stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lifeform;Dead

| Lifeform;Dead Obscurant |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 22. maaliskuuta – 5. huhtikuuta 2002, Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: 15. lokakuuta 2002
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 41.26
 Levy-yhtiö: Woodcut
Obscurantin muut julkaisut
|   | Lifeform;Dead 2002 | First Degree Suicide 2005 |
Lifeform;Dead on suomalaisen death metal -yhtye Obscurantin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2002.
Kappaleet

Ending Life – 3.31
Face in the Mirror – 4.18
Symbiosis – 3.15
Destination Lifeless – 4.25
Death Declaration – 5.35
The First Day – 3.42
Resurrection to Unknown – 5.16
Obsessed to Kill – 3.42
Gallery of Disgust – 3.40
Dying Request – 4.02
Kokoonpano

Mynni Luukkainen – laulu, kitara
Honkanen – basso
Kaakkolahti – kitara
Simonen – syntikka
Järvinen – rummut
Arvostelut

Metal.de: 7/10
Imperiumi: 6½/10
Aiheesta muualla

Lifeform;Dead Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lifeform;Dead Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lassi Valtonen

| Lassi Valtonen |
| --- | --- |
 Lassi Valtonen heinäkuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1990 (ikä 34) Joutseno
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop, rock
Soittimet:  rumpusetti 
Levy-yhtiöt:  Sony Music (2011–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lassi Valtonen (s. 14. heinäkuuta 1990 Joutseno) on suomalainen laulaja. Hän osallistui Idolsin 5. tuotantokaudelle vuonna 2011 ja selviytyi kisassa semifinaaleihin saakka, mutta jätti kilpailun kesken ennen suorien lähetysten alkua.
Valtosen julkaisi debyyttialbuminsa Kukin tyylillään 26. lokakuuta 2011. Albumi nousi ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan kymmenennelle sijalle  ja myi lopulta kultaa. Valtonen julkaisi toisen albuminsa Kasvottomat päivät elokuussa 2016. Siltä julkaistiin ennakkoon kaksi singleä.
Ennen laulajanuraansa Valtonen on toiminut rumpalina rockpiireissä. Hän osallistui Idolsin karsintoihin myös vuonna 2006.
Valtonen sairastui vakavaan suolistosairauteen Chronin tautiin ja joutui siksi vähentämään esiintymisiään. Hän opiskelee media-alaa ammattikorkeakoulussa Tampereella, jossa hän myös asuu.
Valtonen on tekemässä äänitettä Tentacle Pillow -bändin kanssa.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Kukin tyylillään |  Julkaistu: 26. lokakuuta 2011  Levy-yhtiö: Sony Music  Formaatti: CD / LP / digitaalinen | #10  | 12 800+ (Kultaa) |
| Kasvottomat päivät |  Julkaisu: 26. elokuuta 2016  Levy-yhtiö: Sony Music  Formaatti: CD / digitaalinen | – | – |
| Sosiaalinen panttivanki |  Julkaistaan: 9. huhtikuuta 2021  Levy-yhtiö: Eclipse Music  Formaatti: CD / LP / digitaalinen | – | – |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | ”Vanhanaikainen” | 17  | 17  | – | Kukin tyylillään |
| 2011 | ”Tuhkaa ja hiekkaa” | – | – | – | Kukin tyylillään |
| 2011 | ”Pispala” | – | – | – | Kukin tyylillään |
| 2016 | ”Naapurin tyttö” | – | – | – | Kasvottomat päivät |
| 2016 | ”Piru istuu olkapäällä” | – | – | – | Kasvottomat päivät |
| 2021 | ”Syvyyksiin” | – | – | – | Sosiaalinen panttivanki |
Diskografia > Musiikkivideot

Tuhkaa ja hiekkaa (Ohj. Hannu Aukia)
Pispala
Syvyyksiin
Aiheesta muualla

Lassi Valtosen virallinen sivusto
Lassi Valtosen virallinen Facebook-sivusto
International Consortium of Investigative Journalists

