stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tobias Kirveskoski (1859–1931)

Tobias Kirveskoski (7. helmikuuta 1859 Sysmä – 19. syyskuuta 1931 Lahti)  oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Maanviljelijä Kirveskosken samanniminen isä, Tobias Kirveskoski, oli hänkin kunnallis- ja valtiopäivämies. Nuorempi Kirveskoski osallistui monin tavoin Sysmän kunnalliselämään, samoin kuin säästöpankkityöhön ja kehittämään osuusmeijeriä, jonka isännöitsijänä hän toimi. Hänen poikansa, kansanedustaja Vilho Kirveskoski, jatkoi tätä työtä vuodesta 1917.  Tobias Kirveskoski oli Heinolan rovastikunnan edustaja  kirkolliskokouksissa 1918 ja 1923. Hän  oli myös talonpoikaissäädyssä Heinolan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1904–1905.
Gunnar Domeij

| Gunnar Domeij> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. elokuuta 1976 (ikä 48)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  Maalivahti
Seura:  Umeå City IBK
Pelinumero:  34
Pituus:  184 cm
Paino:  87 kg
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
1989–1992 1992–1994: Själevads IBK Örnsköldsviks IS
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 1994–1995 1995–1999 1999–2003 2003–2006 2007–2010 2010– | Viljansklubb Rasket Örnsköldsviks IS Örnsköldsviks SK Jönköpings IK Örnsköldsvik IBK Umeå |    21 (0+3=3) 21 (0+2=2) 17 (0+1=1) |    21 (0+3=3) 21 (0+2=2) 17 (0+1=1) |
Maajoukkue
| 2003–2006 |  Ruotsi | 25 (0+0=0) | 25 (0+0=0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gunnar Domeij (s. 18. elokuuta 1976) on ruotsalainen salibandymaalivahti. Hän saavutti salibandyn maailmanmestaruuden vuosina 2004 ja 2006.
Ura

Vuoden 2006 MM-kisojen jälkeen Domeij oli valmis lopettamaan uransa kauteen 2005–2006, mutta teki paluun pelikentille siirtyessään helmikuussa 2007 1-divisionassa pelaavaan Örnsköldsvikiin. Hän vietti seurassa yhteensä kaksi kautta, jonka jälkeen Domeij siirtyi takaisin Ruotsin pääsarjaan tammikuussa 2010 Umeån riveihin.
Saavutukset

Maailmanmestaruus: 2004, 2006
Henkilökohtaiset
Ruotsin Superliigan paras maalivahti: 2005, 2006
Aiheesta muualla

Gunnar Domeij innebandy.se sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Gunnar Domeij Örnsköldsvikin sivustolla[vanhentunut linkki] (ruotsiksi)
FC Cincinnati

Football Club Cincinnati on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Cincinnatin kaupunki Ohion osavaltiossa.
Seuran pääomistaja on liikemies Carl H. Lindner III. Cincinnatille myönnettiin MLS-joukkue 29. toukokuuta 2018, ja se aloittaa pelit liigassa kaudella 2019. Kaudet 2016–2018 samanniminen joukkue pelasi USL Prossa, jossa se rikkoi kotiotteluissaan liigan yleisöennätyksen useita kertoja. Kaudella 2018 joukkue voitti liigan runkosarjan. Päätöskierroksen ottelua Indy Eleveniä vastaan seurasi 31 478 katsojaa, mikä oli jälleen ennätys.
FC Cincinnati pelaa kotiottelunsa Cincinnatin yliopiston kampuksella sijaitsevalla Nippert Stadiumilla, jota käyttää myös yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkue Cincinnati Bearcats. FC Cincinnatille on rakenteilla oma jalkapallostadion West Endin kaupunginosaan, minkä odotetaan valmistuvan vuonna 2021.päivitettävä Stadionin suunniteltu kapasiteetti on noin 26 000.
Joukkue > Kokoonpano

