stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Air Berlin
Historia > 2000-luku

Vuonna 2004 Air Berlin perusti yhdessä itävaltalaisen lentoyhtiö Nikin kanssa Euroopan ensimmäisen Low-Fare -allianssin. 1. tammikuuta 2006 Air Berlinin yritysmuoto GmbH & Co. KG muutettiin muotoon PLC & Co. KG. Yhtiö listautui pörssiin 11. toukokuuta 2006. Elokuussa 2006 Air Berlin osti saksalaisen halpalentoyhtiö dba:n. Maaliskuussa 2007 yhtiö osti saksalaisen LTU Lufttransport-Unternehmen GmbH -nimisen lentoyhtiön osakekannan ja 49 % sveitsiläisestä Belair-lentoyhtiöstä. Syyskuussa 2007 Air Berlin ilmoitti tehneensä sopimuksen saksalaisen Condor-lentoyhtiön ostamisesta, mutta sopimus peruutettiin. Air Berlin aloitti aikataulunmukaisen liikenteen Helsingin ja Düsseldorfin välillä helmikuussa 2006 sekä Helsingin ja Berliinin välillä toukokuussa 2006. Keväällä 2009 yhtiö aloitti liikenteen Helsingin ja Hampurin välillä. Vuonna 2009 Air Berlin PLC ja TUI Travel PLC solmivat Saksan lentotoimiaan koskevan pitkäaikaisen strategisen allianssin. Talviaikataulun 2009/10 käyttöönoton yhteydessä Air Berlin hankki haltuunsa toiminimen TUIfly kaupunkireittiverkoston.
Historia > 2010-luku

Heinäkuussa 2010 julkaistiin tieto, että Air Berlin liittyy jäseneksi maailmanlaajuiseen lentoyhtiöallianssiin Oneworld. Täysjäsenyyden se sai vuoden 2012 alussa.
Elokuussa 2017 Air Berlin hakeutui konkurssin yhtiön ajauduttua rahoituskriisiin. Air Berlinin lentotoiminta IATA-koodilla AB päättyi 28. lokakuuta 2017. NIKI Luftfahrt GmbH:n liikennöimät airberlin-lennot IATA-koodilla HG jatkuivat kuitenkin vielä tämän jälkeenkin. Suuri osa Air Berliinin kalustosta ja liiketoiminnasta, sisältäen 81 lentokonetta, 3000 työntekijää sekä useita nousu- ja laskeutumisslotteja, myytiin 1,5 miljardin euron kauppahinnalla Lufthansalle, jonka on tarkoitus käyttää kalustoa Eurowings-tytäryhtiössään. Lisäksi EasyJet osti Air Berliniltä 25 lentokoneen leasing-sopimukset, osan työntekijöistä sekä useita nousu- ja laskeutumisslotteja Tegelin lentoasemalla 40 miljoonan euron kauppahinnalla.
Tunnusluvut

|  | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Liikevaihto [milj. €] | 863,2 | 1033,9 | 1215,2 | 1575,4 | 2536,5 | 3400,7 | 3240,3 | 3723,6 |
| Voitto [milj. €] | 36,7 | −2,9 | −115,9 | 40,1(1) | 21,0 | -75,0 | -9,5 | -97,2 |
| Työntekijöiden määrä | 1956 | 2146 | 2764 | 4108 | 8.360 | 8.311 | 8.278 | 8.900 |
| Lentomatkustajat [tuhansissa] | 10.019 ? | 12.055 ? | 17.505 | 19.702 | 27.863 | 28.559 | 27.911 | 33.593 |
| Kuormituskerroin [%] | 76,72 ? | 79,52 ? | 75,23 | 75,27 | 77,22 | 78,36 | 77,26 | 76,79 |
| Lentokoneet vuoden lopussa | 46 | 47 | 79 | 117 | 124 | 125 | 152 | 169 |
(1) = Air Berlinin jälkikäteen tekemä oikaisu.
Yhteistyö

American Airlines (Oneworld)
Bangkok Airways
British Airways (Oneworld)
Finnair (Oneworld)
Hainan Airlines
Niki (lentoyhtiö)
S7 Airlines (Oneworld)
Pegasus Airlines
Laivasto

