stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lappajärvi
Tunnettuja lappajärveläisiä

| --- | --- |
 Rauha Ahonen-Staack, keramiikkataiteilija  Emmi Alanen, jalkapalloilija  Pekka Alanen, painija  Arvid Broms, taidemaalari  August Fellman, valtiopäivämies ja tehtailija  Gustaf Esaias Fellman, juristi, kuvernööri, valtioneuvos ja senaattori  Alfred Hyytinen, jääkäri  Ismo Hämeenniemi, aitajuoksija  Arthur Indola, jääkärikapteeni  Gary (oik. Tuomas Keskinen), kitaristi  Mauri Koskela, prikaatikenraali  Timo Kotipelto, laulaja  Yrjö Kujala, kirjailija  Pertti Kultalahti, kirjailija ja toimittaja  Juho Kuorikoski, toimittaja ja kirjailija  Taavetti Kärnä, talonpoika  Toivo Kärnä, jääkärikapteeni  Jussi Lampi, näyttelijä :  Kustaa Loukola, jääkäriluutnantti  Tarja Lunnas, laulaja  Arto Melleri, kirjailija  Matti Nykänen, jääkäri  Jari Olli, kymmenottelija  Petra Olli, painija  Janne (Kristian) Pihlajaharju, muusikko ja tapahtumajärjestäjä  Kari Piippo, graafinen suunnittelija  Antero Rantamäki, kauppaneuvos  Veli Saarikalle, saarnaaja  Heleena Savela, toimittaja  Veikko Savela, poliitikko  Elmo Savola, moniottelija  Seppo Särkiniemi, pappi ja kansanedustaja  Antti Tuuri, kirjailija  Jukka Väkeväinen, kymmenottelija  Jarmo Övermark, olympiapainija  Kari Övermark, olympiapainija.
Ystävyyskunnat

Kramfors, 1974
Puudosi, 1992
Muuta

Lappajärvellä järjestetty Tulivuorirock (1971–1988, 2007–2016) oli vanhimpia suomalaisia rockfestivaaleja.
Lappajärvi-järven kärnäiitti-kiveä löytyy maailmasta ainoastaan kyseisestä järvestä ja sen ympäristöstä. Kivi on nimetty järven suurimman saaren, Kärnän mukaan.
2. toukokuuta 1979 nousi Lappajärvi ja lappajärveläiset julkisuuteen yhtenä ensimmäisistä kansalaistottelemattomuuden airuista: voimalaitoksen vesitarpeen vuoksi oli järven vedenpinta juoksutettu käsittämättömän matalalle. Isännät tukkivat Lappajärven patokapinassa traktoreillaan tuomillaan kivillä Ähtävänjoen suuaukon.
Timo Kotipelto ja hänen kokoamansa Lappajärven kuoro voitti kevättalvella 2009 tuotetun ja televisioidun Nelosen Kuorosota-ohjelman. Näin he toivat neljänkymmenentuhannen euron arvoisen voittopotin Lappajärvelle. Voittopotti lahjoitettiin kunnalle nuorten musiikkitoimintojen tukemiseen.
Kunnan tunnuslauseena toimii ”Pala taivasta”.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lappajärven kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Lappajärven avainluvut
Lappajärvi. Järviwiki.
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Porin Ässät (jalkapallo)

Porin Ässät on nykyinen jääkiekkoseura, jonka ohjelmassa oli myös jalkapallo vuosina 1967–1981.
Seuran perustaminen

Ässät syntyi vuonna 1967 kun kaksi porilaista seuraa, Porin Karhut ja RU-38 yhdistyivät. Uuden seuran jääkiekkojoukkue sai Karhujen paikan jääkiekon SM-sarjassa, Ässien jalkapallojoukkue puolestaan peri RU-38:n sarjapaikan jalkapallon Mestaruussarjasta. Karhujen jalkapallojoukkue jatkoi toimintaansa vielä yhden kauden Ässien kakkosjoukkueena toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa.
SM-sarjakaudet

