stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cam Fowler
Ura

Fowlerin isä Perry on kanadalainen ja äiti Bridget on yhdysvaltalainen. Fowlerin perhe muutti isän työkomennuksen vuoksi Yhdysvaltoihin Camin ollessa kaksivuotias. Cam Fowler osallistui kaudella 2007–2008 Yhdysvaltain nuorten maajoukkueohjelmaan. Hänen täytyi valita kauden 2008–2009 jälkeen, että edustaako hän tulevaisuudessa Yhdysvaltoja vai Kanadaa. Fowler valitsi Yhdysvallat ja lähti edustamaan maata alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuihin 2009.
Vuonna 2009 Fowlerin oli tarkoitus lähteä opiskelemaan Notre Damen yliopistoon, mutta OHL-joukkue Windsor Spitfiresin hankittua hänen oikeudet Fowler päätti lähteä pelaamaan syntymäkaupunkinsa joukkueeseen ja perua Notre Damelle antamansa suullisen lupauksen. Hänen kautensa 2009–2010 hallitsevassa Memorial Cup -voittajajoukkueessa onnistui hyvin. Fowler oli tehoilla 8+47=55 OHL:n puolustajien pistepörssin seitsemäs ja joukkueensa toiseksi tehokkain puolustaja Ryan Ellisin jälkeen. Windsor Spitfires voitti toisen peräkkäisen OHL-mestaruutensa ja Memorial Cupinsa. OHL:n tähdistöottelussakin pelannut Fowler valittiin Memorial Cup -turnauksen tähdistökentälliseen.
NHL Central Scouting Bureau rankkasi Fowlerin aluksi kolmanneksi Pohjois-Amerikassa pelaavista pelaajista NHL:n varaustilaisuuteen 2010, ja hänen edellään olivat vain ensimmäisenä varatut Taylor Hall ja Tyler Seguin. Viimeisessä rankingissa CSB rankkasi Fowlerin viidenneksi, mutta hänet varattiin lopulta Anaheim Ducksiin numerolla 12.
Heinäkuussa 2010 Fowler teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Ducksin kanssa. Hän murtautui joukkueeseen jo harjoitusleirin jälkeen ja pelasi koko kauden 2010–2011 NHL:ssä, jossa tulokaskausi toi 75 runkosarjaottelussa tehot 10+30=40, joilla Fowler oli Ducksin toiseksi tehokkain puolustaja Ľubomír Višňovskýn jälkeen. Hän oli myös NHL:n toiseksi tehokkain tulokaspuolustaja Colorado Avalanchessa ja St. Louis Bluesissa pelanneen Kevin Shattenkirkin jälkeen. Fowler valittiin pelaamaan NHL:n tähdistöotteluun vuonna 2011 osana tulokkaiden joukkuetta.
Joulukuussa 2024 Ducks kauppasi Fowlerin ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2027 varaustilaisuudessa St. Louis Bluesiin vaihdossa Jeremie Biakabutukaan ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa.
Maajoukkue

Fowler voitti myös maailmanmestaruuden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista 2010 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista 2009. Jälkimmäisenä mainitussa turnauksessa hän voitti myös puolustajien syöttöpörssin seitsemällä syötöllään, valittiin parhaaksi puolustajaksi sekä tähdistökentälliseen.
Fowler pelasi myös miesten MM-kilpailuissa vuonna 2011.
Dog, palkkionmetsästäjä

