stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiinan joukkotuhoaseet
Kiinan ydinaseohjelma

Atomitutkimukset alkoivat Kiinassa vuonna 1953 ja päätös ydinaseistuksen hankkimisesta tehtiin vuonna 1955 tai 1956lähde?. Kiina havitteli salaa ydinasetta heti kommunistien voitettua 1949lähde?, vaikka Kiinan silloinen johtaja Mao Zedong arvosteli julkisesti 1946 ydinasetta paperitiikeriksi. Kiina on toteuttanut ainakin 45 ydinkoetta.
Sosialistiset Kiina ja Neuvostoliitto aloittivat 1950-luvulla tiiviin yhteistyön mm. ydinteknologian alalla salaisten sopimusten siivittämänä. Neuvostoliitto jopa lupasi toimittaa Kiinalle ydinaseen mallikappaleen ja apua ydinaseen rakentamisessa, sekä ohjuksia.
Kiina saikin Neuvostoliitolta muun muassa tutkimusreaktorin ja muuta alan tekniikkaa. Kiinan ja Neuvostoliiton välit alkoivat kuitenkin viiletä. Kiinalle ei toimitettu ydinasetta kesäkuussa 1959, ja 1960 Neuvostoliitto veti neuvonantajansa pois.
Tämän jälkeen Kiina hankki ydinohjelmassa tarvittavia osia lännestä. Kiina valitsi uraaniteknologian pommiensa pohjaksi, koska piti sitä helpoimpana. Plutoniumin erottelu jälleenkäsittelyssä on vaikeaa käytetyn ydinpolttoaineen myrkyllisyyden ja radioaktiivisuuden vuoksi.
Kiina kokeili ydinasetta Lop Nurin testialueella ensimmäistä kertaa 16. lokakuuta 1964. Kokeen nimi oli "Projekti 596", laite uraani-imploosio-fissiopommi jonka teho oli 22 kilotonnia. Kokeen nimi tuli siitä kuukaudesta ja vuodesta, jolloin kävi selväksi ettei Neuvostoliitto anna Kiinalle ydinasetta. Pommi räjäytettiin 102 metriä korkeassa terästornissa.
Tämän jälkeen alkoi noin kymmenen kokeen sarja, joka noin kolmessa vuodessa, välivaiheiden kautta - kuten kiihdytetyn fissiopommin - johti lopulta megatonniluokan vetypommikokeeseen (3,3 MT). Ydinkokeen nimi oli Nro 6 eli Chic-6.
Kiinaa on arvosteltu sen aiheuttamista säteilyvaurioista ja ydinlaskeumasta ydinkoealueen ympäristöön.
Kiinan ydinaseohjelma > Lista Kiinan ydinkokeista

| Päiväys | Kuvaus |
| --- | --- |
16.10.1964: Uraanipommin räjäytys tornissa 20 kt
14.5.1965: Samanlainen kuin yllä, 35 kt (20–40) uraanipommi, joka pudotettiin lentokoneesta
9.5.1966: Tu-16/H-6 pommittaja pudotti n. 250 kt pommin, jossa oli joitakin vetypommin elementtejä, 1. yritys fuusioida vetyä
27.10.1966: SS-4-ohjuksen kärjessä 10 kt (20–30 kt ?)
28.12.1966: 300 kt (300–500 kt) vetyelementeillä paranneltu fissiopommi, kaksivaiheinen
17.6.1967: Kiinan ydinkoe nro 6, Kiinan ensimmäinen vetypommi, 3 Mt, ilmassa laskuvarjon varassa Tu-16/H-6-koneesta pudotettu pommi
24.12.1967: Lentokoneesta pudotettu 20–25 megatonnin vetypommi
27.12.1968: 3 Mt vetypommi, pohjana ensimmäisen kerran uraani-plutonium
22.9.1969: 25 kt fissiopommi
29.9.1969: 3 Mt CSS-2 taistelukärki pudotettiin lentokoneesta
Satelliittikuva, joka otettu 4 vrk Kiinan 1. ydinkokeen jäljiltä.
Chic-1:n eli Projekti 596:n ydinräjäytyksestä noussut sienipilvi.
Kiinassa juhlittiin Pekingin Tienanmenin aukiolla ydinkoeräjäytystä vuonna 1966.
Valtatie 6

