stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teen Anguish Volume One
Kappaleet

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
| Sivu 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | I’m Gonna Get You Yet | Johnson |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Little Bell | Jeff Barry, Ellie Greenwich |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Chapel of Love | Barry, Greenwich, Phil Spector |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Iko Iko | Hawkins |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | All Grown Up | Baker |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Gee the Moon’s Shining Bright | Barry, Greenwich, Spector |  |  |  |  |  |  |  |
| Sivu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Thankyou Mama, Thankyou Papa | Gains |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Another Boy Like Mine | Barry, Greenwich |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Wrong Direction | (tekijä ei tiedossa) |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Gee Baby Gee | Barry, Greenwich |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | People Say | Barry, Greenwich |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleen "Thankyou Mama, Thankyou Papa" nimi esiintyy myös muodossa "Thanks Mama Thanks Papa".
Musiikkikustantaja on Carlin Music Corp, paitsi "All Grown Upin" osalta Carrie Music Ltd ja "Wrong Directionin" osalta Copyright Control.
Listasijoitukset

Singlenä julkaistujen kappaleiden sijoitukset (#) Yhdysvalloissa R&B-listalla:
| Kappale | Sijoitus |
| --- | --- |
Little Bell: #51
Chapel of Love: #1
Iko Iko: #20
Gee the Moon’s Shining Bright: #102
People Say: #12
Aiheesta muualla

Teen Anguish Volume One Discogsissa. (englanniksi)
Sabine Hauswirth

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sabine Hauswirth vuonna 2020. |  Sabine Hauswirth vuonna 2020. |  Sabine Hauswirth vuonna 2020. |  |
Maa:   Sveitsi
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Trentino 2014 | viesti |  |
|  Hopeaa | Doksy 2021 | viesti |  |
|  Pronssia | Tartto 2017 | sprinttiviesti |  |
|  Pronssia | Riika 2018 | pitkä matka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Palmela 2014 | viesti |  |
Sabine Hauswirth (s. 12. elokuuta 1987 Belp) on sveitsiläinen suunnistuksen maailmanmestari. Hän voitti Sveitsin naisten joukkueessa viestikultaa Trentinon MM-kilpailuissa 2014 ja hopeaa Doksyn MM-kilpailuissa 2021 sekä pronssia sprinttiviestissä Tarton MM-kilpailuissa 2017. Henkilökohtaisen MM-pronssin hän saavutti pitkällä matkalla Riiassa 2018 ja on ollut muun muassa  keskimatkalla neljäs Riiassa 2018, keskimatkalla seitsemäs Strömstadissa 2016 sekä pitkällä matkalla kahdeksas Tartossa 2017. EM-kilpailuissa hän on viestissä voittanut kultaa Palmelassa 2014 ja sijoittunut neljänneksi Jeseníkissä 2016. Pitkällä matkalla hän on sijoittunut EM-kilpailuissa neljänneksi Ticinossa 2018 ja viidenneksi Jeseníkissä 2016.
Seuratasolla Hauswirth edustaa Haldenia.
Taka-Veno

| Taka-Veno |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°56′19″N, 24°51′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Puujoen alue (35.82)
Laskuoja:  oja Sammaljärveen 
Järvinumero:  35.824.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  136,2  m 
Rantaviiva:  0,405 km  
Pinta-ala:  1,163  ha 
 fiTaka-Veno 
Taka-Veno  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Mallinkaisten kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Kiialankallion ja Ellanharjun välisellä suolla. Sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja lammen rannat ovat suota. Lammelle johtaa kärrypolku, mutta lampi on autio.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Heinäjoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,2 metriä mpy. Suo on ojitettu ja ne on kaivettu lammen ja Keski-Venon kanssa yhteen. Matalampi Taka-Veno laskee lounaaseen Sammaljärven viereiselle suolle, josta vedet kulkeutuvat Sammaljärveen. Se puolestaan laskee Heinäjoen, Puujoen ja Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.
Rəşid xan Qaplanov

Qaplanov 1919.
Rəşid xan Zabit oğlu Qaplanov (ven. Рашид-Хан Забитович Капланов, Rašid-Han Zabitovitš Kaplanov; 1885, Terekin oblasti – 1937, Moskovan alue), tai Rəşid Qaplan (Рашид Каплан), oli azerbaidžanilainen valtiomies, joka toimi valtiovarainministerinä sekä opetus- ja uskontoministerinä Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan viidennessä ja neljännessä kabinetissa. Qaplanov oli taustaltaan kumykki.
Rəfael Ağayev

