stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nablus
Historia > Roomalaiset

Nabluksen historia ulottuu ainakin pronssikaudelle 2500-luvulle eaa. Kaupunki mainitaan esimerkiksi Amarna-kirjeissä ja Egyptin faarao Thutmosis III:lle tehdyissä selonteoissa. Vanha testamentti mainitsee sen paikkana, jolta Abraham osti maata perustaakseen alttarin. Paikalla oli todennäköisesti kohtalaisen kokoinen asutuskeskus jo ennen hänen tuloaan. Nykyinen kaupunki kehittyi kuitenkin paljolti Rooman valtakaudella. Keisari Titus rakennutti vuonna 70 jaa. asuntoja sotaveteraaneille ja paikkaa kutsuttiin nimellä Flavia Neapolis, josta myös nykyinen nimi on johdettu. Kreikkalais-roomalaisten kaupunkien tapaan Nablukseen rakennettiin päällystetyt agoralle johtavat tiet, hippodromi, temppeleitä ja basilikoja. Jebal Ibalin rinteillä on edelleen roomalaisen nekropolin jäänteet ja kaupungista länteen on jäljelle jäänyt akvedukti. 300-luvulle tultaessa osa Nabluksen asukkaista oli kristittyjä, mutta alue oli samarialaisten hallitsemaa. Keisari Zenon karkotti samarialaiset Jebal Jarzimilta ja rakennutti sinne kirkon vuoden 485 paikkeilla. Vuonna 521 yhteenotoissa näiden kahden uskonnollisen yhteisön kesken sai surmansa paikallinen kristitty piispa ja joitakin pappeja. Useita kirkkoja ja luostareita tuhottiin. Itä-Rooman keisari Justinianus I jälleenrakennutti Zenon kirkon, jonka jäänteet on sittemmin löydetty. Hän myös jatkoi samarialaisten vallan heikentämistä. Samarialaiset pakenivat lopulta Jordanjoen toiselle puolelle, jossa heidät voitettiin taistelussa.
Historia > Arabit

Vuonna 636 arabit valloittivat Nabluksen ja siitä tuli osa Umaijadien valtakunnan alueita. Kaupunki menestyi kauppakeskuksena, sillä sen läpi kulki Damaskoksesta Gazaan ja Egyptiin kulkeva kauppareitti. Maantieteilijä al-Muqaddasi kuvaili kaupunkia pikku-Damaskokseksi. Tänä aikana rakennettiin myös kaupungin suuri moskeija eli Jami’ al-
Kabir. Ristiretkeläisten saavuttua Palestiinaan vuonna 1099 Nablus päätyi heidän hallintaansa. Johanniittain ritarikunta rakennutti kaupunkiin useita kirkkoja ja kuninkaallisen palatsin, josta tuli kuningatar Melisenden asuinpaikka vuosien 1152 ja 1161 välillä. Ristiretkeläisten ajoista on säilynyt linnatorni kaupungin nykyisessä keskustassa. Saladin valloitti alueen takaisin ristiretkeläisiltä vuonna 1187 ja kaupunki kärsi pahoja tuhoja. Vuonna 1202 siellä tapahtui myös maanjäristys. Monet ristiretkeläisten rakennuksista selvisivät tästä huolimatta ja muslimit ottivat ne uudelleen käyttöön, pääasiassa muuttaen kirkkoja moskeijoiksi. Vuosina 1260 ja 1280 Nablus joutui hyökkäysten kohteeksi mongolien ja sitten paimentolaisheimojen taholta. Mamelukit nousivat valtaan vuonna 1260 ja heidän aikaan kaupunki vaurastui. Kaupungissa tuotettiin esimerkiksi puuvillaa, makeisia ja erityisen tunnetuksi se tuli oliiviöljystä valmistetusta saippuasta.
Historia > Osmanit ja britit

