stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chris O’Donnell
Ura

O’Donnellin kyvyt huomattiin kun hänet valittiin McDonald’sin mainokseen, jossa näytteli myös Michael Jordan. O’Donnellin ensimmäinen televisiorooli oli sarjassa Jack and Mike vuonna 1986. 17-vuotiaana hänelle tarjottiin mahdollisuutta koe-esiintyä elokuvan Men Don’t Leave osaan yhdessä Jessica Langen kanssa, ja lopulta O’Donnell sai roolin. 1990-luvun alussa O’Donnell näytteli useassa menestyksekkäässä elokuvassa, kuten Paistetut vihreät tomaatit (1991), Koulusiteet (1992) ja Naisen tuoksu (1992). Naisen tuoksusta hän sai parhaan miessivuosan Golden Globe -ehdokkuuden). O’Donnell nimettiin yhdeksi kahdestatoista lupaavasta uudesta näyttelijästä vuonna 1992.
Vuoden 1995 elokuvan Ystävyyden aikaan menestyksen jälkeen O’Donnell esitti Dick Graysonia eli Robinia elokuvassa Batman Forever. Rooliin harkittiin O’Donnellin lisäksi muun muassa Leonardo DiCapriota, Matt Damonia, Jude Law’ta, Ewan McGregoria, Corey Haimia, Corey Feldmania, Toby Stephensia ja Scott Speedmania, joista tuottajat pitivät rooliin sopivimpina DiCapriota ja O’Donnellia. Lopulta O’Donnell valittiin rooliin. Sattumalta O’Donnellin sanottiin olevan 20th Century Foxin ykkösvaihtoehto Jack Dawsonin rooliin elokuvassa Titanic, jonka rooliin lopulta valittiin DiCaprio.
O’Donnell näytteli pääosaa myös vuoden 1996 elokuvassa Tuomio, joka perustuu John Grishamin romaaniin. Vuonna 1997 O’Donnell valittiin jatkamaan rooliaan Robinina Batman Forever -elokuvan jatko-osaan Batman & Robin. Vaikka elokuva olikin elokuvateattereissa melko katsottu, se sai paljon huonoa kritiikkiä ja O’Donnell itsekin on kutsunut sitä huonoimmaksi roolisuorituksekseen. O’Donnellia harkittiin myös Hämähäkkimiehen rooliin, mutta rooliin valittiin kuitenkin Tobey Maguire.
O’Donnell ei esiintynyt muissa elokuvissa lähes kahteen vuoteen. Hän oli tuottajien ykkösvaihtoehto James Edwardsin rooliin elokuvassa Men in Black – miehet mustissa (1997), mutta hänen kieltäydyttyään roolista sen sai Will Smith. Elokuvat Cookien perintö, Poikamies pulassa (1999) ja Vertical Limit (2000) eivät olleet erityisen menestyksekkäitä. Vertical Limitin jälkeen, nelivuotisen tauon vuoksi, jotkut alkoivat uskoa Batman & Robinin vahingoittaneen O’Donnellin uraa. Hän palasi elokuvabisnekseen vuonna 2004 sivuroolilla elokuvassa Kinsey.
O’Donnell otti vastaan pääosan Foxin televisiosarjasta Head Cases vuonna 2005. Sarja kuitenkin peruttiin, kun vain kaksi sen jaksoa oli esitetty. Seuraavaksi O’Donnell esitti ABC:n draamasarjassa Greyn anatomia eläinlääkäri Finn Dandbridgeä.
Vuonna 2008 O’Donnell oli mukana kahdessa elokuvassa: Kit Kittredge: An American Girl ja Max Payne.
Ura > NCIS: Los Angeles

