stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
George Alec Effinger

George Alec Effinger (1947 Cleveland, Ohio – 2002 New Orleans, Louisiana) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija.
Kolme Effingerin tarinaa julkaistiin ensimmäisessä Clarion-kirjoitustyöpajan kokoelmassa. Hänen ensimmäinen romaaninsa What Entropy Means to Me vuodelta 1972 oli Nebula-palkintoehdokkaana. Hän sai 1980-luvun lopulla Nebula- ja Hugo-palkinnon pienoisromaanistaan Schrodinger’s Kitten. Varhaiskautenaan Effinger käytti myös useita salanimiä.
Effingeriltä on suomennettu yksi romaani, Kun painovoima pettää (When Gravity Fails, 1986, suom. Ossi Hiekkanen. TK-kustannus 1993). Teos oli Nebula-palkintoehdokkaana vuonna 1987 ja Hugo-palkintoehdokkaana vuonna 1988.
Effinger varttui köyhässä perheessä Clevelandissa. Hänen isänsä oli laivaston sotaveteraani ja äiti prostituoitu. Viimeiset yli kymmenen elinvuottaan hän kärsi terveys- ja alkoholiongelmista. Hän oli 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun puoliväliin naimisissa taiteilija Beverly K. Effingerin kanssa sekä muutamia vuosia ennen kuolemaansa tieteiskirjailija Barbara Hamblyn kanssa.
Frosterus

Frosterus on suomalainen vanha kulttuuri- ja pappissuku, jonka yksi haara on aateloitu. Frosterusten kantaisä on Kalajoen kappalaisena ja Hailuodon kirkkoherrana toiminut Ericus Henrici Frosterus (k. 1615), joka oli kotoisin tuolloin Lohjaan kuuluneen Nummen pitäjästä Pakkalan rusthollista. Lähtiessään opiskelemaan hän oli johtanut kotitalonsa nimestä ruotsalais-latinalaisen sukunimen Frosterus (ruots. pakkanen = frost). Hänen jälkeläisensä vaikuttivat usean sukupolven ajan pappeina Pohjois-Pohjanmaalla. Kuopion piispa Robert Frosteruksen jälkeläiset aateloitiin isänsä ansioista vuonna 1875 nimellä af Frosterus ja suku introdusoitiin seuraavana vuonna Suomen ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 249.
Suvun jäseniä

Erik Frosterus (1713–1788), Haukiputaan kappalainen ja katekismuksen tekijä
Johan Frosterus (1720–1809), kirjailija ja Sotkamon kirkkoherra
Johan Frosterus (1751–1838), Kalajoen kirkkoherra
Erik Johan Frosterus (1776–1826), kirkkoherra ja rovasti, Kalajoen kirkkoherra Johan Frosteruksen poika
Benjamin Frosterus (1792–1856), Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra, professori, Kalajoen kirkkoherran Johan Frosteruksen poika
Robert Frosterus (1795–1884), Kuopion hiippakunnan ensimmäinen piispa, Kalajoen kirkkoherran Johan Frosteruksen poika ja Sotkamon kirkkoherran Johan Frosteruksen veljen pojanpoika
Berndt Leonard Frosterus (1808–1887), Kärsämäen kirkkoherra, Johan Frosteruksen veljen pojanpoika, Robert Frosteruksen pikkuserkku
Johan Gustaf Frosterus (1826–1901), yleisen historian professori, Benjamin Frosteruksen (1792–1856) poika
Johan Carl Emil af Frosterus (1830–1900), oikeusosaston senaattori, Robert Frosteruksen poika, aateloitiin 1875 isänsä ansioista
August Johan Frosterus (1831–1882),  Sievin ja Piippolan kirkkoherra, valtiopäivämies
Alexandra Frosterus-Såltin (1837–1916), taidemaalari, J. G. Frosteruksen sisar
Theodor Frosterus (1842–1919), insinööri, virka- ja valtiopäivämies
Teuvo Pakkala, vuoteen 1889 Frosterus (1862–1925), kirjailija
Charles Emil af Frosterus (1864–1945), pankinjohtaja ja valtiopäivämies, Johan Carl Emil af Frosteruksen poika
Benjamin Frosterus (1866–1931), valtiongeologi, professori, J. G. Frosteruksen poika
Hanna Frosterus-Segerstråle (1867–1946), kirjailija ja taidemaalari, J. G. Frosteruksen tytär
Sigurd Frosterus (1876–1956), suomalainen arkkitehti, J. G. Frosteruksen pojanpoika
Fallen Leaves & Dead Sparrows

