stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Englund   | … |   Freddy Krueger   |
|  Rodney Eastman   | … |   Joey   |
|  Danny Hassel   | … |   Dan Jordan   |
|  Andras Jones   | … |   Rick Johnson   |
|  Tuesday Knight   | … |   Kristen Parker   |
|  Ken Sagoes   | … |   Kincaid   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti suomalaisohjaajan teosta hyvin tehtynä amerikkalaisnuorisolle suunnattuna kauhuelokuvana, joka käsittelee vakavaakin aihetta, painajaisia. ”Juonen monet käänteet ovat nokkelia ja tuoreita ja ohjaaja on vaivannut päätään ja prässännyt usein niin väsyneestä viihdetuotannosta vivahteita ja kekseliäitä toteutuksia.”
Paion (Traakia)

| Paion> Παιών.Sijainti |
| --- | --- |
 Paion
Koordinaatit:  40°30′19″N, 26°38′22″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Ocaklı, Çanakkale
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Traakian Khersonesos
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paion (m.kreik. Παιών, Paiōn; lat. Paeon) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakian Khersonesoksella nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan noin kolme kilometriä pohjoiseen nykyisestä Çanakkalen maakunnan Ocaklısta.
Paion sijaitsi Traakian Khersonesoksen pohjoisrannikolla Alopekonnesoksen ja Kardian tai myöhemmän Lysimakheian välillä. Hieman itään siitä sijaitsi Iden kaupunki. Paionista ei tiedetä juuri mitään. Ainoa maininta siitä on Pseudo-Skylaksilla.
Paini kesäolympialaisissa 1984

Kesäolympialaisten 1984 painissa kilpailtiin kymmenessä sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 48 kg | Vincenzo Maenza  Italia | Markus Scherer  Länsi-Saksa | Ikuzo Saito  Japani |
| 52 kg | Atsuji Miyahara  Japani | Daniel Aceves  Meksiko | Bang Dae-Du  Etelä-Korea |
| 57 kg | Pasquale Passarelli  Länsi-Saksa | Masaki Eto  Japani | Charálampos Cholídis  Kreikka |
| 62 kg | Kim Weon-Kee  Etelä-Korea | Kent-Olle Johansson  Ruotsi | Hugo Dietsche  Sveitsi |
| 68 kg | Vlado Lisjak  Jugoslavia | Tapio Sipilä  Suomi | James Martinez  Yhdysvallat |
| 74 kg | Jouko Salomäki  Suomi | Roger Tallroth  Ruotsi | Ștefan Rusu  Romania |
| 82 kg | Ion Draica  Romania | Dimitrios Thanopoulos  Kreikka | Sören Claesson  Ruotsi |
| 90 kg | Steven Fraser  Yhdysvallat | Ilie Matei  Romania | Frank Andersson  Ruotsi |
| 100 kg | Vasile Andrei  Romania | Greg Gibson  Yhdysvallat | Jozef Tertelje  Jugoslavia |
| yli 100 kg | Jeffrey Blatnick  Yhdysvallat | Refik Memišević  Jugoslavia | Victor Dolipschi  Romania |
Mitalistit > Vapaapaini

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 48 kg | Robert Weaver  Yhdysvallat | Takashi Irie  Japani | Son Gab-Do  Etelä-Korea |
| 52 kg | Saban Trstena  Jugoslavia | Kim Jong-Kyu  Etelä-Korea | Yuji Takada  Japani |
| 57 kg | Hideaki Tomiyama  Japani | Barry Davis  Yhdysvallat | Kim Eui-Kon  Etelä-Korea |
| 62 kg | Randy Lewis  Yhdysvallat | Kosei Akaishi  Japani | Lee Jung-Keun  Etelä-Korea |
| 68 kg | You In-Tak  Etelä-Korea | Andrew Rein  Yhdysvallat | Jukka Rauhala  Suomi |
| 74 kg | David Schultz  Yhdysvallat | Martin Knosp  Länsi-Saksa | Saban Sejdi  Jugoslavia |
| 82 kg | Mark Schultz  Yhdysvallat | Hideyuki Nagashima  Japani | Chris Rinke  Kanada |
| 90 kg | Ed Banach  Yhdysvallat | Akira Ohta  Japani | Noel Loban  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 100 kg | Lou Banach  Yhdysvallat | Joseph Atiyeh  Syyria | Vasile Pușcașu  Romania |
| yli 100 kg | Bruce Baumgartner  Yhdysvallat | Robert Molle  Kanada | Ayhan Taskin  Turkki |
Paionidai

