DKW
Toisen maailmansodan jälkeen tehdyt ajoneuvot

Auto Union sijaitsi alun perin Saksin osavaltiossa, josta sodan jälkeen tuli osa Saksan demokraattista tasavaltaa. Tämän vuoksi kesti jonkin aikaa ennen kuin sen muodostaneet yhtiöt palasivat yhteen sodan jälkeen. Yhtiö rekisteröitiin uudelleen Länsi-Saksassa Auto Union GmbH:na vuonna 1949. Se toimi ensiksi varaosatoimittajana, mutta alkoi pian valmistaa RT 125 -moottoripyörää ja vastakehitettyä Schnellaster F800 -pakettiautoa. Ensimmäinen tuotantolinja sijaitsi Düsseldorfissa.
Pakettiautossa käytettiin samaa moottoria kuin ennen sotaa tehdyssä F8:ssa. Ensimmäinen henkilöauto oli F89, jossa käytettiin ennen sotaa tehdyn F9-prototyypin koria ja kaksisylinteristä kaksitahtimoottoria viimeisestä F8:sta. Myöhemmin sen korvasi isommalla kolmisylinterisellä moottorilla varustettu F91, joka oli tuotannossa vuosina 1953–1955. Sen syrjäytti vähän isompi F93 vuonna 1956. Kaikissa F91- ja F93-malleissa oli 900 cm3 kolmisylinterinen kaksitahtimoottori, ensimmäisten tuottaessa 34 ja viimeisten 38 hevosvoimaa. Moottoreiden sytytysjärjestelmään kuului kolme kärkiparia ja kolmea sytytyspuolaa, yksi kullekin sylinterille. Kärjet oli ryhmitelty kampiakselin etupäähän asennetun avaajanokan ympärille. Jäähdytysjärjestelmä oli vapaakiertoinen ja siihen kuului kampiakselin etupäähän asennetun hihnapyörän välityksellä pyörivä tuuletin.
F93:a valmistettiin vuoteen 1959 asti, jolloin se korvattiin Auto Union 1000:lla. Nämä oli varustettu 1000 cm3 kaksitahtimoottorilla, ja vuoteen 1963 asti oli valittavana 44- tai 50-hevosvoimainen S-malli. Tässä yhteydessä valmistus siirrettiin Düsseldorfista Ingolstadtiin, missä Audia vieläkin valmistetaan. Vuodesta 1957 näihin autoihin oli, ainoana pikkuautona tuohon aikaan, saatavana lisävarusteena automaattinen Saxomat-kytkin. Viimeisissä AU1000S-malleissa oli lisävarusteena myös levyjarrut, jotka tuolloin edustivat uutta teknologiaa. Myös urheilullinen 2+2 -paikkainen versio AU1000Sp oli saatavana vuosina 1957–1964, aluksi ainoastaan coupena ja vuodesta 1962 lähtien myös avoautona.
Vuonna 1956 aloitettiin harvinaisen DKW Monzan valmistus pienenä sarjana. Se oli urheilullinen 2-paikkainen auto, jossa oli lasikuituinen kori asennettuna tavallisen F93:n rungolle. Auton nimi oli aluksi Solitude, mutta se sai uuden nimen Monzan kilparadalla marraskuussa 1956 saavuttamiensa pitkänmatkan nopeusennätysten johdosta. Auto saavutti FIA:n G-luokassa useita ennätyksiä, muun muassa 48 tuntia keskinopeudella 140,961 km/h, 10000 km keskinopeudella 139,453 km/h ja 72 tuntia keskinopeudella 139,459 km/h. Autoa valmisti ensimmäisenä Dannenhauer & Stauss Stuttgartissa, sitten Massholder Heidelbergissa ja lopuksi Robert Schenk Stuttgartissa. Yhteensä autoja lienee valmistettu noin 230 kappaletta ja valmistus päättyi vuoden 1958 loppuun mennessä.
Vuonna 1959 tuli markkinoille menestyksekäs henkilöautomallisto, Junior/F12-sarja, joka perustui 1950-luvulla moderniin konseptiin. Mallisto käsitti Junior-perusmallin vuosina 1959–1961, hieman parannellun Junior de Luxen vuosina 1961–1963, hieman isomman F11:n, isokorisemman ja isomoottorisemman F12:n vuosina 1963–1965 ja F12 Roadsterin vuosina 1964–1965. Junior/F12-sarjasta tuli varsin suosittu ja autoja valmistettiin paljon.
Kaikissa sodanjälkeisissä kolmisylinterisissä kaksitahtimoottoriautoissa oli jonkin verran potentiaalia autourheiluun, ja ne muodostivat pohjan monille rallivoitoille 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa. Tämä teki DKW:stä moniksi vuosiksi voittoisimman automerkin Euroopan rallisarjassa 1950-luvulla.
Vuonna 1960 DKW yhdisti kaksi kolmisylinteristä kaksitahtimoottoria, jolloin saatiin V6-moottori kooltaan 1000 cm3. Ajan saatossa tilavuus kasvoi ja viimeinen V6 vuodella 1966 oli kooltaan 1300 cm3. 1300 cm3 versio tuotti tavallisessa kahden kaasuttimen versiossaan 83 hv kierrosluvulla 5000 kierrosta minuutissa. Neljän kaasuttimen versio tuotti 100 hevosvoimaa ja kuuden kaasuttimen versio 130 hevosvoimaa. Moottori oli erittäin kevyt ja painoi ainoastaan 84 kg. V6-moottoria oli suunniteltu käytettävän Mungassa ja F102:ssa. Noin 100 V6-moottoria valmistettiin testikäyttöön ja 13 DKW F102:a kuin myös osa Mungoista varustettiin V6-moottorilla 1960-luvulla.
Viimeinen DKW oli F102 joka tuli tuotantoon vuonna 1964 korvaamaan vanhahtavan AU1000:n. Tämä malli oli suora edeltäjä ensimmäiselle sodanjälkeiselle Audi 60:lle; suurin ero oli, että Audi käytti perinteistä nelitahtimoottoria.