stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saïd Chiba

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. syyskuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Casablanca, Marokko
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura:  Qatar SC
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988–1994 1994–1996 1996–1999 1999–2000 2001 2001–2002 2002–2004 2004–2005 2005 2005–2006 2006–2007 |  FUS de Rabat  Al-Hilal  Compostela  Nancy  Motherwell  Aris  Qatar SC  Al-Khaleej  Al-Sharjah  FUS de Rabat  Al-Sharjah |  22 (17) 69 (3) 32 (1) 6 (0) 17 (3) |
Maajoukkue
| 1995–2001 |  Marokko | 40 (5) |
Valmennusura
2007–2011 2011–:  Qatar SC (apuv.)  Qatar SC
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Saïd Chiba (arab. سعيد شيبا‎‎, s. 28. syyskuuta 1970 Casablanca, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän on valmentanut elokuusta 2011 lähtien qatarilaista Qatar SC:tä.
Pelaajaura

Keskikentällä pelannut Chiba aloitti uransa kotimaassaan Marokossa, jossa hän edusti kuusi kautta FUS de Rabatia. Sittemmin hän siirtyi saudiarabialaiseen Al-Hilaliin, jossa Chiba pelasi kaksi kautta, voittaen jälkimmäisellä kaudellaan Saudi-Arabian valioliigan vuonna 1996. Mestaruuden jälkeen hän siirtyi Eurooppaan ja aluksi Espanjaan Compostelaan. Sittemmin matka jatkui vuonna 1999 Ranskaan Nancyyn, jossa Chiba pelasi kaksi kautta. Hän kävi samalla pelaamassa lainalla Skotlannin Motherwellissa. Chiba pelasi vielä yhden kauden Arisissa, kunnes päätti siirtyä vuonna 2002 Lähi-itään. Chiba edusti aluksi Qatarissa Qatar SC:tä vuosina 2002–2004 ja sittemmin vuodet 2004–2007 Arabiemiirikunnissa, jossa hän edusti Al-Khaleejia ja Al-Sharjahia.
Chiba pelasi myös Marokon maajoukkueessa vuosina 1995–2001. Hän edusti Marokkoa vuoden 1998 MM-kisoissa, sekä 1998 ja 2000 Afrikan-mestaruuskisoissa.
Valmennusura

Chiba siirtyi valmentajaksi heti pelaajauransa päätyttyä ja toimi Qatar SC:n apuvalmentajana vuosina 2007–2011. Tuona aikana joukkue saavutti Qatarin kruununprinssi cupin vuonna 2009. Chiba nousi elokuussa 2011 Qatar SC:n uudeksi valmentajaksi Sebastião Lazaronin tilalle.
Ain’Elisabet Pennanen

Ain’Elisabet Pennanen vuonna 1943.
Ain'Elisabet Pennanen (30. syyskuuta 1881 Käkisalmi – 13. helmikuuta 1945 Porvoo) oli suomalainen prosaisti ja runoilija.
Pennasen vanhemmat olivat Heikki Pennanen ja Maria Sofia Sjödahl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 ja suoritti talouskoulun opettajatarkurssin 1904.
Ollessaan näyttelijänä Tampereen Teatterissa Pennanen tapasi näyttelijä Aarne Orjatsalon. Heillä oli lyhyt suhde, josta syntyi vuonna 1906 Jarno Pennanen. Tapauksesta syntyi skandaali Tampereella, koska Ain’Elisabet Pennanen kieltäytyi menemästä naimisiin Orjatsalon kanssa ja kasvatti poikansa yksinhuoltajana. Hän kirjoitti myös suhteesta avainromaanin Voimaihmisiä (1906), jossa Orjatsalo esiintyi hirviömäisen viettelijän, kapellimestari Georg Braunin muodossa. Samoihin aikoihin Pennanen julkaisi myös esikoisrunokokoelmansa Tshandalan vanki (1907).
Pennanen oli tämän jälkeen naimisissa 1911–1918 ruotsalaisen tohtori Bruno Rolfin kanssa. Avioliitosta syntyi Mirko-niminen poika, joka jäi kuitenkin avioerossa isänsä huostaan. Pennasella oli myös suhde erääseen italialaiseen taidemaalariin, mutta mies jätti Pennasen, kun heidän lapsensa syntyi kuolleena. Ensimmäisen maailmansodan aikaan Pennanen muutti 1916 Jyväskylään, jossa hän tutustui runoilija Juhani Siljoon. Siljon äiti ja sisar Miili Airila eivät hyväksyneet heidän suhdettaan vaan käynnistivät eronnutta Pennasta vastaan parjauskampanjan.
Suomen sisällissodan aikana Juhani Siljo lähti sotaan valkoisten joukoissa osaksi näitä kiistoja pakoon. Siljon haavoituttua Pennanen matkusti Tampereelle etsimään häntä. Siljo kuoli haavoihinsa sairaalassa keväällä 1918, koska hän ei suostunut jalkansa amputoimiseen.[lähde? ] Siljon kirjallinen jäämistö jäi Pennasen haltuun, ja hän toimitti keskeneräisen runo- ja aforismiteoksen Selvään veteen julkaistavaksi.
1920-luvun alkuvuosien jälkeen Pennanen julkaisi seuraavan kirjansa vasta 1943. Kirja oli Huomensynty-niminen runokokoelma, joka sisälsi muun muassa hänen kirjoittamiaan tankarunoja. Pennanen oli luultavasti ensimmäinen, joka käänsi suomeksi japanilaisia tanka- ja haikurunoja. Pennasen kuoleman jälkeen ilmestyi 1968 hänen poikansa Jarno Pennasen toimittamana romaani Kaksi raukkaa. Pennanen kuvasi romaanissa suhdettaan Juhani Siljoon. Hän oli aloittanut sen kirjoittamisen jo 1930-luvulla.
Pennaselle myönnettiin vuonna 1919 valtion kirjallisuuspalkinto.
Teokset

