stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yanaka (Taitō)
Kaupunkikuva ja rakennukset

Yanaka sijaitsee Taitōn erillisalueen luoteiskulmassa Uenon puiston pohjoispuolella. Suuri osa kaupunginosasta kuuluu Uenon ylänköalueeseen ja on siten korkeammalla kuin Nezun alue lännessä tai Nipporin alue idässä. Naapurikaupunginosia ovat etelässä ja idässä Taitōn erillisalueen Ikenohata, Ueno-Sakuragi ja Negishi; pohjoisessa Arakawan erillisalueen Higashi-Nippori ja Nishi-Nippori sekä lännessä Bunkyōn erillisalueen Nezu ja Sendagi.
Yanakassa on säilynyt vanha kaupunkirakenne temppeleineen ja kapeine kujineen. Perinteisesti alueella on asunut paljon käsityöläisiä ja taiteilijoita, ja nykyisinkin siellä on vilkas taide-elämä ja monia pieniä käsitöitä myyviä liikkeitä. Alueella toimivat esimerkiksi Hagiso ja Scai the Bathhouse -nimiset taidegalleriat sekä Asakura-kuvanveistomuseo, joka on perustettu kuvanveistäjä Fumio Asakuran entiseen asuintaloon. Muita pienimuotoisia nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Daimyō tokei -museo, joka esittelee vanhoja daimioille kuuluneita japanilaisia kelloja, ja vuodesta 1938 toiminut Kayaba Coffee -kahvila.
Nipporin rautatieaseman lähellä Yanakan pohjoisrajalla on noin 160 metriä pitkä ostoskatu Yanaka Ginza, joka on saanut nimensä Ginzan kauppakaupunginosalta. Nipporin suunnasta kadulle laskeutuu Yūyake-dandan-niminen portaikko (’iltaruskon portaat’). Kadun varrella on noin 70 kauppaa, joissa myydään esimerkiksi käsitöitä, ruokaa ja makeisia. Yanaka Ginzan jatkeena toimii pohjois–eteläsuuntainen kauppakatu Yomise-dōri. Yanaka tunnetaan myös kissoistaan, ja Yanaka Ginzan ympäristössä onkin monia kissa-aiheisia tuotteita myyviä liikkeitä.
Yanakan temppeleistä suurin on jo Kamakura-kaudella 1200-luvulla perustettu Tennō-ji, jonka alueella on säilynyt vuonna 1690 pystytetty Buddhan patsas. Muihin temppeleihin kuuluu esimerkiksi Daien-ji: se tunnetaan paikkana, jonka vieressä puupiirrostaiteilija Suzuki Harunobu ikuisti ukiyo-e-kuvaan teehuoneessa työskennelleen Osen-nimisen naisen. Yanakan hautausmaa käsittää vuorostaan noin 10 hehtaarin laajuisen alueen kaupunginosan itäreunalla. Sinne on haudattu Tokugawa-hallinnon viimeinen shōgun Tokugawa Yoshinobu ja useita muita merkittäviä henkilöitä, kuten liikemies Shibusawa Eiichi, kasvitieteilijä Makino Tomitarō ja taidemaalari Yokoyama Taikan. Erityisesti hautausmaa kuitenkin tunnetaan kirsikankukkien katselupaikkana (hanami).
Yūyake-dandan-portaikko
Yanakan kaupunkikuvaa
Ravintola ja kirjakauppa Yanakassa vuonna 2014
Tennō-jin suuri Buddha
Asakura-kuvanveistomuseo
Scai The Bathhouse -galleria
Suuri himalajansetri Yanakassa
Kirsikankukkia Yanakan hautausmaalla
Liikenne

Yanakan kaupunginosan etelärajalla kulkee itä–länsisuuntainen pääkatu Kototoi-dōri. Alueen koilliskulmalla sijaitsee Nipporin rautatieasema, jota palvelevat JR Higashi-Nihonin junien lisäksi Keisei-rautatiet ja Nippori–Toneri Liner -automaattimetro.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yanaka Wikimedia Commonsissa
World Heavy Events Association

