stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samantha Fox

| Samantha Fox |
| --- | --- |
 Samatha Fox vuonna 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1966 (ikä 58)
Ammatti:  laulaja, entinen glamour-malli, näyttelijä, TV-persoona
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  pop, disko
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Jive Records (1982-1998) Ichiban Records (1998)
Aiheesta muualla
www.samfox.com ja samfox.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Samantha Karen Fox (s. 15. huhtikuuta 1966 Mile End, Lontoo) on erityisesti 1980-luvulla suosiossa ollut englantilainen malli, poptähti ja seksisymboli. Hänen läpimurtokappaleensa musiikkimaailmassa oli "Touch Me (I Want Your Body)", joka oli suosittu myös Suomessa. Alun perin hän nousi Isossa-Britanniassa kuuluisuuteen The Sun -iltapäivälehden yläosattomana niin sanottuna kolmossivun tyttönä.
Samantha Foxin esittämä musiikki koostui pääasiassa valtavirtapopista ja tanssi- ja diskomusiikista. Brittiläiset DJ:t tekivät muutamista hänen kappaleistaan klubikäyttöön omalaatuisia remixejä, ja tanssilattioilla Samantha Foxin musiikki olikin suosittua. Hänen pienempiin menestyksiinsä kuuluivat muiden muassa "Love House" ja "Hold on Tight".
Samantha Foxia verrattiin usein italialaiseen Sabrinaan, joka myös herätti huomiota avoimella seksikkyydellään ja paljastavilla vaatteillaan. Musiikki- ja juorulehdet usein leimasivatkin nämä laulajat toistensa kilpailijoiksi. Kummatkin "povikuningattaret" vierailivat monta kertaa Suomessa esiintymässä juhannusjuhlissa.
Ura

Samantha Fox aloitti The Sun -lehden kolmossivun tyttönä 17-vuotiaana vuonna 1983. Hän lopetti lehdessä vuonna 1986 ja poistui julkisuudesta. Fox palasi takaisin kolmossivulle viikoksi vuonna 1995 sivun 25-vuotisjuhlan kunniaksi.
Vuonna 1995 Fox osallistui Ison-Britannian euroviisukarsintoihin Sox-yhtyeen laulajana kappaleella "Go for the Heart", joka kuitenkin jäi esikarsinnassa neljänneksi. Vuonna 2003 hän kertoi olevansa lesbo ja elävänsä parisuhteessa naispuolisen managerinsa kanssa. Elokuussa 2004 hän esiintyi ruotsalaisen Günther-artistin videolla "Touch Me" (versio Foxin omasta kappaleesta). Marraskuussa 2005 Foxin uusin albumi Angel with an Attitude julkaistiin Kanadassa. Kesäkuussa 2006 Samantha Fox esiintyi Oulussa Lippo Summer Partyssä sekä Torniossa Umpitunnelissa. Kuopion viinijuhlilla hän esiintyi 9. heinäkuuta 2010. Hän esiintyi Saimaa open air tapahtumassa Lappeenrannassa 23. heinäkuuta 2011. Seuraavan kerran Samantha Fox nähtiin Suomessa Saaristo Open -festivaaleilla kesällä 2012. Marraskuussa 2012 Samantha Fox esiintyi kahtena iltana Porissa.
Yksityiselämä

Edesmenneen John Patrick Foxin ja Carole Ann Wilkenin vanhin tytär Samantha Karen Fox syntyi Lontoossa. Hänellä on sisar, Vanessa, joka on kuusi vuotta nuorempi, ja sisarpuoli Frederica, hänen isänsä toisesta avioliitosta. Fox paljasti vuonna 2017 julkaistussa kirjassaan Forever, tomorrow joutuneensa nuorena perheväkivallan uhriksi, kun hänen isänsä pahoinpiteli häntä.
Foxin pitkäaikainen elämänkumppani oli, myös hänen managerinaan vuodesta 1999 toiminut, Myra Stratton, joka kuoli syöpään vuonna 2015. Fox kertoi olevansa lesbo vuonna 2003. Vuonna 2016 Fox alkoi seurustella norjalaisen Linda Olsenin kanssa, he kihlautuivat vuonna 2020 ja avioituivat vuoden 2022 kesäkuussa.
Diskografia > Albumit

