stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nakeke
Aseman perustaminen

Heinäkuussa 1903 Ongandjeraan lähetettiin Emil Liljeblad, ja syyskuussa hänelle tuli toveriksi Heikki Saari. Uusi asema rakennettiin neljä kilometriä entisestä itään, Nakeke-nimiseen paikkaan, joka oli puolen kilometrin päässä kuningas Tshaanikan hovista.
Aluksi suomalaisten opetuksia tuli kuulemaan vain eräs vanha mies, joka oli ollut jo Martti Rautasella paimenena ja joka nyt oli tullut suomalaisille töihin. Pian kuitenkin opetusta tuli kuulemaan 20–30 henkeä. Kuningas Tshaanika ryhtyi nyt vastustamaan suomalaisia. Kuninkaan mielestä riitti, jos 4–5 hengelle opetettaisiin. Mutta jos opetettaisiin koko kansaa ”sanomaan ’mää, mää’ ” (so. veisaamaan), niin kuka sitten tulisi hänelle palvelijaksi ja sotisi hänen puolestaan? Kuitenkin Tshaanika oli Ambomaan mittapuiden mukaan pätevä kansansa johtaja, eikä hän myöskään ollut perso alkoholille. Käytännössä seurakunnan muodostivat aluksi muista heimoista tulleet käännynnäiset, jotka eivät kuitenkaan aina näyttäneet hyvää esimerkkiä paikallisille.
Saaren ollessa tilapäisesti poissa 1904 Liljebladille tuli vaikeuksia. Portugalilaiset ahdistelivat amboheimoja pohjoisessa ja saksalaiset olivat joutuneet taistelemaan hererokapinaa vastaan ja heidän pelättiin olevan tulossa Ambomaallekin miehittäjinä. Tshaanika pelkäsi asemansa puolesta, sillä hän oli tullut kuninkaaksi surmaamalla veljensä. Sukulaisia asui läheisessä Uukwaluudhissa, ja nämä hautoivat suunnitelmia hänen syrjäyttämisekseen. Tässä tilanteessa Liljeblad lähetti ambopojan Uukwaluudhiin ostamaan karjaa, ja Tshaanika tuli vakuuttuneeksi siitä, että Liljeblad oli mukana salaliitossa. Tämä joutui tästä syystä jättämään Ongandjeran. Työtä saivat jatkaa Saari ja uutena kentälle tullut Juho Tuominen.
Saari ja Tuominen ryhtyivät koulunpitoon heinäkuussa 1904 ja seuraavan vuoden lokakuussa he kastoivat ensimmäiset viisi ongandjeralaista.
Aseman siirtyminen uuteen paikkaan

Nakeke osoittautui kuitenkin pian sopimattomaksi paikaksi, sillä kuivana kautena siellä oli vaikea saada vettä mistään. Niinpä Saari rakensi 1908 uuden aseman aivan lähelle sitä paikkaa, missä Rehoboth oli ollut. Tämä nimi otettiin nyt uudelleen käyttöön.
Posoaapa

Posoaavan suoalue ennen kuin Lokan altaan vedet peittivät sen.
Posoaapa on Sodankylän Sompiossa sijaitseva suo. Se oli aikoinaan Suomen suurin aapasuo, joka oli pinta-alaltaan noin 70 km². 1960-luvun lopulla suurin osa Posoaavasta jäi Lokan tekojärven alle ja nykyään siitä on jäljellä enää muutaman neliökilometrin laajuinen alue järven pohjoisrannalla. Posoaapa oli myös Euroopan suurin aapasuo.
Posoaapaa rajasi lännessä Riestojoki ja idässä Kopsusjoki, sen etelälaidassa puolestaan oli suoalueiden ympäröimä saareke, jolla sijaitsi muun muassa Rieston erämaakylä. Ne kaikki peittyivät Posoaavan tavoin tekojärven alle.
Suo esiintyy myös viihteessä ja kulttuurissa. Eero Magga levytti vuonna 2000 kappaleen nimeltä Posoaapa ja Mauri Paasilinnan vuonna 1999 julkaistu kokoelma sisältää samannimisen novellin.
Lauluni aiheet III

| Lauluni aiheet III Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 14. syyskuuta 2012
 Tyylilaji: iskelmä, pop, huumorimusiikki, jazz
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  28.
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Lauluni aiheet II 2012 | Lauluni aiheet III 2012 | Tuomittuna kulkemaan 2013 |
Lauluni aiheet III on Vesa-Matti Loirin kokoelmalevy, joka sisältää kappaleita laidasta laitaan koko uralta. Se julkaistiin 14. syyskuuta 2012. Levy päättää Loirin kolmiosaisen Legenda -kokoelmalevysarjan.
Kulovesi

| Kulovesi |
| --- | --- |
 Ilmakuva Kulovedestä.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Nokia, Sastamala
Koordinaatit:  61°26′20″N, 23°12′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuloveden lähialue (35.135)
Tulouomia:  Nokianvirta Pyhäjärvestä, Siuronkoski Mahnalanselältä, Otamusjoki Tupurlanjärvestä, Lanajoki Suonojärvestä
Lasku-uoma:  virtaa suoraan Rautaveteen
Taajamat:  Siuro
Järvinumero:  35.132.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  57,5 m  
Pituus:  19,5 km  
Leveys:  8,5 km  
Rantaviiva:  153 km  
Pinta-ala:  36,42 km²  
Tilavuus:  0,2584 km³  
Keskisyvyys:  7,14 m  
Suurin syvyys:  36,66 m  
Valuma-alue:  20 944,8 km²  
Saaria:  54
:  Salonsaari, Isosaari, Kutalansaari, Kakue, Muurassaari, Jänessaari, Kalmesaari, Sadanleukaluut, Isosaari
 fiKulovesi 
Kulovesi on Pirkanmaalla Sastamalassa ja Nokialla sijaitseva järvi. Kuloveden alajuoksulla olevalla Rautavedellä on sen kanssa yhteisiä saaria Salonsaari ja Isosaari, koska järvet liittyvät toisiinsa sarien välisissä salmissa. Molempien järvien yhteisaluetta kutsutaan myös nimellä Iso-Kulovesi.
Maantieto

Järven pinta-ala on 36,42 neliökilometriä eli 3 642 hehtaaria, ja sen pituus on 19,5 ja leveys 8,5 kilometriä. Kulovesi on Suomen 100. suurin järvi. Järvi on säännöstelty ja sen vedenpinnan korkeus on 57,5 metriä merenpinnan yläpuolella, mikä on myös Rautaveden vedenpinnan korkeus. Kulovettä on säännöstelty vuodesta 1957 alkaen ja säännöstely palvelee sekä Melon voimalaitoksen, Tyrvään voimalaitoksen ja Siuron voimalaitoksen tarpeita että järven vedenpinnan korkeuden vakauttamista. Järven keskisyvyys on 7 metriä, mutta syvimmillään se on 37 metriä. Järvessä on vettä 0,26 km2. Valuma-alue on laaja, joten veden vaihtuvuus järvessä on nopeaa. Vesi viipyy Kulovedessä keskimäärin vain 21 vuorokautta.
Nokianvirta laskee aluksi Korvelan kohdalla olevaan kolme kilometriä pitkään lahteen, joka yhtyy Kuloveden pääaltaaseen Lukkilansalmen ja Haapaniemen salmen kautta. Siellä järveen yhtyy pohjoisesta laskeva Jokisjärvi, joka ohittaa Siuron voimalaitoksen vapasti virraten. Järven pohjoisrantoja seuraa Tampere–Pori-rata, joka seuraa järven pohjoisrantoja 9 kilometrin matkalla. Erityisen näkyvillä se kulkee Kuljun ja Urmian välillä, kun se seuraa rantoja Kesäniemen ja Sadanleukaluiden kohdalla. Radan taakse jää Piikkilänjärvi, jota on Kuloveden 5,5 kilometriä pitkä lahti. Tänne laskevat Saikkalanjoen valuma-alueen vedet. Suoniemen kirkon ja Kalmesaaren taakse työntyy etelän suuntaisena 4,5 kilometriä pitkä Sarkolanlahti. Lahteen laskee Lanajoki, joka on Sarkolanjoen valuma-alueen laskujoki. Tyrisevän, Kutalan ja Kiuralan kohdalla Kutalansaari ahtauttaa Kuloveden pienimuotoiseen saaristoon, jonka virtaukset viivyttävät järven jäätymistä alkutalvella. Kutalanvuolle ja Hulttistenvuolle ovat virtaukseltaan jokimaisia kapeikkoja. Osa vesistä poistuu Kulovedestä kiertäen Kiuralan Isosaaren pohjoispuolen reittiä pitkin joko Myllyvuolteen tai Hiedanvuolteen läpi. Eteläinen reitti kiertää Salonsaaren Kojolanselän ja Rikastenselän kautta ja purkautuu siellä kapeikon kautta Rautaveteen. Rikastenselän eteläpuolella sijaitsee Kärppälänlahti, johon laskee Kärppälänjoki.
Maantieto > Saaret

Kulovedessä on 54 saarta, joiden pinta-alat ovat yhteensä 362 hehtaaria ja joiden rantaviivan yhteispituus on 39 kilometriä. Alle hehtaarin kokoisia saaria on 41, joista alle aarin kokoisia on viisi. Yli hehtaarin kokoisia saaria 13, joista Salonsaari on suurimpana yli neliökilometrin laajuinen. Se on Isosaaren kanssa yhteinen saari Rautaveden kanssa.
Kuljun Isosaari on järven pohjoisosan suurin saari. Sen rinnalla sijaitsevat pienet Lehti-, Risti- ja Halkosaaret. Keskellä selkää sijaitsevat pienet Selkäsaari ja Karhusaari ja lähellä Urmiaa sijaitsee yksinäinen Hanhisaari. Sadanleukaluut, eli Elssansaari, erottaa Kulojärven selän Piikkilänjärvestä, mutta rautatien takia se vaikuttaa niemeltä. Tyrisevän ja Suoniemen välissä ovat suuren selän ensimmäiset eteläiset saaret. Niitä ovat Kalmesaari (myös Kalmetsaari), Maijansaari, Sarasaari, Latosaari, Muurassaari ja Jänessaari. Suurin saari Salonsaari, joka on 4,3 kilometriä pitkä ja 3,4 kilometriä leveä, ja siis erottaa Kuloveden Rautavedestä. Saman tekee pienempi 1,2 kilometriä pitkä Kiuralan Isosaari. Toiseksi suurin saari on Kutalansaari. Se on 1,8 kilometriä leveä ja jonka 1,7 kilometriä pitkä niemi Salonnokka kasvattaa saaren pituudeksi 3,2 kilometriä. Muita edellisten lähettyvillä olevia suurempia saaria ovat Vatulansaari, Karhunsaari, Kaukue, Haapasaari, Peltosaari ja Mäntysaari.
Maantieto > Taajamat

Järven rantaviiva on 153 kilometriä pitkä, josta 39 kilometriä kuuluu saarille. Rannat ovat pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Paikoitellen muun muassa lahdenpohjukoissa ja loivissa rinteissä on savipohjaisia peltomaita. Monet järveen laskevista joista ja ojista alkavat metsämaista, mutta tuovat sitten vedet peltomaiden läpi. Merkittävimpiä taajamia Kuloveden rannoilla ovat Nokian Siuro ja Suoniemi. Viimeksi mainittu on samalla entinen kunta, joka liittyi Nokian kauppalaan vuonna 1973. Sastamalan kylistä muun muassa Karkunkylä, Kutala ja Tyrisevä sijaitsevat Kuloveden rannoilla.
Virkistyskäyttö > Veden laatu

