stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ksii
Muoto ja sen historia

Ksii on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (samekh).
Ksii esiintyi useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, mutta sen muodossa oli paljon vaihtelua. Monissa kirjain muistutti alun perin foinikialaista esikuvaansa, jossa oli yksi pystyviiva ja kolme poikkiviivaa. Myöhemmin se kehittyi muotoon, jossa olivat jäljellä vain poikkiviivat. Joissakin kirjaimistoissa ksii esiintyi muodossa, joka muistuttaa nykyistä X-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa, johon se kopioitui tässä muodossa. Kyseinen muoto tunnetaan muun muassa Aitolian, Epeiroksen, Arkadian, Lakonian ja Eliin kirjaimistoista.
Joissakin kirjaimistoissa ksii muistutti puolestaan pystyristiä tai +-merkkiä. Kaikissa paikallisissa kirjaimistoissa ksiitä ei alun perin käytetty, vaan [ks]-äänne esitettiin kirjaimilla ΚΣ eli käyttämällä khiitä ja sigmaa.
Epigrafisissa lähteissä ksiistä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Merkityksiä

Ξ eli ksii on hiukkasfysiikassa baryoni, joissa on kaksi s-kvarkkia (outoa kvarkkia). Niitä ovat Ξ- ja Ξ0, joiden spin on 1/2, sekä Ξ*- ja Ξ*0, joiden spin on 3/2.
ξ´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 60.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ksii Wikimedia Commonsissa
Krimintataarin kieli

| Krimintataari |
| --- | --- |
 Krimintataarin levinneisyys
Oma nimi:  Qırımtatarca Qırımtatar tili
Muu nimi:  Kriminturkki
Tiedot
Alue:   Ukraina (Krim)  Uzbekistan   Turkki  Romania   Bulgaria   Kazakstan
Virallinen kieli:   Krim
Puhujia:  400 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  turkkilaiset kielet
Kieliryhmä:  länsiturkkilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  crh
ISO 639-3:  crh
 Ohje 
Krimintataari (Qırımtatarca / Qırımtatar tili) on krimintataarien puhuma turkkilainen kieli. Lähimmät sukukielet ovat kumykki, karatšai-balkaari ja karaiimi. Sen puhujia asuu lähinnä Ukrainassa Krimillä, Keski-Aasiassa ja Kazakstanissa.
Levinneisyys ja puhujamäärä

Vuonna 1989 krimintataareja oli Neuvostoliitossa 271 700 henkeä, joista 92,6 % (251 500 henkeä) piti krimintataaria äidinkielenään. Todellisuudessa puhujia arvioitiin olevan huomattavasti enemmän, mutta toisaalta vain vanhin sukupolvi käytti kieltä aktiivisesti nuorempien puhuessa venäjää. Vuonna 1989 76,1 % krimintataareista ilmoitti osaavansa venäjää sujuvasti. Ukrainassa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 248 200 krimintataaria, joista 228 400 henkeä (92,0 %) puhui kieltä äidinkielenään. Krimintataaria puhutaan myös Romaniassa (noin 24 000 henkeä) ja Bulgariassa (noin 3 000 henkeä).
Historia ja murteet

Krimintataari kuuluu turkkilaisten kielten luoteiseen eli kiptšakkilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat kumykki, karatšai-balkaari ja karaiimi. Kieli jakautuu kolmeen murteeseen, jotka kuuluvat turkkilaisten kielten eri ryhmiin. Kirjakielen perustana oleva keskimurre kuuluu kiptšakkilais-kumaanilaiseen, aromurre eri nogain murre kiptšakkilais-nogailaiseen ja etelämurre oguusilaiseen ryhmään.
Krimin tataarien sekoittunutta etnistä alkuperää heijastavista aineksista koostuva krimintataarin kieli alkoi muodostua 1300–1400-luvuilla. Venäjän valloitettua Krimin kaanikunnan vuonna 1783 suurin osa puhujista pakeni Turkkiin, jossa he sulautuivat kielellisesti turkkilaisiin. 1860-luvun alussa Krimiltä muutti vielä 232 000 henkeä, joista yli 60 000 menehtyi Mustallamerellä. Vuonna 1944 Krimin tataarit karkotettiin Keski-Aasiaan. Väestönsiirron aikana 46,2 % heistä menehtyi. Vuonna 1987 alkoi tataarien paluu Krimille. Vuoteen 1992 mennessä heitä oli muuttanut takaisin noin 200 000 henkeä. Krimin tasavallan parlamentti julisti krimintataarin alueen kolmanneksi viralliseksi kieleksi venäjän ja ukrainan rinnalle.
Fonologia > Vokaalit

