stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lipidimaailma

Lipidikaksoiskerros, liposomi ja miselli.
Lipidimaailma (engl. lipid world) on elämän alkuperää koskeva hypoteesi, jonka mukaan ensimmäinen itsereplikoituva esine oli lipidin kaltainen. Tiedetään, että fosfolipidit muodostavat veteen sekoitettuina lipidikaksoiskerroksia – samoja rakenteita kuin solukalvoissa. Näitä molekyylejä ei ollut varhaisella maapallolla, mutta muut amfifiiliset pitkäketjuiset molekyylit voivat myös muodostaa kalvoja. Lisäksi tiedämme, että nämä kalvot voivat kasvaa (lisäämällä lisää lipidejä) ja tarpeeksi suurina ne voivat jakautua spontaanisesti. Näin ollen lipidirakenteiden koko ja koostumus voi periytyä kahdelle jälkeläiselle. Hypoteesin pääajatuksena on, että lipidirakenteiden koostumus oli pääasiallinen tapa säilyttää informaatiota ja että evoluutio johti RNA:n ja DNA:n kaltaisten, tietoa paremmin säilyttävien polymeerien ilmenemiseen.
Suurin osa prebioottisissa olosuhteissa potentiaalisesti läsnä olevista amfifiileista koostuvia kalvorakkuloita koskevista tutkimuksista ovat olleet rajoitettuja järjestelmiin, joissa on mukana vain yhden tai kahden tyyppistä amfifiilia. Tämä on vastakohta prebioottisten kemiallisten reaktioiden simulaatioihin, jotka tyypillisesti tuottavat hyvin erilaisia yhdisteiden seoksia. Lukuisasta erilaisesta amfifiilisesta yhdisteestä koostuvassa lipidikaksoiskerroksessa, amfifiileilla olisi suuri määrä teoreettisesti mahdollisia tapoja järjestäytyä toisiinsa nähden kalvolla. Kaikista näistä mahdollisista kalvon järjestäytymisistä, tietynlainen paikallinen järjestäytyminen olisi suosinut hypersyklin syntyä. Tämä olisi ollut positiivinen takaisinkytkentä, joka olisi koostunut kalvolla olevasta alueesta ja kalvorakkulassa olevasta yhdisteestä. Tämänkaltaiset alue/yhdiste -parit voivat periytyä tytärkalvorakkuloille, johtaen erillisten sukulinjojen muodostumiseen ja mahdollistaen luonnonvalinnan tapahtumisen.
Lipidien abioottinen saatavuus ei näyttäisi olevan ongelma. Ainakin joissain kokeissa on saatu aikaan lipidien esiasteita ja rasvahappoja ja muita lipidejä abioottisesti ilman elävien solujen entsyymeitä. Niissä on käytetty muun muassa niin sanottua Fisrcer-Tropschin synteesiä vedessä, jossa oksaalihappoa kuumennettiin 100–400 asteeseen.
Käännös suomeksi
Liekkejä laulumailla

| Liekkejä laulumailla |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kalle Päätalo
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1980
Sivumäärä:  639
Sarja: Juuret Iijoen törmässä
Edeltävä:  Ukkosen ääni
Seuraava:  Tuulessa ja tuiskussa
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Liekkejä laulumailla on Kalle Päätalon Juuret Iijoen törmässä -sarjan kymmenes osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1980 Gummeruksen kustantamana. Kirja on rekisteröity Bookcrossingiin.
Kirjan tapahtumat

