stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tunnit
Palkintoja > Golden Globet

Paras draamaelokuva
Paras naispääosa draamaelokuvassa: Nicole Kidman
Ehdokkaana:
Paras naispääosa draamaelokuvassa: Meryl Streep
Paras miessivuosa: Ed Harris
Paras elokuvamusiikki: Philip Glass
Aiheesta muualla

Tunnit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Stephen Daldryn ohjaamat elokuvat
| --- | --- |
1990-luku: Eight (1998)
2000-luku:  Billy Elliot (2000)  Tunnit (2002)  Lukija (2008) 
2010-luku:  Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä (2011)  Trash (2014) 
| n k Parhaan draamaelokuvan Golden Globe -palkinnon saaneet elokuvat |
| --- | --- |
1951–1970:  Paikka auringossa (1951)  Suuri maailmansirkus (1952)  Näin hänen kuolevan (1953)  Alaston satama (1954)  Eedenistä itään (1955)  Maailman ympäri 80 päivässä (1956)  Kwai-joen silta (1957)  Kahlitut (1958)  Ben-Hur (1959)  Spartacus (1960)  Navaronen tykit (1961)  Arabian Lawrence (1962)  Kardinaali (1963)  Becket (1964)  Tohtori Živago (1965)  Kunnian mies (1966)  Yön kuumuudessa (1967)  Leijona talvella (1968)  Tuhannen päivän kuningatar (1969)  Rakkaustarina (1970) 
1971–1990:  Kovaotteiset miehet (1971)  Kummisetä (1972)  Manaaja (1973)  Chinatown (1974)  Yksi lensi yli käenpesän (1975)  Rocky (1976)  Käännekohta (1977)  Keskiyön pikajuna (1978)  Kramer vastaan Kramer (1979)  Tavallisia ihmisiä (1980  Kultalampi (1981)  E.T. (1982)  Hellyyden ehdoilla (1983  Amadeus (1984)  Minun Afrikkani (1985)  Platoon – nuoret sotilaat (1986)  Viimeinen keisari (1987)  Sademies (1988)  Syntynyt 4. heinäkuuta (1989)  Tanssii susien kanssa (1990) 
1991–2010:  Bugsy (1991)  Naisen tuoksu (1992)  Schindlerin lista (1993)  Forrest Gump (1994)   Järki ja tunteet (1995)  Englantilainen potilas (1996)  Titanic (1997)  Pelastakaa sotamies Ryan (1998)  American Beauty (1999)  Gladiator (2000)  Kaunis mieli (2001)  Tunnit (2002)  Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)  Lentäjä (2004)  Brokeback Mountain (2005)  Babel (2006)  Sovitus (2007)  Slummien miljonääri (2008)  Avatar (2009)  The Social Network (2010) 
2011–:  The Descendants (2011)  Argo (2012)  12 Years a Slave (2013)  Boyhood (2014)  The Revenant (2015)  Moonlight (2016)  Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017)  Bohemian Rhapsody (2018)  Taistelulähetit – 1917 (2019)  Nomadland (2020)
Luettelo Alavieskan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Alavieskan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Alavieskan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alavieskan ensimmäisen ja toisen kirkon muistomerkki | Tikkasen hautausmaa, Siltatie 9 | Kirkonkylä | 64.1645°N, 24.3041°E |  |  |  |  |
| Järviojan kaivajien muistomerkki | Järviojan pohjoispuolella, Taluskyläntien länsipuolella | Ojaperä | 64.1789°N, 24.3004°E |  |  |  |  |
| Muualle haudattujen muistomerkki, Koissuo | Koissuon hautausmaa, Taluskyläntie 47 | Koissuo | 64.1774°N, 24.3056°E |  |  |  |  |
| Muualle haudattujen muistomerkki, Tikkanen | Tikkasen hautausmaa, Siltatie 9 | Kirkonkylä | 64.1639°N, 24.3049°E |  |  |  |  |
| Niittumies | Alavieskan kunnantalon aulassa, Pappilantie 1 | Kirkonkylä | 64.1645°N, 24.3087°E | Kähtävä, HuugoHuugo Kähtävä | 1980 |  |  |
| Sankarihautojen muistomerkki | Tikkasen hautausmaa, Siltatie 9 | Kirkonkylä | 64.1641°N, 24.3048°E | Wirkkala, IlmariIlmari Wirkkala | 1951 |  |  |
| Sotaanlähdön muistomerkki | Alavieskan kirkon kirkkotarhassa, Keskustie 6 | Kirkonkylä | 64.1661°N, 24.3047°E |  | 1989 |  |  |
| Sotavuosina kaatuneiden muistolaatta | Alavieskan seurakuntatalon aulassa, Papinpolku 1 | Kirkonkylä | 64.1642°N, 24.3098°E |  |  |  |  |
| Utsjoen evakkojen muistokivi | Koissuon hautausmaa, Taluskyläntie 47. | Koissuo | 64.1774°N, 24.307°E |  |  |  |  |
| Vaivaisukko | Alavieskan kirkon tapulin seinällä, Keskustie 6 | Kirkonkylä | 64.1659°N, 24.3046°E |  |  |  |  |
| Vapaussodan 1918 muistomerkki | Tikkasen hautausmaa, Siltatie 9 | Kirkonkylä | 64.1645°N, 24.3053°E |  | 1921 |  |  |
| Äiti-muistomerkki | Kirjastotalon edessä, Pokelantie 3 | Kirkonkylä | 64.166°N, 24.3066°E | Paloranta, JormaJorma Paloranta | 2002 |  |   |
Juice Leskinen Grand Slam

