stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hjemmet

| Hjemmet |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kustantaja:  Egmont
Levikki:  103 100 (Tanska, 2013) 137 000 (Norja, 2017)
Perustettu:  1904 (Tanska) 1911 (Norja)
Kotimaa:  Tanska ja Norja
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  tanska, norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Hjemmet on vuonna 1904 perustettu tanskalainen viikkolehti, jossa on muun muassa artikkeleita, novelleja, pulmatehtäviä ja tv-ohjelmatietoja. Lehden levikki oli noin 103 100 vuonna 2013, ja se on Tanskan suosituimpia viikkolehtiä.
Vuodesta 1911 lehdestä on ilmestynyt myös norjalainen versio. Sen levikki oli 137 000 vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (tanskaksi)
Lehden verkkosivut (norjaksi)
Hermeetikko (aikakauskirja)

| Hermeetikko-kirja |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  Aikakauskirja
Kustantaja:  United Force OÜ
Julkaisija:  United Force OÜ
ISSN:  ISSN 2323-4474
Perustettu:  2012
Päätoimittaja:  Kane Kanerva
Kotikunta:  Tallinna
Kotimaa:  Viro
Sivukoko:  140 x 210 mm
Ilmestymistiheys:  3-4 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
www.hermeetikko.net
Hermeetikko-kirja on vuonna 2012 perustettu aikakauskirja, joka ilmestyy 3-4 kertaa vuodessa. Lähinnä alkemiaa, filosofiaa, historiaa, uskontotieteitä, kielitieteitä, salatieteitä ja kulttuuria käsittelevä kirjasarja perustettiin 2012 lakkautetun hermeetikko-lehden (2006-2012) jatkeeksi. Vaikka Hermeetikko-kirja kulkeekin lehden statuksella, on kyseessä ennemmin kirjasarja, jonka jokainen numero käsittää keskimäärin 400 sivua. Sarjan päätoimittajana toimii sen perustaja ja Hermeetikko-lehdestä tuttu Kane Kanerva.
Kirjasarja koostuu mm. kiellettyjen ja harvinaisten kirjojen uusinnoista, salatieteellisten klassikoteosten käännöksistä sekä erilaisista tutkimuksista ja artikkeleista. Ominaista Hermeetikolle on myös siihen sisällytetty huumori.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Huumeinen elämä

| Huumeinen elämä> Ett anständigt liv |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stefan Jarl
Käsikirjoittaja:  Stefan Jarl
Tuottaja:  Stefan Jarl
Säveltäjä:   Ulf Dageby  Kenneth Gustafsson  Eva Blondin  Stoffe Svensson 
Kuvaaja:   Per Källberg  Staffan Lindqvist  Jan Lindqvist  Roland Lundin 
Leikkaaja:   Anette Lykke-Lundberg  Jan Persson  Pelle Andersson 
Pääosat:   Kenneth Gustafsson  Eva Blondin  Patric Gustafsson  Majken Gustafsson  Gustav Svensson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:   SF Svensk Filmindustri AB  Jarl & Lindqvist Filmproduktion 
Ensi-ilta:  1979
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huumeinen elämä (Ett anständigt liv) on Stefan Jarlin käsikirjoittama, tuottama ja ohjaama ruotsalainen dokumenttielokuva vuodelta 1979. Se on Jarlin toinen elokuva syrjäytyneistä ystävistään, ensimmäinen oli vuosikymmen aiemmin valmistunut dokumentti teini-ikäisistä pojista nimeltä Dom kallar oss mods (1968). 1970-luvun mittaan siinä esiintyneiden nuorten miesten syrjäytyminen on pahentunut ja päihderiippuvuus edennyt hasiksesta ja morfiinista heroiiniin.
Elokuva koostuu haastatteluista, edellisen elokuvan kohtausten takaumamaisesta käytöstä sekä dokumentaarisesta kuvamateriaalista miesten kiertelystä asemilla, putkassa, rahanhankintakeikoilla ja päihdehuollossa,   Päähenkilöinä ovat ”Stoffe” Svensson ja tätä vähän paremmin selviytynyt Kenta, sekä molempien naisystävät, lapset ja vanhemmat.
Elokuva herätti edeltäjänsä tavoin Ruotsissa yhteiskunnallista keskustelua syrjäytymisestä, joka ei koskenut vain maahanmuuttajia vaan Jarlin osoittaman näkökulman mukaan myös syntyperäisiä ruotsalaisia.
Samoja ihmisiä seurasi vielä vuonna 1993 valmistunut Kapinallisten perintö (Det sociala arvet) ja lyhytelokuva Epilog (2006), joka päätti Jarlin neliosaiseksi muodostuneen ”trilogian”.
Hermeen talo

