stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guardian (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Guardian tai The Guardian tarkoittaa muun muassa seuraavia:
The Guardian, brittiläinen vuonna 1821 perustettu sanomalehti
The Guardian – meripelastaja, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006
GuardiaN, Ladislav Kovács, (s. 1991), slovakialainen tietokonepelaamisen ammattilainen
Guardian, yhdysvaltalainen kristillinen rock-yhtye
Guardian, Stoned Statuesin albumi vuodelta 2023
”Guardian”, Alanis Morissetten kappale vuodelta 2012
Oikeuden puolesta (The Guardian), yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 2001–2004.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Guardian”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Grumpy Cat

Grumpy Cat vuonna 2014.
Grumpy Cat (4. huhtikuuta 2012 – 14. toukokuuta 2019, oikealta nimeltään Tardar Sauce) oli yhdysvaltalaisen Tabatha Bundesenin omistama narttukissa, joka nousi Internet-ilmiöksi pahantuulisen ilmeensä takia. Suosio alkoi, kun Bundesenin veli lähetti syyskuussa 2012 kuvan kissasta Reddit-sivustolle.
Kissan pahantuulinen ilme ja ajoittainen vaappuva kävelytyyli johtuivat mutaatiosta, josta kärsivät munchkin-kissat. Mutaation vuoksi kissan takaraajat olivat epänormaalin lyhyet, mikä vaikuttaa sen liikkumiseen. Sen käytös ei kuitenkaan poikennut kotioloissa tavallisesta. Kissan molemmat vanhemmat ovat normaalin kotikissan näköisiä.
Grumpy Cat kuoli 14. toukokuuta 2019. Ennen kuolemaansa kissa oli kärsinyt virtsatietulehduksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grumpy Cat Wikimedia Commonsissa
Grumpy Catin viralliset kotisivut (englanniksi)
Genotyyppi

Genotyyppi eli perimätyyppi on yksilön vanhemmiltaan perimien kaikkien geenimuotojen kokonaisuus. Sen sisältämä koodi vaikuttaa yksilön fenotyyppiin ratkaisevasti, mutta vaikutuksen aste vaihtelee suuresti ominaisuudesta riippuen. Ympäristön ja perimän vaikutuksesta yksilönkehitykseen ja ominaisuuksiin on kiistelty siitä lähtien, kuin genetiikka on ollut olemassa. Geenituotteen ilmentymistä organismissa kutsutaan ekspressioksi. Tietyn ominaisuuden suhteen (esimerkiksi hauislihaksen voima) geneettisen ekspression (esimerkiksi aktiinin, myosiinin ja troponiinin määrä sekä vaikkapa  hermo-lihas-yksikön reseptorien signaalikaskadien toiminta tuossa lihaksessa) aste kyetään määrittämään ani harvoin, koska suurin osa ominaisuuksista on monigeenisiä. Näin ollen yleensä jonkin ominaisuuden riippuvuussuhteet yksilön genotyypistä esitetään lähinnä todennäköisyyksinä. Ihmisominaisuuksien kohdalla genetiikan ja ympäristön välistä suhdetta on pyritty selvittämään muun muassa klassisilla kaksostutkimuksilla. Termit genotyyppi ja fenotyyppi erotetaan toisistaan ainakin kahden syyn takia:
Tarkkailijan tiedonlähteen erottelemiseksi (DNA:ta tutkimalla saa selville yksilön genotyypin, kun yksilön ulkoisia ominaisuuksia tutkimalle saa selville fenotyypin).
Genotyyppi ja fenotyyppi eivät aina ole suoraan vastaavia. Jotkut geenit ilmentävät tiettyä fenotyyppiä vain tietyssä ympäristössä ja käänteisesti tietyt fenotyypit voivat aiheutua useammastakin genotyypistä.
Perinnöllisyystiede
| --- | --- |
Peruskäsitteitä:   geeni  kromosomi  DNA  RNA  genomi  mitoosi  meioosi  genotyyppi  fenotyyppi  geneettinen koodi  mutaatio 
Osa-alueita:   ekologinen genetiikka  käyttäytymisgenetiikka  molekyyligenetiikka  populaatiogenetiikka 
Sovellutuksia:   DNA-profilointi  perinnöllisten sairauksien tutkimus  molekyylievoluution tutkimus  jalostus  geenitekniikka  geeniterapia
Grace Coolidge

