stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mochudi

| Mochudi |
| --- | --- |
 Mochudin kylää (2020).
 Mochudi
 Koordinaatit: 24.4035°S, 26.1248°E 
Valtio:  Botswana
Hallintoalue:  Kgatlengin alue
Väkiluku (2022)  ():  50 321
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mochudi (engl. Village Mochudi) on kylä Botswanan Kgatlengin alueella ja tämän alueen hallinnollinen keskus. Kylä sijaitsee 37 kilometriä pääkaupunki Gaboronesta koilliseen.
Se on seudulle vuonna 1871 asettuneen Bakgatla-heimon keskus. Kaupungissa sijaitsevalta harjanteelta löytyvä Phuthadikobon museo kuuluu paikkakunnan nähtävyyksiin; siellä esitelään Bakgatla-heimon ja Botswanan historiaa. Kylän nimi Mochudi on peräisin tswanan kielestä ja tarkoittaa henkilöä, joka tarjoaa ruokaa ruukusta. Tällä viitataan tswanan kielisen väen perinteiseen vieraanvaraisuuteen vieraita kohtaan.
Paikallistalouden perusta pohjautuu kotitarveviljelyyn ja karjatalouteen. Kylä sijaitsee Kalaharin (aavikon) lähistöllä, ja kuivuuskausia esiintyy. Vettä saadaan porakaivoista.
Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Mochudin asukasluku oli 50 321 (2011: 44 815 as.).
Kuvia

Koulu Mochudissa.
Phuthadikobon museo.
Perinteisiä ruukkuja ja astioita Phuthadikobon museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mochudi Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Savurenkaita

| Savurenkaita: Kun patruuna Bogdanoff tehtaan perusti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juha-Pekka Koskinen
Kieli:  suomi
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  269
ISBN:  951-23-4777-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Savurenkaita: Kun patruuna Bogdanoff tehtaan perusti on Juha-Pekka Koskisen vuonna 2006 ilmestynyt historiallinen romaani Bogdanoffien kuvitteellisesta tupakkatehtailijasuvusta.
Sisältö

Gustav Bogdanoff saapuu perintörahoineen Hämeenlinnaan kansalaissodan jälkeen, menee naimisiin lääkäri Georg Lagerstedtin Birgitta-tyttären kanssa, muuttaa Lagerstedtien kylmillään olevaan kartanoon Aulangon naapuriin ja perustaa tupakkatehtaan.
Aiheesta muualla

Pertti Ehrnrooth: Tupakkapatruunan värikäs elämä (Arkistoitu – Internet Archive). Karjalainen 19.6.2007.
Jari Lybeck: Oudon kiehtova tarina sikaria tupruttelevasta patruunasta (Arkistoitu – Internet Archive). Turun sanomat 5.1.2007.
Sarajevo

| Sarajevo Grad Sarajevo Град Сарајево |
| --- | --- |

 lippu:  Vaakuna
 Sarajevon sijainti Bosnia ja Hertsegovinassa
 Koordinaatit: 43°52′0″N, 18°25′0″E 
Valtio:  Bosnia ja Hertsegovina
Kantoni:  Sarajevo
Perustettu:  1461
Hallinto:  
 – Pormestari:  Benjamina Karić (2021–)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  141,5 km²
Korkeus:  518 m
Väkiluku (2013):  355 170
 – Väestötiheys:  2 202,9 as./km²
 – Metropolialue:  555 210
Postinumero:  71000
Suuntanumero(t):  +387 (33)
 
 www.sarajevo.ba 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarajevo (Сарајево) on Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Vuoden 2013 väestönlaskennassa sen asukasluku oli noin 355 000.
Maantiede

