stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaakko Juteini
Elämä > Ero akatemiasta

Akatemiasta Juteini ei koskaan valmistunut, vaan erosi siitä vuonna 1810 tutkintoa suorittamatta. Samana vuonna hän julkaisi esikoisteoksensa Kirjoituksia Jak. Juteinilda, joka sisälsi runoja. Julkaisu oli tarkoitettu edistämään kirjoittajan mahdollisuuksia hallituskonsiljin kielenkääntäjän viran haussa. Siitä ei kuitenkaan ollut iloa, sillä Juteinin oikeinkirjoitus koettiin liian radikaaliksi, eivätkä hänen poliittiset näkemyksensäkään miellyttäneet päättäjiä. Tutkinnon puuttuminen oli myös haitta.
Juteini sai vihdoin vuonna 1812 väliaikaisen maistraatin sihteerin viran Haminasta. Seuraavana vuonna aukeni vakituinen virka Viipurista, jonne Juteini asettui asumaan. Vuonna 1814 Anders Cedervaller perusti Viipuriin kirjapainon, mikä oli Juteinin kirjailijanuralle onnenpotku.
Elämä > Kirjailijaksi

Juteini julkaisi vuosina 1816–1827 kymmeniä kirjoja ja runovihkoja, joista suurimman osan suomeksi. Mukana oli runoja, näytelmiä, proosaa, tieteellisiä kirjoituksia, sananlaskuja ja vitsejä. Juteinin teoksissa vaadittiin suomen kielelle parempaa asemaa ja esitettiin myös kritiikkiä yhteiskuntaa ja kirkkoa kohtaan. Kostoksi Virolahden kappalainen Fredrik Johan Ahlqvist laati vuonna 1818 Juteinista ilkeän runomuotoisen häväistyskirjoituksen. Kirjoitus masensi Juteinia suuresti, ja hän päätti lopettaa kirjailijanuransa kokonaan. Päätös ei kuitenkaan pitänyt, vaan heti seuraavana vuonna Juteini julkaisi uuden teoksen.
Vuonna 1826 Juteini meni naimisiin emännöitsijänsä Catharina Margaretha Blankin kanssa ja hankki oman kivitalon Viipurista. Heti seuraavana vuonna syntyi hänen ainoaksi jäänyt lapsensa Joel Jacob. Seuraava vuosi oli Juteinille raskas. Häntä vastaan nostettiin syyte kirjasta Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen. Syytteen mukaan Juteini esitti kirjassa vääräoppisia ajatuksia. Oikeus totesi hänet syylliseksi uskontunnustuksen ja evankelisen opin vastaisiin väitteisiin, ja teoksen koko painos määrättiin takavarikoitavaksi. Takavarikoidut kirjat poltettiin Viipurissa vuonna 1829, ja Juteini joutui maksamaan sakkoja. Ylemmissä oikeusasteissa tuomio myöhemmin kumottiin, mutta Juteini ei enää julkaissut kirjoja. Nimimerkeillä tai nimettömänä hän tosin lähetti kirjoituksiaan ja runojaan lehtiin.
Elämä > Viimeiset vuodet

Juteini jatkoi työtään Viipurin maistraatin sihteerinä vuoteen 1840, jolloin hän jäi eläkkeelle, ja sai Viipurin kauppiaskunnalta huomattavan rahalahjoituksen. Juteinin vaimo Catharina Margaretha kuoli vuonna 1841. Poika oli äitinsä kuollessa 14-vuotias. Juteini jatkoi kirjallisia harrastuksiaan eläkkeelläkin. Hän oli vuonna 1845 mukana perustamassa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa ja olisi päässyt sen puheenjohtajaksi, ellei olisi kieltäytynyt. Kaksi vuotta myöhemmin Juteini sai sensorin tehtäviä hoitaakseen. Ne olivat hänelle vaikeita, ja herättivät sensuroinneista kärsineissä kirjoittajissa katkeruutta. Juteini luopuikin tehtävästä vuonna 1849. Juteinia kohtaan tunnettu arvonanto kasvoi hänen vanhuudenvuosinaan suuresti, ja myös hänen tekonsa suomen kielen hyväksi tunnustettiin. Yliopiston 200-vuotisjuhlan yhteydessä hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo, tosin lähinnä hänen ruotsinkielisistä teoksistaan.
Juteini asui Viipurissa kuolinvuoteensa 1855 asti. Hänen haudalleen Ristimäen hautausmaalle pystytettiin näyttävä musta hautakivi, johon kaiverrettiin kunnioittavat sanat ”Tässä lepää maallisen viisauden tohtori Jaakko Juteini”. Hautamuistomerkki kärsi ilmeisesti vaurioita jatkosodan taisteluiden aikana, ja katosi myöhemmin sodan jälkeen kun hautausmaa hylättiin. Suomalaiset kotiseutuaktiivit etsivät Juteinin hautaa pitkään, kunnes heinäkuussa 2018 löysivät osan hänen hautakivestään Ristimäen hautausmaalta.
Teokset

