stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kierresiipiset
Elinkierto

Kierresiipisten elinkierto on eliökunnassa ainutlaatuinen. Hedelmöittynyt naaras ei muni vaan synnyttää eläviä toukkia, joilla on verkkosilmät, kuusi raajaa ja perälisäkkeet. Tämä ensimmäinen toukkavaihe on liikuntakykyinen ja toukasta käytetään nimitystä triunguliini. Vastasyntyneet triunguliinit putoavat kukkiin tai muihin paikkoihin, missä naaraan isäntäeliö vierailee. Tähän paikkaan toukka jää joko odottamaan isäntäeliöksi soveltuvaa hyönteistä tai alkaa aktiivisesti etsiä sellaista. Tällaisen löydettyään se kiipeää isännän päälle ja joko kaivautuu isännän kitiinikuoren läpi suusta erittämänsä eritteen avulla tai kulkeutuu isäntälajin pesään, missä se tunkeutuu kuoriutumattomiin muniin. Isäntään asetuttuaan toukka aloittaa erikoisen muodonvaihdosten sarjan, hypermetamorfoosin.
Tunkeuduttuaan isännän kitiinikuoren sisään, toukan ympärille muodostuu isännän kudoksesta suojaava koppa. Seuraavissa toukkavaiheissa triunguliini menettää raajansa ja jopa sen suuosat surkastuvat ja siitä tulee kokonaan isännän sisällä elävä loinen. Toukka elää suodattaen ravintoa isännän ruumiinnesteestä ja luo nahkansa isännässä useita kertoja. Entinen toukkanahka ei kuitenkaan pääse putoamaan pois vaan niistä muodostuu toukkaa isännän immuunipuolustukselta suojaava koppa.
Mikäli toukka on koiras, muodonvaihdoksen viimeisessä vaiheessa se koteloituu ja muuttuu hyönteismäiseksi. Lopulta koiras murtautuu ulos kotelosta ja jättää isännän. Mikäli toukka on naaras, kotelovaiheen päätteeksi se työntää takaruumiinsa kärjen esille isännän takaruumiin jaokkeiden välistä. Naaras ei poistu koskaan vaan elää samassa isännässä koko ikänsä. Naaraat tuottavat feromonia, jonka tuoksun avulla koiraat löytävät paritteluvalmiit naaraat. Koiras laskeutuu isäntähyönteisen selkään ja parittelee isännän jaokkeiden välistä esiin pilkistävän naaraan peräpään kanssa. Aikuisen naaraan koko takaruumis on täynnä toukkien alkioita, jotka koiras hedelmöittää laskemalla sukusolut naaraan ruumiinnesteeseen. Naaraat talvehtivat isäntähyönteisen sisällä.
Kierresiipiset kuuluvat loisiin, jotka kykenevät muuttamaan isäntäeläimen käyttäytymistä. Myrmecolacidae-heimon kierresiipiset saavat isäntänä toimivat hyönteiset kiipeämään korkeille paikoille. Ilmeisesti tämän tarkoituksena on saada naaraan tuottamat feromonit leviämään paremmin koiraiden havaittaviksi.
Luokittelu

Kierresiipiset ovat taksonomisesti arvoituksellinen ryhmä. Ne edustavat ilmeisesti jonkinlaista väliryhmää kaksisiipisten ja kovakuoriaisten välillä ollen molekyylibiologisesti lähempänä ensiksi mainittuja, mutta anatomialtaan ja fysiologialtaan lähempänä jälkimmäisiä.
Lahko jakaantuu kahteen ryhmään. Mengenillidia-ryhmän ainoan heimon Mengenillidiae lajit ovat evolutiivisesti alkeellisempia. Koirailla on suuosat ja naaraat poistuvat isäntähyönteisestä kotelovaiheen jälkeen ja elävät vapaana maaperässä. Aikuisilla Mengenillidiae-heimon naarailla onkin raajat, silmät ja tuntosarvet sekä yksi sukuaukko. Stylopidia-ryhmään kuuluu seitsemän heimoa pitkälle loiselämään erikoistuneita hyönteisiä. Niiden naaraat elävät isännän sisällä ja naaraalla on useita sukuaukkoja.
Lajit Suomessa

