stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Savolaismurteet
Savolaismurteet kulttuurissa > Tieteen kielenä

Vuonna 2013 Helsingin yliopistossa hyväksyttiin kokonaan savolaismurteella kirjoitettu kandidaatintutkielma. Jani Koskisen itäisiin savolaismurteisiin kuuluvalla Keski-Karjalan seudun murteella kirjoitetun ”tutkiilman” aihe on saamelaiskielten vaikutus skandinaavisiin kieliin. Omien sanojensa mukaan Koskinen halusi tutkielmansa kielivalinnalla osoittaa, että ”suomen kirjakielj ei ou millään laila paremppoo tahe oikkiimppoo kieltä kunj mikkään murre, ja mikä tahhaa murre soppii mihen tahhaa käyttöyhteytteen”. Vuonna 2018 Helsingin yliopistossa hyväksyttiin Koskisen niin ikään savolaismurteella kirjoittama pro gradu -tutkielma.
Kirjallisuutta

Barks, Carl: Voe tokkiinsa, Aku – Aku Ankan sarjakuva-albumi savon murteella. 2003.
Eskelinen, Unto: Tavvoo savvoo – savon kielen sanakirja (Arkistoitu – Internet Archive). 1998.
Nupponen, Anne-Maria: »Savon murre» savolaiskorvin: kansa murteen havainnoijana. Joensuu: University of Eastern Finland. 2011.
Savolainen, Jukka: Savon siännöt. 2005.
Lehmonen Matti: Kalevala savon kielellä. Atena kustannus Oy 1999.
Aiheesta muualla

Savolaismurteet (Arkistoitu – Internet Archive)
Testaa savon murteen taitosi
| n k Suomen murteet |
| --- | --- |
Länsimurteet:  Lounaismurteet Nummi  Rauma  Somero  Etelä-Pohjanmaan murre  Keski- ja pohjoispohjalaiset murteet  Hämäläismurteet Tampere  Peräpohjalaiset murteet Tornio 
Itämurteet:  Savolaismurteet Kainuu  Keski-Suomi  Kaakkoismurteet 
Muut:  Amerikansuomi  Stadin slangi  Ruotsinsuomi 
Kielet tai murteet:  Meänkieli Jällivaara  Kveenin kieli
Nurmijärven kirkko

| Nurmijärven kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko syyskuussa 2011.
Sijainti:  Nurmijärven kirkonkylä, Nurmijärvi
Seurakunta:  Nurmijärven seurakunta
Rakentamisvuosi:  1793, kellotapuli 1795
Suunnittelija:  Matti Åkerblom, kellotapuli Mats Åkergren
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  750
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kellotapuli, sankarihaudat etualalla.
Edellisen kirkon muistokyltti.
Nurmijärven kirkko sisältäpäin
Nurmijärven kirkko on Nurmijärven seurakunnan vuonna 1793 valmistunut puukirkko, joka sijaitsee Nurmijärven kirkonkylässä. Kirkon rakentaja oli Matti Åkerblom. Kellotapuli on valmistunut vuonna 1795, ja sen rakensi Mats Åkergren. Kirkko on neljäs kirkonkylälle rakennettu puukirkko, edellinen 1692 rakennettu kirkko purettiin huonokuntoisena 1793. Tämän kirkon paikka oli nykyisellä hautausmaalla. Hautausmaan kiviaitaan on kiinnitetty kirkon muistotaulu.
Historia

