stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jan Bednarek

Jan Bednarek vuonna 2018.
Jan Bednarek (s. 12. huhtikuuta 1996 Słupca) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Southamptonia. Hän on pelannut Puolan maajoukkueessa vuodesta 2017.
Bednarek edusti kotimaassaan vuosina 2013–2017 Lech Poznańia ja kauden 2015–2016 lainasopimuksella Górnik Łęcznaa. Hän pelasi Puolan pääsarjassa Ekstraklasassa 48 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kesällä 2017 hän siirtyi Southamptoniin. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Valioliigassa viisi ottelua ja teki maalin avausottelussaan Chelseaa vastaan huhtikuussa 2018. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 25 ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 34 valioliigaottelua ja ne kaikki alusta loppuun lukuun ottamatta yhden ottelun loppuhetkiä. Tammikuussa 2020 hän teki Wolverhampton Wanderersia vastaan kauden ainoan maalinsa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa Manchester Unitedia vastaan. Hän oli aina avauskokoonpanon pelaaja myös FA Cupissa, jossa Southampton ylsi välieriin voitettuaan aiemmilla kierroksilla muun muassa Arsenalin ja Wolverhamptonin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 31 valioliigaottelua ja teki neljä maalia. Kauden 2022–2023 alkupuoliskon hän oli lainalla Valioliigan Aston Villassa, jossa pelasi kolmessa liigaottelussa. Kevätkaudella 2023 hän pelasi Southamptonissa 20 valioliigaottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Southamptonissa 42 Englannin Mestaruussarjan ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 2024–2025 hän oli marraskuun puoliväliin mennessä pelannut 11 valioliigaottelua.
Bednarek on pelannut useissa Puolan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan kaikki kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Puolan A-maajoukkueessa hän pääsi ensimmäisen kerran kentälle syyskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan, ja kesäkuusta 2018 alkaen hän on kuulunut maajoukkueen vakiokokoonpanoon. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli Puolan ensimmäisessä ottelussa kentälle puoliajalla ja pelasi kaksi muuta ottelua kokonaan. Viimeisessä alkulohko-ottelussa Japania vastaan hän teki ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa. Vuonna 2018 Bednarek pelasi Puolan kaikki neljä Kansojen liigan ottelua alusta loppuun ja vuonna 2019 yhdeksän Puolan kymmenestä EM-karsintaottelusta myös kokonaan. Vuonna 2020 hän pelasi täydet minuutit viidessä Kansojen liigan ottelussa mutta oli yhdestä poissa aiemmissa otteluissa saamiensa varoitusten tuoman pelikiellon vuoksi. Hän pelasi viittä minuuttia vaille täyden ajan Puolan kaikissa kolmessa ottelussa vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa. MM-karsinnoissa 2021–2022 hän pelasi seitsemässä ottelussa täyden ajan, mutta MM-kilpailuissa 2022 vain kolme minuuttia viimeisessä ottelussa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden ajan Puolan kaikissa kolmessa ottelussa. 17. marraskuuta 2024 mennessä Bednarek on pelannut 65 maaottelua, niistä 60 avauskokoonpanossa.
Helena Gualinga

| Helena Gualinga |
| --- | --- |
 Gualinga vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 2002 (ikä 22) Sarayaku, Pastaza, Ecuador
Ammatti:  ihmisoikeusaktivisti
Vanhemmat:  Noemí Gualinga Anders Sirén
Muut tiedot
Aktiivisena:  2019–
Sumak Helena Sirén Gualinga (s. 27. helmikuuta 2002 Pastaza) on suomalais-ecuadorilainen ihmisoikeus- ja ympäristöaktivisti. Gualinga on pohtinut globaaleja ympäristöongelmia koko ikänsä, sillä hän on kasvanut niiden keskellä.
Tausta