Touch Me (1986)
Samantha Fox (1987)
I Wanna Have Some Fun (1988)
Just One Night (1991)
Greatest Hits (1992)
21st Century Fox (1998)
Watching You, Watching Me (2002)
Angel with an Attitude (2005)
Greatest Hits (2009)
Kappaleet

| Vuosi | Kappale | Listasijoitus> UK | Listasijoitus> US | Listasijoitus> GER | Listasijoitus> CAN | Listasijoitus> FRA | Listasijoitus> SUI | Listasijoitus> AUT | Listasijoitus> NLD | Listasijoitus> SA | Listasijoitus> Aus | Listasijoitus> ES | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | "Touch Me (I Want Your Body)" | 3 | 4 | 4 | 1 | 4 | 1 | 2 | 12 | 1 | 1 | 10 | Touch Me |
| 1986 | "Do Ya Do Ya (Wanna Please Me)" | 10 | 87 | 5 | 27 | 20 | 4 | 11 | 35 | - | 18 | 38 | Touch Me |
| 1986 | "Hold On Tight" | 26 | - | 31 | - | - | 24 | - | - | - | 81 | - | Touch Me |
| 1986 | "I'm All You Need" | 41 | - | 67 | - | - | - | - | - | - | - | - | Touch Me |
| 1987 | "Nothing's Gonna Stop Me Now" | 8 | 80 | 6 | 27 | 6 | 2 | 11 | 5 | 2 | 22 | 8 | Samantha Fox |
| 1987 | "I Surrender (To the Spirit of the Night)" | 25 | - | 21 | 35 | 18 | 10 | 22 | 82 | - | - | 4 | Samantha Fox |
| 1987 | "I Promise You (Get Ready)" | 58 | - | 40 | - | - | - | - | - | - | - | 12 | Samantha Fox |
| 1987 | "True Devotion" | 62 | - | 32 | 1 | - | - | - | - | - | - | - | Samantha Fox |
| 1988 | "Naughty Girls (Need Love Too)" | 31 | 3 | 21 | 8 | - | - | - | 64 | - | 66 | 21 | Samantha Fox |
| 1988 | "Love House" | 32 | - | 25 | - | - | 19 | - | 10 | - | 89 | 10 | I Wanna Have Some Fun |
| 1988 | "I Wanna Have Some Fun" | 63 | 8 | - | 10 | - | - | - | - | - | 80 | - | I Wanna Have Some Fun |
| 1989 | "I Only Wanna Be With You" | 16 | 31 | 25 | 12 | 10 | 24 | 19 | 13 | - | 19 | - | I Wanna Have Some Fun |
| 1991 | "(Hurt Me! Hurt Me!) But The Pants Stay On" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | Just One Night |
| 1991 | "Another Woman (Too Many People)" | - | - | 46 | - | - | - | - | - | - | - | - | Just One Night |
| 1991 | "Just One Night" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | Just One Night |
| 1991 | "Spirit of America" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | Just One Night |
| 1995 | "Go For The Heart" | 47 | - | - | - | - | - | - | 13 | - | - | - | Single-only release |
| 1997 | "Let Me Be Free" | 188 | - | - | - | - | - | - | 13 | - | - | - | 21st Century Fox |
| 1998 | "Santa Maria" | 32 | - | - | - | - | - | 1 | - | - | - | - | 21st Century Fox |
| 1998 | "Deeper" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | 21st Century Fox |
| 1998 | "The Reason Is You" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | 21st Century Fox |
| 1998 | "Perhaps" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | 21st Century Fox |
| 2005 | "Angel with an Attitude" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | Angel With An Attitude |
| 2007 | "Touch Me 2007" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | Angel With An Attitude |
| 2008 | "Midnight Lover" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | Single-only release |
| 2009 | "Tomorrow" | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | Greatest Hits |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Chromium OS

ChromiumOS (aiemmin tyylillä Chromium OS) on ilmainen ja avoimen lähdekoodin Linux-jakelu, joka on suunniteltu verkkosovellusten ajamiseen ja World Wide Webin selaamiseen. Se on avoimen lähdekoodin versio ChromeOS:stä, Googlen valmistamasta Linux-jakelusta.
ChromiumOS perustuu Linux-ytimeen, kuten ChromeOS, mutta sen pääasiallinen käyttöliittymä on Chromium-verkkoselain Google Chrome -selaimen sijaan. ChromiumOS sisältää myös Portage-pakettienhallinnan, joka kehitettiin alun perin Gentoo Linuxille. Koska ChromiumOS ja ChromeOS käyttävät selainmoottoria käyttöliittymään, ne on suunnattu verkkosovelluksiin sovellusohjelmistojen tai mobiilisovelluksien sijaan.
Google julkaisi ChromiumOS-lähdekoodin ensimmäisen kerran vuoden 2009 lopulla.
Gimbap

