stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pieni Täilampi (Karstula)

| Pieni Täilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°49′18″N, 24°25′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vankajoen va (14.67)
Laskupuro:  puro Isoon Täilampeen 
Järvinumero:  14.673.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  199,1 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,875 km  
Pinta-ala:  3,145 ha  
Tilavuus:  0.000056 km³ 
Keskisyvyys:  1,79 m  
Suurin syvyys:  3,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Täilampi 
Pieni Täilampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Korkeaperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 56 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 3,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Valkkunan valuma-alueeseen (14.673) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 199,1 metriä mpy.
Avaruusluotain (lehti)

Avaruusluotain on Suomen avaruustutkimusseuran julkaisema jäsenlehti (ISSN 0356-021X), joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehdessä kerrotaan seuran ja sen jäsenten toiminnasta sekä avaruustutkimuksesta yleensä.
Lehden vaiheita

Ensimmäinen seuran lehti ilmestyi 13. elokuuta 1960. Sen nimi oli "SAF-bladet". Lehti oli käsin kirjoitettu ja hektografilla kopioitu. 30. tammikuuta 1960: SAF-bladet oli jo koneella kirjoitettu ja monistettu. Tammikuussa 1963 lehden nimeen tuli mukaan myös suomen kieli. Maaliskuussa 1963 lehti oli kaksikielinen tiedote. Vuonna 1965 ilmestyi lehti erikseen suomeksi ja ruotsiksi: ATS-lehti ja ATS-bladet. Vuonna 1966 ATS-luotain ilmestyi vain suomeksi, mutta sen lisäksi ilmestyivät SAF-information ja ATS-tiedottaa. Vuonna 1968 Suomen avaruustutkimusseuran lehti sai nimen "ATS-luotain – SAF-pejlaren", joka vuonna 1972 sai nykyisen nimensä Avaruusluotain – Rymdpejlaren.
Ennen 2000-lukua päätoimittajina toimivat muun muassa Heikki Oja, Jussi Leader, Jari Karvinen, Urpo Häyrinen ja Simo Tauriainen. Lehden päätoimittaja oli vuosina 2000–2005 Tero Siili, 2006–2009 Sini Merikallio ja vuodesta 2010 alkaen Tiera Laitinen[lähde? ] sekä sittemmin vt. Matti Lepomäki.
Aiheesta muualla

