stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alpes Graiae
Historia

Alpes Graiaen provinssi perustettiin mahdollisesti keisari Augustuksen aikana ja viimeistään Claudiuksen aikana vuonna 41–54. Tätä ennen provinssin alue oli osa Raetian provinssia. Provinssin tärkein tehtävä oli turvata Alppien läpi johtavien solien, erityisesti Pienen Sankt Bernhardin, kautta kulkeva liikenne.
100-luvun lopulta lähtien provinssi tunnettiin myös nimellä Alpes Atrectianae. Alueen provinssien rajat vaikuttavat muuttuneen usein, ja Alpes Graiae oli usein yhdistettynä Alpes Poeninaen provinssiin nimellä Alpes Poeninae et Graiae. Alpes Graiaen provinssi lakkautettiin lopullisesti keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, jonka jälkeen se oli pysyvästi osa Alpes Poeninae et Graiaen provinssia.
Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alpes Poeninae vuodesta 47 jaa. (?) (vallattu 15 eaa. (?), n. 47 jaa. asti osa Raetiaa) | Alpes Poeninae vuodesta 47 jaa. (?) (vallattu 15 eaa. (?), n. 47 jaa. asti osa Raetiaa) | Alpes Poeninae | Alpes Poeninae et Graiae | Alpes Poeninae et Graiae | (Valais ja Savoie) |
| Alpes Graiae vuodesta 47 jaa. (?) (vallattu 15 eaa. (?), n. 47 jaa. asti osa Raetiaa) | Alpes Graiae vuodesta 47 jaa. (?) (vallattu 15 eaa. (?), n. 47 jaa. asti osa Raetiaa) | Alpes Graiae (myös Alpes Atrectionae 100-luvun lopulla) | Alpes Poeninae et Graiae | Alpes Poeninae et Graiae | (Valais ja Savoie) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Altroosi

| Altroosi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  1990-29-0
SMILES:  C(C(C(C(C(C=O)O)O)O)O)O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H12O6
Moolimassa:  180,156 g/mol
Sulamispiste:  103,5 °C
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Altroosi (C6H12O6) on aldoheksooseihin kuuluva monosakkaridi. Luonnossa esiintyvänä se on hyvin harvinainen.
Esiintyminen, ominaisuudet ja synteesi

Altroosi esiintyy luonnossa ainoastaan erittäin harvinaisena. D-Altroosia ei ole tavattu vielä mistään eliöstä, mutta L-altroosin on havaittu olevan osa Butyrivibrio fibrisolvens -bakteerin, jota elää märehtijöiden kuten lehmien pötsissä, ekstrasellulaarisia polysakkarideja ja eräitä sen johdannaisia tavataan eräiden muidenkin bakteerien polysakkarideista. Altroosi esiintyy tyypillisesti rengasrakenteisina hemiasetaaleina pyranooseina ja furanooseina. Tasapainotilassa noin 70 % altroosista on pyranooseina ja noin 30 % furanooseina.
D-Altroosia valmistetaan tyypillisesti lähtemällä D-riboosista ja pidentämällä hiiliketjua käyttämällä syanohydriinejä tai nitrometaania. D-Altroosia voidaan valmistaa myös D-glukoosista käyttämällä epimerisaation katalyyttinä molybdeenihappoa. L-Altroosia voidaan valmistaa L-idoosista. Toinen tapa valmistaa tätä monosakkaridia on syntetisoida sitä D-galaktoosista käyttäen Mitsunobu-reaktiota.
D-Altroosin pyranoosien ja furanoosien rakenteet
Alppihiihdon maailmancup 1980–1981

