stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sebastian Vuorela
Elämä Pihlajakadulla > Salasuhteita ja säätöä, Eliaksen kuolema sekä poistuminen sarjasta

Erottuaan Isabellasta Sebastian ja Camilla Mustavaara ajautuivat harrastamaan seksiä. Seksisuhde päättyi Sebastianin kuullessa Camillan olleen syypää Isabellan lähtöön. Camilla poistui Helsingistä ja sillä välin Sebastian iski silmänsä tämän pikkusiskoon Monica Mustavaaraan. Myöhemmin Monica ja Sebastian päätyivät harrastamaan seksiä. He aloittivat suhteen, mutta erosivat. Sebastian ja Monica erosivat, sillä Monica puolusti Sebastianin pojan siepannutta Mariannaa oikeudessa. Camillan palatessa Pihlajakadulle auttamaan Monicaa epäonnistuneessa avioliitossa he päätyivät Sebastianin kanssa harrastamaan seksiä autoon. Camillan jälleen lähdettyä Monican ja Sebastianin välit alkoivat lämmetä uudelleen ja Sebastian kosi Monicaa, joka vastasi myöntävästi. Sebastian ajautui kuitenkin Monican selän takana sänkyyn Marianna Kurjen kanssa. Tämä oli aiemmin pitänyt Sebastian poikaa Eliasta asunnossaan vankina, eikä Sebastian itsekään ymmärtänyt tunteitaan Mariannaa kohtaan. Hän oli aikaisemmin nähnyt jopa eroottisen unen Mariannasta ja pian he päätyivät Café Moosen vessaan harrastamaan seksiä. Heidän välilleen kehittyi seksisuhde, jonka seurauksena Marianna alkoi odottaa lasta Sebastianille, mutta sai keskenmenon, jonka kuitenkin salasi Sebastianilta.
Monican ja Sebastianin kihlaus ehti tässä välissä päättyä, kun Monica sai tietää Sebastianin ja Mariannan salasuhteesta. Marianna ehti kuitenkin ajaa Eliaksen yli autolla ennen kuin poika ehti paljastaa mitään isälleen. Marianna halusi oikean perheen Sebastianin kanssa keskenmenostaan huolimatta, mutta lopulta Sebastian jätti hänet saatuaan tietää salatusta keskenmenosta.
Sebastian alkoi seurustella uudemman kerran Camillan kanssa keväällä 2017. Myöhemmin he kuitenkin erosivat. Monica eivätkä Camillan vanhemmat hyväksyneet heidän suhdettaan. Syksyllä 2017 Sebastian päätyi sänkyyn Monican kanssa useamman kerran, mutta pari ei aloittanut vakituista suhdetta. Hän ehti vielä päätyä epämääräiseen seksisuhteeseen edesmenneen vaimonsa Marian tyttären eli oman tytärpuolensa Iida Mustosen kanssa. Iida olisi halunnut kunnon suhteen, mutta Sebastian loukkasi häntä ilmoittamalla, ettei halua mitään vakavaa. Iida lähti pois ja myöhemmin marraskuussa 2017 Sebastian itse muutti ulkomaille Oliverin kanssa.
Rakkauselämä

Cindy Rintala: suhde, kihlaus, päättynyt, yhteinen lapsi: Elias Vikstedt
Juulia Autio: yhden illan juttu, sittemmin kuollut
Niina Kanerva: suhde, päättyi Niinan paljastuttua Sebastianin siskopuoleksi
Maria Mustonen: suhde, kihlaus, avioliitto, päättyi Marian kuolemaan
Katariina Mäkelä: suhde, päättynyt
Isabella Holm: ensin salasuhde, sitten seurustelusuhde, myöhemmin seksisuhde, sittemmin kihlaus, päättynyt, yhteinen lapsi: Oliver Vuorela
Camilla Mustavaara: seksisuhde, myöhemmin seurustelusuhde, päättynyt
Monica Mustavaara: suhde, kihlaus, päättynyt
Marianna Kurki: salassa pidetty seksisuhde, lopettivat Mariannan tultua raskaaksi
Iida Mustonen: seksisuhde, päättynyt
Pirita Salonius: yhden illan juttu
Isabella ja Sebastian.
Katariina ja Sebastian.
Vehkajärvi (Pori)

| Vehkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pori 
Koordinaatit:  61°34′23″N, 21°56′52″E
Mittaustietoja
 fiVehkajärvi 
Vehkajärvi on pieni, noin 1,5 hehtaarin kokoinen järvi Harjakankaan kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa. Järveen ohjautuu vettä läheisiltä suoalueilta, ja järvi laskee ojaa pitkin vetensä Eteläjokeen.
Maria Mäkynen

Maria Mäkynen on ammattiliittojohtaja, suomalainen koulutuksen asiantuntija ja tutkija. Hän työskentelee ammattiliitto Pron yhteiskuntasuhdejohtajana. Mäkynen on valmistunut Jyväskylän yliopistosta koulutussosiologian ja -politiikan maisteriksi ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi filosofiasta. Hän on myös pätevöitynyt opettajaksi ja rehtoriksi.
Mäkynen on toiminut lukuisissa eri luottamustehtävissä sekä koulutuspoliittisissa tehtävissä Jyväskylän yliopistossa, ammattiliitoissa ja sosiaalidemokraattisessa puolueessa. Tällä hetkellä hän toimii Lahden kaupunginvaltuutettuna sekä hyvinvoinnin ja vapaa-ajan lautakunnan puheenjohtajana.
Mäkynen osallistui Suomen Huippumalli haussa -ohjelmaan vuonna 2008.
Aiheesta muualla

mariamakynen.fi -kotisivut
Sonja Fräki

Sonja Fräki (s. 11. kesäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen pianisti.
Ura > Opinnot ja työ

Fräki opiskeli Helsingin konservatoriossa 1990–1997 ja Sibelius-Akatemiassa 1997–2003. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2003 opettajanaan Teppo Koivistolähde?. Vuosina 2001–2004 Fräki opiskeli Saksassa Karlsruhessa musiikkikorkeakoulussa (Hochschule für Musik). Siellä hän suoritti vuonna 2004 solistisen Konzertexamen-jatkotutkinnon opettajanaan professori Carmen Piazzinilähde?.
Fräki on osallistunut myös useille mestarikursseille, opettajinaan muiden muassa Emanuel Krasovsky, Peter Eicher, Matti Raekallio, Menahem Pressler, Bernard Ringeissen ja Eugen Indjic.lähde? Vuonna 2006 Fräki aloitti jatko-opinnot Sibelius-Akatemiassa.
Fräki työskentelee säestyksen lehtorina musiikkiopisto Juvenaliassa, kamaripianistina Sibelius-Akatemiassa ja opettajana Metropolia-ammattikorkeakoulussa. Syksyyn 2012 saakka hän toimi pianonsoiton lehtorina musiikkiopisto Arkipelagissa ja säestäjänä Turun ammattikorkeakoulussa.
Ura > Esiintymiset

Fräki on esiintynyt solistina useiden orkestereiden kanssa (Turun filharmoninen orkesteri, Sinfonia Lahti, Neue Philharmonie Westfalen, Pomeranian Philharmonic Orchestra, Mikkelin kaupunginorkesteri ja Joensuun kaupunginorkesteri). Hänet tunnetaan myös kokeneena kamarimuusikkona. Ulkomailla Fräki on konsertoinut muun muassa Ruotsissa, Saksassa, Alankomaissa, Italiassa, Portugalissa ja Venäjällä.
Fräki on esiintynyt muun muassa Mäntän Musiikkijuhlilla, Kallio-Kuninkalan musiikkifestivaalilla, Nauvon kamarimusiikkipäivillä, Kemiönsaaren musiikkijuhlilla, Pianoaura-festivaalilla sekä Lieksan Vaskiviikoilla. Hän esiintyy säännöllisesti yhdessä pianisti Niklas Pokin kanssa pianoduona sekä muun muassa viulisti Annemarie Åströmin ja Zagros Ensemblen kanssa.
Fräki on julkaissut oman soololevyn Schubert-Liszt keväällä 2013 Pilfink Records -levymerkille. Lisäksi hän on tehnyt useita nauhoituksia Yleisradiolle.
Ura > Kilpailut ja tunnustukset