| Grace Coolidge |
| --- | --- |

Yhdysvaltain ensimmäinen nainen
 4. elokuuta 1923 – 4. maaliskuuta 1929  
Edeltäjä:  Florence Harding
Seuraaja:  Lou Henry Hoover
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1874 Burlington, Vermont
Kuollut: 8. heinäkuuta 1957 (78 vuotta) Northhampton, Massachusetts
Puoliso:  Calvin Coolidge
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
 Nimikirjoitus
Grace Anna Coolidge (o.s. Goodhue) (29. maaliskuuta 1874 – 8. heinäkuuta 1957) oli Yhdysvaltain 30. presidentin Calvin Coolidgen vaimo ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen vuosina 1923–1929. Grace Coolidge valmistui opettajaksi Vermontin yliopistosta 1902 ja jatkoi opintojaan opettaakseen kuulovammaisia lapsia lukemaan huulilta. Hän tapasi tulevan miehensä vuonna 1904 ja he avioituivat seuraavana vuonna.
Miehensä ponnistellessa poliittisen uransa eteen, Grace Cooling vältti osallistumasta politiikkaan. Kun Calvin Coolidge valittiin Massachusettsin kuvernööriksi, Grace pysytteli lasten kanssa kotona Northamptonissa. Calvin Coolidgen tultua valituksi varapresidentiksi perhe muutti Washingtoniin jossa asuivat Willard Hotellissa. Grace Coolidge ei puuttunut millään tavoin päivänpolitiikkaan, ei edes ajankohtaiseen debattiin naisten oikeuksista. Sen sijaan hän omisti aikansa mm. Punaisen Ristin tukemiseen.
1929 Coolidgen presidenttikauden päätyttyä perhe palasi takaisin Northamptoniin. Presidentti Coolidgen kuoltua 1933, Grace Coolidge jatkoi työtään kuurojen parissa ja kirjoitti artikkeleita lehdistöön. Toisen maailmansodan alettua Grace Coolidge liittyi paikalliseen yhdistykseen, joka auttoi Euroopasta tulevia juutalaispakolaisia ja antoi jopa talonsa WAVES organisaation käyttöön. Grace Coolidge kuoli 1957 sydänsairauteen ja hänet haudattiin Vermontin Plymouthiin miehensä ja 1924 kuolleen poikansa viereen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Grigorijs Panteļejevs

| Grigorijs Panteļejevs |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1972 Gastello, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  13
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2008
Aik. seurat:  Dynamo Riika (USSR) Stars Riika (IVY) Providence Bruins (AHL) Boston Bruins (NHL) New York Islanders (NHL) Utah Grizzlies (IHL) Las Vegas Thunder (IHL) San Antonio Dragons (IHL) Orlando Solar Bears (IHL) Hannover Scorpions (DEL) Lokomotiv Jaroslavl (RSL) Södertälje SK (SEL) EHC Olten (NLB) HK Riika 2000 (EEL) Pelicans (SML) IFK Arboga IK (HAS) HK Dmitrov (RML) HC Bolzano (Serie A) EV Zug (NLA) SG Pontebba (Serie A)
NHL-varaus:  136. varaus, 1992 Boston Bruins
Grigorijs Panteļejevs (s. 13. marraskuuta 1972 Gastello, Neuvostoliitto) on latvialainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi vuosina 1990–2008 useissa eri maissa: Latvia, Pohjois-Amerikka, Saksa, Venäjä, Ruotsi, Sveitsi, Suomi, Italia ja Itävalta. Kiertolainen on edustanut Latviaa yhdeksissä MM-kilpailuissa (yhdet B-sarjassa) sekä Torinon olympialaisissa 2006.
Panteļejevs aloitti uransa kaudella 1990–91 Neuvostoliiton liigassa pelanneessa latvialaisessa Dynamo Riiassa. Boston Bruins varasi hänet kuudennella kierroksella vuonna 1992. Panteļejevs siirtyi heti seuraavaksi kaudeksi Bruinsin organisaatioon ja pelasi 39 NHL-ottelua tehoin 8+6=14. Kausi oli hänen pisin NHL:ssä. Kaudeksi 1995–96 Panteļejevs siirtyi New York Islandersiin, mutta hän pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua ja pelasi IHL:ssä kevääseen 1999 saakka, kunnes palasi Eurooppaan. Yhteensä Panteļejevs teki NHL:ssä 54 ottelussa tehot 8+6=14, joista kaikki oli tulokaskaudella 1992–93.
Panteļejevs siirtyi saksalaiseen Hannover Scorpionsiin kaudeksi 1999–00. Kausi 2000–01 kului Venäjällä Lokomotiv Jaroslavlissa. Kaudella 2001–02 hän palasi kotimaahansa edustamaan HK Riika 2000:aa Eastern European Hockey Leaguessa, jossa pelasi syksyyn 2005 saakka. Kauden 2002–03 hän pelasi Lahden Pelicansissa, jääkiekon SM-liigassa.
Lukuisia eurooppalaisseuroja edustanut Panteļejevs lopetti uransa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa EV Landsbergissa keväällä 2008.
Finn Bryn

| Finn Bryn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1890 Aker, Norja
Kuollut: 15. syyskuuta 1975 (84 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  Norjan teknillinen korkeakoulu
Merkittävät työt:  Molden tuomiokirkko
Finn Bryn (9. joulukuuta 1890 Aker – 15. syyskuuta 1975 Oslo) oli norjalainen arkkitehti. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1916.
Töitä

Oslon yliopiston teoreettisen astrofysiikan instituutin rakennus, Svein Rosselands hus (1934)
Aftenpostenin entinen pääkonttori Oslossa (yhdessä Johan Ellefsenin kanssa, 1935)
Molden tuomiokirkko (1957)
Koutokeinon kirkko (1958)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finn Bryn Wikimedia Commonsissa
Euroopanvalkopyökki

| Euroopanvalkopyökki |
| --- | --- |
 Euroopanvalkopyökki kesäaikaan
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae
Suku::  Valkopyökit Carpinus
Laji::  betulus
Kaksiosainen nimi
 Carpinus betulus  L. 

Katso myös
   Euroopanvalkopyökki Wikispeciesissä   Euroopanvalkopyökki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Euroopanvalkopyökki (Carpinus betulus) on koivukasvien heimoon kuuluva puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Keski-Euroopassa. Nimestään huolimatta laji ei kuulu pyökkeihin (Fagus), vaan on läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille (Corylus).
Ulkonäkö ja koko

Euroopanvalkopyökki on joskus jopa 20 metrin korkuiseksi kasvava kesävihanta puu, joka muodostaa elinalueillaan sekametsiä yhdessä tammen ja euroopanpähkinäpensaan kanssa. Huonommilla kasvupaikoilla laji voi olla myös pensastava. Kasvin lehdet muistuttavat vuorijalavan lehtiä.
Euroopanvalkopyökki kukkii keväisin jo reilusti ennen lehteen tuloa, elinalueillaan usein jo helmi–maaliskuussa. Loppukesästä kypsyvä hedelmä on vaatimaton lenninsiivellinen pähkinä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Euroopanvalkopyökki on tyypillinen keskieurooppalaisen lehtimetsän puulaji. Kasvusijoiltaan se on melko rajoittunut. Laji kasvaa mieluiten meri- ja väli-ilmaston rajamailla tai lievässä meri-ilmastossa, eikä viihdy kuivemmissa Itä-Euroopan, esimerkiksi Venäjän metsissä, toisaalta ei myöskään sille liian merellisillä Britteinsaarilla. Laajimmat esiintymisalueet ovat Saksassa, Puolassa, Ranskassa ja Balkanin ylängöillä. Pohjoisimmillaan euroopanvalkopyökki kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Ruotsissa, eteläisimmillään Italiassa ja itäisimmillään Puolan ja Valko-Venäjän rajamailla ja Liettuassa.
Käyttö

Erittäin kovana puulajina sopii työkaluvarsien, hammaspyörien, kärrynpyörien, pianon mekaanisten osien tms valmistukseen, käytetään myös parkettina. 
Euroopanvalkopyökkiä käytetään koristekasvina. Suomessa se menestyy vain lounaassa ja etelärannikolla.
Aiheesta muualla