| Juice Leskinen Grand Slam |
| --- | --- |
 Juice Leskinen Grand Slam keikalla Hotelli Rosendahlissa 1986.
Tiedot
Toiminnassa:  1981–1991, 1994, 1995, ilman Juicea: 2007–2010 
Tyylilaji:  suomirock
Kotipaikka:   Tampere, Suomi
Laulukieli:  suomi englanti
Jäsenet:  Juice Leskinen, laulu, kitara (1981–1995)  Sakari Kuosmanen, laulu, kitara (1985–1986)  Anssi Tikanmäki, kosketinsoittimet, laulu (1981–2010)  Antti Tammilehto, basso, laulu (1981–2010)  Ila Loueranta, kosketinsoittimet, kitara, laulu (1981–2010)  Vesa Sytelä, rummut, laulu (1981–2010)  Puntti Valtonen, laulu, kitara (1982–1985, 2007–2010)  Jari Yliaho, kitara, laulu (1986–2010) 
Levy-yhtiö:  Johanna   Megamania Musiikki  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juice Leskinen Grand Slam oli vuonna 1981 perustettu Juice Leskisen johtama yhtye, joka toimi aktiivisesti vuosina 1981–1986 ja koottiin sen jälkeen uudelleen vuonna 1991 uutta albumia varten. Vuodesta 1991 lähtien yhtye oli Leskisen mukaan ”telakalla, mutta ei hajonnut”. Juice Leskisen kuoleman jälkeen yhtye on jälleen ajoittain kokoontunut yhteen ja tehnyt pienimuotoisia kiertueita.
Grand Slam koostui muutamasta Juice Leskisen aiemman Slam-yhtyeen loppuvaiheen muusikosta sekä nuorista lupauksista, jotka Juice pyysi yhtyeeseen etupäässä heidän soittotaitojensa perusteella. Myös henkilökemiat olivat tärkeitä, sillä yhtye teki 1980-luvun ensimmäisellä puoliskolla satoja keikkoja ympäri Suomen. Leskinen piti Grand Slamia soittotaidollisesti parhaana yhtyeenään. Sen jokainen jäsen osasi soittaa useampaa soitinta, laulaa – ja myös näytellä, sillä Grand Slamin keikat sisälsivät usein myös erilaisia teatraalisia aineksia pienoisnäytelmistä improvisoituihin laulunumeroihin asti.
Historia

