stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taposiris Megale

| Taposiris Megale> Ταπόσιρις Μεγάλη |
| --- | --- |
 Taposiriin Osiriksen temppeli.
Sijainti
 Taposiris Megale
Koordinaatit:  30°56′46″N, 29°31′07″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Abusir, Al-Iskandariyya
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Libya, Ala-Egypti, Egypti
Aiheesta muualla
  Taposiris Megale Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taposiris Megale (m.kreik. Ταπόσιρις/Ταποσῖρις Μεγάλη, Taposiris Megalē, myös Ταπόσειρις/Ταφόσιρις Μεγάλη, Taposeiris/Tafosiris Megalē; lat. Taposiris Magna, Tapostri) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Niilin suiston länsipuolella kaupungista nimensä perineen nykyisen Abusirin lähellä, ja kuului Libyan nomokseen.
Maantiede

Taposiris Megale, suomeksi ”Suuri Osiriksen hauta”, kuului Libyan nomokseen ja sijaitsi Egyptin pohjoisrannikolla eli Välimeren rannalla noin 50 kilometriä länsilounaaseen Aleksandriasta. Se oli rakennettu meren ja Mareotis (nyk. Mariout) -järven väliselle harjanteelle. Kaupunkia ei tule sekoittaa Egyptin muihin Taposiris (”Osiriksen hauta”) -nimisiin kaupunkeihin, joista tunnetuin on Taposiris Mikra.
Historia

Taposiris Megale oli lisänimensä mukaisesti suurin ja merkittävin Taposiris-nimisistä kaupungeista. Se esitti olevansa yksi niistä paikoista, joihin paloitellun Osiriksen ruumiin osia oli haudattu. Samaa kunniaa tavoittelivat myös muut nomokset, ja siksi samannimisiä kaupunkeja oli monissa paikoissa. Strabon mainitsee, että kaupungissa vietettiin suuria juhlia Osiriksen kunniaksi.
Taposiris Megale kasvatti merkitystään hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana. Roomalaisella kaudella Aleksandrian prefekti järjesti kaupungissa Libyan nomoksen censukset. Löydösten perusteella Taposiris vaikuttaa olleen merkittävä satama ja toimineen tulli-asemana Aleksandriaan suuntautuneelle liikenteelle.
Kaupungin jäänteitä tutkittiin jo vuonna 1801 Napoleonin sotaretken aikana. Aluetta on tutkittu pitkään ja siellä ovat suorittaneet kaivauksia muun muassa ranskalaiset ja unkarilaiset arkeologit. Alueella on myös suoritettu entistystöitä.
Rakennukset ja löydökset

Taposiriissa oli suuri Osirikselle omistettu temppeli, joka rakennettiin Ptolemaios II:n aikana. Siitä on säilynyt huomattavia raunioita. Pyhäkkoalueen koko on noin 100 × 85 metriä, ja sitä ympäröi muuri, jota on säilynyt edelleen noin kymmenen metrin korkeudelta. Itämuurissa olleesta porttirakennuksesta on säilynyt sen kaksi suurta pylonia. Pyhäkköalueen keskellä sijainnut varsinainen temppeli on suureksi osaksi tuhoutunut. Säilyneiden pylväänosien perusteella se on edustanut doorilaista tyyliä.
Temppelin alta on löydetty noin 1,3 kilometriä pitkä tunneli. Sen korkeus on noin kaksi metriä ja leveys noin metrin, ja se kulkee noin 13–20 metrin syvyydessä maan alla. Rakenteeltaan se muistuttaa Samoksen Eupalinoksen tunnelia.
Kaupungin muihin löytöihin lukeutuu sen nekropolis eli hauta-alue. Alueelta on löydetty muun muassa merkkihenkilöiden muumioita. Tällä perusteella alueelta on etsitty jopa kadoksissa olevaa Kleopatran hautaa, mutta turhaan.
Prokopioksen mukaan keisari Justinianus rakennutti kaupunkiin noin vuonna 527 jaa. kaupungintalon ja termit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taposiris Megale Wikimedia Commonsissa
Taposiris Magna et Plinthine. Institut Français d'Archéologie Orientale du Caire. (ranskaksi)
Mission Française des fouilles de Taposiris Magna (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Osiriksen temppelin porttirakennuksen pylonit.
Osiriksen temppelin raunioita.
Tongué

