Ina Lange
Henkilöhistoria > Nuoruus ja avioliitto

Ina  Forstén syntyi Helsingissä joulukuussa 1846. Hänen isänsä Johan August Forstén työskenteli tullilaitoksen asessorina. Äitinsä Augusta Fredrica Wilhelminan (o.s. Danielson) kautta hän oli historioitsija ja poliitikko Johan Richard Danielson-Kalmarin serkku. Isän ja äidin puolen serkkuja olivat laulajat Filip Forstén ja Anna Forstén sekä isän puolelta pikkuserkkuja Pietarin yliopiston professori, historioitsija Georg August Forstén ja everstiluutnantti Lennart Forstén  sekä eläinsuojelija T. K. Forstén. Kääntäjä ja kirjailija Elin Forstén oli hänen sisarensa.
Ina Forstén sai aluksi opetusta kotiopettajalta ja kävi sitten Helsingin valtiollistaa ruotsinkielistä tyttökoulua, missä hänelle kieli- ja reaaliaineita opetti 1850-luvulla säveltäjä-kielentutkija Karl Collan  ja musiikkia urkuri-säveltäjä Rudolf Lagi.  Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Julie Reyersin ”korkeammassa tyttökoulussa” (höhere Töchterschule) Berliinissä.
Forstén opiskeli musiikkia Berliinin konservatoriossa vuosina 1870–1871 opettejanaan Carl Tausig. Hän jatkoi opintojaan Moskovan konservatoriossa opettajinaan muun muassa Nikolai Rubinstein ja Pjotr Tšaikovski. Moskovassa ollessaan Ina Forstén ja Sebastian Gripenberg kihlautuivat salaisesti, joskin hän tapaili samalla jo tulevaa aviomiestään Algot Langea.
Ensiesityksessään orkesterin solistina lokakuussa 1873 Forstén esitti Beethovenin kolmannen pianokonserton, mutta suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi varsinkin liedpianistina sekä varhaisena suomenkielisten liedien säveltäjänä.  Vuosina 1875—1877 hän toimi pianistina Emmy Achtén ja Ida Basilierin kiertueilla.
Basilierin kiertueen tauolla keväällä 1875 Forstén tutustui Tukholmassa August Strindbergiin.  Strindberg mainitsee Forsténin omaelämäkerrallisessa teoksessaan, joskaan ei nimeltä.  Yhteiset konsertti- ja teatterikäynnit sekä puistokävelyt, joista Ina Forstén kirjoitti perheelleen, aiheutti perheelle tarpeen tutkiskella avioliiton mahdollisuuksia: Johan August Forstén matkusti loppukesästä 1875 Tukholmaan Strindbergia tapaamaan. Kirjailija itse ei ollut lainkaan sitoutumishaluinen, vaan kuvaili kirjeissään isää pieneksi ukkeliksi, joka on ”en karikatyr av en karikatyr”. Täysin tuulesta temmattu ei luulo Strindbergin ihastuksesta kuitenkaan ollut.Tilanne muuttui, kun eräällä kävelyretkellä Ina Forstén tutustutti kirjailijan tulevaan vaimoonsa Siri von Esseniin. Muutama kuukausi tapaamisen jälkeen Strindberg selitti lähtevänsä Pariisiin selvitäkseen rakastumisesta Forsténiin, vaikka tässä vaiheessa ihailun kohde jo olikin Siri von Essen. Kun sitten Strindberg ja von Essen joulukuussa 1877 avioituivat, pienessä juhlajoukossa olivat Ina Forstén, nyt rouva Langena, sekä hänen aviomiehensä Algot Lange.
Vuonna 1876  Forstén meni naimisiin ruotsalaisen oopperalaulajan Algot Langen kanssa.. Pariskunta asui jonkin aikaa Helsingissä, missä Algot Lange työskenteli. Vuonna 1878 Langet muuttivat Tukholmaan, kun Algot Lange pääsi Kuninkaalliseen teatteriin laulajaksi. Avioliiton solmittuaankin Ina Lange jatkoi pianistinuraansa ja esiintyi niin Keski-Euroopassa kuin Skandinaviassakin. Säveltäminen kuitenkin ilmeisesti loppui avioliiton jälkeen ja muu konsertointi kuin puolison säestäminen hiipui nopeasti. Lapsia pariskunnalla oli kolme: Einar (1877), josta tuli lääkäri Tukholmassa, Hjalmar (1878), josta tuli insinööri Pietarissa ja Åke Mortimer (1884), joka työskenneltyään Amerikassa rautateillä teki pitkiä tutkimusmatkoja Etelä-Amerikkaan ja kirjoitti matkoistaan nimellä Algot Lange.
Ruotsissa asuessaan Lange ilmeisesti kiinnostui naisasialiikkeestä, johon oli jo Suomessa tutustunut. Hän kirjoitti nimimerkillä Aino Valvojaan 1883 laajan 11-sivuinen artikkelin "Ruotsalaisia naiskirjailijoita" siitä, miten naisiin suhtaudutaan julkisuudessa.