stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Geneettinen algoritmi
Geneettinen algoritmi > Huomioita

Monissa ongelmissa geneettisillä algoritmeilla on taipumus päätyä "hyvyysfunktiomaisemien" (engl. fitness landscape) lokaaleihin optimeihin. Ongelma voidaan kiertää muuttamalla hyvyysfunktiota, lisäämällä erilaisia mutaatiomenetelmiä (esimerkiksi pistemutaation lisäksi "geenin nurin perin kääntymisiä") ja lisäämällä mutaatiopainetta. Ratkaisuna voi olla myös "niche penalty", jossa yksilön selviytymismahdollisuus pienenee jos sen lähellä on samanlaisia eliöitä. Tämä lisää populaatioon painetta, joka lisää variaatiota, joka taas johtaa pois lokaalista optimista.
Operoitaessa dynaamista dataa geneettiset algoritmit ovat joskus vaikeuksissa, koska genomit ovat sopeutuneet alussa olleisiin arvoihin, jotka algoritmin pyöriessä muuttuvat merkityksettömiksi. Mutaatioiden määrien lisääminen poistaa yleensä tämän ongelman.
Geneettiset algoritmit ratkaisevat tiukan spesifisiä tehtäviä heikosti. Jos jonkin ominaisuuden ainut hyvyysarvo on "oikein/väärin", ei geneettinen algoritmi ratkaise ongelmaa satunnaista arvontaa paremmin.
Valinta on ehdottomasti tärkeä osa geneettisen algoritmin toimintaa, mutta moni pitää populaatioiden sekoittamista tärkeämpänä.
Geneettiset algoritmit ovat taipuvaisia löytämään erittäin nopeasti hyvän ratkaisun, vaikka hakuavaruus olisi erittäin vaikea.
Spesifissä optimointiongelmassa yksinkertaisempi algoritmi löytää yleensä ratkaisun geneettistä algoritmia paremmin.
Geneettisen algoritmin teholle keskeistä on sen alkuparametrien huolellinen valinta tai niiden ohjelman aikainen sovittaminen. Yleensä liian matala mutaatiotahti johtaa lokaaleihin optimeihin ja liian korkea johtaa jo löydettyjen hyvien ratkaisujen rikkoutumiseen.
Hybridimenetelmää, esimerkiksi geneettisen algoritmin ja gradienttimenetelmän yhdistelmää, voidaan käyttää nopeuttamaan optimointia tapauksissa joissa paikallinen optimi on helposti saatavissa gradienttimenetelmällä. Tällöin siis geneettisen algoritmin tuottamat ratkaisut toimivat lähtöpisteinä gradienttihauille ja yksilöiden hyvyys arvioidaan gradienttimenetelmän antaman tuloksen perusteella.
Aiheesta muualla

Ghodrat Moghadampour, Geneettinen algoritmi ratkaisu optimointiongelmiin[vanhentunut linkki]
Genetic Algorithms in Ruby (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Poli, R., Langdon, W. B., McPhee, N. F. (2008), A Field Guide to Genetic Programming (englanniksi)
Gustaf William Homén

Gustaf William Homén (19. helmikuuta 1849 Pieksämäki – 12. marraskuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen Viipurin hovioikeuden varapresidentti ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Homénin vanhemmat olivat Kuopion triviaalikoulun rehtori, Pieksämäen kirkkoherra Johan Fredrik Homén (1797-1862) ja Gustava Elisabet Perander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1867 Helsingin yksityislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1871, filosofian maisteriksi 1873 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1876. Homén sai varatuomarin arvon 1878. Hänet vihittiin riemumaisteriksi 1923.
Homén oli Viipurin hovioikeudessa asessorina vuodesta 1888, hovioikeudeneuvoksena vuodesta 1894 ja varapresidenttinä 1917–1926. Hän oli poliittisista syistä erotettuna virastaan 1903-1906 ja vuosina 1913–1914 hän oli 8 kuukautta vangittuna Krestyn vankilassa Pietarissa muiden Viipurin hovioikeuden jäsenten kanssa niin sanotun yhdenvertaisuuslain rikkomisen vuoksi.
Homén oli Viipurin kaupunginvaltuuston sihteerinä 1879–1889 ja valtuuston jäsenenä 1889–1913 sekä puheenjohtajana 1910–1913. Hän oli Viipurin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905. Homén oli valtion asiamies Pohjoismaiden Osakepankissa 1897–1908.
Gustaf William Homén oli naimisissa 1883–1907 Fanny Alexandrine von Weissenbergin (k. 1907) kanssa ja vuodesta 1914 Wally Helena Backmanin kanssa. Homenin veljiä olivat neurologi Ernst Alexander Homén ja sovelletun fysiikan professori, kansanedustaja Theodor Homén.
Suomennoksia

