stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matias Corvinus
Kuningas

Valtaistuimelle vuonna 1458 noussut kuningas Matias otti nimekseen Corvinus eli korppi Hunyadi-sukunsa vaakunan mukaan. Matias oli Unkarin kuninkaista ensimmäinen, joka oli noussut asemaansa aatelistosta hallitsijasuvun ulkopuolelta. Hän oli myös Unkarin ensimmäinen unkarilaissyntyinen kuningas sitten Árpádien hallitsijasuvun sammumisen vuonna 1301. Alaikäisellä kuninkaalla oli aluksi holhoojahallitus, joka teki suunnitelmia esimerkiksi naimakaupoista Böömin Poděbrady-hallitsijasuvun kanssa.
Hänen enonsa Mihály Szilágyi oli nimetty Matiaan valtionhoitajaksi viiden vuoden ajaksi, mutta teini-ikäisen kuninkaan aikomus oli aloittaa oma itsenäinen hallituskautensa välittömästi. Hän antoi Szilágyille hallittavaksi Bistritan piirikunnnan Transilvaniassa, mikä ei ollut tarpeeksi korkea virka tyydyttääkseen tämän tavoitteita. Kun Szilágyi kieltäytyi jäämästä syrjään, Matias antoi pidättää enonsa. Vuoden vankilassa olon jälkeen Szilágyi erosi avustavasta roolista Unkarin sotilasasioissa. Turkkilaiset vangitsivat ja surmasivat hänet Tonavan pohjoisrannalla Baziasissa vuonna 1460 käydyn taistelun jälkeen.
Tultuaan täysi-ikäiseksi hän siirsi holhoojansa syrjään ja torjui ajatuksen naimakaupoista. Neuvonantajakseen Matias otti aiemmin opettajanaan toimineen humanististen aatteiden kannattajan János Vitézin, joka nimitettiin Esztergomin arkkipiispaksi ja kansleriksi. Virkamiehiksi otettiin tyypillisten magnaattisukujen jäsenten lisäksi alemman aatelin ja jopa porvariston jäseniä, jotka olivat näin riippuvaisia asemassaan kuninkaasta ja noudattivat tämän tahtoa. Vitézin neuvojen mukaisesti Matias alkoi myös kasvattaa kuninkaan valtaa Unkarin paroneihin nähden.
Kuninkaan toiminta herätti luonnollisesti myös vastustusta. Osa unkarilaisista alkoi tukea keisari Fredrik III:ta vastakuninkaana, ja kruununperimyksestä syttyi sota. Paavi Pius II välitti lopulta vuonna 1463 solmitun rauhan, jonka mukaan Matias tunnustettiin Unkarin kuninkaaksi, mutta perimysoikeus siirtyisi keisarin Habsburgien suvulle, jos Matias ei saisi omia perillisiä. Matias sai lunnaita vastaan myös takaisin Unkarin Pyhän Tapanin kruunun, jota hän käytti kruunajaisissaan vuonna 1464. Rauha keisarin kanssa merkitsi kuninkaalle tämän vallan vakiintumista Unkarissa.
Kuningas > Sotaretket

Unkari kävi Matiaksen valtakaudella useita sotia. Hän jatkoi esimerkiksi isänsä sotia Osmanien valtakuntaa vastaan. Paavi Pius II oli valmistellut ristiretkeä turkkilaisia vastaan, mutta näiden suunnitelmien rauettua Unkari oli sodassa yksin. Sodassa saavutettiin kuitenkin voittoja tästä huolimatta. Strategisesti tärkeä Jaican linna valloitettiin ja osa Bosniaa liitettiin Unkariin. Pál Kinizsin saavutettua huomattavan voiton Kenyérmezőn taistelussa Transilvaniassa vuonna 1479 Moldavia ja Valakia uudistivat uskollisuudenvalansa Unkarin kuninkaalle. Enempiin voittoihin Unkarin voimavarat eivät riittäneet, niinpä Matias kääntyi puolustuskannalle. Adrianmereltä Szatmáriin saakka rakennettiin kaksinkertainen linnoitusketju, joka riitti pysäyttämään turkkilaisten etenemisen Eurooppaan seuraavan puolen vuosisadan ajaksi. Raja-alueella tehtiin jatkuvia ryöstö- ja hävitysretkiä puolin ja toisin, mutta turkkilaisten huomio kääntyi Vähään Aasiaan ja Krimille.
Matias Corvinus kävi sotia myös lännessä, jossa hän tavoitteli Böömiä, Itävallan herttuakunnan perintömaita ja jopa Saksan keisarin kruunua. Unkarilla oli tälläkin suunnalla vastustajansa, ja yritettyään vallata Böömin, kuningas Matias ajautui sotaan keisaria ja Puolan Jagelloja vastaan. Vuonna 1478 solmitussa Olmützin rauhassa Määri, Sleesia ja Lausitz liitettiin Unkariin kuninkaan elinajaksi, mutta Jagellojen hallitseman Böömin valtaaminen ei onnistunut. Jonkin verran menestystä saavutettiin myös keisaria vastaan. Wien vallattiin vuonna 1485, ja unkarilaiset hallitsivat paria vuotta myöhemmin koko Ala-Itävaltaa. Valtauksen jälkeen kuningas Matias teki Wienistä kuninkaallisen asuinpaikkansa aina kuolemaansa asti viisi vuotta myöhemmin vuonna 1490.
Kuningas > Uudistukset