Juice Leskinen Grand Slam esiintyi ensimmäisen kerran marraskuussa 1981. Edeltäneestä Slamista mukaan tulivat kosketinsoittaja Ila Loueranta ja rumpali Vesa Sytelä. Grand Slam julkaisi vuonna 1982 ensimmäisen albuminsa Sivilisaation, joka oli äänitetty Lontoossa Abbey Road Studiolla.
Lokakuussa 1983 julkaistiin mini-LP Deep Sea Diver, joka sisälsi kuusi Juice Leskisen kappaletta englanniksi käännettynä. Englanninkieliset sanoitukset kappaleisiin teki Leskinen, lisäksi Anssi Tikanmäki oli tehnyt niihin tuoreet sovitukset.
Aktiivisen keikkailun vastapainoksi Juice Leskinen Grand Slam piti pitkiä keikkataukoja. Esimerkiksi vuonna 1983 julkaistun Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä -albumin jälkeen yhtye jäi neljäntoista kuukauden mittaiselle keikkatauolle.
Grand Slam säesti Pate Mustajärveä tämän soolo-singleillä Elämässä pitää olla runkkua/Yhdessä itkien (1983) ja Synnyimme lähtemään/Sen voi vain aavistaa (1986). Grand Slam solistinaan Leo Gaurilof julkaisi vuonna 1984 salanimellä Trio Jyrkkäkallio singlen Kissa ja korttipakka/When the James go Marchin’in.
Vuonna 1985 julkaistiin albumi Pyromaani palaa rikospaikalle, jonka tunnetuimmiksi kappaleiksi muodostuivat ”Musta aurinko nousee” ja ”Pyhä toimitus”. Seuraavana vuonna julkaistiin Yölento, josta tuli Leskisen tuotannon myydyin albumi, ylittäen timanttilevyrajan. Grand Slam lopetti keikkailun Yölento-albumin jälkeen, Juice Leskisen terveydentilan heikennyttyä.
Seuraava Grand Slamin albumi, Taivaan kappaleita, julkaistiin vasta vuonna 1991. Leskiseltä oli ilmestynyt albumit Minä (1987) ja Sinä (1990), joilla ei kuitenkaan soittanut Grand Slam -yhtye.
Taivaan kappaleita -albumin jälkeen Grand Slam teki jälleen joitakin keikkoja (esim. juhannusfestivaaleilla), kunnes Leskinen päätti laittaa Grand Slam -yhtyeen ”telakalle” toistaiseksi, muusikoiden kiireistä ja monista projekteista johtuen.
Vuonna 1994 Grand Slam kokoontui ja kävi äänittämässä kappaleen ”Sanonkoma”, joka päätyi Matti Pellonpään tekeillä olleeseen elokuvaan Viimeinen ilta. Lisäksi miehet esiintyivät Leena ja Pekka -ravintolan 10-vuotisjuhlissa, jossa rumpali Vesa Sytelän sijaisena oli Eppu Normaalin Aku Syrjä. Vuonna 1995 yhtye kokoontui vielä kerran ja soitti Matti Pellonpään muistotilaisuudessa, sillä Pellonpään toiveena oli, että ”Rällämi” soittaisi hänen hautajaisissaan.
Historia > Juicen kuoleman jälkeen

Vuonna 2007 Juice Leskisen kuolemaa muistelemaan kokoontunut Grand Slam päätti tehdä kiertueen Leskisen muistoksi. Grand Slam nähtiin samana kesänä lukuisilla festivaaleilla sekä syksyllä klubikeikoilla. Tämä toistui myös vuonna 2008. Myös vuonna 2010 Grand Slam teki pienimuotoisen kiertueen. Yhtye julkaisi lokakuun 2009 lopussa EP-levyn, jonka nimikappale on ”Kuka meistä uskaltaa?”. Kappale jäi levyttämättä Taivaan kappaleita -levyn levytyssessioissa. Lisäksi EP:llä on Grand Slamin uudelleenlevytykset kappaleista ”Viidestoista yö”, ”Luonas kai olla saan” sekä ”Kaksoiselämää”
.
Historia > Ensyklopedia-kerho

