stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalythiés

| Kalythiés Καλυθιές |
| --- | --- |
 Kalythiés
 Koordinaatit: 36°20′10″N, 28°10′30″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Ródos
Kunta:  Ródos
Kunnallisyksikkö:  Kallithéa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  6901060102
Väkiluku (2011):  2 836
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalythiés (kreik. Καλυθιές; myös Kalithiés; kath.kreik. Καλυθιαί, Kalythiaí) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Kallithéan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kallithéan kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 2 836 (vuonna 2011).
Kalythiés sijaitsee Ródoksen koillisosassa vajaa kolme kilometriä saaren itärannikosta sisämaahan päin ja noin 19 kilometriä saaren pääkaupunki Ródoksesta etelään. Kalythiés muodosta laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Καλυθιών, Dimotikí Koinótita Kalythión), johon kuuluu varsinaisen Kalythiésin kaupungin lisäksi sen vieressä rannikolla sijaitseva Falirákin kylä. Koko kaupunkiyhdyskunnan väkiluku on 4 832. Kalythiés oli lakkautetun Kallithéan kunnan kuntakeskus.
Kalythiésin Ágios Geórgioksen (Pyhän Georgioksen) luolasta on löydetty merkkejä kivikautisesta asutuksesta ajalta 5000–3700 eaa.
FOSDEM

| FOSDEM |
| --- | --- |

 Tervetuliaispuhe vuoden 2012 tapahtumassa.
Järjestämistiheys:  vuosittain
Tapahtumapaikka:  Bryssel
Kotisivut
FOSDEM eli Free and Open source Software Developers' European Meeting on vuodesta 2001 asti pidetty vuosittainen kaksipäiväinen vapaiden ja avoimen lähdekoodin ohjelmistojen kehittäjien konferenssi. Konferenssi on vapaaehtoisvoimin järjestetty, ja se pidetään Belgiassa joka vuosi helmikuun loppupuolella.
Kaikkiin FOSDEM:n tapahtumiin on vapaa pääsy, joten tapahtumat rahoitetaan pääasiassa sponsoreiden ja T-paitojen myynnin avulla, mutta myös lahjoituksia vastaanotetaan.
Historia

Vuonna 2000 Raphael Bauduin päätti järjestää pienen tapaamisen avoimen lähdekoodin ohjelmistojen kehittäjille nimellä Open Source Developers’ European Meeting (OSDEM). Bauduin aloitti sähköpostilistan, teki verkkosivun ja levitti sanaa tutuille. Muutamaa viikkoa myöhemmin ihmisiä osallistui tapahtumaan Brysselissä. Toiselle vuodelle tapahtuman nimeksi muutettiin FOSDEM. F lisättiin nimeen Richard Stallmanin pyynnöstä.
Tapahtumaan osallistuu vuosittain yli 5000 kehittäjää.
Historia > 2001

Vuoden 2001 konferenssin avasi Raphael, jonka jälkeen puhui Richard Stallman.
Historia > 2002

Vuoden 2002 konferenssi järjestettiin 16.–17. helmikuuta 2002.
Historia > 2003

Vuoden 2003 konferenssi järjestettiin 8.–9. helmikuuta 2003.
Historia > 2004

Vuoden 2004 konferenssissa oli 2000 henkilöä. Avauspuheen piti Tim O'Reilly, jonka jälkeen puhui Richard Stallman. Päätöspuheen pitäjä oli Jon "maddog" Hall. Esitelmiä pitivät muun muassa Keith Packard, Jonathan Corbet, Robert Love ja Bill Haneman.
Historia > 2005

Konferenssi järjestettiin 26.–27. helmikuuta 2005.
Avauspuheen piti Jimmy Wales, jota seurasi Richard Stallman. Esitelmiä pitivät muun muassa Alan Cox.
Historia > 2006