Alppihiihdon maailmancup 1980–1981 oli historian 15. alppihiihdon maailmancup -kausi.
Loppupisteet > Miehet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Phil Mahre | 266 |
| 2. |  Ingemar Stenmark | 260 |
| 3. |  Aleksandr Žirov | 185 |
| 4. |  Steve Mahre | 155 |
| 5. |  Peter Müller | 140 |
| 6. |  Bojan Križaj | 137 |
Loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marie-Theres Nadig | 289 |
| 2. |  Erika Hess | 251 |
| 3. |  Hanni Wenzel | 241 |
| 4. |  Christin Cooper | 198 |
| 5. |  Irene Epple | 181 |
| 6. |  Perrine Pelen | 176 |
Alumiinikuu: Suomalaista rocklyriikkaa

| Alumiinikuu: Suomalaista rocklyriikkaa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Forss ja Satu Kiiskinen (toim.)
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Kirjayhtymä
Julkaistu:  1999
Ulkoasu:  nidottu
ISBN:  951-26-4399-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Alumiinikuu: Suomalaista rocklyriikkaa on Timo Forssin ja Satu Kiiskisen toimittama kokoelma suomalaisten populaarimusiikin esittäjien sanoituksia 1990-luvulta. Teoksen on julkaissut Kirjayhtymä 1999. Kirja on suunnattu runouden opetukseen yläasteille ja lukioille ja siihen liittyy opettajan vihjevihko.
Aiheesta muualla

M. G. Soikkeli: Runous tislautuu rockista. 1999.
Alppihiihdon maailmancup 1981–1982

Alppihiihdon maailmancup 1981–1982 oli historian 16. alppihiihdon maailmancup -kausi.
Loppupisteet > Miehet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Phil Mahre | 309 |
| 2. |  Ingemar Stenmark | 211 |
| 3. |  Steve Mahre | 183 |
Loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Erika Hess | 297 |
| 2. |  Irene Epple | 282 |
| 3. |  Christin Cooper | 198 |
Alma-luokka

| Alma-luokka |
| --- | --- |
 Piirros aluksen suojasta ja aseistuksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  3 569-3 889 t
Pituus:  68,75-69,03 m
Leveys:  13,94-14,13 m
Syväys:  6,26-6,66 m
Koneteho:  1 585-1 896 ihp
Nopeus:  11 solmua
Miehistöä:  316
Aseistus
Meritorjunta:  6 × 194 mm Mle 1864 4 × 120 mm tykkiä
Alma-luokka oli Ranskan laivaston seitsemän 1860-luvulla valmistetun puurunkoisen panssarikorvetin (ransk. Corvettes cuirassées) muodostama alusluokka, jonka aluksissa oli kaksi yläkannelle sijoitettu tykkiasemaa (barbette) sekä törmäyskeula.
Taustaa

Belliquese-luokan alusten ollessa rakenteilla Ranskan laivaston esikunnassa muuttuivat suunnitelmat ironclad alusten käytöstä taistelussa. Jo ennen Lissan-taistelua ranskalaiset olivat päätyneet siihen, että tulevaisuudessa  alukset taistelisivat keulan suuntaan eivätkä enää kyljittäin, jolloin törmäyskeulat ja pituussuuntaan ampumisen mahdollistava raskas tykistö olisi tarpeen. Suunnittelun tuloksena päätettiin korvata 1. luokan Magenta- ja 2. luokan Belliquese-luokka Oceán- ja Alma-luokilla.
Suunnittelu

