stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vanajavesi
Eläimistö > Kalasto

Ahven, ankerias, hauki, kuha, lahna ovat Vanajaveden tärkeimpiä saaliskaloja. Ankerias ei pääse nykyään vaeltamaan Vanajaveteen luontaisesti, joten kanta on istutusten varassa. Sulkava on Vanajavedellä erittäin runsas kalalaji. Suomen viimeiset monnit pyydystettiin 1800-luvun puolivälissä järven erääseen latvahaaraan kuuluvasta Kernaalanjärvestä.
Liikenne

Vanajavesi on Suomen vanhimpia ja suosituimpia järvimatkailureittejä. Höyrylaivaliikenteen aloittaminen järvellä liittyi elimellisesti Suomen ensimmäisen rautatien avaamiseen Helsingin ja Hämeenlinnan välille 1862, jolloin tuli ajankohtaiseksi järjestää myös ajanmukainen liityntäkuljetusmahdollisuus Hämeenlinnasta pohjoiseen. Ensimmäinen Vanajavedellä liikennöinyt konealus oli pieni potkurihöyrylaiva Ilmarinen, joka suoritti vaiheikkaan pioneerimatkansa Tampereelta Hämeenlinnaan heinäkuussa 1863.
Seuraavina vuosina Hämeenlinnan ja Tampereen välistä liikennettä hoitamaan rakennettiin kaksi siipirataslaivaa: Elias Lönnrot (1865) ja Wanaja (1866). Aluksi kuitenkin Vanajaveden ja Pyhäjärven välinen Kuokkalankoski Lempäälässä esti suoran liikenteen kaupunkien välillä, ja matkustajat sekä rahti jouduttiin siirtämään kannaksen yli toisella puolella odottavaan laivaan, kunnes Lempäälän kanavan valmistuminen 1874 mahdollisti laivojen läpikulun koko matkalla. Liikennemäärät kuitenkin putosivat jo pian merkittävästi Hämeenlinnan ja Tampereen välisen rautatien avauduttua liikenteelle 1876.
Nykyään Vanajaveden reitti on tunnettu erityisesti Suomen Hopealinjan ansiosta, joka on vuodesta 1948 lähtien liikennöinyt kesäisin Hämeenlinnan ja Tampereen välillä sekä myös Valkeakosken suunnalla. Etenkin ulkomaisten matkailijoiden suosiossa oleva Hopealinja on neljällä aluksellaan Vanajaveden suurin varustamo.
Vanajaveteen putosi 27. elokuuta 1947 Suomen ilmavoimien harjoitushävittäjä VL Pyry PY-2. Surmansa sai koko miehistö, ohjaajana toiminut upseerioppilas K. Nordman ja matkustajana ollut mekaanikko V. Puska. K. Nordman oli suorittanut Jaakkolan kartanon ohilennon, jonka jälkeen kone oli ajautunut syöksykierteeseen jyrkästä noususta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vanajavesi Wikimedia Commonsissa
Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2  ISSN 0781-4240  Teoksen verkkoversio (PDF) Viitattu 29.10.2022.
Tyrväntö-verkko: Vanajavesi
(35.2)
Vanajaveden kapeikon (oikealla alhaalla) varrella sijaitsevat muun muassa Hämeenlinnan kaupunki, Hämeen linna ja Hattulan Pyhän Ristin kirkko. (Venäläinen topografikatta vuodelta 1899)
Ilmakuva Valkeakoskelta, etualalla Vanajaveden Isovuolle.
Eutin

| Eutin |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Eutin
 Koordinaatit: 54°8′N, 10°37′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Ostholstein
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  41,4 km²
Korkeus:  33 m m
Väkiluku:  17 041
 – Väestötiheys:  414 as./km²
 
 www.eutin.de/  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eutin on kaupunki Saksan pohjoisimmassa osavaltiossa Schleswig-Holsteinissa. Se on Ostholsteinin piirikunnan pääkaupunki, ja sen pinta-ala on 41,4 neliökilometriä ja asukasluku 17 041 vuoden 2016 lopussa.
Eutin on kuuluisan 1700- ja 1800-luvulla eläneen saksalaisen säveltäjän sekä kapellimestarin Carl Maria von Weberin synnyinkaupunki. Hänen kunniakseen Eutinin linnan pihalle rakennettiin vuonna 1951 noin 2 000 hengen ulkoilmateatteri, jossa järjestetään loppukesäisin erilaisia esityksiä paikallisen juhlafestivaalin aikana.
Ystävyyskaupungit

