stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joel Shapiro

| Joel Shapiro |
| --- | --- |
 Joel Shapiro (vas.) Museum Ludwigissa Kölnissä 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1941 New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Taiteilija
Ala:  kuvanveisto
Taidesuuntaus:  abstrakti taide, minimalismi
Kuuluisimpia töitä:  Loss and Regeneration, 1993, United States Holocaust Memorial Museum, Washington (DC)
Joel Shapiro (s. 27. syyskuuta 1941 New York) on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän asuu ja työskentelee New Yorkissa.
Shapiron teokset ovat tyypillisesti ei-esittäviä tai abstraktin ja esittävän rajamailla häilyviä veistoksia, jotka koostuvat erisuuntaisista, palkkimaisista kappaleista. Hän on käyttänyt teostensa materiaaleina mm. pronssia, puuta ja kipsiä. Hän on esitellyt näyttelyissä myös samantapaiseen geometriaan perustuvia piirroksia. Shapiro on tehnyt useita kymmeniä julkisia taideteoksia eri puolille maailmaa.
Shapiro aloitti uransa 1960- ja 70-lukujen taitteessa. Hän kertoo tuolloin vaikuttuneensa mm. Robert Morrisin, Richard Serran, Carl Andren ja Donald Juddin veistotaiteesta, jolle on ominaista abstrakti ja pelkistetty, minimalistinen ilmaisu. Myös Shapiron omaa työskentelyä on leimannut kiinnostus materiaalien, rakenteen ja suhteiden tutkimiseen. Uransa alun jälkeen hän on kuitenkin halunnut ottaa etäisyyttä suoranaiseen minimalismiin. Hän korostaa taiteestaan puhuessaan pyrkimystä kokemusten ja tunteiden luomiseen.
Lukuisat Shapiron veistokset on tulkittavissa pelkistetyiksi ihmishahmoiksi - toisiinsa liitettyjen suorakulmaisten kappaleiden voi hahmottaa esittävän vartaloa ja raajoja. Erityisesti uudemmissa veistoksissa painottuu liikkeen tuntu ja vaikutelma painovoiman uhmaamisesta: värikkäät puukappaleet näyttävät ikään kuin leijuvan ilmassa tai pysähtyneen kesken räjähtävän liikkeen.
Aiheesta muualla

Joel Shapiro Valtion taidemuseon kokoelmissa[vanhentunut linkki]
Joel Räsänen

| Joel Räsänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. elokuuta 1905 Viipuri
Kuollut: 19. marraskuuta 1978 (73 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Joel Viktor Räsänen (7. elokuuta 1905 Viipuri – 19. marraskuuta 1978 Espoo) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko, joka toimi myös mainospiirtäjänä ja kuvittajana sekä taideopettajana.
Räsäsen vanhemmat olivat työnjohtaja Matti Räsänen ja Lydia Räsänen omaa sukua Haukinen. Joel Räsänen kävi kansakoulun ja suoritti taideopintoja Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa 1919–1924. Lisäoppia hän hankki ulkomailta opiskelemalla Saksassa Leipzigin valtiollisessa graafisen taiteen akatemiassa 1926–1927 ja tekemällä opintomatkan Ruotsiin, Norjaan ja Tanskaan 1938.
Teoksiaan Räsänen sai ensi kerran esille Viipurissa 1926 järjestetyssä näyttelyssä. Suomalaisiin yhteisnäyttelyihin hän osallistui Nuorten näyttelyyn 1939, 1940, 1943 ja Suomen Taiteilijaseuran näyttelyyn 1941, 1942, 1943, 1945, 1948, 1949, 1950, 1951 ja 1953 sekä Suomen taideakatemian kolmivuotisnäyttelyyn 1950. Yksityisnäyttelyn hän järjesti Helsingissä 1946. Ulkomailla järjestettyihin Suomen taiteen näyttelyihin Räsänen osallistui Göteborgissa Ruotsissa 1939, Oslossa Norjassa 1940, Göteborgissa 1940 ja Tukholmassa Ruotsissa 1940. Hänen teoksiaan on hyväksytty Viipurin taidemuseon ja Lahden taidemuseon kokoelmiin. Taideopetusta Joel Räsänen antoi Taideteollisen oppilaitoksen grafiikan osaston yliopettajana 1953–1968. Suomen Taiteilijaseuran jäseneksi Räsänen valittiin 1940. Hän oli myös Taidemaalariliiton, Viipurin taiteilijaseuran ja Suomen Piirtäjäliiton jäsen.
Räsänen oli Elovena-kaurahiutaleiden kuluttajapakkauksen alkuperäinen kuvittaja, sillä hän voitti 1925 järjestetyn Karjalan myllyn mainoskilpailun.
Aiheesta muualla

