stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anders Eklund

| Anders "Lillen" Eklund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sten Anders Gunnar Eklund
Syntynyt: 22. joulukuuta 1957 Gävle
Kuollut: 1. huhtikuuta 2010 (52 vuotta) Uppsala
Kansalaisuus:  Suomi
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Lillen
Pituus:  197 cm
Painoluokka:  raskassarja
Ammattilaistilastot
Ottelut:  25
Voitot:  19
– tyrmäysvoitot:  10
Tappiot:  5
Ratkaisemattomat:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Sten Anders Gunnar "Lillen" Eklund (22. joulukuuta 1957 Gävle, Ruotsi – 1. huhtikuuta 2010 Uppsala) oli ruotsalainen raskaansarjan ammattinyrkkeilijä. Hän voitti raskaansarjan ammattilaisten EM-tittelin kahdesti, vuosina 1985 ja 1987.
Amatööriura nyrkkeilijänä

Anders "Lillen" Eklund eli nuoruutensa Skutskärissä Gävlen lähellä. Hän aloitti nyrkkeilyn gävleläisen BK Falkenin riveissä ja otteli ensimmäisen kerran syksyllä 1976. Hän voitti pian sen jälkeen Ruotsin nuorten mestaruuden. Vuonna 1978 hän otteli Tammer-turnauksen raskaansarjan loppuottelussa suomalaista Pekka Ruokolaa vastaan, mutta kärsi pistetappion. Pian sen jälkeen käydyssä maaottelussa hän kuitenkin voitti Ruokolan pistein. "Lillen" Eklund edusti Ruotsia vuoden 1979 EM-kisoissa Kölnissä superraskaassa sarjassa, mutta koki tappion avausottelussa Itä-Saksan Jürgen Fanghänelille. 1970-luvun lopulla Eklundille tuli maaottelumenestystä voittaen mm. Ruokolan vuoden 1979 maaottelussa tyrmäyksellä. Samana vuonna hän voitti saman vuoden superraskaan kokeneen Euroopan mestarin Länsi-Saksan Peter Hussingin pistein kotiareenallaan Gävlessä.
"Lillen" Eklund pääsi myös Moskovan olympialaisiin voitettuaan valintaturnauksissa toisen ajan vahvan ruotsalaisen Roger Anderssonin, mutta itse olympialaisissa Eklund koki pistetappion kokeneelle Unkarin István Lévaille ensimmäisessä ottelussa. Sen jälkeen Eklund jatkoi vielä amatööriuraansa vuoteen 1982 voittaen superraskaansarjan Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1982. Kaikkiaan Anders "Lillan" Eklund otteli amatööriurallaan 80 ottelua voittaen niistä 56. Maaotteluja hän otteli kahdeksan kertaa voittaen niistä seitsemän.
Ammattilaisura nyrkkeilijänä

Ammatilaisuusmahdollisuutta Eklundille oli tarjottu jo aiemmin, mutta vasta vuonna 1982 hän siirtyi ammattilaiseksi managerinaan promottoriveteraani Edwin Ahlqvist. Ammattilaisuransa ajan hän asui Uplannin Fagervikenissä. Hän eteni 13 ottelun jälkeen superraskaan sarjan EM-otteluun. Hän oli voittanut 13:sta ottelusta kaikkiaan 10. Kööpenhaminassa 9. maaliskuuta 1985 käydyssä EM-ottelussa vastassa oli Norjan Steffen Tangstad, jonka Eklund oli voittanut amatöörikehässä kaksi kertaa. Tälläkin kertaa Eklund voitti keskeytyksellä 4. erässä. Näin Eklundista tuli kolmas ruotsalainen ammattinyrkkeilyn raskaansarjan Euroopan mestari Olle Tandbergin ja Ingemar Johanssonin jälkeen. Eklund puolusti Euroopan mestaruuttaan lokakuun alussa 1985 Lontoossa Britannian Frank Brunoa vastaan, mutta koki tyrmäystappion 4. erässä.
Seuraavan puolentoista vuoden aikana Eklund otteli neljä voitokasta ottelua ja pääsi uudelleen EM-otteluun uruguayläis-espanjalaista Alfredo Evangelistaa vastaan. Kööpenhaminassa 28. maaliskuuta 1987 käydyssä ottelussa Eklund tyrmäsi Evangelistan 7. erässä, ja näin hän oli toisen kerran raskaan sarjan Euroopan mestari. Mestaruuden puolustamisessa kävi samoin kuin edelliselläkin kerralla eli lokakuussa 1987 käydyssä ottelussa Italian Francesco Damiani tyrmäsi Eklundin 7. erässä.
Vuoden 1987 jälkeen siirtyi Yhdysvaltoihin ja otteli siellä vuosina 1990 kaksi kertaa, joissa toisessa koki tappion ammattilaisurallaan sittemmin menestyneelle Yhdysvaltain Tim Witherspoonille. Viimeisen ammattilaisottelunsa Eklund otteli toukokuussa 1990, jolloin hän oli otellut 25 ammattilaisottelua voittaen niistä 19.
Nyrkkeilyuransa jälkeen Eklund muutti Fagervikenistä Uppsalaan ja jatkoi nyrkkeilyn ammattilaisuraa edeltänyttä talonrakentajan ammattiaan.
Eklund kuoli sydänkohtaukseen 1. huhtikuuta 2010 Uppsalassa. Hän oli kuollessaan 52-vuotias.
Ari Korvola

Ari Korvola on suomalainen toimittaja, joka tuli tunnetuksi Yleisradion ärhäkkänä ja uudenlaisia kerrontakeinoja käyttävänä ajankohtaistoimittajana ja tutkivana journalistina muun muassa televisio-ohjelmissa Ajankohtainen kakkonen, A-mok (1993–1994), Kolmas aste (MTV, 1995–1996), MOT (1996–2011), A-studio ja muut A-ohjelmat sekä Silminnäkijä. Vuonna 2011 hänet kutsuttiin Seura-viikkolehden toimituspäälliköksi. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle keväällä 2018.
Muoniosta kotoisin oleva Korvola aloitti toimittajauransa Lapin Radiosta 1973 ja siirtyi pian Ylen tv-uutistoimitukseen Helsinkiin. Vuosina 1993–1994 hän teki Ylessä kokeellista, dramatisoitua ajankohtaisohjelmaa A-mok yhdessä Heikki Hiilamon, Jouko Salokorven, Kari Tervon ja Heikki Vuennon kanssa. Korvola toimi juontajana vuoden 1993 euroviisukarsinnoissa. 1990-luvun keskivaiheilla Korvola työskenteli jonkin aikaa MTV:n ajankohtaisohjelmassa Kolmas aste, kunnes palasi Yleisradioon syksyllä 1996 perustamaan tutkivan journalismin MOT-ohjelmaa yhdessä Suomen Kuvalehdestä rekrytoitujen Olli Ainolan, Martti Backmanin ja Jouni Tervon kanssa.
Syksyllä 2009 Korvola sai kiistanalaista mainetta tekemällä Ylen Silminnäkijä-ohjelmaan keskustapuoluetta lähellä olevasta Nuorisosäätiöstä niin sanotun ”lautakasajutun”, jossa syytettiin pääministeri Matti Vanhasta lahjoman vastaanottamisesta. Tapaus johti muun muassa Julkisen sanan neuvoston puheenjohtajan Pekka Hyvärisen eroon tehtävästään protestina siitä, ettei neuvoston enemmistö katsonut ohjelman rikkoneen hyvää journalistista tapaa.
Vuonna 2017 Korvola sai Aikakauslehtien päätoimittajayhdistyksen Julius-palkinnon. Sen perusteluissa Korvolaa luonnehdittiin tutkivan journalismin arvostetuksi veteraaniksi, jonka loikka Ylestä Seuraan oli yllättävä mutta onnistunut. Palkintolautakunnan mielestä Korvola on ”[t]inkimätön journalisti, vankkumattoman kriittinen ja immuuni ulkopuolisille vaikutus- ja painostusyrityksille, joita hänen vaalimallaan tontilla riittää yllin kyllin”.
Aiheesta muualla

