stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Theofrastos
Teokset > Luonteenkuvaukset

Teos Luonteita ansaitsee erillisen maininnan. Se koostuu lyhyistä, voimakkaista ja terävistä moraalisten ihmistyyppien kuvauksista, joista saa hyvän kuvan hänen aikansa ihmisten elämästä. Theofrastoksen esittämiä luonteita ovat mm. kunnianhimoinen, taikauskoinen ja voitontavoittelija. Kuvaukset muodostavat ensimmäisen säilyneen yrityksen kuvata ihmisten luonteita järjestelmällisesti. Jotkut pitävät teosta itsenäisenä työnä; toiset taas uskovat Theofrastoksen kirjoittaneen kuvaukset aikojen kuluessa, ja että ne olisi koottu ja toimitettu hänen kuolemansa jälkeen; toiset taas pitävät teosta osana suurempaa systemaattista työtä, mutta teoksen tyyli on tätä vastaan. Teoksen tyyliä on imitoitu paljon, erityisesti 1600-luvulla, jolloin sitä jäljittelivät muun muassa Joseph Hall (1608), sir Thomas Overbury (1614–1616) ja Jean de La Bruyère (1688).
Theofrastokselta on säilynyt katkelmina myös teokset Aisteista ja Fysiikka, sekä metafysiikkaa käsittelevä Airoptai, joka alun perin muodosti todennäköisesti laajemman systemaattisen tutkielman. Erilaisia pienempiä katkelmia on koottuna J.G. Schneiderin kokoelmassa (1818–1821) ja F. Wimmerin kokoelmassa (1842–1862), sekä Usenerin teoksessa Analecta Theophrastea.
Kirjallisuutta

Theofrastos: Luonteita.  (Suom. Pentti Saarikoski)  Helsinki:  Otava, 1968.
Theofrastos: Kivistä.  ((Peri lithon.) Suomentaneet ja johdannolla ja selityksillä varustaneet Risto Piispanen ja Erkki Sironen)  Oulu:  Erikaforlag, 1992.  ISBN 952-9727-00-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Theofrastoksen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Theofrastoksen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (kreikaksi)
Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Theophrastus The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Theophrastus: The Characters (Luonteita) (englanniksi)
Project Theophrastus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Antiikin filosofia  Peripateettinen koulukunta
| --- | --- |
Kreikkalainen aika:  Aristoteles · Theofrastos · Lampros · Aristoksenos · Khamaileon · Fanias Eresoslainen · Praksifanes · Herakleides Pontoslainen · Dikaiarkhos · Nikomakhos · Demetrios Faleronlainen · Straton · Eudemos Rhodoslainen · Hieronymos Rhodoslainen · Klearkhos Soloilainen · Lykon · Ariston Keoslainen · Satyros · Hermippos Smyrnalainen · Kritolaos
Roomalainen aika:  Diodoros Tyroslainen · Erymneos · Ariston Aleksandrialainen · Boethos Sidonlainen · Kratippos Pergamonlainen · Ksenarkhos Seleukeialainen · Ammonios Ateenalainen · Andronikos Rhodoslainen · Aspasios · Adrastos Afrodisiaslainen · Aristokles Messeneläinen · Aleksanteri Afrodisiaslainen · Aetios Antiokialainen · Olympiodoros
Theofrastos.
Historia plantarum, 1549.
René Thom

| René Thom |
| --- | --- |
 René Thom vuonna 1970.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1923 Montbéliard, Ranska
Kuollut: 25. lokakuuta 2002 (79 vuotta) Bures-sur-Yvette, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  École normale supérieure   Pariisin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Henri Cartan
Instituutti:  Strasbourgin yliopisto   Joseph Fourier -yliopisto   Institut des Hautes Études Scientifiques
Tutkimusalue:  matematiikka
Tunnetut työt:  katastrofiteoria
Palkinnot:  Fieldsin mitali (1958)
 Nimikirjoitus
René Frédéric Thom (2. syyskuuta 1923 Montbéliard – 25. lokakuuta 2002 Bures-sur-Yvette) oli ranskalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan topologina, ja hän sai vuonna 1958 aiheeseen liittyneistä tutkimuksistaan Fieldsin mitalin. Myöhemmin urallaan hän laajensi tutkimuksiaan matematiikan ulkopuolelle, sillä hänellä ei mielestään ollut enää annettavaa puhtaalle matematiikalle. Thom kehitti katastrofiteorian, joka pyrki kuvaamaan äkillisiä muutoksia.
Nuoruus

René Thom syntyi Ranskan Montbéliardissa, lähellä Sveitsin rajaa. Hänen vanhempansa olivat kauppiaita, ja hän kävi peruskoulunsa kaupungissa. Thom osoitti jo kouluaikanaan kokeissa yliopistotason kykyjä. Hän suoritti matematiikan perustutkinnon Besançonissa vuonna 1940, hieman ennen kuin Saksa valtasi Ranskan. Thomin vanhemmat lähettivät hänet ja hänen veljensä pois Ranskasta, turvaan sodalta. Hän kuitenkin palasi Ranskaan muutaman kuukauden kuluttua. Thom muutti Sveitsistä äitinsä ystävän luokse Lyoniin, missä jatkoi opintojaan ja suoritti filosofian perustutkinnon kesäkuussa 1941.
Ura > Uran alku ja Fieldsin mitali

Thom pääsi toisella yrittämällään École normale supérieuren korkeakouluun vuonna 1943. Hän tutustui siellä matemaatikko Henri Cartaniin, ja tämä esitteli Thomille Bourbaki-ryhmää, johon kuului monia ranskalaisia huippumatemaatikkoja ja joka julkaisi useita tutkimuksia salanimellä Nicolas Bourbaki. Vuonna 1946 Thom siirtyi Strasbourgin yliopistoon jatkamaan työtään Cartanin alaisuudessa. Hän julkaisi ensimmäisen tieteellisen artikkelinsa 1949. Hänen väitöskirjansa valmistui 1951. Siinä Thom kehitti kobordismin perusteita.
Ranskasta Thom lähti matkastipendin turvin Yhdysvaltoihin, missä hän tapasi muun muassa Alfred Einsteinin, Hermann Weylin ja Norman Steenrodin ja osallistui Kunihiko Kodairan järjestämään seminaariin. Ranskaan palattuaan hän opetti Grenoblen Joseph Fourier -yliopistossa 1953–1954 ja sitten Strasbourgin yliopistossa, josta hän sai professorinviran vuonna 1957. Samana vuonna hän oli vierailevana professorina Bonnin yliopistossa. Hän tutki tuona aikana topologiaa, erityisesti kobordismia ja transversaalisuutta, ja jatkoi väitöskirjansa aihepiirin tutkimuksia. Thom julkaisi artikkelin Quelques propriétés globales des variétés differentiables, jossa hän rakensi kobordismin teoriaa ja jonka ansiosta hänet palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 1958.
Ura > Katastrofiteorian kehittäminen

Thom opetti Strasbourgissa vuoteen 1963. Hän oli kuitenkin jo 1950-luvun lopulla – julkaistuaan tutkimuksen singulariteettiteoriasta – alkanut tuntea jäävänsä matematiikan kehityksestä jälkeen. Matematiikka kehittyi hänen mukaansa kohti abstraktia, kohti algebraa. Tästä syystä Thom päätti tutkia myös joitain konkreettisia geometrian aloja, kuten sädeoptiikkaa. Vuonna 1964 hän siirtyi Institut des hautes études scientifiquesiin (IHES). Siellä hän vakuuttui siitä, ettei hänellä ollut enää paljonkaan sanottavaa puhtaasta matematiikasta, mutta siellä hän pystyi vapaammin ylittämään tieteenalojen rajoja. Thom myönsi myöhemmin, että matematiikassa hän tunsi jäävänsä erityisesti Alexander Grothendieckin varjoon.
IHES:ssä Thom alkoi tutkia erityisesti topologian biologisia ja kielitieteellisiä sovelluksia. Hän valmisteli 1960-luvun lopulla kirjaansa Stabilité structurelle et morphogénèse, joka julkaistiin lopulta 1972. Thom kuvailee kirjassaan tilanteita, joissa asteittain muuttuvat voimat johtavat niin sanottuun katastrofiin eli yllättävään muutokseen. Thomin kehittämää ajatusta kutsutaan katastrofiteoriaksi. Vuonna 1966 hän oli julkaissut jo artikkelin, jossa hän esitteli seitsemän peruskatastrofityyppiä. Thom kutsui IHES:iin tutkijoita kehittämään katastrofiteoriaa. Yksi näistä oli topologiaakin tutkinut Christopher Zeeman, joka keksi termin katastrofiteoria. Zeemanilla ja Thomilla oli kuitenkin runsaasti näkemyseroja katastrofiteorian suunnasta, vaikka Zeemanin popularisointitaitojen ansiosta teoria alkoi saada suosiota. Thomille katastrofiteoria ei ollut ennustava vaan selittävä. Hän jättikin muille teorian kvantitatiiviset tutkimukset.
Thomin kirja kohautti matemaatikkoja, ja monet alkoivat soveltaa katastrofiteorian ajatuksia biologiaan, sosiologiaan ja taloustieteeseen. Tulokset olivat kuitenkin vaihtelevia. Vaikka teorian laajempi merkitys jäikin epäselväksi, se on edesauttanut monien uusien matemaattisten teorioiden, kuten kaaosteorian, kehittämistä. Salvador Dalí maalasi aiheesta jopa taulun Topological Abduction of Europe – Homage to René Thom (1983). Taulussa näkyy seismisesti haljennutta maaperää sekä kaava, joka pyrkii kuvaamaan tapahtuneen.
Thom sai vuonna 1974 Pariisin kaupungin tiedepalkinnon, ja vuonna 1990 hänet valittiin London Mathematical Societyn kunniajäseneksi. Eläkkeelle Thom jäi 1988.
Yksityiselämä ja kuolema

Thom oli naimisissa, ja hänellä oli vaimonsa Suzannen kanssa kolme lasta. Thom kärsi viimeisinä vuosinaan vakavista sairauksista. Hänellä oli laaja valtimotulehdus. Se heikensi hänen verenkiertoaan, mikä johti lopulta jalan amputoimiseen ja muistinmenetykseen. Hän ei muistanut enää kuin lapsuusaikansa eikä tunnistanut edes omaa kuvaansa hänen tuotannostaan tehdyn CD-levyn kannesta.
Thom kuoli Bures-sur-Yvettessä, lähellä Pariisia, lokakuussa 2002.
Tiabendatsoli

| --- | --- |


Tiabendatsoli
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-(1H-bentsimidatsol-2-yyli)-1,3-tiatsoli
Tunnisteet
CAS-numero: 148-79-8
ATC-koodi: D01AC06
PubChem CID: 5430
DrugBank: DB00730
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H7N3S 
Moolimassa: 201,256
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Tiheys: 1,4 g/cm³
Sulamispiste: 304–305 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Tiabendatsoli (C10H7SN3) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä ja lääketieteessä loismatojen häätöön ja maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa tiabendatsoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin esimerkiksi dimetyylisulfoksidiin. Tiabendatsolin fungisidiset ja loismatoja tappavat vaikutukset johtuvat siihen, että yhdiste estää tubuliinin polymeroitumisen ja siten solunjakautumisen. Lisäksi tiabendatsoli inhiboi loisten fumaraattireduktaasientsyymiä. Yhdiste tehoaa erityisesti Strongyloides stercoralis -sukkulamatoon, mutta myös trikiiniin.
Valmistus ja käyttö

Tiabendatsolia valmistetaan kuumentamalla tiatsolyyli-2-formamidia o-fenyleenidiamiinin kanssa. Maataloudessa tiabendatsolia käytetään laajakirjoisena fungisidina erityisesti hedelmäviljelmillä ja eräillä vihannesviljelmillä. Tiabendatsoli on hyväksytty fungisidina käytettäväksi muun muassa Euroopan unionin alueella.
Tiabendatsolia käytetään loismatojen häätöön pääasiassa eläimillä, mutta sitä voidaan käyttää myös ihmisten loismatotartuntojen hoitamiseen. Tiabendatsoli voi aiheuttaa haittavaikutuksina ruuansulatuskanavan oireet, allergiset oireet ja neurologiset haittavaikutukset. Haittavaikutukset ovat yleensä ohimeneviä.
Tie Nikeaan

| Tie Nikeaan |
| --- | --- |

Kirjailija:  Litzen Veikko
Kieli:  suomi
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  425
ISBN:  9789512939633
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tie Nikeaan: Roomalaisten ja kristittyjen yhteinen matka ajanlaskumme alusta valtiokirkon syntyyn on Veikko Litzenin vuonna 2009 ilmestynyt kirja kristinuskon varhaisesta historiasta. Teoksen on julkaissut Kirja-Aurora.
Aiheesta muualla

Markus Mertaniemi: Kristinusko antiikin roomalaisessa maailmassa. Agricola 29.10.2009.
Maijastina Kahlos: Rooma tuhoutuu aina uudestaan (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 14.3.2010.
Jukka Kemppisen blogikirjoitus.
Radio ELVI

Radio ELVI on elokuva- ja videoyhdistys Kainuun ELVI ry:n leiriradio. Radio Elvi on toiminut kainuulaisilla viestintäleireillä Paltamossa  ja Vuolijoella. Radio Elvin tavallisin taajuus on ollut 90,0 MHz.
Kainuun ELVI ry on järjestänyt lähinnä lapsille ja nuorille suunnattuja viestintäleirejä vuodesta 1990 alkaen. Alussa puuhamiehinä olivat mm. uuralaislähtöinen Veli-Matti Karppinen, paltamolainen Markku Korhonen, kajaanilaiset Veli-Matti Immonen, Petri Koistinen ja Jouni Taponen.  Osallistujia leireillä on ollut n. 3000. Ensimmäinen viestintäleiri Paltamon Saunasalmella Iijärven koululla oli Soidinsuon koulun viestintäleiri toukokuussa 1990. Leirin johtajana oli opettaja Tapio Suvanne. Suomen Viestintäkasvatuksen seura ry:n ja Kainuun Elvin yhteinen viestintäleiri pidettiin pidettiin samassa paikassa viikkoa myöhemmin.  Ensimmäisten vuosien aikana radio Elvi toimi kaiutinverkossa.
Elvin viestintäleirit pidettiin Paltamon Iijärvellä 1990-1996, Vuolijoen Kuusirannalla 1997-2001, Kainuun Opistolla Mieslahdessa 2002-2007 ja 2009-2010, Paltamon Savirannan koululla 2008.
Radio Elvin ensimmäinen radioaalloilla tapahtunut lähetys oli  Iijärven koululta v. 1995 taajuudella 90 MHz. Lähetystehoa oli 20 W. V. 1996 lähetystehoa oli 150 W.

Vuosina 1997 -2000 radio toimi Vuolijoella Kuusirannassa 20 - 150 Watin teholla taajuudella 90,0 MHz. Kuusirannasta lähetys tapahtui v. 2001  taajuudella 89,7 MHz (50W) ja se releoitiin  Digitan Vuokatin radioasemalta 1 kW:n teholla.

Radio Elvi lähetti Mieslahdesta v. 2002- 2004 50 W:n teholla taajuudella 90.0 MHz. V. 2005 radio lähetti Mieslahdesta taajuudelle 87,9 MHz (30 W) ja se releoitiin Vuokatista 250 W:n teholla. Vuokatissa antennin korkeus oli 202 metriä meren pinnasta.
Myöhemmin lähetykset 2010 asti on releoitu 300 MHz:n ULA-linkin kautta Vuokattiin, jossa on ollut 1 kW:n lähetysteho.
Digitan yhteyshenkilöt Vuokatissa ovat olleet mm. aseman johtaja Heikki Kuikka sekä insinööri Aarne Tarkkonen.
Leireistä suurimman vetovastuun ovat kantaneet paltamolaiset radioamatöörit  Tanja Korhonen (OH8HDL) ja Markku Korhonen (OH8UV) sekä kajaanilainen Jouni Taponen. Radioryhmän vastaavina ohjaajina on ollut mm. suomussalmelainen Olli-Matti (Ola) Lappalainen ja kajaanilainen Jarkko Rehmal.
Radio Elvin lähetyksistä ovat vastanneet viestintäleirien jälkeisellä viikonlopulla radioamatöörit Iisalmen Radiokerhon (OH7AI/8), Kajaanin Korvenpoikien Radiokerho (OH8AK) ja Garde Partyn radiokerhon (OH8G) kesäleireillä.
Tiden

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Tiden oli Helsingissä vuosina 1893–1894 ilmestynyt ruotsinkielinen kuvitettu viikkolehti.
Hufvudstadsbladetin kustannusyhtiön julkaisema Tiden, Veckotidning med illustrationer oli eräälainen Hufvudstadsbladetin sunnuntaliitteen korvike. Sitä toimittivat A. R. Frenckell, R. Hult ja Ossian Häggman. Suurikokoinen perhelehti eli vain runsaan vuoden ajan.
Vuosina 1911–1914 Helsingissä ilmestyi toinen, Guy Topeliuksen toimittama Tiden.
Aiheesta muualla

Tiden digitoituna kansalliskirjastossa
Their Satanic Majesties Request

| Their Satanic Majesties Request The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Olympic -studiot, Lontoo   9. helmikuuta –   23. lokakuuta 1967
 Julkaistu:  8. joulukuuta 1967    9. joulukuuta 1967
 Formaatti: LP, MC, CD, SACD
 Tuottaja(t): The Rolling Stones
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 44.06
 Levy-yhtiö:  Decca Records    London Records
Listasijoitukset
  1. (1968)   1. (4 viikkoa, 30.12.1967)   2. (1968)   3. (joulukuu 1967)   4. (1968)   4. (joulukuu 1967)
The Rolling Stonesin muut studioalbumit
| Between the Buttons 1967 | Their Satanic Majesties Request 1967 | Beggars Banquet 1968 |
Singlet albumilta Their Satanic Majesties Request
 ”In Another Land / The Lantern” Julkaistu: 2. joulukuuta 1967  ”She's a Rainbow / 2000 Light Years from Home” Julkaistu: 23. joulukuuta 1967
Their Satanic Majesties Request on The Rolling Stonesin vuoden 1967 joulukuussa julkaistu albumi. Se on tyyliltään psykedeelinen ja yhtyeen eräänlainen oma versio The Beatlesin aiemmin samana vuonna julkaistusta albumista Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Levy ei koskaan ole saanut kovinkaan suurta arvostusta osakseen ja myös yhtyeen jäsenet, erityisesti rumpali Charlie Watts, ovat myöhemmin sanoneet sen olevan epäonnistunut projekti. Solisti Mick Jagger tosin on kehunut sen kappaleita "She’s a Rainbow" ja "2000 Light Years from Home".
Työstö

Yhtyeen aiemmat albumit tuottanut Andrew Loog Oldham oli poistunut kuvioista ja albumi on Rolling Stonesin ainoa, jonka se on itse tuottanut. Mick Jagger pitää sitä sen suurimpana heikkoutena.lähde?
»Satanic Majestiesillä oli aika paljon roskaa. Meillä oli sitä tehdessä liikaa aikaa, liikaa huumeita, eikä tuottajaa, joka olisi sanonut, että "nyt riittää kiitos, voimmeko siirtyä eteenpäin kappaleessa?" Kuka tahansa, jolle on annettu vapaat kädet studiossa, tuottaa tämän kaltaista matskua. Me yksinkertaisesti hengasimme siellä liikaa. Uskoimme, että kaikki mitä teimme, oli mahtavaa, eikä meitä editoinut kukaan. Siihen mennessä Andrew (Loog Oldham) oli jo häipynyt.» 
(Mick Jagger, laulusolisti.)
The Beatlesin jäsenet John Lennon ja Paul McCartney vierailevat albumin avauskappaleella "Sing This All Together", jossa he laulavat taustoja. Albumi sisältää myös ainoan yhtyeen studioalbumilla julkaistun kappaleen, jonka on kirjoittanut basisti Bill Wyman; "In Another Land". Se myös julkaistiin singlenä, jossa kappaleen esittäjäksi oli merkitty Wyman itse. Levyn tunnetuin kappale lienee kuitenkin b-puolen aloittava "She's a Rainbow". Albumin kappaleista kahta on esitetty yhtyeen kiertueilla;  "2000 Light Years from Home" (Steel Wheels -kiertueella 1989-1990) ja "She's a Rainbow" (Bridges to Babylon -kiertueella 1997-98).lähde?
Levyn työnimenä oli Cosmic Christmas (suom. kosminen joulu). Vuonna 1998 julkaistiin bootleg-boksi, joka sisältää out-take -kappaleita albumin äänityksistä.lähde?
Julkaisu

Etelä-Afrikassa albumi julkaistiin nimellä The Stones Are Rolling sanan "satanic" vuoksi.
Yhdysvaltalainen hard rock -yhtye Kiss levytti oman versionsa kappaleesta "2000 Man" vuoden 1979 Dynasty -albumilleen.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Mick Jagger ja Keith Richards, ellei toisin mainita.
Kaikki sovitukset The Rolling Stones.
Jousisovitus kappaleessa "She's a Rainbow" John Paul Jones.
A-puoli
Sing This All Together – 3.46
Citadel – 2.50
In Another Land – 3.15 (säv. Bill Wyman)
2000 Man – 3.07
Sing This All Together (See What Happens) – 8.33
B-puoli
She’s a Rainbow – 4.35
The Lantern – 4.23
Gomper – 5.08
2000 Light Years from Home – 4.45
On with the Show – 3.39
Kokoonpano > The Rolling Stones

Mick Jagger – laulu, taustalaulu, lyömäsoittimet
Keith Richards – sähkökitara, sähköbasso, taustalaulu, akustinen kitara
Brian Jones – piano, saksofoni, käyrätorvi, trumpetti, huilu, sitar, urut, mellotron, nokkahuilu, sähködulcimer, harppu, taustalaulu, lyömäsoittimet
Charlie Watts – rummut, lyömäsoittimet
Bill Wyman – bassokitara, laulu kappaleessa "In Another Land", taustalaulu, lyömäsoittimet
Kokoonpano > Vierailijat

Nicky Hopkins – piano, urut, cembalo
Ronnie Lane – taustalaulu
Steve Marriott – taustalaulu, akustinen kitara
Ian Stewart – urut
Eddie Kramer – lyömäsoittimet
Anita Pallenberg – laulu
John Lennon – laulu
Paul McCartney – laulu
Kokoonpano > Tuotanto

The Rolling Stones – tuottaja
Glyn Johns – äänittäjä
Steve Cooper – etukannen suunnittelu ja valokuvaus
Tony Meeviwippen – takakannen kuvitus
Arvostelut

Allmusic () linkki
Theba (Kreikka)

| Theba> Θῆβαι |
| --- | --- |
 Theban akropoliin eli linnavuoren Kadmeian raunioita.
Sijainti
 Theba
Koordinaatit:  38°19′12″N, 23°19′3″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Thíva, Boiotia, Keski-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  noin 2000 eaa.–
Huippukausi:  noin 1300-luku eaa. noin 500–300-luvut eaa.
Kulttuuri:  mykeneläinen kulttuuri antiikki
Alue:  Boiotia
Aiheesta muualla
  Theba Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Theba eli Teeba (m.kreik. Θῆβαι, Thēbai), joskus Ogygion (Ὠγύγιον), oli mykeneläisaikainen kaupunki ja antiikin aikainen kaupunkivaltio (polis) Boiotiassa Kreikassa. Kaupunki oli yksi pronssikautisen Kreikan merkittävimpiä keskuksia. Antiikin aikana se oli merkittävä kaupunkivaltio, joka oli valtansa huipulla erityisesti 300-luvulla eaa. Theba sijaitsi nykyisen Thívan kaupungin paikalla, joka on perinyt sen nimen.
Mytologia

Thebaan liittyy rikas mytologia, joka on laajimpia kreikkalaisiin kaupunkeihin liittyviä tarustoja. Kreikkalaisessa mytologiassa Theban perusti Kadmos saatuaan tähän kehotuksen Delfoin oraakkelilta. Kadmos oli Agenorin poika ja saapunut Foinikiasta etsimään Europea. Surmattuaan paikalla lohikäärmeen hän kylvi Athenen neuvosta tämän hampaat maahan. Tästä syntyivät sotilaat, joista tuli kaupungin ensimmäiset asukkaat. Myytti saattaa liittyä alueen itäiseen alkuperään. Herodotoksen mukaan Kadmos toi foinikialaiset kirjaimet Kreikkaan, mistä kehittyi kreikkalainen aakkosto. Kaupunkia hallitsivat Theban kuninkaat aina Troijan sotaan saakka.
Myyteissä Theba oli Dionysoksen syntymäpaikka, sillä tämän äiti oli Kadmoksen tytär Semele. Thebassa syntyi myös sankari Herakles. Kaupunkiin sijoittuvat myös muun muassa tarut Niobesta ja Pentheuksesta. Thebaan johtanutta tietä kulkeneita matkalaisia vainosi sfinksi, jonka kaupunkiin saapunut Oidipus kukisti vastaamalla oikein tämän arvoitukseen. Oidipuksen ja tämän suvun tarina on keskeisimpiä Thebaan liittyviä myyttejä. Oidipus surmasi tietämättään isänsä, Theban kuninkaan, ja päätyi itse kuninkaaksi naituaan äitinsä. Myöhemmin hänen poikansa Polyneikes ja Eteokles päätyivät sotaan keskenään, Eteokleen toimiessa Theban kuninkaana ja Polyneikeen kerätessä suuren argoslaisen sotajoukon piirittämään kaupunkia. Kertomus tunnetaan nimellä seitsemän Thebaa vastaan. Myöhemmin piirittäjien jälkeläiset, epigonit, valtasivat kaupungin. Kertomukset kuvaavat mahdollisesti alueen vaiheita mykeneläisen ajan lopulla.
Historia > Mykeneläinen aika

Theba oli merkittävä kaupunki jo mykeneläisellä ajalla, kuten rikkaasta mytologiastakin voidaan päätellä. Paikka on ollut asuttu viimeistään noin 3000 eaa. Theban akropolis eli linnavuori Kadmeia on saanut nimensä Kadmoksesta, samoin kuin kaupungissa sijainnut Kadmeionin kuninkaanpalatsi. Varhaisimmat rakennuslöydöt alueelta ovat 2000-luvulta eaa. Tuolta ajalta on tehty myös merkittäviä esinelöytöjä, joiden perusteella kaupungilla on ollut kauppayhteydet muun muassa kykladisen kulttuurin sekä Kreetan minolaisen kulttuurin kanssa.
Linnavuorella sijainnut Kadmeionin palatsi on ajoitettu 1400-luvulle eaa. Kaupungin pronssiaikaista kukoistuskautta oli 1300-luku eaa. Linnoituksiin viitataan Homeroksen Iliaassa. Palatsi hylättiin 1200-luvulla eaa. tulipalojen ja mahdollisesti maanjäristyksen seurauksena.
Rakennukset ja löydökset

Koska Theba tuhottiin sen historian aikana usein, kaupungin alueella on suhteellisen vähän muinaisjäännöksiä. Nykyisen kaupungin keskusta on rakennettu yläkaupunki Kadmeian päälle. Keskustan koillispuolella sijaitseva Agíoi Theódoroin kaupunginosa ja luoteispuolella sijaitseva Pyrín kaupunginosa sijaitsevat alakaupungin paikalla. Tämän vuoksi alueella on voitu suorittaa suhteellisen vähän kaivauksia. Kaupungista tehdyt arkeologiset löydökset ovat Thívan arkeologisessa museossa.
Rakennukset ja löydökset > Yläkaupunki

Theban akropolis eli linnavuori Kadmeia sijaitsi kukkulalla, joka on Tanagrasta Helikonvuorelle kulkevan kukkulajonon osa, ja sijaitsee laajan tasangon laidalla. Kukkula on noin 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä.
Linnoituksen keskus oli Kadmeion eli mykeneläisaikainen ”Kadmoksen palatsi”. Sen alueella on tehty osittaisia kaivauksia 1900-luvun alussa. Niissä on löytynyt jäänteitä 1400-luvulta eaa. Palatsissa oli ainakin kaksi kerrosta ja se oli koristeltu seinämaalauksilla. Rakennuksessa oli vesijohdot ja viemäröinti. Mykeneläisten palatsien tapaan sen yhteyteen on kuulunut erilaisia kaupallisia ja työpajatiloja. Raunioista on löydetty myös lineaari-B-kirjoitusta sisältäneitä savitauluja. Palatsin arkeologinen alue sijaitsee nykyisen kaupungin keskustassa Pindárou-kadulla.
Antiiki aikana Kadmeialla oli vanhan palatsin paikan lisäksi muun muassa Dionysokselle omistettu pyhäkkö. Yläkaupungissa sijaitsi myös muun muassa runoilija Pindaroksen talo. Kadmeian muurissa oli seitsemän porttia: Borrheai pohjoisessa, Proitides ja Homoloides idässä, Elektra ja Onka etelässä, sekä Kreneai ja Neistai lännessä. Elektra-portilla oli kaksi pyöreää 300-luvulla eaa. rakennettua tornia. Toinen muuri ympäröi koko kaupungin Kadmeia mukaan lukien.