stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Guardians of the Galaxy Holiday Special
Tuotanto > Kuvaukset

Spesiaalin kuvaukset alkoivat helmikuussa 2022, Atlantassa, Guardians of the Galaxy Vol. 3:n tuotannon aikana, käyttäen samaa kuvauspaikkaa kuin elokuva. Vol. 3:n kuvaukset alkoivat 8. marraskuuta 2021, Sekä Holiday Specialin että Vol. 3:n kuvaajana toimii Henry Braham, joka kuvasi aiemmin Guardians of the Galaxy Vol. 2:n (2017). Spesiaalia oli tarkoitus kuvata päivän ajan Los Angelesissa tammikuussa 2022, mutta Los Angelesin kuvaukset peruttiin  koronaviruksen omikronvariantin vuoksi. Sekä spesiaali että Vol. 3 olivat kumpikin tarkoitus kuvata vuonna 2019, ennen Gunnin väliaikaisiin potkuihin liittyviä viivästyksiä. Bautista ja Klementieff osallistuivat myös TCL Chinese Theatressa, Hollywoodissa, tehtyihin kuvauksiin 28. huhtikuuta 2022. Paikka oli täynnä joulukoristeita sekä julisteita, joissa esiintyy Eternalsista (2021) tuttu Kumail Nanjianiin esittämä Kingo. Spesiaalin kuvaukset saatiin päätökseen huhtikuussa 2022.
Tuotanto > Jälkituotanto

Greg D’Auria toimi spesiaalin leikkaajana.
Tuotanto > Musiikki

Tammikuussa 2022 Gunn vahvisti, että John Murphy, Vol. 3:n säveltäjä, säveltää myös Holiday Specialin musiikin.
Julkaisu

The Guardians of the Galaxy Holiday Special julkaistiin Disney+:aan 25. marraskuuta 2022, Se on osa MCU:n neljättä vaihetta.
Huomioita

↑  Kuvailtu elokuvassa Thor: Love and Thunder (2022).
↑  Kuvailtu elokuvassa Avengers: Infinity War (2018).
↑  Kuvailtu elokuvassa Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017).
↑  Kuvailtu elokuvissa Avengers: Infinity War (2018) ja Avengers: Endgame (2019).
Aiheesta muualla

The Guardians of the Galaxy Holiday Special Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Spesiaalin traileri YouTubessa (englanniksi)
Via Tiberina

| Via Tiberina |
| --- | --- |
 Via Tiberinan sijainti Italiassa.
Maa:  Rooman valtakunta
Alkupiste:  Rooma tai Via Flaminia Saxa rubrassa
Reitti:  Feronia (Lucus Feroniae)
Päätepiste:  Via Flaminia lähellä Aqua vivaa
Via Tiberina oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa. Sen erkaantui Via Flaminiasta Saxa rubrassa ja seurasi tämän jälkeen Tiberin länsirantaa, kunnes liittyi takaisin Via Flaminiaan lähellä Aqua vivaa.
Via Tiberinaa Lucus Feroniaessa.
Via Tiberinan nimi tunnetaan piirtokirjoituksista sekä muun muassa Curiosum urbis Romaesta, mutta niistä sen reitti jää epäselväksi. Tien tiedetään kulkeneen ainakin Feronian (Lucus Feroniae) kautta, sillä sieltä on löydetty jäänteitä tiestä. Feronia sijaitsi tien 18. mailin kohdalla.
Sosiaalinen robotti

Sosiaalinen robotti on robotti, joka vuorovaikuttaa ja kommunikoi ihmisten kanssa. Sosiaalisia robotteja voidaan käyttää esimerkiksi opetuksessa, terveydenhuollossa, elämänlaadun parantamisessa, kommunikaatiossa, ja työtehtävissä jotka vaativat kollaboraatiota.
Sosiaalisen robotin fyysisyys luo tutkijoiden mukaan erilaisen vuorovaikutuksen ihmisen kanssa, verrattuna digitaaliseen agenttiin. Ihmisten inhimillistäminen sosiaalisia robotteja kohtaan vaikuttaa heidän aistimuksiinsa kyseisistä roboteista.
Sosiaalisia robotteja on käytetty esimerkiksi opetuksessa, hyvintointivalmentajina, ja vanhustenhoidossa.
August Fredrik Arppe

