stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaden Smith

| Jaden Smith |
| --- | --- |
 Jaden Smith vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1998 (ikä 26) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, laulaja, tanssija
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Onnen potkuja Päivä jona maailma pysähtyi  Karate Kid After Earth
Aiheesta muualla
www.jadensmith.com
IMDb 
Elonet
Jaden Christopher Syre Smith (s. 8. heinäkuuta 1998 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä laulaja. Hänen äitinsä on näyttelijä-laulaja Jada Pinkett Smith ja isänsä näyttelijä-raplaulaja Will Smith. Jaden on Trey Smithin velipuoli ja Willow Smithin veli. Jaden Smith on pääosassa uudistetussa versiossa tunnetusta Karate Kidistä.
Smith tunnetaan roolista elokuvassa Onnen potkuja (2006), josta hän voitti Teen Choice -palkinnon. Hän oli ehdokkaiden esittelijänä vuoden 2007 Oscar-gaalassa. Smith esittää myös pääosaa elokuvassa The Karate Kid. Jaden on pääosassa vuonna 2013 ensi-iltansa saaneessa After Earth -elokuvassa, isänsä Will Smithin kanssa.
Smithin ja Justin Bieberin yhteistyöstä on tuloksena kappale Never Say Never (2010) sekä Love Me Like You Do (2012). Jaden tekee myös omaa musiikkia.
Diskografia

Syre (2017)
Erys (2019)
CTV3: Cool Tape Vol. 3 (2020)
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Onnen potkuja | The Pursuit of Happyness | Christopher |
| 2008 | Päivä jona maailma pysähtyi | The Day the Earth Stood Still | Jacob Benson |
| 2010 | Karate Kid | Karate Kid | Dre Parker |
| 2011 | Justin Bieber: Never Say Never | Justin Bieber: Never Say Never | oma itsensä |
| 2013 | After Earth | After Earth | Kitai Raige |
| 2018 | Skate Kitchen | Skate Kitchen | Devon |
| 2020 | Impractical Jokers: The Movie | Impractical Jokers: The Movie | oma itsensä |
| 2020 | Life in a Year | Life in a Year | Daryn |
Aiheesta muualla

Jaden Smith Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kreikan jalkapallomaajoukkue

Kreikan jalkapallomaajoukkue esiintyi ensimmäisen kerran suurissa arvokilpailuissa vuoden 1980 EM-kilpailuissa muttei saavuttanut suurta menestystä ennen vuoden 2004 EM-kilpailuja, joissa joukkue vei yllättäen Euroopan mestaruuden. Tämän jälkeen Kreikka on selviytynyt kaksiin MM-kilpailuihin ja kaksiin EM-kilpailuihin, joissa se on kahdesti jäänyt alkulohkoonsa ja kahdesti pudonnut jatkosta ensimmäisessä pudotuspelissään.
Historia

Kreikka selvisi Ateenan välikisoissa 1906 loppuotteluun, jossa se hävisi Tanskalle 0–9.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Kreikan joukkue on esiintynyt kahdesti vuosina 1994 ja 2010. Ensimmäisellä kerralla Kreikka jäi lohkon viimeiseksi hävittyään kaikki kolme otteluaan maalierolla 0–10. Etelä-Afrikan kisoissa Kreikka voitti Nigerian, mutta kärsi tappiot Etelä-Korealle ja Argentiinalle ja jäi näin alkulohkoon.
Menestys arvokilpailuissa > Euroopan-mestaruuskilpailut

1960: Ei selviytynyt kisoihin
1964: Vetäytyi
1968–1976: Ei selviytynyt kisoihin
1980: Alkulohko
1984–2000: Ei selviytynyt kisoihin
2004: Mestaruus
2008: Alkulohko
2012: Puolivälierät
2016: Ei selviytynyt kisoihin
2020: Ei selviytynyt kisoihin
2024: Ei selviytynyt kisoihin
Entisiä päävalmentajia