Sarajevo sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan keskiosissa. Sen koordinaatit ovat 43°52′ pohjoista leveyttä ja 18°25′ itäistä pituutta. Kaupunki on rakennettu viidensadan metrin korkeudella merenpinnasta olevaan Sarajevon laaksoon ja sitä reunustaville kukkuloille, Miljacka-joen molemmille rannoille. Joki virtaa kaupungin läpi idästä länteen. Alue on vuoristoista ja metsäistä.
Sarajevoa ympäröivät vuoret ovat suosittuja vaellus- ja hiihtokohteita. Ne kuuluvat Dinaarisiin alppeihin, vuorijonoon, joka kulkee Kroatian, Bosnia ja Hertsegovinan sekä Serbian läpi. Kaupungin ympärillä olevista vuorista viisi suurinta ovat:
Bjelašnica (2 067 metriä)
Igman (1 502 metriä)
Jahorina (1 913 metriä)
Trebević (1 627 metriä)
Treskavica (2 088 metriä)
Maantiede > Ilmasto

Sarajevossa vallitsee mannerilmasto, johon kuuluvat lämpimät kesät (noin 35 °C:n lämpötilat eivät ole epätavallisia) ja kylmät, yleensä lumiset talvet. Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jonka keskilämpötila on noin 19 °C, kylmin puolestaan tammikuu, −1 °C. Vuotuinen sademäärä on 932 mm. Sateisinta on marraskuussa (94,2 mm) ja kuivinta helmikuussa (67 mm). Keskimääräinen ilmanpaine on 942,3 mbar.
Historia

Sarajavolla on pitkä historia, sillä sen läheltä on löytynyt todisteita neoliittisesta Butmirin kulttuurista. Roomalaiset puolestaan rakensivat nykyisen Ilidžan alueelle kylpyläkaupungin. Gootit asettuivat alueelle myöhemmin ja slaavit 600-luvulla.
Nykyisen Sarajevon kaupungin perustamisajankohtana pidetään vuotta 1461, jolloin ottomaanihallitsija Isa-beg Ishaković muutti Brodac-nimisen kylän pääkaupungiksi rakentamalla sinne muun muassa moskeijan (Carova Džamija eli Keisarinmoskeija), torin, kylpylän ja kuvernöörin linnan (Saray), josta kaupunki sai nykyisen nimensä. Näiden rakennustöiden ansiosta Sarajevo kasvoi nopeasti alueen suurimmaksi kaupungiksi.
1500-luvulla kaupunki kasvoi. Hallitsija Gazi Husrev-begin aikana rakennettiin suurin osa nykyistä vanhaakaupunkia. Sarajevosta tuli Istanbulin jälkeen Balkanin tärkein kaupunki. Se tuli tunnetuksi lukuisista moskeijoistaan: 1500-luvun puolivälissä niitä oli kaupungissa jo yli sata. 1660-luvulla Sarajevon väkimäärän arvioidaan olleen yli 80 000.lähde? Eugen Savoijilaisen joukot polttivat kaupungin vuonna 1697. Kaupunki jälleenrakennettiin, mutta se ei saavuttanut aikaisempaa loistoaan ja Travnik sai pääkaupungin aseman.
Vuonna 1878 kaupungin valtasi Itävalta-Unkari. Tulipalossa suuri osa kaupungin keskustaa paloi, ja jälleenrakennus johti ainutlaatuiseen sekoitukseen länsimaista ja itämaista arkkitehtuuria. Itävalta-Unkarin hallintoaikana Sarajevo teollistui, länsimaistui ja uudenaikaistui. Muun muassa latinalaiset aakkoset otettiin käyttöön.
Sarajevosta tuli 1900-luvun alussa Bosnian serbien vastarintaliikkeen Nuoren Bosnian keskuspaikka. Sen vastarinta kärjistyi 28. kesäkuuta 1914, kun Bosnian serbi Gavrilo Princip salamurhasi siellä Itävalta-Unkarin kruununperillisen, arkkiherttua Frans Ferdinandin ja hänen vaimonsa Sophien ”Sarajevon laukauksissa”, jotka johtivat lopulta ensimmäiseen maailmansotaan.
Ensimmäinen maailmansota koetteli kaupunkia, ja neljän verisen sotavuoden jälkeen Sarajevosta tuli osa Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntaa, jonka nimi myöhemmin muutettiin Jugoslaviaksi. Toisessa maailmansodassa Sarajevon valtasivat saksalaiset. Sodan jälkeen Sarajevo kasvoi ja teollistui voimakkaasti. Uusia kommunistityyppisiä lähiöitä rakennettiin vanhastakaupungista länteen. Voimakkainta kasvu oli 1980-luvun alussa, sillä vuoden 1984 talviolympialaiset pidettiin Sarajevossa. Olympialaiset olivat menestys ja matkailu elinkeinona kasvoi.
Jugoslavian liittotasavallan jouduttua sisällissotaan serbijoukot piirittivät Sarajevon 6. huhtikuuta vuonna 1992. Seurannut Sarajevon piiritys oli nykyajan pisin piiritys ja se kesti syyskuuhun 1995 asti. Piiritys aiheutti suurta tuhoa kaupungille. Kaupunki oli jatkuvan kranaattitulen kohteena ympäröiviltä kukkuloilta, ja tuskin ainoakaan rakennus säästyi vaurioilta. Jälleenrakennustyöt aloitettiin heti sodan jälkeen, ja suurin osa kaupungista on saatu kunnostettua.
Hallinto

