stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aristofanes

| Aristofanes> Ἀριστοφάνης |
| --- | --- |
 Aristofanes, rintakuva Uffizin taidegalleriassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 445/444 eaa. Ateena
Kuollut: n. 385–380 eaa.
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi
Tyylilajit:  komedia
Kirjallinen suuntaus: Old Comedy (käännä suomeksi) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aristofanes (m.kreik. Ἀριστοφάνης, Aristofanēs, lat. Aristophanes; n. 450–385 eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua vanhaa komediaa. Hän oli kotoisin Ateenasta. Aristofanes on ainoa vanhan komedian edustaja, jolta on säilynyt kokonaisia näytelmiä, ja häntä on pidetty kreikkalaisen komedian etevimpänä edustajana.
Aristofanes tunnetaan lähes pelkästään komedioistaan välittyvän kuvan kautta. Niiden perusteella hän vaikuttaa sotaa ja sotaintoisia kansanjohtajia vastustaneelta konservatiivilta. Komedioissan hän teki taidokasta pilkkaa monenlaisista aiheista.
Elämä

Aristofanes oli kotoisin Ateenasta Kydathenaionin demoksesta, ja kuului Pandionis-fyleen. Hän oli Filippoksen poika ja myös hänen poikansa nimi oli Filippos. Aristofaneen kerrotaan olleen sofisti Prodikoksen oppilas, mutta tätä on myös epäilty, koska hän puhuu tästä halveksuen.
Aristofaneen sanotaan osallistuneen komediakilpailuun ensimmäisen kerran vielä ollessaan nuorukainen. Tämä ajoitetaan vuoteen 427 eaa., millä perusteella hänen syntymänsä on ajoitettu joskus noin vuoteen 445/444 eaa. Hänen kuolemansa puolestaan ajoitetaan noin vuoteen 385–380 eaa. Aristofaneen kolme poikaa Filippos, Araros ja Nikostratos olivat kaikki niin kutsuttua keskikomediaa kirjoittaneita näytelmäkirjailijoita. Aristofaneen omasta elämästä tiedetään vain vähän. Hänet kuvataan nautiskelijaksi, joka viihtyi pidoissa ja älykkäissä keskusteluissa.
Aristofaneen tiedetään joutuneen ateenalaisen oikeuden eteen näytelmiensä vuoksi. Kleon esitti häntä kohtaan paljon syytöksiä ja pyrki viemään hänen kansalaisoikeutensa, mutta epäonnistui, koska syytökset perustuivat selvästi vain siihen, että Aristofanes oli arvostellut häntä komedioissaan. Tämän johdosta syntyi kuitenkin erilaisia perinteitä, joiden mukaan Aristofanes olisi muka ollut kotoisin Rhodoksen Kameiroksesta, Egyptin Naukratiista, Aiginasta tai muista paikoista.
Näytelmät > Säilyneet komediat

Aristofaneen näytelmiä on säilynyt 11 kappaletta:
Akharnalaiset (Ἀχαρνεῖς, Akharneis) (425 eaa.)
Ritarit (Ἱππεῖς, Hippeīs) (424 eaa.)
Pilvet (Νεφέλαι, Nefelai) (toinen versio, n. 419–416 eaa.)
Ampiaiset (Σφήκες, Sfēkes) (422 eaa.)
Rauha (Εἰρήνη, Eirēnē) (421 eaa.)
Linnut (Ὄρνιθες, Ornithes) (414 eaa.)
Lysistrate (Λυσιστράτη, Lysistratē) (411 eaa.)
Naistenjuhla (Θεσμοφοριάζουσαι, Thesmoforiazūsai) (ensimmäinen versio, 411 eaa.)
Sammakot (Βάτραχοι, Batrakhoi) (405 eaa.)
Naishallitus (Ἐκκλησιάζουσαι, Ekklesiazūsai) (392 eaa.)
Rikkaus (Πλοῦτος, Plūtos) (toinen versio, 388 eaa.)
Näytelmät > Kadonneet komediat

