stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mormoni
Käsitteen historiaa > Fundamentalistit

Mormonifundamentalisteja on joitakin kymmeniä tuhansia. He kuuluvat useisiin pieniin yhteisöihin, joita yhdistää moniavioisuus. Fundamentalistien suhtautuminen sanaan ”mormoni” vaihtelee. Jotkut välttävät sen käyttöä, koska haluavat erottautua muista mormoneista, kun taas toiset katsovat fundamentalistien olevan ainoita oikeita mormoneja. Jälkimmäinen kanta on fundamentalistien parissa yleisempi. Toisaalta Utahin kirkko on omassa viestinnässään esittänyt, etteivät fundamentalistit ole aitoja mormoneja eikä moniavioisuuden harjoittajista pitäisi käyttää sanaa ”mormoni”. Taustalla on halu välttää moniavioisuuteen liittyvää kielteistä julkisuutta ja korostaa MAP-kirkon uskontulkinnan oikeutta.
Käsitteen historiaa > Suomessa

Suomessa sanaa Mormon käytettiin tiettävästi ensimmäistä kertaa Finlands Allmänna Tidning -lehdessä 23.11.1840. Lehti kertoo ”myöhempien päivien pyhimysten” kirkkokunnasta, joka Raamatun lisäksi kunnioittaa pyhänä myös ”Mormon-bokeniksi” kutsuttua kirjaa. Vuonna 1842 Borgå Tidning kirjoitti uskonlahkosta, jonka jäsenistä se käytti nimitystä ”mormoniter”. Suomen kielellä sana esiintyi Maamiehen Ystäwässä 3.2.1849, kun lehti kirjoitti ”Mormonen kaiwannosta” Kaliforniasta löytyneen kultaesiintymän yhteydessä. 1800-luvun jälkipuoliskolla ”mormoneista”, ”mormonismista” ja ”mormonilaisista” kirjoitettiin suomenkielisissä teksteissä jo hyvinkin laajasti, useimmiten kielteisessä sävyssä. Sanat yleistyivät huomattavan varhain, sillä ensimmäiset mormonilähetyssaarnaajat saapuivat Pohjoismaihin vasta 1850.
Etymologia

Sana Mormon esiintyy Mormonin kirjassa useasti, mutta sen merkitystä ei tarkemmin selitetä. Sitä käytetään kirjassa sekä paikan- että henkilönnimenä. Moosian kirja kertoo, kuinka lähetyssaarnaaja Alma kastoi käännynnäisiä Mormon-nimisessä paikassa. Alueella sijaitsivat myös ”Mormonin vedet” ja ”Mormonin metsä”. Koko kirja on saanut nimensä Mormon-nimisestä hahmosta, jonka kerrotaan olleen noin vuosina 322–386 elänyt profeetta ja sotapäällikkö ja Mormonin kirjan pääasiallinen kirjoittaja.
Eber D. Howen kirja Mormonism Unvailed (1834) oli varhaisin merkittävä mormonismin vastainen teos. Kirja esittää sanan Mormon palautuvan kreikan sanaan mormoo, joka Howen mukaan merkitsee ”peikkoa, menninkäistä, raakaa päätä ja verisiä luita”. Muut mormonismin kriitikot esittivät tahollaan muita pilkallisia tulkintoja. Smith itse tarjosi kirkon Times and Seasons -lehdessä (1843) myönteisemmän etymologian. Smithin mukaan ”Raamattu laajimmassa merkityksessään tarkoittaa hyvää”. Mon on hänen mukaansa egyptin kieltä ja tarkoittaa ’hyvää’. Mor on lyhentymä englannin sanasta more, ’enemmän’. Niinpä sanan Mormon kirjaimellinen merkitys olisi ”enemmän hyvää”.
Merkitys ja sävy

