stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Töölönjärvi

| Töölönjärvi (kuivatettu) |
| --- | --- |
 Töölönjärvi (Tölö träsk) v. 1818. Lasku-uoma (Töölönjoki) suoraan etelään, Töölönlahden pohjukkaan (Tölö botten)
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Uusimaa
Kunnat:  Helsinki 
Koordinaatit:  60°11′50″N, 24°55′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Valuma-alue:  Töölönjoen valuma-alue (Välialue 81V050 )
Laskujoki:  Töölöönjoki (entinen)
Mittaustietoja
Pituus:  noin 400 m  
Leveys:  noin 150 m  
 fiTöölönjärvi 
Töölönjärvi (ruots. Tölö träsk) oli järvi Helsingissä Helsingin kaupungin, Pikku-Huopalahden (Lillhoplax) kylän ja Kumpulan kylän (Gumtäkt by) raja-alueella. Töölönjärvi kuivatettiin 1870-luvulla. Järvi sijaitsi Pasilan ratapihan paikalla nykyisessä Keski-Pasilassa.
Edellinen kartta asetettuna vuoden 1961 peruskarttaa  vasten.
Töölönjoki

Töölönjoki (ruots. Tölö å) oli Töölönjärvestä Töölönlahteen johtanut pieni laskujoki. Se kuivui samalla, kun Töölönjärvi kuivattiin. Ratapenkereen, Vauhtitien ja Helsinginkadun rajaamassa puistikossa on jäljellä joen uomaa, ja lumien sulamisen aikaan siinä saattaa olla vettäkin. Töölönjoen suu on Helsinginkadun toisella puolella Eläintarhassa. Näkymä sen kohdalla on taustana Hugo Simbergin maalauksessa Haavoittunut enkeli (1903). Paikka on nimetty taiteilijan samalta paikalta tekemissä luonnoksissa, ja se on edelleen mahdollista tunnistaa maastossa.
Töölönjoki > Kuvia Töölönjoesta

Töölönjoen uomaa nähtynä ”alavirtaan”.
Töölönjoen suuta Eläintarhassa.
Sama maisema on taustana Hugo Simbergin maalauksessa Haavoittunut enkeli vuodelta 1903.
Huomioita

1 2  Töölöönjärven pituus ja leveys on arvioitu silmämääräisesti karttakuvasta.
Aiheesta muualla

Heini Hämäläinen: Kadonnut Töölönjärvi teki paluun Työn alla -blogi.  4.11.2015. Helsingin kaupunginmuseo.
Tuomas Manninen: 150 vuotta sitten kadonnut järvi ilmestyi taas keskelle Helsinkiä Ilta-Sanomat.  18.11.2015.
Satu Pajuriutta: Vain harva tietää Pasilan kadonneesta järvestä – Kartta näyttää millainen Helsinki olisi, jos historia olisi kulkenut toiseen suuntaan Helsingin Sanomat.  27.9.2020.
Väliaho, Tuomo: Helsingin halki kulkee polku, jota harva enää huomaa – Jussi Iltanen alkoi seurata reittiä ja hänelle valkeni historiallinen löytö Helsingin Sanomat.  9.11.2021. (Artikkiin sisältyy Ruotsin sota-arkiston kartta vuodelta 1776, jossa näkyy Töölönjärven vesistö.)
Venomous Concept

Venomous Concept on yhdysvaltalainen grindcore/hardcore punk -yhtye. Se on perustettu vuonna 2003, ja se on julkaissut kaksi studioalbumia.
Jäsenet

Shane Embury (Napalm Death) – kitara
Danny Herrera (Napalm Death) – rummut
Danny Lilker (Brutal Truth, Nuclear Assault) – bassokitara
Kevin Sharp (Brutal Truth, Primate) – laulu
Jäsenet > Entiset jäsenet

Buzz Osborne (The Melvins, Fantômas) – kitara
Diskografia > Studioalbumit

Retroactive Abortion (2004,  Ipecac Recordings)
Poisoned Apple (2008,  Century Media Records)
Kick Me Silly VCIII (2016)
Politics Versus the Erection (2020)
Diskografia > Split-albumit

Making Friends Vol.1 (2006,  324-split)
Blood Duster / Venomous Concept (2008)
Aiheesta muualla

