stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Denton Mateychuk

| Denton Mateychuk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. heinäkuuta 2004 (ikä 20) Winnipeg, Manitoba
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Columbus Blue Jackets
Sarja:  NHL
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
NHL-varaus:  12. varaus, 2022 Columbus Blue Jackets
Denton Mateychuk (s. 12. heinäkuuta 2004 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Mateychuk edustaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsia.
Ennen NHL-uraansa hän pelasi WHL-juniorisarjassa Moose Jaw Warriorsin joukkueessa. Columbus Blue Jackets varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 12. varausvuorolla vuoden 2022 NHL:n varaustilaisuudessa. Mateychuk on pelannut 11 NHL:n runkosarjan ottelua tehden niissä tehopisteet 1+2. Uran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2025.
Édouard Herriot
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Édouard Herriot Wikimedia Commonsissa
Edoaurd Herriot (ranskaksi) Assemblée Nationale
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Sycomore  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Noè Ponti

| Noè Ponti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. kesäkuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Sveitsi
Uimari
Lajit:  perhosuinti
Aiheesta muualla
noeponti.ch
| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 2020 | 100 m perhosuinti |
MM-kilpailut (lyhyt rata) 
|  Kultaa | Budapest 2024 | 50 m perhosuinti |
|  Kultaa | Budapest 2024 | 100 m perhosuinti |
|  Kultaa | Budapest 2024 | 100 m sekauinti |
|  Hopeaa | Abu Dhabi 2021 | 200 m perhosuinti |
|  Hopeaa | Melbourne 2022 | 50 m perhosuinti |
|  Pronssia | Melbourne 2022 | 200 m perhosuinti |
EM-kilpailut (pitkä rata) 
|  Kultaa | Belgrad 2024 | 100 m perhosuinti |
|  Hopeaa | Rooma 2022 | 100 m perhosuinti |
EM-kilpailut (lyhyt rata) 
|  Kultaa | Otopeni 2023 | 50 m perhosuinti |
|  Kultaa | Otopeni 2023 | 100 m perhosuinti |
|  Kultaa | Otopeni 2023 | 200 m perhosuinti |
|  Hopeaa | Otopeni 2023 | 100 m sekauinti |
Noè Ponti (s. 1. kesäkuuta 2001) on sveitsiläinen uimari. Hän on olympia-, MM- ja EM-mitalisti.
Ponti saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa pronssia 100 metrin perhosuinnissa. Maansa ennätysajalla 50,74 hän hävisi 1,29 sekuntia maailmanennätyksen uineelle yhdysvaltalaiselle Caeleb Dresselille. Ponti ui Tokiossa myös 200 metrin perhosuinnissa Sveitsin-ennätyksen 1.55,05. Hän karsiutui lajin välierissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti 200 metrin perhosuinnissa hopeaa ajalla 1.49,81.
Budapestin MM-kilpailuissa 2022 Ponti oli 200 metrin perhosuinnissa neljäs ja 100 metrin perhosuinnissa kahdeksas. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrin perhosuinnissa hopeaa ajalla 50,87. Joulukuussa hän saavutti Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin perhosuinnissa ajalla 21,96 ja pronssia 200 metrin perhosuinnissa ajalla 1.49,42 sekä sijoittui 100 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän oli 100 metrin perhosuinnissa seitsemäs. Hän voitti samana vuonna Otopenissa lyhyen radan Euroopan-mestaruuden 50 metrin perhosuinnissa ajalla 21,79, 100 metrin perhosuinnissa Euroopan ennätyksellä 48,47 ja 200 metrin perhosuinnissa ajalla 1.49,71. Lisäksi hän sai hopeaa 100 metrin sekauinnissa.
Ponti voitti 100 metrin perhosuinnin Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2024 ajalla 51,09. Pariisin olympialaisissa 2024 hän oli 100 metrin perhosuinnissa neljäs ja 200 metrin perhosuinnissa viides. Saman vuoden Budapestin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti kolme maailmanmestaruutta ja teki kolme maailmanennätystä. 50 metrin perhosuinnissa hän teki jo välierissä maailmanennätyksen 21,43, minkä paransi loppukilpailussa aikaan 21,32. 100 metrin perhosuinnin hän voitti maailmanennätysajalla 47,71 ja 100 metrin sekauinnin kisaennätyksellä 50,33.
Ponti voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 50 metrin perhosuinnissa vuonna 2019. Hän saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2017 hopeaa 200 metrin sekauinnissa sekä pronssia 100 ja 200 metrin perhosuinnissa.
Tapio Liinoja

