stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liberaalikonservatismi

Liberaalikonservatismi on poliittinen aate, jossa yhdistellään konservatismia ja liberalismia. Liberaalikonservatismia ei tule sekoittaa konservatiiviliberalismiin. Tyypillisesti liberaalikonservatismi yhdistää erityisesti talousliberalismin ja arvokonservatismin, ja liberaalikonservatiiviset puolueet kuuluvatkin yleensä keskusta-oikeistoon.[lähde? ] Suomalaisista puolueista Kansallinen Kokoomus edustaa lähinnä kyseistä aatetta.
Kuten liberalismilla ja konservatismilla, on liberaalikonservatismillakin ollut useita merkityksiä eri aikoina ja eri alueilla. Politiikan tutkimuksessa termillä tarkoitetaan aatteita, joissa laissez-fairen talouden periaatteet (kuten kauppasopimusten arvostus, yksityisomistuksen suoja ja vapaat markkinat) yhdistetään uskoon ihmisten luonnollisesta erilaisuudesta, uskonnon tärkeyteen sekä perinteisiin arvoihin, joita rajoitettu, perustuslaillinen ja edustuksellinen valtiovalta edustaa.
Verrattuna perinteiseen keskusta-oikeistolaiseen (kuten kristillisdemokraattiseen) politiikkaan, liberaalikonservatismi on kuitenkin vähemmän traditionalistinen ja talouskysymyksissä enemmän oikeistolibertaarinen, suosien alhaista verotusta ja valtion minimaalista vaikutusta taloudessa. Liberaalikonservatismi eroaa myös klassisesta liberalismista kieltämällä tasavertaisuuden ihmisluonnon vastaisena, ja korostamalla sen sijaan ihmisten luonnollista erilaisuutta.
Koska demokraattisissa maissa konservatiivinen ideologia omaksui liberaaleille tyypillisiä instituutioita, kuten laillisuusperiaatteen, yksityisomistuksen, markkinatalouden ja edustuksellisen perustuslaillisen valtiovallan, on liberaalikonservatismin liberaali puoli länsimaissa yleisesti tunnustettu. Tämä yksimielisyys on ollut joissakin maissa, kuten Yhdysvalloissa, niinkin vahvaa että liberaalikonservatismi on populaarikulttuurissa samaistettu konservatismiin. Tämä on saanut osan voimakkaimmin liberaaleista konservatiiveista kutsumaan itseään libertaareiksi. Joka tapauksessa Yhdysvaltain liberaalikonservatiivinen traditio yhdistää usein klassisten liberaalien taloudellisen individualismin burkelaiseen konservatismiin, joka korostaa ihmisten luonnollista erilaisuutta, käyttäytymisen irrationaalisuutta perusteena perinteisen etiikan tarpeelle, ihmisten tarvetta järjestykseen ja vakauteen sekä luonnollisten oikeuksien kieltämistä valtiovallan pohjana.
Muissa maissa, kuten Italiassa ja Espanjassa, joissa liberaalikonservatiiviset liikkeet ovat päässeet osaksi valtavirtapolitiikkaa vasta hiljattain, termit liberaali ja konservatiivinen saatetaan ymmärtää synonyymisinä, ja toisaalta esimerkiksi Latinalaisessa Amerikassa talousliberaali konservatismi ymmärretään uusliberalismin muotona sekä populaarissa että akateemisessa puhetavassa.
Klassinen konservatismi ja talousliberalismi

Historiallisesti, 1800- ja 1900-luvuilla, konservatismi sisälsi joukon periaatteita, jotka pohjautuivat vakiintuneiden perinteiden vaalimiseen, auktoriteetin kunniotukseen, ja uskonnollisiin arvoihin. Usein ajatellaan, että tämä klassisen konservatismin muoto ilmeni esimerkillisesti muun muassa Joseph de Maistren ja valistusajan jälkeisten paavien kirjoituksissa. Silloinen liberalismi – jota nykyään kutsutaan klassiseksi liberalismiksi – kannatti sekä yksilön poliittista vapautta että vapaita markkinoita. Tämän tyylisiä ideoita edustivat Anders Chydenius, John Locke, Montesquieu, Adam Smith ja John Stuart Mill.
Tutkija Andrew Vincentin mukaan liberaalikonservatismin maksiimi on ”talous ennen politiikkaa”. On kuitenkin jonkinlainen yksimielisyys, että alkuperäiset liberaalikonservatiivit yhdistivät liberaaliin talousajatteluun konservatiiviset sosiaaliset asenteet, sovittaen aiemman aristokraattisen käsityksen ihmisten välisistä ”luonnollisista eroista” meritokratian käytäntöihin – kuitenkin kritisoimatta synnynnäisiä etuoikeuksia (kuten sääty), kunhan yksilönvapaudet olivat taatut.
Ajan kuluessa suurin osa läntisistä konservatiiveista omaksui vapaan markkinatalouden ideoita, samalla kun teollinen vallankumous kehittyi ja aristokraatit menettivät valtaansa, niinkin paljon että noita ideoita pidetään nykyään usein kiinteänä osana konservatistista perinnettä. Siitä huolimatta, monissa maissa käytetään termiä liberaali kuvaamaan vapaan kapitalismin kannattajia. Näin on esimerkiksi Manner-Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa.
Nykyajan eurooppalainen merkitys

Nykyajan eurooppalaisessa keskustelussa ”liberaali konservatismi” tarkoittaa yleensä keskusta-oikeistolaisia poliittisia katsomuksia, jotka kieltävät osan traditionalismista, joka liitetään perinteiseen oikeistoon. Tähän näkemykseen liitetään joskus maltillisen sosiaalisen turvaverkon ja ympäristöystävällisyyden kannatusta.
Liberaalikonservatismia edustavat tässä mielessä esimerkiksi Ruotsin Maltillinen kokoomus, Norjan konservatiivipuolue ja Suomen Kansallinen Kokoomus. Noustessaan Britannian pääministeriksi vuonna 2010 David Cameron sanoi BBC:n haastattelussa, että on aina pitänyt itseään liberaalikonservatiivina.
Luotaus

Luotaus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
radioluotaus
luotaus, vesistön syvyyden mittaaminen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luotaus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luota minuun

Luota minuun voi viitata seuraaviin asioihin:
Luota minuun, Esa Sariolan kirjoittama romaani
Luota minuun, Jan Coffeyn kirjoittama romaani
Luota minuun, Peter Leonardin kirjoittama romaani
Luota minuun (Lean on Me), John G. Avildsenin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1989
Luota minuun (Trust), Hal Hartleyn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1990
Trust Me (myös nimellä Luota minuun), Robert Houstonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1989
Väärät ystävät (televisioesityksessä Luota minuun), Kenneth Lonerganin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2000.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luota minuun”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luosujärvi

| Luosujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kolari
Koordinaatit:  67°31′42″N, 24°07′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Laskujoki:  Luosujoki (d) 
Järvinumero:  67.373.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  196,4 m
Rantaviiva:  5,7 km
Pinta-ala:  0,685 km² 
 fiLuosujärvi 
Luosujärvi on pieni järvi Lapin läänissä Kolarin kunnassa, Yllästunturin länsipuolella. Pääosin järven länsirannalla, sijaitsee Luosun kylä. Nimi Luosu tulee muinaisesta lapin murteen sanasta luossa, joka tarkoittaa Lapin jokien yläjuoksulle vaeltanutta lohta. Järvi laskee Luosujoen ja Ylläsjoen kautta Tornionjokeen.
Civilization V: Brave New World

| Civilization V: Brave New World |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Firaxis Games
Julkaisija:  2K Games
Jakelija:  Take-Two Interactive
Suunnittelija:  Ed Beach
Pelisarja:  Civilization
Julkaistu:  NA 9. heinäkuuta 2013 12. heinäkuuta 2013
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategia, valtiosimulaattori
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 12 
Alusta:  Microsoft Windows, OS X, Linux
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Sid Meier’s Civilization V: Brave New World on toinen lisäosa strategiapelille Civilization V. Se julkistettiin 15. maaliskuuta 2013 ja julkaistiin heinäkuussa 2013. Brave New World keskittyy diplomatiaan ja kulttuuriin.
Uudet ominaisuudet

Uudistettu kulttuurivoitto: Uudistetussa kulttuurivoitossa pelaaja levittää kulttuuriaan ympäri maailmaa tarkoituksenaan nousta johtavaksi kulttuuriksi. Ns. suurtöitä voidaan luoda taiteilija-, kirjailija- ja muusikkoyksiköiden, museoiden, oopperatalojen ja kirjastojen avulla. Peliin lisätään myös arkeologiyksikkö, jotka voi käyttää muinaisien kulttuurillisten artefaktien löytämiseksi.
Ideologiat: Teollisen aikakauden aikana pelaaja pystyy valitsemaan yhden kolmesta eri ideologiasta: Vapaus, järjestys tai autokratia. Ideologiat vaikuttavat pelaajan suhteisiin muiden kansakuntien kanssa ja tuovat uusia ominaisuuksia pelaajalle.
Maailmankongressi: Peliin on lisätty diplomaattinen maailmankongressi, jossa kansakunnat voivat äänestää esimerkiksi kauppasaarroista, resurssien rajoittamisesta, World Games -isäntäkaupungin päättämisestä ja ydinaseiden käytöstä. Pelin edetessä nykyaikaan maailmankongressi muuttuu Yhdistyneiksi kansakunniksi sallien uuden diplomatiavoiton.
Kansainväliset kauppareitit: Peliin on lisätty kansainväliset kauppareitit, jotka voivat kulkea maitse tai meritse. Ne tuottavat pelaajalle rahaa, ja voivat myös levittää myös uskontoa, kulttuuria ja tiedettä. Sodassa vastapuolella olevan kansakunnan kauppareittejä on mahdollista estää.
Kaksi skenaariota: Lisäosassa on mukana skenaariot Yhdysvaltain sisällissodasta ja Afrikan valloituksesta.
Pelattavat kansakunnat

Lisäosan mukana tulee yhdeksän uutta siviilisaatiota:
Assyria / Assurbanipal
Brasilia / Pedro II
Indonesia / Gajah Mada
Marokko / Ahmad al-Mansur
Portugali / Maria I
Puola / Kasimir III Suuri
Shoshonit / Pocatello
Zulumaa / Shaka Zulu
Venetsia / Enrico Dandolo
Uudet maailmanihmeet

Lisäosan mukana tulee kahdeksan uutta maailmanihmettä.
Parthenon
Broadway
Globe-teatteri
Borobudur
Uffizi
Punainen linnoitus
Prora
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)
Luttojoki

| Luttojoki |
| --- | --- |
 Luttojoki Inarissa
Alkulähde:  Saariselkä
Laskupaikka:  Ylä-Tuuloman tekojärvi
Maat:  Suomi ja Venäjä
Pituus:  235 km
Valuma-alue:  7 980 km²
Luttojoki (pohjoissaameksi Lotto tai Lohttu, koltansaameksi Lått, ven. Ло́тта, Lotta) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva joki Inarin ja Sodankylän kuntien itäosissa Suomessa ja Petsamon eteläosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Venäjän vesistörekisterin mukaan joen pituus on 235 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 7 980 neliökilometriä.
Ennen alueluovutuksia lähes koko Luttojoki sijaitsi Suomen alueella. Nykyään se kuuluu osittain UK-puiston–Sompion–Kemihaaran Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen.
Luttojoesta on saatu isoja taimenia noin 2–3 kiloon.
Luttojoki saa alkunsa Inarin kunnan alueelta Saariselän pohjoisosassa sijaitsevista pikkujärvistä. Joki virtaa sieltä itään kulkien osan matkaa Inarin ja Sodankylän välistä rajaa pitkin. Raja-Joosepin rajanylityspaikan läheisyydessä Luttojoki virtaa Venäjän puolelle, virtaa koilliseen ja laskee Ylä-Tuuloman tekojärven länsipäähän. Tekojärven itäpäästä vedet virtaavat edelleen Tuulomajokea Kuolanvuonoon.
Luttojoen merkittävin sivujoki Suomen puolella on Suomujoki.
Aiheesta muualla

Virtaamatilastoja/R-Arctic Net (englanniksi)
Paavo Hakkarainen : Karhujen asumasijoilta, Helsingin Sanomat, 04.11.1934, nro 298, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Urho Kekkosen kansallispuisto-Sompio-Kemihaara
| --- | --- |
UK-kansallispuiston perusosa:   Saariselkä  Rumakuru  Luulampi  Kiilopää  Lankopää  Lankojärvi  Kopsusjärvi  Luttojoki  Suomujoki  Kopsusjärvi 
Saariselän erämaaosa:   Tuiskupää  Lupukkapää  Ukselmapää  Sokosti 
Nuorttin erämaaosa: 
Kemi-Sompion erämaaosa: 
Pajuaavan rajoitusosa: 
Repoaavan rajoitusosa: 
Lamminaavan rajoitusosa: 
Valtakunnan rajavyöhyke:   Rajajooseppi  Kiertämäpää  Talkkunapää  Iso Kokkopää  Korvatunturi
Liperin vapaaherrakunta

Liperin vapaaherrakunta (ruots. Liebelitz[lähde? ]) oli valtaneuvos Herman Klasson Flemingille vuonna 1651 läänitetty vapaaherrakunta. Se sijaitsi nykyisessä Pohjois-Karjalassa, silloisessa Käkisalmen läänissä, ja koostui Liperin pitäjästä ympäristöineen. Vapaaherrakunta peruutettiin vuonna 1680.
Perinnölliset paronit

Varsinais-Suomessa nämä Liperin paronit, kuten myös heidän esi-isänsä, omistivat Louhisaaren kartanon.
Ritari Claes Larsson Fleming (1592–1644), oli maaherrana ja amiraalina, ja kaatui Femernin meritaistelussa. Hänen palveluksensa ja ansioidensa johdosta kuningatar 26 maaliskuuta 1651 korotti hänen lapsensa vapaaherroiksi ja -herrattariksi. Heidän sukunsa jatkuu tähän päivään saakka, eli ei ole sammunut mieskannalta. Ruotsissa elää edelleen vapaaherra Fleming af Liebelitz -nimisiä ihmisiä.
Claesin pojanpoika oli paroni Claes Fleming af Liebelitz (1649–85), aatelissäädyn maamarsalkka, ja Ruotsin valtiovarainhoitaja eli kamarimestari, valtaneuvos myös. 10. joulukuuta 1687 kuningas Kaarle XI korotti hänen leskensä ja lapsensa kreivilliseen arvoon. Tämä sukuhaara kuitenkin sammui mieskannalta 15. marraskuuta 1729, joten enää ei ole olemassa kreivi Flemingejä.
Kirjallisuutta

Mauno Jokipii: Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat, 1–2, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia
Luettelo PSOne Classics -peleistä

Tämä on luettelo PSOne Classics -peleistä. Pelit ovat ensimmäisen PlayStation-konsolin pelejä, jotka on julkaistu uudelleen ladattavina versioina PlayStation Network -palvelussa.
Christina Hendricks

| Christina Hendricks |
| --- | --- |
 Christina Hendricks PaleyFestissä vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Christina Rene Hendricks
Syntynyt: 3. toukokuuta 1975 (ikä 49) Knoxville, Tennessee, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, malli
Puoliso:  Geoffrey Arend (2009–2019)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  Mad Men
Palkinnot
 Parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG  2008, 2009 Mad Men 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Christina Rene Hendricks (s. 3. toukokuuta 1975 Knoxville, Tennessee)  on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Hän on parhaiten tunnettu Joan Hollowayn roolista televisiosarjassa Mad Men. Hän on näytellyt myös muun muassa Saffronia Fireflyssa.
Ennen näyttelijänuraansa Hendricks työskenteli mallina lähes kymmenen vuotta. Hän siirtyi televisiomainoksista koe-esiintymään tv-sarjoihin 1990-luvun lopussa.
Hendricks teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioelokuvaan All-Star Superman, jossa hän on Lois Lanen roolissa.
Tausta

Hendricks syntyi Knoxvillessä, Tennesseessä. Hän on Jackie Sue Hendricksin ja englantilaisen Robert Hendricksin toinen lapsi. Hendricksillä on isänsä kautta Yhdysvaltain ja Ison-Britannian kaksoiskansalaisuus. Hänellä on yksi isoveli. Perhe muutti isän työn takia usein, ja he asuivat ensin Portlandissa, Oregonissa, josta he muuttivat Twin Fallsiin, Idahoon Christinan ollessa yhdeksänvuotias.
Christinan äiti kannusti häntä ja hänen veljeään osallistumaan paikalliseen teatteritoimintaan, ja Christina esiintyi Grease-musikaalissa. Alun perin vaaleahiuksinen Hendricks alkoi värjätä hiuksiaan punaiseksi kymmenvuotiaana, inspiraationaan kirja Annan nuoruusvuodet. Christinan ollessa teini-ikäinen hänen perheensä muutti Fairfaxiin, Virginiaan. Siellä hän harrasti teatterin lisäksi balettia. Hänellä oli vaikeuksia sopeutua uuteen asuinpaikkaansa, ja joutui lukiossa koulukiusaamisen kohteeksi.
Ura

High schoolin jälkeen Hendricks työskenteli vastaanottovirkailijana sekä kampaamon hiustenpesijänä. Hän osallistui Seventeen-lehden kansikuvakilpailuun, joka johti mallisopimukseen IMG Modelsin kanssa. Hendricks työskenteli mallina New Yorkissa, Lontoossa ja Japanissa 27-vuotiaaksi asti. Sen jälkeen hän esiintyi televisiomainoksissa brändeille Carl’s Jr. ja Dr. Pepper.
Mallintöistä Hendricks siirtyi televisioroolien koe-esiintymisiin, ja hän debytoi vuonna 1999 MTV:n sarjassa Undressed. Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli lyhytikäisessä sarjassa Beggars and Choosers. Toisen pääroolinsa hän sai niin ikään lyhyeksi jääneestä sarjasta Kevin Hill. Tämän lisäksi hän vieraili sarjoissa kuten Angel, Teho-osasto ja Firefly.
Suureen maineeseen Hendricks nousi televisiosarjan Mad Men myötä, jossa hän näytteli Joan Hollowayta vuosina 2007–2015. Hän sai roolisuorituksestaan kehuja kriitikoilta sekä kuusi Primetime Emmy -ehdokkuutta. Hendricksillä oli sivurooli elokuvassa Drive vuonna 2011.
Yksityiselämä

Vuonna 2009 Hendricks avioitui näyttelijä Geoffrey Arendin kanssa New Yorkissa. He erosivat vuonna 2019.
Löylyä lissää

Löylyä lissää voi tarkoittaa seuraavia:
Löylyä lissää, Karjalan poikia -polkkasävelmään sovellettu laulu
Löylyä lissää, Ramses II:n kappale vuodelta 2022.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Löylyä lissää”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Perämeren saarista

Tämä on luettelo Suomen ja Ruotsin alueella sijaitsevista Perämeren saarista.
Ajos, Kemi
Akio, Oulunsalo
Astekari, Haukipudas
Haahka
Hailuoto, Hailuoto
Halttari, Simo
Hanhikari, Haukipudas
Hermannit, Oulu
Hietakalla, Vatunki, Ii
Hietakalla, Hiastinlahti, Ii
Hietakari,
Hietasaari, Oulu
Hiuvet, Haukipudas
Hopreeni, Haukipudas
Hylkikalla, Ii
Härkäletto, Simo
Iin Röyttä, Ii
Illinsaari, Ii
Inakari, Kemi
Inakari, Tornio
Iso-Huituri, Tornio ja Kemi
Iso-Kraaseli, Raahe
Iso-Miehikkä, Haukipudas
Isonkivenletto, Haukipudas
Kaasamatala, Haukipudas
Kahvankari, Oulu
Kallankarit, Kalajoki
Kammonkari, Oulunsalo
Karhu, Ii
Karinkannanmatala, Siikajoki
Kattilankalla, Haukipudas
Keilakrunni, Kemi
Kello, Raahe
Kellon Kraaseli, Haukipudas
Kemin Kiikkara, Kemi
Keminkraaseli, Kemi
Kengänkari, Hailuoto
Kintasletto, Haukipudas
Kolmenkoivunkari, Oulunsalo
Koni, Ii
Korkiakari, Oulu
Kotakari, Haukipudas
Kotakari, Oulunsalo
Kraaseli, Oulunsalo
Kraaselinpauha, Lohtaja
Krassinletto, Ii
Kriisi, Ii
Kriisinkivi, Haukipudas
Kropsu, Haukipudas
Krunnien saaristo, Ii
Kuivamatala, Ii
Kumpele, Raahe
Kutinkalla, Ii
Kuusiluoto, Tornio
Laitakari, Haukipudas
Laitakari, Oulu
Laitakari, Simo
Lamunkari, Lumijoki
Leipäreet, Simo
Lemmonletto, Haukipudas
Lissabon, Simo
Luodeletto, Haukipudas
Länsiletto, Haukipudas
Lönkytin, Haukipudas
Maluri, Haaparanta
Montaja, Simo
Mustakari, Virpiniemi, Haukipudas
Mustakari, Martinniemi, Haukipudas
Möyly, Simo
Nimetön, Haukipudas
Onsajanmatala, Ii
Pajukari, Tornio
Pallonen, Ii
Parmiinit, Oulunsalo
Paskaletto, Simo
Pensaskari, Ii
Pensaskari, Haukipudas
Pensaskari, Tornio
Pirttisaari, Simo
Pohjois-Kraaseli, Kemi
Pulkkisenmatala, Haukipudas ja Oulu
Puluvärkki, Raahe
Puukkoletto, Haukipudas
Rajaletto, Simo
Rapakari, Haukipudas
Rautakallio, Kemi
Rautakallio, Siikajoki
Riitankari, Oulu
Rivinletto, Haukipudas
Rokonkari, Lumijoki
Runniletto, Oulu
Ryöskärinkalla, Ii
Röyttä, Tornio
Saapaskari, Oulu
Saapaskari, Simo
Sanskeri, Haaparanta
Santapankki, Ii
Santosenkari, Hailuoto
Satakari, Ii
Satakarinletto, Haukipudas
Seittenkaari, Haaparanta
Selkä-Sarvi, Kemi
Selkäkari, Oulu
Selkäletto, Ii
Tangonsaari, Ii
Tasku, Raahe
Tiuranen, Simo
Tiurasenkalla, Simo
Tiurasenkrunni, Simo
Toppilansaari, Oulu
Tynttyrit, Simo
Täikkö, Kemi
Täikönkari, Kemi
Ulko-Klaama, Ii
Ulko-Pallonen, Ii
Ulkokrunni, Ii
Ulkolaidanmatala, Hailuoto
Ulkopauha, Raahe
Varjakansaari, Oulunsalo
Vihreäsaari, Oulu
Välikari, Haukipudas
Väliletto, Haukipudas
Ykskivi, Haukipudas
Ykskivi, Simo
Äijänkumpele, Haukipudas
Ööperit, Simo
Luettelo Padasjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Padasjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Padasjoen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1918-kivi | Kelkutteentie 120 | Nyystölä | 61.2855°N, 25.2662°E |  |  |  |  |
| Arwidssonin patsas | A. I. Arwidssonin syntymäkodin paikka, Karl Fieandtin kuja | Kirkonkylä | 61.3528°N, 25.2858°E |  | 1895 |  |  |
| Kätilö Anna Niirasen muistomerkki  | Hautausmaa, Saaritie 9 jälkeen keskiväylällä | Kirkonkylä | 61.358°N, 25.2799°E |  |  |  |  |
| Nuijakivi, Nuijasodassa tehdyn antautumissopimuksen muistokivi | Nyystöläntie 452 | Nyystölä | 61.3124°N, 25.3026°E |  |  |  |  |
| Nuijapatsas, Nuijasodan muistomerkki | Nuijamäentie 1 | Nyystölä | 61.3362°N, 25.2917°E |  |  |  |  |
| Punaisten 1918 kaatuneiden muistomerkki (Vakaumuksensa puolesta kuolleitten muistomerkki) | Hautausmaa Tuuliantie 6 - Salmitie 9 välillä, hautausmaan luoteissivulla | Kirkonkylä | 61.3588°N, 25.2802°E |  | 1946 |  |  |
| Sankarivainajien muistomerkki | Padasjoen kirkon sankarihautausmaa, Laivarannantie 1 | Kirkonkylä | 61.3547°N, 25.2778°E | Aalto, VilhoVilho Aalto (muistomerkin reliefi) ja Tulokas, Teuvo AugustTeuvo August Tulokas (sankarihautausmaa ja muistomerkki) | 1948 |  |  |
| Sotaan lähtemisen muistomerkki, Ahjola | Kivistöntie 3 | Kirkonkylä | 61.3604°N, 25.2783°E |  |  |  |  |
| Sotaan lähtemisen muistomerkki, Sallanmäki | Maakeskenraitti 79 | Maakeski | 61.2798°N, 25.3335°E |  |  |  |  |
| Sotaveteraanien muistopuun kanto | Kellosalmentie 20 |  | 61.3552°N, 25.2767°E |  |  |  |  |
| Supinmäen metsähautausmaa | Padankoskentie 12 | Auttoinen | 61.3048°N, 25.0758°E |  |  |  |  |
| Valkoisten 1918 kaatuneiden muistomerkki | Padasjoen kirkon kirkkotarha, Laivarannantie 1 | Keskusta | 61.3548°N, 25.2773°E |  | 1920 |  |  |
Lykke Friis

| Lykke Friis |
| --- | --- |
 Friis vuonna 2010.
Tanskan tasa-arvoministeri
 Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 23. helmikuuta 2010 – 3. lokakuuta 2011  
Edeltäjä:  Inger Støjberg
Seuraaja:  Manu Sareen
Tanskan ilmasto- ja energiaministeri
 Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 24. marraskuuta 2009 – 3. lokakuuta 2011  
Edeltäjä:  Connie Hedegaard
Seuraaja:  Martin Lidegaard
Kansankäräjäedustaja
 2011–2013  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. lokakuuta 1969 (ikä 54) Lyngby-Taarbæk, Tanska
Ammatti:  poliitikko, toimittaja, tutkija
Tiedot
Puolue:  Venstre
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto
Aiheesta muualla
lykkefriis.dk
Lykke Friis (s. 27. lokakuuta 1969 Lyngby-Taarbæk) on tanskalainen entinen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2011–2013 ja toiminut Tanskan ilmasto- ja energiaministerinä vuosina 2009–2011 sekä tasa-arvoministerinä 2010–2011. Hän jätti politiikan vuonna 2013 ja siirtyi Kööpenhaminan yliopiston apulaisrehtoriksi. Vuosina 2018–2019 hän oli Berlingske-lehden kirjeenvaihtaja Berliinissä ja vuodesta 2019 hän on johtanut Tænketanken Europa -nimistä ajatuspajaa.
Aiheesta muualla

Lykke Friis Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lykke Friis Wikimedia Commonsissa