stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen rugby union -maajoukkue
Joukkueen pelaajat läpi historian

Etupelaajat
Mikael Ahola,  Helsinki Warriors
Ossi Aro,  Helsinki RC
András Dévényi,  Helsinki RC
Kosti Eskola,  Helsinki Warriors
Karl Filtness,  Jyväskylä RC
Frederic Harrison,  Tampere RC
Janne Heinänen,  Jyväskylä RC
Rob Hussey,  Jyväskylä RC
Aaro Katainen,  Jyväskylä RC
Paul Kernick,  Helsinki RC
Matti Keränen,  Kuopio RC
Juho Kiljain,  Jyväskylä RC
Mauno Konttila,  Jyväskylä RC
Miikka Lahtinen,  Eagles RFC
Tapio Lahtinen,  Jyväskylä RC
Aleksi Laitinen,  Vaasa RC
Sebastian Mickelsson,  Old Town Shamrocks
Joonas Nevakivi,  Helsinki RC
Antti Pappila,  Helsinki Warriors
Juha Rainvuori,  Helsinki Warriors
Tatu Rantakokko,  Eagles RFC
Riku Ryynänen,
Marko Sallert,  Helsinki RC
Kalle Salminen,  Eagles RFC
Semu Salmivalli,  Eagles RFC
Sami Sarkki,  Eagles RFC
Lauri Tammero,  Eagles RFC
Ari Tikkanen,  Kuopio RC
Olli-Pekka Tuomaala,  Vaasa RC
Sauli Tyvi,  Vaasa RC
Petri Virrankoski,  Tampere RC
Antti Virtanen,  Vaasa RC
Isaac Visser,  Eagles RFC
Dawie van der Walt,  Tampere RC
Kalle Välimäki,  Linna RC
Stephen Whittaker,  Helsinki RC
Takapelaajat
Jan Airola,  Eagles RFC
Patrik Aunula,
Avea Avea,  Linna RC
Alexander Bannatyne,  Old Town Shamrocks
Paul Davies,  Kuopio RC
Thomas Finell,  Helsinki Warriors
Cristiaan Freeman,  Tampere RC
Joakim Grader,  Rugby Club 't Gooi
Pyves Guiban,  Eagles RFC
James Harrod,  Helsinki Warriors
Kalle Helin,  Vaasa RC
Panu Leinonen,  Helsinki RC
Matt Jordan, Helsinki Warriors
Arsi Kilpelänaho,  Jyväskylä RC
Markku Kiviniemi,  Eagles RFC
Elias Korhonen,  Eagles RFC
Antti Lammi,  Helsinki Warriors
Bernt Lindell,  Eagles RFC
Mikko Luopio,  Tampere RC
Tomi Moilanen,  Jyväskylä RC
Drew Myrie,  Espoo RC
Crispin Mäenpää,  Tampere RC
Risto Peltomäki,  Pori Bombers
Galen Rangiawha,  Eagles RFC
Henri Repo,  Karjala RC
Lasse Sariola,  Helsinki Warriors
Tero Siivonen,  Jyväskylä RC
Christian Skoghölm,  Spartacus
Ilkka Tuomaala,  Tampere RC
Valtteri Valtia,  Helsinki Warriors
Jussi Viljanen,  Kuopio RC
Timo Väljä,  Vaasa RC
Daehaeng

| Daehaeng |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1927  Soul, Korea
Kuollut: 22. toukokuuta 2012 (85 vuotta)  Soul, Etelä-Korea
Kansalaisuus:   eteläkorealainen
Titteli:  Dae Seon Sa (Suuri zen-mestari)
Muut tiedot
Uskonto:  buddhalaisuus
Lahko:  zen
Järjestö:  Hanmaum Seon -keskus
Daehaeng (hangul: 대행; hanja: 大行, 3. helmikuuta 1927 Soul, Korea – 22. toukokuuta 2012 Soul, Etelä-Korea), syntyjään Jum Soon No (kor. 노점순, No Jeom-sun), oli eteläkorealainen buddhalainen nunna. Hän edusti zenbuddhalaisuutta (koreaksi 선, seon, toisinaan myös korealainen zen).
Elämäkerta

