stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yrittäjyyskasvatus

Yrittäjyyskasvatus on nuorille suunnattua kasvatusta, joka edistää positiivista suhtautumista opiskeluun, työhön ja elämässä menestymiseen ja opettaa niihin liittyviä taitoja. Se voi sisältää yrittäjyyttä, työelämätaitojen vahvistamista ja taloudenhallinnan oppimista.
Kuvaus

Yrittäjyyskasvatuksen tavoitteena on lisätä yrittäjyyttä yhteiskunnassa. Se on myös osa koulujen opetussuunnitelmia. Yrittäjyys on yrittäjyyskasvatuksen näkökulmasta innovatiivisuutta, hallittua riskinottoa, asioiden tapahtumaan saamista ja omistuksellisuutta. Sen voidaan nähdä koostuvan omaehtoisesta, ulkoisesta ja sisäisestä yrittäjyydestä, jotka yhdessä muodostavat kokonaisvaltaisen kuvan yrittäjyyden ajatuksellisista ja toiminnallisista ulottuvuuksista .
Suomen opetusministeriö kuvaa yrittäjyyden yksilön kyvyksi muuttaa ideat toiminnaksi. Yrittäjyys sisältää luovuuden, innovaatiokyvyn ja riskinoton, kyvyn suunnitella ja johtaa toimintaa tavoitteiden saavuttamiseksi. Yrittäjyyskasvatus on OPM - määritelmän mukaan pääasiassa opetushallinnon alalla tehtävää yrittäjyyttä vahvistavaa laaja-alaista työtä, jota tekevät ja toimintaa tukevat opetustoimijoiden ohella myös useat työelämätahot ja järjestöt . Käytännön toimenpiteiden tavoitteena on lisätä myönteistä asennetta yrittäjyyteen, tietojen ja taitojen kehittäminen, uuden yrittäjyyden aikaan saaminen, henkilöstön osaamisen kehittäminen ja yrittäjämäinen toimintatapa. Yrittäjyyskasvatus perustuu elinikäiseen oppimiseen ja verkostomaiseen toimintatapaan .
Kirjallisuutta

Komulainen, Katri ym. (toim.): Yrittäjyyskasvatus hallintana.  Tampere:  Vastapaino, 2010.  ISBN 978-951-768-308-1
Aiheesta muualla

Kerhokeskus - koulutyön tuki ry
Nuori Yrittäjyys ry
Yrittäjyyskasvatuksen mittaristo[vanhentunut linkki]
Toivo Antila

| Toivo Mikael Antila> II maatalousministeri |
| --- | --- |
 Sukselaisen II hallitus   13.1.1959 – 14.7.1961    
Kansanedustaja
 1951–1970  
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1910 Laihia
Kuollut: 21. tammikuuta 1970 (59 vuotta) Kurikka
Tiedot
Puolue:  Suomen Keskusta / Maalaisliitto
Toivo Mikael Antila (29. elokuuta 1910 Laihia – 21. tammikuuta 1970 Kurikka) oli suomalainen maalaisliiton kansanedustaja 1951–1970 ja Sukselaisen hallituksen II maatalousministeri 1959–1961.
Antila elätti itsensä maanviljelijänä Kurikassa 1945–1970. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Emanuel Antila ja Hilma Elisabet Kuja-Lipasti. Vuonna 1939 Antila avioitui Helvi Eliina Latva-Kokon kanssa.
Presidentin valitsijamies Antila oli vuosina 1950, 1956, 1962 ja 1968. Antila toimi myös Kurikan kunnan- ja kauppalanvaltuuston puheenjohtajana ja  kunnanhallituksen jäsenenä. Hän oli Yleisradion hallintoneuvoston jäsen 1964–1967.
Yrjö Antila

| Yrjö Antila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. helmikuuta 1894 Ilmajoki
Kuollut: 28. kesäkuuta 1958 (64 vuotta) Ilmajoki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Maanviljelijä
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Vaalipiiri:  Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Kotipaikka:  Ilmajoki
Puoliso:  Edla Katariina Kortesmäki
Yrjö Iisakki (Yrjö I.) Antila (17. helmikuuta 1894 Ilmajoki – 28. kesäkuuta 1958 Ilmajoki) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1951.
Ura

