TsUM (Sofia)
Rakentaminen

Kansallinen kilpailu Sofian kaupunkialueiden rakentamissuunnittelun ja -hankkeiden edistämiseksi järjestettiin jo vuoden 1944 lopussa ennen pommitusten aiheuttamien vahinkojen ja tuhon kokonaislaajuuden selvittelyä. Osallistujiksi ilmoittautui yli 30 tekijäkollektiivia ja yli 200 arkkitehtia, joihin kuului myös virkaveljiä Neuvostoliitosta. Tämä ensimmäinen yritys päättyi keväällä 1945 ja ei tuottanut tyydyttävää tulosta. Silloin huomion keskipisteeseen nostettu arkkitehti Ljuben Tonevin johtama ryhmätyö hankekehityksestä 9. syyskuun -nimisen aukion ympärille ei ollut jättänyt riittävästi tilaa julkisille rakennuksille. Koska kysymys oli etenkin puolueen toimitilojen rakentamisesta, käynnistettiin keväällä 1947 uusi kilpailu, jolloin Targovska kadun ja Dondukovin ja Tsar Osvoboditel- nimisten bulevardien rajaaman keskusta-alueen lopullisen rakennussuunnittelun sai arkkitehti Petso Kantardžievin johtama työryhmä. Suunnitelman hyväksyi pääministeri Georgi Dimitrov. Aloitettiin puoluetalon ja siitä länteen laajennettavan Largon rakennustyöt. Käytännössä ne olivat kaupungin keskustan suuria peruskorjaus- ja rakennustyömaita, joihin liittyi vuonna 1951 toinenkin hankekokonaisuus useita suuria julkisia rakennuksia – arkkitehti Dimitar Tsolovin "Balkan" hotelli ja Kosta Nikolovin TsUM ja raskaan teollisuuden ministeriö, jossa nykyään on ministerineuvosto, samoin energiaministeriö eli nykyinen presidentin kansliavirasto. Joidenkin urbaanilegendojen mukaan arkkitehti K. Nikolov koki 1940-luvulla ainoan poikansa menetyksen gestapon tutkiessa hänen toimintaansa vasemmistolaisten kannattajana. Arkkitehti palasi työnsä pariin 50-luvun puolivälissä ja antoi upottaa lapsensa poltetun ruumiin pelastetut jäänteet, metallilaatikkoon pakatun sormen ja hiustupsun TsUM:in rakennuksen perustukseen, josta sen britti-insinöörit löysivät myöhemmin vuonna 2001 peruskorjaustöiden yhteydessä itäisen sisäänpääsyn luolta.
Rakentamisen etenemistä vaikeuttivat sosialismin alkukasvukauden useat pitkäkestoiset sekä arkkitehtoniset että puolueelliset erimielisyydet, jolloin vaihtoon menivät usein niin suunnittelija- ja taiteilijaryhmiä kuin hankkeiden teknisiä johtajia moniprojektien aikataulullisista viivästyksistä ja henkilökohtauksiin liittyvistä hyökkäyksistä johtuvasti. 50-luvun puolivälissä kuitenkin valmistui monia Largon sosialistisen realismin tyylisuuntauksia ja esikuvia seuraavia rakennuksia mm. puoluetalo vuonna 1954 ja hotelli ”Balkan” vuonna 1956, perusominaisuuksina symmetriset sekä massiivisuus että pilasterit ja kaariholvit sisäänkäynneillä ja korkeat kivisokkelit. TsUM avattiin vuoden kuluttua BKP:n huhtikuun täysistunnosta.
TsUM:iin asennettiin maan ensimmäiset liukuportaat. Ensimmäinen merkittävän perustavanlaatuinen korjaus rakennuksessa tehtiin vuonna 1986 arkkitehti Atanas Nikolovin johtamana. Vuoteen 1989 TsUM tarkoitti marmorikäytäviä ja multigallerioita, musiikkia ja kohtaamisia eli enemmän kuin vain ostoksia. Vuodesta 1999 alkaen (joidenkin lähteiden mukaan joulukuuta 1998) toteutettiin TsUM:in kunnostus- ja restaurointityöt brittiläisten asiantuntijoiden johdolla ja valvonnassa. Uudistusten tuloksena luotiin kaksi valopihaa, joissa luonnonvalo tunkeutuu tilaan rakennuksen katosta. Sisätilojen suunnittelussa toteutettiin Lontoon arkkitehtien projekti, jonka tavoitteena oli maksimoida tehokasta kohdentamista rakennuksen jokaisella alueella ja tasolla. TsUM avattiin uudelleen toukokuussa 2000 ja se edustaa nykyaikaista ostoskeskustaa, jossa on liukuportaita, paljon lasia ja hillittyä valoa. TsUM:in 50-vuotisjuhliin osallistui Bulgarian presidentti Georgi Părvanov, pääministeri Sergei Stanišev, ministereitä, kansanedustajia, suurlähettiläitä, liikemiehiä, televisio tähtiä ja yksityistämisen raameissa ostoskeskuksen ostanut liikemies Georgi Gergov.