stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lego Ninjago (animaatiosarja)
Hahmot > Lohikäärmeet

Alun perin neljä lohikäärmettä vartioivat Spinjitzun kultaisia aseita. Aseiden löydyttyä Ninjat kouluttivat niistä pilottijaksoissa itselleen ratsut. Neljännellä kaudella Ninjat ja elementaalimestarit oppivat luomaan elementtienergiastaan omat lohikäärmeet, mutta menettivät kyvyn ennen kahdeksatta kautta.
Flame: Kain lohikäärme, joka vartioi ennen Tulimiekkaa.
Wisp: Jayn lohikäärme, joka vartioi ennen Salamanunchakua.
Rocky: Colen lohikäärme, joka vartioi ennen Järistysviikatetta.
Shard: Zanen lohikäärme, joka vartioi ennen Jääshurikeneita.
Ultralohikäärme: Ensimmäisen kauden alussa Flame, Wisp, Rocky ja Shard lähtivät Henkilahteen kasvaakseen aikuisiksi. Aikuisina ne sulautuivat yhteen nelipäiseksi Ultralohikäärmeeksi, joka toimi pääosin Vihreän Ninjan ratsuna. Ninjojen lähtiessä Pimeyden saarelle Ultralohikäärme jäi Ninjagoon. Yhdeksännellä kaudella paljastui, että toisen kauden tapahtumien jälkeen Ultralohikäärme oli matkannut Onien ja lohikäärmeiden maailmaan ja joutunut siellä lohikäärmeenmetsästäjien nappaamaksi ja surmaamaksi. Ultralohikäärmeen luista rakennettiin myöhemmin valtaistuin Iron Baronille.
Kultainen lohikäärme: Henki, jonka voimia Ensimmäinen Spinjitzu-mestari aikoinaan kanavoi. Myöhemmin Lloyd sai saman voiman Kain, Jayn, Colen ja Zanen kanavoitua voimia häneen.
Fuusiolohikäärme: Lohikäärmemiekalla luotu lohikäärme, jonka voi luoda yhdistämällä tulen ja veden voimat tai veden ja sähkön voimat
Firstbourne: Onien ja lohikäärmeiden maassa elävä legendaarinen lohikäärme, joka tunnetaan kaikkien lohikäärmeiden kantaäitinä. Firstbourne voi käyttää mitä tahansa elementaalivoimia ja oli aikoinaan Ensimmäisen Spinjitzu-mestarin ystävä. Lohikäärmeenmetsästäjien tärkein kohde. Toimi myöhemmin Wun ratsuna.
Slab: Lohikäärmeenmetsästäjien areenalleen vangitsema maalohikäärme. Toimi myöhemmin Colen ratsuna.
Stormbringer: Ninjojen useasti Onien ja lohikäärmeiden maassa kohtaama salamalohikäärme. Toimi myöhemmin Jayn ratsuna.
Boreal: Jäälohikäärme, jonka muistinsa menettänyt Zane loi elementaalivoimillaan Vexin manipuloitua hänet Jääkeisariksi. Kai sulatti sen kuoliaaksi voimiensa palatessa täysin.
Louskis: Vanian lemmikkilohikäärme, joka pystyy tarpeen vaatiessa kasvamaan huomattavasti. Toimi kauden lopulla Wun ratsuna.
Suruntuoja: Kallovelhon henkiin herättämä, Shintaron luolastoissa asuva pahamaineinen luurankolohikäärme.
Spinjitzun kultaiset aseet

Ensimmäinen Spinjitzu-mestari takoi nämä aseet Kultavuorilta kerätystä kullasta ja kyllästi niiden voimat Valon temppelissä. Näillä aseilla hän loi Ninjagon. Kukin kultainen ase hallitsee yhtä neljästä elementistä: maa, tuli, jää ja salama. Lisäksi ne hehkuvat vihreinä kun Vihreä Ninja on lähistöllä. Spinjitzu-voimat ja elementti voimat tulevat kuitenkin niiden käyttäjistä itsestään. Aseet ovat vain välineitä niiden kanavointiin. Ensimmäisen Spinjitzu-mestarin pojanpoikana ja Vihreänä Ninjana Lloyd Garmadon on perinyt aseiden voiman.
