stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruusun nimi (elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Sean Connery   | … |    fransiskaaniveli William Baskerville   |
|   Christian Slater   | … |    noviisi Adson Melk   |
|   Helmut Qualtinger   | … |    kellarinvartija Remigio de Varagine   |
|   Elya Baskin   | … |    yrttimestari-isä Severinus Sankt Emmeram   |
|   Michael Lonsdale   | … |   Apotti   |
|   Volker Prechtel   | … |    kirjastonhoitaja Malachias Hildesheimilainen   |
|   Feodor Chaliapin, Jr.   | … |  kunnianarvoisa Jorge Burgoslainen   |
|   William Hickey   | … |    fransiskaaniveli Ubertino da Casale   |
|   Michael Habeck   | … |    kirjastonhoitajan apulainen Berengar Arundel   |
|   Urs Althaus   | … |    kreikan ja arabian kääntäjä Venantius Salvemeclainen   |
|   Valentina Vargas   | … |    Tyttö   |
|   Ron Perlman   | … |    maallikkoveli Salvatore da Monferrat   |
|   Leopoldo Trieste   | … |    fransiskaanijärjestön johtaja, kenraaliministeri Michele da Cesena   |
|   Franco Valobra   | … |   Kaffan piispa Jerome   |
|   Vernon Dobtcheff   | … |   Hugh Newcastlelainen   |
|   Donal O’Brian   | … |    Pietro d’Assisi   |
|   Andrew Birkin   | … |    Cuthbert Winchesteriläinen   |
|   F. Murray Abraham   | … |    inkvisiittori Bernard Gui   |
|   Lucien Bodard   | … |    kardinaali, paavin legaation johtaja Bertrand del Poggetto   |
|   Peter Berling   | … |    Jean d’Anneaux   |
|   Pete Lancaster   | … |   Alborean piispa   |
|   Lars Bodin-Jorgensen   | … |   miniatyyrimaalari Adelmo Otrantolainen   |
|   Dwight Weist   | … |    Adson vanhana (ääni)   |
Eroavuuksia romaaniin

Kirjassa Adson on benediktiini-noviisi, mutta elokuvassa hän on harmaata asua käyttävä fransiskaani (”harmaat veljet”), jotta hän erottuisi luostarin benediktiineistä. Kirjassa ei ole elokuvassa esiintyvää kuoleman-ansaa salaisen kammion oven edessä. Elokuvassa maalaistyttö säilyy elossa, kirjassa inkvisiittori Bernard Gui (joka kuolee elokuvassa) vie hänet mukanaan aikomuksenaan polttaa hänet roviolla jossain muussa kaupungissa. Elokuvasta on pudotettu pois retoorikkomunkki Benno Upsalalaisen ja lasimestariveli Nicola da Morimondon roolit.
Aiheesta muualla

Leffatykki
182

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
38083 Rhadamanthus

| 38083 Rhadamanthus |
| --- | --- |
 1999 HX11 
 Rhadamanthusin rata (sinisellä) verrattuna uloimpien planeettojen (Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus) ratoihin (punaisella).
Löytäminen
Löytäjät:  Deep Ecliptic Survey
Löytöaika:  17. huhtikuuta 1999
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  38,86 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  32,82 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  44,90 AU
Eksentrisyys:  0,155
Kiertoaika Auringon ympäri:  88490 päivää  242,27 vuotta
Inklinaatio:  12,78°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  201 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  6,7
38083 Rhadamanthus on Neptunusta kauempana Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli transneptuninen kohde. Se kuuluu Kuiperin vyöhykkeeseen. Rhadamanthuksen löysi Deep Ecliptic Survey -ohjelma vuonna 1999. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian kuninkaan Rhadamanthysin mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1999 HX11. Rhadamanthusia pidettiin ennen plutinona (transneptunisena kohteena joka on  2:3-rataresonanssissa Neptunuksen kanssa), mutta sitä ei enää luokitella sellaiseksi.
Zhang Zuolin

