stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patricia Kaas
Diskografia > Albumit

1988 : Mademoiselle chante...
1990 : Scène de vie
1991 : Carnets de scène 1
1993 : Je te dis vous
1995 : Tour de charme 1
1997 : Dans ma chair
1997 : Black Coffee
1998 : Rendez-vous 1
1999 : Le Mot de passe
1999 : Christmas in Vienna VI (Plácido Domingon ja Alejandro Fernándezin kanssa)
2000 : Long Box (sisältää albumit Scène de vie, Je te dis vous, Dans ma chair ja Le mot de passe)
2000 : Ce sera nous 1
2001 : Les indispensables de Patricia Kaas 1
2001 : Rien ne s'arrête/Best Of 1987–2001 2
2002 : Piano Bar
2003 : Sexe fort
2005 : Toute la musique... 1
2007 : Ma Liberté contre la tienne 2
2008 : Kabaret
2009 : 19 par Patricia Kaas 2
2012 : Kaas Chante Piaf
1 Live-levyjä

2 Kokoelmia
Diskografia > Live DVD

1998 : Rendez-vous
2000 : Ce sera nous
2004 : Carnets de scène
2004 : Tour de charme
2005 : Toute la musique…
Palkinnot

| Vuosi> -1989 | Palkinto> -1989 | Kategoria> -1989 |
| --- | --- | --- |
| 1988 | Victoire de la Musique | "Vuoden paras tulokas" laulusta D'Allemagne |
| 1989 | Victoire de la Musique | "Eniten myydyin naisartisti ulkomailla" |
1990–1999
| 1990 | Golden Europa | "Vuoden naisartisti" |
| 1991 | Victoire de la Musique | "Vuoden paras naistulkitsija", "Eniten myydyin naisartisti ulkomaailla" |
| 1991 | World Music Award | "Vuoden paras ranskalainen naisartisti" |
| 1991 | Bambi | "Vuoden naisartisti" |
| 1992 | Victoire de la Musique | "Eniten myydyin naisartisti ulkomaailla" |
| 1992 | ECHO | 3. sija "Paras ulkomaalainen naisartisti" |
| 1994 | L'Oscar de la musique |  |
| 1995 | Victoire de la Musique | "Eniten myydyin artisti ulkomaailla" |
| 1995 | La femme en or |  |
| 1995 | World Music Award | "Vuoden paras ranskalainen naisartisti" |
| 1996 | Platinum Europe Award | levystä Tour de charm |
| 1998 | IFPI Platinum Europe Award | levystä Dan ma chair |
2000-
| 2000 | Victoire de la Musique |  |
| 2000 | Adenauer-de-Gaulle Prize |  |
| 2002 | Goldene Europa | "Vuoden paras ulkomaalainen naisartisti" |
| 2003 | Bundesverdienstkreuz | "Saksan liittotasavallan valtion kunniamerkki", hänen panoksesta Ranskan ja Saksan välisestä ystävyydestä |
| 2004 | Radio Regenbogen Award |  |
| 2008 | Zalatoi Gramafon (Gold Gramophone) | Laulusta "He Pazvanish (Don't Call)" with Uma2Rman |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Patricia Kaas Sexe fort-kiertueella 2005
Rytmus

Rytmus vuonna 2015
Rytmus (oik. Patrik Vrbovský s. 3. tammikuuta 1977 Kroměříž, Tšekkoslovakia) on slovakialainen rap-artisti, näyttelijä ja tv-persoonallisuus. Menestyneen soolouransa lisäksi hänet tunnetaan yhtenä Kontrafakt-yhtyeen perustajajäsenistä.
Ura

