stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku

| Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku> The Texas Chainsaw Massacre: The Beginning |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jonathan Liebesman
Käsikirjoittaja:  Sheldon Turner David J. Schow
Tuottaja:  Michael Bay Mike Fleiss Tobe Hooper Kim Henkel Bradley Fuller
Säveltäjä:  Steve Jablonsky
Kuvaaja:  Lukas Ettlin
Leikkaaja:  Jonathan Chibnall
Pääosat:  Jordana Brewster Taylor Handley Diora Baird Matthew Bomer R. Lee Ermey
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema Platinum Dunes
Levittäjä:  New Line Cinema Netflix
Ensi-ilta:  6. lokakuuta 2006
Kesto:  91 minuuttia 96 minuuttia (leikkaamaton versio)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  13 000 000 dollaria
Tuotto:  51 764 406 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka sai ensi-iltansa 6. lokakuuta 2006. Elokuva on esiosa vuonna 2003 valmistuneelle elokuvalle Texasin moottorisahamurhat, joka on uudelleenfilmatisointi samannimisestä 1970-luvun elokuvasta.
Pahan alku kertoo Leatherfacen taustatarinan ja Hewittin maalaisperheen ensiaskeleet kohti sitä sarjamurhaavaa ja kannibalistista perhettä, jona se tunnetaan muissa Texasin moottorisahamurhat -elokuvissa.
Tarina > Hewittin perhe

Vuoteen 1939 sijoittuvassa prologissa selviää, että Leatherface syntyi Lee Brosin teurastamossa. Hänen äitinsä Sloane (L. A. Calkins) kuolee synnytyksessä ja epämuodostunut vauva jätetään heitteille. Luda Mae Hewitt (Marietta Marich) adoptoi vauvan perheeseensä, ja nuori Thomas Brown Hewitt kasvaa aikuiseksi tappaen ja viillellen eläimiä sekä työskennellen enonsa Charlie Hewittin (R. Lee Ermey) lailla teurastamossa.
1960-luvun lopussa Hewittien texasilainen asuinkaupunki alkaa vähitellen kuihtua. Töiden, ruoan ja muiden elinehtojen saanti tyrehtyy ja kaupunki kuolee. Samoin käy teurastamolle, jossa Thomas (Andrew Bryniarski) on töissä. Irtisanominen työstä saa hänet kostamaan tappamalla teurastamon johtajan, ja teurastamolta hän hankkii ikoniksi muodostuneen moottorisahansa.
Thomasia pidättämään lähetetty seriffi Winston Hoyt (Lew Temple) pyytää Thomasin enon Charlien mukaansa helpottamaan pidätystilannetta. Charlie kuitenkin ampuu Winstonin ja omaksuu hänen henkilöllisyytensä. Seriffi Winston on myös ensimmäinen henkilö, joka joutuu Hewittien ruokalautasille. Tästä lähin Charlie Hewitt tunnetaan seriffi Hoytina, ja elokuvissa hän käyttää virkavalta-asemaansa uhrien sieppaamiseen ja kuljettamiseen Hewittin talolle. Hoytilla on ratkaiseva rooli Leatherfacen murhamenetelmien sekä perheen kannibalismin synnyssä, ja häntä voi pitää perheen päänä.
Hewittin perheeseen kuuluu myös Monty (Terrence Evans). Hänen suhteensa muihin perheenjäseniin ei ole varma, mutta Montyn näyttelijä arvelee hahmonsa olevan Luda Maen ja Hoytin veli. Tämän takia perheenjäsenten nimiä (kuten kuinka Hoyt kutsuu Montya ”Uncle Montyksi” (Monty-enoksi) ja Luda Maeta ”Mamaksi”) ei tule aina tulkita kirjaimellisesti, pelkästään senkin takia että nämä kolme hahmoa (Hoyt, Luda Mae, Monty) ovat suunnilleen samanikäisiä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jordana Brewster  | … |  Chrissie   |
|  Taylor Handley  | … |  Dean    |
|  Diora Baird  | … |  Bailey    |
|  Matthew Bomer  | … |  Eric    |
|  Andrew Bryniarski  | … |  Thomas Hewitt/Leatherface    |
|  R. Lee Ermey  | … |  Seriffi Hoyt/Charlie Hewitt    |
|  Terrence Evans  | … |  Monty-eno   |
|  Marietta Marich  | … |  Luda Mae   |
|  Kathy Lamkin  | … |  Tea Lady   |
|  Lee Tergesen  | … |  Holden   |
|  Cyia Batten  | … |  Alex    |
|  Tim De Zarn  | … |  Teurastamon johtaja    |
|  Lew Temple  | … |  Seriffi Winston   |
|  L.A. Calkins  | … |  Sloane   |
|  John Larroquette  | … |  Kertoja   |
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto
Kahlittu Eric (Matthew Bomer) ja seriffi Hoyt (R. Lee Ermey.)
Leatherface (Andrew Bryniarski) ilman ihmisnaamiota.
Toejoen kenttä

