stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michael Romanoff

| Michael Romanoff |
| --- | --- |
 Michael Romanoff noin vuonna 1934.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1890 Vilna, Liettua
Kuollut: 1. syyskuuta 1971 (81 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:  vuodesta 1958 Yhdysvallat
Ammatti:  ravintoloitsija ja näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Michael Romanoff (alk. Hershel Geguzin, myöh. Harry F. Gerguson; 20. helmikuuta 1890 Liettua – 1. syyskuuta 1971 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa emigranttina asunut ravintoloitsija ja näyttelijä, joka omisti Beverly Hillsissä toimineen kuuluisan Romanoff's-ravintolan. Ravintolassa kävi monia Hollywood-filmitähtiä 1940- ja 1950-luvuilla. Hän myös väitti olevansa prinssi Mihail Dimitri Alekandrovitš Obolenski-Romanoff, Venäjän keisari Nikolai II:n veljenpoika.
Michael Romanoff alias Harry F. Gerguson oli liettualaisen räätälin poika, vaikka hän väittikin olevansa venäläinen aatelismies ja Romanov-suvun jäsen. Kaikki Hollywoodissa kuitenkin tiesivät ettei Michael ollut kuin tavallinen liettualainen siirtolainen ja pikkurikollinen, joka oli paennut New Yorkistä länsirannikolle jossa aloitti 1930-luvulla ravintolatoiminan.
Ravintola suljettiin 1960-luvulla. Romanoff menehtyi sydänkohtaukseen Los Angelesissa vuonna 1971.
Aiheesta muualla

Michael Romanoff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wells, Jeffery: Original Romanoff Splendor Hollywood-elsewhere.com.  19.3.2021. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
Hannah Green

Green vuonna 2019
Hannah Green (20. joulukuuta 1996 Perth) on australialainen golfaaja.
Green kilpaili LPGA:n alaisessa turnauksessa ensimmäistä kertaa vuonna 2016, kun hän oli Australian avoimen turnausen 20. Hän oli samassa turnauksessa vuotta myöhemmin seitsemäs. Vuonna 2018 Green siirtyi kilpailemaan myös LPGA:n major-tourille. Major-tourilla hän oli parhaimmillaan 16. ANA Inspirationissa. Vuonna 2019 Green saavutti ensimmäisen major-tourin voittonsa, kun hän oli paras KPMG Women's PGA Championshipissa. Tämän lisäksi hän voitti Cambia Portland Classicin. Vuonna 2020 Green ei päässyt kertaakaan major-tourin kilpailuissa kahdenkymmenen parhaan joukkoon. Paras sijoitus oli toinen CME Group Tour Championshipissa.
Huhtikuussa 2021 Green oli LPGA:n rankingissa (Rolex Rankings) 19.
Michael Romeo

Michael Romeo
Michael James Romeo (s. 6. maaliskuuta 1968 New York, Yhdysvallat) on progressiivista metallia soittavan Symphony X -yhtyeen kitaristi ja perustajajäsen.
Michael aloitti kitaransoiton 14-vuotiaana. Vaikutteita hän on saanut muun muassa Randy Rhoadsilta, Steve Vailta, Marty Friedmanilta, Al Di Meolalta, Johann Sebastian Bachilta, John Williamsilta, Frank Zappalta ja erityisesti Yngwie Malmsteenilta. Tästä huolimatta Michael on onnistunut säilyttämään soundin, joka erottaa hänet muista tämän musiikkigenren muusikoista. Hänelle tyypillisiä piirteitä ovat eksoottiset skaalat ja arpeggiot.
Michael tapasi soittaa kustomoidulla ESP-kitaralla, mutta nykyään hänellä on sopimus japanilaisen Caparison-kitaramerkin kanssa. Michael virittää kitaransa kokosävelaskeleen alavireeseen: (D, G, C, F, A, D). Hän käyttää Mesa/Boogie Dual Rectifier ja Line6 Vetta vahvistimia.
Julkaisut

1994 The Dark Chapter -instrumentaalilevy, joka johti Symphony X:n perustamiseen
2000 The Guitar Chapter -kitaraopetusvideo
2018 War of the Worlds, Pt. 1
2022 War of the Worlds, Pt. 2
Marian käyntipäivä

