stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amazing Race (3. tuotantokausi)
Jaksot

What If Our Parachute Doesn't Open? – Eve
This Seems Like The Path Straight To Hell! – Arianne
You Always Just Forget About Me! – Flo
Did You See How I Stopped It? With My Face – John Vito
What Happens If I Slip? Am I Just Hanging Off A Cliff? – Flo
I’m A Much Better Liar than You Are – Flo
I’m Supposed To Be Indebted To Her For The Rest Of The Race?! – Derek
This Is More Important Than Your Pants Falling Down! – Ian
Why Did You Have To Take Your Pants Off? – Flo
Don’t Try To Play The Moralist Now! – Flo
They’re Slithering To The Finish Line Like The Rest Of Us! – Ian
Aiheesta muualla

CBS : Amazing race 3 (englanniksi)
TARFlies Times (Tuotantokausi 3) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Amazing Race
Reittikartta
Andrea Fortunato

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 26. heinäkuuta 1971
Syntymäpaikka: Salerno, Italia
Kuolinaika: 25. huhtikuuta 1995 (23 vuotta)
Kuolinpaikka: Perugia, Italia
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989–1991   1991–1992   1992–1993   1993–1995 | Como   Pisa   Genoa   Juventus | 43 (0) 25 (0) 35 (3) 27 (1) |
Maajoukkue
| 1993 | Italia | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Andrea Fortunato (26. heinäkuuta 1971 Salerno – 25. huhtikuuta 1995 Perugia) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Fortunato edusti seuratasolla Comoa, Pisaa, Genoaa ja Juventusta. Italian maajoukkueessa hän pelasi yhden ottelun.
Fortunato kuoli leukemiaan.
Aiheesta muualla

In ricordo di Andrea Fortunato (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Andrea Fischbacher

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrea Fischbacher Semmeringissä 2008. |  Andrea Fischbacher Semmeringissä 2008. |  Andrea Fischbacher Semmeringissä 2008. |  |
Maa:   Itävalta
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | supersuurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Val d’Isère 2009 | supersuurpujottelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Maribor 2004 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Bardonecchia 2005 | supersuurpujottelu |  |
Andrea Fischbacher (s. 14. lokakuuta 1985 Schwarzach im Pongau, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, supersuurpujottelun olympiavoittaja.
Fischbacher voitti junioreiden maailmanmestaruuden supersuurpujottelussa Mariborissa 2004 ja Bardonecchiassa 2005. Aikuisten arvokilpailuissa hän oli samassa lajissa seitsemäs Santa Caterinan MM-kilpailuissa 2005, kolmastoista Torinon olympialaisissa 2006, kolmas Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009, voittaja Vancouverin olympialaisissa 2010 ja yhdeksäs Schladmingin MM-kilpailuissa 2013. Syöksylaskussa hän oli Val d’Isèren MM-kilpailuissa seitsemäs, Vancouverin olympialaisissa neljäs, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 yhdeksäs ja Schladmingin MM-kilpailuissa kahdeksas.
Fischbacher kilpaili maailmancup-tasolla kaudesta 2003–2004 lähtien. Hän saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa oltuaan toinen supersuurpujottelukilpailussa Lake Louisessa 4. joulukuuta 2005. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samassa lajissa Sestrieressä 10. helmikuuta 2008 jakaessaan ykköstilan Fabienne Suterin kanssa, jolle voitto oli niin ikään ensimmäinen.
Fischbacher lopetti uransa kauden 2014–2015 jälkeen.
Maailmancupin palkintosijat

Syöksylasku
Kausi 2008–2009: Bansko toinen & voitto; syöksycupin yhteispisteissä toinen
Kausi 2013–2014: Crans-Montana voitto
Supersuurpujottelu
Kausi 2005–2006: Lake Louise toinen, Aspen kolmas
Kausi 2006–2007: Lenzerheide toinen
Kausi 2007–2008: Sestriere voitto
Kausi 2008–2009: Lake Louise toinen
Kausi 2009–2010: St. Moritz toinen; supersuurpujottelun yhteispisteissä viides
Suurpujottelu
Kausi 2008–2009: Sölden kolmas
Kokonaiskilpailu:
Kausi 2008–2009: kymmenes
Kausi 2009–2010: kymmenes
Pihlajavaara