Suomesta on tavattu yhdeksän kierresiipislajia. Niiden lisäksi Suomesta on tavattu yksi tieteelle aiemmin kuvaamaton Stylops-laji.
Elenchus tenuicornis (kaskaskierresiipi)
Halictophagus silwoodensis (kampakierresiipi)
Halictoxenos spencei (hietakierresiipi)
Halictoxenos tumulorum (vaskikierresiipi)
Stylops ater (kevätkierresiipi)
Stylops nevinsoni (pensaskierresiipi)
Stylops japonicus (kangaskierresiipi)
Stylops spreta (pikkukierresiipi)
Stylops thwaitesi (ketokierresiipi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kathirithamby, Jeyaraney & Delgado, Juan A. & Collantes, Francisco: Order Strepsiptera. IDE@ – Ibero Diversidad Entomológica, 30.6.2015, nro 62B, s. 1–10.  ISSN 2386-7183  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.6.2019 (englanniksi).
McMahon, Dino P. & Hayward, Alexander & Kathirithamby, Jeyaraney: Strepsiptera. Current Biology -Magazine, Määritä ajankohta! Department of Zoology, University of Oxford. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.6.2019 (englanniksi).
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q327144  Wikispecies: Strepsiptera  ADW: Strepsiptera  AFD: Strepsiptera  BioLib: 16903  BOLD: 106972  BugGuide: 9667  CoL: 465  EoL: 1091  EPPO: 1STREO  Fauna Europaea: 12664  Fauna Europaea (new): ca8624a4-c746-400e-9bf2-e2e0b3548045  GBIF: 1227  iNaturalist: 83202  IRMNG: 11510  ITIS: 114989  NBN: NBNSYS0000161065  NCBI: 30261  NZOR: 7e162ec7-2be2-4f7e-a14c-0db571eb0319  Open Tree of Life: 457406  Paleobiology Database: 69406  Plazi: CD1CF855-4D1A-FF9A-EE5A-FD7A14B36DDC  uBio: 4779760
Sähly

Katusählyä
Sähly on salibandyn varhainen harrastusmuoto. Sähly saapui Suomeen Ruotsista 1970-luvulla. Ensimmäiset harrastajat olivat opiskelijoita.
Salibandyn ja sählyn välillä on sääntöeroja. Oleellisin ero salibandyyn verrattuna on, että maalivahteja ei ole.
Useimmiten sählyllä tarkoitetaan salibandyn vapaamuotoista epävirallista harrastamista – siis kaikenlaista salibandymailoilla ja -pallolla tapahtuvaa liikkumista, jossa osallistujamäärä, säännöt ja peliolosuhteet voivat vaihdella suuresti verrattuna salibandyyn.
Sählylle on olemassa virallisemmat säännöt, joita on käytetty muun muassa sählyturnauksissa. Näissä säännöissä määrätään kerralla kentällä olevaksi pelaajamääräksi 4 (ei maalivahtia). Maalin koko on 90 × 60 cm (leveys × korkeus). Maalin edessä on maalialue, jota pelaajat eivät saa koskettaa jaloillaan. Mailalla koskettaminen on sallittu. Alueen yli saa hypätä. Rangaistuslyönti suoritetaan keskipisteestä suoraan tyhjään maaliin. Vaatimukset pelitilan suhteen ovat salibandyä pienemmät. Muilta osin säännöt ovat samankaltaiset kuin salibandyssä.
Sählyn ensimmäiset Suomen mestaruuskisat järjestettiin Helsingissä vuonna 2009. Mukaan ilmoittautui yhteensä 263 joukkuetta. Miesten mestariksi selvisi IBK Reino. Naisten mestari oli VKTP.
James Stuart

