stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mellunkylä

| Mellunkylä> Mellungsby |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Mellunkylä korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Itäinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  47
Pinta-ala:  9,82 km² 
Väkiluku:  39 071 (31.12.2018)
Väestötiheys:  3 980 as./km²
Osa-alueet:  Kivikko, Vesala, Kontula, Kurkimäki, Mellunmäki
Postinumero(t):  00920 (Kontulan eteläisin osa), 00940 (suurin osa Kontulasta, Kivikko, Kurkimäki ja Vesalan länsiosa), 00950 (Mellunmäen eteläisin osa), 00970 (suurin osa Mellunmäestä ja Vesalan itäosa)
Lähialueet:  Helsingin peruspiireistä Vuosaari, Vartiokylä, Myllypuro, Latokartano, Malmi ja Jakomäki. Pohjoispuolella myös Vantaan Hakunilan palvelualue.
Mellunkylä (ruots. Mellungsby) on Helsingin peruspiiri ja 47. kaupunginosa itäisessä suurpiirissä.
Mellunkylän alue käsittää yhteensä 9,82 km² suuruisen alueen, joka muodostaa viisi osa-aluetta. Alueella asuu yhteensä 39 071 kaupunkilaista (31.12.2018). Työpaikkoja Mellunkylän peruspiirissä on 4 209 hengelle (31.12.2017).
Mellunkylän kaupunginosa jakautuu viiteen osa-alueeseen:
Kivikko
Vesala
Kontula
Kurkimäki
Mellunmäki
Mellunkylän itäpuolella sijaitsee Vuosaaren peruspiiri. Etelässä Mellunkylän naapureina ovat Vartiokylä, Myllypuro ja Latokartano, lännessä on Malmi. Pohjoisessa Mellunkylä rajoittuu Jakomäkeen ja Vantaan Hakunilan palvelualueeseen.
Mellunkylä-nimeä käytettäessä tarkoitetaan sillä usein – varsinkin epävirallisissa yhteyksissä – ainoastaan Mellunmäen ja Vesalan osa-alueiden eteläosia. Näiden alueiden ulkopuolisia Mellunkylän kaupunginosan alueita eli Mellunmäen ja Vesalan pohjoisosia sekä Kontulaa ja Kivikkoa ei siis useinkaan mielletä Mellunkylään kuuluviksi.
Historiaa

Mellunkylä kuuluu Helsingin pitäjän vanhoihin, jo keskiajalla asuttuihin kyliin. Kylän nimi esiintyy vanhoissa, 1500-luvun aikaisissa asiakirjoissa mm. muodoissa Medlungsby, Medlunxby ja Melunxby. Nimen kantasana on vanha miehennimi Medhlung, joka on todennäköisesti sisaruksista keskimmäistä tarkoittava lisänimi. Mellungsby oli vakiintunut nimen kirjoitusasuksi jo 1800-luvun alussa, ja suomalainen vastine Mellunkylä tuli äänteellisenä mukaelmana käyttöön 1900-luvun alussa.
Vuonna 1776 suoritetussa isossajaossa Mellunkylä merkittiin jaetuksi viiteen maakirjataloon Borgs, Uppby, Utbyggas, Fallbacka ja Nybondas, joista on myöhemmin jakamalla muodostettu lukuisia pienempiä tiloja. Lähimpänä Puotinkylää olevista tiloista erotettiin 1920-luvulla joukko asuntotiloja ja ennen toista maailmansotaa Mellunkylän länsiosaan oli muodostunut vähäistä esikaupunkiasutusta. Alue rakentui ilman erityisempää suunnitelmaa ja tieverkko muodostui kolmesta yleisestä maantiestä sekä joukosta kyläteitä ja maanomistajien ylläpitämiä tilusteitä.
Kun alue liitettiin Helsingin kaupunkiin vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa, Mellunkylä muodostettiin erilliseksi kaupunginosaksi, jonka asemakaava on vahvistettu vaiheittain vuodesta 1954 lähtien. Kadunnimistöön on otettu entisistä teiden nimistä joukko käyttökelpoisia nimiä, mutta muutoin asemakaavoihin tarvittu nimistö on täytynyt sepittää eri aihepiireistä. Kaupunginosa jaettiin Mellunmäen, Kontulan ja Vesalan osa-alueisiin vuonna 1959.
Liikenneyhteydet

Helsingin metron asemista Kontulan ja Mellunmäen metroasemat sijaitsevat Mellunkylässä.
Kuvia

Kontulan asumalähiötä.
Kurkimäen osa-aluetta.
Omakotitalo Vesalassa.
Mellunmäen metroaseman laituria 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mellunkylä Wikimedia Commonsissa
Mellow Chips

Mellow Chips oli suomalainen demoskeneryhmä, joka työskenteli Commodore Amigan parissa noin vuosina 1995–1998. Toimiessaan Tristar & Red Sector Incorporatedin (TRSI) alaryhmänä se voitti The Gathering -tapahtuman Amiga-demokilpailun tuotoksellaan Rise vuonna 1998. Muita saavutuksia olivat muun muassa vuoden 1996 Demolition-tapahtuman demokilpailun voitto ja Assemblyn Amiga-demokilpailun toinen sija samana vuonna. Mellow Chips teki myös muutaman ilmaispelin.
Vaiheet

Mellow Chips toimi alun perin ilmeisesti nimellä "Mystic". Esimerkiksi vuonna 1994 julkaistu Pacman-klooni Pucman Worlds tehtiin kyseisellä nimellä. Nimi Mellow Chips esiintyy Assemblyn kilpailutuloksissa seuraavana vuonna, kun ryhmän jäsen Jari "Jogi" Jokivuori osallistui tapahtuman grafiikkakilpailuun.
Ensimmäisen jossain määrin noteeratun demonsa Mellow Chips teki tiettävästi vuonna 1996, kun Jees! sijoittui neljänneksi Joensuussa järjestetyn Demolition-tapahtuman yhdistetyssä (Amiga-PC) demokilpailussa. Tämän jälkeen seurasi kolme muuta, kotimaisissa tapahtumissa kohtuullisesti menestynyttä demoa. Vuonna 1990 perustetun TRSI:n alaryhmäksi Mellow Chips liittyi TRSI:n www-sivuston mukaan 1997. TRSI:n osana ryhmä julkaisi ensin Dose-demon, joka sijoittui vuoden 1997 Demolitionissa toiseksi, ja sitten vuonna 1998 Risen, joka voitti suuren, Norjassa järjestettävän The Gathering -tapahtuman Amiga-demokilpailun.
Mellow Chips on 1990-luvun lopulla käytännössä hajonnut tai ainakin viettänyt hiljaiseloa siitä lähtien. Sen jäsenistä Petri "Aivo" Häkkinen ja Mikko "Kalsu" Kallinen (tunnettu myös ryhmästä Artificial People) ovat myöhemmin vaikuttaneet "Maturefurk"-ryhmässä (nimi väännös Futuremarkista), ja heidän ohjelmakoodiaan löytyy muun muassa Assemblyn yhdistetyn demokilpailun vuonna 2001 voittaneesta Amiga-demosta Lapsuus. Myöhemmin Häkkinen on työskennellyt Remedy Entertainmentin riveissä muun muassa Max Payne 2 -pelin parissa. Vuodesta 2011 hän ja Olli "Ola" Hänninen-Pelz ovat olleet mukana espoolaisen Almost Human -indie-pelitalon toiminnassa. Huhtikuussa 2012 yritys julkaisi dungeon crawl -tyylisen (Dungeon Master, Eye of the Beholder jne.) Legend of Grimrock -pelin.
Jäseniä

Aivo (Petri Häkkinen, käytti alun perin pseudonyymiä Braindead)
Freak (Jaakko Kaarlela)
Jogi (Jari Jokivuori)
Kalsu (Mikko Kallinen)
Lich (Tomas Björnfot)
Ola (Olli Hänninen-Pelz)
Tequila
Monet ryhmän jäsenistä (ainakin Björnfot, Häkkinen, Hänninen-Pelz ja Kaarlela) olivat joko alun perin Torniosta tai pitkään siellä asuneita.
Tuotanto > Demot

| Nimi | Demoparty, jossa julkaistu | Ajankohta | Sijoitus partyn demokilpailussa |
| --- | --- | --- | --- |
| Jees! | Demolition, Joensuu | huhtikuussa 1996 | 4. (Amiga-PC)  |
| Severed Head | Abduction, Oulu | kesäkuussa 1996 | 2. (Amiga)  |
| Dim | Assembly, Helsinki | elokuussa 1996 | 2. (Amiga)  |
| Divine | Demolition, Joensuu | marraskuussa 1996 | 1. (Amiga-PC)  |
| Dose | Demolition, Joensuu | lokakuussa 1997 | 2. (Amiga-PC)  |
| Rise | The Gathering, Hamar, Norja | huhtikuussa 1998 | 1. (Amiga)  |
Yllä olevista demoista Dose ja Rise on tehty TRSI:n alaryhmänä.
Tuotanto > Pelit

BloodFest (1995)
Pucman Worlds (1994, tekijänä "Mystic")
Zhandulin helmi (1994/1995, tekstipohjainen)
Aiheesta muualla

Mellow Chips Exotica-wikissä (englanniksi)
Legend of Grimrock -blogi (englanniksi)
Monikielisen tiedeviestinnän Helsinki-aloite

Monikielisen tiedeviestinnän Helsinki-aloitteen tarkoitus on kannustaa tutkimustiedon välittämistä tiedeyhteisöä laajemmalle yleisölle, tukea monikielisen julkaisutoiminnan mahdollistavia kansallisia julkaisukanavia ja edistää monikielisyyttä tutkimuksen arviointi- ja rahoitusjärjestelmissä.
Tiedettä [...] priorisoidaan, rahoitetaan, hallinnoidaan, tehdään, viestitään, tulkitaan, sovelletaan ja opetetaan tietyissä yhteiskunnallisissa ja kulttuurisissa konteksteissa, joissa puhutaan ja kirjoitetaan useita eri kieliä. Siksi myös tiedeviestinnän on oltava monikielistä.
Monikielinen tiedeviestintä luo edellytykset eri yleisöjen tieteen ymmärrykselle ja vuorovaikutukselle tutkijoiden kanssa, ja aloitteen allekirjoittajat tukevat pyrkimystä varmistaa kansalaisten ja päätöksentekijöiden pääsy tutkitun tiedon äärelle. Yksi tärkeä väylä on kotimaisilla ja vierailla kielillä julkaisevien lehtien ja kirjakustantajien muodostama kansallinen infrastruktuuri – sen lisäksi että kansalliset julkaisukanavat välittävät tutkimustietoa kotimaiselle ja kansainväliselle yleisölle, ne tukevat paikallisia tiedeyhteisöjä ja edistävät tieteellistä keskustelua paikallisesti merkityksellisistä tutkimuskysymyksistä.
Tutkijan ja tutkimuksen arviointi ohjaa ja suuntaa tutkimusta ja tutkijoiden toimintaa. Koska monikielisyys on tärkeä mutta usein laiminlyöty osa tutkimuksen monimuotoisuutta, monikielisyyden ja arvioinnin välisen yhteyden näkyväksi tekeminen on yksi Helsinki-aloitteen päätavoitteista.
Helsinki-aloitteen ovat valmistaneet Tieteellisten seurain valtuuskunta (TSV), Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta (TJNK), Suomen tiedekustantajien liitto, Universities Norway (UHR) ja "European Network for Research Evaluation in the Social Sciences and the Humanities" (ENRESSH).
Helsinki-aloitteen vaikuttavuus

Helsinki-aloite on vaikuttanut vuonna 2021 hyväksyttyyn UNESCOn avoimen tieteen suositukseen, jonka mukaan avoimen tieteen keskeinen tarkoitus on tehdä monikielinen tieteellinen tieto kaikille avoimesti saatavaksi, saavutettavaksi ja uudelleen käytettäväksi. Reseach on Research -instituutti on listannut Helsinki-aloitteen yhdeksi viidestätoista ajurista, jotka muokkaavat kansainvälistä keskustelua vastuullisesta arvioinnista. Aloite on huomioitu Suomen Vastuullisen tutkijanarvioinnin suosituksen lisäksi Norjan yliopistojen arviointiohjeessa (2021) sekä Latinalaisen Amerikan yhteiskuntatieteiden neuvoston (CLACSO) arvioinnin suosituksessa (2022). Helsinki-aloite mainitaan myös Euroopan kilpailukykyneuvoston avoimen tieteen tutkimusta ja täytäntöönpanoa koskevassa loppupäätelmässä sekä Euroopan komission tutkimuksen arvioinnin uudistamisen sopimuksessa.
Joulukuussa 2022 monikielisen tiedeviestinnän Helsinki-aloitteen on allekirjoittanut 187 organisaatiota ja 801 yksityishenkilöä.
Myrkkysumakki

| Myrkkysumakki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Sumakkikasvit Anacardiaceae
Suku::  Toxicodendron
Laji::  pubescens
Kaksiosainen nimi
 Toxicodendron pubescens  Mill. 
Katso myös
   Myrkkysumakki Wikispeciesissä   Myrkkysumakki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrkkysumakki eli amerikanmyrkkysumakki (Toxicodendron pubescens, syn. Rhus toxicodendron) on pohjoisamerikkalainen myrkyllinen kasvilaji, joka kuuluu sumakkikasvien heimoon. Kasvupaikkoina ovat yleensä suot ja muut kosteikot. Laji aiheuttaa ihmisen ihoa koskettaessaan voimakasta ihoärsytystä ja kutinaa. Nieltynä kasvi aiheuttaa ripulia ja pahoinvointia. Yleisempi, yhtä myrkyllinen kasvilaji on liaanimyrkkysumakki (Toxicodendron radicans). Kasvit voi erottaa siitä, että myrkkysumakin lehtiä ja varsia peittää samettimainen nukka.
Aiheesta muualla

United States Department of Agriculture (USDA): Toxicodendron pubescens (englanniksi)
NC State University: Toxicodendron pubescens (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Rhus toxicodendron[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Myrkylliset homeet

Fusarium-hometta maississa.
Aspergillus fumigatus viljelymaljalla.
Myrkylliset homeet ovat homesieniä, joilla on kyky tuottaa mykotoksiineina tunnettuja myrkkyjä. Toksiinintuottajia tunnetaan muun muassa seuraavista sienisuvuista: Alternaria, Aspergillus, Basidiomycetes, Bipolaris, Cladosporium, Curvularia, Epicoccus, Fusarium, Myxomycetes, Penicillium, Rhizopus, Stachybotrys ja Trichoderma. Sienet tuottavat muun muassa aflatoksiinia, okratoksiineja, zearalenonia, fumonisiinia, T-2-toksiinia, HT-2-toksiinia ja deoksinivalenolia.
Homeiden tuottamia toksiineja pidetään yleisesti terveydelle vaarallisina.
Toksiset homeet aiheuttavat vakavia ympäristöterveydellisiä haittoja ympäri maailman ja myrkyllisten homesienten terveysvaikutukset on tunnettu satoja vuosia. Myrkyllisten homeiden terveysvaikutusten tiedetään välittyvän sekä ympäristöaltistuksen että saastuneen ruoan välityksellä. Yleisesti homeille ja niiden toksiineille altistutaan suun kautta saastuneen ruoan välityksellä. Muita altistusreittejä ovat iho ja hengityselimet.
Tiedetään, että useat homelajit kykenevät käyttämään ravintonaan tavallisia rakennusmateriaaleja. Toksiinintuottokykyiset homeet voivat lisääntyä rakennuksissa erityisesti kosteissa olosuhteissa. Suotuisissa olosuhteissa toksiset homeet voivat alkaa nopeasti tuottaa aineenvaihduntatuotteita, jotka voivat toimia esimerkiksi laajakirjoisina antibiootteina tai sytotoksiineina ihmisen soluille.
Mykotoksiinit ovat useimmiten kemiallisesti vakaita. Ympäristössä jossa on toksisia sieniä, on oletettu että mykotoksiinit leviävät itiöiden mukana kaikkialle. Salkinoja-Salonen (Helsingin yliopisto) on kuitenkin havainnut, että huoneilmassa oleva vesi tai vesihöyry kuljettaa toksiineja, eikä itiöt. Toksiinit siirtyvät veden mukana varsinkin kylmempiin kohtiin.  Tämä avaa mahdollisuuden kerätä sienien tuottamia toksiineja yksinkertaisesti kondensoimalla esimerkiksi terveyshaitallisesta sisäilmasta vettä, jonka sisältöä sitten tutkitaan. Toksiinien myrkyllisyysominaisuuksia ja stabiiliutta pidetään tuottajahomeiden selviytymiskeinona.
Aiheesta muualla

