stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonto Keski-Pohjanmaalla
Historia > Luterilainen aika

Vuonna 1554 toteutetussa hiippakuntajaossa Keski-Pohjanmaan alue jäi Turun hiippakunnan alaisuuteen. Myöhemmin Keski-Pohjanmaa siirtyi Oulun hiippakuntaan ja rannikon ruotsinkieliset seurakunnat liitettiin Porvoon hiippakuntaan. Turun piispa Johannes Terserus teki 1600-luvun puolivälissä tarkastusmatkoja Keski-Pohjanmaalle. Suurvaltakaudella piispat, kuten Johannes Gezelius nuorempi, kävivät joka neljäs vuosi Keski-Pohjanmaalla. Valituskaudella Keski-Pohjanmaan alueella vaikutti uskonnon ja kaupan vapauden puolustaja Anders Chydenius.
Vuoden 1726 valtiopäivillä asetettiin seuratoiminnan kieltänyt konventikkeliplakaatti. Lainsäätäjien asetusta vastustanut radikaalipietismi leimahti Pohjanmaan separatismina tunnettuna liikkeenä. Tunnetuin liike oli Kälviällä vaikuttanut Erikinpoikien uskonliike. Etelä-Pohjanmaalta lähtöisin oleva böhmeläisyys levisi alueelle Anders Nyströmin kautta. Nyströmin työtä Keski-Pohjanmaalla jatkoivat Maria Rotander ja Jaakko Lutsio. Lutsion böhmeläisyys haki vaikutteita myös swedenborgilaisuudesta. Ruotsin vallan loppuun mennessä kirkollinen aluejako oli pääosin valmis. Jokien latvoille ja metsäalueille oli syntynyt joukko kappeliseurakuntia, jotka vanhojen seurakuntien kanssa muodostivat rungon kunnallishallinnon uudistuksen pohjalta syntyneille kunnille.
Kalajokilaakson herännäisyys levisi alkunsa 1830-luvulla myös Keski-Pohjanmaalle. 1850-luvulla herännäisyys hajaantui ja monet Keski-Pohjanmaan heränneet kerääntyivät Vilhelm Niskasen ympärille. Evankelinen herätysliike levisi Keski-Pohjanmaalle ensimmäisenä Lohtajan emäseurakuntaan. Myös Kaustinen, Veteli ja Halsua olivat vahvoja evankelisia seurakuntia. Lestadiolaisuus puolestaan levisi Pohjois-Pohjanmaalta käsin 1860-luvulta lähtien ensimmäisenä Himangalle ja 1870-luvulla Perhonjokilaaksoon.
Historia > Uskonnollisen vapauden aika

Uskonnollinen vapaus lisääntyi vuonna 1869, kun vapaan seuratoiminnan kieltänyt konventikkeliplakaatti kumottiin. Vuonna 1889 sallittiin myös siirtyminen pois luterilaisesta kirkosta. 1800-luvun uskonnolliset liikkeet, kuten baptismi, metodismi tai vapaakirkollisuus eivät saaneet Keski-Pohjanmaalla juurikaan kannatusta 1920-lukuun mennessä, lukuunottamatta pientä baptistista kannatusta Toholammin seudulla.
Protestantismi > Luterilaisuus > Evankelis-luterilainen kirkko

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä Keski-Pohjanmaalla toimii Oulun hiippakunta. Keski-Pohjanmaan seurakunnat kuuluvat Kokkolan rovastikuntaan. Keski-Pohjanmaalla toimivia seurakuntia ovat Halsuan seurakunta, Kannuksen seurakunta, Kaustisen ja Ullavan seurakunta, Kälviän seurakunta, Lohtajan seurakunta, Perhon seurakunta, Toholammin seurakunta sekä Vetelin seurakunta. Suhteellisesti evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluminen on koko Keski-Pohjanmaalla voimakkaampaa kuin hiippakunnassa keskimäärin. Kirkkoon kuuluminen on voimakkainta Perhon seurakunnassa (90,9 %), joka on myös koko Suomen luterilaisin kunta.
Protestantismi > Luterilaisuus > Herätysliikkeet

