stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nationalismi
Historia > Pienten kansallisvaltioiden synty Euroopan imperiumien hajotessa

Kansallisvaltio oli 1900-luvun alkuun mennessä alettu nähdä valtion ihannemuotona. Uudet valtiot muodostuivat kansallisuuden oletuksesta ja niiden elinkelpoisuuttakin arvioitiin niiden ”kansallisen heräämisen asteen” perusteella.
Euroopan suurissa imperiumeissa Itävalta-Unkarissa, Saksassa, Venäjällä, Isossa-Britanniassa ja Osmanien valtakunnassa oli 1800-luvun aikana kasvanut kansallisia liikkeitä. Ne kehittivät kansallisia hallintokoneistoja ja pyrkivät lisäämään maansa itsehallinnollisia oikeuksia. Imperiumin reunalla elävä oma kansa alettiin nähdä erilaisena kuin imperiumin ydin, ja sen osallisuutta asioihinsa haluttiin lisätä. Kansallisuuden ja kansallisen koheesion merkkinä oli yleensä yhteinen kieli. Välittömään itsenäisyyteen tähtäsi kuitenkin vain harva kansallinen liike, sillä imperiumit olivat vahvoja ensimmäiseen maailmansotaan asti. Itsenäisyys kansallisvaltion muodossa kuului aluksi lähinnä vain Serbian, Norjan, Puolan ja Irlannin kansallisten liikkeiden ohjelmiin. Esimerkiksi Suomessa itsenäistymisen ajatus ilmeni vasta ensimmäisen maailmansodan aikana. Maan kansallista kehitystä oli useimmiten tarkoitus johtaa sen kansallisesti tietoinen eliitti, kunnes kansa saavuttaisi tarpeellisen henkisen kypsyyden ja kansallisen tietoisuuden.
Liberaalit kansalliset liikkeet eri maissa eivät edellyttäneet etnistä yhdenmukaisuutta valtion tai itsehallintoyksikön muodostamiselle, mutta konservatiivisemmat kansallisuusliikkeet korostivat yhteistoimintaa vain etnisyyden sisällä. Etenkin unkarilaiset halusivat valta-aseman omassa valtiossaan. Suomessa liberaaleja nationalisteja olivat nuorsuomalaiset ja konservatiivisia vanhasuomalaiset.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustettiin Keski- ja Itä-Euroopan kansallisvaltiot. Pariisin rauhankonferenssissa Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson ajoi kansallisia itsehallintoja. Saksan, Itävalta-Unkarin ja Venäjän imperiumit hajotettiin ja muodostettiin kahdeksan uutta valtiota mukaan lukien Suomi. Uudet maat suunniteltiin kansallisvaltioiksi, joiden rajat määräytyivät kansojen rajojen mukaisesti. Sodan jälkeen kuitenkin Saksassa, Italiassa ja Japanissa oli katkeruutta, ja näissä valtioissa valtaan tulivat fasistiset tai autoritääriset liikkeet. Ne lupasivat palauttaa kansallisen kunnian laajentumishaluisella politiikalla. Tätä nationalistista politiikkaa seurasi toinen maailmansota 1939.
Historia > Suomalainen nationalismi

Käsitteet Suomi, suomalaiset, Suomen kansa ja suomalainen kansakunta yleistyivät 1700-luvulla. Poliittisena ilmiönä suomalainen nationalismi syntyi 1800-luvulla Venäjän vallan aikana, kun Suomesta oli tullut vuonna 1809 suuriruhtinaskunta. Uusi poliittinen kansallisuuskäsitys alkoi vähitellen saada sijaa maan väestön ajattelussa. Julkisessa keskustelussa alkoi syntyä uusi tapa perustella kansallisen valtion olemassaoloa. Suomen kansan kielelliset ja kulttuuriset traditiot katsottiin valtiollisen tulevaisuuden perustaksi. Nuori sivistyneistö rakensi 1800-luvulla määrätietoisesti suomalaista kansakuntaa ja valtiota luomalla kansallista filosofiaa, historiankirjoitusta, romaanitaidetta ja runoutta. Fennomaanit halusivat kohottaa suomen kielen sivistys- ja valtakielen asemaan Suomessa.
Vuonna 1910 alkanut venäläistämisaalto sai suomalaisten passiivisen vastarinnan ja laittoman aktivismin viriämään. Jotkut alkoivat haaveilla irtiotosta Venäjästä, joko palaamalla Ruotsin yhteyteen tai saavuttamalla täysi itsenäisyys.
Kun Suomi oli itsenäistynyt joulukuussa 1917, kansallisuusaate sai uuden funktion yleisisänmaallisuutena. Esille nousi kielikysymys eli aitosuomalaisen liikkeen halu parantaa suomen kielen asemaa ruotsiin nähden itsenäisessä Suomessa. 1930-luvun puolivälissä kansallinen ajattelutapa ja kansallinen asenne yleistyi ja se tuli sovinnollisemmaksi kielikysymyksen ratkettua.
Historia > Sionismi

Juutalainen kansallisuusaate eli sionismi syntyi 1800-luvulla reaktiona yleiseen kansalliseen heräämiseen ja juutalaisten vainoihin. Juutalaisten vapautumisesta huolimatta assimiloituminen Euroopan uusissa kansallisvaltioissa etenkin Itä-Euroopassa osoittautui ongelmalliseksi, sillä juutalaiset eivät kokeneet asuinmaidensa historiaa, kieltä, kulttuuria ja verenperintöä samanlaiseksi muiden kanssa. Massaliike sionismista tuli 1900-luvulla antisemitismin vahvistuessa myös Länsi-Euroopassa. Palestiinaan alkoi jo 1800-luvulla muuttaa juutalaissiirtolaisia, ja sionismin pohjalta sinne perustettiin vuonna 1948 Israelin valtio.
Historia > Leviäminen Afrikkaan ja Aasiaan

Nationalismin doktriini levisi 1900-luvulla myös Aasiaan ja Afrikkaan, missä kansat nousivat kolonialismia vastaan. Toisen maailmansodan jälkeen eurooppalaisten siirtomaat alkoivat itsenäistyä, kun nationalistiset liikkeet joko neuvottelivat siirtomaille itsenäisyyden tai ne kävivät voittoisia itsenäisyyssotia. Kehittyvissä maissa syntyi samalla omia muunnelmiaan nationalismista. Kiinassa, Vietnamissa ja joissain Afrikan maissa nationalismiin liittyi marxilaisuus, ja nationalismi nähtiin poliittisen tavoitteen lisäksi myös yhteiskunnallisen vallankumouksen osana. Muissa kehittyvissä maissa nationalismi on vastustanut länsimaita, ja se on torjunut liberaalin demokratian sekä vallankumouksellisen sosialistisen käsityksen kansakunnasta. Tämä on näkynyt selkeimmin uskonnollisen nationalismin ja uskonnollisen fundamentalismin nousussa.
Arabinationalismi kehittyi toisen maailmansodan jälkeen radikaaliksi uudeksi nationalismiksi. Se tähtäsi tasavaltaan ja käytti retoriikassaan marxilaisia oppeja, vaikka säilyttikin kunnioituksen islamin uskontoa kohtaan. Arabiliitto perustettiin vuonna 1945 arabien yhteenkuuluvuutta korostavaksi järjestöksi.
Historia > Globalisaatio nationalismin vastustajana

Globalisaation nousu 2000-luvun taitteessa haastoi nationalismin monin tavoin. Globalisaation myötä kansallisvaltioiden mahdollisuus toimia itsenäisinä taloudellisina yksikköinä heikentyi. Kulttuurinen globalisaatio heikentää myös kansallisvaltion kulttuurista omaleimaisuutta, kun lisääntynyt maailmanlaajuinen muuttoliike on lisännyt modernien yhteiskuntien etnistä monimuotoisuutta ja vähentänyt niiden kulttuurisen yhteenkuuluvuuden tunnetta. Monet kokevat itsensä nykyisin ”maailmankansalaisiksi” eivätkä kansallisvaltion kansalaiseksi. Samalla nationalismi on voimistunut esimerkiksi Kiinassa, Intiassa ja Venäjällä taloudellisen nousun taustavoimaksi. Nationalismi on aikaisemmin kukoistanut pelon, epävarmuuden ja yhteiskunnallisen dislokaation ilmapiirissä, jollaista globalisaatio sekä maailman taloudelliset, kulttuuriset ja poliittiset muutokset voivat aiheuttaa. Nykyajan Euroopassa onkin syntynyt useita oikeistoradikaaleja ja äärioikeistolaisia nationalistisia puolueita, jotka hyödyntävät maahanmuuttoon liittyviä huolia. Ne ovat lisänneet kannatustaan voimakkaasti 2000-luvulla. Pääministeripuolueiksi asti ovat nousseet Unkarin Fidesz ja Puolan Laki ja oikeus. Suomen eduskuntapuolueista kansallismieliseksi itsensä määrittelee perussuomalaiset. Euroopan parlamentissa nationalistiset puolueet ovat jakaantuneet neljään ryhmään, joita ovat Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä, Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa, Kansakuntien ja vapauden Eurooppa ja Euroopan kansanpuolue.
Historia > Analyysiä

