stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Code Lyoko
Hahmot

Jeremy Belpois erottuu tiimin älykkönä ja hänellä oli kunnia löytää supertietokone. On huomionarvoista, että vaikka hän yritti kerran päästä Lyokoon, jokin meni pieleen, ja toisella kertaa hän todella kävi Lyokossa, mutta hänen läsnäolonsa siellä ei näkynyt sarjassa.
Aelita Schaeffer (myös Aelita Stones) on tiimin toiseksi älykkäin. Kun Jeremy sattumalta löysi supertietokoneen, hän löysi myös Aelitan, jonka muisti oli pyyhitty. Aelita sai kuitenkin tietää nimensä deaktivoimalla tornin ensimmäistä kertaa. Pääsarjassa Aelita on ainoa ryhmän jäsen, joka kykenee deaktivoimaan tornin. Lyokossa hänellä on kyky luoda ja poistaa esineitä sekä luoda harhakuvia, joko itsestään tai muista. Kolmannelta kaudelta lähtien hänellä on myös energiakentät, joiden avulla hän pystyy taistelemaan hirviöitä vastaan. Neljänneltä kaudelta lähtien hänellä on myös siivet, joilla voi lentää.
Ulrich Stern on yksi tiimin jäsenistä. Lyokossa Ulrich on muita nopeampi. Hän pystyy myös jakaantumaan kolmeksi. Hänen aseensa on miekka, joita on kaksi neljänneltä kaudelta lähtien. Hänen kulkuneuvonsa Lyokossa on lentopyörä.
Odd Della Robbia on yksi tiimin jäsenistä. Lyokossa Odd muistuttaa kissaa ja hänen aseitaan ovat lasernuolet. Hänellä on myös kilpi. Hänellä oli myös kyky nähdä välähdyksiä tulevaisuuteen. Hänen kulkuneuvonsa Lyokossa on lentolauta.
Yumi Ishiyama on toinen tiimin tytöistä. Lyokossa Yumi muistuttaa geishaa ja hänellä on aseenaan viuhka. Hänellä on myös telekinesia, jonka avulla hän pystyy liikuttamaan esineitä tai asioita. Code Lyoko: Evolutionissa hän saa Bō-sauvan. Hänen kulkuneuvonsa Lyokossa on lintu.
Jaksoluettelo > Ensimmäinen tuotantokausi

Ensimmäinen tuotantokausi julkaisiin vuonna 2003.
| # | Suomeksi | Englanniksi |
| --- | --- | --- |
| 1 | Nallekarhu hyökkää | Teddygozilla |
| 2 | Se uskoo, ken näkee | Seeing is Believing |
| 3 | Sumuinen loma | Holiday in the Fog |
| 4 | Päiväkirja | Log Book |
| 5 | Ohjelmistobugi | Big Bug |
| 6 | Vakava ongelma | Cruel Dilemma |
| 7 | Imago-ongelma | Image Problem |
| 8 | Kuvausten loppu | End of Take |
| 9 | Satelliitti | Satellite |
| 10 | Unelmien tyttö | The Girl of the Dreams |
| 11 | Rottarutto | Plagued |
| 12 | Ampiaisten hyökkäys | Swarming Attack |
| 13 | Hiuskarvan varassa | Just in Time |
| 14 | Ansa | The Trap |
| 15 | Naurukohtaus | Laughing Fit |
| 16 | Klaustrofobia | Claustrophobia |
| 17 | Muistinmenetys | Amnesia |
| 18 | Tappavan hyvää musiikkia | Killer Music |
| 19 | Reunalla | Frontier |
| 20 | Robotit | The Robots |
| 21 | Painoton tila | Zero Gravity Zone |
| 22 | Rutiinilla | Routine |
| 23 | Pohjalla? | Rock Bottom? |
| 24 | Kummituskanava | Ghost Channel |
| 25 | Koodi: Maa | Code: Earth |
| 26 | Varaslähtö | False Start |
Jaksoluettelo > Toinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi julkaisiin vuonna 2005.
| # | # | Suomeksi | Englanniksi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27 | Uusi järjestys | New order |
| 2 | 28 | Kartoittamaton alue | Uncharted territory |
| 3 | 29 | Tutkimusmatka | Exploration |
| 4 | 30 | Hieno päivä | A Great Day |
| 5 | 31 | Herra Pück | Mister Pück |
| 6 | 32 | Ystävänpäivä | Saint Valentine's Day |
| 7 | 33 | Viimeinen miksaus | Final Mix |
| 8 | 34 | Puuttuva linkki | Missing Link |
| 9 | 35 | Pelimerkit jaossa | The Chips are Down |
| 10 | 36 | Marabounta | Marabounta |
| 11 | 37 | Samat intressit | Common Interest |
| 12 | 38 | Houkutus | Temptation |
| 13 | 39 | Huonompi juttu | A Bad Turn |
| 14 | 40 | Zombien hyökkäys | Attack of the Zombies |
| 15 | 41 | Uhkavaatimus | Ultimatum |
| 16 | 42 | Kunnon sotku | A Fine Mess |
| 17 | 43 | Xanan suudelma | Xana's Kiss |
| 18 | 44 | Korkeanpaikankammo | Vertigo |
| 19 | 45 | Kylmä sota | Cold War |
| 20 | 46 | Deja Vu | Deja Vu |
| 21 | 47 | Huippukunnossa | Tip-Top Shape |
| 22 | 48 | Onko siellä ketään? | Is Anybody Out There? |
| 23 | 49 | Franz Hopper | Franz Hopper |
| 24 | 50 | Yhteys | Contact |
| 25 | 51 | Paljastuksia | Revelation |
| 26 | 52 | Avain | The Key |
Jaksoluettelo > Pilotit

