stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edimilson Fernandes

Edimilson Fernandes marraskuussa 2016.
Edimilson Fernandes Ribeiro (s. 15. huhtikuuta 1996 Sion) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Mainz 05:tä.
Fernandes pelasi kotimaassaan Sionin joukkueessa vuoteen 2016 saakka. Kotimaan sarjan lisäksi hän pelasi Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua kaudella 2015–2016. Kausina 2016–2018 hän pelasi West Ham Unitedissa 42 ottelua Englannin Valioliigassa. Kauden 2018–2019 hän oli lainalla italialaisseura Fiorentinassa ja pelasi Serie A:ssa 29 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kesällä 2019 hän siirtyi saksalaisseura Mainziin, jossa hän pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan 24 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Toisella kaudellaan hän pelasi 14 bundesliigaottelua.
Fernandes pelasi Sveitsin maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa marraskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Kesäkuun 10. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 22 maaottelua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Irlantia vastaan ja toisen kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Liechtensteinia vastaan.
Fernandesin jalkapalloilevia serkkuja ovat Sveitsin maajoukkuepelaaja Gelson Fernandes, Portugalin maajoukkuepelaaja Manuel Fernandes sekä Sveitsin nuorisomaajoukkuepelaaja ja pitkäaikainen pääsarjapelaaja Cabral.
Eadric

Eadric (k. 687) oli Kentin kuningas 685–686. Eadric ja hänen setänsä Hlothhere hallitsivat ilmeisesti aluksi yhdessä, sillä Hlothheren hallituskaudella säädettiin lakeja heidän kummankin nimissä. Hlothheren ja Eadricin välille syntyi kuitenkin riitaa, ja Eadric joutui lähtemään maanpakoon. Vuonna 685 Eadric palasi mukanaan Sussexin saksien armeija. Samana vuonna Hlothhere haavoittui kuolettavasti taistelussa Eadricin joukkoja vastaan.
Hhlotheren kuoltua Eadric nousi Kentin kuninkaaksi. Vuonna 686 hän lahjoitti Stodmarshista maata kirkolle. Wessexin kuningas Cædwalla hyökkäsi Kentiin samana vuonna ja asetti veljensä Mulin Kentin kuninkaaksi. Kentin joukot polttivat kuitenkin Mulin ja 12 tämän miestä roviolla seuraavana vuonna. Cædwalla hävitti sen jälkeen kostoksi Kentiä. Lindisfarnen annaalien (Annales Lindisfarnenses et Cantuarienses) mukaan Eadric olisi kuollut vuonna 687.
Eduardo Galeano

| Eduardo Galeano |
| --- | --- |
 Eduardo Galeano vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1940 Montevideo, Uruguay
Kuollut: 13. huhtikuuta 2015 (74 vuotta) Montevideo, Uruguay
Kansalaisuus:   Uruguay
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Helena Villagra
Kirjailija
Äidinkieli: Espanja
Esikoisteos:  Los días siguientes
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Eduardo Hughes Galeano (3. syyskuuta 1940 Montevideo – 13. huhtikuuta 2015 Montevideo) oli uruguaylainen kirjailija ja toimittaja. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten Tulen muistot -teossarjastaan.
Suomennettuja teoksia

Tulen muistot 1: Vanha uusi maailma. (Memoria del fuego: Los nacimientos.) Suomentanut Anu Partanen. Loki-Kirjat, 1992.
Tulen muistot 2: Kasvot ja naamiot. (Memoria del fuego 2: Las caras y las máscaras.) Suomentanut Anu Partanen. Loki-Kirjat, 1994.
Tulen muistot 3: Tuulen vuosisata. (Memoria del fuego 3: El siglo del viente.) Suomentanut Anu Partanen. Loki-Kirjat, 1997.
Jalkapallo valossa ja varjossa. (El futbol a sol y sombra.) Suomentanut Jukka Koskelainen. Nemo, 2000.
Aiheesta muualla

