stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Landaulet
Versioita > Varhaiset Landaulet-korit

Auton korimallia kuvaavan termin landaulet merkitys on muuttunut ajan saatossa. Toisaalta korimallin tarkka määritelmä on ollut hiemanepätarkka, koska se mahdollistaa henkilöluvultaan, istumajärjestykseltään ja katon muodoltaan melko monenlaisen kaluston kirjaamisen landaulet-malliksi. Tämä johti siihen, että ajoneuvo- ja autokorivalmistajat saivat käyttää luovuuttaan, kuvaillessaan korimallejaan ja keksiessään niille markkinointimielessä osuvia nimityksiä.
Versioita > Landaulet, Coupé-Landaulet ja Town Landaulet

Autojen valmistuksen alkuaikoina tyypillisen landaulet-korin ominaisuudet on kuvattu kappaleessa "Historiaa ja muuttuvat määritelmät". Korin takaosa oli peitetty tavalla, jonka mukaan korimalli oli saanut nimensä, kuljettajalla ei ollut minkäänlaista säänsuojaa päällipuolellaan eikä myöskään mitään viimasuojaa, kunnon tuulilasista puhumattakaan. Ensimmäiset muutokset auton rakenteeseen tulivat, kun aiemmin auton korin alla tai takaosassa sijainnut moottori siirtyi auton keulalle.
Sitä mukaa kun uusia koriversioita tuli markkinoille, täytyi myös alkuperäisille landaulet-korimalleille keksiä täsmentäviä lisänimiä. Eroavaisuudet Coupé-Landauletin ja Town Landauletin olivat käytännössä olemattomia ja nimitykset olivat lähinnä valmistajien antamia markkinointinimiä. Korimallien nimet tulivat pääsääntöisesti englanninkielisen kulttuurin piiristä.
Käytännöllisyysnäkökohdat ohjasivat kuljettajan istuinmateriaalin valinnassa paksun ja vahvan, usein mustan nahkan käyttöön, kun taas suojatussa matkustamossa voitiin käyttää hyvinkin korkealaatuisia tekstiilejä.
Versioita > Brougham Landaulet

Alkuperäisten hevosvetoisten Brougham-vaunujen piirteisiin kuului nimenomaan lasitettu matkustamon etuosa ja tästä edelleen kehitettiin taitettavalla katolla varustetut Brougham Landaulet -vaunut. Nämä samat piirteet tuotiin siis edelleen myös autojen Brougham-koreihin. Brougham Landaulet erosi muista landaulet-koreista oieastaan vain nimensä myötä.
Versioita > Demi-Landaulet

Termiä käytettiin kuvaamaan korirakennetta joka on touring- ja landaulet-korien yhdistelmä ja jossa ei ole väliseinää matkustamon ja kuljettajan välissä. Toisin kuin touring-koreissa, demi-landauletissa on kiinteä katto ja korin takaosa on avattavissa. Saattoipa joissain koreissa olla jopa kiinteäraaminen tuulilasi, kuten kuvan Panhard & Levassorissa. Tosin koreja saatettiin muuttaa jälkikäteen ja tällainen tonneau-korin päälle rakennettu demi-landaulet voi olla aikakautensa jälkiasennustuote.
Versioita > Limousine Landaulet

Limousine-kori, jossa kuljettajan suojana on katto, mutta sivut avonaiset (n. vuoteen 1925 saakka). Matkustamo on väliseinän takana ja matkustamon seinärakenteet myös takana ovat kiinteät. Katon takaosa on liu'utettavissa auki, mutta ei alaslaskettavissa.
Korittajat valmistivat tällaisia malleja yksittäiskappaleina, tilausten perusteella. Perustana oli usein umpimallinen kori, joka asiakkaan toiveiden mukaisesti varustettiin takaosan avattavalla katolla.
Versioita > Berline Landaulet, Imperial Landaulet ja Pullman-Landaulet

