stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonto Yhdysvalloissa

Uskontokuntiin kuuluminen Yhdysvalloissa, Gallup (2023)
Protestantismi (33%)
Katolinen kirkko (22%)
Muut kristityt (11%)
Juutalaiset (2%)
Mormonit (1%)
Muut uskonnot (6%)
Uskontokuntiin kuulumattomat (22%)
Ei vastannut (3%)
Uskonnollisuutta Yhdysvalloissa leimaa uskontojen laaja monimuotoisuus. 59 % amerikkalaisista pitää uskonnon roolia elämässään erittäin tärkeänä, mikä tekee Yhdysvalloista poikkeuksellisen rikkaiden maiden keskuudessa. Vaikka uskontokuntiin kuulumattomia on merkittävä osa väestöstä, suurin osa amerikkalaisista kuuluu kuitenkin johonkin uskontokuntaan ja suurin näistä on kristinusko.
Uskonnollisiin tilaisuuksiin aktiivisesti osallistuminen eri osavaltioiden välillä.
Perustuslain ensimmäinen lisäys takaa vapaan uskonnonharjoituksen. Tämän nojalla Yhdysvaltain perustuslaki kieltää valtiota perustamasta valtionkirkkoa tai säätämästä lakeja, jotka pohjautuvat johonkin tiettyyn uskontoon.
Yhdysvaltain verovirasto laskee uskonnolliset yhdyskunnat ja kirkot verovapaaksi mikäli ne täyttävät tiettyjä ehtoja. Yksityiset henkilöt voivat hakea verovähennyksiä tällaisille uskonnollisille yhdyskunnille tekemistään lahjoituksista.. Kirkkojen verovapauteen liittyviä ehtoja ovat mm.:
Toiminnan organisointi
Poliittinen sitoutumattomuus (esim. vaalikampanjaan osallistuminen on kielletty, lobbaus sallittu tiettyyn pisteeseen asti)
Hyväntekeväisyystyö ja yhteisen hyvän edistäminen
Vuonna 2020 julkaistun kyselyn mukaan erilaisiin kristillisiin ryhmiin kuuluu 65 % (protestantteja 46 % ja 21 %). Toiseksi suurimman ryhmän muodostavat uskontokuntiin kuulumattomat, joihin luetaan ateistit ja agnostikot. Muihin uskontoihin kuuluu noin 6 %..
Kristinusko

Yhdysvallat on pääosin kristitty valtio. Yhdysvaltain suurimpia kristillisiä kirkkokuntia ovat protestantit, vapaakirkot ja katolinen kirkko. Kristittyjen osuus oli vuonna 1900 yli 96 prosenttia, mutta kristittyjen suhteellinen osuus on vähentynyt. Vuonna 2015 kristittyjä oli noin 79 prosenttia väestöstä. Kristinuskon osuuden muutos on olliut seurausta sekä yhteiskunnan maallistumisesta, myös ei-kristillisestä maahanmuutosta. Vuonna 2014 tehdyssä tutkimuksessa on 46.5 % protestantteja, 20.8 % katolisia ja muita kristittyjä oli 3.3 % vastanneista.
Vaikka mormoneita ja Jehovan todistajia ei akateemisissa piireissä aina kristinuskoon kuuluvina, Yhdysvalloissa ne on perinteisesti laskettu kuuluvan kristilliseen väestöön. Vuonna 2018 mormoneita oli Yhdysvalloissa reilut 6,5 miljoonaa, joista suurin osa asuu Utahin osavaltiossa. Jehovan todistajia on väestöstä keskimäärin noin prosentti, mutta osavaltioista suurin osuus on Wyominginssa (3 % väestöstä). Jehovan todistajat ovat myös yksi Yhdysvaltain etnisesti heterogeenisimmistä uskontokunnista.
Yhdysvaltain presidenteistä kaikki johonkin uskontokuntaan kuuluvat ovat olleet kristittyjä. Ainoastaan Thomas Jefferson, joka oli teisti, ja Abraham Lincoln, jonka uskonnollisesta vakaumuksesta väitellään edelleen, ovat olleet selkeästi ei-kristillisiä presidenttejä. Avoimesti ateistista presidenttiä maassa ei ole koskaan valittu virkaan..
Islam

