stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taka-Keljo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taka-Keljo Wikimedia Commonsissa
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki:  1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja:  7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas:  13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo:  15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala:  22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi:  18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki
07 Keljo:  10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila:  16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo:  31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä:  58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola:  41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä:  65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka:  38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti:  80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Särjet

| Särjet |
| --- | --- |
 Särki (Rutilus rutilus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Alalahko::  Särkikalat Cyprinoidei
Heimo::  Särjet Leuciscidae  Bonaparte, 1835
Katso myös
   Särjet Wikispeciesissä   Särjet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Särjet (Leuciscidae) on karppikalojen lahkoon (Cypriniformes) ja särkikalojen alalahkoon (Cyprinoidei) kuuluva kalaheimo.
Suomen särkikalalajeista suurin osa kuuluu tähän kalaheimoon: allikkosalakka, lahna, miekkasärki, mutu, pasuri, salakka, seipi, sorva, sulkava, särki, säyne, toutain, turpa ja vimpa.
Aiemmassa kalakirjallisuudessa särkien heimon käsite on ollut nykyistä laajempi. Tuo laajempi särkien heimo (Cyprinidae) käsitti suuren osan nykyisestä särkikalojen alalahkosta (Cyprinoidei), joka sitten on jaettu useampiin heimoihin. Cyprinidae-heimonimi viittaa nykyluokituksessa karppien heimoon.
Alaheimot ja suvut

Särkien heimoon luetaan 6 alaheimoa, 94 sukua ja 667 lajia.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alaheimo Leuciscinae Abramis  Acanthobrama  Achondrostoma – Iberiansärjet  Alburnoides – Punasalakat  Alburnus  Anaecypris  Aspiolucius  Ballerus  Blicca  Capoetobrama  Chondrostoma – Nokkasärjet  Delminichthys  Iberochondrostoma  Iberocypris  Ladigesocypris  Leucalburnus  Leucaspius  Leuciscus  Leucos  Mirogrex  Notemigonus  Pachychilon  Parachondrostoma  Pelasgus – Kreikanmudut  Pelecus  Petroleuciscus  Phoxinellus – Mudut  Protochondrostoma  Pseudochondrostoma  Pseudophoxinus  Rutilus – Särjet  Sarmarutilus  Scardinius – Sorvat  Squalius – Turvat  Telestes – Juovamudut  Tropidophoxinellus  Vimba  |  Alaheimo Laviniinae Acrocheilus  Chrosomus  Eremichthys  †Evarra  Gila  Hesperoleucus  Lavinia  Moapa  Mylopharodon  Orthodon  Ptychocheilus  Relictus  Siphateles  |  Alaheimo Pogonichthyinae Agosia  Algansea  Aztecula  Campostoma  Clinostomus  Codoma  Cyprinella  Dionda  Ericymba  Erimystax  Exoglossum  Hybognathus  Hybopsis  Iotichthys  Luxilus  Lythrurus  Macrhybopsis  Mylocheilus  Nocomis  Notropis  Opsopoeodus  Oregonichthys  Pararhinichthys  Phenacobius  Pimephales  Platygobio  Pogonichthys  Pteronotropis  Rhinichthys  Richardsonius  †Stypodon  Tampichthys  Yuriria  |  Alaheimo Plagopterinae Couesius  Hemitremia  Lepidomeda  Margariscus  Meda  Plagopterus  Semotilus  Alaheimo Pseudaspininae Oreoleuciscus  Pseudaspius  Rhynchocypris  Alaheimo Phoxininae Phoxinus – Mudut  |
Test Drive Off-Road 2

| Test Drive Off-Road 2 |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Pitbull Syndicate
Julkaisija:  Accolade
Pelisarja:  Test Drive
Julkaistu:  PlayStation  NA 30. syyskuuta 1998 EU 1999 JP 8. huhtikuuta 1999 Microsoft Windows NA 31. lokakuuta 1998
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  PlayStation Microsoft Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Test Drive Off-Road 2 on Pitbull Syndicaten kehittämä ja Accoladen julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin PlayStation ja Microsoft Windowsille vuonna 1998.
Aiheesta muualla

Test Drive: Off-Road 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Test Drive Off-Road 2
Käännös suomeksi
Laurent Duhamel

| Laurent Duhamel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Laurent Duhamel
Syntynyt: 10. lokakuuta 1968 (ikä 56) Rouen, Ranska
Jalkapallotuomari
Pituus:  173 senttimetriä
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 1996– 1999– | Ligue 1 FIFA |  |  |