World Heavy Events Association (Kansainvälinen Voimalajiliitto ry) on 1.1.2015 alkaen maailman ensimmäinen vahvin mies ja nainen - kilpailuiden järjestäjä, jolla on WADA-tasoinen antidopingohjelma ja urheilijat ovat sitoutuneet antidopingsopimukseen, jonka puitteissa heille voidaan tehdä doping-testejä missä vain, milloin vain testauksesta vastaavan organisaation toimesta.
Urheilijoiden tulee olla liiton jäseniä ja antidopingsopimus voimassa vähintään 3 kuukautta ennen kilpailuja ja antidopingsopimus pysyy voimassa jatkuvana, ellei sitä erikseen irtisanota. Mikäli urheilija irtisanoo sopimuksen, niin halutessaan uudelleen järjestelmän piiriin hän on 12 kuukautta karenssissa, testauksen alaisena.
Liitto järjestää eri painoluokkien vahvin mies- ja nainen MM-kilpailut sekä muita kansainvälisiä kilpailuja ko. lajeissa sekä Highland Gamesissa, Timanttityttö™ ja otevoimailussa.
Liitto tekee tiivistä yhteistyötä Suomen Antidopingtoimikunnan kanssa ja sen kotipaikka on Hämeenlinna.
Liitto julkaisee myös sähköistä jäsenlehteä Power News - The Fittest Strength Magazine on Earth™.
Historia

Liiton perustaja Jyrki Rantanen aloitti US-kilpailujen järjestämisen vuonna 2012 ja ohjelmassa on ollut lukuisia eri lajien tapahtumia eri puolilla maata. US-kilpailut on maailman vanhin yhtäjaksoinen avoimen painoluokan MM-kilpailu naisille. US-kilpailut ovat myös uranuurtania monille painoluokille, sillä niiden alla on järjestetty ensimmäiset MM-kilpailut niin -80kg ja -90kg miehille, kuin -60kg, -70kg ja -85kg (2015) naisille.
Liiton järjestämä Timanttityttö™-kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014 ja sen on kehittänyt Jyrki Rantanen, yhteistyössä Mari Valosaaren kanssa.
Vuoden 2014 keväällä US-kilpailuista tiedotettiin, että vuoden 2015 alusta alkaen kilpaiut tulevat siirtymään ADT-toiminnan alaisuuteen ja tämä johti toiminnan siirtämiseen yhdistysmuotoon.
Lajit ja sarjat

Vahvin Mies: -80kg, -90kg, -105kg ja avoin sarja.
Vahvin Nainen: -60kg, -70kg, -85kg ja avoin sarja.
Timanttityttö™
Highland Games: Miehet: avoin/masters, Naiset: avoin/masters, myös joukkuekilpailuja.
Otevoimailu: Miehet ja Naiset.
Kilpailut ja voittajat

Vain ADT-toiminnan alaiset voittajat listataan tällä sivustolla, vaikka US-kilpailuja on järjestetty myös ennen vuotta 2015.
Kilpailut ja voittajat > Kansainväliset kilpailut

2015:
Queen of the Castle™ - US Strongwoman Scandinavian Championships
-60kg: Anna Hulda Olafsdóttir, Islanti, -70kg: Eveliina Rosentröm, Suomi, Avoin: Alina Leisiö, Suomi, Overall title: Alina Leisiö, Suomi
Kilpailut ja voittajat > Kansalliset kilpailut

2015:
Heavy Events SM
-60kg Terhi Sievers, -70kg Kirsi Järvi
-80kg Sami Pätäri, -90kg Niko Laine
Aiheesta muualla

http://www.worldheavyeventsassociation.com/liitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuolleena ja elävänä

| Kuolleena ja elävänä> Dead and Alive.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Hammond Innes
Kieli:  englanti
Genre:  jännitysromaani
Suomennos
Suomentaja:  Jaakko Lavanne.
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1961
Sivumäärä:  168
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuolleena ja elävänä (engl. Dead and Alive), on Hammond Innesin vuonna 1946 julkaistu jännitysromaani.
Juoni