Vuoden 2006 konferenssi järjestettiin 25.–26. helmikuuta 2006.
Avauspuheen piti Richard Stallman. Uriel M. Pereira piti esitelmän Plan 9 -käyttöjärjestelmästä. 
Jeff Waugh lopetti tapahtuman aiheella The Challenge of the GNU/Linux Desktop .
Historia > 2007

Vuoden 2007 konferenssi järjestettiin 24.–25. helmikuuta 2007. Avauspuheita pitivät Pieter Hintjens ohjelmistopatenteista, Jim Gettys One Laptop per Child -projektista, Simon Phipps Javan lisensseistä sekä Georg Greve GPLv3-lisenssistä.
Historia > 2008

Vuoden 2008 konferenssi järjestettiin 23.–24. helmikuuta 2008.
Historia > 2009

Vuoden 2009 konferenssi järjestettiin 7.–8. helmikuuta 2009.
Historia > 2010

Vuoden 2010 konferenssi järjestettiin 6.–7. helmikuuta 2010.
Historia > 2011

Vuoden 2011 konferenssi järjestettiin 5.–6. helmikuuta 2011.
Historia > 2012

Vuoden 2012 konferenssi järjestettiin 4.–5. helmikuuta 2012.
Historia > 2013

Vuoden 2013 konferenssi järjestettiin 2.–3. helmikuuta 2013. Konferenssissa järjestettiin 487 tapahtumaa.
Historia > 2014

Vuoden 2014 konferenssi järjestettiin 1.–2. helmikuuta 2014. Konferenssissa järjestettiin 512 tapahtumaa.
Historia > 2015

Vuoden 2015 konferenssi järjestettiin 31. tammikuuta – 1. helmikuuta 2015. Konferenssissa järjestettiin 551 tapahtumaa.
Matias E.Vara puhui TORO kernel mikroytimestä
esitelmässä.
TORO kernel on tehty Lazarus-ohjelmankehitysympäristössä FreePascal-ohjelmointikielellä.
Historia > 2016

Vuoden 2016 konferenssi järjestettiin 30.–31. tammikuuta 2016. Konferenssissa järjestettiin 617 tapahtumaa.
Historia > 2017

Vuoden 2017 konferenssi järjestettiin 4.–5. helmikuuta 2017. Konferenssissa järjestettiin 668 tapahtumaa.
Historia > 2018

Vuoden 2018 konferenssi järjestettiin 3.–4. helmikuuta 2018. Konferenssissa järjestettiin 689 tapahtumaa.
Historia > 2019

Vuoden 2019 konferenssi järjestettiin 2.–3. helmikuuta 2019. Konferenssissa järjestettiin 775 tapahtumaa.
Historia > 2020

Vuoden 2020 konferenssi järjestettiin 1.–2. helmikuuta 2020. Konferenssissa järjestettiin 872 tapahtumaa.
Warner Losh piti esityksen Unixin varhaisesta historiasta, jota TUHS (The Unix Heritage Society) on jäljittänyt.
Historia > 2021

Koronapandemian johdosta konferenssi järjestettiin verkossa vuonna 2021. Konferenssissa oli 773 tapahtumaa.
Historia > 2022

Vuoden 2022 konferenssi järjestettiin 5.–6. helmikuuta 2022 virtuaalisesti verkossa toista vuotta peräkkäin. Konferenssissa oli 730 tapahtumaa.
Historia > 2023

Vuoden 2023 konferenssi järjestettiin 4.–5. helmikuuta 2023. Konferenssissa oli 780 tapahtumaa.
Historia > 2024

Vuoden 2024 konferenssi järjestettiin 3.–4. helmikuuta 2024. Konferenssissa oli 878 tapahtumaa.
Historia > 2025

Vuoden 2025 konferenssi järjestettiin 1.–2. helmikuuta 2025. Tapahtumassa oli 1 193 puhujaa ja 1 104 tapahtumaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
Jimmy Wales tapahtumassa vuonna 2005.
Kallíndoia

| Kallíndoia Καλλίνδοια |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kallíndoia
 Koordinaatit: 40°34′N, 23°17′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Lagkadás
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  070904
Väkiluku (2011):  3 592
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  570 12
Suuntanumero(t):  +30-2393-xxx-xxx
Rekisterikilpi:  NAx-xxxx – NXx-xxxx
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kallíndoia (kreik. Καλλίνδοια; myös Καλίνδοια, Kalíndoia; virallisesti Δημοτική Ενότητα Καλλινδοίων/Καλινδοίων, Dimotikí Enótita Kallindoíon/Kallindoíon) on yksi Lagkadáksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 592 (vuonna 2011).
Kallíndoian kunnallisyksikkö käsittää Lagkadáksen kunnan eteläosan Chalkidikín niemimaan pohjoisosassa. Sen suurin asutus on Zagklivérin kaupunki. Kunnallisyksikkö on ottanut nimensä sen alueella sijainneelta antiikin ajan Kalindoian kaupungilta. Kallíndoia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lagkadáksen kuntaan yhdessä Ássiroksen, Koróneian, Lachanáksen, Sochóksen ja Vertískoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Kallíndoian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Adám | Adám | 481 |
| Néa Kallíndoia | Kalamotó | 501 |
| Néa Kallíndoia | Mesókomo | 62 |
| Petrokérasa | Petrokérasa | 228 |
| Sarakína | Ágios Charálampos | 78 |
| Sarakína | Sarakína | 71 |
| Zagklivéri | Zagklivéri | 2 171 |
Yhteensä: 3 592
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kallíndoia Wikimedia Commonsissa
Kalpáki

| Kalpáki Καλπάκι |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kalpáki
 Koordinaatit: 39°53′11″N, 20°37′31″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Epeiros
Alueyksikkö:  Ioánnina
Kunta:  Pogóni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  180801
Väkiluku (2011):  1 719
 – Kylä­yhdys­kunta:  625
 – Kylä:  625
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΙΝ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalpáki (kreik. Καλπάκι; kath.kreik. Καλπάκιον, Kalpákion) on Kreikan kylä sekä samanniminen Pogónin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καλπακίου, Dimotikí Enótita Kalpakíou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 1 719 ja varsinaisen Kalpákin kylän väkiluku 625 (vuonna 2011). Kalpáki on Pogónin kunnan kuntakeskus.
Kalpáki sijaitsee noin 30 kilometriä Ioánninasta luoteeseen. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pogónin kunnaksi yhdessä Áno Kalamáksen, Áno Pogónin, Delvinákin, Lávdanin ja Pogonianín kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Kalpákin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Áno Ravénia | Áno Ravénia | 115 |
| Chrysorráchi | Chrysorráchi | 143 |
| Dolianá | Ágios Geórgios Dolianón | 60 |
| Dolianá | Dolianá | 441 |
| Geroplátanos | Geroplátanos | 128 |
| Kalpáki | Kalpáki | 625 |
| Kalpáki | Lioúmpa | 0 |
| Káto Ravénia | Káto Ravénia | 108 |
| Mavrovoúni | Mavrovoúni | 20 |
| Negrádes | Moní Genníseos Theotókou Vellás (luostari) | 11 |
| Negrádes | Negrádes | 68 |
Yhteensä: 1 719
Leo Lahti

Leo Lahti on datatieteen professori Turun yliopistossa. Lahden tutkimustyö keskittyy muutoksiin monimutkaisissa luonnollisissa ja sosiaalisissa järjestelmissä ja siihen, millä tavoin muutokset voidaan ymmärtää laskennallisen linssin läpi .
Lahden tutkimuksia on siteerattu yli 10 000 kertaa ja hänen H-indeksi on 46 . Hänen tutkimusryhmänsä työ keskittyy monimutkaisten luonnollisten ja sosiaalisten järjestelmien laskennalliseen analyysiin ja mallintamiseen  . Lahti on koordinoinut kansainvälisiä verkostoja datatieteen menetelmistä ja sovelluksista sekä järjestää säännöllisesti kansainvälisiä datatieteen koulutustapahtumia ja toimii kansainvälisen tiedeneuvoston Datakomitean (CODATA 2023–2025) johtoryhmässä, globaalin Bioconductor-yhteisön neuvonantajaryhmän jäsenenä ja hän on Open Knowledge Finland ry:n avoimen tieteen työryhmän perustaja .
Furudal

| Furudal |
| --- | --- |
 Furudalin ruukki
 Furudal
 Koordinaatit: 61°10′14″N, 15°07′33″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Rättvik
Väkiluku (31.12.2023):  438
Furudal on taajama Rättvikin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 438 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Furudal Wikimedia Commonsissa
Tähtimeriahven

| Tähtimeriahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae
Suku::  Epinephelus
Laji::  multinotatus
Kaksiosainen nimi
 Epinephelus multinotatus  (Peters, 1876) 
Synonyymit
 Serranus multinotatus Peters 1876  Epinephelus rankini Whitley 1945  Epinephelus leprosus Smith 1955 
Katso myös
   Tähtimeriahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tähtimeriahven (Epinephelus multinotatus) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva meri- ja murtovesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Tähtimeriahven saavuttaa täysimittaisena noin 100 senttimetrin pituuden ja noin yhdeksän kilogramman painon. Pää ja ruumis ovat pohjaväritykseltään tumman purppurasävyisen harmaita ja niissä on valkeita epäsäännöllisen muotoisia ja kokoisia pilkkuja ja läiskiä. Selkä-, perä- ja pyrstöevien takareunat ovat valkeita. Tähtimeriahvenella on kylkiviivallaan 64–81 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 15–17 pehmeää ruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja 8–9 pehmeää ruotoa ja rintaevässään 18–20 pehmeää ruotoa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tähtimeriahventa tavataan alueella Chagossaarilta ja Mauritiukselta Itä-Afrikkaan ja Australian länsiosiin. Laji elää yleensä korkeintaan 90–100 metrin syvyisistä vesistä. Sen ravintoa ovat pienet kalat ja äyriäiset. Naaras saavuttaa sukukypsyyden noin 41 senttimetrin mittaisena. Lajin on havaittu voivan elää ainakin 30-vuotiaaksi.
Nuori yksilö.
Vincent van Gogh

| Vincent van Gogh |
| --- | --- |
 Omakuva, 1888.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vincent Willem van Gogh
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1853 Zundert, Alankomaat
Kuollut: 29. heinäkuuta 1890 (37 vuotta) Auvers-sur-Oise, Ranska
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Ala:  maalaustaide
Taidesuuntaus:  postimpressionismi   ekspressionismi
Kuuluisimpia töitä:   Perunansyöjät 1885  Tähtikirkas yö 1889  Vehnäpelto ja variksia 1890 
 Nimikirjoitus
Vincent Willem van Gogh (holl.  [ˈvɪnsɛnt ˈʋɪləɱ vɑŋ ˈɣɔx]; (ohje) 30. maaliskuuta 1853 Zundert, Pohjois-Brabant, Alankomaat – 29. heinäkuuta 1890 Auvers-sur-Oise, Val-d’Oise, Ranska) oli alankomaalainen postimpressionistinen taidemaalari. Vaikka hän oli elinaikanaan käytännössä tuntematon, kuolemansa jälkeen häntä on pidetty ja edelleen pidetään yhtenä tärkeimmistä eurooppalaisista kuvataiteilijoista. Hänen teoksillaan oli suuri vaikutus ekspressionismin ja fauvismin syntyyn, kuten myös merkittävään osaan muusta 1900-luvun taiteesta. Hänen teoksistaan on maksettu ennätyssummia, ja myös hänen töidensä näyttelyt ovat hyvin suosittuja.
Van Goghin maalaustyylin tunnusomaisia elementtejä ovat huomionkiinnittävät värit, voimakas siveltimenkäyttö ja ääriviivoin rajatut muodot.
Taiteilijana Van Gogh oli suureksi osaksi itseoppinut. Uransa alkuvuosina Van Gogh asui Hollannissa, missä hän piirsi ja maalasi lähinnä maalaisia työssään. Hän muutti Ranskaan vuonna 1886 ja samalla hänen väripalettiinsa tuli kirkkaita värejä aiempien harmaiden sijaan. Van Gogh teki lähes 900 maalausta ja 1 100 piirustusta kymmenvuotisen taiteilijanuransa aikana. Viimeisinä vuosinaan hän sairastui psyykkisesti ja teki lopulta itsemurhan.
Varhainen elämä > Lapsuus

