stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyranny and Mutation
Sisältö

Albumin avaa "The Red & The Black", joka on uudelleenversiointi ensialbumin "I'm on the Lamb, But I Ain't No Sheep"-kappaleesta. Sanat ovat samat, mutta musiikillisesti kappale on nopeatempoisempi kulkien suoraviivaisen riffin myötä. Riffin inspiraationa on sanottu olevan Captain Beefheartin "Out of the Frying Pan and Into the Fire"-kappale.
Seuraava "O.D.'d on Life Itself" kulkee perus-rock'n'roll-vaikutteisen kitarakuvion ja hammond-urkujen säestämänä. Säkeistöt menevät välillä hieman "hämärätunnelmallisempien" kitara- ja bassokuvioiden myötä. Kappale kertoo sen sanoittajan Sandy Pearlmanin tapaamasta naisesta joka hänen mukaansa "oli täynnä itseään".
Suoraviivaista nopeaa heavy rockia edustaa basisti Joe Bouchardin laulama ja säveltämä "Hot Rails to Hell", kun taas sitä seuraava "7 Screaming Diz-Busters" on pitkä ja hieman proge-vaikutteinen kappale tahtilajin muutoksineen. Kappaleen erikoinen nimi viittaa tiettävästi itsetyydytykseen. Kappaleessa olevassa vokalisti-kitaristi Eric Bloomin puheosuudessa viitataan myös Luciferiin.
"Baby Ice Dog", jonka ovat säveltäneet rumpali Albert Bouchard, Bloom ja Patti Smith, jatkaa hard rock-painotteista linjaa. Sen inspiraationa on ollut Blues Project-yhtyeen "I Can't Keep from Crying"-kappale. Albumin balladi-osastoa edustaa Bouchardin veljesten sävellys "Wings Wetted Down", jonka Joe Bouchard laulaa yhdessä Bloomin kanssa. Kappaleen sanoituksen inspiraationa ovat olleet chileläisen Nobel-voittajan, runoilija Pablo Nerudan runokirjat.
Kitaristi Donald Roeserin laulama ja yhdessä Bloomin ja Meltzerin kanssa säveltämä "Teen Archer" jatkaa albumin hard rock-linjaa ja se sisältää hyvin The Doors-tyylisen urkusoolon Allen Lanierilta. Albumin päättää hieman synkkätunnelmallinen ja raskas, mystisesti nimetty "Mistress Of The Salmon Salt (Quicklime Girl)".
Vuoden 2001 remasteroitu painos sisältää neljä bonuskappaletta. "Cities on Flame"-kappaleen liveversio on vuodelta 1972 ja se on julkaistu alun perin vain radioasemille tarkoitetulla The BOC Bootleg EP-nimisellä vinyylillä. "Buck's Boogie"-kappale on tämän levyn studiosessioista ylijäänyt kappale ja "7 Screaming Diz-Busters" ja "O.D.'d on Life Itself" -kappaleet on nauhoitettu livenä vuonna 1975 ja alun perin julkaistu yhtyeen sisäpiirille tehdyssä Live in the West-bootleg-nauhassa.
Albumin kansitaide ja julkaisu

Albumin nimeksi piti alun perin tulla The Red and The Black sen avauskappaleen mukaan. Lopulta nimi kuitenkin muutettiin ja albumin sisäpussista löytyy lyhyt "Tyranny and Mutation"-niminen runo, jossa viitataan albumin kappaleisiin. Albumin puolet kuitenkin nimettiin "The Black" ja "The Red"-nimien mukaan. Albumin kansi on ainoa, jossa yhtye on nimellä "THE" Blue Öyster Cult. Kansitaide jatkaa pääosin mustavalkoista linjaa, etukannessa on kuva rakennelmasta, joka sijaitsee mustavalko-ruudullisessa ja spiraalimaisessa huoneessa, ja sen päällä on yhtyeen kronos-symboli. Albumin sisäpussissa on kuva yhtyeestä konserttilavalla.
Albumi julkaistiin helmikuussa 1973. Singlenä albumilta julkaistiin kappale "Hot Rails to Hell" b-puolenaan "7 Screaming Diz-Busters". Edeltäjänsä tapaan albumi ei ollut kaupallinen menestys ja listasijoitus jäi alhaiseksi (US 122.). Kriitikot puolestaan ottivat albumin hyvin vastaan: Rolling Stone-lehden Gordon Fletcher kehui albumia ja nosti yhtyeen yhdeksi "Amerikan parhaista bändeistä" ja myös Village Voice-lehden Robert Christgau ylisti albumin "tyrmääviä ja ylinopeita kitarakoukkuja". Kiertueiden myötä myös yhtyeen fanipohja alkoi laajentua ja yhtyettä alettiin Tyranny and Mutation-albumin perusteella pitämään ensimmäisenä "todellisena" amerikkalaisena heavy metal -yhtyeenä.
Kappaleet > A-puoli - "The Black - Physical, Sensual, Aural Activation"

