stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tokelaun kieli
Historia

Tokelauhun kuuluvien atollien, Atafun, Nukunonun ja Fakaofon, välillä on aikaisemmin ollut murteellisia eroja. Nykyään nämä erot ovat kaventuneet siinä määrin, ettei nuorten puhumasta kielestä voi enää erottaa, miltä atollilta henkilö on kotoisin.
Uusi testamentti käännettiin tokelauksi vuonna 2003. Tavoitteena on julkaista koko Raamatun käännös jossain vaiheessa vuotta 2021. Käännöstyö on kestänyt 23 vuotta ja sitä on johtanut Ioane Teao.
Status ja nykyaika

Englannin rinnalla tokelau on virallinen kieli Tokelaulla.
Tokelaun katsotaan olevan uhanalainen. Kielen tilannetta vaikeuttaa muun muassa se, että kielen puhujia asuu enemmän Uudessa-Seelannissa kuin itse Tokelaulla, jossa kieli tosin on edelleen päivittäisessä käytössä.
Tokelaun kielen viikko on vuosittainen teemaviikko, jonka avulla pyritään kannustamaan tokelaun kielen opiskelua ja käyttöä äidinkielisten puhujien keskuudessa. Vuonna 2021 viikkoa vietettiin lokakuun viimeisellä viikolla.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Takainen |
| --- | --- | --- |
| Suppea | i | u |
| Puolisuppea | e | o |
| Avoin | a |  |
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Labiodentaali | Alveolaari | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  | n |  |  |
| Klusiili | p |  | t | k | g |  |
| Frikatiivi |  | f | v  |  |  | h |
| Approksimantti |  | l |  |  |  |
Lähde:
Ortografia

Tokelauta kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Aakkosia on yhteensä 15. Huomionarvoista on se, että aakkosjärjestys poikkeaa monista muista latinalaisia aakkosia käyttävistä kielistä siten, että tokelaun aakkosjärjestyksessä vokaalit tulevat ennen konsonantteja:
| A | E | I | O | U | F | G | K | L | M | N | P | H | T | V |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a | e | i | o | u | f | g | k | l | m | n | p | h | t | v |
Vuoteen 1974 asti äännettä [f] kuvattiin kirjainyhdistelmällä <wh>, mutta tämä muutettiin Tokelaun parlamentin päätöksellä muotoon <f> ja otettiin käyttöön muun muassa vuonna 1986 julkaistussa sanakirjassa.
Kielioppi ja sanasto

Joitakin keskeisiä fraaseja tokelauksi:
| Tokelau | Suomi |
| --- | --- |
Tâlofa nî!: Terve!
Ko ai tô igoa?: Mikä sinun nimesi on?
E â mai koe?: Kuinka voit?
Ke manuia te aho!: Hyvää päivänjatkoa!
Abdelaziz Djerad

| Abdelaziz Djerad |
| --- | --- |
 Abdelaziz Djerad vuonna 2020.
Algerian pääministeri
 2019–2021  
Edeltäjä:  Sabri Boukadoum (vt.) Noureddine Bedoui
Seuraaja:  Aymen Benabderrahmane
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. helmikuuta 1954 (ikä 71)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen vapautusrintama sitoutumaton
Koulutus:  valtiotieteiden tohtori
Tutkinnot:  Université Paris-Nanterre
Abdelaziz Djerad (arab. عبد العزيز جراد‎, ‘Abd al-‘Azīz Jarād; s. 1954) on algerialainen valtiotieteilijä ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2019–2021.
Hän on opiskellut valtiotieteitä kotimaassaan ja Pariisissa, ja toimi opettajana ja johtajana Algerian hallintoalan oppilaitoksessa. Hän oli 1990-luvulla presidentin neuvonantaja, valtiosihteeri ja ulkoministeriön ylivaltiosihteeri vuoteen 2003, jolloin presidentti Abdelaziz Bouteflika siirsi hänet sivuun. Hänestä tuli Bouteflikan äänekäs kriitikko, joka kutsuttiin pääministeriksi Bouteflikan syrjäyttämisen jälkeen vuonna 2019.
Djerad erosi vuoden 2021 vaalien jälkeen, kun parlamenttiin ei muodostunut enemmistön saavaa koalitiota. Hän jatkoi kuitenkin toimitusministeristön johdossa.
Ibiza-skandaali

