stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hideki Noda

| Hideki Noda> 野田英樹 |
| --- | --- |
 Hideki Noda Okayaman 1 000 kilometrin kilpailussa vuonna 2009.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Japani
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1994
Talli(t):  Larrousse
Kilpailuja:  3
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Euroopan GP 1994
Viimeinen kilpailu:  Australian GP 1994
Hideki Noda (jap. 野田英樹, s. 7. maaliskuuta 1969 Osaka) on japanilainen rata-autoilija.
Hidekin Nodan vuonna 2006 syntynyt tytär Juju Noda on myös kilpaillut rata-autoilijana.
Ura

Nodan ura alkoi kartingissa vuonna 1982, missä hän ajoi vuoteen 1987 asti. Kartingista hänen uransa jatkui Japanin Formula 3-sarjasta Britannian Formula Vauxhallin ja Formula 3 kautta International Formula 3000-sarjaan.
Noda osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1994. Hän keskeytti kaikissa kilpailuissa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän toimi Simtekin testikuljettajana kaudella 1995 toivoen saavansa ajopaikan, mutta Kōben maanjäristys ja tallin lakkauttaminen lopettivat hänen uransa. Häntä povailtiin Forti-tallin kuljettajaksi seuraavalle kaudelle.
Noda siirtyi Indy Lights -sarjaan seuraavana vuonna ollen ainoa japanilainen, joka on voittanut CART-tapahtuman. Hän palasi Japaniin muutaman vuoden päästä ajamaan Team Cerumo Toyota Supralla yhdessä Hironori Takeuchin kanssa. Hän siirtyi vuonna 1999 Esson Tiger -tiimiin Le Mansissa. Hän onnistui voittamaan Fujissa kyseisenä vuonna.
Vuonna 2002 Noda palasi yhdysvaltoihin ja ajoi 6 kilpailua Indy Racing Leaguessa Indycar-sarjoissa ollen parhaimmillaan 10. Phoenixin International Racewaylla. Hän osallistui myös A1 Grand Prix -sarjaan saavuttaen kolme pistettä. Hän osallistui Le Mansin 24 tunnin kilpailuun vuonna 2008, mutta hän keskeytti. Vuosi 2009 päättyi keskeytykseen ja vuonna 2010 hän oli luokkansa kymmenes. Hän ajoi myös Japanin Super GT-sarjassa vuosina 1998–2012.
Miguel Ángel Rubiano

| Miguel Ángel Rubiano |
| --- | --- |
 Miguel Ángel Rubiano Regio Tour -kilpailussa 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Miguel Ángel Rubiano Chávez
Syntynyt: 3. lokakuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Kolumbia
Pyöräilijä
Pituus:  166 cm
Paino:  56 kg
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2023 2025–:  Bialini Gomola CCN Bialini Team Global
Ammattilaisjoukkue(et)
2006–2007 2008–2009 2010 2011 2012–2013 2014–2015 1–5/2016 6–12/2016  2017−2019 2020:  Ceramica Panaria-Navigare Centri della Calzatura - Partizan Meridiana-Kamen D'Angelo & Antenucci-Nippo Androni Giocattoli - Venezuela Colombia Coldeportes - Claro China Continental Team of Gansu Bank Coldeportes-Zenú Colombia Tierra de Atletas - GW Bicicletas 
Suurimmat voitot
  Maantieajon Kolumbian-mestaruus 2014 Italian ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2025 
Miguel Ángel Rubiano Chávez (s. 3. lokakuuta 1984 Bogotá) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Ceramica Panaria-Navigare -tallissa 2006–2007, edusti Centri della Calzatura - Partizan -joukkuetta 2008–2009, Meridiana-Kamenia 2010, D'Angelo & Antenucci-Nippo -joukkuetta 2011, Androni Giocattoli - Venezuelaa 2012–2013, Colombia-tallia 2014–2015, Coldeportes - Claroa ja Chinese Continental Team of Gansu Bankia 2016, Coldeportes-Zenúa vuosina 2017–2019 sekä Colombia Tierra de Atletas - GW Bicicletas -joukkuetta 2020. Hän palasi kahden välivuoden jälkeen amatööritalliin vuonna 2023.
Hän jäi kiinni octopaminen käytöstä Regio Tour -kilpailussa elokuussa 2008 ja sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka lyheni valituksen jälkeen takautuvasti puolen vuoden mittaiseksi heinäkuussa 2009.
Rubiano voitti Italian ympäriajossa 2012 Porto Sant'Elpidioon päättyneen kuudennen etapin karattuaan irtiottoon jyrkässä nousussa noin 35 kilometriä ennen maalia.
Saavutuksia

