stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gagnefin kunta

| Gagnefin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Keskustaajama:  Djurås
Kuntakoodi:  2026
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  767,17 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  10 378
 – Väestötiheys:  13,5 as./km²
 
 www.gagnef.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gagnefin kunta (ruots. Gagnefs kommun) on Taalainmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Taalainmaahan. Kunnan keskustaajama on Djurås.
Kunnan maapinta-ala on 767,17 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 10 378 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 24,53 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 3,2 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistus ei aiheuttanut muutoksia alueella. Nykyinen Gagnefin kunta muodostettiin vuonna 1971 yhdistämällä Flodan ja Gagnefin maalaiskunnat.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Gagnefin maalaiskunnan vaakuna. Myös Flodan maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Flodan maalaiskunta
Väestönkehitys

| Gagnefin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 8 311 | 8 311 |
| 1955 | 1955 |    | 8 329 | 8 329 |
| 1960 | 1960 |    | 8 439 | 8 439 |
| 1965 | 1965 |    | 8 285 | 8 285 |
| 1970 | 1970 |    | 8 190 | 8 190 |
| 1975 | 1975 |    | 9 122 | 9 122 |
| 1980 | 1980 |    | 9 842 | 9 842 |
| 1985 | 1985 |    | 9 877 | 9 877 |
| 1990 | 1990 |    | 10 453 | 10 453 |
| 1995 | 1995 |    | 10 487 | 10 487 |
| 2000 | 2000 |    | 10 075 | 10 075 |
| 2005 | 2005 |    | 10 131 | 10 131 |
| 2010 | 2010 |    | 10 097 | 10 097 |
| 2015 | 2015 |    | 10 079 | 10 079 |
| 2020 | 2020 |    | 10 378 | 10 378 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 641 | 6,4 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 263 | 2,6 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 588 | 5,8 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 8 587 | 85,2 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 209 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 199 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 182 336 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 92 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 21,6 %
18–64-vuotiaat: 57,2 %
65 vuotta täyttäneet: 21,2 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 4,8 | 3,7 |
|   | jalostus | 31,3 | 28,5 |
|   | palvelut | 62,1 | 66,5 |
|   | tuntematon | 1,7 | 1,2 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 2 953 | 4 723 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 62,5 |  |
Taajamat

Kunnassa on 8 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 73,4 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 2 682 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Mockfjärd | 1 937 |
| 2 | Djurås | 1 278 |
| 3 | Gagnef | 1 049 |
| 4 | Djurmo | 711 |
| 5 | Björbo | 697 |
| 6 | Floda | 680 |
| 7 | Bäsna | 649 |
| 8 | Sifferbo | 414 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Flodan taajaman nimenä on joskus ollut myös Dala-Floda.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Brötjärna
Mjälgen
Nordanholen
Luettelossa mainituista taajamista Mjälgen on sittemmin kasvanut yhteen Djuråsin ja Nordanholen Mockfjärdin taajaman kanssa.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Arvslindan
Björka
Bodarna
Bröttjärna
Djurås by
Gagnefsbyn + Nordåker
Gräv
Hagen
Mossel
Myrheden
Myrholen
Nedre Österfors
Svedjan
Västerfors
Västtjärna + Östtjärna
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Färmsnäs
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Gagnefin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 0 | 2 | 4 | 6 | 5 | 3 | 5 | 4 | 4 | 3 | 4 | 5 | 4 | 4 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 17 | 15 | 14 | 12 | 12 | 13 | 14 | 11 | 12 | 12 | 15 | 12 | 7 | 9 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 2 | 4 | 3 | 2 | 4 | 3 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 | 2 | 3 | 2 | 2 | 2 | 1 | 4 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 3 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 1 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 17 | 18 | 18 | 19 | 18 | 15 | 14 | 17 | 14 | 14 | 12 | 12 | 9 | 8 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 | 2 | 0 | 0 | 1 | 1 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 2 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 5 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Flodan piiri (Taalainmaa)
Gagnefin piiri
Mockfjärdin piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Mockfjärd
Gagnef
Floda
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Floda
Gagnef
Mockfjärd
Seurakunnat > Kirkot

