stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jesper Lindstrøm
Seurajoukkueura

Lindstrøm liittyi Brøndby IF:n junioreihin vuonna 2013 ja pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran Tanskan cupissa marraskuussa 2018 ja Tanskan Superliigassa heinäkuussa 2019. Hän pelasi kaudella 2019–2020 liigassa 28 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Seuraavalla kaudella Brøndby voitti mestaruuden ja Lindstrøm pelasi 29 liigaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Lindstrøm siirtyi heinäkuussa 2021 Eintracht Frankfurtiin, jossa hän avauskaudellaan pelasi Bundesliigassa 29 ottelua ja teki niissä viisi maalia: marraskuussa Freiburgia, joulukuussa peräkkäisissä otteluissa Leverkusenia, Mönchengladbachia ja Mainzia sekä maaliskuussa Hertha Berliniä vastaan. Frankfurt voitti Eurooppa-liigan, jossa Lindstrøm pelasi yhdeksän ottelua, myös loppuottelun. Kaudella 2022–2023 Lindstrøm pelasi 27 bundesliigaottelua ja teki niissä seitsemän maalia: elokuussa yhden maalin Werder Bremeniä, lokakuussa yhden Union Berliniä, yhden Leverkusenia ja kaksi Mönchengladbachia vastaan, marraskuussa yhden Hoffenheimia ja tammikuussa yhden Schalkea astaan. Mestarien liigassa hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa seitsemän ensimmäistä ottelua ja teki vierasottelussa Marseillea vastaan ottelun ainoan maalin. Hän pelasi vielä yhden Bundesliiga-ottelun elokuussa 2023.
Lindstrøm siirtyi elokuussa 2023 italialaiseen Napoliin. Hän pelasi kauden 2023–2024 aikana 22 Serie A -ottelussa, tosin vain kaksi kertaa avauskokoonpanossa, ilman maaleja. Mestarien liigassa hän on pelasi neljässä ottelussa yhteensä 60 minuuttia. Kauden 2024–2025 hän pelaa lainalla Englannin Valioliigan Evertonissa. Marraskuun 3. päivään mennessä hän on pelannut kuudessa valioliigaottelussa, joista kolmessa avauskokoonpanossa tekemättä maaleja.
Maajoukkueura

Lindstrøm edusti Tanskan alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita, joista jälkimmäistä myös ikäluokan EM-kilpailuissa 2021; tuolloin Tanska voitti kaikki kolme alkulohko-otteluaan mutta hävisi puolivälierissä rangaistuspotkukilpailussa Saksalle.
Lindstrøm pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 muutaman minuutin ajan ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Vuonna 2021 pelatuissa MM-karsinnoissa hän pääsi hetkeksi kentälle syyskuussa kotiottelussa Skotlantia vastaan ja oli avauskokoonpanossa marraskuussa kotiottelussa Färsaaria vastaan. Maaliskuussa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa ystävyysotteluissa Alankomaita ja Serbiaa vastaan, ja jälkimmäisessä ottelussa hän teki joukkueensa kolmesta maalista toisen. Syyskuussa 2022 Lindstrøm tuli vaihdosta puoleksi tunniksi kentälle Kansojen liigan ottelussa Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle ottelussa Tunisiaa vastaan sekä oli avauskokoonpanossa Ranskaa ja Australiaa vastaan. Vuonna 2023 hän pelasi seitsemässä EM-karsintaottelussa, joista neljässä avauskokoonpanossa.
Häivekäävät

| Häivekäävät |
| --- | --- |
 Punahäivekääpä (Leptoporus mollis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Irpicaceae
Suku::  Häivekäävät Leptoporus  Quél. 1886
Katso myös
   Häivekäävät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häivekäävät (Leptoporus) on Polyporales-sienilahkoon kuuluva kääpäsuku. Suvun lajit kasvavat havupuilla ja aiheuttavat ruskolahoa.
DNA-analyysien perusteella Suomessa on tavattu kaksi sukuun kuuluvaa kääpälajia: punahäivekääpä (Leptoporus mollis) ja helohäivekääpä (Leptoporus erubescens).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Häivekäävät (Leptoporus)
Luettelo Ohion kuvernööreistä

