stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Atsoksibentseeni

| Atsoksibentseeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Difenyylidiatsiinioksidi
CAS-numero:  495-48-7
PubChem CID:  10316
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)N=[N+](C2=CC=CC=C2)[O-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H10N2O
Moolimassa:  198,22 g/mol
Sulamispiste:  36 °C (trans-atsoksibentseeni)  87 °C (cis-atsoksibentseeni)
Tiheys:  1,159 g/cm3 (trans-atsoksibentseeni) 1,166 g/cm3 (cis-atsoksibentseeni)
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Atsoksibentseeni (C12H10N2O) on aromaattisiin atsoksiyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa atsoksibentseeni on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteellä on cis- ja trans-isomeerit. Atsoksibentseeni on veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi alkoholeihin, dietyylieetteriin ja hiilivetyihin. Atsoksibentseeni toisiintuu valon vaikutuksesta o-hydroksiatsobentseeniksi.
Atsoksibentseeniä valmistetaan pelkistämällä nitrobentseeniä glukoosilla tai emäksiseksi tehdyllä metanolilla. Reaktiossa muodostuu ensin nitrosobentseeniä ja fenyylihydroksyyliamiinia, jotka reagoivat atsoksibentseeniksi. Reaktiossa syntyy useita sivutuotteita. Toinen tapa on hapettaa aniliinia vetyperoksidilla titaanidioksidin toimiessa katalyyttinä.
Atsoksibentseeniä käytetään muun muassa värien valmistamiseen. Halogenointi-, tai sulfonointireaktiot muodostavat atsobentseenijohdannaisia. Reaktio α-oksokarboksyylihappojen kanssa ja muodostuvan tuotteen syklisointi tuottaa fenyyli-indatsolirakenteisia yhdisteitä.
Atlanta-luokka

| Atlanta-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  6 825 t (standardi) 8 473 t (kuormattu)
Pituus:  165,05 m (kokonaispituus) 161,55 m (vesiraja)
Leveys:  16,21 m
Syväys:  6,25 m
Koneteho:  75 000 shp
Nopeus:  32,5 solmua
Miehistöä:  623
Aseistus
Meritorjunta:  16 × 5″/38 DP Mk 12 -tykkiä 8 × 21″ torpedoputkea
Ilmatorjunta:  16 × 1.1″ ilmatorjuntatykkiä
Atlanta-luokka oli Yhdysvaltain laivaston yhdentoista kevyen risteilijän muodostama luokka, jonka alukset otettiin käyttöön 1942–1945. Luokan aseistus koostui suuresta määrästä verrattain kevyitä myös ilmatorjuntaan soveltuvia tykkejä. Alusten alkuperäinen tehtävä oli toimia nopeina tiedustelualuksina tai hävittäjien laivueenjohtajina. Neljällä myöhemmällä luokan aluksella USS Oaklandista lähtien oli hieman erilainen aseistus, näitä aluksia pidetään joskus omana luokkanaan.
Luokan alukset palvelivat toisessa maailmansodassa, jossa ne joutuivat raskaisiin taisteluihin. USS Atlanta ja USS Juneau menetettiin Guadalcanalin taistelussa.
Suunnittelu

Luokan alkuperäinen aseistus oli kuusitoista kappaletta 5"/38 DP Mk 12 -tykkiä, jotka ampuivat 24,9 kg (55 naulan) kranaatteja. Tykit oli asennettu kaksiputkisina Mk 32 -asennuksina, jotka oli sähköisesti liikuteltavia. Tornit oli asennettu keskilinjaan kolme keulaan ja kolme perään. Lisäksi kaksi tornia oli asennettu taaemman taistelunjohtotilan rinnalle aluksen takaosaan. Näiden tornien tehtävänä oli muun muassa huolehtia valokranaattien ampumisesta yöllisessä taistelussa. Tykkien maksimikantama oli ilmatorjunnassa 37 200 jalkaa 85 asteen korotuskulmalla.
Ilmatorjunta-aseistuksena oli aluksilla lisäksi kaksitoista 1.1"/75 (27 mm) -tykkiä kolmen tykin avolaveteilla. Näistä kaksi oli asennettu komentosillan kahtapuolin ja kolmas taaemman taistelunjohtotilan taakse.
Aluksille asennettiin torpedot, joita piti olla alun perin kaksi kolmiputkista patteria, jotka olisi siirretty käytöstä poistetuilta raskailta risteilijöiltä. Lopulta aluksille asennettiin kuitenkin Sims-luokalta siirretyt neliputkiset patterit ja suunnitellusta torpedojen täydennyksistä luovuttiin. Alusten aseistuksen viimeistelivät kaikuluotain ja syvyyspommit. Alusten varustukseen ei sisältynyt lentokoneita.
Alusten toisessa sarjassa poistettiin kyljille sijoitetut tykkitornit, jotka korvattiin kaksiputkisilla Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntatykeillä. Aseistuksena on nyt kuusitoista 40 mm Bofors -tykkiä kahden tykin laveteilla ja neljätoista 20 mm tykkiä.
Alukset