| Hermeen talo |
| --- | --- |
 Hermeen talon rauniot.
Sijainti:  Delos, Kykladit, Etelä-Egean saaret  Kreikka
Koordinaatit:  37°23′53″N, 25°16′08″E
Rakennustyyppi:  yksityistalo
Valmistumisvuosi:  100-luku eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hermeen talo on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Hermeen talon rauniot.
Hermeen talo rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Se sijaitsi Kýnthos-vuoren alarinteessä Deloksen teatterin koillispuolella. Talon itäpuolella sijaitsi niin kutsuttu Inopoksen talo ja kaakkoispuolella Samothrakeion sekä muu Kýnthoksen länsirinteen pyhäkköalue. Talo oli rakennettu rinteeseen neljään tasoon. Sen pylväät edustivat doorilaista tyyliä. Osa niistä on kunnostettu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hermeen talo Wikimedia Commonsissa
Huumereitti

| Huumereitti> Afyon – Oppio |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ferdinando Baldi
Käsikirjoittaja:  Ferdinando Baldi Duilio Coletti
Säveltäjä:  Guido De Angelis
Kuvaaja:  Aiace Parolin
Leikkaaja:  Eugenio Alabiso
Pääosat:  Ben Gazzara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Ranska
Tuotantoyhtiö:   P.A.C. - Produzioni Atlas Consorziate  Société Cinématographique Lyre  Consortium d'Achats Audiovisuels 
Ensi-ilta:  1972
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huumereitti (Afyon oppio) on Ferdinando Baldin ohjaama italialais-ranskalainen jännityselokuva vuodelta 1972. Siinä Ben Gazzara näyttelee oopiumikauppaa Istanbulissa järjestelevää New Yorkin mafian miestä, joka onkin todellisuudessa huumepoliisi. Muissa pääosissa ovat Silvia Monti ja Fausto Tozzi.
Suomessa elokuva julkaistiin ensi kerran VHS-videokasettina. Video-oppaassa se sai yhden tähden viidestä ja lyhyen luonnehdinnan oopiumin ympärillä pyöriväksi B-luokan mafiaelokuvaksi.
Huutjärven koulu

Huutjärven koulu elokuussa 2015.
Huutjärven koulu on Pyhtäällä toimiva peruskoulu, jossa on luokat 1–9. Vuonna 2021 Huutjärven koulussa oli noin 440 oppilasta. Vanha koulu purettiin homeongelman takia ja nykyinen uusi koulu valmistui vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivut
Holosijivin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Kiova (Holosijivin piiri), Ukraina
Lähin kaupunki:  Kiova
Pinta-ala:  45,2552 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  30.1.2008
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Holosijivin kansallispuisto (ukr. Національний природний парк «Голосіївський», Natsionalnyi pryrodnyi park "Holosijivskyi") on kansallispuisto Ukrainan pääkaupunki Kiovan eteläosan kattavan Holosijivin piirin alueella. Vuonna 2008 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 45,2552 neliökilometriä.
Kansallispuiston perustamista varten Kiovan kaupunginvaltuusto varasi vuonna 1994 tekemällään päätöksellä noin 110 neliökilometrin suuruisen alueen. Monet alkujaan kansallispuistoksi ajatelluista alueista tulivat sittemmin kaupunkirakentamisen ja muun toiminnan piiriin, joten kun presidentin asetus kansallispuistosta vihdoin annettiin vuonna 2007, kansallispuiston pinta-ala oli supistunut alle puoleen varatusta alueesta. Pyrkimyksiä kansallispuiston alueen luvattomaan käyttöön on esiintynyt myös myöhemmin.
Kansallispuistoon järjestetään ohjattuja tutustumiskävelyjä.
Ratikalla kansallispuistoon.
Avantouimapaikka.
2. maailmansodan aikainen bunkkeri.
Vähän isompi tammi.
Mäntymesisieniä (Armillaria ostoyae)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holosijivin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Natsionalnyi pryrodnyi park "Holosijivskyi" (ukrainaksi) (nppg.gov.ua)
Natsionalnyi pryrodnyi park "Holosijivskyi" (video, 4min 22s) (ukrainaksi) (youtube.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Holosiivskyi National Nature Park
Käännös suomeksi
Hiidenkirnu Festival

| Hiidenkirnu Festival |
| --- | --- |

Tyyppi:  musiikkifestivaali
Päivämäärä:  12.–13.7.2024
Tapahtumapaikka:  Nummelan pesäpallostadion, Nummela
Paikkakunta:  Vihti
Ensimmäisen kerran:  2022
Kävijöitä:  6 000 (2022)
Järjestäjä:  United Festivals Oy
Kotisivut
Hiidenkirnu Festival on Vihdin Nummelassa järjestettävä järjestettävä musiikkifestivaali. Tapahtuma järjestetään kesäisin Nummelan pesäpallostadionilla. Tapahtuma on järjestetty ensimmäisen kerran vuonna 2022. Festivaalin tuotannosta vastaa United Festivals Oy.
Hiidenkirnu Festival järjestettiin ensimmäisen kerran 15.–16. heinäkuuta 2022 Nummelan pesäpallostadionilla. Ensimmäisen vuoden tapahtuma keräsi 6 000 kävijää.
Festivaalin artistit > 2024

Haloo Helsinki
Kwan
Juha Tapio
Abreu
Antti Ketonen
JVG
Isac Elliot
Viivi
Anssi Kela
Ressu Redford
Amanda Harkimo
Festivaalin artistit > 2023

The Rasmus
Alphaville
Teflon Brothers
Neon 2
JVG
Klamydia
Jannika B
Anssi Kela
Kuumaa
Younghearted
Festivaalin artistit > 2022

JVG
Eppu Normaali
Ressu Redford
Suvi Teräsniska
Sanni
Blind Channel
Tommi Läntinen
Heikki Simola

Heikki Simola (2. lokakuuta 1926 Kiukainen – 2. tammikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja kanslianeuvos, joka toimi vuosina 1964–1989 Sairaalaliiton johtajana.
Simola aloitti uransa toimimalla 1953–1964 Maalaiskuntien liiton lakimiehenä, apulaisosastopäällikkönä ja osastopäällikkönä. Hän oli 1958–1960 myös Helsingin yliopistollisen keskussairaalaliiton sihteeri ja kansliapäällikkö sekä Kunnallisopiston johtaja 1962–1964.
Vuonna 1964 Simola nimitettiin vastaperustetun kunnallisten yleissairaaloiden järjestön Sairaalaliiton ensimmäiseksi johtajaksi. Sairaalaliitto oli mukana kehittämässä alan lainsäädäntöä sekä sairaaloiden hallintoa ja toimintatapoja ja osallistui alan tutkimuksen, suunnittelun ja koulutuksen toteuttamiseen. Simolan merkittävänä aikaansaannoksena pidetään myös kunnallisten viranhaltijoiden ja työntekijöiden eläketurvan järjestämistä. Simola oli mukana toimikunnassa, jonka työn pohjalta säädettiin erikoissairaanhoitolaki.
Heikki Simola oli Helsingin yliopistollisen keskussairaalan liittohallituksen jäsen 1977–1981, kliinisten laboratorioiden Laaduntarkkailu Oy:n hallituksen puheenjohtaja 1971–1990 ja Kansanterveyslaitoksen johtokunnan jäsen 1981–1990. Hän istui kansainvälisen sairaalaliiton IHF:n hallituksessa 18 vuotta ja tuli 1989 sen kunniajäseneksi. Samana vuonna Simola jäi eläkkeelle ja sai kanslianeuvoksen arvonimen.
Simola on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Teoksia

Simola, Heikki & Rantanen, Tarmo & Itkonen, Martti: Kunnallinen kokoustekniikka. Maalaiskuntien liitto 1961. Neljäs painos 1975.
Hakkila, Esko & Simola, Heikki: Asiakirjakaavoja selityksineen. Otava 1960. Kymmenes painos 1974.
Nauru Satakunnalle : anekdootteja ja kaskuja Risto Rytistä, Edwin Linkomiehestä, F. E. Sillanpäästä, Maila Talviosta ja Emil Cedercreutzista tyyneen Satakunnan kansaan. Satakunnan kilta ry 1994.
Hoskon kaivos

Hoskon kaivos on Ilomantsin Pihlajavaarassa sijaitseva Endomines Oy:n kultakaivos, jonka tuotanto alkaa vuonna 2024. Kaivoksen malmi viedään rikastettavaksi Pampalon kaivoksen rikastuslaitokselle. Hosko kuuluu niin sanotun Karjalan Kultalinjan esiintymiin. Hoskon esiintymän taloudellisesti hyödynnettäviksi malmivaroiksi arvioidaan noin 300 000 tonnia. Kaivos toteutetaan 2 hehtaarin kokoisena avolouhoksena, jonka suurin syvyys tulee olemaan 80 metriä.
Geologian tutkimuskeskus suoritti kullan etsintää alueella 1986-1995. 1990-luvun lopulla Hoskon alueelle tehtiin tutkimuskaivanto ja koelouhos. Vuonna 2013 Hoskosta louhittiin koeluontoisesti 400 tonnia malmia.
Louhoksen kuivatusvedet ja läjitysalueilta tulevat suoto- ja valumavedet johdetaan tasaus- ja käsittelyaltaisiin, joissa vedessä erotetaan kiintoaines ja veteen liuenneet metallit. Vesi johdetaan sitten pintavalutuskentän kautta vesistöön. Louhoksesta pois pumpattavan pohjaveden määräksi on arvioitu noin 600 000 kuutiometriä vuodessa. Hoskon alueella esiintyy runsaasti arseenia maa-ja kallioperässä ja arseenin luontainen taustapitoisuus pintavesissä on valtakunnallisesti verrattuna korkea 4 µg/litra. Hoskon malmi on hyvin arseeni- ja rikkipitoista.
Hyptoniitti

Hyptoniitti (engl. Hybtonite) on Amroy Europe Oyn rekisteröimä tavaramerkki nanoepoksimateriaalille. 
Hyptoniitit ovat komposiittimateriaaleja, joiden vahvisteena on käytetty hiilinanoputkia.
Materiaali ja sen valmistusmenetelmä kehitettiin alun perin Jyväskylän yliopiston nanotekniikkaosastolla vuosina 2002–2004.
Menetelmässä käytetään ultraääntä hajottamaan nanoputkikimput ja muodostamaan radikaaleja nanoputkien päihin ja mahdollisesti myös sivuseinämiin.
Tämän jälkeen nanoputket voivat reagoida epoksin tai muun materiaalin kanssa muodostaen vahvoja kovalenttisia sidoksia. 
Tämän ansiosta jo 0,5 % hiilinanoputkia sisältävä hyptoniittipohjainen komposiittimateriaali on vetolujuudeltaan 20–30 % vahvempi ja väsymiskestävyydeltään 50–200 % vahvempi kuin aikaisemmat komposiittimateriaalit.
Valmistusprosessissa on mahdollista kontrolloida materiaalin ominaisuuksia, kuten sähkönjohtavuutta, lämmönjohtavuutta ja viskositeettia. Saatavilla on useita erilaisia hyptoniitteja eri tarkoituksiin, kuten lasikuidun tai hiilikuidun laminointiin, liimoihin, maaleihin ja pinnoitteisiin.
Käyttökohteet

Hyptoniitin ensimmäisiä käyttökohteita ovat olleet tuulivoimalat, veneiden ja laivojen materiaalit sekä erilaiset urheiluvälineet.
Montreal Nitro jääkiekkomaila oli ensimmäinen hyptoniittia hyödyntävä kaupallinen tuote.
Sukset ja rullasukset (Peltonen)
Pesäpallomailat (Karhu)
Nuolet (Easton)
Lainelaudat (Entropy Surfboards)
Eagle Tuulivoima Oy valmistaa pientuulivoimaloita (2–20 kW), joiden roottoreissa käytetään hyptoniittia.
Suurissa tuulivoimaloissa hyptoniittia käyttävät Evergreen (Kiina), LM Glassfiber (Tanska) ja CompoTech (Tšekki). LM Glassfiber käytti hyptoniittia Skotlannin rannikon tuntumaan pystytetyn maailman suurimman tuulivoimalan 61,5 metriä pitkissä siivissä.
Merimaalit / AMC nanopäällysteet.
Palkinnot

Tammikuussa 2006 Montreal Hybtonite® ”Nitro” -jääkiekkomaila valittiin vuoden nanotuotteeksi maailmassa Nanotech 2006 show’ssa Tokiossa.
Helmikuussa 2009 Amroy sai Frost & Sullivan European Technology Innovation Award -palkinnon hyptoniitin kehittämisestä.
Hoskonen

Hoskonen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Arttu Hoskonen (s. 1997), suomalainen jalkapalloilija
Hannu Hoskonen (s. 1957), suomalainen poliitikko, kansanedustaja (Keskusta) ja metsätalousinsinööri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hjerkinnin ampuma-alue

Hjerkinnin ampuma-alue
Hjerkinnin ampuma-alue (norj. Hjerkinn skytefelt) on Norjan puolustusvoimien ampuma-alue luonnonpuiston vieressä. Se sijaitsee 1 100 – 1 900 metrin korkeudessa merenpinnasta ja sen pinta-ala on 165 km². Norjan puolustusvoimat kokeilee siellä mm. rypälepommin räjähdystehoa. Norjan ilmavoimat harjoittelee pommituslentoja F-16-hävittäjillä kyseisellä alueella. Ampuma-alueen maalialueella on sähköisiä antureita räjähdysten analysoimiseen.
Belgian ilmavoimien F-16AM pudotti rypälepommeja sivuun maalista vuonna 2002 . Virhe aiheutti raivaamisen tarpeen ja Norjan suurkäräjillä alkoi hanke rypälepommien käytön kieltämiseksi.
Norjan puolustusvoimat havaitsi syksyllä 2005 rypälepommien tytärammusten korkeita räjähtämättömyysprosentteja. Libanonin sodasta 2006 ja siellä räjähtämättä jääneistä uusista H85-tytärammuksista johtuen kokeita jatkettiin 21. syyskuuta 2006 Norjan puolustusvoimien tutkimuslaitoksen johdolla. Kokeet herättivät mielenkiintoa muun muassa Ison-Britannian alahuoneessa Libanonin raivaustilanteen vuoksi.
Ampuma-alueella käytettäviä kalustoja ja järjestelmiä

F-16 Fighting Falcon, Alankomaiden ilmavoimat, Belgian ilmavoimat ja Norjan ilmavoimat
Mk 82 -lentopommi
M109-telatykki
Aiheesta muualla

NRK: Klasebomber gir uro i SV og Sp - Forsvarets testing av klasebomber på Dovrefjell skaper stor uro i SVs og Senterpartiets rekker (norjaksi)
VG: Grønt lys for klasebombing i utlandet - Norske jagerflypiloter får fortsatt trene med klasebomber, men bare når de deltar på NATO-øvelser i utlandet (norjaksi)
Aftenposten: Slapp klasebomber over Dovrefjell (norjaksi)
Ny Tid: Forbud mot klasebomber i det blå (norjaksi)
Tidens Krav: Vil stoppe klasebombing i Hjerkinn skytefelt (norjaksi)
Godbrandsdölen Dagningen: Skall sprenge 18 000 bomber (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Forsvarsnett: Feilslipp av bombe i Hjerkinn skytefelt (Arkistoitu – Internet Archive), Jahn Rønne 14.11.2003 (norjaksi)
Henkensä antoi hän, kaikki ken loi

Henkensä antoi hän, kaikki ken loi on Gustaf Skinnarin kirjoittama laulu vuodelta 1888. Skinnari kirjoitti laulunsa Psalmin 76 sanoman pohjalta.
Laulun sävelmä on suomalainen toisinto Heinrich Albertin sävelmästä. Toisinnon on merkinnyt muistiin Toivo Kuula isänsä Matti Kuulan laulamana.
Julkaistu

Siionin laulut nro 118
Siionin matkalaulut nro 81 Henkensä antoi kaikki ken loi
Sions Sånger nro 291 Han gav sin ande, som skapade allt
Virsikirja ja Hengellisiä lauluja nro 683
Songs and Hymns of Zion nro 216 He gave His life, our Creator and King
Hymns and Songs of Zion nro 532 His life he has ransomed, Creator and King
Norjan kirkon virsikirja nro 864 Frelseren døde, oppgav sin ån
Heikki Seppälä (urkuri)

Seppälä vuonna 1961
Heikki Juhani Seppälä (22. elokuuta 1922 Tampere – 4. helmikuuta 1990 Uppsala) oli suomalainen kirkkomuusikko. Hän sai director musices -arvon 1952 ilmeisesti nuorimpana muusikkona siihen mennessä.
Elämä ja ura

Heikki Seppälän vanhemmat olivat tuomiorovasti K. H. Seppälä ja pianonsoiton opettaja Anna Karolina Seppälä o. s. Levón. Heikki Seppälä kävi keskikoulun Tampereen suomalaisessa yhteiskoulussa ja opiskeli musiikkia Tampereen musiikkiopistossa. Aamulehden arvostelija kirjoitti 15-vuotiaan Heikki Seppälän suorituksesta musiikkiopiston näytteissä toukokuussa 1938 seuraavasti: "Heikki Seppälän Melartin-soitto on mainittava erikseen. Enemmänkin kuin kaunis taitoisuus vakuutti soiton tulkintasisältö nuorenmiehen huomattavasta lahjakkuudesta. Hänen soitossaan on aitoa musiikillista ajattelua ja välittömyyttä. Vasiten tästä syystä Heikki Seppälän suoritus oli koko eilisillan merkittävin." Seuraavan vuoden lokakuussa Seppälä esiintyi Yleisradion lähetyksessä Tampereelta.
Heikki Seppälä jatkoi musiikin opiskelua Helsingissä ja valmistui Helsingin kirkkomusiikkiopistosta kanttori-urkuriksi 1942 ja sai Sibelius-akatemian päästötodistuksen 1952 ja urkudiplomin 1953. Sibelius-akatemian oppilaanakin Heikki Seppälä sai jo 1943 tunnustusta esiintymisestään oppilasnäytteissä.
Seppälä työskenteli Tampereen Viinikan kirkon kanttori-urkurina 1942–1954 ja samassa tehtävässä Kalevan seurakunnassa 1953–1957. Tampereen tuomiokirkkoseurakunnan urkurina hän toimi 1957–1975. Seppälä piti ainakin alkuaikoina tuomiokirkossa kerran kuukaudessa pääsymaksuttoman urkuillan. Kesällä 1968 Seppälä ryhtyi yhdessä Pyynikin ja Kalevan seurakuntien urkureiden Matti Hannulan ja Pentti Salmelan kanssa järjestämään arkipäivisin urkutuokioita Kalevan kirkossa ja tuomiokirkossa. Samat urkurit panivat 1973 alulle kesäsunnuntaihin sijoittuvan urkukonserttisarjan Aleksanterin kirkossa.
Heikki Seppälä toimi Tampereella Tampereen musiikkiopiston opettajana 1944–1975 ja Aamulehden musiikkiarvostelijana 1952–1974. Hän piti urkuensikonserttinsa Helsingissä 1952 ja sen jälkeen konsertteja eri puolilla maata. Olavi Pesonen totesi Seppälän ensikonserttia arvioidessaan: " . . . taitaa soittimensa juurta jaksain. Niin sormio- kuin jalkiotekniikkakin vaikuttaa vaivattomalta vaikeimmissakin tehtävissä." Heikki Seppälää käytettiin useasti laulukonserttien pianosäestäjänä, missä yhteydessä ylistettiin hänen ilmiömäistä transponointitaitoaan.
Heikki Seppälän aviopuoliso oli vuodesta 1943 näyttelijä Kielo Tuulikki Keihäs. Avioliitosta syntyi kolme lasta: Johannes Seppälä (Kaarle Juhani, 1944–2017), Antti (Huunan-Seppälä, 1945–2022) ja Matti (Huunan-Seppälä, 1946–). Jäätyään eläkkeelle Heikki Seppälä muutti vaimoineen Uppsalaan ja liittyi ortodoksiseen kirkkoon seuraten täten poikaansa Johannesta, joka toimi Ruotsissa Ekumeenisen patriarkaatin alaisen kreikkalaisen seurakunnan pappina.
Huumekartelli