Entiset upseerit, David Cunnigham ja Stuart MacRae, jotka alun perin tapasivat Salernon maihinnousun aikana pikapikaa, tutustuvat uudelleen Corwallin rannikolle ajautuneessa LCT-maihinnousualuksessa; he saavat aluksen kovalla urakalla vesille ja kunnostavat sen. He antavat aluksen nimeksi m/s Trevedra.
Alus kiinnitetään ja katsastetaan rahtilaivaksi; he ostavat viisi kuorma-autoa, suuren määrän varaosia ja kaikkiin autoihin täyden savukelastin.
He vievät ne Italiaan ja myyvät siellä saaden maksun viininä.
Lisäksi he perustavat viinien tuontiliikkeen kolmannen Fosdyk-nimisen miehen kanssa.
Kaksi entistä laivaston miestä, konemestari Jack Dugan ja konemies Eric Boyd lähtevät mukaan hankkeeseen.
Cape Vincentin ulkopuolella tavataan ilman valoja kulkenut italialainen kuunari Pampas jonka kapteeniin törmätään loppuvaiheessa uudelleen.
Alus pääsee Italiaan suunnitelmien mukaan.
Eräs mafiagangsteri nimeltä Guido del Ricci tekee myös aluksesta ostotarjousen; McCrae iskee hänet maahan ja kieltäytyy ehdottomasti: hän ei halua olla tekemisissä tuollaisen maan kurjuudesta elävän rikollisen kanssa.
Kun lasti on purettu ja uusi tulossa, on toinen tehtävä; eräs leskirouva, joka kuulee, että he ovat menossa Italiaan kirjoittaa heille ja pyytää miehiä tiedustelemaan tyttärestään Moniquesta, joka oli sodan syttyessä Italiassa erään naimisissa olevan ystävättärensä luona.
Cunningham lupaa rouvalle tutkia asiaa.
Kun laiva-asiat ovat kunnossa, Cunningham ja Boyd lähtevät jäljittämään Moniqueta, jonka he löytävät lopulta maatilalta Toskanasta. Monique kertoo ystävättärensä kuolleen ja ystävättären miehen kuolleen sodassa. Monique lähtee kaksikon mukaan Napoliin, jossa Trevedran piti odottaa. Del Ricci on kuitenkin varastanut aluksen.
Monique tuntee erään salanimisen taiteilijan, joka väärentää hänelle Ison-Britannian passin.
Mies kertoo myös tietävänsä Trevedran kohtalon.
Kun britit lupaavat viedä Englantiin jäähyväiskirjeen hänen iäkkäälle äidilleen ja vannovat käsi Raamatulla, mies järjestää asiat: hän tietää missä gangsteri on ja tuntee myös toisen nimeltä Il piccolo polipo (Pikku Mustekala), joka jahtaa tätä.
Kysymys on siis alamaailman sisäisestä sodasta.
Britit tapaavat tämän miehen ja kalastajakuunarin avulla hyökkäävät Giglion satamassa olevalle Trevedralle.
Del Ricci kaapataan matkalla ja surmataan.
Hänen miehistään kuljetusaluksella surmataan yksi, ja kolmen muun kohtalo jää avoimeksi.
Surmansa saanut osoittautuu kuunari Pampasin kapteeniksi.
MacRae ja Dugan löytyvät kettinkilokerosta toipumiskuntoisina.
Cunnigham ja Boyd ohjaavat aluksen merelle ja kohti Isoa-Britanniaa; avomerelle päästyä Monique tulee sillalle, ja nyt hänen ja kapteenin väliset tunteet ovat jo aivan selviä: tyttö seisoo kapteenin sylissä ruorin ja miehen välissä.
On kohtalaisen varmaa että perillä odottaa avioliitto.
Wertheim

| Wertheim am Main Wärde |
| --- | --- |
 vaakuna
 Wertheim am Main
 Koordinaatit: 49°45′32″N, 09°31′03″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Stuttgartin hallintopiiri
Piirikunta:  Main-Tauber-Kreis
Perustettu:  Ennen vuotta 779
Hallinto:  
 – Ylipormestari:  Markus Herrera Torrez (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  138,6 km²
Korkeus:  145 m
Väkiluku (2022):  23 196
 – Väestötiheys:  167,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  97877
Suuntanumero(t):  09342, 09397
 
 www.wertheim.de/startseite 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wertheim on kaupunki lounaisessa Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa.
Maantiede