Kuloveden vedenlaatua seurataan säännöllisesti Tampereen seudun yhteistarkkailun puitteissa. Näytteitä otetaan kahden syvänteen pohjalta Kesäniemen edustalla ja Kalmesaaren vieressä.
Aikaisemmin Kuloveden laatu on ollut huono, mutta vedensuojelusäännökset ovat vaikuttaneet veden laatuun parantavasti. Syynä ovat pääasiassa vesistön yläjuoksulla tapahtunut kuormituksen väheneminen ja Kuloveden alueella tapahtuneet muutokset. Muun muassa Nokia Oy:n lopetettua selluloosan valmistuksen, laski happea kuluttava kuormitus tuntuvasti. Nykyään Kuloveden vesi on sameahkoa ja lievästi ruskeaa. Sen happamuustaso on normaali. Vaikka tulevien vesien fosforipitoisuudet ovat Nokianvirtaa lukuun ottamatta alhaisia, ovat Kulovesi ja Rautavesi säilyneet lievästi rehevinä. Tämän seurauksena levät lisääntyvät kesäisin hyvin ja leväkukintaa esiintyy säännöllisesti.
Kesäniemen edustan syvänteessä ei ole todettu talvisin happikatoa, mutta Kalmesaaren viereisessä syvänteessä niitä on ollut melko säännöllisesti ja siellä pohjan läheinen vesikerros on ollut jopa täysin hapeton. Kesäisin ongelmaa ei esiinny yhtä vakavana. Päällysveden happiongelmat ovat lähes hävinneet metsäteollisuuden jätevesien vähennyttyä.
Kuloveden vedenlaatu vaihtelee hyvän ja välttävän välillä. Parhaimmillaan vedenlaatu on talvisin, jolloin vesi on lievästi sameaa ja ravinnetaso on alhainen. Kesäisin vedenlaatu on selvästi heikompi, sillä ravinnetaso nousee lähelle rehevien vesien rajaa ja levää esiintyy silmin nähtävänä määränä. Kokonaisuudessaan vedenlaatu on tyydyttävä ja järven vedet ovat uimakelpoisia.
Sarkolanlahti, johon Lanajoki laskee, on jonkin verran rehevöitynyt. Vahalahti, ja siinä sijaitseva Pumpulinlahti, on kasvanut jo lähes umpeen. Sen syynä pidetään valuma-alueella olevien soiden ojituksia. Kärppälänlahteen laskevan Kärppälänjoen tuoma hajakuormitus nostaa lahden ravinnepitoisuuksia.
Virkistyskäyttö > Kalalajit ja kalastus

Kulovesi yhdessä Rautaveden kanssa muodostaa yhden maan parhaista kuhanpyyntialueista. Kuhan lisäksi Kuloveden huomattavimpia saaliskaloja ovat sulkava, hauki, ahven, särki ja toutain, joista sulkava on runsain saalislaji. Näiden lisäksi järvellä voi tavata ainakin siikaa, lahnaa, järviruutanaa ja kuoretta. Järveen on tehty säännöllisesti kala- ja rapuistutuksia. Vuosien 2008−2012 aikana ovat olleet istutettuja lajeina kuha, harjus, kirjolohi, järvilohi ja järvitaimen. Aikaisempina vuosina istutettiin myös tavallisempia lajeja: hauki, siika, ankerias, karppi, toutain, suutari ja täplärapu.
Suomessa uhanalainen toutain lisääntyy Rautavedessä, Kulovedessä ja Kokemäenjoessa. Sen tärkeimmät kutualueet Kulovedellä sijaitsevat Siuronkoskessa ja Lukkisalmessa. Kuha lisääntyy saarten rantavedessä, mutta erityisesti Siuronkoskessa, Majansaaren pohjoispuolella ja Kalmetsaaren itäpuolella.
Vesistösuhteita

Kulovesi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Kuloveden lähialueeseen (35.132) se kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 20 944,8 neliökilometriä. Suurimmat tulojoet ovat Nokianvirta, Siuronkoski, Otamusjoki, Lanajoki ja Kärppälänjoki, joista Nokianvirta on virtaamaltaan tärkein.  Järven vedenpinnan korkeus on 57,5 metriä ja Rautavedellä sama 57,5 metriä mpy..
Historiaa

Siuron kanjoniksi kutsutaan entistä Nokianvirran uomaa, joka erottuu selvästi maisemassa. Sen kautta purkautuivat hetken aikaa Nokianvirran vedet Kuloveteen, mutta noin 5000 vuotta sitten kallio antoi sivusta periksi ja virta haki itselleen uuden uoman ja laskee nykyään Lukkilansalmen kautta Kuloveteen.
Kulovesi oli myös Tampereen ja Porin välisen rautatien liikennepaikan nimi. Seisake sijaitsi Kuljun kartanon kohdalla muutaman kilometrin päässä Siurosta Porin suuntaan. Seisake nimettiin järven mukaan, koska Kulju-niminen rautatieliikennepaikka sijaitsi jo ennestään Riihimäki–Tampere-radalla Lempäälässä. Kuloveden seisake avattiin liikenteelle Porin radan valmistuessa vuonna 1895 ja lakkautettiin vähäisen käytön vuoksi vuonna 1972. Kulovesi on lisäksi ollut alueen postitoimipaikan nimenä.
Aiheesta muualla

Kokemäenjoen käyttötieto: Liekovesi-Rautavesi-Kulovesi[vanhentunut linkki]
Järviwiki: Iso-Kulovesi
Nokian kylät: Kuloveden kylät ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Kokemäenjoen alue (35.1)
Nokian järvet
Pyhäjärvi
Kulovesi
Jokisjärvi
Teernijärvi
Vihnusjärvi
Tottijärvi
Alinenjärvi
Järvenjärvi
Ylinenjärvi
Tuulosjärvi
Hätikkäjärvi
Sanasjärvi
Otajärvi
Kalliojärvi
Taulajärvi
Ruokejärvi
Juojärvi
Kivikesku
Toivasjärvi
Porrasjärvi
Kyynijärvi
Murtoonjärvi
Kirstuanjärvi
Iso-Ahvenisto
Iso-Tappuri
Launiasjärvi
Koukkujärvi
Oksilammi
Ruutana
Siukolanjärvi
Juottojärvi
Hangaslammi
Ylinenjärvi
Heinijärvi
Haukijärvi
Korpijärvi
Heinijärvi
Pitkälammi
Jouttijärvi
Ylisenjärvenlammi
Hangaslammi
Vähäjärvi
Lilträskinjärvi
Iso Kakkurijärvi
Kahtalammi
Haukijärvi
Pieni Porrasjärvi
Pieni-Tappuri
Kiimalammi
Paskolampi
Pieni Koukkujärvi
Ylisenlammi
Jänninjärvi
Pikku-Matalus
Pannukakko
Salonsaari on Kuloveden suurin saari. Saari on ilmakuvassa etualalla.
Uuden Musiikin Kilpailu 2022

| Uuden Musiikin Kilpailu 2022 |
| --- | --- |

Tyyli:  Laulukilpailu, musiikki, viihde, tositelevisio
Pääosissa:  Juontajat:  Paula Vesala ja Mmiisas Kommentaattorit: Mikko Silvennoinen (suomi) Johan Lindroos ja Eva Frantz (ruotsi) Levan Tvaltvadze (venäjä) Jani Kareinen ja Katri Norrlin (englanti) Margit Alasalmi ja Pertti Seppä (selkokieli) Linda Tammela (pohjoissaame) Heli Huovinen (inarinsaame) Toni Laaksonen (radio) Sanna Pirkkalainen (radio)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1 Yle Areena Yle Radio Suomi Yle X3M
Jaksoja:  Finaali:   26. helmikuuta 2022
Tuotanto
Tuottaja(t):  Anssi Autio
Vastaava(t) tuottaja(t):  Juha Lahti
Linjatuottaja:  Elias Koskimies
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Edeltäjä:  Uuden Musiikin Kilpailu 2021
Seuraaja:  Uuden Musiikin Kilpailu 2023
Palkinnot
Voitetut:  Kultainen Venla 2022 (Vuoden event-ohjelma)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Uuden Musiikin Kilpailu 2022 (UMK22) järjestettiin 26. helmikuuta 2022 Turun Logomossa. Se oli yhdestoista Uuden Musiikin Kilpailu, ja siinä valittiin Suomen edustaja vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun Italian Torinoon. Uuden Musiikin Kilpailun vuonna 2022 voitti The Rasmus kappaleella ”Jezebel”.
Formaatti

Vuoden 2022 Uuden Musiikin Kilpailun avoin haku järjestettiin 1.–6. syyskuuta 2021 ja hakemuksia tuli 312. Lopulliset seitsemän finalistia valitsi asiantuntijoista koostuva raatikunta. Finalistit julkistettiin yleisölle 12. tammikuuta 2022 ja videot julkaistiin YouTubeen 12. tammikuuta 2022 jälkeen yksitellen. Mukana olevat kilpailijat ovat Olivera, The Rasmus, Isaac Sene, BESS, Tommi Läntinen, Younghearted ja Cyan Kicks. Kuten edellisenä vuonna, voittaja valittiin yleisöäänestyksen ja kansainvälisten raatien yhteistuloksella, jossa yleisöäänestyksen painoarvo oli 75 prosenttia ja kansainvälisten raatien 25 prosenttia. Kansainväliset raadit olivat vuonna 2022 Espanja, Italia, Kypros, Norja, Saksa, Serbia ja Tšekki.
Kilpailun kulku

Kilpailun finaali järjestettiin Turun Logomossa 26. helmikuuta 2022. Se lähetettiin suorana lähetyksenä Yle TV1 -kanavalla, sekä Yle Radio Suomi, YleX ja Yle X3M -radiokanavilta. Finaalia seurasi esityspäivänä keskimäärin 1 014 000 katsojaa.
Kilpailun kulku > Finaali

| Nro | Artisti | Kappale | Raadin pisteet | Yleisöäänet> Äänet | Yleisöäänet> Prosenttia | Yleisöäänet> Pisteet | Yhteensä | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | The Rasmus | ”Jezebel” | 68 | 41 758 | 27,4% | 242 | 310 | 1 |
| 2 | Isaac Sene | ”Kuuma jäbä” | 28 | 17 069 | 11,2% | 99 | 127 | 5 |
| 3 | Olivera | ”Thank God I’m an Atheist” | 46 | 20 879 | 13,7% | 121 | 167 | 4 |
| 4 | BESS | ”Ram pam pam” | 56 | 25 604 | 16,8% | 148 | 204 | 3 |
| 5 | Younghearted | ”Sun numero” | 40 | 8 839 | 5,8% | 51 | 91 | 6 |
| 6 | Cyan Kicks | ”Hurricane” | 52 | 29 261 | 19,2% | 169 | 221 | 2 |
| 7 | Tommi Läntinen | ”Elämä kantaa mua” | 4 | 8 992 | 5,9% | 52 | 56 | 7 |
| Kansainvälisten raatien antamat pisteet> Nro | Kansainvälisten raatien antamat pisteet> Kappale | Kansainvälisten raatien antamat pisteet>  | Kansainvälisten raatien antamat pisteet>  | Kansainvälisten raatien antamat pisteet>  | Kansainvälisten raatien antamat pisteet>  | Kansainvälisten raatien antamat pisteet>  | Kansainvälisten raatien antamat pisteet>  | Kansainvälisten raatien antamat pisteet>  | Kansainvälisten raatien antamat pisteet> Yhteensä |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ”Jezebel” | 6 | 12 | 10 | 12 | 10 | 6 | 12 | 68 |  |  |  |
| 2 | ”Kuuma jäbä” | 2 | 6 | 2 | 6 | 0 | 10 | 2 | 28 |  |  |  |
| 3 | ”Thank God I'm an Atheist” | 12 | 4 | 6 | 10 | 6 | 4 | 4 | 46 |  |  |  |
| 4 | ”Ram pam pam” | 10 | 2 | 12 | 8 | 12 | 2 | 10 | 56 |  |  |  |
| 5 | ”Sun numero” | 8 | 8 | 4 | 4 | 2 | 8 | 6 | 40 |  |  |  |
| 6 | ”Hurricane” | 4 | 10 | 8 | 2 | 8 | 12 | 8 | 52 |  |  |  |
| 7 | ”Elämä kantaa mua” | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 |  |  |  |
Kansainvälisten raatien pisteiden antajat
   – Élena Tsagkrinoú   – KEiiNO   – Bojana Stamenov   – Jendrik Sigwart   – Rosa López   – Albert Černý   – Marta Cagnola
Ivalo (albumi)

| Ivalo Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Äänitetty : 2006 Ivalo
 Julkaistu: 1. marraskuuta 2006
 Tuottaja(t): Hannu Pikkarainen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 52.02
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  1. (6 viikkoa, viikko 45/2006)
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Ystävän laulut II 2004 | Ivalo 2006 | Inari 2007 |
Ivalo on Vesa-Matti Loirin akustinen studioalbumi, joka äänitettiin paikallisen apteekkarin huvilalla Ivalossa vuonna 2006. Albumi sisältää tunnettuja suomirock-hittejä, mutta ennen kaikkea levyllä kunnioitetaan suomalaista pop- ja rocklyriikkaa. Levyä on myyty lokakuuhun 2008 mennessä yli 60 000 kappaletta.
Albumi sai jatkoa syksyllä 2007, jolloin ilmestyi Inari-albumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Hannu Pikkarainen.
Tästä asti aikaa – 4.03 (säv. Timo Kivikangas, Sakari Pesola, san. Pauli Hanhiniemi)
Kun olet poissa – 4.14 (säv. Mikko Syrjä, san. Martti Syrjä)
Myrskypääsky – 3.57 (säv. ja san. J. Karjalainen)
Pyhä toimitus – 3.26 (säv. ja san. Juice Leskinen)
Aavaa preeriaa – 3.39 (säv. ja san. Tuomari Nurmio)
Hetken tie on kevyt – 4.10 (säv. Matti Mikkola, san. Otto Grundström)
Olkinainen – 4.35 (säv. Matti Nurro, san. Heikki Salo)
Tyhjää – 4.28 (säv. ja san. Asko Raivio)
Ihmisen ikävä toisen luo – 4.25 (säv. ja san. Mikko Alatalo & Harri Rinne)
Palava pää – 3.30 (säv. Arto Tamminen, san. J. Karjalainen)
Kuka kertoisi minulle – 3.06 (säv. Otto Donner, san. Aulikki Oksanen)
Pelasta maailma – 3.52 (säv. ja san. A.W. Yrjänä)
Sisältäni portin löysin – 4.40 (säv. ja san. Pekka Streng)
Kokoonpano

Vesa-Matti Loiri – laulu, huilu ja huuliharppu
Hannu Pikkarainen – kitarat, koskettimet, lyömäsoittimet
Julius Mauranen – sähkökitara (kappale "Hetken tie on kevyt")
Arvostelut

Soundi:
Jean Bourgain

Jean Bourgain vuonna 2012.
Baron Jean Bourgain (28. helmikuuta 1954 Oostende, Belgia – 22. joulukuuta 2018 Bonheiden, Belgia) oli belgialainen matemaatikko.
Hän väitteli vuonna 1977 Brysselissä Banachin avaruuksien teoriasta. Hän työskenteli muun muassa Institute for Advanced Study -tutkimuslaitoksessa.
Hän julkaisi yli 300 artikkelia eri matematiikan aloilta kuten analyysistä (erityisesti Banachin avaruuksista ja harmonisesta analyysistä), analyyttisestä lukuteoriasta, kombinatoriikasta, ergoditeoriasta ja osittaisdifferentiaaliyhtälöistä.
Hänelle myönnettyihin tunnustuksiin lukeutuivat muun muassa Ostrowski-palkinto (1991), Fieldsin mitali (1994), Crafoord-palkinto (2012), matematiikan alan Breakthrough-palkinto (2017) ja Amerikan matematiikkaseuran (AMS) elämäntyöstä myönnetty Steele-palkinto (2018). Hän on ollut Academia Europæan ulkomaalaisjäsen vuodesta 2008. Hänelle myönnettiin paronin arvo vuonna 2015.
Aiheesta muualla

2017 Breakthrough Prize in Mathematics awarded to Jean Bourgain (video, kesto 2 min 7 s) (englanniksi) (youtube.com)
Analysis and Beyond. Celebrating Jean Bourgain's Work and Impact (juhlaseminaari Bourgainin kunniaksi, 2016) (englanniksi) (ias.edu)
näytä
keskustele
Fieldsin mitalin saajat()
1936: Ahlfors • Douglas | 1950: Schwartz • Selberg | 1954: Kodaira • Serre | 1958: Roth • Thom | 1962: Hörmander • Milnor | 1966: Atiyah • Cohen • Grothendieck • Smale | 1970: Baker • Hironaka • Novikov • Thompson | 1974: Bombieri • Mumford | 1978: Deligne • Fefferman • Margulis • Quillen | 1982: Connes • Thurston • Yau | 1986: Donaldson • Faltings • Freedman | 1990: Drinfeld • Jones • Mori • Witten | 1994: Zelmanov • Lions • Bourgain • Yoccoz | 1998: Borcherds • Gowers • Kontsevitš • McMullen | 2002: Lafforgue • Vojevodski | 2006: Okounkov • Perelman • Tao • Werner | 2010: Lindenstrauss • Châu • Smirnov • Villani | 2014: Avila • Bhargava • Hairer •  Mirzakhani | 2018: Birkar • Figalli • Scholze • Venkatesh | 2022: Duminil-Copin • Huh • Maynard • Vjazovska
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Valdir Benedito

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. lokakuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Araraquara, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988 1989-1991 1992-1994 1995-1997 1998 1999-2000 2001 2002 2002 2003 | Internacional Atlético Paranaense Atlético Mineiro Kashiwa Reysol Cruzeiro Atlético Mineiro Avaí América São Raimundo Internacional |  |
Maajoukkue
| 1991 | Brasilia | 3 (0) |
Valdir Benedito (s. 25. lokakuuta 1965 Araraquara) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jalkapallomaajoukkue

Valdir debytoi Brasilian maajoukkueessa 1991. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Pärehöylä

Lassi Palviainen sekä Pekka ja Heino Maksimainen höyläävät päreitä traktorikäyttöisellä pärehöylällä Ilomantsin Pirhussa 1968.
Miesvoimalla toimiva pärehöylä etulinjassa 1943.
Pärehöylä on konevoimalla toimiva höylä, joka kykenee maamoottorilla ja hihnalla varustettuna tuottamaan kattopäreitä nopeasti. Pärehöyliä on ollut myös vesimyllyjen yhteydessä, ja myös hevoskiertoisia pärehöyliä on valmistettu.