stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sulkujärvi
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueeseen (35.73), jonka  Säynäjärven-Myllyojan valuma-alueeseen (35.733) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,4 metriä mpy.
Vesi laskee Sulkujärveen etelästä tulevaa metsäojaa ja sen pohjoispuolella olevasta Säynäjärvestä pientä puroa pitkin, jota voi varovasti edetä pienellä soutuveneellä. Järvien vedenpinnan korkeusero on vain 10 senttimetriä. Vesi laskee edelleen Sulkujärvestä pientä Myllyojaa pitkin, joka mutkittelee alajuoksulla peltomaiseman mäkien lomitse ja laskee sitten Vesijärveen Haapastenlahdella Palosaaren edustalle.
Historiaa

Järvi oli vielä vuoden 1986 peruskartassa täysin autio järvi mukaan lukien Säynäjärven välinen kannas. Säynäjärven rataan on ilmestynyt vuoden 1986 jälkeen vapaa-ajan asuntoja.
Swimming Jyväskylä

Seuran logo
Swimming Jyväskylä oli vuosina 2000–2021 toiminut uimaseura. Vuodenvaihteessa 2021–2022 se yhdistyi toisen jyväskyläläisseuran Kampuksen Plaanin kanssa, ja uuden seuran nimeksi tuli Jyväskylän Aalto.
Swimming Jyväskylä tarjosi erilaista toimintaa eri ikäryhmille uimaopetus-, harrastus- ja kilpauintipalveluiden muodossa. Pääpaino oli kilpauinnissa ja lasten uimaopetuksessa.
Aiheesta muualla

Uimaseuran kotisivut
Suomen Lääkärilehti

| Suomen Lääkärilehti |
| --- | --- |

Kustantaja:  Suomen Lääkäriliitto
Julkaisija:  Suomen Lääkäriliitto
ISSN:  ISSN 0039-5560
Kokonaislevikki:  31500
Päätoimittaja:  Pekka Nykänen, Pertti Saloheimo
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  26 numeroa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
laakarilehti.fi
Suomen Lääkärilehti (usein vain Lääkärilehti) on Suomen Lääkäriliiton julkaisema lääketieteellisen alan järjestö- ja ammattilehti. Se ilmestyy 26 numerona vuosittain, ja sen levikki on noin 31 500 kappaletta. Lehti jaetaan kotiosoitteeseen kaikille Suomessa toimiville lääkäreille ja lääketieteen opiskelijoille. Sen lisäksi lehteä tilataan terveydenhuollon hallintoon ja kirjastoihin. Lääkärilehden sisarjulkaisu verkossa on Potilaan lääkärilehti, jossa julkaistaan Lääkärilehden suurelle yleisölle sovellettua aineistoa. Lääkärilehdellä on myös laajat verkkopalvelut sekä sähköiset uutiskirjeet erikseen lääkäreille ja alan opiskelijoille.
Lääkärilehti julkaisee lääketieteellisiä pääkirjoituksia ja vertaisarvioituja artikkeleita lääketieteen ja terveydenhuollon aiheista.
Suomen Lääkärilehden vastaavana päätoimittajana vuodesta 2008 toiminut kauppatieteiden maisteri Hannu Ollikainen jäi syyskuussa 2016 osa-aikaeläkkeelle. Vastaavaksi päätoimittajaksi tuli Kauppalehden toimituksen kehityspäällikkö Pekka Nykänen. Lehden lääketieteellinen päätoimittaja on ollut joulukuusta 2016 lähtien neurologian erikoislääkäri, lääketieteen tohtori Pertti Saloheimo.
Sweet & Deceitful

| Sweet & Deceitful Negative |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2004
 Tyylilaji: glam rock, hard rock
 Kesto: 52.02
 Levy-yhtiö: GBfam Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Negativen muut julkaisut
| War of Love 2003 | Sweet & Deceitful 2004 | Anorectic 2006 |
Sweet & Deceitful on suomalaisen Negative-yhtyeen toinen albumi, joka ilmestyi 1. syyskuuta 2004. Albumi sisältää kaksi hittiä, "Frozen to Lose It All" ja "In My Heaven", joista tehtiin myöhemmin musiikkivideot. Albumilta julkaistiin neljä singleä järjestyksessä Frozen to Lose It All, In My Heaven, Until You're Mine, My My, Hey Hey (Out of the Blue). Albumilla soitti kosketinsoittaja Janne "Mr. Snack" Kokkonen, joka ei ollut Negativen ensilevyllä, War of Lovella. Myöhemmin Frozen to Lose It All -videosta tehtiin uusi versio Virossa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Kappaleet