”Mormonia” on vuosisatojen saatossa käytetty sekä pilkkanimenä että neutraalina lempinimenä, ja Kielitoimiston sanakirjan mukaan sana on sävyltään neutraali. Uskontotieteilijä Kim Östmanin (2019) mukaan ”’mormonit’ ja ’mormonismi’ voidaan nähdä ylätason käsitteinä, jotka viittaavat kaikkiin Joseph Smithin perustamasta uskonnollisesta traditiosta polveutuviin yhteisöihin ja niiden jäseniin.” Sanoille ei ole yksinkertaisia korvaavia termejä, jotka olisivat yhtä lyhyitä ja helposti ymmärrettäviä. Mormoni-sanan käytännöllisyyttä lisää se, että se on kaikissa kielissä lähes samanlainen. MAP-kirkon omassa viestinnässä käytetty ”myöhempien aikojen pyhä” ei ole yleistynyt ulkopuolisten käytössä. Kirkon nimen lyhennetty versio ”Jeesuksen Kristuksen kirkko” taas menee helposti sekaisin muiden kirkkokuntien kanssa.
”Jack Mormon” oli ulkopuolisten 1800-luvulla käyttämä pilkkanimi ei-mormoneista, jotka elivät mormonien keskuudessa ja suhtautuivat mormonismiin myönteisesti. Nykyään termillä viitataan kirkon maallistuneisiin jäseniin.
Paul Watson

Paul Watson
Paul Watson (s. 2. joulukuuta 1950) on kanadalaissyntyinen eläin- ja luontoaktivisti. Hän on Sea Shepherd Conservation Societyn perustaja ja puheenjohtaja. Watson on yksi tunnetuimmista eläin- ja luontoaktivisteista maailmassa. Hän on ollut puolustamassa valaita, haita ja delfiinejä. Watson on saanut tekemästään työstään lukuisia ja arvostettuja tunnustuksia. Watson on kirjoittanut myös useita kirjoja, ja hän esiintyy myös dokumentissa Sharkwater. Hänestä on myös itsestään tehty dokumenttielokuva vuonna 2008.
Watson tunnetaan Suomessa etenkin Animal Planetin Valassodat-ohjelmasta, jossa Watson yhdessä Steve Irwinin laivansa miehistöineen yrittää estää laitonta valaanpyyntiä Japanin ja Australian merillä.
Watson oli ennen Sea Shepherd Conversation Societyn perustamistaan kansainvälisen ympäristöjärjestö Greenpeacen toiminnassa mukana. Hän oli myöhemmin järjestössä myös johtokunnan jäsenenä, mutta erosi lopulta erimielisyyksistä johtuen. Paul Watson on sanonut: "Greenpeace vain protestoi. Mitä ne ovat saaneet aikaan pelkällä protestoinnilla?".
Japani syyttää Watsonia valaanpyyntialuksen turmelemisesta ja sen miehistön jäsenen vahingoittamisesta Etelämantereen edustalla vuonna 2010, jolla perusteella Japani antoi hänestä pidätysmääräyksen. Hänet pidätettiin heinäkuussa 2024 Grönlannissa, mutta Tanskan oikeusministeriö päätti joulukuussa 2024 vapauttaa Watsonin, eikä luovuttanut häntä Japaniin.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 
↑  STT–AFP: Aktivisti virui sellissä puoli vuotta – nyt tuli päätös Ilta-Sanomat.  17.12.2024. Viitattu 17.12.2024.
Länsi-Malesia

Länsi-Malesian kartta.
Länsi-Malesia muodostuu Malakan niemimaan eteläosasta. Niemimaan itäpuolella ja Itä-Malesian välissä on Etelä-Kiinan meri. Länsipuolella on Malakansalmi ja pohjoisessa maa rajoittuu Thaimaahan. Niemimaan eteläkärjessä on Singaporen saari.
Niemimaalla sijaitsee 11 Malesian osavaltiota, jotka yhdistyivät Malesiaksi Itä-Malesiassa sijaitsevien Sabahin ja Sarawakin sekä Singaporen (joka erosi 1965) kanssa vuonna 1963.
Al-Mamun