Porin Ässien taival jalkapallon pääsarjassa kesti kaksi vuotta. Ensimmäisenä kautenaan vuonna 1968 se sijoittui 12 joukkueen sarjassa kymmenenneksi, välttäen putoamisen neljän pisteen erolla Ponnistukseen.
Vuonna 1969 Ässät lähti sarjaan erittäin kapealla materiaalilla. Kun joukkue kohtasi vielä suuren määrän loukkaantumisia, jäi se sarjan viimeiseksi. Ässät saavutti 22 ottelussa ainoastaan yhden voiton ja neljä tasapeliä. Joukkueen pelaajat kävivät niin vähiin, että esimerkiksi HJK:ta vastaan Olympiastadionilla joutui 40-vuotias valmentaja Toivo Johansson itsekin kentälle. Tuloksena oli 1–10-tappio. Ässät kärsi myös Suomen Cupissa nöyryyttävän kuuden maalin häviön kahta sarjatasoa alempana pelanneelle Lapuan Virkiälle.
Loppukaudesta Ässien joukkue koostui suurelta osin juniori-ikäisistä pelaajista, Mukana oli myös Ässien jääkiekkomiehistöstä apuun hälytettyjä pelaajia, kuten jo Tampereen Palloilijoissa 1960-luvun alussa jalkapalloa pelannut Kaj Matalamäki.
Ässien jalkapalloryhmässä nähtiin vuosien saatossa myös useita muita jääkiekkoa päälajinaan pitäneitä pelaajia, nimekkäimpänä heistä Pekka Rautakallio.
Alasarjakaudet

Kaksi seuraavaa kautta Ässät pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, entisessä Suomensarjassa, joka oli nimetty uudelleen II-divisioonaksi. Vuodesta 1972 lähtien seura pelasi yhtä kautta lukuun ottamatta kolmannella sarjatasolla, joka oli aluksi nimeltään III-divisioona ja vuoden 1973 sarjauudistuksen jälkeen II-divisioona.
Ässien jalkapallotoiminta lopetettiin taloudellisista syistä keväällä 1981, jolloin sen pelaajat siirtyivät uudelleen perustetun Porin Palloilijoiden riveihin. Joukkue sijoittui II divisioonassa viimeiseksi ja putosi sarjaporrasta alemmaksi.
Nuorten Suomen mestaruus

Kahden SM-sarjakauden lisäksi Ässien suurimmaksi jalkapallosaavutukseksi jäi vuonna 1970 saavutettu A-nuorten Suomen mestaruus. Mestaruusjoukkueessa pelasivat muun muassa Tapio Furuholm, Seppo Sairanen, Tapio Koskinen ja Pertti Lundell.
Entisiä pelaajia

Esa Furuholm
Tapio Furuholm
Juha Granath
Keijo Koistinen
Tapio Koskinen
Pertti Lundell
Jarmo Manninen
Kaj Matalamäki
Timo Mäkelä
Risto Puustinen
Pekka Rautakallio
Seppo Sairanen
Raimo Tuli
Matti Unho
Kuopion Elo – Porin Ässät toukokuussa 1969
A-nuorten suomenmestarit 1970
Jääkiekon Suomen Cup 1965

| Jääkiekon Suomen Cup 1965 |
| --- | --- |

Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  6.
Maa:  Suomi
Joukkueiden määrä:  48
Mestari:  RU-38
Toinen sija:  SaiPa
  ← 1964 :  1966 → 
Jääkiekon Suomen Cup 1965 oli kuudes Suomen Cup.
Karsinnat

Joensuun Peli-Toverit – Warkauden Urheilijat 5-7
Martinniemen Ahmat – Pateniemen Urheilijat 0-1 (luovutusvoitto)
Jämsänkosken Ilves – Vaasan Palloseura 1-0 (luovutusvoitto)
Forssan Palloseura – Riihimäen Pallonlyöjät 5-8
Upon Pallo – Porvoon Akilles 3-4
Kuusankosken Puhti – Kouvolan Pallonlyöjät 9-1
Mikkelin Pallo-Kissat – Pieksämäen Pallo-Sepot 4-6
Rauman Säppi – Harjavallan Kuparikiekko 13-3
Åbo IFK – Salon Palloilijat 2-5
Rovaniemen Palloseura – Oulun Kärpät 4-3
Lahden Palloseura – Heinolan Palloilijat -47 2-8
Kotkan Reipas – Kotkan Työväen Palloilijat 7-8
Joensuun Kiekko-Karhut – Joensuun Kiekko-Pojat 0-10
Helsingin Ponnistus – Karhu-Kissat 2-17
Pitäjänmäen Tarmo – Tikkurilan Jää-Veikot 13-9
Imatran Ketterä – Savonlinnan Pallokerho 4-3
1. kierros

Pateniemen Urheilijat – Rovaniemen Palloseura 1-0 (luovutusvoitto)
Jämsänkosken Ilves - Raahen Vesa 1-0 (luovutusvoitto)
Jyväskylän Palloilijat – Tampereen Kilpa-Veljet 1-7
Tappara – Tampereen Ilves 12-8
RU-38 – Tampereen Pallo-Veikot 1-0 (luovutusvoitto)
Rauman Säppi – Rauman Hokki 8-3
Hämeenlinnan Pallokerho – Rauman Lukko 9-6
Porvoon Akilles – Lahden Reipas 7-4
Heinolan Palloilijat -47 – Mikkelin Palloilijat 0-4
Kuusankosken Puhti – Kotkan Työväen Palloilijat 4-6
Pieksämäen Pallo-Sepot – Kalevan Pallo 6-5
Warkauden Urheilijat – Joensuun Kiekko-Pojat 10-8
Riihimäen Pallonlyöjät – Hämeenlinnan Tarmo 1-6
Turun Toverit – Salon Palloilijat 1-0 (luovutusvoitto)
Pitäjänmäen Tarmo – Karhu-Kissat 2-3
Imatran Ketterä – Saimaan Pallo 2-9
2. kierros

JIlves – TK-V 1-7
Säppi – TuTo 4-5
PatenUrh – RU-38 3-4
KTP – Akilles 5-7
HPK – Tappara 5-8
PiPS – WU 3-7
HlTarmo – K-Kissat 2-3
MP – SaiPa 4-5
3. kierros

TuTo – WU 10-3
SaiPa – K-Kissat 4-2
TK-V – Tappara 10-4
Akilles – RU-38 2-3
Välierät

TK-V – SaiPa 4-8
RU-38 – TuTo 6-3
Loppuottelu

RU-38 – SaiPa 3-2 ja. (1-0, 0-2, 1-0, 1-0)
Steve Roach

Steve Roach on yhdysvaltalainen ambient-muusikko. Hän on syntynyt vuonna 1955 La Mesan kaupungissa Kaliforniassa.
Roachin lähestymistapa ambientiin on tyypillisesti ollut tahditon, vaikkakin hän on julkaissut rytmikkäitä, trance-pohjaisia groove-tuotoksia ja heimo-ambient-kappaleita lähes yhtä paljon kuin tunnelmallisia kappaleita. Jotkin hänen kappaleistaan ovat selvästi syntetisaattoripohjaisia, kun taas jotkin sisältävät erittäin ambienttisia kitarakokeiluja. Roach on tuottanut myös etnisiä vaikutteita sisältäviä kappaleita.
Vuosien maailmanlaajuiset live-konsertit, joiden asetelmat ovat olleet mitä epätavallisimpia, ovat ruokkineet Roachin kekseliään äänimaailman ydintä. Vuoden 1982 jälkeen ilmestynyt Roachin nauhoitettu tuotanto on ollut vähintään yllätyksellistä.
Steve Roach on kannattanut didgeridoo-soittimen käyttämistä ambient-musiikissa. Hän itse oppi soittamaan didgeridoota 1980-luvulle sijoittuvilla Australian-matkoillaan. Kun Roach työskenteli meksikolaisen muusikon Jorge Reyesin kanssa, musiikkiin sekoittui esihispaanista ainesta. Tämä yhdistelmä teki Roachista yhden heimo-ambient-musiikin perustajista.
Aiheesta muualla

Steve Roachin kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz
Serie A

| Serie A |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Italia
Perustettu:  1929
Joukkueita:  20
Hallitseva mestari:  FC Internazionale Milano (2023–2024)
Eniten mestaruuksia:  Juventus (36)
Sarjataso:  1.
Alempi taso:  Serie B
Aiheesta muualla
www.legaseriea.it
Serie A (sponsorinimellä Serie A TIM) on Italian jalkapallon korkein sarjataso. Sen järjestää Lega Nazionale Professionisti Serie A, joka perustettiin vuonna 2010 Lega Calcion jakauduttua kahtia.
Italian mestaruudesta on pelattu jalkapallossa vuodesta 1898 lähtien. Serie A käynnistyi kaudella 1929–1930, tätä ennen pelattiin alueellisia sarjoja.
Sarjassa on kaudesta 2004–2005 lähtien pelannut 20 joukkuetta. Jokainen joukkue kohtaa toisensa kahdesti, vieraissa ja kotona, jolloin otteluita kertyy joukkuetta kohden 38. Kauden päätteeksi sarjan kolme viimeistä joukkuetta putoaa Serie B:hen. Historian saatossa menestyksekkäin joukkue on ollut Juventus 36 mestaruudella eli scudettolla. Milanon merkittävimmistä seuroista Internazionale on voittanut mestaruuden 20 ja Milan 19 kertaa.
Serie A on yksi Euroopan kovatasoisimmista jalkapallosarjoista. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa toiseksi Englannin Valioliigan jälkeen ajanjaksolla 2020–2024.
Serie A:n vuoden parhaat palkitaan Italian pelaajayhdistyksen palkintogaalassa. Sarjan parhaasta maalintekijästä käytetään nimitystä Capocannoniere.
Joukkueet kaudella 2024–2025

Kauden 2024–25 Serie A-joukkueiden sijainnit
| Joukkue | Kaupunki | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- |
| Atalanta | Bergamo |  Gian Piero Gasperini |
| Bologna | Bologna |  Vincenzo Italiano |
| Cagliari | Cagliari |  Davide Nicola |
| Como | Como |  Cesc Fàbregas |
| Empoli | Empoli |  Roberto D’Aversa |
| Fiorentina | Firenze |  Raffaele Palladino |
| Genoa | Genova |  Patrick Vieira |
| Hellas Verona | Verona |  Paolo Zanetti |
| Inter | Milano |  Simone Inzaghi |
| Juventus | Torino |  Thiago Motta |
| Lazio | Rooma |  Marco Baroni |
| Lecce | Lecce |  Marco Giampaolo |
| AC Milan | Milano |  Sérgio Conceição |
| Monza | Monza |  Alessandro Nesta |
| Napoli | Napoli |  Antonio Conte |
| Parma | Parma |  Cristian Chivu |
| AS Roma | Rooma |  Claudio Ranieri |
| Torino | Torino |  Paolo Vanoli |
| Udinese | Udine |  Kosta Runjaić |
| Venezia | Venetsia |  Eusebio Di Francesco |
Mestarit > Joukkueittain