Wiipurin kaupungin historia. Ensimmäinen nidos ; kirjoittanut J. W. Ruuth ; suomentanut G. W. H. Wiipurin kaupunki, Wiipuri 1908 (alkuteos Viborgs stads historia)
HMS Myrmidon (1900)

| HMS Myrmidon |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Palmers Shipbuilding and Iron Company, Jarrow
Kölinlasku:  23. lokakuuta 1899
Laskettu vesille:  26. toukokuuta 1900
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1901
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut kolaroituaan 26. maaliskuuta 1917
Tekniset tiedot
Uppouma:  370 t (standardi) 420 t (max)
Pituus:  67,13 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,34 m
Syväys:  2,72 m
Koneteho:  6 200 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Myrmidon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Myrmidon-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin huhtikuussa 1899 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, missä köli laskettiin 23. lokakuuta 1899 telakkanumerolla 751. Alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1900 ja valmistui toukokuussa 1901.
Palvelus

Vuonna 1901 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi Britteinsaarille 1905. Se palveli seuraavan vuoden Atlantin laivastossa ennen liittymistään Britteinsaarille sijoitettuihin laivueisiin. Alus upposi SS Hambournin törmättyä alukseen 26. maaliskuuta 1917 Englannin kanaalissa.
Jarmo Riski

Jarmo Riski on suomalainen maastohiihtovalmentaja.
Riski toimi Suomen naisten hiihtomaajoukkueen valmentajana Lahden vuoden 2001 MM-kisojen aikaan. Lahden dopingskandaalin vuoksi hänet erotettiin tehtävästään ja määrättiin elinikäiseen toimitsijakieltoon, josta Suomen Hiihtoliitto hänet kuitenkin vapautti vuonna 2004 ja kansainvälinen hiihtoliitto vuonna 2015.
Riski lopetti huippu-urheilijoiden valmentamisen vuonna 2010, mutta palasi valmennukseen vuonna 2016. Hänen valmennettaviaan vuonna 2010 olivat muun muassa Virpi Kuitunen, Aino-Kaisa Saarinen ja Teemu Kattilakoski. Vuonna 2016 hän alkoi valmentaa muun muassa Sami Jauhojärveä ja ampumahiihtäjä Olli Hiidensaloa. Kesällä 2023 Riski aloitti Suomen Hiihtoliitossa maastohiihdon lajikoordinaattorina.
Suomen valmentajat ry valitsi Riskin vuoden valmentajaksi vuonna 2007. Lahden dopingtapauksen vuoksi valinta herätti keskustelua. Omalla hiihtourallaan Riski saavutti yhden SM-hopean Ilomantsin Urheilijoiden viestijoukkueessa 1985.
Grégoire Munster

Munster vuonna 2019.
Grégoire Munster (s. 24. joulukuuta 1998) on Luxemburgin lisenssillä ajava ralliautoilija. Munster kilpailee rallin MM-sarjassa kartanlukijanaan Louis Louka. Munster on aiemmin ajanut WRC2-, WRC3- ja Junior WRC-tasoilla.
Ura

Grégoiren isä on belgialainen ralliautoilija Bernard Munster.
Grégoire aloitti kilpa-uran vuonna 2017 Opel Adam Cup -sarjassa.
Kaudella 2024 Munster ajaa M-Sport WRT -tallissa.
Gladsaxen kunta

| Gladsaxen kunta |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kunnan sijainti Tanskan kartalla.
Valtio:   Tanska
Alue:  Pääkaupunkialue
Keskustaajama:  Buddinge
Hallinto:  
 – Pormestari:  Karin Søjberg Holst
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,9 km²
Väkiluku:  69 149
 – Väestötiheys:  2 777,1 as./km²
 
 www.gladsaxe.dk 
 Tilastotietojen lähteenä Danmarks Statistik. Väkiluvun ajankohta 1.4.2020 ja pinta-alan vuosi 2020. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gladsaxe on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 alussa kunnassa oli 69 149 asukasta, ja sen pinta-ala oli 24,9 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Buddinge.
Ystävyyskunnat