Antila suoritti kansakoulun jälkeen opintoja myös kansanopistossa ja maamieskoulussa. Hän työskenteli maanviljelijänä ja toimi myös hengellisenä puhujana. Kunnallispolitiikassa Antila oli mukana toimien Ilmajoella sekä kunnanvaltuustossa että kunnanhallituksessa. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1950 vaaleissa.
Yksityiselämä

Antilan vanhemmat olivat maanviljelijä ja Kokoomuksen kansanedustaja Juho Erkki Antila ja Maria Margaretha Vuorenmaa. Antila oli naimisissa Edla Katariina Kortesmäen kanssa vuodesta 1918 lähtien.
Luettelo valtioista asevelvollisuuden mukaan

Ei armeijaa
  Ei toimeenpantua asevelvollisuutta
  Kutsunnat käytössä, mutta alle 20 % koko ikäluokasta astuu palvelukseen
  Asevelvollisuuden poistaminen suunnitteilla
  Asevelvollisuus (Jossain valtioissa asevelvollisuus koskee ainoastaan miehiä kuten Suomessa)
  Ei tietoa
Tämä on luettelo valtioista asevelvollisuuden mukaan. Euroopassa asevelvollisuudesta on kylmän sodan jälkeen pikkuhiljaa luovuttu, vuonna 1990 sitä vielä käytti 23 EU:n 27:stä jäsenmaasta, nykyään nimellisesti enää viisi; Suomi, Tanska, Viro, Itävalta ja Kreikka. Näistä Itävallassa ja Tanskassa ei kuitenkaan ole käytännössä asevelvollisuutta, sillä kieltäytyjiä ei rangaista. Lisäksi osassa muista asevelvollisuutta ylläpitävistä maista velvollisuuden tulevaisuudesta käydään keskustelua.
Luettelo > Valtiot ilman asevoimia

Andorra
Costa Rica
Dominica
Mikronesia
Grenada
Islanti
Kiribati
Liechtenstein
Marshallinsaaret
Mauritius
Monaco
Nauru
Palau
Panama
Samoa
Salomoninsaaret
Tuvalu
Vanuatu
Vatikaanivaltio
Luettelo > Asevelvollisuus ei käytössä

Argentiina
Ei ole kutsunut ketään asepalvelukseen vuoden 1994 jälkeen.
Alankomaat
Yleinen asevelvollisuus voimassa de jure. Jehovan todistajat vapautettu palveluksesta.
Kanada
Asevelvollisuus sodan aikaan johti 1917 ja 1944 sisäpoliittiseen kriisiin ranskankielisen väestön vastustuksen vuoksi.
Kiinan kansantasavalta
Asevelvollisuus on ollut voimassa Kiinan kansantasavallan synnystä vuodesta 1949 asti, Kiinan suuresta väkiluvusta johtuen vapaaehtoisia on aina ollut riittävästi eikä kutsuntoja ole kertaakaan järjestetty.
Afganistan
Albania
Antigua ja Barbuda
Australia
Bahama
Bahrain
Bangladesh
Barbados
Belgia
Belize
Bhutan
Bosnia ja Hertsegovina (Lakkautti pakollisen asepalveluksen 1. tammikuuta 2007)
Botswana
Brunei
Bulgaria
Burkina Faso
Burundi
Kamerun
Kiina (de facto)
Komorit
Kongon tasavalta
Kroatia
Tšekki
Kongon demokraattinen tasavalta
Djibouti
Etiopia
Fidži
Gabon
Gambia
Ghana
Saksa
Guyana
Unkari
Intia
Indonesia
Irak
Irlanti
Italia
Jamaika
Japani
Jordania
Kenia
Latvia
Libanon
Lesotho
Liberia
Luxemburg
Pohjois-Makedonia
Madagaskar
Malesia
Malawi
Malediivit
Malta
Mauritania
Montenegro
Namibia
Nepal
Uusi-Seelanti
Nicaragua
Nigeria
Oman
Pakistan
Papua-Uusi-Guinea
Peru
Filippiinit
Puola
Portugali
Romania
Ruanda
Saint Kitts ja Nevis
San Marino
Saudi-Arabia
Serbia
Seychellit
Sierra Leone
Slovakia
Slovenia
Etelä-Afrikka
Espanja
Sri Lanka
Suriname
Swazimaa
Tansania
Itä-Timor
Tonga
Trinidad ja Tobago
Uganda
Britannia
Yhdysvallat (de facto)
Uruguay
Sambia
Zimbabwe
Ranska
Bermuda
Kap Verde
Kuwait
Mali
Benin
Keski-Afrikan tasavalta
Tšad
Senegal
Togo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo valtioista asevelvollisuuden mukaan Wikimedia Commonsissa
Koirankarva

Newfoundlandinkoira karvakasansa päällä
Koirankarva on koiran luontainen peitemateriaali, joka suojaa koiraa ensisijaisesti kylmältä onttorakenteisena. Karva on ihmisen käytössä ennen muuta villalankamateriaali. Koirankarva soveltuu kehruuseen erityisesti sekoitettuna rasvaisempaan lampaan villaan; sekoitussuhde voi vaihdella paljonkin, mutta puolet ja puolet on monien kehräämöiden ohje, ja rukilla voi toki kehrätä perkkää koirankarvaakin. Hyvää koirankarvaa saa erityisesti pitkä- ja tuuheakarvaisista roduista kuten suomenlapinkoirasta, samojedipystykorvasta ja espanjanvesikoirasta. Koirankarvalanka soveltuu huivien, villapaitojen ja kaulaliinojen sekä lapasten raaka-aineeksi, mutta sukkina ne saattavat kulua liian nopeasti vaivaan nähden. Koirankarvavaatteita voi pestä koneella miedolla lämmöllä ilman linkousta. Kilogramman koirankarvalankaa hinnaksi tulee kehräystavasta ja yrittäjästä riippuen 100-500 euroa.
Koirankarvaa voi hyvin myös huovuttaa.
Koirankarvan käyttötapa on myös lintujen pesämateriaali, joskin on epäilty sen olevan vaaraksi pesäpoikasille, mistä on huomauttanut muun muassa Pääkaupunkiseudun Luonnonsuojeluyhdistys. Tämä vaara lienee kuitenkin käytännössä vähäinen.
Erikoisia mutta huomionarvoisia käyttötapoja koirankarvalle ovat öljyntorjunta varsinkin pienessä mittakaavassa sekä hulevesien käsittely.
Aiheesta muualla