Neljä ensimmäistä alusta tilattiin 25. huhtikuuta 1939 ja toinen neljän aluksen tilaus tehtiin 9. syyskuuta 1940. Kolmas ryhmä tilattiin 7. elokuuta 1942.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USS Atlanta | Federal, Kearny | 22. huhtikuuta 1940 | 6. syyskuuta 1941 | 24. joulukuuta 1941 | upotettu 13. marraskuuta 1942 |
| USS Juneau | Federal, Kearny | 27. toukokuuta 1940 | 25. lokakuuta 1941 | 14. helmikuuta 1942 | upotettu 13. marraskuuta 1942 |
| USS San Diego | Bethlehem, Quincy | 27. maaliskuuta 1940 | 26. heinäkuuta 1941 | 10. tammikuuta 1942 | alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 |
| USS San Juan | Bethlehem, Quincy | 15. toukokuuta 1940 | 6. syyskuuta 1941 | 28. helmikuuta 1942 | alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 |
| USS Oakland | Bethlehem, San Francisco | 13. heinäkuuta 1941 | 23. lokakuuta 1942 | 17. heinäkuuta 1943 | alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 |
| USS Reno | Bethlehem, San Francisco | 1. elokuuta 1941 | 23. joulukuuta 1942 | 28. joulukuuta 1943 | alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 |
| USS Flint (ex -USS Spokane | Bethlehem, San Francisco | 23. lokakuuta 1942 | 25. tammikuuta 1944 | 31. elokuuta 1944 | alusluettelosta 1. syyskuuta 1965 |
| USS Tucson | Bethlehem, San Francisco | 23. joulukuuta 1942 | 3. syyskuuta 1944 | 3. helmikuuta 1945 | alusluettelosta 1. kesäkuuta 1966 |
| USS Juneau | Federal, Kearny | 15. syyskuuta 1944 | 15. heinäkuuta 1945 | 15. helmikuuta 1946 | myyty romutettavaksi 1962 |
| USS Spokane | Federal, Kearny | 15. marraskuuta 1944 | 22. syyskuuta 1945 | 17. toukokuuta 1946 | alusluettelosta 15. huhtikuuta 1972 |
| USS Fresno | Federal, Kearny | 12. helmikuuta 1945 | 5. maaliskuuta 1946 | 27. marraskuuta 1946 | alusluettelosta 1. huhtikuuta 1965 |
HMS Atheling (D51)

| HMS atheling |
| --- | --- |
 HMS Atheling

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporation, Seattle, Yhdysvallat
Kölinlasku:  9. kesäkuuta 1942
Laskettu vesille:  7. syyskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  3. heinäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  13. joulukuuta 1946
Loppuvaihe:  romutettu 1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 333 t
Pituus:  151,1 m
Leveys:  21,18 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  8 500 shp (6,3 MW)
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  846
Aseistus
Aseistus:  2 × 5" (127 mm) tykkiä 16 × Bofors kaksiputkista 40 mm ilmatorjuntatykkiä 35 × Oerlikon 20 mm ilmatorjuntatykkiä 18–24 lentokonetta
HMS Atheling (viirinumero D51) oli vuonna 1942 vesillelaskettu Britannian kuninkaallisen laivaston Ruler-luokan saattuetukialus, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporationilta Seattlesta Yhdysvalloista. Sen köli laskettiin 9. kesäkuuta 1942 ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 7. syyskuuta kumminaan Richard P. Lukerin puoliso. Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseen 3. heinäkuuta 1943 nimellä USS Glacier (runkonumero AVC-33) Puget Soundin laivastontelakalla päällikkönään Ward C. Gilbert. Glacierin luokitusta muutettiin 15. heinäkuuta, jolloin runkonumeroksi tuli CVE-33. Alus poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta ja luovutettiin jo samana päivänä Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Alus valmistui 1. elokuuta Puget Soundin laivastontelakalla, minkä jälkeen se siirrettiin Vancouveriin muutostöistä varten. Alus liitettiin 28. lokakuuta Vancouverissa Britannian kuninkaallisen laivastoon nimellä HMS Atheling.
Palvelus