Intro – 1.09
Frozen to Lose it All – 3.54
Creeping Inside – 3.48
Locked in the Dark Side – 2.54
In My Heaven – 2.56
My My / Hey Hey (Out of the Blue) – 4.02
Neverending Parade – 5.00
L.A. Feeding Fire – 3.33
Until You're Mine – 4.01
About My Sorrow – 6.02
Secret Forgiveness – 3.57
Angels Won't Lie – 6.58
Kokoonpano

Jonne Aaron Liimatainen – laulu
Lauri "Larry Love" Markkula – kitara, taustalaulu
Jukka "Sir Christus" Mikkonen – kitara
Antti "Anatomy" Aatamila – basso
Janne "Jay Slammer" Heimonen – rummut
Janne "Mr. Snack/Nakki" Kokkonen – kosketinsoittimet
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Suurenmoinen kokoelma 1999–2009

| Suurenmoinen kokoelma 1999–2009 Juha Tapio |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2009 
 Formaatti: CD CD+DVD Digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 70.59
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Juha Tapion muut julkaisut
| Suurenmoinen elämä 2008 | Suurenmoinen kokoelma 1999–2009 2009 | Hyvä voittaa 2011 |
Suurenmoinen kokoelma 1999–2009 on Juha Tapion ensimmäinen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 30. syyskuuta 2009. Kokoelmalla on kolme uutta kappaletta, "Raikas tuuli", Yö-yhtyeen aiemmin jo levyttämä "Pettävällä jäällä" sekä "Kultahippu", joka oli vuoden 2009 Elämä lapselle -konsertin teemakappale.
Kokoelmasta on julkaistu neljä erilaista versiota: Digitaalinen versio, vain iTunes -verkkokaupassa myynnissä oleva digitaalinen Special Edition, joka sisältää neljä bonuskappaletta, vain CD:n sisältä kokoelma sekä CD:n ja DVD:n sisältävä kokoelma. DVD sisältää Tapion keikan Tavastia-klubilta 5. elokuuta 2009.
Kokoelma nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi (41/2009). 18. listaviikollaan kokoelma nousi listan ensimmäiseksi, jossa se oli myös seuraavalla viikolla (5–6/2010). Kokoelma on myynyt platinaa eli yli 30 000 kappaletta. Yhteensä sitä on myyty yli 41 000 kappaletta.
Kappaleet

Raikas tuuli – 3.56
Kaksi puuta – 4.15
Kelpaat kelle vaan – 3.42
Minä olen, sinä olet – 3.06
Ohikiitävää – 4.40
Mitä silmät ei nää – 3.42
Haaveilija – 4.03
Kaunis ihminen – 3.46
Ukkosta ja ullakolla – 3.56
Vuodet vieriä saa – 3.47
Suurenmoinen elämä – 4.37
Arvaamatta tuuli kääntyy vastaan – 3.52
Juuri tässä näin – 4.10
Kultahippu – 3.43
Väsyneet maan (Live) – 4.56
Anna pois itkuista puolet – 3.10
Syksy – 4.14
Pettävällä jäällä – 3.22 
iTunesin Special Editionin bonuskappaleet:
Kauas pilvet karkaavat – 3.50
Kulkurin iltatähti – 3.17
Boulevard of Broken Dreams – 4.19
Kuljeta ja johda – 4.05
Suomen tiedekustantajien liitto