Ibiza-skandaali (saks. Ibiza-Affäre, joskus mediassa nimitetty myös ”Strache-skandaaliksi”) oli poliittinen skandaali, joka puhkesi Itävallassa toukokuussa 2019. Se kaatoi   Sebastian Kurzin hallituksen ja käytännössä lopetti Itävallan vapauspuolueen (FPÖ) johtajan Heinz-Christian Strachen poliittisen uran.
”Ibiza-video”

17. toukokuuta 2019 saksalaiset lehdet Der Spiegel ja Süddeutsche Zeitung julkistivat verkkosivuillaan seitsemän minuutin mittaisen koosteen videoaineistosta, jonka tuottajaksi sittemmin paljastui wieniläinen juristi Ramin Mirfakhrai. Heinäkuussa 2017, vähän ennen Itävallan vuoden 2017 parlamenttivaaleja tallennettu video oli kuvattu Ibizalla huvilassa, jonka tuntematon henkilö oli vuokrannut muutamaksi päiväksi. Videolla Heinz-Christian Strache sekä FPÖ:n kansanedustaja, tuolloin parlamenttiryhmän virkaatekevä johtaja ja Wienin varapormestari Johann Gudenus vaimonsa Tajanan kanssa istuvat iltaa tuntemattoman naisen ja tämän miesseuralaisen kanssa; Gudenus, joka on opiskellut Moskovassa ja osaa hyvin venäjää, toimii osaksi keskustelun tulkkina. Nainen on kertonut olevansa Aljona Makarova, venäläisen öljy- ja kaasuyrittäjän Igor Makarovin veljentytär, ja suunnittelevansa suuria investointeja Itävaltaan. Illan mittaan nautitaan runsaasti alkoholijuomia, ja ilmeisesti myös illan emännän viehätysvoima tekee vaikutuksen Stracheen.
Videolla Strache ehdottaa ”Makarovalle” Itävallan suurimman päivälehden Kronen Zeitungin haltuunottoa ja FPÖ:n vaalikampanjan edistämistä sen avulla; lisäksi hän haaveilee Itävallan yleisradioyhtiön ORF:n yksityistämisestä. Hän puhuu myös ”yhdistyksestä”, jonka välityksellä useat itävaltalaiset talousvaikuttajat jo tukevat FPÖ:tä. Strache kehuu, että hänellä on hallussaan kompromettoivia tietoja, joita voi käyttää  siihenastisten valtapuolueiden ÖVP:n (Itävallan kansanpuolue) ja SPÖ:n (Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue) johtavia poliitikkoja vastaan. Mediaoperaation avustajaksi hän suunnittelee Heinrich Pecinaa, itävaltalaista yrittäjää, jonka avulla Unkarin pääministeri Viktor Orbán on jo ottanut Unkarin lehdistön hallintaansa. Kunhan median avulla FPÖ on saavuttanut vaalivoiton, Strache lupaa, että ”voidaan puhua kaikesta”: hän voi järjestää ”Makarovalle” tuottoisia toimeksiantoja valtion infrastruktuurihankkeissa ja vihjailee tämän mahdollisuuksista sijoittaa Itävallan ”valkoiseen kultaan” eli vesivaroihin. Strache selittää, että Itävallan on hänen mielestään ”avauduttava itään”, johdettava Visegrád-maiden yhteistoimintaa ja tehtävä rakentavaa yhteistyötä Venäjän kanssa; hän kertoo neuvotelleensa tästä myös Putinin neuvonantajan kanssa.
Poliittiset seuraukset