| Fallen Leaves & Dead Sparrows Amoral |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. helmikuuta 2014
 Formaatti: CD, LP, 2LP
 Tuottaja(t): Ben Varon, laulu: Marco Hietala
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 54.53
 Levy-yhtiö: Imperial Cassette
Listasijoitukset
  18.
Amoralin muut julkaisut
| Beneath 2011 | Fallen Leaves & Dead Sparrows 2014 | In Sequence 2016 |
Singlet albumilta Fallen Leaves & Dead Sparrows
 ”If Not Here, Where?” Julkaistu: 25. syyskuuta 2013  ”No Familiar Faces” Julkaistu: 9. tammikuuta 2014
Fallen Leaves & Dead Sparrows on suomalaisen metalliyhtye Amoralin järjestyksessään kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Imperial Cassette.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Amoral sekä sanoittanut Ben Varon.
On the Other Side Pt. I – 7.14
No Familiar Faces – 4.07
Prolong a Stay – 7.39
Blueprints – 4.20
If Not Here, Where? – 9.15
The Storm Arrives – 6.25
See This Through – 6.39
On The Other Side Pt. II – 9.14
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Ari Koivunen – laulu  Ben Varon – kitarat, taustalaulu, tuottaja  Masi Hukari – kitarat, kosketinsoitin  Pekka Johansson – bassokitara  Juhana Karlsson – rummut :  Tuotanto Janne Saksa – miksaaja  Svante Forsbäck – masteroija  Aki Siltala – grafiikka  Terhi Hursti – kalligrafia  Pasi Moilanen – layout  Valtteri Hirvonen – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi.net:
Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Fallen Leaves & Dead Sparrows Amoralin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Fallen Leaves & Dead Sparrows discogs.com -sivustolla
Albumi Fallen Leaves & Dead Sparrows Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
George Aiken

| George David Aiken |
| --- | --- |

Vermontin 64. kuvernööri
 7. tammikuuta 1937 – 9. tammikuuta 1941  
Edeltäjä:  Charles Manley Smith
Seuraaja:  William H. Willis
Vermontin edustaja Yhdysvaltain senaatissa
 10. tammikuuta 1941 – 3. tammikuuta 1975  
Edeltäjä:  Ernest W. Gibson Jr
Seuraaja:  Patrick Leahy
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. elokuuta 1892 Dummerston, Vermont
Kuollut: 19. marraskuuta 1984 (92 vuotta) Montpelier, Vermont
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
George David Aiken (20. elokuuta 1892 – 19. marraskuuta 1984) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi Vermontin kuvernöörinä vuosina 1937–1941 ja Vermontin edustajana Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1941–1975
Frostingen

| Frostingen |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Levikki:  1 931 (2022)
Perustettu:  1919
Päätoimittaja:  Sigfrid Hagerup
Kotikunta:  Frosta
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  to
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Frostingen on norjalainen vuonna 1919 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Frosta. Se ilmestyy paperisena torstaisin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)
Freddie Highmore

| Freddie Highmore |
| --- | --- |
 Freddie Highmore 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1992 (ikä 32) Camden Town, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  Finding Neverland – tarinan lähteillä Jali ja suklaatehdas The Good Doctor
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Alfred Thomas "Freddie" Highmore (s. 14. helmikuuta 1992 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa  Finding Neverland – tarinan lähteillä, Jali ja suklaatehdas, Santapeikko, Arthur ja minimoit, August Rush, Kultainen kompassi, Spiderwickin kronikat ja Toast, sekä roolistaan Norman Batesina televisiosarjassa Bates Motel. Hän on näytellyt myös draamasarjassa The Good Doctor vuodesta 2017 alkaen.
Yksityiselämä

Highmore syntyi Camdenissa Lontoossa showalan perheeseen. Hänen äitinsä Sue Latimer on kykyjenetsijä, jonka asiakkaita ovat muun muassa Daniel Radcliffe ja Imelda Staunton, ja hänen isänsä Edward Highmore on näyttelijä. Freddie Highmorella on vuonna 1995 syntynyt veli Albert eli Bertie. Highmore asuu Highgatessa, joka sijaitsee Pohjois-Lontoossa.
Highmore harrastaa klarinetin- ja kitaransoittoa, ja on innokas jalkapallofani. Hänen suosikkijoukkueensa on Arsenal FC. Vuonna 2010 hänet hyväksyttiin Emmanuel Collegeen Cambridgen yliopistoon opiskelemaan espanjaa ja arabiaa.
Ura

Highmoren ura alkoi pienillä televisiorooleilla hänen ollessaan seitsemänvuotias. Hän on näytellyt kahdessa elokuvassa perheenjäsentensä kanssa: elokuvassa Women Talking Dirty veli Bertie esitti hänen veljeään, ja elokuvassa Jaakko ja pavunvarsi isä Edward näytteli hänen isäänsä.
Vuonna 2004 Highmore teki läpimurron elokuvassa Finding Neverland – tarinan lähteillä, jossa hänen sivupääroolinsa Peterinä sai paljon ylistävää kritiikkiä. Hän sai myös useita ehdokkuuksia ja palkintoja, muun muassa Screen Actors Guild -palkinnon. Vuonna 2005 Highmore näytteli Jalia elokuvassa Jali ja suklaatehdas, ja siihen häntä suositteli Johnny Depp. Depp oli esiintynyt elokuvassa Finding Neverland, ja oli tuolloin vaikuttunut Highmoren kyvyistä näyttelijänä.
Seuraavaksi Highmore näytteli kahta roolia elokuvassa August Rush vuonna 2007, ja hänen rinnallaan näyttelivät muun muassa Keri Russell, Jonathan Rhys Meyers ja Robin Williams. Seuraavana vuonna hän näytteli elokuvassa Spiderwickin kronikat, jossa hän näytteli kaksosroolin Simon ja Jared Gracena.
Vuonna 2010 Highmore näytteli pääroolin televisioelokuvassa Toast, joka perustuu kokki Nigel Slaterin omaelämäkertaan.
Highmore näyttelee vuonna 2017 alkaneessa The Good Doctor -lääkärisarjassa, jossa hän esittää pääosaa Shaun Murphya.
Filmografia

Women Talking Dirty (1999)
Happy Birthday Shakespeare (2000)
Avalonin usvat (2001)
Jaakko ja pavunvarsi (2001)
I Saw You (2002)
Santapeikko (2004)
Finding Neverland – tarinan lähteillä (2004)
Tiikeriveljekset (2004)
Jali ja suklaatehdas (2005)
Arthur ja Minimoit (2006)
A Good Year – Mainio vuosi (2006)
August Rush (2006)
Kultainen kompassi (2007)
Spiderwickin kronikat (2008)
A Fox's Tale (2008)
Astro Boy (2009)
Arthur ja Maltazard (2009)
Arthur ja kaksi maailmaa (2010)
Master Harold... and the Boys (2010)
Toast (2010)
Selviytymisen taide (2011)
Justus ja urheat ritarit (2013)
Bates Motel (2013–2017)
The Journey (2016)
Almost Friends (2016)
Close to the Enemy (2016)
The Good Doctor (2017–2024)
Dragon Rider (2020)
Leonardo (2021–)
The Vault (2021)
Filippiinit kesäolympialaisissa 2020

Filippiinit osallistunee Tokion kesäolympialaisiin 2020. Filippiiniläisurheilijat ovat saavuttaneet kaksi paikkaa kahdessa lajissa (tilanne 25. marraskuuta 2019).
Mitalistit

Ei mitalisteja
Joukkue > Voimistelu > Telinevoimistelu

Carlos Yulo varmisti paikan miesten moniotteluun, kun hän pääsi MM-kilpailuissa 2019 loppukilpailuun.
| Urheilija | Kilpailu | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta>  | Karsinta> Yhteispisteet | Karsinta> Sija | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu>  | Loppukilpailu> Yhteispisteet | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Carlos Yulo | Miesten moniottelu |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Joukkue > Yleisurheilu

Yksi filippiiniläinen yleisurheilija on rikkonut vaadittavan tulosrajan.
| Urheilija | Laji | Karsinta> Tulos | Karsinta> Sija | Loppukilpailu> Tulos | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ernest Obiena | Miesten seiväshyppy |  |  |  |  |
Givi Tšikvanaia

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1960 |  |  |
|  Hopeaa | México 1968 |  |  |
Givi Tšikvanaia (georg. გივი ჩიქვანაია, ven. Гиви Петрович Чикваная, Givi Petrovitš Tšikvanaja, 29. toukokuuta 1939 Telavi, Georgian SNT – 2. elokuuta 2018 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Tšikvanaia saavutti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiahopeaa Roomassa 1960 ja Méxicossa 1968.
Tšikvanaia saavutti myös EM-hopeaa Leipzigissa 1962. Hänen uutisoitiin kuolleen Moskovassa 79-vuotiaana 2. elokuuta 2018.
Freddy Meyer

| Freddy Meyer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1980 (ikä 44) Sanbornville, NH, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Manchester Monarchs
Sarja:  AHL
Pelinumero:  44
Tehtävä:  apuvalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2012
Seurat:  Philadelphia Phantoms (AHL), Philadelphia Flyers (NHL), New York Islanders (NHL), Phoenix Coyotes (NHL), San Antonio Rampage (AHL),   Atlanta Thrashers (NHL)   MODO Hockey (Elitserien)
Valmennusura
Vuodet:  2012–
Seurat:  Manchester Monarchs
Freddy Meyer (s. 4. tammikuuta 1980 Sanbornville, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka lopetti uransa vuonna 2012. Hän pelasi puolustajana NHL:ssä, AHL:ssä ja Elitserienissä. Hän voitti urallaan AHL:n Calder Cupin. Meyer aloitti vuonna 2012 AHL-joukkue Manchester Monarchsin valmennustiimissä.
Pelaajaura > Seurajoukkueissa

Meyer pelasi juniorina Yhdysvaltain maajoukkueissa. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Bostonin yliopistojoukkueessa NCAA-sarjassa. Hän pelasi seurassa kauteen 2002–2003 asti. Toukokuussa 2003 Meyer teki varaamattomana pelaajan tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Kaudella 2003–2004 hän pelasi ensimmäisen kerran NHL:ssä, yhden ottelun verran. Pääosa kului AHL:ssä farmiseura Philadelphia Phantomsissa, jossa hän teki 59 ottelussa tehot 14+14=28. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 aikana Meyer pelasi Phantomsissa, jossa hän voitti Calder Cupin.
Kaudella 2005–2006 NHL:n työsulku oli ohi, ja Meyer vakiinnutti paikkansa Flyersin kokoonpanossa. Hän pelasi kaudella 57 NHL-ottelua tehoin 6+21=27 ja oli Flyersin toiseksi tehokkain puolustaja Joni Pitkäsen jälkeen. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Flyersissa 35 ottelua, jonka jälkeen hänet kaupattiin joulukuussa 2006 kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa New York Islandersiin vaihdossa Aleksei Žitnikiin. Hän pelasi loppukaudella 35 ottelua, ja Islanders asetti hänet kauden päätteeksi waivers-listalle.
Phoenix Coyotes poimi hänet lokakuussa 2007. Hän pelasi kauden alkupuolella viisi ottelua, jonka jälkeen Coyotes pani hänet waivers-listalle. Meyerille ei löytynyt lopulta ottajaa NHL:stä, joten hänet lähetettiin farmiin San Antonio Rampageen. Sitten New York Islanders osti Meyerin takaisin, ja hän teki loppukaudella 52 ottelussa tehot 3+9=12. Hän jatkoi seurassa kaudella 2008–2009, joka oli loukkaantumisten sävyttämä. Hän pelasi runkosarjassa vain 27 ottelua. Kaudella 2009–2010 hän pelasi 64 ottelua tehoin 4+11=15, ja hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja. Elokuussa 2010 Meyer teki sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Kauden 2010–2011 aikana hän pelasi Thrashersissa vain 15 ottelua vammojen takia. Kauden viimeisen ottelunsa hän pelasi helmikuussa Calgary Flamesia vastaan. Meyerin tasapaino alkoi yhtäkkiä pettää, ja hän kaatui kesken ottelun liikkumattomana jäähän. Kaatumisen syynä oli aiempi aivotärähdys. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen Ruotsin Elitserienissä pelaavan MODO Hockeyn kanssa. MODOssa Meyer pelasi yhden kauden ja teki sen aikana 12 pistettä 31 ottelussa.
Pelaajaura > Maajoukkueessa

