stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osaamiskeskusohjelma
Ohjelmakausi 2007–2013

Kolmannella ohjelmakaudella on tavoitteena luoda vahvempi yhteys kansalliseen innovaatiopolitiikkaan, strategiaan ja ohjelmiin, uuteen yrityspalvelukonseptiin sekä Lissabonin strategian mukaisiin toimintoihin tutkimuksen puiteohjelmassa ja rakennerahastopolitiikassa.
Ohjelmakausi 2007–2013 > Osaamisklusterit ja niitä toteuttavat osaamiskeskukset

| --- | --- |
 HealthBio – Terveyden bioklusteri Kuopion seudun osaamiskeskus  Tampereen seudun osaamiskeskus  Oulun seudun osaamiskeskus  Uudenmaan osaamiskeskus  Varsinais-Suomen osaamiskeskus Hyvinvointiklusteri Kuopion seudun osaamiskeskus  Tampereen seudun osaamiskeskus  Oulun seudun osaamiskeskus  Uudenmaan osaamiskeskus Elintarvikekehityksen klusteri Kuopion seudun osaamiskeskus  Uudenmaan osaamiskeskus  Seinäjoen seudun osaamiskeskus  Varsinais-Suomen osaamiskeskus Tulevaisuuden energiateknologiat Länsi-Suomen osaamiskeskus  Tampereen seudun osaamiskeskus  Satakunnan osaamiskeskus  Pohjois-Karjalan osaamiskeskus  Jyväskylän seudun osaamiskeskus Jokapaikan tietotekniikka Uudenmaan osaamiskeskus  Tampereen seudun osaamiskeskus  Satakunnan osaamiskeskus  Oulun seudun osaamiskeskus  Jyväskylän seudun osaamiskeskus Digitaaliset sisällöt Uudenmaan osaamiskeskus  Tampereen seudun osaamiskeskus  Hämeen osaamiskeskus  Kouvolan seudun osaamiskeskus Matkailu ja elämystuotanto Uudenmaan osaamiskeskus  Savonlinnan seudun osaamiskeskus  Lapin osaamiskeskus  Varsinais-Suomen osaamiskeskus:  Nano- ja mikrojärjestelmät sekä tulevaisuuden materiaalit Uudenmaan osaamiskeskus  Tampereen seudun osaamiskeskus  Pohjois-Karjalan osaamiskeskus  Oulun seudun osaamiskeskus  Jyväskylän seudun osaamiskeskus  Mikkelin seudun osaamiskeskus  Kokkolan seudun osaamiskeskus Meriklusteri Meriklusterin kehittämistä johtaa Koneteknologiakeskus Turku vastuuhenkilönään ohjelmajohtaja Mervi Pitkänen. Länsi-Suomen osaamiskeskus  Satakunnan osaamiskeskus  Varsinais-Suomen osaamiskeskus  Kaakkois-Suomen osaamiskeskus  Raahen seudun osaamiskeskus Älykkäät koneet Hyvinkään - Riihimäen seudun osaamiskeskus  Tampereen seudun osaamiskeskus  Hämeen osaamiskeskus  Seinäjoen seudun osaamiskeskus  Kaakkois-Suomen osaamiskeskus Uusiutuva metsäteollisuus -osaamisklusteri Measurepolis-Kajaani mittaustekniikan osaamiskeskus  Pohjois-Karjalan osaamiskeskus  Mikkelin seudun osaamiskeskus  Kokkolan seudun osaamiskeskus  Varsinais-Suomen osaamiskeskus  Jyväskylän seudun osaamiskeskus  Kaakkois-Suomen osaamiskeskus Asumisen osaamisklusteri Uudenmaan osaamiskeskus  Lahden seudun osaamiskeskus  Pohjois-Karjalan osaamiskeskus  Hämeen osaamiskeskus Ympäristöteknologiaklusteri Uudenmaan osaamiskeskus  Lahden seudun osaamiskeskus  Oulun seudun osaamiskeskus  Kuopion seudun osaamiskeskus
Osaamiskeskusklustereihin kuuluvat liitejäseninä lisäksi: Jokioinen (elintarvikekehitys), Porvoo (jokapaikan tietotekniikka ja asuminen), Vaasa (digitaaliset sisällöt), Varkaus (tulevaisuuden energiateknologiat), Jyväskylä (matkailu ja elämystuotanto), Tornio (meriklusteri) ja Nivala (meriklusteri).
Aiheesta muualla

