stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Wichtman
Elämäkerta

Johan Wichtman syntyi Vihdissä Oravalan kylässä Lohjan Vappulan Tynnin talolliselle Henrik Henriksson Wichtmanille ja tämän puolisolle Kristina Henriksdotterille. Wichtman meni naimisiin Amalia Elisabeth Kroppin kanssa ja pari sai kaksi lasta; Johan Alfrid Wichtmanin ja Johan Axel Wichtmanin.
Wichtman aloitti opiskelun Turun katedraalikoulussa 28. helmikuuta 1818 ja valmistui 15. kesäkuuta 1824. Wichtman vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 19. joulukuuta 1829. Ennen pappisvihkimystään Wichtman toimi Tammisaaren virkaa tekevänä pedagogina vuosina 1827–1829. Tammisaaresta Wichtman siirtyi Vihdin seurakunnan apulaispapiksi 1829 ja seuraavana vuonna hän aloitti Pohjan seurakunnan kappalaisena. Samanaikaisesti Pohjan kappalaisena toimiessaan Wichtman oli myös Fiskarsin Lancaster-koulun opettajana. Vuonna 1840 Wichtman saapui Siuntion seurakuntaan kappalaiseksi. Hän toimi samalla myös Siuntion seurakunnan sijaiskirkkoherrana vuosina 1841–1855. Wichtman kuoli Siuntiossa 28. maaliskuuta 1868. Hänet on haudattu Siuntion hautausmaalle.
James Glaisher

James Glaisher
James Glaisher (1809–1903) oli englantilainen meteorologi, joka teki vuosina 1862–1866 yhteensä 28 lentoa ilmapallolla. Useimmilla lennoilla hänellä oli matkakumppanina Henry Tracey Coxwell.
Glaisher oli Meteorologisen yhteisön ja Britannian ilmailuyhdistyksen perustajajäsen.
Hän piti pitkään hallussaan Coxwellin kanssa tekemäänsä korkeusennätystä (n. 11 887 metriä), jonka he saavuttivat Wolverhamptonissa 5. syyskuuta 1862.
James Gordon Bennett

James Gordon Bennett tarkoittaa kahta yhdysvaltalaista toimittajaa:
James Gordon Bennett vanhempi (1795–1872)
James Gordon Bennett nuorempi (1841–1918)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”James Gordon Bennett”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
James Gordon Farrell

| J>  G. Farrell.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1935 Liverpool, Britannia
Kuollut: 1979 (43–44 vuotta) Bantry Bay, Irlanti
Kansalaisuus:  Britannia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
James Gordon (J. G.) Farrell (1935 Liverpool, Britannia – 1979 Bantry Bay, Irlanti) oli brittiläinen kirjailija. Hän kuvaa kirjoissaan Britannian maailmanvallan murenemista, muun muassa Irlannin levottomuuksia vuosina 1919–1921 ja Intian kapinaa teoksessa The Siege of Krishnapur (1973), josta hän sai Booker-palkinnon.
Jean-Sébastien Aubin

| Jean-Sébastien Aubin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1977 (ikä 47) Montréal, Québec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2015
Seurat:  Dayton Bombers (ECHL)   Syracuse Crunch (AHL)   Pittsburgh Penguins (NHL)   Kansas City Blades (IHL)   Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL)   St. John's Maple Leafs (AHL)   Toronto Maple Leafs (NHL)   Toronto Marlies (AHL)   Los Angeles Kings (NHL)   Manchester Monarchs (AHL)   Portland Pirates (AHL)   Philadelphia Phantoms (AHL)   DEG Metro Stars (DEL)   HC Pustertal-Val Pusteria (Serie A)   Ducs d’Angers (Ligue Magnus)
NHL-varaus:  76. varaus, 1995 Pittsburgh Penguins
Jean-Sébastien Aubin (s. 19. heinäkuuta 1977, Montreal, Québec) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Ura