Kuningas Kustaa III oli 1776 säätänyt, että kirkot tuli rakentaa kivestä. Nurmijärveläiset vetosivat seurakunnan vähävaraisuuteen ja saivat luvan rakentaa puukirkon. 1700-luvun lopulla kirkonmäki oli järven rannalla, mutta Kirkkojärvi kuivattiin 1900-luvulla.
Kirkko on tasavartinen ristikirkko. Sisänurkissa on viisteet, ja kolmen sakaran päässä on eteishuoneet. Kirkon aumatulla paanukatolla on kattoratsastaja.
Kirkkoon on lahjoitettu runsaasti esineistöä, kuten keskirististä riippuva kynttiläkruunu, kynttilänjalat ja maljakot. Myös lasimaalaukset on saatu lahjoituksena.
Kirkon ulkomuotoa ja sisustusta on muutettu useaan otteeseen. Nykyinen ulkoasu on peräisin vuodelta 1932. Kirkko on maalattu ulkoa vuoden 1993 remontissa, jolloin myös katto tervattiin. Myös sisätiloissa on tapahtunut muutoksia. Muun muassa lehtereihin ja saarnastuoliin maalattiin 1830-luvulla apostolien kuvia ja muita raamatullisia kuvia, jotka 1880-luvulla peitettiin valkoisella maalilla. Sisätilat korjattiin ja maalattiin kirkon 200-vuotisjuhliin, ja vanhat seinämaalaukset otettiin esiin. Vuoden 1993 korjauksen suunnitteli Arkkitehtitoimisto Touko Saari.
Alttaritaulu, Jeesuksen taivaaseen astuminen, on vuodelta 1832 ja C. P. Elfströmin maalaama. Martti Porthanin vuonna 1993 rakentamat myöhäisbarokkiurut ovat 30-äänikertaiset. Ne ovat kirkon kolmannet urut.
1990-luvun korjauksessa kirkon penkkejä muotoiltiin mukavammin istuttavaksi, vaikka ne muutoin ovatkin alkuperäiset. Etuosan istuimet ovat nykyään siirrettävät, kuten myös alttarikaide, joten kirkossa on helpompi järjestää musiikki- ja kuorotilaisuuksia. Penkkimäärääkin on karsittu, alun perin kirkkoon mahtui koko silloinen Nurmijärven asujaimisto, noin tuhat henkeä. Nykyään sinne mahtuu noin 550.
Nurmijärven seurakunnalla on kaksi muuta kirkkoa, Klaukkalan vuonna 2004 valmistunut kirkko ja Rajamäen kirkko vuodelta 1938.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nurmijärven kirkko Wikimedia Commonsissa
Löytyykö Aleksis Kiven ihailema "kaunis madonna" Nurmijärven kirkosta? Kirkon maalausten paljastus ja restaurointi uskottu taiteilija Malinin tehtäväksi. Myös vanhan kirkon tornirakennelma löydetty nykyisen kirkon katon alta, Ilta-Sanomat, 07.06.1934, nro 128, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
Nurmijärven kirkon urut
Jamais vu

Jamais vu (ranskaa, suomeksi ’ei koskaan nähty’) tarkoittaa psykologiassalähde? ennalta tuttua tilannetta, jota havainnoija ei tunnista.
Jamais vu tarkoittaa yleensä käsitteen déjà vu vastakohtaa. Usein kuitenkin ilmiö selitetään tilanteeksi, jossa henkilö ei muista ihmisen nimeä, jotakin sanaa tai paikkaa, joka on hänelle entuudestaan tuttu.
Samankaltaisia ilmiöitä

Déjà vu: muistaa nähneensä jotakin vastaavaa aiemmin.
Presque vu: lähellä, mutta ei kuitenkaan muista asiaa. ”Kielen päällä” -tunnetta voidaan sanoa presque vu -ilmiöksi.
Ambo

Stavbyn kirkon ambo, Ruotsi
Ambo (lukupulpetti) on kirkossa oleva kaluste, jonka ääressä luetaan Raamattua ja rukouksia ja puhutaan seurakunnalle. Ne voivat olla joko kiinteitä tai siirrettäviä.
Ambo tulee kreikan sanasta anabainein, astua ylös. Se on nykyään yksinkertainen lukupulpetti tai lukupöytä, jonka ääressä luetaan jumalanpalveluksen lukukappaleet Raamatusta. Ambo tai ambot sijaitsevat kirkon kuorissa alttarin ja kirkkosalin välissä. Ambo muistuttaa kokoustiloissa tai juhlasaleissa olevia puhujakorokkeita.
Hampurin Lutherkirchen ambo
Ambon käyttö jumalanpalveluksissa on saanut alkunsa kirkon alkuaikoina ja sen ääreltä luettiin raamantuntekstit ja pidettiin saarna. Myöhäiskeskiajalla sen korvasi osin saarnastuoli, joka kehittyi lähinnä kiertävien kerjäläismunkkien saarnatoimintaa varten ja muodostui vähitellen normaaliksi kirkon kalusteeksi kaikissa lännen kirkoissa.
Nykyään ambo tullut uudelleen käyttöön niin katolisessa, anglikaanisessa kuin luterilaisissa kirkoissa. Suomessa ne alkoivat tulla käyttöön 1960-luvulta alkaen. Lännen kirkon perinteessä tunnetaan käytäntö, jossa epistolaa ja evankeliumia varten on oma ambo. Jos kirkossa on kaksi amboa Vanhan testamentin ja Uuden testamentin lukukappaleet sekä esirukoukset luetaan lukupulpetista, joka on kuorissa seurakunnasta katsoen oikealla (ns. epistola-ambo). Evankeliumi luetaan ja saarna pidetään toisesta lukupulpetista, joka on kuorissa seurakunnasta katsoen vasemmalla (ns. evankeliumiambo) ellei saarnaa pidetä saarnastuolista. Ambon käyttö korostaa myös sanan ja sakramentin yhteenkuuluvuutta. Siten ambon käyttö on vähentänyt saarnastuolin käyttöä. Samalla se luo läheisyyttä jumalanpalvelusta johtavan papin ja seurakunnan välillä. Nykyään on melko yleistä, että messun aloitus, sanaosa ja päätös johdetaan ambon ääreltä. Sanajumalanpalvelus ja rukoushetket voidaan johtaa kokonaan ambon ääreltä.
Lukupulpetit ovat tulleet käyttöön samaan aikaan, kun seurakunnan jäsenille uskottiin tehtäviä lukea raamatuntekstejä jumalanpalveluksessa sekä osallistua yhteisen esirukouksen toteuttamiseen.
Lukupulpetteja on ollut Suomessa jo keskiajalla rakennetuissa kirkoissa, kuten Turun tuomiokirkossa. Hautausmaalla käytetty saarnatuoli saattoi muistuttaa lukupulpettia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ambo Wikimedia Commonsissa
Ikonostaasi

