stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Rusanen
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 2. Jääkärirykmentissä, jonka nimi vaihdettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:ksi. Hän toimi joukkueen varajohtajana 6. komppaniassa ja 15. heinäkuuta 1918 alkaen saman komppanian vääpelinä. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön. Hänet sijoitettiin suojeluskuntajärjestössä 15. helmikuuta 1919 alkaen Paltamon suojeluskunnan paikallispäälliköksi, josta hänet siirrettiin 1. maaliskuuta 1925 Kajaanin (myöhemmin Kainuun) suojeluskuntapiirin 6. alueen ja 1. helmikuuta 1933 alkaen 8. alueen päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan hän osallistui Kenttätäydennysprikaatissa Vehasen Pataljoonassa komppanianpäällikkönä, jossa tehtävässä hän haavoittui Suomussalmella 14. joulukuuta 1939. Haavoistaan parannuttuaan hän toimi Kutsunta-asiainupseerina Kainuun suojeluskuntapiirissä. Välirauhan aikana hän toimi aluksi samassa tehtävässä kunnes myöhemmin hänet Kainuun suojeluskuntapiirin aluepäälliköksi. Jatkosotaan hän osallistui Jalkaväkirykmentti 31:n (JR 31) 3. pataljoonassa komppanianpäällikkönä. Hän toimi myös myöhemmin pataljoonassa adjutanttina ja komentajan sijaisena. Jatkosodassa hän osallistui taisteluihin Omeliassa, Tsirkka-Kemissä, Rukajärvellä ja Ontajoella. Vuonna 1943 hänet siirrettiin Lieksan varuskunnan päälliköksi ja edelleen vuonna 1944 Repolan varuskunnan ja huoltokeskuksen päälliköksi. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1944 ja joutui syytteeseen ns. asekätkentäjutussa.
Sotien jälkeinen aika

Sotien jälkeen hän toimi Paltamon Palovakuutusyhtiön hankinta-asiamiehenä sekä Henkivakuutusyhtiö Salaman asiamiehenä.
Luottamustoimet

Hän toimi Kainuun suojeluskuntapiirin piiriesikunnan jäsenenä vuonna 1919 ja kunniatuomioistuimen jäsenenä vuosina 1922–1928 sekä kunnialautakunnan jäsenenä vuosina 1934–1937. Paltamon kunnanvaltuuston jäsenenä hän toimi vuosina 1923–1937 ja puheenjohtaja vuosina 1929–1937. Paltamon urheilijain puheenjohtajana hän toimi vuosina 1926 – 1937 ja Kainuun hiihtoseuran perustajajäsenenä ja johtokunnan jäsenenä vuosina 1932–1933 sekä Kainuun urheilupiirin johtokunnan jäsenenä vuosina 1923–1927. Kainuun nuorisoseurojen keskusseuran sihteerinä hän toimi vuosina 1915–1916, 1921–1922 ja esimiehenä vuonna 1924. Paltamon kunnanvaltuuston puheenjohtajana hän toimi vuosina 1938–1943 ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana vuosina 1945–1948. Paltamon Urheilijain puheenjohtajana hän toimi vuosina 1945 – 1955. Vapaussoturien Huoltosäätiön osaston puheenjohtajana hän toimi vuosina 1960–1970.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 15. elokuuta 1918  Suojeluskuntaupseeri 15. toukokuuta 1922  Reservin vänrikki 20. syyskuuta 1928  Reservin luutnantti 13. toukokuuta 1932  Kapteeni 1940, Majuri 1943 |      |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Suomen Urheilu ansioristi  Jääkärimerkki  Saksan Rautaristi 2. lk  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Turun Palloseuran SM-liigakausi 2010–2011