Aubin aloitti uransa QMJHL:ssä, josta monet muutkin kanadalaiset maalivahdit ovat nousseet NHL:ään. Hän pelasi kolmessa joukkueessa, joista eniten Sherbrooke Fauconsissa. Hänen ammattilaisuransa alkoi ECHL:ssä, jossa hän pelasi Pittsburgh Penguinsin farmijoukkueessa Dayton Bombersissa. Penguins oli valinnut hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 76 vuonna 1995.
Aubin nousi Pittsburghin kokoonpanoon kaudeksi 1998–1999, jolloin hän pelasi Tom Barrasson kakkosvahtina. Seuraavalla kaudella Aubin nousi Pittsburghin ykkösvahdiksi. Hän voitti kauden aikana 20 ottelua ja tulokasmaalivahtien voittotilaston ykkönen. Seuraavien kausien aikana Aubin kärsi loukkaantumisista ja joutui taistelemaan peliajasta Johan Hedbergin kanssa. Aubin lähetettiin lopulta Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin AHL-liigaan kaudella 2002–2003.
Penguins ei uusinut Aubinin sopimusta kesällä 2004. Työsulkukaudella Aubin pelasi St. John's Maple Leafsissa ja kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi vapaana agenttina Toronto Maple Leafsiin. Ensimmäinen Toronto-kausi meni AHL-liigan Toronto Marliesissa, mutta toisella kaudella hän oli Toronton kakkosmaalivahti. Kaudeksi 2007–2008 Aubin teki sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hänet kaupattiin kuitenkin kesken kauden Anaheim Ducksiin.
Kesällä 2008 Aubin teki vuoden sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa, mutta joutui tyytymään pelipaikkaan vain farmijoukkueessa Philadelphia Phantomsissa. Aubin ei saanut paikkaa mistään NHL-joukkueesta, joten hän siirtyi Eurooppaan Saksan DEL-liigan DEG Metro Starsiin vuoden sopimuksella.
Aubin pelasi lopulta kolme kautta DEG Metro Starsissa. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin DEL-liigan parhaaksi maalivahdiksi. Sen jälkeen ura Saksassa ei sujunut enää aivan yhtä hyvin, ja kaudella 2011–2012 hän ajautui vaikeuksiin valmentaja Jeff Tomlinsonin kanssa. Bobby Goepfert nousi ykkösmaalivahdiksi, Aubin pelasi vain 16 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Serie A:n HC Pustertal-Val Pusteriaan.
Uransa viimeiseksi jääneen kauden 2014–2015 Aubin edusti Ranskan pääsarjassa pelannutta Ducs d’Angersia.
Aiheesta muualla

Jean-Sébastien Aubin Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
James Gordon Bennett vanhempi

Sanomalehtikustantaja James Gordon Bennett vanhempi.
James Gordon Bennett (1. syyskuuta 1795 Skotlanti – 1. kesäkuuta 1872) oli sanomalehtikustantaja, joka perusti The New York Heraldin ja toimi sen päätoimittajana. Hän oli merkittävä hahmo Yhdysvaltojen sanomalehtihistoriassa, sillä hän vaikutti sanomalehdistön kehittymiseen nykyaikaiseksi.
Bennett syntyi Skotlannissa köyhään maanviljelijäperheeseen. Hän siirtyi Yhdysvaltoihin 1819. Hän työskenteli monissa lehtiyhtiöissä ja perusti useita lehtiä ennen kuin Herald vihdoin 1835 sai alkunsa. Huhtikuussa 1836 hän järkytti lukijoita julkaisemalla etusivun jutun prostituoidun murhasta, ja jutun yhteydessä oli sanomalehtihistorian ensimmäinen haastattelu. Hän hyödynsi lehden teossa monipuolisesti aikansa tekniikkaa esimerkiksi lisäämällä kuvia puupiirrostekniikan avulla. Hän pyrki tuottamaan lehden edullisesti, jotta se pystyttiin myymään katukaupassa halvalla. Näin syntyi nimitys pennyn lehdet.
Vuonna 1866 hän siirsi vastuun lehdestä pojalleen James Gordon Bennett nuoremmalle. Tällöinn lehti oli levikiltään Yhdysvaltojen suurin. Nuoremman Bennettin aikana lehti alkoi hiipua, ja hänen kuolemansa jälkeen se yhdistettiin arkkiviholliseensa New York Tribuneen.
Jukka Ahvenjärvi -palkinto