Lawrence, Yhdysvallat
Nykøbing Falster, Tanska
Putbus, Saksa
Aiheesta muualla

Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
[https://www.eutiner-festspiele.de/de/ Eutinin juhlafestivaalien verkkosivusto (saksaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eutin Wikimedia Commonsissa
Frank K. Everest, Jr.

Frank K. Everest, Jr.
Frank Kendall Everest Jr., lempinimiltään Pete tai Speedy Pete ja Nopein mies elävänä (9. elokuuta 1920 Fairmont, Marionin piirikunta, Länsi-Virginia – 1. lokakuuta 2004) oli yhdysvaltalainen, Yhdysvaltain ilmavoimien sotilaslentäjä ja koelentäjä. Hänen sotilasarvonsa oli prikaatikenraali. Everest rikkoi kahdesti nopeuslennon maailmanennätyksen, minkä hän teki toiseksi X –sarjan koekoneella X-2, nopeudella 2.87 Machia eli 3 050 km/h. Sitä edeltäen, everstiluutnantti Kendall rikkoi YF-100 -koneellaan 29. lokakuuta 1953 entisen ennätyksen nopeudella 1215.392 km/h, joka oli vain 26 päivää aikaisemmin tehtynä, XF4D Skyray -konetyypin hallussa.
X-1 oli eräitä Century Series -hävittäjien ohella, Frank K. Everestin lentämistä konetyypeistä. Everest lensi myös X-1:lla 73 000 jalan korkeudessa eli 22 250 metrissä. Kone oli X-1A:n myöhempi versio. Niistä viimeinen oli X-1E. Ennen palvelukseen asettamistaan, oli YF-100 Super Sabre kärsinyt vaikeista vakausongelmista. Se johti niin sanotun Area Rulen kehittämiseen, mikä määritti korkeusvakaajien ja siipien välistä suhdetta. Konetyyppi asetettiin palvelukseen lokakuussa 1954. X-2 -koekoneen lennot ajoittuivat vuosille 1955 - 1956. Koneyksilöitä valmistettiin kaksi kappaletta, joista toinen tuhoutui kesken lennon. Sama tapahtui myöhemmin XB-70 Valkyrien kohdalla.
Frank K. Everest Junior osallistui Toiseen maailmansotaan sekä Vietnamin sotaan. Hänen palvelusvuotensa ajoittuivat vuosiin 1941 - 1973. Koelentäjän roolissa, Everest testasi varsin monia eri sotilastyyppejä: hävittäjistä pommikoneisiin B-57, koekone XB-52 ja B-52. Muita olivat X-3 Stiletto, X-4 Bantam, X-5 sekä XF-88 ja XF-92. Frank "Pete" Everest saavutti useita tunnustuspalkintoja, kuten Legion of Meritin (LOM), Purple Heartin ja Air Medalin.
Bell X-1B:lla, ser.no: 48-1385 lennettiin 24 lentoa vuosina 1954 – 1958.
Aiheesta muualla

https://www.historynet.com/aviation-history-interview-with-frank-k-pete-everest-who-flew-a-bell-x-2-to-record-speed-of-mach-3.htm
http://thetartanterror.blogspot.com/2005/12/bgen-frank-k-pete-everest-1920-2004.html
http://www.marionhistorical.org/pages/people.php
http://veterantributes.org/TributeDetail.php?recordID=184
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Japani  Tšekki 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  NARA  SNAC 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Frank Kendall Everest Jr.
Käännös suomeksi
1880

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Vuosi 1880 oli karkausvuosi, joka alkoi torstaista.
Tapahtumia

Messier 42 valokuvattiin ensimmäisenä syvän taivaan kohteena.
Ranskalainen lääkäri Charles Louis Alphonse Laveran keksi, että malarian aiheuttaja on alkueläin, ja havaitsi, että kiniini lievittää sen oireita.
Ensimmäistä sähköistä raitiovaunua kokeiltiin Pietarissa.
Sortavalan seminaari perustettiin.
Suomen ensimmäinen puuraaka-ainetta käyttänyt selluloosatehdas aloitti toimintansa Valkeakoskella.
2. helmikuuta – Ensimmäinen sähköllä toimiva katulamppu sytytettiin Wabashissa, Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa.
28. kesäkuuta – Ned Kelly, australialainen lainsuojaton, jäi kiinni Glenrowanissa Victoriassa
29. kesäkuuta – Tahiti liitettiin Ranskaan.
14. lokakuuta – Kölnin tuomiokirkko valmistui. Kirkkoa alettiin rakentaa vuonna 1248, rakennustyöt kestivät siis 632 vuotta.
9. marraskuuta – Maanjäristys Kroatian Zagrebissa. Järistys runteli kaupunkia tuhoten muun muassa Zagrebin katedraalin.
20. joulukuuta – Ensimmäinen buurisota syttyi, kun buurit tuhosivat Bronkhorstspruitin taistelussa brittien saattueen.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

10. tammikuuta – Manuel Azaña, espanjalainen poliitikko (k. 1940)
10. tammikuuta – Karl Adrien Wettach, "Grock", sveitsiläinen sirkusklovni ja kirjailija (k. 1959)
12. tammikuuta – Melchior Lengyel, unkarilainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja (k. 1974)
25. tammikuuta – Torsten Fogelqvist, ruotsalainen kirjailija ja toimittaja (k. 1941)
26. tammikuuta – Douglas MacArthur, yhdysvaltalainen kenraali (k. 1964)
3. helmikuuta – Lars Vegard, norjalainen fysiikan professori (k. 1963)
23. helmikuuta – Albert Niemann, saksalainen lastenlääkäri (k. 1921)
28. helmikuuta (?) – Maria Olivia da Silva, maailman vanhimmaksi väitetty nainen (k. 2010)
18. maaliskuuta – Walter Hohmann, saksalainen rakennusinsinööri ja satelliittien ratamekaniikan kehittäjä (k. 1945)
23. maaliskuuta – Heikki Ritavuori, suomalainen Edistyspuolueen poliitikko ja ministeri (k. 1922)
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

9. huhtikuuta – Maria Jotuni, suomalainen kirjailija (k. 1943)
10. toukokuuta – Juhani Leppälä, suomalainen poliitikko (k. 1976)
30. toukokuuta – Thure Hellström, suomalainen arkkitehti (k. 1946)
12. kesäkuuta – Joseph Stadler, yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja kolmiloikkaaja (k. 1950)
15. kesäkuuta – Einar Löfstedt, ruotsalainen filologi (k. 1955)
17. kesäkuuta – Carl Van Vechten, yhdysvaltalainen valokuvaaja, kirjailija, musiikki-, tanssi- ja kirjallisuusarvostelija (k. 1964)
22. kesäkuuta – Martin Lamm, ruotsalainen kirjallisuushistorioitsija (k. 1950)
22. kesäkuuta – Lilli Tulenheimo, suomalainen näyttelijä (k. 1958
27. kesäkuuta – Helen Keller, yhdysvaltalainen kuurosokea kirjailija (k. 1968)
28. kesäkuuta – Arne Rancken, suomalainen arkkitehti, historioitsija ja heraldikko (k. 1954)
30. kesäkuuta – Elisabeth Tamm, ruotsalainen poliitikko (k. 1958)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

10. heinäkuuta – Fredrik Ström, ruotsalainen vasemmistolainen poliitikko, toimittaja ja kirjailija (k. 1948)
8. elokuuta – Oskari Kuivalainen, "Veijon-Veikko", suomalainen näytelmäkirjailija (k. 1940)
12. elokuuta – Radclyffe Hall, englantilainen kirjailija (k. 1943)
17. elokuuta – Eetu Murros, suomalainen rakennusmestari (k. 1949)
30. elokuuta – Nikolai Astrup, norjalainen taidemaalari (k. 1928)
26. elokuuta – Guillaume Apollinaire, ranskalainen runoilija ja taidekriitikko (k. 1918)
31. elokuuta – Vilhelmiina, Alankomaiden kuningatar (k. 1962)
3. syyskuuta – George Bretz, kanadalainen haavipalloilija ja olympiavoittaja
14. syyskuuta – Archie Hahn, yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja (k. 1955)
18. syyskuuta – Walter Rydman, suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos (k. 1950)
20. syyskuuta – Ugo Cavallero, italialainen marsalkka (k. 1943)
23. syyskuuta – Johannes Haapasalo, suomalainen kuvanveistäjä (k. 1965)
23. syyskuuta – John Boyd Orr, vuoden 1949 Nobelin rauhanpalkinnon saanut skotlantilainen lääkäri, biologi ja poliitikko (k. 1971)
24. syyskuuta – Sarah Knauss, yhdysvaltalainen yksi maailman pitkäikäisimmistä henkilöistä (k. 1999)
27. syyskuuta – Håkon Five, norjalainen poliitikko (k. 1944)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

12. lokakuuta – Kullervo Manner, suomalainen toimittaja ja poliitikko, punaisen Suomen kansanvaltuuskunnan puheenjohtaja 1918 (k. 1939)
25. lokakuuta – Thomas Campbell Eyton, englantilainen luonnontieteilijä (s. 1809)
1. marraskuuta – Alfred Wegener, saksalainen meteorologi ja geofyysikko, mannerliikuntoteorian esittäjä (k. 1930)
2. marraskuuta – Nicken Rönngren, suomalainen teatterinjohtaja (k. 1956)
11. marraskuuta – Alma Ahlman, suomalainen laulaja ja näyttelijä (k. 1930)
11. marraskuuta – Alexander Behm, saksalainen fyysikko ja keksijä (k. 1952)
11. marraskuuta – Birger Homén, suomalainen jääkärieversti ja kunnallisneuvos (k. 1947)
11. marraskuuta – Xu Shuzheng, kiinalainen sotaherra (k. 1925)
20. marraskuuta – Jalmari Lahdensuo, suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja ja toimittaja (k. 1931)
12. joulukuuta – K. R. Brotherus, suomalainen valtio-opin professori ja Helsingin yliopiston rehtori (k. 1949)
18. joulukuuta – Aapo Harjula, suomalainen SDP:n kansanedustaja (k. 1961)
26. joulukuuta – Arvid Bjerke, ruotsalainen arkkitehti (k. 1952)
28. joulukuuta – Yrjö Ramstedt, suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja taidemaalari (k. 1931)
30. joulukuuta – Alfred Einstein, saksalainen musiikintutkija (k. 1952)
31. joulukuuta – George Marshall, vuoden 1953 Nobelin rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen sotamarsalkka, poliitikko ja ministeri, Marshall-suunnitelman kehittäjä (k. 1959)
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

