stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Madeleine Carroll

| Madeleine Carroll |
| --- | --- |
 Madeleine Carroll vuonna 1938.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Edith Madeleine Carroll
Syntynyt: 26. helmikuuta 1906 West Bromwich, Länsi-Mid­lands, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 2. lokakuuta 1987 (81 vuotta) Marbella, Espanja
Ammatti:  elo­kuva­näyttelijä
Puoliso:   Philip Astley (vih. 1931–1940)  Sterling Hayden (vih. 1942–1946)  Henri Lavorel (vih. 1946–1949)  Andrew Heiskell (vih. 1950–1965) 
Näyttelijä
Aktiivisena:  1928–1955
Merkittävät roolit:  39 askelta   Vakoilijoitten verkossa
Palkinnot
 Kunnia­legioonan kunnia­merkki 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Madeleine Carroll 1939.
Madeleine Carroll (26. helmikuuta 1906 West Bromwich, Länsi-Mid­lands – 2. lokakuuta 1987 Marbella, Espanja) oli englantilainen elo­kuva­näyttelijä. Hän oli ensimmäinen brittiläinen nais­näyttelijä, josta tuli tähti Holly­woodissa. Hänet muistetaan ennen kaikkea Hitch­cockin 39 askeleesta (1935) ja yhdys­valtalaisista elo­kuvista Zendan vanki (1937) ja Vakoilijoitten verkossa (1942). Hänen sisarensa kuoli toisessa maailman­sodassa ja sen jälkeen Carroll lopetti elo­kuva­uransa ja keskittyi hyvän­tekeväisyys­toimintaan sodan aikana ja sen jälkeen. Carrollille myönnettiin hänen ansioistaan Ranskan Kunnia­legioonan kunnia­merkki.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1928 | Pas si bête | (ensimmäinen) |  |
| 1928 | The Guns of Loos | Diana |  |
| 1928 | The First Born | Madeleine Boycott |  |
| 1928 | What Money Can Buy |  |  |
| 1929 | L’instinct |  |  |
| 1929 | The Crooked Billet | Joan Easton |  |
| 1929 | The American Prisoner | Grace Malherb |  |
| 1929 | Atlantic | Monica |  |
| 1930 | The W Plan | Rosa Hartmann |  |
| 1930 | Young Woodley | Laura Simmons |  |
| 1930 | French Leave | Dorothy Glenister |  |
| 1933 | Vakoilija – nainen (I Was a Spy) | Marthe Cnockhaert |  |
| 1934 | Kohtalon oikkuja (The World Moves On) | rouva Warburton 1825   Mary Warburton Girard 1914 |  |
| 1935 | 39 askelta | Pamela |  |
| 1935 | Kuningattaren rakastaja (The Dictator) |  |  |
| 1936 | Salainen asiamies | Elsa Carrington |  |
| 1936 | Idässä palaa (The General Died at Dawn) | Judy Perrie |  |
| 1936 | Lloyd’s of London | Elizabeth |  |
| 1937 | On the Avenue | Mimi Caraway |  |
| 1937 | Zendan vanki (The Prisoner of Zenda) | prinsessa Flavia |  |
| 1939 | Bali – rakkauden saari (Honey­moon in Bali) | Gail Allen |  |
| 1940 | Poikani! (My Son, My Son!) | Livia Vaynol |  |
| 1940 | Sankari­eskadroona (Northwest Mounted Police) | April Logan |  |
| 1940 | Tropiikin taivaan alla (Safari) | Linda Stewart |  |
| 1941 | Virginian auringon alla (Virginia) | Charlotte Dunterry |  |
| 1942 | Vakoilijoitten verkossa (My Favorite Blonde) | agentti Karen Bentley |  |
| 1949 | Viuhka (The Fan) | rouva Erlynne (viimeinen) |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Madeleine Carroll Wikimedia Commonsissa
Joshua Bell