Meyer edusti Yhdysvaltoja kerran aikuisten MM-kilpailuissa keväällä 2006. Hän edusti maata myös kerran nuorten MM-kisoissa ja kerran alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa.
Valmennusura

Meyer lopetti uransa kauden 2011–2012 jälkeen, mutta jatkoi jääkiekon parissa valmentajana. AHL-joukkue Manchester Monarchs nimesi hänet elokuussa 2012 apulaisvalmentajakseen.
Fisherman

| Fisherman |
| --- | --- |
Luoja(t):  Henry Boltinoff Nick Cardy
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Aquaman nro 21 (toukokuu 1965)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Ei tiedossa
Status:  aktiivinen
Pituus:  183 cm
Paino:  89 kg
Edelliset ryhmäsidokset:  Superrikollisten Salainen Yhteisö
Voimat:  Edistyneen teknologian käyttäminen
Fisherman (eli Kalastaja) on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Henry Boltinoffin ja Nick Cardyn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1965 Aquaman -sarjakuvalehden numerossa 21. Hahmo tunnetaan Vesimiehen arkkivihollisena. Fisherman oli myös nimitys Kurt Hartmann nimiselle rikolliselle, joka oli Doctor Mid-Niten vihollinen. Tämä versio hahmosta, jonka loivat Joe Greene ja Stan Aschmeier esiintyi All-American Comics #69 numerossa marras-joulukuussa 1945.
Hahmo

Kalastaja on salaperäinen rikollinen, joka on erikoistunut varastamaan huipputeknisiä laitteita ja myymään niitä eteenpäin pimeillä markkinoilla. Hän käyttää aseinaan erikoissyöttejä ja ongenvapaa, jossa on terävä titaanikoukku.
Ensimmäisessä kohtaamisessaan Vesimiehen kanssa Kalastaja käyttää räjähtävää viehettä Vesimieheen ja melkein tappaa tämän, mutta Vesimies pakenee sinivalaan selässä. Kalastaja palaa monta kertaa taistelemaan Vesimiestä ja Blue Deviliä vastaan. Kalastaja kohtaa myöhemmin koiran G'nortin, joka on Vihreä Lyhty. Hän esiintyy "Rulettin" gladiaattoripelitalossa.
Kalastaja on yksi monista superroistoista, jotka voivat hyödyntää fiktiivisen Zandian maan "pahisystävällistä" ilmapiiriä. Hän joutuu suureen yhteenottoon, kun Young Justice tiimi johtaa supervaltaista armeijaa maata vastaan ​​useista syistä.
Myöhemmin Kalastajan kypärän kerrottiin olevan xenofrom parasiitti, joka on Lovecraft-tyylinen avaruusolento. Se oli kiinnittynyt Kalastajan päähän ja käyttää telepaattisia kykyjä valtaakseen isäntänsä pelolla.
Tarinan Infinite Crisis #1 (2005) osassa Gotham Central #37 Kalastaja saapui Gotham Cityyn ja hyökkäsi poliisien kimppuun melkein kuristaen Crispus Allenin hengiltä, kunnes etsivät Marcus Driver ja Josie MacDonald ampuivat hänet. Myöhemmin tämän ruumiinavauksessa selviää, ettei hän ollut sama Fisherman, joka oli Vesimiehen vihollinen vaan matkija.
Muissa medioissa > Animaatio > The Superman/Aquaman Hour of Adventure

Kalastaja vieraili The Superman/Aquaman Hour of Adventure ohjelmassa ja sittemmin Aquaman-sarjassa, kun jaksot kasattiin Vesimiehen omaksi sarjaksi edellämainitusta ohjelmasta. Hahmon äänenä toimi Ted Knight.
Kalastaja esiintyi sarjassa vuonna 1968, ensimmäisen kerran jaksossa "Where Lurks the Fisherman". Sillä oli oma alus, jolla se kierteli pitkin merta. Lisäksi Kalastajalla oli kätyreitä, joita hän nimitti vasarapäiksi. Jaksossa Kalastaja yritti tuhota Vesimiehen vaihtamalla Vesimiehen luolassa olleeseen kauko-ohjaimeen räjähteen. Vesimiehen palattuaan luolaansa Vesipojan kanssa heidän hylkeensä Tusky aavisti ohjaimen sisältäneen pommin ja vei sen pois luolasta, jolloin se räjähti. Kalastaja oletti päässeensä Vesimiehestä eroon ja suuntasi kohti Atlantista tuhotakseen sen ohjuksilla, mutta joutui toteamaan Vesimiehen olevan yhä elossa. Siitä huolimatta Kalastaja oli lähellä tuhota Atlantiksen, mutta Vesimies pelasti kaupunkinsa. Kalastaja jäi kiinni verkkoon vajoten pohjaan, mutta onnistui pakenemaan.
Toisen esiintymisen Kalastaja teki sarjan viimeisessä jaksossa "To Catch A Fisherman". Jaksossa hän haki kostoa Vesimiehelle ja sieppasi Tuskyn. Tämä herätti Vesimiehen kiinnostuksen ja hän kysyi neuvoa Oceanus-tietäjältä, joka olikin naamioitunut Kalastaja. Löydettyään Kalastajan arvoitusohjeen avulla tien perille Vesimies huomasi Vesipojan kanssa loukussa olleen Tuskyn olevan vain nukke. Kalastaja ilmaantui samalla paikalle ja sai vangittua Vesimiehen ja Vesipojan laavapallon sisälle. Vesipoika onnistui kuitenkin pakenemaan ja hämäsi menettäneensä tajun Fishermanin hyökkäyksen jälkeen. Vesipoika löysi lopulta oikean Tuskyn ja Oceanuksen. Lopulta Vesipoika ja Tusky vangitsivat Kalastajan pelastettuaan ensin Vesimiehen.
Muissa medioissa > Animaatio > Batman – pelottomat

Kalastajalla oli pieni rooli Batman – pelottomat -sarjassa, jossa hän esiintyi jaksossa "Aquaman's Outrageous Adventure" 8. tammikuuta 2010. Hahmon äänenä toimi Dee Bradley Baker. Kalastaja esiintyi jaksossa Vesimiehen muistelmissa, jossa hän taisteli Vesimiestä vastaan. Kalastaja piti sukellusvenettä vankina vedenalaisessa tulivuoressa, mutta Vesimies onnistui kukistamaan hänet. Myöhemmin Kalastaja esiintyi jaksossa "Joker: The Vile and the Villainous!", jossa hän yritti varastaa jalokiven Batmanilta Atlantiksessa, mutta epäonnistui.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League: The Flashpoint Paradox

Kalastaja esiintyi lyhyesti animaatioelokuvassa Justice League: The Flashpoint Paradox, jossa hänet nähtiin Vesimiehen joukoissa taistelemassa Amazoneja vastaan.
Videopeleissä

Fisherman esiintyy ladattavana bonushahmona Scribblenauts Unmasked: A DC Comics Adventure -pelissä.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat |
| --- | --- | --- |
| 1968 | Ted Knight | Aquaman |
| 2010 | Dee Bradley Baker | Batman – pelottomat |
Kalastaja animaatiosarjassa Aquaman.
Haricot vert

Haricots vert.
Haricots vert.
Haricot vert (ranskaa: ’vihreä papu’), on hernekasvien (Fabaceae) heimon tarhapapuihin kuuluva yksivuotinen kasvi, joka korjataan varhain.
Haricot vert on taitepapu. Taitepavut ja vahapavut eroavat toisistaan vain värinsä puolesta. Taittopavut ovat vihreitä ja niiden palko on pyöreä tai soikea. Ne ovat tarhapavun (Phaseolus vulgaris) viljelymuotoja.
Fisherman’s Blues

| Fisherman’s Blues the Waterboys |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi-maaliskuussa 1986, maalis-toukokuussa 1987, huhti-kesäkuussa 1988
 Studio : Windmill Lane, Dublin, Irlanti Spiddal House, Spiddal, Galway, Irlanti
 Julkaistu: 1988
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Mike Scott   Bob Johnston   Vinnie Kilduff ja Mike Scott   John Dunford ja Mike Scott
 Tyylilaji: folkrock
 Levy-yhtiö: Ensign Records
Fisherman’s Blues on skotlantilaisen the Waterboys -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1988. Yhtye esiintyi Ruisrockissa seuraavana vuonna.
Yhtyeen oman tuotannon lisäksi albumilla on mm. lainakappale "Sweet Thing" Van Morrisonilta sekä  W.B. Yeatsin runoon "The Stolen Child" sävelletty laulu.
Kappaleet

Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kappaleet:
| Sivu 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Fisherman’s Blues | Scott, Wickham | 4.26 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | We Will Not Be Lovers | Scott | 7.03 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Strange Boat | Scott, Thistlethwaite | 3.07 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | World Party | Scott, Hutchinson, Wallinger | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Sweet Thing | Van Morrison | 7.14 |  |  |  |  |  |  |
1. Dizzy Heights Music Pub Ltd. / Rare Blue Music, Inc. (ASCAP) / Island Music Inc. (BMI)
2. Dizzy Heights Music Pub Ltd. / Rare Blue Music, Inc. (ASCAP)
3. Dizzy Heights Music Pub Ltd. / Rare Blue Music, Inc. (ASCAP) / Theobalds Music Inc. (ASCAP)
4. Dizzy Heights Music Pub Ltd. / Rare Blue Music, Inc. (ASCAP) / Copyright Control / Bibo Music Pub. (ASCAP) / c/o The Welk Music Group
5. WB Music Corp. / Caledonia Soul Music (ASCAP)
Loppuun on liitetty osa kappaleesta "Blackbird", jonka ovat kirjoittaneet Lennon-McCartney. Julkaisija on SBK Blackwood Music lisenssillä, jonka on myöntänyt ATV Music (Maclen) (BMI).
| Sivu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | And a Bang on the Ear |  |  | Scott | 7.33 |  |  |  |  |
| 2. | Has Anybody Here Seen Hank? |  |  | Scott, Thistlethwaite | 3.19 |  |  |  |  |
| 3. | When Will We Be Married? |  |  | Trad., sov. Scott, Wickham | 3.00 |  |  |  |  |
| 4. | When Ye Go Away |  |  | Scott | 3.45 |  |  |  |  |
| 5. | Dunford’s Fancy |  |  | Wickham | 1.04 |  |  |  |  |
| 6. | The Stolen Child | W.B. Yeats | M. Scott |  | 6.56 |  |  |  |  |
1. Copyright Control
2. Dizzy Heights Music Pub Ltd. / Rare Blue Music, Inc. (ASCAP) / Theobalds Music Inc. (ASCAP)
3. Dizzy Heights Music Publ Ltd. / Rare Blue Music, Inc. (ASCAP) / Island Music Inc. (BMI)
4. Copyright Control
5. Island Music, Inc. (BMI)
6. Rare Blue Music, Inc. (ASCAP)
Loppuun on liitetty osa kappaleesta "This Land Is Your Land", jonka on kirjoittanut Woody Guthrie. Julkaisija on Tro-Ludlow Music, Inc. (BMI).
Kappaletta "Dunford’s Fancy" ei ole mainittu levykannessa.