| Toejoen kenttä |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Hyveläntie 27, 28200 Pori
Koordinaatit:  61°30′17″N, 21°48′17″E
Omistaja:  Porin kaupunki
Kenttä:  Nurmi (+ kaksi hiekkakenttää)
Käyttäjät
 Toejoen Veikot 
Kentän mitat
 Nurmikenttä 70×130m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Toejoen kenttä on Porissa Toejoen kaupunginosassa sijaitseva jalkapallokenttä. Sitä kutsutaan toisinaan myös nimellä Toejoen Wembley. Kenttä on Kolmosessa pelaavan Toejoen Veikkojen kotikenttä. Toejoen kentällä pelataan myös vuosittain järjestettävän junioriturnauksen Pori Cupin otteluita.
Täysimittaisen nurmipintaisen jalkapallokentän lisäksi alueella sijaitsee kaksi pienempää hiekkakenttää. Kentällä on myös pukuhuonetilat sekä kioski. Puurakenteisessa katsomossa on tilaa muutamalle kymmenelle katsojalle.
Tritetrakontaani

Tritetrakontaani eli n-tritetrakontaani (C43H88) on 43-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Tritetrakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)41CH3, moolimassa 605,16 g/mol, sulamispiste 85,5 °C, kiehumispiste 541,9 °C, leimahduspiste 438,1 °C, tiheys 0,819 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,457 ja CAS-numero 7098-21-7.
Yhdistettä esiintyy luonnossa eliöiden semiokemikaalina.
| C42 | C43 | C44 |
| --- | --- | --- |
| Dotetrakontaani | Tritetrakontaani | Tetratetrakontaani |
Aiheesta muualla

PubChem: Tritetracontane (englanniksi)
ChemBlink: Tritetracontane (englanniksi)
GuideChem: Tritetracontane (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 43Hy (englanniksi)
Tiiviin aineen fysiikka

| --- | --- |
Tiiviin aineen fysiikka

Grafeeni on hiiliatomeista muodostunut kaksiulotteinen rakenne. Siinä atomit muodostavat kuusikulmioista koostuvan hilan. Grafeenilla on monia mielenkiintoisia ominaisuuksia - siinä muun muassa elektronit näyttäytyvät massattomina Diracin hiukkasina.
Avainaiheita: Aineen olomuodot Olomuodonmuutokset Sähkön tai lämmön kuljetusominaisuudet
Aineen olomuotoja: Kiinteä aine, Neste, Kaasu, Plasma, Fermikaasu, Fermineste, Luttingerin neste, Supraneste, Supersolidi, Suprajohde, Ferromagneetti, Antiferromagneetti, Bosekondensaatti, Fermionikondensaatti
Sähköisiä ominaisuuksia: Johde, Eriste, Puolijohde, Suprajohde
Sähköisiä ilmiöitä: Hall-ilmiöt, Ferrosähköisyys, Kondo-ilmiö, Lämpösähköilmiöt
Magneettisia ominaisuuksia: Paramagnetismi, Diamagnetismi, Ferromagnetismi, Antiferromagnetismi, Spin-lasi
Kuuluisimmat tieteilijät: Lev Landau, Enrico Fermi, John Bardeen, Ludwig Boltzmann, Philip Anderson