| Tapio Liinoja |
| --- | --- |
 Tapio Liinoja elokuussa 2011
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tapio Mikael Liinoja
Syntynyt: 8. marraskuuta 1954 (ikä 70) Vampula
Ammatti:  laulaja, näyttelijä, sanoittaja
Lapset:  2
Sukulaiset:  Hanna Liinoja (sisar)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Tapio Mikael Liinoja (s. 8. marraskuuta 1954 Vampula) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja sanoittaja. Hänen näyttelijänuransa alkoi KOM-teatterissa vuonna 1982 näytelmässä Betoniyö. KOM-teatterista hän siirtyi Vaasan kaupunginteatteriin ja on vieraillut sekä Kokoteatterissa että Espoon kaupunginteatterissa. Hän on näytellyt monissa televisiosarjoissa, muun muassa Raid, Elämän suola, Viimeiset siemenperunat ja Helppo elämä. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Kielletty hedelmä, Vuonna 85, Prinsessa ja Kaksipäisen kotkan varjossa.
Ura

Liinoja oli yksi Lapinlahden Linnut -yhtyeen perustajajäsenistä ja kuului yhtyeeseen vuosina 1983–1994 sekä jälleen vuodesta 2006 lähtien. Hän näytteli Lapinlahden Lintujen televisiosarjoissa Seitsemän Kuolemansyntiä (1988), Maailman kahdeksan ihmettä (1990), Kuudesti laukeava (1992) ja Lapinlahden Linnut Show (1993) sekä Lintujen paluujaksossa Muuttuuko ihminen (2006).
Lapinlahden Lintujen lisäksi Liinojalta ilmestyi vuonna 2002 sooloalbumi Näin kuvittelen sinut ja vuonna 2006 novellikokoelma Raapaisuja. Kitaristi Esa Pulliaisen kanssa Liinoja teki vuonna 2009 kirjallisen äänilevyn Vampula Pop Vol. 1, jossa Liinoja lukee kirjoittamaansa tarinaa Vampulan tapahtumista Pulliaisen soittaessa taustalla suomalaisia ikivihreitä. Liinoja ja Pulliainen toteuttivat samalla kaavalla myös Vampulan joulu -nimisen kuunnelman Radio Suomelle, joka esitettiin joulupäivänä 2009. Liinoja on toiminut sekä Jari Tervon että Tommy Tabermannin tilalla kapteenina TV1:n Uutisvuodossa sekä yhden jakson verran ohjelman vaihtuvana kapteenina toukokuussa 2007. Keväällä 2011 Liinoja osallistui TV1:n Maestro – tikusta asiaa -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria. Vuonna 2012 Liinoja osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille kilpailijana ja selvisi Seinäjoen finaaliin Turussa järjestetystä semifinaalista.
Ura > Politiikka

Liinoja osallistui nuoruudessaan vuoden 1979 eduskuntavaaleihin. Kokoomuksen Nuorten Liiton tukema satakuntalainen päätoimittaja ja opiskelija Liinoja sai vaaleissa 1 269 ääntä, mikä oli ennakko-odotuksiin ja vaalirahoitukseen nähden hyvä tulos.
Yksityiselämä

Liinoja meni naimisiin toisen kerran vuonna 2002. Hänellä on aiemmasta avioliitostaan kaksi lasta.
Liinoja asuu Helsingin Kumpulassa.
Tapio Liinojan sisko on näyttelijä Hanna Liinoja.
Diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lapinlahden Linnut Lapinlahden Linnut (1985)  Jep (1986)  Vihreä gorilla (1987)  Lauluja Nuppilasta (1988)  Elämä janottaa (1989)  Tähdet kertovat (1990)  Grrr! (1992)  Köyhän taivas (1994)  Etiäppäin (2007)  |  Sooloalbumit Näin kuvittelen sinut (2002)  Tumma yö (2012)  Lapinlahdenkatu (2016)  |  Mukana levyillä Freud Marx Engels & Jung: Paikkoi ja pleisei (2002)  eri esittäjiä: Joulun tähdet (2002)  Neljä Ruusua: Ensi-ilta (2006)  A. P. Sarjanto: Vanhan kuninkaan laulaja (2007)  Dead Shape Figure: The Grand Karoshi (2007)  eri esittäjiä: Ipanapa iltalaulut (2009)  Varjokuva: Monta polkua (2010)  |
Filmografia > Elokuvat

