stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pojat (yhtye)

| Pojat> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1989–
Tyylilaji:  ramopunk
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Miika Söderholm   Mikko Holmström   Timo Tolppa   Raipe Laine  
Levy-yhtiö:  Hiljaiset Levyt   Rocket Records   Poko Rekords   Ayshire  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pojat on suomalainen ramopunk-yhtye. Pojat julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 1990 Ayshire-levymerkin kautta. Pian tämän jälkeen tamperelainen Poko Rekords kiinnitti yhtyeen ja ensimmäinen Poko-single "Pala maata hautausmaalta" / "Thaimaa" / "Herra postimies" ilmestyi vuonna 1991. Samana vuonna ilmestyi myös single "Pasi Virtanen" / "B5", joka nousi tammikuussa 1992 Suomen virallisen singlelistan ykköseksi.
Vuonna 1992 ilmestyi ensimmäinen Pokon julkaisema Pojat-albumi Irti. 1990-luvulla Poko julkaisi yhtyeeltä kaikkiaan neljä albumia ja yhden kokoelman.
Vuonna 1996 julkaistun Pure-albumin jälkeen yhtyeen levytysvauhti hiljeni ja yhtyeen uudempaa materiaalia kuultiin vain yksittäisillä singleillä sekä eri esittäjien julkaisuilla. Vuonna 2003 yhtye päätti pitkän tauon albumien teossa, kun Ayshire julkaisi järjestyksessä kuudennen Pojat-albumin Palaa.
Vuonna 2008 yhtye teki levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa ja uusi albumi Ketä sä rakastat ilmestyi keväällä 2009. Samainen levy-yhtiö julkaisi myös elokuussa 2010 CD-uusintapainoksen yhtyeen ensimmäisestä albumista Pojat.
Entiset jäsenet

Manu Ojanen (ex-Hellhound)
Pasi Pakarinen (ex-Sensuuri)
Make Virtanen (ex-Room 100, Piilokärki, Circle Tone, Youngsters)
Marko Kantola (myös The Nightingales)
Paavo "Pantse" Haapio (Kari Peitsamon Skootteri)
Jussi Santalahti (ex-Hellraisers)
Sami Mikkola (Rehtorit)
Kaide Haikonen (Ne Luumäet)
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Pojat (1990,  Ayshire Levyt)  Irti (1992,  Poko Rekords)  Iso kolmonen (1993)  Punk it (1994)  Pure (1996)  Palaa (2003,  Ayshire)  Ketä sä rakastat (2009,  Rocket Records)  Toimintaa & sankareita (2013,  Rocket)  Nämä ajat (2023,  Hiljaiset Levyt & Torpedo Tuotanto) EP:t Tyhmät joutuu aina maksamaan (1992,  Poko)  Mari-EP (1993,  Poko)  Tullikamarilla (2002,  Woimasointu)  Santaa (2003,  Ayshire) Split-albumit Pukki-EP (2002,  Woimasointu, w/ Rehtorit & Luonteri Surf)  Speedfinns (2003,  Woimasointu, w/ Häiriköt, Marky Ramone & Rehtorit)  Ramones-viikko (2007,  Woimasointu, w/ Rehtorit & Debbie) :  Kokoelma-albumit Parhaat biisit ja paras mahdollinen show (1997,  Poko)  Klassikot (2013,  EMI) Singlet ”Pala maata hautausmaalta” (1991, Poko)  ”Pasi Virtanen” (1991, Poko)  ”Lemmikkihautuumaa” (1994, Poko)  ”Aina lauantai” (1998, Poko)  ”Mä uskon meihin” (2003, maxi-single, Ayshire)  ”Uskovainen” (2020, Hiljaiset Levyt) Kokoelmilla Toinen käsittely – Kunnianosoitus Alivaltiosihteerille (1995,  Hiljaiset Levyt)  Isältä pojalle – Suomipunk 1978–2001 (2001,  Megamania)
Aiheesta muualla