Airbus A319-100 16 kpl
Airbus A320-200 33 kpl, (5 kpl Belairin käytössä)
Airbus A321-200 8 kpl
Airbus A330-200 10 kpl
Airbus A330-300 3 kpl, lentoyhtiö Germanian käytössä
Boeing 737-300 2 kpl, Germanian käytössä
Boeing 737-700 27 kpl (32 tilauksessa) 6 kpl Germanian ja 11 kpl TUIFly:n käytössä
Boeing 737-800 36 kpl (59 tilauksessa)
Boeing 787-8 (25 tilauksessa)
Bombardier Dash 8 Q400 10 kpl, lentoyhtiö Luftfahrtgesellschaft Walterin käytössä
Palvelu

Yhtiön palvelukonsepti erosi merkittävästi perinteisistä halpalentoyhtiöistä. Yhtiö tarjosi mm. jatkolentoyhteyksiä hubiensa kautta. Lisäksi palveluihin kuuluivat maksuton ruoka- ja juomatarjoilu, sanomalehdet, istumapaikkojen varausmahdollisuus sekä kanta-asiakasohjelma. Yhtiön huonon taloustilanteen takia maksuttomia palveluita kuitenkin poistettiin vähitellen. Yhtiön sivuilta (saksankielinen osio) pystyi tilaamaan myös tax-free-ostoksia lennolle.
Tunnustuspalkinnot

Telegraph Travel Award 2008
World Travel Award 2008
European Business Award 2009
oekom research 2009
Business Travel Award 2010
Spain Tourism Award (STAR) 2010
Skytrax World Airline Award 2010
Danish Travel Award 2010
Kuvagalleria

Yhtiön koneita Münchenissä
Berliinin Tegelissä
Yhtiön Airbus A319
Yhtiön Airbus A320-200
Yhtiön Boeing 737-700 Boeing-väreissä
Yhtiön kone Hampurissa
Boeing 737-700
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Air Berlin Wikimedia Commonsissa
Air Berlin
Oneworldiin kuuluvat lentoyhtiöt
Alaska Airlines | American Airlines | British Airways | Cathay Pacific | Finnair | Iberia | Japan Airlines | Malaysia Airlines | Qantas | Qatar Airways | Royal Air Maroc | Royal Jordanian | S7 Airlines | SriLankan Airlines
Oneworld Connect: Fiji Airways
Entiset jäsenet: Aer Lingus | Air Berlin | Canadian Airlines | LATAM | Malév | Mexicana
Turbaani
Turbaani länsimaissa

Länsimaissa turbaaneja on käytetty naisten päähineinä. Huivista kiedottu päähine on yleensä ommeltu alustaan, jotta se on helppo pukea ja riisua. Myöhäisellä keskiajalla ja varhaisella renessanssiajalla 1300- ja 1400-luvuilla eurooppalaiset miehet omaksuivat turbaanin ja sen tapaisten päähineiden käytön turkkilaisten vaikutuksesta, etenkin Bysantin valtakunnassa. 1700-luvulla Euroopassa lähes kaikki varakkaat ja korkean aseman omaavat miehet ja naiset pitivät ajan muodin mukaan mitä erilaisimpia peruukkeja. Jotta peruukki istuisi päässä hyvin, moni mies ja nainen ajoi luonnolliset hiuksensa pois, mutta kaljuus oli siihen aikaan häpeän ja köyhyyden merkki, joten tullessaan kotiin varsinkin monet miehet peruukin riisuessaan peittivät kaljun päänsä turbaanilla.
Nykyään länsimaissa lähes kaikki turbaania käyttävät henkilöt ovat sikhejä.
Aiheesta muualla

Erilaisia turbaaneja (englanniksi)
Naisen turbaani n. vuodelta 1870
Tuntureilta ja metsistä

Tuntureilta ja metsistä on Erno Paasilinnan vuonna 1985 toimittama ja WSOY:n julkaisema eri kirjoittajien kokoelmateos Lapin eri kulmilta ja eri aikoina, itse asiassa 1300-luvusta 1900-luvulle, ja se on hyvinkin erilaisten kirjoittajien kombinaatio. Teos on tietoisesti täysin suomenkielinen, koska saamelaiskielisistä kirjoituksista on oma kokoelmansa. Teos sisältää myös suomennoksia. Teos on tarkoitettu yhtenäiseksi kokoelmaksi, ja sen painotus on valikoima asiaproosaa. Teoksen kuvituksessa on auttanut Martti Montonen. Päällyskannen on kuvittanut Aimo Kanerva Kirjoitusten lähteet ovat teoksen lopussa sivuilla 616–618.
Sisältö