Osmanien aikana Nabluksesta tuli oman piirinsä pääkaupunki. Piirin kuvernöörit ja kaupungin muut viranomaiset käyttivät asemillaan saamansa rahat palatsien rakentamiseen. Tunnetuimpia näistä ovat Abd al-Hadi, Hashim, Nimr ja Touqan-sukujen rakennuttamat palatsit. 1800-luvun matkailijat kuvailivat niitä linnakkeiksi ja niistä suurin, Touqan-palatsi, oli rakennettu asuttamaan 1 000 sotilasta. Monet nykyisistä uskonnollisista rakennuksista ovat myös peräisin Osmanien ajalta. Saippuan valmistus lisääntyi ja vuonna 1882 kaupungissa oli jopa 30 saippuatehdasta. Palestiinan brittiläisen mandaatin aikana 1922–1948 Nablus kärsi suuresta maanjäristyksestä, jonka takia monet keskustan asukkaat muuttivat sitä ympäröiville alueille. Brittien kaudella Nabluksesta tuli myös palestiinalaisen vastarinnan keskus. Ensimmäiset hyökkäykset juutalaisia siirtolaisia vastaan arabikapinan aikana vuonna 1936 tapahtuivat Nabluksessa.
Historia > Nykypäivä

Israelin itsenäisyyssodan jälkeen Nablus päätyi Jordanian haltuun. Palestiinalaisille pakolaisille rakennettiin kaksi pakolaisleiriä sen lähelle. Kaupungin ja Ammanin välille kehittyi läheiset kauppasuhteet, itään kulkevaa tietä laajennettiin ja kaupunki alkoi nyt levittäytyä tähän suuntaan. Kuuden päivän sodan aikana Israel miehitti kaupungin ja sen lähelle perustettiin kolmas pakolaisleiri. Israel asetti alueen asukkaille joitakin kauppaa ja matkustamista koskevia rajoitteita, mutta kaupunki jatkoi kasvamistaan ja säilytti asemansa Länsirannan toiseksi suurimpana kaupunkina Jerusalemin jälkeen. Vuonna 1977 kaupunkiin perustettiin An-Najahin yliopisto, joka on nykyisin Palestiinan suurin. Ensimmäisen intifadan aikaan kaupungissa oli useita yhteenottoja palestiinalaisten ja israelilaissotilaiden välillä. Oslon rauhanprosessin tuloksena kaupunki päätyi Palestiinalaishallinnon alaisuuteen joulukuussa 1995. Huhtikuussa 2002 Israel miehitti jälleen kaupungin ja erityisesti sen vanhakaupunki kärsi tuhoja.
Talous

Maatalous on muodostanut perinteisesti Nabluksen talouden kulmakiven. Tärkeimpiin ja perinteikkäisimpiin aloihin on kuulunut saippuan valmistus oliiviöljystä. Nykyajalla myös teollisuuden merkitys on lisääntynyt. Kaupungin teollisuuden aloihin lukeutuvat esimerkiksi alumiiniteollisuus, huonekalujen valmistus ja elintarviketeollisuus. Kaupungin taloudellinen merkitys koko Palestiinan taloudelle on suuri.
Väestö

Näkymä Nablusiin.
Vuoden 2016 arvion mukaan Nabluksen asukasluku oli 153 061. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 124 780. Suurin osa kaupungin väestöstä on muslimeja, mutta siellä on myös pieni kristitty vähemmistö. Pakolaisleireillä asuu yli 30 000 henkilöä ja kaupunki on ajan saatossa niellyt ne itseensä. 200–300 samarialaista asuu edelleen alueella ja he viettävät uskonnollisia menoja juhlapyhinä Garisiminvuorella. Samarialaiset puhuvat arabian kieltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nablus Wikimedia Commonsissa
Nabluksen suurmoskeijan sisätiloja.
Nablusta valokuvassa vuodelta 1898.
An-Najahin yliopisto.
Naima

| Naima, Naimi, Naema, Naemi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Vastineita eri kielissä:  Naama, Naime, Najma, Naomi, Naomie, Nayomi, Neoma, Neomi, Noami, Noemi, Noemie, Noémie, Noimi, Nomi, Noomi 
Nimen alkuperä:  Vanhan testamentin Ruutin kirjasta lähtöisin oleva nimi (päähenkilön anopin nimi); hepr. ’onnellinen’, ’herttainen’, ’suloinen’
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Naima on Vanhasta testamentista peräisin oleva naisen etunimi, joka tarkoittaa heprean kielessä ’onnellista’, ’herttaista’ ja ’suloista’. Nimen rinnakkaismuotoja ovat Naimi, Naema ja Naemi. Nykyisessä raamatunkäännöksessä käytetään nimiasua Noomi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Naima on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä 1 421 henkilöllä. Naimi-nimisiä naisia on tilastoitu alle 840, Naema-nimisiä alle 259 ja Naemi-nimisiä alle 247.
Nimipäivät