Jukka Ahvenjärvi -palkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain jakama palkinto, joka annetaan Mestiksen erotuomarien ja erotuomarivalmentajan valitsemalle fair play -valmentajalle. Palkinto on myönnetty kaudesta 2005–2006 alkaen ja ensimmäinen palkinnon saaja oli Hokin Vladimír Kolek. Keväällä 2017 palkinto nimettiin Jukka Ahvenjärven mukaan.
Palkinnon saajat

| Kausi | Valmentaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| 2005–2006 |  Vladimír Kolek | Hokki |
| 2006–2007 |  Karri Kivi | FPS |
| 2007–2008 |  Juha Juujärvi | LeKi |
| 2008–2009 |  Jarno Pikkarainen | Jokipojat |
2009–2010: 
| 2010–2011 |  Petri Niukkanen | TuTo |
| 2011–2012 |  Pekka Tirkkonen | SaPKo |
| 2012–2013 |  Jukka Ahvenjärvi | JYP-Akatemia |
| 2013–2014 |  Jukka Ahvenjärvi | JYP-Akatemia |
| 2014–2015 |  Jari Laukkanen | Hokki |
| 2015–2016 |  Simo Mälkiä | Kiekko-Vantaa |
| 2016–2017 |  Timo Hirvonen | Espoo United |
| 2017–2018 |  Mikko Heiskanen | KeuPa HT |
| 2018–2019 |  Niko Härkönen | KeuPa HT |
| 2019–2020 |  Niko Eronen | KeuPa HT |
| 2020–2021 |  Tomas Westerlund | KeuPa HT |
| 2021–2022 |  Tomas Westerlund | KeuPa HT |
| 2022–2023 |  Simo Karjalainen | JoKP |
| 2023–2024 |  Jani Manninen | Kiekko-Vantaa |
Javi Navarro

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Francisco Javier Vicente Navarro
Syntymäaika: 6. helmikuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Valencia, Valencia, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 182 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–2001 1994–1995 2000–2001 2001–2009 | Valencia → Logroñés → Elche Sevilla | 41 (0) 15 (0) 33 (0) 168 (5) |
Maajoukkue
| 2006–2007 | Espanja | 4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Francisco Javier Vicente Navarro (s. 6. helmikuuta 1974 Valencia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka päätti uransa vuonna 2009. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Navarro on Valencian kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa ja Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa kaudella 1993–1994. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla Logroñésissa.
Kaudeksi 1995–1996 Navarro palasi Valenciaan ja pelasi 19 ottelussa joukkueen yltäessä liigan toiseksi. Vuonna 1997 hän loukkasi vasemman polvensa vakavasti, mikä lähes päätti hänen uransa. Pitkän kuntoutusjakson jälkeen hänet lainattiin Segunda Divisiónin Elcheen, jossa pelaamansa vahvan kauden 2000–2001 jälkeen pääsarjaseura Sevilla hankki hänet riveihinsä.
Sevillassa Navarro toimi myös kapteenina ja saavutti vuosina 2006–2007 kaksi UEFA-cupia sekä yhden UEFA-supercupin, Espanjan cupin ja Espanjan supercupin. Getafea vastaan pelattu vuoden 2007 Espanjan cupin loppuottelu jäi hänen uransa viimeisekseen, sillä myöhemmin kesällä hän loukkasi tällä kertaa oikean polvensa. Lähes kahden kauden pelaamattomuuden jälkeen Navarro ilmoitti lopulta toukokuussa 2009 päättävänsä uransa.
Espanjan maajoukkueessa Navarro debytoi 32-vuotiaana ystävyysottelussa Romaniaa vastaan 15. marraskuuta 2006. Vuonna 1996 hän osallistui Espanjan olympiajoukkueen mukana Atlantan kesäolympialaisiin.
Johanna af Schultén

| Johanna af Schultén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1965 (ikä 59) Helsinki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Johanna af Schultén (s. 11. maaliskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Team Ahma, Tähtitehdas, Helppo elämä, Hovimäki ja Sorjonen sekä elokuvissa Suden vuosi, Kohtaamisia ja 8-pallo.
Af Schultén opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1985–1989. Valmistumisensa jälkeen hän on näytellyt muun muassa Åbo Svenska Teaterissa, Svenska teaternissa, Unga teaternissa, Viirus-teatterissa, Teater Mars -teatterissa ja Q-teatterissa. Hän kuuluu Anatomia Ensemble -nukketeatteriryhmään, joka on esiintynyt myös monilla kansainvälisillä teatterifestivaaleilla. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Onneli ja Anneli, Onnelin ja Annelin talvi sekä Ainoat oikeat. Onneli ja Anneli -elokuvissa hän on näytellyt rouva Rosina Rusinaa.
Johanna Wolf

