stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Benjamin Mkapa

| Benjamin Mkapa |
| --- | --- |
 2010
Tansanian presidentti
 23. marraskuuta 1995 – 21. joulukuuta 2005  
Edeltäjä:  Ali Hassan Mwinyi
Seuraaja:  Jakaya Kikwete
Tansanian ulkoministeri
 1977–1980, 1984–1990  
Opetus- ja tiedeministeri
 1992–1995  
Viestintäministeri
 1990–1992  
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1938 Ndanda, Masasi, Tanganyika
Kuollut: 24. heinäkuuta 2020 (81 vuotta)
Puoliso:  Anna Mkapa
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  Chama Cha Mapinduzi
Muut puolueet:  TANU
Tutkinnot:  Makereren yliopisto, Uganda Columbian yliopisto USA
Uskonto:  kristitty
Benjamin William Mkapa (12. marraskuuta 1938 – 24. heinäkuuta 2020) oli Tansanian presidentti vuosina 1995–2005 ja CCM-puolueen puheenjohtaja. Hänen toinen viisivuotiskautensa päättyi joulukuussa 2005. Hän toimi myös ulkoministerinä kuusi vuotta.
Mkapa suoritti kandidaatintutkinnon Makereren yliopistossa Ugandassa ja jatkoi opintojaan Columbian yliopistossa New Yorkissa. Vuosina 1962-1976 hän toimi päätoimittajana Tansanian keskeisissä sanomalehdissä. Diplomaattiurallaan hänet sijoitettiin Yhdysvaltoihin, Nigeriaan ja Kanadaan. Hän oli myös kaksi jaksoa ulkoministerinä.
Mkapa valittiin presidentiksi ensimmäisissä vapaissa monipuoluevaaleissa. Hän sai 62 prosenttia äänistä. Siirtymä demokratiaan ei ollut helppo, vaan vaalituloksen kiistänyt oppositio ryhtyi mellakoihin. Sansibarissa, jossa CCM-puolueen ehdokas sai vain prosentin enemmän ääniä kuin kilpailijansa, mellakoissa kuoli satoja.
Kautensa aikana Mkapa jatkoi talouden liberalisointia, joka alkoi hänen edeltäjänsä Ali Hassan Mwinyin kaudella. Hän yksityisti useimmat valtionyhtiöt ja kehitti vapaakauppapolitiikkaa houkutellakseen ulkomaisia sijoituksia maahan. Mkapa otti kuitenkin päätehtäväkseen hallinnollisten rakenteiden uudelleenluomisen ja korosti erityisesti terveydenhuollon, koulutuksen ja sanitaation kehittämistä.
Mkapaa on kritisoitu siitä, että hän antoi ulkomaisten yhtiöiden hallita liian voimakkaasti maan taloutta. Myöhemmin on sanottu, että hänen toimensa tavallisen tansanialaisen taloudellisen tason nostamiseksi epäonnistuivat.
Hänen kannattajansa sanovat, että ulkomaiset sijoitukset olivat ainoa keino kohottaa maan taloutta. Hänen toimintansa sai Maailmanpankin ja IMF:n: tuen ja johtivat joidenkin Tansanian ulkomaanvelkojen anteeksiantoon.
Andreas Trautmann

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. toukokuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta
Pelipaikka: Keskikenttä
Junioriseurat
: BSG Empor Tabak Dresden
: FSV Lokomotive Dresden
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1977–1990 | Dynamo Dresden | 267 | (48) |
| 1990 | SC Fortuna Köln | 10 | (0) |
| 1990–1991 | Dynamo Dresden | 3 | (0) |
| 1991–1994 | Dresdner SC | 59 | (2) |
Maajoukkue
| 1983–1984 | DDR | 14 | (1) |
Valmennusura
2001–2011: VfL Pirna-Copitz
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Andreas Trautmann (s. 21. toukokuuta 1959 Dresden) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi pääosan urastaan, 270 Oberliga-ottelua, Dynamo Dresdenin paidassa. DDR:n jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi neljätoista ottelua vuosina 1983–1989.
Black Rebel Motorcycle Club

| Black Rebel Motorcycle Club |
| --- | --- |
 BRMC vuonna 2007
Tiedot
Tyylilaji:  alternative rock, garage rock, blues rock, post-punk revival, hard rock, neo-psychedelia, noise rock
Kotipaikka:   San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Peter Hayes   Robert Levon Been   Leah Shapiro  
Entiset jäsenet:  Nick Jago   Peter Salisbury   Michael Keating  
Levy-yhtiö:  RCA Records   Island Records   Virgin Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Rebel Motorcycle Club (lyh. BRMC) on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin San Franciscossa, Kaliforniassa vuonna 1998. BRMC on tunnettu garage rock, blues, folk revival, neo-psykedeelisestä soundistaan.
Jäsenet