Gimbap-ateria.
Gimbapia.
Gimbap (kirjoitusasuja myös kimbap ja kimbab; kor. 김밥) on riisipohjainen korealaisen keittiön ruokalaji, joka muistuttaa japanilaista rullattua usean täytteen sushia eli futomakia. Sitä pidetään lounas- ja pikaruokalajina ja retkievääksi sopivana ruokana.
Sushin ja gimbapin eroksi on sanottu, että edellinen on herkkää ja harmonista, jälkimmäinen voimakasta ja maskuliinista, ikään kuin sushin maalaisserkku.
Gimbapilla ei ole tarkkaa reseptiä. Riisi (bap) ja täytteet kääritään nori-merilevälajista (gim) valmistettuihin arkkeihin. Riisiin ei sekoiteta sushin tapaan riisiviinietikkaa. Sen sijaan rullaamalla syntynyt pötkö sivellään seesamiöljyllä ja leikataan paloiksi, joiden päälle saatetaan ripotella seesaminsiemeniä.
Palojen täytteenä käytetään muun muassa munakassiivuja sekä raastettuja ja pikkelöityjä vihanneksia, kuten porkkanaa ja kurkkua tai kimchiä. Sushista poiketen täytteenä ei yleensä käytetä raakaa kalaa tai äyriäisiä. Sen sijaan rullaan saatetaan laittaa juustoa, kalakakkuja tai lihaa, kuten kinkkua, makkaraa tai bulgogia. Palat voidaan myös sivellä munalla ja paistaa pannulla.
Gimbapin lisukkeina voidaan tarjota kimchiä tai raastettua daikon-retikkaa, mutta sen sijaan paloja harvoin kastetaan soijakastikkeeseen kuten sushia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gimbap Wikimedia Commonsissa
Tasmanian tuholainen (piirroshahmo)

| Tasmanian tuholainen |
| --- | --- |

Luoja(t):  Robert McKimson
Näyttelijä(t):  Mel Blanc (1954–1983) Noel Blanc (1990) Jim Cummings (1991–) Dee Bradley Baker (1996) Frank Welker (1998) Brendan Fraser (2003)
Ensi- esiintyminen:  Devil May Hare (19. kesäkuuta 1954)
Kustantaja:  Warner Bros. Animation
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tasmanian tuholainen
Sukupuoli:  Koiras
Kotipaikka:  Tasmania
Suhteet
Muut sukulaiset:  Hugh (isä), Jean (äiti), Molly (sisko)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tasmanian tuholainen (myös Tasmanian paholainen, engl. The Tasmanian Devil), lyhennettynä Tassi (myös Tassu, engl. Taz), on kuvitteellinen Warner Bros. -yhtiön animaatiohahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran piirretyssä Devil May Hare 19.  kesäkuuta 1954. Tasmanian tuholainen esiintyi alun perin vain viidessä lyhyessä animaatiossa vuosina 1954–1963, mutta 1980-luvun lopulla hahmo herätettiin uudelleen henkiin. Se esiintyi muun muassa Tiny Toons -animaatiosarjassa ja sai kokonaan oman piirretyn, Taz-Manian. Hahmon suomenkielisenä äänenä toimii Rauno Ahonen.
Luonne ja käyttäytyminen

Tasmanian tuholainen perustuu oikeaan, nykyään vain Tasmaniassa elävään pussiahmaan (engl. Tasmanian devil). Suurin ero piirroshahmon ja oikean eläimen välillä on kuitenkin sen hurja käytös ja ahnas ruokahalu. Tassilla on lähes loputon ruokahalu, ja se saattaa yrittää syödä kaikkea syötäväksi kelpaamatontakin. Yleensä Tassista kertovat piirretyt perustuvatkin sen käytökseen ja tekoihin kun se etsii lisää syötävää keinolla millä hyvänsä.
Aiheesta muualla

