stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gallon challenge

Gallon challenge tai milk challenge on yhdysvaltalainen kilpailu, jossa yritetään juoda amerikkalainen gallona (3,79 L) maitoa yhden tunnin aikana oksentamatta. Kilpailusta on monia eri variaatioita, joten virallisia sääntöjä ei ole laadittu. Useimmiten noudatetaan Gallon Challenge Foundationin sääntöjä, joihin kuuluvat seuraavat vaatimukset:
Koko gallona täytyy juoda yhden tunnin aikana.
Jos joku kilpailijoista oksentaa, hänen kilpailutuloksensa mitätöidään.
Juomana käytetään täysmaitoa, mutta sen saa maustaa suklaasiirapilla tai vastaavalla makeutusaineella.
Gallon challengea on lähes mahdotonta voittaa. On kuitenkin raportoitu tapauksia, joissa joku on onnistunut voittamaan kilpailun. Esimerkiksi vuonna 2006 kuudennessa vuosittaisessa Gallon challengessa Joseph Ubriaco, Raymond Donnelly ja Joseph Herbert suorittivat haasteen neljänkymmenen ihmisen läsnä ollessa.
Ei ole täysin varmaa, missä gallon challenge keksittiin. Ainakin Oglethorpe Universityssä Atlantassa, gallon challengea on kilpailtu jo vuonna 1995.
Variaatioita

Triathlon, jossa jokainen kilpailija juo kolmannesgallonan munatotia, kolmannesgallonan suklaamaitoa ja kolmannesgallonan täysmaitoa (ei välttämättä tässä järjestyksessä).
Puolikas gallon challenge, jossa juodaan puoli gallonaa maitoa tai kermaa puolessa tunnissa. Tämä kilpailu ei ole yhtään helpompi kuin varsinainen gallon challenge.
On myös olemassa kilpailumuoto, jossa juodaan puoli gallonaa maidon ja vodkan seosta eli niin sanottua "valkovenäläinen"-drinkkiä tunnin aikana.
Aiheesta muualla

GallonChallenge.org (englanniksi)
Friikkisirkus (romaani)

| Friikkisirkus> Cirque du Freak |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Darren Shan
Genre:  nuortenkirjallisuus, kauhu
Julkaistu:  2000
Suomennos
Suomentaja:  Kaijamari Sivill
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  212
ISBN:  951-31-2017-1
Sarja: Darren Shanin tarina
Seuraava:  Vampyyrin oppipoika
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Friikkisirkus (Cirque du Freak) kuuluu Darren Shanin kirjoittamaan kirjasarjaan nimeltä Darren Shanin tarina, joka kertoo Darren Shan -nimisestä pojasta ja hänen matkastaan vampyyriksi. Kirja julkaistiin Suomessa 2001 Kaijamari Sivillin suomentamana. 212-sivuisen kirjan kustansi Tammi. Kirjasta on tehty vuonna 2009 Friikkisirkus: Vampyyrin oppipoika -niminen elokuva.
Juoni