Apinan vuosi (1983)
Kyllä elämä on ihanaa (1987)
Pekko ja massahurmaaja (1995)
Yöjuna (1996)
Kummeli Kultakuume (1997)
Palava rakkaus (1997)
Kulkuri ja Joutsen (1999)
Kaksipäisen kotkan varjossa (2005)
Game Over (2005)
Puhdas päämäärä (2005)
Kummelin Jackpot (2006)
Kirkkaalta taivaalta (2006)
Bodomin legenda (2006)
Ganes (2007)
Suuri performanssi (2008)
Kielletty hedelmä (2009)
Täällä Pohjantähden alla (2009)
Prinsessa (2010)
Jäät (2010)
Lumihiutalemuodostelma (2012)
Vuonna 85 (2013)
Kalervo Palsa ja kuriton käsi (2013)
Mieletön elokuu (2013)
Linnan juhlat (2017)
Veljeni vartija (2018)
Kulkuset kulkuset (2022)
Polkupyörävaras (2022), lyhytelokuva
Filmografia > Televisio

Hittimittari (1987-1988)
Seitsemän kuolemansyntiä (1988)
Maailman kahdeksan ihmettä (1990)
Kuudesti laukeava (1992)
Lapinlahden Linnut Show (1993)
Hyvien ihmisten kylä (1993)
Viimeiset siemenperunat (1993–1994)
Akkulaturit (1995)
Takaisin kotiin (1995)
Lihaksia ja luoteja (1996)
Samppanjaa ja vaahtokarkkeja (1996–1997)
Elämän suola (1996–1998)
Rakkauden tanssi (1998)
Lääkärit tulessa (1998)
Loistavat Jerkun pojat (1999)
Raid (2000)
Pertsa ja Kilu (2000)
Kotikatu (2001)
Tuomio (2008)
Harvoin tarjolla (2008)
Suojelijat (2008)
Helppo elämä (2009)
Puolustuksen puheenvuoro (2009)
Kallio (2010)
Virta (2011)
Maailma on valmis (2012)
Nuoret nerot (2013)
Heroes of the Baltic Sea (2016)
Karppi (2018)
Sunnuntailounas (2018)
Hyvät katsojat (2018)
Keisari Aarnio (2018)
Sorjonen (2018)
Syke (2019)
Kummeli esittää: Kontio & Parmas (2019)
Sipoon herttua (2019)
Downshiftaajat (2020)
Pohjolan laki (2020)
Kaikki anteeksi (2023)
Karkurit (2024)
Aiheesta muualla

Tapio Liinoja Fonossa
Lapinlahden Linnut
| --- | --- |
Studioalbumit:  Lapinlahden Linnut  Jep (1986)  Vihreä gorilla (1987)  Lauluja Nuppilasta (1988)  Elämä janottaa (1989)  Tähdet kertovat (1990)  Grrr! (1992)  Köyhän taivas (1994)  Tyttö huutaa Hii! (1995)  Kansandances (1997)  Iso muna (1999)  Kolmas jalka haudassa (2003)  Pienvikaisten paratiisi (2005)  Etiäppäin (2007) 
Kokoelmat:  Parhaat (1988)  Ei oikotietä sankaruuteen 1983–1989 (1990)  Sulkasatoa osa I (1994)  Sulkasatoa osa II (1995)  Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat (2000)  Sedät jaksaa heilua (2001)  Kaikkien aikojen parhaat (2002)  Loputon lento (2002)  Suomihuiput (2003)  Lintuinfluenssa Vol.1 (2006)  Lintuinfluenssa Vol.2 (2006)  Parhaat bongaukset 1 (2013)  Parhaat bongaukset 2 (2013)  Sketsejä radiossa (2013) 
Radio-ohjelmat:  Radio Top One (1985)  Kahdentoista lyönnit (1986)  Lapinlahden Lintujen tieteellinen koe (1999–2002)  Lapinlahden Lintujen joulukalenteri (2004) 
TV-ohjelmat:  Kyllä elämä on ihanaa (1987)  Seitsemän kuolemansyntiä (1988)  Maailman kahdeksan ihmettä (1990)  Kuudesti laukeava (1992)  Lapinlahden Linnut Show (1993)  Lapinlahden Linnut! (1995)  Muuttuuko ihminen (2006) 
DVD-boksit:  Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki (2006)  Lennossa 1983–2008 (2008) 
Katso myös:  Diskografia  Luettelo kappaleista  EVVK  Paavo ”Puosu” Liesinen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Bob Uecker

