stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roman Polański
Filmografia

Veitsi vedessä (Nóż w wodzie, 1962)
Timanttikaulanauha (La Rivière de Diamants, 1963), 33-minuuttinen osa elokuvaa Maailman hienoimmat huijaukset (Les plus belles escroqueries du monde, 1964)
Inho (Repulsion, 1965)
Umpikuja (Cul-de-sac, 1966)
Vampyyrintappajat (The Fearless Vampire Killers, 1967)
Rosemaryn painajainen (Rosemary's Baby, 1968)
Macbeth (Macbeth, 1971)
Mikä? (Che?, 1973)
Chinatown (Chinatown, 1974)
Vuokralainen (Le Locataire / The Tenant, 1976)
Tess – viattomuuden tarina (Tess, 1979)
Merirosvot (Pirates, 1986)
Frantic (Frantic, 1988)
Katkera kuu (Bitter Moon, 1992)
Yö ei tunne armoa (Death and the Maiden, 1994)
Yhdeksäs portti (The Ninth Gate, 1999)
Pianisti (The Pianist, 2002)
Oliver Twist (Oliver Twist, 2005)
The Ghost Writer (The Ghost Writer, 2010)
Carnage (Carnage, 2011)
Venus in Fur (La Vénus à la fourrure, 2013)
Based on a True Story (D'après une histoire vraie,, 2017)
Upseeri ja vakooja (An Officer and a Spy / J'Accuse, 2019)
The Palace (2023)
Kirjat

Roman, omaelämäkerta, WSOY, 1984, suom. Risto Mäenpää, ISBN 951-0-12633-0
Tärkeimmät palkinnot

Bafta-palkinto parhaasta ohjauksesta: Chinatown, 1974
Golden Globe -palkinto parhaasta ohjauksesta: Chinatown, 1974
César-palkinto parhaasta elokuvasta: Tess – viattomuuden tarina, 1979
Golden Globe -palkinto parhaasta vieraskielisestä elokuvasta: Tess – viattomuuden tarina, 1979
César-palkinto parhaasta ohjauksesta: Tess – viattomuuden tarina, 1979
Cannesin Kultainen palmu: Pianisti, 2002
Oscar-palkinto parhaasta ohjauksesta: Pianisti, 2002
Bafta-palkinto parhaasta ohjauksesta: Pianisti, 2002
César-palkinto parhaasta ohjauksesta: Pianisti, 2002
César-palkinto parhaasta elokuvasta: Pianisti, 2002
Karlovy Varyn elokuvajuhlien Kristallinen maapallo panoksesta maailman elokuvaan, 2004
Zürichin elokuvajuhlien Kultainen ikoni elämäntyöstä ohjaajana, 2009
Berliinin elokuvajuhlien Hopeinen karhu parhaasta ohjauksesta: The Ghost Writer, 2010
César-palkinto parhaasta ohjauksesta: The Ghost Writer, 2010
César-palkinto parhaasta ohjauksesta: Venus in Fur, 2013
César-palkinto parhaasta ohjauksesta: Upseeri ja vakooja, 2020
Kirjallisuutta

Polanski, Roman: Roman, WSOY, 1984, suom. Risto Mäenpää, ISBN 951-0-12633-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Roman Polański Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Roman Polański Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Venäjä 2 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  EUTA  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
Polański ja Pianisti-elokuvan pääosan esittäjä Adrien Brody Cannesissa 2002.
Polański vaimonsa Emmanuelle Seignerin kanssa César-palkintojen jakotilaisuudessa 2011.
Polańskin pidätyskuva vuodelta 1977.
Cantharellales

| Cantharellales |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Cantharellales
Katso myös
   Cantharellales Wikispeciesissä   Cantharellales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cantharellales on varsinaisten avokantaisten luokkaan kuuluva sienten lahko. Aiemmin erillisiksi heimoiksi luokitellut Cantharellaceae, Clavulinaceae ja Sistotremataceae on nyttemmin yhdistetty heimoon Hydnaceae perinnöllistieteellisten tutkimusten perusteella. Lahkoon kuuluvia heimoja ovat:
Botryobasidiaceae,
Ceratobasidiaceae,
Hydnaceae,
Oliveoniaceae ja
Tulasnellaceae.
Siihen kuuluvia sukuja ovat:
Käprikät (Clavulium),
Harsot (Oliveonia),
Kätköorvakat (Paullicorticium),
Liivakat (Tulasnella),
Vahverot (Cantharellus)
Vahvero-orakkaat (Hydnum) ja
Mustatorvisienet (Craterellus)
Aiheesta muualla