Tiiviin aineen fysiikka eli kondensoituneen aineen fysiikka (engl.  condensed matter physics) käsittelee aineen makroskooppisia ominaisuuksia. Erityisesti se tutkii mitä tapahtuu kun suuri määrä hiukkasia "tiivistyy" yhteen olomuotoon. Olomuoto riippuu hiukkasten välisten vuorovaikutusten suuruudesta ja ominaisuuksista sekä ulkoisista olosuhteista kuten lämpötilasta tai paineesta. Tutuimpia tiiviin aineen muotoja ovat kiinteät ja nestemäiset aineen olomuodot.
Tutkijamäärältään tiiviin aineen fysiikka on suurin fysiikan tutkimusalueista. Sen kehitys liittyy suoraan esimerkiksi elektroniikan ja prosessiteollisuuden kehitykseen. Alaa kutsuttiin pitkään kiinteän olomuodon fysiikaksi, koska suurin osa teorioista kehitettiin kiinteissä aineissa tapahtuvia ilmiöitä tutkittaessa selittämään kidemuotoja, johtavuusominaisuuksia ynnä muita. Alan nimi vakiintui kuitenkin tiiviin aineen fysiikaksi, kun havaittiin että suuri osa kiinteän olomuodon fysiikan tutkimuksessa käytettävistä käsitteistä pystyttiin helposti yleistämään myös nesteiden kuvaukseen.
Tärkein tiiviin aineen fysiikan teoreettinen työkalu on kvanttimekaniikka, jota käytetään kaikilla sen tutkimusalueilla.
Suuri osa tiiviin aineen fysiikasta keskittyy sovelluksiin. Tämän lisäksi alan piirissä tutkitaan paljon myös useita eksoottisia ilmiöitä, jotka tyypillisesti ilmenevät matalissa, muutaman kelvinin suuruisissa lämpötiloissa. Näitä ovat
Bose-Einstein kondensoituminen
Suprajohtavuus
Suprajuoksevuus
Kvantti-Hall-ilmiöt
Makroskooppinen kvanttitunnelointi
Kondo-ilmiö
Tiiviin aineen fysiikan tutkimus on läheisesti yhteydessä myös materiaalitieteisiin.
Tiiviin aineen tutkimusalat

Tiiviin aineen fysiikan tutkimusalueita ovat muun muassa:
Olomuodon muutokset ja kriittiset ilmiöt
Sähkönkuljetusteoria
Kidemuodot
Magnetismi
Nykyään tiiviin aineen fysiikan tärkeitä tutkimusalueita ovat muun muassa:
Mesoskooppinen fysiikka
Korkean lämpötilan suprajohteet
Kvanttilaskennan realisaatiot
Magneettiset ilmiöt, kuten spin-kuljetusteoria
Aineen olomuodot ääriolosuhteissa kuten ultramatalissa lämpötiloissa tai suurissa paineissa
Tiiviin aineen fysiikan ilmiöt biologisissa rakenteissa
Historiaa

