stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kenshirō Itō

| Kenshirō Itō> 伊藤 謙司郎 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. tammikuuta 1990 (ikä 34) Shimokawa, Japani
Mäkihyppääjä
Seura:   Megamilk Snow Brand Ski Team
Suksimerkki:  Fischer
Maailmancup
Kaudet:  2006-
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 15. joulukuuta 2014 
Kenshirō Itō (jap. 伊藤 謙司郎; s. 8. tammikuuta 1990 Shimokawa) on japanilainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Megamil Snow Brand Ski Teamia.
Itō debytoi mäkihypyn maailmancupissa tammikuussa 2006 Sapporossa ollen suurmäen kilpailun 37. Ensimmäiset pisteensä Itō saavutti Keski-Euroopan mäkiviikon avauskilpailussa Oberstdorfissa ollen 26. Tuo sijoitus on myös Itōn paras sijoitus maailmancupissa.
Itō osallistui myös vuoden 2007 MM-kisoihin Sapporoon, jossa hän oli normaalimäen 37. Hän on myös kaksinkertainen nuorten MM-mitalisti joukkuekilpailusta. Hänellä on yksi hopea sekä yksi pronssi.
Käännös suomeksi
IEEE

| Institute of Electrical and Electronics Engineers |
| --- | --- |

Jäsenet:  yli 400 000 jäsentä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE) on  kansainvälinen tekniikan alan järjestö. Siihen kuuluu yli 400 000 jäsentä yli 160 maassa. Sen toiminnan piiriin kuuluu laaja julkaisutoiminta, tieteellisten konferenssien järjestäminen, koulutuksen edistäminen sekä monien alojen keskeisten  standardien määrittely. IEEE julkaisee yhteensä 132 alan tärkeimpiin luettavia tiedejulkaisuja. IEEE on jäsenmäärältään maailman suurin  tekniikan alan ammatillinen järjestö teknologian edistämiseksi ja ihmiskunnan hyväksi toimimiseksi.
Organisaatio

IEEEn toiminta on jakaantunut maailmanlaajuisesti osastoihin, jaostoihin ja opiskelijayhdistyksiin.
Maailmanlaajuisesti IEEEssä on:
319 osastoa jakaantuneena kymmeneen alueeseen maailmassa. Suomessa toimii IEEE Suomen osasto
Osastojen alaisuudessa toimii 1676 jaostoa, jotka ovat järjestyneet teknisen aihealueen piiriin (mm. tietokonejaosto, tietoliikennejaosto, jne.)
Yli 1526 opiskelijayhdistystä yli 80 maassa.
39 yhteisöä (mm. tietokoneyhteisö, tietoliikenneyhteisö) ja 5 teknistä valtuustoa
Organisaatio > IEEE Suomen osasto

IEEE Suomen osastoon (IEEE Finland Section) kuuluu noin tuhat jäsentä
Suomen osaston toimintaa hallinnoivat kaksivuotisille toimikausille valittavat virkailijat, joiden tehtävä on kehittää toimintaa osaston alueella.
Suomen osasto kuuluu IEEEn maailmanlaajuisessa organisaatiossa Alue 8:aan (R8).
Organisaatio > IEEE Suomen osasto > IEEEn jaostot Suomessa

Suomen osaston piirissä toimii kahdeksan jaostoa (Chapter), joista osa on yhdistyneitä jaoksia useammalta aihealueelta:
Antennit ja lähetys/Elektroniset laitteet/Mikroaaltoteoria ja tekniikat (Antennas and Propagation/Electron Devices/Microwave theory and Techniques, AP-03/ED-15/MTT-17)
Tietokonetekniikka (Computer, C-16)
Tietoliikenne (Communications, COM-19)
Komponentti-, pakkaus- ja valmistustekniikat (Components, Packaging & Manufacturing Technologies, CPMT-21)
Laskennallinen äly (Computational Intelligence, CIS-01)
Signaalinkäsittely/Piirit ja järjestelmät (Signal Processing/ Circuit and Systems, SP-01/CAS-04)
Liikkuvat teknologiat (Vehicular Technology, VT-06)
Insinöörit lääketieteen ja biologian yhteisössä (Engineering in Medicine and Biology Society, EMBS)
Organisaatio > IEEEn jäsenyys ja kohdealueet

