stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Söderhamnin kunta
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa nykyisen Söderhamnin kunnan alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Norrala (Norrala ja Trönö)
Söderala (Mo ja Söderala)
Söderhamnin kaupunkiin ja Skogin maalaiskuntaan uudistus ei vaikuttanut.
Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin nykyinen Söderhamnin kunta yhdistämällä kaupunkiin Norrala ja Söderala sekä Skogin kuntaan kuulunut Skogin seurakunta.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Söderhamnin kaupungin vaakuna. Myös Norralan ja Söderalan maalaiskunnilla oli oma vaakuna.
Norralan maalaiskunta
Söderalan maalaiskunta
Väestönkehitys

| Söderhamnin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 32 141 | 32 141 |
| 1955 | 1955 |    | 32 928 | 32 928 |
| 1960 | 1960 |    | 32 882 | 32 882 |
| 1965 | 1965 |    | 32 245 | 32 245 |
| 1970 | 1970 |    | 31 867 | 31 867 |
| 1975 | 1975 |    | 32 243 | 32 243 |
| 1980 | 1980 |    | 31 186 | 31 186 |
| 1985 | 1985 |    | 30 288 | 30 288 |
| 1990 | 1990 |    | 29 624 | 29 624 |
| 1995 | 1995 |    | 29 315 | 29 315 |
| 2000 | 2000 |    | 27 675 | 27 675 |
| 2005 | 2005 |    | 26 506 | 26 506 |
| 2010 | 2010 |    | 25 647 | 25 647 |
| 2015 | 2015 |    | 25 785 | 25 785 |
| 2020 | 2020 |    | 25 492 | 25 492 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 2 854 | 11,1 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 493 | 1,9 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 1 091 | 4,2 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 21 347 | 82,8 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 441 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 547 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 168 838 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 49 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 17,3 %
18–64-vuotiaat: 57,6 %
65 vuotta täyttäneet: 25,1 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 2,1 | 2,0 |
|   | jalostus | 23,6 | 24,6 |
|   | palvelut | 72,5 | 71,6 |
|   | tuntematon | 1,8 | 1,7 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 10 258 | 10 904 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 94,1 |  |
Taajamat

Kunnassa on 11 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 76,2 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 6 108 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Söderhamn | 11 761 |
| 2 | Sandarne | 2 067 |
| 3 | Ljusne | 1 917 |
| 4 | Söderala | 949 |
| 5 | Bergvik | 834 |
| 6 | Vannsätter | 434 |
| 7 | Mohed | 393 |
| 8 | Marmaverken | 371 |
| 9 | Skog | 302 |
| 10 | Vallvik | 258 |
| 11 | Marmaskogen | 253 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Marmaverkenin taajaman nimenä on joskus ollut myös Marma.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Holmsveden
Norrala (nimenä ollut myös Kungsgården)
Sunnanå
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Askesta
Berga
Borg (norra delen)
Ellne
Flor
Forsbacka
Holmsveden
Ina + Sund
Klapparvik + Malenedal
Kungsgården + Fors
Mo (norra delen)
Onsäng
Skensta + Kolsta
Skärså
Sofieholm Säter
Sunnanå
Trönö
Östansjö
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Ringa
Sörljusne
Muita paikkakuntia

Stugsund
Sundbäck
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Söderhamnin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 4 | 3 | 4 | 5 | 6 | 4 | 6 | 6 | 6 | 4 | 5 | 7 | 5 | 7 |  |
|   | Keskustapuolue | 12 | 11 | 9 | 9 | 7 | 7 | 7 | 6 | 6 | 11 | 10 | 7 | 7 | 11 |  |
|   | Liberaalit | 2 | 3 | 3 | 1 | 4 | 4 | 4 | 2 | 1 | 4 | 2 | 2 | 2 | 2 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 2 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 3 | 2 | 2 | 1 | 2 | 2 | 1 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 27 | 29 | 31 | 32 | 30 | 28 | 24 | 28 | 22 | 17 | 20 | 20 | 18 | 14 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 6 | 5 | 4 | 4 | 4 | 6 | 5 | 6 | 11 | 10 | 5 | 3 | 4 | 4 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 6 | 8 | 8 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 2 | 0 |  |
|   | Yhteensä  | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 49 | 49 | 49 | 49 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Bergvikin piiri
Ljusnen piiri
Mon piiri (Hälsingland)
Norralan piiri
Sandarnen piiri
Skogin piiri (Hälsingland)
Söderalan piiri
Söderhamnin piiri
Trönön piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Söderhamn
Sandarne
Skog
Ljusne
Söderala
Mo-Bergvik
Trönö
Norrala
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Bergvik
Ljusne (Maråker)
Mo
Norrala
Sandarne
Skog
Söderala
Söderhamn
Trönö
Seurakunnat > Kirkot

Bergvikin kirkko
Ljusnen kirkko
Mon kirkko
Norralan kirkko
Skogin kirkko
Söderalan kirkko
Trönön uusi kirkko
Trönön vanha kirkko
Ulrika Eleonoran kirkko
Vågbrokyrkan
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Söderhamnin kunnan kotisivut (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Söderhamns kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Gävleborgin läänin kunnat
Kartta Söderhamnin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Antiikin Attika

Attika ja ympäröivät alueet.
Attika (m.kreik. Ἀττική, Attikē, lat. Attica) oli antiikin Kreikan maakunta. Se käsitti Ateenan kaupunkivaltion vallassa olleen alueen. Antiikin Attika vastasi alueeltaan pääosin nykyistä Attikan hallinnollista aluetta, ollen sitä kuitenkin jonkin verran pienempi.
Attikan asukkaat olivat taustaltaan joonialaisia ja puhuivat Attikan murretta. Attikan kansa jakaantui fyleihin ja sen alue edelleen lukuisiin demoksiin, jotka olivat Ateenan kaupungin kaupunginosia tai muita kaupunkivaltion alueella sijainneita kaupunkeja tai kyliä. Attikan tärkeimpiä kaupunkeja Ateenan ohella olivat sen alaisuudessa olleet satamakaupungit Pireus ja Faleron sekä muun muassa Eleusis ja Salamis.
Maantiede > Luonnonmaantiede

Attika muodostaa kolmionmuotoisen niemimaan, jonka lounaisrannikko on Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden rantaa ja itärannikko varsinaisen Egeanmeren rantaa. Niemimaan eteläkärjen muodosti Sunionin niemi. Attikan länsipuolella sijaitsi Megaris ja pohjoispuolella Boiotia. Attikan pinta-ala oli mantereella noin 1 800 neliökilometriä ja Salamiin saari mukaan lukien lähemmäs 1 900 neliökilometriä. Sen länsirannikon pituus Kerata-vuorelta Sunionin niemelle oli lähes 100 kilometriä ja itärannikon pituus suunnilleen saman verran.
Attikan alue voidaan jakaa viiteen luonnonmaantieteelliseen alueeseen: Thriasian tasanko eli Eleusiin tasanko; Attikan tasanko eli Ateenan tasanko; Diakria eli koilliset ylänköalueet, mukaan lukien Marathonin tasanko; Mesogaian tasanko eli keskinen sisämaa; sekä Paralia eli eteläinen rannikkoalue. Jako heijastui usein myös alueen politiikassa.
Maantiede > Luonnonmaantiede > Joet

Attikan alueen joet olivat antiikin aikana suhteellisen vaatimattomia, joskin vuolaampia kuin nykyisin. Attikan tasangolla virtasi kaksi jokea, Kefissos ja Ilissos. Kefissos virtasi Parnes-vuorelta etelään Ateenan kaupungin länsipuolelta ja laski Faleroninlahteen. Se oli joista vuolaampi, ja siinä oli vettä kaikkina vuodenaikoina. Ilissos-joki oli pienempi. Se sai alkunsa Hymettos-vuorelta, virtasi kaupungin eteläpuolelta ja laski Kefissos-jokeen Ateenan länsipuolella. Ilissoksen haarauma oli Eridanos-joki, joka sai alkunsa Lykabettokselta, virtasi kaupungin pohjoisosan halki ja laski Ilissokseen Ateenan länsipuolella ennen sen laskemista Kefissokseen.
Attikan tasangolla sijaitsi antiikin lähteiden mukaan myös Kykloboros-virta, joka sai mahdollisesti alkunsa Parnes-vuorelta. Thriasian tasangolla virtasi kaksi jokea. Toinen niistä sai alkunsa Kithairon-vuorelta ja oli myös nimeltään Kefissos; toinen sai alkunsa Parnes-vuorelta. Eleusiin ja Megariin rajalla virtasi pieni Iapis-joki. Attikan itärannikolla oli kolme merkittävämpää jokea, joista yksi virtasi Marathonin tasangon halki; toinen sai alkunsa Pentelikon-vuoren kaakkoispuolelta; ja kolmas, joka oli ilmeisesti sama kuin antiikin lähteistä tunnettu Erasinos-joki, sai alkunsa Hymettos-vuorelta.
Maantiede > Kaupungit > Polikset