↑  Huovutuksesta kaupallinen tiedote joka ei kelvanne lähteeksi
Amos Anderson

| Amos Valentin Anderson |
| --- | --- |
 Amos Anderson n. 1940
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1878 Kemiö
Kuollut: 2. huhtikuuta 1961 (82 vuotta) Dragsfjärd
Ammatti:  liikemies, kustantaja, kansanedustaja, toimittaja
Arvonimi: vuorineuvos 1945
Siviilisääty:  naimaton
Amos Valentin Anderson (3. syyskuuta 1878 Kemiö – 2. huhtikuuta 1961 Dragsfjärd) oli suomalainen liikemies, lehdenkustantaja, kansanedustaja ja mesenaatti eli taiteen tukija. Hän jätti omaisuutensa Konstsamfundetille, joka ylläpitää Amos Rex -taidemuseota Helsingissä.
Amos Anderson kävi kansakoulua Kemiössä ja jatkoi opintojaan ruotsinkielisessä kauppakoulussa Turussa 1898. Vuosiksi 1900–1902 hän muutti Göttingeniin opiskelemaan kansantaloutta ja vakuutusalaa ja opiskeli myös lyhyen ajan Lontoossa. 1902 Anderson muutti Helsinkiin, missä hän toimi vakuutusalan liikemiehenä, teollisuusyrittäjänä ja ruotsinkielisten talouslehtien (Försäkrings Tidskrift, Dagens Tidning ja Mercator) kustantajana. Suurin lehdistä oli Hufvudstadsbladet, jonka päätoimittajana Anderson myös toimi 1922–1945.
Anderson omisti osuuksia kirjapainoista ja hankki kiinteistöjä Helsingin keskustasta nykyisestä Forumin korttelista ja sen liepeiltä. Hän tuki monia kulttuurin muotoja, kuten Ruotsalaista teatteria, Taidehallia ja Villa Lantea Roomassa. Anderson oli kansanedustaja Ruotsalaisessa eduskuntaryhmässä 1922–1927 ja presidentin valitsijamies 1937, 1940 ja 1943. Hän lahjoitti Tamminiemen huvilan presidentin asunnoksi.
Anderson sai vuonna 1945 vuorineuvoksen arvonimen, ja hänet vihittiin filosofian kunniatohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 1948.
Kirjallisuutta

Landgrén, Lars-Folke: ”Anderson, Amos (1878–1961)”, Suomen kansallisbiografia, osa 1, s. 293–296.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-442-8  / Teoksen verkkoversio.
Melin, Olav S. – Malmström, Synnöve – Kristensson Uggla, Bengt: Den ensamme mecenaten: Tron och mystiken, Amos Andersons drivkrafter.  Esbo:  Vidi-Press, 2020.  ISBN 978-952-94-2843-4
Steinby, Torsten: Amos Anderson. Föreningen Konstsamfundets publikationsserie II. Esbo 1979.
Steinby, Torsten: Amos Anderson. Press och kultur. Föreningen Konstsamfundets publikationsserie III. Helsingfors 1982.
Steinby, Torsten: Elva uppsatser. Föreningen Konstsamfundets publikationsserie XIV. Helsingfors 1993.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon kotisivuilla Andersonin elämäntarina
Museon yhteystiedot sekä ajankohtaisia näyttelyitä (Arkistoitu – Internet Archive)
.aspx Amos Anderson Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Anderson, Amos hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Arthur Frenckell | Hufvudstadsbladetin päätoimittaja 1928–1936 | Seuraaja: Egidius Ginström |
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (25):  Anderson  Bengs  von Born  Broända  Bäck  Colliander  Estlander  A. Furuhjelm  R. Furuhjelm  Helenelund  Hästbacka  Inborr  Jeppson  Jern  Kulenius  Landtman  Lindberg  Mickels  Miemois  Roos  Sandblom  Schauman  von Wright  Åkerblom  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (23):  Anderson  Björk  von Born  Estlander  Forsberg  Furuhjelm  Hornborg  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  Klockars  Kulenius  Laurén  Lindberg  Mangs  Molin  Palmgren  Procopé (1924–1926)  Sergelius (1926–1927)  Schauman  Witting  Åkerblom  Österholm 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Vatikaani 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Elov Persson

| Elov Persson |
| --- | --- |
 Persson 1960-luvulla.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elov Verner Persson
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1894 Torsåker, Ruotsi
Kuollut: 9. heinäkuuta 1970 (75 vuotta) Torsåker, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  sarjakuvapiirtäjä
Elov Verner Persson (10. heinäkuuta 1894 Torsåker –9. heinäkuuta 1970 Torsåker) oli ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan erityisesti Kronblom-sarjakuvasta, jota hän alkoi tehdä vuonna 1927.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elov Persson Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ruotsi  Alankomaat 
Muut:  Europeana  SNAC
Hughesin piirikunta (Etelä-Dakota)

Hughesin piirikunta (engl. Hughes County) on Yhdysvaltojen Etelä-Dakotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 17 765 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion pääkaupunki Pierre. Piirikunta on perustettu vuonna 1873.
Väestö

Vuoden 2020 väestönlaskennassa Hughesin piirikunnan asukasluku oli 17 765. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 82,3 %, alkuperäisasukkaita 12,8 %, mustia 0,9 % ja aasialaisia 0,7 %. Asukkaista 3,3 % kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 4,0 % asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,9 % asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hughesin piirikunta (Etelä-Dakota) Wikimedia Commonsissa
Operaatio Hardtack I

Martin RB-57D tutkimuskone sekä Poplar-ydinkokeen räjäytyshetki.
Operaatio Hardtack I oli Yhdysvaltain vuonna 1958 järjestämä, suurimittainen ydinkokeiden sarja, johon kuului peräti 35 ydinkoetta. Näissä muun muassa testattiin lämpöydinkärkiä. Ydinkokeiden laukaisutapoja oli useita, samoin kuten eri räjäytysten korkeuksiakin (-150 m - 81,3 km). Koesarjaa toteutettiin Yhdysvaltain meren takaisilla alueilla, Tyynellä valtamerellä. Nämä toteutettiin 28. huhtikuuta - 18. elokuuta välisenä aikana. Ydinkokeiden enin räjäytysteho oli 9,3 megatonnia. Joissain kokeissa koestettiin elektromagneettista pulssivaikutusta (EMP). Eräs ydinkokeisiin liittyvä tekijä oli Lawrence Livermore National Laboratory (LLNL). Koesarjaa seurasi ainakin vielä: Operaatio Argus sekä Operaatio Hardtack II.
Aiheesta muualla

https://www.osti.gov/opennet/servlets/purl/16131090.pdf (pdf-tiedosto)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Operation Hardtack I
Käännös suomeksi
Suomalainen Kamarikuoro

Suomalainen Kamarikuoro on suomalainen vuonna 1984 perustettu sekakuoro. Kuoroa johtaa sen perustaja Eric-Olof Söderström.
Diskografia

Works for mixed choir, (1988)
Northern pictures, (1988)
Aiheesta muualla

Kotisivu[vanhentunut linkki]
Suomalainen Kamarikuoron esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Torsåker

| Torsåker |
| --- | --- |
 Torsåkerin kirkko
 Torsåker
 Koordinaatit: 60°30′42″N, 16°28′33″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Gästrikland
Kunta:  Hofors
Väkiluku (2021):  879
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torsåker on taajama Hoforsin kunnassa Gävleborgin läänissä Gästriklandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 879 asukasta vuonna 2021.
Tunnettuja henkilöitä

Elov Persson (1894–1970), sarjakuvapiirtäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torsåker Wikimedia Commonsissa
Kronblom

Kronblom-patsas Örebrossa.
Kronblom on ruotsalainen humoristinen sarjakuva, jota alkoi vuonna 1927 piirtää Elov Persson. Sittemmin sitä ovat jatkaneet hänen poikansa Gunnar Persson ja pojanpoika Jonas Persson. Sarjakuva kertoo kuvitteellisessa Vinkelbodan kylässä asuvasta laiskasta maatilanomistajasta Kronblomista. Kronblomista on myös tehty 1940-luvulla kaksi elokuvaa, joissa pääosaa esitti Ludvig Gentzel.
Kuvia

Kronblom, hänen Malin-vaimonsa ja Agata-anoppi Wadköpingin ulkoilmamuseossa Örebrossa.
Eero Akaan-Penttilä

Eero Erkki Emanuel Akaan-Penttilä (vuoteen 1968 Penttilä, s. 17. huhtikuuta 1943 Heinola) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1999–2011 ja Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1985–2008. Hän toimi vuosina 1993–2008 vuorotellen kaupunginvaltuuston puheenjohtajana (1993–1994, 1997, 2001 ja 2005–2006) ja varapuheenjohtajana (1995–1996, 1998–2000, 2002, 2004 ja 2007–2008).
Ura

Akaan-Penttilä valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1962 ja lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1971 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1978 hänestä tuli yleislääketieteen ja korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkäri. Akaan-Penttilä väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1981. Vuonna 1982 hänestä tuli työterveydenhuollon erikoislääkäri ja vuonna 1995 hän hankki vakuutuslääketieteen erityispätevyyden.
Akaan-Penttilä on työskennellyt Joroisten kunnanlääkärinä (1971–1973), Nurmijärven terveyskeskuslääkärinä (1973–1975), Alkon Rajamäen tehtaan työterveyslääkärinä (1973–1975), Hyksin korvaklinikan apulais- ja erikoislääkärinä (1975–1988), Valvillan (1979–1981) ja Strömbergin (1981–1990) vastaavana työterveyslääkärinä, Helsingin yliopiston apulaisopettajana (1984–1988) ja Kuulonhuoltoliiton ylilääkärinä ja kuntoutusjohtajana (1988–2002). Vuosina 1987–1999 hän toimi myös Ilmarisen asiantuntijalääkärinä. Hän johti vuosina 1992–1999 tinnitusprojektia ja oli vuonna 1997 kansainvälisen tinnitussymposiumin presidenttinä.
Vuoden 1999 vaaleissa Akaan-Penttilä valittiin eduskuntaan 6 038 äänellä. Hänet valittiin jatkokausille vuonna 2003 (6 076 ääntä) ja vuonna 2007 (3 985 ääntä). Vuonna 2011 hän sai 2 939 ääntä ja putosi eduskunnasta. Vuosina 2003–2007 Akaan-Penttilä oli sosiaali- ja terveysvaliokunnan ja vuosina 2007–2011 suuren valiokunnan varapuheenjohtaja. Hän oli myös Pohjoismaisen neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsen vuosina 1999–2003 ja varapuheenjohtaja vuosina 2002–2003. Vuoden 1988 presidentinvaalissa Akaan-Penttilä oli valitsijamiehenä.
Yksityiselämä

Akaan-Penttilä on ollut naimisissa vuodesta 1968, ja hänellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan Akaan-Penttilä on lääkintäyliluutnantti (1998).
Tuotanto

Väitöskirja: Middle ear mucosa in newborn infants. 1980
Julkaisuja melusta, kuulonhuollosta ja kuntoutuksesta sekä tinnituksesta
Seksuaalisen hyväksikäytön tapaukset katolisessa kirkossa

Graffiti Portugalissa.
Seksuaalisen hyväksikäytön yleisyys ja nimenomaan lapsiin kohdistunut, usein pitkäaikainen hyväksikäyttö katolisessa kirkossa alkoi tulla maailmanlaajuiseen tietoisuuteen vuonna 2002, kun yhdysvaltalainen päivälehti Boston Globe julkaisi aiheesta laajan jutun. Tällöin käynnistynyt julkinen keskustelu ja tutkimus ovat paljastaneet vastaavaa hyväksikäyttöä maailmanlaajuisesti katolisen kirkon piirissä Amerikan lisäksi Euroopassa, Australiassa, Aasiassa ja Afrikassa. Katoliset papit ovat käyttäneet hyväksi alaikäisiä henkilöitä, enimmäkseen murrosikäisiä poikia.
Paavina toimiva Franciscus totesi vuonna 2014, että katolisen kirkon oman tutkimuksen perusteella 2 % katolisesta papistosta on hyväksikäyttänyt lapsia. Kaikkiaan 414 000 papista se merkitsee noin 8000 henkilöä, eli yksi viidestäkymmenestä katolisesta papista on hyväksikäyttänyt lasta seksuaalisesti.
Aiheesta muualla

The Boston Globe -lehti on ollut Yhdysvalloissa pääuutisoija
Katarina Baer: Rikokset paljastuvat. Helsingin Sanomat 15.3.2010.
Uusi käänne pedofiilikohussa: ”Paavi on pidätettävä”. Uusi Suomi 11.4.2010.
Piispa: Pedofiliaskandaalin syynä naisten pieni rooli kirkossa. Pod.fi 28.4.2010. Arkistoversio: https://web.archive.org/web/20110415052206/http://www.pod.fi/drupal/?q=node/694 Internet Archive. Luettu 30.4.2014
Jo toinen hyväksikäytön uhri jätti Vatikaanin komission – "Minulla ei ole enää ole toivoa" Yle, 2017
Kymmeniä tuhansia lapsia käytetty hyväksi Australiassa – yli puolet uhreista katolisen kirkon laitoksissa Yle, 2017
Tuore tutkimus paljasti satoja hyväksikäyttötapauksia Saksan katolisessa kirkossa – hiippakunta vaikeni ja siirsi tekijöitä paikasta toiseen Yle. 2022.
Joensuun Pyhän Johannes Teologin kirkko

| Pyhän Johannes Teologin ja Karjalan valistajien kirkko |
| --- | --- |
 Pyhän Johannes Teologin ja Karjalan valistajien kirkko.
Sijainti:  Joensuu
Koordinaatit:  62°36′25″N, 29°46′05″E
Hiippakunta:  Kuopion ja Karjalan hiippakunta
Seurakunta:  Joensuun ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1995
Suunnittelija:  Ilkka Valkama
Tyylisuunta:  uusbysanttilainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Johannes Teologin ja Karjalan valistajien kirkko on Joensuussa sijaitseva ortodoksinen kirkkorakennus. Se on osa Joensuun pappisseminaaria. Kirkko on pyhitetty Johannes Teologille ja Karjalan valistajille.
Kirkon seinämaalauksia.
Kirkko valmistui vuonna 1995 ja sen suunnittelijana toimi arkkitehti Ilkka Valkama suurlähettiläs Anastásios Sidériksen ehdotuksen pohjalta. Hänen työtään jatkoi arkkitehti Antero Turkki. Kirkon arkkitehtuuri jäljittelee bysanttilaista tyyliä, ja sen esikuvana on Thessalonikissa Kreikassa sijaitseva 1000-luvulla rakennettu Panagía (Neitsyt Maria) Chalkéonin kirkko eli ”Kupariseppien kirkko". Kirkon freskot suunnitteli ja toteutti kreikkalainen ikonimaalari Konstantínos Xenópoulos oppilaineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Johannes Teologin ja Karjalan valistajien kirkko Wikimedia Commonsissa
Anders Fryxell

| Anders Fryxell |
| --- | --- |
 Fryxell Alexander Wetterlingin maalaamana 1852.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1795 Edleskog, Ruotsi
Kuollut: 21. maaliskuuta 1881 (86 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, rehtori, pappi
Puoliso:  Juliana Lagergren (vih. 1825)
Muut tiedot
Koulutus: Uppsalan yliopisto
Merkittävät teokset: Berättelser ur svenska historien
Anders Fryxell (7. helmikuuta 1795 Edleskog – 21. maaliskuuta 1881 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija, pappi, rehtori ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1840. Fryxell kirjoitti sanat Värmlannin maakuntalauluun "Ack Värmeland, du sköna" ja julkaisi 46-osaisen Berättelser ur svenska historien -historiateoksen kouluja varten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anders Fryxell Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Johan Olof Wallin | Ruotsin akatemia, tuoli 1 1841–1881 | Seuraaja: Hans Forssell |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Olavi Ala-Nissilä

| Olavi Ala-Nissilä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1949 (ikä 75) Loimaan maalaiskunta
Poliitikko
Puolue:  Suomen keskusta
Asema:  kansanedustaja (1991–2006, 2015–2019)
Vaalipiiri:  Varsinais-Suomen vaalipiiri
Olavi Oskari Ala-Nissilä (s. 2. elokuuta 1949 Loimaan maalaiskunta) on suomalainen keskustaa edustava poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja vuosina 1991–2006 ja 2015–2019. Ala-Nissilä oli Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsen vuosina 2006–2012.