stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1936
Mestaruussarja > Lohko B

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | Bols | ZS | LoMo | Spartak | Kite | Krylja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bolshevon työkommuuni | 5 | 4 | 0 | 1 | 9-3 | 8 |  | – | 1–0 | 2–0 | 4–2 | 2–0 |
| Zavod Stalina | 5 | 2 | 3 | 0 | 6-1 | 7 | 1–0 |  | 0–0 | – | 1–1 | 4–0 |
| Lokomotiv Moskova | 5 | 3 | 1 | 1 | 8-2 | 7 | – | – |  | 2–0 | 4–1 | 2–0 |
| Spartak Moskova | 5 | 1 | 2 | 2 | 6-7 | 4 | – | 0–0 | – |  | – | 4–1 |
| Kirovin tehtaat, Leningrad | 5 | 0 | 2 | 3 | 8-15 | 2 | – | – | – | 2–2 |  | – |
| Krylja Sovjetov | 5 | 1 | 0 | 4 | 5-14 | 2 | – | – | – | – | 4–2 |  |
Sijoitusottelut > Sijat 5-12

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Krasnaya Zarya Leningrad | 2–0 | Lokomotiv Moskova |
| Spartak Moskova | 3–1 | Burevestnik Moskova |
| CSKA Moskova | 3–1 | Kirovin tehtaat |
| Spartak Leningrad | 4–3 | Krylja Sovjetov |
Sijoitusottelut > Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Dynamo Leningrad | 3–0 | Zavod Stalina |
Sijoitusottelut > Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Dynamo Moskova | 1–1 (3-1) | Bolshevon työkommuuni |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Dynamo Moskova
2.: Bolshevon työkommuuni
3.: Dynamo Leningrad
Afrikanharmaakäpinkäinen

| Afrikanharmaakäpinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Afrikanharmaakäpinkäiset Ceblepyris
Laji::  caesius
Kaksiosainen nimi
 Ceblepyris caesius  (Lichtenstein, 1823) 
Synonyymit
 Coracina caesia 
Katso myös
   Afrikanharmaakäpinkäinen Wikispeciesissä   Afrikanharmaakäpinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Afrikanharmaakäpinkäinen (Ceblepyris caesius) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Afrikanharmaakäpinkäistä tavataan Burundissa, Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Etiopiassa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Nigeriassa, Ruandassa, Etelä-Afrikassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa ja Zimbabwessa. Lajin on yleinen levinneisyysalueensa pohjoisosissa ja harvinainen etelässä. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aerofreight Airlines

| Aerofreight Airlines |
| --- | --- |
 IATA: –  –  ICAO: FRT 
Perustettu:  1998
Lakkautettu:  2006
Kotipaikka:  Moskova
Aerofreight Airlines (IATA: –, ICAO: FRT) oli venäläinen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1998. Sen toimilupa peruttiin syyskuussa 2003, kun yhdessä sen koneista todettiin olleen 50 prosenttia ylikuormaa. Myöhemmin yhtiö kuitenkin jatkoi toimintaansa. Se likvidoitiinselvennä vuonna 2006.
Laivasto

Aerofreight Airlinesin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
7 Antonov An-12
3 Iljušin Il-62M
1 Tupolev Tu-154B-2
2 Tupolev Tu-204-100C
Aerofreight Airlinesin Antonov An-12 Zürichissä vuonna 2000.
Aerojet