Uspenskin katedraalin ikonostaasi
Ikonostaasi on ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla sijaitsee ikoneja. Sitä nimitetään myös alttariseinäksi, kuvaseinäksi, joka alkuaan tehtiin kivestä tai marmorista muistuttamaan vanhojen roomalaisten basilikojen vastaavaa rakennelmaa.
Myöhemmin seinälle ripustettiin kirkollisten juhlien aikana kuvia ja lopulta ikonostaasi kuvitettiin pysyvästi.
Muun muassa Andrei Rubljovin ja Theofanes Kreikkalaisen myötävaikutuksella ikonostaasit alettiin rakentaa korkeiksi, lattiasta kattoon ulottuviksi seiniksi, jotka erottavat alttarin kirkkosalista ja estävät näkyvyyden. Ikonostaasin rakentaminen puusta on alkuaan venäläistä perinnettä.
Ikonostaasissa ikonit sijoitetaan niin, että keskellä olevan Pyhän portin oikealla puolella on Kristuksen ja vasemmalla puolella Jumalansynnyttäjän ikonit. Perinteisesti naiset seisovat jumalanpalveluksissa Jumalansynnyttejän puolella, ja miehet Kristuksen puolellalähde?. Pyhän portin yläpuolella on ns. deesis-ryhmä, ikoni, johon on kuvattu Kristus, Neitsyt Maria ja Johannes Kastaja tai vaihtoehtoisesti siellä voi olla ehtoollisen asettamista kuvaava ikoni.
Ikonostaasissa on yleensä kolme sisäänkäyntiä, keskellä olevan pyhän portin lisäksi pohjoinen ja eteläinen ovi. Ortodoksinen kirkkohan on yleensä aina itä-länsi-suunnassa siten, että alttari on idässä.
Ortodoksisessa kirkossa ei välttämättä ole aina ikonostaasia tai ikonostaasi voi nykyään olla myös matala, aitamainen seinämä. Joissain idän ortodoksisissa kirkoissa ikonostaasin paikalla voi olla myös vedettävä verho tai harso.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ikonostaasi / Ortodoksi.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Pleuronectoidea

| Pleuronectoidea |
| --- | --- |
 Silokampela (Lepidorhombus boscii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kampelakalat Pleuronectiformes
Alalahko::  Pleuronectoidei
Yläheimo::  Pleuronectoidea  Rafinesque, 1815
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pleuronectoidea on kampelakalojen (Pleuronectiformes) lahkoon kuuluva kalojen yläheimo. Siihen kuuluu neljä heimoa.
Heimot

Piikkikampelat (Scophthalmidae)
Sukakampelat (Paralichthyidae)
Oikeasilmäkampelat (Pleuronectidae)
Vasensilmäkampelat (Bothidae)
Sisuspunos

