stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saku Heinänen
Teokset

Heinänen, Saku: Zaida ja lumienkeli.  Helsinki:  Tammi, 2014.  ISBN 978-951-31-7631-0.
Heinänen, Saku: Zaida ja elovalkeat.  Helsinki:  Tammi, 2015.  ISBN 978-951-31-8341-7.
Heinänen, Saku: Zaida ja taistelupari.  Helsinki:  Tammi, 2017.  ISBN 978-951-31-9473-4.
Sauer

| Sauer Sûre |
| --- | --- |
 Sauer laskee Moseliin Wasserbilligissä
Alkulähde:  Ardennit
Laskupaikka:  Mosel
Maat:   Belgia  Luxemburg  Saksa
Pituus:  172 km

Sauer (ransk. Sûre) on 172 kilometriä pitkä Moselin sivujoki Belgiassa, Luxemburgissa ja Saksassa.
Sauer alkaa Ardenneilta, Belgian Luxembourgin provinssista. Se virtaa itään Luxemburgin läpi, on alajuoksulla Luxemburgin ja Saksan rajajokena, ja laskee Moseliin Wasserbilligissä Trierin lähellä. Alin noin 64 kilometrin osuus Dikrechin jälkeen on liikennöintikelpoista.
San Fermín (1782)

| San Fermín |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pasajes
Laskettu vesille:  29. maaliskuuta 1782
Palveluskäyttöön:  1782
Poistui palveluskäytöstä:  3. maaliskuuta 1797
Loppuvaihe:  romutettu 1808
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 683 t (arqueo)
Pituus:  50,6 m (köli)
Leveys:  16 m
Syväys:  7,72 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 14 × 8 naulan tykkiä etukansi: 4 × 8 naulan tykkiä
San Fermín oli Espanjan laivaston vuonna 1782 vesille laskettu kaksikantinen 76-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 29. marraskuuta 1780 Pasajesista. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1782 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna. Se valmistettiin Vincente Pló Gautierin sistema francésin mukaan. Valmistuskustannukset olivat 6,45 miljoonaa realesia.
Palvelus