J. W. Bennett and M. Klich: Mycotoxins, Clinical Microbiology Reviews 2003 July; 16(3): 497–516 (englanniksi)
Siittiötesti apuna - nyt tiedetään, miksi sisäilmahome tekee sairaaksi Tekniikka & Talous 6.10.2012.
Mehmet Akgün

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mehmet Akgün
Syntymäaika: 6. elokuuta 1986 (ikä 38) 
Syntymäpaikka:  Bielefeld, Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 1,80 m
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2007 2005–2007 2007–2008 2008–2010 2010–2012 2012–2013 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2018–2019 |  Borussia Dortmund II  Borussia Dortmund  Kasımpaşa SK  Willem II Tilburg  Gençlerbirliği  Beşiktaş  Kayseri Erciyesspor  Karşıyaka  Kastamonuspor  Maltepesporia | 66 (3) 2 (0) 0 (0) 31 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. kesäkuuta 2010.
Mehmet Akgün (s. 6. elokuuta 1986 Bielefeld, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Akgün aloitti uransa saksalaisessa Borussia Dortmundissa; tosin hän pääsi pelaamaan vain kaksi ottelua Borussia Dortmundin Bundesliiga-joukkueessa. Akgün siirtyi vuonna 2007 turkkilaiseen Kasımpaşa SK:hon.
20. tammikuuta 2008 Akgün solmi puolitoistavuotisen sopimuksen alankomaalaisen Willem II Tilburgin kanssa. Hän pelasi Eredivisiessa 31 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kesällä 2010 hän siirtyi Turkkiin, jossa hän on edustanut Gençlerbirliğia, Beşiktaşia, Kayseri Erciyessporia, Karşıyakaa, Kastamonusporia ja Maltepesporia.
Mycenaceae

| Mycenaceae |
| --- | --- |
 Poimuhiippo (Mycena galericulata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Mycenaceae  Overeem (1926)
Katso myös
   Mycenaceae Wikispeciesissä   Mycenaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mycenaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Se on yksi monista heimoista, jotka erotettiin Tricholomataceae-heimosta fylogeneettisten tutkimusten perusteella. Mycenaceaen jäsenet ovat saprofyyttejä, kosmopoliitteja, ja niitä esiintyy lähes kaikilla ympäristövyöhykkeillä.
Suvut

Heimo sisältää seuraavat suvut:
Cruentomycena
Cynema
Favolaschia
Filoboletus
Hiipot (Mycena)
Nahkavinokkaat (Panellus)
Poromycena
Vaivaishiipot (Resinomycena)
Limajalkahiipot (Roridomyces)
Manuel Passos

Manuel Passos Fernandes (26. maaliskuuta 1922 Machico – 10. tammikuuta 1980) oli portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä tasapeliin 1–1 päättyneessä ottelussa Itävaltaa vastaan 23. marraskuuta 1952; kaikkiaan hän pelasi Portugalille vuoteen 1957 mennessä seitsemäntoista ottelua. Hänen seuransa oli lissabonilainen Sporting CP.
Manuel Pedro da Cunha Cintra

Manuel Pedro da Cunha Cintra (11. marraskuuta 1906 Piracaia – 30. maaliskuuta 1999) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. lokakuuta 1930 ja nimitettiin Petrópolisin hiippakunnan johtoon 3. tammikuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlos Carmelo de Vasconcellos Motta, jota avustivat Ático Eusébio da Rocha ja Antônio Maria Alves de Siqueira.
Da Cunha Cintra osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 15. helmikuuta 1984.
Mongolien hyökkäykset Kovaresmiaan

