stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sigismund Luxemburgilainen
Avioliitot ja lapset

Sigismund avioitui kaksi kertaa, mutta hänellä ei ollut onnea kruunujensa perinnön turvaamisessa. Kumpikin hänen kahdesta avioliitostaan ​​johti vain yhden lapsen syntymään.
Hän avioitui vuonna 1385 Unkarin kuningatar Marian (1371–1395) kanssa, joka oli kuningas Ludvig I:n ja tämän toisen puolison Elisabet Bosnialaisen (n. 1339 –1387) toiseksi vanhin tytär ja Unkarin hallitsija omalla oikeudellaan. Esikoinen joka oli luultavasti poika, syntyi ennenaikaisesti ratsastusonnettomuuden seurauksena, johon kuningatar Maria joutui ollessaan yksinään ja pitkällä raskaana. Sekä äiti että lapsi kuolivat ilman apua pian synnytyksen jälkeen Budan kukkuloilla 17. toukokuuta 1395.
Tämä aiheutti syvän perintökriisin, koska Sigismund hallitsi Unkaria vaimonsa oikeudella, ja vaikka hänen onnistui säilyttämään valtansa, kriisi kesti hänen toiseen avioliittoonsa asti.
Toinen puoliso vuonna 1405 oli Barbara Celjeläinen (1392–1451), joka oli steiermarkilaisen (nyk. Slovenia) Celjen kreivi Herman II:n (1360-luku –1435) ja kreivitär Anna von Schaunbergin nuorin tytär. Heille syntyi tytär Elisabet Luxemburgilainen (purppurassa eli hänen isänsä ollessa keisari) 7. lokakuuta 1409, luultavasti Visegrádin linnassa. Elisabetista (unk.: Luxemburgi Erzsébet), (1409–1442) tuli Unkarin, Saksan ja Böömin Albrekt II:n kuningatarpuoliso ja Unkarin kuningatar omalla oikeudellaan. Kuningatar Barbaralle ja Sigismundille ei syntynyt muita jälkeläisiä, joten prinsessa Elisabet Luxemburgilainen oli Sigismundin ainoa elossa oleva laillinen jälkeläinen.
Kuningas

Sigismund nousi Unkarin valtaistuimelle vuonna 1387. Hänet äänestettiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijaksi edellisen hallitsijan Ruprecht Pfalsilaisen kuoltua 1411, mutta paavi kruunasi hänet keisariksi vasta vuonna 1433. Vanhemman velipuolensa Venceslausin kuoltua vuonna 1419 hän peri myös Böömin kuninkuuden.
Sigismund oli Konstanzin kirkolliskokouksen taustavoimia. Kokous sai läntisen kirkon suuren skisman (vatikaanin paavin ja Avignonin vastapaavin välisen hajaannuksen) loppumaan valitsemalla uudeksi paaviksi Martinus V:n. Välillisesti kokous aiheutti myös hussilaissodat, jotka varjostivat Sigismundin valtakauden loppupuolta.
Huonoa latinantaitoaan arvostelleille Sigismund vastasi: "Ego sum rex Romanus et super grammaticam" ('Minä olen roomalaisten kuningas ja kieliopin yläpuolella').
Perintö