Darren Shan on tavallinen koulupoika, joka käy koulua parhaan ystävänsä Steve Leonardin kanssa. Eräänä päivänä he kuitenkin löytävät esitteen eriskummalliseen friikkisirkukseen, ja lähtevät sinne; kyseinen ilta sirkuksessa muuttaa poikien elämän painajaisuneksi.
Erityisesti numero Larten Crepsleystä ja tämän myrkkyhämähäkistä Madam Octasta kiinnostaa poikia. Darren kadehtii Crepsleytä tämän hämähäkin takia, mutta Steve vilkuilee koko ajan pelokkaasti Crepsleytä. Sirkuksen jälkeen Steve tapaa Larten Crepsleyn ja kertoo, että tietää tämän salaisuuden: herra Crepsley onkin oikeasti vampyyri, ja Steve uhkaa kertoa tämän maailmalle, jos Crepsley ei tee hänestä oppipoikaansa. Mutta kun Crepsley ei suostu siihen, Steve lähtee teatterista vannoen kostoa.
Darren kuulee Steven ja Crepsleyn keskustelun, ja lähtee hänkin teatterilta. Hän kadehtii valtavasti Crepsleyltä tämän lemmikkiä ja päätyy lopulta varastamaan Madam Octan uhaten viestissä kertoa totuudeen vampyyrista, jos tämä lähtee etsimään lemmikkiään. Kun Darren ja Steve leikkivät Madam Octan kanssa, se yllättäen pureekin Steveä kaulaan, ja tämä joutuu kooman kaltaiseen tilaan. Kun myrkkyyn ei tunnu olevan vastalääkettä, Darren menee tapaamaan Crepsleytä ja suostuu tämän mielettömään ukaasiin: pelastaa Steve, jos Darren puolestaan ryhtyy hänen oppipojakseen. Darren suostuu pakon edessä vastahakoisesti, ja Crepsley verettää hänet.
Crepsley ja Darren lähtevät sairaalaan ja lääkitsevät tajuttoman Steven. Darren karkaa Crepsleyn luota kauhuissaan kotiinsa. Päivien mittaan hän huomaa itsessään uusia puolia; hän haluaa juoda ihmisverta ja hänelle on kasvanut valtavat voimat ja yliluonnollinen nopeus. Peläten aiheuttavansa jotain vakavaa Darren lavastaa Crepsleyn kanssa kuolemansa, ja he lähtevät hautausmaalle. Siellä Steve sattuu yllättäen paikalle, ja uhkaa tappaa Darrenin. Hän ei niele Darrenin selityksiä pakollisesta hyväksynnästä Crepsleyn tarjoukseen, vaan luulee Darrenin suunnitelleen kaiken etukäteen saadakseen hämähäkin. Darren onnistuu pelastautumaan, ja Steve vannoo palaavansa vielä jonain päivänä ja tappavansa Darrenin ja hänen "opettajansa" Crepsleyn. Steve häipyy, ja Darren astuu Crepsleyn kanssa uuteen, pimeään maailmaan ja uuteen elämäänsä puolivampyyrina.
Formula Renault 3.5 -kausi 2012

Formula Renault 3.5 -kausi 2012 oli Formula Renault 3.5 -sarjan kahdeksas kausi. Kausi alkoi 5. toukokuuta Espanjan Alcañizista ja päättyi 21. lokakuuta Espanjan Barcelonaan.
Luokan kalusto uudistui täysin kaudeksi 2012. Moottori vaihtui Nissanin 3,5-litraisesta V6-tuotantomoottorista Zytekin 3,4-litraiseen kisa-V8:iin. Uusi Dallara T12 -auto on varustettu Formula ykkösistä tutulla DRS-siivellä, jolla auton ilmanvastusta voidaan vähentää suorilla. Uuden auton uskotaan pystyvän GP2:n kierrosaikoihin.
Sarjan mestaruuden voitti tulokaskauttaan ajanut hollantilainen Robin Frijns. Toiseksi sijoittui ranskalainen Jules Bianchi ja kolmanneksi brittiläinen Sam Bird.
Tallit ja kuljettajat