Oske - osaamiskeskusohjelma  strategisen huippuosaamisen keskittymä
Kanninen, Sami & al.: Osaamiskeskusohjelma 1999–2006. Loppuarviointi.[vanhentunut linkki] Sisäasiainministeriö, 2006.
Kuitunen, Soile & Niinikoski, Marja-Liisa: Osaamisklusterit innovaatioyhteisöjen rakentajina. Näkökulmia osaamiskeskusohjelman lisäarvoon. Työ- ja elinkeinoministeriö, 2008.
Paunikko

Paunikko viittaa Crassula-suvun kasveihin:
Paunikot (Crassula)
Paunikko eli vesipaunikko (Crassula aquatica, synon. Tillaea aquatica), vesikasvi
Rahapuun (Crassula ovata) toissijainen nimi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paunikko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Parachela maculicauda

| Parachela maculicauda> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenoyprididae
Suku::  Parachela
Laji::  maculicauda
Kaksiosainen nimi
 Parachela maculicauda  Smith, 1934 
Katso myös
   Parachela maculicauda Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Parachela maculicauda on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) heimoon kuuluva pienikokoinen kaakkoisaasialainen makean veden särkikalalaji. Kala on tyypillisesti kolmen ja enintään kuuden senttimetrin mittainen.
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta FishBasessa
Oteron piirikunta (New Mexico)

Oteron piirikunta (engl. Otero County) on Yhdysvaltojen New Mexicon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 67 490 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Alamogordon kaupunki. Piirikunta perustettiin 30. tammikuuta 1899.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oteron piirikunta (New Mexico) Wikimedia Commonsissa
Otetšestvennyje zapiski

Otetšestvennyje zapiskin etusivu vuonna 1843.
Otetšestvennyje zapiski (ven. Оте́чественные запи́ски, ”Isänmaallisia kirjoituksia”) oli Pietarissa vuosina 1839–1884 ilmestynyt venäläinen aikakauslehti.
Otetšestvennyje zapiski oli alaotsikoltaan vuoteen 1859 saakka ”tieteellis-kaunokirjallinen” ja sen jälkeen ”tieteellis-kaunokirjallinen ja poliittinen” aikakauslehti. Sen julkaisijoina toimivat vuoteen 1867 saakka Andrei Krajevski ja sen jälkeen Nikolai Nekrasov, Mihail Saltykov-Štšedrin ja Grigori Jelisejev. Kritiikin ja bibliografian osastoa johti aluksi Vissarion Belinski. Lehdessä julkaistiin muun muassa Mihail Lermontovin, Vladimir Odojevskin, Vladimir Sollogubin, Aleksei Koltsovin sekä myöhemmin Aleksandr Herzenin, Nekrasovin, Fjodor Dostojevskin, Nikolai Ogarjovin ja Ivan Turgenevin teoksia. Levikki kohosi 1840-luvulla 8 000 kappaleeseen.
1840-luvun alussa Otetšestvennyje zapiski oli lähinnä zapadnikkien lehti. Myöhemmin sen sivuilla esiintyivät sekä liberaalit että Belinskin, Herzenin ja Nekrasovin kaltaiset vallankumoukselliset demokraatit. Belinski siirtyi vuonna 1846 Sovremennik-lehteen, minkä jälkeen arvosteluosastoa johti Valerian Maikov. Vallankumousvuoden 1848 jälkeen lehdestä tuli poliittisesti väritön. Vuoden 1861 talonpoikaisreformin jälkeen se oli maltillinen ja vastusti vallankumouksellisia suuntauksia.
Nekrasovin johdolla vuosina 1868–1877 Otetšestvennyje zapiskista tuli Venäjän johtava demokraattinen aikakauslehti. Sen sivuilla julkaistiin muun muassa Saltykov-Štšedrinin, Aleksandr Ostrovskin, Gleb Uspenskin, Vsevolod Garšinin ja Dmitri Mamin-Sibirjakin teoksia. Arvosteluosastoa johti Dmitri Pisarev sekä myöhemmin Aleksandr Skabitševski ja Nikolai Mihailovski. Otetšestvennyje zapiski tuki narodnikkeja ja kävi ankaraa polemiikkia varsinkin taantumuksellisen Russki vestnikin kanssa. Nekrasovin kuoltua toimittajina työskentelivät Mihailovski, Saltykov-Štšedrin ja Jelisejev. Viranomaiset lakkauttivat lehden huhtikuussa 1884. Perusteluiksi esitettiin ”vahingollisten ajatusten” levittäminen sekä toimittajien kuuluminen salaseuroihin.
Otetšestvennyje zapiski -nimellä on ilmestynyt myös kaksi muuta aikakauslehteä: Pavel Svinjinin lehti vuosina 1820–1830 sekä toinen lehti vuosina 2001–2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otetšestvennyje zapiski Wikimedia Commonsissa
Paracelsus (albumi)