| Paionidai> Παιονίδαι.Sijainti |
| --- | --- |
 Paionidai
Koordinaatit:  38°7′23″N, 23°43′38″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  pohjoiseen Acharnéesta, Itä-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Leontis
Trittys:  mesogeios
Demonyymi:  Paionidēs (Παιονίδης)
Bulen jäseniä:  3
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paionidai (m.kreik. Παιονίδαι, lat. Paeonidae), joskus myös Paionie (Παιονίη, Paioniē), oli antiikin aikainen Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Paionidain oletetaan sijainneen Parnes-vuoren (nyk. Párnitha) eteläpuolella, pohjoiseen nykyisestä Acharnéen kaupungista. Paionidai oli mahdollisesti sama paikka kuin Herodotoksen mainitsema Paionie (tai Paionia). Herodotoksen mukaan Leipsydrion sijaitsi jossakin Paionian yläpuolella.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Paionidēs (Παιονίδης).
Oulun liikenne

Oulun kaupunginraja seututiellä 847 Kempeleen suunnasta katsottuna.
Oulu on Pohjois-Suomen suurin kaupunki ja myös tärkeä liikenteen solmukohta. Oulun kautta kulkee kolme valtatietä ja se on rautateiden risteysasema. Oulun lentoasema on matkustajamäärältään Suomen toiseksi vilkkain.
Tieliikenne

Oulun kautta kulkee yksi Suomen pääväylistä, Helsingistä Utsjoelle johtava valtatie 4, joka on osa eurooppatietä E75 ja Oulun kohdalla myös eurooppatietä E8. Oulusta alkavat Kuusamoon johtava valtatie 20 ja Kajaaniin johtava valtatie 22, ja Turkuun johtava valtatie 8 erkanee valtatie 4:stä Oulun eteläpuolella Limingassa. Seudullisesti ja paikallisesti tärkeitä teitä ovat muun muassa Limingan Haaransillalta Kempeleen, Oulun ja Haukiputaan kautta Iin Räinänperälle johtava seututie 847, joka on osa entistä valtatie 4:ää ja entisen Ylikiimingin kunnan kirkonkylään johtava seututie 833. Poikkimaantie ja Raitotie muodostavat kaupungin sisäisen kehätien.
Keskustan alueella liikenteellisesti tärkeimmät kadut ovat pohjois–etelä-suunnassa Aleksanterinkatu, Uusikatu ja Rautatienkatu sekä itä–länsi-suunnassa Linnankatu, Kajaaninkatu, Saaristonkatu ja Albertinkatu. Kaikkiaan kaupungin alueella on kaupungin ylläpitämiä katuja noin 1 200 kilometriä.
Kaupungin keskustan alla sijaitsee lokakuussa 2015 valmistunut maanalainen pysäköintilaitos Kivisydän, jossa on pysäköintipaikat 900 autolle.
Tieliikenne > Jalankulku ja pyöräily

Vuonna 2022 Oulun kaupungin alueella oli pyöräteitä 931 kilometriä. Vuonna 1996 Suomen Liikenneliitto palkitsi Oulun pyörätiet vuoden pyöräteiksi. Oulu kuuluu sekä Suomen pyöräilykuntien verkostoon että ainoana suomalaisena kaupunkina Euroopan pyöräilykaupunkien Cities for Cyclists ‑verkostoon. Valtakunnallisen henkilöliikennetutkimuksen mukaan Oulussa polkupyörällä tehtävien matkojen osuus päivittäisistä matkoista on suurin koko Suomessa, 16 prosenttia. Pyöräily on Oulussa suosittua osittain myös tasaisen maaston vuoksi.
Elokuussa 2018 Alppilan ja Linnanmaan välille avattiin Oulun ensimmäinen leveä, ns. baana-tyyppinen pyörätie, jota jatkettiin kesällä 2019 Alppilasta Länsi-Tuiran ja Raatin kautta torille. Tämän jälkeen baanoja on rakennettu myös keskustasta Lintulaan ja Knuutilaan. Vuonna 2019 Oulussa otettiin käyttöön myös kesäkuussa 2020 voimaan tulleen uuden tieliikennelain mukainen pyöräteiden viitoitus- ja opastusjärjestelmä, joka sisältää suunnistustauluja, etäisyystauluja, paikannimikylttejä ja viittaopasteita. Samassa yhteydessä tärkeimmät pyöräilyreitit numeroitiin.
Syksyllä 2019 Oulussa oli käytössä kaupunkipyöräjärjestelmä Sykkeli. Nextbiken toimittamaan järjestelmään kuului 600 polkupyörää ja 60 pyöräasemaa. Järjestelmää ei kuitenkaan otettu käyttöön enää vuonna 2020 Oulun kaupungin ja Nextbiken erimielisyyksien vuoksi. Lisäksi osa poliitikoista piti kaupunkipyöräjärjestelmää turhana ja kalliina.
Julkinen liikenne > Rautatieliikenne > Oulun rautatieasema ja tavara-asema