Joitain tiiviin aineen fysiikkaan oleellisesti liittyviä historiallisia virstanpylväitä
1905 Albert Einstein selittää Brownin liikkeen
1908 Heike Kamerlingh Onnes onnistui nesteyttämään Heliumin 4 kelvinissä
1911 Heike Kamerlingh Onnes havaitsi suprajohtavuuden elohopeassa
1924 Satyendra Nath Bose ja Albert Einstein kuvaavat fotonien statistiikkaa ja ennustavat Bose-Einstein kondensaation
1925–1927 Muun muassa Werner Heisenbergin, Erwin Schrödingerin ja Niels Bohrin kehittämän kvanttimekaniikan kehitys avaa mahdollisuuden selittää muun muassa kiinteiden aineiden ominaisuuksia (esimerkiksi väri)
1927 Friedrich Hund ennustaa kvanttitunneloinnin, jolla on suuri merkitys useiden tiiviin aineen fysiikan ilmiöiden selityksessä
1930 Douglas Hartree ja Vladimir Fock osoittavat kuinka monihiukkasilmiöitä voidaan kuvata kvanttimekaanisesti
1932 Max Knoll ja Ernst Ruska kehittivät elektronimikroskoopin
1933 Paul Ehrenfestin teoria toisen asteen olomuodonmuutoksista.
1937 Pyotr Kapitsa havaitsi heliumin supranesteisyyden
1941 Lev Landaun teoria supranesteistä
1944 Lars Onsagerin teoria olomuodonmuutoksista
1948 John Bardeen, Walter Brattain ja William Shockley kehittävät transistorin
1957 Suprajohtavuuden teoreettinen selitys, nk. BCS-teoria (John Bardeen, Leon Cooper ja John Schrieffer)
1962 Brian Josephson ennustaa Josephsonin ilmiön erillisten suprajohteiden välillä
1972 David Lee, Douglas Osheroff ja Robert Coleman Richardson havaitsevat olomuodonmuutoksen supranesteeksi fermionisessa Helium-3:ssa
1980 Klaus von Klitzing havaitsee kvantti-Hall-ilmiön
1981 Gerd Binnig ja Heinrich Rohrer kehittävät tunnelointimikroskoopin
1982 Horst Störmer ja Daniel Tsui löytävät ja 1983 Robert Laughlin selittää murtoluku-kvantti-Hall-ilmiön.
1985 David Deutschin ideat kvanttilaskennasta
1986 Johannes Georg Bednorz ja Karl Alexander Müller löytävät korkean lämpötilan suprajohtavuuden
1991 Sumio Iijiman tutkimusryhmä NECissä Japanissa syntetisoi ja mittaa hiilen nanoputkia
1995 Eric Cornell, Wolfgang Ketterle ja Carl Wieman havaitsevat Bose-Einstein kondensoitumisen
1999 Japanilainen tutkimusryhmä, muun muassa Yasunobu Nakamura ja Jaw-Shen Tsai, kehittää ensimmäisen kiinteän olomuodon rakenteessa toimivan, suprajohtavuuteen perustuvan kvanttibitin
2004 Andre Geimin ryhmä Manchesterin yliopistossa onnistuu eristämään yksittäisen grafiittitason, grafeenin ja mittaamaan sen ominaisuuksia.
Kirjallisuutta

Ashcroft, N. & Mermin D.: Solid state physics – 1976 ilmestynyt alan kattavimpia teoksia (englanniksi)
Triton (demoskene)

Triton on ruotsalainen demoskene-ryhmä, joka vaikutti PC-alustalla 1990-luvun alkupuolella ja kilpaili muun muassa suomalaisen Future Crew'n kanssa. Ryhmä tunnetaan parhaiten tracker-musiikkiohjelmastaan Fast Tracker. Tritonin merkittävimmät demot ovat vuosina 1992 ja 1993 julkaistut Crystal Dream ja Crystal Dream II. Jäsenistä ehkä tunnetuin on tracker-muusikko Lizardking (Gustaf Grefberg), joka tosin teki suuren osan tuotannostaan Amigalla.
Aiheesta muualla

Triton Pouet.net-sivustolla (englanniksi)
Trịnh Công Sơn

Trịnh Công Sơn (28. helmikuuta 1939 – 1. huhtikuuta 2001) oli vietnamilainen laulaja-laulunkirjoittaja. Hän kirjoitti yli kuusisataa laulua. Trịnh Công Sơn tuli 1960-1970-luvuilla tunnetuksi myös länsimaissa sodanvastaisten laulujensa ansiosta. Vietnamin sodan jälkeen hänen perheensä muutti ulkomaille, mutta hän itse jäi Vietnamiin, jossa kommunistinen puolue asetti hänet uudistusmielisten sanoitustensa vuoksi kymmenvuotiseen pakkotyöhön. Sơnin uran alkuvaiheissa hänen laulujaan teki tunnetuksi myös laulaja Khánh Ly.
Tiivis liitos

Tiivis liitos
Tiivis liitos on yksi solujen välisistä liitoksista. Muut liitokset ovat desmosomi, vyöliitos ja aukkoliitos. Tiivis liitos muodostuu kahden solun välille tiivisliitosproteiinin avulla. Tiiviit liitokset esiintyvät usein vyöhykkeinä ja ne muodostavat muun muassa epiteelisolujen välille junktionaalisen kompleksin desmosomin ja vyöliitoksen kanssa. Tiivis liitos on tämän lisäksi mukana muodostamassa veri-aivoestettä aivoihin, koska tiivis liitos sulkee soluvälitilan siten, että yksikään aine ei pääse liitoksen ohi vaan niiden on kuljettava valvotusti solujen läpi.
Rakenne

