stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sadr Cityn taistelu
Taistelu

Sadr Cityn taistelun osallistuivat Irakin armeijan 11. divisioona ja osia Yhdysvaltojen 4. jalkaväkidivisioonasta, jotka etenivät alueelle 26. maaliskuuta. Amerikkalaissotilaita oli noin 2 000 ja irakilaisia 5 000. Mahdin armeijaan kuului noin 2 000–4 000 taistelijaa. Amerikkalaisia johti eversti John Hort ja yksi heidän tavoitteistaan oli rakentaa betonieste Sadr Cityn eteläosaan, jotta kapinalliset saatettiin rajata alueelle, josta heidän rakettinsa eivät yltäisi Bagdadin vihreälle vyöhykkeelle. Amerikkalaisten onnistui vain kuukauden sisällä rakentaa useamman kilometrin pituinen betonimuurin.
Sadr Cityn taistelut osoittautuivat pian Irakin sodan ankarimpiin. Raskaimmat taistelut käytiin 28. huhtikuuta. Huono sää esti amerikkalaisten ilmatuen ja paikalliset kapinalliset hyökkäsivät pitkin al-Qudsin katua. Mahdin armeijan jäsenet olivat aseistautuneet raskaasti esimerkiksi tarkkuuskiväärein ja RPG-29-singoin. Taistelijoiden tarkoitus oli estää amerikkalaisen betoniesteen rakennus, jossa he kuitenkin lopulta epäonnistuivat. Amerikkalaiset käyttivät Sadr Cityn taistelujen aikana ensimmäistä kertaa miehittämättömiä suoraan taistelukentän komentajan alaisuudessa. Lennokeilla amerikkalaiset saattoivat valvoa taistelualuetta ja tehdä iskuja esimerkiksi vihollisen raketinheittimiä ja kranaatinheittimiä vastaan. Maliki ja sadristit päätyivät lopulta tekemään tulitaukosopimuksen 11. toukokuuta 2008.
Seuraukset

Irakin armeijan taistelujen aikana kärsimiä tappioita ei tunneta. Amerikkalaiset menettivät kuusi miestä kaatuneina. Mahdin armeija menetti kaatuneina 700–1 000 taistelijaa. Taistelu oli Irakin armeijan voitto, mutta se sai toisaalta Malikin näyttämään koalition sätkynukelta. Taistelut nähtiin myös luonteeltaan lähinnä poliittisina, sillä SCIRI-puolueen taistelijat olivat saaneet huomattavasti vaikutusvaltaa Irakin armeijassa. Muqtada al-Sadr pakeni Iraniin, mutta kehotti silti kannattajiaan pitäytymään tulitaukosopimuksessa, jonka rikkoutuminen olisi saattanut ajaa Irakin suurempaan kaooksen.
Amerikkalaissotilaita Sadr Cityssä helmikuussa 2008.
Irakin armeijan sotilas osoittaa etenemissuuntaa taistelujen aikana huhtikuussa 2008.
Betoniesteitä asennetaan toukokuussa 2008.
Sachsen-luokka (fregatti)

| Sachsen-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  5 690 t
Pituus:  143,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  17,44 m
Syväys:  5,0 m
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  230 alus + 13 lentohenkilöstö
Aseistus
Meritorjunta:  1 x OTO Melara 76 mm 2 x 27 mm Mauser MLG27 -tykkiä 2 x Boeing Harpoon 6 x torpedoputkea 2 x Westland Lynx
Ilmatorjunta:  1 x Mk 41 VLS 2 x RIM-116 Rolling Airframe Missile
Sachsen-luokka eli F124-luokka on Saksan laivaston kolmen ohjusfregatin muodostama alusluokka, johon alun perin suunniteltiin kuuluvan neljä alusta. Neljännen aluksen tilausta ei kuitenkaan toteutettu.
Suunnittelu