Aluksen päälliköksi määrättiin 20. huhtikuuta 1782 Francisco Mollinedo. Alus saapui 31. elokuuta Pasajesista Coruñaan, mistä se siirrettiin Ferroliin. Alus saapui 20. marraskuuta 1782 kahden fregatin ja urcan kanssa Coruñaan, mistä se jatkoi 5. joulukuuta fregattien Nuestra Señora de Loreton ja Santa Sabinan sekä kahden Ferrolista ruutia kuljettaneen prikin kanssa Cádiziin, jonne ne saapuivat 14. joulukuuta. Alus oli Cádizissa liitettynä Jamaikan sotaretkelle lähtevään laivastoon, mutta retki peruuntui.
Alus lähti 25. heinäkuuta 1783 Osornon laivueen mukana Cádizista partiomatkalle Cabo de São Vicenten ja Cabo de Santa Marían alueille, mistä se palasi elokuussa Cádiziin. Alus saapui 9. huhtikuuta 1784 San Sebastiánin kanssa Ferrolista Cádiziin, mistä ne lähtivät 5. toukokuuta Cartagenaan. Heinäkuussa 1784 alus lähti Cádizista liittyäkseen Algerian sotaretkelle lähtevään Barcelón laivastoon. Elokuussa 1784 alus oli Rayon, fregatti Colónin ja priki Atochan kanssa Málagassa. Alus siirrettiin 1784 reserviin Ferrolissa, missä se oli edelleen vuonna 1786. Vuonna 1790 alus oli Cádizissa ja taas Ferrolissa elokuussa 1790.
Alus lähti 1790 Lopez de Carrizosan laivueen mukana Ferrolista liittyäkseen Marqués de Socorron laivastoon Atlantilla. Syyskuussa 1790 alus saapui Socorron laivaston kanssa Cádiziin, mistä se kuljetti 1. marraskuuta fregattien Perlan ja Santa Florentinan joukkoja Algecirasiin. Alus saapui San Juan Nepomucenon ja San Isidron kanssa Cádiziin, mistä se lähti 19. toukokuuta 1791 Magnánimon ja San Sebastiánin kanssa Ferroliin reserviin siirrettäväksi.
Alus osallistui 1792 Toulonin piiritykseen. Seuraavana vuonna se oli Ferrolissa reservissä. Alus lähti 23. heinäkuuta 1793 Gravinan laivueen mukana Cartagenasta liittyäkseen Lángaran laivueeseen Rosasin sotaretkelle. Alus lähti 2. syyskuuta Toulonista Barcelonaan, jonne se saapui 5. syyskuuta. Alus lähti 13. syyskuuta Barcelonasta noutaakseen joukkoja Majorcalta. Alus oli 23. syyskuuta Máhonissa, mistä se lähti 8. lokakuuta fregatti Vengeanzan ja rahtialusten kanssa Touloniin.
Marraskuussa 1793 alus partioi Britannian kuninkaallisen laivaston alusten kanssa Genovan edustalla. Se osallistui Toulonin sotaretken ratkaisuun vuosina 1793-1794. Syyskuussa 1794 alus oli Cádizissa ja seuraavana vuonna Lángaran laivastossa Cartagenassa. Alus kuljetti 6. helmikuuta 1796 fregatti Santa Brígidan kanssa Cartagenasta joukkoja ja tykistöä Cádiziin, mistä se palasi 29. huhtikuuta Cartagenaan.
Alus osallistui 1796 Lángaran laivastossa Korsikan, Italian ja Ranskan rannikon tapahtumiin. Se osallistui 14. helmikuuta 1797 Cabo de São Vicenten taisteluun. Alus siirrettiin 3. maaliskuuta 1797 Cádizissa reserviin, kunnes se romutettiin 1808.
Ronald McDonald

Ronald McDonaldia esittävä patsas istuskelemassa penkillä McDonald's-ravintolassa.
Ronald McDonald on yhdysvaltalaisen McDonald’s-pikaruokaketjun vuonna 1963 kehittämä maskotti, jonka tarkoituksena on markkinoida McDonald’sin pikaruokaa lapsille. Ronald McDonald on klovni, jolla on keltaiset vaatteet, valkoinen iho ja punaiset hiukset.
Ronald McDonald asuu McDonaldland-maailmassa, johon kuuluu muitakin hahmoja, kuten Hampurilaisrosvo (Hamburglar), Grimace, Birdie the Early Bird, Happy ja The Happy Meal Gang.
Vaikka Ronald McDonaldina esiintyneitä henkilöitä on satoja, McDonald’s on käyttänyt televisiomainoksissaan yhtä näyttelijää kerralla. Tähän mennessä mainoksissa McDonaldina ovat esiintyneet:
Willard Scott (1963–1966)
Bob Brandon (1970–1975)
King Moody (1970-luku)
Geoffrey Gulliano (1970-luvun loppu – 1980-luvun alku)
Joe Maggard (1990-luku)
Ronald McDonaldin maskeeraaminen ja pukeminen kestää noin kaksi tuntia.
Vuonna 2001 ilmestyneen Fast Food Nation: The Dark Side of the All-American Meal -kirjan mukaan peräti 96 prosenttia yhdysvaltalaisista lapsista tunnisti Ronald McDonaldin. Ainoastaan Joulupukki oli tunnetumpi hahmo.
Pikaruoan ja McDonald’sin vastustajat ovat verranneet Ronald McDonaldia Camel-savukkeiden entiseen maskottiin Joe Cameliin, jonka väitettiin houkutelleen lapsia tupakoimaan.
Ronald McDonald Lastentalosäätiö

