stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann David Schöpf

| Johann David Schöpf |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1752 Wunsiedel, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Kuollut: 10. syyskuuta 1800 (48 vuotta) Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lääketiede, luonnontieteet
Johann David Schöpf (8. maaliskuuta 1752 – 10. syyskuuta 1800) oli saksalainen lääkäri ja luonnontieteilijä.
Schöpf syntyi Wunsiedelissä Saksassa, ja hän oli varakkaan kauppiaan poika. Schöpf opiskeli 1767–1770 Hofissa, minkä jälkeen hän kirjautui sisään Erlangenin yliopistoon. Siellä hän opiskeli lääketiedettä ja luonnontieteitä ja valmistui vuonna 1773. Lääketieteen tohtoriksi hän valmistui vuonna 1776, ja heti tämän jälkeen hän avasi lääkärinvastaanoton Ansbachiin. Sen myötä Schöpf nimitettiin Britannian armeijan Ansbachin rykmentin pääkirurgiksi, ja hän palveli vuosina 1777–1783 New Yorkissa, Long Islandilla, Rhode Islandilla sekä Philadelphiassa.
Virasta vapautumisen jälkeen Schöpf kierteli seuraavan vuoden runsaasti Yhdysvaltojen keski- ja eteläosia ja palasi sitten Bahaman kautta Saksaan. Saksassa Schöpf avasi uudestaan vastaanoton Bayreuthiin ja kirjoitti useita teoksia Pohjois-Amerikan luonnonhistoriasta.
Loppuelämänsä ajan Schöpf vietti lähinnä Saksassa, mutta teki kaksi lyhyttä tutkimusmatkaa Italiaan ja Alankomaihin. Schöpf kuoli Saksassa kurkkutautiin syksyllä vuonna 1800.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann David Schöpf Wikimedia Commonsissa
Satoisuus

Satoisuus on käsite, jolla maataloudessa viitataan maan, viljelymenetelmän tai tietyn viljelykasvin tuottamaan satoon eli hedelmiin, siemeniin tai lehtiin ym. kasvin osiin, joita viljelijä voi käyttää hyödyksi. Tässä mielessä termillä viitataan tuottavuuteen.
Satoisuus on tärkeä termi mm. kasvinjalostuksessa. Sen mittaamista varten on käytetään mittayksikköä, joka voi olla esimerkiksi kiloa/hehtaari. Tarkemmassa analyysissä tarvitaan monimutkaisempia menetelmiä.
Satoisuutta käsitellään muuttujana, joka koostuu eri osatekijöistä. Näitä ovat mm. kasvukausi (ts. aika, jonka kuluessa sato pystytään tuottamaan), tarvittavat lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden sekä kasteluveden määrät.
Kasvien satoisuutta on pyritty parantamaan kasvinjalostuksella, oikeiden lajikkeiden valinnalla, maan parannuksella eli lannoituksella ja maan muokkaamisella, viljelymenetelmillä, mm. vuoroviljely sekä tuholaisten torjunnalla.
Jimmie Wood

| Jimmie Wood> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  Muusikko laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  Blues
Soittimet:  Harmonikka
Yhtyeet:  Imperial Crowns
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jimmie Wood on yhdysvaltalainen muusikko, laulaja, sekä satunnainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Imperial Crowns yhtyeensä keulahahmona, jossa hän myös soittaa harmonikkaa.
Ura

Wood syntyi näyttelijä perheeseen ja pian muutti Houstonista Los Angelesiin pyrkiäkseen muusikoksi. Tämän jälkeen hän on äänittänyt musiikkia muun muassa Bruce Springsteenin, Johnny Rottenin, Ofra Hazanin, Etta Jamesin, Bruce Hornsbyn ja Chuck E. Weissin kanssa. Wood on yhtyeensä lisäksi tehnyt musiikkia useisiin elokuviin ja televisiomainoksiin.
Hän myös tehnyt muutamia näytelmärooleja elokuviin ja televisiosarjoihin, kuten Suckers ja Siskoni on noita. Wood on myös lainannut ääntään animaatioon Villit Marjaset, sekä oli vuoden 2007 Transformers-elokuvassa Bonecrusherin äänenä. Kyseiset ääniefektit lisättiin myös elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli Crowbar-nimiselle Decepticonille.
Aiheesta muualla