| Sijoitus | Joukkue | Määrä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Juventus | 36 | 1905, 1926, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1950, 1952, 1958, 1960, 1961, 1967, 1972, 1973, 1975, 1977, 1978, 1981, 1982, 1984, 1986, 1995, 1997, 1998, 2002, 2003, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 |
| 2 | Internazionale | 20 | 1910, 1920, 1930, 1938, 1940, 1953, 1954, 1963, 1965, 1966, 1971, 1980, 1989, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2021, 2024 |
| 3 | Milan | 19 | 1901, 1906, 1907, 1951, 1955, 1957, 1959, 1962, 1968, 1979, 1988, 1992, 1993, 1994, 1996, 1999, 2004, 2011, 2022 |
| 4 | Genoa | 9 | 1898, 1899, 1900, 1902, 1903, 1904, 1915, 1923, 1924 |
| 5 | Pro Vercelli | 7 | 1908, 1909, 1911, 1912, 1913, 1921, 1922 (CCI) |
| 5 | Bologna | 7 | 1925, 1929, 1936, 1937, 1939, 1941, 1964 |
| 5 | Torino | 7 | 1928, 1943, 1946, 1947, 1948, 1949, 1976 |
| 8 | Roma | 3 | 1942, 1983, 2001 |
| 8 | Napoli | 3 | 1987, 1990, 2023 |
| 10 | Fiorentina | 2 | 1956, 1969 |
| 10 | Lazio | 2 | 1974, 2000 |
| 12 | Casale | 1 | 1914 |
| 12 | Novese | 1 | 1922 (FIGC) |
| 12 | Cagliari | 1 | 1970 |
| 12 | Hellas Verona | 1 | 1985 |
| 12 | Sampdoria | 1 | 1991 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sarjan sivusto (italiaksi)
Serie A:n tulospalvelu (suomeksi)
Serie A:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1890-luku |  |  |  |  |  |  |  | 1898 | 1899 | 1900 |
| 1900-luku | 1901 | 1902 | 1903 | 1904 | 1905 | 1906 | 1907 | 1908 | 1909 | 1909–1910 |
| 1910-luku | 1910–1911 | 1911–1912 | 1912–1913 | 1913–1914 | 1914–1915 |  |  |  |  | 1919–1920 |
| 1920-luku | 1920–1921 | 1921–1922 | 1922–1923 | 1923–1924 | 1924–1925 | 1925–1926 | 1926–1927 | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 |  |  |  | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 | 1975–1976 | 1976–1977 | 1977–1978 | 1978–1979 | 1979–1980 |
| 1980-luku | 1980–1981 | 1981–1982 | 1982–1983 | 1983–1984 | 1984–1985 | 1985–1986 | 1986–1987 | 1987–1988 | 1988–1989 | 1989–1990 |
| 1990-luku | 1990–1991 | 1991–1992 | 1992–1993 | 1993–1994 | 1994–1995 | 1995–1996 | 1996–1997 | 1997–1998 | 1998–1999 | 1999–2000 |
| 2000-luku | 2000–2001 | 2001–2002 | 2002–2003 | 2003–2004 | 2004–2005 | 2005–2006 | 2006–2007 | 2007–2008 | 2008–2009 | 2009–2010 |
| 2010-luku | 2010–2011 | 2011–2012 | 2012–2013 | 2013–2014 | 2014–2015 | 2015–2016 | 2016–2017 | 2017–2018 | 2018–2019 | 2019–2020 |
| 2020-luku | 2020–2021 | 2021–2022 | 2022–2023 | 2023–2024 | 2024–2025 | 2025–2026 | 2026–2027 | 2027–2028 | 2028–2029 | 2029–2030 |
| n k  Pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales 
| n k Italian jalkapallo |
| --- | --- | --- |
| Lajiliitto | Italian jalkapalloliitto |  |
| Sarjat |  Serie A  Serie B  Serie C  Serie D  Eccellenza  Serie A (naiset)  |  |
| Cup-kilpailut |  Coppa Italia  Italian supercup  |  |
| Maajoukkueet |  Italian maajoukkue  Naisten maajoukkue  |  |
| Palkinnot |  Oscar del calcio  Capocannoniere  |  |
Helsingin Jalkapalloklubi (jääkiekko)

| Helsingin Jalkapalloklubi (jääkiekko) |
| --- | --- |

Perustettu:  1907
Lakkautettu:  1972
Kaupunki:  Helsinki
Värit:           
Mestaruudet:  3 (1929, 1932, 1935)
Hopeaa:  6 (1931, 1933, 1938, 1939, 1941, 1972)
Pronssia:  2 (1936, 1937)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helsingin Jalkapalloklubi on helsinkiläinen urheiluseura, jolla oli miesten jääkiekkojoukkue vuosina 1928−1972. Vuonna 1972 seura yhdisti jääkiekkotoiminnan Karhu-Kissojen kanssa, ja toimintaa jatkoi Helsingin Jääkiekkoklubi.
Historia

Helsingin Jalkapalloklubin jääpallojoukkue oli noussut 1920-luvulla yhdeksi maan parhaista seuroista, ja Suomeen tullut uusi ja alkuun oudolta tuntunut laji, jääkiekko, otettiin HJK:n ohjelmaan jääpallon jälkeen seuran talviseksi kakkoslajiksi. HJK:n jääkiekkojoukkue osallistui ensimmäiseen jääkiekon SM-kilpailuun 1928. Tuleva mestari Viipurin Reipas pudotti sen jatkosta ensimmäisessä ottelussa. Seuraavana kautena 1929 HJK eteni loppuotteluun asti, missä se voitti Helsingin Palloseuran 5–1. Mestaruus oli helsinkiläisseurojen ensimmäinen jääkiekon Suomen mestaruus.
1930-luvulle tultaessa jääkiekko oli pieni laji, eikä SM-sarjaankaan osallistunut montaa joukkuetta. HJK oli yksi Suomen jääkiekon edelläkävijöistä. Se voitti 1930-luvulla vielä kaksi mestaruutta, vuosina 1932 ja 1935.
1940-luvulle tultaessa HJK käväsi kerran Suomensarjassa pudottuaan SM-sarjasta 1947, mutta muuten se pelasi SM-sarjassa ja sijoittui yleensä sarjan keskivaiheille. 1950-luvun kausina menestys ei myöskään ollut huomattavaa, HJK oli parhaimmillaan neljäs ja pelasi välillä Suomensarjassakin. Uutta nousua HJK teki 1960-luvun alkupuolella, kärkisijoille asti se ei kuitenkaan yltänyt ja vuonna 1966 HJK putosi SM-sarjasta.
1960–1970-lukujen vaihteessa HJK alkoi panostaa jääkiekkoon merkittävästi, ja seura nousi Suomensarjakauden 1969−1970 päätteeksi takaisin SM-sarjaan kaudeksi 1970–1971. SM-sarjakausi sujui nousijalta varsin kelvollisesti, se sijoittui viidenneksi. Seuraavana kautena 1971−1972 HJK voitti alkusarjan, se oli tasapisteissä Tampereen Ilveksen kanssa. Loppusarjassa Ilves kiri kuitenkin HJK:n ohi, ja HJK saavutti hopeamitalit. Mitali jäi HJK:n viimeiseksi jääkiekkomitaliksi.
Hopeakauden jälkeen seura joutui talousvaikeuksiin ja yhdisti voimansa Karhu-Kissojen kanssa. Seuraavana kautena 1972−1973 SM-sarjaan osallistui uusi seura Helsingin Jääkiekkoklubi. HJK:n lyhenne pysyi samana ja yhteisjoukkue sijoittui viidenneksi. Sitä seuraavana kautena 1973−1974 Jääkiekkoklubi erosi yhteistyöstä ja SM-sarjaan osallistuva joukkue pelasi Karhu-Kissojen nimellä. Kausi päättyi putoamiseen.
HIFK – HJK 1970-luvulla
Colin Brittain

Amerikkalainen lauluntekijä ja tuottajaMalline:SHORTDESC:Amerikkalainen lauluntekijä ja tuottaja
| Colin Brittain |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1986 (ikä 38)  Nashville, Tennessee, Yhdysvallat
Ammatti:  tuottaja (musiikki), lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  Alternative rock, pop rock
Soittimet:  rumpusetti, kitara
Yhtyeet:  Linkin Park
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Colin "Doc" Brittain (s. 29. joulukuuta 1986) on yhdysvaltalainen lauluntekijä, tuottaja ja muusikko, joka on solminut levytyssopimuksen Warner Chappell Musicin kanssa. Hän on toiminut Linkin Parkin rumpalina yhtyeen paluusta syyskuussa 2024 lähtien. Ennen liittymistään bändiin hän kirjoitti ja tuotti musiikkia muun muassa yhtyeille Papa Roach, Hands Like Houses, Basement, Dashboard Confessional, 5 Seconds of Summer, Miyavi, Foundry ja One Ok Rock.
Ura

Brittain aloitti uransa soittamalla rumpuja Oh No Fiasco -yhtyeessä. Oh No Fiasco solmi levytyssopimuksen Five Seven Musicin kanssa ja julkaisi esikois-EP:nsä No One's Gotta Know.
Vuonna 2024 hän liittyi yhdysvaltalaiseen rock-yhtye Linkin Parkiin uutena rumpalina sen jälkeen, kun yhtyeen alkuperäinen rumpali Rob Bourdon kieltäytyi palaamasta uudelleen yhdistyneeseen yhtyeeseen, jossa uusi laulaja on Emily Armstrong.
David Pogue

