stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yrjö Mälkki

Yrjö Mälkki (s. 31. elokuuta 1926 Vahviala) oli Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen elintarvikelaboratorion johtaja ja Teknillisen korkeakoulun professori.
Mälkin vanhemmat olivat kartoittaja Kosti Mälkki ja Alina Sipiläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1945, suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon 1950 ja tekniikan lisensiaatin tutkinnon 1962. Mälkki väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1965 Teknillisessä korkeakoulussa.
Aiheesta muualla

VTT toi siitakesienet Suomeen. Impulssi 2/2006. Web Archive.
Zurine Eciolaza

| Zuriñe Eciolaza> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. syyskuuta 1977 (ikä 47) Vitoria-Gasteiz, Baskimaa
Kansalaisuus:   Espanja
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1995–2008
Pituus:  163 cm
Paino:  55 kg
Painoluokka:  kevytsarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten kyokushin.MM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 2007 | -55 kg |  |
|  Pronssia | New York 2003 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Tokio 2005 | -55 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Uzhogorod 2003 | -55 kg |  |
|  Kultaa | Riesa 2004 | -55 kg |  |
|  Kultaa | Vitoria 2008 | -55 kg |  |
|  Hopeaa | Porto 2000 | -55 kg |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2006 | -55 kg |  |
|  Hopeaa | Volos 2007 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Szentes 2001 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Varna 2002 | -55 kg |  |
| Espanjan mestaruuskilpailut  | Espanjan mestaruuskilpailut  | Espanjan mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | San Sebastián 1997 | -55 kg |  |
|  Kultaa | Amorebieta 1998 | -55 kg |  |
|  Kultaa | Mondragón 1999 | -55 kg |  |
|  Kultaa | Irún 2002 | -55 kg |  |
|  Kultaa | Vitoria-Gasteiz 2005 | -55 kg |  |
|  Hopeaa | Vitoria-Gasteiz 1996 | -55 kg |  |
|  Hopeaa | Bilbao 2000 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Amorebieta 1998 | kata |  |
|  Pronssia | Bilbao 2001 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Alcobendas 2003 | avoin |  |
|  Pronssia | Alcobendas 2003 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Logroño 2004 | avoin |  |
|  Pronssia | Logroño 2004 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Pamplona 2004 | +65 kg |  |
| Portugalin Open  | Portugalin Open  | Portugalin Open  |  |
|  Kultaa | Vila Do Condo 2003 | avoin |  |
Nuorten kyokushin
| Espanjan mestaruuskilpailut  | Espanjan mestaruuskilpailut  | Espanjan mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Mondragón 1997 | keskisarja |  |
|  Hopeaa | Mondragón 1995 | kata |  |
|  Hopeaa | Portugalete 1996 | kata |  |
|  Hopeaa | Mondragón 1997 | kata |  |
Zuriñe Eciolaza Lomas (s. 11. syyskuuta 1977 Vitoria-Gasteiz, Baskimaa) on espanjalainen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen Euroopan-mestari ja kuusinkertainen Espanjan mestari. Hän on saavuttanut myös MM-hopeaa 2007. Eciolaza päätti kilpakaraten 2008 ja on sittemmin pelannut muun muassa rugbya Gaztedi Rugby Taldea -joukkueessa.
Kilpaura

