stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anita Rée
Elämänvaiheita

Anita Rée syntyi kuuluisaan juutalaiseen kauppiasperheeseen ja hänen vanhempansa olivat Israel ja Clara Rée. Vanhemmat päättivät kuitenkin viedä Anitan ja hänen sisarensa Emilien kasteelle ja kasvattaa tyttärensä luterilaisiksi.
Rée opiskeli aluksi taidetta Hampurissa Arthur Siebelistin johdolla, ja vuonna 1906 hän tapasi Max Liebermannin, joka havaitsi hänen lahjansa ja kannusti jatkamaan opintoja. Yhdessä ystäviensä ja taidemaalari Franz Nölkenin kanssa Rée perusti oman ateljeeyhteisön vuoden 1910 paikkeilla. Rée lähti ateljeesta, kun huomasi että rakkaussuhde Nölkeniin oli jäänyt yksipuoliseksi. Talven 1912–1913 Rée oleskeli Pariisissa ja opiskeli maalaustaidetta Fernand Légerin johdolla.
Vuonna 1913 Rée otti osaa Hampurissa pidettyyn suureen taidenäyttelyyn ja seuraavana vuonna hän oli tunnustettu muotokuvamaalari. Vuonna 1919 hän liittyi "Hampurin Secession" - nimiseen taiteilijaryhmään, jonka esikuvana olivat Berliinin ja Münchenin vastaavat ryhmät. Vuonna 1921 hän matkaili Tirolissa ja vuodet 1922–1925 hän asui Positanossa Italiassa. Italian oleskelunsa aikana hän sai vahvoja vaikutteita renessanssitaiteilija Piero della Francescalta.
Hampuriin Rée palasi vuonna 1926. Hän oli mukana naistaiteilijoiden yhdistyksen perustamisessa. Tuolloin häneltä tilattiin seinämaalauksia julkisiin rakennuksiin. Maalaukset hävitettiin kansallissosialistien valtakaudella 1933–1945. Vuonna 1930 Rée koki ensimmäisiä takaiskuja elämässään urallaan, kun häneltä uuteen Langenhornin Angkarkircheen tilatut seinämaalaukset päätettiin jättää toteuttamatta. Kirkonmiehet vetosivat tuolloin uskonnollisiin syihin. Pian kansallissosialistit julistivat hänet juutalaiseksi ja Hampurin taiteilijaseura muukalaiseksi. Rée muutti Hampurista Syltiin.
Rée tunsi olevansa monien vihamielisten hyökkäysten kohteena ja todennäköisesti näiden syiden vuoksi surmasi itsensä vuonna 1933. Sisarelleen hän oli jättänyt kirjeen, jossa kuvaili maailman mielettömyyttä. Hän jätti jälkeensä 190 teosta. Vuonna 1936 Réen ystävä, historioitsija Carl Georg Heise kirjoitti häntä puolustaneen artikkelin. Sen mukaan Rée, jonka vanhemmat olivat saksalaistuneita ja joka oli kasvatettu kristityksi, ei ollut itsekään pitänyt itseään juutalaisena. Sen vuoksi häntä ei tulisi pitää juutalaisena taiteilijana. Kirjoitus suututti Réen sekä kristityt että juutalaiset ystävät.
Vuonna 1937 hänen työnsä julistettiin rappiotaiteeksi ja ne poistettiin museoista. Hampurin taidehallin huoltomies Wilhelm Werner otti Réen työt kotiinsa, minkä ansiosta ne säilyivät jälkipolville. Nykyään niitä on esillä Hamburger Kunsthallessa.
Maalauksia

Teresina, 1925,
 Hamburger Kunsthalle
Piansin kanjoni, 1921, Hamburger Kunsthalle
Valkoiset puut, 1925,
 Hamburger Kunsthalle
Nuori kiinalainen mies, 1919, Hamburger Kunsthalle
Aiheesta muualla

http://www.hamburger-kunsthalle.de/ausstellungen/anita-ree
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Anita Rée
Käännös suomeksi
Arara

| Arara |
| --- | --- |
 ilmakuva
 lippu

 Koordinaatit: 06°49′40″S, 35°45′28″W 
Valtio:  Brasilia
Osavaltio:  Paraíba
Perustettu:  
Hallinto:  
 – Pormestari:  José Ernesto dos Santos Sobrinho (PMDB)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  99,1 km²
Korkeus:  467 m
Väkiluku (2010):  12 653
 – Väestötiheys:  135,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arara on kunta Paraíbassa, Brasiliassa. Sen asukasluku on 12 653 (2010) ja pinta-ala 99 km². Kaupunkia johtaa José Ernesto dos Santos.
Ararat (täsmennyssivu)

Ararat tarkoittaa seuraavia asioita:
Ararat, Turkin korkein vuori
Araratin anomalia, muodostuma Ararat-vuorella
Ararat (maakunta), Armenian maakunta
Ararat (piiri), Armenian Araratin maakuntaan kuuluva piiri
Ararat (kaupunki), kaupunki Armenian Araratin maakunnan Araratin piirissä
HMAS Ararat, Bathurst-luokan korvetti
HMAS Ararat (ACPB 89), Armidale-luokan partiovene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ararat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bartholomew Gosnold

Kivinen risti paikassa johon Bartholomew Gosnoldin uskotaan olevan haudattuna.
Bartholomew Gosnold (1571 – 22. syyskuuta 1607) oli englantilainen lakimies, tutkimusmatkailija ja kaappari. Häntä pidetään Virginian asuttamisen aloittajana, sillä hän oli perustamassa London Companyä ja Jamestownia.
Elämä

Gosnold syntyi vuonna 1571 kartanonomistajien perheeseen. Hänet lähetettiin vuonna 1587 Cambridgen Jesus Collegeen ja vuonna 1592 opiskelemaan lakia Lontooseen Middle Templeen. Samoihin aikoihin hän tutustui maantieteilijä Richard Hakluytiin, jonka ansiosta hän kiinnostui merenkulusta. Vuonna 1597 Gosnold pääsi Essexin jaarlin tutkimusmatkalle Azoreille. Tämän jälkeen hän toimi kaapparina espanjalaisia vastaan.
1600-luvun alussa Gosnold alkoi kampanjoimaan Virginian pohjoisosien asutuksen puolesta. Hän sai rahoituksen ja lähti Concord-laivalla kohti Amerikkaa 1602. Hän purjehti ensimmäisenä Azoreilta pohjoista reittiä nykyiseen Maineen Cape Elizabethiin. Sieltä hän purjehti etelään ja nimesi Cape Codin ja Martha's Vineyardin. Jälkimmäinen sai nimensä Gosnoldin lapsena kuolleen ensimmäisen tyttären Marthan mukaan. Retkikunta rantautui kuningatar Elisabetin mukaan nimettyyn Elisabetinsaareen (nyk. Cuttyhunk) ja perusti sinne linnoituksen. He kuitenkin jättivät kuukauden jälkeen, kun he tajusivat, etteivät pystyisi puolustamaan paikkaa intiaaneja vastaan. Retkikunta palasi Englantiin, ja Gosnoldia pidettiin epäonnistuneena.
Englannissa Gosnold hankki tukijoita uudelle retkelle Amerikkaan. Elisabet kuoli 1603, ja valtaistuimelle nousi Jaakko I, joka oli kiinnostunut uusista taloudellisista hankkeista. Varakas liikemies Thomas Smythe, Gosnoldin vaimon serkku, ja Richard Hakluyt kannustivat kuningas Jaakkoa, joka perusti Virginian kauppakomppanian huhtikuussa 1606. Joulukuussa kolmilaivainen retkikunta lähti Lontoosta kohti Amerikkaa. Retkeä johti Christopher Newport, ja Gosnold oli nimetty vara-amiraaliksi. Newportin ei kuitenkaan ollut tarkoitus jäädä Amerikkaan. Huhtikuussa 1607 laivat saapuivat Chesapeakenlahdelle lähelle James Riverin suuta. He perustivat nykyisen Jamestownin paikalle linnoituksen. Kesän aikana 104:stä uudisasukkaasta kuoli 50 sairauksiin ja aliravitsemukseen. Gosnold kuoli elokuun lopulla. Hänet haudattiin linnoituksen ulkopuolelle sotilasmenoin.
Arvo Vesterinen