Gladaxenilla on 16 ystävyyskuntaa:
Charlottenburg-Wilmersdorf (nykyään osa Berliiniä), Saksa
Gagny, Ranska
Haabersti, Viro
Klagenfurt, Itävalta
Koszalin, Puola
Minden, Saksa
Narsaq, Grönlanti
Neubrandenburg, Saksa
Pirkkala, Suomi
Renfrewshire, Skotlanti
Ski, Norja
Solna, Ruotsi
Split, Kroatia
Sutton, Englanti
Taitō, Japani
Veszprém, Unkari
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gladsaxen kunnan kotisivut (tanskaksi)
Ivano-Frankivskin alueen lippu

Ivano-Frankivskin alueen lippu.
Ivano-Frankivskin alueen lippu (ukr. Прапор Івано-Франківської області, Prapor Ivano-Frankivskoji oblasti) on Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen symboli. Lipussa on valkoisessa kentässä keltakruunuinen naakka siivet ylhäällä. Lipun vasemmassa reunassa on punainen ja musta raita sekä oikeassa reunassa sininen ja keltainen raita. Lipun mittasuhteet ovat 2:3, ja kunkin raidan leveys on 1/12 lipun leveydestä.
Lipun on suunnitellut Andri Hretšylo, ja Ivano-Frankivskin aluevaltuusto hyväksyi sen käyttöön 26. heinäkuuta 2001. Naakka on 1400-luvulta peräisin oleva Galitsian symboli. Lipun reunoissa olevat raidat, joiden värit tulevat Ukrainalaisten nationalistien järjestön vallankumouslipusta ja Ukrainan kansallislipusta, kuvastavat Ivano-Frankivskin alueen roolia Ukrainan valtion muodostumisessa.
HMS Mystic (J455)

| HMS Mystic |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Toronto Ship Building Company, Toronto
Kölinlasku:  9. elokuuta 1944
Laskettu vesille:  11. marraskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  2. elokuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4″ (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Mystic (viirinumerot J455 ja M455) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1945 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Torontosta Toronto Ship Building Companyltä, missä köli laskettiin 9. elokuuta 1944. Se laskettiin vesille 11. marraskuuta ja valmistui 2. elokuuta 1945.
Palvelus

Alus romutettiin 1958 Llanellissa.
HMS Musketeer

| HMS Musketeer |
| --- | --- |
 HMS Musketeer

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  7. joulukuuta 1939
Laskettu vesille:  2. joulukuuta 1941
Palveluskäyttöön:  5. joulukuuta 1942
Loppuvaihe:  romutettu 6. joulukuuta 1955
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 935 t (standardi) 2 840 t (max)
Pituus:  110 m
Leveys:  11,20 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  48 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  221
Aseistus
Aseistus:  6 x 4,7"/L45 (120 mm) QF Mk XI -tykkiä kaksiputkisina Mk XX -asennuksina 4 x QF 2 naulan Mk VIII -ilmatorjuntatykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 8 x 21" (533 mm) PR Mk II -torpedoputkea syvyyspommeja
HMS Musketeer (viirinumero G86) oli Britannian kuninkaallisen laivaston M-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 7. syyskuuta 1939 osana vuoden 1939 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 7. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1941 ja valmistui 18. syyskuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 462 543 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus

Alus sijoitettiin 1955 poistolistalle ja myytiin BISCOlle 3. syyskuuta. Se saapui 6. joulukuuta hinattuna T. J. Youngille romutettavaksi.
HMS Myrmidon (J454)

| HMS Myrmidon |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Toronto Ship Building Company, Toronto
Kölinlasku:  19. heinäkuuta 1944
Laskettu vesille:  21. lokakuuta 1944
Palveluskäyttöön:  9. heinäkuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4″ (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Myrmidon (viirinumerot J454 ja M454) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1945 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Torontosta Toronto Ship Building Companyltä, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1944. Se laskettiin vesille 21. lokakuuta ja valmistui 9. heinäkuuta 1945.
Palvelus