James Francis Edward Stuart, noin 1714-1718, Alexis Simon Bellen maalaus
James Francis Edward Stuart (10. kesäkuuta 1688, Lontoo – 1. tammikuuta 1766, Rooma) oli Skotlannin ja Englannin kruununtavoittelija (16. syyskuuta 1701 – 1. tammikuuta 1766), jota yleisesti kutsuttiin "Vanhemmaksi kruununtavoittelijaksi" (engl.  the Old Pretender). Hän oli Walesin prinssi vain muutaman kuukauden ajan heti synnyttyään. Hän vietti suurimman osan elämäänsä maanpaossa Ranskassa ja Italiassa.
Hänen jakobiitti-kannattajansa nimesivät hänet Englannin kuninkaaksi hallitsijanimellä Jaakko III ja Skotlannin kuninkaaksi hallitsijanimellä Jaakko VIII.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

James Stuart oli syntymästään saakka kiistojen kohteena. Hänen katolinen isänsä Englannin kuningas Jaakko II ja Skotlannin kuningas Jaakko VII oli saanut ensimmäisen vaimonsa kanssa kaksi tytärtä Annan ja Marian, jotka oli kasvatettu protestantismiin ja he olivat jo aikuisia. Jaakko II:n katolisuus oli vaikeuttanut hänen asemaansa, häntä vastaan oli kapinoitu ja hän oli joutunut keskeyttämään parlamentin toiminnan. Hänen seuraajakseen oli odotettu toista tyttäristä.
Kruununprinssin syntyminen Jaakko II:n toiselle vaimolle kuningatar Maria Modenalaiselle (Maria Beatrice Eleanora Anne Margaret Isabella d'Este), monen keskenmenon ja kuolleen pienokaisen jälkeen, aiheutti huhuja oikean lapsen kuolemisesta ja korvaamisesta vuoteenlämmitinpannussa tuodulla vaihdokkaalla. James vietiin turvaan Ranskaan, samalla kun hänen isänsä yritti säilyttää kruununsa.
Prinssi kasvatettiin Ranskassa, missä Jaakko II:n kuoleman jälkeen 1701 kuningas Ludvig XIV tunnusti hänet Englannin ja Skotlannin kruununperilliseksi ja tämä aloitti jakobiittiliikkeen. Isänsä kuoltua hänet julistettiin kahden maan kuninkaaksi, Englannin Jaakko III:ksi ja Skotlannin Jaakko VIII:ksi, jonka tunnustivat muun muassa Ranska ja Espanja ja muut katoliset maat. Vastaavasti nämä kieltäytyivät tunnustamaan kuningas Vilhelm III:tta, kuningatar Maria II:ta (sisarpuoli) tai kuningatar Annaa (sisarpuoli) brittien laillisiksi hallitsijoiksi.
Elämäkerta > Aikuisuus ja loppuelämä