Juteinin poika Joel Jacob julkaisi isänsä suomenkieliset kirjoitukset yhdeksänä kirjana nimellä Jak. Juteinin kirjoja. Juteini lienee ensimmäinen suomenkielinen kirjailija, jolta julkaistiin kootut teokset. Sen jälkeen hänen teoksiaan ei ole juurikaan painettu uudelleen, vaikkakin Ahti Laineen toimittama valikoimateos Voi sun juttujas, Juteini sisältää otteita useista Juteinin suomenkielisistä kirjoista. Juteinin runot ovat jääneet hänen muuta tuotantoaan vahvemmin elämään. Moni tuntee kieliasultaan hiukan modernisoidun version ensimmäisen säkeistön Juteinin sepittämästä runosta Laulu Suomessa:
Arvon mekin ansaitsemme

Suomen maassa suuressa,

vaikk’ei riennä riemuksemme

leipä miesten maatessa;

laiho kasvaa kyntäjälle,

onni työnsä täyttäjälle.
Teokset > Suomenkieliset teokset

Luettelossa ei ole Juteinin pieniä runovihkoja, ja muitakin pieniä kirjoituksia todennäköisesti puuttuu.
Jaakon Runoralli (Marras Workshop 2014)
Juteini-kirja (toim. V-P. Bäckman, Marras Workshop 2008)
Voi sun juttujas, Juteini (Littera 1983)
Ajan wiete, elli, Moninainen runo-kokous (1817)
Erhetyksen waikutus, elli, Lapsen murha (1827)
Huilun humina, elli, Takaisin tulo Wäinämöisen hywästi jätöstä (1820)
Huwitus-Sanomia (1819)
Jaakko Juteinin eläinsuojeluskirjoitelmat (T. K. Forsten 1906)
Jaakko Juteinin mietteitä eläinsuojeluksesta (Suomen eläinsuojelusyhdistys 1915)
Jak. Juteinin kirjoja 1: Kandeleen kaksoiset eli Laulu- ja runo-kokous (Alfthan 1856)
Jak. Juteinin kirjoja 2: Leikki-lauluja ja pila-puheita (Alfthan 1856)
Jak. Juteinin kirjoja 3: Runo-vihko (Alfthan 1856)
Jak. Juteinin kirjoja 4: Huvitus-kirja (Alfthan 1857)
Jak. Juteinin kirjoja 5: Kirja vakaisissa aineissa ja piirroksia (Alfthan 1857)
Jak. Juteinin kirjoja 6: Kynä-kokeita ja kirja-kokous (Alfthan 1858)
Jak. Juteinin kirjoja 7: Ajatuksia ja hupailemia (Alfthan 1858)
Jak. Juteinin kirjoja 8: Ajatuksen alkeita ja runon tähteitä (Alfthan 1858)
Jak. Juteinin kirjoja 9: Tarina- ja kummitus-kirja; Suomalaisten valittuja sanan-laskuja (Alfthan 1858)
Jak. Juteinin Runon tähteitä (1826)
Jak. Juteinin Wilpittömiä kirjoituksia (1817)
Kirjoituksia Jak. Juteinilda 1 (1810)
Kummituksia, elli, Luonnollisia aawis-juttuja, walistuksen lisäksi (mukaelma saksasta; 1819)
Lasten kirja (1816–1817)
Lauseita Jak. Juteinin kirjoista (1844)
Lausumisia, ja muita wakaisia runo-kirjoituksia (1817)
Lähtö-laulu, elli, Hywästi-jättö Wäinämöiselle (1819)
Muisto-patsas Suomessa Aleksanderille I keisarille ja suurelle ruhtinaalle (1815)
Nimi-päiwä, elli, Hywä elämä howissa (1824)
Perhe-kunda (1817)
Pila pahoista hengistä (1817)
Pila-kirjoituksia (1816)
Sanan laskun koetuksia ja runon tähteitä (1844)
Suomalainen, elli, Runo ahkeruudesta Suomessa (1816)
Uusia lauluja, perustus-kielellä (1819)
Uusia sanan laskuja (1817)
Valikoima Jaakko Juteinin runoja (Helsingin kustannus-o.y. 1907)
Walittuja suomalaisten sanan laskuja (1818–1819)
Wenäläinen, elli, Runo Pohjan sodasta (1816)
Teokset > Ruotsinkieliset teokset