Maansa ja kantoninsa pääkaupunkina Sarajevo on Bosnia ja Hertsegovinan hallinnollinen keskus. Kaupunki on muodostettu neljästä kunnasta, jotka ovat Centar (keskusta), Novi Grad (uusi kaupunki), Novo Sarajevo (uusi Sarajevo) ja Stari Grad (vanhakaupunki). Sarajevolla on oma kaupunginvaltuusto, johon valitaan jokaisesta kunnasta seitsemän valtuutettua, jotka valitaan kunnanvaltuustojen jäsenistä. Bosniakeilla, kroaateilla ja serbeillä jokaisella pitää olla vähintään viidesosa paikoista.
Kaupunginvaltuustoon tehtäviin kuuluu muun muassa pormestarin valitseminen. Pormestarilla on kaupungissa toimeenpanovalta. Vuonna 2021 pormestariksi valittiin yksimielisesti Benjamina Karić.
Elinkeinot ja talous

Sarajevon talous kukoisti 1980-luvulla teollisuuden kehityksen ja olympialaisten ansiosta. Sodan jälkeen talous on toipunut nopeasti ja kasvanut huimaa vauhtia. Kaupungissa harjoitetaan mm. elintarvike-, tekstiili-, huonekalu-, auto- ja metalliteollisuutta. Suurin osa viennistä menee Saksaan, Isoon-Britanniaan, Serbiaan ja Montenegroon.
Matkailu on Sarajevossa jatkuvassa kasvussa ja kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja. Olympialaisten tuoman kuuluisuuden ja talviurheilumahdollisuuksien paranemisen vuoksi Sarajevon kauniit vuoret ovat suosittu talviurheilukohde. Kaupungissa on puolisen sataa hotellia ja paljon muita pieniä majapaikkoja. Erityinen ryhmä ovat sotamatkailijat, jotka tulevat Sarajevoon katsomaan sisällissodan jälkiä ja tapahtumapaikkoja.
Liikenne