Aseet ovat:
Tulimiekka: Kain ase, joka ampuu tulipalloja ja herättää nukkuvia tulivuoria. Löydetty Tulitemppelistä. Voi muuntua Teräpyöräksi.
Salamanunchaku: Jayn ase, joka antaa sähköiskuja. Löydetty Leijuvista raunioista. Voi muuntua Myrskyalukseksi.
Järistysviikate: Colen ase, joka aiheuttaa maanjäristyksiä osuessaan maahan. Löydetty Epätoivon luolasta. Voi muuntua Hyökkäysvaunuksi.
Jääshurikenit: Zanen aseet, jotka jäädyttävät. Löydetty Jääaavikolta. Voi muuntua Lumikelkaksi.
Taistelussa Great Devoureria vastaan Garmadon sai kultaiset aseet ja saavuttuaan Kultavuorille hän takoi niistä sauvan, jota hän kutsui mega-aseeksi. Sitä ei voi käyttää tuhoamiseen, vain luomiseen. Ja silloinkin vain kerran päivässä, koska se uuvuttaa käyttäjänsä. Lopulta hän yritti muuttaa sillä menneisyyttä. Mutta Ninjat lähettivät sen menneisyyden kultaisilla aseilla avaruuteen.
Löydettyään Valon temppelin Kai, Jay, Cole ja Zane saavat uusiksi aseikseen kultaiset Elementtimiekat, joiden terät muistuttavat heidän omia elementtejään. Näillä he myös antoivat Lloydille kyvyn käyttää Kultaisen lohikäärmeen voimia. Myöhemmin miekat paljastuivat myös avaimeksi holviin, jossa Ensimmäisen Spinjitzu-mestarin mekaanista taisteluhaarniskaa säilytettiin.
Vuosien päästä, kun Overlord teki paluun ja pyrki saamaan uuden ruumiillisen muodon, hän matkusti avaruuteen noutamaan uuden ruumiinsa viimeistelemiseksi yhteensulaneet aseet asteroidilta, jonne ne olivat päätyneet. Ne sulatettiin Overlordille Kultaisen mestarin haarniskan osiksi ja Overlordin ruumiin tuhouduttua uudelleen Cyrus Borg piilotti haarniskan jäänteet tuntemattomaan paikkaan Cyrus Borg tornin alle lähelle Maailmakristallia ennen yhdeksännen kauden tapahtumia. Myöhemmin Kai sulatti haarniskan jäänteet 10. kaudella ja takoi aseet uudelleen taisteluun oneja vastaan. Tämän jälkeen aseita säilytettiin luostarissa, kunnes Overlord määräsi 15. kaudella joukkonsa varastamaan ne käyttääkseen niiden voimaa ruumiillistumiseen. Myöhemmin ninjat yhdistivät aseet viimeisenä oljenkortena taistelussa Overlordia vastaan, muuttaen ne alkumuotoonsa kultaiseksi lohikäärmeeksi ja tuhoten ne lopullisesti.
Sarja Suomessa

Suomessa sarja esitettiin ensimmäisen kerran Nelosella samana päivä kun sarja alkoi Yhdysvalloissa 14. tammikuuta 2011. Aluksi esitettiin neljä pilottijaksoa. Ensimmäinen 13 jakson mittaisen tuotantokausi esitettiin 31. maaliskuuta – 23. kesäkuuta 2012. Toinen tuotantokausi esitettiin Suomessa vuonna 2013. Televisiospesiaali nimeltä "Pyhäinpäivä" esitettiin Nelonen Nappula -kanavalla 25. lokakuuta 2016. Seitsemännen kauden ensimmäinen puolisko julkaistiin Ruutu+-palvelussa 29. joulukuuta 2016 ja toinen pari kuukautta myöhemmin. Kahdeksas kausi ilmestyi suomeksi keväällä 2018 HBO Nordic -palvelussa. Yhdeksäs kausi ilmestyi suomeksi 30. marraskuuta 2018 ja kymmenes kausi 12. huhtikuuta 2019 HBO Nordic -palvelussa.
