stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ecgberht I (Northumbrian kuningas)

Ecgberht I (k. 873) oli kronikoitsija Roger Hovedeniläisen mukaan tanskalaisten viikinkien asettama Northumbrian vasallikuningas vuosina 867–872. Northumbrialaiset karkottivat Ecgberhtin vuonna 872, ja hän lähti maanpakoon Mercian kuningas Burgredin luo. Vuonna 878 tanskalaiset valtasivat Northumbrian ja hallitsivat sitä 900-luvun puoliväliin saakka.
Zyklon B

Zyklon B -kanistereiden tarroja Dachausta.
Zyklon B -purkkeja.
Zyklon (myöhemmin Zyklon A) oli alun perin saksalaisen Nobel-palkitun kemistin Fritz Haberin ennen ensimmäistä maailmansotaa tuholaismyrkyksi suunnitteleman syaanivetyvalmisteen tavaramerkki. Valmisteen vaikuttava aine on sinihappo (HCN).
Maailmansotien välissä siitä jatkokehiteltiin sinetöityihin kanistereihin pakattu Zyklon B, jota käytettiin vesiliuoksena desinfiointiin ja kaasuna loisten ja tuholaisten torjuntaan. Zyklon B:ta vastaava tuote on yhä tuotannossa tuholaistorjuntaa varten Tšekissä tuotemerkillä Uragan D2 (”Uragan” tarkoittaa hurrikaania).
Tunnetuksi Zyklon B:n tekivät natsit käyttäessään sitä tuhoamisleireillään vankien tappamiseen. Tutkimusten mukaan konsentraatioltaan 3 440 ppm Zyklon B:tä sisältävä kaasuseos tappaa ihmisen minuutissa.
Zyklon B toimitettiin käyttäjälle kidemuotoisena. Kidevedettömiin, voimakkaasti absorboiviin kipsikiteisiin oli imeytetty nestemuotoista syaanivetyä. Sitä säilytettiin ilmatiiviissä purkeissa. Tuotteeseen oli alun perin lisätty hajuaine, koska kaikki eivät tunnistaneet sen heikkoa karvasmantelin tuoksua. Natsi-Saksan viranomaiset vaativat heille toimitettavasta Zyklon B:stä hajuaineen poistettavaksi.
Käyttö ihmisiin

Toisen maailmansodan aikaisilla tuhoamisleireillä kidemuotoinen myrkky pudotettiin kaasukammioiden ilmanvaihtoventtiileihin, minkä jälkeen siitä ilmankosteuden vaikutuksesta vapautui ilmaan tappavaa syanidikaasua. Rudolf Hössin mukaan 5–7 kiloa Zyklon B -kaasua riitti tappamaan 1 500 ihmistä. Kahdessa vuodessa kaasua kului pelkästään Auschwitzissa noin 20 000 kiloa. Kiteet valmisti ja toimitti leireille IG Farbenin alaiset yritykset Degesch ja Tesch & Stabenow. Patentin omisti Degesch. Ensimmäiset kokeet tehtiin Auschwitzissa 3. syyskuuta 1941 venäläisillä sotavangeilla. Sodan aikana natsit murhasivat Zyklon B:llä yli miljoona ihmistä, joista pääosa oli juutalaisia.
Käyttö ihmisiin > Zyklon B ja holokaustin kieltäminen

Internetissä voi törmätä erilaisiin denialistisiin näkökantoihin, jotka kieltävät juutalaisten holokaustin tapahtumisen. Zyklon B:n vaikutuksilla ja käytön vaikeudella spekulointi on ollut revisionistien mieliaihe. Yhtenä todisteena sille, ettei kaasua olisi käytetty, on esitetty, että kaasukammioista ei ole löydetty jäänteitä preussinsinisestä, jota Zyklon B:n käytöstä olisi pitänyt jäädä. Krakovan oikeustieteellinen tutkimuskeskus Instytut Ekspertyz Sądowych löysi kuitenkin vuonna 1994 rakennuksista huomattavia syanidimääriä.
Saksan laki määräsi Zyklon B -kaasuun merkintäaineen varoittamaan hajulla kaasun olemassaolosta. SS:n vaatimuksesta haju poistettiin. Jos kaasua käytettiin vain ruumiisiin ja syöpäläisten hävittämiseen, tälle toimenpiteelle ei olisi ollut mitään tarvetta.
Zyklon-nimen muu käyttö