Sigismund kuoli 69-vuotiaana 9. joulukuuta 1437 Znojmossa (saks.: Znaim) Etelä-Määrissä (nyk. Tšekki). Kuolinvuoteelleen hän kutsui tyttärensä Elisabet Luxemburgilaisen ja tämä puolison Albrekt II:n sekä kutsui koolle Böömin aatelistokokouksen, joka hyväksyi pariskunnan hänen pyynnöstään perillisikseen, mutta varasi oikeuden virallisiin kuninkaanvaaleihin. Hautajaisten jälkeen Elisabet ja Albrekt matkustivat Pressburgiin tapaamaan unkarilaisia ​​mahtihenkilöitä. Nämä pyysivät, että pariskunta asuisi Unkarissa ja että kuningaskunnan raja Itävallan kanssa säilyisi ennallaan. Myöhemmin valtiopäivillä päätettiin, että Albrekt joka valittiin, koska hän oli Elisabetin puoliso, saisi hallita vain "hänen suostumuksellaan ja hyväksynnällään". Pariskunta hyväksyi ehdot 18. joulukuuta 1437 ja heidät valittiin Unkarin kuninkaaksi ja kuningattareksi. Myöhemmin Elisabet väitti, että hänen suvereniteettinsa ei perustunut vain hänen isänsä, vaan myös kansan tahtoon.
Jo eläessään antamansa määräyksen mukaisesti Sigismund haudattiin Nagyváradiin (nyk. Oradea, Romania) kuningas Ladislaus I Pyhän haudan viereen, joka oli tuon ajan täydellisen hallitsijan, soturin ja kristityn ihanne ja jota Sigismund kunnioitti syvästi.
Sigismund Unkarin kuningas, Chronica Hungarorum, János Thuróczy 1488
Sigismund ja kuningatar Barbara Celjeläinen Kontanzin kirkolliskokouksessa, Konstanzin kirkolliskokouksen kronikan Mestari, n. 1440
Parhamin hyökkäys

Parhamin hyökkäys on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot
Avaus on nimetty yhdysvaltalaisen Bernard Parhamin mukaan, joka käytti sitä usein. Parham suosi muutenkin kuningattaren tuomista peliin varhain. Hänen suosikkimuunnelmansa sisilialaista puolustusta vastaan oli 1.e4 c5 2.Dh5.
Napoleonin avauksen tapaan valkea toivoo usein varhaista koulumattia, ja heikkoja pelaajia vastaan se usein onnistuukin. Musta useimmiten suojelee e-sotilaansa siirtämällä 2...Rc6, minkä jälkeen valkea voi jatkaa 3.Lc4 uhaten mattia ruudusta f7. Tämän jälkeen mustan pitää estää matti pelaamalla 3...g6, De7 tai Df6. Musta voittaa avauksessa usein monta tempoa, minkä takia avaus ei ole suosittu.
Parhamin hyökkäystä on käyttänyt sen huonosta maineesta huolimatta suurmestari Hikaru Nakamura.
Benkőn avaus

Benkőn avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
Avaus on saanut nimensä Pál Benkőlta, joka käytti sitä menestyksellisesti Bobby Fischeria ja Mihail Talia vastaan voitokkaasti vuonna 1962. Avausta kutsutaan myös nimellä kuningasfianchetto. Se on luokiteltu ECO-koodissa A00-luokkaan, ja se transformoituu usein muiksi avauksiksi.
Aiheesta muualla

Pál Benkőn peli Mihail Talia vastaan (englanniksi)
Pál Benkőn peli Robert Fisceria vastaan (englanniksi)
Koripallon Bulgarian liiga

| Koripallon Bulgarian liiga |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Maa(t):   Bulgaria
Perustettu:  2008
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  PBC Lukoil Academic
Eniten mestaruuksia:  PBC Lukoil Academic (22)
Sivusto:  www.kscg.me
Bulgarian liiga on koripallon korkein sarjataso Bulgariassa. Sarja perustettiin vuonna 2008, jolloin se korvasi Bulgarian A-divisioonan. Samalla A-divisioonasta tuli Bulgarian toiseksi korkein sarjataso.
Joukkueet kaudella 2012–2013

Balkan Botevgrad
Beroe
Bulgaria (20)
Cherno More Port Varna
Chernomorets
Levski Sofia
Lukoil Academic
Rilski Sportist
Spartak Pleven
Yambol
Mestaruudet seuroittain

| Joukkue | Mestaruudet | Vuodet |
| --- | --- | --- |
| PBC Lukoil Academic | 22 | 1957, 1958, 1959, 1963, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 |
| BC Levski Sofia | 13 | 1942, 1945, 1946, 1947, 1978, 1979, 1981, 1982, 1986, 1993, 1994, 2000, 2001 |
| PBC CSKA Sofia | 12 | 1949, 1950, 1951, 1965, 1967, 1977, 1980, 1983, 1984, 1990, 1991, 1992 |
| BC Lokomotiv Sofia | 6 | 1943, 1948, 1955, 1961, 1964, 1966 |
| BC Balkan Botevgrad | 4 | 1974, 1987, 1988, 1989 |
| BC Spartak sofia | 4 | 1954, 1956, 1960, 1962 |
| BK Slavia Sofia | 3 | 1952, 1953, 1997 |
| Euroins Cherno More | 3 | 1985, 1998, 1999 |
| BC Spartak Pleven | 2 | 1995, 1996 |
| BC Yambol | 1 | 2002 |
Napoleonin avaus

Napoleonin avaus on shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
Napoleonin avaus on nimetty ranskalaisen kenraalin ja keisarin Napoléon Bonaparten mukaan. Napoleonin on sanottu olleen vahva amatööripelaaja. Napoleon käytti tätä avausta pelatessaan Turkkilaista vastaan, mutta hävisi pelin.
Kuningattaren tuominen varhain peliin on useiden mielestä virhe. Siirto tukkii kuningasratsun luonnollisen ruudun, minkä takia valkea kehittää usein ensin lähetin ja siirtää sen jälkeen Re2.
Parhamin hyökkäyksen tavoin Napoleonin avaus johtaa usein koulumattiin. Esimerkiksi jatko 2...Rc6 3.Lc4 Lc5?? 4.Dxf7# on matti. Musta voi tosin torjua uhan helposti pelaamalla ...Rf6, Df6 tai De7.
Aiheesta muualla

Napoleon Bonaparte vs The Turk
Collen systeemi

Collen systeemi on shakkiavaussysteemi valkealle. Systeemi on saanut nimensä Edgard Collelta, joka käytti sitä. Collen jälkeen systeemiin erikoistui George Koltanowski. Systeemiä kuvaavat siirrot d4, e3, Rgf3, Ld3, 0-0, Te1, c3, Rbd2. Näillä valkea rakentaa ahtaan ja passiivisen, mutta samalla varman aseman tarkoituksenaan pelata eteneminen e4. Collen systeemi sopii hyvin kuningashyökkäyksiin, sillä valkean molemmat lähetit osoittavat systeemissä mustan kuningassivustalle ja eteneminen e4-e5 ajaa mustan ratsun pois f6:sta.
Florence Nightingale

| Florence Nightingale |
| --- | --- |
 Florence Nightingale kolmenkymmenen ikäisenä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1820 Firenze, Toscanan suurherttuakunta
Kuollut: 13. elokuuta 1910 (90 vuotta) Lontoo, Englanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  sairaanhoitaja, tilastotieteilijä
Siviilisääty:  naimaton
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Florence Nightingale, OM (12. toukokuuta 1820 Firenze, Toscanan suurherttuakunta – 13. elokuuta 1910 Lontoo, Englanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen sairaanhoitaja ja tilastotieteen pioneeri, joka tunnetaan modernin sairaanhoidon perustajana.
Nightingale ansioitui Krimin sodassa johtamalla Turkissa 38 sairaanhoitajasta koostunutta haavoittuneita sotilaita hoitaneiden vapaaehtoisten ryhmää. Myöhemmin hän osoitti laatimiensa tilastojen avulla, kuinka paljon ihmishenkiä ryhmä onnistui säästämään hoitamalla loukkaantuneita ammattitaitoisesti. Nightingale perusti vuonna 1860 Lontooseen sairaanhoitajia kouluttavan Nightingale Training School -oppilaitoksen (nykyisin Nightingale School of Nursing).
Nuoruus

