stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nightmare (Venomin kappale)
Aiheesta muualla

Nightmare (Venomin kappale) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Nightmare (Venomin kappale) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Nikalanjärvi

| Nikalanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°31′29″N, 24°58′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  suo-oja Lummenneen 
Järvinumero:  35.784.1.034
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,6 m  
Rantaviiva:  1,646 km  
Pinta-ala:  5,896 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNikalanjärvi 
Nikalanjärvi eli Nikala on Pirkanmaalla Kuhmoisissa sijaitseva matala järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven syvin kohta on noin 1,2 metriä syvä ja se sijaitsee järven länsipäässä. Järven länsiosa on alle metrin syvä. Järven rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Pohjoisrannalla on lisäksi pelto. Järven ympäristössä on muutama talo, joille tulee tiet Myllykylän ja Leppäkosken kylien väliseltä tieltä, joka kiertää järven itäpuolelta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,6 metriä mpy. Siihen laskee kolme ojaa, joista kaksi tulee luoteispuoliselta suolta. Järvi laskee sen länsipäästä lähtevää suo-ojaa pitkin Lummenneen. Laskuojan pituus on 2,4 kilometriä ja pudotus 5,5 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimettömänä.
Vuoden 1965 peruskartassa järven nimenä oli Nikala. Tuolloin järven pohjoispuolinen pelto oli laajempi ja myös etelärannalla oli pelto. Vuoteen 1985 mennessä eteläpuolinen pelto oli metsittynyt siten, ettei se enää jatkunut järven rantaan asti.
Nikolaj Villumsen

| Nikolaj Villumsen |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–15.7.2024  
Ryhmä:  GUE/NGL-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1983 (ikä 41) Aarhus, Tanska
Kansalaisuus:  tanskalainen
Tiedot
Puolue:  Yhtenäisyyslista
Aiheesta muualla
www.nikolajvillumsen.dk
Nikolaj Villumsen (s. 28. helmikuuta 1983 Aarhus, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Villumsen edustaa Yhtenäisyyslistaa. Villumsen toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2019–2024. Hän edusti Euroopan parlamentissa vasemmistoryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolaj Villumsen Wikimedia Commonsissa
Nikolaj Villumsen Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Nikolaj Lie Kaas

| Nikolaj Lie Kaas |
| --- | --- |
 Nikolaj Lie Kaas vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1973 (ikä 51) Rødovre, Tanska
Puoliso:  Anne Langkilde
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  Jacob (Pimeys) Dirch Passer (Dirch – hauska mies)
Palkinnot
 4 × Bodil 5 × Robert 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Nikolaj Lie Kaas [li: ko:s] (s. 22. toukokuuta 1973 Rødovre, Tanska) on tanskalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä, joka on menestynyt sekä kotimaassaan että ulkomailla.
Elämäkerta

Nikolaj Lie Kaas syntyi taiteilijaperheeseen: isä Preben Kaas (1930–1981) oli näyttelijä ja äiti Anne Mari Lie Kaas (1945–1989) kirjailija ja näyttelijä. Molemmat vanhemmat tekivät itsemurhan 1980-luvulla. Perheen tragedioista huolimatta Nikolaj pyrki näyttelijänuralle. Jo hänen ensimmäinen roolinsa oli menestys: sivuosa Søren Kragh-Jacobsenin sotaelokuvassa Sankt Petrin pojat (1991) palkittiin sekä Bodil- että Robert-palkinnolla. Seuraava elokuvarooli oli Carl Nielsenin elämäkertaelokuvassa Min fynske barndom (1994).
Lie Kaas opiskeli Valtion teatterikoulussa vuosina 1994–1998. Valmistumisensa jälkeen hän oli mukana Dogma-elokuvissa Idiootit (1998), Et rigtigt menneske (2001) ja Rakastan sinua ikuisesti (2002). Varhaisiin menestyselokuviin kuuluivat myös komediat I Kina spiser de hunde (1999) ja Vilkkuvat valot (2000). Kuninkaallisessa teatterissa Lie Kaas esiintyi Peer Gyntin pääroolissa vuonna 2001 ja Ivanhoen pääroolissa 2003.
Kansainvälistä menestystä Lie Kaas saavutti Susanne Bierin elokuvissa Rakastan sinua ikuisesti ja Veljekset (2004). Hänen englanninkielisiin rooleihinsa kuuluvat sivuosat elokuvissa The Half Life of Timofey Berezin (2006) ja Enkelit ja demonit (2009), ja ulkomaisista tuotannoista voidaan mainita myös norjalainen televisioelokuva Varg Veum: Kirjoitus seinässä (2010). Dirch Passerin elämäkertaelokuva Dirch – hauska mies (2011) toi hänelle sekä Bodil- että Robert-palkinnon. Robert-palkinnon hän sai myös pääosastaan televisiosarjassa Rikos vuonna 2013. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa Petos ja Britannia.
Lie Kaas on tehnyt myös tanskankielisiä äänirooleja animaatioelokuviin, kuten Karhuveljeni Koda ja Rottatouille.
Vuonna 2013 Lie Kaas esitti ensimmäisen kerran Carl Mørckiä, Jussi Adler-Olsenin luomaa poliisihahmoa, rikoselokuvassa Vanki (Kvinden i buret). Hänet nähdään ainakin Osasto Q -sarjan neljässä ensimmäisessä elokuvassa.
Lie Kaas avioitui vuonna 2008 Anne Langkilden kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Nikolaj Lie Kaasin vanhempi velipuoli Jeppe Kaas on säveltäjä ja näyttelijä.
Night on Earth (elokuva)

