stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lillehammerin kirkko

| Lillehammerin kirkko Lillehammer kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2024.
Sijainti:  Lillehammer, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1882
Suunnittelija:  H. Thrap-Meyer
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  448
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lillehammerin kirkko (norj. Lillehammer kirke) on Lillehammerissa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1882.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lillehammerin kirkko Wikimedia Commonsissa
Lille Piggtinden

Lille Piggtindenin länsipuoli heinäkuussa 2014.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuorenhuippu (en) 
Sijainti:  Tromssan lääni,  Norja
Vuoristo:  Lyngsalpene, Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 032 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lille Piggtinden tai Piggtinden on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuorenhuippu Tromssan kunnassa Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 032 metriä. Se sijaitsee Sørfjorden-vuonon ja Lakselvdalen-laakson välissä harjanteella, johon kuuluvat myös esimerkiksi Skulvatindanen huiput ja Rasmustinden (1 224 m). Huippua ei tule sekoittaa toiseen Piggtinden-nimiseen, 1 505 metriä korkeaan huippuun, joka sijaitsee suhteellisen lähellä, Paatsivuonon, Tromssan ja Omasvuonon kuntarajojen liitoskohdassa.
Lille Piggtinden ja sen lähihuippuja nähtynä Lakselvdalenin laaksosta helmikuussa 2009. Lille Piggtinden on kuvan oikeassa laidassa, keskellä olevat huiput muodostavat Skulvatindanen ja aivan kuvan vasemmassa laidassa on Rasmustinden.
Aiheesta muualla

Kuvia ja hieman kiipeilyinfoa, Geir Jenssen 2008 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Liian myöhään

| Liian myöhään> Just Before Dawn |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jeff Lieberman
Käsikirjoittaja:   Jeff Lieberman  Mark Arywitz  Jonas Middleton 
Tuottaja:   David Sheldon  Doro Vlado Hreljanovic  V. Paul Hreljanovic 
Säveltäjä:  Brad Fiedel
Kuvaaja:   Dean King  Joel King 
Leikkaaja:  Robert Q. Lovett
Erikoistehosteet:  John Morello
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Picturmedia
Ensi-ilta:  1981
Kesto:   91 minuuttia  89 minuuttia (leikattu)  102 minuuttia (leikkaamaton, pidennetty versio) 
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liian myöhään (alkuperäinen engl. nimi  Just Before Dawn) on vuonna 1981 ilmestynyt ns. slasher-elokuvien alalajityyppiin kuuluva yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuvassa seurataan joukkoa teini-ikäisiä retkeilijöitä Oregonin vuoristoseudulla matkalla tutkimaan yhden retkeilijän perinnöksi saamaa tilaa. Elokuva kuvattiin Silver Falls State Park -luonnonpuistossa Oregonissa Portlandin kaupungin lähistöllä Yhdysvalloissa.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  George Kennedy  | … |  Roy McLean  |
|  Mike Kellin  | … |  Ty  |
|  Chris Lemmon  | … |  Jonathan  |
|  Gregg Henry  | … |  Warren  |
|  Deborah Benson  | … |  Constance ("Connie")  |
|  Ralph Seymour  | … |  Daniel  |
|  Katie Powell  | … |  Merry Cat Logan  |
|  John Hunsaker  | … |  Mountain Twins  |
|  Charles Bartlett  | … |  Vachel  |
|  Jamie Rose  | … |  Megan  |
|  Hap Oslund  | … |  Pa Logan  |
|  Barbara Spencer  | … |  Ma Logan  |
Juoni

Syrjäseudun vuoristolaismies tekee murhatöiden sarjan syrjäisen kirkon alueella. Samoihin aikoihin viiden hengen joukko nuoria retkeilijöitä suuntaa juuri samalle seudulle huolimatta paikallisen riistanvartijan, McLeanin (George Kennedy), varoituksista alueen turvattomuudesta nuorille kaupunkilaisille. Kun ryhmä on jo matkannut pidempään syrjäisen vuoristoseudun sydämeen, kohtaavat he aiemmasta, kirkossa tapahtuneesta verilöylystä selvinneen miehen, mutta erehtyvät luulemaan tämän kuvauksia tapahtuneesta vain hulluuden syövereistä kumpuavaksi jorinaksi.
Joukkio kulkeutuu vielä syvemmälle metsäisellä vuoristoseudulla ylittäen jopa ison rotkon huonokuntoisella ja kapealla riippusillalla. Murhaaja on ottanut joukkion nyt kohteekseen ja murhaa nuorukaisia julmasti yksi kerrallaan. Viimeisenä eloonjääneenä Connie (Deborah Benson) joutuu kohtaamaan murhaajan yön pimeydessä ja vastoin kaikkia odotuksia onnistuu pääsemään murhaajasta voitolle jääden henkiin.
Vastaanotto