Naima, Naimi ja Naema ovat aikoinaan olleet mukana suomalaisessa almanakassa. Naima esiintyi kalenterissa vuosina 1867–1870 ja 1890–1928, Naema vuosina 1871–1889 ja Naimi vuosina 1929–1949. Kaikkien nimipäivää vietettiin 9. helmikuuta.
Ruotsin almanakassa Naima ja Naemi viettävät nimipäivää 17. marraskuuta. Virossa Naiman ja Naimin nimipäivä on 24. tammikuuta.
Tunnettuja Naimoja, Naimeja, Naemoja ja Naemeja

Naima Akef (1929–1966), egyptiläinen vatsatanssija ja elokuvanäyttelijä
Naemi Friberg (1869–1958), suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja
Naema Helsingius (1860–1933), suomalainen opettaja
Naëmi Ingman-Starck (1855–1932), suomalainen oopperalaulaja ja musiikinopettaja
Naima Jakobson (1866–1923), suomalainen opettaja ja kirjailija
Naemi ”Naimi” Kari (1878–1968), suomalainen elokuvanäyttelijä
Naima Kurvinen (1876–1933), suomalainen sairaanhoitaja ja sairaanhoidon kehittäjä
Naëma Lemberg (1869–1959), suomalainen kieltenopettaja, rehtori ja kouluneuvos
Naemi Levas (1890–1977), suomalainen opettaja ja kirjailija
Naima Mora (s. 1984), yhdysvaltalainen malli
Naëmi Päiviö (1879–1941), suomalainen kirjailija ja opettaja
Naima Sahlbom (1871–1957), ruotsalainen kemisti ja pasifisti
Naemi Maria Stenroth (Marja Salmela, 1875–1924), suomalainen kirjailija
Naima Wifstrand (1890–1968), ruotsalainen oopperalaulaja ja näyttelijä
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Naima ja Naimi (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Naksia

| Naksia> Ναξία.Sijainti |
| --- | --- |
 Naksia
Koordinaatit:  37°33′9″N, 27°39′32″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Bağarcık, Aydın
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kaaria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naksia (m.kreik. Ναξία, lat. Naxia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyisen Aydınin maakunnan Bağarcıkia.
Naksian historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu siihen, että Naksia kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–432/431 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Naksiatēs (Ναξιάτης) ja Naksiētēs (Ναξιήτης).
Nalut

Nalunaamio.
Nalut ovat atlanttista nalun kieltä puhuva kansa Guinean luoteisrannikolla ja Guinea-Bissaun rajaseudulla.
Nalut ovat kultturiltaan lähellä bagoja, landumoja, kissejä, limboja, temnejä ja bullomia. Susujen ja fulbejen levittäytyminen ajoi heidät Atlantin rannikolle. 1500–1800-luvuilla nalut toimivat sisämaan ja eurooppalaisten välisen kaupan välittäjinä. He olivat riippuvaisia Futa Djallonin muslimihallitsijoista. Nykyään nalut ovat sulautumassa susuihin.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, bataatti, maniokki, maissi, vihannekset ja hedelmät. Myytäväksi kasvatetaan kahvia, maapähkinää ja sokeriruokoa. Lisäksi keräillään kookospalmun, öljypalmun ja koolapuiden hedelmiä sekä harjoitetaan kalastusta. Aikaisemmin valmistettiin merivedestä suolaa. Nalut ovat tunnettuja puusta veistetyistä suurikokoisista juhlanaamioistaan. Suurin osa harjoittaa perinteistä uskontoa, osa on muslimeja tai kristittyjä.
Guinea-Bissaussa oli vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 13 420 nalua (0,9 % maan väestöstä). He asuvat etupäässä Catión kaupungin ympäristössä Tombalin alueella. Guineassa nalut asuvat pääosin Rio Nunez ja Kogonjokien alajuoksuilla sekä Tristaosaarilla. 1980-luvulla heitä arvioitiin olleen maassa 10 000 henkeä.
Nalut (kaupunki)