2001–2010  Otto Rehhagel
2010–2014  Fernando Santos
2014  Claudio Ranieri
2015–2018  Michael Skibbe
2018–2019  Ángelos Anastasiádis
2019–2021  John van ’t Schip
2022–2024  Gus Poyet
Entisiä pelaajia

Giánnis Amanatídis,
Ángelos Basinás,
Ángelos Charistéas,
Giórgos Georgiádis,
Stélios Giannakópoulos,
Giánnis Gkoúmas,
Giórgos Karagkoúnis,
Sotíris Kyrgiákos,
Antónis Nikopolídis,
Níkos Ntampízas ja
Gioúrkas Seïtarídis.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan jalkapallomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Jalkapallon Euroopan-mestarit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960  Neuvostoliitto | 1964  Espanja | 1968  Italia | 1972  Saksa | 1976  Tšekkoslovakia | 1980  Saksa | 1984  Ranska | 1988  Alankomaat |  |  |
| 1992  Tanska | 1996  Saksa | 2000  Ranska | 2004  Kreikka | 2008  Espanja | 2012  Espanja | 2016  Portugali | 2020  Italia |  |  |
Kreikan jalkapallo
Lajiliitto: Kreikan jalkapalloliitto 

Sarjat: Kreikan Superliiga (1. sarjataso) | Football League (2. sarjataso) | Football League 2 (3. sarjataso)

Cup-kilpailut: Kreikan cup | Kreikan supercup

Maajoukkueet: Kreikan maajoukkue | Kreikan naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Emilia Pikkarainen

| Emilia Pikkarainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. lokakuuta 1992 (ikä 32) Vantaa
Puoliso:  Valtteri Bottas (vih. 2016; ero. 2020)
Uran tiedot
Laji:  uinti, esteratsastus
Seura:  Simmis Wanda
Valmentaja:  Jukka Pikkarainen
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Maa:   Suomi> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 2016 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Hopeaa | Chartres 2012 | 4 × 50 m vapaauintiviesti |  |
|  Pronssia | Eindhoven 2010 | 4 × 50 m vapaauintiviesti |  |
Emilia Fanni Vivian Pikkarainen (ent. Bottas), s. 11. lokakuuta 1992 Vantaa) on entinen suomalainen kilpauimari ja nykyinen esteratsastaja. Hän edusti uinnissa Simmis Wandaa, ja häntä valmensi isänsä Jukka Pikkarainen.
Uimarina

Pikkarainen edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008. Hän sijoittui 100 metrin perhosuinnissa 46:nneksi. Nuorten EM-kilpailuissa Belgradissa 2008 hän oli kuudes 50 metrin perhosuinnissa sekä kahdeksas 100 metrin perhosuinnissa ja 50 metrin vapaauinnissa. Aikuisten arvokilpailufinaaliin hän selviytyi ensimmäisen kerran Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2008 oltuaan 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä kuudes ja 4 × 50 metrin sekauintiviestissä seitsemäs. Henkilökohtaisella matkalla hän selviytyi aikuisten arvokisafinaaliin ensimmäisen kerran Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2009 oltuaan 200 metrin perhosuinnissa yhdeksäs. Alkuerässä hän oli tehnyt Suomen ennätyksen 2.08,11.  4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Suomi oli viides.
Marraskuussa 2010 hän oli Suomen pronssia voittaneessa 4 × 50 metrin vapaauinnin viestijoukkueessa uinnin lyhyen radan EM-kilpailuissa Eindhovenissa. Marraskuussa 2012 hän oli Suomen hopeaa voittaneessa 4 × 50 metrin vapaauinnin viestijoukkueessa uinnin lyhyen radan EM-kilpailuissa Chartresissa. 100 metrin sekauinnissa hän sijoittui neljänneksi.
Vuoden 2016 pitkän radan EM-kilpailuissa Pikkarainen ui Suomen kolmannen eli perhosuintiosuuden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä joukkueen voittaessa EM-pronssia uudella SE-ajalla.
Pikkarainen saavutti ensimmäiset aikuisten sarjan 50 metrin altaan SM-mitalinsa Espoonlahdessa 2008. Hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinnissa sekä pronssia 50 metrin vapaa- ja perhosuinnissa. 
Toukokuussa 2009 hän teki pitkän altaan naisten Suomen ennätyksen kaikilla perhosuintimatkoilla: 50 metrillä 26,90, 100 metrillä 59,48 ja 200 metrillä 2.12,94. Osan ennätyksistä hän on sittemmin rikkonut.
Lisäksi hänellä on nimissään 200 metrin sekauinnin Suomen ennätys 2.14,23.
Esteratsastajana