Al-Mamun. Kuvitteellinen piirros (1899)
Kolikko al-Mamunin hallituskaudelta vuodelta 815
Al-Mamun (Al-Mamūn, Abū Jaʿfar Abdullāh al-Maʾmūn ibn Harūn tai Al-Ma'mun, syyskuu 786 – 9. elokuuta 833) oli abbasidivaltion kalifi vuosina 813–833. Hänen isänsä Harun al-Rašid jakoi kalifaatin pojilleen niin, että al-Aminista tuli kalifi, kun taas vanhin poika al-Mamun sai hallittavakseen Mervin kaupungista johdetun valtion itäosan eli Iranin.. Seurauksena oli tuhoisa sisällissota, joka päättyi neljä vuotta kestettyään vuonna 813, kun Mamunin armeija valtasi ja ryösti Bagdadin. Mamun pysyi Mervissä vielä kuusi vuotta, mutta joutui lopulta siirtymään Bagdadiin, vaikka Keski-Aasiassa oli käynnissä Babakin johtama kapinaliike.
Kaikkia arabihallitsijoita on ollut tapana kutsua kalifeiksi, mutta todellisuudessa vasta Mamun otti käyttöön tämän kunnianimen Khalifat Allah. Mamun poimi nimen menneisyydestä, sillä Abd al-Malik oli jo ehtinyt käyttää sitä 200 vuotta aikaisemmin. Mamun halusi korostaa ”Jumalan seuraaja” -nimellä asemaansa yhtä aikaa sekä hallitsijana että imaamina, sekä maallisen että jumalallisen vallan haltijana. Käsitys hallitsijan kaksoisroolista vastasi iranilaisia perinteitä, mutta Mamun joutui sen johdosta katkeraan riitaan islamilaisen papiston kanssa.
Arabikalifaatissa kehittynyt uusi sääty, islamilainen papisto, ulama eli tietäjät tai oppineet, antoi tässä vaiheessa ensimmäisen kerran todisteen paitsi olemassaolostaan myös vaikutusvallastaan. Mamunin vastaveto papiston vallan kasvua vastaan oli tukea rationaalista islamin suuntausta, niin sanottuja mu'taziliitteja. He edustivat uskonoppineita, joiden ajattelu oli saanut virikkeitä kreikkalaisesta filosofiasta. Sen vaikutuksesta heitä kiinnosti kriittinen ajattelu, ja he näkivät muita vähemmän arvoa jyrkkien uskonnollisten dogmien vartioinnissa. Kalifi alkoi suosia mu'taziliitteja ja teki suuntauksesta ainoan virallisesti hyväksytyn. Papiston vastarinta johti siihen, että vuonna 827 Mamun päätyi perustamaan inkvisition, mihnan, valvomaan, että ulama noudattaisi hänen valitsemansa koulukunnan oppeja. Symboliseksi pääasiaksi nousi kysymys siitä, oliko Koraani luotu (jolloin sitä saattoi järkiperäisesti arvioida) vai oliko se ollut aina olemassa.
Al-Mamunin aikana kalifin hovikirjasto eli Viisauden talo eli kukoistuskauttaan. Al-Mamunin tarkoituksena oli kääntää persialaista ja kreikkalaista kirjallisuutta arabiaksi tavoitteena koota uudelleen maailmalle hajonnut Zarathustran kirjoittama Avesta. Tätä varten palkattiin kääntäjiä. Abbasidivaltio eli vahvinta kauttaan hänen aikanaan, sillä jälkeen dynastia taantui.
Seuraaja

