stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juutalainen kalenteri
Historia > Havaintoihin ja laskuihin perustuvat kalenterit

Varhaisina aikoina juutalainen kalenteri perustui suoraan kuusta tehtyihin havaintoihin. Tiettyihin paikkoihin asetettiin tarkkailijoita, joiden tehtävänä oli havaita, milloin uusi kuu oli ensimmäisen kerran nähtävissä. Heti kun se oli juuri ja juuri nähtävissä, he kiiruhtivat Jerusalemiin ja ilmoittivat asian Sanhedrinille, jona julisti uuden kuukauden alkaneeksi. Sen merkiksi sytytettiin tuli kaupungin korkeimmalle kukkulalle, ja sanan­saattajien tehtävänä oli tiedottaa asia kaukaisimmillekin paikka­kunnille.
Koska lisäksi aurinkovuosi ei ole jaollinen kuun kiertoa vastaavilla kuukausilla, täytyy kalenteriin lisätä ylimääräinen täytekuukausi, jotta kalenterin aloituspäivä ei siirtyisi liiaksi keväästä. Tästä ei ole mainintaa Raamatussa, mutta 3. Mooseksen kirjan mukaan pääsiäisen tulisi olla vuoden ensimmäisenä kuukautena, ja samassa yhteydessä puhutaan myös toisesta  juhlasta samassa kuussa, jolloin heilutettiin uutislyhde. Jos lyhde ei vielä ollut kasvanut, jouduttiin pääsiäistä siirtämään kuukaudella.
Sitä mukaa kuin juutalaisia alkoi asua entistä kauempana Jerusalemista, kävi kuitenkin välttämättömäksi laatia kiinteät säännöt siitä, miten kalenteri laaditaan, kuinka monta päivää missäkin kuukaudessa on ja minä vuosina karkauskuukausi lisätään. Nykyiset säännöt kalenterin laatimisesta ja siitä, minä vuosina  karkauskuukausi lisätään, merkitsi muistiin juutalainen tiedemies Hillel II vuonna 359.
Juutalaisen ajanlaskun kuukaudet

Juutalaisen ajanlaskun mukaan vuodessa on 12 tai 13 kuukautta.
Nisán, 30 päivää ניסן
Ijjár, 29 päivää אייר
Siván, 30 päivää סיון
Tammúz, 29 päivää תמוז
Av, 30 päivää אב
Elúl, 29 päivää אלול
Tišrì, 30 päivää תשרי
Hešván, 29/30 päivää חשון
Kislév, 29/30 päivää כסלו
Tevét, 29 päivää טבת
Shevat, 30 päivää שבת
Adár, 30 päivää, lisäkuukausi אדר א
Adár II, 29 päivää אדר ב
Adar lisätään vain 7 kertaa 19 vuodessa. Tavallisina vuosina Adar II on yksinkertaisesti Adar.
Joissakin yhteyksissä on vuoden laskettu alkavan myös tishri-kuukauden alusta.
Gregoriaanisen kalenterin kuukausia nämä vastaavat suunnilleen seuraavasti:
nisan ( abib ) maalis-huhtikuu
ijjar ( siv ) huhti-toukokuu
sivan touko-kesäkuu
tammuz kesä-heinäkuu
av heinä-elokuu
elul elo-syyskuu
tisri ( etanim ) syys-lokakuu
hesvan ( bul ) loka-marraskuu
kislev marras-joulukuu
tevet joulu-tammikuu
shevat tammi-helmikuu
adar helmi-maaliskuu
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juutalainen kalenteri
(englanniksi) Jewish Calendar with Halachic times date converter yeshiva.co/calendar/
Margareta Capsia

Margareta Capsia: Herran ehtoollinen, Pedersören kirkon alttaritaulu, 1725. Maalaus on nykyään Kansallismuseossa.
Margareta Gottfridsdotter Capsia (1682 Tukholma – 20. kesäkuuta 1759 Turku) oli suomalainen taidemaalari. Häntä pidetään etevänä kirkkotaiteilijana ja ensimmäisenä 1700-luvun alun Suomessa toimineena taiteilijanaisena.
Elämänvaiheet

Capsia oli ruotsalaissyntyinen, mutta alkujaan todennäköisesti hollantilaista kauppiassukua. Hän syntyi varakkaan kauppiaan Gottfried Capsiuksen ja Anna Schultzinin kuopukseksi. Capsian elämästä ei tiedetä mitään, ennen kun hän hän avioitui Tukholmassa vuonna 1719 Vaasassa syntyneen rovasti Jacob Gavelin (1685–1750) kanssa. Pariskunta asui luultavasti Tukholmassa isovihan päättymiseen asti ja muutti Uudenkaupungin rauhan jälkeen vuonna 1721 Vaasaan, jossa Jacob Gavelin toimi kappalaisena. Gavelinin saatua viran Turun tuomiokirkon taloudenhoitajana pariskunta muutti vuonna 1730 Turkuun, jossa he viettivät lopun elämänsä. Gavelinin kuoltua Capsia eli Turussa leskenä vuoteen 1959 asti.
Säätyläistöön kuulunut Capsian on ensimmäinen 1700-luvun Suomessa työskennellyt taiteilijanainen, jolle on voitu osoittaa tuotantoa. Alttarimaalausten lisäksi hänen tiedetään maalanneen aatelisten, papiston ja Turun Akatemian professorien muotokuvia. Muotokuvien maalaaminen oli ajan taiteilijanaisille tavallista. Muotokuvaajan tehtävät työllistivät Capsiaa niin, että hänen on arveltu ansainneen taiteilijan ammatilla ajoittain yhtä paljon kuin puolisonsa. Capsia toimi myös Turun akatemian taiteellisena neuvonantajana. Capsian maalausten laatu antaa viitteitä siitä, että hän todennäköisesti Tukholmassa saanut taidemaalarin koulutuksen. Hänen on arveltu olleen oppilaana hollantilaisen Martin Mijtens vanhemman ateljeessa. Isovihan jälkeisessä 1700-luvun Suomessa tiedetään toimineen Capsian lisäksi kaksi muuta taiteilijanaista, Helena Arnell ja Lovisa Charlotta Malm.
Tuotanto

Capsian tuotantoon kuuluu muotokuvia ja alttarimaalauksia. Hänen teoksiaan ei tunneta vielä Tukholman ajalta, mutta varhaisimmat Suomessa valmistuneet maalaukset ovat muotokuvat kenraalimajuri Krister Henrik d'Albedyhllistä ja tämän puolisosta Hedvig Ulrika Mörner af Morlandasta, jotka Capsia maalasi vuonna 1723 asuessaan Vaasassa. Signeeratut teokset ovat nykyisin Ruotsissa. Capsian tiedetään maalanneen Vaasassa myös muotokuvan piispa Herman Wittestä (1725). Lisäksi hän maalasi piispa Johan Browalliuksen, Jonas Falleniuksen ja Johan Amnellin, sekä kauppias Josef Pippingin muotokuvat.
Capsian maalamiksi tiedettyjä alttarimaalauksia tunnetaan kahdeksan. Niistä varhaisin on Pietarsaaren maaseurakunnan Pedersören kirkon viimeistä ehtoollista kuvaava alttaritaulu Ehtoollisen asettaminen (1725), joka kuuluu nykyisin Suomen kansallismuseon kokoelmaan. Maalaus perustuu kaivertaja Matthäus Merianin vuoden 1630 saksalaisen Raamatun kuvitukseksi valmistamaan kuparipiirrokseen. Merianin malliin perustui myös Säkylän kirkon alttaritauluna ollut Pyhä ehtoollinen (1739). Vuonna 1727 Capsia maalasi Oulun läänin maaherra Reinhold Wilhelm von Essenin toimeksiantona myös Paltaniemen kuvakirkon alttarimaalauksen. Hänen maalauksiaan on lisäksi Mynämäen kirkossa (1747), Kiikalan kirkossa (1736) Paraisten ja Lohjan kirkoissa (1738) sekä Säkylän kirkossa (1939). Vaasan kirkossa ollut riistiinaulittua esittävä alttarimaalaus on sittemmin kadonnut. Capsian maalaamana pidetään myös Liperin kirkon vanhaa alttaritaulua Kristus asettaa ehtoollisen.
Capsian tuotannon laajuutta ei tunneta tarkasti, sillä teoksia tuhoutui Turun palossa 1827.  Teosten identifioimista on vaikeuttanut myös se, ettei Capsia signeerannut teoksiaan vuoden 1725 jälkeen. Hänen teoksiaan kuuluu Suomen kansallismuseon, Turun museokeskuksen sekä Helsingin yliopistomuseon kokoelmiin.
Kuvia teoksista