Päivitetty: 19. syyskuuta 2023
Aiheesta muualla

FC Cincinnatin sivusto (englanniksi)
Talk Talk

| Talk Talk> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1981–1992
Tyylilaji:  taiderock, synthpop, post-rock
Kotipaikka:  Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Mark Hollis Lee Harris Paul Webb Simon Brenner
Levy-yhtiö:  EMI Polydor
Infobox OKNimi-testi OK: 
Talk Talk oli vuosina 1981–1991 toiminnassa ollut brittiläinen yhtye. Sen jäseniä olivat laulusolisti Mark Hollis (s. 1955, k. 2019), basisti Paul Webb (s. 1962) ja rumpali Lee Harris (s. 1962) sekä kosketinsoittaja Simon Brenner, joka erosi yhtyeestä jo vuonna 1983. Yhtye on nimetty oman kappaleensa ”Talk Talk” mukaan.
Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia The Party’s Over ja It’s My Life ovat synthpopia. Albumilla It’s My Life syntetisaattoreita soittaa tuottaja Tim Friese-Greene. Vuonna 1986, kun kolmas albumi The Colour of Spring ilmestyi, Talk Talk oli luopunut syntetisaattoreista, jotka korvattiin muun muassa pianolla ja uruilla, joita soitti joukko eri muusikoita. Vuonna 1988, kun albumi Spirit of Eden ilmestyi, Talk Talk oli luopunut pop-formaatista ja kehittänyt omalaatuisen musiikkityylinsä, jota voi kuvailla progressiivisen rockin ja jazzin risteytykseksi. Samanlaista tyyliä kuullaan myös vuonna 1991 ilmestyneellä viimeisellä albumilla Laughing Stock. Kuten kolmannella albumilla The Colour of Spring, kahdella viimeisellä albumilla Spirit of Eden ja Laughing Stock kuullaan erilaisia soittimia eri muusikoiden soittamina. Talk Talk hajosi vuonna 1991.
Vuonna 1998 Mark Hollis julkaisi sooloalbumin.
Muiden esittämiä Talk Talkin kappaleita

Sandran versio kappaleesta ”Such a Shame” julkaistiin vuonna 2002
No Doubt teki coverin kappaleesta ”It’s My Life” vuonna 2003
Running the Risk teki coverin kappaleesta ”Talk Talk” vuonna 2012
Diskografia > Albumit

The Party’s Over (1982)
It’s My Life (1984)
The Colour of Spring (1986)
Spirit of Eden (1988)
Laughing Stock (1991)
Timo Pulkkinen

Timo Jukka Pulkkinen (s. 12. helmikuuta 1965 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen urheilutoimittaja, joka toimi 15 vuotta MTV Max -kanavan Formula 1 -lähetysten toimittajana ja nykyään Yleisradion moottoriurheilutoimittajana.
Pulkkinen aloitti moottoriurheilutoimittajan uran jo 16-vuotiaana ja oli jo sitä ennen ottanut moottoriurheiluaiheisia valokuvia parin vuoden ajan. Ensimmäisen autokilpailunsa Pulkkinen kuulutti Nurmijärvellä 16-vuotiaana, ja teki sen jälkeen kenttäkuulutustöitä lukemattomissa suomalaisissa moottoriurheilutapahtumissa. Pulkkinen on toiminut kenttäkuuluttajana mm. surullisessa helikopterionnettomuuden käsittäneessä Ahveniston kisassa. Hän toimi yhtäjaksoisesti Jyväskylän Suurajojen ja Neste Ralli Finlandin kuuluttajana 20 vuotta.
Pulkkinen toimi MTV F1-tiimin jäsenenä 15 kautta (2000–2015) selostaen paikan päällä Formula ykkösiä. Hänellä on suomalaisista toiseksi eniten perättäin seurattuja Formula ykkösten GP- kisoja. Kaikkiaan hän on nähnyt paikanpäältä yli 230 GP kilpailua ja yli 100 MM-Rallia. Urallaan hän on ollut toimittajana tai kilpailijana yhteensä yli tuhannessa moottoriurheilutapahtumassa. Hän on omien sanojensa mukaan lentänyt selostusmatkoillaan 75 kertaa maapallon ympäri. Vuodesta 2016 lähtien hän selostaa moottoriurheilua Yleisradiolle.
Timo Pulkkisen veli Tomi Pulkkinen on toiminut suomalaisten F1-lähetysten televisiokuvaajana vuodesta 1998 alkaen yli 250 GP-kisassa ja jatkaa edelleen.
Timo Pulkkisen isä on juontaja ja televisioesiintyjä Jorma Pulkkinen.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Timo Pulkkisen haastattelu
The Divide

The Divide voi viitata:
The Divide - Elizabeth Kayn romaanisarja, sarjan ensimmäinen teos suomennettu nimellä Rajalla
The Divide, William Overgardin vuonna 1980 julkaistu romaani
The Divide, tieteiselokuva vuodelta 2012
"The Divide", kappale Miss Kittinin albumilta On the Road
"The Divide", kappale Tenacious D:n albumilta The Pick of Destiny
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Divide”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gordon Bajnai

| Gordon Bajnai |
| --- | --- |

59. Unkarin pääministeri
 29. huhtikuuta 2009 – 29. toukokuuta 2010  
Presidentti:  László Sólyom
Edeltäjä:  Ferenc Gyurcsány
Seuraaja:  Viktor Orbán
Unkarin parlamentin jäsen
 6. toukokuuta 2014 – 26. toukokuuta 2014  
Henkilötiedot
Koko nimi:  György Gordon Bajnai
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1968 (ikä 56) Szeged, Unkari
Tiedot
Puolue:  Yhdessä
György Gordon Bajnai (s. 5. maaliskuuta 1968 Szeged, Unkari) on unkarilainen liikemies ja entinen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä huhtikuusta 2009 huhtikuuhun 2010.
Opinnot ja uran alku

Bajnai valmistui Budapestin taloustieteellisestä yliopistosta (nykyinen Corvinus-yliopisto) 1991. Vuosina 1991–1993 hän työskenteli Creditum-konsulttiyhtiössä, 1993 harjoittelijana Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankissa Lontoossa sekä sen jälkeen Eurocorp International Finance Ltd-yhtiössä. Vuosina 1995–2000 hän oli CA IB Értékpapír Rt. -yhtiön toimitusjohtaja ja mukana useiden unkarilaisten suuryhtiöiden yksityistämisessä ja siirtymisessä pörssiin. Vuosina 2000–2006 hän toimi useissa unkarilaisissa yrityksissä (Wallis Rt., Graboplast Rt., Rába Rt., Budapest Airport Zrt.) toimitusjohtajana tai johtokunnan jäsenenä. Vuonna 2003 hänet valittiin Vuoden nuoreksi johtajaksi. Konsulttiyhtiöurallaan hän tuli tuntemaan myös myöhemmän pääministerin Ferenc Gyurcsányn.
Vuonna 2006 Bajnai nimitettiin Gyurcsányn hallitukseen pääministerin kanslian alaiseksi kehityspolitiikan komissaariksi, jonka vastuualueeseen kuului EU-tukien käyttö. Vuosina 2007–2008 hän toimi paikallishallinto- ja aluekehitysministerinä, vuosina 2008–2009 kansallisen kehittämisen ja talousministerinä.
Pääministerinä

Pääministeri Ferenc Gyurcsány ilmoitti  maaliskuussa 2009 eroavansa maan talousvaikeuksien vuoksi. Ennenaikaisten vaalien välttämiseksi  pääministeri vaihdettiin konstruktiivisella epäluottamuslauseella. Kun useita pääministeriehdokkaita oli ehdotettu ja hylätty, päähallituspuolue MSZP apupuolueensa SZDSZ:n suostumuksella vihdoin nimitti Bajnain maan seuraavaksi pääministeriksi, johtamaan maata vuoden 2010 vaaleihin saakka. Parlamentti valitsi Bajnain pääministeriksi virallisesti 14.4.2009.
Ohjelmassaan Bajnain hallitus lupasi ratkaista lyhyellä tähtäimellä akuuteimmat ongelmat, tasapainottaa talouden, käynnistää kasvun ja palauttaa kansalaisten luottamuksen. Tämä vaatisi sekä valtion menojen leikkaamista että verotuksen uudistamista.
Bajnain hallitus toteuttikin useita säästötoimia, mm. poisti 13. kuukauden palkan ja jäädytti julkisen sektorin palkat kahdeksi vuodeksi. Eläkeikä nostettiin 65 vuoteen ja eläkkeiden indeksijärjestelmää muutettiin. Lapsilisät jäädytettiin ja äitiyslomien kestoa rajoitettiin. Samalla työn verotusta kevennettiin ja minimipalkkaa nostettiin. Hallitus perusti uuden kriisirahaston ja vahvisti rahoituksen valvontaa. Fidesz-puolue ei missään vaiheessa tunnustanut Bajnain hallitusta legitiimiksi. Huhtikuun 2010 parlamenttivaaleissa MSZP kärsi pahan tappion ja SZDSZ putosi parlamentista kokonaan. Uuden hallituksen muodostajaksi nousi Fidesz-puolueen Viktor Orbán.
Myös Bajnain hallitusaikaan liittyi korruptioepäilyjä ja syytöksiä. Bajnain vannoessa virkavalaansa 10 000 opposition mielenosoittajaa protestoi hallitusta vastaan parlamentin ulkopuolella. Mielenosoittajat vertasivat Bajnaita hanheen, koska hän oli ollut osallisena siipikarjatuottaja Hajdú-Bét Rt:n konkurssissa, jossa jotkut näkivät hämäriä piirteitä. Protestoijat jättivät vetoomuksen presidentti László Sólyomille ja kristillisdemokraattien johtajalle Zsolt Semjénille, joka luki sen parlamentissa. Vuonna 2012 ilmestyneessä artikkelissaan korruptionpaljastussivusto Átlátszó nimitti Bajnaita "piilo-oligarkiksi", joka onnistui taitavasti pitämään hämärät raha-asiansa ja taloustoimensa poissa julkisuudesta. Bajnai ei myöskään hallitusaikanaan tunnustautunut poliitikoksi: vielä viimeisessä pääministeriaikanaan antamassaan haastattelussa hän korosti, että ei ole poliitikko eikä minkään puolueen jäsen vaan ammattimainen kriisijohtaja.
Toiminta pääministerikauden jälkeen

Viktor Orbánin pääministerikaudella Bajnai toimi ensin Yhdysvalloissa vierailevana professorina Johns Hopkinsin yliopistossa ja palasi sitten 2012 Unkarin politiikkaan uuden, vuoden 2014 vaaleihin tähtäävän liikkeen Együtt 2014 (‘Yhdessä 2014’) johtohahmona. Tästä liikkeestä syntyi poliittinen puolue Együtt (Yhdessä), jonka kärkiehdokkaana Bajnai olisi valittu Euroopan parlamenttiin vuonna 2014; hän kuitenkin ilmoitti, että ei ota vastaan paikkaa Euroopan eikä Unkarin parlamentissa. Samana vuonna Bajnai jätti politiikan ja siirtyi Ranskassa toimivan kansainvälisen sijoitusyhtiön Meridiamin palvelukseen.
Lähteitä

Kulcsár, Anna: Összefonódások a Hajdú-Bét ügyében. Magyar Nemzet.  2006.7.15.. Arkistoitu 5.5.2018. Viitattu 1.9.2020. (unkariksi)
Bajnai tudtával szivattyúzták ki a pénzt. HírTV.  2013.5.13. Arkistoitu 23.8.2014. Viitattu 1.9.2020. (unkariksi)
Balazs, Edith & Forelle, Charles: Hungary's Ruling Party Picks Premier The Wallstreet Journal..  31, 2009. Viitattu 1.9.2020. (englanniksi)
Adam, Christopher: Gordon Bajnai to face major obstacles as prime minister of Hungary Kanadai Magyar Hírlap.  30.3.2009. Viitattu 1.9.2020. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gordon Bajnai Wikimedia Commonsissa
Gramary

| Gramary> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Deil, laulu, kitara   Vraust, kitara   Mortifer, basso, kitara   Khemenal, rummut  
Levy-yhtiö:  Helvete.ru, 2008–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gramary on suomalainen vuonna 1997 perustettu black metal -yhtye. Se on julkaissut yhden studioalbumin, vuonna 2008 ilmestyneen Suffocationin.
Jäsenet

Deil – laulu, kitara
Vraust – kitara
Mortifer – basso, kitara
Khemenal – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Thomas – laulu, kitara
Glen – kitara (ks. Memoriam)
X-ter – kosketinsoitin (ks. Shape of Despair)
Tuoni – basso
Herr Samael – kosketinsoitin
Lauri Planman – kitara, laulu
Joel Mansnerus – basso
Lauri Haapanen – kosketinsoitin
Janne Vihonen – sanoitukset
Saija Hautaniemi – laulu
Tuomas Planman – kitara, laulu (ks. Norther)
Jukka Planman – rummut
Diskografia

Suffocation (2008,  Helvete.ru)
Death Inbound (2013)
Dark Benedicite (1998)
Shadedance (2000)
Cold Hands of Death (2004)
As Blood Deepens the Silence (2005)
Aiheesta muualla

Gramaryn kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Gramary Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Gramary Myspacessa (englanniksi)
Tomas Masiulis

| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Liettua> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 |  |  |
Tomas Masiulis (s. 19. syyskuuta 1975 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Masiulis edusti pelaajaurallaan liettualaisia, puolalaisia ja italialaisia seurajoukkueita. Hän voitti Euroliigan mestaruuden vuonna 1999, useita Liettuan ja Puolan mestaruuksia, Puolan cup-mestaruuksia ja Saporta Cupeja.
Masiulis kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän kilpaili Liettuan joukkueessa myös vuoden 1998 MM- ja vuoden 1999 EM-kilpailuissa.
Timo Valjakka

Timo Yrjänä Valjakka (s. 13. elokuuta 1953 Helsinki) on suomalainen taiteilija ja taidearvostelija.
Valjakka opiskeli Helsingin Vapaassa taidekoulussa vuosina 1973–1977. Sen jälkeen hän on työskennellyt vapaana taiteilijana ja kuvataidearvostelijana. Hän kirjoittaa muun muassa Helsingin Sanomiin. Valjakka on toiminut myös Kuvataideakatemian tuntiopettajana vuosina 1983–1988, Siksi-lehden päätoimittajana vuosina 1991–1994, Helsingin taidehallin johtajana vuosina 1994–2001 ja Suomen Lontoon-instituutin johtajana vuosina 2001–2005. Hän on järjestänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja osallistunut yhteisnäyttelyihin sekä Suomessa että ulkomailla. Hän on toimittanut useita taidealan kirjoja.
Valjakalle myönnettiin E. J. Vehmaksen palkinto vuonna 1988.
Valjakan toinen puoliso vuodesta 1998 on Susanna Pettersson.
Aiheesta muualla

Valjakka, Timo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Timo Valjakka Kansallisgallerian kokoelmissa
Timmion Records

Timmion Records Oy on suomalainen levy-yhtiö, joka julkaisee ja tuottaa 7"-singlejä sekä LP-levyjä, CD-levyjen ja muiden digitaalisten formaattien ohella.
Timmion Records Oy omistaa Suomen ainoan vinyylikaiverruslaitteiston.[lähde? ] Timmion Records Oy kaivertaa vinyylejä levy-yhtiöille, yhtyeille sekä yksityishenkilöille. Yhtiön omistavat Jukka Sarapää ja Sami Kantelinen. Sen toimitilat sijaitsevat Helsingissä, Kaapelitehtaalla.
Yhtyeet ja Artistit

The Soul Investigators
Nicole Willis
Myron & E
Didier's Sound Spectrum
Kool Men & Diamond T.
Ernie Hawks
Ostari Njengi
The Soultors
Herb Johnson
Big Joe Louis
The Soul La-Das
Yona
Juhani
Kari Tapiiri
Roni Martin
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivut
Timmion Myspacessa
Theodore Morse

Theodore Morse
Theodore Morse (13. huhtikuuta 1873 Washington DC – 25. toukokuuta 1924 New York) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän julkaisi ensimmäisen laulunsa, "Goodbye Dolly Garyn", vuonna 1897. Hänen laulujensa sanoittajia olivat pääasiallisesti Edward Madden, Richard Buck, Howard Johnson, Alfred Bryan, Jack Mahoney ja hänen vaimonsa Theodora Morse.
Morse oli ASCAP:n alkuperäisjäsen, ja hänet otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
Lauluja