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ağayev vuonna 2016 |  Ağayev vuonna 2016 |  Ağayev vuonna 2016 |  |
Maa:   Azerbaidžan
Miesten karate
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | 75 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tampere 2006 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2008 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2008 | Avoin |  |
|  Kultaa | Belgrad 2010 | 75 kg |  |
|  Kultaa | Linz 2016 | 75 kg |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2010 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2012 | 75 kg |  |
|  Pronssia | Madrid 2018 | 75 kg |  |
Rəfael Ağayev on azerbaidžanilainen karateka, olympiamitalisti ja moninkertainen maailmanmestari. Hän kilpailee kumitessa. Ağayev on voittanut urallaan viisi maailmanmestaruutta ja yhteensä kahdeksan MM-mitalia. Tämän lisäksi hänellä on useita Euroopan-mestaruusmitaleja. Ağayev saavutti olympiahopeaa Tokion olympialaisissa 2020 75 kg sarjassa.
Rževski protiv Napoleona

| Rževski protiv Napoleona> Ржевский против Наполеона |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marius Balchunas
Käsikirjoittaja:   Marius Balchunas  Juri Volovitš 
Tuottaja:   Marius Balchunas  Sergei Livnev  Serge Šefir  Volodymyr Zelenskyi 
Säveltäjä:  Ilja Oleinikov
Kuvaaja:  Irek Hartowicz
Leikkaaja:  David Dodson
Pääosat:   Pavel Derevjanko  Volodymyr Zelenskyi  Svetlana Hodtšenkova  Mihal Jefremov  Marat Bašarov  Evhen Koševoy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Venäjä  Ukraina 
Tuotantoyhtiö:   Leopolis  Eugene Efuni Entertainment  September Planet Studios 
Ensi-ilta:  25. tammikuuta 2012
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  venäjä
Budjetti:  8 500 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rževski protiv Napoleona (ven. Ржевский против Наполеона) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut venäläinen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Pavel Derevjanko, Volodymyr Zelenskyi, Svetlana Hodtšenkova, Mihal Jefremov, Marat Bašarov ja Evhen Koševoy. Jean-Claude Van Damme esittää itseään cameo-roolissa.. Elokuvan on ohjannut Marius Balchunas.
Rodrigo Muñoz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rodrigo Martín Muñoz Salomón
Syntymäaika: 22. tammikuuta 1982
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 1, 81 m
Seura
Seura: Club Cerro Porteño
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut () | Ottelut () |
| 2000-2008 | C.A. Cerro | 72 | 72 |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009-2011 | Club Nacional de Football | 67 |  |
| 2012-2018 | Club Libertad | 241 |  |
| 2019- | Club Cerro Porteño | 34 |  |
Maajoukkue
|  | Uruguayn jalkapallomaajoukkue | 0 | 0 |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Rodrigo Martín Muñoz Salomón (s. 22. tammikuuta 1982 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Salomón edustaa Paraguayn Primera Divisiónissa pelaavaa Club Cerro Porteñoa. Hän on edustanut Uruguayn jalkapallomaajoukkuetta, mutta ei ole pelannut maajoukkueessa yhtäkään ottelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rodrigo Muñoz Wikimedia Commonsissa
Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Á. Pereira |
7 Rodríguez |
8 Hernández |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Stuani |
12 Muñoz |
13 Giménez |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Coates |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
Teen Titans: Trouble in Tokyo

| Teen Titans: Trouble in Tokyo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Chang Ben Jones Matt Youngberg
Käsikirjoittaja:  David Slack
Tuottaja:  Glen Murakami David Slack Linda Steiner
Säveltäjä:  Kristopher Carter Michael McCuistion Lolita Ritmanis
Leikkaaja:  Joe Gall
Pääosat:  Greg Cipes Scott Menville Khary Payton Tara Strong Hynden Walch
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Animation
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  15. syyskuuta 2006
Kesto:  75 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teen Titans: Trouble in Tokyo on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka oli jatkoa Teen Titans -piirrossarjalle. Elokuvan ohjasivat Michael Chang, Ben Jones, sekä Matt Youngberg ja käsikirjoitti David Slack. Pääosassa ääninäyttelivät myös sarjassa ääninäytelleet Greg Cipes, Scott Menville, Khary Payton, Tara Strong ja Hynden Walch.
Elokuva esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Cartoon Networkilla vuonna 2006 ja vuotta myöhemmin se julkaistiin DVD:lle.
Juoni