Kirjan tapahtumat sijoittuvat jatkosodan Kiestingin rintamalle. Kalle Päätalon ryhmä etenee vanhaa reppuryssien reittiä syvälle Karjalaan. Kallen sota on aluksi leppoisaa: hän huoltaa komppaniaa, käy tietöissä ja ui Karjalan kirkkaissa järvissä. Toiveet ovat korkealla: pian saavutettaisiin Kiestinki, Muurmannin rata ja sitten lopullinen tavoite, Valkeanmeren länsiranta. Varmin tae menestyksestä on aseveljien tekninen ylivoima, sillä huhujen mukaan saksalaiset pystyvät jo valmistamaan vedestä bensiiniä.
Kiestinki vallataan 7. syyskuuta 1941, mutta sen jälkeen alkaa vihollisen vastarinta voimistua. Pioneerikomppania etenee uhkarohkeasti pitkin Louhe-Kiestingin rataa ja joutuu mottiin. Sitä ennen koetaan sekasortoinen tilanne, kun komentajat tuntuvat johtavan sotaa jo enemmän hermoillaan kuin aivoillaan. Kalle, joka on tuotu etulinjaan aivan muita tehtäviä varten, joutuu mukaan järjettömältä tuntuvaan hyökkäykseen, jossa hän haavoittuu ja jää avuttomana linjojen väliin makaamaan. Sieltä hänet onneksi saadaan pois ja matkalle kohti kenttäsairaalaa. Alkaa toipumisjakso Kuusamon sotilaskansakoululla, jossa koetaan haavakuumeet houreineen ja kärsitään sadistisen lääkärihirmun käsittelyssä.
Kallen toipilasaika jatkuu Oulun keskuskansakoululla, josta käsin hän kirjoittelee tytöille. Järkytys on suuri, kun lähes kaikki ”kutsun” saaneet noudattavat sitä ja saapuvat istumaan Kallen sängyn laidalle. Mutta niin kuin aina, parhaat naiset jäävät saavuttamattomiksi. Yksi näistä on kaunis ja ystävällinen sairaanhoitaja, jonka ansiosta Kallen maailma kirkastuu ratkaisevasti. Likinäköisyydestä kärsinyt Kalle saa ensimmäiset silmälasinsa. Silloin on kuitenkin jo talvi, toipumisloma edessä ja kainalosauvat vaihtuneet kävelykeppiin.
Kirjan henkilöhahmoista pioneerupseeri vänrikki Hiilen esikuvana on ollut myöhempi Tampereen yliopiston rehtori Paavo Koli.
Larry Flynt

| Larry Flynt |
| --- | --- |
 Larry Flynt vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1942 Salyersville, Kentucky
Kuollut: 10. helmikuuta 2021 (78 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
Kotisivu
Larry Claxton Flynt, Jr. (1. marraskuuta 1942 Salyersville, Kentucky, Yhdysvallat – 10. helmikuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kustantaja, Larry Flynt Publicationsin (LFP) johtaja. LFP julkaisee pääosin pornografista sisältöä, mukaan lukien videoita ja aikakauslehtiä, joista Hustler on tunnetuin. Yhtiön vuotuinen liikevaihto on ollut jopa 150 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Flynt aloitti uransa seksialalla perustamalla veljensä kanssa strippiklubeja Ohioon. Klubien uutiskirjeestä kehittyi Hustler, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1974. Flyntin itsensä mukaan lehden levikki oli parhaimmillaan noin kolme miljoonaa.
Elämänsä aikana Flynt haastettiin oikeuteen lukuisia kertoja. Oikeusjutuissa on säännönmukaisesti käsitelty sananvapauden takaavan Yhdysvaltain perustuslain ensimmäisen lisäyksen tulkintoja.  Tunnetuin tapauksista eteni vuonna 1988 Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen asti. Oikeudessa tutkittiin pastori Jerry Falwellin tekemää herjausjuttua. Flynt oli tehnyt liköörimainoksen parodian, jossa hän oli esittänyt Falwellin menettäneen neitsyytensä humalassa äidilleen. Korkein oikeus päätti, että medialla oli oikeus esittää julkisuuden henkilöistä ”törkeitä näkemyksiä”.
Vuonna 1978 sarjamurhaaja Joseph Paul Franklin ampui Flyntiä. Flynt selvisi, mutta halvaantui loppuiäkseen vyötäröstä alaspäin ja joutui sen jälkeen käyttämään pyörätuolia. Franklin oli valkoisen ylivallan kannattaja, joka halusi tappaa Flyntin, koska Hustlerissa oli julkaistu kuvia eri etnisten ryhmien edustajista yhdessä. Flynt sairasti myös kaksisuuntaista mielialahäiröitä.
Flynt asettui ehdolle lukuisiin julkisiin virkoihin, vuonna 1984 republikaanien presidenttiehdokkaaksi ja vuonna 2003 Kalifornian kuvernööriksi. Kuvernöörinvaalissa hän sijoittui seitsemänneksi. Flynt tuki 1990-luvulta alkaen demokraatteja.
Flyntin oikeustaistelusta on tehty myös elokuva. Miloš Formanin ohjaama Larry Flynt – Minulla on oikeus valmistui vuonna 1996 ja siinä Flyntiä esittää Woody Harrelson.
Flynt oli naimisissa viidesti ja hän oli kuuden lapsen isä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Flyntin virallinen sivusto (englanniksi)
Detailed history of Flynt's numerous legal cases (Court TV) (englanniksi)
Larry Flynt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lohikäärmebarbi