Voimaihmisiä.  Otava 1906
Tschandalan vanki, runokokoelma. Otava 1907
Rossit, näytelmä. Otava 1917
Palkkapiian päiväkirja, romaaninovelli. Otava 1918
Arvolan kauhea lapsi: pieni komedia. Otava 1919
Ja se laiva lähti kuitenkin!: kolminäytöksinen avioliittodraama. Otava 1919
Vuorenviemät, romaani. Otava 1920
Erään perhosen joululahja. Otava 1921
Erään perhosen joulukirja. 1921
Huomensynty, runoja.  WSOY 1943
Kaksi raukkaa: kahden runoilijan rakkaus. WSOY 1968 (jälkeenjääneen käsikirjoituksen painoasuun toimittanut Jarno Pennanen)
Ahvenlampi (Ilomantsi, Nuorajärven alue)

| Ahvenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Ilomantsi
Koordinaatit:  62°36′07″N, 31°07′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.922.1.057
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,3 m 
Rantaviiva:  3,06 km 
Pinta-ala:  0,34 km² 
Tilavuus:  0,00173 km³ 
Keskisyvyys:  5,05 m 
Suurin syvyys:  12,8 m 
 fiAhvenlampi 
Ahvenlampi on saareton metsäjärvi Ilomantsin keskustan kaakkoispuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 34,4 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 70 kilometriä itään.
Maantiede

Ahvenlammen ulottuvuus lännestä itään on noin 900 metriä. Järvi koostuu läntisestä järvenosasta ja itäisestä järvenosasta. Läntinen osa on noin kaksi kertaa itäistä laajempi. Suurin osa Ahvenlammesta on vähintään kolme metriä ja enintään kymmenen metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syviä alueita on neljä ja niiden yhteispinta-ala on noin puolitoista hehtaaria.
Ahvenlampea reunustaa metsämaa. Pohjoisrannalla on myös suota. Suuri osa ranta-alueesta on kannasta, joka erottaa Ahvenlampea sitä ympäröivistä järvistä. Niistä laajimmat ovat Suuri Tetrijärvi luoteessa, Ravajärvi idässä ja pohjoisessa sekä Särkkäjärvi etelässä. Kannasten kapeimmat kohdat ovat noin 100-metrisiä.
Ahvenlammen vesitilavuus on 1 727 000 kuutiometriä. Järvi on karu ja kirkasvetinen.
Ahvenlampi (04.922.1.057) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9).
Suomessa on 334 vähintään hehtaarin laajuista Ahvenlampea, joista Nuorajärven alueen Ahvenlampi on viidenneksi laajin. Nuorajärven alueella on myös toinen Ahvenlampi (04.922.1.016).
Slobodan piiri