Keski-Pohjanmaa on perinteisesti herätysliikkeiden kohtaamisaluetta, jossa on kannatusta niin lestadiolaisuudella, herännäisyydellä kuin evankelisella herätysliikkeellä. Vanhoillislestadiolaisuuden toimintaa edustavat Halsuan ja ympäristön rauhanyhdistys, Kannuksen rauhanyhdistys, Perhon rauhanyhdistys, Toholammin ja Lestijärven rauhanyhdistys sekä Ullavan ja Kälviän rauhanyhdistys.
Evankelisella herätysliikkeellä on kannatusta erityisesti Lohtajan tienoilla. Lestijokea on pidetty sen kannatusalueen pohjoisrajana. Suomen Luterilaisella Evankeliumiyhdistyksellä on myös rukoushuoneet Lohtajalla, Vetelin kirkonkylässä ja Räyringissä sekä leirikeskus Lohtajan Ohtakarissa. Herännäisyyttä edustavalla Herättäjä-Yhdistyksellä on paikallisosastot Kannuksen Hanhinevalla, Kälviällä ja Toholammilla.
Protestantismi > Luterilaisuus > Muut luterilaiset kirkot

Suomen evankelisluterilaisella seurakuntaliitolla on Vetelissä Vetelin itsenäinen evankelisluterilainen seurakunta.
Protestantismi > Helluntaiherätys

Keski-Pohjanmaalla on nykyisin 11 helluntaiseurakuntaa. Helluntaiherätys tuli Keski-Pohjanmaalle ensimmäisenä Kälviälle 1918. Keskeisiä henkilöitä olivat Akseli Puhakainen ja Evert Jäppinen. Herätys levisi myös muille kylille ja 1980-luvulla Kälviän helluntaiseurakuntaan kuului noin 10 prosenttia kunnan asukkaista. Ullavalla helluntaipuhujat vaikuttivat 1920-luvun alussa. 1970- ja 1980-luvun vaihteessa helluntailaisten työ murtautui läpi myös Vetelissä ja ympäristökunnissa.
Kulttuuri > Tapahtumat

Keski-Pohjanmaalla on järjestetty useita kristillisiä suurtapahtumia. Herätysliikkeiden tapahtumista Keski-Pohjanmaalla on järjestetty vanhoillislestadiolaisten Suviseuroja Perhossa kaksi kertaa vuosina 1981 ja 2005 ja Toholammilla vuonna 1995. Rauhansanalaisten Suvijuhlat on järjestetty Himangalla vuonna 2001.
Evankelisuuden valtakunnalliset evankeliumijuhlat on järjestetty Lohtajalla kaksi kertaa vuosina 1981 ja 2013, Toholammilla kaksi kertaa vuosina 1997 ja 2023, Kaustisilla vuonna 1989, Vetelissä vuonna 1992, Kannuksessa vuonna 2005 ja Kälviällä vuonna 2010. Herännäisyyden Herättäjäjuhlat on järjestetty Kälviällä vuonna 1996.
Yhteiskunnallinen vaikutus

1720-luvulla muodostettujen valtiosäätyjen osana perustettiin pappissääty. Pikkuvihan jälkeen myssyillä oli jatkuvasti vankka kannatus Pohjanmaan papistossa. Kappalainen Anders Chydenius nousi vaikutusvaltaiseksi valtiopäivämieheksi ja osoittautui finanssipolitiikan erikoistuntijaksi, sensuurin jyrkäksi vastustajaksi ja vapaakaupan kiihkeäksi puolustajaksi. Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivillä Keski-Pohjanmaan papistoa ovat edustaneet Kaustisen kirkkoherra Gustaf Gideon Forsman (1885–88), Kokkolan kappalainen Ivar Rudolf Forsman (1887) sekä  Kannuksen kirkkoherra Isak August Björklund (1904–05)
Kälviän helluntaiseurakunta.
Perhon Suviseurat vuonna 2005.
Luettelo Babylonian kuninkaista