Joel Räsänen taiteilijamatrikkelissa
Suomen kuvataiteen bibliografia
Jadidismi

Jadidismin perustajaksi kuvailtu krimintataari Ismail Gasprinski.
Jadidismi tai Džadidismi (ven. Джадидизм, Džadidizm, tat. Җәдитчелек, Cäditçelek, krimintat. Usul-i Cedid; arabian sanasta جديد jadīd, ”uusi”) oli turkkilaisten kansojen islamilainen uudistusliike Venäjän keisarikunnassa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Jadidismin perustajaksi lasketaan yleensä krimintataari Ismail Gasprinski, joka vuonna 1883 alkoi julkaista lehteä Terdžiman (تَرْجِمَانْ , ”kääntäjä”) ja avasi ensimmäisen uutta opetusta käyttävän oppilaitoksen Bahtšisaraissa. Suomen tataariyhteisönkin keskuudessa vaikuttanut Musa Bigi oli myös merkittäviä uudistajia. Muihin tunnettuihin jadideihin kuuluu esimerkiksi Ğalimcan Barudi, Zainulla Rasulev ja Husain Faizhanov. Vastavuoroisesti kadimit (قديم, qadīm, ”vanha”) suosivat islamin konservatiivisempaa tulkintaa ja vastustivat muun muassa eurooppalaista pukeutumista ja maallisten asioiden opiskelua. Heillä oli yleisesti negatiivinen kuva naisten koulutuksesta, kun taas jadidit edesauttoivat sitä. Poiketen vanhoillisista, jadidit uskoivat, että integraatiota ja vuorovaikutusta venäläisten kanssa ei voida välttää ja täten kannattivat opiskeluun myös venäläisissä kouluissa.
Aiheesta muualla

Zaripov, Islam & Ramil Belyaev: Our Religious Mentor: Musa Bigeev and The Tatars in Finland, 2020
Myaka

| Myaka |
| --- | --- |
 Naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Myaka
Laji::  myaka
Kaksiosainen nimi
 Myaka myaka  Trewavas 
Katso myös
   Myaka Wikispeciesissä   Myaka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Myaka (Myaka myaka) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Myakaa on tavattu vain Kamerunissa Barombi-Mbojärvessä.
IUCN on luokitellut myakan äärimmäisen uhanalaiseksi. Siihen on vaikuttanut elinympäristön saastuminen ja hiilidioksidipurkaukset järven pohjasta.
Jacob Frese

Jacob Frese (noin 1690 Viipuri – 31. elokuuta 1729 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen runoilija. Frese siirtyi 20-vuotiaana sotaa pakoon Tukholmaan ja vietti lopun elämänsä Ruotsissa. Hänet tunnettiin uskonnollisista ja luontoaiheisista runoistaan; hän oli myös merkittävä aforismien tekijä.
Frese oli ensimmäinen arvostettu ruotsinkielinen suomalainen runoilija. Hän laati ja esitti 1715 juhlarunon kuningas Kaarle XII:n Turkista paluun kunniaksi ("Echo å Sweriges allmänne frögde-qväden").
Frese tuli ylioppilaaksi Turussa 1703 ja opiskeli Turun akatemiassa vuoteen 1711 saakka, jolloin pakeni Suuren Pohjan sodan aikaista isoavihaa Tukholmaan. Siellä hän toimi kuninkaallisen kanslian vt. kanslistina 1711–1715. Vuosina 1715–1716 Frese työskenteli Skånen kuvernööri Jacob Burensköldin sihteerinä.
Juhani Siljo on suomentanut Fresen runon ”Hautakirjoitus”, joka on julkaistu kokoelmassa Selvään veteen (Otava 1919). Fresen runojen suomennosvalikoima on julkaistu teoksessa Suomen kansalliskirjallisuus VI (1931).
Teokset