Wertheim Main- ja Tauber-jokien yhtymäkohdassa, Mainin vasemmalla rannalla. Se sijaitsee aivan Baijerin rajalla, noin 70 km kaakkoon Frankfurtista ja 30 km länteen Würzburgista. Kaupungin länsipuolella levittäytyy Odenwald, ja Mainin pohjoispuolella Spessartin vuoristo. Sijaintinsa vuoksi Wertheim on historiansa aikana kärsinyt toistuvasti tulvista; suurin tulva oli vuonna 1784, jolloin vesi nousi 8,5 metriä yli normaalin.
Maantiede > Wertheimin naapurit

Werthaimin naapurikaupunkeja ja -kuntia ovat, listattuna myötäpäivään alkaen idästä: Holzkirchen, Helmstadt ja Neubrunn Würzburgin piirikunnassa Baijerissa; Werbach ja Külsheim Main-Tauberin piirikunnassa Baden-Württembergissä; Neunkirchen Miltenbergin piirikunnassa Baijerissa; Freudenberg (jälleen Main-Tauberissa); Stadtprozelten ja Faulbach (molemmat Miltenbergissä); ja Hasloch, Kreuzwertheim ja Triefenstein Main-Spessartissa Baijerissa.
Historia

Wertheim perustettiin joskus 600-700-luvulla. Ensimmäinen kirjallinen maininta kaupungista on vuodelta 779. Ensimmäinen asutus oli Kreuzwertheimin kaupunki Mainin oikealla, Baijerin puoleisella rannalla. Wertheimin kreivit rakensivat 1180 joen vasemmalle rannalle linnan, jonka ympärille muodostui Wertheim. Linna tuhoutui myöhemmin Kolmikymmenvuotisessa sodassa.
Molemmat kaupungit, sekä ympäröivä maaseutu, kuuluivat Wertheimin kreivikuntaan. Vuonna 1363 antoi keisari Kaarle IV Wertheimin kreiveille oikeuden lyödä rahaa (Müntzregal), ja kolikoiden valmistus jatkui, välillä keskeytyen, kreivikunnan loppuun asti.
Uskonpuhdistuksen aikaan Wertheimin kreivi Georg II asettui tukemaan Lutheria, ja hänen kuoltuaan 1530 hänen leskensä kreivitär Barbara ja poikansa Michael III tekivät Augsburgin rauhaan mennessä Wertheimin kreivikunnasta luterilaisen valtion.
Michael III:n kuoltua ilman perijää kreivikunta siirtyi hänen vaimonsa sukulaisten Löwensteinien haltuun. Löwenstein-Wertheimin suku jakautui kahtia 1630. Vanhempi haara, Löwenstein-Wertheim-Virneburgin kreivit, oli luterilainen ja heistä tuli 1812 alkaen Löwenstein-Wertheim-Freudenbergin ruhtinaita. Nuorempi haara, Löwenstein-Wertheim-Rochefortin kreivit, olivat katolisia. Heidät korotettiin ruhtinaiksi 1712, ja heistä tuli 1803 alkaen Löwenstein-Wertheim-Freudenbergin ruhtinaita. Kumpikin sukuhaara on edelleen olemassa.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan lakkauttamisen yhteydessä vuonna 1806 kreivikunta jaettiin Badenin suurherttuakunnan ja Baijerin kuningaskunnan kesken, niin että Baden sai Mainin vasemmalla rannalla olleet alueet, Wertheimin kaupunki mukaanluettuna, ja Baijeri oikealla rannalla olleet alueet.
Wertheim kärsi vain vähän vahinkoa toisessa maailmasodassa. Amerikkalaiset joukot valtasivat sen maaliskuussa 1945, ja se jäi Yhdysvaltain miehitysvyöhykkeelle. Kaupungissa oli 1952-1994 Yhdysvaltain sotilastukikohta Peden Barracks.
Wertheim on tärkeä lasiteollisuuden keskus, ja kaupungissa on lasimuseo.
Kuvia

360° panoraama Wertheimin kaupungista ja linnasta
Etualalla Kittsteintor-portti. Taustalla kaupunginkirkon torni (vas.) ja linnan rauniot.
Wertheimin kaupunginkirkko
Kreivi Ludwig III:n ja hänen vaimonsa Annan hautamuistomerkki.
Wertheimin vanha rahapaja vuodelta 1260.
Engelsbrunnen, historiallinen kaupunginkaivo.
Ilmakuva Wertheimin linnasta.
Ilmakuva Kreuzwertheimistä (etualalla) ja Wertheimistä (joen takana).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wertheim Wikimedia Commonsissa
Wertheimin kaupungin viralliset kotisivut (saksaksi)
Tulvaveden korkeutta osoittavat merkit Kittsteintor-portin seinässä.
Leppävaaran Urheiluhalli

