Katariinan palatsi
Rakennusvaiheet > 1900–2000 -luku, restaurointi

Kun saksalaiset joukot vetäytyivät Leningradin piirityksen jälkeen toisessa maailmansodassa vuonna 1944, he tarkoituksella tuhosivat ja polttivat palatsin jättäen jälkeensä vain rakennuksen onton ulkokuoren. Neuvostoliittolaiset taidehistorioitsijat intendentti Anatoli Kutšumovin johdolla olivat onnistuneet dokumentoimaan suuren osan sisätiloista ennen sotaa, mikä osoittautui merkitykselliseksi palatsin jälleenrakentamisessa vuodesta 1957 alkaen Valtion monumenttien suojelun valvontakomission, arkkitehti Aleksandr A. Kedrinskin johdolla.
Saksalaisten miehitysaikana Leningradin alueen palatsimuseokokonaisuus vaurioitui pahoin, palatseja ryöstettiin ja monet näyttelyesineet poltettiin. Leningradin kaupunginvaltuuston toimeenpanevan komitean taideosaston museoiden ja monumenttien osaston johtaja, taidehistorioitsija Anatoli Mihailovitš Kutšumov (1912–1993), joka vuosina 1935-1937 oli Katariinan palatsin intendentti, johti varastettujen taideaarteiden etsintää. Kutšumov matkusti useita kertoja Saksaan, josta hän löysi Lyonhuoneen ainutlaatuisen helmiäisupotuksilla koristetun parkettilattian sekä Peilihuoneen parkettilattian viljakasan alta berliiniläisestä toiminnassa olleesta viljannostimesta. Hän keräsi osan arkistoasiakirjoista, palatsin kalusteista ja kirjoista telamiinoitetulta alueelta.
Hallen kaupungin kuparisulaton pihalta löydettiin Cameronin galleriasta varastetut F. Gordejevin pronssiveistokset Herkules ja Flora. Etsijät keräsivät huolellisesti paitsi kokonaisia ​​esineitä, myös fragmentteja ja yksityiskohtia kuten Lyonhuoneen ovien lukot ja salvat sekä palatsin rikkoutuneiden uunien värilliset laatat. Näin 6 682 museoesinettä palautettiin Leningradin esikaupungin palatseihin: 575 Katariinan palatsiin, 1 542 Aleksanterin palatsiin, 421 Pavlovskin palatsiin, 3 893 Hatsinan palatsiin ja 251 esinettä Pietarin palatseihin. Palatsit ovat kokonaisuuden entistäneet restauraattorit, joiden työtä ovat johtaneet: Leningradin alueen suojeluosaston pääarkkitehti, maalausrestauroinnin asiantuntija Viktor V. Baranov, arkkitehti Aleksandr A. Kedrinski (1917- 2003), puistohistorioitsija Natalja E. Tumanova ja rakenteiden entistämisen asiantuntija I. P. Sautov.
Kultaisen salin koristelut vuosina 1957-1967 sekä Hovimiesten ruokasalin, Vihreän ruokasalin, Meripihkahuoneen ja Kuvasalin koristelut entisti kuvanveistäjä-restauroija Lilia M. Švetskaja (1929–2012). Kaikki maalaukset Meripihkahuoneessa, Kuvasalissa, I-III Etuhuoneessa, Hovimiesten ruokasalissa, Valkoisessa virallisessa ruokasalissa, Muotokuvahuoneessa ja Punaisessa pilasterihuoneessa restauroivat Jakov A. Kazakovin (1915–1989) johdolla restauraattorit Juri F. Šitov, I. A. Aleksejev, V. G. Žuravlev ja Boris N. Lebedev (1928–2013). Kaikki puukaiverrusten restauroinnit mm. Meripihkahuoneeseen ja Eremitaaši-paviljonkiin tekivät Aleksei K. Košujevin (1925– 2007) johdolla restauraattorit A. V. Vinogradov, Juri M. Kozlov, V. A. Bogdanov, I. N. Boldosov, V. F. Žuvak, V. A. Kotšujev, D. P. Andrejev, V. S. Antonov, A. V. Zabrovski ja  M. A. Ukin. Kultaukset Kultaiseen saliin, Meripihkahuoneeseen, I-III Etuhuoneisiin (yhteispinta-ala 920 m²) teki kultaajamestari Natalja M. Fomitševan (s. 1947) johtama restauroijaryhmä.
Sodan aikana tuhoutui 58 huonetta, joista 32 on saatu restauroitua. Vuonna 2010 avattiin restauroituina Katariina II:n valtaistuinsali sekä Arabeskihuone. Akaattihuoneet avattiin restauroituina kolmen vuoden työn jälkeen vuonna 2013. Vuonna 2019 avattiin rekonstruoituna Lyonhuone, jonka brokadiverhoilujen tilaus vuodelta 1866 oli säilynyt lyonilaisen Lamy & Giraud'n seuraajan Prellin silkkikutomon arkistossa. Parkettilattia ja uunit entistetään seuraavaksi. Katariina II:n yksityishuoneiden ja niihin johtavien huoneiden (Kupolisali) restaurointi on suunniteltu valmiiksi kiinalaisten koristeluasiantuntijoitten kanssa (Kiinalainen sali) ja työ voinee valmistua aikaisintaan vuonna 2024.