stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kapteeni Pakkanen
Sarjakuvissa

Leonard Snart varttui väkivaltaisen isänsä luona ja hän pakeni isoisänsä luo, joka työskenteli jääautossa. Kun hänen isoisänsä kuoli, Snart kyllästyi isänsä hyväksikäyttöön ja aloitti rikollisen uran. Snart liittyi pienten varkaiden ryhmään, ja ryöstöä suunnitellessaan jokaiselle annettiin ase ja visiiri suojatakseen silmiään tulituksen välähdyksiä vastaan. Snart mukautti tämän visiirin myöhemmin tavaramerkkiasukseen. Viime vuosina hän on lisännyt niihin radiovastaanottimen, joka poimii poliisin taajuuden valvomaan paikallista lainvalvontaa. Snart ja muut roistot jäivät Salaman vangiksi ja vangittiin. Snart päätti ryhtyä soolouralle, mutta tiesi, että hänen oli tehtävä jotain paikalliselle sankarille, Salamalle. Snart yritti löytää keinon jolla tasottaisi mahdollisuutensa Salamaa vastaan, jotta voisi aloittaa rikollisuran Central Cityssä. Hän varasti julkaisemattoman tieteellisen artikkelin Salaman nopeudesta, jonka luettuaan Snart keksi teorian jonka mukaan syklotronin pitäisi haitata Salaman nopeutta. Snart suunnitteli aseen ja altisti sen säteilylle syklotroni-laboratoriossa. Muokatulla aseella kykeni hetkessä jäädyttämään mitä tahansa.
Toimiessaan rikollisena nimeltä Kapteeni Pakkanen hän joutui usein tekemisiin Salaman kanssa ja oppi samalla luomaan jääläikkiä, jäädyttämään ihmisiä valekuolemaan, jäisiä seiniä ja jäädyttämään ovia jotta voisi vain potkaisemalla niitä päästä sisään. Myöhemmin Snartin innostus katosi, kun toinen Salamoista ja hänen päävastuksensa Barry Allen kuoli. Kyllästyttyään elämäänsä ilman Salamaa hän perusti siskonsa Lisan kanssa ”Golden Snowball Recoveries” -palvelun, jossa he toimivat palkkionmetsästäjinä. Kaksikko työskenteli hetken kolmannen Salaman kanssa.
Sittemmin Abra Kadabra teki Kapteeni Pakkaselle ja neljälle muulle rikolliselle tarjouksen, joka toisi heille kunnioitusta. Viisikko hyväksyi tarjouksen, mutta he eivät tienneet sen maksavan heidän elämänsä. Sillä heidän kuolemansa vapautti demoni Neronin maanpäälle. Neron käytti sittemmin heidän ruumiitaan hyväksi lähettämällä ne sieluttomina tappajina Salaman perään. Salama onnistui kuitenkin pitkän taistelun jälkeen kumoamaan Neronin aikeet ja palauttamaan roistojen sielut takaisin heidän kehoihinsa. Tapahtuman jälkeen Kapteeni Pakkanen jatkoi muiden rikollisten tavoin rikosten parissa. Hänestä tuli myöhemmin Salaman roistogallerian Konnien johtohahmo.
Kapteeni Pakkanen on toiminut myös väliaikaisesti Suicide Squad ryhmän jäsenenä muutamaan otteeseen.
Flashpoint-maailmaan pohjautuvissa sarjakuvissa Kapteeni Pakkanen on Citizen Cold niminen sankari ja Central Cityn suojelija. Tällä versiolla hahmosta on oma nimikkomuseo ja samanlainen roistogalleria, kuin Salamallakin.
Muissa medioissa > Televisiossa > Flash

Kapteeni Pakkanen esiintyi Salaman omassa vuoden 1990 televisiosarjassa Flash, jossa hahmoa näytteli Michael Champion. Sarjassa Kapteeni Pakkanen oli albiino palkkamurhaaja nimeltään Leonard Wynters, joka käytti aseenaan ydinvoimalla toimivaa kylmäasetta. Vuoden 2014 The Flash televisiosarjassa Kapteeni Pakkasta esitti Wentworth Miller. Saatuaan haltuunsa Cisco Ramonin kehittämän kylmäaseen, Leonard otti nimekseen Kapteeni Pakkanen ja perusti yhdessä Mick Roryn ja Lisa Snartin kanssa Salaman roistogallerian Rogues eli Konnat.
Muissa medioissa > Televisiossa > Legends of Tomorrow