Jum Soon No syntyi vuonna 1927 Japanin miehittämässä Koreassa. Perhe oli aluksi melko varakas. Non isä oli palvellut upseerina Korean viimeisen kuninkaan alaisuudessa ja vastusti Japanin miehitystä. Non ollessa 6-vuotias salainen poliisi tuli pidättämään tämän isän, mutta perhe onnistui pakenemaan ja jätti kaiken taakseen. Perhe asui maakuopassa ja sai ruokansa kerjäämällä tai keräilemällä sadonkorjuun tähteitä. Tämä oli musertava kokemus Non isälle, joka purki pahaa oloaan perheeseensä. Tämä puolestaan sai tyttären pohtimaan ihmisyyttä ja kärsimystä..
Luostarivihkimyksen No sai korealaiselta mestarilta Hanam Jungwonilta vuonna 1948.
Korean sodan aikana Daehaeng yritti itsemurhaa useaan otteeseen uskoen, että ihminen pääsee vasta kuoleman jälkeen näkemään todellisen itsensä. Eräänä päivänä hän seisoi kallion reunalla, mutta koki uskonnollisen kokemuksen oivaltaen, että ruumiin tuhoamisesta ei olisi apua. Hän vietti lähes koko 1950-luvun vaeltaen pitkin Etelä-Koreaa, minkä jälkeen hän asettui Sangwonin temppelin läheisyyteen..
Vuonna 1972 Hanmaum Seon -keskus aloitti toimintansa. Keskuksen tavoite jatkaa Daehaengin opettamalla tiellä, ja toimintaa on Etelä-Korean lisäksi kuudessa eri maassa. Keskus kuuluu eteläkorealaiseen Jogye-sääntökuntaan.
Daehaeng kuoli Soulissa 22. toukokuuta 2012.
Kirjoja

Daehaengin kirjoittamia kirjoja ovat muun muassa:
Inner Path of Freedom (1999)
Practice in Daily Life (2002)
Find the Treasure Within (2002)
Daehaengin koreankielisiä kirjoja on käännetty useille kielille kuten englanniksi, espanjaksi, ranskaksi, kiinaksi ja japaniksi.
Munkki

Sofonisba Anguissola, Munkin muotokuva, 1556.
Kaksi kristillistä munkkia esittävää vahanukkea
Munkki (kreik. μοναχός, monachós) on eri uskontokuntien tapaperinteessä mies, joka viettää tiukan uskonnollista ja askeettista elämää usein saman elämäntavan valinneiden ihmisten yhteisössä, luostarissa. Sana tulee kreikan sanasta monakhos (μοναχός), joka käännetään yleensä yksinäiseksi henkilöksi, joko mieheksi tai naiseksi. Sana otettiin käyttöön kuvaamaan egyptiläisiä miehiä ja naisia, jotka 200-luvulla vetäytyivät yksinäisyyteen Nitriain autiomaahan omistautuakseen täysin uskonnolliseen elämään. Munkit sitoutuvatkin elinikäiseen naimattomuuteen.
Munkin naispuolinen vastine on nunna.
Munkki kristinuskossa > Munkki katolisessa kirkossa

Katolisessa kirkossa munkiksi tuleminen muodostuu useista eri vaiheista, jotka voivat erota toisistaan sekä luostarin että sääntökunnan traditioiden perusteella.
Munkiksi pyrkivää kutsutaan ensimmäisessä vaiheessa postulantiksi. Tänä aikana postulantti osallistuu luostarin elämään parhaan kykynsä mukaan, minkä jälkeen hänestä tulee noviisi. Postulanttivaihe kestää, sääntökunnan käytännön mukaisesti, yleensä vähintään vuoden ja noviisivaihe yleensä vuodesta viiteen vuoteen. Noviisivaiheen jälkeen annetaan ikuiset lupaukset, joiden jälkeen alkaa loppuelämän kestävä munkin elämä.
Katolisessa kirkossa munkit kutsuvat toisiaan veljiksi. Vain papiksi vihittyjä munkkeja kutsutaan isiksi. Papiksi vihittyjä munkkeja kutsutaan myös pappismunkeiksi.
Miesluostarin johtajaa kutsutaan katolisessa maailmassa apotiksi ja naisluostarin johtajaa abbedissaksi.
Munkki kristinuskossa > Munkki ortodoksisessa kirkossa

