stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dominique Janssen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dominique Janssen Wikimedia Commonsissa
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Geurts |
2 Van Lunteren |
3 Van der Gragt |
4 Van den Berg |
5 Hogewoning |
6 Dekker |
7 Melis |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Bito |
13 Janssen |
14 Hoogendijk |
15 Van Dongen |
16 Van Veenendaal |
17 Middag |
18 Van Erp |
19 Van de Ven |
20 Roord |
21 Lewerissa |
22 Van de Sanden |
23 Christ |
Valmentaja Reijners
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Van Veenendaal |
2 Van Lunteren |
3 Van der Gragt |
4 Van den Berg |
5 Van Es |
6 Dekker |
7 Van de Sanden |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Roord |
13 Jansen |
14 Groenen |
15 Folkertsma |
16 Christ |
17 Zeeman |
18 Lewerissa |
19 Van den Bulk |
20 Janssen |
21 Beerensteyn |
22 Van der Most |
23 Geurts |
Valmentaja Wiegman
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Van Veenendaal |
2 Van Lunteren |
3 Van der Gragt |
4 Van Dongen |
5 Van Es |
6 Dekker |
7 Van de Sanden |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Pelova |
13 R. Jansen |
14 Groenen |
15 Kaagman |
16 Kop |
17 E. Jansen |
18 Kerkdijk |
19 Roord |
20 Bloodworth |
21 Beerensteyn |
22 Van der Most |
23 Geurts |
Valmentaja Wiegman
Alankomaiden joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Van Veenendaal |
2 Wilms |
3 Van der Gragt |
4 Nouwen |
5 Van Dongen |
6 Roord |
7 Van de Sanden |
8 Smits |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Folkertsma |
13 Pelova |
14 Groenen |
15 Van Es |
16 Kop |
17 Janssen |
18 Beerensteyn |
19 Jansen |
20 Kaagman |
21 Dekker |
22 Geurts |
Valmentaja Wiegman
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Van Veenendaal / Weimar |
2 Nouwen |
3 Van der Gragt |
4 Van Dongen |
5 Wilms |
6 Roord |
7 Beerensteyn |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Pelova |
13 Jansen |
14 Groenen |
15 Dijkstra |
16 Van Domselaar |
17 Leuchter |
18 Casparij |
19 Olislagers |
20 Janssen |
21 Egurrola |
22 Brugts |
23 Lorsheyd |
Valmentaja Parsons
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Van Domselaar |
2 Wilms |
3 Van der Gragt |
4 Nouwen |
5 Van Dongen |
6 Roord |
7 Beerensteyn |
8 Spitse |
9 Snoeijs |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Baijings |
13 Jansen |
14 Groenen |
15 Dijkstra |
16 Kop |
17 Pelova |
18 Casparij |
19 Kaptein |
20 Janssen |
21 Egurrola |
22 Brugts |
23 Weimar |
Valmentaja Jonker
Dougouténé I

| Dougouténé I |
| --- | --- |
 Dougouténé I
 Koordinaatit: 13°55′22″N, 3°13′15″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Koron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  513,18 km²
Väkiluku (2009):  21 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dougouténé I on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Toroli sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 25 kilometriä Korosta lounaaseen. Kunnassa on 21 800 asukasta (vuonna 2009).
Dougouténé I:n kunnan pinta-ala on 513,18 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koron piirin Pel Maoudén, idässä Koron, luoteessa Dougouténé II:n ja lounaassa Bankassin piirin Bayen kuntiin sekä etelässä Burkina Fasoon. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella on muutamia ajoittain kuivuvia järviä.
Kuntaan kuuluu 21 kylää ja kuusi pikkukylää. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja, moseja ja samoja. Uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami ja teehibiskus sekä eteläosassa durra, maissi ja riisi. Lisäksi kasvatetaan vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, kamelit ja hevoset.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu yhdeksän alakoulua, koraanikoulu, neljä koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), yläkoulu ja terveysasema.
Dougouténé II

| Dougouténé II |
| --- | --- |
 Dougouténé II
 Koordinaatit: 13°56′5″N, 3°22′13″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Koron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  20 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dougouténé II on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Andiagana sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 43 kilometriä Korosta lounaaseen. Kunnassa on 20 100 asukasta (vuonna 2009).
Dougouténé II:n kunta rajoittuu pohjoisessa Koron piirin Pel Maoudén ja idässä Dougouténé I:n, etelässä Bankassin piirin Bayen ja Koulongon Habé sekä lännessä Soubalan ja Bankassin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja ja moseja. Heistä 90 % on muslimeja ja loput kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapähkinä, maapapu, lehmänpapu, seesami ja fonio. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, koraanikoulu ja terveysasema.
Corey Locke

