stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jay Litherland

| Jay Litherland |
| --- | --- |
 Jay Litherland vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1995 (ikä 29) Osaka, Japani
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uimari
Pituus:  183 cm
Lajit:  sekauinti
| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | 400 m sekauinti |
MM-kilpailut (pitkä rata) 
|  Hopeaa | Gwangju 2019 | 400 m sekauinti |
|  Pronssia | Budapest 2017 | 4×200 m vapaauinti |
Jay Litherland (s. 24. elokuuta 1995 Osaka, Japani) on yhdysvaltalainen uimari, joka on menestynyt parhaiten vapaa- ja sekauinnissa. Hän on olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen.
Litherland saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä vuonna 2013 uituaan tosin vain alkuerissä. Henkilökohtaisella 400 metrin sekauintimatkalla hän sijoittui kuudenneksi. Gwangjun kesäuniversiadeissa 2015 hän voitti kultaa 400 metrin sekauinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa viidenneksi.
Vuonna 2017 Litherland saavutti Budapestin MM-kilpailuissa pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jälleen alkueräuimarina. Hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa viidenneksi. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2018 hänen paras saavutuksensa oli neljäs sija 400 metrin sekauinnissa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti tuolla matkalla hopeaa 0,27 sekuntia Japanin Daiya Setolle hävinneenä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 400 metrin sekauinnissa hopeaa 0,86 sekuntia maanmiehelleen Chase Kaliszille hävinneenä.
Litherlandin pitkän radan ennätys 200 metrin sekauinnissa on Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 2017 uitu 1.58,46 ja 400 metrin sekauinnissa 4.09,22 MM-kilpailuista 2019. Lyhyellä radalla hänen vastaavat ennätyksensä ovat 1.55,30 ja 4.03,58, molemmat vuodelta 2021.
Litherland syntyi Japanin Osakassa yhtenä kolmosista veljiensä Kevinin ja Mickin kanssa. Hänellä on Yhdysvaltain ja Japanin lisäksi Uuden-Seelannin kansalaisuus.
Jay Lovestone

Jay Lovestone (alkujaan Jacob Liebstein; 15. joulukuuta 1897 Hrodna, Venäjän keisarikunta (nyk. Valko-Venäjällä) – 7. maaliskuuta 1990 Yhdysvallat) oli merkittävä yhdysvaltalainen kommunistijohtaja, joka myöhemmin kääntyi antikommunistiksi. Hän kuului venäjänjuutalaiseen perheeseen, joka muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1907.
New Yorkissa asunut Lovestone opiskeli vuosina 1915–1918 City College of New Yorkissa ja liittyi Yhdysvaltain sosialistiseen puolueeseen. Hän muodosti helmikuussa 1919 yhdessä John Reedin ja Benjamin Gitlow’n kanssa puolueeseen lokakuun vallankumousta tukeneen vasemmisto-opposition, minkä seuraksena tuhansia jäseniä erotettiin puolueesta. Lovestonesta tuli Yhdysvaltain kommunistisen puolueen perustajajäsen. Alkuvaiheessa enemmistö entisistä sosialistisen puolueen jäsenistä siirtyi uuteen kommunistiseen puolueeseen. Lovestone ja Charles Ruthenberg edustivat kommunistisessa puolueessa jyrkkää linjaa, joka kannatti aggressiivista luokkasotaa. Komintern asettui 1920-luvun puolivälissä tukemaan heitä puolueen sisäisessä valtataistelussa, ja Ruthenbergin kuoltua vuonna 1927 Lovestonesta tuli puolueen pääsihteeri. Lovestone puhdisti vuonna 1928 trotskilaiseksi kääntyneen James P. Cannonin kannattajat puolueesta, mutta joutui pian itse neuvostojohdon epäsuosioon, koska oli tukenut Nikolai Buharinia eikä Josif Stalinia. Stalin syrjäytti Buharinin vuonna 1929, ja toukokuussa Lovestone sekä hänen lähimmät tukijansa erotettiin kaikista tehtävistään Yhdysvaltain kommunistipuolueen johdossa.
Lovestone kannattajineen perusti nyt oman puolueen, jonka nimi oli alkujaan ”Kommunistinen puolue (enemmistö)”, sittemmin ”Kommunistinen puolue (oppositio)” jne. Vuodesta 1938 puolue kulki nimellä Independent Labor League of America. Myöhemmin Lovestone työskenteli ammattiyhdistysliikkeelle, ja toimi muun muassa International Ladies' Garment Workers' Union- (ILGWU) ja American Federation of Labour (AFL) -liittojen sekä American Institute for Free Labor Development -nimisen järjestön tehtävissä. Hän johti vuodesta 1963 AFL-CIO-ammattiliiton kansainvälistä toimistoa, joka sai CIA:lta salaista rahoitusta kommunismin vastaiseen toimintaan ulkomailla, varsinkin Latinalaisessa Amerikassa. Lovestone oli järjestänyt 1940- ja 1950-lukujen taitteessa AFL:ään kytkeytyneen Free Trade Union Committeen (FTUC) kautta CIA:n salaista rahoitusta myös Suomen Sosialidemokraattiselle Puolueelle. AFL-CIO:n johtaja George Meany vaati lopulta Lovestonea lopettamaan yhteistyön CIA:n James Jesus Angletonin kanssa. Kun Meany sai selville, että Lovestone oli jatkanut yhteistyötä salaa vuosikymmenen ajan, hän erotti Lovestonen vuonna 1974.
Jean Louis Émile Boudier