Pojat Facebookissa
Miika Söderholmin sivut
Pojat finnmusic.net -sivustolla
Pojat Ramopunk.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Pojat livenä 1992
Japaninterrieri

| Japaninterrieri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Japani
Määrä:  Suomessa rekisteröity 4
Rodun syntyaika:  1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  rottajahti ja riistan noutolähde?
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  nihon teria, Nippon Terrier, Japanese Terrier, terrier japonais, Japanischer Terrier, terrier japonés, jaapani terjer, Kobe Terrier, Mikado Terrier, Oyuki Terrier
FCI-luokitus:  ryhmä 3 Terrierit alaryhmä 2 Pienet terrierit #259
Ulkonäkö
Paino:  4,5–6 kg
Säkäkorkeus:  30,5–38 cm
Väritys:  tricolour tai mustavalkoinen
Aiheesta muualla
  Japaninterrieri Commonsissa 
Japaninterrieri (jap. 日本テリア, nihon teria) on pieni japanilainen terrieri. Sen uskotaan polveutuneen erilaisten kettuterrierityyppien, pointtereiden ja alkuperäisten japanilaisten koirien jälkeläisistä. Se tunnetaan englanninkielisissä maissa nimillä Japanese Terrier ja Nippon Terrier. Rotu on harvinainen jopa Japanissa.
Ulkonäkö

Japaninterrieri on tasapainoinen, neliömäinen koira. Sen karvapeite on kolmivärinen, jossa pääväri on valkoinen. Sen korvat ovat korkealle kiinnittyneet ja eteenpäin taittuneet. Sen karva on lyhyttä, sileää ja hienoa. Sen häntä typistetään Japanissa, mutta Suomessa ja monissa muissa Euroopan maissa typistäminen on kielletty. Japaninterrierin pieni koko ja lyhyt karvapeite tekevät siitä helppohoitoisen lemmikin, mutta se ei pärjää kylmässä ilmastossa.
Luonne ja käyttäytyminen

FCI:n rotumääritelmä kuvailee rotua "luonteeltaan eloisaksi, vikkeläksi ja hyväntuuliseksi".
Alkuperä

Yleisesti uskotaan, että Japaninterrierin esi-isät tuotiin hollantilaisilla kauppalaivoilla Nagasakiin, joka oli 17. vuosisadalla Japanin ainoa länsimaille avoin satama. On epäselvää, oliko Alankomaissa kehittynyt oma kettuterrierityyppi vai olivatko englantilaiset merimiehet olivat tuoneet nämä koirat maahan. Toisin kuin muut kettuterrierin jälkeläiset, japaninterrieri näyttää kehittyneen pelkäksi seurakoiraksi. Koirista tuli Nagasakin, Koben ja Jokohaman kaltaisissa satamissa hyvin suosittuja sylikoiria.
Japanin kennelklubin mukaan Japaninterrierin suunnitelmallinen jalostus alkoi vasta 1920-luvulla, kun rodun ihailijat aloittivat sen valikoivan jalostuksen sen kantaisällä kobenterrierillä. JKC hyväksyi japaninterrierin roduksi vuonna 1930. Sitä rekisteröidään sen lisäksi myös FCI:ssä. Se on melko tuntematon Japanin ulkopuolella, mutta sillä on silti ihailijoita Euroopassa.
Käännös suomeksi
Neologia

Neologia (suom. Uusi oppi) on 1700-luvulla esiintynyt valistuksen aikainen protestanttinen teologinen suuntaus Saksassa. Sille oli ominaista valistuksen uskontokritiikki. Se torjui ajatuksen kolmiyhteisestä Jumalasta ja Kristuksen jumaluudesta ja omaksui deistisen näkemyksen. Se korosti ihmisen mahdollisuutta saavuttaa järjen avulla tietoisuus Jumalan tahdosta. Sitä edelsi vähemmän tiukka wolffilaisuus, ja 1800-luvulla sen seuraajaksi tuli liberaaliteologia.
Neologia syntyi Saksassa vuoden 1740 tienoilla ja hallitsi teologiaa 1700-luvun lopulla. Neologian kannattajien mukaan tunnustukselliset erot olivat menettäneet merkityksensä. Ajan uusien vaatimusten mukaan kirkon tehtävä oli auttaa ihmisiä elämään hyveellisesti ja tukea "maailman onnellistamista". Radikaaleimmille neologoeille Jeesus ei enää ollut syntien sovittaja, vaan oikean elämäntavan opettaja.
Oppi ja tavoitteet

