stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reuilly (Indre)

| Reuilly |
| --- | --- |
 Saint-Denis’n kirkko.
 vaakuna
 Reuilly
 Koordinaatit: 47°05′05″N, 2°02′42″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Indre
Arrondissementti:  Issoudun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,8 km²
Väkiluku (2021):  1 995 
 – Väestötiheys:  77 as./km²
Kunnan numero:  36171
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Reuilly on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Arnonjoen varrella, noin 17 kilometriä Issoudunin kaupungista pohjoiseen.
Château de la Ferté.
Tarinan mukaan frankkien kuningas Dagobert I:n määräyksellä sinne perustettiin vuonna 638 Saint-Denis’n kuninkaallinen luostari. Luostari oli toiminnassa vuoden 1789 Ranskan suureen vallankumoukseen saakka. Karolingien ajalta peräisin oleva krypta ja primitiivinen romaaninen kirkko 1000-luvulta ovat jäljellä tästä uskonnollisesta toiminnasta. 1600-luvulla rakennettiin vanhan 1000-luvun feodaalilinnan paikalle Château de La Ferté. Sen suunnitteli arkkitehti François Mansart, ja se on Indren ainoa linna Ludvig XIV:n ajalta.
Talous

Reuilly on viininviljelyseutua. Sen alkuperä juontaa juurensa 600-luvulle, jolloin kuningas Dagobert I lahjoitti sen niityt, pellot ja viinitarhat Saint-Denis’n luostarimunkeille. Vuonna 1365 Berryn herttua Jean julkaisi peruskirjan, joka koski Reuillyn viinien myyntiä. Se sisälsi esimerkiksi oikeuden periä veroja viinien myynnistä sekä noudatettavat sadonkorjuupäivät. Vuonna 1937 Reuillyn viinitilat saivat AOC-todistuksen valkoviineilleen, ja puna- ja roséviinit saivat sen vuonna 1961. Reuilly (AOC):n tuotantoalue oli vuonna 2014 233 hehtaaria. Nimitysalue kattaa 6 kuntaa: Indressä Reuilly ja Diou sekä Cherissä Lazenay, Chéry, Lury sur Arnon ja Preuilly.
Tunnettuja kuntalaisia

Marius Jacob (1879-1954), anarkisti
Paul Surtel (1893-1985), taidemaalari
Yves du Manoir (1904-1928), rugbypelaaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reuilly (Indre) Wikimedia Commonsissa
Kamose

Kamosen sarkofagi.
Kamose oli Egyptiä noin vuonna 1550 eaa. hallinnut faarao. Hän oli kuningatar Aahotepin ja faarao Sekenenre Taon:n
poika ja seuraaja. Kamose oli 17. dynastian viimeinen faarao ja karkotti Egyptiä toisen välikauden ajan hallinneet hyksot Egyptistä.
Kamosen kuoleman jälkeen hänen nuorempi veljensä Ahmose yhdisti Ylä- ja Ala-Egyptin uudelleen ja perusti 18. dynastian ja siten myös uuden valtakunnan, joka on kolmas muinaisen Egyptin historian kolmesta pääaikakaudesta.
Yichun (Heilongjiang)

| Yichun 伊春市, Yīchūn Shì |
| --- | --- |
 Yichunin sijainti Heilongjiangissa, alla sijainti Kiinassa.
 Yichun
 Koordinaatit: 47°44′N, 128°54′E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Heilongjiang
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39 017 km²
Väkiluku (2010):  1 148 126
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  166200
Suuntanumero(t):  0458
 
 www.yc.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yichun (kiin.  伊春市, pinyin: Yīchūn Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Heilongjiangin maakunnan pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 277 kilometriä maakunnan pääkaupunki Harbinista koilliseen. Prefektuurin pinta-ala on 39 017 neliökilometriä ja väkiluku 1,15 miljoonaa (2010).
Prefektuurin nimi tulee mantšun kielen vaateturkista tarkoittavasta sanasta. Yichunin prefektuuri tunnetaan metsäisenä seutuna; sen keskus metsätalousalueen keskus. Vihreät metsäkummut ja kirkkaat vedet ovat seudun houkuttimia matkailussa. Prefektuurin alueelta löydettiin aikoinaan Kiinan ensimmäinen dinosaurusfossiili. Sittemmin prefektuurista on löydetty runsaasti dinosaurusten, muun muassa hadrosaurien, ankylosaurien, tyrannosaurien ja keelurosaurien, fossiilijäänteitä.
Kemijärvi on Yichunin ystävyyskaupunki.
Maantiede

Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Amur-joelle, idässä Hegangin ja Jiamusin, etelässä Harbinin, sekä lännessä Suihuan ja Heihen prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 17 osaan seuraavasti:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yichunin hallinnollinen jako.  |  Kaupunkipiirit (15) 1. Yichun (伊春区), 146 074 as.  2. Nancha (南岔区), 118 060 as.  3. Youhao (友好区), 53 409 as.  4. Xilin (西林区), 51 938 as.  5. Cuiluan (翠峦区), 44 976 as.  6. Xinqing (新青区), 43 054 as.  7. Meixi (美溪区), 40 697 as.  8. Jinshantun (金山屯区), 39 917 as.  9. Wuying (五营区), 33 980 as.  10. Wumahe (乌马河区), 31 391 as.  11. Tangwanghe (汤旺河区), 30 980 as.  12. Dailing (带岭区), 32 256 as.  13. Wuyiling (乌伊岭区), 21 145 as.  14. Hongxing (红星区), 21 838 as.  15. Shangganling (上甘岭区), 19 487 as.  |  Piirikuntatason kaupungit (1) 16. Tieli (铁力市), 350 358 as. Piirikunnat (1) 17. Jiayin (嘉荫县), 68 566 as.  |
Galleria

Nanchan rautatieasema Yichunissa.
Ilmakuva Tangwangjoen laaksosta Nanchan piirin Haolinghen suurkunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yichun (Heilongjiang) Wikimedia Commonsissa
Adrenogenitaalinen oireyhtymä

Adrenogenitaalinen oireyhtymä on tila, jossa lisämunuaiskuori erittää liikaa androgeenejä verenkiertoon. Lisämunuaiskuoren zona reticularis erittää kahta mieshormonia, dehydroepiandrosteronia ja androstenedionia, jotka muutetaan muissa kudoksissa testosteroniksi. Lisämunuaiskuoren androgeenituotantoa säätelee aivolisäkkeen adrenokortikotrooppinen hormoni (ACTH). Oireyhtymä voi ilmetä yksinään tai yhdistyneenä Cushingin syndroomaan. Yleisin syy on lisä­munuais­kuoren kasvain, mutta myös lisämunuaiskuoren liikakasvu eli hyperplasia voi aiheuttaa oireyhtymän. Useimmiten kasvain on pahanlaatuinen karsinooma. Hyperplasia on synnynnäistä. Oireyhtymän oireena on virilisaatio.
Etiologia > Primäärinen adrenokortikaalinen karsinooma

Adrenokortikaalisen oireyhtymän voi aiheuttaa primäärinen lisämunuaiskuoren kasvain, yleisimmin lisämunuaiskuoren maligni eli pahanlaatuinen karsinooma.
Etiologia > Synnynnäinen lisämunuaiskuoren hyperplasia (CAH)

Synnynnäiset lisämunuaiskuoren hyperplasiat (Congenital adrenal hyperplasias, CAH) ovat joukko autosomaalisesti resessiivisesti periytyviä sairauksia, joissa lisämunuaiskuoren androgeenituotanto on häiriintynyt johtuen steroidisynteesiin osallistuvan entsyymin biosynteesin poikkeavuudesta. Yleisin häiriön kohteena oleva entsyymi on 21-hydroksylaasi. Myös 11β-hydroksylaasin puutos on mahdollinen. Puutos vaihtelee lievästä täydelliseen riippuen sen aiheuttavasta mutaatiosta CYP21B-geenissä, joka koodaa tätä entsyymiä. Häiriö liittyy yleisemmin kortisoliin. Kortisolin tuotanto on vähentynyt, jolloin vastaavasti aivolisäkkeen adrenokortikotrooppisen hormonin (ACTH) tuotanto on lisääntynyt negatiivisen palautevaikutuksen puuttuessa. Tämä aiheuttaa lisämunuaiskuoren hyperplasiaa, jolloin kortisolin biosynteesissä tarvittavien lähtöaineiden tuotto lisääntyy. Nämä tuotteet ohjataan adrogeenisynteesiin, jolloin androgeeniylimäärä aiheuttaa virilisaatiota. Jotkin entsyymihäiriöt voivat aiheuttaa myös aldosteronierityksen häiriöitä, jolloin virilisaatioon liittyy myös suolatasapainon häiriöitä.
Oireet