Alusten taistelujohtojärjestelmänä on Thales Nederlandin (aiemmin Signaal) reaaliaikaisen tietokannan ja siihen liitetyn viestiverkon käsittävä Sewaco FD. Alusten keski- ja pitkän matkan ilmatorjuntajärjestelminä ovat Raytheon RIM-162 ESSM ja Standard SM2111-A -ohjukset, jotka laukaistaan 32 siilon VLS Mk41 laukaisualustalta. Alukset on varustettu kahdella lyhyen kantaman RAM Mk31 -ilmatorjuntaohjusjärjestelmällä ja kahdella neljän ohjuksen Boeing Harpoon -merimaaliohjusjärjestelmällä.
Luokan alusten aseistusta täydentävät Oto Melaran 76 millimetrin tykki ja kaksi Rheinmetallin 20 millimetrin tykkiä. Aluksilla on kaksi kolmiputkista Mk32 torpedoputkea, joilla voidaan laukaista Eurotorp MU90 -torpedoita ja aluksilla toimivat kaksi NH90-helikopteria kykenevät laukaisemaan pitkän kantaman torpedoita.
Omasuojajärjestelminä ovat EADSin ja Defence Electronicsin FL1800 SII ECM-järjestelmä ja kuusi Sippican Hycor SuperBROC -heitintä, joilla voidaan laukaista suojasoihtuja. Tutkajärjestelminä on kaksi Atlas Elektronikin 9600-M I/J -alueen tutkaa, kaukovalvonta- ja seurantatutkana Thales Nederlandin toimittama SMART-L ja maalinosoitustutkana Thales Nederlandin APAR.
Alukset

Luokan aluksista kolme tilattiin kesäkuussa 1996 Alankomaiden ja Espanjan toteutettua vastaavat alukset. Sopimus tehtiin ARGE F124 -konsortion kanssa, jonka muodostivat Blohm + Voss, HDW ja Thyssen Nordseewerke. Yhtiöt liitettiin tammikuussa 2005 ThyssenKrupp Marine Systemsiin. Alukset on sijoitettu 2. fregattilaivueeseen (saks. 2. Fregattengeschwader) Wilhelmshaveniin.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sachsen | Blohm + Voss, Hampuri | 1. helmikuuta 1999 | 20. tammikuuta 2001 | 31. joulukuuta 2003 |  |
| Hamburg | Howaldtswerke-Deutsche Werft, Kiel | 1. syyskuuta 2000 | 16. elokuuta 2002 | 13. joulukuuta 2004 |  |
| Hessen | Thyssen Nordseewerke, Emden | 14. syyskuuta 2001 | 26. heinäkuuta 2003 | 21. huhtikuuta 2006 |  |
| Thüringen (F222) | - | - | - | - | toteuttamaton optio |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sachsen-luokka (fregatti) Wikimedia Commonsissa
Deutsche Marine - Fregatte Sachsen-Klasse (124) (saksaksi)
Sachsen-luokan fregatit
Sakdina-järjestelmä

Sakdina-järjestelmä oli Ayutthayan kuninkaan Trailokin (hallitsi 1448-88) luoma feodaalijärjestelmä, jossa kuningas jakoi kaiken käytettävissä olevat resurssit aatelistolle. Näitä resursseja olivat työvoima, maa ja eräitä tavaroita. Aateliston tuli antaa työvoimaa kuninkaan käytettäväksi mm suuria rakennushankkeita varten. Yhteiskunnassa jokaisella ihmisellä oli numeerinen arvo, kuninkaalla se oli ääretön, koska hän hallitsi kaikkea, kruununprinssillä numeerinen arvo oli 100000 ja aatelistoon kuuluvilla 4000. Vasta luostariin liittynyt noviisi sai arvon 300, mikä tarkoitti hänellä olevan huomattava apulaisjoukko; miespuolisen orjan numeerinen arvo oli 5, mikä viittasi symbolisesti hänen perheeseensä. Aatelistolle jaettiin myös elefantteja, miekkoja ja muita vallan symboleja. Buddhalainen kosmografia oli järjestelmän uskonnollinen ilmentymä.
Järjestelmä levisi myös Lannaan
Järjestelmää kritisoitiin 1800-luvulla, varsinkin Tienwan, joka joutui kirjoitustensa vuoksi vankilaan. Vuonna 1874 Rama V ryhtyi purkamaan järjestelmää. Myöhempiä järjestelmän tutkijoita oli Chit Phumisak (k. 1966)
Sajanogorsk

