stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bengalin kieli
Maantieteellinen jakautuminen > Murteet

Alueellinen vaihtelu puhutussa bengalissa muodostaa murrejatkumon. Kielitieteilijä Suniti Kumar Chatterjee ryhmitti bengalin murteet neljäksi suureksi ryhmäksi – radh, banga, kamarupa ja varendra – mutta myös useita muita, vaihtoehtoisia ryhmittelyitä on ehdotettu. Lounaiset murteet (radh) muodostavat bengalin standardin puhekielen perustan, kun taas banga on Bangladeshin dominoiva murreryhmä. Itäisen ja kaakkoisen Bengalin murteissa (Barisalin, Chittagongin, Dhakan ja Sylhetin alueet Bangladeshissa) monet Länsi-Bengalissa kuullut klusiilit ja affrikaatat lausutaan frikatiiveinä. Lännen palatoalveolaariset affrikaatat চ [tʃ], ছ [tʃʰ] ja জ [dʒ] vastaavat idän äänteitä চʻ [ts], ছ় [s] ja জʻ [dz]~[z]. Tiibetiläis-burmalaisten kielten vaikutus itäisen bengalin fonologiaan ilmenee nasalisoituneiden vokaalien puutteena. Joissain bengalin varianteissa, erityisesti Chittagongin ja Chakman bengalissa, on toisistaan erottuvia tooneja, joissa sävelkulun erot puheessa voivat erottaa sanoja toisistaan.
Rajbangsi, kharia thar ja mal paharia ovat läheistä sukua läntisille bengalin kielen murteille, mutta niitä pidetään kuitenkin yleensä erillisinä kielinä. Samoin tavoin hajongia pidetään omana kielenään, vaikka sillä onkin yhtäläisyyksiä pohjoisiin bengalin murteisiin.
Bengalin standardisoimisprosessin aikana 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa Bengalin kulttuurikeskuksena toimi Kalkutan kaupunki. Nykyään kielen standardiksi muodoksi sekä Länsi-Bengalissa että Bangladeshissä hyväksytty muoto perustuu Kalkutan lähellä sijaitsevan Nadian piirikunnan murteeseen. Joissakin tapauksissa standardin bengalin puhujat Länsi-Bengalissa käyttävät eri sanoja kuin standardin bengalin puhujat Bangladeshissa, vaikka molemmat sanat ovatkin kielelle alkuperäisiä. Esimerkiksi lännessä käytetty sana nun (suola) vastaa idän sanaa lôbon.
Puhutut ja kirjoitetut variantit