Kapteeni Pakkanen esiintyy päähahmona sarjassa Legends of Tomorrow, jossa häntä esittää Wentworth Miller.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Superystävät

Kapteeni Pakkanen esiintyi ensi kerran animaatiossa Superystävät 1970-luvulla, jossa hän kuuluu Lex Luthorin Tuomion Legioonaan. Tällä versiolla hahmosta oli kalpea sinertävä iho. Sarjassa häntä ääninäytteli Dick Ryal.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Justice League

Kapteeni Pakkanen teki cameo-esiintymisen Justice Leaguessa, jossa hänet nähdään Salaman energiapatukkamainoksessa.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Justice League Unlimited

Myöhemmin Lex Lang ääninäytteli hahmoa Justice League Unlimitedin jaksossa ”Flash and Substance”. Jaksossa Kapteeni Pakkanen liittoutuu Kapteeni Bumerangin, Tricksterin ja Peilimestarin kanssa yrittäessään päästä eroon Salamasta, jolle kaupunki oli tehnyt oman museon.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama

Kapteeni Pakkanen teki myös ensiesiintymisensä elokuvassa vuonna 2008 suoraan DVD:lle julkaistussa animaatioelokuvassa Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama, jossa hahmon äänenä oli James Arnold Taylor. Elokuvassa hän yrittää ryöstää kasinoa Las Vegasissa. Paikalle saapuva Salama yrittää estää tätä, kunnes Kapteeni Pakkanen huijaa Salamaa väittämällä kaupungissa olevan pommeja. Sillä välin hän yrittää karata helikopterilla, mutta Salama saa hänet juuri kiinni ennen karkumatkaa.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Superman/Batman: Public Enemies

Kapteeni Pakkasella on pieni rooli animaatioelokuvassa Superman/Batman: Public Enemies, vuonna 2009, jossa hahmon äänenä toimii Brian George. Hän on muiden rikollisten tavoin Teräsmiehen perässä, Lex Luthorin luvattua sankarin kiinniottajalle palkkion. Kapteeni Pakkanen on yhdessä Iciclen, Pakkasherran ja Killer Frostin kanssa kuulustelemassa uhkaavasti Batmania.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Batman – pelottomat

Kapteeni Pakkanen esiintyy vuonna 2010 Batman – pelottomat -sarjan jaksossa ”Requiem for a Scarlet Speedster”, jossa hahmon äänenä toimii Steve Blum. Hän tuli auttamaan Helleaaltoa, joka oli joutua Batmanin nujerretuksi. Paikalle saapui myös Säävelho, jonka myötä kolmikko onnistuu kukistamaan Batmanin sulattamalla pronssia tämän päälle. Paikalle saapuvat Jay Garrick ja Poika Salama kukistivat rikolliset. Kapteeni Pakkanen haluaa jatkossa takaisin hänen mielestä oikean Salaman ja haukkuu itsekseen Garrickiä vanhukseksi ja Poika Salamaa vauvaksi.
Muissa medioissa > Animaatiossa > DC Super Hero Girls

Kapteeni Pakkanen esiintyy vuoden 2015 DC Super Hero Girls -sarjan jaksossa "Fortress of Solidarity", jossa häntä ääninäyttelee Matthew Mercer. Jaksossa hän kohtasi Terästytön arktisella alueella ja yritti varastaa hänen kaulassaan olevan kristallin aikoen käyttää sitä uuden jääkauden luomiseen, mutta Lepakkotyttö, Killer Frost, Ihmenainen ja Mera onnistuivat pysäyttämään hänet ja jäädyttämään hänet.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Young Justice

Kapteeni Pakkanen esiintyy Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttelee Alan Tudyk.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Justice League: The Flashpoint Paradox

Kapteeni Pakkanen esiintyy animaatioelokuvassa Justice League: The Flashpoint Paradox, jossa häntä ääninäyttelee Danny Jacobs. Tämä versio hahmosta toimi Konnien jäsenenä. Hahmon Citizen Cold versio nähtiin cameo-roolissa Flashpoint aikajanassa.
Muissa medioissa > Animaatiossa > JLA Adventures: Trapped in Time