Neitsyt Marian käyntipäivä. Domenico Ghirlandaion maalaus 1400-luvulta.
Marian käyntipäivä on kristillinen muistopäivä, jota vietetään 2. heinäkuuta. Silloin muistellaan Marian vierailua Johannes Kastajan äidin Elisabetin luona (Luuk. 1:36–55). Muistopäivä poistui Ruotsin kirkon kalenterista vuonna 1772 Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n kalenteriuudistuksen yhteydessä. Muistona Marian käyntipäivästä suomalaisessa kalenterissa on edelleen 2. heinäkuuta Marian ja lukuisten Maria-peräisten nimien nimipäivä. Marian käyntipäivänä luetut tekstit liitettiin Marian ilmestyspäivään teksteiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marian käyntipäivä Wikimedia Commonsissa
Matti Orpana

Matti Orpana (26. syyskuuta 1909 Käkisalmi – 1993) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Orpana oli opettajana Sippolassa 1949 ja Virolahdella Ravijoen kansakoululla 1954–1970.
Teoksia

Maan perijä : romaan. Gummerus 1959
Hannah Marks

| Hannah Marks |
| --- | --- |
 Hannah Marks San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hannah Gayle Marks
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1993 (ikä 31) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Hannah Gayle Marks (s. 13. huhtikuuta 1993 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen vuonna 2005 elokuvassa Doll Graveyard ja on vieraillut muun muassa sarjoissa Ruma Betty, Num3rot ja C.S.I. Miami. Vuodesta 2016 lähtien Marks on näytellyt yhtä päärooleista BBC American televisiosarjassa Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto.
Hannah Marks on näyttelijä Nova Ballin tytär.
Matti Virmanen

Matti Virmanen (s. 30. marraskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen jääkiekkotoimija ja Jokereiden entinen pitkäaikainen toimitusjohtaja. Nykyään hän toimii NHL-joukkue Edmonton Oilersin Pro Scouttina sekä SM-liigajoukkue Vaasan Sportin pelaajakoordinaattorina.
Peliura

Virmanen edusti kasvattajaseuraansa Jokereita ainoastaan neljän ottelun verran SM-liigassa kaudella 1980–1981. Hän voitti Norjan liigan pistepörssin vuonna 1983 pelatessaan Bergenin joukkueessa. Suomessa Virmanen on pelannut vanhemmalla iällä alemmilla sarjatasoilla.
Toimitusjohtaja

Matti Virmanen toimi Jokerit HC Oyj:n toimitusjohtajana vuodesta 1999 vuoteen 2008. Hänen aikanaan Jokerit voitti Suomen mestaruuden kerran 2002, sijoittui hopealle kolme kertaa 2000, 2005 ja 2007 sekä voitti Continental Cupin vuonna 2003.
Muut tehtävät

Kesällä 2008 Matti Virmanen aloitti Jokerit HC Oyj:n urheilutoimenjohtajan tehtävissä. Jokerien uutena toimitusjohtajana aloitti Keijo Säilynoja 16.6.2008. Urheilutoimenjohtajana Virmanen toimi vuoteen 2010 asti. Virmanen on toiminut NHL-seura Edmonton Oilersin pelaajatarkkailijana vuodesta 2010.
Aiheesta muualla

Matti Virmanen Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Hannah Lux Davis

| Hannah Lux Davis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. toukokuuta 1986 Bellevue, Washington, Yhdysvallat
Ammatti:  musiikkivideo-ohjaaja, ohjaaja, meikkaaja, editoija
Muut tiedot
Aktiivisena:  2006-
Aiheesta muualla
Kotisivu
Hannah Lux Davis (s. 17. toukokuuta 1986 Bellevue, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen musiikkivideo-, mainos- ja elokuvaohjaaja. Hän on toteuttanut lukuisia musiikkivideo-ohjauksia muun muassa Ariana Grandelle, Demi Lovatolle, Nicki Minajille, Lil Waynelle, Paris Hiltonille ja Drakelle. Davis on saavuttanut urallaan muun muassa kaksi MTV Video Music Award-palkintoa sekä lukuisia ehdokkuuksia.
Davisillä on diagnosoitu exophoria, joka on vaikuttanut hänen kykyynsä lukea ja kirjoittaa. Hän on maininnut omien ohjauksien suurimmiksi vaikuttajiksi Floria Sigismondin ja Sophie Mullerin.
Käännös suomeksi
Heikki Ylinen (liikemies)