| Paracelsus Peter |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992–1994 Reichstag–Laibach studiossa.
 Julkaistu: 31. lokakuuta 1994
 Tuottaja(t): Laibach
 Tyylilaji: saatanallinen tekno
 Kesto: 50.37
 Levy-yhtiö: Nika/Ropot
300 000 V.K.:n muut julkaisut
|   | Paracelsus 1994 | Also sprach Johann Paul II 1997 |
Paracelsus on NSK:n filosofian osaston Department of Pure and Applied Philosophy:n eli Peter Mlakarin levy, jonka Mlakar on tehnyt yhdessä Laibachin sivuprojektin 300 000 V.K.:n kanssa nimellä Peter Paracelsus (levyn kannessa artistiksi on merkitty yksinkertaisesti vain "Peter"). Levyn materiaali on tehty alun perin Villachissa Itävallassa esitettyyn The Whip of God (suom. Jumalan ruoska) konserttiin. Levyn nimi tulee renessanssifilosofi Theophrastus Philippus Aureolus Bombastus von Hohenheim - Paracelsukselta. Levyn musiikki ja filosofia noudattaa Satanic techno (suom. Saatanallinen tekno) -tyyliä, joka selitetään levyn kannessa. Levyn julkaisun yhteydessä julkaistiin musiikkivideo kappaleesta Venite Lucifer, joka on tehty yhteistyössä Retrovisionin (NSK:n filmi-ryhmä) kanssa.
Kappaleet

Kappaleet kirjoittanut Peter ja 300 000 V.K. sekä ohjelmoinut 300 000 V.K. Laibachin valvonnassa
Venite Lucifer
Evil Star
To the Devil...a Daughter
Compenetration
De Virtute Imaginativa
Steken Sie
Von der Natur bestrafen
Sehnsucht
Laibach
| Eber | Dachauer | Saliger | Keller |
| --- | --- |
Diskografia::  Laibach | Rekapitulacija 1980–84 | Nova Akropola | Opus Dei | Slovenska Akropola | Krst Pod Triglavom-Baptism | Let It Be | Machbeth | Sympathy for the Devil | Kapital | NATO | Jesus Christ Superstars | WAT | Anthems | Volk | Laibachkunstderfuge | Iron Sky – The Original Film Soundtrack | Spectre | Also sprach Zarathustra | The Sound of Music | Laibach Revisited | Wir sind das Volk
Live::  Neu Konserwativ | The Occupied Europe Tour 1985 | Ljubljana-Zagreb-Beograd | The Occupied Europe NATO Tour 1994-1995 | Malci Belic, December 21, 1984 | The John Peel Sessions | Volk Tour London CC Club 16.04.2007 | We forge the future
DVD::  Laibach | Laibach 2 | Laibach 3 | Volk – Dead in Trbovlje
Sivuryhmät::  300 000 V.K. | Germania
Oxiá (Dodekanesia)

| --- | --- |
Muut nimet:  Oxeía (Οξεία), Oxyá (Οξυά)
Sijainti:  36°37′52″N, 27°47′34″E, Sými Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,044 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Oxiá (kreik. Οξιά) eli Oxeía (Οξεία) eli Oxyá (Οξυά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Sýmin saaren luoteisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,044 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Oxiá kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on Sýmin ympäristön muiden pienten lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta.
Paracladura