Pilottijaksot julkaisiin vuonna 2006.
| # | Suomeksi | Englanniksi |
| --- | --- | --- |
| 1 | XANA herää, osa 1 | XANA Awakens, part 1 |
| 2 | XANA herää, osa 2 | XANA Awakens, part 2 |
Jaksoluettelo > Kolmas tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi julkaisiin vuonna 2006.
| # | # | Suomeksi | Englanniksi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 53 | Sydämen asia | Straight to Heart |
| 2 | 54 | Lyoko miinus yksi | Lyoko Minus one |
| 3 | 55 | Ruokaongelmia | Tidal Wave |
| 4 | 56 | Väärillä jäljillä | False Lead |
| 5 | 57 | Aelita | Aelita |
| 6 | 58 | Teeskentelyä | The Pretender |
| 7 | 59 | Salaisuus | The Secret |
| 8 | 60 | Tilapäinen mielenhäiriö | Temporary Insanity |
| 9 | 61 | Sabotaasia | Sabotage |
| 10 | 62 | Ei juuri kukaan | Nobody in Particular |
| 11 | 63 | Liian monta Oddia | Triple Trouble |
| 12 | 64 | Tuplaongelma | Double Trouble |
| 13 | 65 | Viimeinen kierros | Final Round |
Jaksoluettelo > Neljäs tuotantokausi