Toonopedia
Käyttäytymistiede

Käyttäytymistieteet käsittävät ne tieteenalat, jotka tutkivat ihmisten ja eläinten toimintaa, vuorovaikutusta ja käyttäytymistä.
Käyttäytymistieteisiin voidaan lukea muun muassa
psykologia (mukaan lukien sosiaalipsykologia)
antropologia
sosiobiologia
biologinen psykologia
logopedia
etologia
kasvatustiede
Villa Lidköping BK

| Villa Lidköping BK |
| --- | --- |

Perustettu:  1934
Kaupunki:  Lidköping
Kenttä:  Sparbanken Lidköping Arena
Värit:           
Sarja:  Elitserien
Mestaruudet:  3 (2019, 2021, 2024)
Villa Lidköping Bandyklubb on jääpalloseura Lidköpingistä, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Elitserienissä. Seura on voittanut kolme Ruotsin mestaruutta.
Historia

Seura perustettiin tammikuussa 1934 nimellä Villa Bandyklubb. Alkuaikoina seura pelasi yksittäisiä otteluita ja paikallissarjoja. Vuonna 1951 joukkue sijoitettiin sarjasysteemiuudistuksessa nelosdivisioonaan, josta se nousi vuosikymmenen aikana kaksi sarjaporrasta ylemmäs kakkosdivisioonaan.
Villa esiintyi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla ensimmäistä kertaa kaudella 1966-67. Seuran parhaimmat saavutukset ovat neljä hopeamitalia jotka tulivat vuosina 1975, 1983, 2012 ja 2016. Viime vuosina Villa on taas ollut yksi Ruotsin parhaista seuroista, mutta loppuotteluun asti se on selviytynyt vain viisi kertaa ja voittanut vasta viidennellä kerralla eli kaudella 2019 Ruotsin jääpallomestaruuden loppuottelussa. Villa on ollut pudotuspeleissä keväästä 2010 lähtien.
Saavutukset

Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
3 kultaa: 2019, 2021, 2024
7 hopeaa: 1975, 1983, 2012, 2016, 2020, 2022, 2023
Ruotsin Cup
Mestari: 2016, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
Kansainvälisiä saavutuksia:
Jääpallon maailmancupin voitto: 2018
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Villafans (Arkistoitu – Internet Archive), kannattajien sivusto
SvenskaFans
Sparbanken Lidköping Arena (Arkistoitu – Internet Archive)
Elitserien 2024–2025
Bollnäs GoIF/BF
Broberg/Söderhamn Bandy
Edsbyns IF
Frillesås BK
Gripen Trollhättan
Hammarby IF, Tukholma
Ljusdals BK
Sandvikens AIK
IK Sirius, Uppsala
Vetlanda BK
IFK Vänersborg
Villa Lidköping BK
Västerås SK
Åby/Tjureda IF
Auttoinen

Auttoisten kylää.
Auttoinen on Padasjoen suurin sivukylä. Kylä sijaitsee Rautjärven, Ison Hankajärven, Jamoinjärven ja Kauttisjärven ympäröimänä.
Auttoisilla toimi aiemmin Aarnon Puu Oy.
Arnon eli Jukasenkosken sahan varatuomari A. G. A. Palmfelt perusti 14. lokakuuta 1852 myönnetyllä privilegiolla, jota alettiin verottaa 21. maaliskuuta 1853. Tuolloin Jukasenkosken sahalla oli kaksi raamisahaa sekä oikeus 5 100 tukin sahaamiseen vuodessa. Myöhemmin Arnon saha siirtyi Johannes Askolinille. 1880 sahan vuotuinen tuotanto oli 80 standardia. 1898 sahan omistivat maanviljelijät J. Leikas ja J. Kotka.
Kuuluisin Auttoisilta kotoisin oleva henkilö on rallikuski Juuso Pykälistö. Auttoisilla on ollut oma kansakoulu, neljä kyläkauppaa, kirkko ja hautausmaa, joka on yhä käytössä. Kylässä vaikutti 1900-luvun alussa vahvasti Vapaakirkko.
Historia

Kylä on peräisin keskiajalta ja se mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1464.
Kylän historiasta on kirjoitettu kuusi kirjaa:
Pentti Vuorisen, Leevi Leinon ja Sirkka Tuoreniemen 1987 julkaisema Auttoinen - kylämme, joka kertoo kylästä esihistoriasta lähtien aina 1940-luvulle saakka.
Pentti Vuorisen 1992 julkaisema Auttoinen elää, joka kertoo kylän historiasta 1940-luvulta 1990-luvulle saakka.
Pentti Vuorisen, Leevi Leinon ja Sirkka Tuoreniemen 1988 julkaisema Auttoisten tarinat, joka on Auttoinen - kylämme -kirjan tarinoita, runoja ja murrejuttuja sisältävä täydennysosa.
Aarnon Puusta kertova  Jukasenkosken partaalla, Aarnon Sahan ja Aarnon Puun historia.
Sukukirja Adam Sahlbergin ja Joonas Helenin suvut Auttoisilta.
Sukukirja Auttoisten Kempin suku.
Kulttuuriympäristö ja maisema

Museovirasto on määritellyt Auttoisten kylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Yhdessä läheisen Vesijaon kylän kanssa Auttoinen muodostaa myös valtakunnallisesti arvokkaan maisema-alueen.
Tapahtumia

Taidenäyttely Ars Auttoinen järjestettiin ensimmäisen kerran kesällä 2009. Paikkana toimi Auttoisten entinen kansakoulu. Näyttelyssä oli esillä suomalaista nykytaidetta, taidekäsitöitä ja muotoilua.
Kirjallisuutta

Vuorinen, Pentti ym. (toim.): Auttoinen - kylämme. Omakustanne, Pentti Vuorinen 1987.
Vuorinen, Pentti ym. (toim.): Auttoisten tarinat. Omakustanne, Pentti Vuorinen 1988.
Vuorinen, Pentti ym. (toim.): Auttoinen elää. Omakustanne, Pentti Vuorinen 1992.
Padasjoen kylät
Ala-Porasa
Alho
Arrakoski
Auttoinen
Hirtniemi
Ilmoila
Jokioisten Saksala
Kailankulma
Kasiniemi
Kaukela
Kaurate
Kellosalmi
Keskusta
Koiravuori
Laivaranta
Maakeski
Mainiemi
Neroskulma
Nyystölä
Pappila
Palsa
Porasa
Purola
Savikko
Syrjäntaka
Romonkulma
Tarus
Taulu
Torittu
Vesijako
Virmaila
Vähäsalo
Hattinin taistelu

Ḥaṭṭīnin taistelu oli ristiretkeläisten ja Saladinin johtamien aijubidien välillä käyty taistelu. Se käytiin Hattinin tulivuoren lähistöllä 3.–4. heinäkuuta 1187. Saladinin johtamat muslimit vangitsivat tai tappoivat suurimman osan ristiretkeläisten joukoista ja valloittivat nopeasti suuren osan Palestiinaa, jonka varuskunnat oli tyhjennetty Hattinin taistelussa menetetyn armeijan kokoamiseen. Katastrofaalinen tappio käynnisti ristiretkien aallon Euroopassa, jotka jatkuivat aina seitsemänteen ristiretkeen saakka.
Taistelu

Saladinin armeija eteni kohti Guyn armeijan leiripaikkaa 2. heinäkuuta. Kristityt kävivät keskenään kiihkeät neuvottelut, joissa esitettiin kaksi erilaista toimintatapaa. Ensimmäinen vaihtoehto oli käydä taisteluun ja toinen vetäytyä jättää Tiberias oman onnensa varaan. Neuvotteluista on olemassa erilaisia kuvauksia, joita värittää kristittyjen eri ryhmäkuntien pyrkimys syyttää toisiaan sittemmästä tappiosta, joten ei ole täysin selvää kuka kannatti mitäkin vaihtoehtoa. Monissa lähteissä mainitaan kuitenkin Raymondin kannattaneen vetäytymistä, kun taas Reynald de Châtillon ja Temppeliherrain suurmestari Gerard de Ridefort olisivat kannattaneet taistelua. Muslimit eivät olisi voineet ryhtyä vakavaan piiritykseen niin kauan, kun heitä vastassa oli voimakas kukistamaton armeija ja aikaisempien sotien aikana ristiretkeläiset olivatkin usein tyytyneet vain varjostamaan muslimeja. Tiberias oli lisäksi merkitykseltään suhteellisen vähäpätöinen kaupunki. Toisaalta ristiretkeläisten kokoamalla suurella armeijalla oli nyt mahdollisuus kostaa Saladinille hänen kuningaskunnalle aiheuttamansa tuhot. Guy tarvitsi lisäksi kuningaskunnan yhdistämiseen taistelun voiton tuomaa arvovaltaa. 3. heinäkuuta Guy teki päätöksen armeijansa johtamisesta muslimeja vastaan.
Guyn armeijan ydinjoukon muodostavat ritarit järjestettiin kolmeen osastoon marssia varten. Tripolin kreivi Raymond II johti etujoukkoa, Balian d'Ibelin takajoukkoa ja keskustaa johti Guy. Ritarien suojaamiseksi vihollisen nuolilta heitä ympäröivät jalkaväen joukot. Armeija pysähtyi Tur'anin lähellä ja jatkoi sieltä itään. Armeijan edetessä ylämaastoon Maskanassa Saladinin joukot hyökkäsivät sen takajoukkoja vastaan. Tällöin armeija pysähtyi yön ajaksi vihollisen saartamana ja vähäisin vesivaroin. Muslimit eivät jatkaneet taistelua aamulla 4. heinäkuuta, vaan jatkoivat näiden piirittämistä. Täysin luotettavia kuvauksia myöhemmästä taistelusta ei ole, mutta ilmeisesti janon heikentämä jalkaväki hylkäsi ratsuväen ja pakeni Hattinin sarvien vuorille. Muslimien jousiratsumiehet ampuivat kristittyjen ratsuväkeä, joka yritti murtaa saartorenkaan. Vain pieni osa onnistui murtautumaan ulos, heidän mukanaan Tripolin kreivi Raymond ja Balian d'Ibelin. Jäljelle jääneiden ahdinkoa lisäsi tulipalo, jonka Saladinin joukot olivat sytyttäneet tuulen puhaltaessa oikeaan suuntaan kuivalla ruohotasangolla. Kristityt myös menettivät Pyhän ristin muslimeille. Muslimit torjuivat kristittyjen viimeiset epätoivoiset yritykset murtaa saarto ja myöhemmin päivällä Saladin määräsi toteuttamaan taistelun lopulta päättäneen hyökkäyksen.
Seuraukset

Saladin kohteli vangiksi jäänyttä kuningas Guyta hyvin ja vangeiksi jääneet aatelismiehet pääsivät pääsääntöisesti vapaaksi lunnaita vastaan. Reynald de Châtillon, temppeliherrat ja johanniitat määrättiin sen sijaan surmattaviksi. Muut henkiin jääneet päätyivät orjuuteen. Eri kronikoitsijoiden antamat arviot tappioiden tarkemmasta määrästä heittelevät suuresti, mutta ilmeisesti vain pieni osa kristityistä onnistui pakenemaan muslimien saartorenkaasta. Muslimikronikoitsijoiden mukaan kristittyjen raskaasti aseistetuista ritareista vain muutamat olivat kärsineet vakavampia vammoja ja suurin osa oli menettänyt taistelukykynsä vasta heidän ratsujensa saadessa surmansa, jolloin he jäivät helposti vangeiksi.
Palestiinan kaupunkien varuskunnat oli tyhjennetty kristittyjen armeijaa kootessa ja ne olivat nyt avuttomia muslimien armeijaa vastaan. Akko antautui 8. heinäkuuta, Sidon 29. heinäkuuta, Beirut 6. elokuuta ja Askalon 4. syyskuuta. Balian d'Ibelin puolusti Jerusalemia antautuen lopulta 2. lokakuuta. Palestiinan valloitus aiheutti Euroopassa ristiretkien aallon, joka jatkui aina Ranskan kuningas Ludvig Pyhän johtamaan seitsemänteen ristiretkeen saakka vuosina 1248–54. Jerusalemin kuningaskunta ei toipunut Hattinin tappiosta koskaan, vaan oli tulevaisuudessa aina riippuvainen ulkopuolisesta tuesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hattinin taistelu Wikimedia Commonsissa
Kristityt menettävät Pyhän ristin muslimeille. Piirros 1200-luvulta.
Guy de Lusignan Saladinin vankina, Jan Lievensin maalaus vuodelta 1625.
Scarlett Johansson