Nightingale syntyi toukokuussa 1820 Firenzessä. Hän sai nimensä Florence synnyinkaupunkinsa mukaan; Firenze on englanniksi Florence. Hän oli varakkaaseen keskiluokkaan kuuluneen englantilaisen tilanomistajaperheen toinen tytär. Hänen isänsä William Edward Nightingale ja äitinsä Frances Smith kiertelivät kaksi ensimmäistä avioliittovuottaan Eurooppaa. Esikoistytär Parthenope oli syntynyt Napolissa vuotta aiemmin.
William Nightingale oli syntyjään Shore, mutta hän muutti sukunimensä, kun sai perinnön johon kuului tila Lea Hurst,varakkaalta sukulaiseltaan Peter Nightingalelta. Perhe asui tyttöjen nuoruudessa varsinkin kesäaikaan Derbyshiren Lea Hurstissa, mutta William Nightingale osti perheen kodiksi Embley Parkin läheltä Hampshiren Romseya. Florence ja Parthenope saivat alkuun opetusta kotiopettajattarilta, mutta heidän Cambridgessa opiskellut isänsä otti vastuun pian itselleen. Isänsä opetuksessa Florence tutustui Eukleideeseen, Aristoteleeseen, Raamattuun ja yhteiskunnallisiin asioihin. Usko oli merkittävä asia Nightingalen elämässä. Hänen vanhempansa olivat unitaareja, mutta äiti halusi tyttärilleen tavallisemman taustan, joten heidät kasvatettiin anglikaanisen kirkon jäseniksi.
Nightingale halusi 20-vuotiaana opiskella matematiikkaa, mihin hänen äitinsä ei aluksi suostunut, sillä alaa ei pidetty naiselle sopivana. Lopulta hänen vanhempansa suostuivat ohjaukseen, ja hänen ohjaajiinsa kuului muun muassa James Joseph Sylvester. Nightingale oppi muun muassa aritmetiikkaa, geometriaa ja algebraa, ja ennen siirtymistä sairaanhoitoalalle hän opetti matematiikkaa lapsille. Nightingale kiinnostui pian hoitotyöstä, mutta vuonna 1845 hänen vanhempansa olivat sairaalaharjoittelua vastaan. Sairaanhoitajan ammattia ei pidetty 1800-luvun puolivälissä sopivana hyvin koulutetulle naiselle, sillä sairaanhoitajat olivat kouluttamattomia ja heitä pidettiin karkeina, tietämättöminä ja taipuvaisina vapaisiin sukupuolisuhteisiin ja juopotteluun.
Ura sairaanhoitajana > Koulutus

Kun Nightingale oli perhetuttaviensa kanssa matkustelemassa Euroopassa ja Egyptissä, hän pääsi tutustumaan sairaaloihin. Hän aloitti vuoden 1850 alussa harjoittelun Aleksandrian Vincent de Paulin instituutissa, joka oli katolisten ylläpitämä sairaala. Samana vuonna Nightingale pääsi tutustumaan Theodor Fliednerin johtamaan Saksan Kaiserswerthissa sijaitsevaan diakonissalaitokseen. Hänen vanhempansakin lopulta taipuivat, ja seuraavana vuonna Nightingale suoritti laitoksessa kolme kuukautta kestäneen koulutusjakson.
Saksasta Nightingale muutti lähelle Pariisia Sisters of Mercyn ylläpitämään sairaalaan. Lontooseen hän palasi 1853 ja sai palkattoman työn Harley Streetillä olleen hienostonaisten sairaalan hoitajien esimiehenä.
Ura sairaanhoitajana > Krimin sota

