stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Punamarjakanukka

| Punamarjakanukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Cornales
Heimo::  Kanukkakasvit Cornaceae
Suku::  Kanukat Cornus
Laji::  mas
Kaksiosainen nimi
 Cornus mas  L. 

Katso myös
   Punamarjakanukka Wikispeciesissä   Punamarjakanukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punamarjakanukan siemeniä ja hedelmiä.
Punamarjakanukka (Cornus mas) on kanukoiden sukuun kuuluva laji. Kasvi on pensas tai pieni puu. Se on yleensä kahdesta neljään metriä korkea ja korkeintaan kahdeksan metrin korkuinen. Uudet versot ovat keltavihreitä. Lehdet ovat muodoltaan soikeita tai puikeita ja niissä on 3–5 paria sivusuonia. Kukat ovat keltaisia. Hedelmä on munanmuotoinen ja kypsänä punainen. Kasvia esiintyy valoisilla paikoilla metsissä ja pensaikoissa. Sitä tavataan enimmäkseen Ranskassa, Albaniassa, Belgiassa ja Saksan eteläosissa. Marjat ovat syötäviä, ja niitä voi säilöä.
Aiheesta muualla

Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Cornus mas (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Cornus mas (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q158642  Wikispecies: Cornus mas  APNI: 149635  BioLib: 40206  CoL: YGL2  Ecocrop: 4880  EoL: 591119  EPPO: CRWMS  EUNIS: 168428  FNA: 220003337  GBIF: 3082263  GRIN: 11563  iNaturalist: 55858  IPNI: 271612-1  IRMNG: 10591759  ITIS: 565094  IUCN: 79914024  MoBotPF: 279329  NBN: NBNSYS0000003628  NCBI: 4285  NZOR: 203d6f4f-b481-40ad-a90f-e500890fcf67  Observation.org: 2454  Open Tree of Life: 148277  PalDat: Cornus_mas  PFI: 3403  Plant List: kew-47432  PLANTS: COMA21  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:271612-1  RHS: 4399  Tropicos: 8700003  WFO: wfo-0000924760
Airi Veijola

Airi Veijola, kirjailijanimi Tuulikki Raja, on suomalainen kirjailija. Hän julkaisi vuonna 1956 jatkosodan vuosiin sijoittuvan romaanin Rintamalotta muistelee. Kirja julkaistiin myös 12-osaisena jatkokertomuksena Suomen Kuvalehden numeroissa 43/1955 – 3/1956. Aarne Tarkas ohjasi ja käsikirjoitti sen pohjalta elokuvan Rintamalotta, joka sai ensi-iltansa marraskuussa 1956.
Teoksia

Rintamalotta muistelee. Otava 1956
Aiheesta muualla

Tuulikki Raja, Kirjasampo.fi
Burzum

| Burzum |
| --- | --- |

 Varg Vikernes oli yhtyeen ainoa jäsen.
Tiedot
Toiminnassa:  1991–2018
Tyylilaji:  black metal, folk metal, dark ambient
Kotipaikka:   Bergen, Norja
Laulukieli:  englanti norja saksa
Jäsenet:  Varg Vikernes   (1991–2018)
Levy-yhtiö:  Deathlike Silence Productions   Misanthropy Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Burzum oli Varg Vikernesin (tunnetaan myös taiteilijanimellä Count Grishnackh) yhden miehen black metalia ja dark ambientia levyttävä yhtye.
Vikernes ilmoitti kesäkuussa 2018 YouTube-kanavallaan yhtyeen uran päättyneen.
Synty

