stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jay Bouwmeester

| Jay Bouwmeester |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1983 (ikä 41) Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  96 kg
Pelinumero:  19
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2020
Seurat:  Florida Panthers Calgary Flames St. Louis Blues
NHL-varaus:  3. varaus, 2002 Florida Panthers
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| World Cup  | World Cup  | World Cup  |  |
|  Kultaa | World Cup 2004 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 2003 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Tšekki 2004 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekki 2002 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2001 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2000 | jääkiekko |  |
Jay Daniel Bouwmeester (s. 27. syyskuuta 1983 Edmonton, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Bouwmeester voitti urallaan jääkiekon maailmanmestaruuden, olympiakullan ja Stanley Cupin, joten hän kuuluu niin sanottuun kolmen kullan klubiin.
Bouwmeester pelasi juniorikiekkoa WHL-joukkue Medicine Hat Tigersissa hienolla menestyksellä. Jay valittiin kauden 2001–2002 jälkeen WHL:n itäisen lohkon All-Stars-kenttään, lupaavimmaksi lupaukseksi. NHL-seura Florida Panthers varasi hänet vuoden 2002 Entry Draftissä kolmantena pelaajana.
Bouwmeester nousi Floridan puolustukseen heti varauksensa jälkeen ja pelasi Floridassa koko kauden 2002–2003. Bouwmeesterin ensimmäinen NHL-kausi oli heti siinä mielessä suuria lupauksia antava, että Jay sai peliaikaa yli 20 minuuttia ottelua kohden, mikä alle 20-vuotiaalta puolustajalta on NHL:ssä erittäin harvinaista.
Tammikuussa 2004 Bouwmeester loukkasi polvensa ja joutui olemaan kentiltä sivussa 18 ottelua, mutta palasi Floridan riveihin jälleen kauden lopulla. Rikkonaisesta kaudesta huolimatta Bouwmeester oli lopulta Floridan puolustajien pistepörssin kakkonen. Työsulkukauden Bouwmeester pelasi AHL:ssä San Antonion ja Chicagon riveissä.
Hänet vaihdettiin vaihtokaupassa Jordan Leopoldiin ja Flamesin kolmannen kierroksen varausvuoroon. Bouwmeester ei pelannut Calgaryn kanssa yhtäkään pudotuspeliottelua, ja vaihdettiin myöhemmin, vuonna 2013, St. Louis Bluesiin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon, puolustaja Mark Cundariin sekä oikeudet maalivahti Reto Berraan. Kauden 2018–2019 päätteeksi Bouwmeester voitti Bluesin kanssa Stanley Cupin.
Helmikuussa 2020 Bouwmeester sai kesken ottelun sydänkohtauksen, ja hänen sydämensä pysähtyi. Hän sai hallissa defibrillaattorikäsittelyn ja palasi tajuihinsa. Hänet vietiin sairaalaan. Hän ilmoitti vuoden 2021 alussa lopettavansa uransa. Bouwmeester pelasi parhaimmillaan peräti 737 perättäistä ottelua.
Aiheesta muualla

Jay Bouwmeester jatkoaika.com:issa
Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2012
2 Keith |
3 Phaneuf (A) |
4 Bouwmeester |
5 Schenn |
7 Russell |
9 Kane |
10 Perry |
14 Eberle |
15 Getzlaf (C) |
16 Ladd |
20 Tavares |
22 Quincey |
24 Benn |
26 Purcell |
27 Murray |
30 Ward |
31 Hackett |
33 Methot |
37 O'Reilly |
40 Dubnyk |
41 Burrows |
44 Vlasic |
53 Skinner |
81 Sharp (A) |
93 Nugent-Hopkins |
Valmentaja Sutter
Spyro 2: Gateway to Glimmer

| Spyro 2: Gateway to Glimmer |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Insomniac Games
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  Universal Interactive Studios
Säveltäjä:  Stewart Copeland
Pelisarja:  Spyro
Julkaistu:  NA 2. marraskuuta 1999EU 5. marraskuuta 1999JP 16. maaliskuuta 2000
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 3+ ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation
Jakelumuoto:  CD, PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Spyro 2: Gateway to Glimmer (Pohjois-Amerikassa Spyro 2: Ripto’s Rage ja Japanissa Spyro X Sparx: Tondemo Tours) on Insomniac Gamesin kehittämä tasohyppely, joka on julkaistu PlayStationille vuonna 1999. Peli on toinen osa Spyro-pelisarjassa.
Tarina