Lähteet:Cyclingbase, Cycling Archives
Kumbh Mela

Maha kumbh mela vuonna 2001.
Kumbh mela Haridwarissa.
Kumbh mela (Devanagari: कुम्भ मेला) on kolme kuukautta kestävä hindujen pyhiinvaellusjuhla. Tapahtuma järjestetään kolmen vuoden välein joko Allahabadin, Haridwarin, Ujjainin tai Nashikin kaupungissa. Ne ovat valikoituneet juhlapaikoiksi, koska tarinan mukaan niiden alueille putosi pisara kuolemattomuuden nektaria jumalien ja demonien taistelussa jumalallista nektaria sisältävästä ruukusta. Kerran 12 vuoden jaksossa pidetään Allahabadissa maha kumbh mela eli suuri Kumbh Mela. Tähän maailman suurimpaan joukkokokoontumiseen osallistuu jopa kymmeniä miljoonia ihmisiä. Hindujen uskomuksen mukaan Gangesissa kylpiessään kylpijä puhdistuu synneistä ja vapautuu elämän ja jälleensyntymän kierteestä. Kylpiessä puhdistutaan itse, mutta voidaan tehdä myös ”pyhä kastautuminen” niiden ystävien ja sukulaisten puolesta, jotka eivät osallistu pyhiinvaellukseen.
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Intiassa alkoi vuoden suurin uskonnollinen tapahtuma
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kumbh Mela Wikimedia Commonsissa
Palonen, Ville & Troynich, Yaroslava: Maha Kumbh Mela – maailman suurin festivaali. Kerranelamassa.fi.
Bagge af Berga

Bagge af Berga on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 118 ja nimellä Bagge af Söderby numero 147. Suku on tunnettu jo keskiajalta ja suvun jäsenistä eversti Halsten Magnusson Bagge toimi Kustaa Vaasan aikana Kalmarin linnan komentajana. Hänen poikansa Anders todisti sinetillään kuningas Kustaa Vaasan testamentin,
 samoin tämän veli Bengt, amiraali ja eversti. Hänet mestattiin Tukholmassa hänen yritettyään auttaa kuningas Eerik XIV vapaaksi vankeudesta.
Tuohi

Tuohta elävän koivun rungossa.
Tuohi on koivujen ulointa, valkoista kuorta, joka on monipuolinen raaka-aine. Koivun tuohiuute sisältää runsaasti triterpenoideja, joilla on hyödyllisiä biologisia ja farmakologisia vaikutuksia. Koivun tuohiuute saadaan tuohen valkoisesta osasta. Uutteen tunnistettuja yhdisteitä ovat muun muassa betuliini, lupeoli, betuliinihappo, oleanolihappo ja erytrodioli.
Hankinta ja ominaisuudet

