stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Novapolis
Yrityshautomo

| Technopolis Ventures Kuopio |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Yksityinen osakeyhtiö
Perustettu:  2008 
Lakkautettu:  1.3.2010 
Toimitusjohtaja:  Minna Hendolin 
Kotipaikka:  Kuopio, Suomi
Toiminta-alue:  Kuopion seutu
Toimiala:  Liikkeenjohdon konsultointi 
Tuotteet:  Yrityskehitys- ja hautomopalvelut
Henkilöstö:  3 
Emoyhtiö:  Technopolis Ventures Oy
Omistaja:  Technopolis Oyj
Kotisivu:  / https://technopolisglobal.com/fi/
Huomioitavaa:  Sulautettu emoyhtiöön 1.3.2010 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuopion teknologiakeskuksen yrityshautomo voitti Vuoden hautomoyritys -kilpailun kolme kertaa viidestä vuoteen 2008 mennessä.
Ensimmäisen kerran tämä tapahtui vuonna 2005, jolloin Navicore Oy nousi ykköseksi. Toisella kertaa vuonna 2006 pelastus- ja hoiva-alan tuotteisiin ja palveluihin keskittynyt Telespro Finland Oy nousi kärkipaikalle. Kolmas tuli toukokuussa 2008 Numcore Oy:n voittaessa Venture Cupin. Vuonna 2004 kisan voitti turkulainen Firstbeat Technologies Oy ja 2007 myös turkulainen Biocis Pharma Oy. Voittajan valitsee Suomen Teknologiakeskusten liitto TEKELin yrityskehitystiimin jäsenistä koostuva raati.
Viiden ensimmäisen vuoden jälkeen hautomon yrityksistä oli toiminnassa 80 prosenttia, kun keskimääräinen luku on 50. Yrityshautomon alkuvuosina 1990–1999 perustetuista 43 yrityksestä 32 toimi edelleen. Kuuden liiketoiminta oli myyty, ja vain kahdeksan toiminta oli loppunut. Edelleen toimivien yritysten liikevaihto oli yhteensä 18 miljoonaa euroa, ja ne työllistivät 300 henkilöä. Loppuvuodesta 2006 hautomossa oli 10 yritystä.
Technopolis-kaupan myötä yrityshautomotoiminta siirtyi helmikuussa 2008 varta vasten perustetulle Technopolis Ventures Kuopio Oy:lle. Vuonna 2009 Technopolis ilmoitti uudelleenorganisoivansa kehityspalvelunsa, minkä myötä paikalliset Technopolis Ventures -yhtiöt aiottiin sulauttaa emoyhtiöönsä Technopolis Ventures Oy:hyn. Tämä tapahtui 1. maaliskuuta 2010.
Technopolis Ventures Kuopion palvelukokonaisuuteen kuuluneet yrityshautomopalvelut siirtyivät vuoden 2010 alussa Kuopio Innovationille.
Yhteiskäyttölaboratoriot ja kehitysympäristöt

| --- | --- |
 EEG-laboratorio (ISY)  Koulutuspuhdastilat (SAKKY) Informaatiotekniikan kehitysyksikkö Digitaalisen median laboratorio  EMC-laboratorio (kuuluu myös sensoritekniikan yhteiskäyttölaboratorioihin)  Mikrosensorilaboratorio (kuuluu myös sensoritekniikan yhteiskäyttölaboratorioihin)  Ohjelmistojen tuotteistamislaboratorio (Savonia) Ympäristötekniikka Ympäristötekniikan opetus- ja tutkimusyksikkö (Savonia)  Pienhiukkas- ja aerosolitekniikan laboratorio (ISY):  Centek Labs Toimijat Honeywell, ISY, Savonia ja VTT Audioakustiikan laboratorio / Käänteisongelmien tutkimusryhmä (ISY)  BioMater-keskus / Biomateriaalitekniikan tutkimusryhmä (ISY)  Biophysics of Bone and Cartilage (ISY)  Biosignaalilaboratorio / Biosignaalien ja lääketieteellisen kuvantamisen tutkimusryhmä (ISY)  EIT-laboratorio / Käänteisongelmien tutkimusryhmä (ISY)  EMC-laboratorio (Savonia)  Honeywell  Langattoman tiedonsiirron kehittämisympäristö (Savonia)  Laskentalaboratorio (ISY)  Liikelaboratorio / Lääketieteellinen kuva- ja signaalianalyysi (ISY)  Lääketieteellisen ultraäänitekniikan laboratorio / tutkimusryhmä (ISY)  Mikrosensorilaboratorio (Savonia)  Optisen sensoriteknologian laboratorio (ISY)  Virtuaalitekniikkalaboratorio VETURI / Paperifysiikan tutkimusryhmä (ISY)  VTT
Aiheesta muualla

