stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristuksen "myöhempien aikojen pyhien" kirkko

Kristuksen "myöhempien aikojen pyhien" kirkko (engl. The Church of Christ: "Of Latter Day Saints"), aiemmin tunnettu nimillä Kristuksen myöhempien aikojen pyhien kirkko:merkit ja ihmeet (The Church of Christ of Latter Day Saints: Signs and Wonders) tai Jeesuksen Kristuksen pyhä kataarikirkko (The Holy Cathar Church of Jesus Christ) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Kirkon perustaja Abinadi Smith kertoi vuonna 2007 enkeli Johannes kastajan ilmestyneen hänelle ja luovuttaneen hänelle maan päältä välillä kadonneet pappeuden avaimet. Samalla Johannes kastaja asetti  hänet myös kirkon apostoliksi ja vanhimmaksi sekä koko kirkon profeetaksi.
Kirkkoa johtaa nykyäänmilloin? Dan Smith. Sen päämaja on Indianapoliksessa Indianassa. Kirkko luonnehtii itseään fundamentalistiseksi ja karismaattiseksi sekä Joseph Smithin hengelliseen perintöön nojaavaksi. Kirkon opetuksiin kuuluu muiden muassa:
Moniavioisuus, mikäli "Jumala sallii sen ilmoituksessa".
Homoseksuaalisuus on rikos Jumalaa vastaan, mikäli sen harjoittavat eivät ole solmineet iankaikkista liittoa keskenään
Kirkolla on käytössään oma versio Oppi ja liitot -teoksesta, sitä pidetään inspiroituna opetuksena, mutta ei pyhänä kirjoituksena
Käärmeiden käsittely uskonnollisissa seremonioissa hyväksytään periaatteessa, mutta sitä ei tule noudattaa, ennen kuin "Herran huone" on rakennettu
Suljettu ehtoollisyhteys
Lauantain pyhittäminen sapattina
Kasteikä 18 vuotta
Sekä miehet että naiset voivat toimia pappeudessa
Katsuragi (Nara)

| Katsuragi (葛城市) |
| --- | --- |
 Taima-deran temppeli
 lippu:  Symboli
 Katsuragin sijainti Naran prefektuurissa
 Katsuragi
 Koordinaatit: 34°29′21″N, 135°43′35″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Naran prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,72 km²
Väkiluku (01/2020):  37 399
 – Väestötiheys:  1 109,1 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Quercus gilva, kamferipuu
 – Kukka:  Pensaspioni
 – Lintu:  Idänsilkkikerttunen
 
 https://www.city.katsuragi.nara.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katsuragi (jap. 葛城市, Katsuragi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Naran altaan lounaiskulmassa. Lännessä sen alue nousee Kongōvuorille ja rajautuu Osakan prefektuuriin. Katsuragissa on 37 399 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 33,72 neliökilometriä.
Katsuragi on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Katsuragin piirikunnassa sijainneet Shinjōn ja Taiman maaseutukaupungit. Se on vanhaa kulttuuriseurua, jonka läpi kulki Asukan ja Naniwan eli nykyisen Osakan toisiinsa yhdistävä Takenouchi-kaidō-tie. Kaupungin alueella on säilynyt lukuisia kofun-hautakumpuja. 600-luvun loppupuolelta seutu kukoisti merkittävän Taima-deran buddhalaisen temppelin hallinnassa ja oli Hakuhō-kulttuurin ydinaluetta. Edo-kaudella Shinjōhon perustettiin paikallisen daimiokunnan hallinnollinen keskus (jin’ya). Perinteisiä elinkeinoja olivat puuvillan viljely ja lääkkeiden valmistus. Nykyisin kaupungissa viljellään riisiä, vihanneksia ja koristekukkia sekä harjoitetaan karjataloutta. Sinne on sijoittunut myös paperi-, elektroniikka-, muovi- ja tekstiiliteollisuutta.
Katsuragin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Taima-deran temppelialue, jossa on useita kansallisaarteita ja tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteita. Se tunnetaan myös Chūjō-himeen liittyvästä legendasta, puutarhastaan ja Sekkō-jin temppelin tavoin  pioneistaan. Kaupungissa toimii Katsuragin historiallinen museo ja sumō-museo. Kongōvuorten alueet kuuluvat Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Katsuragia palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja sekä Kintetsu-rautateiden Minami-Ōsaka-linja ja Gose-linja.
Kuvia

