stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cálmán de Pándy

| Cálmán de Pándy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1908 Budapest, Unkari
Kuollut: 4. heinäkuuta 1988 Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  simultaanitulkki, kääntäjä, kirjailija
Vanhemmat:  Kálmán Pándy, Aino Hjelt-Pándy
Sukulaiset:  Paavo von Pandy
Cálmán István Edvard de Pándy (23. maaliskuuta 1908 Budapest – 4. heinäkuuta 1988 Tukholma) oli unkarilais-suomalainen kääntäjä, simultaanitulkki ja gastronomian asiantuntija, joka vietti suurimman osan elämästään Ruotsissa.
Varhainen elämä ja perhe

Cálmán de Pándy syntyi 23. maaliskuuta 1908 Budapestissa Unkarissa. Hänen isänsä oli mielenterveyslääkäri, professori Kálmán Pándy (1868–1945) ja äitinsä suomenruotsalainen sairaanhoitaja Aino Hjelt (1881–1936), kemisti ja poliitikko Edvard Hjeltin tytär. Ainon sisko ja Calmanin täti oli taidemaalari ja kirjailija Esther Hjelt-Cajanus. Hänen veljensä oli 1930-luvulla Suomeen muuttanut maanviljelijä, Pohjois-Lapin asiantuntija ja matkailuvaikuttaja Paavo von Pandy.
Cálmánin vanhemmat tapasivat Uppsalassa, Ruotsissa, vuonna 1903, missä he molemmat työskentelivät sairaalassa. He menivät naimisiin Helsingissä vuonna 1904 ja muuttivat pian sen jälkeen Unkariin, jossa Cálmán ja hänen neljä veljeään kasvoivat. Perhe kuitenkin vietti kesänsä usein Suomessa, erityisesti Tuusulanjärven ympäristössä äidin sukulaisten luona. Cálmán oppi veljiensä tavoin jo lapsena useita kieliä, kuten unkaria, romaniaa, ruotsia, englantia ja saksaa, ja hänen musikaalinen lahjakkuutensa ilmeni muun muassa pianon ja viulun soitossa.
Perheen sukunimi on esiintynyt kirjallisuudessa eri muodoissa, kuten Pándy, de Pándy ja von Pandy. Vuonna 1752 arkkiherttuatar Maria Teresia myönsi perheelle aateliskirjeen, joka mahdollisti predikaatin "de" tai "von" käytön sukunimen edessä. Vaikka aatelisarvot ja niihin liittyvät oikeudet lakkautettiin Unkarissa jo 1800-luvulla, aatelisen taustan merkitys säilyi pitkään unkarilaisten perheiden historiassa ja nimissä.
Ura

Cálmán de Pándy suoritti kansantaloustieteen tohtorin tutkinnon Budapestin yliopistossa vuonna 1936 ja aloitti uransa diplomatian parissa toimien Unkarin lähetystösihteerinä Tukholmassa. Toisen maailmansodan ja Unkarin poliittisten muutosten myötä hän kuitenkin erosi virastaan ja asettui pysyvästi Tukholmaan vuonna 1937, jossa hän keskittyi kääntäjän ja tulkin työhön.
De Pándysta tuli erittäin kysytty simultaanitulkki.  Hän hallitsi useita kieliä ja oli perehtynyt laajasti eri alojen terminologiaan. Tämä monipuolinen osaaminen teki hänestä arvostetun tulkin kansainvälisissä kongresseissa, joissa käsiteltiin aiheita lakitieteestä lihakauppiaiden konferensseihin. Hänen sanottiin pystyvän kääntämään vaativia puheita, kuten limerikkejä, säilyttäen riimit ja rytmin useilla kielillä – taito, joka herätti ihastusta kongressien osallistujissa.
Svensk Damtidningin artikkelissa vuonna 1961 Cálmán kuvaili tulkin työtä vaativaksi mutta palkitsevaksi. Hän korosti, että onnistunut tulkkaus vaati paitsi kielitaitoa, myös syvällistä perehtymistä käsiteltävään aiheeseen. Hän vertasi kielten käyttöä musiikkiin, ja hänen mukaansa väärin valittu sana oli kuin väärä sävel musiikissa. Cálmán piti itseään kuitenkin enemmän kulttuurilähettiläänä kuin "elävänä tietosanakirjana".
Runous, kirjallisuus ja gastronomia

Cálmán de Pándy tunnettiin myös runouden harrastajana. Hän julkaisi vuonna 1976 antologian Diktarna skriver: fyrtiotre svenska diktare från Bo Bergman till Tomas Tranströmer, joka sisälsi 43 ruotsalaisen runoilijan suosikkirunot heidän itsensä valitsemana. Kirjassa vasemmalla sivulla on runon painettu versio ja oikealla sivulla runoilijan oma käsin kirjoitettu faksimile allekirjoituksineen. Antologiassa on mukana myös useita suomalaisia runoilijoita, kuten Gunnar Björling, Bo Carpelan, Jarl Hemmer ja Solveig von Schoultz. Cálmán aloitti runojen keräämisen jo 1930-luvulla ja työsti tätä projektia yli 45 vuoden ajan.
Cálmán de Pándyn vaihtelevaan menneisyyteen kuuluu myös lyhytaikainen työ leprakeskuksessa Thaimaassa, johon hän viittaa vuonna 1974 julkaistussa kirjassaan Vackra vita silkeslandet – Thailand.
Cálmán oli myös ruoanlaiton harrastaja ja gastronomian asiantuntija. Hän opetti ruoanlaittokursseja Tukholman vapaassa yliopistossa ja kirjoitti artikkeleita Gastronomisk Kalender -julkaisuun.
Kuolema

Cálmán de Pándy kuoli 4. heinäkuuta 1988 Tukholmassa.
Julkaisut

Vackra vita silkeslandet - Thailand. Tukholma: Rabén & Sjögren, 1974. ISBN 91-29-43315-0.
Diktarna skriver: fyrtiotre svenska diktare från Bo Bergman till Tomas Tranströmer. Stockholm: Trevi, 1976. ISBN 91-7160-190-2.
Gastronomisk Kalender: Matminnen Från Ungern Gastronomiska Akademien, 1968.
Ruotsinkielisiä käännöksiä

Lähde
Ungersk dikt i svensk tolkning / Av Cálmán Pándy och Hans-Eric Stenborg. Med 23 originalträsnitt av Pál Molnár-C. och litteraturhistoriska ingresser av János Lotz. Stockholm, 1943. (Stockholm. Stockholms högskola. Ungerska institutet. Publikationer. Ser. A ; 1. 1944), Ny utg. Stockholm : Ungerska inst., 1944.(Ungerska institutets publikationer ; A 1)
Fickó från slumkvarteren / teckningar av K. Frykstrand. Stockholm : Svensk läraretidning, 1950. (Barnbiblioteket Saga ; 246) - Alkuperäisteos: Fickó meg a többiek
Hass, Hans: Med kamera på havets botten. Stockholm : Nordisk rotogravyr, 1955. Alkuperäisteos: Ich fotografierte in den 7 Meeren
Németh, László: Som stenen faller / [översättning av Calman de Pandy, Kerstin Tovi, Alvar Zacke]. Stockholm : Bonnier, 1968. Alkuperäisteos: Iszony
Szabó, Magda: Lindarna. Stockholm : Geber, 1970. Alkuperäisteos: Katalin utca
Szabó, Magda: Familjefresken : [småstadsroman från Ungern]. Stockholm : Geber, 1972. ISBN 91-20-05020-8 - Alkuperäisteos: Freskó
Radó, Sándor: Moskva anropas : Den första dokumentära skildringen av ryskt spionage mot Tredje riket. Avslöjat av en av dess ungerska ledare. Stockholm : Forum, 1972.  ISBN 91-37-05177-6 - Alkuperäisteos: Dora jelenti ...
Ottlik, Géza: Skola vid gränsen. Stockholm : AWE/Geber, 1976. ISBN 91-20-04717-7 - Alkuperäisteos: Iskola a határon
Vajda, Albert: De tolv mörka åren. Stockholm : Rabén & Sjögren, 1977. ISBN 91-29-50263-2 - Alkuperäisteos: Vakulástól látásig
På strövtåg i Florens / [foto: Peter Hassman ; sv. övers. och bearb.: Calman de Pándy]. Stockholm : Bonnier, cop. 1979. ISBN 91-0-043023-4 - Alkuperäisteos: Aria di Firenze
Petö, László: Det ändlösa tåget : requiem. Arboga : Textab, 1984. ISBN 91-85516-16-3 - Alkuperäisteos: A vegtelen menet
Aiheesta muualla