Alus saapui Balboaan 6. joulukuuta ja 22. joulukuuta New Yorkiin, jossa se liittyi Britteinsaarille lähtevään saattueeseen. Atheling lähti 1. tammikuuta 1944 saattueen mukana Belfastiin kannellaan 1836 laivueen Vought F4U Corsair -hävittäjät, jotka oli siirretty alukselle kuljetettavaksi. Alus saapui Clyden telakalle 10. tammikuuta muutostöitä varten.
Atheling vastaanotti 26. helmikuuta 822 ja 823 laivueiden Fairey Barracudat sekä 1837 ja 1838 laivueiden F4U Corsairit matkalle Itäiseen laivastoon. Se lähti 3. maaliskuuta saattueen KMF29A mukana Port Saidiin läpäisten Suezin kanavan 23. maaliskuuta. Alus lähti 28. maaliskuuta Adenista Colomboon saattueessa AJ2 ja 9. huhtikuuta Colombosta Madrasiin saattueessa JC34A. Aluksen kuljettamat lentokoneet siirrettiin maihin 11. huhtikuuta Madrasissa, mistä se aloitti 16. huhtikuuta paluumatkan Colomboon saattueessa CJ23B.
Alukselle siirrettiin 13. toukokuuta 899 laivueen Supermarine Seafiret ja 890 laivueen F4F Wildcatit, jonka jälkeen se aloitti kouluttautumisen torjuntahävittäjillä. Alus osallistui 10. kesäkuuta operaatio Councilloriin, jossa tehtiin Yhdysvaltain Mariaanien operaatioihin liittyvä harhautuspurjehdus Intian valtamerellä HMS Illustriousin ja suojueen kanssa.
Athelingille siirrettiin 21. heinäkuuta 818. laivueen Fairey Swordfish, kun alus siirrettiin saattueiden suojaamistehtäviin. Alus lähti 25. elokuuta Trincomaleestä kuljettaen 1838 laivueen F4U Corsaireja  RNAS Wingfieldiin Etelä-Afrikkaan, saapuen ensin 2. syyskuuta Mauritiukselle ja edelleen 12. syyskuuta Kapkaupunkiin. Alus siirsi 6. lokakuuta 818 laivueen maihin RNAS Cochiniin ja se saapui 10. lokakuuta Trincomaleehen, jossa se siirrettiin Itäiseen laivastoon lentokoneidenkuljetusalukseksi.
Alus lainattiin 8. joulukuuta Yhdysvaltain laivastolle lentokoneiden kuljetukseen ja se lähti Sydneyyn. Alus saapui 4. helmikuuta 1945 Manukseen ja 15. helmikuuta Pearl Harboriin. Se jatkoi matkaansa Norfolkiin Virginiaan, jonne alus saapui 23. elokuuta ja edelleen Trinidadiin 3. syyskuuta. Alus saapui 16. syyskuuta Devonportin telakalle, jossa se muutettiin joukkojenkuljetusalukseksi.
Atheling lähti 15. marraskuuta muutostöiden päätyttyä Colomboon, jonne se saapui 3. joulukuuta. Kaksi päivää myöhemmin alus lähti Wellingtoniin, jonne se saapui 23. joulukuuta. Alus lähti 27. joulukuuta Sydneyyn, mistä se jatkoi Fremantlen ja Adenin kautta Britteinsaarille. Alus saapui 10. helmikuuta 1946 Devonportiin, mistä se jatkoi joukkojen siirroissa.
Athelingin varastot tyhjennettiin marraskuussa ja se palautettiin 13. joulukuuta Norfolkissa Virginiassa Yhdysvaltain laivastolle. Se poistettiin 7. helmikuuta 1947 alusluettelosta ja se myytiin 26. marraskuuta National Bulk Carriersille. Alus myytiin 1950 kauppa-alukseksi, jolloin se sai uuden nimen SS Roma. Alus romutettiin 2. marraskuuta 1967 Italiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HMS Atheling (D51) Wikimedia Commonsissa
Ruler-luokan saattuetukialukset
HMS Atheling kuvattuna lentokoneesta 22. joulukuuta 1943.
HMS Atheling 18. joulukuuta 1945
Athene Iliaan temppeli