Urheiluhalli elokuussa 2015.
Leppävaaran urheiluhalli on Espoon Leppävaarassa sijaitseva urheilurakennus. Salibandyseura Espoon Oilersin naisten edustusjoukkue pelaa urheiluhallissa kotiottelunsa. Urheiluhallin katsomon istumapaikkojen määrä on 484 katsojaa ja hallin kokonaispinta-ala on 893 neliömetriä.
Laumaeläin

Yksinäistä biisonia piirittävä susilauma Yellowstonen kansallispuistossa.
Karjalauma
Laumaeläimet ovat eläimiä, jotka elävät laumassa muiden samaan lajiin kuuluvien yksilöiden kanssa. Esimerkiksi sudet saalistavat laumassa. Ketut taas ovat yksineläjiä, jotka eivät viihdy laumassa, täten kettu ei ole laumaeläin.
Ihminenkin on laumaeläin läheisten sukulaistensa apinoiden tavoin. Ihmisapinoille heimojen muodostuminen oli elintärkeää noin neljä miljoonaa vuotta sitten. Ihmisapinat eivät olleet vielä silloin älykkäitä. Heimojen muodostuminen oli geneettisen mukauman tulos. Laumojen muodostuminen oli ja on edelleenkin tahdosta riippumatonta eli vaistonvaraista. Keräilijä-metsästäjäyhteisöt alkoivat muodostua kaksi miljoonaa vuotta sitten. Neljän miljoonan vuoden heimoelämisen jälkeen voidaan varmasti olettaa ihmisen olevan vaistomaisesti laumaeläin.
Laumaeläin lemmikkinä

Kanit ja marsut elävät laumassa, ja siksi niitä kannattaa aina hankkia vähintään kaksi. Koirat usein ulvovat, kun niiden omistaja lähtee pois, sillä koirat ulvovat susien tavoin pitääkseen yhteyttä laumaansa.
Kustaa E. Merilä
Aiheesta muualla

Huomattava hovioikeuden tuomio kotimaisen tehdastuotteen halventamisesta (Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas K. E. Merilän lehti-ilmoitus vuodelta 1939, Helsingin Sanomat, 09.03.1939, nro 66, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kruunukärhö

| Kruunukärhö |
| --- | --- |
 Kruunukärhö
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Kärhöt Clematis
Laji::  macropetala
Kaksiosainen nimi
 Clematis macropetala  Ledeb. 
Katso myös
   Kruunukärhö Wikispeciesissä   Kruunukärhö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kruunukärhö (Clematis macropetala) on kärhöihin kuuluva köynnös, jota kasvatetaan Suomessa monivuotisena koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko

Kruunukärhö on näyttävä helppohoitoinen puutarhakasvi, joka kasvaa 3–4 metriä korkeaksi köynnökseksi. Laji muistuttaa alppikärhöä (Clematis alpina), mutta sillä on suuremmat ja avoimemmat kukat, jotka ovat vaaleansiniset ja puolikerrotut. Kukat kukkivat alkukesästä ja koristeelliset pähkylöiden muodostamat pallot valmistuvat loppukesästä. Kruunukärhöstä on olemassa myös vaaleanpunakukkaisia puutarhamuotoja. Kukat kukkivat edellisvuoden versoilla, joten kruunukärhöä ei saa leikata keväällä.
Levinneisyys