Venomous Concept Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Inuliini

Inuliinin rakenne
Inuliini eli fruktaani eli oligofruktoosi on fruktoosimolekyyleistä muodostunut ketju. Luontainen inuliini on varastopolysakkaridi, jossa on 30–50 monosakkaridia.
Inuliini esiintyy luonnossa pitkäketjuisena, mutta myös teollisesti valmistettua lyhytketjuista fruktaania kutsutaan inuliiniksi.
Inuliini koostuu 85-prosenttisesti liukoisesta kuidusta.
Inuliinia esiintyy  asterikasvien, kuten maa-artisokan, sikurin, daalian ja voikukan juurissa ja juurimukuloissa sekä monissa muissakin kasveissa kuten esimerkiksi sipulissa, parsassa, banaanissa, rukiissa, vehnässä ja ohrassa.
Paksusuolen bakteerit hajottavat inuliinia hiilidioksidiksi ja metaaniksi.
Käyttö

Suomalainen elintarviketeollisuus käyttää runsaasti inuliinia. Etenkin monet niin sanotut kevyttuotteet sisältävät sitä. Keinotekoista inuliinia ei luokitella EU:ssa lisäaineeksi.
Inuliinilla voidaan makeuttaa ruokia siten, että kaloreita tulee vain noin kolmannes verrattuna sokeriin. Inuliinia markkinoidaan esimerkiksi hedelmäsoseiden (smoothie) makeuttamiseen ja sakeuttamiseen. Elintarviketeollisuus käyttää inuliinia makeutusaineena, sidosaineena ja kosteudensäilyttäjänä. Inuliinilla saadaan elintarvikkeisiin paksu ja kermainen rakenne.
Inuliinia voidaan käyttää myös solunulkoisen nestetilan mittaukseen.
Fysiologiset vaikutukset

Ruoansulatuskanavaan päätynyt inuliini aiheuttaa maitohappobakteerien kasvua.
Terveysvaikutukset

Inuliini voi aiheuttaa siihen tottumattomille vatsan turvotusta, ilmavaivoja ja vatsakipua. Teollinen eli lyhytketjuinen inuliini aiheuttaa enemmän oireita, koska se hajoaa suolistossa nopeammin.
Hiiritutkimuksissa on havaittu, että jo 2,5 energianprosentin korvaaminen inuliinilla lisää adenoomakasvainten esiintymistä. Vuonna 2007 julkaistun, elintarviketieteiden maisteri Marjo Misikankaan tekemän väitöskirjatutkimuksen mukaan hiirillä esiintyy moninkertainen määrä ohutsuolen suuria adenoomia, jos 10 prosenttia ravinnon kaloreista tulee teollisesta inuliinista (polydisperse beta(2-1) fructan). Tämä kaksinkertaistaa riskin sairastua vaaralliseen paksusuolen syöpään.
Inuliini edistää toisaalta hyödyllisten bifidobakteerien kasvua suolistossa.
Aiheesta muualla

Liber Herbarum II: Inuliinia sisältäviä kasveja
The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Inulin (englanniksi)
PubChem: Inulin (englanniksi)
DrugBank: Inulin (englanniksi)
| --- | --- |
Pääjoukko:   aldoosi  ketoosi  pyranoosi  furanoosi 
Geometria:   pentoosit  heksoosit  heptoosi  sykloheksaanikonformaatio  anomeeri  mutarotaatio 
Suuri / pieni:   glyseraldehydi  dihydroksiasetoni  erytroosi  treoosi  erytruloosi  sedoheptuloosi 
Pentoosit:   riboosi  arabinoosi  ksyloosi  lyksoosi  ribuloosi  ksyluloosi 
Heksoosit:   glukoosi  galaktoosi  mannoosi  guloosi  idoosi  taloosi  alloosi  altroosi  fruktoosi  sorboosi  tagatoosi  psikoosi  fukoosi  ramnoosi 
Disakkaridit:   sakkaroosi  laktoosi  trehaloosi  maltoosi  sellobioosi 
Polysakkaridit:   glykogeeni  tärkkelys  selluloosa  kitiini  amyloosi  amylopektiini  stakyoosi  inuliini  dekstriini  pullulaani 
Glykosaminoglykaanit:   hepariini  kondroitiinisulfaatti  hyaluronaani  heparaanisulfaatti  dermataanisulfaatti  kerataanisulfaatti 
Aminoglykosidit:   kanamysiini  streptomysiini  tobramysiini  neomysiini  paromomysiini  apramysiini  gentamisiini  netilmysiini  amikasiini
Venomous (albumi)

