stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhana IV (Portugali)
Avioliitto ja lapset

Juhana nai vuonna 1633 espanjalaissyntyinen Luisa María Francisca de Guzmán y Sandovalin (1613–1666), joka Medina-Sidonian herttuan Manuel Pérez de Guzmán y Silvan ja Juana Lorenza Gomez de Sandoval y de la Cerdan tytär.
Juhanalle ja Luisalle syntyi kahdeksan lasta, joista kaksi kuoli jo pieninä:
infante, kruununprinssi Teodósio, Brasilian prinssi ja Bragançan herttua (1634–1653), kuoli naimattomana 19-vuotiaana todennäköisesti tuberkuloosiin
Ana, Bragançan herttuatar (k. 1635), syntyi kuolleena
infanta, kruununprinsessa Johanna (Juana) Beiran ruhtinatar (1635–1653), kuoli naimattomana 18-vuotiaana
infanta, kruununprinsessa Katariina de Bragança (1638–1705), Englannin kuninkaan Kaarle II:n puoliso.
Manuel, Bragançan herttua (k. 1640), syntyi kuolleena
Alfonso VI (1643–1683), Portugalin kuningas 1640–1683, syrjäytettiin todellisesta vallasta vuonna 1668
Pietari II (1648–1706), Portugalin kuningas vuosina 1683–1706, sitä ennen sijaishallitsija vuodesta 1668
Lisäksi Juhanalla oli yksi avioton tytär, Maria de Bragança (1644–1693).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Filip III | Portugalin kuningas 1640–1656 | Seuraaja: Alfonso VI |
Bragançan herttua Juhana, Peter Paul Rubensin työpajassa syntynyt muotokuva (1628–1630).
Käännös suomeksi
Kathleen Wilhoite

| Kathleen Wilhoite |
| --- | --- |
 Kathleen Wilhoite vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1964 (ikä 60) Santa Barbara, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Kathleen Wilhoite (s. 29. kesäkuuta 1964 Santa Barbara, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvassa Lorenzon öljy (1992) ja televisiosarjassa Gilmoren tytöt.
Wilhoite on levyttänyt useita lauluja ja jopa kokonaisia albumeja. Hänellä on heterokromia, eli silmät ovat keskenään eriväriset.
Aiheesta muualla

Kathleen Wilhoite Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Katkerimmat 2011–2017

| Katkerimmat 2011–2017 Viikate |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 8. syyskuuta 2017
 Formaatti: 2CD
 Tyylilaji: rock
 Levymerkki: Ranka Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 4.    Fyysinen albumilista: 3.
Viikatteen muut julkaisut
| XII – Kouvostomolli 2016 | Katkerimmat 2011–2017 2017 | Kuutamourakat – Riippumattomat pienjulkaisut 1998–2003 2018 |
Katkerimmat 2011–2017 on Viikatteen kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen tuotantoa vuosilta 2011–2017. Se julkaistiin 8. syyskuuta 2017 levymerkillä Ranka Recordings.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan neljännelle sijalle.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Synkkä ventti – 3.43  Mantelinmakuinen – 3.50  Olen sees – 4.02  Pelastus – 2.54  Koti-Viikate-Teollisuus: Adventti – 4.15  Sysiässä – 4.43  Se on kivi-iskelmää! – 3.54  Petäjäveräjä – 4.03  Oi pimeys – 4.06  Tervaskanto – 3.37  Myrkynvihreää – 4.54  Koti-Viikate-Teollisuus: Pukki tulee, oletko valmis? – 4.28  Mies, joka nolasi Kouvolan – 4.10 :  CD 2 Kyisen pellon kyntäjät – 3.52  (feat. Timo Rautiainen)  Kuinka tuli pimeys mun tupaan – 4.28  Kitara, taivas ja tähdet – 4.31  Luuvitonen – 2.53  Kuollut kuin hengetön – 5.08  Ei saa sinutella – 4.17  Ei kasvoihin – 3.37  Seitsentuumainen – 3.32  Ainoa – 5.00  Yli äyräiden – 2.58  Koti-Viikate-Teollisuus: Itäisten maiden viisaat miehet – 4.50  Maria Magdaleena – 4.45  (Live)  Kylmän kullan kimallus – 3.25
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Katkerimmat 2011–2017 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Katkerimmat 2011–2017 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Jim Broadbent

