stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mercedes-Benz W112

| Mercedes-Benz W112 |
| --- | --- |
 Mercedes-Benz 300 SE
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Länsi-Saksa
Valmistaja:  Daimler-Benz
Valmistusvuodet:  Sedan: 1961–1965 Coupé & Cabriolet: 1962–1967
Tuotantomäärä:  9875 kpl
Korimalli:  4-ovinen sedan 2-ovinen coupé & cabriolet
Luokka:  F-segmentti
Muotoilija:   Friedrich Geiger (sedan)  Paul Bracq (coupé & cabriolet) 
Edeltäjä:  Mercedes-Benz W189 (4-oviset mallit) Mercedes-Benz W188 (2-oviset mallit)
Seuraaja:  Mercedes-Benz W109 (4-oviset mallit) Mercedes-Benz W111 280 SE 3.5 (2-oviset mallit)
Teknisesti samankaltaisia:   Mercedes-Benz W111  Mercedes-Benz W113 
Tekniset tiedot
Moottori:  M189 R6
Iskutilavuus:  2996 cm3
Teho:  119,3 kW 126,7 kW 1/1964 alkaen
Polttoaine:  bensiini
Polttoainesäiliö:   65 L  82 L 01/1963 alkaen 
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:   4-vaihteinen automaatti  4-vaihteinen manuaali  5-vaihteinen manuaali 
Mitat
Pituus:   4875 mm Sedan  4880 mm 2-oviset mallit  4975 mm 300 SE Lang 
Akseliväli:   2750 mm Sedan  2850 mm 300 SE Lang 
Leveys:   1795 mm 4-oviset mallit  1845 mm 2-oviset mallit 
Korkeus:   1455 mm Sedan  1400 mm Cabriolet  1395 mm Coupé 
Mercedes-Benz W112 on Daimler-Benzin vuosina 1961–1967 valmistama Mercedes-Benz-loistoautojen sarja. Yhteensä autoja valmistettiin 9875 kappaletta sedan, coupé ja cabriolet-malleina. Sarjan edeltäjä oli Mercedes-Benz 300 d (W189) Adenauer ja seuraaja (sedan-mallit) oli vuosina 1965–1972 valmistettu Mercedes-Benz W109.
Auto oli ylellisemmin varusteltu versio  Mercedes-Benz W111-sarjan 220 SEb-mallista.
W112 on yhteisen pohjalevyn ja korirakenteen käytön kautta ”sukua” pienemmälle siipimalliselle Mercedes-Benz W110:lle. W112 on W111-sarjan ohella nykyiseen S-sarjaan suuresti vaikuttanut Mercedes-Benzin automalli.
Kehitys

Mercedes-Benz esitteli elokuussa 1961 W112-sarjan edeltäneen lippulaiva-malli 300 Adenauerin ja 1963 julkaistun 600 Großer Mercedes-sarjan välimalliksi. Auto perustui W111-sarjan 220 SEb-malliin, käyttäen kuitenkin runsaampaa kromikoristelua ja korkeampaa viimeistelyn tasoa matkustamon nahkaistuimissa ja etukonsolin puupaneloinnissa. Auton ulkoinen kromikoristelua erottui W111-sarjasta siten, että W112:ssa oli kyljessä kromilista joka ulottui ajovaloista aina takavaloille saakka. Lisäksi korin alareunan kromilista oli leveämpi kuin W111:ssa. Myös pyöräkoteloiden kaarissa oli kromaus.
Sarjassa käytetty 6-sylinterinen M189-moottori periytyi W189-sarjasta, mutta uudella kevytmetalli-seoksesta valmistetulla moottorilohkolla, moottorin painon keventyessä 40 kg aikaisemmasta. Tammikuussa 1964 moottoreita päivitettiin nostamalla puristus-suhdetta ja vaihtamalla 2-mäntäiset Bosch-polttoaineruiskuttimet 6-mäntäisiin malleihin. Tällä saavutettiin 10 hevosvoiman tehonlisäys, nostaen tehon 160 hv:sta 170 hevosvoimaan.
Sedan-mallien muotoilusta vastasi Friedrich Geiger ja coupé/cabriolet-mallien muotoilusta vastasi Geigerin alaisena työskennellyt Paul Bracq.
Teknisiä uutuuksia