Monet nationalismia analysoineet ovat katsoneet, että nationalismi on ollut erilaista Länsi- ja Itä-Euroopassa. Hans Kohn jakoi vuonna 1944 nationalismin läntiseen ja itäiseen nationalismiin. Muut tutkijat ovat kehitelleet samantapaisia ajatuksia. Yleensä nähdään, että ”lännessä”, kuten Englannissa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa nationalismi kehittyi valmiiksi olemassa olleiden kansallisvaltioiden ympärille, eikä niissä sen takia koettu tarpeelliseksi määritellä kansakuntaa etnisyyden kautta. Keski- ja Itä-Euroopassa nationalismi on perinteisesti tähdännyt uusien valtioiden luomiseen etnisesti ja kulttuurisesti yhtenäisten väestöjen ympärille. Kohn arvotti ”itäisen” nationalismin kielteisesti, koska se johti hänen mukaansa helpommin suvaitsemattomuuteen ja ääri-ideologioihin. Myöhemmin Kohnia on arvosteltu siitä, että hän vähätteli läntisen nationalismin piirissä esiintynyttä vastaavaa suvaitsemattomuutta.
Vastoin yleisesti vallinnutta käsitystä Benedict Anderson katsoo, että nationalismi ei syntynyt Euroopassa, vaan Yhdysvalloissa ja Latinalaisessa Amerikassa vallankumousten yhteydessä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa.
Modernististen tulkintojen mukaan kansalliset identiteetit on luotu vastaamaan muuttuviin tilanteisiin ja historiallisiin haasteisiin. Ernest Gellner korosti nationalismin yhteyttä modernisaatioon ja etenkin teollistumiseen. Hänen mukaansa nousevat teolliset yhteiskunnat tarvitsivat nationalismin tarjoaman uuden sosiaalisen yhteenkuuluvuuden. Benedict Anderson korosti kapitalismin ja modernin joukkoviestinnän nousun vaikutusta nationalismiin. Hänen mukaansa kansallisvaltioiden suuruuden takia mikä tahansa kansakunta yhteisönä on historiallisesti ja sosiaalisesti rakentuva kuviteltu yhteisö, toisin kuin eräät pienemmät yhteisöt, esimerkiksi suku, perhe tai muinaiset ihmisten laumat, koska ihminen ei voi tuntea henkilökohtaisesti kaikkia kansakuntansa jäseniä, mutta kokee silti yhteenkuuluvuutta näiden kanssa. Konstruktivistisen näkökulman mukaan kansallinen identiteetti on suurelta osin ideologinen konstruktio, joka yleensä palvelee vallanpitäjien etuja. Marxilainen historioitsija Eric Hobsbawm korosti sitä, että kansakunnat perustuvat "keksityille perinteille", ja että kulttuurinen puhtaus on nationalismin keksimä myytti. Konstruktivistien mukaan nationalismi luo kansakuntia eikä toisinpäin.
Kirjallisuutta

Hobsbawm, Eric: Nationalismi.  ((Nations and nationalism since 1780: Programme, myth, reality, 1990.) Suomentaneet Jari Sedergren, Jussi Träskilä ja Risto Kunnari. Sivilisaatiohistoria-sarja)  Tampere:  Vastapaino, 1994.  ISBN 951-9066-73-X
Orwell, George: Nationalismista (Notes on nationalism, 1945). Suom. kokoelmassa Kun ammuin norsun ja muita esseitä.  ((Valikoima kokoelmasta The collected essays, journalism and letters of George Orwell 1–4.) Suomentanut Jukka Kemppinen)  Helsinki:  WSOY, 1984.  ISBN 951-0-12670-5
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nationalismi Wikimedia Commonsissa
The Nationalism Project (englanniksi)
| n k Poliittinen kirjo |
| --- | --- |
 Äärioikeisto  Laitaoikeisto  Oikeisto  Keskusta-oikeisto  Poliittinen keskusta  Keskusta-vasemmisto  Vasemmisto  Laitavasemmisto  Äärivasemmisto 
Poliittinen sijoittuminen  Radikaali oikeisto  Uusoikeisto  Radikaali keskusta  Kolmas tie  Uusvasemmisto  Radikaali vasemmisto 
Ideologiat  Kansallissosialismi  Fasismi  Nationalismi  Radikalismi  Konservatismi  Kristillisdemokratia  Liberalismi  Sosiaaliliberalismi  Sosiaalidemokratia  Sosialismi  Anarkismi  Syndikalismi  Marxismi  Kommunismi 
Arvot  Libertarismi  Individualismi  Antiautoritarismi  Familismi  Kommunitarismi  Kollektivismi  Valtiojohtoisuus  Autoritarismi  Totalitarismi 
Tyylit  Populismi  Agrarismi  Taantumuksellisuus  Establishment  Korporativismi  Identiteettipolitiikka  Vallankumous 
Mallit  Hevosenkenkäteoria  Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuus  Nolanin kartta  Overtonin ikkuna  Triangulaatio 
Ruotsin kuningaspari Ruotsin kansallispäivän seremonioissa
Euroopan kartalla vuonna 1923 punaisin ääriviivoin ja tekstein merkittynä uudet kansallisvaltiot, jotka syntyivät hajonneiden monikansallisten imperiumien tilalle.
J. V. Snellman, Suomen kansakunnan "rakentaja".
Siina

| Siina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  4. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  11. lokakuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Zina, Sina, Sheena
Nimen alkuperä:  Aleksina, Eufrosina, Fransiina, Rosina tai Sinaida
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siina on suomalainen naisen etunimi. Nimi on toden­näköisesti syntynyt lyhentymänä kansain­välisistä -sina -loppuisista naisen­nimistä, jotka Suomessa esiintyvät myös -siina -loppuisina. Sellaisia ovat esimerkiksi Aleksina, Eufrosina, Fransina ja Rosina. Toisaalta Sina on käsitetty myös Sinaida-nimen lyhentymäksi, ja sen vuoksi se on orto­doksisessa kalen­te­rissa sijoitettu Pyhän Sinaidan, ensimmäisellä vuosi­sadalla eläneen legendaarisen marttyyrin muisto­päivälle 11. lokakuuta.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Siina on Suomessa vuoden elokuuhun 2023 mennessä annettu 757 nais­puoliselle henkilölle.
Vuodesta 2025 lähtien Siinan nimipäivä on 4. lokakuuta.
Tunnettuja Siinoja

Siina Hirvonen (s. 1977), muusikko, musiikkipedagogi ja televisiotoimittaja, Siina & Taikaradio -ohjelman juontaja
Siina Pylkkä (s. 1984), pikajuoksija
Siina Rinne, Momman Siina (1859–1940), kankuri ja runoilija
Siina Simola (1880–1949), pikajuoksija
Siina Urpilainen (1893–1962/1963), sosialistipoliitikko ja kansanedustaja
Landeli Group

Landeli Group on suomalainen elintarvikealan yritys. Landelin merkkejä ovat Maalaistuote Vataja, Pajuniemi, Lihatukku Jouni Partanen ja Lihajaloste Korpela.
Lihajaloste Korpela myytiin Landeli Groupille vuonna 2020. Korpelan liikevaihto on ollut noin 30 miljoonaa euroa vuodessa.
Perheyritys Korpela oli perustettu vuonna 1958. Yrityksen tehtaat ovat Huittisissa ja Honkajoella sekä myymälät Kankaanpäässä ja Huittisissa. Korpelan osto kaksikertaisti Landelin liikevaihdon. Vuonna 2001 Korpela osti konkurssiin menneen Huittisten Lihapoikien tuotantotilat ja tuotemerkit.
Yrityksen enemmistön omistaa toimitusjohtaja Sergei Medvedev, joka on Suomen kansalainen. Toinen omistaja on yhtiönsä kautta Dmitry Doykhen, jolla on Maltan ja Israelin kansalaisuus.
Aiheesta muualla

