stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 loppuottelu
Ottelu > Toinen puoliaika

Toisen puoliajan alussa Ranskalla oli muutama maalintekopaikka, kun Sissoko ja Paul Pogba pääsivät laukomaan, mutta Pepe esti Sissokon laukauksen ja Pogba ampui yli maalin. Ranska teki ensimmäisen vaihtonsa 59. minuutilla, kun Kingsley Coman tuli Dimitri Payetin tilalle. Samalla Ranska vaihtoi ryhmitystään enemmän 4–4–2 -muotoon, jossa Coman pelasi vasemmalla laidalla. Ottelun siihen mennessä paras maalintekopaikka tuli 66. minuutilla, kun Griezmann puski Comanin keskityksestä noin kuuden metrin etäisyydeltä yli maalin. Heti tämän jälkeen Portugali teki toisen vaihtonsa ja João Moutinho korvasi Adrien Silvan. Ottelu oli Moutinholle 90:s Portugalin paidassa. André-Pierre Gignac tuli Olivier Giroudin tilalle 78. minuutilla, ja samalla Portugali vaihtoi Éderin Renato Sanchesin paikalle. Portugalilla oli tilaisuus mennä johtoon ottelun 80. minuutilla, kun Nanin keskitys oli mennä maaliin, mutta maalivahti Hugo Llorisin pelastus ja jatkotilanteesta aiheutunut torjunta piti tilanteen tasoissa. Sissoko ampui kaukolaukauksen muutama minuutti tämän jälkeen, mutta Rui Patrício venyi torjuntaan. Varsinaisen peliajan paras maalintekopaikka tuli Ranskalle lisäajan viimeisellä minuutilla, jolloin Gignac laukaisi pallon vasempaan tolppaan.
Ottelu > Jatko-ottelu

Jatko-ottelun ensimmäisellä puoliajalla tuli muutama erikoistilanne: 97. minuutilla Portugali sai vapaapotkun 25 metristä, mutta maalia kohti palloa puskenut Pepe oli paitsioasemassa. Tämän jälkeen Ranska sai kaksi kulmapotkua, jotka kuitenkaan eivät tuottaneet tulosta. 108. minuutilla Raphael Guerreiron laukaus osui ylärimaan. Noin minuutti tämän jälkeen vaihdosta kentälle tullut Éder laukoi pallon rangaistusalueen ulkopuolelta vasempaan alakulmaan ohi maalivahti Llorisin. Heti maalin jälkeen Ranska vaihtoi kentälle hyökkääjä Anthony Martialin keskikenttäpelaaja Sissokon tilalle. Ranskan viimeinen tilanne tuli lisäajan viimeisellä minuutilla, kun Martial pääsi kuljettamaan palloa rangaistusalueelle ja laukomaan, mutta pallon pomppiessa Gignacille tämä oli paitsioasemassa. Rui Patrício viivytteli vapaapotkun antamisessa ja sai keltaisen kortin. Vapaapotkun jälkeen tuomari puhalsi pelin päättyneeksi.
Ottelu > Tiedot

| --- | --- |
           }}   Portugali :            }}   Ranska
Aiheesta muualla

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 kotisivu (englanniksi)
Ylinen Alposjärvi

| Ylinen Alposjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pello 
Koordinaatit:  66°37′52″N, 24°09′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Välijoki 
Järvinumero:  67.932.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102 m  
Rantaviiva:  15,5081 km  
Pinta-ala:  4,28148 km²  
Tilavuus:  0,02473960606 km³  
Keskisyvyys:  5,72 m  
Suurin syvyys:  18,67 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiYlinen Alposjärvi 
Ylinen Alposjärvi  on Lapissa Pellossa Alposjärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Tornionjoen vesistöön.
Maantiede

