stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italian jalkapalloskandaali 2006
Skandaalin eteneminen

Skandaali paljastui toukokuussa 2006, kun Italian lehdistö julkaisi Juventuksen puheenjohtajan ja Italian jalkapalloliiton erotuomarivalinnoista vastaavan työntekijän välisen nauhoitetun puhelinkeskustelun. Keskustelu tiettyjen erotuomarien nimeämisestä Juventuksen otteluihin oli nauhoitettu Juventuksen mestaruuteen päättyneellä kaudella 2004–2005. Italian jalkapalloliitto aloitti tutkinnan, minkä jälkeen liiton puheenjohtaja ja koko Juventuksen johtokunta pian erosivat. Tutkinnan piiriin tulivat Juventuksen lisäksi myös AC Milan, Fiorentina ja Lazio. Yhdeksän erotuomaria hyllytettiin tutkinnan edetessä.
Liiton tutkintaa johtamaan nimitettiin politiikan korruptiota tutkinut Franscesco Borrelli. Hänen keräämänsä aineiston perusteella syyttäjä Stefano Palazzi nosti kesäkuun lopulla syytteet seuroja ja 26 henkilöä vastaan. Oikeudenkäynti alkoi 29. kesäkuuta ja ensimmäiset tuomiot julistettiin heinäkuun 14. päivä. Seurat valittivat tuomioista valitustuomioistuimeen, joka lievensi niitä heinäkuun lopulla. Italian olympiakomitean johtama tuomioistuin vähensi seurojen saamia pistevähennyksiä vielä lokakuun lopussa.
Skandaali laajeni vielä elokuussa, kun syytteitä nostettiin myös Regginaa ja Serie B:n Arezzoa vastaan. Niitä rangaistiin pistemenetyksin.
Skandaalin eteneminen > Rangaistukset

| Seura | Tuomittu rangaistus | Rangaistus valituksen jälkeen | Lopullinen rangaistus |
| --- | --- | --- | --- |
| AC Milan |  Säilyy Serie A:ssa  Aloittaa kauden –15 pisteellä  Edellisen kauden pisteistä vähennetään 44  Ei voi osallistuia Mestarien liigaan |  Säilyy Serie A:ssa  Aloittaa kauden –8 pisteellä  Edellisen kauden pisteistä vähennetään 30  Pelaa kolme kotiottelua tyhjille katsomoille |  Tuomio säilyi ennallaan |
| Fiorentina |  Putoaa Serie B:hen  Aloittaa kauden –12 pisteellä |  Säilyy Serie A:ssa  Aloittaa kauden –19 pisteellä  Pelaa kolme kotiottelua tyhjille katsomoille |  Pistevähennys putosi –15 pisteeseen |
| Juventus |  Menettää 2005 ja 2006 mestaruudet  Putoaa Serie B:hen  Aloittaa kauden –30 pisteellä  Ei voi osallistua Mestarien liigaan |  Menettää 2005 ja 2006 mestaruudet  Putoaa Serie B:hen  Aloittaa kauden –17 pisteellä  Ei voi osallistua Mestarien liigaan |  Pistevähennys putosi –9 pisteeseen |
| Lazio |  Putoaa Serie B:hen  Aloittaa kauden –7 pisteellä |  Säilyy Serie A:ssa  Aloittaa kauden –11 pisteellä  Pelaa kaksi kotiottelua tyhjille katsomoille |  Pistevähennys putosi –3 pisteeseen |
| Reggina |  Aloittaa kauden –15 pisteellä |  |  Pistevähennys putosi –11 pisteeseen |
| Arezzo |  Aloittaa kauden –9 pisteellä |  |  Pistevähennys putosi –6 pisteeseen |
Joukkuerangaistusten lisäksi useat seurojen toimihenkilöt kuten Luciano Moggi (Juventuksen toimitusjohtaja), Antonio Giraudo (Juventuksen urheilujohtaja), Adriano Galliani (AC Milanin varapuheenjohtaja), Diego Della Valle (Fiorentinan omistaja) ja Claudio Lotito (Lazion puheenjohtaja) saivat eri pituisia toimitsijakieltoja ja sakkoja. Myös Italian jalkapalloliiton entinen puheenjohtaja Franco Carraro ja useat Serie A:n tuomarit kuten Massimo De Santis saivat toimitsijakieltoa.
Giraudo, erotuomarit Tiziano Pieri ja Paolo Dondarini sekä erotuomariyhdistyksen puheenjohtajana toiminut Tullio Lanese tuomittiin myös vankeusrangaistuksiin. Giraudo sai kolmen vuoden ja Pieri kahden vuoden ja neljän kuukauden tuomion. Tullio ja Lanese tuomittiin kahden vuoden vankeuteen.
Skandaalin eteneminen > Seuraukset