Oulun rautatieasema on tärkeä risteysasema, jossa risteävät rataosat Seinäjoki–Oulu, Oulu–Tornio sekä Oulu–Kontiomäki. Näistä ensimmäisenä valmistui rataosuus Seinäjoelta Ouluun vuonna 1886. Se on myös kaupungin ainoa rautateiden henkilöliikenneasema, ja sieltä on useita päivittäisiä matkustajajunavuoroja Helsingin, Kuopion, Kolarin ja Rovaniemen suuntiin.
Rautatieaseman eteläpuolella sijaitsee laaja ratapiha-alue junien järjestelyä eli vaihtotöitä varten sekä Nokelan veturivarikko. Ratapihaan liittyvät myös sataman ja paperitehtaiden raiteistot.
Ouluun valmistui vuonna 2004 Oritkarin yhdistettyjen kuljetusten terminaali, joka korvasi aiemman tavararatapihan laidalla sijainneen yhdistettyjen kuljetusten kuormausalueen.
Julkinen liikenne > Rautatieliikenne > Muut rautatieliikennepaikat

Oulun kaupungin alueella on sijainnut aiemmin useita seisakkeita ja liikennepaikkoja, mutta ne on joko lakkautettu kokonaan tai kaupallisen liikenteen osalta. Liikenteenhoidollisia liikennepaikkoja kaupungin alueella ovat Pikkaralan sekä Tuiran liikennepaikat, joskin Tuira on virallisesti osa Oulun liikennepaikkaa.
Julkinen liikenne > Meri- ja lentoliikenne

Oulun satamassa käy vuosittain yli 500 alusta, ja sen kautta kulkee rahtia vuosittain noin kolme miljoonaa tonnia. Pääosa sataman toiminnoista sijaitsee nykyisin Oritkarin satamassa ja Vihreäsaaren öljysatamassa. Aiemmin vilkas Toppilan satama on nykyisin enää vähäisessä käytössä. Matkustajaliikennettä Oulun satamaan ei ole. Oulun sataman suurin syväys on 10,0 metriä. Syyskuusta 2018 alkaen väylä ruopataan 12,5 metriä syväksi. Lisäksi huviveneilyä palvelee useita venesatamia, joista yksi sijaitsee Torinrannassa aivan kaupungin keskustassa.
Oulun lentoasema sijaitsee Kylänpuolen kaupunginosassa, noin 15 kilometriä Oulun keskustasta etelään. Matkustajamäärältään Oulun lentoasema on Suomen toiseksi vilkkain Helsinki-Vantaan jälkeen. Suurin osa liikenteestä suuntautuu Helsinkiin, jonne liikennöivät Finnair ja Norwegian Air Shuttle. Lähtöjä Helsinkiin on päivittäin noin kymmenen. Lisäksi Norwegian Air Shuttle lentää suoria reittejä Gran Canarialle, Teneriffalle ja Alicanteen. Kaupungin kaakkoisosassa Hangaskankaalla sijaitseva Ahmosuon lentokenttä on harrasteilmailijoiden käytössä.
Sillat

