stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karas-Sana

| Karas-Sana |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1974
Toimitusjohtaja:  Terhi Rajala
Puheenjohtaja:  Päivi Nerg
Kotipaikka:  Vivamontie 2 Lohja, Suomi
Toimiala:  kristillinen kustannustoiminta
Omistaja:  Kansan Raamattuseura
Kotisivu:  kansanraamattuseura.fi/krs-info/karas-sana-oy/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karas-Sana Oy on suomalainen kristillinen kustannusyhtiö. Kustannusyhtiö kustantaa hengellistä aikakauslehteä Sanaa ja harjoittaa majoitus- ja ravitsemustoimintaa toimintakeskuksissa. Karas-Sana Oy:n toimitusjohtaja on Terhi Rajala. Karas-Sana on Kristilliset kustantajat ry:n jäsen.
Trash (vuoden 2014 elokuva)

| Trash |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Daldry
Käsikirjoittaja:  Richard Curtis
Perustuu:  Andy Mulliganin romaaniin Roskaa
Tuottaja:  Eric Fellner Kris Thykier Tim Bevan
Säveltäjä:  Antônio Pinto
Kuvaaja:  Adriano Goldman
Leikkaaja:  Elliot Graham
Pääosat:  Rooney Mara Martin Sheen Wagner Moura Selton Mello
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Focus Features Netflix
Ensi-ilta:   28. marraskuuta 2014
Kesto:  114 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, portugalia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Trash on Stephen Daldryn ja Christian Duurvoortin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2014. Se perustuu Andy Mulliganin romaaniin vuodelta 2010, jonka pohjalta käsikirjoituksen on laatinut Richard Curtis. Elokuvan pääosissa ovat Rooney Mara, Martin Sheen, Wagner Moura ja Selton Mello.
Trash kertoo köyhistä, kaatopaikalla työskentelevistä varhaisteinipojista Brasilian suurkaupungissa. He löytävät rahakukkaron ja ajautuvat törmäyskurssille korruptoituneiden viranomaisten kanssa, ainoana turvanaan slummiin asettuneet englanninkieliset lähetystyöntekijät.
Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 28. marraskuuta 2014.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rooney Mara  | … |  Sister Olivia   |
|  Martin Sheen  | … |  Father Juilliard   |
|  Wagner Moura  | … |  José Angelico   |
|  Selton Mello  | … |  Frederico Gonz   |
|  Stepan Nercessian  | … |  Santos   |
|  Rickson Teves  | … |  Raphael   |
|  Eduardo Luis  | … |  Gardo   |
|  Gabriel Weinstein  | … |  Rato   |
|  Pedro Pauleey  | … |  The Cleaner   |
|  Nelson Xavier   | … |  Leandro Firmino   |
Vastaanotto

Tv-maailma-lehdessä vuonna 2024 Pekka Eronen kirjoitti Billy Elliotin ohjaajan käsittelevän jälleen hienosti lapsinäyttelijöitä, mutta sortuvan lopussa elämäniloisen tarinan pilaamiseen puistattavalla väkivallalla. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. Film-O-Holic.com-elokuvasivustolla Juha Rosenqvist näki elokuvan yrittävän yhdistää Slummien miljonäärin (2008) ja Jumalan kaupungin (2002) parhaita puolia, mutta onnistuvan siinä kovin epätasaisesti. Hänestä elokuvalle annettua 12 vuoden ikärajaa voi pitää epäonnistuneena, sillä mikään varhaisnuorten elokuva tämä ei ole silmittömän poliisiväkivallan kuvauksineen. Hän moittii vaikeaselkoista ja hitaasti takaumien ja päähahmojen haastattelujen kautta avautuvaa tarinarakennetta: ”Trash on puoleenväliin asti kerronnallisesti sekava ja kun palaset alkavat vihdoin loksahdella paikoilleen, ei hahmottuva kokonaisuus ole enää kiinnostava.” Hän antaa Trashille kaksi tähteä, mikä vastaa sanallista arviota ”tavallinen, keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Trash Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Stephen Daldryn ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
1990-luku: Eight (1998)
2000-luku: Billy Elliot (2000) · Tunnit (2002) · Lukija (2008)
2010-luku: Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä (2011) · Trash (2014)
Nordsidan kirkko

| Nordsidan kirkko Nordsida kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Stryn, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1973
Suunnittelija:  Alf Apelseth ja Kjell S. Slinning
Materiaali:  betoni
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Nordsidan kirkko (norj. Nordsida kyrkje) on Strynin kunnassa Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 1973.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nordsidan kirkko Wikimedia Commonsissa
Lahti Basketball