| Dog, palkkionmetsästäjä> Dog the Bounty Hunter |
| --- | --- |
Tyyli:  tositelevisio
Kestoaika:  21 minuuttia (tuotantokaudet 1–5 ja 7–8) 42 minuuttia (6. tuotantokausi)
Pääosissa:  Duane ”Dog” Chapman Beth Smith Chapman Cecily Barmore-Chapman Justin Bihag Leland Chapman Duane Lee Chapman, II Lyssa Chapman Tim Chapman
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   A&E Network  Sub  Kutonen
Esitetty:  31. elokuuta 2004 – 23. kesäkuuta 2012
Tuotantokausia:  8
Jaksoja:  246
Tuotanto
Tuottaja(t):   Tuottajat  Lorca Shepperd Simeon Hutner Adriana Pacheco Sylvia Waliga Jenifer Lerman Po Kutchins Debra Anderson Roger Schulte Jen Lerman Kimberly Tomes 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Vastaavat tuottajat  David Houts Daniel Elias Rob Sharenow Colleen Conway Neil A. Cohen Scott Lonker Nancy Dubuc David Mcllop 
Linjatuottaja:  Erika Paige Barnette Tamara Crifasi Danielle Pisano Julie W. Noll
Säveltäjä(t):   Säveltäjät  Steve Dudas Mark Hudson Ozzy Osbourne James Harrah Mark Hervey Craig Pilo Dan Radlauer Joel Goodman Dan Stein David Bramfitt Kevin Bluhm 
Leikkaaja(t):   Leikkaajat Kimberly Tomes Adriana Pacheco Sylvia Waliga Simeon Hutner Neil Gegna Olivia Relova Sharon Hughes Jill Schweitzer Emmanuel Donio Mark Hervey Roger Schulte Keith Sicat Tia Schellstede Kevin Moore Debra Anderson Mark Fason Mike Alfin Robert Salsbury Rori Pitts Sinead Kinnane Jennifer Polk Jim Cricchi Beth Segal Sean Basaman Josh Braslow Jessica Lucas Susan Graef 
Tuotantoyhtiö(t):  Hybrid Films
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Dog, palkkionmetsästäjä (Dog the Bounty Hunter) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jossa esitetään Duane ”Dog” Chapmanin ja hänen perheensä työtä palkkionmetsästäjänä. Sarjaa kuvattiin kahdeksan tuotantokautta 230 jakson verran vuosina 2004–2012. Sarjan tuotti A&E Network kanava yhdessä Chapmanin kanssa ja jaksot kuvattiin pääosin Havaijilla ja Coloradossa. Sarjassa esiintyivät Dogin lisäksi säännöllisesti hänen vaimonsa Beth, poikansa Leland, veljensä Tim ”Youngblood” Chapman, poikansa Duane Lee, tyttärensä ”Baby” Lyssa Chapman ja ystävä Justin Bihag. Sarjan tunnusmusiikin sävelsi Ozzy Osbourne.
Suomessa sarjaa esitettiin joulukuusta 2012 lähtien Kutosella arkisin kello 20:30. Aiemmin sarjaa esitettiin Subilla nimellä Mieheni on palkkionmetsästäjä.
21. huhtikuuta 2012 A&E lopetti sarjan tekemisen kahdeksan tuotantokauden jälkeen sitaatilla: "Jokaisella koiralla on päivänsä".
Sarjan päähenkilö "Dog" Chapman
Yhteisen elämän veljet

