stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Imitation (televisiosarja)

| Imitation> 이미테이션 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Luoja(t):   Kakao Entertainment  KBS Drama Production 
Perustuu:  Imitation
Pääosissa:   Jung Ji-so  Lee Jun-young  Jeong Yun-ho  Park Ji-yeon 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   KBS2
Esitetty:  7. toukokuuta 2021 –
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):   Lee Jae-moon  Ma Jeong-hoon 
Ohjaaja(t):  Han Hyun-hee
Käsikirjoittaja(t):   Choi Sun-young  Kim Min-jung 
Tuotantoyhtiö(t):   Hidden Sequence 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Imitation (hangul: 이미테이션; uudistettu latinisaatio: Imiteisyeon) on televisioyhtiö KBS2:n tuleva eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Jung Ji-so, Lee Jun-young, Jeong Yun-ho ja Park Ji-yeon. Sarja perustuu samannimiseen webtooniin, ja sen esitys alkaa 7. toukokuuta 2021.
Juoni

Lee Ma-ha on Tea Party nimisen K-pop-tyttöyhtyeen jäsen. Yhtye kärsii suosion puutteesta, mutta pian Ma-ha saa huomiota sosiaalisessa mediassa, sillä näyttää kuuluisalta laulajattarelta, La Ri-malta. Ma-ha aiheuttaa epähuomiossaan Hyukin loukkaantumisen, joka kuuluu kuuluisaan Shax-yhtyeeseen. Shax’n toinen jäsen, Kwon Ryok alkaa vihata Ma-haa tapahtuneen takia. Ryokia ärsyttää myös Ma-han tapa kalastaa suosiota Ri-man avulla. Ma-han ja Ryokin tiet kohtaavat uudelleen, sillä lopulta he kumpikin saavat roolin samasta draamasarjasta. Ma-han lapsuuden ystävä, Lee Yu-jin, joka kuuluu Sparkling-yhtyeeseen, on rakastunut Ma-haan ja yrittää suojella tätä Ryokilta.
Näyttelijät > Pääroolit

Lee Ma-ha (Jung Ji-so)
Lee Ma-ha on epäsuositun Tea Party-yhtyeen jäsen. Hän on luonteeltaan pirteä sekä myös lahjakas tanssija, joka kuitenkin tunnetaan parhaiten tyttönä, joka näyttää kuuluisalta laulajattarelta, La Ri-malta. Ma-hasta tulee Tea Partyn keulakuva, kun hänestä tulee suosittu.
Kwon Ryok (Lee Jun-young)
Kwon Ryok on kuuluisan Shax-yhtyeen karismaattinen keulakuva, joka alkaa inhota Ma-haa, joka satuttaa Hyukiä ja kalastelee kuuluisuutta Ri-man varjolla. Ryok on suosittu esiintymistaitojensa ja ulkonäkönsä takia.
La Ri-ma (Park Ji-yeon)
La Ri-ma on suosittu laulajatar, jota pidetään yhtenä parhaimpana Kpop-idolina. Ri-ma näyttää Ma-halta, jota Ma-ha käyttää edukseen ja imitoi Ri-maa.
Lee Yu-jin (Jeong Yun-ho)
Lee Yu-jin on vähitellen nousevan Sparkling-yhtyeen uusi keulakuva, joka on myös Ma-han lapsuuden ystävä. Yu-jin piilottaa intohimonsa lempeän olemuksensa taakse. Yu-jin on salaa rakastunut Ma-haan.
Näyttelijät > Sivuroolit > Tea Party

Shim Hyun-ji (Lim Na-young)
Yu Ri-ah (Kim Min-seo) on Tea Partyn johtaja.
Näyttelijät > Sivuroolit > Shax

Lee Eun-jo (Kang Chan-hee) on Shax’n entinen jäsen sekä Ryokin paras ystävä ja kilpakumppani.
Hyuk (Choi Jong-ho) on Shax’n nuorin jäsen ja päälaulaja.
Han Jae-woo (Ahn Jeong-hun) on Shax’n johtaja.
Kang Lee-hyun (Hwiyoung) on Shax’n laulaja ja tuottaja.
Do-jin (Park Yu-ri) on Shax’n jäsen, joka tunnetaan komediataidoistaan.
Näyttelijät > Sivuroolit > Sparkling