| Venomous Barathrum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : BT Powerhouse Studio
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 42.09
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records
Barathrumin muut julkaisut
| Okkult 2000 | Venomous 2002 | Anno Aspera – 2003 Years After Bastard’s Birth 2005 |
Singlet albumilta Venomous
 ”Black Flames and Blood” Julkaistu: 2002
Venomous on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin järjestyksessään seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Spinefarm Records.
Kappaleet

Witchmaster – 4.40
Sinister Autumn – 3.23
Hills of the Nurn – 4.27
Black Flames and Blood – 4.41
Lusifer – 2.13
Would You Sleep with the Demon? – 5.21
Soaring Up from Hell – 4.39
Black Death – 2.57
Gloomy Fallen Angel – 2.43
Venomous – 7.05
Kokoonpano

Demonos Sova – laulu, bassokitara
Anathemalignant – kitara
Pelceboop – kitara
Nuklear Tormentörr – bassokitara
G'thaur – bassokitara, taustalaulu
Abyssir – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Ahti "Ootappakö" Kortelainen – miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Toxic Angel – kansikuva
Judas – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Soundi 01/2003 (Nalle Österman):
Aiheesta muualla

Albumi Venomous (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Venomous (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Vibraslap

Vibraslap
Vibra-Slap oli ensimmäinen Latin Percussionille myönnetyistä patenteista. Sitä on käytetty äänityksissä enemmän kuin mitään muuta ääniefektiä.
Vibra-Slapin rämisevä ääni syntyy kun soittimen pallopää lyödään kämmentä vasten. Sitä voi myös käyttää telineeseen kiinnitettynä, palloa lyöden.
Vatopédin luostari

| Vatopédin luostari Μονή Βατοπεδίου |
| --- | --- |
 Vatopédin luostari.
Sijainti:  Athos,  Kreikka
Koordinaatit:  40°18′51″N, 24°12′43″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustaja:  Athanasios, Nikolaos ja Antonios
Perustettu:  n. 972–985
Asukkaita:  148
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Athosvuori 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vatopédin luostari (kreik. Μονή Βατοπεδίου, Moní Vatopedíou) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Vatopédi on toisella sijalla.
Historia

Vatopédin luostari on perustettu 900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, todennäköisesti vuosien 972–985 välillä. Sen perusti kolme munkkia, Athanasios, Nikolaos ja Antonios, jotka olivat Athanasios Athoslaisen oppilaita. Luostari mainitaan Athoksen arvoasteikoissa toisena luostarina vuonna 1045 ja se on säilyttänyt asemansa siitä saakka. 1100- ja 1200-luvuilla luostari sai paljon lahjoituksia serbialaisilta sekä Bysantin keisareilta. Luostariin liitettiin aikojen kuluessa useita pienempiä luostareita.
Vuonna 1749 luostariin perustettiin niin kutsuttu Athoksen Akatemia, joka tarjosi kreikankielistä opetusta samaan aikaan kun kreikkalainen kansallistunne nousi. Luostari on historiansa aikana ollut sekä kinobioottinen että idiorytminen. Vuodesta 1989 se palasi kinobioottiseen elämäntapaan. Vuonna 2011 luostarissa oli 148 asukasta ja näin se oli Athoksen luostareista suurin.
Rakennus

Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan itärannikon keskivaiheilla. Rakennus muistuttaa linnoitusta, jossa on useita siipiä ja torneja. Luostarin pääkirkko (katholikon) on omistettu Neitsyt Marian temppeliin tuomiselle. Kirkko on rakennettu 900-luvulla ja sen vanhimmat seinämaalaukset ovat vuodelta 1312. Kirkossa on Athoksen ainoat bysanttilaiset mosaiikit. Kirkon kellotorni noin vuodelta 1427 on Athoksen alueen vanhin säilynyt kellotorni. Vatopédin alaisuuteen kuuluu kaksi skiittaa eli sivuluostaria, venäläinen Pyhän Andreaan skiitta ja kreikkalainen Pyhän Demetrioksen skiitta. Luostariin kuuluu 12 kappelia sen sisäpuolella ja 19 kappelia ulkopuolella, sekä lukuisia keljoja.
Luostarissa säilytetään lukuisia pyhäinjäännöksiä, joista kuuluisin on niin kutsuttu Neitsyt Marian vyö, sekä useita ihmeitätekeviksi uskottuja ikoneita. Luostarissa on suuri kirjasto, jossa on 2 000 käsikirjoitusta, yli 35 000 painettua kirjaa sekä historiallisia dokumentteja.
Vatopédia lähin luostari on Zográfoksen luostari, jonne on linnuntietä matkaa noin neljä kilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vatopédin luostari Wikimedia Commonsissa
Vatopedin luostari. Ortodoksi.net.
Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
| --- | --- |
Luostarit:   Suuri lavra  Vatopédin luostari  Ivíronin luostari  Chilandárin luostari  Pyhän Dionysioksen luostari  Koutloumoúsin luostari  Pantokrátorin luostari  Xiropótamoksen luostari  Zográfoksen luostari  Docheiárioksen luostari  Karákalloksen luostari  Filótheoksen luostari  Simonópetran luostari  Pyhän Paavalin luostari  Stavronikítaksen luostari  Xenofónin luostari  Pyhittäjä Gregorioksen luostari  Esfigménoksen luostari  Pyhän Panteleimonin luostari  Konstamonítoksen luostari 
Skiitat:   Bogoroditsan skiitta  Johannes Kastajan skiitta  Johannes Kastajan skiitta (Ivíron)  Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta  Profeetta Elian skiitta  Pyhän Andreaan skiitta  Pyhän Annan skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta (Lákkos)  Pyhän Kolminaisuuden skiitta  Pyhän Panteleimonin skiitta  Uusi skiitta 
Kylät:   Dáfni  Karyés 
Vatopédin luostari.
Vatopédin luostarin sisäpihaa.
Vibraattori (seksiväline)

Tecno Rabbit-vibraattori
Vibraattori on seksiväline, jota käytetään tuottamaan keholle seksuaalista nautintoa sähköisen stimulaation avulla. Vibraattoreita on monia eri muotoja ja malleja. Vibraattoreita voidaan käyttää sekä yksin osana masturbaatiota että kumppanin kanssa. Pariskunnille on olemassa laitteita molempien sukupuolielinten stimuloimiseen.
Niillä voidaan stimuloida erilaisia erogeenisia alueita, kuten klitoris, emätin, penis, kivespussi tai peräaukko.
Käännös suomeksi
Irkut (yhtiö)

| Irkut Corporation |
| --- | --- |
Perustettu:  28. maaliskuuta 1932
Avainhenkilöt:  Yuri Slyusar
Kotipaikka:   Moskova, Venäjä
Tuotteet:  lentokoneet
Henkilöstö:  yli 14 000
Emoyhtiö:  OAK
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Irkut (ven. Корпорация «Иркут», Korporatsija "Irkut")  on venäläinen lentokoneteollisuuden holdingyhtiö, johon kuuluvat yritykset kattavat sotilaslentokoneiden koko suunnittelu- ja valmistusprosessin. Sen osayrityksiä ovat Jakovlevin lentokonetehdas,  Irkutskin lentokonetehdas, Berijevin lentovenetehdas (TANTK) Taganrogissa, BETA IR, OKB Russkaja Avionika ja noin 20 muuta.
Yhtiön tärkeimpiä nykytuotteita ovat Suhoi Su-30 hävittäjät, Jak-130 harjoituslentokone ja Be-sarjan amfibiokoneet.
Eurooppalainen EADS osti 2005 10 % Irkutin osakepääomasta 50 miljoonalla eurolla.
Vuodesta 2006 Irkut kuuluu osana suurempaan valtiolliseen OAK-ilmailuteollisuuskonserniin, jolla on siitä 81 %:n omistusosuus.
Aiheesta muualla

Irkut Corporation (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Osakkaat (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
UAC (OAK) composition
Igor Kolaković