Vuonna 1998 Fräki palkittiin Paderewski-kilpailussa Puolassa. Vuonna 2003 hän sai neljännen palkinnon kansainvälisessä Franz Schubert -pianokilpailussa Dortmundissa Saksassa. Fräki palkittiin kansainvälisessä Maj Lind -pianokilpailussa Helsingissä vuonna 2007. Vuonna 2008 hän sijoittui kolmanneksi Wrocławissa Puolan kansainvälisessä Franz Liszt -pianokilpailussa.
Fräki on saavuttanut välieräpaikan muun muassa Valencian José Iturbi -pianokilpailussa, Ateenan Maria Callas Grand Prix´ssä ja Darmstadtin Chopin-kilpailussa. Hänelle myönnettiin 2003 Karlsruhen musiikkikorkeakoulun DAAD-palkinto. Marraskuussa 2004 hän soitti ensikonserttinsa Sibelius-Akatemian konserttisarjassa.lähde?
Aiheesta muualla

Sonja Fräkin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz
Siirtoväki
Asutustilat eli siirtotilat

Siirtotilalla eli maanhankintatilalla tai asutustilalla tarkoitetaan siirtoväelle luovutetuilla alueilla menetettyjen tilojen korvaukseksi maanhankintalailla pakkolunastetuista maista muodostettuja tiloja. Jonkin verran asutustiloiksi nimitettyjä tiloja Suomessa oli myös jo ennen siirtoväen asuttamista tuloksena muusta asutustoiminnasta. Siirtoväen asutustilat pyrittiin muodostamaan niin, että mahdollisimman harva maanluovuttaja joutuisi luovuttamaan itselleen ja perheelleen tärkeitä tilan osia, joten asutustiloihin otettiin paljon maata muun muassa rappiotiloista ja tiloista, joiden omistaja ei saanut pääasiallista toimeentuloaan maataloudesta. Vuonna 1940 säädettiin maataloussiirtoväen asuttamiseksi siirtoväen pika-asutuslaki ja vuonna 1945 maanhankintalaki. Suomen jäljelle jääneiden alueiden suurten maanomistajien oli luovutettava maitaan maataloussiirtoväelle. Saman kunnan maataloussiirtoväki pyrittiin sijoittamaan samalle alueelle. Kokonaisuudessaan siirtoväkeä oli noin 420 000 henkeä eli 11 prosenttia Suomen silloisesta väkiluvusta.lähde?
J. K. Paasikiven vaatimuksesta määrättiin, että maataloussiirtoväen sijoituksella ei saanut muuttaa kuntien kielisuhteita. Koska ruotsinkielistä maataloussiirtoväkeä oli vähän, tämä merkitsi sitä, että ruotsinkielisiin kuntiin ei maataloussiirtoväkeä määrätty juuri lainkaan ja kaksikielisiinkin kuntiin vähemmän kuin suomenkielisiin kuntiin. Paasikivi perusteli tätä hyvien suhteiden säilyttämisellä Ruotsiin. Sen sijaan ruotsinkieliset kunnat, jotka eivät halunneet alueelleen siirtoväkeä, ostivat maata suomenkielisiltä alueilta ja luovuttivat sen siirtoväen asuttamiseen.
Porkkalanniemestä ja Upinniemestä sekä lähialueilta vuonna 1944 siirtymään joutunut väestö sai mahdollisuuden palata kotiin vuonna 1956, kun Neuvostoliitto luopui ennenaikaisesti hallintavallastaan Porkkalan vuokra-alueeseen, mutta läheskään kaikki näiltä alueilta evakkoon lähteneet eivät tätä oikeuttaan käyttäneet.lähde?
Yleisen käsityksen mukaan siirtoväen asuttaminen onnistui Suomessa hyvin. Missään muualla maailmassa ei sodan vuoksi menetetyiltä alueilta siirtynyttä väestöä pystytty sijoittamaan uusille asuinsijoille yhtä nopeasti kuin Suomessa. Asutustoiminnan onnistuminen vahvisti uskoa tulevaisuuteen. Onnistuminen lujitti myös yhteiskuntarauhaa, koska sen tarkoituksena oli osittain kommunismin torjunta niin sanottuina vaaran vuosina. Myös maanhankintalain toimeenpano onnistui, koska sen nojalla tehdyistä kaupoista ja lunastuksista tehtiin vain vähän valituksia. Asutustoiminnan varjopuolet paljastuivat 1960-luvulla, jolloin osoittautui, että lukuisat pientilat eivät maatalous- ja metsätöiden koneellistuessa olleet enää elinkelpoisia. Tästä seurasi voimakas maaltamuutto ja siirtolaisuus Ruotsiin.
Siirtoväkiperhe asutustilallaan Askolassa.
Ihmeitätekevä mitali