Babylonian kuninkaiden luettelo. Vanhempien Babylonian kuninkaiden hallitusajoissa on jopa 100 vuoden heittoja. Babylonian kuninkaitakin on mahdutettu muutamaan kronologiaan, ajoitusjärjestelmään. Nykyään käytetään yleensä lyhyttä kronologiaa.
Larsan kuninkaat

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika (Lyhyt kronologia)
Naplanum: n. 1961–1940 eaa.
Emisum: n. 1940–1912 eaa.
Samium: n. 1912–1877 eaa.
Zabaia: n. 1877–1868 eaa.
Gungunum: n. 1868–1841 eaa.
Abisare: n. 1841–1830 eaa.
Sumuel: n. 1830–1801 eaa.
Nur-Adad: n. 1801–1785 eaa.
Sin-Iddinam: n. 1785–1778 eaa.
Sin-Eribam: n. 1778–1776 eaa.
Sin-Iqisham: n. 1776–1771 eaa.
Silli-Adad: n. 1771–1770 eaa.
Warad-Sin: n. 1770–1758 eaa.
Rim-Sin I: n. 1758–1699 eaa.
Hammurabi Babylonista: n. 1699–1686 eaa.
Samsu-iluna Babylonista: n. 1686–1678 eaa.
Rim-Sin II: n. 1678–1674 eaa.
Babylonian I dynastia

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika (Lyhyt kronologia)
Sumu-abum: 1830-1817 eaa.
Sumu-la-El: 1817-1781 eaa.
Sabium tai Sabum: 1781-1767 eaa.
Apil-Sîn: 1767-1749 eaa.
Sin-muballit: 1748-1729 eaa.
Hammurabi: 1728-1686 eaa.
Samsu-Iluna: 1686-1648 eaa.
Abi-Eshuh: 1648-1620 eaa.
Ammi-Ditana: 1620-1583 eaa.
Ammi-Saduqa: 1582-1562 eaa.
Samsu-Ditana: 1562-1531 eaa.
Merimaan dynastia (Babylonin II dynastia)

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaikalähde?
Ilum-ma-ili: n. 1732-1672 eaa.
Itti-ili-nibi: 
Damqi-ilishu: n. 1618-1583 eaa.
Ishkibal: 
Shushushi: 
Gulkishar: n. 1560-1530 eaa.
DIŠ-U-EN: 
Peshgaldaramesh: 
Ayadaragalama: 
Akurduana: 
Melamkurkurra: 
Ea-gamil: n. 1470-1460 eaa.
Varhainen Kassiittien monarkia

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaikalähde?
Gandaš: n. 1730-1704 eaa.
Agum I: n. 1704-1682 eaa.
Kaštiliašu I: n. 1682-1660 eaa.
Abi-Rattaš: 
Kaštiliašu II: 
Ur-zigurumaš: 
Ḫurbazum tai Ḫarba-Šipak: 
Tiptakzi tai Šipta’ulzi:
Kassiittien dynastia (Babylonin III dynastia)

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Agum II tai Agum-Kakrime: n. 1507 eaa.
Burna-Buriaš I: 
Kaštiliaš III: 
Ulam-Buriaš: 
Agum III: 
Kadašman-Harbe I: 
Karaindaš: 
Kurigalzu I: 
Kadašman-Enlil: 1374-1360 eaa.
Burna-Buriaš II: 1359-1333 eaa.
Kara-hardaš: 1333 eaa.
Nazi-Bugaš tai Šuzigash: 1333 eaa.
Kurigalzu II: 1332-1308 eaa.
Nazimaruttaš: 1307-1282 eaa.
Kadašman-Turgu: 1281-1264 eaa.
Kadašman-Enlil II: 1263-1255 eaa.
Kudur-Enlil: 1254-1246 eaa.
Šagarakti-Šuriaš: 1245-1233 eaa.
Kaštiliaš IV: 1232-1225 eaa.
Enlil-nadin-šumi: 1224 eaa.
Kadaśman-Harbe II: 1223 eaa.
Adad-šuma-iddina: 1222-1217 eaa.
Adad-šuma-usur: 1216-1187 eaa.
Meli-Shipak II: 1186-1172 eaa.
Marduk-apal-iddina I: 1171-1159 eaa.
Zababa-šuma-iddina: 1158 eaa.
Enlil-nadin-ahhe: 1157-1155 eaa.
Babylonin IV dynastia (Isin)

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Marduk-kabit-ahhešu: 1155-1146 eaa.
Itti-Marduk-balatu: 1146-1132 eaa.
Ninurta-nadin-šumi: 1132-1126 eaa.
Nebukadressar I: 1126-1103 eaa.
Enlil-nadin-apli: 1103-1100 eaa.
Adad-apla-iddina: 1100-1082 eaa.
Marduk-nadin-ahhe: 1082-1069 eaa.
Marduk-šapik-zeri: 1069-1046 eaa.
Marduk-ahhe-eriba: 1046 eaa.
Marduk-zer-X: 1046-1033 eaa.
Nabu-šum-libur: 1033-1025 eaa.
Babylonin V dynastia

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Shimbar-šipak: 1025-1008 eaa.
Ea-mukin-šumi: 1008 eaa.
Kaššu-nadin: 1008-1004 eaa.
Babylonin VI dynastia

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Eulma-šakin-šumi: 1004-987 eaa.
Ninurta-kudurri-usur: 987-985 eaa.
Širiqti-šuqamunu: 985 eaa.
Babylonin VII dynastia

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Mar-biti-apla-usur: 985-979 eaa.
Babylonin VIII dynastia

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Nabu-mukin-apli: 979-943 eaa.
Babylonin IX dynastia

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Ninurta-kudurri-usur II: 943 eaa.
Mar-biti-ahhe-iddina: 943-920 eaa.
Šamaš-mudammiq: 920-900 eaa.
Nabu-šuma-ukin I: 900-888 eaa.
Nabu-apla-iddina: 888-855 eaa.
Marduk-zakir-šumi I: 855-819 eaa.
Marduk-balassu-iqbi: 819-813 eaa.
Baba-aha-iddina: 813-811 eaa.
5 kuningasta: 811-800 eaa.
Ninurta-apla-X: 800-790 eaa.
Marduk-bel-zeri: 790-780 eaa.
Marduk-apla-usur: 780-769 eaa.
Eriba-Marduk: 769-761 eaa.
Nabu-šuma-iškun: 761-748 eaa.
Nabonassar: 748-734 eaa.
Nabu-nadin-zeri: 734-732 eaa.
Nabu-šuma-ukin II: 732 eaa.
Babylonin X dynastia (Assyrian ja Kaldean kuninkaita)

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Nabu-mukin-zeri: 732-729 eaa.
Pulu: 729-727 eaa.
Ululayu: 727-722 eaa.
Marduk-apla-iddina II: 722-710 eaa.
Šarrukin: 710-705 eaa.
Sin-ahhe-eriba: 705-703 eaa.
Marduk-zakir-shumi II: 703 eaa.
Marduk-apla-iddina II (uudestaan): 703 eaa.
Bel-ibni: 703-700 eaa.
Ashur-nadin-shumi: 700-694 eaa.
Nergal-ushezib: 694-693 eaa.
Mushezib-Marduk: 693-689 eaa.
Sin-ahhe-eriba (uudestaan): 689-681 eaa.
Ashur-ahha-iddina: 681-669 eaa.
Shamash-shum-ukin: 668-648 eaa.
Kandalanu: 648-627 eaa.
Sin-shumu-lishir: 626 eaa.
Sinsharishkun: 626-620 eaa.
Babylonin XI dynastia (Uus-Babylonia)

| --- | --- |
Kuninkaan nimi: Hallitusaika
Nabu-apla-usur (Nabopolassar): 626-605 eaa.
Nebukadressar II: 605-562 eaa.
Amel-Marduk: 562-560 eaa.
Neriglissar: 560-556 eaa.
Labashi-Marduk: 556 eaa.
Nabunaid: 556-539 eaa.
Belsassar:  ?-539 eaa.
Persian kuningas Kyyros II Suuri valtasi Babylonin 539, ja 
Babyloniasta tuli Persian maakunta.
Aiheesta muualla

Ptolemy's Canon. Livius.org (luettelo vuodesta 748, nimet eri asuissa kuin tässä artikkelissa).
Kings and Events. Useimmat päivämäärät ja nimet on otettu John Brightin teoksesta A History of Israel, s. 461-471. PDF.
Käännös suomeksi
Aurausviitta

Aurausviittoja skotlantilaisella maantiellä.
Aurausviittoja käytetään lumen aurauksessa osoittamaan lumiauran tai lumilingon kuljettajalle turvallinen aurattava leveys. Aurausviitoituksella estetään auraaminen yli tien leveyden ojan päälle ja merkitään auraamista haittaavat esteet tai muut erityiskohteet.
Aurausviittoina käytetään Suomessa nykyään yleensä kaupungeissa, valtion ylläpitämillä teillä ja vilkkaimmilla yksityisteillä 1,5 metrin pituisia, oranssinvärisiä, heijastinnauhalla varustettuja muovisia viittoja. Näitä on saatavissa esimerkiksi 50 kappaleen erissä mutta myös yksittäin. Puisia aurausviittoja valmistetaan 1,5–2 metriä pitkistä, karsituista havu- tai lehtipuiden vesoista, joiden latvaan jätetään oksatupsu ja tyvi teroitetaan.
Aurausviitat asetetaan paikalleen syksyllä juuri ennen maan jäätymistä ja poistetaan keväällä maan sulamisen jälkeen. Yksityisteillä viitat pystytetään yleensä käsin rautakankea apuna käyttäen noin 25–30 cm syvyyteen. Sopiva viittojen väli on suoralla tiellä 70–80 metriä tai mutkaisilla tieosuuksilla 40–50 metriä, ja viitat sijoitetaan tien vastakkaisille puolille kohdakkain.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aurausviitta Wikimedia Commonsissa
Mailattaret

| Vaasan Mailattaret |
| --- | --- |

Koko nimi:  Vaasan Mailattaret
Perustettu:  21. syyskuuta 2015
Entiset nimet:  Vaasan Mailattaret (2015–)
Kaupunki:  Vaasa
Kenttä:  Hietalahden pesäpallostadion
– kapasiteetti:  4500
Naisten sarjataso:  Superpesis
Puheenjohtaja:  Miia Äkkinen
Naisten pelinjohtaja:  Pekka Mäntymaa
Omistaja:  Vaasan Mailattaret ry
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mailattaret on naispesikseen erikoistunut vaasalainen seura, joka nousi kaudeksi 2022 Naisten Superpesikseen. Seuran kotikenttä on Hietalahden pesäpallostadion.
Mailattaret ry on perustettu 21. syyskuuta 2015. Tätä ennen naisten ja tyttöjen pesäpalloa on pelattu Vaasan Mailan nimissä.
Tulospalvelussa joukkueen nimi on Mailattaret, Vaasa.
Tilastot ja luettelot > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Naiset
|   | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| 2010 |  |  |  |  |  | 3. | 8. | 11. | 12. | 10. |
| 2020 | 2. | 1. | 7. | 8. | 8. |  |  |  |  |  |
Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä.
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä–Länsi-valinnat

Venla Tanhua (2022)
Aiheesta muualla

www.mailattaret.fi
John L. Bell

John L Bell
John Lamberton Bell (s. 1949 Kilmarnock, Ayshire, Skotlanti) on Skotlannin kirkon pappi ja virsirunoilija. Hän on ekumeenisen Iona Community liikkeen jäsen ja työskentelee luennoitsijana ennen kaikkea Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Elämänvaiheet ja työ