Kapteeni Pakkanen esiintyi animaatioelokuvassa JLA Adventures: Trapped in Time, jossa häntä ääninäytteli Corey Burton. Elokuvassa Kapteeni Pakkanen oli Tuomion Legioonan jäsen.
Muissa medioissa > Animaatiossa > Harley Quinn

Kapteeni Pakkanen esiintyi Harley Quinn animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttelee Ben Levin. Tämä versio hahmosta on Tuomion Legioonan ja "Cold Boys" ryhmän jäsen.
Kapteeni Pakkanen esiintyy myös animaatioelokuvissa Lego DC Comics: Batman Be-Leaguered, Lego DC Comics Super Heroes: Justice League vs. Bizarro League, Lego DC Comics Super Heroes: Justice League: Attack of the Legion of Doom ja Lego DC Comics Super Heroes: The Flash, joissa häntä ääninäyttelee Kevin Michael Richardson.
Muissa medioissa > Videopelit

Kapteeni Pakkanen esiintyy vuonna 2010 DC Universe Online -pelissä, jossa hän ei ole pelattavana hahmona. Häntä ääninäyttelee pelissä Ryan Wickerham.
Kapteeni Pakkanen esiintyy Batman: The Brave and the Bold – The Videogame -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Steve Blum.
Kapteeni Pakkanen esiintyy pelattavana hahmona DC Unchained -pelissä.
Kapteeni Pakkanen esiintyy pelattavana hahmona vuoden 2017 tappelupelissä Injustice 2, jossa häntä ääninäyttelee C. Thomas Howell.
Kapteeni Pakkanen esiintyy Lego Batman 2: DC Super Heroes -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Steve Blum.
Kapteeni Pakkanen esiintyy pelattavana hahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Robin Atkin Downes.
Kapteeni Pakkanen esiintyy Lego DC Super Villains pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Steve Blum.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | Dick Ryal | Superystävät |  |  |
| 1991 | Michael Champion | Flash |  |  |
| 2006 | Lex Lang | Justice League Unlimited |  |  |
| 2008 | James Arnold Taylor |  | Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama |  |
| 2009 | Michael Gough |  | Superman/Batman: Public Enemies |  |
| 2010 | Steve Blum | Batman – pelottomat |  | Batman: The Brave and the Bold – The Videogame |
| 2014–2016 | Wentworth Miller | The Flash Legends of Tomorrow | Superhero Fight Club |  |
| 2017 | C. Thomas Howell |  |  | Injustice 2 |
Vastaanotto ja arvostelu

Vuonna 2009 Kapteeni Pakkanen oli listattu sijalle 27 IGN-sivuston laatimassa kautta aikain sata suurinta sarjakuvarikollista.
Kapteeni Pakkanen Justice League Unlimitedissa.
Käännös suomeksi
Keisari Vilhelmin muistokirkko