Järven pinta-ala on 428 hehtaaria eli 4,3 neliökilometriä. Se on 5,8 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Sen suuntaus on samanlainen kuin kaakossa sijaitsevalla Alaisella Alposjärvellä. Järvellä pistää silmään erityisesti Alposrovan jyrkänteiset rinteet järven lounaisrannassa. Alposrova kohoaa 160 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja vaaran ylimmät rinteet näkyvät järvelle 100 metriä korkeina. Järvi on muualla melko alavaa, vaikka sen itärannat nousevat Isovaaralle, Ouluvaaralle ja Matovaaralle länsirantoja jyrkemmin. Kartan mukaan järvessä ei ole saaria. Sen itärannassa on 450 metriä pitkä Rovaniemi ja vastarannalla sitä lyhyempi Muosniemi, jonka suojaan jää lyhyt Muoslahti.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 24,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,025 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,7 metriä ja suurin syvyys on 18,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Rovaniemen edustalla. Niemen eteläpuolella on vielä yksi 16,5 metriä syvä kohta 2,5 kilometriä pitkässä yli 10 metriä syvässä syvänteessä.
Järven rantaviivan pituus on 15,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järven haja-asutus muodostuu noin kymmenestä taloudesta ja lähes 50 vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet yhdystieltä 19673, joka kulkee Turtolan ja Lankojärven välillä, sekä siitä haarautuvalta yhdystieltä 19672, joka loppuu Ajankijärvelle.
Lämpimin kuukausi Alposjärvellä on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 15 °C. Kylmin kuukausi puolestaan on tammikuu –17 °C keskilämpötilallaan.
Luontoarvot

Järvi sijaitsee vaaramaisemien keskellä. Järvessä on muikkua, siikaa, särkeä, ahventa, kiiskiä, norssia, haukea, madetta ja vähäisiä määriä istutettua taimenta. Järven pohjasta kohoaa muutamia lähteitä, jotka talvisin voivat aiheuttaa vaaratilanteita jäällä liikkujille. Järven eteläpuolella on luonnontilainen hiekkaranta, jota seuraamalla itään päin löytää järven laskujoen Välijoen.[lähde? ]
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Alposjoen valuma-alueeseen (67.932) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,0 metriä mpy.
Alposjoen valuma-alue on Tengeliönjoen valuma-alueella sen latvavesiä. Järvi saa kaiken vetensä omalta valuma-alueeltaan. Ylinen Alposjärven valuma-alueella sijaitsee vielä neljä muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan järveen. Ne ovat pohjoispäähän laskeva Soukkariipi (6 ha), ilman laskuojaa oleva eteläisempi Yrttiriipi (1 ha), Isovaaran takaa eteläpäähän laskeva Käärmelampi (2 ha) ja Alposvaaran takaa myös eteläpäähän laskeva Järvykäinen (2 ha).
Järven laskujoki on noin 1,7 kilometriä pitkä Välijoki, joka laskee Alaiseen Alposjärveen (850 ha). Joella on pudotusta 15,1 metriä. Vesireitti jatkuu sitten Alposjokea pitkin Miekojärveen, joka on Tengeliönjoen alkupää. Tengeliönjoki yhtyy Aavasaksalla Tornionjokeen, joka laskee Itämeren Pohjanlahdessa olevaan Perämereen.
Yrjö Herva

| Yrjö Herva> Yrjö Aapo Herva |
| --- | --- |
 Yrjö Herva esittää juuri onnentoivotukset Oulun yliopiston rehtorille (selin) 3. lokakuuta 1959.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1892 Kemin maalaiskunta, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 2. marraskuuta 1966 (74 vuotta) Oulu
Ammatti:  pankinjohtaja
Vanhemmat:  Kaarlo Herva, ent. Nikupeteri ja Kaisa Alaherva
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Impi Vainio   Hilja Härkönen
Lapset:  5
Muut tiedot
Koulutus: filosofian kandidatti, kauppatieteiden maisteri
Yrjö Aapo Herva (13. kesäkuuta 1892 Kemin maalaiskunta – 2.  marraskuuta 1966) oli suomalainen Oulussa asunut pankinjohtaja ja kunnallispoliitikko.
Yrjö Herva tuli ylioppilaaksi Kemin yhteislyseosta vuonna 1910 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin ylopistossa 1914. Sen jälkeen hän suoritti kauppakoulunopettajantutkinnon kauppakorkeakoulussa vuonna 1917 ja toimi sitten Sortavalan kauppakoulun opettajana 1917-1919.
Herva siirtyi vuonna 1919 Oulun alueen kauppakamarin sihteeriksi ja sen jälkeen vuonna 1920 Kansallis-Osake-Pankin Oulun aluekonttorin palvelukseen varaesimieheksi 1921 ja esimieheksi 1923, jossa toimi aina eläkkeelle siirtymiseensä asti syksyyn 1958. Pankkitoiminnan lisäksi hän toimi alueen yritystoimintaan liittyvissä järjestöissä mm. Oulun kauppakamarin puheenjohtajana 1934-1959, Oulun sataman kehitystä suunittelevaan toimikuntaan ja Oulu-Kontiomäen rautatien eli ns. Vaalan radan rakentamista tukevan toimikunnan sihteerinä. Hän oli myös pitkäaikainen Kirjapaino Oy Kalevan johtokunnan puheenjohtaja.
Herva osallistui Oulun kunnallispolitiikkaan toimien Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1924-1964, jona aikana hän toimi myös rahatoimikamarin jäsenenä 1927-1930 ja kaupunginhallituksen jäsenenä 1931-1948, 1953-1964. Vuoden 1931 presidentin valitsijamiesvaaleissa Yrjö Herva valittiin K. J. Ståhlbergin vaaliliiton edustajaksi Oulun eteläisestä vaalipiiristä.
Yrjö Herva osallistui Suomen sisällissotaan ja toimi esikuntatehtävissä talvi- ja jatkosodan aikana. Hän toimi mm. YH:n aikaisena aluepäällikkönä Oulussa. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni. Ansioitaan hänelle on myönnetty mm. VR 4.
Julkaisuja

