Seija Mörön murha
Murha

Monien kuulustelujen jälkeen Rantala alkoi viimein tunnustamaan, mitä Mörön katoamispäivänä tapahtui.
Rantala oli käynyt lääkärin vastaanotolla kahdesti ennen murhaa, jolloin hänelle oltiin määrätty unilääkettä, ja oli käynyt hakemassa unilääkkeen Ympyrätalon apteekista. Rantala oli sopinut Seija Mörön kanssa syövänsä tämän kanssa illallista keskiviikkona 23. heinäkuuta, joten hän kävi Helsingin Itäkeskuksessa ruokakaupassa. Valvontakamerasta ja kuitista näkyy Rantalan ostavan ruokatarvikkeita kesäkeittoa, jauhelihapihvejä ja mustikkarahkaa varten. Kotona Rantala valmisti ruoan normaalisti, mutta jälkiruoaksi tarkoitettuun mustikkarahkaan hän sekoitti suuren määrän unilääkettä. Syyttäjä Sakari Tillikaisen mukaan lääkettä oli 7-8 kertainen määrä tavalliseen verrattuna. Unilääkkeiden rooli murhassa voitiin todentaa, kun niiden jäämiä löytyi Rantalan asunnossa olleesta Braun Multimix -yleiskoneesta, jolla mustikkarahka oli valmistettu. Rantala kuitenkin valmisti itselleen erillisen lääkkeettömän annoksen, jonka asetti sekaannuksen välttämiseksi jääkaapin eri hyllylle.
Tuula Rantala kävi hakemassa ystävänsä Seija Mörön ja tämän koiran asunnolleen Kontulaan. Ruokapöydän ääressä naiset keskustelivat siitä, mihin he matkustaisivat kesälomamatkalle. Maistaessaan jälkiruokaa Mörö alkoi tuntea heti olonsa tokkuraiseksi ja oli kysynyt, onko rahkassa alkoholia, mutta Rantala oli vastannut sen olevan normaalia mustikkarahkaa. Hyvin pian tämän jälkeen Mörö yritti nousta seisomaan, jolloin Rantala oli tönäissyt hänet lattialle. Kun Mörö oli menettänyt tajuntansa, lähti Rantala hankkiutumaan naisen perhoskoirasta eroon. Hän kertoi ajaneensa Hakaniemeen Mörön asunnon läheisyyteen ja päästi koiran siellä vapaaksi. Kun Rantala palasi noin puolen tunnin päästä takaisin asunnolleen, makasi Mörö yhä lattialla. Tässä vaiheessa Rantala päätti viiltää Mörön kurkun auki leipäveitsellä, jonka seurauksena nainen kuoli välittömästi. Ennen kuolemaansa Mörö oli heilutellut käsiään ja yrittänyt nousta ylös. Rantala raahasi ruumiin kylpyhuoneeseen pestäväksi verestä, mutta kun kaulan vuoto ei lakannut, sitoi hän haavan leopardikuvioisella puserolla. Puolen yön aikaan Rantala kävi pysäköimässä autonsa rakennuksen etuoven eteen, jotta ruumis olisi helpompi lastata takapenkille. Mörön ruumis painoi vain noin 50 kiloa, joten Rantalan onnistui siirtää ruumis yksin asunnosta rappukäytävään ja sieltä hissiin. Kun Mörön ruumis oli saatu autoon, ajoi Rantala noin 50 kilometrin päähän Porvooseen ennestään tutulle marjankeruualueelle, ja siellä upotti vainajan veteen. Kotiin palattuaan Rantala pystyi ammattinsa vuoksi hyvin perusteellisesti siivoamaan asunnon lopusta verestä. Hän kertoi heittäneensä Mörön käsilaukun, kengät ja muita esineitä roskiksiin.
Tuula Rantala palasi ruumiin kätköpaikalle Porvooseen kaksi päivää henkirikoksen jälkeen. Hän oli päättänyt lähteä muutamaksi tunniksi mustikkametsään työkaverinsa kanssa. Työkaveria kuultiin oikeudessa, missä hän kertoi Rantalan käyttäytyneen omituisesti kyseisenä päivänä. Rantala oli purskahtanut yhtäkkiä itkuun, kun he olivat valmistelleen poimintamatkaa. Paikalle päästyään Rantala oli vaitonainen ja hermostuneen oloinen. Poimijat olivat olleet vain 150 metrin päässä ruumiin olinpaikasta.