| Paracladura |
| --- | --- |
 Paracladura trichoptera
 mioseeni–nykyaika (holoseeni) 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Sääsket Nematocera
Osalahko::  Tipulomorpha
Heimo::  Talvisääsket Trichoceridae
Alaheimo::  Paracladurinae
Suku::  Paracladura  Brunetti, 1911
Katso myös
   Paracladura Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paracladura on talvisääskien (Trichoceridae) heimoon kuuluva hyönteissuku, joka sisältää 11 elossa olevaa lajia. Lajeista kymmenen elää Aasiassa alueella, joka ulottuu Siperiasta Intian ja Burman pohjoisosiin. Lisäksi Pohjois-Amerikan länsirannikolla elää yksi laji, Paracladura trichoptera. Suvun ainoat tunnetut fossiilijäänteet kuuluvat sukupuuttoon kuolleelle lajille Paracladura caucasiana.
Lajit

†Paracladura caucasiana
Paracladura cuneata
Paracladura elegans
Paracladura gracilis
Paracladura kumaonensis
Paracladura imanishii
Paracladura latipennis
Paracladura nipponensis
Paracladura rasnitsyni
Paracladura superbiens
Paracladura trichoptera
Paracladura williamsae
Oriane Bertone

| Oriane Bertone |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 2005 (ikä 19) Nizza, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Ammatti:  Kiipeilijä
Uran tiedot
Pituus:  164 cm
Oriane Bertone (s. 10. maaliskuuta 2005 Nizza) on ranskalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut kilpakiipeilyyn.
Hän on myös tunnettu urheilukiipeily ja boulderointi suorituksistaan ulkokivillä ja -kallioilla. Vuonna 2018 Bertonen ollessa 12-vuotias hän kiipesti 8B+ vaikeusasteisen reitin, jolloin hänestä tuli nuorin 8B+ reitin kiivennyt.
Kilpailu-ura

Vuonna 2019 Bertone alkoi kisata kansainvälisissä kiipeilykilpailuissa juniorisarjoissa, joissa hän on voittanut useita kultamitaleja sekä boulderissa että leadissä. Vuonna 2019 hän voitti kaksi Euroopan Youth Cupia sekä boulderoinnissa, että leadissä. Samana vuonna hän myös voitti nuorten maailmanmestaruuden ja Euroopan-mestaruuden molemmissa lajeissa. Vuonna 2021 hän debytoi aikuisten sarjassa IFSC:n boulderoinnin maailmancupissa Munchenissä, jossa hän sijoittui toiseksi.
Bertone sijoittui vuonna 2023 Euroopan olympialaiskarsintatapahtumassa ensimmäiseksi ansaiten paikan 2024 kesäolympialaisiin pariisissa.
Sijoitukset > IFSC maailmancupit > Palkintosijat

| Kausi | Kulta | Hopea | Pronssi | yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 |  | 2 |  | 2 |
| 2022 |  | 1 |  | 1 |
| 2023 | 1 | 2 |  | 3 |
| yht. | 1 | 5 | 0 | 6 |
Sijoitukset > EM-kisat > Aikuisten

| Laji | 2022 |
| --- | --- |
Boulder: 3.
Sijoitukset > EM-kisat > Nuorten

| Laji | 2019 Youth B |
| --- | --- |
Boulder: 1.
Lead: 1.
Sijoitukset > MM-kisat > Aikuisten

| Laji | 2021 | 2023 |
| --- | --- | --- |
| Boulder | 41. | 2. |
| Lead | - | 11. |
| Yhdistetty | - | 6. |
Sijoitukset > MM-kisat > Nuorten

| Laji | 2019 Youth B |
| --- | --- |
Boulder: 1.
Lead: 1.
Kiivettyjä reittejä > Boulder-reitit