Puolet sarjan 11. kaudesta julkaistiin Ruutu+-palvelussa 18. lokakuuta 2019 ja toinen puolisko 6. joulukuuta 2019. 12. kausi ilmestyi samaiseen palveluun 12. kesäkuuta 2020 ja 13. kausi 14. syyskuuta 2020. 14. kauden oli määrä alkaa Ruutu+-palvelussa 1. kesäkuuta 2021, mutta julkaisua siirrettiin ensin kahdella viikolla ja myöhemmin alkamispäiväksi ilmoitettiin 22. heinäkuuta 2021. 15. kauden ensimmäiset 12 jaksoa julkaistiin palvelussa 1. heinäkuuta 2022 ja loput 18 julkaistiin 4. lokakuuta 2022.
Äänirooleissa > Alkuperäiset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vincent Tong  | … |  Kai, Chokun, Lizaru, Spitta, Kivisoturi, sivuäänet   |
|  Michael Adamthwaite  | … |  Jay, Bolobo, postimies, Mezmo, Fang-Suei, Lasha, Mindroidi, Wrayth, opaspapukaija, Kivisoturi, Komentaja Raggmunk, Skullbreaker, Luke Cunningham, sivuäänet   |
|  Kirby Morrow  | … |  Cole, Lou (Colen isä), Gravis (4. kauden jakso 3), Invizable, Ash, Bytar, Chokun, sivuäänet   |
|  Andrew Francis  | … |  Cole (kaudesta 15 alkaen), Morro, Shade   |
|  Brent Miller  | … |  Zane/Jääkeisari, Mezmo, Snike, perämies, Herra E, Muzzle, sivuäänet   |
|  Jillian Michaels  | … |  Lloyd (kaudet 1–7), Edna Walker (Jayn äiti), Selma, sivuäänet   |
|  Samuel Vincent  | … |  Lloyd (kaudet 8–)   |
|  Kelly Metzger  | … |  Nya, sivuäänet   |
|  Paul Dobson  | … |  Mestari Wu, Neuro, Jacob Pevsner, Acidicus, Rattla, No Eyed Pete, kenraali Kozu, Kivisoturi, Ghoultar, Rufus McCallister, vankilanjohtaja Noble, Korgran, Päällikkö Mammatus, sivuäänet   |
|  Mark Oliver  | … |  Lordi/Sensei Garmadon, tohtori Julien (Zanen isä), Gravis (4. kauden jakso 10), sivuäänet   |
|  Kathleen Barr  | … |  Misako, Brad Tudabone, Gene, Bansha, Faith   |
|  Alan Marriott  | … |  Dareth, kapteeni Soto, Kivisoturi, sivuäänet   |
|  Lee Tockar  | … |  Cyrus Borg   |
|  Jennifer Hayward  | … |  P.I.X.A.L.   |
|  Heather Doerksen  | … |  Skylor   |
|  Brian Dobson  | … |  Ronin, Zugu, Sielun Jousiampuja   |
|  Britt McKillip  | … |  Harumi   |
|  Michael Kopsa  | … |  Samukai   |
|  Brian Drummond  | … |  Kruncha, Nuckal, Iron Baron, Char, Grimfax, Krag, Hailmar   |
|  Trevor Devall  | … |  Krazi, luurangot   |
|  Michael Dobson  | … |  Pythor, Wyplash, Samurai X   |
|  Ian James Corlett  | … |  Skales, mestari Chen, Mezmo, Fang-Suei, Chokun, Daddy No Legs, Fungus   |
|  John Novak  | … |  Slithraa, Skalidor, sivuäänet   |
|  Mackenzie Gray  | … |  Fangtom, Mystake, sivuäänet   |
|  Alyssya Swales  | … |  Skales Jr. (Skalesin poika)   |
|  Scott McNeil  | … |  Overlord, Clouse, Karlof, Arcturus, Kivisoturi   |
|  Richard Newman  | … |  kenraali Cryptor, Ninjagon keisari   |
|  Michael Donovan  | … |  Eyezor, mestari Yang, Arkade   |