Min-su (Choi San) on Sparklingin nuorin jäsen.
Hyun-oh (Lee Soo-woong) on Sparklingin entinen keulakuva.
Se-young (Park Seong-hwa) on Sparklingin johtaja ja räppäri.
Näyttelijät > Sivuroolit > Muita

Ji-hak (Danny Ahn) on Tea Partyn levy-yhtiön toimitusjohtaja.
So-yoon (Choi So-yoon) on Shax’n faniklubin johtaja, joka suojelee heitä häirikköfaneilta.
Woo-jin (Choi Woo-bin) on idoli, joka esiintyy Ri-ahin kanssa.
Ha-seok (Jo Jung-chi) on tuottaja.
Eun-jin (Kim Ji-sook) on Tea Partyn stylisti.
Joo Min-sung (Kim So-hee) on osa-aikainen työntekijä kahvilassa, jossa idolit usein käyvät.
Tae-eri (Lee Hwi-seo)
Koo Dae-kwon (Oh Hee-joon) on Shax’n manageri.
Toimittaja Byun (Shim Eun-jin) on K-pop kolumnisti, joka seuraa idolien kaikkia liikkeitä.
Tae-geun (Shin Soo-ho) on Sparklingin manageri.
Tuottaminen

Draamasarja on tuottaja Han Hyun-heen ja käsikirjoittajien Choi Sun-youngin ja Kim Min-jungin toinen projekti yhdessä draamasarjan Sinipsagwan guhaeryeong (2019) jälkeen.
KBS julkaisi sarjan kuvitteellisille K-pop-yhtyeille Instagram- ja Twitter-tilit mainostaakseen sarjaa. Tileille julkaistiin kuvia ja haastatteluita yhtyeiltä kuin ne olivat oikeita yhtyeitä.
Itä-Hakkilan koulu

| Itä-Hakkilan koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Koulutie 8, 01260 Vantaa
Koordinaatit:  60.2946°N, 25.1086°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Perustettu:  1954
Rehtori:  Minna Jokila,  apulaisrehtori Minna Korhonen,  vararehtori Heta Gustafsson
Luokat:  1–4
Oppilaita:  noin 486 (2019)
Verkkosivut
Itä-Hakkilan koulu on Vantaan Hakunilan suuralueen Itä-Hakkilan kaupunginosassa sijaitseva noin 450 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–4, vuoteen 2016 saakka luokat 1–5). Koulu on saanut alkunsa vuonna 1954 toimintansa käynnistäneestä kolmen opettajan kansakoulusta.
Koulun lähistöllä on muun muassa urheilukenttiä, Itä-Hakkilan päiväkoti (Keskustie 1) ja Pyhän Annan lastenkirkko (Koulutie 11).
Itä-Hakkilan koulu on Vantaan Itä-Hakkilassa toimiva suomenkielinen alakoulu.
Itä-Hakkilan koulun piha.
Victoria Stilwell

| Victoria Stilwell |
| --- | --- |
 Victoria Stilwell
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1969 (ikä 55) Wimbledon, Englanti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Victoria Stilwell on tunnettu brittiläinen koirienkouluttaja ja yleisimmin tunnettu televisio-ohjelmasta Isännän ja koiran käytöskoulu sekä koirakirjoistaan. Hän on voittanut vuoden 2009 parhaan koirankouluttajan palkinnon. Stilwell on myös koirankouluttajien yhdistyksen jäsen (engl. Association of Pet Dog Trainers).
Ura

Victoria Stilwell aloitti koirienkouluttajauransa vuonna 1990. Hänellä on oma yritys, johon hän on palkannut koirienkouluttajia mm. Yhdysvaltoihin, Italiaan, Kreikkaan ja Englantiin. Hän on aktiivinen koirienkouluttaja esimerkiksi hänen omassa ohjelmassaan Isännän ja koiran käytöskoulu. Hän auttaa erilaisia lemmikkiyhdistyksiä.
Aiheesta muualla

