stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patsy Ruth Miller
Ura

Miller debytoi pienessä roolissa vuonna 1921 valmistuneessa elokuvassa Kamelianainen sen jälkeen, kun hän oli tutustunut juhlissa kuuluisaan Hollywoodin mykkäelokuvien näyttelijättäreen Alla Nazimovaan. Pääosaa samassa elokuvassa esitti Rudolph Valentino. Siitä lähtien hänen maineensa Hollywoodissa alkoi hitaasti kasvaa, varsinkin sen jälkeen kun hänet oli valittu WAMPAS Baby Stariksi vuonna 1922.
Vuonna 1923 hän teki ensimmäisen ja nykyään parhaiten muistetun tähtiroolinsa mustalaistyttö Esmeraldana Wallace Worsleyn Notre Damen kellonsoittajassa (1923) vastanäyttelijänään Lon Chaney Sr., jonka hän päihitti suosiossa.
Myöhemmin Miller päätyi esiintymään pääosin keveissä romanttisissa komedioissa, vastanäyttelijöinään sellaisia nimiä kuin Clive Brook ja Edward Everett Horton. Hänen 1920-loppupuolen elokuviinsa lukeutuvat muiden muassa Broken Hearts of Hollywood (1926), A Hero for a Night (1927), Hot Heels (1928) ja The Aviator (1929).
Miller vetäytyi pois valkokankaalta vuonna 1931. Hän teki pienen sivuosaroolin vuonna 1951 elokuvassa Quebec, jossa pääosaa esitti John Barrymore Jr.  Miller esiintyi vielä vuonna 1978 elokuvassa The Mother.
Myöhemmin hän työskenteli kirjailijana. Hän voitti O. Henryn palkinnon novelleillaan, kirjoitti romaanin, omaelämäkerran, käsikirjoituksia radio-ohjelmiin sekä näytelmiä.  Hän myös esiintyi lyhyen aikaa Broadwaylla.
Miller oli naimisissa kolmesti. Liitoista kaksi ensimmäistä päättyi eroon. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli elokuvaohjaaja Tay Garnett ja toinen käsikirjoittaja John Lee Mahin. Hänen kolmas aviomiehensä, liikemies E. S. Deans, kuoli vuonna 1986. Patsy Miller sai tiheiden rakkauselämäänsä koskevien uutisten ansiosta lempinimen ”Hollywoodin varatuin tyttö”.
Miller kuoli kotonaan Palm Desertissä, Kaliforniassa vuonna 1995 sydäninfarktiin.
Valikoitu filmografia

Kamelianainen (1921)
Fortune's Mask (1922)
Notre Damen kellonsoittaja (1923)
Why Girls Go Back Home (1926)
So This Is Paris (1926)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Patsy Ruth Miller Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Patsy Ruth Millerin valokuvagalleria
Häiden avustajat

Morsiusneito ja bestman hääparin kanssa
Häiden avustajia ja luottamustehtäviä ovat esimerkiksi kaason, bestmanin (puhemiehen) ja seremoniamestarin sekä morsiusneitojen ja sulhaspoikien tehtävät.
Pieni Tyrynlammi

| Pieni Tyrynlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°37′45″N, 25°41′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.263
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,7 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,533 km  
Pinta-ala:  1,747 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Tyrynlammi 
Pieni Tyrynlammi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Kappelinkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,7 metriä mpy.
Hähkänä

| Hähkänä |
| --- | --- |
 Hähkänä
 Koordinaatit: 60°25′45.6″N, 23°13′06.2″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Salo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,63 km²
Väkiluku (2014):  982
 – Väestötiheys:  373,4 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hähkänä on taajama ja kylä Salossa entisen Perttelin kunnan alueella. Alueella sijaitsee Hähkänän päiväkoti sekä Hähkänän koulu. Lisäksi Hellalla on ollut suuri tehdas Hähkänällä. Alue rajautuu pohjoisessa Uskelanjokeen, lännessä Haukkalaan, etelässä metsään ja idässä Nummikulmaan, joka joskus luokitellaan myös osaksi Hähkänää. Aluetta halkoo yhdystie 2401. Hähkänän postinumero on 24280.
Ivan Mykytenko

