stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SEAT Inca

| SEAT Inca |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Espanja
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1995–2003
Tuotantomäärä:  noin 115 000 kpl
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Edeltäjä:  SEAT Terra
Teknisesti samankaltaisia:  SEAT Arosa SEAT Córdoba (Typ 6K) SEAT Ibiza (Typ 6K) Volkswagen Caddy (Typ 9K) Volkswagen Golf III Volkswagen Lupo Volkswagen Polo III Volkswagen Vento
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  2–5
Pohjalevy:  Volkswagen Group A03
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–1,9 l
Teho:  60–90 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
SEAT Inca (Typ 9K) on SEATin vuosina 1995–2003 valmistama Ibizaan perustuva pieni pakettiautomalli, joka korvasi SEAT Terran. Volkswagen myi samaa mallia Caddy-nimisenä. Tavarankuljetusmallin lisäksi saatavana oli myös tila-auto Kombi, jossa oli takana kolmen istuttava takaistuin.
Bensiinimoottoriksi oli saatavana joko 1,4- (60 hv) tai 1,6-litrainen (75 hv). Dieselvaihtoehdot olivat aluksi 1,9-litraiset D (64 hv) ja TDI (90 hv). Jälkimmäinen oli suorasuihkutteinen ja turboahdettu. Vuodesta 1999 lähtien joissain maissa oli tarjolla 1,9-litrainen SDI (64 hv), jossa oli elektroninen moottorinohjaus.
SEAT Inca Kombi
Incan valmistus päättyi kesäkuussa 2003. Se ei saanut itselleen seuraajaa, mutta sisarmalli Caddy korvattiin uudella Golf V:een perustuvalla mallilla. Syynä tähän oli se, että Volkswagen halusi luoda SEAT-merkilleen urheilullisen auton imagon, eikä pakettiauto siten sopisi sen mallistoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT Inca Wikimedia Commonsissa
SEATin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Arona  Ateca  Ibiza  León  Tarraco 
Entiset mallit:   124  124 Sport  127  128  131  132  133  600/800  850  1200 Sport  1400  1430  1500  Alhambra  Altea  Arosa  Córdoba  Exeo  Fura  Inca  Málaga  Marbella  Mii  Panda  Ritmo  Ronda  Toledo
Masera

| Masera |
| --- | --- |
 Maseran kaupunki.
 Masera
 Koordinaatit: 46°08′N, 8°19′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Norma Angela Bianchi
Pinta-ala:  
 – Maa:  20,35  km²
Korkeus:  297 (min. 263 - maks. 2 252) m
Väkiluku (2015):  1 529
 – Väestötiheys:  75,12  as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Masera on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Maseran naapurikunnat ovat Crevoladossola, Domodossola, Druogno, Montecrestese, Santa Maria Maggiore ja Trontano.
Moise Akos

| Moise Akos> Transilvanian voivodi |
| --- | --- |
 1287–1288  
Edeltäjä:  Roland Borșa
Seuraaja:  Roland Borșa
Henkilötiedot
Moise Akos oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1287–1288. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV.
Mongoliankiuru

| Mongoliankiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Isokiurut Melanocorypha
Laji::  mongolica
Kaksiosainen nimi
 Melanocorypha mongolica  (Pallas, 1776) 
Katso myös
   Mongoliankiuru Wikispeciesissä   Mongoliankiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mongoliankiuru (Melanocorypha mongolica) on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Mongolian ja läheiset alueet Venäjältä ja Koillis-Kiinasta. Peter Simon Pallas kuvaili lajin holotyypin Pohjois-Mongoliasta 1776.
Max Chilton

| Max Chilton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  2013–2014
Talli(t):  Marussia (2013–2014)
Kilpailuja:  35
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Australian GP 2013
Viimeinen kilpailu:  Venäjän GP 2014
Aiheesta muualla
www.maxchilton.com
Max Alexander Chilton (s. 21. huhtikuuta 1991 Reigate, Surrey, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen rata-autoilija.
Chilton kilpaili Formula 1:ssä kaudet 2013–2014 Marussia -tallissa. Chilton oli parhaimmillaan kahdesti kolmastoista, joten hän ei saavuttanut MM-pisteitä. Aiemmin Chilton kilpaili kolme edellistä kautta GP2 -sarjassa sijoittuen kaudella 2012 sarjan neljänneksi. Nykyään Chilton kilpailee Indy Lights ja FIA World Endurance Championship -sarjassa.
Chiltonin veli Tom kilpailee WTCC -sarjassa.
Ura > Karting

