stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venäjän federaatiopiirit
Toiminta

Täysivaltainen edustaja ja hänen toimistonsa varmistaa federaatiosubjektien liittovaltion lakien ja normien loukkauksen. He myös valvovat oikaisumenettelyä lähemmältä kuin liittovaltion instituutiot Moskovasta. He ovat täten keskeisiä Putinin keskushallinnon auktoriteetin vahvistamisessa. Federaatiosubjektien perustaminen on auttanut rajoittamaan federaatiosubjektien lakeja ja käytäntöjä, jotka ovat vastoin liittovaltion lakeja, esimerkiksi kansalaisoikeuksien rajoittamista, alueiden kuvernöörien tai tasavaltojen presidenttien autoritääristä hallitsemista, poliisin manipuloimista ja tuomioistuinten kontrollointia, journalismin hankaloittamista ja vaalien väärentämistä.
Liittovaltion viranomaisten, erityisesti oikeuslaitoksen, "kaapattiin" federaatiosubjekteissa Boris Jeltsinin aikana. Tämä prosessi on estynyt Täysivaltaisen edustajan taatessa, että liittovaltion elimet tekevät tehtävänsä ilman vallasta taistelua paikallisten elinten kanssa.
Täysivaltaiset edustajat valvovat liittovaltion työntekijöiden kiertämistä viroissa, jotta he eivät tule liian riippuvaisiksi paikallisista johtajista.
Federaatiopiirit muistuttavat rajoiltaan pitkälti Sisäministeriön miliisipiirejä ja Puolustusministeriön sotilaspiirejä. Tämä takaa Täysivaltaiselle edustajalle suoran yhteyden armeijan komentorakenteeseen ja turvallisuuspalvelun toimintakoneistoon. Tämä lähettää federaatiosubjekteille selvän viestin, että niiden täytyy toimia yhteistyössä liittovaltion hallituksen kanssa, ja se on hyödyllistä Täysivaltaiselle edustajalle.
Presidentin täysivaltaiset edustajat

Keskinen federaatiopiiri
Georgi Sergejevitš Poltavtšenko (18. toukokuuta 2000 – 31. elokuuta 2011)
Oleg Markovitš Govorun (6. syyskuuta 2011 –)
Eteläinen federaatiopiiri
Viktor Germanovitš Kazantsev (18. toukokuuta 2000 – 9. maaliskuuta 2004)
Vladimir Anatolevitš Jakovlev (9. maaliskuuta – 13. syyskuuta 2004)
Dmitri Nikolajevitš Kozak (13. syyskuuta 2004 - 24. syyskuuta 2007)
Grigori Aleksejevitš Rapota (9. lokakuuta 2007 - 12. toukokuuta 2008)
Vladimir Vasiljevitš Ustinov (12. toukokuuta 2008 - )
Luoteinen federaatiopiiri
Viktor Vasiljevitš Tšerkesov (18. toukokuuta 2000 – 11. maaliskuuta 2003)
Valentina Ivanovna Matvijenko (11. maaliskuuta 2003 – 15. lokakuuta 2003)
Ilja Iosifovitš Klebanov (1. marraskuuta 2003 - 6. syyskuuta 2011)
Nikolai Aleksandrovitš Vinnitšenko (6. syyskuuta 2011 - )
Kaukoidän federaatiopiiri
Konstantin Borisovitš Pulikovski (18. toukokuuta – 14. marraskuuta 2005)
Kamil Šamiljevitš Ishakov (14. marraskuuta 2004 - 2. lokakuuta 2007)
Oleg Aleksandrovitš Safonov (30. marraskuuta 2007 - 20. huhtikuuta 2009)
Viktor Ivanovitš Išajev (30. huhtikuuta 2009)
Siperian federaatiopiiri
Leonid Vadimovitš Dratševski (18. toukokuuta 2000 – 9. syyskuuta 2004)
Anatoli Vasiljevitš Kvašnin (9. syyskuuta 2004 - 9. syyskuuta 2010)
Viktor Aleksandrovitš Tolokonski (9. syyskuuta - )
Uralin federaatiopiiri
Pjotr Mihailovitš Latyšev (19. toukokuuta 2000 – 2. joulukuuta 2008)
Nikolai Aleksandrovitš Vinnitšenko (8. joulukuuta 2008 - 6. syyskuuta 2011)
Jevgeni Vladimirovitš Kuivašev (6. joulukuuta 2011 - )
Volgan federaatiopiiri
Sergei Vladilenovitš Kirijenko (18. maaliskuuta 2000 – 14. marraskuuta 2005)
Aleksandr Vladimirovitš Konovalov (14. marraskuuta 2005 - 12. toukokuuta 2008)
Grigori Aleksejevitš Rapota (14. toukokuuta 2008)
Pohjois-Kaukasian federaatiopiiri
Aleksandr Gennadijevitš Hloponin (19. tammikuuta 2010 - )
Presidentin täysivaltaiset edustajat > Kiistanalainen, Venäjän 2014 miehittämä alue

Krimin federaatiopiiri (Alueen kuulumista Venäjään ei ole kansainvälisesti hyväksytty)
Oleg Belaventsev (maaliskuu 2014 -)
Käännös suomeksi
Vestfossen

| Vestfossen |
| --- | --- |
 Katunäkymää vuonna 2018.
 Vestfossen
 Koordinaatit: 59°43′47″N, 9°52′11″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Buskerud
Kunta:  Øvre Eiker
Pinta-ala:  
 – Maa:  2,3 km²
Väkiluku (2023):  3 216
 – Väestötiheys:  1 398,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vestfossen on taajama Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,3 neliökilometriä ja asukasluku 3 216 vuonna 2023. Vestfossen sijaitsee samannimisen kosken luona, ja siellä on aikaisemmin ollut paperiteollisuutta. Nykyisinkin kosken avulla tuotetaan sähköä.
Kuvia

Rautatieasema
Vanhoja tehdasrakennuksia, jotka on muutettu kulttuuritiloiksi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vestfossen Wikimedia Commonsissa
Ville Mononen

Ville ”Mongo” Mononen (s. 15. huhtikuuta 1981 Nokia) on suomalainen televisiojuontaja ja näyttelijä. Mononen on juontanut Yle TV2 -kanavalla Poinzi-ohjelmaa, jonka on myös käsikirjoittanut Pirkko-Liisa Perttulan kanssa. Hän on näytellyt muun muassa Tukkateatterissa ja ollut Galaxin juontaja vuonna 2010. Ville Mononen on ollut myös mukana Tie Eedeniin -televisiosarjassa.
Aiheesta muualla

Ville Mononen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vejle

| Vejle |
| --- | --- |
 Vejlen raatihuone.
 Vejle
 Koordinaatit: 55°42′0″N, 9°32′0″E 
Valtio:   Tanska
Alue:  Etelä-Tanskan alue
Kunta:  Vejlen kunta
Väkiluku:  51 804
 Ajankohdan 1.1.2012 mukainen väkilukutieto koskee taajamaa (tansk. by), ja sen lähteenä on Danmarks Statistik. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tuulimylly Vejlessä ja tyypillinen tanskalainen talo. Tuulimylly on yksi Vejlen nähtävyyksistä ja tunnuksista, ja se näkyykin lähes joka puolelle kaupunkia.
Vejlen vaakuna.
Vejle on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Vejlen kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 51 804 asukasta. Taajama on Etelä-Tanskan alueen pääkaupunki.
Vejle ympärillä oleva luonto on rikasta. Laaksonselvennä seinämillä kasvaa metsää ja Dyrehavenin hirvieläinpuistossa laiduntaa japaninpeuroja.
Säveltäjä, viulisti ja teatterikapellimestari Jacob Gade syntyi ja vietti lapsuutensa Vejlessä.
Historia

