stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korkein hallinto-oikeus

| Korkein hallinto-oikeus Högsta förvaltningsdomstolen |
| --- | --- |
 Waldemar Aspelinin suunnittelema korkeimman hallinto-oikeuden talo Fabianinkadulla Helsingissä valmistui 1901.
Perustettu:  1918
Tehtävä:  Tuomioistuin
Ministeriö:  Oikeusministeriö
Päätoimi­paikka:  Fabianinkatu 15, Helsinki
Valtio:  Suomi
Presidentti:  Kari Kuusiniemi
Aiheesta muualla
Sivusto
Suomen korkein hallinto-oikeus (lyh. KHO; ruots. högsta förvaltningsdomstolen, lyh. HFD) käyttää Suomessa ylintä tuomiovaltaa hallintolainkäyttöasioissa ja toimii alempien viranomaisten lainsoveltamisen oikeellisuuden valvojana. Tuomioistuin on perustettu vuonna 1918, ja se aloitti varsinaisen toimintansa 1919, jolloin sille siirtyivät Suomen senaatin talousosaston lainkäyttötehtävät. Korkein hallinto-oikeus sijaitsee Helsingissä.
KHO:n tehtävät eivät korkeimman oikeuden tavoin ole painottuneet ennakkopäätösten luomiseen vaan valitustuomioistuimena toimimiseen. Kuitenkin jo ennen vuoden 2020 alussa voimaan tullutta hallintoprosessilakia valituslupajärjestelmä oli vähitellen laajentunut käsittämään lukuisia eri asiaryhmiä ja kattanut jo silloin yli puolet kaikista saapuvista asioista. Tämä oli korostanut korkeimman hallinto-oikeuden tehtävää oikeus- ja hallintokäytännön ohjauksessa. Nykyisin valituslupaa edellytetään käytännössä aina, kun muutosta haetaan siellä hallinto-oikeuden tai markkinaoikeuden päätökseen.
Henkilöstö

Korkeimman hallinto-oikeuden tuomareina toimivat presidentti ja noin 20 oikeusneuvosta, joista osa on määräaikaisia.
Tuomioistuimen presidenttinä on 1.9.2018 lähtien toiminut oikeustieteen tohtori Kari Kuusiniemi.
Korkeimmassa hallinto-oikeudessa on noin 40 juristia esittelijänä ja noin 40 muuhun henkilökuntaan kuuluvaa. Kansliaa johtaa kansliapäällikkö.
Asiat käsitellään kolmessa jaostossa.
Historiaa

Autonomian aikana oikeusturvasta hallintoasioissa vastasivat hallintoviranomaiset. Ylimpänä lainkäyttö- ja hallintoelimenä toimi senaatin talousosasto, joka käsitteli viimeisenä muutoksenhakuasteena valitukset alempien hallintoviranomaisten ja kuntien päätöksistä. Suomen itsenäistyttyä sellaiset hallintoasioihin liittyvät lainkäyttötehtävät, jotka olivat kuuluneet senaatin talousosastolle, siirrettiin pääosin korkeimmalle hallinto-oikeudelle, joka perustettiin Korkeimmasta hallinto-oikeudesta annetulla lailla 22. heinäkuuta 1918. Korkein hallinto-oikeus aloitti varsinaisen toimintansa 2.9.1918. Alemmanasteinen hallintolainkäyttö jäi edelleen hallintoviranomaisille, ja ensimmäisen asteen valituseliminä toimivat lääninhallitukset, keskusvirastot ja ministeriöt.
Vuoden 2016 loppuun saakka korkeimman hallinto-oikeuden jäsenillä, sen presidenttiä lukuun ottamatta, oli virkanimikkeenä hallintoneuvos. Nykyisin nimikkeenä on oikeusneuvos.
Korkeimman hallinto-oikeuden jäsenet > Presidentit

| Presidentti | Virkakausi |
| --- | --- |
K. J. Ståhlberg: 1918–1919
Hugo Rautapää: 1919–1922
Karl Söderholm: 1923–1929
Urho Castrén: 1929–1956
E. J. Ahla: 1957–1958
Reino Kuuskoski: 1958–1965
Aarne Nuorvala: 1965–1982
Antti Suviranta: 1982–1993
Pekka Hallberg: 1993–2012
Pekka Vihervuori: 2012–2018
Kari Kuusiniemi: 2018–
Korkeimman hallinto-oikeuden jäsenet > Tuomarit