Laurent Duhamel (s. 10. lokakuuta 1968 Rouen, Ranska) on ranskalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 1999 lähtien.
Kotimaassaan Duhamel on tuominnut vuodesta 1993 lähtien maan eri sarjatasoilla. Korkeimmalla sarjatasolla Ligue 1:ssä hän tuomitsi ensimmäisen kerran vuonna 1996. Hänet on tällä hetkellä hyllytetty tuomaritoiminnasta kotimaassaan, mutta on vapaa tuomitsemaan kansainvälisiä otteluita.
Aiheesta muualla

Duhamelin esittely World Football -sivustolla (englanniksi)
Sysmän työväentalo Nurkkala

| Sysmän työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Pusukuja 3, Sysmä
Sijainti:  Sysmä
Koordinaatit:  61°30′10″N, 25°41′12″E
Valmistumisvuosi:  1907
Rakennuttaja:  Sysmän Työväenyhdistys
Omistaja:  Sysmän Työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  1,5
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sysmän työväentalo Nurkkala sijaitsee Sysmän kunnan keskustassa.
Historia

Työväentalo on rakennettu talkoilla. Rakentaminen on rahoitettu lainoituksella.
Lapuanliikkeen aikana tuotiin pihaan lautakuorma naulausta varten, mutta yhdistyksen jäsenet pitivät vartiota ja naulaus saatiin estettyä.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen. Ulkovuoraus on lapepaneelia. Katteena on pelti. Sisäseinät ovat lastulevyä ja pahvia, ja sisäkatto on paneelia. Talossa on uunilämmitys ja vuonna vuonna 1972 on laitettu sähkölämmitys. Vuonna 1965 taloon on tehty vesijohto, viemäri ja wc:t. Taloa on remontoitu viimeksi vuosina 2009-2011.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, kaksi huonetta ja kahden huoneen ja keittiön asunto.
Toimintaa työväentalolla

Talo on ollut osittain omassa käytössä ja osittain vuokrattuna. Talossa on järjestetty kokouksia, tansseja, elokuvanäytöksiä, bingoa ja juhlia. (1982)
Talon vuokralaiset ovat kauppiaita, eläkeläisiä, juhlijoita ja tanssikursseja.
Laurent Dufaux

| Laurent Dufaux |
| --- | --- |
 Laurent Dufaux vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1969 (ikä 55)
Kansalaisuus:   Sveitsi
Pyöräilijä
Pituus:  169 cm
Paino:  60 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
1990:  Helvetia - La Suisse (harjoittelija)
Ammattilaisjoukkue(et)
1991–1992 1993–1994 1995–1998 1999–2001 2002–2003 2004:  Helvetia - La Suisse O.N.C.E.-Look-Mavic Festina-Lotus Saeco Alessio Quick Step-Davitamon
Suurimmat voitot
 Dauphine Libere 1993, 1994 Tour de Romandie 1998 Züri-Metzgete 2000 Ranskan ympäriajo, etappi Espanjan ympäriajo, etappi  Maantieajon Sveitsin-mestaruus 1991 
 Tiedot päivitetty: 13. joulukuuta 2021 
Laurent Dufaux (s. 20. toukokuuta 1969 Montreux) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1991–2004. Hän aloitti ammattilaisuransa Helvetia - La Suisse -joukkueessa 1991–1992, edusti O.N.C.E.-Look-Mavicia 1993–1994, Festina-Lotusta 1995–1998, Saecoa 1999–2001, Alessiota 2002–2003 ja Quick Step-Davitamonia 2004.
Dufaux sijoittui Espanjan ympäriajossa 1996 toiseksi kuusi minuuttia ja 23 sekuntia maanmiehelleen Alex Züllelle hävinneenä. Espanjan ympäriajossa 1997 hän oli Züllen ja Fernando Escartínin jälkeen kolmas. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui neljänneksi 1996 ja 1999. Hän voitti 1996 etapin sekä Ranskan että Espanjan ympäriajossa. Hän voitti Dauphine Liberen vuonna 1993 tasan kolmen minuutin erolla kolumbialaiseen Oliverio Rincóniin ja seuraavana vuonna 55 sekunnin erolla ennen ranskalaista Ronan Penseciä. Hän voitti Tour de Romandien 1998 minuutin ja 17 sekunnin erolla Alex Zülleen ja Züri-Metzgeten vuonna 2000 tasa-ajalla ennen Jan Ullrichia ja Francesco Casagrandea. Hän voitti maantieajon Sveitsin-mestaruuden 1991.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
That’s How You Know