Kruunukärhö kasvaa Suomessa kasvuvyöhykkeillä I-V.
Käyttö

Kärhöt kasvavat parhaiten aurinkoisella tai puoliaurinkoisella kasvupaikalla.  Maan tulee olla kuohkea ja ravinteikas, hieman hapan ja sitä tulee kastella säännöllisesti. Köynnös ei kuitenkaan siedä seisovaa vettä.  
Jos köynnöstä halutaan leikata sen koon rajoittamiseksi, leikkaaminen tulee tehdä kukinnan jälkeen.   Köynnöskasvit tarvitsevat tuen tai ne täytyy istuttaa pensaiden vierelle, joiden yli köynnökset voivat kiipeillä. Taimi istutetaan syvään ja vinosti tukea kohden, jotta latva lähtee kiipeämään oikeaan suuntaan. . Laji on hyvin talvea kestävä. Jos köynnös on kuitenkin kuivunut talvella, lähtee se kasvamaan maan alta uudelleen, jolloin kukinta on myöhäisempi mutta kukkien koko usein pienempi. Jos kukat mustuvat ja kuivuvat äkkiä ilman syytä, kyseessä saattaa olla klematissairaus.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kruunukärhö (Clematis macropetala)
ITIS: Clematis macropetala (englanniksi)
Flora of China: Clematis macropetala (englanniksi)
Lakaniemi

Lakaniemi voi tarkoittaa:
Kirsi Lakaniemi (s. 1967), pesäpalloilija
Markus Lakaniemi (1939–2018), pesäpalloilija, liikuntaneuvos
Vesa Lakaniemi (s. 1969), opettaja, rehtori, kunnanjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lakaniemi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuhmalahden kirkonkylä

Kuhmalahden kirkonkylä on Kangasalan taajama ja osa-alue. Taajamassa on yhteensä 309 asukasta (31.12.2017)  Nähtävyyksiä siellä sijaitsee Kuhmalahden kirkko ja Kuhmalahden kotiseutumuseo.
Kuhmalahden helluntaiseurakunta

| Kuhmalahden helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
 Kuhmalahden helluntaiseurakunta syyskuussa 2010.
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1947
Pastori:  Jussi Järvinen
Pääkirkko:  Rautajärventie 21 36840 Kangasala
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuhmalahden helluntaiseurakunta on vuonna 1947 perustettu kangasalalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kangasalan Kuhmalahdella Rautajärventiellä. Seurakunnan pastorina toimii Jussi Järvinen. Seurakunta on perustettu 1947 ja rekisteröity yhdistykseksi 18. maaliskuuta 1953.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi ehtoollisjuhlat, sanan ja rukouksen illat sekä musiikkitoiminta erilaisten kuorojen ja bänditoiminnan muodossa.
Ledongin liden autonominen piirikunta

| Ledong (kiin>  乐东黎族自治县, Lèdōng Lízú zìzhìxiàn) |
| --- | --- |

 Ledongin sijainti Hainanin maakunnassa.
 Koordinaatit: 18°39′0″N, 109°3′0″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Hainan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  autonominen piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 763 km²
Väkiluku (2020):  464 435
 – Väestötiheys:  168 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  572500
Suuntanumero(t):  0898
Rekisterikilpi:  琼D
 
 ledong.hainan.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ledongin liden autonominen piirikunta (yksink.: 乐东黎族自治县; perint.: 樂東黎族自治縣; pinyin: Lèdōng Lízú zìzhìxiàn; Pe̍h-ōe-jī: Lo̍k-tong Lê-cho̍k chū-tī-koān) on liden autonominen piirikunta Etelä-Kiinan Hainanin maakunnan lounaisosassa. Sen väkiluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 464 435, ja sen pinta-ala on 2763 km2.
Baoting on jaettu 11 kuntatason alueeseen:
| --- | --- |
 Baoyou (抱由镇)  Wanchong (万冲镇)  Da’an (大安镇)  Zhizhong (志仲镇)  Qianjia (千家镇)  Jiusuo (九所镇):  Liguo (利国镇)  Huangliu (黄流镇)  Foluo (佛罗镇)  Jianfeng (尖峰镇)  Yingge (莺歌海镇)
Lee Alexander