Kymmennyssääntö Saloista ja Kemiä varten
Vahvistus pirkkalaisten privilegioille Lapissa
Kemin, Iin ja Limingan talonpoikien valitus vuonna 1490
Tsaarin ja suuriruhtinaan kirje Nuortijärven ja Suonikylän lappalaisille
Mikael Wexionius: Lappalaisten tavoista
Gabriel Tuderus: Lähetyskertomus
Nicolaus Örn: Lyhyt kuvaus Lapinmaasta
Johan Brtholdi Ervast: Poro
Henrik Deutsch: Oulun läänin pohjoisosien taloutta koskevia muistiinpanoja
Jaakko Fellman: Sairaus
Elias Lönnrot: Viisi päivää Venäjän lapissa
M. A. Castren: Kyrön kylästä Utsjoelle
L. L. Laestadius: Tarkastussaarna Vittangissa vuonna 1842
Z. Topelius: Aavasaksa
J. W. Murman: Kertomus runon- ja sadunkeruumatkasta Pohjan perällä
Anders Andelin: Kertomus Utsjoen pitäjästä
A. V. Ervasti: Suomalaisten siirtokuntain tila ryssän rannalla
Santeri Ivalo: Juho Vesainen hyökkää Kuolan kaupunkiin
Feeton Jussa: Amerikan kirje 1905
Väinö Kataja: Kenttänivan hävitys
I. K. Inha: Peräpohjan maantiellä
Heikki Kokko: Elämäni vaiheita
T. I. Itkonen: Koltan-Lapissa kevättalvella
Lauri Hannikainen: Kyytipoika
Jarl Sundqvist: Tulppion konesavotta
Carl Finnilä: Utsjoen tuntureilta ja laaksoista
Ilmari Kianto: Maailman portilla eli Torniossa
Eero Lampio: Matka Imanteroon
Matti Olin: Rekimatka
Artturi Vuorimaa: Vapaussota
Akseli Kauppinen: Sotatoimet peräpohjolassa
Uuno Hannula: Lopetettakoon telotukset
Eliel Lagercrantz: Ounastunturilta Pöyrisjärvelle
Arvi Järventaus: Maasin vanhan kirkon löytö
Armas Launis: Kolttakylä Vaggatem-järven rannalla
Aaro Tolsa: Metsissä kapinoidaan
Olavi Kostia: Vaan lakin, laulajankin tuuli vei
Matti Lehtola: Huutolaisvaarin kuolema
Juho Koskimaa: Carl Eneas Brovallin naiminen
Samuli Paulaharju: Rovan Nikun järvenlasku
Sakari Pälsi: Metsäsaunat
Ernst Lampén: Lappia kohti
A. E. Järvinen: Ankarassa pakkasessa
Erkki Mikkola: Inarin-Lappi ja Petsamo
K. M. Wallenius: Koskemattomia erämaita
Niilo Karhumäki: Erämaaan sairastapaus
Jussi Lainio: Janne Haapala ja hänen jätkänsä
E. N. Manninen: Tunturi uhkaa
Håkan Mörne: Jäämeren-Suomen Klondyke
Pentti Haanpää: Korpisotaa
Olavi Paavolainen: Petsamon lentolinja
William Snell: Piikana ja trenkinä
Tuomo Itkonen: Lapin sota Kemin pappilan horisontista
Reino Rinne: Vierivä kivi
Ludvig Munsterhjelm: Susi
Yrjö Kokko: Tsouskis
Saimi Lindroth: Taamottu
Paavo Rintala: Lakko
Urho Kekkonen: Hiihtoretki Länsi-Lapissa
Antti Hyry: Kevättä ja syksyä
Allan Jokinen: Huhanantin kettu
Veikko Huovinen: Erämaan laki
Martti Linkola: Sompio
Iivari Lumikero: Yks Haaparannan reisu
Timo K. Mukka: Toukokuun päiviä
Ilkka Mäntylä: Tornio ja meri
Annikki Kariniemi: Veren kuva
Juhani Lihtonen: Kahden kulttuurin kohtaamisesta
Paavo Pitkänen: Raavaan miehen ruoka
Pentti Ruonaniemi: Aika kävi pitkäksi ja jostakin oli puhuttava
Valter Keltikangas: Lounasjärvellä
Arto Paasilinna: Huttunen rakentaa leirin
Antti Tuuri: Pälkäneellä syntynyt lappalainen
Aiheesta muualla