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Johannes Brovallius, n. 1750.[vanhentunut linkki]
D'Albedyhlin pariskunnan muotokuvat (Arkistoitu – Internet Archive).[vanhentunut linkki]
Kirjallisuutta

Konttinen, Riitta, "Arvoitukselliset. Varhaisimmat naistaiteilijat Suomessa," teoksessa Aartomaa, Ulla (toim.), Naisten salonki, 1700-luvun eurooppalaisia naistaiteilijoita. WSOY 2007.
Granroth, Christina, "Margareta Capsia," teoksessa Ars: Suomen taide 2. 1988.
Granroth, Christina, Margareta Capsia: biografiska uppgifter och tre bibliska motiv. Pro gradu -tutkielma, Taidehistorian laitos, Helsingin yliopisto, 1985.
Luukko, A., Vaasan historia II, 1979.
Aiheesta lisää

Ehtoollinen asetetaan -maalaus (1725) Suomen Kansallismuseon YouTube -kanavalla.
Immanuel Alm
Johan Alm
Helena Arnell
Johan Backman
Jonas Bergman
Johan Zacharias Blackstadius
Edla Blommér
Elias Brenner
Erik Cainberg
Margareta Capsia
Wilhelm Maximilian Carpelan
Auguste Joseph Desarnod
Robert Wilhelm Ekman
Samuel Elmgren
Gustaf Wilhelm Finnberg
Lennart Forstén
Lars Gallenius
Johan Georg Geitel
Berndt Godenhjelm
Emanuel Granberg
Johan Hedberg
Johan Gustav Hedman
Pietari Henrikinpoika
Adolf Hårdh
Johan Knutson
Pehr Adolf Kruskopf
Claes Lang (vanhempi)
Petter Lang
Aleksander Lauréus
Johan Lefrén
Thomas Joachim Legler
Liedon mestari
Johan Erik Lindh
Gustaf Lucander
Charlotta Malm-Reuterholm
Karl Peter Mazér
Erik Wilhelm le Moine
Abraham Myra
Didrik Möllerum
Mathilda Rotkirch
Nils Schillmark
Johan Strömer
Johan Stålbom
Gabriel Gotthard Sweidel
Carl Gustaf Söderstrand
Emanuel Thelning
Ulrik Thersner
Mikael Toppelius
Isak Wacklin
Erik Westzynthius (nuorempi)
Erik Westzynthius (vanhempi)
Magnus von Wright
Wilhelm von Wright
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  Europeana 
Hedvig Ulrika Mörnerin muotokuva, 1723. Engsön linna, Västerås.
Chris Griffin

| Chris Griffin |
| --- | --- |

Ääninäyttelijä:  Seth Green
Ensiesiintyminen:  "Death Has a Shadow"
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Ikä:  14
Hiukset:  vaaleat
Ammatti:  opiskelija
Perhe:  Peter Griffin (isä) Lois Griffin (äiti) Meg Griffin (sisko) Stewie Griffin (veli)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Christopher Cross "Chris" Griffin on hahmo suositussa yhdysvaltalaisessa animaatiosarjassa Family Guy. Hän on Peter ja Lois Griffinin vanhin poika ja keskimmäinen lapsi, Stewien ja Megin veli. Chrisin ääninäyttelijänä toimii näyttelijä Seth Green.
14-vuotias Chris on ylipainoinen teini-ikäinen poika, jolla on kaksoisleuka. Hän on perinyt kasvonpiirteiden ja ylipainon ohella myös tyhmyyden isältään. Chris on kuvattu sarjassa välillä paljon vajaa-älyisemmäksi kuin Peter, ja huvittuu yksinkertaisista asioista. Chris on hyvin yksinäinen, ja viettää usein aikaa kotonaan masturboiden joka on eräs vakiovitsi hahmon keskuudessa. Chris on kuitenkin hyvin tunteellinen, ja toisinaan jopa älykäs kun sille päälle sattuu. Chris toisinaan näyttää myös äärimmäistä aggressiota pienistäkin asioista, esim. pelatessaan peliä tai Peterin koskettaessa tätä.
Toisin kuin useimmat sisarensa Megin suhteet, Chrisin suhteet usein päättyvät onnellisesti yhteiseen päätökseen. Chris on tapaillut mm. Connie D'Amigoa, koulunsa suosituinta oppilasta. Vaikka Chris on yksinäinen, tämä nähdään perheensä lisäksi toisinaan viettämässä aikaa Neil Goldmanin kanssa. Perheessään Brianin lisäksi Chris tuntuu ymmärtävän Stewieta täysin, ja veljekset ovatkin hyviä tovereita keskenään.
Peterin mukaan Chris kärsii Crohnin taudista.
Bee Gees

| Bee Gees |
| --- | --- |

 Bee Gees vuonna 1977. Ylhäältä alas: Barry, Robin ja Maurice Gibb.
Tiedot
Toiminnassa:  1958–2003
Tyylilaji:  pop soft rock blue-eyed soul disko
Kotipaikka:   Brisbane, Australia
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Barry Gibb, laulu, kitara   Robin Gibb, laulu, piano, viulu   Maurice Gibb, laulu, kitara, bassokitara, koskettimet   Colin Petersen   Vince Melouney   Geoff Bridgford   Alan Kendall   Dennis Bryon   Blue Weaver  
Levy-yhtiö:  Festival Records   Polydor Records   Atco Records   RSO Records   Warner Brothers Records   Rhino Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bee Gees oli kuudella vuosikymmenellä toiminut brittiläis-australialainen yhtye. 
Yhtyeen keskeiset jäsenet olivat veljekset Barry (1946– ), Maurice (1949–2003) ja Robin Gibb (1949–2012), ja yhtyeen nimi on muunnos sanoista ”Brothers Gibb”. Bee Gees teki kansainvälisen läpimurtonsa 1960-luvulla pop-yhtyeenä. Heistä tuli toisen kerran suosittuja 1970-luvun diskomusiikkiajalla, etenkin elokuvan Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa (1977) myötä. Elokuvan soundtrack sisälsi lukuisia yhtyeen menestyskappaleita.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Stayin’ Alive”, ”How Deep Is Your Love”, ”Night Fever”, ”Tragedy”, ”Massachusetts” ja ”Jive Talkin’”. Veljekset kirjoittivat menestyskappaleita myös muille artisteille.
Bee Geesin synty

Barry, Robin ja Maurice syntyivät Mansaarella. 1940-luvun lopulla perhe palasi isä Hugh Gibbin kotikaupunkiin Manchesteriin. Pojat alkoivat laulaa kolmiäänisesti. Heidän ensiesiintymisensä tapahtui paikallisessa elokuvateatterissa.
Vuonna 1958 Gibbin perhe muutti Redcliffeen, Australian Queenslandiin. Siellä Barry, Maurice ja Robin alkoivat esiintyä kerätäkseen taskurahaa. He herättivät paikallisen radio-DJ Bill Gatesin mielenkiinnon ja keräsivät vähitellen nimeä itselleen harmonialaulullaan ja Barryn laulunkirjoitustaidoilla. Vuonna 1960 he esiintyivät useissa televisio-ohjelmissa, ja seuraavien muutaman vuoden aikana he aloittivat esiintymiset Queenslandin rannikon lomakohteissa, vaikka olivatkin alaikäisiä.
Australialainen tähti Col Joye innostui Barryn kappaleista ja auttoi veljeksiä saamaan levytyssopimuksen Festival Recordsin kanssa vuonna 1963. Yhtyeen nimeksi tuli Bee Gees. Kolmikko julkaisi kahdesta kolmeen singleä vuodessa ja Barry kirjoitti samalla kappaleita muille australialaisille artisteille. Pieni hitti vuonna 1965 laululla "Wine and Women" avasi tien kolmikon ensimmäisen LP-levyn äänityksiin. "Barry Gibb and the Bee Gees Sing and Play 14 Barry Gibb Songs" julkaistiin, mutta se ei saavuttanut suurta menestystä. Vuonna 1966 veljekset siirtyivät Spin-levymerkille, jota johti Nat Kipner. He saivat riittävästi aikaa studiossa kehittyäkseen artisteina. Kuuden kuukauden aikana he kirjoittivat ja äänittivät materiaalia kahden albumillisen verran. Sen joukossa oli single "Spicks and Specks", josta tuli heidän ensimmäinen suuri hittinsä Australiassa vuoden 1966 lopulla. Saman nimisen LP:n julkaisusta ja singlen menestyksestä huolimatta Gibbin perhe päätti palata Britanniaan.
1970-luku ja lauantai-illan huuma

Live-albumin tehtyään yhtyeen jäsenet päättivät yhdessä osallistua pian julkaistavan elokuvan, Saturday Night Feverin, soundtrackin tekoon. Albumi rikkoi monia soundtrackien myyntiennätyksiä, ja neljä Bee Gees -hittiä ("Stayin' Alive", "How Deep Is Your Love", "More Than a Woman", ja "Night Fever") sijoittuivat ykköseksi ja aloittivat diskomusiikin kulta-ajan.  He kirjoittivat myös kappaleen "If I Can't Have You", jonka Yvonne Elliman lauloi listaykköseksi.  Saturday Night Feverin suosio oli niin suurta, että kaksi eri versiota kappaleesta "More Than A Woman", yksi Bee Geesiltä ja toinen Tavaresilta, nousivat listoille samoihin aikoihin. Saturday Night Fever -albumi on sittemmin myynyt yli 30 miljoonaa maailmanlaajuisesti ja on kaikkien aikojen myydyin soundtrack. Bee Geesistä tuli suositumpi kuin koskaan, he myivät jopa enemmän kuin Beatles.  Näihin aikoihin Barry ja Robin kirjoittivat "Emotion"-kappaleen vanhalle ystävälleen, Samantha Sangille, joka teki siitä top 10 -hitin. Bee Gees lauloi kappaleen  taustalla. Vuotta myöhemmin Barry kirjoitti Broadway-musikaaliin perustuvan elokuvan Grease nimikkobiisin, jonka Frankie Valli esitti. Bee Geesin jäsenet esiintyivät myös vuoden 1978 elokuvassa Kersantti Pippuri, joka perustuu The Beatlesin klassikkoalbumiin Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band.
Neljäs Gibbin veljeksistä, nuorin veli Andy Gibb, keräsi myös suurta suosiota julkaistessaan dance-albumeita. Diskon suosio hiipui kuitenkin nopeasti ja 1970-luvun loppuessa nousi laaja anti-Bee Gees -liike. Yhtye sai silti aikaan vielä yhden "Saturday Night Feveriä" seuranneen moninkertaista platinaa myyneen albumin, Spirits Having Flown. Se merkitsi etääntymistä pois diskorytmeistä ja toi yhtyeelle kolme Top 10 -hittiä: "Tragedy," "Too Much Heaven" (alun perin kirjoitettu John Travoltan elokuvaa "Moment By Moment" varten mutta ei kuitenkaan käytetty) ja "Love You Inside Out".  Levytyssessioiden välissä yhtye nauhoitti "Desire"-biisin, jossa Andy laulaa pääosuudet; single sijoittui neljänneksi Andy Gibb -julkaisuna.
Bee Geesin onni nousi ja laski diskokuplan myötä. Vastaisku diskoa vastaan syöksi suurelta osin yhtyeen Amerikan-uran laskuun; kevään 1979 jälkeen yhtye sai enää kaksi pienehköä top 40 -hittiä ja yhden top 10 -hitin vuoden 1989 comebackilla "One". Heidän kansainvälinen suosionsa kärsi kuitenkin vähemmän vahinkoa; vuosien 1987 ja 1998 välillä yhtye sai vielä viisi top 5 -hittiä Britanniassa.
1980- ja 1990-luvut

Vuosikymmenen vaihtuessa yhtyeen jäsenet siirtyivät soolourille. Barry julkaisi sooloprojektin nimeltä Now Voyager. Albumi nousi sijalle 72 US Billboard 200 -listalla, ja sen ensimmäinen single "Shine, Shine" nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 37. Robin yritti soolouraa How Old Are Youlla. Juliet ja Another Lonely Night in New York tuottivat kaksi hittiä Euroopassa, mutta pettymyksen Amerikassa. Robin yritti uudestaan Walls Have Eyesilla. Se oli myös pettymys. Veljekset tuottivat sen jälkeen musiikkia Barbra Streisandille, Diana Rossille ja Dionne Warwickille, jotka kaikki tekivät Bee Gees -covereita. Yhtye lauloi usean kappaleen taustalla. Veljekset työskentelivät myös Kenny Rogersin kanssa. He kirjoittivat ja tuottivat Rogersin albumin Eyes that See in the Dark. Siltä tuli suuri hitti "Islands In The Stream" - duetto Rogersin ja Dolly Partonin välillä. Kun lasketaan yhteen muille artisteille kirjoitetut kappaleet, Barry Gibb oli siihen mennessä kirjoittanut ja tuottanut 14 listaykköstä. Bee Gees menestyi kirjoittaessaan lauluja muille artisteille mutta heidän omat levytyksensä eivät enää olleet yhtä suosittuja kuin ennen.
The Bee Gees julkaisi comeback-albumin E.S.P. vuonna 1987. Se otettiin innolla vastaan, ja albumi nousi hitin "You Win Again" avulla ykköseksi Britanniassa ja Euroopassa, mutta Yhdysvalloissa se ei tehnyt minkäänlaista vaikutusta. Gibbin veljesten kuopus Andrew "Andy" Gibb kuoli 10. maaliskuuta 1988 viruksen aiheuttamaan sydäntulehdukseen vain 30-vuotiaana. Bee Geesin seuraava albumi, One (1989), menestyi vihdoin Yhdysvalloissa, ja albumin nimikkobiisi oli hitti. Andyn muistoksi Bee Gees levytti albumille uuden kappaleen, "Wish You Were Here". Julkaisun jälkeen yhtye lähti Amerikan kiertueelle. Seuraavan albumin, "High Civilization", julkaisun aikoihin, he lähtivät Euroopan kiertueelle. Sen jälkeen Barry Gibb alkoi kärsiä selkäkivuista. Mauricella oli vakava alkoholiongelma, jonka kanssa hän oli kamppaillut vuosia, mutta josta hän lopulta selvisi vuonna 1992 Anonyymien alkoholistien avulla. Samana vuonna heidän isänsä Hugh kuoli, ja Barrylle ja hänen vaimolleen syntyi tytär Alexandra. Bee Gees julkaisi useita singlejä, kuten "Paying the Price of Love", joka ei menestynyt kovin hyvin. Vuonna 1993 he julkaisivat albumin nimeltä Size Isn't Everything. Vuonna 1997 ilmestyi Still Waters, joka myi tuplaplatinaa, ja uusi single "Alone" oli yhtyeelle uusi hitti.
Bee Gees esiintyi 14. marraskuuta 1997 "One Night Only" -nimisessä live-konsertissa Las Vegasissa. Albumi One Night Only, joka julkaistiin vuotta myöhemmin, myi 5 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Uusi vuosituhat

Vuonna 2000 Bee Gees julkaisi viimeisen yhteisen albumin, This Is Where I Came In. Albumi antoi jokaiselle mahdollisuuden kirjoittaa omalla tavallaan ja levyttää kappaleet yhdessä. Esimerkiksi Mauricen säveltämiä olivat Beatlesien inspiroimat "Man In The Middle" ja "Walking On Air", kun taas Robin kirjoitti "Deja Vu", "Promise The Earth", ja "Embrace", ja Barry "Loose Talk Costs Lives", "Technicolour Dreams" ja "Voice In The Wilderness". Muut sävellykset ja sanoitukset olivat yhteistyötä. Heidän viimeinen live-esiintymisensä yhdessä oli erikoisohjelmassa A&E:llä nimeltä Live By Request. Maurice Gibb, joka oli ollut yhtyeen sovittaja viimeisten vuosien ajan, kuoli 12. tammikuuta 2003 kiertyneen suolen aiheuttamiin komplikaatioihin. Pian sen jälkeen muut veljet ilmoittivat, että he aikoivat jatkaa laulujen kirjoittamista ja esiintymistä, mutta eivät olleet varmoja käyttäisivätkö he enää nimeä "The Bee Gees".
Tammikuussa 2005 Barry ja Robin levyttivät useiden tunnettujen rock-artistien kanssa "Grief Never Grows Old" -nimisen virallisen tsunami-avun levyn katastrofin hätäapujärjestön hyväksi. Robin Gibb kuoli syöpään ja sen aiheuttamiin komplikaatioihin toukokuussa 2012.
Palkintoja ja menestystä

Bee Gees on myynyt yli 110 miljoonaa levyä maailmanlaajuisesti. Heidän laulujaan ovat levyttäneet muun muassa Elvis Presley, Otis Redding ja uudemmat artistit kuten Steps ja Destiny's Child. Lauluja, joita Gibbin veljekset ovat kirjoittaneet mutta jotka ovat tunnetumpia muiden esittäminä ovat "If I Can't Have You" (Yvonne Elliman ja Kim Wilde), "Buried Treasure" (Kenny Rogers), "Love Me" (Yvonne Elliman), "Chain Reaction"  (Diana Ross ja Steps), "Emotion" (Samantha Sang), "Woman in love", "Guilty" (Barbra Streisand ja myöhemmin Human Nature sekä Guy Sebastian nimellä "Guilty (One In A Million) vuonna 2004), "Heartbreaker" (Dionne Warwick) ja "Islands in the Stream" (Kenny Rogers ja Dolly Parton). Wyclef Jean sämpläsi "Stayin' Alive"-hittiä rap-kappaleeseen "We Trying To Stay Alive". Take That julkaisi "How Deep is Your Love?"-kappaleen ja Steps hitin "Tragedy". N-Trance teki "Stayin' Alive" - kappaleesta omana sovituksenaan suuren hitin.
Bee Geesillä oli yhdeksän ykköshittiä Yhdysvalloissa Billboardin listoilla vuosina 1971–1979. Heidän kovin listasaavutuksensa USA:ssa tapahtui maaliskuussa 1978, kun neljä viidestä korkeimmin sijoittuneesta kappaleesta oli Gibbien kirjoittamia: omat esitykset "Night Fever" ja "Stayin' Alive" ykkösenä ja kakkosena, Samantha Sangin "Emotion" kolmosena ja Andy Gibbin "Love is Thicker Than Water" viidentenä. Tämä oli kaikkein lähinnä Beatlesien saavutusta huhtikuussa 1964, jolloin kaikki viisi korkeimmin sijoittunutta kappaletta olivat heidän esittämiään (neljä heidän itsensä kirjoittamia ja cover-versio Isley Brothersin "Twist and Shout"-kappaleesta). Vuoden 1977 viimeisestä viikosta elokuuhun 1978 Gibbien kirjoittamat kappaleet olivat ykkösenä 25 viikkona 32 viikosta, joihin kuuluu neljä peräkkäistä listaykköstä: "Stayin' Alive," "Love is Thicker Than Water," "Night Fever," ja "If I Can't Have You."
Bee Gees on saanut uransa aikana viisi Grammy-palkintoa ja vuonna 1994 kaikki kolme kutsuttiin erikseen Songwriters Hall of Fameen. Vuonna 1997 yhtye pääsi Rock and Roll Hall of Fameen.
Yhtye pääsi myös Vocal Group Hall of Fameen vuonna 2001. Vuonna 2002 Bee Geesin jäsenet saivat nimitykset CBE (Commander of the British Empire) Ison-Britannian Uuden vuoden kunnialistalla. Robin ja Barry vastaanottivat palkintonsa toukokuussa 2004, ja Mauricen poika Adam otti palkinnot vastaan kuolleen isänsä puolesta.
Albumit

The Bee Gees Sing and Play 14 Barry Gibb Songs - 1965
Spicks and Specks - 1966
Bee Gees' 1st - 1967
Horizontal - 1968
Idea - 1968
Odessa - 1969
Best of Bee Gees - 1969
Cucumber Castle - 1970
2 Years on - 1970
Trafalgar - 1971
To Whom It May Concern - 1972
Life in a Tin Can - 1973
Best of Bee Gees Volume 2 - 1973
Mr. Natural - 1974
Main Course - 1975
Children of the World - 1976
Saturday Night Fever (soundtrack) - 1977
Spirits Having Flown - 1979
Bee Gees Greatest - 1979
Living Eyes - 1981
Staying Alive (soundtrack) - 1983
E.S.P. - 1987
One - 1989
High Civilization - 1991
Size Isn't Everything - 1993
Still Waters - 1997
This Is Where I Came in - 2001
The Record - 2001
Dokumenttielokuva

Frank Marshall: The Bee Gees: How Can You Mend a Broken Heart (2020). 111 minuuttia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bee Geesin ja Gibbin veljesten fanikerho
Words & Music, Fans Of The Brothers Gibb
Vocal Group Hall of Famen sivu Bee Geesistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Bee Geesin sanoituksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Bee Gees-verkkokauppa
Bee Gees World (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kroatia 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove  Yle 
Muut:  IdRef 
Bee Gees Alankomaiden televisiossa vuonna 1968.