Peter Hayes – laulu, kitara, basso, syntetisaattori  (1998–)
Robert Levon Been – laulu, basso, kitara, piano  (1998–)
Leah Shapiro – rummut, lyömäsoittimet (2008–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Nick Jago – rummut, lyömäsoittimet 1998–2004, 2005–2008)
Peter Salisbury – rummut, lyömäsoittimet  (2002)
Michael ”Spike” Keating – live aikana Howl kiertueella, basso, kitara, (2005–2007)
Diskografia > Studioalbumit

B.R.M.C. (2001)
Take Them On, On Your Own (2003)
Howl (2005)
Baby 81 (2007)
The Effects of 333 (2008)
Beat the Devil's Tattoo (2010)
Specter at the Feast (2013)
Diskografia > Livealbumit

Black Rebel Motorcycle Club Live (2009)
LIVE in London (2010)
Diskografia > EP:t

Screaming Gun EP (2001)
Spread Your Love EP (2002)
Howl Sessions EP (2005)
Napster Live Session (2007)
American X: Baby 81 Sessions EP (2007)
Kings of Leon/Black Rebel Motorcycle Club split EP (2008)
Basrankerttunen

| Basrankerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Ruokokerttuset Acrocephalus
Laji::  griseldis
Kaksiosainen nimi
 Acrocephalus griseldis  (Hartlaub, 1891) 
Katso myös
   Basrankerttunen Wikispeciesissä   Basrankerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Basrankerttunen (Acrocephalus griseldis) on Irakin kotoperäinen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Tigrisin ja Eufratin alajuoksut ja se talvehtii Itä-Afrikassa. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Tansanian Ngurusta 1891.
Altes Museum

Altes Museumin julkisivu Lustgartenilta nähtynä.
Altes Museum on museo Berliinin niin sanotun Museumsinselin eli Museosaaren alueella. Vuonna 1830 valmistunut Altes Museum (”Vanha museo”) on vanhin alueen museoista. Nykyisin sinne on sijoitettu osa Berliinin valtionmuseoiden antiikin esineiden kokoelmasta.
Altes Museum kuuluu osana Museosaaren kokonaisuutta Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historia ja arkkitehtuuri

Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Karl Friedrich Schinkel ja se rakennettiin vuosina 1825–1830. Ennen alueen muiden museoiden valmistumista se tunnettiin nimellä Preussin kuninkaallinen museo. Museo sijaitsee Lustgartenin aukion pohjoissivulla, ja se muodosti aikoinaan vastaparin aukion toisella laidalla sijainneelle Berliinin kaupunkilinnalle. Tasakattoisessa museorakennuksessa on vain kaksi kerrosta. Schinkel piti kreikkalaisen temppelin tyyliin rakennettua uusklassista museorakennusta parhaana työnään. Rakennuksen julkisivua hallitsee 18 joonialaisen pylvään reunustama esihalli, jonka katolle on sijoitettu 18 Preussin kotkaa. Museon keskellä on Rooman Pantheonia muistuttava suuri rotunda, jota kiertää 20 korinttilaista pylvästä ja johon on sijoitettu antiikin marmoriveistoksia. Rakennuksen edessä olevaa pääportaikkoa reunustaa kaksi veistosta, Albert Wolffin Leijonasoturi (1858) ja August Kissin Taisteleva amatsoni (1842). Julkisivun yläosassa lukee latinaksi ”Fridericus Guilelmus III studio antiqvitatis omnigenae et artium liberalium museum constituit MDCCCXXVIII” (”Fredrik Vilhelm III perusti muinaisajan kaikkien muotojen tutkimuksen ja vapaan taiteen museon 1828”). Rakennus vaurioitui toisessa maailmansodassa, ja sen kunnostustyöt valmistuivat vuonna 1966.
Altes Museumin avaaminen merkitsi ensimmäistä kertaa Preussin kuninkaallisten taidekokoelmien avaamista laajemmalle yleisölle. Lisätilojen tarpeen vuoksi sen ympärille kasvoi vähitellen suuri museoalue ja Museosaaren museoiden kokoelmia on sittemmin järjestelty useasti uudelleen. Vuodesta 1998 alkaen Altes Museumin pääkerroksessa on ollut esillä osa antiikin kokoelmasta. Antiikin kokoelmia esittelee myös läheinen Pergamon-museo.
Kokoelmat

Altes Museumin antiikin esineiden kokoelma on järjestelty teemoittain. Kokoelman tunnetuimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa kreikkalainen veistos Rukoileva nuorukainen, roomalainen kopio kuuluisasta Perikleen rintakuvasta, Berliini-maalarin kuvittama amfora, skyyttien Vettersfelden kulta-aarre sekä etruskien ja minolaisten aarteita. Myös Berliinin egyptiläinen museo oli 2000-luvulla muutaman vuoden tilapäisesti sijoitettuna Altes Museumiin, mutta se on sittemmin siirretty Neues Museumiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Altes Museum Wikimedia Commonsissa
Altes Museum Berliinin valtionmuseoiden sivut. (saksaksi)
Perikleen rintakuva, ensimmäisellä vuosisadalla jaa. tehty roomalainen kopio kreikkalaisesta veistoksesta (muita kopioita on British Museumissa ja Vatikaanin museoissa).
Albanian ilmavoimat

| Albanian ilmavoimat |
| --- | --- |
  Konetunnus 

Toiminnassa:  1951 alkaen
Valtio:  Albania
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  puolustushaara
Kalusto:  19 helikopteria
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Vladimir Avdiaj
Albanian ilmavoimat (alb. Forcat Ajrore e Republikës së Shqipërisë) on Albanian puolustusvoimien puolustushaara, joka vastaa yhdessä Nato-joukkojen kanssa Albanian ilmatilan valvonnasta sekä puolustamisesta ja osallistuu etsintä- ja pelastustehtäviin sekä tukiroolissa sotilastehtäviin. Sen komentajana on elokuusta 2015 lähtien toiminut Vladimir Avdiaj.
Historia