| Joshua Bell |
| --- | --- |
 Bell 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1967 (ikä 56)
Muusikko
Tyylilajit:  klassinen, viihde, pop
Soittimet:  viulu
Levy-yhtiöt:  Columbia Records 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.joshuabell.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joshua David Bell (s. 9. joulukuuta 1967) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän syntyi Indianassa ja aloitti viulunsoiton noin nelivuotiaana.
Bell opiskeli Bloomington High School Northin ohella Jacobs School of Musicissa ja esiintyi jo 14-vuotiaana Philadelphian orkesterin ja Riccardo Mutin kanssa. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä Carnegie Hallissa vuonna 1985, jolloin orkesterina toimi St. Louisin sinfoniaorkesteri.
Bell voitti Nicholas Mawin viulukonserton levytyksellä Grammy-palkinnon. Säveltäjä oli omistanut teoksensa juuri hänelle.
Bell voitti huhtikuussa 2007 Avery Fisher -palkinnon. Hänellä ja viulisti Lisa Matricardilla on vuonna 2007 syntynyt poika ja vuonna 2010 syntyneet kaksospojat.
Katusoittoperformanssi Washingtonissa

Vuonna 2007 Joshua Bell naamioitui tavalliseksi katusoittajaksi ja soitti tunnin verran eräällä Washington DC:n metroasemalla. Harva pysähtyi kuuntelemaan, ja viulukoteloon kertyi 32 dollaria 27 ohikulkijalta. Lisäksi ainoa kuulija joka tunnisti Bellin antoi 20 dollaria. Tapahtuma videokuvattiin salaa, ja The Washington Post teki siitä palkitun feature-artikkelin.
Jordanka Fandăkova

| Jordanka Fandăkova |
| --- | --- |

Sofian pormestari
 23. marraskuuta 2009 – 13. marraskuuta 2023  
Edeltäjä:  Boiko Borisov
Seuraaja:  Vasil Terziev
Bulgarian koulutus- ja tiedeministeri
 27. heinäkuuta 2009 – 19. marraskuuta 2009  
Edeltäjä:  Daniel Văltšev
Seuraaja:  Sergei Ignatov
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1962 (ikä 62) Samokov, Bulgarian kansantasavalta
Tiedot
Puolue:  GERB
Jordanka Fandăkova (bulg. Йорданка Фандъкова; s. 12. huhtikuuta 1962 Samokov, Bulgarian kansantasavalta) on bulgarialainen poliitikko, joka toimi Sofian pormestarina vuosina 2009–2023. Hän edustaa GERB-puoluetta ja tuli valituksi neljännelle pormestarikaudelleen vuoden 2019 paikallisvaaleissa. Hän ei hakenut jatkokautta vuonna 2023, jolloin pormestariksi valittiin Vasil Terziev. Ennen uraansa pormestarina Fandăkova toimi Sofian pormestari Boiko Borisovin apulaispormestarina vuosina 2005–2009. Borisovin noustua pääministeriksi vuonna 2009 Fandăkova toimi muutama kuukautta hänen ensimmäisen hallituksensa koulutusministerinä. Aloittaessaan pormestarina Fandăkova oli ensimmäinen nainen Sofian pormestarina.
Fandăkova valmistui Sofian yliopistolta pääaineenaan Venäjän kieli. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli opettajana ja rehtorina Sofian Vladislav Gramatik -koulussa numero 73. Hän oli opettajana vuosina 1985–1998 ja rehtorina 1998–2005.
José Gabriel Funes

José Gabriel Funes vuonna 2011.
José Gabriel Funes (s. 31. tammikuuta 1963) on argentiinalainen pappi ja tähtitieteilijä. Hän kuuluu katolisiin jesuiittoihin.
Funes nimitettiin vuonna 2006 Vatikaanin observatorion johtoon. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2015 asti. Hän myönsi toukokuussa 2008 mahdolliseksi Maan ulkopuolisen elämän olemassaolon ulkoavaruudessa.
José Gildeixon Clemente de Paiva