Johanna Wolf (1. kesäkuuta 1900, München, Saksan keisarikunta – 5. kesäkuuta 1985, München, Länsi-Saksa) oli yksi Adolf Hitlerin sihteereistä.
Wolf liittyi Hitlerin henkilökohtaiseen sihteeristöön 1929 konekirjoittajana. Samoihin aikoihin hän liittyi myös kansallissosialistiseen puolueeseen. Natsien valtaannousun jälkeen tammikuussa 1933 hänestä tuli Hitlerin yksityiskanslian vanhempi sihteeri ja Hitleriä seuranneen sisäpiirin jäsen.
Kun Kolmas valtakunta oli luhistumassa, Hitler päätti pysyä Berliinissä viimeiseen saakka. Hän lähetti Wolfin ja Christa Schöderin Berchtesgadenin asuntoonsa Baijeriin. Siellä heidän tuli hävittää hänen henkilökohtaiset paperinsa, ennen kuin liittoutuneet valtaisivat alueen.
Yhdysvaltalaisten vallattua Berchtesgadenin Wolf jäi vangiksi 23. toukokuuta Bad Tölzissa. Hän pysyi vankina Schröderin kanssa aina vapauttamiseensa 14. tammikuuta 1948 saakka. Wolf muutti Kaufbeureniin ja kuoli Münchenissä 1985.
Wolf pysyi lojaalina eikä muiden Hitlerin sihteereiden lailla paljastanut mitään uraansa tai Hitleriin liittyvää tietoa. Hänelle tarjottiin suurta rahasummaa muistelmiensa kirjoittamisesta 1970-luvulla, mutta Wolf kieltäytyi. Hän sanoi olleensa nimenomaan yksityissihteeri ja hänen velvollisuudentajunsa kielsi entistä työnantajaansa koskevat paljastukset.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Johanna Ylinen

Johanna Ylinen (s. 19. heinäkuuta 1984 Pori) on suomalainen judoka. Hänen sarjansa on 63 kg ja vyöarvonsa 3. dan. Ylinen edustaa hollolalaista Holjutai-seuraa ja häntä valmentaa Manne Isoranta.
Lahdessa asuva Ylinen aloitti judon harrastamisen vuonna 1994. Hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan mestaruuden vuonna 2000. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai EM-pronssia alle 20-vuotiaiden ikäluokassa ja vuonna 2004 EM-hopeaa alle 23-vuotiaissa. Samana vuonna hän oli aikuisten EM-kilpailuissa seitsemäs. Vuonna 2005 Ylinen oli yhdeksäs sekä EM- että MM-kilpailuissa. Vuonna 2007 hän sijoittui toiseksi Pekingin esiolympialaisissa . Lisäksi hän oli maailmancupin kilpailuissa toinen Tallinnassa ja kolmas Prahassa. Vuonna 2008 hän oli kolmas Sofian maailmancupissa. Hän edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 pudoten jatkosta ensimmäisen ottelun jälkeen . Hän sijoittui yhdeksänneksi Rotterdamin 2009 ja Tokion 2010 MM-kilpailuissa. Moskovan Grand Slam -kilpailussa 2010 hän oli kolmas. Hän voitti ensimmäisen maailmancupkilpailunsa Minskissä 2011. Tšeljabinskin EM-kilpailuissa 2012 hän oli seitsemäs ja Tallinnan maailmancupissa toinen. Kaikkiaan Ylisen meriittilistalla on maailmancuptason kilpailuista yksi kulta, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia sekä Grand Prix -kilpailuista yksi pronssi. Muista kansainvälisen tason kilpailuista on useita mitalisijoituksia. Lontoon olympialaisissa hän putosi jatkosta ensimmäisen ottelun jälkeen.
Ylinen on voittanut aikuisten Suomen mestaruuden vuosina 2004–2008, 2010, 2011 ja 2012, yhteensä kahdeksan kertaa sekä Pohjoismaiden mestaruuden 2004 ja 2009.
Kansainvälisen kilpailu-uransa Ylinen päätti syksyllä 2012.
Judouran jälkeen Ylinen on voittanut MM-mitaleja Sambopainissa ja SM-mitaleita painonnostossa. Lisäksi hänellä on naispainin SM-kulta vuodelta 2006.
Jakov Sinai

| Jakov Sinai> Я́ков Григо́рьевич Сина́й |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1935 (ikä 89)  Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:    Venäjä   Yhdysvallat 
Ammatti:  matemaatikko
Puoliso:  Jelena Vul
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jakov Grigorjevitš Sinai (ven. Я́ков Григо́рьевич Сина́й, s. 21. syyskuuta 1935 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläis-amerikkalainen matemaatikko. Hän on vastaanottanut useita matematiikkapalkintoja, mukaan lukien Wolfin matematiikan palkinto ja Abelin palkinto. Hänelle myönnettiin vuonna 2002 Nemmersin matematiikkapalkinto. Sinai asuu Princetonissa, New Jerseyssä.
Käännös suomeksi
Josh Morrissey

| Josh Morrissey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Calgary, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Winnipeg Jets
Sarja:  NHL
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Prince Albert Raiders (WHL) St. John’s IceCaps (AHL) Kelowna Rockets (WHL) Manitoba Moose (AHL)
NHL-varaus:  13. varaus, 2013 Winnipeg Jets
Joshua T. Morrissey (s. 28. maaliskuuta 1995 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsissä. Hänellä on syksyllä 2019 solmittu , kaudesta 2020–2021 alkava kahdeksan vuoden sopimus NHL-joukkue Winnipeg Jetsin kanssa, joka varasi Morrisseyn ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana kesällä 2013. Hän on hyökkäävä puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu luistelu, kiekolliset taidot, pelinavaaminen ja vaistot. Morrissey ei ole pelipaikkaansa nähden kovin isokokoinen, eikä hän ole parhaimmillaan omassa päässä vastustajan isokokoisia hyökkääjiä vastaan, vaikkakin Morrisseylla on kovasti yritystä haastaa heitä.
Ura > Seuraura

Morrissey aloitti jääkiekkoilun Springbankissa. Hän on sittemmin pelannut Albertan paikallisia juniorisarjoja Calgary Royalsin joukkueessa. Kaudella 2009–2010 Morrissey valittiin AMBHL:n parhaaksi puolustajaksi ja eteläisen konferenssin tähdistökentälliseen. Prince Albert Raiders varasi hänet kuudentena pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2010. Morrissey pelasi kauden 2010–2011 vielä pääasiassa Royalsissa AMHL-junioriliigaa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 17+22=39. Morrissey valittiin tähdistökentälliseen. Hän edusti kauden aikana myös Albertaa Kanadan talvikisoissa voittaen pronssia. WHL:ssä Morrissey pelasi kauden aikana viisi ottelua.
Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2011–2012 Morrissey teki 68 runkosarjaottelussa tehot 10+28=38, joilla hän oli Raidersin tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies. Morrissey oli joukkueen tehokkain puolustaja myös kaudella 2012–2013 tehoilla 15+32=47. Hänet palkittiin kauden päätteeksi WHL:n (Daryl K. (Doc) Seaman Trophy) ja koko CHL:n skolastisimpana pelaajana. Morrissey pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Winnipeg Jets varasi Morrisseyn ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Saman vuoden lokakuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Morrissey nousi kaudella 2013–2014 Raidersin kapteeniksi ja oli tehoilla 28+45=73 joukkueen toiseksi paras pistemies Leon Draisaitlin jälkeen. Hän voitti koko WHL:n puolustajien maalipörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Seattle Thunderbirdsin Shea Theodore. Morrissey valittiin kauden päätteeksi liigan itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. WHL-kautensa päätyttyä huhtikuussa 2014 hän siirtyi AHL-joukkue St. John's IceCapsin vahvuuteen. Morrissey teki siellä loppukaudella kahdeksassa runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen ja 20 playoff-ottelussa tehot 2+7=9. IceCaps eteni Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Texas Stars otteluvoitoin 4–1.
Kauden 2014–2015 Morrissey aloitti taas Raidersissa. Hän oli 27 pelaamansa ottelun jälkeen joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+14=21, kunnes Morrissey ja Gage Quinney kaupattiin joulukuussa 2014 Kelowna Rocketsiin vaihdossa Austin Gloveriin, Jesse Leesiin sekä vuosien 2016 ja 2017 varausvuoroihin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Saksa/Ranska 2017 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sotši 2013 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Tšekki 2012 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Kultaa | Piešťany 2012 | jääkiekko |  |
Morrissey pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Hänet valittiin myös vuoden 2015 turnauksen tähdistökentälliseen. Morrissey pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin ja jälkimmäinen maailmanmestaruuteen. Vuoden 2015 turnauksessa hän toimi Kanadan varakapteenina ja voitti puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 3+4=7. Morrissey voitti myös turnauksen tehotilaston lukemalla +10. Hänet palkittiin Kanadan top-3-pelaajana.
Morrissey pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012 voittaen kultaa. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta turnauksen syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi joukkuetoverinsa Nathan MacKinnonin jälkeen tehoilla 1+8=9. Morrissey edusti myös Canada Pacificin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012.
J. Raymond Ylitalo