Ensyklopedia-kerho oli Grand Slam -yhtyeen sisällä toiminut pienempi yhtye, joka esitti lyhyitä a cappella -tyylillä laulettuja humoristisia musiikkikappaleita Grand Slamin keikoilla. Ensyklopedia-kerhoon kuuluivat Anssi Tikanmäki, Antti Tammilehto ja Puntti Valtonen. He sanoittivat kansansävelmiin perustuvat kappaleensa yleensä keikkabusseissa, Juice Leskisen mukaan ”vaiheessa, jolloin muut olivat jo sammuneet”. Viisi Ensyklopedia-kerhon pientä laulua julkaistiin Grand Slamin Kuopio-Iisalmi-Nivala-live-LP:llä vuonna 1984. Salanimihupailuun kuuluu myös edellä mainittu Trio Jyrkkäkallio.
Jäsenet

Juice Leskinen, 1981–1995, laulu, kitara
Anssi Tikanmäki, 1981–2010, koskettimet, taustalaulu
Antti Tammilehto, 1981–2010, basso, taustalaulu
Ila Loueranta, 1981–2010, koskettimet, kitara, taustalaulu
Vesa Sytelä, 1981–2010, rummut, taustalaulu
Hannu (Puntti) Valtonen, 1982–1985 ja 2007–2010, laulu, kitara
Jari Yliaho, 1986–2010, kitara, taustalaulu
Sakari Kuosmanen, 1985–1986, laulu, kitara
Grand Slamin mukana kiersi joskus muitakin suomalaisia muusikoita ja taiteilijoita, vaikka eivät varsinaiseen yhtyeeseen kuuluneetkaan. Heistä tunnetuimpia ovat Pate Mustajärvi ja Matti Pellonpää, joka toimi ajoittain yhtyeen näennäisbasistina. Juice Leskinen Slam -yhtyeessä toiminut kosketinsoittaja Eero ”Safka” Pekkonen oli mukana Grand Slamin kiertueella kosketinsoittajana Tikanmäen ohella vuonna 1991.
Puntti Valtonen erosi Grand Slamista päästyään teatterikouluun vuonna 1985. Hän kuitenkin vieraili laulajana kummallakin lähtönsä jälkeen äänitetyllä Grand Slam -albumilla, Yölennolla ja Taivaan kappaleilla, sekä soitti kitaraa joillakin Grand Slam -keikoilla myös eroamisensa jälkeen. Juicen kuolemaa seuranneella, vuoden 2007 Grand Slam -kiertueella Puntti Valtonen toimi yhtyeen pääsolistina.
Julkaisut > Albumit

Sivilisaatio (1982)
Deep Sea Diver (1983)
Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä (1983)
Kuopio-Iisalmi-Nivala (live, 1984)
Pyromaani palaa rikospaikalle (1985)
Yölento (1986)
Taivaan kappaleita (1991)
Julkaisut > Singlet

Villi länsi / Atomisuoja (1982)
Do the Stönö / Kulttuuri saapui Ähtäriin (1982)
Nenästä verta, sielusta kultaa / Jalkahiki-Viki (1983)
Eesti (On My Mind) / Kun rumba loppuu (1983)
Pate Mustajärvi: Elämässä pitää olla runkkua / Yhdessä itkien (1983)
Eesti (tanssimiksaus) / Arkadianmäen ongelmajätelaitos / MCMLXXXIV / Värisilmä-Valtonen (julkaisemattomaksi jäänyt maxi-EP, 1984)
Pyhä toimitus / Inferno (1985)
Trio Jyrkkäkallio: Kissa ja korttipakka / When the James go Marchin’in (1985)
Musta aurinko nousee / Mimosan hipiä (1985)
Jouluvirsi / Joulupukkivukki (1985)
Isoisän hinttipussi / Korjaa blues (1986)
Kaksoiselämää / Elämää (1986)
Pate Mustajärvi: Synnyimme lähtemään / Sen voi vain aavistaa (1986)
Vaasankin veri vapisee / Rakkauden ammattilainen (1986)
Mikä hätänä / Molla (1986)
Puhemies / Lamminpää (1987)
Juice Leskinen Grand Slam Open: Yksinäiset sydämet / Radioaktiivisten marssi (1990)
Pienestä pitäen / Daisarit / Siniristiloppumme / Action!!! (1991)
Norjalainen villapaita / Mummon sekomehu (1992)
Kuka meistä uskaltaa? (EP, 2009)
Raivaajat (elokuva)

