John Edward Williams
Teoksista

Esikoisteoksestaan Nothing But the Night, joka ilmestyi vuonna 1948 ja kertoi mielenterveysongelmista kärsivästä keikarista, Williams sanoutui myöhemmin irti. Teoksen ensimmäisen version hän oli kirjoittanut palvellessaan armeijassa.
Toinen romaani, Butcher's Crossing (1960), käsittelee sitä kovaa hintaa, jonka yhdysvaltalaiset ovat joutuneet maksamaan raivatessaan uutta valtiota ja tavoitellessaan kuuluisaa amerikkalaista unelmaa. Teoksen päähenkilö on bostonilainen nuori mies Andrews, joka lähtee vuonna 1876 länteen. Villin luonnon keskellä hän päätyy biisonijahtiin, joka osoittautuukin säälimättömäksi teurastamiseksi. Juuri ennen lähtöä jahtiin muuan prostituoitu, jota Andrews himoitsee mutta viattomuuttaan kieltäytyy, varoittaa että metsästysmatkalla tämä menettää viattomuutensa. Andrews toteaa tämän kesken metsästyksen ja pohtii, mahtaako prostituoitu enää tuntea häntä.
Stoner kertoo Missourin yliopiston englannin kielen professorista ja hänen vaatimattomista lähtökohdista alkanutta karikkoista elämäänsä. Lapsena lämpöä ja hyväksyntää vaille jäänyt mies löytää niitä kumpaakin lopulta yliopistomaailmasta. Päähenkilö alistaa omat yksityiset halunsa velvollisuuksille, hänellä on onneton avioliitto mutta hellä ja lämmin suhde tyttäreensä. Lämpöä elämään tulee suhteesta jatko-opiskelijaan, mutta suhde jää lyhyeksi. Stoner yrittää reputtaa suullisessa kokeessa huijaavan tohtoriksi pyrkivän opiskelijan, joka on hänen kilpailijansa suosikki. Kilpailijan onnistuu päästä johtajaksi, ja hän yrittää kaikin keinon tehdä Stonerin elämästä ikävää tämän viimeisinä virkavuosina. Teos huokuu hienoa psykologiaa ja etiikan kompleksisuutta.
Teoksessaan Augustus Williams porautuu ihmiseen, joka eli juhlavan ulkokuoren takana. Kirjailija yrittää nähdä sellaisen miehen sisimpään, joka oli oman aikansa ihmisille arvoitus. Rooman ensimmäisen keisarin oli kehitettävä itselleen monta erilaista persoonaa, jotta olisi pysynyt ennäkin elossa hengenvaarallisessa valtapelissä ja myöhemmin vallassa. Teoksen yllätys on se, että yksinvaltias ei ole lopultakaan lainkaan erilaisempi kuin hänen muutkaan ihmisiin ja maailmaan pettyneet idealistinsaselvennä. Williams kertoo tarinansa kirjeromaanin keinoin. Teos koostuu päiväkirjaotteista, kirjeistä, senaatin määräyksistä ja yksityishenkilöiden muistiinpanoista. Teos on kompleksinen, subjektiivinen ja impressionistinen. Williams ei halunnut teosta kirjoittaessaan päivittää tapahtumia ja verrata niitä kirjoitushetkeen, vaan hän pyrki eläytymään tunnetuksi henkilöksi. Ystävälleen hän totesi, että hän ei halua kertoa toogaan pukeutuneesta Henry Kissingeristä.
Williams käsittelee teoksissaan yksilön ja instituutioiden välistä ristiriitaa. Toisena teemana hänen teoksissaan on, elämä jota joudumme elämään. Elämä on Williamsin luonnehdintojen mukaan odottamaton seuraus meidän ja maailman välisestä kitkasta, oli luonteemme sitten millainen tahansa. Maailmana voi olla yliopisto, villi länsi tai Rooman valtataistelut. Tämä näkyy teoksessa Augustus eräässä yksityiskohdassa. Kun Octaviusta poikana opettaneelta mieheltä kysytään, millainen mies nuori johtaja on, vastaa opettaja: ”Hän ei ole kummempi mies kuin muutkaan.”