Aristofaneen kadonneista komeidoista on säilynyt katkelmia tai niistä tunnetaan lähinnä nimi. Näitä ovat:
Ajoitettavissa olevat
Juhlijat (Δαιταλεῖς, Daitaleis) (427 eaa.)
Babylonialaiset (Βαβυλώνιοι, Babylōnioi) (426 eaa.)
Maanviljelijät (Γεωργοί, Geōrgoi) (424 eaa.)
Pilvet (Νεφέλαι, Nefelai) (ensimmäinen versio, 423 eaa.)
Kauppalaivat (Ὁλκάδες, Holkades) (423 eaa.)
Proagon (Προάγων, Proagōn) (422 eaa.)
Amfiaraos (Ἀμφιάραος) (414 eaa.)
Rikkaus (Πλοῦτος, Plūtos) (ensimmäinen versio, 408 eaa.)
Gerytades (Γηρυτάδης, Gērytades) (407 eaa.?)
Kokalos (Κώκαλος, Kōkalos) (387 eaa.)
Aiolosikon (Αἰολοσίκων, Aiolosikōn) (kaksi versiota, toinen 386 eaa.)
Ajoittamattomat
Anagyros (Ἀνάγυρος)
Daidalos (Δαίδαλος)
Danaidit (Δαναΐδες, Danaides)
Foinikian naiset (Φοίνισσαι, Foinissai)
Haikarat (Πελαργοί, Pelargoi)
Heerokset (Ἥρωες, Hērōes)
Kentauri (Κένταυρος, Kentauros)
Lemnoksen naiset (Λήμνιαι, Lēmniai)
Naiset teltoissa (Σκηνὰς καταλαμβάνουσαι, Skēnas katalambanūsai)
Naistenjuhla (Θεσμοφοριάζουσαι, Thesmoforiazūsai) (toinen versio)
Paistajat (Ταγηνισταί, Tagēnistai)
Polyidos (Πολύιδος)
Rauha (Εἰρήνη, Eirēnē) (toinen versio)
Telmessoslaiset (Τελμησσείς, Telmēsseis)
Trifales (Τριφάλης, Trifalēs)
Vanhuus (Γῆρας, Gēras)
Vuodenajat (Ὧραι, Hōrai)
Vaikutus

Aristofaneen vaikutusta jo antiikin Kreikassa kuvannee se, että Platon on ottanut hänet kuuluisaan dialogiinsa Pidot kertomaan yhden tarinan rakkaudesta. Myöhemmin kirjallisuudessa Aristofaneen vaikutukset ovat olleet myös mittavat. Kuuluisimpia suoria lainauksia lienee Aristofaneen lemmenlakon käyttö sodan lopettamisessa. Omat versionsa tarinasta ovat tehneet esimerkiksi taiteilija Pablo Picasso sekä sarjakuvataiteilija Ralf König. Kuuluisa sanonta ”Emme voi elää ilman heitä” on myös johdettavissa Aristofaneen näytelmään Lysistrate.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Aristofanes: Kolme komediaa.  (Linnut; Naistenjuhla; Sammakot. Suomentanut Kaarle Hirvonen)  Helsinki:  Gaudeamus, 1972.  ISBN 951-662-023-X
Aristofanes: Lysistrate.  (Suomentanut Esko Elstelä)  Suomen teatteriliitto, 1978.  (moniste)
Aristofanes: Lysistrate.  (Suomentanut Pentti Saarikoski)  Suomen teatteriliitto, 1974.  Myös teoksessa Saarikoski, Pentti: Antiikin runoutta ja draamaa: Suomennoksia, s. 99–164.  (Toimittanut ja jälkisanan kirjoittanut H. K. Riikonen)  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17918-7
Aristofanes: Naishallitus.  (Suomentanut Jalmari Finne)  s.l., s.a..
Aristofanes: Pilvet: 5-näytöksinen huvinäytelmä.  (Suomentanut V. Arti. 2. painos (1. painos 1952))  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-25095-3
Aristofanes: Rauha.  (Suomentanut Elvi Sinervo)  Työväen Näyttämöiden Liitto, noin 1980.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Biles, Zachary P.: Aristophanes and the Poetics of Competition.  Cambridge University Press, 2011.  ISBN 9781139494724
Hall, Edith & Wrigley, Amanda (toim.): Aristophanes in Performance, 421 BC-AD 2007: Peace, Birds and Frogs.  (Legenda Main Series)  MHRA, 2007.  ISBN 1904350615
Robson, James: Aristophanes. An Introduction.  Duckworth, 2009.  ISBN 978-0715634523
Russo, Carlo Ferdinando: Aristophanes: An Author for the Stage.  Routledge, 2002.  ISBN 9781134735389
Sidwell, Keith: Aristophanes the Democrat: The Politics of Satirical Comedy During the Peloponnesian War.  Cambridge University Press, 2009.  ISBN 9780521519984
Silk, M. S.: Aristophanes and the Definition of Comedy.  Oxford University Press, 2002.  ISBN 9780199253821
Strauss, Leo: Socrates and Aristophanes.  University of Chicago Press, 1966.  ISBN 0226777197
Walsh, Philip: Brill’s Companion to the Reception of Aristophanes.  (Brill's Companions to Classical Reception)  Brill, 2016.  ISBN 9789004324657
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aristofanes Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Aristofanes Wikisitaateissa
Aristofanes-fragmentteja Oxyrhynchus Online. The Imaging Papyri Project, University of Oxford. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Aristofaneen komedian Ritarit italiankielinen painos, 1545 (Djvu-kokoteksti).
Henrique

