stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yaya Touré
Pelityyli

Häntä pidetään fyysisenä ja voimakkaana pelaajana, jolla on hyvä tekniikka. Puolustavana keskikenttäpelaajana hän osaa tarvittaessa tukea hyökkäyksiä hyvin. Vaikka hän on pitkä (191 cm), hän ei tee maaleja paljon puskemalla, vaan kaukolaukauksin ja nousemalla hyökkäyksiin toisesta aallosta. Monacossa kaudella 2006–2007 syntyneet viisi maalia olivat lähes kaikki poikkeuksetta edellä kuvatunlaisia.
Muuta

Myös kolmas Tourén veljeksistä Ibrahim oli jalkapalloilija. Yaya käyttää Puman kenkiä. Uusin malli on Puma Evospeed 1.
Lincang

| Lincang (kiin>  临沧市, Líncāng Shì) |
| --- | --- |
 Lincangin sijainti Kiinan Yunnanin maakunnassa
 Lincang
 Koordinaatit: 23.887°N, 100.088°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Yunnan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24 469 km²
Korkeus:  1 517 m
Väkiluku   (2010):  2 429 497
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  677000
Suuntanumero(t):  0883
Rekisterikilpi:  云S
 
 www.lincang.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lincang (kiin. 临沧市, pinyin: Líncāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Lounais-Kiinan Yunnanin maakunnan länsiosassa. Prefektuurin pinta-ala on 24 469 neliökilometriä ja väkiluku 2,43 miljoonaa (2010). Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä 300 kilometriä Lincangista itäkoilliseen; maanteitse matka on parisensataa kilometriä pidempi. Lincangin hallintokeskus sijaitsee Linxiangin kaupunkipiirissä.
Maatiede

Kaupunki rajoittuu lännessä Myanmariin, luoteessa Baoshanin prefektuuriin, etelässä ja idässä Pu’erin prefektuuriin.
Teetuotanto

Lincangin prefektuuri on eräs pu’er-teen tuotantoalueita. Se on myös eräs tärkeä teepensaan kehityshistoriaan liittyvä alue, sillä seudulta on tavattu esimerkiksi yli tuhatvuotiaita villien teepensaan lähilajien teepuiden ja teepensaan välimuotoja sekä teepensaan lajikehitykseen liittyviä puufossiileja.
Lincangin prefektuurissa on tunnettuja vuoristoisia teenkasvatusalueita: Yongden, Mengkun ja Fengqingin teealueet. Pelkästään Fengqingin piirikunnan teealueella arvioidaan olevan yhteensä 238,000 mu eli 158,7 km2 teeviljelmiä, joista merkittävä osa koostuu vanhoista teepuistoista, vanhoista teeviljelmistä tai vanhoista villiteepuualueista. Fengqing tuottaa noin 10,6 miljoonaa tonnia teetä vuodessa eli teealue on yksi koko Kiinan suurimmista. Sitä arvostetaan myös mustan Dianhong-teen tuotannostaan.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu yhteen kaupunkipiiriin, neljään piirikuntaan ja kolmeen autonomiseen piirikuntaan.
| Lincangin hallinnollinen jako piirikuntatasolla |
| --- | --- | --- | --- |

| # | Nimi | Kiinan merkit | Pinyin |
| 1 | Linxiang (kaupunkipiiri) | 临翔区 | Línxiáng Qū |
| 2 | Fengqing | 凤庆县 | Fèngqìng Xiàn |
| 3 | Yunin piirikunta tai Yunxian | 云县 | Yún Xiàn |
| 4 | Yongde | 永德县 | Yǒngdé Xiàn |
| 5 | Zhenkang | 镇康县 | Zhènkāng Xiàn |
| 6 | Shuangjiangin lahujen, waiden, blangien ja daiden autonominen piirikunta | 双江拉祜族佤族布朗族傣族自治县 | Shuāngjiāng Lāhùzú Wǎzú Bùlǎngzú Dǎizú Zìzhìxiàn |
| 7 | Gengman daiden ja waiden autonominen piirikunta | 耿马傣族佤族自治县 | Gěngmǎ Dǎizú Wǎzú Zìzhìxiàn |
| 8 | Cangyuanin waiden autonominen piirikunta | 沧源佤族自治县 | Cāngyuán Wǎzú Zìzhìxiàn |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lincang Wikimedia Commonsissa
Kumpuilevaa Lincangin viljelymaisemaa.
Monique van der Vorst