Mamunin seuraaja kalifina oli hänen poikansa al-Mutasim. Tämä muutti vuonna 836  Bagdadista sadan kilometrin päähän Samarraan päästäkseen eroon Bagdadin valtapelistä, johon armeijan lisäksi osallistui persialainen hallintoeliitti. Kalifi al-Mamun oli jo aloittanut Khorasanista värvätyn armeijansa eli ”dynastian poikien” korvaamisen turkkilaisperäisellä armeijalla luodakseen itselleen enemmän liikkumavaraa ja päästäkseen eroon klaanien vaikutusvallasta. Mutasim jatkoi tätä toimintaa, joka lopulta johti turkkilaisista orjista kootun armeijan vallankaappaukseen.
Kiira Korpi

| Kiira Korpi |
| --- | --- |
 Kiira Korpi Nebelhorn Trophy 2009 -kilpailussa
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1988 (ikä 36) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Taitoluistelija
Pituus:  169 cm
Valmentaja(t):  Rafael Arutyunyan (ja hänen valmennustiiminsä)
Koreografi(t):  Shae-Lynn Bourne David Wilson
Luisteluseura:  Tampereen Tappara
Aloittanut:  1993
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  177,19 ISU GP Cup of Russia 2012
Lyhytohjelma:  64,26 EM 2010
Vapaaohjelma:  115,64 ISU GP Cup of Russia 2012
 Nimikirjoitus
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Korpi keskimmäisellä korokkeella voitettuaan juniorien Grand Prix'n osakilpailun vuonna 2004. |  Korpi keskimmäisellä korokkeella voitettuaan juniorien Grand Prix'n osakilpailun vuonna 2004. |  Korpi keskimmäisellä korokkeella voitettuaan juniorien Grand Prix'n osakilpailun vuonna 2004. |  |
Maa:  Suomi
Naisten taitoluistelu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sheffield 2012 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Varsova 2007 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Bern 2011 | yksinluistelu |  |
Kiira Linda Katriina Korpi (s. 26. syyskuuta 1988 Tampere) on suomalainen kilpauransa päättänyt taitoluistelija, lajin viisinkertainen suomenmestari ja kolminkertainen EM-mitalisti. Korpi aloitti opiskelun psykologiksi The New School -yliopistossa New Yorkissa Yhdysvalloissa syksyllä 2018.
Ura

Korpi aloitti luistelun Tapparan taitoluistelukoulussa vuonna 1993 ja edusti seuraa urallaan. Juniorisarjoissa hän saavutti Pohjoismaiden ja Suomen mestaruudet vuonna 2004 sekä sijoittui MM-kisoissa parhaimmillaan kymmenenneksi vuonna 2005. Aikuisten SM-kilpailuissa Korpi on voittanut kultaa kausilla 2008–2009, 2010–2011, 2011–2012, 2012–13 ja 2014–2015. Kausilla 2004–2005, 2007–2008 ja 2009–2010 hän oli toinen ja kaudella 2005–2006 kolmas.
Korven valmentajina toimivat pitkään Maaret Siromaa ja Susanna Haarala. Heinäkuussa 2013 Korpi siirtyi harjoittelemaan Kaliforniaan Yhdysvaltoihin, missä hänen valmentajanaan toimi Rafael Arutyunyan. Kaudella 2014–2015 hän harjoitteli Saksan Oberstdorfissa, missä hänen tekniikkavalmentajanaan toimi Carlos Avila de Borba.
Kauden 2010–2011 lyhytohjelman koreografian Korvelle teki jäätanssin entinen maailmanmestari Shae-Lynn Bourne ja vapaaohjelman koreografian David Wilson, joka oli vastannut muun muassa olympiavoittaja Kim Yu-Nan aiemmista ohjelmista. Kaudelle 2013–2014 Korven lyhytohjelman koreografian teki Jeffrey Buttle, vuoden 2008 miesten taitoluistelun maailmanmestari.
Korven uraa ja varsinkin sen viimeisiä vuosia varjostivat loukkaantumiset. Hän lopetti kilpailu-uransa kesällä 2015 motivaatiopulan vuoksi.
Ura > Arvokisat