Mitalin molemmat puolet
Ihmeitätekevä mitali (ranskaksi Médaille miraculeuse), eli Neitsyt Marian medaljonki, on soikea mitali, jonka muotoilu juontaa juurensa ranskalaiseen katolilaiseen nunnaan ja pyhimykseen Catherine Labouréen ja hänen kokemaansa Neitsyt Marian ilmestykseen vuonna 1830. Huolellisen tutkimuksen jälkeen Pariisin arkkipiispa de Quélen myönsi luvan näiden mitalien valmistamiseen. Myöhemmin yksi erikoisimmista tapauksista liittyen tähän mitaliin oli Alphonse Ratisbonnen kääntymys. Pian pelkkä ihmetekojen määrä, jotka liitettiin Jumalanäitiin tämän mitalin kautta, sai ihmiset kutsumaan sitä "ihmeitätekeväksi", mistä syntyi nimi "Ihmeitätekevä mitali". Tarkkaan ottaen kyseessä on sakramentaali, joka saa hengellisen merkityksensä papin siunatessa sen. Sekä Maximilian Kolbe että Kalkutan Äiti Teresa ovat tulleet tunnetuiksi muun muassa ihmeitätekevän mitalin levittämisestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ihmeitätekevä mitali Wikimedia Commonsissa
International Miraculous Medal Association
Association of the Miraculous Medal
The Miraculous Medal Shrine
Korttajärvi

| Korttajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä (Puuppola)
Koordinaatit:  62°20′10″N, 25°41′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Tulouomat:  Autiojoki Luonetjärvestä, Makkarajoki Lehesjärvestä, Vasarajoki Isosta-Vasaraisesta 
Laskujoki:  Laahajoki Alvajärveen 
Taajamat:  Puuppola
Järvinumero:  14.292.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,4 m  
Pituus:  1,8 km  
Leveys:  650 m  
Rantaviiva:  4,499 km  
Pinta-ala:  44,118 ha  
Suurin syvyys:  12,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKorttajärvi 
Korttajärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Puuppolassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 44 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Se on pitkänkapean muotoinen ja vain järven keskikohta on ilmoitetun levyinen. Järven etelärannasta kohoaa Laahanmäen rinteet. Mäki kohoaa 45 metrin korkeuteen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Se on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Siinä on kaksi syvännettä, missä järven eteläpäässä on 12,5 metriä ja keskiosassa 10,2 metriä syvää. Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi peltomaata ja metsämaata. Järven ympäristön asutus on Puuppolan haja-asutusta, mutta valuma-alueella on tiheämpiäkin asuinalueita. Järven itäpuolelta sen ohittaa valtatie 4, josta haarautuu järveä kiertäviä kyläteitä. Niitä ovat yhdystie 16709 ja seututie 630 sekä etelässä Sakarinmäen ja Laahanmäen ylittävä kylätie. Järven eteläpäässä sijaitsee uimaranta .
Historiaa > Korttajärven synty