|  | etu | taka |
| --- | --- | --- |
| suppea | i y | ɯ u |
| väli/väljä | e ø | ɑ o |
Krimintataarin vokaalit muodostavat turkillisille kielille tyypilliseen tapaan kolmiulotteisen, symmetrisen, kahdeksanvokaalisen systeemin.
Krimintataarissa esiintyy rinnakkain kahdenlaista vokaaliharmoniaa: etisyyden ja pyöreyden suhteen. Verbien infinitiivin päätteen -mAK muoto on etuvokaalisissa sanoissa [mek] ja takavokaalisissa [maq]. Yksikön kolmannen persoonan possessiivisuffiksin -I muoto on pyöreän vokaalin jälkeen [u] ja lavean vokaalin jälkeen [i].
Vokaaliharmonia vaikuttaa myös eräiden konsonanttien ääntämykseen: konsonantit [v k g] esiintyvät lähinnä etuvokaalisissa sanoissa, kun taas takavokaalisissa sanoissa niiden vastineet ovat [w q ɣ].
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaalit | Dentaali- alveolaarit | Palataalit | Velaarit | Uvulaarit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiilit | p b | t d |  | k kʲ g | q |
| Nasaalit | m | n |  | ŋ |  |
| Frikatiivit | f v | s z | ʃ | x ɣ |  |
| Affrikaatat |  |  | tʃ dʒ |  |  |
| Likvidat |  | r l lʲ |  |  |  |
| Puolivokaalit | w |  | j |  |  |
Taulukon konsonanteista [w] ei ole foneeminen. Glottaaliklusiili /ʔ/ esiintyy marginaalifoneemina eräissä lainasanoissa.
Klusiili saattaa ääntyä aspiroituina, jos sen jälkeinen suppea vokaali jää ääntämättä: /tykyrmek/ [tʰkyrmek] ’sylkeä’; /tiʃlemek/ [tʃlʲemek] ’purra’.
Etuvokaalien läheisyydessä esiintyy konsonanttien /p b m s z l k g/ allofonista palatalisaatiota. Konsonantit /t d n/ palatalisoituvat vain uudemmissa lainasanoissa. Joissakin murteissa esiintyy kuitenkin minimipareja, joissa esiintyy vaihtelua palatalisoimattomien konsonanttien /l r z/ ja niiden palatalisoitujen asujen /lʲ rʲ zʲ/ välillä takavokaalisissa sanoissa; yleensä nämä kuitenkin esiintyvät täydennysjakaumallisesti.
Fonologia > Fonotaksi

Omaperäisissä sanoissa tavu voi alkaa korkeintaan yhdellä konsonantilla; lainasanoissa tavunalkuiset konsonanttiyhdistelmät kuitenkin ovat mahdollisia. Rajoitus koskee vain foneemista rakennetta: puheessa sananalkuinen tai sananalkuista konsonanttia seuraava vokaali voi hävitä jättäen jälkeensä ääntöasuun sananalkuisen konsonanttiklusterin. Tavun lopussa voi esiintyä tiettyjä kahden konsonantin yhdistelmiä, joissa jälkimmäisellä konsonantilla on joskus kuitenkin taipumus jäädä ääntämättä.
Fonologia > Prosodia

Paino on yleensä sanan viimeisellä tavulla. Tietyt taivutuspäätteet eivät kuitenkaan siirrä sanapainoa, vaan jättävät sen vartalon viimeiselle tavulle. Uudemmissa venäläisissä lainasanoissa paino on samalla tavulla, kuin jolla se on venäjän kielessä. Joissakin sanoissa paino on myös muualla kuin viimeisellä tavulla, ja on myös olemassa minimipareja, jotka eroavat painollisen tavun sijainnin suhteen.
Kielioppi

Muiden turkkilaisten kielten tapaan krimintataari on vahvasti agglutinatiivinen kieli. Useimmilla taivutuspäätteillä on kaksi allomorfia eli vaihtoehtoista muotoa riippuen siitä, päättyykö edeltävä juuri konsonanttiin vai vokaaliin.
Kielioppi > Substantiivit

Substantiivit taipuvat kahdessa luvussa ja kuudessa sijamuodossa, joiden lisäksi niihin voidaan liittää possessiivsuffikseja:
Taivutettuun muotoon voidaan myös lisätä predikaattisuffiksi:
Monikon pääte on -lAr (takavokaalisissa sanoissa -lar, etuvokaalisissa -ler). Sijamuotoja on kuusi: nominatiivi, akkusatiivi, genetiivi, datiivi, lokatiivi ja ablatiivi.
|  | bala ’lapsi’> yksikkö | bala ’lapsi’> monikko | ev ’talo’> yksikkö | ev ’talo’> monikko | dost ’ystävä’> yksikkö | dost ’ystävä’> monikko |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| nominatiivi | bala | balalar | ev | evler | dost | dostlar |
| akkusatiivi | balanı | balalarnı | evni | evlerni | dostnı | dostlarnı |
| genetiivi | balanıñ | balalarnıñ | evniñ | evlerniñ | dostnıñ | dostlarnıñ |
| datiivi | balağa | balalarğa | evge | evlerge | dostqa | dostlarğa |
| lokatiivi | balada | balalarda | evde | evlerde | dostta | dostlarda |
| ablatiivi | baladan | balalardan | evden | evlerden | dosttan | dostlardan |
Kielioppi > Pronominit

| Persoona | yksikkö> 1. | yksikkö> 2. | yksikkö> 3. | monikko> 1. | monikko> 2. | monikko> 3. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| nominatiivi | men | sen | o | biz | siz | olar |
| genetiivi | menim | seniñ | onıñ | bizim | sizniñ | olarnıñ |
| datiivi | maña | saña | oña | bizge | sizge | olarğa |
| akkusatiivi | meni | seni | onı | bizni | sizni | olarnı |
| lokatiivi | mende | sende | onda | bizde | sizde | olarda |
| ablatiivi | menden | senden | ondan | bizden | sizden | olardan |
Kielioppi > Verbit

Krimintataarin verbeillä on hyvin monimutkainen morfologia, ja taivutuspäätteitä yhdistelemällä voidaan saada aikaan monimutkaisiakin muotoja:
Sanasto

Lukusanat 1–10 krimintataariksi:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| bir | eki | üç | dört | beş | altı | yedi | sekiz | doquz | on |
Kirjakieli

Krimillä on säilynyt 1200–1400-luvuilta peräisin olevia turkkilaisia piirtokirjoituksia. Vanhimmat krimintataarinkieliset kirjalliset muistomerkit ovat 1500–1700-luvuilta. Vuoteen 1928 saakka käytettiin arabialaista kirjaimistoa. Vuonna 1883 Ismail Gasprinski alkoi julkaista Bahtšisaraissa ensimmäistä krimintataarinkielistä sanomalehteä.
Vuonna 1928 krimintataarissa siirryttiin Neuvostoliiton turkkilaisten kielten yhteiseen latinlaiseen kirjaimistoon. Vuonna 1938 otettiin käyttöön kyrillinen kirjaimisto, jossa venäjästä poikkeavia äänteitä merkittiin erilaisten kirjainyhdistelmien avulla.
Vuonna 1944 krimintataarin kirjakielen käyttö kiellettiin. Äidinkielen opetus sallittiin Uzbekistanissa vuonna 1957 ja samana vuonna Taškentissa alettiin julkaista sanomalehteä Lenin bayrağı (”Leninin lippu”). Vuonna 1968 Taškentin pedagoginen instituutti alkoi kouluttaa krimintataarin kielen opettajia ja vuonna 1980 alettiin julkaista kirjallisuuslehteä Jıldız (”Tähti”).
Krimintataaria voidaan kirjoittaa niin latinalaisella, kyrillisellä kuin arabialaisella kirjoitusjärjestelmällä. 1990-luvulta lähtien latinalaiset aakkoset ovat olleet yleisimmässä käytössä, mutta osa väestöstä käyttää edelleen kyrillisiä aakkosia.
Nykytilanne