Yhteisen elämän veljet (lat. Fratres vitae communis) oli Gerrit de Grooten (k. 1384) Deventerissä perustama vapaa kristillinen sääntökunnan kaltainen yhteisö, jonka jäsenet liittyivät toisiinsa yhteistä työtä ja uskonnollista kasvua varten devotio modernan mallin mukaan. He eivät olleet munkkeja eivätkä kerjäläisveljiä siihenastisten sääntökuntalaisten tapaan. Veljien taloista kuuluisia ovat Windesheimin kongregaatio lähellä Deventeriä ja Agnetenberg lähellä Zwollea. Saksassa tärkeimmät paikkakunnat olivat Köln ja Rostock. Lisäksi perustettiin sisartaloja. Varsinkin nuorten opettajina, kirjojen, myös Raamattujen, kopioijina ja kristillisten laupeudentöiden tekijöinä Yhteisen elämän veljet saivat keskiajan lopulla merkitystä myöskin Pohjois- ja Keski-Saksassa. Dominikaanit vastustivat yhteisen elämän veljiä, mutta esimerkiksi Nicolaus Cusanus ja  Erasmus Rotterdamilainen olivat heille kiitollisuudenvelassa koulutuksestaan. Pitkien neuvottelujen jälkeen, Jean Gersonin ja Pierre d'Aillyn puolustaessa heitä, Konstanzin (1414-18) ja Baselin (1431-49) reformikonsiilit tunnustivat Yhteisen elämän veljien aseman ja paavi Martinus V myönsi heille etuoikeuksia. Protestanttisen uskonpuhdistuksen jälkeen yhteisö vähitellen hiipui. Renessanssihumanismi ja reformaatio täyttivät sittemmin monia tämän maallikkoliikkeen alkuperäisiä tarkoituksia, vaikkakin veljien merkitystä reformaation edelläkävijänä on usein liioiteltu. Osa veljestaloista jatkoi Ranskan vallankumoukseen asti, Kölnin veljestalo lakkautettiin vuonna 1802. Yksi veljestaloista kääntyi kokonaisena yhteisönä luterilaiseksi. Tämä Herfordin veljien yhteisö, joka siirtyi reformaatiossa luterilaiseksi, säilyi luterilaisena veljestönä vuoteen 1841.
Blake Coleman

| Blake Coleman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1991 (ikä 33) Plano, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Calgary Flames
Sarja:  NHL
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  New Jersey Devils (NHL) Albany Devils (AHL) Tampa Bay Lightning (NHL)
NHL-varaus:  75. varaus, 2011 New Jersey Devils
Blake Coleman (s. 28. marraskuuta 1991) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Calgary Flamesin organisaatiossa. Hän on New Jersey Devilsin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2011. Coleman pelasi yliopistossa Miami RedHawksissa. Pelattuaan ja valmistuttuaan Miamin yliopistosta Coleman allekirjoitti kahden vuoden mittaisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän siirtyi New Jerseyn farmiseura Albany Devilsiin. Helmikuussa 2020 Coleman siirtyi New Jersey Devilsista Tampa Bay Lightningiin  vaihdossa Nolan Footeen ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2021 Coleman solmi kuuden vuoden ja arvoltaan 29,4 miljoonan dollarin sopimuksen Flamesin kanssa.
Saavutukset

2010–2011: USHL:n ensimmäinen tähdistö
2010–2011: USHL:n vuoden hyökkääjä
2010–2011: USHL:n eniten syöttöpisteitä
2010–2011: USHL:n eniten tehopisteitä
2010–2011: USHL:n vuoden pelaaja
Käännös suomeksi
Devotio moderna

Devotio moderna oli 1400-luvun alussa syntynyt alankomaalainen hurskausliike, jonka tienraivaajana oli Geert Groote (1340–1384) ja jonka tyypillinen edustaja oli Tuomas Kempiläinen (1379–1471).
Ulkoisesti liike ei eronnut paljon edeltäjistään tertiaareista: päämääränä oli maallikoiden uskonnollisen elämän aktivoiminen levittämällä rukousnauharukouksia, Isämeitää ja Ave Mariaa, ja ennen kaikkea syventämällä Kristuksen kärsimyksen mietiskelyä. Uskonto tuli sopeuttaa tavallisen ihmisen tasolle.
Liike kuului Alankomaiden ja Reininmaan kaupunkikulttuuriin: 1400-luvun puolivälissä Yhteisen elämän veljillä oli Alankomaissa 87 veljestaloa (mm. Grooten itsensä perustama Windesheimissa). Liike sai huomattavan merkityksen reformaation valmistajana.
Basil McRae