Viime jääkauden loppuvaiheen aikana, kun seutu oli jo jäätiköstä vapaa, järviallas oli Itämeren veden peitossa. Alue muodosti Ancylusjärven erään lahden, joka muuttui matalammaksi maankohoamisen edistyessä. Kun Ancylysjärven vedenpinta oli laskenut Muinais-Korttajärven järvialtaan laskukynnyksen tasolle, kuroutui järvi erilleen Ancylusjärvestä 430 vuodeksi (noin 7590–7160 eaa.). Tämä Muinais-Korttajärvi ei ole täysin oikeutettu nimitys, sillä muinainen allas on sisältänyt muidenkin nykyisten järvien alueita. Näitä ovat esimerkiksi Alvajärvi, Ykshaukinen ja Lehesjärvi. Myös Muinais-Päijänne kuroutui erilleen Ancylusjärvestä, ja kun se aikanaan tulvi Muinais-Korttajärveen, muuttui se Muinais-Päijänteen yhdeksi lahdeksi seuraaviksi 2 760 vuodeksi (7160–4400 eaa.). Johtuen maaperän epätasaisesta maankohoamisesta, on Päijänteen lahden vedenpinta hiljalleen laskenut ja lahtien perukoissa sijainneet osat ovat silloin kuroutuneet erillisiksi järviksi. Muinais-Korttajärvi on säilynyt osana Muinais-Päijännettä siihen asti, kun Päijänteen eteläosiin syntyi uusi lasku-uoma noin 4400 eaa.
Historiaa > Ympäristöhistoriaa

Edellä kerrotut ajoitukset on saatu selville tutkimalla järven pohjasta nostetujen sedimenttien näytteitä. Sedimenttiin tallentuu laskujokien mineraaleja, eloperäiset jäänteet ja esimerkiksi kasvien siitepölyä. Siitepölyanalyysit valaisevat usein järveä ympäröivän muinaisen kasvillisuuden kirjoa. Varhainen kasvillisuus oli aluksi avointa metsämaata, sillä näytteissä esiintyy runsaasti ruohojen siitepölyä sekä männyn ja koivun siitepölyä. Noin 7160 eaa. alkaen on sen rannoilla kasvanut leppää. Kuusi saapui Suomeen idästä varsin myöhään ja se saavutti Korttajärven noin 3730 eaa. Se varjosti järveä ympäröiviä metsiä.
Erään tutkimuksen mukaan on Korttajärveen kulkeutunut ilmalaskeutumana Rooman valtakunnan aikana jopa 300 kiloa lyijyä, jota roomalaiset käyttivät muun muassa viemäriputkissa.
Järven veden happamuustaso on ollut alusta alkaen neutraali, mutta järven kurouduttua Muinais-Päijänteestä erilleen, alkoi veden happamoituminen. Tämä on perinteisesti liitetty kylmemmän ja kosteamman ilmaston aloittamaan soistumiseen. Happamoituminen on näytteiden mukaan päättynyt keskiajalla 1600 jaa., mikä johtunee maanviljelyn voimistumisesta ja järven rehevöitymisestä. Viljelyn ensimmäisiä merkkejä ovat löydetyt ohran siitepölyt ajanlaskun alusta. Viljely on ollut alussa maltillista, vaikka siinä on ollut intensiivinen vaihe vuosina 140–220 jaa. Tämä saattaa tarkoittaa voimakasta kaskiviljelyä. Varsinainen kiinteä maatalousyhteiskunta juurtui järven ympärille siitepölyanalyysin mukaan 1580-luvulla. Sen vaikutus on ollut järven ekosysteemille dramaattinen.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on seurattu 1970-luvulta asti. Se on nykyään pienikokoinen ja melko rehevä humusjärvi. Sen ekologinen tila on tyydyttävä, mutta sen kemiallinen tila ei aivan yllä arvosanaan hyvä johtuen ahvenissa havaitusta elohopean korkeista pitoisuuksista. Järven ravinnepitoisuudet olivat 1970-luvulla varsin korkeat, sillä Tikkakosken jätevedet johdettiin suoraan Korttajärveen laskevaan Autiojokeen. Ravinnepitoisuudet ovat nykyään laskeneet tästä alemmaksi, mutta järveä voidaan edelleen pitää rehevänä. Etenkin loppukesäisin ja lopputalvisin happipitoisuudet laskevat alas ja sisäinen kuormitus käynnistyy liuottaen lisäravinteita takaisin veteen. Järvestä on hoitokalastamalla nostettu 5,7 tonnia kalaa ja siitä on niittämällä poistettu vesikasvillisuutta.
Luontoarvoja > Kalasto