That's How You Know on musiikkinumero vuonna 2007 valmistuneeseen elokuvaan Lumottu (Enchanted). Musiikin sävelsi Alan Menken ja sanoitti Stephen Schwartz. Kappale tehtiin alun perin elokuvan pääosan esittäjän, Amy Adamsin laulettavaksi.
Kappale oli ehdolla parhaaksi kappaleeksi Critics’ Choice -gaalassa sekä vuoden 2008 Golden Globe -tilaisuudessa. Se oli ehdolla myös parhaaksi lauluksi vuoden 2008 Oscar-gaalassa.
Vaikka laulu tehtiin Adamsin laulettavaksi elokuvaan, Tony-palkinnon voittanut näyttelijä/laulaja Kristin Chenoweth, joka esittää Broadway-musikaalissa Wicked, esitti laulusta lyhennetyn version tanssioiden kanssa Oscar-gaalassa 2008.
Thatchers

Thatchers Cider on Somersetissa toimiva englantilainen siiderinvalmistaja. Sen toiminta juontaa juurensa William Thatcheriin, joka aloitti siiderin valmistuksen vuonna 1904. Thatchers valmistaa useita eri siidereitä, joihin kuuluu muiden muassa kuiva omenasiideri Katy (7,4 t-%).
Käö kahtomassa - Kainuun museoviikko

Ensimmäinen Käö kahtomassa – Kainuun museoviikko järjestettiin kesäkuussa 2008. Alun perin museoviikko pidettiin viikolla 24, mutta sittemmin ajankohdaksi on vakiintunut kesäkuun viimeinen viikko.
Museoviikon toimintaa organisoi Kainuun Museo, mutta erilaisia tapahtumia, työnäytöksiä ja esityksiä järjestävät lähes kaikki maakunnassa toimivat museot. Museoviikon ideana on kehittää niin paikallismuseoiden kuin myös Kainuun historian ja kulttuuriperinnön tunnettuutta.
Kuvia

Paltamon kotiseutumuseon museoviikon tapahtuma kesällä 2021
Museoviikon opastus Kajaanin taidemuseolla
Kågen

| Kågen |
| --- | --- |
 Kågenissa on useita korkeita vuorenhuippuja.
 Kågen
Koordinaatit:  69°59′19″N, 20°50′03″E
Pinta-ala:  84,7 km²
Valtio
Valtio:  Norja
Lääni:  Tromssan lääni
Kunta:  Kierua
Väestö
Väkiluku:  73 (2017)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kågen on saari Kieruan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 84,7 neliökilometriä ja siellä asui 73 ihmistä vuonna 2017. Kågenin kautta kulkee tieyhteys mantereelta Skjervøyan saarelle, jossa kunnan keskustaajama sijaitsee.
Kuvia

Skattørsundetin silta Kågenin ja Skjervøyn välissä.
Teodoliitti

Varhainen teodoliitti
Optinen teodoliitti
Teodoliitti (uuslat. theodolitus) on kääntyvällä kaukoputkella varustettu kulmanmittauslaite, jolla voidaan tähdätä etäällä olevia kohteita ja mitata niiden välisiä vaaka- ja pystykulmia. Teodoliittia käytetään erityisesti maanmittauksessa ja rakennustöissä.
Teodoliitin keksijänä pidetään englantilaista Leonard Diggesiä, jonka poika julkaisi keksinnön vuonna 1571. Teodoliitin kiikariosan patentoi kuitenkin vasta vuonna 1608 hollantilainen Hans Lippershey.
Teodoliittityypit

Teodoliittityypit voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään:
Optiset teodoliitit
Elektroniset teodoliitit
Erikoisteodoliitit
Optiset teodoliitit jaetaan erilaisten käyttöominaisuuksiensa sekä pienimmän lukemayksikön ja tarkkuuden puolesta neljään pääryhmään, jotka ovat:
Pienoisteodoliitit
Minuuttiteodoliitit
Sekuntiteodoliitit
Tarkkuusteodoliitit
Rakenne