|  Alessandro Juliani  | … |  Kapau/Kapau'rai   |
|  Ian Hanlin  | … |  Acronix, Chope/Chop'rai   |
|  Michael Daingerfield  | … |  Krux/Tohtori Saunders   |
|  Colin Murdock  | … |  Ed Walker (Jayn isä), sivuäänet   |
|  Doron Bell  | … |  Griffin Turner   |
|  Maryke Hedrikse  | … |  Camile   |
|  Cathy Weseluck  | … |  Patty Keys, sivuäänet   |
|  Kelly Sheridan  | … |  Gayle Gossip, sivuäänet   |
|  Ellen Kennedy  | … |  Ninjagon keisarinna   |
|  Garry Chalk  | … |  Killow   |
|  Rhona Rees  | … |  Jet Jack   |
|  Maggie Blue O’Hara  | … |  Ultra Violetti   |
|  Jim Conrad  | … |  Ensimmäinen Spinjitzu-mestari   |
|  Zach LeBlanc  | … |  Omega   |
|  Graeme Palisade  | … |  Jääkeisari   |
|  Cole Howard  | … |  Kataru, Benthomaar   |
|  Sabrina Pitre  | … |  Vania   |
|  Adam Trask  | … |  Plundar   |
|  Deven Mack  | … |  Vangelis/Kallovelho, Korgranin kirves   |
|  Giles Panton  | … |  Kalmaar   |
|  Ron Halder  | … |  Trimaar   |
Pallokerho Keski-Uusimaa

Pallokerho Keski-Uusimaa eli PK Keski-Uusimaa on vuonna 2005 perustettu suomalainen jalkapalloseura.
PK Keski-Uusimaa toimii Keski-Uudenmaan alueen kilpajalkapalloon  keskittyvänä kokoomaseurana, joka kokoaa  Keravan Pallo -75:n ja Tuusulan Palloseuran motivoituneimmat pelaajat samaan joukkueeseen. Seura perustettiin kyseisten seurojen yhteisenä hankkeena useiden vuosien kaavailujen tuloksena.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2025 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. Seuran miesten reservijoukkue PKKU/2 pelaa Kolmosessa. Suomen Cupissa PKKU on edennyt parhaimmillaan kahdeksan parhaan joukkoon vuonna 2015. Tuolloin joukkue joutui taipumaan puolivälierissä KuPS:lle.
PKKU:n naisten joukkue pelaa kaudella 2025 Kansallisessa Ykkösessä. Naisten joukkue pelasi 2022 kaksiosaisen karsintaottelun noususta Kansalliseen liigaan, jossa vastaan asettui ONS. Ottelupari päättyi oululaisten voittoon yhteismaalein 6-2. Kauden 2023 päätteeksi naiset karsivat jälleen noususta ja voittivat otteluparin TPS:n kanssa yhteismaalein 4-2.
PKKU:ssa ovat pelanneet mm. maajoukkueessa pelanneet Jukka Raitala, Santeri Hostikka ja Ville Koski.
PKKU:n kannattajat käyttävät itsestään nimitystä Skavabölen pojat.
Tilastot

| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM | PM | P | Cup |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Kolmonen | 2. | 22 | 14 | 5 | 3 | 53 | 19 | 47 |  |
| 2007 | Kolmonen | 1. | 22 | 16 | 5 | 1 | 70 | 16 | 53 |  |
| 2008 | Kakkonen | 8. | 26 | 10 | 5 | 11 | 49 | 50 | 35 |  |
| 2009 | Kakkonen | 5. | 26 | 10 | 8 | 8 | 56 | 36 | 38 |  |
| 2010 | Kakkonen | 14. | 26 | 4 | 8 | 14 | 24 | 46 | 20 |  |
| 2011 | Kolmonen | 1. | 22 | 19 | 2 | 1 | 78 | 21 | 59 |  |