Gualinga syntyi 27. helmikuuta 2002 Ecuadorissa. Hänen äitinsä Noemí Gualinga on ecuadorilainen ja kuuluu Amazonin alkuperäiskansaan. Hänen isosisarensa, tätinsä ja isoäitinsä ovat myös tehneet aktivismia. Gualingan isä on suomalainen Anders Sirén.
Gualinga vietti lapsuutensa Sarayakun kylässä. Argentiinalainen öljy-yhtiö Compañía General de Combustibles tunkeutui alueelle sen asukkailta kysymättä ja aloitti öljynetsinnät Gualingan ollessa nuori. Useat hänen yhteisönsä johtajat ovat menettäneet henkensä väkivaltaisissa konflikteissa hallitusta ja yrityksiä vastaan. Gualinga asui suuren osan teini-iästään Paraisilla, mutta asuu nykyään Turussa ja on käynyt ruotsinkielistä Katedralskolan i Åbo -lukiota.
Aktivismi

Gualingasta on tullut Sarayakun alkuperäiskansojen edustaja, ja hän kertoo öljy-yhtiöiden ja yhteisönsä välisestä konfliktista paikallisesti sekä kansainvälisesti. Hän on esiintynyt Vogue- ja Revista Hogar -lehdissä, ja hän on tehnyt elämästään ja aktivismistaan ​​dokumentin Helena Sarayaku Manta. Kun YK:n ilmastokokous 2019 pidettiin New Yorkissa, Gualinga oli ulkona satojen eri puolilta maailmaa tulleiden nuorten kanssa. Hän kantoi kylttiä, jossa luki ”Alkuperäiskansojen verta ei tippaakaan enempää.”
Aiheesta muualla

Helena Gualinga Twitterissä
Helena Gualinga Instagramissa
Mass Effect (pelisarja)

| Mass Effect |
| --- | --- |

Kehittäjä:  BioWare
Julkaisija:  Electronic Arts
Lajityyppi:  toimintaroolipeli, tieteisfiktio, kolmannen persoonan ammuntapeli
Alusta:  Microsoft Windows, Xbox 360, PlayStation 3
Ensijulkaisu:  Mass Effect (2007)
Viimeisin julkaisu:  Mass Effect: Andromeda (2017)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mass Effect on BioWaren kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema toimintaroolipelisarja. Pelisarjan pelit on julkaistu Microsoft Windowsille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle.
Suunniteltu trilogia keskittyy komentaja Shepard -nimisen hahmoon ja hänen tehtäväänsä pelastaa galaksi salaperäiseltä Reapers-lajilta ja sen seuraajilta. Sarjan ensimmäisessä osassa, Mass Effectissa, Shepard kohtaa Reapers-rodun tiedustelijaksi jätetyn Sovereignin, jonka tarkoitus on avata tie lopuille Linnunradan ulkopuolelta tuleville Reaperseille. Lajin pyrkimyksenä on tuhota kaikki tähtienvälisiin lentoihin kykenevä tietoinen elämä galaksista ja jatkaa jo kauan kestänyttä tuhon kiertokulkua. Mass Effect 2:n tapahtumat sijoittuvat kaksi vuotta ensimmäisen osan tapahtumien jälkeen. Pelissä Shepardin tehtävänä on tuhota Collectors-laji, joka on siepannut ihmisiä siirtomaa-alueiltaan ympäri galaksia helpottaakseen Reapersien paluuta Linnunradalle. Trilogian viimeinen osa, Mass Effect 3, keskittyy viimeiseen taisteluun lajia vastaan.
Sarja on ollut ensimmäisestä osastaan lähtien arvostelumenestys. Ensimmäinen ja toinen osa saivat kiitosta tarinasta, hahmoista, ääninäyttelystä, valintamahdollisuuksista ja galaksin syvällisyydestä.
Pelit

Sarja on suunniteltu trilogiaksi, jossa jokainen peli jatkaa tarinaa kronologisessa järjestyksessä. Pelit yhdistelevät piirteitä tieteisfiktiosta, toimintapeleistä ja roolipeleistä. Päähenkilö voi käyttää kahta tietokoneen ohjaamaa jäsentä mukana taisteluissa. Jäsenet ovat yleensä Shepardin eri puolilta galaksia värväämiä, ja kaikilla henkilöillä on omat heikkoutensa ja vahvuutensa.
Pelit > Pääsarja

