stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansallinen vallankumouksellinen liike (Bolivia)

Kansallinen vallankumouksellinen liike  (esp. Movimiento Nacionalista Revolucionario) (MNR, suom. kansallinen vallankumouksellinen liike) on 1942 perustettu bolivialainen puolue. MNR syntyi vasemmistolaisena uudistuspuolueena, mutta nykyisin se kannattaa uusliberaalia talouspolitiikkaa. Vuoden 2005 vaaleissa se sai 6,5 % äänistä ja seitsemän paikkaa alahuoneessa ja yhden senaattorin.
Movimiento Nacionalista Revolucionario syntyi vuosien 1932–1935 Chacon sodan aiheuttamasta tyytymättömyydestä. Se perustivat Víctor Paz Estenssoro ja Hernán Siles Zuazo. Tuolloin puolue houkutteli maansa merkittävimmät intellektuellit joukkoonsa. Ensimmäistä kertaa MNR nousi vallankahvaan 1943 Gualberto Villarroelin uudistusmielisessä sotilashallituksessa. Tuolloin puoluetta epäiltiin kuitenkin fasistisympatioista ja Yhdysvallat vaati sen jäsenten poistamista hallituksesta.
MNR johti 1952 kansallista vallankumousta ja hallitsi maata vuoden 1964 sotilasvallankaappaukseen asti. Tuona aikana maahan tuli yleinen ja yhtäläinen äänioikeus ja toteutettiin maauudistus ja tinakaivosten kansallistaminen. Vahvojen persoonien hallitsema MNR hajosi sisäisiin riitoihin. Ensimmäisenä lähti Walter Guevara Arze 1950-luvun lopulla. Suosittu ammattiyhdistysjohtaja Juan Lechín erotettiin 1964. Maanpakolaisvuodet lisäsivät hajaannusta. MNR:n suurinta faktiota ohjasi Paz Estenssoro, joka teki puolueen kannatuksen kannalta merkittävän virheen tukiessaan 1971 diktaattori Hugo Banzeria. Kun Paz siirtyi myöhemmin oikealle, Siles Zuazo lähti johtamaan perustamaansa UDP:ta (Union Democratica Popular), joka liittoutui uuden MIR:in (Movimiento de Izquierda Revolucionaria) kanssa.
Movimiento Nacionalista Revolucionariosta eronneet liikkeet ja niiden johtohenkilöt:
Movimiento Nacionalista Revolucionario Auténtico (MNRA, 1960), myöhemmin Walter Guevara Arzen Partido Revolucionario Auténtico (PRA)
Partido Revolucionario de la Izquierda Nacionalista (PRIN, 1971), Juan Lechín ja Lidia Gueiler Tejada
Movimiento Nacionalista Revolucionario de Izquierda (MNRI 1971), Hernán Siles Zuazo
Movimiento Nacionalista Revolucionario Histórico (MNRH, 1978)
Movimiento Nacionalista Revolucionario Vanguardia (MNRV)
Paz Estenssoro johti MNR:aa vielä vuosien 1978, 1979 ja 1980 vaaleissa. Hänet valittiin uudelleen presidentiksi neljännen kerran 1985, jonka jälkeen hän jäi politiikasta. Talouskriisin myötä Paz ja hänen suunnitteluministerinsä Gonzalo Sanchez de Lozada uudistivat taloutta liberaalin talouspolitiikan mukaan. Sanchez valittiin presidentiksi 1993 vaaleissa.
Vuoden 2002 vaaleissa MNR sai Movimiento Bolivia Libren kanssa 26,9 % äänistä ja 36/130 edustajainpaikkaa ja 11/27 senaattoria ja Sanchez de Lozada valittiin presidentiksi. Hän erosi  kuitenkin jo 2003, ja hänen seuraajansa Carlos Mesa pysyi sitoutumattomana kansallisen yhtenäisyyden nimissä.
Vuoden 2005 vaaleissa MNR sai vain 6,5 % äänistä ja seitsemän paikkaa alahuoneessa ja yhden senaattorin.
Kansallinen vapautusrintama

Kansallinen vapautusrintama tai Kansallinen vapautusarmeija voi tarkoittaa:
Etelä-Vietnamin kansallinen vapautusrintama (FNL) (Katso myös: Việt Minh)
Algerian kansallinen vapautusrintama (FLN)
Sandinistit (Frente Sandinista de Liberación Nacional – FSLN) Nicaraguassa
Jemenin kansallinen vapautusrintama (NLF) (Katso Jemenin kansantasavalta)
Kansallinen vapautusarmeija (Ejército de Liberación Nacional) Kolumbiassa
Palestiinan vapautuksen kansanrintama
Palestiinan vapautusrintama (PLF)
Angolan kansallinen vapautusrintama (FNLA)
Iranilainen kansallinen vapautusrintama (National Liberation Army) (Katso Irakin–Iranin sota)
Acehin kansallisen vapautusrintama (ASNLF / GAM) (Katso Aceh)
Ogadenin kansallinen vapautusrintama
Järvakandi

| Järvakandi |
| --- | --- |
 Järvakandin kauppalaa
 Järvakandi
 Koordinaatit: 58°47′00″N, 24°49′00″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Raplamaa
Kunta:  Kehtnan kunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kauppala
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,85 km²
Väkiluku (2016):  1 256
 – Väestötiheys:  259 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.jarvakandi.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Järvakandi on kauppala ja entinen kunta Virossa Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kehtnan ja Järvakandin kunnat yhdistettiin uudeksi Kehtnan kunnaksi.
Järvakandin kunnan muodosti kokonaisuudessaan Järvakandin itsenäinen kauppala (alev). Järvakandi sijaitsee Raplamaan eteläosassa Raplan eteläpuolella. Järvakandissa on arviolta 1 256 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 4,85 neliökilometriä.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Järvakandin kunnassa (ja samalla Järvakandin kauppalassa, alev) oli 1 273 asukasta, joista 1 107 (87,0 %) oli virolaisia, 105 (8,2 %) venäläisiä ja 60 (4,7 %) muita kansallisuuksia.
Kuvia

Järvakandin kartano 1800-luvun lopulla.
Rabarock-festivaalit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Järvakandi Wikimedia Commonsissa
Kaija Suonio

Kaija (Karin Maria) Suonio, o. s. Olenius (28. kesäkuuta 1890 Helsinki – 1. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Kaija Suonio oli kiinnitettynä Koiton Näyttämöön 1913–1924, ja sen jälkeen hän oli kiinnitettynä Kansan Näyttämöön vuoteen 1958 saakka. Hän oli myös avustajana yli 30 elokuvassa vuosien 1923 ja 1958 välillä. Ensimmäisen kerran Suonio esiintyi 1923 mykkäelokuvissa Nummisuutarit ja 1926 elokuvassa Murtovarkaus. Ensimmäinen äänielokuva, jossa Suonio esiintyi, oli 1931 valmistunut Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin jossa repliikit olivat vielä väliteksteinä. Viimeisen kerran Suonio esiintyi 1958 elokuvassa Niskavuoren naiset.
Elokuvarooleja

Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1931), konstaapeli Lehtisen vaimo
Sininen varjo (1933), johtaja Orman palvelijatar
Siltalan pehtoori (1934), Siltalan emännöitsijä
Roinilan talossa (1935), Leena
Kaikenlaisia vieraita (1936), rouva Palho
Vaimoke (1936), ruustinna
Olenko minä tullut haaremiin (1938), ruustinna
Morsian yllättää (1941), insinööri Lauri Honkatien äiti
Ballaadi (1944), valtioneuvoksetar Martin
Synnin jäljet (1946), sairaanhoitajatarkurssin johtaja
Intohimon vallassa (1947), Ylitalon vanhaemäntä
Pimeänpirtin hävitys (1947), ruustinna
Huhtikuu tulee (1953), talousneuvoksetar
Niskavuoren naiset (1958), ruustinna
Järvan kunta

| Järvan kunta (Järva vald) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Järva sijaitsee Keski-Virossa.
 Koordinaatit: 58°59′N, 25°57′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Järvamaa
Albun, Amblan, Imaveren, Järva-Jaanin, Karedan, Koerun ja Koigin yhdistyminen:  21.10.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta  (vir. vald)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 222,81 km²
Väkiluku (1.1.2018):  9 121
 – Väestötiheys:  7 as./km²
 
 jarvavald.kovtp.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Järvan kunta sijaitsee Keski-Virossa Järvamaan maakunnassa viitisenkymmentä kilometriä Tallinnasta kaakkoon.
Sijainti