Turun Palloseuran SM-liigakausi 2010–2011 oli TPS:n järjestyksessään 64. pääsarjakausi. TPS teki runkosarjassa 134 maalia ja päästi 186 maalia. TPS vältti pisteen erolla liigakarsinnat voitettuaan Espoon Bluesin voittolaukauskisassa, kun Rauman Lukko voitti Pelicansin, jolloin Pelicans joutui karsintaan Vaasan Sportia vastaan.
Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | O | 3P | 2P | 1P | 0P | TM | PM | ME | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | JYP - | 60 | 39 | 4 | 4 | 13 | 186 | 97 | 89 | 129 | 2,15 |
| 2. | Ässät - | 60 | 30 | 11 | 7 | 12 | 176 | 132 | 44 | 119 | 1,98 |
| 3. | HIFK - | 60 | 31 | 6 | 12 | 11 | 199 | 140 | 59 | 117 | 1,95 |
| 4. | Lukko - | 60 | 27 | 6 | 5 | 22 | 175 | 157 | 18 | 98 | 1,63 |
| 5. | KalPa - | 60 | 26 | 9 | 2 | 23 | 150 | 141 | 9 | 98 | 1,63 |
| 6. | Jokerit - | 60 | 25 | 6 | 9 | 20 | 165 | 150 | 15 | 96 | 1,60 |
| 7. | HPK - | 60 | 25 | 4 | 9 | 22 | 154 | 151 | 3 | 92 | 1,53 |
| 8. | Kärpät - | 60 | 23 | 8 | 4 | 25 | 151 | 161 | -10 | 89 | 1,48 |
| 9. | Blues - | 60 | 21 | 8 | 7 | 24 | 142 | 151 | -9 | 86 | 1,43 |
| 10. | Ilves - | 60 | 21 | 7 | 4 | 28 | 161 | 192 | -31 | 81 | 1,35 |
| 11. | Tappara - | 60 | 17 | 7 | 6 | 30 | 142 | 181 | -39 | 71 | 1,18 |
| 12. | SaiPa - | 60 | 16 | 4 | 9 | 31 | 137 | 186 | -49 | 65 | 1,08 |
| 13. | TPS - | 60 | 12 | 8 | 8 | 32 | 134 | 186 | -52 | 60 | 1,00 |
| 14. | Pelicans - | 60 | 17 | 2 | 4 | 37 | 133 | 180 | -47 | 59 | 0,98 |
Kokoonpano

| # | Kans>  | Pelaaja | Paikka | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 |  | Aaltonen, MikaelMikael Aaltonen | 2.0 P | L | 2011 | Turku, Suomi |
| 5 |  | Berg, Aki-PetteriAki-Petteri Berg (A) | 2.0 P | L | 2012 | Turku, Suomi |
| 16 |  | Birner, MichalMichal Birner | 5.0 LH | L | 2011 | Litoměřice, Tšekki |
| 35 |  | Engren, AtteAtte Engren | 1.0 MV | L | laina | Rauma, Suomi |
| 74 |  | Erkinjuntti, AnttiAntti Erkinjuntti | 5.0 LH | L | 2011 | Rovaniemi, Suomi |
| 29 |  | Grand-Pierre, Jean-LucJean-Luc Grand-Pierre | 2.0 P | R | laina | Montreal, Kanada |
| 87 |  | Hattunen, JarkkoJarkko Hattunen | 5.0 LH | L | 2011 | Kajaani, Suomi |
| 15 |  | Hauhtonen, JanneJanne Hauhtonen (C) | 4.0 KH | R | 2012 | Pori, Suomi |
| 6 |  | Huczkowski, MiikaMiika Huczkowski | 2.0 P | L | 2012 | Jyväskylän mlk, Suomi |
| 36 |  | Järvinen, JoonasJoonas Järvinen | 2.0 P | L | 2011 | Turku, Suomi |
| 21 |  | Kivenmäki, MarkoMarko Kivenmäki | 5.0 LH | L | 2011 | Turku, Suomi |
| 10 |  | Kluuskeri, ToniToni Kluuskeri | 4.0 KH | R | A-juniori | Uusikaupunki, Suomi |
| 24 |  | Kolu, MaxMax Kolu | 5.0 LH | L | 2011 | Turku, Suomi |
| 41 |  | Kudělka, TomášTomáš Kudělka | 2.0 P | L | 2011 | Zlín, Tšekki |
| 17 |  | Laine, MikkoMikko Laine | 5.0 LH | R | 2011 | Piikkiö, Suomi |
| 85 |  | Makkonen, JussiJussi Makkonen | 4.0 KH | L | 2012 | Turku, Suomi |
| 54 |  | Meri, PetriPetri Meri | 5.0 LH | L | A-juniori | Turku, Suomi |
| 71 |  | McCarthy, SteveSteve McCarthy | 2.0 P | L | 2011 | Trail, BC, Kanada |
| 40 |  | Nordlund, MarkusMarkus Nordlund | 2.0 P | L | 2011 | Eurajoki, Suomi |
| 31 |  | Ortio, JoniJoni Ortio | 1.0 MV | L | 2011 | Turku, Suomi |
| 26 |  | Palmroth, MarkusMarkus Palmroth | 2.0 P | L | 2011 | Turku, Suomi |
| 39 |  | Plíhal, TomášTomáš Plíhal (A) | 4.0 KH | L | 2011 | Frýdlant, Tšekki |
| 7 |  | Raboin, GarrettGarrett Raboin | 2.0 P | R | 2011 | Detroit Lakes, MIN, Yhdysvallat |
| 51 |  | Rajala, JuusoJuuso Rajala | 4.0 KH | L | 2012 | Tampere, Suomi |
| 55 |  | Ristolainen, RasmusRasmus Ristolainen | 2.0 P | R | A-juniori | Turku, Suomi |
| 20 |  | Skålberg, JensJens Skålberg | 2.0 P | L | 2011 | Munkfors, Ruotsi |
| 34 |  | Suominen, TuomasTuomas Suominen | 5.0 LH | L | 2012 | Turku, Suomi |
| 22 |  | Tapio, JussiJussi Tapio | 5.0 LH | R | 2011 | Turku, Suomi |
| 28 |  | Vahalahti, VilleVille Vahalahti (C) | 5.0 LH | L | 2012 | Parainen, Suomi |
| 77 |  | Valery-Trabucco, MarioMario Valery-Trabucco | 4.0 KH | R | 2011 | Caracas, Venezuela |
| 38 |  | Venäläinen, SamiSami Venäläinen (A) | 5.0 LH | R | 2011 | Kangasala, Suomi |
| 27 |  | Virtala, MarkoMarko Virtala (C) | 4.0 KH | L | 2011 | Uusikaupunki, Suomi |
| 33 |  | Virtanen, TommiTommi Virtanen | 1.0 MV | L | 2011 | Turku, Suomi |
| 25 |  | Vittasmäki, Veli-MattiVeli-Matti Vittasmäki | 2.0 P | L | 2011 | Turku, Suomi |
Jääkiekon SM-liiga 2010–2011
Blues • HIFK • HPK • Ilves • Jokerit • JYP • KalPa • Kärpät • Lukko • Pelicans • SaiPa • Tappara • TPS • Ässät
Ruunaa

Ruunaan retkeilyalue
Ruunaan retkeilyalueen tunnus
| --- | --- |
Sijainti:  Lieksa Suomi
Pinta-ala:  31 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Valtion retkeilyalue 
Perustettu:  1987
Kävijämäärä:  78 000 (2019)
Hallinto:  Metsähallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Neitijärvi retkeilyalueen keskiosassa.
Ruunaa on valtion retkeilyalue Lieksassa Pohjois-Karjalassa Lieksanjoen varrella. Retkeilyalueen pinta-ala on 3 000 hehtaaria, ja se on perustettu vuonna 1987.
Ruunaan alueella on monipuoliset harrastusmahdollisuudet: siellä voi muun muassa patikoida ja kalastaa sekä harrastaa melontaa ja koskenlaskua. Alueella sijaitsee Neitikosken retkeilykeskus, paljon retkeily­reittejä, retkeilyä ja kalastusta helpottavia rakennelmia, kuten telttailu- ja tulentekopaikkoja sekä laavuja. Neitikoskeen on mahdollista tutustua myös pyörätuolilla. Joen ylitystä varten on rakennettu riippusillat Haapavitjalla ja Siikakoskella sekä tarjottu veneylitys Neitikosken alapuolella ja Murroojärven yläosassa.
Metsähallituksen ylläpitämä Ruunaan alue voitti Vuoden Retkikohde 2009 -kilpailun. Se keräsi yli neljänneksen yleisöäänestyksessä annetuista äänistä. Suomen Messusäätiö palkitsi vuoden retkikohteen 5 000 euron stipendillä, joka luovutettiin Helsingin Messukeskuksessa Retki 09 -messuilla 13. maaliskuuta 2009.
Ruunaankosket

Ruunaan alueen keskus on Ruunaankosket. Ruunaankosket on noin 31 kilometriä pitkä koskireitti Ruunaanjärven ja Siikajärven välissä. Osuudella on kuusi merkittävää koskea. Koskireittien välillä on kolme suvantojärveä: Neitijärvi, Kattilajärvi ja Murroojärvi.
Ruunaankosket > Ruunaankosket yläjuoksulta alajuoksulle