Neljäs tuotantokausi julkaisiin vuonna 2007.
| # | # | Suomeksi | Englanniksi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 66 | William palaa | William Returns |
| 2 | 67 | Kaksoisolento | Double Take |
| 3 | 68 | Ensimmäinen näytös | Opening Act |
| 4 | 69 | Harmistushuone | Wreck Room |
| 5 | 70 | Skidbladnir | Skidbladnir |
| 6 | 71 | Neitsytmatka | Maiden Voyage |
| 7 | 72 | Tehokurssi | Crash Course |
| 8 | 73 | Kopio | Replika |
| 9 | 74 | Vaietut sanat | I'd Rather Not Talk About It |
| 10 | 75 | Kuuma suihku | Hot Shower |
| 11 | 76 | Järvi | The Lake |
| 12 | 77 | Merihädässä | Lost at Sea |
| 13 | 78 | Metsäkeikka | Lab Rat |
| 14 | 79 | Lupa kerskua | Bragging Rights |
| 15 | 80 | Päivä koirana | Dog Day Afternoon |
| 16 | 81 | Ymmärryksen puute | A Lack of Goodwill |
| 17 | 82 | Etäinen muisto | Distant Memory |
| 18 | 83 | Kova onni | Hard Luck |
| 19 | 84 | Ohjus | Guided Missile |
| 20 | 85 | Islantilainen pommi | Kadic Bombshell |
| 21 | 86 | Koiraongelma | Canine Conundrum |
| 22 | 87 | Avaruuden outouksia | A Space Oddity |
| 23 | 88 | Serkukset | Cousins Once Removed |
| 24 | 89 | Musiikki rauhoittaa pedon | Music to Soothe the Savage Beast |
| 25 | 90 | Väärissä käsissä | Wrong Exposure |
| 26 | 91 | Huonot välit | Bad Connection |
| 27 | 92 | Kuvaongelma | Cold Sweat |
| 28 | 93 | Maan pinnalla | Down to Earth |
| 29 | 94 | Viimeiseen pisaraan | Fight to the Finish |
| 30 | 95 | Kaikuja | Echoes |
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Lauri Grönroos   | … |   Jeremy Belpois, X.A.N.A.   |
|   Jon-Jon Geitel   | … |   Odd Della Robbia, tunnusmusiikki   |
|   Oskari Tamminen   | … |   Ulrich Stern   |
|   Viivi Tamminen   | … |   Yumi Ishiyama   |
|   Marianna Alanen   | … |   Aelita Schaeffer   |
|   Peter Pihlström   | … |   William Dunbar, sivuäänet   |
|   Tiiamari Mikkola   | … |   Elizabeth "Sissi" Delmas   |
|   Arto Nieminen   | … |   rehtori Jean-Pierre Delmas, Waldo Schaeffer / Franz Hopper, sivuäänet   |
|   Tommi Haapaniemi   | … |   Jim Moralés, sivuäänet   |
|   Elise Langenoja   | … |   Amelia "Milly" Solovieff (kaudet 1–2)   |
|   Hannamaija Nikander   | … |   Amelia "Milly" Solovieff (kaudet 3–4), Hiroki Ishiyama   |
|   Annituuli Kasurinen   | … |   Tamiya Diop (kaudet 1–2)   |
|   Katja Sirkiä   | … |   Tamiya Diop (kaudet 3–4), Suzanne Hertz (kaudet 3–4)   |
|   Bruno Lähteenmäki   | … |   Herb Pichon (kaudet 1–2), sivuäänet   |
|   Joonas Suominen   | … |   Nicolas Poliakoff (kaudet 1–2), sivuäänet   |
|   Rinna Paatso   | … |   Suzanne Hertz (1. kausi), sivuäänet   |
|   Jari Salo   | … |   sivuäänet (kaudet 1–2)   |
|   Mikko Maukonen   | … |   sivuäänet   |
|   Velimatti Ranta   | … |   sivuäänet   |
|   Katja Aakkula   | … |   sivuäänet   |
|   Jarkko Miettinen   | … |   Chris Morales, James Dunbar, sivuäänet   |
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 loppuottelu oli jalkapallo-ottelu, jossa ratkaistiin jalkapallon MM-kilpailujen 2018 voittaja. Se oli neljän vuoden välein pelattavien jalkapallon MM-kilpailujen 21. loppuottelu. Se pelattiin Lužniki-stadionilla Moskovassa, Venäjällä 15. heinäkuuta 2018 Ranskan ja Kroatian välillä.
Ottelun voittanut Ranska karsiutui vuoden 2021 Maanosaliittojen cupiin.
Ottelu > Tiedot

Ranska  v  Kroatia
| Ranska  | 4–2 |  Kroatia |
| --- | --- | --- |
|  Mandžukić  19' (om.)  Griezmann  38' (rp.)  Pogba  59'  Mbappé  65'  | Raportti |  Perišić  29'  Mandžukić  69'  |
| --- | --- |
           }}   Ranska :            }}   Kroatia 
| --- | --- |
 Paras pelaaja:  Antoine Griezmann (Ranska)  Avustavat erotuomarit:  Hernán Maidana (Argentiina)  Juan Pablo Belatti (Argentiina)  Neljäs erotuomari:  Björn Kuipers (Alankomaat)  Videoerotuomari:  Massimiliano Irrati (Italia)  Avustavat videoerotuomarit  Mauro Vigliano (Argentiina)  Carlos Astroza (Chile)  Danny Makkelie (Alankomaat) :  Säännöt 90 minuuttia.  30 minuutin jatkoaika tarpeen vaatiessa.  Rangaistuspotkukilpailu mikäli tilanne on edelleen tasan.  Kaksitoista vaihtopelaajaa.  Enintään kolme pelaajavaihtoa.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Viralliset otteluraportit (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018 |
| --- | --- |
Vaiheet:  Karsinnat  Lohkovaihe Lohko A  Lohko B  Lohko C  Lohko D  Lohko E  Lohko F  Lohko G  Lohko H  Pudotuspelit  Loppuottelu 
Yleistä:  Tilastot  Televisiointi  Kokoonpanot
Viljo Rantala

| Viljo Rantala |
| --- | --- |
 Viljo Rantala vuonna 1937.
Suomen valtiovarainministeri
 Kekkosen III hallitus 20.9.1951–8.7.1953  
Kansanedustaja
 5.9.1922–19.2.1962  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1892 Punkalaidun
Kuollut: 31. joulukuuta 1980 (88 vuotta) Punkalaidun
Ammatti:  pienviljelijä
Viljo Johannes Rantala (synt. Mäenpää, 18. marraskuuta 1892 Punkalaidun – 31. joulukuuta 1980 Punkalaidun) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana 1922–1962 ja valtiovarainministerinä 1951–1953.
Lähes 40 vuotta eduskunnassa istunut Rantala on kaikkien aikojen viidenneksi pitkäaikaisin kansanedustaja, joka osallistui yhteensä 44 valtiopäiville. Hän on myös SDP:n sekä Satakunnan vaalipiirin (aik. Turun läänin pohjoinen vaalipiiri) pitkäaikaisin kansanedustaja. Huolimatta harvinaisen pitkästä edustajakaudestaan Rantala jäi oman vaalipiirinsä ulkopuolella melko tuntemattomaksi. Hän oli kuitenkin omalla erikoisalallaan valtiontaloudessa arvostettu ja asiantunteva poliitikko, jota pidettiin yhtenä aikakautensa ansioituneimmista parlamentaarikoista.
Elämä > Nuoruus

Punkalaitumen Oriniemessä Simolan talon Mäenpään torpassa syntyneen Viljo Rantalan vanhemmat olivat torppari Juha Tapani Rantala (ent. Mäenpää, s. 1858) ja Liisa-Stina Mäkelä (s. 1858). Kansakoulun käytyään Rantala ryhtyi viljelemään Poutalan taloon kuulunutta torppaa kotikylässään, jonka lisäksi hän oli maa- ja metsätöissä. Vuonna 1911 Rantala liittyi Oriniemen-Liitsolan työväenyhdistyksen ja samalla SDP:n jäseneksi. Punkalaitumen Tuiskua edustanut Rantala tunnettiin myös keskipitkien matkojen juoksijana.
Elämä > Sisällissota

Vuonna 1917 Rantala valittiin työväenyhdistyksensä puheenjohtajaksi. Yleislakon aikana hän oli mukana Illonmaan kylässä tehdyissä kotitarkastuksissa, joissa etsittiin suojeluskuntalaisten hallussa olleita aseita. Sisällissodan käynnistyttyä Rantala toimi Punkalaitumen punakaartin rahastonhoitajana sekä vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Huhtikuun lopussa hän lähti punapakolaisten matkassa kohti Itä-Suomea, mutta jäi saksalaisten vangiksi Vesalassa ja päätyi Lahden vankileirille. Valtiorikosoikeuden syyttäjä vaati kuolemantuomiota valtio- ja maanpetoksesta sekä osallisuudesta murhiin ja ryöstöihin, mutta Rantala sai elinkautisen kuritushuonetuomion. Vallankumousoikeuden puheenjohtajana häntä syytettiin osallisuudesta muun muassa oriniemeläisen talollisen Paavo Poutalan Tyrväällä tapahtuneeseen murhaan. Rantala kärsi tuomiotaan Lahden ohella Lappeenrannan, Riihimäen, Tammisaaren vankileireillä. Vankeusaikanaan hän opiskeli ahkerasti sekä kirjoitti kokemuksistaan runoja ja kertomuksia. Rantala vapautui yleisen armahduksen nojalla toukokuussa 1921.
Elämä > Valtakunnanpolitiikassa