Zhang Zuolin vähän ennen kuolemaansa.
Zhang Zuolin (perint.: 張作霖; yksink.: 张作霖; pinyin: Zhāng Zuòlín; Wade–Giles: Chang Tso-lin; 19. maaliskuuta 1875 Haicheng, Fengtian (nyk. Liaoning) – 4. kesäkuuta 1928 lähellä Mukdenia, Liaoning) oli kiinalainen sotaherra, joka hallitsi vuosina 1916–1928 Mantšuriaa. Vuosina 1926–1928 hän ohjaili myös Kiinan tasavallan hallitusta Pekingissä. Kiinan sotaherrojen keskinäisissä valtataisteluissa Zhang johti niin sanottua Fengtianin klikkiä ja nautti Japanin tukea. Japanilaisten upseerien salaliitto salamurhasi hänet, kun hän perääntyi pohjoiseen etenevien Kuomintangin joukkojen tieltä kesäkuussa 1928.
Zhang tunnettiin lempinimellä Dashuai, ”suuri marsalkka”. Hänen poikansa oli niin ikään tunnettu sotaherra, Zhang Xueliang.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zhang Zuolin Wikimedia Commonsissa
Resistance 2

| Resistance 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Insomniac Games
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  PlayStation Store
Suunnittelija:  Ted Price
Käsikirjoittaja:  Todd Fixman Brian Hastings Ted Price
Säveltäjä:  Boris Salchow
Pelisarja:  Resistance
Pelimoottori:  Insomniac Engine 2.0
Julkaistu:  NA 4. marraskuuta 2008JP 13. marraskuuta 2008AUS 27. marraskuuta 2008EU 28. marraskuuta 2008
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  BBFC: 18  CERO: D  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo   OFLC: MA15+ PEGI: 16Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  PlayStation 3
Jakelumuoto:  Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Resistance 2 on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle vuonna 2008.
Pelissä rotu nimeltä Kimera (engl. Chimera) hyökkää Yhdysvaltoihin ja Nathan Hale -niminen sotilas joutuu puolustamaan maataan. Peli on jatkoa vuonna 2006 julkaistulle Resistance: Fall of Man -pelille.
Pelissä oli mukana verkossa pelattava moninpeli, jonka palvelimet suljettiin keväällä 2014.
Tarina > Hahmot

Pelin päähahmo on Yhdysvaltojen SRPA-armeijan sotilas Nathan Hale, johon on tartutettu kimeravirus. Virus tekee hänestä koko ajan yhä enemmän kimeran kaltaisen.
Daedalus on kimeroiden johtaja. Pelin historian mukaan kimerat saapuivat Maahan sen asteroidin mukana, joka aiheutti Tunguskan räjähdyksen.
Tarina > Juoni