Paasikoski
Haapavitja
Neitikoski
Kattilakoski
Murrookoski
Siikakoski
Kalastus ja kalasto

Ruunaan koskireitti on merkittävä urheilukalastusalue. Pääasiassa sieltä pyydetään lohikaloja. Kalastus tapahtuu tarkoin säännellysti, ja eri jokiosuuksilla noudatetaan erilaisia käytäntöjä.
Luontaiseen lohikalastoon kuuluvat harjus ja paikallinen taimen. Ennen Lieksanjoen alajuoksun voimalaitoksia alueelle nousi järvilohikin. Alueen vesiin istutetaan myös kirjolohia, taimenia, harjuksia ja siikaa.
Aiheesta muualla

Luontoon.fi: Ruunaan retkeilyalue
Ruunaan retkeilykeskus, Neitikoski (Arkistoitu – Internet Archive)
Koski-Jaakko
Lieksan Matkakaverit
Lieksan kylät
Egyptinkorpi
Hattusaari
Hattuvaara
Höntönvaara
Hörhö
Jaakonvaara
Jamali
Jongunjoki
Kelvä
Kitsinvaara
Koli
Kontiovaara
Kuorajärvi
Kylänlahti
Lamminkylä
Lapalie
Louhivaara
Matovaara
Mätäsvaara
Märäjälahti
Nurmijärvi
Ohtavaara
Pankakoski
Pankajärvi
Puso
Romppala
Ruunaa
Saarivaara
Savijärvi
Siikavaara
Sikovaara
Sokojärvi
Sokovaara
Uusikylä
Varpanen
Vieki
Viensuu
Vuonisjärvi
Vuonislahti
Valtion retkeilyalueet
Evo
Inari
Iso-Syöte
Kylmäluoma
Napapiiri
Oulujärvi
Ruunaa
Haapavitja sillalta nähtynä
Antti Räisänen

| Antti Räisänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. syyskuuta 1950 Pielavesi (ikä 74)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  radiotekniikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu (DI 1973; TkL 1976; TkT 1981)
Väitöstyön ohjaaja:  lukuisten väitöskirjatöiden ohjaana
Instituutti:  Aalto-yliopisto (Teknillinen korkeakoulu)
Oppilaat:  Jussi Tuovinen
Aiheesta muualla
Kotisivu
Antti Veikko Aapeli Räisänen (s. 3. syyskuuta 1950 Pielavesi) on suomalainen Aalto-yliopiston radiotekniikan professori (vuodesta 1990). Tätä ennen hän toimi apulaisprofessorina vuonna 1983 ja useita vuosia virkaa tekevänä professorina (1985–1989), kun Teknillisen korkeakoulun Radiolaboratorion virassa ollut professori Martti Tiuri oli kansanedustajana.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Pielaveden yhteiskoulusta vuonna 1969. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1973, tekniikan lisensiaatiksi 1976 ja tohtoriksi 1981. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa (1980) käsitteli millimetriaaltoalueen sekoittimilla tehtyjä kokeita ja työn otsakkeena oli Experimental studies on cooled millimeter wave mixers. Vuosina 1978–1981 hän vieraili Yhdysvalloissa (Univ. of Massachusetts, Electrical Engineering and Physics). Hän oli Teknillisen korkeakoulun dosentti vuosina 1982–1989.
Professori Räisäsen tieteellinen tuotanto käsitti jo vuonna 2007 yli 400 julkaisua. Hän on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen ja Fellow-jäsen IEEE-insinöörijärjestössä (1994–).
Aiheesta muualla

CV/ Antti Räisänen. Professori, Radiotekniikka, Elektroniikan ja nanotekniikan laitos (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (aalto.fi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  ORCID  ResearcherID  Scopus 
Muut:  IdRef
Ryhti