Voitettuaan ilkeän Gnasty Gnorcin Gnorc -armeijoineen päättää Spyro kumppaninsa Sparxin kanssa lähteä hyvin ansaitulle lomalle Dragon Shores -nimiseen lomakohteeseen. Matka saa kuitenkin yllättävän käänteen, kun rannikolle vievä portaali heittääkin Spyron toiseen maailmaan, keskelle Glimmeriä, kaukaisen Avalarin syrjäiseen kolkkaan. Perillä Spyro saa tietoonsa, että Avalarin asukkaat olivat luoneet portaalin, joka imaisee satunnaisen lohikäärmeen heidän maailmaansa. Spyro sattui olemaan juuri tämä kyseinen lohikäärme. Asukkaat selittävät, että halusivat lohikäärmeen, jotta tämä voisi kukistaa Avalarin maailmaa terrorisoivan Ripton, pirullisen pienen otuksen, joka apureidensa Crushin ja Gulpin sekä varastetun taikavaltikan avulla aikoo ryhtyä Avalarin diktaattoriksi. Asukkaat joutuvat tyytymään suuren massatuhoajaliskon sijaan pikkuruiseen Spyroon, sillä Ripto saapui juuri sillä hetkellä paikalle ja tuhosi taikaportaalin palasiksi. Elora antaa Spyrolle Avalarin opaskirjan ja toivottaa onnea matkaan. Spyro ja Sparx eivät voi muutakaan kuin yrittää syöstä Ripton vallasta päästäkseen takaisin kotiin.
Pelaaminen

Matkalla Spyron täytyy entiseen tapaan keräillä jalokiviä, mutta lohikäärmeiden vapauttamisen sijaan on tällä kertaa tarjolla kultakoristeisten vihreiden jalokivikuulien ja talismaanien metsästystä. Uutuutena ovat liuta uusia taitoja, jotka Spyro tulee oppimaan toisen seikkailunsa varrella. Yksi tärkeimmistä taidoista on sukeltaminen, onpa pelissä kenttiäkin jotka ovat suurimmaksi osaksi veden alla.
Spyro 2:n on sanottu olevan pelisarjan mullistavin osa, sillä se tuo mukanaan enemmän uudistuksia ensimmäiseen peliin nähden kuin yksikään myöhemmistä peleistä siihen. Esimerkiksi kolmannessa osassa on havaittavissa kaikki samat elementit kuin kakkospelissä. Pelissä on tällä kertaa mukana kyseisen pelattavan tason kartta, joka näkyy ruudun vasemmassa alalaidassa helpottaen pelaamista. Spyro pystyy myös eräissä vaiheissa syöksemään jäätä ja keräämään suuhunsa syljettäviä esineitä, kuten kiviä ja ohjuksia. Vastukset ovat vaikeampia ja niillä on omat elämäpalkit. Lisäksi Guidebook (suom. Opaskirja), jonka Spyro saa pelin alussa Eloralta, sisältää muutamia uusia asioita.
Uudistusten lisäksi peli tuo mukaan myös runsaasti uusia hahmoja, joista päähenkilöt ovat Elora, Avalarissa korkeassa asemassa oleva naarasfauni. Hän joutui kauan sitten eroon vanhemmistaan ja on lajinsa viimeinen. Hunter, notkea ja nopea, mutta joskus pelkurimainen gepardi. Hän oli Avalarin nopein juoksija, mutta menetti juoksukenkänsä kun alkemisti väitti voivansa muuttaa ne kullaksi ja epäonnistui. Zoe, keiju, joka tallentaa Spyron tilanteen aina siihen kohtaan, missä Spyro hänet viimeksi näki. Jos Spyro menettää yhden elämän, hän palaa välittömästi tähän paikkaan. Moneybags, raha-ahne pankkiirikarhu, joka kiskoo hirveitä hintoja Spyrolle opetettavista kyvyistä ja esteiden yli pääsystä. Professori, viisas ja hajamielinen myyrätiedemies, joka auttaa korjaamaan tarvittavia portaaleja ja ajoneuvoja.
Pelin pomovastukset

