stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2010
Pudotuspelit > Mitaliottelut > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.5. | Ruotsi  | 3−1 |  Saksa | Lanxess Arena, Köln |  |
16.15: 
| 16.15 | 1−0, 0−1, 2−0  | 1−0, 0−1, 2−0  | 1−0, 0−1, 2−0  | Yleisömäärä: 15873  Tuomarit: Savage (CAN) Levonen (FIN) |  |
| 16.15 | 2.56 Pääjärvi-Svensson (Bäckman) 43.57 Andersson (Wallin, Johansson) 59.27 tm. Andersson (Johansson) |  | 36.03 Barta (Kreutzer) | Yleisömäärä: 15873  Tuomarit: Savage (CAN) Levonen (FIN) |  |
| 16.15 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 15873  Tuomarit: Savage (CAN) Levonen (FIN) |  |
| 16.15 | 2x2 min |  | 3x2 min | Yleisömäärä: 15873  Tuomarit: Savage (CAN) Levonen (FIN) |  |
| 16.15 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 15873  Tuomarit: Savage (CAN) Levonen (FIN) |  |
| 16.15 | Gustavsson 4+9+7=20 (pois 59.59) Lindbäck 0+0+0=0 (sisään ajassa 59.59) |  | Endras 15+14+10=39. | Yleisömäärä: 15873  Tuomarit: Savage (CAN) Levonen (FIN) |  |
16.15: 
16.15:
Pudotuspelit > Mitaliottelut > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.5. | Venäjä  | 1−2 |  Tšekki | Lanxess Arena, Köln |  |
20.30: 
| 20.30 | 0−1, 0−1, 1−0  | 0−1, 0−1, 1−0  | 0−1, 0−1, 1−0  |   Tuomarit: Levonen (FIN)  Baluška (SVK) |  |
| 20.30 | 59.24 Datsjuk yv | IIHF:n raportti | 0.20 Klepiš   38.13 Rolinek vom. |   Tuomarit: Levonen (FIN)  Baluška (SVK) |  |
| 20.30 |   | Jäähyt |   |   Tuomarit: Levonen (FIN)  Baluška (SVK) |  |
| 20.30 | 3 × 2 min, 5+20 min |  | 5 × 2 min |   Tuomarit: Levonen (FIN)  Baluška (SVK) |  |
| 20.30 |   | Maalivahdit |   |   Tuomarit: Levonen (FIN)  Baluška (SVK) |  |
| 20.30 | Varlamov 7+9+7=23 (92,00 %)   (pois 57.24-58.00 ja 58.42-60.00) |  | Vokoun 13+12+10=35 (97,22 %) |   Tuomarit: Levonen (FIN)  Baluška (SVK) |  |
20.30: 
20.30:
Lopputulokset

Italia ja Kazakstan putosivat 1. divisioonaan. Armenian tulos 3.divisioonassa on mitätöity, koska sen maajoukkue on toistuvasti käyttänyt pelaajia, joilla ei olisi edustusoikeutta.
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Dennis Endras
Paras puolustaja:  Petteri Nummelin
Paras hyökkääjä  Pavel Datsjuk
Palkinnot > Median valitsema tähtikentällinen

Maalivahti:  Dennis Endras
Puolustajat:  Petteri Nummelin,  Christian Ehrhoff
Hyökkääjät:  Jevgeni Malkin,  Pavel Datsjuk,  Magnus Pääjärvi-Svensson
Arvokkain pelaaja:  Dennis Endras
Turnaukseen osallistuneet maat vihreällä.
Yhdysvallat−Saksa-ottelu
Saksan ja Valko-Venäjän välinen ottelu.
Kultamitalijuhlat Prahassa, Tšekissä.
Ukko (Inari)