Chilton aloitti kilpauransa 10-vuotiaana karting -autoista, joissa hän käytti 2 vuotta aikaa opettelemiseen, ennen siirtymistään nuorten TKM:ään. Hän alkoi hankkimaan itselleen mainetta JICA:ssa, jossa hän pääsi säännöllisesti palkintokorokkeelle, ennen kuin Chilton huomattiin 14-vuotiaana, jolloin hän esiintyi Super 1 National Kart Championshipsissä.
Ura > T Cars

Chilton ajoi kauden 2005 sekä kartingia että T Carsia, joka sovitettiin kartingin lisäksi kisakalenteriin. Hän ajoi T Carsissa 14-vuotiaasta 17-vuotiaaksi. Hän sijoittui ensimmäisellä kaudellaan kahdeksanneksi, ennen kuin hän lopulta sijoittui kolmanneksi. Hän jatkoi T Carsissa vuonna 2006, jossa hän sijoittui toiseksi jopa Luciano Bachetan edelle voittaen hänet vain kolmella pisteellä. Chilton voitti 7 kilpailua, Bacheta 6.
Ura > Formula 3

Chilton debytoi Formula 3:ssa vuoden 2007 toisella kierroksella, vaikkei alle 16-vuotiaat saaneet osallistua. Hänen paras tulos oli 11. Bukarestissa ja Brands Hatchissa. Hän esiintyi yhden kerran Star Mazda Championshipissä.
Chilton ajoi toisella kaudellaan Daavid Hayle Hitech Racingissa ja nousi mestaruustaistelussa kymmenenneksi. Hän ajoi itselleen kaksi kertaa paalupaikan, Monzassa ja Rockinghamissa. Hän oli kaksi kertaa palkintokorokkeella ollen toinen Oulton Parkissa ja kolmas Rockinghamissa. Kaudeksi 2009 hän siirtyi Carlin Motorsportiin ajaen kolme kertaa paalupaikalle neljässä ensimmäisessä kisassa. Chilton voitti kauden aikana kaksi kilpailua, ensin Autódromo Internacional do Algarvessa, Portimãossa ja toisen viimeisessä kilpailussaan Formula 3 -sarjassa Brands Hatchissa.
Ura > GP2

Chilton siirtyi Aasian GP2-sarjaan ajamaan Barwa Addax Team -tallissa vuosina 2009-2010. Sieltä Chilton suuntasi Ocean Racing Technology.
Kaudeksi 2011 Chilton siirtyi ajamaan Carlin Motorsportissa, jossa hän oli ajanut Formula 3:ssa ja joka kokeili ensimmäistä kauttaan GP2:ssa. Hän oli Aasian sarjassa 22. ja pääsarjassa 20. Tiimi vaihtoi kaudeksi 2012 nimensä Marussia Carlin GP2 Teamiksi. Hän oli kaudella GP2 -sarjan neljäs toimien samalla Marussia F1 Teamin testikuljettajana.
Ura > Formula 1