| Basil McRae> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. tammikuuta 1961 (ikä 64) Beaverton, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Baz
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Columbus Blue Jackets
Sarja:  NHL
Tehtävä:  Director of Player Personnel
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1996
Seurat:  Fredericton Express (AHL) Québec Nordiques (NHL) St. Catharines Saints (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Adirondack Red Wings (AHL) Detroit Red Wings (NHL) Minnesota North Stars (NHL) St. Louis Blues (NHL) Peoria Rivermen (IHL) Chicago Blackhawks (NHL)
NHL-varaus:  87. varaus, 1980 Québec Nordiques
Basil Paul McRae (s. 5. tammikuuta 1961 Beaverton, Ontario, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hänet tunnettiin NHL:ssä tappelijana, vaikkakin McRaella oli myös rajallisia kiekollisia taitoja sekä kahden suunnan hyökkääjän ja voimahyökkääjän ominaisuuksia. Hän pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 576 runkosarjaottelua tehopistein 53+83=136 ja keräten 2453 jäähyminuuttia sekä 78 playoff-ottelua tehopistein 8+4=12 ja keräten 349 jäähyminuuttia. McRae on toiminut pelaajauransa jälkeen kykyjenetsijänä NHL:ssä sekä tehnyt myös valmentajan töitä. Hän on OHL-seura London Knightsin osaomistaja.
Pelaajauran jälkeen

McRae toimi pelaajauransa jälkeen OHL-joukkue London Knightsin valmentajana. Hän toimii nykyään seuran osaomistajana. Vuosina 2007–2010 ja 2011–2012 McRae teki NHL:ssä St. Louis Bluesin kykyjenetsijänä. 1. joulukuuta 2010 hän siirtyi alustavasti 18. joulukuuta asti kestäneellä sopimuksella SM-liigajoukkue Jokereiden apuvalmentajaksi Erkka Westerlundin johtamaan valmennustiimiin. Joukkueen toimitusjohtajana toimi tuolloin McRaelle aiemmin St. Louis Bluesista tuttu apulaistoimitusjohtaja Jarmo Kekäläinen. Työjakson jälkeen hän kuitenkin jätti tehtävänsä ja palasi Pohjois-Amerikkaan perhesyihin vedoten.
Muuta

McRaen pikkuveli Chris pelasi myös tappelijana NHL:ssä. Basilin poika Philip pelaa SM-liigaa Porin Ässissä. Hänellä on myös tytär Alexandra.
McRae teki myös cameoroolin vuonna 1992 julkaistussa Mestarit-elokuvassa.
Owen Beck

| Owen Beck |
| --- | --- |
 Beck Montreal Canadiensissa 2024
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 2004 (ikä 21) Peterborough, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Montréal Canadiens
Sarja:  NHL
Pelinumero:  62
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
NHL-varaus:  33. varaus, 2022 Montréal Canadiens
Owen Beck (s. 3. helmikuuta 2004 Peterborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Beck edustaa NHL-joukkue Montréal Canadiensia.
Ennen NHL-uraansa Beck pelasi OHL-juniorisarjassa Mississauga Steelheadsin, Peterborough Petesin ja Saginaw Spiritin joukkueissa. Montréal Canadiens varasi hänet toisella kierroksella 33. varausvuorolla vuoden 2022 NHL:n varaustilaisuudessa. Beck on pelannut viisi NHL:n runkosarjan ottelua ilman tehopisteitä. Uran tilastot päivitetty 7. helmikuuta 2025.
Marvin Harrison Jr.

Marvin Harrison Jr. ennen ottelua Marylandin yliopistoa vuonna 2022.
Marvin Harrison Jr. (s. 11. elokuuta 2002 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Harrison Jr. edustaa NFL-joukkue Arizona Cardinalsia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Ohion osavaltionyliopiston joukkueessa. Cardinals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella neljännellä varausvuorolla vuoden 2024 NFL:n varaustilaisuudessa. Toukokuussa 2024 Harrison Jr. teki Cardinalsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 35,75 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Harrison Jr. on pelannut 17 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 62 kiinniottoa, 885 kiinniottojaardia ja kahdeksan kiinniotolla tehtyä touchdownia. Hän on rähmännyt pallon kerran. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
André Burakovsky

| André Burakovsky |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1995 (ikä 30) Klagenfurt, Itävalta
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Burt, Barracuda, Burka, Burkie
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Seattle Kraken
Sarja:  NHL
Pelinumero:  95
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Malmö Redhawks (Allsv.) Hershey Bears (AHL) Washington Capitals]] (NHL) Colorado Avalanche (NHL)
NHL-varaus:  23. varaus, 2013 Washington Capitals
André Marcus Burakovsky (s. 9. helmikuuta 1995 Klagenfurt, Itävalta) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja Stanley Cup voittaja, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä.
Ura > Seuraura