Aerojet valmisti Apollo-komento- ja huoltomoduulin hypergolisia ajoaineita käyttäneen AJ10-moottorin.
Aerojet oli yhdysvaltalainen ilmailu-, avaruus- ja aseteollisuusyritys, joka valmisti rakettimoottoreita muun muassa kantoraketteihin ja ohjuksiin. GenCorp-konserniin kuulunut yhtiö perustettiin vuonna 1942 ja sen pääkonttori sijaitsi Kalifornian Rancho Cordovassa. Yhtiöllä oli divisioonat myös  Washingtonin Redmondissa, Virginian Orangessa ja Gainesville sekä Arkansasin Camdenissa. GenCorp osti vuonna 2013 United Technologiesien omistaman Pratt & Whitney Rocketdyne -divisioonan, joka yhdistyi Aerojetin kanssa uudeksi Aerojet Rocketdyneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aerojet Wikimedia Commonsissa
History – Aerojet Rocketdyne
Aerojet-General Corp. History – Fundinguniverse
Highlights of 50 years of Aerojet, a pioneering American rocket company, 1942–1992 – Acta Astronautica
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aerojet
Käännös suomeksi
Ai coração

|  Ai coração |
| --- | --- |
 Mimicat esittämässä kappaletta Eurovision laulukilpailun harjoituksissa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Mimicat
Levy-yhtiö:  Sony Music
Kesto:  2:54
Julkaistu:  27. tammikuuta 2033
Tekijä(t):  Marisa Mena Luís Pereira
Euroviisutiedot
Vuosi:  2023
Maa:  Portugali
Kieli:  portugali
Sijoitus:  23.
Pisteet:  59
Sijoitus semifinaalissa:  9.
Pisteet semifinaalissa:  74
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Saudade, saudade” (2022) 
 ”Grito” (2024) ► 
Ai coração (suom. Oi sydän) on portugalilaisen laulajan Mimicatin kappale. Hän edusti Portugalia Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa voitettuaan Portugalin euroviisukarsinnan Festival da Canção 2023.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 59 pistettä ja sijoittui sijalle 23.
Afrikanpelikaani

| Afrikanpelikaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pelikaanilinnut Pelecaniformes
Heimo::  Pelikaanit Pelecanidae
Suku::  Pelikaanit Pelecanus
Laji::  rufescens
Kaksiosainen nimi
 Pelecanus rufescens  Gmelin, 1789 
Katso myös
   Afrikanpelikaani Wikispeciesissä   Afrikanpelikaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pelecanus rufescens
Afrikanpelikaani (Pelecanus rufescens) on Afrikan subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla elävä pelikaanilintu. Sen esiintymisalue ulottuu Senegalin ja Etiopian tasolta Etelä-Afrikkaan ja Botswanaan. Sitä tavataan myös Madagaskarilla ja viime aikoina myös Arabian niemimaan lounaisosissa. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Länsi-Afrikasta vuonna 1789.
Aiga Grabuste

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aiga Grabuste |  Aiga Grabuste |  Aiga Grabuste |  |
Maa:   Latvia
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Helsinki 2012 | seitsenottelu |  |
Aiga Grabuste (s. 24. maaliskuuta 1988 Rēzekne) on latvialainen seitsenottelija.
Vuonna 2006 Grabuste sijoittui yhdeksänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pistein 5443. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Hengelossa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Grabuste sijoittui 17:nneksi 6019 pisteellä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 19:nneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli 13:s ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 12:s. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin kolmanneksi Ljudmyla Josypenkon hylkäyksen jälkeen.  Lontoon olympialaisissa hän keskeytti seitsenottelun.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
200 m: 24,42 (2011)
800 m: 2.12,90 (2012)
100 m aj: 13,46 (2011)
Korkeus: 177 (2007, 2008, 2009, 2011, 2012)
Pituus: 665 (2011)
Kuula: 14,56 (2009)
Keihäs: 48,67 (2011)
7-ottelu: 6507 (2011)
Aigina (mytologia)

