stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lewis-rakenne
Resonanssirakenteet

Kaikissa tapauksissa molekyylin tai ionin ominaisuuksia ei voida esittää vain yhdellä Lewis-rakennekaavalla. Tämä on yleistä etenkin polyatomisille ioneille, jolloin on vaikea määrittää mitä yksinäisiä pareja tulisi käyttää kaksois- tai kolmoissidoksien muodostamiseen. Lewis-rakenteen sanotaan tällöin olevan resonanssirakenne, ja molekyyli on olemassa resonanssihybridinä. Resonanssirakenteissa molekyylillä on sama runko eli atomien paikat eivät muutu, ainoastaan moninkertaisten sidosten paikat vaihtuvat.
Esimerkiksi nitraatti-ionin (NO3-) tulee muodostaa kaksoissidos typen ja hapen välillä saavuttaakseen oktetin. Koska molekyyli on symmetrinen, ei ole merkitystä mikä hapen muodoista muodostaa kaksoissidoksen. Tässä tapauksessa on kolme mahdollista resonanssirakennetta. Tällöin rakenteen voi kuvata joko piirtämällä katkoviivoilla osittaiset sidokset (tarkalleen ottaen tämä ei ole Lewis-rakenne), tai piirtämällä jokainen mahdollisuus erikseen ja sijoittamalla kaksisuuntaiset nuolet rakenteiden väliin, kuten alla on tehty. Resonanssirakenne ei ole “todellinen”. Resonanssirakenteen kuvaaminen näin ei tarkoita että molekyyli vaihtelee muotojen välillä, vaan molekyyli on “keskiarvo” esitetyistä muodoista. Tämä tarkoittaa että molekyylilla on samanaikaisesti eri resonanssimuotojen piirteitä.
Muodollinen varaus

Lewis-rakenteissa atomien muodollisia varauksia käytetään molekyylien kuvaamisessa, vertailussa ja esimerkiksi niiden todennäköisimpien topologisten ja resonanssirakenteiden arvioinnissalähde tarkemmin? määrittämällä näennäisen varauksen jokaiselle osallistuvalle atomille. Muodollista varausta käytetään lisäksi päättelemään molekyylin runko, jos se ei ole tiedossa. Topologisten ja resonanssirakenteiden arviointi perustuu elektronipisterakenteeseen. Yleisesti yksittäisen atomin muodollinen varaus pystytään laskemaan seuraavalla kaavalla:
C_{f}=N_{v}-(U_{e}+B_{n}/2)
missä:
C_{f} on muodollinen varaus.
N_{v} kuvaa atomin valenssielektronien määrää neutraalissa tilassa.
U_{e} on atomin vapaiden elektronien lukumäärä.
B_{n} kuvaa atomin sidoksiin osallistuvien elektronien lukumäärää.
Atomin muodollinen varaus lasketaan siis atomin neutraalin tilan valenssielektronien määrän ja atomille kuuluvien elektronien määrän erotuksella. Kovalenttisissa sidoksissa olevat elektronit jaetaan tasaisesti sidokseen osallistuvien atomien kesken. Molekyylin atomien muodollisten varausten summa ionissa tulisi olla sama kuin ionin varaus ja neutraalissa molekyylissä tulisi summan olla nolla.
Esimerkiksi lasketaan boorihydridin (BH4) keskusatomin eli boorin muodollinen varaus:
valenssielektronien lukumäärä on 3.
sitoutumattomien elektronien määrä on 0.
ympäröivien sidosten määrä on 4.
Muodollinen varaus on siis 3 - (0 + 4) = -1.
Vaihtoehtoiset esitystavat