Vuonna 1988 tai -89 Vikernes perusti parin ystävänsä kanssa yhtyeen nimeltä Kalashnikov neuvostoliittolaisen asemallin mukaan. Nimi muuttui kuitenkin nopeasti Uruk-haiksi, joka on J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta erästä örkkirotua tarkoittava nimitys. Myös hänen taiteilijanimensä Grishnack tulee Tolkienin kirjasta, jossa erään örkkipäällikön nimi on Grishnákh. Hän oli myös vuosina 1989–1991 jäsenenä lyhytikäisessä death metal -yhtye Old Funeralissa. Uruk-hai äänitti yhden demon vuonna 1989, joka löytyy ainoastaan bootleg-levy Blast From The Ancient Pastilta, jonka Varg teki bändin faneja varten.
Vikernes katsoi kuitenkin, ettei hänen ystävillään ollut tarpeeksi motivaatiota, taitoa eikä oikeaa asennetta yhtyeessä soittamiseen. Jäsenten erottamisen jälkeen Vikernes muutti yhtyeen nimen Burzumiksi. Burzum tarkoittaa mustalla kielellä pimeyttä. Sana on napattu Taru sormusten herrasta -kirjan keinotekoisesti luodusta kielestä. Vikernes on itse selittänyt nimen johtuvan siitä, että Tolkien hänen mukaansa käytti örkkejä luodessaan esikuvina muinaisia skandinaaveja. Örkkien käyttäytymisessä ja kielessä on nähty samoja piirteitä kuin viikingeillä: molemmat olivat aikanaan muiden kansojen pelkäämiä. Tolkien ei suoraan rinnasta fantasiahahmojaan todellisiin kansoihin.
Musiikki

Burzumin musiikki oli ensimmäisillä levyillä perinteistä ja äänimaailmaltaan karua black metallia. Kolmannella levyllä Hvis Lyset Tar Oss syntetisaattoreiden osuus kasvoi ja kappaleet pidentyivät jopa yli 10-minuuttisiksi. Tyyli säilyi silti harkitun minimalistisena. Kappaleet perustuvat melko yksinkertaisille riffeille ja sointukierroille, mutta useiden kosketinsoitin- ja kitararaitojen luoma tunnelma on primitiivisyydestä ja kolhosta äänimaailmasta huolimatta - tai ehkä osittain niistä johtuen - unettava ja hypnoottinen. Vikernesin laulu kuulostaa raa'alta ja kärsivältä.
Kuuluisimmat levyt ovat Vikernesin oma suosikki Hvis Lyset Tar Oss (1994) sekä Filosofem (1996). Vikernes soitti myös bassoa Mayhem-yhtyeessä, mutta joutui vankilaan vuonna 1993 surmattuaan Mayhemin johtohahmon, kitaristi Euronymouksen. Vankilassa Vikernes teki kaksi uutta levyä, joilla musiikki on black metalin sijaan dark ambientia. Vankilassa tehdyt instrumentaalilevyt kuvaavat skandinaavisia myyttejä. Dauði Baldrs Balderin kuolemaa ja Hliðskjálf puolestaan Ragnarökiä.
Burzumin musiikki on luonteeltaan kiisteltyä: monet pitävät yhtyeen parhaita levyjä black metallin ehdottomina klassikoina, mutta toiset taas eivät arvosta niiden minimalismia. Vikernes oli haastatteluissa ilmoittanut, että hän tulee vankilasta vapautumisensa jälkeen tekemään taas musiikkia, todennäköisimmin metallimusiikkia. Hän ei pystynyt luomaan musiikkia edes koskettimilla, sillä vankilan henkilökunta ei antanut hänen pitää syntetisaattoria sellissään. Hänellä oli käytössään akustinen kitara, mutta lopulta sekin takavarikoitiin. Vikernes kertoo suunnitelleensa joitakin uusia kappaleita, mutta levyn äänittämiseen ei vankilassa ole ollut luonnollisesti mahdollisuutta.
Varg Vikernes soittaa Burzumin levyillä kaikkia soittimia. Tosin Aske-EP:llä on mukana Emperorin jäsen Samoth soittamassa bassoa sekä ensimmäisen levyn War-kappaleessa on Euronymouksen soittama kitarasoolo.
Burzumia on usein epäilty niin sanotuksi NSBM-yhtyeeksi, mutta Vikernes on kiistänyt olevansa kansallissosialisti. Yhtyeen sanoituksista ei myöskään löydy selvää yhteyttä NSBM-suuntaukseen. Vikernes on irtisanoutunut nykyaikaisesta black metal -tyylilajista, eikä näe yhtymäkohtia sillä Burzumiin.
Vapauduttuaan vankilasta 2009 Vikernes sävelsi uutta musiikkia Burzumille ja albumi Belus julkaistiin keväällä 2010. Levyn alkuperäinen nimi oli "Den Hvite Guden" (Valkoinen jumala), joka viittaa valon jumala Balderiin, mutta välttääkseen nimen tahallisen väärinymmärtämisen rasistisena viitauksena ihonväriin hän nimesi levyn uudelleen. Maaliskuussa 2011 julkaistiin Burzumin kahdeksas albumi Fallen. Saman vuoden marraskuussa kokoelma-albumi From the Depths of Darkness, joka sisältää uudelleenäänitettyjä kappaleita kahdelta ensimmäiseltä levyltä. Toukokuussa 2012 julkaistiin Burzumin yhdeksäs albumi Umpskiptar. Toukokuussa 2013 Burzum julkaisi albumin Sôl austan, Mâni vestan, joka on kokonaan ambientia, kuten Dauði Baldrs ja Hliðskjálf.
Diskografia

Burzum (1992,  Deathlike Silence)
Det som engang var (1993,  Cymophane)
Hvis lyset tar oss (1994,  Misanthropy Records, Cymophane)
Filosofem (1996,  Misanthropy, Cymophane)
Dauði Baldrs (1997,  Misanthropy)
Hliðskjálf (1999,  Misanthropy)
Belus (2010,  Byelobog Productions)
Fallen (2011,  Byelobog)
Umskiptar (2012,  Byelobog)
Sôl austan, Mâni vestan (2013,  Byelobog)
The Ways of Yore (2014,  Byelobog)
Thulêan Mysteries (2020)
The Land of Thulê (2024)
Entiset jäsenet ja sessiomuusikot

Samoth (Tomas Haugen) – basso (1993)
Euronymous – kitarasoolo kappaleessa War
AiwarikiaR (Erik Lancelot) – rummut (Vikernesin miettiessä mahdollisia live-esiintymisiä, AiwarikiaR harjoitteli hänen kanssaan ja olisi Mayhemin Hellhammerin ohella ollut valinta bändin rumpaliksi.)
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen kotisivu
Burzumin julkaisut
| n k Burzum |
| --- | --- |
 Varg Vikernes   Samoth  Euronymous 
Studioalbumit:  Burzum  Det Som Engang Var  Hvis Lyset Tar Oss  Filosofem  Dauði Baldrs  Hliðskjálf  Belus  Fallen  Umskiptar  Sôl austan, Mâni vestan  The Ways of Yore  Thulêan Mysteries  The Land of Thulê 
EP:t:  Aske 
Kokoelmat:  Burzum / Aske  1992–1997  Anthology (2002)  Draugen: Rarities  Anthology (2008)  From the Depths of Darkness 
Muuta:  diskografia
Peda.net

| Peda> net |
| --- | --- |
Julkaisija:  Jyväskylän yliopiston koulutuksen tutkimuslaitos
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1997
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  selainpohjainen oppimisympäristö
Alusta:  selainkäyttöinen
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Peda.netin brändiuudistuksen myötä vuonna 2011 käyttöön tullut logo
Peda.net on Jyväskylän yliopiston Koulutuksen tutkimuslaitoksen julkaisema verkko-oppimisympäristö ja julkaisualusta sekä rekisteröity tavaramerkki. Peda.net on alkanut vuonna 1997 PEDANET-hankkeesta. Vuonna 2001 PEDANET-hankkeen päättymisen jälkeen hanke vakiintui Jyväskylän yliopiston Koulutuksen tutkimuslaitoksen koordinoimaksi tutkimus- ja kehittämishankkeeksi. Hankkeen jälkeen Peda.netin käyttö on laajentunut perusopetuksesta esimerkiksi varhaiskasvatukseen ja kansalaisopistoihin.
Peda.net on selainkäyttöinen ympäristö, joka koostuu maksuttomasta OmaTilasta ja maksullisesta organisaatioympäristöstä, jossa opetustoiminta järjestetään. OmaTila on jokaiselle rekisteröityneelle käyttäjälle luotava henkilökohtainen profiili, jolla käyttäjä toimii kaikissa Peda.net-palvelussa toimivissa organisaatioissa.
Peda.netin käyttö

Peda.net on käytössä Suomessa noin 170 kunnassa. Peda.netin käyttäjäkunta koostuu varhaiskasvatuksen, perusopetuksen, toisen asteen, korkeakoulujen ja vapaan sivistystoimen opiskelijoista ja opetushenkilöstöstä. Lisäksi hankkeissa, järjestöissä ja yrityksissä voidaan käyttää Peda.net-palvelua esimerkiksi koulutuskäyttöön.
Peda.netiä käytetään paitsi oppimisympäristönä myös julkaisualustana, esimerkiksi koulujen kotisivuina, intranetinä ja henkilökohtaisena pilvitallennustilana. OmaTila on henkilökohtainen, joten saman tunnuksen käyttöä voi jatkaa oppilaitoksen tai organisaation vaihtuessa. Koska OmaTila ei ole organisaatiosta riippuvainen, kuka tahansa voi rekisteröidä maksutta käyttöönsä OmaTilan.
Peda.netissä on mahdollista muokata sivun ulkoasua, lisätä ja jakaa materiaaleja sekä tehdä tehtäviä. Peda.net-palveluun voi tuottaa materiaalia itse, mutta palvelussa on myös saatavilla sekä Peda.netin omaa että muiden yhteistyökumppaneiden tuottamaa materiaalia. Peda.net mahdollistaa kuvien, videoiden ja erilaisten tiedostojen jakamisen esimerkiksi teksti- ja blogi-työvälineillä. Peda.netissä on tarjolla myös lomakkeen ja palautuskansion kaltaisia työvälineitä tehtävien tekemiseen ja muun muassa keskustelufoorumi ja ryhmämuistio yhteisölliseen työskentelyyn. Lisäksi Peda.netiin on tuotu ulkopuolisten toimijoiden työvälineitä, kuten LoadMyBook-äänikirjamoduuli.
Alkula

| Alkula |
| --- | --- |
 Alkulan tila syyskuussa 2022.
 Kaupungin kartta, jossa Alkula korostettuna.
Kaupunki:  Vaasa
Suurpiiri:  Ristinummen suuralue
Kaupunginosa nro:  26
Väkiluku:  2 118 (1.1.2015)
Lähialueet:  Melaniemi, Vanha Vaasa, Pilvilampi, Haapaniemi
Alkula (ruots. Alkula) on tilastollinen pienalue Vaasassa, joka myös muodostaa Vaasan 26. kaupunginosan. Se sijaitsee Vanhan Vaasan pohjoispuolella noin viisi kilometriä nykyisestä Vaasan keskustasta itään.
Alkulan pienalueelle kuuluu Pappilanmäen ja Kråklundin asuinalueet. Näiden välissä alueen keskiössä sijaitsee Alkulan tila, josta tulee myös pienalueen nimi. Alkulassa sijaitsee ruotsinkielinen peruskoulu Haga skola.
Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Alkula kuuluu Ristinummen suuralueeseen.
Väestö

Vuonna 2015 Alkulan alueella oli 2 118 asukasta.
Alkulan asukkaista äidinkielenään suomea puhui 74,9 %, ruotsia 13,9 % ja muita kieliä 11,2 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 15,5 % ja työttömiä 12,1 % vuonna 2013.
Japanin Grand Prix 2015

|  Japanin Grand Prix 2015  |
| --- | --- |
 14. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2015. 

Päivämäärä:  27. syyskuuta 2015
Sijainti:  Suzuka Circuit, Suzuka, Mie, Japani
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,807 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 307,471 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Paaluaika:  1.32,584
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Toinen:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Kolmas:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.36,145 (kierroksella 33)
Japanin Grand Prix 2015 oli Formula 1 -sarjan 14. osakilpailu kaudella 2015, joka ajettiin 27. syyskuuta Suzuka Circuit -moottoriradalla.
Aika-ajot

Q1:ssä Sauberin Marcus Ericsson pyörähti mutkassa 13 ulos radalta, mutta pystyi jatkamaan aika-ajoa. Q3:ssa nähtiin eriskummallinen ulosajo Daniil Kvjatin toimesta, kun hän leikkasi nurmikon kautta saadakseen paremman ajolinjan seuraavaan mutkaan ja osui mutkassa 10 ratavalliin. Törmäyksessä Kvjatin Red Bull meni ”katonkautta ympäri”, Kvjat selvisi kolaristaan ilman vammoja, mutta joutui lähtemään kilpailuun varikkosuoralta.
Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Nico Rosberg. Toiseksi sijoittui Rosbergin tallikaveri Lewis Hamilton, kolmanneksi Valtteri Bottas, neljänneksi Sebastian Vettel, viidenneksi Felipe Massa ja kuudenneksi Kimi Räikkönen.
Kilpailu

Ensimmäiseen mutkaan mentäessä Mercedes-kuljettajat ajoivat rinta rinnan. Hamilton oli kuitenkin sisäpuolella kakkosmutkaan mentäessä, ja pakotti Nico Rosbergin ulos radalta. Rosberg menetti sijat myös Vettelille ja Bottakselle tippuen neljänneksi. Jo lähtösuoralla osui, kun seitsemännestä ruudusta lähtenyt Red Bullin Daniel Ricciardo törmäsi Felipe Massaan yrittäessään kohennella sijoituksia. Ricciardon vasen takarengas puhkesi, samoin Massan oikea eturengas. Ensimmäisessä mutkassakin osui, kun Sergio Pérez joutui väistämään ongelmista kärsivää Massaa, ja osui Carlos Sainziin, joutuen niin ikään tulemaan varikolle takarenkaan vaihtoon.
Ensimmäisellä kierroksella paalupaikalta pudonnut Nico Rosberg nousi ensin Valtteri Bottaksen ohi kolmanneksi ohittamalla suomalaisen radalla, ja myöhemmin Sebastian Vettelin varikkopysähdysten aikana nousten toiseksi. Myös Kimi Räikkönen ohitti viimeisten stoppien yhteydessä Bottaksen, ja nousi neljänneksi. Carlos Sainzin tullessa varikolle kierroksella 27 hän ajoi varikkotien varrella ollutta tötteröä päin, joka aiheutti espanjalaiselle etusiipivaurion. Marcus Ericsson pyörähti kierroksella 10 pystyen jatkamaan matkaansa. Kilpailun lopulla Valtteri Bottas ohitti kierroksella jääneen Will Stevensin, joka pyörähti mutkassa 15, törmäten lähes tallikaveriinsa Alexander Rossiin. Kilpailun joutui keskeyttämään ainoana kuljettajana Felipe Nasr.
Japanin GP:n ylivoimaiseen voittoon ajoi Lewis Hamilton. Toiseksi sijoittui Nico Rosberg ja kolmanneksi Sebastian Vettel. Neljäntenä maaliin ajoi Kimi Räikkönen ja viidentenä Valtteri Bottas. Voitollaan Hamilton tuli tasoihin voittotilastoissa Ayrton Sennan kanssa ja kykeni kyseiseen suoritukseen vielä radalla, jossa Senna varmisti kaikki maailmanmestaruutensa.
McLaren jäi uuden moottorintoimittajansa Hondan kotikilpailussa pisteittä ja molempien kuljettajien (Buttonin ja Alonson) mukaan kilpailussa tallin autojen suurin heikkous oli suoranopeus muihin nähden.
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 53 | 1:28.06,508 | 2 | 25 |  |
| 2 |  Nico Rosberg | Mercedes | 53 | +18,964 | 1 | 18 |  |
| 3 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 53 | +20,850 | 4 | 15 |  |
| 4 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 53 | +33,768 | 6 | 12 |  |
| 5 |  Valtteri Bottas | Williams-Mercedes | 53 | +36,746 | 3 | 10 |  |
| 6 |  Nico Hülkenberg | Force India-Mercedes | 53 | +55,559 | 13 | 8 |  |
| 7 |  Romain Grosjean | Lotus-Mercedes | 53 | +1.12,298 | 8 | 6 |  |
| 8 |  Pastor Maldonado | Lotus-Mercedes | 53 | +1.13,575 | 11 | 4 |  |
| 9 |  Max Verstappen | Toro Rosso-Renault | 53 | +1.35,315 | 17 | 2 |  |
| 10 |  Carlos Sainz Jr. | Toro Rosso-Renault | 52 | +1 kierros | 10 | 1 |  |
| 11 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 52 | +1 kierros | 12 |  |  |
| 12 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 52 | +1 kierros | 9 |  |  |
| 13 |  Daniil Kvjat | Red Bull-Renault | 52 | +1 kierros | PL |  |  |
| 14 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 52 | +1 kierros | 15 |  |  |
| 15 |  Daniel Ricciardo | Red Bull-Renault | 52 | +1 kierros | 7 |  |  |
| 16 |  Jenson Button | McLaren-Honda | 52 | +1 kierros | 14 |  |  |
| 17 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 51 | +2 kierrosta | 5 |  |  |
| 18 |  Alexander Rossi | Manor-Ferrari | 51 | +2 kierrosta | 19 |  |  |
| 19 |  Will Stevens | Manor-Ferrari | 50 | +3 kierrosta | 18 |  |  |
| 20† |  Felipe Nasr | Sauber-Ferrari | 49 | Mekaaninen vika | 16 |  |  |
Lähde:

Huom:PL Daniil Kvjat lähti kilpailuun varikkosuoralta, † Felipe Nasr sai sijoituksen, koska ajoi 90 % kilpailusta.
Sijoitukset kilpailun jälkeen

| Sijoitus | Kuljettaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Lewis Hamilton | 277 |
| 2 |  Nico Rosberg | 229 |
| 3 |  Sebastian Vettel | 218 |
| 4 |  Kimi Räikkönen | 119 |
| 5 |  Valtteri Bottas | 111 |
| Sijoitus | Valmistaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Mercedes | 506 |
| 2 |  Ferrari | 337 |
| 3 |  Williams | 208 |
| 4 |  Red Bull Racing | 139 |
| 5 |  Force India | 77 |
Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin Grand Prix 2015 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2015
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Kiina |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Itävalta |  Britannia |  Unkari |
|  Belgia |  Italia |  Singapore |  Japani |  Venäjä |  Yhdysvallat |  Meksiko |  Brasilia |  Abu Dhabi |  |
Formula 1 -luokan Japanin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Fuji Speedway (1976–1977, 2007–2008) Suzuka Circuit (1987–2006, 2009–2019, 2022–)
Japanin naisten jääkiekkomaajoukkue

| Japani |
| --- | --- |

Liitto:  Japanin jääkiekkoliitto
Valmentaja:   Yuji Iizuka
Eniten otteluita:  Hanae Kubo (65)
Eniten maaleja:  Hanae Kubo (31)
Eniten pisteitä:  Hanae Kubo (57)
IIHF-ranking:  7. (2024)
Ensimmäinen ottelu
  Japani 5–2  Alankomaat (Kanada; 21. huhtikuuta 1987)lähde? 
Suurin voitto
  Japani 46–0  Hongkong (Sapporo, Japani; 22. maaliskuuta 1990)lähde? 
Suurin tappio
  Kanada 18–0  Japani (Ottawa, Kanada; 22. maaliskuuta 1990)lähde? 
Japanin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Japania naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maailmanmestaruuskilpailuihin joukkue on osallistunut vuodesta 1990 lähtien.
Japanissa oli vuonna 2017 noin 2 500 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maassa oli liki 1 500 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2024 lopussa reilut 1 300.
Olympialaisissa joukkue on ollut parhaimmillaan kolmesti 6. sijalla. Ensimmäisen kerran tämä tapahtui vuoden 1998 talviolympialaisissa Japanissa, joihin joukkue pääsi mukaan emäntämaana. Seuraavan kerran joukkue saavutti 6. sijan Pyeongchangin kisoista vuonna 2018 ja jälleen vuoden 2022 olympialaisissa.
Joukkueen paras sijoitus maailmanmestaruuskilpailuista on 5. sija, joka joukkue saavutti vuoden 2022 kisoista. Vuonna 2021 millään muulla maalla ei ollut niin iso ero naisten ja miesten jääkiekon maailmanrankingsijoituksissa naisjoukkueen eduksi: Japanin naisten joukkue oli 6. sijalla, miesten joukkue vasta 25. sijalla.
Valmentajia

Joukkueen päävalmentajana on toiminut Yoshifumi Fujisawa. Vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkuetta valmensi Yuji Iizuka. Kaudella 2018–2019 hänen apuvalmentajanaan toimi suomalainen Arto Sieppi.
Sijoitukset > Olympialaisissa

1998 – 6.
2002 – 10. (karsiutui)
2006 – 11. (karsiutui)
2010 – 10. (karsiutui)
2014 – 7.*
2018 – 6.
2022 – 6.
*Japanin alkuperäinen sijoitus oli 8., mutta edellä olleen Venäjän diskaamisen vuoksi Japani nousi 7:nneksi.
Sijoitukset > Maailmanmestaruusksoissa