Crush on sininen ja kaksijalkainen otus, joka käyttää aseenaan nuijaa. Kentällä hän juoksee alustoille joilta hän luo joko sähköpulsseja tai tulipalloja. Kun häneen on saatu osuma, hän alkaa jahdata Spyroa ja kun hän on tarpeeksi lähellä hän lyö nuijalla. Kumea tärähdys pudottaa kiviä katosta joita täytyy varoa. Crush kuitenkin jää kivien alle ja menettää energiaa. Kun tämä tehdään muutaman kerran, hänet voitetaan.
Gulp on vihreä ja nelijalkainen jättiläishirviö, jolla on selässään sädetykit. Ripto ratsastaa Gulpin selässä. Kentällä Gulp rynnii Spyroa päin, ja ampuu säteitä ja energiapalloja tykeistään. Gulp voitetaan puskemalla räjähtäviä tynnyreitä, tai nielemällä ohjuksia ja sylkemällä niitä Gulpiin.
Ripto on pieni oranssi olento, jota lohikäärmeet kiusasivat koulussa. Siksi Ripto vihaa lohikäärmeitä suunnattomasti ja haluaa tuhota ne kaikki. Kentällä käyttää sauvaa ja ampuu tulipalloja keräämällä jalokivipalloja pystyy tekemään tuliaallon, superpuskun tai ampumaan monta tulipalloa peräkkäin. Hävittyään Ripto luo Gulp-robotin joka jalokivikuulia käyttämällä voi tehdä tuliaallon, silmälaserin tai superpuskun. Kun Gulp-robotti on tuhottu, Ripto luo mekaanisen linnun ja ampuu vihreitä liekkejä Spyroa päin. Hävittyään hän putoaa laavaan.
Pelin ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Kenny  | … |  Spyro, Professori, Hurricosin sähköpeikot, Skelos Badlandsin luurakentajat, Crystal Glacierin jäärakentajat, Crystal Glacierin shamaanit, Metropoliksen droidit, Dragon Shoresin esiintyjät   |
|  André Sogliuzzo  | … |  Sparx   |
|  Gregg Berger  | … |  Hunter, Ripto, Crush, Gulp, Breeze Harborin tuulentekijät, Alkemisti, Cloud Templesin velhot, Mystic Marshin vesivelhot, Robotica Farmsin robottifarmarit   |
|  Melissa Disney  | … |  Elora, Handel, Fracture Hillsin faunit, Shady Oasiksen virtahevot, Keksijädroidi   |
|  Mary Linda Phillips  | … |  Zoe, hulatyttö Stella, Ocean Speedwayn kuningatar Finny, Greta   |
|  Milton James  | … |  Moneybags, Sunny Beachin kilpikonnat, Aquaria Towersin kuningas Flippy, Aquaria Towersin merihevoset, Juliet, Fracture Hillsin satyyrit, Metro Speedwayn pormestari, tutkimusmatkailija Basil   |
|  Marcelo Tubert  | … |  Glimmerin jalokivenleikkaajat, Colossuksen munkit, Idol Springsin ryhmänjohtajat, Mestarikokki, Zephyrin löllykät, Magma Conen faunit, lipunkantaja Bombo, Agentti Zero   |
|  Frank Welker  | … |  eläinten ja olioiden ääniefektit   |
Aiheesta muualla