Tuomioiden vuoksi kauden 2005-2006 sarjataulukko uusittiin. Mestaruus annettiin alun perin kolmanneksi sijoittuneelle Inter Milanille, kun mestaruus otettiin pois Juventukselta ja AC Milanin pistevähennys pudotti sen Interin taakse. Alkuperäisen tuomion perusteella Messina, Lecce ja Treviso välttivät putoamisen, mutta valitusten jälkeen ainoastaan Messina säilytti paikkansa.
Alkuperäisen sarjataulukon mukaan AC Milan, Juventus ja Fiorentina pääsivät Mestarien liigaan ja Lazio UEFA Cupiin. Kaikki menettivät paikkansa kilpailuissa. AC Milan pääsi lopulta Mestarien liigan karsintaan, kun sen edellisen kauden pistevähennystä lievennettiin. Seuraavan vuoden keväällä Milan lopulta voitti Mestarien liigan. ChievoVerona ja AS Roma korvasivat Juventuksen ja Fiorentinan Mestarien liigassa ja Palermo, Livorno ja Parma pääsivät UEFA Cupiin.
Jacob Georg Agardh

| Jacob Georg Agardh |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. joulukuuta 1813 Lund, Ruotsi
Kuollut: 17. tammikuuta 1901 (87 vuotta) Lund, Ruotsi
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede
Palkinnot:  Linné-mitali
Jacob Georg Agardh (8. joulukuuta 1813 Lund – 17. tammikuuta 1901) oli ruotsalainen kasvitieteilijä. Hänen virallinen nimilyhenteensä on J.Agardh.
Agardh oli kasvitieteilijä Carl Adolph Agardhin poika. Hän työskenteli professorina Lundin yliopistossa vuosina 1854–1879 ja istui maansa parlamentin jäsenenä vuosina 1867–1872.
Agardhin mukaan nimettiin kasvisuvut Agardhiella, Agardhinula ja Neoagardhiella. Hän voitti Linné-mitalin 1897.
Iran Aircraft Manufacturing Industrial Company

| Iran Aircraft Manufacturing Industrial Company |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  valtionyritys, osakeyhtiö
Perustettu:  1964 (Iran Helicopter Company)
Kotipaikka:  pääkonttori: Teheran, Iran; tuotantolaitokset: Shahin Shahr, Esfahan, Iran
Toimiala:  ilmailu- ja puolustusteollisuus
Tuotteet:  lentokoneet, helikopterit, droonit (UAV)
Emoyhtiö:  Iran Aviation Industries Organization
Tytäryhtiöt:  Company for Designing and Manufacturing Light Aircraft
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iran Aircraft Manufacturing Industrial Company tai Iran Aircraft Manufacturing (pers. ‏شرکت صنایع هواپیماسازی ایران - هسا‎, Šerkat sanā’e’ havāpeymāsāzi Irān – Hesā, lyhennys HESA) on iranilainen valtiollinen ilmailu- ja aseteollisuusyhtiö.
Tuotteita > Lentokoneet

IrAn-140 Faraz -matkustajalentokone, yhteistyössä ukrainalaisen Antonovin kanssa, pohjautuu Antonov An-140:een.
HESA Simorgh -rahtilentokone
Dorna harjoituslentokone
HESA Azarakhsh -hävittäjälentokone (pohjautuu Northrop F-5:een)
HESA Kowsar - iranilainen, Northrop F-5 Tigerin pohjalta suunniteltu hävittäjälentokone
HESA Saeqeh -hävittäjälentokone (pohjautuu Northrop F-5:een)
HESA Shafaq
Antonov An-140:een pohjautuva IrAn-140 Faraz (kuva vuodelta 2013).
Iranin islamilaisen tasavallan ilmavoimien (ISIAF) HESA Saeqeh (2009).
ISIAF:n HESA Azarakhsh (2010).
Tuotteita > Helikopterit