3. tammikuuta – Johan Eberhard von Schantz, suomalaissyntyinen Venäjän laivaston amiraali (s. 1802)
4. tammikuuta – Anselm Feuerbach, saksalainen taidemaalari (s. 1829)
8. tammikuuta – Joshua A. Norton (”keisari Norton”), yhdysvaltalainen eksentrikko (s. 1818)
19. tammikuuta – Jules Favre, ranskalainen vatiomies (s. 1809)
24. tammikuuta – Thomas Mayo Brewer, yhdysvaltalainen luonnontieteilijä (s. 1814)
31. tammikuuta – Adolphe Granier de Cassagnac, ranskalainen poliitikko (s. 1806)
2. helmikuuta – Otto Reinhold Frenckell, suomalainen konsuli, päätoimittaja ja Valtiokonttorin ensimmäinen johtaja (s. 1823)
8. helmikuuta – George Sykes, yhdysvaltalainen kenraali (s. 1822)
10. helmikuuta – Gösta Philip Armfelt, suomalainen kirjailija (s. 1830)
23. helmikuuta – Fjodor Glinka, venäläinen runoilija (s. 1786)
29. helmikuuta – Petter Kumpulainen, suomalainen talonpoikaissäädyn valtiomies (s. 1817)
6. maaliskuuta – Wilhelm Forsman, suomalainen senaattori ja hovioikeudenasessori (s. 1816)
13. maaliskuuta – Thomas Bell, englantilainen eläintieteilijä, kirurgi ja kirjailija (s. 1792)
13. maaliskuuta – Robert Mellin, suomalainen pappi ja kirjallisuuden suomentaja (s. 1826)
22. maaliskuuta – C. Edv. Törmänen, suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjallisuuden suomentaja (s. 1855)
27. maaliskuuta – Frans Oskar Durchman, suomalainen pappi, myöhemmän herännäisyyden johtohenkilö (s. 1813)
29. maaliskuuta – Constantin Hansen, tanskalainen taidemaalari (s. 1804)
31. maaliskuuta – Henryk Wieniawski, puolalainen säveltäjä ja viulisti (s. 1835)
Kuolleita > Huhtikuu–kesäkuu

3. huhtikuuta – Carl Wilhelm Ahrenberg, suomalainen opettaja ja rehtori (s. 1807)
8. huhtikuuta – Oskar Reinhold Strömfors, suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1842)
30. huhtikuuta – Nikolai Putilov, venäläinen valtioneuvos ja teollisuusmies (s. 1820)
5. toukokuuta – Konstantin Fischer, Suomen kenraalinkuvernöörinkanslian päällikkö (s. 1805)
8. toukokuuta – Gustave Flaubert, ranskalainen kirjailija (s. 1821)
9. toukokuuta – Manuel Cerón, kolumbialainen katolinen piispa (s. 1825)
14. toukokuuta – Axel Ritz, suomalainen taidemaalari (s. 1849)
17. toukokuuta – Christen Fonnesbech, tanskalainen poliitikko, pääministeri 1874–1875 (s. 1817)
22. toukokuuta – Heinrich von Gagern, saksalainen paroni ja liberaalipoliitikko, Frankfurtin kansalliskokouksen puheenjohtaja 1848–1849 (s. 1799)
25. toukokuuta – Robert Fredrik von Kraemer, suomalaissyntyinen Ruotsin armeijan majuri ja Uppsalan läänin maaherra (s. 1791)
31. toukokuuta – Hippolyte Mège-Mouriès, ranskalainen kemisti (s. 1817)
3. kesäkuuta – Maria Aleksandrovna, Venäjän keisarinna, keisari Aleksanteri II:n ensimmäinen puoliso (s. 1824)
9. kesäkuuta – Johan Fredrik Galetski, ruotsalais-suomalainen näytelmäkirjailija (s. 1817)
Kuolleita > Heinäkuu–syyskuu

9. heinäkuuta – Paul Broca, ranskalainen lääkäri, kirurgi ja antropologi (s. 1824)
14. elokuuta – Taavi Hahl, suomalainen kirjailija (s. 1847)
17. elokuuta − Ole Bull, norjalainen viulisti ja säveltäjä (s. 1810)
24. elokuuta – Ouray, ute-intiaanien päällikkö (s. 1833)
29. elokuuta – Alfred Torbert, yhdysvaltalainen kenraali ja diplomaatti (s. 1833)
20. syyskuuta – August Wilhelm Stiernstedt, ruotsalainen numismaatikko ja valtionheraldikko (s. 1812)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