| Jim Broadbent |
| --- | --- |
 Jim Broadbent Toronton elokuvajuhlilla 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1949 (ikä 75) Lincoln, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jim Broadbent (s. 24. toukokuuta 1949 Lincoln, Englanti) on englantilainen Oscar-palkittu televisio- ja elokuvanäyttelijä.
Broadbent syntyi Lincolnissa huonekalujentekijän ja kuvanveistäjän perheeseen. Hänen kaksossisarensa kuoli synnytyksessä. Valmistuttuaan vuonna 1972 London Academy of Music and Dramatic Artista Broadbent aloitti näyttelijän uransa teatterissa.
Ensimmäisen elokuvaosansa Broadbent sai Jerzy Skolimowskin elokuvasta Huuto, jossa hänellä oli hyvin pieni rooli. Seuraavaksi hän näytteli muun muassa Terry Gilliamin elokuvissa Rosvoja, rosvoja ja Brazil – tämän hetken tuolla puolen. Broadbent todisti taitonsa luonnenäyttelijänä muun muassa elokuvissa The Crying Game, Ihana huhtikuu, Luotisade Broadwaylla ja Kätkijät.
Vuosi 2001 oli Broadbentin todellinen läpimurto, sillä hän näytteli kolmessa menestyneessä elokuvassa: Bridget Jones – elämäni sinkkuna, Moulin Rouge! ja Iris.  Lisäksi hänellä on muun muassa Bafta-palkinto parhaasta miessivuosasta elokuvasta Moulin Rouge. Broadbent on esiintynyt myös elokuvissa Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta ja Gangs of New York.
Broadbent voitti sivuosastaan vuoden 2001 elokuvassa Iris sekä Oscarin että Golden Globen. Toisen Golden globen hän sai vuonna 2008 televisioelokuvasta Longford.
Filmografiaa

Aikavarkaat (Time Bandits, 1981)
Brazil – tämän hetken tuolla puolen (Brazil, 1985)
Teräsmies ja uhka auringosta (Superman IV: The Quest for Peace, 1987)
The Crying Game (1992)
Ihana huhtikuu (Enchanted April, 1992)
Luotisade Broadwaylla (Bullets Over Broadway, 1994)
Richard III (1995)
Lumen taju (Smilla's Sense of Snow, 1997)
Kätkijät (The Borrowers, 1997)
Me kostajat (The Avengers, 1998)
Laululintu (Little Voice, 1998)
Topsy-Turvy – mullin mallin (Topsy-Turvy, 1999)
Moulin Rouge! (2001)
Bridget Jones – elämäni sinkkuna (Bridget Jones’s Diary, 2001)
Iris (2001)
Gangs of New York (2002)
Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut (Nicholas Nickleby, 2002)
Maailman ympäri 80 päivässä (Around the World in 80 Days, 2004)
Bridget Jones: Elämä jatkuu (Bridget Jones: The Edge of Reason, 2004)
Vera Drake (2004)
Robots (2005) (ääni)
Valiant (2005) (ääni)
Narnian tarinat: Velho ja leijona (The Chronicles of Narnia: The Lion, the Witch and the Wardrobe, 2005)
Hot Fuzz (2007)
Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta (Indiana Jones and the Kingdom of the Crystal Skull, 2008)
Harry Potter ja puoliverinen prinssi (Harry Potter *and the Half-Blood Prince, 2009)
Nuori Victoria (Young Victoria, 2009)
Vuosi elämästä (Another Year, 2010)
Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 (Harry Potter and the Deathly Hallows: Part 2, 2011)
Rautarouva (The Iron Lady, 2011)
Pilvikartasto (Cloud Atlas, 2012)
Big Game (2014)
Bridget Jones’s Baby (2016)
Kuin jokin päättyisi (The sense of an ending, 2017)
A Boy Called Christmas (2021)
The Unlikely Pilgrimage of Harold Fry (2023)
Aiheesta muualla

Jim Broadbent Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juhana II Kasimir

| Juhana II Kasimir |
| --- | --- |
 Juhana II Kasimir. Daniel Schultzin piirros.
Puolan kuningas
Valtakausi:  20. marraskuuta 1648 – 16. syyskuuta 1668
Kruunajaiset:  19. tammikuuta 1649
Edeltäjä:  Vladislav IV Vaasa
Seuraaja:  Michał Korybut Wiśniowiecki