Halen täytyy puolustaa Yhdysvaltoja kimeroiden hyökkäykseltä. Hänen apunaan on valvojina tunnettu sotilasryhmä, jonka jäsenet ovat myös kimeraviruksen tartuttamia. Pieni sotilasryhmä vie Halen San Franciscon lähellä sijaitsevaan valvojien tukikohtaan. Kaksi vuotta myöhemmin kimeroiden laivue pääsee Yhdysvaltojen rajan yli ja Halen täytyy yhdessä SRPA:n sekä valvojien kanssa estää niiden eteneminen. Halen käsketään sulkea lukuisia kimeroiden hallitsemistorneja, jotta näiden eteneminen kävisi mahdollisimman hankalaksi. Tehtävien lomassa Hale ei ota vastaan hidastinhoitoa, joka estäisi virusta lisääntymästä hänen ruumiissaan. Kun yhtä tornia Islannissa yritetään sulkea, Daedalus surmaa kaksi hänen ryhmänsä jäsentä ja yrittää myös tappaa Halen. Kaksi viikkoa tämän jälkeen virus Halen ruumiissa on ehtinyt levitä liian pitkälle ja hänen pelastamisensa on mahdotonta. Kimeroiden laivue on onnistunut tuhoamaan liki kaikki Yhdysvaltain puolustukset. Ihmisten viimeinen toivo on viedä atomipommi yhteen kimeroiden sotalaivoista, jotta se tuhoaisi räjähtäessään muut kimeroiden laivoista. Atomipommia kuljettava ryhmä tapetaan, mutta Hale onnistuu löytämään pommin ja samalla tuhoamaan Daedaluksen. Nathan Halen ystävä Capelli joutuu ampumaan Halen, kun tämä muuttuu kimeraksi.
Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Kaye  | … |  kersantti/luutnantti Nathan Hale   |
|  David Boat  | … |  korpraali Joseph Capelli   |
|  Jason Foster  | … |  Aaron Hawthorne   |
|  Khary Payton  | … |  kersantti Benjamin Walker   |
|  Greg Ellis  | … |  Fyodor Malikov   |
|  Troy Baker  | … |  majuri Richard Blake   |
|  Marc Mailand  | … |  Henry Stillman   |
|  Robin Atkin Downes  | … |  Daedalus, tartettu Nathan Hale   |
|  Grant George  | … |  sotilaat   |
Äänirooleissa > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Heikki Sankari  | … |  kersantti/luutnantti Nathan Hale   |
|  Pasi Ruohonen  | … |  korpraali Joseph Capelli   |
|  Tero Koponen  | … |  Aaron Hawthorne, Henry Stillman   |
|  Joonas Suominen  | … |  kersantti Benjamin Walker   |
|  Vesa Hämes  | … |  Fyodor Malikov, Daedalus, Pilotti   |
|  Carl-Kristian Rundman  | … |  majuri Richard Blake   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  sivuäänet   |
|  Petri Hanttu   | … |  sivuäänet   |
|  Rauno Ahonen  | … |  sivuäänet   |
|  Aku Laitinen  | … |  sivuäänet   |
|  Tuukka Leppänen  | … |  sivuäänet   |
|  Taisto Oksanen  | … |  sivuäänet   |
|  Juha Varis  | … |  sivuäänet   |
|  Markus Bäckman  | … |  sivuäänet   |
|  Jarkko Tamminen  | … |  sivuäänet   |
|  Tuomas Uusitalo  | … |  sivuäänet   |
|  Markus Degerman  | … |  sivuäänet   |
|  Teuvo Matala  | … |  sivuäänet   |
|  Petri Liski  | … |  sivuäänet   |
Aiheesta muualla

Resistance 2 MobyGamesissa (englanniksi)
30 unohtumatonta laulua (Mikko Kuustonen)

| 30 unohtumatonta laulua Mikko Kuustonen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Columbia, Sony
Mikko Kuustosen muut julkaisut
| Musta 2003 | 30 unohtumatonta laulua 2006 | Hietaniemi 2007 |
30 unohtumatonta laulua on Mikko Kuustosen vuonna 2006 julkaistu uran toinen kokoelma-albumi.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Ainoain – 3.33  Paratiisiin – 3.23  Tulimaan tango – 2.59  Pysy lujana nyt – 3.42  Abessinian koirat – 5.18  Ei kyyneltäkään – 2.36  Voimaa hain – 3.15  Jerusalemiin – 4.21  Kuningatar – 2.56  Sunnuntai – 2.25  Pecos Bill – 2.34  Hyvällä tuulella – 3.13  Maailmanpyörä – 2.36  11. hetki – 4.58  Neiti Kaihomieli – 3.59 :  CD2 Tulilientä ja dieseliä – 3.19  Onnentyttö – 3.38  Saman taivaan alla – 3.02  Kuka tietää – 3.51  Kultainen sydän ja palava mieli – 5.10  Kuume – 4.13  Taikuri – 3.16  Aurora – 5.13  Abrakadabra – 3.47  Joo mä tuun – 2.40  Hopealanka – 3.50  Enkelit lentää sun uniin – 2.53  Taivas varjele – 4.34  Kaktusviinaa – 3.49  Tunnen tämän ikävän – 3.02
Úrvalsdeild karla

| Úrvalsdeild karla |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Maa(t):   Islanti
Perustettu:  1951
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  KR Reykjavík
Eniten mestaruuksia:  ÍR Reykjavík (15)
Úrvalsdeild karla on Islannin koripallon miesten pääsarja. Sarjaa on pelattu kaudesta 1951–1952 lähtien. Sarjan voittaja on koripallon Islannin mestari.
Mestaruudet joukkuettain

ÍR Reykjavík – 15
KR Reykjavík – 14
UMF Njarðvík – 13
Keflavik ÍF – 9
ÍKF – 4
UMF Grindavík – 3
Valur – 2
Haukar, Ármann, ÍS ja Snæfell – 1
Muita joukkueita: UMF Tindastóll, Breiðablik UBK
Aiheesta muualla

