stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Švenčionys
Aiheesta muualla

Kaupungin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi, puolaksi, englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Jouluyö, juhlayö

| Jouluyö, juhlayö> Stille Nacht, heilige Nacht |
| --- | --- |
 Laulun alkuperäinen käsikirjoitus.
Säveltäjä:  Franz Xaver Gruber
Sanoittaja:  Josef Mohr
Ensiesitys:  24. joulukuuta 1818
   Jouluyö, juhlayö, pianoversio. 
Jouluyö, juhlayö (saks. Stille Nacht, heilige Nacht) on maailman tunnetuimmaksi arvioitu joulunajan laulu, joka kertoo Kristuksen syntymästä siten kuin se kerrotaan Luukkaan evankeliumin toisessa luvussa. Sanat on kirjoittanut Joseph Mohr vuonna 1816, ja sävellyksen on tehnyt Franz Xaver Gruber vuonna 1818. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran Pyhän Nikolauksen kirkossa Oberndorfissa 24. joulukuuta 1818 keskiyön messussa.
Laulun syntyvaiheet

Laulu on käännetty yli 300 kielelle. Tunnetuimmat suomenkieliset sanat "Jouluyö, juhlayö" -lauluun on tehnyt Gustaf Oskar Schöneman (1839–1894), joka on sanoittanut myös joululaulun "Joulupuu on rakennettu". "Jouluyö, juhlayö" -lauluun on tehty useita muitakin suomennoksia. Laulu on suomeksi myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, numerolla 114 ja se on Anna-Maija Raittilan uudelleen suomentama vuodelta 1999.
Laulun alkuperästä on useita tarinoita.Yleisimmin kerrotaan miten juuri joulun alla Joseph Mohr joutui vaikean tilanteen eteen. Kirkon urut olivat korjauksen takia soittokelvottomat, eikä jouluyön messusta siten tulisi niin juhlallinen kuin muulloin. Hän pyysi ystäväänsä, kylän urkuria tekemään kirjoittamaansa runoon sävelmän, jossa olisi kaksi solistisääntä, kuoro ja säestyssoittimena kitara. Urkuri Franz Gruber sai sävelmän valmiiksi ja jouluyön messussa 1818 saivat Oberndorfin kyläläiset kuulla ”Jouluyö, juhlayö” -laulun ensiesityksen. Kirkko oli Oberndorf bei Salzburgin Pyhän Nikolauksen kirkkon. Sen tilalla on nykyään Stille Nacht -kappeli ja läheinen talo on muutettu Stille Nacht -museoksi.
Mohrin laulussa oli kuusi säkeistöä. Siitä lauletaan kuitenkin vain 1, 2 ja 6. säkeistöä. Myös saksankielisenä laulusta on useampia versioita, joiden sanoitus poikkeaa toistaan. Laulun vanhin painettu versio on vuodelta 1833 ja se on julkaistu Dresdenissä. Laulu sai suuren suosion varhain, tosin se tuli evankelisiin laulu- ja virsikirjoihin paljon hitaammin kuin katolisiin. Laulu levisi tuntemattoman tekijän lauluna Tirolissa ja sitä pidettiin kansanlauluna. Laulusta jäi pois käytöstä inkarnaatiota teologisesti kuvailevat säkeistöt 3–5 ja säkeistöjen järjestys muuttui. Kun alkuperäisen tekstin 6. säkeistö siirtyi 1. ja 2. säkeistöjen väiin, saatiin laulu alkamaan ja päättymään seimen äärellä. Tämä lisäsi lauluun liittyvää romanttista kuvaa ja lisäsi laulun suosiota. Laulu sai suuren suosion 1820-luvulla, jolloin Euroopassa vallitsi eräänlainen ”tyrorinkuume”, ihannoitu kuva siitä, miten tirolilaiset vastustuvat Napoleonia. Useat lauluryhmät ja -perheet esittivät tirolilaisia kansalauluja, niiden joukossa "Stille Nacht". Kansanmusiikkina sitä arvotettiin sen alkuperän, yksinkertaisuuden ja aitouden takia. Siten se saattoi kuulua hyvin porvarillisen perheen ihannejouluun.
Laulu on kenties tunnetuin joululaulu. Se on käännetty ainakin 143 eri kielelle ja siitä on ainakin 228 erilaista käännöstä.
Sanat

Stille Nacht, heilige Nacht
Stille Nacht! Heilige Nacht!