Syntynyt:  22. maaliskuuta 1609 Krakova, Puola-Liettua
Kuollut:  6. joulukuuta 1672 (63 vuotta) Nevers, Ranska
Puoliso:  Marie Louise Gonzaga Claudine Françoise Mignot
Lapset:  Juhana Sigismund Maria Anna
Suku:  Vaasa
Isä:  Sigismund
Äiti:  Konstantia Itävaltalainen
Uskonto:  katolinen
Nimikirjoitus:  
Juhana II Kasimir (puol. Jan II Kazimierz, saks. Johann Kasimir); (22. maaliskuuta 1609 Krakova, Puola-Liettua – 6. joulukuuta 1672, Nevers, Ranskan kuningaskunta) oli Puola-Liettuan kuningas ja suuriruhtinas vuosina 1648–1668 sekä Opolen herttua.
Suku

Juhana II:n vanhemmat olivat Sigismund III Vaasa ja Konstantia Itävaltalainen, Itävallan arkkiherttuatar, jonka isä oli Sisä-Itävallan arkkiherttua Kaarle II (1540–1590), joka oli keisari Ferdinand I:n ja Böömin ja Unkarin prinsessa Anna Jagellonican (1503–1547) nuorin poika. Konstantia Itävaltalaisen äiti oli Baijerin prinsessa Maria Anna (1551–1608), joka oli Itävallan arkkiherttuatar Annan (1528–1590) ja Baijerin herttua Albrekt V:n (1528–1579) tytär. Konstantia oli myös keisari Ferdinand II:n nuorempi sisar.
Juhanan isä Sigismund oli Kustaa Vaasan pojanpoika, joka oli perinyt Ruotsin kruunun vuonna 1592. Sigismundin setä Kaarle IX syrjäytti hänet. Tästä seurasi pitkällisiä vihollisuuksia, kun Sigismund ja hänen jälkeläisensä vaativat Ruotsin kruunua. Hänen velipuolensa oli Vladislav IV Vaasa.
Hänellä oli viisi sisaruspuolta ja kuusi sisarusta, joista kuusi kuoli jo pieninä lapsina. Veli Juhana Albert (1612–1634) oli kardinaali, Warmian ja Krakówan ruhtinaspiispa ja veli Karl Ferdinand (1613–1655) oli Wrocławin piispa 1625, Płockin piispa 1640 ja Opolen herttua 1648-1655. Sisar Anna Katarina Konstantia (1619–1651) avioitui Neuburgin vaaliruhtinas Filip Vilhelmin (1615–1690) kanssa, heillä ei ollut lapsia.
Nuorempi veli ja kuningas

Juhana Kasimir seurasi Puolan kuninkaana velipuoltaan Vladislav IV Vaasaa, jonka varjossa oli pitkään ollut. Hänellä ei juuri ollut tukijoita hovissa tai szlachta-aatelissa, hän oli avoimesti itävaltalaismielinen, piti juhlista eikä välittänyt politiikasta. Hän oli kuitenkin kunnostautunut Smolenskin sodassa Moskovan ruhtinaskuntaa vastaan 1633.
Vladislav IV pyrki parantamaan velipuolensa vaikutusvaltaa yrittämällä naittaa hänet Ruotsin Kristiinalle ja sitten italialaiselle prinsessalle tuloksetta. Vuonna 1635 Juhana Kasimir lähti Wieniin diplomaattiseen tehtävään, jonka hylkäsi ja liittyi keisarikunnan armeijaan sotimaan Ranskaa vastaan kolmikymmenvuotisessa sodassa. Kun hänen rykmenttinsä tuhottiin taistelussa, hän vietti vuoden elellen Wienin hovissa.
Palattuaan Puolaan hän pyrki naimaan paronitar Guldenternin, minkä hänen velipuolensa esti. Vastineeksi velipuoli yritti nimittää hänet Kuurinmaan hallitsijaksi, minkä Sejm esti. Tästä loukkaantuneena Juhana Kasimir lähti vuonna 1638 Espanjaan tullakseen Portugalin varakuninkaaksi, mutta ranskalaiset ottivat hänet vangiksi. Hänet vapautettiin parin vuoden kuluttua. Vapauduttuaan hän luopui sotilaselämästä ja ryhtyi jesuiittanoviisiksi. Tätä kesti kuitenkin vain vuoden verran.
Vuonna 1642 hän lähti taas Puolasta sisarensa Neuburgin vaaliruhtinatar Anna Katarina Konstantian (1619–1651) luo Saksaan, jossa liittyi jesuiittoihin huolimatta kuninkaan ja paavin vastustuksesta. Hänet valittiin kardinaaliksi, mikä ei sopinyt hänen elämäntyylilleen ja hän palasi Puolaan, jossa erosi kardinaalinvirasta osallistuakseen kuninkaanvaaliin.
Vuonna 1648 Juhana Kasimir seurasi velipuoltaan valtaistuimelle. Viimeisen Vaasa-suvun kuninkaan valtakautta hallitsi vuosien 1654–1667 Puolan–Venäjän sota, jota seurasi Ruotsin hyökkäys (puol. Potop). Sodan aikana ruotsalaiset valtasivat lähes koko maan, mutta eivät kyenneet pitämään valloituksiaan ja joutuivat vetäytymään. Vuonna 1660 Juhana Kasimir joutui luopumaan vaatimuksestaan Ruotsin kruunuun ja luovuttamaan Ruotsille Liivinmaan ja Riian. Sitä ennen Ukrainan kasakat olivat kapinoineet ja irtaantuneet Puolan vallasta.
Juhana Kasimir karkotti sociniolaiset valtakunnastaan. Tämän vuoksi paavi Aleksanteri VII myönsi Juhana Kasimirille arvonimen Ortodoksinen kuningas, joka periytyi myös hänen seuraajilleen.
Avioliitot ja lapset

