stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Suomen presidenttiehdokkaista puolueen mukaan
Muut > Edistyspuolue

Kansallinen Edistyspuolue on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan yhdeksän kertaa:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1919 | K. J. Ståhlberg | (voitto) |
| 1925 | Risto Ryti | 2/6 |
| 1931 | K. J. Ståhlberg | 2/4 |
| 1937 | K. J. Ståhlberg | 3/3 |
| 1940 | Risto Ryti | (voitto) |
| 1940 | Toivo Kivimäki | (3/4) |
| 1943 | Risto Ryti | (voitto) |
| 1946 | K. J. Ståhlberg |  |
| 1950 | Juho Kusti Paasikivi | (voitto) |
Muut > IKL

Isänmaallinen kansanliike on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1937 | P. E. Svinhufvud | 2/4) |
Muut > Liberaalit

Liberaalinen Kansanpuolue on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1982 | Helvi Sipilä | (7/8) |
Muut > Perustuslaillinen Oikeistopuolue

Perustuslaillinen Oikeistopuolue (1980-luvulle saakka Suomen Perustuslaillinen Kansanpuolue) on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1978 | Ahti M. Salonen | (4/4) |
Muut > Remonttiryhmä

Remonttiryhmä on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 2000 | Risto Kuisma | (7/7) |
Muut > SKDL

Suomen Kansan Demokraattinen Liitto on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan seitsemän kertaa:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1950 | Mauno Pekkala | (2/3) |
| 1956 | Eino Kilpi | (5/7) |
| 1962 | Paavo Aitio | (2/4) |
| 1968 | Urho Kekkonen | Voitto |
| 1978 | Urho Kekkonen | Voitto |
| 1982 | Kalevi Kivistö | (4/7) |
Muut > Liike 88

Liike 88  on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1988 | Kalevi Kivistö | (3/4) |
Muut > SMP

Suomen Maaseudun Puolue on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan viisi kertaa:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1968 | Veikko Vennamo | (3/3) |
| 1978 | Veikko Vennamo | (3/4) |
| 1982 | Veikko Vennamo | (6/7) |
| 1988 | Mauno Koivisto | Voitto |
| 1994 | Sulo Aittoniemi | (10/11) |
Muut > Sos. kuutoset

Sosialistinen eduskuntaryhmä kuutoset on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1940 | Johan Helo | (2/4) |
Muut > STP

Sosialistinen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestö on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1925 | Matti Väisänen | (4/6) |
Muut > Suomen Kansanpuolue

Suomen Kansanpuolue on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kolmesti:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1956 | Eero Rydman | (7/7) |
| 1956 | Urho Kekkonen | (enemmistö)(voitto) |
| 1962 | Urho Kekkonen | (enemmistö)(voitto) |
Muut > SKYP

Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolue on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kahdesti:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1978 | Eino Haikala | (ei valitsijamiesääniä) |
| 1982 | Raino Westerholm | (ei valitsijamiesääniä) |
Muut > TPSL

Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1962 | Emil Skog | (4/4) |
Muut > VL

Vapaamielisten Liitto on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan kerran:
| Vaali | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- |

| 1956 | Sakari Tuomioja | (4/7) |
Sitoutumattomat > 1919

| Vaali | Ehdokas | Puolue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |

| 1919 | C. G. E. Mannerheim | Sitoutumaton | 2/4 |
Sitoutumattomat > 1943

| Vaali | Ehdokas | Puolue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |

| 1943 | Väinö Kotilainen | sitoutumaton | 4/7 |
Sitoutumattomat > 1994

| Vaali | Ehdokas | puolue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |

| 1994 | Keijo Korhonen | valitsijayhdistys | 5/11 |
| 1994 | Pertti Virtanen | valitsijayhdistys | 7/11 |
| 1994 | Eeva Kuuskoski | valitsijayhdistys | 8/11 |
| 1994 | Pekka Tiainen | valitsijayhdistys | 11/11 |
Sitoutumattomat > 2006

| Vaali | Ehdokas | Puolue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |

| 2006 | Arto Lahti | valitsijayhdistys | 8/8 |
Sitoutumattomat > 2018

| Vaali | Ehdokas | Puolue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |

| 2018 | Sauli Niinistö | valitsijayhdistys | Voitto |
| 2018 | Paavo Väyrynen | valitsijayhdistys | 4/8 |
Sitoutumattomat > 2024

| Vaali | Ehdokas | Puolue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |

| 2024 | Olli Rehn | valitsijayhdistys | 4/9 |
| 2024 | Mika Aaltola | valitsijayhdistys | 8/9 |
| 2024 | Pekka Haavisto | valitsijayhdistys | 2/9 |
Massilia Sound System