Anmärkningar uti finska skaldekonsten (1816)
Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen (1827)
Försök till utredande af finska språkets grammatik (1818)
Kritik öfver Lån-bokstäfverna uti Finska Språket (1816)
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Jaakko Juteini on Wikiaineistossa
Sitaatteja aiheesta Jaakko Juteini Wikisitaateissa
Vapaasti ladattavia Jaakko Juteinin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä.
Jaakko Juteini 375 humanistia -sivustolla 27.3.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Jaakko Juteinin teoksia Hämeenlinnan Lydiassa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 
Anteckningar af Tankar -teoksen kansilehti.
Gerald Diduck

| Gerald Diduck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1965 (ikä 59) Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1984–2001
Seurat:  New York Islanders (NHL) Montreal Canadiens (NHL) Vancouver Canucks (NHL) Chicago Blackhawks (NHL) Hartford Whalers (NHL) Phoenix Coyotes (NHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Dallas Stars (NHL)
NHL-varaus:  16. varaus, 1983 New York Islanders
Gerald Diduck (s. 6. huhtikuuta 1965 Edmonton, Alberta, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Taustaltaan hän kuuluu Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin. NHL-joukkue New York Islanders varasi Diduckin vuoden 1983 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 16. Diduck edusti NHL-urallaan peräti kahdeksaa eri seuraa.
Diduck pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella 1984–1985 hänet varanneessa Islandersissa. Diduck pelasi kausina 1984–2001 yhteensä 932 ottelua NHL:n runkosarjassa tehopisteillä 56+156=212 ja hänelle tuomittiin 1 612 jäähyminuuttia.
Ennen NHL-uraansa Diduck edusti WHL:n Lethbridge Broncosia ja CHL:n Indianapolis Checkersia.
Tilastot

--- Runkosarja ---  ---- Pudotuspelit ----
Kausi    Joukkue                     Sarja  O     M    S   TP   RM  O    M   S  TP  RM
--------------------------------------------------------------------------------------
1981-82  Lethbridge Broncos          WHL    71    1   15   16   81  12   0   3   3  27
1982-83  Lethbridge Broncos          WHL    67    8   16   24  151  20   3  12  15  52
1983-84  Lethbridge Broncos          WHL    65   10   24   34  133   5   1   4   5  27
1983-84  Indianapolis Checkers       CHL    --   --   --   --   --  10   1   6   7  19
1984-85  New York Islanders          NHL    65    2    8   10   80  --  --  --  --  --
1985-86  Springfield Indians         AHL    61    6   14   20  175  --  --  --  --  --
1985-86  New York Islanders          NHL    10    1    2    3    2  --  --  --  --  --
1986-87  Springfield Indians         AHL    45    6    8   14  120  --  --  --  --  --
1986-87  New York Islanders          NHL    30    2    3    5   67  14   0   1   1  35
1987-88  New York Islanders          NHL    68    7   12   19  113   6   1   0   1  42
1988-89  New York Islanders          NHL    65   11   21   32  155  --  --  --  --  --
1989-90  New York Islanders          NHL    76    3   17   20  163   5   0   0   0  12
1990-91  Montreal Canadiens          NHL    32    1    2    3   39  --  --  --  --  --
1990-91  Vancouver Canucks           NHL    31    3    7   10   66   6   1   0   1  11
1991-92  Vancouver Canucks           NHL    77    6   21   27  229   5   0   0   0  10
1992-93  Vancouver Canucks           NHL    80    6   14   20  171  12   4   2   6  12
1993-94  Vancouver Canucks           NHL    55    1   10   11   72  24   1   7   8  22
1994-95  Vancouver Canucks           NHL    22    1    3    4   15  --  --  --  --  --
1994-95  Chicago Blackhawks          NHL    13    1    0    1   48  16   1   3   4  22
1995-96  Hartford Whalers            NHL    79    1    9   10   88  --  --  --  --  --
1996-97  Hartford Whalers            NHL    56    1   10   11   40  --  --  --  --  --
1996-97  Phoenix Coyotes             NHL    11    1    2    3   23   7   0   0   0  10
1997-98  Phoenix Coyotes             NHL    78    8   10   18  118   6   0   2   2  20
1998-99  Phoenix Coyotes             NHL    44    0    2    2   72   3   0   0   0   2
1999-00  Canadian National Team      Intl   12    3    0    3    6
1999-00  Toronto Maple Leafs         NHL    26    0    3    3   33  10   0   1   1  14
2000-01  Dallas Stars                NHL    14    0    0    0   18  --  --  --  --  --
--------------------------------------------------------------------------------------
         NHL yhteensä                       932   56  156  212 1612 114   8  16  24 212
Anton Lilius

Anton Lilius (16. kesäkuuta 1822 Vesilahti – 4. joulukuuta 1893 Saarijärvi) oli suomalainen Lilius-sukuun kuulunut pappi ja valtiopäivämies.
Liliuksen vanhemmat olivat varatuomari Anton Gabriel Lilius ja Maria Katarina Cajalén. Hän valmistui papiksi 1844 ja toimi ensin apulaisena useissa eri seurakunnissa, kunnes tuli kappalaiseksi Hattulaan 1858 ja Saarijärvelle 1867. Lilius toimi pappissäädyssä edustajana valtiopäivillä 1872, 1877, 1882 ja 1885. Ensin mainittuna vuonna hän teki onnistuneen esityksen samanlaisen perintö- ja naimaosuuden myöntämisestä niin naiselle kuin miehellekin. Lilius julkaisi 1851-1855 kuukausilehteä Kristillinen Huvittaja eli Totiseen Jumalisuuteen kehoittavia kirjoituksia ja kertoelmia. Hän myös suomensi Hübnerin teoksen Bibliallinen historia (1850) sekä Martin Lutherin Huonepostillan (1878).
Liliuksen puoliso vuodesta 1848 oli  Amanda Sofia Perdén (k. 1924). Kansanperinteen kerääjä Lilli Rainio (1861–1945) ja lääkäri, lähetystyöntekijä Selma Rainio (1873-1939) olivat heidän tyttäriään.
Gunnar Hökmark

Gunnar Hökmark
Anders Gunnar Hökmark (s. 19. syyskuuta 1952 Ystad) on maltillisessa kokoomuksessa vaikuttava ruotsalainen poliitikko. Hän opiskeli taloustiedettä, toimi vuosina 1979–1984 maltillisen nuorisoliiton puheenjohtajana ja istui vuosina 1982–2004 Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Vuosina 2003–2004 hän toimi valtiopäivien perustuslakikomitean puheenjohtajana.
Vuosina 1991–1999 Hökmark toimi kokoomuksen puoluesihteerinä.
Hökmark on istunut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2004. Hänet valittiin uudelle kaudelle 2009 ja 2014. Hänen kirjojensa joukkoon kuuluu Frihetens värden: den europeiska utmaningen (2005). Hän on ollut vuodesta 2007 Samfundet Sverige-Israelin johdossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (ruotsiksi)
Gunnar Hökmark Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Ruotsin europarlamentaarikot
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2004–2009) |
| --- | --- |
EPP-ED:   Cedershiöld  Fjellner  Hökmark  Ibrisagic  Wijkman 
ALDE:  Carlshamre  Ek  Malmström (2004–2006)  Schmidt (2006–2009) 
G-EFA:  Schlyter 
PES:  Andersson  Färm (2007–2009)  Hedh  Hedkvist Petersen (2004–2007)  Segelström  Westlund 
IND/DEM:  Goudin  Lundgren  Wohlin 
GUE/NGL:  Holm (2006–2009)  Sjöstedt (2004–2006)  Svensson 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2009–2014) |
| --- | --- |
EPP:  Corazza Bildt  Fjellner  Hökmark  Ibrisagic  A. Svensson 
ALDE:  Ek (2009–2011)  Johansson (2011-2014)  Paulsen  Schmidt  Wikström 
G-EFA:  Andersdotter (2011–2014)  Engström  Lövin  Schlyter 
PASD:  Färm  Hedh  Ludvigsson  Nilsson (2011–2014)  Ulvskog  Westlund 
GUE/NGL:  Gustafsson (2011–2014)  E. Svensson (2009–2011) 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2014–2019) |
| --- | --- |
EPP:  Adaktusson (2014–2018)  Corazza Bildt  Fjellner  Hökmark  Sellström (2018–2019) 
ALDE:  Federley  Paulsen (2014–2015)  Selimovic (2015–2019)  Wikström 
G-EFA:  Andersson  Dalunde (2016–2019)  Engström (2014–2019)  Eriksson (2014–2016)  Lövin (2014)  Valero 
S&D:  Aleksander Gabelić (2018–2019)  Guteland  Hedh  Ludvigsson  Nilsson (2014–2018)  Post  Ulvskog 
EFDD:  Lundgren  Winberg 
GUE/NGL:  Björk 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  MEP-hakemisto
Patrick Vieira

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Patrick Vieira
Syntymäaika: 23. kesäkuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Dakar, Senegal
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 193 cm
Seura
Seura:  Genoa
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1995 |  AS Cannes | 49 | (2) |
| 1995–1996 |  AC Milan | 2 | (0) |
| 1996–2005 |  Arsenal | 279 | (29) |
| 2005–2006 |  Juventus | 31 | (5) |
| 2006–2010 |  Internazionale | 67 | (6) |
| 2010–2011 |  Manchester City | 28 | (3) |
Maajoukkue
| 1997–2009 |  Ranska | 107 | (6) |
Valmennusura
2016–2018:  New York City
2018–2020:  Nice
2021–2023:  Crystal Palace
2023–2024:  Strasbourg
2024–:  Genoa
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Patrick Vieira (s. 23. kesäkuuta 1976 Dakar, Senegal) on senegalilaissyntyinen ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Marraskuusta 2024 lähtien hän on toiminut Genoan päävalmentajana.
Ura pelaajana

Vieira syntyi Senegalissa, mutta muutti jo pienenä Pariisiin. Vieira muistetaan parhaiten pitkästä urastaan Englannin Valioliigan Arsenalissa. Vieira oli pitkään lontoolaisseuran kantavia voimia. Arsenal ja Vieira voittivat Valioliigan kolmesti (1998, 2002, 2004) ja FA Cupin neljästi (1998, 2002, 2003, 2005). Juventus osti miehen Arsenalista kesällä 2005 13,7 miljoonalla punnalla. Kesällä 2006 Vieira siirtyi sopupeliskandaalin ryvettämästä Juventuksesta Internazionaleen. Tammikuun 2010 siirtoikkunan aikana Vieira palasi Valioliigaan siirtymällä Manchester Cityn riveihin.
Ranskan maajoukkuetta Vieira edusti 107 kertaa ja teki maaotteluissa kuusi maalia. Hän oli mukana, kun Ranska voitti kultaa maailmanmestaruuskilpailuissa 1998 ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2000. MM-kilpailuissa 2002 hän pelasi avauskokoonpanossa Ranskan kaikissa kolmessa ottelussa mutta tuolloin Ranska jäi alkulohkossaan viimeiseksi tekemättä maaliakaan. Vieira peri kapteeninnauhan Zinédine Zidanelta Ranskan maajoukkueessa vuoden 2006 MM-kisojen jälkeen.
Ura valmentajana

Vieira lopetti uransa vuonna 2011 ja hän siirtyi Manchester Cityn kehitysjohtajaksi. Marraskuussa 2015 hän teki kahden vuoden valmentajasopimuksen New York City FC:n kanssa ja hän aloittaa työnsä 1. tammikuuta 2016.
Vieirain johdolla New York City sijoittui kausilla 2016 ja 2017 MLS:n runkosarjassa konferenssinsa toiseksi. Kaudella 2017 sijoitus oli toinen myös koko maan sijoituksissa. MLS Cupissa tie katkesi konferenssin puolivälieriin molempina kausina. Kesäkuussa 2018 Vieira jätti New York Cityn ja siirtyi Ligue 1:n OGC Nicen päävalmentajaksi.
Vieiran debyyttikausi Nicessä päättyi viidenteen sijaan jo maaliskuussa 2020, kun koronapandemia keskeytti Ranskan liigakauden ennenaikaisesti. Kausi 2020/21 alkoi hyvin liigassa, mutta Eurooppa-liigassa pelit eivät sujuneet. Seurajohto erotti Vieiran joulukuun alussa 2020, kun Nice oli hävinnyt viisi perättäistä ottelua.
Heinäkuussa 2021 Vieirasta tuli Englannin Valioliigan Crystal Palacen päävalmentaja kolmivuotisella sopimuksella. Debyyttikaudellaan Vieira luotsasi Palacen liigassa tukevasti keskikastiin sijalle 12. FA Cupissa hän johdatti joukkueensa aina välieriin saakka, joissa Palace hävisi Chelsealle. Kaudella 2022/23 Palacen tulokset heikkenivät kauden edetessä, eikä Vieira onnistunut kääntämään joukkueensa suuntaa. Lopulta kahdentoista voitottoman ottelun putki oli seurajohdolle liikaa ja Vieira sai potkut maaliskuun puolivälissä 2023 Palacen vajottua vain kolmen pisteen päähän putoamisviivasta.
Heinäkuussa 2023 Vieira aloitti RC Strasbourgin päävalmentajana kolmivuotisella sopimuksella. Vieiran johdolla Strasbourg sijoittui kauden 2023/24 päätteeksi sijalle 13. Heinäkuussa 2024 Vieira ja seura purkivat sopimuksen.
Marraskuussa 2024 Vieirasta tuli Serie A:ssa pelanneen Genoan päävalmentaja.
Saavutuksia ja palkintoja

Arsenal FC
Englannin Valioliiga (3) 1997–1998, 2001–2002, 2003–2004
FA Cup (4) 1998, 2002, 2003, 2005
Community Shield (4) 1998, 1999, 2002, 2004
FC Internazionale Milano
Serie A (3) 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009
Italian supercup (2): 2006, 2008
Manchester City
FA Cup 2011
Henrik Melander

Henrik Melander (20. elokuuta 1854 Kuopio – 18. marraskuuta 1905 Turku) oli suomalainen opettaja ja valtiopäivämies.
Melanderin vanhemmat olivat yliopettaja Henrik Leopold Melander ja Elise Leontine Enwald. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1881 ja toimi sitten  opettajana Helsingin suomalaisessa alkeisopistossa. 1888 hän tuli Turun suomalaisen klassillisen lyseon latinan lehtoriksi ja 1890 lyseon rehtoriksi. Hän toimi ahkerasti reaaliosaston perustamiseksi kouluunsa, samoin kuin Turun suomalaisen tyttökoulun ja jatko-opiston perustamiseksi. Hän myös sai Turun Kasvatusopillisen yhdistyksen heräämään uudestaan henkiin.  Melander toimi pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Vuonna 1897 hän toimi yleisen anomusvaliokunnan puheenjohtajana. Melanderin puoliso vuodesta 1892 oli Johanna Vilhelmina Vigelius (1876-1953). Hänen veljiään olivat fyysikko Gustaf Melander ja historioitsija Kurt Melander.
Johan Bäckwall

Johan (Juhana) Bäckvall (tai Bäckwall) (28. kesäkuuta 1817 Haapajärvi – 21. joulukuuta 1883 Oulu) oli Oulun kirkkoherra, toimittaja, runoilija ja suomentaja. Hän käytti myös seuraavia nimimerkkejä: B., Bll, B---vall, B-v-ll, B---w-ll, J.B:vll, -kw-, -kw.- ja --ll.
Henkilöhistoria

Bäckvallin vanhemmat olivat talollinen Henrik Pettersson Herrala (Heikki Herranen) ja Kaisa Henriksdotter Vehkalahti. Hän kävi Oulun triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1839 ja hänet vihittiin papiksi 1842. Bäckvall oli aluksi apupappina Rovaniemellä, Pudasjärvellä, Oulussa ja Oulunsalossa. Hänestä tuli Oulunsalon kappalainen 1855, Oulun kappalainen 1856, Kesälahden kirkkoherra 1864 ja Koiviston kirkkoherra 1869. Oulun kirkkoherrana Bäckvall oli 1876-1883. Bäckvall sai rovastin arvon 1878. Hän oli pappissäädyssä valtiopäivämies 1867 ja 1877–1878.
Bäckvall oli naimisissa vuodesta 1844 Maria Sofia Heikelin kanssa.
Kirjallinen tuotanto

Bäckvall kirjoitti Elias Lönnrotin julkaisemaan Mehiläinen-lehteen ja avusti myös Maamiehen Ystävää. Vuosina 1854–1865 hän toimitti Oulun Wiikko-Sanomia. Bäckvall suomensi Zacharias Topeliuksen Luonnonkirjan 1860 ja Maamme kirjan 1876 sekä tanskalaisen Ludvig Holbergin komedian Ei ole aikaa (1867).
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

Kuwaelemia Amerikasta, osa 1 : Erään uudistalon asukkaan elämästä, mukaelemalla kirjoittanut J. B:wll. Barck, Oulu 1863
Kuwaelemia Amerikasta, osa 2 : Metsästäjäneito, mukaelemalla kirjoittanut J. B:wll. G.W.Wilen 1864
Nestor Järvinen

Nestor Järvinen (9. lokakuuta 1831 Kiukainen – 19. lokakuuta 1901 Juva) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies.
Järvisen vanhemmat olivat Kiukaisten Laihian rusthollari Gustaf Järvenpää (k. 1870) ja Maria Karlsdotter (Vitikka). Hän kävi Turun lukiota 1848–1851 ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1851. Järvinen valmistui Helsingin yliopistosta historiallis-filologisen osaston kandidaatiksi ja maisteriksi 1857. Hän opiskeli myöhemmin pedagogiikkaa Saksassa ja Sveitsissä 9 kuukauden ajan 1862 ja hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1867.
Järvinen oli Jyväskylän seminaarin uskonnon lehtori 1863–1881 ja Jyväskylän suomalaisen tyttökoulun johtaja 1869–1881.Vuodesta 1881 alkaen hän oli Jyväskylän maaseurakunnan kirkkoherrana ja vuodesta 1888 Juvan kirkkoherrana. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888 ja 1891 ja jäsen kirkolliskokouksessa kolme kertaa. Järvinen sai rovastin arvon 1883 ja hän toimi myös lääninrovastina.
Järvinen on tehnyt suomenkieliset sanat Ruotsin kansallislauluun, mutta yleisemmin sitä lauletaan suomeksi Alpo Noposen sanoin.
Järvinen oli naimisissa vuodesta 1858 Amanda Charlotta Grönholmin kanssa. Heidän poikansa oli professori, kansanedustaja ja valtiovarainministeri Kyösti Järvinen.
Barbara Lochbihler

| Barbara Lochbihler |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2009–2019  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1959 (ikä 65) Obergünzburg, Länsi-Saksa
Tiedot
Puolue:  Liittouma 90/Vihreät
Aiheesta muualla
barbara-lochbihler.de
Barbara Lochbihler (s. 20. toukokuuta 1959 Obergünzburg, Länsi-Saksa)  on saksalainen poliitikko. Hän on Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen.
Lochbihler on parlamentin Ihmisoikeuksien alivaliokunnan puheenjohtaja. Hän työskenteli Amnesty Internationalin Saksan osaston pääsihteerinä 1999–2009.
Hän opiskeli Münchenin yliopistossa sosiaalipolitiikkaa ja valtiotieteitä.