stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
American Idol
Tuotantokaudet > Seitsemäs tuotantokausi

Seitsemäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 15. tammikuuta 2008. Kilpailun tuomarit olivat edelleen Randy Jackson, Paula Abdul ja Simon Cowell ja juontajana toimi yhä Ryan Seacrest. Seitsemättä tuotantokautta kehuttiin siihen asti parhaimmaksi American Idolin kaudeksi, koska kilpailijat olivat hyvin erilaisia ja heidän taitavuustasonsa oli korkeampi kuin aiemmilla kausilla. Simon Cowell on myös sanonut, että kyseisenä vuonna miehet olivat selvästi parempia kuin naiset. Kilpailun finaali käytiin 21. toukokuuta, ja voittajaksi kruunattiin David Cook.
Tuotantokaudet > Kahdeksas tuotantokausi

Kahdeksas tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 2009. Tämän kauden uutuuksia olivat muun muassa neljäs tuomari Kara DioGuardi, veto-oikeus yhden kilpailijan kohdalla sekä kilpailijoiden väliset duetot.
Kahdeksannen kauden mentoreina toimivat muun muassa Quentin Tarantino, Jamie Foxx ja Slash. Finaalissa esiintyivät muun muassa Cyndi Lauper, Keith Urban ja Kiss.
Kahdeksannen kauden finaali käytiin keskiviikkona 20. toukokuuta Nokia Theatressa Kris Allenin ja Adam Lambertin välillä, joista voittajaksi selviytyi Allen.
Tuotantokaudet > Yhdeksäs tuotantokausi

American Idolin yhdeksäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 12. tammikuuta 2010. Koelaulut olivat alkaneet jo edellisen vuoden kesäkuussa, alle kuukausi edellisen kauden finaalilähetyksen jälkeen. Ellen DeGeneres liittyi tuomaripaneeliin, korvaten Paula Abdulin. DeGeneres esiintyi ensimmäisen kerran neljäntenä tuomarina Hollywood-viikolla.
Kaudelle sisältyi myös 24:n kilpailijan semifinaaliformaatti. Myös Idol Gives Back -hyväntekeväisyyskonsertti palasi kyseiselle kaudelle 21. huhtikuuta 2010. Koelauluissa vierailevina tuomareina toimivat mm. Victoria Beckham, Katy Perry, Avril Lavigne ja Kristin Chenoweth. Mentoreina toimivat mm. Adam Lambert, Miley Cyrus, Usher, Alicia Keys, Shania Twain ja Jamie Foxx.
Yhdeksännen kauden finaali käytiin keskiviikkona 26. toukokuuta Nokia Theatressa Lee DeWyzen ja Crystal Bowersoxin välillä. Kilpailun voittajaksi selviytyi DeWyze. Kausi oli Simon Cowellin, Kara DioGuardin ja Ellen DeGeneresin viimeinen tuomarointikausi.
Tuotantokaudet > Kymmenes tuotantokausi

American Idolin kymmenes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 19. tammikuuta 2011. Tällä kaudella tuomaristossa olivat Randy Jackson, Jennifer Lopez ja Steven Tyler. Ryan Seacrest juonsi ohjelman myös tällä kaudella. Koelauluista jatkoon pääsi yhteensä 327 kokelasta, joka on American Idolin historian suurin määrä.
Uutuuksia tällä kaudella olivat ikärajan alentaminen 15 vuoteen. Yläikärajaa ei muutettu vaan se pysyi edelleen 28 vuodessa. Myös semifinaaliformaatti uudistettiin, sillä semifinaaleja oli vain yksi. Finalisteja valittiin 13 kappaletta.
Finalistikaksikko oli American Idolin historian nuorin. Scotty McCreery on kilpailun toiseksi nuorin voittaja; nuorin oli kuudennen kauden voittaja Jordin Sparks.
Tuotantokaudet > Yhdestoista tuotantokausi

11. kausi esitettiin vuonna 2012. Kilpailun voitti Phillip Phillips.
Tuotantokaudet > Kahdestoista tuotantokausi

12. kausi esitettiin vuonna 2013. Kilpailun voitti Candice Glover.
Tuotantokaudet > Kolmastoista tuotantokausi