Mongolit miehittivät Kovaresmiaa vuodesta 1219 vuoteen 1221. Aika merkitsi mongolien vallan laajentumista islaminuskoisille alueille.
Mongolien alkuperäisenä tavoitteena ei ollut vallata Kovaresmiaa. Tšingis-kaani lähetti Kovaresmian hallitsijialle Muhammad II:lle tervehdyksen, jossa hän kohteli tätä vertaisenaan. Mongolien tavoitteena ollut vaeltajakansojen yhdistäminen oli tapahtunut suurelta osin väkivallattomasti ja lähes ilman aineellisia tappioita.
Kovaresmian valtaaminen ja lähes täydellinen tuhoaminen toivat mongoleille maineen verenhimoisina valloittajina. Lyhyen sodan aikana Tšingis-kaani käytti sodan välineinä armotonta taktiikkaa, epäsuoria hyökkäyksiä ja äärimmäistä kauhua.
Konfliktin tausta

Karakitain valtakunnan kukistamisen jälkeen Mongolivaltakunnan rajat saavuttivat Kovaresmian valtakunnan. Alueen hallitsijana toiminut šaahi Ala ad-Din Muhammad oli vastikään saanut osan alueesta valtaansa. Hänellä oli myös kiistaa Bagdadin kalifin kanssa sillä šaahi kieltäytyi osoittamasta kunniaa kalifille islamin johtajana ja vaati tunnustusta oman valtakuntansa Sulttaanina. Tämä aiheutti levottomuuksia Kovaresmian valtakunnan etelärajalla. Samaan aikaan mongolit saavuttivat alueen. Tšingis-kaani näki Kovaresmian kiinnostavana kauppakumppanina ja jopa mahdollisena liittolaisena.
Šaahi suhtautui kuitenkin epäilevästi mongoleihin, ja šaahin Pekingissä sijainneen lähettilään viestit liioittelivat mongolien kaupunkia vallatessaan tekemiä julmuuksia. Joitakin vuosia aiemmin Bagdadin kalifi Al-Nasir oli yrittänyt saada aikaan sotaa Kovaresmian ja Mongolian välille.
Tšingis-kaani lähetti 500-miehisen karavaanin muodostamaan viralliset kauppasuhteet Mongolian ja Kovaresmian välille. Otrar kaupungin kuvernööri kuitenkin pidätti saapuneen karavaanin jäsenet väittäen, että karavaani oli salaliitto Kovaresmiaa vastaan. On kuitenkin epätodennäköistä, että karavaanissa oli mukana vakoilijoita.
Tšingis-kaani lähetti toisen ryhmän, joka koostui kolmesta suurlähettiläästä (yksi muslimi ja kaksi mongolia) tapaamaan šaahia ja vaatimaan karavaanin vapauttamista sekä Otrarin kaupungin kuvernöörin rankaisemista. Šaahi pakotti molemmat mongolit ajamaan partansa ja mestasi ryhmän muslimijäsenen ennen kuin lähetti nämä takaisin. Šaahi määräsi karavaanin jäsenet tapettavaksi. Tämän jälkeen
Tšingis-kaani hyökkäsi Kovaresmian valtakuntaa vastaan.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mongol invasion of Khwarezmia
Käännös suomeksi
Martinsriedin metroasema

| Martinsried |
| --- | --- |
 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  MD
Metrolinjat:  U6
Paikkakunta:  Planegg
Avattu:  2027 (suunnitteilla)
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Martinsried on rakenteilla oleva metroasema Planeggissa, Münchenin metron U6-linjalla. Valmistuttuaan se on yksi neljästä Münchenin metron asemasta jotka sijaitsevat Münchenin rajojen ulkopuolella, sen pitäisi avautua vuonna 2027.
Mycoacia

| Mycoacia |
| --- | --- |
 Mycoacia nothofagi
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Meruliaceae
Suku::  Mycoacia  Donk 1931
Katso myös
   Mycoacia Wikispeciesissä   Mycoacia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mycoacia on Meruliaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Se sisältää alustanmyötäisiä kääväkkäitä, joilla on monomiittinen rihmastorakenne. Ne ovat valkolahottajia.
Taksonomia