Huipputekninen ninja, Saico-Tek hyökkää Titaanien kimppuun ja tuhoaa heidän torninsa, mutta Robin, Tähtituli, Kyborgi, Raven ja Petopoika pysäyttävät hänet. Robin saa selville kuulustelemalla roiston työskentelevän japanilaiselle rikollispomolle Brushogunille, joka on lähettänyt ninjan tekemään selvää Teinititaaneista. Ryhmä lähtee saman tien Tokioon etsimään salaperäistä vihollista, mutta huomaa sen olevan hankalaa sekavan oloisen kaupungin sekamelskan keskellä. He tutustuvat paikalliseen poliisiin Daizoon, joka pitää Robinin kertomaa Brushogunia tokiolaisena myyttinä. Myöhemmin ryhmä olettaa joutuneensa vain huijatuksi, kunnes Robinin kimppuun hyökännyt Saico-Tek vahvistaa Robinin epäilyt entisestään. Hän joutuu kuitenkin pidätetyksi ottaessa rajusti yhteen Saico-Tekin kanssa. Robinin ollessa vankilassa muut Titaanit joutuvat pian itsekin hyökkäyksen kohteiksi. Ryhmä saa kerättyä itsensä kasaan ja löytävät Kyborgin avulla johtolangan, joka johtaa paikalliseen hylättyyn sarjakuvatehtaaseen, jossa Brushogun aikoo tehdä lopullisesti selvää Teinititaaneista.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Greg Cipes  | … |  Petopoika   |
|  Scott Menville  | … |  Robin, japanilainen poika   |
|  Khary Payton  | … |  Kyborgi   |
|  Tara Strong  | … |  Raven, tietokoneen ääni   |
|  Hynden Walch  | … |  Tähtituli, Mecha-Boi   |
|  Robert Ito  | … |  pormestari, kirjakauppias   |
|  Janice Kawaye  | … |  Nya-Nya, Timoko   |
|  Yuri Lowenthal  | … |  Arpinaama, japanilainen motoristi   |
|  Cary-Hiroyuki Tagawa  | … |  Brushogun   |
|  Keone Young  | … |  komentaja Uehara Daizo, Saico-Tek, Sushi myymälän omistaja   |
Aiheesta muualla

TV.comissa[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Teinititaanit
| --- | --- |
Luojat:   Bob Haney  Bruno Premiani 
Perustajajäsenet:   Robin  Poika Salama  Vesipoika  Ihmetyttö  Speedy 
Viholliset:   André LeBlanc  Blackfire  Brain  Brother Blood  Brotherhood of Evil  Cheshire  Dark Nemesis  Deathstroke  Ding Dong Daddy  Disruptor  Doctor Light  Dreadbolt  Fearsome Five  Kellokuningas  Kenraali Immortus  Kenraali Zahl  Gizmo  Hangmen  H. I. V. E.  Holocaust  Houngan  Jericho  Jinx  Madame Rouge  Mad Mod  Mammoth  Monsieur Mallah  Phobia  Plasmus  Psimon  Puppeteer  Shimmer  Superboy-Prime  Terror Titans  Trident  Trigon  Warp  Wildebeest 
TV-sarjat:   Teen Titans 
Elokuvat:   Teen Titans: Trouble in Tokyo 
Videopelit:   Teen Titans  Teen Titans 2
Terra (Jenni Vartiaisen albumi)

| Terra Jenni Vartiainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 4. lokakuuta 2013 3. lokakuuta 2014 (Platinapainos)
 Formaatti: CD / Digitaalinen
 Tuottaja(t): Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 38.33 61.05 (platinapainos)
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Muut kannet
 Platinapainoksen kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.    4. (midprice)    7. (fyysinen albumilista)
Jenni Vartiaisen muut julkaisut
| Seili 2010 | Terra 2013 | Monologi 2018 |
Singlet albumilta Terra
 ”Junat ja naiset” Julkaistu: 16. elokuuta 2013  ”Selvästi päihtynyt” Julkaistu: 14. lokakuuta 2013  ”Tule meille jouluksi” Julkaistu: joulukuu 2013  ”Suru on kunniavieras” Julkaistu: 27. tammikuuta 2014  ”Eden” Julkaistu: 29. elokuuta 2014  ”Minä sinua vaan” Julkaistu: 24. marraskuuta 2014
Terra on Jenni Vartiaisen kolmas studioalbumi. Sen on tuottanut Jukka Immonen ja sen julkaisi Warner Music Finland 4. lokakuuta 2013. Albumin ensimmäinen single, ”Junat ja naiset”, julkaistiin elokuussa 2013. Vartiainen on kertonut Terran olevan kahden edellisen albuminsa kanssa muodostuvan trilogian päätösosa. Albumia myytiin kolmessa päivässä tuplaplatinalevyyn oikeuttava määrä, yli 50 000 kappaletta. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi.
Vartiainen sai inspiraation albumin tekoon Lofooteilta, jossa hän vieraili kahden vuoden verran kestäneen keikkataukonsa aikana. Osana albumin julkaisua Vartiainen aloittaa uuden kiertueen saman vuoden marraskuussa.
Albumista julkaistiin 3. lokakuuta 2014 platinapainos, joka sisältää kolme uutta kappaletta sekä akustiset versiot kappaleista ”Selvästi päihtynyt”, ”Suru on kunniavieras” ja ”Minä sinua vaan”.
Levyltä julkaistuista kuudesta singlestä radiolistan kärkeen ovat nousseet ennätykselliset viisi singleä. Poikkeuksena jouluksi 2013 radiosoittoon julkaistu joululaulu ”Tule meille jouluksi”.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Muistan kirkkauden | Mariska | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 3.27 |  |  |  |  |  |
| 2. | Junat ja naiset | Mariska | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 3.34 |  |  |  |  |  |
| 3. | Selvästi päihtynyt | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | 3.52 |  |  |  |  |  |
| 4. | Kaukaa | Teemu Brunila, Jenni Vartiainen | Jukka Immonen, Jenni Vartiainen | 3.43 |  |  |  |  |  |
| 5. | Päivät on täällä hitaita | Mariska | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 3.23 |  |  |  |  |  |
| 6. | Tyttövuodet | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | 3.44 |  |  |  |  |  |
| 7. | Suru on kunniavieras | Mariska | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 3.33 |  |  |  |  |  |
| 8. | Sivullinen | Jenni Vartiainen | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 3.54 |  |  |  |  |  |
| 9. | Minä sinua vaan | Mariska | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 5.07 |  |  |  |  |  |
| Bonusraita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 10. | Tule meille jouluksi | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | 4.14 |  |  |  |  |  |
| Platinapainoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 11. | Eden |  | Jukka Immonen, Jenni Vartiainen | 3.57 |  |  |  |  |  |
| 12. | Susta enkelit pitävät huolta |  | Jukka Immonen, Jenni Vartiainen | 4.36 |  |  |  |  |  |
| 13. | Vanki |  | Jukka Immonen, Jenni Vartiainen | 3.26 |  |  |  |  |  |
| 14. | Selvästi päihtynyt (Acoustic Live) | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | Jenni Vartiainen, Teemu Brunila, Jukka Immonen | 3.34 |  |  |  |  |  |
| 15. | Suru on kunniavieras (Acoustic Live) | Mariska | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 3.09 |  |  |  |  |  |
| 16. | Minä sinua vaan (Acoustic Live) | Mariska | Jenni Vartiainen, Jukka Immonen | 3.50 |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Keskisuomalainen: positiivinen
Me Naiset:
Nuorgam: 30/100
Rumba:
Soundi:
Stara.fi:
Takaa-ajettu (televisiosarja)

| Takaa-ajettu> The Fugitive |
| --- | --- |
 David Janssen Takaa-ajettuna vuonna 1963.
Luoja(t):  Roy Huggins
Pääosissa:  David Janssen Barry Morse
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ABC
Esitetty:  17.9.1963 – 29.8.1967
Jaksoja:  120
Aiheesta muualla
IMDb 
Takaa-ajettu (The Fugitive) on yhdysvaltalainen QM Productionsin ja United Artists Televisionin tuottama televisiosarja, jota esitettiin alun perin ABC:llä vuodesta 1963 vuoteen 1967. Sarjaa tuotettiin neljän kauden eli 120 jakson verran. Lähes 50 vaihtuvan ohjaajan joukossa olivat Richard Donner, Ida Lupino, Sydney Pollack ja Mark Rydell. Kolme ensimmäistä kautta ovat mustavalkoisia, neljäs värillinen.
Alkuasetelma

Takaa-ajetun päähenkilö on David Janssenin esittämä indianalainen tohtori Richard Kimble, joka syyttömänä tuomitaan kuolemaan vaimonsa murhasta. Kimbleä vankilaan kuljettava juna ajaa kuitenkin raiteiltaan ja hän pääsee pakenemaan aloittaakseen todellisen murhaajan, ”yksikätisen miehen”, jäljittämisen. Samaan aikaan Kimblen jäljillä ovat poliisit, eritoten Barry Morsen esittämä komisario Philip Gerard.
Elokuvaversio