8C:
Satan I Helvete bas (Fontainebleau, 2020)
8B+:
Golden Shadow (Rocklands, 2018)
Super Tanker (Fontaineblaeu, 2021)
8B:
Psychopad (Réunion, 2017)
Fragile Steps (Rocklands, 2017)
Le spartiate direct assis (Réunion, 2018)
Trafic (Fontainebleau, 2018)
The Master Key (Rocklands, 2019)
Bio-Affinity (Rocklands, 2019)
Ray of Light (Rocklands)
Fata i helvete (Fontainebleau)
Agamemnon (Rocklands)
Hipster Whale (Rocklands)
Leopard cave extended (Rocklands)
The Arch (Rocklands)
Kiivettyjä reittejä > Köysireitit

Panonoramix et les cyclopes (8c+, 2020)
ChykungunyaI (8c+, 2018)
Panoramix (8c, 2020)
Bertone boulderoinnin EM-kisojen semifinaalissa (Munchen 2022)
Bertone vuonna 2018
Paraitonion

| Paraitonion> Παραιτόνιον.Sijainti |
| --- | --- |
 Paraitonion
Koordinaatit:  31°21′01″N, 27°14′13″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Marsa Matruh (Mersa Matruh), Matruh
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat(?) Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Egypti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paraitonion (m.kreik. Παραιτόνιον, lat. Paraetonium, Paratonion, Paretonio) eli Ammonia (m.kreik. Ἀμμωνία, Ammōnia) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Välimeren rannalla Egyptin ja Libyan rajaseudulla. Nykyisin kaupungin paikalla sijaitsee Marsa Matruhin kaupunki.
Maantiede

Paraitonion luettiin joskus Marmarikaan. Diodoros Sisilialainen luki sen kuuluvaksi Libyaan, Klaudios Ptolemaios puolestaan Egyptiin ja sen Libyan nomokseen. Kaupungilla oli laaja satama, jonka pituudeksi mainitaan jopa 40 stadioninmittaa, mutta johon tosin oli hankala purjehtia riuttojen vuoksi. Strabon laski Paraitonionin ja Aleksandrian väliseksi etäisyydeksi 1 300 stadionia, kun taas Stadiasmus Maris Magnissa etäisyys on 1 550 stadionia.
Historia

Paraitonionin vaiheista tunnetaan antiikin lähteistä lähinnä yksittäisiä mainintoja. Aleksanteri Suuri kulki kaupungin kautta vuonna 331 eaa. ollessaan matkalla Ammonin oraakkelin luo. Marcus Antonius pysähtyi siellä ennen Aktionin taistelua. Tuohon aikaan kaupungissa oli Pinariuksen johtamia roomalaisia joukkoja, joiden tehtävänä oli suojella Egyptiä. Kaupungin nimi esiintyy myös latinankielisessä runoudessa Ovidiuksella ja Lucanuksella.
Myöhäisellä roomalaisella kaudella Paraitonion kuului Libya inferiorin provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli Darniksen metropoliitan alainen piispanistuin. Sen piispoista tunnetaan kolme, Nikaian kirkolliskokoukseen vuonna 325 osallistunut Titus, areiolainen Siras sekä Gaius (362). Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Paraetonium (Paraetoniensis). Justinianus I linnoitutti kaupungin rajalinnoitukseksi suojaamaan Egyptiä lännen puolelta tulevia hyökkäyksiä vastaan.
Arabikauden alussa paikka tunnettiin antiikin aikaisesta nimestä muuntuneella nimellä Baretoun.
Oxkangarin Betel-seurakunta

| Oxkangarin Betel-seurakunta Betelförsamlingen i Oxkangar |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Finlands svenska pingstsamfund
Perustettu:  1925
Puheenjohtaja:  Evald Rönnlund
Pääkirkko:  Malaktvägen 66800 Oravainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oxkangarin Betel-seurakunta (ruots. Betelförsamlingen i Oxkangar) on Vöyrin Oravaisissa, tarkemmin Oxkangarin saaristokylässä, sijaitseva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1925. Seurakunnan tausta on Oxkangarin herätyksessä ja kirkkonummelaisen Gunnar Bengströmin työssä 1920- ja 1930-luvuilla, jolloin monet kyläläiset tulivat uskoon ja kastettiin. Seurakunnalla on ollut rukoushuoneet Oxkangarin keskustassa sekä Djupsundissa.
Seurakunnan saarnaajina ja johtajina ovat vuosien aikana toimineet mm. Albert Sigfrids, Mikael Westerlund, Gunnar Backman (1940–1943), Harry Blomberg, Torsten Hellström, Rolf Strömvall ja Kaj Kanto.
PCI DSS