Bengalissa esiintyy diglossiaa kielen kirjoitettujen ja puhuttujen muotojen välillä. On syntynyt kaksi kirjoitustyyliä, jotka käyttävät hieman erilaista sanastoa ja syntaksia:
Shadhubhasha (সাধু shadhu = 'puhdas' tai 'viisas'; ভাষা bhasha = 'kieli') oli kirjoitettu kieli, jossa käytettiin pidempiä verbien taivutusmuotoja ja enemmän sanskritiin perustuvaa (তৎসম tôtshôm) sanastoa. Laulut, kuten Intian kansallislaulu Jana Gana Mana ja Vande Mātaram (tekijä Bankim Chandra Chattopadhyay) kirjoitettiin shadhubhashalla. Shadhubhashan käyttö modernissa kirjallisuudessa on kuitenkin vähäistä, paitsi kun sitä käytetään tarkoituksella tietyn vaikutelman aikaansaamiseksi.
Choltibhasha (চলতিভাষা) tai cholitobhasha (চলিত cholito = 'virta' tai 'juoksu'), jonka kielitieteilijät tuntevat nimellä manno cholit bangla (standardi nykyinen bangla), on bengalin kirjoitettu muoto, jossa käytetään puhekielisempää tyyliä ja lyhyempiä verbimuotoja. Se on nykyinen standardin kirjoitetun bengalin muoto. Se tuli suosituksi 1800-luvun lopulla, Peary Chand Mitran (Alaler Gharer Dulal, 1857), Pramatha Chowdhuryn (Sabujpatra, 1914) ja myöhemmin Rabindranath Tagoren kirjoitusten edistämänä. Se perustuu Shantipurin alueella Nadian piirikunnassa Länsi-Bengalissa puhuttuun murteeseen. Tähän bengalin muotoon viitataan usein nimillä "Nadia standard" tai "Shantipuri bangla".
Kielitieteellisesti cholit bangla on kehittynyt sadhu banglasta kahden perättäisen, standardin kielellisen transformaation kautta.
Vaikka suurin osa kirjoituksista on cholitobhashalla, puhutuissa muretissa on huomattavasti enemmän vaihtelua. Lounaisessa Länsi-Bengalissa mukaan lukien Kalkutassa puhutaan manno cholit banglaa. Muissa Länsi-Bengalin ja läntisen Bangladeshin osissa puhutaan murteita, jotka eivät poikkea tästä kovinkaan paljon, esimerkiksi Medinipurin murteelle luonteenomaisia ovat jotkin ainutlaatuiset sanat ja rakenteet. Joillakin Bangladeshin alueilla, erityisesti Chittagongin alueella, puhutaan kuitenkin murretta, joka muistuttaa pinnallisesti erittäin vähän manno cholit banglaa ja jonka sanasto on täysin erilainen. Ero on niin suuri, että länsibengalilaisen henkilön on vaikea lainkaan ymmärtää puhujaa tältä alueelta, ja Chittagongin murretta voidaan pitää myös omana kielenään. Suurin osa bengalilaisista pystyy kommunikoimaan enemmän kuin yhdellä kielen variantilla: usein kielen puhujat taitavat choltibhashaa ja yhtä tai useampaa paikallista murretta.
Standardissa bengalissakin sanasto jakautuu usein islaminuskoisen ja hindulaisen väestön mukaan kahtia. Kulttuuristen ja uskonnollisten perinteiden vuoksi hindut saattavat käyttää sanskritista periytyneitä ja muslimit persialais-arabialaisia sanoja. Joitakin esimerkkejä sanaston vaihtelusta kahden ryhmän välillä ovat:
hei: nômoshkar (S) vastaa sanaa assalamualaikum/slamalikum (A)
kutsu: nimontron/nimontonno (S) vastaa sanaa daoat (A)
setä: kaka (S) vastaa sanaa chacha (S/Hindi)
vesi : jol (D) vastaa sanaa pani (S)
(S = sanskritista, D = deshi; A = arabiasta)
Kirjoitusjärjestelmä > Erot kirjoituksen ja ääntämisen välillä

Joistain 1800-luvun muutoksista huolimatta bengalin kirjoittaminen perustuu yhä sanskritiin, eikä siinä siten oteta huomioon joitakin puhutussa kielessä tapahtuneita sulautumisia. Esimerkiksi soinnittomalle postalveolaariselle frikatiiville [ʃ] on kolme eri kirjainta (শ, ষ ja স), vaikka kirjaimella স onkin yhä soinnittoman alveolaarisen frikatiivin [s] äänneasu kun sitä käytetään tietyissä konsonanttiyhdistelmissä, kuten স্খলন [skʰɔlon], স্পন্দন [spɔndon] jne. Soinnilliselle postalveolaariselle affrikaatalle [dʒ] on taas kaksi kirjainta (জ ja য). Aikaisemmin retrofleksinasaalina äännetty ja kirjoitettu ণ [ɳ] lausutaan nykyään alveolaarina [n] (ellei sitä liitetä muuhun retrofleksikonsonanttiin kuten ট, ঠ, ড ja ঢ), mutta kirjoituksessa tämä muutos ei näy. Vokaali [æ] kirjoitetaan usealla eri tavalla, kuten seuraavissa esimerkeissä: এত [æt̪o] "niin paljon", এ্যাকাডেমী [ækademi] "akatemia", অ্যামিবা [æmiba] "ameba", দেখা [d̪ækha] "nähdä", ব্যস্ত [bæst̪o] "kiireinen", ব্যাকরণ [bækɔron] "kielioppi".
"Sisältyvän" vokaalin kirjoittaminen voi aiheuttaa myös sekaannusta. Vokaali voidaan ääntää [ɔ] tai [o] sanasta riippuen, ja sen puutetta ei usein ilmoiteta, kuten sanan কম [kɔm] "vähemmän" viimeisessä konsonantissa.
Monet konsonanttiklusterit äännetään eri tavoin kuin ne muodostavat konsonantit. Esimerkiksi konsonanttien ক্‌ [k] ja ষ [ʃɔ] yhdistelmä toteutuu merkkinä ক্ষ ja äännetään [kʰːo] (kuten sanassa রুক্ষ [rukʰːo] "karu") tai [kʰo] (kuten sanassa ক্ষতি [kʰot̪i] "menetys") tai jopa [kʰɔ] (kuten sanassa ক্ষমতা [kʰɔmot̪a] "voima"), riippuen klusterin sijainnista sanassa. Bengalin kirjoitusjärjestelmä ei siis aina ole uskollinen ääntämiselle.
Kirjoitusjärjestelmä > Käyttö muissa kielissä

