stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hannibal (vuoden 1959 elokuva)
Vastaanotto ja DVD-julkaisut

Kriitikoiden ristiriitaisesti arvioima Hannibal oli taloudellisesti vain kohtalainen menestys. Se oli Italiassa kauden 21. katsotuin elokuva ja tuotti lopulta yhteensä 672 miljoonan liiran kassatulot. Ranskassa elokuvan näki yli puolitoista miljoonaa katsojaa.
Hannibalin yhdysvaltalainen versio on saatavilla VCI Home Videon laadultaan kohtalaisena DVD-julkaisuna. Elokuvan laajakangasversio on julkaistu DVD:llä myös Ranskassa ja Italiassa.
Aiheesta muualla

Hannibal Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hannibal Elonet.
Elokuvan yhdysvaltalainen mainosjuliste esittää Hannibalin silmälapulla varustettuna kehonrakentajana ja mainitsee ohjaajaksi Edgar G. Ulmerin.
Birdland

| Birdland |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Gilbert Hernandez
Kieli:  englanti
Genre:  sarjakuva, erotiikka
Kustantaja:  Eros
Julkaistu:  1992
Sivumäärä:  104
ISBN:  1-56097-200-9
Suomennos
Suomentaja:  El Pulpo Flamenco
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  1993
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  68
ISBN:  951-578-140-X
Sarja: Sötem
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Birdland on Gilbert Hernandezin vuosina 1990–1991 julkaisema eroottinen sarjakuva. Suomenkielisen albumin on julkaissut Liken Sötem-merkki vuonna 1993.
Aiheesta muualla

Marc Sobel: ”Birdland Reconsidered”: The roots of Gilbert Hernandez’ sex comic in Reich’s orgone energy. Comics Journal 30.11.2009. (englanniksi)
Birni N’Gaouré

| Birni N’Gaouré |
| --- | --- |
 Birni N’Gaouré
 Koordinaatit: 13°4′58″N, 2°54′44″E 
Valtio:  Niger
Alue:  Dosson alue
Departementti:  Boboyen departementti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Väkiluku (2012):  52 566
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Birni N’Gaouré on kaupunki, kunta ja Boboyen departementin hallinnollinen keskus Dosson alueella Nigerissä. Se sijaitsee Dallol Bosson laaksossa 35 kilometriä Dossosta länteen. Kunnassa on 52 566 asukasta (vuonna 2012, väestönlaskenta).
Kaupungin kautta kulkee Niameysta itään johtava päällystetty valtatie RN1. Sen asukkaat ovat etupäässä djermoja ja songhaita.
Biratnagar

| Biratnagar |
| --- | --- |
 Biratnagar
 Koordinaatit:  
Valtio:  Nepal
Kehitysalue:  Itäinen
Vyöhyke:  Kosi
Piirikunta:  Morang
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  58,48 km²
Väkiluku (2011)  ():  204 949
 – Väestötiheys:  3 505  as./km²
 
 munbiratnagar.gov.np 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Biratnagar (nepaliksi विराटनगर, Birāṭanagara; Birāṭnagar, Wirāṭnagar) on kaupunki Nepalin Kosin vyöhykkeen Morangin piirikunnassa, lähellä Intian rajaa. Kaupungissa asuu noin 170 000 ihmistä. Se on ympäröivän riisinviljelyseudun keskuspaikka jonka kautta kulkee kauppaa ulkomaille, lähinnä etelänaapurina olevan Intian Biharin osavaltion puolelle.
Biratnagarista pääsee Kathmanduun sekä lentäen että maanteitse. Kaupungin lentokenttä palvelee koko Itä-Nepalin vuoristoseutua.
Biratnagarin ilmasto on mantereinen; lämpötila vaihtelee viiden ja 40 asteen välillä. Kuuminta on touko-kesäkuussa. Kovimmat sateet ajoittuvat kesämonsuunin aikaan heinä-elokuuhun. Kylmintä on tammi-helmikuussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Biratnagar Wikimedia Commonsissa
Earthquake Vulnerability Profile and Preparedness Plan. Biratnagar Sub‐Metropolitan City (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (errrp.org.np)
Harakka (saari)