Vejle perustettiin 1100-luvulla saarelle, jokilaakson suistoon. Ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1256. Yhdyskunnalle myönnettiin kaupunkioikeudet vuonna 1372, mutta vasta 1800-luvun puolivälissä teollistuminen myötä Vejle muotoutui nykypäivän suosituksi ja varakkaaksi alueensa pääkaupungiksi.[lähde? ]
Kulttuuri > Nähtävyydet

Kaupungissa on kukoistavia kävelykatuja ja historiallisia rakennuksia. Kulttuuria Vejlessä tarjoavat konserttihalli, musiikkitetteri ja kansainvälinen Casino Munkebjerg. Lisäksi kaupungissa pidetään erilaisia kulttuuritapahtumia. Vejlessä on myös useita museoita, muun muassa hiljattainmilloin? uudistettu Vejlen taidemuseo, joka sisältää merkittäviä kokoelmia Tanskan ja Euroopan kuvataiteesta, ja Økolariet, joka on käytännön oppimiskeskus luonnosta, ympäristöstä ja sähköntuotannosta.
Muita nähtävyyksiä ovat muun muassa Vejlen vanhin rakennus Pyhän Nikolain kirkko 1200-luvulta, ja kaupungin maamerkkinä toimiva tuulimylly vuodelta 1847.
Kulttuuri > Urheilu

Horsensin tunnetuin urheiluseura on jalkapallon Superliigassa pelaava Vejle BK. Joukkue pelaa kotiottelunsa Vejle Stadionilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vejle Wikimedia Commonsissa
Vejlen kunnan kotisivut (tanskaksi)
Vejle Stadsarkiv: History of Velje (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi) (saksaksi) (englanniksi)
Vilkuilevat silmät

| Vilkuilevat silmät Remu |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Remu
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 15.48
 Levy-yhtiö: Rip It Up
Listasijoitukset
  Suomi: 26. (heinäkuu 1985)
Remun muut julkaisut
| Message for You 1983 | Vilkuilevat silmät 1985 | Live at Café Metropol 1985 |
Vilkuilevat silmät on Remu Aaltosen maxi-EP, joka julkaistiin vuonna 1985. EP on Remun ensimmäinen suomenkielinen äänite.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Remu Aaltonen.
Vilkuilevat silmät – 3.15
Kaikuvat kadut – 3.16
Miks menit pois – 4.35
Kenen Yhden vaan – 4.42
Vestigia terrent

Wenzel Hollarin etsauksen aiheena on  Aisopoksen satu ketusta ja leijonasta.
Vestigia terrent (lat.), suomeksi ”jäljet pelottavat” on tokaisu, joka perustuu Aisopoksen faabeliin ”Kettu, leijona ja jalanjäljet”. Faabelin numero Perryn indeksissä on 142.
Alkuperä

Aisopos kertoo sadussaan, että eläinten kuningas Leijona sairastui ja kutsui muut eläimet luolaansa kuulemaan viimeisen tahtonsa. Ensin luolaan meni vuohi, sitten lammas ja sen jälkeen vasikka. Tämän jälkeen Leijona toipui sen verran, että näyttäytyi luolan suulla, missä näki tapahtumia seuranneen ketun. Leijona kysyi, miksei tämä tullut hänen luokseen osoittamaan kunnioitustaan. Kettu vastasi: ”Pyydän Teidän Majesteetiltanne anteeksi, mutta huomasin eläinten jäljet, jotka menevät luolaan, mutta en nähnyt yksienkään tulevan takaisin. Pysyttelen mieluummin ulkona, kunnes näen sisään menneiden eläinten palaavan.”
Ilmauksen "vestigia terrent" loi kuitenkin Horatius (65–8 eaa.), joka käytti sitä eräässä kirjeessään.
Merkitys ja käyttö