Katsuraki Niimasuhonoikazuchi-jinja
Sekkō-ji
Shakudon rautatieasema
Kitahanauchi-Ōtsuka-kofun
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katsuragi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Mikael Lax

| Mikael Lax> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Huittinen
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  puolustaja
Seura:  SC Hawks
Pelinumero:  37
Pituus:  186 cm
Paino:  84 kg
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  | HC Rychenberg Winterthur |  |  |

Mikael Lax (s. 30. kesäkuuta 1988 Huittinen) on suomalainen salibandypelaaja. Hän pelaa puolustajana. Kaudesta 2009–2010 lähtien hän on pelannut salibandyliigassa SSV:ssä. Kausina 2007–2008 ja 2008–2009 hän pelasi TPS:ssä. Kaudella 2009–2010 hän voitti SSV:ssä Suomen-mestaruuden.
Suomen salibandymaajoukkueessa hän on pelannut 13 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia ja antanut 12 maalisyöttöä (24.5.2010 mennessä). Alle 19-vuotiaiden poikien maajoukkueessa hän pelasi 16 ottelua, joista 13 ottelua kapteenina. Pelaamissaan otteluissa hän teki 9 maalia ja antoi viisi maalisyöttöä. Vuonna 2005 hän oli mukana alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa toiseksi sijoittuneessa joukkueessa.
Mikael Laxin isä on kymmenottelija Kari-Pekka Lax. Hänen veljensä Petteri Lax on pituushyppääjä ja serkkunsa Matti ja Mikko Oivanen ovat maajoukkuelentopalloilijoita.
Kierrätyskuitu

Kierrätettävää paperia paalattuna.
Kierrätyskuidut eli uusiokuidut tarkoittaa esimerkiksi paperin ja tekstiilien kierrätettäviä kuitumateriaaleja.
Paperiteollisuudessa

paperiprosessissa tarkoittavat puukuituja riippumatta siitä, ovatko ne alun perin hioke-, hierre- vai sellukuituja.
Yksittäinen kuitu voidaan paperiteollisuudessa käyttää 3–5 kertaa uudelleen, mutta sen lujuus ja sitoutumiskyky heikkenee joka kierrätyskerralla.
Kierrätysmassa on noin 1/3 osa sellumassan materiaalihinnasta, ja massaprosessi valmiiksi massaksi, joka voidaan syöttää paperikoneelle on noin 1/5 sellumassan tuoton hinnastaselvennä
Tekstiiliteollisuudessa

Tekstiilikuitujen kierrätyksellä pyritään hyödyntämään muuten jätteeksi päätyvät tekstiilit. Esimerkiksi puuvillavaatteista saadaan kierrätyskuitua, jolla voidaan pienentää hiilijalanjälkeä ja vesijalanjälkeä. Uudelleenkäyttöön kelpaamattomat puuvillavaatteet lajitellaan, revitään koneellisesti ja liuotetaan kemiallisesti. Puuvillakuitu tavallaan pilkotaan ja rakennetaan uudelleen. Menetelmä on samantapainen kuin viskoosin valmistus. Puuvillasta saadaan näin pitkää ja hyvälaatuista kuituainesta. Puuvillan kemiallisessa liuotuksessa ei käytetä rikkihiiltä kuten viskoosin valmistuksessa, joten menetelmä on ympäristöystävällisempi. Prosessissa on mahdollista säädellä kuitujen pituutta, mikä parantaa kuitumateriaalin laatua. Kierrätyskuidusta kehrätystä langasta valmistetusta neuloksesta tulee sileää ja kiiltävää. Teoriassa puuvillainen vaate voisi siis kiertää loputtomasti raaka-aineesta vaatteeksi ja siitä uudelleen raaka-aineeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kierrätyskuitu Wikimedia Commonsissa
Kuituus-verkkokirja
Minjoki

Minjoki voi tarkoittaa seuraavia:
Minjoki (Fujian) (yksink.: 闽江; perint.: 閩江; pinyin: Mǐn Jiāng): joki Fujianin maakunnassa Kiinassa
Minjoki (Sichuan) (kiin.: 岷江; pinyin: Mín Jiāng)): joki Sichuanin maakunnassa Kiinassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Minjoki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koivukylän terveysasema

| Koivukylän sosiaali- ja terveysasema |
| --- | --- |
 Koivukylän sosiaali- ja terveysaseman sisäänkäynti ja rakennuksen länsiosa.
Osoite:  Karsikkokuja 15, 01360 Vantaa
Sijainti:  Havukoski, Vantaa
Koordinaatit:  60.3195°N, 25.0594°E
Koivukylän terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koivukylän sosiaali- ja terveysasema on Vantaan Koivukylän suuralueen Havukosken kaupunginosassa, välittömästi Koivukylänväylän (eli yhdystien  ) pohjoispuolella sijaitseva rakennus, jossa toimii kaupungin sosiaali- ja terveysasema.
Aiheesta muualla

Koivukylän sosiaali- ja terveysasema (palvelukartta.hel.fi)
Jari Pietiläinen (25.5.2016) Koivukylän terveysaseman karu arki on tässä – Mummojen jonotus pääsi musiikkivideoon (vantaansanomat.fi)
Terveysasemat (vantaa.fi)
Yhteispäivystys (Vantaa): Peijaksen sairaala (Arkistoitu – Internet Archive) (hus.fi)
Kill to Get Crimson

| Kill to Get Crimson Mark Knopfler |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. syyskuuta 2007
 Tuottaja(t): Mark Knopfler, Chuck Ainlay, Guy Fletcher
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 56.55
 Levy-yhtiö: Mercury, Warner Bros.
Listasijoitukset
  15.  26.
Mark Knopflerin muut julkaisut
| Real Live Roadrunning 2006 | Kill to Get Crimson 2007 | Get Lucky 2009 |
Kill to Get Crimson on Mark Knopflerin viides sooloalbumi. Se julkaistiin 19. syyskuuta 2007. Albumin kantena on John Bratbyn maalaus. Levyn toisessa painoksessa on mukana DVD, joka sisältää levyn tekemiseen liittyvää materiaalia.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 26. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 15.
Kappaleet

True Love Will Never Fade – 4.21
Scaffolder's Wife – 3.52
Fizzy and the Still – 4.07
Heart Full of Holes – 6.36
We Can Get Wild – 4.17
Secondary Waltz – 3.43
Punish the Monkey – 4.36
Let It All Go – 5.17
Behind with the Rent – 4.46
Fish and the Bird – 3.45
Madame Geneva's – 3.59
In the Sky – 7.29
Kokoonpano

Mark Knopfler – kitara, laulu
Glenn Worf – basso
Guy Fletcher – urut, piano
Danny Cummings – rummut
Chris White – saksofoni, klarinetti, huilu
Frank Ricotti – vibrafoni
Ian Lowthian – harmonikka
Steve Sidwell – trumpetti
John McCusker – viulu
Arvostelut

Allmusic:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Kill to Get Crimson discogs.com -sivustolla
Mink van der Weerden

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mink van der Weerden |  Mink van der Weerden |  Mink van der Weerden |  |
Maa:  Alankomaat
Miesten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Haag 2014 |  |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Lontoo 2015 |  |  |
|  Pronssia | Boom 2013 |  |  |
| Champions Trophy  | Champions Trophy  | Champions Trophy  |  |
|  Pronssia | Auckland 2010 |  |  |
|  Pronssia | Mönchengladbach 2011 |  |  |
Mink van der Weerden (s. 19. lokakuuta 1988 Geldrop) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Van der Weerden edustaa seuratasolla kotimaansa pääsarjan Oranje Zwartia ja pelaa myös Alankomaiden maahockeymaajoukkueessa. 179 senttimetriä pitkän ja 82 kilogrammaa painavan van der Weerdenin pelipaikka on puolustaja.
Van der Weerden saavutti olympiahopeaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua tehden kahdeksan maalia, joilla hän oli myös olympiaturnauksen paras maalintekijä. MM-kilpailuista van der Weerden on saavuttanut hopeaa vuodelta 2014 Haagista. EM-kilpailuista van der Weerdenillä on yksi kulta ja yksi pronssi. Champions Trophystä hänellä on kaksi pronssia.
Seuratasolla van der Weerden on edustanut vuodesta 2008 lähtien kotimaansa pääsarjan Oranje Zwartia. Hän on voittanut kerran maan mestaruuden, vuonna 2013. Van der Weerden on rangaistuslaukausspesialisti.
Käännös suomeksi
Killisnoo

Killisnoon sijainti
Killisnoo on kylä Alaskassa Killisnoosaarella (Killisnoo Island) lähellä Admiraltysaarta (Admiralty Island), jolla sijaitsee Angoonin kaupunki.
Historiaa