Neologian mukaan tunnustukselliset erot menettivät merkityksensä ja neologia etsi vastausta kristinuskon merkitykseen modernissa maailmassa ja kristityn elämäntapaan. Neologian vaikutuspiirissä luterilainen ja kalvinilainen teologia menettivät merkityksensä, eikä neologia ollut enää luterilaisuutta tai kalvinilaisuutta.
Oppi ja tavoitteet > Kirkon valistaminen

Neologian kannattajien mukaan kirkko ei kyennyt vastaamaan Ranskan radikaalin valistuksen haasteeseen. Neologian mukaan ihmiset oli saatava vakuuttumaan siitä, että kristinusko oli hyödyllistä tietoa Jumalasta ja auttaa järjenmukaisen yhteiskunnan luomisessa.
Neologian mukaan kirkko oli muutettava uusien vaatimusten mukaiseksi ja samalla yleinen mielipide oli saatava sen tueksi. Neologiassa moderni ajattelu määräsi teologian lähtökohdat ja vaikutti ratkaisevasti sen sisältöön.
Oppi ja tavoitteet > Teologia

Teologiassa neologia ei pyrkinyt rajaamaan oikeaa, puhdasta oppia vääriä tulkintoja vastaan. Teologia muuttui Raamatun ja kirkon perinteen kriittiseksi tutkimukseksi ja arvioimiseksi modernin maailman näkökulmasta käsin. Uutta suuntaa näytti Johann Salomo Semler joka vaikutti sekä eksegetiikan että oppihistorian tutkimuksen syntyyn. Teologia menetti yhtenäisyytensä ja teologiset oppiaineet erityivät toisistaan.
Vaikutus

Neologian modernista ajattelusta kumpuavan teologian lähtökohta synnytti uusprotestantismina tunnetun kristinuskon tulkinnan perinteen. Muodollisesti kirkot säilyivät luterilaisina tai reformoituina, mutta reformaation perinteestä jäi jäljelle vain se, mikä näytti sopivan moderniin maailmaan. moderniin maailmaan sopimattomat raamatunkohdat, opit ja perinteet oli tulkittava uudelleen järkevästi tai unohdettava omaan rauhaansa.
Yliopistoissa tämä muutos näkyi vähitellen siinä, että kuhunkin uuteen teologiseen oppiaineseen perustettiin omia professuureja.
Kirkossa tapahtui suuri muutos, kun sen tehtävä alettiin ymmärtää uudella tavalla. Valistusajattelun mukaan yhteiskunnan tuli huolehtia kouluista ja julkisesta auttamisesta, joiden luterilaisuus katsoi kuuluvan kirkon toimialueeseen.
Uusi ajattelu vaikuttii kansakoulun leivämiseen ja auttamistoiminnassa se tuli näkyviin Saksan Bremenin köyhäinhoitojärjestyksessä. Luterilaisilla alueilla käsitystä sovellettiin Hampurissa vuonna 1788 ja Tanskassa köyhäinhoito siirrettiin uudelle pohjalle 1800-luvun alussa.
Pelle Hermanni (elokuva)

| Pelle Hermanni |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Timo Koivusalo
Käsikirjoittaja:   Simo Ojanen  Timo Koivusalo 
Tuottaja:   Timo Koivusalo 
Säveltäjä:  Esa Nieminen
Kuvaaja:  Pertti Mutanen
Leikkaaja:  Jyrki Luukko
Lavastaja:  Markku Myllymäki
Pääosat:   Vesa Vierikko  Martti Suosalo  Hannu-Pekka Björkman  Iina Kuustonen  Minttu Mustakallio 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Artista Filmi
Levittäjä:  Aurora Studios
Ensi-ilta:   2022-9-99. syyskuuta 2022  
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  68 302
Seuraaja:  Pelle Hermanni ja hypnotisoija
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelle Hermanni on suomalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa 9. syyskuuta 2022.
Elokuvan on ohjannut Timo Koivusalo, joka on myös käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Pelle Hermanni -hahmon luoneen Simo Ojasen kanssa. Pääroolissa Pelle Hermannina nähdään Vesa Vierikko. Muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Martti Suosalo, Hannu-Pekka Björkman, Iina Kuustonen, Minttu Mustakallio ja Helena Vierikko. Elokuvan pääkuvauspaikka oli Porin Kirjurinluoto.
Elokuvaa rahoitti kotimaisten elokuvien tuotantoa tukeva rahasto Finnish Impact Film Fund.
Elokuvan tuotti Artista Filmi ja sen levittää Aurora Studios.
Elokuvan kakkososan (Pelle Hermanni ja hypnotisoija) kuvaaminen aloitettiin jo ennen ensimmäisen osan ensi-iltaa kesäkuussa 2022.
Rooleissa

