stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1955
Alkulohkot > Lohko D

| Sij>  | Joukkue | O | V | H | Korit+ | Korit- | Koriero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tšekkoslovakia | 3 | 3 | 0 | 286 | 161 | +125 | 6 |
| 2 |  Bulgaria | 3 | 2 | 1 | 272 | 160 | +112 | 5 |
| 3 |  Länsi-Saksa | 3 | 1 | 2 | 171 | 246 | –75 | 4 |
| 4 |  Tanska | 3 | 0 | 3 | 97 | 259 | –162 | 3 |
Sijoitusottelut > Lohko 1

| --- | --- |
: Sijoille 9–12
: Sijoille 13–16
: Sijoille 17–18
| Sij>  | Joukkue | O | V | H | Korit+ | Korit- | Koriero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Suomi | 4 | 4 | 0 | 279 | 203 | +76 | 8 |
| 2 |  Englanti | 4 | 2 | 2 | 220 | 262 | -42 | 6 |
| 3 |  Sveitsi | 4 | 2 | 2 | 194 | 199 | -5 | 6 |
| 4 |  Itävalta | 4 | 1 | 3 | 184 | 213 | -29 | 5 |
| 5 |  Länsi-Saksa | 4 | 1 | 3 | 196 | 196 | 0 | 5 |
Sijoitusottelut > Lohko 2

| Sij>  | Joukkue | O | V | H | Korit+ | Korit- | Koriero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ranska | 4 | 4 | 0 | 314 | 130 | +184 | 8 |
| 2 |  Turkki | 4 | 3 | 1 | 279 | 188 | +91 | 7 |
| 3 |  Luxemburg | 4 | 2 | 2 | 200 | 246 | -46 | 6 |
| 4 |  Ruotsi | 4 | 1 | 3 | 192 | 277 | -85 | 5 |
| 5 |  Tanska | 4 | 0 | 4 | 131 | 275 | -144 | 4 |
Sijoitusottelut > Sijat 9–12

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Sijat 9–12 | Sijat 9–12 |  |  | Sijat 9 ja 10 | Sijat 9 ja 10 |
 

|  |   Ranska | 103 |   |  |  |  |
|  |   Englanti | 55 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Ranska | 65 |
|  |   |   |   |   |   Suomi | 48 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Sijat 11 ja 12 | Sijat 11 ja 12 |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |   Suomi | 55 |   |  |   Turkki |  77 |
|  |   Turkki | 54 |   |  |   Englanti |  54 |
Mitalipelit

| --- | --- |
: Mestari
| Sij>  | Joukkue | O | V | H | Korit+ | Korit- | Koriero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Unkari | 7 | 6 | 1 | 514 | 427 | +87 | 13 |
| 2 |  Tšekkoslovakia | 7 | 5 | 2 | 533 | 447 | +86 | 12 |
| 3 |  Neuvostoliitto | 7 | 5 | 2 | 538 | 467 | +71 | 12 |
| 4 |  Bulgaria | 7 | 4 | 3 | 483 | 465 | +18 | 11 |
| 5 |  Puola | 7 | 3 | 4 | 461 | 516 | –55 | 10 |
| 6 |  Italia | 7 | 2 | 5 | 434 | 510 | –76 | 9 |
| 7 |  Romania | 7 | 2 | 5 | 473 | 516 | –43 | 9 |
| 8 |  Jugoslavia | 7 | 1 | 6 | 397 | 485 | –88 | 8 |
Mitalistit

Lähde:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  UnkariLászló Bánhegyi Tibor Czinkán Tibor Mezőfi László Hódi Péter Papp János Greminger Tibor Zsíros Pál Bogár János Simon János Bencze Tibor Cselkó László Tóth János Dallos János HódiPäävalmentaja: János Páder |  TšekkoslovakiaEvžen Horňák Jaroslav Tetiva Miroslav Škeřík Zdeněk Bobrovský Jan Kozák Jiří Matoušek Jiří Baumruk Zdeněk Rylich Ivan Mrázek Milan Merkl Boris Lukašík Lubomír Kolář Jaroslav Šíp Radoslav SísPäävalmentaja: Josef Fleischlinger |  NeuvostoliittoViktor Vlasov Lev Rešetnikov Gunārs Siliņš Stasys Stonkus Kazys Petkevičius Arkadi Botškаrjov Anatoli Konev Otar Korkia Algirdas Lauritėnas Juri Ozerov Aleksandr Moisejev Mart Laga Vladimir Torban Mihail SemjonovPäävalmentaja: Konstantin Travin |
Aiheesta muualla