Satuun viittasi Platon (427–347 eaa.) dialogissaan Alkibiades I. Siinä Sokrates kertoo rikkauksista, jotka valuvat Spartaan, mutta eivät koskaan tule sieltä pois. Sokrates jatkaa: ”Tulee mieleen se, mitä kettu sanoi leijonalle Aisopoksen sadussa.”
Aisopoksen tarina opettaa, että helpompi on joutua vihollisen ansaan tai jonkinlaiseen kiipeliin kuin vapautua sellaisesta.
Vuorensola

Vuorensola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Ahti Vuorensola  (1918–1994), sotilas ja Mannerheim-ristin ritari
Kauko Vuorensola (1923–2007), näyttelijä, televisio-ohjaaja ja järjestäjä
Markku Vuorensola (1948–2023), agrologi, MTK:n toiminnanjohtaja ja Keskustan kansanedustaja
Timo Vuorensola (s. 1979), elokuvaohjaaja, näyttelijä ja muusikko
Yrjö Vuorensola (1893–1978), näyttelijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ville Mäkelä

| Ville Mäkelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1954
Ammatti:  kuvaaja, näyttelijä ja ohjaaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Lain ulkopuolella
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ville Mäkelä (s. 1954) on suomalainen elokuvan parissa työskentelevä kuvaaja, näyttelijä ja ohjaaja. Hänen esikoisohjauksensa on vuonna 1987 valmistunut kahdella Jussilla palkittu Lain ulkopuolella. Hänen veljensä Taneli Mäkelä ja Konsta Mäkelä ovat näyttelijöitä.
Filmografia

Prologi 1979 – kuvaus, näyttelijä
Totuus vai tehtävä 1980 – näyttelijä
Juna 1980 – ohjaus
Saimaa-ilmiö 1981 – kamera-assistentti
Prinsessa joka nukkui 100 vuotta 1981 – kuvaus
Posliinikissa 1981 – valaisu
Läpimurto 1981 – näyttelijä (katsoja teatteriesityksessä)
Kiljusen herrasväki 1981 – valaisija
Jos minä olisin aikuinen 1981 – kuvaus
Ulvova mylläri 1982 – kamera-apulainen
Ukon lintu ja virvaliekki 1982 – kuvaus, tekninen jälkikäsittely
Piikki 1982 – kuvaus
Mennyt manner 1982 – kuvaus
Lintsi 1982 – (lyhyt dokumentti)
Kovaosaisten kuu 1982 – näyttelijä (autokuski)
Jälkikuva 1982 – valaisu
Balladi Sallista 1982 – kuvaus
Rauha & sota 1983 – kuvaus
Mimosa 1983 – kuvaus, animaatio, leikkaus
Huhtikuu on kuukausista julmin 1983 – kuvausassistentti
Holmenkollen 1983 – ohjaus, tuotanto, suunnittelu, piirrokset
Bo Procopé 1983 – ohjaus, käsikirjoitus, toteutusi
Apinan vuosi 1983 – valaisija, B-kuvaaja, näyttelijä (tarjoilija)
Taikapeli 1984 – kuvausassistentti
Suomalainen päiväkirja (lyhyt versio) 1984 – kuvausassistentti
Suomalainen päiväkirja 1984 – kuvausassistentti
Angelan sota 1984 – kuvausassistentti (pitkä fiktio)
Kaivatut 1985 – ohjaus (Lyhyt fiktio)
Lain ulkopuolella 1987 – ohjaus (pitkä fiktio)
Hyrrä 1989 – ohjaus (Lyhyt fiktio, tv-tuotanto)
Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva 1990 – näyttelijä (saapasauton kuski) pitkä fiktio
Uusi Opabinia 1994 – ohjaus, käsikirjoitus (lyhyt fiktio, lastenelokuva)
Leijat Helsingin yllä 2001 – näyttelijä (autonkuljettaja lentokentällä) (pitkä fiktio; rooli lopputeksteissä: journalist)
Vestibulaarineuroniitti

| Vestibulaarineuroniitti> Luokitus |
| --- | --- |
ICD-10:  H81.2
ICD-9:  386.12
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Vestibulaarineuroniitti on sairaus, jonka oireena on kova toispuolinen huimaus ja usein huimauksesta johtuva pahoinvointi. Vestibulaarineuroniitti alkaa lievällä huimauksen tunteella, joka kuitenkin pahenee alle vuorokaudessa jopa sietämättömäksi. Oireet ovat usein niin vakavia, että suuri osa sairastuneista saapuu hoitoon ambulanssilla. Työkyky menetetään yleensä muutamasta viikosta muutamaan kuukauteen pituiseksi ajaksi. Oireet paranevat osalta sairastuneista muutaman kuukauden sisällä mutta jopa 60%:lle sairastuneista tauti jättää tasapaino-oireita loppuelämäksi. Huimausoireet ovat yleensä toispuolisia. Useimmiten vestibulaarineuroniitin sairastajat ovat kärsineet jostain tulehdustaudista ennen sairastumistaan. Oireet ovat ajoittaiset ja voivat uusiutua vuosien saatossa. Jälkihoitona tautiin usein käytetään kortisonihoitoa ja motoriikkaa kehittäviä harjoituksia.
Oireiden hoito

Vestibulaarineuroniitin pahoinvointioireita voidaan lievittää pahoinvointilääkkeillä.
Aiheesta muualla

http://www.mehilainen.fi/maailma-py%C3%B6rii-tasapaino-pett%C3%A4%C3%A4?loc=40 (Arkistoitu – Internet Archive)
http://personal.fimnet.fi/laakari/hannu.tapiovaara/vestibulaarineuriitti.htm
Terveysportti: Kyösti Laitakari ja Elina Mäki-Torkko, Vestibulaarineuroniitti – vestibulaaritoiminnan äkillinen toispuolinen vajaus, Duodecim 2004;120:1954–7 (pdf)
Vuorenmäki (Artjärvi)

Vuorenmäki on entiseen Artjärven kuntaan, vuodesta 2011 alkaen Orimattilan kaupunkiin kuuluva kylä, mikä kiinteistörekisterissä on Kinttulan maarekisterikylään osa. Siellä on Vuorenmäen peruskoulu, missä on esikoululuokka sekä peruskoulun 1.–6. luokat. Vuorenmäellä on historiallisesti ollut tätä ennen myös kansakoulu sekä Artjärven reservikomppania Suomen suuriruhtinaskunnan aikana.
Näiltä ajoilta siellä on Artjärven kotiseutuyhdistyksen päällikön talo sekä Suomen tasavallan kautta Artjärven maanmiesseuraalle päätynyt reservikomppania miehistörakennus, minkä Artjärven suojeluskunta lahjoitti lakkauttamistaan ennen Artjärven maamiesseuralle. Kokonaisuuteen on kuulunut ampumarata sekä kuuluu urheilukenttä, minkä käyttöoikeus on urheiluseura Ahjolla. Voimistelu- ja urheiluseura Artjärven Ahjo aloitti toimintansa maaliskuussa 1931 läheisesti Artjärven suojeluskunnan urheilujaostona. Kun suojeluskunnat piti lakkauttaa Moskovaan välirauhan 19. syyskuuta 1944 seurauksena fasistisina järjestöinä marraskuussa 1944, rekisteröitiin Artjärven Ahjo vasta 1945 itsenäiseksi oikeushenkilöksi patentti- ja rekisterihallituksessa.
Vuorenmäen kokonaisuuteen kuuluu myös itse mäen länsipuolella oleva matkailuvaunuleirintäalue, mitä ylläpitää SF-Caravan Lahden Seutu ry jäsenilleen.
Vuorenmäen esi- ja peruskoulu
Artjärven reservikomppanian päällikön talo
Vuorenmäellä oleva raskas haupitsi Canon de 155 C Mle 1915 St. Chamond
Vieno Saaristo

| Vieno Saaristo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. elokuuta 1936 Ilmajoki
Kuollut: 1. joulukuuta 2016 (80 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kurt Nuotio
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Vieno Hillervo Saaristo (14. elokuuta 1936 Ilmajoki – 1. joulukuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka aloitti uransa Kouvolan amatööriteatterissa. Saaristo toimi myös opettajana Teatterikorkeakoulussa.
Hän esiintyi myös musiikkinäytelmissä. Hän oli Helsingin Hengitysyhdistyksen sekakuoron Huijeleiden perustajajäsen.
Vieno Saariston kiinnitykset teattereissa

Kouvolan teatteri
Hämeenlinnan kaupunginteatteri
Kotkan kaupunginteatteri
Kuopion kaupunginteatteri
KOM-teatteri
Roolityöt

Minna (1975) Minna Canth - Kuopion kaupunginteatteri
Poltettu oranssi (1976) Amanda Klein - Kuopion kaupunginteatteri
Vanhanaikainen komedia (1976) Lydia - Kuopion kaupunginteatteri
Jos vuori nousisi hänen eteensä hän alkaisi kiivetä (1979) Radioteatteri
Maratontanssit (1981) Rouva Layden - KOM-teatteri
Kauppamatkustajan kuolema (1979) Linda Loman - KOM-teatteri
Betoniyö (1982) Äiti - KOM-teatteri
Tänä iltana: Lola Blau (1983) Lola Blau - KOM-teatteri
Pystyyn haudattu (1986) Olga - KOM-teatteri
Pesärikko (1989) Laimi Larva - KOM-teatteri
Kolme sisarta (1990) Olga - KOM-teatteri, (1979) Anfisa - KOM-teatteri, (1975) Olga - Kuopion kaupunginteatteri
Jules ja Jim (1992) Pariisi - KOM-teatteri
Filmografia

Fata morgana – kangastus
Sissit (1963) – sairaanhoitaja Helke
Kadulla (1982)
Jousiampuja (1982) – sairaanhoitaja
Huhtikuu on kuukausista julmin (1983) – Sarin äiti
Palava enkeli (1984) – Tuulikin äiti
Kastematojen aika (1985) – Jontin äiti
Kyllä tytöt hoitaa... (1987) (ääni)
Jokaisella on tämänsä (1989)
Annabel Lee (1990) – Kaija
Amor ampuu ohi (1990) – nainen asuntoesittelyssä
Zombie ja Kummitusjuna (1991) – äiti
Muuttolinnun aika (1991) – Riitta
Päin perhettä (1992) – anoppi
Isä meidän (1993) – opettajatar
Tuomas Murasen rikos (1994) – Stella Muranen
Pieniä valheita (1994) – sairaanhoitaja
Kosketa minua (1995)
Tulennielijä (1998) – saunottaja
Kaikki kunnolliset vaimot (1999) – tarjoilija
Elämää itsemurhan jälkeen (1999) – Ramon mummon ääni tv-versiossa
Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna (2001) – Helvi Evinen
Emmauksen tiellä (2001) – Ranen äiti
Vieraalla maalla (2003) – Eija Penttilä
Rikospoliisi Maria Kallio, episodi Luminainen (2003) – Aira Rosberg
Koirankynnen leikkaaja (2003) – Taimi Kuosmanen
Käsky (2008) – orpokodin hoitajatar
Kotikatu (2009–2010) – Elsi Töyräs
Tappajan näköinen mies (2011) – Viktor Kärpän äiti
Tähtitaivas talon yllä (2012) – Tyyne 70-luvulla
Tumman veden päällä (2013) – salmiakkimummo
Aiheesta muualla

Elo, Aulikki: Näyttelijä Vieno Saaristo on poissa Savon Sanomat.  4.12.2016. Viitattu 12.1.2020.
Kotikadusta tuttu näyttelijä Vieno Saaristo on kuollut Ilta-Sanomat.  5.12.2016. Viitattu 12.1.2020.
Vieno Saaristo Yle Elävä arkisto. Viitattu 12.1.2020.
Virkamiehen väkivaltainen vastustaminen