13. kausi esitettiin vuonna 2014. Kilpailun voitti Caleb Johnson.
Tuotantokaudet > Neljästoista tuotantokausi

14. kausi esitettiin vuonna 2015. Kilpailun voitti Nick Fradiani.
Tuotantokaudet > Viidestoista tuotantokausi

15. kausi esitettiin vuonna 2016. Kilpailun voitti Trent Harmon. Kauden päätteeksi ohjelma lopetettiin. ABC ilmoitti keväällä 2017 aikovansa jatkaa ohjelman tekemistä.
Tuotantokaudet > Kuudestoista tuotantokausi

16. kausi esitetään ABC-kanavalla vuonna 2018. Ensimmäinen jakso esitettiin maaliskuussa.
Tuotemainonta

American Idol on tunnettu sen sponsoreiden mainostamisesta ohjelman aikana. Koska se on Yhdysvaltojen katsotuin ohjelma, 30 sekunnin mainos maksaa noin 705 000 $. Coca-Cola on pääsponsori USA:ssa, ja kaikki tuomarit, juontajat ja kilpailijat nähdään juomassa virvokkeita Coca-Cola-mukeista. Juontaja Ryan Seacrest ja kilpailijat myös kokoontuvat esitysten välissä Coca-Cola Red Room -tilaan, joka vastaa perinteistä lämpiötä. Britannian ITV-kanavalla näytetyissä lähetyksissä Coca-Cola-logo on sumennettu. Keskiviikon tuloslähetyksen jälkeen kilpailijat kokoontuvat punaiseen Coca-Cola-huoneeseen keskustelemaan seuraavan viikon teemasta, ja tämä materiaali näytetään seuraavan tiistain lähetyksen alussa. Cingular Wireless mahdollistaa äänestyksen ja yhtiön puhelimilla äänestävät maksavat vähemmän. Kellogg ja Pop-Tarts -yhtiöt ovat myös kaksi suurta sponsoria, varsinkin kauden päättävällä kiertueella. Ford saa myös mittavaa mainontaa: kilpailijat esiintyvät Ford-mainoksissa, jotka näytetään tuloslähetyksissä ja neljännen ja viidennen kauden finaalikaksikot voittivat Ford Mustangit. American Idolin logo myös muistuttaa Fordin logoa, sillä molemmissa on tekstiä kursiivissa sinisellä soikean muotoisella taustalla. Kilpailijat pukevat välillä päälleen Old Navyn vaatteita esityksiä varten ja stylisti Steven Cojocaru on vieraillut aikaisemmilla kausilla auttamassa kilpailijoita valitsemaan kyseisen vaateyrityksen vaatteista sopivimmat. Clairoln hiustuotteet sponsoroivat myös ohjelmaa ja kilpailijat saavat yleensä niiden avulla uuden hiustyylin toisen tai kolmannen Top 12 -jakson jälkeen.
Kiistanalaisuus

American Idolia on syytetty voittajien uran täydellisestä hallinnasta. Entinen juontaja Brian Dunkleman sanoi ohjelman "omistavan" voittajat, sillä he tekevät levytyssopimuksia vain Idolin tuottajien levy-yhtiöiden kanssa ja antavat niihin liittyvien toimistojen ohjata uraansa.
Entinen kilpailija Corey Clark kertoi toimittajille huhtikuussa 2005 olleensa salasuhteessa tuomari Paula Abdulin kanssa, mikä johti ohjelman sisäiseen tutkintaan. Abdul todettiin myöhemmin syyttömäksi.
Fantasia Barrino lisäsi esikoisalbumilleen laulun "Baby Mama", joka kertoi yksinhuoltajuudesta. Se sai paljon kritiikkiä osakseen, sillä sen katsottiin edustavan huonoja perhe-arvoja.
Vuoden 2004 kaudesta alkaen American Idolin tuottajat ovat taistelleet palveluita kuten DialIdol.com, Worldsentiment.com ja VotefortheWorst.com vastaan. DialIdol ja Worldsentiment pyrkivät ennustamaan tuloksia muun muassa tutkimalla puhelinsignaaleja. VotefortheWorst taas kehottaa katsojia äänestämään kilpailijaa, jonka mahdollisuudet päästä jatkoon ovat sivun mukaan heikoimmat. Se otti kunnian muun muassa neljännen kauden kilpailijan Scott Savolin pääsystä viiden parhaan joukkoon.
Edellä mainitut palvelut syntyivät fanien turhautumisesta siihen, että ohjelmassa harvoin kerrotaan, paljonko ääniä kilpailijat ovat saaneet. NBC:n mukaan lukujen paljastaminen voisi kuitenkin olla ohjelmalle kohtalokasta: jos katsojat tietäisivät jonkun kilpailijan olevan ylivoimaisesti johdossa, monet saattaisivat lopettaa ohjelman katsomisen ja äänestämisen kokonaan, kun he ymmärtävät ettei heidän suosikkinsa voi voittaa. Äänestysprosentit kuitenkin paljastetaan, jos siitä on ohjelmalle hyötyä. Esimerkiksi viidennellä kaudella kävi niin, että kaikki kolme kilpailijaa saivat yli 33 % äänistä, minkä vuoksi katsojien uskottiin äänestävän entistä aktiivisemmin seuraavalla viikolla.
Entinen kausien 2 ja 5 kilpailija Daniel James 'DJ' Boyd pidätettiin epäiltynä seksuaalisesta kanssakäymisestä alaikäisten kanssa Utahin osavaltiossa. Epäilyjen mukaan hän olisi myös tarjonnut heille alkoholia ja kuvannut tapahtumia.
American Idol ja sen kaltaiset ohjelmat ovat herättäneet runsaasti kritiikkiä ammattimuusikoiden keskuudessa. Esimerkiksi Uriah Heepin laulaja Bernie Shaw on sanonut levyttävistä kilpailijoista, että "he vain menevät studioon ja käyttävät hienoja laitteita äänen parantimeksi"
Yhdysvaltain katsojaluvut

Nämä ovat kausittaiset ja keskimääräiset American Idolin katsojaluvut, FOX-kanavalla.
Huom: Kaikilla yhdysvaltalaisilla kanavilla tv-kausi alkaa syyskuun lopulla ja päättyy toukokuun lopulla.
| Kausi> Kausi.1.1.2.2.3.3.4.4.5.5 | Ensiesitys> Päivämäärä.11. kesäkuuta 2002.11. kesäkuuta 2002.21. tammikuuta 2003.21. tammikuuta 2003.19. tammikuuta 2004.19. tammikuuta 2004.18. tammikuuta 2005.18. tammikuuta 2005.17. tammikuuta 2006.17. tammikuuta 2006 | Ensiesitys> Katsojia (miljoonissa).9,90.9,90.26,50.26,50.28,56.28,56.33,58.33,58.35,53.35,53 | Päätös> Päivämäärä.Esitykset: 3. syyskuuta 2002.Kauden päätös: 4. syyskuuta 2002.Esitykset: 20. toukokuuta 2003.Kauden päätös: 21. toukokuuta 2003.Esitykset: 25. toukokuuta 2004.Kauden päätös: 26. toukokuuta 2004.Esitykset: 24. toukokuuta 2005.Kauden päätös: 25. toukokuuta 2005.Esitykset: 23. toukokuuta 2006.Kauden päätös: 24. toukokuuta 2006 | Päätös> Katsojia (miljoonissa).18,69.22,77.25,67.34,24.25,13.28,84.28,05.30,27.31,78.36,38 | TV-kausi> TV-kausi.2001–2002.2001–2002.2002–2003.2002–2003.2003–2004.2003–2004.2004–2005.2004–2005.2005–2006.2005–2006 | Aika> Aika.Tiistai 21:00 (esitykset).Keskiviikko 21:30 (tulokset).Tiistai 20:00 (esitykset).Keskiviikko 20:30 (tulokset).Tiistai 20:00 (esitykset).Keskiviikko 20:30 (tulokset).Tiistai 20:00 (esitykset).Keskiviikko 21:00 (tulokset).Tiistai 20:00 (esitykset).Keskiviikko 21:00 (tulokset) | Sija> Sija.#30.#25.#5.#3.#2.#3.#1.#3.#1.#2 | Katsojia (miljoonissa)> Katsojia (miljoonissa).12,50.13,50.21,50.21,90.25,73.24,31.27,32.26,07.31,17.30,16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 | 16. tammikuuta 2007 | 37,44 | Esitykset: 22. toukokuuta 2007 | 25,33 | 2007 | Tiistai 20:00 (esitykset) | #2 |  |
| 6 | 16. tammikuuta 2007 | 37,44 | Kauden päätös: 23. toukokuuta 2007 | 30,76 | 2007 | Keskiviikko 20:00 (tulokset) | #1 |  |
| 7 | 15. tammikuuta 2008 | 33,48 | Esitykset: 20. toukokuuta 2008 | 27,06 | 2008 | Tiistai 20:00 (esitykset) | #1 |  |
| 7 | 15. tammikuuta 2008 | 33,48 | Kauden päätös: 21. toukokuuta 2008 | 31,66 | 2008 | Keskiviikko 20:00 (tulokset) | #2 |  |
| 8 | 13. tammikuuta 2009 | 30,45 | Esitykset: 19. toukokuuta 2009 | 23,82 | 2009 | Tiistai 20:00 (esitykset) | #2 |  |
| 8 | 13. tammikuuta 2009 | 30,45 | Kauden päätös: 20. toukokuuta 2009 | 28,84 | 2009 | Keskiviikko 20:00 (tulokset) | #1 |  |
| 9 | 12. tammikuuta 2010 | 29,95 | Esitykset: 25. toukokuuta 2010 | 20,07 | 2010 | Tiistai 20:00 (esitykset) | #1 |  |
| 9 | 12. tammikuuta 2010 | 29,95 | Kauden päätös: 26. toukokuuta 2010 | 24,22 | 2010 | Keskiviikko 20:00 (tulokset) | #2 |  |
| 10 | 19. tammikuuta 2011 | 26,23 | Esitykset: 25. toukokuuta 2011 | 20.57 | 2011 | Keskiviikko 20.00 (esitykset) | #1 |  |
| 10 | 19. tammikuuta 2011 | 26,23 | Kauden pääts: 26. toukokuuta 2011 | 29.29 | 2011 | Torstai 20:00 (tulokset) | #2 |  |
| 11 | 18. tammikuuta 2012 | 21,93 | Esitykset: 22. toukokuuta 2012 | 14.85 | 2012 | Keskiviikko 20.00 (esitykset) | #2 |  |
| 11 | 18. tammikuuta 2012 | 21,93 | Kauden pääts: 23. toukokuuta 2013 | 21.49 | 2012 | Torstai 20:00 (tulokset) | #4 |  |
Voittajien levynmyynti

Ohjelman alkuvuosina monen voittajan esikoisalbumi nousi Yhdysvaltain albumilistan kärkisijoille ja myi nopeasti yli 200 000 kappaletta. Kakkoskauden voittajan Ruben Studdardin albumi "Soulful" myi ensimmäisen viikon aikana 417 000 kappaletta, mikä on edelleen ohjelman ennätys. Kausien 12 ja 13 voittajien levynmyynti jäi hyvin pieneksi aikaisempiin kausiin verrattuna. Kaikkien voittajien esikoisalbumien listasijoitukset ja myynnit ensimmäisen viikon aikana:
Kelly Clarkson – "Thankful", 2003 – 1. – 297 000
Ruben Studdard – "Soulful", 2003 – 1. – 417 000
Fantasia Barrino – "Free Yourself", 2004 – 8. – 240 000
Carrie Underwood – "Some Hearts", 2005 – 2. – 315 000
Taylor Hicks – "Taylor Hicks", 2006 – 2. – 298 000
Jordin Sparks – "Jordin Sparks", 2007 – 10. – 119 000
David Cook – "David Cook", 2008 – 3. – 280 000
Kris Allen – "Kris Allen", 2009 – 11. – 80 000
Lee DeWyze – "Live it Up", 2010 – 19. – 39 000
Scotty McCreery – "Clear as Day", 2011 – 1. – 197 000
Phillip Phillips – "TWFTSOTM", 2012 – 4. – 169 000
Candice Glover – "Music Speaks", 2014 – 14. – 19 000
Caleb Johnson – "Testify", 2014 – 24. – 11 000
Idol muualla maailmassa

American Idolia lähetetään yli 100 maahan Yhdysvaltojen ulkopuolella, joista monilla on myös oma Idol-ohjelmansa. Se ei kuitenkaan tule suorana vaan useiden päivien tai viikkojen viiveellä, Suomessa viive on 10–15 päivää. Kanadassa lähetys on kuitenkin suora.
American Idolissa äänestäminen rajoitetaan Yhdysvaltain kansalaisille ja myös osallistujien tulee olla maan kansalaisia tai siellä vakituisesti asuvia.
Joulukuussa 2003 järjestettiin kertaluontoinen World Idol -ohjelma, jossa eri maiden voittajista valittiin suosikki Euroviisu-tyylisellä äänestyksellä. 11 kilpailijasta voittajaksi selviytyi Norjan Kurt Nilsen ja Yhdysvaltain Kelly Clarkson sijoittui toiseksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ohjelman viralliset kotisivut englanniksi
TV.comin sivut aiheesta
American Idol
| --- | --- |
Kaudet:: 1. kausi ·  2. kausi ·  3. kausi ·  4. kausi ·  5. kausi ·  6. kausi ·  7. kausi ·  8. kausi ·  9. kausi ·  10. kausi ·  11. kausi
Juontajat:: Ryan Seacrest ·  Brian Dunkleman (2002)
Tuomarit:: Randy Jackson · Paula Abdul (2002–2009) ·  Simon Cowell (2002–2010) ·  Kara DioGuardi (2009–2010) ·  Ellen DeGeneres (2010) ·  Jennifer Lopez (2011–) ·  Steven Tyler (2011–)
Voittajat:: Kelly Clarkson ·  Ruben Studdard ·  Fantasia Barrino ·  Carrie Underwood ·  Taylor Hicks ·  Jordin Sparks ·  David Cook ·  Kris Allen ·  Lee DeWyze ·  Scotty McCreery
Voittajakappaleet:: "A Moment Like This" ·  "Flying Without Wings" ·  "I Believe" ·  "Inside Your Heaven" ·  "Do I Make You Proud" ·  "This Is My Now" ·  "The Time of My Life" ·  "No Boundaries" ·  "Beautiful Day" ·  "I Love You This Big"
Finalisti Chris Daughtry kuuntelee tuomareiden kommentteja esityksensä jälkeen viidennellä kaudella. Finaalilähetyksissä tuomarit eivät voi vaikuttaa kilpailun kulkuun muulla tavalla ja taustalla oleva yleisö voi halutessaan ilmaista mielipiteensä kritiikkiä kohtaan joko taputtamalla tai buuaamalla.
Kelly Clarkson vei voiton ensimmäisellä kaudella.
Carrie Underwood voitti neljännen kauden.
Kahdeksannen tuotantokauden finalisti ja ennakkosuosikki Adam Lambert.
Grand Prairie (Texas)

| Grand Prairie |
| --- | --- |
 Vesitorni keskikaupungilla
 Grand Prairien itä- ja keskiosa sijaitsevat Dallasin piirikunnan länsiosassa. Kaupungin länsiosa sijaitsee Tarrantin piirikunnan itäosassa ja eteläisin kolkka Ellisin piirikunnassa.
 Grand Prairie
 Koordinaatit: 32°42′55″N, 97°1′1″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Texas
Piirikunta:  Dallasin piirikunta, Tarrantin piirikunta, Ellisin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  210,99 km²
 – Maa:  187,95 km²
 – Josta vettä:  23,05 km² (10,9 %)
Korkeus:  157 m
Väkiluku (2023):  202 134
 – Väestötiheys:  958 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Postinumero:  75050-75054
Suuntanumero(t):  682, 817, 214, 469, 945, 972
 
 www.gptx.org/Home 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grand Prairie on kaupunki Texasissa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Dallasin ja Fort Worthin väliseen Mid Cities -esikaupunkialueeseen ja Dallasin–Fort Worthin metropolialueeseen. Grand Prairien väkiluku oli vuonna 2023 noin 202 000.
Maantiede

