stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nevajärvi (Virrat, Korpiskylä)
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,3 metriä mpy.
Newmont Goldcorp

Newmont Goldcorp (aik. Newmont Mining) on yhdysvaltalainen kaivosyhtiö, joka muodostunut vuonna 2019 kun Newmont Mining tarjoutui ostamaan Goldcorpin tammikuussa 2019. Newmont Miningista tuli kaupan myötä maailman suurin kullantuottaja. Newmont Mining oli ennen kauppaa yksi maailman suurimmista kullan tuottajista ja oli maailman toiseksi suurin kullan tuottaja Barrick Goldin jälkeen. Newmont Miningin perusti William Boyce Thompson.
Newmont Goldcorp on ainoa kullantuottaja S&P 500 -indeksissa.
Aiheesta muualla

Newmont Miningin kotisivut (englanniksi)
Noitatunturi

Noitatunturi (Seitaoaivi) on tunturi Kemijärvellä. Se sijaitsee Pyhä-Luoston kansallispuiston alueella. Tunturi kohoaa 540 metrin korkeuteen merenpinnasta ja se on kansallispuiston korkein kohta.
Noitasapatti

Noitasapatti. Saksalainen painokuva vuodelta 1668.
Noitasapatti oli  noitavainoihin liittyvä uskomus, jonka mukaan noidat kokoontuivat lentäen juhlimaan ja irstailemaan saatanan kanssa noitasapatiksi kutsuttuihin juhliin paikkaan, jota nimitetään eri alueilla eri nimellä. Ruotsin valtakunnan alueella siitä käytettiin vanhastaan ruotsalaiseen kansanperinteeseen kuulunutta nimeä Blåkulla, Suomessa sitä kutsuttiin myös saareksi tai vuoreksi. Juhlissa vahvistettiin noitien ja paholaisen liitto. Uskomus syntyi 1400-luvulla muiden noitaoppien ohella. Noitasapattien kuviteltuja tapahtumia kuvataan muun muassa kirjassa Noitavasara (1486).
Noituutta on harjoitettu ihmiskunnan historiassa niin kauan kuin tiedetään ja noituudella vahingoittaminen mainitaan jo Hammurabin laissa noin 1760 eaa. 900-luvulta peräisin olevan kirkollisen määräyksen Canon Episcopin mukaan kaikki kuvitelmat lentävistä noidista olivat rienausta. 1200-luvulla kirkko keskittyi ennen kaikkea kerettiläisyyden ja taikauskon vastustamiseen.
Uuden ajan kynnyksellä 1400-luvulla kehittyi kuitenkin uudenlainen teoria noituudesta: erityisesti naisnoidat liittoutuivat paholaisen kanssa ja lensivät noitasapattiin harjoittamaan muun muassa sukupuoliyhteyttä saatanan kanssa. Teorian loivat aikakauden oppineet, niin teologit kuin juristitkin.
Noitaoikeudenkäynneissä käytettiin laajalti kidutusta todisteiden hankkimiseksi, ja tämä myös edisti noitavainoja. Kidutetut syytetyt tunnustivat kiduttajien haluamia asioita ja näitä tunnustuksia pidettiin totuutena. Siellä, missä kidutusta ei käytetty, jäivät vainotkin vähäisiksi.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1978