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Henrique Adriano Buss
Syntymäaika: 14. lokakuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Marechal Cândido Rondon, Brasilia
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Corinthians
Junioriseurat
1998–2005: Coritiba
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2008 | Coritiba | 58 | (6) |
| 2008 | Palmeiras | 5 | (1) |
| 2008–2012 | Barcelona | 0 | (0) |
| 2008–2009 | → Bayer Leverkusen (laina) | 27 | (0) |
| 2009–2011 | → Racing Santander (laina) | 55 | (2) |
| 2011–2012 | → Palmeiras (laina) | 21 | (0) |
| 2012–2014 | Palmeiras | 77 | (5) |
| 2014–2015 | Napoli | 0 | (0) |
| 2016–2017 | Fluminense |  |  |
| 2018– | Corinthians |  |  |
Maajoukkue
| 2008– | Brasilia | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. maaliskuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. maaliskuuta 2014.
Henrique Adriano Buss, joka tunnetaan paremmin nimellä Henrique (s. 14. lokakuuta 1986 Marechal Cândido Rondon, Paranán osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Corinthiansia. Hän on pelannut myös Euroopan sarjoissa. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Pelattuaan Coritibassa ja Palmeirasissa Henrique siirtyi kesällä 2008 Primera Divisiónin FC Barcelonaan. Kauden 2008–2009 hän oli lainalla Bayer Leverkusenissa. Kesällä 2009 Henrique siirtyi lainalle Primera Divisiónissa pelaavaan Racingiin kesään 2011 asti. Racingin jälkeen hän oli lainalla Palmeirasissa, jonne siirtyi pysyvästi kesällä 2012.
Raymond Williams

| Raymond Henry Williams |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1921 Llanfihangel Crucorney, Wales
Kuollut: 26. tammikuuta 1988 (66 vuotta)
Ammatti:  tutkija, kirjailija ja kriitikko
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Raymond Henry Williams (31. elokuuta 1921 Llanfihangel Crucorney, Wales – 26. tammikuuta 1988 Saffron Walden, Englanti) oli walesilainen tutkija, kirjailija ja kriitikko. Hän oli niin sanotuin uuden vasemmiston vaikutusvaltainen edustaja ja kulttuurikeskustelija. Hänen politiikkaa, kulttuuria, joukkoviestintää ja kirjallisuutta koskevat tekstinsä ovat vaikuttaneet merkittävästi moderniin marxilaiseen taide- ja kulttuurikäsitykseen etenkin englanninkielisessä maailmassa.
Lapsuus ja nuoruus

Raymond oli walesilaisen työläisperheen poika, hänen isänsä oli ratatyöläinen. Hän opiskeli kirjallisuutta Cambridgen yliopistossa. Vuonna 1939 hän voitti stipendin ja meni paikallisen oppikoulun Trinity College Cambridgessa. Ennen koulua hänellä oli ristiriitaisia tunteita että stipendiaattina menee kouluun ja yrittää saada eliitin hyväksyntää, eliittiltä jota hän kuitenkin syrjästä haveksi.
Opiskelu