Eciolaza aloitti karaten harrastamisen noin 10-vuotiaana. Hän saavutti nuorten tasolla menestystä Espanjan mestaruuskisoissa vuosien 1995–1997 välisenä aikana. Eciolaza voitti kumitessa keskisarjan mestaruuden, kun taas katassa hän saavutti kolme hopeaa.
Eciolaza siirtyi kilpailemaan aikuisten tasolle 1996 ja kilpaili aluksi kotimaassaan. Hän saavutti hopeaa kevytsarjassa 1996 ja jo seuraavana vuonna kevytsarjan Espanjan mestaruuden. Eciolaza onnistui uusimaan mestaruutensa myös 1998 ja 1999. Hän saavutti myös katassa pronssia 1998 kisoissa.
Hän saavutti ensi kerran kansainvälistä menestystä 2000 Portugalin EM-kisoissa, jossa Eciolaza sijoittui hopealle hävittyään loppuottelussa Ewa Pawlikowskalle. Sitä ennen helmikuussa hän oli saavuttanut Espanjan mestaruuskisoissa kevytsarjassa hopeaa.
2001 Eciolaza saavutti menestystä sekä EM-, että MM-kisoissa. Hän voitti aluksi helmikuussa Espanjan mestaruuskisoissa kevytsarjassa pronssia ja myöhemmin kesällä EM-pronssia Unkarissa, ja myöhemmin loppuvuodesta Tokion MM-kisoissa Eciolaza sijoittui neljänneksi.
2002 Eciolaza saavutti helmikuussa uransa neljännen Espanjan mestaruuden. Sitä vastoin kesällä hän voitti toistamiseen EM-pronssia tällä kertaa Bulgariassa.
2003 maaliskuussa hän voitti Espanjan mestaruuskisoissa pronssia kevyt- ja avoimessasarjassa. Eciolaza saavutti kesällä ensimmäisen Euroopan mestaruutensa Ukrainassa, voitettuaan loppuottelussa isäntämaan Irina Udutin. Eciolaza saavutti loppuvuonna myös Yhdysvalloissa järjestetyissä MM-kisoissa pronssia. Joulukuussa Eciolaza saavutti Portugalin Openin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Marlene Diasin.
2004 maaliskuussa Eciolaza saavutti toistamiseen Espanjan mestaruuskisoissa kaksi pronssia kevyt- ja avoimessasarjassa. Hän onnistui myös uusimaan Euroopan mestaruutensa voitettuaan tällä kertaa loppuottelussa Jelena Vorobyevan.
2005 maaliskuussa Eciolaza saavutti uransa viidennen Espanjan mestaruuden kevytsarjassa. Kesällä hän sijoittui 5–8 parhaan joukkoon Bulgarian EM-kisoissa. Eciolaza otteli elokuussa Japanissa yhden erikoisottelun Jelena Vorobyevaa vastaan, joka päättyi tasapeliin. Eciolaza saavutti vielä loppuvuodesta toistamiseen MM-pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Natsumi Iwain.
2006 hän otteli kotimaassaan järjestetyissä EM-kisoissa, jossa Eciolaza eteni loppuotteluun saakka. Hän kuitenkin hävisi mestaruuskamppailun Ewa Pawlikowskalle ja sijoittui hopealle.
2007 Eciolaza kohtasi urallaan kolmannen kerran Pawlikowskan EM-kisojen loppuottelussa. Kreikassa käyty turnaus päättyi edellisen vuoden tapaan EM-hopeaan. Myös MM-kisoissa Eciolaza saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Miruyo Itolle.
2008 EM-kisat järjestettiin uudelleen Espanjassa, jossa Eciolaza onnistui saavuttamaan uransa kolmannen mestaruuden voitettuaan loppuottelussa ensimmäistä kertaa Ewa Pawlikowskan.
WordStar

| WordStar |
| --- | --- |
 WordStar 3.0 CP/M-emulaattorissa.
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1979
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  tekstinkäsittelyohjelma
Alusta:  CP/M, MS-DOS
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
WordStar on vuonna 1979 julkaistu tekstinkäsittelyohjelma, joka oli markkinajohtaja CP/M ja MS-DOS-ympäristöissä 1980-luvun puoliväliin saakka.
Historia

Seymour I. Rubinstein oli markkinointijohtajana IMSAI-yhtiössä, jossa hän tutustui mikrotietokoneisiin. Rubinstein perusti MicroPro International Inc. -yhtiön vuonna 1978 ja palkkasi Rob Barnabyn ohjelmoijaksi.
Ensimmäinen tuote oli Wordmaster -tekstinkäsittelyohjelma, joka esiteltiin syyskuussa 1978. Ohjelma oli menestys, mutta ostajat halusivat ohjelmaan sisäänrakennetun tulostuksen, kuten Electric Pencil -ohjelmassakin oli. Barnaby kirjoitti WordStarin neljässä kuukaudessa lähes tyhjästä.
WordStarin myynti ensimmäisen menestyksekkään kannettavan tietokoneen Osborne 1:n mukana nosti ohjelman tekstinkäsittelyn de facto -standardiksi. WordStar 3.0 julkaistiin vuonna 1982 myös MS-DOSille. Ohjelma oli lähes suora käännös CP/M-ympäristöstä. Se voi käyttää vain 64 kB muistia ja käyttää MS-DOSin FCB-rajapintaa tiedostojen käsittelyyn, eikä voi siksi käyttää alihakemistoja, eikä toimi Windows 95/Windows NT:n alaisuudessa tai uudemmilla käyttöjärjestelmillä.
Vuonna 1984 MicroPron myynti oli 70 miljoonaa US-dollaria, jolloin se oli Yhdysvaltain sekä luultavasti maailman suurin ohjelmistotalo.
Kun IBM ilmoitti DisplayWriterin julkaisemisesta PC:lle, MicroPro keskittyi ohjelman kloonaamiseen ja julkaisi sen nimellä WordStar 2000. Uusi versio sai murskaavat arvostelut. WordStar 2000 julkaistiin myös Unixille.
Vuonna 1984 Rubenstein kärsi sydänkohtauksen ja Barnaby jätti yhtiön. Pääomasijoittaja Frederick R. Adler kaappasi vallan yhtiössä Rubensteinilta hänen ollessaan sairasvuoteella ja sen johto vaihtui.
Tällä välin osa MicroPron työntekijöistä oli eronnut ja perusti Newstar-yrityksen, joka tuotti parannetun kloonin vanhasta WordStarista nimellä NewWord. MicroPro osti NewWordin kolmella miljoonalla dollarilla ja julkaisi sen nimellä WordStar 4.0 helmikuussa 1987. Ohjelma oli Peter Mieraun uudelleenkirjoittama. Ohjelmassa oli mm. undo-toiminto, tuki laserkirjoittimille, taustatulostus ja palstoitus.
Versiot 5.0, 5.5, 6.0 ja 7.0 julkaistiin MS-DOS-ympäristöön, viimeisin 1992.
WordStar for Windows julkaistiin 1991.
Toiminta

WordStar on ruutueditori, jota nimitettiin aikoinaan WYSIWYG-editoriksi. Muokkaus perustuu Control-näppäimen kanssa annettuihin komentoihin. Esim. Control-S/E/D/X siirtävät kursoria vasemmalle, ylös, oikealle ja alas. Control-A siirtää kursoria sanan vasemmalle ja Control-F sanan oikealle. Control-G poistaa merkin kursorin alta. Control-P-B (Print-Bold) laittaa tekstin lihavoinnin päälle ja Control-K-S tallentaa tekstin tiedostoon (blocK-Save). Ohjelmassa on myös leikkaa, kopioi ja liitä -toiminnot Control-K-painalluksen takana. IBM PC/XT -koneissa olivat myös käytettävissä nuolinäppäimet ja näppäimistön funktionäppäimet.
WordStarin näppäinkomennot tulivat käyttöön monissa muissakin ohjelmissa esim. JOE tai Turbo Pascalin editori.
WordStarille oli saatavissa myös erikseen ostettavat Spellstar-oikeinkirjoituksentarkistin ja Mailmerge-postitusohjelma.
WordStar 3.0:n konfigurointi eri kirjoittimille tapahtui muokkaamalla debug-ohjelmalla ohjelmabinääriä ja syöttämällä oikeisiin muistiosoitteisiin ohjauskoodit heksalukuina.
Yksi ruusu

| Yksi ruusu Pepe Willberg |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1986
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): ?
 Tyylilaji: Iskelmä
 Levy-yhtiö: JP-Musiikki 1986 (MC)
Listasijoitukset
  Suomi: Ei sijoitusta.
Pepe Willbergin muut julkaisut
| Kun joulu on 1986 | Yksi ruusu 1986 | Parhaat 1987 |
Yksi ruusu on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986.
Albumi julkaistiin C-kasettina.
Kappaleet > A-puoli

"Yksi ruusu" (Trad. / kansanlaulusta mukaillut Kaarle Krohn / Pepe Willberg) - 3:49
"Vain pieni kansanlaulu" (Sulho Ranta / P. Mustapää / ?) - 2:34
"Vaiennut viulu" (Konsta Jylhä / Viljami Niittykoski / Pepe Willberg) - 3:17
"On hetki" (Rauno Lehtinen / Rauno Lehtinen / ?) - 2:30
"Heijastus" (- Spegling -) (Otto Palmgren / Reino Helismaa / ?) - 4:27
"Myrskyluodon Maija" (Lasse Mårtenson / Jukka Virtanen / Pepe Willberg) - 3:56
"Sinua, sinua rakastan" (Kaj Chydenius / Aulikki Oksanen / ?) - 2:16
Kappaleet > B-puoli

"Satu" (Pepe Willberg / Kirsti Willberg / Pepe Willberg) - 2:25
"Päivänsäde ja menninkäinen" (Reino Helismaa / Reino Helismaa / ?) - 2:40
"Aamulla varhain" (Trad. / Ukko Könni / ?) - 2:40
"Tuoll' on mun kultani" (Trad. / Trad. / ?) - 3:07
"Syyslaulu" (- Höstvisa -) (Erna Tauro / Esko Elstelä / ?) - 4:12
"Rakovalkealla" (Reino Helismaa / Reino Helismaa / ?) - 3:17
"Sininen uni" (Tapio Rautavaara / P. Mustapää / ?) - 4:32
Muusikot

Pepe Willberg: laulu
Kirsti Willberg: laulu (B5)
Yrjö Muuranto

Yrjö Muuranto (14. syyskuuta 1914 Impilahti – 20. lokakuuta 1990 Kuopio) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Muurannon vanhemmat olivat kanttori Mikko Muuranto ja Outi Jurvanen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1937 Rauman seminaarista ja asui vuodesta 1945 Kuopiossa. Muuranto toimi 1945–1974 opettajana Kuopion Vehmasmäen koulussa. Hän kirjoitti myös näytelmiä paikalliselle nuorisoseuralle ja jäätyään eläkkeelle harrasti ikonimaalausta.
Teoksia

Kipinä : Vehmersalmen nuorisoseuran julkaisu.    1948
Piilopirtin partio : seikkailukertomus talvisodan ajalta. Punainen sulka 21.  WSOY 1962, 2. painos 1966
Rajakylän teini : historiallinen kertomus 1650-luvun Suomesta. Punainen sulka 26.    WSOY 1966
Willie Mays

Willie Mays (vasemmalla) ja Roy Campanella 1961.
Willie Howard Mays, Jr. (6. toukokuuta 1931 Westfield, Alabama, Yhdysvallat – 18. kesäkuuta 2024 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi MLB-tasolla vuosina 1951–1973. Hänen joukkueinaan olivat New York Giants (1951–1952, 1954–1957), San Francisco Giants (1958–1972) ja New York Mets (1972–1973).
Ammattilaiseksi

Willie Mays syntyi vuonna 1931 Alabaman Westfieldissä ja kasvoi Birminghamin laitamilla. Willien isä Willie ”Cat” Mays vanhempi oli pelannut baseballia, ja hänen äitinsä Annie oli voittanut high schoolissa pikajuoksumestaruuden.
Mays pelasi jo teini-ikäisenä puoliammattilaisissa baseballsarjoissa, ja 16-vuotiaana hän vuonna 1948 teki sopimuksen Negro league -sarjan Birmingham Black Baronsin kanssa. Hän pelasi kouluvuoden aikana vain sunnuntaisin. Mays sai lyöntitekniikkansa opastusta Black Baronsin valmentajalta Pepper Davisilta. Hänen lyöntiprosenttinsa oli vuonna 1949 hyvä 31,1 ja nousi seuraavana vuonna 33,0:aan. Hänen kehityksensä huomattiin myös MLB-liigan kykyjenetsijöiden huomion, ja hän sai vuonna 1950 sopimuksen New York Giantsiin.
Ura farmisarjoissa ja MLB:ssä

Mays pelasi ensin kaksi kautta farmisarjojen joukkueissa, ensin vuonna 1950 B-luokan Trenton Giantsissa ja vuonna 1951 AAA-luokan Minneapolis Millersissa. Hänen lyöntiprosenttinsa Millersissä oli 47,7, ja hänet nostettiin kesken kauden Giantsiin. Maysin alku Giantsissa oli hankala, mutta lopulta hän löi 20 kunnaria 121 ottelussa. Hänet valittiin kauden jälkeen vuoden tulokkaaksi. Giants teki kauden aikana kovan nousun ja voitti lopulta MLB:n National Leaguen pienellä erolla Brooklyn Dodgersiin.
Mays värvättiin vuonna 1952 Korean sodan aikana Yhdysvaltain maavoimiin. Hän ei joutunut rintamalle ja pystyi myös harjoittelemaan, mutta häneltä meni silti kaksi baseball-kautta ohi. Mays johti kaudella 1956 MLB:n lyöntilastoa, ja hänen lyöntiprosenttinsa oli 34,5. Lisäksi hän löi 41 kunnaria. Mays oli johdattamassa Giantsin World Seriesin voittoon, ja hänet valittiin sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Loppuottelussa kaatui Cleveland Indiansin.
Mays oli New Yorkissa erittäin suosittu, mutta suosio laantui vuonna 1958, kun Giants muutti San Franciscoon. Maysin tilastot pysyivät kuitenkin samalla tasolla, ja vuonna 1964 hänestä tuli MLB-sarjan ensimmäinen musta kapteeni. Samana vuonna hänet palkittiin toistamiseen urallaan MLB:n arvokkaimpana pelaajana. Hän teki vuonna 1966 sopimuksen, joka takasi hänelle baseball-historian suurimman palkan.
Maysin pelin taso alkoi heikentyä kauden 1966 jälkeen, eikä hän lyönyt viimeisen seitsemän kauden aikana enää kuin 118 kunnaria. Hänet kaupattiin kesken kauden 1972 New York Metsiin, missä hän pelasi pääosin ulkokentällä ykköspesällä. Maysin viimeinen kausi oli 1973. Hän löi uransa aikana 660 kunnaria, ja hänen lyöntiprosenttinsa oli 30,1. Hän oli ensimmäinen pelaaja, joka löi urallaan yli 3 000 pesällä lyöntiä ja yli 500 kunnaria. Hän johti kunnaritilastoja 1955, 1962, 1964 ja 1965 ja voitti 12 perättäistä Gold Glove -palkintoa.
Mays valittiin Baseball Hall of Fameen 23. tammikuuta 1979.
Ura lukuina

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Otteluita 2992  Lyönnit 10881  Juoksut 2062  Pesille lyöntejä 3283 |  Kahden pesävälin lyöntejä 523  Komen pesävälin lyöntejä 140  Kunnarit 660  Lyödyt juoksut 1903  Varastetut pesät 338 |  Vapaa taipaleet 1464  Lyöntikeskiarvo .302  OPS .941  Lyönti pesälle 0,384 %  Lyönnin odotusarvo  0,557 % |
Ágria Gramvoúsa

Ágria Gramvoúsan saari.
| --- | --- |
Sijainti:  35°38′29″N, 23°35′14″E, Kíssamos Chaniá, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Pinta-ala:  0,825 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ágria Gramvoúsa (kreik. Άγρια Γραμβούσα, myös Ágria Gramvoússa, Άγρια Γραμβούσσα) on Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin. Se sijaitsee Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan luoteiskärjen Gramvoúsan niemimaan pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on 0,825 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágria Gramvoúsa kuuluu Kíssamoksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Ágria Gramvoúsan saari.
Saaren eteläpuolella sijaitsee Ímeri Gramvoúsan saari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ágria Gramvoúsa Wikimedia Commonsissa
Kreetan saaret
| --- | --- |
Pääsaari:  Kreeta
Alisaariryhmät:   Dionysadit Dragonáda  Gianysáda  Paximáda 
Muut pienemmät saaret:   Ágioi Pántes  Ágioi Theódoroi  Ágria Gramvoúsa  Chrysí  Día  Elafonísi  Elása  Gávdos  Gavdopoúla  Gkrántes  Ímeri Gramvoúsa  Kolokythiá  Koufonísi  Kyriamádi  Lazaréta  Makronísi  Mikronísi (Iraklion)  Mikronísi (Lasíthi)  Móchlos  Palaiósouda  Paximádia  Pontikonísi  Pseíra  Síderos  Soúda  Spinalónga  muita saaria
Yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea

Yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea (ven. Всеросси́йский центра́льный исполни́тельный комите́т, Vserossijski Tsentralnyi Ispolitelnyi Komitet, VTsIK) oli Neuvosto-Venäjän ja myöhemmin Venäjän neuvostotasavallan ylin lainsäädäntöelin vuosina 1917–1937. Virallisesti kaikkein ylin valtioelin oli yleisvenäläinen neuvostokongressi, mutta kongressien välisenä aikana sen valtaoikeudet kuuluivat nimellisesti toimeenpanevalle keskuskomitealle.
Historia

Toimeenpanevan keskuskomitean perusti Pietarissa kokoontunut ensimmäinen yleisvenäläinen neuvostokongressi 30. kesäkuuta (J: 17. kesäkuuta) 1917. Toimeenpanevan keskuskomitean oli tarkoitus käyttää neuvostoille kuuluvaa päätösvaltaa kansallisella tasolla neuvostokongressien välisenä aikana. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Vladimir Leninin perustama hallitus eli kansankomissaarien neuvosto ilmoitti vastaavansa toimistaan virallisesti yleisvenäläiselle toimeenpanevalle keskuskomitealle. Vaikka lainsäädäntövallan Neuvosto-Venäjällä olisi näin pitänyt periaatteessa kuulua toimeenpanevalle keskuskomitealle, todellisuudessa kansankomissaarien neuvosto sääti alusta alkaen lakeja sen mielipidettä kysymättä.
Toimeenpaneva keskuskomitea valittiin aina uudelleen jokaisessa neuvostokongressissa. Alkujaan se oli monipuolue-elin, jossa olivat edustettuina kaikki vasemmistopuolueet, mutta bolševikeilla oli enemmistö marraskuussa 1917 pidetystä toisesta neuvostokongressista alkaen ja he saattoivat siten sanella päätökset. Vasemmistososialistivallankumouksellisten ryhtyessä marraskuun 1917 lopussa bolševikkien hallituskumppaneiksi heille tarjottiin lisäpaikkoja, jotka tekivät heistä vähäksi aikaa toimeenpanevan keskuskomitean suurimman ryhmän. Tammikuun 1918 kolmannessa neuvostokongressissa keskuskomiteaa kuitenkin laajennettiin lisää erilaisten työväenjärjestöjen edustajilla siten, että bolševikit saivat taas enemmistön. Sosialistivallankumoukselliset ja menševikit jättäytyivät pois toisen neuvostokongressin valitsemasta toimeenpanevasta keskuskomiteasta protestina bolševikkien toiminnalle, mutta liittyivät siihen maaliskuussa 1918 neljännessä neuvostokongressissa. Menševikkien ja sosialistivallankumouksellisten edustajat erotettiin toimeenpanevasta keskuskomiteasta Venäjän sisällissodan puhjettua kesäkuussa 1918 ja vasemmistososialistivallankumoukselliset heinäkuussa 1918 viidennen neuvostokongressin yhteydessä. Tämän jälkeen toimeenpanevasta keskuskomiteasta tuli päätöksenteossa käytännössä kumileimasin, eikä siellä käyty enää avointa debattia päätettävistä asioista.
Yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean asema vahvistettiin Neuvosto-Venäjän perustuslaissa, jonka viides neuvostokongressi hyväksyi heinäkuussa 1918. Sen mukaan toimeenpanevaan keskuskomiteaan tuli kuulua 200 edustajaa. Toimeenpanevan keskuskomitean istuntojen ulkopuolisena aikana sen päätösvalta kuului sen puhemiehistölle. Kun Neuvostoliitto perustettiin vuonna 1922, sen parlamentiksi luotiin Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea, jolloin yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea jäi pelkän Venäjän neuvostotasavallan hallinnolliseksi elimeksi. Yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea lakkautettiin kun Neuvostoliiton vuoden 1936 perustuslaki astui voimaan. Sen seuraajaksi tuli Venäjän korkein neuvosto.
Puheenjohtajat

Nikolai Tšheidze (7. heinäkuuta – 9. marraskuuta 1917)
Lev Kamenev (9.–21. marraskuuta 1917)
Jakov Sverdlov (21. marraskuuta 1917 – 16. maaliskuuta 1919)
Mihail Vladimirski (vt. 16.–30. maaliskuuta 1919)
Mihail Kalinin (30. maaliskuuta 1919 – 15. heinäkuuta 1938)
Ágrafa

| Ágrafa> Άγραφα |
| --- | --- |
 Ágrafa-vuoria.
Maantiede
Sijainti:  Evrytanía, Keski-Kreikka ja Kardítsa, Thessalia, Kreikka
Päävuoristo:  Píndos
Koordinaatit:  39°18′42″N, 21°33′27″E
Korkein kohta
Nimi:  Karáva (Schizokáravo)
Korkeus meren-pinnan tasosta:  2 184 m
Koordinaatit:  39°18′42″N, 21°33′27″E
Ágrafa (kreik. Άγραφα) on vuorijono eteläisessä Píndos-vuoristossa Keski-Kreikassa. Sen korkein huippu on Karáva (Καράβα) eli Schizokáravo (Σχιζοκάραβο), jonka korkeus on 2 184 metriä.
Ágrafa-vuorten huippuja.
Ágrafa-vuoret sijaitsevat Evrytanían ja Kardítsan alueyksiköiden alueella. Vuorijono käsittää seitsemän yli 2 000 metriä korkeaa huippua. Korkeimman huipun Karávan lisäksi ne ovat Ntelidími (Ντελιδίμι, 2 163 m), Voutsikáki eli Gkavélo (Βουτσικάκι/Γκαβέλο, 2 154 m), Ftéri eli Pyramída (Φτέρη/Πυραμίδα, 2 128 m), Liákoura (Λιάκουρα, 2 043 m), Maráthia eli Svóni (Μαράθια/Σβώνη, 2 042 m) ja Kalývia eli Niála (Καλύβια/Νιάλα, 2 018 m).
Ágrafan kunta on saanut nimensä vuoristosta, mutta se käsittää vain pienen osan alueesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ágrafa Wikimedia Commonsissa
Kreikan vuoret ja vuoristot
| --- | --- |
Korkeimmat vuoret (yli 2 000 m):   Ólympos  Smólikas  Vóras  Grámmos  Gkióna  Týmfi  Vardoúsia  Parnassós  Ída eli Psiloreítis  Páchnes  Kakardítsa  Taÿ́getos  Kyllíni  Aroánia  Varnoúntas  Tymfristós  Lákmos  Katarachiás  Vasilítsa  Falakró  Erýmanthos  Órvilos  Tringía  Doúsko  Piéria  Karáva  Tzéna  Lýgkos  Kakoplévri  Mavrovoúni  Pínovo  Oíti  Díkti  Avgó  Aféntis Christós  Vérno  Áskio  Kaliakoúda  Vérmio  Chatzí  Áthos  Bélles  Trapezítsa 
Vuoristot:   Ágrafa  Akarnaniká  Asteroúsia  Athamaniká  Bélles  Koúla  Kroússia  Lasíthi  Lefká Óri  Óri Kyparissías  Píndos  Rodópi  Thryptí
.info

.info:n logo
.info (sanasta information, suom. tieto) on ylätason verkkotunnus. Tunnus on tarkoitettu tietoa antaville sivustoille, vaikka rekisteröintivaatimuksessa ei vaadita tätä tarkoitusta. .info-tunnusta hallinnoi Afilias. .info on rajoittamaton tunnus, joka tarkoittaa, että kuka tahansa voi hankkia sellaisen.
ICANN otti tunnuksen käyttöön 16. marraskuuta 2000 yhtä aikaa kuuden muun ylätason verkkotunnuksen kanssa Internetin nimipalvelujärjestelmässä. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun nimipalvelujärjestelmään lisättiin kerralla näin monta ylätason verkkotunnusta. Seitsemän uutta tunnusta, valittuna yli 180 ehdotuksesta, oli osaksi tarkoituksena painostaa .com-tunnusta. .info-tunnus on ollut suosituin näistä seitsemästä tunnuksesta. Rekisteröityjä tunnuksia on yli 6,5 miljoonaa, joista aktiivisia on yli miljoona.