stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tony Hawk’s Pro Skater 3
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi täydet 10/10 pistettä.
Palkinnot

Peli sai vuoden 2001 E3-messujen Game Critics Awards -palkinnon parhaana urheilupelinä.
Myynti

Peliä myytiin 3,95 miljoonaa kappaletta, joista 1,51 miljoonaa Euroopassa.
Aiheesta muualla

Tony Hawk's Pro Skater 3 MobyGamesissa (englanniksi)
Tony Hawk’s Pro Skater 3 MobyGamesissa (englanniksi)
Tony Hawk’s Pro Skater 3 MobyGamesissa (englanniksi)
Tony Hawk’s Pro Skater 3 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Japanin Media Arts -tietokannassa (japaniksi)
Pelin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Pro Skater 1  2  3  4  5  Underground 1  Underground 2  American Wasteland  Project 8  Proving Ground 
Sisarsarjat:   Downhill Jam  Motion  Ride  Shred 
Uudelleenjulkaisut:   Pro Skater 2x  Underground 2: Remix  American Sk8land  Pro Skater HD
Tulikärpästen hauta

| Tulikärpästen hauta> 火垂るの墓 (Hotaru no haka) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Isao Takahata
Käsikirjoittaja:  Romaani: Akiyuki Nosaka Käsikirjoitus: Isao Takahata
Tuottaja:  Tōru Hara
Säveltäjä:  Michio Mamiya (間宮芳生)
Leikkaaja:  Takeshi Seyama
Pääosat:  Tsutomu Tatsumi, Ayano Shiraishi, Yoshiko Shinohara, Akemi Yamaguchi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Studio Ghibli
Levittäjä:  Tōhō
Ensi-ilta:  1988
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulikärpästen hauta (jap. 火垂るの墓, Hotaru no haka) on Isao Takahatan vuonna 1988 käsikirjoittama ja ohjaama anime-elokuva. Se pohjautuu Akiyuki Nosakan samannimiseen, osittain omaelämäkerralliseen romaaniin. Monien elokuvakriitikoiden, kuten Roger Ebertin, mielestä elokuva on yksi kaikkien aikojen voimakkaimmista sodanvastaisista elokuvista.
Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Japaniin toisen maailmansodan loppuvaiheisiin vuonna 1945. Teini-ikäinen poika Seita (14) ja hänen neljävuotias pikkusiskonsa Setsuko asuvat äitinsä kanssa Kōbessa. Heidän isänsä palvelee keisarillisen Japanin laivastossa Tyynellämerellä. Yhdysvaltalaiset B-29 Superfortress -pommittajat kylvävät Japanissa tuhoa ja kuolemaa ilmapommituksilla. Lentokoneet hyökkäävät Kōbeen ja kaupunki hävitetään maan tasalle palopommituksessa. Lukemattomat kaupunkilaiset kuolevat pommituksessa ja eloonjääneet jäävät kodittomiksi. Seita ja Setsuko onnistuvat pääsemään turvaan pommituksesta, mutta heidän äitinsä menehtyy vakaviin palovammoihin. Seita ja Setsuko muuttavat tätinsä luokse. Seita palaa Kōbeen ja hakee pommituksissa hävitetyn kotitalonsa takapihalta elintarvikkeet, jotka hän hautasi maahan ennen palopommitusta. Hän antaa kaikki elintarvikkeet tädilleen, pitäen itsellään hedelmäpastillitölkin. Seita yrittää suojella Setsukoa näkemästä raakaa todellisuutta elättelemällä toiveajattelua paremmista ja yltäkylläisemmistä ajoista. Täti antaa lapsille ruokaa ja leposijan, mutta ruokavarantojen ehdyttyä täti tympääntyy lasten ruokkimiseen. Eräänä päivänä täti mainitsee lapsille, että he eivät ansaitse ruokaa ja leposijaa, koska he eivät ole auttaneet häntä kotiaskareissa.
Huonon kohtelun takia Seita ja Setsuko lähtevät tätinsä kodista. Lapsille ei tunnu löytyvän sijaa mistään, joten he päättävät tulla toimeen ilman aikuisia. He muuttavat hylättyyn pommisuojaan, mutta ruuan loputtua Seitan on ryövättävä satoa riisipelloilta ja varastettava ilmapommitusten aikana irtaimistoa myytäväksi toisten ihmisten kodeista. Kerran maanviljelijä ottaa Seitan kiinni ruuan varastamisesta, pieksee hänet ruhjeille ja jättää hänet poliisin haltuun. Setsukon fyysinen kunto laskee hälyttävästi ja Seita vie hänet lääkärille, joka diagnosoi Setsukon huononevan terveydentilan johtuvan aliravitsemuksesta. Seita kiiruhtaa kaupunkiin saadakseen kaikki rahat äitinsä pankkitililtä. Pankissa Seitalle kerrotaan Japanin hävinneen sodan, keisarillisen laivaston kukistuneen ja hallituksen allekirjoittaneen ehdottoman antautumisen. Seita ymmärtää hänen isänsä olevan todennäköisesti kuollut. Hän ostaa rahoilla ruokaa ja palaa pommisuojaan, jossa kuoleva Setsuko makaa lattialla. Seita antaa hänelle viipaleen vesimelonista, mutta Setsuko menehtyy nälkään. Seita krematoi Setsukon ruumiin ja säilöö siskonsa tuhkat ja luunkappaleet hedelmäpastillitölkkiin. Nääntynyt Seita kerjää Sannomiyan rautatieasemalla Kōbessa, kunnes hänkin kuolee nälkään. Siivoja ryövää kantamukset hänen ruumiiltaan ja heittää hedelmäpastillitölkin ja Setsukon maalliset jäännökset sen sisällä tiehensä. Seitan kuolinpäivämäärä on 21. syyskuuta 1945. Elokuva alkaa tästä kohtauksesta, ja muut tapahtumat nähdään Seitan muistoina.
Viimeisessä kohtauksessa näkyvät Seitan ja Setsukon henget, mutta he eivät ole enää nälkäisiä rääsyläisiä, vaan ruokittuja ja onnellisia yllään ehjät vaatteet. He istuvat kukkulalla sijaitsevalla penkillä tulikärpästen keskellä. Kukkulalta paljastuvat näkymät Kōben kaupunkiin nykypäivänä.
Ääninäyttelijät