| Sajanogorsk Саяногорск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Hakassia
Perustettu:  1975
Väkiluku (2009):  48 583
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
 
 www.sayanogorsk.info 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sajanogorsk (ven. Саяногорск) on kaupunki Hakassiassa Venäjällä. Se sijaitsee Jenisein rannalla läntisen Sajanvuoriston juurella 97 kilometriä Abakanista etelään. Maantie ja laivareitti yhdistävät kaupungin Abakaniin ja Minusinskiin. Asukkaita on 48 600 (vuonna 2009).lähde?
Sajanogorsk on syntynyt lähellä sijaitsevan Sajano-Šušenskajan voimalaitoksen vuonna 1975 alkaneen rakennustyön yhteydessä. Kaupungissa on alumiini- ja rakennustarviketeollisuutta.
Seppo Sairanen (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. maaliskuuta 1952
Syntymäpaikka: Pori, Suomi
Pelipaikka: Maalivahti
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1969–1975 | Ässät |  |  |
| 1976–1977 | MuSa |  |  |
| 1978–1979 | Pyrkivä |  |  |
| 1980–1983 | Ilves |  |  |
| 1984 | PPT |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 150 | (0) |
Maajoukkue
| 1979–1980 |  Suomi | 7 | (0) |
Valmennusura
1992–: FC Jazz, MuSa, MuSa B-juniorit

Seppo Sairanen (s. 23. maaliskuuta 1952) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Sairanen edusti urallaan pääsarjatasolla Porin Ässiä,  Turun Pyrkivää, Tampereen Ilvestä ja Porin Pallo-Tovereita. Hän voitti pelaajana Suomen mestaruuden Ilveksessä vuonna 1983. Kaikkiaan Sairanen pelasi kahdeksan kauden aikana 150 SM-sarjan ottelua.
Suomen jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi seitsemän maaottelua vuosina 1979–1980.
Pelaajauran jälkeen Sairanen on valmentanut muun muassa FC Jazzia, jossa hän saavutti SM-pronssia vuonna 1992.
S. F. Said

| S>  F. Said.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1967 Beirut,  Libanon
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  Lasten- ja nuortenkirjallisuus
Esikoisteos:  Varjak Käpälä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
S. F. Said (s. 1967, Beirut, Libanon) on brittiläinen lastenkirjailija. Said syntyi Libanonissa ja on asunut Isossa-Britanniassa kaksivuotiaasta saakka. Saidin esikoisteos Varjak Käpälä ilmestyi vuonna 2003. Teoksessa on sarjakuvapiirtäjä Dave McKeanin kuvitus. Tarina jatkuu kirjassa Varjak Käpälä, lainsuojaton (2005).
Suomennettuja teoksia

Varjak Käpälä.  ((Varjak Paw, 2003.) Suomentanut Reetu Kurkijärvi)  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-7235-1
Varjak Käpälä, lainsuojaton.  ((The Outlaw Varjak Paw, 2005.) Suomentanut Reetu Kurkijärvi)  Gummerus, 2005.  ISBN 978-951-20-7435-8
Aiheesta muualla

Harri Römpötti: Kotikissa kujakattien maailmassa. Helsingin sanomat 9.11.2006.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Muut:  Europeana  IdRef
Saint-Tropez

| Saint-Tropez |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Saint-Tropez
 Koordinaatit: 43°16′23.87″N, 6°38′22.64″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Provence-Alpit-Riviera
Departementti:  Var
Arrondissementti:  Draguignan
Kantoni:  Saint-Tropez
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,18 km²
Väkiluku (2006):  5 612
 – Väestötiheys:  501,9 as./km²
 
 www.saint-tropez.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Tropez on kunta Ranskan Rivieralla 60 kilometriä Toulonista. Sen asukasluku on 5 612 (vuonna 2006) ja pinta-ala on 11,18 neliökilometriä.
Église Notre-Dame-de-l'Assomption de Saint-Tropez
Antiikin aikana Saint-Tropezin paikalla sijaitsi mahdollisesti kreikkalainen, Massaliasta käsin perustettu Athenopoliin kaupunki. Saint-Tropez on ollut muotimaailman eliitin suosima rantalomakohde 1920-luvulta alkaen. Toisessa maailmansodassa liittoutuneet nousivat sieltä maihin Ranskaan. Sodan jälkeen ranskalaiset eksistentialistit alkoivat viettää siellä kesiään. 1950-luvulla siitä tuli erityisen suosittu, osittain näyttelijä Brigitte Bardot'n ansiosta.
Saint-Tropez’n satamassa on loistoristeilijöitä ja terassikahviloita.
Naapurikunnat ovat Gassin ja Ramatuelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Tropez Wikimedia Commonsissa
Sabatan paluu

| Sabatan paluu> È tornato Sabata... hai chiuso un'altra volta/ Return of Sabata |
| --- | --- |
 Suomenkielisen DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Gianfranco Parolini
Käsikirjoittaja:  Gianfranco Parolini Renato Izzo
Tuottaja:  Alberto Grimaldi
Säveltäjä:  Marcello Giombini
Kuvaaja:  Sandro Mancori
Leikkaaja:  Gianfranco Parolini ei mainintaa tekijäluettelossa
Tuotantosuunnittelija:  Luciano Puccini
Pääosat:  Lee Van Cleef
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Ranska  Länsi-Saksa
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   3. syyskuuta 1971  31. maaliskuuta 1972  18. toukokuuta 1972  9. elokuuta 1972  28. huhtikuuta 1972
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti, italia
Budjetti:  245 000 $
Edeltäjä:  Sabata – salaperäinen ratsastaja
Seuraaja:  Adios Sabata
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sabatan paluu (ital. È tornato Sabata... hai chiuso un'altra volta, engl. Return of Sabata) on Gianfranco Parolinin ohjaama spaghettiwestern vuodelta 1971, joka on viimeinen osa elokuvatrilogiassa Sabata – salaperäinen ratsastaja 1969 sekä Adios Sabata 1970. Adios Sabatassa nimihenkilöä näytteli Yul Brynner, koska Lee Van Cleef oli jo ehtinyt tehdä sopimuksen elokuvan 7 rohkean kosto kuvauksista.
Juoni

Sabata on liittynyt sirkukseen, jossa ansaitsee rahaa ottamalla vastaan ihmisten haasteita koitoksissa, joissa aseissa on paukkupanoksia. Viihdyttäminen jää taakse, kun hän saa kuulla, että Hobsonville-nimisen pikkukylän epäilyttävä pormestari panee asukkaat maksamaan suuria summia veroja. Sabata aikoo ottaa selvää, mihin tarkoitukseen rahat menevät.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lee Van Cleef  | … |  Sabata   |
|  Reiner Schöne  | … |  Clyde   |
|  Ignazio Spallat  | … |  Bronco   |
|  Giampiero Albertini  | … |  Joe McIntock   |
|  Annabella Incontrera  | … |  Maggie   |
|  Aldo Canti  | … |  Angel   |
|  Jacqueline Alexandre  | … |  Jackie McIntock   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa yksioikoisena ja löyhäjuonisena ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Sabatan paluu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sabatan paluu Elonet.
Sabatan paluu AllMoviessa. (englanniksi)
József Sákovics