Suomen avaruustutkimusseuran sivut
Barbizonin koulu

Jean-François Millet, Tähkänpoimijat, 1857.
Barbizonin koulu tai Barbizonin koulukunta oli taidehistoriallinen liike noin vuosina 1830–1875. Se tunnetaan myös nimellä Fontainebleun koulu. Se sai nimensä Barbizonin kylästä lähellä Fontainebleaun metsää Pariisin eteläpuolella, johon kertyi tuohon aikaan taiteilijoita ympäri Eurooppaa.
Barbizonin koulukunta hylkäsi akateemisen taiteen perinteen, hylkäsi teorian ja pyrki aidompaan maaseudun elämän kuvaukseen. Barbizonin koulukunta oli osa kuvataiteiden realistista suuntausta. Koulukunnan taiteilijat muodostivat löyhän yhteisön, jolla ei ollut jyrkkiä yhteisiä teesejä. Yhteisenä tavoitteena oli ennen kaikkea vapautua maiseman klassisesta kuvauksesta ja maalata maiseman itsensä vuoksi. Esikuvina olivat englantilaiset maisemamaalarit John Constable ja Richard Parkes Bonington.
Koulukunta syntyi reaktiona samaan aikaan vaikuttaneeseen romantiikka-liikkeeseen. Se sai alkunsa John Constablen vuonna 1824 Pariisin salongissa näytteille tuomista maalaismaisemista. Koulun johtohahmoja olivat Jean-Baptiste Camille Corot, Charles-François Daubigny, Jean-François Millet ja Théodore Rousseau. Muita jäseniä olivat muun muassa Jules Dupré, Constant Troyon, Charles Jacque, Narcisse Virgilio Díaz, Pierre Emmanuel Damoye, Charles Olivier de Penne, Henri Harpignies, Paul-Emmanuel Péraire, Gabriel-Hippolyte Lebas, Albert Charpin, Félix Ziem, François-Louis Français, Émile van Marcke ja Alexandre Defaux.
Barbizonilaisuuden perikuva on Milletin teos Tähkänpoimijat (1857), joka kuvaa kolmea maalaisnaista pellolla. Kuva ei ole maisema eikä muotokuva, siinä ei kerrota uskonnollista tai muuta tarinaa, kuva vain esittää ihmisiä pellolla.
Ryhmän jäsenten luonnollinen, vapaa maalaustekniikka vaikutti impressionismin syntyyn. Vincent van Gogh opiskeli ja jäljitteli useita Barbizonin koulun taiteilijoita, kopioiden muun muassa Milletin töitä. Suomessa Barbizonin koulu vaikutti kansallisromantiikkaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
29.3.2011: Barbizonin koulu Taidehistoriaa ja muutakin havinaa -blogi. Viitattu 7.9.2018.
Huusko, Timo: Lindholm, Berndt - Koivumaisema, 1864 Kansallisgalleria - Taidekokoelmat. Arkistoitu 8.9.2018. Viitattu 7.9.2018.
The Barbizon School: French Painters of Nature The Metropolitan Museum of Art. Viitattu 7.9.2018 (englanniksi).
Barbizon school Encyclopædia Britannic. Viitattu 7.9.2018 (englanniksi).
Black Rose (Cherin albumi)

| Black Rose Cher |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980
 Julkaistu: 21. elokuuta 1980
 Tuottaja(t): James Newton Howard
 Kesto: 33.17
 Levy-yhtiö: Casablanca Records
Cherin muut julkaisut
| Prisoner 1979 | Black Rose 1980 | I Paralyze 1982 |
Black Rose on Cherin studioalbumi, joka julkaistiin 21. elokuuta 1980.
Kappaleet

Never Should've Started – 4.14
Julie – 3.21
Take It From the Boys – 4.59
We All Fly Home" – 3.56
88 Degrees – 5.57
You Know It – 3.20
Young and Pretty – 4.03
Fast Company – 3.47
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Black Rose (Cher album)
Käännös suomeksi
Axel Ekestubbe

Axel Ekestubbe (21. lokakuuta 1849 Heinola – 27. huhtikuuta 1907 Helsinki) oli valtioneuvos ja moninkertainen valtiopäivämies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden ylijohtajana.
Axel Ekestubben vanhemmat olivat postitarkastaja Reinhold Ferdinand Ekestubbe ja Lovisa Juliana Standertskjöld. Ekestubbe tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti tuomaritutkinnon 1872 ja kameraalitutkinnon 1873. Kenraalikuvernöörin kansliaan hän tuli 1878 kanslistiksi, toimituspäällikön apulainen hänestä tuli 1883, toisen osaston toimituspäällikkö 1891 ja ensimmäisen osaston 1895. Yleisen revisionioikeuden ylijohtajaksi Ekestubbe nimitettiin 1901, valtioneuvoksen arvon hän sai 1899. Ekestubbe oli valtiopäivien jäsen vuosina 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1905–1906.
Beecham House