The Red & The Black - 4:24 (A. Bouchard, E. Bloom, S. Pearlman)
O.D.'d on Life Itself - 4:47 (A. Bouchard, J. Bouchard, E. Bloom, S. Pearlman)
Hot Rails To Hell - 5:12 (J. Bouchard)
7 Screaming Diz-Busters - 7:01 (A. Bouchard, J. Bouchard, D. Roeser, S. Pearlman)
Kappaleet > B-puoli - "The Red - Phantasmagorical ID-teasers and Supernatural Beings"

Baby Ice Dog - 3:29 (A. Bouchard, E. Bloom, P. Smith)
Wings Wetted Down - 4:12 (A. Bouchard, J. Bouchard)
Teen Archer - 3:57 (D. Roeser, E. Bloom, R. Meltzer)
Mistress Of The Salmon Salt (Quicklime Girl) - 5:08 (A. Bouchard, S. Pearlman)
Kappaleet > Remasteroidun version bonuskappaleet

Cities On Flame With Rock And Roll (live 1972) - 4:44 (S. Pearlman, D. Roeser, A. Bouchard)
Buck's Boogie (studioversio) - 5:22 (A. Bouchard, D. Roeser)
7 Screaming Diz-Busters (live 1975) - 14:01 (A. Bouchard, J. Bouchard, D. Roeser, S. Pearlman)
O.D.'d on Life Itself (live 1975) - 4:52 (A. Bouchard, J. Bouchard, E. Bloom, S. Pearlman)
Singlejulkaisu

"Hot Rails to Hell" / "7 Screaming Diz-Busters" (7" single, 1973)
Muusikot

Donald "Buck Dharma" Roeser - kitara, laulu
Eric Bloom - laulu, "Stun"-kitara, syntetisaattori
Albert Bouchard - rummut, laulu
Joe Bouchard - basso, laulu, kosketinsoittimet
Allen Lanier - kosketinsoittimet, rytmikitara
Tuotanto

Murray Krugman ja Sandy Pearlman - tuottajat
Tim Geelan, Lou Schlossberg ja Phil Giambalvo - studioteknikot
Jack Ashkinazy - masterointi
Bruce Dickinson - uudelleenjulkaisun tuottaja (2001)
Vic Anesini - remasterointi (2001)
Arvosteluja

Allmusic () linkki
Sputnik Music () linkki
Progarchives () linkki
Rolling Stone (kehuva)
Robert Christgau (B+, positiivinen)
Mark Prindle (8/10, positiivinen) linkki
Julkaisuhistoria

helmikuu 1973: Columbia, KC 32017, US, LP
1973: CBS, 32056, EU, LP
1973: Columbia, QC 32017, US, LP (quadrofoninen miksaus)
199?: Columbia, CK 32017, US, CD
1992: Columbia, KC 32017, EU, CD
2001: Columbia / Legacy, CK 85481 (US) ja 502235 2 (EU), CD (remasteroitu + bonus-kappaleita)
2012: Sony Music, osana The Columbia Albums Collection-boksia, CD (sama kuin 2001 vuoden painos)
Taisto Ravantti

| Taisto Ravantti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Taisto Reino Birger Ravantti
Syntynyt: 27. lokakuuta 1932 Heinjoki, Suomi
Kuollut: 2004 (71 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Stade
Pituus:  182 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1954–1956 1957 1958:  Helsingin Urheilijat -41 Työväen Maila-Pojat Helsingin Visa
Maajoukkueet
1953–1955:   Suomi
Ottelut (pisteet):  12 (29)
Aiheesta muualla
FIBA
Taisto Reino Birger Ravantti (27. lokakuuta 1932 Heinjoki – (haudattu 14. toukokuuta 2004)) oli suomalainen koripalloilija ja pesäpalloilija. Koripallossa hän kuului Suomen vuoden 1955 EM-turnausjoukkueeseen, ja pesäpallossa hän saavutti kolme SM-mitalia.
Koripallo

Elannon Iskun kasvatti, 182-senttinen Ravantti pelasi Helsingin Urheilijat -41:ssä, Työväen Maila-Pojissa ja Helsingin Visassa Suomen pääsarjassa yhteensä viisi kautta vuosina 1954–1958. Suomen miesten maajoukkueessa Ravantti pelasi vuosina 1953–1955 12 maaottelua 2,4 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen Unkarin EM-kilpailuissa 1955, missä Suomi sijoittui kymmenenneksi.
Pesäpallo

Pesäpallossa Ravantti pelasi miesten SM-sarjassa vuosina 1953–1957, 1963 ja 1969. Hän saavutti Työväen Maila-Pojissa SM-hopeaa vuosina 1956 ja 1957 sekä SM-pronssia vuonna 1955.
Saavutukset > Koripallo

EM-kilpailut: kymmenes 1955
Saavutukset > Pesäpallo

2 SM-hopeaa: 1956, 1957
1 SM-pronssi: 1955
Tilemsi (Gaon alue)

| Tilemsi |
| --- | --- |
 Tilemsi
 Koordinaatit: 16°37′3″N, 0°7′52″E 
Valtio:  Mali
Alue:  Gao
Piiri:  Gao
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Väkiluku (2009):  11 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tilemsi on maalaiskunta Gaon alueen Gaon piirissä Malissa. Se sijaitsee samannimisessä laaksossa 50 kilometriä Gaosta koilliseen. Kunnassa on 11 300 asukasta (vuonna 2009).
Tilemsin kunta rajoittuu pohjoisessa Bouremin piirin Tarkintin kuntaan, idässä Kidalin alueen Anefifiin ja Ménakan piirin Alataan, etelässä Gaon piirin Anchawadiin sekä lännessä Soni Ali Berin ja Bouremin Taboyen kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin alueeseen. Ilmasto on hyvin kuiva ja kuuma. Kasvillisuus koostuu etupäässä piikkipensaista ja ruohokasveista.
Kunta käsittää 13 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Tin-Aouker. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja ja arabeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, aasit, kamelit ja naudat. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista maanviljelyä (durraa ja lehmänpapua), kaupankäyntiä ja käsityöläisammatteja.
Kunnassa on 13 alkeis- ja yksi yläkoulu. Terveyspalveluihin kuuluu yksi terveyskeskus.
Thiego

Willian Thiego de Jesus (22. heinäkuuta 1986 Aracaju, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimillä Willian Thiego ja Thiego. Hänen seuransa oli Chapecoense, johon hän oli liittynyt vuotta ennen kuolemaansa. Thiego menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Käännös suomeksi
Thielen

Thielen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adam Thielen (s. 1990), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Friedrich Thielen (1916–1993), Saksan kansallisdemokraattinen puolueen puheenjohtaja
Maria Theresa van Thielen (1640–1706), flaamilainen barokkiajan taidemaalari
Teija Saari

Teija Tuulikki Saari (s. 21. maaliskuuta 1978 Alavus) on entinen suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Alavuden Urheilijoita ja häntä valmensi Erkki Saari.
Saari sijoittui 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ljubljanassa 1997 neljänneksi tuloksella 395 cm. Seuraavana vuonna hän osallistui aikuisten EM-kilpailuihin niin sisä- kuin ulkoradoillakin jääden molemmissa karsintakilpailuun. Vuonna 1999 hän oli kymmenes 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Göteborgissa. Saari voitti uransa aikana kolme aikuisten maaottelukilpailua ulkoradoilla ja neljä sisäradoilla. Hän hyppäsi ennätyksensä 410 cm Lappeenrannassa 15. heinäkuuta 2001. Saari paransi 14 kertaa nimissään ollutta seiväshypyn Suomen ennätystä ja oli ensimmäinen suomalainen 4 metrin ylittäjä.
Saavutukset

Kalevan kisoissa kultaa 1995, 1997, 1998, 1999, 2001 ja 2002.
Kalevan kisojen SM-hopeaa hän sai 1996, 2000 ja 2003.
Sisäratojen Suomen mestaruuden Saari voitti 1996, 1997, 1998, 1999, 2001 ja 2002.
Sisäratojen SM-hopeaa 2003 ja 2004.
Naisten seiväshypyn Suomen ennätyksen kehitys
| Tulos | Nimi | Paikkakunta | Päivämäärä | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 280 | Birgitta Ivanoff |  | 1994 |  |
| 302 | Birgitta Ivanoff | Pori | 2.8.1994 |  |
| 304 | Birgitta Ivanoff |  | 1994 |  |
| 310 | Heli Laitinen | Helsinki | 30.5.1995 |  |
| 321 | Tiina Vilenius | Äänekoski | 6.6.1995 |  |
| 340 | Teija Saari | Alavus | 22.6.1995 |  |
| 340 | Teija Saari | Ähtäri | 6.7.1995 |  |
| 342 | Teija Saari | Lapua | 14.7.1995 |  |
| 350 | Teija Saari | Lapua | 23.7.1995 |  |
| 352 | Teija Saari | Ruovesi | 27.7.1995 |  |
| 355 | Teija Saari | Alavus | 11.6.1996 |  |
| 360 | Tiina Vilenius | Tampere | 18.6.1996 |  |
| 360 | Teija Saari | Saarijärvi | 22.6.1996 |  |
| 370 | Teija Saari | Somero | 30.6.1996 |  |
| 374 | Tiina Vilenius | Tampere | 20.8.1996 |  |
| 375 | Teija Saari | Helsinki | 24.8.1996 |  |
| 375 | Tiina Vilenius | Helsinki | 24.8.1996 | Samassa kilpailussa kuin edellinen |
| 380 | Teija Saari | Helsinki | 29.5.1997 |  |
| 380 | Teija Saari | Dublin, Irlanti | 7.6.1997 |  |
| 385 | Teija Saari | Somero | 29.6.1997 |  |
| 390 | Teija Saari | Lappeenranta | 20.7.1997 |  |
| 395 | Teija Saari | Ljubljana, Slovenia | 27.7.1997 |  |
| 400 | Teija Saari | Somero | 12.7.1998 |  |
| 405 | Teija Saari | Ähtäri | 30.7.1998 |  |
| 411 | Annu Mäkelä | Alavus | 11.6.2000 |  |
| 412 | Annu Mäkelä | Tampere | 6.8.2000 |  |
| 413 | Paulina Sigg | Somero | 30.6.2002 |  |
| 414 | Paulina Sigg | Tampere | 10.7.2002 |  |
| 415 | Paulina Sigg | München, Saksa | 7.8.2002 |  |
| 416 | Minna Nikkanen | Helsinki | 20.6.2006 |  |
| 417 | Minna Nikkanen | Lapinlahti | 16.7.2006 |  |
| 420 | Minna Nikkanen | Tampere | 20.6.2007 |  |
| 421 | Minna Nikkanen | Somero | 1.7.2007 |  |
| 425 | Minna Nikkanen | Hengelo, Alankomaat | 21.7.2007 |  |
| 430 | Minna Nikkanen | Hengelo, Alankomaat | 21.7.2007 |  |
| 435 | Minna Nikkanen | Hengelo, Alankomaat | 21.7.2007 |  |
| 435 | Minna Nikkanen | Osaka, Japani | 26.8.2007 |  |
| 436 | Vanessa Vandy | Lapua | 8.7.2009 |  |
| 445 | Minna Nikkanen | Lapua | 8.7.2009 | Samassa kilpailussa kuin edellinen |
| 445 | Minna Nikkanen | Kaunas, Liettua | 18.7.2009 |  |
| 446 | Minna Nikkanen | Lapinlahti | 25.7.2009 |  |
| 450 | Minna Nikkanen | Somero | 6.8.2013 |  |
| 451 | Minna Nikkanen | Kuopio | 3.8.2014 |  |
| 452 | Minna Nikkanen | Helsinki | 29.8.2014 |  |
| 455 | Minna Nikkanen | Lappeenranta | 3.6.2015 |  |
| 456 | Minna Nikkanen | Pori | 2.8.2015 |  |
| 460 | Minna Nikkanen | Kuortane | 8.8.2015 |  |
| 471 | Wilma Murto | Zweibrücken | 31.1.2016 | Hallissa |
| 472 | Wilma Murto | Tampere | 29.8.2021 | Kalevan kisojen loppukilpailussa |
| 475 | Wilma Murto | München | 17.8.2022 | EM-kisojen loppukilpailussa |
| 480 | Wilma Murto | München | 17.8.2022 | Samassa kilpailussa kuin edellinen |
| 485 | Wilma Murto | München | 17.8.2022 | Samassa kilpailussa kuin edellinen |
Terry London Rinehart

| Terry London Rinehart |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  lentäjä
Vanhemmat:  Barbara Erickson London Jack London Jr.
Puoliso:  Bob Rinehart
Lapset:  3
Muut tiedot
Aktiivisena:  1976–2012
Terry London Rinehart on yhdysvaltalainen entinen liikennelentäjä. Hänestä tuli vuonna 1976 Western Airlinesin ensimmäinen naispuolinen lentäjä ja yksi Yhdysvaltain kymmenestä ensimmäisestä naislentäjästä kaupallisessa lentoliikenteessä.
Elämä

Terry London Rinehart vietti lapsuutensa Long Beachissä, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat lentäjät Barbara Erickson London, joka palveli toisessa maailmansodassa Women Airforce Service Pilots -järjestössä, ja Jack London Jr. Ilmailuhenkisessä perheessä Rinehartille ja hänen siskolleen ei ollut epätavallista matkata esimerkiksi isovanhempien luokse lentokoneella.
Rinehart aloitti lentämisen 16-vuotiaana ja hankki lentolupakirjan 17-vuotiaana. 19-vuotiaana hän päätti ryhtyvänsä liikennelentäjäksi luettuaan sanomalehdestä, että Scandinavian Airlines oli palkannut ensimmäisen naisen lentäjäksi. Hän opiskeli ilmailualan BSc-tutkinnon San Jose State University -yliopistossa ja valmistui vuonna 1974. Hän hankki lennonopettajan toimiluvan ja opetteli lentämään helikoptereita. Vuonna 1976 hänet palkattiin Western Airlinesille, jossa hän oli ensimmäinen naispuolinen lentäjä ja yksi Yhdysvaltain kymmenestä ensimmäisestä naislentäjästä kaupallisessa lentoliikenteessä. Hän aloitti uransa Boeing 737 -koneiden perämiehenä. Delta Air Linesin hankittua Westernin myös Rinehart siirtyi Deltan palvelukseen. Hänestä tuli myöhemmin 737-koneiden kapteeni ennen kuin hän siirtyi Boeing 757 ja Boeing 767 -koneisiin.
Rinehart meni naimisiin toisen Delta Air Linesin lentäjän Bob Rinehartin kanssa, ja he saivat kolme lasta. Myös kaikki heidän lapsensa ovat lentäjiä. Rinehart jäi eläkkeelle Delta Air Linesilta vuonna 2005. Sen jälkeen hän työskenteli yksityislentokoneiden lentäjänä seitsemän vuoden ajan, kunnes jäi pysyvästi eläkkeelle.
Rinehart on yksi naispuolisten liikennelentäjien International Society of Women Airlines Pilots (ISA+21) -järjestön perustajajäsenistä. Hän kuuluu myös naispuolisten helikopterilentäjien Whirly-Girls-järjestöön. San Jose State Universityn ilmailuosasto myönsi Rinehartille vuonna 1997 erinomaisen alumnin tunnustuksen, ja vuonna 1999 hän sai Georgian osavaltiolta tunnustuksen saavutuksistaan ilmailualalla.
The Three-Faced Pilgrim

| The Three-Faced Pilgrim Alghazanth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. joulukuuta 2013
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 46.04
 Levy-yhtiö: Woodcut Records
Alghazanthin muut julkaisut
| AdraMelekTaus 2013 | The Three-Faced Pilgrim 2013 | Eight Coffin Nails 2018 |
The Three-Faced Pilgrim on suomalaisen sinfonisen black metal -yhtye Alghazanthin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Woodcut Records.
Kappaleet

In Your Midnight Orchard – 9.19
To the Pearl on High – 7.09
Promethean Permutation – 6.54
AdraMelekTaus – 6.15
As It Is Fated – 6.17
With Sickle, with Scythe – 10.10
Kokoonpano

Thasmorg – bassokitara, laulu
Grimort – kitara
Mordant – kitara
Gorath Moonthorn – rummut
Ekholm – kosketinsoitin
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Inferno:
Kaaoszine: 9/10
Metal Temple:
Soundi:
Aiheesta muualla

The Three-Faced Pilgrim Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Three-Faced Pilgrim Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Terry Gross

| Terry Gross |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1951 (ikä 73) Brooklyn, New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  radiotoimittaja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Terry Gross (s. 14. helmikuuta 1951 Brooklyn, New York, New York) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja. Nykyään hän juontaa ja tuottaa Fresh Air with Terry Gross -keskusteluohjelmaa, jota National Public Radio on esittänyt päivittäin vuodesta 1987 alkaen. Gross on saanut Peabody-palkinnon.
Aiheesta muualla

Terry Gross NRP:n sivustolla (englanniksi)
Tommi Koskela

Tommi Koskela on suomalainen lentopalloilija. Hän pelaa kaudella 2013–2014 Laihian Lujassa Etelä-Pohjanmaan alueellisessa 4-sarjassa. Hän on pelannut urallaan monta vuotta lentopallon 1-sarjassa muun muassa Laihian Lujan väreissä.
Kaudella 2011–2012 Koskela pelasi Vaasan Kiistossa 1-sarjassa ja aiemmin myös SM-liigassa.
The Hard Times of RJ Berger

The Hard Times of RJ Berger on Yhdysvalloissa esitetty televisio-/komediasarja, jonka ovat luoneet David Katzenberg ja Seth Grahame-Smith MTV-kanavalle. Ohjelman keskeinen hahmo on RJ Berger (Paul Iacono), epäsuosittu toisen lukuvuoden opiskelija kuvitteellisesta Pinkertonin lukiosta Ohiosta, jolla on valtava penis. Nimi Pinkerton mainitaan Weezer-yhtyeen albumilla Pinkerton. Yhtye teki ensiesiintymisensä jaksossa "Sinä, minä ja Weezer". Bergerin kaksi parasta ystävää ovat Miles Jenner (Jareb Dauplaise), jonka tavoitteet suosiosta saavat hänet ristiriitaan Bergerin kanssa ja goottityttö Lily Miran (Kara Taitz), joka on ollut ihastunut Bergeriin jo seitsemänvuotiaasta asti. Bergerin rakkaus on Jenny Swanson (Amber Lancaster), "tyttö" joka seurustelee Max Owenskin, suositun koulun urheilijan ja kiusaajan kanssa. Pilottijakson ensi-ilta oli 6. kesäkuuta 2010. Sarjasta on esitetty kaksi tuotantokautta.
Aiheesta muualla

Sarjan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
The Hard Times of RJ Berger Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tommi Kotonen

Tommi Kotonen (s. 1975) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, oppiarvoltaan yhteiskuntatieteiden tohtori.
Kotonen paneutui väitöskirjassaan Yhdysvaltain poliittiseen runouteen. Sittemmin hän on keskittynyt tutkimustyössään Suomen äärioikeiston historiaan ja tuoreempaan kehitykseen. Hän on julkaissut kirjan Politiikan juoksuhaudat (Atena Kustannus, 2018). Kotonen on toiminut tutkijatohtorina ja tutkimuskoordinaattorina Jyväskylän yliopistossa. Yle on vuonna 2016 luonnehtinut häntä Suomen tunnetuimmaksi äärioikeiston tutkijaksi. Kotonen on tällöin katsonut suomalaisiksi äärioikeistojärjestöiksi Suomen vastarintaliikkeen ja Soldiers of Odinin. Finnish Defence Leaguen hän arvioi ideologiselta pohjaltaan kapeaksi vastajihadistiseksi liikkeeksi. Suomen Sisua Kotonen piti rajatapauksena; ideologisesti äärioikeistolaisena, mutta toimintatavoiltaan maltillisena.
Soldiers of Odinin saavuttamaa suosiota Kotonen on selittänyt "kohtuullisen helposti kopioitavissa olevan toimintamallin" kehittämisellä ja Facebookin tehokkuudella rekrytointikanavana.
Tomorrowland (täsmennyssivu)

Tomorrowland voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Tomorrowland, belgialainen elektronisen musiikin festivaali
Tomorrowland, tulevaisuusteemainen alue useissa Disney-yhtiön huvipuistoissa
Tomorrowland, Black Majesty -yhtyeen albumi vuodelta 2007
Tomorrowland, Brad Birdin ohjaama elokuva vuodelta 2015.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tomorrowland”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Terry Chimes

Terry Chimes (myös Tory Crimes) (s. 25. tammikuuta 1955 Lontoo) on englantilainen rumpali, joka tuli tunnetuksi punkyhtye The Clashin alkuperäisjäsenenä. The Clashin jäsenenä hän oli heinä–marraskuussa 1976, helmi–huhtikuussa 1977 ja toukokuusta 1982 toukokuuhun 1983. Hän soitti yhdessä Black Sabbathin kanssa 1987–1988. Hän oli Hanoi Rocksin jäsen joulukuusta 1984 kesäkuuhun 1985 ja Cherry Bombzin jäsen 1985–1986.
Ura

Terry Chimes aloitti rumpujen soiton 15-vuotiaana vuonna 1970 Lontoossa. Vuonna 1975 hän soitti ajoittain esipunkyhtyeessä London SS, jossa olivat eri vaiheissa mukana myös Mick Jones, Tony James, Brian James, Topper Headon, Paul Simonon ja Matt Dangerfield. Yhtye ei koskaan päässyt alkua pidemmälle, mutta jäsenten myöhempien yhtyeiden ansiosta siitä tuli sittemmin kuuluisa.
Jones, Simonon ja Terry Chimes perustivat The Clashin vuonna 1976 kitaristi Keith Levenen ja laulaja-kitaristi Joe Strummerin kanssa. Levene ja Chimes erosivat pian yhtyeestä, mutta jälkimmäinen palasi levyttämään yhtyeen debyyttialbumin The Clash. Albumin jälkeen hän erosi jälleen yhtyeestä vuonna 1977. Samana vuonna hän soitti myös Johnny Thunders and the Heartbreakersin kanssa.
Vuonna 1979 Chimes soitti Cowboys Internationalissa, joka julkaisi albumin The Original Sin. Yhtyeen hajoamisen jälkeen hän liittyi Billy Idolin Generation X:ään. Vuonna 1982 Chimes kutsuttiin mukaan The Clashin Yhdysvaltain-kiertueelle, jolla yhtye toimi The Whon lämmittelijänä. Kiertueen jälkeen hän jätti yhtyeen viimeisen kerran.
Lontoossa Chimes oli ystävystynyt Hanoi Rocksin kanssa, ja hänet pyydettiin Hanoi Rocksin rumpaliksi yhtyeen rumpalin Razzlen kuoltua auto-onnettomuudessa. Chimes harjoitteli 3–4 kertaa ja esiintyi tammikuussa 1985 Razzlen muistokonsertiksi muodostuneilla keikoilla Helsingin Kulttuuritalolla. Näiden keikkojen lisäksi hän oli mukana Hanoi Rocksin viimeisellä kiertueella Puolassa ja soittaa yhtyeen vuonna 1985 tekemillä levytyksillä. Tämän jälkeen Michael Monroe ilmoitti jättävänsä yhtyeen ja Chimes jatkoi Nasty Suiciden ja Andy McCoyn kanssa Cherry Bombzissa. Cherry Bombzin läpimurto epäonnistui alun huomiosta huolimatta, ja Chimes siirtyi soittamaan Black Sabbathin kanssa.
Vuodet 1992–1993 Chimes soitti vielä  Les Mckeown And The 70's Bay City Rollersissa ja sen albumilla Loveletter, minkä jälkeen hän päätti lopettaa muusikon uran. Vuodesta 1994 lähtien hän on toiminut kiropraktikkona. Vuonna 2003 hän pääsi Rock and Roll Hall of Fameen yhdessä muiden The Clashin soittajien kanssa.
The Corner (Christian Walzin albumi)

| The Corner Christian Walz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. marraskuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop, soul, R&B
 Kesto: 48.27
 Levy-yhtiö: Sony BMG
Listasijoitukset
  Sverigetopplistan: 31.
Christian Walzin muut julkaisut
| Paint By Numbers 2004 | The Corner 2008 |   |
Singlet albumilta The Corner (Christian Walzin albumi)
 ”What’s Your Name?” Julkaistu: 2008  ”Atlantis” Julkaistu: 2009
The Corner on Christian Walzin kolmas albumi. Se julkaistiin 26. marraskuuta 2008. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet What's Your Name? ja Atlantis.
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 31, ja se pysyi listalla yhteensä 5 viikkoa.
Kappaleet

Corner – 4.40
A Beat Like Me – 3.57
What’s Your Name? – 3.13
Fade Away – 4.07
Why You Wanna Save Me – 4.05
Atlantis – 4.08
Hello – 4.39
What a Waste – 4.09
Money – 3.24
Loveshift – 3.59
Producer – 4.17
Hold My Hand – 3.44
Arvostelut

Aftonbladet: