stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansantasavaltojen liitto Novorossija
Historia

Donetskin kansantasavalta teki 18. heinäkuuta 2017 esityksen koko Ukrainan kattavan projektin nimeltä Malorossija eli Vähä-Venäjä perustamisesta. Luhanskin kansantasavalta ilmoitti, ettei se tulisi ottamaan osaa uuteen projektiin. Ilmoitus tuomittiin kansainvälisesti. Myös Venäjä tuomitsi sen Minskin sopimuksen vastaisena.
Tätä Itä-Ukrainan sodan aikana perustettua venäläismielistä ”konfederaatiota” ei tunnustanut mikään taho kansainvälisesti, kuten ei myöskään sen jäseniä eli ”kansantasavaltoja”. Kansainvälinen yhteisö katsoo alueen edelleen kuuluvan Ukrainalle. Ukraina on luokitellut ne terroristiorganisaatioiksi. Syksyllä 2014 separatistien hallitsemalla alueella asui noin kolme miljoonaa henkeä sen jälkeen kun toista miljoonaa oli siirtynyt pakolaisena muille alueille.
Politiikka

Päätöksen Kansantasavaltojen liiton muodostamisesta tekivät 25 Luhanskin kansantasavallan ja 23 Donetskin kansantasavallan edustajaa. Kansantasavaltojen liiton valtiopäivillä on 60 edustajaa, puolet kummastakin kansantasavallasta. Kansantasavaltojen liitto on ilmoituksensa mukaan konfederatiivinen valtio, joka on valmis vastaanottaman lisää tasavaltoja jäsenikseen.
Kansantasavaltojen liiton valtiopäivien puhemieheksi valittiin Oleg Tsarjov 26. kesäkuuta 2014. Koska liiton valtiosääntö noudattelee sosialistista mallia, on valtiopäivien puhemies myös valtionpäämies, koska erillistä presidentin asemaa ei ole.
5. syyskuuta 2014 Ukraina sopi Minskin neuvotteluissa taistelujen lopettamisesta Itä-Ukrainassa ja myönsi itsehallinnon ja armahduksen kapinallisille. Donetskin edustajana sopimuksen allekirjoitti Aleksandr Zahartšenko ja Luhanskin Igor Plotnitski.
Kansantasavaltojen liiton neuvoston puhemiehistössä on kuusi jäsentä. Perustamisvaiheessa Valeri Bolotov, Aleksei Karjakin ja Oleg Tsarjov edustivat Luhanskin kansantasavaltaa, Aleksandr Borodai, Denis Pušilin sekä Pavel Gubarjev Donetskin kansantasavaltaa.
Ukraina lakkautti 1. joulukuuta 2014 eläkkeiden maksun ja sosiaaliavustukset kapinallisen hallussa oleville alueille. Kapinalliset ovat itse alkaneet hoitaa näitä tehtäviä.
Neuvostojärjestelmien paluu

Kapinallisten kaipuu Neuvostoliiton aikoihin näkyy uutistoimisto AFP:n mukaan monin tavoin. Turvallisuusviranomainenkin on nimetty Stalinin salaisen poliisin mukaan, oikeusjärjestelmä Neuvostoliiton mallin mukaan ja nuorten pioneeritoimintaa levitetään. Kapinallisjohtaja Aleksandr Zahartšenkon mukaan Neuvostoliitto oli ”upea maa” ja ”Eurooppa ja muut maat olivat kauhusta jäykkinä edessämme”. Stalinin muotokuviakin ilmestyi Donetskin keskustaan, vaikka aikanaan holodomorissa miljoonat ukrainalaiset kuolivat Stalinin sortotoimiin ja nälkään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansantasavaltojen liitto Novorossija Wikimedia Commonsissa
Keramian teollisuusrata

Keramian teollisuusrata oli Kemiössä toimivan Keramian tiili- ja keramiikkatehtaan kuljetuksia varten rakennettu rata. Yhtiöllä jonkin verran 600 mm:n kapearaiteisia raiteita ja mm. Riihimäen–Lopen rautatien vanhin veturi, Tampella 174/1911, 0-6-0st, “Jekke“.
Veturi ostettiin keväällä 1931 ja palveli sodanjälkeiseen aikaan asti, jolloin se romutettiin. Viimeiset aikansa se oli höyrynkehittäjänä eikä kelvannut sotakorvaukseksi. Yhtiöllä ehti olla lisäksi yksi Deutz MLH 332-moottoriveturi (27211/1939, 0-4-0 dm), joka myytiin Lohikon Tiili Oy:lle Kankaanpäähän ja siirtyi aikoinaan Rosenlew-yhtiön omaisuudeksi muun tiilitehtaan kaluston mukana. Veturiin oli jossain vaiheessa vaihdettu alkuperäisen tilalle 3-sylinterinen Deutz –traktorinmoottori. Muuten se oli raideleveyttä lukuun ottamatta hyvin samanlainen kuin Minkiöllä oleva, toinen poikkeus on kankivoimansiirto. Viimeiset havainnot veturista tehtiin vuonna 1978, jolloin se oli sortuneen tallinsa raunioissa Kankaanpäässä. Vaunuina etupäässä kuuppavaunuja, joista parhaassa kunnossa olleet menivät Kankaanpäähän moottoriveturin mukana. Mikään yhtiön kapearaidekalustosta ei kelvannut sotakorvaukseksi. Keramia-yhtiön kapearaideliikenne loppui jo 60-luvulla, jolloin kalusto romutettiin tai myytiin.
Pieniä kiskotuksen pätkiä ja muutamia jo osittain maatuneita kiskottomia, mutta vielä tunnistettavia ratapölkkyjä oli paikallaan vielä elokuussa 1968, jolloin aivan Keramia Oy:n vieressä olleella partiolippukunta Turun Metsänkävijät ry:n leirialueella (jonne tie kulki tehdasalueen läpi) järjestettiin useampien Metsänkävijä–lippukuntien yhteinen kesäleiri. Nykyään ovat kaikki rippeetkin teollisuusradasta hävinneet, pääasiassa jääneet rakennusten tai maanrakennustöiden alle.
Kalasataman peruskoulu

| Kalasataman peruskoulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Polariksenkatu 1 00540 Helsinki (Kalasatama)
Koordinaatit:  60°11′2.97″N, 24°58′45.82″E
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  2016
Rehtori:  Kati Pennanen
Luokat:  1–9
Oppilaita:  noin 700
Verkkosivut
Kalasataman peruskoulu on noin 700 oppilaan peruskoulu Kalasataman osa-alueella Sörnäisten kaupunginosassa Helsingissä. Koulussa opetetaan oppilaita luokilla 1–9. Opetuksessa painotetaan teknologiakasvatusta. Rehtorina toimii Kati Pennanen.
Koulurakennuksen suunnitteli JKMM Arkkitehdit. Rakennuksen ensimmäinen osa valmistui vuonna 2016 ja toinen vuonna 2022. Avajaisia juhlittiin virallisesti kesäkuussa 2022. Samassa rakennuksessa toimii myös päiväkoti. Kolmikerroksista kokonaisuutta kutsutaan Kalasataman korttelitaloksi.
Tilat

Kalasataman peruskoulussa on avoimia tiloja, joissa on luokkahuoneiden sijaan oppimissoluja. Soluihin kuuluu opetustiloja, joita voidaan sulkea ovin, sekä oppilaiden yhteinen tila. Avointen tilojen avulla on pyritty järjestämään yhteistoimintaa eri ikäisten oppilaiden kesken. Esimerkiksi perinteisiä pulpetteja ei ole.
Keramiikkareliefi

| Keramiikkareliefi |
| --- | --- |
Nimi:  Keramiikkareliefi
Tekijä:  Kerttu Horila
Valmistumisvuosi:  1981
Julkistettu:  25. syyskuuta 1981
Taiteenlaji:  Julkinen taide ja kohokuva
Teostyyppi:  Veistos
Materiaali:  Betoni ja keraami
Sijainti:  Sampola, Suomi
Kerttu Horila: Keramiikkareliefi
.
Keramiikkareliefi on kuvanveistäjä Kerttu Horilan ensimmäinen julkinen teos, joka valmistui Porin Sampolan lähiöön vuonna 1981. Se tunnetaan myös nimellä Sampolan elämää.
Karl Fredrik Eneberg

Karl Fredrik Eneberg (19. maaliskuuta 1841 Närpiö – 24. toukokuuta 1876 Mosul, Osmanien valtakunta) oli suomalainen orientalisti ja assyriologi, joka kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä.
Enebergin vanhemmat olivat Närpiön kappalainen Isak Reinhold Eneberg ja Fredrika Lovisa von Knorring. Perheessä oli 13 lasta joista Karl Fredrik oli kahdeksas. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1860. Eneberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1868, maisteriksi 1869 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1873. Hän opiskeli itämaisia kieliä Pietarissa, Leipzigissa ja Kielissä 1870–1871 sekä Pariisissa ja Lontoossa 1874–1876.
Eneberg toimi Helsingin Normaalikoulun kreikan ja ruotsin opettajana 1868–1869 sekä 1871–1874 ja Viipurin lukion kreikan kielen lehtorina 1875–1876. Hän oli Helsingin yliopiston itämaisten kielten dosenttina 1875–1876.
Vuonna 1876 Eneberg liittyi englantilaisen assyriologi George Smithin retkikuntaan, joka lähti arkeologisiin tutkimuksiin Assyrian alueelle Lähi-itään. Enebergin tarkoituksena oli osallistua kaivauksiin ja tutkia myös nuolenpääkirjoituksia. Hän kuoli kuitenkin hämärissä olosuhteissa Mesopotamian Mosulissa, jonne hän oli saapunut yksin 20. huhtikuuta 1876 Smithin jäätyä Bagdadiin. Mosulin seuduilla raivosi tuolloin rutto ja Eneberg sairastui johtaessaan alueella kaivauksia.
Jörn Donnerin kirjan Minetten rakkaus (Otava 2002) rungon muodostaa Enebergin ja Donnerin isoäidin Vilhelmina Sofia Charlotta eli Minette Munckin (1848–1922) kirjeenvaihto. Minette Munck oli Erkylän kartanon omistajan vapaaherra, kenraali, sijaiskansleri Johan Reinhold Munckin (1795–1865) tytär. Hän meni naimisiin 1887 professori Otto Donnerin kanssa, joka oli taloudellisesti tukenut Enebergin tutkimuksia.
Karl Fredrik Enebergin veli Waldemar Eneberg (1840–1904) oli vanhasuomalaisiin kuulunut senaattori, valtiopäivämies ja Suomen Pankin johtokunnan jäsen.
Teoksia

Karin : dikter i fem sänger. Widerholm, Helsingfors 1865 (suomennettu nimellä Katri : viisilauluinen runoelma : vuoden 1808-09 sodan 100-vuotismuistoksi, Karisto 1909)
Dikter, af K. F. Eneberg. Sederholm, Helsingfors 1869
De pronominibus srabicis dissertatio etymologica I–II, väitöskirja. 1872–1874
Kalasaari (Jyväskylä)

Kalasaari
| --- | --- |
Sijainti:  Jyväskylä Keski-Suomi Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  85 m 
Pinta-ala:  8,5 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kalasaari  on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylässä, joka sijaitsee Pohjois-Päijäntellä Vuoritsalon länsipuolella.
Maantietoa

Saari on 930 metriä pitkä, 140 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria . Se sijaitsee Vuoritsalon ja Lehtissaaren välisessä salmessa. Kalasaaren ja Vuoritsalon väliin jää Kalasalmi, joka on 50–220 metriä leveä. Lehtissaareen on Kalasaaresta matkaa yli 250 metriä. Kalasaaren eteläpäässä on matalikko, jossa on kiviä ja yksi luoto. Saaren huippu, joka sijaitsee saaren eteläpuoliskolla, sijaitsee noin 85 metriä merenpinnan yläpuolella ja se kohoaa noin seitsemän metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Saaren omistus on jaettu vapaa-ajanasukkaiden kesken. Rannoille on rakennettu noin 15 vapaa-ajan asuntoa. Ne ovat rantamökkejä, joille tullaan veneillä, sillä saarella ei ole tietä.
Virkistystoimintaa

Kalasaaren pohjoispäässä on yksi Päijänteen virkistysalueyhdistyksen virkistysalueista. Alueella on laituri kiinnityspoijuineen, sauna uimalaitureineen, grillikatos, jätepiste sekä kompostorikäymälä. Kalasaaressa on myös Päijänteen purjehdusseuran paviljonki. Se on entistetty vanhaan asuunsa.
Historiaa

Vuodelta 1884 olevassa Pohjois-Päijänteen purjehdusliikenteen vesistökartassa Kalasaaren länsipuolella kulki merkitty vesiväylä. Saaren karttanimi on ”Kalansaari”.
Katso, katso kultaseni

| Katso, katso kultaseni> Shouf shouf habibi! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Albert ter Heerdt
Käsikirjoittaja:  Albert ter Heerdt
Tuottaja:  Albert ter Heerdt
Säveltäjä:   Cablejuice  Mike Meijer  Vincent van Warmerdam 
Kuvaaja:  Steve Walker
Pääosat:   Mimoun Oaïssa  Salah Eddine Benmoussa 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Alankomaat
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  hollanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katso, katso kultaseni (Shouf shouf habibi!) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Albert ter Heerdtin käsikirjoittama, tuottama ja ohjaama alankomaalainen komediaelokuva. Se kertoo marokkolaisen perheen selviytymisestä uudessa kotimaassaan Alankomaissa.
Kahdeksan kuningattaren ongelma

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Eräs kahdeksan kuningattaren ongelman 92 ratkaisusta.
Kahdeksan kuningattaren ongelma on klassinen kombinatoriikan ongelma, jossa tehtävänä on asettaa kahdeksan kuningatarta shakkilaudalle siten, etteivät mitkään kaksi kuningatarta uhkaa toisiaan; toisin sanoen mitkään kaksi kuningatarta eivät saa olla samalla vaakarivillä, pystylinjalla tai diagonaalilla.  Yleisemmässä versiossa on n kuningatarta asetettava n×n ruudun laudalle.  Tämä on aina mahdollista, jos n = 1 tai n ≥ 4, mutta ei onnistu jos n on 2 tai 3. Ongelmaa ovat tutkineet useat tunnetut matemaatikot, muun muassa Gauss, Lucas ja Pólya, ja se on myös usein käytetty algoritmiikan esimerkkitapaus.
Historia

Vuonna 1848 nimimerkki ”Schachfreund” eli saksalainen shakkitehtävien laatija Max Bezzel julkaisi kahdeksan kuningattaren ongelman Schachzeitung-lehdessä. Kaksi ratkaisua löydettiin jo vuonna 1849. Ongelma levisi laajempaan tietoisuuteen, kun Franz Nauck esitti sen Illustrirte Zeitungissa 1. kesäkuuta 1850. Carl Friedrich Gauss kiinnostui ongelmasta, löysi 72 ratkaisua ja totesi, että ratkaisuja voi olla enemmänkin. Syyskuussa 1850 Nauck esitti ongelmaan 12 perusratkaisua, joista kiertämällä ja peilaamalla saadaan yhteensä 92 ratkaisua. Vuonna 1874 James W. L. Glaisher todisti, ettei ratkaisuja ole enempää kuin nämä 92. Glaisherin menetelmä perustuu rekursioon, jossa n kuningattaren ratkaisuista n×n ruudun laudalla pystytään päättelemään n+1 kuningattaren ratkaisut (n+1)×(n+1) ruudun laudalla.
Algoritmiikan esimerkkiongelma