R = Sarjan tulokas kaudella 2012
| Talli | Nro | Kuljettaja | Status | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Carlin | 1 |  Kevin Magnussen | R | Kaikki |
|  Carlin | 2 |  Will Stevens | R | Kaikki |
|  Fortec Motorsports | 3 |  Carlos Huertas | R | Kaikki |
|  Fortec Motorsports | 4 |  Robin Frijns | R | Kaikki |
|  ISR | 5 |  Sam Bird |  | Kaikki |
|  ISR | 6 |  Jake Rosenzweig |  | Kaikki |
|  Tech 1 Racing | 7 |  Kevin Korjus |  | 1–6 |
|  Tech 1 Racing | 7 |  Daniel Abt | R | 7–9 |
|  Tech 1 Racing | 8 |  Jules Bianchi |  | Kaikki |
|  P1 Motorsport | 9 |  Walter Grubmüller |  | Kaikki |
|  P1 Motorsport | 10 |  Daniil Move |  | Kaikki |
|  Lotus | 11 |  Richie Stanaway | R | 1–3 |
|  Lotus | 11 |  César Ramos |  | 4–5 |
|  Lotus | 11 |  Nigel Melker | R | 6 |
|  Lotus | 11 |  Kevin Korjus |  | 7–9 |
|  Lotus | 12 |  Marco Sørensen | R | Kaikki |
|  BVM Target | 15 |  Giovanni Venturini | R | 1–4 |
|  BVM Target | 15 |  Sergei Sirotkin | R | 5 |
|  BVM Target | 15 |  Daniel Zampieri |  | 6 |
|  BVM Target | 15 |  Tamás Pál Kiss | R | 7, 9 |
|  BVM Target | 15 |  Davide Rigon |  | 8 |
|  BVM Target | 16 |  Nikolai Martsenko | R | Kaikki |
|  Team RFR | 17 |  Mihail Aljošin |  | Kaikki |
|  Team RFR | 18 |  Anton Nebylitski |  | 1–6 |
|  Team RFR | 18 |  Aaro Vainio | R | 7–9 |
|  Pons Racing | 19 |  Yann Cunha | R | Kaikki |
|  Pons Racing | 20 |  Zoël Amberg | R | Kaikki |
|  International Draco Racing | 21 |  Nico Müller | R | Kaikki |
|  International Draco Racing | 22 |  André Negrão |  | Kaikki |
|  Comtec Racing | 23 |  Vittorio Ghirelli | R | Kaikki |
|  Comtec Racing | 24 |  Nick Yelloly |  | Kaikki |
|  Arden Caterham | 25 |  Alexander Rossi |  | Kaikki |
|  Arden Caterham | 26 |  Lewis Williamson |  | 1–3 |
|  Arden Caterham | 26 |  António Félix da Costa | R | 4–9 |
|  DAMS | 27 |  Lucas Foresti | R | Kaikki |
|  DAMS | 28 |  Arthur Pic |  | Kaikki |
Tallimuutokset

Sarjaan osallistuivat ensimmäistä kertaa Arden International ja DAMS. Myös varalistalle nimettiin espanjalainen EPIC Racing ja suomalainen Koiranen Motorsport tiimit.
Malesialainen Mofaz Racing vetäytyi sarjasta viime kauden päätteeksi.
Kuljettajamuutokset

