stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kargopolin kihlakunta

| Kargopolin kihlakunta Каргопольский уезд |
| --- | --- |

 Kihlakunnan sijainti kuvernementin kartalla
Kuvernementti:  Aunuksen kuvernementti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kargopol
Väkiluku:  77 547
Kargopolin kihlakunta (ven. Каргопо́льский уе́зд, Kargopolski ujezd) oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Aunuksen kuvernementissa. Kihlakunta sijaitsi kuvernementin itäosassa rajoittuen lännessä Puudožin kihlakuntaan ja lounaassa Vytegran kihlakuntaan. Kihlakunnan hallintokaupunki oli Kargopol.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista 99,8 % oli venäläisiä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: ru:Каргопольский уезд & ru:Олонецкая губерния
Jäkälänjärvi

| Jäkälänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Savitaipale
Koordinaatit:  61°03′01″N, 27°36′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskujoki:  Säynätjoki Kivijärveen 
Järvinumero:  14.192.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,1 m  
Pituus:  2,4 km  
Leveys:  1,5 km  
Rantaviiva:  14,685 km  
Pinta-ala:  1,25947 km²   
Tilavuus:  0,001133 km³ 
Keskisyvyys:  0,9 m  
Suurin syvyys:  2,5 m  
Saaria:  6 
 fiJäkälänjärvi 
Jäkälänjärvi  on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Jäkälän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 126 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä, se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Sillä on 6 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,5 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0011 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 14,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 77,1 metriä mpy.
Kalevala-muistomerkki

| Kalevala-muistomerkki |
| --- | --- |
 Kalevala-muistomerkki Liisanpuistossa
Sijainti:  Liisanpuisto, Tampere
Koordinaatit:  61°29′57″N, 023°47′29″E
Suunnittelija:  Terho Sakki
Tyyppi:  veistos
Materiaali:  pronssi
Korkeus:  4,5 m
Valmistusvuosi:  1973
Avattu:  30. syyskuuta 1973
Kalevala-muistomerkki on Liisanpuistossa, Tampereen Liisankallion kaupunginosassa, Kalevan kirkon edessä sijaitseva pronssinen muistomerkki, jonka on suunnitellut Terho Sakki. Kalevala-muistomerkki on 4,5 metriä korkea, ja se paljastettiin Tampereen päivänä 30. syyskuuta 1973. Rosoinen ja hieman epämääräisen muotoinen veistos kuvaa maailman syntyä sotkan munasta.
Kalevala-muistomerkin suunnittelusta julkistettiin vuonna 1968 valtakunnallinen kilpailu, jonka voitti kuvanveistäjä Terho Sakki luonnoksellaan ”Ensimmäinen runo”. Sakki sai ajatuksen veistoksensa ulkonäköön sen vieressä kohoavasta kirkosta. Kuvanveistäjä halusi luoda veistoksessaan vastakohdan kirkon suorille pinnoille. Ulkonäkönsä vastakohtaisuuden lisäksi Kalevan kirkossa ja Kalevala-muistomerkissä kohtaavat suomalainen muinaisusko ja luterilainen kristinusko. Teoksen lähtökohtana oli Kalevalan luomiskertomus, jossa maailma syntyy särkyneen sotkan munan kappaleista. Kuvanveistäjän suunnitelmissa oli myös Kalevalan ensimmäiseen runoon olennaisesti liittyvä vesielementti, mutta sitä kuvastava vesiallas jätettiin jo alkuvaiheessa toteutuksen ulkopuolelle.
Kalevala-muistomerkista on tehty myös pronssinen pienoismalli, joka sijaitsee Tampereen kaupunginkansliassa.
Jens Johansson

| Jens Johansson |
| --- | --- |
 Jens Johansson Ilosaarirockissa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1963 (ikä 60)
Muusikko
Tyylilajit:  power metal, neoklassinen metalli, fuusiojazz
Soittimet:  koskettimet
Yhtyeet:  Stratovarius, Dio, Rainbow
Levy-yhtiöt:  Century Media Records 
Aiheesta muualla
www.panix.com/~jens
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jens Ola Johansson (s. 2. marraskuuta 1963 Tukholma) on ruotsalainen kosketinsoittaja.
Ura

