stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William A. Earle

William A. Earle (1919 Saginaw, Michigan – 16. lokakuuta 1988 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen filosofi, joka toimi eksistentialismin ja fenomenologian liikkeissä.
Earle opiskeli Aix-Marseillen yliopistossa Gaston Bergerin oppilaana ja Chicagon yliopistossa Charles Hartshornen oppilaana. Hän väitteli tohtoriksi kummastakin yliopistosta. Vuosina 1948–1982 hän opetti filosofiaa Northwestern Universityssä ja toimi vierailevana luennoitsijana Harvardin, Yalen ja Stanfordin yliopistoissa.  Vuonna 1962 Earle perusti yhdessä  John Daniel Wildin, James M. Edien ja muiden kanssa Society for Phenomenology and Existential Philosophy -yhdistyksen.
Earle sai vaikutteita ennen kaikkea Karl Jaspersilta ja Søren Kierkegaardilta. Earlen aloja olivat muun muassa kulttuurikritiikki, aatehistoria, estetiikka, elokuva ja mystiikka. Hänen ajatteluaan leimaa ihmiselämän omalaatuisuuden arvostaminen ja näkemys, että ihmiselämä on sekä esteettistä että eettistä. Earlea voidaan pitää surrealismin asiantuntijana.
Teokset

Objectivity: An Essay in Phenomenological Ontology (1955)
Christianity and Existentialism (yhdessä James M. Edien ja John Wildin kanssa) (1963)
The Autobiographical Consciousness: A Philosophical Inquiry into Existence (1972)
Public Sorrows and Private Pleasures (1976)
Mystical Reason (1980)
Evanescence: Peri-phenomenological Essays (1984)
Imaginary Memoirs (3 osaa) (1986)
A Surrealism of the Movies (1987)
Kirjallisuutta

Casey, Edward S. & Morano, Donald V. (toim.): The Life of the Transcendental Ego: Essays in Honor of William Earle.  Albany:  State University of New York Press, 1986.  ISBN 0-88706-170-2 , ISBN 0-88706-171-0
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:William A. Earle
Käännös suomeksi
Bangokan kansainvälinen lentoasema

Bangokan kansainvälinen lentoasema (ransk. L'Aéroport international de Kisangani Bangoka) (IATA: FKI, ICAO: FZIC) on kansainvälinen lentoasema Kongon demokraattisessa tasavallassa Kisanganin kaupungissa. Lentoasemalla on yksi 3 500 metriä pitkä ja 45 metriä leveä kiitotie. Lentoasemalta on yhteydet muun muassa Gomaan ja pääkaupunki Kinshasaan.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Compagnie Africaine d'Aviation: Goma, Kindu, Kinshasa
Hewa Bora Airways: Kinshasa, Mbuji-Mayi
Kenya Airways: Nairobi
Wimbi Dira Airways: Goma, Isiro, Kindu, Kinshasa
Aiheesta muualla

World Aero Data - FKI; FZIC (Arkistoitu – Internet Archive)
Travis Hamonic

| Travis Hamonic |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1990 (ikä 34) St. Malo, MB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Ottawa Senators
Sarja:  NHL
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  New York Islanders (NHL)   Calgary Flames (NHL) Vancouver Canucks (NHL)
NHL-varaus:  53. varaus, 2008 New York Islanders
Travis Hamonic (s. 16. elokuuta 1990 St. Malo, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Ottawa Senatorsissa. New York Islanders varasi isokokoisen ja fyysisen rightin puolustajan toisella kierroksella 53. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008.
Ura