W112:n teknisiä uutuuksia oli 2-piiristen jarrujen ja levyjarrujen käyttö kaikissa pyörissä ensimmäistä kertaa Mercedes-Benzissä. Lisäksi autossa oli vakiovarusteena ohjaustehostin, ilmajousitus ja 4-vaihteinen automaattivaihteisto. Ilmajousitus oli seuraava kehitysaskel 300 Adenauerissa käytetystä sähkötoimisesta vääntötanko-jousituksesta, tarjoten sporttisen napakan mutta samalla mukavan ajotuntuman.
Pitkän akselivälin malli

Maaliskuussa 1963 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä pidennetyn akselivälin malli 300 SE Lang. 100 mm pidentynyt akseliväli tarjosi takamatkustamoon kasvaneen jalkatilan sekä helpomman ajoneuvoon kulun leventyneiden ovien ansiosta. Sedanin tapaan pitkän akselivälin malli käytti runsaampaa kromikoristelua ulkoisesti, mutta yhdellä selkeällä erolla: W111-sarjasta tuttu C-pilarien kromattu ilmanpoistoventtiili puuttui pidennetystä 300 SE-mallista. Poistoilma ohjattiin toista reittiä ulos matkustamosta. Muita uusia esiteltyjä valinnaisia lisävarusteita olivat takamatkustamon ja ohjaamon väliseinä sähköisesti avattavalla ikkunalla ja 4-vaihteinen manuaalivaihteisto.
Vuoden 1966 maaliskussa esitelty pitkän akselivälin Mercedes-Benz W109 300 SEL oli seuraaja erityisesti 300 SE Lang-mallille.
Coupé ja cabriolet

W111-sarjan tapaan myös W112:n 2-ovisten mallien muotoilusta vastasi Daimler-Benzillä vuosina 1957-1967 työskennellyt ranskalainen ajoneuvosuunnittelija Paul Bracq, jonka merkittävä muutos siipimalliston muotoilussa oli niiden siipien typistys 2-ovisista malleista. Nämä mallit ovat kestäneet paremmin aikaa kuin niiden sedan-malliset sisarukset, autotrendien muuttuessa 60-luvun alussa. Parin vuoden kuluttua olivat siivet jo hävinneet eikä niitä ollut seuraavaksi julkaistuissa 600 Großer Mercedes ja W113 Pagoda-malleissa.
Coupe- ja cabriolet-mallien valmistus jatkui sedan-mallien jälkeen vuoteen 1967 asti, koska sedan-mallit vuonna 1965 korvanneista W108/W109-sarjoista ei ollut 2-ovista versiota saatavilla. W111-sarjan 280 SE 3.5 toimi seuraajana W112-sarjan 2-ovisille malleille kunnes W107-sarja ilmestyi markkinoille 1971.
Mercedes-Benz 300 SE Lang. Huomaa puuttuvat C-pilarin venttiilit
Mercedes-Benz 300 SE takanäkymä. C-pilarin ilmanpoistoventtiilit nähtävissä
Mercedes-Benz 300 SE Coupé
Mercedes-Benz 300 SE Cabriolet
Mercedes-Benz 300 SE Cabrioletin ohjaamo
Mercedes-Benz W112-mallit

| Malli | Vuosi | Korimalli | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Valmistusmäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 300 SE | 4/1961–7/1965 | W112.014 | M189.984 M189.986 1/1964 alkaen | 2996 cm3 | (119,3 kW) 160 hv (126,7 kW) 170 hv 1/1964 alkaen | 5202 |
| 300 SE Coupé | 2/1962–12/1967 | W112.012 | M189.985 M189.987 1/1964 alkaen | 2996 cm3 | (119,3 kW) 160 hv (126,7 kW) 170 hv 1/1964 alkaen | 2419 |
| 300 SE Cabriolet | 2/1962–12/1967 | W112.023 | M189.985 M189.987 1/1964 alkaen | 2996 cm3 | (119,3 kW) 160 hv (126,7 kW) 170 hv 1/1964 alkaen | 708 |
| 300 SE Lang | 3/1963–8/1965 | W112.015 | M189.984 M189.986 1/1964 alkaen | 2996 cm3 | (119,3 kW) 160 hv (126,7 kW) 170 hv 1/1964 alkaen | 1546 |
Malliston aikajana

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Korisarja | Malli | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 |
| W112 | sedan | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE |  |  |
| W112 | sedan |  |  | 300 SE Lang | 300 SE Lang | 300 SE Lang |  |  |
| W112 | coupé |  | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE |
| W112 | cabriolet |  | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE | 300 SE |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz W112 Wikimedia Commonsissa
Metaldehydi

| Metaldehydi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,4,6,8-tetrametyyli-1,3,5,7-tetraoksokaani
CAS-numero:  108-62-3
PubChem CID:  61021
SMILES:  CC1OC(OC(OC(O1)C)C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H16O4
Moolimassa:  176,208 g/mol
Sulamispiste:  246,2 °C
Sublimoitumispiste:  112–115 °C
Tiheys:  1,27 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,222 g/l (21,5 °C)
Metaldehydi (C8H16O4) on heterosyklisiin asetaaleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi polttoaineena ja nilviäisten karkotukseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa metaldehydi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen tai etanoliin, mutta paremmin bentseeniin ja kloroformiin. Kuumennettaessa aine alkaa hajota asetaldehydiksi yli 80 °C:n lämpötilassa ja sublimoituu kuumennettaessa enemmän. Metaldehydi on stabiili emäksisissä oloissa, mutta hydrolysoituu asetaldehydiksi happojen vaikutuksesta.
Valmistus ja käyttö

Metaldehydiä valmistetaan asetaldehydistä happojen ja kalsiumbromidin toimiessa katalyytteinä korkeintaan 0 °C:n lämpötilassa. Tuote suodatetaan liuoksesta.
Metaldehydi halvaannuttaa nilviäisiä ja lisää niiden suolen läpäisevyyttä aiheuttaen kuoleman. Sitä käytetään etanoiden torjumiseen maanviljelyksiltä ja puutarhoista. Se on hyväksytty käytettäväksi Euroopan unionin alueella. Yhdistettä käytetään myös pelletteinä polttoaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Aiheesta muualla

Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Metaldehyde (englanniksi)
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Metaldehyde (englanniksi)
Mitchell Stephens

| Mitchell Stephens |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1997 (ikä 27) Peterborough, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Seattle Kraken
Sarja:  NHL
Pelinumero:  67
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Saginaw Spirit (OHL) Syracuse Crunch (AHL) London Knights (OHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Detroit Red Wings (NHL) Laval Rocket (AHL) Montréal Canadiens (NHL)
NHL-varaus:  33. varaus, 2015 Tampa Bay Lightning
Mitchell Stephens (s. 5. helmikuuta 1997 Peterborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenin organisaatiossa. Stephens on Tampa Bay Lightningin toisen kierroksen varaus vuodelta 2015.
Ura

Stephens varattiin OHL-joukkue Saginaw Spiritiin ensimmäisellä kierroksella kahdeksantena pelaajana vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Hänet valittiin pelaamaan Kanada Ontario -joukkueeseen World U-17 Hockey Challengeen. Hän edusti kultaa voittanutta Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Kaudella 2014–2015 Stephens valittiin pelaamaan CHL Top Prospects Gamessa. Huhtikuussa 2015 hän pelasi Kanadan paidassa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa joukkue sijoittui pronssille.
Käännös suomeksi
Yhdysvaltain perustuslain 18. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 18. lisäys oli vuonna 1919 voimaan astunut perustuslain lisäys, jonka nojalla kieltolaki astui voimaan koko maassa. Lisäys on sittemmin kumottu ja se on Yhdysvaltain perustuslain ainoa lisäys, joka on kumottu täysimääräisesti. Tästä huolimatta 18. lisäys on edelleen virallisesti osa Yhdysvaltain perustuslakia.
Tausta

Raittiusliike oli jo ennen perustuslain lisäystä syyttänyt äänekkäästi alkoholia kaikista yhteiskunnan ongelmista. Lisäksi Yhdysvallat oli jo aikaisemmin kieltänyt alkoholin myymisen intiaanireservaateilla. Jotkin osavaltiot, kuten Maine, olivat säätäneet omia kieltolakejaan jo 1850-luvulla. Alkoholin valmistusta alettiin rajoittaa osana viljan säännöstelyä ensimmäisen maailmansodan aikana, ja Yhdysvaltain lisäksi näin toimittiin myös muissa sotaa käyvissä maissa.
Kongressi hyväksyi lisäysehdotuksen 18. joulukuuta 1917. Tämän jälkeen 3/4 osavaltioista tulisi vielä ratifioida se, jotta lisäys astuisi voimaan. Vuonna 1919 Yhdysvalloissa oli 48 osavaltiota, ja 16 tammikuuta Nebraskasta tuli 36. osavaltio, joka hyväksyi perustuslain lisäyksen, minkä johdosta lisäys astuisi voimaan.
Teksti

