stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Makrónisos (Kykladit)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makrónisos Wikimedia Commonsissa
Kykladit
| --- | --- |
Pääsaaret:   Amorgós  Anáfi  Ándros  Antíparos  Delos  Folégandros  Íos  Kéa  Kímolos  Kýthnos  Mílos  Mýkonos  Náxos  Páros  Santoríni Thíra  Sérifos  Sífnos  Síkinos  Sýros  Tínos 
Muut suuremmat saaret:   Antímilos  Despotikó  Donoúsa  Gyáros  Irakleiá  Káto Koufonísi  Kéros  Koufonísi  Makrónisos  Nikoúria  Pacheiá  Polýaigos  Ríneia  Schoinoúsa  Thirasía 
Pienet saaret:   Agía Kalí  Agía Paraskeví  Ágios Andréas, Kímolos  Ágios Andréas, Koufonísia  Ágios Artémios  Ágios Efstáthios  Ágios Geórgios  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Makáres  Ágios Nikólaos, Thíra  Ágios Spyrídonas  Akráthi  Almyronísi  Anánes  Áno Antikéri  Ánydros  Árgilos  Askaniá  Áspro  Aspronísi, Santoríni  Aspronísi, Schoinoúsa  Avelonísia Megálos Avelás  Mikrí Akradiá  Avoladonísi  Báos  Christianí  Daskalió  Diakoftó  Didými  Dipló  Drakonísi  Dryonísi  Dýsvato  Escháti  Evriókastro  Filídi  Foínisses  Ftená  Foúis  Gaïdouronísi  Galiátsos  Gavrionísia Akamátis  Alidonísi  Gáidaros  Megálo  Platý  Prásso  Tourlítis  Glarómpouta  Glaronísi, Gyáros  Glaronísi, Koufonísia  Glaronísi, Sérifos  Glaronísia  Gramvoússa  Kalógeroi, Kímolos  Kalógeroi, Tínos  Kalógeros  Kampána  Káravos  Kardiótissa  Kasséles  Káto Antikéri  Kávouras, Antíparos  Kávouras, Mýkonos  Kitrianí  Klidoúra  Klimatónisa  Kounelonísi  Krommýdi  Ktapódia  Lazaronísi  Lázaros  Makáres  Makrá  Makronísi  Manolonísi  Mantó  Marmaronísi  Mavronísi  Megáli Pláka  Megálo Viókastro  Megálos Refmatiáris  Mikrí Pláka  Mikronísi  Mikró Viókastro  Mikrós Avelás  Mikrós Refmatiáris  Moschonás  Náta  Néa Kaméni  Ofeidoússa  Palaiá Kaméni  Panagía  Panteronísi  Paximádi  Petalídi, Íos pohj.  Petalídi, Íos loun.  Pipéri  Pláka  Plakí  Planítis  Porí  Práso  Prasonísi, Íos  Prasonísi, Kímolos  Prasoúra  Psathonísi, Íos  Psathonísi, Sýros  Revmatonísi  Revmatonísia  Sáliagkos  Schinonísi  Serifopoúla  Sfontíli  Skylonísi  Strongylí, Antíparos  Strongylí, Makáres  Strongyló, Sýros Ermoúpoli  Strongyló, Sýros Poseidonía  Tetartonísi  Theotókos  Thermonísia  Tigáni  Toúrlos, Antíparos  Toúrlos, Páros  Tragonísi  Tría Adélfia  Tsimintíri  Tsouloúfi  Varvaronísi  Varvaroúsa  Venétiko  Voúlgari  Vous  Vryokastráki 
Makrónisos Soúnion niemeltä nähtynä.
Jarl Malmgren