Suomen tiedekustantajien liitto (ruots. Förbundet för vetenskapspublicering i Finland rf, engl. Finnish Association for Scholarly Publishing) on suomalainen vuonna 1983 perustettu yhdistys, joka edustaa tiedekustantajia ja -julkaisijoita. Sen tehtävänä on huolehtia jäsenistönsä tekijänoikeuskysymyksistä ja edistää tiedejulkaisujen, tutkitun tiedon ja kotimaisten kielten asemaa yhteiskunnassa. Liitto jakaa apurahoja ja avustuksia sekä järjestää koulutuksia, opintomatkoja ja tapahtumia. Se on Kopioston jäsen ja toiminta kustannetaan tieteellisten julkaisujen käyttökorvauksilla. Elokussa 2024 liittoon kuului 155 jäsentä. Liiton hallituksen puheenjohtajana toimii Mikael Laakso.
Liitto jakaa myös palkintoja, joista tärkeimmät ovat vuosittain myönnettävät Vuoden tiedekirja - ja Vuoden tiedelehti -palkinnot. Kumpikin palkinto on suuruudeltaan 25 000 euroa. Lisäksi jaetaan Kannustuspalkintoa ja Vuoden tiede-editori-palkintoa. Palkintojen tavoitteena on lisätä kotimaisen tiede- ja kustanustyön näkyvyyttä ja arvostusta.
Suomen tekoälykeskus

Suomen tekoälykeskus (Finnish Center for Artificial Intelligence, FCAI) on kansallinen tekoälyn osaamiskeskus, jonka ovat perustaneet Aalto-yliopisto, Helsingin yliopisto ja Teknologian tutkimuskeskus VTT. Tekoälykeskus on yksi Suomen Akatemian lippulaivoistaselvennä.  Suomen Akatemian lippulaivaohjelma tukee korkeatasoista tutkimusta ja siitä kumpuavaa laajaa vaikuttavuutta, jolla luodaan tulevaisuuden osaamista ja kestäviä ratkaisuja yhteiskunnan haasteisiin sekä edistetään taloudellista kasvua kehittämällä mm. uusia liiketoimintamahdollisuuksia.
Tekoälykeskusta johtaa Aalto-yliopiston professori ja akatemiaprofessori Samuel Kaski.
Kyyhkyhapero

| Kyyhkyhapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  cyanoxantha
Kaksiosainen nimi
 Russula cyanoxantha  (Schäffer 1774) 
Synonyymit
 Russula xyanoxantha 
Katso myös
   Kyyhkyhapero Wikispeciesissä   Kyyhkyhapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyyhkyhapero (Russula cyanoxantha) on haperoiden sukuun kuuluva sieni.
Ulkonäkö ja koko

Kyyhkyhaperon lakki on väriltään violetti, ruskea tai harmaa, joissakin tapauksissa jopa vihreä. Jalka on valkoinen tai kermanvärinen.
Levinneisyys

Kyyhkyhaperoa tavataan Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Suomessa se on harvinainen, ja sitä on tavattu vain maan etelä- ja lounaisosissa.
Käyttö

Kyyhkyhaperoa voi käyttää ruokasienenä.
Suomen teatterikoulu

Suomen teatterikoulu oli 1943–1979 toiminut oppilaitos, josta valmistui näyttelijöitä ja ohjaajia suomalaisiin ammattiteattereihin. Sen toimipaikka sijaitsi Suomen Kansallisteatterin Pienen näyttämön rakennuksessa. Koulun toimintaa ylläpiti kannatusosakeyhtiö. Keväisin järjestetyissä karsintakokeissa valittiin yhteensä 15–20 oppilasta kolmevuotisille näyttelijä- ja ohjaajalinjoille. Suomen teatterikoulu jatkoi Kansallisteatterin oppilaskoulun (1906–1920) ja Suomen Näyttämöopiston (1920–1939) työtä.
Kouluun valituille 17–22-vuotiaille oppilaille annettiin opetusta näyttelijäntyössä, improvisoinnissa, rytmiikassa, pantomimiikassa, miekkailussa, äänenmuodostuksessa, fonetiikassa, laulussa, kielissä, kirjallisuudessa ja kulttuurihistoriassa.
Teatterikoulun korkeakouluosasto aloitti toimintansa 1962. Se koulutti ohjaajia, kriitikoita ja dramaturgeja kolme vuotta kestäneessä opetuksessa. Oppilaiden teoreettisista opinnoista huolehti Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellinen osasto. Näyttelijäosasto ja korkeakouluosasto yhdistettiin 1971.
Oppilaitoksen rehtoreina toimivat Wilho Ilmari 1943–1963 ja Jouko Paavola 1963–. Vuonna 1979 Suomen teatterikoulu ja Svenska Teaterskolan yhdistettiin ja muodostettiin valtiollinen kaksikielinen Teatterikorkeakoulu.
Suomenköynnösruusu

| Suomenköynnösruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit
Suku::  Ruusut Rosa
Lajikeryhmä::  Tarhabeggerinruusut Rosa Beggeriana-ryhmä
Lajike::  'Pohjantähti'
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomenköynnösruusu (Rosa 'Pohjantähti', ruots. 'Polstjärnan') on Suomessa tunnettu talvenkestävä köynnösruusulajike. Pensaan vankkapiikkiset oksat kasvavat 3–5 metriä pitkiksi. Kukintona on monikukkainen huiskilo, jossa on valkoisia, tuoksuvia, löyhästi kerrannaisia, noin kolmen senttimetrin levyisiä kukkia.
Suomenköynnösruusu periytyy puutarhuri Harald Wasastjernan 1930-luvulla tekemästä risteytyksestä. Kestävämpänä kantalajina on keskiaasialainen luonnonlaji beggerinruusu (Rosa beggeriana) ja toinen risteymän osapuoli on jokin jalostettu köynnösruusulajike. Mainittuja ehdokkaita ovat Rosa multiflora-risteymiin kuuluva lajike 'Gruss an Zabern' tai polyantharuusulajike 'Rose d'Orléans'.
Suomen pienin kauppamuseo

| Suomen pienin kauppamuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Museo 
Osoite:  Paavalinkyläntie 671, 07870 Skinnarby  
Sijainti:  Loviisa 
Perustettu:  2016  
Kotisivut:  solidago.fi 
Koordinaatit:  60°32′24″N, 26°10′44″E
 fiSuomen pienin kauppamuseo 
  
Suomen pienin kauppamuseo on Loviisan Skinnarbyssä sijaitseva yksityinen museo.
Museo sijaitsee vuonna 1958 rakennetussa kyläkaupparakennuksessa, joka on edelleen alkuperäisessä ulkoasussaan, vaikka kauppa oli toiminnassa 1980-luvulle asti. Museossa on esillä pääosin 1950- ja 1960-lukujen kauppatavaraa, mutta kokoelmasta löytyy myös uudempia ja vanhempia esineitä. Museon valikoimiin kuuluvat erilaiset tuotepakkaukset tupakkarasioista sukkahousuihin ja sillipurkkeihin. Esillä on myös laaja kokoelma esimerkiksi kahvipurkkeja ja leivontaan liittyviä tuotteita.
Aiheesta muualla

Suomen pienin kauppamuseo
Suomen pienkustantajat

Suomen Pienkustantajat ry. on suomalaisten pien- ja erikoiskustantajien etujärjestö, johon kuuluu 42 kustantajaa. Yhdistys toimii pienkustantajien yhteistyöfoorumina. Se pyrkii edistämään suomalaisen kauno- ja tietokirjallisuuden kustannustoimintaa ja tekemään tunnetuiksi jäsenyhdistysten kustantamia teoksia.
Suomen Pienkustantajat ry jakaa vuosittain Sampo-kirjallisuuspalkinnon.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suurenmoinen elämä (kappale)

| ”Suurenmoinen elämä” Juha Tapio |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Suurenmoinen elämä
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: lokakuu 2008
 Formaatti: CD Digitaalinen lataus
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 04.35
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Juha Tapion muut singlet
| ”Kaksi puuta” 2008 | ”Suurenmoinen elämä” 2008 | ”Minä olen, sinä olet” 2009 |
Suurenmoinen elämä on Juha Tapion kappale samannimiseltä studioalbumilta. Sen julkaisi Warner Music Finland albumin toisena singlenä lokakuussa 2008. Kappaleesta ei muodostunut albumin ensimmäisen singlen kaltaista menestystä, vaan sen ainoaksi listamerkinnäksi jäi radiolistan 8. sija.
Kappalelista