Teodoliitti koostuu kolmesta toisensa leikkaavasta ja keskenään kohtisuorassa olevasta erilaisesta akselista, joita ovat pysty-, vaaka- sekä tähtäysakselit. Kehiä teodoliitissa on vaaka- sekä pystykehä. Varsinaisia kiinteitä osia teodoliitissa ovat mittauskaukoputki, alhidadi sekä runko. Näistä ensimmäinen eli mittauskaukoputki koostuu useista prismoista, peileistä sekä linsseistä. Mittauskaukoputki kääntyy vaaka-akselin ympäri, kun puolestaan alhidadi kiertyy pysty-akselin ympäri ja näin ollen se myös kuljettaa mukanaan kaukoputkea. Alhidadin osia ovat: putkitasain sekä pysty- ja vaakakehien lukemalaitteet. Alhidadi osaltaan laakeroituu runkoon, joka on teodoliitin kiinteä osa ja siihen kiinnittyy alhidadin ohella myös vaakakehä. Rungon kiinnitys hoidetaan pakkokeskisesti ja runko sisältää jalkaruuvilaitteen, jota kutsutaan myös pakkokeskistysalustaksi. Jalkaruuvilaite kiinnitetään jalustaan ja sen ruuvit ovat olemassa teodoliitin tasaamista varten. Likimääräistä tasausta varten sen sijaan käytetään rasiatasainta ja alhidaditasainta käytetään tarkkaa tasausta varten.
Käyttö

Teodoliitilla tehtävät mittaukset tehdään aina maan painovoimakentässä ja teodoliitin pystyakseli tasataan paikallisen luotiviivan kanssa. Vaakakulmamittauksissa teodoliitin kaukoputki suunnataan ensimmäiseen pisteeseen, jossa vaakakehältä luetaan tai vaihtoehtoisesti sille asetetaan alkulukema,  \scriptstyle \ell _{o}. Seuraavassa pisteessä saadaan suuntalukema  \scriptstyle \ell _{v}. Vaakakulma  \scriptstyle \alpha  saadaan laskemalla kahden ensimmäisen kulman erotuksen eli  \scriptstyle \alpha ={\ell }_{v}-{\ell }_{o} . Samalla tavalla jatketaan niin kauan, kunnes kaikki pisteet on käyty läpi. Korkeuskulmia mitattaessa tulee vaakasuoralle tähtäykselle saada lukemaksi  \scriptstyle \ell _{o} pystykehän tasaimella tasaamalla tai automaattitasainta käyttäen. Pystykehälukema  \scriptstyle \ell _{p} saadaan seuraavaksi ja lukemien erotuksen avulla saadaan korkeuskulma vaakatason suhteen, 
 \scriptstyle \beta =\ell _{p}-\ell _{o}.
Tatra 12

| Tatra 12 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia
Valmistaja:  Závody Tatra a.s., Kopřivnice
Valmistusvuodet:  1926–1933
Tuotantomäärä:  7 525
Korimalli:  mm. 2- ja 4-oviset sedanit, 2-ovinen cabriolet, lava-auto, pakettiauto
Muotoilija:  Hans Ledwinka, Jan Chalupa
Edeltäjä:  Tatra 11
Seuraaja:  Tatra 57
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  2–4
Iskutilavuus:  1 056 cm³
Teho:  9,5–10,2 kW / 2800 1/min
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4+1
Kulutus:  9–10 l /100 km
Mitat
Massa:  700–800 kg
Pituus:  3 400 mm
Leveys:  1 450 mm
Korkeus:  1 660 mm
Tatra 12 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1922–1933 valmistama henkilöauto. Auto oli parannettu versio edeltäjästään T11:stä. T12:n seuraajamalli oli T57.
Teknisesti uudenlainen Tatra 11 oli osoittanut toimivuutensa; erittäin kevyt mutta vääntöjäykkä keskusputkirunkorakenne sekä ilmajäähdytteinen moottori olivat kilpailevien valmistajien mustamaalaamiskampanjoista huolimatta saaneet ostavan yleisön vakuuttuneeksi auton luotettavuudesta. Epäilyksiä hälvensivät erityisesti hyvät tulokset vaativissa ralleissa, joista merkittävin oli 5 300 kilometrin mittainen Moskova – Tbilisi – Moskova.
Merkittävin parannus T12:ssa oli etuakselin jarrut, jotka puuttuivat edeltäjämallista. Myös moottorin tehoa oli kasvatettu.
Teknisiä tietoja > Moottori