Igor Kolaković
Igor Kolaković (s. 4. kesäkuu 1965) on serbialainen lentopallovalmentaja. Hän valmentaa Serbian maajoukkuetta, ja on saavuttanut neljä MM-kultaa.lähde tarkemmin?
Igor Kipnis

Igor Kipnis (27. syyskuuta 1930 – 24. tammikuuta 2002) oli Yhdysvalloissa asunut cembalisti ja pianisti.
Kipnisin isä oli venäläinen bassolaulaja Aleksandr Kipnis. Kipnis syntyi Berliinissä, mutta perhe muutti vuonna 1938 Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli cembalonsoittoa Fernando Valentin kanssa ja piti ensimmäisen konserttinsa New Yorkissa vuonna 1959.
Kipnis esiintyi viimeistä kertaa lokakuussa 2001. Hän kuoli tammikuussa 2002 munuaissyöpään kotonaan Connecticutin Reddingissä. Hänen repertoaariinsa ulottui 1500-luvun musiikista moderniin cembalomusiikkiin ja jazziin. Vuonna 1995 Kipnis perusti Karen Kushnerin kanssa myös kansainvälisesti esiintyneen pianoduon. Hän esiintyi 81 levyllä, joista 55 oli soololevyjä.
Imizu

| Imizu (射水市) |
| --- | --- |
 Shinminaton suursilta, Kaiōmaru
 lippu:  symboli
 Imizun sijainti Toyaman prefektuurissa
 Imizu
 Koordinaatit: 36°43′50″N, 137°04′32″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Hokuriku
Prefektuuri:  Toyaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  109,44 km²
Väkiluku (11/2020):  92 274
 – Väestötiheys:  843 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Fraxinus japonica
 – Kukka:  Pulskaneilikka var. longicalycinus
 – Kukkiva puu:  Jalohortensia
 – Kala:  Pasiphaea japonica, Chionoecetes japonicus, aju
 
 https://www.city.imizu.toyama.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Imizu (jap. 射水市, Imizu-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Toyaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Japaninmeren Toyamanlahden rannikolla. Kaupunki on rakentunut Imizun tasangolle Japaninmereen virtaavan Shōjoen suulle. Imizussa on 92 274 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 109,44 neliökilometriä.
Imizu on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Shinminaton kaupunki, Daimonin, Kosugin ja Ōshiman maaseutukaupungit sekä Shimon kyläkunta. Nimensä kaupunki otti entiseltä Imizun piirikunnalta. Tärkeitä elinkeinoja alueella olivat aiemmin kalastus ja maanviljely, mutta Taishō-kaudelta 1900-luvun alkupuolelta lähtien sinne sijoittui terästeollisuutta, sittemmin myös alumiinin tuotantoa. Vuonna 1968 sinne avattiin suuri Toyaman uusi satama. Kaupungissa toimii Toyaman prefektuurinyliopisto.
Imizun nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Heian-kaudelta peräisin oleva Kamon pyhäkkö ja Imizun kaupungin Shinminaton museo, jossa säilytetään muun muassa matemaatikko Ishikuro Nobuyoshin esineistöä. Imizua palvelevat Ainokaze Toyama -rautatien Ainokaze Toyama -rautatielinja (entinen Hokuriku-päälinja) ja Man’yōsen-pikaraitiotie.
Kuvia

Kaiōmaru-laiva
Toyaman prefektuurinyliopisto
Imizun maaseutua
Etchū-Daimonin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Imizu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
ISO/IEC 27000

ISO/IEC 27000 viittaa kasvavaan ISO/IEC-standardiperheeseen, jonka yhteinen otsikko on "Informaatioteknologia.Turvallisuus.Tietoturvallisuuden hallintajärjestelmät". Erityisesti ISO/IEC 27000 on sarjan ensimmäisen osan "Yleiskatsaus ja sanasto" tunnus.
Sarjan standardit > ISO/IEC 27000:2009, Tietoturvallisuuden hallintajärjestelmät. Yleiskatsaus ja sanasto

Standardissa määritellään yleiset vaatimukset tietoturvallisuuden hallintajärjestelmän luomiselle, toteuttamiselle, käyttämisellä, valvonnalle, katselmoinnille, ylläpidolle ja parantamiselle. Standardissa esitetyt yleiset vaatimukset ovat sovellettavissa organisaation tyypistä, koosta tai luonteesta riippumatta.
Sarjan standardit > ISO/IEC 27001:2005, Tietoturvallisuuden hallintajärjestelmät. Vaatimukset