Bengalin abugidaa käytetään muutamin muutoksin myös assamin kirjoittamiseen. Muutkin alueen sukulaiskielet käyttävät bengalin aakkosia. Intian Manipurin osavaltiossa puhuttua sinotiibetiläistä meitein kieltä on kirjoitettu bengalin kirjoitusjärjestelmällä vuosisatoja, tosin meitei mayekin, kielen oman abugidan käyttöä on edistetty viime aikoina. Kirjoitusjärjestelmä on otettu myös sylhetin kielen käyttöön, ja se korvasi vanhan sylheti nagorin aakkoston.
Kirjoitusjärjestelmä > Romanisaatio

Intialaisten kielten, kuten bengalin, kirjoittamiseen latinalaisella aakkostolla on olemassa useita eri käytäntöjä, joihin kuuluvat "International Alphabet of Sanskrit Transliteration" eli IAST (perustuu tarkkeisiin), "Indian languages Transliteration" eli ITRANS (käyttää ASCII-näppäimistöille sopivia suuria kirjaimia) ja Kalkutan kansalliskirjaston romanisaatio.
Bengalin romanisaation kontekstissa on tärkeää erottaa translitteraation ja transkription käsitteet toisistaan. Translitteraatio on ortografisesti tarkkaa (eli alkuperäinen kirjoitus voidaan saada takaisin), kun taas transkriptio on foneettisesti tarkkaa (lausuminen voidaan toisintaa). Koska suomen kielessä ei ole bengalin äänteitä, eikä ääntäminen täysin heijasta kirjoitusta, uskollisuus molemmille ei ole mahdollista.
Vaikka olisi toivottavaa käyttää translitteraatiojärjestelmää, jossa alkuperäinen bengalin ortografia voitaisiin saada takaisin latinalaisesta tekstistä, (erityisesti englanninkielisessä) Wikipediassa bengalia romanisoidaan käyttäen foneemista transkriptiota, jossa esitetään ääntämys ilman suhdetta kirjoitukseen. Käytetty järjestelmä on esitetty alla.
Äänteet

Bengalin foneemeihin kuuluu 29 konsonanttia ja 14 vokaalia, mukaan lukien seitsemän nasalisoitunutta vokaalia. Foneettinen taulukko on esitetty alla IPA:lla.
Äänteet > Diftongit

Magadhan-kielet kuten bengali tunnetaan diftongien suuresta määrästä. Useita vokaaliyhdistelmiä voidaan pitää todellisina yksitavuisina diftongeina, jotka koostuvat painollisesta ydinvokaalista ja sitä seuraavasta vokaalista. Lähes kaikki muutkin vokaaliyhdistelmät ovat mahdollisia, mutta vain kahden viereisen tavun kautta, kuten kaksitavuisessa vokaaliyhdistelmässä [u.a] sanassa কুয়া kua "hyvin". Bengalissa on jopa 25 vokaaliyhdistelmää, mutta jotkut uusimmista eivät ole muuntuneet diftongeiksi.
| IPA | Translitteraatio | Esimerkki |
| --- | --- | --- |
| /ij/ | ii | nii "otan" |
| /iw/ | iu | biubhôl "suuttunut" |
| /ej/ | ei | nei "ei ole" |
| /ee̯/ | ee | khee "syötyään" |
| /ew/ | eu | đheu "aalto" |
| /eo̯/ | eo | kheona "älä syö" |
| /æe̯/ | êe | nêe "hän ottaa" |
| /æo̯/ | êo | nêo "otat" |
| /aj/ | ai | pai "löydän" |
| /ae̯/ | ae | pae "hän löytää" |
| /aw/ | au | pau "leipäviipale" |
| /ao̯/ | ao | pao "löydät" |
| /ɔe̯/ | ôe | nôe "hän ei ole" |
| /ɔo̯/ | ôo | nôo "et ole" |
| /oj/ | oi | noi "en ole" |
| /oe̯/ | oe | dhoe "hän pesee" |
| /oo̯/ | oo | dhoo "peset" |
| /ow/ | ou | nouka "vene" |
| /uj/ | ui | dhui "pesen" |
Äänteet > Paino

Standardissa bengalissa sanan paino asettuu pääosin ensimmäiselle tavulle. Käytännössä kaikki bengalin sanat ovat trokaisia: pääpaino on ensimmäisellä tavulla, kun taas toissijainen paino on usein kaikilla sen jälkeisillä parittomilla tavuilla, mistä syntyy sarjoja kuten shô-ho-jo-gi-ta "yhteistyö", missä lihavoidut kohdat merkitsevät painotettuja tavuja. Ensimmäisellä tavulla on suurin paino, kolmannella jonkin verran heikompi paino ja kaikilla seuraavilla tavuilla erittäin heikko paino. Sanskritista lainatuissa sanoissa painotetaan kuitenkin juuritavua, minkä vuoksi nämä sanat eivät ole harmoniassa alkuperäisten bengalilaisten sanojen kanssa.
Prefiksien lisääminen sanaan tyypillisesti siirtää painoa vasemmalle. Esimerkiksi sanassa shob-bho "sivistynyt" pääpaino on ensimmäisellä tavulla [shob]. Kieltoprefiksin [ô-] lisääminen luo sanan ô-shob-bho "sivistymätön", jossa pääpaino on nyt uudella ensimmäisella tavulla অ ô. Joka tapauksessa painotus ei muuta sanojen merkitystä ja alistuu aina painotukselle lauseessa.
Äänteet > Intonaatio

Bengalin sanoissa intonaatiolla tai sävelkululla on pieni merkitys, muutamia yksittäisiä tapauksia lukuun ottamatta. Lauseissa intonaatiolla on kuitenkin merkittävä rooli. Yksinkertaisessa deklaratiivilauseessa suurimmalla osalla sanoista ja/tai fraaseista on nouseva tooni, lukuun ottamatta lauseen viimeistä sanaa, jolla on matala tooni. Tämä intonaatiokaava luo tyypilliseen bengalinkieliseen lauseeseen musikaalisen sävyn, jossa matalat ja korkeat kohdat vaihtelevat ennen lopullista pudotusta lauseen lopussa.
Lauseissa, joissa on fokuksessa tiettyjä sanoja ja/tai fraaseja, nouseva intonaatio kestää vain keskeiseen sanaan saakka; kaikilla seuraavilla sanoilla on matala tooni. Tämä intonaatiokaava ulottuu kysymyksiin, sillä kysymyssanoja pidetään yleensä lauseelle keskeisinä. Kyllä-ei-kysymyksissä nouseva tooni voi olla liioitellumpi, ja erityisesti viimeisen sanan viimeisellä tavulla on korkea putoava tooni tasaisen matalan toonin sijaan.
Äänteet > Vokaalien pituus