Juhana Kasimir avioitui vuonna 1649 velipuolensa lesken, kuningatar Ludwika Marian, Mantovan prinsessa Marie Louise Gonzagan (1611–1667) kanssa, joka oli Mantovan herttua Kaarle I Gonzagan (1580–1637) ja ranskalaisen Catherine de Mayennen (1585–1618) vanhin tytär. He olivat naimisissa 18 vuotta. Heille syntyivät lapset Maria Anna Teresa ja Juhana Sigismund, jotka kuolivat jo lapsina. Kuningatar Marie Louise (puol. Ludwika Maria) oli Bona Sforzan ohella vaikutusvaltaisimpia kuningatarpuolisoita Puolan historiassa.
Toisen kerran Juhana Kasimir avioitui morganaattisesti 14. syyskuuta 1672 ranskalaisen seikkailijattaren, Claudine Françoise-Marie Mignot'n (1624–1711) kanssa, jolle hän testamenttasi huomattavan omaisuuden. Heillä oli tytär Marie Catherine Vasa (1670–12. joulukuuta 1672 jälkeen), jolle hän jätti 15 000 livreä ja pyysi tätä liittymään Ordo Visitationis Beatissimae Mariae Virginis luostarijärjestöön, johon Marie Catherine liittyi aikuistuttuaan.
Perintö

Kuningatar Ludwika Maria kuoli äkillisesti vuonna 1667, eikä yksikään Juhanan lapsista jäänyt eloon. Syyskuussa 1668 Juhana luopui kruunusta ja asettui Ranskaan, jossa hän toimi elämänsä viimeiset vuodet pariisilaisen Saint-Germain-des-Prés’n luostarin nimellisenä apottina. Hän kuoli 6. joulukuuta 1672 Ranskassa. Hän oli viimeinen hallitsija Bona Sforzan aloittamasta sukulinjasta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juhana II Kasimir Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vladislav IV Vaasa | Puolan kuningas 1648–1668 | Seuraaja: Michał Korybut Wiśniowiecki |
Kuningas Juhana II Kasimir puolalaisessa asussa, Daniel Schultz nuorempi n. 1649
Puola-Liettuan kuningas Juhana II Kasimir, Daniel Schultz n. 1660
Puola-Liettuan kuningatar Ludwika Maria, Justus van Egmont n. 1650
Toinen puoliso Claudine Françoise-Marie Mignot n. 1640-1699
Käännös suomeksi
Johnson & Johnson

