stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talviolympialaiset 2010
Mitalitaulukko

Vuoden 2010 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti isäntämaa Kanada.
| Vuoden 2010 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 2010 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 2010 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 2010 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 2010 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 2010 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kanada | 14 | 7 | 5 | 26 |
| 2 |  Saksa | 10 | 13 | 7 | 30 |
| 3 |  Yhdysvallat | 9 | 15 | 13 | 37 |
| 4 |  Norja | 9 | 8 | 6 | 23 |
| 5 |  Etelä-Korea | 6 | 6 | 2 | 14 |
| 6 |  Sveitsi | 6 | 0 | 3 | 9 |
| 7 |  Kiina | 5 | 2 | 4 | 11 |
| 8 |  Ruotsi | 5 | 2 | 4 | 11 |
| 9 |  Itävalta | 4 | 6 | 6 | 16 |
| 10 |  Alankomaat | 4 | 1 | 3 | 8 |
Avajaiset

Avajaisissa BC Place -hallissa 12. helmikuuta olympiatulen sytytti neljä kanadalaista urheilijaa yhdessä: jääkiekkoilija Wayne Gretzky, alppihiihtäjä Nancy Greene, pikaluistelija Catriona LeMay Doan ja koripalloilija Steve Nash. Soihdun toi stadionille paralympialaisurheilija Rick Hansen. Avajaiset järjestettiin olympialaisten historian ensimmäistä kertaa sisätiloissa. Tulen sytyttämisen kanssa hallin sisällä oli kuitenkin teknisiä ongelmia, ja Doan jäi seisomaan soihtu kädessään, kun kolme muuta urheilijaa sytyttivät soihdun. Tämän jälkeen Gretzky sytytti toisen olympiatulen hallin ulkopuolella. Urheilijoiden olympiavalan vannoi naisjääkiekkoilija Hayley Wickenheiser ja toimitsijoiden valan Michel Verrault. Avajaisissa pidettiin minuutin hiljainen hetki kelkkailuharjoituksissa kuolleen georgialaisen Nodar Kumaritašvilin muistoksi. Hiljaisen hetken aikana Kanadan lippu ja olympialippu laskettiin puolitankoon. Avajaiset rikkoivat Kanadan television katsojaennätyksen, sillä noin 13,3 miljoonaa kanadalaista seurasi koko lähetyksen.
Maskotit

Kisojen viralliset maskotit ovat
Sumi, eläinten suojelijahenki, jonka päähine on miekkavalaasta, siivet kuin ukkoslinnulla ja vahvat karvaiset jalat kuin mustakarhulla.
Quatchi, isojalka, jolla yllään varsikengät ja korvaläpät
Miga, mystinen merileijonan, miekkavalaan ja kermodekarhun risteymä
Quatchi ja Miga ovat olympiakisojen viralliset maskotit. Sumi on paralympiakisojen maskotti. Näiden maskottien lisäksi kisoissa on mukana myös Mukmuk, Vancouverinsaaren murmeli.
Kuvagalleria