| 1978 IIHF European U18 Championship |
| --- | --- |
Joukkueet:  8 (19)
Isäntämaa:   Suomi
Kaupungit:  Helsinki Vantaa
Ajankohta:  27. joulukuuta 1977 –   2. tammikuuta 1978
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Suomi
–  Hopeaa:   Neuvostoliitto
–  Pronssia:   Ruotsi
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1978 pelattiin Suomessa ja Euroopan-mestaruuden voitti isäntämaa Suomi, hopeaa voitti Neuvostoliitto ja pronssia Ruotsi. Monien mielestä Suomen voitto Neuvostoliitosta oli Suomen ensimmäinen merkittävä askel kasvun tiellä jääkiekon suurmaaksi.
Turnauksen loppuottelu pelattiin maanantai-iltapäivänä. Ottelu Helsingin jäähalissa oli myyty loppuun, eli paikalla oli 7 304 maksanutta katsojaa. Sen lisäksi paikalla oli arviolta tuhannesta kahteen tuhatta henkeä ilmaislipuilla, turnauksen muut joukkueet ja lehdistö. Neuvostoliitto teki ottelun avausmaalin ja eteni sen jälkeen jo 3–1-johtoon. Kolmannessa erässä Suomi pelasi kuitenkin erinomaisesti ja tasoitti ottelun kahdesti, ensin Juha Huikarin maalilla, sitten Mika Laineen. Kuitenkin vain 1.43 minuuttia ennen varsinaisen peliajan loppumista Neuvostoliitto teki 5–4-maalin, mikä johti siihen, että osa yleisöstä alkoi poistua jäähallista. Huikari kuitenkin tasoitti ottelun varsinaisen peliajan lopussa, ja ottelu siirtyi jatkoajalle. Sitä ei pelattu äkkikuolema-menetelmällä. Neuvostoliitto siirtyi johtoon, mutta 11 sekuntia ennen peliajan loppumista Huikari tasoitti jälleen ottelun. Sitten ottelu siirtyi jatkoajalle, jossa sovellettiin äkkikuolema-menetelmää. Toisella jatkoajalla puolustaja Timo Blomqvist laukoi lyöntilaukausella kiekon hyökkäyssiniviivalta päin maalivahti Dmitri Saprykia ja Jari Kurri siirsi ikään kuin heittäytyen paluukiekon maaliin ajassa 81.42 kun toista jatkoaikaa oli pelattu 1.42 minuuttia. Maalivahti Dmitri Saprykin sai vielä mailansa kiekon eteen, mutta kiekko kiertyi siitä maaliin.
Kurri keräsi Jarmo Mäkitalon kanssa suuret peliminuutit pitkässä ottelussa. Mäkitalo oli turnauksessa Suomen paras pistemies tehopistein 4+7=11 ja Kurri paras maalintekijä. Hän teki neljässä ottelussa kuusi maalia.
Alkusarja > Lohko A

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.12.1977 |  Ruotsi | 14–0 |  Norja | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.12.1977 |  Suomi | 10–7 |  Sveitsi | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.12.1977 |  Ruotsi | 7–2 |  Sveitsi | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.12.1977 |  Suomi | 11–1 |  Norja | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.12.1977 |  Suomi | 2–1 |  Ruotsi | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.12.1977 |  Sveitsi | 6–5 |  Norja | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |
Alkusarja > Lohko B

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.12.1977 |  Tšekkoslovakia | 8–2 |  Puola | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.12.1977 |  Neuvostoliitto | 13–1 |  Länsi-Saksa | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.12.1977 |  Tšekkoslovakia | 13–1 |  Länsi-Saksa | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.12.1977 |  Neuvostoliitto | 8–1 |  Puola | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.12.1977 |  Neuvostoliitto | 3–0 |  Tšekkoslovakia | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.12.1977 |  Puola | 5–3 |  Länsi-Saksa | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |
Alempi jatkosarja

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.1.1978 |  Sveitsi | 10–7 |  Länsi-Saksa | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.1.1978 |  Puola | 6–3 |  Norja | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.1.1978 |  Länsi-Saksa | 2–1 |  Norja | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.1.1978 |  Puola | 4–3 |  Sveitsi | Vantaa |  |