Monique van der Vorst (s. 20. marraskuuta 1984) on hollantilainen kilpapyöräilijä. Hän on voittanut kaksi kertaa hopeamitalin paralympialaisissa.
Vorst halvaantui 13-vuotiaana jaloista onnettomuudessa.
25-vuotiaana vuonna 2010 Van der Vorst joutui onnettomuuteen, kun toinen pyöräilijä törmäsi häneen hänen ajaessa käsipyörällään. Muutama kuukausi onnettomuuden jälkeen hän alkoi saada jalkoihinsa tuntoa. Hän on sen jälkeen opetellut kävelemään. Syytä paranemiseen ei tiedetä.
Van der Vorst aloitti maantiepyöräilyn ja on liittynyt Rabobankin talliin jonka kanssa hän on solminut ammattilaissopimuksen.
Van der Vorst on valittu vuonna 2009 Hollannin vammaisurheilijaksi. Hän oli aloittanut valmistautumisen Lontoossa vuonna 2012 järjestettäviin paralympialaisiin mutta tähtää nyt vuonna 2016 Rio de Janeirossa järjestettäviin olympiakisoihin.
Aiheesta muualla

Monique van der Vorstin sivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Monique van der Vorst
Käännös suomeksi
Mustalaisten lauluja

| Mustalaisten lauluja Taisto Ahlgren   Tapani Kansa   Jari Lappalainen   Tapani Perttu   Anneli Sari |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: kansanmusiikki, iskelmä, laulelma
 Kesto: 41.20
 Levy-yhtiö: Scandia
muut julkaisut
|   | Mustalaisten lauluja  |   |
Mustalaisten lauluja on Scandia-Musiikki Oy:n sarjatunnuksella SLP 539 julkaisema LP-levy, jolla esiintyvät laulajina Tapani Perttu, Jari Lappalainen, Anneli Sari, Tapani Kansa ja Taisto Ahlgren. Säestyksestä huolehtivat Jaakko Salon yhtye ja Nacke Johanssonin orkesteri. Äänitykset on tehnyt Jouko Ahera Scandia-studiossa. Kannen tekijäksi on merkitty ah/jft.
Kappaleet

Sivu 1
Tapani Perttu ja Jari Lappalainen:
1. Miksi mennä naimisiin! - 2:48 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki) 

2. Älä soimaa - 3:20 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki)  

3. Soittajapoika - 2:26 (Sov. Erkki Melakoski - San. Saukki)
Anneli Sari:
4. Näin tietäni käyn - 3:50 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki)
Tapani Perttu:
5. Tummat silmät - 2:35 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki)
Tapani Perttu ja Jari Lappalainen:
6. Punapaita mustalainen - 1:57 (Sov. Saakko Salo - San. Saukki)  

7. Kaksi kitaraa - 2:52 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki)
Säestys: Jaakko Salon yhtye
Sivu 2
Tapani Kansa:
1. Tieni päättyy - 3:52 (Sov. Nacke Johansson - San. Saukki)  

2. Myrskypilvet - 3:06 (Sov. Nacke Johansson - San. Saukki)
Anneli Sari:
3. Ken oli hän? - 2:20 (Sov. Jaakko Salo - San. Pirkko Ahlgren) 
 
4. Varo vain! - 3:13 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki) 

5. Muistojeni ruusut - 3:20 (Sov. Jaakko Salo - San. Pirkko Ahlgren)
Taisto Ahlgren:
6. Elon polkuja - 2:29 (Sov. Jaakko Salo - San. Pirkko Ahlgren) 