Novapolis
Kiertoajelu (YouTuben amatöörivideo)
Savilahti. Etualalla mm. Microteknia ja Prisma, rannassa Itä-Suomen yliopisto, jonka takana KYS.
Microteknia 3, MicroTower, Microtekniat 1 ja 2, sekä Bioteknia (oikealla rajautuva). Taustalla pysäköintitalo.
Retikulosyytti

retikulosyyttejä
kypsiä punasoluja
Retikulosyytti (kreik. kytos = ontelo, solu) on nisäkkäiden punasolun epäkypsä muoto. Niitä vapautuu verenkiertoon, jossa ne kypsyvät lopullisesti. Retikulosyyteissä ei ole enää tumaa, mutta niissä on yhä mitokondrioita, Golgin laitteita ja ribosomeja. Näiden soluelinten avulla syntetisoidaan hemoglobiinia ja muodostetaan solun tukirankaa.
Retikulosyytin nimi tulee sanasta "reticular", joka tarkoittaa verkkomaista. Nimitys johtuu ribosomi-RNA:sta, joka näyttää sopivassa värjäyksessä verkkomaiselta.
Elimistön punasolumäärän laskiessa, esimerkiksi verenvuodon  seurauksena, kasvaa punasolujen tuotanto luuytimessä ja retikulosyyttien osuus verenkierrossa. Retikulosyyttilaskennan avulla saadaan tarvittaessa luotettava kuva punasolujen muodostumisnopeudesta.
Aiheesta muualla

Solunetti: Retikulosyytit
Robert Torrens

Robert Torrens (1780 Hervey Hill, Derry, Irlanti – 27. toukokuuta 1864 Lontoo, Englanti) oli englantilainen taloustieteilijä. Torrens perusti 1821 yhdessä Thomas Malthusin, David Ricardon ja muiden kanssa Political Economy Club -nimisen yhdistyksen, joka on ollut myöhemmin perustettujen taloustieteellisten seurojen esikuvana. Teoksista 1818 ilmestynyt An essay on the external corn trade osaltaan valmisti alaa viljatullia vastustavalle liikkeelle. On wages and combinations ilmestyi 1834.
Torrens oli Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsen 1826–1835.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Torrens Wikimedia Commonsissa
An essay on the external corn trade (Archive.org) (englanniksi)
Robert Wilhelm Ekblom

Robert Wilhelm Ekblom (10. marraskuuta 1839 Litsena, Uplanti, Ruotsi – 26. toukokuuta 1917 Porvoo) oli suomalainen panimoalan yritysjohtaja ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Ekblomin puoliso vuodesta 1865 oli Emma Karolina Westling. Ekblom oli ennen Suomeen tuloaan opiskellut Tukholmassa ja teki myös useita opintomatkoja. Hän oli panimomestari Viksbergin panimossa Forssassa, Kingelinin panimossa Turussa noin 1865–1872 ja Victor Wulffin panimossa Porvoossa 1872–1875. R. W. Ekbloms Bryggeri – R. W. Ekblomin Panimon omistaja ja johtaja hän oli 1875–1899. Ekblom oli myös Borgå Ångfartygs -yhtiön perustajaosakas vuodesta 1891 ja Porvoon Sähkö -yhtiön perustajaosakas 1900–1911. Hän oli Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen 1876–1914, toimien valtuuston puheenjohtajana 1906–1914, ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä Porvoossa. Kauppaneuvoksen arvonimen Ekblom sai 1909.
Randy Harrison

Randy Harrison vuonna 2007.
Randolph Clarke ”Randy” Harrison (s. 2. marraskuuta 1977, Nashua, New Hampshire) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Justin Taylorina sarjassa Älä kerro äidille.
Varhaiset vaiheet