Heikki Ylinen, liikemies, Alahärmä
Heikki Johannes Ylinen (8. tammikuuta 1935 Alahärmä – 12. kesäkuuta 1988 Alahärmä) oli suomalainen liikemies.
Ylisen Neulomo perustettiin vuonna 1959 ja muut liiketoiminnat (Härmä-Market, Hela-Market ja Scannetta Oy) 1960- ja 1970-luvuilla. Työntekijöiden määrä oli parhaimmillaan 1980 luvulla noin 300 työntekijää.
Heikki Ylinen oli Ylisen suvun ensimmäinen yrittäjä ja sai johdettua nuoremmat veljet Pentin ja Eskon myös liikealalle. Heikki Ylinen perusti veljensä Pentti Ylisen kanssa ensimmäisen Halpa-Hallin Pietarsaareen vuonna 1967.
Heikin ja Pentin innoittamana ja tukemana nuorempi veli Esko innostui myös perustamaan Kokkolan Halpa-Hallin vuonna 1969.
Heikki Ylisen puoliso oli Laura Irene Ylinen os. Pelkonen. He saivat kolme lasta. Ylinen harrasti metsästystä ja ravihevosten kasvatusta ja valmentamista
Ylinen oli Alahärmän Yrittäjät ry perustajajäsen.
Helena Ljungberg

| Helena Ljungberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. tammikuuta 1865
Kuollut: 24. huhtikuuta 1923 (58 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  poliitikko, pankkivirkailija
Vanhemmat:  lääninkamreeri Bernhard Ljungberg ja Maria Grafström
Helena Maria Ljungberg (6. tammikuuta 1865 – 24. huhtikuuta 1923) oli ruotsalainen poliitikko ja pankkivirkailija. Hänet valittiin keväällä 1910 Uumajan kaupunginvaltuuston jäseneksi. Hän edusti monilla toimillaan naisten äänioikeuksien edistämistä[lähde? ].
Ljungberg toimi elinaikanaan eri tehtävissä useissa yhdistyksissä. Hyväntekeväisyys oli Ljungbergin keskeisiä toimintoja, sillä hän oli 1867 perustetun naisten hyväntekeväisyysjärjestö Uumajan naisten suojeluyhdistyksen jäsen. Hän oli myös Uumajassa vuonna 1908 perustetun Majblomman-yhdistyksen jäsen. Vuonna 1910 hän liittyi vapaamielisten perustamaan Minerva-luentoyhdistykseen, jonne hänet nimitettiin tilintarkastajaksi. Ljungberg perusti vuonna 1903 Ingeborg Öhquistin kanssa Naisten poliittisen äänioikeuden kansallisen liiton. Hän toimi sen hallituksen jäsenenä ja lisäksi vuodesta 1908 alkaen myös rahastonhoitajana.[lähde? ]
Ljungberg sai pitkästä urastaan eri tahoilla palkinnoksi Isänmaallisen seuran isomman kultamitalin vuonna 1921 Säästöpankin ja lääninhallituksen aloitteesta.
Ljungberg on haudattu Uumajan läntiselle hautausmaalle.
Helena Laine

Sirpa Helena Laine (o.s. Ekbom, s. 30. maaliskuuta 1955 Helsinki) on entinen suomalainen keihäänheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hän edusti Turun Weikkoja ja häntä valmensivat Risto Lindfors ja Tarmo Laine.
Laine putosi karsinnassa Ateenan 1982 EM-kilpailujen keihäskilpailussa. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 58,18 m. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1979–1990. Hän heitti keihäsennätyksensä 64,00 m (vanha malli) Salossa 1983. Kuulantyönnössä hänen ennätyksensä oli ulkoradoilla 15,11 (1982) ja sisäradoilla 15,44 (1982)
Laine voitti keihäänheiton naisten Suomen-mestaruuden Helsingissä 1979 tuloksella 52,14 m. SM-hopeaa hän saavutti 1981, 1982, 1984, 1986 ja 1989 sekä SM-pronssia 1978, 1983, 1985, 1987 ja 1988. Kuulantyönnössä Laine saavutti ulkoradoilla SM-pronssia 1985 ja 1986. Sisäradoilla hän voitti Suomen-mestaruuden Turussa 1982 tuloksella 15,24 m.
Marko Ylönen