Tuohen hankinta eli kiskonta on periaatteessa yksinkertaista; se irrotetaan koivun rungosta levyinä tai pitkinä, monimetrisinä nauhoina eli siisnoina. Levyt varastoidaan tiukkaan pinkkaan pareittain, valkeat puolet vastakkain. Siisna kääritään kerälle eli sommelolle, jonka keskelle jätetään reikä tuulettumista varten. Tuohi säilyy varastossa kymmeniä vuosia.
Koivu yleensä kärsii tuohen ottamisesta. Pienikin vaurio kaarnassa yleensä estää uuden tuohen kasvun. Tuohenalainen kaarna yleensä säilyy, ja joskus koivu kasvattaa uuden tuohen sen päälle. Useimmiten kaarna kuitenkin jää paljaaksi ja ruskettuu. Joskus tämäkään ei onnistu ja puunrungosta tulee näkyviin paljasta puuta, joka ajastaan harmaantuu, ja peittyy pikkuhiljaa uuden kuoren kasvaessa reunoilta. Lahopuussa tuohi jää kestävänä materiaalina jäljelle, kun muu puuaines on jo lähes hävinnyt.
Parhaiten tuohi irtoaa kasvavasta puusta keväällä touko–kesäkuussa juhannukseen asti. Tuohta saa sekä paksuna että paperinohuena. Sen yksi tärkeä ominaisuus on, että se rullautuu kuivuessaan. Tuohi myös palaa hyvin ja palava tuohi käpristyy erityisen nopeasti.
Eri koivulajit tuottavat erilaatuista tuohta; Venäjän kaukoidässä kasvavan paperikoivun tuohi on yksi suosituimmista. Koivun tuohen valkoinen väri johtuu betuliinista eli koivuhartsista. Betuliinilla (C30H50O2, CAS-numero 473-98-3) on voimakas aseptinen, bakteereja tappava vaikutus, minkä vuoksi se on ollut mielenkiinnon kohteena lääke-, kosmetiikka- ja kemianteollisuudessa.
Käyttö > Vaatteet ja varusteet

Tuohta on käytetty vaatteisiin ja varusteisiin kankaan tai nahan tavoin. Siitä on tehty esimerkiksi virsuja, tuohikontteja, juomakippoja (lippi) ja muinoin jopa veneen purjeita. Pohjois-Amerikan intiaanit tekivät tuohesta kanootteja. Tuohinen sormus on tunnettu pitkään muustakin kuin Tauno Palon laulamasta iskelmästä. Tuohta on muinoin käytetty paperin tapaan, eli sille on kirjoitettu henkilökohtaisia viestejä ja virallisia asiakirjojakin. Erityiskäsittelyllä on pyritty estämään tuohen rullautumista, mutta toisinaan viestien on annettu tarkoituksella rullautua. (Katso: Novgorodin tuohikirjeet.) Tuohta on käytetty valon tuottamiseen ja sytykkeenä. Soihtuja tuohesta on tehty siten, että tuohirulla on kääritty kepin ympärille. Myös suora tuohi on voitu kääriä keppiin polttamalla sitä, jolloin se on kääriytynyt rullalle. Soihduissa on usein ollut muutakin palavaa. Sotaväessä palavan tuohen nokisella savulla mustattiin kiiltäviksi kuluneet kiväärin tähtäimet. Tuohirullista on valmistettu kalaverkkojen kohoja ja kivillä täyttämällä myös painoja. Tuohta on käytetty myös jo kivikaudesta saakka korien ja joidenkin vaatekappaleiden valmistukseen sekä tulentekoon sytykkeenä.
Käyttö > Rakentaminen

Tuohi on ollut ennen hyvin tärkeä rakennusmateriaali. Vielä 1800-luvulla Suomessa vallitseva katemateriaali oli malkakatto, jossa riukujen alle ladotut tuohikerrokset toimivat kosteuden eristäjänä. Malkakatot olivat pitkäikäisiä, katto saattoi kestää useita kymmeniä vuosia ilman huoltoa. Samalla tavalla tuohta on käytetty eristämään kosteutta perustusten ja hirsirungon välissä sekä rakennusten tuulensuojakerroksena. Ala- ja välipohjissa tuohi esti lämmöneristeiden, kuten sahanpurun, sammaleiden tai turpeen varisemisen.
Käyttö > Punonta

Parhainta tuohta punontaan on tuoreehko melko ohut ja taipuisa tuohi. Tuohen pinnan tulisi myös olla tasainen. Tuohi leikataan tasalevyiseksi nauhaksi kuidun suuntaisesti.
Punonnaiset voidaan jakaa suora- ja vinoruutuisiin töihin. Vinoruutuisessa työssä esineen sivut muodostuvat kokonaan pohjan nauhoista ja kaikki nauhat ovat yhtä leveitä. Vinoruutuisessa työssä reuna voi olla tasainen tai pykäreunainen. Suoraruutuisessa työssä sivujen punomiseen tarvitaan ylimääräiset nauhat, jotka punotaan vaakasuunnassa pohjasta ylös taitettuihin nauhoihin.
Uskomuksia tuohesta