Tiiviin liitoksen (Zonula Occludens) solut ovat yhteydessä toisiinsa juostemaisilla rakenteilla, joita muodostavat transmembraaniproteiinit klaudiini ja okludiini sekä niihin tarttuvat valkuaisaineet ZO-1, ZO-2, ZO-3, 7H6 ja symplekiini. Okludiini oli ensimmäinen tiiviistä liitoksesta löydetty valkuaisaine, joka sisältää neljä solukalvon läpäisevää aluetta muodostaen kaksi silmukkaa soluvälitilaan. Okludiinin tuotannon lisääminen soluissa lisää tiiviiden liitosten määrää, jolloin solut ovat tiukemmin kiinni toisissaan. Samaan aikaan soluepiteelin sähköneristyskyky lisääntyy. Okludiini ei ole ainoa valkuaisaine, joka vastaa tiiviin liitoksen toiminnasta. Klaudiinilla on myös merkittävä osa tiiviin liitoksen muodostumisessa. Klaudiini muodostuu vähintään 20 geenistä. Sen rakenne poikkeaa okludiinin rakenteesta, vaikka kummassakin esiintyy neljä kalvon läpäisevää aluetta. Solukalvon ulkopuolelle jäävät klaudiinin osat sitoutuvat keskenään sitoen vierekkäiset solut toisiinsa.
Esiintyminen

Eniten tiiviitä liitoksia esiintyy korkeita ionigradientteja ylläpitävissä epiteeleissä, kuten munuaisten putkirakenteissa, joissa tapahtuu virtsan väkevöityminen. Tiiviitä liitoksia löytyy myös verisuonista, vaikka niiden ionigradientit ovat huomattavasti pienempiä.
Tehtävät

Tiiviit liitokset muodostavat vierekkäisten solujen välille läpäisyesteen, joka estää ionien, veden ja suurikokoisten molekyylien kulkua solujen välistä. Tiiviiden liitosten alueella vierekkäisten solujen solukalvot ovat tiiviisti yhdessä, jolloin niiden välistä ei pääse hallitsemattomasti ravintoaineita.
Toiminnan häiriöt

Tiiviiden liitosten puutteellinen toiminta saattaa aiheuttaa läpäisyesteen toiminnan heikkenemistä, jolloin virukset, bakteerit ja allergeenit pääsevät helpommin elimistöön. Tiiviiden liitosten häiriintynyttä toimintaa on havaittu geenivirheistä aiheutuvissa sairauksissa, kuten perinnöllisessä kuuroudessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiivis liitos Wikimedia Commonsissa
Tiina Luoma

Tiina Luoma (aik. Tiina Järvinen, s. Luoma; s. 1959 Ilmajoki) on suomalainen äänisuunnittelija, joka on toiminut Yleisradiossa vuodesta 1983, Radioteatterin äänisuunnittelijana ja kuunnelmien ohjaajana vuodesta 1988. Luoma on tehnyt satoja radiofonisia teoksia, joista monet on palkittu kansainvälisillä festivaaleilla.
Vuoden 2014 Prix Europa -tapahtumassa Tiina Luoman ohjaus Pimeän nimi – 12 transetydiä sai kunniamaininnan radion musiikkiohjelmien sarjassa. Teos pohjautuu Gustav Nyströmin säveltämään musiikkiin, johon Pipsa Lonka on kirjoittanut tekstin. Pimeän nimen työryhmä palkittiin myös Koura-palkinnolla Suomessa. Luoman teoksia on palkittu Prix Europassa myös 1998, 2010 ja 2013 ja 2014, Television Archive Award -palkinnolla 1997, Prix Italiassa 2007 ja Koura-palkinnolla 1996, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2018, 2019 ja 2020 sekä Nordic Radio Drama Prize -palkinnolla 1992 ja 2018. Vuonna 2016 Tiina Luomalle myönnettiin Suomen Leijonan Ritarikunnan ansioristi.
Luoma on luennoinut äänisuunnittelusta mm. Teatterikorkeakoulussa ja Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. 1990-luvun alkuvuosina hän toimitti radioteatterityönsä ohella Radio Suomessa toivekonserttiohjelmaa Yksinäisten sydänten kerho nimellä Tiina Järvinen. Ohjelmassa sai kirjeitse toivoa musiikkikappaletta, johon toivojalla liittyy erityinen muisto.
Aiheesta muualla