Jimmie Wood Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Imperial Crowns
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Jimmy Bennett

| Jimmy Bennett |
| --- | --- |
 Jimmy Bennett vuonna 2010
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Michael ”Jimmy” Bennett
Syntynyt: 9. helmikuuta 1996 (ikä 28) Seal Beach, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Panttivanki The Amityville Horror Star Trek Ottolapsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
James Michael ”Jimmy” Bennett (s. 9. helmikuuta 1996) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Isi hoitaa (2003), Panttivanki (2005), Firewall (2006), Amityville Horror (2005), Poseidon (2006) ja Ottolapsi (2009). Hän ääninäytteli myös Napapiirin pikajunassa (2004).
Bennett on tullut tutuksi myös mainoksista ja televisiosarjoista. Hän syntyi ja kasvoi Kaliforniassa; hänellä on sisar Amanda. Hänet tunnetaan Ozzy Osbournen ihailijana.
Bennett voitti vuonna 2005 jaetun Young Artist Awardsin erikoispalkinnon. Hänellä on ollut myös kolme muuta ehdokkuutta, joista kaksi itsenäisesti parhaana elokuvanäyttelijänä kymmenvuotiaiden tai nuorempien poikien ryhmässä.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Isi hoitaa | The Flash / Tony |
| 2003 | I Want a Dog for Christmas, Charlie Brown | Toisto (äänirooli) |
| 2004 | Nalle Puh: Kevät ja Ruu | Ruu (äänirooli) |
| 2004 | Petollinen on ihmissydän | Jeremiah nuorena |
| 2004 | Napapiirin pikajuna | yksinäinen poika (äänirooli) |
| 2005 | Panttivanki | Tommy Smith |
| 2005 | The Amityville Horror | Michael Lutz |
| 2005 | Detective | Ivan Tempone |
| 2006 | Firewall | Andy Stanfield |
| 2006 | Poseidon | Conor James |
| 2006 | Huisi hai | Pi nuorena (äänirooli) |
| 2004 | Strip Search | Liu Tsung-Yuan |
| 2004 | Sucker Free City | Lincoln Ma |
| 2004 | He’s a Bully, Charlie Brown | Toisto (äänirooli) |
| 2007 | Evan taivaanlahja | Ryan Baxter |
| 2007 | South of Pico | Mark Weston |
| 2008 | Diminished Capacity | Dillon |
| 2008 | Snow Buddies | Buddha (äänirooli) |
| 2008 | Trucker | Peter |
| 2009 | Star Trek | James T. Kirk nuorena |
| 2009 | Ottolapsi | Daniel Coleman |
| 2009 | Shorts – Toivomuskiven seikkailut | Toe Thompson |
| 2009 | Alabama Moon | Moon Blake |
| 2009 | Stolen Lives | John |
| 2010 | Bones | Bones White |
| 2013 | Movie 43 | Nathan |
| 2013 | The Bully Chronicles | Brian Slater |
| 2014 | Camouflage | Kevin |
| 2015 | Bad Asses on the Bayou | Ronald |
| 2015 | A Girl Like Her | Brian Slater |

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Strong Medicine – kovaa lääkettä | Willy | ”Admissions” |
| 2002 | Oikeuden puolesta | Matty Butler | ”Monster” |
| 2003 | Amyn lailla | Cory Sinkler | ”Just Say Oops” |
| 2004 | C.S.I. | Henry Turner | ”Paper or Plastic?” |
| 2004–2005 | Everwood | Sam Feeney | 3 jaksoa |
| 2010–2011 | No Ordinary Family | J.J. Powell | 20 jaksoa |
| 2012 | Perception | Alex Willingham | 2 jaksoa |
| 2015 | Ensimmäisen asteen murha | Alfie Rentman | 2 jaksoa |

| Ääninäyttely videopeleissä> Vuosi | Ääninäyttely videopeleissä> Nimi | Ääninäyttely videopeleissä> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2004 | The Polar Express | yksinäinen poika |
| 2005 | Kingdom Hearts II | Ruu |
Aiheesta muualla