(Suluissa virassa aloittamisvuosi)
Kari Kuusiniemi (2018)
Riitta Mutikainen (2009)
Hannele Ranta-Lassila (2009)
Eija Siitari (2010)
Mika Seppälä (2012)
Outi Suviranta (2012)
Janne Aer (2015)
Vesa-Pekka Nuotio (2015)
Mikko Pikkujämsä (2015)
Petri Helander (2017)
Kari Tornikoski (2017)
Tuomas Kuokkanen (2017)
Taina Pyysaari (2017)
Anne Nenonen (2018)
Jaakko Autio (2020)
Monica Gullans (2020)
Joni Heliskoski (2020)
Tero Leskinen (2021)
Juha Lavapuro (2021, virkavapaalla)
Toni Kaarresalo (2022)
Robert Utter (2022)
Emil Waris (2024)
Päivi Pietarinen (2025)
Lisäksi oikeudessa on määräaikaisia oikeusneuvoksia.
Korkeimman hallinto-oikeuden jäsenet > Asiantuntijajäsenet

Oikeuden kokoonpanoon kuuluu lainoppineiden lisäksi kaksi sivutoimista asiantuntijajäsentä vesi- ja ympäristönsuojelulakia, patenttia, hyödyllisyysmallia ja integroidun piirin piirimallia koskevissa asioissa.
Vuonna 2022 ympäristöasiantuntijaneuvoksia oli seitsemän ja yli-insinöörineuvoksia neljä.
Kirjallisuutta

Aalto, Esa ym. (toim.): Korkein hallinto-oikeus 90 vuotta — Högsta förvaltningsdomstolen 90 år.  Helsinki:  Korkein hallinto-oikeus, 2008.  ISBN 978-951-53-3079-6
Kari, Markus – Kekkonen, Jukka – Jokisipilä, Markku: Oikeusvaltion rakentaja: Korkein hallinto-oikeus 100 vuotta.  Helsinki:  Edita, 2018.  ISBN 978-951-37-7428-8
Klinge, Matti: Hallituskonseljista korkeimpaan hallinto-oikeuteen 1809–2009: Suuriruhtinaanmaasta nykyajan oikeusvaltioksi.  Helsinki:  Korkein hallinto-oikeus, 2009.  ISBN 978-951-53-3214-1
Suviranta, Antti: Korkein hallinto-oikeus 1918–1993 — Högsta förvaltningsdomstolen 1918-1993.  Helsinki:  Korkein hallinto-oikeus, 1993.  ISBN 951-47-7973-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korkein hallinto-oikeus Wikimedia Commonsissa
Korkein hallinto-oikeus.
Korkeimman hallinto-oikeuden ratkaisuja. Finlex.
Suomen tuomioistuinten riippumattomuus ei välttämättä kestäisi epä­demokraattisesti toimivaa hallitusta Helsingin Sanomat 6.4.2021.
Högsta förvaltningsdomstolen hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle 
KHO:n täysistuntosali.
Korkeimman hallinto-oikeuden sinetti.
Barilla

| Barilla S> p.A. |
| --- | --- |

Perustettu:  1877
Perustaja:  Pietro Barilla Sr.
Puheenjohtaja:  Guido Barilla
Kotipaikka:   Parma, Italia
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  elintarvikkeet
Tuotteet:  pasta, kastikkeet, keksit, leivät, murot
Liikevaihto:   3,627 miljardia € (2019)
Liikevoitto:   329 miljoonaa € (2019)
Henkilöstö:  8 481 (2019)
Kotisivu:  barillagroup.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barilla on italialainen monikansallinen elintarvikeyhtiö, joka on maailman suurin pastan tuottaja. Yrityksen perusti Pietro Barilla Sr. Parmassa vuonna 1877.
Barillalla on 29 tuotantoyksikköä, joista 15 sijaitsee Italiassa ja 14 muualla maailmassa. Vuonna 2019 yrityksen liikevaihto oli 3,627 miljardia euroa.
Yhteistyöt