Författare i Sverige med utländsk bakgrund: Cálmán de Pándy, 2006
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Ruotsi 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Paranoia (roolipeli)

Paranoia on roolipeli, joka sijoittuu vaihtoehtoiseen tulevaisuuteen. Pelimaailmana toimii valtava maanalainen kaupunki, Alfakompleksi, jota hallitsee hyväntahtoinen, mutta mielipuolinen Tietokone kätyreineen. Paranoia-pelin seikkailut sisältävät tyypillisesti paljon sekä satiirista että mustaa huumoria. Pelimaailma parodioi totalitaristista yhteiskuntaa ja tekee runsaasti viittauksia muuhun populaarikulttuuriin.
Pelin alkuperäinen kustantaja on West End Games. Pelin ensimmäinen englanninkielinen laitos julkaistiin vuonna 1984 ja toinen vuonna 1989. Toisesta laitoksesta tehtiin myös suomenkielinen versio (1993, julkaisijana Finnish Game House, ISBN 951-582-004-9). Vuonna 1995 WEG julkaisi "viidennen laitoksen"; kolmas ja neljäs laitos jätettiin huhuista huolimatta kokonaan väliin. Viidettä laitosta pidettiin pelaajien, kriitikoiden ja jopa suunnittelijoiden mielestä erittäin epäonnistuneena, jopa siinä määrin että seuraavan laitoksen tekijät luokittelivat sen "epätuotteeksi" (vrt. Orwellin romaanin Vuonna 1984 käsite "epähenkilö"). Vuonna 2004 Mongoose Publishing julkaisi kokonaan uudistetun laitoksen, "Paranoia XP":n; seuraavana vuonna Microsoft pyysi tekijöitä poistamaan "XP":n nimestä mahdollisen tavaramerkkisekaannuksen takia, joten uusien painosten nimenä on vain "Paranoia".
Paranoian perusajatus

Pelaajahahmot ovat pelissä useimmiten Pulmanpoistajia (engl. Troubleshooter), joita kaikkea hallitseva Tietokone käyttää taistellessaan yleistä turvallisuutta uhkaavia pettureita vastaan. Samaan aikaan hahmot kuuluvat salaisesti itse erilaisiin petturiorganisaatioihin, jotka toimivat Tietokonetta vastaan. Tälle kaksoisagentti-teemalle perustuvatkin pelin keskeiset jännitteet.
Sen lisäksi, että hahmot yrittävät pitää petturuutensa salassa Tietokoneelta, heidän on myös varottava paljastumasta muille hahmoille ja yrittää ilmiantaa muita hahmoja Tietokoneelle. Petturin ilmiantamisesta voi saada ylennyksen ja ainoastaan Tietokoneen hallinnon hierarkiassa ylenemällä voi pyrkiä turvaamaan eloonjäämisensä, sillä Paranoian maailmassa ihmishenki on erittäin halpa.
Paranoia eroaakin lähes kaikista muista roolipeleistä juuri siinä, että pelaajahahmot eivät toimi yhteistyössä keskenään, vaan toisiaan vastaan. Pelissä tapahtuvat seikkailut, jotka ovat monissa muissa peleissä keskeisin tarinaa rakentava elementti, ovat Paranoiassa vain keino, jolla pelaajahahmot pääsevät juonimaan toistensa päänmenoksi. Koska kaikki pelaajat tietävät tämän, Paranoiassa muodostuu tärkeäksi se miten tehdään, ei niinkään se mitä tehdään.
Pelimaailma

Paranoian pelit sijoittuvat lähes poikkeuksetta Alfakompleksiin, joka on valtava maanalainen kaupunki. Alfakompleksin asukkaat eivät tiedä juuri mitään historiasta, ja se, mitä ylempiarvoiset tietävät, ei kerro paljoa - eikä se ole pelin kannalta oleellista. Vuonna 2097 ihmiset oli evakuoitu maan alle turvaan lähestyvän asteroidin takia. Samaan aikaan vanha unohdettu Neuvostoliiton aikainen puolustusasema luuli olevansa hyökkäyksen alla ja laukaisi ohjuksen kohti San Franciscoa. San Franciscon tietokonejärjestelmä kävi läpi vanhoja asiakirjoja ja päätteli, että "kommunistit" hyökkäsivät. Seuranneessa kaaoksessa tietokonejärjestelmä menetti yhteyden muualle, koska kaikki tietokonejärjestelmät kuvittelivat toistensa joutuneiden kommunistien valtaan. Pelin tapahtuvat sijoittuvat 194 vuotta tämän jälkeen.
Suurin osa sen kansalaisista pitää kompleksin ulkopuolista maailmaa vain myyttinä tai parhaimmillaankin vierastaa ja pelkää sitä. Valtaa kompleksissa pitää Tietokone, itsensä tiedostava tekoäly, joka vanhentuneen, virheellisen ja koko ajan muokkauksen alla olevan koodin vuoksi on varsin oikukas ja persoonallisuushäiriöinen. Kompleksin yhteiskuntarakenteen ja kulttuurin mukaisesti Tietokone on kuitenkin ehdoton hallitsija.
Kompleksin asukkaat on jaettu turvaluokituksen mukaan eri yhteiskuntaluokkiin. Turvaluokituksia kuvataan spektrin eri väreillä (infrapunainen, värit punaisesta lilaan, ja ultravioletti). Mitä korkeampaan luokkaan asukas kuuluu, sitä enemmän oikeuksia ja valtaa hänellä on. Suurin osa kansalaisista kuuluu infrapunaiseen eli alimpaan turvaluokkaan, jolla ei ole lainkaan oikeuksia, vain velvollisuuksia. Turvaluokituksen lisäksi kansalainen voidaan myös määritellä sen mukaan, missä hän on työssä. Jokainen kansalainen tekee työtä jollakin Tietokoneen määrittämällä osa-alueella. Näin varmistetaan järjestelmän toiminta kaikissa olosuhteissa. Ultravioletin turvaluokituksen kansalaiset ovat Yliohjelmoijia, jotka työskentelevät itse Tietokoneen parissa.
Pelaajahahmojen salaisessa elämässä jokainen kuuluu johonkin salaseuraan, joilla on omat sisäiset hierarkiansa. Lisäksi jokainen pelaajahahmo on mutantti, jolla on yliluonnollisia kykyjä. Mutanttivoimien rekisteröimättä jättäminen on petturuutta ja rangaistavissa kuolemalla, samoin kuuluminen salaseuraan on petturillinen teko. Mutanttivoimien hyödyllinen käyttö ja salassapito, salaseurojen antamien tehtävien suorittaminen paljastumatta ja eri salaseurojen välinen kilpailu ovat eräitä pelaajien ongelmista.
Suomalaiset käännösjulkaisut

Paranoia roolipeli, Peruspaketti pelinjohtajalle ja pelaajille, Finnish Game House, 1993, ISBN 951-582-004-9
Liisa Peililasimaassa, Paranoia/Cyberpunk crossover-seikkailu, jossa Cyberpunk 2020 yhteensopivat säännöt, Finnish Game House, 1993
Twilightsykli: 2000, Paranoia/Twilight 2000 crossover-seikkailu, jossa Twilight 2000 yhteensopivat säännöt, Finnish Game House, 1993, ISBN 951-582-007-3
Panssarivarikko

Puolustusvoimien Materiaalilaitos perustettiin 1. tammikuuta 1993. Kuusitoista puolustusvoimien varikkoa sekä Koeampumalaitos ja Elektroniikkakeskuskorjaamo liitettiin samaan aikaan Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen osaksi. Materiaalilaitoksen perustamiseen liittyen panssarikalustoon liittyvät toiminnot varaosien varastointia lukuun ottamatta yhdistettiin Asevarikko 5:stä ja Siikakankaan varikko-osasto muodostetun Panssarivarikon (PsV) osaksi. Panssarivarikko vastasi panssarikaluston hankintaan ja vastaanottoon liittyvistä tehtävistä, panssarikaluston varastoinnista, huoltamisesta ja korjaamisesta sekä loppuun käytetyn panssarikaluston romuttamisesta.Toisin sanoen Panssarivarikolla oli panssarikaluston elinkaarivastuu. Panssarivarikon toisena päätehtävänä säilyi aiemmin Asevarikko 5:n tehäviin kuulunut kiinteiden rannikkotykkien asennus, korjaus ja varastointi.
Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen Esikunnan osana toiminut kuljetusmateriaaliosasto sekä Panssarivarikko, Kuljetusvarikko ja Tervolan Varikko muodostivat kuljetusmateriaalitoimialan. Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen perustamisen yhteydessä varikoiden kokoonpanot yhtenäistettiin. Varikoiden kokoonpanoihin kuului 1. tammikuuta 1993 alkaen hallinto-, materiaali- ja tuotanto-osasto. Muutamien varikoiden kokoonpanoihin kuului myös varikko-osasto. Aiemmin Kuljetusvälinevarikon osana toiminut Siikakankaan varikko-osasto liitettiin 1. tammikuuta 1993 alkaen Panssarivarikon osaksi. Varikon pääpaikka sijaitsi Hämeenlinnan Pikku-Parolassa.
Panssarivarikon kanssa Hämeenlinnassa samalla alueella toimineita perinnejoukko-osastoja ovat
Merivoimien Keskusvarikko 1 (Meriv.Kesk.V, 11.1.1945-)
Merivoimien Varikko 1 (Meriv.V 1, 5.2.1945)
Asevarikko 5 (AseV 5, 1.12.1952)
Historia > Varikon päälliköitä

everstiluutnantti Helmer Sahro 1948-1960
everstiluutnantti Kauko Taskinen 1960
everstiluutnantti Oiva Horte 1961-1962
everstiluutnantti Vilho Pösö 1962-1965
everstiluutnantti Armas Knuutila 1965-1967
everstiluutnantti Olavi Asumus 1967-1972
everstiluutnantti Raimo Ericsson 1972-1975
everstiluutnantti Gunnar Kapanen 1975-1981
everstiluutnantti Raimo Hohti 1981-1986
everstiluutnantti Kauko Ruokalainen 1986-1990
everstiluutnantti Antero Lanki 1990-1993
everstiluutnantti Ahti Ilveskoski 1994-1996
everstiluutnantti Pentti Lepistö 1997-2001
everstiluutnantti Timo Kakkola 2002-2003
everstiluutnantti Asko Itkonen 2003-2007
insinöörieverstiluutnantti Leo Salo 2008
Siikakankaan varikko-osasto

Panssarivarikkoon kuului 1. tammikuuta 1993 alkaen myös Ruovedellä sijainnut aikaisemmin Kuljetusvälinevarikon osana toiminut Siikakankaan varikko-osasto (SiikVko-os/PsV). Siikakankaan varikko-osaston panssarikaluston korjauksesta ja huollosta vastanneet osat siirrettiin 1. tammikuuta 2009 alkaen Millog Oy:lle. Siikankankaan panssarikaluston varastoinnista vastanneet osat liitettiin 1. tammikuuta 2009 perustetun Länsi-Suomen Huoltorykmentin varasto-osastoon Siikakankaan varasto -nimisenä.
Perinteet ja heraldiikka

Varikon kunniamarssi on Yrjö Jylhän kirjoittama ja Tauno Marttisen myöhemmin säveltämä Panssarimarssi.
Panssarivarikon joukko-osastotunnukseen kuuluu panssarijoukkojen tunnus, jonka alla on varikkoa osoittava V-kirjain.
Kirjallisuutta

Pura, Juhani: Merivarikosta Panssarivarikoksi 1945 - 1995, Panssarivarikko 1994, ISBN 952-90-5978-7
Itkonen, Asko: Panssarivarikko ja sen perinnejoukko-osastot. Panssarivarikko 2007, ISBN 9512518228.
Vaasan

| Vaasan Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Siinä maistuu hyvä
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Tuomas Mantere
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  leipomoteollisuus
Liikevaihto:   147 M€ (2023)
Liikevoitto:   22,3 M€
Henkilöstö:  1 400
Emoyhtiö:  Vaasan Oy
Tytäryhtiöt:  Leibur AS, A/S Hanzas Maiznicas, UAB Vilniaus Duona
Omistaja:  Lantmännen
Kotisivu:  www.vaasan.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaasan Oy eli Vaasan on suomalainen leipomoalan yritys, jolla on toimintaa Suomen lisäksi myös Baltian maissa. Yrityksen juuret ulottuvat vuoteen 1849 ja Vaasan on yksi Suomen vanhimmista valtakunnallisista leipomoista. Vaasanin tuotevalikoima koostuu tuoreista leivistä ja leipomotuotteista.
Vaasanilla on yhteensä neljä leipomoa Suomessa: Kiimingissä, Kuusankoskella, Vammalassa ja Vantaalla. Suomen Vaasanin lisäksi tuotemerkkeihin kuuluvat Leibur Virossa, Hanzas Maiznicas Latviassa ja Vilniaus Duona Liettuassa.
Vuodesta 2015 Vaasan on ollut osa kansainvälistä leipomokonsernia Lantmännen Unibakea. Vuonna 2023 Vaasanin liikevaihto Baltian toiminnot mukaan lukien oli 147 miljoonaa euroa, ja Vaasan työllistää yhteensä noin 1 400 henkilöä, joista noin 500 työskentelee Suomessa.
Liiketoiminta-alueet

Vaasan valmistaa tuoreita leipiä ja leipomotuotteita. Se toimittaa tuoreita leipomotuotteita Suomessa yhteensä 6 000 vähittäiskauppaan päivittäin. Vaasan-tuotteita Suomen markkinoilla ovat muun muassa Suomen suosituin leipä Vaasan Ruispalat, Vaasan Kauratyynyt, Vaasan Kaurasydän ja Vaasan Kaura 100 %. Sen valikoimiin kuuluvat myös Vaasan hampurilais- ja hot dog -sämpylät sekä muutamat makeat leivonnaiset.
Vaasanista tuli 2015 yrityskaupan seurauksena osa kansainvälistä leipomokonsernia, Lantmännen Unibakea, jolla on toimintaa yli 20 maassa eri puolilla maailmaa. Lantmännen Unibaken kautta Vaasan on osa maanviljelijöiden omistamaa Lantmännen-monialakonsernia, joka on yksi Euroopan suurimpia toimijoita bioenergia-, kone-, maatalous- ja elintarviketoimialalla.
Vaasan Oy valmistaa nykyään vain tuoreita leipomotuotteita, sillä sen leivonnaispakasteliiketoiminta on sulautettu osaksi sen sisaryritystä Lantmännen Unibake Suomea. Näkkileivät ja hapankorput -liiketoiminta puolestaan on yhdistetty osaksi Lantmännen Cerealiaa, jonka tuotevalikoimiin kuuluvat viljapohjaiset tuotteet, kuten jauhot, aamiaishiutaleet, pasta sekä valmisateriat.
Historia

Yrityksen historia alkaa vuodesta 1849, jolloin August Alexander Levón perusti Vaasaan ruisjauhojen jauhamiseen keskittyneen Vaasan Höyrymyllyn. Vuonna 1904 perusti vaasalaisten Schaumanien omaisuudesta vastaava Hanna Schauman Vaasan Höyryleipomon, joka alkoi valmistaa leipomotuotteita.
Vaasan Höyryleipomo muuttui Vaasan myllyksi vuonna 1981, ja seuraavana vuonna Suomen Sokeri (myöh. Cultor, nyk. Danisco) hankki Vaasan myllyn omistukseensa. Koko maan kattava leipomoketju Vaasan Leipomot perustettiin vuonna 1990. EQT Scandinavia II -pääomarahasto osti leivontatoimialan Cultorilta vuonna 1998 ja ryhtyi muodostamaan siitä Vaasan & Vaasan -konsernia.
Kansainvälinen pääomasijoittaja Lion Capital osti vuonna 2007 Vaasan & Vaasan -konsernin, jonka nimi muuttui Vaasan-konserniksi vuonna 2009. Kesällä 2015 Vaasan Group siirtyi ruotsalaisen Lantmännenin omistukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaasan Oy Wikimedia Commonsissa
Vaasan Oy:n kotisivut
Mikkonen, Isto & Åberg, Veijo: 150 vuotta jyvällä viljasta. 1849–1999. Vaasan Mylly 1999. ISBN 952-91-1358-7 (sid.).
Pörssitieto: Vaasan Höyrymylly Oy:n pörssihistoriaa
Vanha mylly, Suomen Kuvalehti, 22.07.1939, nro 29, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vaasan-konsernin Kotkan tehdas.
Palmuöljy

Elintarviketeollisuuden käyttämä kovetettu palmuöljy eli palmumargariini on kiinteää myös huoneenlämmössä, koska siitä on poistettu tyydyttymättömiä rasvahappoja.
Palmuöljy on punertava nestemäinen kasviöljy, jota valmistetaan puristamalla se irti öljypalmun hedelmämallosta tai lämmittämällä maltoa ennen puristusta. Palmuöljyä ei tule sekoittaa palmuydinöljyyn, joka valmistetaan öljypalmun siemenistä.
Palmuöljy on maailman eniten käytetty kasvi- ja ruokaöljy. Elintarviketeollisuus käyttää paljon kovetettua palmuöljyä, koska se on halpaa ja sillä saa ruokaan kermaisen koostumuksen. Palmuöljy omaa pidemmän luontaisen säilyvyyden kuin enemmän tyydyttymättömiä rasvahappoja sisältävät juoksevat kasviöljyt. Palmuöljyllä on lisäksi hyvä lämmönkestävyys. Se antaa ruoalle myös rapeutta ja hyvän suutuntuman. Margariineissa se parantaa makua ja levitettävyyttä..
Palmuöljyä tuotetaan vuosittain 81 miljoonaa tonnia. Palmuöljyn tuotanto on yhdeksänkertaistunut vuodesta 1980.Palmuöljyn kulutus lähes kymmenkertaistui Yhdysvalloissa vuosina 2000-2020.
Lähes 40 prosenttia maailmassa tuotetusta kasviöljystä on palmuöljyä. Öljypalmu on niin satoisa kasvi, että sen viljelyyn tarvitaan vain 7 prosenttia maailman öljykasvien viljelyalasta. Vuodesta 1990 vuoteen 2002 öljypalmuviljelmien pinta-ala kasvoi maailmanlaajuisesti 43 % – pääosin Indonesiassa ja Malesiassa, jossa sitä tuotetaan eniten.
Käyttö

Elintarviketeollisuus käyttää noin 80 prosenttia palmuöljystä, josta on tullut edullisuutensa, hyvän saatavuutensa ja muiden ominaisuuksiensa ansiosta koko elintarviketeollisuuden käytetyimpiä raaka-aineita.
Teollisesti puhdistettua palmuöljyä käytetään esimerkiksi leivonnaisissa, äidinmaitokorvikkeissa ja muissa ultraprosessoiduissa elintarvikkeissa. Kyse on tällöin yleensä teollisesti kovetetusta palmuöljystä eli palmumargariinista. Palmuöljy jähmettyy margariiniksi kun siitä poistetaan teollisesti pehmeää rasvaa. Lähes kaikki Suomessa myydyt margariinit sisälsivät teollisesti prosessoitua palmuöljyä vuonna 2017.
Palmuöljy on kaurakerman pääasiallinen raaka-aine. Palmuöljyä löytyy myös perunalastuista, kekseistä, jäätelöstä ja margariineista. Euroopassa palmuöljyä käytetään eniten paistetuissa eineksissä kuten ranskanperunoissa. Palmuöljyä käytetään myös ruoanlaitossa. Kolmekymmentä prosenttia suomalaisen elintarviketeollisuuden käyttämästä ruokaöljystä on Fineli-tietokannan mukaan palmupöljyä.
Palmuöljystä valmistettuja rasvaseoksia käytetään myös esimerkiksi saippuoissa, kynttilöissä ja kosmetiikassa. Palmuöljyä käytetään enenevässä määrin myös palmuöljydieselin eli biodieselin valmistukseen.
Valmistus

Teollisesti prosessoitu palmuöljy kuumennetaan valmistusprosessissa 200-asteiseksi. Tämä pilkkoo palmuöljyn rasvahappoja GE:ksi, 3-mcpd:ksi ja 2-mdpd:ksi. Kyseisiä yhdisteitä jää palmuöljyyn niin suuria pitoisuuksia, että ne ovat vaarallisia etenkin alle 18-vuotiaille.
Elintarvikkeeksi jalostettava palmuöljy puhdistetaan tislaamalla. Jätteeksi jäävät pilaantuneet rasvat. Tätä prosessitähdettä kutsutaan nimellä palmuöljyn rasvahappotisle (PFAD; engl. Palm Fatty Acid Distillate).
Palmuöljyn jalostuksessa PFAD:ta jää keskimäärin 3,5–5 %. PFAD:n vuosituotanto on noin 2,5 miljoonaa tonnia.
PFAD:ta käytetään mm. biopolttoaineen valmistukseen, kynttilöiden, saippuan ja kemianteollisuuden tuotteiden valmistuksessa sekä eläinrehussa.
Suomessa PFAD on määritelty jätteeksi, toisin kuin useissa muissa maissa. Jätteenä sitä eivät koske hiiliverot ja suuri osa sen tuotannon tuottamista kasvihuonekaasupäästöistä voidaan lukea nollaksi. Täten suomalainen Neste voikin väittää biodieselpolttoaineensa vähentävän kasvihuonekaasupäästöjä 80–90 prosenttia.