Kahdeksan kuningattaren ongelmaa käytetään usein havainnollistamaan erilaisia algoritmiikan tekniikoita, kuten peruuttavaa hakua (engl. backtracking). Edsger Dijkstra käytti sitä tässä tarkoituksessa vuonna 1971. Peruuttava haku voi toimia esimerkiksi siten, että asetetaan ensimmäinen kuningatar ensimmäiselle riville, vuoron perään kuhunkin kahdeksasta mahdollisesta ruudusta. Kussakin tapauksessa kokeillaan seuraavaksi mahdollisuudet asettaa toinen kuningatar toiselle riville jne.
Ongelmaan on sovellettu lukuisia algoritmiikan menetelmiä, kuten hajota ja hallitse -menetelmiä, rajoiteohjelmointia (CSP), kokonaislukuoptimointia, satunnaisalgoritmeja, symmetrian eliminointia ja neuroverkkoja. Algoritmin tavoitteena voi olla joko löytää ainakin joitakin ratkaisuja, tai luetella ne kaikki. Toisaalta pelkästään siihen, että löydetään jokin ratkaisu, ei tarvita lainkaan algoritmiikkaa eikä hakua, sillä mille tahansa n ≥ 4 voidaan eräs ratkaisu muodostaa yksinkertaisella menetelmällä.
Ratkaisujen olemassaolo ja konstruktio

Kahdeksan kuningattaren ongelma on klassinen ongelma, jonka kaikki 92 ratkaisua on tunnettu pitkään. Myös n kuningattaren ongelma on ratkaistu siinä mielessä, että ratkaisuja tunnetaan kaikilla n:n arvoilla (kun n ≥ 4). Todistuksen sille, että ratkaisuja on aina olemassa, esitti ilmeisesti ensimmäisenä E. Pauls vuonna 1874. Yleisiä ratkaisuja on sittemmin esitetty useitakin.
Seuraava yksinkertainen konstruktio on Hoffmanin, Loessin ja Mooren vuonna 1969 esittämä. Konstruktio jakautuu tapauksiin sen mukaan, mikä on jakojäännös kun n jaetaan kuudella.
Jos  {\text{mod}}(n,6)=0{\text{ tai }}4, asetetaan kuningattaret paikkoihin  (j,2j) sekä  (n/2+j,\;2j-1), kaikilla  1\leq j\leq n/2.
Jos  {\text{mod}}(n,6)=2, asetetaan kuningattaret paikkoihin  (j,\;1+{\text{mod}}(2(j-1)+n/2-1,\;n)) sekä  (n+j-1,\;n-{\text{mod}}(2(j-1)+n/2-1,\;n)), kaikilla  1\leq j\leq n/2.
Jos n on pariton, otetaan  n-1 kuningattaren ratkaisu ja lisätään kuningatar paikkaan  (n,n).
Kuvassa konstruktiot tapauksissa  n=4,5,6,7. Tällä konstruktiolla voidaan kuningattaret asettaa helposti mielivaltaisen suurelle laudalle, esimerkiksi 1 000 kuningatarta 1 000 × 1 000 ruudun laudalle.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |




| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |





| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |






| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Ratkaisujen lukumäärä

Erilaisten ratkaisujen lukumäärän laskeminen on vaikeampi ongelma, eikä lukumäärälle tunneta yksinkertaista kaavaa. Pienissä tapauksissa ratkaisut voidaan luetella peruuttavalla haulla ja sitä kautta laskea niiden lukumäärä. 16 kuningattaren ratkaisujen (14 772 512 kpl) luetteleminen noin 10-rivisellä C-ohjelmalla vie noin minuutin nykyaikaisella tietokoneella (vuonna 2018). 25 kuningattaren ratkaisut laskettiin vuonna 2005 hajautetulla laskennalla tavallisilla toimistotietokoneilla. 26 kuningattaren ratkaisut laskettiin vuonna 2009 ohjelmoitavilla FPGA-logiikkapiireillä Queens@TUD-projektissa noin yhdeksän kuukauden aikana.
Nykyään ratkaisujen lukumäärä tunnetaan 27 kuningattaren ongelmaan saakka, johon on noin  2{,}349\cdot 10^{17} ratkaisua, tai  2{,}936\cdot 10^{16} jos toisistaan kiertämällä ja peilaamalla saatavia ratkaisuja pidetään samoina. Ratkaisut laskettiin hajautetusti usealla tuhannella FPGA-logiikkapiirillä. Laskentaa varten ongelma pilkottiin noin kahteen miljardiin osaongelmaan. Yksittäisen osaongelman ratkaisemiseen FPGA-piirillä meni keskimäärin vajaa minuutti, joten laskentaa tehtiin yhteensä yli 3 500 vuotta. Hajautettu laskenta kesti noin vuoden: se alkoi syyskuussa 2015 ja valmistui syyskuussa 2016.
Ratkaisujen lukumäärät n:n eri arvoilla on lueteltu OEIS-tietokannassa.
Muunnelmia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Nauckin täydentämisongelma (1850). Voiko laudalle asettaa kuusi kuningatarta lisää niin, etteivät kuningattaret uhkaa toisiaan?
Kahdeksan tai n:n kuningattaren ongelmasta tunnetaan useita muunnelmia. Täydentämisongelmassa (engl. n-Queens Completion) laudalle on valmiiksi asetettu joukko kuningattaria, ja on ratkaistava, voiko asetelman täydentää niin, että laudalla on n kuningatarta, jotka eivät uhkaa toisiaan. Nauck esitti vuonna 1850 kahdeksan kuningattaren täydentämisongelman tapauksen, jossa kaksi kuningatarta oli asetettu ruutuihin B4 ja D5. Gent, Jefferson ja Nightingale osoittivat n kuningattaren täydentämisongelman NP-täydelliseksi vuonna 2017. Joissakin uutisissa tämä tulos selitettiin virheellisesti niin, että kahdeksan tai n kuningattaren ongelman ratkaisemisesta saisi Clay-instituutin miljoonan dollarin Millennium-palkinnon. Gent ja Clay-instituutti joutuivat julkaisemaan selvennyksen, että näiden ongelmien ratkaisuja tunnetaan ennestään. Millennium-palkinto on luvassa P=NP-ongelman ratkaisemisesta, esimerkiksi sen selvittämisestä, onko n kuningattaren täydentämisongelma mahdollista ratkaista polynomisessa ajassa.
Pólya tutki toroidaalista kuningatarongelmaa, jossa shakkilaudan reunaan osuva diagonaali jatkuu vastakkaisesta reunasta, ikään kuin lauta olisi taivutettu rullalle ja vastakkaiset reunat liimattu yhteen. Toisin sanoen laudan ruutujen koordinaatteihin sovelletaan modulaarista aritmetiikkaa. Tämä tekee ongelman matemaattisesti yksinkertaisemmaksi ja symmetrisemmäksi, ja vähentää ratkaisujen lukumäärää huomattavasti. Toroidaaliseen ongelmaan on olemassa ratkaisuja ainoastaan silloin, kun  {\text{mod}}(n,6)=1{\text{ tai }}5. Ratkaisujen lukumäärä tunnetaan tapaukseen  n=31 asti, jossa ratkaisuja on noin  1{,}340\cdot 10^{13} kappaletta.
Muita muunnelmia ovat muun muassa korkeampiulotteiset laudat sekä kuningattaren korvaaminen jollakin muulla shakkinappulalla. Tornien tapauksessa ratkaisu on yksinkertainen: n×n ruudun laudalle voi asettaa n tornia siten, että kukin torni on omalla rivillään ja tornien linjat ovat mikä tahansa joukon  \{1,2,\ldots ,n\} permutaatio; ratkaisujen lukumäärä on siten  n! eli n:n kertoma.
Katso ihmistä

Katso ihmistä voi tarkoittaa seuraavia:
Katso ihmistä!, Michael Moorockin tieteisromaani vuodelta 1966
Katso ihmistä: Johdatus tieteelliseen ihmiskäsitykseen ja politiikkaan, Markku Lahtelan tietokirja vuodelta 1972
Katso ihmistä, suomalainen televisiosarja vuodelta 2008
”Katso ihmistä”, CMX:n single vuodelta 2017.
Kara (työkalu)