Jean Louis Émile Boudier noin vuonna 1880.
Jean Louis Émile Boudier  (1828-1920) oli ranskalainen apteekkari ja sienitieteilijä. Hän tutki kotelosieniä ja määritti useita kärpässienilajeja.
Julkaisuja

Révision analytique des morilles de France (1897)
Influence de la nature du sol et les vegetaux qui y croissant sur le développement des champignons (1901)
Icones mycologicae ou iconographie des champignons de France, principalement Discomycètes (1904-1909)
Histoire et classification des Discomycètes d'Europe (1907)
La fresque de Plaincourault (Indre) (1911)
Sienitieteessä käytetty auktorilyhenne Boud. tarkoittaa Boudieria.
Jean M. Linsdale

Jean Myron Linsdale (20. toukokuuta 1902 Wellsville, Kansas – 20. tammikuuta 1969 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Jean Linsdalen vanhemmat olivat maanviljelijä, opettaja Jesse E. Linsdale ja Lena Armstrong Linsdale. Ollessaan kymmenvuotias Jean vieraili Kansasin yliopiston luonnonhistoriallisessa museossa Dyche Hallissa ja päätti jo silloin ryhtyvänsä luonnontieteilijäksi. Hän opiskeli Kansasin yliopistossa Lawrencessa ja valmistui kandidaatiksi 1924. Vuonna 1925 hän meni eläintieteen laitokselle Kalifornian yliopistoon Berkeleyssä, missä hän väitteli tohtoriksi 1927 aiheenaan kettusirkun ekologia: Variations in the Fox Sparrow (Passerella iliaca) with reference to natural history and osteology. Hän meni naimisiin Mary Ann Roundyn kanssa vuonna 1925.
Linsdale sai tutkijan viran Kalifornian yliopistossa pian väitöksensä jälkeen. Kymmenen vuoden kuluttua hänestä tuli yliopiston Hastingsin luonnonhistoriallisen suojelualueen johtaja 23 vuodeksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1960 terveysongelmien takia ja osti vaimonsa kanssa asunnon läheltä Salinasia. Vuonna 1964 Linsdale sokeutui lopullisesti.
Linsdale liittyi American Ornithologists’ Unioniin vuonna 1922 ja toimi liiton Lintujensuojelukomitean puheenjohtajana 1945 ja 1947. Hän oli Kalifornian yliopiston The Condor -julkaisun apulaistoimittaja. Hän kirjoitti kaikkiaan 166 tieteellistä artikkelia tai kirjaa.
Linsdale nimesi amerikanhömötiaisen (Parus atricapillus) alalajin nevadensis 1938.
Teoksia

The birds of Nevada (1936)
The natural history of magpies (1937).
Jack Gibbs

| Jack Gibbs |
| --- | --- |
 Gibbs yliopistopelaajana vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jack Gibbs
Syntynyt: 29. tammikuuta 1995 (ikä 29) Westerville, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  183 cm
Paino:  95 kg
NBA-varaus:  ei varattu 2017
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2013–2017:  Davidson College
Seurajoukkueet
2017–2018 2019 2019–:  Spirou Charleroi Salon Vilpas Limburg United
Jack Gibbs (s. 29. tammikuuta 1995 Westerville, Ohio) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä tai heittävä takamies. Hän on pelannut ammattilaisena Belgian ja Suomen pääsarjoissa.
Urheilu-ura