Marko Henrik Ylönen (s. 11. kesäkuuta 1966 Rantasalmi) on suomalainen sellisti.
Opinnot ja ura

Marko Ylönen aloitti sellonsoiton opinnot ensin Jyväskylän konservatorion Keuruun toimipisteessä ja sitten Itä-Helsingin musiikkiopiston nuorisokoulutuksessa Csaba Szilvayn oppilaana. Hän jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa Erkki Raution ja Heikki Rautasalon sekä Baselissa Heinrich Schiffin (1985–1989) johdolla. Ylönen piti ensikonsertin Jyväskylän Kesässä 1985. Hän suoritti sellodiplomin vuonna 1992.
Marko Ylönen on esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona Euroopassa, Australiassa, Uudessa Seelannissa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. Klassisen kantaohjelmiston lisäksi hän on esittänyt aktiivisesti nykymusiikkia. Ylönen on soittanut usein monien suomalaisten orkestereiden solistina.  Hän on toiminut Espoon kaupunginorkesterissa (nyk. Tapiola Sinfoniettassa) äänenjohtajana (1988–1991), Radion sinfoniaorkesterin 1. soolosellistinä (1991–1993) ja Uusi Helsinki -kvartetin jäsenenä (1995–1999). Keski-Euroopassa hän on esiintynyt muun muassa Camerata Salzburgin, English Chamber Orchestran, Hollannin Kamariorkesterin ja Prahan kamariorkesterin solistina.
Ylönen toimi ensin Sibelius-Akatemian tuntiopettajana (1991–1999) ja vuodesta 2000 alkaen sello- ja kamarimusiikin lehtorina, kunnes hänet nimitettiin Sibelius-Akatemian kamarimusiikin määräaikaiseksi professoriksi 1.8.2009–31.7.2014. Marko Ylönen on toiminut Korsholman Musiikkijuhlien taiteellisena johtajana vuosina 2003 ja 2008, ja hän jatkaa taiteellisena johtajana 2010-2012.
Palkinnot ja tunnustukset

Turun sellokilpailun finalisti 1982
Turun (pohjoismainen) sellokilpailu 1990, Turku, 2. palkinto
Kansainvälinen Tšaikovski-kilpailu 1990, Moskova, 6. palkinto
Concert Artists Guild (Arkistoitu – Internet Archive) -kilpailu 1996, New York, 1. palkinto
Vuoden Sibis 2009 (Sibelius-lukion vuosittainen kunnianosoitus koulun ansioituneelle ylioppilaalle)
Levytyksiä

Chopin – Rachmaninov Sonatas for Cello & Piano. Marko Ylönen, sello & Arto Satukangas, piano. – Helsinki: Alba Records, 2009
Rautavaara, Einojuhani: 12 Concertos. Useita esittäjiä. – Helsinki: Ondine, 2009.
Süle, László: Duets for the restless souls: Pentti Lahti (saxophone) & Marko Ylönen (cello) play music by László Süle. – Tampere: Alba Records, 2008
Kokkonen, Joonas: Cello concerto. – Sakari Oramo (joht.), Radion sinfoniaorkesteri. – Helsinki: Ondine, 2007
Vasks, Pēteris: Symphony no. 3; Cello concerto. – John Storgårds, (joht.), Tampere Filharmonia. – Helsinki: Ondine, 2006
Sibelius, Jean: Seriously Sibelius. – Osmo Vänskä (joht), Lahti Symphony Orchestra. – Åkersberga: BIS Records, 2006
Kaipainen, Jouni: Horn concerto. – Esa Tapani (käyrätorvi), Marko Ylönen (sello), Hannu Lintu (joht.), Radion sinfoniaorkesteri. – Helsinki: Ondine, 2005
Nordgren, Pehr Henrik: Rock score for 19 strings. – Juha Kangas (joht.), Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri. – Åkersberga: BIS Records, 2005
Bach, Carl Philipp Emanuel: Cello conserto in A major Wq 172/H.439. – Juha Kangas (joht.), Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri. – Warner Classics, 2003
Sibelius, Jean: Complete String Quartets. – Sibelius-Akatemian kvartetti. – Warner Music Finland, Finlandia Records, 2002
Finlandia. 8: Festival of Finnish cello classics. Useita esittäjiä. – Helsinki: Finlandia Records, 2002
Piazzolla, Astor: Chamber Works. – Marcelo Jaime Nisinman (bandoneon), Hannu Siiskonen (kitara), Henrik Perello (viulu), Petri Aarnio (viulu), Ilari Angervo (alttoviulu), Marko Ylönen (sello). – Tampere: Alba Records, 2001
Štšedrin, Rodion: Sellokonsertto. – Olli Mustonen (joht.), Helsingin kaupunginorkesteri. – Helsinki: Ondine, 2000
Nordgren, Pehr Henrik: Konsertot. – Juha Kangas (joht), Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri, Helsinki: Finlandia Records, 1999
Folk cello, Marko Ylönen (cello), Martti Rautio (piano). – Espoo: Finlandia Records, 1999
Janáček, Leoš: String quartet no. 1 The Kreutzer sonata. – New Helsinki Quartet. – Finlandia Records, 1997
Rautavaara, Einojuhani: Cello Concerto No. 1. – Max Pommer (joht.), Helsinki Philharmonic Orchestra. – Helsinki: Ondine, 1994.
Taiteelliset johtajuudet

Korsholman musiikkijuhlien taiteellinen johtaja 2003, 2008, 2010–2012.
Melueste

Melueste Saksan ja Tšekin rajan ylittävän tien varrella
Vuosaaren sataman melumuuri suojaa Niinisaaren luontoa satamamelulta.
Melueste on rakenne, joita tehdään liikenneväylien varsille, jotta saataisiin katkaistua melun kulku äänilähteestä suojattavaan kohteeseen. Melueste sijoitetaan mahdollisimman lähelle tien reunaa, mutta samalla kuitenkin otetaan huomioon tien kunnossapito ja näkemäseikat. Esteen pitäisi olla ainakin niin korkea, ettei suojattavien rakennusten yläkerroksista näe suoraan äänen lähteeseen.
Meluesteet suojaavat asuinalueita melusaasteelta. Esteiden rakentaminen voidaan määrätä kaupunkikuvaan liittyvällä kaavamääräyksellä.
Toimintaperiaate

Melueste katkaisee äänen suoran yhteyden tieltä suojattavaan kohteeseen, mutta osa äänestä kiertää esteen taakse ja osa etenee suoraan läpi, joten näistä syistä esteen ääneneristävyyden tulee olla riittävä. Meluesteen tehokkuus voi vähentyä, jos äänilähteen puolella sijaitsee suuria pintoja, jotka heijastavat ääntä. Heijastukset on otettava huomioon erityisesti silloin, kun tien molemmilla puolilla on melueste ja niitä voidaan vähentää tekemällä esteen pinta ääntä imeviksi tai istuttamalla sen eteen kasveja.
Meluestetyypit ja -materiaalit

Meluesteinä voidaan käyttää esimerkiksi maavalleja, erilaisista materiaaleista rakennettavia seinämiä tai umpinaisia melukaiteita, jotka sijoitetaan ajoradan reunaan. Myös kasvillisuutta voidaan käyttää. Suomessa on käytetty useissa paikoissa maisemallisista syistä lasisia meluesteitä, joiden alaosa on betonia tai jotakin muuta materiaalia.
Meluseinät ovat melko ohuita ja vähintään 2 metriä korkeita meluntorjuntarakenteita.Ne voidaan rakentaa elementtirakenteisina puusta tai betonista. Seiniä käytetään kun vaaditaan huomattavaa melun vaimennusta ja kun tilaa on käytössä vain vähän.
Melukaiteet toimivat sekä kaiteena että meluesteenä. Yleensä sen korkeus on 1-1,2 metriä tien pinnasta. Näkymä kaiteen yli saadaan aikaan käyttämällä läpinäkyviä esteitä. Näiden haittapuolena ovat kuitenkin ilkivalta ja melko korkeat kustannukset.
Meluvalli on useimpiin paikkoihin parhaiten soveltuva ja perusvaihtoehdoista edullisin melueste. Valleissa voidaan käyttää läjitykseen siirrettäviä maamassoja. Meluvallien haittapuolena pidetään niiden vaatimaa tilaa tiealueella.
Laboratorio-olosuhteissa mitatut meluesteiden äänieristävyydet ovat 15–45 dB. Maastossa samoilla esteillä vaimennus on kuitenkin vain 0–15 dB.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Talouselämä: Tulevaisuudessa melueste voi olla putki, jonka sisällä on pyörätie[vanhentunut linkki]
Liikennevirasto: Tien meluesteiden suunnittelu[vanhentunut linkki] (PDF)
Lilli Lehtinen: Liikennemelu ja sen torjunta : esimerkkinä ekologiset meluesteet (opinnäytetyö)
Heikki Kilpeläinen (pesäpalloilija)