Standardi on laadittu malliksi tietoturvallisuuden hallintajärjestelmän (ISMS, Information Security Management System) kehittämiselle, toteuttamiselle, käyttämiselle, valvomiselle, katselmoinnille, ylläpitämiselle ja parantamiselle. Tietoturvallisuuden hallintajärjestelmän käyttöönotto on organisaation strateginen päätös. Organisaation tietoturvajärjestelmän suunnitteluun ja toteutukseen vaikuttavat sen tarpeet ja tavoitteet, turvallisuusvaatimukset, käytettävät prosessit sekä organisaation koko ja rakenne. Näiden ja niitä tukevien järjestelmien uskotaan muuttuvan ajan mukana.
Tämä on sarjan eniten käytetty standardi, jonka vaatimuksia voidaan käyttää organisaatioiden vaatimustenmukaisuuden sertifiointiin.
Sarjan standardit > ISO/IEC 27002:2005, Tietoturvallisuuden hallintaa koskeva menettelyohje

Standardi määrittelee ohjeita ja yleisiä periaatteita organisaation tietoturvahallinnan käynnistämiseen, käyttöönottoon, ylläpitoon ja parantamiseen. Tässä kansainvälisessä standardissa kuvaillut tavoitteet tarjoavat yleistä opastusta yleisesti hyväksytyistä tietoturvahallinnan tavoitteista. Tämän standardin valvontatavoitteet ja turvamekanismit on tarkoitettu otettaviksi käyttöön, jotta täytetään riskinarvioinnissa tunnistetut vaatimukset. Tätä kansainvälistä standardia voidaan käyttää käytännön ohjeistuksena, jonka pohjalta voidaan kehittää organisaation turvallisuusstandardeja ja tehokkaita turvallisuusjohtamisen käytäntöjä sekä auttaa lisäämään luottamusta organisaatioiden välisiin liiketoimiin.
Täsmälleen samansisältöinen standardi suomenkielisenä käännöksenä ISO/IEC 17799:fi.
Sarjan standardit > ISO/IEC 27003:2010, Tietoturvallisuuden hallintajärjestelmän toteuttamisohjeita

Standardi on antaa käytännön opastusta tietoturvallisuuden hallintajärjestelmän (ISMS) toteuttamissuunnitelman laatimisesta organisaatiossa standardin ISO/IEC 27001:2005 mukaisesti.
Sarjan standardit > ISO/IEC 27004:2009, Tietoturvallisuuden hallinta. Mittaaminen

Standardissa esitetään ohjeita sellaisten mittareiden ja mittausten kehittämisestä ja käytöstä, joilla voidaan arvioida standardin ISO/IEC 27001 mukaisesti toteutetun tietoturvallisuuden hallintajärjestelmän (ISMS) ja turvamekanismien tai turvamekanismiyhdistelmien vaikuttavuutta.
Sarjan standardit > ISO/IEC 27005:2008, Tietoturvariskien hallinta

Standardissa esitetään ohjeita organisaation tietoturvariskien hallinnasta. Se tukee erityisesti standardin ISO/IEC 27001 mukaisen tietoturvallisuuden hallintajärjestelmän vaatimuksia.
Kehitys

Standardisarjasta vastaa kansainvälinen ISO/IEC JTC 1/SC 27 -komitea, erityisesti sen työryhmä 1 (WG1). Suomen osalta komitean ja sen työryhmien työ seuraa ja kansallisia kannanottoja lähettää SFS:n standardisointiryhmä 307 - Tietoturvatekniikat.
Aiheesta muualla

SFS:n kalvosarja 27000-standardiperheestä ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin
Ugrilampaat