PCI DSS -standardi (Payment Card Industry Data Security Standard) luo tietoturvaa korttimaksamiseen ja määrittelee korttimaksamisen turvallisuuden teknisten vaatimusten minimitason. Standardia hallinnoi kansainvälinen, korttijärjestöjen Visa International, MasterCard Worldwide, American Express, JCB ja Discover Financial Services perustama riippumaton toimielin PCI Security Standards Council.
Aiheesta muualla

www.pcisecuritystandards.org
Orvontädyke

| Orvontädyke |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Tädykkeet Veronica
Laji::  serpyllifolia
Kaksiosainen nimi
 Veronica serpyllifolia  L. 
Katso myös
   Orvontädyke Wikispeciesissä   Orvontädyke Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Orvontädyke (Veronica serpyllifolia) on monivuotinen, pienikukkainen tädykelaji. Suomessa tavataan kaksi eri alalajia: etelänorvontädyke (subsp. serpyllifolia) ja pohjanorvontädyke (subsp. humifusa).
Ulkonäkö ja koko

Orvontädykkeen versot voivat kasvaa jopa 30 cm pitkiksi, mutta ne matavat pitkin maata. Lehdet ovat leveän soikeat. Toisin kuin nurmitädyke ja rohtotädyke, orvontädyke on karvaton. Halkaisijaltaan alle viisimillimetriset kukat ovat valkeat, joskus keskeltä sinertävät, ja niissä on neljä terälehteä.
Levinneisyys

Orvontädykettä kasvaa koko Euroopassa. Pohjois-Amerikkaan se on levinnyt ihmisen mukana.
Suomessa etelänorvontädykettä esiintyy yleisenä muinais- tai uustulokkaana koko maassa ja pohjanorvontädykettä harvinaisena alkuperäiskasvina Pohjois-Lapissa.
Elinympäristö

Orvontädyke viihtyy valoisissa paikoissa kuten kuivahkoilla niityillä ja pihamailla, ja sitä pidetään rikkaruohona. Koska versot painautuvat maata vasten, se välttää usein ruohonleikkurin terän.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Orvontädykkeen (Veronica serpyllifolia) levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Veronica serpyllifolia – orvontädyke
Pauni (Lohjan kylä)

| Pauni |
| --- | --- |
Kaupunki:  Lohja
Postinumero(t):  08500
Lähialueet:  Immula, Uusikylä, Herrdal
Pauni (ruots. Paunis) on kylä Lohjalla Uudellamaalla. Pauni sijaitsee Lohjan koillisosassa Lohjan ja Siuntion rajalla. Paunin naapurikyliä ovat muun muassa Uusikylä, Immula ja Herrdal.
Paunista on matkaa Lohjan asemalle noin 2 kilometriä ja Lohjan keskustaan noin 6 kilometriä. Paunissa toimii Immula-Paunin kyläyhdistys Ry.
Historia

Paunilla oli kolme itsenäistä taloa jo keskiajalla, jotka Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa antoi rälssiksi Suitian kartanon Flemingille vuonna 1541. Nämä talot ovat Momma, Kana ja Pässi. Kana ja Pässi perustettiin myöhemmin kruunulle kun taas Momma säilytti rälssiluonteensa.
Paunin kylän läpi virtaava Kivikoskenpuro on ollut aikoinaan tärkeä kulkureitti niin ihmisille kuin tavaroillekin. Kivikoskenpuroa pitkin on päässyt Siuntion halki muinaisille markkinoille Pikkalan satamaan, josta oli erinomaiset yhteydet aina Viroon asti.
Paunin kylä tunnettiin yhtenä Suomen viimeisistä raittikylistä. Raittikylä tarkoittaa, että kylän talot ja talousrakennukset sijaitsivat aivan vieri vieressä kylätien varressa isojakoon asti vallinneen tavan mukaisesti. Paunin raittikylä tuhoutui miltei kokonaan, kun kylätietä levennettiin ja oiottiin vuosina 1994–1996. Tällöin liian lähellä tietä sijainneita rakennuksia purettiin.
Paunin kylässä on jäljellä vielä yksi vanha riihi, joka on suojeltu.
Momman tilalla oli viinanpoltto-oikeus vuoteen 1866 asti. Viinatupa on Paunin kylässä edelleen olemassa pienen mäen päällä kylänraitin varrella.
PCMCIA