Kuningas Matias oli luonut sotiaan varten, liittolaiset mukaan luettuina, yli 100 000 miehen Mustan armeijan (jota komensi János "Musta" Haugwitz), joka koostui kurinalaisista ja hyvin koulutetuista palkkasotureista. Armeijan ylläpito oli kuitenkin erittäin kallista. Unkari sai jonkin verran taloudellista tukea Venetsian tasavallalta ja paavilta, mutta rahoituksen turvaamiseksi unkarilaisten talonpoikien verotusta kiristettiin äärimmilleen. Verotuksen kiristämisen ohella tehtiin verotukseen ja talouteen liittyviä uudistuksia. Taloudellisia muutoksia vastustettiin, ja kapinat uhkasivat ajoittain hallinnon ohella jopa kuninkaan valtaistuinta.
Talousuudistusten lisäksi uudistettiin lainsäädäntöä ja tuomioistuimia. Mahtimiesten valtaa rajattiin ja korruptiota pyrittiin kitkemään hallinnosta. Hallinnolliset tehtävät päätyivät usein Italiassa humanistisen koulutuksen saaneille ammattivirkamiehille siinä, missä vastaavat tehtävät oli aiemmin annettu usein paroneille ja prelaateille. Renessanssin kulttuuri kukoisti myös tieteitä ja taiteita tukeneen Matiaksen hovissa. Kuninkaalla ei ollut kuitenkaan varaa luopua kokonaan magnaateista, jotka eivät koskaan siirtyneet täysin kuninkaan puolelle. Heidän kannatuksensa takaamiseksi magnaateille jaettiin maaomaisuuksia ja piispanvirkoja.
Perintö

Kuningas Matias Corvinus kuoli 47-vuotiaana palmusunnuntain messun jälkeen 6. huhtikuuta 1490 äkillisesti joko sydänkohtaukseen tai ruokamyrkytykseen Hofburgin palatsissa Wienissä. Hän oli tehnyt palatsin kuninkaalliseksi residenssikseen viisi vuotta aiemmin vallattuaan joukkoineen Ala-Itävallan.  Hän oli sairastanut useita vuosia tuskallista kihtiä, mikä teki hänet liikuntakyvyttömäksi ja häntä kannettiin kantotuolissa vuodesta 1489 lähtien. Hänet haudattiin Siunatun Neitsyt Marian taivaaseenastumisen basilikaan Székesfehérváriin.
Hän sai jälkimaineen rakastettuna hallitsijana, joka turvasi kansan ylimysten mielivaltaa vastaan. Myös Unkarin ulkoinen mahti oli hänen kaudellaan suurimmillaan, ja Matiasta on pidetty Unkarin viimeisenä kansallisena kuninkaana. Maata painoi suuri verotaakka, etenkin talonpoikia, jotka maksoivat tuloistaan 85 % veroina, mutta toisaalta Unkari oli säästynyt ulkoisten uhkien aiheuttamalta hävitykseltä. Matiaksen maineeseen suurena hallitsijana vaikutti myös hänen kuolemansa jälkeinen alennustilan kausi Unkarissa.
Kuningas Matias oli toivonut seuraajakseen aviotonta poikaansa János Corvinusta, joka kuoli jo vuonna 1504, mutta kruunua tavoittelivat myös Habsburgien keisari Fredrik III:n poika Maksimilian ja Jagellonien Böömin kuningas Vladislav. Magnaatit saivat nyt valittua helposti ohjailtavana pitämänsä Vladislauksen kuninkaan seuraajaksi valtiopäivillä. Matiaksen perustama vahvaan kuninkaanvaltaan perustunut järjestelmä romahti, kuten romahti Matiaksen visioima suuri Keski-Euroopan liittouma turkkilaisia vastaan.
Aiheesta lisää

Matthias Corvinus - Warfare History
Bibliotheca Corvinia Virtualis, virallinen kotisivu (englanniksi)
Matiaksen syntymäkoti Cluj-Napocassa.
Kuningas Matias Corvinuksen vaakuna: keskellä vas. henkilökohtainen vaakuna, jossa nelikenttinä: 1. Unkarin kaksoisristi, 2. Árpád-dynastia, 3. Böömi ja 4. Hunyadi-suvun korppi sekä oikealla puoliso Napolin prinsessa Beatrixin vaakuna (nelikentät: 1. ja 4. Árpád-dynastia – Ranskan vanha vaakuna – Jerusalemin kuningaskunta 2. ja 3. Aragonia), niiden yläpuolella kuninkaallinen kruunu. Ulkoreunalla maaomistukset, ylhäältä myötäpäivään: Böömi, Luxemburg, Ala-Lausitz, Määri, Itävallan herttuakunta, Galitsia-Volynia, Sleesia, Dalmatia-Kroatia, Besztercen (nyk. Bistritan) maakunta
Matias Corvinus nuorena poikana, tuntematon taiteilija 1400-luku
Kuningas Matias Corvinuksen sinetti ja allekirjoitus Mathias Rex
Kuningas Matias Corvinuksen Mustan armeijan käymät sodat Unkarissa 1458-1490, aluelaajennus on merkitty vaaleansinisellä
Kuningas Matias Corvinus teoksessa Corvina Codex, Corviania-kirjastoon kuuluneen kirjan koristelun on tehnyt langobardilainen miniatyristi Ambrogio de Predis n. 1488
Italialainen humanisti Pietro Ranzano kuningas Matias Corvinuksen ja kuningatar Beatrixin edessä, Epitome rerum Hungarorum, 1490
Visegrádin renessanssityylinen kesäpalatsi 1480-luvulla
Budan kuninkaallinen linna 1480-luvulla
Kuningas Matias Corvinuksen tulo vallattuun Wieniin 1485. Oletetaan, että voittokulkuetta johtava henkilö on avioton poika János Corvinus, Codex Philostratus, Bibliotheca Corviniana 1487
Marmorireliefi kuningas Matias Corvinuksesta 33-vuotiaana, Benedetto da Maiano (attribuoitu) 1476
Toinen aviopuoliso, Napolin prinsessa Beatrix 19-vuotiaana, marmorireliefi Benedetto da Maiano (attribuoitu) 1476
Matias-kuninkaan kuva koristaa Unkarin 1000 forintin seteliä.
Käännös suomeksi
MSV Duisburg

MSV Duisburg on jalkapalloseura Duisburgista, Saksasta. Se pelaa Saksan 4. korkeinta sarjatasoa alueellisessa sarjassa Regionalliga West.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1902 nimellä Meidericher SV samannimisen kaupunginosan mukaan. Kolme vuotta myöhemmin nimi muutettiin SC Viktoria Meiderichiksi. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1967. Alkuaikoinaan seura voitti lukuisia alueellisia mestaruuksia. Vuosina 1929 ja 1931 se voitti Niederrheinin paikallismestaruuden ja pääsi valtakunnalliseen mestaruusturnaukseen. Sota-aikana menestys karttoi Duisburgia, mutta 1950-luvulla otteet paranivat. 1951 se nousi jälleen alueensa pääsarjaan Oberliga Westiin, joka noihin aikoihin oli eräs kovatasoisimmista Saksan aluesarjoista, voitettuaan alemman sarjatason mestaruuden. Yhtä kautta lukuun ottamatta Duisburg säilyi sarjassa aina Bundesliigan perustamiseen saakka (1963).
Duisburg oli myös yksi niistä 16 joukkueesta, jotka pääsivät Bundesliigaan mukaan. Ensimmäisellä Bundesliigan kaudellaan Duisburg sijoittui sarjassa hopealle 1.FC Kölnin jälkeen, mikä on yhä sen paras liigasaavutus. Joukkue säilytti sarjapaikkansa aina kauteen 1982–1983 saakka, jolloin alkoi toistuva hissiliike ylemmän ja alemman sarjatason välillä. Joukkue nousi jälleen takaisin 1. Bundesliigaan kauden 2006–2007 päätteeksi sijoituttuaan kakkos-Bundesliigassa kolmanneksi mutta putosi heti takaisin sijoituttuaan 1. Bundesliigassa viimeiseksi.
Saavutuksia

Duisburg ei ole koskaan voittanut minkäänlaista valtakunnallisen tason pokaalia. Vuonna 1963 se sijoittui liigassa toiseksi, mikä on yhä sen paras liigasaavutus. Kaudella 1978–1979 joukkue selviytyi UEFA Cupissa välieriin. Saksan Cupin loppuottelussa Duisburg on ollut kolmesti (1966, 1975 ja 1998) aina häviävänä osapuolena. Seuran nuoriso- ja amatöörijoukkueet ovat sen sijaan saavuttaneet mestaruuksia myös valtakunnallisella tasolla.
Entisiä valmentajia

Rudi Bommer
Friedhelm Funkel
Jürgen Kohler
Ewald Lienen
Pierre Littbarski
Gyula Lóránt
Norbert Meier
Peter Neururer
Milan Šašić
Rolf Schafstall
Heiko Scholz
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Tilastoja (Arkistoitu – Internet Archive)
Leena Lindgren

Marja Leena Annikki Lindgren o.s. Varpula (s. 21. kesäkuuta 1946 Seinäjoki) on suomalainen lääkäri ja anestesiologian emeritaprofessori.
Leena Lindgren syntyi liikkeenharjoittaja Toivo Matias Varpulan ja Saimi Annikki Oksasen perheeseen. Hän avioitui 1973 pääsihteeri Jan Lindgrenin kanssa. Leena Lindgren tuli ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseosta 1966 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1973. Hän erikoistui siellä anestesiologiaan 1978 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1981 tutkimuksella Anaesthesia for otolaryngological surgery in children.
Lindgren oli Helsingin yliopiston anestesiologian dosentti vuodesta 1987 sekä Helsingin yliopistollisen keskussairaalan anestesiologian erikoislääkäri vuodesta 1978 ja anestesiologian osaston ylilääkäri 1994–2001, ennen anestesiologian ylilääkärin tehtävää Tampereen yliopistollisessa sairaalassa vuodesta 2002. Tampereen yliopiston anestesiologian professori hänestä tuli samana vuonna. Lindgren oli myös vieraileva tutkija Pennsylvanian yliopistossa 1981–1982 ja vieraileva professori siellä 1982–1983. Hänellä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä.
Kinkomaa

| Kinkomaa |
| --- | --- |
 Sairaala-alue vuonna 2018
 Kinkomaa
 Koordinaatit: 62°9′25.5″N, 25°45′16.6″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Suomi
Seutukunta:  Jyväskylän seutukunta
Kunta:  Muurame
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Väkiluku:  1 400
Postinumero:  40930
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kinkomaa on Muurameen Kinkomaan sairaalan ympärille, Päijänteen läheisyyteen syntynyt asuinalue. Muuramen keskustasta Kinkomaalle on matkaa kahdeksan kilometriä, Säynätsalon keskustasta neljä kilometriä ja Jyväskylän keskustasta 12 kilometriä. Kinkomaa sijaitsee Jyväskylän kahden kaupunginosan, Keljonkankaan ja Säynätsalon välissä, minkä johdosta tie Muuramen keskustaan kulkee Jyväskylän alueen kautta. Kinkomaan asukasluku on yli 1 400, ja se on toinen Muuramen taajama-alueista yhdessä kunnan keskustan kanssa. Näissä taajamissa asuu suurin osa muuramelaisista.
Nimen alkuperä