Jimmy Bennett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jimmy Bennett Elonetissä.
Jerry Goldsmith

| Jerry Goldsmith |
| --- | --- |
 Jerry Goldsmith vuonna 2003.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1929
Kuollut: 21. heinäkuuta 2004 (75 vuotta)
Ammatti:  säveltäjä, kapellimestari
Muusikko
Aktiivisena:  1951–2004
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki ja nykytaidemusiikki 
Levy-yhtiöt:  Monument Records 
Aiheesta muualla
www.jerrygoldsmithonline.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jerrald King (Jerry) Goldsmith (10. helmikuuta 1929 Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat – 21. heinäkuuta 2004 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juutalaistaustainen elokuvamusiikin säveltäjä.
Miklós Rózsa toimi Goldsmithin elokuvamusiikin opettajana Etelä-Kalifornian yliopistossa. Vuonna 1950 hänet palkattiin konekirjoittajaksi CBS:n musiikkiosastolle. Sen jälkeen hän alkoi säveltää musiikkia yhtiön radio-ohjelmiin ja 1959 televisiosarjaan Hämärän rajamailla. 1960-luvulla hänestä oli jo tullut tunnettu elokuvamusiikin säveltäjä ja 1980-luvulle mennessä hän oli kuuluisimpia alallaan.
Goldsmith sai urallaan 18 Oscar-ehdokkuutta, joista voitti yhden (elokuvasta Ennustus, 1976). Hän voitti myös viisi Emmy-palkintoa. Goldsmith itse piti parhaana työnään elokuvan Total Recall – Unohda tai kuole sävellystyötä.
Jerry Goldsmith kuoli maksasyöpään 75-vuotiaana.
Elokuvia

Freud – salatut intohimot (1962)
Rio Conchos (1964)
Kunnian kotkat (1966)
Tykkivene Jangtse-joella (1966)
Derek Flint – kova kuin kivi (1967)
Apinoiden planeetta (1968)
Panssarikenraali Patton (1970)
Tora! Tora! Tora! (1970)
Pako apinoiden planeetalta (1971)
Apinoiden planeetan valloitus (1972)
McCoy – piru mieheksi (1973)
Papillon (1973)
Chinatown (1974)
Ennustus (1976)
Kirous (1978)
Capricorn yksi (1978)
Brasilian pojat (1978)
Alien – kahdeksas matkustaja (1979)
Star Trek: Avaruusmatka (1979)
Operaatio Outland (1981)
NIMH – rouva Brisby ja hänen salainen maailmansa (1982)
Poltergeist (1982)
Rambo – taistelija (1982)
Tulen alla (1983)
Riiviöt (1984)
Rambo – taistelija 2 (1985)
Wall Street – rahan ja vallan katu (1987)
Rambo – taistelija 3 (1988)
Gremlins 2 – uusi pesue (1990)
Total Recall – Unohda tai kuole (1990)
Vihollinen vuoteessani (1991)
Basic Instinct – vaiston varassa (1992)
Rakkauden yhtälö (1994)
Lancelot – ensimmäinen ritari (1995)
L.A. Confidential (1997)
Air Force One (1997)
Alien – ylösnousemus (1997)
Reunalla (1997)
Muumio (1999)
13. soturi (1999)
Viimeinen linnoitus (2001)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jerry Goldsmith Wikimedia Commonsissa
Jerry Goldsmith Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jerry Goldsmithin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Jean Hersholtin humanitaarinen palkinto

Jean Hersholtin humanitaarinen palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian jakama elokuva-alan palkinto, joka annetaan humanitaarisesta teosta. Palkinto on nimetty tanskalaissyntyisen ja Yhdysvalloissa vaikuttaneen näyttelijän Jean Hersholtin mukaan. Hän johti Motion Picture Relief Fundia lähes kaksikymmentä vuotta. Jaettava palkinto on Oscar-patsaan kaltainen. Se on tarkoitettu tuottajille, ohjaajille, kirjoittajille ja näyttelijöille.
Palkitut