Johansson on ruotsalaisen pianisti Jan Johanssonin poika. Hän sai klassisen koulutuksen pianoon ja tutustui myöhemmin kosketinsoittimiin. Vuonna 1982 Johansson liittyi ruotsalaiseen metalliyhtyeeseen nimeltä Silver Mountain. Seuraavana vuonna hän muutti kitaristi Yngwie Malmsteenin mukana Yhdysvaltoihin. Johansson levytti ja konsertoi Malmsteenin kanssa vuoteen 1989 asti, jonka jälkeen tiet Malmsteenin kanssa erosivat ja Johansson liittyi yhtyeeseen Dio. Vuonna 1994 Johansson haki Dream Theaterin kosketinsoittajaksi yhtyeen etsiessä korvaajaa Kevin Moorelle, mutta häntä ei valittu. Vuodesta 1995 asti hän on ollut suomalaisen metalliyhtye Stratovariuksen jäsen.
Pääyhtyeidensä ohessa Johansson on levyttänyt myös lukuisia fuusiojazz-levyjä, joista useimmilla on mukana myös hänen veljensä, muun muassa HammerFall-yhtyeessä soittanut rumpali Anders Johansson. Projekteja ovat olleet muun muassa Heavy Machinery, jossa oli mukana englantilainen kitaristi Allan Holdsworth, ja basisti Jonas Hellborgin kanssa tehty materiaali. Lisäksi veljekset ovat äänittäneet Johansson- tai The Johansson Brothers -nimillä useita eri tyylisiä albumeja.
Lisäksi Johansson on äänittänyt yhden pianosoololevyn, Ten Seasonsin. Hän on usein myös vieraillut muiden yhtyeiden albumeilla; hän esimerkiksi soitti kosketinsoitinsoolot Sonata Arctican Winterheart’s Guild -albumille, kun yhtye oli ilman kosketinsoittajaa tehdessään kyseistä albumia.
Johanssonin soitossa tunnistettavin piirre on pehmeä analogisyntetisaattori-soolosoitin, joka on rakennettu päällekkäisistä eri oktaaveissa ja hieman eri vireessä soivista saha-aalloista ja ohjattu säröefektin läpi. Monet nykyiset metallimusiikin kosketinsoittajat jäljittelevät soolosoittimissaan tätä ääntä.
Johanssonin soololinjoissa kuuluu läpi heavy-perinteen lisäksi sekä klassinen barokkimusiikkiperinne että jazz-perinne. Erityyppisten asteikkojen ja soinnun sisäisten kadenssien käyttäminen soololinjan materiaalina on harvinaisempaa puhtaasti heavy-perinteeseen pohjaavien muusikoiden soitossa. Johanssonia pidetään laajalti yhtenä kosketinsoitinmaailman kärkinimistä ja lukuisat muusikot jäljittelevät hänen soittoaan.
Diskografia > Soololevyt

Fjäderlösa Tvåfotingar (1992)
Ten Seasons (1995)
Fission (1996)
Sonic Winter (1997)
The Last Viking (1999)
Diskografia > Yngwie Malmsteenin levyillä

Rising Force (1984)
Studio/Live-85 (1985)
Marching Out (1985)
Live in Japan '85 (1985)
Trilogy (1986)
Odyssey (1988)
Trial By Fire - Live In Leningrad (1989)
Collection video (1990?)
Inspiration (1996)
Diskografia > Dion levyillä