Heti videon julkistamista seuraavana päivänä, lauantaina 18. toukokuuta 2019, liittokansleri Sebastian Kurz kutsui Heinz-Christian Strachen puhutteluun. Pian tämän jälkeen Strache ilmoitti luopuvansa tehtävistään varaliittokanslerina ja FPÖ:n johtajana. Jäähyväispuheessaan hän vakuutti, ettei ollut tehnyt mitään lainvastaista eikä koskaan Ibiza-tapaamisen jälkeen ollut ”Makarovaan” missään yhteydessä. Strache myönsi syyllistyneensä ”juopuneeseen machoiluun” ja käyttäytyneensä kuin teini-ikäinen, pyysi anteeksi poliittisilta työtovereiltaan ja vaimoltaan, mutta syytti myös vastustajiaan jatkuvista ”likasankokampanjoista”. Vähän myöhemmin myös Johann Gudenus ilmoitti jättävänsä poliittiset tehtävänsä. Vielä samana iltana Kurz ilmoitti lopettavansa hallitusyhteistyön FPÖ:n kanssa ja esittävänsä liittopresidentti Alexander Van der Bellenille uusien vaalien järjestämistä mahdollisimman pian. Van der Bellen vahvisti, että uudet vaalit järjestettäisiin, koska luottamus hallitukseen ei enää ollut palautettavissa.
FPÖ siihenastisen varapuheenjohtajansa Norbert Hoferin johdolla olisi ollut valmis jatkamaan hallitusyhteistyötä ÖVP:n kanssa vielä vaaleihin asti. Ongelmaksi nousi FPÖ:n sisäministeri Herbert Kickl, johon Kurz ei luottanut. Kun Kickl ei suostunut eroamaan, Kurz ilmoitti ehdottavansa liittopresidentille Kicklin erottamista, jolloin muutkin FPÖ:n ministerit lähtivät hallituksesta. 27. toukokuuta 2019 Itävallan parlamentti ensi kertaa tasavallan historiassa kaatoi epäluottamuslauseellaan koko hallituksen. Syksyn 2019 ennenaikaisiin vaaleihin saakka maata johti Brigitte Bierleinin virkamieshallitus.
Abdelmalek Sellal

| Abdelmalek Sellal |
| --- | --- |
 Abdelmalek Sellal vuonna 2014.
Algerian pääministeri
 2012–2027  
Edeltäjä:  Ahmed Ouyahia
Seuraaja:  Abdelmadjid Tebboune
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. elokuuta 1948 (ikä 76)
Tiedot
Puolue:  RND
Abdelmalek Sellal (arab. عبد المالك سلال‎, ‘Abd al-Mālik Silāl; s. 1948) on algerialainen  poliitikko. Hän on toiminut maan pääministerinä 2012–2017, paitsi muutaman kuukauden taukoa vuonna 2014.
Sellal oli presidentti Abdelaziz Bouteflikan läheinen liittolainen. Ennen pääministerin tehtävää hänellä oli muita ministerinpaikkoja. Vuoden 2014 virkavapaan aikana hän edisti Bouteflikan uudelleenvalintaa.
Vuonna 2019 Sellal tuomittiin 12 vuodeksi vankeuteen korruptiosta tapauksessa, joka liittyi autoteollisuuteen. Tuomio tuli kaksi päivää ennen presidentinvaaleja. Vuonna 2021 hän sai lisätuomion muun muassa rahanpesusta ja valtion varojen väärinkäytöstä.
Klimov (lentomoottori)

Klimov M-105 -moottori Keski-Suomen Ilmailumuseossa.
Klimov oli Neuvostoliiton ilmavoimien käyttämä lentokonemoottori. Klimov-yhtymä perustettiin 1912 Pietarissa. Klimov oli 2. maailmansodan aikana Neuvostoliiton tärkeimpiä lentomoottoreita, jota käytettiin Tupolev SB-2- ja Petljakov Pe-2 -pommittajissa sekä Lavotškin LaGG-3- ja Jakovlev-hävittäjissä. Alkuperältään se oli ranskalainen Hispano-Suiza 12 Y, jonka versiota Suomessa käytettiin Morane-Saulnier M.S.406 -hävittäjässä.
Hispano-moottorin potentiaali jäi Ranskassa käyttämättä, minkä osoituksena Klimov-moottorin tehoa kasvatettiin sodan aikana noin 50 % Morane-Saulnier M.S.406/M.S. 410 -hävittäjän Hispano-Suiza-moottoriin verrattuna. Suomen Ilmavoimien käytössä olleissa Tupolev SB-2- ja Petljakov Pe-2 -koneissa oli Klimov M 103- ja M 105 -versiota. Sotasaaliina tulleissa LaGG-3-hävittäjissä oli Klimov M 105 PF. Suomessa Morane-hävittäjästä suunniteltiin muunnos, jossa Hispano-Suizan tilalle asennettiin Klimov M-105 -moottori.
Sveitsissä Saurer AG valmisti ja kehitti Hispano-Suiza-moottoria D 3800 -hävittäjän versioissa aina 1250 hevosvoimaan asti. Yksittäinen prototyyppimoottori kehitti 1500 hv.
Teknisiä tietoja