Nation of Islam alkoi saada vaikutusvaltaa 1940-luvulla. Sen tunnetuimpia jäseniä ovat Malcolm X ja Muhammad Ali. Islam on yksi Yhdysvaltojen nopeimmin kasvavista uskonnoista. Muslimien määrä kasvaa Yhdysvalloissa erityisesti maahanmuuton myötä. Yhdysvaltain muslimit ovat pääasiassa kotoisin Libanonista, Syyriasta, Pakistanista, Iranista, Irakista ja Intiasta. Viimeaikainen maahanmuutto on tuonut muslimeja myös Bosniasta, Somaliasta, Afganistanista ja Kurdistanista. Myös afroamerikkalaisen väestön keskuudessa on runsaasti muslimikäännynnäisiä.
65 prosenttia yhdysvaltain muslimeista on sunnalaisia. Myös afroamerikkalaiset muslimit ovat pääasiassa sunnalaisia, samoin kuin useimpien aasialaisten maahanmuuttajaryhmien muslimit. Useimat šiiat ovat kotoisin Iranista, Irakista tai Syyriasta.Yhdysvaltojen ensimmäinen kongressiedustaja, joka oli uskonnolliselta vakaumukseltaan muslimi, oli Keith Ellison, joka valittiin virkaan vuonna 2007. Ellisonin vaalipiirissä Minneapoliksessa on yksi Yhdysvaltojen suurimmista somaliyhteisöistä, johon kuuluu noin 44 000 ihmistä.
Mother Mosque of America on maan vanhin edelleen toiminnassa oleva moskeija, joka on rakennettu alkujaan moskeijaksi, ja sijaitsee Cedar Rapidsin kaupungissa (Iowa). Se valmistui vuonna 1934..
Juutalaisuus

Ensimmäiset Amerikanjuutalaiset olivat Brasilian pakolaisia vuonna 1654, kun portugalilaiset valtasivat Brasilian takaisin hollantilaisilta. Aškenasijuutalaisten aallot tulivat Keski-Euroopasta (Baijerista, Länsi-Preussista ja Posenista) 1820-1870-luvuilla. Vuoteen 1900 mennessä Yhdysvalloissa asui 1,5 miljoonaa juutalaista. Toinen maahanmuuttoaalto tapahtui toisen maailmansodan jälkeen. Nykyään Yhdysvalloissa asuu noin 5,2 miljoonaa juutalaista, ja he muodostavat maailman toiseksi suurimman juutalaisyhteisön Israelin valtion asukkaiden jälkeen. Suhteessa väestöön eniten juutalaisia on New Yorkin osavaltiossa (9,1 %)..
Hindulaisuus

2000-luvulla perustettiin Hindu American Foundation.
Vuonna 2018 hindujen määräksi arvioitiin 2,4 miljoonaa.
Ensimmäinen Edustajainhuoneeseen valittu hindu oli Tulsi Gabbard vuonna 2012.
Buddhalaisuus

Buddhalaisuus on maan neljänneksi suurin uskonto, johon kuuluu 1,2 % koko väestöstä, Pew Research Centerin mukaan vuonna 2010. Ennen 1900-lukua merkittävä osa Yhdysvaltojen buddhalaisista oli kotoisin Kiinasta, mutta sittemmin japanilaisten osuus kasvoi suuremmaksi. 1950-luvulta lähtien nopeimmin on kasvanut theravada-buddhalaisuus kaakkoisaasialaisten (mm. Sri Lanka, Kambodža ja Laos). Suurin osa USA:n buddhalaisista on joko valkoisia tai aasialaisia, joiden välillä on ollut ajoittain kitkaa. Nykyään eniten buddhalaisia suhteutettuna väestöön on Havaijilla, jossa 8 % on buddhalaisia.
Ensimmäinen buddhalainen senaattori on havaijilainen Mazie Hirono, joka oli myös aikaisemmin ensimmäinen buddhalainen kongressiedustaja yhdessä Hank Johnsonin kanssa, jotka valittiin vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uskonto Yhdysvalloissa Wikimedia Commonsissa
Haikala, Topias: Kristinusko ei ole enää itsestäänselvyys Yhdysvalloissa – jo joka neljäs on uskonnoton. Kirkko ja kaupunki 2.3.2021.
Hybridimateriaalit