ITIS: Carpinus betulus (englanniksi)
Europanvalkopyökin lehvä ja hedelmiä
Euroopanvalkopyökin hedelmä
Grums

| Grums |
| --- | --- |
 Rautatieasema.
 Grums
 Koordinaatit: 59°21′N, 13°06′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Värmlannin lääni
Maakunta:  Värmlanti
Kunta:  Grumsin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,62 km²
Väkiluku:  5 025
 – Väestötiheys:  894,1 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grums on samannimisen Grumsin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 5 025 asukasta.
Grums oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Väestönkehitys

| Grumsin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 5 600 | 5 600 |
| 1965 | 1965 |    | 6 042 | 6 042 |
| 1970 | 1970 |    | 6 966 | 6 966 |
| 1975 | 1975 |    | 7 577 | 7 577 |
| 1980 | 1980 |    | 7 501 | 7 501 |
| 1990 | 1990 |    | 6 826 | 6 826 |
| 1995 | 1995 |    | 5 699 | 5 699 |
| 2000 | 2000 |    | 5 213 | 5 213 |
| 2005 | 2005 |    | 5 231 | 5 231 |
| 2010 | 2010 |    | 5 025 | 5 025 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Grumsista erotettiin Slottsbron vuonna 1995.
Gaetano Crocco

Gaetano Crocco
Gaetano Crocco (26. lokakuuta 1877 Napoli – 19. tammikuuta 1968) oli Italian avaruuslentojen pioneeri.
Ilmailu

Crocco palveli 1898 Italian armeijan teknisissä joukoissa, radiopuolella. Tällöin hän tutustui kapteeni Mauro Morisiin, joka johti alkavia ilmailuasioita. Näiden kahden miehen yhteistyö jatkui kuolemaan asti. Ilmailu oli tuolloin tähystyspalloja, joita testattiin Rooman lähistöllä. Vuonna 1904 Crocco alkoi tehdä kokeiluja ilmalaivoilla. Vuonna 1906 hän oli kehittänyt puolijäykän ilmalaivarakenteen. Samalla Crocco tutki potkureiden siipiprofiileja ja suunnitteli tuulitunnelin.
Hän toimi lentotekniikan laitoksen johtajana Rooman Sapienza-yliopistossa ollen tätä kautta mukana Italian lentotekniikan kehityksessä. Toisen maailmansodan ajan Crocco toimi yliopistossa opettajana, jossa johti lentotekniikan laitosta vuodet 1935–1942 ja jälleen 1948–1952, jonka jälkeen Luigi Broglio sai viran.
Raketit ja avaruustekniikka

Vuonna 1923 Crocco alkoi tutkia avaruuslentoja, suihkumoottoreita ja rakettiajoaineita.
Vuonna 1927 Crocco alkoi kehittää kiinteäajoainerakettia ja vuonna 1929 hän kehitti ensimmäisen nesterakettimoottorinsa. Italia oli tässä vaiheessa rakettitekniikassa yli 10 vuotta perässä Saksaa, Yhdysvaltoja ja Neuvostoliittoa. Vuonna 1932 Crocco alkoi kehittää monopropellantteja, nesteajoainetta, jossa on hapetin ja polttoaine samassa nesteessä. Tässä Italia pääsi hänen toimintansa ansiosta alan kärkimaiden joukkoon.
Sodan jälkeen Crocco kehitti rakettitekniikkaa ja valmisteli avaruustekniikkaa. Vuonna 1951 hän perusti Italian rakettiseuran (AIR).
Crocco oli avainasemassa, että Italia pystyi laukaisemaan omalta laukaisuasemalta omia satelliittejaan yhdysvaltalaisilla NASAn kautta hankituilla Scout-kantoraketeilla 1960-luvun alusta lähtien.
Aiheesta muualla