Hänen opiskelunsa keskeytyi sotaan, ja vuosina 1941–1945 hän oli joissakin verisimmissä taisteluista Euroopassa, Normandiassa ja Saksassa liittoutuneiden joukoissa. Kun sota oli ohi hän palasi Cambridgeen jatkamaan opiskeluja.
Akateeminen ura

Akateemisen uransa aikana hän joka kesti neljä vuosikymmentä, hän kirjoitti peräti 650 julkaisua Brittiläisen kirjallisuuden ja draaman historiasta, poliittisesta kulttuurista ja mediatutkimuksen kehittämisestä. Williams oli tuottelias kirjailija, Hän kirjoitti 25 kirjaa, romaaneja, näytelmiä, jne. Hän kirjoitti myös George Orwellin elämäkerran. Hän kirjoitti esseissään, poliittisissa kirjoissaan ja romaaneissaan Walesin katoavista ja muuttuvista yhteisöistä.
Kirjallisuutta

Lehtonen, Mikko: Kirjallisuuden kategoriasta kirjoittamisen käytäntöihin: Raymond Williamsin kulttuuriteoreettisesti pohjattu kirjallisuusteoria.  (Tampereen yliopisto. Yleinen kirjallisuustiede. Julkaisuja 22)  Tampere:  Tampereen yliopisto, 1989.  ISBN 951-44-2561-8
Williams, Raymond: Marxismi, kulttuuri ja kirjallisuus.  ((Marxism and literature, 1977.) Suomentanut Mikko Lehtonen)  Tampere:  Vastapaino, 1988.  ISBN 951-9066-24-1
Aiheesta muualla

The Raymond Williams Society.
Maurice Cowling, Leavis and Raymond Williams.
Selections from Keywords.
What Can We Still Learn about Television from Raymond Williams?
Living in a Material World Raymond Williams's Long Revolution
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Ainavihanta

Saksanpihdan kolmen peräkkäisen vuoden neulaset.
Rautatammi on nahkealehtinen, kuten monet ainavihannat lehtipuut.
Ainavihanta (myös ikivihreä tai ainavihreä) tarkoittaa kasvitieteessä kasvia, jolla on lehtiä ympäri vuoden. Ainavihantien kasvien vastakohtana ovat kesävihannat kasvit.
Ainavihantia kasveja ovat muun muassa useimmat trooppisten sademetsien kasvit, jotka uusivat lehtiään vähitellen ympäri vuoden, sekä viileämmässä ilmastossa monet havupuut. Havupuiden lehdet eli neulaset ovat sopeutuneet kestämään osan ajan vuodesta epäedullisia jaksoja, koska ne ovat pienipinta-alaisia ja pihkaisia. Puut hyötyvät siitä siten, että niillä ei mene aikaa eikä energiaa neulasten kasvattamiseen joka vuosi, vaan ne pääsevät yhteyttämään varhain keväällä heti roudan sulamisen jälkeen.
Arkhilokhos

| Arkhilokhos> Ἀρχίλοχος |
| --- | --- |
 Roomalainen rintakuva 100-luvulta jaa., esittää mahdollisesti Arkhilokhosta.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 680 eaa. Paros
Kuollut: n. 645 eaa.
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  arkaainen kausi
Kirjallinen suuntaus: elegiarunous, jambirunous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Arkhilokhos (m.kreik. Ἀρχίλοχος, lat. Archilochus; n. 680–645 eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija, joka oli kotoisin Parokselta. Hän on varhaisimpia joonialaisia lyyrikkoja ja myös vanhimpia elegia- ja jambirunoutta luoneita henkilöitä.
Runous

Arkhilokhos oli kreikkalaisen lyyrisen runouden kehittäjiä yhdessä Thaletaan ja Terpandroksen kanssa, ja ensimmäinen kreikkalainen runoilija, joka teki jambibisäkeitä kiinteiden sääntöjen mukaan. Arkhilokhoksen runoudessa on voimakas persoonallinen tunne. Runot kertovat ensi sijassa hänen omista asenteistaan, elämästään, kokemuksistaan ja tunteistaan, vastakohtana eeppiselle homeeriselle runoudelle. Hänen tuotannostaan on säilynyt vain noin 300 lyhyttä runokatkelmaa (fragmenttia). Nekin osoittavat hänen olleen yksi antiikin nerokkaimmista runoilijoista.
Runous > Elegia- ja epigrammirunous

Arkhilokhosta pidetään elegiarunouden keksijänä yhdessä Kallinoksen kanssa. Vaikka Kallinos oli jonkin verran Arkhilokhosta vanhempi, on joka tapauksessa selvää, että Arkhilokhos oli yksi varhaisimpia runoilijoita, joka käytti kyseistä muotoa.
Arkhilokhoksen tunnetuimpia elegioita on seuraava, jossa hän kertoo jo mainitusta kilpensä hylkäämisestä taistelussa; elegia on Päivö ja Teivas Oksalan alkuperäisessä runomitassa suomentama:
»Ἀσπίδι μὲν Σαΐων τις ἀγάλλεται, ἥν παρὰ θάμνῳ
ἔντος ἀμώμητον κάλλιπον οὐκ ἐθέλων·
αὐτὸν δ' ἔκ μ' ἐσάωσα· τί μοι μέλει ἀσπὶς ἐκείνη;
Ἐρρέτω· ἐξαῦτις κτήσομαι οὐ κακίω.»
»Aspidi men Saïōn tis agalletai, hēn para thamnō
entos amōmēton kallipon ūk ethelōn.
auton d' ek m' esaōsa. ti moi melei aspis ekeinē?
Erretō. eksautis ktēsomai ū kakiō.»
»Kilpeni särkymätön kehun aihe on traakialaisen,
jättää pensaaseen pakko kun mun oli tuo.
Itse kuoleman vältin; jo jääköön kilpeni vanha,
entistään ehomman kilven mä hankkia voin.»
Omaa kaksoisrooliaan runoilijana ja sotilaana Arkhilokhos kuvaa epigrammissa seuraavasti; suomennos samojen kuin yllä:
»εἰμὶ δ᾽ ἐγὼ θεράπων μὲν Ἐνυαλίοιο ἄνακτος
καὶ Μουσέων ἐρατὸν δῶρον ἐπιστάμενος»
»eimi d' egō therapōn men Enyalioio anaktos
kai Mūseōn eraton dōron epistamenos.»
»Palvojaks vihkiydyin ikimahtavan taistelun herran [= Areen],
muusain antia myös armasta nauttia saan.»
Jälkimaine

Paroksen kaupungissa oli Arkhilokhokselle omistettu ja tämän muistoa kunnioittanut heroon nimeltä Arkhilokheion. Saarella tunnetaan myös luola, jota kutsutaan Arkhilokhoksen luolaksi. Arkhilokhoksen mukaan on nimetty saarella sijaitseva nykyinen kyläyhdyskunta Archílochos.
Myöhemmän antiikin aikaiset arvioijat laittoivat Arkhilokhoksen ensimmäiselle sijalle jambirunoudessa. Siinä häntä verrattiin Sofokleehen, Pindarokseen ja jopa Homerokseen. Tällä tarkoitettiin sitä, että siinä missä Sofokles oli ensimmäinen tragediarunoudessa, Pindaros lyyrisessä runoudessa ja Homeros eeppisessä runoudessa, Arkhilokhos oli ensimmäinen jambirunoudessa. Usein hänet mainitaan runoilijana suoraan Homeroksen rinnalla. Antiikin ajalta on säilynyt myös veistoksia, joissa Homeros ja Arkhilokhos on kuvattu yhdessä kaksikasvoisen Januksen kaltaisesti. Keisari Hadrianus kirjoitti, että muusat olivat osoittaneet erityistä suosiotaan Homerokselle ohjaamalla Arkhilokhoksen toiselle runouden alalle.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Arkhilokhos. Teoksessa Oksala, Päivö & Oksala, Teivas: Kreikkalaisia kirjailijakuvia, s. 30–32.  (Runojen ja runokatkelmien suomennoksia)  Helsinki:  Otava, 1965.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Archilochus. Teoksessa Greek Iambic Poetry: From the Seventh to the Fifth Centuries B.C..  (Archilochus. Semonides. Hipponax. Käännös Douglas E. Gerber. Loeb Classical Library 259)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1999.  ISBN 0674995813
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arkhilokhos Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Arkhilokhos Wikisitaateissa
Arkhilokhos-fragmentteja Oxyrhynchus Online. The Imaging Papyri Project, University of Oxford. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Arkhilokhos kuvattuna Arkhilokheionissa olleessa reliefissä, n. 500 eaa. Pároksen arkeologinen museo.
Papyruskatkelma Arkhilokhoksen runoista. Papyrussammlung Köln 7511 recto, 1./2. vuosisata jaa.
Die Mayrhofner