Pihlajavaara on kylä Juuassa. Asukkaita on noin 75.
Juuan kirkonkylälle on matkaa 20 kilometriä. Näköalaa korkeilta vaaroilta on Pieliselle ja Höytiäiselle saakka.
Pihlajavaarassa on ollut koulu, sivukirjasto, posti ja kauppoja. Koulu lakkautettiin jo vuonna 1981. Nykyään oppilaat käyvät alakoulua Nunnanlahdessa. Ruokakauppaa ei enään ole. Kylällä on yksityisyrittäjiä ja maatiloja.
Kylässä toimii kylätoimikunta. Naapurikylä on Kuhnusta.
All Through the Night

| All Through the Night Imperial State Electric |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : The Honk Palace
 Julkaistu: 23. syyskuuta 2016
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Nicke Andersson
 Tyylilaji: garage rock, hard rock, southern rock
 Kesto: 32.02
 Levy-yhtiö: Psychout
Listasijoitukset
  Sverigetopplistan: 6.
Imperial State Electricin muut julkaisut
| Eyes 2014 | All Through the Night 2016 |   |
All Through the Night on garage rock -yhtye Imperial State Electricin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 23. syyskuuta 2016 levymerkillä Psychout Records. Albumi nauhoitettiin nokkamies Nicke Anderssonin omistamassa The Honk Studio -äänitysstudiossa. Albumin nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin marraskuussa 2016.
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin kuudennella sijalla.
Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Aleksi Parkkonen antoi albumille arvosanan 9/10. Hän sanoo musiikin olevan yksinkertaisesti iskevää ja askeettista, jonka tarkoitus on ainoastaan tuottaa kuulijalle rock-elämys, missä se onnistuu mallikkaasti. Niin ikään Imperiumin Munamankeli piti albumia yksinkertaisesti menevänä, hyväntuulisena ja pätevänä rokkina, joka ei vaadi kuulijaltaan liikoja.
Kappaleet

Empire of Fire – 3.28
All Through the Night – 2.36
Remove Your Doubt – 3.46
Break It Down – 3.14
Over and Over Again – 2.36
Bad Timing – 3.02
Read Me Wrong – 2.59
Get off the Boo Hoo Train – 2.48
Would You Lie – 2.37
No Sleeping – 4.58
Kokoonpano

Nicke Andersson – laulu, kitara
Tobias Egge – kitara
Dolf De Borst – basso
Thomas Eriksson (rumpali)Thomas Eriksson – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Kaaoszine: 9/10
Pioneer 10

| Pioneer 10 |
| --- | --- |
Alkuperäinen nimi:  Pioneer-F
 Pioneer 10 lähes valmiiksi koottuna Etelä-Kaliforniassa 20.12.1971
Organisaatio:  Nasa
Tehtävätyyppi:  Planeettatutkimus
Ohilennot:  Jupiter
Kohde:  Jupiter
Laukaisu:  1972-03-033. maaliskuuta 1972 Cape Canaveral
Laukaisualus:  Atlas Centaur
Kohteessa:  1973-12-044. joulukuuta 1973
Massa:  258 kg
Teho:  165 W
COSPAR ID::  1972-012A
Kaaviokuva Pioneer 10:n järjestelmistä
Pioneer 10 on Nasan Pioneer-avaruusohjelman avaruusluotain, joka laukaistiin 2. maaliskuuta 1972. Se on ensimmäinen ihmisen tekemä laite, joka on kulkenut asteroidivyöhykkeen läpi, tehnyt Jupiterista ensimmäiset lähihavainnot ja ohitti ensimmäisenä Kuiperin vyöhykkeellä sijaitsevan kääpiöplaneetta Pluton kiertoradan vuonna 1983.
Pioneer 10 jatkaa matkaansa tähtienvälisessä avaruudessa. Se ohittaa Härän tähdistöön kuuluvan Aldebaranin (α Tau, "Härän silmä") noin kahden miljoonan vuoden kuluttua. Tässäkään ei tosin voida puhua varsinaisesta ohilennosta. Välimatkaa jää useita valovuosia.
Tehtävä