"Another Rag"
"Aren't You the Wise Old Owl?"
"Bobbin' Up and Down"
"Dear Old Girl"
"Down in Jungle Town"
"Good Old USA"
"Hail! Hail! The Gang's All Here!"
"He's a College Boy"
"I'd Rather Be a Lobster than a Wise Guy"
"I've Got a Feelin' for You"
"Keep a Little Cosy Corner in Your Heart for Me"
"Keep on the Sunny Side"
"A Little Boy Called Taps"
"M-O-T-H-E-R"
"Sing Me Love's Lullaby"
"When Uncle Joe Plays a Rag on His Old Banjo"
Giro Donne 2021

Giro Donne 2021 eli Giro d'Italia Femminile 2021 oli järjestyksessään 32. maantiepyöräilyn Giro d'Italia Femminile -etappikilpailu. Kilpailun nimi palautui vuosina 2013–2020 käytössä olleesta Giro Rosasta sitä edeltäneeseen Giro Donneen. Kilpailu pudotettiin UCI World Tour -sarjasta 2. Pro Series -tasolle johtuen muun muassa suorien tv-lähetysten puuttumisesta.
Kymmenen etappia käsittänyt kilpailu alkoi Fossanasta 2. heinäkuuta ja päättyi Cormonsiin 11. heinäkuuta. Italian pohjoisosissa ajetun kilpailun kokonaispituus oli 1025,3 kilometriä. Vuoden 2021 Giro Donnessa ajettiin sekä henkilökohtainen että joukkueaika-ajo ja kaksi etappia päättyi loppunousuun.
Team SD Worxin ajajat ottivat kilpailussa kolmoisvoiton. Anna van der Breggen voitti kokonaiskilpailun minuutin ja 43 sekunnin erolla Ashleigh Moolman-Pasioon, Demi Vollering sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Anna van der Breggen, mäkikirikilpailun Lucinda Brand, nuorten kilpailun Niamh Fisher-Black ja joukkuekilpailun Team SD Worx.
Etapit

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 2. heinäkuu | Fossano – Cuneo | Joukkueaika-ajo | 26,7 |  Trek-Segafredo |  Ruth Winder |
| 2  | 3. heinäkuu | Boves – Prato Nevoso | Vuorietappi | 100 |  Anna van der Breggen |  Anna van der Breggen |
| 3  | 4. heinäkuu | Casale Monferrato – Ovada | Mäkietappi | 135 |  Marianne Vos |  Anna van der Breggen |
| 4  | 5. heinäkuu | Fondovalle – Riale | mäkiaika-ajo | 14 |  Anna van der Breggen |  Anna van der Breggen |
| 5  | 6. heinäkuu | Milano – Carugate | Tasamaaetappi | 120 |  Lorena Wiebes |  Anna van der Breggen |
| 6  | 7. heinäkuu | Colico – Colico | Tasamaaetappi | 155 |  Emma Norsgaard |  Anna van der Breggen |
| 7  | 8. heinäkuu |  – Puegnago del Garda | Mäkietappi | 109,6 |  Marianne Vos |  Anna van der Breggen |
| 8  | 9. heinäkuu | San Vendemiano – Mortegliano | Tasamaaetappi | 129,4 |  Lorena Wiebes |  Anna van der Breggen |
| 9  | 10. heinäkuu | Feletto Umberto – Monte Matajur | Vuorietappi | 122,6 |  Ashleigh Moolman-Pasio |  Anna van der Breggen |
| 10  | 11. heinäkuu | Capriva del Friuli – Cormons | Tasamaaetappi | 113 |  Coryn Rivera |  Anna van der Breggen |
The Woman in the Window (vuoden 2021 elokuva)

| The Woman in the Window |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joe Wright
Käsikirjoittaja:  Tracy Letts
Tuottaja:   Scott Rudin  Eli Bush  Anthony Katagas 
Säveltäjä:  Danny Elfman
Kuvaaja:  Bruno Delbonnel
Leikkaaja:  Valerio Bonelli
Pääosat:   Amy Adams  Gary Oldman  Anthony Mackie  Fred Hechinger  Wyatt Russell  Brian Tyree Henry  Jennifer Jason Leigh  Julianne Moore 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   20th Century Studios  Fox 2000 Pictures  Scott Rudin Productions 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2021-5-1414. toukokuuta 2021  
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Woman in the Window on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut psykologinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Joe Wright ja käsikirjoittanut Tracy Letts. Se perustuu vuonna 2018 julkaistuun samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Amy Adams, Gary Oldman, Anthony Mackie, Fred Hechinger, Wyatt Russell, Brian Tyree Henry, Jennifer Jason Leigh, ja Julianne Moore.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amy Adams  | … |  tohtori Anna Fox   |
|  Gary Oldman  | … |  Alistair Russell   |
|  Anthony Mackie  | … |  Edward "Ed" Fox   |
|  Fred Hechinger  | … |  Ethan Russell   |
|  Wyatt Russell  | … |  David Winters   |
|  Brian Tyree Henry  | … |  etsivä Little   |
|  Jennifer Jason Leigh  | … |  Jane Russell   |
|  Julianne Moore  | … |  Jane Russell   |
|  Jeanine Serralles  | … |  etsivä Norelli   |
|  Mariah Bozeman  | … |  Olivia Fox   |
|  Liza Colón-Zayas  | … |  Bina   |
|  Tracy Letts  | … |  Annan terapisti   |
Aiheesta muualla

The Woman in the Window Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tomas Lebe

Tomas Lebe (suomalaisessa historiankirjoituksessa junkkeri Tuomas tai Tuomas-junkkeri; k. 2. marraskuuta 1522 Tynnelsö, Ruotsi) oli tanskalainen sotilas, joka toimi Turun linnan linnanpäällikkönä vuosina 1521–1522 ja puolusti linnaa ruotsalais-suomalaisilta piiritysjoukoilta. Hän on jäänyt Suomen historiaan määräämiensä armottomien teloitusten vuoksi.
Leben vaiheista ennen hänen Suomeen saapumistaan ei tiedetä paljon. Vuonna 1520 hänen tiedetään neuvotelleen Königsbergissä Tanskan edustajana Saksalaisen ritarikunnan suurmestarin Albrekt Brandenburgilaisen kanssa palkkasoturien värväämisestä. Hän osallistui myöhemmin samana vuonna Tanskan kuningas Kristian II:n sotaretkeen Ruotsia vastaan. Kruunautettuaan itsensä Ruotsin kuninkaaksi Kristian II nimitti valtakunnan eri linnoihin itselleen uskollisia päälliköitä. Lebe kuului kesällä 1521 jonkin aikaa Tukholman linnan päällikkökuntaan, ja saman vuoden syksyllä hänet nimitettiin Suomeen Turun linnan käskynhaltijaksi Wulf von Grewendorpin tilalle. Kustaa Vaasan Ruotsissa nostattamaa kapinaa tukeneet Nils Arvidinpojan komentamat joukot piirittivät pian Turun linnan, mutta Lebe puolusti sitä sitkeästi ja taitavasti. Joulukuussa 1521 hän teki vastahyökkäyksen ja aiheutti piirittäjille suuret miestappiot.
Kuukausia kestäneen piirityksen aikana Lebe teloitutti useita linnaan tanskalaismielisyytensä vuoksi paenneita suomalaisia porvareita, joita hän eri syistä epäili pettureiksi. Hän hirtätti linnan muurille muun muassa Nils Arvidinpojan veljen Bengtin. Ruotsalaisen historioitsijan Peder Swartin mukaan Kristian II lähetti tammikuussa 1522 Lebelle määräyksen mestauttaa kaikki Turun linnassa olleet ruotsalaiset ja suomalaiset. Teloitetuiksi joutuivat muun muassa entinen Viipurin linnan päällikkö Tönne Erikinpoika Tott ja Pohjois-Suomen laamanni Henrik Steninpoika Renhuvud. Teloituksen välttänyt Erik Fleming loikkasi piirittäjien puolelle. Tanskalainen amiraali Søren Norby vapautti lopulta Turun linnan piirityksestä keväällä 1522. Leben johtama laivasto lähti syksyllä 1522 viemään Suomesta muonavaroja niinikään kapinallisten piirittämään Tukholmaan, mutta jäi Tukholman saariston Furusundissa Erik Flemingin ja lyypekkiläisten yhtyneen laivaston väijytykseen. Vangiksi jäänyt Lebe hirtettiin Tynnelsössä. Tarinan mukaan hän valitti siitä, että hänet hirtettiin niiniköyteen, vaikka aatelisena hänellä olisi ollut oikeus hamppuköyteen.