| Näyttelijät | Hahmot |
| --- | --- |
Vesa Vierikko: Pelle Hermanni
Martti Suosalo: Taikuri Maximilian
Hannu-Pekka Björkman: Sirkustirehtööri
Iina Kuustonen: Akrobaatti Viola
Minttu Mustakallio: Selvänäkijä Sylvia
Tuija Piepponen: Äitiliini
Heikki Nousiainen: Isä Kasperi
Ylermi Rajamaa: Kuvaaja
Tom Lindholm: Taikuri Viktor
Linda Wiklund: Mona
Milo Tamminen: Roni
Oona Hakanpää: Julia
Helena Vierikko: Hotellivirkailija
Tom Petäjä: Posteljooni
Kalle Lamberg: Turvatarkastaja
Esa Nieminen: Kapellimestari
Pertti Mutanen: Laulu
Vastaanotto

Elokuva sai arvostelijoilta heikot arviot. Veli-Pekka Lehtonen kuvaili elokuvaa halvaksi kopioksi Risto Räppääjä -elokuvista, joita Koivusalo oli aiemmin tehnyt. Hän piti käsikirjoitusta, ohjausta ja kameratyötä laiskana. Juho Rissasen mielestä elokuva oli ankea, iloton ja sekava. Hänestä Koivusalon ensimmäisistä Pekko-elokuvista tutut tunnusmerkit kuten innoton tarinankerronta ja tönkkö näytteleminen ovat vahvasti läsnä. Surkeinta hänestä oli, että nimihahmo oli sysätty sivurooliin. Hannu Lieksosta Koivusalon elokuva on tutun kankea.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Episodi Hannu Liekso: 
Film-O-Holic.com Jussi Lahtonen: 
Helsingin Sanomat Veli-Pekka Lehtonen: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Seiska Pekka Luokkala: 
Turun Sanomat Päivi Valotie:
Aiheesta muualla

Elokuvan traileri YouTubessa
Opetushallitus

| Opetushallitus Utbildningsstyrelsen> OPH |
| --- | --- |

 Opetushallituksen toimipaikka Helsingin Siltasaaressa.
Perustettu:  1991
Edeltävät virastot:  Kouluhallitus (1871–1991) Ammattikasvatushallitus (1966–1991) CIMO (1991–2017)
Ministeriö:  Opetus- ja kulttuuriministeriö
Sijainti:  Hakaniemenrannan virastotalo Hakaniemenranta 6 Helsinki
Valtio:  Suomi
Pääjohtaja:  Minna Kelhä
Työntekijöitä:  408 (2023) 496 ml. erillisyksiköt (2023) 
Vuosibudjetti:  207,9 milj. € (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Opetushallitus (OPH, ruots. Utbildningsstyrelsen) on suomalainen opetus- ja kulttuuriministeriön alainen virasto, joka vastaa varhaiskasvatuksen, esi- ja perusopetuksen, aamu- ja iltapäivätoiminnan, lukiokoulutuksen, ammatillisen peruskoulutuksen, aikuiskoulutuksen, vapaan sivistystyön ja taiteen perusopetuksen kehittämisestä. Opetushallitus tukee myös koulutuksen kehittämistä ja suomalaisen yhteiskunnan kansainvälistymistä.
Historia

Opetushallitus perustettiin 1. huhtikuuta 1991, kun keskusvirastoina toimineet Kouluhallitus ja Ammattikasvatushallitus yhdistettiin. Tarkoituksena oli keskittää kaikki opetustoimintaa koskevat asiat yhteen keskusvirastoon. Tavoitteena oli, että uusi virasto keskittyisi opetuksen tavoitteiden, sisältöjen ja menetelmien kehittämiseen sekä koulutuksen tuloksellisuuden seurantaan ja edistämiseen.
Kouluhallituksen alaisuudessa toiminut Valtion audiovisuaalinen keskus lakkautettiin vuonna 1994 ja sen tehtävät jaettiin Opetushallituksen ja Yleisradion kesken.
Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskus CIMO ja Opetushallitus yhdistyivät uudeksi Opetushallitukseksi vuoden 2017 alussa.
Tehtävät