Alus romutettiin 1958 Briton Ferryssä.
Jean Negulesco

| Jean Negulesco |
| --- | --- |
 Jean Negulesco vuonna 1986.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1900 Craiova, Romania
Kuollut: 18. heinäkuuta 1993 (93 vuotta) Marbella, Espanja
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jean Negulesco (29. tammikuuta 1900 Craiova, Romania – 18. heinäkuuta 1993 Marbella, Espanja) oli romanialaissyntyinen elokuvaohjaaja. Hän aloitti taidemaalarina ja lavastajana.  Negulesco tuli vuonna 1927 New Yorkiin pitämään taidenäyttelyä ja jäi maahan pysyvästi. Hän siirtyi elokuva-alalle 1934 aluksi apulaistuottajana. Myöhemmin 1930-luvulla Negulesco toimi pääasiassa apulaisohjaajana ja käsikirjoittajana. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa ohjaajana oli vuonna 1941 valmistunut Singapore Woman. Negulesco siirrettiin syrjään tehtävästä ennen elokuvan valmistumista, mutta hänet kuitenkin mainitaan ohjaajana elokuvan lopputeksteissä. Negulesco oli ehdolla parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Sanattomia tunteita (1948). Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat muun muassa Ikuinen sävel (1946), Titanic (1953), Kuinka miljonääri naidaan (1953) ja Kolme kolikkoa lähteessä (1954). Negulesco on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Jean Mistler

Jean Mistler vuonna 1928.
Jean Mistler (1. syyskuuta 1897 – 11. marraskuuta 1988) oli ranskalainen kirjailija ja poliitikko. Hän toimi Parti républicain, radical et radical-socialisten jäsenenä maansa parlamentissa vuosina 1928–1940.
Mistler istui Ranskan akatemiassa (14. tuoli) vuodesta 1966 kuolemaansa 91-vuotiaana. Hän oli akatemian pääsihteerinä vuodesta 1974 eroamiseensa 1985.
HMS Drake (1901)

| HMS Drake |
| --- | --- |
 HMS Drake

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  24. huhtikuuta 1899
Laskettu vesille:  5. maaliskuuta 1901
Palveluskäyttöön:  13. tammikuuta 1902
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-79 torpedoimana 2. lokakuuta 1917
Tekniset tiedot
Uppouma:  14 300 t
Pituus:  162,61 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,7 m
Syväys:  8,5 m
Koneteho:  30 000 ihp
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  900
Aseistus
Aseistus:  2 × BL 9,2" Mk X -tykkiä 16 × BL 6" Mk VII -tykkiä 12 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä 3 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18 tuuman torpedoputkea
HMS Drake oli Britannian kuninkaallisen laivaston Drake-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 24. huhtikuuta 1899. Alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1901 ja valmistui 13. tammikuuta 1903.
Palvelus

Alus palveli ennen ensimmäistä maailmansotaa pääasiassa kotivesillä. Se oli Atlantin laivaston 2. risteilijälaivueen lippulaivana 1906, mistä se siirrettiin 1908 1. risteilijälaivueen lippulaivaksi.  Alus siirrettiin 1910 Kotilaivaston 5. risteilijälaivueeseen. Se siirrettiin reserviin Portsmouthissa 1913, mutta alus palautettiin palvelukseen heinäkuussa 1914 testattaessa liikekannallepanoa.
Tammikuussa 1915 alus liitettiin Suuren laivaston 6. risteilijälaivueeseen, mistä se siirrettiin lokakuussa telakalle huollettavaksi. Vuodesta 1916 alkaen alus suojasi saattueita Atlantilla, mistä se siirrettiin modernisoitavaksi. Aluksen kaikki alarungon kuuden tuuman tykkien kasematit poistettiin ja sen yläkannelle sijoitettiin neljä kuuden tuuman kilvin varustettua tykkiä. Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene SM U-79 upotti aluksen torpedoimalla 2. lokakuuta 1917 Pohjois-Irlannin rannikolla Rathlinin saaren edustalla. Alus kulki vielä Rathlinin salmeen upoten pienin miehistötappioin. Aluksen hylyn romuttaminen alkoi 1970-luvulla.
Ivano-Frankivskin piiri