Vokaalin pituus ei pääosin ole bengalissa sanoja toisistaan erottava tekijä; "lyhyen vokaalin" ja "pitkän vokaalin" välillä ei ole merkityksellistä eroa, toisin kuin monissa muissa intialaisissa kielissä. Kuitenkin morfeemien rajoilla vokaalin pituus saattaa joskus erottaa toisistaan kaksi muuten homofonista sanaa. Tämä johtuu siitä, että avoimissa yksitavuisissa sanoissa (sanoissa, jotka koostuvat vain yhdestä tavusta, joka päättyy vokaaliin) on jonkin verran pidemmät vokaalit kuin muissa tavutyypeissä. Esimerkiksi vokaali sanassa cha: "tee" on jonkin verran pidempi kuin ensimmäinen vokaali sanassa chaţa "nuoleminen", sillä cha: on sana, jossa on vain yksi tavu ja jonka lopussa ei ole konsonanttia. (Pitkä vokaali merkitään kaksoispisteellä näissä esimerkeissä.) Suffiksi ţa (määräinen muoto) voidaan lisätä sanaan cha:, jolloin muodostuu cha:ţa "(tietty) tee". Silloinkin kun toinen morfeemi liitetään sanaan cha:, pitkä vokaali säilyy. Tämän tiedon avulla voidaan löytää joitakin mielenkiintoisia tapauksia, joissa vokaalin pituus erottaa sanoja toisistaan.
Lisäksi käyttämällä "kaiku-reduplikaatioksi" kutsuttua reduplikaation muotoa, sanan cha: pitkä vokaali voidaan kopioida reduplikanttiin ţa:, mistä syntyy cha:ţa: "tee ja kaikki mikä tulee sen kanssa". Niinpä pitkän ensimmäisen vokaalin sanassa cha:ţa ja kahden lyhyen vokaalin sanassa chaţa lisäksi on myös muoto cha:ţa:, jossa molemmat vokaalit ovat pitkiä.
Äänteet > Konsonanttiklusterit

Alkuperäiset bengalilaiset sanat (tôdbhôb) eivät salli konsonanttiklustereita sanan alussa; monimutkaisin tavurakenne on KVK (yksi vokaali, jonka molemmilla puolilla on konsonantti). Monet bengalin puhujat soveltavat tätä kaavaa myös sanskritista tai englannista lainattuihin sanoihin. Tällöin sanasta গ্রাম gram (KKVK) tulee গেরাম geram (KV.KVK) "kylä" tai sanasta স্কুল skul (KKVK) tulee ইস্কুল iskul (VK.KVK) "koulu".
Sanskritista lainatut sanat (তৎসম tôtshôm) voivat kuitenkin sisältää suuren määrän klustereita, mikä laajentaa tavurakenteen muotoon KKKVK. Jotkut näistä klustereista, kuten mr sanassa মৃত্যু mrittu "kuolema" tai sp sanassa স্পষ্ট spôshţo "selvä", ovat tulleet äärimmäisen yleisiksi, ja niitä voidaan pitää bengaliin kuuluvina konsonanttiklustereina. Englannista ja muista kielistä lainatut sanat (বিদেশী bideshi) ovat tuoneet bengalin sanastoon vielä enemmän klusterityyppejä, mikä on monimutkaistanut tavurakenteen muotoon KKKVKKKK. Yleisesti käytetyt lainasanat, ট্রেন ţren "juna" ja গ্লাস glash "lasi" on nyt otettu bengalinkielisiin sanakirjoihin.
Sanan lopun konsonanttiklusterit ovat bengalissa harvinaisia. Suurin osa näistä klustereista on lainattu bengaliin englannista, kuten sanoissa লিফ্‌ট lifţ "hissi" ja ব্যাংক bêņk "pankki". Sanan lopun konsonanttiklustereita esiintyy kuitenkin joissakin alkuperäisissä bengalin sanoissa, vaikkakin harvoin standardissa lausumisessa. Eräs esimerkki on sana গঞ্জ gônj, jota käytetään sadoissa Bengalin kaupunkien ja kylien nimissä, kuten নবাবগঞ্জ Nôbabgônj ja মানিকগঞ্জ Manikgônj. Joissain bengalin ei-standardeissa varianteissa on tällaisia konsonanttiklustereita useinkin. Esimerkiksi joissakin itäisissä murteissa nasaalista ja sitä vastaavasta oraaliklusiilista koostuvat konsonanttiyhdistelmät ovat yleisiä, kuten sanassa চান্দ chand "kuu". Standardin bengalin vastine sanalle on চাঁদ chãd, jossa on lopun klusterin sijaan nasalisoitunut vokaali.
Kielioppi