UniProt: Taxonomy - Cantharellales (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1424338  Wikispecies: Cantharellales  AusFungi: 60013222  CoL: VD  EoL: 5670  EPPO: 1CANSO  GBIF: 1300  iNaturalist: 47350  IndexFungorum: 90531  IRMNG: 11951  ITIS: 623885  MycoBank: 90531  NBN: NHMSYS0001476813  NCBI: 36064  NZOR: 622429cf-ad72-412c-bc00-5d1cda29c948  Open Tree of Life: 558119  PPE: cantharellales  Plazi: 471ECC6A-1D8B-6935-A68F-9693DAC88878  SpeciesFungorum: 90531  Tropicos: 100387453  WoRMS: 437924  Laji.fi: MX.53677
Armand Duplantis

| Armand Duplantis |
| --- | --- |
 Armand Duplantis Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1999 (ikä 25) Lafayette, Louisiana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Ruotsi  Yhdysvallat 
Yleisurheilija
Lempinimi:  Mondo
Pituus:  181  cm
Paino:  79 kg
Laji:  seiväshyppy
Seura:  Upsala IF
Valmentaja:  Greg Duplantis
Ennätykset:  627 cm ME
 Tietolaatikko päivitetty 1. maaliskuuta 2025 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
| Mitalit> Maa:  Ruotsi.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:  Ruotsi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | seiväshyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eugene 2022 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Budapest 2023 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Doha 2019 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2022 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Glasgow 2024 | seiväshyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2018 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | München 2022 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Rooma 2024 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Toruń 2021 | seiväshyppy |  |
Armand Gustav Duplantis (s. 10. marraskuuta 1999 Lafayette, Louisiana, Yhdysvallat) on amerikanruotsalainen seiväshyppääjä, olympiavoittaja, maailmanmestari, Euroopan-mestari ja maailmanennätysmies, joka edustaa Ruotsia. Duplantis edustaa Ruotsissa Upsala IF:iä. Hänen valmentajanaan toimii hänen isänsä Greg Duplantis, joka on taustaltaan cajun.
Yksityiselämä

Duplantisin isä ja valmentaja Greg Duplantis hyppäsi omalla urallaan parhaimmillaan 580 cm. Ruotsalainen äiti Helena Duplantis (o.s. Hedlund) oli seitsenottelija ja lentopalloilija. Duplantisin vanhin veli Andreas on hypännyt seivästä 536 cm ja keskimmäinen veli Antoine pelaa baseballia. Duplantis päätti 15-vuotiaana edustaa Ruotsia Yhdysvaltojen sijaan ja osaa nykyään jo hyvin ruotsia.
Duplantis kihlautui syksyllä 2024 tyttöystävänsä Desire Inglanderin kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradoilla

seiväshyppy: 626 cm (Chorzow 2024)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradoilla

seiväshyppy: 627 cm (Clermont-Ferrand 2025)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Armand Duplantis Wikimedia Commonsissa
Miesten seiväshypyn olympiavoittajat
Miesten seiväshypyn maailmanmestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Latvia  Puola 
Henkilöt:  World Athletics  Tilastopaja 🔒 
Muut:  IdRef
Dragon Quest (videopeli)