Taitoluistelun EM-kisoissa Korven parhaat saavutukset olivat vuoden 2012 hopeamitali ja vuosien 2007 ja 2011 pronssimitalit. Vuonna 2010 hän oli neljäs, vuosina 2008 ja 2009 viides sekä vuonna 2006 kuudes.
MM-kilpailuissa Korpi oli parhaimmillaan yhdeksäs Göteborgissa 2008 ja Moskovassa 2011. Calgaryssä vuonna 2006 hän oli kymmenes ja Tokiossa vuonna 2007 14:s.
Torinon olympialaisissa 2006 Korpi luisteli sijalle 16. Hän yritti kisoissa ensimmäistä kertaa kolmois-kolmoisyhdistelmää ja selviytyi siitä kaatumatta, mutta jälkimmäinen hyppy tuli alas kahdelle jalalle ja kirjattiin sen vuoksi tuloksiin kolmois-kaksoisyhdistelmäksi. Kuukautta myöhemmin Calgaryn MM-kisoissa yhdistelmä sujui paremmin; karsinnoissa Korpi hyppäsi puhtaan kolmois-kolmoishypyn ja toisti saman seuraavana päivänä lyhytohjelmassaan. Vapaaohjelmassa Korpi joutui kuitenkin ottamaan ylimääräisen askeleen hyppyjen välissä, ja kolmois-kolmoisyhdistelmäksi aiotusta hypystä tuli näin ollen hyppysarja. Calgaryssa Korvesta tuli kuitenkin ensimmäinen suomalainen naisluistelija, joka MM-tasolla onnistui kolmois-kolmoisyhdistelmässä.lähde? Aikaisemmin kyseisiä yhdistelmiä ei ollut suomalaisnaisilta nähty EM-tasoa korkeammalla.
Olympialaisten välissä pidetyissä vuoden 2009 talviuniversiadeissa Korpi oli kolmas. Vancouverin olympialaisissa 2010 Korpi oli 11. Hän tähtäsi myös Sotšin olympialaisiin 2014 mutta loukkaantui syksyllä 2013 eikä kyennyt osallistumaan olympiakarsintaan.
Ura > Urheilu-uran jälkeen

Elokuussa 2015 Korpi kertoi lopettavansa taitoluistelukilpauransa ja siirtyvänsä luisteluammattilaiseksi. Korpi palkittiin urheilu-urastaan Suomen urheilugaalassa 2016.
Kilpauransa päättämisen jälkeen Korpi on toiminut muun muassa Yleisradion asiantuntijana taitoluistelulähetyksissä.
Korpi esiintyi kesällä 2016 Uudessa Iloisessa Teatterissa. Vuonna 2017 hän toimii MTV3:n Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa kilpailun tuomaristossa.
Korvesta ilmestyi elämäkertakirja Ehjäksi särkynyt syyskuussa 2018. Sen kirjoitti yhdessä Korven kanssa urheilutoimittaja Jere Nurminen ja kirjan kustantaja on Otava.
Syksyllä 2018 Korpi aloitti psykologian opinnot The New Schoolin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Korvelta ilmestyi maaliskuussa 2023 Otavan kustantama runokirja Hyppää vaan!. Kirja sai murskaavan heikot arviot Helsingin Sanomien arvostelussa.
Tunnustuksia

Syyskuussa 2006 Korpi sai vuoden positiivisimman suomalaisen tittelin. Valitsijatuomariston mukaan Korpi on sinnikkyytensä, päämäärätietoisuutensa sekä hyvän elämänasenteensa lisäksi hyvä ja tervehenkinen esikuva nuorisolle. Korpi on myös valittu vuoden 2007 tamperelaiseksi. Opiskelijoiden liikuntaliitto palkitsi Korven vuoden 2009 opiskelijaurheilijana.
The Annual Independent Critic's List listasi Korven huhtikuussa 2008 sadan maailman kauneimman naisen listalle sijalle 38. Maaliskuussa 2008 Iltalehden naistenpäivän äänestyksessä Korpi valittiin vuoden naiseksi. Korpi valittiin Total Pro Sports -urheilujulkaisijan listalla Vancouverin talviolympialaisten 25 kuumimman naisurheilijan joukkoon.
Yksityiselämä