NCIS: Los Angeles, on televisiosarjan NCIS Rikostutkijat spin-off-sarja, jossa ryhmä koulutettuja erikoisagentteja työskentelee Erikoisprojektien osastolla (OSP), joka on yksi NCIS:n divisioona. Sarja esiteltiin NCIS Rikostutkijoiden kaksiosaisessa jaksossa Legenda, osa 1 ja Legenda, osa 2. O’Donnell esittää erikoisagentti G. Callenia. Callenia kuvaillaan ”kameleontiksi, joka voi muuttaa itsensä keneksi tahansa soluttautuakseen alamaailmaan”.
O’Donnell näyttelee sarjassa yhdessä LL Cool J:n, Peter Camborin, Daniela Ruahn, Linda Huntin ja Adam Jamal Craigin kanssa. Rocky Carroll, joka esittää johtaja Leon Vancea NCIS Rikostutkijat -sarjassa, esiintyy ainakin kuudessa sarjan kolmestatoista ensimmäisestä jaksosta. Pauley Perrette, joka esittää Abby Siutoa alkuperäisessä NCIS Rikostukijat -sarjassa, esiintyy kahdessa jaksossa.
Yksityiselämä

O’Donnell kosi tyttöystäväänsä Caroline Fentressia vuonna 1996, ja he menivät naimisiin vuonna 1997. Pari oli tutustunut collegessa. Heillä on viisi lasta, kolme poikaa ja kaksi tytärtä.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Jack and Mike | Evan | TV-sarja - 1 jakso |
| 1990 | Uusi elämä edessä | Chris Macauley |  |
| 1991 | Paistetut vihreät tomaatit | Buddy Threadgoode |  |
| 1992 | Koulusiteet | Chris Reece |  |
| 1992 | Naisen tuoksu | Charlie Simms |  |
| 1993 | Kolme muskettisoturia | D’Artagnan |  |
| 1994 | Sininen taivas | Glenn Johnson |  |
| 1995 | Ystävyyden aikaan | Jack Foley |  |
| 1995 | Hullu rakkaus | Matt Leland |  |
| 1995 | Batman Forever | Robin/Richard ”Dick” Grayson |  |
| 1996 | Tuomio | Adam Hall |  |
| 1996 | Sodassa ja rakkaudessa | Ernest ”Ernie” Hemingway |  |
| 1997 | Batman & Robin | Robin/Richard ”Dick” Grayson |  |
| 1999 | Cookien perintö | Jason Brown |  |
| 1999 | Poikamies pulassa | Jimmie Shannon |  |
| 2000 | Vertical Limit | Peter Garrett |  |
| 2002 | 29 Palms – vihreitä unelmia | The Hitman |  |
| 2003 | Oikeus ja kohtuus | Brad Stanfield | televisiosarja, 4 jaksoa |
| 2004 | Kinsey | Wardell Pomeroy |  |
| 2004 | Miehen puolikkaat | Jill/Bill | televisiosarja, 1 jakso |
| 2005 | The Sisters | David Turzin |  |
| 2005 | Head Cases | Jason Payne | televisiosarja, 2 jaksoa |
| 2007 | Greyn anatomia | Tri Finn ”McVet” Dandbridge | televisiosarja, 9 jaksoa |
| 2007 | The Company | Jack McAuliffe | minisarja |
| 2008 | Kit Kittredge: An American Girl | Herra Kittredge |  |
| 2008 | Max Payne | Jason Colvin |  |
| 2009 | NCIS Rikostutkijat | G. Callen | Jakso: ”Legenda, osa 1 ja 2” |
| 2009-2022 | NCIS: Los Angeles | G. Callen | televisiosarja |
| 2010 | Kissat ja koirat: Katti Katalan kosto | Shane |  |
| 2010 | A Little Help | Bob |  |
Emmanuel Urnberg

Emmanuel Urnberg (26. maaliskuuta 1837 – 31. joulukuuta 1917 Vuojoki) oli suomalainen Raumalla vaikuttanut laivanrakennusmestari.
Urnberg rakensi 1800-luvun lopulla Rauman seudulla useita puisia purjelaivoja. Hänen rakentamiaan laivoja olivat
Fregatti/parkkilaiva Altai, rakennettu 1876 Raumalla, jäi hylyksi tammikuussa 1902 purjehdittuaan koralliriuttaan Tamataven edustalla matkalla Englannin Newportista Madagaskarin Tamataveen
Fregatti/parkkilaiva Rhea, rakennettu 1880 Luvialla, jäi matalikolle Irlannin Limerickin edustalla heinäkuussa 1915
Parkkilaiva Vega, rakennettu 1880, saksalainen sukellusvene upotti laivan ensimmäisen maailmansodan aikana Irlannin rannikon lähellä maaliskuussa 1917
Kuunari Onni, rakennettu 1889 laivuri I. Helinille, jäi hylyksi Norjan rannikolla lokakuussa 1892
Parkki Suometar, rakennettu 1891, haaksirikkoutui maaliskuussa 1892 Le Moulen sataman suulla
Kuunari Uljas, rakennettu 1891, viimeinen Raumalla rakennettu purjelaiva, poltettiin ja upotettiin Rauman edustalla kesäkuussa 1950
Concussion