Oulun satamakysymys, 1928, Yrjö Herva ja Alpo Autio
Mistä päin rautatie Kuusamoon, 1928
Puutavaran kuljetus Kuusamon radan vaikutuspiiristä : vertailevia numerotietoja uitto- ja rautatiekuljetuskustannuksista, 1932
Oulu- ja Iijokilaaksojen talousalueen teollisuuden kehitys. 1959
Siika-Pyhäjokialueen teollisuuden kehitys, 1962
Historiallinen katsaus lohenkalastusoikeuden vaiheisiin, 1965
Oulun kauppaoppilaitos 1864-1964. 1965
Historiallinen katsaus lohenkalastusoikeuden vaiheisiin, 1966
Youngin epäyhtälö

Matematiikassa Youngin epäyhtälön mukaan positiivisille reaaliluvuille a, b, p ja q, joille  1/p + 1/q = 1, on voimassa
Yhtäsuuruus on voimassa kun  a^{p}=b^{q}.
Youngin epäyhtälö on erikoistapaus painotetusta aritmeettis-geometrisesta epäyhtälöstä.
Käyttö

Youngin epäyhtälöä käytetään todistamaan Hölderin epäyhtälö.
Todistus

Tiedetään, että  f(x)=e^{x} on konveksi, sillä sen toinen derivaatta on kaikkialla positiivinen. Siten
Tässä on käytetty konveksin funktion määritelmää:
Aiheesta muualla

http://math.stackexchange.com/questions/259826/purely-algebraic-proof-of-youngs-inequality Erilaisia todistuksia Youngin epäyhtälölle (englanniksi)
Woluwe-Saint-Lambert

| Woluwe-Saint-Lambert Sint-Lambrechts-Woluwe |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Woluwe-Saint-Lambertin sijainti Brysselissä
Valtio:  Belgia
Alue:  Bryssel
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Olivier Maingain
Kunnanvaltuusto:  37 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,22 km²
Väkiluku (2014):  51 937
 – Väestötiheys:  7 193 as./km²
 
 www.woluwe1200.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tuulimylly Woluwe-Saint-Lambertissa
Woluwe-Saint-Lambert (flaamiksi Sint-Lambrechts-Woluwe) on  yksi Belgian pääkaupungin Brysselin yhdeksästätoista kunnasta. Kuten useimmat muutkin Brysselin kunnista, Woluwe-Saint-Lambert on kaksikielinen. Woluwe-Saint-Lambertin pormestarina toimii Olivier Maingain. Maingain on puoliksi flaamilainen, puoliksi vallonialainen.
Väestö ja maa-alue

Vuoden 2014 ensimmäisenä päivänä Woluwe-Saint-Lambertissa asui 51 937 asukasta,[lähde? ] joiden siivittämänä Woluwe-Saint-Lambert oli Brysselin kunnista väkiluvultaan seitsemänneksi suurin. Työttömyysaste oli 12,37 %. Väestöstä noin 29,08 % oli maahanmuuttajia.[lähde? ] Useat muiden Euroopan unionin valtioiden kansalaisista muuttavat Brysseliin siksi, että se on EU:n pääkaupunki. Väestöstä melkein yhtä moni on yli 65-vuotiaita (19,30 %) kuin alle 15-vuotiaita (18,05 %). Woluwe-Saint-Lambertin kunnan pinta-alasta asuttua on noin 89 %, peltoja noin 6,2 % ja metsää 0,89% .
Historiaa