Bellin tarkoitus oli valmistua musiikinopettajaksi, mutta hän tunsi kutsumuksen valmistua papiksi. Hän teki vapaaehtoistyötä Lontoossa vähäosaisten parissa ja oli kahden vuoden ajan avustavana pastorina Amsterdamissa, Englannin reformoidun kirkon palveluksessa. Valmistuttuaan hän työskenteli viisi vuotta Skotlannin kirkon palveluksessa nuorisopastorina sekä sen jälkeen Iona- yhteisössä, jossa hän kollegansa Graham Maulen kanssa alkoi kehittää nuorten jumalanpalveluselämää. Hän suuntautui uusien laulujen säveltämiseen jotka käsittelivät aiheita, jotka puuttuivat Skotlannin kirkon laulukokoelmista.
Hän esitteli laulujaan kansainvälisissä konferensseissa ja kokosi uusia lauluja eri puolilta maailmaa. Hän toimitti Skotlannin kirkon laulukirjan Church Hymnaryn uuden laitoksen 2005. Siinä on noin 60 hänen kirjoittamaansa tekstiä ja yli 100 sävelmää. Hän on Iona-liikkeen tunnetuimpia laulujen kirjoittajia. Hän johtaa Ionan toiminnassa jumalanpalveluselämän uudistamista eri puolilla maailmaa ja eri kirkoissa ja hän on paljon käytetty luennoitsijana ja opettajana. Samalla hän on Ionan yhteisön kustantamon musiikkitoimittaja (Wild Goose Resource Group).  Hän on mm. Glasgowin yliopiston kunniatohtori ja kysytty luennoitsija ja kouluttaja eri puolilla maailmaa. Vuonna 2018 hän sai Englannin anglikaanisen kirkon merkittävän Thomas Cranmer Award- huomionosoituksen.
Bell on monien vuosien aikana toimittanut BBC:n radio-ohjelmaa Thought for the Day, mikä on tuonut hänet tunnetuksi laajalti. Hän on myös antanut Iona-liikkeelle tunnistettavat kasvot ja toimii sen ajatusten edustajana.
Joitakin Bellin lauluja on käännetty myös suomeksiː
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa
Virsi 914 Etsi, kutsu minutkin (Take, O Take Me as I Am), 1995, suom. Pekka Kivekäs 2004
Uusia virsiä 2009-kirjassa
Virsi 20 Elämä on meille lahja, 1966 (Suom. Anna-Mari Kaskinen)
Virsi 21 Etsi, kutsu minutkin (Take, O Take Me as I Am),1995, ruots. Viktoria Rudeback, suom. Pekka Kivekäs 2004
Virsi 22 Jumala syntyi maailmaan, 1987, norjaksi Hans Olav Mörk, suom. Pekka Kivekäs
Virsi 23 Jo ennen kuin käyn pöytään Kristuksen, 1989, suom. Anna-Mari Kaskinen
Virsi 24 Siitä, kun hän kuoli, kauan aikaa on, 1988, suom. Pekka Kivekäs
Baltoji Vokė

| Baltoji Vokė |
| --- | --- |
 vaakuna
 Sijainti kartalla.
Valtio:   Liettua
Lääni:  Vilna
Kunnallispiiri:  Šalčininkain kunnallispiiri
Kaupunginoikeudet:  1958
Väkiluku (2010):  1 064
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baltoji Vokė (puol. Biała Waka) on Liettuan kaakkoisosassa, Vilnan läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Šalčininkain kunnallispiiriä. Kaupunki sijaitsee 30 kilometriä länteen Šalčininkaista. Vuonna 2010 Baltoji Vokėn väkiluku oli 1 064 asukasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baltoji Vokė Wikimedia Commonsissa
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Stefan Kraft

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kraft 2014. |  Kraft 2014. |  Kraft 2014. |  |
Maa:   Itävalta
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | joukkuemäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 2017 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Lahti 2017 | suurmäki |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2021 | suurmäki |  |
|  Hopeaa | Falun 2015 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Lahti 2017 | sekajoukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | sekajoukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2021 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Trondheim 2025 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Falun 2015 | normaalimäki |  |
|  Pronssia | Lahti 2017 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Seefeld 2019 | normaalimäki |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | sekajoukkuemäki |  |
|  Pronssia | Planica 2023 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Trondheim 2025 | sekajoukkuemäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kulm 2024 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Hopeaa | Kulm 2024 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Kulm 2016 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | Kulm 2016 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Vikersund 2022 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Stefan Kraft (s. 13. toukokuuta 1993 Schwarzach im Pongau, Itävalta) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SV Schwarzach -seuraa. Hän on voittanut yhteensä kolme maailmanmestaruutta vuosina 2017 ja 2021, lentomäen maailmanmestaruuden 2024, mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2019–2020 ja 2023–2024 sekä Keski-Euroopan mäkiviikon kaudella 2014–2015.
Arvokilpailut > Vuodet 2011–2016

Kraft sai junioreiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 kultaa joukkuemäessä ja hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa. Seuraavana talvena hän sai Erzurumin junioreiden MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs. Lentomäen MM-kilpailuissa Harrachovissa 2014 hän sijoittui 11:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai normaalimäen kilpailusta pronssia ja joukkuemäestä hopeaa. Suurmäen kilpailussa hän oli viides. Lentomäen MM-kilpailuissa 2016 Kulmissa hän sai pronssia sekä henkilökohtaisesta kilpailusta että joukkuemäestä.
Arvokilpailut > Vuodesta 2017 alkaen arvokisavoittoja

Kraft voitti Lahden MM-kilpailuissa 2017 normaalimäessä sekä suurmäessä kultaa sekä saavutti sekajoukkuemäessä hopeaa ja joukkuemäessä pronssia. Lentomäen MM-kilpailuissa 2018 hän oli neljäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäessä 13:nneksi ja suurmäessä 18:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Kraft voitti hopeaa joukkuemäessä ja sekajoukkuemäessä, pronssia normaalimäessä ja sijoittui suurmäen kilpailussa kuudenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Kraft voitti suurmäessä kultaa, joukkuemäessä hopeaa ja sekajoukkuemäessä pronssia. Normaalimäessä hän sijoittui kymmenenneksi.
Pekingin olympialaisissa 2022 Kraft voitti joukkuemäessä kultaa Itävallan joukkueessa. Lisäksi hän oli normaalimäessä kymmenes ja suurmäessä kolmastoista. Lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa 2022 hän saavutti henkilökohtaisen kilpailun pronssia. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuemäessä pronssia sekä sijoittui normaalimäessä neljänneksi ja suurmäessä kuudenneksi. Lentomäen MM-kilpailuissa 2024 Kulmissa hän voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa ja saavutti Itävallan joukkueessa joukkuekilpailun hopeaa. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli normaalimäessä kuudes ja suurmäessä kahdestoista sekä saavutti sekajoukkuemäessä pronssia ja joukkuemäessä hopeaa.
Maailmancup > Kaudet 2011–2016

Kraft kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Bischofshofenissa tammikuussa 2012 sijoittuen 54:nneksi. Seuraavassa maailmancupin kilpailussaan, Innsbruckissa tammikuussa 2013 hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon, ja samalla palkintokorokkeelle hän sijoittui ensimmäisen kerran Bischofshofenissa pari päivää myöhemmin oltuaan kolmas. Hän sijoittui toiseksi Lahdessa helmikuussa 2014. Maailmancup-kauden 2013–2014 kokonaispisteissä hän oli kymmenes.
Kraft sijoittui toiseksi Klingenthalissa marraskuussa 2014 ja kolmanneksi Nižni Tagilissa joulukuussa 2014. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti mäkiviikolla Oberstdorfissa joulukuussa 2014. Innsbruckissa hän oli toinen ja Bischofshofenissa kolmas, mikä riitti hänelle mäkiviikon kokonaisvoittoon ennen Michael Hayböckiä. Tammikuussa 2015 hän oli toinen Kulmin lentomäessä ja voitti Wisłassa. Hän oli toinen myös Zakopanessa, Sapporossa ja Titisee-Neustadtissa. Maaliskuussa hän voitti Lahden osakilpailun ja oli kolmas Kuopiossa sekä Planican ensimmäisessä kilpailussa. Kauden loppupisteissä hän oli kolmas. Tammikuussa 2016 hän oli mäkiviikolla viides, voitti Zakopanen osakilpailun ja oli helmikuussa toinen Trondheimissa, Vikersundin kolmannessa kilpailussa sekä kolmas Kuopiossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi.