stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomutunturi
Historia

Suomutunturin matkailu- ja hiihtokeskus perustettiin vuonna 1965. Rinteeseen rakennettiin laskettelurinteet, ja talvella 1966 avattiin hiihtohissi ja kahvila. Vuonna 1968 laskettelurinteiden juurelle valmistui Hotelli Suomu, jonka päädyssä on korkea, kodan muotoinen ravintola. Hotelliin on tehty myöhemmin useita laajennuksia, ja lähistölle on rakennettu lomamajoja. Suomulle kaavoitettiin aikoinaan tuhansia vuodepaikkoja, mutta vuonna 2012 niistä oli toteutunut vasta 1 750, mihin on vaikuttanut Itä-Lapin ja Koillismaan useiden lähelle toisiaan rakennettujen hiihtokeskusten välinen kilpailu.
HotDog-hiihtoa harrastettiin Suomulla 1970-luvulla. Se kehittyi myöhemmin freestyleksi. Suomen ensimmäinen freestyle-leiri pidettiin Suomulla vuonna 1978. Kaikkien aikojen ensimmäiset suomalaiset freestylen maailmancupin osakilpailut pidettiin Suomulla vuonna 1989. Suomen menestynein freestyle-hiihtoseura Avalanche Ski Club perustettiin Suomulle vuonna 1982.
Suomu oli aikoinaan yksi Suomen jetset-elämän keskuksia. Matkailijat tulivat ensin Kemijärvelle ja ostivat Asusteelta Torstain viimeisimmät lasketteluasut ja after ski -vetimet, ja suunnistivat sitten Suomulle. Kesätanssit, laivaristeilyt ja vesihiihto kuuluivat myös Suomun elämään. Viime vuosien tempauksista mainittakoon wapun veteenlaskusessiot ja Kemijärven moottorikerhon Homenokkien järjestämä arvokas vanhojen kelkkojen tapahtuma. [lähde? ]
Suomun hotellin vanha puoli tuhoutui tulipalossa 9. lokakuuta 2015. Toiminta hotellissa kuitenkin jatkui uusien hotellihuoneiden pysyttyä vahingoittumattomina palossa. Palo aiheutti 12 miljoonan euron vahingot. Hotelliyrittäjä joutui keväällä 2018 oikeuteen, jossa häntä syytetään törkeästä vakuutuspetoksesta.. Nämä syytteet kaatuivat Lapin käräjäoikeudessa ja Valtio sekä OP Vakuutus Oy määrättiin maksamaan oikeudenkäyntikulut.
Suomutunturin matkailu- ja hiihtokeskus

Suomutunturilla on 11 laskettelurinnettä, hotelli, neljä hissiä ja mökkialueita. Maastohiihtolatuja on 75 kilometriä, joista 17 km on valaistuja.
Tämän päivän Suomutunturi toimii aktiivsesti kansainvälisten alppilajien FIS-kilpailujen järjestäjänä. Suomulla järjestettiin ensimmäisen kerran pujottelun Eurooppa Cup -osakilpailu 7-8.3.2023.
Kansainväliset matkailijat ovat ottaneet omakseen Itä-Lapin hiljaisen erämaisen luonnon ja modernin hotellin. Suomutunturilla on monipuolinen talviaktiviteettien toiminta.
Suomutunturin kotimaan matkailijoista suuri osa käyttää Itä-Suomun loivia, pitkiä rinteitä ja siellä olevia metsälaskumahdollisuuksia. Suomun mökkiläisten suosiossa ovat haastavat ja leveät eturinteet.
Suomulle on suunniteltu lentomäkikeskusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomutunturi Wikimedia Commonsissa
Matkailukeskus Kemijärven matkailusivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti)
Tallinnan ravirata

| Tallinna Hipodroom |
| --- | --- |
 Tallinnan raviradan pääportti
Sijainti:  Paldiski maantee 50, Tallinna
Koordinaatit:  59.432335°N, 24.705484°E
Avattu:  1923
Kotisivu
Tallinnan ravirata (vir. Tallinna Hipodroom) sijaitsee Põhja-Tallinnan kaupunginosassa Tallinnan keskustan itäpuolella. Se aloitti toimintansa vuonna 1923. Rata tullaan sulkemaan uuden radan valmistuttua Tuulan kylään vuoden 2020 lopussa.
Radalla järjestetään ravikilpailuja ympärivuotisesti joka toinen lauantai. Merkittävin tapahtuma on elo-syyskuun vaihteessa kilpailtava Viron Derby.
Säkkijärven polkka (vuoden 1955 elokuva)

| Säkkijärven polkka |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ville Salminen
Käsikirjoittaja:  Kaarlo Nuorvala Usko Kemppi Ville Salminen
Tuottaja:  Mauno Mäkelä
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Pentti Lintonen
Leikkaaja:  Nils Holm
Lavastaja:  Ville Salminen
Pääosat:  Sakari Jurkka Marjatta Kallio Ekke Hämäläinen Santeri Karilo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1955
Kesto:  79 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Säkkijärven polkka on Ville Salmisen ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1955. Elokuva kertoo harmonikkataiteilija Viljo Vesterisen elämästä paimenpillin soittajasta kyläpelimanniksi, Dallapén jäseneksi ja arvostetuksi harmonikkamestariksi.
Elokuvan alussa Vesterinen esittää itseään. Tarina kerrotaan takaumina, joita Vesterinen näkee katsellessaan haitaria pihalla soittavia poikia.
Arviot

Erään kriitikon mukaan elokuva on kaavamaisuuksista huolimatta miellyttävällä tavalla hillitty ja keskittyy olennaiseen. Elokuvassa on myös kulttuurihistoriallisesti mielenkiintoisia ulottuvuuksia.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sakari Jurkka  | … |  Vili Vesterinen   |
|  Marjatta Kallio  | … |  Mirja   |
|  Ekke Hämäläinen  | … |  Jaakko Perälä   |
|  Santeri Karilo  | … |  Mirjan isä   |
|  Sasu Haapanen  | … |  Viipurin Musiikkiopiston johtaja   |
|  Emmi Jurkka  | … |  sirkusnainen   |
|  Kerttu Salmi  | … |  ravintola Capellan johtaja   |
|  Pirkko Karppi  | … |  Liisukka   |
|  Martta Kontula  | … |  laulunopettaja   |
|  Pentti Irjala  | … |  Aaro   |
|  Eero Leväluoma  | … |  hanuritehtailija Kukkola   |
|  Saara Ranin  | … |  vuokraemäntä   |
|  Heimo Lepistö  | … |  Bili   |
|  Ville-Veikko Salminen  | … |  kylänpoika Ollilasta   |
|  Veikko Linna  | … |  sirkustirehtööri   |
|  Witaly Ketterer  | … |  kapellimestari   |
|  Matti Aulos  | … |  rakennusmestari   |
|  Mauri Jaakkola  | … |  1. konduktööri   |
|  Viljo Vesterinen  | … |  Viljo Vesterinen   |
|  Heikki Packalén  | … |  1. Dallapén mies   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  hevosen takapää/autonkuljettaja   |
|  Jarno Hiilloskorpi  | … |  Kukkolan juoksupoika   |
|  Tuukka Soitso  | … |  musiikkikauppias   |
|  Sylva Rossi  | … |  Mirjan äiti   |
|  Leila Sjöström  | … |  Mari   |
|  Arttu Suuntala  | … |  Kalle-renki   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  musiikkiopiston opettaja   |
|  Onni Timonen  | … |  musiikkiopiston opettaja   |
|  Anja Haahdenmaa  | … |  Orvokki   |
|  Lauri Lammela  | … |  1. junamies   |
|  Spede Pasanen  | … |  2. junamies   |
|  Armas Jokio  | … |  sirkuslainen   |
|  Pikku-Kalle Hydén  | … |  sirkuslainen   |
|  Laila Rihte  | … |  1. ateneumilainen   |
|  Mirja Karisto  | … |  2. ateneumilainen   |
|  Leo Jokela  | … |  juhlija   |
Tails

Tails tarkoittaa seuraavia asioita:
Miles ”Tails” Prower, Sonic the Hedgehog -pelisarjan hahmo
Tails, Linux-jakelupaketti
Tails, Lisa Loebin albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tails”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stormbringers

| Stormbringers Before the Dawn |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : SoundSpiral Audio, Kouvola Deep Noise Studios, Kouvola
 Julkaistu: 30. kesäkuuta 2023
 Tuottaja(t): Tuomas Saukkonen, Juho Räihä
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 40.27
 Levy-yhtiö: Napalm Records
Listasijoitukset
  11. (albumilista)    3. (fyysinen albumilista)
Before the Dawnin muut julkaisut
| Rise of the Phoenix 2012 | Stormbringers 2023 |   |
Stormbringers on suomalaisen metalliyhtyeen Before the Dawnin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2023 levymerkillä Napalm Records.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Kappaleet

The Dawn – 1.56 (instrumentaali)
Destroyer – 4.30
Reveries – 4.30
Downhearted – 4.50
Chains – 4.51
Divided – 5.02
The Dark – 5.10
Chaos Star – 4.06
The Weight – 5.32
Kokoonpano

Tuomas Saukkonen – rummut, kitara, tuottaja
Paavo Laapotti – laulu
Juho Räihä – kitara, tuottaja, äänittäjä, miksaus, masterointi
Pyry Hanski – basso
Saku Moilanen – kosketinsoittimet, äänittäjä, miksaus
Nikos Stavridakis – grafiikka & layout
Teppo Ristola – valokuvat
Arvostelut

Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Stormbringers Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Stormbringers Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Säkinlampi

| Säkinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°28′31″N, 26°29′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kuuhankaveden valuma-alue (14.37)
Laskuoja:  oja Armisveteen 
Järvinumero:  14.375.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,4 m  
Pituus:  470 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,159 km  
Pinta-ala:  7,561 ha  
Tilavuus:  0,0003605 km³ 
Keskisyvyys:  4,77 m  
Suurin syvyys:  8,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSäkinlampi 
Säkinlampi  on Keski-Suomessa Hankasalmella Säkinmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä.  Lammen tilavuudeksi on saatu 360 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,8 metriä ja suurin syvyys on 8,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Kuuhankaveden valuma-alueella (14.37), jonka Säkinlammen valuma-alueeseen (14.375) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,4 metriä mpy.
T-35

T-35
Saksalaisten käsiin joutunut hylätty T-35-vaunu. Sivukuvasta saa hyvin kuvan vaunun pituudesta ja useista torneista.
T-35 oli neuvostoliittolainen 1930-luvulla suunniteltu raskas panssarivaunu. Se oli suunniteltu läpimurtotankiksi puna-armeijan tarvitessa raskasta vaunua, joka pystyisi läpäisemään vihollisen linnoitetut linjat. Siinä oli kaikkiaan viisi tornia: yksi iso, jossa 76,2 millimetrin L/16,5-tykki, sekä eteen että taakse ampuvat pikakiväärit ja kaksi pienempää BT-5-vaunusta otettua, joissa 45 millimetrin panssarivaunukanuuna ja tornin kyljessä pallomaskissa eteen ampuva pikakivääri, sekä kaksi pientä pikakivääritornia, joissa 7,62 DT -vaunupikakiväärit. Miehistöä oli 11. Vaunu painoi 45 tonnia ja oli 9,7 metriä pitkä ja 3,5 metriä korkea.
T-35 oli hidas ja teknisesti epäluotettava johtuen vaunun suuresta pituudesta ja kapeudesta, joka hankaloitti erityisesti kääntymistä. Sen valmistus maksoi saman verran kuin yhdeksän kevyen BT-5-vaunun. Vain 63 kappaletta rakennettiin.
Prototyyppi esiteltiin vapunpäivän paraatissa Moskovassa vuonna 1933, minkä jälkeen vaunu määrättiin sarjavalmistukseen.
T-35:t sijoitettiin 5. erilliseen raskaaseen panssariprikaatiin vuodesta 1935 vuoteen 1940. Kesäkuussa 1940 ehdotettiin niiden poistamista palveluksesta ja muuntamista tykistöksi tai koulutuskäyttöön. Vielä toimivat vaunut päätettiin kuitenkin koota Kiovan sotilaspiirin 34. panssaridivisioonan 67. ja 68. panssarirykmenttiin. Toisin kuin usein on luultu, T-35-vaunuja ei esiintynyt talvisodassa. Vaunut, joita suomalaiset ovat Summassa tuhonneet ja nähneet, ovat olleet joitain muita vaunuja (prototyyppikokeissa käytetyt KV-1 m1939, SMK ja T-100). Summassa suomalaiset luulivat tuhonneensa T-35C-vaunun, joka todennäköisesti oli kuitenkin SMK-prototyyppivaunu.
Operaatio Barbarossan aikana useimmat vaunut menetettiin joko mekaanisten ongelmien vuoksi tai ne hylättiin ja tuhottiin. Saksalaiset raportit painottavat, ettei yhtään vaunua kohdattu taistelussa, vain miehistöjensä hylkääminä ilman polttoainetta ja joskus yritettyinä tuhota. Viimeisen kerran ne olivat käytössä talvella 1941.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta T-35 Wikimedia Commonsissa
Sven Hannawald

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sven Hannawald (2019) |  Sven Hannawald (2019) |  Sven Hannawald (2019) |  |
Maa:   Saksa
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ramsau 1999 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Lahti 2001 | suurmäen joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Ramsau 1999 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Lahti 2001 | normaalimäen joukkuekilpailu |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vikersund 2000 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Kultaa | Harrachov 2002 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 1998 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Sven Hannawald (s. 9. marraskuuta 1974 Erlabrunn, Saksin osavaltio) on menestynyt saksalainen mäkihyppääjä, joka hyppyuransa jälkeen on kilpaillut rata-autoilijana.
Hannawald on ensimmäinen, joka on kyennyt voittamaan samalla kaudella kaikki Keski-Euroopan mäkiviikon neljä osakilpailua. Tämä tapahtui kaudella 2001–2002. Hän on lisäksi voittanut lukuisia arvokilpailuja, muun muassa kahdesti lentomäen maailmanmestaruuden.
Myöhemmin urallaan Hannawald kärsi loppuunpalamisesta ja jätti kauden 2004–2005 kokonaan väliin. Vuonna 2005 hän ilmoitti lopettavansa mäkihyppyuransa lopullisesti. Asianhoitajansa mukaan Hannawald oli toipunut sairastumisestaan, mutta ei terveydentilaltaan ollut huippu-urheilijan tasolla. Lopetuspäätöstä avitti se seikka, että Hannawald tunsi voittaneensa mäkihypyssä jo kaiken voitettavissa olevan.
Vuodesta 2010 alkaen Hannawald on ajanut saksalaisessa GT Masters -rata-autoilusarjassa.
Lisäksi Hannawald on osallistunut pariin otteeseen Le-Mansin 24-tunnin autokilpailuun yhdessä ajoparinsa entisen F1-kuljettajan ja maanmiehensä Heinz-Harald Frentzenin kanssa.
Arvokilpailusaavutukset

1998 Oberstdorfin lentomäen MM:
hopeaa
1998 Naganon olympialaiset:
hopeaa: joukkuemäki
1999 Ramsaun MM-hiihdot:
kultaa joukkuemäki
hopeaa: suurmäki
8. sija: normaalimäki
2000 Vikersundin lentomäen MM:
kultaa
2001 Lahden MM-hiihdot:
kultaa: suurmäen joukkuekilpailu
pronssia: normaalimäen joukkuekilpailu
6. sija: suurmäki
2002 Harrachovin lentomäen MM:
kultaa
2002 Salt Lake Cityn olympialaiset:
kultaa: joukkuemäki
hopeaa: normaalimäki
4. sija: suurmäki
2003 Val di Fiemmen MM-hiihdot:
7. sija: suurmäki
Arvokilpailusaavutukset > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Mäki |
| 6. tammikuuta 1998 | Bischofshofen | Itävalta | suurmäki |
| 24. tammikuuta 1998 | Oberstdorf | Saksa | lentomäki |
| 19. helmikuuta 2000 | Tauplitz | Itävalta | lentomäki |
| 10. maaliskuuta 2000 | Trondheim | Norja | suurmäki |
| 12. maaliskuuta 2000 | Oslo | Norja | suurmäki |
| 19. maaliskuuta 2000 | Planica | Slovenia | lentomäki |
| 2. joulukuuta 2001 | Titisee-Neustadt | Saksa | suurmäki |
| 30. joulukuuta 2001 | Oberstdorf | Saksa | suurmäki |
| 1. tammikuuta 2002 | Garmisch-Partenkirchen | Saksa | suurmäki |
| 4. tammikuuta 2002 | Innsbruck | Itävalta | suurmäki |
| 6. tammikuuta 2002 | Bischofshofen | Itävalta | suurmäki |
| 12. tammikuuta 2002 | Willingen | Saksa | suurmäki |
| 22. joulukuuta 2002 | Engelberg | Sveitsi | suurmäki |
| 29. joulukuuta 2002 | Oberstdorf | Saksa | suurmäki |
| 18. tammikuuta 2003 | Zakopane | Puola | suurmäki |
| 19. tammikuuta 2003 | Zakopane | Puola | suurmäki |
| 2. helmikuuta 2003 | Tauplitz | Itävalta | lentomäki |
| 8. helmikuuta 2003 | Willingen | Saksa | suurmäki |
Aiheesta muualla