Tutkijoiden keskuudessa on erimielisyyttä siitä, kuinka laaja Mycoacia-suvun pitäisi olla. Suppemmillaan se sisältäisi vain karhirypykän (Mycoacia fuscoatra) ja joitakin muita orakkaita. Tällöin Ceriporiopsis, Lilaceophlebia ja Stereophlebia olisivat erillisiä sukuja, ja näiden lisäksi tulisi kuvata kaksi tai kolme sukua lisää joitakin lähisukuisia lajeja varten. Toiset tutkijat taas ovat sitä mieltä, että kaikki edellä mainitut suvut pitäisi yhdistää yhdeksi Mycoacia-suvuksi. Tällöin Mycoacia sisältää myös orvakoita ja kääpiä, muun muassa vernissakäävän (Mycoacia gilvescens, syn. Ceriporiopsis gilvescens).
Suppeassa mielessä Mycoacia sisältää ainakin seuraavat lajit:
Karhirypykkä (Mycoacia fuscoatra) – tyyppilaji
Mycoacia nothofagi
Mycoacia subfascicularis
Laajasti käsitettynä suku sisältää myös esimerkiksi seuraavat lajit:
’Ceriporiopsis’ andreanae
Naskalirypykkä (Mycoacia aurea)
Vernissakääpä (Mycoacia gilvescens, syn. Ceriporiopsis gilvescens)
Korpirypykkä (Mycoacia livida, syn. Lilaceophlebia livida)
Mycoacia lividina
Mycoacia kunmingensis
’Stereophlebia’ tuberculata
Megascolides australis

| Megascolides australis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nivelmadot Annelida
Luokka::  Clitellata
Alaluokka::  Harvasukasmadot Oligochaeta
Lahko::  Crassiclitellata
Heimo::  Jättilierot Megascolecidae
Suku::  Megascolides
Laji::  australis
Kaksiosainen nimi
 Megascolides australis  McCoy, 1878 
Katso myös
   Megascolides australis Wikispeciesissä   Megascolides australis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Megascolides australis on Australiassa elävä jättiläismäinen mato, joka kuuluu kastematojen kanssa samaan lahkoon Crassiclitellata. Se kasvaa usein metrin mittaiseksi, suurimmillaan kolmemetriseksi.
Mohammad Rasulof

| Mohammad Rasulof> محمد رسول اُف |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1972 tai 1973 Šīrāz
Kansalaisuus:  Iran
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Palkinnot
 Kultainen karhu 2020, elokuvasta Sheytan vojud nadarad 
Aiheesta muualla
IMDb
Mohammad Rasulof (myös Rasoulef, Rasoulof tai Rasulev; pers. ‏محمد رسول اُف‎; s. 1972 tai 1973 Šīrāz, Iran) on iranilainen elokuvaohjaaja. Hän on opiskellut sosiologiaa Šīrāzin yliopistossa ja elokuvan leikkausta Soorehin korkeakoulussa Teheranissa.
Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa The Twilight esitettiin 2002. Toinen, Jazire Ahani, sai ensi-iltansa 2005. Elokuva Keshtzarhaye Sepid tuli ensi-iltaan 2009. Elokuva Be omidé didar ('Hyvästi') esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 2011. Elokuva kertoo naisjuristista, joka ei saa työskennellä ammatissaan. Hän odottaa lasta poliisin jahtaamalle toimittajamiehelle, jonka lehti on lakkautettu. Pako ulkomaille on ainoa ratkaisu tilanteeseen. Elokuva on mitä ilmeisimmin tehty halvalla ja salaa, sillä se koostuu lähinnä sisäkuvista.
Rasulof sai 20. joulukuuta 2010 kuuden vuoden vankeustuomion syytettynä muun muassa valtion vastaisen propagandan levittämisestä. Hänen tuomionsa lyhennettiin myöhemmin vuoteen, mutta häneltä kiellettiin elokuvienteko 20 vuodeksi.
Rasulof voitti vuonna 2020 Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon elokuvalla Sheytan vojud nadarad. Elokuva koostuu neljästä lyhyestä tarinasta, joissa ohjaaja käsittelee yksilön vapautta ja kuolemanrangaistusta. Rasulof ei päässyt paikalle matkustuskieltonsa takia, ja palkinnon vastaanotti ohjaajan tytär Baran.
Toukokuussa 2024 hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankilaan ja lisäksi hänelle määrättiin sakkoja ja raipaniskuja. Tuomion syynä oli "salaliitto valtion turvallisuutta vastaan". Rasoulof onnistui kuitenkin pakenemaan maasta.
Elokuvia

(engl. The Seed of the Sacred Fig) 2024