Marraskuussa 2011 Chilton ajoi nuorten kuljettajien testin Abu Dhabissa, Yas Marina Circuitilla Force Indian autolla. Myöhemmin Chilton nimitettiin Marussia testi- ja varakuljettajaksi kaudella 2012. Ensimmäisen kerran hän ajoi perjantain vapaissa harjoituksissa Abu Dhabin GP:ssä 2012.
Joulukuussa 2012 Marussian tekninen johtaja Nikolai Fomenko ilmoitti Chiltonin kilpailevan tallin toisena kilpakuljettajana 2013. Talli vahvisti seuraavana päivänä Chiltonin kilpailevan jokaisessa kilpailussa. Chilton debytoi 17. maaliskuuta 2013 Australian GP:ssä. Hän oli ensimmäisessä kilpailussaan 17:s. Chiltonin ajoi kauden parhaan tuloksensa Monacon GP:ssä sijoittuen 14:ksi. Hän ajoi kauden kaikki 19 kilpailua maaliin saakka, jonka myötä hän sai nimiinsä ennätyksen enimmästä määrästä maaliin ajettuja kilpailuja uran alusta laskettuna.
Vuoden 2014 alussa julkistettiin Chiltonin jatkosopimus Marussian kanssa. Kanadan GP:ssä Chilton keskeytti ensi kertaa F1-urallaan kolaroituaan tallikaveri Jules Bianchin kanssa, joka katkaisi Chiltonin 25 kilpailun mittaisen maaliinipääsyputken. Marussia -tallin ajauduttua lokakuussa 2014 konkurssiin jäi Chilton ilman F1-paikkaa ja F1-ura päättyi ennen aikojaan.
Tulokset > Tulokset kausittain

| Sarja | Kausi | Talli | Sijoitus | Kilpailut | Pisteet | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat | Nopeimmat kierrokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| T Cars | 2005 |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? |
| T Cars Autumn Trophy |  |  ? | 3. | 7 | 106 | 0 | 4 | 0 | 0 |
| T Cars | 2006 | Tomax | 2. | 20 | 167 | 7 | 14 | 7 |  ? |
| Formula 3 | 2007 | Arena Motorsport | 18. | 20 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Formula 3 | 2008 | Hitech Racing | 10. | 22 | 72 | 0 | 2 | 2 | 1 |
| Formula 3 | 2009 | Carlin Motorsport | 4. | 20 | 171 | 1 | 5 | 4 | 2 |
| Formula Renault 3.5 |  | Comtec Racing | 40. | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| GP2 | 2010 | Ocean Racing Technology | 25. | 20 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| GP2 | 2011 | Carlin Motorsport | 20. | 18 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| GP2 | 2012 | Marussia Carlin GP2 Team | 4. | 24 | 169 | 2 | 4 | 2 | 0 |
| F1 | 2013 | Marussia F1 Team | 23. | 19 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| F1 | 2014 | Marussia F1 Team | 21. | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| F1 yhteensä (2 kautta) | F1 yhteensä (2 kautta) | F1 yhteensä (2 kautta) | 0 | 35 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
Tulokset > Tulokset kilpailuittain

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Marussia | AUS   | MAL   | CHN   | BHR   | ESP   | MON   | CAN   | EUR   | GBR   | GER   | HUN   | BEL   | ITA   | SIN   | JPN   | KOR   | IND   | ABU TD | USA   | BRA   | – | – |
| 2013 | Marussia | AUS 17 | MAL 16 | CHN 17 | BHR 20 | ESP 19 | MON 14 | CAN 19 | GBR 17 | GER 19 | HUN 17 | BEL 19 | ITA 20 | SIN 17 | KOR 17 | JPN 19 | IND 17 | ABU 21 | USA 21 | BRA 19 |  | 0 | 23. |
| 2014 | Marussia | AUS 13 | MAL 15 | BHR 13 | CHN 19 | ESP 19 | MON 14 | CAN Kesk. | AUT 17 | GBR 16 | GER 17 | HUN 16 | BEL 16 | ITA Kesk. | SIN 17 | JPN 18 | RUS Kesk. | USA   | BRA   | ABU•   |  | 0 | 21. |

• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Tulokset > Merkkipaalut

| Nro | Merkkipaalu | Ajetut GP:t | Osakilpailu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ensimmäinen kilpailu | 1 | Australian GP 2013 |
GP2 -tulokset > Aasian GP2

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | Barwa Addax Team | ABU1FEA 16 | ABU1SPR 17 |  |  | BHR1FEA 18 | BHR1SPR 12 | BHR2FEA 19 | BHR2SPR 15 | 2 | 18. |
| 2009–2010 | Ocean Racing Technology |  |  | ABU2FEA 8 | ABU2SPR 6 |  |  |  |  | 2 | 18. |
| 2011 | Carlin | ABUFEA 12 | ABUSPR 18 | ITAFEA 22 | ITASPR 15 |  |  |  |  | 0 | 22. |
GP2 -tulokset > GP2