Valtatie 6 on Loviisan Koskenkylästä Kouvolan, Lappeenrannan, Imatran, Joensuun ja Nurmeksen kautta Kajaaniin johtava valtatie. Tie on itäisimmän Suomen tärkein pohjois–eteläsuuntainen reitti. Tien pituus on 604 kilometriä. Kouvolan ja Joensuun välillä tie kulkee samassa linjauksessa Karjalan radan kanssa.
Valtatie 6 Utin kohdalla.
Valtatietä 6 Kiteellä.
Valtatie 6 Imatralla, moottoritien päätöskohdassa
Koskenkylästä lähes Kouvolan keskustaan asti tie on leveäkaistatietä. Kouvola ohitetaan moottoriliikennetietä pitkin. Kouvolasta eteenpäin kuljetaan rinnakkain Karjalan radan kanssa Salpausselkää kohtalaisen hyväkuntoista, mutta herkästi ruuhkautuvaa tieosuutta. Myös Kouvolan ja Luumäen Taavetin välisellä osuudella on leveitä ajokaistoja. Taavetin ja Imatran Mansikkalan välinen osuus on keskikaiteellista nelikaistaista tietä, joka on viitoitettu moottoriliikennetieksi. Imatran Mansikkalasta Oritlammelle tie ohittaa taajaman moottoritienä.
Imatran pohjoispuolella tie on hyvätasoista kaksikaistaista valtatietä, jonka sujuvuus on varsin hyvä. Parikkalassa tie (yhdessä Karjalan radan kanssa) ylittää Simpelejärven Joukionsalmessa vain noin 500 metriä Suomen ja Venäjän rajasta aivan sen Suomen-puoleisen vyöhykkeen tuntumassa. Tie jatkuu Saaren, Kesälahden, Puhoksen ja Hammaslahden kautta Joensuuhun. Tie ohittaa Joensuun moottoritienä ja kääntyy Kajaanintielle. Tie jatkuu Kontiolahden, Juuan, Nurmeksen, Valtimon ja Sotkamon kautta Kajaanin keskustaan.
Tie kulkee seuraavien maakuntien kautta: Uusimaa – Kymenlaakso – Etelä-Karjala – Pohjois-Karjala – Kainuu.
Tie kulkee seuraavien kuntien kautta: Loviisa – Lapinjärvi – Kouvola – Luumäki – Lappeenranta – Imatra – Ruokolahti – Rautjärvi – Parikkala – Kitee – Tohmajärvi – Joensuu – Kontiolahti – Juuka – Nurmes – Sotkamo – Kajaani.
Lakkautetut kaupungit ja kunnat, joiden alueella valtatie 6 on kulkenut:
Loviisa
Pernaja
Liljendal
Kouvola
Elimäki
Kuusankoski
Kouvola (vanha)
Valkeala
Anjalankoski
Sippola
Lappeenranta
Lappee
Joutseno
Rautjärvi
Simpele
Parikkala
Saari
Kitee
Kesälahti
Joensuu
Pyhäselkä
Nurmes
Valtimo
Tie kuuluu liikenne- ja viestintäministeriön määrittämiin maanteiden pääväyliin. Koskenkylän ja Joensuun välinen osuus kuuluu yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon.
Kuvia

Nelikaistaista tietä Lappeenrannan ja Imatran välillä
Valtatie 6 Parikkalassa Särkisalmen kylässä
Reijolan eritasoristeyksen silta Joensuussa (silloisessa Pyhäselän kunnassa) kesällä 2007 Niittylahden ja Reijolan välisen tien ollessa vielä rakenteilla
Valtatietä 6 Kajaanissa
Korian ABC-asema sijaitsee 6-tien varressa ja on tien eteläisin ABC-asema
Historia > 1900-luku