Burakovsky syntyi Itävallassa, kun hänen isänsä Robert pelasi Klangenfurter AC:n joukkueessa. André kuitenkin kasvoi pääasiassa Ruotsissa. Hänen kasvattajaseuransa on Malmö Redhawks, joiden alle 20-vuotiaiden junioreiden kolmanneksi paras pistemies Burakovsky oli tehoilla 17+25=42 kaudella 2011–2012. Hän pelasi samalla kaudella myös ensimmäiset miesten pelinsä Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa helmikuussa 2012 17 vuotta täyttänyt Burakovsky pelasi kymmenen runkosarja- ja kolme Kval-sarjan ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
SKA Pietari varasi Burakovskyn 102. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Kaudella 2012–2013 hän jatkoi Allsvenskan-pelejään Malmössä vuoden mittaisella sopimuksella. Kausi oli Burakovskylle ensimmäinen kokonainen Allsvenskanissa ja se toi hänelle 43 runkosarjaottelussa tehot 4+7=11.
Washington Capitals varasi Burakovskyn 23. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Samana kesänä myös OHL-joukkue Erie Otters varasi hänet CHL:n varaustilaisuuden viidentenä pelaajana. Burakovsky siirtyi Ottersiin kaudeksi 2013–2014. Elokuussa 2013 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa, mutta Burakovsky lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi kuitenkin Ottersin vahvuuteen. Hän oli kaudella 2013–2014 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 41+46=87. Burakovsky sijoittui koko OHL:n maalipörssissä yhdeksänneksi. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli Ottersin paras maalintekijä kymmenellä osumallaan. Burakovskylla oli myös joukkueen paras teholukema (+7).
Kaudeksi 2014–2015 Burakovsky otti paikkansa Capitalsin NHL-joukkueen avauskokoonpanosta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä kauden avauskierroksella 9. lokakuuta 2014 Montréal Canadiensia vastaan. Burakovsky sai ottelussa jääaikaa 15.58 minuuttia ja hän teki myös NHL-uransa avausmaalin, joka jäi Capitalsin 1–2-tappioon päättyneessä ottelussa joukkueen ainoaksi. Kaikkiaan Burakovsky teki tulokaskaudellaan 53 runkosarjaottelussa tehot 9+13=22 ja 11 playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hän pelasi kauden aikana myös AHL-joukkue Hershey Bearsissa 13 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Kauden 2015–2016 Burakovsky pelasi kokonaan NHL:ssä tehden 79 runkosarjaottelussa tehot 17+21=38 ja 12 playoff-ottelussa yhden maalin.
Kauden 2018–2019 jälkeen Borakovskyn sopimus oli katkolla. Capitals päätti myydä hänet Colorado Avalancheen ja sai vaihdossa Scott Kosmachukin ja kaksi varausvuoroa.
Lokakuussa 2020 Burakovsky teki Avalanchen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen jonka cap hit on 4,9 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2022 Burakovsky teki vapaana agenttina Seattle Krakenin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 27,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Malmö 2014 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekki 2012 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Hopeaa | Břeclav 2011 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Břeclav 2012 | jääkiekko |  |
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Washington Capitals | 2018  |
|  | Colorado Avalanche | 2022  |
Burakovsky edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän liittyi kisajoukkueen kesken turnauksen NHL-kautensa päätyttyä. Burakovsky pelasi turnauksessa toistaiseksi kaikki kolme A-maaotteluaan tehden yhden maalin. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä alkulohkon toiseksi viimeisessä ottelussa 15. toukokuuta 2016 Moskovan VTB Ice Palacessa Sveitsiä vastaan. Burakovsky sai ottelussa jääaikaa 11.12 minuuttia. Ottelu eteni voittomaalikilpailuun, jossa hän laukoi kahdesti ja osui molemmilla kerroilla. Burakovskyn toinen osuma ratkaisi Ruotsille 2–3-voiton.
Burakovsky pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa. Burakovsky teki turnauksessa tehot 3+4=7. Hänen kaikki kolme maaliaan syntyivät 29. joulukuuta 2013 alkulohkon ottelussa Norjaa vastaan, jolloin Burakovsky onnistui näin ollen tekemään kypärätempun.
Burakovsky pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Jälkimmäisessä turnauksessa hän oli tehoilla 4+1=5 Ruotsin paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Lucas Wallmarkin kanssa. Burakovsky pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2011 ja 2012. Ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Hän on kuulunut myös Ruotsin alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Burakovsky pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011.
Pelityyli