Berline Landaulet ja Pullman-Landaulet ovat jatkokehitelmiä umpinaisista berline- ja Pullman-limousine -koreista. Tyypillinen berline-kori on neliovinen, umpinainen ja kovakattoinen. C-pilarissa on usein pieni ikkuna, istuinrivejä matkustamossa on kaksi ja kuljettajan ja matkustamon välissä on seinä. Myös nämä korimallit ovat asiakkaiden tilausten pohjalta valmistettuja yksittäiskappaleita.
Hispano-Suiza H6.B Kellner Landaulet (1925)
Tiedosto:Rolls-Royce New Phantom ("Phantom I") Pullman-Landaulet (1927)
Isotta Fraschini Tipo 8B  Carozzeria Castagna Pullman-Landaulet de Ville, (n. 1928)
Isotta Fraschini Tipo 8AS Imperiale Castagna Pullman-Landaulet (1929)
Versioita > Sedan Landaulet

Myös arkisemmista ajoneuvoista on tehty landaulet-korisia versioita, kuten oheisen kuvan Oakland osoittaa.
Moderni Landaulet

Nykyaikaisessa autonvalmistuksessa erikoiskoritettujen landaulet-mallien pohjana käytetään usein neli- tai kuusiovista jatkettua limousine-koria, jonka katon takaosa on alaslaskettavissa. Kuljettajan katto on kiinteä. Versioina on kuljettajan ja matkustamon erottavasta väliseinästä taakse asti avautuva, 1920-luvun tyylisesti, tai vastaavasti vain taimmaisen istuinrivin paljastava. Esimerkiksi Mercedes-Benz 600 Pullman Landaulet -mallia valmistettiin molempina versioina.
Aiemmin landaulet-koriset autot olivat tärkeässä roolissa sekä hallitsijoiden ja valtiomiesten omassa käytössä, että valtiovierailujen yhteydessä, mutta nykyajan turvallisuusvaatimukset ovat lähestulkoon lopettaneet niiden käytön. Esimerkiksi monet Vatikaanin käyttämät paavilliset ajoneuvot ovat olleet landaulet-korisia.
Toisen maailmansodan jälkeen valmistettuja malleja:
Daimler DS420 Landaulet
Rolls-Royce Phantom IV-, V- ja VI Landaulet
Mercedes-Benz W189 300d Landaulet
Paavi Johannes XXIII:n Mercedes-Benz 300 SEL (W 109) Landaulet
Mercedes-Benz 600 Pullman Landaulet, vain taimmainen istuinrivi on avattavan katon peittämä.
Paavillinen Mercedes-Benz S 500 Landaulet.
Moderni Landaulet > "Epäaidot" Landaulet-mallit

Korimalleja, joissa on kiinteät ovenkarmit, mutta alaslaskettava katto, kuten oheisen kuvan Maybachissa, ei voi pitää puhtaina landaulet-malleina. Saksankielisessä autosanastossa tällaista avoauton ja umpikorin risteytymää kuvataan termillä "cabrio-limousine". Tällaisia koriversioita on valmistettu kalliimpien edustusautojen lisäksi myös halvemmista kansanautoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Landaulet Wikimedia Commonsissa
Standard 16/20 HP Landau, jossa matkustajat istuvat kasvotusten, eli neljän hengen Vis-à-vis-kori.
Hispano-Suiza H6 Landaulet n. 1925. Kuljettajan selän takan on väliseinä.
Isotta-Fraschini AN 20/30 Landaulet 1909.
Hevosvetoisten vaunujen seuraaja suoraan alenevassa polvessa, Krieger Landaulet -sähköauto vuodelta n. 1906.
Vuosimallin 1905 Rolls-Royce V8 30HP varustettuna Barker Coachworkin Landaulette par excellence -korilla.
Minerva 16 CV Type WT (1910) Brougham Landaulet.
Panhard & Levassor Type AL 1898, tonneau-koriin perustuvalla demi-landaulet -korilla.
Minerva 26 CV Type GG Cunard Limousine Landaulet (1913)

Oakland Model 212 All American Landaulette Sedan (1929)
Maybach 62S Landaulet (2011)
Little Eva