| Raivaajat> Nybyggarna |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jan Troell
Käsikirjoittaja:   Bengt Forslund  Jan Troell 
Tuottaja:  Bengt Forslund
Säveltäjä:  Bengt Ernryd Nils Parling Lars August Lundh Georg Oddner
Kuvaaja:  Jan Troell
Leikkaaja:  Jan Troell
Pääosat:   Max von Sydow  Liv Ullmann  Eddie Axberg  Monica Zetterlund 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svensk Filmindustri
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   26.2.1972 (Ruotsi)  21.4.1972 (Suomi) 
Kesto:  157 min.
Alkuperäiskieli:  ruotsi, englanti
Edeltäjä:  Maastamuuttajat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Raivaajat (ruots. Nybyggarna) on Jan Troellin vuonna 1972 valmistunut elokuva. Vilhelm Mobergin teoksiin perustuva, siirtolaistarinaan keskittyvä elokuva on jatko-osa vuonna 1971 ensi-iltansa saaneelle Maastamuuttajat-elokuvalle. Elokuva oli vuonna 1973 ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi, ja samana vuonna se sai muun muassa Golden Globe ja Jussi-palkinnot.
Kalle Palander

| Kalle Palander |
| --- | --- |
 Palander Schladmingissa, Itävallassa 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kalle Markus Palander
Syntynyt: 2. toukokuuta 1977 (ikä 47) Tornio
Uran tiedot
Pituus:  179 cm
Seura:  RajaSlalom-68
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1996–2012
Voitot:  14
Palkintokorokkeella:  30
 Tietolaatikko päivitetty 2. helmikuuta 2019 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vail 1999 | pujottelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Hoch-Ybrig 1996 | alppiyhdistetty |  |
Kalle Markus Palander (s. 2. toukokuuta 1977 Tornio) on suomalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja vuoden 1999 pujottelun maailmanmestari. Kaudella 2002–2003 hän voitti pujottelun maailmancupin. Palander on Suomen menestynein miesalppihiihtäjä. Hän edusti pitkään Ounasvaaran Hiihtoseuraa, mutta vaihtoi lokakuussa 2005 Ruka Slalomiin.
Yksityiselämä

Kallen vanhemmat ovat Elvi ja Jouni Palander (k. 2009). Isä toimi Kallen valmentajana ja äiti on toiminut mentaalivalmentajana.
Palander on naimisissa Riina-Maija Palanderin (o.s. Salminen) kanssa. Heidät vihittiin Kuusamon Pyhän Ristin kirkossa 8. huhtikuuta 2007. Heillä on vuonna 2007 syntynyt tytär sekä vuonna 2012 syntyneet kaksoset. Palanderilla on myös vuonna 1999 Norjassa syntynyt tytär. Palander asuu perheineen Kivistössä Vantaalla. Palander jätti avioerohakemuksen Lapin käräjäoikeuteen tammikuussa 2021 ja uudelleen tammikuussa 2025 Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuteen.
Palander sai Tornion kaupungilta maailmanmestaruudesta palkinnoksi Tornionjoen rannalta lähes 5 000 neliön lahjatontin, jolle rakennutti noin 300 neliöisen omakotitalon. Hän myi talonsa vuonna 2021.
Palander on sijoittanut tulojaan Halti Oy:n osakkeisiin ja tekee yhtiön kanssa tuotekehitys- ja markkinointiyhteistyötä.
Palander esiintyi ensimmäistä kertaa näyttelijänä Napapiirin sankarit 3 -elokuvassa, joka sai ensi-iltansa 23. elokuuta 2017.
Palander perusti yhdessä Toni Niemisen kanssa elokuussa 2017 henkisen valmentautumisen konsultaatiota antavan yrityksen nimeltään Herkät herrasmiehet.
Palander oli mukana Nelonen-kanavan Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018.
Palander toimi 11 vuotta Yleisradion lähetyksissä alppihiihdon asiantuntijana. Tehtävä päättyi 29. tammikuuta 2025 sen jälkeen, kun Palander oli esittänyt seksuaalissävytteisiä ja alatyylisiä kommentteja muun muassa taitoluistelija Kiira Korvesta, hiihtäjä Marjut Roligista sekä alppihiihtäjä Tanja Poutiaisesta Aleksi Valavuoren podcastissa.
Saavutukset