Vincent Willem van Gogh syntyi 30. maaliskuuta 1853 Groot Zundertin kylässä Hollannissa Pohjois-Brabantissa lähellä Belgian rajaa. Hän oli Theodorus van Goghin ja Anna Cornelia Carbentusin kuusilapsisen perheen ensimmäinen lapsi. Vincentin isä ja isoisä olivat molemmat pappeja. Isä oli luonteeltaan ankara ja äiti aikalaisten mukaan ”liikuttava ihminen”. Van Goghin suku kuului niin sanottuun Groningenin puolueeseen, hollantilaisreformoidun kirkon vapaamieliseen siipeen.
Vincentin sedistä kolme oli menestyneitä taidekauppiaita. Sisaruksista tärkeimmäksi Vincentin elämässä tuli myöhemmin neljä vuotta nuorempi Theo van Gogh. Täsmälleen vuosi ennen Vincentin syntymää perheeseen oli syntynyt kuolleena poika, jolle oli annettu nimeksi niin ikään Vincent Willem. Lapsena Vincent joutuikin kävelemään joka sunnuntai hautakiven ohi, jossa oli hänen nimensä ja syntymäpäivänsä.
Varhainen elämä > Kouluaika

Vincent kävi vuosina 1860–1861 kyläkoulua Zundertin kylässä. Vuonna 1861 isä siirsi hänet siskon kanssa yksityisopetukseen. Vincent lähetettiin 12-vuotiaana sisäoppilaitokseen Zevenbergeniin 20 kilometrin päähän. Siellä hän kiinnostui lukemisesta. Hänen kirjallinen makunsa oli laaja: hänen suosikkejaan olivat esimerkiksi William Shakespearen tuotanto ja Harriet Beecher Stowen Setä Tuomon tupa. Kansakoulun jälkeen hän siirtyi 1866 keskikouluun Tilburgissa. Sen hän jätti kesken maaliskuussa 1868.
Nuorena poikana Vincent oli pidetty, vaikkakin itsepäinen ja temperamenttinen. Hän muisteli varhaisvuosiaan myöhemmin kirjeessään veljelleen Theolle kuitenkin onnettomina: ”Minun nuoruuteni oli --- synkkä, kylmä ja hedelmätön.”
Varhainen elämä > Työ taidegalleriassa

Jätettyään koulun Van Gogh meni 16-vuotiaana heinäkuussa 1869 oppipojaksi Haagiin Goupil & Cien taidekaupan taidegalleriaan, jonka hänen setänsä Cent omisti. Taidegalleriassa hän tutustui 1800-luvun salonkitaiteeseen ja hollantilaisiin maisemamaalauksiin. Siellä hän tuli jälleen läheiseksi Theo-veljensä kanssa, ja he alkoivat kirjoitella toisilleen. Veljekset kävivät tiivistä kirjeenvaihtoa Vincentin kuolemaan saakka.
Van Gogh sai 20-vuotiaana siirron Goupilin Lontoon-osastoon. Hän viihtyi Lontoossa mutta koki siellä ensimmäiset sydänsurunsa, kun hänen ihastuksensa, vuokraemännän tytär, ei tuntenut häntä kohtaan samoin. Van Gogh otti tapauksen niin raskaasti, että hänen sukulaisensa huolestuivat hänestä. Van Gogh siirrettiinkin Lontoosta Pariisiin 1875.
Varhainen elämä > Uskonnollinen vaihe

Pariisissa Van Goghin uskonnollisuus voimistui, ja hän siteerasi Raamattua entistä useammin kirjeissään veljelleen. Hän asui Montmartrella brittiläisen työtoverinsa kanssa. Van Gogh kiinnitti aiempaa vähemmän huomiota työnsä hoitamiseen taideliikkeessä, joten hänet erotettiin vuoden 1876 alussa. Van Gogh oli siten 23-vuotiaana työtön eikä tiennyt, mitä tekisi seuraavaksi. Hän palasi Englantiin Ramsgateen ja sai töitä sisäoppilaitoksen opettajana. Hän opetti ranskaa, saksaa ja aritmetiikkaa ja valvoi poikia koulupäivän jälkeen. Muutaman kuukauden jälkeen hän otti opettajantyön myös Isleworthissa, jossa hän pääsi opettamaan Raamattua ja toisinaan myös saarnaamaan paikallisessa metodistikappelissa.
Van Gogh palasi Hollantiin joulukuussa 1876 ja jätti vanhempiensa kehotuksesta palaamatta Englantiin. Hänen Cent-setänsä järjesti hänelle töitä kirjakaupassa Dordrechtissa. Van Gogh joutui jättämään työt kuitenkin jo neljän kuukauden kuluttua, sillä hän oli käyttänyt työaikansa lähinnä Raamatun kääntämiseen ja piirusteluun. Van Gogh alkoi suunnitella papiksi ryhtymistä ja aloitti vanhempiensa tuella teologian opinnot Amsterdamissa. Kreikanopinnot eivät kuitenkaan sujuneet, joten vuoden kuluttua Van Gogh lopetti. Hän kirjautui kuitenkin maallikkosaarnaajien kouluun Brysselissä vuonna 1878, mutta hän ei saanut lähetystyöpaikkaa sen seurauksena. Hän muutti Etelä-Belgian Borinagen kaivoskaupunkiin saarnaamaan, mikä toikin hänelle kuuden kuukauden kokeilujakson maallikkosaarnaajana. Hän otti Raamatun kehotukset tosissaan ja luopui omaisuudestaan. Hän muutti asumaan kojuun ja nukkui sen lattialla. Hänen perheensä huolestui jälleen, ja Theo ryhtyi suostuttelemaan Vincentiä ryhtymään taiteilijaksi.
Keskusteltuaan veljensä kanssa Vincent vetäytyi pian yhdeksäksi kuukaudeksi eristyksiin. Sen aikana hänen uskonnollinen kiihkonsa laantui ja hänestä tuli järjestäytyneen uskonnon vastustaja. Samalla hän oli tehnyt päätöksen ryhtyä taiteilijaksi. Hän aloitti piirtelemällä paikallisia kaivosmiehiä. Hän yritti etsiä itselleen taideopettajaa, ja Theo tarjoutui tukemaan häntä.
Taiteilijan ura > Taideopinnot

Vaikka Van Gogh kävikin ajoittain lyhyitä aikoja taideopinnoissa, hän oli suurimmaksi osaksi itseoppinut. Hän piirsi harjoituksen vuoksi satoja yksityiskohtaisia tutkielmia ja harjoitteli asetelmien piirtämistä ja maalaamista. Hän kehitti piirustustaitojaan myös kopioimalla Jean-François Millet’n, Jozef Israëlsin sekä muiden mestarien töitä.
Van Gogh kävi läpi kaksi kertaa Charles Barguen piirustuskurssin, jossa kopioitiin litografioita. Hän kirjoitti veljelleen Theolle vuonna 1881: ”Huolellinen tutkiminen ja jatkuva & toistuva Barquen harjoitusten kopioiminen on antanut minulle näkemystä figuurien piirtämiseen. Olen oppinut mittaamaan ja näkemään ja etsimään pääpiirteitä, niin että Jumalan kiitos, se mikä minusta näytti äärimmäisen mahdottomalta aikaisemmin on tulossa nyt vähitellen mahdolliseksi. En ole enää luonnon edessä niin avuton kuin aikaisemmin.” Van Gogh opiskeli lisäksi Brysselin taideakatemiassa, Haagissa Anton Mauven opissa ja vuodesta 1885 alkaen Antwerpenin taideakatemiassa.
Vaikka Van Gogh ei kurinalaisesta taideopetuksesta välittänytkään, hänen teostensa erikoiset perspektiivit ja kirkkaat värit olivat harkittuja poikkeamia käytännöistä, jotka hän tunsi hyvin.
Taiteilijan ura > Pariisissa

Vincent asui Pariisissa Theon luona. Theo järjesti aluksi Vincentin lääkärille ja hammaslääkärille, sillä tämän terveys oli heikolla tolalla vuosien laiminlyönnin jälkeen. Pian Theo vuokrasi heille tilavan asunnon Rue Lepiciltä Montmartresta. Vincentin terveys ja mieliala kohenivat Pariisissa nopeasti. Hän kävi kolmen viikon ajan Fernand Cormonin taidetunneilla, joilla hän kehitti erityisesti piirrostekniikkaansa ja tutustui nuoriin ranskalaisiin taiteilijoihin, kuten Émile Bernardiin ja Henri de Toulouse-Lautreciin. Hän hankki maalaustarvikkeita Père Tanguyn kaupasta ja maksoi ne omilla maalauksillaan, joita Tanguy myi Van Goghin kuoltua.
Pariisi oli vuonna 1886 täynnä uutta luovia ihmisiä etenkin taiteen alalla. Kaupungissa Van Gogh tutustui Édouard Manet’n, Edgar Degas’n ja Paul Cézannen sekä impressionistien, pointillistien ja symbolistien maailmaan sekä japanilaisiin vaikutteisiin. Hän oppi tuntemaan Camille Pissarron, Toulouse-Lautrecin, Paul Signacin ja Paul Gauguinin sekä muita avantgarde-maalareita, ja hän tutki heidän töitään ja ideoitaan tarkasti. Tämän seurauksena Van Goghin tyyli muuttui kahden vuoden aikana täysin: hänen töihinsä tuli uutta keveyttä ja valoa, raatavien maatyöläisten tummat hahmot vaihtuivat eloisiin lähikuviin uusista ystävistä ja taiteilijasta itsestään, ja hän alkoi maalata myös rauhallisia kahviloiden sisätiloja ja tuulenvireisiä maisemia. Van Gogh teki tyylillisiä kokeiluja pointillismilla, japanilaisella tyylillä ja etenkin impressionismilla. Impressionismin hän oppi Camille Pissarrolta, joka yhdessä Theon ja Toulouse-Lautrecin kanssa arvosti Van Goghin taidetta ehkä eniten. Jäljittelemällä japanilaisia ukiyo-e-puupiirroksia Van Gogh omaksui kirkkaat värit ja selkeät ääriviivat. Hän hankki satojen vedosten kokoelman ja vertasi japanilaisia mestareita suurimpiin eurooppalaisiin mestareihin kuten Rembrandtiin ja Vermeeriin. Pointillisti Georges Seurat’lta Van Gogh omaksui vastavärit, joita hän käytti myöhäistuotannossaan poikkeuksellisen paljon.
Van Gogh teki Pariisissa kahden vuoden aikana yhteensä noin 200 maalausta. Näistä kukkamaalauksia oli noin 50, asetelmia 35 ja maisemia 50.
Vincent oli alkanut juopotella Pariisissa ja elää epäsiistiä ja häiritsevää elämää. Tämä ahdisti Theoa, joka ei kuitenkaan halunnut häätää veljeään. Hermoromahduksen partaalla roikkunut Vincent päätti itse muuttaa pois Pariisista helmikuussa 1888.