Vuonna 1993 Takaa-ajetusta tehtiin samanniminen elokuvaversio, jonka pääosaa esitti Harrison Ford. Liittovaltion apulaissheriffi Samuel Gerardin roolia esittänyt Tommy Lee Jones sai roolisuorituksestaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon.
Aiheesta muualla

Vahimagi, Tise: The Fugitive The Encyclopedia of Television. The Museum of Broadcast Communications. Arkistoitu 22.9.2012. (englanniksi)
Rodrigo Millar

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rodrigo Javier Millar Carvajal
Syntymäaika: 3. marraskuuta 1981 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Arauco, Chile
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: Morelia
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2006 2006– 2008–2012 2013–2018 2015–2018 2018– | Huachipato Colo-Colo → Once Caldas Club Atlas → Morelia Morelia | 190 (56) 97 (9) 10 (3) |
Maajoukkue
| 2002– | Chile | 37 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. kesäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2019.
Rodrigo Javier Millar Carvajal (s. 3. marraskuuta 1981 Arauco, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa meksikolaista Moreliaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Millar edusti vuodet 1999–2006 Huachipatoa ja pelasi yhteensä 190 ottelua, joissa hän teki 56 maalia. Huachipatosta hän siirtyi Colo-Coloon. Millar lainattiin kevätkaudeksi 2008 kolumbialaiseen Once Caldasiin. Vuodesta 2013 hän on pelannut Meksikossa ja edustanut Club Atlasta ja Moreliaa.
Chilen maajoukkueessa Millar on pelannut 37 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia vuosina 2002–2016.
Aiheesta muualla

Tilastot Nationa Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Chilen joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Bravo |
2 Fuentes |
3 Ponce |
4 Isla |
5 Contreras |
6 Carmona |
7 Sánchez |
8 Vidal |
9 Suazo |
10 Valdivia |
11 González |
12 Pinto |
13 Estrada |
14 Fernández |
15 Beausejour |
16 Orellana |
17 Medel |
18 Jara |
19 Fierro |
20 Millar |
21 Tello |
22 Paredes  |
23 Marín |
Valmentaja Bielsa
Tapani Rantala

Tapani Rantala taidenäyttelynsä avajaisissa Rovaniemellä 1960-luvulla.
Jaakko Tapani Rantala (7. toukokuuta 1934 Ylitornio – 14. joulukuuta 2022 Rovaniemi) oli suomalainen taidemaalari. Ylitornion Pessalompolossa syntyneen Rantalan ensimmäinen yksityisnäyttely järjestettiin vuonna 1966 Rovaniemellä.
Rantala valmistui opettajaksi Rauman seminaarista 1961 ja opiskeli taidemaalausta Repin-instituutissa Leningradissa 1973–1975.
Rantala työskenteli taidemaalarina Helsingissä 1960- ja 1970-luvulla. 1980-luvulta alkaen hän asui ja työskenteli pysyvästi Lapissa.
Rantala aloitti taidemaalarin uransa abstraktin informalistisilla ja kantaaottavilla teoksilla 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Parhaiten hänet tunnetaan Pohjois-Suomessa Lapin luontoa ja ihmisiä kuvaavista realistisista (1970-luvulta 1990-luvulle) ja realismia fantasiaan yhdistävistä (1990-luvulta 2020-luvulle) öljy- ja vesiväriteoksista sekä tilaustyönä tehdyistä muotokuvista ja suurikokoisista maalauksista yritystiloihin ja julkisiin tiloihin.
Aavasaksanvaaralla Ylitorniolla on Tapani Rantalan muistoreliefi.
Muotokuvia