Harakan saari Helsingissä ilmasta nähtynä 2021.
Harakka Kaivopuistosta nähtynä 1959.
Harakka (ruots. Stora Räntan) on saari Helsingin Kaivopuiston edustalla. Saari on noin 500 metriä pitkä, kahdeksan hehtaarin kokoinen ja sadan metrin päässä Kaivopuiston rannasta. Saaren välittömässä läheisyydessä ovat Uunisaaret ja Särkkä. Harakkaan pääsee yhteysveneellä Merisatamasta Kaivopuiston rannasta.
Saaren nimenä on ollut asiakirjoissa ja kartoissa Räntan eli Stora Räntan (1736), yhteisnimenä viereisten saarien kanssa Små Räntor (1750), Haraka eller Båkhollmen (1775; saaressa oli kummeli eli pieni majakka 1700-luvun puolivälissä), Räntan (1808), Stora Räntan (1837) ja Harakka (1842), minkä jälkeen ovat vakiintuneet nykyiset nimet. Harakka mainitaan eräässä meriselityksessä myös tästä saaresta 3–4 kilometriä etelään sijaitsevan pienen luodon nimenä. Harakka-nimen aiheena lienee ollut se, että jokin paikka saarella on muistuttanut harakkaa.
Harakka on entinen Puolustusvoimien saari, joka avattiin yleisölle vuonna 1989. Puolustusvoimilla oli ollut saarella kemian koelaboratorio Oiva Kallion suunnittelemassa, vuonna 1928 valmistuneessa rakennuksessa. Lisäksi saarella on venäläisten vuonna 1908 rakentama kasarmi, joka nykyisin toimii Helsingin kaupungin luontokeskuksena, sekä muita 1800-luvulla rakennettuja puurakennuksia. Harakan saarella toimii lisäksi taiteilijoiden Harakka-yhdistys. Saarella on Alien-elokuvan hirviön suunnitelleen sveitsiläisen taiteilijan H.R. Gigerin veistos Sabotage.
Luonto

Saarelle järjestetään opastettuja retkiä, sillä rantaniittyjen, kallioketojen ja pienten soiden muodostamat biotoopit toimivat monipuolisena elinympäristönä linnuille ja mahdollistavat monipuolisen kasviston. Linnut ovat myös melko pelottomia, joten niitä pääsee tarkkailemaan ja valokuvaamaan läheltä.
Linnuista Harakan tyyppilajeina voidaan pitää lokkeja, joita esiintyy saarella viittä lajia: harmaa-, kala-, meri-, nauru- ja selkälokki. Saarella pesii haahka ja valkoposkihanhi, mutta saarella saattaa nähdä myös iso- ja tukkakoskelon, meriharakan, rantasipin, tukkasotkan, lapin- ja kalatiiran. Pikkulinnuista mainittakoon kivitasku, pajulintu ja västäräkki.
Harakka on myös hyvä muutonseurantapaikka toukokuiseen arktikaan, jolloin parhaimpina päivinä saarelta on nähty kymmeniätuhansia sepel- ja valkoposkihanhia sekä useita satoja muuttavia kuikkia.
Kuvia

Harakan luontotalo
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Harakan taiteilijat
| n k Perustiedot Wikidatassa: Harakka (Q3127245)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: saari
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Suomenlinna
koordinaatit: 60°09′01″N 24°57′28″E﻿ / ﻿60.15017°N 24.95783°E﻿ / 60.15017; 24.95783
R. M. Hare

Richard Mervyn Hare (21. maaliskuuta 1919 – 29. tammikuuta 2002) oli englantilainen analyyttiseen suuntaukseen kuulunut filosofi, joka toimi moraalifilosofian professorina Oxfordin yliopistossa vuosina 1966–1983 ja opetti tämän jälkeen Floridan yliopistossa. Hänen metaeettiset teoriansa olivat vaikutusvaltaisia 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Hänet tunnetaan muun muassa universaalipreskriptivismin ajatuksesta.
Hare sai vaikutteita muun muassa Immanuel Kantilta, A. J. Ayerilta, J. L. Austinilta ja Ludwig Wittgensteinilta, ja vaikutti itse muun muassa Peter Singeriin, Bernard Williamsiin, Thomas Hurkaan ja Brad Hookeriin.
Teoksia