Uudet kuljettajat
Kevin Magnussen: British F3 (Carlin) → Carlin
Carlos Huertas: British F3 (Carlin) → Fortec Motorsports
Zoël Amberg: GP3 (Atech CRS GP) → Pons Racing
Will Stevens: Eurocup Formula Renault (Fortec Motorsport) → Carlin
Yann Cunha: Formula 3 Brazil Open (Bassan Motorsport) → Pons Racing
Robin Frijns: Eurocup Formula Renault (Josef Kaufmann Racing) → Fortec Motorsports
Nikolai Martsenko: Saksan F3 (Max Travin Racing Team) → BVM Target
Lucas Foresti: Britannian F3 (Fortec Motorsport) → DAMS
Sam Bird: GP2 (iSport International) → ISR
Nico Müller: GP3 (Jenzer Motorsport) → International Draco Racing
Marco Sørensen: Saksan F3 → Lotus
Richie Stanaway: Saksan F3 → Lotus
Vittorio Ghirelli: GP3 (Jenzer Motorsport) & (Addax Team) → Comtec Racing
Giovanni Venturini: Auto GP (Griffitz Durango) → BVM Target
António Félix da Costa: GP3 (Carlin) → Arden Caterham
Nigel Melker: GP2 (Ocean Racing Technology) → Lotus
Tamás Pál Kiss: GP3 (Atech CRS GP) → BVM Target
Aaro Vainio: GP3 (Lotus GP) → Team RFR
Daniel Abt: GP3 (Lotus GP) → Tech 1 Racing
Paluun tekevät kuljettajat
Jules Bianchi: GP2 (Lotus ART) → Tech 1 Racing
Poistuneet kuljettajat
Stéphane Richelmi: International Draco Racing → GP2 (Trident Racing)
Jean-Eric Vergne: Tech 1 Racing → Formula 1 (Toro Rosso)
Oliver Webb: Pons Racing → Indy Lights
Albert Costa: EPIC Racing → Eurocup Mégane Trophy
Nathanaël Berthon: ISR → GP2 (Racing Engineering)
Daniël de Jong: Comtec Racing → Auto GP World Series (Manor MP Motorsport)
Daniel McKenzie: Comtec Racing → FIA Formula 2
Filip Salaquarda: Pons Racing → FIA GT1 Championship
Robert Wickens: Carlin → DTM (Mücke Motorsport)
Adrien Tambay: Pons Racing & International DracoRacing → DTM (Abt Sportsline)
Sten Pentus: EPIC Racing → Auto GP World Series
Chris van der Drift: Mofaz Racing → Auto GP World Series (Manor MP Motorsport)
Sergio Canamasas: BVM-Target → GP2 (Venezuela GP Lazarus)
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Lewis Williamson: ISR → Arden Caterham
Arthur Pic: Tech 1 Racing → DAMS
Alexander Rossi: Fortec Motorsport → Arden Caterham
Nick Yelloly: Pons Racing → Comtec Racing
Jake Rosenzweig: Mofaz Racing → ISR
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivä | Paalupaikka | Voittanut kuljettaja | Nopein kierros | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Alcañiz, Espanja | Ciudad del Motor de Aragón | 5. toukokuuta |  Arthur Pic |  Nick Yelloly |  Robin Frijns | Raportti |
| 1 | 2 |  Alcañiz, Espanja | Ciudad del Motor de Aragón | 6. toukokuuta |  Arthur Pic |  Robin Frijns |  Arthur Pic | Raportti |
| 2 | 3 |  Monte Carlo, Monaco | Circuit de Monaco | 27. toukokuuta |  Sam Bird |  Sam Bird |  Jules Bianchi | Raportti |
| 3 | 4 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 2. kesäkuuta |  Kevin Magnussen |  Marco Sørensen |  Jules Bianchi | Raportti |
| 3 | 5 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 3. kesäkuuta |  Kevin Magnussen |  Kevin Magnussen |  Jules Bianchi | Raportti |
| 4 | 6 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 30. kesäkuuta |  Jules Bianchi |  Jules Bianchi |  Jules Bianchi | Raportti |
| 4 | 7 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 1. heinäkuuta |  Robin Frijns |  Nick Yelloly |  Mihail Aljošin | Raportti |
| 5 | 8 |  Volokolamsk, Venäjä | Moscow Raceway | 14. heinäkuuta |  Robin Frijns |  Robin Frijns |  Jules Bianchi | Raportti |
| 5 | 9 |  Volokolamsk, Venäjä | Moscow Raceway | 15. heinäkuuta |  Jules Bianchi |  Arthur Pic |  Arthur Pic | Raportti |
| 6 | 10 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 25. elokuuta |  Kevin Magnussen |  Jules Bianchi |  António Félix da Costa | Raportti |
| 6 | 11 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 26. elokuuta |  Jules Bianchi |  Sam Bird |  Jules Bianchi | Raportti |
| 7 | 12 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 15. syyskuuta |  Robin Frijns |  Robin Frijns |  Jules Bianchi | Raportti |
| 7 | 13 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 16. syyskuuta |  Robin Frijns |  António Félix da Costa |  Alexander Rossi | Raportti |
| 8 | 14 |  Le Castellet, Ranska | Circuit Paul Ricard | 29. syyskuuta |  Nick Yelloly |  António Félix da Costa |  Alexander Rossi | Raportti |
| 8 | 15 |  Le Castellet, Ranska | Circuit Paul Ricard | 30. syyskuuta |  Jules Bianchi |  Jules Bianchi |  António Félix da Costa | Raportti |
| 9 | 16 |  Montmeló, Espanja | Circuit de Catalunya | 20. lokakuuta |  Jules Bianchi |  António Félix da Costa |  Alexander Rossi | Raportti |
| 9 | 17 |  Montmeló, Espanja | Circuit de Catalunya | 21. lokakuuta |  Mihail Aljošin |  António Félix da Costa |  Alexander Rossi | Raportti |
Kuljettajien loppupisteet

