stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ederson (jalkapalloilija, 1986)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ederson Honorato Campos
Syntymäaika: 13. tammikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka:  Parapuã SP, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 senttimetriä
Junioriseurat
2001–2003:  RS Futebol
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2004 |  RS Futebol | - | (-) |
| 2004 |  Internacional | 1 | (0) |
| 2004–2006 |  Juventude | 4 | (0) |
| 2005–2006 | →  Nice (laina) | 25 | (3) |
| 2006–2008 |  Nice | 66 | (13) |
| 2008–2012 |  Lyon | 81 | (11) |
| 2012–2015 |  Lazio | 34 | (3) |
| 2015–2018 |  Flamengo | 21 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 232 | (34) |
Maajoukkue
| 2010 |  Brasilia | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. tammikuuta 2019.
Ederson Honorato Campos eli Ederson (s. 13. tammikuuta 1986) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edusti seurajoukkuetasolla viimeisimmäksi Brasilian Série A:ssa pelaavaa Flamengoa. Oikeajalkainen Ederson on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ellen Barkin

Ellen Barkin Ocean’s Thirteenin ensi-illassa vuonna 2007.
Ellen Rona Barkin (s. 16. huhtikuuta 1954 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen, jonka esi-isät elivät Siperiassa ja Valko-Venäjän ja Puolan rajalla.
Hän aloitti näyttelijänuransa 1980-luvun vaihteessa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa Svengijengi vauhdissa jälleen (Diner, 1982), Kantrin kaipuu (Tender Mercies, 1983), Down by Law (1986), Likaiset lahjukset (The Big Easy, 1987), Siesta (1987), Rakkauden meri (Sea of Love, 1989) ja Ocean’s Thirteen (2007). Elokuvasta Apua, olen muuttunut naiseksi (Switch) hän sai Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 1991.
Tämän lisäksi Barkin on näytellyt lukuisissa televisioelokuvissa ja voittanut Emmy-palkinnon televisioelokuvasta Before Women Had Wings (1997). Sen lisäksi hän on luonut uraa teatterissa, jossa hän vuonna 2011 voitti Tony-palkinnon Broadway-näytelmästä The Normal Heart.
Ellen Barkin on ollut kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäisestä avioliitosta 1988–1999 näyttelijä Gabriel Byrnen kanssa hänellä on kaksi lasta (s. 1989 ja 1992). Toisen kerran hän oli naimisissa multimiljonääriliikemies Ronald Perelmanin kanssa 2000–2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ellen Barkin Wikimedia Commonsissa
Ellen Barkin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ellen Barkin Elonetissä.
Ellen Barkin NNDB:ssä
Englannin Valioliigan kausi 1997–1998

| Valioliigan kausi 1997-1998 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Mestari:  Arsenal
Pudonneet joukkueet:  Bolton Barnsley Crystal Palace
Paras maalintekijä:  Dion Dublin, Coventry, Michael Owen, Liverpool, Chris Sutton, Blackburn (18)
Alempi sarjataso:  1. divisioona
  ← 1996–1997 :  1998–1999 → 
Englannin Valioliigan kausi 1997–1998 oli Valioliigan kuudes kausi. Mestaruuden voitti Arsenal, jolle Manchester United hävisi pisteen, Liverpool 13 pistettä ja Chelsea 15 pistettä. Liigasta putosivat Bolton, Barnsley ja Crystal Palace. Maalikuninkuuden jakoivat 18 maalia tehneet Coventryn Dion Dublin, Liverpoolin Michael Owen ja Blackburnin Chris Sutton.
Charles Magnante

| Charles Magnante> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. joulukuuta 1905 New York City, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 30. joulukuuta 1986 (81 vuotta) Westchester, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  studiomuusikko, konserttimuusikko, viihdemuusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1923–1986
Tyylilajit:  jazz, klassinen, viihdemusiikki
Soittimet:  harmonikka
Yhtyeet:  Charles Magnante Trio
Levy-yhtiöt:  Columbia, Cook Records, Accordia, Waldorf, Standard, Command, Colonial, Hollywood Records, Grand Award, ABC
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Charles Magnante (7. joulukuuta 1905 New York City, New York, Yhdysvallat – 30. joulukuuta 1986 Westchester, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen harmonikkataiteilija, sovittaja ja säveltäjä, jolla oli merkittävä rooli soittimen imagon kehittämisessä rahvaanomaisena pidetystä kansansoittimesta monien musiikkityylien instrumentiksi.
Tausta

Charlesin isä oli suosittu harrastajasoittaja, jota tilattiin usein muun muassa italialaisiin häihin muusikoksi. Jo viiden vanhana Charles lauloi isänsä mukana, ja seitsenvuotiaana hän opetteli korvakuulolta soittoa isänsä instrumentilla, tältä salaa. Jäätyään yhdeksänvuotiaana kiinni harjoittelusta poika yllättyi, kun isä rohkaisikin poikaa soittamaan ja alkoi antaa tälle soittotunteja. Magnante kertoi isänsä olleen myös hänen ainut opettajansa; muutoin hän oli muusikkona itseoppinut. Ensimmäisen klubiesiintymisensä hän teki 17-vuotiaana Elks Clubilla New Yorkissa. Kiertävä taikuri tarjosi hänelle paikkaa kiertueellaan 75 dollarin kuukausipalkalla. Magnante kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta ja jatkoi mieluummin harjoittelemista.
Charles Magnante kävi koulua vain kuusi luokkaa, ja sen jälkeen hän avusti perheen elatuksessa soittamalla harmonikkaa Manhattanin ja Staten Islandin välillä kulkevilla lautoilla. Lautoilla esiintyessään hänet huomasi "majuri Bowesina" tunnettu radiopersoona Edward Bowes, joka otti nuoren soittajan suojiinsa.
Ura

Magnante soitti 1920- ja 1930-luvuilla useissa New Yorkista radiolähetyksiä tehneissä musiikkiryhmissä, joita johtivat muun muassa Paul Whiteman, Eddie Duchin ja Joe Venuti. Radion välityksellä Magnante alkoi saavuttaa maanlaajuista suosiota, ja hänestä alettiin käyttää nimitystä "maailman paras harmonikansoittaja". Magnante esiintyi ensimmäisenä harmonikansoittajana Carnegie Hallissa vuonna 1933. Radiouransa alkuvaiheissa hänellä saattoi viikon aikana olla enimmillään kolmekymmentäyksi suoraa radiolähetystä ja kahdeksan studiosessiota.
Charles Magnante oli 1940-luvulla yhdessä kitaristi Tony Mottolan ja urkuri George Wrightin kanssa CBS-yhtiön vakiomuusikkoja. Hän toimi studiomuusikkona ja konserttimuusikkona, ja huipentuma lienee esiintyminen Buffalon Civic Stadiumilla 40 000:lle katsojalle. 1940- ja 1950-lukujen radioura kattoi aikansa parhaimpina pidettyjä musiikkiohjelmia, kuten "Manhattan Merry-Go-Round", "Hit Parade" ja "Firestone Hour". Hänen trionsa esiintyi kymmenen vuotta maanantaista perjantaihin NBC:n "Jack Berch Show'n" vakio-orkesterina. Hän teki yhteistyötä myös useiden kuuluisien orkesterinjohtajien ja säveltäjien kanssa sekä sooloesiintyjänä että orkesterimuusikkona.
Uransa loppupuolella 1960- ja 1970-luvuilla Magnante jatkoi levyttämistä ja konserttikiertueita. Vielä vuonna 1984, 78-vuotiaana, hän jatkoi työskentelyä musiikin parissa sovittaen ja äänittäen harmonikkamusiikkia.
Charles Magnante toimi kolme kauttaselvennä vuonna 1938 perustetun American Accordionists' Associationin puheenjohtajana, ja hän oli yksi järjestön kahdestatoista perustajajäsenestä.
Tuotanto

Magnante julkaisi useita harmonikansoiton oppikirjoja. Hän teki myös lukuisia sovituksia aikansa iskelmämusiikista sekä klassisista teoksista, joista monia pidetään edelleen harmonikansoittajien standardiohjelmistona. Esimerkiksi Harrington luettelee 198 Charles Magnanten julkaistua harmonikkasovitusta. Magnanten ehkäpä tunnetuin sävellys on sooloteos Accordiana, jonka hän sävelsi vain kahdessakymmenessä minuutissa. Hänen sovituksensa ja sävellyksensä edustavat useita musiikkityylejä, viihdemusiikkia, klassista musiikkia, jazzia ja boogie-woogieta.
Yksityiselämä