Korpi valmistui ylioppilaaksi tamperelaisen Sammon keskuslukion urheilulinjalta vuonna 2008. Hän on opiskellut Tampereen yliopistossa kauppatieteiden alkeita, mutta sittemmin päättänyt opintonsa. Korven isä on aiemmin jääkiekkovalmentajana ja nykyisin yritysvalmentajana toimiva Rauno Korpi.
Korpi seurusteli vuoden 2010 alkuun saakka lumilautailija Janne Korven kanssa. Kiira Korpi seurusteli vuodesta 2010 alkaen Italiassa mallina työskentelevän Arthur Borges Seppälän kanssa. Korven lopetettua kilpailu-uransa pariskunta asui Milanossa kunnes 2016 muuttivat New Yorkiin. Vuoden 2017 toukokuussa he kihlautuivat. Vappuaattona 2018 pariskunta avioitui Italiassa Comojärven rannalla. Vuoden 2021 juhannuksen alla pari ilmoitti eronneensa.
Maaliskuussa 2023 Korpi kertoi, ettei ole hetero ja myöhemmin kertoi biseksuaalisuudestaan sosiaalisessa mediassa.
Ääni- ja sijaisnäytteljänä

Korpi ääninäytteli Lightneerin kehittämässä Big Bang Legends -mobiilipelissä Fluori-hahmon suomenkieliset äänet. Kyseessä oli Korven ensimmäinen kerta ääninäyttelijänä. Korpi toimi Ine-Marie Wilmannin sijaisnäyttelijänä norjalaisesta taitoluistelijatar Sonja Heniestä kertovan 2018 valmistuneen elokuvan Sonja – The White Swan luistelukohtauksissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiira Korpi Wikimedia Commonsissa
virallinen sivusto
Japanilais-suomalainen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kiira Korpi – tapparalaista taitoluistelua Ylen Elävä arkisto.
Kiira Korpi kaatui EM-vapaaohjelmassa 2009 Ylen Elävä arkisto.
Taitoluistelun Suomen-mestaruuskilpailut: Naisten yksinluistelu
1917: Ludowika Jakobsson
– 1919: Anna-Lisa Allardt
– 1923–1924: Anna Greta Henriksson
– 1927: Anna Greta Henriksson
– 1928–1930: Gunnel Nysten
– 1931: Ilma Suuronen
– 1932: Gunnel Relander
– 1933: Ilma Suuronen
– 1934: Mary Lindeberg
– 1935–1936: Ilma Suuronen
– 1937–1939: Maj-Len Helin
– 1941–1945: Maj-Len Helin
– 1946–1947: Leena Pietilä
– 1948: Kirsti Linna
– 1949–1953: Leena Pietilä
– 1954: Kirsti Linna
– 1955: Riitta Linna
– 1956–1958: Kirsti Linna
– 1960: Kaarina Kukkonen
– 1961: Maire Nylund
– 1962: Pia Wingisaar
– 1963–1965: Anna-Maija Rissanen
– 1966–1967: Pia Wingisaar
– 1968: Inger Melander
– 1969: Anna-Maija Kivimäki
– 1970: Anuliisa Numminen
– 1971: Tarja Säde
– 1972: Tarja Näsi
– 1973: Hannele Koskinen
– 1974: Susan Broman
– 1975–1976: Niina Kyöttinen
– 1977: Kristiina Wegelius
– 1978: Hannele Koskinen
– 1979: Susan Broman
– 1980: Pia Snellman
– 1981–1983: Kristiina Wegelius
– 1984: Susanna Peltola
– 1985: Elise Ahonen
– 1986: Elina Hänninen
– 1987: Tiia-Riikka Pietikäinen
– 1988–1989: Elina Hänninen
– 1990: Meri Karvosenoja
– 1991–1993: Mila Kajas
– 1994–1995: Kaisa Kella
– 1996: Mila Kajas
– 1997–1998: Alisa Drei
– 1999: Sanna-Maija Wiksten
– 2000: Susanna Pöykiö
– 2001: Elina Kettunen
– 2002: Susanna Pöykiö
– 2003–2004: Alisa Drei
– 2005–2007: Susanna Pöykiö
– 2008: Laura Lepistö
– 2009: Kiira Korpi 
– 2010: Laura Lepistö
– 2011–2013: Kiira Korpi
– 2014: Juulia Turkkila
– 2015: Kiira Korpi 
– 2016: Anni Järvenpää 
– 2017–2018: Emmi Peltonen
– 2019: Viveca Lindfors
– 2020: Emmi Peltonen
– 2022: Jenni Saarinen
| n k Suomen vuoden nuori urheilija |
| --- | --- |
Voittajat:  2004: Minea Blomqvist  2005: Teemu Rantanen  2006: Kiira Korpi  2007: Petteri Koponen  2008: Peetu Piiroinen  2009: Mikael Granlund  2010: Sanni Utriainen  2011: Petra Olli  2012: Santeri Paloniemi  2013: Aleksander Barkov  2014: Amanda Kotaja  2015: Alisa Vainio  2016: Patrik Laine  2017: Lauri Markkanen  2018: Kalle Rovanperä  2019: Kaapo Kakko  2020: Silja Kosonen  2021: Saga Vanninen  2022: Saga Vanninen  2023: Saga Vanninen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva 2  Elonet  Yle
Aminoglykosidit