Järven kalastoa on tutkittu ja sen mukaan järvessä elää ainakin ahven, kiiski, kuha (myös istutettu), hauki, salakka, särki, pasuri, lahna ja särkilahna.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Alvajärven–Korttajärven alueeseen (14.292) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 94,4 metriä mpy.
Korttajärvi on luonteeltaan läpivirtausjärvi (veden teoreettinen viipymä 8 vuorokautta), joka kokoaa ensin itseensä Vasarajoen valuma-alueen (14.294), Autiojoen valuma-alueen (14.295) ja Makkarajoen valuma-alueen (14.296) vedet ja laskee ne sitten yhdessä Laahajokea myöten Alvajärveen. Kilometrin mittainen Makkarajoki laskee Lehesjärvi-Vähäjärvestä (86 ha), johon vuorostaan laskevat Tervajoki Alasesta (56 ha) ja Lapiojoki Iso-Kuukkasesta (180 ha). Vasarajoki laskee Korttajärven eteläpäähän ja sen suurin järvi on Iso-Vasarainen (53 ha). Sen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Ykshaukinen (6 ha), Ahvenlampi (3 ha), Kangaslampi (3 ha) ja Hylkylampi. Vasarajokea suurempi on Autiojoki, joka laskee Korttajärven pohjoisrantaan. Sen laskujärvi on Tikkakoskella sijaitseva Luonetjärvi (217 ha), joka on samalla valuma-alueensa suurin järvi. Sen valuma-alueella on yli 50 järveä.
Koska järven vedenpinta on alempien järvien säännöstelyn vuoksi samalla korkeudella kuin esimerkiksi Alvajärvi, on järviä kohdeltu viranomaistiedoissa yhtenä järvenä, Alvajärvi–Korttajärvenä. Tässä yhteydessä nämä esitellään erillisinä järvinä.
Luettelo suojeluskuntapiireistä