Zyklon on saksaa ja tarkoittaa pyörremyrskyä, syklonia.
Zyklon-B oli norjalainen black metal -yhtye.
Urheiluvälinevalmistaja Umbro lanseerasi Zyklon-urheilujalkineet vuonna 1999. Asiasta elokuussa 2002 syntyneen kohun jälkeen kyseinen mallinimi muutettiin toiseksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Degussa in the National Socialist Era (englanniksi)
ThoughtCo: Zyklon B Poison - The Poison Used in the Gas Chambers
United States Holocaust Memorial Museum: The Holocaust: A Learning Site for Students
The History Place - Holocaust Timeline: Zyklon-B
Torjunta-aineita
| --- | --- |
Jyrsijät:   Arsenikki  Barium  Bromadioloni  D-vitamiini  Fosfiini  Natriumfluoriasetaatti  Strykniini  Tallium  Taponlehti  Zyklon B  Kumatetralyyli  Varfariini 
Loiset:  Malationi
Kasvituholaiset:  Dimetoaatti
Rikkakasvit:   glyfosaatti  fenoksietikkahapon johdannaiset  sulfonyyliurea 
Hyönteiset:   Aldriini  dieldriini  Toksafeeni  DDT  Endriini  Klordaani  Mireksi  Heksabromobifenaali  Heptakloori  Klordekoni  Lindaani
Ecgfrith (Mercian kuningas)

Ecgfrith (k. 17. joulukuuta 796) oli isänsä kuningas Offan kuoleman jälkeen Mercian kuningas muutaman kuukauden ajan vuonna 796 sekä Kentin kuningas 785–796. Anglosaksien kronikan mukaan hänet kruunattiin ja pyhitettiin Offan kanssakuninkaaksi jo vuonna 787. Merciassa suoritettiin sen jälkeen myös ”puhdistuksia”, joissa raivattiin tieltä Ecgfrithin mahdollisia kilpailijoita, jotka olisivat saattaneet vaatia kruunua Offan kuoltua. Ecgfrithin pyhitys tapahtui luultavasti Lichfieldin vastavalitun arkkipiispa Hygeberhtin johdolla. Anglosaksien kronikan mukaan Ecgfrith hallitsi isänsä kuoleman jälkeen 141 päivää.
Didanu

Didanu oli varhainen hallitsija Assyrian valtakunnan alkuvaiheessa. Hänet on listattu ykdeksäntenä joukossa ”seitsemäntoista kuningasta, jotka asuivat teltoissa” Mesopotamian Chroniclessa. Didanua edelsi Harsu , ja häntä seurasi Hana. Tällä hetkellä ei ole muuta tietoa Didanun hallituskaudesta.
Käännös suomeksi
Hilleri

| Hilleri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Suku::  Kärpät Mustela
Laji::  putorius
Kaksiosainen nimi
 Mustela putorius  Linnaeus, 1758 
 Hillerin levinneisyysalue
Katso myös
   Hilleri Wikispeciesissä   Hilleri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hilleri eli lahokas (Mustela putorius) on eurooppalainen näätäeläinlaji, joka on melko huonosti sopeutunut Suomen talviolosuhteisiin. Ongelmaksi muodostuu lähinnä ravinnon saanti, ei niinkään kylmyys. Tämän vuoksi hilleriä esiintyykin paljon asutuksen liepeillä ja paikoilla, joilla on helposti saatavilla ravintoa esimerkiksi tunkioiden lähettyviltä. Hilleri ei ole minkin tavoin riippuvainen vedestä, mutta se elää kuitenkin usein vesistöjen ja kosteikkojen lähellä. Hilleristä jalostettua frettiä pidetään lemmikkieläimenä ja käytetään apuna rottien ja kaniinien metsästyksessä.
Ulkonäkö ja koko