| Tongué |
| --- | --- |
 Tongué
 Koordinaatit: 13°35′43″N, 5°16′37″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Macinan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  5 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tongué on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 40 kilometriä Macinasta etelään. Kunnassa on 5 600 asukasta (vuonna 2009).
Tonguén kunta rajoittuu pohjoisessa Macinan piirin Saloban ja koillisessa Folomanan, kaakossa Sanin piirin Siadougoun sekä etelässä ja lännessä Ségoun piirin Fatinén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, markoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet ja naudat. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Tonguéssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Tonguésta on tieyhteydet lähikuntiin. Palveluihin kuuluvat kaksi alakoulua ja terveysasema.
Tamburiini

Romaninainen soittamassa tamburiinia.
Tamburiini on vuosituhansia vanha lyömäsoitin. Se rakentuu kolmesta osasta: rungosta, kalvosta ja rungossa sijaitsevista pienistä lautasista, helistimistä. Nykyään useimmissa versioissa on vain rengas helistimineen ilman kalvoa. Tamburiinia käytetään muun muassa romanien ja persialaisessa kansanmusiikissa, gospelissa sekä pop- ja rockmusiikissa.[lähde? ]
Tamburiinia voi soittaa monella eri tavalla; joko lyömällä sitä toista kämmentä vasten tai heiluttamalla sitä terävästi edestakaisin jolloin myös sen sointi on erilainenselvennä.
Bob Dylan on tehnyt laulun "Mr. Tambourine Man".
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tauno Mäkinen (kirjailija)

Tauno Mäkinen (16. kesäkuuta 1918 Parainen – 9. maaliskuuta 1993 Hyvinkää) oli suomalainen kirjailija.
Tauno Mäkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Mäkinen ja Anna Lähdemäki. Hän kävi kansakoulun ja oli ilmavoimien palveluksessa vuoteen 1958 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle sotilasmestarin arvoisena Tampereen sotilaslennonjohtajan toimesta. Mäkinen toimi sitten Otanmäki Oy:n malminetsintätehtävissä 1958–1962 ja oli Esso Oy:n ilmailuhuollon johtajana 1962–1988. Tampereella asuessaan Mäkinen oli mukana Tampereen työväenopistossa toimineessa Mikko Mäkelän kirjoituspiirissä. Mäkisen esikoisteos ilmasotaromaani Takaperin taivaalle voitti Kirjapajan kirjoituskilpailun. Hänen toinen kirjansa oli omaelämäkerrallinen Elämä pojastaan huolen pitää, joka sijoittui 1920- ja 1930-luvun maaseudulle.
Teoksia

Takaperin taivaalle. Kirjapaja, Helsinki 1982
Elämä pojastaan huolen pitää. Kirjapaja, Helsinki 1984
Throw Rag

Throw Rag on yhdysvaltalainen punk rock -yhtye. Tällä hetkellä yhtyeen laulajalla, Captain Sean Doella, on myös toinen yhtye nimeltään Charley Horse, jossa on jäseniä muun muassa Nashville Pussysta.
Jäsenet > Nykyiset

Captain Sean Doe - laulu
Dean (Dino) McQueen - kitara, laulu
Franco Fontana - basso
Chango Von Streicher - rummut
Jäsenet > Entiset

Jacko The Cobra - pyykkilauta, laulu, huuliharppu, saha, kello, metsästystorvi
Diskografia > Albumit

Tee-Tot - 2001
Desert Shores - 2003
13ft. And Rising - 2005
2nd Place - 2008
Diskografia > DVD:t

Live at the House of Blues - 2004
Aiheesta muualla

Throw Ragin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Työntö

Työnnön tekniikka saksaamalla.
Työntö on toinen laji painonnostokilpailussa. Siinä nostetaan isoimmat painot ja ratkaistaan sijat. Moni suurmestari painonnostossa on ollut erityisen hyvä työntäjä, kuten muun muassa Vasilij Alexejev, Andrey Chemerkin sekä Hossein Rezazadeh.
Säännöt

Työntö on kaksivaiheinen nosto, jossa nostaja ensin nostaa tangon rinnalle yhdessä liikkeessä, joko menemällä syvään tai osittaiseen kyykkyyn tai saksiasentoon. Tämän jälkeen nostaja pysähtyy hetkeksi pitäen tankoa rinnalla, tai oikeastaan etuolkapäiden sekä solisluiden päällä. Tangon pitää olla "rauhoittunut", eli se ei saa täristä. Tämän jälkeen nostaja suorittaa ylöstyönnön ponnistamalla tankoa ylöspäin ja tämän jälkeen työntämällä itsensä tangon alle saksi- tai kyykkyasentoon. Tangon pitää tulla yhdessä vaiheessa suorille käsille, punnertaminen on kiellettyä. Tämän jälkeen nostaja suoristuu pitäen tankoa suorilla käsillä pään yläpuolella. Nosto on valmis, kun jalkaterät ovat rinnakkain ja samansuuntaiset sekä tanko suorilla käsillä.
Tekniikka

Työntöä pidetään tempausta teknisesti hieman helpompana, mutta todellisuus on, että monelle työntö on todellinen haaste.[lähde? ]
Rinnalleveto
Rinnallevedon tekniikkaa voi eritellä osiin jossa veto polviin asti on ykkösveto, ja kiihdytys polvien jälkeen kakkosveto. Kakkosveto loppuu, kun nostaja seisoo suorana hartiat nostettuna.
Ykkösveto
Ykkösveto alkaa kun tanko irrotetaan maasta. Nostajalla on useimmiten polvet taivutettuina noin 90 asteen kulmassa ja selkä etukumarassa noin 20–50 asteen kulmassa alustaan nähden. Ykkövedossa selän kulma alustaan nähden pysyy suurin piirtein samana, veto polviin asti suoritetaan ojentamalla jalkoja ja lantiota.
Kakkosveto
Kakkosvedon alkuvaihetta pidetään vaikeana, koska siinä on vaarana, että tanko karkaa liikaa eteenpäin.
Moni nostaja lyö tankoa reisiin kakkosvedossa, mutta useimmat valmentajat ja nostajat kuitenkin ovat sitä mieltä että onnistuminen suorituksessa ei ole reisiin lyömisen kovuudesta kiinni. Yksi kriteeri onnistumiselle onkin että tanko sivulta päin katsottuna nousee tarpeeksi suorassa ylös.
Päätyö rinnallevedossa, kuten tempauksessakin suoritetaan jalkojen sekä lantion lihaksilla. Käsillä ja hartioilla nostetaan myös, mutta liian aikainen käsienkoukistus heikentää useimmiten merkitsevästi suoritusta.
Allemeno
Allemeno tarkoittaa että nostaja liikkuu tangon alle. Rinnallevedossa suoritetaan allemeno ensin vetämällä tankoa ylöspäin hartioilla ja käsillä ja tämän jälkeen kääntämällä kyynärpäät tangon alle, niin että tanko yhdessä vaiheessa tulee hartioiden päälle. Nostaja on allemenon loppuvaiheessa useimmiten syvässä kyykkyasennossa, tai osittaisessa kyykkyasennossa (raa'at nostot) tai saksiasennossa. Syvä kyykkyasento on kuitenkin ylivoimaisesti eniten käytetty tekniikka.
Vastaanotto
Vastaanotto alkaa kun nostaja on päässyt tangon alle ja tämän jalat ovat jokseenkin tukevasti maassa. Jos tanko ei ole nostajan tukipisteen, ts. jalkaterien, yläpuolella, joutuu nostaja tekemään korjausliikkeitä noston onnistumiseksi.
Ylösnousu
Ylösnousu kyykkyasennosta rinnallevedossa vaatii suuret jalka- ja keskivartalovoimat. Rinnallevedossa onkin jalkavoimien rooli huomattavan suuri. Jotkut nostajat joutuvat rinnallevedon ylösnousuvaiheessa taistelemaan useita sekunteja päästäkseen ylös. Tämä vie huomattavan määrän voimia. Jos tanko samanaikaisesti painaa kaulaa, saattaa nostaja jopa pyörtyä. Tämä tekee työnnöstä raskaan nostolajin.
Ylöstyöntö
Ylöstyöntö suoritetaan ponnistamalla tankoa ylöspäin ja tämän jälkeen työntämällä käsillä, niin että tanko yhdessä vaiheessa tulee suorille käsille nostajan ollessa joko saksiasennossa tai osittaisessa kyykkyasennossa (raa'at nostot). Ylöstyönnössä on tärkeätä että nostaja ei työnnä tankoa liian korkealle tai liian kovaa, koska silloin tanko nousee liian korkealle ja putoaa alas, mikä rasittaa nostajan selkää ja huonontaa onnistumismahdollisuuksia.
Tamelanderin juttu