| Ivan Mykytenko> Іван Микитенко |
| --- | --- |
 Ivan Mykytenko
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1897 Rivne, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 18. lokakuuta 1937 (40 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, järjestöjohtaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ivan Mykytenko, ukr. Іван Микитенко, (6. lokakuuta 1897 Rivne, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 18. lokakuuta 1937) oli ukrainalainen kirjailija, lehtikirjoittaja ja järjestöjohtaja. Hän oli 1920–1930-luvulla neuvostokirjallisuuden johtavia organisoijia. Opiskellessaan Odessan lääketieteellisessä instituutissa Mykytenko johti kirjallisuusjärjestö Hartin Odessan-osastoa. Hän muutti 1927 Harkovaan ja vei opinnot päätökseen Harkovan lääketieteellisessä instituutissa. Vuosina 1932–1934 hän organisoi Neuvostoliiton kirjailijaliiton perustamiskomitean. Hänestä tuli 1934 Ukrainan kirjailijaliiton johtaja.
Mykytenko alkoi kirjoittaa opiskeluaikana 1922 Odessassa runoja ja lehtiartikkeleita. Ensimmäisen novellikokoelman hän julkaisi 1926, ensimmäisen romaanin Braty (”Veljekset”) 1927. Hän kirjoitti myös lapsille. Hänen merkittävimmät teoksensa käsittelevät kodittomia neuvostoyhteiskunnassa. Hänen ensimmäiset näytelmänsä jäivät vaille menestystä. Myöhemmät sopivat kuitenkin puoluevirkailijoille, ja niistä tuli useiden teattereiden ohjelmistoa eri puolilla Neuvostoliittoa. Osa oli puolueen tilaustöitä. Uran jälkipuolen tuotanto ei ollut yhtä suosittua. Parhaana pidetään näytelmää Solo na fleiti (1933–1936, ”Huilusoolo”), jonka hän tarkoitti menneen suuruuden ajan viralliseksi satiiriksi mutta jota on esitetty koko neuvostojärjestelmän satiirina ja siksi se kiellettiin.
Vaikka Mykytenko pysyi puolueen linjalla ja tuomitsi linjasta poikenneet kirjailijat ja teatterinjohtajat, etenkin Les Kurbasin ja Mykola Kulišin, hänet erotettiin lokakuussa 1937 Ukrainan kirjailijaliiton johtajan paikalta, Radjanska literaturan päätoimittajan tehtävästä ja puolueen jäsenyydestä. Myöhemmin on lähteistä selvinnyt, että hän oli tehnyt itsemurhan. Hänen kuoltuaan hänen tuotantonsa joutui kiellettyjen listalle. Suojasään aikana vuoden 1956 jälkeen hänen maineensa puhdistettiin, ja tuotantoa on sittemmin julkaistu uudelleen.
Hubert Aquin

Hubert Aquin vuonna 1976.
Hubert Aquin (24. lokakuuta 1929 Montreal, Kanada – 15. maaliskuuta 1977 Montreal, Kanada) oli kanadalainen kirjailija, esseisti ja elokuvaohjaaja. Hän kirjoitti ranskaksi.
Aquin valmistui yliopistosta 1951. Hän opiskeli Pariisissa vuosina 1951−1954. Palattuaan kotimaahansa hän teki töitä Radio-Canadassa 1954–1959.
Aquin toimi 1961–1968 Quebecin itsenäistymisen hyväksi. Vuonna 1964 hän ilmoitti työskentelevänsä itsenäisyyden hyväksi terrorismin kautta. Pian hänet pidätettiin, ja hän joutui neljäksi kuukaudeksi psykiatriseen sairaalaan. Siellä hän kirjoitti ensimmäisen romaaninsa Prochain épisode, joka kertoo vangitusta vallankumouksellisesta.
Novellin kertojan itsetuhoiset ajatukset ennakoivat Aquinin omaa kuolemaa; hän teki itsemurhan maaliskuussa 1977. Hän jätti itsemurhaviestin, jossa hän kertoo tekonsa olleen positiivinen valinta.
Teokset

Prochain épisode (1965)
Trou de mémoire (1968)
L'Antiphonaire (1969)
Point de fuite (1971)
Neige noire (1974)
Blocs erratiques (1977)
L'Invention de la mort (kirjoitettu 1959, julkaistu [1990)
Aiheesta muualla

Hubert Aquin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Inkereen kartano

| Inkereen kartano |
| --- | --- |
Osoite:  Inkereentie 1027, 25190 Pertteli
Perustettu:  1995
Valmistumisvuosi:  1800
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inkereen kartano on Salon Perttelissä sijaitseva kartano. Kartanon päärakennus valmistui vuonna 1800.  Nykyisin siellä toimii vuonna 1995 perustettu maatalouden palveluja tarjoava yritys, jonka virallinen nimi on Inkereen Kartano om. Reinhold Jensen.
Yrityksen toiminta on aloitettu vuonna 1995.
Historia

Inkereen kartanon historia ulottuu aina keskiajalle saakka. Inkereen kartanosta on käytetty myös nimeä Katrinebergin kartano. Inkereen kartanon omistajia tiedetään olleen jo vuonna 1575. Kartano rakennettiin vuonna 1800, mutta se sai  vuonna 1894 ulkonäöllisesti täysin uuden ilmeen.
Inkereen meijerikoulu toimi Ernst Börtzellin johdolla Inkereen kartanossa. Börtzell oli ostanut kartanon vuonna 1872 Bonsdorff -suvulta. Börtzell oli syntyjään ruotsalainen. Hän tuli Pertteliin Halikosta, jossa oli toiminut Joensuun kartanon tilanhoitajana jo neljä vuotta. Börtzell oli hyvin innokas karjataloudesta, ja perusti Inkereen kartanoon meijeritoimintaa.
Sodan jälkeen Åke Jensen omisti Inkereen kartanon. Jensen harjoitti tilalla maataloutta ja siitoseläinten kasvatusta.
Ilkka Järvi-Laturi

| Ilkka Järvi-Laturi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. marraskuuta 1961 Valkeakoski
Kuollut: 5. maaliskuuta 2023 (61 vuotta) Padasjoki
Ammatti:  elokuvaohjaaja käsikirjoittaja
Ohjaaja
Palkinnot
 Parhaan käsikirjoituksen Jussi (1990) Kotia päin 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ilkka Untamo Järvi-Laturi (28. marraskuuta 1961 Valkeakoski – 5. maaliskuuta 2023 Padasjoki) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, jonka elokuvia ovat Kotia päin (1989), Tallinnan pimeys (1993) ja Historiaa tehdään öisin (1999).
Järvi-Laturi voitti Jussin parhaasta käsikirjoituksesta vuonna 1990 elokuvasta Kotia päin. Sittemmin hän asui New Yorkissa ja teki siellä mainoksia.
Nuoruus ja uran alku

Ilkka Järvi-Laturi varttui Valkeakoskella opettajan ja sairaanhoitajan poikana, luki ahkerasti kirjaston kirjoja ja kiinnostui teini-iässä elokuvakerhotoiminnasta. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi 1980 hän pääsi Helsingin yliopistoon opiskelemaan aluksi elektroniikkaa mutta vaihtoi myöhemmin kirjallisuuden alalle. Parin vuoden kuluttua Järvi-Laturi pääsi Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalle ja vaihtoi sitten Taideteollisen korkeakoulun elokuvaosastolle. Hänen ensimmäinen elokuvansa, 8 millimetrin kaitafilmille kuvattu Arsenikkia ja wanhoja peniksiä joutui elokuvatarkastamon kieltämäksi uskonnollisia tunteita loukkaavana.
Aiheesta muualla

Ilkka Järvi-Laturi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ilkka Järvi-Laturi Elonetissä.
Upstream Pictures (Arkistoitu – Internet Archive), Järvi-Laturin tuotantoyhtiön sivusto
Pieni Takkalampi

| Pieni Takkalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi, Kangasniemi
Koordinaatit:  62°14′21″N, 26°38′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Härkäjärven valuma-alue (14.96)
Laskuoja:  oja Isoon Takkalampeen 
Järvinumero:  14.963.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,3 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,545 km  
Pinta-ala:  1,919 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Takkalampi 
Pieni Takkalampi  on Keski-Suomessa Hankasalmella ja Kangasniemellä Murtoisten lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Härkäjärven valuma-alueella (14.96), jonka Ylemmäisen valuma-alueeseen (14.963) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,3 metriä mpy.
Jalkapallo (täsmennyssivu)

Jalkapallo voi tarkoittaa seuraavia urheilulajeja tai niissä käytettävää pelivälinettä:
eurooppalainen jalkapallo
jalkapallo (urheiluväline)
gaelilainen jalkapallo
amerikkalainen jalkapallo
amerikkalainen jalkapallo (urheiluväline)
kanadalainen jalkapallo
australialainen jalkapallo
rugby
rugby league
rugby union
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jalkapallo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Inio Asano

| Inio Asano> 浅野 いにお |
| --- | --- |
 Inio Asano vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1980 (ikä 44)
Inio Asano (jap. 浅野 いにお, Asano Inio, s. 22. syyskuuta 1980) on japanilainen mangaka. Asano aloitti mangan parissa 17-vuotiaana neliruutuisilla huumoripätkillä (yonkoma). Hänen myöhemmät työnsä tunnetaan painostavuudestaan, mutta myös inhimillisyydestään ja ironisuudestaan. Asano kuvaa mangoissaan realistisesti nuoruutta ja erilaisia elämäntilanteita sekä ihmissuhteiden monimutkaisuutta. Asano on kertonut olleensa lapsena epävarma itsestään, koska hänen rintakehänsä on vääristynyt sisäänpäin. Hän pelkäsi kuolevansa nuorena ja tämä kuolemanpelko on vaikuttanut hänen maailmankuvaansa.
Asanon tarinoissa käsitellään muun muassa epätoivoa, seksiä, kuolemaa ja työttömyyttä. Hän on kertonut ottaneensa vaikutteita mangaka Kyoko Okazakilta, joka on myös käsitellyt synkkiä ja vaiettuja aiheita töissään. Osa Asanon tarinoista on kevyempiä, toiset taas painostavia. Synkkyyden keskellä annetaan kuitenkin välähdyksiä toivosta. Asanon teoksissa korostuu samanaikaisesti elämän yllätyksellisyys, järjenvastaisuus, kamaluus, naurettavuus, kauneus ja turhuus. Hänen mangansa ovat täynnä suuria tunteita ja hänen hahmonsa huokuvat elämää. Tarinoiden ei ole tarkoitus itkettää vaan enemmänkin ahdistaa psykologisella lähestymistavallaan. Asano on taitava tutustuttamaan lukijansa hahmoihin minimalistisesti heidän puhetapojensa ja ilmeidensä kautta.  Asanon piirrosjälki on omaleimainen ja realistinen, joten se on vaikeasti verrattavissa kehenkään toiseen. Asanoa on kuvailtu "sukupolvensa ääneksi" ja hänen työnsä ovat löytäneet paikkansa nuorten aikuisten sydämissä.
Asanon lukuisista töistä viisi on käännetty englanniksi. Niistä tunnetuin on Solanin, josta on tehty myös näytelty elokuva vuonna 2010. Solanin kertoo kahdesta nuoresta, joista kumpikin irtisanoutuu työstään ja päätyy ajelehtimaan päämäärättömästi hetkessä. Rahattomuus ja epävarma tulevaisuus alkavat hiertää kaksikon välejä. Lyhyistä töistään tunnetun Asanon toistaiseksi pisin sarja on 13-osainen Oyasumi Punpun (Goodnight Punpun), jossa päähenkilö on piirretty surrealistiseksi lintuhahmoksi muiden hahmojen ollessa realistisia. Synkkä manga kertoo Punpun-pojan kasvutarinan. Muut Asanon englanniksi käännetyt teokset ovat nimeltään Subarashii Sekai (What a Wonderful World!), Nijigahara Holograph ja Umibe no Onnanoko (A Girl on the Shore).
Asano toimi hahmosuunnittelijana syksyllä 2015 noitaminA-paikalla esitetyssä Subete ga F ni Naru: The Perfect Insider -animessa.
Teoksia

Futsuu no Hi (普通の日) (2000)
Sotsugyoushiki Jigoku (卒業式地獄) (2000)
Uchuu kara Konnichiwa (宇宙からコンニチハ) (April 19, 2001)
Subarashii Sekai (素晴らしい世界, What a Wonderful World!) (January 19, 2002 – March 19, 2004)
Nijigahara Holograph (虹ヶ原ホログラフ) (November 14, 2003 – December 9, 2005)
Hikari no Machi (ひかりのまち) (April 19, 2004 – January 19, 2005)
Sekai no Owari to Yoake Mae (世界の終わりと夜明け前) (June 18, 2005 – September 1, 2008)
Solanin (ソラニン) (June 30, 2005 – April 6, 2006)
Oyasumi Punpun (おやすみプンプン, Goodnight Punpun) (March 15, 2007 – November 2, 2013)
Ozanari-kun (おざなり君) (May 19, 2008 – April 19, 2011)
Umibe no Onnanoko (うみべの女の子, A Girl on the Shore) (July 7, 2009 – January 8, 2013)
Ctrl+T Asano Inio Works (Ctrl+T 浅野いにおWORKS) (March 27, 2010 – March 29, 2010)
Planet (July 19, 2010)
Toshi no Se (としのせ) (December 25, 2012)
Kinoko Takenoko (きのこたけのこ) (December 27, 2013)
Dead Dead Demon's De De De De Destruction (デッドデッドデーモンズデデデデデストラクション) (April 28, 2014 – )
Bakemono Recchan (ばけものれっちゃん) (February 6, 2015)
Häggman

Häggman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Abraham Häggman (1733–1810), kupariseppä ja tehtailija
Ann-Mari Häggman (s. 1941), kansanmusiikintutkija
Carl-Johan Häggman (s. 1963), säveltäjä, muusikko
Kai Häggman (s. 1956), historioitsija ja tietokirjailija
Pirjo Häggman (s. 1951), pikajuoksija, urheiluvaikuttaja
Signe Häggman (1863–1911),  pedagogi, liikuntavammaisten koulutuksen uranuurtaja
Viktor Häggman (1900–1989), näytelmäkirjailija.
Entinen nimi

Uuno Tuomela ent. Uno Häggman (1882–1936), yleisurheilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Häggumin kirkko

| Häggumin kirkko Häggums kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Skaran hiippakunta
Seurakunta:  Skultorps församling
Rakentamisvuosi:  1864
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Häggumin kirkko (ruots. Häggums kyrka) on Ruotsissa Skövden kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkko on rakennettu vuonna 1864. Sitä on vuosien varrella muutettu paljon ja vuonna 1998 tehdyssä remontissa palautettiin alkuperäinen ulkoasu. Tämä on yksi ensimmäisistä kirkoista, joka on saanut takaisin uusklassisen sisustuksensa kokonaisuudessaan. Kirkko on Skultorpin seurakunnan käytössä. Hautausmaan muuriin yhdistettynä on pitäjän vanhin talo, vuodelta 1790 peräisin oleva pitäjänmakasiini.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Häggumin kirkko Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Häggums kyrka
Käännös suomeksi
Ilkka Jäntti

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. tammikuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 cm
Lempinimi: Ile
Junioriseurat
1988–1995:  Reipas
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1995–1996 |  Reipas | 49 | (1) |
| 1997–1998 |  FC Lahti | 12 | (0) |
| 1997 | →  Pallo-Lahti (laina) | 7 | (1) |
| 1997–1998 | →  FC Hämeenlinna (laina) | 7 | (2) |
| 1999 |  FC Korsholm | 12 | (0) |
| 2000 |  RiPS | 16 | (0) |
| 2002 |  HyPS | 17 | (2) |
| 2003–2009 |  Viikingit | 81 | (13) |
| 2008 | →  FC Kontu (laina) | 4 | (0) |
| 2010 |  BK-46 | 16 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 221 | (19) |
Valmennusura
2010:  BK-46 (apuv.)
2011–2014:  Viikingit
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ilkka Jäntti (s. 3. tammikuuta 1977 Lahti) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Pelaajaura

Jäntti on Lahden Reippaan kasvatti. Suomessa hän on edustanut Reippaan lisäksi Ykkösessä FC Lahtea, FC Hämeenlinnaa, Riihimäen Palloseuraa sekä Viikinkejä. Hän on pelannut urallaan myös neljä vuotta Yhdysvaltain yliopistosarjaa Kentuckyn yliopistossa, saaden tililleen yhteensä 80 ottelua ja viisi maalia. Jäntin ainoalla Veikkausliiga-kaudella 2006 hän pelasi 17 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Ykkösessä Jäntille kertyi yhteensä 150 ottelua, joissa hän viimeisteli 13 maalia.
Valmentajaura

Yhdysvalloissa Jäntti toimi pelaamisen ohessa valmentajana ja valmennuspäällikkönä. Hänestä tuli kesken kauden 2010 Bollklubben-46:in pelaaja-apuvalmentaja Pasi Solehmaisen kanssa Hans Holmqvistin tultua päävalmentajaksi. Jäntti toimi FC Viikinkien päävalmentajana kaudesta 2011 kauden 2014 toukokuuhun.
Aiheesta muualla

Jäntti FC Viikinkien kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Hämäräsokeus

| Hämäräsokeus |
| --- | --- |
 Normaalinäkö vasemmassa kuvassa ja hämäräsokeus oikeassa kuvassa.
Luokitus
ICD-10:  H53.6
ICD-9:  368.6
MedlinePlus:  003039
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Hämäräsokeus eli yösokeus tai nyktalopia on kykenemättömyyttä nähdä hämärässä. Hämäräsokeus johtuu silmän verkkokalvon sauvasolujen kyvyttömyydestä mukautua hämärään. Hämäräsokeus jaetaan kahteen tyyppiin: ensimmäisessä tyypissä näkökenttä ja -tarkkuus ovat normaalit, toisessa niissä esiintyy häiriöitä.
Tila voi olla perinnöllinen, tai sen syynä voi olla A-vitamiinin puute. Hämäräsokeus on yleisempää pojilla kuin tytöillä.
Hämäräsokeus voi aiheuttaa lapselle pimeänpelkoa.
Iroh

| Iroh |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):   Mako (Avatar (kaudet 1–2))  Greg Baldwin (Avatar (3. kausi), The Legend of Korra)  Shaun Toub (The Last Airbender)  Paul Sun-Hyung Lee (Avatar: The Last Airbender)  Suomeksi:  Veikko Honkanen (Avatar)  Petri Hanttu (The Legend of Korra ((2. kausi)) 
Henkilötiedot
Status:  Aktiivinen (Avatar) Muuttanut henkimaailmaan (The Legend of Korra)
Sukupuoli:  Mies
Luonteenpiirteet:  Viisas
Voimat:  Kyky tuottaa ja hallita tulta ja salamoita
Suhteet
Vanhemmat:  Azulon (isä) Ilah (äiti)
Sisarukset:  Ozai
Lapset:  Lu Ten (kuollut)
Isovanhemmat:  Sozin
Sisarusten lapset:  Zuko, Azula
Muut sukulaiset:  Ursa (Käly)
Tutut:  Toph Beifong,  Aang, Katara, Sokka, Appa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iroh on Avatar-sarjassa esiintyvä hahmo. Hän on Zukon setä ja opettaja. Hän oli ennen Tulikansan armeijan kenraali ja Tulen valtias Azulonin perijä, kunnes aseman otti hänen veljensä, Ozai. Poikansa Lu Tenin kuolemasta asti Iroh on ollut hyvin rauhantahtoinen ja leppoisa vanha mies, mutta on mahtava tulentaitaja ja kohtelee Zukoa kuin omaa poikaansa. Hän on myös Valkoisen Lootuksen seuran, eri kansoihin kuuluvien vanhusten muodostaman salaseuran, suurmestari. Toisin kuin muut tulentaitajat, hän ei ammenna voimaansa vihasta, vaan salaisuuksista, jota oppi lohikäärmeiltä ja Aurinkosotureiden heimolta.
Animaatiosarjoissa > Avatar

Avatar-animaatiosarjan ensimmäisellä ja toisella kaudella Iroh matkustaa Zukon kanssa ja yrittää auttaa tätä nappaamaan Aangia. Toisen kauden keskellä he erkaantuvat hetkeksi. Kuitenkin pian samalla kaudella matkustavat taas yhdessä Ba Sing Seihin, jossa he alkavat teen keittäjiksi ja tarjoilijoiksi. Irohin tee on niin hyvää, että he saavat pian oman teehuoneensa. Saman kauden lopussa Azula huijaa Zukon pettämään Irohin ja tämä pidätetään. Vankilassa Iroh alkaa salaa voimistelemaan ja karkaa voimakkaampana vähän ennen kuin Zuko pettää isänsä. Kolmannen kauden lopussa Aangin kadottua Zuko, Katara, Sokka, Toph ja Suki etsivät ja löytävät Irohin. Kun Zuko menee tapaamaan Irohia, hän pelkää, ettei tämä anna hänelle anteeksi. Kuitenkin kun hän kertoo olevansa pahoillaan, ja että tietää nyt oman kohtalonsa, joka on pysäyttää Ozai, Zukon yllätykseksi Iroh halaa häntä ja paljastaa, että ei ollut vihainen, vaan surullinen, kun pelkäsi Zukon kadottaneen tiensä. Zuko kuitenkin onnistui löytämään sen ihan itse. Iroh kuitekin kieltäytyy lähtemästä taistelemaan Ozaita vastaan, koska se on avatarin tehtävä ja se näyttäisi siltä, että hän tappaisi veljensä vallan takia. Hän kuitenkin hyökkää muiden Valkoisen Lootuksen seuran jäsenien kanssa Ba Sing Seihin ja onnistuu valloittamaan sen takaisin.
Animaatiosarjoissa > The Legend of Korra

The Legend of Korra -sarjassa Iroh, saatuaan työnsä tehtyä, on jättänyt fyysisen kehonsa ja maailman ja muuttanut henkimaailmaan. Hän asuu siellä henkien kanssa. Hän on henkimaailmassa neuvonut Korraa, Jinoraa, Tenziniä, Bumia ja Kyaa.
Induktiolämmitys

Massiivinen työkappale suuritehoisen työkelan sisällä.
Hammaspyörän induktiolämmitys. Kuvassa näkyy suurella taajuudella lämmitetty työkappale, suurella taajuudella lämpeneminen ulottuu vain työkappaleen ulompiin osiin.
Induktiolämmitys on resistiivisiin ja magneettisiin tehohäviöihin perustuva tapa kuumentaa magneettisista metalleista muodostuvia kappaleita.