Ortodoksisessa kirkossa tie munkkeuteen kulkee kokelaskauden kautta. Silloin kilvoittelijaa nimitetään noviisiksi ja häntä kutsutaan puhuttelunimellä veli.
Noviisikauden jälkeen seuraa vihkimys viitankantajamunkiksi, josta lyhykäisesti käytetään nimeä munkki ja puhuttelunimenä on Suomessa edelleen veli. Muun muassa Kreikassa munkkeja kutsutaan myös puhuttelunimellä isä.
Munkki voidaan vihkiä kahteen erilaiseen syvempään munkkeuden asteeseen eli skeemaan. Ensimmäistä nimitetään pieneksi skeemaksi ja toista – jonka yhteydessä munkin nimi muuttuu jälleen kerran joksikin toiseksi – suureksi skeemaksi. Suuressa skeemassa olevien munkkien arvon eteen lisätään usein sana "skeema": skeemamunkki, skeemapappismunkki, skeemaigumeni…
Munkki voidaan vihkiä myös pappeuden eri asteisiin: diakoniksi tai papiksi, jolloin heistä vastaavasti tulee munkkidiakoneja tai pappismunkkeja, ja kutsumanimenä käytetään kirkollisen nimen yhteydessä isä.
Pappismunkki voi saada kirkolliseksi arvonimekseen arkkimandriitta. Arvon myöntää piispa. Samaten munkkidiakonille voidaan myöntää arvonimi arkkidiakoni.
Miesluostarin johtajaa kutsutaan ortodoksisessa maailmassa igumeniksi.
Munkki buddhalaisuudessa

Buddhalaisuudessa munkki- ja nunnavihkimyksen sisältö ja asteet riippuvat koulukunnasta. Esimerkiksi zen-munkin lupaukset ovat erilaiset kuin Theravada-munkin. Buddhalaiset munkkilupaukset voidaan joissakin traditioissa antaa määräajaksi tai pysyvästi.
Kokelaan luostarisäännöstö Theravada-traditiossa koostuu kahdeksasta harjoitusohjeesta, joita myös maallikoiden tulisi noudattaa luostarialueella:
Elämän tuhoamisesta pidättyminen.
Pidättyminen ottamasta sitä, mitä ei ole annettu.
Seksuaalisesta toiminnasta pidättyminen (selibaatti).
Väärästä (valheellisesta, riitaisasta, panettelevasta ja turhasta) puheesta pidättyminen.
Tarkkavaisuutta heikentävien aineiden käytöstä pidättyminen.
Väärään aikaan (keskipäivän jälkeen) syömisestä pidättyminen.
Huvituksista ja ruumiin koristamisesta pidättyminen.
Ylellisten huonekalujen käytöstä pidättyminen.
Muissa traditioissa lupausten sisältö vaihtelee vähän (esimerkiksi Zen-luostareissa saatetaan nauttia ilta-ateria). Myös ohjeiden tulkinta vaihtelee, jotkin traditiot esimerkiksi pitävät tupakkaa tarkkavaisuutta heikentävänä aineena. Varsinainen noviisivihkimys käsittää kymmenen lupausta. Huvituksia ja ruumiin koristamista koskeva seitsemäs sääntö on jaettu kahtia, ja lisäksi rahan käsittelyä tulisi välttää.
Täyden vihkimyksen Theravada-munkkia kutsutaan bhikkhuksi (nunna on bhikkhuni), myös bhiksu ja bhiksuni -nimityksiä käytetään. Sana tarkoittaa kirjaimellisesti kerjäläistä. Maallikot käyttävät usein varsinkin vanhemmista munkeista kunnioittavaa nimitystä bhante ("kunnioitettu herra"). Bhikkhujen oletetaan seuraavan vinaya-säännöstöä, johon kuuluu 227 sääntöä.Tiibetiläisessä traditiossa munkin nimitys on gelong (nunnan gelongma).
Buddhalaismunkin yhteiskunnallinen asema on varsin korkea: Thaimaassa kuningas kumartaa munkille, mutta munkki ei kuninkaalle.
Kuuluisia munkkeja