| Ivano-Frankivskin piiri Івано-Франківський район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Ivano-Frankivskin alueen kartalla
 Koordinaatit: 48.9227°N, 24.7103°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Ivano-Frankivskin alue
Perustettu:  17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ivano-Frankivsk (237 855 as., 2021)
Pinta-ala  ():  3 873,0 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  558 130
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
Ivano-Frankivskin piiri (ukr. Івано-Франківський район, Ivano-Frankivskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ivano-Frankivskin alueella. Nykyään vuoden 2020 alueuudistuksen yhteydessä muodostettu Ivano-Frankivskin piiri rajoittuu etelässä Kolomyjan ja Nadvirnan piireihin, lännessä Kalušin piiriin, pohjoisessa Lvivin alueeseen ja koillisessa Ternopilin alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Ivano-Frankivskin kaupunki (237 855 as., 2021).
Ivano-Frankivskin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Ivano-Frankivskin alueen piirien lukumäärän kuuteen. Ivano-Frankivskin piirin pinta-alaksi tuli 3 873,0 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Ivano-Frankivskin piirin väkiluvuksi 558 130 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 55,2 prosenttia piirin asukkaista (308 097 as.), eli kuuden kaupungin (Burštyn, Halytš, Ivano-Frankivsk, Rohatyn, Tysmenytsja, Tlumatš) ja seitsemän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Uusi piiri on huomattavasti joskus aiemmin, muttei aivan viime vuosina esiintynyttä samannimistä piiriä väkirikkaampi.
Ivano-Frankivskin vanhaa kaupunkia.
Tupolev Tu-134 Ivano-Frankivskin kansainvälisellä lentoasemalla.
Ivano-Frankivskin rautatieasema.
HMS Draken (1926)

| HMS Draken |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Kölinlasku:  1925
Laskettu vesille:  20. lokakuuta 1926
Palveluskäyttöön:  25. helmikuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  22. lokakuuta 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  667 t (standardi) 850 t (sukelluksissa)
Pituus:  66,10 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,40 m
Syväys:  3,30 m
Koneteho:  2-akselinen, 2 x 6-sylinteristä Burmeister & Wain 420/440 UB -dieselmoottoria 1 800 hv 2 x sähkömoottoria 1 000 shp
Nopeus:  13,8 solmua (pinnalla) 8,3 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  35
Aseistus
Aseistus:  4 x 53,3 cm M/26 -torpedoputkea 1 x 10,5 cm kan M/25 1 x 25 mm ksp M/22
HMS Draken (runkonumero Dk ja Dra) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1925. Alus laskettiin vesille 20. lokakuuta 1926 ja liitettiin laivastoon 25. helmikuuta 1929.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 22. lokakuuta 1948, minkä jälkeen sen kohtalo on tuntematon.
Gunnel Vallquist

| Gunnel Vallquist |
| --- | --- |
 Gunnel Vallquist vuonna 1954.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1918 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 2016 (97–98 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  esseisti, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Muuta tietoa
 Ruotsin akatemian jäsen 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gunnel Vallquist (1918 Tukholma, Ruotsi – 2016 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1982. Hän kääntyi katoliseksi 21-vuotiaana ja asui Ranskassa 1946–1959. Katolisuus vaikutti merkittävällä tavalla hänen tuotantoonsa. Hän kirjoitti pääasiassa esseekokoelmia, joiden keskeinen ajatus on edistyksellinen katolisuus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gunnel Vallquist Wikimedia Commonsissa
Jean Moulin

Jean Moulinin muistomerkki.
Jean Moulin (20. kesäkuuta 1899 Béziers, Ranska – 8. heinäkuuta 1943 Metz, Ranska) oli yksi Ranskan vastarintaliikkeen tunnetuimmista johtajista toisen maailmansodan aikana. Ranskassa häntä pidetään kansallissankarina. Gestapon vankina kuollut Moulin haudattiin myöhemmin Pariisin Panthéoniin, jonne on haudattu myös monia muita kuuluisia ranskalaisia.
Moulin värvättiin Ranskan armeijaan vuonna 1918, mutta ensimmäinen maailmansota loppui juuri ennen kuin hän ehti osallistua taisteluihin. Sodan jälkeen Moulinista tuli pian maan nuorin prefekti.
Saksan armeijan valloitettua Ranskan kesällä 1940 Moulin kieltäytyi yhteistyöstä saksalaisten kanssa. Gestapo pidätti Moulinin ja kidutti häntä, minkä jälkeen hän yritti sellissään itsemurhaa leikkaamalla kurkkunsa. Sen jälkeen hän piti aina kaulassaan arven peittona huivia. Moulinin toivuttua hänet vapautettiin.
Vuonna 1940 Vichyn hallitus määräsi prefektinä toimivan Moulinin erottamaan kaikki vasemmistoon kuuluvat kaupunginjohtajat. Moulin kieltäytyi ja hänet erotettiin. Sen jälkeen hän alkoi liittoutua muiden ranskalaisten kanssa, jotka halusivat syrjäyttää Vichyn hallituksen ja ajaa saksalaiset ulos Ranskasta. Vuonna 1941 Moulin kävi Lontoossa ja tapasi siellä Charles de Gaullen ja muita Vapaan Ranskan johtajia. Moulin teki vaikutuksen de Gaulleen, joka päätti tehdä hänestä Ranskan vastarintaliikkeen johtajan tehtävänään yhdistää Ranskan vastarintaliike. Moulin palasi Ranskaan 1. tammikuuta 1942 ja onnistui tehtävässään. Hänellä oli useita vääriä henkilöllisyyksiä ja hänen pseudonyymejään olivat REX ja MAX.
Gestapo pidätti 7. kesäkuuta 1943 Ranskan vastarintaliikkeen tärkeän hahmon René Hardyn, jota kuulusteltiin kiduttamalla. Gestapo ja Klaus Barbie saivat tarpeeksi tietoa pidättääkseen myös Moulinin. Barbie kidutti raa’asti Moulinia, mutta hän ei kertonut mitään. Ranskan vastarintaliike alkoi pelätä turvallisuutensa puolesta ja alkoi suunnitella Moulinin pakoa. Saksalaiset lähettivät hänet junalla Berliiniin, mutta hän kuoli kidutuksen aiheuttamaan sydänkohtaukseen Metzissä 8. heinäkuuta 1943.
Gunnel Linde

Gunnel Linde (14. lokakuuta 1924 – 12. kesäkuuta 2014) oli ruotsalainen lastenkirjailija, jolle myönnettiin vuoden 1978 Astrid Lindgren -palkinto. Hän aloitti uransa vuonna 1958, ja lukuisia hänen kirjojaan on suomennettu. Hän oli Ruotsin lastenkirja-akatemian jäsen.
Linde tuotti myös lastenohjelmia ja oli vuonna 1971 perustamassa BRIS-järjestöä (Barnens rätt i samhället).
Teoksia

Valkoinen kivi, 1966 Den vita stenen, 1964 nuorten fantasiaromaani
Olen oikea ihmissusi,, 1974 Jag är en varulvsunge nuorten fantasiaromaani
Hiidenperän kauhuyö, 1987 alkuteos: Skräcknatten i Fasenbo
Hullunkuriset perheet, 1972
Ikimetsässä, 1966
Keinutuolimatka, 1965
Keskellä yötä, 1983
Lurituri, 1961
Lurituri matkoilla, 1962
Noni, kissa ja ukko, 1986
Olen oikea ihmissusi, 1974
Pikku-Niilo matkalaukussa, 1966 alkuteos: Med Lill-Klas i kappsäcken
Pomppo ei tottele ketään, 1968, 2p, 1990
Tulta syöksevä äiti sekä muita satuja isistä ja äideistä, 1981
Valassaaren valtakunta, 1969
Vippulan viisiottelu, 1988
James Pond 3: Operation Starfish

James Pond 3: Operation Starfish on Vectordeanin, Millennium Interactiven ja Electronic Artsin kehittämä tasohyppelyvideopeli, joka julkaistiin Sega Mega Drivelle, Amigalle, Amiga CD32:lle, Super Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Game Gearille vuonna 1993. Operation Starfish on kolmas ja viimeinen peli James Pond -sarjasta, vaikka tasohyppely on niin kuin voimanlähde, kun se sai julkaisunsa Amiga 1200:lle, Amiga 4000:lle ja Amiga CD 32:lle.selvennä