Eduardo Galeanon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (tilaajille)
Eduard Geyer

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Eduard Geyer
Syntymäaika: 7. lokakuuta 1944 (ikä 80)
Syntymäpaikka: Bielitz, Saksa
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1962–1968 1968–1975 |  FC Einheit Dresden  Dynamo Dresden |   113 (13) |
Valmennusura
1975–1986 1986–1989 1989–1990 1991–1992 1992–1994 1994–2004 2005–2006 2006–2007 2007–2008:  Dynamo Dresden juniorit  Dynamo Dresden  DDR:n maajoukkue  BFC Siófok  FC Sachsen Leipzig  Energie Cottbus  Al-Nasr SC  FC Sachsen Leipzig  Dynamo Dresden
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Eduard Geyer (s. 7. lokakuuta 1944) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän on tehnyt pitkän ja vaihtelevan uran pelaajana ja valmentajana toimien muun muassa viimeisenä DDR:n maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Geyer aloitti jalkapallouransa Aufbau Dresden-Mitten juniorijoukkueessa 1950-luvulla. Hän siirtyi 1956 SC Einheit Dresdeniin, jossa aloitti myös uransa aikuisten tasolla 1962. Edellisenä vuonna Geyer oli ollut Einheitin joukkueessa voittamassa DDR:n juniorien cup-mestaruutta. Vuonna 1968 Geyer siirtyi Einheit Dresdenistä kaupungin suurseuraan Dynamo Dresdeniin. Hän edusti Dynamoa seitsemän kauden ajan ja oli voittamassa kahta DDR:n mestaruutta 1971 ja 1973. Geyer lopetti uransa Dynamossa 1975.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

DDR:n mestaruus (2): 1971, 1973
FDGB-Pokal: 1971
Ura valmentajana

Valmennusuransa insinöörin koulutuksen omannut Geyer aloitti Dynamo Dresdenin juniorivalmentajana 1975. Hän työskenteli seuran organisaatiossa sittemmin myös edustusjoukkueen apuvalmentajana 1979–1983 ja jälleen juniorivalmentajana 1983–1986. Hän johdatti Dynamon DDR:n juniorimestariksi 1985 sekä cupin voittajaksi 1985 ja 1986.
Kesällä 1986 Geyer nousi Dynamon edustusjoukkueen päävalmentajaksi Klaus Sammerin jätettyä tehtävät. Hänen johdollaan Dynamo onnistui vielä murtamaan DDR:n liigan loppuvuosia dominoineen Berliner FC Dynamon ylivallan luotsaamalla seuran mestariksi kaudella 1988–1989. Tämän menestyksen johdosta Geyer nousi heinäkuussa 1989 DDR:n maajoukkuevalmentajaksi. Hän jatkoi edelleen Dynamo Dresdenin peräsimessä jättäen nämä tehtävät huhtikuussa 1990. Maajoukkuevalmentajana Geyer jäi historiaan viimeisenä DDR:n maajoukkueessa. Hänen johdollaan DDR voitti kahdeksan ottelua, pelasi kahdesti tasan ja hävisi vain kaksi ottelua. Tehtävä lakkasi olemasta syyskuussa 1990.
Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Geyer jatkoi valmennusuraansa unkarilaisessa BFC Siófokissa, mutta pesti päättyi potkuihin jo helmikuussa 1992. Tämän jälkeen Geyer palasi Saksaan ja jatkoi uraansa kolmannella sarjatasolla pelanneessa FC Sachsen Leipzigissa, jonka johdatti Oberliga Nordostin voittoon 1993. Seura ei kuitenkaan kyennyt lunastamaan lisenssiä 2. Bundesliigaan. Seuraavan kauden tulokset olivat paljon vaatimattomampia ja Geyer sai potkut huhtikuussa 1994.
Samana kesänä Geyer jatkoi uraansa Energie Cottbusin päävalmentajana. Geyerin johdolla Energie nousi 1997 2. Bundesliigaan ja kolme vuotta myöhemmin 1. Bundesliigaan. Pääsarjavisiitti jäi Cottbusin osalta kolmeen kauteen, joista paras toi sijan 13. Lisäksi seura oli Geyerin johdolla Saksan cupin loppuottelussa 1997. Hän sai kuitenkin jatkaa päävalmentajana putoamisesta huolimatta, mutta kehnon kauden 2003/04 jälkeen meno oli entistä takkuisampaa ja Geyerin pitkä pesti Cottbusissa päättyi potkuihin marraskuussa 2004.
Cottbus-pestinsä jälkeen Geyer toimi puolisen vuotta Al-Nasrin päävalmentajana Dubaissa. Marraskuussa 2006 hän siirtyi FC Sachsen Leipzigin peräsimeen toistamiseen urallaan. Pesti päättyi kuitenkin heinäkuussa 2007 seuran taloudellisten vaikeuksien seurauksena. Syyskuussa 2007 hän palasi entiseen seuraansa Dynamo Dresdeniin. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo kesäkuussa 2008 Geyerin ja seurajohdon riitojen seurauksena.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