WHL-joukkue Moose Jaw Warriors varasi Hamonicin 162. pelaajana jo 15-vuotiaana kesällä 2005, mutta hän aloitti siellä vuotta myöhemmin kaudella 2006–2007. Hamonic pelasi kuitenkin ensimmäisestä kaudestaan vielä osan MJHL:n Winnipeg Saintsissa. Ensimmäisellä kokonaisella WHL-kaudellaan 2007–2008 hän teki 61 runkosarjaottelussa tehot 5+17=22. New York Islanders varasi Hamonicin 53. pelaajana kesällä 2008.
Kaudella 2008–2009 Hamonic oli Warriorsin tehokkain puolustaja tehoilla 13+27=40. Kesken kauden 2009–2010, tammikuussa 2010 hänet kaupattiin Brandon Wheat Kingsiin. Hamonic teki tehoilla 11+33=44 WHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä. Wheat Kings eteni Memorial Cupin finaaleihin, joiden tähdistökentälliseen Hamonic valittiin. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2010 Hamonic teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa, ja hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 sen organisaatioon. Hän aloitti kautensa Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, AHL:ssä, jossa 19 runkosarjaottelua toi tehot 2+5=7. Hamonic teki NHL-debyyttinsä 24. marraskuuta 2010 vieraissa Columbus Blue Jacketsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa debytantiksi runsaat 19.57 minuuttia. Hamonic pysyi debyyttinsä jälkeen koko loppukauden Islandersin vakiokokoonpanossa. Ensimmäisen NHL-maalinsä hän teki 1. helmikuuta 2011 Atlanta Thrashersin Ondřej Pavelecin taakse. Hamonicin tulokaskausi toi yhteensä 62 runkosarjaottelussa tehot 5+21=26. Jäähyminuutteja tuli 103. Hän oli Islandersin eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä toiseksi tehokkain puolustaja Andrew MacDonaldin jälkeen.
Kesäkuussa 2017 Islanders kauppasi Hamonicin Calgary Flamesiin vaihdossa yhtä ensimmäisen kierroksen varausvuoroa ja kahta toisen kierroksen varausvuoroa vastaan.
Tammikuussa 2021 Hamonic teki vapaana agenttina Vancouver Canucksin kanssa yksivuotisen ja 1,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2021 Hamonic solmi kahden vuoden ja arvoltaan kuuden miljoonan dollarin sopimuksen Canucksin kanssa.
Maaliskuussa 2022 Canucks kauppasi Hamonicin Ottawa Senatorsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2023 Hamonic teki Senatorsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,2 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Saskatchewan 2010 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kazan 2008 | jääkiekko |  |
Hamonic oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2010 ja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2008.
Vallinojan rautatieasema

Vallinojan rautatieasema on Vallinojan kaupunginosassa Vantaalla sijaitseva asemavaraus. Se tulisi Korson ja Savion välille. Keravan kaupunkiradan töiden yhteydessä vuonna 2003 neljäs raide toteutettiin siten, että uuden aseman saarilaituri voidaan rakentaa ilman puuttumista raiteiden linjaukseen. Tämän mahdollistavat aseman kohdalle rakennettu alikulku ja raiteiden 3–4 väliin jätetty tila, johon laituri, portaat ja hissi voidaan rakentaa.
Radan itäpuoli asemavarauksen kohdalla on Vantaan osalta valmiiksi rakennettua, mutta alueen pientalovaltaisuudesta johtuen asukasmäärä ei ole riittävä raskaan raideliikenteen asemalle. Aseman toteuttaminen riippuu siitä, kuinka paljon uutta rakentamisoikeutta kaavoitetaan radan länsipuolelle ja millä aikataululla alue toteutetaan. Suunnitellun Vallinojan uuden asuinalueen rakentamisella ei Vantaan kaupungin vuonna 2009 antaman lausunnon mukaan ole kiirettä. Yleiskaavassa 2020 länsipuolinen alue on edelleen merkitty rakennettavaksi, ja kaupunginhallituksen lausunnossa alue on listattu täydennettäviin uusiin asemanseutuihin.
Keravan puolella radan itäpuolelle ei toteuteta asutusta. Keravan kaupunki on päättänyt panostaa alueen kehittämiseen merkittäväksi logistiikkakeskukseksi.
Assassin’s Creed Shadows

| Assassin’s Creed Shadows |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Ubisoft Quebec
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Ubisoft Store, App Store, Amazon Luna, PlayStation Store, Microsoft Store ja Steam
Pelisarja:  Assassin’s Creed
Julkaistu:  2025
Lajityyppi:  toimintaroolipeli ja hiiviskelypeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  USK 18, USK 18 ja USK 18 
Alusta:  PlayStation 5, Xbox Series X ja Series S, Microsoft Windows, macOS, iPadOS, Nintendo Switch ja PlayStation 4
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus, digitaalinen jakelu ja Blu-ray-levy
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Assassin’s Creed Shadows on tuleva Ubisoftin julkaisema toimintaseikkailupeli. Ubisoft aikoi julkaista pelin 15. marraskuuta 2024 Amazon Luna, macOS, PlayStation 5, Windows ja Xbox Series X/S -alustoille. Myöhemmin ilmoitettiin pelin julkaisun lykkäämisestä vuodelle 2025.
Pelaaminen

Peli sijoittuu feodaalikauden Japaniin, sengoku-kauden loppuvaiheeseen. Pelissä on kaksi pelattavaa päähenkilöä: samurai Yasuke ja shinobi Naoe. Pelissä voi värvätä liittolaisia.
Kehitys

Ubisoftin tekninen johtaja Pierre Fortin on kertonut kehittäjien päättäneen käyttää Anvil-pelimoottorin kehittyneempää versiota, koska se salli studion hallita käyttämäänsä tekniikkaa. Kehityksessä otettiin huomioon miten kasvillisuus ja hahmot käyttäytyvät tuulessa ja peliin toteutettiin järjestelmiä kuten vuodenajat. Kehitykseen osallistui 17 studiota.
Vastaanotto

Ennen julkaisua pelin konseptitaiteen havaittiin käyttäneen japanilaisen Sekigahara Teppo-tai -ryhmän lippua ilman lupaa. Ubisoft pahoitteli ja ilmoitti poistavansa lipun muualta paitsi jo painetuista taidekirjoista.
Eräät tahot ovat kritisoineet toisen henkilön perustamista afrikkalaista alkuperää olevaan Yasukeen, joka oli mahdollisesti ensimmäinen ulkomaalainen soturi Japanissa. Yasukeen perustuvia hahmoja on ollut aiemmin myös muissa videopeleissä.
Kirkkotaipaleen kanava

Kirkkotaipaleen kanava
Kirkkotaipaleen kanava sijaitsee Etelä-Savossa Ristiinassa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä. Kanava sijaitsee muutamia kilometrejä etelään Varkaantaipaleen kanavasta ja se rakennettiin vuosina 1875-1877 osana Saimaan ja Mikkelin välisen väylän parannustöitä. Kanavan pituus on 200 metriä, leveys 7,1 metriä ja syväys 1,7 metriä. Louhivedelle pääsevät vain mastonkorkeudeltaan enintään 8 metrin alukset Varkaantaipaleen kanavan maksimikorkeuden takia.
Eplan

| Eplan |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EplanSoftware & Service GmbH & Co
Kehityshistoria
Vakaa versio:  2023
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Suunnitteluohjelmistot
Alusta:  Windows
Aiheesta muualla
EPLAN Suomi
Eplan on erityisesti sähkösuunnittelussa käytettävä tietokantapohjainen suunnittelujärjestelmä. Ohjelmistoa valmistaa saksalainen EPLAN Software & Service GmbH & Co. joka on osa Friedhelm Loh Grouppia. Yritys on perustettu vuonna 1984 ja työllistää yli 700 henkilöä ympäri maailman. lähde?
Aiheesta muualla

Yrityksen suomenkieliset sivut
Eplan.de
Eplan DataPortal esikatselu (Arkistoitu – Internet Archive)
Likastin kanava

Likastin kanava eli Likaisten kanava on avokanava Mikkelissä Puulaveden ja Otavan sataman välisellä väylällä. Kanavan pituus on 120 metriä, toisessa lähteessä 130 metriä.
Suurin sallittu alusten leveys on 7,1 metriä, syväys 1,5 metriä ja mastonkorkeus 4,5 metriä.
Likastin kanava rakennettiin Likaistensalmeen 1889–1893 samalla, kun Otavan satamaan vievä laivaväylä syvennettiin 1,5 metrin syväyksellä kulkeville aluksille. Vuosina 1912–1913 Likastin kanavaan tehtiin suojauspadot ja uusittiin kanavan kiviverhous.
Kanavan kautta kulki vielä 1900-luvun alkupuolella vilkas laivaliikenne Otavan satamaan. Otavan satamasta oli rautatieyhteys Savon radalle, ja siellä oli kaksi telakkaa laivojen korjausta varten. Matkustajalaivaliikenne päättyi 1940-luvulla ja hinaajaliikenne 1970-luvulla. Nykyisin Likastin kanavan kautta kulkee vain huviveneliikennettä.
Likastin kanavan pohjoispuolella sijaitsee Kellosalmen kanava joka rakennettiin samaan aikaan.
Tokion metropolin hallintorakennus

| Tokion metropolin hallintorakennus> jap. 東京都庁舎, Tōkyō-to chōsha |
| --- | --- |