| Sija | Numero | Kuljettaja | Lisenssi | Talli | Pisteet | Kisat | Voitot | Paalut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 | Robin Frijns |  Alankomaat | Fortec Motorsports | 189 | 17 | 3 | 4 |
| 2 | 5 | Jules Bianchi |  Ranska | Tech 1 Racing | 185 | 17 | 3 | 5 |
| 3 | 5 | Sam Bird |  Iso-Britannia | ISR | 179 | 17 | 2 | 0 |
| 4 | 26 | António Félix da Costa |  Portugali | Arden Caterham | 166 | 12 | 4 | 0 |
| 5 | 24 | Nick Yelloly |  Iso-Britannia | Comtec Racing | 122 | 17 | 2 | 1 |
| 6 | 12 | Marco Sørensen |  Tanska | Lotus | 122 | 17 | 1 | 0 |
| 7 | 1 | Kevin Magnussen |  Tanska | Carlin | 106 | 17 | 1 | 3 |
| 8 | 28 | Arthur Pic |  Ranska | DAMS | 102 | 17 | 1 | 2 |
| 9 | 21 | Nico Müller |  Sveitsi | International Draco Racing | 78 | 17 | 0 | 0 |
| 10 | 7/11 | Kevin Korjus |  Viro | Tech 1 Racing/Lotus | 69 | 16 | 0 | 0 |
| 11 | 25 | Alexander Rossi |  Yhdysvallat | Arden Caterham | 63 | 17 | 0 | 0 |
| 12 | 2 | Will Stevens |  Iso-Britannia | Carlin | 59 | 17 | 0 | 0 |
| 13 | 17 | Mihail Aljošin |  Venäjä | Team RFR | 46 | 17 | 0 | 1 |
| 14 | 9 | Walter Grubmüller |  Itävalta | P1 Motorsport | 42 | 17 | 0 | 0 |
| 15 | 6 | André Negrão |  Brasilia | International Draco Racing | 36 | 17 | 0 | 0 |
| 16 | 3 | Carlos Huertas |  Kolumbia | Fortec Motorsports | 35 | 17 | 0 | 0 |
| 17 | 8 | Daniil Move |  Venäjä | P1 Motorsport | 29 | 17 | 0 | 0 |
| 18 | 18 | Aaro Vainio |  Suomi | Team RFR | 27 | 6 | 0 | 0 |
| 19 | 11 | Nigel Melker |  Alankomaat | Lotus | 15 | 2 | 0 | 0 |
| 20 | 16 | Nikolai Martsenko |  Venäjä | BVM Target | 13 | 17 | 0 | 0 |
| 21 | 6 | Jake Rosenzweig |  Yhdysvallat | ISR | 8 | 17 | 0 | 0 |
| 22 | 11 | Richie Stanaway |  Uusi-Seelanti | Lotus | 8 | 5 | 0 | 0 |
| 23 | 27 | Lucas Foresti |  Brasilia | DAMS | 8 | 17 | 0 | 0 |
| 24 | 23 | Vittorio Ghirelli |  Italia | Comtec Racing | 5 | 17 | 0 | 0 |
| 25 | 15 | Giovanni Venturini |  Italia | BVM Target | 3 | 7 | 0 | 0 |
| 26 | 20 | Zoël Amberg |  Sveitsi | Pons Racing | 1 | 17 | 0 | 0 |
| 27 | 15 | Daniel Zampieri |  Italia | Pons Racing | 1 | 2 | 0 | 0 |