Vuonna 1996 perustettu itsenäinen Ronald McDonald Lastentalosäätiö (RML) edistää lasten hyvinvointia keräämällä varoja lasten terveydenhoidon edistämiseen. Säätiö ylläpitää luotettavien yhteistyökumppaneiden (HUS Lastensairaala ja vanhempien tukiyhdistykset) tukemina Ronald McDonald Taloa, joka on tarkoitettu pitkäaikaissairaille lapsille ja heidän perheilleen kodinomaiseksi majoitusvaihtoehdoksi pitkien sairaalahoitojen ajaksi. Suomen McDonald’s osallistuu säätiön hallinnollisiin kuluihin ja sekä antaa säätiölle erilaista asiantuntija-apua. Yhteistyökumppaneita  ovat Kympin Lapset – HYKSin lapsisyöpäpotilaiden vanhemmat ja ystävät ry, HYKS Lastenklinikka ja Lastenlinna ja Sydänlapset ja -aikuiset ry.
Kansainvälinen kattojärjestö Ronald McDonald House Charities (RMHC) perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1974. RMHC:llä on toimintaa 65 maassa ja alueella, maailmalla on esimerkiksi lähes 400 Ronald McDonald taloa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ronald McDonaldin virallinen kotisivusto
Ronald McDonald Lastentalosäätiö
Säätiöstä Suomen McDonals'in sivuilla
Ronald McDonald Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
McDonald’s
Big Mac
Big Mac -indeksi
Fast Food Nation
Happy Meal
McJob
McLibel-oikeudenkäynti
Pikaruokakansa
Ronald McDonald
Super Size Me
Salsun taistelu

Salsun taistelu käytiin vuonna 612 Koreassa sijainneen Koguryon keisarikunnan ja Sui-dynastian keisari Yangdin hallitseman Kiinan välillä. Taistelu liittyi valloitussotaan, jota Yang Tin suuri, mahdollisesti jopa miljoonapäinen armeija kävi Koguryon alueella. Kiinalaiset pyrkivät kohti Koguryon pääkaupunkia. Koguyon joukkoja johti kenraali Eulji Mundeog (kirjoitetaan myös Ulchi Mundok (Ul-Ji)) josta tuli kansallissankari. Hän johdatti hyökkääjät ansaan Salsu-joella. Taistelu ratkesi lopulta Koguryon voitoksi, vaikka kiinalaisia sotilaita oli kokonaislukumäärältään enemmän. Korealaisten lähteiden mukaan Suin joukkoihin kuului 300 000 miestä, ja vain 2700 jäi henkiin.
Emilio Guruceta

| Emilio Guruceta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Emilio Carlos Guruceta Muro
Syntynyt: 4. marraskuuta 1941 San Sebastián, Gipuzkoa, Espanja
Kuollut: 25. helmikuuta 1987 (45 vuotta) Fraga, Huesca, Espanja
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 1969–1987 | Primera División |  |  |

Emilio Carlos Guruceta Muro (4. marraskuuta 1941 San Sebastián, Gipuzkoa – 25. helmikuuta 1987 Fraga, Huesca) oli espanjalainen jalkapalloerotuomari, joka tuomitsi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa vuosina 1969–1987 ja myös kansainvälisissä seura- ja maaotteluissa.
Espanjalainen urheilulehti Marca jakaa Gurucetan mukaan nimettyä Guruceta-palkintoa kauden parhaalle erotuomarille. Guruceta oli moniin aikalaiskollegoihinsa verrattuna moderni tuomari, joka tunnettiin urheilullisuudestaan ja ekstroverttiydestään, mutta hänen mainettaan varjostaa ainakin yksi lahjustapaus, kauden 1983–1984 UEFA-cupin välierässä Anderlecht – Nottingham Forest. Guruceta kuoli ottelumatkalla tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa kolme vuotta myöhemmin.
Muu elämä

Guruceta oli urheilullisesta perheestä ja menestyi itse pöytätenniksessä maakunnallisella tasolla. Hänen veljensä Ascensio pelasi koripalloa korkeimmalla sarjatasolla asti ja José Ángel jalkapalloili Eibarissa. Kolmas veli Gabriel toimi uintivalmentajana ja menehtyi myös liikenneonnettomuudessa.
Guruceta oli naimisissa sansebastiánilaisen María Carmen Cruzin kanssa. Pari aiheutti kohua myymällä hääkuvansa yksinoikeudella ¡Hola!-viihdelehdelle puolella miljoonalla pesetalla. He saivat kaksi lasta.
Viimeiset vuotensa Guruceta asui Elchessä, jonne hän perusti urheilujalkineita valmistaneen Guruceta Sport -yrityksen. Sen suurin asiakas oli tavarataloketju El Corte Inglés.
Aiheesta muualla

Emilio Guruceta BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Scrapple from the Apple

”Scrapple from the Apple” on Charlie Parkerin säveltämä jazzstandardi vuodelta 1947. Parkerin levytys marraskuulta 1947 julkaistiin sekä Savoy- että Dial-yhtiöiden kautta, koska Parkerilla oli tuolloin sopimus molempien levy-yhtiöiden kanssa. Tallenteella soittavat Parkerin lisäksi trumpetisti Miles Davis, rumpali Max Roach, pianisti Duke Jordan ja basisti Tommy Potter.
Dexter Gordon levytti version Pariisissa vuonna 1963 Bud Powellin, Kenny Clarken ja Pierre Michelot’n kanssa. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Bill Evans, Stan Getz ja Jimmy Smith.
AABA-muotoinen kappale käyttää A-osiossa sointukulkua Fats Wallerin kappaleesta ”Honeysuckle Rose” ja B-osio perustuu George Gershwinin ”I Got Rhythm” -kappaleen sointuihin.
Salamtou Hassane

Salamtou Hassane (s. 1. tammikuuta 1987) on nigeriläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hassane osallistui vain 17-vuotiaana Ateenan olympialaisiin 2004, joissa hän putosi naisten 400 metrillä alkuerissä juostuaan ajan 1.03,28. Kyseinen aika on hänen henkilökohtainen ennätyksensä.
Aiheesta muualla

Salamtou Hassane Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Saku Kapanen

Saku Kapanen (s. 17. heinäkuuta 1979 Lappeenranta) on  uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija, joka edusti viimeksi Kouvolan Pallonlyöjiä. Hänen kasvattajaseuransa on Juvan Pallo. Kapanen on urallaan voittanut kolme Suomen mestaruutta, kuusi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Lisäksi Kapanen on päässyt pelaamaan kolmessa Itä-Länsi-ottelussa
Superpesiksen runkosarjassa Kapanen on pelannut 460 ottelua, joissa on lyönyt 75 ja tuonut 476 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän keräsi pelaamissaan runkosarjan otteluissa 1715. Superpesiksen pudotuspeleissä Kapanen on pelannut 130 ottelua, joissa on lyönyt 14 ja tuonut 165 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pudotuspeleissä kaikkiaan 511.
Saavutukset > Pelaajana

3 SM-kultaa: 1999, 2000, 2005
6 SM-hopeaa: 2001, 2004, 2009, 2010, 2020, 2021
1 SM-pronssi: 2006
3 Itä-Länsi-ottelua: 2005, 2006, 2008
Ehlers–Danlosin syndrooma

Ihon hyperelastisuutta oireyhtymästä kärsivällä. Kaikilla EDS-potilailla ihon hyperelastisuutta ei esiinny.
Ehlers–Danlosin syndrooma on perinnöllisestä geenivirheestä johtuva harvinainen sidekudossairaus, josta tunnetaan 17 eri alatyyppiä. EDS:n taustalla on yleensä tiettyyn kollageenityyppiin tai kollageenin rakennetta muovaavaan entsyymiin liittyvä geenivirheeksi kutsuttu mutaatio. Nivelten yliliikkuvuus, ihon poikkeava venyminen ja yleistynyt sidekudoksen hauraus ovat tavallisimpia kliinisiä löydöksiä. Sidekudoksen hauraus ilmenee vaihtelevasti eri elinten, kuten esimerkiksi verisuonten, repeytymistaipumuksena. Myös kaikki kehon sidekudokset saattavat olla eri tavoin vaurioituneita eivätkä siksi kestä rasitusta samalla tavoin kuin normaalit. Potilas voi saada tämän vuoksi rasitusvammoja, nyrjähdyksiä ja sijoiltaanmenoja jopa normaalielämän aktiviteeteista. Sidekudosta on mm. ihossa, nivelissä, jänteissä ja silmissä.
Vaurioituneen sidekudoksen tukemat kudokset eivät kestä rasitusta normaalisti tai palaudu siitä normaalilla tavalla.
Sairaus on nimetty sen tunnistaneiden lääkärien, tanskalaisen Edvard Ehlersin (1863–1937) ja ranskalaisen Henri-Alexandre Danlosin (1844–1912), mukaan. Ensimmäinen Ehlers–Danlosin syndrooman oirekuva esiteltiin kirjallisuudessa 1900-luvun alkupuolella.
Ehlers–Danlosin syndroomaa on havaittu maailmanlaajuisesti. Suomessa on arvioitu olevan noin 350–500 Ehlers–Danlos-tapausta.
Oireet

Ehlers–Danlosin syndrooman oirekuva vaihtelee alatyypin ja geenivirheen mukaan. Samanaikaisesti ei voi sairastaa kuin yhtä alatyyppiä; tosin alatyyppien välinen tarkka rajanveto ei ole aina mahdollista. Kaikilla ei kuitenkaan ole oireyhtymän kaikkia oireita, ja niiden vaikeusaste voi vaihdella saman perheenkin sisällä.
Tyypillisiä Ehlers–Danlosin syndrooman aiheuttamia oireita ovat:
yliliikkuvat nivelet
nivelten sijoiltaanmenot ja nyrjähdykset
nivelkivut
ihon venyvyys ja pehmeys
tavallista leveämmät arvet
arpien hidas paraneminen, verenvuoto haavoista
ientulehdukset
lihasten väsyvyysherkkyys rasituksessa
mustelmataipumus
nivelrikko
verenvuototaipumus
sydänoireet
krooninen kipu
väsymys
Myös muita sidekudosheikkouden oireita voi esiintyä.
EDS:n aiheuttamissa niveloireissa voi esiintyä niin suurta ajallista vaihtelua, että esimerkiksi pyörätuolin tarve vaihtelee päivittäin.
On arveltu, että monilla sirkustähdillä ja kehollaan huomiota herättäneillä taiteilijoilla sekä muilla esiintyjillä on ollut hypermobiliteettioireyhtymä tai sitä aiheuttava Ehlers–Danlosin syndrooma. Yliliikkuvuus voi aiheuttaa ongelmia ammateissa, joissa ollaan pitkään epäsymmetrisissä asennoissa ja tehdään paljon toistavaa liikettä (esimerkiksi muusikot).
Luokittelu

Ehlers–Danlosin syndrooma jaetaan 17 eri alatyyppiin. Koska eri alatyyppien kliiniset oireet ovat jossain määrin päällekkäisiä, pyritään diagnoosi nykyään varmistamaan geenitutkimuksilla.
Tavallisimmat alatyypit ovat
klassinen: Iho on poikkeavan venyvää, haavat paranevat huonosti ja jättävät poikkeavia arpia, nivelet ovat yliliikkuvat ja niiden sijoiltaanmenot ovat yleisiä. Muita mahdollisia oireita ovat mm. mustelmataipumus, tyrät ja peräsuolen esiinluiskahdus. Myös sydämen läppävikoja ja aortan laajentumaa voidaan todeta mutta yleensä lieväasteisena.
hypermobiili: Nivelten yliliikkuvuus on pääasiallinen oire. Iho on pehmeä ja samettinen, muttei välttämättä ylivenyvä. Muita oireita ovat mm. mustelmaherkkyys, kudosheikkous, autonomisen hermoston häiriöt, erilaiset immuunijärjestelmän ongelmat sekä vatsan toimintahäiriöt.
vaskulaarinen: Sidekudoksen heikkous painottuu verisuonten ja onttojen elinten (kohtu, suoli) seinämiin ja voi johtaa em. kudosten spontaaneihin repeämisiin. Iho on yleensä ohut ja läpikuultava muttei venyvä, eikä nivelten runsas yliliikkuvuus ole myöskään tälle alatyypille tyypillistä.
Harvinaisemmista alatyypeistä kyfoskolioottiselle tyypille ominainen löydös on selkärangan rakennepoikkeavuus, artrokalaattiselle tyypille synnynnäinen lonkkanivelen sijoiltaanmeno ja dermatosparaxis-tyypille erittäin löysä, roikkuva ja hauras iho.
Diagnosointi

