stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MC Raaka Pee

| Petja Turunen |
| --- | --- |
 MC Raaka Pee esiintymässä Rakuunarockissa Lappeenrannassa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1980 (ikä 43)
Muusikko
Taiteilijanimi:  MC Raaka Pee
Aktiivisena:  1996–
Tyylilajit:  industrial, goottimetalli
Soittimet:  laulu, kitara, koskettimet, piano
Yhtyeet:  Turmion Kätilöt, 2 Times Terror
Levy-yhtiöt:  Spinefarm Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
MC Raaka Pee (oik. Petja Turunen, s. 19. marraskuuta 1980) on suomalainen metallimuusikko ja laulaja. Hän on Turmion Kätilöt -yhtyeen solisti ja toinen sen perustajajäsenistä. Hän on myös toiminut AEON- sekä Ancient Drive -nimisissä yhtyeissä kosketinsoittajana. Laulamisen ohella hän soittaa myös pianoa sekä kitaraa. Hän omistaa Osasto-A-nimisen levy-yhtiön ja äänitysstudion.
Raaka Peellä oli myös sivuprojekti, 2 Times Terror, jonka debyyttialbumi julkaistiin vuonna 2010. Raaka Pee soitti 2 Times Terrorissa laulun ja koskettimien ohella myös kitaraa. Hän on toiminut myös DJ:nä ja humppamuusikkona.
Raaka Peenä hän on myös laulanut taustoja Tarotin Crows Fly Black -albumilla. Raaka Pee soittaa myös osaa koskettimista Project Silence -yhtyeen kappaleessa ”Stardancer (Raven's whore)”. Hän on esiintynyt myös Black Light Discipline - ja V For Violence -yhtyeiden levyillä muun muassa taustalauluissa.
MC Raaka Pee on myös tehnyt miksauksia Ruoska-, Blood-, Fear of Domination ja Pain -yhtyeiden julkaisuille.
Turunen oli 17 vuotta naimisissa Linda Turusen kanssa, josta erosi loppuvuodesta 2023.
Miksaukset

Blood – ”Gotika” [MC Raaka Pee Remix]
Ruoska – ”Irti” [MC Raaka Pee Remix]
Ruoska – ”Kosketa” [MC Raaka Pee "Päätä Seinään" Remix]
Fear Of Domination – ”Fear Of Domination” [MC Raaka Pee Remix]
Pain - ”Dirty Woman” [MC Raaka Pee Remix]
Rainbowcrash - ”Zeitgeist" [MC Raaka Pee Remix]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turmion Kätilöiden kotisivu
MC Raaka Pee Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Luzern

| Luzern Lucerne, Lucerna |
| --- | --- |

 vaakuna
 Luzern
 Koordinaatit: 47°3′N, 8°18′E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Luzern
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37,40 km²
 – Maa:  29,06 km²
 – Josta vettä:  8,34 km² 
Korkeus:  434–1 127 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  81 401
 – Väestötiheys:  2 176 as./km²
 
 www.stadtluzern.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luzern (luzerninsaks. Lozärn, ransk. Lucerne, ital. Lucerna) on samannimisen kantonin pääkaupunki Sveitsissä. Vuoden 2017 lopulla kaupungissa oli 81 401 asukasta. Luzern on tunnettu matkailukaupunki, liikenneristeys ja suosittu kongressikaupunki. Kaupungissa on ollut merkittävää metalliteollisuutta.
Maantiede

Luzern sijaitsee Keski-Sveitsissä Vierwaldstätterseen luoteisrannalla, lähellä Pilatusvuorta. Kaupungin keskusta sijaitsee noin 440 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen maapinta-ala on 29,06 neliökilometriä.
Koulutus

Luzernissa toimii vuonna 2000 aloittanut yliopisto.
Nähtävyyksiä

Luzernin ehkä tunnetuin maamerkki on Euroopan vanhin puusilta Kapellbrücke vuodelta 1333. Luzernissa on Sveitsin suosituin museo, Sveitsin liikennemuseo (saks. Verkehrshaus der Schweiz).
Historia

Luzern oli alun perin kalastuskylä, joka kasvoi kaupungiksi, kun St. Leodegarin benediktiiniluostari perustettiin noin vuonna 750. Noihin aikoihin myös Luzernin latinankielinen nimi Luceria mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran.
Kaupungista tuli 1200-luvulla tärkeä kauppakeskus tavaran kuljettamisessa Alppien yli, kun Gotthardin solan kulkuväylä avattiin. Oltuaan Habsburg-suvun vallassa vuodesta 1291 Luzern liittyi Sveitsin vanhaan valaliittoon vuonna 1332. Vastauskonpuhdistuksen aikana kaupunki oli katolilaisten linnoitus ja jesuiittojen tukikohta heidän yrityksissään taistella reformoituja vastaan.
Vuonna 1601 maanjäristys ja tsunami tuhosivat suuren osan kaupunkia ja tappoivat paljon ihmisiä. Luzern oli myös talonpoikaiskapinan keskus vuonna 1653 kaupungin aatelisvaltaa vastaan. Napoleonin sotaretkien aikaan Luzern oli vähän aikaa Helvetian tasavallan pääkaupunki vuosina 1798–1803. Vuonna 1841 Luzern erosi Sveitsin valaliitosta, mikä johti Sonderbundin sotaan vuonna 1847. Luzernin sallittiin palata takaisin valaliittoon vuonna 1848.
Luzernissa on kallionkoloon sijoitettuna Bertel Thorvaldsenin luoma Ranskan suuren vallankumouksen alkuvaiheessa Tuileries-palatsissa kuningasta puolustaneiden, jakobiinien hyökkäyksessä kaatuneiden sekä antautumisen jälkeen murhattujen luzernilaisten sveitsiläiskaartilaisten muistomerkki Kuoleva leijona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luzern Wikimedia Commonsissa
Lischer, Markus: Luzern (Gemeinde) (Sveitsin historiallinen tietosanakirja) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  3.11.2016. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Luzernin kuvagalleria
Mangusti (sarjakuvahahmo)

| Mangusti |
| --- | --- |
 Mangusti
Luoja(t):  Tom DeFalco
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Thor #391 (1988)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Tuntematon
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Ukonnuolet, Pahuuden Mestarit
Voimat:  Suuret fyysiset voimat, notkeus ja nopeus
Mangusti on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui Thor-lehden numerossa 391 (1988). Mangustin loivat Tom DeFalco. Mangusti on pääasiallisesti Thorin vastustaja.
Historia

Mangusti oli alussa todellinen mangusti, ennen kuin Suuri Kehittäjä, Marvel-universumin nerokas geeniteknikko otti pienen petoeläimen käsittelyynsä. Voimillaan Kehittäjä kiihdytti eläimen evoluutiota miljoonia vuosia ja muutti mangustin ihmismäiseksi olennoksi. Lähdettyään Kehittäjän Wundagore-vuorelta Mangusti eksyi matkoillaan New Yorkiin, missä Paroni Zemo kutsui Mangustin liittymään Pahuuden Mestareihin. Myöhemmin Mangusti taisteli Hämähäkkimiestä ja Thoria vastaan New Yorkissa. Thorin onnistui kuitenkin päihittää Mangusti, joka pakeni taistelupaikalta murskattuaan sitä ennen pilvenpiirtäjän perustukset, jolloin Thorin oli jäätävä kannattelemaan rakennusta. Vihastunut Mangusti otti Thorin silmätikukseen ja päätti palata taistelemaan tätä vastaan myöhemmin.
Myöhemmin Mangusti liittoutui Juoksuhiekan ja Kreivi Tagarin kanssa saadakseen käsiinsä solunäytteitä Thorista. Juoksuhiekan taistellessa Thoria vastaan Mangusti keräsi näytteet kaikessa hiljaisuudessa. Thor tajusi kuitenkin mitä ole tekeillä ja voitti niin Juoksuhiekan, Tagarin kuin Mangustinkin.
Mangusti yritti paluuta Suuren Kehittäjän huomaan Wundagore-vuorelle, mutta tämä ei ollut tyytyväinen Mangustin rikollisiin toimiin. Raivostunut Mangusti hyökkäsi jälleen Thorin kimppuun ja onnistui miltei kukistamaan tämän. Paikalle saapunut Herkules kuitenkin nujersi superroiston. Mangusti pakeni jälleen.
Tämän jälkeen Mangusti on tyhjää elämäänsä täyttääkseen hyökännyt säännöllisin väliajoin Thorin kimppuun.
Historia > Sisällissota

Sisällissodan riehuessa Ukonnuolien johtaja Paroni Zemo ehdotti Mangustille tämän voivan liittyä Ukonnuoliin metsästämään rekisteröintiä paenneita sankareita ja roistoja. Mangusti suostui ja toimii tätä nykyä ryhmässä.
Voimat ja varusteet

Mangustilla on suuret fyysiset voimat, joiden avulla hän kykenee nostamaan noin 10 tonnia. Taistellessaan ensimmäistä kertaa Thoria vastaan Mangusti heitti kevyen oloisesti pienen maansiirtokoneen pilvenpiirtäjän perustuksia vasten murskaten raskaan tukipalkin. Mangusti on myös yliluonnollisen nopea ja ketterä. Hänen kipukynnyksensä on huomattavan korkea. Kaikkien näiden kykyjen tarkka yläraja on kuitenkin toistaiseksi tuntematon.
Mangusti käyttää myös hansikkaisiinsa asennettuja välineitä, kuten unettavaa kaasua tai laseraseita, joita Wundagoren asukit normaalisti käyttävät kallionlouhinnassa. Mangustilla on myös luonnostaan terävät hampaat, mutta ei ole tiedossa ovatko ne luonnolliset vai puremiseen varta vasten asennetut.
Aiheesta muualla

Marvel-kustantamon kotisivujen profiili Mangustista (englanniksi)
Kristinusko Kanadassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Kanadassa. Kanadan väestöstä 53,5 prosenttia kuuluu kristillisiin kirkkoihin. Evankeliset ja helluntailaiset edustavat noin 29 prosenttia protestanteista ja seitsemää prosenttia kristittyjen kokonaismäärästä Kanadassa.
Historia

Kanadan väestö koostuu eri puolilta maailmaa saapuneista maahanmuuttajista ja monikulttuurisuus on kanadalaista yhteiskuntaa määrittelevä piirre. Kanadan kristillistyminen tapahtui anglikaanisten, katolisten, presbyteeristen ja muiden Yhdistyneen kuningaskunnan kirkkojen toimesta.
Kirkkojenväliset järjestöt

Kanadan yhdistynyt kirkko on yksi ekumeenisen liikkeen vanhimmista järjestöistä. 1980-luvulta lähtien Kanadan kirkkojen ja ekumeenisten ryhmien välillä on käsitelty esimerkiksi sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja rauhankysymyksiä. Kanadan kirkkojen neuvostoon kuuluvat katoliset ja ortodoksiset kirkot. Kanadan Evankelinen yhteisö on Maailman evankelisen allianssin jäsen.
Meier

Meier voi tarkoittaa seuraavia:
Meier, eräs noppapeli
Meier, seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alexander Meier (s. 1983), saksalainen jalkapalloilija
Billy Meier (s. 1937), sveitsiläinen ufotutkija
Christian Meier (s. 1970), perulais-venezuelalainen näyttelijä ja laulaja
Christine Meier (s. 1986), sveitsiläinen jääkiekkoilija
Dieter Meier (s. 1945), sveitsiläinen muusikko
Julius Meier-Graefe (1867–1935), saksalainen taidehistorioitsija
Kurt Meier (s. 1962), sveitsiläinen rattikelkkailija
Marita Meier-Koch (s. 1957), saksalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Michael Meier (1928–2022), saksalais-uusiguinealainen katolinen arkkipiispa
Norbert Meier (s. 1958), saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Pascal Meier (s. 1990), sveitsiläinen salibandymaalivahti
Petra Meier (o.s. Felke, s. 1959), itäsaksalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja
Richard Meier (s. 1934), yhdysvaltalainen arkkitehti
Robert Meier (1897-2007), saksalainen ensimmäisen maailmansodan veteraani
Sarah Meier (s. 1984), sveitsiläinen taitoluistelija
Sid Meier (s. 1954), tietokonepelisuunnittelija ja ohjelmoija
Timo Meier (s. 1996), sveitsiläinen jääkiekkoilija
Waltraud Meier (s. 1956), saksalainen ooppera- ja konserttilaulaja.
Längmanska kulturfondens Finlandspris till finlandssvenska författare

Längmanska kulturfondens Finlandspris till finlandssvenska författare on ruotsalainen kirjallisuuspalkinto, jota myöntää Längmanska kulturfonden -säätiö suomenruotsalaisille kirjailijoille.
Palkitut > 1950-luku

Elmer Diktonius
Tito Colliander
Rabbe Enckell
Aili Nordgren
Thomas Warburton
Rabbe Enckell
Anna Bondestam
Solveig von Schoultz
Mirjam Tuominen
Hagar Olsson
Gunnar Björling
Bo Carpelan
Barbro Mörne
Gunnar Björling
Walentin Chorell
Valdemar Nyman
Ralf Parland
Emil Zilliacus
Harald Hornborg
Mirjam Tuominen
Eva Wichman
Tito Colliander
Håkan Mörne
Ole Torvalds
Solveig von Schoultz
Jörn Donner
Helle Hellberg
Christer Kihlman
Anna Bondestam
Hjalmar Dahl
Hjalmar Krokfors
Palkitut > 1960-luku

Marianne Alopaeus
Inga-Britt Wik
Ralf Parland
Evert Huldén
Mirjam Tuominen
Göran Stenius
Gösta Ågren
Eva Wichman
Carolus Rein
Kurt Sanmark
Leo Ågren
Walentin Chorell
Peter Sandelin
Rolf Sandqvist
Joel Rundt
V. V. Järner
Per-Hakon Påwals
Nicken Malmström
Tove Jansson
Anders Cleve
Tom Sandell
Atos Wirtanen
Levi Sjöstrand
Sebastian Lybeck
Mauritz Nylund
Evert Huldén
Claes Andersson
Nils-Börje Stormbom
Oscar Parland
Åke Gulin
Lars Huldén
Johan Mickwitz
Bo Carpelan
Johan Bargum
Sven Willner
Palkitut > 1970-luku

Robert Alftan
Irmelin Sandman Lilius
Christer Kihlman
Henrik Tikkanen
Margit von Willebrand-Hollmérus
Ralf Nordgren
Kurt Sanmark
Rainer Alander
Ulla-Lena Lundberg
Anni Blomqvist
Johannes Salminen
Lorenz von Numers
Tua Forsström
Märta Tikkanen
Valdemar Nyman
Hans Fors
Edit Björkholm
V. V. Järner
Erik Granvik
Brita Högnäs-Sahlgren
Barbara Winckelmann
Erik Ågren
Tomas Mikael Bäck
Runar Salminen
Claes Andersson
Anita Wikman
Gurli Lindén
Agneta Ara
Carita Nyström
Gösta Ågren
Palkitut > 1980-luku

Christina Andersson
Sven Willner
Jan Andersson
Björn Kurtén
Solveig Emtö
Anna-Lisa Österberg
Kurt Högnäs
Lars Huldén
Thomas Wulff
Elin Herrgård
Martin Enckell
Birgitta Boucht
Elsa Boström
Joakim Groth
Christer Kihlman
Mary-Ann Bäcksbacka
Lars Sund
Marianne Backlén
Ole Torvalds
Tua Forsström
Wava Stürmer
Per-Hakon Påwals
Palkitut > 1990-luku

Paul von Martens
Diana Bredenberg
Martin Enckell
Kjell Westö
Oscar Parland
Märta Tikkanen
Gungerd Wikholm
Kurt Högnäs
Solveig von Schoultz
Kristina Björklund
Inga-Britt Wik
Kjell Lindblad
Anna-Lisa Sahlström
Agneta Enckell
Thomas Warburton
Yvonne Hoffman
Tatiana Sundgren
Kaj Hedman
Bodil Lindfors
Eva-Stina Byggmästar
Ulla-Lena Lundberg
Henrika Ringbom
Sven Willner
Palkitut > 2000-luku

Peter Sandelin
Susanne Ringell
Robert Åsbacka
Merja-Riitta Stenroos
Fredrik Lång
Anders Larsson
Anders Westö
Monika Fagerholm
Nalle Valtiala
Åsa Stenwall-Albjerg
Johan Bargum
Benedict Zilliacus
Henrik Jansson
Leif Salmén
Irmelin Sandman Lilius
Peter Mickwitz
Tom Paxal
Marita Lindquist
Solveig Rabb
Mikael Enckell
Palkitut > 2010-luku

Bengt Ahlfors
Zinaida Lindén
Malin Kivelä
Carina Nynäs
Carina Parland
Pirkko Lindberg
Catharina Gripenberg
Gösta Ågren
Ralf Andtbacka
Tove Appelgren
Merete Mazzarella
Stefan Hammarén
Tomas Mikael Bäck
Mikaela Strömberg
Hannele Mikaela Taivassalo
Jörn Donner
Maria Turtschaninoff
Kaj Korkea-aho
Thomas Wulff
Ulrika Nielsen
Palkitut > 2020-luku

Thomas Brunell
Johanna Holmström
Annika Sandelin
Peter Sandström
Michel Ekman
Matilda Södergran
Philip Teir
Tatjana Brandt
Lähde
Luettelo Kreikan kaupungeista

Tämä luettelo Kreikan kaupungeista luettelee kaikki Kreikan kaupungit, toisin sanoen maan kaikki asutukset, joissa on yli 2 000 asukasta. Erikseen on lueteltu varsinaiset kaupungit (πόλη, póli), toisin sanoen asutukset, joissa on yli 10 000 asukasta, ja pienet kaupungit (κωμόπολη, komópoli), joissa on 2 000–10 000 asukasta (vuonna 2011).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Kreikan kaupungeista Wikimedia Commonsissa
Matias Lipasti

| Matias Lipasti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. tammikuuta 1997 (ikä 27) Ilmajoki
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Masa
Laji:  kreikkalais-roomalainen paini
Seura:  Ilmajoen Kisailijat
Valmentaja:  Seppo Yli-Hannuksela
Saavutukset
Voitot:  alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruus 2015 (63 kg)
 Tietolaatikko päivitetty 18. syyskuuta 2015 
Matias Lipasti (s. 11. tammikuuta 1997 Ilmajoki) on suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Lipasti edustaa Ilmajoen Kisailijoita ja häntä valmentaa Seppo Yli-Hannuksela.
Lipasti voitti heinäkuussa 2014 alle 17-vuotiaiden MM-kultaa Slovakiasta 63-kiloisten sarjasta. Hän voitti finaalissa kirgisialaisen Luka Orlovin pistein 3–2. Aikuisten arvokilpailuissa hän on ollut mukana vuodesta 2018 sijoittuen parhaimmillaan 12:nneksi 72 kg:n painoluokassa MM-kilpailuissa 2022. Hän voitti 77 kg:n sarjan Pohjoismaiden-mestaruuden 2018.
Lipasti on saavuttanut SM-kilpailuissa 66 kg:n painoluokassa kultaa 2015 ja pronssia 2014, 71-kiloisissa kultaa 2017, 72-kiloisissa kultaa 2022 sekä 77 kg:n sarjassa kultaa 2018 ja 2019, hopeaa 2021 ja pronssia 2020.
Kuopion tuomiorovastikunta

| Kuopion tuomiorovastikunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Kuopion hiippakunta
Jäsenmäärä:  102 637 (2021)
– Osuus asukkaista:  69,3 %
Lääninrovasti:  Olli Kortelainen
Kuopion hiippakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuopion tuomiorovastikunta on Pohjois-Savossa sijaitseva Kuopion hiippakunnan rovastikunta. Kuopion tuomiorovastikunnan lääninrovastina toimii Siilinjärven kirkkoherra Olli Kortelainen.
Seurakunnat

Lista Kuopion tuomiorovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Kuopion tuomiokirkkoseurakunta
Männistön seurakunta
Alavan seurakunta
Puijon seurakunta
Kallaveden seurakunta
Järvi-Kuopion seurakunta
Siilinjärven seurakunta
Maggiora

| Maggiora |
| --- | --- |
 Maggiore.
 Maggiora
 Koordinaatit: 45°41′25″N, 8°25′24″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Novara
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Giuseppe Fasola
Pinta-ala:  
 – Maa:  10,66 km²
Korkeus:  397 (min. 310 - maks. 734) m
Väkiluku (2015):  1 686
 – Väestötiheys:  158 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28014
Suuntanumero(t):  0322
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maggiora on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Maggioran naapurikunnat ovat Boca, Borgomanero, Cureggio, Gargallo ja Valduggia.
Kude

Kude on kudonnassa käytetty kudontamateriaali, jolla kudos kudotaan vaakasuoraan pystysuorien loimien väliin. Perussidokset, jotka ovat yleisimpiä tapaoja yhdistää loimet ja kuteet, ovat palttina, toimikas ja satiini (pomsi). Palttinan perusteella kehitettyjä muunnossidoksia ovat panama ja ripsi, joka voi olla loimiripsi tai kuderipsi. Kuteina käytetään poppanaa, räsyjä sekä esimerkiksi pellava-ja puuvillalankoja. Samaan kudokseen voidaan yhdistää lankoja ja poppanakudetta ja lankaa voidaan käyttää päärmeisiin.
Maggie Vessey

Maggie Vessey
Maggie Vessey (s. 23. joulukuuta 1981) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija.
Elokuussa 2009 hän juoksi Monacon GP-kilpailussa 800 metrillä ajan 1.57,84 ja alitti ensimmäistä kertaa urallaan kahden minuutin rajan. Kilpailussa hän alitti Berliinin MM-kilpailuiden A-rajan ja varmisti pääsynsä Yhdysvaltain MM-kisajoukkueeseen. Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli kuudes Daegun MM-kilpailuissa ajalla 1.58,50.
Kristinusko Keniassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Keniassa. Kristinusko on Kenian suurin uskonto. Kristillisiin kirkkoihin kuuluu 85,5 prosenttia väestöstä. Suurimmat kristilliset kirkkokunnat ovat protestanttisuus, johon kuuluu 33,4 prosenttia väestöstä, roomalaiskatolinen kirkko 20,6 prosentilla väestöstä, evankelinen kirkko johon kuuluu 20,4 prosenttia väestöstä sekä afrikan alkuperäiskansojen kirkot 7 prosentilla väestöstä.
Historia

Nykyinen Kenian alue on ollut historiallisesti useiden eri heimojen alue. Keniasta tuli brittiläinen siirtomaa vuonna 1895. Kenialla on ollut historiallisesti keskeinen rooli rauhanrakentamisessa Somalian ja Etelä-Sudanin alueella. Kristilliset kirkot ovat perinteisesti olleet Keniassa vahvoja. Protestanttien ja anglikaanien lisäksi vahvoja ryhmiä ovat olleet myös helluntailaiset, evankeliset ja itsenäiset kirkot. Ortodoksiset kirkot toimivat pääosin Aleksandrian patriarkaatin ja koptiortodoksisen kirkon alaisuudessa.
Kirkkojenväliset järjestöt

Protestanttiset ja anglikaaniset kirkot toimivat yhdessä kansallisen neuvoston kautta. Neuvosto on vaikuttanut poliittisesti mm. hallintoon ja korruptioon. Kenian evankelinen yhteisö on yhteydessä evankeliseen allianssiin.
Mangrovepuukasvit

| Mangrovepuukasvit |
| --- | --- |
 Rhizophora apiculata -punamangrovepuulaji.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Mangrovepuukasvit Rhizophoraceae  Pers.
Synonyymit
 Cassipoureaceae J.Agardh  Legnotidaceae, nom. illeg.  Macarisiaceae J.Agardh  Mangiaceae Raf. 
Katso myös
   Mangrovepuukasvit Wikispeciesissä   Mangrovepuukasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mangrovepuukasvit (Rhizophoraceae) on pieni tropiikin kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa. Heimon tunnetuimpia edustajia ovat tähtimangrovet (Bruguiera), sarvimangrovet (Ceriops) ja punamangrovepuut (Rhizophora). Toisaalta mangroveilla kasvavia puulajeja on myös muissa heimoissa; esimerkiksi omenamangrovet (Sonneratia) kuuluvat rantakukkakasvien (Lythraceae) heimoon.
Tuntomerkit

Mangrovepuukasvit ovat pensaita tai puita. Lehdet ovat vastakkaisia, usein sahalaitaisia ja suurikorvakkeisia. Kukat ovat melko usein muunlaisia kuin viisilukuisia, verhiö on paksu ja läppämäinen, terälehdet ovat usein liuskaisia tai hapsuisia, ja kunkin ympäröimänä on hede tai pieni ryhmä heteitä. Sikiäin on usein enemmän tai vähemmän kehänalainen. Tribusten Gynotrocheae ja Rhizophoreae lajeilla on pönkkäjuuret.
Levinneisyys

Mangrovepuukasvit ovat levinneet kautta koko tropiikin. Ne eivät ole pelkästään rannikoiden mangrovesoiden lajeja, vaan niitä kasvaa myös sisämaan metsissä.
Luokittelu

Mangrovepuukasveja on 149 lajia 16 suvussa. Alaryhmiä on neljä:
1. Macarisieae sisältää seitsemän sukua ja 94 lajia trooppisessa Amerikassa ja Afrikassa sekä Etu-Intiassa ja Sri Lankassa. Runsaslajisimmat suvut ovat Cassipourea (62 lajia) ja Dactylopetalum (15 lajia).
2. Paradrypetes-suvussa on kaksi lajia Brasiliassa, Amazon-joella ja Atlantin rannikolla.
3. Gynotrocheae käsittää neljä sukua ja 30 lajia Etelä-Aasiassa ja Madagaskarilla. Suurin suku on 10-lajinen Crossostylis.
4. Rhizophoreae sisältää myös neljä sukua, joissa on 17 lajia kaikkialla tropiikissa, mutta keskittyneenä Intian valtameren itäosiin; ihmisen tuomana myös Tyynen valtameren keskiosien saarilla ja Havaijilla. Eniten lajeja on punamangrovepuiden (Rhizophora) suvussa, jossa lienee yhdeksän lajia.
Luokittelu > Suvut

Heimoon kuuluvat seuraavat suvut:
Anopyxis (Pierre) Engl.
Blepharistemma Wall. ex Benth.
Bruguiera Sav. – tähtimangrovet
Carallia Roxb.
Cassipourea Aubl.
Ceriops Arn. – sarvimangrovet
Comiphyton Floret
Crossostylis J.R.Forst. & G.Forst.
Gynotroches Blume
Kandelia (DC.) Wight & Arn.
Macarisia Thouars
Pellacalyx Korth.
Rhizophora L. – punamangrovet eli punamangrovepuut (mangrovepuut)
Sterigmapetalum Kuhlm.
Kuvia

Blepharistemma serratum
Punatähtimangrove (Bruguiera gymnorhiza)
Carallia brachiata
Polvisarvimangroven (Ceriops tagal) kukkia
Kandelia candel
Sterigmapetalum tachirense
Ksenonlamppu

3 kW:in ksenonlamppu.
Xenon- tai ksenonlamppu on hyvin valkoista valoa tuottava kaasupurkauslamppu, jota käytetään muun muassa ajoneuvoissa ja katuvalaisimissa. Ksenonlamput sisältävät ksenonkaasua, joka hehkuessaan tuottaa valoa. Myös muuntyyppiset lamput voivat sisältää ksenonkaasua, joten puhuttaessa ksenonlampuista ei välttämättä tarkoiteta kaasupurkausvaloja.[lähde? ]
Ksenonlampun sisällä on kaksi elektrodia, joihin johdetulla sytytysjännitteellä elektrodien väliin saadaan syntymään valokaari. Valokaaren ylläpitämiseen riittää pienempikin jännite. Lampun tuottaman valon värijakaumaa säädellään polttimon sisällä olevien metallisuolojen avulla, jotka höyrystyvät valokaaressa. Metallisuolat saattavat sisältää elohopeaa, joka on ongelmajätettä. Polttimo syttyy normaalia polttimoa hitaammin, koska suolojen höyrystyminen vie jonkin aikaa[lähde? ].