Opetushallitus laatii perusopetuksen ja lukiokoulutuksen opetussuunnitelmien perusteet, johtaa ammatillisten tutkintojen perusteiden valmistelua ja määrää tutkinnon perusteet tutkintorakenteeseen kuuluville tutkinnoille. Opetushallitus osallistuu toimialaansa koskevien säädösten valmisteluun ja antaa säädösten toimeenpanoon liittyviä määräyksiä, ohjeita ja suosituksia.
Lisäksi Opetushallitus ylläpitää toisen asteen, ammattikorkeakoulujen ja yliopistojen opiskelijavalintarekisteriä, järjestää kielitutkintoja, järjestää ja rahoittaa jatkokoulutusta opettajille sekä muulle koulutoimen henkilöstölle ja vastaa ulkomaisten tutkintojen tunnustamisesta.
Opetushallituksen tehtävänä on tukea suomalaisen yhteiskunnan kansainvälistymistä mm. toimeenpanemalla kansainvälisyyttä edistäviä ohjelmia ja sopimuksia sekä tuottamalla kansainvälistymiseen liittyvää tietoa.
Virasto koordinoi koulutuksen tietojärjestelmä-, rekisteri- ja tietovarantopalveluja, tuottaa koulutuksen indikaattoreita ja ennakointitietoa, kerää ja tuottaa tietoa opetus- ja kulttuuritoimen valtionosuusjärjestelmästä sekä kehittää ja tuottaa vähälevikkistä oppimateriaalia.
Opetushallituksen alaisena on kuusi valtionoppilaitosta, joita Opetushallitus tulosohjaa. Oppilaitoksiin kuuluu yleissivistävä erityisoppilaitos, oppimis- ja ohjauskeskus Valteri, kaksi kielikoulua (Helsingin ranskalais-suomalainen koulu ja Suomalais-venäläinen koulu), Helsingin eurooppalainen koulu sekä kaksi ammatillista oppilaitosta (Saamelaisalueen koulutuskeskus ja Meriturva). Valtion oppilaitosten lisäksi Valtion koulukotikoulu kuuluu Opetushallituksen tulosohjaukseen.
Organisaatio

Opetushallituksen organisaatio perustuu toiminnan vaikuttavuuteen tähtääviin päätoimintoihin.
Pääjohtaja ja viestintä: pääjohtaja, johtamisen tuki, viestintä ja controller-toiminto.
Asiakkuudet ja tieto -päätoiminto kehittää viraston palveluita ja asiakaskokemusta sekä edistää tiedon hyödyntämistä ja digitalisaatiota toimialalla.
Hallintopalvelut-päätoiminto vastaa viraston sisäisistä hallintopalveluista sekä opetus- ja kulttuuritoimen valtionosuuksiin liittyvistä tehtävistä.
Kasvatus, koulutus ja osaaminen -päätoiminnon tehtävänä on kehittää koulutusta, varhaiskasvatusta ja oppimista.  Ruotsinkielinen toiminta kuuluu osaksi päätoimintoa.
Kansainvälistyminen -päätoiminnon tehtävänä on edistää kansainvälistymistä sekä vastata tulosohjauksen ja -sopimuksen koordinoinnista.
Organisaatio > Pääjohtajat

Kari Pitkänen (vs.) 1.4.1991–30.4.1991
Vilho Hirvi 1.5.1991–31.12.1994
Rauno Jarnila (ma.) 1.1.1995–31.3.1995
Jukka Sarjala 1.4.1995–31.12.2002
Heli Kuusi (ma.) 1.1.2003–28.2.2003
Kirsi Lindroos 1.3.2003–31.12.2007
Timo Lankinen 1.1.2008–31.12.2011
Aulis Pitkälä 1.1.2012–15.10.2016
Olli-Pekka Heinonen 15.10.2016–1.5.2021
Minna Kelhä 7.6.2021–
Organisaatio > Johtokunta

Valtioneuvoston nimittämän johtokunnan tehtävinä on:
osallistua Opetushallituksen toiminnan kehittämiseen
hyväksyä muun muassa toiminta- ja taloussuunnitelma sekä talousarvioehdotuksen valmistelun suuntaviivat
seurata ja arvioida opetussuunnitelmien perusteiden uudistamista ja kehittämistä
ratkaista Opetushallitukselle kuuluvat koulutuspoliittisesti merkittävät asiat sekä
hyväksyä ja allekirjoittaa yhdessä pääjohtajan kanssa Opetushallituksen tilinpäätös ja toimintakertomus.
Organisaatio > Johtokunta > Opetushallituksen johtokunta kaudella 3.11.2023–30.9.2027

Johtokunnan puheenjohtaja on kansanedustaja Sofia Vikman. Johtokunnan jäseniä ovat (suluissa varajäsen):
Kansanedustaja Sofia Vikman, Kansallinen Kokoomus r.p (Kansanedustaja Milla Lahdenperä)
Johtokunnan varapuheenjohtaja, kansanedustaja Eeva-Johanna Eloranta, Suomen Sosiaalidemokraattinen Puolue (Kansanedustaja Pia Hiltunen)
Kansanedustaja Inka Hopsu, Vihreä liitto rp (Sivistys- ja hyvinvointijohtaja Anssi Lepistö)
Kansanedustaja Anne Kalmari, Suomen Keskusta r.p. (Kansanedustaja Pekka Aittakumpu)
Kansanedustaja Minja Koskela, Vasemmistoliitto r.p. (Kansanedustaja Timo Furuholm)
Kansanedustaja Mikko Ollikainen, Svenska folkpartiet i Finland r.p. (Alumnikoordinaattori Bella Alén)
Kansanedustaja Jaana Strandman, Perussuomalaiset r.p (Kansanedustaja Juha Mäenpää)
Johtava asiantuntija Mirja Hannula, Elinkeinoelämän Keskusliitto EK (Asiantuntija Mikko Vieltojärvi)
Koulutus- ja työllisyysasioiden päällikkö Mikko Heinikoski, Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK ry (Koulutus- ja työvoimapoliittinen asiantuntija Kirsi Rasinaho)
Kehittämispäällikkö Jarkko Lahtinen, Suomen Kuntaliitto ry (Kehittämispäällikkö Irmeli Myllymäki)
Koulutuspolitiikan johtaja Nina Lahtinen, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ ry (Koulutuspolitiikan päällikkö Jaakko Salo)
Pääsihteeri Eemeli Rajala, Suomen Opiskelija-Allianssi - OSKU ry, 3.11.2023–30.9.2024 (Sosiaalipoliittinen asiantuntija Iiris Hynönen, Suomen Lukiolaisten Liitto ry (SLL), 27.10.2023–30.9.2024 )
Sosiaalipoliittinen asiantuntija Iiris Hynönen 1.10.2024–30.9.2026, Suomen Lukiolaisten Liitto ry (Edunvalvonnan asiantuntija Suvituuli Lundmark, Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto SAKKI ry, 1.10.2024–30.9.2025 ja pääsihteeri Eemeli Rajala, Suomen Opiskelija-Allianssi - OSKU ry, 1.10.2025–30.9.2026)
Edunvalvonnan asiantuntija Suvituuli Lundmark, Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto SAKKI ry, 1.10.2026–30.9.2027  (Sosiaalipoliittinen asiantuntija Iiris Hynönen, Suomen Lukiolaisten Liitto ry (SLL), 1.10.2026–30.9.2027)
Koulutuspolitiikan asiantuntija Heidi Rättyä, Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) ry (Eurooppapolitiikan asiantuntija Roosa Veijola, Suomen opiskelijakuntien liitto - SAMOK ry)
Professori Fritjof Sahlström, Helsingin yliopisto (Professori Sonja Kosunen, Itä-Suomen yliopisto)
Johtaja Taina Vallander, Toimihenkilökeskusjärjestö STTK ry (Asiantuntija, koulutus ja osaaminen Riina Nousiainen)
Lisäksi johtokuntaan kuuluvat jäseninä Opetushallituksen pääjohtaja sekä viraston henkilöstön keskuudestaan johtokunnan toimikaudeksi valitsema henkilö ja hänen varajäsenensä. Johtokunta valitsee keskuudestaan varapuheenjohtajan.
Aiheesta muualla

Opetushallituksen verkkosivu
GBU-72

| GBU-72 |
| --- | --- |
Tyyppi:  täsmäohjattu bunkkerintuhoajapommi
Valmistushistoria
Suunnittelija:  Boeing
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Käyttöönotto:  2021
Ohjus
Massa:  2 300 kg
Maalinhaku:  GPS + inertiasuunnistus
GBU-72, myös nimellä Advanced 5K Penetrator (A5K), on yhdysvaltalainen bunkkerintuhoaja-tyyppinen täsmäpommi, jonka nimellispaino on 5 000 paunaa (2 300 kilogrammaa). Pommista on käytössä malli GBU-72/B.
Kehitys

GBU-72 kehitettiin entisiä saman painoluokan bunkkerintuhoajia, kuten GBU-28:aa, tehokkaammaksi ja sekä pommikoneista että hävittäjistä pudotettavaksi. Tämäntapainen pommi on kevyempien täsmäpommien ja valtavan, yli 12 000 kilogrammaisen GBU-57 MOP -bunkkerintuhoajan välimaastossa. MOP-pommeja on kohtalaisen vähän ja niitä voi kuljettaa taistelutoimissa vain B-2-häivepommikone, joten kevyempi pommi on joustavampi käyttää. Uusia bunkkerintuhoajia tarvitaan, koska nykyään suuri osa tärkeistä sotilaskohteista on rakennettu syvälle maan alle.
GBU-72 esiteltiin vuonna 2021.
Suunnittelu

GBU-72 on 2 300 kg (5 000 paunaa) painava syvälle kaivettujen maanalaisten kohteiden tuhoamiseen suunniteltu lentopommi, joka käyttää modifioitua GBU-31/B JDAMin GPS/INS -ohjaussarjaa kohteeseensa osumiseen. JDAM-paketti tekee tavanomaisesta pommista hyvin tarkan täsmäaseen. GBU-72/B:n ohjaussarja eroaa GBU-31/B:n ohjaussarjasta muun muassa erilaisilla siivekkeillä.
Ei ole tiedossa, kuinka syvälle GBU-72 pystyy tunkeutumaan ennen räjähtämistään, mutta pommin on sanottu olevan huovattavasti tappavampi kuin vanhemmat bunkkerintuhoajat, kuten GBU-28. Arvioidaan, että GBU-28 kykenee lävistämään noin 46 metriä maata ja 5 metriä vahvistettua betonia. Etuna laserohjattuun GBU-28:aan verrattuna on GPS-pohjainen ohjaus, koska laserohjaus ei ole niin toimintavarma huonoissa olosuhteissa. Uusi ohjaussarja antaa myös pidemmän kantaman eli lentokone voi pudottaa pommin hieman kauempana kohteesta.
GBU-72:n pystyy pudottamaan B-1B-pommikone sekä F-15E-hävittäjä ja sen Israelin-versio F-15I. Pommi saatetaan integroida tulevaisuudessa myös B-2:n ja vanhat pommikoneet korvaavan B-21:n aseistukseksi.
Käyttäjät

Yhdysvallat
Israel
Taistelukäyttö

GBU-72-pommia käytettiin tiettävästi ensikerran tositoimissa vuonna 2024, kun sitä käytettiin muiden aseiden joukossa Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan tekemissä laajoissa ilmaiskuissa Jemenin hutheja vastaan. Iskut olivat vastaus huthien hyökkäyksistä kaupallista meriliikennettä vastaan osana Punaisen meren kriisiä, joka johtuu alkujaan Israelin ja Hamasin välisestä Gazan sodasta.
Kyle Cumiskey

| Kyle Cumiskey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1986 (ikä 37) Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Düsseldorfer EG
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Albany River Rats (AHL)   Colorado Avalanche (NHL)   Lake Erie Monsters (AHL)   Syracuse Crunch (AHL)   MODO Hockey (SEL)   Rockford IceHogs (AHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   Skellefteå AIK (SHL)   Toronto Marlies (AHL)   Providence Bruins (AHL)   Binghamton Devils (AHL)
NHL-varaus:  222. varaus, 2005 Colorado Avalanche
Kyle Cumiskey (s. 2. joulukuuta 1986 Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa DEL-seura Düsseldorfer EG:ssa. Suhteellisen pienikokoisen Cumiskeyn vahvuuksiin kuuluu liike ja syöttötaito.