Vapaudutuaan Rantala kirjoitti työväenlehtiin erilaisia artikkeleita ja poliittisia pakinoita käyttäen myös nimimerkkejä ”Eero” ja ”Maalainen”. Vuonna 1922 Rantala valittiin eduskuntaan, jossa hän erikoistui talousasioihin. Taavi Tainion kuoltua vuonna 1927 Rantala sai hänen paikkansa valtiontilintarkastajana. Rantala oli pankkivaliokunnan puheenjohtaja 1939–1941 ja valtiovarainvaliokunnan puheenjohtaja 1945–1951. Vuosina 1951–1953 hän toimi Kekkosen III hallituksen valtiovarainministerinä. Kerrotaan ettei vaatimaton Rantala olisi halunnut korkea-arvoisena pitämäänsä tehtävään, vaan ryhtyi siihen puoliväkisin vasta eduskuntaryhmän ja puoluetoimikunnan suostuttelujen jälkeen. Ministerinä toimiessaan hän huolehti valtiontalouden vakauttamisesta tähdentäen tarkkaa ja vastuullista taloudenhoitoa. Ministerikautensa päätyttyä Rantala toimi jälleen valtiovarainvaliokunnan puheenjohtajana 1954–1958 sekä valtiontilintarkastajien puheenjohtajana 1954–1962. Työväen Urheiluliiton menetettyä 1930-luvun alussa valtionapunsa oli innokkaana urheilumiehenä tunnettu Rantala järjestön aktiivisimpia puolestapuhujia eduskunnassa. Vuosikymmenen lopussa hän oli myös virittelemässä TUL:n ja SVUL:n yhteistoimintaa. Omassa vaalipiirissään Rantala sai aikaan muun muassa Länsi-Suomen Sokeritehtaan rakentamisen Säkylään.
Sosialidemokraateissa Rantala edusti puolueen keskilinjaa, mutta siirtyi sotavuosien jälkeen kohti K.-A. Fagerholmin johtamaa vasemmisto-oppositiota. Hän äänesti muun muassa kommunistisen sisäministeri Yrjö Leinon erottamista vastaan. 1950-luvulla Rantala palasi enemmistön riveihin ja vastusti vuosikymmenen lopulla tapahtunutta puoluehajaannusta. Rantala jätti valtakunnanpolitiikan vuonna 1962, jolloin hän ei enää asettunut ehdolle eduskuntavaaleissa. Rantala toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1937, 1940, 1943, 1950, 1956 ja 1962. Hän oli myös Punkalaitumen kunnanvaltuuston jäsen 1924–1972 sekä Oriniemen-Liitsolan työväenyhdistyksen puheenjohtaja 1917 ja 1922–1980.
Perhe

Viljo Rantalan puoliso oli Emilia Väkinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1916. Heille syntyi neljä lasta.
Kaman kulttuuri

Kaman sekä Petšora-Vienanjoki kulttuurit 4000 eaa.
Kaman kulttuuri (ven. Камская культура, Kamskaja kultura, engl. Kama Culture, saks. Kama kultur) oli Koillis-Venäjällä Uralin länsipuolella Volgan, Kaman, Vjatkan, Belajan ja Vytšegdan jokilaaksoissa vaikuttanut kivikautinen kulttuuri, joka otti siellä käyttöönsä kivikauden keramiikkaa ensimmäisten joukossa. Kulttuurissa harjoitettiin muuten mesoliittista elämäntapaa eikä keramiikan käyttöön liittynyt karjanhoitoa tai viljelyä. Tämän vuoksi Kaman kulttuuri luokitellaan subneoliittiseksi kulttuuriksi, jota kutsutaan venäläisessä kirjallisuudessa edelleen neolittiseksi kulttuuriksi. Se ajoitetaan yleisesti 5300–3300 eaa., vaikka käytettävissä on vain muutamia radiohiiliajoitus.
Kaman kulttuurin määrittelystä ei olla vielä yksimielisiä ja sen kuoppakeraamista osaa nimitetään usein Volga-Kaman kulttuuriksi. Tätä nimeä voidaan käyttää myös synonyyminä Kaman kulttuurille, vaikka osa tutkijoista pitää sitä omana kulttuurinaan. Kulttuurin vedenjakajan takaiset pohjoiset osat muodostivat myöhemmin Petšora−Vienanjoki kulttuuriin ja osa ryhmistä Vytšegda−Vjatka kulttuuriin (molemmilla oli kuoppa- ja kamapakeramiikkaa).
Elinympäristö