Kemiallisia rakenteita, erityisesti orgaanisia yhdisteitä voidaan kuvata myös ilman vapaita elektroneja muilla tiiviimmillä tavoilla. Tiivistetyissä kemiallisissa kaavoissa osa tai jopa kaikki kovalenttiset sidokset voidaan jättää pois, atomien alaindeksien puolestaan kuvatessa niiden yhteen atomiin liittynyttä määrää. Viivakaavoissa viivoilla kuvataan atomien välisiä sidoksia ja niissä hiiliatomit jätetään yleensä pois - niiden oletetaan yleensä olevan sidosviivojen kulmissa, leikkauskohdissa tai päissä. Hiiliatomeihin sitoutuneita vetyatomeita ei kuvata lainkaan, sillä ne voidaan päätellä hiiliatomeista lähtevien sidosten perusteella. Muut atomit kuin vedyt ja hiilet, piirretään kuitenkin aina. Myös 3D-malleja, kuten kalottimallia, voidaan käyttää. Nämä mallit ovat kuitenkin usein Lewis-rakenteita monimutkaisempia.
Lewis-rakenne ionille NO3-
Nitraatti-ionin Lewis-rakenteet
Butaanin rakennekaava kahdella eri tapaa
Viivakaava butaanista
3D-malli butaanista
Samuel Huotari

Samuel Huotari (s. 6. helmikuuta 2007) on suomalainen pesäpalloilija ja hän edustaa Miesten Superpesiksessä pelaavaa Sotkamon Jymyä. Huotari aloitti kauden 2024 lainasopimuksella Seinäjoen JymyJusseissa, mutta palasi takaisin Jymyn riveihin 13 ottelun jälkeen. Kauden 2024 päätteeksi Huotari voitti Jymyssä uransa ensimmäisen suomenmestaruuden. Huotari on Sotkamon Jymyn oma kasvatti ja hänen sopimuksensa kestää kauden 2027 loppuun saakka. Hän pelaa ulkokentällä polttolinjassa ja sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana.
Samuel Huotari on yksi Jymyn lupaavimmista junioreista.lähde?
Huotari on pelannut 31 Miesten Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 1+11=12 juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 86 kärkilyöntiä. Ylemmissä pudotuspeleissä Huotari on pelannut 10 ottelua, joissa hän on lyönyt 0+4=4 juoksua ja kerännyt 13 kärkilyöntiä Tilastot päivitetty 17.11.2024
Samuel Huotari on lopettaneen pesäpalloilijan Mikko Huotarin poika. Samuelin veli Aleksanteri edustaa niin ikään Sotkamon Jymyä ja sisko Nelli edustaa Joensuun Mailaa Naisten Superpesiksessä.
Juhani Tarna

Juhani Tarna (s. 1937 Kankaanpää) on suomalainen taidemaalari, jota pidetään yhtenä suomalaisen abstraktin taiteen uranuurtajista. Hän on myös toinen Kankaanpään taidekoulun perustajista. Hänen puolisonsa on taidemaalari Marja Tarna.
Ura

Tarna opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa ja Vapaassa taidekoulussa 1956–1960 ja sen jälkeen Pariisin Académie de la Grande Chaumièressa vuonna 1964. Hän oli aikaisemmin vieraillut kaupungissa jo vuosina 1958 ja 1960, tutustuen Denise Renén galleriassa Victor Vasarelyn kineettisiin maalauksiin. Tarnan opettajina Vapaassa taidekoulussa olivat muun muassa Unto Pusa ja Sam Vanni sekä opiskelutovereina Tor Arne, Erkki Hienonen, Kauko Hämäläinen ja Seppo Kärkkäinen. Vielä 1950-luvun puolivälissä Tarna oli kiinnostunut populaarikulttuurista ja sarjakuvasta, mutta siirtyi taideopinnot aloitettuaan konstruktivismiin. 1960-luvun alussa Tarnan ja Kauko Räikkeen ympärille muodostui niin sanottu "Kankaanpään kolonia", joka ammensi vaikutteitaan kubismista ja konkretismista. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1962 Helsingissä taidegalleria Pinxissä. Vuonna 1965 Tarna ja Räike perustivat Kankaanpään taidekoulun, jonka johtajana hän toimi vuodet 1973–1980.
Teoksia