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jarl Edvard Malmgren
Syntymäaika: 12. syyskuuta 1908
Syntymäpaikka: Karjaa, Suomi
Kuolinaika: 5. kesäkuuta 1942 (33 vuotta)
Kuolinpaikka: Pogost, Neuvostoliitto
Pelipaikka: tukimies
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1928–1937 | HIFK | 85 | (19) |
| 1938–1941 | VIFK |  |  |
Maajoukkue
| 1928–1938 | Suomi | 31 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jarl Edvard Malmgren (12. syyskuuta 1908 Karjaa – 5. kesäkuuta 1942 Aunuksen Karjala) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Keskustukena pelannut Malmgren oli Suomen jalkapallomaajoukkueen kapteeni Berliinin 1936 olympialaisissa. Kaikkiaan hän pelasi 32 A-maaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Jalkapallon Suomen mestaruuden hän voitti HIFK:n riveissä vuosina 1930, 1931, 1933 ja 1937.
Jääpallossa Malmgren voitti Suomen mestaruuden vuosina 1934, 1935 ja 1938.
Malmgren kaatui 33-vuotiaana jatkosodassa Pogostin kylässä Aunuksen Karjalassa. Sotilasarvoltaan Malmgren oli luutnantti. Hänet on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Maleiinianhydridi

| Maleiinianhydridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,5-furaanidioni
CAS-numero:  108-31-6
PubChem CID:  7923
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H2O3
Moolimassa:  98,1 g/mol g/mol
Ulkomuoto:  Värittömia tai valkoisia kiteitä
Sulamispiste:  53 °C (326 K)
Kiehumispiste:  202 °C (475 K)
Tiheys:  1,48 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Maleiinianhydridi on orgaaninen yhdiste (maleiinihapon anhydridi), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteitä, värittömiä tai valkoisia kiteitä, joilla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on C4H2O3. Maleiinianhydridista käytetään myös nimityksiä maleiinihappoanhydridi, 2,5-furaanidioni, dihydro-2,5-dioksofuraani  ja cis-buteenidianhydridi.
Maleiinianhydridin moolimassa on 98,1 g/mol, sulamispiste 53 °C ja kiehumispiste 202 °C. Aineen tiheys on 1,48 g/cm3, leimahduspiste 102 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 477 °C ja CAS-numero 108-31-6. Maleiinianhydridi liukenee 30 °C:ssa veden kanssa muodostaen maleiinihappoa (C4H4O4) ja lämpöä.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa voimakasta silmien, ihon ja hengitysteiden ärsytystä. Toistuva tai pitkäaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa ihon herkistymistä sekä astmaa.
Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran maleiinianhydridiä syntetisoi Louis Nicolas Vquelin vuonna 1817 kuivatislaamalla sitruunahappoa. Aikaisemmin maleiinihappoanhydridin valmistus perustui bentseenin hapetukseen ilmalla, divanadiinipentoksidin toimiessa katalyyttinä. Nykyään sitä valmistetaan enimmäkseen hapettamalla butaania tai buteenia hapen avulla ja katalyyttinä käytetään vanadyylivetyfosfaattia. Maleiinianhydridi puhdistetaan alipainetislauksella. Maleiinianhydridistä valmistetaan polymeerejä, hartseja, muovien pehmentimiä, lääkeaineita, maatalouskemikaaleja, kuten hyönteis- ja rikkaruohomyrkkyjä, maleiinihappoa, fumaarihappoa ja tetrahydroftaalihapon anhydridiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maleiinianhydridin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Maleic Anhydrides (englanniksi)
ChemBlink: Maleic anhydride (englanniksi)
Malin kansalliskokous

Sisäkuva Malin parlamenttirakennuksesta.
Kansalliskokous (ransk. Assemblée nationale) on Malin yksikamarinen parlamentti. Se edustaa maan kansaa, hyväksyy lait ja valvoo hallituksen toimintaa.
Vuoden 1992 perustuslain mukaan kansalliskokouksen edustajat valitaan yleisillä vaaleilla viiden vuoden ajaksi. Kansalliskokouksessa on 147 edustajaa. Vuonna 2015 hyväksytyn tasa-arvolain mukaan 30 prosenttia heistä tulee olla naisia.
Kansalliskokous hajotettiin Malin armeijan tekemän vallankaappauksen yhteydessä elokuussa 2020. Maan väliaikaisena lainsäädäntöelimenä toimii joulukuussa 2020 aloittanut Kansallinen siirtymäkauden neuvosto.
Historia