Avajaiset
Kanadan joukkue avajaisissa
Norjan miesten curlingjoukkue
Pariluistelun palkintojenjako
Mäkihyppymäet
Alppihiihtäjä Bode Miller
Yhdistetyn hiihto-osuus
Ampumahiihtäjiä ampumapaikoilla
Yhdysvaltain rattikelkkajoukkue
Kanadan miesten jääkiekkomaajoukkue juhlii juuri voittamaansa kultamitalia
Päättäjäiset
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutisluokka:
Talviolympialaiset 2010 YouTube kanava
| n k  Olympialaiset |
| --- | --- | --- |
| Kesäolympialaiset |  1896  1900  1904  1906  1908  1912  1916  1920  1924  1928  1932  1936  1940  1944  1948  1952  1956  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1996  2000  2004  2008  2012  2016  2020  2024  2028  2032  2036  |  |
| Talviolympialaiset |  1924  1928  1932  1936  1940  1944  1948  1952  1956  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1994  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  2030  2034  |  |
XXI talviolympialaisten kilpailutapahtumat
Alppihiihto
|
Ampumahiihto
|
Curling
|
Freestylehiihto
|
Jääkiekko
|
Kaukalopikaluistelu
|
Lumilautailu
|
Ohjaskelkkailu
|
Pikaluistelu
|
Pohjoismaiset hiihtolajit
|
Rattikelkkailu
|
Skeleton
|
Taitoluistelu
Valtiot talviolympialaisissa 2010
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afrikka |  Algeria |  Etelä-Afrikka |  Etiopia |  Ghana |  Marokko |  Senegal |
| Aasia |  Hongkong |  Intia |  Iran |  Japani |  Kazakstan |  Kiina |
| Aasia |  Kiinan Taipei |  Etelä-Korea |  Kirgisia |  Libanon |  Mongolia |  Nepal |
| Aasia |  Pakistan |  Pohjois-Korea |  Tadžikistan |  Uzbekistan |  |  |
| Eurooppa |  Alankomaat |  Albania |  Andorra |  Armenia |  Azerbaidžan |  Belgia |
| Eurooppa |  Bosnia ja Hertsegovina |  Bulgaria |  Espanja |  Georgia |  Irlanti |  Islanti |
| Eurooppa |  Iso-Britannia |  Israel |  Italia |  Itävalta |  Kreikka |  Kroatia |
| Eurooppa |  Kypros |  Latvia |  Liechtenstein |  Liettua |  Pohjois-Makedonia |  Moldova |
| Eurooppa |  Monaco |  Montenegro |  Norja |  Puola |  Portugali |  Ranska |
| Eurooppa |  Romania |  Ruotsi |  Saksa |  San Marino |  Serbia |  Slovakia |
| Eurooppa |  Slovenia |  Suomi |  Sveitsi |  Tanska |  Tšekki |  Turkki |
| Eurooppa |  Ukraina |  Unkari |  Valko-Venäjä |  Venäjä |  Viro |  |
| Amerikka |  Argentiina |  Bermuda |  Brasilia |  Caymansaaret |  Chile |  Kanada |
| Amerikka |  Kanada |  Kolumbia |  Meksiko |  Peru |  Yhdysvallat |  |
| Oseania |  Australia |  Uusi-Seelanti |  |  |  |  |
Kisojen osallistujamaat
Olympiatuli.
Wikiuutiset
Eveliina Ala-Kulju

| Eveliina Ala-Kulju |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. lokakuuta 1867 Lehtimäki
Kuollut: 3. kesäkuuta 1940 (72 vuotta) Seinäjoki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Opettaja
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomuspuolue
Entiset puolueet:  Suomalainen puolue
Vaalipiiri:  Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Kotipaikka:  Kuortane
Koulutus:  Kansakoulun ja kiertokoulun opettaja
Uskonto:  Herännäisyys
Lapset:  Reino Ala-Kulju
Vanhemmat:  Iisakki Ojala Sanna Koivisto
Eveliina Ala-Kulju (ent. Poikonen, o.s. Ojala; 27. lokakuuta 1867 Lehtimäki – 3. kesäkuuta 1940 Seinäjoki) oli suomalainen oikeistopoliitikko ja kansanedustaja. Ala-Kulju oli yksi uraauurtavasta 19 naisesta, jotka valittiin vuoden 1907 ensimmäiseen eduskuntaan.
Ala-Kulju oli aikanaan Suomen johtavia naisia ja hänen puhujantaitonsa on nostettu esiin. Valtiopäivillä Ala-Kulju tuli tunnetuksi hyvänä puhujana sekä asioihin perusteellisesti syventyvänä naisedustajana. Ala-Kuljun ajamiin asioihin kuuluivat suomalaisuus, raittius, naisen aseman parantaminen, kotikasvatuksen edistäminen sekä kodin pyhyyden vaaliminen.
Varhainen elämä