| Concussion |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Peter Landesman
Käsikirjoittaja:  Peter Landesman Jeanne Marie Laskas
Tuottaja:  Ridley Scott
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  Salvatore Totino
Leikkaaja:  William Goldenberg
Pääosat:  Will Smith Alec Baldwin Albert Brooks
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia  Australia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  LStar Capital Scott Free Productions The Cantillon Company The Shuman Company Village Roadshow Pictures
Levittäjä:  Universal Sony Pictures Home Entertainment Nordic & Baltics
Ensi-ilta:   2015-12-2525. joulukuuta 2015   (Yhdysvallat)
Kesto:  123 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Concussion on Peter Landesmanin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2015. Elokuva kertoo Will Smithin esittämästä patologista, joka tutkii toistuvia iskuja päähänsä amerikkalaisissa jalkapallo-otteluissa saaneen NFL-pelaajan kuolinsyytä ja löytää sen johdosta uuden sairauden, kroonisen traumaperäisen enkefalopatian.
Channa panaw

| Channa panaw> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  panaw
Kaksiosainen nimi
 Channa panaw  Musikasinthorn, 1998 
Katso myös
   Channa panaw Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Channa panaw on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Prachya Musikasinthorn kuvaili lajin tieteelle vuonna 1998.
Ulkonäkö ja koko

Sen väritys on ruskea. Rintaevä on punainen. Lajin pisin tavattu yksilö oli 17,1 senttimetrin mittainen.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Sitä tavataan Aasian Myanmarissa.
Canon EOS

EOS 650D
Canon EOS (Electro-Optical System) on japanilaisen Canon-merkin suunnittelema sarja järjestelmäkameroita. EOS-malleja on sekä ammattilaisille että harrastajille suunnattuja jokaiseen hintaluokkaan.
Canonilla on useampia erilaisia objektiivimounteja digitaalisiin EOS-järjestelmäkameroihin: EF, joka on tarkoitettu kinokoon kameroihin, mutta on yhteensopiva sellaisenaan myös pienemmän koon sensorien kanssa, EF-S, joka on edullisempi valmistaa ja on suunniteltu kinokokoa pienemmille sensoreille (Canonilla APS-H, APS-C), sekä EF-M, joka on tarkoitettu peilittömiin järjestelmäkameroihin. Lisäksi uutena on tullut RF-mountille suunniteltu ammattilaistason objektiivimallisto, joka on suunnattu uusille kinokoon peilittömille EOS R -sarjalaisille.
Joitakin kameroita myydään eri maanosissa ja maissa eri nimillä, esimerkiksi Pohjois-Amerikassa 400D tunnetaan nimellä EOS DIGITAL REBEL XTi ja Japanissa EOS Kiss Digital X.
Vuonna 1987 julkaistusta sarjan ensimmäisestä kamerasta EOS 650:staselvennä lähtien sarjan kamerat olivat filmikameroita, mutta 2000-luvun vaihteessa alan digitalisoitumisen mukana myös EOS-sarja muuttui digitaaliseksi. Tästä kertoo myös mallinumeron perään lisätty D-kirjain (esim. EOS 650D). Canonin peilittömät järjestelmäkamerat tunnistaa M- ja R-merkinnöistä. EOS M -sarjaan kuuluvat Canonin pienemmän sensorikoon kennot, kuten esimerkiksi EOS M5. EOS R -sarjaan kuuluvat Canonin täyskokoiset eli kinokoon kennot, kuten EOS R6.
Canon EOS -malleja > Digitaaliset peilittömät järjestelmäkamerat

Canon EOS M
Canon EOS M5
Canon EOS -malleja > Digitaaliset järjestelmäkamerat > 1-sarja