Elokuva ei ollut kaupallinen menestys; siitäkin huolimatta, että se sai kriitikoilta hyvän vastaanoton, joissa kehuttiin mm. elokuvan ilmapiiriä ja kuvausta. Elokuvan julkaisu ei sujunut mutkitta ja se piti saada julkaistua  Universal Pictures -tuotantoyhtiön toimesta, mutta tuotantoyhtiö perääntyi hankkeesta ja julkaisijaksi tuli juuri ennen elokuvan julkaisuajankohtaa pieni riippumaton tuotantoyhtiö Picturmedia.
Kohtelu Suomessa

Elokuva joutui Suomessa ennakkotarkastuksessa vuonna 1982 hetkellisesti kielletyksi raaistavana. Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ikärajan KK (Kokonaan Kielletty), joten sitä ei saanut Suomessa laillisesti esittää eikä levittää. Neljää kuukautta myöhemmin kuitenkin leikattu (noin 2 minuuttia) versio elokuvasta sai uusintatarkastuksessa ikärajan K18 ja paria kuukautta sen jälkeen ensi-illan valkokankaalla.
Leikkaamaton, pidennetty versio

Vuonna 2013 elokuvan tallennejulkaisujen oikeudet Yhdysvalloissa raukesivat (entinen oikeuksien haltija oli Media Blasters -julkaisuyhtiö). Pian tämän jälkeen yhdysvaltalainen pienjulkaisuihin erikoistunut yhtiö Code Red julkaisi elokuvasta leikkaamattoman ja pidennetyn, noin 102-minuuttisen, version. Versio on lisensoitu suoraan tuottajana toimineelta V. Paul Hreljanovicilta.
Aiheesta muualla

Rotten Tomatoes
Animaaniset

| Animaaniset> Animaniacs |
| --- | --- |
 Sarjan logo.
Tyyli:  Animaatio Komedia
Kestoaika:  30 min
Luoja(t):  Tom Ruegger
Pääosissa:  Rob Paulsen Jess Harnell Tress MacNeille
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   FOX  The WB  MTV3  Sub
Esitetty:  13. syyskuuta 1993 –  14. marraskuuta 1998 (Alkuperäinen sarja)
Jaksoja:  99
Tuotanto
Tuottaja(t):  Rich Arons Peter Hastings Sherri Stoner Rusty Miller Steven Spielberg Tom Ruegger
Vastaava(t) tuottaja(t):  Steven Spielberg
Ohjaaja(t):  Rusty Mills Alfred Gimeno Rich Arons Chris Brandt Greg Reyna
Käsikirjoittaja(t):  Tom Ruegger Paul Rugg Peter Hastings Sherri Stoner Nicholas Hollander
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. Animation
Palkinnot
Voitetut:  Peabody Award (1994) Young Artist (1996) Daytime Emmy (1996, 1999)
Ehdokkuudet:  Annie (1994, 1995, 1997, 1998) Daytime Emmy (1994, 1995, 1999) Blimp Award (1995, 1996, 1997)
Aiheesta muualla
IMDb 
Animaaniset (engl. Animaniacs) on Warner Bros. Animationin ja Amblin Entertainmentin tuottama, kaksi kertaa Daytime Emmyllä palkittu humoristinen piirrossarja, jota tehtiin vuosien 1993–1998 aikana yhteensä 99 jaksoa. Se kertoo kolmesta Warnerin sisaruksesta nimeltään Yakko, Wakko ja Dot, jotka asuvat Warner Brosin studioalueella sijaitsevassa vesitornissa. He ovat sekopäisiä ja laittavat jatkuvasti lähiympäristöään nurinkurin. Useimmissa jaksoissa kolmikon kepposet ja tempaukset saavat mm. poliisin ja studion henkilökunnan heidän kintereilleen, jonka vuoksi heidät lukitaan usein rangaistuksena takaisin vesitorniin häpeämään. Sarja sisältää paljon viittauksia populaarikulttuuriin, elokuviin ja musiikkiin ja siinä ovat vierailleet mm. Frendit-sarjan hahmot, rock-bändi The Who ja elokuvaohjaaja Steven Spielberg. Sarjassa on myös tyypillistä parodioida historiallisesti ja kulttuurillisesti merkittäviä tapahtumia,ilmiöitä ja henkilöitä joihin kuuluvat mm. Kummisetä-elokuva, Shakespearen näytelmät, Dalai Lama, Woodstock-festivaali ja Grigori Rasputin
Sarjassa on myös paljon muita hahmoja, joista kuuluisimpia ovat laboratoriohiiret Pinky ja Brain, jotka yrittävät valloittaa maailman. Hahmot saivat myöhemmin myös oman sarjan, jota on esitetty Suomessa nimellä Äly ja Väläys.
Sarja on menestyksensä myötä voittanut neljä palkintoa ja saanut yhteensä neljätoista palkintoehdokkuutta. Muun muassa ääninäyttelijät Frank Welker, Rob Paulsen ja Tress MacNeille saivat Annie ehdokkuuden vuosina 1994 ja 1995.
Suomessa Animaanisia näytettiin MTV3:lla ensimmäisen kerran vuosina 1997–1999 ja uusintana MTV3:lla vuosina 2000 ja 2001 sekä Subilla vuosina 2007–2009.
Sarjassa oli myös tiedottavia lauluja, esim. laulu, jossa kerrottiin kaikista Yhdysvaltain presidenteistä, ja laulu, jossa mainittiin nimeltä ja näytettiin kartalta kaikki maailman valtiot.
Tammikuussa 2018 ilmoitettiin että sarja saa uudelleenkäynnistyksen, joka alkoi Yhdysvalloissa 20. marraskuussa 2020. Tekeillä on vähintää kaksi tuotantokautta, joista toinen alkoi marraskuussa 2021. Steven Spielberg palaa tuottajaksi Amblin Entertainmentin ja Warner Bros. Animationin kanssa. Myös alkuperäiset ääninäyttelijät palaavat äänirooleihinsa.
Hahmojen esittelyä > Yakko