| 2012 | Kolmonen | 1. | 22 | 22 | 0 | 0 | 92 | 23 | 66 |  |
| 2013 | Kakkonen | 5. | 27 | 13 | 3 | 11 | 58 | 42 | 42 | 4. kierros |
| 2014 | Kakkonen | 5. | 27 | 11 | 5 | 11 | 47 | 50 | 38 | 3. kierros |
| 2015 | Kakkonen | 8. | 27 | 9 | 7 | 11 | 39 | 36 | 34 | Puolivälierät |
| 2016 | Kolmonen | 1. | 22 | 17 | 2 | 3 | 69 | 18 | 53 | 2. kierros |
| 2017 | Kakkonen | 7. | 22 | 8 | 5 | 9 | 29 | 39 | 29 |  |
| 2018 | Kakkonen | 11. | 22 | 6 | 5 | 11 | 33 | 41 | 23 | Lohkovaihe |
| 2019 | Kolmonen | 1. | 22 | 18 | 4 | 0 | 99 | 13 | 58 |  |
| 2020 | Kakkonen | 10. | 17 | 5 | 2 | 10 | 31 | 34 | 17 |  |
| 2021 | Kakkonen | 10. | 22 | 6 | 4 | 12 | 30 | 45 | 22 |  |
| 2022 | Kakkonen | 6. | 22 | 9 | 6 | 7 | 47 | 45 | 33 | 4. kierros |
| 2023 | Kakkonen | 5. | 22 | 9 | 5 | 8 | 44 | 39 | 32 |  |
| 2024 | Ykkönen | 8. | 27 | 11 | 5 | 11 | 58 | 56 | 38 | 4. kierros |
| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Ykkönen (etelä) | 6. | 14 | 4 | 3 | 7 | 20 | 32 | 15 |
| 2014 | Ykkönen (etelä) | 4. | 14 | 7 | 3 | 4 | 24 | 14 | 24 |
| 2015 | Ykkönen | 10. | 22 | 6 | 4 | 12 | 23 | 36 | 22 |
| 2016 | Ykkönen | 10. | 22 | 3 | 8 | 11 | 20 | 40 | 17 |
| 2017 | Ykkönen | 5. | 22 | 10 | 7 | 5 | 46 | 32 | 37 |
| 2018 | Ykkönen | 6. | 22 | 9 | 3 | 10 | 30 | 34 | 30 |
| 2019 | Ykkönen | 5. | 22 | 9 | 5 | 8 | 37 | 35 | 32 |
| 2020 | Ykkönen | 5. | 17 | 7 | 6 | 4 | 22 | 23 | 27 |
| 2021 | Ykkönen | 3. | 22 | 12 | 8 | 2 | 30 | 15 | 44 |
| 2022 | Ykkönen | 2. | 24 | 13 | 5 | 6 | 38 | 26 | 44 |
| 2023 | Ykkönen | 2. | 18 | 12 | 3 | 3 | 49 | 13 | 39 |
| 2024 | Kansallinen Liiga | 10. | 23 | 0 | 3 | 20 | 15 | 87 | 3 |
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivut
| n k Kansallinen liiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: HJK
Joukkueet (2025):  HJK  HPS  JyPK  KuPS  PK-35  PK-35 Vantaa  VIFK  Åland United 
| n k Ykkönen |
| --- | --- |
Joukkueet (2025):  Atlantis FC  EPS  FC Inter 2  FC Jazz  JJK  KPV  KuPS Akatemia  MP  OLS  PKKU  RoPS  Tampere United
Sm5

| Sm5 |
| --- | --- |
 Sm5-yksikkö nro 66 Tuomarilan rautatieasemalla.
Perustiedot
Tyyppi:  sähkömoottorijuna
Liikennöitsijä:  VR
Valmistaja:  Stadler Rail
Lukumäärä:  81
Valmistusvuodet:  2008–2017
Numerointi:  01–81
Istumapaikkoja:  232+28
Lempinimi:  Flirtti
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  160 km/h
Paino:  132 t
Pituus:  75 200 mm
Vaunujen lukumäärä:  4 kpl
Leveys:  3 200 mm
Korkeus:  4 400 mm
Pyörästö:  Bo′ 2′2′2′ Bo′
Suurin akselipaino:  13,2 t
Pyörän halkaisija:  860 mm  (vetopyörät) 800mm (juoksupyörät)
Moottori:  4 × TSA TMF 59-39-4
Moottorin teho:  
 • jatkuva teho:  2 000 kW
 Sm5-junan matkustamo
Sm5:n ohjaamo Keravan rautatieasemalla vuonna 2023.