Krimin sota puhkesi 1854, ja pian sanomalehdet alkoivat kirjoittaa haavoittuneiden brittisotilaiden huonosta hoidosta. Nightingalen tuntenut sotaministeri Sidney Herbert pyysi tätä Turkkiin johtamaan hoitajaryhmää. Nightingale saapui 38 hoitajan kanssa marraskuussa 1854 Konstantinopolin Aasian puoleiseen esikaupunkiin Scutariin.
Turkin tilapäisissä sotilassairaaloissa työskenteli hoitajiksi soveltumattomia poikia ja eläkkeellä olevia vanhuksia. Vaikka lääkärit suhtautuivat Nightingaleen aluksi vihamielisesti, häntä kuitenkin pyydettiin apuun paljon haavoittuneita aiheuttaneen taistelun jälkeen. Nightingale havaitsi, että sairaalat olivat huonosti organisoituja, ja järjesti hoitajia ja sotilaiden vaimoja puhdistamaan potilaiden vaatteita ja lakanoita sekä miehiä tyhjentämään ulostesäiliöitä. Lisäksi Nightingale pyysi jatkuvasti Herbertiltä uutta sairaalakalustoa, joita hankki myös omilla varoillaan. Organisoinnin lisäksi Nightingale pyrki hoitamaan potilaita ja osallistumaan öisin sairaalan valvontaan. Hän saikin lempinimekseen ”Lady with Lamp” (suom. Nainen lampun kanssa), sillä hän kulki usein sairaalan käytävillä lamppu kädessä.
Kun Nightingale saapui Scutariin, sotasairaaloissa kuoli runsaasti potilaita sellaisiin sairauksiin kuin koleraan ja pilkkukuumeeseen. Sotilas kuolikin seitsemän kertaa todennäköisemmin sairaalassa kuin taistelussa. Nightingale kokosi Turkin sairaaloista ja niiden kuolleisuudesta merkittävää tilastotietoa. Hän havainnollisti tietojaan ympyrädiagrammilla, jota hän nimitti polaaridiagrammiksi. Hänen tilastojensa avulla pystyttiin osoittamaan, että sairaaloiden kuolleisuus oli suurimmillaan tammikuussa 1855, jolloin potilaista kuoli 60 prosenttia. Kuolleita oli yhteensä 3 168 eli yli kymmenesosa koko brittiarmeijan vahvuudesta. Kuolleisuus alkoi huippukuukaudesta vähetä, ja viemäröinnin asentamisen jälkeen se laski 2,2 prosenttiin.
Nightingale matkusti Krimille ensimmäisen kerran toukokuussa 1855, jossa sairastui "Krimin kuumeeksi" kutsuttuun tautiin. Kyseessä oli todennäköisesti muun muassa maidon välityksellä levinnyt bruselloosi eli Brucella-bakteerien aiheuttama infektiotauti, joka voi kroonistua hoitamattomana. Bruselloosiin ei ollut vielä kehitetty hoitoa, ja Nightingale joutui seuraavien 25 vuoden ajan usein vuoteenomaksi invalidisoivien kipujen takia.
Krimin sota loppui maaliskuussa 1856, mutta Nightingale jäi Scutariin kunnes sairaalat voitiin sulkea. Hän palasi kotimaahansa juhlittuna sankarina elokuussa 1856.
Englannissa Nightingale ei pystynyt enää jatkamaan sairaanhoitajan uraansa terveysongelmien vuoksi.
Asiantuntija- ja vaikuttamistyö

Nightingale ehdotti armeijan terveydenhuoltoa tutkivan toimikunnan perustamista Intiassa 1857 puhjenneen sepoykapinan aikana ja keskusteli syyskuussa hankkeesta kuningatar Victorian ja prinssi Albertin kanssa. Nightingale nimettiin toimikunnan asiantuntijaksi, ja armeijan lääkintäkoulu perustettiin vielä samana vuonna. Nightingalen kirjoittama laaja raportti brittiarmeijan terveydestä, taistelukelpoisuudesta ja sairaalajärjestelyistä julkaistiin vuonna 1858. Samaan aikaan hän tutustui kyselykaavakkeiden avulla englantilaissairaaloihin, joiden tila todettiin kyselyn perusteella ala-arvoiseksi. Nightingale julkaisi vuoden 1859 alkupuolella kirjan Notes on Hospitals, josta otettiin nopeasti kolme painosta ja jonka pohjalta sairaaloihin tehtiin monia parannuksia. Myöhemmin samana vuonna ilmestyi vielä kirja Sairaanhoidosta (Notes on Nursing, suomeksi WSOY 1938), joka tuli yleisesti käyttöön sairaanhoidon käsikirjana ja terveydenhuollon oppikirjana.
Nightingalen työtä kunnioittamaan perustettiin Nightingale Fund ja aloitettiin rahankeräys. Keräysvarojen hallinnointi annettiin Nightingalen tehtäväksi. Hän käytti huomattavan osan lahjoitusvaroista perustaessaan vuonna 1860 sairaanhoitokoulun (Nightingale School of Nursing), jossa  annettiin opetusta myös kätilöille ja köyhäintalojen sairaanhoitajille. Koulu toimi Pyhän Thomasin sairaalan ja King’s College Hospitalin yhteydessä. Nightingale ei voinut terveysongelmiensa vuoksi ryhtyä koulun johtajaksi. Nightingale vaikutti muutenkin köyhäintalojen sairaanhoitoon. Tutkimus vuodelta 1866 paljasti, että köyhäintalojen sairashuoneet olivat heikkotasoisia ja niissä työskennelleet hoitajat olivat hoidokkeja, joilla ei ollut edellytyksiä sairaanhoidollisten tehtävien hoitoon. Seuraavana vuonna Lontoossa annettiin köyhäinhoitosääntö, joka oli kuitenkin pettymys Nightingalelle. Liverpoolista saatiin kuitenkin hiljalleen hyviä tuloksia oikeiden sairaanhoitajien käytöstä köyhäintaloissa, ja vuonna 1897 sallittiin köyhäintaloissa vain koulutettujen sairaanhoitajien työskentely.
Nightingale tunnettiin osaavana asiantuntijana, ja häneltä pyydettiin neuvoja monissa terveydenhoidollisissa asioissa. Hän oli sairaanhoidon virallinen asiantuntija muun muassa Yhdysvaltain sisällissodassa 1861–1865 ja Saksan–Ranskan sodassa 1870–1871. Vuonna 1892 Nightingale oli suunnittelemassa Buckinghamshiressa niin kutsuttua ”terveydenhoidollista ristiretkeä”. Sen yhteydessä lähetettiin köyhän väen avuksi asiantuntijoita, jotka opastivat puhtauteen, tuuletukseen, viemäröintiin ja desinfiointiin liittyvissä asioissa.
Nightingale kirjoitti myös naisten oikeuksista vaatien kirjassaan Suggestions for Thought to Searchers after Religious Truths (1860), että naisten työuran hankkimista haittaavat esteet pitää poistaa. Kirja vaikutti osaltaan filosofi John Stuart Milliin, joka kirjoitti aiheesta teoksessaan Naisen asema.
Nightingale valittiin 1874 American Statistical Associationin kunniajäseneksi, ja kuningatar Viktoria myönsi 1883 hänelle Royal Red Crossin. Edvard VII valitsi Nightingalen ensimmäisenä naisena ansioritarikunnan jäseneksi vuonna 1907.
Kuolema

Nightingale kuoli elokuussa 1910, ja hänet haudattiin lähelle Embley Parkia Pyhän Margaretin kirkkoon. Hän oli koko ikänsä naimaton, sillä hän uskoi, että Jumala oli tarkoittanut hänen pysyvän naimattomana. Nightingalella oli kuitenkin ollut kosijoita, muun muassa runoilija ja poliitikko Richard Monckton Milnes.
Merkitys

Nightingalen merkitys sairaanhoitajien koulutuksen uudistajana ja hoitajien ammatillisen aseman kohottajana on suuri. Ammatti oli vielä 1800-luvun puolivälissä useimmissa maissa aliarvostettu. Theodor Fliednerin, Valérie de Gasparinin, Nightingalen ja muiden uranuurtajien ansiosta sairaaloihin alettiin vuosisadan aikana saada osaavaa henkilökuntaa. Nightingalen asema sairaanhoitajien hoidon tason kohottajana ja ammatillisen aseman vakiinnuttajana on kaikista uranuurtajista merkittävin. Hänen ajatuksensa muuttivat yhteiskuntaa ja erityisesti hoitotyötä. Nightingalen kokonaisvaltainen näkemys ihmisen sekä fyysisestä että psyykkisestä terveydestä oli aikaansa edellä, ja monet innostuivat hoitotyöstä hänen esimerkkinsä ja maineensa innoittamana.
Nightingale on saanut urastaan monia kunnianosoituksia. Kansainvälinen sairaanhoitajaliitto viettää Nightingalen syntymäpäivänä Kansainvälistä sairaanhoitajapäivää. Punaisen Ristin kansainvälinen komitea perusti vuonna 1912 Florence Nightingale -mitalin, jota se myöntää joko rauhan tai sodan aikana sairaiden hoitamiseen omistautuneille sairaanhoitajille. Lontooseen perustettiin vuonna 1982 Florence Nightingale -museo.
Nightingalen merkitystä kuvaa se, että Kuningatar Elisabethin käyttöön vuonna 2014 luovutetuissa vaunuissa on palanen Florence Nightingalen yöpaitaa. Vaunuja käytettiin myös Kuningas Charlesin kruunajaisissa toukokuussa 2023.
Kunnianosoituksia

Ansioritarikunta (Iso-Britannia, 1907)
Kuninkaallinen punainen risti (Iso-Britannia)
Pyhän Johanneksen ritarikunta (Iso-Britannia, 1904)
Kirjallisuutta

Moberg, Åsa: Florence Nightingale: Ihminen myytin takana.  (Suomentanut Susanna Tuomi-Giddings)  Helsinki:  Fioca, 2012.  ISBN 978-951-8944-46-4
Nightingale, Florence: Sairaanhoidosta.  (Suomentanut Aune Brotherus)  Porvoo:  WSOY, 1938.
Tuulio, Tyyni: Florence Nightingale: Nykyaikaisen sairaanhoidon luoja.  Porvoo:  WSOY, 1937.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Florence Nightingale Wikimedia Commonsissa
Florence Nightingale International Foundation (englanniksi)
Florence Nightingale -museo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Nightingalen nuoruudenkoti Embley Park.
Jerry Barrettin maalaus Nightingale ottaa Scutarissa vastaan haavoittuneita.
Nightingalen kaavio sotilaiden kuolleisuudesta Krimin sodassa. Kiilojen pinta-ala keskipisteestä mitattuna vastaa kuolleiden määrää. Punainen osa edustaa haavoittuneina kuolleita, musta osa muihin syihin kuolleita sininen osa tauteihin kuolleita. Punainen kiila saattaa peittää mustan kiilan (esim. marraskuussa 1854).
Nightingale vuonna 1887.
Arthur George Walker, Florence Nightingalen patsas, 1915. Waterloo Place, Lontoo.
Kuningatar Elisabethin valtakauden 60-vuotisjuhliin vuonna 2014 valmistuneissa vaunuissa on kansainyhteisön ja Ison-Britannian historiaa. Vaunuista löytyy mm. palanen Florence Nightingalen yöpaidasta.
Keskuspeli