Aigina.
Aigina (m.kreik. Αἴγινα) oli kreikkalaisessa mytologiassa najadi, jokijumala Asopoksen ja nymfi Metopen tytär. Hänen kerrotaan saaneen Aktorin kanssa pojan, Menoitioksen.
Zeus sieppasi Aiginan isänsä luota ja vei tämän Oinonen saarelle, joka on sittemmin nimetty Aiginaksi tämän mukaan. Hänen isänsä lähti etsimään tytärtään, ja lopulta Sisyfos kertoi Zeuksen vieneen tämän. Kun Asopus yritti pelastaa tytärtään, karkotti Zeus tämän takaisin omille vesilleen salamillaan. Loppujen lopuksi Aigina synnytti saarella Zeukselle Aiakoksen.
Hera suuttui puolisonsa uskottomuudesta tämän vieteltyä Aiginan niin, että lähetti käärmeen myrkyttämään saaren vedet. Kun vettä juoneet ihmiset alkoivat kuolla myrkytyksen seurauksena, Aiakos rukoili Zeusta muuttamaan muurahaiset ihmisiksi. Näin tapahtui, ja siitä sai alkunsa myrmidonien heimo.
Aigina (täsmennyssivu)

Aigina (m.kreik. Αἴγινα, lat. Aegina) tai Aígina (kreik. Αίγινα) voi viitata seuraaviin:
Aigina, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
Aígina, Saronisiin saariin kuuluva saari Kreikassa
Aigina, antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio Aiginan saarella
Aígina, nykyinen kaupunki Aíginan saarella
Aíginan kunta, kunta Saarten alueyksikössä Attikan alueella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aegina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ajoneuvon valmistenumero

Ajoneuvon valmistenumero (eli VIN, lyhenne sanoista Vehicle Identification Number) on ISO 3779 -standardin mukainen ajoneuvokohtainen valmistenumero. Vuodesta 1981 lähtien maailman moottoriajoneuvovalmistajat ovat käyttäneet yhtenäistä numerointitapaa, tätä ennen käytäntö vaihteli valmistajakohtaisesti. Numero- ja kirjainsarja sisältää 17 merkkiä, ja se ei voi sisältää kirjaimia I, O ja Q jottei niitä sekoitettaisi numeroihin 1 ja 0. VIN seuraa ajoneuvoyksilöä koko sen eliniän ja sen avulla se voidaan tunnistaa rekisteritunnuksen vaihtumisesta huolimatta.
VIN-koodin lukeminen

VIN-koodin muodostuminen
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Standardi | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |  |  |
| ISO 3779 | WMI (World Manufacturer Identifier) | WMI (World Manufacturer Identifier) | WMI (World Manufacturer Identifier) | VDS (Vehicle Descriptor Section) | VDS (Vehicle Descriptor Section) | VDS (Vehicle Descriptor Section) | VDS (Vehicle Descriptor Section) | VDS (Vehicle Descriptor Section) | VDS (Vehicle Descriptor Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) | VIS (Vehicle Identifier Section) |  |  |
| Euroopan unioni & Pohjois-Amerikka vuosituotanto yli 500 ajoneuvoa | Valmistajakoodi | Valmistajakoodi | Valmistajakoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tarkistusluku | Mallivuosi | Tehdaskoodi | Sarjanumero | Sarjanumero | Sarjanumero | Sarjanumero | Sarjanumero | Sarjanumero | Sarjanumero | Sarjanumero |
| Euroopan unioni & Pohjois-Amerikka vuosituotanto alle 500 ajoneuvoa | Valmistajakoodi | Valmistajakoodi | Valmistajakoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tyyppikoodi | Tarkistusluku | Mallivuosi | Tehdaskoodi | Valmistajan sisäinen koodi | Valmistajan sisäinen koodi | Valmistajan sisäinen koodi | Sarjanumero | Sarjanumero | Sarjanumero |  |  |
VIN-koodin lukeminen > Mallivuosi

VIN-koodin kymmenes merkki osoittaa mallivuoden.
| Koodi | Vuosi |  | Koodi | Vuosi |  | Koodi | Vuosi |  | Koodi | Vuosi | Koodi | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A = | 1980 |  | L = | 1990 |  | Y = | 2000 |  | A = | 2010 | L = | 2020 |
| B = | 1981 |  | M = | 1991 |  | 1 = | 2001 |  | B = | 2011 | M = | 2021 |
| C = | 1982 |  | N = | 1992 |  | 2 = | 2002 |  | C = | 2012 | N = | 2022 |
| D = | 1983 |  | P = | 1993 |  | 3 = | 2003 |  | D = | 2013 | P = | 2023 |
| E = | 1984 |  | R = | 1994 |  | 4 = | 2004 |  | E = | 2014 | R = | 2024 |
| F = | 1985 |  | S = | 1995 |  | 5 = | 2005 |  | F = | 2015 | S = | 2025 |
| G = | 1986 |  | T= | 1996 |  | 6 = | 2006 |  | G = | 2016 | T= | 2026 |
| H = | 1987 |  | V = | 1997 |  | 7 = | 2007 |  | H = | 2017 | V = | 2027 |
| J = | 1988 |  | W = | 1998 |  | 8 = | 2008 |  | J = | 2018 | W = | 2028 |
| K = | 1989 |  | X = | 1999 |  | 9 = | 2009 |  | K = | 2019 | X = | 2029 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VIN decoder
VIN information
Universal VIN decoder, Vehicle history reports, photos, stolen car database and many more
Free Vin Decoder
Ajoneuvon valmistenumero näkyvissä tuulilasin US-ajoneuvoverokuitin takana.
Ajoneuvon valmistenumero, GM-T-alustan vieressä etuistuimella
Julian Bailey

| Julian Bailey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1988, 1991
Talli(t):  Tyrrell, Lotus
Kilpailuja:  20 (7 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  1
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian Grand Prix 1988
Viimeinen kilpailu:  Monacon Grand Prix 1991
Julian Bailey (s. 9. syyskuuta 1961 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija. Hän osallistui urallaan yhteensä 20 Formula 1 -kilpailuun, joista seitsemässä selviytyi karsinnasta kilpailuun saavuttaen yhden MM-pisteen.
Ura > Formula Ford

Bailey aloitti uransa ajamalla 1980-luvulla Formula Ford -sarjoja. Hän voitti Townsend-Thoresenin, Formula Ford Festivalin ja BBC TV Grandstand Formula 2000 Trophy kilpailut.
Ura > Formula 3 ja 3000

Rahoituksen puuttuessa Baileyn oli vaikeaa nousta isompiin sarjoihin. Hän siirtyi vuonna 1985 ajamaan Formula 3 ja vuonna 1987 Formula 3000 -sarjojen kilpailuja. Hän voitti yhden kilpailun Brands Hatchissä ja ajoi muutaman kerran palkintokorokkeelle.
Ura > Formula 1

Bailey aloitti F1-uransa Tyrrell-tallissa kaudella 1988, jolloin hän osallistui kaikkiin 16 osakilpailuun. Parhaaksi saavutukseksi jäi Yhdysvaltain GP:ssä ajettu yhdeksäs sija.
Bailey palasi F1-radoille kaudeksi 1991. Tämä kausi jäi kuitenkin hänen uransa viimeiseksi – ja vain neljän kilpailun mittaiseksi. Bailey onnistui hankkimaan rahalla Lotukselta kuljettajanpaikan ja ajoi tallin autolla viimeisestä lähtöruudusta kuudenneksi San Marinon GP:ssa ja saavutti näin uransa ainoan MM-pisteen. Muissa kolmessa kilpailussa kyseisellä kaudella hänen kohtalonaan oli karsiutuminen ja rahoituksen loppuminen.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Tyrrell Racing Organisation | Tyrrell 017 | Cosworth V8 | BRA DNQ | SMR Kesk. | MON DNQ | MEX DNQ | CAN Kesk. | DET 9 | FRA DNQ | GBR 16 | GER DNQ | HUN DNQ | BEL DNQ | ITA 12 | POR DNQ | ESP DNQ | JPN 14 | AUS DNQ | NC | 0 |
| 1991 | Team Lotus | Lotus 102B | Judd V8 | USA DNQ | BRA DNQ | SMR 6 | MON DNQ | CAN | MEX | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | ESP | JPN | AUS | 18. | 1 |
Ura > Muut sarjat