| Slobodan piiri Слобідський район |
| --- | --- |
 Slobodan piirin sijainti Harkovassa
Valtio:  Ukraina
Alue:  Harkovan alue
Piiri:  Harkovan piiri
Kaupunki:  Harkova
Perustettu:  1940
Pinta-ala  ():  24,3 km²
Väkiluku   ():  146 850
Slobodan piiri (ukr. Слобідський район, Slobidskyi raion) on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Se sijaitsee Harkovan eteläosassa ja sen pinta-ala on 24,3 neliökilometriä. Slobodan piirissä asuu noin 146 850 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 176 453.
Slobodan piiri rajautuu lännessä Harkovan Osnovan (kaupunki)piiriin, pohjoisessa Saltivkan (kaupunki)piiriin ja idässä Nemyšljan (kaupunki)piiriin sekä etelässä Harkovan piiriin (johon koko Harkovan kaupunki on kuulunut kesän 2020 aluehallinnollisesta uudistuksesta lähtien).
Vuonna 2016 piiri nimettiin uudelleen slobodaan (ukr. слобідка, слобода́) viittaavalla nimellä osana Ukrainan pyrkimystä vapautua kommunismin ajan perinnöstä. Tätä ennen nimenä oli Kominternin piiri (ukr. Комінтернівський район, Komiternivskyi raion) kansainvälisen kommunistisen yhteistyöjärjestön mukaan.
Piirissä sijaitsevia kohteita ovat muun muassa:
Harkovan metron asemat: Sportyvna - Metrobudivnykiv, Zavod imeni Malyševa (Malyševin tehdas)
Ukrainan rautateiden rautatieasema: Harkova-Sloboda (ukr. Харків-Слобідський; aiempi ukr. Харків-Балашовський, Harkiv-Balašovskyi)
Harkovan kansainvälinen lentoasema
Malyševin tehdas
Metalist-stadion
Harkovan kansainvälisen lentoaseman A-terminaali.
Harkova-Slobodan rautatieasema.
Metalist-stadion.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slobodan piiri Wikimedia Commonsissa
Slobodan piirin rajat Open Street Map -kartalla (ukrainaksi)
ScummVM

| ScummVM |
| --- | --- |

 ScummVM:n alkuvalikko (Ubuntu-versio)
Kehittäjä:  ScummVM Team
Kehityshistoria
Vakaa versio:  2.8.1 (31. maaliskuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  emulaattori
Alusta:  alustariippumaton
Lisenssi:  GNU GPL
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
ScummVM on alustariippumaton pelimoottoritoteutus, jolla voi pelata useita eri SCUMM-pelimoottorilla toteutettuja pelejä. Se tukee myös joitakin pelejä, joita ei ole kirjoitettu SCUMMilla.
Historia

Ohjelma syntyi tulkkiohjelmana, jolla voisi pelata SCUMM-pelejä kuten Day of the Tentacle. Ohjelmaan lisättiin tukea myös muilla tavoin tehdyille peleille kuten Simon the Sorcerer, joka aloitti kiistan ohjelman nimestä. Nimi kuitenkin säilyi ja on aiheuttanut hämmennystä sen käyttäjille.
Ohjelman kehittämisen aloitti Ludvig Strigeus ja Vincent Hamm liittyi mukaan hyläten oman vastaavan projektinsa. Myöhemmin projektiin johtoon on astunut James Brown ja ohjelman graafisen käyttöliittymän (GUI) on toteuttanut uudelleen Max Horn. Ohjelma on myös toteutettu suurelta osin uudelleen muuttaen C-kielestä C++:aan.
Vuonna 2002 LucasArts vaati ohjelman latauksien estämistä uskoen (virheellisesti) siinä olevan mukana yksityisen omistusoikeuden binäärimuotoista sisältöä. Ohjelman kehittäjät olivat olleet yhteydessä useiden pelien kehittäjiin, joka auttoi heitä, mutta kokivat haasteita avoimen lähdekoodin konseptien selittämisessä lakimiehille. Keskustelut kestivät neljä vuotta.
Revolution Software tarjosi kehittäjille pääsyn lähdekoodiin Lure of the Temptress ja Beneath a Steel Sky -peleihin. Näiden pelien tukemiseen ei siten tarvittu takaisinmallinnusta ja kehittäjien ei tarvinnut pelätä lakitoimia. Revolution Software myös julkaisi nämä pelit freewarena. Useat muut pelikehittäjät toimivat yhteistyössä ScummVM:n kehittäjien kanssa ja tarjoavat tietoa salassapitosopimuksen alla.
Version 1.3.0 päivityksen myötä tuli tuki WebOS-käyttöjärjestelmälle ja uusille peleille kuten Toonstruck ja Urban Runner.
20-vuotismerkkipäivän yhteydessä ohjelmasta julkaistiin versio 2.5.0, jossa on ensi kertaa tuki "2.5D"-peleille kuten Grim Fandango.
ScummVM:n alustat

ScummVM:n lähdekoodi on alustariippumaton. ScummVM Team on julkaissut sen seuraaville alustoille:
AmigaOS
BeOS
Sega Dreamcast
FreeBSD
iPhone
Linux
Mac OS X
MorphOS
OS/2
Palm OS
PlayStation 2
PlayStation Portable
S60
S80
S90
Sun Solaris
UIQ
WebOS
Windows CE
Microsoft Windows
Epäviralliset käännökset on ainakin seuraaville alustoille:
GP2X
GP32
Nintendo DS
Wii
Maemo (Nokia 770 ja Nokia N800)
Tapwave Zodiac
Xbox
Zaurus
Tuetut pelit

ScummVM tukee useita pelejä eri kehittäjiltä ja tukea kehitetään edelleen.
Tuetut pelit > LucasArtsin tekemät

Maniac Mansion
Zak McKracken and the Alien Mindbenders
Indiana Jones and the Last Crusade
LOOM
The Secret of Monkey Island
Monkey Island 2: LeChuck's Revenge
Indiana Jones and the Fate of Atlantis
Day of the Tentacle
Sam & Max Hit the Road
Full Throttle
The Dig
The Curse of Monkey Island
Tuetut pelit > Muiden kehittäjien

Beneath a Steel Sky
Broken Sword ja Broken Sword II
Flight of the Amazon Queen
Future Wars
Gobliiins
Inherit the Earth: Quest for the Orb
The Legend of Kyrandia
Simon the Sorcerer ja Simon the Sorcerer II
The Feeble Files
Toonstruck
Urban Runner
Hugo
Playtoons
Living Books
Backyard Baseball
Sanitarium
Aiheesta muualla

ScummVM (englanniksi) virallinen sivusto
Luettelo tuetuista peleistä
ScummVM wiki. ScummVM History (englanniksi)
Seitsemän velimiestä

| Seitsemän velimiestä |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Arvo Tamminen
Kuvaaja:  Pierre Levant
Pääosat:  Matti Jurva   Tuulikki Paananen  
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Sampo-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1939
Kesto:  11 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seitsemän velimiestä oli lyhyt suomalainen musiikkielokuva jonka ohjasi Arvo Tamminen ja tuotti Sampo-Filmi Oy. Elokuva valmistui 1939.
Elokuvan pääosissa olivat Matti Jurva ja Tuulikki Paananen jotka esittivät musiikki- ja tanssinumeroita. Heitä säesti Columbia orkesteri.
110 metrin aitajuoksu

| 110 metrin aitajuoksu |
| --- | --- |
 Kymmenottelun aitajuoksu vuoden 2007 Osakan MM-kilpailuissa.
Miesten ennätykset
Maailmanennätys:   Aries Merritt 12,80 (2012)
Olympiaennätys:   Liu Xiang 12,91 (2004)
110 metrin aitajuoksu on miesten juoksema pika-aitajuoksulaji. Siinä juostaan kymmenen 1,067 metriä (eli 3,5 jalkaa) korkean aidan yli 110 metriä pitkällä suoralla radalla. Ensimmäinen aita on 13,72 metriä lähtölinjasta, seuraavien yhdeksän aidan etäisyys toisistaan on 9,14 metriä (eli 10 jaardia). Viimeiseltä aidalta maaliin on matkaa 14,02 metriä.
110 metrin aidat on ollut mukana kaikissa olympialaisissa. Matkan maailmanennätys on Aries Merrittin Brysselissä 7. syyskuuta 2012 juoksema 12,80. Tätä edellinen ME oli Dayron Roblesin juoksema 12,87.
110 metrin aitajuoksu arvokilpailuissa

110 metrin aitajuoksu on yksi nykyaikaisten olympialaisten yleisurheilun alkuperäisiä kisatapahtumia. Se on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1896. yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa se on ollut vuodesta 1983. Menestynein maa miesten pika-aitojen arvokisoissa on ollut Yhdysvallat.
Ennätykset