Tuohirulla on ilmeisesti ollut eräs uskomusolento paran hahmoista. Tuohirulla vierii maassa muka tuulen tuomana, avautuu kahmien rikkauksia tai satoa sisäänsä, sulkeutuu jälleen ja vie saaliin edustamalleen talolle.
Aiheesta muualla

Riikka Lepistö: Suberiinirasvahappojen talteenottomenetelmät koivun tuohesta ja prosessin scale-up, Metropolia Ammattikorkeakoulu, Insinöörityö, 19.3.2021 (pdf)
Marja-Liisa Järvelä ja Mari Mäki-Kahma-Lahti: Koivun kuori, Ainesosat, ominaisuudet ja hyödyntäminen – suberiini raaka-aineena ja suberiinipohjaiset tuotteet markkinoilla, 15.11.2023
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tuohikirje 292 on vanhin tunnettu itämerensuomalaisilla kielillä kirjoitettu teksti
Tuohta lahoavassa koivussa.
Tuohisia kalaverkon kohoja.
Kolmena liuskana irrotettua tuohta
Guru Granth Sahib

Kuvitettu Guru Granth Sahib.
Sri Guru Granth Sahib on sikhi-uskonnon pyhä kirja. Sen ensimmäinen muoto, jonka guru Arjan Dev kokosi vuonna 1604, oli nimeltään Adi Granth. Adi Granth, jonka nimi tarkoittaa ensimmäistä kirjaa, sisälsi viiden ensimmäisen sikhigurun hymnejä sekä Namdevin, Kabirin, Ravidasin ja sheikki Faridin lauluja. Valmis kirja, Grant Sahib, julkaistiin 1705–1706, sen julkaisi viimeinen guru Gobind Singh. Gobind Singh ei valinnut itselleen seuraajaa vaan ohjeisti sikhejä pitämään Grant Sahibia gurujensa edustajana, jolloin kirjan nimeen tuli guru.
Grant Sahib on keskeisellä sijalla sikhiläisessä jumalanpalveluksessa. Kunnioituksen merkiksi kirjaa pidetään valtaistuimella, ihmisten istuessa lattialla. Selänkääntäminen pyhälle kirjalle on kiellettyä samoin kuin istuessa jalkojen suuntaaminen sitä kohti. Jumalanpalveluksen päätteeksi kirja avataan sattumanvaraisesta kohdasta, joka resitoidaan gurun johdolla tulevaa päivää varten.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Guru Granth Sahib (englanniksi)
Ali Hayder

| Ali Hayder> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. helmikuuta 1995 (ikä 29) Hilla, Irak
Kansalaisuus:   Irak  Ruotsi
Kyokushin-ottelija
Painoluokka:  keskisarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Valencia 2022 | -80 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tbilisi 2021 | -75 kg |  |
|  Hopeaa | Tarnów 2022 | -75 kg |  |
|  Pronssia | Göteborg 2023 | -75 kg |  |
| Kokoro Cup  | Kokoro Cup  | Kokoro Cup  |  |
|  Hopeaa | 2019 | -80 kg |  |
| Ruotsin Open  | Ruotsin Open  | Ruotsin Open  |  |
|  Hopeaa | 2018 |  |  |
| Ranskan Open  | Ranskan Open  | Ranskan Open  |  |
|  Kultaa | 2018 | -75 kg |  |
| Diamond cup  | Diamond cup  | Diamond cup  |  |
|  Pronssia | 2018 |  |  |
| Branko Bosniak Memorial  | Branko Bosniak Memorial  | Branko Bosniak Memorial  |  |
|  Hopeaa | 2017 | -80 kg |  |
| Itävallan Open  | Itävallan Open  | Itävallan Open  |  |
|  Hopeaa | 2017 |  |  |
Ali Hayder (s. 20. helmikuuta 1995 Hilla, Irak) on Ruotsia edustava irakilainen keskisarjan karateka. Hän saavutti Kyokushinin WKO-liitossa kolme EM-mitalia ja yhden MM-mitalin.
Alkuvuodet