Ehlers–Danlosin oireyhtymän diagnoosikriteereitä uudistettiin vuonna 2017, ja uudet diagnoosikriteerit ovat nähtävillä Ehlers–Danlos Societyn sivustolla.
Lääkäri diagnosoi Ehlers–Danlosin syndrooman. Tavallisesti potilasta haastatellaan ja pyritään selvittämään, onko hänen sukulaisillaan sairauteen sopivaa oirekuvaa. Näin saadaan käsitys mahdollisesta sairauden ilmenemisestä lähisuvussa.
Ehlers–Danlosin syndrooman diagnoosin mahdollisuutta arvioidessa tarkastellaan potilaan niveliä, ihoa ja muita mahdollisia oireita. Nivelten pitää olla selvästi yliliikkuvat; Beightonin kriteerien tulee täyttyä vähintään 5/9. Myös ihossa pitää olla muutoksia. Pelkkä nivelten yliliikkuvuus on etenkin nuorilla yleinen löydös, eikä siihen välttämättä liity mitään toiminnallista haittaa. Jos yliliikkuvuus aiheuttaa vaivoja, puhutaan hypermobiliteettisyndroomasta. Tällä hetkellä lääkärit ovat erimielisiä siitä, missä määrin hypermobiliteettioireyhtymä ja hypermobiili EDS ovat päällekkäisiä oirekokonaisuuksia.
Useimpien EDS-alatyyppien geenivirheet on tunnistettu, ja niitä on mahdollista tutkia verinäytteestä. Näitä tutkimuksia teettävät perinnöllisyyslääkärit. Poikkeuksen tekee hypermobiili alatyyppi, jonka taustalta ei vielä vuoteen 2024 ollut löydetty aiheuttavaa geenivirhettä. Kesäkuussa 2024 hEDS-geenivirhettä etsivä Norris Lab kuitenkin julkisti löytäneensä yli 30% hEDS-diagnosoiduista potilaista saman harvinaisen variantin KLK15-geenissä.
Diagnoosin asettaa yleensä aiheeseen perehtynyt fysiatri kliinisen kokonaiskuvan perusteella.
Hoito ja kuntoutus

Ehlers–Danlosin syndroomaan ei ole olemassa kokonaan parantavaa hoitoa. Oireet saattavat joissakin tapauksissa voimistua iän myötä. Sairauden aiheuttamia elinikäisiä ongelmia voidaan yrittää hoitaa sopivilla tuilla, apuvälineillä ja kipulääkkeillä. Olennaista on liikunta- ja toimintakyvyn mahdollisimman hyvä tukeminen fysioterapian ja toimintaterapian keinoin sekä myös psyykkisestä hyvinvoinnista huolehtiminen. Psykoterapiasta on usein lisähyötyä kroonisen kivun hoidossa sekä sopeutumisessa elämään pitkäaikaissairauden kanssa. Nivelten epävakaus ja siitä johtuva sijoiltaanmenoriski sekä muut kuhunkin alatyyppiin liittyvät terveysriskit on huomioitava ammatinvalinnassa ja ammatillisessa kuntoutuksessa. Nivelten hypermobiliteettiin osalla potilaista liittyvien hankalienkin kipujen syntymekanismi on pitkälti tuntematon, mutta yhdeksi selitykseksi on ehdotettu puutteellisesta asentotunnosta ja huonoista lihasvoimista johtuvaa alttiutta toistuville nivelen mikrotraumoille. Lapsilla onkin saatu hyviä tuloksia harjoitusohjelmilla, joissa liikeratojen keinotekoisen rajoittamisen sijasta painotetaan aktiivista harjoittelua ja asennon stabiloimista myös nivelten ollessa ääriasennoissa. Vaskulaarityyppiä lukuun ottamatta Ehlers–Danlosin syndroomaan liittyy yleensä normaali elinajanodote, ja suurin osa potilaista pystyy elämään kohtuullisen normaalia elämää.
Historiaa

Jo Hippokrates kuvasi 400 vuotta ennen ajanlaskun alkua oireyhtymän, joka aiheuttaa nivelten löysyyttä ja arpien lisääntynyttä esiintymistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ehlers–Danlos National Foundation
Ehlers–Danlos Syndrome Support Group
http://www.ehlers-danlos.fi/
Sepelara

| Sepelara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Brasilianarat Primolius
Laji::  auricollis
Kaksiosainen nimi
 Primolius auricollis  (Cassin), 1853 
Katso myös
   Sepelara Wikispeciesissä   Sepelara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sepelara (Primolius auricollis), myös Propyrrhura auricollis, on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Koillis-Bolivian, Pohjois-Paraguayn, Pohjois-Argentiinan ja Brasilian lounais- ja itäosia. Lajin holotyypin kuvaili John Cassin Boliviasta 1853.
Salokannel

Salokannel on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Akseli Salokannel (1876–1969), kouluneuvos ja kirjailija
Anja Salokannel (s. 1947), kustannustoimittaja, kirjailija ja kääntäjä
Artturi Salokannel (1890–1946), lääkäri ja Suomen Terveydenhoitolehden päätoimittaja
Erkki V. Salokannel (1923–1988), kirjailija
Hugo William Salokannel (1880–1966), asemapäällikkö ja kirjailija
Juhani Salokannel (s. 1946), kirjailija, Parnasson päätoimittaja
Juho Salokannel (1877–1965), runoilija
Osmo Salokannel (1921–2000), arkkitehti
Tyyne Salokannel (1893–1946), kirjailija ja suomentaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sepelhuitti

| Sepelhuitti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Huitit Porzana
Laji::  albicollis
Kaksiosainen nimi
 Porzana albicollis  (Vieillot, 1819) 
Katso myös
   Sepelhuitti Wikispeciesissä   Sepelhuitti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sepelhuitti (Porzana albicollis) on eteläamerikkalainen rantakana. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalajin albicollis elinympäristö käsittää Brasilian itä- ja eteläosat, Bolivian pohjois- ja itäosat, Paraguayn, Argentiinan pohjoiskolkan, sekä mahdollisesti Perun kaakkoisosan. Alaji olivacea elää mantereen pohjoisosassa Kolumbiassa, Venezuelassa, Trinidadissa, Guyanassa ja Brasilian pohjoislaidalla. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Paraguaysta vuonna 1819.
Santiago (1729)

| Santiago |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Astillero Real, Guarnizo, Santander
Laskettu vesille:  1729
Palveluskäyttöön:  14. helmikuuta 1729
Tekniset tiedot
Pituus:  46,33 m
Leveys:  14,63 m
Syväys:  7,32 m
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 24 × 24 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 26 × 12 naulan tykkiä puolikansi: 10 × 6 naulan tykkiä
Santiago oli Espanjan laivaston vuonna 1729 vesillelaskettu kaksikantinen 62-tykkinen San Luis -luokan linjalaiva.
Hankinta

Alus tilattiin Guarnizon telakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1729 ja otettiin palvelukseen 14. helmikuuta 1729.