Björbo Lillkyrka
Flodan kirkko
Gagnefin kirkko
Mockfjärdin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gagnefin kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Gagnefs kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Taalainmaan läänin kunnat
Kartta Gagnefin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Ieronim Ponjatski

Ieronim Ponjatskiĭ (1749 – 4. (16.) heinäkuuta 1802) oli venäläinen pappi, teologi ja munkki, joka toimi arkkimandriittana ja igumenina useissa venäläisissä luostareissa.
Ieronim oli syntyisin pappissuvusta. Hän sai koulutuksensa Smolenskin hengellisessä seminaarissa, ja sen jälkeen (eräiden lähteiden mukaan) hän valmistui Slaavilais-kreikkalais-latinalaisesta akatemiasta. ja aloitti papin tehtävässä Venäjän laivaston pappismunkkina. Vuosina 1790–1792 hän toimi opettajana Kiovan teologisessa akatemiassa.
Vuodesta 1792 lähtien hän toimi igumenina Smolenskin Pyhän kolminaisuuden luostarissa, vuodesta 1794 lähtien Nižni Novgorodin Taivaaseenastumisen luolaluostarissa sekä Nižni Novgorodin hengellisen seminaarin rehtorina; 17.1.1799 lähtien hän toimi Uuden Jerusalemin luostarin arkkimandriittana, ja kuolemansa jälkeen hänet haudattiin sinne. Hänen haudallaan on valurautainen hautamuistomerkki reliefeineen sekä teksti: “Tähän on haudattu tämän stauropegiaalisen Uuden Jerusalemin Ylösnousemuksen luostarin entinen igumeni, arkkimandriitta Ieronim, joka kuoli Herrassa. Tämä tapahtui 4. kesäkuuta 1802. Hän eli 52 vuoden ja 7 kuukauden ikäiseksi.
Käännöksiä saksan kielestä

Opas vanhemmille ja kasvattajille, Pietari, 1798.
Zollikofer: Luotettava opas vanhemmille, kasvattajille ja opettajille kristittyjen lasten järkevää kasvattamista varten.
Harwoodin ajatuksia hurskaiden autuudesta, Moskova, 1783.
Ieronimin saarnoista on julkaistu seuraavat:
“Keisari Paavalin valtaistuimelle nousun päivänä”, Pietari, 1797.
“Maria Madgalenan kirkon vihkimyksen päivänä”, Moskova, 1801).
Julkaistu on myös hänen runonsa ja puheensa ylipäällikkö Fjodor Ivanovič Glebovin kunniaksi, Pietari, 1776.
Miehitetyt avaruuslennot

Apollo 15:n kuumoduulin pilotti James Irwin tervehtii Kuussa Yhdysvaltain lippua
Miehitetty avaruuslento on avaruuslento, jossa avaruusaluksessa on mukana ihmisiä. Lento voi olla avaruuslentäjien ohjaama, automaattiohjattu tai sitä voidaan ohjata etänä; käytännössä kyseessä on usein näiden yhdistelmä.
Ensimmäisen miehitetyn avaruuslennon teki 12. huhtikuuta 1961 Neuvostoliiton Vostok 1, jonka kyydissä Juri Gagarin kiersi kerran Maan ympäri. Ensimmäiset lennot matalaa Maan kiertorataa (LEO) edemmäs olivat Apollo-ohjelman Kuulennot. Vuonna 1968 Apollo 8 kiersi Kuun ympäri ja Apollo 11:n Neil Armstrong ja Buzz Aldrin laskeutuivat Kuun pinnalle 20. heinäkuuta 1969. Viimeisin lento LEO:a edemmäs oli Apollo 17 vuonna 1972.
Avaruudessa, LEO:lla, on ollut ihmisiä yhtäjaksoisesti vuoden 2000 marraskuusta lähtien, jolloin Kansainvälinen avaruusasema sai ensimmäisen miehistönsä Retkikunta 1:n (tilanne 2019).
Vuonna 2019 meneillään oli useampiakin  miehitettyjä LEO-lento-ohjelmia. Lisäksi vireillä on erilaisia hankkeita, joissa tavoitteena miehitetyt Kuu- ja Mars-lennot. Näistä mikään ei ole vielä edennyt kokonaisuutena koelentovaiheeseen.
Yleistä

Pääosa miehitetyistä avaruuslennoista on ollut Neuvostoliiton/Venäjän ja Yhdysvaltain toteuttamia. Yhdysvalloissa lentoja ovat tehneet sekä Yhdysvaltain ilmavoimat että avaruusjärjestö NASA. Ilmavoimien lennot päättyivät 1960-luvulla X-15-koekoneen koelentojen lopettamiseen. 2000-luvulla Yhdysvalloissa ovat alkaneet kaupalliset avaruuslennot: SpaceShipOne on ensimmäinen yksityisrahoitteinen avaruudessa käynyt avaruuslentokone. 2000-luvun alussa Kiinan kansantasavalta toteutti oman miehitetyn avaruuslennon.
ESA:n jäsenmaista pääosa on suorittanut miehitetyn avaruuslennon joko yhdysvaltalaisilla tai neuvostoliittolaisilla/venäläisillä avaruusaluksilla. Vuodesta 1978 alkaen Neuvostoliitto lennätti SEV-maiden, Aasian maiden, nk. puolueettomien maiden ja Ranskan kosmonautteja Sojuz-avaruualuksillaan. Tätä toimintaa on sittemmin jatkanut Venäjä, joka on lennättänyt myös ensimmäiset avaruusturistit. Yhdysvaltain vuonna 1981 alkaneilla avaruussukkulalennoilla on ollut usein mukana myös muiden maiden kansalaisia.
Kaikkiaan 39 eri maan kansalaista on lentänyt avaruudessa.
Avaruusasemat

Pitkäkestoisimmat avaruuslennot ovat olleet avaruusasemilla. Sekä Neuvostoliitolla että Yhdysvalloilla on ollut avaruusasemia. Jo alkujaan täysin neuvostoliittolaisen Mir-aseman kanssa tehtiin yhteistyötä, mutta sitä seuraava avaruusasema, Kansainvälinen avaruusasema on jo alkujaan kansainvälinen hanke. 2000-luvun alussa myös kaksi yksityistä miehittämätöntä koeavaruusasemaa, Genisis I ja Genesis II on lähetetty avaruuteen tavoitteena kehittää yksityinen miehitetty avaruusasema.
Saljut – joukko Neuvostoliiton tieteellisiä avaruuasemia vuosina 1971–1982, asemista kolme (asemat 2, 3 ja 5) oli sotilaallisia Almaz-asemia.
Skylab – Yhdysvaltalainen avaruusasema, jaksoittain miehitettynä vuosina 1973–1974
Mir – vuonna 1986 Neuvostoliiton laukaisema, Venäjän aikana pudotettiin loppuunkäytettynä Maahan, miehitettynä vuosina 1986–1999 lähes jatkuvasti
ISS – kansainvälinen avaruusasema, jonka toteuttajat ovat Yhdysvaltojen NASA, Venäjän avaruusjärjestö, Kanadan avaruusjärjestö, Japanin JAXA, Brasilian avaruusjärjestö ja ESA)
Miehitettyjä avaruuskapseleita

Apollo (avaruusohjelma) – NASA
Gemini (avaruusohjelma) – NASA
Mercury (avaruusohjelma) – NASA
Shenzhou-ohjelma – Kiinan kansantasavalta
Sojuz-avaruusalus – Neuvostoliitto, Venäjän avaruusjärjestö
Voshod-ohjelma – Neuvostoliitto
Vostok-ohjelma – Neuvostoliitto
Miehitettyjä avaruuskapseleita > Orion