| Night on Earth |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jim Jarmusch
Käsikirjoittaja:  Jim Jarmusch
Tuottaja:  Jim Jarmusch
Säveltäjä:  Tom Waits
Kuvaaja:  Frederick Elmes
Leikkaaja:  Jay Rabinowitz
Pääosat:   Winona Ryder  Gena Rowlands  Giancarlo Esposito  Armin Mueller-Stahl  Rosie Perez  Isaach de Bankolé  Béatrice Dalle  Roberto Benigni  Paolo Bonacelli  Matti Pellonpää  Kari Väänänen  Sakari Kuosmanen  Tomi Salmela 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Japani 
Tuotantoyhtiö:   JVC Entertainment  Victor Music Industries  Le Studio Canal +  Film4  Pandora Film 
Levittäjä:   Fine Line Features  Pandora Cinema 
Ensi-ilta:   1991-10-044. lokakuuta 1991 (NYFF)  1992-01-2424. tammikuuta 1992 (Suomi)  
Kesto:  129 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, saksa, italia, ranska, suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Night on Earth on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Jim Jarmusch. Se kertoo viisi eri tarinaa taksikuskeista ja heidän matkustajistaan Los Angelesissa, New Yorkissa, Pariisissa, Roomassa ja Helsingissä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Winona Ryder  | … |  Corky   |
|  Gena Rowlands  | … |  Victoria Snelling   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Giancarlo Esposito  | … |  YoYo   |
|  Armin Mueller-Stahl  | … |  Helmut Grokenberger   |
|  Rosie Perez  | … |  Angela   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isaach De Bankolé  | … |  kuski Pariisissa   |
|  Béatrice Dalle  | … |  sokea nainen   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Roberto Benigni  | … |  Gino   |
|  Paolo Bonacelli  | … |  pappi   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matti Pellonpää  | … |  Mika   |
|  Kari Väänänen  | … |  mies #1   |
|  Sakari Kuosmanen  | … |  mies #2   |
|  Tomi Salmela  | … |  mies #3   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Yläsen mielestä Night On Earth on kuin pieni aikuisten satukirja: ”Se on hyvin yksinkertaista ja eleetöntä elokuvaa ja kiltti kuin joulukertomus. Tavallisessa ihmisessä asuva yksilöllisyys ja asenteisiinsa lukkiutuneen ihmisen mahdollisuus asettua toisen tilanteeseen ja löytää hyvyyttä itsestään ovat kertomusten ytimenä.” Yläsestä jokainen juttu on oma pieni novellinsa, tai oikeastaan vain kasku: ”Tilanne on aina sama. Taksikuski ja hänen asiakkaansa kulkevat lyhyen hetken yhteistä matkaa. Kussakin jutussa on yksi käänne ja jonkinlainen opetus tai herkkä hetki.”
Suomen Kuvalehdessä Ywe Jalander kirjoitti Jarmuschin asettaneen itsensä vaikean tehtävän eteen lähtiessään toteuttamaan pelkistä taksimatkoista koostuvaa elokuvaa: ”Filmatun teatterin vaara on lähellä. Lisäksi Night on Earth on episodielokuva, ja niitä katsellessahan mielenkiinto helposti herpaantuu. Jarmuschin teos on kuitenkin sekä elävä että elokuvallinen, ja draamallinen jännite säilyy hyvin loppuun saakka.”
Pariisissa ilmestyvän Le Nouvel Observateurin kriitikko kiinnitti huomiota siihen, miten elokuvan Helsinkiin sijoittuva episodi poikkeaa muista: ”Katsojalle on kylmäävää seurata neljää pohjoiseen taksiin sulloutunutta ihmistä. Niin säälimättömiä, epätoivoisia ja väkivaltaisia, että väristykset käyvät selkäpiissä...” The Times pani vuonna 2005 kolme lontoolaista taksinkuljettajaa katsomaan elokuvan tuoreen DVD-julkaisun ja antamaan arvionsa. Heistä tarinat ovat hieman pitkäveteisiä mutta varsin todenmukaisia.
Aiheesta muualla