Streptomysiinin rakennekaava.
Aminoglykosidit ovat ryhmä antibiooteiksi luokiteltuja lääkeaineita. Ne estävät bakteerien proteiinisynteesiä sitoutumalla bakteerin ribosomin 30S-alayksikköön. Aminoglykosidit tehoavat erityisesti gramnegatiivisiin aerobisiin bakteereihin, joita ovat esimerkiksi Pseudomonas-, Enterobacter- ja Acinetobacter-suvut.
Aminoglykosideissa on aminosyklitoliin liittyneenä kaksi tai useampia
aminosokereita.
Aminoglykosideihin kuuluvat muun muassa seuraavat lääkeaineet:
amikasiini
gentamisiini
kanamysiini
neomysiini
netilmisiini
streptomysiini
tobramysiini
Aiheesta muualla

Terveysportti, metatesaurus: Aminoglykosidit
Terveysportti, terveyskirjasto: Aminoglykosidi
Medicina: Aminoglykosidit, sivu 839 -  (Arkistoitu – Internet Archive)
Kevin M Krause, Alisa W Serio, Timothy R Kane, Lynn E Connolly, National Library of Medicine (NIH): Aminoglycosides: An Overview (englanniksi)
Hiilihydraatit
| --- | --- |
Pääjoukko:   aldoosi  ketoosi  pyranoosi  furanoosi 
Geometria:   pentoosit  heksoosit  heptoosi  sykloheksaanikonformaatio  anomeeri  mutarotaatio 
Suuri / pieni:   glyseraldehydi  dihydroksiasetoni  erytroosi  treoosi  erytruloosi  sedoheptuloosi 
Pentoosit:   riboosi  arabinoosi  ksyloosi  lyksoosi  ribuloosi  ksyluloosi 
Heksoosit:   glukoosi  galaktoosi  mannoosi  guloosi  idoosi  taloosi  alloosi  altroosi  fruktoosi  sorboosi  tagatoosi  psikoosi  fukoosi  ramnoosi 
Disakkaridit:   sakkaroosi  laktoosi  trehaloosi  maltoosi  sellobioosi 
Polysakkaridit:   glykogeeni  tärkkelys  selluloosa  kitiini  amyloosi  amylopektiini  stakyoosi  inuliini  dekstriini  pullulaani 
Glykosaminoglykaanit:   hepariini  kondroitiinisulfaatti  hyaluronaani  heparaanisulfaatti  dermataanisulfaatti  kerataanisulfaatti 
Aminoglykosidit:   kanamysiini  streptomysiini  tobramysiini  neomysiini  paromomysiini  apramysiini  gentamisiini  netilmysiini  amikasiini
Uwe Hohn