Sijainti:   Tokio, Japani
Rakennustyyppi:  pilvenpiirtäjä
Valmistumisvuosi:  1991
Korkeus:  243 metriä
Kerrosluku:  48+3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tokion metropolin hallintorakennus (jap. 東京都庁舎, Tōkyō-to chōsha) tai Tochō (jap. 都庁) on pilvenpiirtäjä Nishi-Shinjukun kaupunginosassa Shinjukun erillisalueella Tokion kaupungissa Japanissa. Kompleksin rakennustyöt alkoivat vuonna 1988 ja se valmistui vuonna 1991. Sen suunnitteli japanilainen arkkitehti Kenzō Tange.
Metropolin hallintorakennus koostuu kolmesta rakennuksesta: kahdesta pilvenpiirtäjästä ja metropolivaltuuston kokoustiloista. Korkeampi pilvenpiirtäjä on 243 metriä korkea ja siinä on 48 maanpäällistä sekä 3 maanalaista kerrosta, matalamman pilvenpiirtäjän korkeus on 163 metriä ja kerroksia siinä on 34+3. Valtuuston rakennus on seitsemänkerroksinen (+ yksi maanalainen kerros).
Rakennus maksoi valmistuessaan noin 157 miljardia Japanin jeniä (noin 1,5 miljardia euroa). Se on Japanin seitsemänneksi korkein rakennus; se oli Japanin korkein rakennus vuosina 1991–1993 ja Tokion korkein rakennus vuosina 1991–2007, kunnes Midtown Tower ohitti sen.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tokion metropolin hallintorakennus Wikimedia Commonsissa
Mikko Kärnä

| Mikko Kärnä |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 (2015–2018 ja 2019–2023)  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Lapin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. joulukuuta 1980 (ikä 44) Espoo
Ammatti:  upseeri, kansanedustaja, kunnanjohtaja
Puoliso:  Anna Sirkiä
Tiedot
Puolue:  Suomen keskusta
Koulutus:  Maanpuolutuskorkeakoulu (2004)
Uskonto:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):  Suomi
Palvelusvuodet:  1999–2011
Sotilasarvo:  kapteeni
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mikko Kärnä (s. 8. joulukuuta 1980 Espoo) on suomalainen poliitikko ja virkamies. Ennen nousuaan eduskuntaan varasijalta Kärnä työskenteli Enontekiön kunnanjohtajana vuodesta 2012. Hän aloitti 1. joulukuuta 2023 Rautavaaran kunnanjohtajana. Hän oli ehdolla keskustan listalta  vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Lapin vaalipiiristä, mutta jäi varasijalle. Hän nousi eduskuntaan europarlamentaarikko Paavo Väyrysen päätettyä jatkaa Euroopan parlamentissa. Kärnä joutui jättämään eduskuntapaikkansa 11. kesäkuuta 2018 Väyrysen palattua eduskuntaan kesäkuussa 2018. Kärnä valittiin kansanedustajaksi Lapin vaalipiiristä vuoden 2019 eduskuntavaaleissa 6 480 äänellä. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän ei aikonut asettua ehdokkaaksi vastalauseena Paavo Väyrysen ehdokkuudelle samasta vaalipiiristä. Kärnä aloitti Rautavaaran kunnanjohtajana vuonna 2023.
Koulutus ja työura

Kärnä varttui Puolangalla Kainuussa. Lapsena hän on kertonut harrastaneensa muun muassa ansalangalla metsästystä, joka on nykyisin laitonta lukuun ottamatta riekon ja kiirunan metsästystä Utsjoen, Inarin ja Enontekiön kuntien alueella. Hän valmistui ylioppilaaksi Oulun Lyseon lukiosta vuonna 1998 ja suoritti varusmiespalveluksensa Kainuun rajavartiostossa vuonna 1999. Vuonna 2004 Kärnä valmistui upseeriksi Helsingin Maanpuolustuskorkeakoulusta. Hän työskenteli Lapin rajavartiostossa vuosina 2004–2010 ja eteni kapteeniksi ollessaan Ivalon rajavartiostossa. Vuosina 2010–2011 Kärnä työskenteli Inarissa Kalottikeskuksen vs. toiminnanjohtajana. Vuodesta 2011 hän on työskennellyt Enontekiön kunnalla, ensin kehittämispäällikkönä ja sitten vs. kunnansihteerinä ja kunnanjohtajana ja eduskuntakausien jälkeen vuodesta 2023 Rautavaaran kunnanjohtajana.
Poliittinen toiminta

Keskustan Enontekiön kunnallisjärjestö esitti Kärnää ehdokkaaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleihin ja Keskustan Peräpohjolan piiri nimesi hänet ehdokkaaksi syyskokouksessaan 18. lokakuuta 2014. Kärnä sai vaaleissa 3 205 ääntä.
Eduskunnassa Kärnä työskenteli vuosien 2015 ja 2018 välillä hallintovaliokunnan, ympäristövaliokunnan ja lakivaliokunnan jäsenenä sekä maa- ja metsätalousvaliokunnan varajäsenenä ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsenä. Lisäksi Kärnä oli Kemijoki Oy:n hallintoneuvoston jäsen ja poliisiasiain neuvottelukunnan varapuheenjohtaja. Hän on ollut myös Enontekiön neuvottelukunnan jäsen ja toiminut aiemminmilloin? Lapin elokuvakomission johtoryhmän jäsenenä. Kärnä osallistui keskustan kansanedustajana hallitusneuvotteluihin kunta-asioissa yhdessä Matti Vanhasen kanssa.
Kannanottoja

Vuosina 2008–2009 Kärnä kirjoitti tekstejä maahan­muuttaja- ja saamelais­vastaiseen Lapinleuku-nimiseen blogiin. Blogissa olivat esillä perussuomalaisten, Hommaforumin ja Suomen Sisun tunnukset. Sen teksteissä mm. syytettiin Saamelaisneuvostoa rasistiseksi ja etnosentriseksi järjestöksi. Kun Jussi Jalonen paljasti Kärnän blogin kirjoittajaksi, Kärnä puolustautui väittämällä, että tekstien takana oli ollut useiden kirjoittajien ”kollektiivi”, vaikka blogin kirjoittaja oli antanut ymmärtää olevansa yksittäinen kirjoittaja, jonka ikä, asuinpaikka ja harrastukset olivat samat kuin Kärnällä.
Kärnä kertoo ole­van­sa "ta­pak­ris­tit­ty" ja luo­kit­te­lee it­sen­sä ag­nos­ti­kok­si. Hän katsoo, että kou­lu­jen jou­lu­juh­lat, suvivirsi ja muut pe­rin­teet ovat osa suo­ma­lais­ta kulttuuriperintöä. Hänen mukaansa kir­kol­la on tär­keä yh­teis­kun­nal­li­nen teh­tä­vä.
Kärnä on vaatinut purutupakan myynnin laillistamista Suomessa. Hänen mukaansa use­at EU-maat kier­tä­vät uni­o­nin nuuskan­myyn­ti­kiel­toa myy­mäl­lä nuuskaa pu­ru­tu­pak­ka­na. Kärnän mielestä ei ole järkevää, että verotulot menevät Ruotsiin, mut­ta Suomi mak­saa nuus­kan ai­heut­ta­mat hai­tat.
Kärnä haluaisi metsästäjätutkinnon osaksi peruskoulun opetussuunnitelmaa ja katsoo, että eränkäynnin opettaminen sekä metsästäjätutkinnon suorittamisen mahdollistaminen peruskouluissa tukisivat lasten elävää luontosuhdetta. Kärnä on kannustanut kuntia ottamaan mallia Rovaniemestä ja Oulusta, jossa on tehty aloitteet metsästyksen ottamisesta mukaan peruskoulun opetussuunnitelmaan.
Amazonin suurten metsäpalojen yhteydessä vuonna 2019 Kärnä vaati, että Euroopan unioni asettaa brasilialaisen soijan ja lihan tuontikieltoon. Brasilian sademetsissä harjoitettava kaskiviljely on hänen mielestään uhka koko ihmiskunnan tulevaisuudelle. Kärnä pitää Brasilian presidentin Jair Bolsonaron lausuntoja asiasta käsittämättöminä.
Kärnä vaati marraskuussa 2019 viranomaisilta tehokkaampaa ravintolaruuan alkuperävalvontaa, ja nosti esiin uhkasakon mahdollisuuden.
Kärnä vastustaa Jyväskylän kaupungin suunnitelmia vesihuollon osittaiseksi yksityistämiseksi. Hänen mielestään suunnitelma on järjenvastainen ja vaarallinen. Kärnä katsoo että vesimonopolin myynti johtaa väistämättä kustannusten kasvuun ja päätösvallan valumiseen pois kunnalta. Hän on todennut että vettä pitää ajatella myös turvallisuuspolitiikan kannalta.
Helsingin Sanomat on kutsunut Kärnää hänen julkisen esiintymisensä pohjalta Suomen provosoivimmaksi poliitikoksi. Kärnän mukaan hän itse kokee provosoinnin ja sen synnyttämät reaktiot hyödyksi.
Rautavaaran kunnanjohtajana hän on ideoinut kuntaa kehitettävän ennallistamisen pilottikunnaksi.
Yksityiselämä

Kärnä oli naimisissa vuoden 2008 heinäkuusta lähtien Miia Kärnän kanssa, mutta he jättivät toukokuussa 2019 avioerohakemuksen. Heillä on vuonna 2009 ja 2012 syntyneet pojat. Kärnä avioitui tammikuussa 2023 Varsinais-Suomen keskustanaisten puheenjohtaja Anna Sirkiän kanssa. Kärnä harrastaa metsästystä ja kalastusta. Kärnällä on kertomansa mukaan diagnosoitu ADHD.
Seiska uutisoi vuonna 2020, että Kärnä oli lähettänyt vuonna 2014 pubissa tapaamalleen naiselle itsestään alastonkuvia, joista kahdessa näkyy Kärnän sukupuolielin. Seiskan mukaan Kärnä lähetti naiselle tekstiviestejä kahden vuoden ajan. Kärnä pyysi viesteissään naista lähettämään kuvia itsestään, mutta nainen ei suostunut.
Lokakuussa 2022 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Kärnän kunnianloukkauksesta 40 päiväsakon rangaistukseen. Lisäksi hänet määrättiin maksamaan Helsingin yliopiston valtiosääntöoikeuden professori Tuomas Ojaselle 3 000 euroa kärsimyskorvauksia. Kärnä oli Twitter-viesteissään vihjaillut, että Ojanen olisi kirjoittanut vihreiden kansanedustajien Bella Forsgrénin ja Mari Holopaisen jättämän eriävän mielipiteen perustuslakivaliokunnan ratkaisuun. Ratkaisu koski ulkoministeri Pekka Haaviston toimintaa niin kutsutussa al-Hol-tapauksessa. Ratkaisussa perustuslakivaliokunta moitti Haaviston menettelyä, mutta ei nähnyt edellytyksiä virkasyytteen nostoon. Kärnä valitti tuomiosta hovioikeuteen.
Teokset

Häirikkö Arkadianmäellä.  Helsinki:  Otava, 2019.  ISBN 9789511335825
Aiheesta muualla

.aspx Mikko Kärnä Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Mikko Kärnän kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (49):  Ala-Nissilä  Alatalo  Anttila  Berner  Hakanen  Hautala  Hannakaisa Heikkinen  Honkonen  Hoskonen  Jarva  Juhantalo  Kaikkonen  Kalli  Kalmari  Katainen (2015–2018)  Keränen  Kiviranta  Korhonen  Kosonen  Kulmuni  Kurvinen  Kärnä (2015–2018)  Kääriäinen  Lehtomäki  Leppä  Lintilä  Lohi  Maijala  Hanna-Leena Mattila (2018–2019)4  Nivala (2018)4  Pakkanen  Paloniemi  Parviainen  Pekkarinen  Pirttilahti  Puska (2017–2019)2  Puumala  Pylväs  Rantakangas  Rehn (2015–2017)2  Rehula  Reijonen (2018–)3  Rossi  Saarikko  Savola  Sipilä  Talja  Tiilikainen  Torniainen  Tölli  Vanhanen  Vehkaperä (2015–2018)4  Vehviläinen  Viljanen  Väyrynen (2015)1 
1 Paavo Väyrynen päätti jatkaa Euroopan parlamentissa, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mikko Kärnä. Väyrynen palasi eduskuntaan 2018, mutta ei liittynyt keskustan eduskuntaryhmään. 2 Olli Rehn siirtyi Suomen Pankin johtokuntaan, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Paula Lehtomäki. Lehtomäki päätti kuitenkin jatkaa valtiosihteerinä, jolloin hänen tilalleen nousi Pekka Puska. 3 Elsi Katainen siirtyi Euroopan parlamenttiin, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Eero Reijonen. 4 Mirja Vehkaperä siirtyi Euroopan parlamenttiin, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Eija Nivala. Nivala kuitenkin valittiin Ylivieskan kirkkoherraksi, jolloin hänen tilalleen nousi Hanna-Leena Mattila.
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (31):  Aittakumpu  Heikkinen  Honkonen  Hoskonen  Huttunen  Kaikkonen  Kalli  Kalmari  Kemppi  Kettunen (2019–2023)1  Kinnunen  Kiviranta  Kivisaari  Kosonen  Kulmuni  Kurvinen  Könttä  Kärnä  Leppä  Lintilä  Lohi  Mattila  Ovaska  Pirttilahti  Pylväs  Rantakangas (2019)1  Saarikko  Savola  Sipilä  Torniainen  Vanhanen  Vehviläinen 
1 Antti Rantakangas kuoli 22. marraskuuta 2019, hänen tilalleen eduskuntaan nousi Tuomas Kettunen.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Deutsche Guggenheim

Deutsche Guggenheim sijaitsi vuonna 1920 valmistuneessa rakennuksessa Berliinissä.
Deutsche Guggenheim oli Berliinissä Deutsche Bankin rakennuksen alakerrassa vuosina 1997–2012 sijainnut taidemuseo. Se oli Deutsche Bankin ja Solomon R. Guggenheimin säätiön yhteisyritys, joka päättyi vuoden 2012 lopussa.
Unter den Lindenin varrella sijaitseva museo avattiin vuonna 1997 rakennuksessa, joka on valmistunut vuonna 1920. Näyttelyhallin suunnitteli amerikkalainen arkkitehti Rickhard Gluckman, ja siinä oli näyttelytilaa noin 350 m². Taidemuseossa järjestettiin kolmesta viiteen merkittävää taidenäyttelyä vuosittain.
Guggenheim-museon ensimmäinen johtaja Hilla Rebay muutti New Yorkiin Preussista.
Toiminta

Museossa järjestettiin vuosina 1997–2012 noin 60 näyttelyä, ja vierailijoita oli 1,8 miljoonaa.
Museossa oli esillä muun muassa Jeff Wallin ja Anish Kapoorin teoksia sekä puolalaisen taiteen näyttely noin 30 taiteilijalta. Kesällä 2008 toteutti taiteilija Collin Schorr näyttelyn "Freeway Balconies", jossa oli taiteilijoiden omakuvia ja otos amerikkalaisen nykytaiteen suuntauksista. Kolme vuotta aikaisemmin näyttelyssä ”Vanity of Allegory” oli teoksia Andy Warholilta, Federico Felliniltä, Walt Disneyltä ja Marcel Duchampilta.
Deutsche Guggenheimissa oli myös esillä osia pankin yli 50 000 teoksen kokoelmasta. Sen 25-vuotisen perustamisen kunniaksi kesällä 2005 esitettiin Zaha Hahidin näyttelyarkkitehtuuria. Kokoelman taiteilijoista esillä on ollut teoksia muun muassa Anish Kapoorilta, Gerhard Richteriltä, Jeff Koonsilta ja William Kentridgeltä.
Vuoden taiteilijana 2012 oli slovenialainen Roman Ondak, ja museossa oli esillä yhdeksän taiteilijan näyttely ”Found in Translation”  keväällä 2012. Myöhemmin vuonna 2012 järjestettiin Gabriel Orozcon ja Cindy Shermanin näyttelyt.