| Bob Uecker |
| --- | --- |
 Bob Uecker vuonna 1962.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1934 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat
Kuollut: 16. tammikuuta 2025 (90 vuotta)
Ammatti:  baseballpelaaja, urheiluselostaja, koomikko, näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Bob Uecker (26. tammikuuta 1934 Milwaukee, Wisconsin – 16. tammikuuta 2025) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja urheiluselostaja.
Aktiiviuransa aikana Uecker pelasi kuusi kautta MLB:ssä seuroinaan Atlanta/Milwaukee Braves, St. Louis Cardinals ja Philadelphia Phillies. Vuonna 1971 hänet pyydettiin kommentaattoriksi baseballotteluihin ja lopulta hän alkoi selostaa yksinään. ABC:n Monday Night Baseball -lähetyksiä hän selosti 1970- ja 1980-luvuilla.
Uecker oli myös koomikko ja hän esiintyikin Johnny Carsonin The Tonight Show'ssa noin 100 kertaa. Näyttelijänä hänellä oli päärooli ABC:n komediasarjassa Mr. Belvedere.
Bob Uecker nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2001, ja hän pääsi selostajana Baseball Hall of Fameen vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Bob Uecker Tribute Page
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Australia  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Trove  Elonet
Metyylikloridi

| Metyylikloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Kloorimetaani
CAS-numero:  74-87-3
PubChem CID:  6327
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CH3Cl
Moolimassa:  50,49 g/mol
Ulkomuoto:  väritön kaasu
Sulamispiste:  −97,6 °C (176 K)
Kiehumispiste:  –24,2 °C (249 K)
Tiheys:  0,92 g/cm3
Liukoisuus veteen:  veteen 0,5 g/100 ml (25 °C)
Metyylikloridi on orgaaninen yhdiste (orgaaninen halogeeni), joka on normaaliolosuhteissa (0 °C) olomuodoltaan väritön kaasu. Sen molekyylikaava on CH3Cl. Metyylikloridista käytetään myös nimitystä kloorimetaani tai monokloorimetaani.
Metyylikloridin moolimassa on 50,49 g/mol, sulamispiste −97,6 °C, kiehumispiste –24,2 °C,  tiheys 0,92 g/cm3, liukoisuus veteen (25 °C) 0,5 g/100 ml, itsesyttymislämpötila 632 °C ja CAS-numero 74-87-3.
Valmistus ja käyttö

Metyylikloridia tuotetaan pääasiassa metaanin ja kloorikaasun välisellä reaktiolla. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on metanolin ja suolahapon välinen reaktio.
Yhdistettä voidaan käyttää puudutukseen, orgaanisessa synteesissä, uutossa liuottimena ja kylmäaineena jäähdytyskoneissa. Metyylikloridia käytetään myös konteissa haitallisten eliöiden kulkeutumisen estämiseen maasta toiseenlähde?.
Terveysvaikutukset

Lyhytaikainenkin altistuminen voi johtaa tajuttomuuteen sekä työhygieenistä raja-arvoa selvästi suuremmille pitoisuuksille altistuminen voi johtaa maksan, verenkiertoelimistön ja munuaisten vaurioitumiseen. Pitkäaikaisesta tai toistuvasta altistumisesta metyylikloridille voi seurata vaikutuksia keskushermostossa, johtaen käyttäytymistesteillä havaittaviin vaikutuksiin. Eläinkokeiden perusteella metyylikloridi saattaa vahingoittaa ihmisen lisääntymistä tai kehitystä.
Aiheesta muualla