Malin itsenäistyessä vuonna 1960 perustettu kansalliskokous oli itsenäisyyttä edeltäneen Sudanin tasavallan lainsäädäntökokouksen perillinen. 78-paikkaisen parlamentin ainoa puolue oli presidentti Modibo Keïtan Sudanin liitto. Vuonna 1964 uudelleen valittu kansalliskokous hajotti itsensä Keïtan julistaman ”aktiivisen vallankumouksen” aikana tammikuussa 1968.
Vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen kansalliskokous perustettiin uudelleen vuoden 1974 perustuslain mukaisesti. Ensimmäisissä vaaleissa vuonna 1979 valittiin 82 edustajaa, jotka kaikki kuuluivat presidentti Moussa Traorén Malin kansan demokrattiseen liittoon. Uudet vaalit pidettiin vuosina 1982, 1985 ja 1988.
Kansalliskokous hajotettiin Traorén kaataneessa vuoden 1991 vallankaappauksessa. Vuonna 1992 pidetyissä uuden perustuslain mukaisissa monipuoluevaaleissa eniten paikkoja sai Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la justice (Adéma-PASJ). Se voitti myös vuoden 1997 vaalit, joita radikaali oppositio boikotoi. Vuoden 2002 vaaleissa Adéma-PASJ sai 53 paikkaa, Rassemblement pour le Mali (RPM) 46 ja radikaali Congrès national d’initiative démocratique 13. Lainsäädäntötyötä johtaneen koalition muodosti RPM.
Vuoden 2007 vaaleissa puolueet järjestäytyivät kahdeksi koalitioksi. Presidentti Amadou Toumani Touréa tuki Adéma-PASJ:n johtama Alliance pour la démocratie et le progrès (ADP) ja opposition muodosti Front pour la démocratie et le république. Adéma-PASJ sai 51 paikkaa ja ADP:hen kuulunut Union pour la république et la démocratie (URD) 34. Riippumattomien edustajien määrä nousi viiteentoista.
Kansalliskokous hajotettiin maaliskuun 2012 vallankaappauksessa. Kansainvälisen painostuksen tuloksena sotilasjuntta luopui vallasta, ja kansalliskokouksen puhemiehestä Dioncounda Traorésta tuli väliaikainen presidentti. Parlamentin toimikautta jatkettiin vuoden 2013 vaaleihin saakka.
Vuonna 2013 valitun kansalliskokouksen suurin puolue oli presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan RPM, joka sai vaaleissa 66 edustajanpaikkaa. Keïtaa tukeneet puolueet saivat kansalliskokoukseen yhteensä 115 edustajaa. Suurin oppositiopuolue URD sai 17 edustajanpaikkaa. Kansalliskokouksen toimikausi päättyi vuoden 2018 lopussa, mutta sitä jatkettiin ensin kesäkuuhun 2019 ja sitten toukokuuhun 2020 saakka.
Vuonna 2020 valitun kansalliskokouksen suurin puolue on RPM, jolla on 51 edustajanpaikkaa. Vaaleissa yli kymmenen paikkaa saivat presidenttiä tukevat Adéma-PASJ ja Mouvement pour le Mali sekä Soumaïla Cissén johtama oppositiopuolue URD. Naisedustajien määrä nousi edellisten vaalien 14:sta 41:een. Kansalliskokouksen puheenjohtajaksi valittiin Moussa Timbiné.
Aiheesta muualla

Malin kansalliskokous (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
| n k Afrikan parlamentit |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Algeria  Angola  Benin  Botswana  Burkina Faso  Burundi  Djibouti  Egypti  Eritrea  Etelä-Afrikka  Etelä-Sudan  Etiopia  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kenia  Keski-Afrikan tasavalta  Kap Verde  Komorit  Kongon demokraattinen tasavalta  Kongon tasavalta  Lesotho  Liberia  Libya  Madagascar  Malawi  Mali  Marokko  Mauritania  Mauritius  Mosambik  Namibia  Niger  Norsunluurannikko  Päiväntasaajan Guinea  Ruanda  Sambia  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Seychellit  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Swazimaa  Tansania  Togo  Tšad  Tunisia  Uganda  Zimbabwe 
Rajallisesti tunnustetut valtiot:  Länsi-Sahara 
Itsehallintoalueet ja muut yhteisöt:  Espanja Ceuta  Kanariansaaret  Melilla  Portugali Madeira  Ranska Mayotte  Réunion  Sansibar  Somalimaa  Yhdistynyt kuningaskunta Saint Helena  Ascension  Tristan da Cunha
HMS Malmö (1938)

