stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maximum the Hormone
Historia > Alkuajat

Vuonna 1998 Daisuke Tsuda ja Nao Kawakita perustivat Maximum The Hormonen yhdessä SUGIn ja KEYn kanssa. Heidän ensimmäinen julkaisunsa A.S.A. Crew oli ainoa alkuperäiskokoonpanolla julkaistu täyspitkä albumi, sillä vuonna 2001 SUGI ja KEY jättivät yhtyeen.
Vuonna 2001 yhtye sai Uehara Futoshin (Ue-chan) bassokitaristiksi ja Ryo Kawakitan melodisemmaksi laulajaksi. Yhtye julkaisi kolme singleä, joiden jälkeen he julkaisivat levyn Ootori (Hou).
2002 yhtye julkaisi yhden singlen ja Mimi Kajiru (suom. korvan puremista) -albumin. Vuonna 2004 yhtye julkaisi Kusoban (suom. paskalevy)- albumin.
Vuonna 2005 Maximum The Hormone julkaisi DVD:n Debu Vs. Debu (lihava vs. lihava) ja heidän "ROLLING1000TOON" kappale soi myös Air Masterin lopputeemana.
Historia > Läpimurto

Vuonna 2006 yhtye teki läpimurron kappaleella "Koi no Megalover", joka saavutti yhdeksännen sijan Oricon-listalla. Yhtyeen kolme kappaletta soivat animesarjoissa; "What's up, people?!" ja "Zetsubou Billy" ovat Death Noten episodien 20-37 avaus- ja lopetusteemoina ja "Akagi" on Akagi-sarjan lopetusteemana.
Kappaleet "Zetsubou Billy" ja "What's Up People?!" olivat yhtyeen 2007 ilmestyneellä Buiikikaesu-albumilla. Albumi sai yleisöltä hyvän vastaanoton ja oli vuoden 2007 Oricon-listan 49:llä sijalla.
Bändin toinen live-DVD Deco Vs. Deco (kalju vs. kalju) julkaistiin 19.3.2008. Vuonna 2008 yhtye teki ensimmäisen ulkomaan kiertueensa Pohjois-Amerikassa avausesiintyjänä Dropkick Murphys -yhtyeelle. Heinäkuussa ilmestyi Tsume Tsume Tsume/F -single, joka nousi Oricon viikoittaiselle singlelistalle toiseksi. "F"-kappale liittyy Dragon Ball-animen Freeza-hahmoon. Lokakuun 27. yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Britanniassa Enter Shikari -yhtyeen lämppärinä. Daisukelle suoritettiin kurkkuleikkaus ja yhtye oli tauolla useita kuukausia.
Toukokuussa 2009 yhtye teki paluun pääesiintyen Japanissa avausbändeinään Bring Me the Horizon ja Blessed by a Broken Heart. 2009 MTV Video Music Award Japan -tilaisuudessa Maximum the Hormone palkittiin Best Rock Video -kategoriassa kappaleen "Tsume Tsume Tsume" musiikkivideosta.
Marraskuussa 2009 yhtye ilmoitti rumpali Naon olevan raskaana, mutta päätti jatkaa keikkailua. Nao sairastui ja joutui sairaalaan, minkä johdosta yhtye jäi tauolle ja perui esiintymisensä vauvan syntymiseen saakka. 6. toukokuuta 2010 Maximum the Hormone ilmoitti kotisivuillaan Naon synnyttäneen terveen tyttövauvan ja yhtyeen tauko loppuu.
2011 helmikuun 7. musiikkivideo kappaleille "Chiisana Kimi no Te (小さな君の手)" ja "Maximum the Hormone" julkaistiin. Single "Greatest the Hits 2011-2011" julkaistiin 23. maaliskuuta nousten uutena tulokkaana Oricon viikoittaisen singlelistan kärkeen. Kesäkuussa yhtye kiersi Euroopassa ja elokuussa esiintyi Etelä-Koreassa rock-festareilla.
Neljäs albumi Yoshū Fukushū (予襲復讐) ilmestyi 31. heinäkuuta 2013. Albumi oli ensimmäinen Maximum the Hormone -albumi, joka nousi Oricon albumilistan kärkeen julkaisua seuraavalla viikolla.
Marraskuussa 2015 yhtye julkaisi kolmannen live-albuminsa Deka Vs. Deka sisältäen uudelleennauhoitetun vuoden 2002 albumista Mimi Kajiru.
2016 yhtye jäi lyhyelle tauolle Naon hankkiessa toisen lapsen. Yhtye teki paluun 2017.
Jäsenet