Gari Grèu, on yksi ryhmän laulajista.
Massilia Sound System on Marseillessa 1980-luvun alussa perustettu ranskalainen reggae-yhtye. Yhtye laulaa pääasiassa Ranskaksi ja Oksitaaniksi. He yhdistävät musiikissaan useita musiikkisuuntauksia rock-vivahteista ja hip-hopista erityyppisiin maailmanmusiikkeihin.
Lyriikoissa korostuvat Marseillen ja etelä-Ranskan alueiden kieli ja kulttuuri.
Diskografia

Rude et souple (demo-kasetti)
Vive le PIIM (demo-kasetti)
Parla Patois (1992)
Chourmo (1993)
Commando Fada (1995)
On met le òai partout (live-albumi) 1996)
Aïolliwood (1997)
Marseille London Experience (1999)
3968 CR 13 (2000)
Occitanista (2002)
Massilia fait tourner (live-albumi) (2004)
Oai e libertat (2007)
Jäsenet > Nykyiset

Papet J / Jali (René Mazzarino)
Moussu T / Tatou (François Ridel)
Gari Gréù (Laurent Garibaldi)
Blù
Janvié
DJ Kayalik
Jäsenet > Aiemmat

Lux B (Luc Botté)
Goatari / Lo Minot
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (ranskaksi) (oksitaaniksi)
MySpace -sivu
Martti Lähdesmäki

Martti Johannes Lähdesmäki (10. joulukuuta 1931 Kauhajoki – 26. maaliskuuta 2006 Hämeenlinna) oli suomalainen lääkintöneuvos, kansanedustaja 1983–1987 ja kunnallispoliitikko.
Martti Lähdesmäki valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960 Helsingin yliopistosta, kirurgian erikoislääkäriksi 1966 sekä thorax- ja verisuonikirurgian erikoislääkäriksi 1968. Hän työskenteli Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa kirurgian apulaislääkärinä 1963–1968 ja eteni Kanta-Hämeen keskussairaalassa osastonlääkäristä ylilääkäriksi vuosina 1969–1993. Hän sai lääkintöneuvoksen arvonimen 1992.
Lähdesmäki lähti mukaan politiikkaan 1970-luvulla. Vuoden 1983 eduskuntavaaleissa hänet valittiin SDP:n kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä kaudelle 1983–1987. Hän vaikutti myös Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa 1977–1996, sen puheenjohtajana 1987–1996 ja kaupunginhallituksen varapuheenjohtajana 1981–1984. Presidentin valitsijamiehenä Lähdesmäki oli 1982 ja 1988.
Lähdesmäki kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 74-vuotiaana Hämeenlinnassa 26. maaliskuuta 2006.
Hanna Vuorimaa

Hanna Elina Vuorimaa (o.s. Lassila, s. 15. toukokuuta 1964 Kauhava) on entinen suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Lahden Ahkeraa ja häntä valmensi Hilkka Kivistö.
Vuorimaa voitti 800 metrin Suomen mestaruuden Turussa 1989. Hän sai Kalevan kisoissa myös neljä muuta mitalia, 800 metrillä hopeaa Oulussa 1990 ja pronssia Kajaanissa 1984 sekä 1 500 metrillä hopeaa Turussa 1989 ja pronssia Oulussa 1990. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti 1 500 metrillä kultaa Tampereella 1989 sekä 800 metrillä hopeaa Rovaniemellä 1985 ja pronssia Tampereella 1989.
Martina Michels

| Martina Michels |
| --- | --- |
 Martina Michels vuonna 2014.
Euroopan parlamentin jäsen
 5.9.2013–  
Ryhmä:  GUE/NGL-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1955 (ikä 68) Berliini, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Vasemmisto
Aiheesta muualla
www.martina-michels.de
Martina Michels (s. 1. joulukuuta 1955 Berliini, Länsi-Saksa) on saksalainen vasemmistopoliitikko. Michels edustaa Vasemmisto-puoluetta. Michels on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä syyskuusta 2013 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa vasemmistoryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martina Michels Wikimedia Commonsissa
Martina Michels Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Martti Manninen