Mass Effect (2007)
Mass Effect 2 (2010)
Mass Effect 3 (2012)
Mass Effect: Andromeda (2017)
Pelit > Spin-offit

Mass Effect Galaxy (2009): Sijoittuu Mass Effectin ja Mass Effect 2:n välisiin tapahtumiin. Peli julkaistiin vain Applen iOS-käyttöjärjestelmällä. Tarinan keskiössä ovat trilogian toisen pelin Jacob Taylor ja Miranda Lawson.
Pelit > Legendary Edition

Kolmesta ensimmäisestä Mass Effect -pelistä on julkaistu vuonna 2021 remasteroitu versio Mass Effect Legendary Edition PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Muut sovitukset

Mass Effect -sarjan juonta on laajennettu ja pohjustettu pelien lisäksi myös romaaneilla ja sarjakuvilla. Näiden lisäksi suunnitteilla on myös elokuva ja anime-elokuva.
Muut sovitukset > Romaanit

Mass Effect: Revelation (2007): Ensimmäinen sarjaan perustuva romaani. Tarinan päähenkilönä on luutnantti David Anderson, joka kertoo, miten tapasi Saren Arteriuksen, trilogian ensimmäisen pelin päävastustajan. Romaani laajentaa myös Mass Effect -universumin historiaa ja paljastaa yksityiskohtaisesti, kuinka Andersonista ei tullut ensimmäistä ihmislajin edustajaa Spectre-vakoojissa.
Mass Effect: Ascension (2008): Toisen romaanin tapahtumien keskellä on Cerberuksen jäsen Paul Grayson, jonka tehtävänä on kasvattaa bioottinen tyttö nimeltä Gillian. Tarina sijoittuu noin kaksi kuukautta ensimmäisen pelin tapahtumien jälkeen.
Mass Effect: Retribution (2010): Kolmas romaani on jatko-osa Ascension-romaanille ja trilogian toiselle pelille. Cerberus-järjestön johtaja Illusive Man haluaa kokeilla Reapersien teknologiaa Ascension-kirjan päähenkilöllä, Paul Graysonilla. Kirjan päähenkilönä on jälleen ensimmäisen romaanin tapaan David Anderson.
Mass Effect: Deception (2012): Neljäs romaani Mass Effect -sarjassa. Kirjan päähenkilönä on toisen romaanin Gillian Grayson.
Muut sovitukset > Sarjakuvat

Mass Effect: Redemption (2010)
Mass Effect: Incursion (2010)
Mass Effect: Inquisition (2010)
Mass Effect: Evolution (2011)
Mass Effect: Invasion (2011–2012)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Mass Effect -sarjan virallinen verkkosivu (englanniksi)
Mass Effect Wiki (englanniksi)
Mass Effect Wiki (suomeksi)
Ruto

Ruto on saamelaisen muinaisuskon pahan henkilöitymä, joka kuitenkin tunnettiin lähinnä länsisaamelaisilla. Se ei ollut varsinaisesti jumala vaan tautidemoni, joka lähetti ihmisille sairauksia. Noitarummuilla sitä kuvasi hevonen tai ratsastajahahmo.
Sanan etymologia on epävarmaa, mutta itse uskomus saattaa olla varhaista perinnettä. Sille löytyy vastineita muun muassa monilta Siperian kansoilta. Ruto-uskomukseen on saattanut myöhemmin liittyä monia lainattuja elementtejä skandinaavien Odinista ja kristillisestä paholaisajattelusta.
Toiminta ja riitit