Islannin koripalloliitto (islanniksi)
Yogyakartan kansainvälinen lentoasema

| Yogyakartan kansainvälinen lentoasema> Bandar Udara Internasional Yogyakarta ꦥꦥꦤ꧀​ꦄꦁꦒꦼꦒꦤ​ꦆꦤ꧀ꦠꦼꦂꦤꦱꦶꦪꦺꦴꦤꦭ꧀​ꦔꦪꦺꦴꦒꦾꦏꦂꦠ Papan Anggêgana Internasiyonal Ngayogyakarta |
| --- | --- |


IATA-koodi:  YIA
ICAO-koodi:  WAHI
Sijainti:  Kulon Progon hallintoalue
Koordinaatit:  7°54′27″S, 110°03′16″E
Tyyppi:  Julkinen
Ylläpitäjä:  PT Angkasa Pura I
Valmistumisvuosi:  2019
Korkeus:  7,3 m
yogyakarta-airport.co.id
Yogyakartan kansainvälinen lentoasema (indonesiaksi Bandar Udara Internasional Yogyakarta, IATA: YIA, ICAO: WAHI) on Kulon Progon hallintoalueella, Jaavan saarella, Indonesiassa sijaitseva kansainvälinen lentoasema.  Se sijaitsee noin 45 kilometrin päässä Yogyakartan kaupungista ja 60 kilometrin päässä yhdestä maan suosituimmista nähtävyyksistä Borobudurin temppelistä. Lentoasemaa operoi valtio-omisteinen yritys PT Angkasa Pura I. Lentoasemalta on Indonesian sisäisiä lentoja sekä muutamia lentoja ulkomaille, kuten Malesiaan ja Singaporeen.
Lentoasema valmistui 20 kuukaudessa ja aukesi virallisesti maaliskuussa 2020 korvaten aikaisemmin alueen pääkenttänä toimineen Adisutjipton kansainvälisen lentoaseman. Samalla myös vanhaa kenttää käyttäneet lentoyhtiöt Garuda, Citilink, Lion Air ja Batik Air siirsivät toimintansa uudelle kentälle. Lentoaseman kapasiteetti on 20 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Kokoa matkustajaterminaalilla on 219 000 neliömetriä. Kiitotien pituus on 3 250 metriä. Indonesian presidentti Joko Widodo vihki kentän käyttöön elokuussa 2020, useamman kuukauden sen käyttöönottamisen jälkeen.
Lentoasemalta kulkee linja-auto Yogyakartaan sekä myös läheiselle Wojon juna-asemalle. Juna-asemalta on matkaa lentoasemalle noin 15 minuuttia. Junarata valmistui kaupungista lentokentälle saakka vuonna 2021.
Tilat ja infrastruktuuri

Uuden lentoaseman odotetaan vastaanottavan 20 miljoonaa matkustajaa vuodessa sen valmistumisen jälkeen. Lentokenttä on varustettu maanjäristysten, tsunamien ja äärimmäisten sääilmiöiden varalta varhaisella havaintojärjestelmällä. Lentokenttä on suunniteltu kestämään maanjäristyksiä, joiden voimakkuus on 8,8 Richterin asteikolla, ja 12 metriä korkean vuorovesiaallon. Lentokenttärakennuksen sisällä on kriisiasema, ja saapuvien terminaalia voidaan käyttää erityistilana katastrofien lieventämiseen ja evakuoimiseen tsunamin sattuessa.
Lentokenttää rakennetaan kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa lentokentän terminaali on kooltaan 130 000 neliömetriä ja kapasiteetti on 15 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Lentokentän kiitotien mitat ovat 3 250 × 45 metriä, ja se voi palvella laajarunkokoneita, kuten Boeing 777 ja Airbus A380. Toisessa vaiheessa lentokenttäterminaalia laajennetaan 195 000 neliömetriin, jolloin kapasiteetti on jopa 20 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Kiitotien pituutta jatketaan 350 metrillä 3 600 × 45 metriä leveäksi asematason kanssa, johon voi pysäköidä 45 lentokonetta.
Tulevaisuuden suunnitelmissa on myös muuttaa lentokenttäalue lentokenttäkaupungiksi, niin kutsutuksi aerotropolikseksi, joka yhdistää logistiikka-alueet, teollisuusalueet ja turistialueet yhdeksi integroiduksi talousalueeksi. Lentokentällä on esillä erilaisia koristeita ja taideteoksia, jotka tuovat esille paikallista kulttuuria.
Kritiikki

Monet perheet eivät suostuneet myymään maitaan uuden lentoaseman rakentamisen tieltä ja veivät asian myös oikeuteen. Alun perin vastustajia oli tuhansia, mutta muut paitsi 86 perhettä lopettivat taistelun päästyään sopimukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yogyakartan kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman kotisivut
Ynglingien saaga

Gerhard Munthen piirros Ynglingien saagaan (Nasjonalmuseet, Oslo: Billedkunstsamlingene, ajoitettu 1895–1899 väliselle ajalle) teoksessa Snorre Sturláson: Kongesagaer. Kristiania: J.M. Stenersen & Co 1899, 18. Kuvassa orja viskaa kuningas Dagr Dyggvinpoikaa kohti heinähangon, mikä koituu kuninkaan surmaksi.
Ynglingien saaga (isl. Ynglinga saga) on keskiaikainen islantilainen saaga. Se on Snorri Sturlusonin 1200-luvun alkupuolella kirjoittaman, kuningassaagoja sisältävän teoksen Heimskringla aloittava osio. Ynglingien saaga käsittelee Skandinavian esihistoriaa ja kertoo tarunhohtoisesta Ynglingien suvusta, jota pidettiin keskiajalla yhtenä vanhimmista tunnetuista Pohjolan kuningassuvuista. Suvun esi-isänä esitetään saagassa pakanajumala Óðinn, joka saapui saagan mukaan Aasiasta ja asettui Sigtunaan, Ruotsiin. Pakanajumala Freyrin taas kerrotaan myöhemmin hallinneen Uppsalassa. Ynglingien saaga on ilmestynyt J. A. Hollon suomentamana teoksessa Snorri: Norjan kuningassaagat, 1 (Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1960).
Ynglingien saagan lähteet

Ynglingien saagan suhteesta muihin saagoihin ja runouteen on esitetty erilaisia näkemyksiä. Vallalla olevan nykynäkemyksen mukaan Snorrin laatiessa Heimskringla-teostaan Ynglingien saagan päälähteenä oli skaldi Þjóðólfr Kviiniläisen runo Ynglingatal. Sen lisäksi Snorri käytti lähteenään Eyvindr Skaldienturmelijan runoa Háleygjatal, Bragi Boddasonin runoa Ragnarsdrápa ja muinaissaagoihin luettua tekstiä Uplannin kuninkaat. Ynglingien saaga on myös saanut vaikutteita nyt jo kadonneesta *Skjöldunga sagasta.
Kuningassaaga vai muinaissaaga?

Ynglingien saagaa on yleensä käsitelty kuningassaagojen yhteydessä, vaikka sen myyttistä menneisyyttä kuvaava sisältö on, *Skjöldunga sagan tavoin, lähempänä muinaissaagojen kerrontaa. Muiden kuningassaagojen tavoin Ynglingien saaga kuitenkin keskittyy kertomaan nimenomaan kuninkaista, vaikkakin se eroaa muista Heimskringlan saagoista siinä, että se kertoo useista kuninkaista kun muut kertovat vain yhdestä. Osa tutkijoista katsoo, että Ynglingien saaga toimi Heimskringlassa eräänlaisena johdantona. Kansojen ja kuninkaiden juurien ulottaminen myyttiseen menneisyyteen oli tavallista myös eurooppalaisessa kronikkojen ja historiankirjoituksen perinteessä. Toisaalta myös Islannin asuttamisesta kertovat islantilaissaagat kuvasivat aluksi saagan päähahmojen sukupuut useiden menneiden sukupolvien ajalta, tarkoituksenaan legitimoida saagahahmojen 1200-luvulla eläneiden jälkeläisten valtaa. 



Toisaalta on tuotu esille, että Ynglingien saagaa ei välttämättä nähty vielä keskiajalla erilliseksi saagaksi, vaan nimitystä Ynglinga saga on alettu käyttää tekstistä vasta 1600-luvulla. Sitä ennen teksti olisi esimerkiksi Jon Gunnar Jørgensenin mukaan nähty luetteloksi (isl. tal) kuninkaista Ynglingatalin tavoin, ei saagaksi. Toisaalta tal-termin käytöstä on tuotu esille, että sitä on käytetty keskiajalla myös laajemmista teksteistä. Esimerkiksi kuningassaagojen kokoelmaa Fagrskinna kutsutaan sen varhaisissa käsikirjoituksissa nimillä Nóregs konunga tal (”Luettelo Norjan kuninkaista”) ja Ættartal Noregs konunga (”Luettelo Norjan kuninkaiden sukupuista”).
Ynglingien saaga suurvalta-ajan Ruotsissa

Islantilaisesta saagakirjallisuudesta innostuttiin suurvalta-ajan Ruotsissa gööttiläisen historiankirjoituksen myötä. Muinaisesta ja tarunhohtoisesta menneisyydestä kertovia saagoja alettiin käyttää, usein ilman asianmukaista lähdekritiikkiä, lähteinä suurvallan loistavasta menneisyydestä. Tarunhohtoisesta Ynglingien kuningassuvusta kertova Ynglingien saaga voitiin kokea 1600–1700-lukujen Ruotsissa kiinnostavaksi juuri siksi, että sen katsottiin kuvaavan valtakunnan muinaista menneisyyttä, josta ei muuten ollut säilynyt kirjallisia lähteitä. Sen mukaan pakanajumalista polveutuneet, pohjolan vanhimpiin kuuluneen kuningassuvun hallitsijat olivat pitäneet valtaa Sigtunassa ja Uppsalassa. 



Heimskringlan ja sitä myötä myös Ynglingien saagan kääntämisen toimeenpani kuningas Kaarle XI, joka pyysi Johan Peringskiöldiä kääntämään teoksen. Ynglingien saaga ilmestyi ruotsiksi ja latinaksi käännettynä Johan Peringskiöldin toimittamassa Heimskringlan käännöksessä Heimskringla eller Snorre Sturlusons nordländske konunga sagor (”Maailmankehrä tai Snorri Sturlusonin pohjoisten maiden kuningassaagat”) vuonna 1697 (Tukholma).
Käännökset ja editiot

Bjarni Aðalbjarnarson (toim.). 1941. Snorri Sturluson. Heimskringla, I. Íslenzk fornrit 26. Reykjavík: Hið Íslenzka Fornritafélag.
Heims Kringla: Eller Snorre Sturlusons nordländske Konunga sagor. Sive historiae regum septentrionalium a Snorrone Sturlonide, käänt. Johan Peringskiöld & Guðmundur Ólafsson. Stockholm: Literis Wankiwianis, 1697.
Linder, N. & H. A. Haggson (toim.). 1869–1872. Heimskringla eða Sögur Noregs konunga Snorra Sturlusonar, 1–2. Uppsala: Schultz.
Snorri: Norjan kuningassaagat, 1. Suom. J. A. Hollo. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö 1960, 1–33.
Finnur Jónsson (toim.). 1911. Snorri Sturluson: Heimskringla. Noregs Konunga sögur, 1. København: G. E. C. Gads forlag
Snorri Sturluson. The Heimskringla: Or, Chronicle of the Kings of Norway, käänt. Samuel Laing. London: Longman, Brown, Green & Longmans, 1844.
Snorri Sturluson. Heimskringla, 1 (1. painos); 1 (2. painos), käänt. Alison Finlay & Anthony Faulkes. London: Viking Society for Northern Research, 2011–2015. (2. painos 2016–)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ynglinga saga muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Ynglinga saga islanniksi Snerpa.is -sivustolla
Ynglinga saga englanniksi  The Medieval Classical Literature Library  -sivustolla
Ynglinga sagan sisältämästä runoudesta Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages -projektin sivustolla
114

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
Tapahtumia

Beneventoon rakennettiin riemukaari.
Osroenesta tuli Rooman valtakunnan vasallivaltio.
Trajanus voitti parthialaiset ja marssi Armenian ja Pohjois-Mesopotamian läpi.
Kiinan itäisen Han-Dynastian yuanchu-kauden ensimmäinen vuosi
113 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Tapahtumia

Keltiberit ja Rooma sotivat