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Uwe Hohn 3.6.1984 |  Uwe Hohn 3.6.1984 |  Uwe Hohn 3.6.1984 |  |
Maa:  Itä-Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1982 | keihäänheitto |  |
Uwe Hohn (s. 16. heinäkuuta 1962, Rheinsberg/Brandenburg, silloin DDR) on entinen itäsaksalainen keihäänheittäjä. Hän heitti ensimmäisenä yli 100 metriä keihästä vanhalla keihäsmallilla. Vanhan keihäsmallin maailmanennätys syntyi 20. heinäkuuta 1984, kun Hohn heitti 104,80 metriä Itä-Berliinissä. Keihäsmallia muutettiin vuodelle 1986 siten, että nykyisen mallisella keihäällä ei toistaiseksi ole pystytty heittämään yli satametrisiä kaaria.
Hohn oli kaksimetrinen ja 115 kiloa painava isokokoinen heittäjä, joka kärsi paljon loukkaantumisista. Hänen uransa huipputasolla jäikin verrattain lyhyeksi. Hohnin ainoaksi arvokisavoitoksi jäi vuoden 1982 Euroopan mestaruus Ateenassa tuloksella 91,34. Vuoden 1984 Los Angelesin olympiakisoista hän joutui jäämään pois itäblokin maiden boikotin vuoksi.
Parhaat tulokset

104,80 (1) Berlin 20.7.1984
99,52 (1) Potsdam 25.5.1984
97,12 (1) Berlin 15.7.1984
96,96 (1) Canberra 6.10.1985
96,90 (1) Erfurt 22.6.1985
96,00 (1) Neubrandenburg 7.6.1985
95,52 (1) Ostrava 12.6.1985
95,52 (1) Stockholm 2.7.1985
94,96 (1) Bratislava 15.6.1985
94,82 (1) Jena 13.5.1984
Vulpes vulpes arabica

| Vulpes vulpes arabica |
| --- | --- |
 Kettu Abu Dhabissa.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Koiraeläimet Canidae
Suku::  Ketut Vulpes
Laji::  Kettu vulpes
Alalaji::  arabica
Kolmiosainen nimi
 Vulpes vulpes arabica  Thomas, 1902 
Katso myös
   Vulpes vulpes arabica Wikispeciesissä   Vulpes vulpes arabica Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vulpes vulpes arabica on osissa Arabian niemimaata tavattava ketun (Vulpes vulpes) alalaji. Sillä on useita sopeutumia kuiviin ja kuumiin olosuhteisiin. Muista alalajeista sitä erottavat esimerkiksi pienempi koko ja suuremmat korvat. Alalajia pidetään elinvoimaisena ja se on jopa hyötynyt ihmisasutuksen leviämisestä.
Koko ja ulkonäkö

Alalajin V. v. arabica naaraat ovat noin 15 % uroksia pienempiä ja alaji kuuluu ylipäätänsä ketun alalajeista pienimpiin. Euraasiassa esiintyvät muut ketun alalajit ovat huomattavasti kookkaampia. Urosten paino on noin 2,4–3,2 kg ja ruumiin pituus 52–63 cm. Naaraiden vastaavat lukemat ovat 2–3 kg ja 42–58,5 cm. Kettujen korkeus on noin 32,5–37,5 cm. Jalat ovat pitkät ja hoikat. Turkki on vaalea, punertavan ruskea ja lyhyt. Kaulassa, rinnassa ja ruumiin alapuolella on mustaa tai valkoista karvoitusta. Päässä kuono on kapea ja terävä. Korvat ovat huomattavan suuret ja niiden kärjet ovat mustat. Suuret korvat ovat sopeuma kuumuuteen ruumiinlämmön hahduttamiseksi. Jalkapohjissa on puolestaan on karvoitusta, joka suojaa jalkoja kuumalta maalta. Häntä on pitkä ja siinä on valkoista ja mustaa karvoitusta. Hännänpää on valkoinen.
V. v. arabican voi erottaa samalla alueella esiintyvistä hiekkaketusta ja blanfordinketusta tunnistaa esimerkiksi suuremmasta koostaan.