Ruto oli saamelaisessa uskomusperinteessä pahan henkilöitymänä. Se ei ollut varsinaisesti jumala vaan ennemminkin tautidemoni. Jens Kildalin 1700-luvulla keräämien tietojen mukaan Ruto lähetti ihmisille sairauksia. Niistä yritettiin päästä eroon uhraamalla Radienille. Jos tästä ei ollut apua, Rutolle uhrattiin kokonainen hevonen hautaamalla se maahan. Hevonen uhrattiin, jotta Ruto voisi ratsastaa sillä kotiinsa Rotaymoon. Gustav Ränkin mukaan hevonen ei varsinaisesti ollut uhri vaan transitioriitti, jossa sairaus siirrettiin hevoseen ja sen kanssa hautaan. Tällaiselle toiminnalla tiedetään olevan siperialaisia vastineita.
Ruto-uskomukset ovat saattaneet olla laajempiakin. Thomas von Westenin tietojen mukaan saamelaiset palvelivat sekä Radienia että Rutoa. Ruto olisi ollut yöllisten toimintojen kannalta merkittävässä asemassa, ja Rutoa ei olisi palveltu vain sairaustapauksessa.
Ruto esiintyy vain läntisillä aurinkokeskeisillä noitarummuilla. Se on aina kehällä olevia symboleita vastapäivään lukien mahdollisimman kaukana taivaanjumala Radienista, ja sen symboli on hevonen tai ratsastajahahmo. Radienin ja Ruton merkkien välissä on vielä eräänlainen ”seinä”, niin sanottu ristbalkes-kuvio (”kristityn polku”). Sen paikka Radienin ja Ruton välissä on haastavasti tulkittavissa, eikä pystytä varmuudella sanomaan kumpaan se enemmän liittyy.
Tausta

’Ruto’-sanan etymologia on epävarmaa. Sitä on usein pyritty yhdistämään germaaniseksi lainaksi oletutusta ’rutto’-sanasta. Se on kuitenkin tunnettu lähinnä länsisaamelaisille. Jos sanan alkuperä liittyy sanaan ’rutto’, niin se saattaa olla peräisin länsisaamelaisia kohdanneesta ruttoepidemiasta, jonka aiheuttama kollektiivinen järkytys olisi nostanut Ruton painoarvoa jumalkuvastossa.
Rutoa on pidetty lainattuna elementtinä, mitä korostaa saamelaisille vieras hevossymboliikka. Vanhemmassa kirjallisuudessa se yhdistetään skandivaaien Odiniin. Ruto on yhdistetty myös kristillisvaikutteiseen paholaishahmoon, mutta saamelaisille on muita myöhäisiä hahmoja paholaista vastaavaan rooliin. Ajatus tautidemonista tai yleisemmin tuhoavien voimien hallitsijasta voi kuitenkin olla arkaainen. Sille löytyy vastineita muun muassa mareilta, udmurteilta ja samojedeiltä. Vaikka perusajatus hahmosta voikin olla vanha, sen ympärille on myöhemmin saattanut liittyä aineksia sekä Odinista että kristinuskon paholaisesta.
Hittarp

| Hittarp |
| --- | --- |

 Hittarp
 Koordinaatit: 56°05′38″N, 12°39′11″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Helsingborg
Väkiluku (2021):  4 628
Hittarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4 628 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hittarp Wikimedia Commonsissa
Turvapaino

Turvapaino on painoteollisuuden osa-alue, joka käsittää painamisen kohteita kuten setelit, passit, ajokortit, henkilökortit, jäsenkortit, osakekirjat, postimerkit, viisumit ja erinäiset todistukset. Tavoitteena on estää painotuotteen väärentäminen tai muuttaminen. Turvapainotuotteissa yhdistellään useita erilaisia teknisiä menetelmiä, joista useat eivät välttämättä edes liity suoranaisesti itse painoprosessiin.
Erikoispaperi

Setelit valmistetaan usein hyvin kestävästä paperista, joka sisältää puukuidun ohella puuvillaa ja pellavaa. Paperimassaan voidaan sekoittaa muitakin kuituja, jotka näkyvät värillisinä tavallisessa valossa tai ultraviolettivalossa. Turvapaperin valmistamisessa ei yleensä käytetä optisia kirkasteita, joten ultraviolettivalossa tarkisteltaessa se pysyy tummana. Myös paperia, joka sisältää optisia kirkasteita voidaan käyttää, mutta se on melko harvinaista.
Erikoispaperi > Vesileima

Vesileima on elementti paperissa, joka näkyy paperia läpivalossa tarkasteltaessa. Vesileima luodaan paperia valmistaessa niin että paperi jää vesileiman kohdalta ohuemmaksi kuin sen ulkopuolelta.
Fluoresoiva painatus

Painatus, joka on näkymätön tavanomaisessa valaistuksessa, mutta näkyy painatusta ultraviolettivalossa tarkasteltaessa.
Giljoshipainatus eli ohutviivakuvio

Ohutviivapainatus muodostuu geometrisista kuvioista, kaarista ja viivoista. Niiden tarkoituksena on tehdä asiakirjan jäljentäminen vaikeammaksi. Positiivisessa giljoshikuviossa viivat on painettu, mutta aluetta niiden välissä ei ole. Negatiivisessa giljoshikuviossa viivojen välinen alue on painettu ja viivat on jätetty painamatta. Giljoshipainatuksen yhteydessä käytetään usein iirispainatusta.
Iirispainatus eli sateenkaaripainatus

Iirispainatus on offsetpainossa käytettävä painantamenetelmä, jossa yksittäisen painoyksikön värikaukalo jaetaan väliseinien avulla erivärisiin osiin, hierrintelojen sivuttaissuuntainen liike lukitaan ja yhdellä painolevyllä painettavat värisävyt sulautetaan pehmeästi toisiinsa saaden aikaan asteittainen värin muutos.
Laserkaiverrus

Laserkaiverruksessa tiedot ja kuva kirjoitetaan muovikalvoon laserilla tummentamalla laserherkkää kalvoa. Lasermerkintä voidaan tehdä muovikerrosten rakenteesta riippuen ja lasermerkkauksen syvyyttä säätämällä joko muovikerrosten sisään niin että kaiverrus ei tunnu kortin pinnassa, tai muovikerrosten pintaan, jolloin laseroinnin jälki tuntuu ja näyttää selkeästi karhealta kiiltävässä muovipinnassa.
Lämpöherkkä painoväri

Termokromaattinen, eli lämpöherkkä painoväri vaihtaa väriä eri lämpötiloissa. Väri muuttuu esimerkiksi huoneenlämpöistä painatusta sormella painettaessa.
Läpikohdistusmerkki

Painotuotteen etu- ja takapuolella olevat objektit jotka on kohdistettu tarkasti keskenään. Kuviot muodostavat yhdessä täydellisen kuvion kun asiakirjaa tarkastellaan läpivalossa.
Mikropainatus ja nanopainatus

Erittäin pienistä kirjaimista ja numeroista muodostuvia viivoja tai kuvioita, tai taustapainatuksen osia. Mikropainatuksessa merkit ovat hädin tuskin nähtävissä paljaalla silmällä. Nanopainatuksen lukemiseen tarvitaan voimakasta suurentamista, kuten mikroskooppia.
Optisesti muuttuva tekijä

OVD:t (Optically variable device) ovat turvatekijöitä, joissa näkyvä informaatio riippuu vallitsevista valaistus- ja tarkasteluolosuhteista.
Optisesti muuttuva tekijä > DOVID eli diffraktiivinen optisesti muuttuva tekijä

DOVID:it (Diffractive Optically Variable Image Device) ovat elementtejä, joiden toiminta perustuu hiloihin jotka muuttavat valon kulkua diffraktiolla.
Optisesti muuttuva tekijä > DOVID eli diffraktiivinen optisesti muuttuva tekijä > CLI ja MLI

CLI (Changeable laser image) ja MLI (Multiple laser image), eli muuttuva laserkuva ja monilaserkuva ovat muovikorttiin upotettuna pintareliefinä tehtyjä kohtia, johon laserkaiverrettu kuva muuttuu sen mukaan missä kulmassa korttia tarkastellaan. Toisistaan käsitteet eroavat siten että CLI:n kuva vaihtuu horisontaalisesti ja MLI:n kuva vertikaalisesti kallistettaessa. Gemalton valmistamassa, vuonna 2010 Suomessa käyttöön otetussa ajokortissa on ensimmäisenä maailmassa kolmikuvainen CLI-linssi.
Optisesti muuttuva tekijä > DOVID eli diffraktiivinen optisesti muuttuva tekijä > Hologrammi