1. Suurenmoinen elämä - 4:35
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: -
Suomen virallinen latauslista: -
Radiolista: 8
Taavetin lukio

| Taavetin lukio |
| --- | --- |

Sijainti:  Koulutie 4, 54500 Taavetti (Luumäki)
Koordinaatit:  60.9206°N, 27.5561°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Perustettu:  1. syyskuuta 1959
Rehtori:  Pekka Hyvärinen
Oppilaita:  57 (2022)
Verkkosivut
Taavetin lukio on yksisarjainen lukio, joka sijaitsee Luumäen kuntakeskuksessa Taavetissa. Lukion kanssa samoissa Taavetin koulukeskuksen tiloissa toimii ala- ja yläkoulu. Lukio sai 2014 uudet, remontoidut tilat.
Lukio on ollut yksi Etelä-Karjalan parhaista ylioppilastutkintojen tuloksissa. Valtakunnallisesti se oli STT:n lukioselvityksessä 2021 maan paras pieni lukio. Tässä vertailussa keväällä 2021 ylioppilaaksi päässeiden oppilaiden pakollisten aineiden arvosanat olivat kehittyneet kolme vuotta aiempiin keskikoulun päättötodistuksiin verrattuna erityisen hyvin.
Syksyllä 2022 lukiossa opiskelee 57 lukiolaista. Keväällä 2021 lukiosta valmistui kahdeksan ylioppilasta.
Suomukirjotikka

| Suomukirjotikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Kääpiötikat Veniliornis
Laji::  mixtus
Kaksiosainen nimi
 Veniliornis mixtus  (Boddaert, 1783) 
Synonyymit
 Picoides mixtus 

Katso myös
   Suomukirjotikka Wikispeciesissä   Suomukirjotikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suomukirjotikka (Veniliornis mixtus) on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää mantereen keskiosia Boliviassa, Paraguayssa, Uruguayssa, Argentiinassa ja Brasiliassa. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Pieter Boddaert kuvaili lajin holotyypin Buenos Airesista vuonna 1783.
Suunnattu osakeanti

Suunnattu osakeanti tarkoittaa osakeantia, jossa yhtiö antaa oikeuden merkitä uusia osakkeita aiemmista omistusosuuksista poiketen. Lähtökohtaisesti yhtiön vanhoilla osakkeenomistajilla on oikeus merkitä uusia osakkeita vanhan omistuksensa suhteessa (merkintäoikeusanti). Kun tästä oikeudesta poiketaan, kyseessä on suunnattu osakeanti. Suunnatun osakeannin merkitsijöiden suhteellinen osuus yhtiön osakkeista kasvaa muiden osakkeenomistajien omistuksen kustannuksella.
Suomen osakeyhtiölain mukaan suunnatun osakeannin voi toteuttaa vain, jos siihen on yhtiön kannalta painava taloudellinen syy. Jos suunnattu osakeanti on maksuton anti, syyn on oltava erityisen painava sekä yhtiön kannalta että kaikkien osakkeenomistajien etu huomioiden.
Suunnatussa annissa poiketaan osakkeenomistajien yhdenvertaisesta kohtelusta. Annin syy voi olla esimerkiksi se, että yhtiöön halutaan ottaa uusi osakas. Muita syitä voivat olla mm. pääomarakenteen vahvistaminen, edullisen rahoituksen turvaaminen, toimintaedellytysten turvaaminen ja yhtiön strategian toteuttaminen. Suunnatulla annilla voidaan myös rahoittaa yrityskauppoja. Sen avulla voidaan joskus jopa välttää yhtiön konkurssi.
Suunnatusta annista päättää yhtiökokous OYL 5:27:n mukaisesti eli päätös edellytetään tehtävän 2/3:n määräenemmistöllä yhtiökokouksessa edustetuista osakkeista sekä äänistä. 2/3:n määräenemmistöä edellytetään myös niiden osakkaiden joukolta, joiden oikeudet heikkenevät.[lähde? ]
Suomen televisioteollisuus