Hilleri kuuluu pieniin näätäeläimiin. Naaraat ovat selvästi pienempiä kuin urokset. Hillerille on ominaista pitkä lieriömäinen vartalo ja lyhyet jalat. Ruumiin pituus on uroksilla 35–45 senttimetriä ja naarailla 30–37 senttimetriä, hännän pituus on 11–19 senttimetriä. Uroshillerit painavat 0,7–1,5 kilogrammaa ja naaraat 0,2–0,8 kilogrammaa. Kuonon ympärys on vaalea, silmien takana kulkee valkea juova ja korvanlehtien reunat ovat vaaleat. Päällimmäiset karvat ovat ruskeanmustia, mutta pohjavilla on vaalea ja se paistaakin usein läpi etenkin talvella.
Muiden näätäeläinten tavoin hillerilläkin on peräaukon vierellä rauhaset, jotka tuottavat pistävän hajuista eritettä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Hillerillä on laaja levinneisyysalue Portugalista Euroopan poikki Venäjälle Uralvuoristoon asti. Sitä ei esiinny Skandinavian pohjoisosissa, Irlannissa eikä isossa osassa Balkania ja Adrianmeren itäistä rannikkoa. Kreikassa hillereitä on vain satunnaisesti maan pohjoisosissa.
Venäjällä hillerin elinalueen koillisraja menee suurin piirtein linjaa, joka kulkee Arkangelista Syktyvkarin kautta Permiin. Sen pohjois- ja itäpuolella hilleri on erittäin harvinainen, ja Kamajoen jälkeen sen korvaa siperiankärppä.
Suomessa hilleriä tavataan Oulun korkeudelle saakka.
Hilleri on sopeutumiskykyinen laji, mutta parhaiten se viihtyy kosteilla ja alavilla alueilla. Yleisenä sitä on alankometsissä, rantavyöhykkeillä ja talvisin lähellä maatiloja ja kyliä. Hilleri esiintyy kuitenkin myös metsittyneellä arolla, soilla, jokilaaksoissa ja peltoalueilla.
Hillerikannat

Hillerikannat vaihtelevat suuresti, ja 1940-luvulla sen luultiin kuolevan Suomesta sukupuuttoon. Sittemmin kanta on toipunut, mutta hilleri on maineeltaan paha tuholainen ja sen vuoksi sitä vainottiin ”linturosvona” vielä 1980-luvun alussa. Nykyisin se joutuu kilpaileman vahvemman lajin, minkin, kanssa elintilasta ja ravinnosta.
Käyttäytyminen > Elintavat

Hilleri on aktiivinen pääasiassa yöllä ja hämärässä, mutta joskus sitä voi tavata myös päivällä. Päivälevon se viettää usein toisen eläimen kolossa tai kivien ja oksien alla. Hilleri voi kuitenkin kaivaa myös itse oman pesäkolon.
Hillerillä on hyvin suuret anaalirauhaset, joiden eritteellä se merkitsee reviirinsä. Venäläisen tutkimuksen mukaan hillerin reviiri voi olla jopa 2 500 hehtaaria. Länsi-Euroopassa tuhannella hehtaarilla on noin yksi yksilö. Todella suotuisassa elinympäristössä yksilötiheys voi olla jopa kymmenenkertainen. Se käyttää rauhasia refleksimäisesti myös uhkatilanteessa, sillä löyhkäävä eritesuihku on hyvä keino puolustautua vihollista vastaan.
Hillerin liikkuminen on usein laukkamaista hyppimistä, mutta se voi myös ravata selkä suorana, pää alhaalla. Toisin kuin näätä, hilleri ei juurikaan kiipeile. Se osaa uida, mutta tekee sitä sangen vähän. Yölliset pyyntimatkat ovat muutamia kilometrejä pitkiä ja liikkumisalue on noin yhden neliökilometrin suuruinen. Uroksilla alueet ovat suuremmat kuin naarailla.
Käyttäytyminen > Lisääntyminen

Hillerit saavat vain yhden poikueen vuodessa. Parittelu tapahtuu keväällä ja kantoaika on noin kuusi viikkoa. Pesä on valmistettu kuivista ruohoista, jonne poikaset syntyvät toukokuun loppupuolella tai kesäkuussa. Poikueeseen kuuluu 3–7 poikasta. Ne painavat syntyessään alle 10 grammaa ja ovat sokeita ja karvattomia. Silmät avautuvat noin neljän viikon iässä, ja noin kahden kuukauden iässä poikaset ovat väritykseltään aikuisen kaltaisia. Neljän kuukauden iässä ne erkaantuvat sisaruksistaan, ja voivat lisääntyä jo seuraavana kesänä.
Tarhoissa hilleri voi elää kymmenenkin vuotta, mutta luonnossa sen ikä on harvoin yli viittä vuotta.
Käyttäytyminen > Ravinto