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | kalvanjoukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | floretinjoukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | floretin joukkuekilpailu |  |
József Sákovics (26. heinäkuuta 1927 − 2. tammikuuta 2009) oli unkarilainen miekkailija.
Sákovics saavutti florettimiekkailun joukkuekilpailun olympiapronssia Helsingissä 1952. Kalpamiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa ja joukkuekilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Neljä vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän saavutti kaksi joukkuemitalia: hopeaa kalvalla ja pronssia floretilla. Rooman 1960 olympialaisissa Sákovics sijoittui kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi hävittyään mitaliottelussa Neuvostoliiton Bruno Habārovsille pistein 8–7. Myös kalvan ja floretin joukkuekilpailuissa hän sijoittui neljänneksi.
Kalpamiekkailun henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Sákovics voitti Brysselissä vuonna 1953.
Sabbioneta

| Sabbioneta |
| --- | --- |

 Sabbioneta
 Koordinaatit: 45°00′N, 10°49′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Mantova (MN)
 – kaupunginjohtaja:  Aldo Vincenzi (2014–)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37,27 km²
Korkeus:  18 m
Väkiluku (2015):  4 306
 – Väestötiheys:  115,53 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.comune.sabbioneta.mn.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaupungin perustaja Vespasiano I Gonzaga.
Sabbionetan kaupungintalo.
Sabionetan Galleria.
Sabbioneta on Italian Lombardiassa Mantovan maakunnassa sijaitseva noin 4 300 asukkaan kaupunki ja kunta. Se sijaitsee Pojoen tuntumassa kolmekymmentä kilometriä Parman pohjoispuolella. Vuodesta 2008 alkaen se on kuulunut yhdessä Mantovan kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historiaa

Sabionetan perusti 1500-luvun lopulla herttua Vespasiano I Gonzaga saadakseen itselleen asuntopalatsin ja linnakkeen.  Juuri tuolloin oli julkaistu renessanssikauden kaupungin  ihanteellinen rakenne (Vincenzo Scamozzin teos L’Idea dell’Architettura Universale), ja Vespasiano Gonzaga rakennutti kaupunkinsa tarkasti tämän mukaiseksi.
Nähtävyyksiä

Kaupungin tärkeimmät nähtävyydet ovat Palazzo Ducale (herttuan palatsi, nykyinen kaupungintalo), Palazzo del Giardino (kesäpalatsi), Galleria ja sen trompe-l'oeil -freskot, Teatro all'Antica (ensimmäinen antiikin jälkeen rakennettu teatteritalo), juutalaiskortteli ja sen synagoga sekä kirkot Assunta, Incoronata ja Carmine.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sabbioneta Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Mantovan maakunta
Acquanegra sul Chiese | Asola | Bagnolo San Vito | Bigarello | Borgofranco sul Po | Borgo Virgilio | Bozzolo | Canneto sull’Oglio | Carbonara di Po | Casalmoro | Casaloldo | Casalromano | Castel Goffredo | Castel d’Ario | Castelbelforte | Castellucchio | Castiglione delle Stiviere | Cavriana | Ceresara | Commessaggio | Curtatone | Dosolo | Felonica | Gazoldo degli Ippoliti | Gazzuolo | Goito | Gonzaga | Guidizzolo | Magnacavallo | Mantova | Marcaria | Mariana Mantovana | Marmirolo | Medole | Moglia | Monzambano | Motteggiana | Ostiglia | Pegognaga | Pieve di Coriano | Piubega | Poggio Rusco | Pomponesco | Ponti sul Mincio | Porto Mantovano | Quingentole | Quistello | Redondesco | Revere | Rivarolo Mantovano | Rodigo | Roncoferraro | Roverbella | Sabbioneta | San Benedetto Po | San Giacomo delle Segnate | San Giorgio di Mantova | San Giovanni del Dosso | San Martino dall’Argine | Schivenoglia | Sermide | Serravalle a Po | Solferino | Sustinente | Suzzara | Viadana | Villa Poma | Villimpenta | Volta Mantovana
Safi