Harrison syntyi New Hampshiressa, mutta muutti 11-vuotiaana Alpharettan kaupunkiin Georgiaan ja kävi Pace Academyn yksityiskoulua pääkaupungissa Atlantassa. Harrisonin isä on suuren paperialan yrityksen toimitusjohtaja, ja äitiään hän on kuvaillut "pysäytetyksi taiteilijaksi." Hänen ainoa sisaruksena, vanhempi veli, työskentelee pankinjohtajana.
Harrison kävi Cincinnatin yliopistoa, jossa hän opiskeli musiikkilinjalla ja valmistui lopulta taiteen kandidaatiksi erikoistuneena teatterimusikaaleihin. Opiskeluaikanaan hän tähditti useita koulun produktioita kuten Hello Again, Shopping and Fucking ja Children of Eden. Lisäksi hänellä oli rooleja ympäri maata erilaisissa teattereissa. Tänä aikana Harrison näyttelikin muun muassa näytelmissä Violet, West Side Story, 1776, Kesäyön unelma, The Real Inspector Hound ja A Cheerer Evening.
Ura

Vuonna 2000 Harrison teki ensimmäisen televisioesiintymisensä draamakomediassa Älä kerro äidille, jossa hän näytteli viiden tuotantokauden ajan Justin Tayloria. Roolihahmonsa tavoin myös Harrison on homoseksuaali, ja hän saikin asialla suurta mediahuomiota.
Vuonna 2002 Harrison näytteli Seania televisioelokuvassa Bang Bang You're Dead, ja vuonna 2010 Harrison esitti Brutusta Patrick Donelleyn postmodernissa versiossa Julius Cesarista.
Yksityiselämä

Vuosina 2002-2008 Harrison seurusteli toimittaja Simon Dumencon kanssa. He tapasivat Dumencon haastatellessa näyttelijää lehteen New York. Nykyään Harrison asuu Williamsburgin kaupunginosassa Brooklynin alueella New Yorkissa. Hänellä on kaksi kissaa, Ella ja Aggie.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Randy Harrison Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Randy Carlyle

| Randy Carlyle |
| --- | --- |
 Randy Carlyle vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1956 (ikä 68) Sudbury, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1976–1993
NHL-varaus:  30. varaus, 1976 Toronto Maple Leafs
Valmennusura
Vuodet:  1995–
Seurat:   Winnipeg Jets  Manitoba Moose  Washington Capitals  Mighty Ducks of Anaheim/Anaheim Ducks  Toronto Maple Leafs 
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 1989 | jääkiekko |  |
Randolph Robert ”Randy” Carlyle (s. 19. huhtikuuta 1956 Sudbury, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Valmentajana hän oli voittamassa Stanley Cupia Anaheim Ducksin kanssa kauden 2006–2007 päätteeksi.
Ura

Puolustajana pelanneen Carlylen varasi NHL:n Toronto Maple Leafs vuonna 1976. Kilpailevan WHA-liigan Cincinnati Stingers varasi hänet myös samana vuonna, mutta Carlyle valitsi Toronton. Carlyle pelasi NHL:ssä myös Pittsburgh Penguinsissa ja Winnipeg Jetsissä. Hän toimi joukkueen kapteenina kummassakin seurassa. Hän pelasi 17 kautta ja keräsi 1 055 ottelussa puolustajalle korkeat tehopisteet 148+499=647.
Valmennusuransa Carlyle aloitti vuonna 1995 Winnipegin apuvalmentajana. Vuonna 2005 hän aloitti Anaheim Ducksin päävalmentajana. Hän valmensi Ducksin Stanley Cup -mestaruuteen keväällä 2007. Carlyle oli Ducksin päävalmentajana joulukuuhun 2011, jolloin hänet erotettiin, kun joukkue oli aloittanut kauden huonosti. Ducks palkkasi hänen korvaajakseen kaksi päivää aiemmin Washington Capitalsista erotetun Bruce Boudreaun.
Muuta

Randy Carlylella on vaimo ja kolme lasta. Carlylella on suomalaiset sukujuuret, sillä hänen isovanhempansa Arvi Luikku ja Jenny Muurinaho olivat Kanadaan muuttaneita suomalaisia, jotka olivat kotoisin alun perin Etelä-Pohjanmaalta Lehtimäeltä ja Ylistarosta. Randy Carlyle puhuu jonkin verran suomea. Tosin, toinen niin ikään kanadansuomalainen jääkiekkopuolustaja Chris Pronger on kuvaillut Carlylen suomen taitotasoa "järkyttävän huonoksi".
Saavutuksia ja palkintoja

