Bosnia ja Hertsegovina
Politiikka > Korkea edustaja

Bosnia-Hertsegovinan poliittisesta järjestelmästä sovittiin vuonna 1995 Daytonin rauhansopimuksessa. Maa ei ole suvereeni, vaan sitä valvoo kansainvälinen yhteisö YK:n kautta. Kansainvälisen yhteisön korkea edustaja (engl. High Representative for Bosnia and Herzegovina / Office of the High Representative (OHR) in Bosnia and Herzegovina) käyttää maassa määräysvaltaa demokraattisten instituutioiden yli. Korkea edustaja voi esim. erottaa virkamiehiä ja säätää lakeja. Brittiläinen korkea edustaja Paddy Ashdown tunnettiin inverventionistisesta vallankäytöstään, ja Merkelin hallitus halusi maan johtoon saksalaisen Christian Schwarz-Schillingin 2005. Pitkäaikainen edustaja Valentin Inzko saneli maahan uusia lakeja serbien erohaluja vastaan ja vuoden 2020 lopulla Saksa halusi Bosniaan edustajaksi Christian Schmidtin.
Maassa on lisäksi eurooppalainen sotilasjoukko Eufor, joka korvasi Nato-johtoiset Sfor-joukot 2. joulukuuta 2004. Euroopan unioni päätti 7. maaliskuuta 2007 vähentää joukkojen vahvuutta seuraavien kolmen kuukauden aikana 6 500 miehestä 2 500:aan. Lisäksi maassa on eurooppalaiset poliisivoimat (European Union Police Mission).
Maa koostuu kahdesta poliittisesta kokonaisuudesta, Bosnia-Hertsegovinan federaatiosta (51 prosenttia maasta) ja Bosnian serbitasavallasta (49 prosenttia). Federaatio puolestaan jakautuu kymmeneen kantoniin. Sekä federaatiolla että serbitasavallalla on omat parlamenttinsa, presidenttinsä ja hallituksensa sekä kantoneilla kansanedustajistot ja hallintonsa. Maassa on yhteensä 700 vaaleilla valittua edustajaa ja yli 140 ministeriä. Hallintojärjestelmän ylläpitoon kului vuonna 2007 noin 60 prosenttia valtion budjetista.
Keskushallituksen parlamentissa eli parlamentaarisessa yleiskokouksessa (Parlementarna Skupština Bosne i Hercegovine) on kaksi kamaria. Ylähuoneessa eli kansaintalossa (Dom Naroda Bosne i Hercegovine, Дом народа) on 15 jäsentä: viisi jokaisesta kansallisuudesta. Sen jäsenet nimittävät federaation ja serbitasavallan parlamentit. Kansaintalo varmistaa, ettei mikään laki tule säädetyksi ilman, että kaikki ryhmät hyväksyisivät sen. Yhdellä ryhmällä on siis käytännössä veto-oikeus.
Edustajainhuoneessa (Predstavnički Dom, Zastupnički Dom eli Представнички Дом) on 42 jäsentä, jotka valitaan suhteellisella listavaalilla. Edustajista 28 tulee federaatiosta ja 14 serbitasavallasta. Edustajien kausi on neljä vuotta. 1. lokakuuta 2006 pidetyissä vaaleissa edustajainhuoneeseen valittiin edustajia 12 puolueesta.
Valtionpäämiehenä toimii yksi kolmijäsenisen presidenttineuvoston jäsenistä kahdeksan kuukautta kerrallaan. Jokainen jäsen edustaa eri kansallisuutta. Presidentit valitaan suoralla vaalilla nelivuotiskausiksi. Serbien presidentti valitaan serbitasavallasta sekä bosniakkien ja kroaattien presidentit federaatiosta.
Bosnia-Hertsegovinan parlamentti vahvisti 9. helmikuuta 2007, neljä kuukautta vaalien jälkeen, maan pääministeriksi 4. tammikuuta virkaansa astuneen Nikola Špirićin, joka on serbien Itsenäisten sosiaalidemokraattien (Савез независних социјалдемократа) edustaja. Maan hallitukseen kuuluu vuosien 1992–1995 sodat päättäneen sopimuksen mukaisesti edustajia maan kolmesta suurimmasta etnisestä ryhmästä. Serbejä edustaneen Špirićin hallitus oli sotien jälkeen ensimmäinen, joka toimi ilman kansainvälistä valvontaa. Špirićin hallitus erosi lokakuun 2007 lopulla vastalauseeksi kansainvälisen yhteisön korkean edustajan Miroslav Lajčákin vaatimuksille vahvistaa keskushallitusta ja ajaa läpi uudistukset, jotka mahdollistaisivat maan pääsyn Euroopan unioniin. Serbian mielestä vallan siirto keskusvallalle johtaisi muslimien ylivaltaan maassa. Hänet nimitettiin kuitenkin uudelleen 10. joulukuuta.
Vaalit järjestettiin 3. lokakuuta 2010. Sen jälkeen hallituksen muodostaminen venyi yli vuoden mittaiseksi.
Bosnian serbien kansallismielinen johtaja Milorad Dodik uhkasi vuonna 2021 aiempaa selvemmin erottaa Bosnian serbitasavallan irti Bosnia-Hertsegovinasta.  Dodik kuitenkin sanoi, ettei vaaranna rauhaa.