| Rooli | Japaniksi | Englanniksi (1998) | Englanniksi (2012) |
| --- | --- | --- | --- |
| Seita | Tsutomu Tatsumi | J. Robert Spencer | Adam Gibbs |
| Setsuko | Ayano Shiraishi | Corinne Orr | Emily Neves |
| Seitan ja Setsukon äiti | Yoshiko Shinohara | Veronica Taylor | Shelley Calene-Black |
| Seitan ja Setsukon täti | Akemi Yamaguchi | Amy Jones | Marcy Bannor |
| Seitan ja Setsukon serkku | Kazumi Nozaki | Shannon Conley | ? |
| Maanviljelijä | Hajime Maki | Nick Sullivan | ? |
| Lääkäri | Hiroshi Kawaguchi | Dan Green | David Wald |
| Vanha mies | ? | Crispin Freeman | ? |
| Rautatieaseman työntekijä | Teruhisa Harita / Michio Denpō | George Leaver / Dan Green | Andrew Love |
Tarinan alkuperä ja tulkinta

Tulikärpästen hauta perustuu romaaniin Hotaru no haka, jonka kirjoittaja Akiyuki Nosaka menetti siskonsa nälän takia vuoden 1945 sota-ajan Japanissa. Hän oli mielestään syyllinen siskonsa kuolemaan ja kirjoitti kertomuksen helpottaakseen tapahtuman hyväksymistä.
Elokuva luokitellaan sodanvastaiseksi, koska siinä on näkyviä ja tunteellisia kuvauksia sodan kielteisistä vaikutuksista yhteiskuntaan ja yksilöihin. Elokuva antaa katsojan nähdä japanilaista kulttuuria keskittymällä lähinnä sodan luomiin henkilökohtaisiin tunteisiin, eikä se korosta kilpailevien ideologioiden välistä taistelua.
Sodanvastaisen tulkinnan lisäksi elokuva havainnollistaa erään ajatuksen mukaan ylpeyden ja sen aiheuttaman toiminnan vaaroja. Tätä ajatusta tukee kaksi asiaa elokuvassa. Seitan ylpeys voittaa järjen, kun hän päättää lähteä pois tätinsä kodista. Hän voisi joko jäädä tätinsä luokse, tehdä töitä ja ansaita palkkaa tai juosta pakoon ja teeskennellä, että hän pystyy pitämään tilanteen hallinnassa. Voidaan ajatella, että jos Seita ja hänen siskonsa olisivat pysyneet tätinsä luona, he olisivat ehkä selviytyneet. Lisäksi tarina oli alun perin henkilökohtainen anteeksipyyntö kirjoittajan omalle siskolle.
Julkaisut