Neljästi NHL:n tähdistöottelussa
Liigan parhaan puolustajan James Norris Memorial Trophy vuonna 1981
Pittsburgh Penguinsin kapteeni 1981–1984
Winnipeg Jetsin kapteeni 1989–1991
Robert William Donnelly

Robert William Donnelly (22. maaliskuuta 1931 Toledo, Ohio – 21. heinäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Toledon hiippakuntaan 25. toukokuuta 1957 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Garban titulaaripiispaksi 14. maaliskuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 3. toukokuuta James Robert Hoffman, jota avustivat Daniel Edward Pilarczyk ja John Anthony Donovan.
Donnelly jäi eläkkeelle 30. toukokuuta 2006.
Ristijärvi (Virrat, Siekkiskylä)

| Ristijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°16′31″N, 23°53′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Vääräjärveen 
Järvinumero:  35.417.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,2 m  
Rantaviiva:  1,157 km  
Pinta-ala:  2,573 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRistijärvi 
Ristijärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Siekkiskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,2 metriä mpy.
Robert Wilhelm Blomstedt

Robert Wilhelm Blomstedt (10. lokakuuta 1845 Jalasjärvi – 11. maaliskuuta 1885 Kaskinen) oli suomalainen juristi ja Kaskisten pormestari.
Blomstedtin vanhemmat olivat lukkari Aron Emanuel Blomstedt ja Karolina Sofia Adler. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan kymnaasista 1864 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon vuonna 1869. Blomstedt sai varatuomarin arvon 1873.
Blomstedt oli Kaskisten pormestarina vuodesta 1882 alkaen aina kuolemaansa saakka 1885.
Blomstedt oli naimisissa vuodesta 1883 Agnes Virginia Söderströmin kanssa. Blomstedtin veli oli latinan kieln lehtori ja toimittaja Oskar Blomstedt.
Reşit Rahmeti Arat

| Reşit Rahmeti Arat> Рәшит Рәхмәти Арат |
| --- | --- |
 Arat vuonna 1921.
Henkilötiedot
Syntynyt: Ğabderräşit Räxmätullin 15. toukokuuta, 1900  İske Öcem, Kazanin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 29. marraskuuta 1964 (64 vuotta)  Istanbul, Turkki
Puoliso:  Rabia hanım
Lapset:  2; Süyüm, Aysu
Reşit Rahmeti Arat (tat.  Рәшит Рәхмәти Арат, Räşit Räxmäti / Rәşit Rәxmәti Arat  - synt. Габдеррәшит Рәхмәтуллин, Ğabderräşit Räxmätullin; 15 toukokuuta 1900 - 29. marraskuuta 1964) oli tataaritaustainen turkkilainen turkologi, filologi, professori, dosentti, kirjailija ja julkaisija. Hän oli arvostettu vanhan uiguurin kielen asiantuntija. Arat syntyi Venäjän keisarikunnassa ja 1930-luvusta hän vaikutti Turkissa. Arat vieraili Suomen tataariyhteisön keskuudessa 1960-luvulla.
Elämä