Arppe vuonna 1894.
August Fredrik Arppe (15. kesäkuuta 1854 Lappeenranta – 24. helmikuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Arppen vanhemmat olivat kruununvouti Karl Otto Arppe ja Maria Fredrika Pettersson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Helsingin yksityislyseosta.
Arppe opiskeli näyttämötaidetta Saksassa Dresdenissä 1877–1878 ja suoritti siellä myös ensiesiintymisensä näyttelijänä 1876. Vuosina 1879–1887 Arppe oli näyttelijänä Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa, ja vuosina 1888–1890 hän johti omaa oopperaseuruettaan. Hän oli jatkanut opintojaan Pariisissa 1882 ja opiskellut ohjausta Saksassa 1887–1888. Oman teatteriseurueen Arppe perusti 1890. Seurue näytteli neljänä vuonna etupäässä suurimmissa Suomen maaseutukaupungeissa sekä kahtena viime vuotenaan myös Ruotsissa ja Norjassa. Sen jälkeen Arppe oli 1894–1899 Ruotsalaisen teatterin ja 1898–1903 Ruotsalaisen kotimaisen teatterin johtajana sekä sen jälkeen Ruotsalaisen teatterin toisena johtajana.  Hän oli Svenska Teaternin toimitusjohtaja 1916–1919 ja taloudenhoitajana 1919–1925.
Arppe oli naimisissa vuodesta 1879 Leipzigista kotoisin olleen Anna Doris Elisabet Winkelmannin kanssa.
Putous (12. tuotantokausi)

| Putous |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Suomi
Ikäraja:  
Esittäminen
Verkko:  MTV3
Ensimmäinen esitys:  18. tammikuuta 2020
Viimeinen esitys:  7. maaliskuuta 2020
Kaudet
 ← Edellinen 11. tuotantokausi Seuraava → Putous Allstars
Putouksen 12. tuotantokausi esitettiin keväällä 2020.
Juontajana jatkoi Roope Salminen. Näyttelijänä jatkoi Christoffer Strandberg ja paluun teki Pilvi Hämäläinen. Uusina näyttelijöinä nähtiin Antti Tuomas Heikkinen, Linnea Leino, Malla Malmivaara, Heikki Ranta ja Mikko Töyssy.
Ohjelmaan tuli kauden myötä uusi osio, Sarjapudottaja, jossa katsojat saavat lähetyksen aikana valita, kumman joukkueen sketsin he haluavat nähdä. Joukkueet ovat keltainen ja punainen joukkue.
Vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti Mikko Töyssyn sijoitusneuvoja Urmas Viilunk.
Tulikoe ja näytön paikka

| Jakso | Immuniteetin saaja | Tulikoe | Näytön paikassa | Näytön paikka -tehtävä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ei kukaan | ei ollut | Mikko Töyssy | Pantomiiminä feat. Janne Kataja: Tunnetut elokuvat |
| 2. | Christoffer Strandberg | Eläimet hakevat papin työpaikkaa | Heikki Ranta | Merirosvotanssihaaste |
| 3. | ei kukaan | Rikkinäinen puhelin feat. Pirjo Heikkilä | Antti Tuomas Heikkinen | Viikkokatsauksen erikoisreportterina toimiminen |
| 4. | ei kukaan | Pikahahmot | ei kukaan | ei ollut |
| 5. | ei kukaan | ei ollut | Heikki Ranta | Rap-Battle feat. Roope Salminen: Ystävyys |
| 6. | Pilvi Hämäläinen | Roope Salmisen kotibileiden erikoinen vieraslista | Christoffer Strandberg | Asiakaspalvelu eri tunnetiloilla feat. Malla Malmivaara |
| 7. | ei kukaan | Hahmot vaihtoon | Pilvi Hämäläinen | Sketsi dubbaamalla kaikki muiden näyttelijöiden repliikit |
| 8. | ei kukaan | Seitsemän lajin Tulikoe | ei kukaan | ei ollut |
Sarjapudottaja