1990-luvulla krimintataarien kulttuuritoiminta siirrettiin Krimille. Vuonna 1992 tehtiin päätös latinalaiseen kirjaimistoon siirtymisestä.  Nykyään kieltä opetetaan kouluissa, sillä julkaistaan oppi- ja kaunokirjallisuutta sekä sanoma- ja aikakauslehtiä.
Kieli lasketaan kuitenkin uhanalaiseksi. Vaikka puhujat oppivat kieltä koulussa, sitä ei juurikaan käytetä enää aikuisena.
Krimin valtauksen jälkeen Venäjän federaatiosubjektiksi määritellyllä Krimin säädettiin laki, joka määrittelee krimintataarin suojeltavaksi kieleksi. Kieliaktivistien mukaan krimintataari ja ukraina on ajettu niemimaalla ahtaalle venäjän kielen kustannuksella huolimatta siitä, että kaikkien kolmen kielen todetaan olevan tasavertaisia lain edessä.
Kielinäyte

»Bütün insanlar serbestlik, menlik ve uquqlarda musaviy olıp dünyağa keleler. Olar aqıl ve vicdan saibidirler ve biri-birilerinen qardaşçasına munasebette bulunmalıdırlar.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Kaksikielinen kyltti Bahtšisaraissa vuonna 2009.
Laulua krimintatarilla
Mika Luoto (triathlonisti)

Mika Luoto (s. 1973) on suomalainen triathlonisti. Hän sijoittui vuonna 2003 pitkän matkan MM-kilpailuissa viidenneksi ja vuonna 2001 täysmatkan MM-kilpailuissa kuudenneksi. Täysmatkan Suomen-mestaruuden hän voitti ensimmäisen kerran vuonna 1995 ja viimeisen kerran vuonna 2012.
Luoto on koulutukseltaan matematiikanopettaja ja työskentelee lehtorina Kerttulin lukiossa.
Mika Luoto (keilaaja)

Mika Luoto (s. 8. heinäkuuta 1969 Hyvinkää) on suomalainen keilaaja. Hänen uransa huippuhetki oli vuoden 2001 EM-kilpailuissa, joissa hän voitti neljä Euroopan-mestaruutta. Vuonna 2002 hän voitti henkilökohtaisen maailmancupin ja vuonna 2003 singlen maailmanmestaruuden. Seuratasolla Luoto on edustanut hyvinkääläisseuroja Hookers ja Pinjets sekä helsinkiläistä Ballmastersia ja lohjalaista Rännimestareita (RäMe).
Luoto kuului vuonna 2000 Euroopan cupin voittaneeseen Suomen joukkueeseen. Vuoden 2001 EM-kilpailuissa Tanskan Aalborgissa hän voitti kultaa singlessä, All Events -kilpailussa, parikilpailussa Kimmo Lehtosen kanssa sekä triokilpailussa Lehtosen ja Sami Konsterin kanssa. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Joukkueiden Euroopan-cupissa 2002 Luoto oli kolmanneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa. Myöhemmin samana vuonna Riiassa Luoto voitti henkilökohtaisen maailmancupin. Loppuottelussa hän voitti Singaporen Remy Ongin 2–0 (224–165, 202–183). Vuoden 2003 MM-kilpailuissa Kuala Lumpurissa Luoto voitti singlen maailmanmestaruuden.
Luoto voitti SM-kultaa joukkuekilpailussa 1998, 2000, 2003 ja 2005 sekä parikilpailussa 2003 ja 2005. Henkilökohtaisessa SM-kilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan pronssille vuonna 2000. SM-liigamestarijoukkueeseen hän kuului vuosina 1998, 1999 ja 2002.
Urheilutoimittajain Liitto valitsi Luodon vuoden parhaaksi suomalaiskeilaajaksi 2002 ja 2003.
Lukutupa

Lehden etusivu vuodelta 1902.
Lukutupa oli Helsingissä vuosina 1897–1910 ilmestynyt aikakauslehti.
Viktor Taipaleen perustama ja toimittama Lukutupa aloitti nuorisolle tarkoitettuna kaunokirjallisena lukemistona, jonka tehtävä oli sivistää, herättää luku- ja tiedonhalua sekä toimia halvan ”roskakirjallisuuden” vastapainona. Aluksi kerran ja vuodesta 1899 lähtien kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden painosmäärä kasvoi vuoteen 1900 mennessä ennätykselliseen 20 000 kappaleeseen. Mikkeliin kirjapainon perustanut Taipale joutui pian myymään Lukutuvan Hjalmar Liliuksen ja A. H. Karvosen perustamalle osakeyhtiölle, joka siirsi sen painatuksen takaisin Helsinkiin.
Uudet omistajat kehittivät Lukutupaa yleiskuvalehden suuntaan. Vuodesta 1905 lähtien vastaavana toimittajana työskennellyt Antti Rytkönen pyrki tekemään siitä ”sivistyneille kodeille” tarkoitetun perhelehden. Kilpailu Helsingin Kaiun ja Helsingin Kuvalehden kanssa kävi lopulta Lukutuvalle ylivoimaiseksi. Vuonna 1910 se liitettiin Helsingin Kuvalehteen, jonka toimittajaksi myös Rytkönen siirtyi.
Aiheesta muualla

Lukutupa digitoituna kansalliskirjastossa
Lumilinna (Tampere)

| Lumilinna |
| --- | --- |
 Lumilinna (keskellä) vuonna 2012.
Osoite:  Hämeenkatu 3 Tuomiokirkonkatu 15
Sijainti:  Kyttälä, Tampere
Koordinaatit:  61°29′54″N, 23°46′14″E
Rakennustyyppi:  liike- ja asuinrakennus
Valmistumisvuosi:  1957
Suunnittelija:  Keijo Ström ja Olavi Tuomisto; Kalevi Näkki, Aihio Arkkitehdit (korotus) 
Rakennuttaja:  Kansallis-Osake-Pankki 
Urakoitsija:  Rakennustoimisto Tähtinen & Sola; Aki Hyrkkönen Oy (korotus) 
Omistaja:  As.oy Hämeenkatu 3 
Tyylisuunta:  modernistinen arkkitehtuuri 
Runkorakenne:  betoni; korotusosassa teräs ja puu 
Julkisivumateriaali:  valkoinen lasi; korotusosassa valkoinen metalli 
Kerrosluku:  alun perin 7; korotuksen jälkeen 9
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lumilinna eli Kansallis-Osake-Pankin talo on vuonna 1957 valmistunut liike- ja asuinrakennus Tampereen keskustassa, osoitteessa Hämeenkatu 3. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Keijo Ström ja Olavi Tuomisto. Talossa toimi aikoinaan Kansallis-Osake-Pankin konttori. Lumilinna-kutsumanimi perustuu rakennuksen valkoiseen julkisivuun, joka on tehty lasista.
Talo on alun perin ollut Hämeenkadun puolella seitsenkerroksinen ja Tuomiokirkonkadun puolella kuusikerroksinen. Vuosina 2019–2020 talon päälle rakennettiin kaksikerroksinen korotusosa, joka on Aihio Arkkitehtien suunnittelema. Korotusosaan tehtiin asuntoja.
Lumilinnaa ei ole suojeltu asemakaavalla, mutta Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan se on erinomainen esimerkki oman aikakautensa rakentamisesta. Lisäksi se on arvokas osa Hämeenkatua, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennuskokonaisuuden yhdessä Hämeensillan ja Keskustorin kanssa.
Lumedemokratia

| Lumedemokratia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Katja Boxberg ja Taneli Heikka
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lumedemokratia on Katja Boxbergin ja Taneli Heikan pamflettikirja, joka ilmestyi vuonna 2009 WSOYn Barrikadi-sarjassa.
Aiheesta muualla

Sami Vainio: Lumedemokratia (Arkistoitu – Internet Archive). Savon sanomat 28.2.2009.
Juha Sihvola: Suomettumisen hämähäkkien paljastusta vai laiskaa populismia? (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Sanomat 7.3.2009.
Matti Linnanahde: Pamfletin yritys madaltuu aivan liikaa jankutukseksi. Demari 7.4.2009.
Luettelo Platonin dialogien sivuhenkilöistä

Luettelo henkilöistä, jotka esiintyvät Platonin dialogeissa joko Sokrateen keskustelukumppaneina tai muuten paikalla olleina. Osa henkilöistä on todistetusti historiallisia, osa on historiallisia mutta heidän esiintymisensä dialogeissa on kuvitteellista, ja osa saattaa puolestaan olla pelkästään kuvitteellisia hahmoja.
Adeimantos

Adeimantos oli Platonin veli. Hän esiintyy dialogeissa Parmenides ja Valtio.
Alkibiades

Alkibiades oli tunnettu ateenalainen poliitikko, joka esiintyy neljässä dialogissa: hänen mukaansa nimetyissä dialogeissa Alkibiades I ja Alkibiades II, sekä dialogeissa Pidot ja Protagoras.
Agathon

Agathon oli ateenalainen näytelmäkirjailija, jonka kotiin sijoittuu dialogi Pidot.
Antifon

Antifon oli Adeimantoksen, Glaukonin ja Platonin velipuoli. Hän esiintyy dialogissa Parmenides.
Anytos

Anytos, Anthemionin poika, oli ateenalainen demokraatti, "kunnon ateenalainen", joka esiintyy dialogissa Menon. Sen lisäksi hän esiintyy Sokrateen puolustuspuheessa Sokratesta syyttäneiden henkilöiden johtajana. Sokrates sanoo hänen toimineen oikeudessa valtiomiesten ja käsityöläisten edustajana.
Apollodoros

Apollodoros esiintyy dialogeissa Faidon ja Pidot.
Aristodemos

Aristodemos esiintyy dialogissa Pidot.
Aristofanes

Aristofanes oli tunnettu komediakirjailija, joka esiintyy dialogissa Pidot.
Aristoteles

Aristoteles, eri henkilö kuin samanniminen tunnettu filosofi, oli myöhempi kolmenkymmenen tyrannin jäsen. Hän esiintyy dialogissa Parmenides. Hänen voi hyvin nähdä siinä edustavan juuri myöhemmin tunnettua filosofia.
Demodokos

Demodokos oli Sokrateen ystävä ja Theageen isä. Hän esiintyy dialogissa Theages. Ei tiedetä, oliko kyseessä sama Demodokos jonka mukaan on nimetty epäperäinen dialogi Demodokos.
Dionysodoros

Dionysodoros esiintyy dialogissa Euthydemos.
Ekhekrates

Ekhekrates oli flioslainen, joka esiintyy kehyskertomuksessa dialogissa Faidon.
Erysimakhos

Erysimakhos esiintyy dialogissa Pidot.
Eudikos

Eudikos esiintyy lyhyemmässä Hippiaassa.
Eukleides

Eukleides Megaralainen oli filosofi, joka esiintyy dialogissa Theaitetos.
Euthydemos

Euthydemos oli sofisti, joka esiintyy dialogissa Euthydemos.
Euthydemos, mahdollisesti eri henkilö, oli myös Kefaloksen poika, joka on taustalla dialogissa Valtio.
Euthyfron

Euthyfron esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Euthyfron.
Faidon

Faidon oli Sokrateen oppilas. Hän esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Faidon.
Faidros

Faidros oli ateenalainen filosofi ja Sokrateen ystävä. Hän esiintyy kahdessa dialogissa: hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Faidros sekä dialogissa Pidot.
Filebos

Filebos esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Filebos.
Glaukon

Glaukon oli Platonin veli ja Sokrateen oppilas. Hän esiintyy dialogeissa Parmenides ja Valtio.
Gorgias

Gorgias oli tunnettu puhuja ja puhetaidon opettaja, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Gorgias.
Hermogenes

Hermogenes oli Hipponikoksen poika ja Kalliaan veli. Hän esiintyy dialogissa Kratylos.
Hermokrates

Hermokrates oli syrakusalainen kenraali. Hän esiintyy dialogeissa Kritias ja Timaios. Hänen mukaansa on nimetty hypoteettinen dialogi Hermokrates.
Hippias

Hippias oli tunnettu sofisti, joka esiintyy kolmessa dialogissa: hänen mukaansa nimetyissä laajemmassa Hippiaassa ja lyhyemmässä Hippiaassa, sekä dialogissa Protagoras.
Hippokrates

Hippokrates esiintyy dialogissa Protagoras.
Hippothales

Hippothales oli Lysikseen rakastunut mies, joka esiintyy dialogissa Lysis.
Ion

Ion oli efesolainen rhapsodi eli ammattimainen runouden esittäjä. Hän esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Ion.
Kallias

Kallias oli varakas ateenalainen, Hipponikoksen poika ja Hermogeneen veli. Hänen kotiinsa sijoittuu dialogi Protagoras.
Kallikles

Kallikles esiintyy dialogissa Gorgias.
Kebes

Kebes oli Sokrateen oppilas. Hän esiintyy dialogissa Faidon.
Kefalos Klazomenailainen

Kefalos oli klazomenailainen vanhempi aseidentekijä, joka esiintyy dialogissa Parmenides.
Kefalos Syrakusalainen

Kefalos oli syrakusalainen Lysaniaan poika ja Kefaloksen pojanpoika sekä puhuja Lysiaan isä. Hän esiintyy dialogissa Valtio.
Khairefon

Khairefon esiintyy dialogeissa Gorgias ja Kharmides.
Kharmantides

Kharmantides oli Kefaloksen poika. Hän esiintyy dialogissa Valtio.
Kharmides

Kharmides esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Kharmides.
Kleinias III

Kleinias III oli Alkibiadeen serkku, joka esiintyy dialogissa Euthydemos.
Kleinias Knossoslainen

Kleinias oli kreetalainen, joka esiintyy dialogeissa Lait ja Epinomis.
Kleitofon

Kleitofon oli Thrasymakhoksen ystävä. Hän esiintyy kahdessa dialogissa: hänen mukaansa nimetyssä dialogissa
Kleitofon sekä dialogissa Valtio.
Kratylos

Kratylos oli ateenalainen filosofi, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Kratylos.
Krinas

Krinas esiintyy dialogissa Protagoras.
Kritias

Kritias oli Platonin sukulainen. Hän esiintyy neljässä dialogissa: dialogissa Kharmides, hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Kritias, sekä dialogeissa Protagoras ja Timaios.
Kriton

Kriton oli Sokrateen oppilas ja ystävä. Hän esiintyy kolmessa dialogissa: dialogeissa Euthydemos ja Faidon sekä hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Kriton.
Ktesippos

Ktesippos esiintyy dialogeissa Euthydemos ja Lysis.
Lakhes

Lakhes (n. 475-418 eaa.), Melanopoksen poika, oli ateenalainen aristokraatti ja kenraali, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä dialogissa Lakhes.
Lykon

Lykon oli ateenalainen, joka oli yksi Sokrateen syyttäjistä. Hän esiintyy Sokrateen puolustuspuheessa puhujien edustajana.