Maximum the Ryo (マキシマムザ亮君, Ryo Kawakita) - kitara, laulu
Daisuke (ダイスケはん, Daisuke Tsuda) - laulu
Nao (ナヲ, Nao Kawakita) - rummut, laulu
Ue-chan (上ちゃん, Futoshi Uehara) - bassokitara
Entiset jäsenet

SUGI - kitara
KEY - bassokitara
Singlet

Bullpen Catcher's Dream (ブルペン キャッチャーズ ドリーム 2000)
Niku Cup (肉コップ 2002)
Enzui Tsuki Waru (延髄突き割る 2003)
Rock Bankurawase / Minoreba Rock (ロック番狂わせ／ミノレバ☆ロック 2004)
Houchou Hasami Cutter Knife Dosu Kiri/Rei Rei Rei Rei Rei Rei Rei Rei Ma Ma Ma Ma Ma Ma Ma Ma (包丁・ハサミ・カッター・ナイフ・ドス・キリ／霊霊霊霊霊霊霊霊魔魔魔魔魔魔魔魔 2004)
Zawa.. ..Zawa.. .. ..Z.. Zawa.. .. .. ..Zawa (ざわ・・・ざわ・・・ざ・・ざわ・・・・・・ざわ 2005)
Koi no Mega Lover (恋のメガラバ 2006)
Tsume Tsume Tsume/「F」 (爪爪爪／「F」 2008)
Greatest The Hits 2011~2011 (グレイテスト・ザ・ヒッツ 2011〜2011)
Korekara no Menkata Cottelee no Hanashi wo Shiyou! (2018)
Albumit ja EP:t

A.S.A. Crew (1999)
Ootori (Hou) (鳳 (ほう) 2001)
Mimi Kajiru (耳噛じる 2002)
Kusoban (糞盤 2004)
Rokkinpo Goroshi (ロッキンポ殺し 2005)
Buiikikaesu (ぶっ生き返す 2007)
Yoshū Fukushū (予襲復讐 2013)
Mimi Kajiru Shinuchi (2015)
Korekara no Menkata Cottelee no Hanashi wo Shiyou (2018)
DVD:t

Debu Vs. Debu (2005)
Deco Vs. Deco (2008)
Deka Vs. Deka (2015)
Musiikkivideot

"Abara Bob" (2002)
"Rolling 1000toon" (2003)
"Koi no Sweet Kuso Meriken" (2003)
"Minoreba Rock" (2004)
"Rock Bankurawase" (2004)
"Hōchō Hasami Cutter Knife Dosu Kiri" (2005)
"Rokkinpo Goroshi" (2005)
"What's Up, People?!" (2006)
"Zetsubō Billy" (2006)
"Koi no Mega Lover" (2006)
"Buiikikaesu!!" (2007)
"Bikini. Sports. Ponchin" (2007)
"Tsume Tsume Tsume" (2008)
"Chiisana Kimi no Te / Maximum the Hormone" (2011)
"A.L.I.E.N" (2013)
"Yoshu Fukushu" (2013)
"Haikei VAP-dono" (2018)
"Maximum the Hormone II - Korekara no Menkata Cottelee no Hanashi no Shiyou" (2018)
Aiheesta muualla