Ğabderräşit Ğismätulla ulı Räxmätullin (myöh. Reşit Rahmeti Arat) syntyi  vuonna 1900 Venäjän keisarikunnan Kazanin kuvernementissa, kylässä İske Öcem. Hän aloitti opintonsa kotikylässään ja jatkoi muualla. Vuonna 1918 Arat aloitti palveluksensa armeijassa. Hän loukkaantui tuona aikana ja joutui siirretyksi Mantšuriaan.
1920-luvulla Arat työskenteli Saksassa. Aluksi hän opiskeli filosofiaa Berliinin yliopistossa. Hän luki tohtoriksi kielitieteilijä Wilhelm-Bang Kaupin alaisena. Hänestä tuli tieteiden assistentti Berliinin tiedeakatemiassa vuonna 1928.
Arat sai vuonna 1931 valmiiksi katalogin, joka sisälsi vanhalla uiguurin kielellä kirjoitettuja tekstejä. Hänestä tuli tämän jälkeen dosentti. Arat jatkoi työskentelemällä Berliinin itäisten kielten akatemiassa pohjoisturkin kielen,- kirjallisuuden ja historian apulaisprofessorina.
Vuonna 1933 Arat kutsuttiin Turkkiin, juuri perustetun Istanbulin yliopiston kirjallisuuden tiedekuntaan, jossa hän toimi professorina. Saatuaan Turkin kansalaisuuden, silloinen Räxmätullin vaihtoi nimensä muotoon Reşit Rahmeti Arat.
Aratia pidetään Turkkilaisen filologian perustajana Turkissa ja vanhan uiguurin kielen asiantuntijana. Hän kirjoitti monia teoksia aiheeseen liittyen. Aratin ensimmäinen teos, Kutadgu bilig toi hänelle paljon huomiota. Se oli kolmeosainen julkaisu ja käsitti Turkin historiaa.
Arat vieraili Tampereella tataariyhteisön keskuudessa vaimonsa Rabian kanssa 1960-luvulla. Heillä oli kaksi tytärtä; Süyüm (s. 1931) ja Aysu (s. 1935).
Reşit Rahmeti Arat kuoli 29. marraskuuta vuonna 1964 Istanbulissa. Tämän jälkeen, akateemikko Osman Fikri Sertkaya julkaisi Aratin julkaisemattomat teokset.
Aratin teoksia

Zur Heilkunde der Uiguren (Medicine in the Uighurs, 2 volumes, 1930-32),
Die Legonde Von Oghuz Kaghan (The Oğuz Khan Legend, 1932; with W. Bang, 1936)
Turkische Turfan Texte (Turkish Turfan Texts, with W. Bang and A. Von Gabain, 1934-36)
Vekayî / Babür’ün Hatıratı (Memoirs of Babür, 2 volumes, 1943-46)
Kutadgu Bilig (Wisdom of Royal Glory, 3 volumes, text 1947; translation 1959; index 1973)
Atabetü’l-Hakayık (Death of the Truth, 1951),
Türk Şivelerinin Tasnifi (Classification of Turkish Dialects, 1953)
Eski Türk Şiiri (Old Turkish Poetry, 1965)
Babürnâme (Book of Babür, 3 volumes, 1970)
Kirjallisuutta aiheesta

Fahir İz, Arat, EI2, Suppl.
Muharrem Ergin, Reşid Rahmeti Arat’ın eserleri. Doğumunun 60. yıl dönümü münasebetiyle, Türk Dili ve Edebiyatı Dergisi 11 (1961), 1–10
Saadet Çağatay, Reşid Rahmeti Arat (15.5.1900–29.11.1964), Belleten 29 (1965), 177–93
Muharrem Ergin, Reşid Rahmeti Arat. 1900–1964, Türk kültürü 27 (1965), 3–16
Ahmet Temir, Reşid Rahmeti Arat’ın hayatı ve eserleri üzerine bir bibliyografya, Reşid Rahmeti Arat için (Ankara 1966), 19–30
Muharrem Ergin, Reşid Rahmeti Arat (15.5.1900–29.11.1964), Reşid Rahmeti Arat İçin (Ankara 1966), 9–14
Muharrem Ergin, Reşid Rahmeti Arat’ın eserleri, Reşid Rahmeti Arat İçin, (Ankara 1966), 15–28
Osman Fikri Sertkaya, Ölümünün 15. yıldönümünde ord. Prof. Dr. Reşid Rahmeti Arat (15.5.1900–21.11.1964) ve eserleri, Türk kültürü 18 (1980), 10–6
Osman Fikri Sertkaya, Sunuş, Makaleler. Cilt I (Ankara 1987), 5–15
Nuri Yüce, Arat, Reşit Rahmeti (1900–1964). Türk dili ve lehçeleri âlimi, Türkiye diyanet vakfı İslâm Ansiklopedisi 3 (Istanbul 1991), 336a-337a
Ferit Hakimcan, Kazanlı Reşit Rahmeti, İdel, 1996, 10th article
Mirfatih Zakiyeviç Zakiyev, ‘Törkiya aşa Tyurkologiyage (R. Aratnıŋ 100 Yıllığı uŋayeŋnan)’, İdel 2000, 5th article
XX Gasırnın kürenekle Türkologı Reşit Rehmeti Arat (22 İyün 2000’de galimneŋ 100 yıllığına bağışlanğan halıkara fenni konferensiye material-ları) (Kazan 2001), 252
Arát (Arat) Reşit Rahmeti (Rahmetullin Gabderreşit), Tatar Entsiklopedi-yase (Kazan 2008), 1:186c–187a
Tuncer Gülensoy, Reşid Rahmeti Arat (1900–1964), Türkiye Türkologları ve Türk diline emek verenler. 1800–1950. Türkolojinin 150. Yılı 1 (Ankara 2012), 142–7.
Aiheesta muualla

Arat tataarilaisessa tv:ssä
Arat PIAC:n tapaamisissa
Postitalo (Helsinki)

| Postitalo |
| --- | --- |

Osoite:  Mannerheiminaukio 1
Sijainti:  Kluuvi, Helsinki
Rakennustyyppi:  pääkonttori
Valmistumisvuosi:  1938
Suunnittelija:  Jorma Järvi ja Erik Lindroos (arkkitehtikilpailun voitto), Kaarlo Borg
Omistaja:  Ilmarinen
Käyttäjä:  Posti Group
Runkorakenne:  rautabetoni
Julkisivumateriaali:  klinkkeri
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sisäänkäynti Mannerheiminaukiolla.
Postitalo on entinen Posti- ja telelaitoksen (nyk. Posti Group Oyj, Telia Finland Oyj) pääkonttori Helsingin keskustassa. Keltasävyinen, funktionalismia edustava rakennus on Kaarlo Borgin, Jorma Järven ja Erik Lindroosin suunnittelema ja valmistunut vuonna 1938.
Historia

Vuonna 1927 Posti- ja lennätinlaitos yhdistyivät ja kasvaneiden posti- ja puhelinliikenteen määrien vuoksi  niiden toimintaa piti laajentaa. Postin ja lennättimen toiminnot kokoavan uuden Pääpostin tiloihin oli tulossa viimeisintä huipputekniikkaa olevat postinkäsittelylaitteet ja muuta uutta tekniikkaa, mikä oli rakennuksen suunnittelun ja tarvittavan tilamäärän lähtökohtana. Talossa korostui tekniikka, nopeus ja toimivuus, mikä samalla sopi funktionalismin aatteisiin. Kaikki tilat oli jaettu toimintojen kesken, mikä vaikutti sekä talon pohjakaavaan että huoneiden keskinäiseen järjestykseen.
Tontilta purettiin vanhat kaasulaitosrakennukset, joiden toiminta oli siirretty Suvilahteen. Vuonna 1934 pidetyssä arkkitehtuurikilpailussa parhaiten pärjäsivät Jorma Järvi ja Erik Lindroos, molemmat vastavalmistuneita arkkitehteja. Postitalon suunnittelijoihin otettiin vielä mukaan Kaarlo Borg, edustamaan kokemusta parikymmentä vuotta nuorempien Järven ja Lindroosin rinnalle. Postitalon rakennustyöt alkoivat talvella 1935. Talon runko on rautabetonia ja tiiltä, mutta rakentamisessa käytettiin myös uudenlaisia materiaaleja, kuten julkisivussa käytettyä Kupittaan saven postileimakuvioitua keltaista klikkeriä. Harjakorkeudessa talo oli vuonna 1936, ja virallisesti se valmistui vuonna 1938.
Postitaloon suunniteltiin mittatilaushuonekaluja, valaisimia ja sisustusta, joita tekemässä olivat aikakauden tunnetut suunnittelijat ja muotoilijat, kuten Arttu Brummer, Runar Engblom, Birger Hahl, Eino Kauria ja Paavo Tynell. Uudenlainen tasa-arvon korostaminen näkyi tilasuunnittelussa, sillä palvelutiskit jätettiin avoimiksi, eikä asiakkaita ja virkailijoita eristetty toisistaan suljettavilla lasiluukuilla. Myös valaistusta painotettiin uudenlaisella tavalla.
Historia > 1950-luku

Postitalo sai lisäkerroksia 1950-luvulla ja katolleen helikopterikentän, joka oli ensimmäinen Helsingissä. Helikopterikenttää käytettiin Helsingin olympialaisten yhteydessä vuonna 1952.
Historia > 1960–1970-luvut

Vaikka Postitalo suunniteltiin silloisen edistyneen tekniikan ehdoilla, Postin tekninen ja toiminnallinen kehitys samalla muodostuivat rakennuksen kohtaloksi postitoimintojen osalta. Postilähetysten nopeutunut, entistä varmempi ja automatisoidumpi käsittely ja postimäärien kasvu vaativat lisää ja erikoistunutta tilaa, ja niin postikäsittelytoiminnot siirtyivät Postitalosta postikeskukseen Pohjois-Pasilaan vuonna 1978. Samana vuonna alkoi Postitalon laajempi saneeraus.
Historia > 1990-luvulta 2000-luvulle

Lopullisesti Postitalon postitoiminta muuttui vuodesta 1998 lähtien, kun Posti ja Tele eriytettiin omiksi yhtiöikseen. Viimeisin suurempi kunnostustyö Postitalossa tehtiin vuoden 2001 loppupuolelta alkaen.
Toimintaa Postitalossa 2000-luvulla

Postitalon omistaa Ilmarinen. Rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaassa Postitalossa ei saa teettää sen arvoa tai tyyliä tärveleviä korjaustöitä. Pääpostin postisali on suojelukohde. Vuonna 2013 pääpostisaliin muutti Rajala Pro Shop ja salin itäpäässä toimii Foto-kahvila.
Postitalossa vuonna 2014 toimivia yrityksiä olivat muun muassa Ravintola Pääposti, Lääkärikeskus Aava, Newsec, Barona ja Hansel Oy. Helsingin kaupunginkirjasto avasi vuonna 2005 Postitalossa Kirjasto 10 -musiikki- ja tietotekniikkakirjaston, josta löytyy myös studiotilat. Vuoden 2012 kesäkuussa Eduskunnan kirjasto avasi väliaikaistilansa Postitalossa eduskunnan kiinteistöjen peruskorjausurakan vuoksi, ja toimi talossa maaliskuun 2014 loppuun saakka. Postimuseon ja Postin entiset tilat remontoitiin perusteellisesti vuonna 2013–14: keväällä 2014 tiloissa avautui K-Supermarket Postitalo. Postitalossa on myös Karl Fazerin Lounasravintola.
Toimintaa Postitalossa 2000-luvulla > Postin muutto ja paluu

Posti Groupin osalta toiminta postitalossa päättyi heinäkuussa 2020, postikonttori 00100 Helsinki (10) sulkeuduttua; muut toiminnot poistuivat pääpostisalista jo kevättalvella 2012. Postimuseo toimi rakennuksessa juhannukseen 2012 saakka ja avattiin uudelleen Museokeskus Vapriikissa Tampereella syyskuussa 2014. Elokuussa 2021 Posti kuitenkin ilmoitti ottavansa tilat takaisin käyttöön saman vuoden marraskuussa. Koronaviruspandemia oli nostanut kysyntää ja pakettimääriä niin paljon, että pääpostin paluu keskustaan koettiin tarpeelliseksi. Paluuta varten tilat remontoitiin, ja avajaisia vietettiin 26. marraskuuta 2021.
Postimerkkejä

1. maaliskuuta 1939 julkaistiin mustanruskea neljän markan postitaloa kuvaava postimerkki kuuden miljoonan kappaleen painoksena. 1938 postitalo oli ollut postin 85. kiinteistö. Sillä oli ollut 1918 vain 17 kiinteistöä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pääpostitalo.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Postitalo kaasutehtaan tontille. Kaupunginhallitus teki eilen äänestyksen jälkeen myönteisen päätöksen Turun kasarmin ja kaasutehtaan tonttien aluevaihdosta, Helsingin Sanomat, 02.02.1934, nro 31, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helsingin postitalo rakennetaan meren pohjalle, Suomen Kuvalehti, 18.04.1936, nro 16, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kirjeiden kanto nopeammaksi uuden postitalon valmistuttua, Ilta-Sanomat, 26.11.1937, nro 274, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Viisi kilometriä postitaloa, Helsingin Sanomat, 30.11.1938, nro 324, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Uusi talo - uudet tavat, Kuva, 04.01.1939, nro 1, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Näkymä Elielinaukion suunnasta.