Tiina Luoma kertoo äänisuunnittelijan työstä, audio 9 min, Yle Areena
Ahola, Suvi: Kuunnelma rakennetaan ääni ääneltä, ja Tiina Luoma pyydystää niitä vaikka junaradalta. Helsingin Sanomat, 6.2.2017.  Digilehti (maksullinen). Viitattu 29.6.2021.
Triton

Triton voi viitata seuraaviin asioihin:
Triton, kreikkalaisen mytologian jumala
Triton, Neptunuksen kuu
Triton, Marvel Comics-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari
Triton, ruotsalainen demoskene-ryhmä
SNCASO SO.6000 Triton, ranskalainen suihkulentokone
Triton, Pieni merenneito -elokuvan päähenkilön, Arielin isä
Merivakuutus Oy Triton, Suomessa 1889−1924 toiminut merivakuutusyhtiö
Triton alpestris, nyk. Triturus alpestris, alppivesiliskon tieteellinen nimi.
Triton X-100, ioniton pinta-aktiivinen aine
Merenkulku

Triton-NN, venäläisen Lazurit-suunnittelutoimiston suunnittelema pienoissukellusvene (aiemmin NL:ssä mallit Triton-1, Triton-2)
USS Triton (YT-10), hinaaja 1889-1930
USS Triton (ID-3312), hinaaja 1918
USS Triton (SS-201), sukellusvene 1940-1943
USS Triton (SSRN-586), ydinkäyttöinen sukellusvene 1959-1969
USCG Triton (WPC-116), rannikkovartioston kutteri
HMS Tryton (1702), 42-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Tryton (1741), sluuppi
HMS Tryton (1745), 24-tykkinen kuudennen luokan alus (fregatti)
HMS Triton (1771), 28-tykkinen kuudennen luokan alus (fregatti)
HMS Triton (1796), 32-tykkinen viidennen luokan alus (fregatti)
HMS Triton (1846), siipiratassluuppi
HMS Triton (1882), siipirattainen tutkimusalus
HMS Triton (N15), T-luokan sukellusvene
FS Triton, 42-tykkinen linjalaiva
KDM Triton (1791), fregatti
KDM Triton, A-luokan sukellusvene
KDM Triton (1915), B-luokan sukellusvene
Triton-luokka, Tanskan laivaston korvettiluokka, käytössä 1955–1981
KDM Triton (F347), Triton-luokan korvetti
KDM Triton (F358), Thetis-luokan merivalvonta-alus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Triton”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
The Impossible Game

| The Impossible Game |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Grip Games
Julkaisija:  FlukeDude
Jakelija:  Google Play, App Store, Xbox
Julkaistu:   Xbox 360 (2009)  Amazon (2011)  PlayStation 3 (2011)  Android (2011)  iOS (2011)  PSP (2011)  Microsoft Windows (2014)  MacOS (2014) 
Lajityyppi:  kolikkopeli
Pelimuoto:  tasohyppely
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  IOS, Android, Windows Phone, Microsoft Windows, macOS, Linux, PlayStation 3 ja PlayStation Portable
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
The Impossible Game (suom. Mahdoton peli) on Grip Gamesin kehittämä ja FlukeDuden julkaisema tasohyppelypeli. Se julkaistiin ensimmäisenä Xbox 360 -konsolille vuonna 2009. Myöhemmin siitä on julkaistu versiot iOS-, Android-, Microsoft Windows- ja macOS-laitteille vuosien 2011 ja 2014 aikana.
Peliä pidetään vuonna 2013 julkaistun Geometry Dash -pelin edeltäjänä.[lähde? ]
Pelaaminen

Pelissä pelaaja hyppii hyppii mustien laatikoiden päällä ja hyppii piikkien yli. Pelin tarkoitus on selvitä kaikki kolme tasoa häviämättä kertaakaan. Jos pelaaja häviää taso alkaa alusta. Peliin on myös saatavilla lisää tasoja lisäosien avulla.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Impossible Game
Käännös suomeksi
Timo Kytölä

| Timo Kytölä> Henkilötiedot.Muusikko |
| --- | --- |
Tyylilajit:  Hard rock Heavy metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Ancara (1996–2003)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Timo Kytölä on suomalainen kitaristi. Hän vaikutti hard rock -yhtye Ancarassa ja on sen toinen perustajajäsen.
Timo Kyntölä

