Svebiliuksen katekismus
Sisältö

Katekismus alkaa Lutherin Vähän katekismuksen sisällöllä:
| Pääkappale | Otsikko | Tiivistelmä | Viite |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jumalan kymmenen käskyä |  |  |
| 2. | Uskontunnustus |  |  |
| 3. | Isä meidän - rukous |  |  |
| 4. | Pyhän Kasteen sakramentti |  |  |
| 5. | Rippi ja synninpäästö |  |  |
| 6. | Alttarin sakramentti |  |  |
| 7. | Rukouksia |  |  |
| 8. | Huoneentaulu |  |  |
| 9. | Pyhän Athanasiuksen tunnustus |  |  |

Sen jälkeen tulee Olaus Svebiliuksen laatima katekismuksen selitys:
| Pääkappale | Otsikko | Tiivistelmä | Viite |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Esipuhe | Esipuhe alkaa kysymyksellä "Oletko kristitty?" sekä vastauksella "Olen". Kysymystä "Minkätähden sinua kristityksi kutsutaan" seuraa Svebiliuksen määritelmä kristitylle: "Sentähden, että minä olen kastettu nimeen Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen, ja olen kasteessa päälleni pukenut Kristuksen, jonka minä uskon ja tunnustan Vapahtajakseni ja autuaaksi tekijäkseni". Seuraavat kysymykset käsittelevät sitä, kuinka tämän voi oppia katekismuksesta, mitä katekismus sisältää, kuinka katekismusta kutsutaan lasten opiksi siksi, että kaikkien tulisi se jo lapsuudessa oppia, kuinka katekismus on otettu Raamatusta, joka on Pyhän Hengen vaikutuksesta ja ilmoituksesta profeettojen, evankelistojen ja apostolien kirjoittama Jumalan sana, joka on tarkoitettu opetukseksi, lohdutukseksi ja iankaikkiseksi autuudeksi. Lopuksi todetaan Raamatun sisältävän kaksi asiaa: Lain sekä Evankeliumin. |  |
| Ensimmäinen pääkappale | Jumalan kymmenestä käskystä eli laista | Todetaan lain opettavan, mitä meidän tulee tehdä ja välttää ja kuinka meidän pitää elämässämme toimia Jumalan ja lähimmäisten edessä. Lain on antanut Jumala, joka on sen luomisessa kirjoittanut ihmisten sydämiin. Syntiinlankeemuksen jälkeen hän on ilmoittanut sen osittain pyhille esi-isille ja lopulta antoisen kivitauluihin kirjoitettuna Siinain vuorella Mooseksen kautta. Todetaan, että laissa on kymmenen käskyä ja että ne jaetaan kahteen tauluun. |  |
|  | Edellinen taulu | Todetaan tähän tauluun kuuluvan kolme ensimmäistä käskyä, jotka vaativat rakkautta Jumalaa kohtaan. Ensimmäisessä käskyssä varoitetaan pitämästä muita jumalia Jumalan sijasta tai rinnalla. Tällaiseksi lasketaan myös pyhien ja enkelien palvonta sekä usko omaan viisauteensa tai rikkauksiinsa. Käsky kehottaa myös pelkäämään ja rakastamaan Jumalaa ja turvaamaan kaikessa hädässä häneen. Toinen käsky kieltää turhaan lausumasta Jumalan nimeä ja häpäisemästä sitä. Turhaan lausumisena pidetään jumalanpilkkaa sekä Jumalan nimen lausumista vihassa, leikillään tai turhan ihmettelyn vuoksi, sillä tällöin ihminen ei erota Jumalan nimeä muista nimistä. Valan vannomista ei kielletä, mikäli esivalta tai lähimmäisten tarve sitä vaatii,  mutta luvatonta on vannoa Jumalan nimeen, jos se tapahtuu turhaan tai turhissa asioissa, petollisuudella, juopuneena sekä kiukkuisena. Käsky siis määrää pitämään Herran nimen kunniassa ja käyttämään sitä rukouksessa sekä kiitoksessa ja ylistyksessä. Kolmas käsky kehottaa pitämään lepopäivän pyhänä, mikä tapahtuu jättämällä siksi päiväksi maalliset askareet ja omistamalla se Jumalan sanan kuulemiselle ja rukoukselle. Työtä voi kuitenkin tehdä, jos suuri tarve ja kristillinen rakkaus sitä vaativat. Lopuksi muistutetaan, ettei saa ylenkatsoa Jumalan sanan saarnaa eikä laiminlyötäisi yhteistä jumalanpalvelusta. |  |
|  | Jälkimmäinen taulu |  |  |
| Toinen pääkappale | Uskontunnustuksesta ja evankeliumista |  |  |
|  | Ensimmäinen uskonkappale |  |  |
|  | Toinen uskonkappale |  |  |
|  | Kolmas uskonkappale |  |  |
| Kolmas pääkappale | Herran rukouksesta |  |  |
| Neljäs pääkappale | Kasteen sakramentti |  |  |
| Viides pääkappale | Ripistä ja synninpäästöstä |  |  |
| Kuudes pääkappale | Herran Ehtoollisesta eli Alttarin Sakramentista |  |  |
| Kuningas Daavidin seitsemän Katumus-psalmia | Psalmit 6, 32, 38, 51, 102, 130, 143 |  |  |