Lock Up The Wolves (1990)
Diamonds (1994)
Diskografia > Stratovariuksen levyillä

Episode (1996)
Will the Sun Rise? (1996)
Father Time (1996)
Visions (1997)
Black Diamond (1997)
The Past and Now (1997)
Visions Of Europe (1998)
Destiny (1998)
S.O.S. (1998)
The Chosen Ones (1999)
Diamonds (2000)
Infinite (2000)
Intermission (2001)
Elements Pt. 1 (2003)
Elements Pt. 2 (2003)
Stratovarius (2005)
Polaris (2009)
Elysium (2011)
Infinite Visions VIDEO (2001)
Nemesis (2013)
Eternal (2015)
Survive (2022)
Diskografia > Muut

Skånsk Rock: I (?)
Silver Mountain: Shakin' Brains (1983)
Erik Borelius: Fantasy (1988)
Deadline: Dissident (1991)
Stephen Ross: Midnight Drive (1991)
Anders Johansson: Shu-Tka (1992)
Ginger Baker: Unseen Rain (1992)
RAF: Ode To A Tractor (1992)
Shining Path: No Other World (1992)
Jonas Hellborg Group: E (1993)
Snake Charmer: Smoke And Mirrors (1993)
Dave Nerge's Bulldog: The Return of Mr. Nasty (1994)
Robert Blennerhed: Seven (1994)
Smoke On The Water - A Tribute (1994)
The Johansson Brothers (1994)
Tony MacAlpine: Premonition (1994)
Anders Johansson, Jens Johansson and Allan Holdsworth: Heavy Machinery (1996)
Anders Johansson: Red Shift (1997)
Itä-Saksa: Let's Kompromise (1998)
Snake Charmer: Backyard Boogaloo (1998)
Benny Jansson: Flume Ride (1999)
Blackmore's Night: Under A Violet Moon (1999)
Mastermind: Excelsior! (1999)
Roland Grapow: Kaleidoscope (1999)
Mastermind: Angels of the Apocalypse (2000)
Einstein: Einstein Too (2001)
La Leyenda Continua - Tributo A Rata Blanca (2001)
Silver Mountain: Breakin' Chains (2001)
Various: Tribute to Rata Blanca (2001)
Andy West With Rama: Rama 1 (2002)
Arjen Anthony Lucassen's Star One: Space Metal (2002)
Benny Jansson: Save The World (2002)
Aina: Days of Rising Doom (2003)
Barilari (2003)
Sonata Arctica: Winterheart's Guild (2003)
Mastermind: To the World Beyond (2004)
Spastic Ink: Ink Compatible (2004)
Kamelot: The Black Halo (2005)
Amberian Dawn: End Of Eden (2010)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jens Johanssonin kotisivu
Kara Kedi

| Kara Kedi Serdar Ortaç |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2010
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 68.44
 Levy-yhtiö: Emre Plak
Serdar Ortaçin muut julkaisut
| Nefes 2008 | Kara Kedi 2010 | Gold 2011 2011 |
Kara Kedi (Musta kissa) on turkkilainen Serdar Ortaçin kolmastoista studioalbumi. Se julkaistiin 9. toukokuuta 2010.
Kappaleet

Poşet
Var Mı?
Yeşil Su
Mikrop
İşim Olmaz
Kara Kedi
Haksızlık
Kolayca
Parodi
Sanırım (feat. Andrea)
Zehir
Loş
Kerbela
İki Paralık
Üzgünüm
Sabrımdan
Gülün Rengi
Kalarin piiri