Vuoden 1938 numerointijärjestelmässä kuutostie kulki Helsingistä Porvoon, Kouvolan, Lappeenrannan ja Imatran kautta Sortavalaan. Sortavalasta Joensuun kautta Kajaaniin kulki valtatie 18. Helsingissä reitti kulki Hämeentietä Vanhankaupunginlahden pohjoispuolitse ja Herttoniemen itäpuolelta nykyisten Itäväylän ja seututien 170 suuntaa Porvooseen.
Talvisodan päättäneen Moskovan rauhan alueluovutuksissa 1940 kuutostie katkesi Imatran pohjoispuolelta ja uusi reitti linjattiin Parikkalan kautta Tohmajärven Onkamoon 1940-luvun loppupuolella. Myös valtatien 18 reitti oli katkennut uuteen rajaan. Tie Helsingistä Joensuuhun sai numeron 6 ja numero 18 jäi Joensuu–Kajaani-osuudelle. Osuus Onkamosta uudelle rajalle Niiralaan muuttui maantieksi.
Porvoon ja Joensuun välinen osuus rakennettiin pääosin 1950-luvulla uudeksi valtatieksi. Tiellä oli lossi vielä vuoteen 1959, jolloin Kiteen Pyhäjärven Syrjäsalmen yli valmistui silta. Joensuun ja Kajaanin välinen osuus rakennettiin uudelleen vasta myöhemmin. Joensuun ja Kajaanin välimatka lyheni noin kahdeksalla kilometrillä, kun vuonna 1996 valmistui Sotkamon Juurikkalahden ja Eevalan välinen kiihkeätä keskustelua herättänyt tienoikaisu Vuokatin vaaraketjun eteläosien poikki.
1960-luvun lopulla valtatie 6 kulki vielä kaikkien sen varrella olevien suurempien kaupunkien keskustojen läpi. Ensimmäisenä valmistui Lappeenrannan ohikulkutie vuonna 1970. Kouvolan kaupungin ohittava moottoriliikennetie eli Kouvolan ohitustie valmistui vuonna 1978.lähde? Viimeisenä valmistui Joensuun kehätie vuonna 1984.
Imatran kohta oli pitkään valtatien 6 pullonkaula: Vuoksen ylittävä silta oli kapea ja sillä oli lisäksi korkeusrajoitus. Myös muilla Vuoksen silloilla oli rajoituksia. Uusi nelikaistainen Mansikkakosken silta valmistui vuonna 1973. Vuoksenniskan ohittava moottoritie valmistui vuonna 1997. Moottoritietä Lappeenrannasta Imatralle ei kuitenkaan rakennettu, vaikka sitä 1990-luvun alussa suunniteltiin.
1980-luvulla numerointijärjestelmää muutettiin siten, että kuutostien viitoitus siirrettiin alkamaan Helsingin sijaan vasta Koskenkylästä. Myöhemmin numero 6 on palannut Helsingistä ulospäin vievään viitoitukseen katkoreunaisena "ohjaus tielle" -merkintänä. Tämä muutos tapahtui samassa yhteydessä, kun viitoituskohde Helsingistä muutettiin Porvoosta Kotkaksi ja Kouvolaksi.
Vuoden 1996 numerointijärjestelmän uudistuksessa tiet 6 ja 18 yhdistettiin valtatieksi 6. Numero 18 siirtyi aivan muualle: Vaasan ja Jyväskylän väliselle uudelle valtatiereitille. Samassa yhteydessä Onkamon ja Niiralan välinen tieosuus etenkin Niiralan raja-aseman perustamisen takia muutettiin kantatieksi 70, nykyisin valtatie 9.
Joukkoliikenne

Valtatiellä 6 on varsinkin Koskenkylän ja Imatran välillä melko tiheä linja-autoliikenne, joka koostuu suurimmaksi osaksi Helsinki–Kouvola–Imatra-pikavuoroista. Myös Lappeenrannan ja Imatran välillä on arkisin noin 20 linja-autovuoroa kumpaankin suuntaan, viikonloppuisin vähemmän. Näiden lisäksi on joitakin vakiovuoroja ja muutamia Imatralta edelleen Savonlinnan sekä Joensuun suuntiin kulkevia vuoroja. Joensuusta kulkee pikavuoroja muutamia kertoja päivässä Kajaaniin ja useimmat niistä jatkavat Ouluun.
Tiehankkeita > Kouvolan seutu

Valtatiellä 6 liikenneturvallisuus on heikko Kouvolan keskustaajaman itäpuolella Tykkimäen ja Kaipiaisten välisellä osuudella. Väylävirasto suunnitteleekin nykyisen tien parantamista noin 19 kilometrin matkalle. Uusi tie olisi 2+2-kaistainen sekaliikennetie, jolla olisi vain eritasoliittymiä. Hankkeen yleissuunnitelma valmistui kesäkuussa 2009. Tiesuunnitelma on valmistunut osuudesta Tykkimäki–Kuivala. Hankkeen kustannusarvio on 84,7 miljoonaa euroa.
Kouvolan kaupungin kohdalla oleva moottoriliikennetieosuus aiotaan rakentaa tulevaisuudessa moottoritieksi Napan ja Tykkimäen välillä. Hankkeen yleissuunnitelma on valmistunut vuonna 2015.
Vuonna 2022 valtio haki Euroopan unionin tukea kolmelle väylähankkeelle, joista yksi oli kuutostien parannus Korialla Hevossuo–Nappa-välillä. Vuonna 2024 Kuutostien rakennustyöt Korian kohdalla alkavat helmikuussa, Väyläviraston mukaan. Hankkeessa tieosuutta parannetaan Napan ja Hevossuon välillä noin kahden kilometrin matkalla uudelle tielinjalle nykyisen tien länsipuolelle sekä Inginmaantien yksityistieliittymä valtatielle katkaistaan ja korvaava yhteys rakennetaan. Myös Kouvola–Lahti-rautatien ylittävä maantiesilta uusitaan. Hanke on arvioutu valmistuvan kesän 2025 aikana ja kustannusennuste on 15,5 miljoonaa euroa.
Helmikuussa 2025, tiesuunnitelma valtatie 6:n parantamisesta Kouvolan kohdalla valmistui.
Tiehankkeita > Muut hankkeet

Vuonna 2011 valmistunut Lappeenrannan ja Imatran välinen osuus on suunniteltu muutettavan moottoriliikennetieksi.
Osana koko päätieverkkoa koskevia kehittämissuunnitelmia Tiehallinnon tavoitteena on, että vuonna 2025 valtatie 6 olisi nelikaistainen Kouvolan kohdalla, Taavetin ja Imatran välisellä osuudella sekä Joensuun kohdalla. Lisäksi Koskenkylän ja Kouvolan sekä Kouvolan ja Taavetin väliset osuudet olisivat jatkuvaa ohituskaistatietä. Suunnitelmat ovat kuitenkin alustavia ja edellyttäisivät tieinvestointeihin vuosittain käytettävien määrärahojen kaksinkertaistamista nykyisestä.
Onnettomuuksia > Taavetti-Lappeenranta

Valtatie 6:n Taavetin ja Lappeenrannan välinen tieosuus oli ennen parannustaan erityisen onnettomuusaltis. Tieosuus ei täyttänyt pääteille asetettuja vaatimuksia tienleveydessä, liittymäratkaisuissa tai nopeustasoissa. Vuonna 2007 liikennemäärä oli 6 900–12 400 ajoneuvoa vuorokaudessa, joista raskasta liikennettä yhdestä neljäsosasta yhteen kolmasosaan. Vuosina 2003–2007 tieosuudella tuli poliisin tietoon 111 onnettomuutta, joissa 42:sta aiheutui henkilövahinkoja, joissa loukkaantui 38 henkilöä ja kuoli neljä.
Onnettomuuksia > Pajarin suora

Pajarin suoralla, Kaipiaisten ja Taavetin välillä, on tapahtunut vakavia onnettomuuksia. 11. joulukuuta 2009 henkilöauton ja kuorma-auton kolarissa kuoli yksi ihminen.  Luumäellä kolmen auton liikenneonnettomuudessa 5. heinäkuuta 2010 kuolivat nainen ja pikkulapsi. Onnettomuuspaikka oli päivän suljettuna liikenteeltä. Lisäksi Pajarin suoralla 28. syyskuuta 2010 kuoli yksi henkilö, kun moottorivian vuoksi pysähtyneen henkilöauton perään ajoi toinen henkilöauto.
Onnettomuuksia > Muut osat

Liettualainen ja venäläinen kuorma-autonkuljettaja joutuivat onnettomuuteen Liljendalissa 15. helmikuuta 2012. Liikenne oli suljettuna tunteja, ja illaksi saatiin vain toinen kaista avatuksi liikenteelle. Venäläinen kuljettaja kuoli vammoihinsa sairaalassa.
Utin kohdalla 18. toukokuuta 2012 törmäsi kaksi kuorma-autoa ja henkilöauto, mistä aiheutui kuolemantapaus. Liikenne oli tunteja poikki. Liikennettä ohjaamaan komennettiin Utista sotilaspoliiseja.
Elimäellä, Elimäen kirkonkylän ja Korian välillä, Teuroisten risteyksessä kaksi rekkaa törmäsi toisiinsa 30. tammikuuta 2018. Onnettomuuspaikka oli onnettomuuden sattuessa liukas ja paikalla satoi räntää. Onnettomuudessa loukkaantui 5 henkilöä, joista 1 vakavasti.
Aiheesta muualla

Tiehallinnon sivusto Lappeenranta–Imatra-osuuden parantamisesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Liittymät Koskenkylästä Kajaaniin
Suunnitellut liittymät osuudella Koskenkylä–Taavetti
Suunnitellut liittymät osuudella Kurkvuori–Hörkkölä
Suunnitellut liittymät osuudella Hammaslahti–Reijola
Suunnitellut liittymät osuudella Joensuu–Kontiolahti
Suunnitellut liittymät osuudella Karankalahti–Kajaani
Välimatkataulukko
| (km) | Helsinki |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koskenkylä | 74 | Koskenkylä |  |  |  |  |  |  |  |
| Kouvola | 136 | 62 | Kouvola |  |  |  |  |  |  |
| Lappeenranta | 223 | 149 | 87 | Lappeenranta |  |  |  |  |  |
| Imatra | 259 | 185 | 123 | 36 | Imatra |  |  |  |  |
| Parikkala (Särkisalmi) | 329 | 255 | 193 | 106 | 70 | Parikkala (Särkisalmi) |  |  |  |
| Joensuu | 462 | 388 | 326 | 239 | 203 | 133 | Joensuu |  |  |
| Nurmes | 587 | 513 | 451 | 364 | 328 | 258 | 125 | Nurmes |  |
| Kajaani | 694 | 620 | 558 | 471 | 435 | 365 | 232 | 107 | Kajaani |
Valtatiet 1–29
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Perfluorioktaanihappo

| Perfluorioktaanihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,2,3,3,4,4,5,5,6,6,7,7,8,8,8-pentadekafluorioktaanihappo
CAS-numero:  335-67-1
PubChem CID:  9554
SMILES:  C(=O)(C(C(C(C(C(C(C(F)(F)F)(F)F)(F)F)(F)F)(F)F)(F)F)(F)F)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8HF15O2
Moolimassa:  414,07 g/mol
Sulamispiste:  55–56 °C
Kiehumispiste:  189–192 °C
Tiheys:  1,8 g/cm3
Liukoisuus veteen:  3,4 g/l
Perfluorioktaanihappo eli PFOA on keinotekoinen happo, jota on käytetty muun muassa Teflonin aineosana. PFOA:n tuotantoa ja käyttöä on rajoitettu vuodesta 2020 lähtien. Perfluorioktaanihappo kuuluu perfluorattuihin yhdisteisiin (PFAS), jotka kestävät hyvin lämpöä sekä hylkivät vettä ja öljyä.
Teflonin kehittäjäyritys DuPont määrättiin joulukuussa 2005 maksamaan Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto EPA:lle korvaukset haitallisia kemikaaleja koskevan ilmoitusvelvollisuuden rikkomisesta. DuPont on pitänyt yli 20 vuotta omana tietonaan, että teflonin olennainen valmistuksessa käytetty komponentti, perfluorioktaanihappo eli PFOA, saattaa olla haitallinen ihmisille ja ympäristölle. DuPontin mukaan teflonilla käsitellyt kuluttajatuotteet ovat turvallisia eikä niihin jää aineesta pitoisuuksia. Amerikkalaisen ympäristöjärjestön Environmental Working Groupin (EWG) mukaan PFOA on eläinkokeissa aiheuttanut muun muassa syöpää ja kehitysvammoja.
Perfluorioktaanihapon kemiallinen kaava on C8HF15O2, moolimassa 414,07 g/mol, sulamispiste 55–56 °C, kiehumispiste 189–192 °C, tiheys 1,8 g/cm3, liukoisuus veteen 3,4 g/l ja CAS-numero 335-67-1.
Aiheesta muualla

Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL): PFAS-yhdisteet
SYKE - Perfluoratut yhdisteet
PubChem: Perfluorooctanoic acid (englanniksi)
Human Metabolome Database: Perfluorooctanoic acid (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Perfluorooctanoic acid (englanniksi)
EPA: Perfluorooctanoic Acid (PFOA) (englanniksi)
ChemBlink: Pentadecafluorooctanoic acid (englanniksi)
Emmerdale

| Emmerdale |
| --- | --- |

Tyyli:  saippuasarja
Kestoaika:  22 min (ilman mainoksia)
Luoja(t):  Kevin Laffan
Alkuperämaa:   Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   ITV  UK Gold (uusinnat)  MTV3  MTV Ava (uusinnat)  MTV Sub (uusinnat)  MTV Katsomo
Esitetty:   16. lokakuuta 1972    7. tammikuuta 1997 –
Jaksoja:  10 277 (25. huhtikuuta 2025 mennessä) Katso luettelo jaksoista
Ikäraja:    
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jane Hudson (2018–) Kate Brooks (2018–) Laura Shaw (2018–) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Emmerdale on Kevin Laffanin luoma englantilainen saippuasarja, joka kuvaa kuvitteellisen yorkshireläisen kylän asukkaiden elämää. Sen ensimmäinen jakso lähetettiin 16. lokakuuta 1972. Vuoteen 1989 asti sarja tunnettiin nimellä Emmerdale Farm. Emmerdalea tuottaa Yorkshire Television ja kotimaassaan sitä lähetetään ITV-televisiokanavalla. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3:lla viitenä päivänä viikossa vuodesta 1997 lähtien. Suomen television ensimmäinen Emmerdale-jakso nähtiin MTV3-kanavalla 7. tammikuuta 1997. Suomessa Emmerdalea katsoo noin 300 000-350 000 henkilöä jaksoa kohden, tehden siitä Suomen katsotuimman ulkomaisen päivittäin esitettävän TV-sarjan.
Emmerdalea esitetään myös muissa maissa. Esimerkiksi Ruotsissa sitä on esitetty 1970-luvulta lähtien. Alun perin sarjaa esitti SVT2, mutta vuodesta 1994 lähtien sitä on esittänyt kaupallinen TV4. Lisäksi sarjaa esitetään tai on esitetty muun muassa Irlannissa, Romaniassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. Satelliittikanavien kautta se näkyy myös Välimeren maissa ja Lähi-idässä.
Lavastekylä
Alun perin sarjaa kuvattiin englantilaisessa Arncliffen kylässä North Yorkshiren Littondalessa. Kun paikka tuli kovin tunnetuksi, kuvaukset siirrettiin vuonna 1976 Esholtin kylään, josta sarjan ansiosta on tullut matkailunähtävyys. Nykyään kuvauksiin käytetään varta vasten Harewoodin kartanon maille rakennettua lavastekylää.
Tony Hatch sävelsi sarjan alkuperäisen tunnusmusiikin vuonna 1972.lähde?
Hahmot

Hahmojen tiedot ovat tämänhetkisen Suomen tilanteen mukaisia, joten ne eivät sisällä juonipaljastuksia.
Emmerdalen nykyiset hahmot
Emmerdalen poistuneet hahmot
Hahmot > Nykyiset näyttelijät (Suomen jaksojen mukaisesti)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Rooli | Näyttelijä | Roolin kesto |
| Eric Pollard | Chris Chittell | 1986– |
| Kim Tate | Claire King | 1989–1999, 2018, 2019– |
| Victoria Sugden | Isabel Hodgins | 1994– |
| Sam Dingle | James Hooton | 1995–1996, 1997–1998, 2000– |
| Mandy Dingle | Lisa Riley | 1995–2000, 2001, 2019– |
| Marlon Dingle | Mark Charnock | 1996– |
| Paddy Dingle | Dominic Brunt | 1997– |
| Belle Dingle | Eden Taylor-Draper | 1998– |
| Cain Dingle | Jeff Hordley | 2000–2006, 2009– |
| Charity Dingle | Emma Atkins | 2000–2005, 2009– |
| Bob Hope | Tony Audenshaw | 2000– |
| Rodney Blackstock | Patrick Mower | 2000– |
| Nicola King | Nicola Wheeler | 2001–2006, 2007– |
| Rhona Goskirk | Zoe Henry | 2001, 2002, 2010– |
| Gabby Thomas | Rosie Bentham | 2001– |
| Laurel Thomas | Charlotte Bellamy | 2002–2004, 2005–2009, 2010– |
| Chas Dingle | Lucy Pargeter | 2002, 2003–2005, 2006– |
| Aaron Dingle | Danny Miller | 2003, 2004, 2006, 2008–2012, 2014–2021, 2022 2023– |
| Jimmy King | Nick Miles | 2004– |
| Noah Dingle | Jack Downham | 2004–2005, 2009– |
| Thomas King | James Chase | 2004, 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2012, 2013, 2023– |
| Sarah Sugden | Katie Hill | 2005, 2006– |
| Samson Dingle | Sam Hall | 2006– |
| Cathy Hope | Gabrielle Dowling | 2007– |
| Brenda Walker | Lesley Dunlop | 2008– |
| Leyla Cavanagh | Roxy Shahidi | 2008–2011, 2013– |
| Moira Dingle | Natalie J. Robb | 2009– |
| Matty Barton | Ash Palmisciano | 2009–2012, 2018– |
| Jai Sharma | Chris Bisson | 2009– |
| Jacob Gallagher | Joe-Warren Plant | 2010–2015, 2016– |
| Amy Wyatt | Natalie Ann Jamieson | 2010–2013, 2019– |
| Amelia Spencer | Daisy Campbell | 2011– |
| Tracy Robinson | Amy Walsh | 2014, 2015–2022, 2023– |
| Liam Cavanagh | Jonny McPherson | 2014– |
| Lydia Dingle | Karen Blick | 2016– |
| Dawn Fletcher | Olivia Bromley | 2018– |
| Ryan Stocks | James Moore | 2018– |
| Manpreet Sharma | Rebecca Sarker | 2018– |
| Billy Fletcher | Jay Kontzle | 2018– |
| Vinny Dingle | Bradley Johnson | 2019– |
| Bear Wolf | Joshua Richards | 2019– |
| Gail Loman | Rachael Gill-Davis | 2019, 2023– |
| Will Taylor | Dean Andrews | 2019– |
| Nate Robinson | Jurell Carter | 2019– |
| Wendy Posner | Susan Cookson | 2019– |
| Mackenzie Boyd | Lawrence Robb | 2020– |
| Charles Anderson | Kevin Mathurin | 2020– |
| Ethan Anderson | Emile John | 2021– |
| Mary Goskirk | Louise Jameson | 2022– |
| Suzy Merton | Martelle Edinborough | 2022– |
| Nicky Miligan | Lewis Cope | 2022– |
| Caleb Miligan | William Ash | 2022– |
| Claudette Anderson | Flo Wilson | 2023– |
| Gus Malcolms | Alan McKenna | 2023– |
| Suni Sharma | Brahmdeo Shannon Ramana | 2023– |
| Amit Sharma | Anil Goutam | 2023– |
Hahmot > Nykyiset näyttelijät (Suomen jaksojen mukaisesti) > Sarjan pitkäaikaisimmat näyttelijät Top 15 (2024)

| Sija | Näyttelijä | Hahmo | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Chris Chittell | Eric Pollard | 1986– (38 vuotta) |
| 2 | Richard Thorp | Alan Turner | 1982–2013 (31 vuotta) |
| 3 | Steve Halliwell | Zak Dingle | 1994–2023 (29 vuotta) |
| 4 | Clive Hornby | Jack Sugden | 1980–2008 (28 vuotta) |
| 5 | Mark Charnock | Marlon Dingle | 1996– (28 vuotta) |
| 6 | Dominic Brunt | Paddy Dingle | 1997– (27 vuotta) |
| 7 | James Hooton | Sam Dingle | 1995–1998, 2000– (27 vuotta) |
| 8 | Stan Richards | Seth Armstrong | 1978–2003, 2004 (25 vuotta) |
| 9 | Tony Audenshaw | Bob Hope | 2000- ( 24 vuotta.) |
| 10 | Patrick Mower | Rodney Blackstock | 2000– ( 24 vuotta.) |
| 11 | Nicola Wheeler | Nicola King | 2001– ( 23 vuotta.) |
| 12 | Jane Cox | Lisa Dingle | 1996–2019 (23 vuotta) |
| 12 | Sheila Mercier | Annie Sugden | 1972–1994,  1995, 1996, 2009  ( 22 vuotta.)  |
| 13 | Elizabeth Estensen | Diane Sugden | 1999–2021, 2022 ( 22 vuotta.) |
| 15 | Frazer Hines | Joe Sugden | 1972–1994 ( 22 vuotta.) |
Emmerdalen kylän yritykset

Villapakka, omistajat Charity Dingle ja Ryan Stocks. Muita työntekijöitä Chas Dingle, Marlon Dingle, Mary Goskirk ja Gail Loman.
Kartano, omistaja Kim Tate. Muita työntekijöitä Sam Dingle, Lydia Dingle, Will Taylor ja Billy Fletcher.
Eläinlääkäriasema, omistajat Paddy Dingle, Vanessa Woodfield ja Rhona Goskirk. Muita työntekijöitä Thomas King
Home James Haulage -kuljetusliike, omistajat Jimmy King ja Kim Tate. Muita työntekijöitä Will Taylor.
Barton & Dingle -autokorjaamo, omistaja Cain Dingle. Muita työntekijöitä Mackenzie Boyd.
Butlerin tila, omistajat Moira Dingle ja Rhona Goskirk. Muita työntekijöitä Sam Dingle ja Nate Robinson.
Kahvila Pääkatu, omistajat Brenda Walker ja Nicola King. Muita työntekijöitä Rodney Blackstock.
The Grange -majatalo, omistajat Nicola King, Jimmy King ja Bob Hope. Muita työntekijöitä Tracy Robinson.
Davidin kauppa, omistaja Eric Pollard. Muita työntekijöitä Matty Barton, Amy Wyatt ja Jacob Gallagher.
PampaManda -kauneushoitola (ent. Beauty & Bernice), omistaja Mandy Dingle. Muita työntekijöitä Amelia Spencer.
Take A Vow -hääsuunnittelutoimisto, omistaja Leyla Cavanagh. Muita työntekijöitä Suzy Merton.
Holey Scrap -romuttamo, omistajat Vinny Dingle ja Aaron Dingle.
NHS Hotten Medical Station -lääkäriasema, työntekijöitä Liam Cavanagh, Manpreet Sharma ja Wendy Posner.
HOP - Hawksford Outdoor Pursuits, omistajat Kim Tate ja Gabby Thomas, Toimitusjohtaja Jai Sharma, muita työntekijöitä  Laurel Thomas, Victoria Sugden, Matty Barton, Amy Wyatt ja Suni Sharma.
Mallaskauha, Villapakan kanssa kilpaileva pubi, ei ole näytetty ohjelmassa.