Night on Earth Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nina Rantanen

Nina Rantanen (o.s. Rantala s. 27. elokuuta 1988 Punkalaidun) on suomalainen salibandyn laitahyökkääjä, joka lopetti liigauransa kauteen 2017–2018. Hän toimi tamperelaisen Classicin kapteenina.
Ruotsalainen salibandylehti Innebandymagazinet valitsi Rantasen maailman seitsemänneksi parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2017.
Seurajoukkueissa

Naisten salibandyliigassa Rantanen on pelannut 13 kautta. Salibandyn hän aloitti jo 8-vuotiaana. Ensimmäinen seurajoukkue oli punkalaitumelainen Kuljunmaan Palloseura, jossa hän voitti muun muassa C-tyttöjen Suomen mestaruuden. Hän on eniten Suomen mestaruuksia saavuttanut naispelaaja kahdeksalla mestaruudellaan. Hän on myös naisten salibandyliigan tilastoykkönen pisteissä (655) ja kaikkien aikojen syöttötilastoissa (306).
Tällä hetkellämilloin? Rantanen edustaa huittislaista SBS Rupua, joka pelaa naisten Suomisarjaa.[lähde? ]
Maajoukkueessa

Naisten maajoukkueessa Rantanen on kerännyt kautta aikojen kolmanneksi eniten pisteitä tehoin 44+52=96.
Rantanen on pelannut 75 maaottelua ja kolmet MM-kisat (2013, 2015, 2017). Saldona on kolme hopeamitalia.
Rantanen toimi myös maajoukkueen kapteenina Bratislavan kisoissa.[lähde? ]
Nightcap

| Nightcap Jethro Tull |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1972–1991
 Julkaistu: 22. marraskuuta 1993 (UK) 11. tammikuuta 2000 (US)
 Tuottaja(t): Ian Anderson
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 120.39
 Levy-yhtiö: Chrysalis
Jethro Tullin muut julkaisut
| The Best of Jethro Tull – The Anniversary Collection 1993 | Nightcap 1993 | Roots to Branches 1995 |
Nightcap: The Unreleased Masters 1972–1991 on Jethro Tullin ennenjulkaisematonta materiaalia sisältävä kokoelma-albumi. Sen ensimmäinen CD koostuu Ranskassa elokuussa 1972 nauhoitetuista sessioista, joista myöhemmin uudelleennauhoitusten jälkeen muodostui A Passion Play -albumi. Toinen CD sisältää ennenjulkaisemattomia kappaleita vuosilta 1974–1991. Albumi julkaistiin rajoitettuna painoksena ja sen tuotto meni hyväntekeväisyyteen.
Kappaleet > CD 1

"First Post" – 1:54
"Animelée" – 1:41
"Tiger Toon" – 1:36
"Look At The Animals" – 5:09
"Law Of The Bungle" – 2:32
"Law Of The Bungle Part II" – 5:26
"Left Right" – 5:01
"Solitaire" – 1:25
"Critique Oblique" – 9:03
"Post Last" – 5:35
"Scenario" – 3:26
"Audition" – 2:34
"No Rehearsal" – 5:12
Kappaleet > CD 2