Arvo Vilhelm Vesterinen (29. syyskuuta 1923 Kanneljärvi – 12. heinäkuuta 2003 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Vesterisen vanhemmat olivat herastuomari Ville Vesterinen ja Olga Nikkanen ja puoliso vuodesta 1948 Jenny Kaarina Lehtinen. Vesterinen valmistui kauppateknikoksi Suomen Myynti- ja Mainoskoulusta 1950. Keskon johtajakoulutuksen hän suoritti 1957–1959 ja LIFIM:in liikkeenjohdon täydennyskoulutuskurssin 1969–1970. Vesterinen oli Keskon Itä-Suomen piirineuvoja Kuopiossa 1950–1953, Pohjois-Savon Yrittäjät ry:n toiminnanjohtaja 1953–1954, Keskon Oulun konttorin konttoripäällikkö 1954–1959, Otra Oy:n hallinnollinen johtaja vuodesta 1959 ja toimitusjohtaja Tampereella 1961–1965 ja Keskon Savonlinnan konttorin johtaja 1965–1967 ja Oulun konttorin johtaja 1967–1983. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Vapaaehtoisena jatkosotaan osallistunut Vesterinen oli sotilasarvoltaan reservin kersantti. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1978.
Anni Lahe

| Anni Lahe> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1992 (ikä 31–32) Helsinki
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  Sony Music (2018–?)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anni Lahe (s. 1992) on helsinkiläinen poplaulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi Idolsin kahdeksannelta tuotantokaudelta, josta hän putosi juuri ennen suorien lähetysten alkua.
Peruskoulunsa Lahe kävi Munkkiniemen yhteiskoulussa, ja vuonna 2011 hän valmistui Sibelius-lukiosta.
Idols

Anni Lahe osallistui Idolsin 8. kaudelle, ja koelauluinaan hänellä oli Kasmirin ”Iholla” ja hänen oma kappaleensa ”Maistan sut”. Kartanoviikon jälkeisessä This Is Me -vaiheessa Lahe esitti kappaleensa ”X” ja Top10 Round -vaiheessa Maija Vilkkumaan kappaleen ”Satumaa-tango”, minkä jälkeen hän putosi – juuri ennen ensimmäistä semifinaalia.
Diskografia > EP:t

Jonain kauniina päivänä olen unohtanut (13. lokakuuta 2023, omakustanne)
Diskografia > Singlet

”19 (Mäsänä)” (19. kesäkuuta 2017, omakustanne)
”Maistan sut” (12. maaliskuuta 2018, omakustanne / Sony Music)
”Illalla taas” (12. lokakuuta 2018, Sony Music)
”Mä en halua rakastaa sua enää” (14. kesäkuuta 2019, Sony Music)
”Mustavalkoista” (4. lokakuuta 2019, Sony Music)
”Nukahdan” (3. huhtikuuta 2020, Sony Music)
”Terapiaan” (4. helmikuuta 2022, Backfront Music)
”Hengität vielä” (27. toukokuuta 2022, Backfront Music)
”Juhlat” (2. syyskuuta 2022, Backfront Music)
”Mä en halua rakastaa sua enää (Remix)” (31. maaliskuuta 2023, Same Goal)
”Älä päästä mua menemään” (28. huhtikuuta 2023, omakustanne)
”Savuna ilmaan” (16. kesäkuuta 2023, omakustanne)
Diskografia > Epäviralliset julkaisut > Kappaleet

”Jos sulla ei ois mitään muuta” (26. lokakuuta 2016)
”Sun täytyy mennä nyt” (8. toukokuuta 2018)
Diskografia > Epäviralliset julkaisut > Musiikkivideot

”Jos sulla ei ois mitään muuta” (26. lokakuuta 2016)
”19 (Mäsänä)” (15. kesäkuuta 2017)
Artem Klein

| Artem Klein |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1994 (ikä 30) Omsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Saksa,  Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Keskushyökkääjä, laitahyökkääjä
Maila:  Vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  FC Barcelona
Sarja:  Superliga
Pelinumero:  94
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Valmennusura
Vuodet:  2017-nykyhetki
Seurat:  Mad Dogs Mannheim
Artem Klein (ven. Артем Клеин; s. 16. Tammikuuta 1994 Omsk) on saksalais-venäläinen jääkiekkoilija ja manageri, joka edusti kaudella 2021–2022 FC Barcelonaa Espanjan Superligassa. Klein on toiminut Mad Dogs Mannheimin managerina vuodesta 2017. Klein on pelannut myös yhden ottelun Saksan DEL-liigassa.
Arm (yritys)

| Arm |
| --- | --- |

Perustettu:  1990
Kotipaikka:  Cambridge, Britannia
Toimiala:  puolijohdeteollisuus, ohjelmistoteollisuus
Tuotteet:  ARM
Omistaja:  Softbank
Kotisivu:  www.arm.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arm on puolijohteiden ja ohjelmistojen suunnitteluyhtiö, jonka omistaa SoftBank Group. Yhtiön päämaja sijaitsee Cambridgessä Britanniassa. Yhtiön historia juontaa Acorn Computers -yritykseen.
Yhtiön tunnetuin tuote on ARM-suoritin.
Lyhenne ARM esiintyi ensi kerran vuonna 1983 ja tarkoitti Acorn RISC Machine. Suoritinta käytettiin ensi kerran Acorn Archimedes -tietokoneessa.
Yhtiö ei itse valmista suorittimia vaan lisensoi immateriaalioikeuden.
Yhtiöllä on 6 500 työntekijää, joista 3 000 henkilöä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Markkinaosuus

Yhtiö on dominoiva älypuhelinten piirien suunnittelijana, mutta kasvu sillä alalla on hidastunut.
Softbankin ostettua yhtiön uusi strategia painotti esineiden internet -käyttöä (IoT) palvelinmarkkinoiden kustannuksella: vuodesta 2015 vuoteen 2019 yhtiön panostus kehitykseen kasvoi 716 miljoonasta dollarista 1,6 miljardiin dollariin kun samaan aikaan liikevaihto kasvoi 20 prosenttia 1,9 miljardiin dollariin ja voitto-osuus putosi 70 prosenttia 276 miljoonaan dollariin. Aiemmin Softbank arvioi IoT-markkinoiden kasvua suuremmaksi ja palvelinmarkkinoiden kasvua pienemmäksi kuin sen myöhemmissä arvioissa.
Tuotteet

ARM-suoritin
Mali-grafiikkasuoritin
Aiheesta muualla

A Brief History of Arm: Part 1 (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:ARM Holdings
Käännös suomeksi
Barletta-Andria-Tranin maakunta

Barletta-Andria-Tranin maakunta (ital. Provincia di Barletta-Andria-Trani) on Italian maakunta, joka perustettiin virallisesti vuonna 2009 yhdistämällä osia Barin ja Foggian maakunnista. Maakuntaan kuuluu kymmenen kuntaa, ja sitä hallinnoidaan alueen kolmesta suurimmasta kaupungista, jotka antavat sille myös nimen: Barletta (noin 94 000 asukasta), Andria (100 000) ja Trani (56 000).  Barletta-Andria-Tranin maakunta sijaitsee Apulian alueella Italian eteläosissa. Maakunnan pinta-ala on 1 583 km². Vuonna 2011 sen kymmenessä kunnassa asui yhteensä noin 392 000 asukasta.
Artemare

| Artemare |
| --- | --- |
 Artemaren kylä
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Rhône-Alpes
Departementti:  Ain
Arrondissementti:  Belley
Kantoni:  Champagne-en-Valromey
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Mireille Charmont-Munet
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,75 km²
Väkiluku (1999):  970
 – Väestötiheys:  259 as./km²
 
 www.artemare.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Artemare on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 970 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Artemaren pinta-ala on noin 4 neliökilometriä.
Athenen temppeli (Miletos)

| Athenen temppeli |
| --- | --- |
Sijainti:  Miletoksen arkeologinen alue, Balat, Didim, Aydın, Turkki
Koordinaatit:  37°31′42″N, 27°16′18″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 479–450 eaa.
Tyylisuunta:  joonialainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Athenen temppeli oli antiikin aikainen Athenelle omistettu kreikkalainen temppeli Miletoksessa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se rakennettiin 400-luvun eaa. alkupuolella, ja sen edeltäjä on kaupungin varhaisin tunnettu pyhäkkö.
Historia

Athenen temppeli rakennettiin Miletoksen jälleenrakentamisen yhteydessä klassisen kauden alussa noin vuonna 479–450 eaa. Sen paikalla oli ollut varhaisempi temppeli arkaaiselta kaudelta 600-luvulta eaa. lähtien. Eräs arkaaiselle kaudelle ajoittuva piirtokirjoitus mainitsee paikalla olleen Athenen kultin jo viimeistään tuolloin. Näin pyhäkkö oli kaupungin varhaisin. Esinelöytöjen perusteella paikka on ollut kulttipaikkana myös varhemmin geometrisella kaudella. Se myös sijaitsi siinä osassa Miletosta, joka asutettiin ensin.
Temppeli oli olemassa vielä roomalaisella kaudella. On ehdotettu, että se purettiin tuolloin, jotta sen osat voitiin käyttää uudelleen muihin rakennuksiin.
Rakennus