Tarnan merkittäviin töihin lukeutuu muun muassa Porin teknillisen oppilaitoksen aulaan 1966 tehty seinämaalaus Savuja, joka on yksi harvoista täysin abstrakteista julkisista taideteoksista Suomessa. Vuonna 1956 hän aloitti piirtämään kunnianhimoista suurkaupunkiin sijoittuvaa sarjakuvaa Metropolis, jota ei kuitenkaan milloinkaan julkaistu. Säilyneistä piirroksista koottiin vuonna 2013 Porin taidemuseon ja Kankaanpään kaupunginmuseon yhdessä toteuttama näyttely. Piirroksia on esillä myös Kankaanpään Galleriassa toukokuussa 2015.
Kirjallisuutta

Tarkoituksellinen taide, Tampere, 1970.
Näkö avaruudesta kuvaksi, Lindström, Kankaanpää, 1980.
Juhani Tarna: maalauksia 1957–1987 (toim. Esko Nummelin), Porin taidemuseo, Pori, 1988.
Juhani Tarna: konkreettisesta aineettomaan – from concrete to immaterial (toim. Matti Velhonoja), Vammalan kirjapaino, Vammala, 2000.
Ihmisen miljöö: maalauksia ja piirustuksia – Human's view: drawings and paintings, Messon, Kankaanpää, 2010.
Liisa Tallgrén

Liisa Tallgrén (28. tammikuuta 1934 Pielisjärvi – 4. lokakuuta 2024 Kontiolahti) oli suomalainen huumeidenvastaisen työn pioneeri. Hän perusti yhdessä miehensä Jussi Tallgrénin kanssa Suomen ensimmäisen huumenuorten kodin Helsinkiin.
Liisa Tallgrén muutti Pohjois-Karjalasta pääkaupunkiseudulle. 1970-luvun alussa hänen kaksi teini-ikäistä poikaansa paljastuivat huumeiden käyttäjiksi, eikä hän saanut sosiaaliviranomaisilta apua heidän saattamisekseen hoitoon. Nuorempi pojista kuoli huumeiden seurauksena ja vanhempi poika joutui mielisairaalaan. Tallgrénit perustivat yhdessä muiden huumeita käyttäneiden nuorten vanhempien kanssa Vapaaksi huumeista -yhdistyksen. Tuodakseen ongelman julkisuuteen Liisa Tallgrén kertoi poikiensa tarinan kirjassaan Hintana elämä ja hän kiersi puhumassa asiasta eri tilaisuuksissa.
Tallgrénit vuokrasivat Helsingin kaupungilta talon ja kunnostivat sen talkootyöllä ja lahjoitusmateriaaleilla huumenuorten vastaanottokodiksi. He keräsivät 220 000 nimeä toimitettavaksi kansanedustajille, jotta Suomen päihdehuoltolakia olisi muutettu niin että huumeita käyttäneitä nuoria olisi voitu määrätä tahdosta riippumattomaan hoitoon Ruotsin esimerkin mukaisesti. Tämä hanke ei kuitenkaan toteutunut.
Nykyisin Tallgrénien aloittamaa työtä jatketaan huumeiden käyttäjien hoitokodeissa ja Helsingin Diakonissalaitoksella. Liisa Tallgrén muutti 2000-luvun alussa pääkaupunkiseudulta Kontiolahdelle asuakseen lähellä poikansa hoitolaitosta.
Julkaisuja

Hintana elämä: Kahden huumenuoren äiti kertoo; kirj. Ritva Kauppila ja Liisa Tallgrén. Karas-sana, Lohja 1987, 4. painos 1990, 5. uud. painos Päivä, Hämeenlinna 2000, 6. painos 2003
Tarjolla huominen: huumetyön pioneeri kertoo. Kirjapaja, Helsinki 1993, Päivä, Hämeenlinna 2002
Silta ylitse syvyyden; toimittanut Johanna Kulmala. Päivä, Hämeenlinna 2002
Leonid Govorov