José Gildeixon Clemente de Paiva (3. syyskuuta 1987 Nova Cruz, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Gil. Hänen seuransa oli Chapecoense. Gil kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:José Gildeixon Clemente de Paiva
Jeesiö

Rukoushuone Jeesiössä
Jeesiö on Sodankylän kunnassa sijaitseva kylä. Kapean Jeesiöjoen molemmin puolin sijaitseva Jeesiö sijaitsee 30 kilometriä Sodankylästä Kittilän suuntaan. Kylä sijaitsee Kuoninkivaaran rinteillä jättäen joen ja rakennusten väliin avoimen kauniit rinnepellot. Kylän yhteisiä asioita hoitaa Jeesiön Kyläseura ry ja Jeesiön väkiluku on 167.
Aiheesta muualla

Jeesiö Sodankylän kunta.
Alajärvi, Paula (toim.): Jeesiö : Virtamukasta Mikkolaan.  Jeesiön kyläyhdistys, 2014.  ISBN 978-952-93-4230-3.
José Gabriel Calderón Contreras

José Gabriel Calderón Contreras vuonna 2003.
José Gabriel Calderón Contreras (15. heinäkuuta 1919 – 15. maaliskuuta 2006) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. marraskuuta 1942 ja nimitettiin Bogotán arkkihiippakunnan sekä Victorianan titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1958. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1959. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Giobbe.
Calderón Contreras sai 26. huhtikuuta 1962 nimityksen Cartagon hiippakunnan piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 19. huhtikuuta 1995 ja kuoli 11 vuotta myöhemmin.
José Gabriel Díaz Cueva

José Gabriel Diaz Cueva (13. kesäkuuta 1925 Cuenca – 26. tammikuuta 2018) oli ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. lokakuuta 1950 ja nimitettiin Guayaquilin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Arae in Numidian titulaaripiispaksi 13. tammikuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel de Jesús Serrano Abad, jota avustivat Bernardino Carlos Guillermo Honorato Echeverría Ruiz ja Luis Alfredo Carvajal Rosales.
Diaz Cueva sai vuonna 1967 nimityksen Cuencan vihkipiispaksi. 26. kesäkuuta 1968 hänet nimitettiin Azoguesin hiippakunnan piispaksi ja toimi tässä tehtävässä kunnes erosi 29. huhtikuuta 1975. Eroamispäivänään hän sai taas nimityksen Guayaquilin vihkipiispaksi, missä tehtävässä hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 1999. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
José García Belaúnde

Garcia Belaunde ja Condoleezza Rice.
José Antonio García Belaúnde (s. 16. maaliskuuta 1948 Lima) on perulainen diplomaatti. Hän on Fernando Belaúnden veljenpoika ja presidentti Alan Garcían läheinen ystävä. Hänet valittiin heinäkuussa 2006 Perun ulkoministeriksi.
García Belaúnde valmistui Pontificia Universidad Católica del Perústa, jossa García oli hänen opiskelutoverinsa. Hän on myöhemmin opiskellut Oxfordissa.
Garcían ensimmäisen presidenttikauden aikana García Belaúnde nimitettiin lähettilääksi Uruguayhun. Hän on edustanut maataan myös Yhdistyneissä kansankunnissa, Espanjassa, Meksikossa, Ranskassa, Ecuadorissa, Yhdysvalloissa ja ALADIssa. García Belaúnde oli Academia Diplomátican professorina 1971–1973 ja 1979–1981.
Jeep Grand Commander

| Jeep Grand Commander |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina
Valmistaja:  Jeep
Konserni:  Fiat Chrysler Automobiles
Valmistusvuodet:  2018–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo Giulietta Chrysler 200 II Chrysler Pacifica (RU) Dodge Dart Jeep Cherokee (KL)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Fiat Compact
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  9-vaihteinen automaatti
Jeep Grand Commander on Jeepin vuodesta 2018 lähtien Kiinan markkinoille valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se jakaa perusrakenteensa muun muassa pienemmän Jeep Cherokeen kanssa.
Grand Commander esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä huhtikuussa 2018. Autossa on 2,0-litrainen (230 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona on yhdeksänportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeep Grand Commander Wikimedia Commonsissa
Joseph Ti-kang