Heikki Kalevi Kilpeläinen (s. 27. huhtikuuta 1941 Varkaus) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Kilpeläinen valittiin Pesäpallon vuoden lukkariksi 1966. Mestaruussarjassa hän on pelannut vuodesta 1961 saavuttaen SM-hopeaa 1964 ja 1965. Itä–Länsi-ottelussa hän oli mukana kahdesti ja osallistui lisäksi neljään PPL–Lehdistö-otteluun. Nuorten SM-hopeaa on tullut 1960. Heikki on myös valmentanut seuran kakkosjoukkuetta ja kuulunut Kisa-Poikien johtokuntaan.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-hopeaa: 1964, 1965
3 Itä-Länsi-ottelua: 1964-1966
Vuoden lukkari: 1966
Marija Šerifović

| Marija Šerifović |
| --- | --- |
 Marija Šerifović vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1984 (ikä 39) Kragujevac, Serbian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia
Kansalaisuus:  Serbia
Muusikko
Laulukielet:  Serbia
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  Laulu
Levy-yhtiöt:  City Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marija Šerifović (serb. Марија Шерифовић), s. 14. marraskuuta 1984) on serbialainen laulaja, joka voitti vuoden 2007 Eurovision laulukilpailun Helsingissä.
Tausta

Šerifović syntyi 14. marraskuuta 1984 Kragujevacissa, Serbian sosialistisessa tasavallassa, Jugoslavian sosialistisessa liittotasavallassa. 
Marijan äiti, Verica Šerifović, on tunnettu laulaja, ja Marijan isä Rajko on kotoisin Serbiasta, vaikka onkin osittain turkkilaista syntyperää. Šerifović on syvästi uskonnollinen.
Musiikkiura > Albumit

Šerifovićin ensimmäinen albumi Naj, najbolja julkaistiin vuonna 2003. Kyseinen albumi menestyi varsin hyvin, ja sen suurin hitti oli "Znaj da znam", jonka ideoi Darko Dimitrov. Kesällä 2005 singlenä julkaistu "Agonija" on cover-versio kreikkalaisen laulajan Despina Vandin laulusta "Olo lipis".
Vuonna 2006 ilmestyi Šerifovićin toinen albumi Bez ljubavi, joka myös menestyi hyvin. Alkuvuodesta 2007 hän julkaisi singlensä Bez tebe.
Musiikkiura > Festivaalit

Šerifović on osallistunut Budva-festivaaleihin vuonna 2003 laululla "Gorka čokolada" ja vuonna 2004 laululla "Bol do ludila". Viimeksi mainittu voitti juhlan pääpalkinnon.
Musiikkiura > Eurovision laulukilpailut