Leonid Govorov
Leonid Aleksandrovitš Govorov ven. (Леони́д Алекса́ндрович Го́воров) (22. helmikuuta 1897 Kirov – 19. maaliskuuta 1955) oli neuvostoliittolainen tykistöupseeri ja kenraali, joka toimi tykistökomentajana talvisodassa 1939–1940, johti Moskovan puolustusta vuonna 1941, toimi komentajana Leningradin piiritystä murrettaessa ja komensi jatkosodassa puna-armeijan joukkoja suurhyökkäyksen aikana Karjalankannaksella vuoden 1944 kesällä. 18. kesäkuuta, juuri ennen Viipurin valtausta, hänet ylennettiin Neuvostoliiton marsalkaksi.
Sotien jälkeen Govorov komensi Leningradin sotilaspiiria ja oli maavoimien tarkastajana. Vuonna 1948 hänet nimitettiin Neuvostoliiton ilmapuolustuksen johtoon ja 1952 hänestä tuli varapuolustusministeri.
Pietarin kaupunki alkoi vuonna 2002 myöntää Marsalkka Govorovin kirjallisuuspalkintoa.lähde?
Osebergin laiva

Osebergin laiva
Osebergin kumpu
Osebergin laivan kaivaukset vuosina 1904–1905.
Yksityiskohta laivan keulasta.
Laivasta löytyneet vaunut.
Osebergin laiva on viikinkiaikainen laiva, joka löydettiin vuonna 1903 suuresta norjalaisesta hautakummusta Osebergin tilalta Vestfoldin läänissä, suoraan Tønsbergista pohjoiseen Oslovuonon länsirannalla. Löytö kaivettiin esille vuosina 1904–1905 Gabriel Gustafsonin ja Haakon Sheteligin johdolla ja vietiin Osloon konservoitavaksi.
Hautakumpu

Hautakummun halkaisija on 40 metriä ja korkeus 6,5 metriä. Vuonna 2002 huomattiin, että vain perä ja hautakammio ovat olleet peitettyinä alusta alkaen ja että hauta on ollut jonkin aikaa puoliksi auki ennen kuin se peitettiin kokonaan. Syy laivan säilymiseen niin hyvässä kunnossa on savipitoinen maa, joka on luonut happiköyhät olosuhteet. Tämän lisäksi laivaa on peittänyt 100 kuutiometriä kiviä, jotka on peitetty ruohoturpeella. Vuosirengasajoituksella hautakummusta löydetty puumateriaali osoittaa laivan rakennetun vuonna 820 ja haudan suljetun vuonna 834.
On esitetty että haudassa olisi ollut miehen ruumis, mutta että se olisi ryöstetty jossain vaiheessa.  Viikingeillä oli uskomus, että vallanpitäjän luilla voi saada itselleen voimaa. Vendelin venehaudoista on ryöstetty samalla tavalla juuri luut. Arkeologi Jan Billin mukaan laivaan oli haudattu kaksi naista.
Laiva

Laiva on 21,5 metriä pitkä ja 5,1 metriä leveä. Koostaan huolimatta laiva on keskikohdaltaan vain 1,6 metriä korkea, joten sitä ei ole voitu käyttää avomerellä. Runsas koristelu viittaa siihen, että laivalla on ollut jokin erikoiskäyttö.lähde?
Kirjallisuutta

Arwill-Nordbladh, E. Genuskonstruktioner i nordisk vikingatid förr och nu. Göteborg 1998.
Christensen, A.E. & Ingstad, A.S. & Myhre, B.: Osebergdronningens grav. Vår arkeologiske nasjonalskatt i nytt lys. Oslo 1992.
Gansum, Terje: Fra jord til handling. Plats och praxis – studier i nordisk förkristen ritual. Falun 2002.
Aiheesta muualla