Mgr. Ti-kang 2015

Joseph Ti-kang (kiin. 狄剛; 7. toukokuuta 1928 – 29. joulukuuta 2022) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1953 ja nimitettiin Kiayin hiippakunnan johtoon 21. kesäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. heinäkuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Joseph Kuo Joshih ja Stanislaus Lokuang.
Ti-kang sai 3. toukokuuta 1985 nimityksen Taipein koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 11. helmikuuta 1989 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 24. tammikuuta 2004.
Jorma Kosunen

Jorma Tapio Kosunen (s. 26. lokakuuta 1950 Rautjärvi ) on suomalainen rajavartiojoukkojen eversti ja entinen Rajakoulun (myöh. Raja- ja merivartiokoulu) johtaja. Hän palveli mm. Kaakkois-Suomen Rajavartiostossa sekä pitkään  Rajavartiolaitoksen esikunnassa eri tehtävissä. Eläkkeelle jäätyään hän toimi Hyvinkään Tahkon puheenjohtajana vuosina 2006–2009. Kosunen tunnetaan pitkän linjan pesäpalloharrastajana ja -aktivistina. Hän valmistui Kadettikoulusta vuonna 1976 ja kävi myöhemmin Sotakorkeakoulun.
Valtakunnanjulkisuuteen Kosunen nousi, kun hän oli ryhtynyt Kehittyvien maakuntien Suomi -nimisen yhdistyksen varapuheenjohtajaksi, joka antoi mittavaa vaalitukea kymmenille kansanedustajille eduskuntavaaleissa 2007. Kosusen mukaan yhdistys oli perustettu puoluesihteeri Jarmo Korhosen työhuoneessa, mitä tämä ei kiistänyt. Sen sijaan väite siitä, että Korhonen olisi osallistunut yhdistyksen perustamiseen jäi kokouspöytäkirjalla todistamatta.
Jenny-Wanda Barkmann

Valokuva Stutthof-oikeudenkäynnistä. Eturivissä syytetyt naisvartijat Elisabeth Becker, Gerda Steinhoff, Wanda Klaff; takarivissä Erna Beilhardt, Jenny-Wanda Barkmann.
Jenny-Wanda Barkmann (1921 – 4. heinäkuuta 1946) oli Stutthofin keskitysleirin naisleirin vartija.
Barkmannin arvellaan viettäneen lapsuutensa Hampurissa Saksassa. Vuonna 1944 hänestä tuli naisvartija (Aufseherin) Stutthofin keskitysleirin SK-III -naisleirille, jossa hän syyllistyi raakuuksiin vankeja kohtaan ja myös tappoi joitakin. Hän myös valitsi naisia ja lapsia lähetettäväksi kaasukammioihin.
Puna-armeijan lähestyessä Barkmann pakeni Stutthofista. Hänet pidätettiin toukokuussa 1945 yrittäessään paeta junalla Gdańskista. Hänet asetettiin syytteeseen Stutthof-oikeudenkäynneissä, todettiin syylliseksi sotarikoksiin ja tuomittiin kuolemaan. Barkmann hirtettiin julkisesti 4. heinäkuuta 1946 Biskupia Gorkan kukkulalla lähellä Gdańskia.
Joseph Veltjens