Suomen Kansalliskirjaston mukaan Kinkomaa tarkoittaa "pienten vuorten maata". Alun perin nimen on ajateltu viittaavan jäätyneisiin "kinkamiin", joita rengit rikkoivat keväisin puunuijalla. Kinkamat syntyivät, kun savipellot kuokittiin syksyllä ja kynnökset jäätyivät. Myös painon alle laitettavaa tuohilevynippua kutsutaan kingoksi.
Historia

Varhaisin todiste Kinkomaalla sijainneesta asutuksesta on kivikauden loppupuolelle ajoitettu kivikirves. Hiihtolatu Säynätsalosta Kortteisen rantaan tehtiin 1920-luvulla, ja alueen ensimmäisen auton hankki Rikhard Salonen vuonna 1925.
Maantiede

Kinkomaa on syntynyt Päijänteen läheisyyteen. Asuinalueella sijaitsee myös kolme lampea: Kangaslampi, Ahvenlampi ja Hinkanlampi. Pohjoisessa kauempana Kinkomaan keskustasta on myös Sääksjärvi, joka kuuluu suurimmaksi osaksi Jyväskylään.
Palvelut > Koulutus

Kinkomaalle valmistui 200 oppilaspaikan koulu 1–6 vuosiluokan oppilaille maaliskuussa 2016. Rakentamisen yhteydessä kouluun liitettiin vuonna 1998 valmistunut liikuntasali. Alakoulun lisäksi alueella on kaksi yksityistä päiväkotia.
Palvelut > Terveydenhuolto

Vitapoliksessa toimii edelleen Keski-Suomen sairaanhoitopiirin apuvälinekeskus, kommunikaatiokeskus Tikoteekki ja kehitysvammapoliklinikka.
Palvelut > Liikenne

Paikallisliikenteen linja-auto on juuri ohittanut kyläkeskustan (kuva vuodelta 2014).
Linja-autopysäkki Kinkomaantien varrella
Kinkomaan asuinalueen joukkoliikenteen selkärangan muodostaa linja-autoliikenne. Jyväskylän seudun joukkoliikenteen linja-autovuorot 16 ja 16M liikennöivät Jyväskylän ja Säynätsalon suuntaisesti Kinkomaantiellä. Linja-autovuoro 21 puolestaan liikennöi Jyväskylän, Säynätsalon ja Muuramen suuntaisesti.
Kinkomaalla sijaitseva 30-venepaikkainen satama uusittiin perin pohjin keväällä 2016. Uusinnan myötä venepaikkojen lukumäärä kasvoi 11 kappaletta nykyiselleen 30:een. Moottoroitu lossi liikennöi Kinkomaan alueen vesistöissä vuosina 1930–1947.
Palvelut > Yritysten palvelutoiminta

Kinkomaan keskustaan rakennettiin ruokakauppa syksyllä 2016, ja keskustan kupeessa sijaitsevan Vitapoliksen tiloissa on myös erilaisia palveluja, kuten parturi-kampaamo, hyvinvointipalveluja ja lounasruokala.
Politiikka

Alla oleva taulukko on koottu Kinkomaalla sijaitsevan äänestyspaikan tuloksista.
| Puolueiden ääniosuus kuntavaaleissa 2021  Kinkomaan äänestysalueella> Puolue | Puolueiden ääniosuus kuntavaaleissa 2021  Kinkomaan äänestysalueella> Kinkomaa (%) | Puolueiden ääniosuus kuntavaaleissa 2021  Kinkomaan äänestysalueella> Koko kunta (%) |
| --- | --- | --- |
| Keskusta | 28,5   | 27,5 |
| Vihreät | 19,5   | 10 |
| Kokoomus | 18,4   | 23,5 |
| SDP | 15,4   | 20,4 |
| Perussuomalaiset | 11,9   | 11 |
| Kristillisdemokraatit | 3,7   | 2,7 |
| Vasemmistoliitto | 2,7   | 4,7 |
| Avoin Puolue | 0,1   | 0,3 |
Äänestysprosentti vaaleissa
| Kinkomaa (%) | Muurame eteläinen (%) | Muurame pohjoinen (%) |
| 57,0   | 58,4   | 58,7 |
Kulttuuri > Nähtävyydet

Kinkomaan sairaala-alue on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö, ja museovirasto suojelee sen päärakennusta.
Kulttuuri > Uskonto

Yksi Jehovan todistajien valtakunnansaleista sijaitsee Kinkomaalla.
Kulttuuri > Urheilu