Sāriputta (oli Buddhan arvostetuin munkki ja opetuslapsi buddhalaisen kaanonin, Paali-kaanonin, mukaan)
Moggallāna  (oli Buddhan toiseksi arvostetuin munkki ja opetuslapsi buddhalaisen kaanonin, Paali-kaanonin, mukaan)
Ajahn Jayasāro (on buddhalaisen metsäperinteen munkki)
Ajahn Chah (oli buddhalaisen metsäperinteen munkki)
Thích Nhất Hạnh (oli zenbuddhalainen munkki)
Pyhä Basileios Suuri
Rasputin (venäläinen mystikko, joka yleisesti tunnetaan munkkina, vaikka ei sellainen varsinaisesti ollut)
Martti Luther (katolinen munkki, luterilaisuuden perustaja)
Simeon Pylväspyhimys
Tenzin Gyatso 14 Dalai lama, buddhalainen munkki
Maharishi Mahesh Yogi, intialainen hinduajattelija
Pyhä Antonius (egyptiläinen erakkomunkki)
Isä Akaki, venäläinen ortodoksimunkki
Benedictus Nursialainen (benediktiiniveljeskunnan perustaja)
Franciscus Assisilainen (fransiskaaniveljeskunnan perustaja)
Pyhittäjä Sergei Valamolainen (Valamon luostarin perustaja, ortodoksinen munkki)
Pyhittäjä Herman Valamolainen (Valamon luostarin perustaja, ortodoksinen munkki)
Pyhittäjä Arseni Konevitsalainen (Konevitsan luostarin perustaja, ortodoksinen munkki)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ortodoksi.net / Munkkeus ortodoksisessa kirkossa
Fransiskaanimunkki
Uuden Valamon ortodoksinen munkkiluostari Heinävedellä
Buddhalaisia munkkeja
Suomen curlingmaajoukkue

Suomen miesten curlingmaajoukkue on Suomen curlingliiton alaisuudessa toimiva joukkue, joka edustaa Suomea arvokilpailuissa. Tavallisesti maajoukkueena toimii hallitseva Suomen mestarijoukkue.
Vuosina 1996–2007 maajoukkueena toimi useimmiten Markku Uusipaavalniemen kipparoima joukkue. Uusipaavalniemen joukkue synnytti Suomeen ennennäkemättömän curlinginnostuksen 2006 olympialaisten aikana.
Arvokisamitalit

| Kilpailu | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | 0 | 1 | 0 | 1 |
| MM-kilpailut | 0 | 0 | 2 | 2 |
| EM-kilpailut | 1 | 0 | 2 | 3 |
Aiheesta muualla

Edustusjoukkueet arvokisoissa, Suomen Curlingliitto
| n k  Suomen maajoukkueet |
| --- | --- |
 Amerikkalainen jalkapallo M  N  Baseball  Beach volley M  N  Cheerleading  Curling  Futsal M  N  Haavipallo M  N  Hiihto M  N  Jalkapallo M  N  Beachfutis  Jääkiekko M  N  Jääpallo M  N  Koripallo M  N  Kriketti M  M  Käsipallo M  N  Maahockey  Ringette  Lentopallo M  N  Purjehdus  Ratsastus  Rugby union M  N  Rullakiekko M  N  Rullalautailu  Salibandy M  N  Softball  Sulkapallo  Squash  Tennis M  N  Uinti  Vesipallo
Suomen naisten koripallomaajoukkue

Suomen naisten koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon naisten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Suomen Koripalloliitto.
Suomi pelasi EM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Neuvostoliiton kisoissa 1952. Joukkue hävisi alkulohkon otteluissaan selvänumeroisesti Italialle, Itävallalle ja Unkarille. Jatkolohkossa se hävisi Romanialle ja voitti Itä-Saksan sijoittuen 11:nneksi.
Tšekkoslovakian EM-kilpailuissa 1956 Suomi kärsi alkulohkon otteluissa tappiot Jugoslavialle, Bulgarialle ja Puolalle. Jatko-otteluissa Suomi voitti Sveitsin, Tanskan ja Alankomaat sekä hävisi Romanialle ja toistamiseen Jugoslavialle. Joukkue sijoittui lopulta yhdenneksitoista.
Jugoslavian EM-kilpailuissa 1980 Suomi hävisi karsintakierroksella Romanialle, Ranskalle ja Alankomaille. Jatko-otteluissa joukkue hävisi Espanjalle ja Italialle, mutta voitti Belgian ja Englannin.
Italian EM-kilpailuissa 1981 Suomi voitti alkulohkon ottelussa Länsi-Saksan, mutta hävisi Italialle, Puolalle, Jugoslavialle ja Alankomaille jääden lohkossa viimeiseksi. Jatko-otteluissa Suomi kärsi tappiot Unkarille ja Ruotsille sijoittuen 12:nneksi.
Toistaiseksi viimeisen kerran Suomi on esiintynyt naisten EM-kilpailuissa Espanjan kisoissa 1987. Joukkue hävisi alkulohkon otteluissaan Espanjalle, Italialle, Tšekkoslovakialle, Jugoslavialle ja Bulgarialle sekä jatko-otteluissa Puolalle ja Romanialle. Joukkueen sijoitus oli kahdestoista.
Suomen naisten maajoukkue ei ole kertaakaan selviytynyt MM-kilpailuihin eikä olympialaisiin.
Kokoonpano

Suomen maajoukkuerinki vuoden 2021 EM-karsinnoissa.
Aiheesta muualla

Naisten maajoukkue
| n k  Suomen maajoukkueet |
| --- | --- |
 Amerikkalainen jalkapallo M  N  Baseball  Beach volley M  N  Cheerleading  Curling  Futsal M  N  Haavipallo M  N  Hiihto M  N  Jalkapallo M  N  Beachfutis  Jääkiekko M  N  Jääpallo M  N  Koripallo M  N  Kriketti M  M  Käsipallo M  N  Maahockey  Ringette  Lentopallo M  N  Purjehdus  Ratsastus  Rugby union M  N  Rullakiekko M  N  Rullalautailu  Salibandy M  N  Softball  Sulkapallo  Squash  Tennis M  N  Uinti  Vesipallo
Walter Bergström

| Walter Bergström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. joulukuuta 1909 Helsinki, Suomi
Kuollut: 6. helmikuuta 1985 (75 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
Lempinimi:  Waltsu
    
Walter Bergström (13. joulukuuta 1909 Helsinki – 6. helmikuuta 1985) 
oli tunnettu suomalainen moottoripyöräurheilija 1930-luvun lopulla ja sotien jälkeen 1950-luvun puoliväliin. Hän kilpaili niin luotettavuusajoissa kuin ratapuolella TT-ajoissa. Hänen uransa kesti 25 vuotta 1930-luvun alkuvuosista 1950-luvun lopulle. Hän oli mukana jo ensimmäisissä Eläintarhan ajoissa vuonna 1932 ja viimeisen kerran vuonna 1957 eli hän osallistui 25 vuoden aikana 19 Eläintarhanajoon.
Bergströmin arvokkaimmat voitot tulivat luotettavuusajoissa BMW-merkkisillä pyörillä. Hän käytti kilpauransa aikana myös muita TT-pyöriä kuten Raleigh, DKW, Norton ja Triumph, joista Bergström kilpaili voitokkaasti Eläintarhassa Nortonilla. Parhaana kilpailuvuotenaan hänellä oli vuosi 1949, jolloin hän voitti luotettavuusajossa Päijänteen ympäriajon ja TT-ajossa Eläintarhan ajojen suurten kilpakoneiden luokan voittaen sen hetken tunnetuimman suomalaisen TT-ajajan Raine Lampisen. Hän oli voittanut jo edellisenä vuonna Eläintarhan ajoissa vastaavan luokan ennen Lampista. Bergström voitti TT-ajoissa Pyynikinajon kolme kertaa eli kaksi kertaa suurten kilpakoneiden luokassa vuosina 1937 ja 1949 sekä keskikokoisissa 1939. Ruissalossa hän voitti useamman kerran. Toisen Päijänteen ajon Bergström oli voittamassa kolmen muun kilpailijan kanssa vuonna 1952.
Walter Bergströmin isä oli 1910- ja 1920-luvuilla pikaluistelijana tunnettu Waldemar Bergström ja Walterin nuoremmat veljet Holger ja Bertel kilpailivat menestyksekkäästi ratamoottoripyöräilyssä. Walter kilpaili isänsä Waldemarin lailla nuoruudessaan myös pikaluistelussa ja sijoittui vuoden 1929 SM-kisoissa yhteispisteissä neljänneksi.
Bergström toimi uransa jälkeen moottoriurheilussa tuomarointitehtävissä ja oman seuransa Helsingin Moottorikerhon (HLK) puheenjohtajana.
Suomen rullakiekkomaajoukkue

| Suomi |
| --- | --- |

Lempinimi:  Rullaleijonat
Liitto:  IIHF
Valmentaja:  Timo Nurmberg
Suurin voitto
  Suomi 47-0 Chile  (2000) 
| Mitalit> Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Miesten rullakiekko>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 2000 |  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2001 |  |  |
|  Kultaa | Saksa 2003 |  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2014 |  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2002 |  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2004 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2005 |  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2007 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2015 |  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 1996 |  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 1998 |  |  |
|  Pronssia | Unkari 2006 |  |  |
|  Pronssia | Saksa 2012 |  |  |
Suomen rullakiekkomaajoukkue edustaa Suomea rullakiekon kansainvälisissä otteluissa. Lempinimellä Rullaleijonat tunnettava maajoukkue on yksi historian menestyneimmistä rullakiekkomaajoukkueista neljällä maailmanmestaruudellaan (2000, 2001, 2003, 2014), viidellä MM-hopeallaan ja neljällä MM-pronssillaan eli yhteensä 13 MM-mitalillaan. Maajoukkueen päävalmentajana toimii nykyisin itsekin rullakiekkoa urallaan pelannut Timo Nurmberg.
Joukkue > Joukkue vuoden 2015 MM-kotikisoissa

| P | # | Pelaaja | Seura (2014–2015) |
| --- | --- | --- | --- |
| MV | 1 | Sasu Hovi |  Pahalampi |
| MV | 29 | Juha Taponen |  Roller-PePe |
| P | 10 | Jesse Saarinen |  Old School Hockey Club |
| P | 15 | Sami Markkanen |  Koovee Rollers |
| P | 42 | Tomi Penttinen |  Vuorelan Veikot |
| P | 48 | Mikko Pukka |  Pahalampi |
| P | 55 | Jouni Aalto |  Koovee Rollers |
| P | 56 | Lasse Lappalainen |  Vuorelan Veikot |
| P | 77 | Petri Partanen |  Vuorelan Veikot |
| H | 7 | Jimi Palanto |  Pahalampi |
| H | 8 | Markus Jokinen |  Koovee Rollers |
| H | 18 | Kari Lohtander |  Koovee Rollers |
| H | 26 | Janne Laakkonen |  Vuorelan Veikot |
| H | 27 | Marko Virtala |  Old School Hockey Club |
| H | 40 | Juho Joki-Erkkilä |  Koovee Rollers |
| H | 71 | Kristian Kuusela |  Koovee Rollers |
Joukkue > Muita pelaajia

Suluissa turnaus, johon pelaaja on viimeksi osallistunut.
Camilo Miettinen (MM 2014)
Ossi Pellinen (MM 2014)
Tomi Sallinen (MM 2014)
Kim Strömberg (MM 2014)
JC Latham

Tennessee Titansin uloin hyökkäyksen linjamies JC Latham Titansin tulokaspelaajien harjoitusleirillä toukokuussa 2024.
Jerome ”JC” Latham (s. 8. helmikuuta 2003) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on hyökkäyksen uloin linjamies. Latham edustaa NFL-joukkue Tennessee Titansia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Alabaman yliopiston joukkueessa. Titans varasi hänet ensimmäisellä kierroksella seitsemännellä varausvuorolla vuoden 2024 NFL:n varaustilaisuudessa. Toukokuussa 2024 Latham teki Titansin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 26,04 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Latham on pelannut 17 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on kolme rähmäyksen palautusta. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Yhdistetyn maailmancup 2024–2025

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Yhdistetyn maailmancup 2024–2025
| Laji | Miehet | Naiset |
Kokonaiscup: 
Maiden välinen cup: 
Best Jumper Trophy: 
Best Skier Trophy: 
Compact Trophy: 
Kilpailut
| Kilpailupaikat | 8 | 6 |
| Henkilökohtaiset kilpailut | 19 | 14 |
← 2023–2024 2025–2026 →
Yhdistetyn maailmancup 2024–2025 alkoi 29. marraskuuta 2024 Kuusamon Rukalla ja päättyy 22. maaliskuuta 2025 Lahdessa.
Kilpailukalenteri > Miehet

| Pvm | Paikkakunta | Matka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 29.11.2024 |  Ruka | HS142 / 7,5 km Individual Compact |  Jarl Magnus Riiber |  Vinzenz Geiger |  Julian Schmid |
| 30.11.2024 |  Ruka | HS142 / 10 km |  Johannes Rydzek |  Julian Schmid |  Vinzenz Geiger |
| 1.12.2024 |  Ruka | Yhteislähtö 10 km / HS142 |  Vinzenz Geiger |  Jarl Magnus Riiber |  Manuel Faißt |
| 7.12.2024 |  Lillehammer | HS98 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Julian Schmid |  Johannes Lamparter |
| 8.12.2024 |  Lillehammer | HS140 / 7,5 km Individual Compact |  Vinzenz Geiger |  Julian Schmid |  Jarl Magnus Riiber |
| 20.12.2024 |  Ramsau | Yhteislähtö 10 km / HS98 |  Jarl Magnus Riiber |  Jens Lurås Oftebro |  Kristjan Ilves |
| 21.12.2024 |  Ramsau | HS98 / 10 km |  Vinzenz Geiger |  Ilkka Herola |  Julian Schmid |
| 18.1.2025 |  Schonach | HS100 / 10 km |  Jens Lurås Oftebro |  Johannes Lamparter |  Ilkka Herola |
| 19.1.2025 |  Schonach | HS100 / 7,5 km Individual Compact |  Johannes Lamparter |  Jarl Magnus Riiber |  Vinzenz Geiger |

Nordic Combined Triple: 31. tammikuuta – 2. helmikuuta
| 31.1.2025 |  Seefeld | 10 km / HS109 Yhteislähtö |  Jarl Magnus Riiber |  Johannes Lamparter |  Jens Lurås Oftebro |
| 1.2.2025 |  Seefeld | HS109 / 7,5 km Individual Compact |  Jens Lurås Oftebro |  Jarl Magnus Riiber |  Vinzenz Geiger |
| 2.2.2025 |  Seefeld | HS109 / 12,5 km |  Vinzenz Geiger |  Jarl Magnus Riiber |  Jens Lurås Oftebro |
| 7.2.2025 |  Otepää | Yhteislähtö 10 km / HS97 |  Jarl Magnus Riiber |  Johannes Lamparter |  Vinzenz Geiger |
| 8.2.2025 |  Otepää | HS97 / 10 km |  |  |  |
| 9.2.2025 |  Otepää | HS97 / 7,5 km Individual Compact |  |  |  |
| 15.3.2025 |  Oslo | HS134 / 10 km |  |  |  |
| 16.3.2025 |  Oslo | HS134 / 7,5 km Individual Compact |  |  |  |
| 21.3.2025 |  Lahti | HS130 / 10 km |  |  |  |
| 22.3.2025 |  Lahti | HS130 / 10 km |  |  |  |
Etunimi

Etunimi erottaa ihmisyksilön muista yhteisön — erityisesti suvun tai perheen — jäsenistä, joilla on sama sukunimi. Joissain kulttuureissa on käytössä pelkästään etunimi (esimerkiksi Islanti) tai etunimeä käytetään julkisessakin viestinnässä, vaikka sukunimetkin ovat olemassa (esimerkiksi Thaimaa).lähde?
Etunimet ovat enimmäkseen jompaankumpaan sukupuoleen sidonnaisia. Yhdellä ihmisellä voi olla useampikin kuin yksi etunimi, mutta yleisessä käytössä puhuttelu- eli kutsumanimenä on tavallisesti vain yksi etunimistä, useimmiten ensimmäinen, ja muut nimet merkitään virallisiin asiakirjoihin, hakuteoksiin ja matrikkeleihin. Suomessa nykyisin lapselle on annettava 1–4 nimeä, mutta vuonna 2019 kumotun nimilain aikana enimmäismääränä oli kolme etunimeä; Suomessa on silti vielä elossa henkilöitä, joilla on tätä edeltäneen lainsäädännön peruina enemmän kuin kolme etunimeä, esimerkiksi Johan Edvin Birger Gustav Hägglund.lähde?
Jos kahdella ihmisellä on sama nimi, heidän sanotaan olevan keskenään kaimoja. Jos henkilöiden sekä etu- että sukunimet ovat samat, puhutaan täyskaimuudesta. Yleisnimillä vastaavaa ilmiötä kutsutaan homonymiaksi.lähde?
Etunimi Suomessa

Kristillisissä maissa monet tavalliset etunimet on saatu Raamatusta ja monet niistä ovat heprealaista alkuperää. Suomalaisen almanakan etunimistä noin 40 prosenttia on kirkollista alkuperää (2008). Länsimaissa käytetään myös antiikin kreikkalaisilta ja roomalaisilta saatuja etunimiä (esimerkiksi Markus ja Laura), joista monet ovat samalla pyhimysten nimiä. Yleisiä ovat myös germaaneilta (esimerkiksi Eero ja Emma) ja kelteiltä periytyvät nimet sekä nimet, jotka tarkoittavat jotain asiaa (kuten Satu tai Vuokko). Kansallisromantiikka on toisinaan nostanut esiin myös kansojen vanhoja omia nimiä. Suomessa tällainen nimilähde on ollut Kalevala. Osa suomalaisista muinaisnimistä onkin 1800- ja 1900-luvulla tullut uudestaan käyttöön.lähde?
Lapsi saa Suomessa nimen seuraavasti: Sairaala ilmoittaa tiedon elävänä syntyneestä lapsesta väestötietojärjestelmään. Jos lapsi syntyy jossakin muualla kuin sairaalassa, avustavan lääkärin, kätilön tai sairaanhoitajan on ilmoitettava syntymä. Muussa tapauksessa äidin tai lasta hoitavan henkilön on ilmoitettava syntymästä terveydenhuollon toimintayksikölle taikka terveydenhuollon ammattihenkilölle, joka ilmoittaa tiedon väestötietojärjestelmään. Syntymätodistusta ei Suomessa käytetä. Vanhemmat antavat lapselle yhdestä neljään  etunimeä ja ilmoittavat rekisteröintitiedot Digi- ja väestötietovirastolle taikka evankelis-luterilaisen tai ortodoksisen kirkon seurakuntaansa. Ahvenanmaan maakunnassa rekisteriviranomaisena toimii Ahvenanmaan valtionvirasto. Lapselle on annettava etunimi kolmen kuukauden kuluessa hänen syntymästään.
Suomessa kaikki yleisimmät etunimet on merkitty almanakkaan jonkin vuoden päivän kohdalle, jolloin on tämännimisten henkilöiden nimipäivä.lähde?