| Johnson & Johnson |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: JNJ
ISIN:  US4781601046
Perustettu:  1886
Perustaja:  Robert Wood Johnson I, James Wood Johnson ja Edward Mead Johnson
Toimitusjohtaja:  Alex Gorsky
Kotipaikka:  New Brunswick, New Jersey, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  Maailmanlaajuinen
Toimiala:  Monialayritys
Tuotteet:  Lääkkeet, päivittäistavarat
Liikevaihto:   82,059 mrd. $ (2019)
Nettotulos:   15,119 mrd. $ (2019)
Henkilöstö:  132 000 (2019)
Kotisivu:  www.jnj.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Johnson & Johnson on yhdysvaltalainen lääkkeitä ja muita terveydenhoitoalan tuotteita ja päivittäistavaroita valmistava suuryritys. Dow Jones Industrial Average- ja Fortune 500 -listattu yritys on markkina-arvoltaan maailman suurimpien yrityksien joukossa. Se suunnittelee jakautumista kahdeksi erilliseksi yhtiöksi.päivitettävä
Yhtiön pääkonttori sijaitsee New Brunswickissä New Jerseyssä Yhdysvalloissa.
Tuotteet

Vuonna 1921 Johnson & Johnson toi markkinoille maailman ensimmäiset laastarit tuotemerkillä Band-Aid. Suomessa laastareita ei enää myydä, mutta Yhdysvalloissa se on tunnettu tuotemerkki.
Suomessa tunnetuimpia Johnson & Johnsonin tuotemerkkejä ovat o.b.-tamponit, Nicorette-nikotiinikorvaushoitovalmiste, Natusan-tuotteet, Pepcid-närästyslääke, Nizoral-hilseshampoo ja Imodium-ripulilääke. Yritys markkinoi Yhdysvalloissa suomalaisen pörssiyhtiön Raision kehittämää kolesterolia alentavaa Benecol-margariinia.
Tuotteet > Lääkkeet

Suomessa Johnson & Johnsonin lääkkeitä markkinoi sen tytäryritys Janssen-Cilag. Merkittäviä lääkkeitä ovat muun muassa Concerta (ADHD:n hoito), Daktarin (sienitulehdukset), Durogesic (kipulääke), Eprex (anemian hoito), Fentanyl (kipulääke), Risperdal (psykoosi-lääke) ja Reminyl (Alzheimerin tauti). Risperdal on ollut kymmenen myydyimmän lääkkeen joukossa sekä Suomessa että maailmalla.
Johnson & Johnsonin ilman reseptiä myytäviä lääkkeitä jaitsehoitotuotteita Suomessa markkinoi tytäryritys McNeil, jonka tuotteita Suomessa ovat Nicorette (tupakanvieroitus), Neutrogena (ihonhoito), Pepcid (närästys), Bafucin (kurkkukipu), Listerine (suunhoito), Imodium (ripuli) ja Microlax (ummetus).
Vuonna 2020 yhtiö toi markkinoille SARS-CoV-2-rokotteen eli koronavirusrokotteen, joka hyväksyttiin maaliskuussa 2021 ja jota markkinoi sen belgialainen tytäryhtiö nimellä Janssen. Rokote. Janssenin koronarokote korvasi AstraZenecan  yli 65-vuotiaille annettavana adenovirusvektorirokotteena lokakuusta 2021 alkaen.
Tuomio Oklahomassa opioidikriisin aiheuttamisesta

Oklahoman osavaltiossa Johnson & Johnsonille määrättiin 572,1 miljoonan dollarin sakko osallisuudesta opioidikriisin aiheuttamiseen. Syyttäjät olivat vaatineet 17 miljardia dollaria.
Aiheesta muualla

Johnson & Johnsonin virallinen sivusto
Suomenkielinen Listerine-sivusto
Juhana Vähänen

Juhana Vähänen (s. 1982 Jyväskylä) on suomalainen runoilija ja prosaisti. Vähäsen esikoisteos Cantorin pölyä (Savukeidas) julkaistiin vuonna 2005. Toinen runokokoelma Avaa tule (Teos) ilmestyi tammikuussa 2008.
Lisäksi Vähäseltä on julkaistu pienoisromaanit Kakadu (ntamo 2007) ja Nilkka (ntamo 2010). Hänen runojaan on julkaistu muun muassa Books from Finland -lehdessä, Kerberoksessa, Nokturnossa, Nuoressa Voimassa, ruotsalaisessa OEI-runouslehdessä, australialaisessa Otoliths-runouslehdessä, Parnassossa ja Tuli&Savussa.
Vähänen on pitänyt suosittua runoblogiaan, BigSur ja Surreal, jo vuodesta 2003.
Teokset

