stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Magnitogorsk
Historiaa

Magnitogorsk perustettiin paitsi taloudellisesta tarpeesta myös toimimaan propagandakaupunkina, jossa esitellään neuvostovallan saavutuksia. Alueen valtavat malmivarat mahdollistivat sen tehtaan kilpailun vastaavan kokoisten läntisten tehtaiden kanssa. Kaupunkia suunnittelemaan kutsuttiin saksalainen arkkitehti Ernst May (1886–1970).
Uuden kaupungin suunnittelun malliksi otettiin Pittsburghin terästeollisuuskaupunki Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Kaupunkiin kaavailtiin pitkiä rivejä asuinkortteleista, jotka olisi erotettu tehdasalueesta vihervyöhykkeellä.
Mayn saapuessa alueelle kaupungin rakentaminen oli jo aloitettu, ja suunnitelmaa piti muuttaa. Teollisuus tuli Uraljoen vasemmalle rannalle ja asutus oikealle. Tarkoituksena oli erottaa teollisuus ja asuminen toisistaan – kuitenkin niin, että työmatkat pysyisivät lyhyinä.
Uusi kaupunki oli ”sosialistinen” ja tarkoitettu ”sosialistiselle ihmiselle”. Kaupungin asukkaat asuisivat nykyaikaisissa asunnoissa ja tekisivät työtä uudenaikaisessa tuotantolaitoksessa, joka vastaisi myös työntekijöidensä lasten päivähoidosta. Vapaa-aikaa vietettäisiin joko kulttuurin tai urheilun parissa. Uuden kaupungin väestöksi siirrettiin syrjäkylien asukkaita, joilla ei ollut juurikaan kokemusta nykyaikaisista kaupungeista tai tehdastyöstä.
Koska Neuvostoliitosta ei vielä tuolloin löytynyt riittävästi asiantuntijoita hoitamaan näin valtavaa projektia, oli turvauduttava ulkomaalaisiin suunnittelijoihin. Vuonna 1937 kaikkien ulkomaalaisten käskettiin poistua, ja Magnitogorsk julistettiin suljetuksi kaupungiksi.
Toisen maailmansodan aikana Magnitogorskilla oli merkittävä osa Neuvostoliiton sotaponnistuksissa. Väitetään, että kaikki puna-armeijan panssarivaunuissa käytetty teräs olisi valmistettu nimenomaan Magnitogorskissa.kenen mukaan? Sodan jälkeen terästeollisuustyöläisiä kunnioitettiin kaupunkiin pystytetyllä valtavalla sosialistista realismia edustavalla monumentilla.
Stalinin valtakauden jälkeen kaupunki eli eräänlaista pysähtyneisyyden aikaa. On vaikeaa saada luotettavaa tietoa sen elämästä, sillä kaupunki oli suljettu kaikilta ulkomaalaisilta. Nikita Hruštšovin ja Leonid Brežnevin valtakausina 1950–1970-luvuilla kaupunkiin rakennettiin uusia neuvostotyylisiä lähiöitä. Asuntopulasta ei kuitenkaan päästy eroon, ja kulutustavaroista oli puutetta.
1980-luvun lopulla Mihail Gorbatšov aloitti perestroikaksi kutsutun Neuvostoliiton uudistamiseen tähdänneen ohjelman. Sen tuloksena Magnitogorskilta poistettiin suljetun kaupungin aseman vuonna 1989, ja kaupunki avattiin myös ulkomaalaisille vierailijoille. Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991 Magnitogorsk on kokenut muun Venäjän lailla monia yhteiskunnallisia muutoksia.
Ympäristöongelmat

Magnitogorskia vaivaavat erilaiset ympäristöongelmat. Blacksmith Instituten mukaan se kuuluu maailman 25 saastuneimman kaupungin joukkoon. Lyijy ja raskasmetallit ovat saastuttaneet ilmaa ja maaperää aina 1930-luvulta lähtien. Paikallisen sairaalan tietojen mukaan vain yksi prosentti kaupungin lapsista on terveitä. Sanomalehti Nezavisimaja gazeta on kirjoituksissaan vuonna 1992 väittänyt, että 72 prosenttia lapsista on sairaita ja äideistä terveitä on vain 27 prosenttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Magnitogorsk Wikimedia Commonsissa
Magnitogorsk (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tšeljabinskin alueen kaupungit
Magnitogorskin terästehdas vuoden 1930 tienoilla.
Kirkko Magnitogorskissa.
Magnitogorskin moskeija
Mady Christians