| --- | --- |
Muut nimet:  Ukonsaari, Ukonkivi
Sijainti:  Inari Lapin maakunta Suomi
Vesialue:  Inarijärvi
Korkein kohta:  30
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
Luokitus:  Maailmanperinnön aieluettelon kohde (1. lokakuuta 1990) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ukko eli Ukonsaari (inarinsaameksi Äijihsuálui) tai Ukonkivi sijaitsee Inarijärven Ukonselällä Inarin kirkonkylän läheisyydessä. Kylältä on saarelle matkaa noin 11 kilometriä. Se oli aikoinaan saamelaisten pyhä uhripaikka. Saari on noin 30 metriä korkea.
Ukko eli inarinsaameksi Äijih oli inarinsaamelaisten tärkein miespuolinen jumalolento. Ukkoa palvottiin saarella ilmeisesti vielä 1800-luvun lopulla. Palvontamenoihin liittyi erilaisten saaliseläinten, kuten peurojen, luiden ja sarvien vieminen saarella sijaitsevaan uhriluolaan. Englantilainen Sir Arthur Evans, myöhemmin Välimeren alueen arkeologina tunnettu, kävi saaren uhriluolalla nuorena opiskelijana vuonna 1873 ja teki paikan päällä kaivauksia. Luolasta löytyi luiden ohella Itä-Venäjältä Kama- ja Vytšegdajoen alueelta peräisin oleva ohimorengas noin 1200-luvulta.
Samuli Paulaharju on teoksessaan Seitoja ja seidan palvontaa Ukonsaarta kuvaillut näin: "Inarin länsiosassa, Ukonselän suupuolessa on korkea (30 m.), jyrkkäpäätyinen kalliopahta-saari, Ukko, joka monilukuisten muiden saarien joukosta näkyy jo kauas, kirkollekin, yli penikulman päähän. Kalliopahdassa on iso uhriluola, jo vanhastaan tunnettu. Luolassa on vieläkin jäljellä luita, »karhun ja peuran ja linnun luita.» Vanha inarilainen muistelee vanhoista Inarin jumalista, että »Ukko oli miesjumala Inarin Ukonsaarella ... ja toinen oli naisjumala, Galguvaaran ahkku, Ukonselän pohjukan pohjoisrannalla. Siinä on semmoinen juppura, mutta ei ole enää kiveä. Siinäkin on uhrattu ennen.»"
Saarelle tehdään kesäisin risteilyjä Inarin kirkonkylältä saamelaismuseo Siidan rannasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukko (Inari) Wikimedia Commonsissa
Inarijärven risteily (Arkistoitu – Internet Archive)
Ramy Essam

Ramy Essam heinäkuussa 2018 Rudolstadt-festivaalilla Rudolstadtissa, Thüringenissä, Saksassa
Ramy Essam (arab. رامي عصام‎, Rāmī ‘Issām; s. 1987 Mansoura) on egyptiläinen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten esiintymisistään Tahririn aukiolla Kairossa vuoden 2011 vallankumouksen aikana, ja häntä on kutsuttu Egyptin vallankumouksen ääneksi.
Essam puolustaa sukupuolten tasa-arvoa, vapautta, sosiaalista oikeutta, tasavertaisuutta, terveydenhuoltoa, vähemmistöjen oikeuksia, opetusta ja rauhaa. Hänen laulujensa teemoihin kuuluu korruptio, sensuuri, naisten ja työläisten oukeudet, poliittiset vangit, taloudellinen hyväksikäyttö ja kidutus.
Lapsuus ja nuoruus

Ramy Essam oli perheensä neljästä lapsesta toiseksi vanhin. Hänen isänsä kuoli kun hän oli 11 vuotta vanha. Ramy Essam ehti opiskella kolme ja puoli vuotta viiden vuoden arkkitehdin tutkinnosta Mansourassa kunnes Egyptin vallankumous alkoi.
Egyptin vallankumous

Kun Egyptin vallankumous alkoi, Essam matkusti Kairoon kitaransa kanssa ja alkoi esiintyä Tahririn aukiolla, muuttaen yleisön huudot lauluiksi. Hän alkoi esiintyä miljoonien ihmisten edessä, ja hänen kappaleensa Irhal, jossa senaikaista Egyptin presidenttiä Hosni Mubarakia vaadittiin eroamaan, nousi mielenosoittajien suosioon. Se tuli tunnetuksi YouTubessa, ja sitä kutsutaan vallankumouksen kansallislauluksi. Vuonna 2011 Time Out -lehti valitsi sen maailmanhistorian kolmanneksi eniten maailmaa muuttaneeksi kappaleeksi.
Kun sotilaat tyhensivät Tahririn aukion 9. maaliskuuta 2011, Essam pidätettiin, vietiin läheiseen Egyptiläiseen museoon, ja häntä kidutettiin.
Tukahduttaminen ja maanpako

Vuonna 2013 Essamin laulut kiellettiin Egyptissä ja häntä kiellettiin esiintymästä. Poliisit ahdistelivat hänen fanejaan joiden puhelimista löytyi hänen musiikkiaan.
Vuoden 2014 presidentinvaalien jälkeen Essam pidätettiin ja häntä kuulusteltiin poliisienvastaisten laulujen historian vuoksi. Hän pakeni maasta Suomeen ja Ruotsiin myöhemmin samana vuonna, International Cities of Refuge Network -järjestö antoi hänelle mahdollisuuden luoda ja esiintyä vapaasti välittääkseen viestiään Egyptin vallankumouksen tiedonantajana.
Vuosina 2016-2017 Essam kiersi ympäri Suomea esittäen teatterimonologia "RAMY - In the Frontline", joka sai viiden tähden arvosteluja Fringe Festival Edinburgh -festivaalilta. Vuonna 2021 Essam esiintyi Access Now -järjestön RightsCon-tapahtuman 10-vuotisjuhlilla.
Essamin vuoden 2018 laulu "Balaha", satiirinen kritiikki Egyptin sotilaallisista johtajista, johti kuuden ihmisen pidätykseen Egyptissä, kun heitä pidettiin joko syystä tai syyttä olevan yhteydessä Essamiin ja hänen lauluunsa. Heihin kuului runoilija Galal Beheiry joka oli kirjottanut laulun sanat, ja yhtyeen entinen jäsen joka ei ollut itse osallistunut kyseiseen levyyn. Egyptin hallitus mitätöi Essamin passin jättäen hänet paperittomaksi ja matkustuskyvyttömäksi.
Toukokuussa 2020 yksi pidätetyistä, elokuvaohjaaja Shady Habash kuoli oltuaan yli kaksi vuotta vangittuna ennen oikeudenkäyntiä. Egyptin valtakunnansyyttäjä väitti että Habash joi vahingossa käsien desifiointiainetta sellissään luullen sitä vedeksi.
Aiheesta muualla

Ramy Essam Facebookissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Castelluccio dei Sauri

| Castelluccio dei Sauri |
| --- | --- |
 Castelluccio dei Sauri
 Koordinaatit: 41°18′00″N, 15°29′00″E 
Alue:  Apulia
Maakunta:  Foggia
Perustettu:  1446
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
 – Kunnanjohtaja:  Antonio Del Priore
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  51 km²
Väkiluku:  2 131
 – Väestötiheys:  42 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  71025
Suuntanumero(t):  0881
 
 http://www.comune.castellucciodeisauri.fg.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Castelluccio dei Sauri (Castellùzze (Foggian murteella)) on kunta Italiassa, Foggian maakunnassa, Apulian alueella. Sen asukasluku on runsaat 2 000. Sen naapurikunnat ovat Ascoli Satriano, Bovino, Deliceto, Foggia, Lucera, Orsara di Puglia ja Troia.
Kylä sijaitsee Daunian Subappenniinien vuoriston ensimmäisillä kukkuloilla.
Historia

Castelluccio dei Saurin varhaisimmilta asukkailta on jäänyt daunien laattoja, jotka olivat heidän hautakiviään (500-400 eaa.). Roomalaiselta ajalta on jäänyt joitain mainintoja Horatiukselta hänen Satire-teoksessaan viides satiiri, kuten myös joitain mainintoja Bysantin valtakunnan ajoilta.
Ensimmäinen asiakirjamaininta on vuodelta 1118, jolloin normannikuningas Roberto II di Loritello lahjoitti Bovinon kirkolle Castelluccion alueen. Vuonna 1273 tämä oikeus siirtyi Leccen kreiville Ugo di Briennelle. Vuonna 1324 Roberto d'Angiò vahvisti Bovinon oikeudet.
1300-luvun lopulla ja 1400-luvun alussa alue autioitui ja vasta vuonna 1446 se asutettiin uudelleen 60 perheellä, jotka tulivat Albaniasta. He olivat kreikkalaisortodoksisia. Alueen tuhosi Pietro di Toledo vuonna 1549, joka luovutti feodaalioikeudet Guevaran perheelle vuonna 1564. Tämä feodaalioikeus säilyi perheellä 1800-luvun alkuun asti.
Castelluccio kärsi vakavia vaurioita Irpinian maanjäristyksessä 23.11.1980.
Monumentit ja kiinnostavat paikat

Chiesa di San Gerardo
Chiesa del SS. Salvatore
Chiesa della Madonna delle Grazie
Pozzo di Annibale
Yhteisö > Kansallisuudet ja ulkomaiset vähemmistöt

Castelluccio dei Saurissa asuu 175 ulkomaan kansalaista, joka on 8,39 % väestöstä (31.12.2010). Suurimmat ulkomaalaisryhmät olivat:
Romania 81
Puola 37
Albania 23
Kuvagalleria

San Salvatoren kirkon kellotorni
Cesare Battistin aukio
Kaarien kuja
Madonna delle Grazien uusi aukio
Ristin muistomerkki
Via IV novembre (4.11. I Maailmansodan päättymispäivä Italiassa)
Näkymä kylään lounaasta (1987)
Vesitorni
Castelluccio dei Saurin ravirata
Rakastuneiden puistokuja
Maailmansodissa kaatuneiden muistomerkki
Castelluccio dei Saurin kunnantalo
Villetta Montecalvo
Affiliate-markkinointi

Affiliate-markkinointi eli kumppanuusmarkkinointi on markkinointitapa, jossa markkinoija ansaitsee palkkion siitä, että hän ohjaa asiakkaita toisen yrityksen tuotteisiin tai palveluihin, tyypillisesti verkkosivuston tai sosiaalisen median kanavan kautta.
Markkinoija houkuttelee asiakkaita sivustolleen luomalla sinne myös muuta kiinnostavaa sisältöä. 
Kilpailu- ja kuluttajavirasto on ohjeistanut, että  hyvän markkinointitavan mukaan jokaisen kumppanuusmarkkinointilinkin kohdalla tulisi kertoa että linkki johtaa mainossisältöön. Moni affiliate-markkinointia tekevä taho ei noudata tätä sääntöä, vaan asettaa kumppanuusmarkkinointilinkkejä blogiteksteihin, arvosteluihin tai tekevät muilla tavoin piilomainontaa.
Mainostajan ja markkinoijan välisessä sopimuksessa sovitaan hinta, joka voi perustua joko siihen, moniko asiakas ostaa jotain tai pelkästään siihen, käykö asiakas mainostajan sivulla. Käytössä voi olla myö näiden yhdistelmä, mikä tarkoittaa prosenttiosuutta tehdystä kaupasta sekä kiinteää summaa asiakkaan tuomisesta mainostajalle.
Live at Metropol

| Live at Metropol Hurriganes |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1988, Café Metropol
 Julkaistu: 1988
 Tuottaja(t): Hurriganes
 Tyylilaji: rock and roll
 Kesto: 38.22
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Listasijoitukset
  6. (marraskuu 1988)
Hurriganesin muut julkaisut
| Hurrygames 1984 | Live at Metropol 1988 | 20 Golden Greats (kokoelma) 1989 |
Live at Metropol on Hurriganesin livealbumi vuodelta 1988 (ja samalla käytännössä yhtyeen jäähyväisalbumi). Remu Aaltonen oli luvannut jo edellisenä vuonna, että Hurriganes tekee ainakin livelevyn seuraavan kesän comeback-keikasta, mutta epäonnistuneiden nauhoitusten takia yhtye myi lisää keikkoja kesälle, johon lukeutui muun muassa Giants of Rock -festivaali, jossa pääesiintyjänä oli Motörhead. Kasvavien ongelmien vuoksi Albert Järvinen erotettiin ja apuun pyydettiin entinen Hurriganes-kitaristi Janne Louhivuori.
Muutamien keikkojen jälkeen levy päätettiin äänittää ravintola Café Metropolissa Helsingissä. Keikkojen jälkeen bändi siirtyi Takomo-studiolle paikkaamaan Cisse Häkkisen basso-osuuksia ja Remun Aaltosen lauluosuuksia. Kappale "I Spy the Window" on laulettu studiossa uudelleen toisilla sanoilla, myös huutoja ja kertosäkeitä paikkailtiin. Aaltosen pyynnöstä Häkkinen lauloi kappaleet ”My Only One”ja ”I Will Stay” uudelleen karheamalla äänellä.
Aaltosen kertoman mukaan eräs kriitikko oli haukkunut tulevan livelevyn täysin ennen kuin sitä oli edes julkaistu. Kriitikko oli vielä väittänyt levyllä soittavan kolme rumpalia Aaltosen lisäksi. Pian Hurriganes hajosi, kun livelevyyn tarvittava materiaali oli saatu kasaan ja julkaistua.
Kappaleet

Made in Sweden – 2.03
Keep On Knocking – 2.34
Oowee – Oohla – 2.39
Slippin’ and Slidin’ – 2.10
It Ain’t What You Do – 4.14
I Spy the Window – 2.26
My Only One – 2.42
Medley: Rock and Roll Music/Say Mama/I’m Ready – 3.11
Oh Rack – 2.42
Check’n Bowl – 2.44
I Will Stay – 3.16
Roadrunner – 3.01
Get On – 4.39
Kokoonpano

Remu Aaltonen – laulu, rummut
Cisse Häkkinen – laulu, bassokitara
Janne Louhivuori – kitara
Kokoonpano > Tuotanto

Hurriganes – tuottaja, miksaaja (Takomo-studiot)
Tom Vuori – äänittäjä
Juha Laakso – miksaaja
Henrik Schütt – kuvat
Jani – kuvat, kansikuva
Gary Burton

Gary Burton
Gary Burton (s. 23. tammikuuta 1943 Anderson, Indiana) on yhdysvaltalainen jazzia soittava vibrafonisti. Hän on kehittänyt pianistisen, nelimallettisen tekniikan; häntä on pidetty innovaattorina, ja hänen tyyliään on jäljitelty laajalti. Hänet tunnetaan myös fuusiojazzn pioneerina, duoformaatin popularisoijana (Chick Corean kanssa) ja merkittävänä vaikuttajana jazzin opetuksessa.
Burton on nimennyt Bill Evansin merkittäväksi innoituksen lähteekseen vibrafonin käsittelyssä. Hän opiskeli Berklee College of Musicissa 1960-luvun alussa ja toimi vuosina 1971–2004 sen henkilökunnassa. Hän oli aluksi professori, sitten dekaani ja lopulta toimeenpaneva varapresidentti. Down Beat -lehti nimesi Burtonin vuoden jazzmieheksi 1968 (nuorimpana koskaan), ja Burton voitti ensimmäisen monista Grammy-palkinnoistaan vuonna 1972. Myöhemmin hän on saanut Corean kanssa Grammyja vuosina 1979, 1982, 1998, 2000 (saajina myös Pat Metheny, Roy Haynes ja Dave Holland) ja 2009.
Burton nähdään elokuvassa Rautalankahurmio. Corean lisäksi muita muusikoita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Hank Garland, Floyd Cramer, Chet Atkins, George Shearing, Stan Getz, Larry Coryell, Roy Haynes, Steve Swallow, Jerry Hahn, David Pritchard, Mick Goodrick, Pat Metheny, John Scofield, Kurt Rosenwinkel, Julian Lage, Carla Bley, Gato Barbieri, Keith Jarrett, Steve Lacy, Pat Metheny, Makoto Ozone, Adam Nussbaum, Tiger Okoshi, Herbie Hancock, B. B. King, Wolfgang Muthspiel, Tommy Smith, Eberhard Weber, Stephane Grappelli ja Astor Piazzolla.
Burton oli kahdesti naimisissa. Hänen toinen vaimonsa oli Samuel Goldwynin lapsenlapsi Catherine, jonka kanssa vuonna 1975 solmittu avioliitto kesti lähes vuosikymmenen. Parille syntyi kaksi lasta. Vuonna 1985 Burton ilmoitti julkisesti olevansa homoseksuaali. Hänen pitkäaikainen kumppaninsa on Jonathan Chong.
Vuosina 2004–2008 Burton juonsi viikoittaista jazzshow'ta Sirius Satellite Radiossa. Häneltä on tällä hetkellä saatavilla lähinnä Atlantic Recordsille, ECM Recordsille, GRP Recordsille ja Concord Jazzille tehtyjä levytyksiä.
Diskografia > Johtajana

New :ibe Man in Town (RCA, 1961)
Who is Gary Burton? (RCA, 1962)
3 in Jazz (RCA, 1963)
Something's Coming! (RCA, 1963)
The Groovy Sound of Music (RCA, 1964)
The Time Machine (RCA, 1966)
Tennessee Firebird (RCA, 1966)
Duster (RCA, 1967)
Lofty Fake Anagram (RCA, 1967)
A Genuine Tong Funeral (RCA, 1968)
Gary Burton Quartet in Concert (RCA, 1968)
Country Roads & Other Places (RCA, 1969)
Throb (Atlantic, 1969)
Good Vibes (Atlantic, 1969)
Paris Encounter (Atlantic, 1969)
Gary Burton & Keith Jarrett (Atlantic, 1970)
Alone at Last (Atlantic, 1971)
Crystal Silence (ECM, 1972)
The New Quartet (ECM, 1973)
Seven Songs For Quartet And Chamber Orchestra (ECM, 1974)
Hotel Hello (ECM, 1974)
Ring (ECM, 1974)
Matchbook (ECM, 1974)
Dreams So Real (1975)  (ECM)
Passengers (ECM, 1976)
Times Square (ECM, 1978)
Duet(ECM, 1979)
In Concert, Zürich, October 28, 1979(ECM, 1980)
Picture This (ECM, 1982)
Lyric Suite for Sextet (ECM, 1982)
Real Life Hits (ECM, 1984)
Gary Burton and the Berklee All-Stars (JVC, 1985)
Slide Show (ECM, 1986)
Whiz Kids (ECM, 1986)
Times Like These (GRP, 1988)
The New Tango (1988)
Reunion (GRP, 1989)
Right Time, Right Place (GNP Crescendo, 1990)
Cool Nights (GRP, 1991)
Six Pack (GRP, 1992)
It's Another Day (GRP, 1993)
Face to Face (GRP, 1994)
Live in Cannes (Jazz World, 1996)
Ástor Piazzolla Reunion: A Tango Excursion (Concord Jazz, 1996)
Departure (Concord Jazz, 1997)
Native Sense  (1997)
Like Minds  (1998)
Alone at Last (solo album/CD) Live cuts 1–3 @ Montreux Jazz Festival 1971, Studio cuts 4–7. (32jazz, 1999)
Libertango: The Music of Ástor Piazzolla (Concord Jazz, 2000)
For Hamp, Red, Bags, and Cal (Concord Jazz, 2001)
Virtuosi (Concord, 2002)
Music of Duke Ellington (LRC Ltd, 2003)
Generations (Concord Jazz, 2004)
Next Generation (Concord, 2005)
Live in Montreux 2002 (Eagle Eye, 2006)
L'Hymne a l'Amour (2007)
The New Crystal Silence (Concord Jazz 2008)
"Quartet Live" (Concord Jazz 2009)
"Common Ground"
Diskografia > Chet Atkins

After the Riot in Newport with the Nashville Allstars (RCA, 1960)
Diskografia > Bob Brookmeyer

Bob Brookmeyer and Friends (Columbia, 1962)
Diskografia > Bruce Cockburn

Charity of Night (1996)
Diskografia > Floyd Cramer

Last Date (1960)
Diskografia > Hank Garland

Jazz Winds from a New Direction (1960)
Diskografia > Stan Getz

Getz au Go Go (Verve, 1964)
Getz/Gilberto #2 (Verve, 1964)
Nobody Else But Me (Verve, 1964)
Diskografia > k. d. lang

Ingénue (Sire, 1992)
Diskografia > Hubert Laws

Wild Flower (Atlantic, 1972)
Diskografia > George Shearing

Out of the Woods (1963)
Diskografia > Eberhard Weber

Fluid Rustle (ECM, 1979)
Diskografia > Thomas Clausen

Cafe Noir (Intermusic, 1991)
Flowers And Trees (MA Music Int., 1992)
Diskografia > Jon Weber

Simple Complex (2nd Century Jazz, 2004)
Esiintymiset Suomessa

1966 Stan Getz Quartet / Helsinki Jazz Festival, Kulttuuritalo
1967 Gary Burton Quartet / Helsinki Jazz Festival, Kulttuuritalo
1974 New Gary Burton Quintet / Pori Jazz
1991 Gary Burton Quintet / Kainuun Jazzkevät, Kajaani
1998 Gary Burton & The Astor Piazzolla Reunion Band / Pori Jazz
2014 Gary Burton Quartet / Savoy-teatteri, Helsinki
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gary Burton
Käännös suomeksi
Tuscaloosa

| Tuscaloosa |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 33°12′24″N, 87°32′5″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alabama
Piirikunta:  Tuscaloosa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Walt Maddox
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  172,8 km²
 – Josta vettä:  27,1 km² 
Korkeus:  68 m
Väkiluku (2009):  93 168
 – Väestötiheys:  480,6 as./km²
 – Metropolialue:  206 765 (2 008)
Aikavyöhyke:  UTC–6 (kesäaika UTC–5)
Lempinimi::  T-Town, The Druid City, The Queen City
 
 http://www.tuscaloosa.com/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tuscaloosa on Yhdysvaltojen eteläisen Alabaman osavaltion viidenneksi suurin kaupunki. Sen pinta-ala on 172,8 km² (vettä 27,1 km²) ja asukasluku 93 168 (2009). Asukkaista 54% on valkoisia, 43% mustia ja 1,5% latinoja. Kaupunki oli osavaltion pääkaupunkina vuosina 1826-1846.
Kaupunki on nimetty tunnetun intiaanipäällikkö Tuskaloosan mukaan.
Greensboro Avenue
Lecce

| Lecce |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Lecce
 Koordinaatit: 40°21′N, 18°10′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Apulia
Maakunta:  Lecce
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  238 km²
Korkeus:  49 m
Väkiluku (31.12.2015):  94 773
 – Väestötiheys:  398 as./km²
Postinumero:  73100
Suuntanumero(t):  0832
 
 www.comune.lecce.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lecce (kreik. Alission) on kaupunki Apulian alueella Italian "saappaankorossa". Se on Leccen maakunnan pääkaupunki. Leccen pinta-ala on 238 km² ja asukasluku noin 95 000.
Historia

Messapien perustama Sybar-niminen kaupunki sijaitsi perimätiedon mukaan Troijan sodan aikaan kolme kilometriä nykyisestä Leccestä lounaaseen. Myöhemmin sen valtasivat iapigit sekä 200-luvulla eaa. roomalaiset, jotka antoivat kaupungille nimen Lupiae.
Keisari Hadrianuksen aikana kaupunki siirrettiin nykyiselle paikalleen ja se sai nimen Licea (Litium). Kaupungissa oli tuolloin muun muassa amfiteatteri. Länsi-Rooman valtakunnan kukistuttua itägoottien kuningas Totila ryösti kaupungin goottilaissodissa 500-luvulla. Vuodesta 549 lähtien Lecce kuului Bysantin valtakuntaan viiden vuosisadan ajan lukuun ottamatta lyhyitä saraseenien, langobardien, unkarilaisten ja slaavien valloituksia.
Lecce sai takaisin entisen asemansa merkittävänä kauppapaikkana Normannien valloitettua kaupungin 1000-luvulla. Leccen maakunta oli Sisilian kuningaskunnan lääni vuosina 1053–1463, jonka jälkeen maakunta liitettiin suoraan kruunun alaisuuteen. Kaarle V rakensi 1500-luvun alkupuolella uuden muurilinjan ja linnan estääkseen ottomaanien hyökkäykset. Vuonna 1656 riehunut rutto tappoi tuhat lecceläistä.
Nähtävyyksiä

Leccen kaupunkikuvaan ovat vuodesta 1630 lähtien kuuluneet arvokkaat barokkimonumentit, joiden ansiosta kaupunkia kutsutaan lempinimellä ”etelän Firenze”. Leccen merkittävin kirkko on Basilica di Santa Croce, joka valmistui 1695. Muita tunnettuja kirkkoja ovat muun muassa Duomo, San Niccolòn ja Cataldon kirkko sekä Santa Maria degli Angeli. Nähtävyyksiin kuuluu myös 100-luvulla rakennettu, 25 000-paikkainen amfiteatteri, joka on osittain hautautunut, koska sen päälle on vuosisatojen aikana rakennettu muita monumentteja. Vuonna 1592 valmistunut Sedile toimi kunnanvaltuuston kokouspaikkana vuoteen 1852 saakka. Katukuvaan kuuluu edelleen myös Kaarle V:n linna. Kaupungissa on lisäksi kasvitieteellinen puutarha, Orto Botanico dell'Università di Lecce.
Lecce on jalkapallojoukkue US Leccen kotikaupunki.
Ystävyyskaupungit

Melbourne, Australia
Murcia, Espanja
Ostrów Wielkopolski, Puola
Skopje, Pohjois-Makedonia