Metyylikloridin kansainvälinen kemikaalikortti
Inchem: Chloromethane CAS:74-87-3 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) (englanniksi)
PubChem: Methyl Chloride (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methyl chloride (englanniksi)
ChemBlink: Methyl chloride (englanniksi)
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Chloromethane (englanniksi)
Kaura

| Kaura |
| --- | --- |
 Kauran jyvät kasvavat röyhyssä
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Kaurat Avena
Laji::  sativa
Kaksiosainen nimi
 Avena sativa  L. 
Katso myös
   Kaura Wikispeciesissä   Kaura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaura eli peltokaura (Avena sativa) on itsepölytteinen eli kleistogaami heinäkasvien heimoon kuuluva viljelykasvi ja viljalaji. Peltokauran tieteellisen nimen lajiosa on sukukongruenssia seuraava feminiinimuoto latinankielisestä sativus-adjektiivista, jonka merkitys on ’viljelty, kylvetty tai istutettu’ eli vastakohta luonnossa kasvavalle.
Kaurojen sukuun kuuluu myös peltoja sekä viljasatoja saastuttava ja helposti leviävä, haitallinen rikkakasvi hukkakaura (Avena fatua). Toiseksi tärkein kaurojen sukuun kuuluva viljelykasvilaji on Välimeren alueella viljeltävä punakaura (Avena byzantina), joka saatetaan joskus lukea samaksi lajiksi peltokauran kanssa.
Kaura on melko nuori viljelykasvi, jota viljelivät länsimaisen ajanlaskun alussa keltit ja germaanit. Suomalaiset oppivat kauranviljelyn germaaneilta 1300-luvulla, jolloin kauraa viljeltiin jonkin verran Etelä-Suomessa ja Hämeessä. Tällöin rahvaan tuli maksaa osa papiston maksuistakin kaurana.
Käsittely

Kaurasta valmistettuja elintarvikkeita, kuten leseitä, käsitellään usein siten, että kauran rasvoja hajottavien entsyymien toiminta estyy. Tämä parantaa kauran säilyvyyttä.
Kulutus

Suomalaiset käyttivät vuonna 2020 keskimäärin 30 grammaa kauraa päivässä, mikä oli lähes neljä kertaa enemmän kuin vuonna 2000. Suurin osa kaurasta syödään Suomessa kaurapuuron muodossa, ja 43 prosenttia suomalaisista syö päivittäin jostain viljasta valmistetun aamupuuron.
Ravintoarvo

Kauran sisältämä rasva on pääosin monityydyttymätöntä.
Käyttö

Suurin osa maailmassa tuotetusta kaurasta käytetään kotieläinten rehuksi. Vanhastaan sen tärkein merkitys on ollut hevosten ravintona. Myös kauran olkia käytetään rehuna tai kuivikkeena.lähde?
Suomessa on käytetty kauraa perinteisesti myös ihmisravinnoksi. Kauranjyvät höyrytetään tällöin yleensä säilyvyyden parantamiseksi, koska ne sisältävät paljon helposti härskiintyvää rasvaa. Sen jälkeen niistä valmistetaan hiutaleita, jauhoa tai suurimoita. Kaurahiutaleet valmistetaan litistämällä joko kokonaisia tai katkaistuja kauranjyviä. Pikakaurahiutaleet litistetään erityisen ohuiksi, mikä nopeuttaa niiden kypsymistä.
Kauraa on nautittu Suomessa perinteisesti puurona tai talkkunana. Kaurasta valmistetaan lisäksi leipää,  keksejä, mysliä ja kauralesettä sekä silloin tällöin myös olutta. Kaurasta valmistetaan myös kaurajuomaa, jota voidaan käyttää maidon vegaanisena korvikkeena. Kaurajuomasta valmistetaan edelleen muun muassa kasvirasvasekoitteita sekä jäätelöitä.
Kauran jyvistä jää jauhatuksen yhteydessä paljon kaurankuoria. Aiemmin niitä poltettiin energian saamiseksi ja hyödynnettiin eläinten rehuna. Yksi uusi käyttökohde niille on kaurankuoripaperi, jonka materiaalista 25 prosenttia on kaurankuorta. Tämän 2020-luvun alussa kehitetyn tuotteen voi kierrättää kartonkina, ja se soveltuu myös elintarvikkeiden pakkaamiseen esimerkiksi leipäpussina.
Terveysvaikutukset