Temppeli sijaitsi Miletoksen lounaisosassa etelään Läntisestä agorasta. Se oli rakennettu keinotekoisella pengerrykselle poikkeuksellisesti pohjois-eteläsuunnassa tyypillisen itä-länsisuunnan sijaan. Näin se oli sijoitettu sopimaan uuteen asemakaavaan, siinä missä varhaisempi temppeli oli rakennettu itä-länsisuunnassa. Temppelin kaksi- tai kolmiportaisen stylobaatin koko oli noin 17,2 × 28,2 metriä.
Temppeli oli peripteraalitemppeli ja edusti joonialaista tyyliä. Sen katsotaan nykyisin olleen pseudodipteraalitemppeli, jonka peristasiksessa oli 8 × 14 pylvästä, ja jonka sisäänkäynnin puoleinen julkisivu oli aito dipteraali. Aiemmin pylväiden määräksi tulkittiin 6 × 10. Pylväissä ei ollut abakus-laattoja. Sisällä temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis) ja jonka syvyys oli noin 6,3 metriä, sekä naos eli cella, jonka koko oli noin 15,8 × 9,2 metriä.
Temppelistä on säilynyt nykyaikaan lähinnä sen perustukset ja joitakin pylväiden osia. Alueelta on löydetty pronssista ja terrakotasta tehtyjä votiivilahjoja sekä keramiikkaa arkaaiselta kaudelta lähtien. Läheltä on löydetty Miletoksen kaikkein varhaisimman asutuksen jäänteitä aina kalkoliittiselta ja varhaiselta pronssikaudelta sekä mykeneläiseltä kaudelta eli myöhemmältä pronssikaudelta lähtien.
Athenen temppelistä löydetty puhdistautumisastia, n. 550 eaa. Altes Museum, Berliini.
Aqtöben alue

| Aqtöben alue Ақтөбе облысы Актюбинская область |
| --- | --- |
 Kukkuloita Aqtöben alueella
 Vaakuna
 Alueen sijainti Kazakstanissa
 Koordinaatit: 50°17′N, 57°10′W 
Valtio:  Kazakstan
Piiritasoisia kaupunkeja:  1
Piirejä:  12
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Aqtöbe
 – kuvernööri:  Berdibek Saparbayev
Pinta-ala:  300 600 km²
Väkiluku (2016):  834 813
 – väestötiheys:  2,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+5
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  KZ-AKT
 
Aqtöben alueen internetsivut
Aqtöben alue (kaz. Ақтөбе облысы, Aqtöbe oblısı, ven. Актюбинская область, Aktjubinskaja oblast) on hallinnollinen alue Kazakstanin länsiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Venäjään, idässä Karagandan ja Qostanayn alueisiin, etelässä Qızılordan alueeseen ja Uzbekistaniin sekä lännessä Mangistaun, Atyraun ja Länsi-Kazakstanin alueisiin.
Alueella on arviolta 834 813 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 300 600 neliökilometriä. Aqtöben alue on pinta-alaltaan toiseksi suurin Kazakstanin alueista. Alueen läpi virtaa Uraljoen sivujoki Ilek. Hallinnollisesti alue jakautuu 12 piiriin.
Vuonna 1999 väestöstä oli kazakkeja 55,6 prosenttia ja venäläisiä 23,7 prosenttia.
Kazakkipaimen Aqtöben alueelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aqtöben alue Wikimedia Commonsissa
Alueen internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kazakstanin alueellinen jako
| --- | --- |
Alueet:   Almaty  Aqmola  Aqtöbe  Atıraw  Etelä-Kazakstan  Itä-Kazakstan  Jambıl  Karaganda  Länsi-Kazakstan  Mañğıstaw  Pavlodar  Pohjois-Kazakstan  Qızılorda  Qostanay 
Kaupungit:   Almaty  Astana (pääkaupunki)  Baikonur
Anita Snellman

| Anita Snellman |
| --- | --- |
 Snellman vuonna 1957.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1924 Helsinki
Kuollut: 24. helmikuuta 2006 (81 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  Kuvataiteilija
Taidesuuntaus:  ekspressionismi
Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Sini Anita Kyllikki Snellman (4. syyskuuta 1924 Helsinki – 24. helmikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taiteilijaprofessori.
Elämäkerta

Snellmanin isä oli toimittaja Aku Snellman ja äiti opettaja Linda Laina Jakku. Snellman teki pitkän uran taiteilijana Suomessa ja ulkomailla. Hän opiskeli Suomen taideakatemian koulussa 1944–1948, Ruotsin taideakatemiassa Tukholmassa 1948–1949 ja Pariisin Académie Julianissa 1949–1950. Suomessa Snellmanin töitä oli ensi kerran esillä Nuorten näyttelyssä 1947. Usean Pariisissa vietetyn vuoden jälkeen taiteilija löysi Ibizan, mistä hän hankki vuonna 1968 oman maatalon. Hän toimi taideopettajana Suomen taideakatemian koulussa 1971–1979.
Snellman muutti vuonna 1955 Ibizalle, ja siitä tuli hänen tärkein asuinpaikkansa koko elämän ajaksi. Juuri Ibizalla taiteilijan kerrotaan löytäneen maalauksiinsa luonnon, valon ja auringon. Hänen töitään on kuvailtu muun muassa paratiisillisiksi, esimerkiksi Sininen poika -triptyykki. Taiteilijan varhaista ekspressionismia edustaa Ateneumin kokoelmissa oleva Tyttö ja kukko vuodelta 1962, jonka esittävälle linjalle rakentui museon kesänäyttely 2003. Snellmanin myöhäistuotannossa oli mukana kosmisia aineksia.
Snellman valittiin 1976 Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilijaksi, ja hänet palkittiin samana vuonna Pro Finlandialla. Hän oli myös Retretin kesän 1985 taiteilija suurella retrospektiivisella näyttelyllään sekä mukana Salmelan taidekeskuksen näyttelyssä 1994. Snellman sai professorin arvonimen vuonna 1986 ja taiteilijaeläkkeen vuodesta 1987.
Pariisin-vuosinaan hän sai tyttären, ja hän oli naimisissa lyhyen aikaa taiteilija George Gonneaun kanssa.
Anita Snellmanin taidesäätiö perustettiin vuonna 1979. Snellmanin teoksia on merkittävimpien suomalaisten taidemuseoiden ja säätiöiden kokoelmissa. Hän ehti eläessään pitää lukuisia näyttelyitä Suomessa ja ulkomailla vuosikymmeniä kestäneen uransa aikana.
»Minulla oli vain voimakas halu maalata, kaikki muu oli toisarvoista.» 
(Anita Snellman)
Kirjallisuutta

Ahtola-Moorhouse, Leena (toim.): Anita Snellman 1924–2006.  Helsinki:  Anita Snellmanin säätiö, 2014.  ISBN 978-952-93-3719-4.
Aiheesta muualla

Anita Snellman Kansallisgallerian kokoelmissa
Anita Snellmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Anita Snellmanin säätiö.
Taidevartti: Anita Snellman – Matanza (Kanttinet/YouTube).
Taidevartti: Anita Snellman – Kukko (Kanttinet/YouTube).
Taidevartti: Anita Snellman – Omakuva (Kanttinet/YouTube).
Anita Snellman: Istuva lukeva poika (1964).
Antiokia

| Antiokia> Ἀντιόχεια |
| --- | --- |
 Antiokian valtaus ensimmäisen ristiretken aikaan esitettynä keskiaikaisessa kuvassa.
Sijainti
 Antiokia
Koordinaatit:  36°12′4″N, 36°9′42″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Antakya, Hatay
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  301 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki Bysantti
Alue:  Syyria
Aiheesta muualla
  Antiokia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Antiokia (m.kreik. Ἀντιόχεια, Antiokheia, lat. Antiocheia/Antiochia ad Orontem) oli antiikin aikainen ja bysanttilaisaikainen kaupunki historiallisessa Syyriassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Orontes-joen (nykyisin Asi) varrella noin 30 kilometrin päässä Välimeren rannikosta. Nykyään Antiokian paikalla sijaitsee turkkilainen Antakyan kaupunki.
Antiokia perustettiin hellenistisenä kaupunkina vuonna 301 eaa. Se toimi Syyrian kreikkalaisten kuninkaiden pääkaupunkina. Antiokiasta tuli kreikkalaisen kulttuurin keskus alueella ja koko pohjoisen Syyrian merkittävin kaupunki. Lopulta se oli Aleksandrian ohella koko Lähi-idän suurimpia kaupunkeja, ja suurimmillaan siellä oli noin puoli miljoonaa asukasta. Antiokiasta tuli merkittävä varhaiskristillinen keskus ensimmäiseltä vuosisadalta lähtien. Keskiajalla kaupunki alkoi taantua ja lopulta hylättiin.