Maximum The Hormone official website (japaniksi)
Maximum the Hormone english website (englanniksi)
MTH virallinen Youtube-kanava
Oiva Luhtala

| Oiva Luhtala |
| --- | --- |
 Oiva Luhtala vuonna 1943 elokuvassa Jees ja just.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Oiva Armas Luhtala
Syntynyt: 11. helmikuuta 1911 Helsinki
Kuollut: 8. marraskuuta 1977 (66 vuotta) Kööpenhamina
Ammatti:  näyttelijä, teatterinjohtaja
Lapset:  Seppo Luhtala
Näyttelijä
Aktiivisena:  1937–1965
Merkittävät roolit:  Kalle Ryhmy (Ryhmy ja Romppainen, Jees ja just)
Palkinnot
 Parhaan miessivuosan Jussi-palkinto 1944 Herra ja ylhäisyys 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Oiva Armas Luhtala (11. helmikuuta 1911 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 8. marraskuuta 1977 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Luhtalan tunnetuin rooli on Ryhmy ja Romppainen -elokuvien vääpeli Kalle Ryhmy. Hänen aisaparinaan, vänrikki Ville Romppaisena oli Reino Valkama. Elokuvia tehtiin yhteensä kolme vuosina 1941, 1943 ja 1952. Luhtala sai ainoan Jussi-palkintonsa sivuosasuorituksesta elokuvassa Herra ja ylhäisyys (1944), jossa hän näytteli sotilaspalvelija Tlacaa.
Ura

Luhtala esiintyi 25 vuoden aikana yhteensä lähes neljässäkymmenessä elokuvassa, joista ensimmäinen oli Koskenlaskijan morsian vuonna 1937.  Lisäksi hän teki pieniä sivurooleja muun muassa aatedraamassa Aktivistit (1939) ja sotilasfarssissa Kersantilleko Emma nauroi? (1940). Luhtalan filmiroolit olivat sotilaiden lisäksi muun muassa talonmiehiä, tukkilaisia ja konnia. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli Vihtori Vainolainen elokuvassa ”Ei se mitään!” sanoi Eemeli (1962).
Luhtala työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin Kansanteatterissa 1937–1941 sekä Tampereen Työväen Teatterissa 1944–1950. Hänen taiteellisesti huomattavimpia roolejaan näyttämöllä olivat Loppiaisaaton Narri, Göran Persson näytelmässä Erik IV sekä Hamletin Kuningas. Vuodesta 1950 alkaen hän johti kuuden vuoden ajan Lappeenrannan kaupunginteatteria. Vuosina 1961–1965 hän toimi Kemin kaupunginteatterin johtajana. Luhtalan merkittäviä ohjaustöitä olivat Niskavuoren Heta, Toreadorin valssi, Naimapuuhat, Arkkienkelit eivät vedä höplästä ja Täällä Pohjantähden alla.
1960-luvulla Luhtala oli mukana televisiosarjassa Seitsemän veljestä, jossa hän näytteli Timoa.
Oiva ja Pirkko Luhtalan poika on teatteriohjaaja ja -johtaja Seppo Luhtala.
Valikoitu filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1937 | Koskenlaskijan morsian | Peura-Joopi |
| 1938 | Jääkärin morsian | jääkäri |
| 1939 | Aktivistit | Olavi, aktivisti |
| 1939 | Punahousut | korpraali Kaartinen |
| 1940 | Kersantilleko Emma nauroi? | rintatautinen reserviläinen |
| 1941 | Ryhmy ja Romppainen | vääpeli Kalle Ryhmy |
| 1942 | Neljä naista | Eemel Karlsson |
| 1943 | Jees ja just | vääpeli Kalle Ryhmy |
| 1944 | Kuollut mies vihastuu | Lukki |
| 1944 | Herra ja ylhäisyys | Tlaca, sotilaspalvelija |
| 1946 | ”Minä elän” | Albert Stenvall, ”Alpertti” |
| 1952 | "Jees, olympialaiset", sanoi Ryhmy | Kalle Ryhmy |
| 1958 | Niskavuoren naiset | opettaja Vainio |
| 1960 | Kankkulan kaivolla | Juuso Möhlänen |
| 1960 | Oho, sanoi Eemeli | tukkilainen |
| 1961 | Kaasua, komisario Palmu! | talonmies |
| 1962 | ”Ei se mitään!” sanoi Eemeli | Vihtori Vainolainen |
Aiheesta muualla