International Consortium of Investigative Journalists (lyhennettynä ICIJ) on amerikkalaisen journalistin, Charles Lewisin vuonna 1997 perustama  kansainvälinen tutkivien journalistien yhteenliittymä.
Verkostoa johtaa australialainen tutkiva journalisti Gerard Ryle ja se on osa The Center for Public Integrityä (CPI), joka on yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon tutkivan journalismin järjestö.
Washington D.C.:ssä päämajaansa pitävään ICIJ:hin kuuluu 185 journalistia 65 maasta. Sen päämääränä on keskittyä erilaisiin maailmanlaajuisiin ongelmiin kuten kansainväliseen rikollisuuteen, korruptioon sekä vallan väärinkäytöksiin.
Ryhmän neuvoa antava elin koostuu tunnetuista kansainvälisen tutkivan journalismin nimistä, kuten: Bill Kovach, Chuck Lewis, Rosental Calmon Alves, Phillip Knightley, Gwen Lister, Goenawan Mohamad, Reginald Chua ja Brant Houston.
Ryhmän kirjoituksia on julkaistu laajalti kansainvälisessä lehdistössä (esim. BBC, Le Monde, Asahi Shimbun, Novaja Gazeta, NRK ja The Washington Post). Suomessa ICIJ:n juttuja on julkaissut mm. Yle.
Longyu

Keisarinna Longyu.
Longyu (myös Xiaodingjing; 1868 – 22. helmikuuta 1913) oli Kiinan keisarinna ja myöhemmin leskikeisarinna, joka toimi Kiinan keisarikunnan viimeisenä sijaishallitsijana lapsikeisari Pu Yin valtakauden lopussa vuosina 1911–1912.
Longyu kuului mantšuylimystön Yehenara-klaaniin ja oli leskikeisarinna Cixin veljentytär. Longyu oli vuodesta 1889 keisari Guangxun puoliso. He olivat myös serkkuja. Avioliitto oli Cixin järjestämä, mutta Longyu ja Guangxu eivät pitäneet toisistaan eivätkä saaneet lapsia. Guangxun kuoltua vuonna 1908 keisariksi tuli tämän veljenpoika Pu Yi, jonka sijaishallitsijana oli hänen isänsä prinssi Chun. Xinhai-vallankumouksen puhjettua Chun kuitenkin luopui sijaishallitsijan tehtävästä joulukuussa 1911. Valta jäi Longyulle ja pääministeriksi nimitetylle kenraali Yuan Shikaille. Yuan kuitenkin liittoutui kapinallisten kanssa ja sopi tasavallan perustamisesta. Longyu allekirjoitti 1. helmikuuta 1912 Pu Yin nimissä annetun julistuksen keisarin kruunustaluopumisesta. Tasavallan johdon suostumuksella sekä Pu Yi että Longyu saivat kuitenkin pitää keisarilliset arvonimensä ja jäädä hoveineen asumaan Pekingin keisarilliseen palatsiin eli Kiellettyyn kaupunkiin. Longyu kuoli vuotta myöhemmin, jolloin Kiinaan julistettiin kolmen päivän valtakunnallinen suruaika. Presidentti Yuan Shikai ja pääministeri Zhao Bingjun osallistuivat hänen hautajaisiinsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Longyu Wikimedia Commonsissa
Laurikanlampi

| Laurikanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°07′37″N, 26°47′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Härkäjärven valuma-alue (14.96)
Laskuoja:  oja Alajokeen 
Järvinumero:  14.961.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,754 km  
Pinta-ala:  1,887 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLaurikanlampi 
Laurikanlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Alajoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Härkäjärven valuma-alueella (14.96), jonka Härkäjärven lähi-alueeseen (14.961) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112 metriä mpy.
Longyi