Ala-Kuljun vanhemmat olivat kotoisin Ylistarosta ja omasivat heränneen kansan elämänkatsomuksen, jotka myös lapset omaksuivat. Eveliina syntyi pahimpien nälkävuosien aikaan. Vuonna 1870 Eveliina muutti vanhempiensa mukana Kuortaneelle, jonne isä Iisakki valittiin kiertokoulunopettajaksi. Eveliinan lapsuudessa henkiset harrastukset, kuten kirjallisuus ja musiikki, olivat korkeassa asemassa. Kuortaneella Eveliina sai jo nuoruudessaan voimakkaan kansallisen ja isänmaallisen herätyksen. Ojalan perheessä vierailivat mm. nuorsuomalaisuuden tuleva johtaja Lauri Kivekäs sekä naissivistyksen uranuurtaja Ottilia Stenbäck.
Ala-Kulju kävi kansakoulun jälkeen kiertokoulunopettajan kurssin, jonka jälkeen hän toimi vuodesta 1885 kiertokoulunopettajana Kuortaneella ja vuonna 1887 hän sai työpaikan Karstulasta. Tämän jälkeen hän toimi talonemäntänä Kuortaneella ja Yhdysvalloissa sekä kaupanhoitajana Kuortaneella. Kotikasvatusyhdistyksen puhujana hän toimi vuosina 1912–1940.
Varhainen elämä > Vuosi Yhdysvalloissa

Avioiduttuaan karstulalaisen Juho Poikosen kanssa vuonna 1890, mies lähti Minnesotaan ansaitsemaan talorahoja. Eveliina jäi tyttären kanssa kotiin. Tytär kuitenkin kuoli ja siirtolaisoloissa majaileva mies sairastui ankaraan keuhkotautiin. Vuonna 1893 Eveliina Poikonen matkusti miehensä luo Amerikkaan ja lähetti tämän viimeisillä rahoillaan kotiin jääden itse ansaitsemaan omia matkarahojaan. Juho Poikonen kuoli pian Suomeen päästyään. Toisen lapsen synnyttänyt Eveliina piti ruokalaa kaivotyöläisille sekä perusti työläisille sunnuntaikoulun tehden valistus- ja raittiustyötä siirtolaisten parissa.
Eveliina Poikonen palasi Kuortaneelle 1894 ja avioitui leskeksi joutuneen kunnallismies Aleksanteri Ala-Kuljun kanssa vuonna 1897. Samalla Ala-Kulju tuli emännäksi suurelle maatilalle.
Poliittinen ura > Kansanedustajana

Ala-Kulju osallistui valtiolliseen elämään ja valittiin ensimmäiseen yksikamariseen eduskuntaan Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä Suomalaisen puolueen edustajana vuosiksi 1907–1910. Valtiopäivillä Ala-Kulju tuli tunnetuksi hyvänä puhujana sekä asioihin perusteellisesti syventyvänä naisedustajana. Ala-Kuljun ajamiin asioihin kuuluivat suomalaisuus, raittius, naisen aseman parantaminen, kotikasvatuksen edistäminen sekä kdoin pyhyyden vaaliminen.
Ala-Kulju valittiin uudelleen eduskuntaan Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä saman puolueen edustajaksi vuosiksi 1914–1918 jatkaen kokoomuksen edustajana 1918–1919. Vuodesta 1907 Ala-Kulju oli Suomalaisen puolueen puoluevaltuuskunnan jäsen sekä vuodesta 1919 pitkän ajan kansallisen kokoomuspuolueen naisvaliokunnan lisäjäsen.
Ala-Kulju julkaisi isänmaallisia kannanottoja ja oli mukana itsenäisyyden valmisteluissa. Vuoden 1918 sodassa Ala-Kulju oli valkoisella puolella ja jatkoi myöhemmin isänmaallista harrastustoimintaa.
Ala-Kulju kuului eduskunnassa maatalous- ja sivistysvaliokuntaan sekä suureen valiokuntaan. Hänen muihin luottamustehtäviinsä kuuluivat Suomalaisen puolueen lisätyn puoluevaltuuskunnan ja SOK:n lastenkotien johtokunnan jäsenyydet sekä kokoomuksen naisvaliokunnan lisäjäsenyys.
Poliittinen ura > Muu toiminta

Ala-Kulju oli valtiollisen toiminnan ohella jäsenenä siirtolaishuoltoa varten asetetussa valtion komiteassa sekä osuustoimintaliikkeessä. Ala-Kulju toimi mm. Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan orpokotikomiteassa ja myöhemmin SOKn lastenkotien johtokunnassa.
Vuonna 1912 Ala-Kulju aloitti toimintansa Kotikasvatusyhdistyksen puhujana liikkuen ympäri Suomea ja Inkerinmaata. Ala-Kulju korosti hyvän kodin merkitystä, raittiutta ja hyviä harratstuksia onnellisen kodin rakentamisessa. Kotipitäjässään Kuortaneella Ala-Kulju toimi kansakoulun johtokunnassa sekä raittius- ja edistysseuroissa.
Yksityiselämä

Ala-Kuljun vanhemmat olivat lehtimäkeläinen suntio, kanttori ja kiertokoulunopettaja Isak Isakinpoika Ojala ja Susanna Koivisto. Nälkätalvisin perheessä syötiin pettua. Perhe kuului herännäisiin ja Eveliina sai muiden lasten ohella vahvan uskonnollisen kasvatuksen.
Ala-Kulju solmi ensimmäisen avioliittonsa Juho Poikosen (k. 1894) kanssa vuonna 1890 ja toisen liiton Aleksanteri Ala-Kuljun kanssa vuonna 1897. Ala-Kuljun poika Reino Ala-Kulju toimi IKL:n ja kokoomuksen kansanedustajana 1930–1960-luvuilla.
Huomionosoitukset

Ala-Kulju sai isänmaallisista ansioistaan II luokan vapauden mitalin sekä Suomen Valkoisen Ruusun ansiomerkin.
Euroopan kisat 2019

Euroopan kisat 2019 olivat järjestyksessään toiset Euroopan kisat. Ne järjestettiin 21. – 30. kesäkuuta 2019 Minskissä, Valko-Venäjällä. Menestynein maa oli Venäjä, joka voitti 109 mitalia, joista 44 oli kultaisia. Suomi saavutti kaksi kultaa ja yhden pronssin.
Valinta

Alun perin ainoan hakemuksen lähetti Alankomaat. Kesäkuussa 2015 Alankomaat kuitenkin kieltäytyi järjestämästä kisoja rahoitusongelmien takia. Lokakuussa 2016 päätettiin, että kisat järjestetään Minskissä.
Lajit

Euroopan kisoissa 2019 kilpailtiin 15 lajissa. Verrattuna vuoteen 2015 useita lajeja pudotettiin pois lajivalikoimasta.
Ammunta
Jousiammunta
Judo
Karate
Koripallo
Melonta
Nyrkkeily
Paini
Pyöräily
Pöytätennis
Rantajalkapallo
Sambo
Sulkapallo
Voimistelu
Yleisurheilu
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Venäjä | 44 | 23 | 42 | 109 |
| 2. |  Valko-Venäjä | 24 | 16 | 29 | 69 |
| 3. |  Ukraina | 16 | 17 | 18 | 51 |
| 4. |  Italia | 13 | 15 | 13 | 41 |
| 5. |  Alankomaat | 9 | 13 | 7 | 29 |
| 6. |  Saksa | 7 | 6 | 13 | 26 |
| 7. |  Georgia | 6 | 10 | 14 | 30 |
| 8. |  Ranska | 6 | 9 | 13 | 28 |
| 9. |  Iso-Britannia | 6 | 9 | 8 | 23 |
| 10. |  Azerbaidžan | 5 | 10 | 13 | 28 |
| 11. |  Armenia | 5 | 3 | 3 | 11 |
| 12. |  Espanja | 5 | 2 | 6 | 13 |
| 13. |  Unkari | 4 | 6 | 9 | 19 |
| 14. |  Belgia | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 14. |  Slovenia | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 16. |  Bulgaria | 3 | 7 | 8 | 18 |
| 17. |  Portugali | 3 | 6 | 6 | 15 |
| 18. |  Sveitsi | 3 | 3 | 4 | 10 |
| 19. |  Israel | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 20. |  Kreikka | 3 | 2 | 4 | 9 |
| 21. |  Tanska | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 22. |  Puola | 3 | 1 | 10 | 14 |
| 23. |  Ruotsi | 3 | 1 | 4 | 8 |
| 24. |  Turkki | 2 | 6 | 7 | 15 |
| 25. |  Tšekki | 2 | 5 | 6 | 13 |
| 26. |  Romania | 2 | 3 | 5 | 10 |
| 27. |  Latvia | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 28. |  Kroatia | 2 | 1 | 5 | 8 |
| 29. |  Liettua | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 30. |  Suomi | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 31. |  Itävalta | 1 | 2 | 4 | 7 |
| 31. |  Irlanti | 1 | 2 | 4 | 7 |
| 33. |  Serbia | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 34. |  Kosovo | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 35. |  Viro | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 36. |  Moldova | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 37. |  Slovakia | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 38. |  Luxemburg | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 39. |  Bosnia ja Hertsegovina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 39. |  Kypros | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 39. |  Montenegro | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 42. |  Norja | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 43. |  San Marino | 0 | 0 | 1 | 1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Euroopan kisat 2019 Wikimedia Commonsissa
Thomas Blomqvist

| Thomas Blomqvist |
| --- | --- |

Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri
 Rinteen hallitus 6.6.2019–10.12.2019 Marinin hallitus 10.12.2019–20.6.2023  
Kansanedustaja
 21.3.2007–4.4.2023  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uusimaa
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1965 (ikä 59) Tammisaari
Kansalaisuus:   suomalainen
Ammatti:  maanviljelijä, poliitikko
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  ylioppilas
Uskonto:  evankelis-luterilainen
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  ylivääpeli
Thomas Jörn Ingmar Blomqvist (s. 15. tammikuuta 1965 Tammisaari) on suomalainen RKP:tä edustava poliitikko ja maanviljelijä. Hän toimi kansanedustajana vuosina 2007–2023 sekä Rinteen ja Marinin hallitusten pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministerinä vuosina 2019-2023. Vuosina 2005–2007 Blomqvist toimi RKP:n varapuheenjohtajana.
Tausta ja yksityiselämä

Blomqvist syntyi Tammisaaressa, Tenholan kylässä, vuonna 1965 ja vietti lapsuutensa perheensä maatilalla. Blomqvist valmistui Tammisaaren lukiosta vuonna 1984. Tämän jälkeen hän suoritti jonkin verran opintoja Helsingin yliopiston maa- ja metsätaloustieteellisessä tiedekunnassa, muttei valmistunut.
Vuonna 1991 Blomqvist aloitti perhetilansa isäntänä ja siirtyi siantuotannosta viljelemään viljaa ja sokerijuurikkaita. Lisäksi Blomqvist omistaa metsää.
Blomqvist on naimissa ja hänellä on kolme lasta. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Blomqvist on luterilainen.
Poliittinen ura

Blomqvist on ollut Tammisaaren kaupunginvaltuutettu vuodesta 1993. Vuonna 2005 hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi. Vuodesta 2009 alkaen hän on toiminut Raaseporin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. 5. toukokuuta 2015 Blomqvist valittiin eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtajaksi.
Tammikuussa 2021 Ilta-Sanomien omassa testissä vain 39 % lukijoista tunnisti Blomqvistin Marinin hallituksen ministeriksi pelkän valokuvan perusteella.
Poliittinen ura > Poliittisia näkemyksiä

Blomqvist kannattaa pakkoruotsia.
Ylen vuoden 2019 vaalikoneen mukaan Blomqvistin mukaan Suomessa ei kaadeta liikaa metsää ja euro on Suomelle hyvä asia.
Poliittinen ura > Vaalimenestys

| Vuosi | Ääniä | Vaalipiiri | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | 2 093 | Uusimaa | ei valittu |  |
| 2007 | 7 280 | Uusimaa | valittiin |  |
| 2011 | 7 362 | Uusimaa | valittiin |  |
| 2015 | 6 443 | Uusimaa | valittiin |  |
| 2019 | 6 141 | Uusimaa | valittiin |  |
Kunnianosoituksia

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki (Suomi, 2022)
Islannin Haukan ritarikunnan suurristi (Islanti, 2022)
Lontoon suuri savusumu