| Corey Locke |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1984 (ikä 40) Newmarket, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Yhdistynyt kuningaskunta
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  75 kg
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2019
Seurat:  Hamilton Bulldogs (AHL) Montréal Canadiens (NHL) Houston Aeros (AHL) Hartford Wolf Pack (AHL) New York Rangers (NHL) Binghamton Senators (AHL) Ottawa Senators (NHL)   TPS (SM-liiga) Eisbären Berlin (DEL) Chicago Wolves (AHL) Abbotsford Heat (AHL) Nürnberg Ice Tigers (DEL) EHC Visp (NLB) Villacher SV (EBEL) EHC Linz (EBEL)
NHL-varaus:  113. varaus, 2003 Montréal Canadiens
Corey Locke (s. 8. toukokuuta 1984 Newmarket, Ontario, Kanada) on kanadalais-brittiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa. Locke pelasi NHL:ssä yhteensä yhdeksän ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hänen vahvuuksiinsa kuuluivat pelintekeminen, pelisilmä, kädet ja kiekonhallinta. Locken heikkouksiin kuuluivat pieni koko, voiman puute, puolustuspelaaminen ja luistelu. Hän johtaa AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin kaikkien aikojen runkosarjan piste-, maali- ja syöttöpörssiä tehtyään yhteensä 313 ottelussa tehot 85+144=229.
Ura > Junioriura

OHL-joukkue Ottawa 67's varasi Locken 80. pelaajana vuonna 2000. Hän pelasi kauden 2000–2001 kuitenkin vielä kotikaupungissaan Newmarket Hurricanesin joukkueessa, OPJHL:ssä. Vuonna 2001 USHL-joukkue Green Bay Gamblers varasi Locken 23. pelaajana, mutta hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2001–2002 Ottawa 67'siin, jossa tulokaskausi toi Lockelle 55 runkosarjaottelussa tehot 18+25=43. Kaudella 2002–2003 hän muodosti 67'sissä Matt Foyn kanssa tehokkaan tutkaparin. Locke voitti tehoilla 63+88=151 koko OHL:n piste-, maali- ja syöttöpörssin. Hänet palkittiin pistepörssin voiton myötä Eddie Powers Trophylla ja läpimurtonsa myötä Red Tilson Trophylla. Locke teki myös eniten pisteitä koko CHL:ssä. Locke voitti myös OHL:n pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 19+19=38. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös sekä OHL:n että CHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja CHL:n vuoden pelaajaksi.
Montréal Canadiens varasi Locken neljännellä kierroksella 113. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Hän kuitenkin jatkoi vielä Ottawa 67'sissä kaudella 2003–2004, jolloin Locke voitti jälleen koko OHL:n piste- ja maalipörssin tehoilla 51+67=108, palkittiin Eddie Powers Trophylla ja Red Tilson Trophylla sekä valittiin OHL:n ja CHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hänestä tuli kaikkien aikojen neljäs kaksi kertaa Red Tilson Trophyn voittanut pelaaja. OHL:n syöttöpörssissä Locke sijoittui kolmanneksi. Hän oli 67'sin paras pistemies ja maalintekijä myös kevään 2004 pudotuspeleissä tehoilla 7+3=10.
Ura > Palkinnot ja saavutukset > CHL

ensimmäisessä All Stars -joukkueessa 2003 ja 2004
vuoden pelaaja 2003
paras maalintekijä 2003
Ura > Palkinnot ja saavutukset > OHL

Red Tilson Trophy 2003 ja 2004
Eddie Powers Memorial Trophy 2003 ja 2004
ensimmäisessä All Stars -joukkueessa 2003 ja 2004
Ura > Palkinnot ja saavutukset > AHL

Galder Cup 2007 ja 2011
toisessa All Stars -joukkueessa 2010
ensimmäisessä All Stars -joukkueessa 2011
Les Cunningham -palkinto 2011
Ura > Siirrot

11. heinäkuuta 2008 Montreal Canadiens vaihtoi Locken Minnesota Wildille ja sai vaihdossa Shawn Bellen.
3. heinäkuuta 2009 Allekirjoitti sopimuksen New York Rangersin kanssa.
7. heinäkuuta 2010 Allekirjoitti sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa.
Muuta

Locken pikkuveli Kyle siirtyi kaudeksi 2012–2013 OHL-joukkue Guelph Stormiin. Corey Lockella on vaimo Chantal ja tytär Kendersyn (s. 2012).
Doris Müller

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Müller vuonna 1957. |  Müller vuonna 1957. |  Müller vuonna 1957. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1962 | kiekonheitto |  |
Doris Lorenz-Müller (25. helmikuuta 1935 Massanei – 25. helmikuuta 2013 Leipzig) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kiekonheitossa. Hän edusti aktiiviurallaan maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigia. Müller voitti hopeaa Belgradin EM-kisoissa 1962 tuloksella 53,60 metriä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Müller ei läpäissyt karsintaa Rooman kisoissa 1960, mutta oli neljästoista Tokiossa 1964.
Müller voitti maansa mestaruuskilpailuissa yhteensä kuusi mitalia vuosina 1957–1962. Mitaleista viisi oli kultaisia ja yksi hopeinen.
Müller kuoli Leipzigissa 25. helmikuuta 2013, 78-vuotissyntymäpäivänään.
Ennätykset

Kiekonheitto: 56,39 m (1962)
Ebba Brahe

Ebba Brahe
Ebba Magnusdotter Brahe (16. maaliskuuta 1596, Lerjeholm – 5. tammikuuta 1674, Tukholma) oli ruotsalainen hovineiti. Hän oli kuningas Kustaa II Aadolfin rakastettu tämän ollessa prinssi, mutta hänet kuitenkin naitettiin sotamarsalkka Jakob De la Gardielle, sillä kuningatar Kristiina ei pitänyt häntä tarpeeksi hienona puolisona prinssille.
Jakob De la Gardie ja Ebba saivat 14 lasta, joista 7 kuoli varhain. Kuuluisin lapsista oli Magnus Gabriel De la Gardie. Miehensä kuoleman jälkeen Ebba Brahe jatkoi tämän keskeneräisiä töitä ja muun muassa perusti Pietarsaaren, jolle antoi nimen (Jakobstad) miehensä mukaan.
Ebba-Stina Schalin-Hult

| Ebba-Stina Schalin-Hult |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1913 Tšernivtsi, Bukovina, Itävalta-Unkari
Kuollut: 3. lokakuuta 1999 (85 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  arkkitehti
Vanhemmat:  Arnold Schalin ja Verna Andersin
Ebba-Stina Arnoldsdotter Schalin-Hult (22. joulukuuta 1913 Tšernivtsi, Bukovina, Itävalta-Unkari – 3. lokakuuta 1999 Tukholma, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen arkkitehti. Hän oli vuodesta 1942 naimisissa armédirektör Björn Hultin kanssa.
Schalin-Hultin vanhemmat olivat rovasti Arnold Schalin ja Verna Andersin. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Suomessa 1931, valmistui 1940 arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta ja opiskeli Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassa 1943–1944. Hän työskenteli Helsingissä Rakennushallituksessa vuodesta 1938, Tampereen kaupungin kaupunginsuunnitteluvirastossa vuodesta 1940, Tukholmassa lääninarkkitehtivirastossa vuodesta 1943, intendenttinä Ruotsin rakennushallituksessa Tukholmassa vuodesta 1949, ja vuodesta 1952 hän oli arkkitehti Tukholman aluesuunnitteluvirastossa.
Käännös suomeksi
David Uuranen

David Uuranen (10. joulukuuta 1882 Uurainen – 1953) oli suomalainen taidevalaja. Hän valoi muun muassa Ville Vallgrenin ja Väinö Aaltosen pronssiveistoksia.
Talollisen poikana syntynyt David Uuranen oli työssä John Stenbergin konepajassa ja sen valimossa ja toimi sitten vuonna 1912 perustetun G. W. Sohlbergin taidevalimon johtajana. Käytyään apurahan turvin opiskelemassa Pariisin taidevalimoissa hän valoi Suomeen palattuaan J. V. Snellmanin kuvan ja parihevosia esittäneen patsaan Poriin. Uuranen kävi sittemmin vielä omalla kustannuksellaan opintomatkalla useissa ulkomaisissa valimoissa muun muassa Ranskassa.
Uuranen valoi lähes kaikki Ville Vallgrenin veistokset, Väinö Aaltosen Tampereen Hämeensillalle tekemistä Pirkkalaisveistoksista kaksi, Koulutorilla sijaitsevan Topeliuksen patsaan, Edelfeltin patsaan Ateneumin luona ja Helsingin kaupungin tilaaman Kullervon patsaan. Hän valoi lisäksi koristeita useisiin rakennuksiin muun muassa Henkivakuutusyhtiö Kalevan taloon ja Liittopankin taloon.
David Uuranen asui Lauttasaaressa, jossa hänellä oli myös oma valimo.
Aiheesta muualla

David Uurasen vuonna 1938 valama Kalevala-aiheinen pronssireliefi,  Suomen kansallismuseo, Numismaattiset kokoelmat (Finna)
David Vincent

| David Vincent |
| --- | --- |
 David Vincent Morbid Angelin riveissä vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1965 (ikä 59)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Evil D
Aktiivisena:  1986–
Tyylilajit:  death metal, industrial metal, thrash metal, grindcore, deathgrind, groove metal
Soittimet:  laulu, bassokitara, kosketinsoitin
Yhtyeet:  Morbid Angel (1986-1996, 2004-) Genitorturers, Terrorizer, Soulfly
Aiheesta muualla
www.officialdavidvincent.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
David Justin Vincent (s. 22. huhtikuuta 1965) on yhdysvaltalainen laulaja ja basisti. Hän on death metal -yhtye Morbid Angelin laulaja-basisti sekä Genitorturersin basisti.
Vincent jätti Morbid Angelin vuonna 1995 julkaistun Domination-albumin jälkeen, koska hän liittyi vaimonsa industrial metal -yhtye Genitorturersiin. Vincent liittyi Morbid Angeliin uudestaan vuonna 2004.
Vincent oli myös basistina ja taustalaulajana grindcore-yhtyeessä Terrorizer. Samassa yhtyeessä soitti myös Morbid Angelin jäsen Pete Sandoval ja Napalm Deathin Jesse Pintado. David Vincent luokitellaan usein yhdeksi death metallin kummisedistä ja suurimmista vaikuttajista. Hänen lyriikkansa käsittelevät usein sumerilaisten muinaisia jumalia ja Saatanaa.
Vincent on Saatanan kirkon jäsen.
Diskografia

Morbid Angel
Altars of Madness (1989,  Earache Records)
Blessed Are the Sick (1991,  Earache Records)
Covenant (1993,  Earache Records)
Domination (1995,  Earache Records)
Entangled in Chaos (1996,  Earache Records)
Illud Divinum Insanus (2011,  Season of Mist)
Genitorturers
120 Days of Genitorture (1993,  Capitol Records)
Sin City (1998,  Cleopatra Records)
Flesh is the Law (2002,  Cleopatra Records)
Blackheart Revolution (2009,  Retribution Music)
Terrorizer
World Downfall (1989,  Earache Records, Relativity Records)
Soulfly
Conquer (2008,  Roadrunner Records)
Elektroninen häirintä

Elektroninen häirintä on osa elektronista vaikuttamista ja siis osa elektronista sodankäyntiä. Elektronisella häirinnällä estetään tai vaikeutetaan vastustajan sähkömagneettisen spektrin käyttöä omalla elektronisella lähetyksellä, häirintälähettimellä. Kun häirintä päättyy, kohdelaitteen toiminta palautuu normaaliksi, toisin kuin elektronisessa tuhoamisessa.
Elektroninen häirintä kohdistuu vastaanottimeen. Tästä syystä tutkien ja radioiden häirinnässä on merkittävä ero: tutkassa vastaanotin on (useimmiten) lähettimen yhteydessä. Radion lähettäessä ei aina varmasti tiedetä, missä häirittävä lähetin oikeasti on.
Elektronisen häirinnän lajeja ovat:
taustahäirintä: suuritehoinen häirintä korkealta ja kaukaa, 100 - 400 km
saattohäirintä: osaston mukana kulkeva (lentävä) erityinen häirintäkone
omasuojahäirintä: lavetin (laiva, lentokone, helikopteri, ajoneuvo, lennokki) suojaksi siihen integroitu häirintälaite
lähihäirintä: häirintä, joka tapahtuu selvästi hyöty-yhteyttä lähempää, jolloin häirintää riittää hyvinkin pieni teho esimerkiksi lennokista.
Demi Vance

Demi Vance (s. 2. toukokuuta 1991) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Pohjois-Irlannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 75 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2008.
Vance on vuodesta 2020 alkaen edustanut skotlantilaisseura Rangersia.
Elektroninen harhautus

Elektroninen harhautus on elektronisen sodankäynnin osa-alueen, elektronisen suojautumisen osa-alue.
Elektronisella harhauttamisella pyritään antamaan väärä kuva omasta toiminnasta. Keinoja ovat harhauttava viestintä, muu harhauttava elektroninen toiminta, harhauttava valelaite tai harhauttava signaali. Esimerkki elektronisesta harhautuksesta on oman viestinnän kätkeminen voimakkaiden yleisradioasemien taajuuksiin, jotka toimivat harhauttavana signaalina.
Tutkia voidaan harhauttaa esimerkiksi havaitsemaan enemmän maaleja kuin niitä todellisuudessa on. Alukset ja lentokoneet voivat harhauttaa tutkaohjattua ohjusta perässä vedettävällä aktiivisella valelaitteella, johon ohjuksen on tarkoitus hakeutua. Myös tutka voi harhauttaa vastatoimia siihen suunnitelluilla elektronisen sodankäynnin ominaisuuksilla. Tutkaan hakeutuva ohjus voidaan pyrkiä harhauttamaan tutkan läheisyyteen sijoitetulla laitteella, joka toistaa tutkan lähettämää signaalia. Tällöin tutkan todellinen sijainti muuttuu moniselitteiseksi ja ohjuksen osumatodennäköisyys pienenee.
Demi-Leigh Nel-Peters

Demi-Leigh Nel-Peters vuonna 2018
Demi-Leigh Nel-Peters (s. 28. kesäkuuta 1995 Sedgefield, Länsi-Kap, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen malli. Hänet kruunattiin vuonna 2017 Miss Universumiksi sekä Miss Etelä-Afrikaksi.
Hänen vanhempansa ovat isä Bennie Peters sekä äiti Anne-Marie Steenkamp. Nel-Peters on seurustellut Tim Tebowin kanssa vuodesta 2018 lähtien.
Hän on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 52 kilogrammaa.
Dayana Mendoza

Dayana Mendoza
Dayana Sabrina Mendoza Moncada (s. 1. kesäkuuta 1986 Caracas, Venezuela) on vuoden 2008 Miss Universum. Miss Venezuelaksi 2007 valittu Dayana Mendoza on työskennellyt mallina.
Mendoza toimi vuonna 2001 Versacen, Roberto Cavallin ja muiden muotisuunnittelijoiden mallina Italiassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Englannissa, Kreikassa, Espanjassa, Saksassa, Meksikossa ja Perussa. Hän puhuu espanjaa, englantia ja italiaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dayana Mendoza Wikimedia Commonsissa
Daybreakers

| Daybreakers |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Michael Spierig  Peter Spierig 
Käsikirjoittaja:   Michael Spierig  Peter Spierig 
Tuottaja:   Chris Brown  Sean Furst  Bryan Furst 
Säveltäjä:  Christopher Gordon
Kuvaaja:  Ben Nott
Leikkaaja:  Matt Villa
Lavastaja:   Klaus Kastberg  Jacinta Leong  Paula Whiteway 
Pääosat:   Ethan Hawke  Willem Dafoe  Sam Neill 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Australia  Uusi-Seelanti 
Tuotantoyhtiö:   Furst Films  Lionsgate 
Levittäjä:  Lionsgate Budapest Film Netflix
Ensi-ilta:   TIFF 11. syyskuuta 2009  Yhdysvallat 8. tammikuuta 2010  Australia 4. helmikuuta 2010 
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 000 dollaria
Tuotto:  51 416 464 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Daybreakers on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut vampyyritrilleri, jonka ovat käsikirjoittaneet ja ohjanneet Michael ja Peter Spierig. Elokuvan keskeisissä rooleissa nähdään Ethan Hawke, Willem Dafoe ja Sam Neill.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ethan Hawke  | … |  Edward Dalton   |
|  Willem Dafoe  | … |  Lionel ”Elvis” Cormac   |
|  Sam Neill  | … |  Charles Bromley   |
|  Claudia Karvan  | … |  Audrey Bennett   |
|  Michael Dorman  | … |  Frankie Dalton   |
|  Isabel Lucas  | … |  Alison Bromley   |
|  Vince Colosimo  | … |  Christopher Caruso   |
|  Robyn Moore  | … |  Simms   |
Combat Mission: Beyond Overlord

| Combat Mission: Beyond Overlord |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Battlefront
Julkaisija:  CDV
Jakelija:  GOG.com
Pelisarja:  Combat Mission
Pelimoottori:  Havok
Julkaistu:  NA 1. kesäkuuta 2000
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategia strategia
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 11+
Alusta:  Microsoft Windows, Mac OS
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Combat Mission: Beyond Overlord on Battlefrontin kehittämä ja CDV:n julkaisema vuoropohjainen strategiapeli, joka on ensimmäinen osa Combat Mission -pelisarjaa. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille ja Mac OS:lle vuonna 2000.
Yksikkötyypit

Jalkaväki
Sotilasyksikön (joukkue, komppania, pataljoona) johtajat, upseereita jotka antavat lähellään oleville yksiköille bonuksia
Tavallinen jalkaväki, pelin perusyksikköjä, pystyvät liikkumaan melkein kaikessa maastossa
Tukijoukot, Support, konekiväärejä, liekinheittimiä, sinkoja, tarkka-ampujia ja muita erikoissotilaita
Tykistö
Kentällä olevat tykit (on map -artillery), pst- ja it-tykkejä, jalkaväkitykkejä, raketinheittimiä jne.
Tulenjohtajat, artillery spotter, komentavat raskasta, kentän ulkopuolista tykistöä (off map -artillery)
Lentokoneet, eivät ole pelaajan komennettavissa vaan tekevät maataisteluhyökkäyksiä itsenäisesti
Moottoroidut joukot
Kevyitä panssariautoja, puolitelavaunuja
Kuljetusautoja, jeeppejä, maihinnousuveneitä
Panssarijoukot
Panssarivaunuja, rynnäkkötykkejä, raskaita panssariautoja jne.
Linnoitteet
Bunkkereita, joko konekivääreillä tai pst-tykeillä aseistettuja
Miinoja, tiesulkuja, juoksuhautoja, piikkilankaa
Maat > Yhdysvallat (liittoutuneet)

Tavallinen jalkaväki
Laskuvarjojoukot (82. ja 101. maahanlaskudivisioona)
Maat > Iso-Britannia (liittoutuneet)

Tavallinen jalkaväki
Laskuvarjojoukot (”Punaiset pirut”)
Maat > Kanada (liittoutuneet)

Vain tavallinen jalkaväki
Brittien kalusto
Maat > Puola (liittoutuneet)

Tavallinen jalkaväki
Laskuvarjojoukot
Brittien kalusto
Maat > Ranska (liittoutuneet)

Vain tavallinen jalkaväki
Yhdysvaltain kalusto
Maat > Saksa (akselivallat)

Tavallinen jalkaväki
Laskuvarjojoukot (Fallschirmjäger)
Vuoristojoukot (Gebirgsjäger)
Waffen-SS
Volkssturm
Aiheesta muualla

Pelin kotisivu
Demi Stokes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Demi Stokes |  Demi Stokes |  Demi Stokes |  |
Maa:   Englanti
Naisten jalkapallo
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Englanti 2022 | Jalkapallo |  |
Demi Stokes (s. 12. joulukuuta 1991 Birmingham) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 67 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Stokes esiintyi ensimmäisen kerran Englannin naisten maajoukkueessa tammikuussa 2014 ottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi vuoden 2017 EM-kilpailuissa, joissa Englanti selviytyi välieriin, jokaisessa Englannin viidestä ottelusta ja oli avauskokoonpanossa kaikissa muissa paitsi merkityksettömässä alkulohkon viimeisessä ottelussa. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi yhden alkulohko-ottelun, puolivälieräottelun ja välieräottelun alusta loppuun. EM-kilpailuissa 2022 hän kuului kultaa voittaneeseen Englannin joukkueeseen mutta ei päässyt lopputurnauksessa kentälle. Vuonna 2010 Stokes kuului Englannin joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Seuratasolla Stokes on edustanut Sunderlandia vuoteen 2011, Pohjois-Amerikassa Etelä-Floridan yliopistoa ja kanadalaista Vancouver Whitecapsia sekä vuodesta 2015 kotimaassaan Manchester Cityä.
Doverin satama

Doverin satama
Doverin satama (LOCODE:GB DVR) on pääasiassa henkilöliikenteeseen keskittyvä satama Englannin kanaalin rannalla Kentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Doverin satamasta on lauttayhteyksiä mm. Calais'n kaupunkiin Ranskaan. Satamaan pääsee autolla Canterburyn ja Folkestonen suunnista. Lisäksi Dover Prioryn rautatieasemalta on satamaan bussiyhteys.
Vuonna 2017 Doverin satama oli maailman toiseksi vilkkain matkustajasatama.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Doverin sataman verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)