Arkeologiset löydöt ovat osoittaneet, että nykyisen Woluwe-Saint-Lambertin kunnan alueella on asustanut ihmisä jo pronssikaudelta saakka. Ensimmäinen maininta alueella sijainneesta kylästä sijoittuu 11. vuosisadalle, jolloin osa metsäisestä alueesta Woluwe-joen lähettyvillä oli raivattu maatiloja varten. Woluwe-Saint-Lambertiin rakennettiin kirkko 12. vuosisadan lopussa. Se omistettiin 7. vuosisadan Maastrichtin piispalle eli pyhälle Lambertille, joka kohtasi Liègessä marttyyrikuoleman. Keskiajalla Woluwe-Saint-Lambert oli liitettynä Brabantin herttuakuntaan. Osa alueesta kuului keskiajalla myös Forestin alueen mahtaviin luostareihin. Viime aikoihin saakka Woluwe-Saint-Lambert on ollut maatalouspainotteinen. Noin 400 vuotta sitten 16. vuosisadalla muutamat varakkaat aateliset sekä papit rakennuttivat itselleen linnoja Woluwe-Saint-Lambertin alueelle. Osa niistä on yhä hyvin näkyvissä, kuten esimerkiksi yksi kunnan nähtävyyksistä, Maloun linna. Varsinainen urbanisoituminen Woluwe-Saint-Lambertin kunnassa alkoi vasta 1900-luvun alussa. Kunnan asukasluku alkoi nousta rajusti vuodesta 1900 alkaen. Vuonna 1880 kunnassa asui vain 1 649 asukasta, mutta jo kolmekymmentä vuotta asukasluku oli jo 8 883. Vuoden 1960 alussa siellä asui 36 960 henkilöä ja vuonna 1970 jo noin 47 000. Nykyisin Woluwe-Saint-Lambertin kunnassa asuu noin 51 000 ihmistä.
Nähtävyydet ja monumentit

Yksi Woluwe-Saint-Lambertin kunnan vanhimmista nähtävyyksistä on sen kirkko, L'église Saint-Lambert. Se rakennettiin jo 12. vuosisadalla.
Myös Louvainin katolisen yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan ja yliopistollisten klinikoiden aluetta on voitu pitää nähtävyytenä. Lindekemalin vanha tuulimylly on yksi pittoreskeimpia nähtävyyksiä koko kunnassa. Jo 17. vuosisadalla rakennettu Maloun linna on myös yksi suosituimmista nähtävyyksistä.
Kulttuurikeskus Wolubilis on kuuluisin nähtävyys Woluwe-Saint-Lambertin kunnassa. Se on varsin uusi, sillä se avattiin vasta vuonna 2006. Keskuksessa on muun muassa moderni teatteri, jossa on peräti 486 paikkaa katsojille. Katutasussa sijaitsee ravintola, kirjasto, kahvila ja taidegalleria.
Woluwe-Saint-Lambertissa sijaitsee myös suuri kauppakeskus Woluwe Shopping Center.
Ystävyyskaupungit

Ranska: Meudon
Saksa: Celle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Woluwe-Saint-Lambert Wikimedia Commonsissa
Woluwe-joki
Yritysblogi

Yritysblogi (engl. corporate blog) on verkkosivu tai -sivusto, jossa yrityksen edustaja tai edustajat kirjoittavat eri asioista melko säännöllisesti. Yritysblogi voi sijaita joko erillisellä blogialustalla, yrityksen omilla kotisivuilla tai esimerkiksi jonkin median tarjoamalla blogialustalla. Yksityishenkilöiden pitämistä blogeista yritysblogi eroaa siten, että sen pitäjä tai pitäjät kirjoittavat selkeästi yrityksen edustajina.
Blogeille tyypillistä muihin nettisivuihin verrattuna on ajankohtaisuuden, linkityksen ja henkilökohtaisten/yritysten edustaminen näkemysten merkitys sekä kommentointimahdollisuus. Yritysblogissa voidaan keskittyä yrityksen liiketoimintaan liittyviin asioihin tai tuotteisiin yleisesti tai johonkin tiettyyn näkökulmaan, kuten tuotekehitykseen, rekrytointiin tai ympäristöasioihin.
Mainostajien Liiton tekemän tutkimuksenmilloin? mukaan reilulla kolmanneksella sen jäsenyrityksistä on oma blogi omilla sivuilla, kun taas noin kuudesosalla henkilöstö bloggaa jossain muualla. Kolmasosa kannustaa henkilöstöä bloggaamaan ammatillisesti tai puoliammatillisesti omissa blogeissaan.[lähde? ]
Syyt yritysblogien perustamiselle

Yritys saattaa perustaa blogin markkinointivälineeksi ja tuomaan näkyvyyttä yritykselle ja sen tuotteille. Toisaalta blogi saaetaan perustaa siksi, jotta se toimisi asiakaspalvelukanavana ja tuotekehityksen tukena; asiakkaille yrityksen blogi saattaa luoda kuvan avoimesta keskusteluyhteydestä yritykseen.
Kirjallisuutta

Blogimarkkinointi, Katleena Kortesuo ja Jarkko Kurvinen Yritysblogi organisaation ulkoisessa viestinnässä
Aiheesta muualla

http://blog.kauppalehti.fi/ Kauppalehden blogialusta, joka tarjoaa mahdollisuuden yritysbloggaukseen
http://www.tietoviikko.fi/cio/blogit/ict_standard_forum/ (Arkistoitu – Internet Archive) Tietoviikon sivuilla oleva ICT Standard Forumin blogi
http://fi.wikibooks.org/wiki/Viisautta_blogin_k%C3%A4ytt%C3%B6%C3%B6n Wikikirjastossa sijaitseva opas blogia käyttäville tai niiden käyttöä suunnitteleville
Yuengling

| D>  G. Yuengling & Son |
| --- | --- |
Tunnuslause:  America's Oldest Brewery
Yritysmuoto:  yksityisyritys
Perustettu:  1829
Perustaja:  David Yuengling
Kotipaikka:   Pottsville, Pennsylvania, USA
Tuotteet:  olut, alkoholittomat juomat, jäätelö
Omistaja:  Richard Yuengling Jr.
Kotisivu:  https://www.yuengling.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
D. G. Yuengling & Son on yhdysvaltalainen panimo. Se on maan vanhin edelleen toiminnassa oleva panimo. Oluita on 12. Jäätelömakuja on nykyään 13.
Historia

Yuengling aloitti toimintansa vuonna 1829 nimellä Eagle Brewery. Sen perustaja David Yuengling saapui Saksasta Pottsvilleen, joka oli tuolloin hiljainen hiilikaivoskaupunki. Yrityksen nimi on englanninkielinen väännös saksalaissyntyisen perustajan alkuperäisestä nimestä Jüngling.
Panimon alkuperäinen rakennus paloi vuonna 1831, jonka jälkeen paikalle rakennettiin uusi rakennus, jossa panimo toimii edelleen. Nykyisen nimensä panimo sai vuonna 1873, kun Davidin poika, Frederick, tuli yritykseen mukaan..
Yhdysvaltain kieltolain aikana panimo selviytyi myymällä alkoholittomia virvoitusjuomia (alle 0,5 ti. %) sekä jäätelöä. Jäätelön valmistus lopetettiin vuonna 1985, mutta se aloitettiin uudelleen 2014.
Galleria

Yuenglingin panimo Pottsvillessa
Vaniljajäätelöä
Yuenglingin rekka
Plakaatti panimolla
Zdeněk Chalabala