Fornvännen: vuosi 2005 sivu 115
SPOR: 1989 nro 2
Stylegar, Frans-Arne H.: Fra Avaldsnes til Oseberg, Viking, 2009
Ester Ståhlberg : Kuka oli haudattuna Oseberg-laivaan?, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 26.02.1928, nro 9, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Transaktioanalyysi

Transaktioanalyysi on psykologian teoria ja menetelmä, jonka psykiatri Eric Berne (1910-1970) kehitti 1950–1960-luvuilla. Transaktioanalyysi oli Suomessakin varsin suosittu yksilö- ja ryhmäpsykoterapian muoto etenkin 1960-1970 -luvuilla. Maailmanlaajuisen suosion pohjan olleet kirjat I am OK - you are OK ja Games people play myös suomennettiin.
Transaktioanalyysi on kehittynyt ja eriytynyt sovellettavaksi sekä psykoterapian, neuvontatyön, kasvatuksen että organisaatioiden toiminnan kehittämisen alueille. Työtapa painottaa ihmisten välisen kommunikaation ja rakentavan vuorovaikutuksen jäsentämistä ja kehittämistä. Suomessa toimii yhä työskentelytapaa ohjaava yhdistys ja koulutusohjelma.
Peruskäsitteet lyhyesti > Minätilat

Bernen ajattelu ja transaktioanalyysin teoria perustuu perusoletukseen, että ihmisen persoonallisuus rakentuu ja toimii kolme erilaisen minätilan kautta. Minätilat ovat vanhempi, aikuinen ja lapsi. Ollessaan vuorovaikutuksessa toisen ihmisen kanssa, toimii ihminen jostain minätilasta käsin. Minätila sisältää tunteet, ajattelun ja toiminnan.
Bernen käytännöllinen kolmen minätilan malli on tehnyt monet vaikeasti tulkittavat tilanteet helpommin ymmärrettäviksi. Transaktioanalyyttisesti suuntautuneessa psykoterapiassa asiakkaita valistetaan aktiivisesti näkemyksen mukaisista persoonallisuuden tiloista ja tiloihin liittyvistä ajattelun, toiminnan, kokemusten ja tuntemusten tavoista. Osana valistusta käytössä ovat myös aiheesta kirjoitetut yleistajuiset kirjat.
Peruskäsitteet lyhyesti > Vuorovaikutus (transaktiot)

Vuorovaikutus on viestintää (sanallista tai sanatonta) ihmisten välillä. Suomenkieleen vakiintunut sana – vuorovaikutus – vielä korostaa sitä, että (vuorotellen lähetetty) viesti vaikuttaa. Tätä tapahtumien sarjaa voidaan arvioida sen mukaan, miten hyvin on saavutettu haluttu tavoite, parannettu ihmissuhdetta, edistetty jotain asiaa, jne. Koulutettu transaktioanalyytikko tunnistaa käytetyn minätilan ja voi auttaa ihmisiä näkemään paremmin, mitä he oikein keskenään tekevät ja niin halutessaan, parantamaan vuorovaikutuksen laatua.
Peruskäsitteet lyhyesti > Huomatuksi tuleminen, sively

Ihminen tarvitsee huomionosoituksia – huomatuksi tulemista. Kyse on yhtä tärkeästä perustarpeesta kuin mitä tarve ravintoon ja lämpöön ovat. Ihmiset antavat toisilleen huomion osoituksia, ottavat niitä vastaa tai kieltäytyvät niistä. Ja tekevät sen itsensä tai ihmissuhteensa kannalta terveesti tai vahingollisesti. Oman sivelytoiminnan tarkastelulla ja sen muuttamisella voi olla suuri merkitys.
Peruskäsitteet lyhyesti > Pelit vastaan aito ja avoin toisen ihmisen kohtaaminen