Alun perin Tulikärpästen hauta esitettiin elokuvateattereissa Hayao Miyazakin kevythenkisemmän Naapurini Totoro -elokuvan kanssa samassa näytöksessä.
Toisin kuin muut Studio Ghiblin elokuvat, jotka ovat Walt Disney Companyn julkaisemia, Tulikärpästen haudan julkaisi Yhdysvalloissa Central Park Media kahden DVD:n kotelossa. Ensimmäisellä levyllä on elokuva leikkaamattomana englannin- ja japaninkielisellä ääninäyttelyllä sekä englanninkielisillä tekstityksillä, minkä lisäksi levyllä on kuvakäsikirjoitus. Toisella levyllä on lisämateriaalia, kuten esittely kirjoittajan tuotannosta sekä ohjaaja Isao Takahatan ja tunnetun, kunnioituksensa elokuvaa kohtaan useasti ilmaisseen elokuva-arvostelija Roger Ebertin haastattelut.
Suomessa elokuva julkaistiin DVD:llä vuonna 2006.
Muuta

Ruotsalainen melodista death metalia soittava Arch Enemy on tehnyt elokuvaan perustuvan kappaleen "The Day You Died" vuonna 2007 julkaistulle Rise of the Tyrant -albumilleen.
Aiheesta muualla

Nausicaa.netin tietopaketti. (englanniksi)
Studio Ghiblin tuotanto
Turkin 1. Liigan kausi 2005–2006

| Turkin 1>  Liigan kausi 2005–2006 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  18
Ajankohta:  28. elokuuta 2005 – 14. toukokuuta 2006
Mestari:  Bursaspor
Nousseet joukkueet:  Bursaspor   Antalyaspor   Sakaryaspor
Pudonneet joukkueet:  Mersin İdmanyurdu Yozgatspor Çanakkale Dardanelspor
Ottelut:  307
Maalit:  811 (2,64 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Taner Demirbaş, Sakaryaspor (20)   Ufuk Ateş, Altay (20)
Ylempi sarjataso:  Süper Lig
Alempi sarjataso:  2. Lig
  ← 2004–2005 :  2006–2007 → 
Turkin jalkapallon mestaruus ratkaistiin kaudella 2005–2006 43. kerran. Korkein sarjataso 1. liiga (1. Lig) alkoi 28. elokuuta 2005 ja kausi päättyi 14. toukokuuta 2006. Kolme ensimmäistä sijaa menivät mestaruuden voitti Bursaspor, Antalyaspor oli toinen ja Sakaryaspor kolmas.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Bursaspor  | 34 | 21 | 8 |  5 | 56 | 26 | +30 | 71 |
| 2 | Antalyaspor  | 34 | 20 |  7 | 7 | 68 | 34 | +34 | 67 |
| 3 | Altay  | 34 | 18 |  10 | 6 | 54 | 39 | +15 | 64 |
| 4 | Sakaryaspor  | 34 | 17 | 9 |  8 | 54 | 36 | +18 | 60 |
| 5 | İstanbulspor  | 34 | 16 | 6 | 12 | 58 | 35 | +23 | 54 |
| 6 | Orduspor  | 34 | 14 | 12 | 8 | 53 | 42 | +11 | 54 |
| 7 | İstanbul BB  | 34 | 13 | 13 | 8 | 43 | 31 | +12 | 52 |
| 8 | Türk Telekom  | 34 | 11 | 12 | 11 | 40 | 40 | 0 | 45 |
| 9 | Kocaelispor  | 34 | 11 | 12 | 11 | 41 | 41 | 0 | 45 |
| 10 | Elazığspor  | 34 | 11 | 12 | 11 | 40 | 45 | -5 | 45 |
| 11 | Mardinspor  | 34 | 11 | 10 | 13 | 38 | 41 | -3 | 43 |
| 12 | Gaziantep BB  | 34 | 12 | 5 | 17 | 47 | 52 | -5 | 41 |
| 13 | Karşıyaka  | 34 | 10 | 11 | 13 | 47 | 49 | -2 | 41 |
| 14 | Uşakspor  | 34 | 11 | 7 | 16 | 40 | 54 | -14 | 40 |
| 15 | Akçaabat Sebatspor  | 34 | 7 | 13 | 14 | 37 | 54 | -17 | 34 |
| 16 | Mersin İdman Yurdu  | 34 | 6 |  11 | 17 | 30 | 54 | -24 | 29 |
| 17 | Yozgatspor  | 34 | 6 | 10 | 18 | 32 | 55 | -23 | 28 |
| 18 | Çanakkale Dardanelspor  | 34 | 5 | 4 | 25 | 23 | 73 | -50 | 19 |
Karsinta Superliigaan > Välierät