Beecham House on brittiläinen historiallinen draamatelevisiosarja, joka sijoittuu vuoteen 1795. Sen on luonut, ohjannut ja tuottanut Gurinder Chadha. Kuusiosaista sarjaa esitettiin 23. kesäkuuta – 21. heinäkuuta 2019 välisenä aikana. Moguliaikakauden Delhiin sijoittuva sarja kuvaa Beechamien perheen elämää heidän äskettäin ostetussa talossaan. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Bateman  | … |  John Beecham   |
|  Lesley Nicol  | … |  Henrietta Beecham   |
|  Lara Dutta  | … |  Begum Samru   |
|  Leo Suter  | … |  Daniel Beecham   |
|  Dakota Blue Richards  | … |  Margaret Osborne   |
|  Grégory Fitoussi  | … |  Benoît Castillon   |
|  Pallavi Sharda  | … |  Chandrika   |
|  Bessie Carter  | … |  Violet Woodhouse   |
|  Adil Ray  | … |  Murad Beg   |
|  Viveik Kalra  | … |  Baadal   |
|  Kulvinder Ghir  | … |  Mool Chand   |
|  Goldy Notay  | … |  Bindu   |
|  Shriya Pilgaonkar  | … |  Chanchal   |
|  Amer Chadha-Patel  | … |  Ram Lal   |
|  Trupti Khamkar  | … |  Maya   |
|  Roshan Seth  | … |  Shah Alam II   |
|  Marc Warren  | … |  Samuel Parker   |
|  Tisca Chopra  | … |  keisarinna   |
Ben Alexander

Ben Alexander
Ben Alexander (Nicholas Benton Alexander IV) (s. 26. toukokuuta 1911 Goldfield, Nevada – 5. heinäkuuta 1969 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jolle on omistettu tähti Hollywoodin Walk of Famelle.
Elämä ja ura

Alexander syntyi Goldfieldissä, Nevadassa, ja varttui Kaliforniassa. Hänen ensimmäinen esiintymisensä oli jo viiden vuoden ikäisenä Every Pearl a Tearissa. Tämän jälkeen hän esitti Lillian Gishin pikkuveljeä D. W. Griffithin Hearts of the Worldissa.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Alexander sai menestystä aikuisroolistaan vuoden 1930 elokuvasta Länsirintamalta ei mitään uutta, jossa hän näytteli Kemmerickiä, amputaatiopotilasta.
Kun Alexanderin näyttelijän ura alkoi hiipua 1930-luvun puolivälissä, hän löysi uuden uran radiokuuluttajana ja vuonna 1952 Jack Webb valitsi hänet korvaamaan Herbert Ellisin suositussa televisiosarja Dragnetissa. Hänen viimeisimpiin rooleihinsa kuului vuodesta 1966 lähtien Frank Smithin rooli ABC:n poliisisarja Felony Squadissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ben Alexander Wikimedia Commonsissa
Ben Alexander Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Axel Emanuel Berner

Axel Emanuel Berner
Axel Emanuel Berner (1. heinäkuuta 1810 Mäntyharju – 1. joulukuuta 1884 Pieksämäki) oli suomalainen opettaja, pappi ja valtiopäivämies.
Bernerin vanhemmat olivat kapteeni Emanuel Berner ja Hedvig Pernberg ja puoliso vuodesta 1839 Katarina Olivia Pesonius (k. 1900). Berner tuli ylioppilaaksi 1829 ja vihittiin papiksi 1832, varapastorin arvon hän sai 1853. Berner toimi pappina Joroisissa ja Mäntyharjulla ja oli Viipurin lukion vt. ruotsin kielen opettaja 1837, vt. 2. matematiikan lehtori 1841 ja 2. teologian lehtori 1842. Mäntyharjun kappalainen hänestä tuli 1851, astuen virkaan 1853, ja Pieksämäen kirkkoherra 1863, astuen virkaan 1865. Berner oli lääninrovasti 1870–1872 ja 1875–1884. Hän oli pappissäädyssä valtiopäiväedustaja 1872.
Bernerin poika oli pankinjohtaja, kihlakunnantuomari Emanuel Saloheimo.
Bear the Cross

| ”Bear the Cross” Poisonblack |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: A Dead Heavy Day
 Julkaistu: 13. elokuuta 2008
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): Kari Vähäkuopus
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 03.51
 Levy-yhtiö: Century Media
Poisonblackin muut singlet
| ”Rush” 2006 | ”Bear the Cross” 2008 | ”Mercury Falling” 2011 |
Bear the Cross on suomalaisen goottimetalli -yhtye Poisonblackin toinen single. Se julkaistiin 13. elokuuta 2008 levymerkillä Century Media Records.
Kappaleet

