Historiallinen miekkailu
Historiallinen miekkailu Suomessa

Eurooppalaisen historiallisen miekkailun saksalainen tyylin toi Turkuun Warusseppäin kilta vuonna 1997. Vuonna 2001 englantilainen Guy Windsor perusti Helsinkiin historiallisen miekkailun koulun The School of European Swordmanshipin, jossa hän aloitti italialaisen pitkämiekan täysipäiväisen opettamisen. The School of European Sworsmanship on sittemmin laajentunut useille paikkakunnille, muun muassa Jyväskylään ja Ouluun.
Muita aktiivisesti toimivia miekkailuseuroja toimii useilla paikkakunnilla, mm. Helsingissä, Espoossa, Oulussa, Joensuussa, Turussa, Kuopiossa, Vaasassa, Lappeenrannassa sekä Jyväskylässä. Harrastuksen kävijämäärät ovat kasvussa ja useimmat seurat järjestävät alkeiskursseja muutaman kerran vuodessa, pääosin nuorille sekä aikuisille. Pääkaupunkiseudulla harjoittelee tällä hetkellä kolme seuraa: Historiallisen miekkailun seura EHMS, The School of European Swordmanship, sekä Helsingin yliopiston seura Grieswartt.
Suurin osa kouluista Suomessa keskittyy pitkämiekan harjoitteluun, mutta osassa harjoitellaan myös messerin ja rapiirin, sekä keskiaikaisen miekan ja kupurakilven käyttöä.
Historialliseen miekkailuun liittyen järjestetään myös kilpailutoimintaa, johon suomalaisetkin ovat ottaneet osaa hyvällä menestyksellä.
Yleisin harjoiteltu ase on pitkämiekka, mutta myös rapiiri sekä muut yhdellä kädellä käytettävät miekat ovat suosittuja. Harjoittelukäytännöt vaihtelevat eri seurojen välillä, mutta pääasiassa harjoittelu tapahtuu tavallisessa sisäliikuntavaatetuksessa joko teräksestä valmistetuilla tylsillä miekoilla tai muovista tai puusta tehdyillä harjoitteluvälineillä. Pariharjoituksissa pään suojana käytetään yleisesti urheilumiekkailumaskeja.
Aluksi harjoittelu on tekniikkapainotteista ja vapausaste lisääntyy pikku hiljaa aina teräsmiekoilla käytävään vapaamiekkailuun kattavammassa suojavarustuksessa.
Useimmissa suurissa ulkomaisissa kilpailuissa käytössä oleva täysi miekkailuvarustus sisältää synteettisen tai teräksisen, kärkipuolelta taipuisan harjoitusmiekan ja urheilumiekkailumaskin lisäksi polvi- ja kyynärsuojat, miehillä alasuojat, miekkailuhansikkaat (kumi- tai muoviseoksesta, teräksestä tai muusta materiaalista varustettu, sormet, kämmenen ja ranteen suojaava käsine), miekkailutakin, kaulasuojan ja niskasuojan. Metallista valmistetut miekkailuhanskat eivät ole sallittuja useissa kansainvälisissä kisoissa.
Jotkut harrastajat käyttävät harjoittelussa historiallisen mallin mukaan tehtyjä haarniskoja, mutta monissa ulkomaisissa kilpailuissa ne ovat kiellettyjä turvallisuussyistä haarniskan sisältäessä teräviä osia jotka voivat vahingoittaa vastustajaa. Puumiekkoja ei tavallisesti käytetä otteluissa niiden jäykkyyden takia, joka tekee pistämisestä vaarallista. Myös synteettisiä aseitä käytetään laajasti niiden turvallisuuden ja matalan aloituskynnyksen takia, joskin jotkut mieltävät ne kuitenkin epähistoriallisiksi.
Suomesta löytyy useita maailmalla hyvin tunnettuja miekkailunopettajia, esimerkiksi miekkailuseura EHMS:n ohjaaja Ilkka Hartikainen, joka on yksi maailman tunnetuimmista bolognalaisen miekkailun opettajista, italialaisen pitkän miekan opettaja Guy Windsor sekä saksalaisen miekkailun opettaja Matias Parmala. Viimeksi mainittu on myös niittänyt myös kilpailumenestystä pitkämiekkakilpailuissa Euroopassa sekä Yhdysvalloissa.[lähde? ]