"Paradise Steakhouse" – 4:01
"Sealion II" – 3:21
"Piece Of Cake" – 3:40
"Quartet" – 2:45
"Silver River Turning" – 4:52
"Crew Nights" – 4:33
"The Curse" – 3:39
"Rosa On The Factory Floor" – 4:38
"A Small Cigar" – 3:39
"Man Of Principle" – 3:57
"Commons Brawl" – 3:24
"No Step" – 3:38
"Drive On The Young Side Of Life" – 4:13
"I Don't Want To Be Me" – 3:29
"Broadford Bazaar" – 3:38
"Lights Out" – 5:16
"Truck Stop Runner" – 3:47
"Hard Liner" – 3:47
CD 1:
elokuu 1972 Chateau D'Herouville, Ranska
CD 2:
kpl. 1,2 ja 4: 1974 Morgan Studios
kpl. 9: 1975 Maison Rouge Mobile Studio
kpl. 15: 1978 Maison Rouge Mobile Studio
kpl. 6,7,11-13,16: 1981 Maison Rouge Mobile Studio
kpl. 10: 1988 Ian Andersonin kotistudio
kpl. 18: 1989 Ian Andersonin kotistudio
kpl. 3,5,8,14: 1990 Ian Andersonin kotistudio
kpl. 17: 1991 Ian Andersonin kotistudio ja Woodward Studios
Muusikot

Ian Anderson: huilu, balalaika, mandoliini, urut, akustinen kitara, huuliharppu, claghorn, piano, laulu
Martin Barre: sähkökitara (CD 1, CD 2 kpl. 1-8, 10-14, 16-18)
John Evan: celeste, piano, kosketinsoittimet (CD 1, CD 2 kpl. 1,2,4)
Jeffrey Hammond: basso, taustalaulu (CD 1, CD 2 kpl. 1,2,4)
Barriemore Barlow: rummut, perkussio (CD 1, CD 2 kpl. 1,2,4)
David Palmer: kosketinsoittimet, orkesterisovitukset (CD 2 kpl. 4,9)
Dave Pegg: basso, mandoliini, laulu (CD 2 kpl. 3,5-8,10-14,16,18)
Gerry Conway: rummut, perkussio (CD 2 kpl. 6,7,10-13,16)
Peter-John Vettese: piano, syntetisaattori (CD 2 kpl. 6,13)
Doane Perry: rummut (CD 2 kpl. 3,5,8,14, ei kappaleessa 17 vaikka kannessa niin mainitaan)
sekä:
John Bundrick: piano, Hammond B-3 urut (CD 2 kpl. 3,5,8)
Scott Hunter: rummut (CD 2 kpl. 17)
Matthew Pegg: basso (CD 2 kpl. 17)
Jethro Tull
| --- | --- |
Studioalbumit:   This Was  Stand Up  Benefit  Aqualung  Thick as a Brick  A Passion Play  War Child  Minstrel in the Gallery  Too Old to Rock 'N' Roll: Too Young to Die!  Songs from the Wood  Heavy Horses  Stormwatch  A  Broadsword and the Beast  Under Wraps  Crest of a Knave  Rock Island  Catfish Rising  Roots to Branches  J-Tull Dot Com  The Jethro Tull Christmas Album  The Zealot Gene  RökFlöte 
Livealbumit:   Bursting Out  Live at Hammersmith '84  A Little Light Music  Living with the Past  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Aqualung Live  Live at Montreux 2003 
Kokoelmat:   Living in the Past  M.U. - The Best of Jethro Tull  Repeat - The Best of Jethro Tull - Vol II  A Classic Case  Original Masters  20 Years of Jethro Tull  25 Anniversary Box Set  The Best of Jethro Tull - The Anniversary Collection  Nightcap  The Very Best of Jethro Tull  Essential  The Best of Acoustic Jethro Tull  Jethro Tull Essential 
Videojulkaisut:   Slipstream  20 Years of Jethro Tull  25th Anniversary Video  Living with the Past  A New Day Yesterday  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Live at Montreux 2003  Jack in the Green - Live in Germany 1970-93  Their Fully Authorised Story  Live At Madison Square Garden 1978
Nightbird (Paul Carrackin albumi)