Oiva Luhtala Elonetissä.
Optometristi

Foropteri (näöntutkimuslaite, jossa on kaikki eri tutkimuslinssit laitteen sisällä)

Optometristi ja optikko ovat ammattinimikkeitä, joita saa käyttää laillistettu optikko. Optometristi tarkoittaa sellaista laillistettua optikkoa, jolla on rajattuun lääkkeenmääräämiseen oikeuttava koulutus ja jolla on pätevyyttä suorittaa silmien terveystarkastuksia. Ne laillistetut optikot, joilla ei ole rajattuun lääkkeenmääräämiseen oikeuttavaa koulutusta, käyttävät ammattinimikettä optikko. Edellä mainittu jako kahteen ammattinimikkeeseen otettiin Suomessa käyttöön vuonna 2017. Tämä jako vastaa WCO:n (World Council of Optometry) globaalin osaamisluokituksen mukaisia ammattinimikkeitä.
Nykyisin kaikki optometrian opiskelijat saavat peruskoulutuksessaan oikeudet rajattuun lääkkeenmääräämiseen, joten he valmistuvat suoraan optometristeiksi. Ennen 12/2014 valmistuneet laillistetut optikot eivät ole saaneet perusopintojensa yhteydessä oikeuksia rajattuun lääkkeenmääräämiseen vaan heidän pitää suorittaa erillinen lisäkoulutus saadakseen kyseiset oikeudet. Vuoden 2019 alussa Suomessa oli noin 780 optometristia ja 720 optikkoa. Tulevien vuosien aikana optikoiden määrä luonnostaan vähenee koko ajan.
Optometristi työskentelee lähinnä optikkoliikkeessä. Hän tekee näöntarkastuksia, silmän terveystarkastuksia ja kirjoittaa silmälasimääräyksiä. Optometristi myös valmistaa ja huoltaa silmälaseja.
Optometristiksi opiskellaan ammattikorkeakoulussa optometrian koulutusohjelmassa. Suomessa optometristiksi voi opiskella Helsingissä Metropolia Ammattikorkeakoulussa sekä Oulun ammattikorkeakoulussa. Laajuudeltaan tutkinto on 210 opintopistettä, ja sen suorittamiseen menee noin kolme ja puoli vuotta.
Optisen alan koulutuksen historiaa Suomessa