Pioneer 10 ja Pioneer 11 ovat lähes identtisiä. Luotaimia rakennettiin kaksi, jotta Pioneer 11 voisi hoitaa tehtävän, jos Pioneer 10 sattuisi hajoamaan. Tähän järjestelyyn päädyttiin, koska kyseessä oli ensimmäinen lento ulkoplaneetoille ja luotainten oli pakko kulkea asteroidivyöhykkeen läpi. Molemmat luotaimet laukaistiin järeällä Atlas-Centaur-monivaiheraketilla, joka kykeni antamaan luotaimelle riittävän nopeuden suoraan matkaan kohti Jupiteria. Pioneer 10 & 11 kuvasivat ja tutkivat Jupiteria, Pioneer 11 myös Saturnusta. Pioneerit ottivat ensimmäiset lähikuvat Jupiterista sekä Saturnuksesta ja havaitsivat monia uusia asioita kuten sen, että Jupiter on pääosin nestemäinen.
Jupiterin ohilento moninkertaisti luotainten nopeuden, ja moottorien käyttö vielä lisäsi sitä. Planeettatutkimuksen päätyttyä luotaimet ohjattiin ulos aurinkokunnasta ja niiden liikkeitä alettiin tarkkailla huolellisesti. Luotaimet tutkivat kosmista säteilyä ja aurinkotuulen hiukkasia. Pioneer 11 vaikeni joulukuussa 1995 ja Pioneer 10 vaikeni tammikuussa 2003. Luotaimet on suunniteltu siten, että niiden kulkua pystytään seuraamaan tarkasti, toisin kuin esimerkiksi Voyager-luotaimet.
Pioneerien korkeus on 2,9 metriä ja leveyttä niillä on 2,74 metriä eli niiden lautasantennien halkaisijan verran. Alusten kahdeksan watin lähettimet käyttävät alusten lautasantenneja. Mittalaitteet ovat antennin alapuolella olevassa säiliössä, jonka lämpötilaa säädellään mahdollisuuksien mukaan. Maasta tulevat radiosignaalit vastaanotetaan kartion muotoisella antennilla, joka sijaitsee lautasantennin keskellä. Sähkö tuotetaan neljällä ydinparistolla kahden puomin päässä, jotka ovat noin kolmen metrin päässä pyörimisakselista. Luotaimen kolmas puomi on noin 6,6 metriä pitkä ja magnetometrit sijaitsevat sen päässä. Kahden puomin välinen kulma on aina 120 astetta. Luotainten plutoniumkennot tuottivat uusina kummassakin luotaimessa 2580 watin lämpötehon, josta muuttui sähköksi 160 wattia. Nykyisin Pioneer 10:n kennoista saadaan lämpötehoa enää 2000 wattia ja sähköä 60 wattia. Samoja tutkimuslaitteita Pioneer 10:ssä & 11:ssä on 11 kappaletta ja Pioneer 11:ssä on lisäksi yksi ylimääräinen laite. Koska luotaimen antennin on jatkuvan yhteydenpidon takia osoitettava tarkkaan kohti Maata, vaaditaan usein tapahtuvia suunnankorjauksia, jotka suoritetaan lyhyillä sopivasti suunnatuilla kaasusuihkuilla. Pioneerit eivät käytä tätä tekniikkaa vaan ne pyörivät lautasantennin akselin ympäri, koska usein toistuvat pienetkin suunnankorjaukset muuttavat luotaimen suuntaa ja nopeutta nykäyksittäin vaikeuttaen jatkuvaa nopeusseurantaa. Pyöriminen vakauttaa aluksen vähentäen huomattavasti tarvetta jatkuviin suunnankorjauksiin.
Tehtävä > Pioneer-anomalia