Hayder muutti kotimaastaan Irakista huonojen olosuhteiden vuoksi aluksi Turkkiin 19-vuotiaana. Hänen oli tarkoitus opiskella lääkäriksi ja kilpailla karatessa maailmanmestaruustasolla. Turkista Hayder matkusti Saksaan uusien tuttujen suostuttelemana. Matka jatkui Ruotsiin, jossa hänet lähetettiin Kiirunaan. Hayder ei aluksi puhunut englantia eikä ruotsia. Hän kuuli Tukholmassa olleen Kyokushin seura, jossa valmentajana toimi muun muassa Brian Fitkin. Hayder säästi rahaa, jolla hän matkusti Tukholmaan etsiäkseen Fitkinin.
Kilpaura

Ruotsissa Hayder saavutti aluksi Kroatiassa järjestetyssä Branko Bosniak Memorial turnauksessa hopeaa. Hän hävisi loppuottelussa Fekete Farkasille. Ranskan mestaruuden 2018 voitettuaan loppuottelussa Lazezar Dimitrovin. Samana vuonna hän saavutti hopeaa Ruotsin Openissa hävittyään raskaansarjan loppuottelussa Julian Bjerrekærille.
Puolassa 2019 järjestetyssä Kokoro Cupissa Hayder saavutti keskisarjassa hopeaa.
Kilpaura > EM-hopeaa ja MM-pronssia (2021–2022)

Kesäkuussa 2021 Hayder saavutti Georgian EM-kilpailuissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Lasha Ozbetelashvilille.
Huhtikuussa 2022 Hayder eteni toisen kerran peräkkäin EM-kilpailujen loppuotteluun. Hän saavutti hopeaa hävittyään toistamiseen loppuottelussa Lasha Ozbetelashvilille. Kesäkuussa Hayder oli mukana IFK-liiton maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän saavutti pronssia. Hayder voitti ensimmäisellä kierroksella Atanas Lichevin, toisella kierroksella Alejandro Verbon ja kolmannella Blake Collinsin. Välierissä hän hävisi Szymon Olpińskille.
Huhtikuussa 2023 Hayder saavutti Ruotsin EM-kilpailuissa pronssia.
Captain Beefheart

| Don Van Vliet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1941 Glendale, Kalifornia
Kuollut: 17. joulukuuta 2010 (69 vuotta) Arcata, Kalifornia
Muusikko
Taiteilijanimi:  Captain Beefheart 
Aktiivisena:  1964–1982
Tyylilajit:  progressiivinen rock, psykedeelinen rock, blues-rock, avantgarde, taiderock, free jazz, protopunk
Soittimet:  Laulu, huuliharppu, saksofoni, klarinetti, säkkipilli, oboe, kosketinsoittimet, tinapilli, marimba, metsästystorvi
Yhtyeet:  Captain Beefheart & The Magic Band Frank Zappa
Levy-yhtiöt:  A&M Records (1966–1967)   Buddah Records (1967–1971)   Blue Thumb Records/ABC Records (1968)   Reprise Records (1969–1973)   Straight Records (1969–1971)   Virgin Records (1974–1982)   Mercury Records (1974–1975)   DiscReet Records (1976–1977)   Warner Bros. Records (1977–1979)   Atlantic Records (1980–1981)   Epic Records (1982)
Aiheesta muualla
www.beefheart.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Captain Beefheart eli Don Van Vliet (oik. Donald Glen Vliet; 15. tammikuuta 1941 Glendale, Kalifornia – 17. joulukuuta 2010 Arcata, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka teki yhtyeensä Captain Beefheart & The Magic Band lisäksi 1960- ja 1970-luvuilla paljon yhteistyötä Frank Zappan kanssa. Vliet tunnetaan pääasiassa hyvin laajan äänialan omanneena laulajana, mutta myös taitavana huuliharpun soittajana. Hänen laulutekstinsä ovat useimmiten tajunnanvirtaa ja amerikkalaisen elämäntavan kritiikkiä. Vetäydyttyään musiikilliselta uraltaan MS-taudin vuoksi hän toimi taidemaalarina.
Elämä > Vetäytyminen musiikista