Järvinen, Reijo: Kirjasammon arvostelu 6/1986
Valkjärvi (Vihti)

| Valkjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vihti, Siuntio
Koordinaatit:  60°16′30″N, 24°20′00″E
Järvinumero:  22.003.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  56,7 m 
Rantaviiva:  2,5 km 
Pinta-ala:  0,15 km² 
Suurin syvyys:  14,5 m 
 fiValkjärvi 
Valkjärvi on Vihdin lounaisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva viidentoista hehtaarin laajuinen syvä ja kirkasvetinen järvi. Etäisyys Nummelasta on kuusi kilometriä etelään ja Helsingin keskustasta 35 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede

Valkjärven pituus on noin 1,1 kilometriä, järvi on saareton ja rannat ovat osin jyrkkää kallioseinämää. Koillisilla rannoilla on harvakseltaan asutusta, pääosin rannat ovat metsää. Valkjärven eteläosaan virtaa laskuoja, järven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja Kypärijärveen, jonka korkeustaso on kaksitoista metriä Valkjärveä alempana. Valkjärven itäpuolella sijaitsee Palojärvi. Valkjärveä ympäröivien mäkien korkeustaso on 80–100 metriä mpy. Järven lounaisin osa sijaitsee Siuntion alueella.
Valkjärven pinta- ja väliveden happipitoisuus on hyvä. Pintaveden ravinnepitoisuus on vähäinen.
Valkjärvi (22.003.1.006) kuuluu Björnträskin alueeseen (22.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Björnträskin alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Valkjärvi on toiseksi pienin.
VG Cats

Esimerkkiruutu sarjakuvasta; Leo ja Aeris
VG Cats (Videogame Cats) on englanninkielinen Scott Ramsoomairin julkaisema verkkosarjakuva, jonka päähenkilöinä ovat kaksi kissaa. Sarjakuva ei ole yhtenäinen jatkuva tarina, vaikka päähahmot ovat lähes aina samat. Aiheina ovat yleisesti videopelit ja erityisesti niiden parodiointi.
Henkilöhahmot

Leo Leonardo                   – Harmaa poikakissa. Yksinkertainen, naiivi.
Aeris                          – Vaaleanpunainen tyttökissa. Kriittinen, temperamenttinen, realisti.
Krug, Lord of the Unpleasant   – Punainen piruhahmo. Typerä.
Pantsman                       – Piirtäjän alter ego, supersankari.
Johnny Evilguy                 – Kauppias, konna, sairas mieleltään.
Dr. F.G. Hobo                    – Pummi, pahasti vialla päästään. Kuoli stripissä 183.
Major Payne                   – Pantsmanin alainen, hoitelee epämiellyttävät henkilöt.
Ternaldo                       – Peliaddikti. Irtaantunut todellisuudesta.
Aiheesta muualla

VG Cats
VG Cats -keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
VG Cats -kauppa
Krug Interweb Productions (Arkistoitu – Internet Archive)
Ališer Kudratov

Ališer Kudratov
Ališer Kudratov (s. 11. tammikuuta 1986) on tadžikistanilainen alppihiihtäjä. Hän on kilpaillut vuodesta 2006 lähtien ja kiertänyt FIS:n kisoja pääasiassa Aasiassa. Kudratov toimi maansa lipunkantajana Vancouverin olympialaisten avajaisissa 2010, vaikkei osallistunut kisoihin urheilijana.
Uimahypyt Pan-Amerikan kisoissa 2019

