Panssaridivisioona Hermann Göring
Toinen maailmansota > Takaisin itärintamalle

Divisioona oli vetäytynyt Firenzeen, kunnes se määrättiin linjojen taakse odottamaan siirtoa itärintamalle. Sinä aikana siitä siirrettiin osia sen sisardivisioonaan Fallschirm-Panzergrenadier-Division 2. Hermann Göringiin. Kahdesta divisioonasta alettiin muodostamaan yhteistä armeijakuntaa, jonka nimeksi tuli Fallschirm-Panzerkorps Hermann Göring.
Divisioona saapui Veiksel-joen varrelle Puolaan heinäkuun lopulla ja se heitettiin välittömästi taisteluun. Yhdessä SS-divisioona Wikingin kanssa divisioona tuhosi puna-armeijan 3. panssariarmeijakunnan.
Kun Varsovan kapina alkoi, puna-armeijan eteneminen taukosi kokonaan Josif Stalinin määräyksestä. Stalin halusi puolalaisten kapinan epäonnistuvan, sillä hän halusi liittää maan sodan jälkeen Neuvostoliiton etupiiriin. Yksin jäänyt Armia Krajowa taisteli sankarillisesti, mutta epätoivoisesti miehittäjiä vastaan elo- ja syyskuun, kunnes 2. lokakuuta saksalaiset saivat kukistettua kapinan. Tänä aikana divisioona sai pahan maineen käytettyään puolalaisia siviilejä ihmiskilpinä hyökätessään vastarintapesäkkeisiin. Seuraavina kuukausina saksalaiset hävittivät Varsovan käytännössä maan tasalle ja divisioona osallistui Wolan verilöylyksi kutsuttuihin kostotoimenpiteisiin, joiden aikana saksalaiset teloittivat 40 000–50 000 siviiliä.
Tammikuussa 1945 divisioona liitettiin uuteen armeijaryhmä Veikseliin, joka puolusti raunioiksi tuhottua kaupunkia, jota kutsuttiin nyt nimellä Festung Warschau, ”Varsovan linnoitus”.
Seuraavaksi panssariarmeijakunta Hermann Göring lähetettiin Itä-Preussiin ja Kuurinmaalle, jossa sen tarkoitus oli pysäyttää Puna-armeijan operaatio Bagrationiin liittyvä hyökkäys, joka oli jo saartanut Pohjoisen armeijaryhmän Kuurinmaan mottiin. Armeijakunta osallistui raskaisiin taisteluihin Gumbinnenin alueella. Neuvostoliiton hyökkäys tyrehtyi marraskuun lopulla ja panssariarmeijakunta rakensi staattisen puolustuslinjan alueelle.
Puna-armeijan käynnisti massiivisen Veiksel–Oder-operaation ja armeijakunta Hermann Göring jäi loukkuun Heiligenbeilin mottiin loppujen 4. armeijan joukkojen kanssa. Kärsittyjen tappioiden tasaamiseksi siihen liitettiin panssarikrenatööridivisioona Großdeutschland. Huolimatta useista murtautumisyrityksistä ainoaksi ulospääsyreitiksi motista jäi evakuointi Swinemünden kautta. Tappioita kärsinyt armeijakunta saatiin siirrettyä, mutta se heitettiin saman tien taisteluun Oder-Neisse-linjalle.
Huhtikuussa panssariarmeijakunta Hermann Göringin rippeet lähetettiin Sleesiaan, josta puna-armeija puski sen aina takaisin Saksiin. 22. huhtikuuta divisioona oli toinen divisioonista, jotka murtautuivat Puolan 2. armeijan ja Neuvostoliiton 52. armeijan väliseltä rintama-alueelta tuhoten vastustajan kommunikaatio- ja liikenneyhteyksiä. Divisioonat aiheuttivat myös tappioita Puolan 5. jalkaväkidivisioonalle ja Neuvostoliiton 16. panssariprikaatille, kunnes se pysäytettiin kaksi päivää myöhemmin.
Toukokuun alkuun mennessä panssariarmeijakunta oli jälleen joutumassa saarroksiin Dresdenin lähistöllä. Sen rippeitä pyrki murtautumaan kohti länttä antautuakseen länsiliittoutuneille. Näistä huolimatta Puna-armeija saartoi yksikön ja se antautui Neuvostoliitolle 8. toukokuuta 1945. Neuvostoliitto ei suhtautunut näihin sotarikoksiin syyllistyneisiin Luftwaffen sotilaisiin suopeasti, vaan heidät siirrettiin vankileireille, joista valtaosa ei palannut takaisin.