Brief bio of Crocco
Longer bio (in Italian) (Arkistoitu – Internet Archive)
Bio that mentions his spaceflight work (Italian)
Gaetano Arturo Crocco, Giro esplorativo di un anno Terra-Marte-Venere-Terra, Rendiconti del VII Congresso Internazionale Astronautico, Roma, settembre 1956, pagg. 201-225; traduzione inglese: "One-Year Exploration-Trip Earth-Mars-Venus-Earth," Gaetano A. Crocco, c, Rendiconti pp. 227-252.
Filippo Graziani, La Scuola di Scuola Ingegneria Aerospaziale nell’ottantesimo anniversario della sua fondazione
U-99 (1940)

| U-99 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Friedrich Krupp Germaniawerft, Kiel
Palveluskäyttöön:  18. huhtikuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  17. maaliskuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  753 t (pinnalla) 857 t (sukelluksissa) 1 040 t (max)
Pituus:  66,50 m
Leveys:  6,20 m
Syväys:  4,74 m
Koneteho:  3 200 hv (pinnalla) 750 hv (sukelluksissa)
Nopeus:  17,9 solmua (pinnalla) 8,0 solmua (sukelluksissa)
Toimintamatka:  8 700 nm@10 solmua (pinnalla) 90 nm@4 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  42-46 miestä
Aseistus
Aseistus:  88 mm/L45 tykki, johon 220 ammusta 5 × torpedoputkea, joihin 14 torpedoa 26 miinaa
U-99 oli Saksan laivaston tyypin VIIB sukellusvene toisessa maailmansodassa. Palveluksensa aikana veneellä tehtiin kahdeksan taistelupurjehdusta, joiden aikana upotettiin 35 kauppalaivaa yhteensä 198 218 rekisteritonnia sekä kolme tukilaivaa (46 440 rekisteritonnia). Sukellusvene myös vaurioitti viittä kauppalaivaa (37 965 grt) sekä valtasi yhden 2 136 rekisteritonnin aluksen.
Valmistus

Alus tilattiin 15. joulukuuta 1937 Friedrich Krupp Germaniawerft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 31. maaliskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 18. huhtikuuta ensimmäisenä komentajanaan Otto Kretschmer.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kieliin 7. sukellusvenelaivueeseen, joka siirrettiin myöhemmin St. Nazaireen. Laivueessa se oli 18. huhtikuuta - 30. kesäkuuta 1940 miehistön koulutuksessa.
Palvelus > 1. Partiomatka

U-99 lähti 18. kesäkuuta Kielistä. Alus joutui 21. kesäkuuta taisteluristeilijä Scharnhorstin Arado Ar-86 -kellukekoneen maaliksi sen luultua alusta brittiläiseksi. Pari päivää myöhemmin alus joutui kahdesti ilmahyökkäykseen vaurioituen lievästi. Purjehdus päättyi 25. kesäkuuta Kieliin.
Palvelus > 2. Partiomatka

Alus lähti 27. kesäkuuta Wilhelmshavenista toiselle partiomatkalleen Irlannin lounaispuolelle. Alus joutui 29. kesäkuuta Saksan ilmavoimien lentokoneen hyökkäyksen kohteeksi. Hätäsukelluksessa alus sai pohjakosketuksen vaurioituen lievästi.
Korjattuaan vauriot aluksen miehistö jatkoi partiointia. Sukellusvene yritti 7. heinäkuuta pysäyttää tykkitulella aseistetun kauppalaivan Manisteen, kun veneen laukaisema torpedo ei ollut osunut. Alus irrottautui taistelusta rahtialuksen tykkitulen lähestyessä. Seuraavana päivänä alus hyökkäsi saattueen HX53 kimppuun Fastnetin eteläpuolella. Saattajat hyökkäsivät pudottaen kaikkiaan 107 syvyyspommia yli 14 tunnin aikana ilman tulosta.
Alus palasi 21. heinäkuuta Lorientiin. Partiomatkan aikana alus upotti kuusi alusta ja valtasi seitsemännen.
| Pvm | Alus | Kansallisuus | Uppouma (GRT) |
| --- | --- | --- | --- |
| 5. heinäkuuta | Magog † |  | 2 053 |
| 7. heinäkuuta | Bissen |  | 1 514 |
| 7. heinäkuuta | Manistee # |  | 5 360 |
| 7. heinäkuuta | Sea Glory |  | 1 964 |
| 8. heinäkuuta | Humber Arm ‡ |  | 5 758 |
| 12. heinäkuuta | Ia |  | 4 861 |
| 12. heinäkuuta | Merisaar * |  | 2 136 |
| 18. heinäkuuta | Woodbury |  | 4 434 |
† Saattue HX 52, # epäonnistunut, ‡ Saattue HX 53, * Vallattu, myöh. saksalaisen lentokoneen upottama
Palvelus > 3. Partiomatka

U-99 lähti 25. heinäkuuta Lorientista partioidakseen Pohjois-Atlantin saattuereiteillä. Aluksen hyökättyä 31. heinäkuuta saattuetta OB191 vastaan saattajat pudottivat 20 syvyyspommia tuloksetta. Samana iltana vene uudisti hyökkäyksensä pinnalta, mutta se pakotettiin kahdesti sukeltamaan. Lisäksi alus joutui ilmahyökkäykseen, mutta sen onnistui paeta ilman vaurioita. Matkan aikana alus upotti neljä ja vaurioitti kolmea kauppalaivaa. Alus palasi 5. elokuuta satamaan.
| Pvm | Alus | Kansallisuus | Uppouma (GRT) |
| --- | --- | --- | --- |
| 28. heinäkuuta | Auckland Star |  | 13 212 |
| 29. heinäkuuta | Clan Menzies |  | 7 226 |
| 31. heinäkuuta | Jamaica Progress |  | 5 475 |
| 31. heinäkuuta | Jersey City † |  | 6 322 |
| 2. elokuuta | Alexia †, ‡ |  | 8 016 |
| 2. elokuuta | Lucema †, ‡ |  | 6 556 |
| 2. elokuuta | Strinda †, ‡ |  | 10 973 |
† Saattue OB 191, ‡ vaurioitunut
Palvelus > 4. Partiomatka

Alus lähti 4. syyskuuta Lorientista partioidakseen Pohjois-Atlantin saattuereitillä. Matkan aikana alus upotti seitsemän kauppalaivaa. Alus palasi 25. syyskuuta satamaan. Se vaurioitui 27. syyskuuta lievästi yöllisessä ilmahyökkäyksessä Lorientin satamaan, kun lähelle osuneen pommin sirpaleet aiheuttivat vaurioita aluksella.
| Pvm | Alus | Kansallisuus | Uppouma (GRT) |
| --- | --- | --- | --- |
| 11. syyskuuta | Albionic |  | 2 468 |
| 15. syyskuuta | Kenordoc † |  | 1 780 |
| 16. syyskuuta | Lotos † |  | 1 327 |
| 17. syyskuuta | Crown Arun ‡ |  | 2 372 |
| 21. syyskuuta | Baron Blythswood * |  | 3 668 |
| 21. syyskuuta | Elmbank * |  | 5 156 |
| 21. syyskuuta | Invershannon* |  | 9 154 |
† Saattue SC 3, ‡ Saattue HX 71, * Saattue HX 72
Palvelus > 5. Partiomatka

U-99 lähti 13. lokakuuta Lorientistä partiomatkalle Britannian lounaisen reitin alueella. Matkan aikana alus upotti kuusi ja vaurioitti yhtä alusta saattueesta SC-7. Alus palasi 22. lokakuuta satamaan.
| Pvm | Alus | Kansallisuus | Uppouma (GRT) |
| --- | --- | --- | --- |
| 18. lokakuuta | Empire Miniver |  | 6 055 |
| 18. lokakuuta | Fiscus |  | 4 815 |
| 18. lokakuuta | Niritos |  | 3 854 |
| 19. lokakuuta | Clintonia † |  | 3 106 |
| 19. lokakuuta | Empire Brigade |  | 5 154 |
| 19. lokakuuta | Snefjeld |  | 1 643 |
| 19. lokakuuta | Thalia |  | 5 875 |
† vaurioitunut
Palvelus > 6. Partiomatka

Alus lähti 30. lokakuuta Lorientista samalle alueelle kuin edellisellä matkallaan. Matkan aikana alus upotti kaksi kauppalaivaa sekä kaksi aseistettua kauppalaivaa (engl. Armed Merchant Cruisers, AMC). Alus palasi 8. marraskuuta satamaan.
| Pvm | Alus | Kansallisuus | Uppouma (GRT) |
| --- | --- | --- | --- |
| 3. marraskuuta | Casanare |  | 5 376 |
| 3. marraskuuta | HMS Laurentic |  | 18 724 |
| 4. marraskuuta | HMS Patroclus |  | 11 314 |
| 5. marraskuuta | Scottish Maiden † |  | 6 993 |
† Saattue HX 83
Palvelus > 7. Partiomatka

Alus lähti 27. marraskuuta Lorientista Pohjois-Atlantin saattuereiteille. Matkan aikana alus upotti neljä rahtilaivaa. Se palasi 12. joulukuuta satamaan.
| Pvm | Alus | Kansallisuus | Uppouma (GRT) |
| --- | --- | --- | --- |
| 2. joulukuuta | HMS Forfar † |  | 16 402 |
| 2. joulukuuta | Samnanger |  | 4 276 |
| 3. joulukuuta | Conch † |  | 8 376 |
| 7. joulukuuta | Farmsum ‡ |  | 5 237 |
† Saattue HX 90, ‡ Saattue OB 252
Palvelus > 8. Partiomatka

Alus lähti 22. helmikuuta 1941 Lorientista Pohjois-Atlantin saattuereiteille. Matkan aikana alus upotti kahdeksan rahtilaivaa. Alus joutui 17. maaliskuuta Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän HMS Walkerin hyökkäyksen kohteeksi vaurioituen pahoin, minkä vuoksi sen miehistö joutui antautumaan. Aluksen miehistöstä sai surmansa kolme henkeä.
| Pvm | Alus | Kansallisuus | Uppouma (GRT) |
| --- | --- | --- | --- |
| 7. maaliskuuta | Athelbeach † |  | 6 268 |
| 7. maaliskuuta | Terje Viken |  | 20 638 |
| 16. maaliskuuta | Beduin ‡ |  | 8 136 |
| 16. maaliskuuta | Ferm ‡ |  | 6 593 |
| 16. maaliskuuta | Franche Comte ‡ |  | 9 312 |
| 16. maaliskuuta | J B White |  | 7 375 |
| 16. maaliskuuta | Korshamn ‡ |  | 6 673 |
| 16. maaliskuuta | Venetia † |  | 5 728 |
† Saattue OB 293, ‡ Saattue HX 112
Aiheesta muualla

Ubootwaffe.net - U-99 (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Otto Kretschmer (istumassa) U-99:n miehistön kanssa ranskalaisessa satamassa 8.8.1940 rautaristin myöntämisen jälkeen
Fornifilia

Fornifilia on kiinnostus sitomis- eli bondageseksin suuntaukseen, jossa sidottava henkilö lukitaan huonekaluun tai huonekalua muistuttavaan ruumiinasentoon.
Fornifilia
Guardia de Asalto

Guardia de Asalton tunnus.
Guardia de Asalto (puhekielessä Los Asaltos tai Asaltos) oli Espanjan toisessa tasavallassa vuosina 1932–1939 toiminut puolisotilaallinen poliisiorganisaatio. Sinisiä univormuja käyttänyt Guardia de Asalto toimi kaupungeissa, ja maaseudulla sitä vastasi vihreäpukuinen Guardia Civil.
Guardia de Asalto perustettiin, koska jo vuodesta 1844 toiminut Guardia Civil ei kaupungeissa nauttinut väestön luottamusta, vaan erityisesti työväestön keskuudessa sen koettiin edustavan vanhaa kuningaskunnan aikaista sortohallintoa. Espanjan sisällissodan syttyessä heinäkuussa 1936 Guardia de Asaltossa oli 18 000 poliisia, joista noin 12 000 pysyi uskollisena toisen tasavallan vasemmistolaiselle kansanrintamahallitukselle. Sodan alkuvaiheissa organisaatiolla oli merkittävä rooli muun muassa Barcelonassa yritetyn sotilasvallankaappauksen kukistamisessa sekä myöhemmin Madridin piirityksen yhteydessä kaupungin puolustamisessa kansallismielisten joukkoja vastaan.
Guardia de Asalto lakkautettiin tasavaltalaisten häviöön päättyneen sisällissodan jälkeen vuonna 1939.
Grahamstown

| Grahamstown |
| --- | --- |

Valtio:  Etelä-Afrikka
Provinssi:  Itä-Kap
Perustettu:  1820
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  65,0 km²
Korkeus:  580 m
Väkiluku (2011):  67 264
 – Väestötiheys:  1 034 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grahamstown on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 67 300 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Ilmasto

Grahamstownissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin on leutoa ja kuivempaa. Vuoden keskilämpötila on noin 17 °C ja keskimääräinen sademäärä 680 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 21 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 12 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 33 millimetriä.