FIBA Europe (englanniksi)
Kuomintang

| Kuomintang> 中國國民黨 |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  10. lokakuuta 1919
Johto:   Wu Den-yih  Tsen Yung-chuan 
Ideologia:  nationalismi konservatismi Kansan kolme periaatetta
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Toimisto:   Taipei, Taiwan
Jäsenmäärä:  1 090 000 (2017)
Taiwanin parlamentti:  52 / 113
Kansainväliset jäsenyydet:  –IDU
Kotisivu:  http://www.kmt.org.tw
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuomintang tai Guomindang (perint.: 中國國民黨; yksink.: 中国国民党; pinyin: Zhōngguó Guómíndǎng, lyhenteenä KMT tai GMD), suomennettuna Kiinan kansallispuolue, on Kiinan tasavallassa (Taiwan) toimiva puolue.  Taiwanissa suositun Wade–Giles-latinisaation mukaan nimi kirjoitetaan Kuomintang, kun taas pinyin-järjestelmän mukaisesti Guomindang. Puolueen virallisena tavoitteena on Kiinan yhdistäminen.
Kuomintang perustettiin tasavallan alkuvuosina hajonneen Tongmenghui-puolueen tilalle. Yuan Shikain kiellettyä KMT se palasi Kiinaan vuonna 1920 ja alkoi taistella sotapäälliköitä vastaan. Se onnistui yhdistämään maan 1928, mutta alkoi samalla taistella kommunisteja vastaan. Kommunistien vastainen taistelu väheni Kiinan–Japanin sodan ajaksi, mutta jatkui tämän jälkeen KMT:n tappioksi. Vuonna 1949 KMT pakeni Taiwanin saarelle, jossa se oli yksi kolmesta laillisesta puolueesta (hallitseva) ennen vuotta 1991 ja hallitsi maata yhtäjaksoisesti vuoden 2000 presidentinvaaleihin saakka.
Alkuvuodet

Sun Zhongshan (Sun Yat-Sen) perusti Kuomintangin yhdessä Song Jiaorenin (Sung Tšiao-Jen) kanssa 25. elokuuta 1912. Se oli usean vallankumouksellisen liikkeen yhdistymä, niistä tärkeimpänä Tongmenghui, ja poliittiselta suuntaukseltaan kansallismielinen, vallankumouksellinen ja vasemmistolainen.
Ensimmäisissä vaaleissa vuonna 1913 KMT sai enemmistön parlamentissa, mutta kun silloinen presidentti Yuan Shikai toimi diktaattorin ottein ja puolueen johtaja Song Jiaoren murhattiin hämärissä oloissa muutamaa viikkoa vaalien jälkeen, KMT julisti toisen vallankumouksen alkaneeksi, minkä seurauksena Yuan Shikai kielsi puolueen ja se joutui maanpakoon Japaniin.
Puolue teki paluun valloittamalla Guangzhoun (Kanton) ja perustamalla sinne separatistihallituksen vuonna 1920. Tämän jälkeen se yritti yhdistää maan sotaretkellä vuonna 1922, mutta tämä epäonnistui ja johtoryhmä pakeni Shanghaihin. Komintern halusi tuohon aikaan Kommunistiselle puolueelle liittolaisen, jollaiseksi valittiin KMT. Puolue järjestäytyi uudelleen Kominternin ja Neuvostoliiton tuella sekä poliittisesti että sotilaallisesti ja perusti uudelleen separatistihallituksen Guangzhouhun vuonna 1925. Näihin aikoihin puolueen ideologiana toimi Sun Zhongshanin Kansan kolme periaatetta (三民主義, mikä on myös Taiwanin kansallislaulun nimi): nationalismi, demokratia ja elanto kansalle.
Kuomintang Taiwanissa