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vail 1999 | pujottelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Hoch-Ybrig 1996 | alppiyhdistetty |  |
| SM-kilpailut  | SM-kilpailut  | SM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ylläs 1996 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Ylläs 1997 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Tahko 1998 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Ounasvaara 2001 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Ylläs 2003 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Ruka 2003 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Koli 2004 | paripujottelu |  |
|  Kultaa | Ounasvaara 2005 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Ounasvaara 2005 | paripujottelu |  |
|  Kultaa | Levi 2005 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | 2006 | paripujottelu |  |
|  Kultaa | Ylläs 2007 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Ylläs 2007 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Ylläs 1996 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Koli 1997 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Ylläs 1997 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Ylläs 1998 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Ylläs 1998 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Salla 1999 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Levi 1999 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Ruka 1996 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Ylläs 1997 | supersuurpujottelu |  |
Maailmancupin kokonaiskilpailussa parhaimmillaan 4. (2002–2003)
Saavutukset > Pujottelu

MM-kilpailut
Maailmanmestari (Vail, 1999)
7. (St. Moritz, 2003)
16. (Sestriere, 1997)
Olympialaiset
9. (Nagano 1998)
Nuorten MM-kisat
4. (Schwyz, 1995–1996)
Maailmancup
Pujottelucupin voittaja 2002–2003
Pujottelucupin toinen 2003–2004 ja 2005–2006
10 osakilpailuvoittoa, 4 kakkossijaa, 3 kolmossijaa
Saavutukset > Suurpujottelu

MM-kilpailut
4. (Bormio, 2005)
6. (St. Moritz, 2003)
7. (Åre, 2007)
18. (Vail, 1999)
Olympialaiset
9. (Torino 2006)
Nuorten MM-kisat
12. (Schwyz, 1995–1996)
Maailmancup
Suurpujottelucupin toinen 2003–2004
4 osakilpailuvoittoa, 2 kakkossijaa, 7 kolmossijaa (16.12.2007 mennessä)
Saavutukset > Supersuurpujottelu

MM-kisat
37. (Vail, 1999)
39. (Sestriere, 1997)
Nuorten MM-kisat
15. (Schwyz, 1995–1996)
Saavutukset > Syöksy

MM-kisat
38. (Sestriere, 1997)
Saavutukset > Alppiyhdistetty

Nuorten MM-kisat
3. (Schwyz, 1995–1996)
Maailmancup-voitot

| N:o | Pvm | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 26. tammikuuta 2003 |  Kitzbühel | Pujottelu |
| 2. | 28. tammikuuta 2003 |  Schladming | Pujottelu |
| 3. | 2. maaliskuuta 2003 |  Yongpyong | Pujottelu |
| 4. | 8. maaliskuuta 2003 |  Shigakogen | Pujottelu |
| 5. | 23. marraskuuta 2003 |  Park City | Pujottelu |
| 6. | 14. joulukuuta 2003 |  Alta Badia | Suurpujottelu |
| 7. | 4. tammikuuta 2004 |  Flachau | Pujottelu |
| 8. | 25. tammikuuta 2004 |  Kitzbühel | Pujottelu |
| 9. | 7. helmikuuta 2004 |  Adelboden | Suurpujottelu |
| 10. | 14. maaliskuuta 2004 |  Sestriere | Pujottelu |
| 11. | 24. tammikuuta 2006 |  Schladming | Pujottelu |
| 12. | 11. maaliskuuta 2006 |  Shigakogen | Pujottelu |
| 13. | 17. joulukuuta 2006 |  Alta Badia | Suurpujottelu |
| 14. | 16. joulukuuta 2007 |  Alta Badia | Suurpujottelu |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
Ylen Elävä arkisto: Kalle Palanderin MM-voitto 1999
Kalle Tenavien tentattavana[vanhentunut linkki]
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle  Uppslagsverket Finland
Julian McMahon