Rytmus syntyi nykyiseen Itä-Tšekkiin kuuluvassa Kroměřížin kaupungissa, mutta hänen perheensä muutti pian Slovakian Piešťanyyn. Hän aloitti rap-uransa 90-luvun alussa ja saavutti ensimmäistä kertaa menestystä kun hän voitti Bitka slov -freestylekilpailun vuonna 1994.
Vuonna 2001 Rytmus oli mukana perustamassa DejaVu-nimistä rap-yhtyettä yhdessä Egon ja DJ Anyksen kanssa. Se vaihtoi nimensä myöhemmin Kontrafaktiksi ja julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2004. Tämän jälkeen se on pysynyt yhtenä suosituimmista slovakialaisista rap-kokoonpanoista. Oman soolodebyyttialbuminsa Rytmus julkaisi vuonna 2006. Samana vuonna hän perusti oman levy-yhtiönsä Tvoj Tatko Recordsin.
Yksityiselämä

Vrbovský on etniseltä taustaltaan romani. Hän on naimisissa Jasmina Alagičin kanssa ja heillä on yhteinen lapsi.
Julkaisut > Sooloalbumit

Bengoro (2006)
Král (2009)
Fenomén (2011)
Jediný čo hreší (2012)
Krstný otec (2016)
Bengoro II (2023)
Julkaisut > Kontrafakt

E.R.A. (2004)
Bozk na rozlúčku (2007)
Navždy (2013)
Real Newz (2019)
KF ako Rolls (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rytmus Wikimedia Commonsissa
Saarikas (Äänekoski, Iso-Jurvo)

| Saarikas |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°34′39″N, 25°56′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskujoki:  Mörkökoski Iso-Jurvoon 
Järvinumero:  14.418.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,7 m  
Pituus:  890 m  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  2,663 km  
Pinta-ala:  10,979 ha  
Saaria:  5 
 fiSaarikas 
Saarikas  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Suolahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 890 metriä pitkä, 280 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,0 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan 5 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Kurojoen valuma-alueeseen (14.418) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 146,7 metriä mpy.
Sarapul

| Sarapul Сарапул |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Udmurtian tasavallan sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti Udmurtiassa
 Sarapul
 Koordinaatit: 56.47788°N, 53.81883°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Udmurtia
Kirjallinen maininta:  1594[lähde? ]
Kaupungiksi:  1780
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  88 km²
Väkiluku (2010):  101 381
Aikavyöhyke:  UTC+4 (MSK+1) 
Postinumero:  427960–427974
Suuntanumero(t):  +7 34147
Rekisterikilpi:  18
 
 www.adm-sarapul.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarapul (ven. Сара́пул) on noin sadantuhannen asukkaan teollisuuskaupunki Kamajoen varrella Udmurtian kaakkoisosassa Venäjällä, 66 kilometriä tasavallan pääkaupungista Iževskistä kaakkoon. Sarapul ei kuulu sitä ympäröivään Sarapulin piiriin, vaan on oma piiritason hallintoyksikkönsä.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Sarapulin asukasluku oli 101 381, ja se oli Udmurtian toiseksi suurin kaupunki.
Sarapulin rautatieasema.
Sarapulista on rautatieyhteydet muualle Udmurtiaan sekä Kazaniin ja Jekaterinburgiin. Lisäksi kaupungissa on suuri jokisatama. Kaupungin merkittävät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, metalli- ja elektromekaaninenteollisuus.[lähde? ]
Sarapulissa on draamateatteri ja neljä kulttuuritaloa. Kaupunkia ympäröivä luonto, ilmasto ja sijainti Kaman varrella houkuttelevat kaupunkiin turisteja, metsästäjiä ja kalastajia. [lähde? ]
Historia