Keisari Vilhelmin muistokirkon rauniotorni. Takana häämöttää matala uusi kirkko, jonka kellotapuli on etualalla.
Keisari Vilhelmin muistokirkko alkuperäisessä asussaan noin vuonna 1900.
Keisari Vilhelmin muistokirkko (saks. Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche) on Berliinin Breitscheidplatzilla sijaitseva rauniokirkko ja yksi kaupungin tunnetuimpia symboleja.
Kirkko rakennettiin vuosina 1891–1895, ja sen rakennutti keisari Vilhelm II isoisänsä Vilhelm I:n muistoksi. Arkkitehti Franz Schwechtenin suunnittelema monumentaalinen kirkko edusti uusromaanista tyyliä, esikuvinaan Reininmaan romaaniset kirkot. Sisätilat koristettiin mosaiikeilla, jotka kuvastivat keisari Vilhelm I:n elämää ja tekoja.
Kirkko tuhoutui toisen maailmansodan ilmapommituksessa vuonna 1943. Sodan jälkeen tehtiin suunnitelma raunioiden hävittämiseksi ja uuden kirkon rakentamiseksi samalle paikalle, mutta sekä monet arkkitehdit että berliiniläiset asettuivat puolustamaan vanhan kirkon jäänteitä. Osaksi tämä johtui siitä, että kirkko jäi kaupungin jaon jälkeen Länsi-Berliinin puolelle, jossa ei juuri ollut historiallisia rakennuksia. Lopulta päädyttiin kompromissiin: Keisari Vilhelmin muistokirkon päätorni (alkuaan 113 metriä korkea) jätettiin pystyyn, muistomerkiksi sodan tuhoille. Sen viereen valmistui 1961 arkkitehti Egon Eiermannin suunnittelema uusi kirkko kellotapuleineen.
Uusi kirkkorakennus on muodoltaan poikkeuksellinen: se on kahdeksankulmainen ja sen seinät on tehty kauttaaltaan himmeistä lasiruuduista. Uuteen kirkkoon on sijoitettu Venäjän ortodoksikirkon lahjoittama ikoniristi, saksalaisen luutnantin Kurt Reuberin 1942 itärintamalla maalaama Stalingradin madonna, sekä brittien lahjoittama Coventryn risti, joka on tehty saksalaisten ilmapommituksissa 1940 tuhoutuneen Coventryn katedraalin raunioista löytyneistä nauloista. Nämä taideteokset symboloivat ystävyyttä entisten vihollismaiden välillä.
Keisari Vilhelmin muistokirkko sijaitsee Berliinin vilkkaimman liikekadun Kurfürstendammin alkupäässä viiden kadun risteyksessä, ja se on kaupungin läntisen osan tunnetuin maamerkki. Berliiniläiset kutsuvat rauniotornia lempinimellä ”Ontto hammas” (der Hohle Zahn).
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kevätsahrami

| Kevätsahrami |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kurjenmiekkakasvit Iridaceae
Suku::  Sahramit Crocus
Laji::  vernus
Kaksiosainen nimi
 Crocus vernus  (L.) Hill 
Katso myös
   Kevätsahrami Wikispeciesissä   Kevätsahrami Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kevätsahrami (Crocus vernus) on varhain keväällä kukkiva koristekasvina viljelty sahrami- eli krookuslaji. Sitä tavataan luonnonvaraisena Keski- ja Etelä-Euroopassa.
Ulkonäkö ja koko

Kevätsahrami kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Sen mukulamainen maavarsi on 0,8–2 cm leveä. Kevätsahramin tyvilehdet ovat tuppimaiset ja kasvulehdet kirkkaanvihreät. Vihreät lehdet ovat 2–6 millimetriä leveät, kukkia lyhyemmät. Kukka on 4–8,5 cm leveä. Sen kehälehdet ovat väriltään tummansiniset-laventelinsiniset, raidalliset tai valkoiset. Kotahedelmä on soikea ja 1,5–2 cm pitkä.
Aiheesta muualla

Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kevätsahrami (Crocus vernus)
Kasviatlas: Kevätsahrami (Crocus vernus) Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Kevätsahrami – Crocus vernus
Puutarha.net: Kevätsahrami (Crocus vernus)[vanhentunut linkki]
ITIS: Crocus vernus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Crocus vernus (englanniksi)
Kevätsahramit kukkivat.
Katoava taide

Joseph Beuys, Polkupyörällä Düsseldorfin linnantornin portaita.
Vuonna 2007 tehty rekonstruktio Yves Klenin teoksesta vuodelta 1957. 1001 sinistä ilmapalloa.
Katoava taide on sellaista taidetta, joka kestää vain lyhyen ajan.
Katoavan taiteen muotoja on erilaisia kuvanveistosta performanssiin. Sanaa käytetään kuitenkin tavallisesti kuvaamaan taideteosta, joka tapahtuu vain kerran, kuten happening, ja joka ei ilmene museossa tai galleriassa näytettävänä kestävänä objektina.
Taustaa

