Jason Elliott
Ura > Seuraura

Elliott syntyi Inuvikin kaupungissa Kanadan Luoteisterritorioissa. Hän muutti perheineen teini-ikäisenä 1990-luvun alussa Australiaan, jossa Elliott vasta aloitti jääkiekkoilun ja siirtyi sittemmin pelaamaan miesten pelejä AIHL-joukkue Canberra Knightsiin. Hän sai nopeasti myös Australian kansalaisuuden. Kaudeksi 1993–1994 hän palasi Kanadaan ja siirtyi RMJHL-junioriliigan Kimberley Knightsiin.
Detroit Red Wings varasi Elliottin kahdeksannella kierroksella 205. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1994. Hän kävi vuodet 1994–1998 Cornellin yliopistoa. Elliott kantoi siellä jokaisella kaudellaan suurimman osan joukkueensa torjuntavastuusta. Sophomore- vuotensa 1995–1996 ja Junior -vuotensa 1996–1997 päätteeksi hänet valittiin ECAC Hockeyn lopputurnauksen tähdistökentälliseen ja finaalien parhaaksi pelaajaksi. Viimeisellä yliopistokaudellaan eli Elliottin Senior -vuotenaab 1997–1998 hän kärsi polvivaivoista, mutta pelasi niistä huolimatta. Elliott valittiin kauden päätteeksi ECAC:n toiseen tähdistökentälliseen.
Elliottin NHL-varaus Detroit Red Wingsin kanssa umpeutui hänen yliopistovuosiensa aikana, mutta seura kutsui hänet kuitenkin harjoitusleirilleen syksyllä 1998, jonka päätteeksi Elliott sai NHL-sopimuksen. Hän pelasi kuitenkin koko kauden 1998–1999 AHL-joukkue Adirondack Red Wingsissa. Elliott torjui 51 runkosarjaottelussa kaksi nollapeliä, mutta loppukaudella Elliottin otteet heikkenivät ja hän menetti pudotuspeleissä ykkösmaalivahdin paikan Aren Millerille. Kauden 1999–2000 Elliott pelasi IHL-joukkue Manitoba Moosessa, jossa hän jakoi hyvin tasaisesti torjuntavastuun Manny Legacén kanssa. Seuraavan kauden 2000–2001 Elliott pelasi saman liigan Houston Aerosissa, jossa hän jäi niukasti kakkosmaalivahdiksi Frédéric Chabot'lle. Elliott puki kauden aikana Red Wingsin paidan joihinkin NHL-otteluihin, mutta hän jäi ilman peliaikaa.
Kauden 2001–2002 Elliott pelasi AHL-joukkue Cincinnati Mighty Ducksin vahvuudessa. Hän jäi runkosarjassa niukasti kakkosmaalivahdiksi joukkueen toisen emoseuran, Mighty Ducks of Anaheimin sopimusmaalivahti Ilja Bryzgaloville. Elliott puki runkosarjassa Detroit Red Wingsin paidan viiteen runkosarjaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Cincinnatin kauden päätyttyä Elliott nostettiin Red Wingsin vahvuuteen kolmanneksi maalivahdiksi mahdollisia loukkaantumia paikatakseen. Joukkue voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin. Elliott osallistui Red Wingsin mestaruusjuhliin ja sai Stanley Cup -sormuksen, mutta hänen nimeään ei kuitenkaan kaiverrettu pokaaliin. Elliott ei virallisesti voittanut mestaruutta, sillä hän ei pukenut yhteenkään finaaliotteluun, eikä saanut tililleen riittävää määrää runkosarjaotteluita.
Kaudeksi 2002–2003 Elliott siirtyi SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Hän lähti kauteen joukkueen ykkösmaalivahtina aisaparinaan tulokas Tuomo Karjalainen. Elliott johti joulutaukoon mennessä koko SM-liigan nollapelitilastoa neljällä nollapelillään. Hän pelasi myös kaikki TPS:n neljä ottelua Spengler Cupissa. Kevätkaudella Elliott menetti kuitenkin ykkösmaalivahdin paikan lähes koko syyskauden Mestiksessä lainalla pelanneelle, nuorelle Teemu Lassilalle, joka onnistui voittamaan koko SM-liigan nollapelitilaston kuudella nollapelillään, vaikka hän pelasi vain 21 ottelua.
Elliott siirtyi kaudeksi 2003–2004 Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 2. Bundesligan EC Bad Nauheimiin. Kolme seuraavaa kautta hän pelasi samaa sarjaa SC Bietigheim-Bissingenissä. Elliott lopetti pelaajauransa kevääseen 2007.