stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uuranjärvi
Maantietoa

Järven pinta-ala on 400 hehtaaria eli 4,0 neliökilometriä. Se on 4,6 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Järvi on pitkän ja kapean muotoinen, mutta siitä työntyy kilometrin verran itään Pesälahti. Järvessä on kartan mukaan kaksi saarta, joista on karttaan on nimetty vain Korkatinsaari.
Järven rantaviivan pituus on 17 kilometriä. Se rannat ovat metsämaata paitsi Pesälahden lahdensuulla olevat Peltoniemen pellot. Asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet seututieltä 621, yhdystieltä 16515 ja 16517. Järvestä noin puolet kuuluu Multialle ja loput Keuruulle.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6, Keuruun reitti) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Uuranjärven valuma-alueeseen (35.635) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 185,9 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan, sillä se kuuluu Tarhianjoen alueen latvavesiin. Uuranjärven valuma-alueella on neljä muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat yhteiseltä ojitetulta suolta Rautolahteen laskevat Uuranmäenlampi (8 ha), Nevalampi (4 ha) ja Talkkunalampi (2 ha).
Järven laskujoki Pesäjoki yhtyy Soutujoella Soutujokeen, joka laskee Tarhapäänjärveen. Tämä laskee Keurusselän Tarhian lahteen.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
Velkakello

Yhdysvaltalainen velkakello syyskuussa 2009.
Velkakello on mittari, joka pyrkii näyttämään jonkun valtion velan reaaliajassa. Velkakellolla pyritään havainnollistamaan esimerkiksi velan kasvunopeutta. Velkakello voi olla virtuaalinen internet-sivu tai fyysinen mittari, kuten Yhdysvaltojen valtionvelkaa kuvaava velkakello Manhattanin Times Squarella New Yorkissa. Suomessa ideaa on kehitellyt toimittaja Mika Mäkeläinen, joka perusti kansalaishanke Velkakello.fi:n, virtuaalisen Suomen valtionvelkaa kuvaavan nettisivuston.
Aiheesta muualla

Suomen Velkakello, sisältää myös tietoa velan kertymisestä ja syistä
Yhdysvaltojen velkakello
Suomen saatavakello
Victoria Pendleton

| Victoria Pendleton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Victoria Louise Pendleton
Syntynyt: 24. syyskuuta 1980 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Pyöräilijä
Pituus:  165 cm
Paino:  62 kg
Laji:  ratapyöräily
Rooli:  ajaja
Suurimmat voitot
 Eräajon olympiavoitto 2008 Keirinin olympiavoitto 2012 Eräajon maailmanmestari 2005, 2007, 2008, 2009. 2010, 2012 Joukkuesprintin maailmanmestari 2007, 2008 Keirinin maailmanmestari 2007 
 Tiedot päivitetty: 7. elokuuta 2012 
Aiheesta muualla
victoria.three60sports.co.uk/index.html
| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten ratapyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten ratapyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten ratapyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Naisten ratapyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | sprintti |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | keirin |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | sprintti |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 2005 | sprintti |  |
|  Kultaa | Palma de Mallorca 2007 | sprintti |  |
|  Kultaa | Palma de Mallorca 2007 | joukkuesprintti |  |
|  Kultaa | Palma de Mallorca 2007 | keirin |  |
|  Kultaa | Manchester 2008 | sprintti |  |
|  Kultaa | Manchester 2008 | joukkuesprintti |  |
|  Kultaa | Pruszków 2009 | sprintti |  |
|  Kultaa | Ballerup 2010 | sprintti |  |
|  Kultaa | Melbourne 2012 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Bordeaux 2006 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Manchester 2008 | keirin |  |
|  Hopeaa | Pruszków 2009 | joukkuesprintti |  |
|  Hopeaa | Ballerup 2010 | keirin |  |
|  Hopeaa | Apeldoorn 2011 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | Pruszków 2009 | 500m aika-ajo |  |
|  Pronssia | Apeldoorn 2011 | sprintti |  |
| Ratapyöräilyn EM-kilpailut  | Ratapyöräilyn EM-kilpailut  | Ratapyöräilyn EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Abeldoorn 2011 | keirin |  |
|  Kultaa | Abeldoorn 2011 | joukkuesprintti |  |
|  Hopeaa | Pruszków 2010 | joukkuesprintti |  |
Maa:   Englanti
Naisten ratapyöräily
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Melbourne 2006 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2006 | 500m aika-ajo |  |
Victoria Pendleton (s. 24. syyskuuta 1980 Stotfold, Bedfordshire, Britannia) on englantilainen ratapyöräilijä.
Pendleton voitti kultaa Pekingin olympiakisoissa ratapyöräilyn eräajossa eli sprintissä. Lontoon olympiakisoissa hän voitti kultaa keirinissä sekä hopeaa sprintissä. Ratapyöräilyn maailmanmestaruuden hän on voittanut eräajossa vuosina 2005, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012, joukkuesprintissä vuosina 2007 ja 2008 sekä keirinissä vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu (englanniksi)
Velkavipu

Velkavipu tarkoittaa vieraan pääoman eli velan käyttöä yrityksen tai sijoituksen rahoittamiseen. Velkavivulla yritetään nostaa oman pääoman tuottoa.
Velkavivun hyödyntämisen idea on, että velkaraha käytetään niin tuottavasti, että se tuottaa enemmän kuin velan kustannukset ovat. Silloin velan ottaminen on taloudellisesti kannattavaa. Jos tuottoa ei saadakaan tarpeeksi, vipu toimii väärin päin. Silloin velan käyttö heikentää tuottoa.
Velkavipuun liittyy rahoitusriski. Mitä enemmän velkavipua otetaan, sitä huonommaksi vakavaraisuus käy. Kun velkavipu on suuri, yritys on alttiimpi epäsuotuisille tapahtumille. Mitä korkeammalle tuottotavoite asetetaan ja mitä suurempi velkavipu otetaan, sitä suuremmaksi rahoitusriski kasvaa. Rahoitusriskin hallitseminen merkitsee, ettei tuottotavoite ohita tärkeysjärjestyksessä järkevää riskinhallintaa.
Esimerkki

Kun esimerkiksi pääomasijoitusyhtiö tekee yritykseen 100 000 euron sijoituksen, josta lainarahaa on 50 000 (50 %), on oma pääoma 50 000 euroa (50 %). Jos irtautumisvaiheessa sijoituksen arvo on noussut vaikkapa 200 000 euroon, tuotto yhteensä on 100 000 euroa (+100 %). Oman pääoman (50 000 euroa) tuotto on sama 100 000 euroa, +200 % miinus korot 50 000 euron velalle sijoitusaikana. Velkavivun käyttö nosti siten oman pääoman tuottoa huomattavasti verrattuna siihen, että olisi sijoitettu 100 000 euroa omaa rahaa. Selvyyden vuoksi esimerkin prosenttiluvuissa ei ole huomioitu lainatun rahan koron vaikutusta tuottoon.
Velkavipu kasvattaa myös riskiä. Voimme heti edellisestä esimerkistä huomata, että sijoitusajan piteneminen kasvattaa lainatulle rahalle maksettavien korkojen määrää ja siten pienentää tuottoa. Samoin käy jos lainan korko nousee. Jos sijoituksen arvo ei nousekaan alkuperäisestä 100 000 eurosta, muodostuu sijoittajan tuotto tappioksi, sillä hänen täytyy kuitenkin maksaa korot ottamalleen lainalle.
Urara Takano

| Urara Takano> 高乃 麗 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Hisako Takayama, 高山 ひさ子
Syntynyt: 16. elokuuta 1961 (ikä 63)  Chiba
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Merkittävät roolit:  Tiikeri (Saber Marionette J) Kai Hiwatari (Beyblade)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Urara Takano (jap. 高乃 麗, oik. jap. 高山 ひさ子, Takayama Hisako; s. 16. elokuuta 1961 Chiba) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän työskentelee Ken Production -yhtiössä. Kumai tunnetaan parhaiten äänirooleistaan Kai Hiwatarina ja Tiikerinä. Hän lainasi ääntään myös One Piece OAVissa Monkey D. Luffylle vuonna 1998.
Takano harrastaa muun muassa rumpujen ja trumpetin soittamista.
Aiheesta muualla

Anime News Network
Anime NFO
Pankakosken ruukki

Pankakosken ruukki toimi Lieksassa kaksihaaraisen Pankakosken keskellä olevassa saaressa vuosina 1826–1903.
Harkkohytti rakennettiin Pankakoskessa olevalle saarelle eteläisen joenhaaran varteen ja se aloitti toimintansa 1826. Pohjoisen joenhaaran varteen oli sijoitettu vesisaha. Harkkohytin käyttämä järvimalmi tuli pääosin Pankajärvestä, Ruunanjärvestä, Jäsysjärvestä ja Pielisestä. Ruukin harkkohytit ja kankirautapaja uusittiin 1840-luvulla ja 1855 ruukkiin valmistui manufaktuuripaja.
Pankakosken ruukin viimeiset tuotantorakennukset purettiin 1903 ja paikalle rakennettiin puuhiomo. Puuhiomo siirtyi 1909 W. Gutzeit & Co:n omistukseen ja Pankakoskella aloitettiin vuonna 1912 kartonginvalmistus tehtaassa joka oli jo 1915 Suomen suurin tuotannoltaan. Paikalla toimi nykyisin hioke- ja sellukartonkia valmistava, Dermot Smurfitin johtaman sijoittajryhmän vuodesta 2006 omistama Pankakosken kartonkitehdas. Ruukin rakennukset ja rakenteet ovat todennäköisesti lähes kokonaan hävinneet myöhemmän rakentamisen myötä.
Uurajärvi (Sysmä)

| Uurajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä, Hartola
Koordinaatit:  61°25′43″N, 25°58′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Uurajärven valuma-alue (14.86)
Laskuoja:  Ilonoja Sääksjärveen 
Järvinumero:  14.863.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,5 m  
Pituus:  3,7 km  
Leveys:  1,9 km  
Rantaviiva:  14,355 km  
Pinta-ala:  3,89984 km²   
Saaria:  13 
 fiUurajärvi 
Uurajärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä ja Hartolassa Unajan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 3,7 kilometriä pitkä, 1,9 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 390 hehtaaria eli 3,9 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 13 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 14,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Uurajärven valuma-alueella (14.86), jonka Uurajärven–Onkijärven valuma-alueeseen (14.863) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,5 metriä mpy.
Aiheesta muualla

Häkkinen, Hanna & Raunio, Janne: Hartolan, Heinolan ja Sysmän vesistötutkimukset vuonna 2009 (PDF) (tutkimusraportti 120/2010) Kymijoen vesi ja ympäristö ry. Viitattu 27.10.2022.
(14.8)
Ville Oksanen (juristi)

Ville Oksanen hakkeroimassa Openmind-tapahtumassa Tampereella vuonna 2006.
Ville Oksanen (26. joulukuuta 1976 Eura – 23. marraskuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kansalaisaktivisti ja lakimies, joka tunnettiin kansalaisoikeuksien ja sananvapauden puolustajana sekä yhteiskunnallisena keskustelijana. Hän oli yksi Electronic Frontier Finland -yhdistyksen perustajista. Hän toimi myös sen puheenjohtajana 2004–2005 ja oli kuollessaan yhdistyksen varapuheenjohtaja.
Oksanen oli osakkaana digilainsäädäntöön erikoistuneessa Turre Legal -asianajotoimistossa. Hän väitteli tohtoriksi digitaalisista tekijänoikeuksista vuonna 2008 ja oli vuonna 2014 tutkijana Aalto-yliopiston tietotekniikan laitoksella. Lisäksi hän toimi Tietokone-lehden, Tietoviikko-lehden sekä Verkkouutisten blogikirjoittajana.
Poliittiselta kannaltaan Oksanen oli liberaali kokoomuslainen. Hän toimi Kokoomusnuorten varapuheenjohtajana ja oli vuosina 1999–2000 Kokoomuksen puoluehallituksen varajäsen kuten Ben Zyskowiczin eduskunta-avustajakin.
Oksanen kuoli 37-vuotiaana äkilliseen sairauteen Helsingissä marraskuussa 2014.
Julkaisuja

Ville Oksanen: Five Essays on Copyright in the Digital Era.  Turre Publishing.  ISBN 978-952-99834-4-5.  Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 23.11.2014). (englanniksi) (väitöskirja)
Aiheesta muualla

Ville Oksasen: Usko järkeen, Food & Photos – Law & Politics -blogi (Internet Archive)
Kari A. Hintikka: Muistokirjoitus: Ville Oksanen @villoks Suomen Kuvalehti.  24.11.2014.
Lassi Lapintie: Väsymätön digioikeuksien puolustaja - Ville Oksanen 1976–2014 Iltalehti.  25.11.2014.
Uurajärvi (Pälkäne)

| Uurajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme, Pirkanmaa
Kunnat:  Padasjoki, Pälkäne
Koordinaatit:  61°25′33″N, 24°52′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  Uuranoja 
Järvinumero:  35.784.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114 m  
Rantaviiva:  10,902 km  
Pinta-ala:  1,96555 km²   
Saaria:  3 
 fiUurajärvi 
Uurajärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä ja Padasjoella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 197 hehtaaria eli 2,0 neliökilometriä ja se on 2,5 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 10,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.
Petrus Chrysologus

Petrus Chrysologus
Pyhä Petrus Chrysologus (406–450) oli Ravennan piispa vuodesta 433 kuolemaansa. Hän on katolisen kirkon pyhimys, ja hänet julistettiin kirkonopettajaksi vuonna 1729.
Petrus tuli tunnetuksi puhetaidoistaan. Tähän viittaa jopa hänen liikanimensä "Chrysologus" (kultasanainen).
Vantaankosken mylly

| Vantaankosken mylly |
| --- | --- |
 Sähkölaitos (vasemmalla) ja mylly keväällä 2021.
Osoite:  Kuninkaantie 35, 01670 Vantaa
Sijainti:  Vantaanlaakso
Valmistumisvuosi:  1907
Rakennuttaja:  Gösta Palmroos
Omistaja:  Vantaan kaupunki
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vantaankosken mylly on Vantaankosken rannalla sijaitseva entinen vesimylly Vantaanlaakson kaupunginosassa Vantaalla. Tiilirakennus valmistui vuonna 1907, ja se on osa Vantaan vanhinta ja kulttuurihistoriallisesti arvokasta teollisuusaluetta. Se on yksi kolmesta Vantaalla säilyneestä myllyrakennuksesta: muut ovat Tikkurilassa sijaitseva Veininmylly sekä Helsingin pitäjän kirkonkylän mylly lähellä Pyhän Laurin kirkkoa.
Myllyrakennus, kuten myös sen länsipuolella sijaitseva sähkövoimalaitos sekä koskeen jo 1830-luvulla rakennettu pato ovat suojeltuja asemakaavassa.  Sähkölaitos, joka todennäköisesti rakennettiin myllyn kanssa samaan aikaan, tuotti sähköä muun muassa kosken vastarannalla sijaitsevalle Dahlforsin viilatehtaalle.
Historia

Mylly rakennettiin samalla paikalla aiemmin sijainneen hirsirakenteisen Vantaan ruukin myllyn tilalle. Puinen mylly oli ollut toiminnassa vuosina 1838–1904 ja purettu lopulta vuonna 1906. Rakennuksen eteläpäädyssä sijaitsi trasselin valmistus- ja puhdistuslaitos. Aikaisemmin trasselia valmistettiin ja puhdistettiin Dahlforsin viilatehtaan eteläpuolisella niemellä erillisessä rakennuksessaan, mutta sen tuhouduttua tulipalossa 1900-luvun alussa toiminta siirrettiin myllylle. 1910-luvulta alkaen myllyn yhteydessä sijaitsi myös pieni saha.
Myllyn toiminta jatkui ainakin 1950-luvulla, mahdollisesti 1970-luvulle asti. Rakennus siirtyi Vantaan kaupungin omistukseen vuonna 1975, ja se suojeltiin vuonna 1989. Myllyyn suunniteltiin vuosien ajan erilaista toimintaa, kuten luontokeskusta, kalastustukikohtaa ja ravintolaa. Rakennus toimi kuitenkin pitkään kaupungin varastona, kunnes se vaurioitui tulipalossa vuonna 2009. Tulipalo tuhosi sisustan lähes kokonaan. Katto tuhoutui, mutta myöhemmin myllyyn on tehty tilapäinen vesikatto sekä ikkunoihin ja oviin sääsuojia. Rakennukseen on kohdistunut palon lisäksi myös ilkivaltaa.
Viimeisin kunnostushanke

Vuonna 2018 kaupunki laittoi myllyn ja koko tontin sivurakennuksineen myyntiin. Mylly aiotaan kunnostaa ja laajentaa tapahtumakäyttöön. Tontille rakennetaan hotelli ja kievari saunatiloineen sekä tapahtumapuisto alueen ulkotiloihin. Vantaan kaupunginvaltuusto hyväksyi kaavamuutoksen helmikuussa 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vantaankosken mylly Wikimedia Commonsissa
Mylly paloi tulipalossa tammikuussa 2009.
Myllyn eteläpuolella sijaitseva navetta- ja varastorakennus (1928) on purettu. Sen tilalle on näillä näkymin tarkoitus rakentaa ravintola- ja saunarakennus.
Unkarin vallankumous

Unkarin vallankumous oli vallankumous Unkarissa Euroopan hullun vuoden aikana vuosina 1848 ja 1849. Uudistuksia ajaneet unkarilaiset vallankumoukselliset päätyivät lopulta julistamaan Unkarin kokonaan itsenäiseksi Habsburgien Itävallasta keväällä 1849. Vallankumoushallinto kamppaili kuitenkin keisarin lisäksi maan omia vähemmistöjä vastaan, kun näiden omien kansallisuusaatteiden mukaisiin vaatimuksiin ei suostuttu. Lopullinen isku vallankumoukselle oli Venäjän puuttuminen vallankumoukseen keisarin puolella. Murskaavan ylivoiman edessä unkarilaiset joutuivat lopulta antautumaan. Tappioon päättynyt vallankumous jäi kuitenkin elämään sankaritarinana Unkarin kansallisessa mytologiassa.
Sota > Jelačićin offensiivi

31. elokuuta 1848 keisarin Kroatian baaniksi nimittämän Josip Jelačićin joukot etenivät Unkarin Fiumeen. Jelačić halusi osoittaa kroaattien olevan uskollisia keisarille ja saada näin Kroatia erotetuksi Unkarin alaisuudesta. Syyskuun puolella kroaatit ylittivät Unkarin vastaisen rajan Drava-joella ja Ádám Telekin komentamat unkarilaiset vetäytyivät Balaton-järven tuntumaan. Syntyi poliittinen kriisi, jonka takia Batthyányn hallitus erosi. Kun valtiopäivät eivät suostuneet luovuttamaan valtaa keisarin Unkarin käskynhaltija arkkiherttua Stefanille, Batthyány muodosti uuden hallituksen. Keisari ei suostunut tunnustamaan uutta hallitusta. Sen sijaan 25. syyskuuta hän nimitti kreivi Franz Lambergin Unkarissa olleiden joukkojen ylipäälliköksi. Lamberg pyrki neuvottelemaan unkarilaisten kanssa ja saada nämä näin luopumaan vallankumouksestaan. Unkari ei ollut vieläkään eronnut virallisesti Habsburgien keisarikunnasta, mutta valtiopäivät julistivat Lambergin nimityksen laittomaksi. Raivostunut väkijoukko lynkkasi Lambergin 28. syyskuuta, mikä herätti suuttumusta Itävallassa. Tällä välin kroaattien offensiivi oli työntynyt pitkälle unkarilaisten selustaan ja maan eteläosat oli menetetty. Kossuth päätti alkaa aseistaa Unkarin kansaa ja hän piti syyskuun loppupuolella sarjan kansan innostamiseen tähdänneitä puheita. Talonpojille lupailtiin myönnytyksiä ja verohelpotuksia. Tuloksena monet värväytyivät Kossuthin kansalliskaarteihin. 29. syyskuuta ne saivat merkittävän voiton Pákozdin taistelussa, minkä jälkeen Jelačić suostui tulitaukoon ja aloitti vetäytymisen Unkarista. Jelačićin kuriirina toiminut Ödön Zichy teloitettiin vastavallankumouksellisena ja varoituksena etuoikeuksiaan takaisin havitelleille aristokraateille. Batthyány jätti pääministerinvirkansa lopullisesti ja valta oli nyt käytännössä diktaattorin oikeuksia käyttäneellä Kossuthin johtamalla puolustusvaliokunnalla.
Sota > Windisch-Grätzin offensiivi

Keisari oli nyt saanut tarpeekseen Unkarin tilanteesta, ja vallankumoukselle päätettiin pistää loppu. Valtiopäivät hajotettiin, ja niiden päätökset julistettiin laittomiksi. Jelačić nimitettiin Unkarin kuvernööriksi. Unkarin valtiopäivät ei hyväksynyt hajottamistaan vaan nimitti Kossuthin puolustusvaliokunnan Unkarin hallitukseksi. Keisari nimitti ruhtinas Alfred Windisch-Grätzin asevoimien ylipäälliköksi. Lokakuussa Transilvanian armeijaa komentanut Antal Puchner loikkasi Windisch-Grätzin puolelle ja 17. marraskuuta hänen joukkonsa valtasivat Kolozsvárin. Vallankumouksellisten puolelle oli sen sijaan siirtynyt joukko puolalaisia, italialaisia, saksalaisia ja itävaltalaisia upseereja, joihin lukeutuivat esimerkiksi Henryk Dembinszki, Józef Wysocki ja Józef Bem. Vallankumous muualla Euroopassa oli samaan aikaan sammumassa. Wienissä liikehdintä taantui, kun Felix von Schwarzenberg nimitettiin kansleriksi marraskuun lopulla ja Ferninand V luopui kruunusta joulukuun alussa poikansa Frans Joosefin hyväksi. Keisarillinen armeija aloitti määrätietoiset toimet vallankumouksellisten kukistamiseksi Unkarissa. Ensin he keskittyivät alueille, joilla vähemmistökansallisuuksien osuus oli suuri. 4.–6. joulukuuta Franz Schlikin ja Christian Götzin johtamat joukot etenivät Unkariin. Unkarissa valtiopäivät vastasivat julistamalla 7. joulukuuta Frans Joosefin vallananastajaksi, mutta pian Unkariin eteni myös Windisch-Grätzin johtama keisarillisten pääarmeija. Toisella suunnalla Transilvaniassa unkarilaiset saavuttivat Józef Bemin johdolla voittoja, ja Kolozsvár vallattiin joulukuun lopussa. Toisaalta Mór Perczelin kärsittyä tappion Mórin taistelussa 30. joulukuuta Unkarin puolustusvaliokunta siirtyi Buda-Pestistä Debreceniin. Keisarin joukot valtasivat Pestin vuoden 1849 alkupäivinä, ja Szolnok antautui 13. tammikuuta.
Unkarilaiset joukot menestyivät edelleen Transilvaniassa muista tappioista huolimatta. Szolnok vallattiin takaisin jo 22. tammikuuta 1849. Keisarin joukkoja Transilvaniassa johtanut Antal Puchner oli kääntynyt venäläisten puoleen ilman eri lupaa. Venäläiset lähettivät Transilvaniaan 7 000 miestä, mutta Bemin joukot voittivat heidät. Slovakian suunnalla unkarilaiset Artur Görgey ja György Klapkan saattoivat loppuun operaationsa alueella ja kohtasivat Kassassa 10. helmikuuta.
Sota > Venäjän väliintulo

Maaliskuussa 1849 keisari Frans Joosef I vahvisti ruhtinas Schwarzenbergin laatiman uudistetun valtiosäännön, jonka mukaan Unkarista tulisi kruununmaa, se menettäisi oman hallituksensa ja armeijansa ja Transilvania irrotettaisiin Unkarista. Unkarissa Debrecenin valtiopäivät julistivat vastavetona 14. huhtikuuta Unkarin itsenäiseksi, ja Kossuthista tehtiin maan valtionhoitaja. Unkarilaiset ryhtyivät keväällä 1849 myös vastahyökkäykseen Windisch-Grätzin joukkoja vastaan. Hyökkäys menestyi aluksi hyvin. Voittoja saatiin Hatvanin, Tápiobicsken, Iszaszegin ja Vácin taisteluissa. Pest vallattiin takaisin 24. huhtikuuta ja Budan linna 21. toukokuuta. Lopulta he olivat vallanneet takaisin valtaosan Windisch-Grätzin joukkojen Unkarissa lännessä valtaamista alueista. Frans Joosef I päätyi hakemaan tukea Venäjältä. Frans Joosef tapasi Nikolai I:n Puolan Varsovassa. Nikolai I suostui osallistumaan vallankumouksen kukistamiseen. Venäjää Unkarin vallankumouksessa uhkasivat Unkarissa toimineet puolalaiset vapaaehtoiset ja kapinaliikkeen mahdollinen leviäminen Venäjän hallitsemiin osiin Puolaa.
200 000 miehen vahvuinen venäläisarmeija ylitti 28. heinäkuuta 1849 Unkarin rajan. Venäläisten kolmea armeijakuntaa komensi Ivan Paskevitš. Suomen kaartinkin lähettämistä Unkariin harkittiin, mutta lopulta se jätettiin Puolaan. Keisarillisten joukkojen uudeksi komentajaksi Windisch-Grätzin tilalle nimitettiin puolestaan Julius Haynau. Unkarilaiset olivat kasvattaneet armeijansa kokoa 170 000 mieheen, mutta venäläisten ylivoima oli silti musertava. Unkarilaisten joukoista vain osa oli aseistettu kunnolla tai saanut riittävän koulutuksen. Monilla oli vain seipäitä tai viikatteita tuliaseiden sijaan. Unkarilaiset kärsivät tappion toisensa perään, ja pian maan hallituksen piti vetäytyä venäläisten tieltä Szegediin. Szeged päätyi Haynaun joukkojen valtaamaksi elokuun alussa. 7. elokuuta nyt epätoivoinen Unkarin hallitus tarjosi turhaan Unkarin kruunua Venäjän Romanoveille. Maan armeija kärsi ratkaisevan tappion Temesvárissa, minkä jälkeen Kossuth erosi 11. elokuuta. Valta siirrettiin kenraali Artur Görgeylle, joka päätti antautua 13. elokuuta Világossa. György Klapkan joukot tekivät vielä vastarintaa pohjoisessa, mutta merkitystä sodan kannalta niillä ei enää ollut.