kirjailija Timo K. Mukka 1967–82
Kelan johtaja Erkki Tuominen 1975
näyttelijä Heidi Krohn 1977
poroisäntä Jouni Jomppanen 1980
ministeri Katri-Helena Eskelinen 1981
olympiavoittaja Jouko Törmänen 1981
kolttasaamelaisten luottamusmies Matti Sverloff 1981
laulaja Mattis Hætta 1982
Norrbottenin maaherra Ragnar Lassinantti 1982
Kelan pääjohtaja Jaakko Pajula 1982
sellisti Seppo Laamanen, 1984
kapellimestari Paavo Berglund, 1984
vuorineuvos, Veitsiluoto Oy:n toimitusjohtaja Pentti O. Rautalahti 1986
olympiavoittaja Eero Mäntyranta 1988
teatterineuvos, näyttelijä Sylvi Salonen 1989
laulajat Virpi ja Katja Kätkä 1990
Oulun piispa Hannes Leinonen 1993
muusikko Seppo Leino 1997
laulaja Eero Magga 2003
kirjailija Annikki Kariniemi, pastellipiirros 2003
Rovaniemen kaupunginjohtaja Mauri Gardin 2004
opetusneuvos Pentti Leipälä 2004
Lapin maaherra Hannele Pokka 2008
Rovaniemen hovioikeuden presidentti Esko Oikarinen 2013
Tornion kaupunginjohtaja, Eläkeliiton puheenjohtaja Hannes Manninen 2016
Suurikokoisia maalauksia julkisissa tiloissa ja yritystiloissa

Erotustulilla 1981 ja Vasan merkintä 1990, n. 6 m. Hotelli Santa Clausin aula, Rovaniemi
Kunnon paikka, 1980-luku, Siilinjärven kuntoutuskeskus, Siilinjärvi
Savotta ja uitto 1990, 10 m. Veitsiluodon tehtaiden pääaula, Kemi (2022 alkaen Kemin taidemuseo)
Pohjolan ikuinen kierto 1992, 11,5 m. Ylitornion kunnanviraston pääaula, Ylitornio
Lapin lumo 2000, 5 m. Ivalon lentoaseman aula, Ivalo
Uitto, Savotta ja Ihmisiä Lapinmaan raitilla, Uitto Pub, Rovaniemi
Vesa-Matti Loirin muotokuva Inarin Ukonjärvellä, 2009, Ivalon lentoasema, Ivalo (2009–2013)
Kultainen leikkaus ja sen tekijöitä, 2016, 3,3 m. Kaivosyhtiö Agnico Eaglen Suurikuusikon kaivoskonttori, Kittilä
Tietäjien aika 2017–2019, 4,9 m. Lapin yliopisto, Rovaniemi
Kuvituksia

Lapin tarinoita, WSOY 1981, Jussi Lainio
Metsästäjä-lehden pakinat 1998–1999, Lanko-Pekka
Kellä tuuria on, kellä ei, Toivo ja Hilda Raution perikunta 1997, Toivo Rautio
Keksin tulva, Väyläkirjat 2015, Erik Wahlberg ja Pentti Kerola
Kirjallisuutta

Vierola, Sakari & Siirtola, Leena: Tapani Rantala – muotokuvan ja maiseman mestari. Rovaniemi: Väyläkirjat 2014
Aiheesta muualla

Tapani Rantalan kotisivu
Suomalaisen kuvataiteen bibliografia: Rantala, Tapani
Sabine Egger

Sabine Egger Semmeringissä 2002.
Sabine Egger (s. 22. huhtikuuta 1977 Globasnitz, Klagenfurt) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edusti aktiiviurallaan SC Petzen -seuraa. Hänen päälajinsa oli pujottelu.
Egger voitti pujottelun maailmancupin kaudella 1998–1999 kymmenen pisteen erolla Pernilla Wibergiin. Hän voitti uransa aikana kaksi maailmancupin pujotteluosakilpailua, sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi.
Egger sai nuorten MM-kilpailuissa 1996 pronssia pujottelussa ja sijoittui neljänneksi suurpujottelussa. Hän oli pujottelussa viides Naganon olympialaisissa 1998 sekä MM-kilpailuissa neljäs St. Antonissa 2001 ja yhdeksäs St. Moritzissa 2003.
Egger voitti myös Itävallan-mestaruuksia ja yhden Euroopan cupin kilpailun.
Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Laji | Sijoitus |
| 7. maaliskuuta 1997 |  Mammoth Mountain | pujottelu | 2. |
| 29. tammikuuta 1998 |  Åre | pujottelu | 3. |
| 21. marraskuuta 1998 |  Park City | pujottelu | 2. |
| 8. tammikuuta 1999 |  Berchtesgaden | pujottelu | 1. |
| 5. joulukuuta 1999 |  Serre Chevalier | pujottelu | 3. |
| 29. joulukuuta 1999 |  Lienz | pujottelu | 1. |
| 6. tammikuuta 2000 |  Maribor | pujottelu | 3. |
| 23. marraskuuta 2002 |  Park City | pujottelu | 3. |