Pikkarainen osallistui vuoden 2017 Helsinki Horse Show’ssa esteratsastuksessa kansallisen luokan kilpailuun. Hän omistaa kolme hevosta, jotka asuvat Tuusulassa.
Yksityiselämä

Pikkarainen on harrastanut uinnin ja esteratsastuksen lisäksi triathlonia ja balettia. Hänen veljensä Ville Pikkarainen on nuorten maajoukkuetason uimari. Pikkarainen kihlautui Formula 1 -kuljettaja Valtteri Bottaksen kanssa helmikuussa 2015 ja he avioituivat syyskuussa 2016. Emilia asuu pääkaupunkiseudulla, Valtterin kotipaikka on Monaco. Pariskunta ilmoitti marraskuussa 2019 eroavansa.
Phil Harris

| Phil Harris |
| --- | --- |
 Phil Harris elokuvan Paluuta ei ole (1954) trailerissa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Wonga Philip Harris
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1904 Linton, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 11. elokuuta 1995 (91 vuotta) Rancho Mirage, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, muusikko
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Phil Harris (24. kesäkuuta 1904 Linton, Indiana – 11. elokuuta 1995 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Ensiesiintymisensä valkokankaalla hän teki vuonna 1932 lyhytelokuvassa So This Is Harris!, joka palkittiin Oscarilla parhaana lyhytkomediana. Kuuluisuuteen hän nousi Jack Benny Show’n'n vakioesiintyjänä 1930- ja 1940-luvuilla. Vuosina 1946–1954 hänellä oli oma radiokomediasarjansa, The Phil Harris-Alice Faye Show, yhdessä toisen vaimonsa Alice Fayen kanssa. Harris toimi ääninäyttelijänä muun muassa Disneyn animaatioelokuvissa Viidakkokirja (1967), Aristokatit (1970) ja Robin Hood (1973).
Harris oli suosittu laulaja ja yhtyeenjohtaja jo ennen näyttelijänuraansa. Hänen levytyksiinä kuuluvat muun muassa kappaleet "That's What I Like About the South", "Deck of Cards", "Lazy River", "Smoke, Smoke, Smoke", ja "The Thing.". Eräänä suurimpana virheenä urallaan Harris piti kieltäytymistä hänelle kirjoitetusta roolista Meredith Willsonin Broadway-musikaalissa The Music Man, sillä hän piti musikaalia epäonnistuneena. Harris on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Counter-Strike 2

| Counter-Strike 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Valve Corporation
Julkaisija:  Valve Corporation
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  Counter-Strike
Pelimoottori:  Source 2
Julkaistu:   27. syyskuuta 2023
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Ikäluokitus:  USK 16 
Alusta:  Microsoft Windows ja Linux
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Counter-Strike 2 on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu syyskuussa 2023. Peli oli saatavilla rajoitettuna testiversiona valikoiduille käyttäjille ennen varsinaista julkaisua.
Peli julkaistiin ilmaisena päivityksenä Counter-Strike: Global Offensivelle. Uusi peli käyttää Valven Source 2 -pelimoottoria. Eräitä muutoksia ovat uudistetut kartat, savukranaattien toiminta, päivitystahdista (tick-rate) riippumaton pelaaminen ja uudistetut visuaaliset efektit ja ääniominaisuudet. Eräät kartat ovat uudistettuja Source 2 -pelimoottorin valaistukselle fysiikkaperusteiselle renderöinnille. Pelaajien omistamat esineet ja muut tiedot siirtyivät Global Offensivesta uuteen peliin.
Valve julkisti pelin 22. maaliskuuta 2023 julkaisemalla kolme videota Youtube-kanavalleen.
Pelaaminen