Yakko on Warnereista pisin, ja hänellä on ruskeat housut. Hän on kaikista kolmesta ehkä älykkäin, mutta sekopäinen hänkin. Yakolla on ilmiömäinen taito lausua pitkiä sanoja ja lauseita nopeasti ja sujuvasti. Yakko ihastuu veljensä Wakon tavoin kauniisiin naisiin ja yrittää hurmata heidät. Yakko on myös sarjan aikana kertonut olevansa laktoosi-intolerantikko.
Hahmojen esittelyä > Wakko

Wakolla on punainen lakki ja sininen paita. Hän on keskimmäinen Warner-sisaruksista ja ilmeisesti sekopäisin koko porukasta. Wakolla on tapana syödä kaikkea roskista autoihin, eli ylipäätään mitä tahansa, mitä hän vain pystyy suuhunsa tunkemaan. Wakko pitää hatussaan lähes aina jekkupussia, joka sisältää kaikenlaisia esineitä ja tavaroita nuijista täytekakkuihin ja avaruusolentoihin. Toisinaan jekkupussi on tosin unohtunut jonnekin, ja yleensä näin käy, kun pussia juuri kipeimmin tarvittaisiin. Wakon tunnistaa myös siitä, että hänen kielensä on lähes aina ulkona. Sekopäisestä luonteesta huolimatta Wakko on aika ajoin koko kolmikon hiljaisin jäsen,  ja onpa hän tainnutkin olla muutamaan otteeseen sanomatta sanaakaan kokonaisen jakson aikana.
Hahmojen esittelyä > Dot

Dot on nuorin kolmesta Warner-sisaruksesta. Dotilla on vaaleanpunainen hame, ja hän pitää korvissaan kukkaa. Dot hurmaantuu aina komeista Hollywood-näyttelijöistä ja hyppää heidän syliinsä. Dot pitää itseään maailman söpöimpänä olentona ja korostaakin sitä usein sanomalla: "Olen söpö!"
Hahmojen esittelyä > Professori "Scratcha" Scratchensniff

Professori Scratcha (joksi Warnerit häntä kutsuvat) on Yakkon, Wakkon ja Dotin pääpsykiatri. Hän on aina Warnereista vastuussa ja  jahtaa heitä yleensä studion hoitsun ja vartijan kanssa. Ensimmäisen jakson mustavalkoisessa osiossa professori Scratchensniff menettää hermonsa ja repäisee hiuksiaan niin kovaa, että ne lähtevät juurineen irti eivätkä kasva koskaan takaisin.
Hahmojen esittelyä > Mindy ja Nappi

Mindy on pikkuinen tyttö, jolla on tapana jahdata kaikkea: ilmapalloa, lintua tai vaikka meduusaa. Nappi-koira (engl. Buttons) lähtee aina Mindyn perään, koska sen on käsketty vahtia Mindyä. Mindy lähtee aina kauas: joskus hän onnistuu livahtamaan lentokoneeseen, laivaan tai jopa rakettiinkin. Mindy kyselee kaikilta kaikesta: "Miksi?", ja kun hänelle selitetään asia, hän kysyy uudestaan. Lopuksi hän sanoo "Okei, oot rakas. Hei hei!". Mindy päätyy aina takaisin kotipihalle leikkimään, ja Mindyn äiti suuttuu Napille aina jostakin.
Hahmojen esittelyä > Sulkaiset

Sulkaiset ovat kolme pulua Squit, Bobby ja Pesto, jotka joutuvat aina hankaluuksiin. Pestolla on sisko Sasha, jota toinen puluista tapailee.selvennä Pesto suuttuu aina Squitille jostain, ja Squit yrittää rauhoitella häntä erilaisin selityksin, mutta siitä huolimatta Pestolla on tapana hyökkäillä Squitin kimppuun.
Hahmojen esittelyä > Pinky ja Brain

Pinky ja Brain ovat Acme-laboratoriossa asuvia hiiriä, joiden tavoitteena on vallata maailma joka ilta. Vaikka mitä he keksivät ja yrittävät, heidän yritys valloittaa maailma epäonnistuu aina. Brain on nero, ja Pinky on tyhmä.
Hahmojen esittelyä > Rita ja Rontti

Rita on harmaavalkoinen kissa. Hänen ystävänsä on Rontti (engl. Runt)-niminen iso koira, joka seikkailee Ritan kanssa.
Hahmojen esittelyä > Slappy ja Skippy

Slappy on orava, joka on aina pahalla päällä. Slappyn mukana on lähes aina Skippy-orava. Hänen arkkivihollisensa on Walter-susi.
Hahmojen esittelyä > Kana Buu

Kana Buu haluaisi olla ihminen. Hän pukeutuu aina ihmiseksi ja tulee jostain asiasta kuuluisaksi, mutta joku aina sanoo "Kuulin että olet kana!",  ja lopussa hän paljastuu jättiläiskanaksi ja hänet potkaistaan pihalle.
Ääninäyttelijät

Alkuperäiset äänet.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rob Paulsen  | … |  Yakko, Dr. Otto Scratchensniff, Pinky, sivuäänet   |
|  Jess Harnell  | … |  Wakko   |
|  Tress MacNeille  | … |  Dot, Marita, sivuäänet   |
|  Frank Welker  | … |  Ralph, Nappi, Thaddeus Plotz, Kana Boo, Walter Wolf, Runt, Ahab, Flavio, sivuäänet   |
|  Jim Cummings  | … |  Kuuluttaja, sivuäänet   |
|  Maurice LaMarche  | … |  Brain, Eli, Squit, sivuäänet   |
|  Sherri Stoner  | … |  Slappy   |
|  Nathan Ruegger  | … |  Skippy   |
|  Jeff Bennett  | … |  Baloney, Lee, eversti, kertoja, sivuäänet   |
|  Paul Rugg  | … |  Herra ohjaaja, setä Albert   |
|  John Roarke  | … |  Floyd   |
|  John Mariano  | … |  Bobby   |
|  Chick Vennera  | … |  Pesto   |
|  Bernadette Peters  | … |  Rita   |
|  Nancy Cartwright  | … |  Mindy, sivuäänet   |
|  Ron Perlman  | … |  kersantti Sweete   |
|  Harry Shearer  | … |  Ned Flat   |
|  Laura Mooney  | … |  Katri Kaboom   |
|  Jack Burn  | … |  Sid   |
|  Avery Schreiber  | … |  Beanie   |
|  Corey Burton  | … |  sivuäänet   |
|  Stuart Pankin  | … |  sivuäänet   |
|  Lori Alan  | … |  Sharon   |
|  Michael Dorn  | … |  Jumala (1. jakso)   |
Ääninäyttelijät > Suomenkielisiä ääninäyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Petteri Summanen  | … |  Yakko   |
|  Petri Hanttu  | … |  Wakko   |
|  Kiti Kokkonen  | … |  Dot   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Tohtori Scratchensniff, Kuolema   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Brain, Squit  |
|  Outi Alanen  | … |  Mindy   |
|  Maija-Liisa Peuhu  | … |  Slappy   |
|  Dimitri Qvintus  | … |  Skippy   |
|  Petra Karjalainen  | … |  Rita, Sasha   |
|  Veikko Honkanen  | … |  Lisko, Thaddeus Plotz, Hyvä idea – huono idea -kertoja   |
|  Heikki Sankari  | … |  Bobby, Hyvä idea – huono idea -kertoja   |
|  Olli Parviainen  | … |     |
|  Titta Jokinen  | … |     |
|  Heikki Kujanpää  | … |     |
|  Leena Liimatainen  | … |     |
|  Janne Reinikainen  | … |     |
|  Markku Riikonen  | … |     |
|  Ralf Öhberg  | … |     |
|  Ossi Ahlapuro  | … |     |
Jaksot > 2. Tuotantokausi

| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi | Ensitetty Suomessa |
| --- | --- | --- | --- |
| 66. |  | Take My Siblings Please / The Mindy 500 / Morning Malaise |  |
| 67. |  | We're No Pigeons / Whistle Stop Mindy / Katie Ka-Boom: The Broken |  |
| 68. |  | Miami Mama-Mia / Pigeon On The Roof |  |
| 69. |  | I'm Mad / Bad Mood Bobby / Katie Ka-Boom: The Blemish / Fake |  |
Jaksot > 3. Tuotantokausi

| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi | Ensitetty Suomessa |
| --- | --- | --- | --- |
| 70. |  | Deduces Wild / Rest In Pieces / UN Me |  |
| 71. |  | Super Strong Warner Siblings / Nutcracker Slappy / Wakko's New Grookie / A Quack, A Quake! |  |
| 72. |  | Variety Speak / Three Tenors And You're Out / Bingo |  |
| 73. |  | A Hard Day's Warner / Gimme A Break / Please Please Please Get A Life Foundation |  |
| 74. |  | The Tiger Prince / All The Words In The English Language / The Kid In The Lid / Method To Her Madness |  |
| 75. |  | Gimme The Works / Buttons In Ows / Hercules Unwound |  |
| 76. |  | This Pun For Hire / Star Truck / Go Fish / Multiplication Song |  |
| 77. |  | The Presidents Song / Don't Tread On Us / The Flame Returns By Henry Wadsworth Longfellow |  |
| 78. |  | The Sound of Warners / Yabba Dabba Boo |  |
| 79. | Äitini on orava | My Mother The Squirrel / The Party / Oh! Say Can You See? / The Days of Christmas Song |  |
| 80. |  | Soccer Coach Slappy / Belly Button Blues / Our Final Space Cartoon, We Promise / Valuables Lesson |  |
Vastaanotto ja arvostelu

Wizard Magazine listasi vuonna 2008 Animaaniset sijalle 22 laatimaansa kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listaan. Se listattiin myös vuonna 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan sijalle 17.
Palkinnot > Voitetut

Peabody Award
1994
Young Artist
1996: Paras perheanimaatiotuotanto
Daytime Emmy
1996: Loistava saavutus animaatiossa
1999: Erinomainen musiikinohjaus ja sävellys
Palkinnot > Ehdokkuudet

Annie
1994: Paras saavutus ääninäyttelyssä (Frank Welker)
1995: Ääninäyttely animaatiossa (Rob Paulsen ja Tress MacNeille)
1995: Paras henkilökohtainen saavutus animaation musiikista (Richard Stone)
1995: Paras animoitu televisio-ohjelma
1997: Paras henkilökohtainen saavutus televisio-ohjauksesta (Charles Visser, jaksosta Noel)
1998: Erinomainen saavutus television päiväohjelmasta
Daytime Emmy
1994: Erinomainen animoitu lastenohjelma
1995: Erinomainen animoitu lastenohjelma
1999: Erinomainen animoitu lastenohjelma
Blimp Award
1995: Suosikkipiirretty
1996: Suosikkipiirretty
1997: Suosikkipiirretty
Askaisten kirkko