Cantorin pölyä (Savukeidas 2005)
Kakadu (ntamo 2007)
Avaa tule (Teos, 2008)
Nilkka (ntamo, 2010)
Nymfaion-trilogia (Poesia, 2014)
Aiheesta muualla

Juhana Vähänen Teoksen sivuilla[vanhentunut linkki]
Juhana Vähäsen runoblogi BigSur ja Surreal
Jim Paek

| Jim Paek> 백지선 |
| --- | --- |
 valmentaja Jim Paek
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Soul, Etelä-Korea
Kansalaisuus:   Kanada  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  185 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  HL Anyang
Tehtävä:  päävalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2003
NHL-varaus:  170. varaus, 1985 Pittsburgh Penguins
Valmennusura
Vuodet:  2003–
Seurat:  Orlando Seals (WHA2) St. Edward High (USHS) Grand Rapids Griffins (AHL) Etelä-Korean alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkue (D1B/D1A)
Jim Paek (kor. 백지선, Baek Chi-sun s.7. huhtikuuta 1967 Soul, Etelä-Korea) on korealaissyntyinen kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Paek toimii nykyisin Etelä-Korean jääkiekkoliiton johtajana ja valmensi maan miesten jääkiekkojoukkuetta kevään 2022 Olympiakarsintaturnaukseen asti. Paek muutti vanhempiensa ja veljiensä mukana Koreasta Toronton alueelle Kanadaan 1-vuotiaana. Paek on ensimmäinen korealaissyntyinen NHL-pelaaja ja toistaiseksi ainoa korealaissyntyinen Stanley Cup -voittaja. Vuodesta 2011 lähtien Paekilla on ollut myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
Pelaajaura

Paek liittyi OHL-seura Oshawa Generalsin joukkueeseen kaudelle 1984–1985. Pittsburgh Penguins varasi hänet vuoden 1985 drafissa 9. kierroksella numerolla 170. Pelattuaan kolme kautta OHL:ssa Paek siirtyi pelaamaan aikuisten sarjoihin IHL:n Muskegon Lumberjacksin joukkueeseen. IHL:ssa Paek pelasi myös kolmen kauden verran ennen debyyttiään NHL:ssa. Kaudella 1990-1991 Paek pääsi pelaamaan kolme ottelua Penguinsin riveissä ja sen lisäksi pelasi 48 ottelua Kanadan maajoukkueen mukana lähinnä Euroopassa. Penguinsin riveissä Paek pelasi lähes neljä kautta. 16. helmikuuta 1994 Penguins kauppasi Paekin ja Marty McSorleyn Los Angeles Kingsin riveihin saaden vaihdossa Tomas Sandströmin ja Shawn McEachernin. Kaliforniassa Paek viihtyi vain kyseisen kauden loppuun ennen kuin Kings kauppasi hänet Ottawa Senatorsille vastineeksi ehdollisesta varausvuorosta vuoden 1995 varaustilaisuudessa. Kaudella 1994–1995 Paek pelasi Senatorsin riveissä 29 ottelussa, joissa hän sai vain kaksi syöttöpistettä. Tähän päättyi myös Paekin ura NHL:ssa. NHL-uran kokonaissaldoksi jäi 217 ottelua joissa hän teki 5 maalia ja antoi 29 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyminuutteja Paekille kertyi 155.
Seuraavat viisi kautta Paek pelasi jälleen IHL:ssa, Houstonin, Winnipegin ja Clevelandin riveissä. Kaudelle 2000–2001 Paek teki sopimuksen Englantiin, BISL-joukkue Nottingham Panthersin kanssa. Paek aloitti myös seuraavan kauden Nottinghamissa mutta siirtyi viiden ottelun jälkeen Alaskaan, WCHL-joukkue Anchorage Acesin riveihin. Kaudelle 2002–2003 Paek palasi vielä vuodeksi Nottinghamiin ja päätti pelaajauransa kauden jälkeen.
Valmennusura