Tlingitit ovat asuttaneet Killisnoosaarta pitkään. 1800-luvun lopussa Northwest Trading Company rakensi kalankäsittelytehtaan Killisnoohon ja monet tlingitit muuttivat Angoonilta ja muilta lähialueilta työskentelemään tehtaassa. Tulipalo tuhosi tehtaan 1928 ja useimmat asukkaat jättivät Killisnoon.
Kuten Angoon, Killisnoo on vähäsateisempaa aluetta kuin suurin osa Kaakkois-Alaskaa, mistä syystä nykyään Killisnoolla on kesäasuntoja ja joitakin hotelleja vapaa-ajankalastajia ja turisteja varten.
Konepäällystetty paperi

Konepäällystetty paperi (engl. machine finished coated paper; MFC) on suoraan paperin valmistuslinjassa erittäin kevyesti päällystettyä paperia. Näin ollen se ei ole yhtä raskaasti päällystettyä kuin kevyesti päällystetty paperi.
Paperia voidaan käyttää värintoistovaatimuksiltaan tyydyttävissä aikakauslehdissä, joissa ei ole merkittävästi maksettuja mainoksia tai ei ole muoti- tai kosmetiikkamainoksia, esimerkiksi järjestöaikakauslehdissä, jotka eivät tule lehden tilauksen, vaan jäsenyyden perusteella.
Paperitehtaita

Summan paperitehdas (SilvaPress, ExoPress 64, 68, 70)
Varkauden paperitehdas (SilvaPress, ExoPress 64, 68, 70)
Anjalan paperitehdas (ExoPress 72, 76 ja 80)
Kvarnsvedenin paperitehdas (ExoPress 76)
Lähteitä

Heikki Karhu, Painopaperi- ja kartonkilajit Suomessa, Tampereen ammattikorkeakoulu, opinnäyte, pdf-tiedosto[vanhentunut linkki]
Paperilaadut
| --- | --- |
Mekaaniset painopaperit (puupitoiset paperit):   tavallinen sanomalehtipaperi (newsprint)  värillinen sanomalehtipaperi  luettelopaperi (TD)  konekalanteroitu paperi (MFS)  superkalanteroitu paperi (SC) 
Päällystetty mekaaninen painopaperi:   kevyesti päällystetty paperi (LWC)  keskinkertaisesti päällystetty paperi (MWC)  konepäällystetty paperi (MFC) 
Hienopaperi (puuvapaa eli selluloosapohjainen paperi):   päällystämätön hienopaperi (WFU)  päällystetty hienopaperi (WFC)
Konepaja

Yhdysvaltalainen konepaja vuonna 1946.
Metallisorvi pienten kappaleiden sorvaamiseen tai opetuskäyttöön.
Konepajalla tarkoitetaan metallituotteiden valmistukseen tai korjaukseen erikoistunutta yritystä tai yrityksen osastoa. Joskus myös rakennusta, joka on rakennettu erityisesti konepajatoimintaa varten, sanotaan konepajaksi.
Konepajoissa käsitellään metallia eri tavoin, joista yleisimmät tavat ovat metallin työstö, liitosmenetelmät kuten hitsaus tai muovaus kuten särmäys.
Konepaja-käsite on erittäin laaja, mutta yleisesti konepajoissa käytettäviä tuotantokoneita ovat esimerkiksi:
Työstökeskukset
Sorvit
Levytyökeskus
Pyörösahat
Vannesahat
Kärkisorvit
Työkalujyrsinkoneet
Yleisjyrsinkoneet
Pylväsporakoneet
Mig-Hitsauskoneet
Puikkohitsauskoneet
FMS-järjestelmät
Tyypillisesti konepajat toimivat alihankkijoina eri teollisuuden tarpeisiin tai niillä on omia tuotteita.
Konepaja on nimikkeenä hieman vanhahtava, koska nykyisin voidaan puhua konepajateollisuudesta sen eri muodoissa. Konepajalle parempi nimitys nykyaikana lienee metalliyritys tai metallituotetehdas.kenen mukaan?
Konepajojen historia Suomessa

Suomessa konepajateollisuudella on pitkät perinteet, mutta toisen maailmansodan jälkeen konepajateollisuudesta kasvoi sotakorvausten myötä merkittävä teollisuuden ala. Ensimmäinen konepaja Suomen alueelle perustettiin vuonna 1837 Fiskariin. Vuonna 1841 Valtion hienomekaaninen konepaja sai keisari Nikolai I:ltä luvan yksikön perustamiseen, jotta Suomen autonomisen alueen mekaanista kehitystä voitaisiin edistää. Nykyään yritys toimii nimellä Protoshop.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konepaja Wikimedia Commonsissa
Kalaton (Kuhmoinen, Hahmajärvi)