Little Eva vuonna 1962
Little Eva, oikealta nimeltään Eva Narcissus Boyd, (29. kesäkuuta 1943 – 10. huhtikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hänet muistetaan ennen kaikkea vuoden 1962 hittikappaleesta ”The Loco-Motion”.
Eva Boyd syntyi Belhavenissa, Pohjois-Carolinassa. Perheeseen kuului kaikkiaan 15 sisarusta. Lempinimen ”Little Eva” hän sai, koska hänellä oli Eva-niminen täti – ”Big Eva”. Lapsuudessaan Eva lauloi neljän sisaruksensa kanssa gospelryhmässä Boyd Five. 1960-luvun alkaessa hän työskenteli New Yorkissa kotiapulaisena ja sivutoimisena laulajana, kun lauluntekijäpariskunta Carole King ja Gerry Goffin palkkasi hänet tyttärensä lapsenvahdiksi. Gerry ja King antoivat 19-vuotiaan Evan laulaa demoversion ”The Loco-Motionista” ja se vakuutti heidät niin, että se päätettiin julkaista sellaisenaan, vaikka alun perin kappale oli kirjoitettu Dee Dee Sharpille. Little Evan ”The Loco-Motion” nousi Yhdysvalloissa hittilistan ykköseksi.
Little Eva ei pystynyt enää toistamaan ensihittinsä menestystä, vaikka sitä seurannut ”Keep Your Hands Off My Baby”, niin ikään Kingin ja Goffinin tuotantoa, vielä sijoittuikin Yhdysvaltain listalla hyvin kahdenneksitoista. Sen jälkeen hänen ainoa top 20 -listalle yltänyt kappaleensa oli vuoden 1963 ”Let’s Turkey Trot”. Käytyään konserttikiertueella Euroopassa ja toimittuaan esimerkiksi The Driftersin ja Ben E. Kingin taustalaulajana Little Eva vetäytyi 1970-luvulle tultaessa musiikkiuralta, kunnes teki paluun Kylie Minoguen coverversion nostettua 1980-luvun lopulla ”The Loco-Motionin” jälleen pinnalle. 1990-luvulla Little Eva konsertoi Little Richardin kanssa ja jatkoi esiintymistä 2000-luvun alkuun asti. Silloin hänellä diagnosoitiin kohdunkaulan syöpä, johon hän vuonna 2003 kuoli 59 vuoden ikäisenä.
Little Eva oli naimisissa James Harrisin kanssa vuodesta 1962 tämän kuolemaan 1983 saakka. Pariskunnalla oli poika ja kaksi tytärtä.
Linda Bassett

| Linda Bassett> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. helmikuuta 1950 (ikä 74) Kent
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Linda Bassett (s. 4. helmikuuta 1950 Kent) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolista elokuvassa East Is East (1999). Kyseinen suoritus toi hänelle Bafta-ehdokkuuden ja Valladolidin kansainvälisten elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon.
Aiheesta muualla

Linda Bassett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Linda Bassett Biography (1950-) Film Reference. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
Linda Purl

Linda Purl vuonna 2010.
Linda Purl (s. 2. syyskuuta 1955) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Charlene Matlockin roolistaan televisiosarjassa Matlock. Hän on työskennellyt myös jazzmuusikkona.
Connecticutilaissyntyinen Purl varttui Japanissa, jossa hän aloitti uransa teatteriesiintyjänä.
Aiheesta muualla

Linda Purl Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hjalmar Procopé (runoilija)

| Hjalmar Procopé |
| --- | --- |
 Hjalmar Procopé 1910-luvulla.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hjalmar Fredrik Eugen Procopé
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1868 Helsinki
Kuollut: 24. syyskuuta 1927 (59 vuotta) Porvoo
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hjalmar Fredrik Eugen Procopé (28. huhtikuuta 1868 Helsinki – 24. syyskuuta 1927 Porvoo) oli suomenruotsalainen runoilija.
Procopén vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Berndt Feodor Georg Procopé ja Agata Lovisa von Knorring (1844–1871), joka oli Eugen von Knorringin ja Helena Catharina Schwenzonin (1822-1901) tytär.
Hjalmar Fredrik pääsi ylioppilaaksi vuonna 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi sekä maisteriksi vuonna 1897. Procopé toimi Björneborgs Tidningin päätoimittajana 1898, Aftonpostenin aputoimittajana 1898–1899, sekä toimittajana Wasa Nyheter -lehdessä 1899–1900 ja Tammerfors Nyheter -lehdessä 1900–1904. Hän oli Ruotsalaisen teatterin sihteerinä ja kirjallisena neuvonantajana 1909–1915. Hän oli Porvoon Runoilijakodin ensimmäinen asukas vuosina 1923–1927.
Runokokoelmia