Bear the Cross – 03.51
Left Behind – 04.46
Soul in Flames – 04.46 (Semi Akustinen Live)
Kokoonpano

Ville Laihiala – soolokitara, laulu
Janne Markus – rytmikitara
Antti Remes – basso
Marco Sneck – koskettimet
Tarmo Kanerva – rummut
Bellunon maakunta

Bellunon maakunta (ital. Provincia di Belluno) on maakunta Veneton alueella Italiassa.
Veneton alueen maakunnat
Bellunon maakunnan pinta-ala on 3 676 km2 ja asukasluku 213 612 (2008). Maakunta muodostuu 64 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Belluno.
Bellunon maakunta sijaitsee Italian koillisosassa ja se rajoittuu koillisessa Itävaltaan. Lähes kauttaaltaan vuoristoisen Bellunon maakunnan itäosissa kohoavat Dolomiitit. Maakunnan laajin ja asutetuin laakso, Valbelluna, sijaitsee puolestaan etelässä. Maakunnan halki virtaa Piavejoki.
Suurimmat kaupungit

asukasluku 31.12.2006
| Kunta | Asukasluku |
| --- | --- |
Belluno: 35 983
Feltre: 20 335
Sedico: 9 338
Ponte nelle Alpi: 8 392
Santa Giustina: 6 534
Mel: 6 194
Cortina d'Ampezzo: 6 150
Maakunnassa asuu kielivähemmistöinä saksankielisiä sekä ladininkielisiä kolmessa kunnassa: Colle Santa Luciassa, Livinallongo del Col di Lanassa ja Cortina d’Ampezzossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bellunon maakunta Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (italiaksi)
Bellunon maakunta
Agordo | Alano di Piave | Alleghe | Alpago | Arsiè | Auronzo di Cadore | Belluno | Borca di Cadore | Calalzo di Cadore | Canale d’Agordo | Cencenighe Agordino | Cesiomaggiore | Chies d’Alpago | Cibiana di Cadore | Colle Santa Lucia | Comelico Superiore | Cortina d’Ampezzo | Danta di Cadore | Domegge di Cadore | Falcade | Feltre | Fonzaso | Gosaldo | La Valle Agordina | Lamon | Lentiai | Limana | Livinallongo del Col di Lana | Longarone | Lorenzago di Cadore | Lozzo di Cadore | Mel | Ospitale di Cadore | Pedavena | Perarolo di Cadore | Pieve di Cadore | Ponte nelle Alpi | Quero Vas | Rivamonte Agordino | Rocca Pietore | San Gregorio nelle Alpi | San Nicolò di Comelico | San Pietro di Cadore | San Tomaso Agordino | San Vito di Cadore | Santa Giustina | Santo Stefano di Cadore | Sappada | Sedico | Selva di Cadore | Seren del Grappa | Sospirolo | Soverzene | Sovramonte | Taibon Agordino | Tambre | Trichiana | Val di Zoldo | Vallada Agordina | Valle di Cadore | Vigo di Cadore | Vodo di Cadore | Voltago Agordino | Zoppè di Cadore
Beardfish

| Beardfish |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2001–2016
Tyylilaji:  Progressiivinen rock
Kotipaikka:   Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Rikard Sjöblom   David Zackrisson   Robert Hansen   Magnus Östgren  
Levy-yhtiö:  InsideOut Music
Aiheesta muualla
www.beardfish.argh.se
Infobox OKNimi-testi OK: 
Beardfish oli ruotsalainen vuonna 2001 perustettu progressiivista rockmusiikkia soittava yhtye. Beardfishin musiikissa on vaikutteita 1970-luvun progressiivisista rockyhtyeistä, kuten Yes ja Genesis. Yhtye ilmoitti hajoamisestaan heinäkuussa 2016.
Diskografia

Från En Plats Du Ej Kan Se (2003)
The Sane Day (2006)
Sleeping in Traffic: Part One (2007)
Sleeping in Traffic: Part Two (2008)
Destined Solitaire (2009)
Mammoth (2011)
The Void (2012)
+4626-COMFORTZONE (2015)
Aiheesta muualla

2010 interview with Rikard Sjöblom on Prog Sphere (Arkistoitu – Internet Archive)
Axel Ehrnrooth

Axel Ehrnrooth 1913
Axel Reinhold Ehrnrooth (25. lokakuuta 1867 Helsinki – 4. tammikuuta 1950) oli suomalainen liikemies ja pankinjohtaja joka toimi Privatbankenin pääjohtajana.
Ehrnroothin vanhemmat olivat protokollasihteeri Carl Albert Ehrnrooth (1831–1873) ja kreivitär Lovisa Fredrika Adelaide De Geer till Tervik. Hänen sisaruksiaan olivat vuorineuvos Georg Casimir Ehrnrooth, laulaja Aina Mannerheim ja Kivelän sairaalan ylilääkäri, professori Ernst Hjalmar Ehrnrooth. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1887, teki opintomatkan Englantiin 1888 ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa.
Ehrnrooth toimi Yhdyspankin konttoristina ja prokuristina 1889–1891, Tornatorin konttoripäällikkönä 1892–1893 ja Kansanpankki Oy:n johtajana 1893–1896. Hän oli Privatbankenin johtajana 1896–1904 ja pääjohtajana 1904–1922. Privatbanken otti ensimmäisen maailmansodan puhkeamisen aikoihin 10 miljoonan Ruotsin kruunun lainan jonka ehtojen mukaan laina oli maksettava takaisin tietyn ajan kuluttua sodan päättymisestä. Sodan aikana Suomen markan kurssi suhteessa Ruotsin kruunuun heikkeni inflaation takia niin että lainasumma markkoina nousi vuoden 1914 15 miljoonasta markasta vuoteen 1921 mennessä noin 140 miljoonaan markkaan. Pankin asema vaikeutui tämän vuoksi niin että se fuusioitiin lopulta tammikuussa 1922 Pohjoismaiden Yhdyspankkiin. Pankin tallettajat saatiin pelastettua mutta osakkeenomistajat menettivät sijoituksensa.
Ehrnrooth oli Privatbankenin fuusion jälkeen Ulkomaanpankin johtajana 1922–1923. Tämä jälkeen Ehrnrooth oli vuodesta 1924 alkaen Fedi Procopé & C:o:n ja Kannuskoski Oy:n toimitusjohtajana. Hän oli Oy Kemin johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1919 ja Teijon tehtaat Oy:n johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1915. Hän oli myös Helsingin pörssiklubin puheenjohtaja ja kunniajäsen.
Ehrnrooth osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1894, 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Ehrnrooth oli naimisissa vuodesta 1891 Etta Lovisa Olga Roseniuksen kanssa, jonka isä oli kauppaneuvos Carl Johan Rosenius.
Axel F. Runstedt