Oulujoki halkoo kaupunkia itä–länsisuuntaisena heti keskustan pohjoispuolella, muodostaen liikenteellisen esteen. Joen ylittää kaupungin alueella kuusi tieliikenteelle tarkoitettua siltaa: Merikosken sillat, Rautasilta, Pohjansilta, Erkkolansilta, Poikkimaantien silta ja kauempana kaakossa Madekoskella Sangin silta. Näiden lisäksi Oulujoen ja sen suiston ylittää yksi rautatiesilta ja kolme jalankululle ja pyöräilylle tarkoitettua siltaa.
560 metriä pitkä Joutsensilta ylittää keskustan eteläpuolta pohjois–eteläsuunnassa halkovan Pohjanmaan radan ja Oulun tavararatapihan 29 raidetta. Silta on Suomen pisin maasilta sekä Suomen neljänneksi pisin silta.
Kaupungin edustan saaria yhdistävät Toppilansalmen, Mustasalmen ja Johteensalmen ylittävät sillat sekä Pikisaareen johtava Pursitien silta.
Välimatkoja

Seuraavassa taulukossa on esitetty välimatkoja kilometreinä maanteitä pitkin Oulusta merkittäviin suomalaisiin kaupunkeihin:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Helsinkiin Jyväskylään Kotkaan |  612 339 585 |  Kuopioon Lahteen Lappeenrantaan |  286 507 551 |  Poriin Rovaniemelle Tampereelle |  509 222 491 |  Tornioon (Ruotsin rajalle) Turkuun Vaasaan |  130 633 318 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oulun liikenne Wikimedia Commonsissa
Oulunliikenne.fi
Oulun joukkoliikenne
Oulun seudun pyöräily
Oulun liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Liikenne:   Oulun liikenne  Oulun seudun liikenne  Potnapekka 
Liikennekeskukset:   Kivisydän  Oritkarin yhdistettyjen kuljetusten terminaali  Oulun lentoasema  Oulun asemakeskus  Oulun rautatieasema  Oulun satama  Pikkaralan rautatieasema  Toppilan rautatieasema  Tuiran rautatieasema 
Oulu kautta kulkevat tiet:   Valtatie 4  Valtatie 20  Valtatie 22  Seututie 815  Seututie 816  Seututie 834  Seututie 836  Seututie 847  Seututie 849  Yhdystie 8300  E8  E75 
Oulun kautta kulkevat rautatiet:   Pohjanmaan rata  Oulu–Tornio-rata  Oulu–Kontiomäki-rata 
Katuja:   Aleksanterinkatu  Isokatu  Kauppurienkatu  Kirkkokatu  Pakkahuoneenkatu  Rantakatu  Rautatienkatu  Saaristonkatu  Torikatu  Uusikatu  Yliopistokatu 
Sillat:   Erkkolan silta  Kiskopolun silta  Joutsensilta  Möljän silta  Rautasilta  Sangin silta  Tuiran sillat 
Muut kaupungin sisäiset tiet:   Hetekyläntie  Joloksentie  Merikoskenkatu  Raitotie  Poikkimaantie  Seututie 833  Seututie 848  Valtatie 
Valtatie 22 Maikkulan kohdalla.
Rakenteilla oleva Pohjantie Laanilan kohdalla vuonna 1965.
Pohjantie Kontinkankaalla.
Keskustan ja Linnanmaan välinen baana Ämmänväylän sillalla.
Oulun rautatieasema.
Oritkarin satama.
Oulun lentoasema.
Merikosken Alakanava ja Alakanavan silta.
Edvard Pajunen

Edvard Pajunen (2. kesäkuuta 1888 Padasjoki – 23. toukokuuta 1953 Helsinki) perusti nimeään kantavan kauppaketjun.
Pajusen vanhemmat olivat maanviljelijä Severi Lepistö ja Hilma Salmijärvi. Hän kävi kansakoulun ja käsityökurssin, mutta kiinnostui kauppa-alasta ja toimi jo nuorena Padasjoella tilausasiamiehenä ja myyjänä.  Päädyttyään Turkuun hän suoritti 1910 kauppakoulun kurssin. Hän työskenteli Lahdessa 1911, asui Kuopiossa 1912-1913 ja kokeili monia eri ammatteja, mutta asettui sitten Helsinkiin. Pajunen perusti sinne ensimmäisen kauppaliikkeensä keväällä 1918 vaimonsa kanssa. Useita sivumyymälöitä avattiin Helsinkiin 1920-luvulla ja niiden lisäksi saunaliike. 1929 liiketoiminnan harjoittamista varten perustettiin osakeyhtiö Edvard Pajunen Oy. Pajunen osallistui aktiivisesti kauppiaiden järjestötoimintaan, oli Keskon merkittävä osakas ja sen hallintoneuvoston jäsen 1940-luvun lopulla. Hän sai ansioistaan Suomen Vähittäiskauppiasliiton kultaisen ansiomerkin 1945, talousneuvos hänestä tuli 1952.
Pajusen puoliso vuodesta vuodesta 1917 oli Hilja Sofia Routtu (s. 1889). Miehensä kuoltua hän jatkoi perheen pojan kauppaneuvos Aarno Pajusen (1922-1982) kanssa liiketoimintaa, joka kasvoi tämän ja Jussi Pajusen (s. 1954) johdolla merkittävästi. Liikeyritykset myytiin 1987 ja Pajuset perustivat Alepa-ketjun.
Paini kesäolympialaisissa 1988

Kesäolympialaisten 1988 painissa kilpailtiin kymmenessä sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Menestynein maa oli kahdeksan kultamitalia voittanut Neuvostoliitto.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 48 kg | Vincenzo Maenza  Italia | Andrzej Głąb  Puola | Bratan Tsenov  Bulgaria |
| 52 kg | Jon Rønningen  Norja | Atsuji Miyahara  Japani | Lee Jae-Suk  Etelä-Korea |
| 57 kg | András Sike  Unkari | Stojan Balov  Bulgaria | Charálampos Cholídis  Kreikka |
| 62 kg | Kamandar Madžidov  Neuvostoliitto | Jiwko Wangelov  Bulgaria | An Dae-Hyun  Etelä-Korea |
| 68 kg | Levon Džulfalakjan  Neuvostoliitto | Kim Sung-Moon  Etelä-Korea | Tapio Sipilä  Suomi |
| 74 kg | Kim Young-Nam  Etelä-Korea | Daulet Turlihanov  Neuvostoliitto | Józef Tracz  Puola |
| 82 kg | Mihail Mamiašvili  Neuvostoliitto | Tibor Komáromi  Unkari | Kim Sang-Kyu  Etelä-Korea |
| 90 kg | Atanas Komtshev  Bulgaria | Harri Koskela  Suomi | Vladimir Popov  Neuvostoliitto |
| 100 kg | Andrzej Wroński  Puola | Gerhard Himmel  Länsi-Saksa | Dennis Koslovski  Yhdysvallat |
| 130 kg | Aleksandr Karelin  Neuvostoliitto | Rangel Gerowski  Bulgaria | Tomas Johansson  Ruotsi |
Mitalistit > Vapaapaini

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 48 kg | Takashi Kobayashi  Japani | Ivan Tsonov  Bulgaria | Sergei Karamtschakov  Neuvostoliitto |
| 52 kg | Mitsuru Sato  Japani | Saban Trstena  Jugoslavia | Vladimir Toguzov  Neuvostoliitto |
| 57 kg | Sergei Beloglazov  Neuvostoliitto | Askari Mohammadian  Iran | Noh Kyung-Sun  Etelä-Korea |
| 62 kg | John Smith  Yhdysvallat | Stefan Sarkisjan  Neuvostoliitto | Simeon Tscherev  Bulgaria |
| 68 kg | Arsen Fadzajev  Neuvostoliitto | Park Jang-soon  Etelä-Korea | Nate Carr  Yhdysvallat |
| 74 kg | Kenneth Monday  Yhdysvallat | Adlan Varajev  Neuvostoliitto | Rahmat Sukra  Bulgaria |
| 82 kg | Han Myung-Woo  Etelä-Korea | Necmi Gencalp  Turkki | Josef Lohyna  Tšekkoslovakia |
| 90 kg | Maharbek Hadartsev  Neuvostoliitto | Akira Ohta  Japani | Kim Tae-Woo  Etelä-Korea |
| 100 kg | Vasile Pușcașu  Romania | Leri Habelov  Neuvostoliitto | William Scherr  Yhdysvallat |
| 130 kg | David Gobedishvili  Neuvostoliitto | Bruce Baumgartner  Yhdysvallat | Andreas Schröder  Itä-Saksa |
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1977 (kreikkalais-roomalainen paini)

Vuoden 1977 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta lokakuussa Göteborgissa, Ruotsissa. Kisoissa painittiin kymmenessä painoluokassa. Kisat alkoivat 14. lokakuuta 1977.
Samana vuonna järjestettiin erikseen vapaapainin MM-kilpailut Lausannessa.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Aleksei Šumakov |  Salih Bora | Todor Gentšev |
| 52 kg |  Nicu Ginga |  Kamil Fatkulin |  Moradali Shirani |
| 57 kg |  Pertti Ukkola |  Farhat Mustafin |  Ivan Frgić |
| 62 kg | László Réczi |  Kazimierz Lipień |  Ion Paun |
| 68 kg |  Heinz-Helmut Wehling |  Lars-Erik Skiöld | Nikolai Dimov |
| 74 kg |  Vítězslav Mácha | Janko Šopov | Ferenc Kocsis |
| 82 kg |  Vladimir Tšeboksarov |  Ion Draica |  Momir Petković |
| 90 kg |  Frank Andersson |  Petre Dicu | Stojan Nikolov |
| 100 kg |  Nikolai Balbošin | Georgi Raikov-Petkov |  Refik Memišević |
| yli 100 kg |  Nikola Dinev |  Aleksandr Koltsinski |  Arne Robertsson |
Paikallisradio Suomessa

Paikallisradio on yhdellä tai useammalla paikkakunnalla ja niiden lähistöllä kuuluva analoginen radioasema. Suomessa paikallisradiotoiminta alkoi vuonna 1985, kun valtioneuvosto myönsi 22 ensimmäistä kokeilulupaa paikallisradiotoimiluvan hakijoille eri puolilla maata. Paikallisradioiden etujärjestöjä ovat sekä RadioMedia että Suomen Radio- ja Viestintäjärjestö.
Paikallisradioita ei pidä sekoittaa Ylen maakuntaradioihin eli alueradioihin. Nämä eroavat paikallisradioista muun muassa lähetyssisältönsä ja lähetintehonsa puolesta. Ensimmäisinä Yleisradion alueellisina radioina aloittivat toimintansa vuonna 1975 Ylen aikainen pääkaupunkiseudulla sekä ruotsinkielinen Radio Mellannyland.
Historiaa

Suomalainen kaupallinen ja yksityinen paikallisradiotoiminta alkoi vuonna 1985, kun Radio Lakeus aloitti toimintansa Nivalassa 27. huhtikuuta.
Radio Lakeuden jälkeen vappuna aloitti Helsingissä Radio City. Lakeus lopetti toimintansa vuonna 1989, eikä Radio City saanut jatkettua toimilupaansa vuonna 2006. Vuonna 1985 aloittivat toimintansa myös ainakin kouvolalaiset radioasemat SBC-Radio ja Kouvolan ääni yhteisellä taajuudella, porilainen Radio Pori ja tamperelainen Radio 957. Jälkimmäisen toimiluvan haltija oli Tampereen yliopiston ylioppilaskunta.
Useiden ensimmäisten radioiden taustalla oli kansalaisjärjestöjä. Vuonna 1987 "toisessa aallossa" aloitti suuri määrä vielä nykyisinkin toimivia radioita.
Luvanvaraisuus

Radiotoiminta on lailla säädeltyä ja luvanvaraista. Luvat myöntää määräajaksi valtioneuvosto liikenne ja viestintäministeriön esityksestä. Toimiluvassa on määräykset muun muassa lähetyspaikasta ja -tehosta sekä ohjelmiston sisällöstä. Koska radiotoiminta on luvanvaraista toimintaa, ei toimilupaa voi myydä eikä määräysvalta toimiluvalla toimivassa radiossa muuttua. Tällaisissa tapauksissa valtioneuvoston niin todetessa toimilupa raukeaa. Nykyinen radioiden kymmenvuotinen toimilupakausi käynnistyi 1.1.2020.
Tulonsa paikallisradiot saavat mainosajan myynnistä. Keskimäärin paikallisradion liikevaihto on pienehkö. Työntekijöitä on kymmenestä kahteenkymmeneen henkilöä.lähde?
Ketjuuntuminen

Viime vuosinamilloin? paikallisradiomaisemassa on tapahtunut ketjuuntumista ja keskittymistä. Saksalaisomisteinen Bauer Media on vahvin toimija Suomen paikallisradiorintamalla. Se omistaa myös monia muita radiokanavia, kuten Radio Novan ja Kissin. Esimerkkinä ketjuuntuneista paikallisradioista voidaan mainita Bauer:n hallinnoima usealla paikkakunnalla kuuluvaa Iskelmä-ketju. Se toimii paikallisradioluvilla, joista osan omistaa Bauer, Pro Radio Oy, Kaimax Media Oy tai näiden omistamat tai osittain omistamat yhtiöt. Loput ketjun asemat toimivat kuin franchising-periaatteella. Toimilupayhtiö harjoittaa paikallisradiotoimintaa ja myy mainoksia yhdessä Bauer:n myyntiryhmän kanssa. Bauer toimittaa ja välittää ohjelman taajuudelle. Iskelmän studio sijaitsee Tampereella.
Tekniikka

Vielä 1990-luvun loppupuolelle asti suurin osa paikallisradioista sai lähettää ohjelmiaan pienillä 100-200 W ERP säteilyteholla.lähde? 2000-luvun alusta lähtien monet radiot ovat saaneet luvan nostaa lähetystehonsa 1 kW ERP tuntumaan.lähde? Teknisten sääntöjen noudattamista valvoo Viestintävirasto. Esimerkiksi Kouvolassa taajuudella 93,8 MHz toimi kaksi asemaa vuorotellen, Kouvolan Ääni ja SBC Radio.
Kirjallisuutta

Heikki Uimonen: Radiomusiikin rakennemuutos. Kaupallisten radioiden musiikki 1985 - 2005. Tampere University Press, 2011.
Tomi Pakarinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 31. lokakuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Sippola, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
1980–1987: MyPa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1992 | MyPa | 85 | (10) |
| 1992–1993 | MyPa-86 | 22 | (3) |
| 1994–1996 | KTP | 52 | (13) |
| 1997 | TP-Seinäjoki | 22 | (0) |
| 1997 | → Virkiä (laina) | 2 | (0) |
| 1998 | RoPS | 27 | (1) |
| 1999–2001 | MyPa | 63 | (1) |
| 2001 | → FC Kuusankoski (laina) | 2 | (0) |
| 2002–2003 | FC Kuusankoski | 30 | (5) |
| 2004–2005 | Rakuunat | 43 | (2) |
| 2006 | PeKa | 7 | (0) |
| 2007 | Rakuunat | 2 | (0) |
| 2008 | KTP | 12 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 369 | (35) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tomi Pakarinen (s. 31. lokakuuta 1969 Sippola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Pakarinen aloitti uransa kaudella 1987 kasvattajaseuransa Myllykosken Pallossa joukkueen pelatessa vielä I divisioonassa. Hän oli nostamassa joukkuetta Veikkausliigaan kauden 1991 päätteeksi. Kaudella 1992 Pakarinen voitti MyPan kanssa Suomen Cupin, mutta ei pelannut yhtään liigaottelua. Kaudet 1993–1996 hän pelasi alemmilla sarjatasoilla FC MyPassa ja Kotkan Työväen Palloilijoissa.
Ensiesiintymisensä Veikkausliigassa Pakarinen teki lopulta TP-Seinäjoessa kaudella 1997. Kauden 1998 hän edusti Rovaniemen Palloseuraa ennen paluutaan MyPaan, jossa hän saavutti kolme peräkkäistä SM-pronssia vuosina 1999–2001. Viiden pääsarjakauden aikana Pakarinen pelasi 112 ottelua ja teki kaksi maalia. Hänet on valittu Veikkausliigan legendaksi.
Pääsarjauransa jälkeen Pakarinen on pelannut alemmilla sarjatasoilla FC Kuusankoskessa, Rakuunoissa, Peli-Karhuissa ja KTP:ssä.
Paavalin ja Theklan teot

| Paavalin ja Theklan teot> Acta Pauli et Theclae.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  muinaiskreikka (koinee)
Genre:  apostolien teot
Julkaistu:  n. 150–200
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paavalin ja Theklan teot (usein Paavalin ja Teklan teot; lat. Acta Pauli et Theclae) on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva kirjoitus, joka on ajoitettu noin vuosiin 150–200. Sen päähenkilö on Thekla, jonka Paavali sai kääntymään kristinuskoon. Kirjoitus on alun perin ollut osa laajempaa Paavalin tekoja.