Ranskan laivastoministeri Chasseloup-Laubat määräsi 15. tammikuuta 1865 laivastontelakat valmistamaan neljä panssarifregattia (Océan-luokka), kolme panssarikorvettia sekä kolme rannikkopanssarilaivaa. Neljän uuden panssarikorvetin nimet vahvistettiin 8. huhtikuuta, kun  julkistettiin nimet Jeanne d'Arc, Alma, Reine Blanche ja Thétis, joista Reine Blanchen tilaus oli lisätty tammikuussa Lorientin laivastontelakalle. Vuoden 1865 lopulla valmistukseen lisättiin viides korvetti Cherbourgiin ja Rochefortin laivastontelakka sisällytettiin hankintaan määräämällä telakalle kahden aluksen valmistus. Dupuy de Lômen suunnitelma alusten valmistamiseksi hyväksyttiin 28. maaliskuuta ja täydennettynä 20. huhtikuuta.
Suunnitelman mukaan alukset varustettiin pronssisellä törmäyskeulalla ja tykkien tuliasemien ulkopuolella oli 15 millimetrin rautakansi. Aluksen pääpatteriin kuului neljä 194 millimetrin tykkiä ja toiseen patteriin kuului neljä 164,7 millimetrin tykkiä. Suunnittelun edetessä todettiin pienempien tykkien olevan suojattomia, joten ne siirrettiin kukin suojattuun barbettiin alemman patterin kulmiin ja vaihdettiin samalla 164,7 mm M1864 aseisiin. Alempi patteri oli 11,50 metriä pitkä. Marraskuussa 1867 suunnitelmaan sisältyi yläkannella neljä 12 naulan pronssitykkiä, jotka voitiin sijoittaa aluksen veneisiin.
Alusten törmäyskestävyyttä parannettiin lisäämällä vedenpitäviä laipioita, jotka samalla kasvattivat uppoumaa. Lisäksi todettiin 164,7 millimetrin tykkien tehottomuus, minkä seurauksena päätettiin 12. maaliskuuta 1868 poistaa kaksi takimmaista barbettea ja varustaa etummaiset 194 millimetrin tykein. Lopulta siis aseistuksena oli patterin neljä 194 millimetrin tykkiä ja lisäksi kaksi samanlaista tykkiä barbeteissa, joita täydensivät yläkannen neljä 12 naulan pronssitykkiä.
Propulsiojärjestelmä koostui Dupyu de Lômen suunnittelemasta järjestelmästä, joka tuotti 1 800 ihp:tä 70 rpm. Kattilat tuottivat 1,80 kg/cm^2 paineen.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmistui (koeajot) | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alma | Arsenal de Lorient | 1. lokakuuta 1865 | 26. marraskuuta 1867 | 24. elokuuta 1868 | myyty toukokuussa 1893 romutettavaksi |
| Armide | Arsenal de Rochefort | 26. lokakuuta 1865 | 12. huhtikuuta 1867 | 5. marraskuuta 1868 | myyty 1886 romutettu 1887 |
| Atalante | Arsenal de Cherbourg | kesäkuu 1865 | 9. huhtikuuta 1868 | 1. huhtikuuta 1869 | poistettu alusluettelosta 2. helmikuuta 1887 |
| Jeanne d'Arc | Arsenal de Cherbourg | toukokuu 1865 | 28. syyskuuta 1867 | 9. maaliskuuta 1868 | alusluettelosta 28. kesäkuuta 1883 |
| Montcalm | Arsenal de Rochefort | 26. lokakuuta 1865 | 16. lokakuuta 1868 | 15. heinäkuuta 1869 | alusluettelosta 2. huhtikuuta 1891 |
| Reine Blanche | Arsenal de Lorient | 1. lokakuuta 1865 | 10. maaliskuuta 1868 | 15. huhtikuuta 1869 | alusluettelosta 12. marraskuuta 1886 |
| Thétis | Arsenal de Toulon | 18. heinäkuuta 1865 | 22. elokuuta 1867 | 1. toukokuuta 1868 | alusluettelosta 1. toukokuuta 1895 |
Luokan aluksista kolme pyrki 1870 Saksan–Ranskan sodassa sulkemaan Itämeren satamat. Kolme muuta partioi Pohjanmerellä ja Atlantilla ja seitsemäs oli sodan alkaessa matkalla Japaniin, jossa se sulki kaksi preussilaista alusta satamaan. Sotatoimien päätyttyä alukset olivat vuorotellen reservissä ja palveluksessa. Aluksista kolme osallistui 1881 Tunisian miehitykseen ja loput Vietnamin hallinnon painostamiseen Ranskan protektoraatin muodostamiseksi. Alukset osallistuivat 1884-1885 Ranskan–Kiinan sotaan.
Alumiiniasetaatti

| Alumiiniasetaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  139-12-8
PubChem CID:  8757 ja 16689751
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (CH3COO)3Al
Moolimassa:  204,112
Ulkomuoto:  Valkoinen jauhe
Sulamispiste:  Hajoaa
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen samalla hydrolysoituen
Alumiiniasetaatti eli alumiinitriasetaatti ((CH3COO)3Al) on alumiini- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää apuaineena tekstiilien värjäyksessä ja antibakteerisena aineena sekä adstringenttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa alumiiniasetaatti on valkoista tai väritöntä jauhetta. Yhdiste liukenee veteen, mutta myös hydrolysoituu vedessä. Tällöin muodostuu alumiinihydroksiasetaatteja, joita kutsutaan myös nimillä alumiinidiasetaatti ja alumiinimonoasetaatti.
Alumiiniasetaattia voidaan valmistaa kuumentamalla alumiinia, alumiinikloridia tai alumiinioksidia etikkahapon ja etikkahappoanhydridin kanssa tai alumiinisulfaatin ja bariumasetaatin välisellä reaktiolla. Alumiinioksidin ja etikkahapon välinen reaktio on:
Alumiiniasetaattia käytetään peittana tekstiilien värjäyksessä yhdessä alumiinisulfaatin kanssa. Sitä käytetään myös paperin- ja kartonginvalmistuksessa rakennetta vahvistavana yhdisteenä. Lääketieteessä yhdistettä voidaan käyttää haavojen hoidossa antiseptisenä aineena ja adstringenttinä.
Alontion

| Alontion> Ἀλοντίον |
| --- | --- |
 Alontionin raunioita San Marco d'Alunzion kaupungissa.
Sijainti
 Alontion
Koordinaatit:  38°04′23″N, 14°42′01″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  San Marco d'Alunzio, Messina, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alontion (m.kreik. Ἀλοντίον, lat. Haluntium) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi nykyisen San Marco d'Alunzion kaupungin paikalla.
Maantiede

Alontion sijaitsi lähellä Sisilian pohjoisrannikkoa, noin kolme kilometriä rannikosta sisämaahan. Sen länsipuolella sijaitsivat Apollonia ja Himera ja itäpuolella Agathyrnon ja Tyndaris. Kaupunki oli rakennettu jyrkälle luoteis-kaakkoissuuntaiselle akropolis-kukkulalle ja harjanteelle, jolla myös nykyinen San Marco d'Alunzion kaupunki sijaitsee.
Historia

Kreikkalaisen mytologian mukaan Alontionin asutti Patron Akarnanialainen, joka toimi Ankhiseen oppaana. Näin kaupunki vaikuttaa esittäneen olevansa taustaltaan kreikkalainen. Sen väestö oli kuitenkin pääasiassa ei-kreikkalaista, alun perin sikuleita. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Alontīnos (Ἀλοντῖνος).
Alontionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupunki vaikuttaa hellenisoituneen 300-luvulla eaa., ja luetaan polikseksi eli varsinaiseksi kreikkalaiseksi kaupunkivaltioksi vasta myöhäiseltä klassiselta kaudelta alkaen, jolloin se muun muassa löi omaa pronssirahaa.
Roomalaisella kaudella Alontion oli asemaltaan civitas decumana, toisin sanoen se joutui maksamaan Roomalle kymmenyksiä. Sen mainitaan osallistuneen yhdellä laivalla merirosvojen vastaiseen laivastoon ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Varhaisella keisarikaudella kaupunki oli municipium.
Rakennukset ja löydökset

Alontionista on säilynyt joitakin jäänteitä nykyisessä kaupungissa ja sen ympäristössä. Kaupunki on ollut ainakin hellenistisellä kaudella ympäröity muureilla, jotka on tehty paikallisesta marmorista. Niitä on säilynyt muun muassa keskiaikaisen San Antonion portin lähellä. Akropoliin korkeimmalla kohdalla on nykyisin normanniaikainen linna, jonka alueelta on löydetty joitakin antiikin aikaisten rakennusten osia.
Merkittävin rakennus on Herakleen tai roomalaisittain Herculeen temppelinä paikallisesti tunnettu pieni temppeli, joka sijaitsee nykyisen kaupungin luoteislaidalla (38°04′34″N, 14°41′45″E). Se on rakennettu hellenistisellä kaudella, ja sen koko on noin 20 x 7 metriä. Rakennuksen ydinosa on säilynyt suhteellisen hyvin, koska se on toiminut myöhemmin kirkkona.
Niin kutsutun Herakleen (Herculeen) temppelin myöhemmin kirkkona toimineet rauniot.
Alppihiihdon maailmancup 1988–1989

