stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elf (elokuva)

| Elf |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jon Favreau
Käsikirjoittaja:  David Berenbaum
Tuottaja:   Jon Berg  Todd Komarnicki  Shauna Robertson 
Säveltäjä:  John Debney
Kuvaaja:  Greg Gardiner
Leikkaaja:  Dan Lebental
Pääosat:   Will Ferrell  James Caan  Bob Newhart  Zooey Deschanel  Mary Steenburgen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  New Line Cinema Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elf on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut komedia-/fantasiaelokuva. Elokuvan ohjasi Jon Favreau ja pääosassa on Will Ferrell.
Elokuva kertoo Buddystä, joka pienenä vauvana kömpi joulupukin lahjasäkkiin, ja salamatkustaja huomattiin vasta silloin kun joulupukki oli saanut lahjat jaettua ja palannut Pohjoisnavalle. Koska Buddy oli orpo, päätti Tonttupappa kasvattaa Buddyn tontuksi, kertomatta hänelle että hän on ihminen. Vuosia myöhemmin kun Buddy on kasvanut aikuiseksi, hän on muita tonttuja paljon pitempi ja hitaampi tekemään lahjoja. Buddy alkaa epäillä alkuperäänsä, ja kuulee pian että hän onkin ihminen. Tästä pettyneenä päättää Buddy lähteä etsimään isäänsä New Yorkista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Will Ferrell   | … |   Buddy   |
|   James Caan   | … |   Walter Hobbs   |
|   Bob Newhart   | … |   Tonttupappa   |
|   Zooey Deschanel   | … |   Jovie   |
|   Mary Steenburgen   | … |   Emily Hobbs   |
|   Daniel Tay   | … |   Michael Hobbs   |
|   Edward Asner   | … |   Joulupukki   |
Esko Jantunen

Esko Jantunen (s. 26. syyskuuta 1954 Asikkala) on filosofian maisteri Tampereen yliopistosta (pääaineet tietotekniikka, matematiikka ja yritystalous). Hän työskentelee Saarioinen Oy:lle taloushallinnon ja tietotekniikan suunnittelijan tehtävissä.
Jantunen kärsii retinitis pigmentosasta ja on näkövammainen. Hän käyttää apunaan valkoista keppiä.
Jantunen nousi Tampereen seudun Näkövammaiset ry:n puheenjohtajaksi vuonna 1998 ja Näkövammaisten keskusliiton puheenjohtajaksi 2004. Hänestä tuli keskusliiton varapuheenjohtaja vuonna 2001. Näkövammaisten keskusliiton puheenjohtajana hän toimi vuoteen 2016 saakka.
Emilio Lorenzo Stehle

Emilio Lorenzo Stehle vuonna 1977.
Emilio Lorenzo Stehle (3. syyskuuta 1926 – 16. toukokuuta 2017) oli Ecuadorissa toiminut saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 24. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin Quiton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Heraclean titulaaripiispaksi 16. heinäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Pablo Muñoz Vega ja Franz Hengsbach.
Stehle sai 5. tammikuuta 1987 nimityksen Santo Domingo de los Coloradosin prelaatiksi ja 8. elokuuta 1996 piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. toukokuuta 2002.
Stehlelle myönnettiin useita tunnustuksia, muun muassa Großes Verdienstkreuz (1986) rauhanprosessin edistämisestä Nicaraguassa.
Käännös suomeksi
Mäkihypyn maailmancup 2022–2023

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Mäkihypyn maailmancup 2022–2023
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Halvor Egner Granerud |  Eva Pinkelnig |
| Lentomäkicup |  Stefan Kraft | – |
| Keski-Euroopan mäkiviikko |  Halvor Egner Granerud | – |
| Silvester Tournament | – |  Eva Pinkelnig |
| Raw Air |  Halvor Egner Granerud |  Ema Klinec |
Maiden välinen cup:  Itävalta
Kilpailut
| Kilpailupaikat | 19 | 14 |
| Henkilökohtaiset kilpailut | 32 | 26 |
| Joukkuekilpailut | 5 | 1 |
Sekajoukkuekilpailut: 2
← 2021–2022 2023–2024 →
Mäkihypyn maailmancup 2022–2023 alkoi 5. marraskuuta Puolan Wisłassa ja päättyi 2. huhtikuuta Slovenian Planicassa. Miesten kilpailukalenterissa oli 32 henkilökohtaista osakilpailua ja viisi joukkuekilpailua, naisten kalenterissa kilpailuja oli 27 ja yksi joukkuekilpailu. Kaksi miesten joukkuekilpailua sekä naisten ainoa joukkuekilpailu käytiin kaksihenkisin joukkuein uuden ”Super Team” -formaatin mukaisena. Lisäksi kauden aikana käytiin kaksi sekajoukkuekilpailua.
Osakilpailut > Sekajoukkuekilpailut

| Päivä | Paikkakunta | Mäki | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. joulukuuta 2022 |  Titisee-Neustadt | Hochfirstschanze HS142 |  Itävalta Marita Kramer Michael Hayböck Eva Pinkelnig Stefan Kraft |  Norja Anna Odine Strøm Bendik Jakobsen Heggli Silje Opseth Halvor Egner Granerud |  Saksa Selina Freitag Constantin Schmid Katharina Althaus Karl Geiger |
| 3. helmikuuta 2023 |  Willingen | Mühlenkopfschanze HS147 |  Norja Anna Odine Strøm Marius Lindvik Silje Opseth Halvor Egner Granerud |  Itävalta Chiara Kreuzer Jan Hörl Eva Pinkelnig Stefan Kraft |  Saksa Selina Freitag Karl Geiger Katharina Althaus Andreas Wellinger |
Maailmancupin pisteet > Miehet

Tilanne 16/32 osakilpailun jälkeen
| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Dawid Kubacki | 100 | 100 | 50 | 40 | 80 | 100 | 80 | 100 | 60 | 60 | 100 | 60 | 80 | 80 | 50 | 24 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 164 |
| 2. |  Halvor Egner Granerud | 80 | 50 | 1 | 100 | 45 | 45 | 45 | 50 | 100 | 100 | 80 | 100 | 100 | 60 | 80 | 80 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 116 |
| 3. |  Anže Lanišek | 6 | 80 | 100 | 50 | 100 | 80 | 100 | 60 | 26 | 80 | 60 | 80 | 50 | 40 | 0 | 29 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 941 |
| 4. |  Stefan Kraft | 60 | 45 | 80 | 100 | 32 | 60 | 50 | 40 | 45 | 13 | 50 | 18 | 60 | 45 | 100 | 13 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 811 |
| 5. |  Piotr Żyła | 45 | 32 | 60 | 45 | 40 | 50 | 60 | 45 | 80 | 40 | 26 | 26 | 0 | 18 | 29 | 32 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 628 |
| 6. |  Manuel Fettner | 50 | 29 | 45 | 24 | 29 | 14 | 18 | 80 | 20 | 50 | 16 | 32 | 16 | 4 | 40 | 20 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 487 |
| 7. |  Ryōyū Kobayashi | 36 | 1 | 0 | 8 | 26 | 22 | 26 | 0 | 16 | 12 | 0 | 14 |   | 100 | 60 | 100 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 421 |
| 8. |  Kamil Stoch | 26 | 0 | 14 | 18 | 0 | 32 | 32 | 0 | 29 | 29 | 45 | 40 | 36 | 50 | 32 | 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 391 |
| 9. |  Daniel Tschofenig | 32 | 7 | 22 | 32 | 8 | 0 | 14 | 14 | 32 | 36 | 32 | 13 | 29 | 15 | 45 | 36 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 375 |
| 10. |  Michael Hayböck | 0 | 8 | 29 | 20 | 50 | 26 | 0 | 36 | 22 | 26 | 36 | 50 | 22 | 22 | 15 | 0 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 362 |
Maailmancupin pisteet > Naiset

Tilanne 5/26 osakilpailun jälkeen
| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Katharina Althaus | 10 | 80 | 100 | 50 | 100 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 340 |
| 2. |  Eva Pinkelnig | 60 | 100 | 80 | 60 | 36 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 336 |
| 3. |  Silje Opseth | 100 | 36 | 11 | 100 | 80 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 327 |
| 4. |  Marita Kramer | 80 | 40 | 60 | 36 | 15 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 231 |
| 5. |  Nika Križnar | 36 | 50 | 32 | 40 | 40 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 198 |
| 6. |  Anna Odine Strøm | 45 | 14 | 20 | 80 | 32 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 191 |
| 7. |  Urša Bogataj | 13 | 22 | 45 | 29 | 60 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 169 |
| 8. |  Abigail Strate | 24 | 18 | 50 | 0 | 50 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 142 |
| 9. |  Ema Klinec | 32 | 24 | 10 | 45 | 22 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 133 |
| 9. |  Selina Freitag | 12 | 12 | 40 | 24 | 45 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 133 |
Onslaught

Onslaught on englantilainen thrash metal -yhtye. Kaksi punkkaria – Nige Rockett (kitara) ja Steve Grice (rummut) – perustivat sen Bristolissa vuonna 1983. Myöhemmin mukaan liittyi Jase Pope (laulu) ja Paul Hill (basso). Onslaughtin sanoitukset olivat muihin 80-luvun thrash-yhtyeisiin verrattuna tavallista uskonnonvastaisempia. Yhtyeen tunnetuin levy lienee The Force.
Yhtyeen jäsenet

Sy Keeler - laulu
Nige Rockett - kitara
Alan Jordan - kitara
James Hinder - basso
Steve Grice - rummut
Yhtyeen jäsenet > Aikaisemmat jäsenet

Paul Mahoney - laulu/basso
Steve Grimmett - laulu (ollut myös Grim Reaper -yhtyeessä)
Jase Stallard -basso/kitara
Rob Trotman - kitara
Diskografia

83 Demo
2nd Demo 83
What Lies Ahead 83 demo
What Lies Ahead Unreleased ep
Power from Hell (1985)
The Force (1986)
Let There Be Rock
Welcome To Dying
In Search of Sanity (1989)
Killing Peace (2007)
Sounds of Violence (2011)
VI (2013)
Generation Antichrist (2020)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Ennakkojulkaisu

Ennakkojulkaisu (engl. early access) on videopelin  tai muun ohjelmiston julkaisu alfa- tai beetaversiona maksaville asiakkaille. Ennakkojulkaisun ostamalla saa tyypillisesti myös tuotteen lopullisen ”virallisen” version, kun se julkaistaan. Termi on yleistynyt digitaalisen levityksen myötä, jolloin peliä voidaan päivittää useita kertoja ennen virallista julkaisua.
Niin sanottu soft launch on tähän verrattava julkaisutapa.
Tämä on kontrastina perinteiselle tietokoneohjelmien julkaisulle, jossa julkaisu tapahtuu vasta testausvaiheen jälkeen. Myös avoimen lähdekoodin projektit voivat julkaista useita versioita kehitysvaiheen aikana.
Ennahda

| Ennahda |
| --- | --- |
  
Perustettu:  6. kesäkuuta 1981
Johto:   Rašid al-Ghannuši (puheenjohtaja)  Hamadi Jebali (puoluesihteeri) 
Ideologia:  Moderni islamismi, talousliberalismi
Toimisto:  67, rue Om Kalthoum
Osoite:  1001 Tunis
Kotisivu:  www.ennahdha.tn
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ennahda (arab. حركة النهضة‎, Ḥaraka an-Nahḍa, ransk. Mouvement de la Renaissance) on tunisialainen islamistinen puolue. Puolue perustettiin 1. maaliskuuta 2011 Tunisian vallankumouksen ja presidentti Zine el-Abidine Ben Alin maastapaon jälkeen, kun sen muodostaminen tuli lailliseksi. Puolueen johtaja on Rašid al-Ghannuši. Puolueen kakkosmies on puoluesihteeri Hamadi Jebali, jonka puolue asetti pääministeriehdokkaaksi vuoden 2011 vaaleihin.
24. lokakuuta 2011 järjestetyissä vaaleissa uutta perustuslakia säätävän neuvoston valitsemiseksi puolue sai 40 % äänistä ja 89 paikkaa, mikä on merkittävästi enemmän kuin yksikään muu puolue. Toiseksi tullut CPR-puolue sai 29 paikkaa.
Puolueen johtaja Rašid al-Ghannuši on pitänyt Turkkia mallina demokratialle ja puolue on verrannut itseään Turkin AKP-puolueeseen. Ulkomainen media on korostanut puolueen maltillisuutta. Puolueen johdossa on myös tuettu Turkkia sen syytettyä Ranskan kansanmurhasta Algeriassa Ranskan parlamentin säädettyä armenialaisten kansanmurhan kieltämisen rangaistavaksi. Puolueen johtaja Fatah Rabiai on vaatinut Ranskaa tunnustamaan joukkomurhat Algeriassa ja pyytämään niitä anteeksi.
Marraskuun puolivälissä 2011 puolueen pääsihteeri ja pääministeriehdokas nähtiin nettivideolla kertomassa kannattajilleen haluavansa maan kuudenteen kalifaattiin, minkä uskottiin vaikeuttavan hallitusneuvotteluja maallisten puolueiden kanssa.
Puolue muodosti hallituksen Ettakatol ja CPR-puolueiden kanssa Hamadi Jebali pääministerinä.
Ali Laarayedh valittiin puolueen pääsihteeriksi 2013 ja hän otti myös pääministerin aseman toimittuaan aiemmin sisäministerinä.
Tunisian uusi perustuslaki hyväksyttiin 26.1.2014. Samana päivänä muodostettiin Ennahdan edustajan Mehdi Jomaan johtama väliaikaishallitus.
Uuden tammikuun 2014 perustuslain jälkeisissä vaaleissa puolue sai 37 % äänistä ja muodosti hallituksen vaalit voittaneen Nidaa Tounes -puolueen kanssa, jonka Habib Essid toimi pääministerinä.
Huhtikuussa 2023 Tunisian poliisi pidätti puolueen johtajan Rached Ghannouchin kotoaan. Tämä tapahtui sen jälkeen kun maan presidentti Kais Saied heinäkuussa 2021 hajotti maan parlamentin ja hallituksen, joita hän syytti vallananastuksen suunnittelusta. Ennahdalla oli suurin määrä paikkoja hajotetussa parlamentissa.
Ordeal of the Century

| Ordeal of the Century Callisto |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Arttu Sarvanne, Callisto
 Tyylilaji: post-metal
 Levy-yhtiö: Fullsteam Records
Calliston muut julkaisut
|   | Ordeal of the Century 2002 | True Nature Unfolds 2004 |
Ordeal of the Century on Calliston 2002 julkaistu EP.
Kappaleet

Ordeal of the Century – 0.53
Restoring Process – 3.38
Anastasis – 4.56
The Albert Pike Epiloque – 3.22
Alternative Horizons – 3.49
Dawning End – 6.49
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 7/10
Aiheesta muualla

Ordeal of the Century Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Ordeal of the Century Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Erkki Räsänen

Erkki Räsänen (s. 16. elokuuta 1972 Kaavi) on suomalainen iskelmälaulaja, joka valittiin vuonna 2001 tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla.
Ura

Räsänen aloitti bänditoiminnan 17-vuotiaana Outokummun lukiossa Golumpiaorkesterissa, joka soitti suomenkielistä rockmusiikkia.
Räsäsen aluevaltaus oli myös suomalainen gospelmusiikki, jonka esittämisen hän aloitti päälle parikymppisenä.
Yleisön kannustamana hän osallistui tangomarkkinoiden laulukilpailuun ensimmäisen kerran keväällä 1997. Hän aloitti tanssilavoilla ja ravintoloissa esiintymisen saman vuoden syksyllä.
Antti Raiskin tangokuningasvuonna 2000 Räsänen valittiin tangoprinssiksi hän voitti tangokuninkuuden. Vuosina 1997–1999 Räsänen oli edennyt kilpailussa Raision semifinaaliin. Vuonna 1999 hän voitti Vihreät Niityt -tapahtuman yhteydessä järjestetyn Toivo Kärki -laulukilpailun miesten sarjan ja sijoittui toiseksi karaoken SM-kilpailuissa. Hän oli useiden vuosien ajan kantava voima[lähde? ] Vihreitten Niittyjen konserttisarjassa.
Syksyllä 2001 julkaistiin Räsäsen ensimmäinen single "Villit vuoteni" ja seuraavana vuonna oli vuorossa single "Anna tunteen tulla". Huhtikuussa 2002 julkaistiin Räsäsen ja vuoden 2001 tangokuningattaren Mira Sunnarin yhteisalbumi, jolta löytyy yhdeksän Sunnarin ja kymmenen Räsäsen esittämää kappaletta, mukaan lukien albumijulkaisua edeltäneet singlekappaleet. Seuraavana vuonna julkaistiin singlet "Erkki twistaa" ja "Kirje Armille". Tammikuussa 2005 häneltä ilmestyi omakustanteena albumi Yksi ainoa ilta ja vuonna 2006 Pilfink Records -levymerkin kautta slaavilaistyylinen albumi Carmen Sylva. Kupletti- ja laulelmamusiikkia sisältävä albumi Mualimalle ja takaisin (Pilfink Records) ilmestyi syyskuussa 2008. Räsäsen laulua on kuultu myös monilla kokoelmalevyillä. Toivo Kärjen sota-ajan sävellyksistä koostetulla kaksoisalbumilla On elon retki näin Räsänen laulaa kahdeksan  kappaletta, joista kaksi on ensilevytyksiä  (Marja ja Tule luoksein armas) .
Erkki Räsänen on Päivölän Sävel -yhtyeen laulaja ja laulunkirjoittaja. Kansanmusiikkivaikutteista poppia tekevältä yhtyeeltä on ilmestynyt kaksi albumia.
Laulamisen ohella Räsänen on viihtynyt myös teatterin parissa. Räsänen on esiintynyt esimerkiksi Seinäjoen kaupunginteatterin esittämässä musikaalissa Valkokangas tanssii ja soi vuonna 2006 sekä useiden vuosien ajan Maarianvaaran kesäteatterissa, joka tekee ammattivoimin kiertueteatteria ympäri Suomen. Räsäsen edellinen roolisuoristus Maarianvaaran kesäteatterissa nähtiin 2019, Mika Waltarin Rakas lurjus -näytelmässä.
Päivölän Sävel -yhtye on tehnyt Maarianvaaran kesäteatterin musiikista kaksi pitkäsoittoa. Hän on tehnyt pikkuserkkunsa Henry Räsäsen kanssa Eino Leinon runoista koostuvan Elegia -esityksen, jota he ovat esittäneet ympäri Suomea. Toinen Räsästen valmistama kiertue-esitys on Aleksis Kiven näytelmiin ja runoihin pohjautuva Kaukana kavala maailma.
Erkki Räsänen oli mukana myös kuntapolitiikassa. Kunnallisvaaleissa 2008 hänet valittiin Kaavin kunnanvaltuustoon Suomen Keskustan listalta. Hän toimi valtuuston puheenjohtajana 2010–2012. Hän uusi valtuustopaikkansa kuntavaaleissa 2013. Sen jälkeen hän jätti kuntapolitiikan.
Räsänen asuu nykyisin Outokummussa. Hänen aviopuolisonsa on outokumpulainen Keskustan kansanedustaja Hanna Räsänen .
Emilio Gino Segrè

| Emilio Gino Segrè |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1905 Tivoli, Italia
Kuollut: 22. huhtikuuta 1989 (84 vuotta) Lafayette, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Rooman yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Enrico Fermi 
Instituutti:  Rooman yliopisto Palermon yliopisto Kalifornian yliopisto, Berkeley Los Alamos
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1959)
 Nimikirjoitus
Emilio Gino Segrè (1. helmikuuta 1905 – 22. huhtikuuta 1989) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai Owen Chamberlainin kanssa vuonna 1959 Nobelin fysiikanpalkinnon antiprotonin löytämisestä.
Segrè väitteli vuonna 1928 Enrico Fermin ohjauksessa. Juutalaisena hän pakeni fasisteja Yhdysvaltoihin ja työskenteli Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella säteilylaboratoriossa sekä Manhattan-projektissa ryhmäpäällikkönä.
Onslaught (Transformers)

| Onslaught |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1985)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Onslaught
Asema:  Combaticonien johtaja
Ryhmäsidokset:  Decepticonit Combaticonit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  BTR-80
Näyttelijä(t):  S. Marc Jordan (1985-1986) Steve Bulen (1987) John DiMaggio (2017)
Onslaught on fiktiivinen hahmo Transformers-universumissa ja lähinnä Generation 1-jatkumossa esiintynyt Decepticon ja hän johtaa myös Decepticonien alaryhmää nimeltä Combaticonit.
The Transformers

Onslaught on taktikko henkeen ja vereen ja uskoo, että tehtävän onnistuminen riippuu ennen kaikkea strategiasta ja taistelutaktiikoita punoessaan Onslaught joutuukin usein taistelussa taka-alalle, mutta kun hänen taktiikkansa eivät toteudukaan toivotulla tavalla muuttuu etäinen ja uneksiva huipputaktikko häikäilemättömäksi ja raivokkaaksi taistelijaksi. Tämä tosin johtuu mitä ilmeisimmin siitä, että Onslaught suuttuu kun hänen strategiansa pettää pahemman kerran.
Transformers: War for Cybertron

Transformers: War for Cybertronissa Onslaught on yksi hahmoista, joka on saatavilla pelihahmoksi ladattavan lisäsisällön kautta.
Transformers: Viimeinen ritari

Elokuvassa Transformers: Viimeinen ritari Onslaught esiintyy yhtenä Transformer Reaction Forcen vangitsemista Decepticoneista. Kun Megatron lupasi tappavansa Autobotit, jos saisi avukseen muutaman vapautetun Decepticonin, hän valitsi Onsluaghtin yhdeksi vapautettavista, kun sotilaat kieltäytyivät vapauttamasta Berserkeriä. Onslaught kuoli kuitenkin Cade Yeagerin ja Autobottien kimppuun tehdyn hyökkäyksen aikana, kun Crosshairs ja Drift tappoivat hänet.
Onslaughtin robottimuoto on identtinen Long Haulin kanssa ja hän muuntautuu valkoiseksi ja vihreäksi Western Star -hinausautoksi. Onslaughtin ääninäyttelijää ei ole kreditoitu.
Aiheesta muualla

Lisätietoa Onslaughtista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Nico Robin

| Nico Robin |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  Mangaluku #114   Animejakso #67
Nimi japaniksi:  ニコ・ロビン
Nimi englanniksi:  Nico Robin (Miss All Sunday)
Muita nimiä:  Miss All Sunday, demonilapsi
Ääninäyttelijä (Seiyu):  Yuriko Yamaguchi (jaksot 67-298, 320+)   Yuko Kobayashi (jaksot 299-319)   Anzu Nagai (Lapsuuden Nico Robin)
Ääninäyttelijä (4Kids):  Veronica Taylor
Ääninäyttelijä (FUNi):  Stephanie Young
Henkilötiedot
Laji:  Ihminen
Palkkio:  80,000,000 berryä
Pirunmarja
Marja japaniksi:  Hana Hana no Mi
Marja englanniksi:  Flower Flower Fruit (/Hana Hana Fruit)
Marja suomeksi:  Kukkakukkamarja
Tyyppi:  Paramythia
Voima:  Antaa syöjälleen voiman saada mitä tahansa ruumiin osaansa versoamaan mistä vain ja niin monta kuin haluaa.
Nico Robin ( jap. ニコ・ロビン) on hahmo One Piece -manga- ja animesarjassa. Hän on seitsemäs Olkihattujen jäsen ja opiskelee arkeologiaa.
Robin

Robinin kiinniottopalkkio on tällä hetkellä 80 miljoonaa berryä, joka tekee hänestä kolmanneksi vaarallisimman Olkihattujen jäsenen (Sanji on kuitenkin Robinia vahvempi, mutta Sanji esiintyy vähemmän taisteluissa ja on saanut pienemmän palkkion). Nico Robin sai ensimmäisen etsintäpalkkionsa kahdeksanvuotiaana, koska hän tuhosi kuusi Merivoimien laivaa pirunmarjavoimillaan. Kuitenkin takaumassa näytettiin, ettei se pitänyt paikkaansa. Hänen syömänsä kukkakukkamarja antaa hänelle kyvyn saada mikä tahansa ruumiinosansa versoamaan kuin kukka mistä tahansa, ja niin monta kun hän itse haluaa. Useimmiten Robin käyttää kykyään kasvattaakseen käsiään.
Vaikka Maailmanhallitus valehteli  Nico Robinin olevan vaarallinen hänen tuhoamiensa kuuden laivan takia, oikeasti he halusivat napata Robinin, koska hän osaa tulkita poneglyfejä. Tämän taidon avulla hän voisi saada selville "todellisen historian", jonka Maailmanhallitus haluaa pitää salassa. He toivovat, että hänen taitonsa tulkita poneglyfejä auttaisi heitä löytämään muinaisen aseen, Plutonin. Nico Robin on jo sarjassa sanonut, ettei se tieto häntä kiinnosta.
Tämän hetkisessä 4Kids-dubissa hänellä on eteläamerikkalainen aksentti, johtuen todennäköisesti hänen lehmityttövaikutteisesta pukeutumisestaan ollessaan "Miss All Sunday".
Nico Robin on faniäänestyksen mukaan viidenneksi suosituin hahmo One Piecessä, mikä tekee hänestä suosituimman naishahmon.
Nico Robin on 188cm pitkä, 28-vuotias (30-vuotias aikahypyn jälkeen) ja hänen syntymäpäivänsä on 6 helmikuuta. Oda on kertonut, että Nico Robinin eläinhahmo on kurki, väri purppura ja hän tuoksuu kukille.