Berne määritteli ihmissuhdetta vahingoittavan, epäaidon vuorovaikutuksen peliksi. Tavoite on hankkia huomiota, mutta “epärehellisin” keinoin. Pelissä jotain (tunne, ajatus) on naamioitu, se noudattaa vakiintunutta kaavaa ja päättyy kielteisiin tunteisiin ja ajatuksiin – molemmin puolin. Bernen innovatiivinen mieli nimesi pelit kuvaavasti, kuten: sainpas sinut, kyllä mutta, minähän vain yritin auttaa, jne. Hänen kirjansa Games People Play (suom. Kanssakäymisen kuviot) oli 60-luvulla myyntitilastoissa korkealla.
Peruskäsitteet lyhyesti > Käsikirjoitus

Berne otaksui, että tilanteeseen huonosti sopiva käyttäytyminen johtuisi siitä, että ihminen itse asettaa itselleen rajoituksia, joita ei oikeasti ole. Tällainen todellisuuden näkeminen kapeasti tai virheellisesti juontaisi juurensa lapsuudessa tehtyihin tulkintoihin ja päätöksiin. Lapsuudessa tilanne on nähty elämän ja kuoleman kysymyksenä ja se – tietoisuuden ulkopuolella – ohjaa kuin elokuvan taustalla oleva käsikirjoitus ohjaa elokuvaa. Psykoterapiassa päämääränä on muuttaa käsikirjoitusta. Vastaavasti, muillakin transaktioanalyysin soveltamisaloilla, voidaan puhua käsikirjoituksesta. Ja sen päivittämisestä paremmilla päätöksillä.
Peruskäsitteet lyhyesti > Minä olen ok – sinä olet ok

Otsikon toteamus sisältää transaktioanalyysin peruoletuksen, että ihmiset ovat hyviä ja arvokkaita. Eivät aina toimi hyvin ja arvokkaasti, mutta voivat muuttua, kasvaa tai tulla enemmän siksi, mitä ovat “oikeasti”. Otsikon toteamus ei sisällä muuta transaktioanalyysiin liittyvää oleellista informaatiota.
Peruskäsitteet lyhyesti > Sopimukset

Terapiatyö tai muu transaktioanalyytikon suorittama työ perustuu molemminpuoliseen sopimukseen. Perusoletus on, että ihminen pystyy itse päättämään, mitä elämällään tekee. Pääasiallisin syy siihen, miksi transaktioanalyysin käsitteistö on tai pyrkii olemaan yleiskieltä, on se, että molemmat sopijapuolet voisivat puhua samoista asioista samoin termein. Ja tehdä sopimuksia siten, että molemmat tietävät, mistä sovittiin.
Transaktioanalyysin soveltaminen > Neuvonta, ohjaaminen

Työnohjaaja tai perheneuvoja ei varsinaisesti tee terapiatyötä. Hän on eräänlainen avustaja ongelmatilanteissa. Ongelmatilanteet liittyvat ihmissuhteisiin. Pyrkimys on opettaa sen verran transaktioanalyysin käsitteistöä ja malleja, että osapuolet saisivat työvälineet edistääkseen keskinäistä kanssakäymistään.
Terapeutti työskentelee yhteistyössä asiakkaan kanssa. Molemmat käyttävät aikuisen minätilaansa tutkiakseen sitä, mikä käyttäytymisessä ja ajattelussa (erityisesti lapsen ja vanhemman tilojen käytössä) johtaa ongelmiin ja siihen, ettei ihminen käytä kaikkia mahdollisuuksiaan. Terapia on yhteistyötä. Transaktioanalyysi tarjoaa tähän yhteistyöhön välineet eikä se sulje pois psykoterapian muita malleja tai työvälineitä.
Transaktioanalyysin soveltaminen > Organisaation konsultointi

