Suomen historian aikajana
Itsenäinen Suomen tasavalta (1917–) > Nuori tasavalta

1917, 6. joulukuuta: Suomi julistautuu itsenäiseksi.
1917, 31. joulukuuta: Venäjän bolševikkihallitus tunnustaa Suomen itsenäisyyden. Suomi on de facto itsenäinen valtio.
1918, 25. tammikuuta: Suojeluskunnat julistetaan Suomen hallituksen joukoiksi.
1918, 27. tammikuuta – 14. toukokuuta: Suomen sisällissota valkoisten suojeluskuntien ja punakaartien välillä.
1918, 29. tammikuuta – 3. toukokuuta: Vaasan senaatti.
1918, 27. toukokuuta – 27. marraskuuta: Paasikiven senaatti.
1918, 28. toukokuuta: Suomen eduskunta hyväksyy siniristilipun Suomen lipuksi ja senaatti vahvistaa sen 29 toukokuuta.
1918: Valtiorikosoikeus tuomitsee 555 punavankia kuolemaan. 12 000 punavankia menehtyy vankileireillä nälkään ja kulkutauteihin.
1918: Pehr Evind Svinhufvud Suomen valtionhoitajana.
1918–1919: Carl Gustaf Emil Mannerheim Suomen valtionhoitajana.
1918: Suomelle ryhdytään etsimään uutta kuningassukua vuoden 1772 hallitusmuodon perusteella. Kuninkaaksi valitaan Hessenin prinssi Friedrich Karl. Kuningas luopuu kruunustaan Saksan hävittyä ensimmäisen maailmansodan.
1918, 13. helmikuuta: Ruotsi miehittää Ahvenanmaan.
1918, 5. maaliskuuta: Saksa miehittää Ahvenanmaan.
1918: Torpparikysymyksen ratkaisu vuokra-alueiden lunastamista koskevalla lailla.
1918–1922: Suomalaisten vapaaehtoisten aseelliset retkikunnat käyvät heimosotia Itä-Karjalassa, Inkerissä ja Virossa.
1919, 17. heinäkuuta: Uusi tasavaltalainen hallitusmuoto.
1919: Ahvenanmaalla järjestetään epävirallinen kansanäänestystä muistuttava nimien keräys adressiin, jolla pyritään liittämään Ahvenanmaa osaksi Ruotsia.
1919–1925: Kaarlo Juho Ståhlberg Suomen tasavallan presidenttinä.
1919–1932: Kieltolaki. Kieltolaki kumotaan vuonna 1931 järjestetyssä Suomen ensimmäisessä kansanäänestyksessä.
1920, 4. huhtikuuta: Mannerheimin murhayritys.
1920, 14. lokakuuta (allekirjoitus), 31. joulukuuta (voimaanastuminen) : Tarton rauha. Rauhansopimuksen avulla luotiin suhteet Suomen ja Neuvosto-Venäjän välille sekä vahvistettiin maiden välinen raja. Sopimuksessa Petsamo liitettiin Suomeen kun taas Suomeen liittymisestä sopineet Repolan ja Porajärven kunnat jäivät Neuvosto-Venäjälle.
1920: Suomi hyväksytään Kansainliiton jäseneksi.
1920: Ahvenanmaan itsehallintolaki takaa maakunnalle laajan autonomian. Kansainliitto ratkaisee lopullisesti Ahvenanmaan kuulumisen Suomeen vuonna 1921.
1921: Oppivelvollisuuslaki.
1922: Suomen kieli tasa-arvoiseksi ruotsin kanssa, Uskonnonvapauslaki astuu voimaan ja sallii jättäytymisen uskontokuntien ulkopuolelle.
1922, 28. tammikuuta: Suomi ratifioi Ahvenanmaan demilitarisointia koskevan sopimuksen.
1925–1931: Lauri Kristian Relander Suomen presidenttinä.
1929–1934: 1930-luvun suuri lama Suomessa.
1929, 1. elokuuta: Punainen päivä.
1929–1932: Äärioikeistolainen Lapuan liike pyrkii viemään Suomen politiikkaa enemmän oikealle.
1930: Lapuan liikkeen järjestämä talonpoikaismarssi Helsingissä.
1930–1932: Tattarisuon tapaus.
1931–1937: Pehr Evind Svinhufvud Suomen presidenttinä.
1932: Lapuan liikkeen järjestämä Mäntsälän kapina kukistetaan ja liikkeen toiminta kielletään. Äärioikeiston vallan kasvaminen Suomessa päättyy.
1932: Suomi allekirjoittaa hyökkäämättömyyssopimuksen Neuvostoliiton kanssa.
1934: Tankavaaran kultaryntäys.
1937–1940: Kyösti Kallio Suomen presidenttinä.
1937: Sosiaalidemokraattinen puolue ja maalaisliitto muodostavat punamultahallituksen.