Andelige Och Werldslige Dikter 1726
Sede-Läror Och Sede-Tillämpningar, epigrammeja ja aforismeja. 1726
Någre Poëtiske samblingar 1728
Passions-Tankar 1728
Valda skrifter, toim. P. A. Sondén, 1826
Valda skrifter 1863
Valda skrifter, toim. A. Hultin, 1902 (sisältää elämäkerran)
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Jacob Frese on Wikiaineistossa
Mighty Morphin Power Rangers (videopeli)

| Mighty Morphin Power Rangers |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Natsume (SNES) Banpresto, Nova (Mega Drive) SIMS Co., Ltd. (Game Gear) Tom Create, Pixel (Game Boy)
Julkaisija:  Bandai (SNES, GB) Sega (Genesis, Game Gear, Sega CD)
Jakelija:  Saban Entertainment
Suunnittelija:  Game Gear: Hiroyuki Kikkawa Tetsuya Takei Hiroko Kato
Säveltäjä:  SNES: Iku Mizutani Kinuyo Yamashita Game Gear: Keisuke Nishino
Pelisarja:  Power Rangers
Julkaistu:  SNES NA syyskuu 1994 PAL 1994 JP 25. marraskuuta 1995 Mega Drive NA marraskuu 1994 PAL 1994 Game Gear NA 1994 PAL 1994 Game Boy NA elokuu 1994 PAL 1994
Lajityyppi:  tappelu, beat ’em up, toiminta, tasoloikka
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Lapsista aikuisille 
Alusta:  SNES, Sega Mega-CD, Sega Mega Drive, Sega Game Gear, Game Boy
Jakelumuoto:  pelikasetti, CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Mighty Morphin Power Rangers on vuoden 1994 marraskuussa julkaistu videopeli. Se perustuu samannimiseen televisiosarjaan Mighty Morphin Power Rangersiin, jonka julkaisi Bandai Nintendo-konsoleille ja Sega omille konsoleilleen.
Pelattavuus

Pelissä voi pelata alustasta riippuen noin seitsemällä eri tasolla taistellen Rita Ripulsan kätyreitä vastaan. Pelaaja voi pelata viidellä eri Rangerilla; punaisella, vaaleanpunaisella, sinisellä, mustalla ja keltaisella. Ryhmän kuudennen sankarin Vihreän Rangerin saa bonushahmona Segan versiossa. Lisäksi pelissä pääsee pelaamaan Megazordilla.
Pelattavuus > SNES

SNES alustalla pelaaja aloittaa jokaisen tason ei-muuntautuneessa muodossa. Päästessä pelin puoleen väliin asti, pelaaja näkee kentän loppuvastuksen ja muuntautuu valitsemakseen Rangeriksi, jolloin tavoitteena on päästä loppuvastuksen luokse. Muuntautuessaan hahmo palautuu täyteen terveyteen, minkä lisäksi muuntautumisen jälkeen hahmolla on käytössään useampien liikkeiden valikoima. Pelin kaksi viimeistä tasoa pelataan Megazordilla.
Loppuvastukset:
Bones
Gnarly Gnome
Eye Guy
Genie
Dark Warrior
Mutitus
Cyclopsis
Pelattavuus > Game Boy