Koristeellisia longyi-vaatteita
Arkisempi longyi
Longyi (burmaksi လုံချည်, lum hkany [lòʊɴdʑì]) on Myanmarissa miesten ja naisten käyttämä vaate, joka valmistetaan ompelemalla parin metrin mittaisen kangaspalan päät yhteen. Nainen kietoo sen vyötärölleen hameeksi ja työntää ylimääräisen kankaan yläosan vyötärön kohdalta sisäpuolelle. Mies sitoo vaatteen ympärilleen solmimalla ylimääräisen kankaan yläosan päät löysästi eteen vyötärölle. Vaate sopii väljyytensä puolesta trooppiseen ilmastoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Longyi Wikimedia Commonsissa
Imppaus

| Imppaus> Farmakologia |
| --- | --- |
Riippuvuus:  Psyykkinen, harvoin fyysinen
Vaikutusmekanismi:  Useita; lamaa yleisesti keskushermostoa
Käyttötapa:  Hengitettynä
Tunnisteet
YK:n sopimukset:  –
Suomen laki:  Ei sovelleta huumausainelakia
Päihdelinkki:  Pikatieto, tietoisku
Imppaus eli imppaaminen on haihtuvien aineiden, kuten nestekaasujen ja teknisten liuottimien, hengittämistä päihtymistarkoituksessa. Yleisiä impattavia aineita ovat muun muassa erilaiset liimat, tinneri ja butaani, jotka ovat helposti saatavilla. Teknisten liuottimien ja kaasujen imppaus lamaannuttaa yleisesti keskushermostoa, ja päihtymystila muistuttaa alkoholihumalaa. Monien impattavien aineiden käytössä on suuri yliannostuksen ja äkkikuoleman riski. Imppaus aiheuttaa psyykkistä ja fyysistä riippuvuutta. Suomessa imppaus on verrattain harvinainen ilmiö.
Polttamisen tai kuumentamisen jälkeen hengitettäviä päihteitä – kuten tupakkaa, marihuanaa, heroiinia tai kokaiinia – ei lueta impattaviin päihteisiin, sillä haihtumisella ei ole niiden käyttötavoissa osuutta.
Yleisyys, ehkäisy ja laki

Imppaajat ovat tyypillisesti nuoria, jotka eivät saa käsiinsä muita päihteitä – tämä on myös osasyy siihen, ettei esimerkiksi seka- ja yhteiskäytön riskejä juuri tunneta. Yhdysvaltalaisten vuosina 2006–2008 tehtyjen kyselyjen mukaan 12-vuotiaista useampi oli kokeillut imppausta kuin katuhuumeita (marihuanaa, kokaiinia tai hallusinogeenejä). Aineiden helpon saatavuuden vuoksi imppaus on usein ensimmäinen päihdyttävä kokemus tai ensimmäisten joukossa. Useimmissa huumetesteissä ei tarkisteta impattavia aineita.
Imppausta esiintyy kaikissa yhteiskuntaluokissa, mutta se on yleisintä ilmeisesti köyhien ihmisten keskuudessa. Myös valtaväestöstä jollakin tavalla eroavien kansojen – kuten Australian aboriginaalien sekä Yhdysvaltojen ja Kanadan intiaanien ja inuittien – nuorten keskuudessa se on yleisempää, koska he tuntevat, että heillä on valtiossaan vähemmän mahdollisuuksia kuin valtaväestöllä. Afrikassa, Etelä-Amerikassa ja Aasiassa jopa kahdeksanvuotiaiden katulasten kerrotaan käyttävän aineita. Syynä on ilmeisesti elämän epämiellyttävyys ja rasittavuus ja niistä seuraava halu paeta todellisuutta. Monet heistä jatkavat käyttöä aikuisina.
Joissakin maissa hallitukset ja aineiden valmistajat ovat pyrkineet korvaamaan yleisten valmisteiden väärinkäyttöön soveltuvat yhdisteet, etenkin liimojen tolueenin, väärinkäyttöön soveltumattomilla. Esimerkiksi 1960-luvun loppupuolella valmistajat Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa aloittivat tolueenin, johon liittyi mittava väärinkäyttöongelma, poiston valmistamistaan tuotteista. Tämä vähensi imppausta kyseisissä valtioissa, mutta samat tuotemerkit jäivät edelleen katulastenkin saataville suureen osaan maailmaa. 1990-luvulla yhdysvaltalainen H.B. Fuller -yritys poisti tolueenin monessa maassa myydystä Resistol-liimasta. Vaikutus ulottui myös eteläamerikkalaisiin katulapsiin, sillä valmiste oli ollut heidän keskuudessaan suosittu päihde.
Vaikka imppaus on yleistä, monilla nuorilla on toisaalta erityisiä syitä välttää sitä. Jotkut ajattelevat impattavien aineiden olevan vain katuojaluokan, hyvin köyhien ihmisten tai alaluokkaisten ”narkkareiden” päihteitä. Huomioitavaa on myös, että mediassa harvemmin hehkutetaan impattavia päihteitä. Monet mieltävät imppaajien lemuavan, osa huomioi paheksunnan imppausta kohtaan ja osa ei yksinkertaisesti nauti imppauksen tuottamasta päihtymyksestä.
Yleisyys, ehkäisy ja laki > Suomessa