| Nalut |
| --- | --- |
 Nalutin qasr.
 Nalut
 Koordinaatit: 31°51′49″N, 10°58′59″E 
Valtio:  Libya
Piirikunta:  Nalut
Väkiluku (2020):  26 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nalut (arab. نالوت‎) on kaupunki ja Nalutin piirikunnan hallinnollinen keskus Libyassa. Se sijaitsee lähellä Tunisian rajaa 280 kilometriä Tripolista lounaaseen. Kaupungissa on 26 300 asukasta (vuonna 2020).
Nafusavuorten länsirinteillä sijaitsevan Nalutin kanta-asukkaat ovat berberejä. Kaupungin nähtävyys on viljavarastona toiminut linnamainen qasr, joka on korvannut aikaisemman rakennelman vuonna 1240. Kallioon koverretut huoneet jäivät tyhjilleen vuoteen 1960 mennessä, mutta ne ovat säilyneet varsin hyvin. Autioituneessa vanhassakaupungissa on myös kolme moskeijaa, joista vanhin on rakennettu uudelleen vuonna 1312. Nalutissa on joitakin matkailupalveluja, ja sen kautta kulkee Tripolin ja Ghadamesin välinen maantie.
Naimaanit

Naimaanien kaanikunta ja muita Mongolian alueella vaikuttaneita tahoja kartalla vuoden 1207 paikkeilla.
Naimaanit olivat omaa kaanikuntaansa hallinnut mahdollisesti turkkilaista kieltä puhunut heimo ennen Temüdžinin eli myöhemmän Tšingis-kaanin perustamaa Mongolivaltakuntaa. Temüdžin kukisti naimaanit, mutta sittemmin he nousivat vaikuttaviin asemiin mongolien hallintokoneistossa. Klaaninimenä naimaanit säilyivät esimerkiksi Mongoliassa ja Kazakstanissa.
Historia > Tausta

Naimaanit olivat mahdollisesti sama kansa kuin kitaanien teksteissä 1000-luvulla esiintyvät nianbaget ja nianba'enit. Heidän vaikutusvaltansa kasvoi 1100-luvulla, jolloin he asuttivat Altaivuorten seutua. Suurimmillaan heidän hallitsemansa alue ulottui Karakorumista idässä Irtyšjoelle lännessä. Etelässä heidän alueensa rajautuivat Džungariaan ja pohjoisessa Jenisein kirgiisien alueisiin Minusinskin syvänteellä.
Historia > Sodat mongoleja vastaan

Temüdžinin eli myöhemmän Tšingis-kaanin alkaessa kasvattaa omaa valtaansa mongolien johdossa naimaanit sotivat kereiitejä vastaan. Naimaanien kaani oli ollut tuolloin Inantša-Bilge-kaani. Hänen valtakaudellaan naimaanit olivat saaneet yliotteen kereiiteistä, mutta hänen kuolemansa merkitsi voimasuhdanteiden muutosta. Tilannetta tasapainoittaakseen naimaanit liittoutuivat naimakaupoin merkiitien kanssa. Naimaanien ja kereiittien välinen kilpailu ilmeni naimaanien Buyuruk-kaanin tukiessa Temüdžinin kilpailijaa Jamukhaa kereiittien Ung-kaanin tukemaa Temüdžinia vastaan. Kereiitit ja Temüdžin kukistivat naimaanit taistelussa vuonna 1202 ja Buyuruk joutui pakenemaan länteen. Hänen kenraalinsa Kögseü-Sabrakin onnistui kuitenkin yhdistää hajalle lyödyt naimaanit ja he voittivat Ong-kaanin uudessa taistelussa. Kögseü-Sabrak liittoutui edlleen naimaani Tayang-kaanin kanssa, kun taas Temüdžin alisti jäljelle jääneet kereiitit.
Vuonna 1204 Tayang-kaani teki sotaretken mongoleja vastaan kärsien tappion Keltegein kallioilla käydyssä taistelussa. Hänen poikansa Kütšlüg-kaani pakeni karakitaanien luokse länteen, jossa hän johti naimaanien jäänteitä. Lopulta hänen onnistui nousta tukijoidensa avulla karakitaanien halltisijaksi. Karakitaanit kärsivät kuitenkin tappion mongoleille ja Kütšlüg teloitettiin vangittuna vuonna 1218.
Historia > Mongolivaltakunta