Axel Fredrik Runstedt (28. tammikuuta 1861 Beateberg, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi – 25. kesäkuuta 1933 Falköping) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.
Hän oli maanviljelijän poika, mutta pääsi opiskelemaan Skövdeen ja Uppsalan yliopistoon ja valmistui papiksi vuonna 1889. Hänet valittiin vuonna 1909 kirkkoherraksi Gökhemin seurakuntaan Skaran hiippakunnassa. Hänen kotiaanselvennä oli leimannut syvällinen, perinteinen kristillisyys.
Hänen tutkielmansa ”Om gradualpsalmen” vuodelta 1893 ja kirjoittamansa virret johtivat siihen, että hänet valittiin virsikomiteaan vuonna 1908. Hän sai toimitettavakseen virsikirjan ohella käytettäväksi tarkoitetun virsikokoelman, joka ilmestyi 1909 nimellä Ädel sång. Hänet nimitettiin 1917 reformaation juhlassa teologian tohtoriksi. Hänen virsiään on kuvattu vanhaan perinteiseen virsityyliin liittyviksi virsiksi. Hän edusti niin kutsuttua nuorkirkkoliikettä monien muiden oman aikansa virsirunoilijoiden kuten J. A. Eklundin, Paul Nilssonin ja Edvard Everesin tavoin.
Kaksi hänen kirjoittamaansa virttä ovat Ruotsin kirkon virsikirjassa, johon ne tulivat vuonna 1937. Virret ovat nykyisessä, vuoden 1986 virsikirjassa lähes samassa sanamuodossa kuin vuoden 1937 virsikirjassa.
Virsi 401 "Nu prisa vi vad Herren gjort". Virsi on "kirkkovirsi" ja kuvailee kirkon eri merkityksiä. Virsi oli suomeksi Luulajan virsikirjassa William Snellin kääntämänä "Nyt kirkkotietä yhdessä", virsi 204. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on Anna-Mari Kaskisen 1999 kääntämänä "Et tietä toista, kauniimpaa". Virren sävelmä on David Wikanderin 1938 säveltämä melodia.
Virsi 558 "Herren är min Herde god". Se on Raamatun Psalmien kirjan psalmin 23 parafraasi. Virren on suomeksi kääntänyt Luulajan virsikirjaan Per Boreman 1946, virsi 307 "Herra on mun paimenen'" . Nykyisen virsikirjan käännös "Herra paimeneni on", on Anna-Maija Raitilan 1999 tekemä suomennos. Virren sävelmä on säveltäjä Gunnar Wennerbergin 1869 kirjoittama melodia.
Pieni Terveenlampi

| Pieni Terveenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  60°59′27″N, 27°34′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Suureen Terveenlamppeen 
Järvinumero:  14.192.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,9 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,657 km  
Pinta-ala:  2,169 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Terveenlampi 
Pieni Terveenlampi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Kontulan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,9 metriä mpy.
Big Brother Ukraina

| Big Brother Ukrain> Big Brother |
| --- | --- |
Tyyli:  Tositelevisio
Alkuperämaa:  Hollanti
Verkko:  K1
Esitetty:  18. syyskuuta 2011 –
Tuotantokausia:  1
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Endemol
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Big Brother Ukrain on ukrainalainen tositelevisiosarja, joka perustuu hollantilaiseen Big Brother -formaattiin. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi syyskuussa 2011.
Big Brother
| --- | --- |
Big Brother Suomi:  1 (2005) | 2 (2006) | 3 (2007) | 4 (2008) | 5 (2009) | 6 (2010) | 7 (2011)  | 8 (2012) | Julkkis Big Brother (2013) | 10 (2014) | 11 (2019) | 12 (2020) | Big Brother Vip (2021) | 14 (2021) | 15 (2022)
Eurooppa:  Albania | Belgia | Bulgaria | Kroatia | Tšekki | Tanska | Ranska | Saksa | Kreikka | Unkari | Italia | Hollanti | Norja | Puola | Portugali | Romania | Venäjä | Slovakia | Slovenia | Espanja | Ruotsi | Ruotsi ja Norja | Sveitsi | Iso-Britannia ja Irlanti | Ukraina | Entinen Jugoslavia
Afrikka:  Afrikka | Nigeria | Etelä-Afrikka
Amerikka:  Argentiina | Brasilia | Québec | Kolumbia | Ecuador | Meksiko | Pacific | USA
Australia ja Aasia:  Arabia | Australia | Intia | Indonesia | Israel | Filippiinit | Thaimaa
Bernhard Folkestad

| Bernhard Folkestad |
| --- | --- |
 Bernhard Folkestad vuonna 1920.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bernhard Dorotheus Folkestad
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1879 Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 9. maaliskuuta 1933 (53 vuotta) Oslo, Norja
Kansalaisuus:  norjalainen
Ammatti:  taidemaalari
Bernhard Dorotheus Folkestad (13. kesäkuuta 1879 Lontoo, Iso-Britannia – 9. maaliskuuta 1933 Oslo, Norja) oli norjalainen taidemaalari. Hän opiskeli Tanskassa Kristian Zahrtmannin ja Laurits Tuxenin johdolla ja teki muun muassa seinämaalauksia sekä artikkelikuvituksia sanomalehtiin.
Bukt med robåt
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bernhard Folkestad Wikimedia Commonsissa
Ben Townsend