Suurin osa Sarajevon ulkopuolelle suuntautuvasta liikenteestä kulkee kaupungista länteen, jossa sijaitsevat maan tärkeimmät kaupungit. Myös rautatie tulee kaupunkiin lännestä päin. Sarajevon päärautatieasema on kaupungin pohjoisosassa. Päivittäisiä junayhteyksiä on Zagrebiin, Zenicaan, Budapestiin, Banja Lukaan, Dobojin, Belgradiin, Mostariin ja Pločeen. Sarajevosta Keski-Eurooppaan vievä moottoritie on paikoin huonokuntoinen, vaikka sitä on viime aikoina kunnostettu.
Sarajevon kansainvälinen lentokenttä Međunarodni Aerodrom Sarajevo sijaitsee kaupungin lähellä lounaassa Ilidzan esikaupunkialueella. Se avattiin 2. kesäkuuta vuonna 1969. Sarajevon piirityksen aikana lentokenttää käytettiin humanitäärisen avun tuontiin sekä ulkomaisten lehtimiesten ja poliitikkojen kuljetukseen. Lentokenttä vaurioitui sodan aikana pahasti. Vuonna 1996 se avattiin taas siviililiikenteelle.
Hankalan maaston, tilanahtauden ja jalankulkijoita suosivan kaupunkisuunnittelun vuoksi Sarajevosta on melkoisen vaikeaa löytää pysäköintipaikkoja etenkin kesäisin, kun matkailijat lisäävät kaupungin väkimäärää. Jalan pääsee helposti paikasta toiseen, sen sijaan pyöräily ei ole kovin yleistä. Julkiset liikennevälineet ovat hyvät. Sarajevossa liikennöi kuusi raitiovaunu-, neljä johdinauto- ja yhdeksän linja-autolinjaa. Sarajevo sai säännöllisesti liikennöivän raitiotien vuonna 1885, ensimmäisenä kaupunkina Euroopassa.
Väestö

Sarajevon suurimmat etniset ryhmät ovat bosnialaiset (77,4 %), serbit (12 %) ja kroaatit (7,5 %). Sarajevon asukkaat ovat perinteisesti hyvin ylpeitä kaupungistaan. Kuuluisia sarajevolaisia ovat mm. Nobel-palkinnonsaajat Ivo Andrić ja Vladimir Prelog.
Uskontojen kirjo on Sarajevossa suuri. Kirkot, moskeijat ja synagogat ovat aina olleet ja ovat siellä edelleenkin vierekkäin. Kaupunki on tästä saanut lempinimen pieni Jerusalem.
Tosin viimeisen sodan jälkeen mm. kreikkalaiskatoliset kirkot ovat joutuneet ilkivallan kohteeksi.
Nähtävyyksiä

Sotien jälkeen jälleenrakennettu kaunis vanhakaupunki
Baščaršija-aukio
Sebilj, turkkilainen suihkulähde
Alifakovacin hautausmaa
Museoita ja kulttuuria
Kansalliskirjasto
Bosnia ja Hertsegovinan kansallismuseo
Bosnia ja Hertsegovinan Kansallisteatteri
Kuvataideakatemia
Kirkkoja ja moskeijoita
Husrev Beg -moskeija
Keisarinmoskeija
Urheilua
Koševon olympiastadion
Skenderijan urheilukeskus
Muuta
Latinalainen silta (Franz Ferdinandin salamurhan tapahtumapaikka)
Bijela Tabija linnoitus
Kirjallisuus