Burakovskyn vahvuuksiin kuuluu nopeus, hyökkäyspään pelaaminen, kiekonhallinta, kädet, ketteryys, luistelu, suoraviivaisuus ja ruuhkissa pelaaminen. Burakovsky ei ole kuitenkaan luontainen maalintekijä, vaan hän syöttää huomattavasti useammin. Hänellä on kehitettävää myös fysiikassa ja puolustuspelaamisessa.
Muuta

Burakovskyn isä Robert ja setä Mikael ovat entisiä ammattilaisjääkiekkoilijoita. Robert pelasi omalla urallaan NHL:ssä asti, Ottawa Senatorsissa kaudella 1993–1994. Veljesten isä ja Andrén isoisä Benny Burakovsky oli jääkiekkovalmentaja.
Jakub Dobeš

| Jakub Dobeš |
| --- | --- |
 Dobeš Ohion osavaltionyliopiston pelipaidassa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 2001 (ikä 23) Ostrava, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Montreal Canadiens
Sarja:  NHL
Pelinumero:  75
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
NHL-varaus:  136. varaus, 2020 Montreal Canadiens
Jakub Dobeš (s. 27. toukokuuta 2001 Ostrava, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti. Dobeš edustaa NHL-joukkue Montreal Canadiensia. Dobešin sopimus Canadiensin kanssa ulottuu kauden 2024–2025 loppuun saakka.
Dobešin kasvattajaseura on AZ Havířov. Ennen NHL-uraansa Dobeš pelasi USHL-joukkue Omaha Lancersissa ja Ohion osavaltionyliopiston joukkueessa. Montreal Canadiens varasi hänet viidennellä kierroksella 136. varausvuorolla vuoden 2020 NHL:n varaustilaisuudessa.
Musta sota

Musta sota tarkoittaa brittiläisten kolonistien suorittamaa Tasmanian aboriginaalien kansanmurhaa Tasmaniassa (saarelle hyökänneiden brittien aikalaislähteissä Van Diemenin maa, palawa kaniksi Lutruwita) vuosina 1804–1830. Vajaassa 30 vuodessa britit surmasivat saarta 35 000 vuotta asuttaneen alkuperäiskansan, jonka suuruus oli 1800-luvun alussa noin 5 000 henkeä.
Mustan sodan aikaan julkaistu juliste, jonka tarkoituksena on välittää Tasmanian alkuperäiskansalle tietoa varakuvernööri Thomas Daveyn ystävyyteen tähtäävästä politiikasta aboriginaalien ja kolonistien välillä. Kahdessa alemmassa kuvassa kerrotaan, että jos aboriginaali tappaa kolonistin, hänet hirtetään. Samoin käy, jos kolonisti tappaa aboriginaalin.
Kansanmurhan lopussa tapahtui saaren silloisen kuvernöörin George Arthurin käskystä mustana linjana tunnettu yritys saartaa ja pakkosiirtää saaren viimeiset aboriginaalit 2 000 sotilaan muodostaman saartorenkaan avulla. Yritys epäonnistui ja britit kidnappasivat kaksi ihmistä saarelta. Koko yrityksen hinta oli 25 000 puntaa. Jo aiemmin Arthur oli tarjonnut aboriginaalien kidnappaamisesta viiden punnan palkkion aikuisesta ja kaksi puntaa lapsesta. Lopulta suurin osa aboriginaaleista siirrettiin Flindersinsaarelle Tasmanian pohjoispuolelle.
Liski (kaupunki)