Game Boy -versio muistuttaa hyvin paljon SNES-versiota, mutta jokainen loppuvastus pelataan Megazordilla.
Loppuvastukset:
Squatt
Baboo
Goldar
King Sphinx
Rita Repulsa
Pelattavuus > Sega Mega Drive

Segan Mega Drive -versiossa on kolme erilaista pelimuotoa. Ensimmäinen on taisteluiden sarjaa seuraava tarinamoodi, toinen on vapaa yksinpeli ja kolmannessa pelimuodossa taistelu tapahtuu kahden ihmispelaajan ohjaamien hahmojen välillä. Yksinpelissä on mahdollisuus saada salainen hahmo, Vihreä Ranger, pelattavaksi hahmoksi.
Hahmot:
Kaikki viisi Rangeria
Vihreä Ranger
Megazord
Dragonzord
Minotaur
Madame Woe
Goldar
Cyclopsis
Ilkeä Vihreä Ranger (lukittavahahmo Vs. Mode)
Aiheesta muualla

Mighty Morphin Power Rangers MobyGamesissa (englanniksi)
Power Rangers
| --- | --- |
Luojat:  Jack Olesker • Haim Saban
TV-sarjat:  Mighty Morphin • Alien Rangers • Zeo • Turbo • In Space • Lost Galaxy • Lightspeed Rescue • Time Force • Wild Force • Ninja Storm • Dino Thunder • Space Patrol Delta • Mystic Force • Operation Overdrive • Jungle Fury • RPM • Samurai & Super Samurai • Megaforce
Elokuvat:  Power Rangers (1995) • Power Rangers turbovaihteella • Power Rangers (2017)
Videopelit:  Mighty Morphin Power Rangers • The Movie • Fighting Edition • Battle Racers • Zeo Versus The Machine Empire • Lightspeed Rescue • Time Force • Wild Force • Ninja Storm • Dino Thunder • SPD • Super Legends • Samurai • Super Samurai • Megaforce • Mighty Morphin Power Rangers: Mega Battle
Albumit:  A Rock Adventure • Original Soundtrack Album • Original Motion Picture Score • Original Motion Picture Soundtrack • Songs from the TV Series
Rangerien tittelit:  Punainen • Keltainen • Sininen • Musta • Vaaleanpunainen • Vihreä • Valkoinen
SNES alustan hahmovalikko.
Moldovan jääkiekkoliitto

Moldovan jääkiekkoliitto (romaniaksi Federaţiei Naţionale de Hochei pe gheaţă din Republica Moldova) hallinnoi jääkiekkoa Moldovassa. Se liittyi Kansainväliseen jääkiekkoliitto IIHF:ään 20. toukokuuta 2008. Sen johtajana toimii Iurii Topala. Vuonna 2021 maassa ei ollut IIHF:n tietojen mukaan yhtään rekisteöityä pelaajaa eikä kaukaloa.
Imaginos

| Imaginos Blue Öyster Cult |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981–1988, New York ja San Francisco
 Julkaistu: heinäkuu 1988
 Tuottaja(t): Sandy Pearlman Albert Bouchard
 Tyylilaji: hard rock heavy rock progressiivinen rock
 Kesto: 55.31
 Levy-yhtiö: Columbia
Listasijoitukset
  122.
Blue Öyster Cultin muut julkaisut
| Club Ninja 1986 | Imaginos 1988 | Career of Evil – The Metal Years 1990 |
Imaginos on Blue Öyster Cult -yhtyeen 11. studioalbumi ja se julkaistiin vuonna 1988. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi Columbia Recordsilla, jolla se oli ollut ensilevystään lähtien.
Albumi pohjautuu yhtyeen managerin ja sanoittajan Sandy Pearlmanin 1960-luvulla kirjoittamaan, tieteishenkiseen The Soft Doctrines of Imaginos -runokokoelmaan. Albumi alkoi alun perin vuonna 1981 rumpali Albert Bouchardin sooloprojektina, mutta levy-yhtiön painostuksesta se julkaistiin Blue Öyster Cultin nimellä vuonna 1988. Albumilla soittaa paljon vierailevia muusikoita. Musiikillisesti albumi edustaa raskaampaa suuntausta parin kevyemmän studioalbumin jälkeen. Se ei menestynyt kovinkaan hyvin positiivisista arvosteluista huolimatta ja se jäi yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi kymmeneen vuoteen.
Imaginos-konsepti