| Askaisten kirkko |
| --- | --- |
 Askaisten kirkko ja kellotapuli.
Sijainti:  Askainen, Masku
Koordinaatit:  60°34′13″N, 021°51′49″E
Seurakunta:  Maskun seurakunta
Rakentamisvuosi:  1653
Materiaali:  kivi ja tiili
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Askaisten kirkko on 1600-luvun suurvalta-aikaa edustava kivinen kirkkorakennus Askaisissa nykyisen Maskun kunnan alueella Varsinais-Suomessa. Kirkon vierellä on erillinen kellotapuli vuodelta 1779.
Kirkon tarkkaa ikää ei tiedetä, mutta se on rakennettu samalla paikalla olleen puisen kirkon tilalle ja sen nykyinen ulkoasu on peräisin kenraalikuvernööri Herman Klaunpoika Flemingin teettämästä uudistuksesta vuodelta 1653. Fleming oli Louhisaaren kartanon omistaja ja kirkko rakennettiin kartanon kappelikirkoksi.
Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Louhisaaren kartanon ja Askaisten kirkon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kirkkorakennus ulkoa ja sisältä

Askaisten kirkon seinien alaosa on kiveä ja yläosa tiiltä, raja kulkee hiukan ikkunoiden alareunan alapuolella. Seinät on kalkittu kauttaaltaan ulkopuolelta vaaleaksi. Pohjamuodoltaan pitkäkirkko-tyyppiä olevan rakennuksen pohjoisseinustalla on sakasti ja eteläseinustalla Carpelan-suvun hautakammion eteishuone.
Kirkon paanukatto on hollantilaistyylinen eli kaartuvalappeinen satulakatto. Katon harjalla on kolme koristeellista ristiä, joiden huipussa on viirit.
Yksilaivaisen kirkon sisäkatto muodostuu kolmesta holvista. Vaippaosien yhtymäkohta on terävä eli holvissa ei ole ruoteita. Sisäpuoliset seinä- ja holvipinnat ovat valkeiksi kalkitut.
Ulko-ovessa on alkuperäiset 1600-luvulta peräisin olevat taotut lyötteet, kolkutin ja avaimet. Ovilevyssä on vinoneliöpanelointi ja runsaasti koristeellisia isoja takonauloja. Tarinan mukaan ovi olisi tuotu sotasaaliina kolmikymmenvuotisesta sodasta saksalaisesta luostarista.
Kirkon ikkunoiden lasit ovat vinoneliön malliset ja koottu yhteen lyijypuittein. Yhdessä eteläsivun ikkunassa on lasimaalaukset, jotka esittävät Klaus Hermaninpoika Flemingiä ja hänen vaimojaan Elena Henrikintytär Hornia ja Dorotea von Rappenia, maalausten arvellaan olevan peräisin nykyisen kirkon paikalla olleesta puukirkosta. Ikkunoiden vanhimmat säilyneet lasiruudut ovat vuodelta 1653.
Sisustus > Kiinteä sisustus

Tamminen barokkityylinen saarnastuoli on saksalaista alkuperää, tilattu flensburgilaiselta hovipuusepältä ja Herman Klaunpoika Flemingin ja hänen vaimonsa Kristiina Rosladin lahjoittama. Toisen tarinan mukaan Herman Klaunpoika Fleming olisi kirkon ulko-oven lisäksi tuonut myös saarnastuolin sotasaaliina. Saarnastuoli on koristeltu runsain korkokuvin, jotka esittävät Vapahtajaa, apostoleja ja evankelistoja. Kaikukatoksen ovat lahjoittaneet Herman Klaunpoika Fleming ja Kristiina Rosladin, katokseen on kaiverrettu heidän vaakunansa.
Louhisaaren kartanon isäntäväelle oli kuorissa omat herrasväen penkit, joiden arvellaan olevan 1600-luvulta ja olleen aluksi lattian tasossa. Valmistauduttaessa Louhisaaren kartanon vuodesta 1767 vuoteen 1789 omistaneen hovijunkkari Herman Flemingin (1734–1789) ja Anna Rehbinderin häihin penkit on sijoitettu pilareille lehtereiksi ja maalattu koristeellisesti. Penkkien etulaitaan on maalattu vaakunat, oikeanpuoleiseen Flemingien ja vasemmanpuoleiseen Rehbinderin suvun.
Kuorissa on myös muita penkkejä, joiden ulkoasu viittasi suoraan penkillä istuvien asemaan arvoasteikossa – mitä ylempänä, sitä koristellumpi penkki. Kuorin oikealla puolella on papin perheen ja samalla puolella sitä vastaan kohtisuorassa suunnassa kirkkoväärtin penkki. Kuorin vasemmalla sivulla istuivat lukkari ja suntio. Aikaisemmin kuorin ja kirkkosalin välillä oli aita ovineen.
Sisustus > Irtaimisto

Urut kirkkosalin takaosan parvella ovat 12-äänikertaiset, ne rakensi saksalais-suomalainen urkurakentaja Hans Heinrich vuonna 1979. Ruotsalaisen August Tholanderin vuonna 1859 maalaaman Vapahtajaa Getsemanessa esittävän alttaritaulun lahjoitti Askaisten Lempisaaren kartanon omistaja Lars Gabriel von Haartman. Aikaisempi alttaritaulu on siirretty sakastiin, sen maalasi suomalainen taidemaalari Jonas Bergman vuonna 1749. Kaksiosaisen teoksen yläosa esittää Kristusta ristillä ja alaosa ehtoollisen asettamista.
Kirkossa on kolme kynttiläkruunua, joista kuorissa oleva on Suomen marsalkka Mannerheimin Askaisten kirkolle jo vuonna 1928 lahjoittama. Kynttiläkruunu oli Mannerheimilla Helsingissä ja luovutettiin Askaisten kirkkoon hänen kuolemansa jälkeen. Käytävällä keskimmäisenä oleva kruunu on vanhin, se on ostettu 1684 ja lähinnä ovea on vuonna 1733 lahjaksi saatu kynttiläkruunu.
Kirkon sisustukseen kuuluu myös vuonna 1823 seurakunnan nuorilta miehiltä lahjaksi saatu kaappikello alttariseinällä. Alttarivaatteet ovat vuodelta 1983, niiden suunnittelija on askaislainen taiteilija Hulda Potila.
Hautausvaakunat

Askaisten kirkossa on useita hautausvaakunoita. Kuorissa vasemmalla sivuseinällä on vuonna 1687 kuolleen Kustaa Flemingin hautausvaakuna ja oikealla sivuseinällä eversti Kristian von Stefgrenin hautausvaakuna vuodelta 1695. Urkuparven takaseinällä urkujen oikealla puolella on vuodelta 1668 oleva Juhana Freytagin hautausvaakuna.
Aatelisten tapoihin kuului, että hautajaisiin osallistuivat edustajat vainajan kahdeksasta isän- ja kahdeksasta äidinpuoleisesta suvusta. Hautaussaatossa kannettiin vainajan hautausvaakunaa ja sen perässä näiden kuudentoista esivanhempien sukujen hautausvaakunoita. Urkujen taustaseinällä eteläpuolella on vuonna 1652 kuolleen Herman Klaunpoika Flemingin hautausvaakuna (päävaakuna), kirkkosalin pohjoisseinällä on siihen liittyvät hänen isänpuoleisen sukunsa ja eteläseinällä äidinpuoleisen sukunsa sukuvaakunat.
Aatelisten hautakappelit

Kirkon lattian alla on Louhisaaren kartanon 1400-luvun puolivälistä vuoteen 1792 asti omistaneen ja kartanolinnan rakennuttaneen Flemingin suvun hautaholvi, jonne on kulku alttarin edessä lattiassa olevasta kalkkikivilaatan peittämästä aukosta. Kirkon alla olevan Carpelan-suvun hautakammion eteishuone on kirkon eteläseinustalla. Suku omisti muun muassa Ohensaaren kartanon Maskussa 1600-luvun puolivälistä vuoteen 1754 ja vuodesta 1764 1900-luvun alkuun.. Hautausmaalla on Mannerheim-suvun uusklassinen vuodelta 1823 oleva hautakappeli. Suku omisti Louhisaaren kartanon Flemingien jälkeen.
Kellotapuli

Kirkon vierellä oleva kellotapuli valmistui Mikael Piimäsen johdolla 1779, sen alin kerros on kiveä ja valkoiseksi rapattu. Puinen yläosa on kahdeksankulmainen, huomattavasti alaosaa kapeampi ja sen kupoli on sipulimallinen. Myös kellotapulissa on paanukatto.
Tapulissa on kolme kelloa, joista kaksi vanhinta ovat Louhisaaren kartanon lahjoittamia. Pienin kello on valettu Tallinnassa vuonna 1548.