Oireet johtuvat androgeenimetabolian, natriumhomeostaasin ja glukokortikoidien synteesin häiriöistä. Oireet voivat alkaa heti syntymän jälkeen, lapsuudessa tai aikuisuudessa riippuen entsyymihäiriön vakavuudesta ja asteesta. Liiallinen androgeeniaktiivisuus aiheuttaa miesmäisten piirteiden kehittymisen naisille (maskulinisaatio). Tällöin naisen klitoris voi olla hypertrofinen, ja oireina voivat olla myös kuukautiskierron häiriöt, hirsutismi ja akne. Miehillä androgeenien ylimäärä aiheuttaa ulkoisten genitaalien suurenemista ja oligospermiaa eli siittiöiden vähäisyyttä siemennesteessä. 11β-hydroksylaasin puutos voi aiheuttaa natriumin liian vähäistä eritystä virtsaan ja tämän takia verenpaineen kohoamisen. Toisaalta 21-hydroksylaasin puutos saattaa aiheuttaa mineralokortikoidien, pääasiassa aldosteronin, puutoksen, jonka oireena esiintyy natriumin liiallista eritystä virtsaan. Kortisolin puute lisää riskiä akuuttiin munuaisten vajaatoimintaan. Synnynnäisen lisämunuaiskuoren hyperplasian mahdollisuus tulee ottaa huomioon aina, kun vastasyntyneen ulkoiset genitaalit ovat poikkeavat. Tila voi olla hengenvaarallinen, koska siihen voi liittyä oksentelua, kuivumista ja suolatasapainon häiriöitä.
Hoito

Synnynnäistä lisämunuaiskuoren hyperplasiaa hoidetaan ulkoisilla glukokortikoideilla. Ne takaavat glukokortikoidien riittävän määrän mutta myös adrenokortikotrooppisen hormonin (ACTH) vähentymisen veressä.
Jääsjärvi

| Jääsjärvi |
| --- | --- |
 Jääsjärven selkää, jossa näkyy Häränsaari.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola, Joutsa
Koordinaatit:  61°37′52″N, 26°08′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jääsjärven alue (14.82)
Tulouoma:  Oravikivensalmi Rautvedestä
Lasku-uoma:  Tainionvirta Joutsjärveen
Taajamat:  Hartolan kirkonkylä
Järvinumero:  14.821.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,3 m  
Pituus:  21,197 km  
Leveys:  10,174 km  
Rantaviiva:  303,73 km  
Pinta-ala:  81,1108 km²  
Tilavuus:  0,37172314 km³  
Keskisyvyys:  4,58 m  
Suurin syvyys:  28,2 m  
Saaria:  479 
:  Vehkasalo, Hirtesalo, Kotisalo, Ohrasaari, Vihersalo
 fiJääsjärvi 
Jääsjärvi on Päijät-Hämeessä Joutsassa ja Hartolassa Hartolan kirkonkylän itäpuolella sijaitseva järvi. Se on pinta-alaltaan Suomen 54. suurin järvi.
Jääsjärven rajauksesta esiintyy toisinaan erilaisia rajauksia. Limnologisesti sekä Rautaveden että Jääsjärven ja niitä yhdistävien salmien vedenpinta on sama 93,2 metriä mpy., joten ne voisi yhdistää samaan järveen. Paikalliset pitävät kuitenkin Rautavettä ja Jääsjärveä eri järvinä ja niiden väliin jääviä järvenosia Puttolanselkää, Angesselkää, Rääpönsalmea ja Laiskaselkää toiseen näistä kuuluvana. Erään tulkinnan mukaan pienet järvenosat jäävät Rautavedelle ja kapeimman Oravakivensalmen eteläpuoli kuuluu Jääsjärveen. Kuten sanottuna, muitakin rajauksia voi esiintyä. Tässä tekstissä raja asetetaan Oravakivensalmen sillalle.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Jääsjärven alueella (14.82), jonka Jääsjärven lähialueeseen (14.821) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 92,3 metriä mpy. Jääsjärvi on osa Sysmän reittiä. Siinä Jääsjärveen tulvasta vedestä on peräisin läntisestä Rautavedestä pohjoisessa sijaitsevan Oravakivensalmen kautta. Salmi alkaa Angesselältä, johon sekoittuu myös idästä Myllynkoskesta tulevia Viherin vesiä. Viheri saa pääosan vedestään Suonteesta, joka laskee Viheriin Viherinkoskessa. Viheri laskee nykyään myös suoraan Jääsjärveen Retisenlammen kautta. Siellä virtaa vähävetinen uittokanava Talaslahteen.
Vesistöaluejaossa Jääsjärvi jää sitä ympäröivien Jääsjärven lähialueen ja sen itäpuolella sijaitsevien valuma-alueiden keskelle. Laitjärven valuma-alueen (14.822) laskujoki on Laitjärven (167 ha) pohjoispäästä alkava Joenniemenjoki. Valuma-alueella sijaitsevat myös Kaituu (20 ha) ja Paskolampi (10 ha). Itärannikon keskiosaan laskee leveähkö Suojoki eli Synninjoki, joka on Suojoen valuma-alueen (14.823) laskujoki. Sen valuma-alueella on yli 10 järveä tai lampea, joista merkittävimmät ovat Iso Suojärvi (417 ha), Suurijärvi (73 ha), Vähä Suojärvi (43 ha), Isottu (37 ha), Pohijärvi (15 ha), Väärälampi (13 ha) ja Saarianlampi (10 ha). Vehkalahteen laskevalla Vehkalammen valuma-alueen (14.824) Sahajoen laskujoella on valuma-alueellaan myös yli kymmenen järveä tai lampea. Niistä merkittävimmät ovat pääuomassa sijaitsevat Vehkalampi (14 ha), Hietajärvi (81 ha), Iso-Piisku (17 ha) ja Vähä-Piisku (11 ha), Vehkalampeen etelästä laskeva Iso Kuivajärvi (184 ha) ja Vähä Kuivajärvi (18 ha) ja pohjoisesta laskevat Keskinen (15 ha) ja Alimmainen (10 ha).
Tässä pinta-alaltaan pienessä vesistöalueessa sijaitsee vain kuusi pientä järveä tai lampea. Pohjoisesta laskee Hakolahteen pieni Pohjalampi (44 ha) ja edellä mainittu suurempi Retisenlampi (15 ha). Niemistenmaalla sijaitseva Tempasenlampi (13 ha) laskee Hakolahdella Vihersalon suojaan. Itärantaan laskee vielä pieni Lemmonlampi (6 ha) lyhyttä suo-ojaa myöten. Hartolan kautta kulkevalla harjulla sijaitsee kaksi suppalampea Ruskealanlampi (7 ha) ja Töllinmäenlampi (4 ha), sekä pieni Mustalampi, jotka kuuluvat Jääsjärven lähialueeseen. Myös kirkonkylällä sijaitseva Telkänlampi voisi kuulua tähän lähialueeseen. Jääsjärven laskujoki on Sysmän reitin muodostava Tainionvirta, joka laskee seuraavaksi Joutsjärveen.
Aiheesta muualla

Melontakartta (Arkistoitu – Internet Archive)
(14.8)
Venevalkama Tainionvirran luusuassa.
Portugalin laivasto

| Portugalin laivasto Marinha Portuguesa |
| --- | --- |
 laivastolippu
Toiminnassa:  1180
Valtio:  Portugali
Aselajit:  Merivoimat
Osa joukkoa:  Portugalin asevoimat
Koko:  noin 7 000 henkeä (määrävahvuus 8 300)
Motto:  Talant de bien faire
Vuosipäivät:  20. toukokuuta
Komentajat
Nykyinen komentaja:  amiraali Henrique Eduardo Passaláqua de Gouveia e Melo
Portugalin laivasto (port. Marinha Portuguesa tai port. Marinha de Guerra Portuguesa) on meripuolustuksesta vastaava Portugalin asevoimien puolustushaara. Laivasto osallistuu myös kansainväliseen puolustusyhteistyöhön kuten Naton toimintaan sekä erilaisiin siviilihankkeisiin. Laivastolla on kaksi erilaista päätehtävää maan itsemääräämisoikeuden ylläpito ja kansainvälisten sitoumuksien täyttäminen sekä aluevesillä merivartiostona toimiminen.
Historia

Portugalin laivasto ensimmäinen tunnettu taistelu on vuodelta 1180 maan ensimmäisen hallitsijan Alfonso I:n aikana, jolloin Fuas Roupinhon johtama Portugalin laivasto torjui muslimilaivaston lähellä Espichelin niemimaata. Laivasto teki hänen johdollaan myös vuosina 1181 ja 1182 iskut Ceutaan. Roupinho sai surmansa jälkimmäisessä iskussa yrittäessään vallata Ceutan.
1200-luvulla laivasto valtasi rannikkokaupunkeja kuten Alcácer do Salin, Silvesin ja Faron. Se kävi myös taisteluita Kastilian laivastoa vastaan Galician ja Andalusian hallinnasta käytyjen sotien aikana sekä osallistui kristittyjen laivastoon taisteltaessa muslimeja vastaan. Dinis I antoi 1317 määräyksen vakinaisen laivaston muodostamisesta ja hän kutsui Manuel Pessanhan sen ensimmäiseksi amiraaliksi. Vuonna 1321 laivasto hyökkäsi menestyksellisesti muslimien hallinnoiman Pohjois-Afrikan satamiin.
Historia > Vuodesta 1990 alkaen

Vuodesta 1990 alkaen laivasto on osallistunut erilaisiin kaukaisiin operaatioihin, joissa se on tehokkaasti ajanut maan ulkopoliittisia etuja. Erityisen aktiivisesti laivasto on osallistunut rauhanpakottamistehtäviin, joihin osallistunut niin aluksia, lentokalustoa kuin merijalkaväkeäkin, kuten evakuoitaessa siviilejä Saharan eteläpuolisilta alueilta. Merkittävimpiä tehtäviä ovat olleet: Bolama Guinea-Bissaussa 1990, Luanda Angolassa 1992 ja Bissau Guinea-Bissaussa 1998 ja uudelleen 1999. Laivasto on myös osallistunut rauhanturvaamistehtäviin yhdessä muiden Natomaiden joukkojen kanssa, YK:n mandaatilla tai Euroopan unionin osastona.
Persianlahden sodassa 1990-1991 laivaston huoltoalus NRP São Gabriel tuki liittoutuneiden joukkoja. Jugoslavian hajoamissodissa laivasto osallistui YK:n ja Naton alaisuudessa sotatoimiin lähettämällä 1991-2000 Adrianmerelle fregatin ja sen mukana merijalkaväen osaston. Laivaston upseeri oli operation Active Endeavourin komentajana Välimerellä joulukuusta 2001 tammikuuhun 2002. Maan partioalukset ovat tukeneet Espanjaa siirtolaisvirran rajoittamisessa.
Organisaatio

Laivaston komentajana on laivaston esikuntapäällikkö (port. Chefe do Estado-Maior da Armada, CEMA), joka on samalla ainoa aktiivipalveluksessa oleva amiraali. Hallitus esittää CEMA:n tehtäväänsä ja presidentti hyväksyy. Hän on samalla myös kansallisen meritoiminnan johtaja, vaikka sen toiminnot ovatkin erotettu laivastosta vuonna 2014.
CEMA:n lisäksi laivastoon kuuluvat:
Esikunta port. Estado-Maior da Armada, EMA
Henkilöstöpäällikkö, huoltopäällikkö, talouspäällikkö ja informaatioteknologiapäällikkö alaisineen
laivasto ja meritoiminta-alueet
amiraalineuvosto, meriylioikeus ja lääkintäosasto
laivastontarkasta
tukikohdat
koulutuskeskukset
operatiiviset yksiköt
merentutkimuslaitos ja pelastuspalvelu
Kalusto

Laivaston alusten nimiin liittyy etuliite NRP, Navio da República Portuguesa (Portugalin tasavallan alus).
Portugalin laivaston tärkein kalusto on:
Kalusto > Pinta-alukset

Fregatit
3 Vasco da Gama -luokka
2 Bartolomeu Dias -luokka
Korvetit
NRP João Roby
NRP António Enes
Ulkovartiolaivat
4 Viana do Castelo -luokka
Rannikkovartiolaivat
3 Tejo-luokka
1 Cacine-luokka
Partioalukset
4 Centauro-luokka
5 Argos-luokka
NRP Rio Minho (P370)
Apualukset
2 Dom Carlos I -luokka
2 Andrómeda-luokka
NRP Sagres (A520)
UAM Creoula
NRP Polar (A5204)
NRP Zarco
Kalusto > Sukellusveneet

2 Tridente-luokka
Kalusto > Lentokalusto

5 Westland Super Lynx Mk.95
Aiheesta muualla

areamilitar.net - Kalusto (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
NRP Álvares Cabral (F331)
NRP Bérrio (A5210)
NRP Schultz Xavier (A521)
NRP Tridente (S161)
Lynx Mk-95 nousee NRP Vasco da Gaman (F330) kannelta
Ilpo Pehkonen

| Ilpo Pehkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ilpo Pehkonen
Syntynyt: 6. tammikuuta 1989 (ikä 36) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Ipe
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  184 cm
Paino:  81 kg
Nyk. joukkue:  Torpan Pojat
Sarja:  M1DA
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2005–2008 2006–2009 2009–2012 2012–2015 2016–2018 2019 2020 2020-2021:   Rekolan Urheilijat  Torpan Pojat  Joensuun Kataja  Bisons Loimaa  Torpan Pojat  Hornsby Spiders  North Sydney Bears  Torpan Pojat
Aiheesta muualla
FIBA
Ilpo Pehkonen (s. 6. tammikuuta 1989 Helsinki) on suomalainen, uransa päättänyt koripalloilija.
Ura

Pehkosen kasvattajaseura on Torpan Pojat, mutta hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Rekolan Urheilijoihin, joka pelasi I-divisioonassa. Hän debytoi Korisliigassa kaudella 2006–2007 Torpan Poikien paidassa, mutta pelasi samanaikaisesti myös I-divisioonassa Rekolan Urheilijoissa.
Pehkonen edusti Torpan Poikia vuoteen 2009 asti, jolloin hän siirtyi Joensuun Katajaan. Hän saavutti seuran paidassa SM-hopeaa kausina 2010–2011 sekä 2011–2012. Lisäksi Pehkonen voitti Suomen cupin vuosina 2011 sekä 2012. Vuonna 2012 hän siirtyi Bisons Loimaahan, jossa hän voitti muun muassa SM-kultaa kaudella 2012–2013.
Kauden 2015–2016 Pehkonen pelasi II-divisioonassa. Kesäkuussa 2016 hän palasi ToPoon, jossa hän pelasi 2018 kauden loppuun asti. Kaudet 2019 & 2020 Pehkonen pelasi Australian toiseksi korkeimmalla tasolla samalla kun hän opiskeli maisterin tutkintoa University of Technology Sydneyn yliopistossa. Pehkonen palasi kasvattajaseuraansa ToPoon 2020 kesken kauden.
Aiheesta muualla

Ilpo Pehkonen (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
Antero Raimo & Ovet

| Raimo Antero & Ovet |
| --- | --- |

 Antero Raimo & Ovet
Tiedot
Toiminnassa:  1992–
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Jari Rönkkö Raimo Laine Petri Sinivuori  Tero Ylevä Kimmo Salmela Matti Kervinen
Entiset jäsenet:  Tuomo Korpela Hannele Voutilainen  Tero Siivonen Mikko Jordman Matti Jordman
Levy-yhtiö:  Samsara Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antero Raimo & Ovet on suomalainen vuonna 1992 perustettu humppayhtye. Sen perustajajäsenet olivat toisensa tunteneita vantaalaisia ja helsinkiläisiä opettajia. Yhtye on esiintynyt muun muassa Provinssirockissa ja Ankkarockissa. Tunnetuimpia kappaleita ovat ”Mustikanpoiminta”, ”Kiitos minä” ja ”Nassulan saunavuoro”.
Diskografia

Uushumppaa (1994, kuuden kappaleen CD-single, omakustanne)
Humpan geometria (1995, GEE! Records)
Iso Antero ja pienet ranskalaiset (1997, GEE! Records)
Kesäloma maalla (1997, omakustanne)
Kiitos Minä (2002, omakustanne)
Kolestroli 7.8 (2006, omakustanne)
Parhaat Palat (2006, kokoelma, Samsara Records, myös samanniminen nuottikirja julkaistu, Spiridom)
Ihre schönsten Humppa Hits (2008, saksankielisiä versioita kappaleista)
Mustikanpoiminta (2009, 3 CD:n box, jossa CD:t Humpan geometria, Kesäloma maalla ja Kiitos minä)
Elämä on vaarallista (2013, Samsara Records)
Kokoonpano

Raimo Laine: laulu
Jari Rönkkö: rummut
Petri Sinivuori: basso
Tero Ylevä: harmonikka
Kimmo Salmela: kitara
Matti Kervinen: keyboard
Aiempia jäseniä ovat Tuomo Korpela (basso), Hannele Voutilainen (viulu), Tero Siivonen (harmonikka, koskettimet), Matti Jordman (trumpetti, mandoliini) ja Mikko Jordman (kitara).
Aiheesta muualla

Yhtyeen verkkosivusto
Antero Raimo & Ovet Myspacessa (englanniksi)
/ Antero Raimo & Ovet Facebookissa
Salomaa

Salomaa voi tarkoittaa seuraavia:
salomaa eli salo, laaja metsä tai suuri saari
Salomaa Group, markkinointipalveluja ja liikkeenjohdon konsultointia tarjoava yhtiöryhmä
Salomaa, seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aarne Salomaa (1904–1982), mainosalan yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Aliina Salomaa (1866–1909), raittiusliikkeen vaikuttaja
Arto Salomaa (1934–2025), matemaatikko ja akateemikko
Erkki Salomaa (1917–1971), kommunistipoliitikko ja ammattiyhdistysmies
Heikki Salomaa (1959–2003), muusikko ja näyttelijä
Hiski Salomaa (1891–1957), amerikansuomalainen kuplettilaulaja ja lauluntekijä
Jalmari Edvard (J. E.) Salomaa, vuoteen 1906 Grönholm (1891–1960), filosofi ja Turun yliopiston professori
Johanna Salomaa, Jonsu (s. 1984), laulaja, lauluntekijä, viulisti ja kitaristi, Indica-yhtyeen perustajajäsen
Johannes Salomaa (s. 1984), saksofonisti, musiikinsovittaja ja kapellimestari
Juhani Salomaa (1944–1990), päätoimittaja ja viihdekirjailija
Kai Salomaa (1957–2003?), henkirikoksen uhriksi epäilty kadonnut henkilö
Kauko Salomaa (1928–2016), pikaluistelija
Maire Salomaa-Hillman (1911–1991), opistonjohtaja, toimittaja ja nuortenkirjailija
Markku Salomaa (1954–2024), historian ja politiikan tutkija, päätoimittaja
Martti Salomaa (1920–2009), pikaluistelija ja kauppaneuvos
Mauri Salomaa, Mauri Härmä (s. 1946), iskelmälaulaja
Niko Salomaa (s. 1988), purjehtija ja vammaisurheilija
Onni Salomaa (1919–1980), muusikko, säveltäjä ja sanoittaja
Onni Salomaa (s. 1937), toimittaja ja kirjailija
Pauli Salomaa (1907–1983), arkkitehti
Pekka Salomaa (s. 1933), oopperalaulaja ja kirjailija
Petteri Salomaa (s. 1961), oopperalaulaja
Risto Salomaa (s. 1961), elokuvatuottaja
Rosa Salomaa (s. 1994), lapsinäyttelijä
Sami-Ville Salomaa (s. 1977), jääkiekkoilija
Samuli Salomaa (s. 1994), salibandyn pelaaja
Santeri Salomaa (1886–1970), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Sonya Salomaa, kanadalainen näyttelijä
Suvi Salomaa (s. 1987), näyttelijä, tanssija, ohjaaja ja koreografi
Tyyne Salomaa (1891–1938), SDP:n kansanedustaja
Veikko Salomaa (s. 1950), lääkäri, THL:n tutkimusprofessori
Valva Salomaa (1917–1970), kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Salomaa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.