Martti Jermo Antero Manninen (s. 13. marraskuuta 1943 Hirvensalmi) on suomalainen virkamies ja tasavallan presidentin entinen neuvonantaja. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti ja puoluekannaltaan keskustalainen.
Manninen oli 1970-luvulla ulkoministeriön palveluksessa lukuisissa eri tehtävissä ja työskenteli muun muassa Suomen Tel Avivin ja Washingtonin suurlähetystöissä. Manninen toimi eduskunnan perustuslakivaliokunnan ja ulkoasiainvaliokunnan valiokuntasihteerinä 1978–1984.
Manninen toimi tasavallan presidentin neuvonantajana vuodesta 1994, mitä ennen hän oli ollut presidentin erityisavustajana vuodesta 1984. Hän oli myös presidentin kanslian kansliapäällikön sijainen vuodesta 1988.
Hänet irtisanottiin virastaan vuonna 2003 syntyneen niin sanotun ”Irak-skandaalin” vuoksi, jossa Manninen syyllistyi virkasalaisuuden rikkomiseen luovuttaessaan ulkoasiainministeriön salaisia asiakirjoja silloisen oppositiopuolueen Suomen Keskustan puheenjohtajalle Anneli Jäätteenmäelle. Oikeudessa hänet tuomittiin 80 päiväsakkoon.
Matkustuskielto

Matkustuskielto on pakkokeino, jossa todennäköisin syin epäiltyä henkilöä kielletään poistumasta tietyltä alueelta. Matkustuskiellossa oleva epäilty voidaan myös määrätä olemaan tiettynä aikana tavoitettavissa, ilmoittautumaan poliisille tai oleskelemaan esimerkiksi laitoksessa.
Epäilty voidaan määrätä matkustuskieltoon jos ankarin rangaistus rikoksesta on vähintään vuosi vankeutta ja on syytä epäillä, että epäilty pakenee tai jatkaa rikoksien tekemistä. Yleensä matkustuskiellon määrää poliisi mutta käräjäoikeus voi vangitsemisvaatimusta käsiteltäessään määrätä epäillyn vangitsemisen sijaan matkustuskieltoon.
Lähde

Oikeus.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
McLaren (täsmennyssivu)

McLaren, MacLaren tai Maclaren voi tarkoittaa seuraavia:
McLaren, brittiläinen Formula 1 -talli
McLaren, brittiläinen Formula E -talli
McLaren Technology Group, Ron Dennisin perustama brittiläinen konserni
McLaren Automotive, McLaren Groupiin kuuluva urheiluautoja valmistava yritys
McLaren Young Driver Programme, McLarenin nuorien kilpa-autoilijoiden kehitysohjelma
Bahrain–McLaren, bahrainilaisen maantiepyöräilyn ammattilaistallin nimi kaudella 2020
McLaren, sukunimenä:
Angus McLaren (s. 1988), australialainen näyttelijä
Bill McLaren (1923–2010), brittiläinen rugbykommentaattori ja -valmentaja
Bruce McLaren (1937–1970), uusiseelantilainen kilpa-autoilija, McLaren -tallin perustaja
Frazer McLaren (s. 1987), kanadalainen jääkiekkoilija
Malcolm McLaren (1946–2010), englantilainen laulaja, liikemies ja manageri
Norman McLaren (1914–1987), skotlantilainen animaattori ja elokuvaohjaaja
Peter McLaren (s. 1948), kanadalainen kasvatustieteilijä ja professori
Wayne McLaren (1940–1992), yhdysvaltalainen stunt-esiintyjä, rodeoammattilainen, näyttelijä ja mainosmalli
MacLaren tai Maclaren, sukunimenä:
Jamie Maclaren (s. 1993), australialainen jalkapalloilija
Michelle MacLaren (s. 1965), kanadalainen televisio-ohjaaja ja -tuottaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”McLaren”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mari Puoskari