Pogue vuonna 2010.
David Pogue (s. 9. maaliskuuta 1963 Shaker Heights, Ohio) on yhdysvaltalainen teknologiatoimittaja, tietokirjailija ja tiedeaiheisten televisiodokumenttien juontaja, joka on tunnettu humoristisesta tavastaan arvioida uutuustuotteita ja käsitellä vakaviakin tiedeaiheita. Hän toimi aiemmin muusikkona New Yorkin Broadway-teattereissa.
David Pogue osoitti jo varhain kiinnostusta musiikkiin ja teatteriin ja oli mukana monissa koulunsa näytelmissä ja musiikkiesityksissä muun muassa säveltäjänä ja pianistina. Hän oli lahjakas myös kielellisesti ja opetteli teini-iässä nelisensataa taikatemppua. High schoolin jälkeen hän aloitti opinnot Yalen yliopistossa pääaineinaan musiikki, tietotekniikka ja englanti.
Macworld ja For Dummies -kirjat

Valmistuttuaan Pogue haaveili Broadway-teatterikapellimestarin urasta ja toimikin teatterimuusikkona kymmenisen vuotta, kunnes alkoi kiinnostua Apple-tietokoneista ja uuden tietotekniikan opettamisesta ihmisille, aluksi Broadway-kuuluisuuksille kuten Stephen Sondheim. Vuonna 1988 hän alkoi kirjoittaa Macworld-aikakauslehteen, mitä jatkui vuoteen 2000 saakka. Macworldin sisaryhtiö IDG pyysi Poguea Mac for Dummies -kirjan kirjoittajaksi. Se oli vasta toinen sittemmin laajaksi paisuneessa For Dummies -kirjasarjassa. Pogue sai pian kirjoittaa sarjaan myös taikuudesta (Magic for Dummies), oopperataiteesta (Opera for Dummies) ja klassisesta musiikista (Classical Music for Dummies). Niitä seurasivat saman sarjan kirjat uusista Macintosh-tietokonemalleista.
The Missing Manual

Vuonna 2000 David Pogue ryhtyi yrittäjäksi ja perusti oman yrityksen Pogue Press. Hän ryhtyi sen puitteissa kirjoittamaan uutta ”The Missing Manual” -kirjasarjaa uusista teknologiatuotteista, joiden mukana ei useinkaan enää tullut painettua käyttöohjetta. O’Reilly Median kustantamassa sarjassa on ilmestynyt yli 60 opaskirjaa Poguen ja monien muiden asiantuntijoiden kirjoittamina.
The New York Times

Pogue piti pitkään viikoittaista teknologiakolumnia The New York Times -sanomalehdessä. Sen ohella hän teki koomisia videoklippejä lehden verkkosivuille seikkailuistaan uusien kuluttajalaitteiden maailmassa. Lokakuussa 2013 hän jätti lehden 13 vuoden jälkeen ja ryhtyi vetämään Yahoon uutta palvelua Yahoo Tech.
Pogue vierailee usein tv-ohjelmissa ja on suosittu puhuja muun muassa TED-konferensseissa. Hän on myös juontanut useita Yhdysvaltojen julkisen palvelun tv-yhtiön PBS:n tuottamia, Ylen Prisma-sarjassakin nähtyjä tiededokumentteja.
Pogue on saanut kaksi Emmy-palkintoa, kaksi Webby-palkintoa ja Loeb-palkinnon journalistisista ansioista.
Aiheesta muualla

Poguen virallinen sivusto
Poguen blogi The New York Timesin sivustolla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Ruotsinlaivalla 24h

| Ruotsinlaivalla 24h> Färjan |
| --- | --- |
Tyyli:  tosi-tv
Kestoaika:  60 min
Alkuperämaa:   Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   Kanal 5  TV5
Esitetty:  29. syyskuuta 2008 – 22. lokakuuta 2012
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  39
Färjan 2012.
Ruotsinlaivalla 24h (ruots. Färjan) on ruotsalainen tositelevisio-sarja, jossa seurataan Viking Line -varustamon M/S Cinderellan työntekijöiden arkea. Ohjelma alkoi ruotsalaisella Kanal 5 -kanavalla 29. syyskuuta 2008. Suomessa ohjelman esittäminen alkoi TV5-kanavalla 8. toukokuuta 2010. Ohjelmaa tehtiin neljä tuotantokautta, yhteensä 39 jaksoa.