F1-uran jälkeen Bailey on kilpaillut vakioautosarjoissa, kuten BTCC:ssä. Vuosina 1989-90, 1997 ja 2001-02 Bailey osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoihin, joissa hän keskeytti joka kerta. Hän  siirtyi vuonna 1997 ajamaan FIA GT Championshipia ja vuonna 1998 Britannian GT:tä, joissa molemmissa hän voitti mestaruuden vuosina 1999 ja 2000.
Liike-elämä

Kilpa-autoilun lopettamisen jälkeen Bailey osti William Bray -nimisen gastropubin Sherestä, Englannista.
Julkisuus

Bailey on esiintynyt televisiossa Formula 1 -kommentaattorina ESPN Starilla ja esittänyt Stigiä Top Gear -auto-ohjelmassa.
Muuta

Bailey on kilpa-ajaja Jack Clarken isäpuoli.
Ajoneuvovarikko

Ajoneuvovarikko oli Tampereen Kalkussa sijainnut puolustusvoimien varikko, joka on vuodesta 2007 kuulunut Millog Oy:lle. Varikko vastaa ajoneuvojen ja kuljetusvälineiden käyttöönotosta, joukoille jakamisesta ja kokonaiselinkaarenhallinnasta järjestelmävastuuvarikkona. Ajoneuvoihin lukeutuvat puolustushallinnon pyöräajoneuvot, hinattavat laitteet ja säiliöt. Joukko-osaston perinnepäivä on 14. lokakuuta. Tuona päivänä vuonna 1939 perustettiin Autovarikko 3.
Historia

Puolustusministeriön alainen Autovarikko 3 perustettiin 14. lokakuuta 1939 Tampereelle. Varikon tehtävänä oli moottoriajoneuvojen varastointi ja huoltaminen. Siitä muodostettiin Lahdessa, Kuopiossa, Oulussa, Mikkelissä ja Jyväskylässä olleiden autovarikoiden kanssa 1. heinäkuuta 1940 Tampereen autovarikko, joka elokuussa siirrettiin Pääesikunnan alaisuuteen. Varikko nimettiin 1. maaliskuuta 1941 Autovarikko ja 1. heinäkuuta Autovarikko 1, mikä palautettiin Autovarikoksi 20. marraskuuta 1944.
Tampereella sijainneesta Autovarikosta ja Kuormasto- ja Raaka-aine- sekä Auto- ja kuormastovarikon osista muodostettiin 19. maaliskuuta 1945 Keskusvarikko 9, jonka nimi muutettiin organisaatiouudistuksessa 1. joulukuuta 1952 Kuljetusvälinevarikoksi. Se liitettiin Puolustusvoimien materiaalilaitokseen 1. tammikuuta 1993 nimellä Kuljetusvarikko. Vuoden 2008 alussa nimi muutettiin Ajoneuvovarikoksi ja se siirrettiin osaksi Länsi-Suomen Huoltorykmenttiä, joka oli osa Maavoimien Materiaalialaitosta.
Historia > Päälliköt

Päällikköinä ovat olleet
1939-1940 DI Paavo Ahomaa
1940-1941 majuri Nils Skogström
1941-1944 majuri Nils Skogström
1944-1952 everstiluutnantti Erkki Soininen
1952-1963 everstiluutnantti Erkki, Soininen
1963-1967 majuri Aimo Ikonen
1967-1974 majuri Erkki Takanen
1975 majuri Väinö Saarikko
1975-1976 majuri Aarre Seppänen
1976-1986 everstiluutnantti Heikki Pasanen
1986-1991 everstiluutnantti Pertti Laaksonen
1991-1992 everstiluutnantti Jukka Voipio
1993-1995 everstiluutnantti Jukka Voipio
1996 majuri Antero Soikkeli
1996-2000 everstiluutnantti Timo Henttonen
2000-2003 everstiluutnantti Asko Itkonen
2003-2007 everstiluutnantti Raimo Raivio
2007 kapteeni Rami Kilpi
Nykytilanne