Spyro 2: Ripto's Rage! MobyGamesissa (englanniksi)
Spyro 2: Gateway to Glimmer Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jukka T. Salonen

| Jukka T>  Salonen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. tammikuuta 1953 Kuopio (ikä 71)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  epidemiologian emeritusprofessori, akatemiaprofessori (1992–1997)
Koulutus ja ura
Instituutti:  Kuopion yliopisto (nyk. Itä-Suomen yliopisto)
Jukka T. Salonen (s. 20. tammikuuta 1953 Kuopio) on Itä-Suomen yliopiston (ja aiemman Kuopion yliopiston) epidemiologian emeritusprofessori ja Helsingin yliopiston dosentti. Hän toimi Minnesotan yliopiston professorina USA:ssa vuosina 1984-1989 ja Suomen akatemiaprofessorina kaudella 1992–1997.
Salonen kirjoittu ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta (1972). Hän valmistui Kuopion yliopistosta lääkäriksi (LL 1977) ja edelleen lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1980.
Nyttemmin hän on toiminut yksityislääkärinä Mehiläisessä ja Terveystalossa, Helsingissä. Salonen keskittyy lihavuuden, diabeteksen sekä sydän- ja verisuonitautien ehkäisyyn ja hoitoon, joilla lääketieteen alueilla hän on erittäin viitattu tutkija. Hän on koko tuotanto huomion eräs maailmanlaajuisesti viitatuimmista suomalaisista tutkijoista (h-indeksi oli 144 lokakuussa 2018).
Aiheesta muualla

Yli 91 000 siteerausta (https://scholar.google.com/citations?view_op=list_works&hl=fi&user=EME7jF8AAAAJ)
Tieteelliset julkaisut (noin 500) https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/?term=Salonen-JT
Kuopiolaisprofessorin tuomio pysyi ennallaan, korvaussumma pieneni (21.9.2010, päivitetty 21.4.2012) (yle.fi)
Jukka Nevalainen (pesäpalloilija)

Jukka Nevalainen (s. 27. toukokuuta 1970 Kajaani) on suomalainen pesäpalloilija. Nevalainen edusti koko uransa Superpesiksessä Sotkamon Jymyä. Nevalainen saavutti urallaan kaksi SM-kultaa kaudella 1996 ja kaudella 1997. Nevalainen pelasi urallaan yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun. Nevalainen pelasi urallaan 15 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja kahdeksan tavallista juomsua, toi kahdeksan juoksua ja keräsi 43 kärkilyöntiä. Nevalainen pelasi urallaan kuusi Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin, toi seitsemän juoksua ja keräsi 21 kärkilyöntiä.
Jukka Männistö

Jukka Pekka Ilmari Männistö (s. 3. huhtikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen varatuomari ja Kevan toimitusjohtaja 2014–2015. Vuosina 2009–2014 hän oli Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön toimitusjohtaja.
Männistö valmistui ylioppilaaksi 1973 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1979 Helsingin yliopistosta. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1981. Vuosina 1981–1990 Männistö työskenteli Etelä-Savon säästöpankin lakimiehenä ja pankinjohtajana.
Männistö on tehnyt valtaosan urastaan terveysalan hallinnossa. Hän oli Etelä-Savon sairaanhoitopiirin johtaja 1991–2004 ja toimi sosiaali- ja terveysministeriön erityisasiantuntijana 2003–2004. Vuosina 2005–2009 Männistö oli Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen ja Valviran ylijohtaja.
Toukokuussa 2014 Männistö valittiin Kevan johtoon joulukuussa 2013 eronneen Merja Ailuksen seuraajaksi. Edeltäjänsä tavoin hän on puoluekannaltaan keskustalainen. Ailuksen eron jälkeen keskustan puheenjohtaja Juha Sipilä kertoi puolueen luopuvan poliittisista virkanimityksistä. Männistön nimityksestä tehtiin oikeuskanslerille kantelu, jonka mukaan tehtävän kelpoisuusvaatimuksia muutettiin kesken hakuprosessin. Kantelu vedettiin pois, mutta oikeuskansleri Jaakko Jonkka tutki asian silti ja päätyi siihen, ettei nimityksessä ole syytä epäillä lain tai virkavelvollisuuksien vastaista menettelyä. Syksyllä 2015 Männistö erosi Kevan toimitusjohtajan tehtävästä luottamuspulan vuoksi.
Männistön poika on kokoomuksen entinen kansanedustaja Lasse Männistö.
Jestem