Televisioteollisuuden Suomessa aloitti Helvar vuonna 1955. Suomessa tehtiin televisioita aiemminkin. 15-vuotias Matti Otala rakensi television vuonna 1954.
Vuonna 1956 Asa Radio Oy ja Helkama toivat televisionsa markkinoille. Vuonna 1957 Salora seurasi perässä. Lohjan Kalkkitehtaan tytäryhtiö Iskumetalli rupesi valmistamaan televisioita vuonna 1958. 1960-luvulla televisioita valmistettiin Suomessa seitsemässä tehtaassa.
Väritelevision aikakausi alkoi 1960-luvun lopulla, ja Helvar ja Aga vetäytyivät televisiobisneksestä. Helkama kehitti oman väritelevision, mutta sekin lopetti televisioiden valmituksen kokonaan, kun tulipalo tuhosi koelaitteet.
1970-luvulla Lohjan Kalkkitehdas oli kasvanut televisioissa isoksi tekijäksi Finlux-merkillään. Salora oli markkinaykkönen. Se myi parhaimmillaan yli puolet Suomen televisioista ja menestyi myös vientimarkkinoilla.
1980-luvulla Suomessa oli kaksi televisioiden valmistajaa. Nokia osti Saloran 1984 ja Finluxin 1992. Ostettuaan Finluxin Nokia lopetti televisioiden teon Salossa ja keskitti tuotannon Turun tehtaaseen. Aikoinaan toimineet seitsemän television valmistajaa olivat kutistuneet yhdeksi.
Nokia luopui televisioiden valmistuksesta vuonna 1996. Seuraavan kuuden vuoden aikana Turun televisiotehtaalla oli useita omistajia.
Luettelo suomalaisista televisiomerkeistä

AGA
Asa
Celeston (Helvar)
Fennoradio (Terate)
Finlux
Helkama
Luxor
Nokia
Salora
Suomi-TV
UPO
Suomen pienviljelijäin puolue

Suomen pienviljelijäin puolue (SPP) oli vuonna 1929 perustettu suomalainen puolue, joka ilmoitti olevansa vähäosaisten talonpoikien etupuolue. SPP yhdistyi 1936 kahden muun pienpuolueen kanssa muodostaen Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueen.
Historia

SPP perustettiin Tampereella 12. toukokuuta 1929 pidetyssä kokouksessa. Jo alkuvuodesta oli perustettu Suomen Pienviljelijä -lehti, jossa uutta puoluetta hahmoteltiin. Perustamista aikaisti eduskunnan hajottaminen huhtikuussa. Puheenjohtajaksi valittiin lehteäkin päätoimittanut Eino Yliruusi Ikaalisista. SPP ei saanut kansanedustajia ensimmäisellä yrittämällä vaaleissa 1929, mutta puolue nousi eduskuntaan seuraavan vuoden vaaleissa.
SPP kritisoi perustettaessaan etenkin Maalaisliittoa ja sosialidemokraatteja pienviljelijöiden asioiden unohtamisesta. Puolueen ohjelma oli populistinen ja osin radikaali. Talousohjelmassa SPP kannatti vasemmiston perinteisesti suosimia keinoja ja jäsenistössä eli vahvana niin sanottu ”herraviha”, mutta monet puolueen kannattajat olivat arvoissaan varsin konservatiivisia. Vuonna 1930 puolueessa vaadittiin kommunismin hävittämistä maasta ja SPP:n ainoa kansanedustaja äänesti kommunistilakien hyväksymisen puolesta.
Puolueeseen liittyi myös vasemmistotaustaisia pienviljelijöitä ja nämä toivotettiinkin tervetulleiksi. Tämä suuntaus ja radikaalit puheet saivat monet syyttämään SPP:tä kommunistien ja Neuvostoliiton kätyreiksi. Mitään suurta vaikutusta ei kommunisteilla kuitenkaan puolueen toimintaan ollut ja SKP:n asenne sitä kohtaan pysyi kielteisenä 1930-luvun alun. Joitakin SPP:n osastoista, joita sillä oli yli 200, kieltäydyttiin hyväksymästä yhdistysrekisteriin kommunistilakeihin vedoten.
Vuodesta 1933 oli eduskunnassa myös kilpaileva pienviljelijäpuolue Kansanpuolue (KP). SPP ja KP neuvottelivat yhdistymisestä pitkään ja hartaasti ennen vuoden 1936 vaaleja, mutta päätyivät lopulta erillisiin listoihin, mikä johti molemminpuolisiin menetyksiin. Tappiot antoivat yhdistymishankkeelle uutta puhtia ja se toteutui loppuvuodesta 1936. Uuden puolueen nimeksi päätettiin antaa Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolue. Mukana perustamisessa oli SPP:n ja KP:n lisäksi Pulatoimikuntien keskustoimikunta.
Last Patrol (Monster Magnetin albumi)