| Dragon Quest |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Chunsoft
Julkaisija:  JP Enix NA Nintendo
Jakelija:  Google Play ja App Store
Ohjaaja:  Koichi Nakamura
Tuottaja:  Yukinobu Chida
Suunnittelija:  Yuji Horii
Käsikirjoittaja:  Yuji Horii
Taiteilija:  Akira Toriyama
Säveltäjä:  Kōichi Sugiyama
Ohjelmoija:  Koichi Nakamura
Pelisarja:  Dragon Quest
Julkaistu:  Famicom / Nintendo Entertainment SystemJP 27. toukokuuta 1986NA elokuu 1989MSXJP 1986Super FamicomJP 18. joulukuuta 1993Game Boy ColorJP 23. syyskuuta 1999NA 27. syyskuuta 2000MatkapuhelinJP 2004WiiJP 15. syyskuuta 2011Android, iOSJP 28. marraskuuta 2013WW 11. syyskuuta 2014Nintendo 3DS, PlayStation 4JP 10. elokuuta 2017Nintendo SwitchWW 27. syyskuuta 2019
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Famicom, NES, MSX, NEC PC-9801, Super Famicom, Game Boy Color, matkapuhelin, Satellaview, Wii, Android, iOS, Nintendo 3DS, PlayStation 4, Nintendo Switch
Jakelumuoto:  pelimoduuli, levyke
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Kuvakaappaus taistelusta pelin NES-versiossa.
Dragon Quest (jap. ドラゴンクエスト, Doragon Kuesuto) on Chunsoftin kehittämä ja Enixin (nyk. Square Enix) vuonna 1986 Nintendo Entertainment Systemille julkaisema Dragon Quest-roolipelisarjan ensimmäinen peli. Peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa Dragon Warrior-nimellä. Dragon Quest käännettiin myöhemmin MSX:lle, Super Famicomille, Game Boy Colorille sekä japanilaisille matkapuhelimille.
Kuvitustaiteen on tehnyt Akira Toriyama.
Juoni

Pelaajan ohjaama nimetön soturi polveutuu Dragon Quest III:n päähenkilö Lotosta (tunnetaan myös nimellä Erdrick amerikkalaisessa käännöksessä), joka on keskeinen henkilö kolmessa ensimmäisessä Dragon Quest -pelissä. Sankarin on saatava takaisin Lohikäärmeherran (engl. Dragonlord) ryöstämä Valon pallo, jonka avulla rauha voitaisiin palauttaa kuihtuneeseen Alefgardin maahan. Ennen Lohikäärmeherran haastamista päähenkilön on kerättävä tarvittava esineistö tämän saavuttamiseksi sekä pelastettava vihollisten kaappaama prinsessa Gwaelin.
Aikajärjestyksessä Dragon Quest on sarjansa toinen osa, sillä sen tarinaa edeltävät myöhemmin julkaistun Dragon Quest III:n tapahtumat.
Pelaaminen

Dragon Quest on pelimekaniikaltaan tyypillisten konsoliroolipelien mukainen. Peli etenee, kun pelaajan ohjaama hahmo suorittaa tehtäviä määrätyissä kaupungeissa tai muissa kohteissa. Paikkakuntiin voidaan matkustaa ylhäältä kuvatun maailmankartan kautta.
Matkojen aikana kohdattuja hirviöitä vastaan taistellaan 1. persoonan kuvakulmassa. Vuoropohjaisissa taisteluissa pelihahmolle osoitetaan komentoja ikkunasta, joka sisältää neljä eri vaihtoehtoa: hyökkäys aseella, loitsujen langettaminen, esineiden käyttäminen sekä pakeneminen. Voittaakseen yhteenoton pelaajan on kulutettava loppuun vihollisen osumapisteet, ja onnistuessaan hän saa palkkioksi kokemuspisteitä, jotka nostavat pelihahmon kehitystasoa. Mikäli taistelu hävitään, hahmo herää jälleen henkiin lähistöllä sijaitsevassa kaupungissa.
Kehitys > Käännöstyö

Dragon Questin ensimmäinen julkaisu ilmestyi Japanissa vuonna 1986 Famicomin lisäksi MSX:lle. Englanniksi käännetty NES-versio valmistui kolme vuotta myöhemmin. Amerikkalaisjulkaisun nimi jouduttiin tosin vaihtamaan vuodesta 1980 lähtien markkinoidun DragonQuest-pöytäroolipelin vaikutuksesta, ja täten käännös päätettiin nimetä Dragon Warrioriksi.
Japanilaisen ja pohjoisamerikkalaisen version väliset erot eivät rajoittuneet ainoastaan nimiin. Esimerkiksi alkuperäisperäistä peliä voitiin jatkaa pelaajan syöttämien salasanojen avulla, kun taas Dragon Warriorissa turvauduttiin pelitilanteen tallentamiseen. Dragon Warrior oli esikuvaansa siinä määrin realistisempi, että siitä oli korjattu japanilaisversiossa ilmennyt ongelma, jossa hahmojen spritet katsoivat aina pelaajaa kohti riippumatta siitä, mihin suuntaan ne liikkuivat. Famicomin Dragon Questiin nähden myös grafiikkaa parannettiin ja muun muassa kiroilua sisältävää dialogia muutettiin hienovaraisemmaksi.
Kehitys > Alustakäännökset

Vuoden 1993 lopulla Dragon Quest julkaistiin seuraajansa kanssa Super Famicomille Dragon Quest I & II -yhteisjulkaisussa. Pelit oli talletettu yhdelle kasetille, ja ne sisälsivät uusitun grafiikan, äänenlaadun sekä pelimekaniikan. Samaa nimeä kantava peli sai alustakseen myös Game Boy Colorin kuusi vuotta myöhemmin. Kyseisen version uusia ominaisuuksia olivat esimerkiksi animoidut alku- ja päätöskohtaukset sekä NES-peliä paremmat tallennusmahdollisuudet ja yksityiskohtaisemmat tausta- ja hahmografiikat. Pelin loppuvastukset olivat myös haastavampia, mutta niiden voittamisesta annettu palkkio oli vastaavasti suurempi.
Super Famicomille Dragon Quest I & II ilmestyi vain Japanissa, mutta Game Boy Color -version markkina-alue ulottui myös Pohjois-Amerikkaan, jossa pelille laadittiin uusi käännös. NES-pelissä hahmot olivat puhuneet Elisabet I:n aikaista englantia, joka Dragon Warrior I & II:ssa korvattiin nykyaikaisella murteella. Muutoksia kokivat myös japanilaisiin vastineihinsa vaihdetut hahmojen, kaupunkien ja esineiden nimet, joista esimerkkinä Lotoksi palautettu Erdrick.
Grafiikaltaan entistäkin päivitetympää Dragon Questiä alettiin myydä matkapuhelimille 1. maaliskuuta 2004 lähtien. Peli kehitettiin Square Enixin ja Japanin tietoliikennettä hallitsevan Nippon Telegraph and Telephonen yhteistyönä NTT DoCoMon FOMA 900i -mallille.
Soundtrack

Ensimmäisen Dragon Questin musiikista vastasi sarjan muiden osien tavoin Koichi Sugiyama. Pelin soundtrack julkaistiin 5. lokakuuta 1986 nimellä Dragon Quest Suite, jonka 17 kappaleesta yksi on nauhoitettu NES:n äänipiirin mukaisena, 8 taas orkesterin esittäminä ja loput syntetisaattorilla soitettuina. Muita pelin musiikkia sisältäviä albumeita ovat esimerkiksi Dragon Quest in Concert (1987), Symphonic Suite Dragon Quest I•II (2000) sekä Dragon Quest Game Music Super Collection Vol. 1 (2001) ja Vol. 2 (2002).
Soundtrack > Kappaleluettelo

Overture March – 3.59
Château Ladutorm – 3.25
People – 3.36
Unknown World – 2.07
Fight – 2.12
Dungeons – 3.40
King Dragon – 3.08
Finale – 2.40
Aiheesta muualla

Dragon Quest Square Enixin sivustolla (japaniksi)
Dragon Quest MobyGamesissa (englanniksi)
Dragon Quest Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hiirenloukku

Loukkuun jäänyt hiiri.
Hiirenloukku on pyydys, jota käytetään hiirten ja pienten rottien (rotanloukku) pyydystämiseen ja tappamiseen. Hiirenloukkuja käytetään useimmiten kotitalouksissa, joissa hiiriä on päässyt talon sisään. Hiirenloukkuja on monen mallisia. Osa loukuista on tappavia ja osa vangitsevia, jolloin saalis voidaan vaikkapa vapauttaa elävänä takaisin luontoon.
Erilaisia rakennelmia > Jousiviritteinen hiirenloukku

Tavanomaisimman hiirenloukun kehitti Hiram Maxim (Maxim-konekiväärin kehittäjä). Tavanomaisin hiirenloukku on rakenteeltaan yksinkertainen laite, jossa on voimakkaasti jousitettu tanko, joka laukeaa hiiren päälle murskaten sen niskan tai selkärangan, kun hiiri tarttuu kiinni ansassa olevaan syöttiin. Hiiri jää kiinni pyydykseen eikä vaella kuolemaan piiloonsa. Useimmiten syöttinä käytetään tuoretta juustoa, lihan palasta tai leivänpalaa. Suklaan sanotaan olevan syöttinä paras . Uusissa loukuissa on usein muovinen jäljitelmä, jonka maun ja hajunpuutteen takia ansaan laitetaan usein normaali syötti lisäksi. Joissain moderneissa muovista valmistetuissa versioissa ansa laukaistaan ilman syöttiä (esimerkiksi paineen kohdistuessa loukun lattiaan). Lisäksi raadon poistaminen laitteesta voi olla mahdollista koskematta itse hiireen.
Ensimmäisen hiirenloukun kehitti William C. Hooker of Abingdon, joka sai Yhdysvaltojen patenttiviranomaisten patentin numero 528671 rakenteestaan vuonna 1894  . James Henry Atkinson, brittiläinen keksijä, kehitti prototyypin vuonna 1897 nimeltään "Little Nipper", kehitti luultavasti Hookerin keksinnön perältä oman versionsa . John Mast of Lititz Pennsylvaniasta sai Yhdysvalloissa patentin samantyyppisen jousitoimisesta laitteesta vuonna 1899.
Erilaisia rakennelmia > Pyydykset

Eräät ansat mahdollistavat hiiren elävältä vangitsemisen, jolloin ne voidaan palauttaa luontoon tai muuta käyttöä varten. On tärkeää että hiiri päästetään kauas talosta sen paluun estämiseksi, mutta usein hiiri kuolee stressiin tai sille tuntemattoman ympäristön takia.
Erilaisia rakennelmia > Sähköinen hiirenloukku

Uusimmissa hiirenloukuissa käytetään tappavaa sähkövirtaa. Hiiri muodostaa johteen, jolloin ansaan tullessaan hiiri sulkee virtapiirin. Loukku on usein eristetty muovilla tai muulla eristävällä materiaalilla vahinkojen estämiseksi. Laitetta myydään sekä yhden että useamman pyydystyskerran malleina.
Erilaisia rakennelmia > Liima-ansa

Liima-ansa, joka on tehty joko luonnon- tai synteettisistä aineista levitetään halutulle pinnalle, jonka jälkeen loukun keskelle laitetaan houkutin kuten ruokaa tai hajustetta. Tätä ansatyyppiä käytetään usein vain sisätiloissa, sillä ulkona erilaiset häiriötekijät kuten kosteus ja pöly vähentävät ansan tehoa. Ansaan joutunut hiiri voidaan vapauttaa kasviöljyn avulla. Tätä ansatyyppi on myrkytön ja siten sopiva ihmisasutuksissa. Toisaalta kuolema on paljon hitaampi kuin perinteisissä ansoissa jos asettaja ei tapa tai vapauta hiirtä.
Erilaisia rakennelmia > Jatkuvatoiminen ansa

Erityisesti viemäreihin ja muihin suurten rottamäärien torjuntaan on kehitetty jatkuvatoimisia ansoja. Niissä liike- ja lämpötunnistimella toimiva mekanismi tappaa rotan, joka huuhtoutuu viemärin mukana pois ja ansa on heti uudelleen toimintavalmis.
Vaihtoehtoja

Strykniiniin upotetut pelletit olivat muutamia vuosia sitten suosittu tapa hävittää jyrsijöitä. Niiden käyttö on kuitenkin vähentynyt niiden myrkyllisten kemikaalien takia sekä aineen mahdollisesta kulkeutumisesta lasten ja lemmikkieläinten lähettyville.
Vaihtoehtoja > Ämpäriansa

Ämpäriansalla voidaan myös pyydystää hiiriä. Ämpärin päällä on ramppi, jonka päässä on houkutin. Pohjalla on joko vettä tai muuta nestettä, kuten pakkasnestettä. Kun hiiri erilaisten syöttien tai houkuttimien vuoksi joutuu veteen se hukkuu koska reunat estävät hiiren pääsyn pois ansasta. Hukkumisen helpottamiseksi nesteeseen voidaan lisätä pintajännitystä vähentävää ainetta kuten saippuaa. Ilman nestettä ansa toimii myös ilman tappavaa vaikutusta, jos reunat ovat tarpeeksi korkeat tai liukkaat.
Vaihtoehtoja > Kaasuansa

RADAR-hiirenloukku (kehittänyt Rentokil Pest Control) tappaa jyrsijän hiilidioksidikaasulla, jonka jälkeen laite lähettää sähköpostia annettuun osoitteeseen tyhjentämistä ja uudelleenviritystä varten.
Rotanloukku

Rotanloukku on samanlainen loukku, mutta on rakenteeltaan tehty rottia varten ja on siten isompi. Suurta varovaisuutta tulisikin erityisesti käyttää rotanloukkuja virittäessä, sillä ne ovat usein tarpeeksi voimakkaita murskaamaan rotan niskan tai selkärangan. Tämä voima on tarpeeksi suuri myös murtamaan ihmisen sormen (verrattuna hiirenloukkuun joka yleensä vain aiheuttaa kipua ja mustelman, muttei pysyvää vammaa).
Hiirenloukut populaarikulttuurissa

Hiirenloukut ovat yleisiä komediaelokuvissa, joissa tavallisesti pahaa aavistamaton henkilö satuttaa sormensa niihin.
Hiiret kirjallisuudessa

Ralph Waldo Emerson on viitannut hiirenloukkuun kuuluisassa sanonnassaan :"Rakenna parempi hiirenloukku, ja maailma avaa itsensä eteesi" ("Build a better mousetrap, and the world will beat a path to your door"). Tutkimukset eivät kuitenkaan ovat vahvistaneet tätä sanontaa löytyneen Emersonin kirjoituksista. Tämä lause on myös kirvoittanut kyynisempiä ajatuksia, kuten "jos rakennat paremman hiirenloukun, joku rakentaa paremman hiiren" ("If you build a better mousetrap, someone will build a better mouse").
Aiheesta muualla

Malline:Commons-riv
Erilaisia malleja.
Hiirenloukku jossa hiiri, syöttinä suklaata.
Liima-ansaan jäänyt hiiri. Vaikka tämäntyyppisiä ansoja on kritisoitu julmiksi, ruokaöljy vapauttaa hiiren helposti.
Eräs versio ämpäriansasta
Kotikunnaan Rilla

Kotikunnaan Rilla (engl. Rilla of Ingleside) on kanadalaisen kirjailijan Lucy M. Montgomeryn kirjoittama kirja, joka ilmestyi 1921. Kerttu Piskosen suomennos ilmestyi vuonna 1962 WSOY:n kustantamana. Teos on kahdeksas alkuperäisen Anne of Green Gables -sarjan yhdeksästä kirjasta, mutta vasta kuudes Anna-kirja julkaisemisjärjestyksessä. Kirjailijan uralla 1908–1939, se sijoittuu noin puoliväliin ollen hänen 12. julkaistu teoksensa.
L.M. Montgomery aloitti kirjoittamisen muutama kuukausi sodan päättymisen jälkeen marraskuussa 1918, serkkunsa ja lähimmän ystävänsä Frederica Campbell McFarlanen kuoleman jälkeen, jonka muistolle kirja on omistettu. Kirjailijan seuraava teos oli uuden Runotyttö-sarjan aloittava Pieni runotyttö (Emily of New Moon), joka ilmestyi vuonna 1923.
Anna-sarjan viimeisessä, kahdeksannessa, osassa Annan nuorin tytär Rilla on saanut selkeän päähenkilön aseman. Tässä kirjassa Anna Shirley Blythen ikä on 49–53 vuotta. Kirjassa käsitellään ensimmäistä maailmansotaa 1914–1918, johon Kanada osallistui osana Britanniaa. Blythen pojat Jem, Walter ja Shirley, Rillan lemmitty Kenneth Ford sekä leikkitoverit Jerry Meredith ja Karl Meredith lähtevät kukin vuorollaan vuosien 1914–1918 aikana taistelemaan Ranskaan ja Belgiaan Canadian Expeditionary Force -nimisessä sotilasyksikössä.
Kirja on ainoa naisen näkökulmasta Kanadassa kirjoitettu aikalaiskuvaus Ensimmäisen maailmansodan ajasta.
Päähenkilöt

Anna Blythe (o.s. Shirley), älykäs ja huumorintajuinen "tohtorinna", jolla on vilkas mielikuvitus. Annalla on punaiset jo harmaantuvat hiukset ja harmaat silmät, ja hän on pitkä ja hoikka. Hänellä on hyvä sydän ja hän nauttii ihmisten yhteen saattamisesta.
Gilbert Blythe, Annan aviomies ja Glenin lääkäri
Susan Baker, Annan uskollinen kotihengetär
James Matthew "Jem" Blythe, Annan ja Gilbertin 21-vuotias (kirjan alussa) esikoispoika, joka haluaa tulla lääkäriksi
Walter Cuthbert Blythe, 20-vuotias (kirjan alussa) komea ja haaveellinen runoilijanalku, joka haluaa tulla Englannin kirjallisuuden professoriksi
Anna "Nan" ja Diana "Di" Blythe, 19-vuotiaat (kirjan alussa) kaksoset, joista ensimmäinen on tumma ja ruskeasilmänen ja jälkimmäinen punatukkainen ja vihreäsilmäinen
Shirley Blythe, tummahipiäinen, reipas mutta vaitelias 17-vuotias (kirjan alussa) nuorukainen, jota Susan on aikoinaan hoitanut paljon Annan sairastellessa
Bertha Marilla "Rilla" Blythe, Annan ja Gilbertin 15-vuotias (kirjan alussa) kunnianhimoton kuopus, joka haluaa useita ihailijoita, kauniiita vaatteita ja hauskoja juhlia
James "Jims" Kitchener Anderson, pieni sotaorpo
Jerry Meredith, 20-vuotias (kirjan alussa) älykäs nuori mies, joka on Nanin mielitietty
Faith Meredith, 19-vuotias (kirjan alussa) kaunotar, joka on Jemin mielitietty, lähtee sairaanhoitajaksi Punaisen Ristin sotasairaalaan Englantiin
Una Meredith, 18-vuotias (kirjan alussa) unelmoiva ja ujo nuori nainen, joka salaa rakastaa Walteria
Thomas Carlyle "Karl" Meredith, 17-vuotias (kirjan alussa) luonnontieteilijän alku, joka tutkii kaikkea elävää mm. rottien käyttätymistä taisteluhaudoissa. Hänellä on kuolleen äitinsä Cecilian siniset silmät
Neiti Cornelia Bryant nyk. rouva Elliot, Annan ja Gilbertin hyvä ystävä. Cornelia-neiti on topakka mutta hyväsydäminen keski-ikäinen nainen, joka halveksii useimpia miehiä. Cornelia-neiti tietää kaikkien asiat, ja hän myös auttaa kaikkia hädänalaisia. Ainoastaan metodisteja hän vihaa sydämensä pohjasta. Tässä kirjassa hän vihdoin heltyy ja sanoo vihaavansa Saksan keisaria ennemmin kuin metodisteja.
Kenneth Ford, Rillan lemmitty, Owen ja Leslie Fordin poika, jotka tapasivat kirjassa Anna omassa kodissaan
Unescon maailmanperintökohteet Afganistanissa

Afganistanissa sijaitsee kaksi Unescon maailmaperintökohdetta: Bamiyanin laakso ja Jam-minareetti. Bamiyanin laakso sai maailmanperintökohteen aseman vuonna 2003 ja Jam-minareetti vuonna 2002. Näiden lisäksi Afganistanissa on neljä kohdetta Unescon maailmanperintökohteiden ehdotuslistalla. Nämä ovat Bagh-e Babor, Band-e Amir, Balkh ja Herat.Vuonna 1983 ehdotettiin kohteeksi Ai Khanumin muinaista kaupunkia, mutta ehdotus hylättiin samana vuonna.