Alles schläft; einsam wacht

Nur das traute hochheilige Paar.

Holder Knabe im lockigen Haar,

Schlaf in himmlischer Ruh!

Schlaf in himmlischer Ruh!
Stille Nacht! Heilige Nacht!

Hirten erst kundgemacht

Durch der Engel Halleluja.

Tönt es laut von Ferne und Nah:

Christ, der Retter ist da!

Christ, der Retter ist da!
Stille Nacht! Heilige Nacht!

Gottes Sohn! O wie lacht

Lieb aus deinem göttlichen Mund,

Da uns schlägt die rettende Stund,

Christ in deiner Geburt!

Christ in deiner Geburt!
Jouluyö, juhlayö
Jouluyö, juhlayö!

Päättynyt kaik on työ.

Kaks vain valveil on puolisoa

lapsen herttaisen nukkuessa

seimikätkyessään, 

seimikätkyessään.
Jouluyö, juhlayö!

Paimenil yksin työ.

Enkel taivaasta ilmoitti heill':

Suuri koittanut riemu on teill'!

Kristus syntynyt on,

Kristus syntynyt on!!
Jouluyö, juhlayö!

Täytetty nyt on työ.

Olkoon kunnia Jumalalle!

Maassa rauha, myös ihmisille

olkoon suosio suur,

olkoon suosio suur!
Suomennokset ja niiden erot

Lauluun on tehty ainakin kahdeksat eri suomalaiset sanat.
G. O. Schöneman julkaisi vuonna 1883 ensimmäisen suomennoksen. Se on varsin vapaasti saksasta suomeen käännetty ja alkaa seuraavasti:
Jouluyö, juhlayö!
Päättynyt kaik on työ.
Matti Pesonen julkaisi vuonna 1938 sanat, jotka alkavat:
Jouluyö hiljainen
Uupuu kaikk' unehen
Matti Pesonen julkaisi uudet vuonna 1944 sanat, jotka alkavat:
Jouluyö juhlayö
Hiljennyt kaikk' on työ
Adventtilaluluja, laulu 2 (1959):
Hiljainen juhlayö!
Päättynyt on jo työ.
Anna-Maija Raittila julkaisi vuonna 1982 sanat, jotka alkavat:
Jouluyö juhlayö
Kansojen rauhan yö
Anna-Maija Raittila (Kirkkauden kuningas tulee, Kirkon jumalanpalvelus ja musiikin keskus,  jouluajan virikeaineistoa, 1993):
Jouluyö, juhlayö
päättynyt arjen työ!
Ruotsin kirkon virsikirja, virsi 114, uud. suom. Anna-Maija Raittila 1999
Jouluyö, juhlayö!
Tyyntynyt kaikki työ!
Siionin Kannel  15, 1999
Jouluyö, juhlayö.
Päättynyt on jo työ
Melko tarkan suomennoksen ensimmäisen säkeistön sanat ovat seuraavat:
Jouluyö, juhlayö
päättynyt arjen työ
kaks vaan ihmistä valveillaan
valo lapsella hiuksissaan
nuku rauhassa vain
nuku rauhassa vain
Sävelmä

Laulun säveltäjä, Franz Gruber oli itävaltalainen kirkkomuusikko ja opettaja. Opettajan viran lisäksi monet toimivat myös kirkkomuusikkoina omilla alueillaan ja sävelsivät tarvittavaa musiikkia. Myös Gruberilta on säilynyt muita teoksia joissa kansanmusiikki ja taidemusiikki olivat sekoittuneet toisiinsa, niin myös tässä 6/8-tahtisessa sicilianossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jouluyö, juhlayö Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Jouluyö, juhlayö on Wikiaineistossa
Eino Wilhelms, Armi Rossi-Siitonen: Jouluyö, juhlayö - kuvitettu kertomus maailman tunnetuimman joululaulun synnystä. SLEY-kirjat, 1988; ISBN 9516178367, ISBN 9789516178366.
Silent Night Web-sivu (englanninkielinen sivu jossa erikielisiä käännöksiä ja tietoja laulusta)
Jouluyötä, juhlayötä on laulettu jo kaksi vuosisataa – Rakastettu laulu syntyi, kun katolilaispappi pyysi opettajalta runoonsa sävelmää, Yle / Marija Skara (24.12.2018)
Johann Schop

Johann Schop 1590-1667
Werde munter, mein Gemüte, koraalin ensipainos 1642
Johann Schop (noin 1590 Hampuri – 1667 Hampuri) oli saksalainen viulisti ja säveltäjä, joka toimi hovimuusikkona ja kapellimestarina Wolfenbüttelissa, Kööpenhaminassa ja Hampurissa.
Elämä ja työ

Vuonna 1614 Schopista tuli Wolfenbüttelin hovikapellin muusikko. Hän soitti viulua, luuttua, trumpettia ja sinkkiä. Vuonna 1615 hän siirtyi Kööpenhaminaan, kuningas Kristian IV hoviin muusikoksi, mutta joutui 1619 lähtemään sieltä ruton leviämistä pakoon. Hän toimi Iburgissa ja palasi takaisin Hampuriin, kaupungin raadin muusikoksi 1621 ja työskenteli myöhemmin Hampurin Jacobn kirkon urkurina. Hän matkusti Heinrich Schützin kanssa 1634 Kööpenhaminaan kruununprinssi Kristianin häihin, ja häntä yritettiin saada jäämään Kööpenhaminan hoviin, mutta yritys ei onnistunut, vaan hän jatkoi työtään Hampurissa kuolemaansa saakka.
Schop oli ensimmäisiä laajasti tunnettuja viuluvirtuooseja. Hän oli paljon käytetty ja hyvin palkattu viulusolisti. Hän oli myös säveltäjä. Hän sävelsi lukuisia konserttoja ja etenkin hänen hengelliset konserttonsa olivat suosittuja. Hän kirjoitti myös yksinkertaisia virsikoraaleja, etenkin virsirunoilija Johann Ristin kirjoittamiin virsiin. Niistä tunnetuimpia ovat teksteihin Werde munter, mein Gemüthe ja Wach auf, mein Geist, erhebe dich (O Ewigkeit, du Donnerwort) tehdyt sävelmät. Johann Sebastian Bach on käyttänyt Schopin koraaleja lukuisissa kantaateissaan ja urkuteoksissaan. Niistä tunnetuin on kenties kantaaii BWV 147 Herz und Mund und Tat und Leben
Scheinin koraali Johan Ristin virteen Werde munter, mein Gemüthe on Suomen ev. lut.kirkon virsikirjassa yhteensä 17 virren tai kirkollisten toimitusten laulun sävelmänä. Usein se liitetään Martin Opitzin virteen ”Kristus, valo valkeuden” (virsi 536). Se on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa viiden virren sävelmänä, joista yhdessä virressä, virsi 194 Onni, riemu, Jeesus, anna on Johann Ristin kirjoittama teksi "Hilf, Herr Jesu, lass gelingen, dad neue Jahr gehr an" Pekka Kivekkään käännöksenä.
Käännös suomeksi
Sirkku Aho

Sirkku Eeva-Liisa Aho (o.s. Maunu, 12. heinäkuuta 1944 Virrat – 12. tammikuuta 2000 Turku) oli Turun yliopiston kasvatustieteen professori.
Aho kirjoitti ylioppilaaksi Alavuden yhteiskoulussa 1963, valmistui filosofian kandidaatiksi 1969, valtiotieteiden lisensiaatiksi 1972 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Turun yliopistossa 1974. Hänen väitöskirjansa nimike on Oppilailla esiintyvät käyttäytymisongelmat ja kouluympäristö.
Työurallaan Aho toimi Turun yliopistossa virkaa toimittavana ja vakinaisena kasvatustieteen assistenttina, yliassistenttina ja apulaisprofessorina eri jaksoissa 1970–1976 sekä dosenttina ja lehtorina 1975–1981. Suomen Akatemian vanhempana tutkijana hän työskenteli 1977–1981 ennen siirtymistään Turun yliopiston didaktiikan apulaisprofessoriksi vuosiksi 1981–1990. Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekuntaan kuuluvan opettajankoulutuslaitoksen Rauman kampuksella (Rauman OKL) Aho työskenteli virkaa toimittavana didaktiikan professorina 1982–1984. Kasvatustieteiden tiedekunnan Turun kampuksella toimivan opettajankoulutuslaitoksen (Turun OKL) kasvatustieteen apulaisprofessorina hän aloitti 1990 ja toimi myöhemmin kasvatustieteen professorina vuoteen 2000 asti.
Aho on kirjoittanut kasvatustieteen alalta useita tieteellisiä tutkimuksia ja muunlaisia julkaisuja.
End of You

| End of You> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  goottirock, goottimetalli, vaihtoehtorock, alternative metal, Industrial rock
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:   Englanti, Suomi
Jäsenet:  Jami Pietilä, laulu   Joni Borodavkin, koskettimet   Jani Karppanen, kitara   basso}}
Aiheesta muualla
endofyou.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
End of You on vuonna 2003 perustettu suomalainen rockyhtye, jonka perusti laulaja/säveltäjä Jami Pietilä.
Historia

End of Youn perusti 2003 laulaja/säveltäjä Jami Pietilä. Ensimmäisen video ja “Walking With No One” demo (seitsemän kappaletta) herätti kiinnostusta muun muassa goottilaisen metallimusiikin kuuntelijoiden piirissä. Demon julkaisun jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa (Universal).
Marraskuussa 2005 ensimmäinen single “Walking With No One” julkaistiin Suomessa ja se saavutti singlelistalla sijoituksen 17 . Single julkaistiin Euroopassa 1. huhtikuuta 2006. Albumi Unreal julkaistiin maailmanlaajuisesti 29. maaliskuuta 2006. Albumin julkaisun jälkeen End of Youta haastateltiin musiikkijulkaisuihin, radio-/tv-ohjelmiin ja yhtye soitti eri festivaaleilla.
End of Youn toinen albumi Mimesis julkaistiin huhtikuussa 2008. Single “You deserve more” sai hyvän vastaanoton rockradiokanavilla. Tuottajana Unreal- ja Mimesis-levyillä toimi Hiili Hiilesmaa (HIM, Apocalyptica).
Vuonna 2009 End of You julkaisi kolmannen levynsä Remains of the Day Playground Music:in kanssa. Single "Star Parade" sai radiosoittoa ja soi edelleen monien suomalaisten rokkibaarien soittolistoilla.
Keikkailtuaan aktiivisesti kahdeksan vuotta, End of You vetäytyi toistaiseksi määrittelemättömälle tauolle Tavastian konsertin jälkeen maaliskuussa 2011.
Tauon jälkeen yhtyeen laulaja Jami Pietilä lähti lähes vuoden kestävälle maailmanympärimatkalle. Palattuaan End of You kirjoitti paljon uutta materiaalia, mutta päätti olla julkaisematta niitä toistaiseksi. Hetken aikaa bändi keskittyi muihin projekteihin, mutta 2017 yhtye päätti ruveta julkaisemaan uutta musiikkia. Single “Stay” julkaistiin joulukuussa 2017, “Soul Eater” toukokuussa 2018 ja “Bird on the Wire” heinäkuussa 2018.
Heinäkuussa 2018 End of You esiintyi John Smith Rock Festivaaleilla.
Vuonna 2025 yhtye aktivoitui jälleen ja alkoi julkaista uutta musiikkia. Single Too Far Apart julkaistiin helmikuussa 2025 ja yhtye on valmistelemassa uutta albumia, joka julkaistaan myöhemmin saman vuoden aikana.lähde?
Kokoonpano > Nykyiset jäsenet

Jami Pietilä – laulu (2003–)
Joni "Johnny" Borodavkin – kosketinsoittimet (2003–)
Jani Karppanen – kitara (2003–)
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Marko Borodavkin – basso (2009–2018)
Heikki Sjöblom – rummut (2011–2011)
Otto Mäkelä – rummut (2009–2010)
Timo "Lede" Lehtinen – basso (2003–2009)
Mika Keijonen – rummut (2004–2008)
Rami Kokko – rummut (2004)
Kokoonpano > Vierailijat

Anniina Karjalainen – laulu albumilla Unreal ja singlellä "Soul Eater"
Julkaisut > Albumit

Remains of the day (2010)
Mimesis (2008)
Unreal (2006)
Julkaisut > Kokoelmat

Spinefarm Metal DVD Vol. III 2007
Orkus Magazine 19 (CD, Smplr, Enh) 2006
Metal Hammer: Grilled à la Spinefarm 2005
Julkaisut > Singlet

Walking with No One (2005)
Upside Down (2006)
You Deserve more (2008)
Star Parade (2010)
Drift Away  (2012)
Stay (2017)
Soul Eater (2018)
Bird on the Wire (2018)
"Tyhjä Maa" (2019)
"Ikuisessa meressä" (2020)
"Aika" (2020)
"Too Far Apart" (2025)
Julkaisut > Musiikkivideot

Bird on the Wire (2018)
September Sun (2010)
Star Parade (2010)
You Deserve More (2008)
Walking with No One (2006)
Julkaisut > Demot

Walking with No One 2004
Aiheesta muualla

End of You:n virallinen sivusto (englanniksi)
End of You (Arkistoitu – Internet Archive) Encyclopaedia Metallum
End of You Last.fm-sivustolla
Tietokoneen kello

Tietokoneet ja monet muuta elektroniikkalaitteet sisältävät kellon, joka pitää kirjaa ajan kulusta.
Tietokoneen muista piireistä erillisestä, kellonaikaa ylläpitävästä laitteistosta käytetään myös nimitystä reaaliaikakello (engl. real-time clock, RTC) erotuksena erilaisista kellosignaalia tuottavista laitteista, joita käytetään piirien ja väylien tahdistukseen.
Tietokoneet käyttävät reaaliajan ajoituksia moniin tarkoituksiin. Esimerkiksi hiiren kaksoisnapsautuksen väli on Windowsissa oletuksena korkeintaan 500 millisekuntia, joten käyttöjärjestelmän ikkunoinnin pitää pitää kirjaa jokaisen tapahtuman aikaleimasta. Aikaleimoja käytetään esimerkiksi myös verkkoliikenteessä havaitsemaan menivätkö verkkopaketit perille tietyn ajan sisällä.
Varsinaista "seinäkelloaikaa" tai reaaliaikaa (wall-clock time) tarvitaan esimerkiksi tiedostojen aikaleimojen tallentamisessa, tehtävien ajoituksessa, kalentereissa ja salatussa verkkoliikenteessä, jossa on tunnettava salauksen sertifikaattien voimassaoloaika.
Reaaliaikakello

Reaaliaikakello pitää aikaa tyypillisesti kideoskillaattorilla, joka värähtelee esimerkiksi 32,768 kHz:n taajuudella. Tällainen kello heittää tyypillisesti korkeintaan muutaman sekunnin vuorokaudessa. Värähtelytaajuudella päivitetään laskuria, joka laskettuaan 32 768 pulssia lisää sekunnin kellon aikaan. Toimiakseen reaaliaikakello tarvitsee virtaa, vaikka sen virrankulutus on vähäinen. Tyypillisesti virranlähteenä on paristo. Tällöin sanotaan koneessa olevan paristovarmennettu kello. Jossain laitteissa on myös käytetty suuren kapasiteetin kondensaattoreita.
PC-tietokoneiden RTC-reaaliaikakellon toteutus periytyy IBM PC:n ajalta, joka käytti Motorola 146818 -kellopiiriä. Tämä piiri pitää yllä kellonaikaa BCD-muodossa, joka pystyy yhden sekunnin tarkkuuteen ja tuottamaan IRQ 8 -kellokeskeytyksiä taajuuksilla 2–8192 hertsiä tai herätyksen.
IBM PC/AT lisäsi paristovarmennetun kellonajan.
Nykyaikainen laitteisto pitää tarkempaa aikaa, sillä uudet suorittimet sisältävät sisäisen kellonaikalaskurin Time-Stamp Counter (TSC). Time-Stamp Counter on kaikissa Intelin prosessoreissa Pentiumista lähtien. Suoritin lisää sen arvoa yhdellä joka kellosyklillä. Tämä rekisteri voidaan lukea yhdellä käskyllä (RDTSC) suorittimen EDX:EAX-rekistereihin. Jollei tätä ole käytössä voidaan käyttää emolevyn High Precision Event Timer (HPET) tai ACPI Power Management Timer (PM timer) -laskureita.
HPET lisättiin PC-spesifikaatioihin 2004. Sen tarkoitus oli korvata vanhentuneeksi julistetut RTC ja Intel 8253/8254 Programmable Interval Timer (PIT) -piirit.
PM timer taas liittyy ACPI-arkkitehtuuriin.
Käyttöjärjestelmän aika

Tarkempiin ajoituksiin käyttöjärjestelmän on toteuttava oma kellonsa, jota päivitetään kellokeskeytyksillä. MS-DOS lukee kellonajan reaaliaikakellosta vain kerran koneen käynnistyessä, ja tämän jälkeen käyttöjärjestelmä pitää aikaa itse yllä.
Linux-ympäristössä on olemassa hwclock-ohjelma, jolla voi lukea tai tallentaa RTC-kellon ajan käyttöjärjestelmän ajasta.
Unix-aika on eräs useissa käyttöjärjestelmissä käytettävä tapa kuvata aikaa. Se on yksinkertaisesti sekunteja ajanhetkestä 1970-01-01T00:00:00Z.
Hajautetuissa järjestelmissä (ja mm. Internetissä) olevien laitteiden kellot pyritään pitämään samassa ajassa. Yleinen keino tähän on NTP-protokolla.
Dallasin MC146818-yhteensopiva kellopiiri
Mozart-kuula

Salzburgilaisen Fürstin konditorian alkuperäisiä Mozart-kuulia.
Mozart-kuula (saks. Mozartkugel) on pallon muotoinen suklaakonvehti, jonka kermainen sisus on pistaasi- ja mantelimarsipaania. Säveltäjä Wolfgang Amadeus Mozartin mukaan nimetyssä konvehdissa kuori on tummaa suklaata.
Mozart-kuulan loi Paul Fürst vuonna 1890 Mozartin syntymäkaupungissa Salzburgissa sata vuotta Mozartin kuoleman jälkeen. Nykyään useat konditoriat valmistavat samantyyppisiä kuulia. Vain alkuperäinen tekijä Cafe-Konditorei Fürst GmbH saa kutsua tuotettaan "alkuperäiseksi" (original).lähde?
Salzburgin Grödigissä sijaitseva Salzburg Schokolade valmisti Mozart-kuulia Mirabell-brändin alla vuodesta 1948. Paul Fürstin perustama tehdas valmisti "Echte Salzburg Mozartkugeln", aitoja salzburgilaisia Mozart-kuulia, mutta tuotanto päättyi vuoden 2024 lopulla konkurssiin. Salzburg Schokoladen omistaja Mondelez International jatkanee valmistusta toisaalla.
Saksalainen valmistaja Reber tuottaa eniten Mozart-kuulia maailmassa, noin puoli miljoonaa kuulaa päivässä.
Salzburgin Mirabell -brändi on kuitenkin ainoa, joka saa valmistaa täysin pyöreitä Mozart-kuulia. Muiden tuotemerkkien kuulissa on oltava litteä sivu. Lisäksi ainoastaan itävaltalaiset tuottajat saavat käyttää ”Mozartkugeln”-nimeä. Siten esimerkiksi saksalainen Reber joutuu käyttämään nimeä ”Mozart-Kugeln”.
Mirabell-nimellä on valmistettu myös kolikon muotoisia Mozart-konvehteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mozart-kuula Wikimedia Commonsissa
Café Konditorei Fürst Salzburg
Hovikonsistori ja Hoviseurakunta

Hovikonsistori (ruots. Hovkonsistoriet, lat. consistorium aulicum) on elin, joka toimii tuomiokapitulina Ruotsin hovin Hoviseurakunnalle (Hovförsamlingen).
Hovikonsistori

Hovikonsistorin lasketaan saaneen alkunsa kun Ruotsin hallitus antoi 1622 ohjeen, jonka mukaan ylihovisaarnaajan ja hovisaarnaajien tuli toimia. Hovikonsistoriin kuuluvat ylihovisaarnaaja, virallinen hovisaarnaaja (Hoviseurakunnan kirkkoherra) ja kaksi asessoria. Tähän ”kuninkaalliseen hiippakuntaan” kuuluu tätä nykyä vain yksi seurakunta, Hoviseurakunta. 1920-luvulle saakka siihen kuului myös kahdeksan sotilasseurakuntaa. Viimeinen niistä Tukholman Skeppsholmenin seurakunta lakkautettiin 1970. Sen kirkkona oli Tukholman Skeppsholmenin kirkko.
Ruotsin kirkkojärjestys ei anna määräyksiä Hoviseurakunnasta. Ruotsin kuningas päättää hovikonsistorista ja sen tehtävistä. Kirkkojärjestys tuntee sitä vastoin ylihovisaarnaajan. Sen mukaan ylihovisaarnaaja tulee valita piispojen parista. Siten virassa olevat ja eläkkeellä olevat piispat voivat tulla kyseeseen. Aikaisemmin, kun vastaavaa määräystä ei ollut ja ylihovisaarnaajaksi saatettiin kutsua joku muu pappi kuin piispa, painotettiin, että häntä oli pidettävä piispojen vertaisena.
Hovikonsistori ja ylihovisaarnaaja vastaavat Hoviseurakuntaan nähden asioista, jotka tavallisissa hiippakunnissa ovat hiippakuntahallituksen, tuomiokapitulin ja piispan vastuulla.
Hoviseurakunta

Hoviseurakunta (Kungl. Hovförsamlingen) on Ruotsin kirkon seurakunta, jonka jäsenmäärä on noin 500. Se on ns. ei-alueellinen seurakunta ja sen jäseniä ovat kuninkaallinen perhe sekä nykyiset ja entiset hovin työntekijät ja heidän perheensä.
Hoviseurakunnan korkein päättävä elin on kirkonkokous, joka vastaa muiden seurakuntien kirkkovaltuustoja. Hoviseurakunnan kirkko on Tukholman kuninkaanlinnan Linnankirkko. Myös muutamien muiden kuninkaallisten linnojen kirkot kuuluvat hoviseurakunnalle. Tällaisia ovat mm. Drottningholmin linnan kirkko ja Ulriksdalin linnankappeli.
Seurakunnan jäsenet osallistuvat kirkolliskokouksen jäsenten vaaliin Tukholman hiippakunnan kautta, mutta seurakunta ei ole muuten osallisena Tukholman hiippakuntaorganisaatioon, eikä ole mukana Ruotsin kirkon taloudellisessa tasausjärjestelmässä.
Hoviseurakunta > Hoviseurakunnan organisaatio

Ylihovisaarnaaja on piispa, jolla on Hoviseurakunnan kaitsentavastuu ja hän johtaa Hovikonsistoria. Ylihovisaarnaajana toimii Strängnäsin piispa Johan Dalman vuodesta 2015.
Hoviseurakunnan kirkkoherra (Pastor i Kungl. Hovförsamlingen) johtaa seurakunnan toimintaa. Virkaa hoitaa vuodesta 2013 Michael Bjerkhagen. Hän on samalla vakinainen hovisaarnaaja.
Heidän lisäkseen kuningas kutsuu ylimääräisiä hovisaarnaajia, pappeja eri puolilta Ruotsia. Heitä on noin 20 ja he johtavat jumalanpalveluksia Tukholman linnan kirkossa vuorollaan pari kertaa vuodessa.  Hoviurkuri vastaa Hoviseurakunnan jumalanpalvelusten musiikista ja konserttitoiminnasta. Linnankirkon jumalanpalvelukset ovat avoimia kaikille.
Aiheesta muualla

Hoviseurakunnan seurakuntaohjesääntö (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Tukholman linnankirkko
Alma

| Alma |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  28. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  28. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Latinan almus, > fem. alma
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alma on naisen nimi, myös Suomessa. Nimi Alma juontaa alkuperänsä latinan sanasta almus, jonka femiinimuoto on alma ja joka tarkoittaa lempeää, mietoa. Saameksi sana alma puolestaan tarkoittaa kelpoa tai oikeaa.
Sana esiintyy myös latinalaisessa sanonnassa Alma mater, jota usein käytetään siitä yliopistosta, jossa henkilö on opiskellut. Espanjassa alma on merkinnyt sielua. Myös portugalin kielessä alma tarkoittaa sielua mutta unkarin kielessä omenaa.
Suomessa nimi Alma on annettu  vuoden 2024 loppuun mennessä yli 17 000 henkilölle.