Hologrammi on lasertekniikalla luotu DOVID, jossa voidaan käyttää useita kuvia, väri- ja kontrastivaihteluita, kolmiulotteisia kuvia tai kinemaattisia efektejä.
Optisesti muuttuva tekijä > OVI eli Optisesti muuttuva väriaine

OVI (Optically variable ink) on painoväri joka sisältää pigmenttejä joiden väri vaihtuu valon tulokulman ja tarkastelukulman mukaan. Optisesti muuttuvia painovärejä käytetään kaiverruspainatuksessa ja silkkipainatuksessa.
Preeglaus

Preeglaus eli reliefikaiverrus tai korkopuristus. Laminoitujen tuotteiden, kuten muovikortin tai passin tietosivun muovikalvon pintaan voidaan integroida kuvioita tai tekstiä. Korkopuristusta käytetään paperipainannassa värittömien kohokuvioiden valmistukseen.
Aiheesta muualla

Euroopan unionin neuvosto: Prado
EU:n neuvoston sanasto: Turva-asiakirjat, turvatekijät ja muut tekniset termit
Suomen Pankki: Eurosetelit (Arkistoitu – Internet Archive)
10 euron seteli UV-valossa.
100 euron setelissä on vasemmassa yläkulmassa läpikohdistusmerkki ja oikeassa reunassa hologrammi. Harmaa alue alareunassa on mikrotekstiä, jossa toistuu teksti "100EURO100ΕΥΡΩ".
Suomen ajokortti, jossa on uudentyyppinen CLI-linssi.
555 (mikropiiri)

NE555-ajastinpiirin lohkokaavio.
555 on mikropiiri, jota käytetään ajastimena sekä myös esimerkiksi viivesovelluksissa, pulssin muodostamisessa ja oskillaattorisovelluksissa. Se on yksi yleisimmistä ajastinpiireistä yksinkertaisuutensa ja hintansa vuoksi. Ajastinpiirin suunnittelu aloitettiin vuonna 1971 Hans Camerzindin toimesta ja ensimmäinen versio piiristä tuli markkinoille 1972. Siitä lähtien sitä ovat valmistaneet useat yritykset jotka ovat kehitelleet myöhemmin samantyyppisiä CMOS-tyyppisiä ajastimia. Ajastinta myydään eri tuotenimillä sisäisten komponenttien lämpötilakestävyyden mukaan kuten NE555 (0°C - +70°C) ja SA555 (-40°C - +80°C).
Sisäinen piirikaavio

Ajastinpiiri sisältää oheiset toiminnot:
Jännitteenjakaja: Positiivisen syöttöjännitteen ("VCC", pinni nro. 8 lohkokaaviossa) ja nollan ("GND", pinni nro. 1) välillä on jännitteenjakaja, joka koostuu kolmesta samanlaisesta vastuksesta. Vastukset ovat arvoltaan joko 5 kilo-ohmia jos kyseessä on bipolaarinen ajastin, tai 100 kΩ tai enemmän CMOS-ajastimille. Näiden avulla luodaan viitejännitteet analogisille komparaattoreille eli vertailijoille. Säätöpinni ("CONT", pinni nro. 5) on kytketty kahden yläpuolisen vastuksen väliin mikä mahdollistaa ulkoisen jännitteen säätää viitejännitteitä.
Kynnysvertailija: Vertailijan negatiivinen syöttö on kytketty positiivisen ja nollan väliseen jännitteeseen, ja vastaavasti vertailijan positiivinen syöttö on kytketty kynnyspinniin ("THRES", pinni nro. 6).
Liipaisinvertailija: Liipaisin vertailee positiivista syöttöjännitettä ja vastaavasti vertailija negatiivinen syöttö on kytketty liipaisinnastaan ("TRIG", pinni nro. 2).
Kiikku: Kiikku (tarkemmin "flip-flop" tai RS-kiikku) säilyttää ajastimen tilan ja sitä ohjataan kynnysvertailijan tulosignaalilla (tulo "R") ja liipaisimen tulosignaalilla (tulo "S") sekä molemmat tulosignaalit ohittavalla nollaussignaalilla ("RESET", pinni nro. 4), joten kiikku ja siten koko ajastin voidaan nollata milloin tahansa (tulo "R1"). Kiikulta lähtee tulo Q tai NOT Q.
Lähtö: Kiikun lähtösignaalia seuraa lähtö. Sen avulla voidaan syöttää 200mA:n virta bipolaarisille ajastimille, mutta vähemmän virtaa CMOS-ajastimille. Lähtösignaali voi olla erityyppistä riippuen ajastinpiirin toiminnosta.
Purku: Kiikun lähtösignaali ohjaa myös transistoria, joka toimii piirissä elektronisena kytkimenä.
Luettelo Suomen päiväperhosista