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 12,80 |  Aries Merritt | 7. syyskuuta 2012 | Bryssel |
| Aasian ennätys | 12,88 |  Liu Xiang | 11. heinäkuuta 2006 | Lausanne |
| Afrikan ennätys | 13,11 |  Antonio Alkana | 5. kesäkuuta 2017 | Praha |
| Etelä-Amerikan ennätys | 13,18 |  Gabriel Constantino | 9. heinäkuuta 2019 | Székesfehérvár |
| Euroopan ennätys | 12,91 |  Colin Jackson | 20. elokuuta 1993 | Stuttgart |
| Keski- ja Pohjois-Amerikan  ennätys | 12,80 |  Aries Merritt | 7. syyskuuta 2012 | Bryssel |
| Oseanian ennätys | 13,29 |  Kyle Vander Kuyp | 11. elokuuta 1995 | Göteborg |
| Suomen ennätys | 13,31 |  Elmo Lakka | 2. kesäkuuta 2021 | Jyväskylä |
Kymmenen parasta juoksijaa > Maailma

|  | Tulos | Tuuli | Urheilija | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12,80 | +0,3 |  Aries Merritt | Bryssel | 7.9.2012 |
| 2. | 12,81 | +1,8 |  Grant Holloway | Eugene | 26.6.2021 |
| 3. | 12,87 | +0,9 |  Dayron Robles | Ostrava | 12.6.2008 |
| 4. | 12,88 | +1,1 |  Liu Xiang | Lausanne | 11.7.2006 |
| 5. | 12,89 | +0,5 |  David Oliver | Saint-Denis | 16.7.2010 |
| 6. | 12,90 | +1,1 |  Dominique Arnold | Lausanne | 11.7.2006 |
| 6. | 12,90 | +0,7 |  Omar McLeod | Kingston | 24.6.2017 |
| 8. | 12,91 | +0,5 |  Colin Jackson | Stuttgart | 20.8.1993 |
| 9. | 12,92 | -0,1 |  Roger Kingdom | Zürich | 16.8.1989 |
| 9. | 12,92 | +0,9 |  Allen Johnson | Atlanta | 23.6.1996 |
| 9. | 12,92 | +0,6 |  Sergei Šubenkov | Székesfehérvár | 2.7.2018 |
Kymmenen parasta juoksijaa > Suomi

|  | Tulos | Urheilija | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 13,31 | Elmo Lakka | Jyväskylä | 2.6.2021 |
| 2. | 13,35 | Arto Bryggare | Los Angeles | 5.8.1984 |
| 3. | 13,42 | Antti Haapakoski | Kuortane | 24.6.1995 |
| 4. | 13,52 | Kai Kyllönen | Jyväskylä | 2.8.1994 |
| 5. | 13,57 | Matti Niemi | Lahti | 2.7.2003 |
| 6. | 13,64 | Mikael Ylöstalo | Lohja | 28.8.1988 |
| 7. | 13,65 | Jyrki Kähkönen | Helsinki | 11.8.1994 |
| 7. | 13,65 | Juha Sonck | Lapinlahti | 25.7.2009 |
| 9. | 13,71 | Santeri Kuusiniemi | Espoo | 8.6.2020 |
| 10. | 13,72 | Jarno Jokihaara | Turku | 2.8.2000 |
Shaka Sola

Shaka Sola (s. 14. maaliskuuta 1977) on samoalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kiekonheitossa, kuulantyönnössä ja keihäänheitossa.
Sola osallistui Ateenan olympialaisiin 2004 kiekonheitossa, jossa hän oli karsinnan 36. tuloksellaan 51,10 metriä. Hänen piti kilpailla Helsingin MM-kisoissa 2005 kuulantyönnössä, mutta saapui kisapaikalle myöhässä ja osallistui keihäänheittoon. Sola heitti tuloksen 41,18 eikä päässyt finaaliin. Hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa vuonna 2006 kymmenenneksi kuulantyönnössä ja kahdenneksitoista kiekonheitossa.
Ennätykset

Lähde: IAAF
Kiekonheitto: 58,82 m (2005)
Kuulantyöntö: 18,12 (2003)
Keihäänheitto: 41,18 (2005)
ABVD

ABVD on syöpäsairauksien hoidossa käytetty hoitokaavio. Se koostuu yhdistelmästä eri tavoin (toisistaan hieman poiketen) vaikuttavista sytostaateista eli solunsalpaajista. ABVD -yhdistelmähoitoa käytetään esimerkiksi Hodgkinin taudin hoidossa.
ABVD koostuu neljästä eri syöpälääkkeestä: Adriamysiini, Bleomysiini, Vinblastiini sekä Dakarbatsiini. ABVD:n ohella on käytössä myös, niin kutsuttu BEACOPP -hoitoyhdistelmä.
Käännös suomeksi
Akseli Koskimies

Akseli Koskimies vuonna 1934.
Akseli Yrjö Koskimies (vuoteen 1906 Forsman; 16. helmikuuta 1869 Turku – 24. maaliskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen lääkäri.
Koskimiehen vanhemmat olivat varalääninsihteeri Carl Julian Forsman ja Johanna Teresia Alander. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1892 sekä lääketieteen lisensiaatiksi 1896.
Koskimies oli Lääkintöhallituksen pääjohtaja 1920–1927, henkivakuutusyhtiö Salaman ylilääkäri 1910–1941, Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen puheenjohtaja 1928–1937. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1927.
Akseli Koskimies oli naimisissa vuodesta 1894 Aino Karolina Forsmanin kanssa. Hänen veljensä oli historioitsija Jaakko Forsman.
Seitsemän veljeksen koulu

| Seitsemän veljeksen koulu> Rajamäen yläaste |
| --- | --- |
 Rajamäen yläaste 80-luvulla
Sijainti:  Keskusraitti 1, 05200 Rajamäki
Koordinaatit:  60.5269°N, 24.7549°E
Tyyppi:  suomenkielinen yläkoulu
Perustettu:  1960 (Rajamäen yhteiskoulu)
Rehtori:  Jyrki Lihr
Luokat:  7–9
Oppilaita:  n. 450
Verkkosivut
Seitsemän veljeksen koulu (ent. Rajamäen yläaste) on Nurmijärven Rajamäellä toimiva suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulu sai alkunsa vuonna 1960 Rajamäen yhteiskouluna. Ensimmäinen koulurakennus valmistui vuonna 1961, ja sitä laajennettiin vuosina 1964 (yläsiipi), 1984 (kuntola) ja 1999 (lisärakennus). Yhteiskoulu siirtyi peruskoulu-uudistuksen seurauksena Nurmijärven kunnan vastuulle vuonna 1976. Päärakennus on kunnostettu vuonna 2000. Lukuvuonna 2010–11 yläkoulussa opiskeli noin 450 oppilasta. Elokuussa 2017 koulun nimi vaihtui muotoon Seitsemän veljeksen koulu.
Vuoden 2020 alussa koulun päärakennus meni käyttökieltoon sisäilmaongelmien vuoksi, ja toiminta siirtyi siltä osalta viereiselle hiekkakentälle rakennettuihin kaksikerroksisiin parakkeihin.
Koulun yhteydessä toimii Rajamäen lukio. Yläasteen läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Rajamäen uimahalli, urheilualue, kirjasto, Rajamäen koulu (alakoulu) ja terveysasema.
Rajamäen yhteiskoulu ja monitoimitalo
Shaivismi

Historia
Jumalat
Suuntaukset
Mytologia
Uskomukset ja tavat
Dharma
Artha
Kaama
Mokša
Karma
Samsara
Jooga
Bhakti
Mayasura
Puja
Mandir
Suuntaukset
Shaivismi
Vaishnavismi
Veerashaivismi
Smartismi
Reformihindulaisuus
muut suuntaukset
Tekstit
Veda-kirjat
Upanishad
Ramayana
Mahabharata
Bhagavad Gita
Purana
muut tekstit
Katso myös
Krishna-liike
Kastilaitos
Kalenteri
Hindulaisuuden kritiikki
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Shaivismi tai shivalaisuus on yksi hindulaisuuden päähaaroista, jonka edustajat keskittyvät tuhon ja uusien alkujen jumalan, Shivan ja hänen perheensä (Parvati, Ganesha) palvontaan.
Hartaimmat shaiviitit piirtävät tuhkalla otsaansa kolme poikittaista viivaa jotka symboloivat tietoisuuden eri tasoja (guna). Askeesin, mietiskelyn ja joogan jumalana Shiva on esikuva monille sadhuille, pyhille miehille ja naisille (joiden vanhempi nimitys on arabialaisperäinen fakiiri). Shivan tavoin sadhut saattavat pukeutua pelkästään tuhkaan ja rukousnauhoihin.
Shivan palvonnassa hänen energiaansa symboloivalla, alun perin fallossymbolismista juurensa juontavalla linga-pilarilla on tärkeä osa. Lingamia pidetään kasvottomana, anikonisena jumalan symbolina samalla tavalla kuin islamilaisen taiteen arabeskeja. Lingamia palvotaan mm. kaatamalla sen ylle maitoa, Gangesin vettä, kirkastettua voita (ghee) ja muita pyhiksi katsottuja aineita.
Kirjallisuutta