| ”Jestem” Magdalena Tul |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 30. joulukuuta 2010
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.00
Magdalena Tulin muut singlet
| ”Full of Life” 2010 | ”Jestem” 2010 | ”Find the Music” 2011 |
Jestem on puolalaislaulaja Magdalena Tulin sanoittama ja tuottama kappale, joka edusti Puolaa vuoden 2011 Euroviisuissa Düsseldorfissa, Saksassa. Kappaleen englanninkielisen version, "First Class Ticket to Heavenin" ilmoitettiin alun perin esitettävän Euroviisuissa, mutta päätös kumottiin ja sen sijasta esitettiin kappaleen puolankielinen versio. Kappaleesta julkaistiin myöhemmin myös toinen englanninkielinen versio nimeltään "Present".
Euroviisuissa "Jestem" sijoittui ensimmäisessä semifinaalissa viimeiselle sijalle, jonka myötä se oli jo kolmas peräkkäinen vuosi kun Puola ei päässyt finaaliin.
Käännös suomeksi
Steve Aoki

| Steve Aoki |
| --- | --- |
 Steve Aoki Sydneyssä maaliskuussa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1977 (ikä 46) Miami, Florida, Yhdysvallat
Ammatti:  musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  house, electro house, dubstep
Soittimet:  levysoitin, sampleri
Yhtyeet:  LMFAO, Afrojack, Redfoo, Kid Cudi, Lil Jon, Laidback Luke, Felix Cartal, Porter Robinson
Levy-yhtiöt:  Dim Mak Records Ministry of Sound Australia Deckstar
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Steven Hiroyuki ”Steve” Aoki (s. 30. marraskuuta 1977 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen tuottaja, DJ ja Dim Mak Records -levy-yhtiön perustaja.
Diskografia > Albumit

Wonderland (2011)
Wonderland Remixed (2012)
Neon Future I (2014)
Neon Future II (2015)
Neon Future Odyssey (2015)
Steve Aoki Presents Kolony (2017)
Neon Future III (2018)
Neon Future IV (2020)
Diskografia > EP:t

It’s the End of the World As We Know It (2012)
4OKI (2016)
Diskografia > Singlet

”I’m in the House” (mukana Zuper Blahq) (2010)
”Turbulense” (mukana Laidback Luke & Lil Jon) (2011)
”No Beef” (mukana Afrojack & Miss Palme) (2011)
”Livin’ My Love” (mukana LMFAO & NERVO) (2012)
”Beat Down” (mukana Angger Dimas & Iggy Azalea) (2012)
”The Kids Will Have Their Say” (mukana Sick Boy) (2012)
Just Hold On (mukana Louis Tomlinson) (2016)
”All Night” (mukana Lauren Jauregui) (2017)
"Play It Cool" (mukana Monsta X) (2019)
"Do It Again" (mukana Alok) (2019)
"Let It Be Me" (mukana Backstreet Boys) (2019)
Diskografia > Remixit

BTS (방탄소년단) – ”MIC Drop”
Michael Jackson – ”Dancin' Machine”
Autoerotique – ”Gladiator” Steve Aoki & DJ AM)
NASA – ”Gifted” (mukana Kanye West, Lykke Li, Santigold)
Chris Cornell – ”Part of Me” (fmukana Timbaland)
Chester French – ”She Loves Everybody”
The Killers – ”Spaceman” (Steve Aoki & The Bloody Beetroots)
Fact – ”Rise”
The All-American Rejects – ”The Wind Blows”
Good Charlotte – ”Misery”
SPA – ”Pets Dance”
Lenny Kravitz – ”Dancin' Til Dawn”
Robin Thicke – ”Magic”
Duran Duran – ”Skin Divers” (mukana Timbaland)
Duran Duran – Hungry Like the Wolf (Steve Aoki vs Duran Duran The New York Werewolf Mix)
Drake – ”Forever” (mukana Kanye West, Lil Wayne & Eminem)
Weezer – ”(If You’re Wondering If I Want You To) I Want You To”
Kid Cudi – ”Pursuit of Happiness” (mukana MGMT & Ratatat)
Klaxons – ”Echoes”
Bassnectar – ”Red Step”
Girls’ Generation – ”MR. TAXI”
Mike Posner – ”She Looks Like Sex”
Lady Gaga – ”Government Hooker”
Psycho White – ”Push Em”
Cheat Codes & Kim Petras – "Feeling Of Falling"
Esiintymiset Suomessa