Kütšlügin kukistumisen jälkeen naimaanit olivat osa Mongolivaltakuntaa. Osa naimaaneista kohosi merkittäviin asemiin valtakunnan ja sen seuraajien virkakoneistossa. Esimerkiksi Kadak oli Güyük-kaanin vaikutusvaltainen neuvonantaja. Kedbuqa oli puolestaan il-kaaneja palvellut kenraali. Monet naispuoliset naimaanit päätyivät avioliittoon hallitsijasuvun kanssa ja naimaaninaisia pidettiin tunnettuina kauneudestaan. Töregene toimi jonkin aikaa Yuan-dynastian sijaishallitsijana. Lopulta huomattava osa naimaaneista päätyi nykyisen kazakstanin alueella sijainneeseen Siniseen ordaan ja edelleen heistä tuli yksi kazakkien, baskiirien ja kirgiisien klaaneista. Klaaninimenä naimaanit säilyivät myös halha-mongolien parissa nykyisessä Länsi-Mongoliassa ja Juu Udan alueella Kiinan Sisä-Mongoliassa.
Kulttuuri

Naimaanien nimi juontuu mongolin kielen kahdeksaa tarkoittavasta sanasta ja se viittaa naimaanien kahdeksaan klaaniin. Vaikka heidän nimensä on johdettu mongolista esimerkiksi erisnimiin ja titteleihin perustuvan aineiston perusteella naimaanit itse puhuivat mahdollisesti turkkilaista kieltä.
Tapakulttuuriltaan naimaanit muistuttivat paljolti mongoleja. Yhteiskunnallisesti he olivat ennen mongolien nousua mongoleja kehittyneempiä. Heillä oli vain yksi hallitsija  eli kaani, rajavartioiden järjestelmä ja valtaistuin. Vähintään kaanin hovi oli ilmeisesti myös lukutaitoinen. Naimaanit pitivätkin ennen omaa kukistumistaan mongoleja barbaareina.
Naimaanit harjoittivat ilmeisesti useita eri uskonnollisia tapoja. Mongolien salaisen historian mukaan naimaanien hallitisijat harjoittivat šamanistisia riittejä. Kütšlüg-kaani sai puolestaan kristillisen nestorialaisen kasvatuksen. Naimaanien vanhalta asuinalueelta Hovdin maakunnan Mönhhairhanista on puolestaan löytynyt nestorialaisuuden harjoittamiseen viittavia kaiverruksia.
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1962

Vuoden 1962 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin kolmimaaotteluna Tanskan kanssa Värnamossa Ruotsissa 26. elokuuta.
Tulokset

| Lopputulokset | pisteet |
| --- | --- |
Suomi: 48
Ruotsi: 70
| Laji | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  | 5>  | 6>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | M-L. Lundström (R) 12,2 | U-B. Wieslander (R) 12,4 | T. Vahtera (S) 12,4 | B. Johansson (S) 12,5 | A. Olsen (T) 12,6 | L. Hadrup (T) 12,6 |
| 200 m | K. Wallgren (R) 25,4 | S. Bowall (R) 25,4 | T. Vahtera (S) 25,6 | S. Norrlund (S) 25,8 | V. Markussen (T) 26,1 | L. Hadrup (T) 26,2 |
| 400 m | G. Olaussen (R) 57,3 | N. Stryhn (T) 57,6 | E. Haimi (S) 58,6 | R-M. Larsson (R) 58,6 | R. Andersson (T) 59,8 | H. Kivistö (S) 59,9 |
| 800 m | M. Hansen (T) 2.16,5 | A. Aittala (S) 2.17,8 | E. Jörgensen (T) 2.19,1 | Y. Lindberg (R) 2.19,9 | Lönnberg (R) 2.21,4 | S-L. Taipalus (S) 2.21,8 |
| 80 m aidat | S. Norrlund (S) 11,4 | N. Hansen (T) 11,4 | M-L. Lundström (R) 11,4 | L. Kindberg (R) 11,5 | E-M. Lindström (S) 11,9 | K. Sörensen (T) 12,0 |
| 4 x 100 m viesti | Ruotsi 47,9 | Suomi (Johansson, Vahtera, Kivistö, Koivusaari) 48,6 | Tanska 48,8 |  |  |  |
| Korkeus | B. Larsson (R) 164 | L. Kaarna (S) 164 | I-G. Engman (R) 161 | R-M. Soppi (S) 158 |  ? (T) ? |  ? (T) ? |
| Pituus | M. Koivusaari (S) 595 | N. Hansen (T) 586 | S. Kuha (S) 572 | G. Cederström (R) 553 | I. Broberg (R) 552 |  ? (T) ? |
| Kuula | K. Halkier (T) 13,71 | G-B. Flink (R) 13,63 | M-B. Stolpe (R) 13,11 | B. Korreman (T) 12,76 | M. Mäkinen (S) 12,58 | I. Lehtonen (S) 12,57 |
| Kiekko | W. Freiwald (R) 47,32 | I. Lehtonen (S) 43,78 | M. Mäkinen (S) 43,06 | I. Janner (R) 42,68 | K-E. Halkin (T) 42,46 |  ? (T) ? |
| Keihäs | I. Almqvist (R) 49,41 | Britt Johansson (R) 48,07 | R. Talvensaari (S) 47,99 | S.Toivola (S) 43,93 |  ? (T) ? |  ? (T) ? |
Lisätietoa

taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
kolmimaaottelun loppupisteet: Ruotsi 98, Tanska 56, Suomi 75
maaottelun loppupisteet (pisteet: 5, 3, 2, 1 ja viestipisteet: 5, 3): Suomi-Ruotsi 48-70, Suomi-Tanska 70-48, Ruotsi-Tanska 70-48
400 m:n juoksussa Stryhn juoksi uuden Tanskan ennätyksen
80 m:n aitajuoksussa Norrlund sivusi Suomen ennätystä
pituushypyssä Koivusaari hyppäsi uuden Suomen ennätyksen
korkeushypyssä voittaja Larsson ylitti edellisen korkeuden (161 cm) ensimmäisellään ja Kaarna vasta toisellaan
rata-arvonnassa Ruotsin ja Tanskan edustajat pääsivät ensin tekemään ratavalinnat, suomalaisille jäivät tyypillisesti sateen pehmittämät keskiradat
100 m:n juoksussa oli mukana USA:n Wilma Rudolph ja hän voitti ajalla 11,6 s
Namasteri

| Namasteri Монастырьки, Monastyrki |
| --- | --- |
 Kattilan pohjoispuolella sijainneet kylät vuoden 1860 kartalla.
 Namasteri
 Koordinaatit: 59°38′26″N, 28°47′27″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Niisnova
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  24
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Namasteri (myös Monasteri, ven. Монастырьки, Monastyrki) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen varrella 8 kilometriä Niisnovasta etelään. Kylässä on 24 asukasta (vuonna 2010).
Paikalla sijainnut erämaaluostari (ven. Jelisejeva pustyn) mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaiset hävittivät sen 1600-luvulla. Vuonna 1622 luostari siirtyi Kaprion läänin käskynhaltijan Bogislaus von Rosenin omistukseen. Tarinan mukaan venäläisaikana kreivi Razumovski siirsi Namasterin puisen kirkon Kattilaan. Kirkon paikalle pystytettiin tsasouna, jossa oli luostaria kuvaava ikoni.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Namasterissa asui 67 savakkoa ja 57 venäläistä. Myöhemmin se mainitaan venäläis-suomalaisena sekakylänä. Suomalaiset kuuluivat Kattilan luterilaiseen ja venäläiset ortodoksiseen seurakuntaan.
Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Vuonna 1899 Namasterissa oli 139 asukasta, joista 100 oli venäläisiä, 27 suomalaisia ja 12 ”sekoittuneita”. Luterilaisia kylässä oli 32 henkeä.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Namasteri muodosti aluksi oman kyläneuvostonsa. Vuodesta 1927 lähtien se kuului Vassakaran, vuodesta 1954 Paavelan ja vuodesta 1958 Niisnovan kyläneuvostoon.
Luettelo pikkuplaneetoista: 102001–103000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
102001:stä ja päättyen 103000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Mäyrä

| Mäyrä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Suku::  Meles
Laji::  meles
Kaksiosainen nimi
 Meles meles  (Linnaeus, 1758) 
 Mäyrän levinneisyys
Katso myös
   Mäyrä Wikispeciesissä   Mäyrä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mäyrä (Meles meles) on ahman jälkeen suurin Suomessa elävä näätäeläin. Se tunnetaan myös nimillä euraasianmäyrä ja metsäsika.
Koko ja ulkonäkö

Mäyrä on keskisuuri petoeläin. Sen vartalo on tukeva, jalat vantterat ja lyhyet ja häntä lyhyt. Mäyrän kuono on pitkä ja kaula lyhyt. Koiraat ja naaraat ovat suurin piirten yhtä pitkiä. Vartalon pituus on 56–90 senttimetriä ja hännän pituus 11,5–20 senttimetriä. Naaraat painavat 6,5–14 kilogrammaa ja koiraat 9–17 kilogrammaa.
Mäyrän turkki näyttää kirkkaan harmaalta, mutta 7–10 senttimetriä pitkät peitinkarvat ovat kaksivärisiä. Niiden tyvi ja kärki ovat vaaleita, mutta noin senttimetrin päästä kärjestä alkaa 1–2 senttimetriä pitkä musta osa. Tämä yhdistelmä saa aikaan harmaan vivahteen. Alusvilla on tiheää ja valkoista.
Lajin naamakuviointi on huomiota herättävin tuntomerkki. Sen valkeassa päässä kulkee mustat juovat kuonosta silmien ja korvien kautta niskaan. Pään karvat ovat myös muuta karvoitusta lyhyempiä. Korvat ovat mustat, mutta niissä on valkoiset reunukset.
Mäyrän vatsapuoli, kaula ja jalat ovat mustat. Se on harvinainen ominaisuus, sillä nisäkkäät ovat yleensä vaaleampia vatsa- kuin selkäpuoleltaan. Mäyrän vatsassa näkyy myös paljasta ihoa, sillä siellä on vain hyvin vähän alusvillaa ja peitinkarvojakin harvemmassa kuin selässä.
Ääntely

Normaalisti mäyrän ääni on tuhiseva, röhkivä, muriseva ja ähkivä, eivätkä äänet kantaudu kovinkaan kauas. Ruokaa etsiessään se on kuitenkin äänekkäämpi, ja tällöin äänet koostuvat lähinnä tuhinasta, maiskuttelusta sekä lehtien rapinasta.
Levinneisyys

Mäyrää tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta aivan pohjoisinta osaa sekä eräitä Välimeren, Pohjanmeren ja Itämeren saaria. Idässä se on levinnyt Volgalle ja kaakossa Afganistaniin asti.
Suomessa mäyrää voi tavata kaikkialla Oulu-Nurmes-tasalle saakka. Yksittäisiä havaintoja on tehty pitkälle Lappiin saakka. Pohjoisen mäyräkanta ei ole kuitenkaan yhtä tiheä kuin etelän. Mäyrä on levinnyt Suomessa 1900-luvun aikana pohjoisemmaksi.
Elinympäristö

Euroopassa mäyrät suosivat lehtimetsiä, joissa on aukioita, tai viljelymaita, joissa on pieniä metsikköjä. Lajia tavataan myös seka- ja havumetsissä, pensaikoissa, esikaupunkialueilla ja kaupunkipuistoissa. Tiheimmillään mäyräkanta on paikoissa, joissa lehtimetsät ja viljelymaat vuorottelevat ja joissa on pesimäpaikkaa varten sopivaa maata tai luonnononkaloita. Mäyrä ei ole kovin tarkka elinalueensa valinnassa, vaan se pystyy hyvin sopeutumaan elinympäristöönsä.
Mäyrä kaivaa itse omat pesäkolonsa ja -käytävänsä. Se valitsee pesälleen paikan, jossa maaperä on riittävän paksu, sillä luolat voivat ulottua monen metrin syvyyteen ja niitä voidaan käyttää vuosikausia tai jopa vuosisatoja. Yleensä mäyrä kaivaa käytävänsä hiekkaan. Käytävät voivatkin olla yli 100 metriä pitkiä, niissä on useita kammioita ja useita kymmeniä käytäväaukkoja. Pesäkammiot mäyrä vuoraa kuivalla heinällä, saniaisilla ja sammalilla. Vuoraukset se vaihtaa keväisin ja syksyisin. Joskus mäyrä voi pesiytyä myös syrjäisen ladon alle tai kallioisella alueilla käyttää valmiita luonnonluolia.