Dikter. 1900
Ur Psaltaren. 1900
Mot öknen.  1905
Röda skyar. 1907
Vers och visa.  1909
Drömskeppet. 1910
Dikter i urval. 1911
I sanden. 1915
Samlade dikter I–IX. 1920–1927
Dikter i nytt urval.  1921
Lyrik.  1924
Diktarhemmet. 1924
Eget och andras. 1927
Näytelmiä

Belsazars gästabud. 1906. (Suomennos Belsazarin pidot, aihe Vanhan testamentin Danielin kirjan 5. luvusta; musiikin näytelmään sävelsi Jean Sibelius.)
Inspektorn på Siltala. 1915. (Suomennos Siltalan pehtori, näytelmäversio Harald Selmer-Geethin 1903 ilmestyneestä romaanista Inspektorn på Siltala.)
Aiheesta muualla

Hjalmar Procopén sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Procopé, Hjalmar hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Llandudno

| Llandudno |
| --- | --- |

 Llandudno
 Koordinaatit: 53°19′30″N, 3°49′34″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Wales
Kreivikunta:  Clwyd
Hallintoalue:  Conwy
Väkiluku (2011):  20 701
Aikavyöhyke:  UTC+0
 – Kesäaika:  UTC+1
Postinumero:  LL30
Suuntanumero(t):  01492
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Llandudno ([ɬanˈdɨdnoː]) on kaupunki Pohjois-Walesissä Conwyn county borough’n alueella Creuddynin niemimaalla. Se on nimetty suojeluspyhimyksensä pyhän Tudnon mukaan. Llandudno on Walesin tärkein rantalomakohde. Kaupungin luoteispuolella sijaitsevaa kalkkikiviniemeä kutsutaan nimellä Great Orme (kymriksi Y Gogarth). Sen korkein kohta on 207 metriä merenpinnan yläpuolella.
Great Orme.
Llandudnon alueella on ollut asutusta kivikaudelta lähtien. Kaupungin suojeluspyhimys pyhä Tudno perusti Creuddynin niemimaalle kirkon 500-luvulla. Keskiajalla alueella sijaitsi kolme asutuskeskusta: Y Cyngreawdr, Yn Wyddfid ja Y Gogarth. Vuonna 1284 kuningas Edvard I antoi Bangorin piispa Anianille Gogarthin kartanon, jonka maat kattoivat kaikki kolme kylää.
Kaupunkia palvelee rautatieasema,  joka on Llandudno Junctionista lähtevän haararadan pohjoinen päätepysäkki. Great Ormen huipulle vie kesäisin auki oleva Great Orme Tramway.
Lebedev

Lebedev (ven. Ле́бедев), naisilla Lebedeva (Ле́бедева) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu ’joutsenta’ tarkoittavaan liikanimeen Lebed (Ле́бедь). Vaihtoehtoinen kirjoitusasu on Lebedeff.
Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Lebedev
Aleksandr Lebedev (s. 1959), venäläinen liikemies
Jevgeni Aleksandrovitš Lebedev (s. 1980), venäläis-brittiläinen liikemies
Jevgeni Andrejevitš Lebedev (s. 1981), venäläinen pikajuoksija
Juri Lebedev (s. 1957), neuvostoliittolainen jääkiekkoilija
Konstantin Lebedev (1918–2006), venäläinen kommunistipoliitikko, Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri 1971–1982
Konstantin Mihailovitš Lebedev, Kosti Heiskanen (s. 1978), venäläinen propagandisti
Mihail Ivanovitš Lebedev (1812–1837), venäläinen taidemaalari
Mihail Nikolajevitš Lebedev (1877–1951), komilainen kirjailija
Nikolai Lebedev (1921–2022), venäläinen näyttelijä
Nikolai Lebedev (s. 1966), venäläinen elokuvaohjaaja
Nikolai Lebedev (1919–1982), neuvostoliittolainen matemaatikko
Nikolai Lebedev (1901–1992), neuvostoliittolainen kenraalimajuri
Nikolai Lebedev (1914–1942), Neuvostoliiton sankari
Nikolai Lebedev (1846–1888), venäläinen kirjailija
Pjotr Nikolajevitš Lebedev (1866-1912), venäläinen fyysikko
Sergei Aleksejevitš Lebedev (1902–1974), neuvostoliittolainen sähkötekniikan ja tietojenkäsittelyn tutkija
Sergei Nikolajevitš Lebedev (s. 1948), venäläinen kenraali
Valentin Lebedev (s. 1942), neuvostoliittolainen kosmonautti
Viktor Lebedev (1900–1968), neuvostoliittolainen diplomaatti
Viktor Lebedev (s. 1988), venäläinen vapaapainija
Vladimir Lebedev (1869–1939), venäläinen kirjailija ja toimittaja
Lebedeva
Natalja Lebedeva (s. 1949), neuvostoliittolainen pika-aitajuoksija
Tatjana Lebedeva (s. 1976), venäläinen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
Lebedeff
Daniel Lebedeff (s.1999), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Muita
Lebedev-instituutti, venäläinen fysiikan tutkimuslaitos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lebedev”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Livre (massan yksikkö)