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Ocean Racing Technology | ESPFEA 18 | ESPSPR 16 | MONFEA Kesk. | MONSPR 14 | TURFEA 9 | TURSPR 11 | EURFEA Kesk. | EURSPR 11 | GBRFEA 19 | GBRSPR 19 | GERFEA 19 | GERSPR 16 | HUNFEA 17 | HUNSPR 16 | BELFEA 17 | BELSPR 11 | ITAFEA 8 | ITASPR 5 | ABUFEA 12 | ABUSPR 12 |  |  |  |  | 3 | 24. |
| 2011 | Carlin | TURFEA Kesk. | TURSPR 17 | ESPFEA 12 | ESPSPR 11 | MONFEA 7 | MONSPR 6 | EURFEA Kesk. | EURSPR Kesk. | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 19 | GERFEA 17 | GERSPR 6 | HUNFEA 18 | HUNSPR Kesk. | BELFEA 15 | BELSPR 16 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 18 | ABUSPR Kesk. | ABUSPR 16 |  |  |  |  | 4 | 20. |
| 2012 | Marussia Carlin GP2 Team | MALFEA 3 | MALSPR 7 | BHR1FEA 4 | BHR1SPR 5 | BHR2FEA 5 | BHR2SPR 13 | ESPFEA 7 | ESPSPR 5 | MONFEA 5 | MONSPR 2 | EURFEA 7 | EURSPR 4 | GBRFEA 9 | GBRSPR 19 | GERFEA 14 | GERSPR Kesk. | HUNFEA 1 | HUNSPR 11 | BELFEA 12 | BELSPR 22 | ITAFEA 4 | ITASPR 6 | SINFEA 1 | SINSPR 19 | 169 | 4. |
FIA WEC -tulokset

| Kausi | Talli | Luokka | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Nissan Motorsports | LMP1 | Nissan GT-R LM Nismo | SIL   | SPA   | LMS Kesk. | NÜR   | COA   | FUJ   | SHA   | BHR   | 0 | 34. |
Yksityiselämä

Chilton syntyi Reigatessa Surreyssa. Hänen isänsä Grahame Chilton on monimiljonääri ja toimii puheenjohtajana vakuutusyhtiö Aon Benfield ja varapuheenjohtajana Aon Corporationissa. Hänet koulutettiin Ardingly Collegessa 2000-2008.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Max Chilton Twitterissä
Max Chilton Facebookissa
Chilton Carlin-tallin ratissa Monzassa vuonna 2011.
Max Chilton Marussian ratissa Malesian GP:ssä 2013.
Max Chilton Singaporen GP:ssä 2014.
SS Herakles

S/S Herakles.
S/S Herakles oli ensimmäinen laiva, joka toi aitoa kahvia Suomeen jatkosodan jälkeen. Suomessa sodan aikana ei saanut aitoa kahvia koska nautintoaineita ja peruselintarvikkeitakin säännösteltiin. Kahvin hinnaksi arviointiin kupongeilla säännösteltynä 940 markkaa kilolta, millä olisi silloin tilannut kaksi vuotta maakuntalehti Turun Sanomia.
Valmistus

Alus valmistui vuonna 1910 Russell and Companyltä Port Glasgow’sta telakkanumerolla 618. Sen pituus oli 128,97 metriä, leveys 15,91 metriä ja syväys 7,83 metriä.
Palvelus

Astral Shipping Companyn Drumcraig aloitti vuonna 1910 liikennöinnin kotisatamanaan Liverpool. Alus myytiin vuonna 1913 Den Norske Afrika- og Australia-Linielle, jolloin aluksen nimeksi vaihtui Vinstra ja sen kotipaikaksi Tønsberg.
Helsinkiläinen Oceanfart osti aluksen 6. toukokuuta 1936 ja nimesi sen Herakleeksi. Toisen maailmansodan aikana alus purjehti Itämerellä. Se muutettiin vuonna 1941 hiililämmitteiseksi.
Alus lähti 28. syyskuuta 1945 Kotkasta Rio de Janeiroon ja sieltä 14. tammikuuta 1946 paluumatkalle lastinaan 2 500 tonnia Rio-6- ja Rio-7-luokan raakakahvia Bahiaan, josta lastattiin vielä muun muassa 300 tonnia tupakkaa, 2 000 tonnia rehukakkuja, puuvillaa Suomen uusien setelien valmistukseen, talkkia, suolattuja nahkoja ja lääkkeitä. Bahiasta laivaan nousi salamatkustaja Antonio de Silva Liman, joka sai Suomessa Pauligin paahtimosta töitä, kunnes palasi laivalla kotimaahansa.
Poliisivartio purkamiseen

Alus saapui Turun satamaan sunnuntai-iltana 24. helmikuuta 1946. Laivan avusti Turun satamaan jäänmurtaja Sisu.
Tapaus sai suuren huomion joukkotiedotusvälineissä ja yleisöä lastin maanantaisen purkamisen ajaksi hillitsemään järjestettiin ketju poliiseja. Yleisön pettymykseksi kansanhuoltoministeriö päätti, että kahvi saadaan kupongeilla säännösteltynä kauppoihin vasta runsaan kuukauden päästä huhtikuussa 1946. Närkästystä aiheuttivat myös muutamat lastin purussa rikkoutuneet säkit joiden sisältö vain lakaistiin pois.
Arvovaltaisia vieraita

Laivan päällikkönä oli merikapteeni Gunnar Möller ja perämiehenä Erik Ahlström, jotka saivat vieraakseen kolme ministeriä, Suomen pankin pääjohtajan, Brasilian Helsingin suurlähettilään, kauppaneuvos Eduard Pauligin, toimitusjohtaja Henrik Pauligin, Turun kaupunginjohtajan, Suomi–Etelä-Amerikka-laivalinjan johtajia ja muita elinkeinoelämän johtajia. Perämies Ahlströmistä tuli myöhemmin yleislakon aikana 1956 S/S Herakleen kapteeni.
Perinne

Turun karjalainen näyttämö esitti tapahtumasta Kaivo-nimisen näytelmän vuonna 2003 neljänä esityksenä toukokuun lopussa. Tapahtumasta on kuvia Åbo Akademin merihistoriallisessa instituutissa.
Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa viisikymmentä vuotta myöhemmin (1996) S/S Herakleen saapumisesta vuonna 1946 lehteen kirjoitettua artikkelia käytettiin esimerkkinä toivosta hyvien aikojen paluusta (vuonna 1996 Suomi oli juuri toipumassa syvästä taloudellisesta lamasta).
Aiheesta muualla

Jaatinen, Satu: Enemmän työtä, vähemmän kulutusta. Työväentutkimus 2003: Suomalainen arki säännöstelyvuosien aikana.
Utain: Kofeiiniriippuvainen kansa.
Wanhanajan Puoti Museokahvila. (Arkistoitu – Internet Archive)
Johtaja Henrik Paulig, kapteeni Gunnar Möller ja kauppaneuvos Eduard Paulig SS Herakleen kannella 24. helmikuuta 1946.
Moise Kean

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. helmikuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Vercelli, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Juventus
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2016–2019 | Juventus | 16 | (7) |
| 2017–2018 | → Hellas Verona | 19 | (4) |
| 2019– | Everton | 32 | (2) |
| 2020–2021 | → Paris Saint-Germain | 26 | (13) |
| 2021–2023 | → Juventus | 60 | (11) |
| 2023– | Juventus | 9 | (0) |
Maajoukkue
| 2018–2019 | Italia U21 | 9 | (5) |
| 2018– | Italia | 14 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. marraskuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. marraskuuta 2023.
Moise Bioty Kean (s. 28. helmikuuta 2000 Vercelli, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Hän aloitti liigauransa Juventuksessa kolmella ottelulla kaudella 2016–2017, jolloin Juventus voitti liigamestaruuden. Seuraavalla kaudella hän pelasi lainalla Hellas Veronassa. Kaudella 2018–2019 hän oli voittamassa Juventuksessa Italian-mestaruutta. Hän teki kauden 13 liigapelissään kuusi maalia. Hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Evertoniin elokuussa 2019. Kaudella 2020–2021 hän oli lainassa ranskalaisseura Paris Saint-Germainissa ja kausilla 2021–2023 Juventuksessa, jonka omistukseen hän palasi kesällä 2023. Hän on kauden 2022–2023 loppuun mennessä pelannut Serie A:ssa 95 ottelua, joissa hän on tehnyt 22 maalia, Englannin Valioliigassa 32 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Ranskan Ligue 1:ssä 26 ottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia.
Kean on pelannut Italian kaikissa nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 ja 2017. Hän saavutti hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Norjaa vastaan ja välieräottelussa Ranskaa vastaan sekä kaksi maalia loppuottelussa Portugalia vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019.
Kean pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa marraskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan. Hänestä tuli Italian A-maajoukkueen ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt pelaaja. Maaliskuussa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa EM-karsintaottelussa Suomea vastaan ja teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa. Hän teki maalin myös kolme päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan. Syyskuussa 2021 hän teki kaksi maalia MM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Hän on lokakuun 2023 puoliväliin mennessä pelannut 14 A-maaottelua
Maserati 4CL ja 4CLT

|  Maserati 4CL |
| --- | --- |

Talli:   Officine Alfieri Maserati  Enrico Platé   Scuderia Milano  Scuderia Ambrosiana
Suunnittelija(t):  Ernesto Maserati
Kuljettajat:   Johnnie Wakefield  Luigi Villoresi  Toulo de Graffenried  Reg Parnell  B. Bira  Pierre Levegh  Louis Chiron  Giuseppe Farina   Juan Manuel Fangio  Maurice Trintignant  Tazio Nuvolari  Raymond Sommer
Teknisiä tietoja
Renkaat:  Pirelli
Kilpailuhistoria
Maserati 4CL ja sen sisarmalli Maserati 4CLT ovat Maseratin suunnittelemia ja valmistamia yksipaikkaisia kilpa-autoja. Vastustajaksi Alfa Romeo:n 158 ja joillekin ERA:n malleille 4CL esiteltiin 
Grand Prix kauden 1939 alussa Voiturette -luokkaan. 4CLT malli oli 4CL mallista paranneltu malli, joka esiteltiin vuonna 1948. 4CLT:stä tehtiin myös versiot 4CLT/48, 4CLT/49 ja 4CLT/50 versiot vuosien mukaan. Maseratin 4CL -malleilla saavutettiin kuusi voittoa ennen toista maailmansotaa ja 25 toisen maailmansodan jälkeen, muttei silti varsinaisessa Formula 1 -sarjassa. 4CLT -malleilla voitettiin 18 kilpailua toisen maailmansodan jälkeen, mutta Formula 1 -sarjassa ei tullut ollenkaan voittoja maailmanmestaruussarjan sisällä, mutta viisi sen ulkopuolella.
|  Maserati 4CLT |
| --- | --- |

Talli:   Officine Alfieri Maserati Enrico Platé   Scuderia Ambrosiana   Scuderia Achille Varzi   Automovil Club Argentina   Scuderia Milano
Suunnittelija(t):  Ernesto Maserati  Alberto Massimino  Vittorio Bellentani  Arialdo Ruggieri
Kuljettajat:   Luigi Villoresi  Reg Parnell  Toulo de Graffenried  Juan Manuel Fangio  Louis Chiron  B. Bira  Harry Schell  Giuseppe Farina
Teknisiä tietoja
Renkaat:  Pirelli / Ernesto / Dunlop
Kilpailuhistoria
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 1950
Alfa Romeo 158
Alfa Romeo 159
Alta GP
Cooper T12
ERA A-type
ERA B-type
ERA E-type
Ferrari 125
Ferrari 166
Ferrari 275
Ferrari 375
Maserati 4CL
Maserati 4CLT
Milano
Simca-Gordini T15
Talbot-Lago T26C/-DA/-GS
Maserati Ghibli (2013)

| Maserati Ghibli |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Maserati
Valmistusvuodet:  2013–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Maserati Quattroporte
Tekniset tiedot
Moottori:  V6
Iskutilavuus:  2979–2987 cm3
Teho:  177–302 kW
Huippunopeus:  240–285 km/h
Kiihtyvyys:  4,8– 6,7 s (0–100 km/h)
Vetotapa:  takaveto neliveto
Maserati Ghibli on Maseratin vuonna 2013 julkaisema edustusluokan sedan, joka kilpailee Audi A6:n, BMW 5-sarjan ja Mercedes-Benz E-sarjan kanssa. Se on ensimmäinen Maserati, johon on saatavana dieselmoottori (3,0-litrainen 177 kW). Bensiinimoottorivaihtoehdot ovat kaksi ahdettua 3,0-litraista V6-moottoria, joista tehokkaampi on käytössä myös Maserati Quattroportessa. Vaihteisto on 8-vaihteinen automaatti, perusversio on takavetoinen, ja nelivedon saa lisävarusteena. Autoa valmistetaan Italiassa.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä Ghibli sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maserati Ghibli (2013) Wikimedia Commonsissa
Mecklenburg

Mecklenburgin kartta vuodelta 1905
Mecklenburg oli saksalainen ruhtinaskunta, joka jakautui vuonna 1621 Mecklenburg-Schweriniin ja Mecklenburg-Güstrowiin. Güstrowista osa siirtyi Mecklenburg-Schwerinin herttualle 1701 ja jäljelle jäänestä osasta tuli Mecklenburg-Strelitz. Mecklenburg-Schwerinin herttuakunta ja Mecklenburg-Strelitz korotettiin suuriruhtinaskunniksi 1815.
Weimarin tasavallassa 1918–1933 entiset suuriruhtinaskunnat jatkoivat vapaavaltioina, kunnes kansallissosialistinen hallitus yhdisti osat yhdeksi Mecklenburgiksi. Neuvostoliiton miehitettyä alueen siihen yhdistettiin vielä Etu-Pommerikin, jolloin sitä kutsuttiin Mecklenburg-Etu-Pommeriksi (vuonna 1947 nimi tosin vaihtui taas Mecklenburgiksi).
Vuonna 1952 Saksan demokraattinen tasavalta lakkautti Mecklenburgin jakamalla sen kolmeen piiriin (Bezirke): Rostockin piiriin, Schwerinin piiriin ja Neubrandenburgin piiriin.
Kun Saksan demokraattinen tasavallan osat yhdistettiin Saksan liittotasavaltaan, muodostettiin uudelleen Mecklenburg-Etu-Pommeri, josta tuli yksi Saksan liittotasavallan osavaltioista.
Saksan 18. armeija

| 18>  armeija |
| --- | --- |

Toiminnassa:  4. marraskuuta 1939 - 9. toukokuuta 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Koko:  useita divisioonia
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Saksan 18. armeija (saks. 18. Armee) oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen ja historia

Wehrkreis VI perusti armeijan marraskuussa 1939.
Se osallistui 1940 operaatio Keltaisessa armeijaryhmä B:hen liitettynä  Alankomaiden, Belgian ja Ranskan valtaukseen. Armeijan joukkoina olivat XXVI ja X armeijakunnat sekä 9. panssaridivisioonan, 208. ja 225. jalkaväkidivisioonat. Se siirrettiin Ranskan antauduttua pohjoiseen armeijaryhmään ryhmitettäessä joukkoja operaatio Barbarossaan. Armeija taisteli itärintaman pohjoisosissa Baltiassa.
Neuvostoliiton 2. Baltian rintama aloitti 19. helmikuuta 1944 hyökkäyksen Holmin ympäristöön ryhmittynyttä Saksan 16. armeijaa vastaan. Neuvostoliiton 22. armeijan hyökkäys menestyi kuluttaen saksalaisten voimia. Saksan 16. ja 18. armeija joutuivat saarroksiin Kuurinmaalle Neuvostoliiton aloitettua kesähyökkäyksen 1944. Armeija oli piiritettynä sodan loppuun saakka, jolloin joukot antautuivat Neuvostoliitolle.