Keskuspeli on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Pääjatko

Valkean seuraava siirto on lähes aina 3.Dxd4, johon musta vastaa normaalisti 3...Rc6. Päämuunnelmassa valkoinen jatkaa 4.De3, johon musta voi vastata esimerkiksi siirroilla 4...Lb4+, 4...Rf6 tai 4...g6.
Päämuunnelma ja sen jatkot
Käänteinen skandinaavinen puolustus
Muut muunnelmat

Tanskalainen gambiitti
Halaszin gambiitti
Alehin
Skotlantilainen peli
Philidorin puolustus
Venäläinen peli
Muunnelma 3.Rf3 Lb4+
Grecon puolustus

Grecon puolustus on shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
Avaus on nimetty Gioachino Grecon mukaan. Toisinaan avausta kutsutaan myös nimellä McConnellin puolustus.
Toisella siirrollaan musta rikkoo normaaleja avausperiaatteita ja tuo kuningattaren aikaisin peliin. Samalla kuningatar vie kuningasratsun parhaan ruudun, minkä takia se kehitetään peliin h6:n tai e7:n kautta. Avaus ei ole kuitenkaan suora tappio, mutta valkea saa hyviä uhkauksia suoraan. Manööverit Rc3-d5 ja d3+Lg5 ovat heti uhkia ja musta joutuukin usein pelaamaan c6 ja h6 estääkseen nämä. Valkean selvän kehitysedun takia avausta ei näe huipputasolla.
Rousseaun gambiitti

Rousseaun gambiitti on shakkiavaus, jota luonnehtivat siirrot
Avaus on nimetty ranskalaisen Eugène Rousseaun mukaan.
Gambiittia pidetään heikkona mustalle, sillä valkea pärjää hyvin torjuessaan sen ja jatkaessaan kehitystä. Valkean lähetti c4:ssä estää mustaa linnoittamasta lyhyesti ja ratsu f3:ssa uhkaa edetä g5:een ja edelleen f7:ään. Gambiitti muistuttaa kuningasgambiittia mutta käännetyin värein. Gambiitti voi olla hyvinkin tehokas pikashakissa, sillä jatkossa valkea kohtaa useita ansoja, joiden tutkiminen vie aikaa ja saattaa johtaa aikapulaan.
Valkealle parhaana vaihtoehtona pidetään gambiitin torjumista siirrolla 4.d3 tai 4.d4. Muita vaihtoehtoja, mutta heikompia ovat 4.Lxg8, Rc3 ja exf5.
4.Lxg8 Txg8 ja peli voi jatkua seuraavilla tavoilla:
5.exf5 e4 5.Rg1 Dg5 6.g3 Dxf5 ja musta saa selvää etua.
5.d3 d6 6.Lg5 Le7 7.Lxe7 Dxe7 tasaisin asemin.
5.Rc3 fxe4 6.Rxe4 d5 musta saa vahvan sotilaskeskustan.
5.d4 fxe4 6.Rxe5 Df6 jatkuu terävin asemin.
4.exf5 jatkuu yleensä 4...e4 5.Rd4 Rf6! 6.Rxc6 bxc6
4.Rc3 fxe4 ja valkea ei voi löydä sotilasta, koska musta uhkaa ...d5. Siksi valkean täytyy pelata Lxg8 ensin.
4.d3 on valkean pääjatko ja se johtaa useisiin kuningasgambiitin torjuttuihin muunnelmiin käänteisillä väreillä, mutta valkea saa pelata tempon edellä.
4.d4 voi jatkua esimerkiksi seuraavilla tavoilla:
4...Rf6 5.dxe5 Rxe4 6.0-0 Lc5 7.Rc3 Rxc3 8.bxc3 h6 9.Rd4 g6 10.Rb3 valkean eduin.
4...d6 johtaa Philidorin puolustusta muistuttaviin asemiin.
4...Df6
4...exd4 ja peli jatkuu yleensä 5.0-0 fxe4 6.Rxd4 Rf6 7.Lg5
4...fxe4 asettaa monia ansoja valkealle.
Aiheesta muualla

Gambiiteista