| Lontoon suuri savusumu |
| --- | --- |
 Nelsonin patsas suuren savusumun aikana
Päivämäärä:  5.-9. joulukuuta 1952
Tapahtumapaikka:  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  51°30′25.2″N, 0°7′37.2″W
Kuolleita:  4 000 (v. 1952 arvio) 10 000-12 000 (nykyinen arvio)
Loukkaantuneita:  100 000 (v. 1952 arvio)
Lontoon suuri savusumu eli vuoden 1952 suuri savusumu oli vakava ilmansaastetapahtuma, joka vaikutti Lontooseen joulukuussa 1952. Epätavallisen kylmän sään ajanjakso yhdistettynä korkeapaineeseen sekä tuulettomiin olosuhteisiin keräsi ilman epäpuhtauksia, jotka johtuivat enimmäkseen hiilen käytöstä, ja muodostivat paksun savukerroksen kaupungin päälle. Se kesti perjantaista 5. joulukuuta tiistaihin 9. joulukuuta 1952. Lopulta se hajaantui nopeasti sään muuttuessa.
Sumu aiheutti suuria häiriöitä heikentämällä näkyvyyttä ja jopa tunkeutumalla sisätiloihin, paljon ankarammin kuin aiemmat savusumutapahtumat. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen lääketieteelliset raportit tapahtumaa seuraavina viikkoina arvioivat, että jopa 4 000 ihmistä oli kuollut suoraan savusumun seurauksena ja 100 000 muuta sairastui savun aiheuttamana. Tuoreemmat tutkimukset viittaavat siihen, että kuolonuhrien kokonaismäärä on voinut olla huomattavasti suurempi, arviolta 10 000 - 12 000 kuollutta.
Viktor Magnus von Born

| Viktor Magnus von Born |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1851 Helsinki
Kuollut: 15. syyskuuta 1917 (65 vuotta) Pernaja
Ammatti:  tilanomistaja, poliitikko
Arvonimi: vapaaherra maamarsalkka
Vanhemmat:  Johan August von Born  Hedvig Lovisa Fransiska von Haartman
Puoliso:  Hulda Augusta Berndtson 1876–1891  Clara Henny Helena Grafström 1893–1905  Anna Elise Edelfelt (ent. de la Chapelle) 1908–1917
Lapset:  Ernst von Born
Viktor Magnus (V. M.) von Born (8. lokakuuta 1851 Helsinki – 15. syyskuuta 1917 Pernaja) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja, valtiopäivämies ja RKP:n kansanedustaja.
Opinnot ja työura

Von Bornin vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Johan August von Born ja Hedvig Lovisa Fransiska von Haartman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 ja suoritti yleisen oikeustutkinnon 1873. Von Born oli Helsingin kaupunginvaltuuston valiokuntasihteerinä 1875–1878, Ritarihuoneen kanslistina 1876–1879, Loviisan raastuvanoikeuden notaarina ja vt. oikeusneuvosmiehenä 1880–1881 sekä Östra Nyland -lehden toimittajana 1881–1884. Hän hoiti omistamaansa kartanoa Pernajassa 1879–1913.
Suur-Sarvilahden kartano kuului Suomen suurimpiin, ja sen antaman taloudellisen riippumattomuuden turvin von Born saattoi kuulua Nikolai Bobrikovin näkyvimpiin vastustajiin, Niinpä ensimmäisen sortokauden aikana von Born oli karkotettuna Suomesta vuosina 1903–1904.
Perhe

Von Born oli naimisissa kolme kertaa ja jäi leskeksi kaksi kertaa. Ensimmäinen puoliso oli Hulda Augusta Berndtson 1876–1891, toinen Clara Henny Helena Grafström 1893–1905, ja viimeksi hän oli naimisissa vuodesta 1908 Ellan (Anna Elise) Edelfeltin (ent. de la Chapelle) kanssa.
Hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta oli sittemmin ministerinäkin toiminut Ernst von Born.
Viktor Magnus von Bornin sisar Hanna von Born (1861−1959) avioitui ruotsalaisen vakuutusmiehen ja liberaalipoliitikon Sven Theodor Palmen (1854−1934) kanssa. Heidän pojanpoikansa oli Ruotsin pitkäaikainen pääministeri Olof Palme. Sven Theodor ja Hanna Palmen kaksi poikaa, Nils Palme ja Olof Palme (vanhempi) osallistuivat vapaaehtoisina valkoisten puolella Suomen sisällissotaan. Olof Palme (vanhempi) kaatui Tampereella sodan loppuvaiheissa huhtikuun alussa 1918.
Yhteiskunnallinen toiminta