| Ohion kuvernööri |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Mike DeWine 14. tammikuuta 2019 lähtien
Virka-asunto:  Ohion kuvernöörin asunto
Kauden pituus:  4 vuotta
Perustettu:  3. maaliskuuta 1803
Ensimmäinen:  Edward Tiffin
Kotisivut:  governor.ohio.gov
Rutherford B. Hayes oli Ohion 29. ja 32. kuvernööri ja Yhdysvaltain 19. presidentti.
William McKinley oli Ohion 39. kuvernööri ja Yhdysvaltain 25. presidentti.
Tämä on luettelo Ohion kuvernööreistä.
Ohion kuvernööri on Ohion hallinnon päämies ja Ohion asevoimien ylipäällikkö. Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus Ohion uusiin lakiesityksiin. Kuvernööri valitaan neljän vuoden välein kansanäänestyksellä.
Kuvernööreistä Yhdysvaltain presidentteinä ovat toimineet Rutherford B. Hayes ja William McKinley.
Santeri Välimaa

| Santeri Välimaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. tammikuuta 2001 (ikä 23) Kauhava
Kansalaisuus:   Suomi
Lentopalloilija
Pelipaikka:  passari
Pituus:  192 cm
Nyk. joukkue:  Barkom-Kazany Lwow
Sarja:  Puolan lentopalloliiga
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2019–2024   2024–:  Hurrikaani-Loimaa   Barkom-Kazany Lwow
Santeri Välimaa (s. 11. tammikuuta 2001 Kauhava) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari. Hän on syntynyt Kauhavalla. Välimaan isoveli on Barrus Vöru Vk:ssa lentopalloa pelaava Anton Välimaa.
Pelaajaura

Välimaan pelaajaura alkoi Kauhavan Wisassa, jossa hän on ollut mukana voittamassa useita junioreiden SM-mitaleja. SM-kultaa Santeri saavutti Lännen aluejoukkueessa aluejoukkueiden SM-turnauksessa 2014. Kuortaneen valmennuskeskuksessa Välimaa pelasi kaksi kautta 2-sarjaa ja 1-sarjaa ennen siirtymistään liigakentille. Hän oli edustamassa Suomea junioreiden EM-kisoissa 2017 ja Pohjois-Euroopan mestaruuskisoissa 2019, jossa hänet valittiin turnauksen parhaaksi passariksi All-Stars -seitsikkoon.
Pelaajaura > Ammattilaisura

Ensimmäisen liigakautensa Välimaa pelasi Hurrikaani-Loimaassa kaudella 2019–2020. Hurrikaani-Loimaa voitti lentopallon Suomen Cupin hopeaa 2020. Kausi 2021–2022 päättyi tappioon pronssiottelusarjassa. Välimaa sai ensimmäisen "Parasta palvelua - OmaSp" -nimityksen helmikuussa 2022.
Kaudella 2022–2023 Hurrikaani-Loimaa jäi puolivälieriin.. Kauden aikana Välimaa valittiin marraskuun kuukauden pelaajaksi.
Kaudelle 2023–2024 Hurrikaani-Loimaa aloitti uuden valmentajan Olli Kuoksan valmennuksessa ja joukkueen tavoitteeksi asetettiin mitalipelit. Hurrikaani-Loimaa voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden. Välimaa palkittiin kauden aikana marraskuun ja huhtikuun Kuukauden Tekijänä, sekä paikalla liigan tähdistökentillisessä.
Santerin seura kaudella 2024–2025 on Barkom-Kazany Lwow. Kyseessä on Ukrainalainen joukkue joka on siirtänyt toimintansa Puolaan ja pelaa yhtä maailman kovatasoisinta lentopallosarjaa PlusLiga. Kiinnostusta oli myös muualta, mutta keskustelujen jälkeen syntyi päätös lähteä Puolaan. Kansainvälinen ura on saatu nyt käyntiin.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Keväällä 2023 Santeri nimettiin miesten maajoukkueeseen kultaisen liigan pelanneeseen ryhmään. Nuorella joukkueella Suomi taisteli turnauksen kuudennen sijan. Kevät 2024 jatkui samaan tapaan ja leirityksen päätteeksi valinta osui miesten maajoukkueeseen ja kultaiseen liigaan. Tällä kertaa Suomi sijoittui sijalle seitsemän.
Sahramikääpä

| Sahramikääpä |
| --- | --- |
 Sahramikäävän itiöemä
Uhanalaisuusluokitus
  
Suomessa::  Äärimmäisen uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Phanerochaetaceae
Suku::  Okrakäävät Hapalopilus
Laji::  croceus
Kaksiosainen nimi
 Hapalopilus croceus  (Pers.) Donk 1933 
Synonyymit
 Aurantiporus croceus 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sahramikääpä (Hapalopilus croceus, syn. Aurantiporus croceus) on Suomessa tavattu yhdestä paikasta lounaisrannikolta, ja se on äärimmäisen uhanalainen kääpälaji, jota sanotaan myös Euroopan kauneimmaksi kääväksi. Muuallakin kääpä on harvinainen, Norjassa ja Tanskassa se on määritelty hävinneeksi. Sahramikäävän ainoa isäntäpuu on tammi, ja kääpä voi kasvaa vielä elävän puun onkaloissa ja oksien arvissa. Sitä esiintyy myös kaatuneilla rungoilla.
Käävän mattapintainen itiöemä on tavallisesti puoliresupinaattinen, ja lakki on typäkkäselvennä. Yläpinta on kupera ja tasaisen kellanoranssi, vanhoilla itiöemillä väri haalistuu harmaanvalkoiseksi. Pillipinta on kirkkaan oranssinpunainen, ja pyöreitä tai kulmikkaita pillejä on 2–3 millimetrillä. Alustan myötäisen alueen reunavalli on selvä ja väriltään kirkkaanoranssi. Leikkauspinnassa näkyvät pehmeä kellanoranssi malto ja ruskeampi, helposti lohkeava pillikerros. Itiöemän kokonaispaksuus on 2–4 cm. Tuoreena kääpä tuoksuu heikosti rouskulta ja maistuu kitkerälle.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Sahramikääpä (Aurantiporus croceus)
Hoikkamuura

| Hoikkamuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Rhopornis
Laji::  ardesiacus
Kaksiosainen nimi
 Rhopornis ardesiacus  (Wied-Neuwied, 1831) 

Katso myös
   Hoikkamuura Wikispeciesissä   Hoikkamuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hoikkamuura (Rhopornis ardesiacus) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Hoikkamuura kasvaa noin 19 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Hoikkamuurakoiraan pää ja selkä ovat harmaat. Siivet ovat mustat ja siiventaipeessa on valkoisia raitoja. Koiraslinnun kurkku on musta ja rinta ja vatsa vaaleanharmaat. Hoikkamuuranaaraan päälaki ja yläselkä ovat punaruskeat ja alaselkä harmaa. Kurkku on valkoinen ja vatsa harmahtava. Hoikkamuuran silmät ovat punaiset.
Levinneisyys ja elintavat

Hoikkamuuraa tavataan Brasiliassa Bahian ja Minas Geraisin osavaltioista. Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät, joissa kasvaa ananaskasveja. Lintu liikkuu pareittain ja syö hyönteisiä ja hämähäkkejä. Hoikkamuuran pesimäkausi on loka-marraskuussa ja pesä sijaitsee ananaskasvissa.
Hoikkamuura luokitellaan erittäin uhanalaiseksi lajiksi, ja kannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen metsänhakkuiden ja karjan laiduntamisen vuoksi.
Naaras
Andrei Tširkov

| Andrei Tširkov |
| --- | --- |
 Tširkov 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1987 (ikä 37) Sverdlovsk, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2005–
Pituus:  174 cm
Paino:  86 kg
Painoluokka:  Raskassarja (2005–) keskisarja (2012, 2017) superraskassarja (2007)
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Fight Club God Hand (2012–)
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Katowice 2021 | joukkuekata |  |
|  Hopeaa | Kiova 2013 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Varna 2014 | -90 kg |  |
| European Open  | European Open  | European Open  |  |
|  Pronssia | Pariisi 2013 | avoin |  |
| Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Novokuznetsk 2023 | joukkuekata |  |
|  Kultaa | Moskova 2024 | joukkuekata |  |
|  Hopeaa | 2007 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Novokuznetsk 2023 | kata |  |
|  Hopeaa | Moskova 2024 | kata |  |
|  Pronssia | 2012 | -90 kg |  |
|  Pronssia | 2013 | -90 kg |  |
|  Pronssia | 2017 | -80 kg |  |
| Venäjän Cup  | Venäjän Cup  | Venäjän Cup  |  |
|  Kultaa | Moskova 2021 | kata |  |
|  Kultaa | Moskova 2021 | joukkuekata |  |
|  Kultaa | Vladivostok 2022 | kata |  |
|  Kultaa | Vladivostok 2022 | joukkuekata |  |
|  Kultaa | Moskova 2023 | kata |  |
|  Kultaa | Moskova 2023 | joukkuekata |  |
|  Hopeaa | 2015 | -90 kg |  |
|  Pronssia | 2012 | -80 kg |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | 2019 | -85 kg |  |
| Mustanmeren cup  | Mustanmeren cup  | Mustanmeren cup  |  |
|  Kultaa | Krasnodar 2021 | kata |  |
Nuorten Kyokushin karate
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2005 | kumite |  |
| Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Jekaterinburg 2005 | kumite |  |
| All-Russian  | All-Russian  | All-Russian  |  |
|  Kultaa | Magnitogorsk 2005 | kumite |  |
Andrei Vladimirovitš Tširkov (ven. Андрей Владимирович Чирков; s. 31. toukokuuta 1987 Sverdlovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen karateka. Hän saavutti Euroopan mestaruuden joukkuekatassa 2021. Sitä ennen Tširkov saavutti vuonna 2013 EM-hopeaa ja EM-pronssia Kyokushinin raskaassa- ja avoimessa sarjassa. Nuorten tasolla hän saavutti parhaimmillaan MM-hopeaa.
Alkuvuodet

Tširkov harjoitteli aluksi kolme vuotta taekwondoa ja karatea ennen kuin siirtyi pelkästään Kyokushin karaten pariin Denis Kurtšanin oppiin. Tširkov menestyi nuorten tasolla ollen 2005 toinen nuorten maailmanmestaruuskisoissa. Samana vuonna hän saavutti Venäjällä myös All-Russian turnausmestaruuden Magnitogorskissa ja sijoittui toiseksi Venäjän mestaruuskisoissa 2005 Jekaterinburgissa. 2006 Tširkov sijoittui viidenneksi Espanjan EM-kisoissa.
Kilpaura

Tširkov otteli sittemmin aikuisten tasolla Venäjän mestaruuskilpailussa menestyksekkäästi 2007 voitettuaan hopeaa. Hän hävisi superraskaansarjan loppuottelussa tuolloin kuusinkertaiselle Venäjän mestarille Mihail Kozloville. Marraskuussa Tširkov oli mukana World Openissa, jossa hänen tie katkesi toisella kierroksella. Hän voitti avauskierroksellaan Victor Teixeiran, kun taas toisella kierroksella Tširkov hävisi Petar Martinoville.
Tširkov otteli Venäjän cupissa ensimmäisen kerran menestyksekkäästi 2012, jolloin hän saavutti pronssia voitettuaan Ivan Mezentsevin. Tširkov eteni uudelleen mitalikamppailuihin Venäjän mestaruuskilpailuissa 2012, jolloin hän voitti pronssia.
2013 Tširkov saavutti ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä voitettuaan hopeaa Kiovan EM-kilpailuissa. Hän hävisi loppuottelussa kaksinkertaiselle Euroopan-mestarille Oleksandr Ieromenkolle. Marraskuussa Tširkov otteli European Openissa, jossa hän päätyi pronssiotteluun hävittyään välierissä Alejandro Navarrolle jatkoerän jälkeen tuomariäänin. Pronssiottelussa Tširkov voitti Nicolae Stoianin. Tširkov eteni toistamiseen Venäjän cupissa pronssiotteluun, mutta hävisi tällä kertaa mitalin Avetisian Harutyunia vastaan. Samoin kävi myös Venäjän mestaruuskilpailuissa, jossa Tširkov saavutti pronssia toisen kerran peräkkäin.
Tširkov eteni 2014 EM-kilpailuissa toistamiseen mitalikamppailuihin. Tällä kertaa hän saavutti pronssia voitettuaan Ivan Mezentsevin.
Tširkov eteni vuoden 2015 Venäjän cupissa loppuotteluun, mutta hävisi kamppailun Mezentseville, jonka hän oli voittanut kolme vuotta aiemmin Venäjän cupin pronssiottelussa.
Tammikuussa 2016 Tširkov saavutti 3. danin mustan vyön.
2017 Tširkov saavutti Venäjän mestaruuskisoissa pronssia keskisarjassa, jossa hän otteli edellisen kerran 2012. Elokuussa hän voitti ensimmäisen Shin Ki Tai -turnauksen Venäjällä. Turnauksessa kilpailtiin karaten lisäksi sumossa, kendossa ja yleiskunnossa, joiden kokonaistuloksen perusteella valittiin voittaja. Hän oli mukana joulukuussa Seiken Cupissa Kaliningradissa, jossa Tširkov jäi 8-parhaan ulkopuolelle.
Tširkov saavutti toukokuussa 2019 hopeaa Japanin mestaruuskisoissa raskaassasarjassa. Hän hävisi loppuottelussa Kashin Osawalle, joka oli vuotta aiemmin samoissa kisoissa kolmas. Tširkov oli marraskuussa mukana World Openissa, joka oli hänelle neljäs osallistumiskerta.
Kilpaura > Siirtyminen katakilpailuihin (2021–)

Toukokuussa 2021 Tširkov voitti Mustanmeren cupissa kultaa yksilökatakilpailussa. Lokakuussa hän voitti kultaa Venäjän Cupissa yksilö- ja joukkuekatassa, jossa hän oli yhdessä Roman Parkhomenkon ja Regina Satvaldievan kanssa. Koronapandemian myötä toukokuun EM-kilpailut järjestettiin marraskuussa Puolassa, jossa Tširkov osallistui joukkuekataan yhdessä Roman Parkhomenkon ja Regina Satvaldievan kanssa. Kolmikko voitti Euroopan mestaruuden ennen Ukrainaa.
Maaliskuussa 2022 Tširkov saavutti Venäjän Cupissa toisen kerran peräkkäin mestaruuden yksilö- ja joukkuekatassa.
Hän saavutti saman tuloksen myös vuoden 2023 maaliskuussa voitettuaan Venäjän cupissa yksilö- ja joukkuekatan. Lokakuussa Tširkov saavutti ensimmäisen Venäjän mestaruuden voitettuaan joukkuekatan yhdessä Anton Glotovin ja Regina Satvaldievan kanssa. Yksilökatassa sen sijaan hän saavutti hopeaa.
Lokakuussa 2024 Tširkov saavutti Venäjän mestaruuskilpailuissa hopeaa yksilökatassa ja kultaa joukkuekatassa yhdessä Anton Glotovin ja Regina Satvaldevan kanssa.
Liitukääpä

| Liitukääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Incrustoporiaceae
Suku::  Liitukäävät Tyromyces
Laji::  chioneus
Kaksiosainen nimi
 Tyromyces chioneus  (Fr.) P. Karst. 1881 
Synonyymit
 muruludekääpä Skeletocutis friata  Sceletocutis friabilis 
Katso myös
   Liitukääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liitukääpä (Tyromyces chioneus) on koko Suomessa harvalukuisena esiintyvä kääpälaji. Sitä kasvaa varsinkin tunturikoivikoissa. Muita isäntäpuita koivujen lisäksi ovat lehtipuista ainakin pihlajat ja tuomi sekä havupuista kuusi. Liitukääpä valkolahottaa maapuita, pudonneita oksia ja kantoja.
Liitukäävän yksivuotinen itiöemä on säännöllisen muotoinen, tukevatyvinen typäkkä tai hyllymäinen lakki. Tuore itiöemä on hyvin vetinen ja tuntuu painavalta kokoonsa nähden, lakin yläpinta imee vettä ja on siksi vahamaisen himmeänkuultava. Väriltään yläpinta on kermavärinen tai savunruskeanharmahtava pienin mustin pistein. Pillipinta on kermanvalkea ja pillejä mahtuu 5-7 millimetrille. Malto on valkoista ja säteensuuntaisesti juustomaisesti lohkeavaa, pillien alla hyytelömäisen kuultavaa mikä saa pillit välkkymään käänneltäessä. Kuivana kääpä muuttuu yläpinnaltaan paperimaisesti rypistyneeksi ja malloltaan liitumaisen kovaksi, vetisyydestä johtuva harmaa väri häviää. Liitukäävässä on huomattavan epämiellyttävä hapanimelä haju. Vertaa harmokääpään, jonka harmaus säilyy kuivuessakin ja joka ei tuoksu.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Liitukääpä (Tyromyces chioneus)
Sokkelokääpä

| Sokkelokääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Sokkelokäävät Daedalea
Laji::  quercina
Kaksiosainen nimi
 Daedalea quercina  (L. : Fr.) Pers. (1801) 
Synonyymit
 Agaricus antiquus 
Katso myös
   Sokkelokääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sokkelokääpä (Daedalea quercina) on Suomessa eteläisesti ja melko harvinaisena esiintyvä kääpälaji. Sen ainoa isäntäpuu on tammi, jonka kantoja kääpä ruskolahottaa. Joskus sokkelokäävän voi löytää elävänkin puun kuolleesta oksasta, oksanarvesta tai kuorenonkalosta.
Lähikuva sokkelokäävän pillistöstä.
Sokkelokäävän itiöemä on helposti tunnistettava juuri isäntäpuunsa ja rotevan, sokkelopillisen ulkonäkönsä perusteella. Itiöemä on monivuotisesti kasvava ja pileaattinen, muodoltaan kiilamainen tai laakean hyllymäinen. Tuoreena se on korkkimaisen sitkeä ja kovettuu kuivuessaan lisää. Lakin yläpinnan väritys voi vaihdella eri nahan-, korkin- ja punaruskean sävyissä, joskus värityksessään näkyy epäselviä vöitä. Malto ja pillistö ovat molemmat korkinruskeita. Pillit ovat epäsäännöllisen sokkeloisia tai jopa helttamaisia ja niitä mahtuu 0,3-1 millimetrille, hyvin harvoin pillit voivat olla säännöllisen väljänpyöreitä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Sokkelokääpä (Daedalea quercina)
Punakerikääpä

| Punakerikääpä |
| --- | --- |
 Täysikasvuinen punakerikääpä.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Hapalopilaceae
Suku::  Kerikäävät Ceriporia
Laji::  purpurea
Kaksiosainen nimi
 Ceriporia purpurea  (Fr.) Donk (1971) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punakerikääpä (Ceriporia purpurea) on koko Suomessa harvinaisena tavattava kääpälaji. Sitä esiintyy lehtometsissä ja lehtomaisissa kangasmetsissä, isäntäpuita ovat eri lehtipuut. Punakerikääpä on loppulahottaja, joten sen tekemää valkolahoa on vaikea nähdä ja isäntäpuulajia yleensä mahdotonta määrittää tarkasti.
Käävän yksivuotinen ja alustanmyötäisesti kasvava itiöemä on yleensä pienialainen, vain sormenpainalluksen kokoinen. Tuore itiöemä on sitkeähkö, kuivana se muuttuu hartsimaisen hauraaksi. Usein pillit yltävät reunaan asti, mutta paikoin näkyvissä on pillejä vaaleampi kapeampi reunus. Pillipinta on nuorena kermanvalkea ja kosketuskohdista punertuva, vanhetessaan väri muuttuu okrankeltaisen kautta täysikasvuisen käävän viinin- tai purppuranpunaiseen. Kylmänpunainen väri säilyy käävän kuivuessa. Pillejä mahtuu 3–5 millimetrille. Pohjamalto on vaalea ja pillit nuorella itiöemällä liilat, vanhemmalla purppuranpunaiset. Vertaa lajeihin: viinikääpä, jolla on valkoinen selvä reunus ja erilaiset pillit; helohäivekääpä, joka on mehevämpi, paksumpi ja kuivuessaan kutistuva.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Punakerikääpä (Ceriporia purpurea)
Hopeaposkimuura

| Hopeaposkimuura |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Sointumuurat Sakesphorus
Laji::  cristatus
Kaksiosainen nimi
 Sakesphorus cristatus  (Wied-Neuwied, 1831) 

Katso myös
   Hopeaposkimuura Wikispeciesissä   Hopeaposkimuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeaposkimuura (Sakesphorus cristatus) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Hopeaposkimuura voi kasvaa 14–15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Hopeaposkimuurakoiraan töyhtö, naama, kurkku ja rinnan juova ovat mustat. Niska, rinta ja vatsa ovat väriltään vaalean harmaat. Selkä ja siipien kärkisulat ovat ruskeat ja siivet muuten mustat valkoisin pilkuin. Koiraan pyrstö on valkomustaraidallinen. Hopeaposkimuuranaaras on päälaeltaan, selästään ja siivistään punaruskea. Rinnastaan ja vatsastaan se on vaalea.
Levinneisyys ja elinympäristö

Hopeaposkimuuraa tavataan Brasilian koillisrannikolta. Lajin elinympäristöä ovat kuivat trooppiset metsät ja pensaikot. Lintu liikkuu useimmiten pareittain.
Hopeaposkimuuranaaras