Käännös suomeksi
Fire Emblem: Three Houses

| Fire Emblem: Three Houses |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Intelligent Systems, Koei Tecmo
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Rei Kondō (käännä suomeksi)
Pelisarja:  Fire Emblem
Julkaistu:  WW 26. heinäkuuta 2019
Lajityyppi:  taktinen roolipeli ja videopeli, jossa esiintyy HLBT-hahmo (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja Nintendo Switch -pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Fire Emblem: Three Houses on Intelligent Systemsin ja Koei Tecmon kehittämä ja Nintendon julkaisema taktinen roolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2019 Nintendo Switchille.
Pelaaminen

Pelissä valitaan kolmen talon välillä: Edelgardin Black Eagle, Dimitrin Blue Lions, Clauden Golden Deer. Talon valinnan mukaan pelin tarina vaihtelee.
Päähenkilö on Byleth, jonka pelaaja voi valita miehenä tai naisena.
Ääninäyttelijät

Merkittävimpien roolien ääninäyttelijät:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Byleth (nainen)   | … |  Shizuka Ito   |
|  Byleth (mies)   | … |  Yusuke Kobayashi    |
|  Edelgard von Hresvelg   | … |  Ai Kakuma    |
|  Dimitri Alexandre Blaiddyd   | … |  Kaito Ishikawa   |
|  Claude von Riegan   | … |  Toshiyuki Toyonaga   |
|  Sothis   | … |  Tomoyo Kurosawa   |
|  Jeralt   | … |  Akio Ōtsuka   |
|  Rhea   | … |  Kikuko Inoue   |
|  Hubert   | … |  Katsuyuki Konishi   |
|  Manuela   | … |  Sachiko Kojima   |
|  Hanneman   | … |  Kenji Hamada   |
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.5/10.
Pelit-lehti antoi pelille 93 pistettä kuvaten sitä erinomaiseksi taktiikkapeliksi, jossa on mielenkiintoinen vahvasti haarautuva juoni.
Aiheesta muualla

Fire Emblem: Three Houses MobyGamesissa (englanniksi)
Fire Emblem: Three Houses Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Georgi Berijev

Georgi Berijev
Georgi Mihailovitš Berijev (ven. Георгий Михайлович Бериев) (13. helmikuuta 1903 Tiflis – 12. heinäkuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokoneinsinööri, tekniikan tohtori (1961) ja insinööripalvelun kenraalimajuri, joka tuli kuuluisaksi lentoveneistään.
Hän valmistui vuonna 1923 Tiflisin rautatiekoulusta (nyk. Tbilisi) ja siirtyi Leningradin polytekniseen instituuttiin. Hän opiskeli laivanrakennusosastolla ja valmistui lentokoneinsinööriksi vuonna 1930. Tämän jälkeen hän toimi suunnittelutoimistossa yhdessä ranskalaisen P. E. Richardin kanssa. Hänestä tuli vuoden 1930 lopussa v.t. pääsuunnittelija keskussuunnittelutoimisto Menšinskiin.
Hän johti lokakuusta 1934 vuoteen 1968 asti Merilentokoneiden keskussuunnittelutoimistoa Taganrogissa. Se sai hänen nimensä joulukuussa 1989.
Berijev sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1947 Berijev Be-6-koneesta ja vuonna 1968  Berijev Be-12-koneesta. Hän sai myös Lenin-palkinnon kahdesti.
Beriejevin lentokoneita valmistaa vuonna 2006 venäläinen Berijev-yhtiö.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Berijev-yhtiön sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanti ja venäjä)
Berijev-yhtiö Taganrog-porttaalilla (englanti)
Gallowayponi

Gallowayponi on sukupuuttoon kuollut Skotlannista kotoisin ollut ponirotu. Sitä arvostettiin nopeana ja varmajalkaisena matkaponina.
Ominaisuudet

Gallowayponi oli noin 142 cm korkea, harvoin sitä suurempi. Se oli rakenteeltaan tukeva ja tiivis. Sillä oli suhteellisen pieni pää ja erityisen siistit jalkaluut. Väritys oli yleisimmin ruunikko tai mustanruunikko.
Gallowayponi oli hyvin nopea ja varmajalkainen matkaponi ja erityisen arvokas kallioisilla ja vuoristoisilla alueilla kuljettaessa. Rodun huomattavasta nopeutta ja kestävyyttä osoittavat useat kertomukset muun muassa pitkänmatkan ratsastukseen liittyneistä vedonlyönneistä.
Historia

Gallowayponi oli peräisin Skotlannin Gallowayn alueelta. Rotua on pidetty hyvin vanhana sen maineen perusteella; lisäksi alueelta tuotiin runsaasti hevosia 1200-luvun lopulla hallinneelle Englannin kuningas Edvard I:lle. Rotuun uskottiin sekoittuneen parantavaa vaikutusta Voittamattoman armadan hylyistä paenneista espanjalaisista jennet-tyypin ratsuhevosista.
1830-luvulla gallowayponi oli jo miltei sukupuutossa.
Fire Emblem Awakening

| Fire Emblem Awakening |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Intelligent Systems
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Fire Emblem
Julkaistu:  JP 19. huhtikuuta 2012NA 4. helmikuuta 2013 EU 19. huhtikuuta 2013AUS 20. huhtikuuta 2013
Lajityyppi:  Vuoropohjainen strategiapeli / taktinen roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Fire Emblem Awakening (jap. ファイアーエムブレム 覚醒, Faiā Emuburemu: Kakusei) on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon julkaisema taktinen roolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2012 Nintendo 3DS:lle.
Peli on Fire Emblem -sarjan kolmastoista osa.
Peli suunniteltiin laskeneiden myyntilukujen takia sarjan mahdolliseksi viimeiseksi osaksi.
Pelaaminen

Fire Emblem Awakeningin taistelut ovat vuoropohjaisia ja niiden tavoitteena on ohjata omia joukkoja tietyn tavoitteen saavuttamiseksi. Pelin taistelut käydään ruudukoksi jaetulla kentällä. Hahmojen liikkumiseen vaikuttavat paitsi hahmojen kyvyt myös maasto. Hahmot voivat pelissä myös hyökätä tai puolustautua yhdessä. Jokaisella pelaajan hahmolla on tietyt taidot ja tilastot, kuten taso (level), hyökkäys (attack) ja puolustus (defence). Osallistumalla taisteluihin hahmot keräävät kokemusta (experience), jonka avulla ne kehittyvät korkeammille tasoille. Kullakin hahmolla on oma hahmoluokkansa, joka määrää muun muassa sen, mitä aseita hahmo voi käyttää. Eri luokilla on myös omat erityiskykynsä, esimerkiksi tanssijat kykenevät antamaan toisille hahmoille ylimääräisen liikkumisvuoron ja maagit käyttävät loitsuja. Hahmojen luokkaa on mahdollisuus muuttaa tietyin ehdoin, kun se on kerännyt tarpeeksi kokemusta. Hahmojen käyttämät aseet kuluvat pelissä ja niitä ei voi enää käyttää, kun ne rikkoutuvat.
Mikäli hahmo kaatuu taistelussa, se kuolee, eikä sitä enää voi käyttää taistelussa ellei peliä jatketa aiemmasta tallennuskohdasta. Taistelujen aikana on kuitenkin mahdollista tallentaa. Lisäksi pelissä on mahdollista valita tietty pelitila (Newcomer Mode), jossa kaatuneet hahmot katoavat lopputaistelun ajaksi kentältä, mutta palaavat takaisin taistelun päätyttyä. Taistelujen välissä on usein mahdollisuus liikkua maailmankartalla, jolloin on mahdollista esimerkiksi vierailla kaupoissa ja käydä uusia taisteluja aiemmin läpäistyillä kentillä. Pelissä on mahdollista pelata neljällä vaikeustasolla.
Tarina on jaettu useisiin lukuihin ja siinä edetään pääasiassa hahmojen välisen dialogin kautta. Lisäksi pelissä on useita sivutarinoita, joiden aikana on mahdollista esimerkiksi värvätä uusia hahmoja tai saada esineitä. Lukujen välillä on mahdollista parantaa hahmojen välisiä suhteita, millä on vaikutusta myös taisteluihin. Eri sukupuolta olevat hahmot voivat myös mennä keskenään naimisiin ja saada lapsia, joilla on myös mahdollista pelata.
Tarina

Peli sijoittuu Ylissen (aiemmin Archanea) ja Valmin (aiemmin Valentia) mantereille. Tuhat vuotta ennen peliä Grima-niminen lohikäärme hautoi maailman tuhoamista. Toinen lohikäärme, Naga, antoi Archanean mantereella sijaitsevan Ylissen valtakunnan hallitsijalle Falchionin, erityisen miekan, sekä tarunomaisen Fire Emblemin, taianomaisen kilven. Näiden esineiden turvin hallitsija kykeni voittamaan Griman ja tämä asettui pitkään uneen. Tämän jälkeen Ylissen mantereelle syntyi itäisen Ylissen lisäksi myös läntinen Plegian teokraattinen valtio sekä pohjoinen Regna Feroxin kaanikunta. 15 vuotta ennen pelin tapahtumia Ylissen hallitsija hyökkäsi uskonnollisen motiivin varjolla Plegiaan, mikä aiheutti suurta tuhoa molemmissa valtioissa.
Pelin varsinaisen tarinan aikana muistinmenetystä poteva päähenkilö auttaa Ylissen prinssiä, Chromia, estämään toisen suuren konfliktin Ylissen ja Plegian välillä, tällä kertaa konfliktin takana tosin on jälkimmäisen hallitsija. Chrom tapaa konfliktin aikana salaperäisen nuoren naisen, Marthin. Rauhan palattua maahan, Chromin mentyä naimisiin ja saatua tyttären, viereistä Valmin mannerta hallitseva Walhart uhkaa hyökätä Ylisseen. Valmin hallitsijaa vastaan taistellessaan Chromin täytyy myös kerätä jalokiviä saadakseen Nagan voiman puolelleen, jotta hän voisi tuhota Griman. Marth, joka paljastuu Chromin tyttäreksi, tuli tulevaisuudesta varoittamaan ja auttamaan isäänsä tulevasta vaarasta. Päähenkilön isän paljastetaan olevan Plegian uusi kuningas, joka pyrkii herättämään Griman. Päähenkilön myös paljastetaan olevan täydellinen ruumis Griman jälleensyntymistä varten ja hänen muistinmenetyksensä johtuu epäonnistuneesta Griman herättämisyrityksestä. Pelin lopussa Grima joko tuhotaan tai vaivutetaan uudestaan tuhatvuotiseen uneen.
Vastaanotto

Metacritic-kerääjäsivustolla pelillä on 92/100 pistettä.
Pelaaja-lehti antoi pelille arvosanaksi 9/10 pistettä arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Fire Emblem: Awakening MobyGamesissa (englanniksi)
Fire Emblem Awakening VGMdb-sivustolla (englanniksi)