Hillerin pääravintoa ovat pienet nisäkkäät, etenkin jyrsijät ja jänikset, linnut ja sammakot sekä käärmeet. Myös kalat, hyönteiset ja marjat kuuluvat hillerin ravintoon, ja tilapäisesti ne voivat syödä kasviruokaakin.
Käyttäytyminen > Ääntely

Hillerin ääntely vaihtelee kiljahtelevasta kotkottavaan. Joskus hilleri voi myös kiljaista, mutta täysikasvuiset yksilöt ovat yleensä varsin hiljaisia.
Hillerit ja ihminen

Hillereitä pidetään lemmikkieläimenä, ja lajin kesymuotoa kutsutaan fretiksi. Niitä on käytetty myös kaniinikantojen harventajana, mutta esimerkiksi Uudessa-Seelannissa ne ovatkin levittäytyneet laajalle ja saalistavat ennemmin paikallisia lajeja.
Hilleriä metsästetään sen turkin takia, mutta koska sen väritys vaihtelee, niin yksilöllisesti villihillerien turkkia on usein vain pienemmissä tekstiileissä. Turkistarhoissa kasvatetaan usein hillerin ja fretin risteymämuotoa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hilleri (Mustela putorius)
iNaturalist: Hilleri (Mustela putorius)
Suomen Metsästäjäliitto: Hilleri (Arkistoitu – Internet Archive)
LuontoPortti: Hilleri (Mustela putorius)
ITIS: Mustela putorius (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Mustela putorius, European polecat (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Mustela putorius, the European polecat (englanniksi)
andienkärppä
arohilleri
brasiliankärppä
hilleri
indonesiankärppä
juovaselkäkärppä
keltavatsakärppä
kärppä
lumikko
mustajalkahilleri
Mustela itatsi
Mustela subpalmata
paljasjalkahilleri
pitkähäntäkärppä
siperiankärppä
vesikko
vuorikärppä
Hillerin jalanjälkiä.
Didelphodon

| Didelphodon |
| --- | --- |
  Didelphodon voraxin luuranko
 Liitukausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Marsupialia
Heimo::  †Stagodontidae
Suku::  †Didelphodon  Marsh, 1889
Lajit
 †Didelphodon vorax  †Didelphodon padanicus  †Didelphodon coyi 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Didephodon oli myöhäisellä liitukaudella elänyt pussieläinsuku, joka löydettiin vuonna 1889. Se oli erikoistunut rosvoamaan dinosaurusten munia ja vastakuoriutuneita poikasia. Tämä noin kymmenkiloinen pussieläin oli yksi suurimmista mesotsooisella kaudella eläneistä nisäkkäistä, vaikka ei ollutkaan kuin virginianopossumin kokoinen.
Didelphodon voraxin leukaluu Indianapolisin lastenmuseossa, Yhdysvalloissa
Dideba

| Dideba |
| --- | --- |
 Dideban nuotit.
Valtio:  Georgia
  
Dideba (georg. დიდება, ’ylistys’) on Georgian entinen kansallislaulu, johon Kote Potskhverašvili teki sekä musiikin että sanoitukset. Kappaletta käytettiin Georgian kansallislauluna vuosina 1918–1920 ja uudelleen vuosina 1990–2004. Vuonna 2004 sen korvasi Tavisupleba.
Sanat

| Georgiaksi | Translitteraatio | Käännös |
| --- | --- | --- |
|  დიდება ზეცით კურთხეულს, დიდება ქვეყნად სამოთხეს ტურფა ივერსა. დიდება ძმობას, ერთობას. დიდება თავისუფლებას, დიდება სამარადისო ქართველ მხნე ერსა! დიდება ჩვენსა სამშობლოს, დიდება ჩვენი სიცოცხლის მიზანს დიადსა; ვაშა ტრფობასა, სიყვარულს, ვაშა შვებასა, სიხარულს. სალამი ჭეშმარიტების შუქ-განთიადსა. |  Dideba zetsit kurtkheuls, dideba kveqnad samotkhes turpa iversa. Dideba dzmobas, ertobas. Dideba tavisuplebas, dideba samaradiso kartvel mkhne ersa! Dideba tšvensa samšoblos, Dideba tšveni sitsotskhlis Mizans diadsa; Vaša trpobasa, siqvaruls. Vaša švebasa, sikharuls, salami tšešmaritebis šuk-gantiadsa! |  Ylistys taivaan siunaajalle, ylistys paratiisille maan päällä säteileville georgialaisille. Ylistys veljeydelle, yhtenäisyydelle. Ylistys vapaudelle, ylistys ikuiselle eloisalle Georgian kansalle! Ylistys isänmaallemme, Ylistys suurelle ja kirkkaalle Tarkoituksellemme elämässä; Tervehdys ilolle, rakkaudelle. Tervehdys avuliaisuudelle, onnellisuudelle, tervehdys totuudelle aamunkoin valolle! |
Vuono