The Language of Morals (1952)
Freedom and Reason (1963)
Moral Thinking (1981)
Sorting out ethics.  Oxford:  Oxford University Press, 1997.  ISBN 0-19-823727-8
Aiheesta muualla

R. M. Hare (Arkistoitu – Internet Archive) – kirjoituksia Harelta ja Haresta (englanniksi)
R. M. Hare: "Could Kant Have Been a Utilitarian?" (englanniksi)
Professor R.M. Hare, Obituary (Arkistoitu – Internet Archive), The Independent, 6. helmikuuta 2002 (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Rudolf Harbig

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rudolf Harbig vuonna 1938 sanomalehden kuvassa. |  Rudolf Harbig vuonna 1938 sanomalehden kuvassa. |  Rudolf Harbig vuonna 1938 sanomalehden kuvassa. |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 4 × 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | 800 m |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | 4 × 400 m |  |
Rudolf Harbig (8. marraskuuta 1913 Dresden – 5. maaliskuuta 1944) oli saksalainen juoksija, joka teki vuonna 1939 pitkään kestäneet maailmanennätykset 400:n ja 800 metrin juoksuissa.
Rudolf Harbig alitti 800 metrillä kahden minuutin rajan 1934 ja voitti ensimmäisen Saksan mestaruutensa 1936. Berliinin olympialaisissa hän ei päässyt päämatkallaan finaaliin, mutta 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi ankkuriosuuden ja sai pronssia. Pariisin EM-kisoissa 1938 Harbig juoksi 800 metrillä Saksan ennätyksen 1.50,6 ja voitti kultaa. Toisen kultamitalin hän sai 4 × 400 metrin viestistä.
174-senttinen ja 64-kiloinen, Woldemar Gerschlerin valmentama Harbig juoksi Italian ja Saksan välisessä maaottelussa 15. heinäkuuta 1939 Milanon 500 metrin mittaisella radalla 800 metrin maailmanennätyksen 1.46,6, joka rikottiin vasta 16 vuotta myöhemmin. Mario Lanzin johtaessa Harbig sai puolimatkassa väliajakseen 52,8, ja toiseen puoliskoon kului aikaa 53,8 sekuntia. Vanha maailmanennätys parani ennätykselliset 1,8 sekuntia. Frankfurt am Mainissa 12. elokuuta 1939 Harbig juoksi 400 metrin maailmanennätyksen 46,0. Se kesti ennätyksenä lähes yhdeksän vuotta. Harbigin väliajat 100 metrin välein olivat 11,3, 22,0 ja 33,6.
Elokuun 1938 ja syyskuun 1940 välillä Harbig voitti 55 peräkkäistä kilpailuaan matkojen vaihdellessa 50 metristä 1 000 metriin. Vuonna 1940 hän juoksi 800 metrillä uransa toiseksi parhaan ajan 1.47,8 ja vuonna 1941 400 metrillä ajan 46,7, joka sivusi hänen uransa toiseksi parasta aikaa. Vuonna 1941 hän juoksi 1 000 metrin maailmanennätyksen 2.21,5. Viimeisen kilpailunsa hän juoksi Ruotsissa 1942.
Toisessa maailmansodassa Harbig palveli ylivääpelin arvoisena joukkueenjohtajana 2. Laskuvarjojääkäridivisioonan 6. Laskuvarjojääkärirykmentissä. Hän katosi taistelussa Kirovogradin suunnalla Ukrainassa 5. maaliskuuta 1944. Hänen ruumistaan ei ole löydetty. Dresdenissä kilpaillaan vuosittain Rudolf Harbigin muistokilpailut ja siellä on hänen nimeään kantava stadion. Rudolf Harbigin nimeä kantava muistopalkinto annetaan vuosittain menestyneelle saksalaiselle yleisurheilijalle.
Saavutukset

Olympiapronssia 4 × 400 metrin viestissä Berliinissä 1936 (tulos 3.11,8)
EM-kultaa 800 metrillä Pariisissa 1938 (tulos 1.50,6)
EM-kultaa 4 × 400 metrin viestissä Pariisissa 1938 (tulos 3.13,7)
Ennätykset > Maailmanennätykset

