stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Plastique
Muussa mediassa > Televisiossa

Plastique esiintyi Smallville -televisiosarjassa, jossa häntä esitti Jessica Parker Kennedy. Tämä versio oli metaihminen, joka pystyi räjäyttämään minkä tahansa kohteen ympäriltään hänen silmistään ammuttujen räjähdyssäteiden avulla. LuthorCorp sieppasi hänet lapsena ja häntä pidettiin vankina kolmen vuoden ajan ennen kuin hän pakeni ja yritti pakoilla LuthorCorpin työntekijöitä. Tess Mercer värväsi hänet myöhemmin osaksi ryhmäänsä. Myöhemmin Plastique liittyi Suicide Squadiin auttaakseen heitä vapauttamaan Deadshotin vankilasta.
Plastique esiintyi The Flash televisiosarjassa jaksossa "Plastique", jossa häntä esitti Kelly Frye. Tämä versio hahmosta on EOD-asiantuntija Yhdysvaltain armeijalle, jolla ei ole pahoja taipumuksia. Hän haavoittui pommi-iskussa Afghanistanissa ja hänet viettin hoidettavaksi Central Cityyn. Siellä ollessaan hän altistui S.T.A.R.:n Laboratorion hiukkaskiihdyttimen räjähdyksen aiheuttamalle pimeälle aineelle, joka muutti hänet metaihmiseksi yhdistyen solutasolla pommin sirpaleiden kanssa antaen hänelle kyvyn räjäyttää kaiken koskettamansa hallitsemattomasti. Paetessaan kenraali Wade Eilingiä, joka aikoo muuttaa hänet aseeksi, Souci kohtaa Salaman ja hänen liittolaisensa, jotka luovat erityisiä käsineitä, jotka tekevät tyhjäksi hänen kykynsä. He aikovat värvätä hänet ryhmäänsä, mutta Harrison Wells vakuuttaa hänet salaa tappamaan säälimättömän Eilingin. Hän yrittää tappaa hänet, mutta häntä ammutaan kuolettavasti, mikä pakottaa Salaman viemään hänet Central City -jokeen estääkseen häntä räjähtämästä kaupungissa.
Videopeleissä

Plastique esiintyi ladattavana bonushahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä.
Prätkähiiret (3. tuotantokausi)

Prätkähiirten 3. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 23. syyskuuta 1995 jaksolla Biker Knights of the Round Table, Part 1, joka tunnetaan Suomessa nimellä Pyöreän pöydän prätkäritarit, Osa 1. 3. kausi käsittää kolmetoista jaksoa, jotka kuitenkin esitettiin sekalaisessa järjestyksessä. Yhdysvalloissa kolmannen kauden esitys päättyi 24. helmikuuta 1996.
Suomessa 3. kausi käynnistyi vuonna 1996 ja päättyi 17. kesäkuuta 1996.
Jaksoluettelo > Olipa kerran Marsissa, osa 3 (Once Upon A Time On Mars, Part 3)

Prätkähiiret
| --- | --- |
Hahmot: 
Sankarihahmot:  Turbo • Vinski • Moto • Santtu • Rontti • Minni • Miihkali • Anni
Pääviholliset:  Lalli Leipäjuusto • Professori Nuikki • Rasvanahka • Mutantti • Monttupomo • Ylipäällikkö Camembert • Teuvo Tahko • Rami Palkki • Kattinaattori • Hannibal T. Karvapallo • Tohtori Katinkoski
TV-sarjat:  Prätkähiiret (1993–1996) (tuotantokaudet: 1., 2., 3.) • Prätkähiiret (2006–2007) (tuotantokaudet: 1.)
Sarjakuvat:  Biker Mice from Mars
Videopelit:  Biker Mice From Mars (1994) • Biker Mice From Mars (2006)
Pyhän Paavalin luostari