Kalarin piiri Taka-Baikalian aluepiirin kartalla.
Kalarin piiri (ven. Каларский район, Kalarski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1938 perustetun piirin pinta-ala on 56 800 neliökilometriä. Asukkaita on 9 600 henkeä (vuonna 2009).
Kalarin piirin sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisimmassa osassa. Pohjoisessa se rajoittuu Irkutskin alueeseen, koillisessa Sahan tasavaltaan, idässä Amurin alueeseen, kaakossa Taka-Baikalian Tungirin-Oljokman piiriin, koillisessa Tungokotšenin piiriin ja lännessä Burjatiaan. Nimensä piiri on saanut Vitimin sivujoesta Kalarista.
Piiriin kuuluu Novaja Tšaran kaupunkimainen taajama ja neljä maalaiskuntaa: Ikabja, Kuanda, Tšapo-Ologo ja Tšara. Hallinnollinen keskus on Tšaran kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 11.
Piirin kautta kulkee 1980-luvulla valmistunut Baikalin–Amurin rautatie. Piirikeskus sijaitsee 
16 kilometriä Novaja Tšaran asemasta pohjoiseen. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan on suorinta tietä 690 kilometriä.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita on nykyään vain 5 % piirin väestöstä. Valtaosa asukkaista on venäläisiä.
Viime aikoihin saakka seudun pääelinkeinona oli poronhoito. Nykyään yhä suurempi merkitys on metsävarojen ja metalliesiintymien hyödyntämisellä.
Seudulla on lukuisia arkeologisia ja luonnonmuistomerkkejä. Novaja Tšarassa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtinä ilmestyvät Severnaja pravda (”Pohjoisen totuus”) ja Kalarskaja zvezda (”Kalarin tähti”).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kalarin piiri Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kalarin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Aginskoje¹ • 
Aginskoje¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
Gornyi • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
Tšita • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk
¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
Kalasataman kirjasto

| Kalasataman kirjasto |
| --- | --- |
 Kalasataman kirjasto helmikuussa 2024.
Osoite:  Hermannin rantatie 5, 00580 Helsinki
Sijainti:  Kalasatama, Sörnäinen
Koordinaatit:  60.18761°N, 24.978014°E
Tyyppi:  Helsingin kaupunginkirjaston toimipiste
Perustettu:  15. tammikuuta 2024
Kotisivut
Kalasataman kirjasto on vuonna 2024 perustettu Helsingin kaupunginkirjaston toimipiste, joka sijaitsee kauppakeskus Redissä, Kalasatamassa.
Pinta-alaa kirjastossa on moniin muihin kirjastoihin verrattuna vähemmän. Pienestä koosta huolimatta kirjastossa on työskentelytiloja. Kirjasto suunniteltiin pitkälti kaupungin asukkaiden kanssa yhteistyönä, ja erilaisiin työpajoihin ja kyselyihin osallistui yli 800 henkilöä. Kirjastoa on kehuttu erityisesti sen värikkäästä, modernista sisustuksestaan.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Juliette Lewis

Juliette Lewis Tribecan elokuvajuhlilla vuonna 2010.
Lewis esiintymässä Juliette and the Licksin konsertissa vuonna 2007.
Juliette Lewis (s. 21. kesäkuuta 1973 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Lewisin isä oli näyttelijä Geoffrey Lewis ja äiti graafinen suunnittelija Glenis Duggan.
Juliette Lewis on myös vieraillut Suomessa rock-yhtyeensä kanssa esiintymässä Ruisrockissa, Ankkarockissa ja Nosturissa.
Elokuvaura

Lewis halusi näyttelijäksi pienestä lähtien. Ensimmäisen televisioesiintymisensä hän teki 12-vuotiaana ja on näytellyt sekä elokuvissa että televisiossa 1980-luvun lopulta lähtien.
Lewis asetettiin ehdolle parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon roolistaan elokuvassa Cape Fear 1992. Elokuvassa Kalifornia (1993) hän esiintyi silloisen poikaystävänsä Brad Pittin kanssa.
Lewis on myös esiintynyt monissa televisiosarjoissa, kuten Salaisuuksia ja valheita, Firma, Kesä 68, ja vieraillut esimerkiksi Kovan onnen kundi- ja Dharma ja Greg -sarjojen jaksoissa.
Musiikkiura