| HMS Malmö |
| --- | --- |
 HMS Malmö

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB
Kölinlasku:  1937
Laskettu vesille:  22. syyskuuta 1938
Palveluskäyttöön:  15. elokuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu palveluksesta 1. tammikuuta 1964 myyty romutettavaksi 1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  1040 t (kuiva) 1200 t (kuormattu)
Pituus:  92,7 m (vesiraja) 94,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  32000 shp
Nopeus:  39 solmua
Miehistöä:  130
Aseistus
Aseistus:  3 x 120 mm/L46 Bofors M/24C -tykkiä 6 x 25 mm M/32 -ilmatorjuntatykkiä 2 x 8 mm/L76 M/36 -ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 533 mm M/30 -torpedoputkea 2 x M/24-syvyyspomminheitintä 2 x M/24-syvyyspommikiskoa 40-46 x miinaa
HMS Malmö (runkonumero J7) oli Ruotsin laivaston Göteborg-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB:lta. Sen köli laskettiin 1937 ja alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1938. Alus valmistui 15. elokuuta 1939. Se poistettiin alusluettelosta 1. tammikuuta 1964.
Malin kuningaskunta

Malin kuningaskunta (bambaraksi Manden Kurufa) perustettiin 1200-luvun alussa ja 1300-luvun puolivälissä se oli suurvalta, jonka alue poikkesi huomattavasti nykyisen Malin valtion rajoista. Mandinkat polveutuvat Malin kuningaskunnan asukkaista. Maasta tuli kuuluisa Välimerenkin alueella erityisesti Timbuktun ja Walatan kaupunkien kautta Saharan yli käydyn kaupan ansiosta. Kuuluisa marokkolainen tutkimusmatkailija ibn Battuta kävi Malin kuningaskunnassa vuosina 1352 ja 1353, ja hänen matkakertomuksensa ovat tärkeä tietolähde kuningaskunnan asioista.
Mansa Kankan Musa I:n hallituskaudella 1312–1337 puolet maailman kullantuotannosta oli Malin alueella. Musa oli vakaumuksellinen muslimi ja hänen aikanaan islamilainen oppineisuus kukoisti. Timbuktun yliopisto kehittyi mahtavimmilleen, ja sinne virtasi opiskelijoita muista islamilaisista valtioista. Musa teki pyhiinvaelluksen Mekkaan 1324, ja ajan perinteen mukaisesti jakoi matkallaan kultalahjoituksia. Musan lahjoitukset olivat niin suuria että valtiontalous häiriintyi, mutta vastaavasti tieto retkestä ja sillä jaetusta kullasta toi Timbuktun maailmankartoille niin islamilaisessa kuin kristityssäkin maailmassa.
Malin suurvalta jakaantui pian Malin ja Songhain valtakunniksi. Malin suurvalta hajosi lopullisesti 1500-luvun lopussa.
Historia