Uimahypyissä kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 1. – 5. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin National Sports Villagessa. Sekä miehet että naiset kilpailivat viidessä lajitapahtumassa. Menestyneimmät maat olivat Meksiko ja Kanada neljällä kultamitalilla. Meksiko kuitenkin voitti eniten mitaleja (11).
Mitaliyhteenveto > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 m ponnahduslauta   tiedot |  Juan Celaya |  Yona Knight-Wisdom |  Andrew Capobianco |
| 3 m ponnahduslauta   tiedot |  Daniel Restrepo |  Juan Celaya |  Philippe Gagné |
| 10 m kerroshypyt   tiedot |  Kevin Berlín |  Iván García |  Vincent Riendeau |
| 3 m ponnahduslaudan parikilpailu   tiedot |  Meksiko   Yahel Castillo   Juan Celaya |  Kanada   Philippe Gagné   François Imbeau-Dulac |  Yhdysvallat   Michael Hixon   Andrew Capobianco |
| 10 m kerroshyppyjen parikilpailu   tiedot |  Meksiko   Iván García   Kevin Berlin |  Kanada   Vincent Riendeau   Nathan Zsombor-Murray |  Brasilia   Isaac Filho   Kawan Pereira |
Mitaliyhteenveto > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 m ponnahduslauta   tiedot |  Sarah Bacon |  Brooke Schultz |  Paola Espinosa |
| 3 m ponnahduslauta   tiedot |  Jennifer Abel |  Dolores Hernández |  Brooke Schultz |
| 10 m kerroshypyt   tiedot |  Meaghan Benfeito |  Caeli McKay |  Alejandra Orozco |
| 3 m ponnahduslaudan parikilpailu   tiedot |  Kanada   Jennifer Abel   Pamela Ware |  Yhdysvallat   Brooke Schultz   Sarah Bacon |  Meksiko   Paola Espinosa   Dolores Hernández |
| 10 m kerroshyppyjen parikilpailu   tiedot |  Kanada   Meaghan Benfeito   Caeli McKay |  Meksiko   Alejandra Orozco   Gabriela Agúndez |  Yhdysvallat   Amy Cozad   Delaney Schnell |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Meksiko | 4 | 4 | 3 | 11 |
| 1. |  Kanada | 4 | 3 | 2 | 9 |
| 3. |  Yhdysvallat | 1 | 2 | 4 | 7 |
| 4. |  Kolumbia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Jamaika | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6. |  Brasilia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 12 | 12 | 12 | 36 |
Tyrolean Airways

| Tyrolean Airways |
| --- | --- |

 IATA: VO  –  ICAO: TYR 
Kutsukoodi:  TYROLEAN
Perustettu:  1978
Lakkautettu:  2015
Laivaston koko:  54
Kohteiden määrä:  74
Solmukohdat:  Innsbruckin lentoasema
Emoyhtiö:  Austrian Airlines AG
Kotipaikka:  Innsbruck, Itävalta
Kanta-asiakasohjelma:  Miles & More
Allianssi:  Star Alliance
Avainhenkilö(t):  Manfred Helldoppler (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.tyrolean.at
Tyrolean Airways (Tiroler Luftfahrt GmbH) oli Austrian Airlinesin omistama lentoyhtiö, joka käytti koneissaan tunnusta Austrian Arrows – operated by Tyrolean.
Historia

Gernot Langes-Swarowski ja Christian Schwemberger-Swarowski perustivat Aircraft Innsbruckin vuonna 1978. Se alkoi lentää aikataulujen mukaan 1. huhtikuuta 1980, jolloin se myös otti nimen Tyrolean Airways. Austrian Airlines osti yhtiön vuonna 1998.
Tyrolean Airways lensi heinäkuusta 2012 lähtien kaikki Austrian Airlinesin lennot, ja Austrianin koko laivasto ja työntekijät siirrettiin Tyroleanin alaisuuteen. Lokakuussa 2014 kerrottiin, että toiminta siirtyy takaisin Austrian Airlinesille uuden työehtosopimuksen allekirjoittamisen myötä. Tyrolean Airways lopetti toimintansa 31. maaliskuuta 2015 uuden sopimuksen astuessa voimaan.
Laivasto