Sandy Pearlmanin mukaan Imaginos on "tulkinta historiasta, selitys maailmansodan syttymiselle ja sen okkultistisille alkuperille".
Pearlman on ottanut tarinaan käsitteitä mytologiasta, sosiologiasta, alkemiasta, tieteistä ja okkultismista. Tarina mainitsee historiallisia tosiasioita ja hahmoja sekä viittaa antiikin sivilisaatioihin, salaliittoteorioihin ja historian manipulointiin.
Tarinan keskiössä on Les Invisibles-niminen, mitä ilmeisimmin ulkoavaruuden muukalaisista koostuva ryhmä, 
jota Väli-Amerikan alkuasukkaat olivat palvoneet jo 1500-luvulta lähtien. Imaginos-niminen, yliluonnollisia voimia omaava lapsi syntyy 1800-luvun alussa ja Les Invisibles -ryhmä ottaa hänet tarkkailuunsa. Imaginosin elämää ja toimia seurataan aina vuoteen 1914 asti, jolloin ensimmäinen maailmansota syttyy hänen tekojensa seurauksena. Tapahtumien paikkoina ovat Eurooppa ja Väli-Amerikka.
Yhtyeen nimi Blue Öyster Cult tulee Imaginos-saagasta. Tarinassa kyseinen kultti koostui Les Invisibles -ryhmän seuraajista ja ulkoavaruudesta tulleista muukalaisista, jotka ottavat Imaginosin suojelukseensa tämän jouduttua merionnettomuuteen. Lopullisella albumilla kappalejärjestys poikkeaa tarinan kulusta, mutta Pearlmanin kirjoittamat kansitekstit selventävät kertomusta.
Albumin syntyhistoria