Huyler, Stephen P.: Meeting God: Elements of Hindu Devotion.  Yale University Press, 2002.
Shearer, Alistair: The Hindu Vision: Forms of the Formless (Art & Imagination).  Thames & Hudson Ltd, 1994.
Miespuoliset: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana
Naispuoliset:  Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri |   Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
Shaivistinen temppeli.
A Thousand Miles

| ”A Thousand Miles” Vanessa Carlton |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Be Not Nobody
 Julkaistu: 12. helmikuuta 2002
 Formaatti: CD single
 Tuottaja(t): Ron Fair, Curtis Schweitzer
 Tyylilaji: pop, piano rock
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: A&M
Vanessa Carltonin muut singlet
|   | ”A Thousand Miles” 2002 | ”Ordinary Day” 2002 |
A Thousand Miles (alun perin nimeltään "Interlude") on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Vanessa Carltonin sanoittama kappale, joka nauhoitettiin hänen Be not Nobody -albumia varten. Sen tuottivat Carlton sekä Ron Fair ja se julkaistiin albumin debyyttisinglenä 12. helmikuuta 2002. Sen lisäksi että siitä tuli Carltonin nimikkokappale, siitä muodostui hänen läpimurtohitti sekä yksi vuoden suosituimmista kappaleista. Nykypäivään mennessä se on Carltonin menestynein single Yhdysvalloissa sekä ainoa, mikä on saavuttanut sijoituksen Billboard Hot 100 -listan kymmenen parhaan joukossa.
Kappale sai nopeasti suurta suosiota maailmanlaajuisesti, saavuttaen listan ensimmäisen sijan Australiassa, jossa se menestyi parhaiten, sekä saavuttaen sijoja viiden parhaan joukossa Yhdysvalloissa ja Irlannissa, päästen kymmenen parhaan joukkoon puolestaan Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Italiassa ja Alankomaissa.
Kappaletta ovat versioineet monet artistit, joihin lukeutuvat Victoria Justice, David Archuleta. Lisäksi sen ovat sämplänneet T.I., Terry Crews, Cheryl Cole ja James McGee.
Aiheesta muualla

A Thousand Miles discogs.com -sivustolla
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:A Thousand Miles
Käännös suomeksi
Shaiya

| Shaiya |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sonov Entertainment
Julkaisija:  Aeria Games and Entertainment
Julkaistu:  2005
Lajityyppi:  massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  USK 16 
Alusta:  Microsoft Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Shaiya on Sonov Entertainmentin massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG). Pelin julkaisi Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa Aeria Games and Entertainment. Saksassa pelin Open Beta avattiin 3. joulukuuta 2008 ja ranskalainen versio julkaistiin 16. maaliskuuta 2009.[lähde? ]
Taustatarina

Antiikin aikoina oli Jumalatar Etain ja kolme rotua, jotka hän loi: the Dragons, the Nordein ja the Dumianas. Jumalatar Etain löysi viat Nordienista ja asetti ne maaperään. Ylimielisyyttään, Dumianit kyseenalaistivat Etainin vallan ja auktoriteetin. Jumalatar heikentyi heidän epäuskostaan ja Dumianit tappoivat hänet. Hänen sielunsa revittiin kahtia. Kuoleman jumalatar jätti Teoksen tasapainottomaksi ja suojattomaksi. Muut Jumalat pyrkivät ottamaan Teoksen hallintaansa ja luoda hirviöitä joilla hyökätä ja tuhota se. Dragonit piilottivat itsensä maailmasta. Kun pöly laskeutui oli kaksi uutta Jumalatarta valvomassa Teosta. Loput Dumianit oli jaettu kahteen ryhmään, yksi kullekkin Jumalattarelle.