Lahti Basketball on Lahdessa toimiva, vuonna 2015 perustettu koripalloseura, joka pelaa I-divisioona A:ta. Kotiottelunsa LaBa pelaa Lahden Energia -areenalla.
Historia

Lahti Basketballin perustamisen pääsyynä oli Namika Lahden ajautuminen konkurssiin. Lahti Basketball ry rekisteröitiin 29. kesäkuuta 2015. Namikan edustusjoukkueen konkurssin jälkeen elokuussa 2015 julkistettiin lahtelaisen koripallon saavan uuden edustusseuran, Lahti Basketballin, jonka taustaryhmässä tapahtui muutoksia vanhaan Namikaan nähden. Vesa Mäkäläinen jatkoi I-divisioona B:stä paikan saaneessa joukkueessa, ja päävalmentajana aloitti Arttu Mannelin. Seura teki selkeän pesäeron Namika Lahteen ja korosti olevansa täysin uusi joukkue. Teknisesti ottaen se pelasi Namika Lahti Juniorien lisenssillä sen nimenvaihdokseen asti.
Kaudella 2015–2016 LaBa nousi M1DA:han.
Kaudeksi 2018–2019 seuran päävalmentajaksi siirtyi Petri Velling. Profiilipelaajista Ikävalko jatkoi joukkueessa ja Vesa Mäkäläinen palasi. Kesällä 2018 kolmen kauden ajan huippukoripallosta taukoa pitänyt Ilkka Vuori teki sopimuksen Lahti Basketballin kanssa.
Lahti Basketball nousi Korisliigaan kaudeksi 2019–2020.
Kaudella 2023–2024, Lahti Basketball jäi alemman jatkosarjan viimeiselle sijalle ja näin ollen tuli tiputtua alempaan M1DA:han tulevaksi kaudeksi.
Nykyinen kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Vesa Mäkäläinen (F)   Aleksanteri Ahola (G)   Sami Ikävalko (G)   Hannes Koskinen (F)  |   Roi Byman (G)   Eemeli Lampén (G)   Otto Aalto (F)  |  Päävalmentaja:  Pieti Poikola  |
Lähde:
Junioritoiminta

Toimintansa alkuvuodet Lahti Basketball oli brändillisesti vain miesten edustusjoukkue. Vuonna 2012 perustettu junioriseura Namika Lahti Juniorit vaihtoi kesäkuussa 2017 brändinsä Lahti Basketball Junioreiksi mutta pysyi omana yhdistyksenään.
Aiheesta muualla

Lahti Basketballin kotisivut
Lahti Basketball Juniorit
| n k Korisliiga |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  BC Nokia  Bisons Loimaa  Helsinki Seagulls  Karhu Basket  Kataja Basket  Kobrat  Korihait  Kouvot  KTP-Basket  Tapiolan Honka  Salon Vilpas  Tampereen Pyrintö
Nordforsk

NordForsk on vuonna 2005 perustettu Pohjoismaiden koulutus- ja tutkimusministerineuvoston alainen itsenäinen laitos, joka vastaa tutkimus- ja tutkijankoulutusalan pohjoismaisesta yhteistyöstä. Lisäksi NordForsk tekee yhteistyötä Nordic Innovationin kanssa.
NordForskin keskeisiä toimijoita ovat kansalliset tieteelliset toimikunnat, muut tutkimusrahoitusta tarjoavat tahot sekä yliopistot. NordForskin tukijärjestelmien tavoitteena on vahvistaa tiedon ja osaamisen vaihtoa, liikkuvuutta sekä yhteispohjoismaista koulutus- ja tutkimusaluetta.
Organisaation rahoituksesta vastaavat Pohjoismaiden ministerineuvosto sekä eri maiden kansalliset tutkimusrahoitusorganisaatiot. Vuonna 2011 rahoitus oli noin 15 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

