stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raelene Boyle

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | 200 metriä |  |
|  Hopeaa | München 1972 | 100 metriä |  |
|  Hopeaa | München 1972 | 200 metriä |  |
Raelene Ann Boyle (s. 24. kesäkuuta 1951 Coburg, Victoria, Australia) on australialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Raelene Boyle saavutti 17-vuotiaana olympiahopeaa 200 metrin juoksussa Méxicon 1968 olympialaisissa ajalla 22,7 s. Samoissa kisoissa hän sijoittui 100 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 11,1 s sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa viidenneksi ajalla 43,4 s. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti hopeaa sekä 100 metrillä (aika 11,23 s) että 200 metrillä (22,45 s). Molemmissa loppukilpailuissa hän hävisi Itä-Saksan Renate Stecherille. Viestijuoksussa Australian joukkue sijoittui kuudenneksi ajalla 43,61 s. Montréalin 1976 olympialaisissa Boyle sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 11,23 s ja 200 metrin välierässä hänet hylättiin kahden vilppilähdön vuoksi. Viestissä tuloksena oli viides sija ajalla 43,18 s. Moskovan 1980 olympialaisiinkin hänet valittiin mutta hän jäi vapaaehtoisesti kisoista pois.
Kansainyhteisön kisoissa Boyle voitti kultaa 100:lla, 200:lla ja 4 × 100 metrillä sekä Edinburghissa 1970 että Christchurchissa 1974. Lisäksi hän voitti kultaa 400 metrin juoksussa Brisbanessa 1982.
Boyle sairastui 1990-luvulla rintasyöpään ja myi olympiamitaleitaan rahoittaakseen hoitoaan.
Hawker Siddeley Harrier

Yhdysvaltain merijalkaväen AV-8B Harrier II valmistautumassa lähtöön maihinnousualus USS Nassaun lentokannelta Irakin sodassa huhtikuussa 2003.
Hawker Siddeley Harrier on kaikkien aikojen ensimmäinen sarjavalmisteinen hävittäjälentokone, joka kykenee VTOL-tekniikan avulla nousemaan ja laskeutumaan pystysuoraan helikopterin tavoin. Koneita käyttävät tai ovat käyttäneet muiden muassa Royal Air Force, Britannian laivaston ilmavoimat,  Yhdysvaltain merijalkaväki, Espanjan laivasto, Intian laivasto ja Thaimaan laivasto.
Harriereja on käytetty taistelutehtävissä muun muassa Falklandin sodassa, Bosniassa, Persianlahdella ja Irakissa.
Hawker P.1127

Hawker P.1127 perustui ranskalaisen Michel Wibaultin vuonna 1956 kehittämään suihkuturbiinin käyttämien kahden puhaltimen ja 90 astetta kääntyvien suuttimien järjestelmään.
Hieman ennen ensimmäisen prototyypin XP831 valmistumista syyskuussa 1960 Hawker sai sopimuksen kehityskulujen kattamisesta. Lentokone siirrettiin Dunsfoldiin lopullista kokoamista varten ja 21. lokakuuta kone nousi muutaman tuuman korkeuteen leijumaan koelentäjä Bill Bedfordin ohjaamana. Koneen kokonaismassa oli noin 10 000 naulaa  (4,535.9kg), kun siitä oli poistettu kaikki koelennossa tarpeettomat järjestelmät. Koneella suoritettiin 19. marraskuuta ensimmäinen varsinainen koelento ilman turvajärjestelyjä. Koneen moottori Bristol B.E.53 oli myös tällä välin nimetty Bristol Pegasukseksi.
Koneella suoritettiin rullauskokeet seuraavana talvena ja saman aikaisesti valmistui seuraava koesarjan kone XP836, joka suoritti Bill Bedfordin ohjaamana ensilentonsa 7. heinäkuuta 1961. XP836 tuhoutui lento-onnettomuudessa 14. joulukuuta 1961 Yeoviltonissa. Neljä seuraavaa konetta valmistettiin tehdyn sopimuksen mukaisesti:
XP972 moottorina tehokkaampi Pegasus 2 ensilento 5. huhtikuuta 1962 tuhoutui tulipalossa vielä samana vuonna
XP976 ensilento 12. heinäkuuta 1962
XP980 ensilento syksyllä 1962
XP984 ensilento syksyllä 1962 ensimmäinen kone, jossa taitetut siivet. Koneeseen asennettiin Pegasus 5 moottori ja siitä tuli Kestrelin prototyyppi
Hawker Siddeley Kestrel

Britannian puolustusministeriö tilasi yhdeksän P.1127:sta kehitettyä lentokonetta, joilla oli tarkoitus varustaa yksi laivue 1965. Kestreleiksi nimetetyt tilatut koneet XS688-XS696 valmistuivat vuosina 1964 ja 1965. Ensilennon koneet tekivät 7. maaliskuuta 1964. Koneiden valmistuttua laivue, jonka henkilöstö muodostui RAF:n, Yhdysvaltain ja Saksan ilmavoimien koelentäjistä, suoritti koneilla erilaisia testejä. Testien päätyttyä laivue lakkautettiin. Saksa kieltäytyi vastaanottamasta sille varattuja koneita jatkotesteihin, joten Yhdysvaltoihin siirrettiin kuusi konetta:
XS688 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18262
XS689 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18263
XS690 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18264
XS691 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18265
XS692 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18266
XS694 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18267
Koneiden alkuperäisenä tyyppimerkintänä oli VZ-12, joka pian vaihdettiin XV-6A:ksi.
Britannian kuninkaallisille ilmavoimille jääneillä kahdella Kestrelillä jatkettiin koelentoja. Pian kuitenkin toinen koneista (XS693) palautettiin Hawkerille muutostöitä varten, jotta saataisiin kehitettyä varsinainen prototyyppi. Koneeseen muun muassa asennettiin uusi tehokkaampi Pegasus 6 moottori vuoden 1966 jälkimmäisellä puoliskolla.
XP693 valmistui muokattuna Broughissa ja kone suoritti ensilentonsa 10. helmikuuta 1967. Koelennot osoittivat, että RAF:n toiveet oli kyetty täyttämään ja jäätiin odottamaan luvattua tilausta. XP693 tuhoutui lento-onnettomuudessa 21. syyskuuta 1967 Filtonissa. Koneen lentäjä laivueenkomentaja H. Rigg suoritti onnistuneen hypyn.
Hawker Siddeley Harrier GR1 ja muunnokset

Yhdeksän vuoden kehitystyö ja monikansallinen yhteistyö testaamisessa tuotti tulosta 31. elokuuta 1966, kun ensimmäinen esisarjan Hawker Siddeley Harrier pystysuoraan nouseva taistelukentän tukihävittäjä suoritti ensilentonsa Dunsfoldissa. Esisarjan kuusi konetta XV276-XV281 suorittivat ensilentonsa 1966-1967.
Ensimmäinen tuotantosarjan kone XV738 suoritti ensilentonsa 28. joulukuuta 1967 Dunsfoldissa ohjaajanaan Duncan Simpson.
Hawker Siddeley (British Aerospace) Sea Harrier

Sea Harrier FRS.1 -koneita käytettiin Falklandin sodassa, jossa ne tuhosivat 22 argentiinalaista hävittäjää. Kuusi FRS.Mk 1-tyypin konetta menetettiin. Kaikki konemenetykset tapahtuivat taistelutoiminnan ulkopuolella.
British Aerospace/McDonnell Douglas Harrier II

Hawker Siddeley Aviation Ltd ja McDonnell Aircraft allekirjoittivat 1970-luvun alussa sopimuksen, joka mahdollisti kummankin osapuolen itsenäisen tuotekehityksen ja kummallekin mahdollisuuden hyödyntää saavutettuja tuloksia tuotannossa.
British Aerospace/McDonnell Douglas Harrier II > McDonnell Douglas AV-8B Harrier II

Yhdysvaltalainen McDonnell-Douglas (nyk. Boeing) kehitti Harrier-konseptilla uuden isomman ja paremman lentokoneen. Kone nimettiin AV-8B Harrier II:ksi, mutta se on suurelta osin uudelleen suunniteltu, yhteistä vanhaan koneeseen oli oikeastaan vain kääntyvien suihkusuuttimien toimintaperiaate.lähde?
British Aerospace/McDonnell Douglas Harrier II > British Aerospace Harrier GR5, Harrier GR5A, Harrier GR7, Harrier GR7A, Harrier GR9 ja Harrier GR9A

Englannissa tätä konemallia kutsutaan nimellä Harrier GR5 ja sen uudempia versioita nimellä Harrier GR7ja GR9.lähde?
Tekniset tiedot (AV-8 Harrier II)

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&014.010000014,1 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&09.02000009,2 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.05000003,5 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&022.061000022,61 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&05700.&&&&005 700 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&013400.&&&&0013 400 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Rolls-Royce F402-RR-408 -suihkumoottori; 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”kn”.0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”kn”106 kN kN
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&01000.&&&&001 000 km/h
Toimintasäde: &&&&&&&&&&&01000.&&&&001 000 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&015000.&&&&0015 000 m
Aseistus
GAU-12U 'Equalizer' 25 mm kanuuna
7 ripustinta
Normaaleja pommeja
Rypälepommeja
Napalmikanistereja
Laserohjattuja täsmäpommeja
AGM-65 Maverick ohjuksia
AIM-9 Sidewinder/AIM-120 AMRAAM ohjuksia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hawker Siddeley Harrier Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BAE Harrier Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harrier II Wikimedia Commonsissa
Harrier.org.uk
Air Vectors: The British Aerospace / McDonnell Douglas Harrier
Hawker P.1127
Edward Braddock

| Edward Braddock |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: tammikuu 1695 Perthshire, Skotlanti
Kuollut: 13. heinäkuuta 1755 Great Meadows, Pennsylvania
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1710–1755
Taistelut ja sodat:  Itävallan perimyssota, Monongahelan taistelu
Sotilasarvo:  Kenraalimajuri
Edward Braddock  (tammikuu 1695 – 13. heinäkuuta 1755) oli brittiläinen kenraalimajuri, joka tunnetaan parhaiten kärsimästään tappiosta Monongahelan taistelussa nykyisessä Pennsylvaniassa heinäkuussa 1755. Tuolloin Braddock johti yhdistettyä brittien ja siirtokuntien armeijaa tarkoituksenaan vallata ranskalaisten linnake Fort Duquesne. Ranskalaiset joukot olivat kuitenkin vahvistaneet linnakkeen puolustusta sadoilla intiaaniliittolaisilla, jotka ympäröivät Braddockin retkikunnan ja aloittivat taistelun. Syntyneen pakokauhun aikana Braddock haavoittui keuhkoihin ja kuoli neljä päivää myöhemmin.
Booritrioksidi

| Booritrioksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  1303-86-2
PubChem CID:  518682
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  B2O3
Moolimassa:  69,62 g/mol
Ulkomuoto:  Lasimaista massaa tai valkoista kiteistä jauhetta
Sulamispiste:  450 °C
Kiehumispiste:  1 860 °C
Tiheys:  2,46 g/cm3 (kiteinen muoto)  1,8 g/cm3 (amorfinen muoto) 
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa 
Booritrioksidi (B2O3) on boorin ja hapen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Aine on boorihapon anhydridi. Yhdistettä käytetään muun muassa lasin valmistuksessa.
Ominaisuudet

Booritrioksidia esiintyy kahtena muotona: amorfisena, lasimaisena aineena, joka imee itseensä ilman kosteutta sekä rombisesti kiteytyvänä kiinteänä aineena. Veden kanssa reagoidessaan booritrioksidi muodostaa boorihappoa, ja syövyttää tämän vuoksi metalleja. Liukenemisessa vapautuu suuri määrä lämpöä eli reaktio on eksoterminen.
Sulana booritrioksidi kykenee liuottamaan monien metallien oksideja. Tällöin syntyy värillisiä yhdisteitä, joita voidaan käyttää hyödyksi kvalitatiivisessa analyysissä.
Valmistus

Booritrioksidia valmistetaan hehkuttamalla boorihappoa, jolloin happomolekyylistä poistuu vety. Kuumennettaessa syntyy ensin metaboorihappoa ja edelleen kuumennettaessa booritrioksidia.
Käyttö

Booritrioksidia käytetään enimmäkseen lasin ja emalin valmistukseen. Yleensä booritrioksidia lisätään piidioksidin joukkoon, jolloin saadaan borosilikaattilasia, mutta pelkästä booritrioksidistakin voidaan valmistaa boraattilasia, jolla on voimakas taittokyky ja valon dispersio on vähäistä. Boraattilasiin lisätään usein alkalimetallien oksideita tai lantaanioksidia.
Booritrioksidia käytetään myös muiden booriyhdisteiden, kuten boorikarbidin ja booritrifluoridin, valmistukseen ja niin kutsuttuna fluksina metallurgiassa.
Myrkyllisyys

Booritrioksidi on ärsyttävä yhdiste ja aiheuttaa hengitettäessä yskimistä ja kurkkukipua. Silmiin joutuessaan aiheuttaa punoitusta ja kipua. Nieltynä booritrioksidi aiheuttaa huonovointisuutta.
Bourbon (viski)

Bourbon-pullo 1800-luvulta Gettysburgista
Bourbon on yhdysvaltalainen, etupäässä maissista valmistettava viskilaatu.
Viskiä alettiin valmistaa Yhdysvalloissa maissista, koska eurooppalaisten mukanaan tuoma ohra ei kasvanut Amerikassa kunnolla. 1700-luvulla bourbonia valmistettiin eniten nykyisten Kentuckyn ja Tennesseen osavaltioiden alueella, sillä siellä oli sopiva vesi ja maaperä. Kieltolain aikana 1920-luvulla bourbonin tislausperinne hiipui, ja juoman valmistus lähti merkittävään nousuun vasta 1900-luvun lopulla.
Nimitys bourbon tulee Kentuckyn osavaltion Bourbonin piirikunnasta, josta viskin valmistus on lähtenyt. Suurin osa bourbonviskistä valmistetaan edelleen Kentuckyssä. Tunnetuin bourbon on Jim Beam, jota on valmistettu 1700-luvulta saakka.
Määräysten mukaan bourbonin raaka-aineista vähintään 51 prosenttia on oltava maissia. Tisle täytyy kypsyttää sisältä voimakkaasti hiilletyssä ja uudessa tynnyrissä, joka on tehty amerikkalaisesta tammesta. Raakatisleen vahvuus ei saa ylittää 80 prosenttia, eikä tynnyreihin laitetun tisleen vahvuus saa ylittää 62,5 prosenttia.
Jos tislettä on kypsytetty tynnyreissä yli kaksi vuotta, juomaa saa kutsua nimellä Straight Bourbon. Ikä on merkittävä etikettiin, jos kypsytysaika on alle neljä vuotta; sitä vanhemmissa tuotteissa ikää ei tarvitse merkitä.
Bourbon valmistetaan ja kypsytetään samalla tavalla kuin muutkin viskit. Bourbon-viskit säilötään uusiin tammitynnyreihin. Maissiviski on huomattavasti nopeammin kypsyvää kuin mallasviskit. Monet bourbon-viskit saavuttavat parhaan makunsa huomattavan nuorina, jopa 4–6-vuotiaina. Nuorten bourbon-viskien suurin ero skotti- tai irlantilaisviskeihin on makeus. Bourbon-viskien makeus jakaa mielipiteitä, mutta myös iäkkäät bourbonit saavuttavat kuivan, lähes "puisevan" maun viimeistään 8–10 vuodessa.
Suurin osa skottiviskin kypsyttämisessä käytetyistä tynnyreistä laivataan sinne Yhdysvalloista, koska bourbon-tynnyriä saa käyttää vain kerran bourbonin kypsyttämisessä, minkä jälkeen se myydään pois halvalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bourbon (viski) Wikimedia Commonsissa
Botswanantrappi

| Botswanantrappi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Trapit Otididae
Suku::  Mustakaulatrapit Afrotis
Laji::  afraoides
Kaksiosainen nimi
 Afrotis afraoides  (A. Smith, 1831) 
Alalajit
 A. a. afraoides  A. a. damarensis  A. a. etoschae 
Katso myös
   Botswanantrappi Wikispeciesissä   Botswanantrappi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Botswanantrappi (Afrotis afraoides) on trappeihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajahkolta alueelta eteläisestä Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö

Botswanantrappi on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa 50–52 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Botswanantrappikoiraan pää ja pitkä kaula ovat väriltään mustat. Päälaki ja laikku silmän takana ovat valkoiset. Siivet ovat valkoisen ja ruskean raidoittamat. Siipien alapinnalla on valkoista. Koiraan rinta ja vatsa ovat mustat. Naaraslinnun yleisväritys on ruskeankirjava ja höyhenpuvussa on tiheästi raitoja. Vatsa on musta. Botswanantrapin nokka on punainen ja pitkät koivet keltaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö

Botswanantrappia tavataan Namibiasta, Botswanasta, Etelä-Afrikasta ja Lesothosta. Sen elinympäristöä ovat kuivat savannit, ruohikkoiset dyynimaat sekä pensaikot. Laji elää yksin tai pareittain. Botswanantrappi syö sekä kasvi- että eläinravintoa. Pesimäkausi on syyskuulta huhtikuulle.
Botswanantrappinaaras
Kongonruskobulbuli

| Kongonruskobulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Ruskobulbulit Chlorocichla
Laji::  falkensteini
Kaksiosainen nimi
 Chlorocichla falkensteini  (Reichenow, 1874) 

Katso myös
   Kongonruskobulbuli Wikispeciesissä   Kongonruskobulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kongonruskobulbuli (Chlorocichla falkensteini) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kongonruskobulbulia tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa ja Gabonissa. Sitä on kuvailtu paikallisesti yleisestä harvinaiseksi..
Lars Hedman

Lars Magnus Hedman (s. 14. tammikuuta 1953 Oulu) oli Österbottens Tidningin päätoimittaja 2008–2011. Hedman toimi aiemmin ÖT:n edeltäjän Jakobstads Tidningin päätoimittajana, jonka palvelukseen hän tuli vuonna 1985. Hän on opiskeluajoista lähtien innokkaasti harrastanut sci-fiä ja oli mukana perustamassa Turun Science Fiction Seuraa vuonna 1977.
Hedman kirjoitti ylioppilaaksi 1973 ja valmistui diplomiekonomiksi Åbo akademista 1978. Työurallaan hän toimi Österbottningenin toimitussihteerinä 1979–1980, Teollisuusvakuutuksen tiedotuspäällikkönä 1980–1985, Jakobstads Tidningin taloustoimittajana 1985–1987, toimituspäällikkönä 1987–1992, päätoimittajana 1992–2006, Jakobstads Tidnings ab:n toimitusjohtajana 1997–2006, HSS Media ab:n vastaavana päätoimittajana 2006–2008 ja Österbottens Tidningin päätoimittajana 2008–2011.
Bouvines-luokka

| Bouvines-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  6 681 t
Pituus:  86,50 m
Leveys:  17,78 m
Syväys:  7,14 m
Koneteho:  8 500 ihp
Nopeus:  16,5-17 solmua
Miehistöä:  343
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 305 mm/45 Mle 1887 -tykkiä 8 × 100mm/50 Mle 1892 -tykkiä 4 × 47 mm Mle 1885 -tykkiä 10 × 37 mm tykkiä 2 × 450 mm torpedoputkea
Bouvines-luokka oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama rannikkopanssarilaivaluokka. Alusluokka muistutti edeltänyttä Jemmapes-luokkaa, mutta sen etukansi oli jatkettu päämastoon saakka ja alusten pääaseistusta oli kevennetty 13,5 tuumasta 12 tuumaan.
Alukset

Alusluokan suunnitteli de Bussy ja Opin. Amiral Tréhouartilla oli ainoastaan yksi savuhormi. Luokan alukset tilattiin 18. joulukuuta 1890.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmistui | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Amiral Tréhouart | Arsenal de Lorient | lokakuu 1890 | toukokuu 1893 | toukokuu 1896 | proomuksi 1922 |
| Bouvines | Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne sur Mer | 30. syyskuuta 1890 | 29. maaliskuuta 1892 | joulukuu 1894 | 1920 |
Per Brahe vanhempi

Per Brahe vanhempi
Per Brahe vanhempi (1520–1590) oli ruotsalainen kreivi ja drotsi.
Brahen äiti oli Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan sisar. Brahe hoiti jo Kustaan hallituskaudella tärkeitä tehtäviä. Kuningas Eerik XIV antoi hänelle kreivin arvon vuonna 1561. Kuningas Juhana III nimitti Brahen valtakunnandrotsiksi vuonna 1569, mutta elämänsä loppupuolella hän joutui Juhanan epäsuosioon.
Brahe julkaisi teoksen Oeconomia eller Huuszholdz-book för ungt adels-folck, joka neuvoi aatelisnuorokaisten kasvattamisessa. Hän jatkoi Peder Svartin aloittamaa Kustaa Vaasan historiaa.
Brahen pojanpoika oli Pietari Brahe.
Hefnerkynttilä

Hefnerlamppu
Hefnerkynttilä (saks. Hefnerkerze, lyh. HK) on vanha valovoiman yksikkö, nykyisissä yksiköissä 0,903 kandelaa.
Yksikkö sai nimensä Friedrich von Hefner-Alteneckin vuonna 1884 keksimästä valon­lähteestä, jossa poltettiin amyyliasetaattia ja jota käytettiin valon mittaus­laitteiden kalibrointiin. Kun amyyli­asetaatista valmistetun kynttilän halkaisija oli 8 millimetriä ja sen palaessa syntyvän liekin korkeus 40 millimetriä, oli tällaisen valon­lähteen valovoima määritelmän mukaan yksi hefner­kynttilä.
Hefnerkynttilä oli käytössä yksikkönä useissa Euroopan maissa, muun muassa Saksassa ja Suomessa.. Anglo­saksisissa maissa ja Ranskassa käytettiin sen sijaan yksikkönä kansain­välistä normaalikynttilää (ICP), jota Suomessakin käytettiin hefnerkynntilän ohella. Nykyinen kansain­välinen valo­voiman yksikkö, kandela, on suuruudeltaan lähellä aikaisempaa normaali­kynttilää ja otettiin käyttöön Kansain­välisen mittojen ja painojen toimiston päätöksellä vuoden 1948 alussa.
Magnus Hedman

Magnus Hedman, 2012.
Magnus Hedman (s. 19. maaliskuuta 1973 Huddinge) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi kaudella 2006–2007 nelosmaalivahtina englantilaisseura Chelseassa saamatta kuitenkaan peliaikaa kunnes kauden päätteeksi lopetti aktiiviuransa. Hän pelasi aiemmin AIK:ssa, Coventry Cityssä, Celticissä ja Anconassa. Hedman pelasi 58 maaottelua Ruotsin paidassa. Hedman oli  naimisissa Magdalena Graafin kanssa vuodesta 1999 vuoteen 2007. Heillä on kaksi poikaa. lähde?
Hegesipyle

| Hegesipyle> Ἡγησιπύλη.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 500-luku eaa. Traakia
Kuollut: 400-luku eaa.
Vanhemmat:  Oloros I ja ?
Puoliso:  Miltiades nuorempi toinen puoliso?
Lapset:  Kimon Elpinike Oloros II
Hegesipyle (m.kreik. Ἡγησιπύλη, Hegesipylē, lat. Hegesipyla; 500/400-luku eaa.) oli Traakian kuningas Oloros I:n tytär ja Miltiades nuoremman vaimo. Heidän lapsiaan olivat Kimon ja Elpinike.
Hegesipylen poika Oloros II oli historioitsija Thukydideen isä. Tämä nuorempi Oloros syntyi todennäköisesti Hegesipylen toisesta avioliitosta Miltiadeen kuoleman jälkeen.
François Boucq

François Boucq.
François Boucq (s. 1955) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on Ranskan keskipolven sarjakuvatekijöistä merkittävimpiä. Boucq on saanut vuonna 1998 alan arvostetuimman tunnustuksen Angoulêmen festivaalin pääpalkinnon.
Boucq on piirtänyt lännensarjakuvaa Bouncer, jonka ensimmäinen osa Kainin silmä ilmestyi suomeksi 2015. Tarinan on käsikirjoittanut chileläissyntyinen elokuvaohjaaja Alejandro Jodorowsky.
Suomennettu tuotanto

Charyn, Jerome & Boucq, François: Pirun huuli.  ((Bouche du diable, 1990.) Kertonut Jerome Charyn. Sovittanut ja kuvittanut François Boucq. Kääntänyt Päivi Malinen)  Helsinki:  Like, 1991.  ISBN 951-8929-52-1
Boucq & Jodorowsky: Bouncer. Osa 1, Kainin silmä.  ((Un diamant pour l’au-delá, 2001.) Suomentanut Heikki Kaukoranta)  Helsinki:  Jalava, 2015.  ISBN 978-951-887-508-9
Boucq & Jodorowsky: Bouncer. Osa 2, Armottomien laupeus.  ((La pitié des bourreaux, 2002.) Suomentanut Heikki Kaukoranta)  Helsinki:  Jalava, 2015.  ISBN 978-951-887-516-4
Aiheesta muualla

Boucqin kustantaja Éditions Castermanin sivusto (Archive.org) (ranskaksi)
Sarjakuviin erikoistuneen toimittajan Paul Gravettin kirjoitus Boucqista (Archive.org) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Muut:  Europeana  IdRef
FS Bouledogue (1872)

| Bouledogue |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  5. joulukuuta 1865
Laskettu vesille:  26. maaliskuuta 1872
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1873
Poistui palveluskäytöstä:  24. huhtikuuta 1897
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 758 t
Pituus:  66 m (pp)
Leveys:  16,05 m
Syväys:  5,55 m
Koneteho:  1 800 ihp
Nopeus:  12-12,5 solmua
Miehistöä:  159
Aseistus
Aseistus:  2 × 9,4" Mle 1864 tai Mle 1866 -tykkiä
Bouledogue oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu Cerbère-luokan törmäyskeulalla varustettu alus.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. joulukuuta 1865. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1872 ja se otettiin palvelukseen lokakuussa 1873.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 24. huhtikuuta 1897.
Braani

Braani (tunnetaan myös nimellä p-braani) on teoreettisessa fysiikassa käytetty matemaattinen käsite, joka esiintyy säieteoriassa ja sen johdannaisissa, kuten M-teoriassa ja braanikosmologiassa.
Muuttuja p nimityksessä p-braani viittaa avaruudellisiin ulottuvuuksiin. Täten 0-braani on nollaulotteinen pistemäinen objekti (alkeishiukkanen), 1-braani on säie, 2-braani on pinta jne. Kukin p-braani pyyhkäisee p+1 -dimensioisen maailmanpinnan liikkuessaan aika-avaruudessa.
Tunnettu maailmankaikkeutemme on M-teoriassa yleisesti 10-braani tai 11-braani.
Braanit keksi Paul Townsend Cambridgen yliopiston teoreettisen matematiikan ja fysiikan laitokselta.
Braanit ja painovoima

Pääsääntöisesti kaikki voimat käyttäytyvät braanilla aivan kuten tavanomaisessa neliulotteisessa maailmassa. Poikkeuksen tähän tekee painovoima, jonka vaikutus voi ulottua myös lisäulottuvuuksiin ja sitä kautta toisiin braaneihin. Tämän mallin avulla on voitu selittää pimeän aineen olemassaolo siten, että pimeä aine olisikin todellisuudessa viereisen haamubraanin  kappaleen painovoimaa joka ulottuisi lisäulottuvuuksiin.
Planeetat kiertävät haamubraanista vuotavan painovoiman keskipistettä