Tämä on luettelo suojeluskuntajärjestön piiriorganisaatioista eli suojeluskuntapiireistä.
Helsingin suojeluskuntapiiri
Itä-Uudenmaan suojeluskuntapiiri
Länsi-Uudenmaan suojeluskuntapiiri (ruotsinkielinen)
Länsi-Uudenmaan suojeluskuntapiiri (suomenkielinen)
Varsinais-Suomen suojeluskuntapiiri
Satakunnan suojeluskuntapiiri
Lounais-Hämeen suojeluskuntapiiri
Kaakkois-Hämeen suojeluskuntapiiri
Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiiri
Kymenlaakson suojeluskuntapiiri
Lounais-Saimaan suojeluskuntapiiri
Etelä-Karjalan suojeluskuntapiiri
Laatokan-Karjalan suojeluskuntapiiri
Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiiri
Itä-Savon suojeluskuntapiiri
Etelä-Savon suojeluskuntapiiri
Pohjois-Savon suojeluskuntapiiri
Kainuun suojeluskuntapiiri
Keski-Suomen suojeluskuntapiiri
Vaasan suojeluskuntapiiri
Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiiri
Keski-Pohjanmaan suojeluskuntapiiri
Oulun suojeluskuntapiiri
Perä-Pohjolan suojeluskuntapiiri
Aiheesta muualla

Luettelo Suojeluskuntapiireistä. (Arkistoitu – Internet Archive)
Internet Society

Internet Society tai ISOC on yleishyödyllinen, vuonna 1992 perustettu, organisaatio, jonka tarkoitus on säätää Internet-standardeja, -opetusta ja -käytäntöjä. Omien sanojensa mukaan organisaation tarkoitus on varmistaa Internetin hyöty joka puolelle maailmaa jokaiselle ihmiselle.
ISOC:lla on toimistoja Washington, DC:n, USA, lähellä, sekä Genevessä, Sveitsissä. Organisaatio on muodostettu yli 80 pienemmästä organisaatiosta ja yhteensä noin 28 000 jäsenestä. Jäsenet muodostavat myös yksikköjä kiinnostuksen kohteen ja sijainnin mukaan. Näitä yksiköitä on yhteensä yli 90.
Aiheesta muualla

Internet Societyn Suomen osasto (Arkistoitu – Internet Archive)
Tikkurilan rautatieasema

Tikkurilan rautatieasema (lyh. Tkl, ruots. Dickursby järnvägsstation) on rautatie- ja linja-autoasema Vantaalla Jokiniemen ja Tikkurilan kaupunginosien rajalla. Helsingin päärautatieasemalle on sieltä matkaa 16 kilometriä ja Helsinki-Vantaan lentoasemalle noin viisi kilometriä. Tikkurilan aseman läpi liikkuu vuosittain noin 12 miljoonaa matkustajaa. Vuoteen 2025 mennessä matkustajien määrän ennustetaan nousevan 16 miljoonaan.
Historia

Kun päärataosuus Helsingistä Hämeenlinnaan rakennettiin vuosina 1857–1862, Tikkurila oli yksi seitsemästä ensimmäisestä asemasta. Näistä asemista tiilisiä asemarakennuksia olivat Helsinki, Tikkurila ja Hämeenlinna, kun taas loput rakennettiin puusta. Aseman rakentaminen aloitettiin vuonna 1859. Tikkurilan vanha asemarakennus tehtiin tiilestä, koska tuolloin arvioitiin, että Tikkurilasta tulisi merkittävä vaihtopaikka. Tikkurilan tärkeyttä korosti se, että sen kautta kulki Turun ja Viipurin välinen Kuninkaantie. Kesti kuitenkin vielä kauan, ennen kuin Tikkurilasta tuli suuri asutustaajama. Tikkurila oli pitkään Helsingin suunnasta junien ensimmäinen pysähdyspaikka. Ensimmäisenä liikennöintivuotena 1862 matka Helsingistä Tikkurilaan kesti 45 minuuttia.
1900-luvun puolivälistä nykypäivään alueesta on kasvanut Vantaan hallinnollinen keskus sekä joukkoliikenteen keskusasema. Vanha asema jäi käytöstä vuonna 1978, jolloin hieman pohjoisemmaksi valmistui uusi tiilinen asema. Nykyisin vanhassa asemarakennuksessa toimii Vantaan kaupunginmuseo.
Kaukojunat alkoivat pysähtyä Tikkurilassa vaiheittain vuosituhannen vaihteesta lähtien. Kaikki matkustajajunat (myös Pendolinot ja Venäjän junat) ovat pysähtyneet Tikkurilassa 3. syyskuuta 2006 lähtien lukuun ottamatta vuosina 2007–2011 liikennöinyttä G-lähijunaa.
Asema vuonna 1965. Vasemmalla näkyy vanha asemarakennus, jossa nykyisin toimii Vantaan kaupunginmuseo.
Aseman vanha bussiasema vuonna 2013. Vasemmassa ylänurkassa näkyy rakentuva Dixi.
Matala asemarakennus ja odotustila, joka oli käytössä Dixin valmistumiseen saakka.
Aseman itäpuolella kulkeva Hakkilan pistoraide (etualalla) on ollut käytössä vuodesta 1910 saakka.
Nykyinen asemaympäristö

1. tammikuuta 2015 Tikkurilan vanha asemarakennus korvattiin uudella asemakeskuksella, Dixillä, jossa on seitsemän tuhannen neliömetrin kokoiset liike- ja toimistotilat. Dixin kauppakeskus avattiin 15. tammikuuta, ja kokonaisuudessaan siitä rakentuu 450 metriä pitkä Ratatietä mukaileva kokonaisuus.
Linja-autoterminaali siirtyi hieman pohjoisemmaksi Ratatien varteen, ja käyttöön otettiin radan ylle rakennettu läpinäkyvä asemasilta, joka on osa Kehärata-hanketta. Asemasillan rakentaminen liikennöidyn radan päällä oli teknisesti erittäin vaativaa.
Asemasillan toisessa päässä eli Dixiä vastapäätä on toinen korkea rakennus, Väritehtaankatu 8:n toimisto- ja liiketilakokonaisuus. Kiinteistöön on sijoitettu muun muassa konttoreita, lounasravintola ja kuntosali. Loppuvuodesta 2021 osuuteen liittyi toinen vaihe, kuusikerroksinen 4 000 neliön lisärakennus.
Nykyinen asemaympäristö > Lipunmyynti

VR:n lipunmyyntipiste Tikkurilassa suljettiin keväällä 2020 mutta avattiin uudelleen kesällä 2022. Uudenlaiseksi asiakaspalvelupisteeksi kutsuttu Kahvi & Lippu yhdistää lipunmyynnin, kahvilan ja matkailuneuvonnan. Asemalla on myös lippuautomaatteja.
Nykyinen asemaympäristö > Alikulkutunnelit

Asemalla on kevyen liikenteen alikulkutunnelit sekä pohjois- että eteläpuolella. Molemmilta on pääsy kaikille aseman laitureille. Vuonna 1990 valmistuneessa 80 metriä pitkässä pohjoisessa tunnelissa on kaksi Pekka Jylhän taideteosta, Pohjoista kohti ja Toinen matka. Eteläisemmästä tunnelista löytyy Helana Hietasen ja Jaakko Niemelän valotilateos Kartasto 1708/2018 (Atlas 1708/2018), jonka pohjana on käytetty vanhaa Tikkurilan seudun karttaa. Eteläisempi alikulku oli alun perin käytössä jo ennen pohjoista tunnelia, mutta Dixin rakentamisen yhteydessä se remontoitiin ja pysyi suljettuna useamman vuoden. Uudistettu tunneli avattiin vasta keväällä 2018. Tunnelissa on Vantaan kaupungin hallinnoima 160 polkupyörän pyöräparkkihalli, joka on valvottu kameroin ja jonka sisään pääsee HSL:n matkakortilla. Suljetun hallin on sanottu vähentävän pyörävarkauksia ja pitävän pyörät suojassa eri sääolosuhteilta.
Pekka Jylhän teos Pohjoista kohti (1996) pohjoisessa alikulkutunnelissa.
Kartasto 1708/2018 (Atlas 1708/2018) sijoittuu eteläisen alikulkukäytävän lattiaan, seinään ja kattoon.