Tämä ilmiö havaittiin vasta 1980, jolloin Pioneer 10 oli niin kaukana Auringosta, että aavevoima alkoi tulla esiin Auringon valon ja aurinkotuulen vaikutuksen takaa. Kyseessä on Aurinkoon päin suuntautuva kiihtyvyys, jonka aiheuttavan voiman suuruus on vain kymmenesmiljardisosa painovoimasta Maan pinnalla. Luotaimen nopeutta seurataan edelleen tarkalla 
Doppler-tutkalla ja seurannasta saatua nopeudenvaihtelua verrataan kaikkiin mahdollisiin luotaimen nopeuteen vaikuttaviin tekijöihin, jolloin tulokseksi saadaan aavevoima. Aluksi syynä pidettiin seurantamenetelmässä olevaa vikaa, mutta sitä ei löytynyt. Kaikki tulokseen 
vaikuttavat pienetkin tekijät pyrittiin ottamaan huomioon piinallisen tarkasti. Pioneer 11:ltä saatiin vahvistus aavevoimalle 1987, jolloin se oli riittävän kaukana Auringosta. Tässä tapauksessa seuranta-aika jäi lyhyeksi, sillä 1990 sattui laitevika ja luotain mykistyi 1995. Voyagereiltä vahvistusta ei voida saada niiden erilaisen navigointijärjestelmän vuoksi, mutta 19. tammikuuta 2006 laukaistu Nasan New Horizons -luotain on saatettu rakentaa ilmiön havainnointia silmällä pitäen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pioneer-projektin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
NSSDC Pioneer 10 sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Pioneer Odyssey, NASA SP-396, 1977 (Arkistoitu – Internet Archive) - Kokonainen kuvitettu verkkokirja Pioneer 10 ja 11 projekteista (ks. "Table of Contents")
Mark Wolverton: The Depths of Space online (Arkistoitu – Internet Archive)
A distant Pioneer whispers to Earth - CNN:n artikkeli 19.12.2002
Pioneer-ohjelma
Pioneer 0
Pioneer 1
Pioneer 2
Pioneer 3
Pioneer 4
Pioneer P-1 (W)
Pioneer P-3 (X)
Pioneer P-30 (Y)
Pioneer P-31 (Z)
Pioneer 5 (P-2)
Pioneer 6, 7, 8 ja 9
Pioneer 10
Pioneer 11
Pioneer H
Pioneer Venus -ohjelma
Laukaisu
Pioneer 10:n ja 11:n sekä Voyager-luotainten lentoradat Aurinkokunnan halki
Taiteilijan näkemys Pioneer 10:stä ensimmäisten kuuden miljardin mailin jälkeen.
Pioneer 10:n kuuluisa kullattu laatta. Vasemmalla ylhäällä on vedyn kaaviokuva, jonka perusteella voidaan päätellä käytettyjä yksiköitä. Vasemmalla on ilmaistu Auringon etäisyys joihinkin muihin tähtiin. Alhaalla on kaaviokuva aurinkokunnasta. Oikealla on kuva kahdesta valkoisesta alastomasta nuoresta ihmisestä kuvattuna luotaimen edessä.
Jupiter Pioneer 10:n kuvaamana. Jälkikäsitelty kuva.
Pioneer Corporation

| Pioneer Corporation |
| --- | --- |

Tunnuslause:  sound.vision.soul
Yritysmuoto:  Pörssiyhtiö
ISIN:  JP3780200006
Perustettu:   1938 (Tokio, Japani)
Perustaja:  Nozomu Matsumoto
Toimitusjohtaja:  Susumu Kotani
Kotipaikka:   Kanagawa, Japani
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  Auto- ja kotiviihde-elektroniikka
Henkilöstö:  37 622
Kotisivu:  Pioneer Eurooppa Pioneer Suomi Pioneer Japani
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alkuperäinen Pioneerin logo (1969–1998).
Pioneer Corporation (jap. パイオニア株式会社, Paionia kabushikigaisha) on japanilainen kansainvälisesti toimiva viihde-elektroniikan valmistaja. Sen kotipaikka on Meguro Tokion prefektuurissa Japanissa. Yritys perustettiin vuonna 1938 radio- ja kaiutinkorjaamoksi. Pioneer on ollut isossa roolissa kaapelitelevision ja Laserdisc-formaatin kehittämisessä. Se oli suurin Laserdisc-soittimien valmistaja. Pioneer on myös valmistanut ensimmäisen CD-soittimen autokäyttöön ja ensimmäisen irrotettavalla etulevyllä varustetun autosoittimen. Yritys on myös ollut mukana kehittämässä DVD- ja Blu-ray-formaatteja, plasmatelevisiota sekä OLED-televisiota.
Pioneer oli vuonna 2012 maailman 97. suurin autoteollisuuden osatoimittajayritys.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pioneer
Käännös suomeksi
Pettbölen tuulivoimapuisto