Vuonon geologinen synty.
Aurlandsfjorden Norjassa.
Nærøyfjord Norjassa.
Vuono on korkeiden jyrkänteiden ympäröimä kiilamainen lahti. Niitä on syntynyt paikoille, joissa jäätikkö virtaa tai on aikaisemmin virrannut mereen. Maailman pisin vuono on Scoresbynsalmi Grönlannissa.
Norja on tunnettu vuonoistaan. Norjan lisäksi vuonoja on Islannissa, Grönlannissa,  Uuden-Seelannin lounaisrannikolla, Kanadassa Newfoundlandin länsirannikolla ja Brittiläisen Kolumbian rannikolla, Yhdysvalloissa Alaskan etelä- ja länsirannikoilla, Chilen eteläosassa sekä Venäjällä Murmanskin alueen pohjoisrannikolla. Skotlannissa sijaitsevia vuonoja kutsutaan nimellä ”sea lochs”. Ruotsissa on vain muutama Bohuslänissä. Lisäksi Luoteis-Espanjan Galician rannikolla sijaitsee vuonomaisia jokisuistoja (esp. rías). Ne eivät kuitenkaan ole syntymistavaltaan vuonoja, vaikka niitä kutsutaan suomen kielellä vuonoiksi. Oikeampi nimitys on estuaari.
Suomen vuonot

Suomeenkin syntyi viimeisen jääkauden päätyttyä vuonoja. Ancylusjärven pohjoisten vuonojen arvioidaan ulottuneen jokilaaksoja pitkin ehkä jopa pitkälle Keski-Lappiin. Vuonoja syntyi rannikkoalueilla tuhansien vuosien ajan, muun muassa Pohjanmaan Lestijokilaaksossa Vetelinjoen, Porasjoen ja Ullavanjoen uomiin. Itämereen liittyneet vuonot ovat myöhemmin maankohoamisen vuoksi yleensä menettäneet vuonoluonteensa ja muuttuneet esimerkiksi jokiuomien osaksi. Lapissa koko Inarijärvi oli jääkauden jälkeen muutamia satoja vuosia Jäämeren vuonona, mutta maankohoamisen myötä se muuttui järveksi, joka laskee Paatsjoen kautta Jäämereen. Inarijärvellä on kuitenkin edelleen monia sinne syntyneitä sisävesivuonoja, joista tunnetuimpia ovat muun muassa Suolisvuono, Kyynelvuono, Surnuvuono, Kuoskervuono, Koskivuono, Sarmivuono, Juutuanvuono ja Nanguvuono.
Eteläisemmän Suomen ainoaksi vuonoksi luetaan nykyisin Paarlahti Teiskon Kämmenniemessä. Muita usein vuonoiksi kutsuttuja vuonomaisia lahtia ovat Maaninkajärven Tuovilanlahti ja Pohjanpitäjänlahti.
Diddl

Diddl on saksalainen piirretty juoksuhiirihahmo. Thomas Goletz piirsi 24. elokuuta 1990 ensimmäiset luonnokset silloin vielä nimettömästä oliosta. Ensin oli tarkoituksena, että Diddl olisi ollut olkainhousuja käyttävä kenguru isojen jalkojensa takia. Hänen tyttöystävänsä Diddlina on myös hiiri. Heidän seurassaan viihtyy useita muita eläinhahmoja, mm. Galupy-hevonen, Pimboli-nalle, sammakkoveljekset ja diddlen koira.
Diddl ja hänen ystävänsä ovat tulleet suosituksi monissa maissa, myös Suomessa. Piirroshahmo esiintyy monenlaisissa tuotteissa, kuten vaikkapa kirjepapereissa, postikorteissa ja piirustustarvikkeissa.
Aiheesta muualla

Kaupalliset Diddl-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Eliécer Espinosa

Eliécer Espinosa Calvo (s. 12. maaliskuuta 1996 Bojayá) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kotimaassaan viimeksi Leonesissa. Elokuussa 2018 hän siirtyi Suomeen ja pelasi Klubi 04:n joukkueessa Ykkösessä neljä ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudeksi 2019 hän siirtyi myöskin Ykkösessä pelanneeseen Turun Palloseuraan. Hän pelasi kauden aikana 25 sarjaottelua ja teki niissä 18 maalia, millä hän oli joukkueensa paras ja koko sarjan toiseksi paras maalintekijä. Hernández pelasi kauden päätteeksi myös molemmat nousukarsintaottelut, joiden myötä TPS nousi Veikkausliigaan. Kaudella 2020 hän pelasi 15 viimeistä minuuttia TPS:n ensimmäisessä liigaottelussa Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan mutta oli sen jälkeen koko loppukauden sivussa reisiongelmien vuoksi. Hän jatkaa kaudella 2021 Ykköseen pudonneessa TPS:ssä.
Diddley bow

Diddley bow, tehty ylijäämätavarasta
Diddley bow on afrikkalainen kielisoitin. Soitin on tavallisesti kotitekoinen ja yksikielinen, ja sitä soitetaan pullonkaulalla tai muilla vastaavilla slide-soittoon soveltuvilla apuvälineillä kuten esimerkiksi voiveitsellä.  Diddley bow tunnetaan lähinnä bluesmusiikista ja monet bluesartistit ovat aloittaneet lapsena juuri halvalla ja helposti rakennettavalla diddley bow'lla. Monien tunnettujen blueskappaleiden melodia soitetaan kitarallakin yhdellä kielellä, nimenomaan sen takia, että ne ovat saaneet alkunsa diddley bow'lla soitettuna.
Tunnettu diddley bow'ta pääinstumenttinaan käyttänyt muusikko on mississippiläinen bluesmuusikko Lonnie Pitchford.
Nykyajan muusikoista diddley bow'ta soittavat esimerkiksi Seasick Steve, One String Willie, One String Sam ja Velcro Lewis. Jack White rakentaa diddley bow'n elokuvan It Might Get Loud alussa. Seasick Steve äänitti tribuuttikappaleen nimeltä "Diddley Bow" omalla diddley bow'llaan vuoden 2009 albumille Man from Another Time.
Aiheesta muualla

Kuva Diddley bowista
Seasick Steve soittaa Diddley Bowilla
Paradeísia

| Paradeísia Παραδείσια |
| --- | --- |
 Paradeísia
 Koordinaatit: 37°18′57″N, 22°4′45″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Kunta:  Megalópoli
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4004012101
Korkeus:  520 m
Väkiluku (2021):  146
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.paradisia.gr 
Paradeísia (kreik. Παραδείσια) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Megalópolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 146 (2021).
Paradeísian kylä sijaitsee noin 14 kilometriä lounaaseen Megalópolin kaupungista ja 43 kilometriä lounaaseen Trípolista. Se on rakennettu noin 520 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Antiikin ajan Kromnoksen kaupunki sijaitsi Paradeísian lähellä. Nykyisen kylän vanha nimi vuoteen 1924 saakka oli Koúrtaga (Κούρταγα).
Paradeísia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Παραδεισίων, Dimotikí Koinótita Paradeisíon), johon kuuluu varsinaisen Paradeísian kylän lisäksi Fanaḯtin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 161 (2021).
Aiheesta muualla

Paradisia. Kylän verkkosivusto. (kreikaksi)
Dialektinen koulukunta

Dialektinen koulukunta (m.kreik. οἱ διαλεκτικοί, hoi dialektikoi) oli antiikin kreikkalainen sokraattinen filosofinen koulukunta, joka erkaantui megaralaisesta koulukunnasta. Sen perusti megaralaisen Eubulideen oppilas Kleinomakhos Thurioilainen. Koulun tunnetuimmat edustajat ovat Diodoros Kronos ja Filon Megaralainen.
Historia ja filosofia

Koulukunta toimi 300–200 -luvuilla eaa. Se kehitti erityisesti logiikkaa, kielen teoriaa ja liikkeen teoriaa. Koulukunnan filosofit olivat kiinnostuneita ennen kaikkea loogisista paradokseista ja propositiologiikasta. Koulukunta on vaikuttanut epikurolaiseen, peripateettiseen ja skeptiseen koulukuntaan.
Filosofeja

Koulukunnan merkittävimpiä filosofeja olivat:
Kleinomakhos Thurioilainen, Eubulideen oppilas
Eufantos Olynthoslainen (s. ennen 349 eaa.), toinen Eubulideen oppilas
Dionysios Khalkedonilainen (n. 320 eaa.), kehitti nimen "dialektinen koulu"
Diodoros Kronos, koulun merkittävin filosofi, opetti Ateenassa ja Aleksandriassa 315-284 eaa., stoalaisuuden perustajan Zenon  Kitionilaisen opettaja
Diodoros Kronoksen loogikkotyttäret Meneksene, Argeia, Theognis, Artemisia ja Pantakleia
Aristeides (300-200-lukujen eaa. vaihde)
Aleksinos (n. 339-265 eaa.)
Filon Megaralainen (n. 300 eaa.), koulun toiseksi merkittävin filosofi
Panthoides (n. 280-275 eaa.)
Aristoteles (n. 250 eaa.)
Artemidoros (n. 250 eaa.)
Kirjallisuutta

Barnes, Jonathan: A big, big D. The Classical Review, 1993, nro 63, s. 304-6.  Artikkelin verkkoversio.
Sedley, D.: Diodorus Cronus and Hellenistic Philosophy. Proceedings of the Cambridge Philological Society, 1977, nro 203 NS 23.
Aiheesta muualla

Bobzien, Susanne: Dialectical School The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Antiikin filosofiset koulukunnat
| --- | --- |
Esisokraattinen filosofia: Miletoslaiset · Pythagoralaiset · Efesoslaiset · Elealaiset · Pluralistit · Atomistit · Sofistit
Sokraattinen filosofia: Akatemialaiset · Peripateetikot · Kyynikot · Kyreneläiset · Megaralaiset · Dialektikot · Elisläiset
Hellenistinen filosofia: Epikurolaiset · Stoalaiset · Skeptikot · Uuspythagoralaiset · Uusplatonistit
Kastepiste

Kastetta tiivistyy lehdille, kun lämpötila laskee kastepisteen alle.
Kastepiste (kastepistelämpötila) on se lämpötila, jossa ilmassa sillä hetkellä oleva vesihöyry riittää tekemään ilman täysin kylläiseksi, eli kaasun suhteellinen kosteus nousee 100 %:iin. Tällöin haihtuminen ja tiivistyminen ovat tasapainossa.
Jos lämpötila laskee kastepisteen alle, ilmassa oleva vesihöyry tiivistyy jäähtymisen seurauksena pisaroiksi, jotka muodostavat pilviä ja pintasumua.
Suhteellinen kosteus riippuu vesihöyryn (veden) absoluuttisesta pitoisuudesta kaasussa (eli absoluuttisesta kosteudesta, yksikkö kg/m³) sekä höyryn lämpötilasta. Suhteellinen kosteus voidaan lausua myös vesihöyryn osapaineen ja samaa lämpötilaa vastaavan vesihöyryn kyllästysosapaineen suhteena.
Lämpötilan laskiessa suhteellinen kosteus nousee ja vastaavasti lämpötilan noustessa suhteellinen kosteus laskee, vaikka vesihöyryn absoluuttinen määrä ei muuttuisikaan. Jos lämpötilaa lasketaan kastepisteeseen saakka, on suhteellinen kosteus 100 %. Jos lämpötilaa lasketaan alle kastepisteen, osa vesihöyrystä tiivistyy nesteeksi, koska ilman suhteellinen kosteus ei voi nousta luonnon epäpuhtaissa olosuhteissa yli 100 prosentin. Täysin kuivan ilman suhteellinen kosteus on 0 %.
Huomionarvoista on että kastepiste ja suhteellinen kosteus ovat vesihöyryn aiheuttamia ilmiöitä ja riippumattomia siitä, mihin vesihöyry on sekoittunut. Ilmiöt säilyisivät samoina, jos vesihöyry sekoitettaisiin esimerkiksi ilmaan, typpeen, hiilidioksidiin tai pelkkään tyhjiöön. Arkielämässä suhteellisella kosteudella tarkoitetaan yleensä ilman suhteellista kosteutta.
Kastepisteen mittaaminen

Kokeellisesti kastepiste voidaan määrittää kostutettuun kankaaseen kiedotun lämpömittarin avulla. Tällöin veden haihtuminen kankaasta jäähdyttää mittarin kastepisteen lämpötilaan. Suoraan kastepistettä mittaava  kastepistemittari toimii jäähdytetyn peilin avulla.