stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Carolus

Relation-lehden etusivu vuodelta 1609
Johann Carolus (1575–1634) oli strasbourgilaisen papin poika ja kirjansitoja, joka ansaitsi rahaa myymällä varakkaille käsin kirjoitettuja paperikopioita palkkaamansa kirjeenvaihtajaverkoston toimittamista uutisista. Kun Carolus havaitsi käsityön olevan liian hidasta, hän osti vuonna 1604 kirjapainon ja aloitti maailman ensimmäisenä painettuna sanomalehtenä pidetyn Relation aller fürnemmen und gedenckwürdigen Historienin ('Kokoelma arvokkaita ja muistettavia uutisia') julkaisun.
Lehteä julkaistiin silloisen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan, nykyään Ranskassa sijaitsevassa Strasbourgin vapaakaupungissa (vastasi suoraan Reichstagille) vuodesta 1605. Aiemmin luultiin, että lehden julkaiseminen oli aloitettu vuonna 1609, kuten Lucas Schülten luultavasti Wolfenbüttelin kaupungissa julkaisema Aviso Relation oder Zeitung, kunnes vuonna 2005 Sanomalehtien maailmanjärjestö (World Association of Newspapers) hyväksyi uudet todisteet.
Kritiikki

Osa kirjapainotaitoon perehtyneistä historioitsijoista, kuten Stanley Morrison, luokittelevat Relationin joko uutiskirjaksi tai -pamfletiksi, koska se painettiin kirjakokoon, siinä oli erillinen kansisivu ja teksti oli kirjoitettu yhteen koko sivun kokoiseen palstaan. Vastaavasti on myös useita esimerkkejä oppineista, jotka eivät tee eroa uutiskirjan/pamfletin ja sanomalehden välillä. Morrisonin määritelmän mukaan ensimmäinen sanomalehti olisi alankomaalainen Courante uyt Italien, Duytslandt, &c. (1618).
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Weber, Johannes: Straßburg 1605: Die Geburt der Zeitung, in: Jahrbuch für Kommunikationsgeschichte, Vol. 7 (2005), S. 3-27 uni-leipzig.de. (saksa)
Weber, Johannes: "Unterthenige Supplication Johann Caroli / Buchtruckers". Der Beginn gedruckter politischer Wochenzeitungen im Jahre 1605, Erstveröffentlichung in: Archiv für Geschichte des Buchwesens, Vol. 38 (1992), S. 257-265 presseforschung.uni-bremen.de. Arkistoitu 9.1.2016. Viitattu 16.7.2007. (saksa)
John Akii-Bua

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  John Akii-Bua 1972 |  John Akii-Bua 1972 |  John Akii-Bua 1972 |  |
Maa:   Uganda
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | 400 m aidat |  |
John Akii-Bua (3. joulukuuta 1949 Kampala, Uganda – 20. kesäkuuta 1997) oli ugandalainen aitajuoksija ja olympiavoittaja.
Akii-Bua oli yksi kahdeksanäitisen perheensä 43 lapsesta. Hän oli lahjakas urheilija ja hänen sanotaan olleen maansa huippuja kaikessa mihin ryhtyi, muun muassa koripallossa ja kymmenottelussa. Juoksu-uransa hän aloitti pika-aiturina ja epäonnistui pyrkimyksessään päästä mukaan Meksikon vuoden 1968 olympialaisiin, mutta britti Malcolm Arnoldin valmennettavana hän siirtyi pitkiin aitoihin.
Brittiläisen kansainyhteisön kisoissa 1970 Akii-Bua sijoittui neljänneksi, ja vuonna 1971 hän juoksi Durhamissa Amerikan ja Afrikan välisessä maanosakamppailussa kauden kärkiajan 49,0. Münchenin vuoden 1972 olympialaisten aikaan David Hemeryn edellisissä olympialaisissa juoksemaa maailmanennätystä 48,1 pidettiin ilmiömäisenä, mutta Münchenin finaalissa sisäradalla juossut Akii-Bua juoksi uuden maailmanennätyksen 47,8 ja toi maalleen sen kautta aikain ensimmäisen olympiakultamitalin.
Akii-Bua hallitsi 400 metrin aitajuoksua vuonna 1973 mutta ei kyennyt enää edellisvuosien tuloksiinsa. Hän antoi vaikutelman, että pääasia oli hänen valkoihoisten kilpakumppaniensa, erityisesti päävastustajansa Ralph Mannin, ärsyttäminen.[lähde? ]
Vuonna 1974 Akii-Bua kärsi malariasta vieraillessaan Euroopassa. Hän oli 2. heinäkuuta mukana vuoden nopeimmassa juoksussa, jonka kyseisen vuoden maailman paras aituri Jim Bolding voitti ajalla 48,1 Mannin tullessa toiseksi ajalla 49,0. Akii-Bua oli vasta kolmas juostuaan ajan 49,1. Hän ei päässyt Afrikan maiden boikotin vuoksi puolustamaan olympiavoittoaan Montrealissa 1976. Moskovan olympialaisissa 1980 hän oli mukana mutta jäi välierässään seitsemänneksi.
Akii-Bua käytti tuohon aikaan poikkeuksellista mutta toimivaa aitomistekniikkaa. Kun juoksijat yleensä juoksun alussa aitoivat aitojen välit 13 askeleella ja yrittivät askeleen lyhetessä loppua kohden muuttaa rytmiä 15-askelisiksi, teki Akii-Bua toisin. Hän aloitti juoksun normaaliin tapaan 13 askeleen välillä mutta oli opetellut ylittämään aidat myös vasen jalka edellä. Näin hän matkan edetessä ja askeleen lyhetessä kykeni vaihtamaan mullistavasti 14 askeleen rytmiin.
Johnny Stompanato

Lana Turner ja Johnny Stompanato Acapulcossa neljä päivää ennen Stompanaton kuolemaa.
John Stompanato Jr. (10. lokakuuta 1925 Woodstock, Illinois – 4. huhtikuuta 1958 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen merijalkaväen sotilas ja gangsteri. Hän tuli tunnetuksi rikollispomo Mickey Cohenin henkivartijana ja toimeenpanijana sekä filmitähti Lana Turnerin väkivaltaisena rakastajana. Stompanato sai surmansa Turnerin kotona huhtikuussa 1958, kun tämän tytär Cheryl Crane puukotti häntä uhkaavaksi äityneen riidan päätteeksi.
Varhaisvaiheet

Stompanato oli amerikanitalialainen ja nuorin neljästä lapsesta. Kun hän oli kuuden päivän ikäinen, hänen äitinsä kuoli peritoniittiin. Stompanato kävi Woodstock High Schoolia, josta hänen isänsä lähetti hänet merisotakouluun. Hän valmistui 17-vuotiaana ja palveli Yhdysvaltain merijalkaväen ensimmäisessä divisioonassa toisessa maailmansodassa. Hän oli mukana muun muassa Peleliun ja Okinawan taisteluissa. Stompanato lähti merijalkaväestä 1946. Alamaailman yhteyksiensä kautta hän pääsi tunnetun gangsterin Mickey Cohenin henkivartijaksi Los Angelesissa 1940-luvun lopulla. Hänestä tuli pian Cohenin ”oikea käsi” ja hän omaksui merkittävän roolin tämän järjestäytyneessä rikollisliigassa.
Stompanaton ensimmäinen avioliitto oli turkkilaisen Sara Utushin kanssa, ja he saivat pojan John Stompanato III:n 1947. Hän jätti vaimonsa ja lapsena samana vuonna ja muutti Los Angelesiin. Myöhemmät avioliitot näyttelijöiden Helen Gilbertin ja Helene Stanleyn kanssa päättyivät myös eroon. Gilbert ja Stompanato avioituivat ja erosivat vuoden sisällä 1949, Stanleyn kanssa avioliitto kesti kaksi vuotta 1953–1955.
Suhde Lana Turnerin kanssa

Stompanato iski silmänsä näyttelijä Lana Turneriin 1950-luvun loppupuoliskolla. Hän alkoi lähettää Turnerille kukkia ja lahjoja Meidän lentäjien kesken -elokuvan kuvauspaikalle keväällä 1957. Turner aloitti pian rennon seurustelun Stompanaton kanssa, mutta yritti katkaista suhteen sen jälkeen kun oli selvinnyt, että tämä oli todellisuudessa gangsteri. Stompanato alkoi käyttäytyä uhkaavasti ja pahoinpiteli Turnerin useamman kerran. Myrskyisä suhde jatkui noin vuoden ajan ja kärsi Stompanaton sairaalloisesta mustasukkaisuudesta. Turnerin ollessa Lontoossa filmaamassa elokuvaa Sotakirjeenvaihtajan rakkaus Stompanato tuli tapaamaan häntä sinne. Paikalla oli tuolloin myös elokuvan sivuroolissa esiintynyt Sean Connery. Pariskunnan tapaaminen kärjistyi nopeasti kovaksi riidaksi, jolloin Turner päätti, että olisi parasta hälyttää Scotland Yard hakemaan Stompanato pois paikalta. Tämä kuitenkin sai vihiä asiasta ja tuli kuvauspaikalle osoittaen aseella Turneria ja Connerya. Connery sieppasi aseen Stompanatolta ja tyrmäsi hänet.
Kuolema

Stompanaton puukotti kuoliaaksi Turnerin teini-ikäinen tytär Cheryl Crane. Kun Stompanato oli saapunut Turnerin talolle illalla 4. huhtikuuta 1958, heidän välilleen syttyi riita, jonka aikana Stompanato uhkasi tappaa Turnerin sekä hänen tyttärensä ja äitinsä. Toisessa huoneessa ollut Cheryl panikoi uhkaavassa tilanteessa ja puukotti Stompanatoa vatsaan keittiöveitsellä puolustaakseen äitiään. Turner luuli aluksi tyttärensä ainoastaan lyöneen Stompanatoa, mutta tajusi tilanteen vakavuuden nähdessään verta Stompanaton paidassa. Hän hälytti lääkärin paikalle ja Stompanatoa yritettiin elvyttää, mutta hän kuoli tapahtumapaikalle.
Tapauksesta nousi valtava mediasirkus ja satoja toimittajia kerääntyi oikeustalon ulkopuolelle kuulemisten ajaksi 11. huhtikuuta 1958. Kuolemansyyntutkinnassa kuultujen todistusten perusteella oikeus totesi tapahtuman hätävarjeluksi, Cherylin ei katsottu syyllistyneen rikokseen ja hänet vapautettiin alaikäisenä. Stompanato oli kuollessaan 32-vuotias. Hänet haudattiin kotikaupunkiinsa Illinois’n Woodstockiin Oaklandin hautausmaalle.
Joulu-single 2005

| ”Joulu-single 2005” Ajattara |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Joululevy
 Julkaistu: 23. marraskuuta 2005
 Formaatti: CDS
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 04.00
 Levy-yhtiö: Spikefarm
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Ajattaran muut singlet
| ”Ilon juhla” 2004 | ”Joulu-single 2005” 2005 | ”Sika” 2006 |
Joulu-single 2005 on suomalaisen black metal -yhtye Ajattaran toinen joulusingle. Se julkaistiin 23. marraskuuta 2005 levymerkillä Spikefarm Records.
Kappale ylsi Suomen virallisen listan toiselle sijalle.
Kappaleet

Teuras – 04.00
Kansallispäivä (Sielun Veljet cover) – 05.26
Kokoonpano

Ruoja – laulu, kitara
Atoni – basso
Malakias III – rummut
Irstas – koskettimet
Johann Christian Bach

Johann Christian Bach.
Johann Christian Bach (5. syyskuuta 1735 Leipzig – 1. tammikuuta 1782) oli saksalainen säveltäjä. Hän oli säveltäjä Johann Sebastian Bachin ja hänen toisen vaimonsa Anna Magdalenan nuorin poika. Hän oli klassismin ajan vaikutusvaltaisimpia säveltäjiä ja tunnetaan erityisesti sinfonioistaan sekä konsertoistaan kosketinsoittimille.[lähde? ]
Elämäkerta

J. C. Bach opiskeli musiikkia aluksi isänsä Johann Sebastian Bachin johdolla. Isän kuoltua vuonna 1750 J. C. Bachia alkoi opettaa hänen veljensä Carl Philipp Emanuel Bach Berliinissä. Vuonna 1754 J. C. Bach muutti Milanoon Italiaan, jossa hän alkoi opiskella  kontrapunktia Giovanni Battista Martinin johdolla. Italiassa J. C. Bach sävelsi oopperoita (kaikkiaan 11) ja toimi Milanon tuomiokirkon urkurina vuodesta 1760. Hän sävelsi tänä aikana muun muassa kaksi messua, requiemin ja Te Deumin ja lopulta kääntyi katoliseen uskoon.
Vuonna 1762 Johann Christian kutsuttiin Lontooseen, missä hän vietti lopun elämäänsä. Hän oli kahdenkymmenen vuoden ajan Englannin kuuluisin säveltäjä, joka sävelsi Lontoon King’s Theatren oopperoita sekä järjesti orkesterikonsertteja. Hän toimi myös kuningatar Charlotten musiikinopettajana.
Hänen sävellyksensä ovat tyyliltään galantteja, elegantteja ja melodiarikkaita. Ensimmäisen Lontoon vuotensa aikana Johann Christian tutustui W. A. Mozartiin, joka opiskeli Johann Christianin oppilaana piano- ja orkesterimusiikkia. Johann Christian Bach kuoli köyhänä ja hänet haudattiin Lontooseen St Pancras Old Churchin hautuumaalle. ”Menetys musiikin maailmalle” Mozart kirjoitti kirjeessään isälleen Leopoldille Johann Christian Bachin kuolemasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Johann Christian Bach International Music Score Library Project (englanniksi)
Justin Bruening

| Justin Bruening> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Justin S. Bruening
Syntynyt: 24. syyskuuta 1979 (ikä 45)  Chadron, Nebraska
Ammatti:  näyttelijä, malli
Puoliso:  Alexa Havins (2005–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Merkittävät roolit:  Jamie Martin (All My Children) Mike Traceur (Ritari Ässä)
Palkinnot
 Soap Opera Digest (2005) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Justin S. Bruening (s. 24. syyskuuta 1979 Chadron, Nebraska) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen muotimalli. Hänen näyttelijänuransa alkoi vuonna 2003, kun hän näytteli Jamie Martinin roolin draamasarjassa All My Children, josta hän sai Soap Opera Digest -palkinnon henkilokuvauksesta. Loppuvuodesta 2007 Bruening pestattiin näyttelemään Mike Traceuria, Ritari Ässän poikaa uudessa versiossa alkuperäisestä Ritari Ässästä.
Jääkärit, eteenpäin

| Jääkärit, eteenpäin |
| --- | --- |

Kirjailija:  Eino Pietola
Kansitaiteilija:  Markku Bussman
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1990
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  196
ISBN:  951-20-3682-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jääkärit, eteenpäin on Eino Pietolan kirjoittama sotaromaani. Se kertoo jännittävistä tilanteista, joihin hänen aikaisemmista kirjoistaan tutut jääkärit joutuvat. Romaani perustuu tositapahtumiin ja kuvaa suomalais-saksalaisten joukkojen suurhyökkäystä kohti Louhea marraskuussa 1941. Samojen sankareiden vaiheita on seurattu myös kirjoissa Korpisoturit, Sissipataljoona tulessa ja Pääjärven sissit.
Josef Odložil

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Josef Odložil puolalaisen Witold Baranin selän takana vuoden 1964 Tokion olympialaisetn 1 500 metrin juokussa . |  Josef Odložil puolalaisen Witold Baranin selän takana vuoden 1964 Tokion olympialaisetn 1 500 metrin juokussa . |  Josef Odložil puolalaisen Witold Baranin selän takana vuoden 1964 Tokion olympialaisetn 1 500 metrin juokussa . |  |
Maa:   Tšekkoslovakia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 1 500 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1967 | 1 500 m |  |
Josef Odložil (11. marraskuuta 1938 Otrokovice – 10. syyskuuta 1993 Olomouc) oli tšekkoslovakialainen keskimatkojen juoksija. Hänen merkittävin saavuutuksensa oli Tokion vuoden 1964 olympialaisten 1 500 metrin hopea.
Odložil vietti lapsuutensa Bělá pod Pradědemissa sudeettisaksalaisella alueella. Nuoruutensa hän kävi kahdeksan kilometrin koulumatkan juoksemalla. Siirryttyään asevelvolliseksi Košiceen hän siirtyi edustamaan paikallista Slávia-seuraa. Sen jälkeen hän opiskeli Žižekin sotilaskoulussa Bratislavassa. Varsinaisesti hän aloitti yleisurheilun 18-vuotiaana Slovan Olomouchin riveissä. Hänen matkojaan olivat silloin 400-2 000 metrin juoksut. Vuosina 1961–1968 hän siirtyi Prahaan ja edusti paikallista Duklaa ja sitten Spartaa.
Urheilu-ura

Kansainvälisesti Odložil esiintyi ensi kerran Belgradin vuoden 1962 EM-kisoissa, joissa hän eteni 800 metrillä välieriin. Sen jälkeen hän siirtyi juoksemaan enemmän pitempiä matkoja päämatkan ollessa 1 500 metriä. Vuoden 1964 Tokion olympialaisista tuli sitten Odložilin juoksijamenestyksen huippukohta. Hän eteni alku- ja välierien kautta loppukilpailuun, jossa hän hieman yllättäenkin otti olympiahopeaa Uuden-Seelannin Peter Snellin viedessä ylivoimaisen voiton. Seuraavana vuonna Odložil paransi useita Tšekkoslovakian ennätyksiä eli 1 000, 2 000 ja 2 500 metrin maansa ennätyksiä. Huippuna kyseisenä kautena voi pitää 8. syyskuuta 1965 hänen Stará Boleslavissa juoksemaansa 2 000 metrin uutta ME:tä aikaan 5.01,2, jolla hän paransi Ranskan Michel Jazyn edellisenä vuonna juoksemaa matkan ME:tä. Vuoden 1966 EM-kisoista Budapestissä tuli Odložille pettymys, sillä hän putosi jo alkuerissä. Menestystä tuli kuitenkin seuraavan vuoden EM-sisähallikisoissa Prahassa, jossa hän Britannian John Whettonin jäljessä otti hopeaa. Odložil kilpaili vielä seuraavan vuoden Meksikon olympialaisia edeten 1 500 metrillä loppukilpailuun, jossa hän oli kahdeksas. Kausi 1968 oli hänen viimeinen kilpailukautensa.
Urheilu-uran jälkeinen aika

Josef Odložil tuli suurelle yleisölle tunnetuksi Meksiskon olympialaisten aikaisista häistään, sillä hänen morsiamensa oli kuuluisa ja juuri Meksikon olympialaisissa hyvin menestynyt voimitelijka Věra Čáslavská. Hääjuhla oli Meksiko cityssä kaupungin katedraalissa. Vieraita häissä oli tuhansittain. Häät oli todellinen mediatapahtuma. Heille syntyi kaksi lasta, poika Martin ja tytär Radka. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1987. Toisesta avioliitosta Odložilla oli kaksi lasta.
Urheilu-uransa aikaan Odložil oli armeijan palveluksessa, josta hän joutui poliittisista syistä eroamaan vuonna 1968. Sen jälkeen hän siirtyi valmentajaksi AC Sport Prahaan. Vuonna 1977 hän suoritti tohtorintutkinnon Prahan Kaarlen yliopistossa aiheenaan "800 metrin ja pitempien matkojen huippujuoksijoiden valmennus".Vuosina 1979-1981 hän toimi valmentajana Meksikossa Institutio National Del Deportessa. Kommunistivallan kaatumisen jälkeen Odložil palasi armeijan palvelukseen. Vuosina 1992-1993 hän komensi tšekkiläistä rauhanturvajoukkoa Irakissa.
Palattuaan kotimaahansa Tšekin tasavaltaan Irakin kommenukselta kesällä 1993 Josef Odložililla ja hänen ensimmäisestä avioliitosta syntyneellä Martin-pojalla tuli riitaa. Isä-Josef sai riidassa iskun päähänsä, joka johti pian kuolemaan 10. syyskuuta 1993. Tuomioistuin tuomitsi Martin Odložilin neljäksi vuodeksi vankeuteen, mutta presidentti Václav Havel armahti hänet vuonna 1997, koska kuolinsyy ei ollut täysin selvä.
Muisto

Vuodesta 1994 lähtien on hänen muistokseen järjestetty vuosittain Prahassa yleisurheilussa "Josef Odložilin muistokisat".
Kuva vuoden 1968 Tokion olympialaisten loppukilpailusta.
Věra Čáslavskán ja Josef Odložilin häät Meksikon olympialaisten aikaan kaupungin katedraalissa oli ajankohdan suuri mediatapahtuma.
Julkaisufoorumi-hanke

Julkaisufoorumi-hanke on suomalainen tieteellisten julkaisukanavien luokitushanke. Hankkeesta vastaa Tieteellisten seurain valtuuskunta (TSV). Aloitteen siihen teki Suomen yliopistot UNIFI ry. Hanke rahoitettiin opetus- ja kulttuuriministeriön TSV:lle myöntämällä erityisavustuksella. Hanketta seuraa valmistuneen luokituksen ylläpitovaihe.
Luokitus kattaa tieteelliset lehdet, konferenssi- ja kirjasarjat sekä kirjakustantajat kaikilla tieteenaloilla. Julkaisukanavat on luokitettu 23:ssa tieteenalakohtaisessa paneelissa, joissa on yhteensä n. 210 henkilöjäsentä, pääosin professoreita, dosentteja ja vastaavia.
Luokitus karsii julkaisukanavat kaksi- tai kolmiportaisesti. Ensimmäinen porras (tieteelliset julkaisukanavat) kattaa kaikki tarkastellut kanavat. Toiselle portaalle (johtavat tieteelliset julkaisukanavat) hyväksytään niistä tieteenaloittain korkeintaan 20 %. Kolmas porras (korkeimman tason johtavat tieteelliset lehdet ja sarjat) on vapaaehtoinen ja sille hyväksytään puolestaan n. 25 % toisen tason julkaisuista eli n. 5 % alkuperäisistä. Luokituksen ensimmäinen versio on valmistunut vuoden 2011 lopulla. Se kattaa noin 19 500 lehteä ja sarjaa sekä noin 1 200 kirjankustantajaa.
Kirjallisuutta

Pölönen, Janne & Auranen, Otto: Julkaisufoorumi – työkalu tutkimuksen arviointiin. Acatiimi, 2012, 14. vsk, nro 3, s. 22–23.  (suomeksi)
Sintonen, Kirsti: Sopivatko hiihtosäännöt kymmenotteluun?. Acatiimi, 2012, 14. vsk, nro 3, s. 24–25.  (suomeksi)
Palonen, Emilia: Julkaisut konsensuspolitiikan pakkopaitaan?. Acatiimi, 2012, 14. vsk, nro 3, s. 26–27.  (suomeksi)
Niiniluoto, Ilkka: Julkaisufoorumi tiedepolitiikan välineenä. Politiikka, 2012, nro 1, s. 83–89.
Patomäki, Heikki: Julkaisuluokittelun politiikkaa: teknologia ideologiana. Politiikka, 2011, nro 4, s. 295–302.
John Akar

| John Akar> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. toukokuuta 1927 Rotifunk, Brittiläinen Sierra Leone
Kuollut: 23. kesäkuuta 1975 (48 vuotta) Jamaika
Ammatti:  kirjailija, näyttelijä, muusikko, diplomaatti
John Joseph Akar (20. toukokuuta 1927 Rotifunk, Brittiläinen Sierra Leone – 23. kesäkuuta 1975 Jamaika) oli sierraleonelainen kirjailija, näyttelijä, muusikko sekä diplomaatti. Hän toimi Sierra Leonen Yhdysvaltain suurlähettiläänä. Nykyään hänet tunnetaan ehkä parhaiten Sierra Leonen kansallislaulun säveltäjänä.
Elämä

Akar syntyi pienessä Rotifunkin kaupungissa Moyamban piirikunnassa, Eteläisessä maakunnassa. Hänen äitinsä kuului sherbrojen etniseen ryhmään ja hänen isänsä oli libanonilainen. Akar kävi E.U.B:n peruskoulua Rotifunkissa, josta hän jatkoi Freetownin Albert Academyyn. Valmistuessaan toisen asteen koulutuksesta Akar muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan radioalaa sekä televisioalaa.
Juliénas

| Juliénas |
| --- | --- |

 Juliénas
 Koordinaatit: 46°14′09″N, 4°42′43″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Rhône
Arrondissementti:  Villefranche-sur-Saône
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,6 km²
Väkiluku (2012):  861
 – Väestötiheys:  113,9 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juliénas on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Alueella on viljelty viiniä tuhansia vuosia. Kunta on tunnetun Beaujolais-viinin tärkeimpiä tuotantoalueita. Kunnan pinta-ala on 755 hehtaaria ja niistä on viinintuotantoon valjastettu 580.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juliénas Wikimedia Commonsissa
Josef Newgarden

Josef Newgarden vuonna 2012.
Josef Newgarden (s. 22. joulukuuta 1990 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Newgarden syntyi Nashvillessä ja kasvoi sen metropolialueella Hendersonvillessä.
Ura

Newgarden aloitti uransa 13-vuotiaana kartingissa. Vuonna 2006 hän voitti Kart Racers of America-, Junior Yamaha- ja TAG World -sarjojen mestaruudet. Samana vuonna hän kilpaili Skip Barber Racing Schoolissa ja sijoittui sarjan toiseksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Skip Barber National -sarjassa. Newgarden jatkoi sarjassa seuraavana vuonna ja sijoittui toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Ford -sarjassa, jossa voitti Kent Class -kilpailun Formula Ford Festivalilla.
Vuonna 2009 Newgarden sijoittui Britannian Formula Ford -sarjan toiseksi. Hän ajoi myös Formula Palmer Audi -sarjassa, jossa voitti kaksi kilpailua. Vuonna 2010 Newgarden kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallissa. Hän saavutti kauden aikana yhden paalupaikan ja kahdeksan pistettä. Vuonna 2011 Newgarden palasi Pohjois-Amerikkaan, ja kilpaili Indy Lights -sarjassa. Hän ajoi heti voittoon kauden avauskilpailussa. Lopulta hän voitti sarjan mestaruuden voittamalla yhteensä viisi kertaa.
Vuodesta 2012 lähtien Newgarden on ajanut IndyCar-sarjassa, jossa sai ensimmäisen voittonsa Alabaman osakilpailussa huhtikuussa 2015.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Carlin | ESPFEA Kesk. | ESPSPR 16 | TURFEA 10 | TURSPR 23 | EURFEA Kesk. | EURSPR 26 | GBRFEA 16 | GBRSPR 11 | GERFEA 18† | GERSPR 19 | HUNFEA 7 | HUNSPR Kesk. | BELFEA Kesk. | BELSPR 21 | ITAFEA 7 | ITASPR 5 | 8 | 18. |
Aiheesta muualla

Josef Newgardenin ura Driver Databasessa
Jääkäriprikaati (täsmennyssivu)

Jääkäriprikaati tarkoittaa muun muassa seuraavia Suomen puolustusvoimien joukko-osastoja:
Jääkäriprikaati, Sodankylässä toimiva rauhanajan joukko-osasto
1. Jääkäriprikaati, jatkosodan joukko-osasto
2. Jääkäriprikaati, jatkosodan joukko-osasto.
Jääkäriprikaati yleisnimenä viittaa myös sodanajan jääkäriprikaatiin, joka on jalkaväkiprikaatia paremmin varustettu. Sodanajan puolustusvoimissa on kolme jääkäriprikaatia M05 ja kaksi jääkäriprikaatia M90. Jääkäriprikaatit muodostavat operatiivisten joukkojen pääosan.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jääkäriprikaati”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Addison Porter

John Addison Porter
John Addison Porter (1822–1866) oli yhdysvaltalainen kemisti ja Kalevalan kääntäjä. Hän oli aluksi retoriikan opettajana Delaware Collegessa Newarkissa Delawaren osavaltiossa, mutta antautui sittemmin kemian alalle. Hän opiskeli 1845–1848 kemiaa Justus Liebigin johdolla Giessenissä, missä myös tutustui A. F. Soldaniin, sekä tuli sen jälkeen maanviljelyskemian professoriksi Yale Collegeen New Haveniin, jossa kuoli 1866. Soldanin vaikutuksesta hän kiinnostui Kalevalasta ja käänsi siitä saksalaisen käännöksen perusteella eräitä osia. Hänen kuolemansa jälkeen hänen ystävänsä tohtori Eugene Schuyler toimitti julkisuuteen hänen kääntämänsä Aino-runot lyhyen johdannon ja Kalevalan sisällön esittelyn ohella nimellä Selections from the Kalevala translated from the German version (1808).
Aiheesta muualla

E. N. Setälä, John Addison Porter Valvoja 1909. s. 291–292
John Addison Porter, Kalevala maailmalla, Kalevalaseura.fi