DDR:n mestaruus: 1989
Saksan cup
Hopeaa: 1997
Oberliga Nordost: 1993
DDR:n juniorimestaruus (2): 1982, 1985
DDR:n junioricup (2): 1976, 1985
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Klaus Sammer Norbert Meier | Dynamo Dresdenin päävalmentaja 1986–4/1990 9/2007–2008 | Seuraaja: Reinhard Häfner Ruud Kaiser |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Manfred Zapf | DDR:n maajoukkueen päävalmentaja 7/1989–9/1990 | Seuraaja: lakkautettu |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ulrich Nikolinski | Energie Cottbusin päävalmentaja 1994–11/2004 | Seuraaja: Petrik Sander |
Ebenezer Elliott

Ebenezer Elliott
Ebenezer Elliott (17. maaliskuuta 1781 Masborough, Yorkshire – 1. joulukuuta 1849 Houghton Barnsleyn lähellä) tunnetaan nimellä "viljalakirunoilija" ("Corn Law rhymer"). Elliott uskoi hänen isänsä masuunin konkurssin johtuneen viljalaeista. Konkurssi joudutti isän kuolemaa ja Elliott menetti siinä myös omat sijoituksensa ja nälkiintyi rutiköyhänä, kodittomana, työttömänä ja epätoivoisena, yritti itsemurhaakin. Päästyään myöhemmin jaloilleen hän kuitenkin aina samaistui köyhiin, omisti elämänsä viljalakien vastaiselle taistelulle ja ryhtyi myös chartistijohtajaksi kunnes chartistit hylkäsivät viljalakien vastustuksen ja turvautuivat väkivaltaan.
Elliott julkaisi Viljalakirunot vuonna 1831, ja ne tekivät hänestä kansainvälisesti tunnetun, niitä julkaistiin ympäri maailmaa. Runot olivat ilmaisultaan aggressiivisia, sarkastisia ja värikkään kuvailevia sekä raivokkaan vihaisia epäoikeudenmukaisuutta kohtaan. Runot kampanjoivat hallituksen maanomistajia vastaan - nämä estivät kilpailun ja pitivät leivän kalliina. Runot myös kuvasivat työläisten kammottavaa tilaa ja vertasivat sitä armottomasti aatelin elämään.
Seuraavina vuosina Elliott julkaisi lisää vastaavia runoja. Elliott kuvasi itseään seuraavasti: "Väitän olevan ihmiskunnan tähän asti suurimman, siunauksellisimman ja ainoan rikoksettoman vallankumouksen pioneeri. Väitän myös olevan tuon vallankumouksen runoilija - vapaakaupan bardi; ja sen vaurauden, viisauden ja rakastavan ystävällisyyden, minkä vapaakauppa lopulta tuo, kautta myös universaalin rauhan bardi."
Aiheesta muualla