1. tammikuuta 2009 lähtien varikon toiminta on jatkunut puolustusvoimien strategisen kumppanin Millog Oy:n ja Länsi-Suomen Huoltorykmentin[lähde? ] alaisuudessa. Huoltorykmentin alaisena varikko säilyi vuoden 2014 loppuun asti. Varikolla järjestetään vuosittain käytöstä poistettujen ja hylättyjen ajoneuvojen, mukaan lukien panssarivaunut, huutokauppoja. Huutokauppatoiminta täytti vuonna 2014 70 vuotta, koska Kalkussa järjestettiin 29.12.1944 ensimmäinen sodanjälkeinen huutokauppa puolustuslaitoksen ylijäämäkaluston myymiseksi.[lähde? ]
Alain Chartier

| Alain Chartier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1385
Kuollut: 1430-luvulla
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: keskiranska
Tuotannon kieli: keskiranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alain Chartier (noin 1385 − 1430-luvulla) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli dauphinin (myöhemmin Kaarle VII) sihteeri ja palveli uskollisesti tämän asiaa sen lopulliseen voittoon asti. Chartierilla oli omana aikanaan suuri runoilijan ja puhujan maine. Häntä ylistetään aikansa mestarina, ja taru kertoo Skotlannin Margareta Stuartin (myöhemmin Ludvig XI:n puoliso) useiden läsnäollessa painaneen suudelman nukahtaneen Chartierin huulille.
Chartierin runoudelle on ominaista isänmaallisuus. Muoto hänen runoissaan on yleensä vertauskuvallinen. Azincourtin taistelun jälkeen (1416) hän kirjoitti runon Le livre de quatre dames, joka kertoo neljästä naisesta, jotka ovat menettäneet rakastajansa Azincourtin taistelussa ja jotka kiistelevät siitä, kuka heistä on onnettomin. Chartier on lisäksi kirjoittanut teokset Bréviare des nobles ja Le curial, jotka ovat hyvän seurustelutavan ja ritarillisten hyveiden käsikirjoja. Hänen teoksensa Quadriloge invectif on Ranskan silloisia valtiollisia oloja käsittelevä dialogi. Chartierin tyyli on oratorinen ja osoittaa roomalaisten kirjailijoiden, varsinkin Ciceron, vaikutusta. Chartierin teokset julkaisi André Duchesne (Pariisi 1617).
Alain Castet

Alain Castet
Alain Castet (s. 10. toukokuuta 1950) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Pariisin arkkihiippakuntaan Gabriel Auguste François Marty 28. kesäkuuta 1975. Hänet nimitettiin Luçonin hiippakunnan piispaksi 14. huhtikuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi André Armand Vingt-Trois, jota avustivat François-Xavier Jacques Marie Loizeau ja Gabriel Justice Yaw Anokye.
99 Luftballons

| ”99 Luftballons” Nena |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Nena
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu:  helmikuu 1983    tammikuu 1984
 Tyylilaji: Neue Deutsche Welle
 Kesto: 03.53
 Levy-yhtiö: Epic
Muut kannet

Listasijoitukset
 Saksankielinen versio    GfK Entertainment Charts: 1.    Sverigetopplistan: 1.    Billboard Hot 100: 2.    VG-lista: 4.    Suomen virallinen lista: 5.   Englanninkielinen versio    Britannian singlelista: 1.
Nenan muut singlet
| ”Nur getraümt” 1982 | ”99 Luftballons” 1983 | ”Leuchtturm” 1983 |
99 Luftballons (saks. Neunundneunzig Luftballons, suom. 99 ilmapalloa) on saksalaisen Nena-yhtyeen sodanvastainen protestilaulu vuodelta 1983. Kappale julkaistiin yhtyeen vuoden 1983 esikoisalbumilla Nena. Kun kappale oli saanut paljon suosiota Euroopassa ja Japanissa, siitä julkaistiin Kevin McAlean sanoittama englanninkielinen versio, ”99 Red Balloons” albumilla 99 Luftballons. Englanninkielinen versio ei kuitenkaan ole aivan suora käännös.
Kappaleen tyyli on Neue Deutsche Welleä, joka on Saksassa post-punkista ja uudesta aallosta kehittynyt tyylilaji, jossa on myös elektronisen musiikin vaikutteita. Kappaleessa Nena laulaa, Carlo Karges soittaa kitaraa, Jürgen Dehmel bassokitaraa, Rolf Brendel rumpuja sekä lyömäsoittimia ja Jörn-Uwe Fahrenkrog-Petersen kosketinsoittimia sekä syntetisaattoria.
Kappaleen tausta

Kun Nenan kitaristi Carlo Karges oli kesäkuussa 1982 The Rolling Stonesin konsertissa Länsi-Berliinissä, Mick Jagger päästi joukoittain ilmapalloja ylös taivaalle. Kun ilmapallot liikkuivat kohti horisonttia, ne näyttivät Kargesin mielestä oudolta avaruusalukselta; ufolta. Hän alkoi miettiä, mitä tapahtuisi, jos pallot leijuisivat Berliinin muurin yli Itä-Berliinin puolelle.
Nena halusi laulaa kappaleen heti, ja yhtye sai sen valmiiksi tunnissa. Yhtye halusi julkaista sen singlenä Saksassa, mutta levy-yhtiön mielestä se ei ollut tarpeeksi kaupallinen, sillä siinä ei ollut kertosäettä. Kappale kuitenkin julkaistiin, ja siitä tuli yksi 1980-luvun suosituimmista kappaleista.
Sanat

”99 Luftballonsin” saksankieliset sanat kertovat tarinan 99 ilmapallosta. Ilmapalloja luullaan ufoiksi, mikä saa kenraalin lähettämään 99 hävittäjälentäjää tutkimaan asiaa. Lentäjät huomaavat, että kyseessä on vain ilmapalloja, mutta päättävät järjestää ilotulituksen ja ampua ne alas. Naapurivaltiot pitävät tätä provokaationa ja ampuvat takaisin, minkä jälkeen 99 sotaministeriä julistaa sodan saadakseen lisää valtaa. Alun perin harmittomista ilmapalloista puhkeaa 99-vuotinen sota, joka johtaa kaikkien osapuolten tuhoon ja häviöön. Lopussa laulaja kävelee tuhoutuneiden raunioiden läpi, löytää ilmapallon ja päästää sen ilmaan.
Englanninkielinen versio säilyttää alkuperäisen tarinan hengen: laulun kertoja päästää taivaalle punaisia ilmapalloja, jotka aiheuttavat sotilashälytyksen ja lopulta maailmansodan. Englanninkielinen sanoittaja Kevin McAlea ei kääntänyt saksankielistä tekstiä tarkkaan vaan hän pyrki tekemään sanoituksen, joka toimisi itsenäisesti ja kuulostaisi hyvältä.
Video

”99 Luftballonsin” musiikkivideo kuvattiin sotilasleirillä Alankomaissa. Videossa yhtye esittää kappaletta lavalla, ja taustalla on armeijan järjestämiä räjähdyksiä ja tulenlieskoja. Videon lopussa yhtyeen jäsenet hylkäävät lavan ja menevät suojaan, mikä ei ollut suunniteltua, sillä he pelkäsivät räjähdysten riistäytyvän hallinnasta.