Gibbs pelasi yliopistokoripalloa Davidson Collegen joukkueessa vuosina 2013–2017. Hänestä tuli yliopistonsa historian parhaita pelaajia.
Gibbs on pelannut ammattilaisurallaan Belgian ja Suomen pääsarjoissa. Belgialaisessa Spirou Charleroissa hän pelasi kaudella 2017–2018 myös FIBA Europe Cupia. Vuodenvaihteessa 2018–2019 Gibbs teki ensin Espanjan pääsarjaan sopimuksen, joka kuitenkin purettiin. Tämän jälkeen hän siirtyi Suomen pääsarjaan Salon Vilppaaseen. Hän voitti Vilppaassa Suomen cupin mestaruuden ja teki cupin loppuottelun suurimman pistemäärän 31 pistettä.
Aiheesta muualla

Jack Gibbs Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Profiili RealGM (englanniksi)
Rimminjärvi

Rimminjärvi on suomalainen nimi, joka tarkoittaa:
Rimminjärvi, järvi Hämeenlinnassa
Rimminjärvi, järvi Jyväskylässä
Rimminjärvi, järvi Jämsän Tyryssä
Rimminjärvi, järvi Jämsän Rumakulmalla
Rimminjärvi, järvi Jämsän Kolonkulmalla
Rimminjärvi, järvi Kuhmoisissa Myllykylässä
Rimminjärvi, järvi Kuhmoisissa Pihlajakoskella
Rimminjärvi, järvi Luhangassa
Rimminjärvi, järvi Orivedellä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Rimminen

Rimminen voi tarkoittaa:
Marjut Rimminen (s. 1944), animaatiotaiteilija, Sakari Rimmisen sisko
Mikko Rimminen (s. 1975), kirjailija, Sakari Rimmisen poika
Sakari Rimminen (1945–2004), elokuvaaja ja elokuvaohjaaja, Marjut Rimmisen veli, Mikko Rimmisen isä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jamie Baker (tennispelaaja)

| Jamie Baker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  81 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  401 380 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  186. (25.6.2012)
Voitot/tappiot:  7–20
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2012, 2013)
Wimbledon:  1. kierros (2006, 2007, 2008, 2010, 2012)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  306. (1.11.2010)
Voitot/tappiot:  1–3
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Jamie Baker (s. 5. elokuuta 1986 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 186 kesäkuussa 2012.
Australian avoimissa 2008 Baker hävisi pääsarjan ensimmäisellä kierroksella Ivo Karlovićille luvuin 6–4, 6–4, 6–7, 6–4. Maaliskuussa 2008 Bakerin käydessä Floridassa sairaalassa, hänellä todettiin olevan vaarallinen virus, ITP (idiopaattinen trombosytopeeninen purppura). Hän joutui kolmeksi päiväksi tehohoitoon. Hän selviytyi sairaudesta, kärsien sen jälkeen kuitenkin masennuksesta.
Aiheesta muualla

Jamie Baker ATP:n sivuilla (englanniksi)
S/S Österbotten

S/S Österbotten oli suomalainen Tornion ja Pietarin välillä liikennöinyt siipiratashöyrylaiva, joka syttyi tuleen 20. elokuuta 1874 Kolmikunnan lähellä Reposaaren pohjoispuolella. Onnettomuudessa kuoli 18 henkilöä (toisen lähteen mukaan 17).
Valmistus

Alus oli rakennettu vuonna 1857 J. W. Dudgeonin konepajassa Lontoossa, ja sen omisti alkuaan turkulainen Österbottniska Ångfartygs Aktiebolag -varustamo. Laivan mitat olivat 180 x 24 x 9 jalkaa ja vetoisuus 143,5 lästiä, ja se saattoi ottaa 140 matkustajaa, joista 40 sisätiloihin. Laivan höyrykoneen teho oli 100 hevosvoimaa.
Palvelus

Österbotten liikennöi vuodesta 1857 Oulusta ja Pohjanlahden rannikkokaupungeista Pietariin. Myöhemmin reittiä pidennettiin vielä Tornioon saakka, ja alus teki 5–6 matkaa vuodessa avoveden aikana. Ennen vuoden 1874 onnettomuutta se ehti ajaa karille vuonna 1865 Vaasan lähellä ja törmätä venäläiseen tykkiveneeseen vuonna 1870 Suomenlinnan lähellä, mutta näissä turmissa ei menetetty ihmishenkiä.
Palvelus > Onnettomuus

Alus lähti Reposaaren satamasta kohti Pohjanlahtea mukanaan 35 matkustajaa ja runsaasti erilaista rahtitavaraa, jota oli lastattu myös laivan kannelle. Kansilastin joukossa oli myös tulenarkaa tavaraa, kuten tulitikkuja ja tappura- eli tilkepaaleja. Kansilasti syttyikin matkalla tuleen erään kannella tupakoineen matkustajan varomattoman tulenkäsittelyn vuoksi. Laivan perämies ei saanut alusta ohjatuksi kohti rantaa, vaan se alkoi ajelehtia palavana avomeren suuntaan. Laivan ankkuri saatiin kuitenkin laskettua, ja myös pelastusvene laskettiin vesille. Vene kuitenkin kaatui paniikin valtaan joutuneiden matkustajien rynnättyä siihen, jolloin ihmisiä jäi veden varaan.
Lähistöllä oli Rosenlewin hinaaja Azalea, joka oli parhaillaan hinaamassa purjealusta avomerelle. Apuun tulleet hinaaja Azalea ja Porin satamasta tullut höyryhinaaja Salama onnistuivatkin pelastamaan vedestä ja palavasta laivasta useita henkilöitä, mutta 18 henkilöä joko kuoli palossa tai hukkui veteen. Matkustajien joukossa oli myös seitsemän italialaista posetiivaria, jotka onnistuivat pelastumaan apinoineen mutta menettivät posetiivinsa.
Aluksen lasti, johon kuului muun muassa kahvia, kankaita, sikareita, savukkeita ja kirjoja, tuhoutui täysin tulipalossa. Palo saatiin lopulta sammutettua vasta Reposaaren satamassa, jonne alus oli saatu hinattua.
Kumo

Hylky myytiin huutokaupalla porilaisen merikapteeni C. V. Nordbergin Satakunta Ångbåts Ab -yhtiölle, ja uusi omistaja korjautti siitä Kumo-nimisen potkurilaivan. Alus palasi entiselle reitilleen elokuussa 1875, ja se liikennöi vuoteen 1878 Pietarin ja Pohjanlahden välillä. Satakunta Ångbåts Ab teki konkurssin vuonna 1878 vähäisten matkustajamäärien vuoksi, ja Kumo myytiin huutokaupassa Pietariin. Vuodesta 1878 se liikennöi sitten Pietarista Nevaa pitkin Laatokalle. Viimeksi Kumo myytiin armenialaiselle kauppayhtiölle, ja se kuljetti puutavaraa Kaspianmerellä. Kumo ajoi karille Derpentin lähellä ja upposi vuonna 1884.
Jekaterinburgin monumentti

Jekaterinburgin monumentti
Jekaterinburgin monumentti
Jekaterinburgin monumentti on Afganistanin sodassa kuolleiden venäläisten muistoksi rakennettu monumentti. Monumentti sijaitsee Jekaterinburgin kaupungissa Venäjällä. Monumentin sotilas ja sen alusta on pronssia. Pylväät, joissa on kuolleiden neuvostosotilaiden nimet, on valmistettu betonista. Muistomerkki esittää venäläistä sotilasta.
Risto Bogdanov

Risto Bogdanov (1900 Vuonninen – 1931[lähde? ] Leningrad) oli vienankarjalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä.
Bogdanovin isä Harittana Bogdanov siirtyi Venäjän sisällissodan aikana Suomeen vaimonsa ja perheen kahden nuorimman pojan Asjon ja Vasselein kanssa. Risto Bogdanov ja hänen vanhempi veljensä Miihkali (Miina) olivat ennen Venäjän vallankumousta työssä renkeinä sekä työmiehinä Muurmannin radan rakennustyömaalla. Risto kävi koulua kotikylässään, ja sen jälkeen hän kävi Petroskoin opettajaseminaaria. Palattuaan Petroskoista hän perusti sissiosaston, johon kuului miehiä Vuonnisen kylästä ja muista Vienan Karjalan rajakylistä. Tämä osasto taisteli Suomen puolelta tulleita vapaaehtoisretkikuntia, muun muassa Malmin retkikuntaa, vastaan.
Sotatoimien päätyttyä Bogdanov oli mukana perustamassa vuonna 1922 Karjalan kommuuni-lehden yhteyteen ensimmäistä suomenkielistä kirjallisuuskerhoa. Tämä kerho julkaisi suomenkielistä aikakauslehteä Nuori raataja. Hän lähti sitten opiskelemaan Moskovaan Idän Työtätekevien Kommunistiseen Yliopistoon ja palasi Neuvosto-Karjalaan vuonna 1924. Bogdanov kiersi karjalaiskylissä ja keräsi kansanrunoja, arvoituksia ja muuta kansanperinnettä. Hän järjesti myös kokouksia ja toimi puolueen puhujana. Lisäksi Bogdanov kirjoitti Karjalan kommuuni-lehteen ja Punakantele-aikakauslehteen.
Jekaterina Šumilova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jekaterina Šumilova |  Jekaterina Šumilova |  Jekaterina Šumilova |  |
Maa:   Venäjä
Naisten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | viesti |  |
Jekaterina Jevgenjevna Šumilova (ven. Екатерина Евгеньевна Шумилова; s. 25. lokakuuta 1986) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Šumilova oli pikakilpailun viidestoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli mukana Venäjän naisten hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa.
Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui sprintissä kuudenneksi ja takaa-ajossa neljänneksi ja yhteislähdössä kymmenenneksi.
Šumilova aloitti kilpailemisen ampumahiihdon maailmancupissa kaudella 2011–2012, ja hänen parhaat sijoituksensa maailmancupissa ovat kuudennet sijat Hochfilzenin takaa-ajokilpailussa kaudella 2013–2014 ja Kontiolahden MM-sprintissä 2015. Cupin kokonaistilanteessa hän oli 31. kaudella 2012–2013.
Iveta Melzer

| Iveta Melzer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Tšekki
Tennispelaaja
Pituus:  170 cm
Paino:  56 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  1998–
Palkintorahat:  3 329 488 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  25. (6.4.2009)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  378–332
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2011, 2012)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2008, 2009)
Wimbledon:  2. kierros (2007, 2009, 2011)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2004, 2008, 2010)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  17. (31.1.2011)
Turnausvoittoja:  14
Voitot/tappiot:  269–224
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2008, 2011)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2005, 2006, 2010)
Wimbledon:  3. kierros (2010)
Yhdysvaltain avoimet:  puolivälierät (2011)
Aiheesta muualla
www.ivetabenesova.com
ITF
WTA
Iveta Melzer (o.s. Benešová, s. 1. helmikuuta 1983 Most, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen tennispelaaja. Hän aloitti tenniksen peluun 7-vuotiaana ja siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1998. Hänellä on kaksi turnausvoittoa WTA-kiertueen kaksinpelissä, Acapulcon turnauksesta vuodelta 2004 ja Monacon turnauksesta vuodelta 2010. Nelinpelissä hän on voittanut neljätoista turnausta. Melzer on vasenkätinen ja käyttää rystylyönnissään kahta kättä. Korkeimmillaan Melzer on ollut WTA:n kaksinpelirankingissa sijalla 17 tammikuussa 2011.
Vuoden 2006 Australian avoimissa Melzer ylsi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen kolmannelle kierrokselle lyömällä viidenneksi sijoitetun Mary Piercen 6-3, 7-5. Myös Ranskan avoimissa 2008 hän pääsi kolmannelle kierrokselle pudotettuaan ensin 15:nneksi sijoitetun Nicole Vaidišován ja sitten Peng Shuain, mutta kolmannella kierroksella hän hävisi Petra Cetkovskálle. Ranskan avoimissa 2009 hän hävisi kolmannella kierroksella Ana Ivanovićille. Australian avoimissa 2011 hän pääsi neljännelle kierrokselle voitettuaan mm. Marija Kirilenkon ja Anastasija Pavljutšenkovan. Neljännellä kierroksella hän hävisi toiseksi sijoitetulle Vera Zvonarjovalle.
Melzer meni naimisiin miestennispelaaja Jürgen Melzerin kanssa syksyllä 2012 ja otti hänen sukunimen käyttöönsä.
WTA-turnausvoitot, kaksinpelit (2)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | pvm | Turnaus | Kenttä | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 7.3.2004 | Acapulco, Meksiko | massa | Flavia Pennetta (Italia) | 7–6(5), 6–4 |
| 2. | 1.5.2010 | Fes, Monaco | massa | Simona Halep (Romania) | 6–4, 6–2 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Iveta Melzer WTA:n sivuilla (englanniksi)
Jamie Baulch