| Safi (أسفي) |
| --- | --- |
 Näkymä Safin medinaan. Keskellä almohadien suuren moskeijan minareetti.
 Safi
 Koordinaatit: 32°17′N, 9°14′W 
Valtio:  Marokko
Hallintoalue:  Doukkala-Abda
Provinssi:  Safi
Väkiluku (2004):  284 750
Aikavyöhyke:  UTC+0
 – Kesäaika:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Safi (arab. أسفي‎, aik. Asfi) on kaupunki Safin provinssissa Doukkala-Abdan hallintoalueella Marokossa. Asukkaita Safissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 284 750, joista 179 oli ulkomaalaista. Kotitalouksia oli 59 242. Vuonna 1994 kaupungissa oli 262 276 asukasta ja 50 913 kotitaloutta.
Historia

Luonnonsatamastaan tunnettua Atlantin rannalla sijaitsevaa Safia ovat vuorollaan asuttaneet karthagolaiset, roomalaiset ja gootit. Karthagolaiset antoivat kaupungille nimen Asfi. Muslimit saapuivat alueelle 1000-luvulla, jolloin Safin satamasta tuli myös Marrakechin ja Guinean välisen kaupankäynnin satama. Sataman kautta kulki orjia, kultaa ja norsunluuta. Merenidit rakensivat Safiin 1300-luvulla ribāṭin eli linnoitetun luostarin, jonka seurauksena kaupungista muodostui merkittävä kulttuurinen ja uskonnollinen keskus. Arabihistorioitsija Ibn Khaldun mainitsee luostarin kirjoituksissaan. Portugalilaiset miehittivät kaupungin vuosiksi 1508–1541, jona aikana he rakensivat Qasr al-Bahrin linnoituksen ja katedraalin. Lisäksi portugalilaiskaudella kaupunki laajentui. Saadien hallitsijasuku otti vuonna 1541 Safin takaisin haltuunsa, jonka seurauksena poistuvat portugalilaiset tuhosivat suurimman osan rakentamistaan monumenteista. Saadien kaudella 1500-luvun lopulta 1600-luvun alkuun Safi kukoisti. Safi rikastui sokeri- ja kuparikaupan ansiosta ja kaupungissa oli paljon eurooppalaisia kauppiaita ja edustajia. Sulttaani Muhammad III:n määräsi etelämpänä sijainneen Essaouiran kaupungin ja sen sataman 1700-luvun puolivälissä uudelleenrakennettavaksi, jonka jälkeen kaupankäynti keskittyi sinne ja Safin kaupankäynti loppui suurelta osin. Safin kalastuslaivastoa laajennettiin 1900-luvulla. Samoin kaupunkiin valmistui suuria kalankäsittelylaitoksia, joissa pystyttiin käsittelemään 30 000 tonnia sardiineja vuodessa. Safin eteläpuolelle rakennettiin fosfaattiteollisuutta.
Elinkeinot

Kaupungin eteläpuolella on elintarviketeollisuutta sekä fosfaattia hyödyntävää kemianteollisuutta. Lisäksi kaupungissa on tekstiiliteollisuutta, ja siellä on merkittävä kalastussatama, jossa on kalankäsittelylaitoksia. Satama palvelee myös 140 kilometrin päässä kaakossa sijaitsevaa Marrakechin kaupunkia, ja sinne tuodaan fosfaattiteollisuudessa tarvittavaa fosfaattia läheisestä Youssoufiasta. Safi tunnetaan myös keramiikastaan. Safin laitamilla viljellään muun muassa oliiveja sekä viljakasveja, joista suurin osa on ohraa. Lisäksi ympäristössä harjoitetaan nautakarjan, vuohien ja lampaiden kasvatusta. Safiin on rautatieyhteys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Safi Wikimedia Commonsissa
Safin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi) (arabiaksi)
Piirros Safista vuodelta 1572.
Näkymä Safin medinaan eli vanhaankaupunkiin.
Sairaanhoidosta

| Sairaanhoidosta> Notes on Nursing: What It Is, and What It Is Not.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Florence Nightingale
Kieli:  englanti
Genre:  oppikirja
Julkaistu:  1859
Sivumäärä:  136 s.
Suomennos
Suomentaja:  Aune Brotherus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1938, 3. p. 1964
Sivumäärä:  223 s., 3. p. 167 s.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sairaanhoidosta (Notes on Nursing: What It Is, and What It Is Not) on Florence Nightingalen kirjoittama sairaanhoidon oppikirja, joka ilmestyi alkujaan 136-sivuisena 1859. Teoksen on suomentanut Aune Brotherus, ja se ilmestyi suomeksi WSOY:n kustantamana 1938. Kolmas painos suomennoksesta ilmestyi 1964. Nightingale antaa siinä ohjeita niille, jotka haluavat huolehtia muiden terveydestä. Nightingalen mukaan sitä ei ole tarkoitettu oppikirjaksi sairaanhoidon ammattiin vaan avuksi hoitotyössä.
Vuonna 1974 ilmestyneen englanninkielisen painoksen esipuheessa Florence Nightingalen sairaanhoitajaoppilaitoksen silloinen johtaja Joan Quixley sanoo, että vaikka teoksen ilmestymisestä on kulunut aikaa, se on "hämmästyttävän pätevä verrattuna sairaanhoidon nykyasenteisiin ja taitoihin, olipa kyse kotona 'tavallisen naisen' antamasta hoidosta tai sairaalassa annetusta tai yhteiskunnan tarjoamasta hoidosta".
Englanninkielistä alkuteosta on jatkuvasti saatavilla.
Aiheesta muualla

Yhdysvalloissa 1860 ilmestynyt painos verkossa (englanniksi)
Notes on Nursing: Dr Constance B Schuyler (1992), sisältää Lontoossa 1859 ilmestyneen englanninkielisen laitoksen näköispainoksen (englanniksi)
Sainte-Baume

Sainte-Baumen vuoristoa.
Sainte-Baume (provensaaliksi Massís de la Santa Bauma, "Pyhän Luolan vuoristo") on vuorijono, joka erottaa toisistaan Bouches-du-Rhônen ja Varin departementit. Sen korkein huippu on 1147 metriä korkea. Sainte-Baume on ollut keskiajalta lähtien tärkeä pyhiinvaelluskohde.
Perimätieto Maria Magdalenasta

Ranskalaisen perimätiedon mukaan Maria Magdalena, hänen veljensä Lasarus ja Maximinus, yksi seitsemästäkymmenestä opetuslapsesta sekä eräitä muita seuralaisia ylittivät Välimeren huterassa veneessä paetakseen vainoojiaan Pyhästä maasta. Veneessä ei tarinan mukaan ollut mastoa eikä peräsintä. Seurue rantautui paikkaan nimeltä Saintes-Maries-de-la-Mer lähellä Arlesia. Maria Magdalena saapui Marseilleen ja käännytti koko Provencen alueen. Magdalenan sanotaan vetäytyneen Sainte-Baumen luolaan Marseillen läheisellä vuorella, missä hän eli katumuksessa kolmenkymmenen vuoden ajan. Luola on ollut keskiajalta alkaen kristillinen pyhiinvaelluskohde.
Maria Magdalenan luola oli tunnettu pyhiinvaelluskohde myös keskiajan Suomessa. Esimerkiksi Turun hiippakunnan pappi Canutus Molle vieraili Sainte Baumessa matkallaan Roomaan vuonna 1495.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sainte-Baume Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sainte Baume
Sainte Baumen luola sisältä.
Käännös suomeksi