Sarapul perustettiin 1500-luvun puolivälissä, ja sen nimi oli aluksi Voznesenskoje. Kaupunki ja piirikuntakeskus Sarapulista tuli 1780.[lähde? ]
Udmurtian lippu
Saarijärvi (Orivesi, Ottele)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen, Orivesi
Koordinaatit:  61°32′49″N, 24°52′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Simonristinojaan 
Järvinumero:  35.784.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,5 m  
Rantaviiva:  3,327 km  
Pinta-ala:  31,253 ha  
Saaria:  1 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä ja Kuhmoisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 31 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,5 metriä mpy.
Saarikas (Äänekoski, Saarikas)

| Saarikas |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°36′21″N, 26°02′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskujoki:  Pukkijoki Keskiseen 
Järvinumero:  14.417.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,6 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  710 m  
Rantaviiva:  4,315 km  
Pinta-ala:  38,639 ha  
Tilavuus:  0,0007642 km³ 
Keskisyvyys:  1,98 m  
Suurin syvyys:  5 m  
Saaria:  2 
 fiSaarikas 
Saarikas  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Saarikkaan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 710 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 39 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järven tilavuudeksi on saatu 764 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 5,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Ilojoen valuma-alueeseen (14.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,6 metriä mpy.
Saint François Longchamp

| Saint François Longchamp |
| --- | --- |
 Saint-François-Longchamp
 Saint François Longchamp
 Koordinaatit: 45°24′38″N, 6°20′57″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Savoie
Arrondissementti:  Saint-Jean-de-Maurienne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  60,7 km²
Väkiluku (2015):  460 
 – Väestötiheys:  7 as./km²
Kunnan numero:  73235
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint François Longchamp on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Saint-Jean-de-Mauriennen kaupungista pohjoiseen.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017, kun kolme kuntaa Saint-François-Longchamp, Montaimont ja Montgellafrey yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Saint-François-Longchamp
Kunnan alueella on laskettelukeskus. Myös sola Col de la Madeleine kulkee kunnan kautta, ja sen korkein kohta on Saint François Longchampin ja La Léchèren kuntien rajalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint François Longchamp Wikimedia Commonsissa
Seidi Valtokari

Seidi Valtokari vuonna 2004
Seidi Erika Valtokari, o. s. Majava (12. huhtikuuta 1914 Siikajoki – 18. tammikuuta 2007) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Eriika Apaja.
Valtokari kävi kansakoulun ja käsityökoulun. Hän työskenteli myymälänhoitajana ja asui vuodesta 1951 Oulussa.
Teoksia

Tapahtui Siikajoen pappilassa 1740-luvulla : näytelmä. 1984
Aamu Kerttulan majalla : näytelmä. 1985
Silloin kun vielä lohta saatiin : näytelmä. 1986
Nurkkatanssit : näytelmä. 1987
Rakkaat sukulaiset. 1987
Kansanhuollossa : näytelmä. 1988
Pirtuvallan aikaan : näytelmä. 1990
Perämeri ja pirtumiehet. Myllylahti, Suomussalmi 1999
Sarah Major

Sarah Major (s. 22. elokuuta 1988) on uusiseelantilainen näyttelijä, joka tunnetaan uusiseelantilaisesta draamasarjasta Klaani, jossa hän esitti Patsy-nimistä tyttöä vuosina 1999–2001.
Major on myös näytellyt muun muassa  lyhytelokuvassa Flying, Gaelan tytärtä Herculesissa sekä Emily Watsonia William Shatnerin A Twist in the Tale -sarjan jaksossa "The Magician".
Filmografia

Klaani (The Tribe) – Patsy (119 jaksoa, 1999–2001)
Flying
Hercules – Galean tytär
A Twist in the Tale – Emily Watson
Aiheesta muualla

Sarah Major Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Seidokaikan

| Seidokaikan |
| --- | --- |
Perustettu:  1980
Alkuperämaa:   Japani
Perustaja(t):  Kazuyoshi Ishii
Vaikutteet:  Kyokushin, Ashihara kaikan
Löydä lisää urheiluaUrheilun teemasivulta
Seidokaikan (jap. 正道会館) on japanilaisen Kazuyoshi Ishiin vuonna 1980 perustama karaten tyylisuunta.
Alkuperä