7. Pettäjän tie - 3:12 (Säv. ja san. Pirkko Ahlgren - Sov. Jaakko Salo)
Säestys: Nacke Johanssonin orkesteri (1 ja 2) sekä Jaakko Salon yhtye (3–7)
Monique de Roux

Monique de Roux
Monique de Roux (s. 1946 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen taidemaalari, joka asuu ja työskentelee Espanjassa. Kulttuurisukuun syntynyt de Roux asui varhaislapsuutensa Algeriassa. Hän opiskeli kuvataiteilijaksi Pariisin taideakatemiassa vuosina 1965–1968. Ensimmäisen näyttelynsä hän on pitänyt vuonna 1968 ja sen jälkeen ympäri maapalloa.
Aiheesta muualla

http://www.moniquederoux.com/
https://www.moniquederoux.com/galeria-coleccion-obra
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Myst

| Myst |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Cyan Worlds
Julkaisija:  Brøderbund
Jakelija:  Brøderbund, GOG.com, Steam, Nintendo eShop, Google Play ja App Store
Suunnittelija:  Robyn Miller, Rand Miller
Taiteilija:  Robyn Miller, Chuck Carter
Säveltäjä:  Robyn Miller
Pelisarja:  Myst
Julkaistu:  MacintoshNA 24. syyskuuta 1993
Lajityyppi:  seikkailupeli, pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  3DO, CD-i, Macintosh, Amiga, PlayStation, Sega Saturn
Jakelumuoto:  DVD, CD-levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Myst on Cyan Worldsin kehittämä seikkailupeli, joka on julkaistu Macintoshille vuonna 1993 ja myöhemmin useille muille alustoille.
Pelin ovat suunnitelleet ja toteuttaneet veljekset Robyn ja Rand Miller, jotka aloittivat pelin kehittämisen vuonna 1991. Pelin julkaisi ja sitä levitti Brøderbund.
Myst vaati CD-ROM-aseman, jotka olivat tuolloin vasta yleistymässä. Peli oli myös ns. killer application joka lisäsi näiden asemien myyntiä.
Grafiikka on pääasiassa esirenderöityä 3D-grafiikkaa, tosin nykymittapuulla vaatimattomalla 640×480-tarkkuudella ja 256 värillä. Pääosa animaatioista on pieniä QuickTime-videopätkiä.
Peli koostuu näennäisesti aution Myst-saaren tutkimisesta ja lukuisista pulmista, puzzleista, sokkeloista ja ongelmista jotka on ratkaistava. Myst on periaatteessa seikkailupeli, mutta siinä ei ole esimerkiksi mahdollisuutta pitää hallussaan esineitä, keskustella toisten hahmojen kanssa tai vaaraa kuolla. Tästä huolimatta pelin ongelmat ovat niin haastavia, että harva tietokonepeleihin perehtymätön pelasi sitä läpi.
Myst oli myyntimääriltään menestynein tietokonepeli, kunnes The Sims ohitti sen 2002.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Myst-sivusto (englanniksi)
Myst MobyGamesissa (englanniksi)
Myst Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Myst (Arkistoitu – Internet Archive) MYSTerium-sivustolla (englanniksi)
Monique Wittig

| Monique Wittig |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1935 Haut-Rhin, Ranska
Kuollut: 3. tammikuuta 2003 Tucson, Arizona, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  ranskalainen
Ammatti:  kirjailija, teoreetikko
Kirjailija
Esikoisteos:  Opoponaks (ransk. L'Opoponax) vuonna 1964 (suom. vuonna 1967)
Aiheesta muualla
www.moniquewittig.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Monique Wittig (13. heinäkuuta 1935, Haut-Rhin, Ranska – 3. tammikuuta 2003, Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli ranskalainen kirjailija, teoreetikko ja feministi, joka oli kiinnostunut sukupuolisen ja heteroseksuaalisen sopimuksen voittamisesta.
Wittig muutti kotikaupungistaan Pariisiin 1950-luvulla, ja opiskeli Sorbonnen yliopistossa. Hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa Opoponaks (ransk. L'Opoponax) vuonna 1964 (suom. vuonna 1967), ja se voitti Prix Médicis-palkinnon, mikä vauhditti teoksen kääntämistä englannin kielelle. Toukokuussa 1970 Wittig oli mukana julkaisemassa teosta, jota voidaan kutsua ranskalaisen feministisen liikkeen manifestiksi, ja läpi 1970-luvun alkupuolen Wittig oli keskeinen radikaalin lesbo- ja feministiliikehdinnän henkilö Ranskassa. Hän oli Gouines rougesin, ensimmäisen Pariisin lesboryhmän perustaja, ja hän johti myös Mouvement de libération des femmes-liikettä, joka kannusti patriarkaalisen yhteiskunnan vastaisuuteen sekä naisten keholliseen itsemääräämisoikeuteen Ranskassa. Näiden lisäksi hän oli myös perustajajäsenenä ryhmissä Petites Marguérites sekä Féministes révolutionnaires.
Hänen toinen laaja proosateoksensa Les Guérillères (1969) on hahmotelma myyttisesta, patriarkaatin tuolla puolen sijaitsevasta naisten maailmasta, "paikasta toisaalla". Teoksessa esitellään lukemattomia sekä historiallisia että keksittyjä myyttisiä naishahmoja. Vuonna 1973 ilmestynyt kokeellinen ja poeettinen Le corps lesbien oli lesbofeminismin merkkipaalu
Vuonna 1976 Wittig muutti Yhdysvaltoihin, ja työskenteli vierailevana professorina useissa yliopistoissa. 80-luvulla hän sai valmiiksi väitöskirjansa "Le chantier littéraire", ja 1990 hänestä tuli ranskan ja naistutkimuksen professori Arizonan yliopistossa. Wittigin The Straight Mind -nimeä kantava esseekokoelma julkaistiin vuonna 1992, ja sen ansiosta hänen tekstinsä tulivat tunnetuksi ympäri maailmaa ja vaikuttivat laajasti feministiseen teoriaan.
Teokset

1964, Opoponaks (ransk. L'opoponax; suom. Tuukka Kangasluoma vuonna 1967).
1969, Les Guérillères
1973, Le Corps Lesbien (engl. The Lesbian Body)
1976, Brouillon pour un dictionnaire des amantes, (Sande Zeigin kanssa, engl. Lesbian Peoples: Material for a Dictionary)
1985, Virgile, non (engl. Across the Acheron)
1992, The Straight Mind and Other Essays (ransk. La pensée straight)
1999, Paris-la-Politique
Käännös suomeksi
Mörönin lentoasema

Mörönin lentoasema on julkinen lentoasema Mörönissä, Mongoliassa.
Myssyrastas

| Myssyrastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Amerikanrastaat Catharus
Laji::  dryas
Kaksiosainen nimi
 Catharus dryas  (Gould, 1855) 
Katso myös
   Myssyrastas Wikispeciesissä   Myssyrastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Myssyrastas (Catharus dryas) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Myssyrastasta tavataan Etelä-Amerikassa Argentiinan pohjoisosasta Bolivian, Perun, Ecuadorin ja Kolumbian kautta Venezuelaan ulottuvalla alueella sekä Väli-Amerikassa Meksikon eteläosassa ja El Salvadorissa, Guatemalassa ja Hondurasissa. Lajin kannaksi arvioidaan 50 000–500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Zsigmond Szathmáry

Zsigmond Szathmáry (s. 1939 Hódmezővásárhely) on unkarilainen säveltäjä, urkuri ja pianisti. Hänellä on vakituinen asumus myös Saksassa.
Szathmáry opiskeli sävellystä Ferenc Szabón ja urkujensoittoa Ferenc Gergelyn johdolla Budapestin Franz Lisztin musiikkiakatemiassa vuosina 1958–63. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan ulkomaille; Wienissä hän sai opetusta Alois Forerilta ja Frankfurt am Mainissa Helmut Walchalta. Hän osallistui myös Kölnin uuden musiikin kursseille, joilla häntä opettivat Christoph Caskel, Henri Pousseur ja Karlheinz Stockhausen, sekä Darmstadtin Ferienkurselle, jossa hän opiskeli György Ligetin johdolla vuosina 1964–67.
Szathmáry on kuulunut Hampuriin Freie Akademie der Künsteen vuodesta 1973. Hän opetti 1970-luvulla Lyypekissä ja Hannoverissa; tämän jälkeen hän toimi Hochschule für Musik Freiburgin professorina Freiburg im Breisgaussa (1978–2004). Hän on käynyt luennoimassa eri Euroopan maiden lisäksi myös Japanissa, Etelä-Koreassa ja Yhdysvalloissa. Säännöllisesti hän on pitänyt luentoja Darmstadtin kursseilla ja Haarlemin urkurien kesäakatemiassa.
Szathmáry on urkurina työskennellyt pääasiassa Hampurissa, mutta myös Bremenin katedraalissa. Hän on esiintynyt kiertueilla eri puolilla maailmaa ja kantaesittänyt teoksia muiden muassa sellaisilta säveltäjiltä kuin Péter Eötvösiltä, Vinko Globokarilta, Heinz Holligerilta ja Hans Ulrich Lehmannilta. Pianistina hän on tulkinnut muun muassa Helmut Lachenmannin tuotantoa.
Szathmáryn omia sävellyksiä ovat kustantaneet ensisijaisesti Bärenreiter-Verlag ja Moeck Musikinstrumente + Verlag.
Teoksia > Orkesterille

Drei Aphorismen
Drei Orchesterstücke (2001–02)
Fünf Sätze uruille ja pienelle orkesterille
Teoksia > Kamarikokoonpanoille ja soolosoittimille

Alpha huilulle, klarinetille, trumpetille, viululle, alttoviululle, sellolle ja pianolle
Discourse pasuunalle ja viululle (2002, uudistettu 2005)
Drei Klavierstücke
Evokation huilulle, alttoviululle, kontrabassolle, pianolle ja 2 lyömäsoittimelle
Katharsis klarinetille, uruille ja lyömäsoittimille
Monolog huilulle ja elektroniikalle
Movimenti huilulle ja pianolle
Orgel-Sho shō-suu-uruille, uruille ja posetiiville
Solosonate viululle
Lukuisia urkuteoksia
Teoksia > Kuorolle

Halotti beszéd – Grabrede (kantaatti, 2003–04)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (saksaksi)
Lorze

| Lorze |
| --- | --- |
 Kanavoitu Lorze laskee Zuginjärveen Zugissa.
Alkulähde:  Ägerisee, Unterägeri, Zugin kantoni
Laskupaikka:  Obfelden; Reuss → Aare → Rein
Maat:  Sveitsi
Pituus:  31 km
Alkulähteen korkeus:  724 m
Virtaama:  7 m³/s
Valuma-alue:  477 km²
Lorze on joki Keski-Sveitsissä. Sen pituus on 30,7 km
Joen kulku

Lorze saa alkunsa Zugin kantonissa, Zugin kaupungin kaakkoispuolella sijaitsevasta Ägerisee-järvestä. Joki laskee Zuginjärveen Zugin kaupungissa ja jatkaa Chamista kymmenkunta kilometriä luoteeseen laskien Reussiin Obfeldenin, Hünenbergin ja Merenschwandin rajalla.
Lorze virtaa Zugin kantonin alueella - pienen matkaa se on Zürichin kantonin rajajokena. Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Baar, Zug ja Cham.
Vesivoima

Lorzessa on kuusi vesivoimalaa, joista neljä on Ägeriseen ja Zuginjärven välillä. Järvien välinen korkeusero on 311 metriä.
Virtaama

Lorzen virtaama vaihtelee vuosien 1935-2008 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Frauenthalissa - ennen joen yhdistymistä Reussiin - on ollut 7,4 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (11 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1949 (3,1 m³/s). Lyhyemmän jakson vaihtelu on isompaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2007 elokuussa (38 m³/s) sekä pienin vuoden 1947 syys-lokakuussa (0,65 m³/s).
Vesirakentaminen

Lorzen vesistössä on tehty lukuisia muutostöitä, joista merkittävimmät ovat:
Zuginjärven pintaa laskettiin pohjoisrannan tulvien estämiseksi 2,5 metriä v. 1591-92
Lorzen sivujoki Hüribach käännettiin tulvien takia laskemaan Ägeriseehen v. 1665,
Lorze kanavoitiin tulvien ja tienrakentamisen takia noin neljän kilometrin matkalla Zugin ja Baarin välillä sekä sen laskukohtaa Zuginjärveen siirrettiin kilometrin verran itään 1970-luvulla .
Xidi

| Xidi (kiin>  西递, Xīdì) |
| --- | --- |
 Xidin kattoja.
 Xidi
 Koordinaatit: 29°54′16″N, 117°59′15″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Anhui
Prefektuuritason kaupunki:  Huangshan
Piirikunta:  Yin piirikunta (Yixian)
Suurkunta:  Xidi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kylä
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,13 km²
Väkiluku:  1 020
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  245501
Suuntanumero(t):  +86-559
 
 Kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Xidi (kiin. 西递, pinyin: Xīdì) on noin tuhannen asukkaan kylä Anhuin maakunnan eteläosassa Kiinassa. Xidi alkoi kehittyä vuoden 1465 jälkeen, kun 400 vuotta aiemmin kylään tullut Hun suvun jäsenet alkoivat toimia kauppiaina. Kylään rakennettiin tämän jälkeen monia yksityisiä ja julkisia rakennelmia. Xidin yli 300 rakennuksesta 124 on säilynyt hyvin, ja monet näyttävästi koristelluista rakennuksista ovat edelleen Ming- ja Qing-dynastioiden aikaisessa ulkoasussaan. Läheisen Hongcunin kylän kanssa Xidi valittiin vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon, mikä on lisännyt alueen matkailua, josta tulevista lipputuloista asukkaille on luvattu korvaus, jos he pitävät kylän rakennukset perinteisessä ulkoasussa.
Maantiede ja kaupunkikuva

Noin 13 hehtaarin laajuinen Xidi sijaitsee vuorten ympäröimänä Anhuin maakunnan eteläosissa. Laaksoon pohjoisesta ja idästä virtaavat joet yhdistyvät kylän eteläpuolella Huiyuan-sillan luona. Xidi sijaitsee subtrooppisella vyöhykkeellä, ja siellä vallitsee kostea monsuuni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on 15,8 astetta.
Kolme puroa jakaa Xidin osiin. Kylän kolme pääkatua kulkevat itä–länsi-suuntaisesti kylän halki, ja ne on päällystetty Yin piirikunnalta löytyvällä graniitilla. Pääkaduista lähtee rakennusten väliin kapeita kujia, ja kaikkien julkisten rakennusten edessä on pieni aukio.
Historia