Järvan kunta rajoittuu etelässä Põltsamaan ja Põhja-Sakalan kuntiin, lännessä Türiin, Paideen ja Koseen, pohjoisessa Anijaan ja Tapaan sekä idässä Väike-Maarjaan.
Hallinto

Järvan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä seitsemän kuntaa (Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru ja Koigi). Järvassa on 9 121 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Järva-Jaanin kauppalasta (alev), Amblan, Araveten, Koerun, Käraveten ja Peetrin pienkauppaloista (alevik) sekä 100 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Järva-Jaanin kauppala.
Liikenne

Valtatie 2 Tallinnasta Tarttoon  ja valtatie 5 Pärnusta Rakvereen kulkevat Järvan kautta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Järvan kunta Wikimedia Commonsissa
Jukka Perko

Jukka Perko vuonna 2017.
Jukka Tapani Perko (s. 18. helmikuuta 1968 Huittinen) on suomalainen jazzmuusikko ja saksofonisti.
Ura

Perko kirjoitti ylioppilaaksi 1987 ja hänellä on opintoja Sibelius-akatemiassa vuodesta 1988 alkaen. Julkisen uransa Perko aloitti vuoden 1985 Pori Jazz -festivaaleilta ja hän aloitti 1987 The Dizzy Gillespie 70th Anniversary Bandin riveissä kaksi vuotta kestäneen kiertue-elämän Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Vuoden 1989 alussa Perko liittyi UMO Jazz Orchestraan ja sai loppuvuodesta Yrjö-palkinnon. Jo 1988 hän oli aloittanut yhteistyön Severi Pyysalon kanssa.
1990-luvun alussa Perkolla oli Jukka Perko Quartet, johon kuuluivat hänen lisäkseen vibrafonisti Severi Pyysalo, basisti Eerik Siikasaari ja rumpali Marko Timonen. Vuoden 1989 ensilevytys oli nimeltään Portrait by Heart, jolla Perkon lisäksi soittivat pianisti Kirmo Lintinen, basisti Eerik Siikasaari ja rumpali Marko Timonen.
Vuonna 1993 Perko perusti Severi Pyysalon kanssa yhden "uuden jazz-sukupolven" merkittävimmistä ja menestyneimmistä suomalaisista jazz-yhtyeistä: Perko-Pyysalo Poppoon. Samana vuonna Perkosta tuli Finland Festivalsin vuoden nuori taiteilija ja Perko-Pyysalo Poppoon Garden of Time palkittiin Jazz-Emmalla.
Vuonna 2001 Perko sai toisen Jazz-Emmansa nyt Hurmio-orkesterin levystä Music of Olavi Virta. Kyseessä oli Blue Note Finlandin ensimmäinen julkaisu. Virsiä sisältänyt ja Virtuosi Di Kuhmo -ryhmän kanssa soitettu Kaanaanmaa julkaistiin joulumarkkinoille 2002 ja se myi jazz-levyksi hyvin: yli 20 000 kappaletta. Levy nousikin Suomen virallisella albumilistalla kahdenkymmenen kärkeen. Perkon kolmas Blue Note -albumi Kuunnelmia julkaistiin loppuvuodesta 2004. Jukka Perkon kokoomalevy Retrospective ilmestyi 2006. Vuonna 2008 Perko toteutti yhdessä Mikko Kuustosen kanssa albumin Profeetta jonka innoittajana toimi samanniminen Kahlil Gibranin kulttiteos.
Jukka Perko on toiminut myös säveltäjänä josta esimerkkinä voisi pitää Jukka Perkon ja Severi Pyysalon yhteisiä levyjä sekä Mikko Kuustosen ja Jukka Perkon yhteissävellyksiä Profeetta-levylle.
Yksityiselämä

Jukka Perko on avioliitossa Kulttuuritehdas Korjaamon johtajan Katja Leppäkosken kanssa.
Diskografia

Jukka Perko Quartet: Portrait by Heart (1989)
Perko-Pyysalo Poppoo: Garden of Time (1993)
Vesa-Matti Loiri & Perko-Pyysalo Poppoo: Uuno Kailas (1995)
The Poppoo: Varia (1998)
Jukka Perko & Hurmio-orkesteri: Music of Olavi Virta (2000)
Kaanaanmaa (2003)
Perko, Severi Pyysalo, Teemu Viinikainen: Kuunnelmia (2004)
Retrospective (2006)
Jukka Perko, Severi Pyysalo, Teemu Viinikainen: Maan korvessa (2008)
Jukka Perko & Mikko Kuustonen: Profeetta (2008)
Jukka Perko, Jarmo Saari, Teemu Viinikainen: Avara (2012)
Jazztet: Streamline Jazztet (2012)
Jukka Perko & Johanna Iivanainen: Martan ja Rudolfin joulu (2013)
Iiro Rantala & Jukka Perko: It Takes Two to Tango (2015)
Jukka Perko Avara: Invisible Man (2016)
Jukka Perko Tritone: Dizzy (2017)
Jukka Perko & Mikko Perkola : PERKO/LA (2018)
Tunnustuksia

1986 OKOn avainjazzmuusikko-palkinto
1987 Pekka Pöyry -palkinto
1989 Suomen jazzliiton Yrjö-palkinto (vuoden jazz-muusikko)
1990 Toinen sija RAIn järjestämässä jazz-kilpailussa Roomassa
1991 Satakunnan Kansa -lehden kulttuuripalkinto
1993 Finland Festivalsin Vuoden Nuori Taiteilija -palkinto
1993 Emma-palkinto vuoden parhaasta jazz-levystä Perko-Pyysalo Poppoo: Garden Of Time
1993 Toinen sija Perko-Pyysalo Poppoolle eurooppalaisten jazz-yhtyeitten kilpailussa Leverkusenissa, Saksassa.
1994 Pori Jazzin Vuoden Taiteilija -palkinto
1994 Nuoren Taiteen Suomi-palkinto Perko-Pyysalo Poppoolle.
2000 Vuoden jazzmuusikko
2001 Vuoden jazzmuusikko
2001 Emma-palkinto vuoden parhaasta jazz-levystä: Jukka Perko & Hurmio-orkesteri: Music of Olavi Virta
2004 Pyhän Henrikin säätiön kulttuuripalkinto
2008 Suomen Muusikkojen liiton tunnustuspalkinto
2010 Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahaston kulttuuripalkinto
2020 Pro Finlandia -mitali
Aiheesta muualla

Jukka Perkon kotisivu
Rekinen, Jyri-Jussi: Jukka Perko syvällä suomalaisuudessa – Kansalainen Perko. Rytmi.
Ylen Elävä arkisto: Jukka Perkon läpimurto
Kaappaus raiteilla

| Kaappaus raiteilla> Under Siege 2: Dark Territory |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Geoff Murphy
Käsikirjoittaja:  J. F. Lawton (hahmot),  Roger Hatem,  Matt Reeves
Tuottaja:  Arnon Milchan,  Steve Perry,  Steven Seagal
Säveltäjä:  Basil Poledouris
Leikkaaja:  Michael Tronick
Pääosat:  Steven Seagal Eric Bogosian Katherine Heigl Morris Chestnut Everett McGill
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Brothers Seagal/Nasso Productions
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix Disney+
Ensi-ilta:   14. heinäkuuta 1995    18. elokuuta 1995
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  60 000 000 dollaria (arvio)
Tuotto:  104 324 083 dollaria
Edeltäjä:  Kaappaus merellä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaappaus raiteilla (Under Siege 2: Dark Territory) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Se on elokuvan Kaappaus merellä jatko-osa. Elokuvan ohjasi Geoff Murphy ja pääosassa on Steven Seagal.
Juoni