Tamelanderin juttu oli Krimin sodan aikana vuonna 1855 tapahtunut poliittinen skandaali, jonka yhteydessä ylioppilas Oskar Tamelander paljastui Venäjän viranomaisten vakoojaksi ja erotettiin Helsingin yliopistosta.
Tapahtumat saivat alkunsa, kun Tukholmassa asunut suomalainen runoilija Emil von Qvanten julkaisi salanimellä Peder Särkilax pamfletin Fennomani och skandinavism, jossa hän Krimin sodan vuoksi vaati Suomen erottamista Venäjästä ja kannatti uuden suomalais-skandinaavisen liittovaltion perustamista. Viranomaiset halusivat selvittää kirjoittajan henkilöllisyyden, jolloin venäläismielinen Postihallituksen pääjohtaja Alexander von Wulffert värväsi tehtävään sukulaispoikansa Oskar Tamelanderin. Yliopiston suomenmielisissä piireissä liikkunut Tamelander matkusti Tukholmaan, jossa hän saikin von Qvantenin henkilöllisyyden selville. Tamelanderin uteliaisuus kuitenkin herätti von Qvantenin epäilykset. Hän lähetti tämän mukana Helsinkiin kirjeen, jossa von Qvanten postisensuuria harhauttaen vihjasi vastaanottajalle Tamelanderin olevan viranomaisten ilmiantaja.
Lokakuussa 1855 Anders Gustaf Ramsay kutsui Tamelanderin Helsingissä järjestettyyn tapaamiseen, jossa oli paikalla myös useita muita opiskelijoita sekä yliopiston opettajia. Tamelanderilta onnistuttiin saamaan tunnustus, jonka jälkeen varakansleri Johan Reinhold Munck erotti hänet yliopistosta. Tamelanderin paljastuttua kävi ilmi, että hän oli myös tyrkyttänyt sensuurin kieltämää kirjallisuutta henkilöille, jotka haluttiin tehdä epäilyksenalaisiksi.
Taponlehti

| Taponlehti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Piperales
Heimo::  Piippuruohokasvit Aristolochiaceae 
Alaheimo::  Asaroideae
Suku::  Taponlehdet Asarum
Laji::  europaeum
Kaksiosainen nimi
 Asarum europaeum  L. 

Katso myös
   Taponlehti Wikispeciesissä   Taponlehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taponlehti eli lehtotaponlehti (Asarum europaeum) on Keski- ja Itä-Euroopassa yleinen, vihreänä talvehtiva kasvilaji. Se on myös vanha lääke- ja puutarhakasvi. Suomessa laji on luonnonvaraisena harvinainen ja rauhoitettiin vuonna 1983.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen taponlehden juurakko ja varsi ovat suikertavia. Vuosikasvaimen tyvellä kasvaa 3–4 suomumaista lehteä. Suuremmat kasvulehdet ovat tummanvihreitä, päältä kiiltäviä ja muodoltaan munuaismaisia. Ehytlaitaisen ja alta karvaisen lehden ruoti on 5–15 cm pitkä, lehtilapa on 5–11 cm leveä. Lehdet talvehtivat. Kellomaiset, yksittäin olevat kukat ovat päätteisiä, kolmiliuskaisia ja punaruskeita. Kukat jäävät lehtien alla yleensä huomaamatta. Tuoksu on varsin tärpättimäinen. Taponlehti kukkii touko-kesäkuussa.
Taponlehti voi levittäytyä maarönsyjensä avulla laajoiksi kasvustoiksi. Kasvin siemeniin kehittyy ravintolisäke, joka houkuttelee muurahaisia kuljettamaan siemeniä pesiinsä. Tämän vuoksi lajia tavataankin usein tiheinä kasvustoina muurahaispesien ympäristössä.
Levinneisyys

Taponlehden esiintymisalue ulottuu Ranskasta ja Isosta-Britanniasta Venäjälle Uralin tienoille. Skandinaviassa lajia tavataan Tanskassa sekä Norjan ja Ruotsin eteläosissa, mutta nämä esiintymät ovat viljelykarkulaisia. Suomessa taponlehteä on tavattu eri puolilla Etelä-Suomea ja Pohjanlahden rannikkoa, mutta ainoa luonnonvarainen esiintymä on Iitin Taasianjoen ja sen sivuhaarojen varrella. Esiintymä löydettiin vasta vuonna 1971.
Elinympäristö

Taponlehti suosii varjoisaa, kosteaa ja suojaisaa kasvupaikkaa. Se suosii läpäisevää, ravinteikasta maata, mutta kasvaa myös savisessa paikassa. Iitin kasvupaikat ovat tuoreita ja kosteita jokivarsien kuusilehtoja. Taponlehti ei siedä paahdetta eikä kuivuutta, joten kasvupaikkojen metsänhakkuut tai ojitukset ovat lajille tuhoisia.
Käyttö

Taponlehti on vanha lääkekasvi, jonka juurta on käytetty muun muassa oksettamiseen. Sitä on käytetty myös rotanmyrkkynä. Nykyään taponlehden koristeellinen lehdistö ja hyvä peittävyys tekevät siitä suositun puutarhakasvin. Hyvässä paikassa kasvi talvehtii vihreänä ja on pitkäikäinen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lehtotaponlehti (Asarum europaeum)
Kasviatlas 2016: Lehtotaponlehden (Asarum europaeum) levinneisyys Suomessa
LuontoPortti: Taponlehti (Asarum europaeum)
UniProt: Taxonomy - Asarum europaeum (englanniksi)
Plant List: Asarum europaeum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Asarum europaeum (englanniksi)
Taponlehden kasvustoa.
Trubnajan metroasema

Trubnaja (ven. Трубная) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trubnajan metroasema Wikimedia Commonsissa
Työntövoimavektorointi

Kokeellinen moniulotteisesti vektoroiva suihkumoottorin suutin
Työntövoimavektorointi (engl. thrust vectoring) tarkoittaa ilma-aluksen, raketin tai muun kulkuvälineen moottorin kykyä suunnata työntövoimaa kulkuvälineen ohjaamiseksi.
Hyödyt

Työntövoimavektorointi mahdollistaa avaruusalusten ja ballististen ohjusten ohjaamisen Maapallon ilmakehän ulkopuolella, jossa aerodynaamiset lentopinnat, kuten erilaiset ohjaussiivekkeet, eivät toimi ilman puutteen takia.
Ilma-aluksille työntövoimavektorointi kehitettiin lyhyen kiitotien (STOL) ja pystysuoran (VTOL) nousun/laskun mahdollistamiseksi. Lennettäessä se mahdollistaa perinteisiin ohjauspintoihin verrattuna paremman liikehtimiskyvyn ja tarkemman ohjattavuuden eli esimerkiksi terävempien käännösten tekemisen. Tästä on hyötyä etenkin hävittäjälentokoneissa.
Tekniikka

Erilaisia toimintaperiaatteita työntövoiman suntaamiseen on useita, mutta yksinkertaisimmillaan se on kokonaan käänneltävä suutin tai suihkuvirtausta ohjaamaan kykenevä kiinteä suutin. Jotkut moottorit pystyvät suuntamaan työntövoimaa kaikilla lentodynaamisilla akseleilla, jotkut vain yhteen tai kahteen suuntaan. Moottorista tulee sitä monimutkaisempi, mitä tarkempi sen vektorointi on.
Käännös suomeksi
Tapani Nuutinen

| Tapani Nuutinen |
| --- | --- |
 Tapani Nuutinen vuonna 2019. Kuvaaja Jyri Keronen.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1953 (ikä 70) Eno
Ammatti:  kirkkoherra
Vanhemmat:  Erkki Nuutinen ja Aura s. Häkkinen
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Pirkko Liisa Marjatta s. Lappalainen
Muut tiedot
Aktiivisena:  1982–
Merkittävät teokset: Apostolinen evankeliumi - Peter Brunnerin ekumeeninen metodi. Väitöskirja. (1990) Sävellykset: Vaeltajan messu (1994), Karjalaisen kansan messu (2004), Katso ihminen. Gospelpassio (2019)
Edeltäjä:  Samuli Ranta
Seuraaja:  Tiina Reinikainen
Mikko Tapani Nuutinen (s. 29. marraskuuta 1953 Eno) on suomalainen teologian tohtori, pappi ja muusikko.
Perhesuhteet

Nuutisen vanhemmat ovat maanviljelijä Erkki Nuutinen ja pankkivirkailija Aura s. Häkkinen.
Nuutinen vihittiin 1974 avioon toimintaterapeutti, kuvanveistäjä Pirkko Liisa Marjatta Lappalaisen kanssa. Perheen lapset ovat Maria, Katriina ja Anna-Riikka.
Tutkinnot

Nuutinen pääsi ylioppilaaksi 1972 Enon lukiosta. Opinnot jatkuivat Helsingin yliopistossa. Ylemmän teologian kandidaatin tutkinnon hän suoritti 1976 sekä teologian tohtorin 1992. Nuutinen vihittiin papiksi 1976 Kuopiossa. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1981. Ylempi pastoraalitutkinto oli vuorossa 1990. Seurakuntatyön johtamistutkinnon hän suoritti 1994.
Työ

Ensimmäisenä työtehtävänään Nuutisella oli hoitaa virkaa tekevänä Vehmersalmen kirkkoherran virkaa 1976–77. Kuopion tuomiokirkkoseurakunnan 2. virallisena apulaisena hän oli 1977–78 sekä Kuopion Puijon seurakunnan virallisena apulaisena 1979–82. Suomen Lähetysseuran opiskelijasihteerin viransijaisena hän toimi 1982–83 sekä lähetyskirkon pappina 1984–86. Kontiolahden 2. kappalaisen virassa Nuutinen oli 1987–93 sekä Pielisensuun kirkkoherrana 1993–2017, josta hän jäi eläkkeelle.
Luottamus- ja sivutoimet

Enon kirkkovaltuuston jäsenenä Nuutinen oli 1975–76. Kuopion musiikkilukion uskonnonopettajana hän toimi 1980–81 ja Musiikkikoulu Kanteleen hallituksen jäsenenä 1985–87. Nuutinen oli kirkolliskokousedustajana ja perustevaliokunnan jäsenenä 1992–2000. Kuopion hiippakunnan pappisasessorina ja kasvatusasiain toimikunnan puheenjohtajana 1996–99. Kirkon Koulutuskeskuksen toimikunnassa Nuutinen oli 2000–04, Vuoden seurakuntateko -toimikunnassa 2004–08, Pohjois-Karjalan Osuuspankin hallintoneuvoston jäsenenä 2006- sekä Joensuun Gospel ry:n puheenjohtajana 2015-.
Taitaja

Nuutinen on tunnettu erityisesti gospel-musiikin tekijänä. Hän on säveltänyt yli kolmesataa laulua. Kuuluisin näistä on Nuutisen Mirjami Lähteenkorvan runoon säveltämä kappale Tuli kirkkoon mies ja lapsi. Ripariveisuna käytetty, radiosta tuttu laulu kertoo Pekka Puskasta. Nuutinen voitti vuonna 2007 Golden Gospel -palkinnon tunnustuksena ansiokkaasta muusikon urasta. Kuopion piispanvaalin ehdokkaana Nuutinen oli vuonna 2012.
Ruotsin, englannin ja saksan kieltä taitava Nuutinen keilaa, kalastaa tekemillään vaapuilla ja leipoo karjalanpiirakoita. Sotilasarvoltaan hän on luutnantti.
Julkaisuja > Kirjallisia

Kirja-arvostelu : Kuusi kirjaa pappeudesta. Artikkeli. Julkaisussa: Teologinen aikakauskirja 87(1982) : 4, s.360-362
Kirja-arvostelu : Bonhoeffer und Luther : zur Sozialgestalt des Lethertums in der Moderne. Artikkeli. Julkaisussa: Teologinen aikakauskirja 88(1983) : 5, s.366-368
Apostolinen evankeliumi : Peter Brunnerin ekumeeninen metodi. Väitöskirja. Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 1990.
Sanomalehti Karjalaiseen kolumneja 1995-96
Julkaisuja > Sävellyksiä

Kulje kanssain. C-äänikasetti. Tapani Nuutinen (säveltäjä, lauluääni), yhtye: Eero Ainesmaa (kitara, dopro, percussiot, bassokitara), Pekka Björninen (DX7, percussiot), Veijo Lankinen (huilu, saksofoni). Suomen Lähetysseura, 1986.
Vaeltajan messu. C-äänikasetti. Tapani Nuutinen (säveltäjä, sanoittaja. sovittaja), Tiina Korhonen (sovittaja). Esittäjät: Kontiolahden seurakunnan nuorten kuoro, Tiina Korhonen (johtaja). Lisäksi: Esa Lehtinen (huilu, saksofoni), Pasi Ryökkynen (bassokitara), Juuso Kettunen (kitara), Mikko Paavilainen (piano), Kalle Miettinen (lyömäsoittimet). Kuoron jäsenet lueteltu tekstiliitteessä. Kontiolahden seurakunta / Musiikkityö 1993.
Vaeltajan messu. Nuotti. Sävellys ja sanoitus Tapani Nuutinen ; kuorosovitukset: Tiina Korhonen ; piirrokset: Heli Pitkänen. Suomen kanttori-urkuriliitto : Suomen kirkkomusiikkiliitto, 1994.
Miehen matkaa. CD-äänilevy. Tuottaja Pekka Varonen. Esittäjät: Tapani Nuutinen (lauluääni, taustalaulu raidalla 14, kitara raidoilla 4, 10), Pirkko Nuutinen (lauluääni raidalla 5), Asko Puhakka (lauluääni raidalla 7, taustalaulu). - Muusikot: Janne Piipponen (kosketinsoittimet), Jukka Timonen (kitara), Ville Ojala (kitara, huuliharppu), Petri Toivanen (rummut, lyömäsoittimet, djembe), Ilpo Soikkeli (trumpetti, djembe), Pekka Varonen (basso), Jouko Paija (harmonikka). - Taustalaulajat: Satu Kuronen, Pia-Leena Mölsä, Marja Nuutinen, Satu Oinonen, Janne Piipponen, Merja Sagulin, Kirsi Savolainen, Pekka Varonen. Miehen matkaa-projekti / Tapani Nuutinen ℗ 1999.
Karjalaisen kansan messu. CD-äänilevy + tekstiliite. Tapani Nuutinen (säveltäjä, sanoittaja, kitara /5,12), Nardus-kuoro (kuoro, sekakuoro, nuorisokuoro), joht. Tiina Korhonen. Pieksut -yhtye: Janne Piipponen (urkuharmooni), Jukka Timonen (kitara), Maija-Riitta Hirvonen (kantele), Marko Jalkanen (kontrabasso), Esa Lehtinen (huilu, saksofoni), Tarja Lamminsalo (harmonikka), Jari Lappalainen (lyömäsoittimet), Hanna Mustaniemi (klarinetti), Ville Ojala (huuliharppu), Klara Baszun (fagotti), Jussi Karttunen (putkikellot). Miehen matkaa -projekti / Tapani Nuutinen ℗ 2004.
Kaipuun lauluja. CD-äänilevy. Tapani Nuutinen (lauluääni). Lisäksi: Juhamatti Mäkinen (perkusssiot), Matti Turunen (kosketinsoittimet, taustalaulu), Esa Lehtinen (huilu, saksofoni), Marko Jalkanen (basso), Jukka Timonen (kitarat). Miehen matkaa -projekti ℗ 2007.
Karjalaisen kansan messu. DVD-videotallenne. Kustantaja tuntematon, 2018.
Katso ihminen. Gospelpassio, kantaesitys. Säveltäjä ja sanoittaja Tapani Nuutinen, sovittaja Pekka Varonen. Lauluosien esittäjät: Tapani Nuutinen, Katriina Nuutinen, Matti Turunen, Mikko Juntunen, Heidi Toivanen, Satu Kuronen ja Tellervo Paavilainen. Kuoro-osat: Joensuun evankelisluterilaisten seurakuntien kuorot Tikva, Tiuku, Mosaiikki, Musajuttu ja Noljakka Gospel. Soitinyhtye, johtajana Olli Hirvikangas. Joensuun Gospel ry, 2019.