| Jakso | Voittajajoukkue | Keltaisten sketsi | Punaisten sketsi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Keltainen | Sykkeen anatomia | Poliisisarjanen |
| 2 | Punainen | Sykkeen anatomia | Gejm of Trouns - Valtikkavekkulit |
| 3 | Punainen | Kaiffarit | Gejm of Trouns - Uuno Turhapuro Kuolleiden armeijan leivissä |
| 4 | Keltainen | Telepapit | Gejm of Trouns - Valtikkavekkulit: Viimeinen tuolileikki |
| 5 | Keltainen | Telejarit | WMK - Wanhan Musiikin Kilpailu |
| 6 | Keltainen | Telekkarit | Kolmen tähden maailmancup |
| 7 | Keltainen | Telethugit | Tanssii legojen kanssa |
| 8 | Keltainen | Telepaatit | Epäinhimillinen tekijä |
| --- | --- |
 Keltainen Joukkue: Heikki Ranta  Linnea Leino  Mikko Töyssy  Pilvi Hämäläinen :  Punainen Joukkue: Antti Tuomas Heikkinen  Christoffer Strandberg  Malla Malmivaara
Vuoden sketsihahmo -kilpailu

| Sketsihahmo | Hahmon kuvaus | Näyttelijä | Hokema(t) | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Caizla | Kuopion nuorisotalon aktiivikävijä | Malla Malmivaara | Kuka sano muka? / No ehä sanonu / No nyt o vähä paha mennä sanomaa / En sillee halluis lähtee lokeroimaan / No okei sitte | 1. pudonnut 1. helmikuuta |
| Marajorma | Entinen jalkapalloilija | Heikki Ranta | On se kova suustasa! / Minä sanoin akalleki, että... / Ei se oo huumoria poika / Se on morojorma | 2. pudonnut 8. helmikuuta |
| Kurjakylän Tiltu | Menneisyydestä kotoisin oleva maalais-pikkutyttö | Pilvi Hämäläinen | Emmä siittä ny mitään numeroo haluu tehhä / Herkeä jo liioittelemasta / Ei mun tähteni tartte... / Se on vissi | 3. pudonnut 15. helmikuuta |
| Hillevi Häntä-Heikkilä | Koiraharrastaja | Linnea Leino | Taitava poika / Esko! / Superrrrr! | 4. pudonnut 22. helmikuuta |
| Salon Seija | Salolainen parturikampaaja ja juorukello | Christoffer Strandberg | Minähän en tätä tiedä! / Ai kamala! / Mut en mä voi kertoo! | 3. sija 29. helmikuuta |
| Yölintu | Kaikkien uniongelmaisten sankari | Antti Tuomas Heikkinen | Tipi-tii / Huhuu! | 2. sija 7. maaliskuuta |
| Urmas Viilunk | Virolainen sijoitusneuvoja | Mikko Töyssy | Alvi pitää maksaa aina! Muuten verottaja, se laittaa myrskynhyrskyn! / Katsoskun salapitovelvollisuus | Voittaja 7. maaliskuuta |
Katsojaluvut ja yllätystehtävät

| Jakso | Esityspäivä | Keskikatsojamäärä | Yllätystehtävä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 18. tammikuuta 2020 | 895 000 | Janne Katajan etsiminen studiosta + näytön paikka löytäneelle |
| 2 | 25. tammikuuta 2020 | 786 000 | — |
| 3 | 1. helmikuuta 2020 | 797 000 | — |
| 4 | 8. helmikuuta 2020 | 793 000 | — |
| 5 | 15. helmikuuta 2020 | 811 000 | — |
| 6 | 22. helmikuuta 2020 | 813 000 | — |
| 7 | 29. helmikuuta 2020 | 960 000 | — |
| 8 | 7. maaliskuuta 2020 | 880 000 | — |
Yokosuka D4Y

| Yokosuka D4Y Suisei ”Judy” |
| --- | --- |
 Yokosuka D4Y Suisei nousemassa kohti korkeuksia.
Tyyppi:  syöksypommittaja tiedustelukone yöhävittäjä
Valmistaja:  Aichi Kōkūki Hiro Yokosuka
Valmistumisvuosi:  1942
Ensilento:  joulukuu 1940
Käyttöönottovuosi:  1943
Valmistus lopetettu:  1945
Valmistusmäärä:  2 038 
Yokosuka D4Y Suisei (suom. komeetta liittoutuneiden raportointinimi Judy) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien Yokosukan laivaston lentoteknisellä varikolla suunniteltu ja valmistettu syöksypommittaja toisessa maailmansodassa. Se korvasi Aichi D3A:n.
Taustaa

Keväällä 1938 keisarillisen Japanin laivasto hankki Saksasta Heinkel He 118V4:n prototyypin sekä valmistusoikeudet lentokoneelle. Lentokone sai laivaston tyyppimerkinnän DXHe1. Se koelennettiin Yokosukassa, jolloin koneella saavutettiin Daimler-Benz DB601A -moottorilla 260 mph:n maksiminopeus. Laivaston esikunta valmisteli suunnitelman koneen tuotannon aloittamista ja valmistuneiden koneiden sijoittamisesta lentotukialuksille, mutta kone hajosi ilmassa koelentojen jatkuessa. Loppuvuodesta 1938 laivaston esikunta antoi käskyn Yokosukan lentotekniselle varikolle suunnitella ja valmistaa Heinkelin kaltainen kone, mutta sen tuli olla pienempi kooltaan täyttääkseen kokeelliset vaatimukset koneelle Shi-13. Vaatimuksina olivat:
280 solmun maksiminopeus
230 solmun lentonopeus
toimintamatka 800 merimailia, kun varustettu 250 kilogramman pommilla
toimintamatka 1200 merimailia ilman pommikuormaa
kyky toimia pieniltä laivaston lentotukialuksilta.
Suunnittelu

Yokosukassa Masao Yamanan johtama ryhmä suunnitteli keskitasoisen yksitason, joka oli melko pieni kokoinen kaksipaikkaiseksi syöksypommittajaksi. Sen siipien kärkiväli ja siipipinta-ala olivat samaa suuruusluokkaa kuin yksipaikkaisen Mitsubishi A6M2 -hävittäjän. Shi-13 määrittelyjen mukainen kone sai nimen D4Y1. Koneen polttoainemäärä oli lähes sama kuin suuremman Aichi D3A2:n, joka korvaajaksi se oli suunniteltu. Koneen kärkivälin lyhyys poisti tarpeen siipien taittamisesta lentotukialuksilla. Koneessa oli kolme sähkötoimista syöksyjarrua laskusiivekkeiden etuosassa ja laskutelineet kääntyivät eteenpäin siiven sisään. Sisäisessä pommikuilussa voitiin kuljettaa jopa 500 kilogramman pommia. Suunnitelman mukaan koneen moottorina piti olla lisenssillä valmistettu Daimler-Benz DB601A eli nestejäähdytteinen 12-sylinterinen Aichi Atsuta, mutta japanilaisvalmisteisten moottorien puuttuessa ensimmäinen prototyyppi varustettiin 960 hevosvoiman Daimler-Benz DB600G:llä.
Ensimmäinen prototyyppi valmistui marraskuussa 1940. Sillä tehtiin ensilento joulukuussa Yokosukassa. Koneen suorituskyky ja lento-ominaisuudet ylittivät laivaston vaatimukset, joten koeajoja nopeutettiin 1941 neljän muun hieman toisistaan poikkeavan prototyypin valmistuttua. Kaikissa prototyypeissä oli sama DB600G-moottori ja omasuojana kaksi eteenpäin ampuvaa 7,7 millimetrin tyypin 97 konekivääriä, joita täydensi yksi taaksepäin ampuva liikuteltava 7,7 millimetrin tyypin 1 konekivääri. Radio-operaattori käytti takakonekivääriä. Lyhyillä toimintamatkoilla koneen taistelupaino voi olla 1 234 kilogrammaa, mihin sisältyi pommikuilun 500 kilogramman pommisekä kummassakin siipiripustimessa olevat 30 kg pommit. Syöksypommitus kokeissa havaittiin siipien tyvissä murtumia, jolloin todettiin koneen olevan sopimaton suunniteltuun tehtävään.
Tekniset tiedot

| Mitat | D4Y1 Malli 11> Mitat | D4Y2 Malli 12> Mitat | D4Y3 Malli 33> Mitat | D4Y4 Malli 43> Mitat | Mitat | Mitat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| kärkiväli | 11,5 m | 11,5 m | 11,5 m | 11,5 m |  |  |
| pituus | 10,22 m | 10,22 m | 10,22 m | 10,22 m |  |  |
| korkeus | 3,675 m | 3,74 m | 3,74 m | 3,74 m |  |  |
| siipipinta-ala | 21,6 | 23,6 | 23,6 | 23,6 |  |  |
Painot
| tyhjä | 2440 kg | 2635 kg | 2501 kg | 2635 kg |  |  |
| lento | 3650 kg | 3835 kg | 3754 kg | 4542 kg |  |  |
| max | 4250 kg | 4623 kg | 4657 kg | 4746 kg |  |  |
| siipikuorma | 154,7 | 162,5 | 159,1 | 192,5 |  |  |
suorituskyky
| huippunopeus | 298 solmua 4750 m | 313 solmua 5250 m | 510 solmua 6050 m | 304 solmua 5900 m |  |  |
| lentonopeus | 230 solmua 3000 m | 230 solmua 2000 m | 180 solmua 3000 m | 200 solmua 3000 m |  |  |
| nousukyky | 5 min 14 s 3000 m | 4 min 36 s 3000 m | 4 min 25 s 3000 m | 9 min 22 s 5000 m |  |  |
| lentokorkeus | 9900 m | 10700 m | 10500 m | 8450 m |  |  |
| toimintasäde (merimaili) | 850 | 790 | 820 | 890 |  |  |
| max toimintamatka | 2100 | 1945 | 1560 | 1400 |  |  |
Kirjallisuutta

Chambers, Mark: Yokosuka D4Y 'Judy' Units.  (Combat Aircraft #140)  Osprey Publishing, 2021.  ISBN 978-1-4728-4504-7  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yokosuka D4Y Wikimedia Commonsissa
Yokosuka D4Y World War 2 planes (Arkistoitu – Internet Archive)
Yokosuka D4Y Aeropedia
Kuvan konetyypit kuvattuna ennen ilmaan nousua, niiden käyttämät rivimoottorit näkyvät tässä selkeästi.
Hovimäki

| Hovimäki |
| --- | --- |
 Hovimäen kartanoa sarjassa esittänyt turkulainen Brinkhallin kartano.
Tyyli:  Draama
Kestoaika:  50 minuuttia
Luoja(t):  TV2 Draamaohjelmat
Pääosissa:  katso alla
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  1999 – 2003
Jaksoja:  44
Aiheesta muualla
IMDb 
Hovimäki on Yle TV2:ssa vuosina 1999–2003 esitetty historiallinen draamasarja, jonka neljä tuotantokautta sijoittuvat vuosille 1798–1907. Se kertoo kuvitteellisen Lindhofin aatelissuvun ja kuvitteellisen Sepän torpparisuvun elämästä Suomen historian merkittävissä vaiheissa. Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääosin Hovimäen kartanoon kuvitteellisessa varsinaissuomalaisessa Hirvikosken pitäjässä, Halikonlahden rannalla.
Hovimäen ovat käsikirjoittaneet Carl Mesterton, Anna-Lisa Mesterton, Kirsti Manninen ja Jussi-Pekka Aukia, joista viimeksi mainittu sävelsi myös sarjan musiikin. Sarjan ohjaajana toimi Carl Mesterton ja apulaisohjaajana Anna-Lisa Mesterton.
Taustaa

Hovimäen tarina alkaa kesällä 1798, kun majuri Fredrik Lindhof kutsuu Hirvikosken uuden kappalaisen Henrik Wegeliuksen luokseen ja vaatii, että kappalaisen on ryhdyttävä etsimään majurin veljeä, jonka kanssa hän on ollut riidoissa vuosikymmeniä. Wegelius aloittaa selvitykset. Seuraavana keväänä, majurin jo kuoltua, Wegelius päätyy Viaporiin ja tapaa täällä asuvan luutnantti, myöhemmin kapteeni Magnus Lindhofin, majurin veljenpojan. Magnus perii Hirvikosken pitäjässä sijaitsevan Hovimäen sääntöperintötilan, jonne hän muuttaa yhdessä raskaana olevan Johanna-vaimonsa kanssa. Hovimäen mailla asustaa myös Sepän torppariperhe. Näiden kahden perheen vaiheita seurataan yli sadan vuoden ajalta.
Hovimäki pyrkii kuvaamaan yksityisen ihmisen elämän kautta koko kansakunnan historiaa. Sarjan henkilöt ovat kuvitteellisia, mutta ajankuvauksessa vaatteineen, sisustuksineen ja työtapoineen on pyritty realismiin.
Hovimäen kartanona kuvauksissa oli Brinkhallin kartano Turun Kakskerrassa. Sepän torppa ja muut rakennukset tehtiin Mouhijärvelle. Hirvikosken kirkkona oli ulkoapäin Sastamalan Pyhän Marian kirkko Vammalassa ja sisältäpäin Messukylän vanha kirkko Tampereella. Turun palo kuvattiin Loimaan Hirvikoskella. Lisäksi sarjaa on kuvattu muun muassa Suomenlinnassa, Punkalaitumella, Helsingissä, Heinolassa, Tampereella, Turussa ja Pietarissa.
Henkilöt > Muuta väkeä

Hämeen Eskadroona – Venäläisiä sotilaita
Niinisalon Ratsastajat – Venäläisiä sotilaita
PLK Tampereen Kotkien seitsikko
Jaksot

| --- | --- |
 1. kausi, Ruotsin vallan iltarusko, vuodet 1798–1809, ensiesitys 10.3.–19.5.1999, uusinta kesällä 2006 1. Hovimäen perillinen  2. Saunassa syntynyt  3. Jo joutui armas aika  4. Kohti uutta vuosisataa  5. Maailman turuilla  6. Kuninkaan miehet  7. Venäläiset tulevat  8. Sodan runtelemat  9. Tuntemattomat ruotusotilaat  10. Paluu rauhan töihin  11. Keisarin uudet alamaiset 2. kausi, Keisarin auringon alla, vuodet 1822–1834, ensiesitys 8.3.–17.5.2000, uusinta 18.4.–1.8.2007 Kertausjakso jaksoista 1–11, sisältää lopussa kausien välillä tapahtuneita asioita  12. Kartanon lapset  13. Varjo Pirunloukolla  14. Isänsä tytär  15. Jalkapuussa  16. Unelmat tuhkana  17. Lähdön aika  18. Kotiinpaluu  19. Uuden kynnyksellä  20. Verenperintö  21. Pietarin kellot  22. Luodut toisilleen :  3. kausi, Oolannin sodasta nälkävuosiin, vuodet 1851–1869, ensiesitys 2002, uusinta kesällä 2008 23. Oi maamme Suomi synnyinmaa  24. Jo kuihduit ruusu nuori  25. Saa viime tervehdykset rannat Suomen  26. Ja se Oolannin sota oli kauhia  27. Niin kuin virta vierevä  28. En voi sua unhoittaa poies  29. Arvon mekin ansaitsemme  30. Sä kasvoit neito kaunoinen  31. Pois väistyi laululinnut  32. Hallan kova koura  33. Viel armas päivä nousee 4. kausi, Päin nousevan Suomen rantaa, vuodet  1898–1907, ensiesitys 12.2.–23.4.2003, uusinta kesällä 2009 34. Terveisiä Italiasta  35. Manifesti  36. Tyttörukka  37. Tuhlaajapoika  38. Kapinalliset  39. Kunnianmies  40. Attentaatti  41. Kotiinpaluu  42. Punaiset ja valkoiset  43. Häätö  44. Hyvästi Hovimäki
DVD-julkaisut