Kaura sisältää poikkeuksellisen paljon nikkeliä, jota kolmannes Finravinto 2012 -tutkimukseen osallistuneista suomalaisista sai yli suurimman hyväksytyn määrän. Nikkelin turvallisen päiväsaannin yläraja täyttyy vasta 2,5 desilitrasta kauraa, mutta nikkeliä saadaan muistakin elintarvikkeista.
Kauraa on pidettu perinteisesti vatsaystävällisenä viljana. Osa ihmisistä saa kuitenkin vaikeita vatsaoireita nimenomaan kaurasta. Syyksi epäillään kauran sisältämiä kuituja.
Euroopan unioni hyväksyi vuonna 2011 terveysväitteen, jonka mukaan noin 3 grammaa kauran sisältämää liukoista beetaglukaanikuitua päivässä alentaa kokonaiskolesterolia keskimäärin 0,13 mmol ja LDL-kolesterolia keskimäärin 0,27 mmol/L. Kyseisen määrän saadakseen on nautittava 57 grammaa kauraa eli vajaat kaksi lautasellista kaurapuuroa  tai 6 rkl kauralesettä.
Yhdysvaltojen ruoka- ja terveysvirasto hyväksyi vuonna 1997 markkinointiväitteen, jonka mukaan kauran sisältämä beetaglukaani-kuitu vähentää sydän- ja verisuonisairauden riskiä. Kuitenkin vain harva muu maa hyväksyi kyseisen terveysväitteen vuoteen 2020 mennessä.
Kauran sisältämä aveniinigluteeni sopii useimmille keliaakikoille, mutta teollisesti prosessoidun kauran joukkoon päätyy käsittelyn aikana usein pieniä määriä muiden viljojen sisältämää gluteenia. Markkinoilla on myös gluteenijäämistä puhtaita kauralaatuja.
| Suurimmat kaurantuottajat 2015-2016 (miljoonaa tonnia)  |
| --- | --- |
EU: 7,5
Venäjä: 4,5
Pohjois- ja Väli-Amerikka: 4,8
Etelä-Amerikka: 1,5
Oseania: 1,3
Kaukoitä: 0,5
Lähi-itä: 0,3
Afrikka: 0,2
Maailma yhteensä: 22,3
Kasvatus

Kauraa kasvatetaan nykyisin lähes koko lauhkean ja subtrooppisen ilmaston alueella. Eri kauralajikkeet pärjäävät vähemmällä lämmöllä ja kestävät sadetta paremmin kuin muut viljakasvit, joten ne ovat tärkeitä paikoissa, joissa kesät ovat viileitä ja sateisia. Onpa kauraa kasvatettu onnistuneesti Islannissakin. Kaura kylvetään aikaisin keväällä ja korjataan syksyllä. Lyhyen talven maissa tunnetaan myös syyskaura, joka kylvetään syksyllä ja korjataan loppukesästä. Rikkakasvit eivät yleensä juuri häiritse kauran kasvua, sillä se tukahduttaa ne nopean kasvutapansa ansiosta. Kaura kuluttaa maaperästä paljon typpeä.lähde?
Tuholaiset ja kasvitaudit

Suomessa kauran tuholaisista yleisimpiä ovat tuomikirva (Rhopalosiphum padi) ja kahukärpänen (Oscinella frit) sekä harvinaisempia viljakirva (Sitobion avenae) ja elokirva (Metopolophium dirhodum). Kauran tuholaisia ovat myös viljakukko (Oulema melanopus) ja viljakaskas (Calligypona pellucida).
Kauran merkittävin kasvitauti Suomessa on kauranlehtilaikku, jonka aiheuttaa Drechslera avenae -sieni. Muita kasvitauteja ovat kauranavonoki, jonka aiheuttaa jyvän kuoren alla säilyvä Ustilago avenae -sieni. Rengasruosteen eli aikaisemmalta nimeltä sarviruosteen aiheuttaa Puccinia coronata -sieni. Rengasruoste vaivaa voimakkaimmin myöhäisiä kauralajikkeita. Kääpiökasvuviroosi on Suomessa yleisin viljojen virustauti, ja sitä aiheuttaa viljan kääpiökasvuvirus (BYDV).
| Suurimmat kaurantuottajat EU:n sisällä 2020  (miljoonaa tonnia)  |
| --- | --- |
Puola: 1,6
Espanja: 1,3
Suomi: 1,1
Iso-Britannia: 1,0
Ruotsi: 0,8
Saksa: 0,7
Ranska: 0,4
Tanska: 0,4
Kauralajikkeita