Kun yhtye perustettiin 1960-luvun loppupuolella Pearlman ehdotti yhtyeelle jo tuolloin Imaginos-konseptialbumin tekoa. Yhtye suhtautui nihkeästi ajatukseen, lukuun ottamatta rumpali Albert Bouchardia, joka alkoi kirjoittaa teemaan liittyviä kappaleita. Bouchard demosi kappaleita pitkin 1970-lukua, mutta muu yhtye ei edelleenkään innostunut projektista. Mm. vuoden 1974 Secret Treaties-albumin "Astronomy" ja "The Subhuman" liittyivät suoraan konseptiin ja julkaistiin myöhemmin lopullisella Imaginos-albumillakin (tosin jälkimmäinen nimellä "Blue Oyster Cult").
Albert Bouchardin saatua potkut yhtyeestä vuonna 1981 hän alkoi toteuttaa Imaginosta yhdessä Pearlmanin kanssa sooloprojektina. Tarkoitus oli jakaa konsepti 3-osaiseen trilogiaan ja alkuperäinen Imaginos sisälsikin yli 90 minuuttia musiikkia. Bouchard itse soitti kitaraa ja hoiti päävokaalit. Mukana oli useita studiomuusikoita ja myös BÖC:n Allen Lanier, Joe Bouchard ja Donald Roeser vierailivat sessioissa. Levy-yhtiö Columbia oli alun perin innostunut projektista, mutta ei kuitenkaan ollut tyytyväinen lopputulokseen ja varsinkaan Bouchardin vokaaliosuuksiin. Hän nauhoitti ne uudelleen laulajien Joey Cerisanon sekä Jon Rogersin (josta tuli myöhemmin BÖC:n basisti) kanssa. CBS ei kuitenkaan edelleen halunnut julkaista albumia Bouchardin sooloprojektina ja hyllytti sen vuonna 1984. Rahoituksen puutteen vuoksi projekti meni jäihin pariksi vuodeksi.
Vuonna 1986 Blue Öyster Cult oli hajoamispisteessä kahden heikosti menestyneen studioalbumin ja miehistönvaihdosten johdosta. Epätoivoisena Pearlman herätti Imaginos-projektin henkiin tekemällä sopimuksen CBS:n kanssa, että albumi julkaistaisiin Blue Öyster Cultin nimissä. Yhtyeen hajottua vuoden 1986 lopulla hetkellisesti Albert Bouchard toivoi, että alkuperäinen kokoonpano (Bouchard, Joe Bouchard, Roeser, Lanier ja Eric Bloom) palaisi yhteen, viimeistelisi albumin ja tekisi sen pohjalta kiertueen. Muu yhtye kuitenkin kokoontui uudelleen vuonna 1987 kokoonpanolla Bloom, Roeser, Lanier sekä uusina jäseninä basisti Jon Rogers ja rumpali Ron Riddle. Tämän jälkeen Albert Bouchard hylkäsi projektin. Pearlman kuitenkin jatkoi albumin työstämistä nauhoittamalla Roeserin ja Bloomin uudet lauluosuudet useisiin kappaleisiin ja tekemällä päällekäisnauhoituksia Albert Bouchardin koostamaan materiaaliin. Pienen budjetin vuoksi materiaalia myös karsittiin ja albumi julkaistiin normaalina yhden lp-n versiona. Sopimuksellisten vaikeuksien vuoksi Bouchard oli syrjäytetty albumin viimeistelystä, mutta toivoi saavansa asianmukaisen korvauksen ja krediitit työstään. Näin ei kuitenkaan tapahtunut ja myöhemmin Bouchard haastoi yhtyeen, levy-yhtiön ja Pearlmanin oikeuteen. Asia soviteltiin oikeudessa, mutta Bouchardin ja yhtyeen/Pearlmanin välit olivat viileät pitkään ja lopullinen Imaginos on edelleen toteuttamatta.
Bouchardin alkuperäisiä, vuosien 1982–1984 Imaginos-miksauksia on julkaistu myöhemmin internetissä vapaasti ladattavina tiedostoina.
Sisältö

Musiikillisesti albumi edustaa pääosin raskaampaa suuntausta verrattuna pariin aiempaan Blue Öyster Cultin studioalbumiin, unohtamatta kuitenkaan 1980-luvun kaupallisempaa soundia. Koska albumi oli alun perin rumpali Albert Bouchardin sooloprojekti, on mukana lukuisa määrä studiomuusikoita ja vierailijoita, tunnetuimpina kitaristit Robbie Krieger ja Joe Satriani sekä vokalisti Joey Cerisano. BÖC:n alkuperäisen ja tunnetuimman kokoonpanon jäsenet (Bloom, Roeser, Lanier, Bouchard ja Bouchard) ovat mukana albumilla, vaikkakaan eivät niin suuressa osassa kuin krediitit antavat ymmärtää. Kappaleet ovat pääosin Pearlmanin ja Bouchardin säveltämiä.
Albumin avaa raskas ja keskitempoinen "I Am the One You Warned Me Of" jonka Bloom laulaa yhdessä Jon Rogersin kanssa. Rogersista tuli albumin julkaisun aikoihin BÖC:n basisti. Samaa linjaa jatkaa myös Roeserin laulama "Les Invisibles".
"In The Presence of Another World" on hieman tunnelmallisempi sisältäen kuitenkin raskaampaa kitarointiakin. "Del Rio's Song" edustaa tyypillisempää 1980-luvun kaupallista hard rockia, jota esiintyi mm. BÖC:n edellisellä "Club Ninja"-albumilla.
Albumin kenties tunnetuimpia kappaleita on Joey Cerisanon vokalisoima synkkätunnelmainen ja raskassävyinen "The Siege and Investiture of Baron von Frankenstein's Castle at Weisseria". Kappaleen kitarasoolon soittaa Joe Satriani.
"Astronomy" on 1980-luvulle päivitetty versio yhtyeen vuoden 1974 klassikosta ja sen laulaa Roeser, kuten myös sitä seuraavan "Magna of Illusion"-kappaleen, joka jatkaa 1980-luvun kaupallisempaa linjaa. Kappale sisältää konseptiin liittyvää dialogia.
"Blue Öyster Cult" on albumin toinen uudelleenpäivitys vuoden 1974 "The Subhuman" -kappaleesta. Se sisältää Albert Bouchardin ainoan päävokaalin (yhdessä Roeserin kanssa) albumilla.
Albumin päättää Jon Rogersin laulama nimikappale, kevyempää linjaa ja puhallinefektejä käyttävä "Imaginos".
Albumin julkaisu ja vastaanotto

Imaginos julkaistiin lopulta heinäkuussa 1988. Kansikuvana oli mustanharmaa, synkkä kuva vanhasta kartanosta (Cliff House, Ocean Beach, Kalifornia) meren rannalla. Krediitit antavat ymmärtää yhtyeen alkuperäisen kokoonpanon soittavan ja olevan päämuusikoita albumilla, vaikkakaan he eivät yhdessä ja kaikilla kappaleilla soita. Muita muusikoita on myös kreditoitu, mutta tiettävästi kuitenkin osa soittajista puuttuu. Sandy Pearlman on kreditoitu albumin tuottajana ja Albert Bouchard on saanut apulais-tuottajan krediitin. Singlenä (ja Euroopassa videonakin) julkaistiin "Astronomy", jonka radio edit-miksauksessa kirjailija Stephen King lukee intron. 12"-tuuman versio sisälsi muitakin miksauksia kappaleesta. Kappale sai jonkin verran soittoaikaa radiossa ja nousi sijalle 12. Billboardin Mainstream Rock -listalla.
Huolimatta pääosin positiivisista arvosteluista (mm. suomalainen Suosikki-lehti julisti albumin "Kuukauden albumiksi"), ei albumi menestynyt kaupallisesti eikä listoillakaan. Yhtyeen ja Pearlmanin mukaan Columbia ei juurikaan promotoinut albumia ja listasijoitukseksi Yhdysvalloissa jäi vaatimaton 122. Albumin jälkeisen kiertueen aikana Columbia-yhtiö, joka oli nuihin aikoihin myyty Sony Musicille, purki yhtyeen lähes 20-vuotisen sopimuksen huonojen myyntilukujen vuoksi. Tämän jälkeen meni kymmenen vuotta, ennen kuin yhtye julkaisi seuraavan varsinaisen studioalbumin.
Kappaleet

I Am the One You Warned Me of – 5.04 (säv. S. Pearlman, D. Roeser, A. Bouchard)
Les Invisibles – 5.33 (säv. S. Pearlman, A. Bouchard)
In the Presence of Another World – 6.26 (säv. S. Pearlman, J. Bouchard)
Del Rio's Song – 5.31 (säv. S. Pearlman, A. Bouchard)
The Siege and Investiture of Baron von Frankenstein's Castle at Weisseria – 6.43 (säv. S. Pearlman, A. Bouchard)
Astronomy – 6.47 (säv. S. Pearlman, J. Bouchard, A. Bouchard)
Magna of Illusion – 5.53 (säv. S. Pearlman, D. Roeser, A. Bouchard)
Blue Oyster Cult – 7.18 (säv. S. Pearlman, E. Bloom)
Imaginos – 5.46 (säv. S. Pearlman, A. Bouchard)
Singlejulkaisut

"Astronomy" (edit) / "Magna of Illusion" (7") ( Top Rock Tracks Radio Airplay #12.)
"Astronomy" (Wild Mix) / "Astronomy" (Wild King Mix, Stephen King intro) / "Magna of Illusion" (12")
"Astronomy" / "Magna of Illusion" / "(Don't Fear) The Reaper" (CD-single)
"In the Presence of Another World" / "I Am the One You Warned Me of"
Muusikot

Yhtyeen jäsenet:
Eric Bloom - laulu (kpl. 1,3 ja 4)
Albert Bouchard - kitara, lyömäsoittimet, taustalaulu, (laulu kpl. 8)
Joe Bouchard - kosketinsoittimet, taustalaulu
Allen Lanier - kosketinsoittimet
Donald "Buck Dharma" Roeser - kitara, (laulu kpl. 2,6,7 ja 8)
Sessio-muusikot:
Tommy Moringiello, Jack Rigg ja Phil Grande - kitarat
Tommy Zvoncheck - kosketinsoittimet
Kenny Aaronson - basso
Thommy Price - rummut
Joey Cerisano - laulu (kpl. 5)
Jon Rogers - laulu (kpl. 1 ja 9)
Jack Secret - laulu
Shocking U - taustalaulu (kpl. 3)
Daniel Levitin - kitara, taustalaulu, ääniefektit
"Guitar Orchestra of the State of Imaginos":
Marc Biedermann - soolokitara (kpl. 1)
Kevin Carlson - kitara
Robbie Krieger - soolokitara (kpl. 7 ja 8)
Aldo Nova - kitara
Joe Satriani - soolokitara (kpl. 5)
Kevin Carlson - kitara
Aldo Nova - kitara
Tuotanto

Sandy Pearlman - tuottaja, nauhoitus, miksaus
Albert Bouchard - avustava tuottaja
Corky Stasiak - nauhoitus
Paul Mandl - nauhoitus
Steve Brown - miksaus
Stephen Marcussen - masterointi
Arvosteluja

Sputnik Music () linkki
Progarchives () linkki
Allmusic () linkki
Rolling Stone () linkki
Mark Prindle (2/10, negatiivinen) linkki
Julkaisuhistoria

1988: Columbia, FC 40618, US, LP
1988: Columbia, CK 40618, US, CD
1988: CBS, 460036 0, UK, LP (sininen vinyyli)
1988: CBS, 460036 1, EU, LP
1988: CBS, 460036 2, EU, CD
2008: American Beat Recordings, 24682, US, CD
2012: Sony Music, osana The Columbia Albums Collection-boksia, CD (remasteroitu)
Jaatila (Rovaniemi)

Jaatila on kylä Lapin maakunnassa, entisen Rovaniemen maalaiskunnan, nyttemmin Rovaniemen kaupungin alueella. Jaatila on ensimmäinen kylä etelän suunnasta tultaessa kohti Rovaniemeä. Valtatie 4 sekä Kemin ja Rovaniemen välinen rautatie kulkevat kylän läpi. Kylällä oli myös rautatien seisake.
Jaatilan elinkeinot koostuvat pääasiassa maataloudesta, ja korkeahkon keski-iän takia suuri osa kylän asukkaista on eläkeläisiä. Vuonna 1992 kylälle saatiin jopa yksi suomenmestaruus raviurheilussa, jolloin Lillebergin tallin hevonen voitti ajot.[lähde? ]
Vuoden 2011 loppuun asti Jaatilassa toimi Ylinivan kyläkauppa, joka palveli asukkaita ensin osuuskauppana, vuodesta 1987 T-kauppana ja viimeksi Tarmo-lähikauppana. Kylässä oli myös ala-aste vuoteen 2005 asti, kunnes sen toiminta siirrettiin Muurolaan peruskouluun noin 15 kilometrin päähän Jaatilasta.
Kylän läpi virtaa Kemijoki, joka tarjoaa matkailijalle kauniit nähtävyydet Kemintietä ajettaessa sekä paikallisille asukkaille kalastusmahdollisuudet.
Aiheesta muualla

Majoitus Jaatilassa
Kaarlo Castrén : Lohia onkimassa Jaatilan suvannolla, Suomen Kuvalehti, 21.06.1924, nro 25, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot