stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dione (jumalatar)

Dione yhdessä Zeuksen kanssa kuvattuna vanhassa kolikossa
Dione (m.kreik. Διώνη) on kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen puoliso. Homeroksen Iliaassa hän on Afroditen äiti,  jonka luokse Afrodite palaa haavoituttuaan taistelussa, jossa suojeli poikaansa Aineiasta. Etymologisesti Dione on indoeurooppalaisissa kielissä yksinkertaisesti "jumalatar". Dodonan oraakkelille Dione oli titaani, Okeanoksen tytär ja Afroditen äiti, jota Dodonassa palvottiin Zeuksen puolisona Heran sijaan.
Myöhemmin Hera syrjäytti Dionen.
Servius Tullius

Servius Tullius
Servius Tullius oli kuudes antiikin Rooman myyttisistä kuninkaista. Hänen kerrotaan nousseen valtaistuimelle sen jälkeen, kun kuningas Ancus Marciuksen pojat olivat murhauttaneet Tarquinius Priscuksen. Tarinan mukaan hän jakoi kansan varallisuusluokkiin, laajensi Roomaa ja ympäröi kaupungin muurilla. Tarina linnoittamisesta saattaa viitata todellisiin linnoitustöihin, joista on arkeologisissa kaivauksissa saatu viitteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Servius Tullius Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Lucius Tarquinius Priscus | Rooman kuningas   | Seuraaja: Lucius Tarquinius Superbus |
Agitprop

Vladimir Majakovskin tekemä propagandajuliste.
Agitprop (venäjäksi отдел агитации и пропаганды; latinisaatio otdel agitatsi i propagandy) eli agitaation ja propagandan toimisto oli osa Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskus- ja aluekomiteoita. Se perustettiin 1920-luvulla ja sen vastuulla oli kaiken virallisen tiedon sisällön tarkistaminen, koulujen poliittisen koulutuksen valvonta, joukkotiedotuksen valvonta ja yleisen mielipiteen kääntäminen puolueen ohjelman puolelle. Jokaisessa kommunistipuolueen osastossa tasavaltatasolta paikallispuoluetasolle oli agitprop-osasto. Paikallistasolla koulutetut puhujat, agitaattorit, olivat yhteysväylänä puolueen ja kansan välillä.
Laajemmassa merkityksessä propagandaa oli myös muun muassa tiedon jakaminen puolueen päätöksistä ja käytännön neuvot uusista maanviljelystavoista. Sittemmin sanan käyttö on laajentunut tarkoittamaan ylipäänsä yleensä vasemmistolaisen agitaation ja propagandan harjoittamista, eritoten kulttuurin piirissä.
Riutta

Satelliittikuva Isosta valliriutasta
Riutta on meressä oleva harjanne, joka kohoaa vain vähän tai ei lainkaan merenpinnan yläpuolelle. Tunnettu erikoistapaus riutasta on koralliriutta. Koralliriuttoja on muodoltaan erilaisia, kuten pitkähkö ja rannan suuntaisesti kulkeva valliriutta tai muodoltaan sulkeutuva, joskus rengasmainen atolli. Australian koillispuolella on Iso valliriutta. Tämä 2300 kilometriä pitkä koralliriutta on maailman suurin. Ison valliriutan koralleista noin puolet ovat kuolleet viimeisten vuosikymmenten aikana ja riuttaa on pyydetty uhanalaiseksi julistettavaksi.
Riutta voi olla myös hiekkamoreenista koostuva. Tällainen on esimerkiksi Kolin kansallispuiston alueella, Pielisen järven keskellä sijaitseva saaristoa yhdistävä hiekkariutta. Tämä useita kymmeniä kilometrejä pitkä riutta muodostui viimeisen jääkauden aikana.
Vähä Salojärvi

| Vähä Salojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°29′51″N, 25°03′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskuoja:  oja Lummenneeseen 
Järvinumero:  14.254.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,1 m  
Pituus:  550 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,42645 km  
Pinta-ala:  9,35375 ha  
Tilavuus:  0,000174597 km³ 
Keskisyvyys:  1,87 m  
Suurin syvyys:  4,09 m  
Saaria:  1 
 fiVähä Salojärvi 
Vähä Salojärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Salonsaaressa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,4 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Salonsaaren keskiosassa Ison Salojärven länsipuolella. Järvellä on yksi pieni saari, joka sijaitsee lounaisrannan tuntumassa. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 174 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,9 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoisosassa. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Järven pohjoisrannalla on viisi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tie koillisesta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Lummennen alueeseen (14.254) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy. Siihen johtaa kaksi ojaa. Laskuoja lähtee eteläpäästä ja järvi laskee samalla tasolla olevaan Lummenneeseen.
Historiaa