Attikan polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Ateena
Eleusis
Oropos (alun perin osa Boiotiaa)
Salamis
Maantiede > Kaupungit > Muut kaupungit

Attikan muita kaupunkeja olivat (osa kaupungeista oli demoksia):
Afidna
Akharnai
Dekeleia
Eleutherai (alun perin osa Boiotiaa)
Faleron
Pireus
Rhamnus
Thorikos
Maantiede > Poliittinen jako: fylet ja demokset

Attikan kansa jakaantui klassisella kaudella kymmeneen fyleen eli ”heimoon” tai oikeammin eräänlaiseen äänestyspiiriin. Ne oli luotu Kleisteneen johdolla tehdyssä uudistuksessa noin 508 eaa. korvaamalla vanhat neljä fyleä uusilla. Kyseinen uudistus oli keskeinen osa Ateenan demokratian kehitystä tyrannian kauden jälkeen. Fylet olivat Erekhtheis, Aigeis, Pandionis, Leontis, Akamantis, Oineis, Kekropis, Hippothontis, Aiantis ja Antiokhis.
Jokainen fyle oli jaettu demoksiin, jotka olivat Ateenan kaupunginosia tai eri puolilla Attikan maaseutua sijainneita muita kaupunkeja, kyliä tai alueita. Jokainen kansalainen kirjattiin jäseneksi yhteen demokseen. Klassisen kauden demoksia oli 139. Eräs uudistuksen keskeisistä ideoista oli se, että saman fylen demokset eivät sijainneet vierekkäin samalla alueella, vaan hajallaan eri puolilla Attikaa. Tällä oli tarkoitus päästä eroon Ateenan politiikkaa aiemmin vaivanneista paikallisuuteen perustuneista puolueriidoista, joita oltiin hyödynnetty tyrannian pystyttämisessä. Esimerkiksi Ateenan kaupunkialueen kaikki demokset kuuluivat eri fyleihin; toisaalta jokaisen fylen demokset oli jaettu kolmeen trittykseen niin, että osa kunkin fylen demoksista sijaitsi Ateenan kaupunkialueella, osa muualla sisämaassa ja osa Attikan rannikolla.
Kyseinen järjestelmä mahdollisti yhteenkuuluvuuden tunteen luomisen kansalaisille Ateenan kaupunkivaltiossa, jonka alue eli Attika oli kaupunkivaltion alueeksi suhteellisen suuri. Uudistuksen myötä tuli tavaksi ottaa demoksen nimi demonyyminä osaksi henkilönnimeä. Demoksen jäsenyys kuvasti alun perin kansalaisen asuinpaikkaa, mutta tämä yhteys hämärtyi nopeasti, koska lapset kirjattiin aina isiensä demoksiin, mutta ihmiset muuttivat Attikan alueella vapaasti. Näin kansalaisen demonyymi ei kertonyt hänen asuinpaikkaansa. Suuremmat demokset vastasivat kaupunginosia, kaupunkeja tai kyliä, mutta pienemmillä demoksilla oli ilmeisesti lähinnä yhteinen pyhäkkö ja kokouspaikka, kun taas niiden asukkaiden talot olivat hajallaan laajalla alueella. Kaikkien demosten sijaintia ei tunneta. Fyleissä ja demoksissa tapahtui joitakin muutoksia hellenistisellä ja roomalaisella kaudella.
Kaikki Attikan demokset on luetteloitu paitsi alla alueittain, myös luettelossa Attikan demoksista, luettelossa Attikan demoksista fyleittäin ja luettelossa Attikan demoksista trittyksittäin.
Maantiede > Poliittinen jako: fylet ja demokset > Attikan tasangon demokset

Ateenan kaupunki ja sen kaupunginosat ja satamat:
Diomeia
Faleron
Keiriadai
Kerameikos
Koile
Kollytos
Kydathenaion
Melite
Pireus
Skambonidai
Ateenan itäpuolella:
Alempi Agryle
Ylempi Agryle
Alopeke
Alempi Ankyle
Ylempi Ankyle
Bate
Daidalidai
Hestiaia
Ateenan eteläpuolella:
Aiksone
Euonymon
Halai Aiksonides
Halimus
Kedoi
Alempi Potamos
Ylempi Potamos
Ateenan länsi- tai pohjoispuolella sen ja Kefissoksen välissä:
Butadai
Eiresidai
Epikefisia
Erikeia
Kolonos
Ksypete
Lakiadai
Leukonoe
Lusia
Oion Kerameikon
Ptelea
Kefissoksen länsipuolella:
Eroiadai
Hermos
Kettos
Korydallos
Perithoidai
Thymaitadai
Attikan tasangon pohjoisosassa:
Aithalidai
Akharnai
Athmonon
Eupyridai
Hybadai
Ifistiadai
Kefisia
Kholargos
Kropidai
Paionidai
Pelekes
Alempi Pergase
Ylempi Pergase
Sypalettos
Maantiede > Poliittinen jako: fylet ja demokset > Diakrian sekä Parnes- ja Pentelikon-vuorten demokset

Afidna (Eunostidai, Klopidai, Perrhidai, Petalidai, Thyrgonidai ja Titakidai)
Anakaia
Dekeleia
Eitea
Fyle
Hekale
Ikarion
Kolonai
Kolonai
Marathon
Oinoe
Oion Dekeleikon
Plotheia
Probalinthos
Rhamnus
Semakhidai
Trikorythos
Trinemeia
Maantiede > Poliittinen jako: fylet ja demokset > Paralian ja Mesogaian demokset

Aigilia
Amfitrope
Anaflystos
Anagyrus
Angele
Arafen
Atene
Besa
Deiradiotai
Erkhia
Fegaia
Filaidai
Flya
Frearrhioi
Gargettos
Hagnus
Halai Arafenides
Ionidai
Kefale
Kholleidai
Kikynna
Konthyle
Kydantidai
Kytheros
Alempi Lamptrai
Ylempi Lamptrai
Myrrhinus
Myrrhinutta
Oa
Alempi Paiania
Ylempi Paiania
Pallene
Poros
Potamos Deiradiotai
Prasiai
Prospalta
Sfettos
Steiria
Sunion
Teithras
Thorai
Thorikos
Maantiede > Poliittinen jako: fylet ja demokset > Thriasian eli Eleusiin tasangon demokset

Azenia
Elaius
Eleusis
Kopros
Kothokidai
Oe
Oinoe
Thria
Maantiede > Poliittinen jako: fylet ja demokset > Demokset, joiden sijaintia ei tunneta

Akherdus
Auridai
Eitea
Epieikidai
Eroiadai
Fegus
Hamaksanteia
Hippotomadai
Krioa
Otryne
Pambotadai
Pithos
Sybridai
Themakos
Tyrmeidai
Maantiede > Muut kohteet

Mainittujen kaupunkien ja demoksiksi laskettujen kylien lisäksi Attikan alueella oli myös lukuisia muita asutuksia, linnoituksia ja muita kohteita. Linnoituksia sijaitsi erityisesti Boiotian vastaisella rajalla, jonka linnoituksia Attikan luoteisosassa olivat Drymos, Melainai ja Panakton, ja pohjoisosassa Parnes-vuoren rinteillä Harma ja Leipsydrion.
Muista asutuksista Attikan tasangon koillislaidalla sijaitsi Pentele. Diakrian suunnan paikkoja olivat Epakria, Khastieis, Psafis ja Sfendale. Laureionin kaivosalueella sijaitsivat Aulon ja Maroneia. Ekhelidai sijaitsi Pireuksen ja Faleronin suunnassa, ja siellä sijaitsi Ateenan hippodromi. Attikassa sijaitsi myös kaksi suurempaa demosten ulkopuolista pyhäkköaluetta, Amfiaraion koillisosassa lähellä Oroposta ja Brauron lähellä itärannikkoa.
Historia > Etymologia

Attikan nimi eli Attike on perinteisesti selitetty niin, että se olisi peräisin nimityksestä Akte (Ἀκτή), mikä tarkoittaa niemeä ja viittaa Attikan niemimaan muotoon, aivan samoin kuin Athos-vuoren niemi tunnettiin antiikin aikana myös nimellä Akte. Näin nimi Attike voitaisiin nähdä kehittyneeksi sanasta Aktike (Ἀκτική), joka on nimen Akte taivutusmuoto.
Myös useat antiikin aikaiset kirjailijat sanovat, että Attika tunnettiin alun perin nimellä Akte. Kirjailijat johtavat nimen kuitenkin yleensä Aktaioksesta tai Aktaionista, alueen autoktonisesta heeroksesta, tai Atthiksesta, Ateenan toisen kuninkaan Kranaoksen tyttärestä. Jotkut tutkijat ovat hylänneet nimeen Akte palautuvat selitykset, ja katsovat Attikan nimen palautuvan juureen Att- tai Ath-, joka esiintyy myös Ateenan (Athenai) nimessä.
Historia > Esihistoria ja mytologia

Kreikkalainen joonialaisten heimo oli asuttanut Attikan jo varhain ennen vuotta 2000 eaa., ja oli oman käsityksensä mukaan asuttanut Attikaa aina. Siksi Attikan joonialaiset eli attikalaiset pitivät itseään autoktoneina eli maasta itsestään syntyneenä alkuperäisväestönä. Joonialaisten varhaista aluetta Kreikassa oli Attikan lisäksi Akhaia Peloponnesoksella Korintinlahden rannalla. Osa Attikan vanhoista ylimystösuvuista katsoi olevansa peräisin Messenian Pyloksesta, ja mahdollisesti siirtynyt sieltä mykeneläisen kulttuurin kukistuessa.
Historia > Esihistoria ja mytologia > Varhaiset poliittiset jaot

Attikalaiset ja myös muut joonialaiset jakaantuivat vanhastaan neljään fyleen eli heimoon. Jako oli hyvin varhainen, mutta heimoja kutsuttiin eri aikoina eri nimillä. Ateenan ensimmäisen kuninkaan Kekropsin aikana heimojen nimet olivat Kekropis, Autokhton, Aktaia ja Paralia. Kranaoksen aikana nimet olivat Kranais, Atthis, Mesogaia ja Diakris. Kummassakin tapauksessa kaksi ensin mainittua sai nimensä myyttisistä henkilöistä ja kaksi jälkimmäistä luonnonmaantieteestä. Myöhemmin esiintyvät nimet Dias, Athenais, Poseidonias ja Hefaistias, jotka perustuivat selvästi alueella palvottuihin jumaliin. Lopulta kaikki nämä nimet korvaantuivat nimillä Aigikoreis, Argadeis, Geleontes ja Hopletes, jotka olivat käytössä vielä Kleistheneen aikana vuonna 508 eaa.
Attikan vanhin jako asutuksiin oli perinteen mukaan peräisin Kekropsilta. Tämä jakoi Attikan kahteentoista itsenäiseen yhdyskuntaan, kaupunkiin (polis) tai kylään (kōmē), jotka olivat Kekropia eli Ateenan kaupunki, Tetrapolis, Epakria, Dekeleia, Eleusis, Afidna, Thorikos, Brauron, Kytheros, Sfettos, Kefisia ja Tetrakomoi.
Fylejen lisäksi Attikassa oli myös toinen muinainen jako neljään osaan Ateenan kuninkaan Pandion II:n poikien mukaan. Se perustui alueen luonnonmaantieteeseen. Pojista Aigeus sai Attikan rannikon, mukaan lukien Ateenan kaupungin ja ympäröivän tasangon; Nisos Megariin; ja kaksi muuta poikaa Pallas ja Lykos puolestaan Diakrian eli koilliset ylängöt ja Paralian eli eteläisen rannikon. Tämän jaon historiallisuus näkyy siinä, että doorilaisten vallattua Megariin alueen muiden kolmen alueen väki muodosti Solonin ja Peisistratoksen aikana attikalaisessa politiikassa edelleen kolme puoluetta, mesogaioi (tasankolaiset), paralioi (rannikkolaiset) ja diakrioi tai hyperakrioi (ylänköläiset).
Historia > Esihistoria ja mytologia > Attikan yhdistäminen

Ateenalaisen perinteen mukaan Attikan kaksitoista kaupunkia ja kylää yhdistettiin myöhemmin yhdeksi Ateenan polikseksi eli kaupunkivaltioksi, ja niistä tuli sen osia. Tämä yhdistyminen (synoikismos) tapahtui viimeistään geometrisella kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa Attikan yhdistäjänä pidetään Theseusta, jolloin sen esitetään tapahtuneen jo varhemmin mykeneläisellä kaudella. Paroslainen kronikka ajoittaa sen noin vuoteen 1259/1258 eaa.
Yhdistymisessä Kekropiasta tuli Ateenan Akropolis tai Ateenan kaupunki itse. Tetrapoliin neljästä ”poliksesta” tuli neljä demosta Marathon, Oinoe, Probalinthos ja Trikorythos, ja Tetrakomoin neljästä kylästä vastaavasti neljä demosta Pireus, Faleron, Ksypete ja Thymaitadai. Kaikista muista tuli demoksia. Vanhoista osista ainoastaan Eleusista kutsuttiin edelleen myös polikseksi demoksen ohella. Tausta selitti sen, miksi Ateenan kaupungin nimi (Athēnai) on kreikaksi monikollinen.
Viimeistään yhdistymisen jälkeen kansa jakaantui vanhojen fylejen ohella kolmeen luokkaan, jotka olivat eupatridit (eupatridai, aatelisto), jotka muodostivat kaupungin johtavan aristokratian, sekä geomoroi (maanomistajat) ja demiurgoi (käsityöläiset). Kuninkuuden lakkauttamisen jälkeen kuninkaan muodollinen asema periytyi arkonteille, jotka valittiin aluksi eupatridien joukosta. Kuninkaan neuvostosta kehittyi oletettavasti areiopagin neuvosto.
Mykeneläisen kulttuurin tuhoutumisen jälkeen noin 1100–1000 eaa. alkaen Attika oli Vähään-Aasiaan ja Egeanmeren saarille suuntautuneen joonialaisten muuttoliikkeen lähtöpaikkoja yhdessä Akhaian joonialaisalueiden ja Euboian kanssa.
Historia > Historiallinen aika

Arkaaisella ja klassisella kaudella sekä niiden jälkeen Attikan maakunnan antiikin aikainen historia seuraa täysin Ateenan kaupungin historiaa. Seuraavassa käsitellään historiaa lyhyesti vain siltä osin, kun se liittyy juuri Attikan nimeen tai rajoihin.
Arkaaisella ja klassisella kaudella Attika tunnettiin muun muassa attikalaisesta keramiikasta ja vaasimaalauksesta. Protoattikalainen keramiikka kehittyi heti geometrisen kauden jälkeen 700–600 eaa. Varsinaisen attikalaisen keramiikan kautta oli noin aika 600–350 eaa. Keramiikka levisi kaupankäynnin kautta laajalle koko kreikkalaiselle alueelle.
Ateenan ja samalla Attikan alueeseen liitettiin uusia alueita Ateenan valloitusten myötä. Salamiin saari valloitettiin Megaralta ja Oropoksen alue Boiotialta. Aiginan saari liitettiin Aiginan kaupunkivaltion kukistumisen myötä. Koko Megariin alue tuli Ateenan valtaan peloponnesolaissodan myötä 400-luvulla eaa. Kaikki mainitut alueet luetaan edelleenkin osaksi nykyistä Attikan hallinnollista aluetta.
Kleisthenes jakoi noin vuonna 508 eaa. Ateenan ja muun Attikan väestön kymmeneen uuteen fyleen, jotka puolestaan jakautuivat 30 trittykseen ja edelleen lukuisiin demoksiin. Näitä kutsuttiin aina Attikan fyleiksi ja Attikan demoksiksi ennemmin kuin Ateenan fyleiksi ja Ateenan demoksiksi.