Pelaajauran jälkeen Paek ryhtyi heti valmentajaksi. Ensimmäinen valmennuspesti oli WHA2-liigan Orlando Sealsin päävalmentajana. Sealsin kausi päättyi kuitenkin jo runkosarjaan eikä Paekin sopimusta jatkettu. Seuraavalle kaudelle Paek pääsi High School joukkue St. Edward Highin apuvalmentajaksi. Kaudesta 2005–2006 alkaen Paek toimi peräti yhdeksän kautta AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsin apuvalmentajana.
2014 Paek kutsuttiin valmentamaan Etelä-Korean alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta ja sen ohessa myös maan miesten maajoukkuetta. Nuorten maajoukkuetta Paek valmensi kaksissa II divisioonan MM-kisoissa. Paekin johdolla Korean miesten maajoukkue voitti 2015 I divisioonan B-lohkon ja nousi A-lohkoon. Ratkaisevassa ottelussa Korea voitti Viron ja samaan aikaan Kroatia vei pisteen Englannilta. 2017 I divisioonan kisoissa Korea sijoittui Itävallan jälkeen toiseksi joka sekin riitti nousuun huipputasolle.
Kathleen Sebelius

Kathleen Sebelius
Kathleen Gilligan Sebelius (s. 15. toukokuuta 1948) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän astui virkaansa Kansasin osavaltion 44. kuvernöörinä 13. tammikuuta 2003. Edeltäjänä oli Bill Graves. Huhtikuussa 2009 hänestä tuli Yhdysvaltain terveysministeri. Hän erosi tehtävästä huhtikuussa 2014.
Sebelius on John J. Gilliganin tytär.
Cincinnatissa, Ohiossa syntynyt Sebelius on katolinen. Hän tuli valituksi Kansasin edustajainhuoneeseen vuonna 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kathleen Sebelius Wikimedia Commonsissa
Jere Vertanen

| Jere Vertanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. helmikuuta 1999 (ikä 25) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jepa
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Unia Oświęcim
Sarja:  Polska Hokej Liga
Pelinumero:  63
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Peliitat (Mestis) Ketterä (Mestis) Kärpät (SML) Jokerit (Mestis)
Jere Vertanen (s. 7. helmikuuta 1999 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Puolan Polska Hokej Ligan Unia Oświęcimissa. Hän pelasi A-junioriksi asti hyökkääjänä.
Pelityyli

Vertasen aiemman seuran Ketterän urheilujohtaja Turkka Partasen mukaan hän on yhdistelmä kokoa ja kiekollista taitoa. Partasen mukaan Vertasen tausta hyökkääjänä vielä A-junioreihin saakka selittää pitkälti hänen kiekolliset avunsa. Partasen mukaan Vertanen lukee peliä hyvin ja hän käyttää viisaasti kokoaan, jonka ansiosta Vertanen myös puolustaa luotettavasti. Vertanen on itse pitänyt suurimpana vahvuutenaan hänen kiekollista osaamistaan, mutta hän ei isona pelaajana vaihda myöskään fyysistä pelaamista.
Muuta

Vertanen on harrastanut lapsena myös pesäpalloa Jyväskylän Kirissä, jossa hän oli voittamassa C-poikien SM-hopeaa vuonna 2014.
Kauppiaantalomuseo

Kauppiaantalomuseon sisäänkäynti Kasarmikadulla
Kauppiaantalomuseo kuuluu Haminan kaupungin hallinnoimiin museoihin. Haminassa muita kaupungin omistamia museoita ovat Haminan kaupunginmuseo ja Vehkalahden kylämuseo.
Historia

Kasarminkatu oli 1900-luvun vaihteessa tärkeä kauppakatu. Kauppiaantalomuseo esittelee aikakauden suomalais-venäläistä kauppiasperinnettä ja aikakauden asumista. 1900-luvun alun tyyliin sisustetussa, jo vuonna 1841 valmistuneessa hirsirakennuksessa sijaitsevat vanha kauppapuoti sekä kauppiasperheen asuinhuoneet ja vuokralaisperheen asuinhuoneet. Talon sisäpihan piharakennuksissa esitellään niissä asuneiden ja työskennelleiden eri alojen käsityöläisten arkea ja työtä. Viimeiset näistä rakennuksista ovat valmistuneet 1870-luvulla. Talon viimeinen asukassuku Muravjev piti talossa kauppapuotia.
Museotoiminta

Kauppiaantalo pihapiireineen avattiin museona 1970-luvun lopulla. Museossa järjestetään opastuksia, työpajoja ja näyttelyitä. Se on avoinna kesäkaudella sekä joulukuussa ja pääsiäisen aikaan, jolloin museossa ovat nähtävillä myös tarinalliset vuodenaikateemanäyttelyt. Kauppiaantalomuseo ei ole esteetön.