Die Mayrhofner (aiemmin Original Mayrhofner Trio) on itävaltalainen kansanmusiikki-yhtye Mayrhofenista Zillertalista. Yhtye aloitti luovan toimintansa herran vuonna 1997. Yhtyeen tunnetaan parhaiten kappaleestaan on Schei-wi-dei-wi-du.
Jäsenet

Erwin Aschenwald – laulu, viulu, huuliharppu
Erwin Aschenwald junior – laulu, huuliharppu, harmonikka
Thomas Partl – kitara
Tom Rieser – bassokitara
Michael Aschenwald – rummut
Diskografia

Halli Galli (2000)
Weihnacht (2000)
Zugabe!!! (2001)
Hooo Ruck! (2001)
Hollawax! (2001)
Hoam zu dir (2001)
Schnurrbart Original (2001)
Ruf der Berge (2002)
Das Beste (2003)
Ohne Volksmusik geht gar nix (2003)
Papa, lass d'Mama nit weinen (2003)
Gold-Edition (2003)
Massai in Lederhose (2005)
Live (2006)
Für einen Tag Tiroler sein (2006)
Mutter Thereza (2007)
Die 4 Holterbuam & Die Mayrhofner: Tiroler-Steirer Musimix (2008)
Tiroler Weihnacht (2008)
Mit Schnurrbart, Hut und Geige (2009)
Teuflisch Aufgeign — Himmlisch Jauchzen (2010)
Der Geigenopa aus Tirol (2012)
Wunschkonzert im Alpenland (2013)
Salute zur Feier des Tages — Grosse Erfolge — Jubiläums Edition (2014)
Ram tam tam (2016)
Aiheesta muualla

Virallinen verkkosivu
Flann O’Brien

Flann O’Brienin muistolaatta.
Flann O’Brien (oikealta nimeltään Brian O’Nolan, iiriksi Brian Ó Nualláin, 5. lokakuuta 1911 – 1. huhtikuuta 1966) oli irlantilainen kirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa At Swim-Two-Birds julkaistiin 1939. O’Brien kirjoitti heti tämän jälkeen toisen romaanin Kolmas konstaapeli, mutta se julkaistiin vasta postuumisti 1967.
Suomennetut teokset

Hullu kuningas puussa.  (At Swim-Two-Birds, 1939)  Helsinki:  Basam Books, ilmestyy 2014.  ISBN 978-952-260-241-1
Kolmas konstaapeli.  ((The Third Policeman, 1967.) Suom. Kristiina Drews)  Helsinki:  WSOY, 1988.  ISBN 951-0-15153-X
Aiheesta muualla

Matti Savolainen: Kolmas konstaapeli. Aikakone 4/1988.
Tähtivaeltaja-palkinto 1989: Kolmas konstaapeli (Arkistoitu – Internet Archive).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Irlanti  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
M. John Harrison

| Michael John Harrison |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1945 (ikä 79) Rugby, Warwickshire
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Aikakausi:  1966 – nykyaika
Tyylilajit:  science fiction, fantasia
Esikoisteos:  The Commited Men (1971)
Aiheesta muualla
ambientehotel.wordpress.com (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Michael John Harrison (s. 26. heinäkuuta 1945 Rugby, Warwickshire) on brittiläinen kirjailija. Hän on kirjoittanut tieteiskirjallisuutta, fantasiaa sekä näitä lajityyppejä ja valtavirtakirjallisuutta yhdistäviä teoksia.
Harrison toimii arvostelijana muun muassa Guardian- ja Daily Telegraph -lehdissä. Harrison on vieraillut Suomessa muun muassa vuoden 2008 Finnconin kunniavieraana.
Teokset > Romaanit