Hybridimateriaalit ovat materiaaleja, jotka on valmistettu yhdistämällä kaksi erilaista ainetta. Valmistuksessa käytetään synteettisiä menetelmiä, jotka voivat olla orgaanisia tai epäorgaanisia. Hybridimateriaaleja hyödynnetään nanoteknologiassa ja älylaitteissa. Niitä käytetään erilaisten laitteiden näytöissä, aurinkokennoissa ja kaasuantureissa. Jotkut hybridimateriaalit ovat jauhemaisia. Hybridimateriaalit ovat joskus erittäin kyllästettyjä ja tällöin ne muodostavat vahvoja massoja, joita voidaan käyttää suojana syövyttäviltä aineilta. Eloperäisten aineiden ja biologisten prosessien hyödyntämismahdollisuuksia hybridimateriaaleissa on tutkittu.
Hurricanes (rugby union)

Hurricanes (aiemmin Wellington Hurricanes) on vuonna 1996 perustettu rugby union -joukkue Wellingtonista Uudesta-Seelannista. Se pelaa monikansallisessa Super Rugby -liigassa, ja kuuluu sarjan Uuden-Seelannin konferenssiin.
Hurricanes on yksi alun perin Super 12 -nimellä tunnetun sarjan perustajajäsenistä. Joukkue on voittanut sarjan mestaruuden kerran, kaudella 2016.
Kotiottelunsa Hurricanes pelaa 34 500-paikkaisella Westpac Stadiumilla.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu
Murtolampi (Muurame)

| Murtolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Muurame
Koordinaatit:  62°08′50″N, 25°38′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Levonojaan 
Järvinumero:  14.289.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,5 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,692 km  
Pinta-ala:  2,19 ha  
Tilavuus:  0.000079 km³ 
Keskisyvyys:  3,61 m  
Suurin syvyys:  6,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMurtolampi 
Murtolampi  on Keski-Suomessa Muuramessa kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 79 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys on 6,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Punasillanojan valuma-alueeseen (14.289) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,5 metriä mpy.
Huopanahkajäkälä

| Huopanahkajäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Nahkajäkälät Peltigerales
Heimo::  Nahkajäkälät Peltigeraceae
Suku::  Nahkajäkälät Peltigera
Laji::  canina
Kaksiosainen nimi
 Peltigera canina  (L.) Willd. 
Katso myös
   Huopanahkajäkälä Wikispeciesissä   Huopanahkajäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huopanahkajälälä (Peltigera canina) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on vaaleanharmaa ja huopakarvainen. Alapinta on reunoilta valkoinen, mutta keskemmältä tummempi. Liuskat ovat 1–3 senttimetriä leveitä ja niiden reunat ovat alaspäin kääntyneitä. Se voi muodostaa jopa neliömetrien kokoisia toisiinsa sulautuvia kasvustoja. Se on yleinen koko Suomessa sammalten joukossa, kallioilla, kivillä, kuivilla niityillä ja kedoilla.
Huopanahkajäkälä muistuttaa ruskonahkajäkälää ja karstanahkajäkälää. Huopanahkajäkälän erottaa ruskonahkajäkälästä pehmeästä sekovarresta, jonka voi taittaa kuivana. Karstanahkajäkälästä sen erottaa huopakarvojen avulla.
Huopanahkajäkälältä jäkäläaineet eli sekundaariset aineenvaihduntatuotteet puuttuvat.
Huopanahkajäkälä värjää villan ruosteenpunaiseksi. Irlannissa alunapuretettua pellavaa on värjätty keltaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Huopanahkajäkälä (Peltigera canina)
Luopioisten kasvisto: Huopanahkajäkälä (Peltigera canina)
ITIS: Peltigera canina (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Peltigera canina (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Peltigera canina (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Peltigera canina (englanniksi)
Irish lichens: Peltigera canina (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Peltigera canina (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Peltigera canina, the Dog lichen (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Peltigera canina:  Wikidata: Q3374554  Wikispecies: Peltigera canina  BioLib: 126451  CoL: 76F98  EoL: 197456  GBIF: 2601144  iNaturalist: 180500  IndexFungorum: 399287  ITIS: 191226  MycoBank: 399287  NatureServe: 2.122127  NBN: NBNSYS0000019322  NCBI: 161979  NZOR: 5e976d4d-eeef-4fd7-bb55-e5289192da71  Observation.org: 18130  Open Tree of Life: 171590  PLANTS: PECA60  SpeciesFungorum: 399287  Tropicos: 100387478  WoRMS: 426151  Laji.fi: MX.66300 
Lichen caninus:  Wikidata: Q21976049  CoL: 72876  GBIF: 3286250  IndexFungorum: 393808  IRMNG: 11129695  MycoBank: 393808  NZOR: bed5bf7f-ec7f-4a67-a310-a6d1d39d50b1  SpeciesFungorum: 393808  Tropicos: 100386873
Kirkkojoki (Padasjoki)