| --- | --- |
 1956 Y. Frank Freeman  1957 Samuel Goldwyn  1959 Bob Hope  1960 Sol Lesser  1961 George Seaton  1962 Steve Broidy  1965 Edmond L. DePatie  1966 George Bagnall  1967 Gregory Peck  1968 Martha Raye  1969 George Jessel  1970 Frank Sinatra  1972 Rosalind Russell  1973 Lew Wasserman  1974 Arthur B. Krim  1975 Jules C. Stein  1977 Charlton Heston  1978 Leo Jaffe  1979 Robert Benjamin (postuumisti) :  1981 Danny Kaye  1982 Walter Mirisch  1983 M.J. Frankovich  1984 David L. Wolper  1985 Charles 'Buddy' Rogers  1989 Howard W. Koch  1992 Audrey Hepburn (postuumisti), Elizabeth Taylor  1993 Paul Newman  1994 Quincy Jones  2001 Arthur Hiller  2005 Roger Mayer  2007 Sherry Lansing  2009 Jerry Lewis  2011 Oprah Winfrey  2012 Jeffrey Katzenberg  2013 Angelina Jolie  2014 Harry Belafonte  2015 Debbie Reynolds
Jean Hersholt

Jean Hersholt elokuvan Hänen veljensä vaimo (1936) trailerissa.
Jean Hersholt (12. heinäkuuta 1886 – 2. kesäkuuta 1956) oli näyttelijä. Hän syntyi Kööpenhaminassa, Tanskassa, mutta muutti vuonna 1913 Yhdysvaltoihin.
Hersholt voitti kaksi kunnia-Oscaria vuosina 1940 ja 1950. Vuoden 1955 Golden Globe -tilaisuudessa hänet palkittiin Cecil B. DeMille -palkinnolla elämäntyöstä. Hän näytteli muun muassa Erich von Stroheimin elokuvassa Ahneus (1924).
Hersholt toimi Yhdysvaltain elokuva-akatemian puheenjohtajana vuosina 1945–1949. Jean Hersholtin humanitaarinen palkinto perustettiin näyttelijän kuoltua syöpään Hollywoodissa, Kaliforniassa 69 vuoden ikäisenä. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.
Hersholt on haudattu Glendalen Forest Lawn Memorial Parkiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jean Hersholt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jean Hersholt Elonetissä.
Saattue (albumi)

| Saattue Sara |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003 Headline Studio, Tampere
 Julkaistu: 2003
 Tuottaja(t): Ari Laurila & Sara
 Tyylilaji: alternative metal
 Kesto: 39.32
 Levy-yhtiö: Kråklund
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 27.
Saran muut julkaisut
| Kromi 2002 | Saattue 2003 | He kutsuivat luokseen 2006 |
Saattue on Saran vuonna 2003 julkaistu kolmas albumi ja yhtyeen viimeinen Kråklund Recordsille levytetty albumi. Levyllä koneet, efektit ja syntetisaattorit ovat vieläkin vahvemmassa asemassa, kuin edellisellä albumilla, Kromilla. Esimerkiksi kappale ”Liikun” on täysin konevetoinen kappale, jossa ei kuulla ollenkaan kitaroita. Kappale ”Ylimäärä” on julkaistu singlenä.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 27.
Kappaleet

Sovitukset Sara ja Ari Laurila.
Peilit – 0.41 (säv. Tuomivirta)
CCCP – 4.50 (säv. Tuomivirta, san. Tuomivirta)
Katve – 3.32 (säv. Tuomivirta, san. Tuomivirta)
Laskenta – 4.05 (säv. Korhonen, san. Korhonen)
Ylimäärä – 4.10 (säv. Korhonen – Pitkäjärvi, san. Korhonen)
Ymmärrys – 3.20 (säv. Korhonen, san. Korhonen – Nygård)
Ajatusten suuri huone – 4.06 (säv. Korhonen, san. Korhonen)
Vers(i)o – 3.13 (säv. Korhonen, san. Korhonen)
Liikun – 3.39 (säv. Tuomivirta – Pitkäjärvi, san. Korhonen – Tuomivirta – Pitkäjärvi)
Lasken – 5.37 (säv. Korhonen, san. Korhonen)
Saattue – 2.09 (säv. Korhonen)
Singlet > Ylimäärä