| Last Patrol Monster Magnet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. lokakuuta 2013
 Kesto: 60.58
 Levy-yhtiö: Napalm
Listasijoitukset
  43.
Monster Magnetin muut julkaisut
| Mastermind 2010 | Last Patrol 2013 | Milking the Stars: A Re-Imagining of Last Patrol 2014 |
Last Patrol on Monster Magnetin studioalbumi, joka julkaistiin 15. lokakuuta 2013.
Kappaleet

I Live Behind the Clouds – 4.25
Last Patrol – 9.23
Three Kingfishers – 4.33
Paradise – 4.31
Hallelujah – 4.13
Mindless Ones – 5.30
The Duke of Supernature – 4.59
End of Time – 7.45
Stay Tuned – 5.54
Strobe Light Beatdown – 4.26
One Dead Moon – 5.19
Kokoonpano

Dave Wyndorf - laulu, kitara
Garrett Sweeny - soolokitara
Phil Caivano - rytmikitara
Jim Baglino - basso
Bob Pantella - rummut
Arvostelut

Soundi:
Kuuponlampi

| Kuuponlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°09′29″N, 27°02′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskujoki:  uoma Ala-Pahkajärveen 
Järvinumero:  14.982.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pituus:  790 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,985 km  
Pinta-ala:  12,38 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKuuponlampi 
Kuuponlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Vekarajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 790 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Naarajärven–Vääräojan valuma-alueeseen (14.982) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Swing

| Swing |
| --- | --- |
Alkuperä:  jazz, ragtime, dixieland, blues
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1930-luku
Tyypillisiä soittimia:  klarinetti, saksofoni, trumpetti, pasuuna, piano, kontrabasso, rummut, koskettimet, kitara
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  new jack swing, electro swing, western swing
Swing on jazzmusiikin tyylilaji, joka oli suosituimmillaan noin vuodesta 1935 1940-luvun puoliväliin asti. Aikakautta kutsutaan joskus ”swing-ajaksi” (engl. swing era). Swingyhtyeissä on muihin jazzyhtyeisiin verrattuna enemmän jäseniä, usein 12:sta 16:een. Swing oli ensimmäinen jazzin tyylilaji, joka oli kaupallisesti menestyksellinen. Ennen swingiä jazz yhdistettiin usein New Orleansin bordelleihin ja Chicagon kieltolain aikaisiin laittomiin anniskeluravintoloihin.
Tullakseen kaupallisesti menestyväksi swingyhtyeen piti koostua valkoisista jäsenistä. Vaikka mustaihoisista koostuneet yhtyeet kuten muun muassa Count Basien, Duke Ellingtonin, Chick Webbin ja Jimmie Luncefordin yhtyeet tulivatkin suosituiksi, valkoihoisten yhtyeet kuten Benny Goodmanin, Harry Jamesin, Tommy ja Jimmy Dorseyn sekä Glenn Millerin yhtyeet menestyivät paremmin. Goodmania kutsuttiin ”swingin kuninkaaksi” (engl. King of Swing).
Swing Suomessa

Suomessa swingin kulta-ajan perinteitä on vaalinut muun muassa Lahti Big Band. Orkesterilla on käytössään alkuperäisiä sovituksia 1930- ja 1940-luvuilta.[lähde? ]
Vuonna 2005 perustettiin uusi swingmusiikkiin erikoistunut ammattimuusikoista koostuva big band nimeltään The Great Helsinki Swing Big Band.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Swing Wikimedia Commonsissa