The Poetry of Ebenezer Elliott
Drenthe (täsmennyssivu)

Drenthe tarkoittaa seuraavia asioita:
Drenthe, provinssi Alankomaissa
Drenthe, kunnallishallinnoton alue Michiganissa Yhdysvalloissa
Eugène Drenthe, surinamelainen runoilija ja näytelmäkirjailija
Giovanni Drenthe, surinamelainen jalkapalloilija
Midden-Drenthe, kunta Alankomaissa
Ronde van Drenthe, alankomaalainen maantiepyöräilykilpailu
Royston Drenthe, alankomaalainen jalkapalloilija
Hr. Ms. Drenthe (D816), Alankomaiden kuninkaallisen laivaston hävittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Drenthe”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eaea

|  Eaea |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Blanca Paloma
Levy-yhtiö:  Universal Music Group
Kesto:  3:00
Tyylilaji:  flamenco
Julkaistu:  20. joulukuuta 2022
Säveltäjä(t):  Blanca Paloma Ramos José Pablo Polo Álvaro Tato
Euroviisutiedot
Vuosi:  2023
Maa:  Espanja
Kieli:  espanja
Sijoitus:  17.
Pisteet:  100
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”SloMo” (2022) 
 ”Zorra” (2024) ► 
Eaea on espanjalaisen laulajan Blanca Paloman kappale, joka julkaistiin 20. joulukuuta 2022. Blanca Paloma osallistui kappaleella vuoden 2023 Benidorm Festiin. Hän voitti kilpailun 169 pisteellä, ja siten hän pääsi edustamaan Espanjaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 100 pistettä ja sijoittui seitsemänneksitoista.
Counter-Strike (pelisarja)

| Counter-Strike |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Valve Corporation Turtle Rock Studios Hidden Path Entertainment Ritual Entertainment Nexon Corporation Namco
Julkaisija:  Valve Corporation Sierra Entertainment Nexon Corporation Namco
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, taktinen ammuntapeli
Alusta:  Windows, OS X, Linux, Xbox, Xbox 360, PlayStation 3
Ensijulkaisu:  Counter-Strike (2000)
Viimeisin julkaisu:  Counter-Strike 2 (2023)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Counter-Strike on pääosin Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema taktinen ensimmäisen persoonan ammuntapelisarja, jonka ensimmäinen osa Counter-Strike julkaistiin vuonna 2000. Pelisarja alkoi alun perin Minh ”Gooseman” Lin ja Jesse ”Cliffe” Cliffen luomana Half-Life-pelin modina. Half-Lifen kehittäjä Valve osti suosiota saaneen modin oikeudet ja loi siitä itsenäisen pelin. Pelisarja on erittäin suosittu ympäri maailmaa, ja sen pelejä on myyty yli 25 miljoonaa kappalettamilloin?.
Pelaaminen

Pelisarjan pelit ovat ensimmäisesta persoonasta kuvattuja taktisia ammuntapelejä. Tehtävän tyyppi riippuu pelattavasta kartasta. Peliä pelataan tietyn mittaisissa erissä, jossa ajassa toisen osapuolen on onnistuttava tehtävässään. Tavoitteita ei ole kuitenkaan pakko suorittaa. Voittaa voi myös tappamalla koko vihollistiimin ennen aikarajan umpeutumista, sillä perinteisissä pelimuodoissa ei synnytä uudelleen taistelukentälle. Lisäksi voittaminen on mahdollista estämällä vihollistiimiä suorittamasta annettua tehtävää.
Rahaa saa vihollisten eliminoimisesta sekä tavoitteiden suorittamisesta. Rahaa voi menettää vahingoittamalla tiimitoveria tai panttivankia. Ansaituilla rahoilla voi ostaa parempia aseita ja varusteita erän alussa. Ostettavissa on erilaisia tuliaseita pistooleista konekivääreihin. Saatavilla on myös taktisia apuvälineitä kuten suojavarustusta ja erilaisia kranaatteja. Muita mainittavia varusteita ovat yönäkölasit ja pomminpurkupakkaus, joka lyhentää pommin purkuun kuluvaa aikaa huomattavasti. Global Offensivessa esiteltiin pelastuspakkaus joka lyhentää panttivangin pelastusaikaa.
Vaikka tiimit vaikuttavat erilaisilta, tehtävänannon lisäksi ainoa tiimien välinen ero on asevalikoima. Molemmilla tiimeillä on aseita, jotka vain toinen tiimi voi ostaa. Erikoisjoukot suosivat pääasiassa kevyitä ja taktisia, poliisivoimien käyttämiä aseita kuten yhdysvaltalaista M4A1-karbiinia. Terroristit käyttävät taas erityisesti kapinaryhmien, terroristi- ja rikollisorganisaatioiden käyttämiä halpoja ja varmatoimisia aseita, kuten venäläisvalmisteista AK-47-rynnäkkökivääriä.
Lisäksi Global Offensivessa on muista peleistä poiketen pelinhakija (engl. matchmaking) joka hallitsee pelien luomista ja palvelimia. Tätä pelinhallintaa ylläpitää Steam-palvelu. Pelin voi hakea pelimuodon ja karttojen mukaan sekä peliaulan luominen on mahdollista. Valve ylläpitää virallisilla palvelimilla Valven huijauksenestoa, joka automaattisesti kieltää ja potkii ulos pelaajia jotka käyttävät kiellettyjä ohjelmia saadakseen epärehellisen hyödyn. Saattaakseen samantasoiset pelaajat samoihin peleihin, pelissä on tilastointi joka käyttää raskaasti muokattua Elo-lukua.
Pelaaminen > Perinteiset pelimuodot

Pommitehtävässä terroristit pyrkivät virittämään C-4-pommin jollekin kahdelle ennalta määrätystä kohteesta. Mikäli pommi on viritetty, erikoisjoukkojen tulee purkaa se ennen räjähtämistä. Mikäli terroristit eivät ehdi virittää pommia ennen aikarajaa, erikoisjoukot voittavat.
Panttivankitilanteessa terroristien tavoite on pitää panttivangit itsellään ja estää heidän pelastamisensa. Erikoisjoukot taas yrittävät pelastaa panttivangit kuljettamalla heidät erikoisjoukkojen aloitusalueelle. Mikäli erikoisjoukot eivät määrätyssä ajassa ehdi pelastaa panttivankeja, terroristit voittavat.
Salamurhatehtävässä terroristit yrittävät eliminoida VIP-henkilön joka on tärkeä todistaja. Erikoisjoukkojen tulee saattaa VIP-henkilö pelastusalueelle ennen aikarajaa tai terroristit voittavat. Lisäksi erikoisjoukot voivat voittaa erän myös eliminoimalla kaikki terroristit. Salamurha nähtiin vain Counter-Strikessa ja Counter-Strike: Condition Zerossa, muista peleistä se jätettiin pois, tosin sitä voi pelata muissa peleissä yhteisön luomalla palvelimen liitännäisellä.
Pelaaminen > Uudet pelimuodot

Seuraavat pelimuodot virallistettiin Counter-Strike: Global Offensiveen vuonna 2012. Sitä ennen kyseiset pelimuodot lukuun ottamatta Räjäytystyötä olivat saatavilla yhteisön luomina palvelimien liitännäisinä.
Kilpavarustelussa, joka tunnettiin aiemmin nimellä Gun Game, ainoa tavoite on tappaa toisia käyttäen eri aseita. Onnistuneesta taposta saa uuden aseen ja ensimmäinen veitsellä tapon saanut pelaaja voittaa kierroksen. Pelaajat uudelleensyntyvät välittömästi kuoltuaan.
Räjäytystyössä terroristit pyrkivät virittämään C-4-pommin yhdelle, ennalta määrätylle alueelle erikoisjoukkojen pyrkiessä estämään tämä. Jos terroristit eivät ehdi virittää pommia, erikoisjoukot voittavat. Vastaavasti erikoisjoukkojen tulee purkaa pommi jos se on viritetty. Pelimuoto poistaa myös aseiden ja tarvikkeiden ostamisen erien alussa, sen sijaan palkiten pelaajan uudella aseella tämän saatua ainakin yhden tapon. Toisesta taposta yhden kierroksen aikana pelaaja saa satunnaisen kranaatin käytettäväksi ensi kierroksella uuden aseen kanssa.
Deathmatch on pelimuoto, joka tarjoaa kymmenen minuutin pelejä. Voittaakseen pelaajan tulee ansaita isoin pistemäärä. Pisteitä pelaaja saa tappamalla muita pelaajia erilaisilla aseilla. Pistemäärä taposta riippuu aseesta. Kuten Kilpavarustelussakin, pelaaja syntyy välittömästi kuoltuaan.
Kehityshistoria

Counter-Strike julkaistiin vuonna 1999 ilmaiseksi modiksi Half-Lifelle. Kyseinen peli oli suosittu modipiireissä helpon muokattavuudensa ansiosta. 9. kesäkuuta 1999 CS julkaistiin avoimeen beetatestiin. Pelaajayhteisö auttoi modin kehittäjiä ja fanit pystyivät muuan muassa julkaista omia karttojaan modin verkkosivuilla toisille pelaajille ladattaviksi. 12. huhtikuuta 2000 Valve ilmoitti että he ja Counter-Striken tekijät ovat liittyneet yhteen luodakseen Counter-Strikestä itsenäisen julkaisun. Peli julkaistiin yhdessä Team Fortress Classicin, Half-Life: Opposing Forcen moninpelin, Half-Life: Absolute Redemptionin ja Firearmsin kanssa.
Rogue Entertainment aloitti Condition Zeron kehityksen vuonna 2000. Pelin tuottaja Jim Molinet siirtyi 2001 Sonylle, jolloin Roguen osalta pelin kehitys jäi kesken. Valve antoi pelin kehittämisen Gearbox Softwarelle, joka oli aiemmin kehittänyt Half-Lifen lisäosat Opposing Force ja Blue Shift. Tällöin Valve pystyisi keskittymään Team Fortress 2:een ja sen uuden Source-pelimoottorin kehittämiseen. Gearbox uudisti Counter-Striken luomalla korkealaatuset hahmomallit ja tekstuurit, realistiset sääefektit ja uusia aseita kuten M72 LAW -raketinheittimen ja Molotovin cocktailin. Pelin kehitys viivästyi useita kertoja, ja lopulta se myöhästyi suunnitellusta vuoden 2002 julkaisupäivästä jonka jälkeen se aiottiin julkaista 2003. Pelin kehitys annettiin Ritual Entertainmentille, joka keskittyi moninpeliä enemmän yksinpelin kehittämiseen. Tekoäly lainattiin Half-Lifesta.
Heinäkuussa 2004 Valve ilmoitti julkaisevansa Counter-Strike: Sourcesta beeta-version, jota pääsevät kokeilemaan Valven CyberCafe-palvelun asiakkaat ja Counter-Strike: Condition Zeron lailliset omistajat. Half-Life 2 julkaistiin Steam-palvelussa 7. lokakuuta vuonna 2004 ostettavaksi, mutta ei pelattavaksi. Tässä yhteydessä ostajille annettiin saman tien virallinen Counter-Strike: Source -versio pelattavaksi.
CS:GO alkoi alun perin Hidden Path Entertainmentin työstä siirtää Counter Strike: Source Xbox Live Arcadeen. Kehityksen aikana Valve näki pelissä potentiaalin laajentaa Counter-Strike-sarjaa, ja Global Offensiven kehitys alkoi vuonna 2010. Pelin kehitys julkistettiin 12. elokuuta 2011. Julkaisun jälkeen Valve on säännöllisesti päivittänyt peliä ja sen sisältöä, kuten aseita ja karttoja. Valve esitteli pelille 13. elokuuta 2013 Team Fortress 2 ja Dota 2 -tyylisen kosmetiikkapäivityksen nimeltä Arms Deal Update. Näin ollen aseita voi värjätä erilaisilla "aseviimeistelyillä" (engl. weapon finishes). Lisäksi pelaajat voivat nyt vaihtaa aseiden paikkaa varusteluettelossa ja tavaraluettelossa.
Kilpapelaaminen

Counter-Strike-sarjan pelit ovat erittäin tunnettuja ja suosittuja kilpapelejä. Counter-Strike on 4. suurin kilpapeli palkintorahojen määrässä vuoden 2016 alkupuolella.  Counter-Strike: Global Offensive oli kolmanneksi suosituin kilpapeli vuoden 2014 marraskuussa. Counter-Strike: Condition Zerolle ei kasvanut kilpailullista kulttuuria huonon menestyksensä vuoksi. Counter-Strike: Sourcesta kilpailullinen yhteisö ei riemastunut. Pelaajat valittelivat muun muassa sitä että peli oli liian identtinen edellisten pelien kanssa. Muuta kritiikkiä tuli myös aseiden tuntumasta ja rekyylistä.
Videopelit > Pääsarja

| Julkaisuvuosi | Nimi |
| --- | --- |

2000: Counter-Strike
2004: Counter-Strike: Condition Zero
2004: Counter-Strike: Source
2012: Counter-Strike: Global Offensive
2023: Counter-Strike 2
Videopelit > Spin-off-pelit

Namco sekä Nexon Corporation ovat julkaisseet neljä spin-off-peliä pääasiassa Aasian markkinoille.
| Julkaisuvuosi | Nimi |
| --- | --- |
2004: Counter-Strike Neo
2008: Counter-Strike Online
2014: Counter-Strike Nexon: Zombies
2015: Counter-Strike Online 2
Vastaanotto

Counter-Strike julkaistiin vuonna 2000. Se sai pisteiden yhteisarvoa keräävältä GameRankings-sivustolta 89 pistettä sadasta, perustuen 22 arvosteluun. Metacritic-sivusto antoi pelille pistemäärän 88 sadasta, perustuen 11 arvosteluun.
Conditon Zero sai pääosin kielteisen vastaanoton. Syynä oli muun muassa pelin vanhentunut grafiikka ja teknologia sekä pelin jatkuva myöhästyminen. Peli sai Metacriticissä pistemääräksi 65.  GameRankings pysyi samalla linjalla.
Counter-Strike: Source sai pelisarjan ensimmäisen osan tavoin hyvän vastaanoton. PC Games Magazine palkitsi sen vuoden parhaana moninpelinä. GameRankings-sivusto antoi pelille keskiarvoksi 89 prosenttia sadasta. Metacritic antoi myös positiivisen keskiarvon.
Global Offensive sai pääasiassa positiivisen vastaanoton. Metacriticissä peli pitää 83 pisteen keskiarvoa perustuen 38 ammattilaisarvioon. GameRankings antoi myös pelille hyvän arvion. Global Offensive sai pientä kritiikkiä karttojen puutteesta ja siitä, että niitä lisättiin vain Kilpavarustelu- ja Räjäytystyö-pelimuotoihin. Myöhemmin niitä on lisätty muihin pelimuotoihin.
Vastaanotto > Myyntikiellot

Pelisarjaa on myös kritisoitu väkivaltaisuudestaan ja Counter-Striken ja EverQuestin myymisestä tuli Brasiliassa vuonna 2008 kiellettyä. Brasilialaisen tuomari Carlos Alberto Simões de Tomazin mukaan ”peli yllytti lain rikkomiseen ja turvallisuuden vaarantamiseen”. Myymiskielto on sittemmin kumottu ja peliä myydään taas.