Livre (ransk. livre < lat. libra) on vanha ranskalainen massan mittayksikkö, joka vastasi brittiläistä paunaa. Yksi livre poids de marc oli 489,5 grammaa.
Metrijärjestelmän tultua käyttöön 1700-luvun lopussa livre jäi muiden vanhojen yksiköiden tavoin pois käytöstä.[lähde? ] Vuonna 1812 vahvistettiin[lähde? ] kuitenkin lisäyksikkö livre usuelle, joka tasan 500 grammaa. Virallisesti se poistettiin käytöstä vuonna 1840, mutta puhekielessä sitä käytetään jonkin verran edelleenkin[lähde? ].
Imatran Moottorikerho

Imatran Moottorikerho (IMK) on Imatralla toimiva moottoriurheiluseura. Se perustettiin 30. tammikuuta 1937 nimellä Ylä-Vuoksen Moottorikerho, ja nimi vaihtui vuonna 1953 Imatran Moottorikerho ry:ksi. Kerhossa toimii road racing-, motocross-, matkamotoristit-, minimoto- ja veteraanijaostot.
Motocross-rata on Kurkvuoressa, ja minimotot ajavat Saarlammin FK-radalla. Imatran Moottorikerholla on omat toimitilat osoitteessa Tainionkoskentie 8, ja tilojen yhteydessä on kerhon historiasta kertova näyttely.
Kuuluisin kerhon järjestämistä tapahtumista on ratamoottoripyöräilyn Imatranajo. Imatranajo ajettiin Imatran katuradalla vuosina 1962–1986, ja vuosina 1964–1982 se oli ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjan Suomen GP. Vuodesta 1999 alkaen Imatralla ajettiin Muistojen Imatranajo. Imatranajo teki paluun elokuussa 2016, kun IMK järjesti Imatran katuradalla International Road Racing Championship -sarjan osakilpailun.
IMK:lla on myös oma motocross-koulu.
IMK:n menestynein kilpailija on ollut motocross-kuljettaja Jukka Sintonen.
Sintosen saavutukset

1979:   2. SM 500
1980:   8. MM 500cc joukkue
1980:   4. SM 500cc joukkue
1981:  26. MM 500cc
1981:   2. SM 500cc
1981:   9. MM 500cc joukkue
1981:   4. SM 500cc joukkue
1982:  10. MM 500cc
1982:   1. SM 500cc
1983:   7. MM 500cc
1983:   1. SM 500cc
1983:   1. PM 500cc
1983:   4. SM 500cc joukkue
1984:   6. MM 500cc
1985:  21. MM 500cc
1985:   1. SM 500cc
1985:   7. MM 500cc joukkue
Toivo Humalisto ja Kaarlo Lampinen (IMK) ajoivat Päijänteen ympäriajon voittoon vuonna 1938 sivuvaunullisella Harley-Davidson 1200cc pyörällä. Voittopokaali on IMK:n näyttelyssä.
Kerhon puheenjohtajat