Victoria Stilwellin kotisivusto
Isännän ja koiran käytöskoulu Nelosen nettisivustolla[vanhentunut linkki]
Intohimot jalavien alla

| Intohimot jalavien alla> Desire Under the Elms |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Delbert Mann
Käsikirjoittaja:  Irwin Shaw Eugene O’Neill
Perustuu:  O’Neillin näytelmään Intohimot jalavien varjossa
Tuottaja:  Don Hartman
Säveltäjä:  Elmer Bernstein
Kuvaaja:  Daniel L. Fapp
Leikkaaja:  George Boemler
Pukusuunnittelija:  Dorothy Jeakins
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Don Hartman Production  Paramount Pictures 
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intohimot jalavien alla (Desire Under the Elms) on Delbert Mannin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1958. Se perustuu Eugene O’Neillin näytelmään Intohimot jalavien varjossa. Kolmiodraaman pääosia näyttelevät Sophia Loren, Anthony Perkins ja Burl Ives.
Juoni

Iäkäs leskimies (Ives) tuo kaupungista uuden verevän vaimon (Loren), johon maatilan perijäksi itsensä järjestellyt nuorin poika (Perkins) myös ihastuu.
Vastaanotto

Elokuva kilpaili Cannesissa Kultaisesta palmusta ja tuotti Oscar-ehdokkuuden mustavalkokuvauksestaan.
Elokuva tuli Suomessa teattereihin helmikuussa 1959, ja se on esitetty Suomen televisiokanavilla syyskuussa 1994 (Yle TV1) ja joulukuussa 2005 (Yle TV2). Vuoden 1994 televisioesityksen alla Helsingin Sanomien Mikael Fränti piti elokuvaa pölyttyneenä ja asetelmallisena filmiversiona O’Neillin näytelmästä, jossa isä ja poika kamppailevat samasta naisesta. ”Sophia Loren ei sopinut amerikkalaisiin studiofilmeihin. Silti hän on Delbert Mannin kankeasti ohjaaman mustavalkoisen elokuvan ainut ilonpilkahdus.”
Aiheesta muualla

Intohimot jalavien alla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Isänmaan puolesta

Isänmaan puolesta on seuraavien teosten nimi:
Isänmaan puolesta (Homeland), televisiosarja vuodelta 2011
Isänmaan puolesta (Pro Patria), August Blomin ohjaama elokuva vuodelta 1915
Isänmaan puolesta (La bataille), Nicolas Farkasin ohjaama elokuva vuodelta 1933
Isänmaan puolesta (For Queen and Country), Martin Stellmanin ohjaama elokuva vuodelta 1988
Isänmaan puolesta 1939–1945, Tarmo Metsälän kirja vuodelta 2002
Isänmaan puolesta – jääkäriliikkeen ja jääkärien historia, Jarkko Kempin kirja vuodelta 2011.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Isänmaan puolesta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Islamilainen adoptio

Islamilainen adoptio eli kafala  poikkeaa länsimaisesta adoptiokäytännöstä, sillä islamilaisen šarialain mukaan sijaisperheessäkin kasvatuslapsi säilyttää biologisen sukunsa.
Kasvatuslapsi ei muodollisesti jätä biologista perhettään, jos se on tiedossa. Vaikka orpolapsen kasvattaminen on hyve lapsesta ei kuitenkaan tule ottovanhempiensa lasta. Koska lapsi säilyttää biologisen sukunsa, ei lasta ei voi nimetä ottoisänsä mukaan. Täten lasta ei koske myöskään lähisukulaisia koskeva avioliittokielto Mahram. Kasvatuslapsi ei siis ole esimerkiksi estynyt solmimasta avioliittoa ottovanhempansa lapsien kanssa.
Profeetta Muhammadilla oli adoptoitu lapsi. Muhammadilla itsellään oli adoptioäiti, joka imetti hänet vauvana .
Aiheesta muualla

Islamilainen adoptio (Arkistoitu – Internet Archive)
Intohimonäytelmä

| Intohimonäytelmä> Passion Play |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun valikko. Kuvassa Kate (Pirkko Hämäläinen) ja James (Pentti Siimes).
Ohjaaja:  Seppo Wallin
Kuvaaja:  Seppo Saarinen
Pääosat:  Pentti Siimes Tiina Rinne
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  MTV Teatteriohjelmat
Ensi-ilta:  28. huhtikuuta 1986
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intohimonäytelmä on suomalainen televisioelokuva vuodelta 1986. Se perustuu englantilaisen Peter Nicholsin näytelmään Passion Play ja kertoo keski-ikäisen pariskunnan avioliiton kriisiytymisestä nuoren naisen tultua kuvioihin.
Juoni

James ja Eleanor ovat olleet pitkään naimisissa ja heillä on kaksi aikuista tytärtä. Jamesilla on vakiintuneet tapansa ja kunniallinen ammatti taidekauppiaana. Eleanorin mielestä hän ja James ovat luontaisesti yksiavioinen pari. Heidän elämänsä monimutkaistuu kun James ihastuu intohimoisesti nuoreen Kateen, joka on Eleanorin vanha ystävä. Kate on tosin kertonut Eleanorille pitävänsä Jamesia kiinnostavana miehenä, mutta James on vakuuttanut Eleanorille, ettei tunne vetoa Katea kohtaan.
Kahvilassa Eleanorin ystävätär Agnes näyttää Eleanorille kirjeen, josta Jamesin ja Katen suhde käy ilmi. Eleanor esittää päällepäin välinpitämätöntä, mutta pohjimmiltaan järkyttyy perusteellisesti. Toisaalta Eleanorilla on ollut aikoinaan suhde erään Albertin kanssa, mihin James vetoaa puolustautuessaan.
Jamesin ja Katen suhde alkaa rakoilla ja osoittautuu pian pelkäksi intohimoksi, jolla ei ole tulevaisuutta. Niinpä James ja Eleanor pysyvät yhdessä ja avioliitto jatkuu.
Intohimonäytelmän erikoisuutena on Jamesin ja Eleanorin alter egot Jim ja Nell, jotka sanovat suoraan päähenkilöiden todelliset tunteet ja ajatukset. James ja Eleanor käyvät tahoillaan pitkiä keskusteluja Jim ja Nellin kanssa ja saavat neuvoja näiltä.
Tuotanto ja julkaisut

Englantilaisen Peter Nicholsin näytelmän Passion Play suomensi Leena Virtanen. Suomalaisen televisioversion tapahtumat on sijoitettu Englantiin. Ulkokohtauksissa englantilaisuutta on haettu asentamalla autoihin englantilaiset rekisterikilvet ja käyttämällä autoja, joissa on oikeanpuoleinen ohjaus. Puhelinkopit ovat englantilaistyylisiä. Intohimonäytelmä ensiesitettiin MTV1:n Aitiopaikalla keväällä 1986 ja MTV Oy julkaisi sen DVD:nä sarjassaan Suomiviihteen klassikot vuonna 2013. Intohimonäytelmä on sarjan 28:s julkaisu.
Lopputeksteissä on mainittu neljän keskeisen henkilön lisäksi näyttelijät Uolevi Vahteristo ja Anu Panula. Intohimonäytelmässä on lisäksi joukko nimeämättömiä avustajia.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pentti Siimes  | … |  James/Jim   |
|  Tiina Rinne  | … |  Eleanor/Nell   |
|  Pirkko Hämäläinen  | … |  Kate   |
|  Katriina Rinne  | … |  Agnes   |
Lähteet ja viitteet

↑  Kansallinen audiovisuaalinen instituutti: Intohimonäytelmä (1986) Elonet.  2013. Viitattu 14.3.2016.
Interbank

Interbank Osakepankin logo.
Interbank Osakepankki oli ensimmäinen pankki, joka syntyi Suomen suljettuun pankkijärjestelmään. Se oli myös ensimmäinen suomalainen sotien jälkeen perustettu yksityinen pankki. Yhtiö fuusioitui vuonna 1998 Mandatum & Co:n kanssa.
Historia

Yhtiön historia alkoi, kun Jon Hellevig ja hänen veljensä Gert, Ben Wolfram ja Juha Sorvisto perustivat rahoitusyhtiön. Tästä yritys muuttui myöhemmin pankkiiriliikkeeksi, ja vähän myöhemmin siitä tuli myös talletuksia vastaanottava Interbank.
Interbank Osakepankki perustettiin vuonna 1988. Synty oli jatkoa ruotsalaisen pörssiyhtiö Independent Finans Ab:n käynnistämälle arvopaperivälitysyhtiölle Independent Pankkiiriliike Oy:lle. Valuuttapankkioikeudet pankki sai vuonna 1989.
Interbank oli yhdessä Ålandsbanken kanssa ainoat pankit, jotka selvisivät ilman valtion tukea Suomen talouskriisistä, jonka aikana Suomen valtio joutui tukemaan pankkeja yhteiskunnallisen velvoitteen täyttämiseksi useilla miljardeilla markoilla. Osakkeet olivat teollisuuden ja rahoitusyhtiöiden, kuten Venatorin omistuksessa, mutta myös yksityishenkilöt omistivat pankin osakkeita suoraan ja rahoitusyhtiöiden kautta.
Interbankin tilanne oli 1990-luvun lopulla heikko. Ratkaisuksi tuli fuusio. Mandatum & Co ja Interbank Osakepankki fuusioituvat vuonna 1998 Mandatum Pankiksi.
Pörssihistoria

Interbank Osakepankin osakkeet listattiin myös Helsingin arvopaperipörssiin vuonna 1989. Fuusion jälkeen Mandatum sai paikan pörssilistalta.
Talousrikosvyyhti

Pankin ympärillä pyöri 1990-luvun alussa talousrikosvyyhti, jonka seurauksia puitiin oikeudessa vielä 2000-luvulla. Interbankin omistaneet holding-yhtiöt myivät Interbankin osakkeensa 74 miljoonan markan kauppahinnasta vuonna 1993. Kari Uoti ei oikeuden päätöksen mukaan maksanut veroja näistä kaupoista, vaan siirsi varat ulkomaille. Interbankin toimitusjohtaja Juha Sorvisto, Venatorin (yksi Interbankin omistavista holding-yhtiöistä) toimitusjohtaja, tuomittiin samassa yhteydessä puolentoista vuoden vankeuteen.
Pankin muita johtokunnan jäseniä ei ole tuomittu Venatorin sotkuissa taikka muustakaan lainvastaisesta toiminnasta.
Aiheesta muualla

Yle Mot
Venator Invest Oy Pörssitiedon netissä
Victor Hoving (nuorempi)

Victor Hoving.
Victor Harald Hoving (12. heinäkuuta 1877 Viipuri – 10. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjakauppias, liikemies, konsuli, historiankirjoittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Hovingin vanhemmat olivat kirjakauppias Walter Hoving ja Bertha Boldt. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1894 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Hoving toimi kirjakauppiaana Viipurissa ja Helsingissä omistaen muun muassa Akateemisen Kirjakaupan osake-enemmistön vuosina 1917–1919. Vuonna 1914 hänestä tuli Kivipainokonttorin ja Suomen sanomalehtipaperikonttorin toimitusjohtaja. Suomen sisällissodan aikana Hoving toimi kenraali Mannerheimin sihteerinä ja valkoisten päämajan rahakonttorin johtajana. Hoving toimi Ruotsin varakonsulina Viipurissa 1910–1911 ja Suomen konsulina Tukholmassa 1920–1921.
Hoving laati useita yrityshistoriikkeja 1940- ja 1950-luvuilla (Juantehdas, Kymmene, Suomen Gummitehdas, Karl Fazer, kauppahuone Gustav Paulig, Enso-Gutzeit). Hän julkaisi myös useita pakinakokoelmia ja käänsi ranskalaisen kirjailija Guy de Maupassantin teoksia.
Hoving oli naimisissa vuosina 1899–1965 Käthy Stiehlin (k. 1965) kanssa.
Teoksia