Ishii aloitti harjoittelemaan Kyokushinia Hideyuki Ashiharan opissa 1969. Sittemmin Ishii lopetti Kyokushinin harjoittelun ja seurasi Ashiharaa harjoittelemaan tämän uutta tyylisuuntaa vuonna 1980. Vain muutaman kuukauden harjoittelun jälkeen Ishii lopetti harjoittelemisen ja perusti oman tyylisuuntansa Seidokaikanin. Tyyli pohjautuu pitkälti Kyokushiniin ja hieman Ashiharaan, jonka lisäksi lajin kilpamuodossa sallitaan vastustajaan tarttuminen. Vuonna 1993 Ishii perusti myös K-1 potkunyrkkeily kilpajärjestön.
Seiersberg

Seiersberg oli kunta Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa. Siellä asui vuonna 2014 7 351 asukasta. Vuonna 2015 Seiersbergin ja Pirkan kunnat yhdistettiin Seiersberg-Pirkan kunnaksi.
Seiersberg oli osa Graz-Umgebungin piiriä. Se sijaitsi heti Grazin lounaspuolella ja oli käytännössä yksi Grazin esikaupungeista. Sen pinta-ala oli 7,9 neliökilometriä.
Grazin liikennelaitos palveli Seiersbergin asukkaita. Kunnassa oli myös yhteinen rautatieasema Feldkirchen bei Grazin kanssa. Grazin lentoasema sijaitsee lähistöllä.
Seiersbergissä sijaitsee Itävallan kolmanneksi suurin kauppakeskus, Shopping City Seiersberg.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Seiersbergin viralliset kotisivut
Shopping City Seiersberg
Rosalynn Carter

| Rosalynn Carter |
| --- | --- |
 Valkoisen talon virallinen valokuva, vuodelta 1977.
Yhdysvaltain ensimmäinen nainen
 20. tammikuuta 1977 – 20. tammikuuta 1981  
Edeltäjä:  Betty Ford
Seuraaja:  Nancy Reagan
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1927 Plains, Georgia
Kuollut: 19. marraskuuta 2023 (96 vuotta) Plains, Georgia
Puoliso:  Jimmy Carter (vih. 1946)
Tiedot
Uskonto:  Baptisti
 Nimikirjoitus
Eleanor Rosalynn Smith Carter (18. elokuuta 1927 Plains, Georgia – 19. marraskuuta 2023 Plains, Georgia) oli Jimmy Carterin aviopuoliso. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen miehensä toimiessa 39. Yhdysvaltain presidenttinä vuosina 1977–1981.
Elämä

Eleanor Rosalynn Smith syntyi Georgian osavaltiossa Frances Allethea Murrayn ja Edgar Smithin neljästä lapsesta vanhimmaksi. Isä kuoli leukemiaan tyttären ollessa 13-vuotias. Smith ja Carter avioituivat Plainsissa 7. heinäkuuta 1946. Heidän lapsiaan ovat John William “Jack” Carter (s. 1947), James Earl “Chip” Carter III (s. 1950), Donnell Jeffrey “Jeff” Carter (s. 1952) ja Amy Carter (s. 1967).
Jimmy Carterin ura laivastossa saneli perheen asuinpaikan, ensimmäisen seitsemän avioliittovuoden aikana heidän osoitteinaan olivat Norfolk Virginiassa, Philadelphia Pennsylvaniassa, New London Connecticutissa, Pearl Harbor Havaijilla, San Diego Kaliforniassa ja Provincetown Massachusettsissa.
Kuvernöörin rouvana Rosalynn Carter keskittyi parantamaan mielenterveyspotilaiden, kehitysvammaisten ja muiden huono-osaisten asemaa Georgian osavaltiossa.
Jimmy Carterin pyrkiessä presidentiksi Rosalynn Carter osallistui vaalityöhön ennennäkemättömällä tarmolla. Hän matkusti kahden vuoden ajan ympäri Yhdysvaltoja esittelemässä miehensä näkemyksiä. Samoin vuoden 1980 vaaleissa Rosalyyn Carter teki kaikkensa edistääkseen miehensä uudelleenvalintaa.
Rosalynn Carter kelpuutettiin vuonna 2001 National Women's Hall of Fameen.
Carterilla todettiin dementia toukokuussa 2023. Carter Center tiedotti 17. marraskuuta 2023, että rouva Carter on saattohoidossa kotonaan Georgiassa. Hänen miehensä on ollut saattohoidossa kotonaan helmikuusta 2023 lähtien.
Rosalynn Carter kuoli sunnuntaina 19. marraskuuta 2023 96-vuotiaana. Carterit olivat olleet naimisissa vuodesta 1946 lähtien, ja he olivat pisimpään naimisissa ollut Yhdysvaltain presidenttipari.
Kunnianosoituksia