Šerifović osallistui vuonna 2005 Serbia ja Montenegron kansalliseen euroviisukarsinta Beovizijaan laululla "Ponuda" ilman menestystä. Osallistuessaan uudelleen vuonna 2007 hän voitti Eurovision laulukilpailun 2007 Serbian edustajana Helsingissä 12. toukokuuta kilpailukappaleella ”Molitva” ('rukous') (säv. Vladimir Graić, san. Saša Milošević Mare). Kappaleesta on myös tehty suomenkielinen versio ”Rukoilen”.
Seksuaalisuus- ja romanivähemmistöihin kuuluva Šerifović kertoi Serbian television haastattelussa ”Molitvan” olevan omistettu kaikille vähemmistöille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marija Šerifović Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Profiili Ylen euroviisusivustolla (englanniksi)
HS.fi: Serbia voitti Euroviisut (Arkistoitu – Internet Archive)
HS.fi: Serbian Marijalla hurja suosio (Arkistoitu – Internet Archive)
Molitva-laulun erikielisiä versioita (Arkistoitu – Internet Archive)
(Arkistoitu – Internet Archive)
voittajat
| --- | --- |
1950–luku:   1956: Lys Assia  1957: Corry Brokken  1958: André Claveau  1959: Teddy Scholten 
1960–luku:   1960: Jacqueline Boyer  1961: Jean-Claude Pascal  1962: Isabelle Aubret  1963: Grethe & Jørgen Ingmann  1964: Gigliola Cinquetti  1965: France Gall  1966: Udo Jürgens  1967: Sandie Shaw  1968: Massiel  1969: Frida Boccara · Lenny Kuhr · Lulu · Salomé 
1970–luku:   1970: Dana  1971: Séverine  1972: Vicky Leandros  1973: Anne-Marie David  1974: Abba  1975: Teach-In  1976: Brotherhood of Man  1977: Marie Myriam  1978: Izhar Cohen / Alphabeta  1979: Gali Atari / Milk & Honey 
1980–luku:   1980: Johnny Logan  1981: Bucks Fizz  1982: Nicole  1983: Corinne Hermès  1984: Herreys  1985: Bobbysocks  1986: Sandra Kim  1987: Johnny Logan  1988: Céline Dion  1989: Riva 
1990–luku:   1990: Toto Cutugno  1991: Carola  1992: Linda Martin  1993: Niamh Kavanagh  1994: Paul Harrington / Charlie McGettigan  1995: Secret Garden  1996: Eimear Quinn  1997: Katrina and the Waves  1998: Dana International  1999: Charlotte Nilsson 
2000–luku:   2000: Olsen Brothers  2001: Tanel Padar / Dave Benton / 2XL  2002: Marie N  2003: Sertab Erener  2004: Ruslana  2005: Elena Paparizou  2006: Lordi  2007: Marija Šerifović  2008: Dima Bilan  2009: Alexander Rybak 
2010–luku:   2010: Lena  2011: Ell & Nikki  2012: Loreen  2013: Emmelie de Forest  2014: Conchita Wurst  2015: Måns Zelmerlöw  2016: Jamala  2017: Salvador Sobral  2018: Netta Barzilai  2019: Duncan Laurence 
2020–luku:   2020: Ei järjestetty  2021: Måneskin  2022: Kalush Orchestra  2023: Loreen  2024: Nemo 
Šerifović laulamassa Euroviisujen finaalissa.
Šerifović lehdistötilaisuudessa
Haris Silajdžić

| Haris Silajdžić |
| --- | --- |

Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston bosniakkijäsen
 6. marraskuuta 2006 – 17. marraskuuta 2010  
Edeltäjä:  Sulejman Tihić
Seuraaja:  Bakir Izetbegović
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1945 (ikä 79)
Tiedot
Puolue:  SBiH
Haris Silajdžić (s. 1. syyskuuta 1945) on bosniahertsegovinalainen poliitikko. Hänet valittiin 1. lokakuuta 2006 bosniakkien edustajaksi nelivuotiskaudelle Bosnian presidenttineuvostoon. Kolmikko vannoi virkavalansa 6. marraskuuta 2006 Sarajevossa.
Silajdžić saanut arvosanan arabian ja islamintutkimuksesta libyalaisesta yliopistosta.
Tri. Silajdžić oli 1990–1993 Bosnian ulkoministerinä ja 1993–1995 pääministerinä. Hän oli mukana lähetystössä, joka neuvotteli Daytonin sopimuksen, ja oli yksi sen äänekkäimpiä vastustajia sodan jälkeen. Hän kaatoi myös uuden, Daytonin sopimuksen jälkeisen, perustuslain estämällä sen hyväksymiseen tarvittavan 2/3 enemmistön. Hän vaatii osatasavaltojen lakkauttamista ja maalle yhtenäishallintoa.
Silajdžić on Sarajevon päämoskeijan imaamin poika. Siitä huolimatta hän joutui 1996 liian maltillisena SDA:n radikaalien jäsenten pahoinpitelemäksi. Silajdžić syytti hyökkäyksestä Alija Izetbegovićia.
Hän oli alun perin Izetbegovićin  Demokraattisen toimintapuolueen (SDA) jäsen, mutta perusti oman puolueensa Bosnian ja Hertsegovinan puolesta (Stranka za Bosnu i Hercegovinu), jonka johtaja on.
Kansanryhmien huonojen suhteiden vuoksi muslimi- ja kroaattiedustajat Silajdžić ja Komšić lähettivät kesäkuussa 2007 kirjeen Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Ban Ki-moonille, jossa he väittivät, että Bosnian serbitasavallan olemassaolo on kansanmurhan tulosta, ja se pitäisi hajottaa.