Levyn jälkeen Beefheart päätti vetäytyä musiikkibisneksestä eläkkeelle ja omistautua maalaamiselle. Gary Lucas yritti turhaan houkutella kapteenia tekemään vielä yhden levyn. Beefheart oli pitänyt ensimmäisen taidenäyttelynsä Briteissä jo vuonna 1972. Vakavasti otettavana maalaajana hän piti ensimmäisen näyttelyn New Yorkissa Mary Boone Galleriassa vuonna 1985. Häneen suhtauduttiin aluksi yhtenä uutena rockmuusikkona, joka tykkää harrastella kuvatataiteita. Sittemin suhtautuminen on muuttunut arvostavammaksi ja hänen maalauksistaan ollaan maksettu jopa 25 000 dollaria. Eric Drew Feldmannin mukaan galleristi Michael Werner olisi sanonut vuonna 1980 Beefheartille, että jos hän haluaa tulla vakavasti otettavaksi maalaajaksi, hänen on lopetettava musiikin tekeminen. Luultavasti musiikinteon lopetuksen taustalla on ollut myös Beefheartin kyllästyminen musiikkibisnekseen ja vähäinen taloudellinen menestyminen siinä. Jossakin vaiheessa Beefheart sai MS-taudin diagnoosin. Hänen muusikkoystävistään John French ja Richard Snyder olivat jo 1970-luvun lopulla huomanneet hänessä tautiin viittavia oireita. 90-luvulla sairaus oli jo edennyt niin pitkälle, että hän joutui käyttämään pyörätuolia. Yksi viimeisimpiä esiintymisiä julkisuudessa on Anton Corbijinin vuonna 1993 tekemä 13-minuuttinen dokumentti Some Yo Yo Stuff. Vuonna 2000 hän oli mukana Gary Lucasin soololevyllä  sekä vuonna 2004 Moris Tepperin soololevyllä kappaleessa Ricochet Man. Vuonna 2003 hän nauhoitti puhelimen välityksellä 34 sekunnin mittaisen "Happy Birthday" kappaleen muutettuna muotoon "Happy Earthday". Se julkaistiin Earth Justice-järjestölle varoja keränneellä kokoelmalevyllä Where We Live: Stand for What You Stand On: A Benefit CD.
Don Van Vliet kuoli MS-taudin komplikaatioihin Arcatan sairaalassa Kaliforniassa perjantaina 17 joulukuuta vuonna 2010.
Merkitys

Captain Beefheartin albumit Safe as Milk (1967) ja Trout Mask Replica (1969) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Trout Mask Replica pääsi vuonna 2010 Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Esiintymiset Suomessa

Captain Beefheart yhtyeineen on esiintynyt Suomessa 27. lokakuuta 1975 Helsingin Kulttuuritalolla. Konsertin järjesti Oy Viihde-Polar Ab ja konsertin ensimmäinen esiintyjä oli viulisti Jean-Luc Ponty yhtyeineen. Beefheartin yhtye oli tuolloin vasta kolmen viikon ikäinen. Aikaisempien soittokumppanien Elliot Ingber (kitara) ja John "Drumbo" French (rummut, steppi) seuraan olivat liittyneet Dennis Walley (slide-kitara) ja Bruce Fowler (pasuuna). Beefheart itse soitti huuliharppua ja sopraanosaksofonia. Konsertissa kuultiin mm. kappaleet "Moonlight on Vermont", "Gimme That Harp Boy" ja "Beatle Bones" sekä muuta lähinnä 1960-luvulta peräisin olevaa materiaalia.
Diskografia

Safe as Milk (1967)
Strictly Personal (1968)
Trout Mask Replica (1969) (Frank Zappan tuottama); UK #21
Lick My Decals Off, Baby (1970); UK #20
Mirror Man (1971)
The Spotlight Kid (1972); US #131
Clear Spot (1972); US #191
Unconditionally Guaranteed (1974); US #192
Bluejeans & Moonbeams (1974)
Bongo Fury (1975) (Frank Zappan kanssa); US #66
Shiny Beast (Bat Chain Puller) (1978)
Doc at the Radar Station (1980)
Ice Cream for Crow (1982)
Bat Chain Puller (2012)
Aiheesta muualla