Kulttuurin jäänteitä on löytynyt lähinnä Kaman ja Vienanjoen sivuhaaran Vytšegdan varsilta. Asuinpaikat olivat hiekkaisilla rantatörmillä korkealla jokien keskivedenpinnasta tai järven pinnasta.
Elinympäristö > Kulttuurin jaottelusta

Koman kulttuurista ei ole syntynyt täyttä yksimielisyyttä. Kyseessä saattaa olla useiden eri etnoksen kokonaisuus, jota vielä kutsutaan yhdellä nimellä. Toisaalta saman etnoksen sisällä saattaa olla erilaisia keraamisia traditioita. O.H. Bader (1970) keksi kulttuurin turkimuksissaan Keski-Kamalla ja jako sen kehityksen kahteen vaiheeseen, joita kuvastivat asuinpaikkojen Borovojen-1 ja Hutorskojen löydöt. A.H. Halikovin jakoi kulttuurin kampakeraamiseen- ja kuoppakeraamiseen vaiheeseen Kaman keski- ja alajuokulla. I.V. Kalinina jakoi löydöt kahdeksi eri kulttuuriksi keramiikan perusteella. Hän kutsui kuoppakeramiikkaa Volga-Kaman kulttuuriksi ja kampakeramiikkaa Kaman kulttuuriksi. A.A. Vibornov jakoi Kaman kulttuurin kolmeen eri vaiheeseen. V.P.Densiov ja L.A. Nagovitšin liittivät Kaman kulttuurin kampakeramiikan Hutorskojen kulttuuriin, joka oli samanaikainen uralilaisen Poludenin kulttuurin kanssa. Tämän kampakoristelu on samanlaista Ylä-Volgan keramiikan kanssa.
Eri seuduilla oli paikallisia erityispiirteitä, joihin viitataan nimillä "verhnekamski" (ven. верхнекамский, "ylempi"), "itsko-belski" (ven. икско-бельский, jokien nimet) ja "nižnekamski" (ven. нижнекамский, "alempi").
Elinympäristö > Merkittäviä asuinpaikkoja

Joiltakin asuinpaikoilta on löydetty Kaman kulttuurin kampakeramiikkaa. Niitä ovat Ziarat (ven. Зиарат, Kama), Ust-Šižma-1 (ven. Усть-Шижма, Vjatka), Tarhan-1 (ven. Тархан, Vjatka), Mokino (ven. Мокино, Kama), Pezmog-4 (ven. Пезмог, Vytšegda), Borovoje Ozero-1 (Kama) ja Ust-Bukorok (Kama).
Seuraavilta asuinpaikoilta on löydetty vain tai lisäksi Kaman kulttuurin kuoppakeramiikkaa. Niitä ovat Tšaškinskojen järvi-6 ja -8 (ven. Чашкинское Озеро, Kama), Kyilud-2 (ven. Кыйлуд, Kama), Koškinskaja (ven. Кошкинская, Vjatka), Ust-Šižma-1 (ven. Усть-Шижма, Vjatka), Šerbet-2 (ven. Щербеть, Volga), Tetyušskaja-4 (ven. Тетюшская, Volga), Zabornojen järvi (ven. Заборное Озеро, Kama) ja Ljovšino (ven. Лёвшино, Kama).
Myös asuinpaikoilta Ozimenki, Ernya, Bessonovka, Hrabovo-3 ja Podlesnoje-3 on tehty Kaman kulttuurin löytöjä.
Elinkaari

Kaman kulttuurin asuinpaikkoja ja niiden radiohiiliajoituksia tunnetaan suhteellisen vähän johtuen ilmeisesti epäedullisesta sijainnistaan Koillis-Venäjällä. Niiden muodostama kuva on rikkonainen ja viitteellinen. Yleensä ajatellaan, että Kaman kulttuurin alkuvaihe, jota kutsutaan myös Volga-Kama-kulttuuriksi, olisi levinnyt Kaman alajuoksulle ja sen sivujoille noin 5500 eaa.. Kuitenkin tiedetään, että samaan aikaan samaa keramiikkaa valmistettiin Vytšegdan jokilaaksossa 800 km luoteeseen, mikä sijaitsee Jäämereen laskevien jokien vedenjakajan pohjoispuolella.
Keramiikan valmistustaito levisi 5000 eaa. mennessä Kaman laakson pohjoisosiin asti ja nousi samalla Vjatkaa pitkin luoteeseen. Samaan aikaan Kaman keramiikan pohjoinen erillinen levinneisyysalue sisälsi asuinpaikkoja Vytšegdan, Vienanjoen ja Pinegan laaksoissa. Pohjoisen levinneisyysalueen ympäristössä vaikutti tällöin useita erilaisia keraamisia traditioita, jotka sulautuivat myöhemmin 4500 eaa. mennessä yhdeksi Petšora-Vienanjoki-kulttuuriksi. Kaman kulttuuri ryhmiä jäi vielä Kaman ja Vjatkan laaksoon.
Kaman kulttuurin levinneisyysalue kasvoi Kaman ja Vjatkan laaksossa ja oli suurimmillaan kautensa loppupuolella noin 4000−3300 eaa.. Tällöin se käsitti Vjatkan ja Kaman jokilaakson ja näiden välisen ylängön rajautuen idässä Ural-vuoristoon. Pohjoisimmat löydöt sijaitsevat Petšoran eteläisillä latvavesillä.
Kulttuurin varhaisia vaiheita on tutkittu asuinpaikoilla Ust-Bukorok, Ziarat ja Ust-Šižma, keskivaiheita asuinpaikoilla Hutorskaja, Krjažskaja ja Lebedinskaja sekä myöhäisiä vaiheita asuinpaikoilla Levšinskaja ja Tšernaška.
Ajoitusongelma

Asuinpaikkojen kerroksia tai esineistöä ei ole ajoitettu ennen kuin vasta viime vuosina. Aikaisempi ajoitus perustui esineiden typologiaan ja vertailevaan tutkimukseen. Siksi ajoitukset olivat melko nuoria eli noin 4000−3500 eaa.. Nykyiset ajoitukset sijoittavat asuinpaikat toista tuhatta vuotta aikaisemmaksi. Ajoitusten luotettavuutta on kuitenkin parannettava, koska kalkkiperäinen maa liuottaa veteen ikivanhaa hiiltä, joka vääristää tuloksia pahimmillaan lähes tuhat vuotta. Kun tämä virheellinen vaikutus saadaan poistettua, voidaan kaikki ajoitukset hyväksyä. On kuitenkin olemassa monia puuhiilestä sekä keramiikan karstasta teetettyjä ajoituksia, jotka eivät sisällä kyseistä virhettä. Näitä ovat esimerkiksi Ziarat (5300−4900 eaa.), Ust-Šižma-1 (5000 ja 4700 eaa.), Tarhan-1 (5280 eaa.), Mokina (5200 eaa.), Pezmog-4 (5600−5300 eaa. reservoir-vaikutus), Tšaškinskojen järvi (5200, 5300 ja 4600 eaa.), Kyilud-2 (5400 eaa.), Koškinskaja (5000, 5400, 5100 ja 5600 eaa.), Šerbet-2 (5000, 5500, 5500 ja 5250 eaa.), Tetyušskaja-4 (5100 eaa.), Zabornojen järvi (4900 eaa.) ja Ljovšino (6550 eaa. reservoir-vaikutus).
Kiinteät muinaislöydöt > Asumukset