Canon EOS 1Ds (täyskenno)
Canon EOS 1Ds Mark II (täyskenno)
Canon EOS 1Ds Mark III (täyskenno)
Canon EOS 1D Mark IV
Canon EOS 1D X (täyskenno)
Canon EOS -malleja > Digitaaliset järjestelmäkamerat > 5-6-7-sarja

Canon EOS 5D  (täyskenno)
Canon EOS 5D Mark II  (täyskenno)
Canon EOS 5D Mark III  (täyskenno)
Canon EOS 5D Mark IV (täyskenno)
Canon EOS 6D (täyskenno)
Canon EOS 6D Mark II (täyskenno)
Canon EOS 7D
Canon EOS 7D Mark II
Canon EOS -malleja > Digitaaliset järjestelmäkamerat > 10-sarja

Ensimmäiset Canonin itse kokonaan valmistamat DSLR-kamerat oli numeroitu poikkeavasti verrattuna myöhempiin samaan sarjaan kuuluneisiin kameroihin. Niiden ilmiasu on vastaava kuin myöhempien 10-sarjalaisten. EOS-, D30-, D60- ja 10D-runkoihin voi kiinnittää vain EF-objektiiveja. Myöhempiin 10-sarjan kameroihin käyvät sekä EF- että EF-s-objektiivit.
Canon EOS D30
Canon EOS D60
Canon EOS 10D
Canon EOS 20D
Canon EOS 30D
Canon EOS 40D
Canon EOS 50D
Canon EOS 60D
Canon EOS 70D
Canon EOS 77D
Canon EOS 80D
Canon EOS 90D
100-sarja
Canon EOS 100D
Canon EOS 200D
Canon EOS 300D
Canon EOS 350D
Canon EOS 400D
Canon EOS 450D
Canon EOS 500D
Canon EOS 550D
Canon EOS 600D
Canon EOS 650D
Canon EOS 700D
Canon EOS 750D
Canon EOS 760D
Canon EOS 800D
Canon EOS -malleja > Digitaaliset järjestelmäkamerat > 1000-sarja

Canon EOS 1000D
Canon EOS 1100D
Canon EOS 1200D
Canon EOS 1300D
Canon EOS 2000D
Canon EOS 4000D
Canon EOS -malleja > Digitaaliset järjestelmäkamerat > R-sarja

Canon EOS R (täyskenno)
Canon EOS RP (täyskenno)
Canon EOS Ra (täyskenno)
Canon EOS R5 (täyskenno)
Canon EOS R6 (täyskenno)
Canon EOS -malleja > Filmijärjestelmäkamerat

Canon EOS 300
Eduardo Riedel

| Eduardo Riedel |
| --- | --- |

 Mato Grosso do Sulin kuvernööri
 1. tammikuuta 2023—  
Varakuvernööri:  José Carlos Barbosa
Edeltäjä:  Reinaldo Azambuja
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1969  Rio de Janeiro 
Aiheesta muualla
eduardoriedel.com.br
Eduardo Corrêa Riedel (s. 5. heinäkuuta 1969) on 12. ja nykyinen Mato Grosso do Sulin kuvernööri, valittu vuonna 2022 Brasilian vaaleissa.  Toiminut jo Mato Grosso do Sulin infrastruktuurista vastaavana valtiosihteerinä 22.2.2022-1.1.2023.
Vuonna 2022 hän asettui ehdolle osavaltiovaaleissa Mato Grosso do Sulissa kuvernööriksi ja Barbosinhan varakuvernööriksi.  Lokakuun 2. päivänä 2022 hänellä oli 361 981 ääntä (25,16 %) ja hän meni toiselle kierrokselle ehdokkaan Renan Contarin kanssa.
Ura

Vuonna 2015 Riedel erosi Famasulin pääjohtajan tehtävästä (2012-2014) ja otti vastaan Mato Grosso do Sulin hallituksen ja strategisen hallinnon valtiosihteeristön johtajan Reinaldo Azambujan hallituksessa. pysyi vuoteen 2021 asti.
30. lokakuuta 2022 hänet valittiin kuvernööriksi 808 210 äänellä (56,90 %), jolloin ehdokas Renan Contar sai 612 113 ääntä (43,10 %).
Henkilökohtainen elämä