Ryhdikkään näköinen asento lisää naisilla selkäkivun riskiä, mutta parantaa tutkimusten mukaan mielialaa ja itsetutoa.
Ryhti tarkoittaa ihmisen luisen tukirangan muotoa eri asennoissa jalkaterästä hartioihin. Myös pään asento on osa ryhtiä.
Selkärangan mahdollisimman peilisymmetrinen asento on tärkeä selän hyvinvoinnille, koska rankaan ei muodostu  tällöin epäsymmetrisistä mutkista johtuvaa kuormituksen epätasaista jakautumista. Perinteisesti on ajateltu, että myös sivusuunnassa suora ryhti suojaisi esimerkiksi selkäkivulta. Tutkimusnäyttö ei tue kuitenkaan kyseistä teoriaa. Viereisen kuvan mukainen istuminen perinteisesti suositellussa suoraselkäisessä ja lievän lannenotkon säilyttävässä asennossa korreloi naisilla päin vastoin niskakivun myöhemmän esiintyvyyden kanssa, kun taas kaikkein lysyimmässä asennossa istuneilla esiintyy vähiten selkäkipua. Miehillä taas ei ole havaittu minkäänlaista korrelaatiota istuma-asennon ja selkä- tai niskakipujen välillä. Miehillä istuma-asennolla on vaikutusta vain siinä tapauksessa, että heidän selkänsä on jo kipeytynyt. Tällöin kannattaa istua niissä asennoissa, joka tuottavat vähiten kipua.
Selkä suorassa istuminen parantaa tutkimusten mukaan kuitenkin mielialaa ja itsetuntoa.
Ihmisen ryhti > Seisominen

Hyväryhtisenä seisomisena pidetään suoraselkäistä asentoa, jossa rintakehä on työnnetty ulos- ja hartiat taaksepäin, jalat ovat suorassa ja pää pystyssä. Tämä länsimaisen kulttuurin ihanneryhti perustuu kauneuskäsitykseen ja ajatukseen siitä, että suora asento heijastelisi ihmisen moraalista suoraselkäisyyttä. Lysyn ryhdin taas ajatellaan kuvastavan laiskuutta ja mielenkiinnottomuutta.
Anatomisesta näkökulmasta suora asento laajentaa rintakehää mikä puolestaan voi syventää hengitystä ja edistää siten aineenvaihduntaa. Suorana seisomisen asennon terveysvaikutuksista ei ole kuitenkaan tehty suuren otannan tutkimuksia.
Selkärankaan kohdistuva kuormitus on seisoma-asennossa noin 100 kg. Oikeassa asennossa selkä kestää erilaisen kuormituksen, mutta kun ryhdissä tapahtuu muutoksia, kuormitus lisääntyy moninkertaiseksi. Esimerkiksi jos pää siirtyy noin 3 cm luotisuoran etupuolelle, kaularangan takaosan lihaksiin kohdistuu 15 kilogramman paino. Liiallinen kuormitus huonossa pystyasennossa aiheuttaa muun muassa nivelrikkoa.
Ihmisen ryhti > Istuminen

Hyvänä istumaryhtinä on pitkään pidetty asento, jossa sääret ovat pystysuorassa, reidet lähes vaakasuorassa ja selkä jälleen pystysuorassa.  Tutkimustulokset ovat ristiriidassa tämän suosituksen kanssa. Vuonna 1962 saksalainen ortopedi Hannes Schoberth julkaisi röntgenkuviin perustuvan tutkimuksen, jonka mukaan tällainen istuma-asento on haitallinen selän terveyden kannalta. Lonkkanivelen 60 asteen maksimitaipuma johtaa siihen, että lantio kallistuu eteenpäin ja lannenotko suoristuu kyseisessä asennossa. Jos työtehtävä edellyttää lisäksi etukumaraa asentoa, lannerangan alimpien nikamien välilevyihin kohdistuu haitallisen suurta painetta. Sittemmin on tehty lisää tutkimuksia, jotka vahvistavat tulokset.  
Vuonna 2006 nämä tutkimukset vahvistettiin magneettikuvaus-tekniikalla, jossa kuvattavat henkilöt istuivat toimistotuolilla eri lannekulmilla. Tutkimuksen lopputulos viittaa siihen, että nykyään viranomaisten ja monen lääketieteen edustajan suosittelema 90 asteen kulma selän ja reisien välillä kuormittaa haitallisella tavalla välilevyjä ja niihin liittyviä pehmytkudoksia. Biomekaanisesti tasapainoinen istuma-asento olisi sellainen, jossa selkärangan ja reiden välinen kulma on vähintään 135 astetta.
Eläinten ryhti

Usean ihmisten jalostamien koti- ja hyötyeläinlajin oikea ryhti on tarkasti määritelty rotumääritelmässä.
Liioitellun suora (vas.) ja lysy ryhti (oik.). Juliste 1940-luvulta.
Selkä pyöreänä istumisen on luultu rasittavan selkärankaa.
Rälssitila

Rälssitila oli maaveron maksusta ikuisiksi ajoiksi vapautettu maatila. Sana rälssi juontaa juurensa ruotsinkieliseen frälse-sanaan, joka tarkoittaa juuri vapaata ja verosta vapautettua.
Historiaa

Suomen alueelle syntyivät ensimmäiset rälssitilat 1200-luvulla, kun Alsnön säännöllä ryhdyttiin suomaan verovapauksia kuninkaalle suoritettavaa ratsupalvelua vastaan.
Keskiajan lopulla tilanne kuitenkin muuttui ja verovapaus säilyi tilalla, vaikka ratsupalvelusta ei enää suoritettukaan. Rälssitilan keskus oli asuinkartano, jota kutsuttiin säteriksi. Myöhemmin rälssivapauden piiriin koettiin kuuluviksi alle peninkulman matkan päässä säteristä sijaitsevat saman omistajan maatilat, joita kutsutaan yleisesti rajapiiritiloiksi.
Rälssitiloja saivat Ruotsissa ja siihen kuuluneessa Suomessa alkujaan omistaa vain aateliset, vuodesta 1723 lähtien lisäksi papit ja porvarit.
Vuonna 1789 säädetty yhdistys- ja vakuuskirja vahvisti, että rälssitilaa ei voitu muuttaa verotilaksi eikä päinvastoin.. Samalla myönnettiin talonpojillekin oikeus ostaa vero­vapaita rälssi­tiloja, jotka pysyivät rälssi­tiloina riippumatta siitä, kuka ne omisti. Säteritiloja saivat kuitenkin edelleen omistaa vain aateliset.
Yhdistys ja vakuuskirja pysyi Suomen suuriruhtinaskunnassa voimassa vuoden 1809 jälkeenkin. Aateliston yksinoikeus säteritilojen omistamiseen kumottiin vuonna 1864.
Rälssitilojen verovapaus menetti Suomessa merkityksensä vuonna 1925, kun vanhat maaverot lakkautettiin.. Ne pysyivät kuitenkin maakirjaan rälssitiloiksi merkittyinä tämän jälkeenkin, ja maanjakoja koskevassa lainsäädännössä oli niitä koskevia erikoismääräyksiä. Vasta vuonna 1951 säädetyllä lailla kaikki erot poistettiin ja rälssitilat muutettiin lopullisesti tavallisiksi perintötiloiksi.
Ruusukapustahaikara

| Ruusukapustahaikara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pelikaanilinnut Pelecaniformes
Heimo::  Iibikset Threskiornithidae
Suku::  Kapustahaikarat Platalea
Laji::  ajaja
Kaksiosainen nimi
 Platalea ajaja  Linnaeus, 1758 
Synonyymit
 Ajaja ajaja 
Katso myös
   Ruusukapustahaikara Wikispeciesissä   Ruusukapustahaikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruusukapustahaikara (Platalea ajaja) on pinkki amerikkalainen iibislaji. Tunnetaan myös nimellä Ajaia ajaja.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 81 cm ja siipien kärkiväli 127 cm. Kapustahaikaran kokoinen ja habituskin on sama, mutta väritys poikkeava. Vartalo ja siivet ovat vaaleanpunaiset, paikoin punaiset. Myös koivet ovat pinkit ja silmät punaiset. Kaula ja rinta ovat valkoiset. Pää on kalju ja väriltään vihertävä, soidinkaudella ruskehtava. Pitkä, kapustamainen nokka on harmaa. Nuorella linnulla on lähes valkoinen puku ja myös pää on valkohöyheninen. Lennossa kaula on eteen ojennettuna. Sukupuolet ovat saman näköiset.
Esiintyminen

Amerikkalainen laji, joka pesii monin paikoin yleisenä Etelä- ja Keski-Amerikassa, Meksikon länsirannikolla sekä Yhdysvaltojen kaakkoisrannikolla. Maailman populaation koko on 100 000–250 000 yksilöä.* Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Monenlaiset kosteikot, kuten suot, mangrovemetsät, lammet ja matalat järvet. Kosteikkojen kuivattaminen ja metsästys höyhenten vuoksi ovat vähentäneet yksilömääriä.
Lisääntyminen

Yksiavioinen. 1 pesue vuodessa. Pesii pieninä yhdyskuntina, usein yhdessä muiden haikaroiden kanssa. Pesä voi olla puussa tai harvemmin maassa. Se on hyvin rakennettu oksista ja vuorattu kasveilla ja muilla kuivilla materiaaleilla. Koiras tuo rakennusaineet, joista naaras valitsee sopivat ja rakentaa pesän. Munia on 3, likaisen valkoisia ruskein täplin. Haudonta kestää 22–23 päivää, molemmat emot hautovat. Kummatkin puolisot myös hoitavat poikasia, jotka oppivat lentämään 5–6 viikon ikäisinä.
Ravinto

Kahlaa matalassa vedessä ja heiluttelee lusikkanokkaansa vedessä puolelta toiselle, pyydystäen kaloja, nilviäisiä, äyriäisiä ja muita pieniä vesieläimiä.
Paavo Räikkönen

Paul Johan Wilhelm (Paavo) Räikkönen (8. joulukuuta 1857 Lempaala, Inkeri – 7. joulukuuta 1935 Porvoo, Suomi) oli inkeriläinen pappi, opettaja ja toimittaja. Hän oli inkeriaktivisti ja toimitti vuosittain ilmestynyttä Suomalaista Kansan-Kalenteria Wenäjällä sekä useita lehtiä. Räikkönen on kirjoittanut "Nouse, Inkeri" -hymnin toisen säkeistön.
Räikkönen toimi Toksovassa ja Lempaalassa asuvien inkeriläisten parissa. Hän perusti useita suomenkielisiä lehtiä. Hänen isänsä Petter Räikkönen oli muuttanut Inkeriin Suomen puolelta Karjalankannaksen Kirvusta, mutta hänen äitinsä oli inkeriläistä sukua. Paavo Räikkönen pakeni Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen vuonna 1919 ja asui sen jälkeen Porvoossa. Hän oli lapseton. Räikkösen veli oli kanttori Pekka Räikkönen.
Kirjallisuutta

Tapani Nokkala: Paavo Räikkönen, Inkerin mies. Omakustanne ISBN 9529173679
Aiheesta muualla

Henkilötietoja Paavo Räikkösestä. Inkerin viesti 1982 (Internet Archive)
Uutisia Inkeristä: Paavo Räikkösen 150-vuotisjuhla. s. 8. Inkeriläisten viesti, Inkeriliitto
Paavo Räikkönen : Ei kaikki kultaa mikä kiiltää. Vanhan miehen muistelmia Venäjän armeijan "loistoajoilta" 1870-luvulta, Hakkapeliitta, 19.06.1934, nro 25-26, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Ruandan kansanmurha

Liitutaulu kigalilaisesta rakennuksesta, jossa surmattiin kymmenen belgialaista sotilasta kansanmurhan alussa
Ruandan kansanmurha on vuonna 1994 Ruandassa tapahtunut kansanmurha, jossa joukko äärihuturyhmiä, muun muassa Interahamwe (tai Interhamwe), tappoi sadan päivän aikana noin 800 000 tutsia ja maltillista hutua.
Muun muassa kolonialismin aikana syntyneet etniset jännitteet käynnistivät presidentti Juvénal Habyarimanan lentokoneen alasampumisen jälkeen hallituksen organisoiman massiivisen kansanmurhan huhtikuussa 1994. Alasampujina pidetään yleisesti armeijan huturadikaaleja, jotka pyrkivät teollaan estämään maassa neuvotellun vallanjakosuunnitelman toteutumisen. Yhdistyneet kansakunnat (YK), Ranskan valtionjohto ja monet muut tahot puuttuivat aivan liian myöhään Ruandan kansanmurhaan. Tutsijohtoinen kapinallisryhmittymä Ruandan isänmaallinen rintama (RPF) löi lopulta hutujoukot ja keskeytti kansanmurhan heinäkuussa 1994. Yli kaksi miljoonaa kostotoimia pelännyttä hutua pakeni maasta. Suurin osa pakolaisista palasi kotiin vuoden 1996 loppuun mennessä. Zaireen, nykyiseen Kongon demokraattiseen tasavaltaan, paenneet hutupakolaiset vaikuttivat Kongon sodan syttymiseen vuonna 1996.