|  |  |  |      |  |  |
Ylempi jatkosarja

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.1.1978 |  Suomi | 6–2 |  Tšekkoslovakia | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.1.1978 |  Neuvostoliitto | 5–3 |  Ruotsi | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.1.1978 |  Ruotsi | 4–2 |  Tšekkoslovakia | Helsinki |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.1.1978 |  Neuvostoliitto | 5–6 (ja.II) |  Suomi | Helsinki |  |
16:00: 
| 16:00 | (2–1, 1–1, 0–1, 2-2, 0–1)  | (2–1, 1–1, 0–1, 2-2, 0–1)  | (2–1, 1–1, 0–1, 2-2, 0–1)  | Yleisömäärä: 7604 |  |
| 16:00 |  Vladimir Shashov − 04.32 Igor Funikov − 12.57  Igor Funikov − 37.12   Jevgeni Popihin − 73.53  Jevgeni Popihin − 78.17 | raportti 1–0 2–0 2–1 3–1 3–2 3–3 4–3 4–4 5–4 5–5 5–6 |    19.59 − Jari Kurri yv.   39.09 − Jussi Lepistö 46.43 − Juha Huikari  76.46 − Mika Laine  79.49 − Juha Huikari  81.42 − Jari Kurri     | Yleisömäärä: 7604 |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00:
Nevainlampi (Luumäki)

| Nevainlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  60°59′14″N, 27°39′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Kivijärveen 
Järvinumero:  14.192.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,9 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  770 m  
Rantaviiva:  4,501 km  
Pinta-ala:  45,795 ha  
Saaria:  2 
 fiNevainlampi 
Nevainlampi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Veikkasen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 46 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 2 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,9 metriä mpy.
Nick Griffin

Nick Griffin
Nicholas John "Nick" Griffin (s. 1959) on brittiläinen poliitikko. Hän oli äärioikeistolaisen British National Partyn johtaja vuosina 1999-2014. Hänen edeltäjänsä BNP:n johdossa oli John Tyndall. Hän oli ennen jyrkkä holokaustin kieltäjä mutta hänen kantansa asiaan on nyttemmin lieventynyt.
Griffin toimi vuosina 2009-2014 Euroopan parlamentin jäsenenä.
Mäkiorvokki

| Mäkiorvokki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit Rosids
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Orvokkikasvit Violaceae
Alaheimo::  Violoideae
Suku::  Orvokit Viola
Laji::  collina
Kaksiosainen nimi
 Viola collina  Besser 
Katso myös
   Mäkiorvokki Wikispeciesissä   Mäkiorvokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäkiorvokki (Viola collina) on pääasiassa Itä- ja Keski-Euroopassa tavattava monivuotinen orvokkikasvi. Mäkiorvokki on Suomessa erittäinen harvinainen kasvilaji ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Ulkonäkö ja koko

Mäkiorvokki kasvaa 5–15 cm korkeaksi. Kasvilla ei ole pintarönsyjä. Lehdet ovat tiheäkarvaisia, leveitä ja herttamaisia. Korvakkeet ovat kapeansuikeita, karvaisia ja tiheähampaisia. Tuoksuvat, vaalean sinipunaiset kukat ovat noin 1,5 cm leveitä ja lievästi lanttokärkisiä. Suomessa mäkiorvokki kukkii varhain toukokuussa. Muurahaiset levittävät kasvin siemeniä.
Lähinnä mäkiorvokkia on Suomessa tavattavista orvokkilajeista karvaorvokki (V. hirta), jota tavataan joskus koristekasvikarkulaisena. Karvaorvokin kukat eivät kuitenkaan tuoksu ja sen korvakkeet ovat ehyitä ja lähes kaljuja.
Levinneisyys

Mäkiorvokki on selvästi mantereinen, euraasialainen kasvilaji. Siitä tunnetaan useita paikallisrotuja. Lajin päälevinneisyysalue sijoittuu Itämeren ja Mustanmeren väliselle alueelle. Itä-länsi-suunnassa lajia tavataan Keski-Euroopasta Amurin alueelle saakka Venäjän Kauko-Idässä. Erillisiä lajikeskittymiä löytyy myös Espanjasta ja Belgiasta. Suomesta mäkiorvokki löydettiin ensimmäisen kerran vasta 1950-luvulla. Esiintymiä tunnetaan vain muutamia Etelä-Suomesta, mm. Sysmästä ja Vammalasta.
Elinympäristö

Suomessa mäkiorvokki kasvaa valoisilla ja lämpimillä moreenirinteillä tai lehtomaisilla mäillä ja kallioiden tyviosilla ja multavilla terasseilla. Muualla mäkiorvokin on todettu olevan kalkinsuosija, mutta Suomessa tätä ei ole havaittu. Mäkiorvokin suurimpia uhkia ovat voimakas metsänkäsittely ja metsien kuusettuminen. Laji on myös heikko kilpailija muun aluskasvillisuuden kanssa.
Aiheesta muualla

Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Kasviatlas 2016: Mäkiorvokin (Viola collina) levinneisyys Suomessa Viitattu 13.11.2020
Mäkiorvokki Viola collina Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö. Viitattu 2.12.2021.
Viola collina – mäkiorvokki Pohjolan kasvien pauloissa -blogi. Viitattu 13.11.2020.
Nevado del Ruiz

Nevado del Ruiz
Nevado del Ruiz heinäkuussa 2007.
| --- | --- |
Tyyppi:  Kerrostulivuori
Sijainti:  Tolima, Kolumbia
Vuoristo:  Andit 
Korkeus merenpinnasta:  5 389 m
Prominenssi:  2 035  m 
Ikä:  Pleistoseeni 
Purkautunut viimeksi:  1991
Ensimmäinen nousu huipulle:  1936
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nevado del Ruiz on 5 389 m korkea kerrostulivuori Kolumbian Andeilla, noin 129 km Bogotásta länteen Toliman departementissa. Vuori on tunnettu purkautumisestaan vuonna 1985, jolloin se tuhosi Armeron kaupungin. Sama kaupunki on tuhoutunut myös vuosina 1595 ja 1845 Nevado del Ruizin purkauksessa. Vuori on osa Los Nevadosin kansallispuistoa.
Vuoden 1985 purkaus

Marraskuussa 1984 Nevado del Ruiz alkoi syöstä ulos höyryä ja aiheutti pieniä räjähdyksiä. Syyskuussa 1985 purkaus aiheutti liejuvirran, joka virtasi Azufradolaaksoa pitkin vuoren koillisrinteellä. Tilannetta tutkineet geologit huolestuivat ja varoittivat lokakuussa 1985 Kolumbian hallitusta mahdollisesta paljon suuremmasta liejuvirrasta, joka olisi tiheään asutulla seudulla tuhoisa. Varoitukseen ei kuitenkaan kiinnitetty paljoakaan huomiota. Viralliset julkilausumat vakuuttivat alueen väestölle, että mitään vaaraa ei ole.
Iltapäivällä 13. marraskuuta 1985 tulivuori alkoi syöstä tuhkaryöppyjä ilmaan. Noin kello yhdeksän illalla alkoi pääpurkaus ja kolmen tunnin ajan purkauskanavasta syöksyi kuumaa tuhkaa peittäen alleen huipun lumen ja jään. Kuuman tuhkapeitteen alla lumi ja jää alkoivat sulaa. Sulamisvesi valui alas jokilaaksossa vuoren pohjoispuolella ja virtaan sekoittui ilmasta satavaa tuhkaa, jolloin se muuttui liejuksi. Liejuvirta eli lahar virtasi voimakkaasti alas kiemurtelevaa kanjonia kohti Armeron kaupunkia kiskoen matkallaan puut ja kivet sijoiltaan. Musta lieju irtautui voimalla kanjonista ja levisi neljän metrin paksuiseksi patjaksi. Virtaa seurasi uusia liejuaaltoja. Liejuvyöryn virtaaman on arvioitu vastaavan viidennestä Amazonjoen virtaamasta. Laharin tielle osuneet ihmiset ja rakennukset hautautuivat liejuun ja kulkeutuivat virran mukana. Kaiken kaikkiaan lieju tappoi Armerossa noin 23 000 ihmistä, 90 % kaupungin väestöstä. (katso myös: Omayra Sánchez)
Kun toinen lähellä oleva tulivuori, Nevado del Huila purkautui huhtikuussa 2008, tuhansia ihmisiä evakuoitiin alueelta, koska tutkijat pelkäsivät, että purkauksesta voisi tulla "toinen Nevado del Ruiz".
2012