| Liski Лиски |
| --- | --- |
 Liskin rautatieaseman aukiota
 lippu:  vaakuna
 Voronežin alueen sijainti, alla kaupungin sijainti alueella.
 Liski
 Koordinaatit: 50.9872°N, 39.4963°E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Voronežin alue
Perustettu:  1870
Kaupungiksi:  1937
Väkiluku (2010):  55 864
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 http://adminliski.ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liski (ven. Ли́ски) on kaupunki Voronežin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin rannalla 98 kilometriä Voronežista kaakkoon. Kaupunki on Liskin piirin keskus. Siellä risteytyvät Voronežin ja Millerovon sekä Harkovan ja Balašovin väliset rautatiet. Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 54 147 asukasta.
1500-luvulta lähtien paikalla sijaitsivat Novaja Pokrovkan, Liskin ja Zalužnojen kylät. Vuonna 1870 rakennettiin Liskin rautatieasema. Vuonna 1937 asemataajamasta tuli kaupunki. Vuodesta 1918 lähtien paikkakunnan nimenä oli Svoboda, vuodesta 1943 Liski, vuodesta 1965 Romanian kommunistipuolueen johtajan mukaan Georgiu-Dež ja vuodesta 1991 jälleen Liski. Toisen maailmansodan aikana saksalaisten hyökkäys pysäytettiin Donin oikealle rannalle. Zalužnojen ja Liskin kylät tuhoutuivat täysin kovissa taisteluissa. Nykyään kaupungissa on lähinnä rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä sekä elintarviketeollisuutta.
Liskin rautatieasema.
Liskin linja-autoasema rautatieaseman aukiolla.
Kauppakeskus Korona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liski (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Liskin piirin ja kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Itä-Suomen koulu

| Itä-Suomen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Lappeenranta, Imatra, Joensuu
Tyyppi:  yhtenäiskoulu
Perustettu:  1997
Rehtori:  Katri Anttila 
Luokat:  esiopetus, luokat 1–9 & lukio
Oppilaita:  n. 40 (esiopetus, 2020) n. 500 (luokat 1–9, 2020) n. 140 (lukio, 2020)  n. 680 (yhteensä, 2020)
Verkkosivut
Itä-Suomen suomalais-venäläinen koulu (lyhyemmin ISK) on Lappeenrannassa, Imatralla ja Joensuussa toimiva, venäjän kielen ja kulttuurin opetukseen erikoistunut yleissivistävä koulu. Koulu on yhtenäiskoulu, jossa annetaan esi-, perus- ja lukio-opetusta. Sen toimintaan ohjaa Itä-Suomen suomalais-venäläisen koulun säätiö. Itä-Suomen koulun valtakunnallinen erityistehtävä on antaa opiskelijoille hyvä venäjän kielen taito ja venäjän ja muiden venäjänkielisten alueiden kulttuurin tuntemus ja yrittäjyyskasvatusta. Syksyllä 2012 ISK aloitti karjalan kielen opetuksen valinnaisena kielenä.
Itä-Suomen suomalais-venäläisen koulun lukio toimii Lappeenrannassa Lyseon lukion, Imatralla Imatran yhteislukion ja Joensuussa Joensuun normaalikoulun lukion tiloissa. Vuonna 2020 näissä kolmessa toimipisteessä opiskeli yhteensä noin 140 lukiolaista.
Aiheesta muualla

ISK:n kotisivut