Yleistä
Nestejäähdytteinen 60° V 12, nesteenä etyleeniglykoli-vesi tai vesi.
Sylinterilohkot alumiiniseosta, sylinterikannet samaa valukappaletta
Yksi yläpuolinen nokka-akseli/sylinteriryhmä
Iskutilavuus 36 litraa; sylinterin halkaisija 150 mm, männän iskun pituus 170 mm
Klimov - moottorissa sylinterien seinämät 1 mm vahvemmat halkaisija 148 mm tilavuus 35,1 litraa
Kuusi kaasutinta, mekaaninen keskipakoahdin
Käynnistys paineilmalla Viet - rikastus- ja käynnistyslaitteella, magneettosytytys
Polttoaineen ja öljyn kulutus vaihtelivat tehoasetusten, kuorman yms. mukaan. Suomessa saatiin arvoja 296 l bensiiniä ja 6 kg öljyä tunnissa SB 2 koneelle ja Pe 2 koneelle 456 l ja 3 l tunnissa.
M 103
Puristus-suhde 6,6
Suurin teho 92 oktaanisella bensiinillä 960 hevosvoimaa/2400 kierr. min. 4000 m:n korkeudessa, ahtopaine 910 Hg, 85 okt alempi teho
Suurin jatkuva teho 865 hv, lentoonlähdössä 850 hv
Ahtimessa aneroidi-säätöinen ilmaläppä. Aneroidia voitiin säätää bensiinin oktaaniluvun mukaan ja joissakin versioissa oli mekaanisesti kytkettävä hetkellinen yliahtopaine.
M 105
Kaksivaihteinen ahdin
Puristus-suhde 7
Kaksi imuventtiiliä
Nimellisteho 1020 hv, ensimmäinen vaihde 1100 hv/2000. metrissä, 2. vaihde 1050 hv/4000 metrissä
Lentoolähdössä hetkellisesti 1 100 hevosvoimaa yliahtopaineella
Suurin jatkuva teho ahtimen määräkorkeuksissa 990 hv ja 945 hv.
Sotasaaliina saatujen LaGG-3-hävittäjien moottoreina oli M-105 PF, joka tuotti 1 260 hevosvoimaa. Morane-Saulnier M.S 406:n Hispano-Suiza 12 Y 31 -moottori kehitti 860 hv.
Muuta

Klimov valmisti Kylmän sodan alkuvaiheissa suihkumoottoreita MiG-15- ja MiG-17-hävittäjäkonetyypeille. Ison-Britannian hallituksen suostumuksella myytiin Neuvostoliitolle Rolls-Royce Nene -suihkumoottoreita arviolta 8 kappaletta. Venäläiset kopioivat nämä ja kehittivät tästä oman, Klimov VK-1 -suihkumoottorityypin.
106 vuotta toimineen (2018) Klimov-yhtymän logo.
Sami Vatanen

| Sami Vatanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1991 (ikä 33) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Vatman, Vadu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  83 kg
Pelinumero:  45
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  D Team (Mestis) JYP (SML) Anaheim Ducks (NHL) Norfolk Admirals (AHL) New Jersey Devils (NHL) Carolina Hurricanes (NHL) Dallas Stars (NHL) Genève-Servette HC (NL)
NHL-varaus:  106. varaus, 2009 Anaheim Ducks
Sami Vatanen (s. 3. kesäkuuta 1991 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelannut urallaan myös 473 NHL:n runkosarjaottelua Anaheim Ducksissa, New Jersey Devilsissä ja Dallas Starsissa. Carolina Hurricanesia hän on edustanut pudotuspeleissä. Suomessa Vatasen seura on ollut JYP, missä hän on voittanut SM-kultaa ja -pronssia. Liigassa hän on saanut kahdesti sarjan parhaan puolustajan palkinnon. Suomen maajoukkueessa Vatanen on voittanut olympiakultaa ja -pronssia sekä maailmanmestaruuden.
Ura > Nuorten sarjoissa ja Mestiksessä