| Mari Puoskari |
| --- | --- |
 Mari Puoskari taidenäyttelyn avajaisissa Helsingissä vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Juuka
Ammatti:  toimitusjohtaja
Poliitikko
Puolue:  Vihreät
Kotipaikka:  Helsinki
Koulutus:  diplomi-insinööri
Mari Hannele Puoskari (s. 2. heinäkuuta 1979 Juuka) on suomalainen yritysjohtaja ja entinen poliitikko.
Puoskari on toiminut muun muassa Vihreän liiton varapuheenjohtajana ja Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana.  Nykyään hän on Pilke-päiväkodit Oy:n toimitusjohtaja, aiemmin hän oli FCG:n toimitusjohtaja. Koulutukseltaan hän on diplomi-insinööri.
Elämä

Puoskari on kotoisin Juuasta Pohjois-Karjalasta. Puoskari suoritti englanninkielisen IB-tutkinnon Kuopion Lyseon lukiossa (1998). Hän valmistui diplomi-insinööriksi, pääaineenaan kemia ja ympäristötekniikka Teknillisessä korkeakoulusta vuonna 2003. Hän on opiskellut myös ympäristötekniikkaa.
Uransa alkuvaiheessa Puoskari työskenteli TKK:n tutkijana ja Suomen luonnonsuojeluliiton ekoenergiavastaavana.
Vuonna 2007 hän työskenteli yritysten strategioiden ja päätöksentekoprosessien parissa konsulttina Bearingpointilla.
Vuonna 2009 hän siirtyi strategiakonsultiksi Logicalle (myöhemmin CGI). Vuonna 2011 Puoskari aloitti Logican ekojohtajana uudessa kestävän kehityksen palveluihin keskittyneessä yksikössä. Tehtävän myötä hän luopui useista poliittisista luottamustehtävistään. Vuonna 2013 hän aloitti Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana.
Vuonna 2011 Puoskari toimi Kirkko ja kaupunki -lehden kolumnistina.
Helmikuussa 2014 Puoskari aloitti Ekokemin yhteiskuntasuhteiden ja strategisen suunnittelun johtajana. Hän kuului myös Ekokemin johtoryhmään.
Puoskari jätti politiikan siirtyessään vuoden 2017 alussa konsulttiyhtiö Pöyrylle, jossa hän vastasi yhtiön Ympäristö-liiketoiminnasta.
Vuonna 2018 Puoskari aloitti FCG Finnish Consulting Groupin toimitusjohtajana.
Kesäkuussa 2022 Puoskari aloitti Pilke päiväkodit Oy:n toimitusjohtajana. Valtakunnallisesti toimivalla Pilkkeellä oli tuolloin 2200 työntekijää.
Poliittinen ura

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Europarlamenttivaalit
| Vuosi | Vaalipiiri | Äänet | Tulos |  |
| 2004 | Suomi | 2 478 | ei valittu |  |
| 2009 | Suomi | 6 797 | ei valittu |  |
Eduskuntavaalit
| Vuosi | Vaalipiiri | Äänet | Tulos |  |
| 2007 | Helsinki | 3 934 | ei valittu |  |
| 2011 | Helsinki | 3 707 | ei valittu |  |
Kunnallisvaalit
| Vuosi | Kunta | Äänet | Tulos |  |
| 2004 | Helsinki | 810 | valittu |  |
| 2008 | Helsinki | 2 188 | valittu |  |
| 2012 | Helsinki | 1 700 | valittu |  |
Poliittinen ura > Opiskelija- ja nuorisopolitiikka

Mari Puoskari toimi vuonna 2002 Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan hallituksen sosiaalipolitiikasta vastaavana jäsenenä. Puoskari valittiin 2003 yhdeksi Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden kolmesta puheenjohtajasta. Loppuvuodesta 2003 järjestö muuttui liittomuotoiseksi (Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liitto) ja Puoskari toimi sen puheenjohtajana vuoden 2004.
Poliittinen ura > Kunnallispolitiikka

Puoskari valittiin kunnallisvaaleissa 2004 Helsingin kaupunginvaltuustoon 810 äänellä. Hän oli tuolloin valtuuston nuorin jäsen. Kaudella 2005–2008 hän oli kaupunkisuunnittelulautakunnan jäsen ja vihreän valtuustoryhmän varapuheenjohtaja.
Kunnallisvaaleissa 2008 Puoskari sai 2 188 ääntä. Hänet valittiin vihreän valtuustoryhmän puheenjohtajaksi ja kaupunginhallituksen toiseksi varapuheenjohtajaksi. Syksyllä 2011 hän jätti puheenjohtajatehtävät keskittyäkseen työuraansa.
Kunnallisvaaleissa 2012 Puoskarin äänimäärä oli 1 700. Vuoden 2013 alusta hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. 33-vuotias Puoskari oli tuolloin nuorimpana tehtävään valittu.
Tärkeimpinä saavutuksinaan kunnallispolitiikassa Puoskari pitää joukkoliikenteen lipun hinnan laskemista, joukkoliikenteen ja kevyen liikenteen investointien rahoitusta, arvokkaiden viheralueiden suojelemista, päivähoitopaikkojen määrän lisäämistä ja koulujen tuntikehyksen väljentämistä sekä Helsingin tuottavuutta parantavia ja verotuloja lisääviä uudistuksia. Puoskari oli tyytyväinen myös vuonna 2008 hyväksyttyihin kaupungin energiapoliittisiin linjauksiin mutta on sittemmin vaatinut tiukempia päästötavoitteita.
Poliittinen ura > Vihreät

Puoskari oli vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen vuosina 2003–2005. Vihreiden puoluehallituksen jäsen hän oli 2005–2007. Vuonna 2007 Puoskari aloitti vihreiden varapuheenjohtajana
 ja jatkoi roolissaan vuoteen 2011 asti. Varapuheenjohtajana hän muun muassa veti vihreiden strategiatyötä ja vastasi puoluejohdossa vaalitaktiikasta ja ympäristöpolitiikasta. Puoluevaltuuskunnan puheenjohtajana Puoskari aloitti vuonna 2013.
Mari Puoskari on myös toiminut Vihreiden Naisten puheenjohtajana vuodet 2006–2007.
Puoskari on ollut ehdolla eurovaaleissa 2004 ja 2009 sekä eduskuntavaaleissa 2007 ja 2011.
Luottamustehtävät

Puoskari valittiin Paavalin seurakuntaneuvoston jäseneksi seurakuntavaaleissa 2006 ja 2008.
Vaaleissa 2010 ja 2012 hänet valittiin Helsingin yhteiseen kirkkovaltuustoon Kallion seurakunnasta.
Tekniikan akateemisten valtuuston jäsenenä Puoskari aloitti vuonna 2008.
Hän on ollut myös HOK-Elannon edustajiston ja Kemijoki Oy:n hallintoneuvoston jäsen.
Tunnustuksia

Kuopion Lyseon lukio valitsi Puoskarin Vuoden lyseolaiseksi 2008.
Vuonna 2013 Pohjois-Karjalan maakuntaliitto, Joensuun kaupunki, Itä-Suomen yliopisto ja sanomalehti Karjalainen valitsivat hänet Vuoden ulkopohjoiskarjalaiseksi.
Yksityiselämä

Puoskarilla on puoliso ja kaksi lasta. Nuoruudessaan hän oli Kuopion Sisu-Veikkojen piirinmestaruustason aitajuoksija.
Aiheesta muualla