| Timo Kyntölä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. lokakuuta 1946 (ikä 77) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1969–1975
Seurat:  Jokerit (SMS)
Timo Kyntölä (s. 27. lokakuuta 1946 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti koko SM-sarjauransa ajan, vuosina 1969–1975, kotikaupunkinsa seuraa Jokereita. Kyntölä muodosti yhdessä Timo Turusen ja Pentti Hiiroksen kanssa yhden Jokereiden historian kovimmista hyökkäysketjuista, "nallipyssyketjun". Kyntölä on ollut voittamassa Jokereiden ensimmäisiä mitaleita, vuonna 1971 hopeaa ja vuonna 1973 seuran ensimmäistä mestaruutta.
Timo Kööpikkä

| Timo Kööpikkä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. toukokuuta 1994 (ikä 30) Laihia, Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  201 cm
Paino:  120 kg
Laji:  kuulantyöntö
Seura:  Kuivasjärven Aura
Valmentaja:  Teijo Kööpikkä
Ennätykset:  19,13 (ulkona) 19,02 (halli)
 Tietolaatikko päivitetty 2. tammikuuta 2024 
Timo Kööpikkä (s. 10. toukokuuta 1994 Laihia) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa, ja häntä valmentaa hänen veljensä Teijo Kööpikkä. Vuoteen 2017 saakka hän edusti Laihian Lujaa ja vuosina 2018–2023 Seinäjoen Seudun Urheilijoita.
Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Kööpikkä oli seitsemäs. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta.
Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 Kööpikkä voitti Suomen-mestaruuden ennätyksellään 19,13 m. Oulun Kalevan kisoissa 2016 ja Joensuussa 2022 hän saavutti hopeaa sekä Porin Kalevan kisoissa 2015 ja Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 pronssia. Sisäradoilla Kööpikkä sai SM-hopeaa Tampereella 2016, Jyväskylässä 2017, Helsingissä 2018, Kuopiossa 2019 ja Tampereella 2024 sekä pronssia Tampereella 2015.
Kööpikän kuulantyöntöennätys ulkoradoilla on 19,13 m ja sisäradoilla 19,02 m. Hänen kiekonheittoennätys on 48,85 m.
Tuberoosiskleroosi

Tuberoosiskleroosi on taudinkuvaltaan vaihteleva oireyhtymä, jonka piirteisiin saattaa kuulua esimerkiksi hyvänlaatuisia hamartoomia, kehitysvammaisuutta ja epilepsiaa. Kyseessä on vallitsevasti periytyvä sairaus, jonka aiheuttaa geenivirhe kromosomissa 9, 11, 12 tai 16.
Tuberoosiskleroosin kuvasi ensimmäisenä ranskalainen neurologi Désiré-Magloire Bourneville vuonna 1880. Sairaudesta kärsivillä esiintyy myös autismia tavallista useammin.
Vuonna 2004 esitetyn arvion mukaan sairauden esiintymistiheys sijoittuisi suunnilleen väliin 1/5 800 ja 1/30 000. Esiintyvyydessä eri sukupuolten välillä ei ole merkittävää eroa. Suomessa on arvioitu olevan noin 300–500 tuberoosisklerootikkoa. Yksilön selviytymisennuste riippuu suuresti oireiden vaikeusasteesta.
Toeplitzin konjektuuri

Toeplitzin konjektuuri (engl. Inscribed square problem tai square peg problem) on eräs matemaattiinen ratkaisematon geometrinen ja topografinen ongelma, eli konjektuuri. Konjektuurin esitteli ensi kerran Otto Toeplitz vuonna 1911. Konjektuuri on siten nimetty hänen mukaan.
Esimerkki kaksiulotteisesta kuviosta, josta on mahdollista muodostaa jopa neljä neliötä käyttämällä vain viivalla olevia pisteitä.
Konjektuurin perusidean mukaan jokaisesta kaksiulotteisesta itseään leikkaamattomasta kuviosta (eli Jordanin käyrästä) on mahdollista muodostaa neliö (kaikki sivut yhtä pitkiä) ainakin yhden kerran.
Väite on todistettavissa esimerkiksi ympyrälle, kolmioille ja neliöille, mutta ei toistaiseksi Jordanin käyrälle.
Aiheesta muualla

Who cares about topology? (inscribed rectangle problem) - youtube.com