| Scarlett Johansson |
| --- | --- |
 Scarlett Johansson San Diegon Comic-Conissa vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Scarlett Ingrid Johansson
Syntynyt: 22. marraskuuta 1984 (ikä 39) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, laulaja, malli
Puoliso:   Ryan Reynolds  (vih. 2008; ero. 2011)  Romain Dauriac  (vih. 2014; ero. 2017)  Colin Jost  (vih. 2017) 
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:   Hevoskuiskaaja  Lost in Translation  Tyttö ja helmikorvakoru  Match Point  Vicky Cristina Barcelona  Marvel Cinematic Universe  Marriage Story  Jojo Rabbit 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Scarlett Ingrid Johansson (s. 22. marraskuuta 1984 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja malli.
Johansson aloitti näyttelijänuransa 10-vuotiaana esiintyessään elokuvassa Vanhemmat vaihtoon (1994). Esiinnyttyään elokuvissa Oikeuden puolustaja (1995), Manny ja Lo (1996) ja Yksin kotona 3 (1997), hän sai pääroolin menestyselokuvasta Hevoskuiskaaja (1998). Vuonna 2003 Johansson teki läpimurtonsa näytellessään elokuvissa Lost in Translation ja Tyttö ja helmikorvakoru, joista hän sai Golden Globe -ehdokkuudet. Hän näytteli Woody Allenin ohjaamassa elokuvassa Match Point (2005), minkä jälkeen hän on esiintynyt kahdessa muussa Allenin ohjaamassa elokuvassa Scoop (2006) ja Vicky Cristina Barcelona (2008). Tuona aikana hän näytteli myös muun muassa elokuvissa The Prestige (2006), Kuningattaren sisar (2008) ja Jätä se! (2009).
Johansson näytteli sarjakuvahahmo Natasha Romanoffia / Mustaa Leskeä Marvel Cinematic Universen elokuvissa. Vuonna 2013 Johansson näytteli elokuvissa Don Jon, Under the Skin ja Her, jossa hänellä oli äänirooli. Seuraavana vuonna hän näytteli pääosaa tieteiselokuvassa Lucy.
Johanssonia pidetään yhtenä nykyajan seksisymboleista. Hänet on monesti mainittu maailman seksikkäimpien naisten listoilla, huomattavimmin Esquire-lehdessä vuosina 2006 ja 2013, jolloin hänet valittiin seksikkäimmäksi naiseksi, ja Playboy-lehdessä vuonna 2007, kun hänet valittiin seksikkäimmäksi julkisuuden henkilöksi.
Vuonna 2019 Johansson sai kaksi Oscar-ehdokkuutta samana vuonna parhaasta naispääosasta elokuvasta Marriage Story ja parhaasta naissivuosasta elokuvasta Jojo Rabbit.
Tausta

Scarlett Johansson on syntynyt New Yorkissa. Johanssonin sukutausta on hänen isänsä, kööpenhaminalaisen arkkitehti Karsten Johanssonin puolelta tanskalainen ja newyorkilaisen, Bronxissa syntyneen äitinsä, tuottaja Melanie Sloanin puolelta aškenasijuutalainen. Sloanin sukujuuret ovat Minskissä, Valko-Venäjällä. Hänen isoisänsä (isän puolelta) oli tanskalainen käsikirjoittaja ja dokumentaristi Ejner Johansson.
Ura näyttelijänä > Lapsinäyttelijä

Ensimmäisen näyttelijäntyönsä Johansson teki Playwrights Horizons Theater Schoolin produktiossa Sophistry, jossa esiintyi hänen lisäkseen muun muassa näyttelijä Ethan Hawke.
Valkokankaalla Johansson näytteli ensimmäisen kerran vuonna 1994, Rob Reinerin ohjaamassa elokuvassa Vanhemmat vaihtoon. Muita lapsirooleja hän teki muun muassa elokuvissa Oikeuden puolustaja (1995), Manny ja Lo (1996), Yksin kotona 3 (1997) ja Hevoskuiskaaja (1998). Manny ja Lo -elokuvassa esiintyivät pienissä rooleissa myös hänen isänsä Karsten, äitinsä Melanie, kaksoisveljensä Hunter sekä isosiskonsa Vanessa. Perheeseen kuuluu lisäksi isoveli Adrian ja vanhempi velipuoli Christian.