| Nightbird Paul Carrack |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi–helmikuussa 1980, Basing Street Studios
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Phill Brown, Paul Carrack, Alan Callan
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 41.42
 Levy-yhtiö: Vertigo Records
Paul Carrackin muut julkaisut
|   | Nightbird 1980 | Suburban VooDoo 1982 |
Nightbird on brittiläisen Paul Carrackin studioalbumi vuodelta 1980.
Levyn on julkaissut Vertigo Records. Tuottajina ovat olleet Phill Brown, Carrack ja kappaleilla "Beauty's Only Skin Deep", "Bet You Never Been in Love" ja "Where You Going Babe" edellisten lisäksi Alan Callan.
Äänittäjänä on ollut Phill Brown apulaisenaan Barry Sage. Albumi on äänitetty tammi-helmikuussa 1980 studioissa R. G. Jones ja Basing Street Studios.
Levykannen mustavalkoisen valokuvan on ottanut Iain McKell ja värikuvan Brendan Walsh. Takakannen henkilökuvan Paul Carrackista on ottanut Mike Prior.
Albumin markkinoinnista on huolehtinut Phonogram Ltd. Yhtiö on myös musiikkikappaleiden oikeudenomistaja.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Paul Carrack, ellei toisin mainittu.
Beauty's Only Skin Deep – 2.54 (säv. Norman Whitfield, Eddie Holland)
There's a Good Chance – 4.14
In Love with Me – 4.20
Foregone Conclusion – 4.20
Love Is All It Takes – 4.20 (säv. A. Fraser)
Kappaleet > B-puoli

Bet You Never Been in Love – 3.56
Where You Going Babe – 4.14
You Belong with Me – 4.45
The Rumour – 4.12
Nightbird – 4.27
Muusikot

Paul Carrack – kitara, kosketinsoitin
Tim Renwick – kitara
Neil Hubbard – kitara
Winston Delandro – kitara
Alan Spenner – bassokitara
Kuma Harada – bassokitara
Richard Bailey – rummut
Andy Newmark – rummut
Jeff Seopardie – rummut
Neville Murray – lyömäsoittimet
Dyan Birch – taustalaulu
Bam King – taustalaulu
Noel McCalla – taustalaulu
Mel Collins – puhallinsoittimet
Martin Drover – puhallinsoittimet
Malcolm Griffiths – puhallinsoittimet
Guy Barker – puhallinsoittimet
+
R. G. Jones – äänittäjä
Patricia Routledge

| Patricia Routledge |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Katherine Patricia Routledge
Syntynyt: 17. helmikuuta 1929 (ikä 95) Birkenhead, Cheshire, Englanti
Ammatti:   laulaja, näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1952–
Merkittävät roolit:   Hyacinth Bucket  Pokka pitää  Hetty Wainthropp  Hetty ratkaisee 
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Katherine Patricia Routledge [ˈraʊtlɪdʒ] (s. 17. helmikuuta 1929 Birkenhead, Cheshire) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten komediasarjasta Pokka pitää, jossa hän esiintyi Hyacinth Bucketin roolissa. Suomessa on esitetty myös etsiväsarjaa Hetty ratkaisee (Hetty Wainthropp Investigates), jossa Routledge esitti nimiroolia.
Routledge tunnetaan myös musiikkiteatterirooleistaan sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Hän teki debyyttinsä New Yorkin Broadwaylla vuonna 1966. Vuonna 1968 Routledge sai Tony-palkinnon Alice Challicen roolistaan Broadway-musikaalissa Darling Of The Day ja vuonna 1988 Olivier-palkinnon roolistaan Leonard Bernsteinin pienoisoopperassa Candide. Vuonna 1996 hänet äänestettiin Britannian kaikkien aikojen suosituimmaksi televisionäyttelijäksi. Vuonna 2017 hänet nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentajaksi (DBE, Dame Patricia). Suomalaiset äänestivät Routledgen vuoden ulkomaalaiseksi televisiokasvoksi naisesiintyjien sarjassa vuoden 2001 alussa pidetyssä Telvis-gaalassa.
Routledge asuu kaakkoisenglantilaisessa Chichesterin kaupungissa West Sussexissa. Hän on naimaton eikä hänellä ole lapsia.
Aiheesta muualla

Patricia Routledge Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Noora Schroderus

| Noora Schoderus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1982  Pirkkala 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Noora Schroderus (s. 1982 Pirkkala) on Salossa asuva ja työskentelevä suomalainen kuvanveistäjä. Schroderus käsittelee teoksissaan muun muassa erilaisia vallan rakenteisiin ja sukupuoleen liittyviä kysymyksiä ja ottaa niissä kantaa usein hienoisen sarkastisella otteella.
Taiteellinen työskentely