En viborgare berättar för sina vänner. Söderström, Helsingfors 1944 (suomeksi nimellä Viipurilainen kertoo..., Otava 1946)
En viborgare i Helsingfors och Stockholm. Söderström, Helsingfors 1945
Guy de Maupassant : kåserier om hans liv och verk. Söderström, Helsingfors 1946 (suomeksi nimellä Guy de Maupassant : piirteitä hänen elämästään ja kirjailijatoiminnastaan, Tammi 1946)
Strömdals bruk - Juantehdas 1746-1946. Juantehdas, Kouvola 1946
Kymmene aktiebolag 1872-1947 1-2. Kymmene, Kuusankoski 1947-1948  (suomeksi nimellä Kymin osakeyhtiö 1872-1947 1-2,Kymin osakeyhtiö, Helsinki 1947, 1949)
Finska gummifabriks aktiebolaget 1898-1948. Finska gummifabriks aktiebolaget, Helsingfors 1948 (suomeksi nimellä Suomen gummitehdas osakeyhtiö 1898-1948)
Finska sjöförsäkrings aktiebolaget 1898-1948. Finska sjöförsäkrings aktiebolaget, Helsingfors 1948 (suomeksi nimellä Suomen merivakuutus osakeyhtiö 1898-1948)
Finska bergningsaktiebolaget Neptun 1898-1948. Finska bergningsaktiebolaget Neptun, Helsingfors 1949  (suomeksi nimellä Suomen pelastusosakeyhtiö Neptun 1898-1948)
Henrik Borgström : en storborgare i det gamla Helsingfors. Finska bergningsaktiebolaget Neptun, Helsingfors 1949
Lojo kalkverk 1897-1950. Lojo kalkverk, Helsingfors 1951  (suomeksi nimellä Lohjan kalkkitehdas 1897-1950 , 1952)
Karl Fazer 1891-1951. Karl Fazer, Helsingfors 1951 (myös suomeksi samalla nimellä)
Handelshuset Gustav Paulig 1876-1951. Handelshuset Gustav Paulig, Helsingfors 1952 (suomeksi nimellä Kauppahuone Gustav Paulig 1876-1951, Kauppahuone Gustav Paulig, Helsinki 1952)
Vänner och böcker : kåserier. Söderström, Helsingfors, 1953 (samana vuonna suomeksi ”Ystäviä ja kirjoja”)
Vasa 1852-1952 : en krönika om Vasa och vasabor under hundra år. Söderström, Helsingfors 1956 (suomeksi nimellä Vaasa 1852-1952 : Vaasan aikakirjoista ja vaasalaisten vaiheista sadan vuoden ajalta, Otava 1956)
Suomen sinkkivalko osakeyhtiö 1933-1958. Suomen sinkkivalko osakeyhtiö, Helsinki 1958 (ilmestyi suomeksi ja ruotsiksi)
I gamla Wiborg taltes 4 språk : kåserier. Söderström, Helsingfors 1960
Enso-Gutzeit osakeyhtiö 1872-1958 osat 1-2. Enso-Gutzeit, Helsinki 1961 (ilmestyi suomeksi ja ruotsiksi)
Om konstnärer och några andra : kåserier. Söderström, Helsingfors 1963
Islamilainen Da’wa

| Islamilainen Da’wa حزب الدعوة الإسلامية |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1958
Johto:   Nuri al-Maliki 
Ideologia:  islamilainen demokratia  antisionismi
Toimisto:  Najaf, Irak
Kansainväliset jäsenyydet:  ei ole
Kotisivu:  http://www.islamicdawaparty.org/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Islamilainen Da’wa -puolue tai Islamilaisen kutsun puolue (arab. حزب الدعوة الإسلامية‎, Ḥizb al-da‘wa al-islāmiyya) eli Dawa on irakilainen šiiojen islamistinen puolue. Puolueen johdossa on Irakin entinen pääministeri Nuri al-Maliki.
Kaikki Irakin pääministerit vuosina 2005–2018 olivat puolueen jäseniä: Ibrahim Jaafari vuosina 2005–2006, Nouri al-Maliki vuosina 2006-2014 ja Haider al-Abedi vuosina 2014-2018. Dawa puoluetta on viime vuosina heikentänyt kiivas valtataistelu al-Malikin ja al-Abadin välillä. Vaikka he johtivat vuoden 2018 vaaleissa kilpailevia koalitioita, ei kumpikaan heistä luopunut Dawa-puolueen jäsenyydestä. Vuoden 2018 vaalien jälkeen al-Abadin koalitio liittoutui vaalivoiton saaneen Mustaqa al-Sadrin ryhmittymän (sadristien) kanssa, kun taas al-Malikin koalitio liittoutui muiden kanssa. Heinäkuussa 2019 Nouri al-Maliki valittiin uudelleen Dawa puolueen pääsihteeriksi ja Haider al-Abadi kritisoi tätä voimakkaasti. Malikin uudelleenvalinta puolueen johtoon on entuudestaan lisännyt sisäisten riitojensa takia vaikutusvaltaansa menettäneen puolueen hajoamisen uhkaa.
Historia