Torsti, Pilvi: Sankarimatkailijan Slovenia, Kroatia & Bosnia ja Hertsegovina.  Helsinki:  Like, 2007.  ISBN 978-952-01-0048-3
Virtala, Timo: Sarajevo ja sen ympäristö.  Turku:  Savukeidas, 2013.  ISBN 978-952-268-066-2
Zlatan päiväkirja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarajevo Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Sarajevo Wikivoyagessa (englanniksi)
Matkaopas aiheesta Sarajevo Wikimatkoissa
Kaupungin verkkosivusto
Bosnia ja Hertsegovinan kaupungit
Banja Luka
Bihać
Bijeljina
Bosanska Dubica
Bosanska Gradiška
Bosanska Krupa
Bosanski Brod
Bosanski Petrovac
Šamac
Bratunac
Brčko
Bugojno
Cazin
Čapljina
Derventa
Doboj
Donji Vakuf
Drvar
Foča
Glamoč
Gornji Vakuf
Grahovo
Gračanica
Gradačac
Itä-Sarajevo
Jajce
Kakanj
Kalesija
Konjic
Kupres
Livno
Lukavac
Ljubuški
Modriča
Mostar
Mrkonjić-Grad
Neum
Nevesinje
Novi Grad
Novi Travnik
Odžak
Orašje
Posušje
Prijedor
Prnjavor
Sanski Most
Sarajevo
Srebrenica
Srebrenik
Stolac
Široki Brijeg
Teočak
Teslić
Tešanj
Tomislavgrad
Travnik
Trebinje
Tuzla
Velika Kladuša
Visoko
Vitez
Zavidovići
Zenica
Zvornik
Žepče
Živinice
| n k Euroopan pääkaupungit |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Amsterdam, Alankomaat  Andorra la Vella, Andorra  Ankara, Turkki  Astana, Kazakstan  Ateena, Kreikka  Baku, Azerbaidžan  Belgrad, Serbia  Berliini, Saksa  Bratislava, Slovakia  Bern, Sveitsi  Bryssel, Belgia  Budapest, Unkari  Bukarest, Romania  Chișinău, Moldova  Dublin, Irlanti  Helsinki, Suomi  Jerevan, Armenia  Kiova, Ukraina  Kööpenhamina, Tanska  Lissabon, Portugali  Ljubljana, Slovenia  Lontoo, Iso-Britannia  Luxemburg, Luxemburg  Madrid, Espanja  Minsk, Valko-Venäjä  Monaco2  Moskova, Venäjä  Nikosia, Pohjois-Kypros1  Oslo, Norja  Praha, Tšekki  Pariisi, Ranska  Podgorica, Montenegro  Pristina, Kosovo1  Reykjavík, Islanti  Riika, Latvia  Rooma, Italia  San Marino, San Marino  Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovina  Skopje, Pohjois-Makedonia  Sofia, Bulgaria  Suhumi, Abhasia1  Tallinna, Viro  Tbilisi, Georgia  Tirana, Albania  Tiraspol, Transnistria1  Tskhinvali, Etelä-Ossetia1  Tukholma, Ruotsi  Vaduz, Liechtenstein  Valletta, Malta  Varsova, Puola  Vatikaani2  Vilna, Liettua  Wien, Itävalta  Zagreb, Kroatia 
1 Valtio tai alue on julistautunut itsenäiseksi, mutta sen itsenäisyyttä ei ole kansainvälisesti tunnustettu. 2 Valtio on kaupunkivaltio.
Talviolympialaisten isäntäkaupungit
Sebilj-suihkulähde Baščaršija-aukiolla Sarajevon vanhassakaupungissa
Keisarinmoskeija
Savojärvi

| Savojärvi |
| --- | --- |
 Savojärveä nähtynä Kurjenpesän rantalaiturilta
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Nousiainen, Mynämäki, Pöytyä
Koordinaatit:  60°44′39″N, 22°24′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Järvijoki
Järvinumero:  28.005.1.002 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  68,1 m 
Rantaviiva:  7 km 
Pinta-ala:  1,24 km² 
Tilavuus:  0,00018 km³ 
Keskisyvyys:  1,46 m 
Suurin syvyys:  1,9 m 
 fiSavojärvi 
Savojärven pohjoispuolta reunustaa Lammenrahka.
Savojärvi on Varsinais-Suomessa sijaitseva järvi, josta noin puolet kuuluu Kurjenrahkan kansallispuistoon.
Yleiskuva

Savojärvi on 124 hehtaarin laajuinen dystrofinen ja suorantainen järvi, jonka pohjoisosasta kuuluu 64 hehtaaria Kurjenrahkan kansallispuistoon. Järvi sijaitsee Nousiaisten, Mynämäen ja Pöytyän, aiemmin Yläneen, kuntien alueella. Savojärvi laskee vetensä Järvijokeen, joka on yksi Aurajoen merkittävimmistä sivuhaaroista. Aurajoen vesistössä Savojärvi on selvästi suurin järvi.
Savojärvi rajoittuu enimmäkseen kahteen suuren keidassuohon, eteläosa Kurjenrahkaan ja pohjoisosa Lammenrahkaan. Moreeniharjanteet ja metsämaa  muodostavat vajaan viidenneksen järven rantaviivasta sen länsi- ja itärannalla. Länsirannalla on myös peltomaata. Järven etelärannalla on kalliota.
Käyttö