Vatanen on kotoisin Jyväskylän Halssilan kaupunginosasta. Hän pelasi kaudella 2006–2007 JYPin C-junioreissa SM-sarjaa ja teki 13 ottelussa 31 tehopistettä. Seuraavalla kaudella hän pelasi B-junioreissa, joissa teki 35 ottelussa 38 pistettä. Kaudella 2008–2009 Vatanen edusti pääasiassa JYPin A-junioreita, joissa pelasi 20 ottelua pistein 3+7=10. Hän pelasi kaudella myös ensimmäiset miesten pelinsä JYPin Mestiksessä pelaavassa farmijoukkue D Teamissa, jossa hän pelasi yhteensä viisi ottelua. Keväällä 2009 Vatanen solmi JYPin SM-liigajoukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen. NHL:n kesän 2009 varaustilaisuudessa Anaheim Ducks varasi Vatasen neljännellä kierroksella.
Ura > Ammattilaisura > Kaudet JYPissä

Vatanen sai heti kauden 2009–2010 alussa runsaasti peliaikaa JYPissä ja teki ensimmäisen tehopisteensä kolmannessa liigaottelussaan. Ensimmäisen maalinsa Vatanen teki HPK:ta vastaan viidennessä ottelussaan. Kauden aikana Vatanen teki SM-liigan tulokaspuolustajien uuden piste-ennätyksen 30 pisteellään (7 maalia + 23 syöttöä). Myös pudotuspeleissä hän teki tulokaspuolustajien uuden piste-ennätyksen pistein 3+4. Hän rikkoi samalla myös JYPin puolustajien yhden kauden syöttöennätyksen. Kauden päätteeksi JYP voitti SM-pronssia ja Vatanen palkittiin Kalervo Kummolan myöntämällä Kalen Kannu -erikoispalkinnolla.
Kesäkuussa 2010, KHL:n varaustilaisuudessa Metallurg Novokuznetsk varasi Vatasen koko varaustilaisuuden toisena pelaajana. Vatasen edellä oli vain venäläishyökkääjä Dmitri Jaškin. Ennen kauden 2010–2011 alkua Vatanen solmi JYPin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, jolla hän jatkoi seurassa kevääseen 2012 asti.
Marraskuussa 2010, Vatanen valittiin SM-liigan kuukauden pelaajaksi hänen tehtyään kymmenessä ottelussa kahdeksan tehopistettä. Runkosarjan päätteeksi Vatanen palkittiin Matti Keinonen -palkinnolla voittaessaan SM-liigan tehopörssin 30 plus-merkinnällä. Vatanen palkittiin myös Ilta-Sanomien tähtipuolustajana. Runkosarjan paras pelaaja -äänestyksessä Vatanen oli neljäs. Maaliskuussa 2011 Ilta-Sanomien urheilutoimittaja Petteri Linnavalli arvioi Sami Vatasen SM-liigan runkosarjan kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi Ville Peltosen ja Janne Lahden jälkeen, sekä parhaaksi puolustajaksi.
Kevään 2011 pudotuspeleissä Vatanen loukkasi polvensa puolivälieräsarjan kolmannessa ottelussa Ilvestä vastaan, eikä pelannut enää loppukauden aikana SM-liigassa. Polvessa todettiin sisäsivusiteen repeämä ja reisiluun alaosan luuruhjevamma. Loukkaantumisen vuoksi Vatanen joutui jättämään myös maailmanmestaruuskisat väliin. Kauden päätteeksi Vatanen valittiin SM-liigan parhaaksi puolustajaksi ja liigan All Stars -kentälliseen.
31. toukokuuta 2011, Anaheim Ducks tiedotti Vatasen tehneen joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Vatanen pelasi kuitenkin SM-liigassa vielä kauden 2011–2012. Kevään 2012 pudotuspeleissä Vatanen loukkaantui jälleen neljännessä puolivälieräottelussa Ässiä vastaan ja joutui jättämään kauden kesken. JYP voitti kauden päätteeksi mestaruuden, ja Vatanen valittiin kauden parhaaksi puolustajaksi.
Ura > Ammattilaisura > Ensimmäiset kaudet Pohjois-Amerikassa

Vatanen aloitti kauden 2012–2013 Anaheim Ducksin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, koska NHL:ssä alkoi työsulku ennen kauden alkamista. AHL-liigan avauskierroksella Vatanen sai yhden syöttöpisteen Norfolkin voitettua Worcester Sharksin. Kauden kolmannessa ottelussaan Vatanen keräsi kolme syöttöpistettä, kun hänen joukkueensa voitti Connecticut Whalen 5–4. Hänet valittiin ottelussa kakkostähdeksi.
Ensimmäisen NHL-ottelunsa Vatanen pelasi Minnesota Wildia vastaan 1. helmikuuta 2013 Anaheimin voittaessa ottelun 3–1. Vatanen pelasi Ducksin kokoonpanossa kolme ottelua ennen paluutaan takaisin farmiin. Vatanen valittiin AHL-kauden ykköstähdistökentälliseen sekä tulokaspelaajien tähdistökentälliseen.
Vatanen teki ensimmäisen maalinsa NHL:ssä neljännessä ottelussaan 18. huhtikuuta 2013. Joukkue hävisi kuitenkin ottelun Columbusta vastaan. Kaikkiaan Vatanen pelasi kaudella kahdeksan NHL-ottelua ja teki kaksi maalia.
Ura > Ammattilaisura > Paikan vakiintuminen Anaheim Ducksissa

Kaudella 2013–2014 Vatanen pelasi pääsääntöisesti Anaheimissa. Hän pelasi 48 ottelussa, joissa teki 6 maalia ja antoi 15 syöttöä. Farmijoukkue Norfolkissa Vatanen pelasi 8 ottelua. Kausi oli Vatasen tulokassopimuksen viimeinen. Heinäkuussa 2014 Vatanen ja Anaheim solmivat kahden vuoden mittaisen yksisuuntaisen jatkosopimuksen, jonka mukaan Vatanen ansaitsi 2 525 000 Yhdysvaltain dollaria kaudesta. Vatanen sai jo joulukuussa rikottua piste-ennätyksensä.
Tammikuussa 2015, Teemu Selänteen paidanjäädytyksen yhteydessä pelatussa ottelussa Vatanen ratkaisi voiton Anaheimille tekemällä maalin uransa ensimmäisellä NHL-rangaistuslaukauksella. Myöhemmin saman kuun aikana Vataselle annettiin suurimmat mahdolliset sakot hänen taklattuaan Toronto Maple Leafsin David Boothia kyynärpäällä kasvoihin. Hän ei kuitenkaan saanut tilanteesta pelikieltoa. 16. helmikuuta 2015 Vatanen loukkaantui Washingtonia vastaan pelatussa ottelussa ja joutui sivuun alavartalovamman takia.
Vatanen nousi kaudella 2015–2016 Ducksin tehokkaimmaksi puolustajaksi, kun hän teki 38 pistettä 71 ottelussa. Hänellä oli Ducksin puolustajista eniten pisteitä, ylivoimapisteitä ja pisteitä ottelua kohden. Kauden jälkeen Ducks teki Vatasen kanssa neljävuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Ammattilaisura > Kiekkokiertolaisena

Vatanen teki kaudella 2016–2017 Ducksissa 24 pistettä. Hän oli joukkueen toiseksi tehokkain puolustaja. Seuraavan kauden alkupuolella Vatanen kaupattiin Ducksista New Jersey Devilsiin. Ducks sai vaihdossa Adam Henriquen, Joseph Blandisin ja varausvuoron.
Vatanen pelasi kaupan jälkeen jokaisessa 57 Devilsin ottelussa ja oli mukana, kun joukkue eteni pudotuspeleihin. Vatasen kausi 2018–2019 jäi 50 otteluun, sillä hän kärsi aivotärähdyksestä ja loukkaantumisista. Seuraavalla kaudella hän pelasi Devilsissä 47 ottelua, joissa hän teki 23 pistettä. Hänet kaupattiin siirtotakarajalla Carolina Hurricanesiin, josta Devils sai vaihdossa Janne Kuokkasen ja Fredrik Claessonin. Vatanen oli tuolloin vielä loukkaantuneena, mutta hän kuntoutui kuitenkin koronaviruspandemian viivästyttämiin pudotuspeleihin, joissa pelasi seitsemässä ottelussa.
Kaudeksi 2020–2021 Vatanen palasi vuoden sopimuksella Devilsiin. Hän ei pelannut joukkueessa kuin 30 ottelua, kunnes hänet laitettiin siirtolistalle, josta Dallas Stars otti hänet.
Ura > Ammattilaisura > Paluu Eurooppaan

Vatanen palasi kaudeksi 2021–2022 Eurooppaan, kun hän teki sopimuksen Sveitsin liigassa pelaavan Genève-Servetten kanssa. Vatanen odotti pitkään sopimustarjousta NHL:stä, mutta päätti jatkaa uraansa Euroopassa, kun NHL:stä ei tullut mieleistä tarjousta.
Vuonna 2023 Vatanen oli voittamassa Sveitsin-mestaruuden Geneve-Servetten joukkueessa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vatanen vastaanottamassa ottelun parhaan pelaajan palkintoa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2010. |  Vatanen vastaanottamassa ottelun parhaan pelaajan palkintoa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2010. |  Vatanen vastaanottamassa ottelun parhaan pelaajan palkintoa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2010. |  |
Maa:   Suomi
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 2022 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2009 | jääkiekko |  |
Ura > Maajoukkueura > Nuorten maajoukkueet

Vatanen edusti Suomea kahdesti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa, vuosina 2008 ja 2009, jolloin joukkue saavutti pronssia.
Hän pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa vuosina 2010 ja 2011. Vatanen valittiin joulukuussa 2010 Suomen joukkueen kapteeniksi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoihin. Turnauksessa Suomi jäi kuudenneksi, ja Vatanen keräsi tehopisteet 0+4.
Ura > Maajoukkueura > A-maajoukkue

Huhtikuun 2010 lopussa Suomen A-maajoukkueen päävalmentaja Jukka Jalonen kutsui Vatasen Saksan maailmanmestaruuskisoihin valmistautuneeseen maajoukkueeseen. Vasta 18-vuotias Vatanen vakuutti Jalosen kyvyillään ja sai paikan maailmanmestaruusjoukkueesta. Vatanen pelasi kisoissa seitsemän ottelua ilman tehopisteitä.
Vatanen debytoi olympialaisissa Sotšissa vuonna 2014. Hän sai kahdessa ensimmäisessä ottelussaan neljä syöttöpistettä. Kaikkiaan Sami Vatanen teki Kimmo Timosen puolustajaparina kuuteen peliin viisi tehopistettä ja voitti Suomen kanssa pronssia Yhdysvaltoja vastaan pelatussa ottelussa. Vatanen oli joukkueen sisäisessä pistepörssissä seitsemäntenä kisojen päätyttyä ja hänellä oli myös kaikista Sotšin olympialaisiin osallistuneista pelaajista toiseksi eniten maaliin johtaneita syöttöjä.
Vatanen oli mukana Suomen joukkueessa myös vuoden 2016 maailmancupissa. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua.
Pelityyli

Yleisradion urheilutoimittaja Matias Strozykin mukaan Vatasen vahvuuksiin kuuluvat luistelu, pelinlukutaito ja ylivoimapelaaminen, mutta fyysisyydessä riittää parannettavaa. Myös Jatkoaika.comin näkemyksen mukaan Vatanen on erinomainen sekä liikkumisessa että pelinäkemyksessä. Sivuston mukaan Vatasen heikkoudet tulevat esiin etenkin suurikokoisten hyökkääjien kanssa.
Vatanen on verrannut omaa pelityyliään Brian Rafalskiin ja Scott Niedermayeriin.
Saavutukset ja palkinnot

Päivitetty 8. toukokuuta 2024.
Saavutukset ja palkinnot > Joukkuepalkinnot

| Kausi/vuosi | Saavutus | Seura/joukkue | Lähteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailujen pronssimitali | Alle 18-vuotiaiden maajoukkue |  |
| 2009–2010 | SM-liigan runkosarjan voitto (Harry Lindbladin muistopalkinto) | JYP |  |
| 2009–2010 | SM-liigan pronssimitali | JYP |  |
| 2010–2011 | SM-liigan runkosarjan voitto (Harry Lindbladin muistopalkinto) | JYP |  |
| 2011–2012 | Suomen-mestaruus (Kanada-malja) | JYP |  |
| 2014 | Olympialaisten pronssimitali | A-maajoukkue |  |
| 2022 | Olympiavoitto | A-maajoukkue |  |
| 2022 | Maailmanmestaruus | A-maajoukkue |  |
| 2022–2023 | National Leaguen mestaruus | Genève-Servette |  |
| 2023–2024 | CHL:n mestaruus | Genève-Servette |  |