Von Born oli lahjakas puhuja ja kirjoittaja. Yhdessä Kasten Antellin ja Arvid Nybergin kanssa hän perusti Östra Nyland -lehden vuonna 1881. Hän kirjoitti myös lehtiin Vikingen, Nya Pressen ja Finsk tidskrift.
Von Born osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1877–1878, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli aatelissäädyn maamarsalkka viimeisillä säätyvaltiopäivillä 1905–1906. RKP:n kansanedustajana von Born oli 1910–1914 Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän toimi Pernajan kuntakokouksen puheenjohtajana ja kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon. Von Born toimi myös Suomen Talousseuran puheenjohtajana.
Postimerkkejä

Punaisen Ristin postimerkkisarjassa julkaistiin Vikto Magnus von Bornista sininen postimerkki 26. marraskuuta 1956. Sen arvo oli 30 markkaa ynnä 5 markan lisämaksu. Postimerkin käypäisyysaika oli 26. marraskuuta 1956 – 31. toukokuuta 1994.
Kirjallisuutta

Born, Viktor Magnus von hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Ernst Estlander, Friherre Viktor Magnus von Born : hans person och politiska verksamhet / Ernst Estlander., Helsinki, 1931 (ISSN 0039-6842 ja 2490-1547, verkkoversio)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Släktföreningen V. M. von Borns ättlingar r.f. Sukuseura.
Kotivuori, Yrjö: Johan August von Born. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
| n k Suomen suuriruhtinaskunnan maamarsalkat 1809–1906 |
| --- | --- |
 Robert Wilhelm de Geer (1809)  Johan Mauritz Nordenstam (1863–1864, 1867, 1872)  Johan August von Born (1877–1878)  Samuel Werner von Troil (1882, 1885)  Victor von Haartman (1888, 1891)  Lars Teodor von Hellens (1894)  Samuel Werner von Troil (1897, 1899)  Lorenz Lindelöf (1900)  Constantin Linder (1904)  Ossian Wuorenheimo (1905)  Viktor Magnus von Born (1905–1906) 
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1910–1911 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Aschan  Björk  von Born  Bäck  Estlander  Granfelt  Grotenfelt  Gädda  Hjelt  Hallberg  Inborr  Lindelöf  Mechelin  Neovius  Neovius  Nordlund  Nybergh  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Sohlberg  Storbjörk  Sundblom  Söderholm  von Troil  Wrede 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1911–1914 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Björk  von Born  Bäck  Estlander  af Forselles  Granfelt (1912–1914)  Grotenfelt  Gädda  Hedberg  Hjelt  Inborr  Lindelöf  Mechelin  Neovius  Nordlund (1911–1912)  Nybergh  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Sohlberg  Storbjörk  Sundblom  Söderholm  Strömberg  von Troil  Tåg  Wrede 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Esko Almgren

| Esko Almgren |
| --- | --- |
 Esko Almgren Nurmeksessa kesällä 1987.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Esko Kalevi Almgren
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1932 (ikä 92) Kotka
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  rehtori, puoluesihteeri
Arvonimi: Opetusneuvos (1993)
Poliitikko
Puolue:  Suomen Kristillinen Liitto
Asema:  kansanedustaja, kaupunginvaltuutettu
Vaalipiiri:  Kymen vaalipiiri
Kotipaikka:  Kotka
Koulutus:  filosofian maisteri (1956)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Uskonto:  vapaakirkollinen
Puoliso:  Eeva Kaarina Wahlroos
Vanhemmat:  Vilho Almgren Anni Heikkinen
Esko Kalevi Almgren (s. 2. heinäkuuta 1932 Kotka) on suomalainen opetusneuvos ja poliitikko. Hän oli Suomen Kristillisen Liiton kansanedustaja Kymen läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1991 ja toimi kristillisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1982–1989.
Varhainen elämä ja ura

Almgren oli sotalapsena Ruotsissa jatkosodan loppuvaiheessa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952 Kotkan lyseosta ja filosofian maisteriksi vuonna 1956 Helsingin yliopistosta.
Ennen poliittista uraansa Almgren oli biologian ja maantieteen lehtori Kotkan lyseossa (vuosina 1957–1958 ja 1960–1966) ja Kotkan yhteislyseossa (vuosina 1958–1960) sekä rehtori Kotkan yhteiskoulussa (vuosina 1966–1974), Katariinan lukiossa (vuosina 1974–1976) ja vuodesta 1976 sekä Katariinan peruskoulussa että lukiossa. Hänelle myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi vuonna 1993.