Turun kaupunki rakensi 1950-luvun alussa padon Savojärven lounaisosaan, josta Järvijoki alkaa, varmistaakseen vesihuollon kuivina kausina ja poikkeusaikoina. Järvi on toiminut vuodesta 1951 Turun kaupungin vesireservinä, mutta sitä ei enää käytetä. Järven säännöstelyväli on kaksi metriä, mutta vedenpinta on usein lähellä ylärajaa. Kuivimpina aikoina, kuten vuoden 2002 syksyllä, järvi laskettiin kuitenkin lähes tyhjäksi.
Savojärven etelärannalla on kymmenisen kesämökkiä sekä Auran ja Nousiaisten kuntien virkistysalueet.
Eläimistö

Savojärvessä on ahvenia, särkiä, kiiskiä ja haukia. Järveen on istutettu myös kirjolohta, toutainta ja peledsiikaa. Savojärvessä on myös ollut rapuja, mutta ne eivät pysty lisääntymään järvessä sen suurien happamuusvaihteluiden takia.
Nisäkkäistä on mainittava, että Savojärvellä pitää reviiriään saukkopariskunta.
Vedenlaatu

Savojärvi on dystrofinen eli karu ja sen vesi on humuspitoista, joten järven vesi on ruskeaa ja näkösyvyys huono. Parhaimmillaan näkösyvyys on hieman yli metrin mutta tulva-aikoina vain puolisen metriä. Järven vesi on melko hapanta, koska se valuu ympäröiviltä soilta. Keväisin pH voi olla vain 4,5 mutta syksyisin yleisesti 6. Savojärvellä on tehty järvien vedenlaadun pitkäaikaismuutosten seuranta vuodesta 1962 lähtien.
| Vedenlaatutiedot> Päivämäärä | Vedenlaatutiedot> Kokonaisfosfori | Vedenlaatutiedot> Kokonaistyppi | Vedenlaatutiedot> Liukoinen happi | Vedenlaatutiedot> Näytteenottosyvyys | Vedenlaatutiedot> Näkösyvyys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.10.2009 | 56,00 μg/l | 940,00 μg/l | 11,50 mg/l | 0,5 m | 0,4 m |
| 8.7.2009 | 72,00 μg/l | 920,00 μg/l | 8,60 mg/l | 0,5 m | 0,6 m |
Runonlaulajan kädet

Runonlaulajan kädet -merkki.
Runonlaulajan kädet on kalevalainen merkki. Merkki tulee runonlaulajien perinteisestä oletetusta lauluasennosta, jossa he pitävät toisen käsistä kiinni. Akseli Gallen-Kallela käytti merkkiä kuvituksissaan, ja se esiintyy hänen suunnittelemassaan Kalevalaseuran tunnuksessa. Suomen Maaseudun Puolue ja Suomi – Isänmaa -puolue käyttivät tunnuksissaan runonlaulajien käsiä. Runonlaulajan kädet ovat myös Sinimustan liikkeen tunnuksessa, kuten myös Finlandia Foundationin tunnuksessa.
Runonlaulajan kädet esiintyvät myös luutnantti Kullervo Kunnaksen suunnittelemassa Tolvajärven muistoristissä (Tolv mr), jota nimitetään myös Tolvajärven ristiksi. Tätä talvisodan ristin keskustaa koristavat valkoemaljiset, Kalevala-aiheisesti tyylitellyt ja toisiinsa liittyvät kädet.
Galleria