| Lohikäärmebarbi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenocyprididae
Suku::  Zacco
Laji::  platypus
Kaksiosainen nimi
 Zacco platypus  (Temminck and Schlegel, 1846) 
Synonyymit
 Leuciscus platypus  Leuciscus macropus  Leuciscus minor 
Katso myös
   Lohikäärmebarbi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lohikäärmebarbi eli loistosärki (Zacco platypus) on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva pienikokoinen makean veden saärkikalalaji. Se elää Kiinan ja Vietnamin alueella. Aikuiset lohikäärmebarbit elävät matalalla virroissa ja joissa. Ne käyttävät ravinnokseen eläinplanktonia, pieniä äyriäisiä, leväkasaantumia ja pieniä kaloja. Ne ovat tavallisesti noin 13 senttimetrin mittaisia, ja niiden kaupallinen käyttö on vähäistä.
Lohikäärmebarbeja kasvatetaan ulkolammissa ja kylmän veden akvaarioissa. Niitä tuodaan Eurooppaan Japanista. Koirailla on kutuaikana sateenkaarimainen väritys.
Lankon tanko (ja muita askelmia)

| Lankon tanko (ja muita askelmia) Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Vesa-Matti Loiri
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Love Records (LXLP 522)
Vesa-Matti Loirin muut kokoelmalevyt
| Laulu on iloni ja työni 1973 | Lankon tanko (ja muita askelmia) 1977 | Vesa-Matti Loiri – Parhaat palat 1980 |
Lankon tanko (ja muita askelmia) on Vesa-Matti Loirin kokoelma-albumi vuodelta 1977.
Kappaleet > A-puoli

Lankon tanko – 2.22
Vie minut minne tahdot – 2.39
Aamuhetki kullan kallis – 2.14
Venäläinen romanssi – 2.50
Jussin talo – 3.30
Kappaleet > B-puoli

Kun portin aukaisen – 3.35
Syyslaulu – 3.03
Nocturne – 2.01
Musta kivi valkoisen päällä – 1.49
Laulu – 2.57
Lapin kesä – 1.58
Aiheesta muualla

Lankon tanko (ja muita askelmia) discogs.com -sivustolla
Louise Weiss (rakennus)

| Louise Weiss |
| --- | --- |

Sijainti:   Strasbourg,Ranska
Valmistumisvuosi:  1999
Suunnittelija:  Architecture Studio
Omistaja:  Euroopan unioni
Käyttäjä:  Euroopan parlamentti
Julkisivumateriaali:  lasi
Korkeus:  60 m (torni)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Louise Weiss on rakennus Ranskan Strasbourgissa. Euroopan parlamentti kokoontuu siellä tärkeimpiin istuntoihinsa.
Rakennus on saanut nimensä Louise Weissin mukaan, ja hänen pronssinen rintakuvansa on rakennuksen aulassa.
Ulkoseinien materiaali, lasi, symboloi avointa ja läpinäkyvää demokratiaa, kun taas katon keskeneräinen ulkomuoto viittaa meneillä olevaan EU hankkeeseen.
Louise af Forselles