1990 – 8.
1992 – Joukkue karsiutui.
1994 – Joukkue ei osallistunut kisoihin.
1997 – Joukkue ei osallistunut kisoihin.
1999 – B-sarja; 1.
2000 – 8.
2001 – 1. divisioona; 2.
2003 – 1. divisioona; 1.
2004 – 9.
2005 – 1. divisioona; 2.
2007 – 1. divisioonan B-lohko; 1.
2008 – 7.
2009 – 8.
2011 – Joukkue ei osallistunut kisoihin.
2012 – 1. divisioonan A-lohko; 3.
2013 – 1. divisioonan A-lohko; 1.
2015 – 7.
2016 – 8.
2017 – 1. divisioonan A-lohko; 1.
2019 – 8.
2020 – Kisat peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2021 – 6.
2022 – 5.
2023 – 7.
2024 – 8.
Sijoitukset > IIHF:n maailmanranking

2003 – 10.
2004 – 10.
2005 – 10.
2006 – 10.
2007 – 10.
2008 – 9.
2009 – 9.
2010 – 9.
2011 – 11.
2012 – 11.
2013 – 10.
2014, helmikuu – 9.
2014, huhtikuu – 8.
2015 – 8.
2016 – 7.
2017 – 9.
2018, helmikuu – 8.
2018, huhtikuu – 7.
2019 – 6.
2020 – 6.
2021 – 6.
2022, helmikuu – 6.
2022, syyskuu – 7.
2023 – 7.
2024 – 7.
Aiheesta muualla

Japanin jääkiekkoliiton viralliset sivut (japaniksi)
Japani IIHF:n sivuilla (englanniksi)
Japani nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
NrII

| MLNRV II (HKL 71–112) |
| --- | --- |
 Väliosalla varustettu HKL 80.
Perustiedot
Tyyppi:  raitiovaunu
Liikennöitsijä:  Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne
Valmistaja:  Valmet, Strömberg
Lukumäärä:  42
Valmistusvuodet:  1983–1987 Muutostyöt 2006, 2008–2011
Numerointi:  71–112
Istumapaikkoja:  49
Tekniset tiedot
Paino:  33,5 t
Pituus:  26 500 mm
Leveys:  2 300 mm
Pyörästö:  B′2'2'B′ (aiemmin B´2´B´)
Pyörän halkaisija:  720 mm
Moottori:  2 × Strömberg GHCU/H6232
Moottorin teho:  2 × 156 kW
 NrII ennen matalalattiaisen väliosan asentamista, uudenmallisella tuulilasilla ja linjakilvellä varustettu HKL 72. Vaunussa kokeiltavana ollut lippa on poistettu ja tuulilasi palautettiin alkuperäisen malliseksi.
NrII, jonka nykyinen Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenteen käyttämä tunnus on MLNRV II, on Helsingin raitioliikenteessä käytössä oleva raitiovaunumalli. Vaunuja valmisti Valmet 42 kappaletta vuosina 1983–1987, ja niillä on HKL:n numerot 71–112. Vaunut ovat 8-akselisia ja tyristorisäätöisiä, ja ne on varustettu kahdella 156 kilowatin Strömberg GHCU/H6232 -moottorilla. Suurin osa NrII-sarjan raitiovaunuista sai alun perin puna-harmaan värityksen, mutta ne maalattiin perinteisiin vihreä-keltaisiin väreihin vuosina 1986–1995. Vaunuihin on tehty vuosien varrella lukuisia ulkonäköön ja sisustukseen vaikuttaneita muutoksia. Kolmeen vaunuista asennettiin vuonna 2005 uusi lippamallinen linjakilpi keulaan, ja samalla tuulilasia madallettiin, mutta tätä kokeilua ei laajennettu muihin vaunuihin, ja lippamalli on poistettu kaikista kokeilussa olleista vaunuista. Alkuvuodesta 2025 vaunu 82 muutettiin pikaraitiolinjan 15 huoltovaunuksi. Vaunun ikkunat peitettiin, maalattiin keltaiseksi ja välipala poistettiin.