Ben Townsend on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja Daytime Emmyllä palkittu tuottaja. Hän on käsikirjoittanut jaksoja muun muassa Mucha Luchaan, A.T.O.M.:iin, Turtleseihin ja Eon Kidiin.
Aiheesta muualla

Ben Townsend Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ben Townsend TV.comissa[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Belluno

| Belluno |
| --- | --- |
 Bellunon kaupunkia Itäisten Dolomiittien juurella.
 lippu:  vaakuna
 Belluno
 Koordinaatit: 46.1381°N, 12.2171°E 
Valtio:   Italia
Alue:  Veneto
Maakunta:  Belluno
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  147,22 km²
Väkiluku (2017):  35 876
 – Väestötiheys:  244 as./km²
 
 www.comune.belluno.it/web/belluno 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Belluno  kuuntele (ohje) (ital. Belluno, latinaksi Belum, venetsiaksi Belùn) on kaupunki Veneton alueella Koillis-Italiassa. Belluno on Bellunon maakunnan pääkaupunki ja Itä-Dolomiittien alueen tärkein kaupunki. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Venetsiasta pohjoiseen. Kaupungissa on vajaa 36 000 asukasta (vuonna 2017), jolloin se on Valbellunan väkiluvultaan suurin paikkakunta. Se on yksi Bellunon Dolomiittien kansallispuiston (ital. Parco nazionale delle Dolomiti Bellunesi) 15 kunnasta.
Bellunon perustivat paleovenetsialaiset ja noin toisella vuosisadalla eaa. siitä tuli osa Rooman valtakuntaa. Roomalaiset tunsivat paikan nimellä Bellunum. 300-luvulla jaa. siitä tuli osa longobardien ja 700-luvulla osa frankkien aluetta. 900-luvulla se siirtyi aatelispiispan hallintaan. Keskiajalla se oli aluksi kaupunkivaltioiden ulkopuolinen seutu, joka perheiden välisten kiistojen jälkeen liittyi vapaaehtoisesti Venetsiaan vuonna 1404. Ranskalaiset valtasivat kaupungin sodassa vuonna 1797, ja se siirtyi Itävallan keisarikunnalle vuonna 1813 ja edelleen osaksi Italian kuningaskuntaa vuonna 1866.
Keskeisiin elinkeinoihin kuuluvat maatalous ja turismi. Kaupungin tunnetuimpia rakennuksia ovat 1500-luvulta peräisin oleva, vuoden 1873 maanjäristyksen jälkeen osin uudelleenrakennettu katedraali Duomo di Belluno (vuodesta 1980 myös nimellä Basilica cattedrale di San Martino); renessanssityylinen prefektuurin rakennus Palazzo dei Rettori (1491–96); San Stefanon kirkko (1980–86); ja museon ja taidegallerian sisältävä Palazzo dei Giuristi (1664).
Kuvia

Belluno sijaitsee Itäisten Dolomiittien juurella.
Piirros Bellunon Piazza Duomo -aukiosta (Thomas Salmon, 1750).
Kaupungintalo Palazzo dei Rettori.
Bellunon rautatieasema.
Bellunon katedraali Duomo di Belluno ja sen viereinen kellotorni (kampaniili).
San Roccon kirkon julkisivu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belluno Wikimedia Commonsissa
Belluno (englanniksi) (lonelyplanet.com)
Bellunon Dolomiittien kansallispuiston sivusto (englanniksi) (dolomitipark.it)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Belluno
Käännös suomeksi