Kinkomaan koulun läheisyydessä on urheilukenttä ja jääkiekkokaukalo.
Kulttuuri > Tunnettuja henkilöitä

Tšekkiläisjoukkue Berani Zlínissä pelaava jääkiekkoilija Aleksi Salonen on kotoisin Kinkomaalta. Hän on ammattilaisurallaan voittanut muun muassa kaksi kertaa Suomen-mestaruuden sekä kerran European Trophyn. Myös sotakirjailija Niilo Lauttamus asui Kinkomaalla. Hän on Suomen viimeisimpien sotien kuvaajista luetuimpia ja kuuluisimpia.
Kirjallisuutta

Lehmunen, Timo: Kinkomaa – pienten vuorten maa.  omakustanne, 1.10.2017.  ISBN 978-952-94-0004-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kinkomaan kyläyhdistyksen sivut
Kinkomaan entinen sairaala kesällä 2014.
Kyläkeskustan K-Market-myymälä vuonna 2017.
Valtakunnansali vuonna 2017.
Hanna Ongelin

| Hanna Ongelin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1848 Helsingin maalaiskunta
Kuollut: 17. kesäkuuta 1893 (44 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tyylilajit:  romantiikka realismi
Esikoisteos:  Edvard och Edmund, 1872
Pääteokset:  Ödets dom
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hanna Ongelin, joka kirjoitti myös nimimerkeillä Broder Abel ja Tyr Vesten, (14. elokuuta 1848 Helsingin maalaiskunta – 17. kesäkuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän jäi unohduksiin Suomessa, mutta sai kohtalaisesti suosiota Ruotsissa kolmiosaisella romaanillaan Ödets dom. Ongelin oli varhaisia suomalaisen naisliikkeen edustajia ja otti teoksissaan kantaa yhteiskunnallisiin epäkohtiin.
Teokset

Babelstornet (Broder Abelin salanimellä; Hanna Ongelin 1889)
Brännande frågor 1–2 (Tyr Vestenin salanimellä; Hanna Ongelin 1887)
Den gamla fyrbåkens hemligheter 1–2 (H. Bosse 1882–1883)
Djurens skydd (1881)
Edvard och Edmund (G. W. Edlund 1872)
Fordom och nu 1 (Frenckell & Sons 1881)
Fordom och nu 2 (1884)
Guld och slagg (Hanna Ongelin 1888)
Helmi (Edlund 1872)
Knallhattarne (1890)
Noveller (Frenckell & Son 1874)
Patria (Hanna Ongelin 1892)
På bölja och torfva (1891)
Skizzer och berättelser (Frenckell & Son 1880)
Smågubbar och smågummor 1 (Hanna Ongelin 1892)
Tankar i några samhällsfrågor (1881)
Ödets dom 1–3 (H. Bosse 1881–1882)
Teokset > Suomennetut teokset

Ei sinun pidä tappaman (Amerikan Sanomat 1886)
Ennen ja nykyään 1 (Emil Hagelberg 1886)
Kirjallisuutta

Pulkkinen, Tiina & Sorainen, Antu (toim.): ”Lihan viekkaus, tavan mahti ja harkinnan vapaus: Hanna Ongelin ja siveellisyyden kontekstit 1800-luvun lopun suomalaisuustaistelussa (kirj. Minna Uimonen)”, Siveellisyydestä seksuaalisuuteen: poliittisen käsitteen historia, s. 105-130 Julkaisupaikka = Helsinki.  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2011.  ISBN 978-952-222-276-3  (suomeksi)
Aiheesta muualla

Ongelin, Hanna: Ennen ja nykyään 1: Kuvauksia naisen elämästä (Ennen ja nykyään 1 by Hanna Ongelin) Project Gutenberg. (suomeksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Biografiasampo 
1886 ilmestynyt Ennen ja nykyään on ainoa Hanna Ongelinin kaunokirjallisen tuotannon suomennos. Sen toista osaa ei ole ilmestynyt suomeksi.
Siionin kevät

| Siionin kevät |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  SRK
ISSN:  ISSN 0357-4911
Levikki:  13 300
Perustettu:  1931
Päätoimittaja:  Pekka Aittakumpu
Sitoutuneisuus:  Vanhoillislestadiolaisuus
Kotikunta:  Oulu
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  A4
Ilmestymistiheys:  Kuukausittain
Aiheesta muualla
Siionin Kevät
Siionin kevät oli Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen (SRK) vuosina 1978–2019 julkaisema lapsille suunnattu kristillinen aikakauslehti. Nykyisin lehti on nimeltään Lasten polku. Alun perin, vuosina 1931–1978, lehden nimenä oli Lasten Siioni.
Siionin kevät -lehdessä julkaistiin lapsille ymmärrettävässä muodossa olevia kirjoituksia Raamatun kertomuksista sekä hartaustekstejä. Muuta sisältöä olivat kristilliseen elämään ohjaavat tarinat, lasten omat kirjeet ja piirustukset sekä lasten hauskoja puheita keräävä palsta. 40-sivuinen Siionin kevät ilmestyi kerran kuussa.
Aiheesta muualla

Siionin kevät – otteita neljästä uusimmasta numerosta
Tanja Lamminmäki-Kärkkäinen (1999): Toiseus Siionin keväässä. Diskursiivinen kuva ulkopuolisista vanhoillislestadiolaisten lastenlehdessä. Pro gradu -työ: Oulun yliopisto, Oulun opettajankoulutuslaitos.
| n k Vanhoillislestadiolaisuus |
| --- | --- |
Järjestöt:  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys Rauhanyhdistys  Sveriges Fridsföreningars Centralorganisation  Laestadian Lutheran Church  Eesti Luterlik Rahuühendus 
Suurimmat rauhanyhdistykset:  Oulun rauhanyhdistys  Alajärven rauhanyhdistys  Espoon rauhanyhdistys  Helsingin rauhanyhdistys  Jyväskylän rauhanyhdistys  Kajaanin rauhanyhdistys  Kiimingin rauhanyhdistys  Kokkolan seudun rauhanyhdistys  Kuopion ja ympäristön rauhanyhdistys  Nivalan rauhanyhdistys  Rovaniemen rauhanyhdistys  Sievin rauhanyhdistys  Tampereen rauhanyhdistys  Turun rauhanyhdistys  Ylivieskan rauhanyhdistys 
Henkilöt:  Aittakumpu  Alaranta  Hautamäki  Havas  Impiö  H. Jussila  O. Jussila  Juntunen  Kaarivaara  Kinnunen  Koukkari  Leinonen  Lepistö  Mäntylä  Reinikainen  Ryselin  Saari  Savela  Taskila  Viljanen  Voittonen 
Koulutus ja media:  Jämsän kristillinen kansanopisto  Ranuan kristillinen kansanopisto  Reisjärven kristillinen opisto  Lasten polku  Päivämies  The Shepherd’s Voice  Siionin kevät  Siionin Lähetyslehti  Suviseuraradio  The Voice of Zion 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Juhannusseurat  Maakunnalliset kesäseurat  Opistoseurat  Suviseurat  Seurakalenteri  Raamattuluokka  Siionin laulut  Sions Sånger och Psalmer  Songs and Hymns of Zion
Charlie Coyle

| Charlie Coyle |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1992 (ikä 33) East Weymouth, MA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Chowdah
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Colorado Avalanche
Sarja:  NHL
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Minnesota Wild (NHL) Houston Aeros (AHL)   Boston Bruins (NHL)
NHL-varaus:  28. varaus, 2010 San Jose Sharks
Charlie Coyle (s. 2. maaliskuuta 1992 East Weymouth, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchessa. Coyle pystyy pelaamaan sekä keskushyökkääjänä että laidassa. Hän pitää itseään kuitenkin keskushyökkääjänä. Coyle laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Buffalo 2011 | jääkiekko |  |
Coyle liittyi Yhdysvaltojen maajoukkueeseen kesken MM-kilpailujen vuonna 2015 voittaen pronssia.
Coyle voitti alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2011. Coyle oli turnauksessa Yhdysvaltojen paras pistemies Chris Kreiderin ja Kyle Palmierin kanssa tehoilla 2+4=6. Seuraavan vuoden kisoissa hän teki tehot 4+1=5 ollen Yhdysvaltojen paras maalintekijä Nick Bjugstadin kanssa.
Muuta

Coylen serkkuja ovat entiset NHL-pelaajat Tony Amonte ja Bobby Sheehan.