Vuonna 1994 hän meni naimisiin Mônica Morais'n kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta: Marcela ja Rafael.
Classico Merett

| Classico Merett |
| --- | --- |
Syntynyt:  1999
Sukupuoli:  ori
Rotu:  amerikkalais-ranskalainen
Synnyinmaa:  Italia
Rekisteröintimaa:  Suomi
Isä:  Coktail Jet
Emä:  Salima Om
Autoennätys:  10,3aly
Tasoitusennätys:  15,5ke
Voittosumma:  665 258,00 €
Päivitetty:  4. helmikuuta 2009
Classico Merett (s. 24. toukokuuta 1999 Italia) on ranskalaisomistuksessa oleva italialaissyntyinen lämminverinen ravihevonen, jota valmentaa suomalainen Pekka Korpi. Classico Merettin on kasvattanut Heikki Korpi ja hevosen omistaa Ecurie Merett C.v., Ranskasta. Väriltään ori on punaruunikko.
Classico Merett kilpaili urallaan 105 kertaa, joista saavutti totosijat 49-11-10 ja yli 0,6 miljoonan euron ansiot. Hevosen kilpailu-ura päättyi vuoden 2008 alussa. Siitosoriina Classico Merettillä vuoden 2008 lopussa 27 jälkeläistä, joista 13 on startannut. Menestynein näistä on ollut Kasvattajakruunun voittanut ja Kriteriumissa vuonna 2008 kakkoseksi juossut Boulder Classico.
Suurkilpailuvoittoja

Erkki Rajakoski Memorial 2002
Glenn Kosmos Memorial 2003
Seinäjoki-ajo 2004 & 2005
Kultaloimi 2004 & 2005
St. Michel 2004
Killerin Eliitti 2005
Festivaaliajo 2006 ja lukuisia muita Suomen kultadivisioonalähtöjä
Ruotsissa Solvallaserien-osakilpailu
Ranskassa Prix de Blois 2004
Italiassa GP E.N.C.A.T. 2006
Lisäksi Finlandia-ajon kolmas 2004 ja toinen 2005, Kymi GP-kolmonen 2004 ja St. Michelin toinen 2005 ja kolmas 2006.
Emmanuel Rivière

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 3. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka:  Le Lamentin, Martinique, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 182 cm
Paino: 80 kg
Seura
Seura:  Newcastle United
Pelinumero: 29
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 |  Saint-Étienne | 73 | (17) |
| 2011–2013 |  Toulouse | 44 | (9) |
| 2013–2014 |  Monaco | 44 | (14) |
| 2014– |  Newcastle United | 12 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 173 | (40) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. tammikuuta 2015.
Emmanuel Rivière (s. 3. maaliskuuta 1990 Le Lamentin, Martinique, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2014–2015 Englannin Valioliigan Newcastle Unitedia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Rivière aloitti ammattilaisuransa AS Saint-Étiennessä, jota edustaen hän teki ensiesiintymisensä Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä helmikuussa 2009. Hän kuului kaudet 2009–2010 ja 2010–2011 seuran runkopelaajiin. Kesällä 2011 samassa sarjassa pelannut Toulouse FC hankki Rivièren kuudella miljoonalla eurolla. Hän edusti Toulousea puolitoista kautta, kunnes toisella sarjatasolla Ligue 2:ssa pelannut AS Monaco FC osti hänet neljällä miljoonalla eurolla tammikuussa 2013. Kausi päättyi Monacon nousuun. Kausi 2013–2014 oli Rivièrelle menestys, sillä nousijajoukkue Monaco sijoittui sarjassa toiseksi, ja hän pelasi ensimmäisen kymmenen maalin sarjakautensa. Heinäkuussa 2014 Englannin Valioliigan Newcastle United hankki Rivièren 6,4 miljoonalla eurolla.
Channa ornatipinnis

| Channa ornatipinnis |
| --- | --- |
 Aikuinen yksilö
Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  ornatipinnis
Kaksiosainen nimi
 Channa ornatipinnis  Britz, 2008 
Katso myös
   Channa ornatipinnis Wikispeciesissä   Channa ornatipinnis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Channa ornatipinnis on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Ralf Britz kuvaili lajin tieteelle vuonna 2008.
Ulkonäkö ja koko