Malin perustaminen tunnetaan lähinnä perimätiedon ja joidenkin kirjoitettujen arabilähteiden perusteella. Guinealaisen historioitsijan Souleyman Kantén mukaan Mali perustettiin 1200-luvun alkupuolella, mahdollisesti vuosien 1235–1236 välillä. Valtakunnan perustajana pidetään Sundiataa. Arabihistorioitsija Ibn Khaldun kirjoitti hänestä vuosisata myöhemmin. Hän kutsui Sundiataa nimellä Mari Jata ja kertoi tämän hallinneen 25 vuotta. Mandejen suullisissa tarinoissa eli jeliweissä Sundiata yhdisti aiemmin hajanaiset mandeheimot oman valtansa alle. Sundiata myös kukisti Ghanan kuningaskunnan valloittaneen Sumangurun ja Souleyman Kanté ajoitti Malin varsinaisen perustamishetken voiton jälkeen pidettyyn neuvostoon.
Malin voitto avasi tien valtakunnan laajentumiselle kohti pohjoista, mikä puolestaan mahdollisti Malin hallita Saharan ylittävien kauppareittien toista päätä. Näin Mali sai myös hallintaansa tärkeät Taghazan suolakaivokset ja Takeddan kuparikaivokset. Mali laajeni myös länteen edelleen hallitakseen kauppareittejä. Itään ja etelään laajennuttiin ilmeisesti lähinnä maanviljelyn takia. Nigerjoesta ja sen varren kauppakaupungeista, kuten Djennéstä, Timbuktusta ja Gaosta, kehittyi Malin keskus. Malista tuli myös Länsi-Afrikan voimakkain ja suurin mahti. Malin kultakausi koettiin Mansa Musan valtakaudella 1300-luvun alussa.
1400-luvulta alkaen Mali joutui kahden eri paimentolaiskansan, maurien ja tuaregien, hyökkäysten kohteeksi. Samoihin aikoihin tähän asti Malin vallan alla olleet songhait kapinoivat Malia ja sen mande-eliittiä vastaan. Mali menetti muun muassa Timbuktun hallinnan tuaregeille vuonna 1433, mutta vielä vakavammaksi asiaksi osoittautui Songhain valtakunnan Sonni Alin valtaannousu – Sonni Ali karkotti tuaregit ja valtasi Nigerjoen kauppakeskukset oman valtansa alle. Mali joutui näin vetäytymään länteen. Uutta kauppaa syntyi portugalilaisten kanssa Atlantin rannikolla. Tämäkin kauppa osoittautui kuitenkin lopulta vahingolliseksi, sillä se kasvatti Malin vasallihallitsijoiden omaa valtaa rikastuttamatta koko valtakuntaa.
1400-luvun loppupuolella fulanit kapinoivat Malia vastaan Fouta Djallonin päällikkö Tenguellan johtamina. Fulanit valloittivat muun muassa Wolofin ja Futa Tooron kuningaskunnat jättäen Malin hallintaan vain pienen maakaistaleen Gambiajoen varrella. Joelta oli kuitenkin yhteys Atlantille ja Malin oli mahdollista jatkaa kauppaa Portugalin kanssa. Portugali ei kuitenkaan suostunut myymään malilaisille heidän erityisesti haluamiaan tuliaseita. Portugalilaiset päätyivät myös auttamaan paikallisia hallitsijoita Malia vastaan, mikä johti usean pienen kuningaskunnan itsenäisyyteen Malista. 1500-luvun loppupuolella Malin hallitsija Mansa Mahmud IV yritti vielä laajentaa valtakuntaansa hyökkäämällä Marokon kimppuun. Marokko oli tuolloin vallannut Songhain valtakunnan alueita. Marokkolaisten tuliaseet veivät kuitenkin voiton. Mansa Mahmud IV:n kuoltua hänen viisi poikaansa jakoivat valtakunnan jäljellä olleet alueet ja 1600-lukuun mennessä Mali oli hävinnyt Afrikan kartalta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malin kuningaskunta Wikimedia Commonsissa
The Empires of the Western Sudan: Mali Empire (englanniksi)
Mali, Historical Empire (englanniksi)
Sudan Empires and Kingdoms (englanniksi)
Mansa Musa, Malin kuningas, kuvattuna kartassa 1300-luvulta.
Malla (nimi)

| Malla |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  14. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Amalia, Magdalena, Malviina, Matilda taikka Kilpisjärven Mallatunturit
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malla on suomalainen naisen etunimi. Nimi on syntynyt kutsumamuotona useammastakin eri nimestä kuten Amalia, Magdalena, Malviina tai Matilda.  Lisäksi nimen syntyyn ovat mahdollisesti vaikuttaneet Kilpisjärven rannalla sijaitsevat Mallatunturit, samoin kuin myös Saana on tullut tunturin nimestä henkilönnimeksi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Malla on annettu nimeksi noin 810 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. Vuodesta 2020 lähtien Mallan nimipäivä on 14. maaliskuuta.
Tunnettuja Malloja

Malla Kuuranne (s. 1954), lausuja, lausuntataiteen kehittäjä ja professori
Malla Malmivaara (s. 1982), suomalainen näyttelijä ja laulaja
Malla Montell (s. 2004), telinevoimistelija
Malla Silfverstolpe, oik. Magdalena Silfverstolpe (1782–1861), ruotsalainen muistelmakirjailija ja salonginpitäjä
Malla Ylijurva (s. 1998), suomalainen näyttelijä, laulaja ja YouTube-videoiden tekijä
Maksimilian II

| Maksimilian II |
| --- | --- |
 Keisari Maksimilian II, Nicolas Neufchâtel n. 1566
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Itävallan arkkiherttua
Valtakausi:  25. heinäkuuta 1564 – 12. lokakuuta 1576
Edeltäjä:  Ferdinand I Habsburg
Seuraaja:  Rudolf II
Böömin kuningas
Valtakausi:  1562 – 1576
Edeltäjä:  Ferdinand I Habsburg
Seuraaja:  Rudolf II
Unkarin ja Kroatian kuningas
Valtakausi:  1563 – 1576
Edeltäjä:  Ferdinand I Habsburg
Seuraaja:  Rudolf II
Roomalaisten kuningas
Valtakausi:  1562 – 1576
Edeltäjä:  Ferdinand I Habsburg
Seuraaja:  Rudolf II

Syntynyt:  31. heinäkuuta 1527 Wien
Kuollut:  12. lokakuuta 1576 Regensburg
Puoliso:  Maria
Suku:  Habsburg
Isä:  Ferdinand I
Äiti:  Böömin Anna
Maksimilian II (31. heinäkuuta 1527 Wien – 12. lokakuuta 1576 Regensburg) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1564–1576. Hän oli myös Böömin kuningas vuodesta 1562 ja Unkarin kuningas vuodesta 1564.
Suku

Maksimilianin vanhemmat olivat keisari Ferdinand I ja Böömin ja Unkarin prinsessa Anna Jagellonica (1503–1547), joka oli Böömin ja Unkarin kuningas Vladislaus II:n ja Anne de Foix-Candalen (1484–1506) tytär. Hänen äidinpuoleiset isovanhempansa olivat Gaston de Foix, Candalen kreivi (1448–1500) ja Navarran infanta Katariina (n. 1455– ennen 1494), joka oli Navarran kuningatar Eleonoora Navarralaisen (1426–1479) ja Foix'n kreivin Gaston IV:n (1422–1472) nuorin tytär.
Hänen setänsä oli keisari Kaarle V, jonka pojan, Filip II:n olisi normaalisti pitänyt periä isänsä asema keisarina. Kuitenkin vuoden 1553 sopimuksen mukaan Maksimilian korvasi Filipin keisarillisen kruunun perijänä. Ferdinandin asema Unkarin kuninkaana oli kiistanalainen, sillä ottomaanien tukema Transilvanian ruhtinas János Zsigmond oli kruunattu Unkarin kuninkaaksi jo vauvana. Vuonna 1565 solmitussa rauhassa János Zsigmond kuitenkin suostui tunnustamaan Maksimilian II:n Unkarin kuninkaaksi ja Transilvanian aseman Unkarin alusmaana.
Keisari

Maksimilian harjoitti liberaalia politiikkaa uskonnon suhteen, joten hänen valtakautensa oli rauhallinen jakso katolisten ja protestanttien välisissä kiistoissa. Hän oli humanisti ja taiteiden suojelija, mutta epäonnistui useimmissa ulkopoliittisissa pyrkimyksissään.
Avioliitto ja lapset