2. lokakuuta – Fredrik Nylander, suomalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja valtiopäivämies (s. 1820)
5. lokakuuta – William Lassell, brittiläinen tähtitieteilijä (s. 1799)
5. lokakuuta – Jacques Offenbach, ranskalainen säveltäjä (s. 1819)
11. lokakuuta – Lucretia Mott, yhdysvaltalainen kansalaisoikeustaistelija (s. 1793)
14. lokakuuta – Victorio, chiricahua-apassien johtaja (s. 1825)
17. lokakuuta – Carl Albert Gröneberg, suomalainen kielenkääntäjä, kirjastonhoitaja, arkkiveisujen tekijä ja toimittaja (s. 1845)
21. lokakuuta – Pekka Wäyrynen, suomalainen ylioppilas ja suomentaja (s. 1846)
23. lokakuuta – Bettino Ricasoli, italialainen paroni, poliitikko ja pääministeri (s. 1809)
25. lokakuuta – Thomas Campbell Eyton, englantilainen luonnontieteilijä (s. 1809)
4. marraskuuta – Étienne Mulsant, ranskalainen hyönteis- ja lintutieteilijä (s. 1797)
10. marraskuuta – Sabin Berthelot, ranskalainen luonnontieteilijä ja kansatieteilijä (s. 1794)
11. marraskuuta – Ned Kelly, australialainen lainsuojaton (s. 1855)
23. marraskuuta – Redmond Barry, irlantilais-australialainen tuomari (s. 1813)
25. marraskuuta – Casimir von Kothen, suomalainen vapaaherra, everstiluutnantti, senaattori ja maaherra (s. 1807)
1. joulukuuta – Daniel Bashiel Warner, Liberian presidentti 1864–1868 (s. 1815)
13. joulukuuta – Antti Nordlund, suomalainen kirkkomuusikko, lukkari ja koraalikirjan julkaisija (s. 1807)
18. joulukuuta – Michel Chasles, ranskalainen matemaatikko (s. 1793)
22. joulukuuta – George Eliot, englantilainen kirjailija (s. 1819)
25. joulukuuta – Wilhelm Mannhardt, saksalainen etnologi ja kirjastonhoitaja (s. 1831)
25. joulukuuta – Anette Reuterskiöld, suomalainen kirjailija ja seurapiirineiti (k. 1804)
26. joulukuuta – Jaakko Kuorikoski, suomalainen kirkonrakentaja (s. 1807)
27. joulukuuta – Alessandro Nini, italialainen säveltäjä (s. 1805)
Herbet Taylor Ussher, brittiläinen siirtomaahallinnon virkamies ja lintutieteilijä (s. 1830)
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1880
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Craig A. Evans

Craig A. Evans on Uuden testamentin eksegetiikan tutkija, joka toimii Uuden testamentin eksegetiikan professorina Acadia Divinity Collegessa Wolfvillessä, Kanadan Nova Scotiassa. Hän väitteli tohtoriksi Claremont Graduate Universityssä Etelä-Kaliforniassa. Evans tunnetaan evankeelisena eksegeettinä.
Evans on tutkinut ennen kaikkea Kuolleen meren kääröjä, historiallista Jeesusta ja Raamatun arkeologiaa.
Julkaisut

Evansin kirjoittamien ja toimittamien kirjojen yhteislukumäärä on yli 60, jonka lisäksi hän on kirjoittanut satoja artikkeleita.
Fabricating Jesus: How Modern Scholars Distort the Gospels. InterVarsity Press. 2006. pp. 290. ISBN 0830833188.
Christian Beginnings and the Dead Sea Scrolls. Baker Academic. 2006. pp. 144. ISBN 978-0801028373.
Ancient Texts For New Testament Studies: A Guide To The Background Literature. Hendrickson Publishers. 2005. pp. 539. ISBN 978-1565634091.
Jesus and the Ossuaries. Baylor University Press. 2003. pp. 168. ISBN 0918954886.
Who Was Jesus?: A Jewish-Christian Dialogue. Westminster John Knox. 2001. pp. 272. ISBN 0664224628.
The Interpretation of Scripture in Early Judaism. Continuum International. 2000. ISBN 1841270768.
Dictionary of New Testament Background. InterVarsity Press. 2000. pp. 1328. ISBN 978-0830817801.
The Function of Scripture in Early Jewish and Christian Tradition. Continuum International. 1998. pp. 504. ISBN 1850758301.
Eschatology, Messianism, and the Dead Sea. Eerdmans Books for Young. 1997. pp. 167. ISBN 0802842305.
Noncanonical Writings and New Testament Interpretation
Aiheesta muualla

Craig A. Evansin kotisivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Craig A. Evans
Käännös suomeksi
Sosialidemokraattiset Nuoret

| Sosialidemokraattiset Nuoret Ry |
| --- | --- |

Perustettu:  1959
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  1 266
Pääsihteeri:  Sara Salonen
Puheenjohtaja:  Emilia Kangaskolkka
Varapuheenjohtaja:  Anette Pottonen (1. vpj.) Mitro Kutvonen  (2. vpj.)
Jäsenlehti:  Lippu
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Demarinuoret, viralliselta nimeltään Sosialidemokraattiset Nuoret Ry, on vuonna 1959 perustettu Suomen sosialidemokraattisen puolueen valtakunnallinen nuorisojärjestö. Elokuusta 2023 liiton puheenjohtajana on toiminut liperiläinen Emilia Kangaskolkka .
Demarinuorten keskeisimmät periaatteet ovat vapaus, kestävä kehitys, demokratia, solidaarisuus, kansainvälisyys ja työ. Demarinuorten poliittisina tavoitteena edistää tasa-arvoa, vapautta sekä yhdenvertaisuutta ja rakentaa yhteiskuntaa, jossa kaikilla on oikeus koulutukseen, työhön ja onnelliseen elämään ilman, että ne tapahtuvat muiden ihmisten tai ympäristön kustannuksella. Demarinuoret ovat feministinen ja federalistinen nuorisojärjestö.
Demarinuoriin kuului 1 266 jäsentä vuonna 2024.
Historia

SDP:n ensimmäinen nuorisojärjestö Suomen sosialidemokraattinen nuorisoliitto perustettiin joulukuussa 1906 Tampereella. Liitto jäi vuonna 1921 kommunistien käsiin ja sen tilalle perustettiin sosialidemokraattiselle pohjalle uusi Sosialidemokraattinen Työläisnuorisoliitto, joka vaihtoi vuonna 1951 nimekseen Sosialidemokraattinen Nuorisoliitto (SSN).
Sosialidemokraattisessa puolueessa oli 1950-luvulla puoluehajaannus, jossa osapuolina olivat SDP:stä eronneet ja TPSL:n perustaneet skogilaiset sekä SDP:hen jääneet leskisläiset. Nuorisoliitto jäi hajaannuksessa TPSL:n kannattajien hallintaan ja muutti myöhemmin nimensä Suomen Sosialistiseksi Nuorisoliitoksi. Kesäkuussa 1959 Porissa perustettiin SDP:lle uusi nuorisojärjestö Sosialidemokraattisen Nuorison Keskusliitto (SNK). SNK:hon liittyi sittemmin enemmistö vanhan SSN:n järjestöistä ja jäsenistöstä.
Kansainvälisyys

Demarinuoret on Euroopan sosialististen nuorten (YES), Sosialististen nuorten kansainvälisen liiton (IUSY) ja Pohjoismaiden sosialidemokraattisten nuorten liiton (FNSU) jäsen. Euroopan Demarinuorten YES:n puheenjohtajana toimi vuosina 2011–2015 suomalainen Kaisa Penny. Vuosina 2017–2019 YES:n pääsihteerinä toimi suomalainen Tuulia Pitkänen.
Jäsenlehti

Järjestön äänenkannattajana toimii verkkojulkaisu Lippu-media (Arkistoitu – Internet Archive). Tätä ennen vuosina 1972–2018 ilmestyi Lippu-lehti (ISSN 0785-5850), jota edelsivät julkaisut nimeltä Kuriiri (1971) ja Nuorin Siivin (1958–1970).