Runonlaulajat lauluasennossa "käsi kädessä, sormet sormien lomassa". Tilanne on lavastettu: tosiasiassa kyseinen lauluasento oli tuntematon kuvan runonlaulajaveljeksille Poavila ja Triihvo Jamaselle.
Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema Kalevalaseuran tunnus vuodelta 1919.
Runonlaulajan kädet viiden markan kolikossa vuodelta 1955.
Runonlaulajan kädet Suomen maaseudun puolueen tunnuksessa.
Runonlaulajan kädet Suomi – Isänmaa -puolueen tunnuksessa.
Runonlaulajan kädet Sinimustan liikkeen tunnuksessa.
Marco Schivo

Marco Schivo
Marco Schivo (s. 6. toukokuuta 1949) on entinen italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli korkeushyppy.
Schivo sijoittui korkeushypyssä 15:nneksi Helsingin EM-kilpailuissa 1971 tuloksella 208 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 17:nneksi tuloksella 210 cm.
Francis Schewetta

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 4×400 metriä |  |
Francis Schewetta (29. elokuuta 1919 – 8. lokakuuta 2007) oli ranskalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Schewetta saavutti Lontoon 1948 olympialaisissa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi toisen osuuden. Ranskan joukkueen loppuaika oli 3.14,8. Hän oli mukana myös Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Ranskan viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi ajalla 3.11,6.
Claus Schiprowski

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | seiväshyppy |  |
Claus Schiprowski (s. 27. joulukuuta 1942) on entinen saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Schiprowski sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 seiväshypyssä kahdeksanneksi tuloksella 470 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa parannettuaan viisi kertaa omaa ennätystään ja päädyttyään tulokseen 540 cm. Saman tuloksen saivat myös kultamitalin voittanut Bob Seagren ja pronssimitalisti Wolfgang Nordwig.
Maria Anna Schicklgruber

Maria Anna Schicklgruber (1. heinäkuuta 1796 Strones, Itävalta – 7. tammikuuta 1847 Klein-Motten, Itävalta) oli Adolf Hitlerin isoäiti.
Maria Anna syntyi 11-lapsiseen katolilaiseen perheeseen pienessä maalaiskylässä Stronesissa, Itävallan Waldviertelissä 1795. Hänen elämästään ei tiedetä juuri muuta, kuin mitä kirkonkirjoista tai julkisista arkistoista käy ilmi. Maria Annan ollessa 26-vuotias hänen äitinsä Theresia kuoli 1821. Hän sai tuolloin 74,25 guldenin perinnön, jonka jätti orposäätiön haltuun kasvamaan korkoa. Hän nosti rahan vasta 1838 ja se oli kasvanut 165 guldeniin. Suhteutettuna ajan hintoihin summa oli varsin kohtuullinen.
Maria Anna synnytti ensimmäisen ja ainoaksi jääneen lapsensa 41-vuotiaana Stronesissa 1837. Hän ei ollut naimisissa ja hakiessaan syntymätodistusta lapselleen hän kieltäytyi mainitsemasta isän nimeä Döllersheimin seurakunnan, johon Strones kuului, papille. Poika kirjattiin aviottomaksi lapseksi nimellä Aloysius ja sai äitinsä sukunimen Schicklgruber.
Jälkikäteen isäksi merkitty kiertelevä myllärin apulainen Johann Georg Hiedler meni naimisiin Maria Annan kanssa viisi vuotta Aloisin syntymän jälkeen, mutta ei eläessään tunnustanut Aloisia pojakseen. Tuntemattomaksi jääneestä syystä Alois asuikin kasvattivanhempien, Johann Georgin veljen Johann Nepomuk Hüttlerin luona.
Viisi vuotta kestänyt avioliitto päättyi Maria Annan kuolemaan Stronesin naapurikylässä Klein-Mottenissa, jossa vähävarainen pariskunta asui sukulaistensa Sillipien luona. Maria Annan kuoleman jälkeen Johann Georg ilmeisesti jatkoi kulkurin elämäänsä, kuollen itsekin viisi vuotta myöhemmin.
Hitlerin isoisän henkilöllisyydestä on käyty keskustelua aina siitä saakka, kun Hitler tuli julkisuuteen 1920-luvun alussa.
Sayeret Matkal

Sayeret Matkal (hepr. ‏סיירת מטכ"ל‎) on  Israelin puolustusvoimien erikoisjoukkoyksikkö. Se perustettiin vuonna 1957, jolloin se tunnettiin vain numerotunnuksella 269. Sayeret Matkal on suorittanut useita operaatioita myös Israelin ulkopuolella.
Kuuluisia operaatioita

1968 – Operaatio Shock: Niilin rannalla olleiden egyptiläisten sähkövoimaloiden sabotointi.
1968   – Operaatio Lahja: 14 Arab Airlines -lentokoneen šabotointi Beirutin kansainvälisellä lentokentällä.
1969 – Operaatio Kukko: Egyptin ilmapuolustuksen tutkan kaappaus.
1972 – Operaatio Isotooppi: Kaapatun lentokoneen vapautus Tel Avivin kansainvälisellä lentokentällä.
1972   – Operaatio  Kraatteri 3: kolmen syyrialaisen tiedustelupalvelun agentin kidnappaus.
1973 – Operaatio Nuori Kevät: Musta Syyskuu -terroristijärjestön jäsenten likvidointi Beirutissa.
1974 – Ma'alotin verilöyly: kaapatun koulubussin vapauttaminen.
1975 – Operaatio Savoy: kaapatun Savoy-hotellin vapautus Tel Avivissa.
1976 – Operaatio Entebbe: kaapatun Air Francen lentokoneen vapautus Entebbessa Ugandassa.
1988 – Abu Jihadin likvidointi Tunisissa Tunisiassa.
1989 – Abdul-Karim Obeidin kidnappaus Libanonissa.
1994 – Mustafa Diranin kidnappaus Libanonissa.
2007 – Operaatio Orchard - Syyrialaisen ydinlaitoksen hävittäminen.
Tunnettuja sotilaita

Sayeret Matkalissa on palvellut muutamia myöhemmin tunnetuiksi tulleita israelilaisia. Yksikön päällikkönä toimi 1970-luvulla tuolloin everstiluutnantin arvossa ollut Ehud Barak. Osastossa ovat palvelleet myös veljekset Yonatan ja Benjamin Netanjahu. Everstiluutnantti Yonatan Netanjahu oli ainoa kaatunut Operaatio Entebbessä. Benjamin oli luutnantti palvellessaan Sayeret Matkalissa.
Objatševo

Objatševo (ven. Объячево, komiksi Абъячой, Abjačoi) on kylä, maalaiskunta ja Priluzjen piirin hallinnollinen keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Luza-joen rannalla 189 kilometriä tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista lounaaseen. Kylän kautta kulkee Kirovin ja Syktyvkarin välinen maantie. Asukkaita on 5 800 henkeä (vuonna 2002).
Objatševon pogosta mainitaan lähikylineen ensimmäisen kerran vuonna 1620. Sen nimi perustuu komin sanoihin ab ’jyrkkä’ ja čoi ’mäki, rinne’. Kylän lähellä on sijainnut ilmeisesti 1400-luvun lopulla rakennettu linnoitus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, käsityöammatteja ja puunhankintaa. Vuosina 1921–1922 Objatševo oli Priluzjen kihlakunnan ja vuodesta 1929 piirin keskus. Vuonna 1989 asukkaista 56 % oli komeja ja 38 % venäläisiä.
Pekka Savinainen

Pekka Savinainen (ent. Pjotr Fjodorovitš Savinov, 1895 Paatene, Karjalan tasavalta – 1958 Karlskoga, Ruotsi) oli metsätyönjohtaja, Venäjän armeijan kapteeni, Suomen armeijan vääpeli, pitkäaikainen tiedustelija ja kaukopartiomies.