Alppihiihdon maailmancup 1988–1989 oli historian 23. alppihiihdon maailmancup -kausi.
Loppupisteet > Miehet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marc Girardelli | 407 |
| 2. |  Pirmin Zurbriggen | 309 |
| 3. |  Alberto Tomba | 189 |
| 4. |  Ole Kristian Furuseth | 188 |
| 5. |  Markus Wasmeier | 166 |
| 6. |  Rudolf Nierlich | 144 |
Loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Vreni Schneider | 376 |
| 2. |  Maria Walliser | 261 |
| 3. |  Michela Figini | 242 |
| 4. |  Carole Merle | 206 |
| 5. |  Anita Wachter | 157 |
| 6. |  Mateja Svet | 154 |
Alsedo (1922)

| Alsedo |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sociedad Española de Construcción Naval, Cartagena
Kölinlasku:  26. toukokuuta 1920
Laskettu vesille:  21. lokakuuta 1922
Palveluskäyttöön:  22. elokuuta 1924
Poistui palveluskäytöstä:  24. toukokuuta 1957
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 060 t (standardi) 1 336 t
Pituus:  86,25 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,23 m
Syväys:  4,57 m
Koneteho:  33 000 shp
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  86
Aseistus
Aseistus:  3 × 4" tykkiä 2 × 45 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 21" torpedoputkea
Alsedo oli Espanjan laivaston vuonna 1922 vesillelaskettu Alsedo-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 26. toukokuuta 1920. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 22. elokuuta 1924.
Palvelus

Alus siirrettiin modernisoitavaksi 11. joulukuuta 1943. Alus myytiin romutettavaksi 24. toukokuuta 1957.
Alumiinimagnesiumboridi

Alumiinimagnesiumboridin kiderakenne. Sininen: alumiini, vihreä: magnesium, punainen: boori.
Alumiinimagnesiumboridi (AlMgB14) eli BAM on  alumiinin, magnesiumin ja boorin muodostama yhdiste. Yhdiste on hyvin kovaa ja kestävää. Sillä on myös alhainen kitkakerroin. Alumiinimagnesiumboridi on epästoikiometrinen yhdiste ja ainesuhteet vastaavat kaavaa Al0,75Mg0,75B14.
Seoksena titaanidiboridin kanssa se on kolmanneksi kovin tunnettu materiaali timantin ja kuutiohilaisen boorinitridin jälkeen. Sen kitkakerroin on vain 0,02 eli huomattavasti pienempi kuin teflonin kitkakerroin 0,05.
Itsevoiteleva päällyste BAM keksittiin vahingossa vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Interesting Engineering: BAM: The Slipperiest Material in the World (englanniksi)
Alumiinihydridi

| Alumiinihydridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7784-21-6
PubChem CID:  14488
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AlH3
Moolimassa:  30,004
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  150 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Alumiinihydridi (AlH3) eli alaani on alumiinin ja vedyn epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa alumiinihydridi on valkoista kiteistä ainetta. Rakenteeltaan se on polymeeri, ja sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Alumiinihydridi reagoi veden kanssa muodostaen vetyä, ja vetyä muodostuu myös kuumennettaessa yhdistettä 150 °C:n lämpötilaan. Aine liukenee eetteriliuottimiin, kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraani, mutta voi ajan kuluessa saostua liuoksesta. Alumiinihydridi on pelkistin.
Alumiinihydridiä voidaan valmistaa litiumhydridin tai litiumalumiinihydridin ja alumiinikloridin reaktiolla. Liuottimena käytetään dietyylieetteriä.
Alumiinihydridi pelkistää useita funktionaalisia ryhmiä, esimerkiksi karbonyyliyhdisteet ja epoksidit alkoholeiksi sekä imiinit, amidit ja nitriilit amiineiksi. Yhdistettä on tutkittu myös rakettien polttoaineseoksissa ja vedyn varastointiin.
Elokuvakritiikki

Elokuvakritiikki on elokuvan arvostelua: sen kuvailua, analysointia ja arvottamista. Elokuvakriitikko voi arvostella elokuvaa esimerkiksi sen muodon, sanoman tai genren pohjalta. Elokuvakriitikoiden arvosteluja julkaistaan etenkin sanomalehdissä, elokuvalehdissä ja internetissä. Elokuvakritiikin arvostuksen painopiste on vaihdellut sen 100-vuotisen historian aikana kantaaottavuuden korostamisesta ranskalaiseen auteur-teoriaan ja viime vuosikymmenien populaarikulttuurilliseen näkökulmaan ja genrekritiikkiin.
Luokittelu

Elokuvan arvosteluun kuuluu yleensä kolme osaa: kuvailu, analyysi ja arvottaminen. Mediatutkija Veijo Hietala (2012) jaottelee elokuvakritiikin seitsemään lajiin:
auteuristinen kritiikki ja taidekritiikki: kriitikon tehtävänä on arvioida (tekijälähtöisen) teoksen "sanoma" ja sen välittämisen keinot
realismikritiikki: etenkin sosiaalisia ongelmia käsittelevien elokuvien kritiikkinäkökulma, yhteiskunnallisen kantaaottavuuden vaatimus elokuvalle
genrekritiikki: elokuvaa arvioidaan sen omista tavoitteista käsin, kuinka se toimii oman genrensä edustajana, toimintaelokuva toimintaelokuvana, musikaali musikaalina, komedia naurattajana ja niin edelleen
ideologinen ja moraalikritiikki: kriitikko perustaa myönteisen tai kielteisen arvionsa elokuvan ideologiseen tai moraaliseen sisältöön, joka usein liittyy elokuvan suhtautumisessa politiikkaan, uskontoon tai väkivaltaan
tähtikritiikki: elokuva arvioidaan sen kautta, miten hyvin se tuo esille tähtinäyttelijänsä
esteettis-formaalinen kritiikki: muodollisiin kriteereihin kuten rakenteeseen keskittyvä arviointi, esimerkkinä 1990-luvun tanskalaiset dogma-elokuvat
kulttiteoskritiikki: elokuvan arviointi sen maineen pohjalta, jolloin klassikot kuten Citizen Kane, Panssarilaiva Potemkin sekä Casablanca saavat "automaattisesti" maksimimäärän tähtiä
Elokuvakriitikko

Elokuvakriitikon työhön kuuluu elokuvien katseleminen ennalta: teatterielokuvien kohdalla usein lehdistölle järjestetyssä ennakkonäytöksessä, joka on muutama päivä ennen ensi-iltaa. Menneinä vuosikymmeninä ennakkonäytöksiä ei pidetty, vaan kriitikot joutuivat juoksemaan ensi-iltapäivänä yleisönäytöksestä toiseen ja kirjoittamaan kritiikkinsä vielä samana iltana, jolloin arvioiden taso jäi kiireessä kehnoksi.
Elokuvakriitikolta vaaditaan elokuvasivistystä ja kirjoitustaitoa. Hänen on tunnettava nykyelokuvan lisäksi myös elokuvan historiaa, jotta hän voi nähdä elokuvat osana laajempaa historiallista kehitystä. Sanoma- ja elokuvalehdillä on vain vähän elokuvakriitikkoja palkkalistoillaan, joten elokuvakriitikon ura ei ole monellekaan elokuvanharrastajalle realistinen vaihtoehto. Aloitteleva kriitikko voi kuitenkin löytää kritiikeilleen lukijoita esimerkiksi blogin kautta, sillä internet on nykyisin tärkeä elokuvakritiikkikanava. Tunnettuja elokuva-arvostelusivustoja ovat muun muassa Rotten Tomatoes ja Filmgoer.
Tunnettuja entisiä ja nykyisiä elokuvakriitikoita ovat muun muassa yhdysvaltalaiset Roger Ebert, Gene Siskel, Peter Travers ja Bosley Crowther sekä suomalaiset Mikael Fränti, Antti Lindqvist, Arto Pajukallio, Tapani Maskula, Paula Talaskivi ja Helena Ylänen.
Suomessa toimii Suomen arvostelijain liitto SARV, jossa on myös elokuvajaos. Liiton keskeisenä tavoitteena on arvostelijoiden ammatillisen toiminnan edistäminen ja ammattitaidon kohottaminen. Fipresci on elokuvakriitikkojen kansainvälinen järjestö. National Society of Film Critics on yhdysvaltalainen elokuvakriitikkojen järjestö.
Historia > Elokuvakritiikin synty

Elokuvakritiikin voidaan katsoa syntyneen ranskalaisen film d'art -liikkeen myötä 1900-vuosikymmenellä. Ranskassa perustettiin vuonna 1908 näytelmien ja romaanien teatteriesityksiä kuvaamaan Société Film d'Art ('Taide-elokuvien yhdistys'), jonka myötä kulttuuripalstat ja -lehdet kiinnostuivat elokuvasta. Film d'art -elokuvien arvostelu oli tosin enemmänkin teatteri- kuin elokuvakritiikkiä, mutta elokuva oli kuitenkin alettu jo nähdä uutena taidemuotona. Vuonna 1921 italialainen elokuvakriitikko Ricciotto Canudo perusti Pariisissa "Seitsemännen taiteen ystävien kerhon", jolla oli olennainen merkitys elokuvakritiikin kehitykselle. Samaan aikaan myös etenkin Yhdysvalloissa ja Venäjällä oli virinnyt elokuvan teoreettinen pohdinta kertovana visuaalisena taidemuotona, jota alettiin verrata pikemminkin romaaniin ja kuvataiteisiin kuin teatteriin. Tämän teoretisoinnin pohjalle kehittyivät ne elokuvan arvostusperiaatteet, jotka hallitsivat valtaosaa elokuvakritiikistä 1900-luvun lopulle saakka.
Realistisena mediana elokuva joutui historiansa alkuvuosikymmeninä kuitenkin perustelemaan olemassaolonsa taiteena. 1910-luvun alkupuolella elokuvan arvostus vakavana ja tekijöidensä ideologisia näkemyksiä välittävänä taidemuotona alkoi vahvistua muun muassa D. W. Griffithin Kansakunnan synnyn (1915) ja saksalaisen Tri Caligarin kabinetin (1919) ansiosta.
Historia > Yhteiskunnallisuus

Merkittävällä 1920-luvun neuvostoliittolaisella elokuvaohjaajalla ja -teoreetikolla Sergei Eisensteinilla on ollut suuri vaikutus tulevien elokuvakriitikkosukupolvien käsityksiin taide-elokuvasta. Hänen marxilais-leniniläisten propagandaelokuviensa innoittamina elokuvakriitikot alkoivat vaatia elokuvalta yhteiskunnallista ja poliittista kantaaottavuutta. Esimerkiksi Italian 1940-luvun neorealismin kriittinen arvostus perustuu siihen, ja se alkoi väistyä arvostusperusteena vasta 1980-luvulla. Myös Eisensteinin anti-illusionistiset ihanteet vaikuttivat siihen, että 1920-luvun eurooppalainen nuori älymystö alkoi torjua kaupallisen Hollywood-elokuvan vain kevyenä ja yksinkertaisena viihteenä, tunteiden manipulointina ja katsojien "imemisenä" elokuvan maailmaan. Sen sijaan kaikki Hollywood-kerronnan vastaiset elokuvat nostettiin kritiikissä herkästi radikaaleiksi ja älyllisiksi taide-elokuviksi.