Hovimäen kaikki kaudet on julkaistu DVD:nä.
Lisämateriaalina ovat Hovimäen aikaan -pienoisdokumentit:
| --- | --- |
 1. kausi: 1. Viapori – kaupunki kaupungissa 2. Saunassa syntyneet 3. Kartano – kansakunta pienoiskoossa 4. Varjele pahalta äkkikuolemalta 5. Ruotsalainen sotilasfarssi Pommerissa 6. Tuntematon ruotusotilas 7. Papinvaali – varhaista lähidemokratiaa 8. Matkustus Suomessa 9. Miksi Viapori antautui 10. Jatkosota 1809 – Suomen sodan jälkinäytös 11. Porvoon valtiopäivät 2. kausi: 12. Kaapinpaikka ennen tasa-arvoa 13. Haminan upseerit ja herrasmiehet 14. Siperia opetti? 15. Huoparalli ja jalkapuu 16. Vanha Turku liekkimerenä 17. Kaupunki nousi tuhkasta 18. Yliopisto Helsinkiin 19. Lasihytti kartanon rahasampona 20. Pietari, 1800-luvun suomalainen suurkaupunki 21. Herran ankarat palvelijat 22. Ruotsinlaivalla 150 vuotta sitten :  3. kausi: 23. Maamme-laulun säveltäjä tuli Saksasta 24. Valokuvaus - 1800-luvun uusmediaa 25. Kun lääkärit oppivat pesemään kätensä 26. Kauhea Oolannin sota 27. Laukkuryssistä maakauppiaisiin 28. Kansanopetus kiistakapulana 29. Saimaan kanava, 1800-luvun suurhanke 30. Hyvä keisari Aleksanteri II 31. Kun Suomi sai oman rahan 32. Nälkäkatastrofi yllätti Suomen herrat 33. Köyhäinhuolto kriisissä 4. kausi: 34. Kuunteleeko keskus 35. Suuri adressi 36. Kaidalta polulta lavealle tielle 37. Katkera taistelu symboleista 38. Ameriikan raitti 39. Huviksi ja hyödyksi 40. Bobrikov - venäläinen kenraali 41. Terroristeja ja isänmaan miehiä 42. Alkusoitto vuoden 1918 tapahtumille 43. Isännät ja torpparit 44. Liikkuvien kuvien ihme
Hovimäki-kirjasarja

Televisiosarjan pohjalta on kirjoitettu kuusiosainen kirjasarja. Hovimäki-kirjasarja sisältää enemmän tapahtumia kuin televisiosarja ja kuvaa myös televisiosarjan pääajanjaksojen väliin jäävää aikaa sekä jatkaa tarinaa siitä, mihin televisiosarjassa jäätiin kuvaamalla muun muassa Suomen sisällissotaa sekä ensimmäistä ja toista maailmansotaa, joista ei televisiosarjassa kerrottu. Kirjasarja siis kertoo Hovimäen vaiheet yhtäjaksoisesti vuodesta 1798 vuoteen 2000. Jokaisen kirjan lopussa tarjotaan lyhyitä katsauksia historiallisiin ilmiöihin. Kirjasarjan ovat kirjoittaneet Anna-Lisa Mesterton, Carl Mesterton, Kirsti Manninen ja Jussi-Pekka Aukia.
Hovimäki-kirjasarja > Kirjasarjan osat