NordForskin verkkosivu
Erfjordin kirkko

| Erfjordin kirkko Erfjord kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2009.
Sijainti:  Suldal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1877
Suunnittelija:  T. Tengesdal
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Erfjordin kirkko (norj. Erfjord kyrkje) on Suldalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1877.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erfjordin kirkko Wikimedia Commonsissa
Krimin lippu

Krimin lippu
Krimin lippu ( ukr. Прапор Криму, Prapor Krymu, ven. Флаг Крыма, Flag Kryma) on Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan lippu. Se on ollut käytössä vuodesta 1992 ja se hyväksyttiin käyttöön virallisesti vuonna 1999.
Lippu on trikolori, joka muodostuu kolmesta vaakasuorasta osiosta, joiden värit ovat punainen, sininen, ja valkoinen. Sininen ja punainen osio ovat ohuempia kuin valkoinen.
Historia

Ehdotus numero 1
Ehdotus numero 2
Ehdotus numero 3
Ehdotus numero 4
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Krimin separatistit käyttivät monia erilaisia lippuja. Useimmin käytetty lippu oli lippu, jossa oli sininen Krimin kartta valkoisella taustalla. Monet Krimin koreimman neuvoston jäsenet kannattivat valkoista lippua, jonka yläosassa on seitsemän sateenkaaren väriä.
Viides kesäkuuta 1992 Krimin korkeimmalle neuvostolle toimitettiin 5 lippua ehdotukseksi.
Trikolori, jonka värit ovat sininen ja valkoinen.
Valkoinen lippu, jonka yläosassa on seitsemän sateenkaaren väriä.
Valkoinen osa vaaleansinisen osion yläpuolella.
Trikolori, jonka värit ovat keltainen, vihreä, ja sininen.
Nykyinen Krimin lippu, jonka keskiosassa on Krimin vaakuna.
Tursovin ja A. Malginin suunnitelma ehdotus numero 5 valittiin Krimin lipuksi.
Krimin tataarien etniset liput

Krimintataarit loivat oman lippunsa Krimin kansantasavallassa. Krimin tataarien lippuna käytettiin kultaista damğaa sinisellä taustalla. Vihreää lippua käytettiin uskonnollisiin tarkoituksiin ja punaista lippua asevoimien lippuna.
Krimin tataarien lippu.
Krimin tataarien asevoimien lippu
Krimin tataarien uskonnollinen lippu.
Historialliset liput > Krimin kansantasavalta (1917-1918)

Krimin julistautuessa itsenäiseksi Krimin kansantasavallaksi Venäjästä vuonna 1917 käytettiin sinistä trikoloria, jonka keskiosio oli keltainen. Lippu poistettiin käytöstä vuonna 1917, kun Venäjä otti Krimin takaisin haltuunsa.
Historialliset liput > Krimin aluehallinnon lippu

Kenraali Maciej Sulkiewiczin johtama lyhytikäinen Krimin aluehallinto käytti lippua, joka oli kompromissi venäläisten ja Krimin tataarien välillä. Se oli Krimin tataarien perinteinen lippu, johon oli lisätty Venäjän vaakuna.
Historialliset liput > Neuvostoliitto

Kun Krimin autonominen neuvostotasavalta perustettiin Neuvostoliittoon, se sai oman lippunsa 18. lokakuuta 1921. Lippu oli punainen ja siinä oli kultaisilla kyrillisillä kirjaimilla Krimin neuvostotasavallan nimi. Lipusta tehtiin kolme eri versiota. Lippu poistettiin käytöstä 30. kesäkuuta 1945, jolloin Krimin autonominen neuvostotasavalta lakkasi olemasta.
Krimin autonomisen neuvostotasavallan lippu 1921
Krimin autonomisen neuvostotasavallan lippu 1929
Krimin autonomisen neuvostotasavallan lippu 1939
Krimin separatistien käyttämä lippu, jossa on Krimin kartta sinisellä.
Krimin kansantasavallan lippu
Krimin aluehallinnon lippu.
Maavesi (Taipalsaari)

| Maavesi  (Saimaan järvenosa) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Taipalsaari
Koordinaatit:  61°19′N, 28°43′E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Ala-Saimaan lähialue (04.112)
Järvinumero:  ei omaa numeroa (sisältyy 04.112.1.001)
Mittaustietoja (järvenosa)
Pinnankorkeus:  75,7 m  
Pituus:  9,9 km  
Leveys:  4,8 km  
Pinta-ala:  12,7 km²  
Tilavuus:  0,0167 km³  
Keskisyvyys:  noin 2 m  
Valuma-alue:  68,8 km²  
Keskivirtaama:  0,4 m³/s  
Veden viipymä:  455 vrk 
Saaria:  30 
 fiMaavesi 
Maavesi on järvenosa varsinaisen Saimaan länsipuolella Pien-Saimaalla Taipalsaarella Etelä-Karjalan maakunnassa.
Maantietoa

Maavesi sijaitsee Taipalsaaren Kirkkosaaren takana ja luetaan usein kuuluvaksi Pien-Saimaaseen. Maavedellä olikin Laitsaarenselältä suora vesiyhteys Läntisen Pien-Saimaan luoteispäähän Leväsensalmen kautta, mutta yhteys on nykyään pengertien takia lähes poikki. Nykyinen Maavesi on 10 kilometriä pitkä ja 5 kilometriä leveä. Sen pinta-alaksi ilmoitetaan 12,7 neliökilometriä (myös 18,8 km² ). Luoteessa pengertien itäpuolella sijaitsee Piispalanselkä ja 350 metriä leveän Karhunpäänsalmen jälkeen aukeaa Kiitulanselkä. Kiitulanselän eteläpuolelle työntyy lyhyt Hirvilahti. Selän kaakkoispuolella selkä kapenee Hirviniemen ja Kurenniemen väliin Ahoniemenseläksi. Mankasaaren ja Eteissaaren takana leviää vielä Mankaselkä, jolla on kaksi lahtea Syrjäpohjanlahti ja Hepolahti. Maavesi jatkuu Kurenniemen itäpuolelle, jota voi vielä pitää Kiitulanselkänä. Siellä sijaitsevat Järppäinniemen eri puolella Anttilanlahti ja Kolinlahti. Etelässä jää Ahdinpuunnimen kainaloon vielä Turkinlahti. Niemen takana on salmi, joka kapenee yli 50 metriä leveäksi Kopinsalmeksi. Salmen virtaamat ovat heikentyneet pengertien pienen silta-aukon vuoksi. Kopinsalmen takana on Itäisen Pien-Saimaan pohjoinen osa. Se alkaa pohjoisessa neljällä kilometrillä kapealla salmella, jonka kahta kapeikkoa kutsutaan Pälpäisalmeksi ja Toijansalmeksi ennen kuin se aukeaa seläksi.
Maavedessä on 30 saarta. Kiitulanselän länsiosan Työsaari ja Kokkosaari hallitsevat siellä näkymiä, vaikka selällä on myös pieniä luotoja. Mankanselän suuta vartioivat pohjoisessa Mankansaari ja Eteissaari. Lahden perällä sijaitsee vielä Antiosaari. Saarien välissä sijaitsevat pienemmät saaret Palosaari, Nuottaluoto ja Kirkkosaari. Kiitulanselän itäpuoliskossa esiintyy vain pieniä luotoja. Rehulan puolen rannassa sijaitsee Koivikkosaari ja Kunnansaari.
Piispalanselän pohjoisrannassa sijaitsee Leväsen kylä ja etelärannalla Kirkkosaaressa on Olkkolan kulmakunta. Kirkkosaaren itäranta on harvaan asuttua seutua, mutta vastarannoilla leviävät Peltoin ja Halian kylien viljelemiä. Etelämpänä Karhunpäänsalmessa sijaitsee Karhupään kulmakunta. Kiitulanselän itäosassa ovat kylät lähekkäin: Saikkola, Laukniemi, Kutila ja Rehula. Mankanselän lahdella Muukkola ja Ahokkala tekevät seuraa Taipalsaaren kirkonkylälle. Lappeenrannasta tulee kirkonkylän kautta Savitaipaleelle johtava seututie 408. Se ylittää Piispalanselän pengertienä ja haarautuu yhdysteiksi 14783, 14784 ja 14799, jotka kiertävät Maaveden sen itäpuolelta ja yhtyvät kirkonkylällä taas seututiehen.
Luontoarvoja > Hydrologia

Maaveden valuma-alueen pinta-ala on 68,8 km² (tai myös 67,1 km² ), josta Maaveden vesialaa on 12,7 km² (myös 18,83 km² ). Valuma-alueen maapinta-alasta, joka on 56,1 km², on peltomaata 7,7 km², metsämaata 37,4 km², suomaata 7,1 km² ja turvetuotantoaluetta 3,86 km². Maaveden vesien virtaussuunnat ovat riippuvaisia vallitsevista tuulista. Veden vaihtuvuus on pieneen tilavuuteen nähden hidasta. Sen viipymäksi on arvioitu 15 kuukautta ja sen laskennallinen keskivirtaama on 0,4 m³/s.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Maaveden kemiallinen tila on hyvä, fysikaalis-kemiallinen tila tyydyttävä ja biologinen tila välttävä. Veden hitaan vaihtuvuuden johdosta veteen kertyneet ravinteet vaikuttavat Maavedellä pitkään, joten vesi onkin ravinnerikasta. Vedenlaatu, jonka tiedot on kerätty vuosina 2000–2018, ilmoitetaan seuraavilla mittausarvoilla (suluissa loppukesän ja lopputalven arvot): happipitoisuus 10 milligrammaa litrassa vettä (mg/l, 9–9), hapen kylläisyysaste 83 % (89–45), sameus 4 FTU (4–2), kiintoainepitoisuus 4 mg/l (6–1), happamuustaso pH 7,1 (7,3–6,6), vedenväri 45 mg Pt/l (45–44), COD (Mn) 8 mg/l (8–8), kokonaistyppipitoisuus 582 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l, 585–661), kokonaisfosforipitoisuus 29 μg/l (34–17), α-klorofyllipitoisuus 14 μg/l (20–ei arvoa). Pohjan lähellä hapen kylläisyysaste putoaa 45 prosenttiin. Sanallinen arvio on, että Maavedessä on sameaa, kiitoainepitoista, neutraalia ja väriltään humusvaltaista vettä. Typpipitoisuus on lievästi rehevöityneille järville ja fosforipitoisuus on, samoin kuin α-klorofyllipitoisuus, reheville järville ominainen. Veden sameus on suurinta loppukesästä.
Suurisuon turvetuotantoalueen kuivatusvedet lasketaan Maaveteen laskevaan Halilanojaan, jonka valuma-alue on 14 km².  Vapolla on Suursuolla käytössään 511 hehtaaria, joista vuonna 2006 oli tuotannossa noin 400 hehtaaria ja tuotannosta lopullisesti poistettu tuotannosta 12 hehtaaria.
Luontoarvoja > Kalasto

Maaveden kalastossa esiintyvät runsaana ahven ja särki. Muut kalalajien esiintymät ovat selvästi pienemmät. Yleisiä saaliskaloja ovat salakka, lahna, kiiski, kuha, hauki, pasuri, sorva ja ruutana.
Vesistösuhteita

Maavesi on sen pohjoispuolella sijaitsevan toisen Salpausselän vieressä. Osa sen saamasta vedestä tuleekin pohjaveden muodossa järvenpohjan lähteistä. Pintavedet laskevat järveen ojituksien tai luontaisten ojien kautta. Pohjois- ja itärantaan laskee Halilanoja, jonka vesi sisältää tuvetuotannon kuivatusvesiä ja esimerkiksi Vetelin suo-ojien vesiä. Poreenoja on Karhusuon ja peltoalueen laskuoja. Kirkkosaaressa ei ole montaa Maaveteen johdettua ojaa, mutta Telkkälän suljetusta kaivoksesta tulee laskuoja. Järven lasku-uomat muodostuvat Leväsensalmen ja Kopinsalmen silta-aukoista, joiden kautta sekä tulee että poistuu vettä. Vesi virtaa Pien-Saimaalta varsinaiseen Saimaseen ja poistuu lopulta Vuoksen kautta Laatokkaan ja sitten Nevan kautta Suomenlahteen.
Lähteitä > Huomioita

↑  Laskettu Karttapaikan verkkopalvelun kartta-aineistosta 30.4.2021.
Aiheesta muualla

Pien-Saimaa
Kirkinen, Tuija: Taipatsaari 1992 – rautakauden ympäristöinventoinnin yhteydessä tarkastetut kohteet (PDF) raportti.  1992. Helsinki:  Helsingin yliopisto.
Telkkälän kaivos, Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa
Billy Elliot

| Billy Elliot |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Daldry
Käsikirjoittaja:  Lee Hall
Tuottaja:  Charles Brand
Säveltäjä:  Wayne Hector Stephen Warbeck
Kuvaaja:  Brian Tufano
Leikkaaja:  John Wilson
Tuotantosuunnittelija:  Maria Djurkovic
Pukusuunnittelija:  Stewart Meachem
Pääosat:  Jamie Bell Gary Lewis Jamie Draven Julie Walters
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Universal Focus
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   3. lokakuuta 2000    9. helmikuuta 2001
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  5 000 000 dollaria 
Tuotto:  109 280 263 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Billy Elliot on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Stephen Daldryn ohjaama ja Lee Hallin käsikirjoittama brittiläinen draamaelokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Everingtonin kaupunkiin County Durhamissa. Elokuvan pääosissa ovat Jamie Bell 11-vuotiaana Billynä, joka haaveilee tanssijan urasta, Gary Lewis hänen isänään, joka on kaivostyöntekijä, Jamie Draven Billyn isoveljenä ja Julie Walters hänen tanssinopettajanaan.
Juoni

Elokuva sijoittuu vuosiin 1984–1985, jolloin Britanniassa oli käynnissä hiilikaivostyöläisten suuri lakko. Elokuvan päähenkilönä on 11-vuotias Billy Elliot (Jamie Bell), joka rakastaa tanssia ja toivoo pääsevänsä ammattimaiseksi balettitanssijaksi. Billy elää yhdessä leskeytyneen isänsä Jackien (Gary Lewis), vanhemman veljensä Tonyn (Jamie Draven) ja invalidisoituneen, aikoinaan ammattimaiseksi ballerinaksi aikoneen isoäitinsä (Jean Heywood) kanssa. Sekä Jackie että Tony ovat hiilikaivostyöläisiä ja ottaneet osaa lakkoon.
Jackie vie Billyn urheilukeskukseen tutustuttaakseen pojan nyrkkeilyn maailmaan, mutta Billy ei voi sietää lajia lainkaan. Sen sijaan hän tahtoisi osallistua kuntosalissa väliaikaisesti pidetyille balettitunneille. (Se kellarissa sijaitseva sali, jossa balettitunnit on varsinaisesti pidetty, toimii paraikaa kaivostyöläisten väliaikaisena soppakeittiönä.) Billy osallistuu balettitunneille salaa isänsä tietämättä. Myöhemmin Jackie saa kuitenkin tietää asiasta, kun Billyn nyrkkeilyvalmentaja kertoo hänelle pojan useista poissaoloista. Hän kieltää Billyä jyrkästi osallistumasta balettitunneille. Billy on kuitenkin ihastunut tanssiin intohimoisesti ja jatkaa tuntejaan salaa yhdessä tanssinopettajansa Georgia Wilkinsonin (Julie Walters) kanssa.
Georgia uskoo Billyn olevan kyllin lahjakas opiskelemaan Lontoon Royal Ballet Schoolissa. Billy ei kuitenkaan pääse koe-esiintymiseen, sillä Tony pidätetään eräässä poliisien ja lakkoilevien kaivostyöläisten välisessä kahakassa. Georgia käy Billyn kotona kertomassa Jackielle Billyn menettämästä tilaisuudesta. Jackie ja Tony, jotka pelkäävät tanssimisen tekevän Billystä ”hintin”, raivostuvat ajatuksesta, että Billystä tulisi ammattimainen balettitanssija.
Kun Jackie kuitenkin sattumalta näkee Billyn tanssivan, hän tajuaa poikansa olevan hyvin lahjakas. Hän päättää tehdä kaikkensa, jotta Billyn unelma toteutuisi. Jackie yrittää mennä lakkovartion läpi takaisin töihin voidakseen maksaa Billyn balettikoulutuksen, mutta Tony astuu hänen tielleen. Jackien työtoverit ja naapurusto keräävät Billylle rahaa, ja Jackie pääsee viemään Billyn Lontooseen Royal Ballet Schoolin koe-esiintymiseen. Hermostuneisuudestaan huolimatta Billy tanssii hyvin. Asiat uhkaavat kuitenkin mennä pahemman kerran pieleen, kun Billy hermostuu koe-esiintymisen jälkeen ja lyö toista poikaa. Raati nuhtelee häntä ankarasti. Billy on mitä ilmeisimmin menettänyt tilaisuutensa lopullisesti, ja hän palaa häväistynä ja lannistuneena isänsä kanssa takaisin kotiin. Hiukan myöhemmin Billy saa Royal Ballet Schoolilta hyväksymiskirjeen, minkä seurauksena hän muuttaa perheensä luota Lontooseen.
Kuluu 14 vuotta (vuosi on ilmeisesti 1999), ja Billy on viimein saavuttanut päämääränsä: aikuinen Billy (tanssija/näyttelijä Adam Cooper) astuu lavalle tanssiakseen Matthew Bournen Joutsenlammen miespääosan Jackien, Tonyn ja Billyn lapsuudenystävän, Michaelin (Merryn Owen), katsellessa häntä yleisön joukossa.
Soundtrack

Elokuvan soundtrack sisältää tunnettuja rock- ja punk-rock-kappaleita sekä uusia kappaleita. Niiden välissä kuullaan vuorosanoja itse elokuvasta.
Cosmic Dancer - T. Rex
Boys Play Football - Gary Lewis/Jamie Bell
Get It On - T. Rex
Mother's Letter - Julie Walters/Jamie Bell
I Believe - Stephen Gately
Town Called Malice - The Jam
The Sun Will Come Out - Julie Waters/Jamie Bell
I Love To Boogie - T. Rex
Burning Up - Eagle Eye Cherry
Royal Ballet School - Julie Walters/Jamie Bell
London Calling - The Clash
Children Of The Revolution - T. Rex
Audition Panel - Barbara Leigh Hunt/Jamie Bell
Shout To The Top - The Style Council
Walls Come Tumbling Down - The Style Council
Ride A White Swan - T. Rex
Cosmic Dance (reprise) - T. Rex
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Billy Elliot -musikaali
Stephen Daldryn ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
1990-luku: Eight (1998)
2000-luku: Billy Elliot (2000) · Tunnit (2002) · Lukija (2008)
2010-luku: Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä (2011) · Trash (2014)
Tutkas

Tutkas eli Tutkijoiden ja kansanedustajien seura on seura, jonka tavoitteena on edistää vuoropuhelua tutkijoiden ja kansanedustajien välillä. Seura on perustettu vuonna 1970, ja se hyväksyy jäsenikseen kansanedustajia ja tutkijoita, joilla on akateeminen loppututkinto. Seuran tärkeimpänä toimintamuotona ovat julkaisut, joita julkaistaan noin viisi vuodessa, sekä seminaarit, joita järjestetään noin kerran kuukaudessa. Vuonna 2004 seuralla oli runsaat 500 jäsentä, joista noin 100 oli kansanedustajia.
Aiheesta muualla

Kansanedustajien verkostot, ystävyys- ja yhteistoimintaryhmät
Tutkaksen Facebook-ryhmä
Nesflatenin kappeli

| Nesflatenin kappeli Nesflaten kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 1912.
Sijainti:  Suldal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1853
Suunnittelija:  Hans Ditlev Franciscus Linstow
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Nesflatenin kappeli (norj. Nesflaten kapell) on Suldalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nesflatenin kappeli Wikimedia Commonsissa