Virkamiehen väkivaltainen vastustaminen on Suomen rikoslaissa rangaistavaksi säädetty teko, josta voi seurata vankeutta vähintään neljä kuukautta ja enintään neljä vuotta. Virkamiehen väkivaltaiseen vastustamiseen syyllistyy, jos käyttää tai uhkaa käyttää väkivaltaa virkatehtävää suorittavaa virkamiestä kohtaan tai kostaa väkivalloin virkamiehen tekemän virkatoimen hänelle tai hänen lähimmäiselleen. Tekoon voi syyllistyä myös, jos käyttää väkivaltaa ulkopuolista henkilöä kohtaan tarkoituksenaan estää jonkin virkatehtävän suorittaminen. Esimerkiksi sivullinen, jonka poliisi on määrännyt avustamaan rikollisen kiinni ottamisessa, nauttii samaa suojaa kuin poliisi itse. Teon lievempiä muotoja ovat virkamiehen vastustaminen ja haitanteko virkamiehelle.
Virkamiehellä tarkoitetaan työntekijää, joka on virkasuhteessa tai siihen rinnastettavassa palvelussuhteessa julkisyhteisöön eli esimerkiksi valtioon, kuntaan tai seurakuntaan, sekä luottamustehtäviä hoitavia ihmisiä, kuten kunnanvaltuutettuja ja kansanedustajia. Virkamieheksi katsotaan myös palvelusta toimittava sotilas sekä ulkomaalainen virkamies, joka hoitaa Suomessa lainmukaista takaa-ajo- tai muuta sellaista tehtävää. Virkamiehiä suojaisivat myös tavanomaiset pahoinpitelyä koskevat säännökset, mutta niiden ohella on katsottu tarpeelliseksi säätää erityisiä säännöksiä, koska viranomaiset usein joutuvat konfliktiin virkatehtävän hoitamista vastustavien ihmisten kanssa. Virkamiehen väkivaltaisen vastustamisen rangaistavuudella pyritään suojaamaan perustuslain 7 §:ssä säädettyä oikeutta elämään ja henkilökohtaiseen koskemattomuuteen.
Historia

Alkuperäinen vuoden 1889 rikoslaki sisälsi erityiset säännökset virkamiehiin kohdistuvasta väkivallasta. Säännös oli jo silloin rikoslain 16 luvun 1 §:ssä ja sisällöltään suunnilleen samanlainen kuin nykyään. Tekoon saattoi syyllistyä käyttämällä tai uhkaamalla käyttää väkivaltaa virkamiestä kohtaan tai kostamalla virkatoimen väkivallalla. Teosta saattoi seurata vankeutta vähintään kolmeksi kuukaudeksi tai kuritushuonetta enintään neljäksi vuodeksi. Lieventävien asianhaarojen vallitessa seurauksena oli sakkoa tai enintään kolme kuukautta vankeutta. Aiemmin tunnusmerkistö sisälsi myös vartijoihin ja järjestyksenvalvojiin kohdistuvia tekoja, mutta vuodesta 1999 lähtien heihin kohdistuvasta väkivallasta on ollut voimassa erillinen rikos, järjestystä ylläpitävän henkilön vastustaminen. Samaan aikaan tekomuoto jaettiin vakavampien tekojen osalta virkamiehen väkivaltaiseen vastustamiseen ja lievempien osalta virkamiehen vastustamiseen osana laajaa rikoslain muutosta, jossa uudistettiin koko viranomaisia vastaan tehtyjä rikoksia koskeva rikoslain 16. luku.
Tunnusmerkistö

Virkamiehen väkivaltainen vastustaminen on säädetty rangaistavaksi rikoslain 16 luvun 1 §:ssä. Rikoksen tunnusmerkistö kuuluu seuraavasti:
Joka
1) käyttää tai uhkaa käyttää väkivaltaa pakottaakseen virkamiehen tekemään tai jättämään tekemättä julkisen vallan käyttöä sisältävän virkatoimen,
2) muuten käyttää tai uhkaa käyttää väkivaltaa sellaisen virkatoimen johdosta sitä suorittavaa virkamiestä vastaan tai
3) käyttää väkivaltaa virkamiestä tai häneen 15 luvun 10 §:n 2 momentissa tarkoitetussa suhteessa olevaa henkilöä vastaan kostaakseen sellaisen virkatoimen,
on tuomittava virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi.
Virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta tuomitaan myös se, joka menettelee 1 momentissa mainitulla tavalla sitä kohtaan, joka virkamiehen pyynnöstä tai suostumuksella avustaa virkamiestä julkisen vallan käyttöä sisältävässä virkatoimessa.
Oikeustapauksia

Vuosina 2003–2006 annettiin vuosittain noin 240–260 tuomiota, jossa virkamiehen väkivaltainen vastustaminen oli päärikoksena. Vuonna 2006 annettiin 218 vankeusrangaistusta, joista 136 oli ehdollisia. Yhdyskuntapalvelua tuomittiin 29 tapauksessa.
Oikeustapauksia > Hovioikeudet

Tapauksessa HelHO:2006:2 Helsingin käräjäoikeus oli tuominnut peruskoulun oppilaan virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Oppilas oli lyönyt opettajaansa, kun tämä oli yrittänyt poistaa häntä luokasta. Tuomittu valitti hovioikeuteen ja vaati, että hänet tuomitaan sen sijaan pahoinpitelystä, koska hän ei tiennyt opettajan olevan virkamiesasemassa. Teko ei siis virkamiehen väkivaltaisen vastustamisen osalta olisi ollut tahallinen, mutta olisi sisältänyt tavanomaisen pahoinpitelyrikoksen. Lisäksi tuomittu katsoi, että vaihtoehtoisesti hänet pitäisi tuomita vain virkamiehen vastustamisesta, koska teko oli kokonaisuutena vähäinen. Helsingin hovioikeus katsoi, että syytetty oli tiennyt opettajan olevan virkamiesasemassa, koska oli myöntänyt tietäneensä, että opettajalla on oikeus määrätä oppilas poistumaan luokasta. Tällöin ei ollut merkitystä sillä, millä tavalla syytetty käsitti sanan virkamies merkityksen. Hovioikeus kuitenkin arvioi käytetyn väkivallan määrän vähäiseksi, ja tuomitsi syytetyn virkamiehen vastustamisesta 20 päiväsakkoon.
Vlakplaas

Vlakplaas on maatila Etelä-Afrikassa lähellä Pretorian kaupunkia. Vuonna 1981 Etelä-Afrikan poliisin upseeri Dirk Coetzee perusti maatilalle C1:ksi kutsutun erikoisyksikön, jonka tehtävänä oli apartheidin vastustajien kukistaminen. Alun perin yksikössä oli 16 poliisia, mutta vuonna 1990 se oli kasvanut jo 120 hengen yksiköksi. Maatilalla koulutettiin erityisesti ANC:n ja PAC:n kiinni jääneitä sissejä, askareita, soluttautumiseen. Vlakplaas oli huippusalainen ja sen olemassaolo paljastui vasta vuonna 1989, kun kuolemaantuomittu entinen poliisi Almond Nofomela paljasti sen vain tunteja ennen tuomionsa täytäntöönpanoa. Hän kertoi kuuluneensa Coetzeen johtamaan murharyhmään.
Vlakplaasin pitkäaikaisena komentajana Coezeen jälkeen toimi Eugene de Kock, joka nykyisin suorittaa 212 vuoden vankeusrangaistusta apartheidin aikana tekemistään murhista ja kaappauksista. Vlakpaas on nykyisin yksityisomistuksessa.
Aiheesta muualla

Vlakplaas proposed as museum