5. elokuuta 2016 – Weekend Festival, Helsinki
4. elokuuta 2023 – Weekend Festival, Espoo
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Steve Aoki Myspacessa (englanniksi)
Dim Mak Recordsin sivut
Kaikki alkoi päiväkirjasta

| Kaikki alkoi päiväkirjasta> Read It and Weep |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Hoen
Käsikirjoittaja:  Patrick J. Clifton, Beth Rigazio, Julia DeVillers
Tuottaja:  Don Schain
Säveltäjä:  Danny Lux
Pääosat:   Kay Panabaker  Jason Dolley  Robin Riker  Tom Virtue  Alexandra Krosney  Marquise C. Brown  Allison Scagliotti  Chad Broskey  Danielle Panabaker 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Disney-ABC Domestic Television Netflix Disney+
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  84 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaikki alkoi päiväkirjasta (Read It and Weep) on vuonna 2006 Disney Channelilla ensiesitetty elokuva. Sen on ohjannut Paul Hoen. Elokuva pohjautuu Julia DeVillersin kirjaan How My Private, Personal Journal Became A Bestseller.
Stavropolin aluepiiri Turkvision laulukilpailussa

| Stavropolin aluepiiri |
| --- | --- |

Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  0
Ensiesiintyminen:  2017
Stavropolin aluepiirin oli tarkoitus osallistua ensimmäistä kertaa Turkvision laulukilpailuun, vuonna 2016, mutta osallistuminen peruttiin, sillä kilpailua ei järjestetty. Stavropolin aluepiiri tekee kuitenkin debyyttinsä seuraavan vuoden kisaan vuonna 2017.
Historia > 2016

Stavropolin aluepiiri oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa.
Historia > 2017

Stavropolin aluepiiri osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi järjestetty Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Islam Satyrov.
Kilpailijat

Voitto
Toinen
Kolmas
Viimeinen
| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif>  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
2016: Kilpailu peruttu
| 2017 | Islam Satyrov | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu |
Juan de Austria

Juan d’Austria
Juan de Austria (Juhana Itävaltalainen) (24. helmikuuta 1547 Regensburg –  1. lokakuuta 1578 Namur) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijan Kaarle V:n avioton poika. Hänestä tuli sotilasjohtaja velipuolensa, Espanjan kuningas Filip II:n palveluksessa, ja hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Pyhän liigan laivaston amiraalina Lepanton taistelussa.
Elämä

Juan de Austria oli keisari Kaarle V:n ja regensburgilaisen porvarin tyttären Barbara Blombergin avioton poika. Hänet kasvatettiin Espanjassa isänsä käskystä ja tämän kuoltua velipuolensa Filip II:n hovissa, kun  Filip oli tunnustanut hänet veljekseen vuonna 1559. Kunnianhimoinen ja ritarillinen nuorukainen oli alkuaan määrätty hengelliseen säätyyn pappisuralle, mutta sai toiveensa mukaan antautua sotilasuralle.
Filip II nimitti hänet vuonna 1568 Välimeren alueen kenraalikapteeniksi; vuosina 1569-1570 hän taisteli menestyksekkäästi maureja vastaan Granadassa. Hän sai paavin ja Venetsian avulla Lepanton taistelussa suuren merivoiton turkkilaisista 7. lokakuuta 1571. Vuonna 1573 hän valloitti Tunisin, jonne hän halusi perustaa oman kuningaskunnan, mutta valloitus menetettiin seuraavana vuonna. Filip myös vastusti kuningaskuntahanketta. Vuonna 1575 hänestä tuli Espanjan hallussa olleiden Italian alueiden kenraalikuvernööri, ja vuonna 1576 hän sai Espanjan Alankomaiden käskynhaltijan viran alueen kapinoidessa Espanjan valtaa vastaan. Juan onnistui sitten kukistamaan kapinalliset Gembloux'ssa 31. tammikuuta 1578, mutta kuninkaan epäluulo ehkäisi kaikki hänen toimensa ja pian hän kuoli ruttoon. Juan oli muun muassa tehnyt suunnitelmia Maria Stuartin vapauttamiseksi ja toivonut voivansa naimalla hänet hankkia itselleen Englannin ja Skotlannin kruunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juan de Austria Wikimedia Commonsissa
Suomen Teatteriopisto

Suomen Teatteriopisto on Tampereella toimiva teatterikoulu. Se perustettiin vuonna 1995 Tampereen Komediateatterin yhteyteen, ja vuosina 1995–2004 se toimi Tampereen Komediateatterin oppilaskoulun nimellä. Teatteriopisto tarjoaa teatteri-ilmaisun perusopetusta niin harrastajille kuin ammattiin aikovillekin. Opistolla on noin 50 päiväopiskelijaa kerrallaan ja noin 150 teatteriharrastajaa viikoittain. Komediateatterin tilojen lisäksi opisto toimii lähistöllä sijaitsevassa Hovissa. Teatteriopiston rehtorina toimii Panu Raipia ja toiminnanjohtajana Teemu Ojala.
Ammattiin ohjaava koulutus

Ammattiin ohjaavassa koulutuksessa on kolme suuntautumisvaihtoehtoa: näyttelijäntyön peruslinja, näyttelijäntyön jatkolinja ja musiikkiteatteripainotteinen näyttelijäntyön peruslinja. Näyttelijäntyön peruslinjalla annetaan monipuolista näyttelijäntyön opetusta: improvisaatio, tanssi, laulu, teatterimiekkailu, akrobatia, puhetekniikka, dramaturgia, teatterihistoria sekä pääaineena näyttelijäntyö. Musiikkiteatterilinjalla opetuksen pääpaino on tanssissa, laulussa ja näyttelijäntyössä. Näyttelijäntyön jatkolinjalla syvennetään ensimmäisen vuoden opintoja sekä valmistetaan kaksi opinnäytetyötä.
Opetusta harrastajille

Teatteri-ilmaisun opetusta annetaan harrastajille ikäryhmittäin. Alle kymmenenvuotiaat opiskelevat puolitoista tuntia viikossa ja sitä vanhemmat kolme tuntia viikossa. Suomen Teatteriopiston ryhmiä on Tampereella, Ylöjärvellä ja Lempäälässä. Vuosittain teatterin harrastajia näissä ryhmissä on yli 200.
Teatteriopiston entisiä oppilaita

Suomen Teatteriopiston oppilaita on monissa teatterialan ammateissa. Näyttelijöinä toimivat mm. Johanna Kokko, Anu Niemi, Maija Siljander, Joni Kuokkanen, Ville Orttenvuori, Heidi Niemi, Pekka Hänninen, Ella Mustajärvi, Seppo Paajanen, Helena Puska, Jere Riihinen, Pauliina Puurila, Juha Lagström, Janne Turkki, Heidi Rantakeisu, Mikko Töyssy, Armi Toivanen, Suvi Hurme, Panu Mikkola ja Antti Lang.
Aiheesta muualla

Suomen Teatteriopisto
Ján Švehlík

Ján Švehlík (s. 17. tammikuuta 1950 Lovča) on Tšekkoslovakiaa edustanut slovakialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueessa voittamassa Euroopan-mestaruutta vuonna 1976.
Švehlík edusti Slovan Bratislavaa kausina 1969–1976 ja 1977–1982 sekä Dukla Prahaa kaudella 1976–1977. Hän voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuosina 1970, 1974, 1975 ja 1977. Pelaajauransa lopulla hän pelasi Belgiassa ja Itävallassa.
Švehlík pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 17 maaottelua, joissa hän teki neljä maalia. EM-kilpailuissa 1976 hän teki loppuottelun kahdeksannella minuutilla 1–0-johtomaalin Länsi-Saksaa vastaan mutta hänet otettiin vaihtoon ennen jatkoaikaa ja mestaruuden Tšekkoslovakialle ratkaissutta rangaistuspotkukilpailua. Vuonna 1972 Švehlík voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden.
Pelaajauransa jälkeen Švehlík on toiminut Slovan Bratislavassa valmentajana ja johtotehtävissä.