Shahed 278 -helikopteri (käyttää Bell 206:n ja Panha Shabaviz 2061:n osia)
Zafar 300 -helikopteri (pohjautuu Bell 206:een)
Shahed 274 -helikopteri (pohjautuu Bell 206:een)
Shahed 285 -helikopteri (käyttää Bell 206:n ja Panha Shabaviz 2061:n osia)
Shahed 285 -helikopteri.
Tuotteita > Taktiset droonit

HESA Ababil -lennokitt (Ababil-2,  Ababil-3)
HESA Karrar -maalilennokki
HESA Saegheh-2
HESA Shahed-129 -lennokki (MALE, israelilaisen Elbitin droonin jäljitelmä)
HESA Shahed-149 Gaza -lennokki (MALE)
HESA Shahed-131 -räjähdelennokki
HESA Shahed-136 -räjähdelennokki (ammusdrooni, "itsemurhadrooni")
HESA Shahed-171 Simorgh -lennokki
HESA Ababil-3 -lennokki.
HESA Karrar -maalilennokki.
HESA Saegheh-2 -lennokki.
HESA Shahed-129 -drooni
HESA Shahed-171 Simorgh
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iran Aircraft Manufacturing Industrial Company Wikimedia Commonsissa
HESA Iran Aircraft Manufacturing Industrial Company (englanniksi) (globalsecurity.org)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Iran Aircraft Manufacturing Industries Corporation
Käännös suomeksi
Esko Koskenvesa

Esko Koskenvesa (17. huhtikuuta 1938 Helsinki – 3. tammikuuta 2017 Pälkäne) oli suomalainen käytännöllisen teologian professori. Koskenvesa kirjoitti ylioppilaaksi Pälkäneen yhteiskoulusta 1958. Helsingin yliopistosta hän valmistui teologian maisteriksi 1963, lisensiaatiksi 1971 ja tohtoriksi 1984. Papiksi hänet vihittiin 1965. Koskenvesa työskenteli 1970–1980-luvuilla Diakoniaopiston rehtorina Helsingin diakonissalaitoksella ja kirkkohallituksessa diakoniasihteerinä ja diakoniatyön pääsihteerinä. Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian apulaisprofessoriksi hänet nimitettiin vuonna 1986 ja professoriksi vuonna 1998. Tästä virasta hän jäi eläkkeelle 2002.
Esko Kuusela

Esko Ilmari Kuusela (12. kesäkuuta 1942 Kuusjärvi – 1. toukokuuta 2016 Salo) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Kuuselan vanhemmat olivat kaivosesimies Walde Kuusela ja Helmi Marja Anttila ja puolisot vuodesta 1963 Anneli Wahlroos ja vuodesta 1982 Marja Hirvonen. Kuusela kävi keskikoulun Perniön yhteiskoulussa 1960, valmistui merkonomiksi Salon kauppaoppilaitoksesta 1966, suoritti useita ammatillisia ja liikkeenjohdon kursseja ja opintokokonaisuuksia sekä kauppatieteiden kandidaatin tutkinnon Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa 1998. Hän oli Outokumpu Oy:n Aijalan kaivoksen rakennusmies, Fagersta Bruks Ab:n kapearaidekuljetusosaston vaihdemies Ruotsissa 1960–1961, Oy Vuoksenniska Ab:n Jussarön kaivoksen palveluksessa ja Outokumpu Oy:n Aijalan kaivoksen varastomies ja varastonhoitajan sijainen 1965.
Liikkeenjohdon tehtäviin Kuusela suuntautui oltuaan liikkeenjohdollisessa kenttäkoulutuksessa Osuuskauppa Yhtymässä Lappeenrannassa 1966–1967. Hän oli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan Kotkan konttorin apulaisluottotarkastaja 1968, luottotarkastaja 1968–1972, apulaisjohtaja vuodesta 1972, johtaja 1976–1979, Kouvolan konttorin johtaja 1979–1982 ja aluejohtaja 1983, Osuuskauppa Tuotannon toimitusjohtaja Tampereella 1983–1984 ja Pirkanmaan Osuuskaupan toimitusjohtaja 1984–2000. Kuuselalla oli myös useita osuustoiminnallisia, liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri (1994). Kauppaneuvoksen arvonimen Kuusela sai 1997. Taiteilija Anja Ikonen maalasi hänen muotokuvansa 2000.
Iran Airin lento 277

| Iran Airin lennon 277 onnettomuus |
| --- | --- |
 Iran Airin Boeing 727-200Adv.
Yhteenveto
Päivämäärä:  9. tammikuuta 2011
Onnettomuustyyppi:  maahansyöksy huonoissa sääolosuhteissa
Tapahtumapaikka:  noin 8 kilometriä Urmian lentoasemalta
Lähtöpaikka:   Merhaban kansainvälinen lentoasema, Teheran, Iran
Määränpää:   Urmian lentoasema, Urmia, Iran
Kuolleita:  77-79
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 727-286Adv
Lentoyhtiö:  Iran Air
Rekisteritunnus:  EP-IRP
Matkustajia:  94-95
Miehistöä:  10-12
Iran Airin lennon 277 onnettomuus tapahtui 9. tammikuuta 2011 Urmian lentoaseman lähistöllä Iranissa, kun maan kansallisen lentoyhtiö Iran Airin Boeing 727-286Adv -tyyppinen matkustajakone syöksyi lähestymisen aikana maahan huonoissa sääolosuhteissa. Tapahtumahetkellä koneessa oli 106 ihmistä, joista 12 oli miehistön jäseniä. Myöhemmin vahvistetun tiedon mukaan onnettomuudessa menehtyi 77 ihmistä.
Lentoreitti

Kaupunkien välimatka on noin 595 kilometriä. Iran Air operoi säännöllisesti kaupunkien välillä. Lisäksi Iran Air Toursilla on lentoja Teheranin ja Urmian välillä.
Lentokone

Onnettomuuskone oli yhdysvaltalaisen Boeingin vuonna 1974 valmistama Boeing 727-286Adv -tyyppinen matkustajakone. Kone oli rekisteriltään EP-IRP.
Onnettomuus

Onnettomuus tapahtui Urmian lentoaseman läheisyydessä noin kello 19:45 paikallista aikaa (16:45 UTC). Teheranista Urmiaan matkalla ollut kone oli aikataulusta kaksi tuntia myöhässä. Koneen lentäjät olivat epäonnistuneet lähestymisen aikana ja tehneet ylösvedon, jonka aikana kone syöksyi maahan, noin kahdeksan kilometrin päässä Urmian lentoasemalta. Onnettomuushetkellä alueella oli huono näkyvyys, sumuista ja satoi lunta. Kone oli matkalla Iranin pääkaupungista, Teheranista, Urmiaan. Matkustajakone repeytyi onnettomuudessa kolmeen osaan kuitenkaan syttymättä tuleen. Koneessa oli tapahtumahetkellä 94 tai 95 matkustajaa ja 10 tai 12 miehistön jäsentä. Alueella oli satanut runsaasti lunta, mikä haittasi pimeyden lisäksi pelastustöitä. Onnettomuudessa loukkaantui 27 ihmistä, osa heistä kriittisemmin. Tiedot loukkaantuneista olivat vielä seuraavana päivänä epäselviä. Kaksi koneessa ollutta oli edelleen kateissa.
Tiedot onnettomuudessa menehtyneiden lukumäärästä olivat seuraavana päivänä vielä epäselviä. Iranian Fars -uutistoimisto ehti uutisoimaan, että onnettomuuskone olisi ollut hollantilaisvalmisteinen Fokker 100 -tyyppinen matkustajakone. Iranilaisten viestimien mukaan koneessa olisi ollut 105 ihmistä. RIA Novostin mukaan koneessa oli 95 ihmistä, kun taas Associated Press ja Reuters uutisoivat aluksi koneessa olleen 156 ihmistä.
Aiheesta muualla

Reutersin uutinen onnettomuudesta
Kirja:Lento-onnettomuudet 2011
Kirjat ovat artikkelikokoelmia, jotka voidaan tulostaa tai ostaa painettuna kirjana.
← 2010  Vuoden 2011 lento-onnettomuudet ja vaaratilanteet  2012 →
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1.1. Kolavian lento 348  9.1. Iran Airin lento 277  24.1. Domodedovon lentokentän pommi-isku 2011  4.4. Yhdistyneiden kansakuntien lento 834  7.5. Merpati Nusantara Airlinesin lento 8968  |  18.5. Sol Líneas Aéreasin lento 5428  21.6. RusAirin lento 9605  8.7. Hewa Bora Airwaysin lento 952  11.7. Tomskavian lento 5007  26.7. Marokon kuninkaallisten ilmavoimien lento-onnettomuus 2011  |  7.9. Lokomotiv Jaroslavlin lento-onnettomuus  14.9. Angolan sotilaskoneturma 2011  16.9. Reno Air Racesin onnettomuus 2011  |
Esko Kossila

Esko Kossila (14. helmikuuta 1914 Kuusankoski – 6. joulukuuta 1979 Myllykoski) oli suomalainen linja-autoliikennöitsijä ja kansallisesti tunnettu painiurheilun järjestöjohtaja.
Esko Kossila työskenteli isänsä omistamassa Kossilan Liikenne Oy:n tehtävissä vuodesta 1938 ja myöhemmin sen toimitusjohtajana. Hän toimi asuinkuntansa Sippolan kunnanvaltuustossa vuosina 1951-1964.
Valtakunnallisesti Esko Kossila on tullut tunnetuksi painiurheilun piiristä. Hän on toiminut painin MM-kisoissa ja olympialaisissa painituomarina. Hänet valittiin Suomen painiliiton johtokuntaan vuonna 1946. Sen jälkeen vuonna 1951 hänet valittiin painiliiton johtokunnan varapuheenjohtajaksi vuonna 1951 ja puheenjohtajaksi vuonna 1964, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1972. Vuosina 1964, 1968 ja 1972 hän toimi painin olympiajoukkueen ylijohtajana. Lisäksi hän toimi painituomarina Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 ja Rooman olympialaisissa vuonna 1960.
Urheiluansioistaan Kossila palkittiin Suomen urheilun kultaisella ansioristillä, SVUL:n ja Suomen painiliiton kultaisilla ansiomerkeillä ja lukuisilla ulkomaisilla ansiomitaleilla. Lisäksi hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki.
Iso Soidinlampi (Rautalampi)

| Iso Soidinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°29′43″N, 26°47′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Pieni-Myhiin 
Järvinumero:  14.718.1.046
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,9 m  
Pituus:  920 m  
Leveys:  670 m  
Rantaviiva:  3,14 km  
Pinta-ala:  16,013 ha  
Suurin syvyys:  14,2 m  
Saaria:  1 
 fiIso Soidinlampi 
Iso Soidinlampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Myhinpään lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 920 metriä pitkä, 670 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 16,0 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,9 metriä mpy.
Edward Murphy

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edward Murphy |  Edward Murphy |  Edward Murphy |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1932 | 5 000 metriä |  |
Edward S. "Eddie" Murphy (1. helmikuuta 1905 La Crosse, Wisconsin – 20. syyskuuta 1973 Bellwood, Illinois) oli yhdysvaltalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti.
Murphy saavutti olympiahopeaa Lake Placidin talviolympialaisissa 1932 5 000 metriltä. Neljä vuotta aikaisemmin Sankt Moritzissa hän sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi, 500 metrillä kymmenenneksi ja 5 000 metrillä 14:nneksi.
Edvard Selander

Anders Edvard Selander (30. marraskuuta 1853 Turku – 23. kesäkuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja antroposofi.
Selanderin vanhemmat olivat tehtailija Anders Edvard Selander ja Wilhelmina Palin. Hän pääsi ylioppilaaksi Åbo gymnasiumista ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1874, filosofian maisteriksi 1874 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1886 väitöskirjalla Ytors bugtighet.
Selander työskenteli aluksi Viipurin ruotsalaisen klassillisen lyseon matematiikan ja fysiikan lehtorina vuosina 1890–1903. Hänen lankonsa, matemaatikko ja senaattori Edvard Rudolf Neovius nimitti Selanderin Tullihallituksen tilastokonttorin johtajaksi vuonna 1903, mutta hän hoiti virkaa vain vuoteen 1904.
Selander oli aluksi mukana teosofisen seuran toiminnassa ja johti teosofista loosia Mouna Helsingissä. Tutustuttuaan Rudolf Steineriin ja tämän tulkintaan teosofiasta Selander ja kapellimestari Johannes Leino perustivat Sampo-loosin vuonna 1912. Se toimi teosofisen seuran alaisuudessa, mutta työskenteli Steinerin ajatusten pohjalta. Selander puolisoineen kutsui Steinerin Suomeen kaksi kertaa vuosina 1912–1913. Lopulta tämä ryhmä irtautui teosofisesta seurasta omaksi antroposofiseksi seuraksi, jossa Leino toimi suomenkielisen osaston, Selander ruotsinkielisen osaston johtajana.
Edvard Selanderin ja Alina Maria Neoviuksen poika oli jääkärieverstiluutnantti Sven Selander.
Teokset

Ytors bugtighet. Väitöskirja. Helsinki  1885.
Om energins oförstörbarhet. Chr. Ev.Barcks boktryckeri. Oulu 1888.
Själslifvets grunddrag. Edlund. Helsinki 1889.
Sannolikhets-kalkylen i korthet framställd. Helsinki 1891.
Inledning till teoretisk fysik i elementär framställning. Kuopio 1894.
Edward Moss

Edward Moss (s. 11. heinäkuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia), tunnetaan myös lempinimellä ”Eddie” on yhdysvaltalainen näyttelijä ja viihdetaiteilija. Hänet tunnetaan varsinkin popmuusikko Michael Jacksonin taidokkaana imitoijana, joka luonnostaan muistuttaa ulkoiselta olemukseltaan huomattavasti Jacksonia.
Mossilla on ollut roolit muiden muassa elokuvissa Scary Movie 3 (2003), Date Movie (2006) ja Scary Movie 4 (2006).
Tavattuaan oikean Michael Jacksonin Hollywoodissa vuonna 1996 Moss sai kuulla tähdeltä olevansa "erittäin hyvännäköinen".
Espe Haverinen

Espe Haverinen, 2022
Esa-Arvi ”Espe” Haverinen (s. 1964) on suomalainen rockmuusikko, rumpali ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen.
Imagine (John Lennonin albumi)

| Imagine John Lennon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 11.–16. helmikuuta ja 23. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 1971
 Julkaistu: 9. syyskuuta 1971
 Formaatti: LP-levy CD-levy
 Tuottaja(t): John Lennon Phil Spector
 Tyylilaji: rock pop rock sinfoninen rock
 Kesto: 39.29
 Levy-yhtiö: Apple Records
Listasijoitukset
 1.  1. 
John Lennonin muut julkaisut
| John Lennon/Plastic Ono Band 1970 | Imagine 1971 | Some Time in New York City 1972 |
Imagine on John Lennonin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Levyn nimikappale kuuluu Lennonin tunnetuimpiin.
Laulunkirjoitus

Lennon jatkoi tuotteliaana esikoisalbuminsa jälkeen ja kirjoitti runsaasti kappaleita 1970–1971. Lennon oli tuolloin poliittisesti hyvin aktiivinen, mikä myös antoi inspiraatiota hänen kappaleisiinsa. Lennon ottaa kantaa poliittisiin aiheisiin albumin kappaleista ainakin ”I Don’t Want to Be a Soldier” ja ”Gimme Some Truth”, joista jälkimmäisessä hän kritisoi poliitikkoja. Kappaleessa ”Imagine” Lennon puhuu rauhan puolesta ja kehottaa ihmisiä kuvittelemaan rauhaa kaikkien kansojen välillä. Albumin viimeisellä raidalla ”Oh Yoko!” Lennon ylistää rakkauttaan vaimoonsa Yoko Onoon. Kappaleessa ”How Do You Sleep?” Lennon kritisoi entistä yhtyetoveriaan Paul McCartneyta, vastaiskuna hänen kappaleelleen ”Too Many People”, jonka hänselvennä katsoi käsittelevän Yokon läsnäoloa Beatlesin levytyksissä. Lennon kirjoitti levyn teon aikoina myös useita levyn ulkopuolelle jääneitä kappaleita, joista osa julkaistiin hänen myöhemmillä albumeillaan.
Levyttäminen

Vaikka Lennonin välit entiseen yhtyetoveriinsa McCartneyyn olivat viileät, hän pysyi silti ystävänä kahden muun The Beatlesin jäsenen, George Harrisonin ja Ringo Starrin kanssa. Starr soittikin Lennonin aiemmalla albumilla "John Lennon/Plastic Ono Band" ja Harrison soitti kitaraa usealla ”Imaginen” kappaleella. Albumi äänitettiin helmikuun ja heinäkuun 1971 välillä, kolmella eri studiolla Acot Sound Studiosilla ja Abbey Roadin studiolla Britanniassa ja Record Plant -studiolla New Yorkissa. Albumin tuottajana toimi Lennonin ohella Phil Spector, joka tuotti myös Beatlesin viimeiseksi jääneen studioalbumin. Albumille äänitettiin yhteensä kymmenen kappaletta, ja sen kokonaiskestoksi tuli 39 minuuttia ja 29 sekuntia. Imaginen julkaisi Apple Records, jonka The Beatlesin jäsenet olivat aikoinaan perustaneet.
Julkaisu ja menestys

Imagine julkaistiin 9. syyskuuta 1971 ja sen ohella julkaistiin myös samanniminen dokumenttielokuva levyn teosta. Albumi menestyi hyvin ja se sai erittäin hyviä arvosteluja. Imagine oli lista-ykkönen ainakin Britanniassa, Yhdysvalloissa, Alankomaissa, Italiassa, Japanissa, Norjassa, Sveitsissä, Ruotsissa, Espanjassa ja Australiassa. Albumi menestyi hyvin myös Länsi-Saksassa, Ranskassa ja Kanadassa. Singlenä julkaistiin lokakuussa nimikappale ”Imagine”. Se nousi listaykkös-singleksi lähes joka maassa, mutta Yhdysvalloissa se ei saavuttanut kärkipaikkaa. Albumi on noussut uudelleen listoille useasti, viimeisimmän kerran vuonna 2009, ”Imagine”-kappale puolestaan on esiintynyt viimeisimmän kerran listoilla vuonna 2013 Espanjassa ja TOP 10:ssä se on viimeksi ollut Britanniassa 2012.
Arvostus

Musiikkilehti Rolling Stone listasi Imaginen kaikkien aikojen 80. parhaaksi albumiksi listallaan 500 Greatest Albums of All Time. Rolling Stone listasi listallaan 500 Greatest Songs of All Time ”Imagine”-kappaleen kaikkien aikojen kolmanneksi parhaaksi kappaleeksi. Myös Lennonin kanssa riidoissa levyn teon aikaan ollut McCartney on kehunut albumia suuresti, kuten myös muun muassa musiikkisivusto Allmusic.
Levyn tiedot > Kappaleet

"Imagine" - 3:01
"Crippled Inside" - 3:47
"Jealous Guy" - 4:14
"It's So Hard" - 2:25
"I Don't Want to Be a Soldier" - 6:05
"Gimme Some Truth" - 3:16
"Oh My Love" - 2:44
"How Do You Sleep?" - 5:36
"How?" - 3:43
"Oh Yoko! - 4:20
Levyn tiedot > Muusikot albumilla

John Lennon - laulu, akustinen kitara, sähkökitara, piano, huuliharppu
George Harrison - sähkökitara, slidekitara
Klaus Voormann - bassokitara
Nicky Hopkins - piano, sähköpiano
Alan White - rummut
Jim Keltner - rummut
John Barham - harmoni
Jim Gordon - rummut
King Curtis - saksofoni
Joey Molland - kitara
Tom Evans - kitara
John Tout - kitara
Ted Turner - kitara
Rod Linton - kitara
Andy Davis - kitara
Phil Spector- taustalaulu
Michael Pinder - tamburiini
Steve Brendell - basso, marakassit
Käännös suomeksi
Iso Sikolampi

| Iso Sikolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kivijärvi
Koordinaatit:  63°13′31″N, 24°50′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.456.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  181,8 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  1,19 km  
Pinta-ala:  4,015 ha  
Tilavuus:  0.000085 km³ 
Keskisyvyys:  2,11 m  
Suurin syvyys:  4,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Sikolampi 
Iso Sikolampi  on Keski-Suomessa Kivijärvellä  Risuperän lähellä sijaitseva lampi.