Kuomintangin diktatuuri ei miellyttänyt joitain 1945 Japanin vallasta vapautuneita taiwanilaisia, vaan he tekivät 1947 epäonnistuneen kapinan Kuomintangia vastaan. Tšiang Kai-šekin aikana ei Taiwanissa oppositiota sotatilan takia suvaittu. Myöhemmin demokratisoinnin yhteydessä Kiinan tasavaltaan muodostui liberaali Demokraattinen edistyspuolue (DPP), joka alkoi kannattaa Taiwanin itsenäisyyttä.
Kuomintang menetti ensimmäisen kerran vuoden 1928 jälkeen valta-asemansa vuoden 2000 vaaleissa DPP:lle ja Chen Shui-bianille. KMT voitti kuitenkin selvin luvuin tammikuun 2008 vaalit saaden parlamentissa 113:sta paikasta 81.
Kuomintang hävisi Taiwanin vaalit vuosina 2016 ja 2020, joissa molemmissa valittiin DPP:n Tsai Ing-wen Taiwanin presidentiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.kmt.org.tw/
KMT:n sotilaita toisessa Kiinan-Japanin sodassa
Uuden-Kälän lampi

| Uuden-Kälän lampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°52′28″N, 26°18′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Suonteen alue (14.84)
Laskuoja:  oja Pirttijärveen 
Järvinumero:  14.846.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,5 m  
Pituus:  130 m  
Leveys:  30 m  
Rantaviiva:  0,845 km  
Pinta-ala:  1,755 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiUuden-Kälän lampi 
Uuden-Kälän lampi tai Uuden Kälän lampi on Keski-Suomessa Joutsassa  Kälän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 130 metriä pitkä, 30 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ala-Suonteen alueella (14.84), jonka Käläjoen–Pirttijoen valuma-alueeseen (14.846) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,5 metriä mpy.
Ursula Holliger

Ursula Holliger (8. kesäkuuta 1937 – 21. tammikuuta 2014) oli sveitsiläinen harpisti.
Holliger esiintyi johtavien orkesterien solistina ja erikoistui aikansa musiikkiin. Hänelle sävelsivät uusia teoksia muiden muassa Edison Denisov, György Ligeti, Hans Werner Henze, Witold Lutosławski, Ernst Křenek, Frank Martin, Isang Yun, Tōru Takemitsu ja Heinz Holliger. Heinz Holliger oli Ursulan aviomies. Ursula Holliger teki vuonna 2005 yhteistyötä säveltäjä Elliott Carterin kanssa tämän konserton Mosaic lopullisen version valmistelussa. Hän kantaesitti teoksen Sveitsissä. Teoksesta ilmestyi myös levytys Carterin satavuotissyntymäpäivän kunniaksi. Holliger levytti myös esimerkiksi English Chamber Orchestran kanssa Louis Spohrin musiikkia. Hän teki esiintymisiä sekä nykyaikaisella että barokkityylisellä harpulla.
Holliger teki Salzburgin musiikkijuhlilla ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1974. Hän työskenteli Baselin kaupungin musiikkiakatemian harpunsoiton professorina. Hän kuoli 76-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
Ursula Knab

| Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 4 × 100 metriä |  |
Ursula Knab (Schlicksupp, 22. marraskuuta 1929 Heidelberg, Baden-Württemberg – 23. toukokuuta 1989 Karlsruhe, Baden-Württemberg) oli saksalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pikajuoksu.
Hän urheili Saksan liittotasavallan joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 × 100 metrin viestissä, jossa hän voitti hopeaa joukkuetovereinaan Maria Sander, Helga Klein ja Margarete Petersen. Samoissa kisoissa hän juoksi myös 200 metrin kilpailussa jääden välierässään seitsemänneksi.
Uno Zeipel

Kirjailija Juhani Aho, Uno Zeipelin piirros pilalehti Velikullassa vuonna 1901.
Uno Zeipel (1867 – 22. tammikuuta 1925) oli suomalainen kuvittaja ja pilapiirtäjä.
Zeipel toimi Ruotsalaisen teatterin kanslian ja eläkekassan sihteerinä. Tämän toimen ohella hän toimi myös lehtien kuvittajana ja hänen karrikatyyrejään julkaistiin muun muassa Fyren- ja Lucifer-lehdissä. Zeipelin muihin harrastuksiin kuului urheilukalastus.
Uno Zeipel oli naimisissa Sophie Blondina (Polly) Mellinin (s. 1880) kanssa. Uno Zeipel kuoli tammikuussa 1925 57-vuotiaana halvauskohtauksen seurauksena.
Aiheesta muualla

Kuvakokoelmat.fi : Uno Zeipelin pilapiirroksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Uno Zeipel
Valkopesu