Landeli Group > Korpela
Jyväskylän ortodoksinen seurakunta

| Jyväskylän ortodoksinen seurakunta |
| --- | --- |
 Kristuksen ylösnousemuksen kirkko.
Suuntautuminen:  Ortodoksisuus
Kirkkokunta:  Suomen ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Kuopion ja Karjalan metropoliittakunta
Perustettu:  1950
Kirkkoherra:  Kaarlo Saarento
Pääkirkko:  Kristuksen ylösnousemuksen kirkko Jyväskylässä
Jäseniä:  2 154 (1.1.2025)
Aiheesta muualla
www.jklort.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viitasaaren Kristuksen kirkastumisen tsasouna Haapasaaressa.
Jyväskylän ortodoksinen seurakunta on lähes koko Keski-Suomen maakunnan alueen kattava ortodoksinen seurakunta, jossa on hieman yli 2 100 jäsentä. Seurakunnan pääkirkko on Jyväskylässä sijaitseva Kristuksen ylösnousemuksen kirkko, joka valmistui vuonna 1954 ja jonka on suunnitellut Toivo Paatela. Jyväskylän ortodoksinen kirkko on ensimmäinen niin sanotuista jälleenrakennuskirkoista, joita rakennettiin toisen maailmansodan jälkeen karjalaisten evakkojen tarpeisiin. Seurakunnalla on myös tšasounat Karstulassa, Saarijärvellä, Suolahdessa, Viitasaarella, Äänekoskella ja Laukaan Lievestuoreella sekä leirikeskus Uuraisten Kangashäkissä.
Seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet:
Lauri Mitronen, vv. 1950–1967
Kauko Salminen, vv. 1967–1974
Teppo Siili, vv. 1974–1978
Heikki Makkonen, vv. 1979–1988
Arto Leskinen, vv. 1988–2007
Timo Mäkirinta, vv. 2007–2021
Kaarlo Saarento, vuodesta 2021 alkaen.
Aiheesta muualla

Jyväskylän ortodoksinen seurakunta / www.ort.fi
Jyväskylän ortodoksinen seurakunta / Ortodoksi.net
Chip Ganassi

| Chip Ganassi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
Kotisivu
Floyd "Chip" Ganassi Jr. (s. 24. toukokuuta 1958 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen entinen kilpa-autoilija, joka nykyään toimii nimeään kantavan Chip Ganassi Racing -tallin omistajana ja johtajana.
Ganassi kilpaili omalla urallaan CART-sarjassa vuosina 1981–1986. Legendaarisessa Indy 500 -kilpailussa hänen paras sijoituksensa oli kahdeksas tila vuonna 1983. Oman CART-tallinsa Ganassi perusti vuonna 1990.
NASCAR-sarjassa Ganassin nimeä kantava talli debytoi vuoden 2001 Daytona 500 -kilpailussa, jonka viimeisellä kierroksella tapahtuneessa onnettomuudessa kuoli seitsenkertainen mestari Dale Earnhardt. Vuonna 2009 Ganassin talli yhdistyi Earnhardtin tallin kanssa Earnhardt Ganassi Racingiksi mutta palasi alkuperäiseen nimeensä taas kaudelle 2013.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Band Aid

Bob Geldof.
Band Aid oli hyväntekeväisyystarkoitusta varten alun perin vuonna 1984 koottu ryhmä, joka nauhoitti ja julkaisi Midge Uren ja Bob Geldofin kirjoittaman ja Trevor Hornin tuottaman singlen Do They Know It’s Christmas?. Singlellä oli tarkoitus kerätä rahaa ja avustaa nälänhädästä kärsivää Etiopiaa. Single oli jättimenestys ja se nousi listaykköseksi.
Band Aid -nimikkeen alla on kokoonnuttu ja julkaistu sama kappale vielä kaksi kertaa myöhemminkin; vuonna 1989 nimellä Band Aid II ja vuonna 2004 nimellä Band Aid 20. Myös jälkimmäiset versiot nousivat myyntilistojen kärkeen.
Alkuperäisen Band Aid -singlen jälkeen vuonna 1985 järjestettiin myös Live Aid -hyväntekeväisyyskonsertit. Vuonna 2005 pidettiin maailmanlaajuiset Live 8 -tapahtumat samalla periaatteella.
Band Aid (alkuperäinen)

Osallistujat
Phil Collins
Bob Geldof (The Boomtown Rats)
Steve Norman (Spandau Ballet)
Chris Cross (Ultravox)
John Taylor (Duran Duran)
Paul Young
Tony Hadley (Spandau Ballet)
Glenn Gregory (Heaven 17)
Simon Le Bon (Duran Duran)
Simon Crowe (The Boomtown Rats)
Marilyn
Keren Woodward (Bananarama)
Martin Kemp (Spandau Ballet)
Jody Watley (Shalamar)
Bono (U2)
Paul Weller (The Style Council)
James 'JT' Taylor (Kool & The Gang)
George Michael (Wham!)
Midge Ure (Ultravox)
Martyn Ware (Heaven 17)
John Keeble (Spandau Ballet)
Gary Kemp (Spandau Ballet)
Roger Taylor (Duran Duran)
Sarah Dallin (Bananarama)
Siobhan Fahey (Bananarama)
Pete Briquette (The Boomtown Rats)
Francis Rossi (Status Quo)
Robert 'Kool' Bell (Kool & The Gang)
Dennis Thomas (Kool & The Gang)
Andy Taylor (Duran Duran)
Jon Moss (Culture Club)
Sting
Rick Parfitt (Status Quo)
Nick Rhodes (Duran Duran)
Johnny Fingers (The Boomtown Rats)
David Bowie
Adam Clayton (U2)
Boy George (Culture Club)
Holly Johnson (Frankie Goes to Hollywood)
Paul McCartney
Stuart Adamson (Big Country)
Bruce Watson (Big Country)
Tony Butler (Big Country)
Mark Brzezicki (Big Country)
Band Aid II

Osallistujat
Bananarama
Big Fun
Bros
Cathy Dennis
D Mob
Jason Donovan
Kevin Godley
Glen Goldsmith
Kylie Minogue
The Pasadenas
Chris Rea
Cliff Richard
Jimmy Somerville
Sonia
Lisa Stansfield
Technotronic
Wet Wet Wet
Band Aid 20

Osallistujat
Tuotanto/Järjestelyt
Midge Ure – järjestelyt;
Nigel Godrich (Radiohead, Travis) ja Bob Geldof – tuotanto
Soittimet
Danny Goffey (Supergrass) – (rummut)
Thom Yorke – (piano) ja Jonny Greenwood – (kitara) – (Radiohead)
Sir Paul McCartney – basso
Francis Healy (Travis) – kitara
Justin Hawkins (The Darkness) – kitara
Dan Hawkins (The Darkness) – kitara
Laulu
Bono (U2)
Daniel Bedingfield
Natasha Bedingfield
Vishal Das
Busted
Chris Martin (Coldplay)
Dido – (esiintyi erikseen studiossa Melbournessa)
Dizzee Rascal
Ms Dynamite
Skye Edwards (Morcheeba)
Estelle
Neil Hannon (The Divine Comedy)
Jamelia
Keane
Beverley Knight
Lemar
Shaznay Lewis (All Saints)
Katie Melua
Róisín Murphy (Moloko)
Feeder
Snow Patrol
Rachel Stevens
Joss Stone
Sugababes
The Thrills
Turin Brakes
Robbie Williams – esiintyi erikseen studiossa Los Angelesissa
Will Young
Band Aid 30

Hyväntekeväisyyslevy Länsi-Afrikan vuoden 2014 ebolaepidemian uhrien auttamiseksi.
Maasälpä

| Maasälpä |
| --- | --- |
 Maasälpää
Luokka:  Mineraali
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  XAl(Si,Al)Si2O8
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  Väritön, melkein valkoinen, harmaa, tummanharmaa tai punertava
Asu:  Yleensä massamainen
Kidejärjestelmä:  Kuutiollinen
Lohkeavuus:  Etevä (001), selvä (010)
Murros:  Hauras
Kovuus Mohsin asteikolla:  6
Ominaispaino:  2,6–2,7
Liukenevuus:  Liukenematon happoihin
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  Lasikiilto
Läpinäkyvyys:  Läpikuultava, tai useimmiten läpinäkymätön
Muut ominaisuudet:  Lohkopinnoilla pertiittijuomuja (kalimaasälpä) tai kaksosviiruja (plagioklaasi)
Lähteet
  