Hedvig Maria Lovisa Louise af Forselles (o.s Etholén; 30. syyskuuta 1850 Pietari – 25. maaliskuuta 1934 Kauniainen) oli suomalainen hyväntekijä. Hän oli aikansa tunnetuin kristillisen hyväntekeväisyyden harjoittaja Suomessa. Hän toimi Pelastusarmeijan, Nuorten Naisten Kristillisen Yhdistyksen (NNKY) ja kristillisen ylioppilasliikkeen piirissä.
Louise af Forsellesin isä oli Alaskan kuvernöörinä toiminut vara-amiraali Arvid Adolf Etholén ja äiti Margaretha Hedvig Johanna Sundvall. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1869 Peippolan kartanon omistaja ja myöhempi yliopiston konsistorin notaari Pehr Emil af Forselles. Pankkivirkailija, valtiopäivämies Pehr Adolf Alf af Forselles oli heidän poikansa.
Af Forselles koki uskonnollisen herätyksen vuonna 1875 ollessaan matkalla Etelä-Ranskassa. Hän alkoi tämän jälkeen muun muassa vierailla vankiloissa naisvankien luona ja järjestää kristillistä sielunhoitoa. Tutustuttuaan vuonna 1888 Lontoossa Pelastusarmeijan perustajan William Boothin työhön hän rohkaisi Hedvig von Haartmania ja eräitä muita perustamaan Suomen Pelastusarmeijan vuonna 1889. Af Forselles oli myös perustamassa vuonna 1895 Helsinkiin NNKY:n ensimmäistä Suomen-osastoa ja hänestä tuli sen varapuheenjohtaja. Hän toimi Suomen NNKY-liiton puheenjohtajana vuosina 1902–1918 ja Helsingin ruotsinkielisen NNKY:n puheenjohtajana vuosina 1906–1931. Hän vaikutti myös Suomen kristillisen ylioppilastyön tärkeänä neuvonantajana ja äitihahmona. Af Forselles valittiin vuonna 1906 ainoana naisena senaatin asettamaan uskonnonvapauskomiteaan.
Lenín Moreno

| Lenín Moreno |
| --- | --- |

Ecuadorin presidentti
 24. toukokuuta 2017–24. toukokuuta 2021  
Varapresidentti:  Jorge Glas María Vicuña Otto Sonnenholzner María Alejandra Muñoz
Edeltäjä:  Rafael Correa
Seuraaja:  Guillermo Lasso
Ecuadorin varapresidentti
 15. tammikuuta 2007–24. toukokuuta 2013  
Presidentti:  Rafael Correa
Edeltäjä:  Alejandro Serrano
Seuraaja:  Jorge Glas
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1953 (ikä 71)
Tiedot
Puolue:  Alianza PAIS
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.presidencia.gob.ec
Lenín Moreno virkaanastujaisissaan toukokuussa 2017.
Lenín Voltaire Moreno Garcés (s. 19. maaliskuuta 1953) oli Ecuadorin presidentti vuodesta 2017 vuoteen 2021. Vuosina 2007–2013 hän toimi varapresidenttinä edeltäjänsä Rafael Correan presidenttikaudella (2007–2017).
Moreno joutuu liikkumaan pyörätuolilla. Hän loukkaantui tultuaan ammutuksi selkään ryöstöyrityksen yhteydessä vuonna 1998. Vuonna 2012 Moreno oli ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi vammautuneiden hyväksi tekemänsä työn takia.
Vuoden 2017 presidentinvaaleissa hän voitti toisella kierroksella niukasti konservatiivien ehdokkaan pankkiiri Guillermo Lasson. Vaalien aikaan oppositio arveli, että Morenosta saatta tulla edeltäjänsä Rafael Correan sätkynukke. Moreno alkoi kuitenkin vetää omaa linjaansa, ja asettaa edellisen hallinnon huippunimiä syytteisiin korruptiosta. Marraskuussa 2017 Morenon ja Correon puolue erotti Morenon puoluejohtajan paikalta.
Moreno kuitenkin sai hyvin pian tämän jälkeen  Alianza PAIS -puolueen johtajuuden taas takaisin itselleen. Valtataistelun hävinnyt entinen presidentti Rafael Correa erosi kannattajineen puolueesta ja perusti uuden vasemmistolaisen puolueen. Tämä oli vastareaktio sille, että Lenin Morenon aikana sekä Ecuadorin valtion että hallitsevan Alianza PAIS -puolueen linja muuttui oikeistolaisemmaksi kuin Correan valtakaudella.
Lenin Morenon entiset aatetoverit Correan aikaisesta Alianza PAIS -puolueesta ovat tuoneet esille katkeruuttaan ja pettymystään Morenon Ecuadorissa toteuttamista laajoista poliittisista muutoksista. Erityisesti he ovat kritisoineet Morenon uutta ulkopolitiikka eli lähentymistä Yhdysvaltoihin ja sen joukkojen läsnäolon sallimista Ecuadorissa sekä Venezuelan oppositiojohtajan Juan Guaidón tunnustamista maan johtajaksi ja suhteiden katkaisemista Correan liittolaiseen Venezuelan presidentti Nicholás Maduroon.
Larry Ferguson