Barilla on sponsoroinut muun muassa Italian koripallomaajoukkuetta ja jalkapalloseura AS Romaa. Yhtiön mainoksissa on esiintynyt myös sveitsiläinen tennistähti Roger Federer, joka mainosti Barillaa ”Masters of Pasta” -kampanjassa.
Tuotemerkkejä

Wasabröd
Aiheesta muualla

Yhtiön verkkosivut (englanniksi)
Andrine Sæther

| Andrine Sæther> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1964 (ikä 60) Oslo, Norja
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Palkinnot
 Gullruten Paras naisnäyttelijä 2008 
    
Andrine Sæther (s. 7. syyskuuta 1964 Oslo) on norjalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Norjan kansallisteatterissa vuodesta 1995 sekä useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Rooleja

Kuka pelkää postimiestä? (1997) – Line
Keiko Chiba

Keiko Chiba
Keiko Chiba (jap. 千葉 景子; s. 11. toukokuuta 1948) on japanilainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän vaikutti aiemmin sosialistisessa puolueessa. Syyskuussa 2009 hän nousi maansa oikeusministeriksi jo pitkään kuolemanrangaistusta vastustettuaan. Hän toimii parlamentissa Amnesty International -ryhmän pääsihteerinä. Hän ei kuitenkaan ole suoraan sanonut, aikooko hyväksyä teloituksia. Hän haluaa rohkaista kansallista keskustelua kuolemanrangaistuksen poistamisesta.
Chibaa edelsi Japanin oikeusministerinä Eisuke Mori.lähde?
Käyttöpääoma

Käyttöpääoma tarkoittaa laskentatoimessa yrityksen juoksevan liiketoiminnan sitomaa rahamäärää. Käyttöpääomasta voidaan myös käyttää samaa tarkoittavaa termiä liikepääomalähde?.
Pääomaa sitoutuu eri kohtiin liiketoimintaprosessissa. Tämä johtuu enimmäkseen viiveistä: maksun saaminen asiakkaalta kestää esimerkiksi usein 14 päivää, mikä on lakisääteinen minimimaksuaika. Tällöin 14 päivän laskutus merkitään yrityksen tileihin myyntisaamisiksi eli rahaksi, joka kuuluu yritykselle, mutta ei ole käytettävissä. Kun myyntisaaminen muuttuu kassavirraksi (asiakas suorittaa maksun), se lisätään yrityksen rahavaroihin ja samalla se poistuu käyttöpääomasta. Vastaavasti ostovelat vähennetään käyttöpääomasta.
Laskentakaava

Käyttöpääoma lasketaan eri yrityksissä hieman eri tavoin. Yleinen kaava on seuraava:
Esimerkiksi teollisessa yrityksessä tärkeitä käyttöpääoman eriä ovat varastot, myyntisaamiset, välivarastoissa lojuva materiaali ja koneiden varaosat.
Lähtökohtaisesti on sitä parempi, mitä vähemmän käyttöpääomaa yritys tarvitsee. Yrityksen kasvaessa käyttöpääoman tarve lisääntyy.
Käyttöpääoman hallinta

Käyttöpääoman hallinta on yksi tärkeimmistä talouden ja johtamisen kysymyksistä. Pieni käyttöpääoman tarve tarkoittaa pienempiä pääoman kustannuksia, parempaa pääoman tuottoa ja parempaa maksuvalmiutta. Liian pienestä käyttöpääomasta seuraa kuitenkin ongelmia: toimitusvaikeuksia, maineen menetys, kuljetuskustannuksia, tuotanto-ongelmia, korkeammat ostohinnat hätätoimituksissa jne.
Käyttöpääoman tarvetta voi pienentää esimerkiksi tehostamalla tuotantoa, vähentämällä hävikkiä, ulkoistamalla toimintoja, lyhentämällä myyntilaskutuksen maksuaikoja, myymällä saatavia rahoitusyhtiölle, pidentämällä ostovelkojen maksuaikoja, lykkäämällä menoja tai saneeraamalla. Tarvittaessa pääomatarvetta voi rahoittaa muun muassa osakeannilla tai lainalla. Rahavarojen hankkiminen yrityksen omalla liiketoiminnalla on kuitenkin hyödyllinen ja usein ainoa vaihtoehto.
Toisin kuin pysyvät vastaavat, käyttöpääoma ei kulu. Siitä ei tehdä poistoja. Käyttöpääoma kasvaa toiminnan laajetessa, säilyy ja vapautuu vasta, kun toiminta lopetetaan.
Pääoman kiertonopeus

Pääoman kiertonopeus kuvaa sitä, miten nopeasti jokainen euro vaihtaa omistajaa (kuvaannollisesti, sillä euroja ei yksilöidä). Se lasketaan kaavalla:
Mitä suurempi kiertonopeus, sitä vähemmän pääomaa sitoutuu pelkästään liiketoiminnan pitämiseen käynnissä. Jos käyttöpääomaa ei ole tarpeeksi – velkoja ei esimerkiksi saada maksetuksi ajoissa – siitä seuraa korkotappioita. On siis tärkeää, että käyttöpääomaa on tarpeeksi, mutta jos sitä on enemmän kuin mitä tarvitaan, se aiheuttaa pääomakustannuksia (lainan korot) tai ainakin vaihtoehtoiskustannuksia (rahat voisivat olla jossain muualla tuottamassa).
Käyttöpääomaprosentti

Käyttöpääomaprosentti kertoo juoksevan liiketoiminnan sitoman pääoman määrän suhteessa liikevaihtoon. Se on vertailukelpoinen eri vuosien ja eri yritysten välillä.
Liiketoiminnan tuotot tarkoittaa liikevaihtoa ja liiketoiminnan muita säännöllisiä tuottoja.
Aiheesta muualla

Value Based Working Capital Management
Näkkileipä

Näkkileipiä.
Suorakaiteen muotoisia näkkileipäpaloja.
Ruotsalainen näkkileipäpaketti.
Näkkileipä on alun perin pohjoismainen kova leipätyyppi, joka leivotaan yleensä täysjyvärukiista veteen. Ruisnäkkileipää paistetaan korkeassa lämpötilassa (250 °C) muutama minuutti. Näkkileipä on tyypillinen länsisuomalainen leipä. Hapan- tai hiivaleipätaikinasta valmistetut, hyvin ohuet leivät koristeltiin pistelemällä tai ns. leipäkammalla. Leivissä oli aikoinaan keskellä tai toisessa laidassa pieni reikä, josta ne ripustettiin vartaaseen kuivumaan. Gluteeniton näkkileipä valmistetaan käyttämällä perunaa, riisiä, maissia tai vehnätärkkelystä. Myös spelttiä käytetään näkkileivän raaka-aineena.
Teolliselle näkkileivälle on ominaista pakkaamisen kannalta taloudellinen suorakaidemuoto, johon annospalat on sahattu. Muita näkkileivän muotoja ovat pyöreä yhtenäinen levy ja reikäleipää jäljittelevä rengasmainen muoto. Annospalaa suurempina levyinä olevassa näkkileivässä voi olla katkaisua helpottava ura. Leivän pintaan painetut reiät sitovat pohjan ja pinnan toisiinsa estäen ilmakuplien syntymisen leivän sisään paiston aikana.
Armeijat ja koulut käyttävät paljon näkkileipää, koska se säilyy hyvin ja on keveytensä ja muotonsa ansiosta helppoa kuljettaa. Talvi- ja jatkosodan aikana Suomessa lotat valmistivat sitä armeijan käyttöön. Armeijan näkkileipää kutsutaan nimellä vaneri tai vanikka. Kovuuteen viittaavat nimitys panssarivanikka ja slanginimitys pomminkestävä. Tosin nykyään Suomen armeija käyttää samoja näkkileipiä kuin mitä myydään kuluttajille, yleensä kovaa Vaasan Voimaa tai pehmeämpää Koulunäkkiä.
Maailman näkkileipämarkkinoita hallitsevat kolme suuryritystä: nykyisin italialaisomistuksessa oleva, alun perin ruotsalainen Wasabröd, toiseksi suurimpana suomalainen Vaasan sekä kolmantena englantilainen Ryvita. Kansainvälisesti tunnettuja näkkileipämerkkejä ovat mm. Suomessa valmistettu Vaasan Finn Crisp, Isossa-Britanniassa jo vuosikymmeniä valmistettu Ryvita sekä amerikkalainen Ry-Krisp, jota alettiin valmistaa vuonna 1899. Tunnettuja ruotsalaisia näkkileipiä ovat Wasabrödin lisäksi Leksandin näkkileivät. Spelttinäkkileipää valmistavat ainakin Leipomo J Martin Tammelassa sekä SunSpelt Oy.
Näkkileipä Suomessa

Näkkileipä tuli Suomeen Ruotsista, missä se tunnetaan nimellä knäckebröd. Turussa Samppalinnan myllyn omistaja valmisti näkkileipää 1880-luvulla. Näkkileipää valmistanut Ylhäisten Tehtaat Salossa aloitti toimintansa 1898. Vuonna 1904 turkulainen Juho Mäkelä aloitti ruudullisen näkkileivän valmistuksen. Vuonna 1912 Arthur Vilén osti Mäkelän liiketoiminnan ja perusti Ipnos-Brödfabrikin leipomon. Vuonna 1918 toimintansa aloittanut Suomen puolustusvoimat tilasi näkkileivän Ipnosilta. Ipnosin näkkileipää myytiin tuotenimellä Mensa. Kyseessä oli ensimmäinen kerta Suomessa, kun leivällä oli oma tuotemerkki.
Vuoden 1952 olympialaisten kunniaksi Vaasan julkaisi näkkileivästä ja hapankorpusta Finn Crisp -tuotemerkin, jota myydään nykyään yli 50 maahan.
Vuonna 1997 puolustusvoimat kilpailutti hankintansa Euroopan unionin sääntöjen mukaisesti. Kilpailutuksen voitti ruotsalainen näkkileivän valmistaja. Viljelijät uhkasivat sulkea varuskuntiin johtavat tiet traktoreilla ja puimureilla. Kohu laantui, kun vuonna 1998 tarjouskilpailun voitti suomalainen toimittaja.
Triviaa

Ruotsalaisen Wasabrödin vuonna 1991 toteuttamassa kyselyssä 3 427 vastaajaa eli 65,5 prosenttia ilmoitti voitelevansa näkkileivän sileältä puolelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Näkkileipä Wikimedia Commonsissa
Ohutleivät ja niihin liittyvät ruokalajit
| --- | --- |
Erityyppiset ohutleivät:  Arepa  Chapati  Flatkaka  Injera  Kistibi  Lahoh  Lavaš  Naan  Näkkileipä  Paratha  Pita  Rieska  Roti  Tortilla 
Täytettyjä ja kuorrutettuja ohutleipiä:  Focaccia  Pannukakku  Pizza 
Ohutleipiä käyttäviä ruokalajeja:  Burrito  Enchilada  Fajita  Nacho  Taco  Quesadilla  Wrap
Interstate 280

| Interstate 280 |
| --- | --- |
  
 Interstate 280:n reitti punaisella
Pituus:  59 mi (95 km)
Muodostettu:  1955
Osavaltiot:  Kalifornia
Suunta:  Etelä-pohjoinen
Alkupiste:   US 101 San Jose, CA
Reitti:   I-87 San Jose, CA   I-880 San Jose, CA   I-85 Cupertino, CA   I-84 Woodside, CA   I-92 San Mateo, CA   I-380 San Bruno, CA   I-101 San Francisco, CA 
Päätepiste:  King Street/5th Street, San Francisco
Katso myös:  Interstate 280 Commonsissa
Interstate 280 (I-280) on Yhdysvaltojen Interstate-järjestelmään kuuluva valtatie joka kulkee etelä-pohjoissuunnassa Kalifornian osavaltion San Franciscon lahden ympäristön kahden suurkaupungin, San Josen ja San Franciscon, välillä.
Jonny Halberg

| Jonny Hallberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. lokakuuta 1962 (ikä 62) Fåberg, Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: norja
Palkinnot
 Sultprisen 1998 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
    
Jonny Halberg (aik. Berg; s. 12. lokakuuta 1962 Fåberg) on norjalainen kirjailija. Hän on julkaissut novellikokoelmia ja romaaneja sekä käsikirjoittanut muun muassa elokuvan Kuka pelkää postimiestä? (1997).
Teoksia

Overgang til tertiær (novellikokoelma, 1989)
Gå under (novellikokoelma, 1992)
Trass (romaani, 1996)
Flommen (romaani, 2000)
En uskyldig tid (romaani, 2002)
Gå til fjellet (romaani, 2004)
Tvillingen (romaani, 2006)
All verdens ulykker (romaani, 2007)
En norsk tragedie (romaani, 2010)
Eritasoliittymien numerointi

Liittymänumeroita Interstate 4:llä.
Liittymänumero on tapa numeroida eritasoliittymät. Järjestelmässä numeroidaan liittymät järjestyksessä ja täten onkin helppoa valita sopiva liittymä katsomalla vain oikea numero, huomiota ei tarvitse kiinnittää tekstiopasteisiin. Tämä helpottaa liikkumista varsinkin vierailla seuduilla. Numerot ovat hiljattainmilloin? tulleet Suomeenkin ainakin moottoritieosuuksille valtateille 1, 3, 4, 5, 7 ja 9. Liittymänumerointi on käytössä nykyisin useimmissa maissa, joissa on moottoriteitä tai moottoriliikenneteitä. Kuitenkaan Italiassa, Bulgariassa, Albaniassa, Pohjois-Makedoniassa ja Montenegrossa sitä ei ole vielä moottoriteistä huolimatta otettu käyttöön. Italiassa ja Bulgariassa on suunnitteilla peräkkäinen järjestelmä, Pohjois-Makedonian järjestelmästä ei ole tietoa, mutta uusiin liikennemerkkeihin sisältyy liittymänumerokyltti.
Numerointitavat

Numerointi voi olla joko peräkkäinen tai etäisyysperusteinen.
Peräkkäisessä numeroinnissa liittymät numeroidaan peräkkäin numerosta 1 alkaen. Kun tielle rakennetaan uusi eritasoliittymä, numerointi tehdään maasta riippuen seuraavilla tavoilla:
uusi liittymä numeroidaan  seuraavan liittymän numero + A ja seuraavan (vanhan) liittymän numeroon lisätään B,  esim. jos uusi liittymä on 41A ja seuraavan (vanhan) liittymän numero muutetaan muotoon 41B (esim. Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska)
uusi liittymä numeroidaan 35b ja edellisen (vanhan) liittymän numero muutetaan muotoon 35a (esim. Saksa)
uusi liittymä numeroidaan lisäämällä edellisen liittymän numeroon a, esim. jos edellinen liittymä on 25, numeroidaan uusi liittymä 25a (esim. Hollanti)
uusi liittymä numeroidaan lisäämällä edellisen liittymän numeroon .1 tai -1, esim. jos edellinen liittymä on 10, numeroidaan uusi liittymä joko 10.1 (esim. Ranska) tai 10-1 (esim. Etelä-Korea, Japani)
Etäisyysperusteisessa numeroinnissa liittymät numeroidaan kilometrien mukaan nollapisteestä lähtien (nollapiste on moottoritien jo valmis tai suunniteltu alkupiste). Kilometrejä ei pyöristetä, vaan desimaalit pudotetaan pois, esim. kilometripisteessä 272,8 sijaitseva liittymä on numeroltaan 272.  Liittymänumerossa voi olla jopa neljä numeroa etäisyysperusteissa numeroinnissa. Jos samalla (tasa)kilometrillä sijaitsee useita liittymiä, ne numeroidaan aina järjestyksessä A, B, ja niin edelleen. Etenkin Yhdysvalloissa, jossa etäisyydet mitataan maileissa, voi kaupunkialueella olla 4–7 liittymää samalla maililla, jolloin viimeisen liittymän numero voi olla jopa muodossa xxxF tai xxxG. Peräkkäisessä numeroinnissa liittymänumeron perässä oleva kirjain on yleensä vain A, B tai C.
Etäisyysperusteista numerointia käyttävät muun muassa Kiina, Yhdysvallat (maileissa), Kanada, Taiwan, Indonesia, Etelä-Afrikka, Filippiinit, Brasilia, Tšekki, Unkari, Itävalta, Slovakia ja Espanja.
Järjestelmän vaihtaminen toiseen johtaa usein siihen, että vähintään liittymänumeron osa kylteistä on korvattava uusilla. Kiina siirtyi tammikuussa 2010 käyttämään etäisyysperusteista numerointia, jolloin kaikki liittymäkyltit korvattiin uusilla samaan aikaan tapahtuneen moottoriteiden numerointimuutoksen, romanisoitujen paikannimien ja fontin muotoilun parantamisen takia.
Liittymänumerointi muualla maailmassa

Ruotsin suurin maastoon merkitty liittymänumero on 234 E4-tiellä Timråssa.
Joissakin maissa näkee hyvin suuria liittymänumeroita. Euroopan suurin liittymänumero on 911 Espanjassa autopista 7:llä. Kiinan liittymänumerot ovat maailman suurimmat. Kiinassa on G30 Lianhuo Expresswaylla jopa 4000:a suurempia liittymänumeroita.
Australiassa liitymänumeroita käytetään vaihtelevasti. Queenslandissa käytetään etäisyysperusteista numerointia, mutta Victoriassa taas peräkkäistä. Kaikilla moottoriteillä ei käytetä liittymänumeroita.
Kanadassa useimmissa provinsseissa käytetään etäisyysperusteista numerointia (kilometreissä) mutta Nova Scotiassa peräkkäistä. Saskatchewanissa ja Manitobassa liittymiä on numeroitu vain vähän.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eritasoliittymien numerointi Wikimedia Commonsissa
Liittymänumero 10  valtatiellä 4 Oulussa.
Kälviän seurakunta

| Kälviän seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kälviän kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Kalajoen rovastikunta
Pääkirkko:  Kälviän kirkko
Perustettu:  1639
Jäsenmäärä:  3 574 (2021)
– Osuus asukkaista:  78,9 %
Kirkollisvero:  1,70 %
Kirkkoherra:  Kai Juvila
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kälviän seurakunta on Kokkolan kaupungissa Suomen Keski-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, jonka toimialueeseen kuuluu entisen Kälviän kunnan alue. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan, Kokkolan rovastikuntaan, ja Kokkolan seurakuntayhtymään. Seurakunnan kirkkona on Kälviän kirkko ja kirkkoherrana on Kai Juvila.
Toimintaa

Kälviän seurakunta järjestää sunnuntaisin ja pyhäpäivisin jumalanpalveluksia Kälviän kirkossa sekä kerran kuukaudessa perhemessun. Seurakunta hoitaa myös kirkollisia toimituksia, joita ovat kaste, avioliittoon vihkiminen ja hautaan siunaaminen.
Seurakunta järjestää toimintaa lapsille ja lapsiperheille: vauvoille, taaperoille, kouluikäisille ja heidän vanhemmilleen. Toimintamuotoja ovat kerhot, pyhäkoulut, leirit ja partiotoiminta. Rippikoulun aloittaessaan lapset siirtyvät nuorten toiminnan piiriin.
Nuorille järjestetään nuorteniltoja seurakuntakodin Olkkarissa, isoskoulutusta, leirejä sekä yhteisiä retkiä tapahtumiin (esim. Kokkola-Gospel ja Maata Näkyvissä -festarit). Hiihtolomalla on ollut tapana tehdä nuorten oma lähetysmatka Viteleen, Karjalaan.
Aikuisille seurakunta tarjoaa monenlaisia kerhoja ja piirejä. Myös herätysliikkeet järjestävät aktiivisesti seuroja: Herättäjän seuroja pidetään seurakuntakodilla, Lähimmäisen kamarilla tai kodeissa, niissä lauletaan Siionin virsiä. Kansanlähetyksen seuroja ja juhlia pidetään erikseen ilmoitettavina aikoina, niissä lauletaan yleensä virsikirjan virsiä. Evankelisia seuroja (Sley) ja raamattupäiviä järjestetään muutaman kerran kuukaudessa, niissä lauletaan Siionin kanteleen lauluja. Hyvän Paimenen iltoja järjestetään noin kerran kuukaudessa rovastikunnallisen Vitele-työn hyväksi.
Vuosittain tammikuusta alkaen pidetään seurakunnan jokaisessa kylässä perinteisiä kinkereitä.
Toimintaa > Lähetys- ja avustustyö

Kälviän seurakunta tekee lähetystyötä kirkon lähetysjärjestöjen ja heidän lähetystyöntekijöidensä avulla: Saksassa maahanmuuttajien parissa (SEKL), juutalaistyötä Lähi-Idässä (SEKL) ja lähetystyötä Keniassa (SLEY). Medialähetys Sanansaattajien SAT7-satelliittitelevision tukijana se tekee medialähetystyötä Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa.
Kälviän seurakunnan ystävyysseurakunta on virolainen Järva-Jaanin seurakunta. Vitelen kappeliseurakunta Aunuksessa Venäjällä on ollut Kokkolan rovastikunnan avustuskohde jo 1990-luvulta alkaen. Oulun hiippakunnan, johon Kälviän seurakunta kuuluu, ystävyyshiippakunta on Tansanian evankelisluterilaisen kirkon Victorianjärven itäinen hiippakunta.
Herätysliikkeet

Kälviän seurakunta kuuluu muun Keski-Pohjanmaan tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Kälviän alueella on kannatusta niin evankelisen herätysliikkeen kuin herännäisyyden parissa.
Kirkko ja toimitilat

Kälviän seurakunnan kirkko on Kälviän kirkko. Lisäksi sillä on seuraavat toimitilat:
Kälviän seurakuntakoti
Kota-kokoontumistila
Lähimmäisen kamari -kokoontumistila.
Historiaa

Kälviä on ollut Kokkolaan kuulunut kappeli jo 1639, jolloin se muodostettiin Kaarlelan seurakunnasta itsenäiseksi seurakunnaksi ja sai oman kirkkoherran. Kälviän kirkkoherrakunnassa oli kappalaisen virka ainakin jo vuonna 1641, mutta kappalaisten ja etenkin ylimääräisten apulaispappien luetteloissa on aukkoja.
Kälviän ensimmäinen puukirkko valmistui Kälviänjoen rannalle 1640 ja se oli käytössä 1760-luvulle asti. Vuonna 1764 valmistunut toinen kirkko purettiin 1905 nykyisen Kälviän kirkon valmistuttua.