Tyrolean Airwaysin laivasto käsitti seuraavat koneet helmikuussa 2010:
15 Fokker 100
9 Fokker 70
10 Bombardier Canadair Regional Jet
11 Bombardier Dash 8-Q400
9 Bombardier Dash 8-Q300
Tyrolean Airways Dash 8-Q400.
Tylorean Airways Fokker 100.
Aljaksandr Bahdanovitš

| Aljaksandr Bahdanovitš |
| --- | --- |
 Valkovenäläinen postimerkki (2010) olympiavoittajaveljeksistä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1982 Jalizava, Asipovitšyn piiri, Mahiljoun alue, Valko-Venäjän SNT
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Uran tiedot
Pituus:  191 cm
Laji:  ratamelonta
Seura:   Dynamo Babruysk / Dynamo Mahilyow
| Mitalit> Maa:  Valko-Venäjä.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Valko-Venäjä.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Valko-Venäjä.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:  Valko-Venäjä> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking | C-2, 1000m |  |
|  Hopeaa | Lontoo | C-2, 1000m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Dartmouth 2009 | C-4, 200m |  |
|  Hopeaa | Poznań 2001 | C-4, 1000m |  |
|  Hopeaa | Poznań 2010 | C-2, 1000m |  |
|  Pronssia | Sevilla 2002 | C-4, 200m |  |
|  Pronssia | Zagreb 2005 | C-4, 200m |  |
|  Pronssia | Szeged 2006 | C-4, 1000m |  |
Aljaksandr Viktaravitš Bahdanovitš (valkoven. Аляксандр Віктаравіч Багдановіч, ven. Александр Викторович Богданович, Aleksandr Viktorovitš Bogdanovitš; 29. huhtikuuta 1982 Jalizava, Asipovitšyn piiri, Mahiljoun alue, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen ratameloja sekä lajin olympiavoittaja.
Bahdanovitš voitti Pekingissä 2008 olympiakultaa ratamelonnan kanadalaisessa kaksikossa 1 000 metrin matkalla. Samassa lajissa hän oli Lontossa 2012 hopealla.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Bahdanovitš on voittanut kultaa (kanadalainen nelikkö 200 m, 2009), kaksi hopeaa (kanadalainen nelikko 1 000 m, 2001; kanadalainen kaksikko 1 000 m, 2010) ja kolme pronssia (kanadalainen nelikkö 200 m, 2002; kanadalainen nelikkö 200 m, 2005; kanadalainen nelikko 1 000 m, 2006).
Bahdanovitšin parina olympialaisissa on toiminut hänen veljensä, Andrei Bahdanovitš.
Uimahypyt Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 uimahypyt pidettiin Bakussa Baku Aquatics Centre 18. - 21. kesäkuuta 2015. Osallistujia oli 160. Sarjoja oli neljä kummallekin sukupuolelle. Menestynein maa oli Iso-Britannia, joka voitti neljä kultamitalia ja yhteensä kuusi mitalia.
Tulokset > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1 m ponnahduslauta |  Nikita Shleikher |  Ilia Molchanov |  James Heatly |  |
| 3 m ponnahduslauta |  James Heatly |  Ruslan Adriano Cristofori |  Ilia Molchanov |  |
| 3 m ponnahduslauta   Parihyppy |  Ilia Molchanov    Nikita Shleikher |  James Heatly    Ross Haslam |  Frithjof Seidel    Nico Herzog |  |
| Kerroshyppy |  Matty Lee |  Nikita Shleikher |  Alexis Jandard |  |
Tulokset > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1 m ponnahduslauta |  Maria Polykova |  Louisa Stawczynski |  Diana Shelestyuk |  |
| 3 m ponnahduslauta |  Katherine Torrance |  Ekaterina Nekrasova |  Saskia Oettinghaus |  |
| 3 m ponnahduslauta   Parihyppy |  Louisa Stawczynski    Saskia Oettinghaus |  Maria Polykova    Elena Chernykh |  Diana Shelestyuk    Marharita Dzhusova |  |
| Kerroshyppy |  Lois Toulson |  Anna Chuinyshena |  Elena Wassen |  |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Iso-Britannia | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 2. |  Venäjä | 3 | 5 | 1 | 9 |
| 3. |  Saksa | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 4. |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Ukraina | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6. |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
Valkeakosken Sitoutumattomat

Valkeakosken Sitoutumattomat on Valkeakosken kunnallispolitiikassa vaikuttava Suomen Sitoutumattomiin kuuluva kansalaisjärjestö. Yhdistys ei asettanut omaa ehdokaslistaansa vuoden 2008 kunnallisvaaleissa.
Historia

Yhdistys perustettiin vuonna 1980, kun Suomen Kansan Demokraattisen Liiton valtuustoryhmästä erotettiin kaksi jäsentä. Tilanne oli outo, koska toinen erotetuista (Teuvo Nieminen) kuului puolueen enemmistöön ja toinen vähemmistöön. Yleensä tuon ajan puolueriidoissa erotettiin vain jommankumman osapuolen jäseniä.
1980- ja 1990-luvuilla ryhmittymä pysyi valtuuston pienryhmänä 1-2 valtuutetullaan. Vuoden 1996 kunnallisvaaleissa Valkeakosken Sitoutumattomat sai suuren vaalivoiton, kun sosiaalidemokraateista erotettu Pentti Salmi sai yli 800 ääntä ja veti kaikki seitsemän muuta sitoutumattomien ehdokasta mukanaan läpi. Ryhmä onnistui samalla murtamaan sosiaalidemokraattien valta-aseman valtuustossa. Seuraavissa vaaleissa sitoutumattomat saivat kuusi paikkaa, mutta pian vaalien jälkeen eräs ryhmän valtuutetuista loikkasi Vasemmistoliittoon. Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa sitoutumattomat saivat jälleen vaalivoiton, kun he saivat seitsemän paikkaa nousten kolmanneksi suurimmaksi ryhmäksi SDP:n ja kokoomuksen jälkeen. Valkeakosken äänikuningas oli 640 ääntä saanut sitoutumattomien viihde-elektroniikkayrittäjä Risto Rautiainen. Tuolloin myös ehdokaslista oli suurimmillaan, kun sillä oli 18 ehdokasta.
Vuoden 2012 kuntavaaleissa ryhmä asetti ehdokaslistan nimellä "Itsenäinen Valkeakoski" (IV). Ryhmä sai kaksi paikkaa. Läpi menivät Reijo Heinonen (210 ääntä) ja Teuvo Nieminen.
Valkeakosken sitoutumattomilla ei ole selvää ideologiaa, mutta sen kannatus- ja ehdokaspohja tulee lähinnä työläisväestöstä, ja ryhmän tausta on vasemmistossa. Vuonna 2004 ryhmän johtohahmo Teuvo Nieminen, joka tuolloin toimi myös Suomen Sitoutumattomien puheenjohtajana, kertoi, että ryhmän yhteistyö kokoomuksen ja SDP:n kanssa toimii, mutta Vasemmistoliiton kanssa välit hiertävät. Ryhmä on hyväksytty neuvottelupöytiin, mutta ryhmäkurin puuttuminen on herättänyt puolueissa närkästystä.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa ryhmä asettaa ehdokaslistan nimellä "Valkeakosken Sitoutumattomat". Ryhmän aktiivien joukko on monipuolinen. Yhteisenä teemana on tarkempi kaupungin taloudenhoito. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa ryhmä ei asettanut ehdokaslistaa.
Vaalit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Kunnallisvaalit
| Vuosi | Valtuutetut | Äänet | Äänet | Yhteislista |  |
| 1988 | ei omaa listaa | ei omaa listaa | ei omaa listaa | ei omaa listaa |  |
| 1992 | 2 | 738 | 6,2 % | Valkeakoski Nousuun |  |
| 1996 | 8 |  |  |  |  |
| 2000 | 6 | 1 393 | 14,8 % | Valkeakosken Puolesta |  |
| 2004 | 7 | 1 604 | 16,5 % | Valkeakosken Sitoutumattomat |  |
| 2012 | 2 | 577 | 5,7 % | Itsenäinen Valkeakoski |  |
| 2017 | 2 | 511 | 5,2 % | Valkeakosken Sitoutumattomat |  |
| 2021 | 1 | 274 | 3,1 % | Valkeakosken Sitoutumattomat |  |
Alessandrini

Alessandrini on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Goffredo Alessandrini (1904–1978), italialainen elokuvaohjaaja
Rinaldo Alessandrini (s. 1960), italialainen cembalisti, urkuri ja kapellimestari
Romain Alessandrini (s. 1989), ranskalainen jalkapalloilija.
Uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailut 2015

Uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2015 neljännen kerran itsenäisinä kilpailuina. Kilpailut käytiin Saksan Rostockissa 9.–14. kesäkuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.