Kara on työstökoneen osa, joka sijaitsee työstökoneen pyörimisakselilla ja on yleensä akselimainen. Vaikka itse akselia kutsutaan karaksi, karalla viitataan työntekijöiden keskuudessa usein metonyymisesti koko pyörivään kokonaisuuteen, johon kuuluvat akselin lisäksi laakerit ja muut näihin välittömästi liittyvät osat (esim. istukka, (sorvissa pakka)).
Työstökoneessa voi olla useita karoja kuten penkkisorvin karapylkän ja kärkipylkän (takapylkän) karat. Pääkara on yleensä karoista suurin. Jos viitataan karaan ilman tarkentavia tietoja, tarkoitetaan pääkaraa. Joissakin työstökoneissa, jotka on tarkoitettu suurten erien sarjatuontantoon, käytetään neljän, kuuden tai jopa useamman karan ryhmiä. Näitä kutsutaan monikaraisiksi koneiksi, ja tällaisia koneita ovat esimerkiksi monikaraiset porakoneet ja ruuvikoneet (ruuvinleikkauskoneet). Vaikka penkkisorvissa onkin useita karoja (kärkipylkkä mukaan lukien), sitä ei kutsuta monikaraiseksi koneeksi, koska pääkaroja on vain yksi.
Esimerkkejä karoista:
Sorveissa (sekä puu- että metallisorveissa) kara on karapylkän sisällä.
Tasosorveissa on vain yksi kara, jonka etäisyyttä johteista on kasvatettu, jotta on mahdollista koneistaa kappaleita, joiden halkaisijat ovat liian suuria kärkisorvilla koneistettaviksi.
Pyöröleikkaavissa puuntyöstökoneissa kara on osa, johon jyrsinterät kiinnitetään yksityiskohtien (kuten kyntteiden, kohoreunusten ja käyrien) leikkaamiseksi muotteihin ja muihin jyrsittäviin kappaleisiin.
Vastaavasti pyöröleikkaavissa metallintyöstökoneissa (kuten jyrsimissä ja porakoneissa) kara on akseli, johon työkalu (kuten poranterä tai jyrsinterä) kiinnitetään esimerkiksi istukan avulla.
Karatyyppejä ovat esimerkiksi hiomakarat, sähköiset karat, työstökoneiden karat, pieninopeuksiset karat ja suurnopeuskarat.
Sorvin karapylkän kara (H4)
Sorvin kärkipylkän kara (T5)
Monikarainen sorvi
Yksikarainen pylväsjyrsinkone ja sen kara (nro 2)
Suurnopeuskarat

Metallintyöstökoneissa, kuten CNC-jyrsimissä, käytetään useimmiten metallintyöstöön suunniteltuja suurnopeuskaroja. Niitä on olemassa kahta eri tyyppiä:
Suurnopeuskarat > Hihnakäyttöinen kara

Hihnakäyttöinen kara on karapylkän sisällä yhdessä laakeroinnin kanssa, ja sitä pyöritetään ulkoisella moottorilla hihnapyöräjärjestelmän välityksellä.
Ulkoinen moottori, jonka vaihdolla voidaan kasvattaa tehoa ja vääntömomenttia.
Huippunopeudet: 12 000 - 15 000 kierrosta minuutissa
Hyödyt: kustannustehokas
Haitat: rajallinen huippunopeus rajoittaa käyttökohteita
Suurnopeuskarat > Moottorin sisältävä kara

Tässä tyypissä moottori sijaitsee kiinni karassa karapylkän tai -kotelon sisällä.
Sisäinen moottori: rajoittaa tehoa ja vääntömomenttia, koska karakotelon tai -pylkän sisällä on vain rajallisesti tilaa.
Nopeusalue: 20 000-60 000 kierrosta minuutissa (huippunopeus riippuu suunnittelusta)
Hyödyt: suurempien huippunopeuksien ansiosta käyttökohteita on enemmän.
Haitat: käyttöikä voi jäädä lyhyeksi käytöstä riippuen.
Sekä hihnakäyttöisillä että moottorin sisältävillä karoilla on hyötynsä ja haittansa suunnittelusta riippuen. Näiden vaihtoehtojen paremmuus riippuu koneen käyttötarkoituksesta ja valmistettavista tuotteista.