IEEEn jäseneksi voivat hakemuksesta päästä henkilöt joilla on laajasti ajateltuna tekniikan alaan liittyvää koulutusta tai työkokemusta IEEEn määrittelemillä kohdealueilla (IEEE designated field of interest). Näitä kohdealueita ovat:
Insinööritiede (Engineering)
Tietojenkäsittelytiede ja informaatioteknologia (Computer Science and Information Technology)
Fysiikka (Physical Sciences)
Biologia ja lääketiede (Biological and Medical Sciences)
Matematiikka (Mathematics)
Tekninen viestintä ja koulutus (Technical Communications and related Education)
Johtaminen (Management)
Lainsäädäntö (Law)
Poliittinen päätöksenteko (Policy)
Organisaatio > IEEEn jäsenyysluokat

IEEEn jäsenyysluokkia on seuraavasti:
Opiskelijajäsen (Student Member)
Jatko-opiskelijajäsen (Graduate Student Member)
Liitännäisjäsen (Associate Member)
Jäsen (Member)
Kokenut jäsen (Senior Member)
Ansioitunut jäsen (Fellow), Suomessa mm. Yrjö Neuvo, Martti Tiuri
Kunniajäsen (Honorary), joita on nimetty vuosittain yksi tai pari, Suomessa mm. Jorma Ollila vuodesta 2003
Organisaatio > Palkinnot ja tunnustukset

IEEE:llä on useita palkintoluokkia ansioituneille henkilöille. Korkein kunnianosoitus on IEEE Medal of Honor, joka on perustettu vuonna 1917.
Standardit

Tunnettuja IEEE-standardeja ovat muiden muassa:
IEEE 754, liukulukujen toteuttaminen tietokoneissa
IEEE 802, pakettipohjaisten lähiverkkojen standardit (mm. Ethernet (802.3), WLAN (802.11) ja Token Ring (802.5))
IEEE 1003, POSIX eli Unix-tyyppisten käyttöjärjestelmien standardi
IEEE 1076, VHDL
IEEE 1394, FireWire
Voimassa olevia IEEE-standardeja on kaikkiaan yli 900.
Suomalaiset ansioituneet jäsenet

| --- | --- |
 Suomalaisia ansioituneita jäseniä (fellow) ovat: Nadarajah Asokan (2017)  Karen Egiazarian  Moncef Gabbouj (2011)  Matti Karjalainen (2010)  Jorma Kivilahti (2005)  Visa Koivunen (2011)  Jaakko Malmivuo (2007)  Markku Renfors (2008)  Tapio Saramäki (2002)  Ari Sihvola (2006)  Sergei Tretyakov (2008)  Sergiy Vorobyov  Vesa Välimäki (2015) :  Elinikäisiä ansioituneita jäseniä (life fellow): Jaakko Astola (2000)  Martti Hallikainen (1993)  Jukka A. Henriksson (2012)  Ismo Lindell (1990)  Yrjö Neuvo (1989)  Jorma Nieminen (2012)  Erkki Oja (2000)  Matti Pietikäinen (2012)  Antti Räisänen (1994)  Niilo Saranummi (2009)  Martti Tiuri (1986)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
IEEE:n kotisivu
IEEE Suomen osaston kotisivu
IEEE-faktoja
Katedralskolan i Åbo

Katedralskolan i Åbo toimii nykyisin Carl Ludvig Engelin suunnittelemassa talossa Vanhan suurtorin laidalla.
Katedralskolan i Åbo on Turussa toimiva ruotsinkielinen lukio, joka on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut koulu. Sen katsotaan olevan vuonna 1276 perustetun Turun katedraalikoulun seuraaja.
Nykyään toimiva koulu syntyi vuonna 1971, kun yhdistettiin Svenska klassiska lyceum i Åbo ja Åbo svenska flicklyceum. Neljä vuotta myöhemmin kouluun yhdistettiin vielä Svenska Samlyceum. Sen jälkeen Turussa on toiminut vain yksi ruotsinkielinen lukio. Koulussa on noin 260 oppilasta ja 24 opettajaa. Koulurakennus on rakennettu Turun palon jälkeen.
Vanhan Suurtorin varrella oleva koulurakennus muodostuu alkuaan kolmesta ennen vuoden 1827 Turun paloa rakennetusta talosta, joista entisen Turun hovioikeuden talon vanhimmat osat ovat 1500-luvulta, kellari mahdollisesti jopa 1300-luvulta. Palon jälkeen rakennus muutettiin arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnitelmien mukaan nykyiseen asuunsa, ja silloinen Turun kymnaasi aloitti toimintansa siinä vuonna 1830. Kymnaasi yhdistettiin vuonna 1872 viereisessä Tryggin talossa toimineen yläalkeiskoulun kanssa Svenska klassiska lyceumiksi. Vuonna 2018 uutisoitiin, että Katedralskolanin liikuntasalin peruskorjauksen yhteydessä lattian alta löytyi raunioita, joista vanhimmat ovat 1300-luvulta. Kaivauksia koulun alueella oli tehty noin kolme vuotta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katedralskolan i Åbo Wikimedia Commonsissa
Koulun sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Hyttikortteli

Hyttikorttelia Mikontiellä. Oikealla ränsistynyt opaskyltti.
Aatunraitti.
Lehmustie.
Hyttikortteli on Riihimäen Hirsimäellä sijaitseva, vuosina 1910-1990 toimineen Riihimäen Lasin työntekijöiden asuinalue.
Kun Riihimäen Lasi aloitti toimintansa paikkakunnalla 1910, piti lasitehdas monin tavoin huolta työntekijöidensä hyvinvoinnista. Lasitehtaan ympärille rakennettu työläisten asuinalue, Hyttikortteli, oli yksi esimerkki tästä. Asunnot puistomaisine ympäristöineen olivat arvokas lisä lasitehtaan työntekijöille ja heidän perheilleen. Omistamiensa asuinrakennusten lisäksi lasitehdas tuki myös työntekijöittensä omaa omakotirakentamista. Rakennukset sijoittuvat kahteen vierekkäiseen jonoon miltei pohjois-eteläsuunnassa. Rakennusten, kuten myös koko alueen, suunnittelusta vastasti tehtaan perustaja ja teknillinen johtaja Mikko Kolehmainen.
Hyttikortteli kaavoitettiin 1966 vahvistetulla asemakaavalla ulkomuseoalueeksi. Rakennukset on kunnostettu alkuperäisen ilmeen säilyttämistä edellyttävän, vuonna 1983 laaditun rakentamisohjeen mukaisesti. Vaikka lasitehtaan toiminta loppuikin 1990, on Hyttikorttelin vanha asuinmiljöö säilynyt pääpiirteissään ennallaan. Alueelle on lisäksi rakennettu miljööseen sopivia uusia omakoti- ja rivitaloja. Lasitehtaan alueen rakennukset suojeltiin asemakaavalla vuonna 2000 ja Hyttikorttelin työväenasuntoalue on läheisen Lasimuseon kanssa merkitty valtakunnallisesti merkittävien kulttuurihistoriallisten ympäristöjen luetteloon.
Rakennukset > Kellaripytinki

Lehmustien varrella sijaitseva vuonna 1920 valmistunut kellarirakennus, joka toimi lasitehtaan työläisten varastotiloina. Aluksi rakennettiin betonirakenteinen, holvikattoinen kellarirakennus. Myöhemmin sen päälle rakennettiin tiilirakenteinen asuinkerros. Rakennuksen pohjoispäädyssä toimi alkujaan tehtaan ruokala ja muu osa oli asuinkäytössä. Rakennus kunnostettiin uudestaan asunnoksi 2000-luvun taitteessa sen oltua tyhjillään parisenkymmentä vuotta. Rakennus on suojeltu vuoden 2000 asemakaavalla.
Rakennukset > Kolehmaisen talo

Vuonna 1916 asuinrakennukseksi rakennettu betonikivijalalle perustettu puolitoistakerroksinen puurakennus. Rakennus toimii nykyisin asuin- ja liiketilana ja se on suojeltu vuoden 2000 asemakaavalla.
Rakennukset > Lehmushovi

Lasitehtaan perustajan ja teknillisen johtajan Mikko Kolehmaisen suunnittelema puolitoistakerroksinen puurakennus, joka rakennettiin vuonna 1911. Talossa oli kaksi asuntoa, joista toiseen muutti toimitusjohtaja Aatu Kolehmainen ja toiseen insinööri K. V. Koskimies. Kolehmaisen kuoltua 1944 ehti talossa asua useampi tehtaan johtajista, kunnes se jäi pariksi vuodeksi tyhjilleen. Tämän jälkeen rakennus on ollut ravintola- ja juhlakäytössä. Päärakennus on suojeltu vuoden 2000 asemakaavalla.
Rakennukset > Leipomo- ja pesularakennus

Hyttikorttelin itälaidalle vuonna 1913 valmistunut leipomo- ja pesularakennus. Rakennusta laajenettiin vuonna 1916 sekä vuonna 1964, jolloin eteläpäätyyn rakennettiin käymälätilat. Rakennus oli aikanaan asuinalueen keskus. Kahdessa pakarituvassa tehtaan työntekijät leipoivat leipää ja pesutupaakin käytettiin ahkerasti. Rakennuksen takana oli alun perin myös alueen ainoa kaivo. Nykyisin rakennus on asuinkäytössä. Rakennus jää RKY 2009-alueen ulkopuolelle, mutta sitä tulee kohdella osana Hyttikorttelin valtakunnallisesti arvokasta kokonaisuutta.
Rakennukset > Maikkila

Alueen ensimmäinen ja vanhin tehtaan entisten johtajien asuinrakennuksista. Rakennuksen suunnitteli teknillinen johtaja Mikko Kolehmainen, josta tuli myös talon ensimmäinen asukas. Rakennuksessa toimi aluksi myös lasitehtaan konttori. Tehtaan käytössä rakennus toimi viimeisimmäksi neuvottelutilana. Rakennus nimettiin 1960-luvulla Maikkilaksi. Rakennus on suojeltu vuoden 2000 asemakaavalla.
Rakennukset > Työnjohdon asunnot

Vuonna 1946 virkamiesasunnoksi rakennettu puolitoistakerroksinen, betoniperustuksellinen puurakennus. Rakennusta on laajennettu 1954.
Kellaripytinki.
Keltapittakerttunen

| Keltapittakerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Silkkikerttuset Cettia
Laji::  castaneocoronata
Kaksiosainen nimi
 Cettia castaneocoronata  (Burton, 1836) 
Katso myös
   Keltapittakerttunen Wikispeciesissä   Keltapittakerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltapittakerttunen (Cettia castaneocoronata), myös Oligura castaneocoronata tai Tesia castaneocoronata, on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Himalajan alueen Nepalissa ja Intian pohjoisosassa, ja sieltä itään Myanmariin, Thaimaahan, Indokiinaan ja Etelä-Kiinaan. Edward Burton kuvaili lajin holotyypin Nepalista 1836.
Keltaposkitrogoni

| Keltaposkitrogoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Afrikantrogonit Apaloderma
Laji::  aequatoriale
Kaksiosainen nimi
 Apaloderma aequatoriale  Sharpe, 1901 
Katso myös
   Keltaposkitrogoni Wikispeciesissä   Keltaposkitrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltaposkitrogoni (Apaloderma aequatoriale) on trogonien heimoon kuuluva afrikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää Päiväntasaajan seudun läntisessä Afrikassa, Itä-Nigeriasta Kameruniin, Päiväntasaajan Guineaan, Gaboniin, sekä kumpaankin Kongoon. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Kamerunin Efulensta vuonna 1901.
Keltapriinia

| Keltapriinia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Priiniat Prinia
Laji::  flaviventris
Kaksiosainen nimi
 Prinia flaviventris  (Delessert, 1840) 
Katso myös
   Keltapriinia Wikispeciesissä   Keltapriinia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltapriinia (Prinia flaviventris) on etelä- ja kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Pakistanista Intiaan ja sieltä itään aina Taiwanille, sekä Kaakkois-Aasiaan, Malakan niemimaalle ja Indonesiaan. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. Adolphe Delessert kuvaili lajin holotyypin Bhutanista 1840.
Karl Nylenius