| Julian McMahon |
| --- | --- |
 Julian McMahon vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Julian Dana William McMahon
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1968 (ikä 56) Sydney
Kansalaisuus:  Australia
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Julian Dana William McMahon (s. 27. heinäkuuta 1968 Sydney) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjoista Siskoni on noita ja Muodon vuoksi. Hän on saanut Golden Globe -ehdokkuuden.
McMahon syntyi Sydneyssä tulevan pääministeri William McMahonin ja Sonia McMahonin keskimmäisenä lapsena kolmesta lapsesta. Hän opiskeli yliopistossa jonkin aikaa lakia mutta keskeytti opiskelun ja aloitti uran mallina.
McMahonilla oli eroon päättyneet avioliitot Dannii Minoguen ja Brooke Burnsin kanssa. Hänellä on vuonna 2000 syntynyt tytär.
Aiheesta muualla

Julian McMahon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Julian McMahon Biography (1968–) Film Reference. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Kataarit

Syyrialais-egyptiläinen gnostilaisuus
Setiläisyys
Tuomaskristityt
Valentinolaisuus
Basilidelaisuus
Persialainen gnostilaisuus
Mandealaisuus
Manikealaisuus
Kristillisen gnostilaisuuden isät
Simon Magus
Kerinthos
Markion
Valentinos
Muita ryhmiä
Ofiitit
Barbelo-gnostikot
Kainiitit
Karpokratiaanit
Paulikiaanit
Bogomiilit
Kataarit
Gnostilaisuuden lähteet
Nag Hammadin kirjasto
Codex Tchacos
Muuta
Gnosis
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Kataarit olivat keskiaikaisesta gnostilaisuudesta ja manikealaisuudesta polveutuvia lahkoja, jotka katolinen kirkko julisti harhaoppisiksi. Kataarilaisuus kehittyi 900-luvulla. Se vaikutti laajalti läntisessä Euroopassa, mutta sen ydinalueita oli Languedoc eteläisessä Ranskassa ja Lombardia Pohjois-Italiassa.
Historia

Kataarilaisuuden arvellaan alun perin syntyneen Balkanilla noin vuonna 1000 (bogomiilit) ja levinneen sieltä muualle Eurooppaan, muun muassa Italiaan, Saksaan ja Ranskaan. Kataarilaisuus katosi Ranskasta viimeistään 1350-luvun paikkeilla. Katolinen kirkko kävi lahkolaisia vastaan niin sanotun albigenssisodan, ja myöhemmin uskovia vainottiin inkvisition avulla.
Nimitys "kataari" tulee ilmeisesti kreikan sanasta katharos, "puhtaat". Toinen ehdotettu alkuperä nimelle on latinan cattus, "kissa". Kissa yhdistettiin katolisen kulttuurin piirissä yleisesti noitiin ja kerettiläisiin. Käsitteen kataari ensimmäisiä käyttöyhteyksiä on Eckbert von Schönaun kirjoitus Kölnin kerettiläisistä 1181: "Hos nostra germania catharos appellat."
Kataareita kutsuttiin myös albigensseiksi. Nimitys on peräisin 1100-luvun lopusta ja sitä käytti kronikoitsija Geoffroy du Breuil Vigeoisilainen vuonna 1181. Nimi viittaa eteläiseen Albin kaupunkiin (muinainen Albiga). Määritelmä on väljä ja se sijaitsi noin Toulousen tienoilla.