Joseph Veltjens Saksan keisarikunnan armeijan luutnanttina
Joseph Veltjens (2. kesäkuuta 1894– 6. lokakuuta 1943) oli saksalainen liikemies ja sotilas ja ensimmäisen maailmansodan johtavia hävittäjä-ässiä 35 pudotuksellaan. Toisen maailmansodan aikana hän sai everstiluutnantin arvon. Hän toimi kutsuttuna Vierjahresplanin Hollannin talousalueen johtajana.
Vuosina 1936-1937 Veltjens järjesti Suomesta kolme asekuljetusta Espanjan sisällissodan tasavaltalaisille S/S Yorkbrook -aluksella, vaikka natsi-Saksa kuului sodan vastapuolen tukijoihin. Toisen maailmansodan käynnistyttyä Veltjens tuli Suomeen elokuussa 1940 Herman Göringin lähettiläänä ja sopi Mannerheimin kanssa saksalaisjoukkojen kauttakulusta. Veltjensin tavanneen eversti Ragnar Nordströmin muistelmien mukaan saksalaiseverstillä oli mukanaan viesti suomalaisille joka kuului suomennettuna seuraavasti: "Minulla on kunnia ilmoittaa, että Saksan valtakunnan 'führer' ja hänen valtakunnanmarsalkkansa ovat päättäneet, että he eivät jätä Suomea Molokin ikeen alle, vaan tulevat pelastamaan Suomen". Seuraavana päivänä hän oli esittänyt viestinsä myös Rytille ja Mannerheimille.
Veltjens oli osakkaana Hanseatica Aschpurwis & Veltjens S. A. -yhtiössä, joka sai hoitaakseen Saksan ase- ja tarviketoimituksia Suomeen. Talvisodan aikana Veltjensin yhtiö toimitti Göringin määräyksestä ja salassa Neuvostoliitolta Suomeen tykkejä ja kranaatteja.
Lokakuun alussa 1940 Suomen ja Saksan välillä tehty sopimus keskitti Saksan sotasaalista ja Wehrmachtin varastoja koskevat toimitukset Veltjensin yritykselle. Tämän yhtiön nimi oli Joseph Veltjens Waffen & Munition A/G. Saksa maksoi Veltjensille jopa 25 prosentin provisiota Suomen ostamista tavaraeristä.
Joseph Veltjens kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1943.
Jose F. Advincula

Jose F. Advincula vuonna 2022.
Jose F. Advinculan vaakuna
Jose F. Advincula (s. 30. maaliskuuta 1952) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Capizin arkkihiippakuntaan 14. huhtikuuta 1976 ja nimitettiin San Carlosin hiippakunnan piispaksi 25. heinäkuuta 2001. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. syyskuuta Antonio Franco, jota avustivat Onesimo Cadiz Gordoncillo ja Angel N. Lagdameo.
Advincula sai 9. marraskuuta 2011 nimityksen Capizin arkkipiispaksi.
Magnus von Knorring

Magnus Erik von Knorring (s. 1957 Porvoo) on suomenruotsalainen rahoitusalan vaikuttaja.
Ura

Magnus von Knorring, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri, on Fondita Rahastoyhtiö Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Magnus von Knorring aloitti uransa Turunmaan ja Ahvenanmaan Säästöpankkiyhdistyksen markkinapäällikkönä 1985–1987. 1987–1989 hän toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin (Skop) talousjohtajana. 1989–1991 von Knorring toimi Nordbanken Finland Oy:n pankinjohtajana ja hallituksen jäsenenä.
1991 von Knorring oli mukana perustamassa ruotsalaisen Carnegie Investment Bank Suomen sivuliikkeen  ja hän toimi Carnegie Fondkommission Finlandin toimitusjohtajana 1991–1997. 1995–1997 hän oli Carnegie-konsernin osakas ja hallituksen jäsen.
1997 Magnus von Knorring oli mukana perustamassa Fondita Rahastoyhtiö Oy:n ja on siitä lähtien yhtiön osaomistaja.
Muut tehtävät

hallituksen jäsen, Suomiruotsi Seura 1986–
klubimestari, Helsingin Pörssiklubi 1995–2003
konventin jäsen, Johanniter-Ridderskapet i Finland 1995–2009
hallintoneuvoston jäsen, Helsingin Arvopaperipörssi 1995
Yksityiselämä

Magnus von Knorring on vuodesta 1981 lähtien naimisissa Åsa von Knorringin (o.s. Nordström) kanssa ja heillä on kolme tytärtä.
Machine Gun Kelly (artisti)

| Machine Gun Kelly |
| --- | --- |
 Machine Gun Kelly esiintymässä vuonna 2013
Henkilötiedot
Koko nimi:  Colson Baker
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1990 (ikä 34) Houston, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, näyttelijä, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Machine Gun Kelly, MGK
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  hip hop, rap , pop-punk
Soittimet:  piano, rumpusetti ja kitara 
Levy-yhtiöt:  EST 19XX, Bad Boy, Interscope
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Machine Gun Kelly (MGK) (oik. Colson Baker, s. 22. huhtikuuta 1990 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä Clevelandista, Ohiosta. Machine Gun Kelly aloitti musikaalisen uransa teini-ikäisenä julkaistessaan mixtapen vuonna 2006. Tämän jälkeen hän on julkaissut neljä mixtapea lisää.
Machine Gun Kelly allekirjoitti levytyssopimuksen Bad Boy Recordsin ja Interscope Recordsin kanssa vuonna 2011. Lace Up -albumi julkaistiin seuraavan vuoden lokakuussa, ja albumi oli Machine Gun Kellyn ensimmäinen, joka julkaistiin suuremmalla levy-yhtiöllä. Lace Up sai kriitikoilta positiivisia arvosteluja ja sijoittui sijalle 4. Billboard-lehden Billboard 200 -listalla. Albumin vahvistettiin myyneen yli 178 000 kappaletta. Vuoden 2015 alussa Machine Gun Kelly julkaisi singlet ”Till I Die” sekä ”A Little More” hänen toisella studioalbumillaan General Admission, joka julkaistiin saman vuoden lokakuussa ja joka sijoittui Billboardin Top R&B/Hip-Hop Albums -listan sijalle 1. sekä Billboard 200 -listan sijalle 4.
Machine Gun Kelly on esiintynyt useissa elokuvissa, muun muassa elokuvassa Beyond the Lights, televisiosarjassa Roadies sekä päärooleissa elokuvissa Viral, Punk’s Dead: SLC Punk 2 ja Nerve.[lähde? ] Lisäksi hän on esiintynyt Mötley Crüe -elokuvassa The Dirt – Törkytehdas, jossa hän näytteli Tommy Leetä.
Diskografia > Studioalbumit

Lace Up (2012)
General Admission (2015)
Bloom (2017)
Hotel Diablo (2019)
Tickets to My Downfall (2020)
Mainstream Sellout (2022)
Filmografia > Elokuvat

Beyond the Lights (2014)
Punk’s Dead (2016)
Nerve (2016)
Viral (2016)
The Land (2016)
Bird Box (2018)
Big Time Adolescence (2019)
Captive State (2019)
The Dirt – Törkytehdas (2019)
Filmografia > Televisiosarjat

WWE Raw (2012–2015)
Guy Court (2013)
Unsung (2014)
Catfish: The TV Show (2014)
Ridiculousness (2015)
Roadies (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Machine Gun Kelly (artisti) Wikimedia Commonsissa
Jouluksi kotiin