Josef Tikkanen (1936)
Martti Koponen(1937–1948)
Yrjö Huttunen (1949–1950)
Lauri Uusimäki (1951)
Veikko Haapala (1952–1964)
Toivo Tanninen (1965)
Jouko Nokelainen (1966–1967)
Veikko Valavuo (1968–1975)
Jouko Nokelainen (1976–1978)
Pauli Seppänen (1979–1986)
Lasse Lehtovirta (1987)
Pekka Pöyry (1988–2001)
Pauli Seppänen (2002–2005)
Sami Backman (2006->)
Aiheesta muualla

Imatran moottorikerho
Imatran Moottorikerhon Historia[vanhentunut linkki]
Imatranajo[vanhentunut linkki]
Imatranajo-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Muistojen Imatranajo
Imatranajo valokuvagalleria
Muistojen Imatranajo valokuvagalleria
Saarlammin FK-rata
Motocrosskoulu
Linda B. Buck

| Linda B>  Buck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1947 (ikä 77) Seattle, Washington
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Biologia ja neurotiede
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (2004)
Aiheesta muualla
www.hhmi.org/scientists/linda-b-buck
Linda B. Buck (s. 29. tammikuuta 1947 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen fysiologian ja biofysiologian tutkija, jolle myönnettiin yhdessä Richard Axelin kanssa vuonna 2004 Nobelin lääketieteen palkinto uraauurtavista hajuaistia koskevista tutkimuksista.
Buck valmistui kandidaatiksi mikrobiologian ja psykologian aloilta vuonna 1975 Washingtonin yliopistosta. Hän suoritti tohtorintutkintonsa immunologiassa vuonna 1980 Texasin yliopiston Southwestern Medical Centerissä. 1980-luvun alussa hän työskenteli ensimmäistä kertaa yhdessä Axelin kanssa Columbian yliopistossa New Yorkissa, missä Axel oli professori ja Buck jatko-opiskelija. Buck työskenteli Howard Hughes Medical Institute -tutkimuslaitoksessa (HHMI) sekä Harvardin lääketieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1984–2002. Tämän jälkeen hän siirtyi Fred Hutchinson Cancer Research Centeriin Seattleen.
Buckin äiti oli ruotsalaisten siirtolaisten tytär, ja isän suvulla oli irlantilaisia juuria. Hän oli keskimmäinen kolmesta tytöstä. Äiti oli kotiäiti ja isä sähköinsinööri.
Vuonna 1994 hän tapasi biologin Roger Brent, josta tuli hänen kumppaninsa. Vuonna 2006 he menivät naimisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linda B. Buck Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Hollannin Grand Prix 2022

|  Hollannin Grand Prix 2022  |
| --- | --- |
 15. osakilpailu 22 osakilpailusta kaudella 2022. 

Päivämäärä:  4. syyskuuta 2022
Rata:  Circuit Zandvoort
Sijainti:  Zandvoort, Hollanti
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,259 km
Kilpailun pituus:  72 kierrosta, 306,587 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing)
Paaluaika:  1.10,342
Palkintokoroke
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing)
Toinen:   George Russell   (Mercedes)
Kolmas:   Charles Leclerc   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing)
Kierrosaika:  1.13,652 (kierroksella 62)
Hollannin Grand Prix 2022 (virallisesti Formula 1 Heineken Dutch Grand Prix 2022) oli Formula 1 -kauden 2022 15. osakilpailu, joka ajettiin 4. syyskuuta Circuit Zandvoortin moottoriradalla Alankomaissa.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2. syyskuuta | 12:30–13:30 | 13:30–14:30 | 1. vapaat harjoitukset |  |  |  |  |
| 2. syyskuuta | 16:00–17:00 | 17:00–18:00 | 2. vapaat harjoitukset |  |  |  |  |
| 3. syyskuuta | 12:00–13:00 | 13:00–14:00 | 3. vapaat harjoitukset |  |  |  |  |
| 3. syyskuuta | 15:00–16:00 | 16:00–17:00 | Aika-ajot |  |  |  |  |
| 4. syyskuuta | 15:00–17:00 | 16:00–18:00 | Kilpailu |  |  |  |  |