800 metriä 1.46,6 Milanossa 15. heinäkuuta 1939
400 metriä 46,0 Frankfurt am Mainissa 12. elokuuta 1939
1 000 metriä 2.21,5 Dresdenissä 24. toukokuuta 1941
Ennätykset > Muut henkilökohtaiset ennätykset

100 metriä 10,6
200 metriä 21,5
1 500 metriä 4.01,0
Pituushyppy 687
Bishon verilöyly

Bishon verilöyly on Etelä-Afrikassa 7. syyskuuta 1992 nimellisesti itsenäisen Ciskein pääkaupungin Bishon edustalla tapahtunut verilöyly, jossa Ciskein johtajan prikaatikenraali Oupa Gqozon joukot avasivat tulen 70 000 ANC:n kannattajan mielenosoitusmarssia kohti. Tulituksessa kuoli 29 ja haavoittui yli kaksisataa ihmistä.
Yksi ANC:n suurimmista ongelmista 1990-luvun alkupuolella oli sen kykenemättömyys pitää poliittisia tilaisuuksia nimellisesti itsehallinnollisissa bantustaneissa. 23. elokuuta ANC päätti kohdistaa painostuskampanjansa erityisesti KwaZulun, Ciskein ja Bophuthatswanan hallituksiin. Syyskuussa 70 000 ANC:n kannattajaa marssi kohti Ciskein pääkaupunkia Bishoa. Joukon lähestyessä kaupunkia prikaatikenraali Oupa Gqozan joukot avasivat tulen väkijoukkoon.
Tragediasta kritisoitiin myös ANC:n johtoa, jonka katsottiin toimineen harkitsemattomasti. Kritiikki johti ANC:n ja hallituksen välisten neuvottelujen uudelleenalkamiseen, jotka olivat katkenneet CODESA:n epäonnistuttua. 26. syyskuuta Mandela ja de Klerk tapasivat huippukokouksessa, jossa allekirjoitettiin ”yhteisymmärryksen pöytäkirja”. Siinä osapuolet sitoutuivat jatkamaan monipuolueneuvotteluja.
Bissagot

Orangozinhon bissagonaisia.
Bissagot (myös bijagot) ovat atlanttista kieltä puhuva kansa Guinea-Bissaun Bissagossaarilla. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan heitä on 30 294 henkeä eli 2,1 % Guinea-Bissaun väestöstä.
Bissagojen elinkeinoja ovat kalastus ja palmutuotteiden keräily. Kulttuuriltaan he ovat lähellä biafadoja ja balanteja. Eri saarten yhteisöt poikkeavat huomattavasti toisistaan. Bissagojen yhteiskuntaa on virheellisesti kuvattu matriarkaatiksi, mutta naisilla on heidän keskuudessaan huomattavan itsenäinen asema. Kuuluisa naishallitsija oli Orango Grande -saaren Okinka Pampa 1900-luvun alussa.
Bissagot tunnetaan portugalilaisille, brittiläisille ja ranskalaisille siirtomaavalloittajille vuosisatojen aikana tekemästään sitkeästä vastarinnasta. Samaan aikaan he osallistuivat aktiivisesti Amerikkaan suuntautuneeseen orjakauppaan. Portugalilaiset alistivat bissagot lopullisesti vasta vuonna 1936.
Bissagot muodostavat vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 64,3 % Bolaman alueen väestöstä. Heistä 42,8 % on kristittyjä, 25,5 % perinteisten uskontojen harjoittajia ja 3,6 % muslimeja.
Biotekniikka

Biotekniikka eli bioteknologia on biologian ja biokemian osa-alue, joka hyödyntää eliöitä, soluja tai niiden osia. Esimerkkinä mikrobien hyödyntäminen elintarviketeollisuudessa (käymisprosessit, maitohappobakteerit ja muut vastaavat) on biotekniikkaa. Moderniksi biotekniikaksi kuitenkin nykyään mielletään genetiikan ja geeniteknologian avulla tehtyjen siirtogeenisten organismien käyttöä. Ensimmäisiä bioteknisiä keksintöjä on ollut viinin käyttäminen.
Biotekniikka pohjautuu siihen, että elämän perusrakenteet ovat hyvin samanlaisia kaikilla eliöillä. Muun muassa DNA:n koodikieli on universaali eli maailmanlaajuinen. Ominaisuuksia voidaan näin siirtää kokonaan toiseen eliöön, jolla ei kyseistä ominaisuutta ole. Usein eliöiden säätelyjärjestelmät ovat kuitenkin niin erilaisia, että biologiset komponentit ovat yhteensopimattomia. Biotekniikassa ratkotaan muun muassa näitä sopimattomuusongelmia.
Biotekniikassa muokataan olemassa olevia biologisia toimintoja ja tehdään uusia.
Biotekniikkaa opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi tutkijana, koulutuspäällikkönä, laboratoriomestarina tai laatuinsinöörinä. Tyypillisimpiä työnantajia ovat yritykset ja yliopistot.
Kirjallisuutta

Aldridge, Susan: Elämänlanka: Geenitekniikan tarina.  ((The thread of life: The story of genes and genetic engineering, 1996.) Suomentanut Tiina Onttonen)  Helsinki:  Art House, 1999.  ISBN 951-884-243-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Biotekniikka (Arkistoitu – Internet Archive)
Bioteknologia.info
Harderwijk

| Harderwijk |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 52°21′N, 5°37′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Gelderland
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  John Berends
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48.27 km²
 – Maa:  38.47 km²
 – Josta vettä:  9.8 km² 
Väkiluku (31.12.2008):  43 078
 – Väestötiheys:  1120 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  3840-3849
 
 www.harderwijk.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Harderwijk on kunta ja kaupunki Alankomaissa, Gelderlandin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 43 078 (31.12.2008) ja väestötiheys on 1 120 as./km². Kunnan pinta-ala on 48,27 neliökilometriä, josta vettä on 9,8 km². Harderwijkin pormestarina toimii John Berends. Harderwijkin keskuspaikka on samanniminen kuin kuntakin. Keskuspaikan lisäksi kuntaan kuuluu Hierdenin kylä (holl. dorp).
Harderwijkin naapurikunnat ovat Dronten koillisessa, Nunspeet idässä, Ermelo etelässä ja Zeewolde lännessä. Kunta sijaitsee Gelderlandin ja Flevolandin provinssit erottavan Veluwemeer-järven rannalla. Myös Amersfoortista Zwolleen kulkeva moottoritie A28 kulkee Harderwijkin kautta.
Harderwijkin yhteistyökaupunki on Tšekissä sijaitseva Znojmo.
Kartta Harderwijkin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Historia

Harderwijk sai kaupunkioikeudet Otto II van Gelreltä vuonna 1231. 1400-luvulla Harderwijkiin rakennettiin Grote Kerk -kirkko (”Suuri Kirkko”). Harderwijk oli myös Hansaliiton jäsen. Vuodesta 1648 vuoteen 1812 Harderwijk oli yliopistokaupunki. Harderwijkin yliopistossa opiskelivat muun muassa alankomaalainen Herman Boerhaave ja ruotsalainen Carl von Linné. Harderwijk sijaitsi aikoinaan Zuiderzee-merenlahden rannalla ja siellä toimi tärkeä satama. Vuonna 1932 Zuiderzee kuitenkin erotettiin Pohjanmerestä padolla ja näin syntyi IJsselmeer-järvi. Matkailu on korvannut aikaisemmin menestyksekästä satamatoimintaa. Nykyisin Harderwijkissä toimii muun muassa delfinaario.
Harderwijkissä syntyneitä