Jouluksi kotiin voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jouluksi kotiin, suomalainen elokuva vuodelta 1975
Jouluksi kotiin (I’ll Be Home for Christmas), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1998
Jouluksi kotiin (Hjem til jul), norjalais-ruotsalais-saksalainen elokuva vuodelta 2010
Jouluksi kotiin (Back for Christmas), Alfred Hitchcock esittää -televisiosarjan jakso
Jouluksi kotiin, Jani Wickholmin albumi
Jouluksi kotiin, Kotikatu-televisiosarjan pohjalta julkaistun kirjasarjan osa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jouluksi kotiin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jordi Cañas

| Jordi Cañas |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa -ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1969 (ikä 54) Barcelona, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Ciudadanos
Jordi Cañas (s. 12. joulukuuta 1969 Barcelona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Cañas edustaa Ciudadanos-puoluetta. Cañas on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jordi Cañas Wikimedia Commonsissa
Jordi Cañas Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Jordanka Donkova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jordanka Donkova |  Jordanka Donkova |  Jordanka Donkova |  |
Maa:   Bulgaria
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | 100 m aidat |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 100 m aidat |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1986 | 100 m aidat |  |
|  Hopeaa | Ateena 1982 | 100 m aidat |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1986 | 4×100 m |  |
|  Pronssia | Helsinki 1994 | 100 m aidat |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | 60 m aidat |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Liévin 1987 | 60 m aidat |  |
|  Kultaa | Haag 1989 | 60 m aidat |  |
|  Kultaa | Pariisi 1994 | 60 m aidat |  |
|  Pronssia | Milano 1982 | 60 m aidat |  |
|  Pronssia | Göteborg 1984 | 60 m aidat |  |
|  Pronssia | Genova 1992 | 60 m aidat |  |
Jordanka Donkova (bulg. Йорданка Донкова; s. 28. syyskuuta 1961 Sofia) on bulgarialainen yleisurheilija ja olympiavoittaja.
Jordanka Donkova paransi neljästi 100 metrin aitajuoksun maailmanennätystä. 17. elokuuta 1986 Kölnissä hän rikkoi puolalaisen Grażyna Rabsztynin nimissä kuusi vuotta olleen maailmanennätyksen 12,36 kahdesti; juoksemalla ensin 12,35 ja myöhemmin samana päivänä 12,29. Kolme viikkoa myöhemmin hän juoksi Ljubljanassa ajan 12,26. Toinen bulgarialainen, Ginka Zagortševa, vei ennätyksen nimiinsä elokuussa 1987 ajalla 12,25. Donkova alitti hänen aikansa neljällä sekunnin sadasosalla Stara Zagorassa 20. elokuuta 1988. Kendra Harrison rikkoi Donkovan ennätyksen heinäkuussa 2016 juostuaan ajan 12,20.
Jordanka Donkova saavutti jo Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1982 hopeamitalin 100 metrin aitajuoksusta, ja Stuttgartin EM-kisoissa 1986 hän voitti lajin Euroopan mestaruuden sekä lisäksi hopeaa Bulgarian naisten 4 × 100 metrin viestijuoksun joukkueessa. Vielä Euroopan-mestaruuskisoissa 1994 hän sai pronssimitalin päälajistaan. Hänen kaikkein menestyksekkäin kilpailukuukautensa kesti elokuun puolivälistä syyskuun puoliväliin 1986: kaksi maailmanennätystä Kölnin Grand Prix -kisassa 17. elokuuta ja kolmas ME Ljubljanassa 7. syyskuuta. Stuttgartin EM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 29. elokuuta ja kaksi päivää myöhemmin hopeaa Bulgarian viestijoukkueessa. Niinpä kolme maailmanennätystä ja EM-kilpailuiden kulta- ja hopeamitali tulivat alle kuukauden aikana.
Soulin kesäolympialaisissa 1988 Jordanka Donkova voitti 100 metrin aitajuoksun kultamitalin, ennen hopealle ja pronssille sijoittuneita Itä-Saksan Gloria Siebertiä ja Länsi-Saksan Claudia Zaczkiewicziä. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 hän jäi puolustavana olympiavoittajana pronssille, kreikkalaisen Paraskevi Patoulidoun ja yhdysvaltalaisen LaVonna Martinin viedessä kirkkaammat mitalit.
Aiheesta muualla

Jordanka Donkova Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Naisten 100 metrin aitajuoksun olympiavoittajat (vuosina 1932–1968 80 metrin aitajuoksu)