C. ornatipinnis-kalan pohjaväritys on tumma. Kyljissä on mustia laikkuja. Pisin tavattu yksilö oli 20,5 senttimetrin mittainen.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa, yli 23 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sitä tavataan ainoastaan Aasian Myanmarissa.
Emmanuel Scheffer

Emmanuel Scheffer (hepr. ‏עמנואל שפר‎, s. 2. helmikuuta 1924 – 28. joulukuuta 2012) oli Israelilainen jalkapallovalmentaja.
Hän oli kahdesti Israelin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja: Vuosina 1968–1970 ja 1978–1979. Hän johdatti Israelin toistaiseksi ainoan kerran Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1970.
Channa maculata

| Channa maculata |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  maculata
Kaksiosainen nimi
 Channa maculata  Lacépède, 1801 
Katso myös
   Channa maculata Wikispeciesissä   Channa maculata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Channa maculata on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Bernard Germain de Lacépède kuvaili lajin tieteelle vuonna 1801.
Ulkonäkö ja koko

Sen väritys on vaaleanruskea tummanruskeilla läikillä. Lajin on tavallisesti noin 11 senttimetrin mittainen ja pisin tavattu yksilö oli 20 senttimetrin mittainen.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Se on levinnyt Japanin, eteläiseen Kiinaan, Vietnamiin, Taiwanille ja Filippiineille.
Eero Santala

Eero Oskari Santala (13. huhtikuuta 1930 Valkeakoski – 3. joulukuuta 1997 Hausjärvi) oli suomalainen toimittaja ja vasemmistolainen poliitikko. Hän oli Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen Liiton (TPSL) pää-äänenkannattajan Päivän Sanomien viimeinen ja pitkäaikaisin päätoimittaja vuosina 1962–1973.
Elämä ja ura

Valkeakoskella syntynyt Santala työskenteli kansakoulun suorittamisen jälkeen Tervasaaren paperitehtaalla ja Jylhävaaran konepajalla, kunnes pääsi vuonna 1949 toimitusharjoittelijaksi Valkeakosken Sanomiin. Hän eteni lehden toimitussihteeriksi ja työskenteli Keski-Hämeen aluetoimittajana sosiaalidemokraattien Hämeen Kansassa vuosina 1955–1959 ja sen jälkeen Kansan Lehdessä. Hän kuului tuolloin Valkeakosken kauppalanvaltuustoon ja -hallitukseen. Santala oli jonkin aikaa SDP:stä irtautuneen TPSL:n tiedotussihteerinä ja sen järjestölehden Sos.dem. Viestin päätoimittajana, mistä hän siirtyi vuonna 1962 puolueen sanomalehden Päivän Sanomien päätoimittajaksi. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 vaalissa.
Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi lokakuussa 1972 Santalan ja toimittaja Taisto Pohjolan sakkoihin painovapauslain rikkomisesta, sillä Päivän Sanomat oli maaliskuussa 1972 julkaissut valokopion RKP:n kansanedustajan Georg C. Ehrnroothin Yhdysvaltoihin republikaanien kongressiedustajalle Edward J. Derwinskille lähettämästä kirjeestä ilman Ehrnroothin lupaa. Pohjolan kirjoittama artikkeli Suomen ”äärioikeiston” yhteyksistä Yhdysvaltoihin oli käyttänyt lähteenä myös toista Ehrnroothin kirjettä. Lähdesuojaan vedonnut Santala kieltäytyi paljastamasta, mistä hän oli saanut siepatut kirjeet. Suojelupoliisin arvelun mukaan lähde oli Neuvostoliiton lähetystösihteerinä Helsingissä toiminut KGB-mies Albert Akulov ja kyseessä oli KGB:n vastaisku sille, että Ehrnroothin perustama Express-lehti oli aiemmin paljastanut Akulovin harjoittavan Suomessa vakoilua. Santala tapasi Akulovia säännöllisesti, Supon tietojen mukaan jo vuodesta 1964. Alpo Rusin mukaan vuonna 2014 julkistetut Mitrohinin arkiston tiedot osoittavat Santalan olleen KGB:n agentti koodinimellä ”Samuel”. Supon tiedot Santalan ja Akulovin tapaamisista toi julkisuuteen Ehrnroothin elämäkerran laatinut Riku Keski-Rauska.
Päivän Sanomat lakkautettiin vuoden 1973 alussa, kun eduskunnasta pudonnut TPSL poistettiin puoluerekisteristä. Vuosina 1973–1991 Santala oli Espoossa toimineen Eläketiedotustoimiston johtajana, mihin tehtävään hän tuli Vihtori Rantasen seuraajana. Hän myös palasi SDP:n jäseneksi. Hän oli vielä vuoden 1996 kunnallisvaaleissa SDP:n ehdokkaana Espoossa.
Santala toimi työväen urheiluliikkeessä ja sai Suomen Urheilun hopeisen ansiomitalin. Hän kuoli 67-vuotiaana loma-asunnollaan Hausjärven Karassa.
Entsyymi-induktio

Entsyymi-induktio tarkoittaa metaboloivien entsyymien aktiivisuuden lisääntymistä. Indusoivia aineita ovat mm. fenobarbitaali ja polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH) kuten bentso(a)pyreeni ja pysyvät orgaaniset yhdisteet (POP) kuten dioksiinit. Tärkein induktion mekanismi on metaboloivan entsyymin geenin transkription lisääntyminen.
Cody Keenan

Cody Keenan.
Keenan Barack Obaman kanssa.
Cody Keenan on yhdysvaltalainen poliittinen neuvonantaja, joka toimi presidentti Barack Obaman puheenkirjoittajana. Hän on kirjoittanut Obaman puheita vuodesta 2012 asti. Hän on opiskellut Harvardissa. Hän on kotoisin Chicagosta ja high school -aikoinaan hän pelasi amerikkalaista jalkapalloa pelinrakentajana. Ennen puheenkirjoittajan pestiä Keenan työskenteli demokraattipuoluetta edustavan senaattori Edward Kennedyn toimistossa. Keenan on kuulunut Obaman puheenkirjoittajatiimiin vuodesta 2007. Hänen tyylilleen on tyypillistä käyttää puheessa liikuttavia ja toivoa herättäviä ihmiskohtaloita.
Entr’acte

| Entr’acte |
| --- | --- |
 Erik Satie, Francis Picabia, René Clair ja Jean Börlin elokuvassa.
Ohjaaja:  René Clair
Käsikirjoittaja:  René Clair   Francis Picabia
Tuottaja:  Rolf de Maré
Säveltäjä:  Erik Satie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Ensi-ilta:  4. joulukuuta 1924
Kesto:  22 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Entr’acte on ranskalaisen René Clairin ohjaama avantgarde-elokuva vuodelta 1924.
Entr’acte tehtiin Ruotsalaisen baletin dadaistisen Relâche-esityksen välinäytökseksi. Baletin ohjaaja Francis Picabia antoi René Clairille tilanteen, josta hän ohjasi elokuvan. Musiikin elokuvaan teki Erik Satie. Clair kutsui Satien työtä ensimmäiseksi otoksittain tehdyksi elokuvasävellykseksi.
Entr’actessa ei ole varsinaisesti juonta, vaan se koostuu hölmöistä ja toisiinsa liittymättömistä kohtauksista. Yhdessä kohtauksista Marcel Duchamp ja Man Ray pelaavat shakkia, ja Man Rayn vie mukanaan vesisuihku. Duchampin ja Rayn lisäksi cameorooleissa nähdään muitakin Pariisin taidepiirien tunnettuja hahmoja, muun muassa Jean Börlin, Georges Auric sekä Francis Picabia ja René Clair itse.
Energija (raketti)

Pienoismalli Buran-sukkulasta ja  Energija-kantoraketista.
Energija (ven. Энергия) kantoraketti oli Neuvostoliiton suurin kantoraketti.
Sen suunnitteli TsAGI-tutkimuskeskus osana Buran-sukkulaohjelmaa. Raketti oli Buran-sukkulan laukaisuväline. Sen nostokyky matalalle kiertoradalle oli 98 000 kg eli jonkin verran vähemmän kuin NASAn kuulennoilla käytetyllä Saturn V -raketilla. Suunnitteilla oli myös järeämpiä malleja, joiden nostokyky olisi ollut jopa 175 000 kg eli selvästi enemmän kuin Saturn V:llä.