Lee Alexander (s. 23. syyskuuta 1991) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 20 maaottelua. MM-kilpailuissa hän pelasi Skotlannin kaikki kolme ottelua.
Alexander edustaa kotimaassaan Glasgow Cityä.
Launceston

| Launceston |
| --- | --- |

 Launceston
 Koordinaatit: 41°26′31″S, 147°8′42″E 
Valtio:  Australia
Osavaltio:  Tasmania
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki, Paikallishallintoalue
 – Pormestari:  Albert Van Zetten
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  95,1 km²
Korkeus:  0 m
Väkiluku (2016):  75 328
 – Väestötiheys:  792 as./km²
 – Metropolialue:  106 153[lähde? ]
 
 www.launceston.tas.gov.au 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Launceston on kaupunki Australiassa Tasmanian osavaltiossa. Kaupungin asukasluku oli 75 328 vuoden 2016 väestönlaskennassa, mikä tekee Launcestonista Tasmanian toiseksi suurimman kaupungin heti pääkaupunki Hobartin jälkeen.
Eurooppalaiset asuttivat Launcestonin 1806, mikä tekee siitä yhden Australian vanhimmista kaupungeista. Kaupungissa on monia historiallisia rakennuksia. Kaupunki on nimetty Britannian Cornwallissa sijaitsevan samannimisen kaupungin mukaan. Launcestonista tuli kaupunki vuonna 1888.
Launcestonin lähistöllä tuotetaan esimerkiksi hedelmiä, villaa ja viljaa. Kaupungin teollisuuteen kuuluvat esimerkiksi vaatteet ja raskaat koneet.
Launceston on kehittynyt vuosien saatossa yhdeksi Tasmanian turismin keskukseksi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Launceston Wikimedia Commonsissa
Kéné Ndoye

| Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:  Senegal.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:  Senegal.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:  Senegal.Sisäratojen MM-kilpailut  | Naisten yleisurheilu> Maa:  Senegal. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Birmingham 2003 | kolmiloikka |  |
Kéné Ndoye (20. marraskuuta 1978 – 13. helmikuuta 2023) oli senegalilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka.
Ndoye voitti Afrikan-mestaruuskilpailuissa Yaoundéssa 1996 kultaa kolmiloikassa ja pronssia pituushypyssä. Kaksi vuotta myöhemmin Dakarin Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia kolmiloikassa. Hän oli samassa lajissa kolmas myös Johannesburgin Afrikan kisoissa 1999, mutta karsiutui saman vuoden Sevillan MM-kisoissa tuloksella 13,90. Seuraavana vuonna hän voitti Alger'ssa Afrikan-mestaruuden pituushypyssä ja sijoittui kolmiloikassa kolmanneksi, mutta karsiutui Sydneyn olympialaisissa loikittuaan 13,94. Vuonna 2002 hän sai Radésin Afrikan-mestaruuskisoissa hopeaa kolmiloikassa ja pituushypyssä sekä pronssia 100 metrin aitajuoksussa.
Ndoye sai kolmiloikan MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 tuloksella 14,72. Myöhemmin samana vuonna hän voitti samassa lajissa kultaa Abujan Afrikan kisoissa, sijoittui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa kymmenenneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi. Ndoye karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 kolmiloikassa. Hän voitti samana vuonna Afrikan-mestaruuskisoissa kultaa pituushypyssä tuloksella 664 ja hopeaa kolmiloikassa. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui pituushypyssä ja sijoittui kolmiloikassa neljänneksitoista. Seuraavana vuonna hän loikki Helsingin MM-kisoissa kuudenneksi. Ndoye karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 kolmiloikassa ja voitti myöhemmin samana vuonna hopeaa Bambousin Afrikan-mestaruuskisoissa sekä pituushypyssä että kolmiloikassa.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin aitajuoksu: 13,79 (2002)
Pituushyppy: 664 (2004)
Kolmiloikka: 15,00 (2004)
Wapice

| Wapice Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1999
Toimitusjohtaja:  Pasi Tuominen
Puheenjohtaja:  Petri Helo
Kotipaikka:  Vaasa
Toimiala:  ohjelmisto- ja elektroniikan palvelut
Tuotteet:  digipalveluiden kehitys  ohjelmistosuunnittelu ja -toteutus  analytiikka ja lisätty todellisuus  elektroniikkasuunnittelu  sulautetut järjestelmät  IoT- ja pilvipalvelut
Liikevaihto:   29,8 milj. euroa (2023)
Liikevoitto:   2,3 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:   345 (2023)
Omistaja:  138 omistajaa, perustajilla 60 % ja henkilöstöllä loput 40 % (2018)
Kotisivu:  www.wapice.com/fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wapice Oy on suomalainen teknologiayritys, joka on erikoistunut teollisuuden ohjelmistokehitykseen, eli digitalisaatio- ja IoT-ratkaisuihin.