| Athene Iliaan temppeli |
| --- | --- |
 Athene Iliaan temppelin raunioita.
Sijainti:  Ilionin ja Troijan arkeologinen alue, Tevfikiye, Çanakkale, Turkki
Koordinaatit:  39°57′28″N, 26°14′21″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 300–280 eaa.?
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Troijan arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Athene Iliaan temppeli oli antiikin aikainen Athene Iliaalle omistettu kreikkalainen temppeli Ilionin kaupungissa Vähässä-Aasiassa. Sen rauniot ovat osa muinaisen Troijan arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Historia

Athene Iliaan temppeli rakennettiin Troija VIII -vaiheessa eli kaupungin kreikkalaisaikana, mutta sen tarkkaa ajoitusta ei tunneta. Yleensä se ajoitetaan varhaiselle hellenistiselle kaudelle noin vuoteen 300–280 eaa. Strabon sanoo sen olleen Lysimakhoksen rakennuttama. Joskus se taas ajoitetaan myöhemmäksi 100-luvulle tai ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Temppelin paikalla on saattanut olla pienimuotoisempi edeltäjä jo arkaaisella kaudella.
Temppeli kärsi tuhoja vuonna 85 eaa. Fimbrian vallattua kaupungin. Myöhemmin Troija IX -vaiheessa eli kaupungin roomalaisaikana se kunnostettiin, oletettavasti keisari Augustuksen toimeksiannosta.
Athene Iliaan kultti oli Ilionin tärkein. Temppeliin liittyi vuotuinen juhla, joka koostui uhritoimituksista ja urheilukisoista.
Rakennus

Temppeli sijaitsi Ilionin ja Troijan kaupunkikukkulan koillisosassa. Sen temenos oli niin suuri, että se kattoi lähes puolet varhaisemman Troija VI:n alueesta. Temppelirakennus oli peristyylitemppeli ja edusti doorilaista tyyliä. Sen perustusten koko oli noin 36 × 16 metriä, ja siinä oli lyhyillä sivuilla 6 ja pitkillä sivuilla 12 pylvästä. Sisällä temppelissä oli pronaos, cella ja opisthodomos.
Temppeliä ympäröi laaja neliömäinen esipiha, jota reunustivat länsi-, etelä- ja itäsivulla stoat eli pylväshallit, ja jolle johti eteläsivun stoan keskellä ollut propylon-portti. Temppelistä on säilynyt lähinnä koroketasanne, joka oli osa sen esipihaa, sekä yksittäisiä arkkitehtoonisia ja koristeosia, mukaan lukien doorilainen kapiteeli ja osa sisäpuolen kasettikattoa.
Temppelin veistoskoristelujen säilyneistä osista tunnetuin on metooppi, joka esittää neljän hevosen vetämillä vaunuilla ajavaa auringonjumala Heliosta. Marmorisen metooppilaatan koko on 0,86 × 0,86 metriä. Se on nykyisin esillä Altes Museumissa Berliinissä. Temppelin kulttikuvan sanotaan perustuneen tietoihin siitä, miltä alkuperäisen Troijan mystinen, taivaasta pudonneeksi uskottu Athenen patsas eli Palladion olisi näyttänyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athene Iliaan temppeli Wikimedia Commonsissa
Athenen temppelin esipihaa.
Heliosta esiittävä metooppi Athene Iliaan temppelistä. Altes Museum, Berliini.
Athene Lindian temppeli

| Athene Lindian temppeli |
| --- | --- |
 Athene Lindian temppelin rauniot.
Sijainti:  Líndos, Ródos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°5′28″N, 28°5′17″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 342–300 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
Runkorakenne:  kalkkikivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Athene Lindian temppeli oli antiikin aikainen Athene Lindia -jumalattarelle omistettu kreikkalainen temppeli Lindoksen kaupungissa Rhodoksen (nyk. Ródos) saarella Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Lindoksen akropoliilla eli linnavuorella nykyisessä Líndoksen kylässä.
Rakennus