Counter-Strike 2:n pelaaminen on pääpiirteittäin samanlaista kuin edeltäjänsä Global Offensiven. Suurin uudistus on kuitenkin Valven uusi Source 2 -pelimoottori, joka uudistaa pelissä muun muuassa savuja. Savuja voi häiviyttää ampumalla niitä aseella tai heittämällä käsikranaatin, minkä lisäksi ne reagoivat valoon ja ympäristöön. Lisäksi ne näkyvät identtisinä jokaiselle pelaajalle. CS 2:n grafiikkaa sekä äänimaisemaa on päivitetty ja osa aseista pitää erilaista ääntä kuin aiemmin.
Counter-Strike 2:n merkittävin pelitila on premier, joka oli myös Global Offensivessa. Pelitilassa kaksi viiden pelaajan joukkuetta, terroristit ja erikoisjoukot, kilpailevat  keskenään kahden puoliajan verran siitä, kumpi voittaa ensin 13 kierrosvoittoa. Yksi puoliaika on 12 kierroksen pituinen, minkä jälkeen joukkueet vaihtuvat. Mikäli molemmat joukkueet saavat 12 kierrosvoittoa, seuraa jatkoaika, jonka voittajan on saatava 16 kierrosvoittoa. Terroristit saavat kierrosvoiton, jos he onnistuvat räjäyttämään pommin. Jos erikoisjoukot onnistuvat purkamaan pommin, he voittavat kierroksen. Jos molemmat joukkueet saavat 15 kierrosvoittoa, ottelu päättyy tasapeliin. Pelaajan taitotasoa mitataan pelitilassa niin kutsutulla ELO-järjestelmällä, joka alkaa tuhannesta ja nousee pelaajan taitojen kehittyessä. Muut pelitilat ovat kilpailullinen, asetoveri, rento, deathmatch ja arms race.
Skinit eli virtuaaliesineet ovat pelissä lähinnä kosmeettista sisältöä antavia esineitä, joita pelaaja voi avata laatikoista, saada palkinnoksi ansiokkaasta pelaamisesta tai ostaa muilta pelaajilta. Skinejä on eritasoisia ja niiden harvinaisuus sekä sen myötä hinta vaihtelevat suuresti. Skinit eivät vaikuta pelinsisäiseen suoriutumiseen tai pelimekaniikkoihin, vaan muokkaavat kosmeettisesti esimerkiksi aseen tai puukon ulkonäköä. Skineissä on useita ominaisuuksia, kuten taso, harvinaisuusluokka, kuvio ja kuluma, jotka vaikuttavat esineen kysyntään ja arvoon. Kallein ostotarjous yksittäisestä virtuaaliesineestä on noin 1,2 miljoonaa euroa.
Counter-Strike 2 on ladattavissa ilmaiseksi, mutta pelaaja voi ostaa kertamaksulla Prime-tilan. Sen myötä pelaajaa vastaan tulee epätodennäköisemmin huijaavia vihollisia. Vain Prime-tilan omistava pelaaja voi pelata kilpailullista tilaa toisia sen omistavia pelaajia vastaan.
Kehitys ja julkaiseminen

Pelaajien keskuudessa oli kiertänyt huhuja uudesta pelistä jo kauan ennen Counter-Strike 2:n julkaisua. Helmikuussa 2023 uusi peli lähes varmistui, kun  Twitterissä virallisen Counter-Strike: Global Offensive -tilin bänneri vaihdettiin. Aluksi peliä pystyi pelaamaan vain rajoitetussa Beta-versiossa Dust II -kartassa. Valve pyrki löytämään Beta-verion avulla mahdollisia bugeja tai muita virheitä, joita se voisi korjata ennen virallista julkaisua. Beta-versioon valittiin päivittäin lisää pelaajia ja Valven mukaan pelaajien valintaan vaikuttivat peliaika Valven virallisilla palvelemilla, ”trust factor” ja Steam-tilin taso.
Elokuuhun mennessä vain murto-osa pelaajista oli päässyt kokeilemaan peliä. Sanottiin, että Valve oli antanut yhdestä kolmelle prosentille pelaajista mahdollisuuden Beta-version kokeiluun. Elokuussa Valve ei ollut kertonut virallista julkaisuaikaa, mutta takarajaksi annettiin 23. syyskuuta, sillä Yhdysvaltojen kalenterissa terminen kesä jatkuu tuohon päivään asti. Moni piti näkemystä järkevänä, sillä Valven pääkonttori sijaitsee Yhdysvalloissa.
Lopullinen versio pelistä julkaistiin 28. syyskuuta. Pelaajien omistamat skinit ja muut esineet siirtyivät automaattisesti Counter-Strike 2:een.
Vastaanotto > Kriitikot

Metacriticin sivuilla Counter-Strike 2 on saanut 16 kriitikon pisteistä keskiarvona 82/100 pistettä. Opencriticin sivuilla 88 prosenttia kriitikoista on suositellut peliä.
Vastaanotto > Ammattilaispelaajat

Ammattilaispelaajat ovat antaneet hyvin erilaisia mielipiteitä Counter-Strike 2:sta. Esimerkiksi tanskalainen Marco ”Snappi” Pfeiffer kertoi lokakuussa 2023 olevansa pettynyt uuteen peliin. Hänen mukaansa siinä oli useita ongelmia, mutta totesi, että ammattilaispelaajana hänen on pakko tottua siihen. Kanadalaispelaaja Russel ”Twistzz” Van Dulken taas suhtautui peliin neutraalisti ja ajatteli tarpeellisten päivitysten myötä sen olevan parempi kuin edeltäjänsä. Bosnialainen Nikola ”NiKo” Kovač kertoi toivovansa Valvelta nopeaa reagointia pelaajien antamaan palautteeseen. Monien ammattilaisten mukaan ottelun kierrosmäärän alentaminen oli huono ratkaisu.
Turnaukset

Ensimmäinen ammattilaisottelu pelattiin lokakuussa 2023 IEM Sydney -turnauksen puitteissa. Ensimmäiset Counter-Strike 2:n major-turnaukset, PGL Major Copenhagenit järjestettiin 21.–31. maaliskuuta 2024 Kööpenhaminassa Tanskassa. Turnauksen voitti Natus Vincere.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Counter-Strike 2 Wikimedia Commonsissa
counter-strike.net
Valve Corporationin kehittämät videopelit
| --- | --- |
Half-Life:   Half-Life Opposing Force  Blue Shift  Decay  Half-Life 2 Episode One  Episode Two  Deathmatch  Lost Coast  Half-Life: Alyx 
Counter-Strike:   Counter-Strike  Counter-Strike: Condition Zero Deleted Scenes  Counter-Strike: Source  Counter-Strike: Global Offensive  Counter-Strike 2 
Day of Defeat:   Day of Defeat  Day of Defeat: Source 
Team Fortress:   Team Fortress Classic  Team Fortress 2 
Left 4 Dead:   Left 4 Dead  Left 4 Dead 2 
Portal:   Portal  Portal 2 Sixense Perceptual Pack 
Muut:   Deathmatch Classic  Ricochet  The Orange Box  Dota 2 
| --- | --- |
Pääsarja:   Counter-Strike  Condition Zero Deleted Scenes  Source  Global Offensive  Counter-Strike 2 
Spin-off-sarja:   Neo  Online  Nexon: Zombies  Online 2 
Kilpapelaaminen:   Luettelo Counter-Strike-turnauksista  Counter-Striken major-turnaukset 
Huomattavia pelaajia:   coldzera  dev1ce  flusha  GeT_RiGhT  GuardiaN  kennyS  olofmeister  s1mple  shox  ZywOo 
Huomattavia joukkueita:   Astralis  Cloud9  ENCE eSports  FaZe Clan  Fnatic  G2 Esports  Heroic  Mouz  Natus Vincere  Ninjas in Pyjamas  Virtus.pro  Vitality 
Liittyvää:   Valve Corporation  Gearbox Software  Ritual Entertainment  Turtle Rock Studios  Hidden Path Entertainment  Steam  GoldSrc  Source 
Counter-Strike 2:n asetoveri-pelitila.
Grafiikkasuoritin

GeForce 6600GT (NV43) -näytönohjaimen grafiikkasuoritin.
Grafiikkasuoritin (engl. graphics processing unit, GPU, tunnetaan  myös nimillä grafiikkaprosessori ja grafiikkapiiri) on erikoistunut mikroprosessori, jonka tehtävänä on kiihdyttää ja suorittaa 2D- tai 3D-grafiikan renderöintiä, joka muuten jäisi keskussuorittimen laskettavaksi. Piiristä käytetään joskus myös engl. visual processing unit (VPU) -nimitystä.
Grafiikkasuorittimia käytetään sulautetuissa järjestelmissä, matkapuhelimissa, henkilökohtaisissa tietokoneissa ja pelikonsoleissa. Nykyaikaiset grafiikkasuorittimet ovat hyvin tehokkaita tietokonegrafiikan manipuloinnissa  ja niiden rinnakkaislaskentaan sopivasta rakenteesta johtuen ne ovat tehokkaampia useiden monimutkaisten algoritmien laskemisessa kuin yleiskäyttöiset suorittimet.
Henkilökohtaisessa tietokoneessa grafiikkasuoritin on osana näytönohjainta joko erillisessä laajennuskortissa tai osana emolevyä yhdysrakenteisena eli integroituna. Yli 90 %:ssa uusista pöytätietokoneista ja kannettavista tietokoneista on integroitu grafiikkasuoritin, jonka suorituskyky on yleensä paljon huonompi kuin erillisellä laajennuskorttimuotoisella näytönohjaimella olevan grafiikkasuorittimen.
Yleistyminen

Tietotekniikan historiassa on useita esimerkkejä epäonnistuneista erikoiskäyttöisistä laitteista. Grafiikkasuorittimien suosioon ja säilymiseen on vaikuttanut neljä syytä, joita ovat suorituskykyero, työkuorman riittävyys, markkinatarve ja yleisyys.
Suorituskykyeroon vaikuttaa grafiikkasuorittimien rinnakkaisuus algoritmien suorituksessa: yleistä laskentaa on vaikea rinnakkaistaa, kun taas grafiikka-algoritmit on helposti osioitavissa rinnakkaisiin toisistaan riippumattomasti suoritettaviin tehtäviin. Grafiikkaliukuhihnan rinnakkaisuuden lisäksi eri vaiheet voidaan jakaa useille prosessoreille.
Grafiikkatyömäärä on valtava: videopelit renderöivät miljoonia kolmioita miljoonan tai kahden miljoonan pikselin kuviksi 60 kertaa sekunnissa. Interaktiivisen renderöinnin laatu vaatii tuhansia liukulukuoperaatioita pikseliä kohden ja vaatimus on nousussa.
Vahva markkinatarve teknisissä sovelluksissa kuten suunnittelussa ja lääketieteessä ylläpiti jatkuvaa markkinaa 1980- ja 1990-luvuilla, jolloin Apollo Computer ja Silicon Graphics kehittivät teknisen perustan nykyisille grafiikkasuorittimille.
Yleistyminen johti yhteensopivaan infrastruktuuriin ja kaksi grafiikkarajapintaa (OpenGL ja Direct3D) ovat saavuttaneet laajan hyväksynnän. Näillä rajapinnoilla sovelluskehittäjät voivat kohdella eri valmistajien eri aikoina valmistamia grafiikkasuorittimia samanvertaisena paitsi suorituskyvyltä.
Tekniikkaa

Grafiikkaprosessoreilla on omat rekisterinsä sekä omaa välimuistia. Grafiikkaprosessorien muistimalli poikkeaa tietokoneen suorittimen käyttämästä ja on huomattavasti rajatumpi käsittelytavassa. Grafiikkaprosessorien välimuistit ovat tavallisesti epäyhtenäisiä tarvittavan piirin pinta-alan sekä suorituskyvyn vuoksi.
Moderneissa grafiikkaprosessoreissa on useita suoritusyksiköitä ja ratkaisut perustuvat SIMD-arkkitehtuuriin. Tehtävät jaetaan laitteistotason säikeille, joiden suoritus etenee yhtä aikaa. Grafiikkaprosessoreissa ei ole tukea epäjärjestyksessä suorittamiselle (engl. out-of-order execution) eikä haarautumisen ennakoinnille: säästetty tila käytetään suurelle määrälle suoritinyksiköitä ja rekistereitä.
Grafiikkaprosessoreissa tietyt toiminnot ovat hitaita verrattuna yleiskäyttöiseen suorittimeen, mutta monet muut asiat ovat huomattavan nopeita. Hitaita asioita ovat muun muassa pinon käsittely, osoittimet ja haarautumiset. Ohjelmointiin käytettävät keinot (GLSL ja HLSL-kielet) pyrkivät estämään hitaiden ohjelmien tekemisen, jolloin myös hitaiden ominaisuuksien käyttö on rajoitettua.
Muistin varaaminen ja vapauttaminen tapahtuu vain ennen ja jälkeen suoritusta. "Globaali" muistialue on laskennan aikana vain luettavaa (read-only) ja laskennan jälkeen vain kirjoitettavaa (write-only) ennalta laskettuun osoitteeseen.
Grafiikkaprosessorin suoritus etenee säieryhmissä, joita kutsutaan aaltorintamiksi (engl. wavefront), joilla pyritään maksimoimaan rinnakkainsuoritus ja minimoimaan muistiviiveet. Grafiikkaprosesoreiden suoritusmallin vuoksi vuonohjauksen eroaminen aiheuttaa huomattavia suorituskykyongelmia. Käskyvälimuisti grafiikkaprosessorilla on myös pieni ja perinteisempi megaydin (engl. megakernel) ratkaisu on ongelmallinen verrattuna aaltorintamaan. Megaytimen suoritusta voi parantaa, mutta tehtävän pilkkominen aaltorintamiksi sisältää merkittäviä etuja.
Käyttökohteet > Näytönohjaimet

Grafiikkasuorittimeen on samalle mikropiirille integroitu useita näytönohjaimen toimintoja, jotka ovat aiemmin olleet erilaisten apupiirien tehtävänä. Grafiikkasuorittimessa on nykyään usein muun muassa pakatun videokuvan purkaminen, joka on käytössä videokuvaa katsottaessa, sekä 3D-grafiikan renderöinti.
Käyttökohteet > Stream-prosessointi ja GPGPU-tekniikat

Grafiikkasuorittimien suuri laskentakyky ja laskentakyvyn suhteellisen helppo hyödyntäminen SPMD-ohjelmointimallin avulla on motivoinut käyttämään grafiikkasuorittimia ohjelmien nopeuttamiseen. GPGPU:ksi kutsuttu käyttötapa ei-graafisiin tarkoituksiin tuli merkittäväksi trendiksi 1990-luvun lopulla.
Tutkijat löysivät useita kohteita data-rinnakkaisille algoritmeille. Grafiikkasuorittimien käyttö on tullut myös supertietokoneisiin ja suurteholaskentaan.
Valmistajilta on tullut markkinoille pelkästään laskentaan suunnattuja kortteja, joissa olevia grafiikkasuorittimia käytetään esimerkiksi syväoppimiseen ja numeeriseen virtausdynamiikkaan.
Vuonna 2010 nopein supertietokone Nebulae käytti Nvidia Tesla C2050 -grafiikkasuorittimia.
Ohjelmointiin käytetään usein kahta vaihtoehtoa: CUDA, joka on vain Nvidian grafiikkaprosessoreille; sekä OpenCL, joka on riippumaton valmistajasta ja tukee heterogeenisiä ympäristöjä.
HIP (Heterogeneous-Computing Interface for Portability) on työkalu lähdekoodin muunnokseen, jolloin sama koodi voidaan kääntää AMD:n (HCC-kääntäjällä) ja Nvidian (NVCC-kääntäjällä CUDA:lle) laitteistolle.