Bengalin substantiiveilla ei ole sukua. Adjektiiveja ei juurikaan taivuteta. Substantiivit ja pronominit taipuvat kuitenkin neljässä sijamuodossa, ja verbejä taivutetaan runsaasti.
Tämän vuoksi, toisin kuin hindissä, bengalin verbit eivät muutu substantiivien suvun mukaan.
Kielioppi > Sanajärjestys

Bengali noudattaa sanajärjestystä subjekti-objekti-verbi, vaikka sen variaatiot ovatkin yleisiä. Bengali käyttää postpositioita monissa eurooppalaisissa kielissä käytettyjen prepositioiden sijaan. Determinantit seuraavat substantiivia, kun taas adjektiivit, numeraalit ja omistussanat edeltävät sitä.
Kyllä-ei-kysymykset eivät aiheuta muutosta perussanajärjestykseen; sen sijaan lauseen viimeisen tavun matala tooni korvataan putoavalla toonilla. Lisäksi valinnaisia partikkeleita (esimerkiksi কি -ki, না -na, jne.) liitetään usein kyllä-ei-kysymyksen ensimmäiseen tai viimeiseen sanaan.
Kysymyssanalliset kysymykset muodostetaan asettamalla kysymyssana fokus-kohtaan, joka on tyypillisesti lauseen ensimmäinen tai toinen sana.
Kielioppi > Substantiivit

Substantiiveja taivutetaan sijamuodoissa, joihin kuuluvat nominatiivi, objektiivi, genetiivi ja lokatiivi. Sijapäätteen muoto taivutetussa sanassa riippuu sanan animaattisuuden asteesta. Kun määräinen artikkeli kuten -টা -ţa (yksikkö) tai -গুলা -gula (monikko) lisätään sanaan, kuten taulukoissa alla, substantiivit taipuvat myös luvussa.
Kun substantiiveja lasketaan, niihin liitetään mittasana pienestä joukosta. Kuten monissa itäaasialaisissa kielissä (japani, kiina, thai), bengalissa substantiiveja ei voi laskea lisäämällä numeraali suoraan substantiivin viereen. Substantiivin mittasanaa (MS) täytyy käyttää numeraalin ja substantiivin välissä. Suurin osa substantiiveista ottaa yleisen mittasanan -টা -ţa, vaikka muitakin semanttisia luokkia osoittavia mittasanoja käytetään (esimerkiksi -জন -jon ihmisille).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Bengaliksi | Translitteraatio | Kirjaimellinen käännös | Suomeksi |
| নয়টা গরু | Nôe-ţa goru | Yhdeksän-MS lehmä | Yhdeksän lehmää |
| কয়টা বালিশ | Kôe-ţa balish | Montako-MS tyyny | Montako tyynyä |
| অনেকজন লোক | Ônek-jon lok | Monta-MS henkilö | Monta ihmistä |
| চার-পাঁচজন শিক্ষক | Char-pãch-jon shikkhôk | Neljä-viisi-MS opettaja | Neljä tai viisi opettajaa |
Substantiivien laskemista ilman mittasanaa (esimerkiksi আট বিড়াল aţ biŗal eikä আটটা বিড়াল aţ-ţa biŗal "kahdeksan kissaa") pidettäisiin tyypillisesti ei-kieliopillisena. Kuitenkin kun substantiivin semanttinen luonne nähdään mittasanasta, substantiivi jätetään usein pois, ja vain mittasanaa käytetään, esimerkiksi lauseen শুধু একজন থাকবে। shudhu êk-jon thakbe ("vain yksi-MS jää jäljelle") ymmärrettäisiin tarkoittavan "vain yksi henkilö jää jäljelle".
Tässä mielessä kaikki bengalin substantiivit, toisin kuin suurimmassa osassa muita indoeurooppalaisia kieliä, ovat samantyyppisiä kuin massasubstantiivit.
Kielioppi > Verbit

Verbit jakautuvat kahteen luokkaan: finiitteihin ja ei-finiitteihin. Ei-finiittejä verbejä ei taivuteta aikamuodossa tai persoonamuodossa, kun taas finiittejä verbejä taivutetaan täysin (ensimmäisen, toisen ja kolmannen) persoonan, ajan (nykyinen, mennyt, tuleva), aspektin (yksinkertainen, perfekti, progressiivi) ja kohteliaisuuden (intiimi, tuttu ja muodollinen) mutta ei luvun mukaan. Konditionaali, imperatiivi ja muut tapaluokan mukaiset erikoistaivutukset voivat korvata aikamuodon ja aspektin suffiksit. Taivutusten määrä monille verbeille voi olla yli 200.
Taivutussuffiksit bengalin morfologiassa vaihtelevat alueelta toiselle pienien syntaksierojen kanssa.
Bengali eroaa muiden indoarjalaisten kielten valtaosasta siinä, että kopula tai yhdistävä olla-verbi jätetään usein pois preesensissä. Niinpä "hän on opettaja" sanotaan she shikkhôk, (kirjaimellisesti "hän opettaja"). Tässä mielessä bengali muistuttaa esimerkiksi unkarin tai venäjän kieliä.
Sanasto

Bengalin kielessä on jopa 75 000 erillistä sanaa, joista 50 000:ta (67 prosenttia) pidetään suorina uudelleenlainauksina sanskritista (tôtshômo), 21 100:a (28 prosenttia) sanskritista peräisin olevina (tôdbhôbo), ja loppuja lainasanoina muista kielistä (bideshi) tai austroaasialaisina lainoina (deshi).
Näissä luvuissa ei kuitenkaan oteta huomioon sanaston valtaosan arkaaista tai teknistä luonnetta, mikä tekee kyseisten sanojen käytöstä vähäistä. Produktiivinen, modernissa kirjallisuudessa käytetty sanasto koostuu itse asiassa suureksi osaksi (67 prosenttia) tôdbhôbo-sanoista, kun taas tôtshômo-sanat muodostavat vain 25 prosenttia kokonaismäärästä. Deshi- ja bideshi-sanat muodostavat loput kahdeksan prosenttia.
Koska bengalin puhujat ovat olleet vuosisatoja yhteydessä eurooppalaisiin, moguleihin, arabeihin, turkkilaisiin kansoihin, persialaisiin, afgaaneihin ja itäaasialaisiin, bengalissa on lainasanoja monista vieraista kielistä. Yleisimmät lainat ovat kolmelta eri taholta. Läheinen kontakti viereisiin kansoihin helpotti sanojen lainaamista hindistä, assamista, kiinasta, burmasta ja useista Bengalille alkuperäisistä austroaasialaisista kielistä (kuten santalista). Vuosisatojen Persiasta ja Lähi-idästä tulleiden hyökkäysten jälkeen lukuisia persian, arabian, turkin ja paštun sanoja omaksuttiin bengaliin. Portugalin, ranskan, hollannin ja englannin lainat omaksuttiin myöhemmin brittiläisellä siirtomaakaudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bengalin kieli Wikimedia Commonsissa
Indoarjalaiset kielet
aer
andh
angika
assami
awadhi
bagheli
baškarik
bengali
bhadrawahi
bhili
bhisnupriya
bhodžpuri
bradž
buksa
bundeli
chambeali
chhattisgarhi
chittagon
chitwania tharu
dameli
dangaura tharu
dhatki
divehi
dogri
fidžinhindi
gaddi
garhwali
gawar
goaria
grangali
gudžarati
gurgula
halbi
haryanvi
hindi
hindko
hindustani
Induksenkohistani
kalaša
kanauji
kašmiri
katarkalai
kathariya tharu
khowar
kochila tharu
koli
kumaoni
kurdari
kutši
lahnda
lambadi
magahi
maijan
maithili
majhi
mandeali
marathi
marwari
musasa
nimadi
ningalami
nepali
od
orija
paali
palya bareli
pandžabi
pašai
pauri bareli
phalura
radžastani
rana tharu
rangpuri
rathwi bareli
rohingya
romani
sadri
sanskrit
saraiki
sawi
šina
sindhi
sinhali
sirmauri
sonha
šumašti
surjapuri
sylheti
tirahi
torwali
urdu
varhadi-nagpuri
varli
vasavi
Shaheed Minar eli marttyyrin monumentti Dhakassa kunnioittaa taistelua bengalin kielen puolesta.
Rabindranath Tagoren allekirjoitus, esimerkki käsin kirjoitetusta bengalista.
Bengalin sanojen alkuperä
  Tôtshômo (lainattu sanskritista)  Tôdbhôbo (alkuperäisiä)  Bideshi (lainattu muista kielistä)
Fortuna Sittard