Tämä on luettelo Suomen päiväperhosista (Papilionoidea) ja paksupäistä (Hesperioidea).
Päiväperhoset (Papilionoidea) > Kaaliperhoset Pieridae

Kaaliperhoset Pierinae
Alppisinappiperhonen Pieris callidice (harhailija)
Arosinappiperhonen Pieris chloridice (harhailija)
Auroraperhonen Anthocharis cardamines
Kaaliperhonen Pieris brassicae
Lanttuperhonen Pieris napi
Marmorisiipi Euchloe ausonia (harhailija)
Naurisperhonen Pieris rapae
Pihlajaperhonen Aporia crataegi
Sinappiperhonen Pieris daplidice (harhailija)
Keltaperhoset Coliadinae
Etelänkeltaperhonen Colias crocea (harhailija)
Lapinkeltaperhonen Colias hecla, Suomessa alalaji Colias hecla sulitelma
Sitruunaperhonen Gonepteryx rhamni
Suokeltaperhonen Colias palaeno
Tunturikeltaperhonen Colias tyche, Suomessa alalaji Colias tyche werdandi
Vaaleakeltaperhonen Colias hyale (säännöllinen vaeltaja)
Virnaperhoset Dismorphiinae
Tummavirnaperhonen Leptidea reali (Suomesta tavatut yksilöt ovat nykytiedon mukaan peltovirnaperhosia Leptidea juvernica)
Virnaperhonen Leptidea sinapis
Päiväperhoset (Papilionoidea) > Ritariperhoset Papilionidae

Apolloperhoset Parnassiinae
Isoapollo Parnassius apollo
Pikkuapollo Parnassius mnemosyne
Ritariperhoset Papilioninae
Purjeperhonen Iphiclides podalirius (harhailija)
Ritariperhonen Papilio machaon
Päiväperhoset (Papilionoidea) > Sinisiipiset Lycaenidae

Kultasiivet Lycaeninae
Isokultasiipi Lycaena dispar
Ketokultasiipi Lycaena hippothoe
Loistokultasiipi Lycaena virgaureae
Luhtakultasiipi Lycaena helle
Pikkukultasiipi Lycaena phlaeas
Tummakultasiipi eli tanskankultasiipi Lycaena tityrus (harhailija)
Nopsasiivet Theclinae
Jalavanopsasiipi Satyrium w-album
Kangasperhonen Callophrys rubi
Ruostenopsasiipi Thecla betulae
Tamminopsasiipi Favonius quercus
Tuominopsasiipi Satyrium pruni
Sinisiivet Polyommatinae
Harjusinisiipi Scolitantides vicrama
Hopeasinisiipi Plebeius amandus
Hohtosinisiipi Plebeius icarus
Huhtasinisiipi Plebeius nicias
Juolukkasinisiipi Plebeius optilete
Kalliosinisiipi Scolitantides orion
Kangassinisiipi Plebeius argus
Kannussinisiipi Cupido argiades (vaeltaja)
Ketosinisiipi Plebeius idas
Lehtosinisiipi Plebeius artaxerxes
Muurahaissinisiipi Glaucopsyche arion
Niittysinisiipi Plebeius semiargus
Paatsamasinisiipi Celastrina argiolus
Pikkusinisiipi Cupido minimus
Ranskankannussinisiipi Cupido alcetas (harhailija)
Ruskosinisiipi Plebeius eumedon
Tundrasinisiipi Plebeius glandon, Suomessa alalaji Plebeius glandon aquilo
Virnasinisiipi Glaucopsyche alexis