Maasälvät ovat joukko hyvin yleisiä hohkasilikaattimineraaleja maankuoressa. Niitä esiintyy lähes kaikissa syväkivissä, metamorfisissa kivissä ja monissa sedimenttikivissä.
Etymologia

Sana maasälpä on sellaisenaan suomalaisperäinen, mutta käännöslaina. Sälpä tarkoittaa paikoitellen suomen murteissa rikkonaista kiveä, kivimurskaa tai soraa; yleiskielessä se esiintyy joidenkin lohkeavien mineraalien nimissä. Monissa kielissä maasälpää tarkoittava sana on peräisin suoraan saksan sanasta Feldspat (Feld ’maa, kenttä, tanner’ ja Spat ’sälpä, ei-metallinen mineraali’).
Käyttö

Koostumukseltaan labradoriittista plagioklaasia käytetään korukivenä. Labradoriitille tunnusomainen piirre on kirkas värileikki, joka aiheutuu valon diffraktiosta sen mikroskooppisen pienissä eksoluutiolamelleissa. Tällaista labradoriittia esiintyy esimerkiksi Ylämaalla, Kaakkois-Suomessa. Ylämaan labradoriitti tunnetaan kaupallisesti myös nimellä spektroliitti, ja se on Suomen tärkein korukivi.  Alkalimaasälpiä (varsinkin ortoklaasia) käytetään keramiikkateollisuuden raaka-aineena.
Maasälpäkappale, jossa näkyvät kivilajille ominaiset sileät lohkeamispinnat.
Maasälpäkiteitä Vehmaan Uhlun graniittilouhoksesta. Ylinnä kuvassa kappale karkeaa graniittia jossa maasälpä- ja savukvartsikiteitä.
Suurikokoinen maasälpäkide.
Maasälpäkiteitä Nevadassa, Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maasälpä Wikimedia Commonsissa
Diagrammi, josta käy ilmi maasälpien koostumusvaihtelut.
Pertiittijuomuja kalimaasälvässä mikroskoopilla tarkasteltuna. Ortoklaasi on kuvassa oranssia ja suotautunut albiitti valkoista.
Josh Lawrence

| Josh Lawrence> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. tammikuuta 2002 (ikä 22) Fredericton, NB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Pelicans
Sarja:  SM-liiga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2025–
Aik. seurat:  EHC Winterthur (SL) HC Sierre (SL)
    
Joshua Lawrence (s. 28. tammikuuta 2002 Fredericton, New Brunswick, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Pelicansissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Lawrence osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Lawrence edusti Canada Blackin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018.
Muuta

Lawrencen pikkuveli Tynan pelaa hyökkääjänä USHL-joukkue Muskegon Lumberjacksissa.
ISO 3103

Standardi huomioi myös asiaankuuluvien teeastioiden laadun.
ISO 3103 on ISO:n julkaisema standardi teen valmistukseen ja aistinvaraiseen arviointiin.
Teen yhtenäisempää arviointia ja vertailua varten laaditun ISO-standardin lisäksi julkaistu monia enemmän tai vähemmän virallisia ohjeita valmistaa juotavaa teetä, kuten brittiläiset (mustan) teen valmistusohjeet.  Näitä, kuten ISO-standardiakaan noudattamalla, ei kuitenkaan saada läheskään kaikista teetyypeistä valmistettua niiden aromikkuuden ja muut toivotut ominaisuudet parhaiten esilletuovaa teejuomaa.
ISO 3103 -standardin pohjana toimineelle brittistandardille myönnettiin kirjallisuuden huumori-Nobel eli Ig Nobel -palkinto vuonna 1999.
Belgian ilmavoimat

| Belgian ilmavoimat Luchtcomponent Composante air |
| --- | --- |
 Ilmavoimien lippu
  Konetunnus 
 Belgian ilmavoimien Fouga Magister
Toiminnassa:  1909–
Valtio:   Belgia
Puolustushaarat:  ilmvoimat
Osa joukkoa:  Belgian asevoimat
Koko:  6000 (2016)
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Thierry Dupont
Belgian ilmavoimat (ransk. Composante air, holl. Luchtcomponent) on Belgian asevoimiin kuuluva osa, jonka vastuulla on ilmasodankäynti. Lisäksi se suorittaa jonkin verran pelastustehtäviä lähinnä helikoptereillaan.
Historia

Belgian ilmavoimat osallistuivat ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan.