stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo äärimmäisen uhanalaisista nisäkkäistä
Sorkkaeläimet

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mendesinantilooppi (Addax nasomaculatus) | Mauritania, Niger ja Tšad | Alle 100 | Metsästys, kuivuus elinalueella |  |
| Baweanhirvi (Axis kuhlii) | Jaava | 250–500 | Metsästys |  |
| Hunterinantilooppi (Beatragus hunteri) | Kenia | 400–470 | Metsästys, kuivuus, elinympäristön häviäminen laiduntamisen vuoksi, karjarutto |  |
| Bantengi (Bos javanicus) | Myanmarista Borneolle ja Jaavalle | Noin 3 300 | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Kouprei (Bos sauveli) | Kambodža ja Laos | Mahdollisesti hävinnyt | Metsästys, sairaudet |  |
| Tamarao (Bubalus mindorensis) | Filippiinit | Noin 430 | Salametsästys, elinympäristön häviäminen laiduntamisen vuoksi |  |
| Kameli (Camelus ferus) | Kiina ja Mongolia | Noin 950 | Metsästys, elinympäristön häviäminen laiduntamisen ja kaivostoiminnan vuoksi |  |
| Jättimuntjakki (Muntiacus vuquangensis) | Laos, Kambodža ja Vietnam | Ei arvioitu | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Punakaulagaselli (Nanger dama) | Malista Tšadiin | Korkeintaan 250 | Metsästys, elinympäristön häviäminen laiduntamisen vuoksi |  |
| Saola (Pseudoryx nghetinhensis) | Laos ja Vietnam | Alle 750 | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Visayanpartasika (Sus cebifrons) | Filippiinit | Mahdollisesti hävinnyt | Metsästys, elinympäristön häviäminen, risteytyminen kesysian kanssa |  |
Valaat

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mustavalas (Eubalaena glacialis) | Pohjois-Atlantti | Noin 400 | Kalastusverkkoihin takertuminen ja hukkuminen, törmäykset laivoihin |  |
| Kiinanjokidelfiini (Lipotes vexillifer) | Jangtsejoki, Kiina | Mahdollisesti hävinnyt, viimeinen vahvistettu havainto 2002 | Kalastusverkkoihin takertuminen ja hukkuminen, joen patoaminen |  |
| Kalifornianpyöriäinen (Phocoena sinus) | Meksiko | Noin 60 | Kalastusverkkoihin takertuminen ja hukkuminen |  |
| Afrikankyttyrädelfiini (Sousa teuszii) | Rannikko Algeriasta Angolaan | Alle 3 000 | Kalastusverkkoihin takertuminen ja hukkuminen, saastuminen |  |
Norsueläimet

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Metsänorsu (Loxodonta cyclotis) | Länsi- ja Keski-Afrikka | Ei arvioitu | Salametsästys norsunluun vuoksi, elinympäristön häviäminen |  |
Petoeläimet

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Punasusi (Canis rufus) | Pohjois-Carolina | 20–30 | Risteytyminen kojoottien kanssa, laiton metsästys |  |
| Vesikko (Mustela lutreola) | Espanja, Ranska, Ukraina, Romania ja Venäjä | Espanjassa 500, Romaniassa noin 1 000 | Minkki, elinympäristön häviäminen |  |
| Iriomotenkissa (Prionailurus iriomotensis) | Iriomoten saari Japanissa | Noin 100 | Elinympäristön häviäminen, liikenne, sairaudet |  |
| Cozumelinsupi (Procyon pygmaeus) | Cozumelin saari | 300–1 000 | Elinympäristön häviäminen rakentamisen vuoksi, saarelle levinneet pedot |  |
| Malabarinisotäpläsivettikissa (Viverra civettina) | Intia | Viimeisin havainto 1987 | Elinympäristön häviäminen maatalouden vuoksi, tappaminen sivettimyskin keruuta varten |  |
Lepakot

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Huulihekko (Aproteles bulmerae) | Papua-Uusi-Guinea | 140–160 | Metsästys, lepoluolien häirintä |  |
| Uudenseelanninperhoslepakko (Chalinolobus tuberculatus) | Uusi-Seelanti | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, vieraslajit |  |
| Seychellienvirkkulepakko (Coleura seychellensis) | Seychellit | Alle 100 täysikasvuista yksilöä | Elinympäristön häviäminen hakkuiden ja vieraslajien vuoksi |  |
| Negrosinkaljuselkä (Dobsonia chapmani) | Filippiinit | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, metsästys ravinnoksi |  |
| Eudiscoderma thongareeae | Thaimaa | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi |  |
| Hipposideros hypophyllus | Intia | 150–200 | Elinympäristön häviäminen graniittikaivosten vuoksi |  |
| Nimbavuorenkarkko (Hipposideros lamottei) | Guinea | 50–400 | Elinympäristön häviäminen rautakaivosten vuoksi, metsästys ravinnoksi |  |
| Mirimiri acrodonta | Fidži | Alle 1 000 | Elinympäristön häviäminen maatalouden vuoksi, vieraslajit, syklonit |  |
| Murina balaensis | Thaimaa | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen maatalouden vuoksi |  |
| Murina tenebrosa | Japani | Mahdollisesti hävinnyt | Elinympäristön häviäminen |  |
| Myotis nimbaensis | Guinea | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Myotis yanbarensis | Japani | Ei arvioitu, vain 12 havaintoa | Elinympäristön häviäminen |  |
| Isolyhythäntälepakko (Mystacina robusta) | Uusi-Seelanti | Mahdollisesti hävinnyt, viimeisin havainto 1967 | Polynesianrotta |  |
| Natalus jamaicensis | Jamaika | Noin 50 | Turismi, kissat |  |
| Nyctophilus nebulosus | Uusi-Kaledonia | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Kamalinpantalepakko (Pharotis imogene) | Papua-Uusi-Guinea | 40–50 | Elinympäristön häviäminen |  |
| Jamaikankukkaleikko (Phyllonycteris aphylla) | Jamaika | 250 | Kissat, lepoluolien häirintä |  |
| Plecotus sardus | Sardinia | Noin 150 täysikasvuista yksilöä | Lepoluolien häirintä, maastopalot, kuivuus |  |
| Kanariankorvayökkö (Plecotus teneriffae) | Kanariansaaret | 500-2 000 | Maastopalot |  |
| Pteralopex flanneryi | Papua-Uusi-Guinea, Salomonsaaret | Viimeisin havainto 2000 | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Vuoriapinanaama (Pteralopex pulchra) | Salomonsaaret | Tunnetaan vain holotyyppi | - |  |
| Pteropus aruensis | Arusaaret Indonesiassa | Mahdollisesti hävinnyt, viimeisin havainto 1992 | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Antongatollinlenkko (Pteropus howensis) | Salomonsaaret | 175–400 | Elinympäristön häviäminen, vieraslajit |  |
| Comoronlentäväkoira (Pteropus livingstonii) | Komorit | 1 300 | Elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi |  |
| Rhinolophus hilli | Ruanda | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi, metsästys ravinnoksi |  |
Jäniseläimet

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bushmannijänis (Bunolagus monticularis) | Etelä-Afrikka | Noin 220 | Elinympäristön häviäminen |  |
| Saarikaniini (Sylvilagus mansuetus) | Meksiko | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, pedot |  |
Harvaetuhampaiset

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ailurops melanotis | Sangihen ja Salibabun saaret Indonesiassa | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Harjashäntäkaniinikenguru (Bettongia penicillata) | Australia | 33 000 | Kissat ja ketut, sairaudet |  |
| Vuoripussiunikeko (Burramys parvus) | Australia | Noin 2 200 täysikasvuista yksilöä | Elinympäristön häviäminen teiden rakentamisen vuoksi, ketut |  |
| Dendrolagus mayri | Indonesia | Alle 50, mahdollisesti hävinnyt | Metsästys |  |
| Dendrolagus pulcherrimus | Indonesia ja Papua-Uusi-Guinea | Noin 500 | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Vuoripuukenguru (Dendrolagus scottae) | Papua-Uusi-Guinea | Noin 200 | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Mustametsäkenguru (Dorcopsis atrata) | Papua-Uusi-Guinea | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Leadbeaterinpussiliito-orava (Gymnobelideus leadbeateri) | Papua-Uusi-Guinea | 2 000–11 250 | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Pohjankarvakuonovompatti (Lasiorhinus krefftii) | Australia | Noin 120 | Elinympäristön häviäminen, pedot, kannan sisäsiittoisuus |  |
| Papuanpussikiitäjä (Petaurus abidi) | Papua-Uusi-Guinea | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Papuankuskus (Phalanger matanim) | Papua-Uusi-Guinea | Alle 50 | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Gilbertinpäästäiskenguru (Potorous gilbertii) | Australia | Noin 60 | Maastopalot, kissat ja ketut |  |
| Pseudocheirus occidentalis | Australia | Noin 3 400 täysikasvuista yksilöä | Maastopalot, ilmastonmuutos, koirat |  |
| Mustatäpläkuskus (Spilocuscus rufoniger) | Indonesia ja Papua-Uusi-Guinea | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Spilocuscus wilsoni | Indonesia | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen, metsästys, pyydystäminen lemmikeiksi |  |
Pussirotat

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kolumbianhiiriopossumi (Marmosops handleyi) | Kolumbia | Tunnetaan vain 2 yksilöä | Elinympäristön häviäminen |  |
| Juovapäästäisopossumi (Monodelphis unistriata) | Argentiina ja Brasilia | 2–10, mahdollisesti hävinnyt | Elinympäristön häviäminen |  |
Afrosoricida

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Wintoninkultamyyrä (Cryptochloris wintoni) | Etelä-Afrikka | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen kaivostoiminnan vuoksi |  |
Eulipotyphla

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Congosorex phillipsorum | Tansania | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Andamaaniensupiainen (Crocidura andamanensis) | Andamaanit | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Harennansupiainen (Crocidura harenna) | Etiopia | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Eteläandamaaniensupiainen (Crocidura jenkinsi) | Andamaanit | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Nikobaariensupiainen (Crocidura nicobarica) | Nikobaarit | Viimeisin havainto 1975 | Elinympäristön häviäminen |  |
| Crocidura trichura | Joulusaari | 0–200 | Elinympäristön häviäminen, vieraslajit kuten kissat, rotat ja Anoplolepis gracilipes |  |
| Norsunluurannikonsupiainen (Crocidura wimmeri) | Norsunluurannikko | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Cryptotis nelsoni | Meksiko | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Venäjänvesikontiainen (Desmana moschata) | Venäjä, Ukraina ja Kazakstan | Alle 4 000 | Elinympäristön häviäminen, kalaverkot, vieraslajit |  |
| Biokonhiistäinen (Myosorex eisentrauti) | Päiväntasaajan Guinea | Viimeisin havainto 1968 | Elinympäristön häviäminen |  |
| Tumbalanpäästäinen (Sorex sclateri) | Meksiko | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
| Sancristobalinpäästäinen (Sorex stizodon) | Meksiko | Ei arvioitu | Elinympäristön häviäminen |  |
Nokkaeläimet

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Zaglossus attenboroughi | Indonesia | Viimeisin havainto 1961 | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
| Kärsänokkasiili (Zaglossus bruijni) | Indonesian osa Uudesta-Guineasta | Ei vahvistettuja havaintoja 1980-luvun jälkeen | Elinympäristön häviäminen, metsästys |  |
Muurahaiskävyt

| Laji | Levinneisyysalue | Kanta | Uhat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Filippiinienmuurahaiskäpy (Manis culionensis) | Filippiinit | Ei arvioitu | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Malaijanmuurahaiskäpy (Manis javanica) | Myanmarista Malesiaan, Jaava, Sumatra ja Borneo | Ei arvioitu | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |
| Kiinanmuurahaiskäpy (Manis pentadactyla) | Intiasta Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan | Ei arvioitu | Metsästys, elinympäristön häviäminen |  |

Pensassarvikuonoja
Hirola
Punakaulagaselli
Mustavalas
Metsänorsu
Punasusi
Comoronlentäväkoira
Ruskopäämarmosetti
Gorilla
Celebesinmakaki
Sumatranoranki
Leveäkuonobokombali
Kultatöyhtösifaka
Herttua-apina
Vari
Bushmannijänis
Hamsteri
Australianaavikkorotta
Leadbeaterinpussiliito-orava
Pohjankarvakuonovompatti
Kärsänokkasiili
Filippiinienmuurahaiskäpy
Perinne

Perinne eli traditio on peritty tapa, käytänne tai käsitys. Erityisesti perinne viittaa kansanperinteeseen, kansan muistitiedon varassa säilyttämään henkiseen kulttuuriin. Erilaisten asioiden, taitojen ja varsinkin sota-aikojen muistojen ylläpitämistä varten toimii moninaisia muinaismuisto- ja perinneyhdistyksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perinne Wikimedia Commonsissa
Pensaskimalainen

| Pensaskimalainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Osalahko::  Myrkkypistäiset Aculeata
Yläheimo::  Mesipistiäismäiset Apoidea
Heimo::  Aitomehiläiset Apidae
Alaheimo::  Apinae
Tribus::  Bombini
Suku::  Kimalaiset Bombus
Alasuku::  (Pyrobombus)
Laji::  pratorum
Kaksiosainen nimi
 Bombus pratorum  (Linnaeus, 1761) 
Katso myös
   Pensaskimalainen Wikispeciesissä   Pensaskimalainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pensaskimalainen (Bombus pratorum) on kimalaisten sukuun kuuluva, Suomessa hyvin yleinen mesipistiäislaji.
Koko ja ulkonäkö

Pensaskimalainen on yleisväriltään musta, mutta sen keskiruumiin etuosa on leveälti kirkkaan keltainen ja takaruumiin kärki oranssi. Joskus myös takaruumiin tyviosassa saattaa olla keltaista karvoitusta. Koirailla myös naama on keltainen. Laji on melko pieni, mutta pitkäkarvainen. Työläisten ja koiraiden ruumiin pituus on vain 6–14 mm. Kuningattaret ovat näitä suurempia pituudeltaan 15–17 mm.
Levinneisyys

Levinneisyydeltään pensaskimalainen on läntisen palearktisen alueen laajimmin levinneitä ja Euroopan yleisimpiä kimalaislajeja. Vain Välimeren ympäristössä siitä tulee selvästi harvinaisempi ja paikoittainen vuoristojen asukki. Idässä pensaskimalaisen levinneisyys ulottuu Keski-Siperiaan. Myös Suomessa se esiintyy yleisenä koko maassa.
Elinympäristö ja elintavat

Pensaskimalainen esiintyy yhtälailla metsissä kuin kulttuuriympäristöissäkin. Lyhyen imukärsänsä takia se suosii meden keruussa lyhyttorvisia kukkia. Puutarhoissa se onkin marjapensaiden kuten vadelman ja herukoiden tärkeä pölyttäjä. Pesä on maan alla tai puunkolossa, usein vanhassa jyrsijän pesäkolossa. Pesissä loisii joskus pensasloiskimalaisia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pensaskimalainen (Bombus pratorum)
Ötökkätieto: Pensaskimalainen (Bombus pratorum)
Artdatabanken (ruotsiksi)
ITIS: Bombus pratorum (englanniksi)
UniProt: Taxonomy -  Bombus pratorum (Early bumblebee)  (Pyrobombus pratorum) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Bombus pratorum, the Early bumblebee (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q203691  Wikispecies: Bombus pratorum  AFD: Bombus_pratorum  BioLib: 70360  BOLD: 21174  CoL: MFSN  EoL: 1065201  EPPO: BOMUPR  EUNIS: 254057  Fauna Europaea: 231905  Fauna Europaea (new): b67ee5d7-3159-4c87-abf4-22b6f064497d  GBIF: 1340305  iNaturalist: 124910  IRMNG: 11380781  ITIS: 714984  NBN: NHMSYS0000875578  NCBI: 30194  Observation.org: 1433  Open Tree of Life: 161196  Laji.fi: MX.204752
Pelimekaniikat

Pelimekaniikat ovat sääntöjä ja metodeja, jotka yhdessä muodostavat pelin gameplayn eli pelin toiminnallisuuden. Jokainen peli käyttää pelimekaniikkoja. Ne määrittelevät pelin etenemistä, mitä pelissä milloinkin tapahtuu ja mitkä olosuhteet määrittelevät pelin voitto- tai häviötilan. Pelimekaniikat toimivat vuorovaikutuksessa pelaajan kanssa. Kun pelaaja suorittaa toiminnon, peli muuttaa tilaansa siihen määriteltyjen pelimekaniikkojen pohjalta. Pelimekaniikkoja ei kuitenkaan ole tarkkaan määritelty ja niiden luonteesta on erilaisia näkemyksiä.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri

Tietojenkäsittelytieteilijä sekä pelisuunnittelija Carlo Fabricatore jakaa pelimekaniikat hierarkkisiin luokkiin niiden tärkeyden perusteella. Pelaajan näkökulmasta olennaisimpia mekaniikkoja kutsutaan ydinmekaniikoiksi (Core Mechanics). Toissijaisia, pelikokemusta rikastavia mekaniikkoja Fabricatore kutsuu ns. alamekaniikoiksi (Satellite Mechanics). Nämä luokat jakaantuvat edelleen spesifisimpiin alaluokkiin.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Ydinmekaniikat

Pelimekaniikkoja, joilla toteutetaan pelin ydintoimintoja, kutsutaan ydinmekaniikoiksi (core mechanics). Nämä mekaniikat ovat pelaajan kannalta tärkeimpiä, koska pelaajan on käytettävä niitä lävitse koko pelin. Esimerkiksi ensimmäisen persoonan ammuntapeli Quaken ydintoimintoihin kuuluu vihollisten tappaminen ja samalla pelaajan hengissä pysyminen. Pulmapeli Tetriksen keskeisin toiminta on erimuotoisten palikoiden sovittaminen toisiinsa. Quaken ydinmekaniikkoihin kuuluvat siis liikkumisjärjestelmä, jonka osia ovat esimerkiksi juokseminen, hyppääminen sekä kävely. Toinen keskeinen mekaniikka Quakessa on aseilla ampuminen. Tetriksen ydinmekaniikkoihin puolestaan kuuluu palikoiden hallintajärjestelmä. Miguel Sicart määrittelee ydinmekaniikat spesifisemmin sellaisiksi mekaniikoiksi, joita pelaaja toistuvasti käyttää läpäistäkseen pelin. Toisaalta monissa peleissä, kuten Sim Cityssä tai Minecraftissa, ei pelin läpäiseminen ole mahdollista. Näissä peleissä on kuitenkin ihanteellisia tiloja, joita kohti pelaaja pyrkii, ja pelissä on erityisiä mekaniikkoja, joiden käyttäminen mahdollistaa näiden tilojen saavuttamisen. Ydinmekaniikkojen käsitettä voidaan siis myös käyttää peleissä, joilla ei sinänsä ole lopputilaa. Sicart jakaa pelin ydinmekaniikat edelleen kahteen luokkaan, ensisijaisiin sekä toissijaisiin pelimekaniikkoihin.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Ydinmekaniikat > Ensisijaiset pelimekaniikat

Ensisijaiset pelimekaniikat (primary core mechanics) voidaan ymmärtää mekaniikoiksi, joita voidaan käyttää suoraan pelin haasteista selviämiseen ja pelin lopputilan saavuttamiseen. Ensisijaiset pelimekaniikat ovat käytettävissä heti pelin alusta alkaen, ja niiden käyttö opastetaan esim. tutoriaalien avulla. Ensisijaisten pelimekaniikkojen käyttö on jatkuvaa pelin alusta loppuun.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Ydinmekaniikat > Toissijaiset pelimekaniikat

Toissijaisia pelimekaniikkoja (secondary core mechanics) voi ensisijaisten pelimekaniikkojen tapaan hyödyntää pelin lopputilan saavuttamiseksi, mutta ne ovat vain satunnaisesti käytettävissä tai niitä on käytettävä yhdessä ensisijaisten pelimekaniikkojen kanssa. Useissa kolmannen persoonan ammuntapeleissä yleistynyt suojanottomekansimi on hyvä esimerkki toissijaisesta pelimekaniikasta. Yksinään sitä hyödyntämällä ei pelin lopputilaan voi päästä, mutta kun suojautumisen mekanismin hallitsee, siitä tulee suuri apu ensisijaisen pelimekaniikan, tässä tapauksessa ampumisen, rinnalle. Joissain peleissä, kuten Gears of Warissa, suojanotto on ensisijainen pelimekanismi, koska sen hyödyntämättä jättäminen tarkoittaa lähes varmaa kuolemaa. Ensisijaiset ja toissijaiset pelimekaniikat eivät suinkaan ole lukittuja: ne voivat vaihtaa paikkoja tai jopa kadota kokonaan pelin edetessä.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Alamekaniikat

Pelin toimivuutta on mahdollista rikastaa sen monimutkaistamisen sijaan lisäämällä  eritysiä mekaniikkoja, joiden tarkoituksena on täydentää ja parantaa jo olemassa olevia aktiviteetteja. Näitä mekaniikkoja kutsutaan alamekaniikoiksi (Satellite Mechanics), koska ne on suunniteltu toimimaan jo olemassa olevien ydinmekaniikkojen alaisina. Alamekaniikkoja on kolmenlaisia: täydentäviä, vaihtoehtoisia sekä vastustavia.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Alamekaniikat > Täydentävät mekaniikat

Täydentävien mekaniikkojen (enhancement mechanics) tarkoitus on nimensä mukaisesti täydentää jo olemassa olevia ydinmekaniikkoja. Tähän on kaksi tapaa: lisäämällä uusia ominaisuuksia jo olemassa oleviin mekaniikkoihin tai muokkaamalla niitä.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Alamekaniikat > Täydentävät mekaniikat > Lisäys

Jotta olemassa oleviin mekaniikkoihin voitaisiin lisätä uusia ominaisuuksia, on tarpeen suunnitella ns. lisämekaniikkoja (ns. “add-on-” tai  “complementary mechanics”). Esimerkiksi sotapeleissä olennaista pelin toimintaa (“core gameplay”) on usein vihollisten ampuminen. Tässä tapauksessa kiväärin käyttö ampumiseen olisi yksi pelin ydinmekaniikoista. Tietyssä vaiheessa peliä kivääriin voi olla mahdollista liittää esimerkiksi kiikaritähtäin, joka parantaa kivääriä lisäämällä sille täysin uuden ominaisuuden, vaikkapa ns. tarkka-ampujatilassa ampumisen, kiväärin normaalin käytön rinnalle. Tällöin pelaaja voi valita, kummassa tilassa asetta käyttää, ja molemmilla tiloilla on niille ominaiset piirteet.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Alamekaniikat > Täydentävät mekaniikat > Parannus (Power-Up)

Parannuksilla (power-up) tarkoitetaan täydentäviä mekaniikkoja, joiden tarkoituksena on muuttaa olemassa olevia ominaisuuksia, usein parantamalla koko mekaniikkaa. Hyvänä esimerkkinä toimii esimerkiksi aseen äänenvaimennin. Se muuttaa aseen ominaisuuksia sallimalla huomaamatta ampumisen.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Alamekaniikat > Vaihtoehtoiset mekaniikat

Pelikokemusta voi edelleen rikastuttaa tarjoamalla pelaajille useita mahdollisuuksia samojen asioiden tekemiseen käyttämällä erilaisia, vaihtoehtoisia mekaniikkoja (alternate mechanics). Vaihtoehtoisten mekaniikkojen tarkoitus on siis nimensä mukaisesti tarjota olemassa olevien ydinmekaniikkojen rinnalle vaihtoehtoisia mekaniikkoja, joiden käyttö on usein varta vasten opeteltava. Useat pelaajat ovat kuitenkin tähän valmiita, jos uusien mekaniikkojen käytön oppiminen antaa uusia vaihtoehtoja toimintojen suorittamiseen.
Pelimekaniikan arkkitehtuuri > Alamekaniikat > Vastustavat mekaniikat

Vastustavat mekaniikat (opposition mechanics) ovat tehokas tapa lisätä pelin haasteellisuutta. Niiden pääasiallinen tarkoitus on vaikeuttaa pelaajan edistymistä. Niinpä ne ovat mekaniikkoina hyvin omalaatuisiaan, koska pelaajat pyrkivät ymmärtämään näiden mekaniikkojen toimintaa välttääkseen sekä kiertääkseen niitä hyödyntämisen sijaan. Toki joissain tapauksissa tällaisia pelaajan etenemistä vaikeuttavia mekaniikkoja voi myös käyttää vihollisia vastaan, jolloin ne muuttuvat työkaluiksi, joita pelaaja hyödyntää.