Katoava taide tuli esiin ensimmäisen kerran 1960-luvulla Fluxus-ryhmässä, kun taiteilijat kuten Joseph Beuys olivat kiinnostuneita luomaan taideteoksia, jotka olivat olemassa gallerian ja museon rakenteen ulkopuolella ja joilla ei ollut taloudellista arvoa. Tapahtumat, performanssit ja äänimaisemat olivat osa katoavaa taidetta, samoin kuin lentolehtiset ja halvat massatuotetut esineet, jotka toivat esille kumouksellisia viestejä.
Teos voi olla itsessään väliaikainen ja katoava, ajallinen prosessi, teko tai tapahtuminen.
Esimerkiksi Andy Goldsworthyn taide on tehty käsillä saatavissa olevista materiaaleista. Taiteilija konstruoi veistoksen anonyymisti, ja poistuu sitten jättäen teoksen löydettäväksi. Osa katoavan taiteen haastetta on se, että katsoja törmää teokseen sattumalta, ja jää ihmettelemään kuka sen teki ja miksi.
Katoava (ephemeral) tulee kreikankielen sanasta εφήμερος – ephemeros, joka tarkoittaa kirjaimellisesti ”vain päivän elävää tai lyhyen aikaa elävää”. Katoava taide koostuu usein sellaisista materiaaleista tai aineista, joiden kesto tai muotoa ylläpitävä kapasiteetti on lyhyt, kuten hiekka, lumi tai jää. Teokset on tehty usein materiaaleista, joilla on taipumus hajota tai muuttua luonnollisten prosessien kuluessa, kuten maataiteessa. Katoavan taideteoksen voi myös ymmärtää performanssina tai muina taiteellisina ilmaisumuotoina, joissa ihmisvartalo ja vartalon toiminta ovat teoksen ”päämateriaaleja”. Nykyajan teknologian kehityksen myötä katoavuus saavutetaan usein käyttämällä valon, kuvien projektioita ja muita väliaikaisten kuvien esityksiä ja luomuksia.
Baudelaire ja Benjamin

Charles Baudelaire ja Walter Benjamin selvittivät katoavan ja ikuisen materialistisia ja käsitteellisiä yhteyksiä. Heille katoavuus on seurausta modernisuudesta, jossa arjen olosuhteet nopeuttavat taideteosten tuottamista ja kuluttamista. Baudelairelle modernisuuden katoavuus on se herooinen osa, josta ikuinen voidaan suodattaa. Hän jättää paljolti edeltävien aikojan teoreettiseksi panokseksi sen, että luovuuden pitäisi edustaa ikuisuutta ja jossa ikuinen on jotain, mitä luovuuden tulisi pyrkiä edustamaan. Tämä ihanne leijuu ohimenevän yläpuolella.
Benjamin taas luokitteli uudestaan ikuisuuden käsitteen ja asetti sen dialektiseen suhteeseen sen siirtymäkauden kanssa, jossa modernisuuden välittyminen itsessään ikuistetaan. Modernissa tuotantotavassa katoava sekä määrittelee teoksen materiaalisuutta, että sen käsitteellisiä  perusteita. Katoava taide hahmottuu väliaikaisena, mutta se saa myös omat väliaikaisuuden kokemuksemme näyttäytymään nykyisyyden ikuisena ehtona.
Aiheesta muualla

Erkkilä, Helena & Haapala, Leevi & Johansson, Hanna & Sakari, Marja: Katoava taide.  Ateneumin taidemuseo, 1999.  ISBN 9789515320629.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kestävyysurheilu

Kestävyysurheiluksi lasketaan pitkäkestoiset, aerobista kuntoa vaativat lajit, kuten esimerkiksi juoksu, kävely, pyöräily, hiihto ja uinti. Kestävyyttä voi harjoittaa kuntoilemalla pitkäkestoisesti, esimerkiksi käymällä juoksulenkeillä, jolloin paranee myös hapenottokyky. Myös seikkailu-urheilu lasketaan kestävyysurheiluksi.
Kestävyysurheilussa pärjääminen ei ole kiinni niinkään lihasten koosta tai voimasta, päinvastoin. Yleensä kestävyysurheilulajeissa parhaita ovat kevyet ja laihat urheilijat, joiden kehon rasvaprosentti on pieni. He kuluttavat kaikkein vähiten energiaa suoritukseen.
Aiheesta muualla

Kalevan Kierros - kuuden kestävyyslajin kilpailu
Otaniemen Jyllääjien kestävyysurheilu (Arkistoitu – Internet Archive)
Maksimaalinen hapenottokyky kestävyyskunnon mittarina, Terveyskirjasto.fi
Kielimanifesti