Yhdysvaltain NASA:n vuoden 2006 elokuun lopussa tilaama Orion on edelleen kehitteillä vuonna 2019 vaikkakin sen ohjelma on muuttunut ajan saatossa. Se liittyy NASA:n kaavailemaan paluuseen Kuuhun, pysyvään miehitettyyn Kuu-asemaan ja miehitettyyn lentoon Marsiin. Kuuhun on ollut aikomus mennä vuonna 2020 ja Marsiin vuoden 2030 jälkeen. Orionin ensimmäinen miehittämätön koelento oli 5. joulukuuta 2014.
Miehitettyjä avaruuskapseleita > Dragon V2

SpaceX:n Dragon V2 teki ensimmäisen miehittämättämän koelentonsa 2019.
Crew Dragon Demo-2 laukaistiin 30. toukokuuta 2020 mukanaan kaksi astronauttia.
Miehitettyjä avaruuskapseleita > Starliner

Boeingin CST-100 Starliner on kehitteillä.
Avaruussukkulat

Avaruussukkulat ovat olleet merkittävän teknisen kehittelyn kohteena 1940-luvulta alkaen. Ensimmäinen miehitetty sukkulalento, STS-1, laukaistiin 12. huhtikuuta 1981 ja toistaiseksi viimeinen, STS-135, 2011.
NASA:n avaruussukkula on toistaiseksi ainoa operatiiviseen käyttöön päässyt avaruussukkula. NASA:n rakentamat sukkulat ovat:
Atlantis. Teki ohjelman viimeisen lennon STS-135 vuonna 2011.
Columbia. Vanhin sukkula, tuhoutui miehistöineen Maahan paluussa vuonna 2003 lennolla STS-107.
Challenger. Tuhoutui miehistöineen laukaisun alkuvaiheessa vuonna 1986 lennolla STS-51-L.
Discovery
Endeavour, Rakennettiin korvaamaan tuhoutunut Challenger.
Enterprise. Ei-avaruuskelpoinen liitotestikappale.
Miehittämättömään koelentoon asti pääsi:
Buran-avaruussukkula (Neuvostoliitto/Venäjä, ohjelma keskeytettiin 1990-luvulla ennen miehitettyjä lentoja. Miehittämätön avaruuslento koealuksella tehtiin kerran.
Esilennolliseen kehitykseen jääneitä hankkeita ovat:
Hermès-avaruussukkula. Hermestä kehitti ensin Ranskan CNES yksin ja ESA. Ohjelma keskeytettiin 1990-luvulla ennen koekappaleiden valmistusta. Tuulitunnelikokeita tehtiin pienoismalleilla.
Sänger oli Saksan 1980-luvulla kaavailema sukkula. Se ei edennyt koekappalaiden valmistukseen.
HOTOL oli englantilainen 1980-luvun jälkipuolen kokeilu avaruuslentokoneesta.
HOPE – Japanin (JAXA) kaavailema sukkula. Koealus Hope-X:llä on tehnyt miehittämättömiä liitokokeita.
Kliper, Venäjän avaruusjärjestön 2000-luvulla aloittama sukkulaohjelma.
Kehitteillä on:
BFS on SpaceX:n BFR:n toinen vaihe ja avaruusalus.
Muiden maiden ja yritysten aikeita

Intian ISRO on 2000-luvulla aloittanut miehitettyjen lentojen valmisteluita, mutta sen ongelmat 2010-luvulla suuren kantorakettinsa kehittämisessä ovat lykänneet varsinaisen miehitettyjen lentojen avaruusohjelman käynnistämistä.
2000-luvulla Iran ja Nigeria ovat julkisuudessa ilmaisseet aikeensa miehitettyihin avaruuslentoihin. Iran on tehnyt yhden koe-eläimen lennätyksen 2010-luvulla.
Helmikuussa 2012 Venezuelan presidentti Hugo Chávez julisti Venezuelan toteuttavan (miehitetyn tai miehittämättömän) avaruuslennon Marsiin vuosien 2030–2040 välissä.
Osa yllä mainituista julistuksista on kansallista ja kansainvälistä politiikkaa. Osa perustuu siihen tosiasiaan, että teknologia, joka 1960-luvun puolivälissä oli vain Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton saavutettavissa, on nykyaikana miltei mille tahansa vaurautta omaavalle maalle saavutettavissa.
Avaruusturismia markkinoivat tahot länsimaissa ovat 2000-luvulla pyrkineet kehittämään sub-orbitaalisia avaruuslentoja tekeviä avaruuslentokoneita, joista yhdysvaltalaisen Burt Rutanin kehittämä WhiteKnightOne-alus on tehnyt yhden koelennon
Aiheesta muualla

avaruuslennot.fi – Miehitettyjen avaruuslentojen sivusto suomeksi
Spacefacts.de: Astronauts and Cosmonauts (sorted by "Time in Space") (englanniksi)
Astronautti Michael Gernhardt avaruussukkula Endeavourin ulkopuolella 1995.
Kasten De Pont

Kasten De Pont
Kasten Fredrik Ferdinand De Pont (ven. Ка́рстен Ка́рлович Де-Понт, Karsten Karlovitš De-Pont; 15. helmikuuta 1849 Somero – 1. huhtikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen Venäjän armeijassa palvellut kenraalimajuri. Sotilasuransa jälkeen hän toimi usean eri läänin kuvernöörinä.
Perhe

Kasten de Pontin vanhemmat olivat tilanomistaja ja kollegiregistraattori Karl Jakob Reinhold De Pont sekä Klara Tilda Lovisa Gadolin. Hänen puolisonaan oli vuodesta 1882 Emilia Magdalena Linder, jonka vanhemmat olivat ylihovijahtimestari Constantin Linder ja kreivitär Marie Musin-Puškin. Emilia Magdalena oli kamariherra Hjalmar Linderin sisko.
Ura

De Pont opiskeli Haminan kadettikoulussa vuosina 1860–1868 ja aloitti sotilasuransa vänrikkinä Henkikaartin Izmailovon rykmentissä. Hänet nimitettiin vuonna 1876 tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja ylennettiin seuraavana vuonna alikapteeniksi. Vuosien 1877–1878 Turkin sodassa De Pont osallistui muun muassa Gornyi Dubnjakin taisteluun, Plevnan piiritykseen, Pravecin taisteluun, Shandornikin pommitukseen, Balkanvuorten ylitykseen, Sofian valtaukseen sekä Taschkisenon ja Wraschdebnan taisteluihin. Sodan jälkeen hänet nimitettiin keisarin henkivartiokomppanian päälliköksi kapteenin arvoisena ja vuonna 1880 keisarin sivusadjutantiksi. Vuodesta 1881 De Pont toimi Suomen asevelvollisen sotaväen palveluksessa ja oli vuosina 1882–1885 Suomen Sotaylioikeuden jäsenenä. Hänet ylennettiin 1881 everstiluutnantiksi ja 1885 everstiksi.
De Pont oli vuonna 1894 kahden kuukauden ajan Viipurin läänin kuvernöörinä ja vuosina 1895–1897 Suomen kaartin komentajana. Hänet ylennettiin vuonna 1896 kenraalimajuriksi ja nimitettiin seuraavana vuonna Uudenmaan läänin kuvernööriksi, mutta hän erosi tästä tehtävästä ja samalla armeijasta vuonna 1900. Sen jälkeen hän toimi kuusi vuotta viljelijänä omistamallaan Kotkaniemen tilalla Vihdissä ja osallistui paikalliseen yhdistystoimintaan. Vuonna 1906 hänet nimitettiin Vaasan läänin kuvernööriksi ja hänelle annettiin salaneuvoksen arvo. Hän kuitenkin erosi uudestaan vuonna 1910 toisen sortokauden lisääntyvien laittomuuksien vuoksi ja vetäytyi eläkkeelle.
Ritarikunnat

Pyhän Stanislauksen ritarikunnan III luokka (Venäjä, 1878)
Pyhän Annan ritarikunnan III luokka (Venäjä, 1878)
Pyhän Annan ritarikunnan II luokka (Venäjä, 1888)
Pyhän Vladimirin ritarikunnan IV luokka (Venäjä, 1892)
Pyhän Vladimirin ritarikunnan III luokka (Venäjä, 1895)
Pyhän Stanislauksen ritarikunnan I luokka (Venäjä, 1900)
Lähde:
Konnunsuo

Konnunsuon vankila vuonna 2022.
Vankila on keskeisellä paikalla Konnunsuolla.
Konnunsuo on Lappeenrannan kaupungin kylä Etelä-Karjalassa noin 15 kilometrin päässä Venäjän rajasta. Ennen vuoden 2009 kuntaliitosta Konnunsuo kuului Joutsenon kaupunkiin. Kylän alue on pinnanmuodoiltaan hyvin tasaista. Alueella on 1920-luvulta alkaen kuivatettu vankityövoiman avulla lähes 1 000 hehtaaria suota. Näin saatua viljelysmaata luovutettiin jatkosodan jälkeen siirtoväelle. Kylä on edelleen maatalousvaltaista. Kylä kuuluu Kähärilän–Konnunsuon tilastoalueeseen, jolla on 224 asukasta. Postinumeroalueella 54190 Konnunsuo on 80 asukasta.
Konnunsuo on osa Etelä-Karjalan LUMO (luonnon monimuotoisuus) -aluetta ja kuuluisa suurista lämpövaihteluistaan. Usein juuri Konnunsuolla mitataan Etelä-Karjalan pakkas- ja helle-ennätykset.
Uno Sjöholmin suunnittelema Konnunsuon asemakaava on merkittävä kulttuurihistoriallinen kokonaisuus, koska se on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan.
Alueen keskiosan maisemaa hallitsee Konnunsuon vankila, jonka perustaminen juontaa juurensa 1800-luvun viimeiseltä vuosikymmeneltä, jolloin Suomessa ryhdyttiin järjestämään vapausrangaistuksiin tuomittujen työoloja niin, että vangit voivat työskennellä heille soveltuvissa työtehtävissä. Vuonna 1922 valtioneuvosto määräsi, että Konnunsuolle oli perustettava maataloutta harjoittava vankila. Vankila valmistui etuajassa 1933, mutta virallisia valmistujaisia juhlittiin lokakuussa 1935, kun yhdistetty kirkko, koulu ja sairaalarakennus vihittiin käyttöön. Vankilatoiminta Konnunsuolla loppui toukokuussa 2011.
Konnunsuolla järjestettiin kesinä 2009 - 2017 musiikkipainotteinen, poikkitaiteellinen Kontufolk-festivaali.  Paikkana oli Hirssaaren juhlalato uimalammen vieressä. Festivaaleja järjesti Kontufolk ry.
Aiheesta muualla

Tarkempi selostus Konnunsuon kylästä (Arkistoitu – Internet Archive)
Konnunsuon baarin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kontufolk-kotisivut
Lappeenranta
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahvenlampi • Alakylä • Hakali • Harapainen • Hartikkala • Hiekkapelto • Hiessilta • Honkalahti • Hyrymäki • Ihalainen • Kanavansuu • Karhuvuori • Kariniemi • Kaukas • Keskus • Kesola • Kesämäki • Kimpinen • Kivisalmi • Korvenkeskus • Kourula • Kuusela • Kuusimäki • Kylpylä • Laihia • Lampikangas • Lapvesi • Lauritsala • Lavola • Leiri • Lentokenttä • Lepola • Linnoitus • Lintukangas • Mattila • Mustola • Myllymäki • Mälkiä • Mäntylä • Nuijamaa • Pajarila • Pallo–Tyysterniemi • Parkkarila • Peltola • Pulp • Putkinotko • Pöyhiänniemi • Rauha • Reijola • Ruoholampi • Rutola • Sammonlahti • Selkäharju • Skinnarila • Suolahti • Taikinamäki • Tirilä • Tykki–Kiviharju • Uus-Lavola • Vesivalo • Voisalmi • Ylämaa
Kyliä:  Hanhijärvi • Hiivaniemi • Kansola • Konnunsuo • Kontu • Leino • Louko • Moisio • Ravattila • Raippo • Ruokola • Rännikorpi • Simola • Sirkjärvi • Vainikkala
Muita alueita:  Huhtiniemi • Joutseno • Nuijamaa • Pikisaari • Ylämaa