Zdeněk Chalabala
Zdeněk Chalabala (18. huhtikuuta 1899 Uherské Hradiště – 4. maaliskuuta 1962 Praha) oli tšekkiläinen kapellimestari.
Chalabala opiskeli viulunsoittoa, orkesterinjohtoa ja sävellystä Brnon konservatoriossa, jossa hänen pääasialliset opettajansa olivat Leoš Janáček ja František Neumann. Lisäksi hän sai sävellysopetusta Vítězslav Novákilta Prahassa. Chalabala toimi Prahan Kansallisteatterin pääkapellimestarina vuodesta 1953 kuolemaansa. Sitä ennen hän oli työskennellyt muun muassa Brnon kansallisteatterin, Slovakian kansallisteatterin, Brnon kansallisteatterin ja Ostravan oopperan pääkapellimestarina.
Zdeněk Chára

| Zdeněk Chára> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Tšekkoslovakia
Uran tiedot
Laji:  kreikkalais-roomalainen paini
Zdeněk Chára on slovakialainen, Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa lopettanut painija.
Chára kilpaili vuonna 1974 Katowicen MM- ja Madridin EM-kilpailuissa. Molemmissa kisoissa hän otteli 100 kilon painoluokassa ja sijoittui neljänneksi. Ludwigshafen EM-kilpailuissa 1975 Chára jäi painoluokassaan kuudenneksi.
Zdeněk Chára on jääkiekkoilija Zdeno Cháran isä.
Zauvijek volim te

| Zauvijek volim te |
| --- | --- |
 1. semifinaali
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Stefan Filipović
Julkaistu:  8.3.2008
Euroviisutiedot
Vuosi:  2008
Maa:  Montenegro
Kieli:  montenegro
Sijoitus semifinaalissa:  14.
Pisteet semifinaalissa:  23
Sanat:  sanoitus
Zauvijek volim te (suom. Rakastan sinua ikuisesti) on Montenegron euroviisukappale vuodelta 2008. Kappaleen esittää Stefan Filipović. Kappaleen ensiesitys tapahtui 8. maaliskuuta 2008, jolloin Filipović esitti kappaleen ensimmäistä kertaa julkisesti. Kun 17. maaliskuuta 2008 arvottiin esiintymisnumero, sai Montenegro ensimmäisen esiintymispaikan semifinaalissa. Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa 20. toukokuuta 2008, mutta ei selvinnyt finaaliin.
Zdeněk Humhal

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Brasilia 1960 |  |  |
|  Hopeaa | Neuvostoliitto 1962 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Romania 1955 |  |  |
|  Kultaa | Tšekkoslovakia 1958 |  |  |
Zdeněk Humhal (30. joulukuuta 1933 Praha – 24. marraskuuta 2015) oli Tšekkoslovakiaa urheilu-urallaan edustanut lentopalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Humhal saavutti Tšekkoslovakian joukkueessa olympiahopeaa Tokiossa 1964. Lisäksi hän saavutti maajoukkueessa kaksi MM-hopeaa ja kaksi Euroopan mestaruutta. Humhal kuoli nukkuessaan 81-vuotiaana 24. marraskuuta 2015. Hän sairasti pitkään Parkinsonin tautia.
Zinovi Rožestvenski

Zinovi Rožestvenski.
Zinovi Petrovitš Rožestvenski (ven. Зиновий Петрович Рожественский; 11. marraskuuta (J: 30. lokakuuta) 1848 Moskova – 14. tammikuuta (J: 1. tammikuuta) 1909 Pietari) oli venäläinen vara-amiraali. Hän komensi vuosina 1904–1905 Venäjän–Japanin sotaan osallistunutta Venäjän Itämeren-laivastosta muodostettua eskaaderia, joka kärsi tappion japanilaisille Tsushiman meritaistelussa.
Rožestvenskin isä oli sotilaslääkäri. Hän liittyi laivastoon 17-vuotiaana ja valmistui merikadettikoulusta vuonna 1868 sekä Mihailovin tykistöakatemiasta vuonna 1873. Hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878 torpedoveneen komentajana ja tykkivene Vestan upseerina Mustallamerellä. Hänet palkittiin Pyhän Yrjön ristillä turkkilaisen sotalaivan upottamisesta, mutta sodan jälkeen hän tunnusti valehdelleensa raportissaan, sillä vihollisalus ei todellisuudessa ollut uponnut. Tämä skandaali ei haitannut Rožestvenskin uraa. Hän toimi vuosina 1883–1885 Bulgarian laivaston neuvonantajana, vuodesta 1885 Venäjän laivastoattaseana Lontoossa ja myöhemmin pääasiassa Itämeren laivastossa. Hän oli vuosina 1892–1895 päällikkönä risteilijä Vladimir Monomahilla ja panssaripatterilaiva Pervenetsillä. Vuosina 1903–1904 Rožestvenski oli Venäjän laivaston pääesikunnan päällikkönä. Hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi 1898 ja vara-amiraaliksi 1904.
Venäjän–Japanin sodan puhjettua Rožestvenski määrättiin komentamaan Itämeren laivastosta muodostettua 2. Tyynenmeren eskaaderia, joka lähetettiin lokakuussa 1904 purjehtimaan Euraasian ympäri vapauttamaan japanilaisten Port Arthuriin saartamaa Tyynenmeren laivastoa. Matkalla Rožestvenskin eskaaderi aiheutti niin sanotun Doggermatalikon selkkauksen avattuaan Pohjanmerellä erehdyksessä tulen brittiläisiä kalastaja-aluksia kohti. Rožestvenski tiesi joukkojensa olevan puutteellisesti koulutettuja, ei uskonut voittoon eikä luottanut alaisiinsa komentajiin. Päästyään viimein Tyynellemerelle hän kärsi tappion amiraali Heihachirō Tōgōn komentamalle Japanin laivastolle Tsushiman meritaistelussa 27.–28. toukokuuta 1905. Taistelun aikana Rožestvenskin lippulaiva Knjaz Suvorov joutui vihollisen ankaraan kranaattituleen ja hän haavoittui vakavasti päähän, jolloin komento siirtyi kontra-amiraali Nikolai Nebogatoville. Rožestvenski esikuntineen siirtyi taistelun aikana ensin hävittäjä Buinyille ja sitten Bedovyille, jolla hän lopulta jäi tajuttomana japanilaisten sotavangiksi. Rožestvenski toipui japanilaisessa sotasairaalassa, jossa amiraali Tōgō vieraili hänen sairasvuoteellaan.
Rožestvenski pääsi palaamaan sotavankeudesta Venäjälle sodan päätyttyä, mutta huhtikuussa 1906 hänet asetettiin sotaoikeuteen. Hän otti täyden vastuun Tsushiman katastrofista, mutta sotaoikeus vapautti hänet syyttömänä, sillä hän oli ollut viholliselle antauduttaessa tajuton. Hän joutui kuitenkin vetäytymään palveluksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zinovi Rožestvenski Wikimedia Commonsissa
Ympäristöoikeudenmukaisuus

Ympäristöoikeudenmukaisuus tarkoittaa ympäristöasioihin liittyvää tasa-arvoisuutta ja yhtäläisiä oikeuksia. Siihen sisältyy ympäristöhyötyjen ja -haittojen tasa-arvoinen jakautuminen (ns. distributiivinen oikeudenmukaisuus), mahdollisuudet osallistua ympäristön käyttöä koskevaan päätöksentekoon (ns. menettelytapojen oikeudenmukaisuus) ja eri ihmisten ja ryhmien sekä heidän tarpeidensa tunnustaminen. Ympäristöoikeudenmukaisuudessa on lainsäädännöllinen, moraalinen ja kokemuksellinen ulottuvuus.
Periaatteet > Jako-oikeudenmukaisuus

Erilaiset ympäristöriskit, -haitat ja -hyödyt jakautuvat epätasaisesti eri ihmisryhmien, toimialojen, luonnonvarojen tai maantieteellisten alueiden välillä. Myös erilaiset ympäristöpoliittiset toimet voivat tuottaa epätasaisesti jakautuvia vaikutuksia. Ympäristöpolitiikassa jako-oikeudenmukaisuudella tarkoitetaan välittömien ympäristöriskien, -haittojen ja hyötyjen uudelleenjakoa tavalla, joka tasaa ihmisten ympäristönhaitan tai -hyödyn kokemusta.
Periaatteet > Menetelmätapojen oikeudenmukaisuus

Yksi keskeinen ympäristöoikeudenmukaisuuden periaate on menetelmätapojen oikeudenmukaisuus, jonka mukaan yksilöiden ja ryhmien, joihin muutokset, hyödyt ja haitat eri tavoin kohdistuvat, tulee voida osallistua asioista päättämiseen tai päätösten korjaamiseen. Tutkimuksessa on havaittu, että oikeudenmukaisen prosessin ansiosta toimijoiden on helpompi hyväksyä itselleen huonompikin lopputulos. Ympäristöoikeudenmukaisuudessa menetelmien oikeudenmukaisuuden vaatimus kiteytyy keskeisesti osallisuuteen ja sen varmistamiseen.