Sven Hannawald Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
http://www.sven-hannawald.de/
Lentomäen maailmanmestarit
Sven Hannawald (2004)
T-28

| T-28 |
| --- | --- |
 T-28E Parolan panssarimuseossa.
Valmistushistoria
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Pituus:  
– pelkkä runko:  7,44 m
Leveys:  2,87 m
Korkeus:  2,82 m
Taistelupaino:  28 t
Maksiminopeus:  
– tiellä:  37 km/h
Toimintasäde:  220 km tiellä
Pääase:  76,2 mm
Muu aseistus:  5 × DT-pikakivääriä
Panssarointi:  20-30 mm
Moottori:  46L Mikulin M-17
– hevosvoimat:  500 hv
– kilowattia:  373 kW
Miehistö:  6
T-28 oli Neuvostoliiton ensimmäinen keskiraskas panssarivaunu. Se otettiin käyttöön vuonna 1931.
T-28 muistuttaa ulkonäöltään brittiläistä Vickers Independent -vaunua, joka vaikutti merkittävästi panssarivaunujen kehitykseen maailmansotien välillä. T-28:ssa on yksi iso torni, jossa oli 76,2 millimetrin KT-28-mallinen haupitsi ja kaksi pienempää tornia, joissa 7,62 millimetrin DT-pikakiväärit. Panssarointia oli 20–30 millimetriä. Vaunu painoi 28,5 tonnia. Miehistöä on kuusi. Yhteensä 503 vaunua rakennettiin vuosina 1933–1940. Vaunu oli väärää kehityssuuntaa edustavasta maailmansotien välisestä suunnittelustaan huolimatta osittain kehittynyt: miehistössä oli erillinen komentaja, ampuja ja radisti-lataaja ja mekaanikko-kuljettaja kuten nykyaikaisissa vaunuissa, kahden konekivääriampujen lisäksi. Lisäksi jokaisessa vaunussa oli radiot.
T-28:ia käytettiin talvisodassa ja japanilaisia vastaan vuonna 1939. Aluksi sitä käytettiin suomalaisten pesäkkeiden suoraan tuhoamiseen, jolloin panssarointi huomattiin riittämättömäksi. Etupanssari vahvistettiin 50 millimetristä 80 millimetriin ja sivuilla ja takana 40 millimetrin paksuuteen. Tällä varustuksella panssarit mursivat suomalaisten Mannerheim-linjan.[lähde? ]
Suomalaiset tunsivat vaunun nimillä ”postivaunu” ja ”postijuna”. Nimitys tiettävästi johtui eräästä sotasaaliiksi saadusta vaunusta löytyneistä neuvostoliittolaisten kenttäpostisäkeistä. Toinen selitys oli, että vaunun korkea profiili muistutti villin lännen postivaunuja. ”Juna”-nimitystä taas on selitetty sillä, että vaunun pituus ja runsas pyörien määrä antoi junamaisen vaikutelman.
Puna-armeijan tilastojen mukaan talvisodassa tuhottiin 97 vaunua. Suomessa oli käytössä kaksi talvisodan aikana vallattua ja viisi jatkosodan aikana vallattua vaunua.[lähde? ]
T-28 tuotantovaiheessa
Pian tuotanto ohjattiin uuteen keskiraskaaseen T-34-vaunuun ja loput T-28:t menetettiin saksalaisten hyökkäyksen ensimmäisen kahden kuukauden aikana.
Yksi T-28 ”Postijuna” on nähtävillä Parolan panssarimuseossa suomalaisin maastovärein maalattuna. Tämä vaunu oli Mannerheim-ristin ritari Albert Räsäsen komentovaununa Tuulosjoen läpimurtotaisteluissa. Tuulosjoen taistelun jälkeen Räsänen johti vaunujaan aina jalkautuen, mikä johtui T-28:n huonoista tähystysominaisuuksista.
Maailmassa on jäljellä viisi T-28-vaunua, joista neljä Suomessa ja yksi Venäjällä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta T-28 Wikimedia Commonsissa
T-28: one of the first medium tanks Tanks Encyclopedia: the online tank museum. Arkistoitu 9.7.2015. Viitattu 8.7.2015.
Sumburghin lentoasema

Sumburghin lentoasema (IATA: LSI, ICAO: EGPB) on Shetlandinsaarien päälentoasema. Se sijaitsee Mainlandin eteläkärjessä, 31 kilometriä Lerwickistä etelään.
Lentoaseman erikoisuus on 550 metrin pituinen helikopterikiitotie 06/24. Kiitotien 09 länsipää risteää A970-tien kanssa. Autojen pääsy kiitotielle estetään tasoristeyspuomein, kun lentokone on nousemassa tai laskeutumassa.
Historia

Ensimmäisen ruohokiitotien alueelle raivasi kapteeni E. E. Fresson vuonna 1936. Kenttä avattiin 3. kesäkuuta samana vuonna. Ensimmäisen lennon Aberdeenista suoritti Fresson itse De Havilland D.H.89 Dragon Rapide -koneella. Fressonin ansiosta kiitotiet myös päällystettiin: hän sai laivaston vakuuttumaan siitä, että ympärivuotisessa käytössä oleva lentokenttä on välttämätön.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Directflight: Kausittainen: Fair Isle
Flybe Loganairin operoimana: Aberdeen, Edinburgh, Glasgow, Inverness, Kirkwall Kausittainen: Bergen Tilauslento: Knock
Lentoyhtiöt ja kohteet > Muut käyttäjät

Hänen Majesteettinsa Rannikkovartiosto
Bristow Helicopters
Bond Helicopters
Matkustajamäärä kohteittain

| Sija (2013) | Kohde | Matkustajia (2013) | Matkustajia (2012) | Muutos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Aberdeen | 115 283 | 75 203 |  53% |
| 2 |  Edinburgh | 39 876 | 36 914 |  4% |
| 3 |  Glasgow | 20 109 | 17 964 |  12% |
| 4 |  Kirkwall | 8 739 | 7 935 |  10% |
| 5 |  Inverness | 3 263 | 4 244 |  23% |
| 6 |  Bergen | 1 197 | 1 628 |  26% |
| 7 |  Fair Isle | 109 | 103 |  6% |
| 8 |  Stavanger | 46 | 24 |  92% |
| 9 |  Billund | 45 | — | – |
| — |  Kööpenhamina | — | 140 | – |
| — |  Stord | — | 92 | – |
| — |  Dundee | — | 64 | – |
| — |  Alesund | — | 41 | – |
| — |  Lerwick | — | 1 | – |
Lähde: UKCAA
Onnettomuudet

31. heinäkuuta 1979 Dan-Airin lennon 0034 (Hawker Siddeley HS 748 G-BEKF) lentoonlähtö epäonnistui lukkiutuneen korkeusvakaimen vuoksi. Kone putosi mereen. 47 koneessa olleesta 17 kuoli.
29. maaliskuuta 1981 Club Aéronautique de Parisin Potez 840 (F-BMCY) laskeutui Sumburghiin laskutelineet sisäänvedettynä. Vauriot olivat pieniä, ja kone seisoi lentoasemalla pysäköitynä useita kuukausia. Moottorit ja muut hyödylliset osat poistettiin ja kone hylättiin. Kiitotien pidennyksen yhteydessä koneen hylky otettiin talteen. Se on nykyisin yksityisessä puutarhassa.
6. marraskuuta 1986 British International Helicoptersin Boeing 234LR Chinook -kopteri (G-BWFC) putosi maahan neljä kilometriä lentoasemasta itään. 47 kopterissa olleesta 45 kuoli.
23. elokuuta 2013 CHC:n Super Puma putosi maahan 3,2 kilometriä lentoasemalta itään. 18 kopterissa olleesta neljä kuoli.
Loganairin Saab 340 Sumburghissa
Pelastushelikopteri Sumburghissa
Käännös suomeksi
Suzi Quatro

| Suzi Quatro |
| --- | --- |
 Suzi Quatro Australiassa syyskuussa 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Susan Kay Quatro
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1950 (ikä 74)
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1964 lähtien
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  laulu, basso
Levy-yhtiöt:  Arista Records, Bell Records ja Mercury Records 
Aiheesta muualla
www.suziquatro.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Susan Kay "Suzi" Quatro (s. 3. kesäkuuta 1950 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen laulaja, muusikko ja näyttelijä.