| Mady Christians |
| --- | --- |
 Christians vuonna 1929
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1900 Wien, Itävalta-Unkari
Kuollut: 28. lokakuuta 1951 (51 vuotta) Norwalk, Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Christians elokuvassa Minä syytän (1948)
Mady Christians (oik. Marguerita Maria Christians; 19. tammikuuta 1900 Wien, Itävalta-Unkari – 28. lokakuuta 1951 Norwalk, Yhdysvallat) oli itävaltalainen näyttelijä.
Elämä

Christiansin isä oli näyttelijä Rudolph Christians. Hänen äitinsä oli laulaja Bertha Christians. Christians muutti nuorena ensin Yhdysvaltoihin ja sitten Saksaan, jossa hän opiskeli näyttelemistä Max Reinhardtin oppilaana. Hän menestyi sekä teatteri- että elokuvanäyttelijänä. Vuonna 1933 Christians palasi Saksasta Yhdysvaltoihin, osin paetakseen natsihallintoa.
1950-luvun alussa Christians joutui Yhdysvaltain elokuva- ja televisiostudioiden mustalle listalle, koska häntä epäiltiin kommunistiksi. Hän kuoli pian sen jälkeen aivohalvaukseen.
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1921 | Turmiota tuottavat silmät | Der Schicksalstag | Felicitas |
| 1921 | Nimetön mies, 1–6 | Der Mann ohne Namen | Gert Nissen |
| 1922 | Nykyajan ihmiset | Kinder der Zeit | Eva |
| 1923 | Tuhkimo | Der verlorene Schuh | Violante |
| 1923 | Lasi vettä | Ein Glas Wasser | kuningatar Anna |
| 1923 | Suurherttuan raha-asiat | Die Finanzen des Grossherzogs | suuriruhtinatar Olga |
| 1924 | Mies miestä vastaan! | Mensch gegen Mensch |  |
| 1925 | Viides sääty | Die Verrufenen | Regine Lossen |
| 1925 | Valssiunelma | Ein Walzertraum | prinsessa Alix |
| 1925 | Runoa ja rakkautta Reinillä | Die vom Niederrhein | Bettina von Wittelsbach |
| 1925 | Farmari Texasista | Der Farmer aus Texas | Mabel Bratt |
| 1927 | Kaksipäisestä kotkasta punalippuun | Heimweh | ruhtinatar Lydia Trubezkoj |
| 1927 | Kaksintaistelu | Duel |  |
| 1927 | Anarkistietsintä Grand Hotellissa | Grand Hotel...! |  |
| 1928 | Rakkauden diplomatia | Eine Frau von Format | Dschilly Bey |
| 1929 | Laulava tyttö | Das brennende Herz | Dorothee Claudius |
| 1929 | Sinua olen rakastanut | Dich hab' ich geliebt | Inge Lund |
| 1930 | Rakastunut | Leutnant warst Du einst bei den Husaren | kuningatar Alexandra |
| 1932 | Musta husaari | Der schwarze Husar | Marie Luise |
| 1932 | Minä ja keisarinna | Ich und die Kaiserin | keisarinna |
| 1935 | Harha-askel | Escapade | Anita |
| 1948 | Minä syytän | All My Sons | Kate Keller |
| 1948 | Kirje tuntemattomalta naiselta | Letter from an Unknown Woman | rouva Berndle |
Luettelo NHL:ssä nollapelin pelanneista suomalaisista maalivahdeista

Luettelo NHL:ssä nollapelin pelanneista suomalaisista maalivahdeista sisältää kaikki suomalaiset maalivahdit, jotka ovat pelanneet NHL:ssä varsinaisella peliajalla nollapelin. Päivitetty kauden 2015–2016 jälkeen.
Pudotuspelit