Ugrilampaat on suomalainen sketsisarja. Se esitettiin ensimmäisen kerran vuosina 1999–2000 Yle TV2:lla. Sketseissä käsitellään Suomea, suomalaisuutta ja suomen kieltä.
Sarjassa näyttelivät Aarni Kivinen, Katja Kukkola, Juha Kukkonen, Minttu Mustakallio ja Ursula Salo (vuonna 2000). Sarja on Oy Filmiteollisuus Fine Ab tuotantoa. Käsikirjoittajina näyttelijöiden lisäksi olivat muun muassa Juha Jokela, Juhani Mäkelä, Tuomas Nevanlinna, Kenneth Rock, Heikki Syrjä, Tommi Taurula, Peppe Träskman ja Ari Wahlsten. Ohjaaja oli Tuomas Sallinen ja tuottajat Peppe Träskman ja Olli Haikka.
Aiheesta muualla

Ugrilampaat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vibraattori

Vibraattori tai vibra voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
vibraattori, yleensä jokin värisevä laite.
vibraattori, seksivälineenä käytettävä värisevä hieromasauva
vibraattori, elektroninen komponentti, jolla saadaan aikaan hakulaitteissa ja matkapuhelimissa käytettävä värinähälytys
vibraattori, sauvatärytin jolla voi tiivistää betonivalua.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vibraattori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Irkutskenergo

NASAn kuva Irkutskista ja padosta
Irkutskenergo (ven. Иркутскэнерго) (MCX: IRGZ, RTS: IRGZ) on siperialainen Venäjän kolmanneksi suurin sähköntuottajayhtiö. Yhtiöllä on kolme suurta sähköä tuottava vesivoimalaitosta Baikalista Jeniseihin virtaavassa Angarajoessa: Bratskissa, Irkutskissa ja Ust-Ilimskissä. Bratskin vesivoimala on yksi maailman suurimmista (n. 4 500 MW).
Lisäksi sillä on yhdeksän lämpövoimalaa ja niihin liittyvä jakeluverkko 500 kV linjoineen. Yhtiön tuottaman sähkön teho on 12,9 GW ja se voi tuottaa 70 TWh sekä 46 miljoonaa Gcal lämpöenergiaa.[lähde? ]
Voimaloiden energia menee esimerkiksi Irkutskiin, joka on suuri siperialainen kaupunki. Bratskissa on sellu- ja kartonkitehdas samoin kuin myös Ust-Ilimskissä, jotka tarvitsevat kosolti energiaa tuotantoonsa.
Aiheesta muualla

Irkutskenergo (Arkistoitu – Internet Archive)
Uh! All Night

| ”Uh! All Night” Kiss |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Asylum
 B-puoli: ”Trial by Fire”
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): Paul Stanley
 Tyylilaji: glam metal, hard rock
 Kesto: 04.01
 Levy-yhtiö: Mercury
Kissin muut singlet
| ”Tears Are Falling” 1985 | ”Uh! All Night” 1985 | ”Crazy Crazy Nights” 1987 |
Uh! All Night on Kiss-yhtyeen kappale ja single yhtyeen Asylum-albumilta. Single julkaistiin vain Alankomaissa ja Filippiineillä. ”Uh! All Night” -kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, jota näytettiin jonkin verran MTV:llä.[lähde? ]
Kokoonpano

Paul Stanley – rytmikitara, laulu
Gene Simmons – bassokitara
Bruce Kulick – soolokitara
Eric Carr – rummut
Aiheesta muualla

Discogs
Vibrato

Vibrato [vibraato t. vibˈraato] on soittimella tai ihmisäänellä muodostettu tehokeino ja koriste, joka saadaan aikaan vaihtelemalla sävelkorkeutta nopeasti vähäisellä alueella. Esimerkiksi jousisoittimella tämän voi suorittaa ainakin kolmella eri tavalla: ranteella, sormella tai koko käden liikkeellä.
Vibraton luonne vaihtelee sen nopeuden ja laajuuden mukaan, ja soittaja voi omien mieltymystensä mukaan viljellä sitä niissä kohdissa, jotka kaipaavat hänen mielestään ylimääräistä ehostusta. Liiallinen vibraton käyttäminen koetaan kuitenkin usein häiritsevänä. Lisäksi soittajan tulee ottaa huomioon kappaleen aikakausi, tyyli ja muut seikat, jotka ohjaavat tulkintaa ja sen myötä myös tietynlaisen vibraton valintaa tai sen pois jättämistä.
Vibrato voidaan toteuttaa myös digitaalisella tai analogisella efektoinnilla, ja se onkin useiden sähköisten kosketinsoittimien ominaisuus.