Tyypin II PCMCIA-kortti
PCMCIA (lyhenne sanoista Personal Computer Memory Card International Association) on tietokoneen laajennuskorttipaikan tyyppi. Nykyisin käytetään nimitystä PC Card. Yleensä tämä liitäntä löytyy kannettavista tietokoneista, ja sen maksiminopeus on 133 Mbit/s. Kortti, joka voi sisältää esimerkiksi Ethernet-sovittimen, modeemin tai kiintolevyn, on yleensä lennossa vaihdettava (tietokonetta sammuttamatta, kesken käytön vaihdettavissa), mikäli käyttöjärjestelmä sitä tukee. Liitäntä on verrattavissa pöytäkoneista löytyviin enemmän tilaa vieviin liitäntöihin, kuten PCI-väylä.
PCMCIA-väyliä on kolmenlaisia, Type I, Type II ja Type III. Lähes kaikki laitteet liitetään tyyppi 2 -väylään.
Ne ovat kaikki saman levyisiä ja pituisia. Väylien leveys on 54.0 mm ja pituus 85,6 mm. Paksuudet ovat:
Type 1 – 3,3 mm 16-bittinen väylä (tähän liitetään esimerkiksi kortinlukijat)
Type 2 – 5 mm 16- tai 32-bittinen väylä  (tähän liitetään esimerkiksi ethernetsovittimet)
Type 3 – 10,5 mm 16- tai 32-bittinen väylä.
Vuonna 1995 standardoitiin PCMCIA 5.0 -standardissa 32-bittiseen, 33 MHz PCI-väylään perustuva kortti. Standardi sai nimen CardBus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PCMCIA official site
PGL Major: Kraków 2017

PGL Major: Kraków 2017 oli järjestyksessään 11. Counter-Strike: Global Offensiven major-turnaus. Se pidettiin Krakovassa Puolassa 16. – 23. heinäkuuta 2017.
Turnauksen voitti Gambit. Turnauksen MVP-tittelin sai AdreN.
Nuotta (lehti)

| Nuotta |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  nuoret kristityt
Kustantaja:  Sley Media Oy
Julkaisija:  Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys
ISSN:  ISSN 0357-7139
Perustettu:  1979
Päätoimittaja:  Ville Auvinen
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  A4
Ilmestymistiheys:  7 krt/vuosi
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Nuotta on suomalainen kristillinen nuortenlehti, joka ilmestyy seitsemän kertaa vuodessa. Lehti käsittelee ajankohtaisia ilmiöitä, kristillisiä arvoja, gospelmusiikkia ja Raamattua. Nuotta on ilmestynyt yhtäjaksoisesti vuodesta 1979 saakka ja on Suomen vanhin ja luetuin kristillinen nuortenlehti. Lehteä julkaisee SLEY.
2000-luvun lopulla Nuotta suuntasi linjaansa yhä enemmän kohti monimediaa. Lehden lisäksi Nuotta tuottaa verkkoon videoita ja podcasteja. Lisäksi Nuotta-taajuus-radio-ohjelmaa lähetettiin Radio Dei -kanavalla helmikuun 2019 loppuun asti.
Nuotan päätoimittaja oli vuosina 2001–2002 Jussi Miettinen ja vuosina 2003–2004 Juha Heinonen. Miettinen palasi päätoimittajaksi vuosiksi 2005–2007. Miettisen jälkeen vetovastuun otti jälleen Heinonen vuosiksi 2008–2010. Vuosina 2011–2012 päätoimittajuutta hoiti Mika Falk. Vuosina 2013–2014 päätoimittajana toimi jälleen Juha Heinonen. Vuosina 2016–2017 päätoimittajana toimi toistamiseen Mika Falk. Nuotan päätoimittajana toimi Antero Toikka 1.11.2017–31.12.2020 välisenä aikana. Vuoden 2021 alusta päätoimittajana on toiminut Ville Auvinen.