Xidi rakennettiin Huangyou-kautena (1049–1054) Pohjoisen Song-dynastian aikana. Kylän kehittyminen liittyi läheisesti Hun suvun vaiheisiin. Suku oli adoptoinut vuonna 904 Tang-dynastian aikaisen keisarin Zhaozongin pojan, kun Zhaozong oli pakotettu luopumaan kruunusta. Poika sai nimekseen Hu Changyi, ja hänen jälkeläisensä Hu Shiliang muutti Xidiin perheensä kanssa vuonna 1047.
Hut alkoivat toimia kauppiaina vuonna 1465, jolloin myös kylän väkiluku alkoi kasvaa. Kylään rakennettiin myös merkittäviä yksityisiä ja julkisia rakennuksia sekä Huiyuan- ja Gulai-sillat. Suvun jäsenet vaikuttivat 1600-luvun puolivälistä 1800-luvun puoliväliin talouselämän lisäksi politiikassa. Monet suvun jäsenistä etenivät Ming- ja Qing-dynastioiden aikana keisarillisiksi virkamiehiksi. Tuona aikana kylän väkiluku kasvoi parhaimmillaan 600 asukkaaseen, mutta kylän kehitys pysähtyi, kun Anhuin kauppiasyhteisöjen merkitys heikkeni Qing-dynastian loppuvaiheissa.
Xidi suojeltiin maakunnallisella tasolla vuonna 1987. Xidi ja läheinen Hongcun valittiin vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon yhteiskohteena nimellä Eteläisen Anhuin muinaiset kylät. Paikallisviranomaiset päättivät suojella yksityisomistuksessa olevia rakennuksia lupaamalla yksityisille osuuksia pääsylipputuloista, jos niiden omistajat säilyttävät omistuksensa perinteisessä asussa.
Väestö ja matkailu

Xidin kylässä on noin 1 020 asukasta, ja suurimman osan sukunimi on Hu muistona kylään vuonna 1047 muuttaneesta Hu Shiliangista. Alueen kylissä käytetään edelleen aika paljon vanhoja sanoja ja äänteitä, joten paikallinen murre eroaa huomattavasti mandariinikiinasta.
Xidista on tullut merkittävä matkailukohde erityisesti Unescon maailmanperintöluetteloon pääsemisen jälkeen. Samalla kun kylää on alettu markkinoida matkailukohteena, niin paikallishallinto on modernisoinut infrastruktuuria. Sinne on rakennettu vesijohtoverkosto ja kylpyhuoneita. Vuonna 2010 kylässä vieraili yli 650 000 ihmistä, ja vuosien 2005–2010 aikana matkailijoiden määrä on noussut vuosittain 10–15 prosenttia. Lipputuloja kylästä saatiin vuonna 2010 noin 26 miljoonaa renminbia, ja jokaiselle kotitaloudelle siitä jaettiin 8 000 renminbia.
Arkkitehtuuri

Xidin rakennukset on tehty puusta ja tiilistä ja ne on koristeltu näyttävästi. Rakennuksissa on yleensä sisäpiha ja kolme symmetrisesti jaettua huonetta. Keskellä on aula ja sen kummallakin puolella sivuhuoneet. Kaltevilla katoilla on harmaat kattotiilet, ja ulkoseinissä on turvallisuussyistä hyvin pienet ikkunat. Ikkunat on usein koristeltu kukka-aiheilla tai geometrisillä kuvioilla. Ovien yläpuolella on paneeleita, joihin on kaiverrettu kukkia, lintuja, kaloja ja historiallisia kohtauksia. Monien rakennusten edustalla on pieni puutarha. Paikoin talot on yhdistetty pienillä silloilla katuihin, ja talojen edustalla on kivisiä penkkejä. Talot ovatkin pääosin edelleen Ming- ja Qing-dynastioiden aikaisessa ulkoasussaan.
Kylän sisääntuloväylällä on 12,3 metriä korkea ja 9,95 metriä leveä porttirakennelma. Marmorista rakennettu portti on muodostunut neljästä pylväästä ja kolmesta kulkuaukosta. Vuonna 1578 rakennetun portin keskimmäiseen pylvääseen on hakattu neljä paria ryömiviä leijonia. Sivuaukkojen arkkitraavissa on kuvattu monia suojelushahmoja. Muita kylän merkittävimpiä rakennuksia ovat muun muassa entinen Hu Shihengin kotitalo, joka rakennettiin 1600-luvun lopulla Hun suvun esi-isien palvontapaikaksi, ja Dafun talo.
Xidissa on kaikkiaan yli 300 asuinrakennusta, joista 124 on säilynyt hyvin. Kylän rakennuksista noin 30 prosenttia arvioitiin kuitenkin 1900-luvun lopussa olevan entisöinnin tarpeessa.