"Section 1. After one year from the ratification of this article the manufacture, sale, or transportation of intoxicating liquors within, the importation thereof into, or the exportation thereof from the United States and all territory subject to the jurisdiction thereof for beverage purposes is hereby prohibited.
Section 2. The Congress and the several States shall have concurrent power to enforce this article by appropriate legislation.
Section 3. This article shall be inoperative unless it shall have been ratified as an amendment to the Constitution by the legislatures of the several States, as provided in the Constitution, within seven years from the date of the submission hereof to the States by the Congress."
Lähde:
"Kohta 1. Vuosi tämän artiklan ratifionnin jälkeen päihdyttävien väkijuomien valmistus, myynti, tai kuljetus juontitarkoituksiin Yhdysvaltojen ja kaikkien sen alaisuudessa olevien territorioiden sisällä, niihin tai niistä on kielletty.
Kohta 2. Kongressilla ja osavaltioilla olkoon valtaoikeudet panna tämä artikla täytäntöön asianmukaisella lainsäädännöllä.
Kohta 3. Tätä artiklaa ei sovelleta, mikäli sitä ei ole ratifioitu perustuslain muutokseksi useiden osavaltioiden lainsäädäntöelinten toimesta, kuten perustuslaissa on määritelty, seitsemän vuoden kuluessa siitä, kun kongressi on esitellyt sen osavaltioille."
Kumoaminen

Perustuslain lisäyksen ja siihen liittyvän Volstead-lain valvonta osoittautui vaikeaksi, ja loi markkinat lukuisille laittomille toimille (mm. salakuljetukselle ja -kapakoille sekä pontikan keitolle). Rikolliset tekivät toisinaan myös yhteistyötä korruptoituneen ja lahjottavissa olevan poliisin kanssa. Lisäksi panimot, tislaamot ja ravitsemusliikkeet joutuivat lopettamaan toimintansa ja irtisanomaan valtavia määriä ihmisiä. 1920-luvun lopulle tultaessa kävi selväksi, ettei kieltolaki ollut toiminut halutulla tavalla. Tämän lisäksi liittovaltio halusi päästä käsiksi alkoholista saataviin verotuloihin ja luoda työpaikkoja. Alkoholin tuotantoa ei myöskään lopetettu kokonaan, vaan sitä sai kieltolain aikana valmistaa uskonnollisiin, tieteellisiin ja teollisiin tarkoituksiin.
18. lisäys kumottiin vuonna 1933, kun 21. lisäys astui voimaan. Sen nojalla osavaltiot voivat halutessaan asettaa oman paikallisen kieltolakinsa.
Ilkka Moisio

| Ilkka Moisio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  Näyttelijä,  ääninäyttelijä,  ohjaaja
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Pöllö (Nalle Puh-piirretyt) Ankenström (Ankronikka)  hovimestari Edgar (Aristokatit)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ilkka Moisio on suomalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi muun muassa Disneyn piirrettyjen ääninäyttelijänä. Hän on lainannut äänensä muun muassa Nalle Puh -tarinoiden Pöllölle sekä Miekka kivessä -elokuvan Archimedes-nimiselle pöllölle.
Moisio on työskennellyt Golden Voice -yhtiössä, joka dubbasi animaatiosarjoja.
Hän on yksi vuonna 1971 perustetun Vihdin Teatterin perustajajäsenistä, ja hän työskentelee samassa teatterissa edelleen.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1984 | Päivää, herra Kivi | kuulusteleva poliisi |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarjat | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1984 | Robotti von Rosenbergin tutkimukset |  |
| 1990 | Elämän rouva, rouva Glad | meklari |
Aiheesta muualla

Ilkka Moisio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ilkka Moisio Elonetissä.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
X-sukupolvi