Erityyppisiä kauralajikkeita jalostetaan jatkuvasti. Jalostuksen kohteena ovat muun muassa: korsityyppi, korjuuaika, jyvän kuorirakenne, satoisuus, kuoren väri, korren koko, valkuaisainepitoisuus ja roudankestävyys. Suomen nykyinen kauralajikkeisto on jyvän kuoren väriltä keltaista tai vaaleaa, mutta aikaisemmin maatiaiskaurojen kuori oli tumma, joko ruskea tai musta.lähde?
Suomalaisia kauralajikkeita:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Aarre  Aslak  Belinda  Fiia  Freja  |  Ivory  Katri  Kolbu  Leila  Lisbeth  |  Niklas  Meeri  Peppi  Puhti  Revisor  |  Roope  Salo  Suomi  Svala  Veli  |  Virma  Yty  |
Kauran hinta

Kauran hinta määräytyy vapaasti maailmanmarkkinoilla kysynnän ja tarjonnan mukaan. Kauran futuureja noteerataan Chicagon viljapörssissä (Chicago Board of Trade).lähde?
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kaura (peltokaura) – Avena sativa
Kaura (Avena sativa) Suomen kaurayhdistys
Kaura (Avena sativa) Yrttitarha
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kaura (Avena sativa)
Farmit.net Viljan kasvitaudit
Viljamarkkinat (Arkistoitu – Internet Archive) Farmit.net
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Avena sativa (englanniksi)
Avena sativa ITIS (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Avena sativa (englanniksi)
Flora of China: Avena sativa (englanniksi)
European Medicines Agency Evaluation (EMEA) of Medicines for Human Use Assessment report on Avena sativa L., herba and Avena sativa L., fructus, London September 2008 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases Avena sativa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Avena sativa (oats) Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI) (englanniksi)
Chicago Mercantile Exchange Group: Oats, Futures and Options (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q12104  Wikispecies: Avena sativa  APA: 4690  APDB: 52006  APNI: 114872  BioLib: 42557  BOLD: 121139  Calflora: 1020  CoL: K2QJ  Ecocrop: 481  eFloraSA: Avena_sativa  EoL: 1114783  EPPO: AVESA  FloraBase: 235  FNA: 200024905  FoAO2: Avena sativa  FoC: 200024905  FoIO: AVESAT  GBIF: 2705290  GrassBase: imp01113  GRIN: 6123  iNaturalist: 57156  IPA: 5167  IPNI: 391732-1  IRMNG: 10208975  ITIS: 41459  MichiganFlora: 2020  NatureServe: 2.128765  NBN: NBNSYS0000002615  NCBI: 4498  NSWFlora: Avena~sativa  NTFlora: 17289  NZOR: c20686f3-384a-44a0-8930-cd489dd6fc6d  NZPCN: 2508  Observation.org: 6448  Open Tree of Life: 790381  PalDat: Avena_sativa  PFI: 7506  Plant List: kew-397860  PLANTS: AVSA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:391732-1  SANBI: 1269-4  Tropicos: 25509314  VASCAN: 7435  VicFlora: adce4e66-e238-48d5-8512-409f8af5322f  WisFlora: 2708  WoI: 2474  WFO: wfo-0000852231  Laji.fi: MX.40552
Pascal (mikroarkkitehtuuri)

GTX 1070 Founders Edition näytönohjain
GTX 1080 Ti piirilevy ja ydin
GP102 ydin GeForce GTX 1080 Ti näytönohjaimesta
Blaise Pascalin maalaus, arkkitehtuurin nimi
Pascal on NVidian mikroarkkitehtuuri grafiikkasuorittimille. Arkkitehtuuri on esiteltu huhtikuussa 2016 GP100 suoritinpiirin yhteydessä.
Arkkitehtuurin suorittimet tukevat ohjelmoitavuutta GPGPU-käyttöön mm. OpenCL, CUDA ja C++ AMP rajapinnoilla.
Arkkitehtuuri on seuraaja Maxwell-arkkitehtuurille.
Arkkitehtuurin seuraaja on Volta.
Mallit

Arkkitehtuuria käyttävät seuraavat mallit:
GP100
GP102
GTX Titan X
GP104
GTX 1070, GTX 1080
GP106
GP107
Käännös suomeksi