Organisaatioidenkin on tehtävä yhteistyötä asiakkaiden ja toimittajien kanssa. Tätä yhteistyötä tekevät ihmiset, jotka työskentelevät näissä organisaatioissa. Transaktioanalyysin malleja avoimesta, tehokkaasta ja luottamusta rakentavasta ihmisen toiminnasta voidaan soveltaa organisaatioiden toimintaa kehittävässä työssä. Laveasti tulkiten organisaatiossakin on inhimillisiä piirteitä; kuvitella todeksi asioita, mitkä eivät sitä ole, tehdä asioita piilotetuin tavoittein, jne. Vastaavasti, transaktioanalyysin käsitteitä ja malleja voidaan hyödyntää muutosten aikaansaamisessa.
Transaktioanalyysin soveltaminen > Koulutus ja kasvatus

Lapsuudessa saadut kokemukset ja niistä tekemämme johtopäätökset seuraavat meitä aikuisikään saakka. Sitä varmemmin, mitä vähemmän olemme niistä tietoisia. Transaktioanalyytikko opettaa – riippuen koulutettavista – osan transaktioanalyysin peruskäsitteistä. Opetuksen tarkoitus on – kuten muillakin soveltamisen alueilla – antaa työvälineet itsensä ja ihmissuhteidensa tarkasteluun ja edelleen kehittämiseen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mikkonen, Juha (2006). Transaktioanalyysi persoonallisuus- ja vuorovaikutusteoriana. Psykologia 41(5): 328-344.
Suomen Transaktioanalyysiyhdistys - Finta ry
European Association for Transactional Analysis - EATA
TA Instituutti - koulutus Suomessa
Bélmezin kasvot

Vuonna 1992 otettu valokuva lattialaatassa erottuvasta naishahmosta. Kuva on lattialaatassa Bélmezin kylässä Espanjassa.
Bélmezin kasvot on väitetysti paranormaali ilmiö, joka alkoi Espanjassa elokuussa 1971. Tuolloin erään omakotitalon laattalattiaan  ilmestyi toistuvasti aavemaisia kasvokuvia, joille ei tuntunut löytyvän selitystä. Ilmiö tapahtui Bélmezin kylässä lähellä Córdoban kaupunkia.
Tapauksen tausta

Elokuun 23. päivänä vuonna 1971 María Gómez Pereira (nimi esiintyy myös muodossa María Gómez Cámara) oli askareissaan omakotitalon keittiössä, kun hän yllättäen havaitsi oudot miehen kasvot keittiön laattalattiassa. Laatassa näkyvän miehen ilme oli surullinen ja kärsivä. María yritti pestä kuvaa pois, mutta sen sijaan, että kuva olisi lähtenyt laatasta, se muuttui entistä selkeämmäksi. Marían aviomies Juan Pereira ja heidän poikansa Miguel rikkoivat ja poistivat vanhan laatan ja valoivat uutta sementtiä tilalle. Tästä ei ollut apua: samaan paikkaan ilmestyi aina uudet kasvot.
Vaikka lattiaa yritettiin korjata, uusia kasvoja tuli aina tilalle: lattiassa nähtiin peräti 18 eri-ikäisen ihmisen kasvot. Jotkut kasvoista olivat näkyvillä vain päivän, toiset pidempään. Väitetysti keittiössä kuului kuiskauksia ja itkua silloin, kun kasvot oli nähtävissä lattiassa. María Pereira kuoli vuonna 2004, ja tällöin ilmestyi uusien kasvokuvien sarja.  María Pereiraa pidettiin meediona, ja hän ja hänen poikansa väittivät, että kasvokuvat ilmaantuivat lattiaan itsestään. Uusia kasvoja ilmestyi lattiaan 30:n vuoden ajan. Kasvokuvat esittivät sekä miehiä että naisia, ja näillä oli kaikenlaisia kasvonilmeitä.
Tutkinta ja teoriat