Lewis perusti vuonna 2003 yhtyeen Juliette and the Licks. Rokkia soittava yhtye on ehtinyt kivuta jo Yhdysvalloissa kuuluisuuteen kappaleilla ”You're Speaking My Language” ja ”Got Love to Kill”. Omien projektiensa lisäksi Lewis on vieraillut muiden levyillä, esimerkiksi vuonna 2004 Prodigyn albumilla Always Outnumbered, Never Outgunned. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa HIM:in musiikkivideolla ”Buried Alive by Love”.
Lewis on vuonna 2009 julkaissut albumin Terra Incognita.
Yksityiselämä

Lewis on seurustellut muun muassa elokuvanäyttelijä Brad Pittin kanssa, ja joidenkin lähteiden mukaan ollut kihloissa elokuvanäyttelijä Johnny Deppin kanssa (elokuvan Gilbert Grape filmausten aikoihin).
Lewis oli vuosina 1999–2005 naimisissa ammattilaisskeittaaja Stephen Berran kanssa. Lewis on toiminut myös skientologialiikkeessä, esimerkiksi Ihmisoikeuskomitean (Citizens Commission on Human Rights – CCHR) tukijana, kuten myös hänen isänsä näyttelijä Geoffrey Lewis ja on osallistunut ko. uskonnon palkintojuhliin.
Diskografia > Albumit

Terra Incognita (2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juliette Lewis Wikimedia Commonsissa
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Juliette Lewis Elonetissä.
Juliette Lewis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lewisin kotisivu
Kaksoset (tähdistö)

| Kaksoset |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Gemini
Lyhenne:  Gem
Genetiivi:  Geminorum
Symbologia:  Kaksoset
Rektaskensio:  7h
Deklinaatio:  +20°
Ala taivaasta:  514 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  4
Kirkkain tähti:  Pollux (1,1 mag.)
Meteoriparvet:  Geminidit, Rho Geminidit
Naapuri- tähdistöt:  Ilves  Ajomies  Härkä  Orion  Yksisarvinen  Pieni koira  Krapu
 Näkyy leveysasteiden +90° ja −60° välillä  Näkyy Suomessa parhaiten Helmikuussa 
Kaksoset (lat. Gemini, genetiivi Geminorum) sijaitsee Orionin, Härän, Ajomiehen ja Kravun tähdistöjen vieressä. Sen kirkkaimmat tähdet ovat Castor (α Geminorum) ja Pollux (β Geminorum). Tähdistö ja sen kaksi kirkkainta tähteä on nimetty kreikkalaisen taruston kaksosten, dioskuurien, Kastorin (lat. Castor) ja Polydeukeen (lat. Pollux) mukaan.
Messierin kohteista Kaksosissa on avoin tähtijoukko M35. Muuttuvia tähtiä ovat kefeidityyppinen zeta (ζ) Geminorum sekä epäsäännölliset muuttujat myy (μ) ja eta (η) Geminorum.
Kaksosten tähtikuvio näkyy helposti Suomessakin.
Amerikkalainen tähtitieteilijä Clyde Tombaugh käytti Kaksosten delta-tähteä ohjaustähtenä etsiessään vielä tuntematonta aurinkokunnan ulommaista planeettaa, joka sittemmin sai nimen Pluto. Hän löysikin etsimänsä kahdesta pitkin välein otetusta valokuvaparista pikkutarkan vertailun avulla erityistä blink-mikroskooppia käyttäen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaksoset (tähdistö) Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Tähdet:  Pollux, Castor A, γ Gem, μ Gem, Castor B, ε Gem, η Gem, ξ Gem, δ Gem, κ Gem, λ Gem, θ Gem, ι Gem, ζ Gem, υ Gem, ν Gem A, 1 Gem, ρ Gem, σ Gem, τ Gem, 30 Gem, 38 Gem, ο Gem, 81 Gem, χ Gem, φ Gem, 65 Gem, 57 Gem, 74 Gem, 51 Gem, 64 Gem, 56 Gem, π Gem, 26 Gem, ω Gem, 63 Gem, 68 Gem, 36 Gem, 76 Gem, 85 Gem, 28 Gem, HD 59686, 45 Gem, 70 Gem, 35 Gem, 41 Gem, 37 Gem, 3 Gem, 47 Gem, 53 Gem, 59 Gem, 5 Gem, 52 Gem, 48 Gem, 33 Gem, 61 Gem, 44 Gem, 8 Gem, 58 Gem, 82 Gem, 39 Gem, 16 Gem, 9 Gem, 20 Gem, 141 Tau, 19 Gem, 40 Gem, 25 Gem, 32 Gem, 6 Gem, 79 Gem, 15 Gem A, 10 Gem, 2 Gem, 23 Gem, HD 50554, 4 Gem, 11 Gem, 12 Gem, 49 Gem, R Gem, ν Gem B, 15 Gem B
Eksoplaneetat:  HD 62509 b, HD 59686 b, HD 50554 b
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Jyväskylän Lohi