Kielimanifestin ensimmäinen sivu asetuskokoelmassa.
Kielimanifesti eli Keisarillisen Majesteetin Armollinen Julistuskirja venäjänkielen käytäntöön ottamisesta asiain käsittelyssä eräissä Suomen Suuriruhtinaanmaan hallintovirastoissa (AsK 22/1900) oli ensimmäisen sortokauden aikana vuonna 1900 Suomen kenraalikuvernöörin Nikolai Bobrikovin aloitteesta annettu säädös, jonka mukaan suomen ja ruotsin kieli tuli pääosin korvata Suomen keskushallinnossa venäjän kielellä muutaman vuoden määräajalla. Manifestin noudattaminen päättyi vuonna 1905.
Manifestin tausta ja valmistelu

Venäjän kielen käytöstä Suomen hallinnossa oli annettu määräyksiä jo autonomian alkuajoista lähtien, mutta ne eivät olleet toteutuneet.
Vuoden 1897 säätyvaltiopäivillä talonpoikaissääty hyväksyi keisari Nikolai II:lle osoitetun anomuksen, jossa toivottiin suomen kielen saattamista tasa-arvoiseen asemaan ruotsin kanssa Suomen hallinnossa. Suomen senaatti ja virkaatekevä kenraalikuvernööri Stepan Gontšarov antoivat molemmat asiasta helmikuussa 1898 kielteisen lausunnon, ja Gontšarov liitti niiden oheen myös oman esityksensä, jonka mukaan tulisikin lisätä venäjän käyttöä Suomen hallinnossa, erityisesti senaatissa ja lääninhallituksissa. Hänen mukaansa ainakin keisarille toimitettavat suomalaiset asiakirjat tulisi laatia suoraan venäjäksi eikä pelkästään kääntää paikallisista kielistä. Gontšarov ehdotti muutokselle 10–15 vuoden siirtymäaikaa. Senaatti antoi helmikuussa 1899 kielteisen lausunnon myös Gontšarovin esityksestä, mutta venäläistämistä kannattanut uusi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov vei asiaa innolla eteenpäin ja halusi mennä vielä pitemmälle.
Nikolai II päätti marraskuussa 1899 ministerivaltiosihteeri Vjatšeslav von Plehwen suosituksesta asettaa neuvottelukunnan valmistelemaan esitystä venäjän asemasta Suomen hallinnossa sekä samalla hylätä talonpoikaissäädyn anomuksen, sillä kysymys suomen kielen asemasta tulisi ratkaista vasta myöhemmin. Neuvottelukunnan puheenjohtajaksi tuli Venäjän valtakunnanneuvoston lakiosaston johtaja Eduard Frisch ja muiksi jäseniksi Bobrikov, von Plehwe, entinen kenraalikuvernööri Fjodor Heiden, yliprokuraattori Konstantin Pobedonostsev sekä oikeusministeri Nikolai Muravjov. Neuvottelukunta laati pääosin Bobrikovin toiveita vastanneen manifestin, jonka keisari vahvisti 20. kesäkuuta (J: 7. kesäkuuta) 1900. Valmistelu tapahtui suomalaisilta salaa.
Manifestin sisältö

Manifestin mukaan venäjän kieli oli otettava asioiden käsittelyn ainoaksi kieleksi kenraalikuvernöörinkansliassa sekä Pietarissa toimineissa valtiosihteerinvirastossa ja Suomen passivirastossa 1. lokakuuta 1900 alkaen. Senaatin talousosastossa tuli kenraalikuvernöörille lähetettävien asiakirjojen olla venäjänkielisiä 1. lokakuuta 1900 alkaen ja kaiken asioiden käsittelyn eräitä vähäisiä poikkeuksia lukuun ottamatta 1. lokakuuta 1903 alkaen. Senaattorit saivat luvan esittää senaatin istunnoissa suullisesti suomen- ja ruotsinkielisiä selityksiä vuoteen 1908 asti, minkä jälkeen se ei enää olisi sallittua. Keskusvirastot ja lääninhallitukset saivat asioida senaatin ja kenraalikuvernöörin kanssa pelkästään venäjäksi 1. lokakuuta 1905 alkaen, mutta tavallisten kansalaisten kanssa niiden tuli asioida sen jälkeenkin myös suomeksi ja ruotsiksi. Virastojen päälliköiden tuli huolehtia, että määräajan umpeutuessa henkilökunta osaisi venäjää.
Manifesti ei koskenut oikeuslaitosta eikä senaatin oikeusosastoa.
Manifestin vastaanotto ja toimeenpano

Kielimanifesti otettiin Suomessa tyrmistyksellä vastaan. Senaatti esitti sitä muutettavaksi, ja senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Sten Carl Tudeer ja senaattori Waldemar Eneberg matkustivat Pietariin neuvottelemaan asiasta, mutta Nikolai II hylkäsi muutosesityksen. Senaatti julkaisi laittomana pidetyn manifestin päätettyään asiasta äänin 12–6. Julkaisua vastustaneet kuusi perustuslaillista senaattoria erosivat pian tämän jälkeen ja julkaisua kannattanut Tudeer muutamaa viikkoa myöhemmin. Myös joukko aatelissäädyn valtiopäivämiehiä laati keisarille osoitetun vastalausekirjelmän, mutta von Plehwe kieltäytyi toimittamasta sitä keisarille.
Suomen asetuskokoelmaa alettiin vuodesta 1902 alkaen julkaista ruotsin ja suomen ohella myös venäjäksi.
Bobrikovin pyynnöstä Nikolai II antoi elokuussa 1901 määräyksen, jonka mukaan Suomen lääninkuvernöörit voisivat siirtyä käyttämään venäjänkielistä kirjeenvaihtoa jo ennen lokakuun 1905 määräaikaa. Näin Bobrikov saattoi järjestää kuvernööreiksi venäläisiä. Venäjänkielinen kirjeenvaihto otettiin käyttöön kaikissa lääninhallituksissa jo vuonna 1904. Senaatin talousosaston istunnoissa alettiin käyttää venäjää määräajan umpeuduttua lokakuussa 1903, minkä jälkeen Bobrikov alkoi henkilökohtaisesti johtaa puhetta istunnoissa. Pääosa senaattoreista osasi tuskin lainkaan venäjää, joten käytännössä siitä ei tullut pöytäkirjakieltä, vaikka manifesti niin määräsi. Kesästä 1905 alkaen senaatti alkoi työskennellä suomeksi; Bobrikov oli tuolloin jo kuollut.
Bobrikov näki kielimanifestin vain välivaiheena, ja hänen tavoitteenaan oli saattaa venäjän kieli käyttöön myös Suomen alemmassa hallinnossa kuten maistraateissa ja poliisilaitoksissa sekä Helsingin yliopiston hallinnossa. Nämä suunnitelmat eivät ehtineet toteutua ennen sortokauden päättymistä.
Kielimanifesti käytännössä kumoutui vuoden 1905 suurlakon seurauksena, vaikka sitä ei mainittukaan marraskuun manifestissa kumottujen säädösten joukossa. Perustuslaillisten muodostama Mechelinin senaatti päätti ensimmäisessä istunnossaan 4. joulukuuta 1905, ettei kielimanifestia ollut enää tarpeen noudattaa. Se korvattiin vuonna 1906 Nikolai II:n antamalla uudella asetuksella.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Kielimanifesti on Wikiaineistossa
Taylor Hickson

| Taylor Hickson |
| --- | --- |
 Taylor Hickson vuoden 2015 tammikuussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1997 (ikä 26) Kelowna, Kanada
Ammatti:  näyttelijä, laulaja-lauluntekijä
Muut tiedot
Aktiivisena:  2015–
Taylor Delaney Hickson (s. 11. joulukuuta 1997 Kelowna) on kanadalainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hickson on näytellyt muun muassa koomisessa supersankarielokuvassa Deadpool sekä draamasarjassa Aftermath.
Nuoruus

Kelownassa syntyneellä Hicksonilla on nuoremmat sisarukset Tianna, Tyson ja Tiernan. Hickson alkoi esiintyä laulajana toimivan isänsä keikoilla ollessaan 11-vuotias . Hän ihastui nopeasti kansanmusiikkiin ja opetteli soittamaan kitaraa ja pianoa.