| Pettbölen tuulivoimapuisto Pettböles vindkraftspark |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Finström
Koordinaatit:  60°21′50″N, 19°58′26″E
Sähköverkkoon:  1998
Valmistunut:  1998
Laajennettu:  1999
Lopetettu:  2021 (yksi voimala)
Rakennuttaja:  Ålands Vindkraft Ab
Omistaja:  Ålands Vindkraft Ab
Operaattori:  Ålands Vindenergi AL
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  43 ja 48 m 
Tuulivoimalat:  Enercon E40/500 (500 kW)  Enercon E44/600 (600 kW)
Kapasiteetti:  1,1 MW  
Vuosituotanto:  2,0 GWh 
 fiPettbölen tuulivoimapuisto 
Pettbölen tuulivoimapuisto on Ahvenanmaalla Finströmin Pettbölessä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kaksi tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 1,1 megawattia ja vuosituotanto on noin 2,0 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut ja omistaa Ålands Vindkraft Ab ja niitä operoi Ålands Vindenergi AL.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsivat Ahvenanmaan pääsaaren pohjoisosassa kohoavien Pettbölebergenin päällä rivissä. Nyt, kun niistä läntisin tuulivoimalaitos on purettu vuonna 2020, toimii puistossa enää kaksi tuulivoimalaitosta 300 metrin etäisyydellä toisistaan. Ne sijaitsevat 43 ja 48 metrin korkeudella mpy. Voimaloiden tuottama sähköenergia johdetaan kantaverkkoon Pettbölen kautta.
VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimaloita kutsuttiin ensin nimillä Finström 1, 2 ja 3, mutta myöhemmin niistä käytettiin tunnuksia Pettböle 1, 2 ja 3. Ahvenanmaalaiset nimittävät voimaloitaan erisnimillä. Nämä voimalat ovat silloin Fursten, Gideon ja Svea. Ilmeisesti Fursten on sittemmin purettu pois.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Enerconin valmistamaa E40/500-mallia, jonka napakorkeus on 55 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja jonka kapasiteetti on 500 kilowattia eli 0,5 megawattia. Kolmas tuulivoimalaitos oli E44/600-mallia, jonka napakorkeus oli 65 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 600 kilowattia.
Historiaa

Tuulipuiston suunnitteli ja toteutti Ålands Vindkraft Ab. Tuulivoimalat rakennettiin kahdessa vaiheessa. Ensin valmistuivat lokakuussa 1998 Pettböle 1 ja 2, jotka ovat Enercon E40/500- mallia. Sitten valmistui vielä Pettböle 3 eli Enercon E44/600 lokakuussa 1999.
Marraskuussa 2020 purettiin Pettböle 1 eli Fursten (hieman epävarma tieto ) ikääntyneenä voimalaitoksena. Ennen purkamista tuottivat voimalaitokset vuosittain 3,1 gigawattituntia sähköenergiaa, mutta Furstenin purkamisen jälkeen se olisi enää 2,0 gigawattituntia.
Huomioita

1 2  Mistään lähteestä ei löydy tuoreita vuosituotantoa esittäviä lukuja. Artikkelissa ilmoitetut vuosituotannot on arvioitu VTT:n tuulivoiman vuositilastoista keskiarvoina vuosilta 2008–2010.
1 2  Poistetulle voimalalle ei löytynyt selkeäkielistä lähdetietoa. Ainoa lähde voisi olla Ålandin lehtijuttu, joka oli kuitenkin piiloitettu muilta kuin maksavilta lukijoilta. Hakukoneen referenssissä ilmeni kuitenkin, että poistettu voimalaitos olisi ollut Fursten. Varmaa tietoa ei ole siitäkään, oliko Fursten Finström 1, 2 vaiko 3. Karttapaikka-palvelussa läntimmäisen voimalan puretut osat näkyvät ilmakuvissa (joulukuun 2023 tieto).
Aiheesta muualla