Huumekartelli on laaja ja monimutkainen järjestö, joka koostuu useista huumeita valmistavista, kuljettavista ja myyvistä järjestöistä sekä erilaisiin huumekauppaa tukeviin tarkoituksiin perustetuista soluista. Huumekartelli saattaa olla vain löyhä sopimus tai liikeyritystä muistuttava järjestelmä. Huumekartelli luo aina huumeiden kuljetustienkenen mukaan? ja siksi toimii sekä huumeiden tuotanto-, jalostus- että kulutusalueilla. Esimerkiksi Latinalaisen Amerikan huumekartellit ulottuvat Yhdysvaltoihin asti. Voimakkailla huumekartelleilla saattaa olla suuri yhteiskunnallinen merkitys huumeiden tuotantomaassa. Vaikka aina ei ole kyse kartellista talouselämän kilpailunrajoittamisen merkityksessä, puhutaan huume-alan monialayrityksistä yleensä kartelleinakenen mukaan?.
1980-luvulla tulivat suuren yleisön tietoon Kolumbian huumekartellit ja huumekauppaa käyvät sissit. Kolumbiassa muun muassa Calin ja Medellínin huumekartellien johtajista tuli  1980-luvulla yhteiskunnallista vaikutusvaltaa saaneita ”huumeparoneja”, joista tunnetuin oli Medellinin kartellin johtaja Pablo Escobar.
2000-luvulla ovat tulleet erityisen tunnetuksi Meksikon huumekartellit, joita vastaan oli 2000-luvun lopussa käynnissä sota. Meksikon merkittävin kartelli oli Sinaloan huumekartelli, mutta 2012 raportoitiin Zetasin kasvaneen sitä suuremmaksi. Meksikolaiset toimivat myös Etelä-Amerikassa.
Igor Grabovski

| Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:  Neuvostoliitto> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
Igor Vladimirovitš Grabovski (ven. Игорь Владимирович Грабовский; s. 2. syyskuuta 1941) on Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja sai siellä joukkueineen pronssia.
Huutilampi

| Huutilampi |
| --- | --- |
 Näkymä pohjoisrannan lintulavalta etelään.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Heikinharju, Oulu
Koordinaatit:  65°03′30″N, 25°35′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kalimeenoja
Järvinumero:  84.114.1.013 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  23,9 m
Rantaviiva:  1,1 km
Pinta-ala:  0,2 km²
 fiHuutilampi 
Huutilampi (aiemmin Kärnälampi) on Heikinharjun kaupunginosassa Korvensuoran suuralueella Oulun kaupungissa sijaitseva asemakaavalla suojeltu lampi.
Lampi on matala ja umpeenkasvava, sen pinta-ala on noin 20 hehtaaria. Lammen rannat ovat luhta- ja saranevaa, vesialueen keskiosissa on muutamia avovesilampareita. Lampea ja sen suorantoja ympäröivät mäntyvaltaiset kangasmaastot. Lampi laskee kapeaa ojaa pitkin Kalimeenojaan ja edelleen Perämereen.
Linnustoltaan Huutilampi ja sitä ympäröivät alueet ovat niukkoja, mutta alueella pesii Oulun seudun suurin naurulokkien yhdyskunta. Lammella on kirjattu jopa viidensadan naurulokkiparin havaintoja. Lisäksi siellä oleskelee runsaasti pesimättömiä yksilöitä, toukokuussa niitä voi olla tuhansittain. Muita muutto- ja pesimälintuja alueella on niukasti.
Vesilinnuista lammella tavataan pesimässä taveja ja tukkasotkia, rannoilla taas pajusirkkuja ja rantaniityillä lisäksi isokuoveja. Suokukkoja on nähty soitimella lammen ympäristössä. Lammella on tavattu myös harvinaisia mustakurkku-uikkuja.
Lammen rannalle on vuonna 1996 rakennettu 0,7 metrin korkuinen lintulava, johon mahtuu kerrallaan 2–3 henkilöä. Lampea kiertää myös Huutilammen luontopolku, jolla on pituutta noin 1,5 kilometriä. Reitti on merkitty maastoon keltaisin nauhoin ja paaluin. Lisäksi alueella on ympäristöpolku, joka johtaa Huutilammelta Ruskon kaatopaikan sivuitse Kuivasjärven suuntaan. Metsän oppimispolku ylittää Kalimeenojan, lammelta pääsee myös Auran majalle johtavalle ulkoilureitille.