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 4×400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 4×400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Maebashi 1999 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1997 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2003 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Maebashi 1999 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Birmingham 2003 | 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1998 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | München 2002 | 4 × 400 m |  |
Jamie Baulch (s. 3. toukokuuta 1973 Nottingham, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen entinen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu.
Baulch sijoittui 1992 Soulin nuorten MM-kisoissa neljänneksi 200 metrin juoksussa ajalla 21,04. Hän oli Atlantan olympialaisissa 1996 mukana Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka voitti olympiahopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti 400 metrillä MM-hopeaa Pariisin sisäratojen MM-kisoissa ajalla 45,62. Myöhemmin samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hän oli 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs ajalla 45,22 ja voitti MM-kultaa pitkässä viestissä kun alun perin kilpailun voittanut Yhdysvaltain joukkue hylättiin myöhemmin. Budapestin EM-kisoissa 1998 hän voitti EM-kultaa 4 × 400 metrin viestissä.
Baulch voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa MM-kultaa 400 metrillä ja oli Yhdistyneen kuningaskunnan viestipronssia voittaneessa joukkueessa. Myöhemmin samana vuonna hän oli voittamassa Euroopan cupissa pitkää viestiä. Sevillan MM-kisoissa hän oli 400 metrin henkilökohtaisessa kisassa kuudes ajalla 45,18. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 400 metrin alkuerissä, samoin hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa 2001. Baulch oli Münchenin EM-kisoissa 2002 voittamassa pitkässä viestissä EM-kultaa. Seuraavana vuonna hän voitti 400 metrillä Euroopan sisäratojen cupin. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa hän voitti pronssia 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä.
Baulch pitää hallussaan Euroopan ennätystä 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 10,51 (1995)
200 metrin juoksu: 20,84 (1994)
300 metrin juoksu: 32,06 (1997)
400 metrin juoksu: 44,57 (1996)
200 metrin juoksu: 20,84 (1997)
400 metrin juoksu: 45,39 (1997)
Jekaterinburgin keskusstadion

| Jekaterinburgin keskusstadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Jekaterinburg, Venäjä
Koordinaatit:  56°49′56″N, 60°34′25″E
Avattu:  1957
Käyttäjät
 FK Ural 
Katsojakapasiteetti
 27 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Central Stadium
Keskusstadion (ven. Центральный стадион, Tsentralnyi stadion) on monikäyttöinen stadion Jekaterinburgissa Venäjällä. Stadion avattiin vuonna 1957. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa FK Uralin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 44 130 ihmistä.
S/y Meripurakk

| --- | --- |
S/Y Meripurakk 
Perustiedot
Omistaja:: Meripartiolippukunta Myrskypojat ry
Tyyppi:: MP41
Suunnittelija:: Matti Pulli
Rakentaja:: Länsivene ky
Vesillelasku:: 1979
Pituus:: 12,50 m
Leveys:: 3,80 m
Syväys:: 2,0 m
Uppouma:: 10,7 t
Maston korkeus:: 18,30 m
Purjepinta-ala:: 79,30 m²
Makuupaikkoja:: 12

S/y Meripurakk on vuonna 1933 perustetun raumalaisen Meripartiolippukunta Myrskypojat ry:n omistama purjevene, jota käytetään koulutusaluksena. Aluksen nimi tarkoittaa ainakin Rauman murteessa vanhaa merimiestä.
Kun nykyään puhutaan Purakasta, tarkoitetaan vuodesta 1979 lähtien Myrskypoikien omistamaa jo toista Meripurakkaa.
Ensimmäinen Meripurakk (1957–1979)

Vuosina 1957–1979 Myrskypoikien purjehdusviettiä palveli Colin Archer -tyyppinen kitsi, jonka rakennusvuosi on 1948. Alus joutui jo vuonna 1959 pahaan haaksirikkoon Vaasan vesillä, minkä jälkeen alukseen tehtiin täysremontti. Kyseisestä matkasta Pohjanmaan kivikkoisilla vesillä on nykyään muistuttamassa suuri kivi Rauman Partiotalon salissa.
Vanha Meripurakk tuli tunnetuksi myös elokuvanäyttämöllä, kun se Vili Auvisen ohjaamassa elokuvassa Pertsa ja Kilu esitti poikien ostamaa Adventure-laivaa. Adventuren miehistönä oli joukko Myrskypoikia.
Toinen Meripurakk (1979– )

Uusi Meripurakk rakennettiin varta vasten Myrskypoikien tarpeisiin: avomerialukseksi, jolla olisi helppoa liikkua saaristossa myös pienemmällä miehistöllä. S/y Meripurakk on tyypiltään MP41, suunnittelijana Matti Pulli. Sen pituus on 12,5 metriä, leveys 3,8 metriä ja syväys 2,0 metriä. Aluksen runko on tehty irokoviilusta kylmälaminoimalla.