| Kalaton |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°35′45″N, 25°02′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.766.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174,6 m  
Rantaviiva:  0,689 km  
Pinta-ala:  1,549 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalaton 
Kalaton on Pirkanmaalla Kuhmoisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Kalaton sijaitsee Hahmajärven ja Velisjärven välisessä maastossa. Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on auto. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä. Rannat ovat soistunutta metsämaata.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 174,6 metriä mpy. Järveen johtaa kolme ojaa. Kaksi niistä virtaa kaakkoon Velisjärven suuntaan, mutta ne katoavat ennen Velisjärveä.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön. Tuolloin järven länsipäästä lähti laskuoja Hahmajärveen.
Vuoden 1965 peruskartassa järven länsipäästä lähti vain lyhyt oja. Vuoteen 1986 mennessä Kalattomaan oli johdettu kolme ojaa, mutta länsipään ojaa ei enää ollut.
Kheta Hotem

| Kheta Hotem |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Kotipaikka:  Suomi
Jäsenet:  Raino ”Anssi” Kukkonen, syntetisaattorit   Hannu Pelkonen, kitara, puhaltimet, basso ja laulu   Tero Nieminen, didjeridoo, puhaltimet, kurkkulaulu ja laulu   Jarmo Saarti, lyömäsoittimet, kitarat, puhaltimet ja laulu    Keijo Virtanen, laulu, kurkkulaulu  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kheta Hotem on 2000-luvun alussa aloittanut suomalainen maailmanmusiikkia ja psykedeelistä musiikkia esittävä orkesteri. Sen ydinryhmän muodostavat Raino ”Anssi” Kukkonen, joka soittaa pääasiassa erilaisia syntetisaattoreita ja kosketinsoittimia, Hannu Pelkonen, joka soittaa erilaisia kielisoittimia, puhaltimia ja laulaa, Tero Nieminen, joka soittaa didgeridoota ja laulaa, Jarmo Saarti, joka soittaa lyömäsoittimia, puhaltimia, kielisoittimia ja laulaa ja  Keijo Virtanen, joka soittaa kielisoittimia ja laulaa. Yhtyeen laululle on ominaista kurkkulaulutekniikoiden hyödyntäminen .
Yhtyeen musiikki perustuu myös sen itse kehittämälle mytologialle komutialaisesta musiikkiperinteestä, joka syntyi Aasiassa, Siperian toisella puolella. Musiikki on soljuvaa, transsendentaalista ja hyödyntää  samanistisia tekniikoita .
Yhtye on julkaissut tähän mennessämilloin? kymmenen äänitettä ja ollut mukana muutamalla kokoelmalevyllä. Äänitteet voidaan jakaa kahteen osaan: konserttien livetaltioinnit  ja studioalbumit. Yhtyeen esiintymisille on ollut ominaista kollektiivinen improvisointi. Tämä on tarkoittanut sitä, että konserteissa on ollut usein vierailevia muusikoita ja muita esiintyjiä .
Kheta Hotem -yhteisö on tehnyt erityisen aktiivista yhteistyötä jyväskyläläisen vaihtoehtoisen musiikkikulttuurin edustajien kanssa, mm.  Tiitus Petäjäniemi,  Jukka Nousiainen ja  Jari Kaukua.
Julkaisut

Kheta Hotem (2021). Shaman jazz. Tampere, Ikuisuus (IKASUS-098).
Kheta Hotem (2012). Live at Yläkaupungin yö 2011. Helsinki, Jozik Records (JZK029).
Kheta Hotem (2010). The Most Wonderful – How does it sound? Live at La-Bas Biennale, 25.4.2010, Dubrovnik, Helsinki. Helsinki, Lattajjaa (LTJ-97).
Kheta Hotem (2010). Live at the Yläkaupungin yö, Jyväskylä, Finland 16.05.2009. (fon 3.) Republic of Karelia, Full of Nothing.
Kheta Hotem (2010). Live at the Yläkaupungin yö, Jyväskylä, Finland 19.05.2007. (fon 2.) Republic of Karelia, Full of Nothing.
Kheta Hotem (2009). Pimeyden karkoitus: live at the it’s all your mind festifal, 22.1.2008, Vaihtolava, Helsinki. Helsinki, Lattajjaa (LTJ-81; 267 lattajjaa).
Kheta Hotem (2008). Bowl ceremony. (IS-023.) Tampere, Ikuisuus.
Kheta Hotem (2007). The song your mother used to sing. Kokoelmalla: Wailing bones, vol. 11. Tulsa, Digitalindustries.
Kheta Hotem (2007). Winter solstice. (foxglove 160). Tulsa, Digitalindustries.
Kheta Hotem (2006). Live at Yläkaupungin yö festival. (foxglove +114). Tulsa, Digitalindustries.
Kheta Hotem (2004). [Matka Komutiaan.] CD-liiteäänilevy teoksessa: Virtanen, Keijo (2004). Matka Komutiaan. Palokka: Sharda.
Kheta Hotem (2003). The swans are leaving – traditional music from Komutia. (KHETA01, 2003).
Aiheesta muualla