| № | Päiväys | Nimi | Seura | T | VA | LT | H№ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 13. huhtikuuta 2004 | Kiprusoff, MiikkaMiikka Kiprusoff | Calgary Flames | 20 | Vancouver Canucks | 4–0 | 1. |
| 2. | 1. toukokuuta 2004 | Kiprusoff, MiikkaMiikka Kiprusoff | Calgary Flames | 31 | Detroit Red Wings | 0–1 | 2. |
| 3. | 3. toukokuuta 2004 | Kiprusoff, MiikkaMiikka Kiprusoff | Calgary Flames | 38 | Detroit Red Wings | 0–0 | 3. |
| 4. | 17. toukokuuta 2004 | Kiprusoff, MiikkaMiikka Kiprusoff | Calgary Flames | 19 | San Jose Sharks | 0–3 | 4. |
| 5. | 29. toukokuuta 2004 | Kiprusoff, MiikkaMiikka Kiprusoff | Calgary Flames | 21 | Tampa Bay Lightning | 3–0 | 5. |
| 6. | 23. huhtikuuta 2006 | Toskala, VesaVesa Toskala | San Jose Sharks | 25 | Nashville Predators | 0–3 | 1. |
| 7. | 17. kesäkuuta 2006 | Markkanen, JussiJussi Markkanen | Edmonton Oilers | 16 | Carolina Hurricanes | 4–0 | 1. |
| 8. | 20. huhtikuuta 2008 | Kiprusoff, MiikkaMiikka Kiprusoff | Calgary Flames | 21 | San Jose Sharks | 2–0 | 6. |
| 9. | 18. huhtikuuta 2010 | Niemi, AnttiAntti Niemi | Chicago Blackhawks | 23 | Nashville Predators | 2–0 | 1. |
| 10. | 22. huhtikuuta 2010 | Niemi, AnttiAntti Niemi | Chicago Blackhawks | 33 | Nashville Predators | 0–3 | 2. |
| 11. | 2. toukokuuta 2012 | Rinne, PekkaPekka Rinne | Nashville Predators | 32 | Phoenix Coyotes | 0–2 | 1. |
| 12. | 1. kesäkuuta 2013 | Rask, TuukkaTuukka Rask | Boston Bruins | 29 | Pittsburgh Penguins | 3–0 | 1. |
| 13. | 7. kesäkuuta 2013 | Rask, TuukkaTuukka Rask | Boston Bruins | 26 | Pittsburgh Penguins | 0–1 | 2. |
| 14. | 17. kesäkuuta 2013 | Rask, TuukkaTuukka Rask | Boston Bruins | 28 | Chicago Blackhawks | 0–2 | 3. |
| 15. | 21. huhtikuuta 2014 | Lehtonen, KariKari Lehtonen | Dallas Stars | 37 | Anaheim Ducks | 0–3 | 1. |
| 16. | 22. huhtikuuta 2014 | Rask, TuukkaTuukka Rask | Boston Bruins | 23 | Detroit Red Wings | 3–0 | 4. |
| 17. | 8. toukokuuta 2014 | Rask, TuukkaTuukka Rask | Boston Bruins | 33 | Montreal Canadiens | 1–0 | 5. |
| 18. | 14. huhtikuuta 2016 | Lehtonen, KariKari Lehtonen | Dallas Stars | 22 | Minnesota Wild | 0–4 | 2. |
Nollapelien määrä vuosittain

| ' | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1987 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Runkosarja | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 4 | 7 | 13 | 6 | 7 | 24 | 16 | 20 | 26 | 24 |  ? |  ? |  ? | - |
| Pudotuspelit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 1 | 3 | 14 |
Garnet Mimms

| Garnet Mimms> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. marraskuuta 1933 (ikä 90) Ashland, Länsi-Virginia, Yhdysvallat
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  soul, rhythm and blues
Yhtyeet:  The Norfolk Four, The Gainors, The Enchanters
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Garnet Mimms (s. Garrett Mimms, 16. marraskuuta 1933 Ashland, Länsi-Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen soulin ja rhythm and bluesin laulaja. Hän menestyi alun perin Garnet Mimms & The Enchantersin päälaulajana. Mimms tunnetaan ehkä parhaiten vuoden 1963 hittikappaleestaan ”Cry Baby”, jonka myös Janis Joplin levytti myöhemmin.
Goldaun vuorensortuma