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Altay | 1-0 | Orduspor | 1-0 | 0-0  |
| Sakaryaspor | 2-2 | İstanbulspor | 2-2 | 0-0 |
Karsinta Superliigaan > Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Altay | 1-4 | Sakaryaspor |
Sakaryaspor nousi Superliigaan.
Tsen Tou Jilin

| Tsen Tou Jilin |
| --- | --- |
Perustettu:  2017
Kaupunki:  Jilin, Jilin
Sarjataso:  VHL
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Liu Zhuopu
Puheenjohtaja:   Shuan Liu
Päävalmentaja:   Igor Averkin
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tsen Tou Jilin (kiin.: 城投; pinyin: Chéngtóu) on kiinalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Jilinin kaupungista, Kiinasta. Se pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.
Nykyinen joukkue

(Tilanne 18. elokuuta 2021)
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

 : 
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 |  | Artur Toporkov | L | 2020 | Gus-Hrustalnyi, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |  |
| 37 |  | Timrali Vahrutdinov | L | 2020 | Nojabrsk, Venäjä |  |
| 57 |  | Batu Gendunov | L | 2020 | Irkutsk, Venäjä |  |
| 64 |  | Nikolai Žilin | L | 2020 | Habarovsk, Venäjä |  |
| 65 |  | Julius Zhang (A) | L | 2020 |  |  |
| 86 |  | Wenbin Liang | L | 2020 |  |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 12 |  | Hao Wu | L | KH | 2020 |  |
| 18 |  | Jevgeni Belkhin | L | KH | 2020 | Sarov, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
| 91 |  | Dmitri Gusmanov | L | H | 2020 | Tšeljabinsk, Venäjä |
Nykyinen joukkue > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Igor Averkin
Apuvalmentaja: Vadim Averkin
Apuvalmentaja: Ke Tan
Puheenjohtaja: Shuan Liu
Varapuheenjohtaja: Jian Liu
Toimitusjohtaja: Liu Zhuopu
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Xiangao Jin
Toronton yliajo

| Toronton yliajo |
| --- | --- |
 Poliisin sulkema Yonge Street iskun jälkeen.
Paikka:  Toronto, Kanada
Ajankohta:  23. huhtikuuta 2018
Iskutyyppi:  autoisku
Kuolleita:  11 (yksi uhreista kuoli 2021)
Haavoittuneita:  15
Epäilty/epäillyt:  Alek Minassian
Tekoväline:  Chevrolet Express -mallinen pakettiauto
Toronton yliajo oli Kanadan Torontossa tehty autoisku 23. huhtikuuta 2018. Pohjoisen Toronton North Yorkin alueella tehdyssä iskussa kuoli 10 ja loukkaantui 16 ihmistä, ja yksi loukkaantuneista kuoli vammoihinsa sairaalassa 3,5 vuotta myöhemmin.
Tapahtumien kulku

Huhtikuun 23. päivä 2018 noin puoli kahdelta iltapäivällä Ryder Systemin vuokra-autopalvelulta vuokrattu valkoinen Chevrolet Express -pakettiauto ajoi jalkakäytävälle Pohjois-Toronton North Yorkissa. Keskeistä ja vilkasliikenteistä Yonge Street -katua etelään kulkenut pakettiauto ajoi jalkakäytävällä yli kahden kilometrin matkan osuen yli kahteenkymmeneen jalankulkijaan. Toronton poliisi lähestyi pysähtynyttä pakettiautoa hetkeä myöhemmin. Pakettiauton kuljettaja Alek Minassian yritti saada poliisit ampumaan itseään väittäen olevansa aseistettu, mutta lopulta poliisikonstaapeli Ken Lam pidätti hänet ampumatta yhtäkään laukausta.
Tekijä