Fortuna Sittard on alankomaalainen jalkapalloseura. Se syntyi kun kaksi seuraa, Fortuna 54 ja Sittardia, yhdistyivät heinäkuussa 1968. Fortuna pelaa kaudella 2018–2019 Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä, jonne se nousi keväällä 2018. Sen kotistadion on 12 500 katsojan Fortuna Sittard Stadion.
Historia

Seura pelasi Eredivisiessä 1990-luvulla. Monet Fortunan nuorisosta lähtöisin olevat pelaajat, kuten Kevin Hofland, Mark van Bommel ja Fernando Ricksen, ovat siirtyneet PSV Eindhoveniin ja Rangersiin.
Kauden 1999–2000 lopussa valmentaja Bert van Marwijk liittyi Feyenoordiin ja Fortunan alamäki alkoi. Fortuna putosi Eerste divisieehen kaudella 2001–2002. Vuonna 2003 kaksi Fortunan kannattajaa voitti lotossa ja lahjoitti koko summan seuralle. Seura sijoittui useana kautena Eerste Divisiessä viimeiseksi.
Saavutukset

KNVB-cup
Voittaja: 1957, 1966
Eerste Divisie
Voittaja: 1959, 1964, 1966, 1995
Nousu Eredivisieen
Nousu: 1982, 2018
Kuuluisia pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Matthew Amoah   Henk Angenent   Bram Appel   Peter Benen   Willy Boessen   Mark van Bommel   Wilfred Bouma   Kris Bright   Mark Burke   Jo Bux   John Clayton   Colin Cramb   Willy Dullens   Henry Duut   Harry Ehlen   Mario Eleveld   Hans Engbersen   Mark Farrington   Heinz Fischer   Phil Gray   Cor van der Hart   Ronald Hamming   Ruud Hesp   Kevin Hofland |   Nico Jalink   Anton Janssen   Michael Jeffrey   Fred de Jong   Ruud Kool   Wilm Koevermans   Urvin Lee   Sigi Lens   John Linford   Andy MacLeod   René Maessen   Erik Meijler   Frans de Munck   Jan Notermans   Kenneth Nysæther   Patrick Paauwe   Huub Pfennings   Fernando Ricksen   Robert Roest   Tiny Ruys   Randy Samuel   Remco van der Schaaf   Regillio Simons   Huub Smeets |   Richard Sneekes   Huub Stevens   Wilbert Suvrijn   Frans Thijssen   Joop Titaley   Fuat Usta   Piet Vogels   Robert van der Weert   Faas Wilkes   Dorel Zegrean   Amo van Zwam   Danny Hoesen |
Valmentajat

Chris Dekker (1992–94)
Pim Verbeek (1994–97)
Bert van Marwijk (1997–00)
Henk Duut (2000–01)
Frans Thijssen (2000–01)
Hans Verèl (2001)
Hans de Koning (2001–04)
Chris Dekker (2004–06)
Frans Körver (2006–07)
Henk Wismann (2007)
Rogier Reijners (2007–)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Fortuna Sittard
Käännös suomeksi