Sortuma näkyy Rossbergin rinteessä edelleen.
Goldaun vuorensortuma (saks. Goldauer Bergstürz) oli 2. syyskuuta 1806 Arthissa Sveitsissä tapahtunut luonnonkatastrofi. Sortuma on Sveitsin lähihistorian pahin katastrofi. Siinä kuoli 457 ihmistä.
Rossbergvuoren rinteeltä valui noin 40 miljoonaa kuutiometriä kiviä ja murentunutta kalliota alas laaksoon. Sortuman leveys oli puolisen kilometriä, korkeus jopa 80 metriä ja pituus lähes kaksi kilometriä. Vyörymä peitti Goldaun ja Röthenin kylät sekä aiheutti tuhoja Buosingenissa ja Lauerzissa. Lauerzerseessä syntyi hyökyaalto ja järvi pieneni arviolta kuudenneksella. Sortuma-alue on edelleen hyvin erotettavissa vuorenrinteellä.
Sortuma oli seurausta kovan pintakerroksen alla olevan pehmeämmän kallioaineksen murenemisesta ja liikkumisesta muun muassa veden vaikutuksesta. Rossbergin rinteen sortumat jatkuvat: vuoden 2005 elokuun runsaiden sateiden jälkeen irtosi rinteestä arviolta 0,1 milj. m³ kiviainesta.
Goldaussa on sortumaa, sen syitä ja seurauksia esittelevä museo. Alueen halki kulkee luontopolku. Goldaun eläinpuisto (saks. Natur- und Tierpark Goldau) sijaitsee sortuma-alueella Arth-Goldaun rautatieaseman pohjoispuolella.
Aiheesta muualla

Harrastajasivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun Sanomien artikkeli
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Goldaun vuorensortuma Wikimedia Commonsissa
Mari Hatakka

Mari Hatakka (s. 6. lokakuuta 1968 Helsinki) on suomalainen kulttuuri- ja markkinointialoilla toiminut filosofian tohtori. Hän aloitti Tavastia-klubin toimitusjohtajana 1. tammikuuta 2024. Hatakka on ollut Espoon kaupungin kulttuuripalvelupäällikkö ja Lippupisteen myyntijohtaja. Hänellä on historia laulajana ja musiikkiliiketoiminnan monitoimihenkilönä.
Hatakka valmistui filosofian maisteriksi 1998 Helsingin yliopistosta pääaineenaan folkloristiikka ja sivuaineinaan naistutkimus ja uskontotiede. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2011.
Hatakka on esiintynyt tanssijana seuraavissa yhtyeissä: Markku Arokanto Show, Pluto & The Astronauts, Topi Sorsakoski & Agents ja Leningrad Cowboys. Hän on laulanut taustoja useissa eri yhteyksissä - Leningrad Cowboysien lisäksi muun muassa Laika & Cosmonautsien kanssa, Niko Ahvosen, Martti Servo ja Napanderin, Eternal Erection -yhtyeen ja viimeksi Marjo Leinosen Huff'n Puff orkesterin kanssa. Solistisia osuuksia Hatakka on laulanut The Fabulettes -yhtyeessä ja a cappella -duossa Spick&Span.
Myynnin ja markkinoinnin töitä Hatakka on tehnyt muun muassa Tiketin myyntijohtajana (2008–2012) ja Flow Festivalin markkinointipäällikkönä (2012–2013). Vuodesta 2014 hän on työskennellyt Lippupisteen johtotehtävissä.
Väitöskirja

Nainen, mies, rakkaus, seksi: Heterosuhteen kulku, kulttuurinen malli ja sitä selittävät diskurssit kahden omaelämäkerta-aineiston valossa  22.1.2011. Helsingin yliopisto.
MC (Stepan albumi)

| MC Stepa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007–2008 Studio Roti, Tampere
 Julkaistu: 27. helmikuuta 2008 28. toukokuuta 2008 (LP)
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Ilari Autio, Aksim, Joniveli, Open Sound Productions, Tiskijukkapekka, 10th Wonder, DJ Massimo, Stepa
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 54.29
 Levy-yhtiö: Joku Roti
Muut kannet
 Vinyyliversion kansi
MC on rap-artisti Stepan ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Joku Roti Recordsin kautta 27. helmikuuta 2008. Vinyyliversio albumista julkaistiin 28. toukokuuta 2008.
Taustaa

Albumi nousi ilmestymisviikollaan (10/2008) sijalle 40. Suomen virallisella albumilistalla. Viikko jäi albumin ainoaksi listalla. Levyn kansi on kunnianosoitus Stepaa inspiroineelle raplegenda Too Shortille. Albumin kansi onkin samankaltainen, kuin Too Shortin Born to Mack -albumin kansi. Kappaleesta "Vapaapäivä" on julkaistu musiikkivideo. Hip hop -sivusto Redrum-187 julkaisi kappaleen "Ongelmii" ilmaisladattavaksi sivustollaan helmikuussa 2008.
Suomalainen musiikkilehti Rumba (lehti) kutsui albumia suomiräpin uudeksi nollapisteeksi, antaen albumille arvosanaksi täydet viisi tähteä. Soundi arvosti levyn rehellistä sanankäyttöä ja tunnelmaa, kehuen Stepan hallitsevan taiteenlajinsa suvereenisti. Soundin mukaan Stepan debyyttialbumi on julkaisuvuotensa merkittävimpiä teoksia ja yksi eheimmistä suomalaisista hiphop-albumeista kautta aikojen.
Kappaleet

MC – 2.43
Lissää – 2.59
Naiset – 3.54
Kesäduuni räp (Loparit) – 4.14
Lapsuusvuosi boogie – 3.59
Tykopaatti: Mc tilanne skit I
Pakko tehä rahhaa – 4.09 (mukana Säkä)
Ongelmii – 5.01 (mukana Jodarok)
Välisoitto: Ympäri kaupunkii
Vapaapäivä – 3.29
Viimeiset dollarit – 4.05
Vinkunat kunnossa – 5.17 (mukana Hannibal & Soppa)
Tykopaatti: Mc tilanne skit II
Sun äitis – 3.22
Kysymyksiä – 4.17
Pikkukylä – 5.48 (mukana Säkä)
Biitit

Ilari Autio: 1, 6, 7, 13
Aksim: 2, 9
Joniveli: 3
Open Sound Productions: 4
Tiskijukkapekka: 5
10th Wonder: 8
DJ Massimo: 10
Stepa & Tiskijukkapekka: 11
Stepa & Ilari Autio: 12
Arvostelut

Redrum-187:
Rumba: positiivinen
Soundi:
Aiheesta muualla

"Vapaapäivä" -musiikkivideo YouTubessa
Kappale "Ongelmii" ladattavissa Redrum-187 -sivustolla
Glendale (Arizona)

| Glendale |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 33°32′19″N, 112°11′11″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Arizona
Piirikunta:  Maricopa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Elaine Scruggs
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  155,35 km²
Korkeus:  351 m
Väkiluku (2018):  250 702
 – Väestötiheys:  1 613,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-7
 
 www.glendaleaz.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Glendale on kaupunki Maricopan piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin pinta-ala on 155,35 neliökilometriä. Glendalen asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 250 702 ja asukastiheys 1 613,8 asukasta neliökilometriä kohden. Kaupungin asukasluku kasvoi 10,9 prosenttia vuosina 2010–2018.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin virallinen kotisivu (englanniksi)
Westgate City Center
Maren Lundby

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maren Lundby |  Maren Lundby |  Maren Lundby |  |
Maa:   Norja
Naisten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2021 | suurmäki |  |
|  Hopeaa | Falun 2015 | sekajoukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2021 | normaalimäki |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2021 | sekajoukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Planica 2023 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Seefeld 2019 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Seefeld 2019 | sekajoukkuemäki |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Planica 2023 | joukkuemäki |  |
Maren Olstad Lundby (s. 7. syyskuuta 1994) on norjalainen, uransa vuonna 2023 lopettanut mäkihyppääjä, joka edusti norjalaista Kolbukameratene-seuraa.
Arvokilpailut

Lundby osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin kuusi kertaa. Liberecissä 2009 hän oli normaalimäen 22:s, Oslossa 2011 normaalimäen 11:s ja Val di Fiemmessä 2013 normaalimäen 25:s sekä sekajoukkuemäen neljäs yhdessä Norjan joukkueen kanssa. Falunissa 2015 hän oli normaalimäessä viidestoista ja saavutti sekajoukkuemäessä hopeaa. Lahdessa 2017 hän oli normaalimäen neljäs johdettuaan kisaa ensimmäisen kierroksen jälkeen. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti normaalimäen maailmanmestaruuden ja oli mukana saavuttamassa pronssia ensimmäisessä naisten MM-joukkuemäessä sekä sekajoukkuemäessä. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti suurmäessä kultaa, normaalimäessä sekä sekajoukkuemäessä hopeaa ja joukkuemäessä pronssia. Planican MM-kilpailuissa 2023 Lundby saavutti suurmäessä hopeaa, joukkuemäessä pronssia ja sijoittui normaalimäessä seitsemänneksi. Lajin ensimmäisissä olympiakisoissa Sotšissa 2014 hän sijoittui normaalimäessä kahdeksanneksi. Pyeongchangissa 2018 hän voitti normaalimäessä olympiakultaa.
Maailmancup

Lundby osallistui ensimmäisen kerran Continental Cupiin 12. elokuuta 2007 Bischofsgrünissä, sijoittuen 56:nneksi. Hänen ensimmäinen maailmancup-kilpailunsa oli Lillehammerissa 3. joulukuuta 2011, jossa hän sijoittui 17:nneksi. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Lundby saavutti Nižni Tagilissa 10. joulukuuta 2016. Lisäksi hän on voittanut Sapporossa 15. tammikuuta 2017, Râșnovissa 28. tammikuuta 2017, Ljubnossa 11. helmikuuta 2017, Lillehammerissa 1. joulukuuta 2017, Hinterzartenissa 17. joulukuuta 2017, Sapporossa 13. ja 14. tammikuuta 2018, Zaōssa 19. ja 21. tammikuuta 2018, Ljubnossa 27. tammikuuta 2018, Râşnovissa 4. maaliskuuta 2018, Oslossa 11. maaliskuuta 2018, Sapporossa 13. tammikuuta 2019, Yamagatassa 20. tammikuuta 2019, Râșnovissa 26. ja 27. tammikuuta 2019, Hinzenbachissa 2. ja 3. helmikuuta 2019, Ljubnossa 8. helmikuuta 2019, Oberstdorfissa 16. ja 17. helmikuuta 2019, Lillehammerissa 12. maaliskuuta 2019, Trondheimissä 14. maaliskuuta 2019, Tšaikovskissa 24. maaliskuuta 2019, Lillehammerissa 7. ja 8. joulukuuta 2019, Râșnovissa 26. tammikuuta 2020, Ljubnossa 23. helmikuuta 2020 sekä Lillehammerissa 10. maaliskuuta 2020. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi kaksikymmentä ja kolmanneksi kolmetoista kertaa (tilanne kauden 2019–2020 jälkeen). Maailmancup-kauden 2013–2014 kokonaispisteissä hän oli seitsemäs, kaudella 2015–2016 kuudes ja kaudella 2016–2017 kolmas. Kaudella 2017–2018 Lundby voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Hän varmisti maailmancupin voiton jo ennen kolmea viimeistä osakilpailua. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun myös kausilla 2018–2019 ja 2019–2020, joilla voitti myös Raw Airin kokonaiskilpailun. Kaudella 2020–2021 hän oli maailmancupissa kahdeksas.
Lundby on myös hypännyt Midtstubakkenin ensimmäisen hypyn 6. syyskuuta 2010. Hän hyppäsi 87 metriä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maren Lundby ladiesskijumping.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mari Heikkilä

Mari Heikkilä (s. 1974) on suomalainen freelance-tiedetoimittaja. Hän on koulutukseltaan mikrobiologi ja työskennellyt ennen toimittajaksi siirtymistään tutkijana Helsingin yliopistossa. Hän on aiemmin työskennellyt Mediuutiset-lehdessä sekä Tekniikka & Talous -lehdessä. Vuodesta 2014 lähtien hän on työskennellyt yrittäjänä ja freelancerina.
Teokset

Alussa oli äitiyspakkaus, Narratiivi (2019). Omaelämäkerrallinen populaaritietokirja suomalaisista keksinnöistä äitiyspakkauksesta kalloimplantteihin, Linuxiin ja mobiilipeleihin.
Aiheesta muualla

Mari Heikkilän kotisivut
Yle Radio 1 9.8.2019. Suomalaisten keksintöjen vaikutus arkeen ja yhteiskuntaan. Kalle Haataisen ohjelma.
Mahamadou Issoufou

| Mahamadou Issoufou |
| --- | --- |
 Mahamadou Issoufou vuonna 2014.
Nigerin presidentti
 2011– 2021  
Edeltäjä:  Salou Djibo
Seuraaja:  Mohamed Bazoum
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1952 (ikä 72) Dandaji
Tiedot
Puolue:  Parti Nigerien pour la Democratie et le Socialisme-Tarayya
Mahamadou Issoufou (s. 1. tammikuuta 1952) on nigeriläinen poliitikko ja maan entinen presidentti. Issoufou valittiin presidentiksi maaliskuussa 2011 sen jälkeen, kun sotilasjuntta kaappasi helmikuussa 2010 vallan ja syrjäytti entisen presidentti  Tandja Mamadoun.
Presidenttinä

Pian presidentiksi tulon jälkeen vuonna 2011 paljastui Issoufouta kohtaan suunnattu salaliitto, jonka päämääränä oli presidentin murhaaminen ja syrjäyttäminen.
Issoufou asetti hallitukselleen kunnianhimoiset tavoitteet maan kehittämiseksi. Maahan on luotava kestävät demokraattiset instituutiot, Nigerin on oltava turvallinen maa sen kaikille asukkaille kaikilla alueilla, nuorille pitää saada työtä, puhtaan juomaveden saamista on parannettava, opetusta ja terveydenhuoltoa on parannettava, maan infrastruktuuria on parannettava: maanteitä on korjattava, on parannettava sähkönsaantia ja aloitettava rautatien rakentaminen, taloutta kehitettävä. Lisäksi käynnistettiin 3N ohjelma, joka koskee maataloutta: Nigeriläiset ruokkivat nigeriläiset (Les Nigériens Nourissent les Nigériens).
Nigerin talous on kasvanut Issoufoun kaudella. Vuonna 2011 talouskasvu oli 2,11% ja vuonna 2013 3,6%.
Vuoden 2015 lopussa Issoufoun puolue ilmoitti, että se asettaa hänet ehdokkaaksi tavoittelemaan jatkokautta presidenttinä.  Vaalit pidettiin helmikuussa 2016 ja Issoufou sai 48% äänistä. Perustuslain mukaan piti järjestää uusintakierros, mutta maan oppositio ilmoitti boikotoivansa sitä. Toisella kierroksella Issofou sai 92,57% annetuista äänistä.
Nigerin oppositio moitti Issoufouta tämän valtakauden  loppupuolella autoritäärisyydestä. Hän kannatuksensa mitattiin vuosien 2020–2021 vaihteessa pidetyissä vaaleissa.  Issofou hävisi vaalien toisen kierroksen Mohamed Bazoumille joka sai 55,75% annetuista äänistä.
Presidenttikausien jälkeen

Issoufoulle mynnettiin maaliskuussa vuonna 2021 Mo Ibrahim palkinto. Palkintoa perusteltiin hyvällä johtamisella, perustuslain määrämien virkakausirajoitusten kunnioittamisesta ja siitä, että Niger kehittyi hänen kaudellaan.
Nigerissä oli vallankaapaus heinäkuussa 2023. Juntta kaappasi vallan demokraattisesti vapailla vaaleilla valitulta Mohamed Bazoumilta. Issofou  vaati virka-asuntoonsa eristetyn Bazoumin välitöntä vapautusta ja palauttamista valtionpäämieheksi. Issoufoun poika, Mahamane Sani Mahamadou, joka palveli Bazoumin hallituksen öljyministerinä , joutui juntan pidättämäksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mahamadou Issoufou Wikimedia Commonsissa
Gloet (Brändö)

| Gloet |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Brändö
Koordinaatit:  60°18′23″N, 20°58′36″E
Järvinumero:  92.411.1.001
Mittaustietoja
Rantaviiva:  0,73 km 
Pinta-ala:  0,02 km² 
 fiGloet 
Gloet on entinen järvi Brändössä Ahvenanmaan itäisessä saaristossa. Järven pinta-ala on ollut 2,4 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 62 kilometriä itäkoilliseen ja Turusta 73 kilometriä länsilounaaseen.
Maantiede

Gloet on soistunut järvi. Altaan pituus lounaasta koilliseen on noin 300 metriä. Saaria ei ole. Gloet sijaitsee Lappon saaren lounaisosassa metsän ympäröimänä. Järven pohjoispuolella on viljelysmaata.
Gloet (92.411.1.001) kuuluu Kihdin saaristoalueeseen (92.411), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Eteläisen Saaristomeren päävesistössä (92). Kihdin saaristoalue sijaitsee Ahvenanmaan ja Varsinais-Suomen maakuntarajan molemmin puolin, siihen kuuluu Gloetin ohella Gropen, Träsket ja Kyrkörarna.