Ari Korvola Radio- ja tv-arkiston Ritva-tietokannassa
Ari Korvola Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jumalattaren valittu

| Jumalattaren valittu> Divine By Mistake |
| --- | --- |
 Kirjan kansi.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  P. C. Cast
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Julkaistu:  2006
Suomennos
Suomentaja:  Eeva Koskimies
Kustantaja:  Harlequin
Julkaistu:  2010
Sivumäärä:  444
ISBN:  978-91-640-6726-5
Sarja: Partholon-trilogia
Seuraava:  Valittujen taisto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jumalattaren valittu (engl. Divine By Mistake) on yhdysvaltalaisen P. C. Castin romaani. Teos on julkaistu suomeksi Eeva Koskimiehen kääntämänä ja Harlequinin kustantamana 2010.
Kalsiumipoika

| Kalsiumipoika> The Calcium Kid |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alex De Rakoff
Käsikirjoittaja:   Derek Boyle  Alex De Rakoff  Raymond Friel 
Tuottaja:   Tim Bevan  Eric Fellner 
Säveltäjä:  The Boilerhouse Boys
Pääosat:   Orlando Bloom  Michael Lerner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Studio Canal
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  89 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalsiumipoika on vuonna 2004 valmistunut elokuva, jonka pääroolia eli kalsiumpoikaa näyttelee Orlando Bloom. Rooli oli Bloomin ensimmäinen pääosa.
Juoni

Kalsiumpoika on tietämättään äärimmäisen hyvä nyrkkeilijä. Hän nyrkkeilee huippunyrkkeilijää vastaan tämän harjoituksissa. Kalsiumpoika murtaa nyrkkeilijän käden ja joutuu hänen tilalleen kilpailemaan brittiläisenä amerikkalaista nyrkkeilijää vastaan. Hänellä alkaa kovat treenit. Aluksi hänestä tulee brittien idoli, mutta myöhemmin häntä aletaan vihata. Hän saa kuitenkin kunnioituksen takaisin ja on valmis otteluun. Ottelu jää kuitenkin väliin ja Kalsiumpoika jatkaa vanhassa työssään maitomiehenä.
Aizu-Wakamatsu

| Aizu-Wakamatsu (会津若松市) |
| --- | --- |
 Wakamatsun linna
 lippu:  symboli
 Aizu-Wakamatsun sijainti Fukushiman prefektuurissa
 Aizu-Wakamatsu
 Koordinaatit: 37°29′41″N, 139°55′47″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Fukushiman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  382,99 km²
Väkiluku (09/2020):  118 448
 – Väestötiheys:  309 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninpunamänty
 – Kukka:  Tarhasalkoruusu
 – Lintu:  Käki
 
 https://www.city.aizuwakamatsu.fukushima.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aizu-Wakamatsu (jap. 会津若松市, Aizu-Wakamatsu-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Fukushiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Aizun allaslaakson eteläreunalla. Idässä kaupunki rajautuu Inawashirojärveen, etelässä se käsittää laajoja vuoristoalueita. Kaupungin läpi virtaa Agajoki. Aizu-Wakamatsussa on 118 448 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 382,99 neliökilometriä.
Aizu-Wakamatsu on Aizun historiallisen alueen keskuskaupunki.
Historia

Nykyisen Aizu-Wakamatsun kantakaupungin muodostaa vanha Wakamatsun kaupunki, jonka historia ulottuu 1300-luvun loppupuolelle. Alun perin paikkakunta tunnettiin nimellä Kurokawa (黒川) kaupungin läpi virtaavan joen, nykyisen Yujoen, mukaan. 1580-luvulla kaupungin sai haltuunsa Gamō Ujisato, joka nimesi sen Wakamatsuksi ja uudisti sen linnoitusta. Ujisato loi perustan nykyisen kaupungin rakenteelle ja toi sinne mukanaan kauppiasväestöä kotiprovinssistaan Ōmista. Sittemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla kaupunkia hallitsi muun muassa Matsudaira-klaani. Boshin-sodan yhteydessä kaupunki paloi pahoin.
Meiji-restauraation jälkeen kaupunki koki suuria muutoksia: sen linnoituksia purettiin ja katuverkkoa uudistettiin, mutta se on kuitenkin säilyttänyt monia vanhoja piirteitään nykypäivään saakka. Japanin nykyisen kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Wakamatsusta tehtiin maaseutukaupunki. Kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1899. Samana vuonna kaupunki sai rautatieyhteyden. Kun kaupunkiin yhdistettiin useita ympäristön kyläkuntia vuoden 1955 kuntaliitoksessa, se muutti nimensä Aizu-Wakamatsuksi. Kaupunki laajeni 2000-luvun puolivälissä, kun siihen liitettiin Kita-Aizun kyläkunta ja Kawahigashin maaseutukaupunki.
Talous

Aizu-Wakamatsun perinteisiä elinkeinoja ovat saken valmistus ja urushi-lakkatyöt. Lakkaesineiden tuotanto on edelleenkin merkittävä teollisuudenala. Kaupungissa on myös elektroniikkateollisuutta. Ympäröivällä maaseudulla tuotetaan riisin lisäksi kasviksia ja hedelmiä, kuten tomaatteja, kurkkuja, ginsengiä, kakeja, omenoita ja viinirypäleitä.
Liikenne

Aizu-Wakamatsua palvelevat JR Higashi-Nihonin Ban’etsu-länsilinja ja Tadami-linja sekä Aizu-rautatien Aizu-linja.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Aizu-Wakamatsun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Wakamatsun linna eli Tsurugan linna, jonka torni toimii paikallismuseona, historiallinen majatalo Takizawa-honjin, Hachiyō-jin ja Enmei-jin buddhalaiset temppelit sekä Iimorivuoren juurella sijaitseva, Shōsō-jin temppelille kuulunut Sasaedō-halli. Iimorivuori tunnetaan Byakkotai-samuraijoukon kuolinpaikkana, ja sinne on rakennettu joukolle omistettu museo. Oyaku-en on historiallinen Matsudaira-klaanin puutarha.
Tunnettu paikallinen tuote on lehmän muotoinen akabeko-lelu. Historiallisten nähtävyyksien lisäksi vierailijoita kaupunkiin houkuttelevat myös Ashinomaki-onsenin ja Higashiyama-onsenin kuumat lähteet. Osa kaupungin alueesta kuuluu Bandain–Asahin kansallispuistoon.
Kuvia

Matsudaira-klaanin puutarhaa
Kogaikuni-jinja
Sazaedō-halli
Aizu-Wakamatsun rautatieasema
Aizu-Wakamatsun kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aizu-Wakamatsu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Atte Valli

| Atte Valli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. elokuuta 1984 (ikä 40) Pori, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Titaani
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Karhu HT
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  Ässät (SML) Jokipojat (Mestis) Hokki (Mestis) Olofströms IK (Ruotsi I) Karlskrona HK (Ruotsi I) Tranås AIF (Ruotsi I) Asplöven HC (Ruotsi I) HC Satakunta (S-S) LeKi (Mestis)
Atte Valli (s. 30. elokuuta 1984 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä.
Ura > Seuraura

Valli on Porin Ässien kasvatti. Hän oli joukkueen A-nuorten tehokkain puolustaja kausina 2002–2003 ja 2003–2004. Kaudella 2002–2003 Valli nousi myös Ässien SM-liigarinkiin. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa seitsemän runkosarjaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Kaudella 2003–2004 Valli pelasi SM-liigassa 29 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kaudella 2004–2005 Valli sai tililleen vain yhden SM-liigaottelun. Hänet vuokrattiin lokakuussa 2004 aluksi marraskuun maaottelutaukoon asti kestäneellä sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Sittemmin sopimusta jatkettiin joulutaukoon asti ja siirtotakarajalla kauden loppuun. Huhtikuussa 2005 Valli teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jokipoikien kanssa. Kaudella 2005–2006 hänen otteensa joukkueessa olivat kuitenkin varsin riskialttiita. Jokipojissa pettymykseksi osoittautunut Valli siirtyi joulukuussa 2005 loppukaudeksi Kajaanin Hokkiin. Hänen tehomerkintänsä runkosarjassa oli varsin heikko –13, mutta Valli pelasi kuitenkin Hokissa varsin mukiinmenevän kevään ja oli viemässä joukkuetta seurahistorian ensimmäistä kertaa Mestiksen välieriin.
Kaudeksi 2006–2007 Valli siirtyi Ruotsin I-divisioonassa pelaavaan Olofströms IK:hon. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 15+21=36, joilla Valli jakoi sarjan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Borås HC:n Niklas Söderströmin kanssa. Keväällä 2008 Valli kävi try-outilla kasvattajaseurassaan Ässissä jääden kuitenkin ilman sopimusta. Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 toiseen Ruotsin I-divisioonaseuran, Karlskrona HK:n riveihin. Valli pelasi siellä vajaat kaksi kautta ollen molempina joukkueen tehokkain puolustaja. Hänet kuitenkin erotettiin Karlskronasta kesken jälkimmäisen kauden 2009–2010, helmikuussa 2010, kun Valli ei noudattanut seuran kurinpitosääntöjä.
Kauden 2010–2011 Valli jatkoi Ruotsin I-divisioonapelejään Tranås AIF:n joukkueessa ja kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Asplöven HC:n riveihin. Valli oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+16=27 ja hän oli viemässä joukkuetta HockeyAllsvenskanin karsintoihin saakka. Asplöven ei noussut niiden päätteeksi sarjatasoa ylemmäs, mutta sai sarjapaikan kuitenkin myöhemmin kesällä 2012 Borås HC:n jouduttua talousvaikeuksiin. Valli kuitenkin jatkoi kaudella 2012–2013 I-divisioonapelejään vuoden mittaisella sopimuksella Olofströms IK:ssa. Tammikuussa 2013 hän siirtyi kuitenkin Suomi-sarjajoukkue HC Satakuntaan. Siirtotakarajalla Valli siirtyi sarjatasoa ylemmäs Lempäälän Kisaan. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi taas HC Satakuntaan. Kahden siellä vietetyn vuoden jälkeen Valli siirtyi kaudeksi 2015–2016 Norjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonan Bergen IK:hon. Hän kuitenkin loukkaantui harjoituskaudella ja Vallin sopimus päätettiin purkaa ennen hänen kuntoutumistaan. Valli palasi kaukaloihin tammikuussa 2016, jolloin hän siirtyi loppukauden sopimuksella Suomi-sarjan nousijajoukkue Karhu HT:n riveihin.
Ura > Maajoukkueura

Valli on pelannut kuusi nuorten maaottelua.
Kaarlo Vilho Martonen

Kaarlo Vilho (K. V.) Martonen (2. syyskuuta 1881 Vaasa – 7. helmikuuta 1949 Helsinki) oli Vaasan läänin maaherra 1930–1938 ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintosihteeri 1938–1949.
Martonen työskenteli vuosina 1905–1919 eri viroissa Vaasan ja Kuopion läänin hallinnoissa sekä 1919–1930 Turun ja Porin läänin lääninsihteerinä. Hän osallistui vuonna 1917 suojeluskuntien perustamiseen ja sisällissodan aikana muun muassa Vaasan valtaukseen. Presidentti P. E. Svinhufvud nimitti Martosen maaherraksi elokuussa 1930 Lapuan liikkeen levottomuuksien vuoksi tehtävää tilapäisesti hoitaneen eversti Erik Heinrichsin tilalle. Presidentti Kyösti Kallio erotti Martosen helmikuussa 1938, koska tämän maine oli kärsinyt erään avioero-oikeudenkäynnin seurauksena.
Asuka Ōta

Asuka Ōta (jap. 太田 あすか, Ōta Asuka) on japanilainen videopelisäveltäjä, joka on työskennellyt Nintendolla vuodesta 2004 asti. Hän opiskeli nuorena pianonsoittoa ja oli Mario-pelisarjan ihailija. Hän on ollut Kazumi Totakan avustaja.
Sävellykset

The Legend of Zelda: Four Swords Adventures (2004) – yhteistyössä Kōji Kondōn kanssa
Yoshi Touch & Go (2005) – yhteistyössä Tōru Minegishin ja Kazumi Totakan kanssa
Animal Crossing: Wild World (2005) – yhteistyössä Kazumi Totakan kanssa
New Super Mario Bros. (2006) – yhteistyössä Hajime Wakain ja Kōji Kondōn kanssa
The Legend of Zelda: Twilight Princess (2006) – yhteistyössä Tōru Minegishin ja Kōji Kondōn kanssa
Super Smash Bros. Brawl (2008) – yhteistyössä monen muun kanssa
Mario Kart Wii (2008) – yhteistyössä Ryo Nagamatsun kanssa
Wii Fit Plus (2009) – yhteistyössä Tōru Minegishin, Manaka Tominagan ja Shiho Fujiin kanssa
The Legend of Zelda: Spirit Tracks – yhteistyössä Tōru Minegishin, Manaka Tominagan ja Koji Kondon kanssa
Aiheesta muualla

Asuka Ōta VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Juha Panula

Juha Panula (s. 27. helmikuuta 1954) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka on toiminut markkinoinnin lehtorina Turun kauppakorkeakoulussa vuodesta 2005 alkaen. Sitä ennen hän toimi Lapin yliopiston markkinoinnin professorina 2002–2005 sekä kauppatieteiden ja matkailun tiedekunnan dekaanina 2004–2006.
Juha Panula valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1982, lisensiaatiksi 1988 ja kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1993. Hän on toiminut Turun kauppakorkeakoulussa professorin, yliassistentin, lehtorin ja assistentin viroissa vuodesta 1982 lähtien. Oulun yliopiston taloustieteiden tiedekunnan markkinoinnin dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 2000. Lapin yliopiston markkinoinnin professoriksi Juha Panula nimitettiin vuoden 2002 alusta lukien.
Juha Panula on tutkinut muun muassa mediaviestintää, kulutuksen ja markkinoinnin etiikkaa, markkinointitutkimuksen metodisia ja metodologisia kysymyksiä, markkinoinnin teoriaa ja filosofiaa sekä markkinoinnin ja onnellisuuden suhdetta.
Teoksia

1993: Televisionkatselun suuntautuneisuus ja muuttuva televisioympäristö. Aikuisyleisön tv-suuntautuneisuuden rakenne ja siinä ilmenevät vaikutukset televisioympäristön murrosvaiheessa 1984–1987. Turun kauppakorkeakoulun julkaisuja. Sarja A–6.
1997: Vaikutussuhde, käyttösuhde, merkityssuhde. Näkökulmia todellisuuden, joukkoviestinnän ja yleisön väliseen suhteeseen. Jyväskylä: Atena Kustannus.
1999: Moraalin ja talouden risteyksessä. Empiirinen tutkimus moraalia ja taloutta koskevien käsitysten eriytyneisyydestä. Turun kauppakorkeakoulun julkaisuja. Sarja A–10.
2000: Hämärän taakse. Marketologian minuutta etsimässä. Jyväskylä: Atena Kustannus.
2000: Nelikulmaisen ympyrän arvoitus: markkinointietiikka. Suomalaisten kuluttajien käsityksiä markkinoinnin eettisyydestä. Turun kauppakorkeakoulun julkaisuja. Sarja A–10.
2003: Markkinointi onnen sanansaattajana ja kurjuuden kuninkaana. Teoreettis-empiiristä tarkastelua ja tulkintoja kuluttajien vuotta 2020 koskevista kuvitelmista. Lapin yliopiston taloustieteellisiä julkaisuja. Sarja B9.
Kaarlo Vasama

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuevoimistelu,vapaa järjestelmä |  |
Kaarlo Hjalmar "Kalle" Vasama (20. marraskuuta 1885 Tampere, Suomen suuriruhtinaskunta – 12. marraskuuta 1926 Tampere) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Tampereen Yritystä.
Vasama voimisteli Suomen joukkueessa sen saavuttaessa joukkuevoimistelun vapaan järjestelmän olympiahopeaa Tukholmasta 1912.
Anna Henriksson

Anna Emilia Henriksson (19. toukokuuta 1874 Rantasalmi – 17. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen käsityönopettaja ja ylitarkastaja. Hän on kotiteollisuuden hallinnon uranuurtajia. Hän toimi aktiivisesti myös käsityön ja kotiteollisuuden luottamustehtävissä ja pyrki siten nostamaan suomalaisen osaamisen ja alan ammattilaisten arvostusta.
Henkilöhistoria

Henrikssonin vanhemmat olivat rakennusmestari Karl Gustaf Henriksson ja Brita Katharina Torp. Hän suoritti tyttökoulun 1891 ja valmistui käsityönopettajaksi 1895. Heti valmistuttuaan hänet valittiin Porvoon kutomakoulun johtajaksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1909. Tällöin hänet valittiin Fredrika Wetterhoffin Työkoulun opettajaopiston johtajaksi.  Johtajan tehtävässään hän joutui perusteellisesti uudistamaan opiston toiminnan. Muutoksista tärkein oli vuonna 1911 alkanut kotiteollisuusopettajien pedagoginen kouluttaminen. Anna Henrikssonin toimeenpanemilla muutoksilla luotiin opettajankoulutukselle malli, joka säilyi koulutuksen perusratkaisuna ainakin seuraavat 35 vuotta.
Vuonna 1918 Henriksson siirtyi Kauppa- ja teollisuushallituksen kotiteollisuuden tarkastajaksi, Työtehtävä muuttui sittemmin Maataloushallituksen ylitarkastajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1941. Samalla hän toimi useissa käsityöalan ja NNKY:n valtakunnallisissa luottamustehtävissä. Hän sai vuonna 1949 Kotiteollisuusjärjestöjen keskusliiton kunniajäsenyyden.
Julkaisuja

Kansanpukuja, 1915, Lauri Mäkinen, Oskar Nupponen, Fanni Mikkola, Anna Henriksson
Kankaankudonnan oppikirja: kankaankudonnan ammattitiedon perusteet kotiteollisuus-, kotitalous- ja emäntäkouluja, kansanopistoja ja itseopiskelijoita varten, 1928 (10. painos 1965)
Pohjolan kotiteollisuusliitto: 8, Neljännet pohjoismaiset kotiteollisuuskäräjät Hämeenlinnassa 16–18 päivinä kesäkuuta 1934, 1936
Katsaus Suomen kotiteollisuusjärjestöjen keskusliiton vaiheisiin 30-vuotisen toiminnan aikana v. 1913–1943, 1944
Alf

| Alf> ALF |
| --- | --- |

Tyyli:  tilannekomedia, sci-fi -komedia
Kestoaika:  noin 25 minuuttia
Luoja(t):  Paul Fusco Tom Patchett
Pääosissa:  Paul Fusco Max Wright Anne Schedeen Andrea Elson Benji Gregory
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  NBC (Yhdysvallat) Kolmoskanava, MTV3 (Suomi) HBO Max
Julkaistu:  1986
Esitetty:  22. syyskuuta 1986 – 24. maaliskuuta 1990 (Yhdysvallat)
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  102
Tuotanto
Tuottaja(t):  Paul Fusco
Ohjaaja(t):  Tom Patchett Peter Bonerz Rick Gough Nancy Heydorn Paul Fusco Peter Baldwin Nick Havinga Gary Shimokawa Burt Brinckerhoff Tony Chick Howard Storm Paul Miller
Säveltäjä(t):  Alf Clausen Tom Kramer
Tuotantoyhtiö(t):  Alien Productions
Aiheesta muualla
IMDb 
Alf on yhdysvaltalainen NBC:n tuottama vuosina 1986–1990 valmistunut tilannekomediasarja. Sarjaa tehtiin yhteensä neljä tuotantokautta, jotka kattoivat 102 jaksoa.
Sarjan pääosia näyttelivät Max Wright, Anne Schedeen, Andrea Elson ja Bengi Gregory. ALF-hahmon ääntä esitti nukkenäyttelijä Paul Fusco, joka loi esityksen yhdessä Tom Patchettin kanssa. Kohtauksissa, joissa hahmo liikkui koko vartalollaan, hahmoa esitti unkarilaissyntyinen näyttelijä Michu Meszaros.