Joost Eerdmans (s. 1971), poliitikko
Eibert den Herder (1876–1950), poliitikko
Jan Douwe Kroeske (s. 1956), DJ
Theo de Meester (1851–1919), poliitikko
Sofie Oosterwaal (s. 1990), valokuvamalli
Leen Pfrommer (s. 1935), luisteluvalmentaja
Roef Ragas (1965–2007), näyttelijä
Dirk Rijnders (1909–2006), poliitikko
Henk Schiffmacher (s. 1954), tatuointitaiteilija
Liza Sips (s. 1990), näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harderwijk Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Harderwijkin kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Dolfinarium Harderwijk (hollanniksi)
| n k Gelderlandin provinssin kunnat |
| --- | --- | --- |
|  Aalten  Apeldoorn  Arnhem  Barneveld  Berkelland  Beuningen  Bronckhorst  Brummen  Buren  Culemborg  Doesburg  Doetinchem  Druten  Duiven  Ede  Elburg  Epe  Ermelo  Geldermalsen  Groesbeek  Harderwijk  Hattem  Heerde  Heumen  Lingewaal  Lingewaard  Lochem  Maasdriel  Montferland  Neder-Betuwe  Neerijnen  Nijkerk  Nijmegen  Nunspeet  Oldebroek  Oude IJsselstreek  Overbetuwe  Putten  Renkum  Rheden  Rijnwaarden  Rozendaal  Scherpenzeel  Tiel  Voorst  Wageningen  West Maas en Waal  Westervoort  Wijchen  Winterswijk  Zaltbommel  Zevenaar  Zutphen  |  Aalten  Apeldoorn  Arnhem  Barneveld  Berkelland  Beuningen  Bronckhorst  Brummen  Buren  Culemborg  Doesburg  Doetinchem  Druten  Duiven  Ede  Elburg  Epe  Ermelo  Geldermalsen  Groesbeek  Harderwijk  Hattem  Heerde  Heumen  Lingewaal  Lingewaard  Lochem  Maasdriel  Montferland  Neder-Betuwe  Neerijnen  Nijkerk  Nijmegen  Nunspeet  Oldebroek  Oude IJsselstreek  Overbetuwe  Putten  Renkum  Rheden  Rijnwaarden  Rozendaal  Scherpenzeel  Tiel  Voorst  Wageningen  West Maas en Waal  Westervoort  Wijchen  Winterswijk  Zaltbommel  Zevenaar  Zutphen  |  |
Harderwijk vuonna 1652.
Aukio Harderwijkissä.
Romualdas Bitė

Romualdas Bitė (s. 3. tammikuuta 1944) on liettualainen, Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu.
Bitė sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 neljänneksi 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 8.27,0. Hän hävisi pronssimitalisti Pavel Sisojeville 0,6 sekunnin erolla. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 8.34,6.
Harajuuri

| Harajuuri  |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Harajuuret Corallorhiza
Laji::  trifida
Kaksiosainen nimi
 Corallorhiza trifida  Châtel. 
Katso myös
   Harajuuri Wikispeciesissä   Harajuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harajuuri eli korallijuuri (Corallorhiza trifida) on laajalle alueelle Pohjois-Amerikassa ja Euraasiassa levinnyt kämmekkälaji. Laji on pääasiassa lehtivihreätön, eli sillä ei ole normaalisti yhteyttäviä lehtiä.
Ulkonäkö ja koko

Harajuuren maavarresta kasvaa 10–25 cm korkea pysty, hento varsi. Varsi on kukinta-aikana lähes lehtivihreätön, ja väri vaihtelee kellanvalkoisesta rusehtavaan. Kukinta-ajan jälkeen väri muuttuu usein vihertäväksi. Vartta ympyröi muutama tuppimainen, suomumainen lehti. Kukinto on harsu tähkä, jossa on 3–10 pientä, vaaleankeltaista kukkaa. Kukan kehälehdet ovat kapeita ja noin viiden millimetrin pituisia, huuli on lyhyt, ehyt ja kannukseton. Suomessa harajuuri kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on pullea, aluksi vihreä kota. Harajuuren kukinta vaihtelee vuosittain runsaasti. Kasvi saattaa viettää useita vuosia maan alla sienijuurensa varassa ja kukkia vasta olosuhteiden ollessa suotuisat. Myös kukkivien versojen määrä vaihtelee vuosittain hyvin runsaasti.
Harajuuri on saanut nimensä juurakostaan. Nimestään huolimatta lajilla ei kuitenkaan ole varsinaista juurta vaan sienijuureksi muuntunut korallimainen, haarova ja juureton maavarsisto, joka saattaa levittäytyä laajallekin alueelle. Sienikumppaninsa kanssa harajuuri kasvaa pääosin lehtivihreättömänä. Kukinta-ajan jälkeinen vihertyminen viittaa siihen, että kasvi pystyy myös jossain määrin yhteyttämään, toisin kuin muut Suomen lehtivihreättömät kämmekät pesäjuuri (Neottia nidus-avis) ja metsänemä (Epipogium aphyllum).
Levinneisyys ja kasvupaikat