Magnante oli naimisissa kahdesti. Hänellä on poika ja tytär eroon päättyneestä ensimmäisestä avioliitosta. Hänen toinen vaimonsa Charlotte oli myös ammattimuusikko, jonka hän tapasi tämän esiintyessä Atlantassa.
Magnante oli innokas suurriistanmetsästäjä, jolla oli lukuisia täytettyjä eläinten päitä muistoina retkiltä Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Meksikossa. Hän kirjoitti metsästyslehtiin artikkeleita matkoistaan ja kokemuksistaan. Charles Magnante halvaantui selkärankaongelmien seurauksena tammikuussa 1986 ja kuoli saman vuoden joulukuussa.
Yksityiselämä > Diskografia

Hän julkaisi sooloäänitteitä useille levymerkeille ja hänen levytyksiään on myös julkaistu uudelleen erilaisina kokoelmina.
Accordiana, Columbia B-1609 (45 rpm)
Accordiana, Columbia C-53
Accordiana, Harmony/Columbia HL 7014
Accordion at Its Best: Charles Magnante and His Combo, Manhattan MAN 513
Charles Magnante: Accordionist with Rhythm Accompaniment, Colonial LP-116
Magnante... In Concert!, ABC Records GA 268 S
Variety in Rhythm, Standard ST-LP-8 (1945)
Cocktail Sketches: Charles Magnante, Columbia CL 6135 (1950)
Accordiana Vol. II, Columbia C-283/CL 6194 (1951)
Accordion Pops Concert, Cook 1013, (1954-55)
His & Hers, Cook 1014, (1954)
Magnante in Concert, Grand Award GA 268 S
Accordion Variety Concert vol. 1., Accordia V6490 (1956)
Polka Party, Grand Award GA 33-323, (1956)
Roman Spectacular, Grand Award GA EP 20226
Roman Spectacular, Grand Award GA 33-361, (1957)
Accordiana, Charles Magnante & Mullen Sisters, Hollywood LPH 131, (1958)
Charles Magnante Plays the Accordion, Grand Award AAS-707, (1958), opetusmateriaali- ja äänitesarja harmonikansoiton opiskelijoille ja opettajille
Polka Party, Grand Award GA 33-363, (1958)
Roman Spectacular Volume II, Grand Award GA 33-374, (1958), Stereo release GA 205 SD
Spanish Spectacular, Grand Award GA 33-379, (1958), Stereo release GA 212 SD
Paris Panorama, Grand Award GA 33-383, (1958)
Polkas, Grand Award GA 249 SD, (1960)
Percussion Italiano, Grand Award GA 33-426 (1959), Stereo release 257 SD, (1961)
Roman Carnival, Grand Award GA 33-429 / 260 SD (???? / 1962)
Moods for Moderns, Grand Award GA 33-413
Roman Accordion, Command R 33 852/RS 852 SD, (1963)
Roman Accordion, Command SH 87 (1964, edellisestä poikkeava kokoelma Japanin markkinoille)
Fiesta!, Command R 33 869/RS 835 SD, (1964)
Romantic Accordion, Command R 33 888/RS 888 SD, (1965)
Roman Spectacular, Grand Award GA33-205 (1966)
Roman Spectacular Vol. 2, Grand Award G.A. 233 SD
Carnival in Faraway Places, Command RS 907 SD, (1967)
Accordion Bellicosity, Command RSSD 971-2, (1973)
Polka Party, Waldorf Music Hall MH 45-155
Holiday in Paris, Waldorf Music Hall MHK 33-1218
Accordion Variety Concert Volume 1, Accordia Records V6490-10043
Accordion Encores (C-kasetti), MCR 1001
Virtuoso Accordion (C-kasetti), MCR 1000
Boston Radio Interview WGBH FM (C-kasetti), WGBH FM RADIO
21 Favorites (kasetti ja kirja)
Mukana muun muassa seuraavilla useiden artistien levytyksistä kootuilla levyillä:
Stereophonic Spectacular, Grand Award G.A. 400, (1958)
Stereophonic Spectacular Volume 2, Grand Award G.A. 402-SD, (1958)
Command Sampler, Volume 11, Command COM-11 SD , (1963)
Command Sampler, Volume 17: Preview '67, Command COM 17 SD, (1967)
New Dimensions in Stereo, Command SD 6869-00, (1967)
Magnante oli mukana myös muusikkona useiden kuuluisten artistien, kuten Marlene Dietrichin levyillä, esimerkiksi:
Annette Hanshaw, Sonny Boy (1928)
Marlene Dietrich, Lilli Marlene, DECCA 23456 (1945)
Kenyon Hopkins His Orchestra & Chorus, MERRIMAC 751
Yksityiselämä > Harmonikansoiton oppikirjoja

Charles Magnante's Accordion Method: A Graded Course. Book 1..  Robbins Music Corp., 1937.  (englanniksi)
Charles Magnante's Accordion Method: A Graded Course. Book 2..  Robbins Music Corp., 1940.  (englanniksi)
F. Henri Klickmann (toim.): Charles Magnante Easy Approach to the Accordion for Class or Individual Instruction. Book A..  Robbins Music Corp., 1954.  (englanniksi)
F. Henri Klickmann (toim.): Charles Magnante Easy Approach to the Accordion for Class or Individual Instruction. Book B..  Robbins Music Corp., 1955.  (englanniksi)
Yksityiselämä > Nuottikokoelmia

Piano Accordion Folio of Popular Song Hits, No. 1. Arranged by Charles Magnante.  Harry Engel Inc., 1934.  (englanniksi)
Magnante Accordion Transcriptions..  Remick Music Corp., 1938.  (englanniksi)
Folio of 10 selections..  Robbins Music, 1956.  (englanniksi)
Music with Magnante. Famous Melodies. Arranged for the Accordion by Charles Magnante..  Sam Fox Publishing Co., 1959.  (englanniksi)
Best of Magnante Accordion Solos. Arranged by Charles Magnante..  Shapiro, Bernstein and Co., 1972.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Muistokirjoitus Accordion Memorials -sivustolla
Ellegarden

Ellegarden on japanilainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1998. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Takeshi Hosomi, rumpali Hirotaka Takahashi, kitaristi Sinichi Ubakata ja basisti Yuichi Takada. Ellegarden kuulostaa hieman amerikkalaisvaikutteiselta poprockilta. Osa kappaleista on laulettu englanniksi, osa japaniksi.
Yhtye keskeytti levynteon ja ilmoitti jäävänsä ennalta määrittelemättömän pitkälle tauolle 1. toukokuuta 2008.
Diskografia

Ellegarden (minialbumi, 2001)
Don’t Trust Anyone But Us (2002)
My Own Destruction (minialbumi, 2002)
Bring Your Board!! (2003)
Pepperoni Quattro (2004)
Riot On The Grill (2005)
Eleven Fire Crackers (2006)
Digitoksiini

| --- | --- |

Digitoksiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
3-[(3S,5R,8R,9S,10S,13R,14S,17R)-3-[(2R,4S,5S,6R)-5-[(2S,4S,5S,6R)-5-[(2S,4S,5S,6R)-4,5-dihydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-4-hydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-4-hydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-14-hydroksi-10,13-dimetyyli-1,2,3,4,5,6,7,8,9,11,12,15,16,17-tetradekahydrosyklopenta[a]fenantren-17-yyli]-2H-furan-5-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 71-63-6
ATC-koodi: C01AA04
PubChem CID: 441207
DrugBank: DB01396
Kemialliset tiedot
Kaava: C41H64O13 
Moolimassa: 764,922
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 95 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 5–7 vrk
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Digitoksiini on sydänglykosidina käytettävä lääkeaine. Se on rakenteeltaan ja vaikutukseltaan digoksiinin kaltainen, vaikkakin vaikutukseltaan pidempikestoinen. Toisin kuin digoksiini, jonka munuaiset poistavat elimistöstä, digitoksiini poistuu elimistöstä maksan kautta, minkä takia se soveltuu myös potilaille, joilla on munuaisten toimintahäiriöitä. Nykyään se on kuitenkin länsimaisessa lääketieteessä käytössä vain harvakseltaan. Kun digoksiini on useissa valvotuissa testeissä osoittautunut osalle potilaista tehokkaaksi sydämen toimintahäiriön hoidossa, digitoksiinin teho on selkeästi heikompi, vaikka periaatteessa niiden pitäisi toimia yhtä tehokkaasti.
Digitoksiinin kemiallinen kaava on C41H64O13, moolimassa 764,95 g/mol ja CAS-numero 71-63-6.
Sivuvaikutukset

Digitoksiinilla on samoja sivuvaikutuksia kuin yleisemmin käytetyllä digoksiinillakin: anoreksiaa, pahoinvointia, oksentelua, ripulia, sekavuutta, näköhäiriöitä  ja sydämen rytmihäiriöitä. Digoksiinin vasta-aine on osoittautunut tehokkaaksi myös digitoksiinin aiheuttamien vakavien myrkytystapausten hoidossa.
Historiaa

Ensimmäinen tunnettu kuvaus sormustinkukan käytöstä lääkkeellisesti on vuodelta 1775. Sen tehoaine saatiin kuitenkin eristetyksi vasta paljon myöhemmin, kun Oswald Schmiedeberg onnistui tässä vuonna 1875. Nykyaikaiseen terapeuttiseen käyttöön molekyyli saatiin ranskalaisen farmakologin ja kemistin Claude-Adolphe Nativellen työn ansiosta. Ensimmäisen rakennemäärityksen aineelle teki Adolf Otto Reinhold Windaus vuonna 1925, mutta täysin rakenne saatiin kuvatuksi täsmällisine sokeriryhmien määrityksineen vasta vuonna 1962.
Käyttö kemoterapiassa

Digitoksiini ja sen sukuiset kardenolidit ovat in vitro -testeissä osoittautuneet lupaaviksi ihmisen syöpäsoluja vastaa, mutta digitoksiinin kliinistä käyttöä syövän hoitoon on rajoittanut sen kapea terapeuttinen indeksi. Digitoksiinin glykodiversifikaatio johti aiemmin tuntemattoman tyyppisten digitoksigeniinin neoglykosidien löytämiseen. Nämä osoittautuivat aiempia tehokkaammiksi syövän taltuttamisessa ja ionotrooppisen aktiivisuuden vähentämisessä. Tähän havaintoon perustuvat steroidaaliset glykosidit olivat perustana uudentyyppisten – solunulkoisten – vasta-ainekonjugaattien (EDC) kehittämiselle.
Aiheesta verkossa

BMC Cancer: Haux, J., Klepp, O., Spigset, O., Tretli, S.: Digitoxin medication and cancer; case control and internal doseresponse studies nro 1, s. 11(2001) (Artikkelin verkkoversio, pdf) (englanniksi)
Medscape: Comparing the Toxicity of Digoxin and Digitoxin in a Geriatric Population: Should an Old Drug Be Rediscovered? (vaatii kirjautumisen) (englanniksi)
Solunulkoisia vasta-ainekonjugaatteja kehittäneen Centrose-yhtiön sivusto (englanniksi)
PubChem: Digitoxoside (englanniksi)
DrugBank: Digitoxin (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Digitoxin (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Digitoxin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Digitoxin (englanniksi)
ChemBlink: Digitoxin (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Digitoxin (englanniksi)
Aiheesta muualla

Cytotoxicity of digitoxin and related cardiac glycosides in human tumor cells. Anticancer Drugs, 2001, 12. vsk, nro 5, s. s.475–483.  doi:10.1097/00001813-200106000-00009.  (englanniksi)
Adverse drug reaction monitoring--digitoxin overdosage in the elderly. International Journal of Clinical Pharmacology and Therapeutics, 2001, 39. vsk, nro 8, s. s. 336–343.  doi:10.5414/cpp39336.  (englanniksi)
Digitoxin mimics gene therapy with CFTR and suppresses hypersecretion of IL-8 from cystic fibrosis lung epithelial cells. Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 2004, 101. vsk, nro 20, s. s. 7693–7698.  PubMed Central:419668.  doi:10.1073/pnas.0402030101.  (englanniksi)
David Seymour

| David Seymour |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1911 Varsova, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 10. marraskuuta 1956 (44 vuotta) Egypti
Ammatti:  valokuvaaja, kuvajournalisti
Aiheesta muualla
Kotisivu
David ”Chim” Seymour (alk. Dawid Szymin; 20. marraskuuta 1911 Varsova, Venäjän keisarikunta – 10. marraskuuta 1956 Egypti) oli puolalais-yhdysvaltalainen valokuvaaja ja kuvajournalisti. Hän oli 1900-luvun alkupuoliskon tunnetuimpia kuvajournalisteja ja otti tunnetuimpia valokuviaan Espanjan sisällissodasta ja toisen maailmansodan jälkeisestä Euroopasta. Seymour oli myös perustamassa Magnum Photos -kuvatoimistoa. Hän kuoli kuvausmatkalla Egyptissä Suezin kriisin aikaan.
Nuoruus ja opiskelu

Dawid Szymin syntyi Varsovassa vuonna 1911. Hänen isänsä oli merkittävä heprean- ja jiddišinkielisten kirjojen julkaisija ja piti Varsovassa kirjakauppaa, joka oli kaupungin juutalaisten intellektuellien keskus. Ensimmäisen maailmansodan aikana Szyminit pakenivat Minskiin ja sieltä Odessaan ja palasivat Varsovaan vuonna 1919. Szymin opiskeli Leipzigin Staatliche Akademie für Graphische Künste und Buchgewerbessa taidegrafiikkaa ja valmistui sieltä 1931. Hän muutti sen jälkeen Pariisiin, kun Puolan taloudellinen ja poliittinen tilanne heikentyi jatkuvasti. Hän pääsi vuonna 1932 opiskelemaan fysiikkaa ja kemiaa Pariisin yliopistoon.
Aiheesta muualla

Seymourin valokuvia Magnum Photosin sivuilla (englanniksi)
Davidseymour.com (englanniksi)
Englannin 4. divisioona

| Football League Fourth Division |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Englanti
Perustettu:  1958
Lopetettu:  1992
Joukkueita:  24
Sarjataso:  4
Ylempi taso:  3. divisioona
Alempi taso:  Konferenssi (1987–)
Englannin 4. divisioona  oli ennen Englannin Valioliigan perustamista Englannin neljänneksi korkein sarjataso, minkä jälkeen divisioona lakkautettiin.
Divisioona syntyi, kun maantieteellisesti kahteen lohkoon jaettu 3. divisioona muutettiin yksilohkoiseksi ja joukkueet jaettiin siihen ja 4. divisioonaan.
Dynamic Arts Records

Dynamic Arts Records on suomalainen metallimusiikkia julkaiseva levy-yhtiö.
Dynamic Arts Recordsin yhtyeet

Calvarium
Dead Shape Figure
Deathbound
Deathchain
Impaled Nazarene
Masterstroke
Morian
Napoleon Skullfukk
Scorngrain
Sear
Shade Empire
Silentium
Urn
Verjnuarmu
Dynamic Arts Recordsilla ennen olleita yhtyeitä

Machine Men
Aiheesta muualla

www.dynamicartsrecords.com
DJ Cinderella

| DJ Cinderella> Cinderela Pop |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bruno Garotti
Käsikirjoittaja:   Marcelo Saback  Bruno Garotti  Flávia Lins 
Tuottaja:   Rodrigo Montenegro  Mara Lobão  Rodrigo Guimarães 
Kuvaaja:  Dante Belluti
Leikkaaja:  Diana Vasconcellos
Pääosat:   Maisa Silva  Fernanda Paes Leme  Filipe Bragança 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Brasilia
Tuotantoyhtiö:  Galeria Distribuidora
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  29. helmikuuta 2019
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  portugali
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
DJ Cinderella (Cinderela Pop) on vuoden 2019 brasilialainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Bruno Garotti Marcelo Sabackin, Garottin ja Flávia Linsin käsikirjoituksesta ja joka perustuu Paula Pimentan samannimiseen romaaniin.
Juoni

Cíntia Dorella on 17-vuotias tyttö, joka asuu vanhempiensa kanssa. Hän näkee maailmansa murenevan, kun huomaa, että hänen isänsä Cesar on pettänyt äitiään Anaa pahan äitipuolensa Patrician kanssa suudellen häntä suljetun verhon takana (jonka hänen tyttärensä Graziele avasi) vanhempiensa juhlapäivän aikana, mikä lopulta päätti heidän avioliitto. Lopulta Cesar menee naimisiin Patrician kanssa, jolloin Cintia saa kaksi uutta sisarusta.
Vanhempiensa avioeron jälkeen Cintia muuttaa tätinsä Helenan ja poikaystävänsä Rafaelin luo, jotka opettivat Cintialle DJ -oppitunteja. Koska Cintia halusi olla ammattimainen DJ, hän pyysi aina Rafaelia saamaan hänet pelaamaan juhlissa. Rafael antaa sen aina, joten hänellä on enemmän aikaa rentoutua.
Rafael antoi DJ: n ensimmäistä kertaa vanhemmassa allasjuhlassa, ja eräs vanhempi nainen pyysi häntä kääntämään musiikin alas. Cintia kieltäytyi, koska jos hän kieltäytyisi musiikista, kukaan ei voisi kuulla sitä. Tämä ärsytti naista, minkä vuoksi hän kysyi Cintia -nimeltä, jotta hän voisi valittaa juhlan isännälle. Kun Cintia ilmoittaa koko nimensä, nainen kuulee sen väärin nimellä ”Cinderella”.
Freddy Prince, poika, joka tuli kuuluisaksi kirjoittamalla rakkauslauluja, on kutsuttu esiintymään Cintia -sisarusten syntymäpäiväjuhlilla. Cintia on kutsunut isänsä, mutta hylkää kutsun.
Rafael pyytää Cintiaa DJ: lle hänelle tässä ”juhlassa”. Kun hän saapuu tapahtumaan, hän oppii, että se todella esiintyisi hänen sisarustensa juhlissa, ja hänen olisi tehtävä niin, kunnes Freddy saapui. Freddy saapuu juhliin ja valmistautuu esiintymään, kun hän kuulee remiksin, jonka Cintia teki yhdellä kappaleistaan. Naamioitunut naamio päällä hän menee DJ -koppiin, jossa Cintia DJ: t. Vaikka Cintia on naamiossa, hän rakastuu häneen välittömästi. Kun Freddy kutsuu Cintiaa tanssimaan hänen kanssaan, Cintia ei mene, peläten isänsä paheksuntaa. Juhlien jälkeen Freddy yrittää selvittää Cintia -henkilöllisyyden, mutta epäonnistuu.
Cíntia rakastuu Freddyyn löydettyään toistensa henkilöllisyyden, mutta hänen on käsiteltävä Patriciaa, joka ei halua heitä yhdessä. Cintiain äiti ilmestyy paikalle ja voitti Patrician. Lopulta Patrician tyttäret eivät olleet edes niin pahoja. Yksi heistä auttoi jopa todistamaan kuinka paha Patricia on. Freddy ja Cintia päätyvät yhteen. Molemmat työskentelevät yhdessä parantaakseen musiikkiaan ja tullakseen menestyneiksi musiikkiteollisuudessa. Patricia palaa asumaan äitinsä luo, joka asuu hyvin pienessä talossa ja pakottaa Patrician siivoamaan koko päivän.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maisa Silva  | … |  Cíntia Dorella   |
|  Filipe Bragança  | … |  Freddy Prince   |
|  Fernanda Paes Leme  | … |  Patrícia   |
|  Letícia Faria Pedro  | … |  Grazielen   |
|  Kiria Malheiros  | … |  Gisele   |
|  Elisa Pinheiro  | … |  Helena Dorella   |
|  Giovanna Grigio  | … |  Belinha   |
|  Miriam Freeland  | … |  Ana Dorella   |
|  Marcelo Valle  | … |  César Dorella   |
|  Bárbara Maia  | … |  Lara   |
|  Sergio Malheiros  | … |  Rafael   |
|  Leo Cidade  | … |  André   |
|  Matheus Costa  | … |  Diego   |
|  Isabel Fillardis  | … |  Lúciana   |
Tuotanto

Kuvaus tapahtui Rio de Janeirossa kesä- ja heinäkuussa 2018 ja kesti viisi viikkoa.