1800-luvulla silmälaseja tekivät ensin kiertävät linssinhiojat ja instrumenttimaakarit, jotka kaupustelivat myös ilmapuntareita, kaukoputkia ja suurennuslaseja. Sitten silmälasien teko siirtyi kelloseppien ammattikunnalle, jotka pitivät tarjolla yleisimpiä virheitä korjaavia valmissilmälaseja mutta eivät välttämättä kyenneet räätälöimään linssejä asiakkaan tarpeen mukaan. Osa kellosepistä kuitenkin vähitellen kouluttautui kelloseppäoptikoiksi ja hankki laitteet silmälasien räätälöintiin. Tehtävään opiskeltiin ammattikuntalaitoksen menetelmällä, jossa saattoi suorittaa kisällin tutkinnon neljän vuoden opissa olon jälkeen. Kisällin tutkinto oikeutti saamaan pohjoismaisen optikkokirjan, joka antoi pätevyyden muissakin Pohjoismaissa.
1900-luvun alkuvuosikymmeninä oppia alettiin hakea Saksasta Jenan ja Berliinin kaksivuotisista optikkokouluista, joissa opiskelleet kutsuivat itseään diplomioptikoiksi.
Kisällintutkinnot lopetettiin vuonna 1961, kun optikko-tutkintonimike laillistettiin. Vuonna 1950 oli Helsingin Kansakoulukadulle perustettu keskikoulupohjainen, nelivuotinen Optikkokoulu (virallisesti Erikois-Optikkojen Liiton Koulu). Samassa yhteydessä toimi vuodesta 1954 kaksivuotinen Optisen alan ammattikoulu, joka valmisti silmälasintajan ammattiin. Siitä oli mahdollisuus lisäopinnoilla kouluttautua edelleen optikoksi. Ammattikoulusta tuli myöhemmin Silmälasioptikkokoulu. Myös alan johtavalla yrityksellä Instrumentariumilla oli omaa optikkokoulutusta vuodesta 1964.
Optikkomestariksi saattoi näyttötutkinnon kautta valmistua 1970-luvulle asti, jolloin optikkokoulutus siirtyi valtiolle. Valtiollistamisen yhteydessä sekä Optikkokoulu että Instrumentariumin optikkokoulutus lopetettiin, ja optikkokoulutuksesta alkoi vuonna 1978 huolehtia Helsingin IV sairaanhoito-oppilaitoksen optikko-osasto. Koulun nimeksi tuli vuonna 1987 Helsingin IV terveydenhuolto-oppilaitos. 1990-luvulla alettiin perustaa ammattikorkeakouluja, joiden tehtäväksi optikkokoulutuskin, muiden opistotasoisten koulutusten tavoin, siirtyi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Optometristien työllistyminen (töissä.fi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Optikon ammatinkuvaus (Ammattinetti)
Optikon pitämä blogi optikon työstä ja näkemisestä (Piilolinssioptikko)
Oskari Adolf Autio

Oskari Adolf Autio (26. marraskuuta 1890 Uusikirkko – 28. helmikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli Korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos vuosina 1936–1948 sekä Itä-Suomen hovioikeuden presidentti 1948–1960. Vuosina 1928–1936 hän työskenteli Viipurin hovioikeudessa.
Meriasteri

| Meriasteri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Asterit Aster
Laji::  tripolium
Kaksiosainen nimi
 Aster tripolium  L. 
Katso myös
   Meriasteri Wikispeciesissä   Meriasteri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meriasteri (Aster tripolium, syn. Tripolium vulgare) on sinipunakukkainen merenrannoilla ja aroalueilla kasvava asterikasvi. Suomessa se on tavanomainen rannikoiden laji.
Ulkonäkö ja koko

Kaksivuotinen tai lyhytikäisesti monivuotinen meriasteri kasvaa 10–60 cm korkeaksi. Juurakko on vahvarakenteinen. Turpea varsi on kalju tai miltei kalju ja usein väriltään punertava. Kierteisesti olevat lehdet ovat pystyjä ja möyheitä. Alimmat lehdet ovat ruodillisia, ylimmät ruodittomia ja sepiviä. Lehtien lapa on tasasoukka tai suikea ja ehyt- tai nirhalaitainen. Huiskilomaisesti olevat mykerökukinnot ovat 2–3 cm leveitä ja vaaleansinipunaisia, sinisiä tai harvoin valkoisia. Mykerön kehtosuomut ovat pyöreäkärkisiä. Kielimäisiä laitakukkia on 10–30 kappaletta, kielet ovat 10–15 mm pitkiä. Kehräkukat ovat keltaisia torvikukkia. Meriasteri kukkii Suomassa kesäkuusta syyskuulle. Siemen kehittyy litteään, karvaiseen pähkylään, jonka pappus on hapsihaiveninen.
Levinneisyys

Meriasteria tavataan Euroopassa rannikoilla Atlantilla Portugalista Keski-Norjaan, Itämerellä, Vienanmerellä sekä Välimerellä Ranskasta Albaniaan. Paikoitellen lajia tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa myös sisämaassa. Laajemmin meriasteri kasvaa sisämaan kasvina arovyöhykkeellä Unkarista itään aina Keski-Aasiaan saakka. Paikoitellen lajia esiintyy myös idempänä aina Kiinassa ja Japanissa saakka. Suomessa meriasteria esiintyy koko Suomen rannikon pituudelta, joskin Perämeren rannikolla ja monin paikoin Saaristomereltä laji on lähes kadonnut.
Elinympäristö

Suomessa meriasteri on merenrantojen kasvi, jonka kasvupaikat usein peittyvät meriveden alle. Se kasvaa tavallisesti lähellä vesirajaa, etenkin kivikoissa, kallionraoissa sekä savi- ja hiesupohjaisilla niityillä. Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Aasiassa laji kasvaa myös sisämaassa muun muassa aroilla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2009: Meriasterin levinneisyys Suomessa
Pohjolan kasvien pauloissa: Galatella tripolium - meriasteri
Meriasterin kukintoja
Meriastereita tyypillisellä kasvupaikalla
Normihierarkia

Normihierarkia (myös säädöshierarkia tai hierarkiaoppi) on oikeusnormeihin, erityisesti kirjoitetussa muodossa oleviin normeihin liittyvä ajatus normien porrasteisuudesta. Ajatuksen normihierarkiasta kehittivät itävaltalaiset oikeustieteilijät Adolf Julius Merkl ja Hans Kelsen 1900-luvun alkupuolella, ja se on hyväksytty useiden maiden perustuslaeissa.
Normihierarkian mukaan hierarkkisesti alemmanasteisen säädöksen oikeudellinen pätevyys perustuu aina ylemmänasteisen säädöksen antamaan norminantovaltuutukseen. Alempi oikeudellinen säädös ei saa olla ristiriidassa ylemmän kanssa, ja mahdollisessa ristiriitatilanteessa ylempi säädös syrjäyttää alemman. Oikeusjärjestys nähdään ykseytenä, jossa minkä tahansa normin tuottaminen ja siten myös tämän normin voimassaolo on palautettavissa ylempään normiin. Normihierarkia näkyy oikeusjärjestelmässä yhtäältä oikeussääntöjen tuottamisessa ja toisaalta oikeussääntöjen soveltamisessa. Normihierarkia on luonteeltaan ideaalimalli, joka tuskin missään oikeusjärjestelmässä toteutuu sellaisena kuin se on teoreettisena rakennelmana pääpiirteittäin hahmoteltu.
Normihierarkia on monikäyttöinen oppi. Sen päätehtävinä on ylläpitää oikeusjärjestyksen ykseyttä ja luoda perusta perustuslain määräävälle asemalla koko oikeusjärjestyksen ja kaiken julkisen toiminnan piirissä. Normihierarkia myös auttaa vastaamaan kysymyksiin siitä, minkä tasoisella säädöksellä tietystä yhteiskunnallisesta ilmiöstä on säädettävä, missä järjestyksessä tietty säädös voidaan kumota ja muuttaa sekä miten perustellaan, että tietty julkista valtaa käyttävä orgaani voi antaa sitovaksi tulevia oikeussääntöjä. Normihierarkia on keskeinen oppirakennelma etenkin valtiosääntöoikeudessa, sillä se määrittelee valtiosääntöoikeuden oikeudenalana ja sen kautta valtiosääntöoikeuden vaikutukset säteilevät koko oikeusjärjestykseen. Sen sijaan normihierarkian ei ole katsottu soveltuvan hyvin oikeusjärjestysten välisten suhteiden, kuten kansallisen oikeuden suhteen kansainväliseen oikeuteen ja EU-oikeuteen, kuvaamiseen.
Suomen perustuslaissa normihierarkiaa ilmentävät perustuslain etusijaa koskeva 106 § ja lakia alemmanasteisten säädösten soveltamisrajoitusta koskeva 107 §. Suomen kansallisen oikeuden normihierarkia voidaan esittää seuraavasti.
Suomen perustuslaki
Eduskunnan säätämät tavalliset lait eli eduskuntalait
Tasavallan presidentin, valtioneuvoston ja ministeriöiden antamat asetukset
Alempien viranomaisten antamat oikeussäännöt.
Moldavian Airlines

Moldavian Airlines (IATA: 2M, ICAO: MDV, kutsukoodi: MOLDAVIAN) oli vuonna 1994 perustettu moldovalainen lentoyhtiö. Se lensi reittilentoja Chișinăun kansainväliseltä lentoasemalta Budapestiin ja Timișoaraan, tilauslentoja myös moniin muihin kohteisiin.
Laivasto

Vuonna 2008:
1 Saab 340
2 Saab 2000
1 Fokker 100
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Moldavian Airlinesin Fokker 100
Optofluidiikka

Optofluidiikka on tutkimus- ja teknologia-alue, jossa yhdistyvät fluidiikan (erityisesti mikrofluidiikan) ja optiikan edut. Teknologian sovelluksia ovat esimerkiksi näytöt, biosensorit, lab-on-chip-laitteet, linssit sekä molekyylikuvantamisvälineet ja energia.
Historia

Ajatus nesteoptisista laitteista voidaan jäljittää ainakin 1700-luvulle asti, jolloin ehdotettiin (ja lopulta kehitettiin) elohopeaa pyöriviä altaita nestepeilikaukoputkiksi. 1900-luvulla kehitettiin uusia tekniikoita, kuten väriainelasereita ja nesteytimellä varustettuja aaltojohtimia, joissa hyödynnettiin nesteiden viritettävyyttä ja fysikaalista sopeutumiskykyä näissä vasta kehitteillä olevissa fotonisissa järjestelmissä. Optofluidiikan ala alkoi virallisesti syntyä 2000-luvun puolivälissä, kun mikrofluidiikan ja nanofotoniikan alat kypsyivät ja tutkijat alkoivat etsiä synergiaa näiden kahden alan välillä. Yksi alan ensisijaisista sovelluksista on Lab-on-a-chip ja biofotoniikkatuotteet.
Yritykset ja teknologian siirto

Optofluidiikan ja siihen liittyvän tutkimuksen tuloksena on syntynyt useita uusia tuotteita ja uusia yrityksiä. Varioptic on erikoistunut sähköliuotukseen perustuvien linssien kehittämiseen lukuisiin sovelluksiin. Optofluidics, Inc. perustettiin vuonna 2011 Cornellin yliopistossa kehittämään fotoniresonaattoritekniikkaan perustuvia välineitä molekyylien vangitsemiseen ja sairauksien diagnosointiin. Kalifornian yliopiston Santa Cruzissa toimiva Liquilume on erikoistunut nuolen aaltojohteisiinselvennä perustuvaan molekyylidiagnostiikkaan.
Euroopan komissio käynnisti vuonna 2012 uuden COST-kehyksen, joka koskee yksinomaan optofluidista teknologiaa ja sen soveltamista.
Mikkeli (nimi)

| Mikkeli |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  sukunimi Mikkelä 
Vastineita eri kielissä:  mm. Michael, Michał, Michel, Michele, Miguel, Mihály, Mikael, Mikel, Mikkal, Mikkel, Miquel 
Nimen alkuperä:  Miikael (hepr. ’kuka on Jumalan kaltainen’) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mikkeli on miehen etunimi. Se on Mikaelin suomalainen muunnelma, joka on tunnettu jo keskiajalla. Arkkienkeli Mikaelia on kutsuttu kansanomaisesti Mikkeliksi, ja hänelle pyhitetyn keskiaikaisen Savilahden kirkon mukaan on nimetty nykyinen Mikkelin kaupunki (1838, ruots. S:t Michel).
Mikkeli on aikoinaan ollut Suomessa erittäin suosittu nimi, mutta myöhemmin se on muuttunut harvinaiseksi. Viime vuosisadalla se oli virallisena etunimenä 57 miehellä, joista suurin osa (36) syntyi jo ennen 1920-lukua. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mikkeli-nimen on 2000-luvulla saanut alle 5 poikaa. Tyypillisesti Mikkeliä ei ole annettu ensimmäiseksi etunimeksi.
Nimipäivä

Mikkelillä ei ole almanakassa virallista nimipäivää. Kirkolliseen perinteeseen kuuluva mikkelinpäivä on arkkienkeli Mikaelille omistettu pyhäpäivä, jota vietetään Mikon nimipäivänä 29. syyskuuta, mutta vain jos kyseessä on sunnuntai. Muussa tapauksessa se on seuraavana sunnuntaina.
Mikkelinpäivä-nimeä käytettiin virallisessa almanakassa ensimmäisen kerran vuonna 1861 (muodossa Mikkel.p.).
Oskari Eisto

Kaarlo Oskari Eisto, vuoteen 1928 Qvickroth (27. lokakuuta 1906 Jyväskylän maalaiskunta – 24. maaliskuuta 1984) oli suomalainen kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Eiston vanhemmat olivat kauppias Oskar Qvickroth ja Serafina Laine ja puoliso vuodesta 1937 Linda Katherine Ståhlberg. Eisto kävi kaksi luokkaa Jyväskylän lyseota 1919–1921 ja suoritti Jyväskylän kauppakoulun 1922–1924. Opintomatkoja hän teki Ruotsiin, Saksaan ja Yhdysvaltoihin. Eisto oli kauppias vuodesta 1921, Tukku- ja vähittäiskauppa A. Kuvajan myyntimies 1924–1928, Kansalliskauppa Oy Sammon myyntimies Vaasassa 1928–1933, Keski-Suomen Tukkukauppa Oy:n edustaja Jyväskylässä 1933–1940, Keskon Jyväskylän konttorin myyntimies ja neuvoja 1941–1947, Myllymäen konttorin johtaja Ähtärissä 1947–1950, Kotkan konttorin johtaja 1950–1952 ja Porin konttorin johtaja 1952–1967. Hänellä oli myös useita kaupan alan luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Eisto oli reservin vääpeli. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.
Norbit

| Norbit |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brian Robbins
Käsikirjoittaja:   Eddie Murphy  Charlie Murphy  Jay Scherick  David Ronn 
Tuottaja:   John Davis  Eddie Murphy  Mike Tollin 
Säveltäjä:  David Newman
Kuvaaja:  Clark Mathis
Leikkaaja:  Ned Bastille
Pääosat:   Eddie Murphy  Thandie Newton  Terry Crews  Cuba Gooding, Jr. 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Paramount Pictures  Universal Pictures 
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 9. helmikuuta 2007  Suomi 9. maaliskuuta 2007 
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Norbit on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Brian Robbins. Elokuvan pääosassa on Eddie Murphy, joka esittää kolmea hahmoa.
Juoni

Norbit Rice on kiltti ja pieni mies, jolla on iso ja ikävä vaimo. Norbitin lapsuudenrakastettu Kate palaa kotiseudulle ja aikoo ostaa orpokodin, jossa he kumpikin ovat varttuneet.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eddie Murphy  | … |  Norbit Albert Rice / Rasputia Latimore / Mr. Wong   |
|  Thandie Newton  | … |  Kate Thomas   |
|  Terry Crews  | … |  Big Black Jack Latimore   |
|  Eddie Griffin  | … |  Pope Sweet Jesus   |
|  Katt Williams  | … |  Lord Have Mercy   |
|  Cuba Gooding, Jr.  | … |  Deion Hughes   |
|  Clifton Powell  | … |  Earlington ”Earl” Latimore   |
|  Lester Speight  | … |  Blue Latimore   |
|  Anthony Russell  | … |  Giovanni    |
|  Michael Colyar  | … |  Morris the Barber   |
|  Charlie Murphy  | … |  Lloyd the Dog (äänirooli)   |
|  Pat Crawford Brown  | … |  Mrs. Henderson   |
|  Marlon Wayans  | … |  Buster ”Bust-A-Move” Perkin (cameorooli)   |