The Commited Men (1971)
The Centauri Device (1974)
The Machine in Shaft Ten: And Other Stories (1975, novelleja)
The Ice Monkey: And Other Stories (1983, novelleja)
Climbers (1989)
The Course of the Heart (1990, suom. Eilisen mystinen sydän.  (Suom. Einari Aaltonen)  Like, 2005.  ISBN 952-471-655-0 )
Signs of Life (1997, suom. Elonmerkit.  (Suom. Hannu Tervaharju)  Like, 2007.  ISBN 978-952-471-937-7 )
Travel Arrangements (2000, novelleja)
Light (2003, suom. Valo.  (Suom. Hannu Tervaharju)  Like, 2004.  ISBN 952-471-390-X
Nova Swing (2006, suom. Nova swing.  (Suom. Hannu Tervaharju)  Like, 2008.  ISBN 978-952-01-0094-0
Empty Space - A Haunting (2012, suom. Tyhjyys.  (Suom. Einari Aaltonen)  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-0963-9
Teokset > Viriconium-sarja

The Pastel City (1971, suom. Pastellikaupunki.  (Suom. Leena Peltonen)  Book Studio, 1996.  ISBN 951-611-780-5 )
A Storm of Wings (1980)
In Viriconium (1982)
Viriconium Nights (1984, novelleja)
Teokset > Kokoelmat

Viriconium (2000, sisältää sarjan kaikki neljä teosta)
Things That Never Happen (2002, yhteislaitos kokoelmista The Ice Monkey ja Travel Arrangements sekä jonkin verran ennenjulkaisematonta materiaalia)
Parietal Games (2005, toim. Mark Bould ja Michelle Reid, esseitä ja arvosteluja)
Palkintoja

James Tiptree, Jr. -palkinto 2002 romaanista Valo
Tähtivaeltaja-palkinto 2005 romaanista Valo
Philip K. Dick -palkinto
Arthur C. Clarke -palkinto
Suomennetut novellit

”Uuden järjestyksen tiellä” (Settling the World, 1972). Suom. Leena Peltonen. Aikakone 3/1991.
”Uudet säteet” (The New Rays, 1982). Suom. Sari Kallioinen ja Anita Puumalainen. Teoksessa Markku Sadelehto (toim.) Kuoleman kirjat 2. WSOY, 1993.
”Suuri jumala Pan” (The Great God Pan, 1988). Suom. Jorma-Veikko Sappinen. Teoksessa Douglas Winter (toim.): Kauhujen kirja 2 (Prime Evil, 1988). Book Studio, 1991.
”Neonsydänmurhat” (The Neon Heart Murders, 2000). Tähtivaeltaja 2/2005. Suom. Kristiina Drews.
Kirjallisuutta

Tenhunen, Eeva-Liisa: M. John Harrison. Teoksessa Sisättö, Vesa & Jerrman, Toni (toim.): Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 2.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2004.  ISBN 951-692-579-0
Aiheesta muualla

Blogi. (englanniksi)
M. John Harrisonin kirjoittamia kirjallisuusarvosteluja Guardian-lehdessä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Eustathios Thessalonikelainen

| Eustathios Thessalonikelainen> Εὐστάθιος ὁ Θεσσαλονίκης |
| --- | --- |
 Eustathiosta esittävä seinämaalaus Vatopédin luostarissa vuodelta 1312.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1118 Konstantinopoli
Kuollut: n. 1195 tai 1198 Thessalonike?
Ammatti:  kirjallisuudentutkija, pappi
Kirjailija
Pääteokset:  Kommentaarit Homeroksen Iliaaseen ja Odysseiaan
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Eustathios Thessalonikelainen (transl. myös Eustatios; m.kreik. Εὐστάθιος ὁ Θεσσαλονίκης, Eustathios ho Thessalonikēs, lat. Eustathius Thessalonicensis); n. 1118–1195/1198) oli bysanttilaisaikainen kirjallisuudentutkija ja Thessaloniken arkkipiispa, joka tunnetaan erityisesti antiikin aikaisten teosten kommentaareistaan. Hän on ortodoksisen kirkon pyhä.