Ruotsin vallan iltarusko.  Jyväskylä:  Gummerus, 1999.  ISBN 951-20-5358-6
Keisarin auringon alla.  Jyväskylä:  Gummerus, 2000.  ISBN 951-20-5758-1
Heräämisen aika.  Jyväskylä:  Gummerus, 2001.  ISBN 951-20-5941-X
Oolannin sodasta sortovuosiin.  Jyväskylä:  Gummerus, 2002.  ISBN 951-20-6185-6
Päin nousevan Suomen rantaa.  Jyväskylä:  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6346-8
Ei muuta kunniaa.  Jyväskylä:  Gummerus, 2004.  ISBN 951-20-6538-X
Aiheesta muualla

Hovimäki Yleisradio. Arkistoitu 9.5.2012. Viitattu 7.10.2012.
1. tuotantokausi (Arkistoitu – Internet Archive)
2. tuotantokausi[vanhentunut linkki]
3. tuotantokausi (Arkistoitu – Internet Archive)
4. tuotantokausi[vanhentunut linkki]
Hovimäen vanha isäntä
Susan kirjasto: Hovimäki-kirjat
Hovimäki Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Juho Sepän kauppa kesällä 2011.
Henkilöiden väliset suhteet kaaviona.
Tyttö huutaa Hii!

| Tyttö huutaa Hii! Lapinlahden Linnut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : MTV-Musiikkistudiot
 Julkaistu: lokakuu 1995
 Formaatti: C-kasetti (MTVMC 086)   CD-levy (MTVCD 086)
 Tuottaja(t): Pekka Hedkrok, Puka Oinonen
 Tyylilaji: huumorirock
 Kesto: 42.07
 Levy-yhtiö: MTV-Musiikki
Listasijoitukset
 Suomi: 24. (2 viikkoa, lokakuu 1995)
Lapinlahden Lintujen muut studioalbumit
| Köyhän taivas 1994 | Tyttö huutaa Hii! 1995 | Kansandances 1997 |
Singlet albumilta Tyttö huutaa Hii!
 ”Enää en sano sanaakaan” / ”Sen pitää olla Raimoa” Julkaistu: 1995  ”Tyttö huutaa Hii!” / ”Munasarjatulta” Julkaistu: 1995  ”Älä itke älä sure” / ”Ei liian syvälle” Julkaistu: 1996
Tyttö huutaa Hii! on Lapinlahden Lintujen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Levyn kappaleita on esitetty musiikkivideoina viihdesarjassa Lapinlahden Linnut!.
Albumi jatkoi edeltäjänsä Köyhän taivaan tyyliä, jossa sekvenssereillä ja syntetisaattorimatoilla oli suuri rooli. Tyttö huutaa Hii! on ensimmäinen Lapinlahden Lintujen albumi, jolla laulaa yhtyeeseen vuonna 1994 liittynyt Ari Wahlsten. Samalla se oli kitaristi Veli-Pekka ”Puka” Oinosen viimeinen Lapinlahden Linnut -albumi yli kymmeneen vuoteen.
Yhtyeen jäsenet pitivät Tyttö huutaa Hiitä! edellistä albumia onnistuneempana. Se myi kultalevyyn oikeuttavan määrän mutta ei yltänyt Köyhän taivaan menestykseen. Singlenä julkaistu nimikappale sai paljon radiosoittoa. Menestys osoitti, että toistuvista kokoonpanomuutoksista huolimatta yhtye kykeni edelleen säilyttämään suosionsa.
Albumin vaiheet > Tausta

Lapinlahden Linnut oli 1990-luvun taitteessa suosionsa huipulla. Tunnetuimmat jäsenet Markku Toikka, Mikko Kivinen ja Tapio Liinoja lähtivät yhtyeestä vuosina 1990–1994. Suosio jatkui kuitenkin vielä 1990-luvun puolivälissä suurena. Uutena jäsenenä kokoonpanoon liittyi näyttelijä Ari Wahlsten. Tämän into ja sitoutuneisuus toivat uutta motivaatiota myös vanhoille jäsenille. Samaan aikaan perustajajäsen Timo Eränkö alkoi ottaa johtohahmon asemaa.