Asumusten jäänteitä on löytynyt Hutorskajan asuinpaikalta. Asumuksilla vaikutti ollen nelikulmaisen muotoinen pohja, jotka oli kaivettu ainakin osittain maahan. Näiden puolikorsumaisten asumusten lattiapinta-alat olivat 6×8 m² ja 16×5 m² suuruiset.
Kiinteät muinaislöydöt > Haudat

Miltään asinpaikalta ei ole löytynyt hautauksia.
Esinelöydöt > Kiviesineet

Kiviesineistöön kuuluivat piikivestä valmistetut veitset, kaapimet ja nuolten lehtimäiset kärjet.
Esinelöydöt > Keramiikka

Keramiikassa on pyöreä- tai suippopohjaisia astioita, jotka ovat melko paksuseinäisiä. Astioiden koristelu on vaihtelevaa ja tiheää ja käsittää alueellisesti kolme erilaista tyyppiä. Osa ryhmistä käytti pelkästään kuoppakoisteisia astioita. Toiset ryhmät suosivat pelkästään kampaleimaisia astioita. Näitä kutsutaan kuoppa- ja kampakeramiikaksi.
Elinkeinot

Ryhmien pääelinkeinot olivat metsästys ja keräily, mutta myös kalastus näytteli suurta osaa. Vaikka ryhmät valmistivat keramiikkaa ja liikkuivat paljon, ei niiden elinkeinoihin kuulunut karjanhoitoa tai edes pienviljelyä.
Tutkimushistoria

Ensimmäiset Kaman kulttuurin löydöt tehtiin 1920-luvulla, mutta aineistoa kertyi niin hitaasti, että kulttuuri määriteltiin vasta 1950-luvulla. Kutsen edellä todettiin, on kulttuurin yleispiirteistä päästy varsin vähän yhteisymmärrykseen. 2000-luvulle asti Kaman kulttuurin kehitysvaiheet on sidottu esineistön vertailevaan analyysiin. Kulttuurin ajoitukset ovatkin vaihdelleet nuorempana 3. vuosituhannesta eaa. (1950-luku) ja vanhempana 4000−3500 eaa. (1990-luku). Ajoituksien mukaan todellinen ajoitus tulee vetää 5000 eaa. alkuun tai vanhemmaksi. Asuinpaikan Pezmog-4:n kaivaukset 1999−2002 ovat esimerkki radiohiiliajoituksien käytön vaikeuksta Venäjällä. Mikäli niihin on uskominen, tulisi kulttuurin varhainen vaihe sijoittaa 5750−5620 eaa. tienoille.
Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuus

Myös Suomen eduskunnassa vasemmisto istuu puhemiehen paikalta katsottuna vasemmalla ja oikeisto oikealla. Kuvassa vuoden 2011 tilanne.
Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuus, myös vasemmisto–oikeisto-vastakkainasettelu tai vasemmisto–oikeisto-akseli, viittaa poliittisen kentän tai kirjon jakoon oikeistoon ja vasemmistoon.
Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuus hahmotetaan yleensä kaksinapaisena akselina, jossa on oikea ja vasen pää sekä keskusta. Eräs yleinen tapa sijoittaa ideologiat janalle on vasemmalta oikealle järjestyksessä kommunismi–sosialismi–liberalismi–konservatismi–fasismi. Akselin keskelle sijoittuvia ryhmiä kutsutaan usein poliittiseen keskustaan kuuluviksi, keskustan lähelle kuuluvia ryhmiä keskusta-vasemmistoksi ja keskusta-oikeistoksi, kauemmas laitoihin sijoittuvia laitaoikeistoksi ja laitavasemmistoksi, sekä ääripäihin sijoittuvia äärioikeistoksi ja äärivasemmistoksi.
Sanoja oikeisto ja vasemmisto käytetään myös vastaavista ryhmittymistä puolueiden ja muiden ryhmien sisällä.
Käsitteen syntyhistoria

Termit oikeisto ja vasemmisto syntyivät Ranskan vallankumouksen aikana, jolloin ne viittasivat istumapaikkajärjestykseen Ranskan lainsäädännöllisissä elimissä, erityisesti Ranskan lainkokouksessa vuonna 1791.