Larry Ferguson (s. 1940) on yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on tunnettu elokuvista Highlander – kuolematon (1986), Punaisen lokakuun metsästys (1990) ja Alien 3 (1992).
Filmografia

St. Helens (1981) (käsikirjoittaja)
Highlander – kuolematon (1986) (käsikirjoittaja)
Beverly Hills kyttä 2 (1987) (käsikirjoittaja)
Rikospaikkana Presidio (1988) (käsikirjoittaja)
Punaisen lokakuun metsästys (1990) (käsikirjoittaja)
Talent for the Game (1991) (käsikirjoittaja)
Alien 3 (1992) (käsikirjoittaja)
Nails (1992) (televisioelokuva) (käsikirjoittaja)
Arizona kyttä - Beyond the Law (1992) (televisioelokuva) (käsikirjoittaja) (ohjaaja)
Last Action Hero (1993) (näyttelijä)
Maximum Risk (1996) (käsikirjoittaja)
Gunfighter's Moon (1997) (käsikirjoittaja) (ohjaaja)
Rollerball (vuoden 2002 elokuva) (2002) (käsikirjoittaja)
Aiheesta muualla

Larry Ferguson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Louise von Christierson

Louise von Christierson (1836–1908) oli suomalainen kulttuurimesenaatti. Hänen kiinnostuksenkohteensa oli suomalainen taidekäsityö.
Von Christiersonin puoliso oli Kirkniemen kartanon omistaja Carl Gustaf von Christierson.
Louise d’Orléans

| Louise |
| --- | --- |
 Louise d’Orléans, Franz Xaver Winterhalterin maalaus, 1841.
Belgian kuningatar
Valtakausi:  1832–1850

Syntynyt:  Louise-Marie Bourbon-Penthievre 3. huhtikuuta 1812 Palermo, Sisilia
Kuollut:  10. lokakuuta 1850 Ostende Belgia
Hautapaikka:  Laeken
Puoliso:  Leopold I
Lapset:  Louis-Philippe   Leopold II   Philippe  Charlotte
Koko nimi:  Louise-Marie Thérèse Charlotte Isabelle
Suku:  Orléans
Isä:  Ludvig Filip I
Äiti:  Maria Amalia (1782–1866)
Uskonto:  katolinen
Louise d’Orléans (3. huhtikuuta 1812 – 10. lokakuuta 1850) oli Orléans-sukuun kuuluneen Ranskan kuninkaan Ludvig Filip I:n tytär, josta tuli Leopold I:n puolisona Belgian kuningatar.
Louise ja Leopold vihittiin vuonna 1832, jolloin morsian oli 20-vuotias ja sulhanen 42-vuotias. Louise oli kasvatettu hartaaksi katoliseksi, Leopold luterilaiseksi. Leopold ei vaatinut morsiamen kääntymistä, vaan lupasi että myös lapset voidaan kasvattaa katolisiksi. Pariskunta vihittiin ensin siviilimenoin, sitten katoisessa seremoniassa ja lopuksi siunattiin luterilaisessa seremoniassa.
Kuningattarelle ei ollut vasta itsenäistyneessä Belgiassa muuta virallista roolia kuin kruununperijän synnyttäminen. Ensimmäinen poika syntyi vuonna 1833 mutta menehtyi alle vuoden ikäisenä. Vuonna 1835 syntyneestä toisesta pojasta tuli Leopold II. Perheeseen syntyi vielä poika, Philippe, vuonna 1837, ja tytär Charlotte vuonna 1840.
Liettuanraskaskylmäverinen

| Liettuanraskaskylmäverinen |
| --- | --- |

Tyyppi::  kylmäverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Liettua
Polveutuminen::  paikallinen zhmudinhevonen, ruotsalainen ardennienhevonen, suomenhevonen
Rodun syntyaika::  1800-luku
Kantakirja perustettu::  1963
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  työajo; lihan- ja maidontuotanto
Korkeus::  152-163 cm
Liettuanraskaskylmäverinen on raskasrakenteinen työhevosrotu. Sitä käytetään nykyisinkin työajoon ja altainhevosen kanssa risteytettynä lihan- ja maidontuotantoon.
Historia

Liettuanraskaskylmäverinen kehitettiin Venäjällä 1800-luvun loppupuolella paikallisen zhmudinhevosen, ruotsalaisten ardennienhevosten ja suomenhevosen risteytyksistä. Rodusta tuli erittäin suosittu, ja sitä oli Liettuassa vuonna 1964 yli 64 000 yksilöä. Kantakirja rodulle perustettiin vuonna 1963.
Ominaisuudet

Liettuanraskaskylmäverisellä on karkeahkonmuotoinen pää, kaartuva lihaksikas kaula ja kohtalaisen selkeä säkä. Rinta on syvä ja leveä, selkä lyhyt ja lihaksikas, perä pyöreä ja häntä korkealle kiinnittynyt. Jalat ovat suhteellisen lyhyet, nivelet ja kaviot yleensä laadukkaat. Rodun korkeus vaihtelee 152 ja 163 cm välillä ja väritys voi olla rautias, ruunikko, musta, kimo tai päistärikkö.
Rotu on pitkäikäinen, erittäin voimakas ja kestävä sekä luonteeltaan rauhallinen. Sille on tyypillistä vilkkaat käynti ja ravi.
Louise Weiss

Louise Weiss ja suffragetit Bastiljin edessä Pariisissa vuonna 1935.
Louise Weiss (25. tammikuuta 1893 Arras – 26. toukokuuta 1983 Pariisi) oli ranskalainen journalisti ja poliitikko. Weiss vaikutti vahvasti kotimaassaan ja kansainvälisesti 1920-luvulta aina kuolemaansa saakka. Weiss teki elämäntyönsä rauhan puolesta sekä vaikutti aluksi sanomalehdistön kautta ajaen voimakkaasti naisten äänioikeutta. Weissin näkemyksiin vaikuttivat voimakkaasti hänen kokemuksensa ensimmäisestä maailmansodasta ja hän uskoi vahvasti, että toisen maailmansodan uhka voisi hälvetä naisten äänioikeudella.
Toisen maailmansodan aikana Weiss auttoi pelastamaan tuhansia juutalaisia lapsia sekä liittyi Ranskan vastarintaliikkeeseen. Weiss edisti sodan jälkeen Euroopan roolia kylmän sodan supervaltojen vastapainona. Euroopan parlamentti nimitti Strasbourgin päärakennuksensa Weissin mukaan tämän kuoleman jälkeen tunnustuksena elinikäisestä toiminnasta eurooppalaisten arvojen puolesta.
Liart

Liartin kunnantalo
Liart on kunta Ardennesin departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 521 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Liartin pinta-ala on 13 neliökilometriä.
Louise Windsor

| Louise Windsor |
| --- | --- |
 
Syntynyt:  8. marraskuuta 2003 (ikä 20) Surrey, Britannia
Koko nimi:  Louise Alice Elizabeth Mary Mountbatten-Windsor
Suku:  Windsor
Isä:  Prinssi Edward (Edinburghin herttua)
Äiti:  Sophie, Edinburghin herttuatar
Louise Windsor (Louise Alice Elizabeth Mary Mountbatten-Windsor; s. 8. marraskuuta 2003), lady, on  Kuningatar Elisabet II:n nuorimman pojan prinssi Edwardin, Edinburghin herttuan ja tämän puolison Edinburghin herttuatar Sophien tytär.  Hänen veljensä on James Windsor.
Vanhempiensa toivomuksesta Lady Louisea ei kutsuta prinsessaksi, vaikka hänellä olisi arvonimeen oikeus, sillä vanhemmat halusivat säästää tytärtään kuninkaallisen arvonimen tuomilta velvollisuuksilta ja rasituksilta. [lähde? ]
Louise Windsor syntyi kuukauden etuajassa keisarileikkauksella 8. marraskuuta 2003.
Lady Louise on kruununperimysjärjestyksessä kuudentenatoista veljensä, isänsä, tämän vanhempien veljien sekä tätinsä ja näiden lasten ja serkkujensa jälkeen.
Les Halles

Forum des Hallesin päärakennus La Canopée.
Les Halles ​[le al] (myös Pariisin hallit) on nimitys Pariisin keskustassa keskiajalta lähtien sijainneelle ruokatorille, myöhemmin samalla paikalla toimineelle suurelle kauppahallille sekä viimeksi mainitun paikalle vuonna 1979 valmistuneelle kauppakeskukselle, jonka virallinen nimi on Forum des Halles. Nimellä viitataan myös koko ympäröivään alueeseen. Les Halles sijaitsee Pariisin 1. arrondissementin alueella lähellä Pompidou-keskusta. Kauppakeskuksen nykyinen rakennus on vuodelta 2016.
Les Hallesin alapuolella on samanniminen vilkas metroasema. Forum des Hallesin yhteydessä toimii historiallisia arkistofilmejä esittävä elokuvateatterikeskus Forum des Images.
Vanha Les Halles

Les Hallesin paikalla sijaitsi vuodesta 1183 alkaen Pariisia palvellut elintarviketori.
Ranskan kuningas Ludvig Filip I halusi uudistaa alueen ja määräsi arkkitehti Victor Baltardin suunnittelemaan paikalle suuren kauppahallin. Baltardin alkuperäinen suunnitelma oli suuri uusklassinen kivirakennus. Keisari Napoleon III muurasi peruskiven syyskuussa 1852, mutta määräsi pian rakennustyöt keskeytettäviksi, koska ei pitänyt suunnitelmasta. Keisarin toiveesta Pariisin uudelleenrakentamista johtanut prefekti Georges-Eugène Haussmann tilasi Baltardilta uuden, huomattavasti modernimman suunnitelman. Baltard suunnitteli tämän jälkeen rautarakenteista ja lasiseinistä muodostuneet suuret paviljongit, jotka edustivat valmistuessaan aikansa edistyneintä insinööritekniikkaa. Kokonaisuus käsitti kaksi pohjakaavaltaan ristinmuotoista rakennusryhmää, jotka yhdistettiin toisiinsa katetuilla kävelykaduilla. Kymmenen hallia valmistuivat vuoteen 1870 mennessä. Vuonna 1936 lisättiin vielä kaksi hallia.
Liikenteen ruuhkautumisen vuoksi Pariisille rakennettiin 1960-luvulla uusi tukkutori Rungisin esikaupunkiin. Baltardin suunnittelema Les Halles oli käytössä vuoteen 1969. Rakennukset purettiin vuonna 1971. Purkaminen herätti paljon vastalauseita. Kaksi kahdestatoista puretusta paviljongista rakennettiin uudelleen, toinen alkuperäistä muistuttavassa muodossa Pariisin esikaupunkiin Nogent-sur-Marneen ja toinen pelkkänä kehikkona aukion koristeeksi Jokohamaan Japaniin.
Kirjailija Émile Zola käsitteli Les Hallesia romaanissaan Le Ventre de Paris (1874), jonka nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”Pariisin vatsaa”.
Nykyinen Forum des Halles

Vanhojen kauppahallien purkamisen jälkeen keskeisen paikan tulevaisuudesta käytiin Pariisissa paljon julkista keskustelua. Lopulta kaupungin pormestari Jacques Chirac hyväksyi George Pencréachin ja Claude Vasconin suunnitelman uudesta kauppakeskuksesta. Monta kerrosta maan alle ulottuva lasiseinäinen Forum des Halles avattiin vuonna 1979. Kokonaisuus käsitti seitsemän hehtaaria rakennusalaa. Maanalaisten osien päällä on istutuksin koristeltu piha.
Vuonna 2011 käynnistyi Forum des Hallesin uudistushanke, jonka yhteydessä keskuksen maanpälliset osat rakennettiin kokonaan uudestaan. 1970-luvulla rakennetut maanpäälliset rakennukset purettiin ja niiden tilalle rakennettiin La Canopéeksi kutsuttu suuri kattorakennelma. Tarkoituksena oli sekä lisätä liiketilaa että muuttaa muu osa korttelista puistomaisemmaksi. Kokonaisuus valmistui vuonna 2016.
Forum des Hallesin korttelin länsipäässä on säilynyt vanha viljapörssin talo Bourse de commerce.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Les Halles Wikimedia Commonsissa
Forum des Hallesin kotisivu
Victor Baltardin suunnittelemat kauppahallit viereisen Saint-Eustachen kirkon tornista nähtynä, maalaus vuodelta 1870.
Nogent-sur-Marnen esikaupunkiin uudelleenrakennettu yksi Baltardin halleista eli Pavillon Baltard.
Vuonna 1979 valmistuneen Forum des Hallesin maanpäällisiä osia, jotka purettiin vuosina 2011–2012. Takana vasemmalla Saint-Eustachen kirkko.