| Kirkkojoki Padasjoki |
| --- | --- |
 Kellosalmentiehen silta
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Pinta-ala:  265,5 km²  
Järvisyys:  6,18 % 
Pääuoman pituus:  16,3 km 
Pääuoman osuudet:  Kirkkojoki ←Kirkkolammi ←Yläjärvi ←Vierunkoski ←Tarponen ←Alajärvi ←Arrakoski ←Miestämä ←Myllyjärvi ←Tohtainlammi
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Kirkkolammi 
 :  61.35389°N, 25.27021°E
Laskupaikka:  Padasjoenselkä, Päijänne 
 :  61.35684°N, 25.29870°E
Taajamat:  Padasjoen kirkonkylä
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  79 m  
Laskukorkeus:  78,3 m  
Korkeusero:  0,7 m
Pituus:  1,7 km  
Kaltevuus:  0,41 m/km
Muuta
Kirkkojoki on Päijät-Hämeessä Padasjoen kirkonkylässä virtaava 1,7 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa 16 kilometriä pitkästä Padasjoen reitin alajuoksun osuuden .
Joen kulku

Joki virtaa lännestä kohti itää. Se alkaa Kirkkolammin kaakkoisrannasta ja alittaa kirkon kodalla kaksi siltaa. Joki alittaa yhteensä kolme siltaa, josta yläjuoksun sillat kuuluvat Kirkkotiehen (yhdystie 3143) ja Kellosalmentiehen ja alimmainen silta on yksityinen. Kahden ylimmän sillan välissä sijaitsee suvantomainen laajentuma, jonka pohjoisrannalla on puisto. Kirkon yhteydessä on rantaan asti ulottuva kirkkomaa. Joki laskee verkkaisesti kohti itää, jossa pohjoisrannassa on asuinalue, mutta eteläpuolella aukeavat peltomaat. Saksalan kartanon kohdalla on pieni silta, jonka jälkeen joki virtaa luonnonsuojelualueelle. Se muodostuu kosteikosta ja rantametsistä. Joki laskee Päijänteeseen Padasjoenselän pieneen lahteen.
Historiaa

Joen vanhin tunnettu nimi on Padasjoki, jota on käytetty jo vuonna 1442. Padasjoki äännetään yleensä Patasjoki, mutta murteellisista ääntämyksistä Palasjoki, Paasjoki ja Parasjoki on tietoja Nimiarkiston paikannimikokoelmissa.
Saksalan kartanon kohdalla, joen eteläpuolella, sijaitsee kaksi rautakauteen ajoitettua asuinpaikkaa. Myöhemmin keskiajalla on samassa kohtaa sijainnut 11 maatilan Jokioisten kylä yhdessä viereisen 3 talon Inkilän kylän kanssa. Jokioinen mainitaan vuonna 1442 ja Inkilästä on maakirja merkintä vuodelta 1539. Kylän on myöhemmin yhdistetty ja 1560-luvulla on siinä ollut 15 maatilaa. Sen sanotaan olleen tyypiltään ryhmäkylä.
Kun Padasjoen kirkko on sijainnut joen vasemmalla rannalla luusuan tuntumassa, on pappila sijainnut vastarannalla joen oikealla rannalla. Siitä on karttatietoa vasta 1700-luvulta, jolloin se sijaitsi edellä kerrotussa paikassa.
Lummennen ja Vesijaon valuma-alue

Joki kuuluu Lummennen ja Vesijaon valuma-alueeseen, joka kuuluu Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueeseen (14.2). Sillä on Päijänteessä poikkeuksellisesti kaksi lasku-uomaa, kun Kirkkojoen lisäksi Päijänteeseen laskee myös Lummenneestä alkunsa saava vesireitti Harmoistenjokena. Vesistöalue on todellisuudessa trifurkaatio, sillä yläjuoksulla ovat Vesijako yhteydessä Lummenneen ja Vehkajärveen, ja Vesijako laskee myös länteen päin Palsanjokena. Palsanjoki kuuluu siten Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), joka laskee Kokemäenjokena mereen Porissa.
Huomioita

1 2  Pääuoman ja sen pituuden määrittäminen on selostettu artikkelin Lummennen ja Vesijaon valuma-alue kappaleessa Pääuoman kulun ja pituuden määritys.
Aiheesta muualla

Ritamies, Jaakko: Lukijalta: Padasjoen vaakunajoki vaatii lisäkunnostusta. Etelä-Suomen Sanomat, 2.1.2020.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 19.3.2023.
Parkko, Laura: Rantaluontoa kartoittamassa vuokonluonnonsuojelusaatio.fi. 21.2.2022. Voikkaa:  Vuokon luonnonsuojelusäätiö. Viitattu 19.3.2023.
Bifurkaatiomelonta (reittikuvaus) padasjoenlatu.org. Padasjoki:  Padasjoen Latu ry. Viitattu 19.3.2023.
(14.2)
Vesijako (järvi)

| Vesijako |
| --- | --- |
 Vesijakoa Vesijaon kylästä nähtynä. Lihasaari on vasemmalla.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°23′14″N, 24°59′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78), Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskuoja:  Palsanoja ja Sumperinjoki 
Järvinumero:  35.784.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,4 m  
Rantaviiva:  80,404 km  
Pinta-ala:  16,4985 km²  
Tilavuus:  0,11806698 km³  
Keskisyvyys:  7,16 m  
Suurin syvyys:  36,81 m  
Saaria:  103 
 fiVesijako 
Näkymä vuodelta 2006 kuvattuna länteen.
Vesijako eli Vesijakaa  on Päijät-Hämeessä Padasjoella sijaitseva järvi. Järvi laskee sekä Kokemäenjoen vesistöön että Kymijoen vesistöön, joten se on tyypiltään bifurkaatiojärvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 650 hehtaaria eli 16,5 neliökilometriä. Se on 8,9 kilometriä pitkä ja 4,3 kilometriä leveä. Järvi on muodoltaan melko yhtenäinen, mutta sillä on neljä syvempää lahtea. Itärannalla sijaitsee Hiedankankaan niemi, jonka eteläpuolella on Salmentaustanjärven lahti. Se on suultaan yli 50 metriä leveä, mutta lahti aukeaa sen takana kaksi kilometriä leveänä ja puolitoista kilometriä syvänä. Niemen pohjoispuolella sijaitsee kilometrin syvyinen Suullisenlahti. Salmentaustanjärven eteläpuolella on Kuivaniemi, jonka eteläpuolella itään työntyy yli kaksi kilometriä pitkä haaroittuva nimetön lahti. Järven ilmeeseen vaikuttaa suuresti myös 1,8 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä Isosaari. Se sijaitsee länsirannan suuntaisena Palsan kulmakunnan edustalla suojaten Palsanlahtea, jossa sijaitsee järven toinen luusua. Toinen luusua sijaitsee Salmentaustanjärven lahdenpohjukassa. Järven keskikohdassa on kilometrin levyinen kapeikko.
Järvellä on kartan mukaan 103 saarta . Isosaari on niistä suurin, mutta huomattavia saaria ovat myös järven pohjoispäässä sijaitsevat Kotasaari, Suullisensaari, Metelinsaari, Hautasaari, Tiuhansaari, Iso- ja Pikku-Petäjistö. Järven kapeikossa ovat Kokonsaari, Selkä-Kaitano ja Maa-Kaitano. Järven eteläosassa ovat Isosaaren rinnalla Kangassaari, Messusaari ja Hevonleuka.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 118 miljoonaa kuutiometriä eli 0,118 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 7,2 metriä ja suurin syvyys on 36,8 metriä. Järvellä on sen keskilinjassa pitkä yli 15 metriä syvä syvänne, joka painuu monin paikoin yli 20 metrin syvyiseksi. Selkä-Kaitanon eteläpuolella ja kaakkoispuolella on kaksi laajaa yli 30 metriä syvää syvännettä, ja kolmas samanlainen syvänne löytyy Kuivanienen eteläpuolella olevan lahden suulta. Järven syvin kohta sijaitsee Selkä-Kaitanon eteläpuolella.
Järven rantaviivan pituus on 80 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa alavaa metsämaata. Itärannikolla esiintyy myös soistuneita alueita. Järvelle asti näkyy korkeita mäkiä järven eteläpäässä, missä kohoaa suoraan rannasta Käiniemi yli 50 metriä korkeammalle ja Lauhia lähes yhtä korkealle. Korkeita mäkiä on myös Hiedankankaalla ja pohjoispäässä Puuksamenniemellä. Rantaan rajoittuvia peltotilkkuja sijaitsee harvakseltaan siellä täällä. Asutus on enimmäkseen haja-asutusta, joiden välissä on runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Suurin rantaan ulottuva kylä on eteläpäässä sijaitseva Vesijako. Lounaisrannassa sijaitsee Palsan kulmakunta ja Hiedankankaan pohjoispuolella on Romonharjun länsirinteillä Romonkulma. Maantiet kiertävät järveä kauempana metsissä, mutta rannoille johtaa tiet yhdystieltä 3200, 14177, 3202, 14178, 14179 ja 3203.
Vesistösuhteet

Järven vesialue ja ympäristö jaetaan hallinnollisesti puoliksi kahden vesistöalueen kesken. Järven valuma-alueen lounaispuoli sijoitetaan Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) järvi kuuluu. Raja valuma-alueen lounaispuolen ja koillispuolen välillä alkaa pohjoisessa Alavirrasta, josta raja etenee kaakkoon päin, missä se kulkee Kuivaniemen edustalta Käiniemeen huipulle. Järven valuma-alueen koillispuoli jää siten Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueeseen (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) järven koillispuoli kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Vesijako saa suurimman osan vedestään yläjuoksun Vehkajärvestä (2 608 ha) ja omalta lähialueeltaan. Järveen laskee kolmisenkymmentä yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea joko suoraan tai välillisesti, ja ne löytyvät järven eteläpuolelta tai itäpuolelta. Vesijaon kylän läpi juokseva nimetön oja alkaa Sammilanjärvestä (6 ha), johon laskee Tapaperänjärvi (4 ha). Laskuojaan yhtyy vielä alajuoksulla Merojärven (2 ha) laskuoja. Edellisestä ojasta puoli kilometriä länteen laskee järveen Naukoja, joka on Naukajärven (8 ha) laskuoja. Naukajärveen laskee etelästä Jakamakoskenoja, joka lähtee ojitetulta Ahvenissuolta. Suolla sijaitsee Vähä-Ahveninen (1 ha), joka on yhdistetty suo-ojiin, ja Jakamakoskenojaan yhtyy Vehkojärvien (2 ha), Jouhijärven, Iso-Korttehisen (4 ha) ja Vähä-Korttehisen (2 ha) yhteinen laskuoja. Myös Mustasjärvi (5 ha) näyttää laskevan tähän ojaan. Kuivaniemen eteläpuoliseen lahteen laskee Tyrynoja, jonka yläjuoksulta tulee Valkea Hirsijärven (1 ha), Laihanjärven (9 ha), Näykkösjärven, Iso Peltointaustanjärven (21 ha), Vähä Peltointaustanjärven (4 ha) ja Tyryjärven (11 ha) vedet. Näiden viereen laskee vielä Kalatonjärvi (4 ha). Suullisensaaren viereen laskee Leipämyllynoja, jonka yläjuoksulla sijaitsevat Saarijärvi (10 ha), Korpijärvi (5 ha), Rimmijärvi, Pannujärvi, Pajujärvi (6 ha), Rantajärvi (3 ha), Kaitajärvi (2 ha), Joutsene (5 ha) ja Kaaljärvi (4 ha). Järven pohjoispään Alavirtaan laskee yksinäinen Raimajärvi (9 ha).
Järvi on tyypiltään bifurkaatiojärvi. Sen kahdesta laskujoesta toinen Sumperinjoki johtaa itään Tohtainlammin ja Myllyjärven kautta Päijänteeseen, josta vedet laskevat Kymijokea pitkin Suomenlahteen, toinen laskuoja Palsanoja taas länteen Parlammiin (96 ha) Hauhon reittiin, josta vedet päätyvät Vanajaveden kautta Pyhäjärveen ja edelleen Kokemäenjokea pitkin Selkämereen.
Luontoarvoja

Järvi on kasvustoltaan varsin karu, sillä veden fosforipitoisuus on verrattain pieni verrattuna muihin suomalaisiin järviin. Järven eteläpäässä Vesijaon lähialueilla sijaitsee Vesijaon luonnonpuisto.
Historiaa

Vesijaon Kainiemen etelärannalla on kivikautinen asuinpaikka.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 liittyi alajuoksun järvet Tohtainlammi ja Myllyjärvi Vesijakoon pitkällä salmella. Myllyjärven itärannan luusuassa sijaitsi kaksi vesimyllyä, joiden patorakenteet ovat saattaneet aiheuttaa kyseisen tilanteen.
Aiheesta muualla

Vesijaon kylän kulttuurimaisemaa (Arkistoitu – Internet Archive) (valokuvia)
Archive.is: Vesijako eli Vesijakaa, viitattu 6.11.2017
(35.7)
(14.2)
Hyperactive

| Hyperactive One Morning Left |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2021
 Kesto: 35.34
 Levy-yhtiö: Arising Empire Records
Listasijoitukset
  14. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
One Morning Leftin muut julkaisut
| Metalcore Superstars 2016 | Hyperactive 2021 | Neon Inferno 2024 |
Singlet albumilta Hyperactive
 ”Neon Highway”  ”Ruby Dragon”  ”Sinners Are Winners”  ”Ruthless Resistance”
Hyperactive on suomalaisen metalcore-yhtye One Morning Leftin studioalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2021.
Kappaleet

Ruby Dragon – 3.52
Neon Highway – 3.52
Sinners Are Winners – 3.51
Drowned God – 3.29
Creatvres – 3.49
Live, Laugh, Love – 2.18
Ruthless Resistance – 4.04
Downfall – 3.39
Worry Less, Dance More – 3.05
Hyperactive – 3.31
Arvostelut

Kaaoszine: 9/10
Soundi:
Hutsin koulu

| Hutsin koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Hutsintie 4, 82500 Kitee
Koordinaatit:  62.0897°N, 30.1506°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Joonas Saari
Luokat:  1–6
Oppilaita:  121 (2016), lisäksi esikoululaiset
Verkkosivut
Hutsin koulu on  Kiteen keskustassa, Hutsissa toimiva peruskoulun alakoulu (vuosiluokat 1-6). Vuonna 2016 koulua kävi 121 peruskoulun oppilasta. Lisäksi koulussa on esikouluryhmä.
Koulun opetuksessa on painotettu taitoaineita. Hutsin urheilukeskus, jäähalli ja uimahalli-urheilutalo VesPeli sijaitsevat aivan koulun vieressä.
Hutsin koulu valmistui vuonna 1987. Koulun remontin yhteydessä 1999  havaittiin hometta, ja koulu sai aluksi purkumääräyksen. Koulua kuitenkin korjattiin eikä sitä purettu. Hutsin koulun on suunnitellut Nils Ludvig Arppen suvun jäsen.
Koulua ovat käyneet muun muassa jääkiekkoilija Tomek Valtonen ja muusikko Tuomas Holopainen.
Aiheesta muualla

Sirpa Suomalainen (27.2.2017) Itä-Suomen palokuntanuoret leireilevät kesällä Kiteellä (karjalainen.fi)