Puoskarin LinkedIn-profiili
Maria, skottien kuningatar

| Maria, skottien kuningatar> Mary, Queen of Scots |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Charles Jarrott
Käsikirjoittaja:  John Hale
Tuottaja:  Hal B. Wallis
Säveltäjä:  John Barry
Kuvaaja:  Christopher Challis
Leikkaaja:  Richard Marden
Pukusuunnittelija:  Margaret Furse
Pääosat:  Vanessa Redgrave Glenda Jackson Patrick McGoohan Timothy Dalton Nigel Davenport
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   22. joulukuuta 1971  27. maaliskuuta 1972  25. elokuuta 1972
Kesto:  128 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maria, skottien kuningatar (suomenkielisenä rinnakkaisnimenä Kaksi kuningatarta; engl. Mary, Queen of Scots) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut Charles Jarrottin ohjaama, John Halen käsikirjoittama ja Hal B. Wallisin tuottama brittiläinen historiallinen draamaelokuva, jonka nimiroolissa on Vanessa Redgrave. Muissa pääosissa ovat Glenda Jackson, Patrick McGoohan, Timothy Dalton ja Nigel Davenport. Sivurooleissa ovat muun muassa Trevor Howard, Daniel Massey ja Ian Holm. Maria, skottien kuningatar on elämäkertaelokuva, joka kertoo Maria Stuartin (1542–1587) elämästä ja hänen valtataistelustaan Elisabet I:stä (1533–1603) vastaan. Heidän elämästään ei puutu poliittista juonittelua, petoksia ja murhanhimoisia salaliittoja – eikä romantiikkaa. Universal Pictures oli elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä.
Kuten Friedrich Schillerin näytelmä ja Gaetano Donizettin ooppera, Maria, skottien kuningatar -elokuva ei ole historiallisesti tarkka, jotta siihen saatiin enemmän dramaattista vaikutelmaa. Maria, skottien kuningatar -elokuvassa kuningattaret Maria Stuart ja Elisabet I tapaavat toisensa kahdesti, vaikka tosielämässä naiset eivät koskaan tavanneet toisiaan. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta ja viisi Golden Globe -ehdokkuutta. Redgrave ja Jackson voittivat roolisuorituksistaan David-erikoispalkinnot.
Juoni

Maria Stuart nimitettiin Skotlannin kuningattareksi hänen ollessaan vain kuuden päivän ikäinen, ja hän oli Skotlannin viimeinen katolilainen hallitsija. Elokuvassa hänen täytyy taistella serkkuaan, protestanttista Englannin kuningatar Elisabetia, omaa velipuoltaan Jamesia, skotlantilaisia aatelisia ja protestantteja, omaa aviomiestään ja häntä itseään vastaan varmistaakseen pojalleen ja kruununperilliselle Jaakolle tälle oikeutetun kruunun. Elisabet vangitsee 23-vuotiaan serkkunsa Marian, ja 19 vuotta myöhemmin Marialle langetetaan kuolemantuomio. Marian teloituksen myötä viimeinenkin uhka Elisabetin valtaistuimelle poistetaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vanessa Redgrave  | … |  Maria Stuart, Skotlannin kuningatar   |
|  Glenda Jackson  | … |  Elisabet I, Englannin ja Irlannin kuningatar   |
|  Patrick McGoohan  | … |  James Stewart, Morayn jaarli ja Marian velipuoli   |
|  Timothy Dalton  | … |  Henry Stuart, lordi Darnley ja Marian toinen aviomies   |
|  Nigel Davenport  | … |  James Hepburn (Bothwellin jaarli), Marian kolmas aviomies   |
|  Trevor Howard  | … |  Sir William Cecil, Burghleyn paroni ja Elisabetin pääneuvonantaja   |
|  Daniel Massey  | … |  Robert ”Robin” Dudley, Leicesterin jaarli ja Elisabetin rakastaja   |
|  Ian Holm  | … |  David Rizzio, Marian neuvonantaja   |
|  Andrew Keir  | … |  Ruthven   |
|  Robert James  | … |  John Knox, skotlantilainen uskonpuhdistaja   |
|  Richard Denning  | … |  Frans II, Ranskan kuningas ja Marian ensimmäinen aviomies   |
|  Tom Fleming  | … |  Isä John Ballard   |
|  Katherine Kath  | … |  Katariina de’ Medici, Ranskan kuningatar ja Marian ensimmäinen anoppi   |
|  Beth Harris  | … |  Maria Seton, hännystelijä   |
|  Frances White  | … |  Maria Fleming, Marian seuralainen   |
|  Vernon Dobtcheff  | … |  François Guise, Guisen herttua ja Marian setä   |
|  Raf de la Torre  | … |  Charles de Lorraine, Lorrainen kardinaali, Chevreusen herttua ja Marian toinen setä   |
|  Richard Warner  | … |  Sir Francis Walsingham, Elisabetin vakoilumestari   |
|  Bruce Purchase  | … |  James Douglas, Mortonin jaarli   |
|  Brian Coburn  | … |  George Gordon, Huntlyn jaarli   |
|  Maria Aitken  | … |  lady Bothwell   |
|  Jeremy Bulloch  | … |  Andrew   |