Andén, Benny: Vindkraft # 3. Gideon, Pettböle.
Andén, Benny: Vindkraft # 4. Pettböle vindkraftverk SVEA
And We Run

| ”And We Run” Within Temptation ft>  Xzibit |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hydra
 B-puoli: ”Living on Fire”
 Äänitetty : 2013
 Julkaistu: 23. toukokuuta 2014 (Eurooppa) 26. toukokuuta 2014 (Iso-Britannia) 27. toukokuuta 2014 (Yhdysvallat) 20. elokuuta 2014 (Japani)
 Formaatti: EP
 Tuottaja(t): Daniel Gibson
 Tyylilaji: sinfoninen metalli, rapmetalli
 Kesto: 17.00
 Levy-yhtiö: Sony BMG, Nuclear Blast
Within Temptationin muut singlet
| ”Whole World Is Watching” 2014 | ”And We Run” 2014 | ”Edge of the World” 2014 |
And We Run on hollantilaisen sinfonimetalli/rock-yhtye Within Temptationin studio EP ja single heidän kuudennelta, "Hydra-studioalbumilta ja sillä vierailee yhdysvaltalaisräppäri Xzibit. Kappale julkaistiin 23. toukokuuta 2014, sisältäen albumilta kolme demoa sekä erilaisia versioita kappaleesta. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin samana päivänä.
Käännös suomeksi
Pink Fairies

| Pink Fairies |
| --- | --- |
 Yhtyeen laulaja Ruisrockissa vuonna 1971.
Tiedot
Toiminnassa:  1970–1975, 1976, 1987
Tyylilaji:  rock, underground
Kotipaikka:  Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Twink, rummut, laulu   Paul Rudolph, kitara, laulu   Duncan Sanderson, basso, laulu   Russell Hunter, rummut  
Levy-yhtiö:  Polydor Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pink Fairies on 1970-luvun alkupuolella toiminut brittiläinen rockyhtye. Yhtye julkaisi kolme albumia vuosina 1971–1973 ja nautti suurta suosiota underground-piireissä. Pink Fairies esiintyi usein yhdessä Hawkwindin kanssa ja soitti monissa hyväntekeväisyys- ja ilmaiskonserteissa (tämä yhdistelmä tunnettiin nimellä Pinkwind). Yhteiskunnallisten asenteidensa ja suoraviivaisen soittonsa perusteella Pink Fairiesia on pidetty myös punkrockin edelläkävijänä.
Muusikot

John ”Twink” Alder: rummut, laulu 1970–1972
Paul Rudolph: kitara 1970–1972
Duncan Sanderson: basso, laulu 1970–1973
Russell Hunter: rummut 1970–1973
Mick Wayne: kitara, laulu 1972
Larry Wallis: kitara, laulu 1972–1973
Martin Stone: kitara 1976
Andy Colqhoun: kitara, laulu 1987
Diskografia

Albumit
Never Never Land 1971
What a Bunch of Sweeties 1972
Kings of Oblivion 1973
Flashback (kokoelma) 1975
Live at the Roundhouse 1975 1982
Previously Unreleased 1982
Kill ’Em and Eat ’Em 1987
Pleasure Island 1996
No Picture 1997
Master Series (kokoelma) 1999
Up the Pinks – An Introduction to Pink Fairies (kokoelma) 2002
Naked Radio 2017
Resident Reptiles 2018
Muut kokoelma- ja livealbumit
The Golden Years: 1969–1971 1998
Mescaline and Mandies Round at Uncle Harry’s 1998
Do It! 1999
Live at the Roundhouse/Previously Unreleased/Do It ’77 1999
Live at Weeley 1971 1999
Chinese Cowboys 2005
Finland Freakout 1971 2008
Singlet
"The Snake" / "Do It" 1971
"I Saw Her Standing There" / "The Pigs of Uranus" 1972
"Well, Well, Well" / "Hold On" 1972
"Between the Lines" / "Spoiling for a Fight" 1976
"Do It '77" 1977 (nimellä Twink and the Fairies)
Kirjallisuutta

Rich Deakin: Keep it Together! Cosmic Boogie with the Deviants and Pink Fairies (2007)
Aiheesta muualla

Epävirallinen fanclub (Arkistoitu – Internet Archive)
Larry Wallisin kotisivut
Paula Vesalan diskografia
Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Vesala |  Julkaistu: 17. kesäkuuta 2016  Levy-yhtiö: Etenee Records / Warner Music Finland  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 1 | 20 000 + (platinalevy) |
| Etsimässä rauhaa |  Julkaistu: 14. helmikuuta 2020  Levy-yhtiö: Etenee Records / Warner Music Finland  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 2 |  |
| Näkemiin, melankolia |  Odotettu julkaisu: 10. helmikuuta 2023  Levy-yhtiö: Etenee Records / Warner Music Finland  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 1 |  |
EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Vain elämää |  Julkaistu: 7. marraskuuta 2014  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: digitaalinen | 48 |  |
| Totuuksia popmusiikista |  Julkaistu: 10. joulukuuta 2021  Levy-yhtiö: Etenee Records / Warner Music Finland  Formaatti: digitaalinen | – |  |
Singlet

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | ”Sori” | 1 | 1 | 40 | 30 | Vain elämää – kausi 3, ilta |
| 2014 | ”Miten ja miksi” | 10 | 2 | – | – | Vain elämää – kausi 3, ilta |
| 2014 | ”Sua vasten aina painautuisin” | 19 | 3 | – | – | Vain elämää – kausi 3, päivä |
| 2015 | ”Tequila” | 4 | 2 | 10 | 1 | Vesala |
| 2016 | ”Tytöt ei soita kitaraa” | – | 6 | – | 7 | Vesala |
| 2016 | ”Älä droppaa mun tunnelmaa” | 5 | 2 | 5 | 2 | Vesala |
| 2016 | ”Ei pystyny hengittää” | – | – | 42 | 6 | Vesala |
| 2017 | ”Muitaki ihmisii” | 9 | 1 | 11 | 1 |  |
| 2017 | ”Sinuun minä jään” (Alasti-klubi) | – | 7 | – | – |  |
| 2018 | ”Nyt on lähtö” | 7 | 2 | 7 | 1 | Etsimässä rauhaa |
| 2018 | ”Monta nimee” | 8 | 1 | 8 | 4 |  |
| 2018 | ”Mul ei oo lapsuudensankarii” | 15 | 1 | 16 | – | Etsimässä rauhaa |
| 2019 | ”Uusia unelmia” | 8 | 3 | 10 | 5 | Etsimässä rauhaa |
| 2019 | ”Nyt kommentoin” | 15 | 8 | 15 | – | Vain elämää – kausi 10, ensimmäinen kattaus |
| 2019 | ”Tarkenee” | – | 5 | 23 | – | Vain elämää – kausi 10, ensimmäinen kattaus |
| 2019 | ”Tulkoon mitä vaan” (mukana Aili Järvelä ja Jutta Rahmel) | – | 4 | 23 | – | Vain elämää – kausi 10, ensimmäinen kattaus |
| 2019 | ”On elämä laina” | 19 | 8 | 21 | – | Vain elämää – kausi 10, toinen kattaus |
| 2019 | ”Ystävä” (mukana Mira Luoti) | – | – | 38 | – | Vain elämää – kausi 10, toinen kattaus |
| 2019 | ”Fairytale Gone Bad” | – | – | 40 | – | Vain elämää – kausi 10, toinen kattaus |
| 2019 | ”Tähti” | – | – | 30 | – | Vain elämää – kausi 10, toinen kattaus |
| 2019 | ”Jouluksi mummolaan” | – | – | – | – | Vain elämää – joulu |
| 2019 | ”Sylvian joululaulu” | – | – | – | – | Vain elämää – joulu |
| 2019 | ”Valkea joulu” (mukana Julle Y. ja Mikko Virta) | – | – | – | – | Vain elämää – joulu |
| 2019 | ”Meillä kummittelee” | – | – | 32 | 80 | Etsimässä rauhaa |
| 2020 | ”Me tanssitaan liian vähän” | – | – | – | 23 | Etsimässä rauhaa |
| 2021 | ”Kysy mua ulos” | 12 | – | – | 10 | Näkemiin, melankolia |
| 2021 | ”Pahanilmanlinnut” | 10 | – | – | 3 | Näkemiin, melankolia |
| 2022 | ”Uu mama” | 6 | – | – | 23 | Näkemiin, melankolia |
| 2022 | ”Nopee hopee” (Vesala & Kaija Koo) | 19 | – | – | 21 |  |
| 2022 | ”Kirje Joulupukille” | 38 | – | – | – |  |
| 2022 | ”Testamentti” | – | – | – | 24 | Näkemiin, melankolia |
| 2023 | ”Miks pitää itkeä?” (mukana Aali) | 17 | – | – | 76 | Näkemiin, melankolia |