Tapaus herätti kohua, ja niinpä Bélmezin pormestari käski irrottamaan kasvolaatan talosta vahingoittumattomana tutkimuksia varten. Lehdistö kiinnostui talosta, ja sekä uteliaita ihmisiä että asiantuntijoita saapui ihmettelemään asiaa aina ulkomaita myöten.
Kuvien värien kemiallinen koostumus oli tutkinnan kohteena. Ilmiö kiinnosti sekä skeptikoita että parapsykologeja. Tunnetuimpia tutkijoita olivat saksalainen parapsykologi Hans Bender ja Madridin yliopiston professori Germán de Argumosa, parapsykologi hänkin. Argumosalle selvisi, että 1600-luvulla paikalla oli teloitettu viisi ihmistä – kasvokuvia oli kuitenkin paljon tuota enemmän. Professori Argumosa väitti, että hän oli itse nähnyt 9.4.1972, kuinka kasvot ilmestyivät asteittain näkyviin lattiaan. Hän kutsui kaksi journalistia katsomaan tapahtumaa, ja lattiaan ilmestyneet kasvot kuvattiin. Argumosa kutsui tuekseen myös saksalaisen professori Hans Freibergin, joka vahvisti, että kyse oli aidosti paranormaalista ilmiöstä. Bender ja Argumosa lisäksi sinetöivät lattiaan muodostumassa olevia kasvoja niin, ettei niiden lähelle ollut muilla asiaa. Kasvoissa tapahtui silti muutoksia, minkä vuoksi sekä Bender että Argumosa pitivät ilmiötä yliluonnollisena. Benderin ja Argumosan mukaan ilmiön selitti "ajatusgrafia": María Gómez Pereira ikään kuin "poltti" ajattelemansa ihmisen kasvot lattialaattaan.
Espanjan sisäministeriö perusti vuonna 1971 tieteellisen komitean selvittämään asiaa. Komitea ehdotti useita tapoja, joilla kasvot olisi saatu ilmestymään sementtiin itsestään. Viranomaiset saivat selville, että talo oli aikoinaan rakennettu vanhan hautausmaan päälle: voisivatko kasvot kuulua lattian alle haudatuille vainajille? Keittiön lattian alta löydettiinkin luuranko tai pari, jopa ilman päätä. Jäännökset poistettiin, mutta kuvia ilmestyi edelleen. Ilmiö sen sijaan katosi silloin, kun tutkijat asensivat taloon mikrofoneja.
Vuonna 2007 julkaistiin kirja Los Caras de Bélmez, jonka kirjoittivat toimittaja Javier Cavanilles ja tutkija Francisco Máñez. Kirjassa kaksikko väitti, että kasvojen tekijä olisi ollut Marían poika Diego Pereira. Kirjan nimeen sisältyy kaksoismerkitys, eli "los caras" voidaan kääntää sekä "kasvot" että "konnat". Kummitteluun taas aidosti uskoi José Martínez-Romero, joka vuonna 1978 kirjoitti aiheesta kirjan nimeltä Las Caras de Bélmez.
Tutkinta ja teoriat > Uusi kasvosarja vuonna 2004

Kun María Gómez Pereira kuoli 85-vuotiaana helmikuussa 2004, ilmestyi uusi kasvosarja taloon, jossa María oli aiemmin asunut. Kasvosarjan uusi tuleminen tapahtui sen jälkeen, kun populaaripsykologi Pedro Amorós alkoi tutkia, löytyisikö lisää "ajatusgrafisia" kuvia. Espanjalainen lehdistö on kuitenkin paljastanut Amorósin väitteet sepitykseksi. Marraskuussa 2004 sanomalehti El Mundo julkaisi artikkelin, jossa Bélmezin uudet kasvokuvat todetaan "Haamujengin" ja kaupungin viskaalien järjestämiksi väärennöksiksi. (Cavanilles, Javier: Las nuevas caras de Bélmez fueron falsificadas por unos 'cazafantasmas' en complicidad con el ayuntamiento. El Mundo, 28.11.2004.)