Valkopesu on pesutoimenpide, jossa pesukoneeseen laitetaan ainoastaan valkoisia tai vaaleita värinsä pitäviä tekstiilejä. Pesu voidaan suorittaa normaalia korkeammassa lämpötilassa, yleensä 90–95 celsiusasteessa, sillä värien liukenemisen vaaraa ei ole. Perinteisesti valkopesulla on tarkoitettu liinavaatteiden pesua keittämällä.
Tekstiileiden suositeltava pesulämpötila on yleensä luettavissa niihin ommelluista valkoisista lapuista.
Kotajärvi (Heinola, kirkonkylä)

| Kotajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°15′02″N, 26°04′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konniveden alue (14.13)
Laskuoja:  oja Konniveteen 
Järvinumero:  14.133.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,6 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  470 m  
Rantaviiva:  2,702 km  
Pinta-ala:  29,541 ha  
Saaria:  1 
 fiKotajärvi 
Kotajärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Heinolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 30 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Kotajärven valuma-alueeseen (14.133) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 77,6 metriä mpy.
Aiheesta muualla

Häkkinen, Hanna & Raunio, Janne: Hartolan, Heinolan ja Sysmän vesistötutkimukset vuonna 2009 (PDF) (tutkimusraportti 120/2010) Kymijoen vesi ja ympäristö ry. Viitattu 27.10.2022.
(14.1)
Kööpenhaminan ilmastokokous

COP15:n täysistuntosali Kööpenhaminassa 8. joulukuuta 2009
Kööpenhaminan ilmastokokous (engl. United Nations Climate Change Conference COP 15) järjestettiin Bella Center -konferenssikeskuksessa Kööpenhaminassa, Tanskassa 7.–18. joulukuuta 2009. Balin ilmastokokouksessa vuonna 2007 sovitun tiekartan mukaisesti Kööpenhaminassa oli tavoitteena saada aikaan kansainvälinen sopimus ilmastonmuutoksen lievittämisestä vuoden 2012 jälkeen, jolloin Kioton sopimuksen voimassaolokausi päättyy. Sitovaa sopimusta kokouksessa ei sovittu.
Intian pääministeri Manmohan Singh, Yhdysvaltain presidentti Barack Obama, 

Tanskan ulkoministeri Per Stig Møller jaIsraelin presidentti Shimon Peres.
Kokous oli YK:n ilmastonmuutoskonventin (UNFCCC) viidestoista konferenssi. Sitä edelsi maaliskuussa 2009 Kööpenhaminassa pidetty tieteellinen konferenssi Climate Change: Global Risks, Challenges and Decisions, jonka tavoitteena oli koota viimeaikainen tieteellinen ymmärrys ihmisen toiminnan vaikutuksesta ilmastoon. Kokouksen yhteenvetoraportti pyrkii esittämään tämän tiedon maallikolle ymmärrettävällä tavalla.
Kööpenhaminan ilmastokokouksen logo
Earth Summit, 1992
YK:n ilmastonmuutos­konventti
COP11: Montreal, 2005
COP13: Bali, 2007
COP15: Kööpenhamina, 2009
COP16: Cancún, 2010
Vihreä ilmastorahasto
COP21: Pariisi, 2015
Pariisin ilmastosopimus
COP26: Glasgow, 2021
COP27: Sharm el-Sheikh, 2022
COP28: Dubai, 2023
COP29: Baku, 2024
Raportit ja vetoomukset
Kioton pöytäkirja
Sternin raportti, 2006
Oregonin vetoomus
Kööpenhaminan ilmastokokouksen alla useat maat ilmoittivat sitoutuvansa kasvihuonekaasupäästöjensä vähentämiseen:
Euroopan unioni sitoutui vähentämään päästöjään 20 % vuoden 1990 tasosta vuoteen 2020 mennessä, mutta nostaa tavoitteen 30 %:iin, jos vastaavansuuruisista päästövähennyksistä saadaan aikaan sitova kansainvälinen sopimus.
Kiina ilmoitti alentavansa hiili-intensiteettiä 40–45 % vuoden 2005 tasosta vuoteen 2020 mennessä. Hiili-intensiteetti kuvaa hiilidioksidipäästöjä suhteutettuna bruttokansantuotteeseen.
Yhdysvallat aikoo leikata päästöjään 17 % vuoden 2005 tasosta vuoteen 2020 mennessä ja 83 % vuoteen 2050 mennessä.
Intia aikoo vähentää hiili-intensiteettiään 24 prosenttia vuoteen 2020 mennessä vuoden 2005 tasosta.
Kokouksessa sovittiin myös ilmastorahaston perustamisesta kehitysmaiden tukemiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kööpenhaminan ilmastokokous Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:   Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:   Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:   Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:   Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka
Týr Demo

| Demo Týr |
| --- | --- | --- |

Demon tiedot
 Julkaistu: marraskuu 2000
 Tyylilaji: viikinkimetalli
 Kesto: 24.38
 Levy-yhtiö: omakustanne
Týrin muut julkaisut
|   | Demo 2000 | How Far to Asgaard 2002 |
Týr Demo on ensimmäinen studiojulkaisu färsaarelaiselta folk/viikinkimetalli-yhtye Týriltä. Se julkaistiin syksyllä 2000.
Kappaleet

Ormurin Langi – 5.40
How Far to Asgaard – 8.50
God of War – 6.20
Hail to the Hammer – 4.34
Kokoonpano

Heri Joensen – kitara, laulu
Jón Joensen – kitara, laulu
Kári Streymoy – rummut, laulu
Pól Arni Holm – laulu
Gunnar H. Thomsen – basso, laulu
Magni Jacobsen – taustalaulu
Aiheesta muualla

Týr Demo Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Týr Demo Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Týr
| --- | --- |
Diskografia:   How Far to Asgaard  Eric the Red  Ragnarok  Land  By the Light of the Northern Star  The Lay of Thrym  Valkyrja  Hel  Battle Ballads
Uuden-Kaledonian lippu

Uuden-Kaledonian lippu
Ranskan lippu, Uuden-Kaledonian toinen virallinen lippu.
Vuoteen 2010 mennessä ainoa virallinen Uudessa-Kaledoniassa käytetty lippu oli Ranskan trikolori. Heinäkuussa 2010 Uuden-Kaledonian kongressi äänesti Kanak-lipun käyttöönottamisesta Ranskan lipun ohella.
Yleiskatsaus

Vuonna 2008 Uuden-Kaledonian hallitus keskusteli virallisen lipun ja kansallislaulun käyttöönottamisesta. Ranskan lippu jäi kuitenkin ainoaksi viralliseksi lipuksi.
Heinäkuussa 2010 Uuden-Kaledonian kongressi äänesti Kanak-lipun käyttämisestä Ranskan lipun ohella. 17. heinäkuuta 2010 Ranskan pääministeri François Fillon osallistui seremoniaan Nouméassa, jossa Kanak-lippu nostettiin salkoon Ranskan lipun viereen.
Kanak-lipun käyttöönotosta tuli kiistanalainen. Jotkut halusivat Uuden-Kaledonian lipuksi kokonaan uuden lipun, jossa olisi piirteitä Ranskan lipusta sekä Kanak-lipusta.
Provinssien liput

Eteläprovinssin lippu
Pohjoisprovinssin lippu
Lojaliteettisaarten lippu
Muut liput

Uuden-Kaledonian tiimiä kuvaava Tyynenmeren kisoissa käytetty lippu.
Ranskan trikolori Uuden-Kaledonian symbolilla.
Uutta-Kaledoniaa FIFA:ssa kuvaamaan käytetty lippu.
Oseanian liput
Amerikan Samoa
Australia
Cookinsaaret
Fidži
Guam
Havaiji
Kiribati
Marshallinsaaret
Mikronesia
Nauru
Niue
Norfolkinsaari
Palau
Papua-Uusi-Guinea
Pitcairn
Pohjois-Mariaanit
Ranskan Polynesia
Salomonsaaret
Samoa
Tokelau
Tonga
Tuvalu
Uusi-Kaledonia
Uusi-Seelanti
Vanuatu
Wallis ja Futuna
Tulemajoki

| Tulemajoki Тулемайоки |
| --- | --- |
 Tulemajokea Salmin taajaman tuntumassa, taustalla rautatiesilta
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Pitkäranta, Prääsä
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Tulemajoen valuma-alue
Pinta-ala:  1 720 km²  
Pääuoman pituus:  110 km 
Pääuoman osuudet:  Tulemajoki ←Narvoisjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Tulemajärvi , Tulemajärvi, Prääsä
 :  61.656°N, 32.2468°E
Laskupaikka:  Laatokka, Lunkulanlahti, Salmi
 :  61.3512°N, 31.8435°E
Läpivirtausjärvet:  Laatokka
Sivu-uomat:  Pieni-Kivioja, Iso-Kivijoki, Loimolanjoki, Kovoža, Kainovarkoja
Taajamat:  Salmi
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  76 m
Laskukorkeus:  4,8 m mpy. 
Korkeusero:  71,2 m
Pituus:  55 km  
Kaltevuus:  1,15 m/km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Tulemajoki (ven. Тулемайоки, Tulemajoki, karjalaksi Tulomdjogi) on Venäjällä Karjalan tasavallan eteläosassa Pitkärannan ja Prääsän piireissä virtaava 55 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkaan Lunkulanlahteen. Se muodostaa noin 110 kilometriä pitkässä joessa sen alajuoksun osuuden.
Joen kulku

Joki alkaa Tulemajärvestä , joka sijaitsee 40 kilometriä Salmista koilliseen päin Laatokan ja Äänisen välisellä ylängöllä. Joki virtaa aluksi viisi kilometriä länteen päin ja siihen yhtyy pohjoisesta virtaava Loimolanjoki, joka tuo paljon vettä siihen. Varsin pian joen virtaussuunta kääntyy etelään ja joki levenee ilmakuvissa suuresti. Joki virtaa leveänä 15 kilometriä ja kääntyy samalla vaiheittain kohti lounasta. Lounainen suunta säilyy 20 kilometrin matkalla. Joen varrella ei esiinny satelliittien ilmavalokuvissa asutusta, vaan joki virtaa metsämaiseman läpi. Joen leveät kohdat katkeavat kapeikkojen koskiin, joita esiintyy koko uoman pituudelta. Ennen Salmia on joessa kaksi pientä vesivoimalaa, jotka on sijoitettu korkeampiin koskiin. Salmin taajamassa on joen osuus vain viiden kilometrin pituinen.
Vesivoimaa

Tulemajoen suurimmat kosket ovat Rompakonkoski (350 metriä pitkä, 2,6 metriä korkea, 0,26 MW), Suur-Jukakoski (450 m pitkä, 12,2 m korkea, 1,58 MW), Pien-Jukakoski (300 m pitkä, 9,9 m korkea, 1,18 MW), Dolgosenkoski (400 m pitkä, 3,2 m korkea, 0,41 MW) ja Tulemakoski (5,6 m korkea, 0,72 MW). Joen alajuoksulla toimii kaksi vesivoimalaitosta, jotka ovat Suuri-Jukakosken vesivoimalaitos (1,3 MW, Суури-Йоки ГЭС-25, Suurijoki) ja Pieni-Jukakosken vesivoimalaitos (1,3 MW, Пиени-Йоки ГЭС-24, Pienijoki).
Historiaa

Joki sijaitsee pääasiassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Ennen alueluovutuksia joesta oli Suomen puolella noin 40 kilometriä ja myös suurin osa lähdevesistä oli Suomen puolella. Salmin taajama oli Suomen aikana Salmin kunnan kirkonkylä ja sen nimi oli Tulema.
Tulemajoen valuma-alue > Yleistä

Tulemajoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Tulemajoen valuma-alueeseen, jonka pääuoman alajuoksun se muodostaa. Tulemajoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Tulemajoen valuma-alueen pinta-ala on 1 720 neliökilometriä.
Tulemajoen valuma-alue > Pääuoma

Tulemajoen valuma-alueen pääuoman kulku voidaan päätellä varmasti lähes koko pituudelta. Sen alajuoksu muodostuu Tulemajoesta, joka on noin 55 kilometriä pitkä. Se alkaa Tulemajärvestä, jonka valuma-alueen pinta-ala on 829 neliökilometriä (km²). Järveen laskevista joista Narvoisjoella (Нарвойсйоки tai Наровож, Narovož) on suurin valuma-alue 458 km². Joen pituudeksi on ilmoitettu 52 kilometriä. Se virtaa Pirttijärven kautta ja se alkaa Pienestä Kotajärvestä, johon laskee vieresssä sijaitseva Iso Kotajärvi. Kun Tulemajoki on 55 kilometriä pitkä, Tulemajärven selkää on yli 3 kilometriä ja Narvoisjoki on 52 kilometriä pitkä, tulee pääuomaksi pituudeksi 110 kilometriä.