Sisuspunos löytyy kuvasta nimellä Celiac plexus. Yleisesti käytetään myös nimeä solar plexus
Sisuspunos löytyy aivan keskeltä kuvaa
Sisuspunos löytyy kuvasta nimellä Celiac plexus. Yleisesti käytetään myös nimeä solar plexus
sisusvaltimorunko (jonka ympärillä sisuspunos on - tässä kuvassa kuorittu pois) on kuvassa nimellä celiac artery
Sisuspunokseksi (lat. plexus coeliacus, lat. solar plexus, lat. celiac plexus)  kutsutaan ylintä selkärangan ja aortan etupuolella vatsaontelossa sijaitsevasta kolmesta sympaattisesta hermosolmusta eli gangliosta. Sisuspunos on aivan pallean alla sijaitseva, vatsa-aortasta lähtevän parittoman sisusvaltimorungon ympärillä. Sisuspunoksesta lähtee sympaattisia hermopunoksia vatsaontelon elimiin. Sisuspunos tunnetaan myös yleisesti nimityksellä solar plexus. Nimitys solar plexus tulee siitä että kyseisen hermosolmun hermotus haarautuu kuin auringon säteet.
Suor Angelica

Suor Angelica  (Sisar Angelica) on toinen ooppera Giacomo Puccinin Il tritticosta eli triptyykistä. Samaan kokonaisuuteen kuuluvat muut teokset ovat Il tabarro (Viitta) ja Gianni Schicchi. Ooppera kantaesitettiin Metropolitan-oopperassa vuonna 1918.
Giacomo Puccinin sisar Iginia oli abbedissana nimellä Giulia Enrichetta Luccan lähistöllä olevassa Vicopelacon luostarissa. Siellä Puccini kuuli tarina nuorena kuolleesta kauniista nunnasta Suor Angelicasta .  Kun Giovacchino Forzano toi nähtäväksi luonnoksia luostariin sijoitetun oopperan juonesta, Puccini hyväksyi tarinan heti. Forzano lähetti libreton 3. maaliskuuta 1917 Puccinille.  Neitsyt Marian ilmestyksen latinankieliset tekstit Puccini sai Don Pietro Panichellilta. (Panichelli etsi myös tekstit Toscan Te Deumiin).  Suor Angelica valmistui 14. syyskuuta 1917.
Musiikkiin Puccini loi ajatonta tunnelmaa, tehokeinoina olivat pienet asiat kuten lampaiden, lintujen ja mehiläisten äänet. Koko alkuosa kuvaa luostarin rauhallista ja hengellistä elämää. La zia principessa on naispuolinen Scarpia ja Puccinin ainoa alttopäärooli. La Zia Principessan sisääntulo on  musiikillisesti tehokas. Allekirjoituskohtaus muistuttaa Toscan toisen näytöksen loppua; musiikki vie draamaa eteenpäin.
Rooman ensi-iltaan lisättiin Angelican aariaan Senza mamma  jatkoa Ora che sei un angelo del cielo. Alkuperäisessä partituurissa oli myös intermezzon jälkeen aaria kukkasille. Se on poistettu.
Hahmot

Pääroolit
Suor Angelica, nunna – sopraano
La zia principessa, Angelican täti – altto
Sivuroolit
La badessa, abbedissa – mezzosopraano
La suora zelatrice – mezzosopraano
La maestra delle novizie, noviisien opettaja – mezzosopraano
Suor Genovieffa – sopraano
Suor Osmina – sopraano
Suor Dolcina – sopraano
La suora infermiera, hoitajasisar – mezzosopraano
Le cercatrici, almusisaret – kaksi sopraanoa
Le converse, apusisaret – sopraano ja mezzosopraano
Le novizie – kaksi sopraano ja mezzosopraano
Tapahtumapaikka ja -aika sekä kesto

Aika: 1600-luvun loppu
Paikka: Luostari Toscanassa, Italiassa
Kesto: 60 min
Ensi-iltamiehitys

Suor Angelica 14.12.1918 Metropolitan Opera House, New York
Kapellimestari 	Roberto Moranzoni
Suor Angelica-  Geraldine Farrar
La zia principessa-  Flora Perini
La badessa-  Rita Fornia
La suora zelatrice-  Marie Sundelius
La maestra delle novizie-  Cecilia Arden
Suor Genovieffa-  Mary Ellis
Suor Osmina-  Marguerite Belleri
Suor Dolcina-  Marie Mattfield
La suora infermiera-  Leonora Sparkes
Le cercatrici-   Kitty Beale ja Minnie Egener
Le converse-  Marie Tiffany ja Veni Warwick
Una novizia-   Phyllis White
Kuuluisa aaria ja kohtaus

Senza mamma, o bimbo, tu sei morto - Angelican aaria
INTERMEZZO
Lyhyt juoniseloste

Kappelista kuuluu rukoilevien nunnien ”Ave Maria”. Apusisaria ja  Suor Angelica menevät kappeliin. Jumalanpalveluksen jälkeen sisaret kokoontuvat keskustelemaan.  Keskustelu poimuilee luostarin elämän ympärillä.  La maestra delle novizie huomauttaa, että nunnilla ei saa olla mitään toiveita. Angelican epäillään joutuneen luostariin jonkun salaisuuden takia.
Ampiainen on pistänyt Suor Chiaraa. Suor Angelica valmistaa yrttisekoitteen lääkkeeksi.  Almusisaret saapuvat ruokalahjoitusten kanssa. He kertovat nähneensä luostaria lähestyvät vaunut. Suor Angelica kiihtyy ja pyytää kuvailemaan niitä. Vierailukello soi ja abbedissa kutsuu Angelican vierailuhuoneeseen.
Angelican täti, La zia principessa astuu sisään ja Suor Angelica yrittää syleillä tätiään. Täti ei luo katsetta polvistuneeseen Angelicaan ja kääntää päänsä pois. Täti kertoo tulleensa koska Angelican nuorempi sisar on menossa naimisiin ja Angelican tulisi luopua omaisuudestaan. Angelica on suvun häpeätahra aviottoman lapsensa takia. Ahdistuneen keskustelun päätteeksi Angelica kysyy uutisia lapsestaan, jonka hän on nähnyt vain kerran. Täti vastaa kylmästi pojan kuolleen kaksi vuotta sitten. Angelica vaipuu maahan nyyhkyttäen ja allekirjoittaa luovutuspaperin.  Täti poistuu asiakirjan kanssa vilkaisematta  sisarentyttöönsä.
Angelica jää yksin, hän purskahtaa kyyneliin ja laulaa lapselleen Senza mamma, o bimbo, tu sei morto (Rakas lapseni, kuolit ilman äitiäsi). Hän haluisi olla lapsensa kanssa taivaassa. Angelica on hurmioituneessa mielentilassa ja tietää mitä pitää tehdä. Hän sekoittaa myrkkyjuoman yrteistä ja hyvästelee ajatuksissaan sisarensa. Angelica juo maljan. Hän herää hurmiostaan todellisuuteen ja tajuaa tehneensä kuolemansynnin. Angelica rukoilee Neitsyt Marialta poikansa tähden anteeksiantoa.  Myrkky alkaa vaikuttaa. Angelica näkee näyn, jossa Neitsyt Maria lähestyy häntä pojan kanssa. Äiti ojentautuu lastaan kohti ja samalla hän kaatuu kuolleena maahan.
Orkestrointi

pikkolo, 2 huilua, 2 oboeta, englannintorvi, 2 klarinettia, bassoklarinetti, 2 fagottia
4 käyrätorvea, 3 trumpettia, 3 pasuunaa, bassopasuuna
patarummut, triangeli, lautaset, isorumpu (grancassa)
kellopeli, celesta, harppu, pronssinen kello (lavalta)
jouset
Lavan takaa:
pikkolo, 2 pianofortea, urut, 3 trumpettia, kellot, lautaset, tavolette
Aiheesta muualla

Sisar Angelica libretto (italiaksi)
Sisar Angelica libretto (englanniksi)
You Tube/Maria Callas  ”Senza Mamma”
Strindan kirkko

| Strindan kirkko Strinda kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Trondheim, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1900
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Strindan kirkko (norj. Strinda kirke) on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1900.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strindan kirkko Wikimedia Commonsissa
Pauley Perrette

| Pauley Perrette |
| --- | --- |
 Pauley Perrette vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1969 (ikä 55) New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Coyote Shivers (vih. 2000; ero 2006)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Abby Sciuto (NCIS Rikostutkijat)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Pauley Perrette (s. 27. maaliskuuta 1969 New Orleans) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjasta NCIS Rikostutkijat, jossa hän on esiintynyt vuodesta 2003, vuoteen 2018.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muita huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Magical Make-Over | Shannon |  |
| 1996–1997 | Murder One | Gwen | 10 jaksoa |
| 1996–1997 | Frasier | Rebecca | 2 jaksoa, lopputeksteissä Pauley P |
| 1997 | The Price of Kissing | Renee | lopputeksteissä Pauley P. |
| 1998 | Hand on the Pump | Hi-Girl |  |
| 1998 | Hoofboy |  |  |
| 1998 | That’s Life | Lisa | Tuntematon määrä jaksoja |
| 1998 | Paparazzi vasten tahtoaan | Ilana | 1 jakso |
| 1998 | The Drew Carey Show | Darcy | 4 jaksoa |
| 1999 | Batman Beyond | Poliisi | ääni |
| 1999 | Jesse | Gwen |  |
| 1999 | Veronica's Closet | Nicole | 1 jakso |
| 1999 | Batman Beyond: The Movie | Poliisi | ääni |
| 1999–2000 | Time of Your Life | Cecilia Wiznarksi | 21 jaksoa |
| 2000 | Civility | Carolyn |  |
| 2000 | Melkein julkkis | Alice Wisdom |  |
| 2001 | Smash | Charley | Tuntematon määrä jaksoja |
| 2001 | My First Mister | Bebe |  |
| 2001 | Dead Last | Erica | 1 jakso |
| 2001 | Philly | Angela | 1 jakso |
| 2001 | Dawson’s Creek | Rachel Weir, Ph.D. | 2 jaksoa |
| 2001 | The American Shame |  | Avustava tuottaja |
| 2001–2002 | Special Unit 2 | Alice Cramer | 4 jaksoa |
| 2002 | 24 | Tanya | Kausi 1, 2 jaksoa |
| 2002 | Red Skies | Patty Peirson | TV |
| 2002 | The Ring | Beth |  |
| 2002 | Hungry Hearts | Cokie Conner |  |
| 2002 | Haunted | Nadine | 1 jakso |
| 2003 | C.S.I. | Candeece | 1 jakso |
| 2003 | Kunnian miehet | Abby Sciuto | 2 jaksoa |
| 2003 | Ash Tuesday | Gina Mascara |  |
| 2003 | Brother Bear | Female Lover Bear | ääni |
| 2003–2018 | NCIS Rikostutkijat | Abby Sciuto |  |
| 2004 | Cut and Run | Jolene |  |
| 2004 | A Moment of Grace | Dr. Grace Peters |  |
| 2005 | Potheads: The Movie | LuLu |  |
| 2008 | Singularity Is Near | Ramona |  |
| 2009 | Transcendent Man | cameorooli |  |
| 2009 | I Am Bad | Äiti |  |
| 2009 | Satan Hates You | Marie Flowers |  |
| 2012 | Superman vs. The Elite | Lois Lane | ääni |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pauley Perrette Wikimedia Commonsissa
Pauley Perrette Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pauley Perretten kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  Europeana  IdRef
Lars-Göran Nilsson

Lars-Göran Nilsson vuonna 1968.
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Wien 1967 |  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1969 |  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1970 |  |  |
|  Pronssia | Bern ja Geneve 1971 |  |  |
|  Pronssia | Praha 1972 |  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1974 |  |  |
Lars-Göran Nilsson (s. 9. maaliskuuta 1944 Vuollerim) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta olympialaisissa vuosina 1968 ja 1972, Kanada-cupissa 1976 sekä seitsemän kertaa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kolme MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Nilsson edusti seuratasolla pisimpään, kausina 1964–1979 Brynäs IF:ää ja voitti joukkueessa kahdeksan kertaa Ruotsin-mestaruuden.
Brynäs IF on jäädyttänyt Nilssonin pelinumeron 10.
Lademoenin kirkko

| Lademoenin kirkko Lademoen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2009.
Sijainti:  Trondheim, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1905
Suunnittelija:  Ole Stein
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lademoenin kirkko (norj. Lademoen kirke) on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1905.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lademoenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Vuoden eroottinen lataus

Vuoden eroottinen lataus tai Kultainen penis on Sexhibition -erotiikkamessuilla jaettava tunnustus.
Voittajat

1996: Juha Föhr
1997: Linda Lampenius
1998: Veronica
1999: Housut Pois!
2000: Levottomat
2001: Eduskunta
2002: Sami Hernesaho
2004: Susanna Penttilä
2005: Nelonen
2006: Oikeuslaitos
2007: HKL
2008: Pornoakatemia
---
2022: Sanna Marin
2023: Hannele Lauri
2024: Erika Vikman
Sisu-Petteri Lehtonen

| Sisu-Petteri Lehtonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. kesäkuuta 2003 (ikä 21) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sisu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  TPS
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  40
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Sisu-Petteri Lehtonen (s. 3. kesäkuuta 2003 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Seuran pelaajakoordinaattori Mika Suoraniemi on kuvaillut häntä fyysiseksi puolustavaksi puolustajaksi.