| Pyhän Paavalin luostari Μονή Αγίου Παύλου |
| --- | --- |
 Pyhän Paavalin luostari.
Sijainti:  Athos, Kreikka
Koordinaatit:  40°09′40″N, 24°17′25″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustaja:  Paavali Kseropotamoslainen
Perustettu:  900–luku
Asukkaita:  48
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Athosvuori 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pyhän Paavalin luostari (kreik. Μονή Αγίου Παύλου, Moní Agíou Pávlou, myös Agiou Pavloun luostari) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on omistettu Kristuksen temppeliintuomiselle. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Pyhän Paavalin luostari on sijalla neljätoista.
Pyhän Paavalin luostarin pääkirkko.
Pyhän Paavalin luostari on perustettu 900-luvun lopulla. Se mainitaan asiakirjoitta ensimmäisen kerran vuonna 972. Sen perustaja oli Paavali Kseropotamoslainen, joka perusti myös Xiropótamoksen luostarin. Ilmeisesti myös Pyhän Paavalin luostari tunnettiin alun perin tällä nimellä, mutta vuodesta 1108 se on tunnettu Pyhän Paavalin luostarina. Luostari autioitui 1300-luvulla ja alennettiin keljaksi. Se elpyi 1400-luvulla ja siitä tuli jälleen luostari, mutta se taantui uudelleen 1700-luvulla. Luostarin uusi elpyminen alkoi 1800-luvulla. Luostarissa oli suuri tulipalo vuonna 1902 ja se kärsi tulvasta vuonna 1911. Vuonna 2011 luostarissa oli 48 asukasta.
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan länsirannikon eteläosissa vuorenrinteessä vajaan kilometrin päässä merenrannasta. Luostarirakennukseen kuuluu suuri torni, joka rakennettiin vuonna 1522. Luostarin nykyinen pääkirkko (katholikon) on rakennettu 1839–1844 ja se on omistettu Neitsyt Marian puhdistamiselle. Vanhimmat luostarirakennukset ovat peräisin 1400- ja 1500-luvulta. Luostarin alaisuuteen kuuluvat sivuluostarit Uusi skiitta ja Lákkoksen Pyhän Demetrioksen skiitta. Luostariin kuuluu myös 12 kappelia, joihin lukeutuva Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kappeli on luostarin vanhin rakennus. Luostarin pyhäinjäännöksiin kuuluvat muun muassa Itämaan tietäjien antamiksi lahjoiksi uskotut esineet sekä Gregorios Nazianzilaisen jalka. Luostarin kirjastossa on 494 käsikirjoitusta ja yli 12 000 painettua kirjaa.
Luostarin pohjoispuolella linnuntietä noin 1,5 kilometrin päässä sijaitsee Pyhän Dionysioksen luostari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Paavalin luostari Wikimedia Commonsissa
Pyhän Paavalin luostari. Ortodoksi.net.
Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
| --- | --- |
Luostarit:   Suuri lavra  Vatopédin luostari  Ivíronin luostari  Chilandárin luostari  Pyhän Dionysioksen luostari  Koutloumoúsin luostari  Pantokrátorin luostari  Xiropótamoksen luostari  Zográfoksen luostari  Docheiárioksen luostari  Karákalloksen luostari  Filótheoksen luostari  Simonópetran luostari  Pyhän Paavalin luostari  Stavronikítaksen luostari  Xenofónin luostari  Pyhittäjä Gregorioksen luostari  Esfigménoksen luostari  Pyhän Panteleimonin luostari  Konstamonítoksen luostari 
Skiitat:   Bogoroditsan skiitta  Johannes Kastajan skiitta  Johannes Kastajan skiitta (Ivíron)  Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta  Profeetta Elian skiitta  Pyhän Andreaan skiitta  Pyhän Annan skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta (Lákkos)  Pyhän Kolminaisuuden skiitta  Pyhän Panteleimonin skiitta  Uusi skiitta 
Kylät:   Dáfni  Karyés
Kjell-Børge Freiberg

| Kjell-Børge Freiberg |
| --- | --- |
 Freiberg vuonna 2019.
Norjan öljy- ja energiaministeri
 Solbergin hallitus 31. elokuuta 2018 – 18. joulukuuta 2019  
Edeltäjä:  Terje Søviknes
Seuraaja:  Sylvi Listhaug
Suurkäräjäedustaja
 Nordlandin vaalipiiri 2017–2021  
Hadselin pormestari
 2007–2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1971 (ikä 53) Hadsel, Norja
Tiedot
Puolue:  edistyspuolue (vuoteen 2021)
Kjell-Børge Freiberg (s. 27. huhtikuuta 1971 Hadsel) on norjalainen entinen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 2018–2019 ja istui suurkäräjillä vuosina 2017–2021. Lisäksi hän oli kotikuntansa Hadselin pormestari (ordfører) vuosina 2007–2015.
Freiberg erotettiin edistyspuolueesta marraskuussa 2021, koska hänen uskottiin vuotaneen puolueen sisäisiä asiakirjoja lehdistölle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kjell-Børge Freiberg Wikimedia Commonsissa
Kjell-Børge Freiberg Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Pyhän Paavalin luterilainen seurakunta

| Pyhän Paavalin luterilainen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  tunnustuksellinen luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Rovastikunta:  Lounainen rovastikunta (LHPK)
Perustettu:  2014
Jäseniä:  91 (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Paavalin luterilainen seurakunta on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan suomenkielinen seurakunta Turussa. Seurakunnan jumalanpalvelukset järjestetään Turun Betel-kirkossa. Siellä kokoontuu myös seurakunnan ruotsinkielinen sisarseurakunta, Sankt Gabriels församling.
Seurakunta kokoontuu Turun Betel-kirkossa.
Seurakunnan jäsenmäärä vuosittain

| Vuosi | Jäseniä | Huomautus |
| --- | --- | --- |
| 2014 | 26 | Seurakunta järjestäytyi Lähetyshiippakunnan seurakunnaksi. |
| 2015 | 31 |  |
| 2016 | 27 |  |
| 2017 | 37 |  |
| 2018 | 43 |  |
| 2019 | 49 |  |
| 2020 | 53 |  |
| 2021 | 57 |  |
| 2022 | 64 |  |
| 2023 | 91 |  |
Pohjolan Leijona

| Pohjolan Leijona: Kustaa II Adolf ja Suomi 1611–1632 |
| --- | --- |
 Suojapaperissa Nils Forsbergin maalaus Kustaa II Aadolf ennen Lützenin taistelua, 1900.
Kirjailija:  Mirkka Lappalainen
Kansitaiteilija:  Nils Forsberg
Kieli:  suomi
Genre:  historiantutkimus
Kustantaja:  Siltala
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  321
ISBN:  978-952-234-242-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pohjolan Leijona: Kustaa II Adolf ja Suomi 1611–1632 on historiateos, jonka on kirjoittanut historiantutkija Mirkka Lappalainen. Teos on ilmestynyt 2014, ja sen on kustantanut Siltala. Kuninkaan nimitys "Pohjolan Leijona" on peräisin Paracelsuksen ennustuksesta, jonka mukaan Pohjolan leijona "kukistaisi jumalattomat viholliset ja perustaisi uuden valtakunnan".
Teos sai vuonna 2014 Tieto-Finlandia-palkinnon. Valinnan tehnyt dosentti Heikki Hellman sanoi palkinnon luovutuspuheessaan:
»Pohjolan leijona on kerronnaltaan poikkeuksellisen taidokas tietokirja. – – Pohjolan leijona on tietokirja, joka imaisee mukaansa ja auttaa ymmärtämään, mistä olemme tulleet ja keitä olemme.»
Eräässä haastattelussa Lappalainen kertoo, että aihepiiri oli hänelle tuttu jo gradusta lähtien. "Siksi kirja syntyi todella nopeasti. Halusin tehdä synteesin siitä ajasta, joka on tärkeä Suomen historian kannalta." Hän huomauttaa myös, että Kustaa II Aadolfia koskeva tutkimus väheni 1960-luvulla, kun valloitussodat eivät olleet korrekteja aiheita, vaan keskityttiin sosiaali- ja taloushistoriaan.
Teos kertoo Kustaa II Aadolfista ja Suomesta. Se kertoo, kuinka nuori kuningas otti valtakunnan itäisen osan, Suomen, hallintaansa. Tuolloin Suomi menetti paikallisen poliittisen identiteetin, ja Suomi liitettiin tiukemmin Ruotsiin. Teoksen keskiössä ovat sodat Venäjää ja Puolaa vastaan, ei 30-vuotinen sota, kuten yleensä Kustaa II Aadolfia käsiteltäessä.
Teos kertoo, kuinka osin keskiaikaisesta maasta rakentuu keskusjohtoinen ja pitkälti nykymuotoinen oikeusvaltio. Kuninkaan huomio kääntyy uuteen kohteeseen, eikä Suomi enää palaa Ruotsin valtakunnan keskiöön, vaan tehtäväksi jää suurvaltaa rakentavan armeijan rahoittaminen ja täydentäminen. Kritiikissään Kari Vainio (Turun Sanomat) toteaa itsekriittisesti, että "kirjoitusvirheeseen puuttumalla lukija osoittaa omaa pienuuttaan. En voi olla yhteen puuttumatta": Wallerstein, kun pitäisi olla Wallenstein.
Karkaloú

| Karkaloú Καρκαλού |
| --- | --- |
 Karkaloú
 Koordinaatit: 37°38′8″N, 22°5′10″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Kunta:  Gortynía
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4003010102
Korkeus:  986 m
Väkiluku (2011):  76
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karkaloú (kreik. Καρκαλού) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Gortynían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 76 (vuonna 2011).
Karkaloún kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa noin kahdeksan kilometriä Dimitsánan kylästä koilliseen, ja on osa Dimitsánan kyläyhdyskuntaa. Kylä on rakennettu noin 986 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Antiikin aikana kylän lähellä sijaitsi Theisoan kaupunki.
Aiemmin kylä kuului Dimitsánan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Gortynían kunnan Dimitsánan kunnallisyksikköön.
Kekälealetit

| Kekälealetit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Kekälealetit Alethe  Cassin, 1859
Katso myös
   Kekälealetit Wikispeciesissä   Kekälealetit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kekälealetit (Alethe) eli aiemmalta nimeltään kertturastaat on sieppojen (Muscicapidae) heimoon kuuluva lintusuku. Aikaisemmin suku luettiin rastaisiin. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 2 lajia. Jotkut lähteet esittävät sukuun kuuluvaksi kuusi lajia.
Kertturastaisiin kuuluvia lajeja

Kekälealetti (Alethe castanea)
Ruskoaletti (Alethe diademata)
Aiheesta muualla

ITIS: Alethe (englanniksi)
ZipcodeZoo: Alethe (englanniksi)
Katrin Nabholz

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sotši 2014 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2012 |  |  |
Katrin Nabholz (s. 3. huhtikuuta 1986 Basel) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän saavutti Sveitsin maajoukkueessa olympiapronssia Sotšissa 2014 ja MM-pronssia Yhdysvalloissa 2012. Sotšin olympiaturnauksessa hän toimi joukkueen varakapteenina. Nabholz edusti Sveitsiä myös Vancouverin olympialaisissa 2010. MM-kilpailuissa hän pelasi vuoden 2012 turnauksen lisäksi vuosina 2007 Kanadassa, 2008 Kiinassa, 2009 Suomessa, 2011 Sveitsissä sekä joukkueensa varakapteenina Kanadassa 2013.
Nabholz pelasi Sveitsin naisten pääsarjassa 14 kautta edustaen pääasiassa ZSC Lionsia. Hän voitti sarjan mestaruuden viidesti vuosina 2011–2013 sekä 2016 ja 2017.
Plymouth Charter Township

| Plymouth Township |
| --- | --- |
 Plymouth Charter Townshipin kunnantalo ja poliisilaitos.

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Michigan
Piirikunta:  Wayne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  41,4 km²
 – Josta vettä:  0,3 km² 
Väkiluku (2020):  27 938
 – Väestötiheys:  670 as./km²
 
 https://www.plymouthtwp.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Plymouth Charter Township, virallisesti Charter Township of Plymouth on kunta (charter township) Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 27 938 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Waynen piirikunnan vasemmassa laidassa. Plymouth Charter Township ympäröi täysin Plymouthin kaupunkia. Plymouth Charter Township kuuluu Detroitin kaupungin esikaupunkialueeseen.
Väestö

Vuonna 2020 Plymouth Charter Townshipin 27 938 asukkaasta valkoisia oli 90,7 %, aasialaisia 4,7 %, mustia 2,0 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. 10,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kuvia kunnasta

Plymouth Charter Townshipin vesitorni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plymouth Charter Township Wikimedia Commonsissa
Puolitushaku

Puolitushaku eli binäärihaku (engl. binary search) on tietojenkäsittelytieteessä tehokas ja yleisesti käytetty hakualgoritmi tiedon etsimiseen järjestetystä taulukosta.
Puolitushaun ideana on etsiä etsittävää alkiota taulukon keskeltä, ja mikäli alkiota ei löytynyt, voidaan alkion etsimistä jatkaa alkuperäisen taulukon alku- tai loppupään puolivälistä riippuen siitä onko haettava arvo pienempi vai suurempi kuin taulukon keskellä oleva alkio. Koska jokainen hakuaskel puolittaa taulukon josta alkiota haetaan, on algoritmin asymptoottinen suoritusaika  O(\log n), missä  n on alkioiden lukumäärä. Voidaan osoittaa, että tätä asymptoottisesti nopeampaa vertailuihin perustuvaa algoritmia etsiä alkio taulukosta ei ole.
Seuraava puolitushaun pseudokoodi palauttaa indeksin, josta haettava alkio löytyy:
Puolitushaku(taulu, haettava, vasen, oikea)
    while vasen <= oikea
        keski = (vasen+oikea)/2
        if taulu[keski] == haettava
            return keski
        if haettava < taulu[keski]
            oikea = keski-1
        else 
            vasen = keski+1
    return null
Koska yllä oleva algoritmi ei käytä rekursiota, on tilavaativuus yllä olevassa toteutuksessa  O(1) eli algoritmi vaatii vain vakiomäärän muistia.
Käytännössä moni ohjelmoija tekee virheen kirjoittaessaan (vasen + oikea) / 2, sillä useimmissa ohjelmointikielissä kokonaislukuarvo vasen + oikea voi pyörähtää tällöin ympäri. Oikea ratkaisu on kirjoittaa esimerkiksi vasen + ((oikea – vasen) / 2).kenen mukaan?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puolitushaku Wikimedia Commonsissa
Keltakruunukukastaja

| Keltakruunukukastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kukastajat Dicaeidae
Suku::  Kukastajat Dicaeum
Laji::  anthonyi
Kaksiosainen nimi
 Dicaeum anthonyi  (McGregor, 1914) 
Katso myös
   Keltakruunukukastaja Wikispeciesissä   Keltakruunukukastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltakruunukukastaja (Dicaeum anthonyi) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Keltakruunukukastajaa tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Lajin levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet, ja populaatio on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Elinympäristö

Keltakruunukukastaja elää sammaleisissa metsissä yli 800 metrin korkeudella merenpinnasta.
Katrin Rutschow-Stomporowski

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Katrin Rutschow-Stomporowski vuonna 2012. |  Katrin Rutschow-Stomporowski vuonna 2012. |  Katrin Rutschow-Stomporowski vuonna 2012. |  |
Maa:   Saksa
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | yksikkö |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | yksikkö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tampere 1995 | yksikkö |  |
Katrin Rutschow-Stomporowski (o.s. Rutschow; s. 2. huhtikuuta 1975 Waren, Müritz, Saksa) on saksalainen uransa päättänyt soutaja. Rutschow-Stomporowski saavutti urallaan kaksi olympiakultaa. Ensimmäinen tuli kesäolympialaisissa 1996 soudun naisten pariaironelosesta Saksan joukkueesta, toinen kesäolympialaisista 2004 soudun naisten yksiköstä. Olympiapronssia hän voitti kesäolympialaisissa 2000 soudun naisten yksiköstä.
Hänen valmentajanaan toimi Jutta Lau, joka itsekin aikoinaan voitti soudussa olympiakultaa.
Rutschow-Stomporowski asuu Berliinissä, Saksassa. Hän on nainut Bernhard Stomporowskin, kevyen soudun MM-mitalistin, ja heillä on kaksi poikaa.
Katrin Zeller

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Katrin Zeller (2014) |  Katrin Zeller (2014) |  Katrin Zeller (2014) |  |
Maa:   Saksa
Naisten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | 4×5 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | 4×5 km viesti |  |
Katrin Zeller (s. 1. maaliskuuta 1979) on saksalainen entinen maastohiihtäjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1999–2014.
Zeller sijoittui Sapporon MM-kilpailuissa 2007 25:nneksi 30 kilometrin perinteisen yhteislähdössä ja 29:nneksi 10 kilometrin vapaan kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti avausosuuden hopeaa saavuttaneessa Saksan viestijoukkueessa. Lisäksi hän oli seitsemäs parisprintissä, seitsemästoista yhdistelmäkilpailussa ja kahdeksastoista 10 kilometrillä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli mukana Saksan viestihopeaa saavuttaneessa joukkueessa. Sprintissä Zeller oli neljästoista, 30 kilometrillä 19:s ja yhdistelmäkilpailussa 24:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui viestissä viidenneksi, 30 kilometrillä 12:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi ja 10 kilometrillä 22:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli 10 kilometrillä 11:s, 30 kilometrillä 14:s ja yhdistelmäkilpailussa 25:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 30 kilometrillä 12:nneksi, 10 kilometrillä 25:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 26:nneksi.
Maailmancupissa Zeller saavutti yhden henkilökohtaisen palkintokorokesijoituksen oltuaan kolmas 10 kilometrin perinteisen kilpailussa Lahdessa 2. maaliskuuta 2008. Joulukuussa 2013 hän sijoittui Asiagon parisprintin kolmanneksi yhdessä Denise Herrmannin kanssa. Saksan viestijoukkueen mukana hän on sijoittunut neljä kertaa toiselle sijalle ja kerran kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksitoista kaudella 2011–2012.
Katrin Siska

Katrin Siska
Katrin Siska (s. 10. joulukuuta 1983 Tallinna) on virolainen muusikko, joka on tullut tunnetuksi vuonna 2002 perustetusta Vanilla Ninja -yhtyeestä. Hän soittaa yhtyeessä koskettimia.
Vuonna 2003 Siska osallistui Eurolaul-laulukilpailuun Vanilla Ninjan kanssa jääden kuitenkin kilpailussa viimeiseksi. Vuonna 2005 Siska esiintyi Vanilla Ninjan kanssa Euroviisuissa edustaen Sveitsiä. Yhtye sijoittui kahdeksanneksi "Cool Vibes" -kappaleella.
Siska aloitti työt Tallinnan kaupunginhallituksessa vuonna 2008. Maaliskuussa 2010 hänestä tuli Lindakivi-kulttuurikeskuksen johtaja. Elokuussa 2009 hän liittyi Viron keskustapuolueeseen.
Khan Malaythong

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten sulkapallo.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten sulkapallo.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten sulkapallo.Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2007 | Nelinpeli |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2007 | Sekanelinpeli |  |
Khan "Bob" Malaythong (s. 10. huhtikuuta 1981 Vientiane, Laos) on yhdysvaltalainen sulkapalloilija.
Malaythong syntyi Laosissa, mutta muutti Yhdysvaltoihin kahdeksan vuoden ikäisenä. Hän voitti nelinpelissä Yhdysvaltain avoimet yhdessä Tony Gunawanin kanssa kahdesti peräkkäin vuosina 2002 ja 2003. Malaythong voitti maansa mestaruuden nelinpelissä vuosina 2003 ja 2005, jonka lisäksi hän sai kultaa myös sekanelinpelistä vuoden 2005 kisoissa. Hän oli voittamassa miesten nelinpelin Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2005 ja osallistui myös saman vuoden MM-kisoihin. Malaythong voitti nelinpelin Yhdysvaltain-mestaruuden myös vuosina 2006 ja 2007. Hän sai Pan-Amerikan kisoissa 2007 nelinpelissä hopeaa Howard Bachin ja sekanelinpelissä pronssia May Mangkalakirin kanssa. Malaythong osallistui Pekingin olympialaisissa 2008 nelinpeliin Bachin kanssa ja sijoittui jaetulle viidennelle tilalle.
Puolimetalli

| 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| B Boori | C Hiili | N Typpi | O Happi | F Fluori |
| Al Alumiini | Si Pii | P Fosfori | S Rikki | Cl Kloori |
| Ga Gallium | Ge Germanium | As Arseeni | Se Seleeni | Br Bromi |
| In Indium | Sn Tina | Sb Antimoni | Te Telluuri | I Jodi |
| Tl Tallium | Pb Lyijy | Bi Vismutti | Po Polonium | At Astatiini |
Puolimetalleiksi kutsutaan alkuaineita, joilla on sekä metallien että epämetallien ominaisuuksia tietyissä olosuhteissa. Niitä on siis vaikea luokitella joko metalleiksi tai epämetalleiksi. Yleensä puolimetalleiksi luokitellaan boori (B), pii (Si), germanium (Ge), arseeni (As), antimoni (Sb), telluuri (Te), polonium (Po) ja astatiini (At). Joskus myös alumiini (Al), hiili (C) ja seleeni (Se) luokitellaan puolimetalleihin. Jaksollisessa järjestelmässä puolimetallit sijaitsevat metallien ja epämetallien välisellä rajalinjalla.
Yhtenä luokittelukriteerinä pidetään ionisoitumisenergiaa, sillä metalleilla ionisoitumisenergia on pieni ja epämetalleilla suuri. Puolimetalleilla ionisoitumisenergia on yleensä noin 840 kJ/mol, vaihdellen germaniumin 762 kJ/mol:sta arseenin 946 kJ/mol:in. Puolimetallit voidaan luokitella myös elektronegatiivisuuden perusteella, ja yleensä puolimetallien elektronegatiivisuus on noin 2,0. Esimerkiksi arseenin elektronegatiivisuus on 2,18 ja piin 1,90. Yleensä puolimetallien oksidit ovat amfoteerisia eli ne voivat toimia sekä happona että emäksenä. Luokittelumenetelmien vaillinaisuus johtaa siihen, että minkään menetelmän avulla ei voi yksiselitteisesti tunnistaa kaikkia puolimetalleja; puolimetallien lukumäärä vaihtelee eri lähteissä, koska eri luokittelumenetelmien käyttö johtaa erilaiseen puolimetallilistaukseen.