Kheta Hotemin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Kheta Hotemin levytykset
(Arkistoitu – Internet Archive). Undomondo-palvelun video Kheta Hotemin esiintymisestä.
Kristopakanallisuus

Kelttiläinen risti, johon on yhdistetty pentagrammi.
Kristopakanallisuus on uskonnollinen liike, joka yhdistää elementtejä pakanuudesta ja kristinuskosta. Kristopakanoita on muun muassa Pohjois-Amerikassa, jossa osa kristityistä on kiinnostunut uuspakanuudesta tai luonnonuskonnoista.
Kirjallisuutta

Higginbotham, Joyce & Higginbotham, River: ChristoPaganism. An Inclusive Path.  Woodbury, Minnesota:  Llewellyn Worldwide, 2009.  ISBN 978-0-7387-1467-7.  (englanniksi)
Montenegrolaiset

Montenegron etniset ryhmät
Montenegrolaiset ovat eteläslaavilainen ihmisryhmä, jonka pääasiallinen asuma-alue käsittää Montenegron.
Montenegrolaisten kansallisuus on usein ollut kiistakysymys ja usein heitä on pidetty vain yhtenä serbien heimona. Kuitenkin vuodesta 1948 lähtien Jugoslaviassa ihminen saattoi halutessaan ilmoittaa kansallisuudekseen montenegrolaisen. Kommunismin romahtamisen jälkeen ajatus itsenäisestä montenegrolaisesta kansallisesta identiteetistä on herännyt itsenäisyysmielisten montenegrolaisten keskuudessa.
Vielä nykyäänkään selkeää rakoa serbien ja montenegrolaisten välillä ei ole, koska ryhmät muun muassa puhuvat yhteistä kieltä. Esimerkiksi monet tunnetut serbit kuten Slobodan Milošević, Radovan Karadžić ja Vuk Karadžić ovat montenegrolaisia. Yhtenä erona näiden kansojen välillä on kuitenkin aakkoset, Montenegrossa käytetään latinalaisia kirjaimia ja Serbiassa kyrillisiä.
Kirjopääsirkku

| Kirjopääsirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkulit Passerellidae
Suku::  Chondestes
Laji::  grammacus
Kaksiosainen nimi
 Chondestes grammacus  (Say, 1823) 
 Kirjopääsirkun levinneisyysalue
Katso myös
   Kirjopääsirkku Wikispeciesissä   Kirjopääsirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjopääsirkku (Chondestes grammacus) on sirkkulien (Passerellidae) heimoon kuuluva lintulaji. Se on sukunsa Chondestes ainoa laji. Lajia tavataan eteläisestä Pohjois-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Kirjopääsirkku on täysikasvuisena tavallisimmin noin 15-17 senttimetrin pituinen. Siivet ja pyrstö ovat ruskeat. Vatsa on vaalea. Päässä on punaista, mustaa ja ruskeaa. Nuoret kirjopääsirkut näyttävät ulkonäöltään usein erilaisilta kuin täysikasvuiset.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kirjopääsirkku on yleisimmillään Etelä-Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Pohjois-Meksikossa. Lajista on tehty myös havaintoja Bahamasaarilta, Kuubasta ja Euroopasta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee kirjopääsirkun elinvoimaiseksi lajiksi. Kirjopääsirkun elinympäristöt ovat aavikot ja pensaikot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirjopääsirkku Wikimedia Commonsissa
Kirjopääsirkku
Mikael Lebell

Mikael Kasimirsson Lebell (29. syyskuuta 1714 Kristiinankaupunki – 15. heinäkuuta 1786 Pori) oli suomalainen pappi ja teologian tohtori, joka toimi muun muassa Turun ja Porin läänin lääninrovastina. Elämäntyönsä hän teki Porin kirkkoherrana vuodesta 1746 aina kuolemaansa 1786 saakka, ollen samalla myös yksi kaupungin merkittävimmistä vaikuttajista.