Casey Ryback lähtee junalla Coloradosta Los Angelesiin lomalle veljentyttärensä kanssa. Matkan alussa terroristit kaappaavat junan ja käyttävät sitä tukikohtanaan hakkeroituakseen huippusalaiseen satelliittiaseeseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steven Seagal  | … |  Casey Ryback   |
|  Eric Bogosian  | … |  Travis Dane   |
|  Everett McGill  | … |  Penn   |
|  Katherine Heigl  | … |  Sarah Ryback   |
|  Morris Chestnut  | … |  Bobby Zachs   |
|  Peter Greene  | … |  palkkamurhaaja 1   |
|  Patrick Kilpatrick  | … |  palkkamurhaaja 2   |
|  Nick Mancuso  | … |  Tom Breaker   |
|  Andy Romano  | … |  amiraali Bates   |
|  Brenda Bakke  | … |  kapteeni Linda Gilder   |
|  Sandra Taylor  | … |  Kelly   |
|  Jonathan Banks  | … |  Scotty   |
|  David Gianopoulos  | … |  kapteeni David Trilling   |
|  Kurtwood Smith  | … |  kenraali Stanley Cooper   |
Tuotanto

Kuvaukset suoritettiin Coloradossa ja Warner Brothersin Burbank-studioissa 12 ja 18. Kahdeksan viikkoa käytettiin kuvauksista Kalliovuorilla ja Beaver Creekissä.
Jämijärven valuma-alue

Jämijärven valuma-alue (35.54) sijaitsee Pirkanmaalla Ikaalisissa ja Satakunnassa Jämijärvellä ja Kankaanpäässä. Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (35) ja on Ikaalisten reitin valuma-alueessa (35.5) toisen jakovaiheen neljäs osa-alue, joka laskee Kyrösjärven alueeseen (35.52). Jämijärvi on valuma-alueen pääjärvi ja sen laskujoki on Jyllinjoki, joka laskee Kyrösjärveen. Vedet jatkavat siitä eteenpäin Pappilanjoen kautta Kirkkojärvi-Mahnalanselkään ja sitten Siuronkosken kautta Kuloveteen. Alueen valuma-alue on pinta-alaltaan 398 km² ja sen järvisyys on 3,4%. Valuma-alueen suurimpia järviä ovat Jämijärvi, Valkiajärvi ja Iso Kivijärvi. Valuma-alueella on lähes 20 järveä.
Valuma-alueen kolmannen jakovaiheen alueita ovat Jyllinjoen alue (35.541, 41 km²), Jämijärven alue (35.542, 83 km²), Naurisjoen alue (35.543, 47 km²), Kivijoen-Jämijoen valuma-alue (35.544, 73 km²), Koikonojan valuma-alue (35.545, 24 km²), Taulunojan valuma-alue (35.546, 22 km²) ja Palojoen valuma-alue (35.547, 108 km²).
Alla olevan esityksen pohjana on käytetty viranomaisille tarkoitettua tietohallintojärjestelmää SYKE:ttä  ja Kansalaisen karttapaikkaa.
Alueen kuvaus > Jyllinjoen alue (35.541)

Jämijärven laskujoki Jyllinjoki laskee Kyrösjärveen. Alajuoksulla se virtaa Yläinenlammin vierestä ja Alainenlammin läpi. Joen yläjuoksulla on Jyllin kylässä aivan joen uoman läheisyydessä vielä kolmas järvi Salavanjärvi, jonka laskuoja yhtyy jokeen vasemmalta.
Alueen kuvaus > Jämijärven alue (35.542)

Jämijärveen laskevat lyhyet ojat katsotaan kuuluvan Jämijärven alueeseen. Jämijärven eteläpuolella kulkee varsin lähellä Hämeenkangas, joka selvästi patoaa Jämijärven vedet harjun pohjoispuolelle. Hämeenkangas vaikuttaa myös Jyllinjoen kulkuun. Ainoa järvi, joka laskee Jämijärveen etelän puolelta, on suurehko Mertiöjärvi. Etelästä on laskenut siihen toinenkin järvi, mutta tämä Pihnarinlammi on kuivatettu kosteikoksi. Pohjoispuolelta Jämijärven länsialtaan Tervalahteen laskee pieni Tervalampi, jota on myös laskettu hieman. Länsialtaaseen laskee myös Jämijärven keskustassa sijaitseva Loukkulampi, jonka vierestä juoksee Saari- ja Mustakeitaan sekä Alisen- ja Ylisen Teerilampien yhteinen laskuoja. Järven itäaltaaseen laskee lyhyen ojan kautta Ainajärvi.
Alueen kuvaus > Naurisjoen alue (35.543)

Naurisjoen alueen laskujoki on alajuoksulla nimeltään Naurisjoki, joka laskee Jämijärven Palolahteen. Naurisjokeen yhtyy oikealta, noin neljä kilometriä ennen joen suuta, Taulunoja, joka on Taulunojan valuma-alueen laskuoja. Yhtymäkohdan yläpuolella Naurisjokea riittää vielä 17 kilometriä. Alueen ylärajalla jokeen yhtyy Kivijoki-Jämijoki valuma-alueen lasku-uoma, jota kutsutaan sekä Kivijoeksi että Jämijoeksi. Naurisjoen alueella ei ole järviä.
Joki toimii Nauriskylän seudulla myös Kankaanpään ja Jämijärven rajajokena.
Alueen kuvaus > Kivijoen-Jämijoen valuma-alue (35.544)

Valuma-alueen laskujoki on nimeltään Kivijoki tai toiselta nimeltään Jämijoki. Valuma-alueen alarajalle yhtyy pääuomaan Pohjankankaalta virtaava suo-oja, jonka päässä sijaitsee Suonreittenkeidas ja Korvajärvi.  Pääuoma on 18 kilometriä pitkä ja sen lähdejärvenä toimii Iso Kivijärvi. Joen valuma-alue on suuri ja koostuu pääasiassa laajoista suoalueista. Soita on otettu turvetuotantoon ja esimerkiksi Honkakeitaalla on laaja tuotantoalue, jonka kainalossa sijaitsee Röömi niminen lampi.
Alueen kuvaus > Koikonojan valuma-alue (35.545)

Jämijärven länsipäässä olevaan Sauvalahteen laskee Koikonoja, joka tuo vettä lähinnä Jämijärven lounaispuolella olevilta Hämeenkankaan mutkan rinnesoilta. Valuma-alueella ei ole järviä.
Alueen kuvaus > Taulunojan valuma-alue (35.546)

Taulunoja yhtyy Naurisjokeen oikealta Taulunkylän kohdalla. Oja on 3,7 kilometriä pitkä ja se on Valkiajärven laskuoja. Valkiajärvi sijaitsee Niinisalon varuskunnan itäpuolella. Samalla valuma-alueella, noin 2,5 kilometriä Valkiajärvestä pohjoiseen, sijaitsee Likolampi, joka on jääkaudella harjuun jäänyt suppa.
Alueen kuvaus > Palojoen valuma-alue (35.547)

Palojoen valuma-alueen laskujoki on Palojoki, joka laskee Jämijärven Palolahteen Naurisjoen suun viereen. Jos ajatellaan Palolammin olevan joen lähdejärvi, tulee laskujoesta 20 kilometriä pitkä. Joen latvaa kutsutaan Kahilanluomaksi ja ojan alajuoksulle yhtyy oikealta Ojanperänluoma, joka tuo vesiä Jämiänkeitaan suurilta soilta. Palojoen alajuoksulla siihen yhtyy Korvenkylässä vasemmalta Tyykköönoja, jonka latvaosaa kutsutaan myös Myllyojaksi. Se on Tyykköönjärven laskuoja.
Aiheesta muualla

Järviwiki: Jämijärven valuma-alue
(35.5)
Kari Puro

Kari Uolevi Puro (s. 1941 Äänekoski) on suomalainen lääkäri ja sosiaalipoliitikko. Hän on oppiarvoiltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori ja valtiotieteiden kandidaatti. Hän on ollut sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkö 1972–1990 ja Ilmarisen toimitusjohtaja 1991–2007.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
Kaksinaamaista peliä (vuoden 1984 elokuva)

| Kaksinaamaista peliä> Lily in Love Játszani kell |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Károly Makk
Käsikirjoittaja:  Frank Cucci
Perustuu:  Ferenc Molnárin näytelmään
Tuottaja:  Robert Halmi
Säveltäjä:  Szabolcs Fényes
Kuvaaja:  John Lindley
Pääosat:   Christopher Plummer  Maggie Smith  Elke Sommer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Unkari  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   Hungarofilm  Mafilm  Players Associates  Robert Halmi 
Levittäjä:  New Line Cinema
Ensi-ilta:   Unkari 17. lokakuuta 1984  Yhdysvallat 19. huhtikuuta 1985 
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  unkari, englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksinaamaista peliä (engl. Lily in Love; unk. Játszani kell) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut Károly Makkin ohjaama unkarilais-yhdysvaltalainen romanttinen komedia. Komedian pääosissa ovat Christopher Plummer, Maggie Smith ja Elke Sommer. Elokuva perustuu Ferenc Molnárin näytelmään A testör (1918).
Kaksinaamaista peliä kertoo lahjakkaasta teatterinäyttelijä Fitzroy Wynnistä (Plummer), joka haluaa näytellä Lily-vaimon (Smith) kirjoittamassa uudessa elokuvassa. Vaimo ei kuitenkaan pidä ajatuksesta...
Kaksinaamaista peliä sai ensi-iltansa Unkarissa 17. lokakuuta vuonna 1984. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-illan 19. huhtikuuta vuonna 1985.
Kaksinaamaista peliä julkaistiin DVD:lle vuonna 2002.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Plummer  | … |  Fitzroy Wynn / Roberto Terranova   |
|  Maggie Smith  | … |  Lily Wynn   |
|  Elke Sommer  | … |  Alicia Braun   |
|  Adolph Green  | … |  Jerry Silber   |
|  Sándor Szabó  | … |  Teodor   |
|  János Kende  | … |  Gabor   |
|  János Xantus  | … |  Miklos   |
|  István Butykai  | … |  Bela   |
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Kaksinaamaista peliä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kaksinaamaista peliä Elonet.
Kaksinaamaista peliä AllMoviessa. (englanniksi)
Kansallinen vapautusarmeija (Makedonia)

Kansallinen vapautusarmeija (alb. Ushtria Çlirimtare Kombëtare – UÇK, mak. Ослободителна народна армија – ОНА, Osloboditelna narodna armija – ONA), joka tunnetaan myös nimellä Makedonian UÇK on Pohjois-Makedoniassa toimiva sotilaallinen järjestö. Vuoden 2001 konfliktin jälkeen UÇK:n uskotaan riisuutuneen aseista.
Järjestön tunnus.
UÇK ja Makedonian konflikti

UÇK:n perusti entinen Kosovon vapautusarmeijan komentaja Ali Ahmeti. UÇK:n tavoite oli saada Makedonian albaaneille tasa-arvoiset oikeudet. Tuolloisen Makedonian tasavallan hallituksen mielestä UÇK oli terroristijärjestö, joka pyrki liittämään albaanien asuttamat alueet Albaniaan.
22 tammikuuta 2001 UÇK alkoi hyökkäillä Makedonian tasavallan turvallisuusjoukkojen kimppuun. Vuoden 2001 marraskuun alkupuolella UÇK oli saanut haltuunsa isoja alueita 12 mailin päässä Skopjesta.
Marraskuussa UÇK epäonnistui yrityksessään vallata Tetovo, mutta onnistui hallitsemaan Tetovon ja Kosovon välisiä vuoria. 13 elokuuta osapuolet tekivät rauhansopimuksen lopettaen konfliktin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:National Liberation Army
Käännös suomeksi
126 Velleda

| 126 Velleda> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjät:  Paul Henry
Löytöaika:  5. marraskuuta 1872
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,43885 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,18315 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,69455 AU
Eksentrisyys:  0,10484
Kiertoaika Auringon ympäri:  3,81 vuotta
Inklinaatio:  2,92397°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  44,82 km
Pyörähdysaika:  5,367 h
Absoluuttinen kirkkaus:  9,27
Asteroidiluokka:  S
126 Velleda on päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 5. marraskuuta 1872. Asteroidin löysi Paul Henry, ja se on nimetty germaanisen mytologian papittaren, mukaan. Asteroidi voidaan luokitella S-tyypin asteroidiksi.