Schroderuksen teosten materiaalivalikoima on laaja. Hän hyödyntää niissä muun muassa postikortteja, pronssia, terästä, lyöntimetallia, muovia, vaneria ja tekstiiliä, kuten flanellia, satiinia ja lankoja. Teoksissaan Schroderus karnevalisoi oletuksia esineiden muodoista ja ominaisuuksista ja haastaa sukupuolittuneita ajattelumalleja. Esimerkiksi Soft Tools -veistossarjan (2006) kankaista valmistetut moottorisahat, porat ja ruuvimeisselit muistuttavat värikkäitä pehmoleluja haastaen työkalujen maskuliinista maailmaa. Toistuva piirre Schroderuksen teoksissa on myös erilaiset vääristymät, kuten Fiskarsin oransseja saksia muistuttavien valettujen veistosten vääntyneet ja valuvat muodot teoksessa Still life (2019). Schroderus on käyttää teoksissaaan myös tekstiilikäsityön tekniikoita kuten kirjointaa. Setelisarjan teoksissa Schroderus on tehnyt värikkäillä langoilla seteleiden muotokuviin lisäyksiä rakentaen niihin uusia merkityskerroksia.
Schroderus on esitellyt teoksiaan yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 2006 lähtien. Hän on työskennellyt myös residensseissä Ranskassa ja muissa pohjoismaissa. Schroderus on toteuttanut suurikokoisia veistoskokonaisuuksia myös yhdessä puolisonsa kuvanveistäjä Kimmo Schroderuksen kanssa. Taiteilijapari kuvaa taiteelliselle työskentelylle keskeiseksi tietyn materiaalin tai tekniikan mahdollisimman hyvän hallinnan.
Opinnot

Schroderus on opiskellut taidetta Oriveden opistossa vuosina 2001–2002 sekä Kankaanpään taidekoulun kuvanveiston laitoksella vuosina 2002–2006. Vuonna  2014 hän valmistui taiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta.
Julkisen tilan teoksia

Quercus robur (2021, Turku)
Pique Nique (2019, Turku)
Aiheesta muualla

Noora Schroderus Kuvataiteilijamatrikkelissa
Noora Schroderuksen teoksia Kansallisgalleria kokoelmassa
Steven Seagal

| Steven Seagal |
| --- | --- |
 Seagal vuonna 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Steven Frederic Seagal
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1952 (ikä 72)  Lansing, Michigan
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen  venäläinen  serbialainen
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja, käsikirjoittaja, aikido-opettaja
Puoliso:  Miyako Fujitani (1975–1986) Adrienne La Russa (1984–1987) Kelly LeBrock (1987–1996) Erdenetuya Seagal (o.s. Batsukh) (2009–)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Chungdrag Dorje, Shigemichi Take
Aktiivisena:  1988–
Merkittävät roolit:  Casey Ryback (Kaappaus merellä)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
| Steven Seagal> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1952  Lansing 
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1994
Tunnetuimmat ohjaukset:  Vaarallisella alueella
Palkinnot
 Razzie 1995 Vaarallisella alueella 
Aiheesta muualla
stevenseagal.com
IMDb
Elonet
Steven Frederic Seagal [sɪ'ɡɑːl] (s. 10. huhtikuuta 1952 Lansing, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, muusikko ja ajoittainen käsikirjoittaja, joka on tunnettu toimintaelokuvistaan. Hän on ollut vuodesta 2016 lähtien Venäjän kansalainen. Seagalilla on 7. danin musta vyö aikidossa ja hän on myös opettanut aikidoa Japanissa. Hänelle on myönnetty myös arvonimi Shihan, joka tarkoittaa ”arvostettua opettajaa”.
Hän toimi ennen näyttelijänuraansa aikidokouluttajana Japanissa. Muutettuaan Los Angelesiin viihdetuottajat huomasivat hänen kykynsä ja Seagal debytoi ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1988. Debyyttielokuvansa jälkeen Seagalista on tullut yksi tunnetuimmista toimintaelokuvien tähdistä ja hän myös tekee itse omat taistelukoreografiansa. Seagalin elokuvat ovat tuottaneet yli 700 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Hän on myös käyttänyt mainettaan toimintatähtenä hyväksi muilla aloilla, hän on muun muassa levyttänyt kaksi albumia ja perustanut Steven Seagal Enterprises ja Steamroller Productions -nimeä kantavan yhtiön. Hänet tunnetaan myös ympäristönsuojelijana, eläinaktivistina ja buddhalaisena. Seagalia on usein leikkimielisesti kutsuttu "yhden ilmeen mieheksi".