Vuonna 1548 Maksimilian avioitui Kaarle V:n tyttären, serkkunsa Marian (1528–1603 kanssa). Heille syntyi yhteensä kuusitoista lasta, joista seitsemän eli aikuisikäiseksi.
Anna (1549–1580), avioitui vuonna 1570 setänsä Espanjan ja Portugalin kuninkaan Filip II:n (1527–1598) kanssa
Rudolf II (2. heinäkuuta 1552 Wien – 23. tammikuuta 1612), keisari vuosina 1576–1612, kuoli naimattomana ilman laillisia jälkeläisiä
Ernest (15. heinäkuuta 1553  Wien –  21. maaliskuuta 1595 Bryssel), Itävallan arkkiherttua, Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1594–1595.
Elisabet (1554–1592), avioitui vuonna 1570 Ranskan kuninkaan Kaarle IX:n (1550–1574) kanssa., heille syntyi yksi tytär
Matias (1557–1619), keisari vuosina 1612–1619, kuoli lapsettomana
Maksimilian III (1558–1618), Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1590–1618
Albrekt VII (1559–1621), Itävallan arkkiherttua, Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1595–1621, avioitui vuonna 1599 serkkunsa Isabella Clara Eugenian (1566–1633), Filip II:n tyttären kanssa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maksimilian II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Ferdinand I | Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan hallitsija  1564–1576 | Seuraaja: Matias |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola 2  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  IdRef 
Nuori Itävallan arkkiherttua Maksimilian, William Scrots n. 1544
Böömin ja Unkarin kuningas Maksimilian ja kuningatar Maria lapsiensa Annan (1549-1580), Rudolfin (1552-1612) ja Ernstin (1553-1595) kanssa, Giuseppe Arcimboldi n. 1563
Käännös suomeksi
Maleiinihappo

| Maleiinihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (Z)-buteenidihappo
CAS-numero:  110-16-7
PubChem CID:  444266
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H4O4
Moolimassa:  116,1 g/mol g/mol
Ulkomuoto:  Valkoisia kiteitä
Sulamispiste:  131 °C (404 K)
Tiheys:  1,59 g/cm3
Liukoisuus veteen:  veteen 78 g/100 ml (25 °C)
Maleiinihappo on orgaaninen yhdiste (dikarboksyylihappo), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä. Sen kemiallinen kaava on C4H4O4 ja rakennekaava HOOCCH=CHCOOH. Maleiinihaposta käytetään myös nimityksiä cis-1,2-etyleenidikarboksyylihappo, maleenihappo ja (Z)-buteenidihappo.
Maleiinihapon moolimassa on 116,1 g/mol, sulamispiste 131 °C ja se hajoaa alle kiehumispisteensä 135 °C:ssa. Aineen tiheys on 1,59 g/cm3 ja CAS-numero 110-16-7. Maleiinihapon liukoisuus veteen (25 °C) on 78 g/100 ml.
Maleiinihappo hajoaa kuumentuessaan ja palaessaan, jolloin muodostuu hyvin ärsyttäviä huuruja, jotka sisältävät maleiinianhydridiä (C4H2O3, CAS-numero 108-31-6).
1,2-etyleenidikarboksyylihapon cis-trans-isomeriassa maleiinihappo on molekyylin cis-isomeeri ja fumaarihappo vastaavan molekyylin trans-isomeeri. Nämä aineet ovat yksinkertaisimpia tyydyttymättömiä dikarboksyylihappoja.
Maleiinihapon ionimuoto, esterit ja suolat ovat maleaatteja.
Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran maleiinihappoa syntetisoitiin vuonna 1834 kuumentamalla omenahappoa. Maleiinihappoa valmistetaan nykyään pääasiassa hydrolyysin avulla maleiinianhydridistä. Yhdistettä käytetään polyesterihartsien, muovien pehmentimien, pinta-aktiivisten aineiden, voiteluaineiden ja eräiden hyönteismyrkkyjen kuten kaptaanin ja malationin valmistuksessa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa voimakasta silmien, ihon ja hengitysteiden ärsytystä. Toistuva tai pitkäaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa ihotulehduksen sekä  vaikutuksia munuaisissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maleiinihapon kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Maleic acid (englanniksi)
Human Metabolome Database: Maleic acid (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Maleic acid (englanniksi)
DrugBank: Maleic Acid (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Maleic acid (englanniksi)
KEGG: Maleic acid (englanniksi)
ChemBlink: Maleic acid (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Maleic-acid (englanniksi)