Jaakko II teki vuonna 1708 Ranskan laivaston avulla epäonnistuneen rantautumisyrityksen Skotlannissa palatakseen valtaan. Hän kunnostautui sotilaana taistelemalla Ranskan armeijassa Espanjan perimyssodassa. Sisarpuolensa Annan kuoltua James Stuart olisi saattanut vuonna 1714 protestantiksi kääntymällä saada parlamentilta vallan, mutta hän kieltäytyi tätä tekemästä. Uuden Ison-Britannian vallanperimyslain mukaisesti parlamentti käytti valtaansa ja valitsi uudeksi hallitsijaksi Hannoverin vaaliruhtinaan Yrjö I:n.
Jakobiitit käynnistivät Skotlannissa kapinan aikomuksenaan palauttaa "kuningas Jaakko III ja VIII" valtaistuimelle. Vuonna 1715 James Stuart saapui ensimmäisen kerran elämässään Skotlannin maaperälle ja Sheriffmuirissa käytiin ratkaisematon taistelu. James oli kuitenkin tyytymätön saamaansa tukeen, perui suunnitellut kruunajaisensa ja palasi Ranskaan. Siellä hänen suojelijansa Ludvig XIV oli kuollut ja epäonnistuneen kapinan myötä James Stuartin läsnäolo ei ollut enää toivottua. Hän teki vielä vuonna 1719 myös epäonnistuneen retken Espanjaan.
Paavi Klemens XI tarjosi James Stuartille asunnon ja elatuksen Roomassa, missä hän eli lopun elämänsä. Hänen kuolemansa jälkeen yli 40 vuotta myöhemmin paavi Klemens XIII lakkautti taloudellisen tuen, etenkin Charles Edward Stuartin aiheuttamien ulkopoliittisten jännitteiden vuoksi ja Englannin kuninkaallinen vaakuna poistettiin nopeasti asuinpalatsi Palazzo Mutin julkisivusta, koska paavi ei enää pitänyt nuorta Charlesia kuninkaana.
James Stuart tavoitteli Englannin, Skotlannin ja Irlannin kruunua yhteensä yli 64 vuoden ajan. Hän kuoli pitkään sairastettuaan Roomassa Palazzo Mutissa 77-vuotiaana 1. tammikuuta vuonna 1766. Hänet on haudattu poikiensa kanssa Pietarinkirkon kryptaan, kuninkaallinen Stuartien hautamonumentti sijaitsee vastapäätä aviovaimo Maria Klementynan hautaa.
Elämäkerta > Perhe ja avioliitto

James Stuart oli naimisissa vuodesta 1719 lähtien Maria Casimira Klementyna Sobieskan (18. heinäkuuta 1702 Oława Sleesia – 18. tammikuuta 1735 Rooma) kanssa, joka oli tavoiteltu Sleesiassa sijaitsevien valtavien maa-alueitten perijätär Puolassa. Hänen vanhempansa olivat prinssi Jakub Ludwik Henryk Sobieski (1667–1737) Puolan kuningas Juhana III:n Sobieskin vanhin poika ja varakreivitär (Pfalzgräfin) Hedwig Elisabeth Amelia von Pfalz-Neuburg (1673–1722).
Yrjö I yritti estää avioliiton ja Itävallan Kaarle VI määräsi Maria Klementynan kaapattavaksi Innsbruckissa tämän matkalla kohti Italiaa talvella 1718-1719, mutta Marian onnistui pakenemaan vartijoiltaan. Heidät vihittiin ensin sijaisen (by proxy) avulla Bolognassa, koska sulhanen oli sillä hetkellä oli matkalla Espanjaan.
Virallisen avioitumisen jälkeen 3. syyskuuta paavi Klemens XI kutsui heidät asumaan Roomaan, ja piti heitä Englannin, Skotlannin ja Irlannin kuninkaana ja kuningattarena. He saivat paavilta asuttavakseen sekä Palazzo Mutin kaupunkipalatsin että kesähuvilan Albanossa ja runsaan vuotuisen elatuksen (12 000 scudoa, eli hopearahaa) Vatikaanin rahakamarista. Summa vastaa noin kolmen kardinaalin vuosipalkkaa.
Avioliitto ei ollut onnellinen: James arvosti Marian kauneutta ja eleganssia, mutta Maria oli tyytymätön sekä miehensä ulkonäköön että passiiviseen luonteeseen (melankolia). James todennäköisesti kärsi masennuksesta. Heti nuoremman pojan synnyttyä vuonna 1725 pariskunta eli käytännössä erillään toisistaan ja vuonna 1727 Maria sai luvan muuttaa erilliseen talouteen. He kiistelivät vuosien ajan poikiensa kasvatuksesta ja huoltajuudesta tavalla, joka aiheutti aikanaan poliittisen skandaalin. Maria syytti aviomiestään mm. siitä että tämä oli halunnut kasvattaa pojat protestanteiksi vaihtamalla itselleen mieluisan uskotun kotiopettajan, Mrs. Sheltonin toiseen.
Maria Klementyna kuoli Roomassa 32-vuotiaana vuonna 1735 askeettisen ja uskonnollisen elämäntapansa vuoksi todennäköisesti aliravitsemukseen, kuolinsyyksi on annettu keripukki (scurvy). Paavi Benediktus XIV kustansi hänelle valtiolliset hautajaiset ja arkkitehti Filippo Barigionin 1742 suunnitteleman hautamonumentin Pietarinkirkkoon, jonka vastapäätä on Antonio Canovan 1819 suunnittelema Stuartien kuninkaallinen hautamonumentti aviomiehelle ja pojille.
Elämäkerta > Jälkeläiset

James Stuartin ja Maria Klementyna Sobieskan lapsia olivat Charles Edward Stuart, "nuori vallantavoittelija" ja Henry Benedict Thomas Edward Maria Clement Francis Xavier Stuart (1725–1807), josta tuli myöhemmin Yorkin kardinaaliherttua. Henry astui kirkon palvelukseen 1748 ja toimi pitkään kardinaalipiispana Ostiassa ja Velletrissä Rooman esikaupungeissa.
Kuningatar Maria Modenalainen (1658-1718) ja kruununprinssi James Francis Edward Stuart, Benedetto Gennari II:n maalaus noin 1690.
James Edward Stuart, Antonio Davidin maalaus 1720
Maria Klementyna Sobieska (1702-1735), E. Gillin maalaus, 1725.
Charles Edward Stuart ja Henry Benedict Stuart, Jean-Étienne Liotard
Käännös suomeksi
Bella Hadid

| Bella Hadid |
| --- | --- |
 Hadid vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Isabella Khair Hadid
Syntynyt: 9. lokakuuta 1996 (ikä 28) Washington (DC),Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  Malli
Malli
Aktiivisena:  2012-
Pituus:  175 cm
Hiusten väri:  Blondi (luonnollinen) Ruskea (värjätty)
Silmien väri:  Sini-vihreä
Mallitoimisto:  IMG-models
Aiheesta muualla
Hadid (IMG Models)
Isabella ”Bella” Khair Hadid (arab. زها حديد‎بيلا حديد;) (s. 9. lokakuuta 1996 Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen malli.
Hadid on esiintynyt uransa aikana 144 lehden kannessa ja kävellyt 240 muotinäytöksessä. Time magazine listasi hänet yhdeksi 100 vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi vuonna 2023. British Fashion Council on myöntänyt hänelle arvovaltaisen Model of the Year palkinnon vuonna 2022. Hän on sosiaalisen median palvelu Instagramin 3. seuratuin malli ja on ollut vuodesta 2017 asti yksi maailman parhaiten tienaavista malleista.
Hadid syntyi Washington, D.C:ssä mutta vietti nuoruutensa Kaliforniassa Santa Barbarassa ja Los Angelesissa. Hän aloitti mallin uransa 16-vuotiaana ja solmi sopimuksen mallitoimisto IMG Modelsin kanssa elokuussa 2014. Hadid on ollut osa Victoria's Secret Fashion Showta neljä kertaa vuosina 2016, 2017, 2018 ja 2024 sekä toiminut Diorin, Bulgarin, Chopardin ja TAG Heuerin kasvoina.
Hadidin ja hänen eklektisen henkilökohtaisen tyylinsä ympärille on kehittynyt kulttimaine hänen uransa aikana.
Lapsuus

Isabella Khair Hadid syntyi Georgetown Hospitalissa, Washington DC:ssä 9. lokakuuta 1996. Hadidin vanhemmat ovat alankomaalainen TV-persoona ja entinen malli Yolanda Hadid (o.s van den Herik) sekä palestiinalaistaustainen kiinteistökehittäjä Mohammed Hadid. Bella ja hänen isosiskonsa Gigi sekä heidän nuorempi veljensä Anwar kasvoivat vanhempiensa maatilalla Santa Barbarassa, Kaliforniassa. Hadidin vanhemmat erosivat hänen ollessaan kolmevuotias. Perhe muutti Malibuun Hadidin ollessa seitsemännellä luokalla.
Hadid kävi lukion sisarustensa kanssa Malibu High Schoolista.
Ura

Vuonna 2014, valmistuttuaan lukiosta Hadid muutti opiskelemaan valokuvausta Parsons School of Design korkeakouluun, New Yorkiin. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa solmittuaan sopimuksen IMG Models -mallitoimiston kanssa. Hadid teki runway debyyttinsä New Yorkin muotiviikolla samana syksynä Desigualin näytöksessä. Hadid on tämän jälkeen ollut mallina suuriimpien muotitalojen näytöksissä sekä neljän tärkeimmän kaupungin muotiviikoilla; Pariisi, Milano, New York ja Lontoo.
Hadidista tuli Diorin kosmetiikkalinjan kasvot vuonna 2016. Hän tähditti myös merkin Dior make-up live with Bella Hadid verkkosarjaa. Videot tehtiin yhteistyössä Peter Philipsin kanssa, joka toimii Dior kosmetiikan luovana johtajana. Hadidin sopimus Diorin kanssa päättyi maaliskuussa 2022.
Hadid oli osana Victoria's Secret Fashion Showta kolmesti vuosina 2016, 2017 ja 2018. Hän on sittemmin kritisoinut Victorias Secretin ja merkin muotinäytösten ilmapiiriä.
Vuonna 2022 Hadid sulki muotimerkki Copernin SS23 näytöksen. Hänen päälleen suihkutettiin lavalla fabrican materiaalista tehty valkoinen mekko. Näytöksestä uutisoitiin laajasti ja Vogue nimitti mekon yhdeksi vuoden 2022 merkittävimmistä muotihetkistä.
Hadid teki näyttelijädebyyttinsä vuonna 2022 televisiosarja Ramyn kolmannella tuotantokaudella.
Hadid on alkoholittoman juomamerkki Kin Euphoricsin perustaja ja liikekumppani yhdessä Jen Batchelorin kanssa. Hadid on ollut yrityksen toiminnassa mukana vuodesta 2021. Hadid lanseerasi oman hajuvesi ja kauneudenhoito merkkinsä Orebellan keväällä 2024. Yritys lanseerasi kolme hajuvettä julkaisunsa yhteydessä.
Heinäkuussa 2024 Hadid esiintyi Adidasin alun perin vuonna 1972 Münchenin kesäolympialaisia ​​varten luoman SL72 lenkkitossun kamppanjassa. Hadidin esiintyminen mainoksissa johti kritiikkiin Israel-myönteisissä piireissä 1972 kesäolympialaisten aikana tapahtuneen Musta syyskuu -järjestön toteuttaman Münchenin verilöylyn takia. Adidas poisti kriitikin johdosta Hadidia esittävät otokset mainoskampanjasta.
Bella Hadid julkaistiin Sveitsiläinen koru- ja kellomerkki Chopardin kansainväliseksi lähettilääksi syyskuussa 2024. Julkistus tuli osana Hadidin tähdittämää “Sculpted by Light” mainoskamppanjaa, jossa lanseerattiin yrityksen uusi Ice Cube -korukokoelma.
Tunnustukset ja palkinnot

Joulukuussa 2016 Hadid valittiin Vuoden malliksi Models.comin Model of the Year 2016 -palkinnoissa. Tämän lisäksi hän on voittanut muun muassa vuonna 2022 British Fashion Councilin myöntämän Model of the Year palkinnon.
Yksityiselämä > Parisuhteet

Hadid oli vuodesta 2015 vuoteen 2019 suhteessa kanadalaisen The Weekndininä tunnetun muusiikko Abel Tesfayen kanssa. Tesfaye oli halunnut Hadidin levynsä "Beauty Behind the Madness" levyn kanteen, Hadid oli kieltäytynyt tarjouksesta, mutta pari oli tutustunut tapahtuman ansiosta toisiinsa. Tesfaye nähtiin punaisella matolla yhdessä ensimmäisen kerran vuoden 2016 Grammy-palkintogaalassa. Parin paljon tabloidi huomiota ja spekulaatiota saanut suhde päättyi vuoden 2019 syksyllä. Eron syyksi raportoitiin parin kiireiset aikataulut. Hadid esiintyi muusikon "In the Night" singlen musiikkivideolla vuonna 2015.
Hadid liitettiin vuonna 2020 taiteellinen johtaja Marc Kalmaniin. Parin raportoitiin eronneen kolmen vuoden seurustelun jälkeen heinäkuussa 2023.
Hadid seurusteleee ratsastaja ja hevoskouluttaja Adan Banueloksen kanssa. Suhteen uutisoitiin alkaneen lokakuussa 2023.
Yksityiselämä > Terveys

Hadid sairastaa kroonista borreeliosista (Chronic Lyme disease) jonka takia on joutunut useita kertoja hoitoon. Hadid on avoin terveysongelmistaan ja on ollut kunniavieraana perheensä kanssa Global Lyme Alliancen vuotuisessa "Uniting for a Lyme-Free World" gaalassa.
Hadid haaveili ratsastuksessa kilpailemisesta 2016 Rion olympialaisissa, mutta joutui keskeyttämään unelmansa taudin takia.
Yksityiselämä > Aktivismi

Hadid on ollut aktiivinen palestiinalaisten oikeuksien puolustaja ja on osallistunut useita kertoja valtiota tukeviin mielenosoituksiin. Hän kertoi vuoden 2022 elokuussa The Rep -podcastissa useiden yritysten lopettaneen yhteistyön hänen kanssaan aktivisminsa ja mielipiteidensä takia. Hadid on myös kertonut hänen ja sisarustensa saaneen tappouhkauksia sekä tulleensa doksatuksi Palestiinan. valtiota puolustavien mielipiteidensä takia.
Yksityiselämä > Lakiongelmat

Hadid jäi alaikäisenä kiinni rattijuopumuksesta (DUI) Kaliforniassa vuonna 2014. Hän menetti ajokorttinsa vuodeksi ja sai puoli vuotta ehdollista. Hadid määrättiin myös suorittamaan 25 tuntia yhdyskuntapalvelua ja osallistumaan 20 tuntia AA-kokouksiin. Hadidin äiti Yolanda käsitteli tapausta laajasti Beverly Hillsin täydelliset naiset tosi-tv ohjelmassa.
Aiheesta muualla

Bella Hadid (IMG Models)
Bella Hadid (Models.com)
Bella Hadid (Fashion Model Directory)
Bella Hadid IMDb:ssä
Bella Hadid Instagramissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Perunpeukaloinen

| Perunpeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Metsäpeukaloiset Henicorhina
Laji::  leucoptera
Kaksiosainen nimi
 Henicorhina leucoptera  Fitzpatrick, Terborgh & Willard, 1977 

Katso myös
   Perunpeukaloinen Wikispeciesissä   Perunpeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunpeukaloinen (Henicorhina leucoptera) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Perunpeukaloista tavataan Perun pohjoisosissa ja Ecuadorin eteläisimmissä osissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 400 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kanta on kuitenkin vähenevä.
Arto Sipinen

| Arto Sipinen |
| --- | --- |
 Arto Sipinen vuonna 2002.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1936 Helsinki
Kuollut: 23. joulukuuta 2017 (81 vuotta) Espoo
Ammatti:  arkkitehti
Arto Kalevi Sipinen (20. huhtikuuta 1936 Helsinki – 23. joulukuuta 2017 Espoo) oli suomalainen arkkitehti ja professori. Hän lukeutui suomalaisen arkkitehtuurin kärkinimiin. Sipisen päätyöt kuuluvat 1900-luvun suomalaiseen arkkitehtuurihistoriaan. Arto Sipinen on ensimmäinen arkkitehti, jolle on myönnetty Pro Finlandia -mitali.
Ura

Arto Sipinen työskenteli 1959–1961 Alvar Aallon toimistossa ja 1961–1963 Viljo Revellin toimistossa. Vuodesta 1965 hänellä oli oma arkkitehtitoimisto. Sipinen toimi sivutoimisesti TKK:n asemakaavaopin tuntiopettajana, Helsingin kaupungin julkisivutoimikunnan jäsenenä ja TKK:n arkkitehtuurin va. professorina.
Sipisen tärkeimpiä töitä ovat Espoon, Mikkelin, Imatran, Lahden ja Kuusamon kulttuurikeskukset sekä muun muassa Imatran, Raision ja Kauhajoen kaupungintalot, sekä Mäntsälän, Tammelan ja Liedon kunnantalot. Hän on suunnitellut useita rakennuksia Jyväskylän yliopistolle vuosina 1970-2005. Jyväskylän Ylistönrinteen rakennukset ovat Sipisen käsialaa, kuten myös Jyväskylän korkein rakennus, 15-kerroksinen Innova-torni. Helsingin yliopiston Kumpulan asemakaava on Sipisen suunnittelema. Sipinen oli yksi ensimmäisen palkinnon voittajista Helsingin keskustakilpailussa 1986 ja suunnitteli asemakaavaluonnoksen kaupungin yleiskaavan pohjaksi 1989.
Abstrakti valkoisuus vie Sipisen arkkitehtuurin muotokielen lähelle Richard Meierin Corbusier-lähtöistä uusmodernismia. Postmodernia ironiaa on turha etsiä hänen töistään, Sipinen jatkaa sitä modernismin linjaa, joka pohjautuu suomalaiseen funktionalismiin. Sipinen on omassa suunnittelutyössään onnistunut sulauttamaan yhteen Aallon pehmeän humanismin ja Revellin rationalismin ja luomaan tältä pohjalta oman komean arkkitehtuurilinjansa. Hänen arkkitehtuurinsa on vuosien kuluessa kypsynyt ja pehmentynyt. Suunnitelmien runkona hahmottuvaa suorakulmaista perusstruktuuria rikastuttavat tiloja funktion mukaan rajaavat pehmeästi kaartuvat pinnat, aulatiloja jäsentelee rytmikkäiden säleikköjen siivilöimä valo, saleja verhoavat akustisesti motivoidut, visuaalisesti rikkaat paneelit.
Arto Sipinen on kestävämmältä tuntuva ilmiö suomalaisessa arkkitehtuurissa kuin monet päivän muotituotteet, joita parinkymmenen vuoden kuluttua kukaan tuskin näkee arkkitehtuurin päälinjana. Toisinaan taas arkkitehtuuri vaikuttaa ajattomalta; Alvar Aallon työt ovat lähes maagisia juuri tässä suhteessa. Myös Sipisen arkkitehtuurikielen ”klassisesta modernismista” heijastuu Aallon arkkitehtuurin tavoin sisäistä, perinteiseen tukeutuvaa voimaa, joka vahvistuu arkkitehtuurin ikääntyessä. Aikalaisten arviot vanhenevat, mutta rakennukset kestävät.
Arto Sipisen poika Ari Sipinen on myös arkkitehti. Hänet palkittiin Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnolla isänsä suunnitteleman rakennuksen peruskorjaustyöstä vuonna 2022.