Tulivuori alkoi syöstä ilmaan savua vuoden 2012 kesäkuun alussa.  Muutamaa tuhatta vuoren lähistöllä asuvaa ihmistä kehotettiin poistumaan kodeistaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nevado del Ruiz Wikimedia Commonsissa
Armeron kaupunkia mudan peitossa.
Nissan Stadium (Nashville)

Nissan Stadium
Nissan Stadium on urheilustadion Nashvillen kaupungissa. Se on pääasiassa amerikkalaisen jalkapallon käytössä: se on NFL-joukkue Tennessee Titansin ja Tennesseen osavaltion yliopiston joukkueen kotistadion. Se oli myös jalkapalloseura Nashville SC:n kotistadion lyhyen aikaa 2020-luvun alussa. Stadion avattiin elokuussa 1999. Sille mahtuu 69 143 katsojaa.
Nissan Teana

| Nissan Teana |
| --- | --- |
 Nissan Teana J32 (2008-)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani  Kiina  Thaimaa  Venäjä
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  2003-
Muut nimet:  Nissan Maxima Nissan Cefiro
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Nissan Cefiro
Teknisesti samankaltaisia:  Nissan Altima Nissan Maxima Nissan Murano Nissan Quest Samsung SM7 Renault Safrane II
Vetotapa:  etuveto
Nissan Teana on Nissanin valmistama etuvetoinen keskikokoinen auto. Se tuli myyntiin vuonna 2003 ja sitä myydään muualla maailmalla Nissan Maxima ja Nissan Cefiro -nimillä. Se ei kuitenkaan ole sama auto kuin Yhdysvalloissa myytävä Nissan Maxima, vaan se käyttää samaa alustaa Yhdysvaltain mallistossa Maximan alapuolelle sijoittuvan Altiman kanssa.
Samalle alustalle on valmistettu myös eteläkorealainen Samsung SM7.
Teanaa valmistetaan myös Kiinan markkinoille Dongfeng Motor Companyn tehtaalla.
Nissan Teana J31 (2003-2008)
Nonoha Kume

Nonoha Kume (jap. 久米 乃ノ華; s. 2003) on japanilainen kiipeilijä. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden lead-kiipeilyssä omassa ikäluokassaan vuonna 2021 ja vuonna 2022. Vuonna 2023 hän oli lead-kiipeilyn maailmancupin Chamonixin osakilpailussa toinen.
Nobuyoshi Araki

Nobuyoshi Araki (jap. 荒木 経惟; s. 25. toukokuuta 1940 Tokio) on japanilainen valokuvaaja, jonka kokoelmia on julkaistu sadoissa kirjoissa. Hän on tunnettu banaaleista päiväkirjamaisista kuvista sekä eroottissävytteisistä valokuvista.
Björk on Arakin työn ihailija ja yksi malleista; Araki valokuvasi tämän Telegram-albumin (1997) kannen.
Aiheesta muualla

Nobuyoshi Araki Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nonka Matova

Matova vuonna 2014
Nonka Detševa Matova (bulg. Нонка Матова Дечева, s. 20. lokakuuta 1954 Plovdiv) on bulgarialainen ampuja, poliisi ja olympiamitalisti. Matova kilpaili urallaan kuusissa olympialaisissa sekä ilmakiväärissä että pienoiskiväärissä. Hän osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Montealissa 1976 ja viimeisen kerran Sydneyssä 2000. Hän saavutti olympiahopeaa Barcelonan olympialaisissa 1992 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailussa. Kilpailu-uran jälkeen hän toiminut poliisina. Hänet valittiin vuonna 2001 Bulgarian kansalliskokoukseen, jossa hän toimi edustajana vuoteen 2005 saakka.
Nikolai Marr
Teoksia

Izbrannyje raboty, tt. 1–5. Leningrad, 1933–1937
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alpatov, V.M. Istorija odnogo mifa: Marr i marrizm. 2-e izd., dop. Moskva: URSS, 2004.
Thomas, Lawrence L. The linguistic theories of N. Ja. Marr. Berkeley: Univ. of California press, 1957.
New! Improved! Blue Cheer

| New! Improved! Blue Cheer Blue Cheer |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: maaliskuu 1969
 Tuottaja(t): Milan Melvin
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, hard rock, blues rock
 Kesto: 32.07
 Levy-yhtiö: Philips Records
Blue Cheerin muut julkaisut
| Outsideinside 1968 | New! Improved! Blue Cheer 1969 | Blue Cheer 1969 |
New! Improved! Blue Cheer on yhdysvaltalaisen Blue Cheer -yhtyeen vuonna 1969 julkaistu albumi.
Kappaleet > A-puoli

When It All Gets Old – 3.01 (säv. Ralph Burns Kellogg)
West Coast Child of Sunshine – 2.41 (säv. Bruce Stephens)
I Want My Baby Back – 3.19 (säv. Stephens)
Aces 'n' Eights – 2.47 (säv. Kellogg, Dickie Peterson, Stephens)
As Long as I Live – 2.20 (säv. Peterson, Stephenson)
It Takes a Lot to Laugh, It Takes a Train to Cry – 3.16 (säv. Bob Dylan)
Kappaleet > B-puoli

Peace of Mind – 7.22 (säv. Holden)
Fruit & Iceburgs – 6.05 (säv. Holden)
Honey Butter Lover – 1.16 (säv. Holden)
Kokoonpano

Dickie Peterson – basso, laulu
Paul Whaley – rummut
Bruce Stephens – kitara (kappaleet 1-6)
Ralph Burns Kellogg – kosketinsoittimet (kappaleet 1–6)
Randy Holden – kitara (kappaleet 7–9)
Newmarket (Kanada)

| Newmarket (Town of Newmarket) |
| --- | --- |
 vaakuna

 Newmarket
 Koordinaatit: 44°3′36″N, 79°27′0″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Piirikunta:  York
Perustettu:  1801
Kyläksi:  1857
Kaupungiksi (town):  1880
Hallinto:  
 – Pormestari:  Tony Van Bynen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,08 km²
Korkeus:  239 m
Väkiluku (2006):  74 295
 – Väestötiheys:  1 951,0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Suuntanumero(t):  289, 905
Motto::  engl. Prudence
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Newmarket (Kanada)
Newmarket on 74 295 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa Kanadassa. Newmarket sijaitsee Yorkin piirikunnassa ja kuuluu Toronton metropolialueeseen sekä niin sanottuun Kultaisen hevosenkengän alueeseen, joka on tiheästi asuttua ja teollistunutta urbaania aluetta.
Historia

Vuonna 1800 kveekari Timothy Rogers kulki Holland River -joen rantoja pitkin ja pani merkille alueen soveltuvuuden uuden kveekariyhteisön sijaintipaikaksi. Seuraavana vuonna hän onnistui houkuttelemaan muutamia Vermontissa ja Pennsylvaniassa asuvia perheitä muuttamaan pohjoiseen, nykyisen Newmarketin alueelle. Alun perin kaupungin pinta-ala oli noin 32,37 km². Yhdysvalloissa kveekarit kokivat painostusta ja syrjintää kieltäydyttään osallistumasta Amerikan vallankumoukseen. Newmarketin väkiluku kasvoi voimakkaasti, etenkin 1830–1840-luvuilla.
Kaupunki nimettiin Newmarketiksi (suom. ”uusi markkinapaikka”) erotuksena läheisen Toronton ”vanhoista” markkinoista. Newmarket virallistettiin kyläksi vuonna 1857 ja kaupunkioikeudet myönnettiin vuonna 1880. Toronton läheisyydestä johtuen kaupungin väkiluku kasvoi jälleen 1950-luvulla ja koki voimakkaan rakennusbuumin.
Kuuluisia Newmarketissa asuneita

Jim Carrey, näyttelijä ja koomikko
John Candy, näyttelijä
Dit Clapper, NHL-jääkiekkoilija
Mazo de la Roche, kirjailija
Nobutake Kondō

Nobutake Kondō
Nobutake Kondō (25. syyskuuta 1886 Osakan prefektuuri, Japani – 19. helmikuuta 1953) oli japanilainen amiraali, joka toimi komentajana toisen maailmansodan aikana.
Kondō valmistui keisarillisesta laivastoakatemiasta vuonna 1907 ja laivaston esikuntakoulusta vuonna 1919. Hän opiskeli 1920-luvun alussa muutaman vuoden Saksassa ja häntä pidettiin myöhemmin mielipiteiltään saksalaismielisenä ja brittiläisvastaisena. Vuosina 1924–1926 
Kondō oli kruununprinssi Hirohiton adjutanttina ja sen jälkeen pääasiassa esikunta- ja opetustehtävissä. Lisäksi hän oli vuosina 1929–1930 risteilijä Kakon ja 1932–1933 taistelulaiva Kongōn päällikkönä. Hänet ylennettiin 1933 kontra-amiraaliksi ja 1937 vara-amiraaliksi. Kondō oli 1938–1939 Japanin 5. laivaston komentajana, 1939–1941 laivaston pääesikunnan apulaispäällikkönä ja syyskuusta 1941 alkaen 2. laivaston komentajana, missä tehtävässä hän jatkoi Tyynenmeren sodan puhjettua. Hän oli Isoroku Yamamoton tavoin sitä mieltä, että Japanin ei pitäisi ryhtyä sotaan Yhdysvaltoja vastaan.
Kondōn laivasto tuki Malaijan valtausta joulukuussa 1941. Hänen lentokoneensa upottivat 10. joulukuuta 1941 brittien sotalaivat Prince of Walesin ja Repulsen. Hän osallistui keväällä 1942 Chūichi Nagumon komentamaan hyökkäykseen Intian valtamerelle. Kondō osallistui kesäkuun 1942 alussa tappiolliseen Midwayn taisteluun, jossa hänen oli tarkoitus suojata maihinnousua Midwaylle. Hän piti itse operaatiota varomattomasti suunniteltuna. Elokuussa 1942 hän johti Japanin ensimmäistä vastahyökkäystä Guadalcanalilla ja osallistui Itäisten Salomonsaarten taisteluun. Lokakuussa 1942 hän kohtasi uudelleen Thomas C. Kinkaidin yhdysvaltalaisen laivaston Santa Cruzin saarten taistelussa. Kondō johti japanilaisten hyökkäystä marraskuussa 1942 Guadalcanalin meritaistelussa, jossa hän menetti lippulaivansa Kirishiman ja joutui perääntymään, mikä osaltaan ratkaisi kamppailun Guadalcanalin saaresta Yhdysvaltain hyväksi.
Kondō ylennettiin huhtikuussa 1943 amiraaliksi ja hänet nimitettiin elokuussa ylimmän sotaneuvoston jäseneksi. Hän oli joulukuusta 1943 toukokuuhun 1945 Japanin Kiinan-alueen laivaston komentajana ja sen jälkeen taas sotaneuvostossa. Hän jätti palveluksen sodan päätyttyä syyskuussa 1945. Sodan jälkeen 
Kondō toimi liike-elämässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nobutake Kondō Wikimedia Commonsissa