Da’wa-puolue syntyi 1950-luvun lopulla ajatollah Mohammad Baqir al-Sadrin vaikutuksesta. 1970-luvulla järjestö sai huomiota käynnistettyään aseellisen kampanjan Irakin silloista hallitusta vastaan. Da’wa tuki Iranin islamilaista vallankumousta ja sai vastineeksi tukea Iranin uudelta hallinnolta varsinkin Iranin-Irakin sodan aikana.
Da’wa-puolue teki 1980-luvulla lukuisia aseellisia iskuja Saddam Husseinin hallintoa vastaan yrittäen mm. murhata tämän vuosina 1982 ja 1987. Da’wa-puolueen jäsenet iskivät 1983 myös USA:n ja Ranskan suurlähetystöihin Kuwaitissa.
Saddam Husseinin kaaduttua Irakin sodan seurauksena Da’wa-puolueen johto palasi maanpaosta ja puolueesta tuli nopeasti yksi Irakin suurimpia.
Puolue oli osa Irakin yhtynyttä liittoa (johon kuuluivat mm. SCIRI, Badr-prikaatit, Irakin Hizbollah, Ahmed Chalabin Kansallinen kongressi, kurdien Islamilainen Fayli-ryhmittymä ja turkmeenien islamilainen unioni), jonka osana se osallistui joulukuun 2005 parlamenttivaaleihin. Puolueen kannattajakunta koostuu nykyisin lähinnä šiiamuslimeista, vaikka liikkeen alkuaikoina siihen kuului myös huomattava määrä sunnimuslimeja.
Vuoden 2009 maakuntien vaaleihin Da’wa muodosti oman Oikeusvaltio-liittoumansa.
Irjanteen kirkko

| Irjanteen kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kaukomäentie 2, Eurajoki
Koordinaatit:  61.242504°N, 21.787122°E
Seurakunta:  Eurajoen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1731
Istumapaikkoja:  n. 100
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Irjanteen kirkko on Eurajoella Irjanteen kylässä sijaitseva kirkko, joka on rakennettu vuonna 1731. Se on niin sanottu autiokirkko, joka on käytössä ainoastaan kesäaikaan. Silloin se toimii myös tiekirkkona. Irjanteen kirkko on Satakunnan vanhin puukirkko ja myös maakunnan vanhimpia kirkonpaikkoja, sillä ensimmäinen rukoushuone toimi paikalla jo 1200-luvulla. Nykyinen kirkko on kolmas samalla paikalla sijainnut kirkko. Se on osa Irjanteen tiiviisti rakennettua kyläympäristöä, jonka Museovirasto on luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Kellotapuli vuodelta 1758.
Yleistä

Irjanteen kylä sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Eurajoen keskustaajamasta. Kirkon ohella samaan rakennusryhmään kuuluvat vuonna 1758 rakennettu kellotapuli sekä museokäytössä olevat lainamakasiini vuodelta 1833 ja ruiskuhuone vuodelta 1908.
Irjanteen kirkko on tyypillinen lounaissuomalainen pitkäkirkko, jossa suorakaiteen muotoisen runkohuoneen sivuilla ovat matalammat eteinen ja sakaristo. Rakennuksessa on paanukatto ja ulkoseinät on maalattu punamullalla. Runkohuoneen sisäkatteena on puinen holvaus. Kirkossa ei ole urkuja eikä lämmitystä. 1700-luvun alttaritaulu kuvaa viimeistä ehtoollista, mutta sen tekijää ei tunneta. Saarnastuolissa on yhdeksän apostolia, jotka eurajokelainen Vihtori Stenius maalasi vuonna 1891, ja parven reunassa Neitsyt Maria. Kirkon sistustukseen kuuluu myös 1800-luvun alun votiivilaiva, joka on Hattulan kirkon ohella Pohjoismaiden ainoa paperista tehty votiivilaiva. Barokkityylisessä kellotapulissa on kaksi kelloa vuosilta 1741 ja 1794. Sen alakerta toimii kiviaidan ympäröimän kirkkomaan porttirakennuksena.