Karl Elias Nylenius (22. toukokuuta 1872 Savonlinna − 1. helmikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos.
Nyleniuksen vanhemmat olivat konrehtori Carl Nylenius ja Olga Mathilda Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Kuopion yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1893. Nylenius sai varatuomarin arvon 1896.
Nylenius oli Viipurin hovioikeudessa apujäsenenä ja kanneviskaalina 1910−1913. Hän oli yhdenvertaisuuslain vastustamisen vuoksi vangittuna Krestyn vankilassa Pietarissa 1913−1914. Vapauduttuaan Nylenius toimi asianajajana Tammisaaressa ja Kuopiossa vuoteen 1917 saakka. Hän oli vuodesta 1918 alkaen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena.
Karl Nylenius oli naimisissa vuodesta 1907 Aino Tyyne Rannan kanssa. Heidän poikiaan olivat korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Aarne Nuorvala ja kirjailija Kaarlo Nuorvala.
Imatran kaupunginosat

Tässä artikkelissa kerrotaan Imatran kaupunginosista.
Keskusta-alueet

Varsinaisesti Imatralla ei ole yhtä kunnon selkeää keskustaa, mutta usein myös sanotaan siellä olevan kolme keskustaa: Imatrankoski, Mansikkala ja Vuoksenniska, mutta myös Rajapatsaalla on merkittävä palvelukeskittymä. Näistä Imatrankoski, Mansikkala ja Rajapatsas sijaitsevat lähellä toisiaan, mutta Imatrankosken ja Mansikkalan voidaan katsoa muodostavan yhdessä Imatran laajemman keskustan. Imatrankoski on kuitenkin Imatran virallinen (ydin)keskusta. Mansikkala on puolestaan hallinnollinen keskusta, jossa sijaitsee mm. kaupungintalo, virastoja, Keskusasema, suurin osa marketeista ja isommista kaupoista, sekä ammattiopisto Sampo ja Mansikkalan koulukeskus.
Keskusta-alueet > Imatrankoski

Imatrankosken kaupunginosa sijoittuu nimensä mukaisesti Imatrankosken äärelle. Imatrankoskella on Valtionhotellin ympäristössä puistomaisia alueita, joihin kuuluva Kruununpuisto on suomen vanhin luonnonpuisto. Kesällä järjestetty Imatra Big Band festival -tapahtuman keskeiset paikat sijaitsivat Imatrankoskella. Imatrankosken kävelykadun varrelle ovat keskittyneet paikkakunnan keskeisimmät liiketilat sekä tori. Alueella on myös kerrostaloasutusta.
Jos imatralaiset sanovat menevänsä "kulmille" he tarkoittavat Imatrankoskea. "Kulmien" tarkka sijainti ei ole kuitenkaan täysin ongelmatonta määritellä, sillä varsinkin paljasjalkaiset imatrankoskelaiset mieltävät alueen huomattavasti suppeammaksi kuin mitä siitä  laajimmillaan kuulee käytettävän. Sanonta tulee Lappeentien kulmassa sijainneesta Skutnabbin kaupasta, josta on syntynyt Napinkulma-nimitys.  "Kulmien" ydinaluetta on nykyinen Koskenpartaan kävelykatu.
Keskusta-alueet > Mansikkala

Mansikkala on Imatran hallinnollinen keskusta. Mansikkalassa sijaitsevat Imatran kaupungintalo, sosiaalitoimisto, TE-toimisto, poliisilaitos, pääkirjasto, Kulttuuritalo Virta, urheilutalo ja uimahalli sekä rautatieasema. Rautatieasema on osa Keskusasemaa, jonka kautta kulkee myös linja-autoliikenne, mukaanlukien paikallis- ja seutuliikenne sekä kaukoliikenteen bussit kuten Onnibus. Valtatie 6 halkoo Mansikkalan kaupunginosaa moottoritienä.
Mansikkalassa sijaitsevat myös suuret marketit sekä kauppakeskus Mansikkapaikka. Alueen asutus koostuu kerrostaloista ja Mansikkalan katukuvalle antavatkin hallitsevan kuvan 80-luvun alussa valmistuneet korkeat 14-kerroksiset tornitalot. Tornitaloaluetta kutsutaan Imatran Manhattaniksi.
Mansikkalan koulun tiloissa järjestetään sekä perusopetuksen että Imatran yhteislukion opetusta. Mansikkalassa on myös Etelä-Karjalan ammattiopiston Imatran toimipisteiden tiloja.
Keskusta-alueet > Vuoksenniska