Imppaus on Suomessa verrattain harvinainen ilmiö, minkä vuoksi sen kansanterveydellinen merkitys on vähäinen. Imppaus on varhaisnuorten keskuudessa joskus epidemianomaista. Vuonna 1988 tehdyn tutkimuksen mukaan 3 % koululaisista kokeilee imppausta vähintään kerran. Elämä on parasta huumetta -järjestön maaliskuussa 2006 tekemän kyselyn perusteella noin 10 % Suomen yläastelaisista on impannut vähintään kerran. Vuonna 2008 deodorantin imppaamisesta oli tullut ainakin hetkellisesti Jyväskylän seudulla muoti-ilmiö. Lääkäri Kalle Hoppu arvioi, että deodorantilla on tuskin päihdyttävää vaikutusta.
Liuotinaineiden imppaamiseen liittyneitä kuolemantapauksia todettiin oikeuskemiallisesti seitsemän vuosina 1986–1987. Nuorin oli 14-vuotias ja vanhin 29-vuotias. Kuolemantapaukset ovat tavallisesti liittyneet trikloorietyleeniä sisältäviin liimoihin. Vuonna 1985 tehtyjen tutkimusten ja kyselyiden mukaan liuottimien osuus koululaisten päihdekäytöstä oli pysynyt 1970- ja 1980-lukujen aikana suunnilleen samana. Tyttöjen imppauksen havaittiin vuonna 1985 yleistyneen; liuotinaineiden osuus kaikista kouluissa todetuista päihdetapauksista oli tytöillä 13 % ja pojilla 10 %.
Suomen laissa tekniset liuottimet luetellaan myrkyiksi eikä niihin sovelleta huumausainelakia. Päihdehuoltolain mukaan ne ovat päihteitä, kun niitä käytetään päihtymistarkoitukseen. Päihdekäyttöön soveltuvien aineiden myyjiä on velvoitettu varotoimiin käytön ehkäisemiseksi, eikä myrkyllistä tai erittäin myrkyllistä kemikaalia saa luovuttaa alle 18-vuotiaalle.
Aineet

Impattavat aineet ovat haihtuvia aineita, kuten nestekaasuja ja teknisiä liuottimia. Useimmat impattavat liuottimet ovat nimenomaan orgaanisia liuottimia, jotka ovat käytännössä sekä helpoimpia hankkia että vaarallisimpia käyttää. Myös joitakin ponnekaasuja voidaan impata. Kaiken kaikkiaan yleisimmät impattavat aineet ovat tolueenia ja asetonia sisältävät liimat; myös tupakansytyttimien butaanin imppaus on hyvin yleistä. Lääkkeenä käytettäviä kaasuja, joita voidaan väärinkäyttää, ovat muun muassa ilokaasu, eetteri, kloroformi ja halotaani. Impattavia alkyylinitriittejä kutsutaan yleisemmin nimellä ”poppers”, ja niillä on myös lääke- ja muuta hyötykäyttöä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Impattavia aineita
| Rakenne | Nimi | Lähde |
|  | Bentseeni | Puhdistusaineet, bensiini |
|  | Tolueeni | Lennokkiliimat, tinneri, spraymaali |
|  | Ksyleeni | Ohenteet, liimat, lakat, maalinpoistoaineet |
|  | Asetoni | Kynsilakanpuhdistusaineet, liimat, permanentit merkkauskynät |
|  | Propaani | Spraymaali, sytytinnesteet |
|  | Butaani | Sytytinnesteet (etenkin tupakansytyttimien), bensiinituotteet, hiusspray, spraymaali, ilmanraikastajat, deodorantit |
|  | N-heksaani | Sytytinnesteet |
|  | Ilokaasu | Kermavaahtopurkit |
|  | Eetteri |  |
|  | Nitriitit | ks. poppers |
|  | Klooratut hiilivedyt | Korjausnesteet, tahranpoistoaineet, kemiallisessa pesussa käytettävät aineet |
|  | Fluorihiilet | Hiusspray, ilmanraikastajat, spraymaali, kivunlievitykseen käytetyt suihkeet |
Käyttö ja vaikutukset

Aineita voidaan hengittää suoraan pakkauksesta tai säiliöstä tai vaihtoehtoisesti aineeseen kastetusta rätistä. Aineen tai rätin voi myös laittaa muovipussiin. Liuotinpitoinen ilma imeytyy nenän ja suun kautta höyrynä, ärtyneiden limakalvojen ja keuhkojen kautta verenkiertoon ja sitä kautta muun muassa aivoihin. Monet impattavat liuottimet ovat rasvaliukoisia, minkä vuoksi ne imeytyvät nopeasti keskushermostoon.
Vaikutus alkaa muutamassa minuutissa ja kestää 10–40 minuuttia. Liuottimet lamaavat yleisesti keskushermostoa, ja vaikutuksiltaan ne luokitellaan sedatiiveihin, hypnootteihin tai anesteetteihin. Päihtymystila muistuttaa alkoholihumalaa. Siihen liittyy euforiaa, raukeutta, sekavuuden tunne ja ongelmien unohtaminen hetkeksi. Jotkut muuttuvat puheliaiksi ja riehakkaiksi. Käyttäjällä voi olla todentuntuisia kuvitelmia. Monet tuntevat itsensä voimakkaiksi ja ylivertaisiksi, mistä voi seurata arvaamatonta käytöstä. Vaikutuksiin vaikuttavat paljon muun muassa käyttäjän kokeneisuus, senhetkinen mielentila ja käyttöseura. Päihtymystilaa saatetaan tehostaa alkoholilla ja tupakalla.
Haittavaikutukset > Epämiellyttävät vaikutukset

Etenkin kokeilijat voivat kärsiä päihtymystilan aikana pahoinvoinnista. Muita epätoivottuja vaikutuksia ovat sekavuus, itsekontrollin menetys, epämiellyttävät aistiharhat, aivastelu sekä yskiminen, hitaat refleksit ja valonarkuus.
Päihtymyksen jälkeen seuraa raukea tylsyyden vaihe ja muistikatkoja. Lopuksi tulee usean tunnin mittainen krapulavaihe, johon liittyy päänsärkyä, pahoinvointia ja voimattomuutta. Pahimmillaan krapulavaihe voi kestää useita päiviä. Kaikki impattavat aineet eivät aiheuta krapulaa; esimerkiksi eetteri.
Haittavaikutukset > Akuutit riskit