Grand Prairie sijaitsee Texasin pohjoisosassa noin 19 kilometriä Dallasista länteen ja noin 31 kilometriä Fort Worthista itään. Grand Prairien alueella virtaa Trinityjoen läntinen sivujoki, West Fork Trinity River.
Ilmasto

Grand Prairien ilmasto on kostean subtrooppinen. Kesät ovat kuumia ja talvet leutoja. Elokuun keskimääräinen korkein lämpötila on noin 35 °C ja tammikuun keskimääräinen alin noin 3 °C. Vuotuinen sademäärä on noin 950 millimetriä.
Historia

Grand Prairien alueelle saapui siirtolaisia ennen Yhdysvaltain sisällissotaa, ja he perustivat muutamia kauppaliikkeitä. Alue alkoi järjestäytyä 1863, kun Alexander McRae Dechman saapui sinne. Hänen vankkurinsa rikkoutui ja hän vaihtoi sen härkineen maa-alueeseen, jonka viralliseksi nimeksi tuli Dechman vuonna 1874, jolloin ensimmäinen postikonttori avattiin. Myös muotoa Deckman käytettiin. Ensimmäisen kirkkonsa paikkakunta sai 1870-luvulla. Vuonna 1877 Dechmanin nimeksi muutettiin Grand Prairie. Vuonna 1890 paikkakunnan väkiluku oli noin 300. Grand Prairie äänestettiin kaupungiksi 1909. Tuolloin sen väkiluku oli noin 1 000. Grand Prairie sai muun muassa sähkölaitoksen ja vapaapalokunnan ennen vuotta 1920, jolloin siellä oli neljä kirkkoa ja monipuoliset kaupalliset palvelut.
Toisen maailmansodan aikana kaupungissa oli puolustusteollisuutta, jonka vaatima työvoima kasvatti väkiluvun noin 18 000:een. Elokuussa 1945 sodan päättyminen johti teollisuuden alasajoon, mutta Grand Prairie onnistui välttämään talousromahduksen kehittämällä uusia aloja, kuten huonekalut, veneet ja kemianteollisuus. Toinen takaisku koettiin 1947, jolloin Dallas liitti itseensä Grand Prairien itäpuolisia teollisuusalueita ja Mountain Creek -tekojärven. Vuonna 1950 Grand Prairien keskustaan avattiin elokuvasali Uptown Theater, jonka kaupunki sittemmin osti ja avasi monitoimitilana vuonna 2008. Vuonna 1990 Grand Prairien väkiluku oli noin 100 000. Lone Star Park avattiin 1997. Se on mailin pituinen (1609,35 metriä) ravirata. Yli 6 000-paikkainen konserttihalli Texas Trust CU Theatre avattiin 2002. Sen aiempia nimiä olivat muun muassa Nokia Live ja Verizon Theatre.
Talous

Grand Prairien huomattavia työllistäjiä ovat oppilaitokset ja vähittäiskauppa. Lockheed Martinilla on tuotantolaitos kaupungissa.
Liikenne

Grand Prairien halki kulkee kaksi länsi–itäsuuntaista pääväylää, Interstate 20 ja Interstate 30. Niitä yhdistää etelä–pohjoissuuntainen Texas State Highway 360, jonka pituus on noin 45 kilometriä. Se viistää kaupungin länsirajaa. Dallasin kansainvälinen lentoasema sijaitsee aivan Grand Prairien pohjoispuolella.
Aiheesta muualla

Grand Prairie, Texas, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grand Prairie (Texas) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Grand Prairie, Texas
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
East Main Street
Käännös suomeksi
Melodifestivalen

| Melodifestivalen |
| --- | --- |


Tyyli:  laulukilpailu
Alkuperämaa:   Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Tuotantokausia:  59
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Sveriges Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Melodifestivalen on Ruotsissa vuosittain järjestettävä laulukilpailu, joka toimii maan karsintana Eurovision laulukilpailuun. Festivaali järjestetään yleensä helmi- tai maaliskuussa, ja sen voittaja edustaa Ruotsia Euroviisuissa keväällä. Melodifestivalen on Pohjoismaiden suurin ja suosituin musiikkikilpailu, ja Ruotsissa sen finaalin katsojamäärä on jopa suurempi kuin maan katsojamäärät itse Euroviisuissa. Kilpailun on järjestänyt Ruotsin Televisio SVT vuodesta 1959 alkaen.
Melodifestivalenin voittajat

| Vuosi | Artisti | Kappale |
| --- | --- | --- |
| 1959 | Brita Borg | Augustin |
| 1960 | Siw Malmkvist | Alla andra får varann |
| 1961 | Lill-Babs | April, april |
| 1962 | Inger Berggren | Sol och vår |
| 1963 | Monica Zetterlund | En gång i Stockholm |
1964: Melodfestivalenia ei pidetty taiteilijalakon takia
| 1965 | Ingvar Wixell | Absent Friends |
| 1966 | Lill Lindfors & Svante Thuresson | Nygammal vals (Hip man svinaherde) |
| 1967 | Östen Warnerbring | Som en dröm |
| 1968 | Claes-Göran Hederström | Det börjar verka kärlek, banne mej |
| 1969 | Tommy Körberg | Judy, min vän |
1970: Ei pidetty Ruotsin boikotoidessa vuoden 1969 tasatilannetta
| 1971 | Family Four | Vita vidder |
| 1972 | Family Four | Härliga sommardag |
| 1973 | Nova and The Dolls | You Are Summer - You Never Tell Me No |
| 1974 | ABBA | Waterloo |
| 1975 | Lars Berghagen | Jennie, Jennie |
1976: Vuonna 1976 ei pidetty Melodifestivalenia
| 1977 | Forbes | Beatles |
| 1978 | Björn Skifs | Det blir alltid värre framåt natten |
| 1979 | Ted Gärdestad | Satellit |
| 1980 | Tomas Ledin | Just nu! |
| 1981 | Björn Skifs | Fångad i en dröm |
| 1982 | Chips | Dag efter dag |
| 1983 | Carola Häggkvist | Främling |
| 1984 | Herreys | Diggi-loo diggi-ley |
| 1985 | Kikki Danielsson | Bra vibrationer |
| 1986 | Monica Törnell & Lasse Holm | E' de' det här du kaller kärlek? |
| 1987 | Lotta Engberg | Boogaloo |
| 1988 | Tommy Körberg | Stad i ljus |
| 1989 | Tommy Nilsson | En dag |
| 1990 | Edin Ådahl | Som en vind |
| 1991 | Carola | Fångad av en stormvind |
| 1992 | Christer Björkman | I morgon är en annan dag |
| 1993 | Arvingarna | Eloise |
| 1994 | Marie Bergman & Roger Pontare | Stjärnorna |
| 1995 | Jan Johansen | Se på mig |
| 1996 | One More Time | Den vilda |
| 1997 | Blond | Bara hon älskar mig |
| 1998 | Jill Johnson | Kärleken är |
| 1999 | Charlotte Nilsson | Take Me to Your Heaven |
| 2000 | Roger Pontare | When the Spirits Are Calling My Name |
| 2001 | Friends | Listen to Your Heartbeat |
| 2002 | Afro-dite | Never Let It Go |
| 2003 | Fame | Give Me Your Love |
| 2004 | Lena Philipsson | It Hurts |
| 2005 | Martin Stenmarck | Las Vegas |
| 2006 | Carola | Invincible |
| 2007 | The Ark | The Worrying Kind |
| 2008 | Charlotte Perrelli | Hero |
| 2009 | Malena Ernman | La voix |
| 2010 | Anna Bergendahl | This Is My Life |
| 2011 | Eric Saade | Popular |
| 2012 | Loreen | Euphoria |
| 2013 | Robin Stjernberg | You |
| 2014 | Sanna Nielsen | Undo |
| 2015 | Måns Zelmerlöw | Heroes |
| 2016 | Frans | If I Were Sorry |
| 2017 | Robin Bengtsson | I Can’t Go On |
| 2018 | Benjamin Ingrosso | Dance You Off |
| 2019 | John Lundvik | Too Late for Love |
| 2020 | The Mamas | Move |
| 2021 | Tusse | Voices |
| 2022 | Cornelia Jakobs | Hold Me Closer |
| 2023 | Loreen | Tattoo |
| 2024 | Marcus & Martinus | Unforgettable |
| 2025 | KAJ | Bara bada bastu |