Athene Lindian temppeli on suhteellisen pienikokoinen suhteessa sen luonnonympäristöön ja monumentaaliseen arkkitehtooniseen ympäristöön. Sen pituus on noin 21,7 metriä ja leveys noin 7,8 metriä. Temppeli on rakennettu koillis-lounaissuunnassa ja avautuu koilliseen akropoliin sisäänkäynnille ja propylaialle päin. Temppeli oli amfiprostyylitemppeli ja sen kummassakin päässä oli neljä doorilaista pylvästä. Rakennus oli tehty paikallisesta kalkkikivestä.
Sisällä temppelissä on ollut Athenen kulttikuva. Varhaisempi kulttikuva on mahdollisesti esittänyt istuvaa Athenea, jolla on ollut erityinen koruin koristettu polos-päähine. Myöhempi kulttikuva esitti todennäköisesti seisovaa Athenea, jolla oli kädessä kilpi. Se muistutti monin tavoin Feidiaan Parthenoniin veistämää Athene Parthenosta, mutta jumalattaren päässä oli edelleen polos tyypillisemmän kypärän sijasta. Kulttikuvat oli tehty mahdollisesti puusta ja norsunluusta. Kummastakaan ei ole säilynyt jäänteitä, mutta niistä on tehty päätelmiä muun muassa terrakotasta tehtyjen votiivipatsaiden perusteella.
Athenen alttari on sijainnut temppelin ulkopuolella sen luoteiskulman lähellä. Vaikka paikan kultin annetaan ymmärtää olleen veretön, monet temppeliä ympäröineeltä temenos-alueelta tehdyt löydökset, kuten eläinten luut ja eläimiä esittävät figuriinit, kuitenkin viittaisivat uhreihin. Temppelissä ja sen ympäristössä on ollut lukuisia Athenelle omistettuja votiivilahjoja, kuten suuri joukko veistoksia sekä koruja ja jalokiviä. Historioitsija Gorgon Rhodoslaisen mukaan Pindaroksen nyrkkeilijä Diagoras Rhodoslaisen kunniaksi kirjoittama oodi olisi ollut kirjoitettuna kullatuin kirjaimin temppeliin. Tutkijoiden mukaan kirjoitus saattoi kuitenkin olla todennäköisemmin Diagoraan kotikaupungissa Ialysoksessa.
Temppelin rauniot ovat italialaisten raskaalla kädellä entisöimiä. Suurin osa paikalla nykyisin olevasta rakennuksesta on uutta kiveä. Alkuperäistä rakennusta on lähinnä seinissä sekä pieninä osina pylväissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athene Lindian temppeli Wikimedia Commonsissa
Temppelin koillispää.
Temppelin lounaispää.
Temppelin sisäosaa ja kunnostettua seinää.
Kivisiä thesauroi-laatikoita temppelille annetuille raha- yms. lahjoituksille.
Athene

Roomalainen Athenen patsas, ensimmäinen tai toinen vuosisata.
Athene (m.kreik. Ἀθήνη, Athēnē), usein Pallas Athene (Παλλὰς Ἀθήνη, Pallas Athēnē), oli kreikkalaisessa mytologiassa sotataidon, tiedon ja viisauden jumalatar sekä kaupunkien (etenkin Ateenan) ja valtioelämän vaalija. Muinaiset roomalaiset ja etruskit kutsuivat Athenea nimellä Minerva.
Mytologia

Athenen syntymästä on useita myyttejä. Athenen isä oli ylijumala Zeus ja äiti titaani Metis, jonka Zeus vietteli. Koska Zeus sai tietää Metiksen pojan voivan olla häntä voimakkaampi, hän nieli Metiksen, koska ajatteli poikavauvan syöksevän hänet vallasta. Zeukselle tuli päänsärky ja hän pyysi seppäjumala Hefaistokselta apua. Hefaistos iski Zeusta päähän kirveellä ja samalla täydelliseen sotavarustukseen pukeutunut Athene syntyi jumalten ihmetykseksi Zeuksen päästä.
Koska Athene oli syntynyt isänsä päässä, hänestä tuli viisauden ja tiedon jumalatar. Toisin kuin kuumapäinen sodanjumala Ares, Athene oli kärsivällinen ja suosi taisteluissa taktiikoita ja strategioita. Siksi Athene oli nimenomaan järjestäytyneen, saalista tuottavan taistelun jumalatar, kun taas Aresta pidettiin alkukantaisen, tuhoavan taistelun jumalana. Myyteissä Athenen joukot kohtasivat ainakin kaksi eri kertaa Areksen joukot, jotka jäivät kummallakin kerralla tappiolle.
Athene oli aina Zeuksen lempilapsi ja auttoi useita kreikkalaisen mytologian sankareita, kuten Perseusta, Odysseusta ja Heraklesta. Hän oli kreikkalaisten puolella Troijan sodassa ja auttoi heitä lähettämällä kolme jättiläiskäärmettä surmaamaan troijalaisten ylipapin Laokoonin ja hänen poikansa, sillä Laokoon ymmärsi Troijan hevosen olevan kreikkalaisten salajuoni.
Athenen nimen eteen liitettiin usein sana Pallas. Erään tarinan mukaan Pallas oli Athenen isä, jonka Athene tappoi tämän yritettyä maata hänet väkisin. Suda kertoo epiteetin tulleen joko siitä, että Athene tappoi gigantti Pallaksen ja puki tämän nahan yllensä suojatakseen itseään, tai vaihtoehtoisesti kreikankielen keihästä tarkoittavasta sanasta (m.kreik. pallein). Apollodoroksen kertomuksessa Pallas oli Athenen lapsuudenystävä, Tritonin tytär, jotka yhdessä harjoittelivat soturin taitoja. Kerran he kuitenkin riitaantuivat, ja Pallaksen aikoessa iskeä, Zeus peloissaan nosti aigiin heidän väliinsä. Hämmentyneenä Pallas nosti katseensa kilpeen ja kaatui kuolleena maahan. Suruissaan Athene otti kuolleen ystävänsä nimen epiteetikseen, valmisti palladionin ystävänsä muistoksi ja alkoi käyttää aigista rintapanssarinaan.
Athene oli Ateenan kaupunkivaltion suojelija. Jo antiikin aikana oli epäselvää, oliko Ateenan kaupunki saanut nimensä Athene-jumalattaresta vai jumalatar kaupungista. Nykyisin katsotaan, että jumalatar todennäköisemmin sai nimensä kaupungista. Tämä perustuu siihen, että pääte -ēnē on yleinen paikannimissä mutta ei henkilönnimissä. Näin Pallas Athēnaiē oli ikään kuin ”Ateenan Pallas”, samalla tavalla kuin Hērē Argeiē oli ”Argoksen Hera”. Ateenassa sijaitseva Parthenon-temppeli oli pyhitetty Athenelle. Parthenonia koristi suurikokoinen Athenea esittänyt marmoripatsas, Athene Parthenos. Ateneum (< lat. Athēnaeum < m.kreik. Ἀθήναιον, Athēnaion) tarkoittaa Athenen temppeliä tai pyhäkköä.
Käärme ja pöllö (nk. Athenen pöllö) ovat Athenelle pyhitettyjä eläimiä. Myös oliivipuu on hänelle pyhitetty.
Epiteetit

Athenen epiteettejä eli lisänimiä olivat muun muassa seuraavat:
| --- | --- |
 Ageleie, sotasaaliiden hankkija  Agesistratos, armeijan joukkojen johtaja  Atrytone, väsymätön  Bulaia, neuvonantaja kaikissa vaaroissa ja hätätilanteissa  Erysiptolis, kaupunkien turvaaja  Fratria, veljeskuntien suojelija  Glaukopis, pöllönsilmäinen, harmaasilmäinen tai kiilaskatseinen  Gorgopis, gorgonsilmäinen  Hippia, hevosten suojelija  Khalinitis, suitsien pitelijä  Meter, äiti ja äitien suojelija:  Nike, voitontuoja  Obrimopatre, väkivahvan isän tytär  Pallas, jumalatar joka surmasi Pallas-jättiläisen  Parthenos, neitsyt  Perseptolis, kaupunkien tuhoaja  Polias, kaupungin ja linnoituksen suojelija  Polymetis, monimerkityksinen/monien aivoitusten jumalatar  Promakhia, esitaistelija  Pronaia, jumalatar joka asuu temppelin edessä  Pronoia, ennalta ajatteleva, harkitseva jumalatar  Tritogeneia, kolmanneksi syntynyt tai Tritonis-järven luona syntynyt
Lisäksi Athenella oli myös monia muita kaupunkien ja ihmisten suojeluun liittyneitä tehtäviä; hän oli mm. oikeudenmukaisuuden, käsityöläisten, seppien, pronssinvalajien, kankaankudonnan, laivanrakentajien, oliivipuun ja lähipiirin suojelija; Erekhtheionin salaisuuden varjelija; sankarien ystävä; sekä Gorgonkuvaisen aigis-kilven kantaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athena Wikimedia Commonsissa
Aihekeräily (postimerkit)

Aihekeräily tarkoittaa filateliassa keskittymistä tietyn aihealueen postimerkkien keräilyyn ja tutkimukseen. Aihe voi olla laaja, kuten eläimet, urheilu tai kulkuneuvot, mutta useimmiten aihe on rajattu selkeästi suppeammin, koska aiheeseen liittyviä merkkejä voi olla julkaistu maailmassa tuhansia. Esimerkiksi jalkapallo tai vaikkapa vain maalivahdit, musiikki tai vielä tiukemmin rajattuna vaikka jazz-postimerkit, majakat, jne. Kokoelman avulla voi esittää vaikkapa jonkin tarinan tai historiallisen aikajanan, mutta merkit voidaan järjestää kokoelmaan esimerkiksi aakkosjärjestyksen tai jonkin tarkemman kokonaisuuden mukaan. Mukaan kokoelmaan voi liittää esimerkiksi myös ehiöitä ja postileimoja.
Kirjallisuutta

Pentti Anttila: Aihefilatelia. Määritä julkaisija!
Audacious-luokka (lentotukialus)

| Audacious |
| --- | --- |
 luokkaan kuuluva HMS Ark Royal

Tekniset tiedot
Pituus:  245 m
Leveys:  Ark Royal: 34 m Eagle 41 m
Syväys:  10 m
Koneteho:  152 000 hv (113 MW)
Nopeus:  Ark Royal:32 solmua (59 km/h) Eagle: 31,5 solmua (58 km/h)
Aseistus
Meritorjunta:  Ark Royal: 50 lentokonetta Eagle: 60 lentokonetta
Ilmatorjunta:  Ark Royal: 16 × 4,5"/L45 QF Mk III ilmatorjuntatykkiä kaksoistorneissa 52 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä (6 × 6, 2 × 2,12 × 1) Eagle: 16 × 4,5"/L45 QF Mk III ilmatorjuntatykkiä kaksoistorneissa 61 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä (8 × 6, 2 × 2,9 ×1)
Audacious-luokka oli toisen maailmansodan kokemusten mukaan rakennettu Britannian Kuninkaallisen laivaston tukialusluokka, johon kuului kolme lentotukialusta. Luokan alukset valmistuivat vasta sodan päätyttyä.
Alusten lentokansi oli 795 kertaa 102 jalkaa. Alusten katapulteilla kyettiin lähettämään lentoon 30 000 paunan lentokone 75 solmun nopeudella. Alusten hissit olivat 54 kertaa 44 jalkaa ja niillä kyettiin nostamaan 30 000 paunan lentokone hangaarista kannelle.
Kummankin hangaarin korkeus oli 17 jalkaa 6 tuumaa ja yhteenlaskettu lattiapinta-ala 52 100 neliöjalkaa. Polttoainetta lentokoneille oli ainoastaan 103 300 gallonaa.
Lentokansi oli 4 tuuman panssari, josta tuuma terästä. Alakannet olivat 2,5 yhteen tuumaan ja ammusvarastot sekä peräsin 4,5 kahteen tuumaan. Sivuilta ammusvarastot ja peräsin olivat kauttaaltaan neljän tuuman panssarein suojattu.
Alusten omasuoja muodostui suunnitteluvaiheessa 60 40 millimetrin Oerlikon ilmatorjuntatykistä ja lopulta se koostui 64 40 millimetrin Bofors sekä 18 40 millimetrin Oerlikon ilmatorjuntatykistä.
HMS Audacious nimettiin HMS Eagleksi tammikuussa 1946 ja samalla alkuperäisen HMS Eaglen tilaus peruutettiin.
Attila (vaate)

Itävaltalaisunkarilaisen husaarin attila.
Attila (unk. atilla) on lyhyt, punoskoristeinen takki. Attila kuuluu unkarilaiseen kansallispukuun ja husaarit ovat käyttäneet sitä univormunaan. Se on nimetty hunnien kuninkaan Attilan mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Attila (vaate) Wikimedia Commonsissa