T12:n voimanlähteenä oli kaksisylinterinen, ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Moottorin takana olleessa vauhtipyörässä oli tuuletin, jonka ympärillä oli ilmavirtaa ohjaava kokoojapelti. Sylinterien jäähdytysrivotus oli muotoiltu ilmavirran suunnan mukaisesti. Moottorin lohko oli valmistettu duralumiinista. Kampiakseli oli vierintälaakeroitu. Polttoaineensyötöstä vastasi Zenith 26 ABC -kaasutin. Moottorin teho oli noin 9 kW.
Moottorin öljynkulutus oli 2,5 dl /100 km ja sen ulkopuolelle oli sijoitettu tankki, josta valui öljyä moottoriin. Autossa oli Boschin magneettosytytys. Auto oli varustettu sähköisellä käynnistysmoottorilla. Sähköjärjestelmä oli 6-volttinen.
Teknisiä tietoja > Runkorakenne ja voimansiirto

Moottorin takana oli kuiva nelilevyinen kytkin, joka välitti voiman neliportaiseen vaihteistoon, jossa oli alumiinirunko. Vaihteisto oli kiinnitetty takapäästään keskusputkirunkoon, jonka sisällä kulki voimansiirtoakseli. Runkoputken takapäässä oli tasauspyörästö, johon oli rakennettu heilurityyppinen erillisjousitus. Taka-akseli oli jousitettu poikittain asennetun, puolielliptisen lehtijousen avulla, joka oli kiinnitetty keskeltä vetopyörästön runkoon ja päistään jarrukilpiin. Auton moottori makasi jäykällä etuakselilla olleen poikittaisen lehtijousen päällä. Erillisiä iskunvaimentimia ei ollut, vaan jousilehtien välinen kitka vaimensi joustoliikettä.
Kullakin pyörällä oli mekaanisella välityksellä toimivat rumpujarrut. Takajarrurummuissa oli kaksi paria jarrukenkiä, joista toinen pari oli seisontajarrua varten.
Teknisiä tietoja > Korimallit

T12:sta oli useita korimalleja, muun muassa avo- ja umpikoriset, kaksioviset henkilöautot sekä tavarankuljetukseen tarkoitettuja muunnelmia.
Unkarilainen Unitás kokosi T12:ia vuosina 1928-1933. Autoja valmistui 500 kappaletta, joista kolme on säilynyt. Yksi niistä on Budapestin liikennemuseossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia T12:n korimalleista (Arkistoitu – Internet Archive)
Läpileikkauskuva T12:n rakenteesta. Kori oli rakennettu puukehikon ympärille.
Tatra 12 -paloauto.
The Washington Post (marssi)

Näyte
Esittäjänä Yhdysvaltain merijalkaväen soittokunta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
The Washington Post on yhdysvaltalaisen John Philip Sousan säveltämä marssi vuodelta 1889. Sen sanotaan olevan Sousan toiseksi tunnetuin sävellys Tähtilipun alla -marssin jälkeen.
Sousa sävelsi marssin The Washington Post -sanomalehden järjestämän lasten kirjoituskilpailun palkintojenjakoseremoniaa varten vuonna 1889. Tilaisuuteen osallistui muun muassa Yhdysvaltain presidentti Benjamin Harrison ja uudesta marssista tuli välitön menestys. Se oli 1890-luvulla suosittu tanssimusiikkina, joka yhdistettiin tuolloiseen muotitanssiin two-stepiin. Joissain Euroopan maissa kaikkia two-step-tansseja alettiin kutsua Washington Postiksi. Sousan soittokunta esitti usein kiertuematkoillaan tätä marssia yleisön toivekappaleena.
Test Drive Off-Road 3

| Test Drive Off-Road 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Accolade
Julkaisija:  Infogrames
Pelisarja:  Test Drive
Julkaistu:  PlayStation, Microsoft Windows NA 31. lokakuuta 1999 EU 19. huhtikuuta 2000 Game Boy Color NA marraskuu 1999 EU 1999
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  PlayStation Microsoft Windows Game Boy Color
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Test Drive Off-Road 3 on Accoladen kehittämä ja Infogramesin julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin PlayStation, Microsoft Windows ja Game Boy Colorille vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Test Drive: Off-Road 3 MobyGamesissa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Test Drive Off-Road 3
Käännös suomeksi
Sysmän kirkko

| Sysmän kirkko |
| --- | --- |
 Sysmän kirkon länsipääty.
Sijainti:  Suurkylä, Sysmä
Koordinaatit:  61°29′48″N, 025°40′13″E
Seurakunta:  Tainionvirran seurakunta
Rakentamisvuosi:  viimeistään 1520
Materiaali:  harmaakivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sysmän vanha kirkko on nimetty suojeluspyhimyksensä Olavin mukaan Pyhän Olavin kirkoksi. Se on harmaakivestä viimeistään 1520 rakennettu pitkäkirkko, joka on muutettu ristikirkoksi 1833–1834 intendentinkonttorin suunnitelmien mukaan.
Sysmän Suurkylässä Päijänteen itärannan lahden Majutveden Kirkkolahden äärellä sijaitsevaa kirkkoa on edeltänyt luultavasti 1300-luvulta lähtien kaksi tai jopa kolme puista kirkkoa.
Vuosina 2022–2023 kirkko peruskorjataan, ja palaa seurakuntakäyttöön vuonna 2023.
Historia

Keskiajalla Sysmä kuului kirkollisesti Hollolan emäseurakuntaan. Sysmä itsenäistyi 1300-luvun jälkipuoliskolla ollen ensin Hollolan kappeli.
Kirkko oli alkuperäisessä muodossaan suorakulmion muotoinen hallikirkko (ulkomitat 28,5 m x 13,6 m), jonka kulmissa oli suuret nurkkakivet. Parhaiten on säilynyt länsipäädyn tiilikoristelu, ulkoisen saarnatuolin aukko sekä ullakonaukko. Länsipääty on koristeltu kahdella vinoneliökomerolla ja kulmatiilikentällä, joiden yläpuolella on tiilipintaan upotettu ristikomero. Kirkon länsipuolen katolla on sijainnut myös kellotorni tai kattoratsastaja, joka on purettu todennäköisesti 1700-luvulla.
Kirkkosalia ei koskaan holvattu. Keskaikaisesta rakentamiseta ei ole säilynyt paljon merkkejä, ja esimerkiksi sivuseinien ikkuna-aukkojen kokoa ja muotoa on myöhemmin muutettu. Kirkon rakentanut muurari on ollut ehkä sama mestari, joka on tehnyt Janakkalan kirkon. Runkohuoneen pohjoissivulla on sijainnut sakaristo ja eteläsivulla asehuone, mutta niiden tarkasta sijainnista tai rakennusajankohdasta ei ole varmuutta.
Kirkon viereen rakennettiin kellotapuli 1690-luvulla, ja seuraava tapuli 1770-luvulla. Nykyinen puurakenteinen ja kolminivelinen tapuli on vuodelta 1845.
1700-luvun loppupuolelle tultaessa kirkko oli jäänyt seurakunnalle ahtaaksi. Siksi se laajennettiin 1832–1835 ristikirkoksi C. L. Engelin suunnitelman mukaan. Runkohuoneen sivuseinistä purettiin osa sekä kummallakin puolella olleet kylkiäiset (sakaristo ja asehuone). Käytännössä vain kirkon itä- ja länsipääty säilyivät, mutta länsipäädynkin sisäänkäynti ja ikkuna uusittiin. Uudet ristisakarat ovat hieman runkohuonetta matalammat, ja niiden päädyissä on nurkkapilasterit sekä keskiaikaista tiilikoristelua imitoivat komerokoristeet.
Sysmän kirkkoa korjattiin vuonna 1953, jolloin sinne asennettiin muun muassa uudet penkit 500 hengelle. Kirkko sai myös lattialämmityksen ja uudet valaisimet. Itä- ja länsipäädyn alkuperäiset ikkunat avattiin tuolloin uudestaan, ja niihin tehtiin lasimaalaukset. Kirkko puolestaan maalattiin uudelleen vuonna 1991. Sisäpuoli sai C. L. Engelin aikaiset värit, ja C. F. Blomin kattoon vuonna 1834 maalaama aurinko entisöitiin.
Kirkon peruskorjaus alkoi juhannuksen 2022 jälkeen. Korjausten on tarkoitus valmistua maaliskuussa 2023. Remontin kustannusarvio on noin kaksi miljoonaa euroa, mutta työn laajuus saattaa muuttua työn edetessä.