Sm5 on Stadler Flirt -mallinen pääkaupunkiseudun lähiliikenteessä operoitava matalalattiainen sähkömoottorijuna. Sm5-junat hankittiin korvaamaan Sm1-, Sm2- ja Sm4-junat Pääradan ja Rantaradan HSL-liikenteessä sekä liikennöimään uusilla pääkaupunkiseudun rataosuuksilla kuten Kehäradalla sekä suunnitteilla olevalla Pisararadalla. Heinäkuusta 2017 lähtien Sm5:llä on liikennöity koko HSL-alueen lähiliikenne.
Matalalattiaisessa Flirt-junassa on koko nelivaunuisen junan mittainen yhtenäinen läpikäveltävä matkustamo. Ilmajousitetun junan kori on alumiinia. Junan huippunopeus on 160 km/h. Junayksiköt pystyvät liikennöimään radoilla, joiden pituuskaltevuus on jopa 3,5 %. Yksiköiden alkuperäiset värit ovat vihreä, sininen, valkoinen ja tummanharmaa, kuitenkin uusien Sm5-junien värit ovat violetti, valkoinen ja tummanharmaa.
Sm5-yksikkö nro 39 Helsingin päärautatieasemalla.
Tilaaminen ja käyttöönotto

Pääkaupunkiseudun junakalustoyhtiö solmi 31. lokakuuta 2006 sopimuksen sveitsiläisen Stadler Railin kanssa 32 nelivaunuisen Flirt-junan toimittamisesta. 4. lokakuuta 2011 tilauksen ilmoitettiin kasvavan 41 junayksikköön ja 10. syyskuuta 2014 edelleen 75 yksikköön. Marraskuussa 2015 päätettiin tilaukseen lisätä vielä toteutettava optio kuudesta lisäjunasta, joten Sm5-sarjan koko kasvoi lopulta 81 junayksikköön.
Sm5-junat on valmistettu Stadler Railin tytäryhtiö Stadler Bussnang AG:n tehtaalla Bussnangissa, Sveitsissä. Sähköjärjestelmät kaikkiin yksiköihin on valmistanut Traktionssysteme Austria GmbH Neudorfissa, Itävallassa. Ensimmäinen yksikkö laivattiin Sörnäisten satamaan marraskuussa 2008 ja toinen yksikkö Vuosaaren satamaan. Loput junat laivattiin Turun satamaan, jossa ne koottiin ja vedettiin Dv12-dieselveturilla Ilmalan varikolle.
Kahdelle ensimmäiselle junalle tehtiin laajoja teknisiä kokeita vuosina 2008–2009 ennen matkustajaliikenteen aloittamista. Ensimmäinen Sm5-yksikkö aloitti liikennöinnin A- ja M-junana 18. marraskuuta 2009. Toinen juna aloitti liikennöinnin 13. joulukuuta, jolloin junat alkoivat liikennöidä myös viikonloppuisin K-, I- ja N-tunnuksin. Kolmas juna tuli liikenteeseen joulukuussa 2010. Ensimmäisen sarjan 41 junaa saatiin liikenteeseen kevääksi 2015 ja tammikuussa 2016 Suomeen saapui junayksikkö 42, ensimmäinen toisesta tilauserästä. Koko sarja saatiin käyttöön heinäkuussa 2017. Sarjan seuraaja teknisessä mielessä on vuonna 2026 liikenteeseen tuleva VR:n Sm7.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sm5 Wikimedia Commonsissa
Kuvia Sm5-junayksiköstä vaunut.org-sivustolla
Suomalaiset veturit ja junayksiköt
Renault Laguna

Renault Laguna on Renault’n vuosina 1993–2015 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka tuli Renault 21:n seuraajaksi. Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015 esiteltiin Lagunan korvaava malli Renault Talisman.
Renault Laguna II (2000–2007)

| Renault Laguna II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Renault
Valmistusvuodet:  2000–2007
Korimalli:  5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Renault Laguna I
Seuraaja:  Renault Laguna III
Teknisesti samankaltaisia:  Renault Espace IV Renault Vel Satis
Iskutilavuus:  1,6–3,0 l
Teho:  92–207 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven Laguna esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2000, ja valmistus alkoi saman vuoden joulukuussa. Pituutta oli tullut lisää seitsemän senttimetriä ja leveyttä kaksi senttimetriä, joten kasvu oli huomattavasti hillitympää kuin esimerkiksi kilpailevassa Ford Mondeossa. Hyviä ominaisuuksia olivat edellismallin tavoin erinomaiset ajo-ominaisuudet ja matkustusmukavuus. Sen sijaan pääntilaa oli takaistuimella niukasti ja farmarimallin tavaratila oli aikaisempaa pienempi. Myöskään seitsenpaikkaista versiota ei ollut enää saatavilla. Lagunoissa esiintyi edelleen keskimääräistä enemmän vikoja. Ongelmakohtia ovat akselisto, elektroniset järjestelmät ja turboahtimen sekä ruiskutussuuttimien rikkoutuminen.
Toisen sukupolven Laguna oli kaikkien aikojen ensimmäinen automalli, joka saavutti täyden viiden tähden tuloksen Euro NCAP -kolaritestissä.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,6 16V (107 hv), 1,8 (123 hv), 3,0 V6 24V (207 hv) sekä diesel 1,9 dCi (120 hv). V6 oli varustettu aina automaattivaihteistolla. Lokakuussa 2002 markkinoille tuli myös 2,0-litrainen (135 hv) bensiinimoottori ja vuoden 2003 alusta lähtien tarjolla oli 2,0-litrainen (163 hv) turbomoottori.
Tammikuussa 2004 tuli pienemmän dieselin rinnalle 2,2 dCi (150 hv), jossa oli voimansiirtona kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Toisen sukupolven Laguna uudistui maaliskuussa 2003. Uutuuksia mallissa olivat sähköinen käsijarru, avaimeton järjestelmä ja uudistettu kojelauta. Myös ulkonäköä päivitettiin.
Renault Laguna III (2007–2015)

| Renault Laguna III |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Afrikka  Malesia  Pakistan  Ranska
Valmistaja:  Renault
Valmistusvuodet:  2007–2015
Korimalli:  2-ovinen coupé 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Renault Laguna II
Seuraaja:  Renault Talisman
Teknisesti samankaltaisia:   D-pohjalevyn mallit * Infiniti QX60 Nissan Altima (L33)  Nissan Elgrand (E52)  Nissan Maxima (A35)  Nissan Maxima (A36)  Nissan Murano (Z51)  Nissan Murano (Z52)  Nissan Pathfinder (R52)  Nissan Quest (RE52)  Nissan Teana (J32)  Nissan Teana (L33)  Renault Latitude  Renault Samsung SM5 (L43)  Renault Samsung SM7 (L47)  Venucia T90  
Pohjalevy:  Renault–Nissan D
Iskutilavuus:  1,5–3,5 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Kolmannen sukupolven Laguna esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007. Korimalleina olivat viisioviset hatchback ja farmari sekä ensimmäistä kertaa mallin historiassa myös kaksiovinen coupé.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Laguna sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Pariisin autonäyttelyssä 2010 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Laguna, joka sai uuden, aiempaa aggressiivisemman keulailmeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Renault Laguna Wikimedia Commonsissa
Renault-mallit
| --- | --- |
Nykyiset: Alaskan | Arkana | Austral | Captur | Kiger | Kwid | Triber | Twingo | Clio | Duster | Sandero | Mégane | Kangoo | Scénic | Taliant | Talisman | Espace | Koleos
Numeraaliset: 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 25 | 30
Nimelliset: Alliance/Encore | Fluence | Fuego | Kadjar | Medallion | Safrane | Premier | Torino | Rodeo | Avantime
Toisen maailmansodan jälkeiset: 4CV | Caravelle | Colorale | Dauphine | Dauphinoise | Floride | Frégate | Ondine
Maailmansotien väliset: Celtaquatre | Juvaquatre | Nervastella | Primaquatre | Reinastella | Viva Grand Sport | Vivaquatre | Vivasix
Ensimmäistä maailmansotaa edeltävät: 10CV | 12CV | 35CV | 40CV | 50CV / 50/60CV | A | AG/AG-1 | B | C | D | E | G/H/J | L/M | N(a)/N(b)/S | N(c)/Q/U(a/e) | R/T | U | AS/V | X/X-1 | Y
Alpine–Renault: A106 | A108 | A110 | A305 | A310 | A610/GTA
Renault Sport: Clio Renault Sport | Spider | Mégane Renault Sport | Clio V6 Renault Sport
Konseptit: Alpine 210 RS | Altica | Argos | BRV | Espace F1 | EPURE | EVE | Egeus | Etoile Filante | Fiftie | Initiale | Koléos | Laguna | Mégane | Next | Racoon | Scénic | Talisman | VESTA 2 | Wind | Steppe
Paketti- ja kuorma-autot: Estafette | Fourgonette | Kangoo | Express | Kerax | Magnum | Mascott | Master | Messenger | Midlum | Trafic | 50-sarja
Dacia-merkki: Lodgy | Logan | Sandero | Duster | Dokker
Renault-Samsung Motors: SM3 | SM5 | SM7
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Facelift-mallin Renault Laguna Break.
Renault Laguna Break
Toisen sukupolven facelift-malli.
Renault Laguna Grandtour
Renault Laguna Coupé
Kolmannen sukupolven facelift-malli.
Nikkilä (täsmennyssivu)

Nikkilä voi tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Nikkilä, Sipoon keskustaajama
Nikkilän sairaala, psykiatrinen sairaala Sipoossa
Nikkilä, Lahden kaupunginosa
Nikkilä, kylä Halikossa
Sukunimi

Tammikuussa 2020 sukunimi Nikkilä oli Suomessa 1 442 henkilöllä. Nimen tunnettuja kantajia ovat:
Antti Nikkilä (s. 1978), koripalloilija
Eino Nikkilä (1904–1985), kansatieteilijä ja valokuvaaja
Esko Nikkilä (1926–1986), sisätautiopin professori ja ylilääkäri
Jari Nikkilä (s. 1989), jalkapalloilija
Jussi Nikkilä (s. 1982), näyttelijä, Reijo Nikkilän poika
Markku Nikkilä (s. 1956), kenraaliluutnantti
Niilo Nikkilä (1907–1957), toimittaja ja kommunistipoliitikko
Niklas Nikkilä (s. 2005), jääkiekkomaalivahti
Olavi Nikkilä (1922–2014), poliitikko (Kokoomus) ja maanviljelysneuvos
Petteri Nikkilä (s. 1992), jääkiekkoilija
Pyry Nikkilä (s. 1989), näyttelijä
Reijo Nikkilä (s. 1939), Yleisradion entinen Moskovan-kirjeenvaihtaja
Roope Nikkilä (s. 1990), jääkiekkoilija
Seppo Nikkilä (s. 1936), jääkiekkoilija
Seppo Nikkilä (s. 1962), jalkapalloilija
Tommi Nikkilä (s. 1977), jääkiekkomaalivahti
Yrjö Nikkilä (1897–1966), varatuomari ja Kuopion kaupunginjohtaja
Pauli Kallio

Pauli Kallio vuonna 2000.
Pauli Kallio (s. 1960 Nivala) on suomalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, -kääntäjä ja -julkaisija. Hän on Suomen ainoa päätoiminen sarjakuvakäsikirjoittaja.
Kallio aloitti sarjakuvien käsikirjoittamisen 1990-luvun alussa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sellaisia alun perin sanoma- ja aikakauslehdissä julkaistuja sarjakuvia kuin Kramppeja & nyrjähdyksiä (piirtäneet muun muassa Christer Nuutinen, Sami Toivonen ja Mika Lietzen), Ornette Birks Makkonen (piirtänyt Ville Pirinen) ja Onnen lahjat (piirtänyt Kati Kovács). Kallio on tehnyt yhteistyötä lukuisten muidenkin suomalaisten sarjakuvapiirtäjien kanssa.
Kallio oli mukana sanoittamassa kappaletta ”Rodeo Heart” 22-Pistepirkkojen albumille Lime Green DeLorean (2011).
Vuonna 1994 Kallio sai Puupäähattu-palkinnon ja vuonna 2021 Sarjakuva-Finlandian teoksesta Ammatti: käsikirjoittaja.