David Lodge

David John Lodge (28. tammikuuta 1935 – 1. tammikuuta 2025) oli englantilainen kirjallisuustutkija ja kirjailija.
Lodge syntyi Lontoossa ja opiskeli University College Londonissa, jossa hän suoritti BA-tutkintonsa vuonna 1955 ja MA-tutkintonsa vuonna 1959. Hän väitteli tohtoriksi Birminghamin yliopistossa ja opetti siellä Englannin kirjallisuutta vuosina 1960–1987. Sen jälkeen hän päätti ryhtyä täystoimiseksi kirjailijaksi.
Lodge julkaisi useita merkittäviä kirjallisuuskritiikkiä käsitteleviä teoksia, etupäässä amerikkalaisesta ja englantilaisesta romaanitaiteesta sekä kirjallisuuden teoriasta. Hänen kirjojaan käytetään kurssikirjoina monissa yliopistoissa Suomessakin. Näistä tunnetuimpia ovat The Novelist at the Crossroads ja The Art of Fiction.
Lodge kasvoi ankarissa olosuhteissa, perinteellisessä katolisessa perheessä, sodanjälkeisessä Etelä-Lontoon esikaupungissa ja hänen varhaisimmat teoksensa, The British Museum is falling down ja The Picturegoers ovat osaksi omaelämäkerrallisia. Niissä hän kuvaa humoristisesti ja ilkikurinen pilke silmäkulmassa 1950-luvun Englannin katolisten nuorten sukupuolimoraalisia tuskitteluja.
Parhaiten Lodge tuli kuitenkin tunnetuksi akateemista maailmaa kuvaavista romaaneistaan Changing Places, ja suomeksikin käännetyistä Maailma on pieni ja Mukava homma. Romaanien tapahtumapaikkana on kuviteltu Rummidgen kaupunki, joka muistuttaa erehdyttävästi Birminghamia, ja vastaava mielikuvituksellinen yliopistokaupunki Plotinus, joka sijaitsee "Etelä-Kalifornian" ja "Pohjois-Kalifornian" osavaltioiden välissä sijaitsevassa osavaltiossa nimeltä Euphoria. Plotinuksessa sijaitseva koulu Euphoria State on mukaelma Berkeleystä. Tämä akateeminen trilogia perustuu Lodgen omaan perinpohjaiseen yliopistoelämän tuntemukseen, ja sen menestys teki Lodgesta yhden suosituimmista nykypäivän brittikirjailijoista.
Maailma on pieni -romaanissa kuvataan satiirisesti yliopistopiirien jet settejä, kansainvälisiä akateemisia kongresseja ja professoreiden salaisia rakkausasioita. Lodge tekee selväksi, että seminaarimatkailu on monesti itsetarkoituksellista matkustusta matkustamisen vuoksi. Miellyttäväksi akateemisen turismin tekee se, ettei matkoista tarvitse maksaa. Matkalipuksi tarvitaan yksi "jumalattoman hyvä kirja" ja sopivasti muunneltavissa oleva esitelmä.
Mukava homma kertoo Rummidgen yliopiston professorin ja paikallisen tehtaanjohtajan suhteista kun näiden on olosuhteiden pakosta tutustuttava toistensa maailmoihin. Lodge piikittelee hyväntahtoisesti sekä nuoren idealistisen naisprofessorin marksismia ja naisasian kannatusta, että tehtailijan yksioikoista materialismia.
Paratiisin uutiset kertoo ateisti-teologista, joka ottaa lomaa yliopistosta saattaakseen vastahakoisen vanhan isänsä Havaijille tapaamaan sairasta sisartaan. Romaani jatkaa satiirista teemaa turismista ja kuvaa ihmisten surkuhupaisaa paratiisin etsintää. Romaanissa myös verrataan vinosti virnistellen amerikkalaista ja brittiläistä mentaliteettia ja elämäntapaa.
Terapia-romaani kertoo menestyvän tv-sarjan käsikirjoittajan neurooseista ja keski-iän kriisistä ja kuvailee pilkallisesti erilaisia terapian muotoja. Thinks... liikkuu jälleen yliopistomaailmassa. Lodge parodioi nyt kognitiotieteeseen ja aivotutkimukseen erikoistunutta tutkijaa, joka on tottunut viettelemään älykkäitä naisia oppineiden tieteellisten sitaattiensa avulla, ja sotkeutuu lopulta omiin teorioihinsa. Thinks... täydentyy lukukokemuksellisesti kirjallisuuskritiikin piiriin kuuluvan teoksen Consciousness and the Novel avulla, koska molemmat kiinnittävät huomiota kerrontatekniikkaan.
Lodgen viimeinen romaani Author, Author kertoo yhdysvaltalaisen kirjailijan Henry Jamesin elämästä.
Lodge menestyi myös näytelmäkirjailijana ja sovitti omia ja muiden teoksia televisiolle. Muun muassa Mukava homma oli neliosainen BBC:n televisiosarja vuonna 1988.
Lodgen esikuvana on pidetty sellaisia satiirikkoja kuin englantilainen Evelyn Waugh ja yhdysvaltalainen Philip Roth. Hänen kaikille teoksilleen on ominaista taitava henkilökuvaus, ironinen kuiva huumori ja kyky käyttää purevaakin satiiria unohtamatta kuitenkaan inhimillistä myötätuntoa. Hänen tyyliään onkin kuvattu sanoilla "ironinen nyrkki sympatian samettihansikkaassa."