Ylimäärä – 4.10 (säv. Korhonen – Pitkäjärvi, san. Korhonen)
Sydän – 2.18 (säv. Korhonen – Tuomivirta – Pitkäjärvi, san. Tuomivirta)
Kokoonpano

Niko Leminen – rummut
Antti Tuomivirta – kitara, koneet
Jorma Korhonen – laulu, kitara, koneet
Antti Pitkäjärvi – kosketinsoittimet, taustalaulu
Tommi Koivikko – kitara, koneet
Kristian Udd – basso
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Ari Laurila – koneet
Rainer Nygård – laulu ja sanoitusapu (kappaleessa ”Ymmärrys”)
Kokoonpano > Tuotanto

Ari Laurila – äänitys ja miksaus
Mika Jussila – masterointi (Finnvox)
Herra Ylppö – kansitaide
AJ Savolainen – valokuvat
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net: 7+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Saattue Discogsissa (englanniksi)
Jean Hilliard

Jean Hilliard (syn. 1961) on minnesotalainen nainen, joka selviytyi 6 tunnin pituisesta paleltumisesta pakkasessa auto-onnettomuuden jälkeen. Toimittajat ja lääkärit kuvailivat hänen selviytymistään "ihmeeksi". [lähde? ]
Selviytyminen ja paraneminen

20. joulukuuta 1980 Jean joutui onnettomuuteen pakkassäällä. Hän käveli ystävänsä luokse 3,2 kilometriä, mutta lyyhistyi 4,6 metrin päähän ovesta. Pakkanen laski -30 °C, ja hänet löydettiin "jäisen jähmeänä" klo 7 aikoihin aamulla. Hän oli ollut pakkasessa kuusi tuntia. Hänet vietiin Fosstonin sairaalaan, jossa sairaanhoitajat sanoivat että hänen ihonsa oli liian kova pistettäväksi kanyylillä ja hänen ruumiinlämpönsä liian matala mitattavaksi lämpömittarilla. Hänen kasvonsa olivat kalpeat eivätkä silmät reagoineet valoon. Hänen pulssinsa laskettiin 12 lyöntiin minuutissa. Lääkärit arvelivat, etteivät hänen sisäelimensä olleet jäätyneet siksi, että hänellä oli alkoholia elimistössään. Tämä esti pysyvän vahingon. [lähde? ]
Sairaalaan päästyään hänet käärittiin sähköiseen lämpöpeittoon. Kaksi tuntia myöhemmin hän sai kohtauksia ja hänen tajuntansa palasi. Hänen ainoat vammansa olivat pakkasenpuremat, jotka hoidettiin siirtämällä ihoa muualta kehosta. [lähde? ]
S/S Prinsessa Armaada

Neljäs Prinsessa Armaada (ent. S/S Suomi ja Pikisaari 4) ravintolalaivana Lappeenrannan satamassa.
Prinsessa Armaada on ollut vuodesta 1950 usean laivan nimi.
Ensimmäinen Prinsessa Armaada sai nimen 28. kesäkuuta 1950 tehtäessä elokuvaa Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta. Repola Oy:n (myöhemmin Repola-Viipuri Oy) laivastoon kuulunut laiva oli sitä ennen Pikisaari 3, ja alun perin se oli S/S Uolevi. Alus poistettiin rekisteristä vuonna 1956 ja romutettiin. Sen jälkeen Prinsessa Armaadaksi nimitettiin muutamaksi vuodeksi Pikisaari 1, mutta aluksen nimeksi palautettiin 1959 Pikisaari 1, ja Prinsessa Armadaksi tuli Pikisaari 2.
Lappeenrannan kaupungin omistama Saimaan Matkailijayhdistys osti Pikisaari 2:n eli Prinsessa Armaadan, ja se siirtyi huvitarkoituksiin. Siitä tuli kahvilalaiva Lappeenrantaan, ja kahdeksan vuoden käytön jälkeen se vuonna 1967 romutettiin, kun sen pohja todettiin Lappeenrannan telakalla niin lahoksi, ettei kunnostus kannattanut taloudellisesti.
Saimaan Matkailijayhdistys osti Rauma-Repolaksi muuttuneelta yritykseltä entisen kahvilalaivan tilalle uuden eli Pikisaari 4:n. Alkuperäiseltä nimeltään laiva oli S/S Suomi, mutta muuttui ensin Pikisaari 4:ksi ja sen jälkeen Prinsessa Armaadaksi ja on tällä nimellä edelleen. Se kunnostettiin kahvilaksi Kaukaan telakalla. Se oli aluksi kahvilana ja sai 1980 keskiolutoikeudet, jolloin siitä tuli ravintolalaiva.
Pikisaari-nimiset laivat olivat Repola-Viipuri Oy:n laivaston laivoja. Kun ne nimettiin 1940-luvulla uudelleen, kaikki tervahöyryt saivat nimen Pikisaari, ja ne erotti toisistaan numero.
Senoji Radiškė

Senoji Radiškė on kylä Kalvarijan kunnassa, Marijampolėn läänissä, Lounais-Liettuassa lähellä Puolan ja Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 258 asukasta.
Kylän sijainti kartalla
Senoji Radiškė
Johnstonin atolli

| Johnstonin atolli |
| --- | --- |
 Kartta atollista
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  4
Suurin saari:  Johnston
Muita saaria:  Sand, Akau ja Hikina
Pinta-ala:  2,67 km²
Valtio
Valtio:  Yhdysvallat
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Johnstonin atolli on pieni (2,8 km²) Yhdysvalloille kuuluva atolli pohjoisella Tyynellämerellä noin 1 400 kilometriä Havaijilta länteen.
Alueella on pääsaaren lisäksi pienet Sand Island ja Akau ja Hikina -saaret. Kaksi jälkimmäistä ovat keinotekoisia saaria.
Saarella oli sotilastukikohta ja se on kansallinen villieläinten suojelualue. Sitä hallinnoivat United States Defense Threat Reduction Agency (DTRA) ja US Fish and Wildlife Service. Tukikohdassa asui noin 1 100 sotilas- ja siviilihenkilöä.
Saarella on asfaltoitu kiitotie lentokoneille.
Johnstonin atolli oli aiemmin Yhdysvaltojen ydinaseiden koealueena ja sinne on haudattu paljon ydinjätteitä. [lähde? ]
Sotilastukikohta suljettiin 2004, minkä jälkeen saarella ei ole ollut vakituista asutusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johnstonin atolli Wikimedia Commonsissa
Johnstonin atollia ilmakuvassa.
Sebi (kappale)

|  Sebi |
| --- | --- |
 Zala Kralj & Gašper Šantl esittämässä kappaletta ensimmäisen semifinaalin kenraaliharjoituksessa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Zala Kralj & Gašper Šantl
Levy-yhtiö:  Universal Music Slovenia
Kesto:  03:00
Tyylilaji:  synthpop, elektroninen musiikki
Julkaistu:  20. helmikuuta 2019
Säveltäjä(t):  Zala Kralj, Gašper Šantl
Sanoittaja(t):  Zala Kralj, Gašper Šantl
Tuottaja(t):  Zala Kralj, Gašper Šantl
Euroviisutiedot
Vuosi:  2019
Maa:  Slovenia
Kieli:  sloveeni
Sijoitus:  15.
Pisteet:  105
Sijoitus semifinaalissa:  6.
Pisteet semifinaalissa:  167
Video:  videolinkki
Sebi on Zala Kralj & Gašper Šantlin esittämä kappale, jolla he edustivat Sloveniaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 105 pistettä ja saavutti sijan 15.
Senoji Varėna

Kylän sijainti kartalla
Senoji Varėnan kirkko
Senoji Varėna on kylä eteläisessä Liettuassa, Varėnan kunnallispiirissa, Alytusin läänissä lähellä Merkys-jokea. Vuonna 2001 kylässä asui 1 276 asukasta.
Sauropus androgynus

| Sauropus androgynus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Phyllanthaceae
Suku::  Sauropus
Laji::  androgynus
Kaksiosainen nimi
 Sauropus androgynus  (L.) Merr. 
Katso myös
   Sauropus androgynus Wikispeciesissä   Sauropus androgynus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sauropus androgynus, tunnetaan myös muun muassa nimellä katuk, englanniksi sweet leaf on pensas, joka kasvaa trooppisilla alueilla, muun muassa Kaakkois-Aasiassa, erityisesti Malesiassa ja Borneolla, sekä Australiassa ja jonkin verran viljeltynä myös Pohjois-Amerikassa. Kiinassa se tunnetaan nimellä mani cai (马尼菜), Malaijiksi se on cekur manis tai sayur manis sekä Vietnamiksi rau ngót.
Katukin monihaaraiset pystysuorat varret voivat kasvaa parin metrin korkuisiksi. Sen soikeat, tummanvihreät lehdet ovat noin 5–6 cm:n mittaiset. Se on eteläisessä Aasiassa hyvin suosittu lehtivihannes siksi, että se on erittäin satoisa, ravinteikas sekä maukas nautittuna. Katukista käytetään ravinnoksi nuoria versoja, mutta myös vanhempia lehtiä voi syödä jopa sellaisenaan salaateissa. Yleensä niitä kuitenkin käytetään joko keitoissa tai paistettuna tai vokattuna muiden vihannesten seassa. Maultaan katukin on sanottu muistuttavan tuoretta makeaa hernettä.
Ravintoarvo

Katukin lehdet sisältävät jopa 49 % proteiineja. Kuitua niissa on 14–19 %. Niissä on myös A- B- ja C-vitamiineja sekä K-vitamiinia, jota on vain harvoissa kasvikunnan tuotteissa. Katuk sisältää kalsiumia 2,8 %, lisäksi kaliumia, fosforia, magnesiumia ja rautaa. Lehdet ovat tummanvihreitä eli ne sisältävät runsaasti lehtivihreää.
Katuk sisältää papaveriinia, alkaloidia, jota esiintyy myös oopiumunikossa. Tämän vuoksi suurien määrien käyttö voi aiheuttaa sivuvaikutuksia, muun muassa sileiden lihasten lamautumista, joka näkyy erityisesti hengitysvaikeuksina. Katukia on myös käytetty kansanlääkinnässä muun muassa vatsavaivojen, kuorsauksen, yöllisen hampaiden  narskutuksen ja erektiohäiriöiden hoidossa. Siitä tehtyä uutetta on myös kokeiltu laihdutusvalmisteena muun muassa Taiwanissa, mutta sen käytöstä luovuttiin, koska korkean papaveriinipitoisuuden havaittiin aiheuttavan vakavia keuhkovaurioita.
Satoko Tanaka

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tanaka vuonna 1959. |  Tanaka vuonna 1959. |  Tanaka vuonna 1959. |  |
Maa:   Japani
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | 100 m selkäuinti |  |
Satoko Tanaka (jap. 田中 聰子; s. 3. helmikuuta 1942 Nagasaki) on japanilainen kilpauransa päättänyt uimari. Hän kilpaili kesäolympialaisissa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Roomassa hän saavutti sadan metrin selkäuinnissa pronssia ajalla 1.11,4.
Tanakan kansainvälinen debyytti tapahtui vuoden 1958 Aasian kisoissa, joissa hän rikkoi sadan metrin selkäuinnin Japanin-ennätyksen (1.15,1). Hän piti hallussaan kahdensadan metrin selkäuinnin maailmanennätystä vuosina 1959–1964 lukuun ottamatta kahdeksaa päivää vuonna 1960, jolloin Lynn Burke piti ennätystä hallussaan. Lisäksi Tanaka piti hallussaan 110 ja 220 jaardin selkäuinnin maailmanennätyksiä sekä sadan ja kahdensadan metrin selkäuinnin Japanin-ennätyksiä. Hänet nimettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1991.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Satoko Tanaka Wikimedia Commonsissa
Jason Hervey

| Jason Hervey |
| --- | --- |
 Jason Hervey vuonna 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jason Robert Hervey
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1972 (ikä 52) Los Angeles, Kalifornia, USA
Ammatti:  näyttelijä tuottaja PR-agentti
Puoliso:  Kelley Patricia O'Neill 1994–1995 Angel Hart 1998–
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Aiheesta muualla
IMDb 
Jason Robert Hervey (s. 6. huhtikuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä, televisiotuottaja ja aiempi PR-agentti. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Wayne Arnoldina televisiosarjassa Kesä 68.