John Raymond Ylitalo (25. joulukuuta 1916 Floodwood, Minnesota – 10. helmikuuta 1987 Washington DC) oli amerikansuomalainen diplomaatti joka toimi Yhdysvaltain Paraguayn suurlähettiläänä 1970-luvun alussa. Hän julkaisi myös kolme Suomessa ilmestynyttä muistelmateosta 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa.
Ylitalon vanhemmat olivat Kalajoen Raution kylästä kotoisin ollut metsätyömies ja maanviljelijä Jussi Ylitalo ja Saima Maria o.s. Pihlaja. Hän kävi Floodwood High Schoolin ja suoritti Bachelor of Arts-tutkinnon St. Olaf Collegessa Minnesotan Northfieldissä sekä Master of Business Administration -tutkinnon Northwestern Universityssä Chicagossa.
Ylitalo toimi kaupallisten aineiden opettajana Alabaman yliopistossa 1938–1941. Hän palveli FBI:n erikoisagenttina 1941–1946, kunnes siirtyi 1946 Yhdysvaltain ulkoasiainhallinnon palvelukseen. Hänen ensimmäinen toimipaikkansa oli Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystö‎ssä, jossa hän työskenteli attaseana 1946–1950.
Ylitalo toimi Suomessa lähetystön poliittisena asiantuntijana. Hän tarkkaili kommunistien ja Neuvostoliiton toimintaa sekä piti yhteyttä kommunisteja vastustaneisiin piireihin Suomessa sekä järjesti näille taloudellista tukea muun muassa vaalityöhön. Ylitalo piti yhteyksiä muun muassa kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajaan Arvo Salmiseen, maalaisliiton ryhmäjohtajaan Juho Koivistoon, edistyspuolueen ryhmänjohtajaan Kalle Kauppiin ja sosiaalidemokraattien ryhmänjohtajaan Väinö Hakkilaan sekä lisäksi asevelisosialisteihin kuuluneisiin Olavi Lindblomiin, Aku Sumuun, Väinö Leskiseen, Unto Varjoseen, Yrjö ”Jahvetti” Kilpeläiseen ja Aleksi Aaltoseen. 1970-luvun lopulla Ylitalo julkaisi tästä toiminnasta kaksi muistelmateosta Salasanomia Helsingistä Washingtoniin ja Vaaran vuosilta 50-luvulle.
Suomesta lähdettyään Ylitalo työskenteli 1950-luvulla muun muassa Yhdysvaltain konsulivirastoissa Münchenissä ja Cebu Cityssä Filippiineillä. 1960-luvun lopulla hän oli Yhdysvaltain suurlähetystössä Méxicossa.
Ylitalo toimi Yhdysvaltain Paraguayn suurlähettiläänä 1969–1972. Sen jälkeen kun Paraguay kieltäytyi karkottamasta maasta heroiinin salakuljetusta Yhdysvaltoihin johtanutta Auguste Ricordia, Ylitalo joutui vuoden 1972 alkupuolella kritiikin kohteeksi amerikkalaisissa tiedostusvälineissä, koska hänellä katsottiin olleen liian läheiset suhteet Paraguayn diktaattoriin Alfredo Stroessneriin, jonka hallinnon arveltiin sekaantuneen huumekauppoihin. Presidentti Richard Nixon joutui kutsumaan Ylitalon kotiin syyskuussa 1972.
Ylitalo toimi viimeksi Yhdysvaltain pääkonsulina Torontossa 1973–1976 ja jäi sitten eläkkeelle. Hän kuoli syöpään helmikuussa 1987 washingtonilaisessa Sibley Memorial -sairaalassa.
Ylitalo oli naimisissa Jean Sarchetin kanssa ja heillä oli neljä lasta.
Teoksia

Salasanomia Helsingistä Washingtoniin - Muistelmia ja dokumentteja vuosilta 1946-48. Otava 1978
Vaaran vuosilta 50-luvulle - muistelmia ja dokumentteja vuosilta 1948-50. Otava 1979
Ylitalo, amerikkalainen : suurlähettilläs J. Raymond Ylitalon muistelmat. Otava 1982