Liuotinten käyttöön liittyy suuri yliannostuksen ja äkkikuoleman riski, koska hengitetyn annoksen määrää on vaikea arvioida. Yliannostus voi aiheuttaa kouristuksia ja tajunnantason laskua jopa koomaan asti. Äkkikuolema voi seurata hengityslamasta tai sydämenpysähdyksistä, joko välittömästi tai seuraavien tuntien aikana. Toistuva liuotinten sisäänhengitys lyhyen ajan sisällä voi johtaa hallusinaatioihin, tiedottomuuteen tai sydänkohtaukseen. Haisteluvaiheessa tajuntansa menettänyt imppaaja on erityisen suuressa hengenvaarassa, koska hän voi jatkaa vahingossa liuotinten hengittämistä ja kuolla esimerkiksi sydämen rytmihäiriöihin tai tukehtua omaan oksennukseensa. Imppaamisesta johtuvasta sydänhalvauksesta seuraava äkkikuolema tunnetaan nimellä SSD (Sudden Sniffing Death), ja se on syynä yli puoleen imppauksesta johtuneista kuolemista. Rytmihäiriölle ei ole ennakoivia tekijöitä, eikä imppaamisen lopettaminen sen ilmettyä useinkaan lopeta sitä. Aiemmat haitattomat imppauskerrat eivät merkitse pienentynyttä riskiä saada rytmihäiriö seuraavalla kerralla. Etenkin bensiini aiheuttaa herkästi syvän tajuttomuuden ja sydänpysähdyksen. Myös trikloorietyleeniin liittyy samantapaisia vaaroja, minkä lisäksi se lamaa hengitystä. Butaanin vaikuttavan ja tappavan annoksen välinen ero on hyvin pieni.
Liuotinpäihtynyttä ei rytmihäiriön riskin vuoksi saa pelästyttää. Oireileva potilas tulee saattaa raittiiseen ilmaan ja pitää levossa. Jos hän ei ole heräteltävissä tai on hyvin tokkurainen vielä oltuaan hetken raittiissa ilmassa, tulee soittaa ambulanssi.
Herkkyys säikähtämisen tai jännityksen aiheuttamille rytmihäiriöille johtuu siitä, että sen yhteydessä elimistössä erittyy adrenaliini-nimistä hormonia. Adrenaliini pahentaa imppauksen aiheuttamaa rytmihäiriötä, mikä voi pahimmillaan johtaa sydänpysähdykseen ja kuolemaan. Hallusinaatiot ja kiinnijäämisen pelko voivat myös lisätä adrenaliinin erittymistä.
Imppauksessa solujen hapen- ja energiansaanti häiriintyy etenkin hapenpuutteelle herkillä aivoalueilla. Tämä johtaa esimerkiksi muistin ja lihasten hienosäädön heikkenemiseen. Jotkut impattavat aineet saattavat aiheuttaa voimakkaita poikkeuksia aivojen sähköisessä toiminnassa, mistä voi seurata jopa hengenvaarallisia kohtauksia. Kylmä nestekaasu aiheuttaa hengityselimissä paleltumavaurioita ja vaarallista turvotusta.
Sekakäytön ja yhteiskäytön riskejä ei juuri tunneta, koska imppaajat ovat tyypillisesti nuoria, jotka eivät saa käsiinsä muita päihteitä. Tupakointi voi olla hengenvaarallista herkästi syttyvien aineiden, esimerkiksi eetterin, imppauksen yhteydessä.
Päihtymystilaan liittyy lisäksi onnettomuusriski. Riskinottokynnys ja järjen käyttö voivat heiketä, ja liikenneonnettomuudet, hukkumiset sekä kaatumiset ovat yleisiä. Muovipussista imppaavat saattavat vahingossa tukkia hengityksensä pussilla, mikä johtaa tukehtumiseen. Jotkut saattavat koordinaatiokyvyn hävitessä jopa vahingossa tunkea koko pussin suuhunsa ja tukehtua siihen. Imppaaja on helppo kohde seksuaaliselle hyväksikäytölle, ja myös riski harkitsemattomaan ja suojaamattomaan seksiin on suuri.
Haittavaikutukset > Raskaus

Raskauden aikana imppaavilla naisilla on suurentunut riski munuaisvaurioon. Tolueenin ja trikloorietyleenin käyttö raskauden aikana voi aiheuttaa lapselle alhaisen syntymäpainon, luuston epämuodostumia, viivästynyttä neurologista ja käytöksellistä kehitystä. Eri kemikaalien vaikutusprofiili sikiöön on huonosti tunnettu, mutta vakavien seurausten riskin vuoksi raskaana olevien naisten suositellaan välttävän impattaville aineille altistumista.
Haittavaikutukset > Riippuvuus ja toleranssi

Liuottimiin voi syntyä voimakas riippuvuus, ja psyykkinen riippuvuus onkin imppaajilla varsin yleistä. Riippuvuus voi kehittyä muutamassa kuukaudessa. Liimoissa oleva tolueeni aiheuttaa riippuvuutta erityisen herkästi. Liuottimiin kehittyy toleranssi eli sietokyky, eli käyttäjä tarvitsee yhä suurempia annoksia päihdettä. Annoskoon suureneminen johtaa vaurioiden kasvuun. Joillekin imppaaminen voi aiheuttaa fyysistä riippuvuutta. Liuottimien vieroitusoireita ovat vilunväristykset, hallusinaatiot, päänsärky sekä vatsakivut.
Populaarikulttuuri

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | My heart is broke and I have some glue Help me inhale and mend it with you We'll float around, hang out on clouds Then we'll come down | ” |
– Nirvana – Dumb
Imppausta on monien muiden päihteiden tavoin kuvattu paljon muun muassa elokuvissa ja kirjallisuudessa. Yhdysvaltalaisen kirjailijan ja journalistin Hunter S. Thompsonin osin omaelämäkerrallisessa teoksessa Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa on kohta, jossa päähenkilöt imppaavat eetteriä. Kirjasta tehtiin vuonna 1998 samanniminen elokuva, jossa Johnny Depp oli pääosassa. Vuoden 1996 elokuvassa Citizen Ruth päähenkilö imppaa tiivisteainetta paperipussista.
Yksi 1970-luvulla suosiota saavuttaneen Ramones-yhtyeen hittikappaleista on nimeltään ”Now I Wanna Sniff Some Glue” (sniff = impata, glue = liima). Primus-yhtyeen vuoden 1998 kappale ”Lacquer Head” kertoo liimaa imppaavista teini-ikäisistä.
Myös joidenkin populaarikulttuurin ikonihenkilöiden kerrotaan impanneen, mikä on osaltaan myös vaikuttanut heidän taiteeseensa. Nirvana-yhtyeen laulusolisti Kurt Cobainin kerrotaan muiden päihdeongelmiensa ohella impanneen partavaahtopurkin kaasua. Yhtyeen kappaleessa ”Dumb” lauletaan liiman imppauksesta. Cobain kärsi mielenterveysongelmista ja muistakin sairauksista ja teki itsemurhan 1994. Laulaja Janis Joplin, joka menestyi 1960-luvulla, myös otaksuttavasti imppasi muiden päihdeongelmiensa ohella. Hän kuoli heroiinin yliannostukseen 1970.
John Collier, Priestess of Delphi, 1891. Delfoin oraakkelia kuvaava maalaus.
Poppersvalikoima rivissä.
Butaania suihkepullossa.
James Black

James Black on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
James Black (s. 1969), kanadalainen jääkiekkoilija
James A. Black (1793–1848), yhdysvaltalainen poliitikko, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen 1843–1848
James C. C. Black (1842–1928), yhdysvaltalainen poliitikko, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen 1893–1895 ja 1895–1897
James D. Black (1849–1938), yhdysvaltalainen poliitikko, Kentuckyn varakuvernööri 1915–1919 ja kuvernööri 1919
James R. Black (s. 1962), yhdysvaltalainen näyttelijä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
James Wallace Black (1825–1896), yhdysvaltalainen valokuvaaja
James Whyte Black (1924–2010), skotlantilainen farmakologi, Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”James Black”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Loyset Compère

Loyset Compèren motetin Omnium bonorum plena käsikirjoitus
Loyset Compère (n. 1445 Hainaut – 16. elokuuta 1518 Saint-Quentin) oli nykyisen Belgian alueella syntynyt, Ranskan kansalaisuuden vuonna 1494 saanut säveltäjä. Hän edusti ranskalais-flaamilaista koulukuntaa.
Compère oli 1470-luvulla Milanon herttua Galeazzo Maria Sforzan kapellin kuoron jäsen, mutta lähti kuoron supistamisen yhteydessä herttuan murhan jälkeen. Myöhemmin hän lauloi muun muassa Kaarle VIII:n hovissa ja työskenteli eri kirkoissa. Compèren musiikissa on tyylillisiä yhteneväisyyksiä Josquin Desprez'n teosten kanssa. Lisäksi teoksiin ovat vaikuttaneet burgundilaiset ja italialaiset tyylit. Compèren varhaisin tiedetty sävellys on neliääninen motetti Omnium bonorum plena (1472). Hänen teostensa joukossa on muun muassa 23 motettia, yli viisikymmentä chansonia ja kaksi täysimittaista messua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loyset Compère Wikimedia Commonsissa
IMSLP: nuotteja