Vuoksenniska sijaitsee Vuoksen itäpuolella, ja sinne on Imatrankoskelta matkaa noin kahdeksan kilometriä. Myös Vuoksenniskalla on tiivis liikekeskittymä sekä tori. Imatran ainoa elokuvateatteri, Bio Vuoksi, sijaitsee Vuoksenniskalla. Alueella on myös yksi kaupunginkirjaston toimipisteistä, Vuoksenniskan kirjasto. Honkaharjun terveysasema ja sen viereinen Honkaharjun sairaala sijaitsevat kaupunginosassa.
Oppilaitoksista Vuoksenniskalla toimii Vuoksenniskan koulu, joka järjestää perusopetusta. Alueella aiemmin toiminut Vuoksenniskan yhteiskoulun lukio lakkautettiin 31.7.2013 ja sen toiminta yhdistettiin Imatran yhteislukioon. Vuoksenniskan keskustan alueella on kerrostaloasutusta, jonka ympärille on muodostunut rivi- ja pientaloasutusta.
Keskusta-alueet > Rajapatsas

Rajapatsas sijaitsee Vuoksen itäpuolella, ja sinne on Imatrankoskelta matkaa noin 1,5 kilometriä. Rajapatsaalla on mm. päivittäistavarakauppa, kioski, pankkiautomaatti, parturi-kampaamo, pizzeria, sekä erikoisliikkeitä esim. luontaistuotekauppa. Rajapatsaalla sijaitsee myös yksi kaupunginkirjaston toimipisteistä, Patsaan kirjasto. Rajapatsaalla on kerros-ja rivitaloja sekä omakotitaloja.
Alueen lähellä sijaitsi kolme koulua: lopetettu Savikannan peruskoulu (luokat 1–6), Kosken koulu (luokat 7–9) sekä Itä-Suomen suomalais-venäläinen koulu (luokat 1–9). Lisäksi Rajapatsaalla on Rajapatsaan päiväkoti, joka tarjoaa päivähoitoa 2–5-vuotiaille lapsille.
Vuoksen länsipuolen asuinalueita

Karhukallio ja Karhumäki  sijaitsevat vierekkäin ja ovat molemmat pientalovaltaisia alueita. Karhukalliosta ja Karhumäeltä on Imatran keskustaan noin 4,5 kilometriä.
Korvenkanta on pieni, omakotitalovaltainen alue Imatran ja Lappeenrannan rajan läheisyydessä. Korvenkannasta on  Imatran keskustaan noin 3,5 kilometriä.
Liisanpuisto
Meltola jossa sijaitsee Meltolan päiväkoti, esikoulu sekä ala-aste (luokat 1–6). Meltolasta on Imatran keskustaan noin 3 kilometrin matka.
Mustalampi on omakotitalovaltainen alue Niskalammen läheisyydessä. Alueella on rintamamiestalo-tyyppistä asutusta. Mustalammelta on Imatran keskustaan noin 6 kilometrin matka.
Niskalampi (tai Niskakoski) on asuinalue lähellä Saimaan rantaa. Alueella on runsaasti 1900-luvun alkupuolella rakennettuja teollisuustyöväen asuntoja, jotka on remontoitu asuntomessujen yhteydessä 1980-luvulla. Alue muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennetun ympäristön. Niskalammelta on Imatran keskustaan noin 6,5 kilometriä.
Onnela on pienehkö omakotitalovaltainen alue Imatrankosken ja Meltolan välissä. Onnelasta on Imatran keskustaan noin 1,5 kilometriä.
Perä-Meltola on harvaan asuttu maalaiskylä Meltolan ja Lappeenrannan rajan välissä. Perä-Meltolasta on Imatran keskustaan noin 3,5 kilometrin matka.
Pässiniemi on Imatrankosken ja Mansikkalan välissä sijaitseva pientaloalue. Pässiniemestä on Imatran keskustaan alle 1 kilometrin matka.
Saareksiinmäki sijaitsee noin 2,5 kilometrin päässä Imatran keskustasta.
Suo on omaleimainen pientaloalue, joka on syntynyt Tainionkosken teollisuustyöläisten rakentaessa omakotitaloja lähialueelle. Sieltä on Imatran keskustaan noin 5 kilometrin matka.
Tainionkoski sijaitsee noin 4,5 kilometrin päässä Imatran keskustasta.
Kaukaan vaneritehdas