Ensimmäinen yritys ilmavoimien perustamiseksi tehtiin vuonna 1914, kun Albanian hallitus tilasi Itävallasta kolme Daimler-lentokonetta. Tilaus kuitenkin jouduttiin perumaan ensimmäisen maailmansodan sytyttyä, eikä Albanialla sodan jälkeen 1920- ja 1930-luvuilla ollut ilmavoimien perustamiseen tarvittavia resursseja.
Ilmavoimat perustettiin lopulta toisen maailmansodan jälkeen 24. huhtikuuta 1951. Ensimmäiset Jakovlev Jak-18- ja Polikarpov Po-2 -koneet sijoitettiin Tiranaan. Ensimmäiset MiG-15-suihkuhävittäjänsä ilmavoimat sai vuonna 1955, ja niiden kotipaikaksi tuli Kuçovan lentotukikohta. Vuonna 1957 Tiranaan perustettiin kuljetusyksikkö, joka käytti Jak-18:n lisäksi Mil Mi-1 -helikoptereita. Rinasiin perustettiin lentorykmentti vuonna 1962. Se koostui kahdesta laivueesta, joista toinen käytti MiG-19- ja toinen MiG-17-hävittäjiä. Samana vuonna perustettiin myös ilmavoimien lentokoulu.
Ilmavoimien kalusto perustamisesta lähtien tuli Neuvostoliitosta, mutta Neuvostoliiton ja Albanian välirikon 1962 jälkeen koneiden toimittajamaaksi vaihtui Kiina. 1960- ja 1970-luvuilla Kiinasta Albaniaan toimitettiin yli sata lentokonetta, muun muassa Shenyang J-5 sekä Chengdu J-7 -hävittäjiä, Nanchang PT-6 -koulukoneita, Harbin H-5 -pommikoneita ja Shijiazhuang Y-5 -kuljetuskoneita. Kiinakin lopetti kuitenkin koneiden toimituksen vuonna 1977 Kiinan ja Albanian välirikon myötä. Tämä johti myös varaosapulaan, joka 1980-luvun lopulle tultaessa oli pitkälti rampauttanut ilmavoimien koko konekaluston.
Kommunistihallinnon romahdettua vuonna 1990 Albanian ilmavoimilla oli 200 hävittäjää, 40 helikopteria ja neljä Iljušin Il-14 -kuljetuskonetta. Vuosikymmeniä kestäneen eristäytymisen seurauksena ilmavoimien konekanta kärsi jatkuvista huolto- ja polttoaineongelmista, ja CIA:n vuonna 1994 keräämien tietojen mukaan ilmavoimien lentäjät pystyivät kukin lentämään vuosittain vain 15 tuntia. Albanian sisällissodassa 1997 tuhoutui seitsemän MiG-hävittäjää, minkä lisäksi ilmavoimien koneista varastettiin osia.
Vanhoista hävittäjistä osa pysyi käytössä 2000-luvulle asti, mutta vuonna 2004 sattunut onnettomuus johti loppujen koneiden hylkäämiseen vuonna 2005. Il-14:t myytiin romutettavaksi vuonna 2011. Rinasin lentotukikohtaan hylättyjä hävittäjiä huutokaupattiin vuonna 2016, ja ne herättivät suurta kiinnostusta keräilijöiden ja museoiden keskuudessa. Myynti kuitenkin viivästyi byrokratiasyistä, ja koneet olivat vuonna 2019 edelleen Albaniassa.
Albaniasta tuli Naton jäsen vuonna 2009, ja sen jälkeen sen kalustosta ovat poistuneet kaikki kiinteäsiipiset ilma-alukset. Maan ilmavalvonnasta ovat vastanneet Nato-maat Kreikka ja Italia. Nato ilmoitti vuonna 2018 aikovansa sijoittaa yli 50 miljoonaa euroa Kuçovan lentotukikohdan parantamiseen. Työt alkoivat tammikuussa 2019.
1946–1958
1958–1960
1960–1992 (versio 1)
1960–1992 (versio 2)
Pyrstölippu 1946–1960
Rakenne

Ilmavoimien alaisuuteen kuuluvat seuraavat yksiköt:
Ilmavoimien komentokeskus ja henkilöstö
Farkan lentotukikohta
Kuçovan lentotukikohta
Ilmavalvontakeskus
Meteorologinen palvelu
Ilmavoimien tukikomppania
Kalusto

Albanian ilmavoimilla oli vuonna 2019 käytössään 19 helikopteria.
1 AgustaWestland AW109
3 Bell 205
5 Bell 206
4 MBB Bo 105
2 Eurocopter EC145
4 Eurocopter AS532 Cougar
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albanian ilmavoimat Wikimedia Commonsissa
Ilmavoimat Albanian puolustusministeriön sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi, albaniaksi)
Vanhoja F-6-hävittäjiä Kuçovan lentotukikohdassa.
Albanian ilmavoimien AS532 Cougar.
Araneoidea

| Araneoidea |
| --- | --- |
 Araneus diadematus, Araneidae
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Alalahko::  Araneomorphae
Yläheimo::  Araneoidea  Latreille, 1806
Katso myös
   Araneoidea Wikispeciesissä   Araneoidea Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Araneoidea on Araneomorphae-hämähäkkeihin kuuluva yläheimo, joka koostuu kahdeksansilmäisiä lajeja sisältävistä 15 heimosta. Muun muassa ristihämähäkit (Araneidae) kuuluvat Araneoidea-yläheimoon, ja kaiken kaikkiaan tämän alle lukeutuu 11 155 lajia.
Anapidae
Araneidae
Cyatholipidae
Linyphiidae
Mysmenidae
Nephilidae
Nesticidae
Pimoidae
Sinopimoidae
Symphytognathidae
Synaphridae
Synotaxidae
Tetragnathidae
Theridiidae
Theridiosomatidae
Araneesi

Araneesia puhutaan Val d’Aranissa.
Araneesi (aranés) on romaaninen kieli, jota puhutaan Val d’Aranin piirikunnassa Luoteis-Kataloniassa. Kielellä on virallinen asema alueella katalaanin ja espanjan kielten rinnalla. Kielitieteellisesti araneesin katsotaan kuuluvan Ranskan puolella puhuttavan oksitaanin kielen yhteyteen, ja se luokitellaankin usein oksitaanin murteen gaskonin yhdeksi alamurteeksi. Katalonian itsehallintoalueen parlamentti sääti vuonna 2010 lain, joka olisi vahvistanut araneesin asemaa ja määritellyt sen Val d'Aranin ensisijaiseksi viralliseksi kieleksi paikallishallinnossa, kouluopetuksessa ja tiedotusvälineissä. Espanjan perustuslakituomioistuin kuitenkin kumosi lain helmikuussa 2018.
Amber Tysiak

Amber Tysiak vuonna 2022.
Amber Tysiak (s. 26. tammikuuta 2000) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 21. heinäkuuta 2022 mennessä 17 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Tysiak pelasi Belgian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2021 Alankomaita vastaan.
Tysiak on edustanut vuodesta 2020 kotimaassaan OH Leuvenia.
B-25:n törmäys Empire State Buildingiin

| B-25:n törmäys Empire State Buildingiin |
| --- | --- |
 Onnettomuuden aiheuttamia tuhoja.
Yhteenveto
Päivämäärä:  28. heinäkuuta 1945
Onnettomuustyyppi:  huono sää, lentäjän virhe
Tapahtumapaikka:  Empire State Building, New York
Lähtöpaikka:  Bedford, Massachusetts
Määränpää:  Newark, New Jersey
Kuolleita:  14
Lentokone
Konetyyppi:  B-25
Lentoyhtiö:  Yhdysvaltain ilmavoimat
Rekisteritunnus:  41-30577
Matkustajia:  2
Miehistöä:  1
B-25:n törmäys Empire State Buildingiin tapahtui 28. heinäkuuta 1945 kello 9:40, kun Yhdysvaltojen ilmavoimien B-25-pommikone harhautui reitiltä paksussa sumussa ja törmäsi Empire State Buildingiin New Yorkin Manhattanilla. Onnettomuudessa kuoli koneen lentäjän lisäksi 2 matkustajaa ja 11 sivullista.
Tapahtumien kulku

Toisen maailmansodan lentäjäveteraani, everstiluutnantti William F. Smith Jr. nousi ilmaan kaksimoottorisella pommikoneella Massachusettsin Bedfordista heinäkuisena lauantaiaamuna. Hän suunnitteli noutavansa yksikkönsä komentajan New Jerseyn Newarkista ja jatkavansa sitten matkaa lentotukikohtaansa Etelä-Dakotassa. Alkuperäisen lentosuunnitelman mukaan Smithin olisi pitänyt laskeutua LaGuardian lentokentälle, mutta hän pyysi ja sai lennonjohdolta luvan laskeutua Newarkiin. Nähtävästi Smith harhautui reitiltä Manhattania peittäneessä sankassa sumussa. Lennonjohtajan viimeiset sanat Smithille olivat: ”En erota Empire State Buildingin huippua tällä hetkellä.”
Kello 9:40 lentokone törmäsi 322 kilometrin tuntinopeudella katolisen avustusjärjestön tiloihin pilvenpiirtäjän 79. kerroksessa. Törmäyksen voimasta koneen siivet irtosivat ja rakennuksen kylkeen syntyi 5 metriä leveä ja 6 metriä korkea aukko. Yksi moottoreista syöksyi rakennuksen läpi, lensi ulos vastakkaiselta puolelta ja putosi viereisen rakennuksen katolle. Toinen moottori ja osa laskutelineestä putosivat hissikuiluun. Pommikone oli aseistamaton mutta sen polttoainesäiliöt räjähtivät ja koko 79. kerros peittyi liekkeihin. Palomiehet onnistuivat kuitenkin sammuttamaan tulipalon vain 40 minuutissa.
Onnettomuudessa kuoli neljätoista ihmistä: Smithin lisäksi surmansa saivat kaksi koneessa ollutta sotilashenkilöä ja yksitoista avustusjärjestön työntekijää. Loukkaantuneita oli ainakin kaksi tusinaa. Törmäyksen sattuessa 20-vuotias hissipalvelija Betty Lou Oliver oli pilvenpiirtäjän 80. kerroksessa. Hän paiskautui räjähdyksen voimasta ulos hissistä ja sai vakavia palovammoja ja luunmurtumia. Kun paikalle saapuneet pelastustyöntekijät olivat siirtämässä Oliveria paareilla hissiin, räjähdyksen heikentämät hissiköydet katkesivat ja kori syöksyi 75 kerrosta alaspäin. Hissikuilun pohjalle pudonneet köydet ja korin alle pakkautuva ilma pehmensivät pudotusta ja Oliver selvisi siitä hengissä. Hänen toipumisensa vammoista kesti 8 kuukautta.
Rajusta törmäyksestä huolimatta Empire State Buildingin teräsrunko ei romahtanut, ja rakennus voitiin avata osittaiseen käyttöön jo seuraavana maanantaina. Turman aiheuttamat vahingot saatiin korjattua vain kolmessa kuukaudessa, ja ne tulivat maksamaan arviolta miljoona dollaria (vuoden 2017 rahassa 13 miljoonaa dollaria). Vaikka onnettomuus järkytti syvästi Yhdysvaltoja, sen uutisointi jäi Hiroshimaan seuraavalla viikolla pudotetun atomipommin varjoon. Kahdeksan kuukautta myöhemmin Yhdysvaltojen hallinto myöntyi maksamaan onnettomuuden uhreille vahingonkorvauksia, mutta osa uhreista haastoi liittovaltion oikeuteen.
Antti Kaleva

Antti Kaleva (18. kesäkuuta 1929 Vanaja – 1. lokakuuta 1998 Sipoo) oli suomalainen laulutaiteilija (baritoni), koulunjohtaja ja musiikkikasvattaja, jolle myönnettiin Director cantus -arvonimi.
Yksityiselämä

Kaleva kuuluu laajaan suomalaiseen opettaja/laulutaiteilija joukkoon. Hän syntyi Vanajan Aartelassa, kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1949 ja valmistui opettajaksi Helsingin Opettajakorkeakoulusta 1952. Puoliso Ritva oli myös opettaja ja pariskunta asettui aluksi Mäntyharjulle opettamaan. Musiikkiharrastus jatkui kuoron johtamisena ja kanttorin sijaistamisena. Sipooseen perhe muutti opettajiksi 1950-luvulla, jossa syntyi myös yksi tytär.
Ura ja vaikutus

Muutto Sipooseen 1950-luvulla avasi entistä paremmat mahdollisuudet opiskella yksinlaulua. Kaleva opiskeli Sibelius-akatemian laulunopettajan Antti Koskisen oppilaana ja piti ensikonsertit 1962. Samana vuonna Kaleva voitti miesten sarjan Klemetti-opiston ja Lappeenrannan musiikkipäivien laulukilpailussa (myöh. Lappeenrannan laulukilpailu).  Voitto toi muun muassa mahdollisuuden esiintyä Kansallisoopperassa 1964. Kaleva jatkoi laulunopintojaan Saksassa mestarikursseilla Salzburgissa ja Münchenissä. Kun piti valita oopperan maailman ja vapaan taiteilijan/opettajan uran välillä, tinkimätön taiteilija valitsi vapauden ilmaista itseään. Sipoon Nikkilän koulun pitkäaikaisena johtajana hän edisti musiikin harrastusta etenkin koulussaan ja seurakunnassa. Monien soittimien taitajana hän perusti puhallinorkesterin sekä lapsi- ja nuorisokuoroja. Useat oppilaspolvet saivat osaavaa ja innostavaa musiikkikasvatusta. Monet saivat kipinän musiikin elinikäiseen harrastamiseen tai jopa ammattiin, esimerkkinä oboisti Aale Lindgren. Samalla hän esiintyi paljon, mielellään kirkollisissa yhteyksissä. Lähipiiri nautti myös hänen spontaaneista esiintymisistään, joille oli ominaista täydellinen ilmaisu. Hän piti arvossa yleisöään. Esiintyminen jatkui hänen eläkepäivinäänkin vaikean sairauden sitä estämättä. Sipoossa on jaettu Antti Kaleva -musiikkistipendiä nuorille muusikoille.
Äänitteet

Avoinna on Taivas 1992 krc061 Näyte 1 :Olet vapaa ,  Näyte 2: , Saman korkean taivaan alla,  Näyte 3 :  Matka on alkanut
Tuhansin kielin 1980 (kapellimestarina Osmo Vänskä) utlp-6009 Näyte 1  Tule luokseni Herra Jeesus, Näyte 2  Kiitos sulle
Yleisradion kantanauhaäänitteitä vuodesta 1966 lähtien
Bjørge Lillelien

| Bjørge Lillelien |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1927 Røyken, Norja
Kuollut: 26. lokakuuta 1987 (60 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  toimittaja, selostaja
Bjørge Lillelien (29. maaliskuuta 1927 Røyken – 26. lokakuuta 1987 Oslo) oli norjalainen urheilutoimittaja ja -selostaja NRK:lla.
Lillelien kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1945 ja muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli toimittajaksi Northwestern-yliopistossa Chicagossa. Hän työskenteli pari vuotta USA:ssa, kunnes palasi Norjaan ja aloitti filologian opinnot Oslon yliopistossa. Vuonna 1954 hänet palkattiin Fremtiden-lehteen, ja kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi Norjan yleisradion palvelukseen. Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960 hänestä tuli NRK:n ensimmäinen varsinainen urheilutoimittaja. Lillelienistä tuli suosittu selostaja, joka eläytyi norjalaisten menestykseen tunteella. Hän kuoli syöpään 60-vuotiaana vuonna 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjørge Lillelien Wikimedia Commonsissa
Arabian laatta

Arabian laatta erottuu kuvan oikeassa reunassa keltaisena.
Arabian laatta on yksi Maan litosfääriin kuuluvista mannerlaatoista. Arabian laatta on pinta-alaltaan noin 5 010 000 neliökilometriä. Arabian laatan vanhimmat osat syntyivät keski- ja myöhäisellä proterotsooisella kaudella 800–650 miljoonaa vuotta sitten. Arabian laatta työntyy Afrikan ja Intian laatan kanssa kohti Euraasian laattaa.
Persian- ja Omaninlahti syntyivät Intian valtameren täyttäessä Euraasian ja Arabian laattojen toisistaan poispäin vetäytyessä muodostaman halkeaman. Prosessi kääntyi ympäri, ja noin 20 miljoonaa vuotta sitten lahti alkoi sulkeutua Arabian laatan työntyessä kohti Euraasian laattaa. Punaisenmeren ja Adeninlahden halkeamat muodostavat eteläisen raja-alueen, jossa Arabian ja Afrikan laatta erkanevat toisistaan.
Bat Yam

| Bat Yam |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Bat Yam
 Koordinaatit: 32°01′N, 34°45′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Tel Aviv
Väkiluku (2017):  128 655
 
 www.bat-yam.muni.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bat Yam (hepr. ‏בת ים‎, Bat Yam) on kaupunki Israelissa Tel Avivin hallintoalueella maan keskiosassa Välimeren rannikolla. Kaupunki on osa Tel Avivin metropolialuetta ja se on perustettu vuonna 1926. Vuoden 2017 lopussa kaupungin asukasluku oli 128 655.
Maantiede

Bat Yam sijaitsee Israelin keskiosassa Välimeren rannikolla Tel Avivin metropolialueella. Tel Avivin kaupunki sijaitsee Bat Yamista pohjoiseen, Holon idässä ja Rishon le-Zion etelässä.
Historia

Nykyinen Bat Yam perustettiin vuonna 1926, jolloin paikalle muutti 24 uskonnollista juutalaisperhettä. Tuolloin Bat Yam sijaitsi vielä erillään alueen muista juutalaisista keskuksista. Paikan alkuperäinen nimi oli Bayit va-Gan, eli vapaasti kääntäen "koti ja puutarha". Bat Yamin juutalaiset siirtolaiset pakenivat Tel Aviviin Palestiinan arabien kapinoidessa vuonna 1929 ja he palasivat paikalle tilanteen rauhoituttua vuonna 1931. Vuonna 1933 paikalle muutti uusia juutalaisia siirtolaisia Saksasta ja vuonna 1937 paikka sai nykyisen nimensä Bat Yam eli "meren tytär".
Israelin itsenäisyyssodan syttyessä vuonna 1948 Bat Yamin asukasluku oli noin 1 000 ja paikkakunta oli kiivaiden taistelujen kohde. Kaupungin asukasluku kasvoi huomattavasti Israelin itsenäistymistä seuranneen juutalaisen siirtolaisuuden tuloksena. Bat Yamista tuli hallinnollisesti kaupunki vuonna 1958.