Presidential Medal of Freedom (USA, 1999)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosalynn Carter Wikimedia Commonsissa
Sami Moisio

| Sami Moisio |
| --- | --- |
 Moisio vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1973 (ikä 51) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:   Turun yliopisto (FT, 2003)  Lapin yliopisto (YTT, 2012) 
Instituutti:   Oulun yliopisto (2010–2015)  Helsingin yliopisto (2015–) 
Tutkimusalue:  talousmaantiede, aluesuunnittelu, aluepolitiikka
Sami Mikael Moisio (s. 1. lokakuuta 1973 Oulu) on suomalainen maantieteilijä ja professori. Vuodesta 2015 hän on toiminut aluesuunnittelun ja -politiikan professorina Helsingin yliopistossa.
Ura

Moisio kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta vuonna 1992. Vuonna 2003 hän väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistosta ja vuonna 2012 yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Lapin yliopistosta. Hän on työskennellyt vierailevana tutkijana Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa vuosina 1999–2000 ja vierailevana lehtorina University College Londonissa vuosina 2008–2009. Suomen Akatemiassa hän toimi akatemiatutkijana vuosina 2006–2010.
Vuosina 2010–2015 Moisio toimi maantieteen professorina Oulun yliopistossa erityisalanaan aluepolitiikka ja -kehitys. Tutkimustyössään Moisio on käsitellyt erityisesti geopolitiikkaa, aluepolitiikkaa, valtioiden alueellista muutosta sekä Euroopan integraatiota.
Tammikuusta 2015 alkaen Moisio on toiminut aluesuunnittelun ja -politiikan professorina Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan geotieteiden ja maantieteen osastolla.
Moisio on nimitetty dosentiksi kolmessa yliopistossa: Turun yliopistossa (2004), Turun kauppakorkeakoulussa (2006) sekä Vaasan yliopistossa (2008).
Julkaisuja

Missä on Suomi? Kansallisen identiteettipolitiikan historia ja geopolitiikka.  (Yhdessä Vilho Harlen kanssa)  Tampere:  Vastapaino, 2000.  ISBN 951-768-076-7.
Geopoliittinen kamppailu Suomen EU-jäsenyydestä.  (Väitöskirja)  Turku:  Turun yliopisto, 2003.  ISBN 951-29-2395-5.
Valtio, alue, politiikka: Suomen tilasuhteiden sääntely toisesta maailmansodasta nykypäivään.  (Väitöskirja)  Tampere:  Vastapaino, 2012.  ISBN 978-951-768-386-9.
Geopolitics of the knowledge-based economy.  Lontoo:  Routledge, 2018.  ISBN 978-1-138-82199-6.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Moisio Helsingin yliopiston kotisivuilla
Moisio Academia.edu-sivustolla (englanniksi)
Professori: Suomea keskitetään alle kymmeneen kaupunkiin Yle Uutiset.  29.5.2012.
Rymättylän Säilyke

Rymättylän Säilyke Oy, nimi vuoteen 1957 Rymättylän Laiva Oy, oli suomalainen vuosina 1946–1981 toiminut elintarvikealan yritys, joka harjoitti valtamerikalastusta omilla aluksilla. Yhtiöllä oli kala- ja vihannessäilyketehdas Rymättylän Röödilässä (Röölä).
Yhtiön perustajat rymättyläläiset veljekset kauppaneuvos Toivo Saarni (1916–1979) ja Tauno Saarni perustivat vuonna 1941 Rymättylän Kalasuolaamon. Yhtiön ensimmäinen sillinpyyntialus lähti Islannin vesille vuonna 1949 ja sillinpyyntimatkat jatkuivat vuoteen 1976 saakka, jolloin kansainväliset sopimukset estivät sillinpyynnin jatkamisen. Vuodesta 1965 alkaen Rymättylän Säilyke Oy oli ainoa suomalainen sillinpyyntiyhtiö. Rymättylän kalastuslaivasto toi Suomeen toiminta-aikanaan kaikkiaan 14 miljoonaa kiloa kalaa, paras vuosi oli 1968, jolloin saatiin 1,23 miljoonaa kiloa. Kun Islannin vesien sillikannat heikkenivät 1960-luvulla, silliä pyydettiin Norjan ja Pohjanmeren vesillä. Saarnit myivät viimeiset alukset pois vuonna 1984 sekä Rymättylän säilyketehtaan vuonna 1988 Boyfood Oy:lle. Orkla osti 2012 Boyfood Oy:n ja siirsi säilykevalmistuksen vuonna 2014 pois Rymättylästä.
Rymättylän Säilyke Oy:n sillinpyyntialukset:
S/S Reijo, 315,5 brt puualus, rakennettu 1947 Paimiossa, käytössä 1949
S/S Tuula, 490,23 brt teräsalus, rakennettu 1877 South Shieldissä, käytössä 1950
M/S Merita, 602,92 brt teräsalus, rakennettu 1895 Danzigissa, käytössä 1950
M/S Saukko, 323,46 brt teräsalus, rakennettu 1924 Wesemündessä, käytössä 1951–1954, upposi 29. marraskuuta 1954 Itämerellä lähellä Bengtskäriä kun se oli kuljettamassa rikkikiisulastia Pohjankurusta Saksaan, onnettomuudessa hukkui yksi miehistön jäsen
M/S Saukko, 399,36 brt teräsalus, rakennettu 1930 Wesemündessä, käytössä 1956–1976
M/S Merilokki, entinen kuunari Koivisto, 376,30 brt puualus, rakennettu 1946 Raumalla, käytössä 1962–1963
S/S Saukko II, 545,80 brt teräsalus, rakennettu 1950 Bremenhafenissa, käytössä 1964–1976
M/S Saukko III, 276,35 brt teräsalus, rakennettu 1969 Flekkefjordissa, käytössä 1969–1976
M/S Saukko IV, 1 299,50 brt teräsalus, rakennettu 1947 Bathissa. käytössä 1970
Saarnit omistivat myös vuonna 1945 perustetun Rymättylä Oy:n jolla oli saha, höyläämö, laatikkotehdas ja mylly Rymättylän Röölän kylässä. Vuonna 1952 Rymättylä Oy osti Naantalin sahan ja tämän jälkeen Röölän saha lopetettiin. Naantalin saha toimi vuoteen 1985 saakka; saha lopetettiin kun Naantalin satama laajeni sahan alueelle. Rymättylä Oy keskittyi sitten sahatavaran vientikauppaan ja vuodesta 1990 alkaen se omisti vain kiinteistöjen kaukolämpölaitoksen. Naantalin kaupungin omistama Naantali Cargoport Oy osti yhtiön vuonna 1986 ja se on ollut selvitystilassa vuodesta 2011 alkaen. Muita Saarnien omistamia yhtiöitä olivat Naantalin Puu Oy, Hakkenpään Saha Oy, Naantalin Stevedoring Oy,  Saukkoravintolat Oy, Konesaarni Oy ja Oy Shipping Lines Ltd Ab. Vuonna 1968 he ostivat Karinaisten Kyrön kylässä toimineen Leppämäen Veljesten Saha Oy:n, jonka toimintaa jatkettiin Kyrön Saha Oy:n nimellä. Sahalaitos myytiin 1985 Metsäliiton Teollisuus Oy:lle. Saha toimii nykyisin Metsä Fibre Oy:n Kyrön sahan nimellä.
Seppo Halttunen (teollisuusneuvos)

Seppo Kullervo Halttunen (23. elokuuta 1927 Ähtäri – 16. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Halttusen vanhemmat olivat pienviljelijä Yrjö Halttunen ja Martta Halttunen ja puoliso Evaliisa Nieminen. Hän opiskeli 1942 Helsingissä Pasilan konepajakoulussa  ja Strömbergin konepajakoulussa, valmistuen sähkömuuntaja-asentajaksi. Strömbergin palvelukseen Vaasaan hän meni valmistuttuaan ja oli yrityksen työntarkastaja vuodesta 1948. Halttunen opiskeli työnsä ohella Vaasan teknillisessä koulussa, koneteknikoksi hän valmistui 1953. Hän jatkoi opintojaan vielä Tampereen teknillisessä opistossa, valmistuen sähköinsinööriksi 1957.
Upolle Lahteen Halttunen siirtyi kotitalouskoneiden huoltopäälliköksi ja sieltä Tampereelle ja Ylöjärvelle Huurre-yhtiön teknilliseksi johtajaksi 1959–1964. Oltuaan MK-tuote -yhtiön tekninen johtaja Halttunen palasi Upolle Nastolan tehtaan kylmäkalustelinjan johtajaksi 1964–1969.
Halton-yrityksen Halttunen perusti 1969. Yritys  aloitti myymälä-, baari- ja kylmäkalusteiden sekä ilmansisääntulojärjestelmien valmistajana. Ilmanvaihtotuotteiden kehittäjänä ja valmistajana siitä tuli edelläkävijä, alansa johtavia yrityksiä maailmassa ja samalla merkittävä suomalainen vientiyritys. Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon Halton sai 1988. Haltonin myymäläkalustelinja erotettiin omaksi yhtiökseen 1981, G. W. Sohlberg -yhtiölle se myytiin 1985.
Halttunen siirtyi Haltonin hallituksen puheenjohtajaksi 1992. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1983, valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon 1984 ja Talouselämä valitsi hänet vuoden liikemieheksi 1985. Nuoruusvuosinaan Halttunen oli aktiivinen urheilija, 1950-luvulla hän toimi Vaasan Salama -koripalloseuran pelaajavalmentajana ja oli 1996 mukana perustamassa jalkapalloseura FC Lahtea.
Sarapiku järv

| Sarapiku järv |
| --- | --- |
 Näkymä marraskuussa 2014
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Saarenmaa
Kunnat:  Saarenmaan kunta
Koordinaatit:  58°28′24″N, 21°55′27″E
Järvinumero:  VEE2067300
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  4 m
Rantaviiva:  6,958 km
Pinta-ala:  39,3 ha
Keskisyvyys:  1 m
Suurin syvyys:  2 m
Valuma-alue:  3,4 km²
Saaria:  16
 fiSarapiku järv 
Sarapiku järv (myös Kogrilaht, Suur Kogralaht) on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 39 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvi sijaitsee alle kilometrin päässä meren rannasta. Sen lounaispää on leveä, mutta siitä työntyy loilliseen kapea ja 900 metriä pitkä lahti. Lahden nimi on Ligeauk. Järven ympäristö on täynnäö muinaisia rantapenkereitä. Muutama rantapenkere sijaitsee myös järvessä. Järvessä on 16 saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Ainakin osa saarista on muinaisia rantapenkereitä. Suurin saari on nimeltään Jõgendevahe, joka on 550 metriä pitkä ja vain 30 metriä leveä. Järven valuma-alueen laajuus on 3,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on noin metri ja sen suurin syvyys on kaksi metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 4,0 metriä mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00039 kuutiokilometriä eli 0,39 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 7,0 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Rannoille on rakennettu kaksi taloa, joille johtaa tiet Tagamõisan kylästä.