Don Van Vlietin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki 2  Australia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 2  Museum of Modern Art  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Energia Ruandassa

Energia Ruandassa kertoo Ruandan energiantuotannosta.
Ruandan asukkaista 53% on sähköverkon piirissä – 75% kaupunkilaisista ja alle puolet maaseudun asukkaista.  Sähkö on kallista. Sähköntuotanto Ruandassa oli vuonna 2011 vain noin 65 megawattia. Suurin osa sähköstä tuotettiin tuolloin ulkomailta tuodulla dieselöljyllä. Vuonna 2020 fossiilisilla tuotettiin 39% sähköstä, vesivoimaloilla 54% ja aurinkovoimalla 6,5%.
Kivuwatt-projekti

Ruandassa sijaitsevan Kivujärven metaanivarat on suunniteltu hyödynnettävän siten, että järven syvyyksissä oleva kaasuja sisältävä vesi pumpataan erityiselle proomulle, jossa vesi ja kaasut erotellaan. Vesi ja hiilidioksidi palautetaan järveen ja metaani siirretään putkea pitkin rannalla olevaan voimalaitokseen, missä se muutetaan energiaksi polttamalla. Järven rannalla on toiminnassa jo muutama pilottihanke.
Metaanivoimalaitoksen 1. vaiheen suunniteltiin aloittavan sähköntuotantonsa vuonna 2012. Voimalaitoksen, jonka toimittaa Wärtsilä, teho on 25 megawattia. Se käynnistettiin lopulta vuonna 2015.
Metaanivoimalaitoksen 2. vaiheeksi suunniteltiin  75 megawatin voimalaitosta. Ruandan valtio uskoi, että tämän valmistuttua sähköä riittäisi jopa vientiin. Metaaniesiintymän arvon on arvioitu olevan jopa 20 miljardia dollaria. Vuonna 2020 sähkön vienti oli 4,5 miljoonaa kWh ja tuonti 94 miljoonaa kWh.
Laitoksen omistaja ilmeisesti luopui hankkeesta. Välillä suunniteltiin, että kaasua tuotaisiin putkella kuivalle maalle rakennettavaan voimalaan.
Tattoo (Loreenin kappale)

|  Tattoo |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Loreen
Levy-yhtiö:  Universal
Kesto:  3:02
Julkaistu:  25. helmikuuta 2023
Sanoittaja(t):  Jimmy "Joker" Thörnfeldt Jimmy Jansson Loreen Cazzi Opeia Peter Boström Thomas G:son
Tuottaja(t):  Peter Boström Jimmy Jansson Thomas G:son
Euroviisutiedot
Vuosi:  2023
Maa:  Ruotsi
Kieli:  englanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  583
Sijoitus semifinaalissa:  2.
Pisteet semifinaalissa:  135
Aikajärjestys
 ◄ ”Hold Me Closer” (2022) 
 ”Unforgettable” (2024) ► 
Tattoo on ruotsalaisen laulajan Loreenin kappale. Hän edusti kappaleella Ruotsia Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa voitettuaan vuoden 2023 Melodifestivalenin, Ruotsin euroviisukarsinnan. Kappale on ollut menestys, ja marraskuuhun 2023 mennessä sitä oli kuunneltu Spotifyssa yli 350 miljoonaa kertaa.
Kappale voitti Eurovisionin saatuaan 340 pistettä raadilta ja 243 yleisöltä. Kilpailussa toiseksi sijoittui Suomea edustanut Käärijän ”Cha cha cha”, joka sai ”Tattoota” enemmän pisteitä yleisöltä mutta vähemmän raadeilta.
Vastaanotto > Plagiointisyytös

Kappaleen on väitetty olevan plagiaatti ukrainalaisen laulajan Mika Newtonin vuonna 2005 julkaisemasta kappaleesta ”V plenu”. Newton edusti Ukrainaa euroviisuissa vuonna 2011 kappaleella ”Angel”.
Vastaanotto > Listasijoitukset

| Lista | Sija |
| --- | --- |
 Kreikka (IFPI): 39
 Liettua (AGATA): 67
 Norja (VG-lista): 25
 Ruotsi (Sverigetopplistan): 1