Iskun tekijäksi epäilty Alek Minassian on Suur-Toronton alueeseen kuuluvassa Richmond Hillissä asunut 25-vuotias mies. Tekijän uskotaan lähettäneen sosiaaliseen mediaan viestejä, joissa hän kirjoitti naisvastaiseen miesliikkeeseen liittyvästä incel-termistä, joka tarkoittaa ”vastentahtoista selibaattia” (engl. involuntarily celibate) kokevaa miestä sekä yllytti näitä miehiä kapinaan (engl. incel rebellion). Minassian mainitsi myös ihannoivansa joukkomurhaaja Elliot Rodgeria, joka syytti ongelmistaan naisia ja oli aktiivinen Redditin incel-subredditissä.
Minassian tuomittiin kesäkuussa 2022 elinkautiseen vankeuteen, josta hänen on mahdollista päästä ehdonalaiseen vasta 25 vuoden jälkeen. Hän sai samalla istuttavaksi myös 20 vuoden tuomion 15 murhan yrityksestä.
Uhrit

Iskussa kuoli samana päivänä 10 ihmistä ja loukkaantui 16. Yksi loukkaantuneista kuoli marraskuussa 2021 sairaalassa. Hän halvaantui iskussa kaulasta alaspäin ja vietti 3,5 vuotta sairaalassa. Uhreista valtaosa oli naisia. Kuolleista kaksi oli Etelä-Korean kansalaisia ja yksi Jordanian kansalainen.
Tilapäinen muistomerkki Mel Lastman Square -aukiolla.
Ihmisiä Mel Lastman Squaren muistomerkillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toronton yliajo Wikimedia Commonsissa
Lachesis

Lachesis voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lakhesis, yksi antiikin Kreikan mytologian kolmesta kohtalottaresta.
Lachesis, kyykäärmeisiin kuuluva suku
120 Lachesis, asteroidi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lachesis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kyllä kaikki selviää

| Kyllä kaikki selviää |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Oscar Tengström
Käsikirjoittaja:  Ragnar Hartwall
Tuottaja:  Ragnar Hartwall
Kuvaaja:  Oscar Lindelöf
Pääosat:  Birgit Sergelius   Favo Walters   Leo Golowin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  A/B Kino-Recla O/Y
Ensi-ilta:  20. syyskuuta 1926
Kesto:  65 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyllä kaikki selviää (myös nimellä Öinen seikkailu Degerössä eli Kaikki kyllä järjestyy) on vuonna 1926 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi Oscar Tengström.  Elokuvan ensi-ilta oli 20. syyskuuta 1926 Piccadilly- ja Punainen Mylly -teattereissa Helsingissä.
Näyttelijät

Birgit Sergelius	- Sankaritar
Favo Walters	- Sankari
Oscar Tengström	- Sankarittaren isä
Leo Golowin	- Onneton nuorukainen
Uno Lindroos	- Tullimies
Berndt Lindahl
Otto Westphal	- Setä
Eja Tengström	- Sankarittaren äiti
Rita af Forselles
Thure Wahlroos
Muut tekijät

Ragnar Hartwall  - tuottaja, käsikirjoitus
Oscar Lindelöf  - kuvaus
Björn Soldan  - valokuvat
Rafael Roos - valokuvat
Torricelliaceae

| Torricelliaceae |
| --- | --- |
 Aralidium pinnatifidum
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Osaluokka::  Eudikotyledonit
Ylälahko::  Asteranae
Lahko::  Apiales
Heimo::  Torricelliaceae  Hu
Synonyymit
 Aralidiaceae Philipson & B.C.Stone  Melanophyllaceae Airy Shaw 
Suvut
 Aralidium  Melanophylla  Torricellia 
Katso myös
   Torricelliaceae Wikispeciesissä   Torricelliaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Torricelliaceae on kaksisirkkaisheimo, joka kuuluu Apiales-lahkoon, eli on siis sarjakukkaiskasvien sukulainen. Sen kolme sukua ja kymmenen lajia kasvavat Madagaskarilla, Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa.
Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat puita, joilla on liuskaiset ja hammaslaitaiset tai pelkästään hammaslaitaiset lehdet. Lehdet ovat toisinaan kourasuoniset. Ruodin reuna on alaosastaan palteinen; eräissä tapauksissa laajentuma ympäröi varren. Joillakin lajeilla on pieni kieleke. Kukat ovat yksineuvoisia. Emikukissa yhdislehtinen ja kehänalainen sikiäin muodostuu 2–4 emilehdestä. Hedelmässä on kaksi suurta tyhjää lokeroa ja yksi pieni lokero, jossa siemenet sijaitsevat. Hedelmänseinässä on vahvikesoluja (sklereidejä). Siemen on enemmän tai vähemmän käyrä. Kromosomiluku on n = 12, 20 ± 2.
Anatomia

Varren anatomiaa: Putkiloelementtien perforaatiot ovat yksinkertaiset ja itse putkiloelementit ovat nilassa ryhmittäin. Syysolujen huokosissa on vähäpätöiset reunukset. Putkiloiden viereinen perussolukko eli parenkyymi on niukka. Soluissa on oksalaattihiekkaa ja limasoluja on. Ilmaraot ovat tavallisesti anomosyyttisiä, so. apusolujen määrä ja suunta on epämääräinen. Erittäviä karvoja on.
Suvussa Torricellia kasvit ovat tanniinipitoisia, emikukat ovat terälehdettömiä, luotit enemmän tai vähemmän kaksijakoisia, siemenkuori on hieman kovettunut ja alkio on pitkä ja ohut. Aralidium-suvussa putkiloelementtien perforaatiot ovat tikapuumaisia, ruodin johtojänteet ovat hajallaan, emikukan mesiäinen on johtojänteellinen, siemenaiheessa on massiivinen kalvo eli integumentti, siemenvalkuainen eli endospermi on kirjava. Suvussa Melanophylla on siemenkuoressa uloin kerros tikapuumaisesti paksuuntunut eikä siinä ole ligniiniä.
Evoluutio ja systematiikka

Heimon iäksi on arvoitu noin 53 tai jopa 103 miljoonaa vuotta. Torricellia-suku on ollut laajalle levinnyt pohjoisella pallonpuoliskolla eoseenikauteen mennessä ja se voidaan jäljittää vähintään 55,8 miljoonan vuoden taakse.
Varhemmin systematiikan historiassa heimon suvut on viety kanukkakasvien (Cornaceae) yhteyteen.
Laci Boldemann

Laci Boldemann (24. huhtikuuta 1921 Helsinki – 18. elokuuta 1969 München) oli ruotsalainen säveltäjä.
Boldemann opiskeli orkesterinjohtoa ja pianonsoittoa Royal Academy of Musicissa Lontoossa, jossa hänen opettajiinsa kuului Henry Wood. Lisäksi hän sai pianotunteja Gunnar de Frumerielta Ruotsissa. Natsi-Saksa määräsi Boldemannin asepalvelukseen vuonna 1942. Hän palveli Venäjällä, Puolassa ja Italiassa ennen karkaamistaan Abruzzon partisaanien riveihin. Hän vietti kaksi vuotta Yhdysvaltain vangitsemana. Boldemann palasi vuonna 1947 Ruotsiin, jossa elätti itsensä aluksi puunmittaajana, sittemmin musiikin opetus- ja hallintotehtävissä. Boldemannin musiikkia ei usein esitetty Ruotsissa, mutta se sai osakseen tunnustusta Saksassa. Boldemann keskittyi pitkälti vokaalimusiikkiin ja myöhemmällä urallaan erikoistui lapsille suunnattuihin teoksiin. Boldemannin teosten joukossa ovat koominen ooppera Dårskapens timme (1966), lastenooppera Svart är vitt - sa Kejsaren (1964), kuvaoratorio John Bauer (1967), laulut ja orkesterisävellykset.
Boldemannin vanhemmat olivat Holger Boldemann ja Maija Järnefelt. Äidinisä oli Arvid Järnefelt ja isänäiti Lina Boldemann. Boldemann meni vuonna 1946 naimisiin näytelmäkirjailija Karin Boldemannin (o.s. Katz) kanssa. Cecilia-tyttärestä (s. 1948) tuli kirjailija ja tutkija, Marcus-pojasta (s. 1950) musiikkitoimittaja.
Tšernenko

Tšernenko (ukr. Черненко; ven. Черненко) on alun perin ukrainalainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Konstantin Tšernenko (1911–1985), Neuvostoliiton johtaja 1984–1985, NKP:n pääsihteeri
Anna Tšernenko (1913–2010), Konstantin Tšernenkon vaimo
Albert Tšernenko (1935–2009), venäläinen filosofi, Konstantin Tšernenkon poika
Elena Tšernenko, Transnistrian valtiovarainministeri
Anastasija Tšernenko (s. 1990), ukrainalainen triathlonisti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tšernenko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
LZ-40

LZ-40 on Lanzaroten saarella Espanjassa kulkeva päätie, joka saa alkunsa läheltä Arrecifen lentoasemaa San Bartolomén kunnassa ja päättyy Puerto del Carmenin matkailukaupunkiin Tíaan kunnassa. Tiellä on pituutta noin kahdeksan kilometriä, se on kaksiajoratainen ja sen kaikki liittymät ovat eritasoliittymiä.
Reitti

San Bartolomé
Arrecifen lentoasema (LZ-2)
Tías
Puerto del Carmen (LZ-505)
Los Mojones (LZ-504)
Tšerkizovskajan metroasema

| Tšerkizovskaja (Черкизовская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Sokolnitšeskaja
Sijainti:  55.8038°N, 37.7448°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  1. elokuuta 1990
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Tšerkizovskaja (ven. Черкизовская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. elokuuta 1990.
Kymenlaakson vuoden kylä

Vuoden suomalaiset kylät
Etelä-Karjala
Vuoden eteläkarjalainen kylä
Etelä-Pohjanmaa
Vuoden eteläpohjalainen kylä
Etelä-Savo
Etelä-Savon vuoden kylä
Itä-Uusimaa
Vuoden itäuusmaalainen kylä (1997–2010)
Kainuu
Vuoden kainuulainen kylä
Kanta-Häme
Kanta-Hämeen vuoden kylä
Keski-Pohjanmaa
Keski-Pohjanmaan vuoden kylä
Kymenlaakso
Kymenlaakson vuoden kylä
Lappi
Vuoden lappilainen kylä
Pirkanmaa
Pirkanmaan vuoden kylä
Pohjois-Pohjanmaa
Pohjois-Pohjanmaan vuoden kylä
Päijät-Häme
Päijät-Hämeen vuoden kylä
Satakunta
Satakunnan vuoden kylä
Uusimaa
Vuoden uusmaalainen kylä
Varsinais-Suomi
Varsinais-Suomen vuoden kylä
Kymenlaakson vuoden kylä on kunniamaininta, jonka myöntävät aluekehityksestä vastaava Kymenlaakson liitto ja kylien maakunnallinen järjestö Kymenlaakson Kylät ry.
Kymenlaakson vuoden kylät

| --- | --- |
 1990 Rautio, Imatra  1991 Vuolenkoski, Iitti  1992  1993 Suur-Miehikkälä  1994  1995  1996  1997  1998 Järvi-Anjala  1999  2000  2001 Vuolenkoski, Iitti  2002  2003 Salo-Miehikkälä  2004 Enäjärvi, Anjalankoski (vuodesta 2009 Kouvolaa)  2005 Siikava, Jaala (vuodesta 2009 Kouvolaa) :  2006 Klamila, Virolahti  2007 Niinimäki-Teuroinen, Elimäki (vuodesta 2009 Kouvolaa)  2008 Kaunissaari, Pyhtää  2009 Kuutsalo, Kotka  2010 Tirva, Kouvola (entistä Valkealaa)  2011 Maakansa, Iitti  2012 Suur-Miehikkälä, Miehikkälä  2013 Verlan seutu, Kouvola (entistä Jaalaa)  2014 Vuolenkoski, Iitti  2015 Pyhällön alueen kylät, Hamina (entistä Vehkalahtea)  2016 Klamila, Virolahti  2017  2018  2019 Tiutinen,  Kotka  2020 Myllykoski, Kouvola (entistä Anjalankoskea)
LZ-67

LZ-67 on Lanzaroten saarella, Espanjassa sijaitseva päätie, joka saa alkunsa La Santan kylästä, Tinajon kunnasta. La Santasta tie jatkuu Tinajon kuntakeskukseen ja sieltä edelleen Timanfayan kansallispuiston lävitse Yaizaan. Tiellä on pituutta noin 20 kilometriä ja se on kokonaan päällystettyä kaksiajorataista tietä.
Reitti

Tinajo
La Santa
Tinajo (LZ-20)
Mancha Blanca (LZ-56)
Yaiza (LZ-2)