Kaukaan vaneritehdas oli Lappeenrannassa sijainnut UPM-Kymmene Wood Oy:n viimeksi omistama vaneritehdas joka lopetti toimintansa vuonna 2010.
Kaukaan vaneritehdas perustettiin 1926. Siellä valmistettiin vanerin ohella myös muun muassa laskettelusuksia, varsia jääkiekkomailoihin sekä eristyselementtejä.
UPM ilmoitti loppuvuodesta 2009 sulkevansa vaneritehtaan jolloin työpaikan mentti 310 henkilöä. Samassa yhteydessä suljettiin Heinolan vaneritehdas ja Aureskosken jalostetehdas Parkanossa. Entisen vaneritehtaan korkea osa purettiin räjäyttämällä syyskuussa 2011. Tehtaalle ei löytynyt uutta käyttöä ja UPM aikoi jatkossa käyttää entistä tehdasaluetta puuraaka-aineen varastoalueena.
Aiheesta muualla

Video Kaukaan vaneritehtaan räjäyttämisestä 29.9.2011 (Youtube)
ISO 8601

ISO 8601 noudattaa päivämäärämerkinnässä muuallakin tavallista tapaa sijoittaa eniten merkitsevät numerot vasemmalle ja vähiten merkitsevät oikealle.
ISO 8601 on kansainvälisen standardisoimisjärjestön (ISO) päivämäärän ja ajan esittämistavasta antama standardi.
Standardinmukainen ISO 8601 -kirjoitusasu auttaa kansainvälisessä viestiliikenteessä välttämään sekaannusta, joka johtuu monista erilaisista kansallisista merkintätavoista. Sen käyttö on lisännyt tietokoneiden käyttöympäristöjen sovitettavuutta. ISO 8601 -standardin mukainen päiväys on helpommin lajiteltavissa aikajärjestykseen kuin muut päiväyksen esitystavat.
Standardin ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1988, ja se korvasi lukuisia vanhempia päivämäärän muotoa käsitelleitä standardeja. Standardin ISO 8601  toinen painos ilmestyi vuonna 2000 ja viimeisin, kolmas painos vuonna 2004. Standardi on yksi harvoista ISO-standardeista, jonka verkkoversio on ladattavissa maksutta.
Standardin ISO 8601 mukainen päivämäärien kirjoitustapa on sama, joka aikaisemmin oli sisältynyt jo ISO:n suositukseen R 2014 vuodelta 1971 ja standardiin ISO 2014 vuodelta 1976. Standardi SFS 4175 tukee myös ISO 8601 mukaista päivämäärän esitystä.
Päivämäärä

ISO 8601 -standardin mukaan päivämäärä merkitään seuraavasti:
VVVV-KK-PP
jossa VVVV on vuosi gregoriaanisessa kalenterissa, KK on kuukausi välillä 01
(tammikuu) ja 12 (joulukuu), ja PP on kuukauden päivä välillä 01 ja 31.
Esimerkiksi helmikuun neljäs päivä vuonna 1995 merkitään
1995-02-04
Standardi suosittelee vahvasti, että vuosiluvuissa käytetään vähintään neljää numeroa. Esimerkiksi vuoden 858 alku suositellaan esitettäväksi
0858-01-01
Standardin mukaisissa päiväyksissä on vuosi nolla, joten ennen ajanlaskun alkua olevat päiväykset eroavat yhdellä vuodella yleisesti käytettävästä eaa.-merkinnästä. Esimerkiksi
-0001-01-01
on vuoden 2 eaa. ensimmäinen päivä.