X-sukupolvi on käsite, jonka tarkoitus on kuvata 1980-luvulla nuoruuttaan elänyttä ja 1980- ja 1990-luvuilla aikuistunutta sukupolvea. Käsite on peräisin kanadalaisen kirjailijan Douglas Couplandin kirjasta Generation X: Tales for an Accelerated Culture.
Suomessa on usein katsottu, että tähän sukupolveen kuuluvat vuosina 1961–1979 syntyneet, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa X-sukupolven edustajat ovat syntyneet vuosina 1965–1980. X-sukupolven yhteisiä suuria kokemuksia olivat Neuvostoliiton romahtaminen, Berliinin muurin murtuminen, Yhdysvaltojen jääminen maailman ainoaksi supervallaksi, 1990-luvun lama ja massatyöttömyys sekä globalisaatio. Monia X-sukupolven edustajia yhdistää lapsuudessa tai nuoruudessa koettu vanhempien avioero.
Siinä missä suuria ikäluokkia on sanottu viimeiseksi moderniksi sukupolveksi, joiden elämää on leimannut jatkuva optimismi ja kehitysusko, X-sukupolvea on pidetty ensimmäisenä postmodernina sukupolvena, jonka elämää leimaa pessimismi ja epäluottamus tulevaisuuteen. 1990-luvulla monia rock-yhtyeitä jopa leimattiin X-sukupolven edustajiksi ja muun muassa Nirvana-yhtyeen keulahahmoa Kurt Cobainia pidettiin sen äänitorvena.
X-sukupolvi Suomessa

X-sukupolven suomalaisena pamflettina pidetään usein Osku Pajamäen kirjoittamaa kirjaa Ahne sukupolvi – Suurten ikäluokkien perintö, jossa hän peilaa X-sukupolven elämää suurten ikäluokkien elämään.
Kirjailija Mika Wickström kertoo saaneensa vaikutteita Sukupolvi X -romaanilleen muun muassa Generation X -yhtyeestä, jonka keulakuvana tunnettiin 1980-luvulla Billy Idol.
Kulttuurisesti X-sukupolven nuoriso koki Dingo (yhtye)-huuman, Live Aidin ja Berliinin muurin murtumisen.
"Pullamössösukupolvi"

Pullamössösukupolvi on tiettävästi Martin Saarikankaan vuonna 1993 ensimmäisenä esittämä käsite ja sittemmin sotien jälkeisten suurten ikäluokkien 1990-luvulta alkaen käyttämä sana, jonka tarkoituksena oli kuvata 1980-luvulla nuoruuttaan elänyttä sukupolvea. Käsite kuvaa sitä, kuinka nuoriso elää helppoa elämää. Vanhempien ikäluokkien mielestä pullamössösukupolvi on saanut elämässään kaiken valmiina, eikä ole juuri joutunut ponnistelemaan saavutustensa eteen. Joidenkin vanhempien ikäluokkien edustajien mielestä pullamössösukupolveen yhdistetään myös uusavuttomuus. Toisaalta "Pullamössösukupolviksi" on leimattu vuosikymmenestä toiseen uudet sukupolvet.
Sanana "pullamössösukupolvi" on sikäli epälooginen, että sitä käyttivät alkujaan varsinkin suuriin ikäluokkiin (1945–1950 syntyneet) kuuluvat suomalaiset 1960-luvun loppupuolella tai 1970-luvulla syntyneistä suomalaisista  ja tiettävästi sen loi vuonna 1937 syntynyt suomalainen Martin Saarikangas, vaikka monelle 1930- tai 1940-luvulla syntyneelle suomalaiselle pullamössö oli lapsuudessa suuri herkku mutta 1960-luvun loppupuolella tai 1970-luvulla syntyneille suomalaisille se on enimmäkseen tuntematon.
Aiheesta populaarikulttuurissa

X-sukupolvi on ollut suosittu aihepiiri elokuvissa. Seuraavat elokuvat voidaan lukea kuuluvan genreen:lähde?
Sleep with Me
Reality Bites
Kolmenkesken
Singles
Breakfast Club
Boomerit ennen X-sukupolvea

X-sukupolvea edeltävät maailmalla suuret ikäluokat, esimerkiksi 1945-1964. Suomessa suuret ikäluokat määritellään yleensä vuoksiksi 1945-1950 mutta joskus ulottumaan X-sukupolven alkuun asti.
Boomerit-sanaa voi useammin nähdä tässä laajemmassa merkityksessä 1945-1960 tai 1945-1964.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta X-sukupolvi Wikimedia Commonsissa
| n k Sukupolvet |
| --- | --- |
 Kadotettu sukupolvi  Suurin sukupolvi  Hiljainen sukupolvi  Suuret ikäluokat  X-sukupolvi  Xenniaalit  Y-sukupolvi  Zillenniaalit  Z-sukupolvi  Alfa-sukupolvi
Maaottelumarssi 1941

Maaottelumarssiin osallistuneille jaettu marssimerkki.
Maaottelumarssin marssikortit miehille ja naisille.
Maaottelumarssi 1941 oli kävelykilpailu, joka käytiin Suomen ja Ruotsin välillä 4.–25. toukokuuta 1941. Maaottelumarssin sääntöjen mukaan voittaja olisi maa, jossa kirjattaisiin enemmän suorituksia. Suoritukset painotettaisiin maiden väkilukujen suhteessa siten, että yhden suomalaisen suoritus vastasi kahden ruotsalaisen suoritusta. Marssijoiksi kelpuutettiin kaikki vuonna 1931 ja sitä ennen syntyneet kansalaiset. Naisten ja 1928–1931 syntyneiden lasten piti kävellä 10 km alle tunnin ja 40 minuutin ja miesten 15 km alle kahden tunnin 20 minuutin ajassa. Juosta ei saanut, ja sama henkilö sai marssia vain kerran.
Maaottelumarssin järjestelyihin osallistui järjestöjä hyvin laajasti. Mukana olivat muun muassa Suomen Urheiluliitto, Työväen Urheiluliitto, Suomen Latu, Puolustusvoimat, suojeluskuntajärjestö ja Lotta Svärd -järjestö. Järjestelytoimikunnan puheenjohtajana toimi Urho Kekkonen, silloinen Suomen Urheiluliiton puheenjohtaja. Helsingissä toimi maaottelumarssin toimisto, josta postitettiin marssikortteja, marssimerkkejä, mainosjulisteita, marssiaapisia, kiertokirjeitä ja marssiohjeita paikallisille asiamiehille, joita oli eri puolilla maata yli 700.
Maaottelumarssista tehtiin suuri tapahtuma, josta uutisoivat Yleisradio ja lehdistö ja johon pyrittiin saamaan mukaan kaikki julkisuuden henkilöt. Marssin nimekkäitä suorittajia olivat muun muassa Tahko Pihkala, Tauno Palo, A. I. Virtanen ja Paavo Nurmi. Myös presidentti Risto Ryti tummassa puvussaan, Jukka Rangellin hallitus ja presidentin poliittinen sihteeri L. A. Puntila marssivat, mikä filmattiin ja näytettiin uutiskatsauksissa. Dallapé-orkesteri marssi viihdesäveliä soittaen. Naisia marssijoista oli yli puolet, ja Inarin kunnassa marssi 65 prosenttia asukkaista.lähde?
Marssiin osallistuva sai muistoksi suorituksestaan marssikortin, johon merkittiin henkilötietojen lisäksi suorituspäivä ja tulos. Osanottajan täyttämistä kahdesta kortista toinen jäi toimitsijoille. Korttiin merkittiin myös marssimerkin lunastaminen. Merkki oli pronssinen rintamerkki. Se maksoi viisi markkaa, ja sen oli suunnitellut Tapio Wirkkala. Rintamerkki oli hänen ensimmäisiä töitään.lähde?
Kilpailun tulosten laskenta kesti lähes kuukauden. Tulos julkistettiin 20. kesäkuuta. Suomessa suorituksia kirjattiin 1 507 111 ja Ruotsissa 943 952, joten Suomi voitti tuon kamppailun ylivoimaisesti ilman väestöpainotuksiakin. Suomi sai Ruotsin kuninkaan Kustaa V:n lahjoittaman voittopalkinnon.lähde?
Beta Lyrae

| Sheliak |
| --- | --- |
Nimen alkuperä:  ?
Bayerin designaatio:  Beta Lyrae,  β Lyrae,  β Lyr, Bet Lyr
Flamsteedin designaatio:  10 Lyrae,  10 Lyr
HD-designaatio:  HD 174638
Muut designaatiot:  HR 7106,  BD +33°3223,   SAO 67451,  AAVSO 1846+33,  FK5 705,  HIP 92420
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  V 3,52 ( V 3,36–4,25, sivuminimi 3,8, jakso 12,913834 vrk) /?/7,2 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  ? Mv
Valovoima:  2000? (tai jopa 6000/25000) LO (aurinkoa) aurinkoa
Spektriluokka:  B7Ve/A8Vp (B0?)/B7V tai B8II-IIIep
Väri-indeksi:  B-V 0,00 U-B -0,56
Lämpötila:  13000/8000 K K
Massa:  2(4?)/12 MO (aurinkoa) M☉
Säde:  19/15 (15/7,5?) RO (aurinkoa) R☉
Muuttujatyyppi:  Pimennysmuuttuja EB eli Beta Lyrae-tyyppiä.
Pyörimisnopeus:  ? km/s
Metallipitoisuus:  ?
Ikä:  ? milj. v
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Lyyra Lyra
Rektaskensio (J2000):  18h 50m 04.8s
Deklinaatio (J2000):  +33° 21′ 46″
Etäisyys:  882 valovuotta (270 parsekia)
Parallaksi:  3,70 ± 0,52 mas mas
Säteisnopeus:  -19,2 km/s km/s
Ominaisliike:  RA: 1,10 mas/v   dekl.: -4,46 mas/v mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 57° S välillä. 
Beta Lyrae (β Lyr, β Lyrae) eli Sheliak on tunnettu kirkkaudeltaan muuttuva tähti. Beta Lyrae on näkyvä kaksoistähti ja sen A-komponentti spektroskooppinen kaksoistähti ja pimennysmuuttuja. Lähekkäisen kaksoistähden toista komponenttia ympäröi kaasurengas, johon virtaa massaa toisesta tähdestä, joka on venynyt ilmapallonselvennä muotoiseksi. Kyseessä on ilmeisesti kaksoistähti, jonka toisena osana on jättiläistähti ja toisena pääsarjan tähti.
Beta Lyrae.
Kaksoistähti Beta Lyraen tähdet ovat valkeita tai vihertävänvalkeita, eli niiden välinen lämpötilaero ei ole läheskään niin suuri kuin Algol-tähdessä. Tähden kirkkauden muutokset johtuvat siis siitä, että tähdet pimentävät toisensa. Koska tähdet ovat hyvin lähekkäin, ne ovat soikeita, ja siksi niiden säteilemä valo vaihtelee liukuvasti tähden komponenttien kiertäessä toisiaan. Tähtien ympärillä on paksu kaasuvaippa. Läpimitaltaan suuremmasta tähdestä virtaa kaasua pienempään tähteen. Virtaava kaasu kerääntyy erään vanhan teorian mukaan tähtien ympärille kuoreksi. Nykynäkemyksen mukaan pienempää komponenttia ympäröi massivinen, munkkirinkilämäinen kaasukuori, joka luo B5-spektrin pienemmälle tähdelle. Luultavasti kaasua virtaa systeemistä ulos ja toisen komponentin ympärillä oleva kaasukiekko on elliptinen kaasun virtausnopeuden takia. Massavirran nopeus on 300 km/s. Kaksoistähden kiertoaika pitenee ~ 2,2 x 10-4 vuotta, ja massavirraksi suuremmasta tähdestä pienempään on laskettu 2,7 x 1025 eli 4,5 Maan massaa vuodessa.lähde?
Beta Lyrae-tyyppisen tähden valokäyrän synty. Värit liioiteltuja.
Aiheesta muualla

Beta Lyrae Novacelestia Art (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaler Sheliak (Arkistoitu – Internet Archive)
Beta Lyrae (Arkistoitu – Internet Archive)
Alcyone Sheliak
Kyotu kusastro Beta Lyrae
| --- | --- |
Tähdet: Vega, γ Lyr, β Lyr, R Lyr, δ2 Lyr, κ Lyr, ζ1 Lyr, θ Lyr, η Lyr, ε2 Lyr A, ε1 Lyr A, λ Lyr, 16 Lyr, μ Lyr, 17 Lyr, ν Lyr, ι Lyr, ε2 Lyr B, δ1 Lyr, ζ2 Lyr, ν1 Lyr, 19 Lyr, XY Lyr, ε1 Lyr B, HD 178911, HD 177830, β Lyr, RR Lyr, GSC 02652-01324, β Lyr
Eksoplaneetat: HD 178911 b, TrES-1
Dumle

Kasa erilaisia Dumle-makeisia.
Nykymallinen Dumle Original.
Dumle on Fazerin valmistama makeistuotesarja.