Harajuurta esiintyy Euroopassa Ranskasta itään läpi Keski- ja Itä-Euroopan Uralille saakka. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Keski-Italiaan ja Balkanille, pohjoisessa Fennoskandiaan ja Pohjois-Venäjälle. Lajia tavataan Euroopassa myös muun muassa Skotlannista ja Islannista. Harajuuren levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Siperian ja Aasian viileiden alueiden Tyynellemerelle saakka. Pohjois-Amerikassa lajia tavataan mantereen pohjois- ja keskiosissa. Harajuuri lienee yksi Suomen yleisimmistä kämmekkälajeista. Sitä voi tavata sopivilla kasvupaikoilla koko Suomesta. Yleisin se on Kainuussa sekä Etelä- ja Keski-Lapissa.
Harajuuri on pienen harajuurien suvun ainoa laji, jota esiintyy Pohjois-Amerikan ulkopuolella.
Elinympäristö

Suomessa harajuuren kasvupaikat ovat usein varjoisia, kosteita ja soistuvia havumetsiä, korpia ja viitoja. Sitä voi tavata myös muunkinlaisilta kosteilta kasvupaikoilta, kuten soilta, lähteiköiltä, purojen varsilta ja rantametsistä. Sen juurisienten uskotaan elävän symbioosissa puiden, kuten kuusen, pajun ja koivun, kanssa. Tämän takia laji puuttuu puuttomilta kasvupaikoilta, esimerkiksi pohjoisen tunturipaljakoilta.
Kukka- ja raatokärpäset ovat harajuuren tärkeimmät pölyttäjät. Monesta muusta kämmekkälajista poiketen kasvi ei kuitenkaan ole erikoistunut mihinkään tiettyyn pölyttävään hyönteislajiin. Pölyttäjien puuttuessa harajuuri on itsepölyttyvä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Harajuuri (Corallorhiza trifida)
Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Harajuuri tai korallijuuri (Corallorhiza trifida)
Kasviatlas 2010: Harajuuren levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Harajuuri
Pohjolan kasvien pauloissa: Corallorhiza trifida - harajuuri, taigaharajuuri
ITIS: Corallorhiza trifida (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Corallorhiza trifida (englanniksi)
Flora of China: Corallorhiza trifida (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q157971  Wikispecies: Corallorhiza trifida  BioLib: 42176  BOLD: 257125  Calflora: 2333  CoL: 5ZZCS  CNPS: 1637  EoL: 1092012  EPPO: CQZTR  EUNIS: 189481  FNA: 242101537  FoC: 242101537  GBIF: 2797313  iNaturalist: 50709  IPNI: 30219502-2  ITIS: 894654  MichiganFlora: 1802  NatureServe: 2.141217  NBN: NHMSYS0000457493  NCBI: 451881  Open Tree of Life: 826234  PalDat: Corallorhiza_trifida  PFI: 8258  Plant List: kew-47090  PLANTS: COTR18  Plazi: FBEBD888-8F96-8931-C36F-8898EAC17805  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30219502-2  Species+: 20362  Tropicos: 23500637  VASCAN: 6853  WisFlora: 3204  WFO: wfo-0000924382  Laji.fi: MX.40081 
Harajuuren kukkia.
Kodat
Hannibal

Hannibal Barka (247 eaa.–183 eaa.) oli karthagolainen poliitikko ja yksi antiikin ajan nerokkaimmista sotapäälliköistä. Hänet tunnetaan parhaiten toisen puunilaissodan aikaisista saavutuksistaan. Hannibalin isä oli karthagolainen sotapäällikkö Hamilkar Barka. Hannibalilla oli kaksi veljeä Hasdrubal ja Mago. Nimi "Hannibal" on latinalainen muoto puunin kielen sanoista "Baal on armollinen".