Vuosien 1965 ja 1985 peruskartoissa järvi oli autio.
Soppela

Soppela on kylä noin 15 kilometriä Kemijärven keskustasta kaakkoon. Soppelan kylätoimikunta järjestää vuosittain muutamia tapahtumia. Soppelan kyläkoulu lakkautettiin vuonna 2010.
Kirjallisuutta

Kaisanlahti, Ilmo (toim.): Noijanselän rannalta : Soppelan kylän historiaa : henkilökuvia ja elämää. Omakustanne, 1995.
Simo Jarhi ja Helena Kantola:Soppelan historiikki
Kemijärven kylät
Alakylä
Halosenranta
Hyypiö
Isokylä
Javarus
Joutsijärvi
Juujärvi
Kemijärvi
Kostamo
Leväranta
Luusua
Perävaara
Ryti-Lehtola (Lehtola, Rytilahti, Äpräs)
Räisälä
Soppela
Tapionniemi
Tohmo
Vuostimo
Ylikylä
Sampsa Astala

| Sampsa Astala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. tammikuuta 1974 (ikä 51)
Ammatti:  muusikko, nuorisotyöntekijä, sosionomi, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Stala (laulajana, 1997–)   Kita (rumpalina, 2000–2010)
Aktiivisena:  1993– 
Tyylilajit:  glam rock hard rock heavy metal shock rock poprock
Soittimet:  rummut, kitara, laulu
Yhtyeet:  Stala&So. (1997–)   Lordi (2000–2010)   Kake House Band (1994–1998)   PSBS   Glitter   Sampsa Astala & Qma   Mötikkä (2017)
Levy-yhtiöt:  Sony BMG   So Music Finland
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sampsa Astala (s. 23. tammikuuta 1974 Karkkila) on suomalainen muusikko ja tuottaja. Hän tuli tunnetuksi Lordin rumpalina vuosina 2000–2010 taiteilijanimellä Kita. Nykyisin hän laulaa Sampsa Astala ja Qma -yhtyeessä, johon kuuluvat hänen lisäkseen Lordin ex-jäsenet Niko Hurme ja Leena Peisa. Astala oli aiemmin laulajana yhtyeessä Stala & SO. taiteilijanimellä Stala.
Astala erotettiin Lordista lokakuussa 2010: Hän osallistui Suomen euroviisukarsintoihin Stala & SO. -glam rock -yhtyeen laulajana – ja paljasti samalla kasvonsa, mikä on Lordi-yhtyeen periaatteiden vastaista. Stala & So. ylsi vuoden 2011 Suomen euroviisukarsinnoissa finaaliin ja oli yksi ennakkosuosikeista. Suomen edustajaksi äänestettiin kuitenkin Paradise Oskar.
Astala on koulutukseltaan sosionomi. Kesällä 2005 Astala valmistui studioteknologiksi ja on siitä lähtien toiminyt myös tuottajana. Hän on tuottanut muun muassa jyväskyläläisen Järjestyshäiriön debyyttialbumin Tuhlatut päivät, valvotut yöt sekä Levoton -EP-levyn. Astala on myös vastannut taustalauluista muun muassa Apulannan, Hanna Pakarisen, Neumannin ja Lordin albumeilla.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Astala syntyi Vantaalla, mutta lapsuuden ja nuoruuden hän vietti Karkkilassa. Nuorena Astala opiskeli Lohjan musiikkiopistossa klassista kitaraa mutta kyllästyi soittimeen. Hän pääsi Karkkilan musiikkikouluun täysin pistein ja aloitti rumpujen soittamisen. Nuorena Astala oli mukana seurakuntatoiminnassa, ja 16-vuotiaana hän oli SM-tason motocross-ajaja. 19-vuotiaana motocross-harrastus loppui, sillä nuorukaisen mielenkiinto siirtyi musiikkiin. Astala tutustui 1990-luvulla Niko Hurmeeseen, joka opetteli soittamaan bassokitaraa. Yhdessä Hurmeen kanssa Astala perusti SO.-yhtyeen. Myöhemmin Astala ja Hurme soittivat Lordissa.
Lukuvuonna 1995–1996 Astala opiskeli Eurajoen kristillisen opiston musiikkilinjalla. Hän valmistui sosionomiksi Diakonia-ammattikorkeakoulun Helsingin yksiköstä vuonna 2000. Ammattikorkeakoulun lopputyönä hän sävelsi kirkolle Tuomas-messun kaltaisen nuorille suunnatun Junnu-messun Ville Papun kanssa.
Vuosina 2000–2001 Astala työskenteli Malmin seurakunnan varhaisnuorisotyönohjaajana. Hänellä on ammattikorkeakoulutasoinen kirkon nuorisotyönohjaajan koulutus. Astala jätti varhaisnuorisotyönohjaajan työn vuonna 2001 ja keskittyi muusikonuraan.
Elämäkerta > Tutustuminen Tomi Putaansuuhun

Sampsa Astala tutustui Lordin perustajaan Tomi Putaansuuhun ensimmäistä kertaa vuonna 1995, kun hän osallistui Radiomafian järjestämään Kiss-aiheiseen tietokilpailuun. Molemmat fanittavat Kiss-yhtyettä, ja Astala on maininnut Kissin kitaristin Paul Stanleyn tärkeimmäksi esikuvakseen. Sekä Astala että Putaansuu pääsivät kilpailun finaaliin. Astala voitti kisan, kun hän vastasi viimeiseen kysymykseen oikein: Kysymys kuului mistä Kissin kappaleesta Foo Fighters on tehnyt cover-version. Astalan arvaus "Ozone" oli oikein. Palkinnoksi voittaja sai kolme vapaavalintaista Kissin CD-levyä.
Joulukuussa 1996 Astala tapasi Tomi Putaansuun tämän järjestämällä Kiss-faniristeilyllä. Risteilyn määränpää oli Tukholma, jonne Kiss saapui esiintymään. Putaansuu pyysi Astalaa kitaristiksi uuteen Lordi-yhtyeeseensä. Astala kieltäytyi tarjouksesta sillä perusteella, että hän osaa soittaa vain omia kappaleitaan.
Ura Lordissa

Tomi Putaansuu soitti Sampsa Astalalle marraskuussa 2000 ja kertoi, että hän etsii kitaristia tai rumpalia Lordiin. Astala kysyi millaista musiikkia pitäisi soittaa: hän itse on rumpali ja haluaisi kokeilla. Putaansuu ihmetteli Astalan innokkuutta soittaa rumpuja: aiemmin Astala oli kertonut että on laulaja. Astala sai Putaansuulta Lordin demoja kuunneltavaksi, jotta hän voisi opettella kappaleet.
Vuonna 2000 Lordin jäsenistö oli Tomi Putaansuu, Jussi Sydänmaa, Sami Wolking ja Erna Siikavirta. Kokoonpano lähti kuuntelemaan Astalan soittoa tämän treenikämpälle. Yhtye oli niin vaikuttunut Astalan soittotyylistä, että hänet otettiin yksimielisesti Lordin jäseneksi.
Astala ymmärsi että Lordi on jotain erilaista, ja että yhtyeen pitäisi esiintyä näyttävästi. Astala innostui hirviöhahmosta, jota Putaansuu hänelle ehdotti. Astalan hirviöhahmoa varten yhtyeen entisen basistin Sami Keinäsen alien-puku otettiin osittain uusiokäyttöön. Astalan taiteilijanimeksi tuli "Kita", joka keksittiin naamarin näyttävistä hampaista.
Koska Astala ei ole kovin pitkä, hän esiintyi virallisissa kuvauksissa korokekengät jalassa. Koska kengät olivat puuta, ne piti riisua jotta Astala pystyi soittamaan rumpuja. Myös rumpujensoittotyylin täytyi olla hirviömäinen: rumpuja oli soitettava näyttävästi ja isoeleisesti, jokaisen virvelirummun iskun piti lähteä pään yläpuolelta. Soittotyyli oli Astalalle raskas hirviöpuku päällä ja hirviönaamio rajoitti näkemistä.
Lordissa Astalasta tuli yhtyeen musiikillinen johtaja, ja hän halusi yhtyeen toiminnasta mahdollisimman ammattimaista. Astalan johdolla Lordi alkoi harjoitella säännöllisesti ja yhtyeen yhteissoitto kehittyi.
Astala oli ollut myös kaikissa aiemmissa yhtyeissään liikkeelle paneva voima, joka pitää yhtyeen pystyssä. Jos Astala ei päässyt Lordin harjoituksiin, muut saattoivan vain poltella tyytyväisinä tupakkaa, mikä oli täysin Astalan luonteen vastaista "lorvailua". Aiemmin Lordi oli epäsäännöllisesti työstetty projektiyhtye. Putaansuu onkin todennut, että Sampsa Astalan ansiosta Lordista tuli kunnon yhtye.
Euroviisuvoiton kunniaksi Rovaniemi antoi kaikille Lordin jäsenille Rovaniemen kunniakansalaisuuden. Jokaista Lordin jäsentä palkittiin myös erikseen. Esimerkiksi Astalan "Kita"-nimen mukaan nimettiin nuorisokeskus hänen kotiseudullaan Karkkilassa. Astala oli mukana tilaisuudessa, jossa nuorisokeskus nimettiin hänen mukaansa.
Euroviisuvoiton jälkeen Astala kiersi Lordi-yhtyeen kanssa Euroopassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Uudessa-Seelannissa. Vuonna 2008 ensi-iltaan tuli Dark Floors -kauhuelokuva, jossa Lordin jäsenet ovat ihmisten tielle ilmestyviä yksittäisiä hirviöitä.
Ura vuodesta 2010 eteenpäin

Astala erotettiin Lordista lokakuussa 2010, kun hän osallistui Suomen Euroviisukarsintoihin Stala & So. yhtyeen keulakuvana. Astala oli julkisuudessa näyttävästi esillä ilman naamaria, mikä rikkoi Lordin sääntöä, jonka mukaan yhtyeen jäsenten kasvoja ei saa koskaan paljastaa. Tämän vuoksi Lordi ei nähnyt muuta vaihtoehtoa kuin erottaa Astala yhtyeestä. Tammikuussa 2011 Astala liittyi Paul Stanley Boozing Society -yhtyeeseen, joka on Kiss-tribuuttibändi.
Syksyllä 2016 Sampsa Astala julkaisi ensimmäisen singlensä ”Juhli elämää”. Kappale nousi Spotifyn viraalilistalla sijalle kahdeksan ja oli toukokuussa 2017 Radio Suomen soitetuin kappale. Myös Astalan kolmas single ”Pikkukaupungin poika” nousi julkaisua seuranneen kuukauden aikana Radio Suomen soitetuimmaksi kappaleeksi. Heinäkuussa 2017 Sampsa Astala ja Qma aloitti mittavan kiertueen, joka kattoi jokaisen Suomen kaupungin eli kaikkiaan 106 keikkapaikkaa. Astala tunnetaan myös Mötley Cruen klassikoita suomeksi versioivan Mötikkä-kokoonpanon laulajana.
Diskografia > Soolotuotanto > Studioalbumit

Se ihan kiva jäbä (2022)
Diskografia > Soolotuotanto > EP:t

Iskusävelmät 1(2018)
Kesäepeli (2020)
Diskografia > Soolotuotanto > Singlet

Juhli elämää (2016)
Vappupallo (2017)
Pikkukaupungin poika (2017)
Mikä pahan tappais (2017)
Parta kutittaa (2017)
Uhanalainen (2018)
Siellä mun jouluni on (2018)
Setelit Lentää (2019)
Melodraamaa / Kaikki tai ei mitään (2021)
C-kasetti (2021)
Diskografia > Stala & So.

It Is So. (2011)
Gimme Five (EP, 2012)
Play Another Round (2013)
Stala & So. (2015)
Diskografia > Lordi

Get Heavy (2002) – rummut, taustalaulu
The Monsterican Dream (2004) – rummut, taustalaulu
The Arockalypse (2006) – rummut, taustalaulu
Deadache (2008) – rummut, taustalaulu
Babez For Breakfast (2010) – rummut, taustalaulu
Diskografia > Muilla levyillä

Apulanta: Hiekka (2002) – taustalaulu
Järjestyshäiriö: Levoton (EP) (2004) – tuottaja, äänitys, taustalaulu
Hanna Pakarinen: Lovers (2007) – taustalaulu
Pete Parkkonen : First Album (2009) – sävellys
Rockamania: Rockamania (2010) – tuottaja, miksaus, taustalaulu
Wellu Rowaltz: Rowaltz (2011) – sävellys, rummut, taustalaulu
Neumann: Oma Waterloo (2013) – taustalaulu
Naked Idol: Boys Of Summer (2013) – rummut
Naked Idol: Shattered (2013) – rummut
Filmografia

The Kin (2004) – Kita
Dark Floors (2008) – Kita
Aiheesta muualla

Sampsa Astala Meteli.netissä
Sampsa Astalan sävellyksiä - Kansalliskirjasto
Sampsa Astala Discogs.com-sivustolla
| n k Lordi |
| --- | --- |
 Mr. Lordi  Kone  Hiisi  Hella  Mana   G-Stealer  Magnum  Enary  Kalma  Kita  Otus  Awa  OX  Amen 
Studioalbumit:  Get Heavy  The Monsterican Dream  The Arockalypse  Deadache  Babez for Breakfast  To Beast Or Not To Beast  Scare Force One  Monstereophonic – Theaterror vs. Demonarchy  Sexorcism  Killection  Lordiversity  Screem Writers Guild  Limited Deadition 
Kokoelmat:  The Monster Show  Famous Five (EP)  Zombilation  Scarchives Vol. 1 
Singlet:  ”Would You Love a Monsterman?”  ”Devil Is a Loser”  ”My Heaven Is Your Hell”  ”Blood Red Sandman”  ”Hard Rock Hallelujah”  ”Who's Your Daddy?”  ”Would You Love a Monsterman 2006”  ”It Snows in Hell”  ”They Only Come Out at Night”  ”Beast Loose in Paradise”  ”Bite It Like a Bulldog”  ”Deadache”  ”This Is Heavy Metal”  ”Rock Police”  ”The Riff”  ”Nailed by the Hammer of Frankenstein”  ”Hug You Hardcore”  ”Your Tongue’s Got the Cat”  ”Naked in My Cellar”  ”Shake the Baby Silent”  ”I Dug a Hole in the Yard for You”  ”Like A Bee To The Honey”  ”Believe Me”  ”Abracadaver”  ”Borderline”  ”Merry Blah Blah Blah”  ”Demon Supreme”  ”Day Off Of The Devil”  ”Spear Of The Romans”  ”Reel Monsters”  ”Hard Rock Hallelujah” (Feat. Bürger Lars Dietrich)  ”Lucyfer Prime Evil”  ”Thing in the Cage”  ”Made Of Metal”  ”Syntax Terror”  ”Retropolis” 
DVD:t:  Market Square Massacre  Bringing Back the Balls to Stockholm 2006  Recordead Live – Sextourcism in Z7 
Elokuvat:  The Kin  Dark Floors 
Kirjat:  Mie oon Lordi  Songs for the Rockoning Day  Lordiary 
Varhaistuotanto:  Bend Over and Pray the Lord 
Muuta:  Lordin aukio  Lordi’s Rocktaurant  Bringing Back the Balls to Rock  Diskografia  Kappaleluettelo  Hahmokuvaukset 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 2  3
Malol

| Malol> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Papua-Uusi-Guinea
Puhujia:  3000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet oseanialaiset kielet länsioseanialaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-3:  mbk
 Ohje 
Malol on pääasiassa Sandaunin provinssissa, Papua-Uudessa-Guineassa puhuttava kieli. Malol kuuluu malajilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Malolia puhuu äidinkielenään noin 3000 ihmistä.
Kielellä ei ole tunnettuja murteita ja sen lähimmät sukulaiskielet ovat muun muassa sissano ja sera. Malolin ei katsota olevan uhanalainen.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Vain osia Raamatusta on käännetty maloliksi.
Ala-Vihtajärvi

| Ala-Vihtajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä, Muurame
Koordinaatit:  62°04′15″N, 25°32′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  Vihtakorvenoja Muuratjärveen 
Järvinumero:  14.281.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,1 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,681 km  
Pinta-ala:  2,198 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Vihtajärvi 
Ala-Vihtajärvi  eli Iso Vihtajärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Muuramessa Hankapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Muuratjärven lähialueeseen (14.281) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,1 metriä mpy.
Tanja Poutiainen-Rinne

| Tanja Poutiainen-Rinne |
| --- | --- |
 Poutiainen-Rinne Semmeringissä, Itävallassa joulukuussa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Rovaniemi, Suomi
Uran tiedot
Pituus:  170 cm
Seura:  Santa Claus Ski Team
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1995–2014
Voitot:  11
Palkintokorokkeella:  48
 Tietolaatikko päivitetty 10. marraskuuta 2012 
Aiheesta muualla
www.tanjapoutiainen.com
| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:  Suomi> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Torino 2006 | suurpujottelu |  |
| MM–kilpailut  | MM–kilpailut  | MM–kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bormio 2005 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Bormio 2005 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Val d'Isere 2009 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Val d'Isere 2009 | pujottelu |  |
Tanja Tuulia Poutiainen-Rinne (s. 6. huhtikuuta 1980 Rovaniemi) on suomalainen alppihiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti. Hän on arvokisamitalien määrällä mitattuna Suomen menestynein alppihiihtäjä. Poutiainen-Rinne voitti olympiahopeaa suurpujottelusta Torinon olympialaisissa 2006, pujottelun ja suurpujottelun hopeaa Bormion MM-kilpailuissa 2005 sekä kaksi pronssia Val d'Iseren MM-kilpailuissa 2009.
Kaudella 2004–2005 Poutiainen-Rinne voitti pujottelun ja suurpujottelun maailmancupin kokonaiskilpailut. Kaudella 2008–2009 hän voitti suurpujottelun kokonaiskilpailun. Yhteensä hän voitti urallaan 11 maailmancupin osakilpailua. Poutiainen lopetti uransa kauden 2013–2014 lopussa.
Seuratasolla Poutiainen-Rinne edusti Santa Claus Ski Teamia. Hänen valmentajinaan toimivat sveitsiläiset Michael Bont ja Christian Bruesch.
Poutiainen-Rinne palkittiin vuosina 2004, 2005 ja 2006 Suomen Vuoden naisurheilijana.
Ura > Arvokisat

Poutiainen voitti vuonna 1997 nuorten MM-kultaa pujottelussa sekä pronssia supersuurpujottelussa. Vuonna 1999 hän sai pronssia nuorten MM-kilpailuiden suurpujottelussa.
Ensimmäisissä olympialaisissaan Naganossa 1998 Poutiainen oli pujottelussa 18:s ja suurpujottelussa 26:s. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Poutiainen oli suurpujottelun 11:s. Pujottelussa hän oli ensimmäisen kierroksen jälkeen kolmantena, mutta laski toisella kierroksella ulos.
Bormion MM-kilpailuissa 2005 Poutiainen saavutti ensimmäisenä suomalaisena naisalppihiihtäjänä MM-mitalin voittamalla hopeaa pujottelusta ja suurpujottelusta. Torinon olympialaisissa 2006 Poutiaisesta tuli olympialaisten ensimmäinen suomalainen alppimitalisti, kun hän sai hopeaa suurpujottelussa vaikeissa olosuhteissa käydyssä kisassa. Kaksi päivää aikaisemmin hän oli pujottelun kuudes, mikä sekin oli Suomen olympiahistorian siihen mennessä paras alppihiihtosijoitus.
Åren MM-kilpailuissa 2007 Poutiainen oli sekä pujottelussa että suurpujottelussa 14:s. Val d'Iseren MM-kilpailuissa 2009 Poutiainen voitti pronssia sekä suurpujottelussa että pujottelussa.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Poutiainen oli pujottelussa kuudes ja suurpujottelussa 13:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli pujottelussa kuudes ja suurpujottelussa 13:s.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Poutiainen sijoittui pujottelussa neljänneksi ja suurpujottelussa 15:nneksi.
Helmikuussa 2014 Poutiainen osallistui viidensiin ja viimeisiin olympialaisiinsa Sotšissa ollen pujottelussa 12:s ja suurpujottelussa 14:s.