| Jyväskylän Lohi |
| --- | --- |

Koko nimi:  Jyväskylän Lohi
Perustettu:  1924
Entiset nimet:  Lohi-Pesis
Kaupunki:  Jyväskylä
Kenttä:  Koskenharju
Miesten sarjataso:  Ykköspesis
Värit:           

Puheenjohtaja:  Heikki Mehtonen
Miesten kapteeni:  Matti Vilppola
Omistaja:  Jyväskylän Lohi ry
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jyväskylän Lohi on vuonna 1924 perustettu jyväskyläläinen urheiluseura. Seuran Lajivalikoimiin on vuosien saatossa kuulunut useita urheilulajeja, mutta nykyisin seuran toiminta keskittyy lähinnä pesäpallon edustusjoukkueeseen. Lohi on TUL:n seura, ja seuralla on useita TUL:n mestaruuksia. 2000-luvulla seurasta käytettiin myös nimeä Lohi-Pesis. Seuran toiminta on jatkunut nimellä Jyväskylän Lohi vuodesta 2015. Kotiottelunsa Lohi pelaa Koskenharjun kentällä.
Historia

2000-luvulla seurasta käytettiin nimeä Lohi-Pesis.
Lohi-Pesiksen toiminta päättyi syksyllä 2013, kun Lohi ei onnistunut nousemaan Ykköspesikseen pelaamalla, eikä myöskään kabinettipäätös ollut Lohelle myönteinen. Lohi oli kahtena peräkkäisenä syksynä edennyt nousukarsintoihin saakka ja hävinnyt sitten ensin Haapajärvelle ja sitten Manse PP:lle. Seuran toiminta lakkasi vuodeksi.
Kun syksyllä 2014 oli otettu käsittelyyn toiminnan aloittaminen uudestaan, Jyväskylän Lohi haki kaudeksi 2015 sarjapaikkaa Suomensarjan itälohkosta. Haasteellisen paluukauden jälkeen Lohi nousi Ykköspesikseen kauden 2016 päätteeksi kukistettuaan nousukarsinnoissa Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueen voitoin 1-2. Edellisen kerran Lohi pelasi Ykköspesiksessä kaudella 2004. Kauden 2017 jälkeen Lohi tippui takaisin Suomensarjaan. Kauden 2020 jälkeen Lohi nousi Ykköspesikseen kukistettuaan nousukarsinnoissa Kempeleen Kirin kakkosjoukkueen voitoin 2-0
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
D-pojat: 
| D-pojat |  Pronssia | 1982 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 1 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

| --- | --- |
 Etenijäkuningas: Pekka Sihvonen (1977) :  Kärkilyöntikuningas: Jarmo Korhonen (1980)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä-Länsi-valinnat

Seppo Kauppila (1972)
Markku Mörsky (1972, 1975)
Pekka Sihvonen (1977, 1981)
Jarmo Korhonen (1980)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Seppo Kauppila (1970, 1972)
Pekka Lehtonen (1975)
Markku Mörsky (1975)
Pekka Sihvonen (1980, 1981)
Józef Chłopicki

Józef Chłopicki
Józef Chłopicki (Grzegorz Józef Chłopicki de Necznia, 14. maaliskuuta 1771 Kapustyń – 30. syyskuuta 1854 Krakova) oli Puolan kansannousun johtaja sekä maan diktaattori vuodenvaihteessa 1830–1831.
Chłopicki osallistui nuorena upseerina vuonna 1794 Kościuszkon kapinaan ja joutui sen jälkeen maanpakoon. Hän palasi Venäjän miehittämään maahan vuonna 1814, jolloin hän sai kenraalin arvon Venäjän armeijassa. Tämä vaihe päättyi kuitenkin virasta eroamiseen vuonna 1818.
Marraskuussa 1830 syttyneen marraskuun kansannousun alkuperäinen tavoite oli murhata Venäjän suuriruhtinas Konstantin Pavlovitš Romanov. Kun se epäonnistui, kapinalliset valtasivat  Chłopickin johtamina 29. marraskuuta Varsovan varuskunnan asevaraston. Koko Varsova oli pian kapinallisten hallussa ja suuriruhtinas pakeni sieltä. Chłopicki julistautui 5. joulukuuta Puolan diktaattoriksi. Tämä oli väliaikaiseksi tarkoitettu päätös, ja 25. tammikuuta 1831 Puolan parlamentti sejm nimitti Adam Czartoryskin johtaman Puolan hallituksen ja Chłopicki luopui diktaattorin asemastaan.
Kapina Venäjää vastaan kuitenkin jatkui. Chłopicki taisteli 19. helmikuuta Wawerin taistelussa. Hänet nimitettiin 22. helmikuuta 1831 kapinallisten joukkojen komentajaksi. Kolme päivää myöhemmin hän johti Olszynka Grochowskan taistelua, jonka aikana hänet loukkaantui vakavasti ja joutui luopumaan komentajuudesta. Lokakuuhun 1831 mennessä kapina oli kukistettu.
Jouko Skinnari

| Jouko Skinnari |
| --- | --- |
 Jouko Skinnari EU-konferenssissa Pariisissa vuonna 2008.
Suomen II valtiovarainministeri
 Lipponen I  9.10.1997 – 15.4.1999  
Edeltäjä:  Arja Alho
Seuraaja:  Suvi-Anne Siimes
Kansanedustaja
 26.9.1980 – 21.4.2015  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Hämeen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1946 Lahti
Kuollut: 21. huhtikuuta 2016 (69 vuotta) Lahti
Arvonimi: valtiopäiväneuvos
Puoliso:  Tertta Saarikko
Tiedot
Puolue:  SDP
Koulutus:  oikeustieteen kandidaatti
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Jouko Juhani Skinnari (12. elokuuta 1946 Lahti – 21. huhtikuuta 2016 Lahti) oli suomalainen poliitikko ja valtiopäiväneuvos. Hän oli Hämeen vaalipiirin kansanedustaja  (sd.) 1980–2015. Hän oli Lipposen I hallituksen toinen valtiovarainministeri 1997–1999.
Koulutukseltaan Skinnari oli oikeustieteen kandidaatti.
Tausta

Skinnari valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseosta vuonna 1965 ja oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1969. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli urheilutoimittajana Ylellä ja Etelä-Suomen Sanomissa vuosina 1963–1969 ja Kansaneläkelaitoksen henkilöstöasiain lakimiessihteerinä vuonna 1971.
Skinnari saavutti 16–17-vuotiaiden Suomen mestaruuden 3x1000 metrin juoksussa ja maastojuoksun joukkuekilpailussa vuonna 1963.