stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pasilan rautatieasema
Junien normaalit lähtöraiteet

Kaikki Helsinkiin saapuvat ja Helsingistä lähtevät matkustajajunat pysähtyvät Pasilassa. Kaikki kaukojunat alkoivat pysähtyä asemalla 24. syyskuuta 1990. Venäjälle kulkevat junat eivät pysähtyneet Pasilassa 1990-luvun alkuvuosina, ja Pietariin kulkeva Allegro ei pysähtynyt Pasilassa vuosina 2016–2020.
Pasilan rautatieaseman raidenumerointi muuttui 12. elokuuta 2019 siten, että raiteesta 5b tuli raide 6, raiteesta 6 raide 7, raiteesta 7 raide 8, raiteesta 8 raide 9 ja raiteesta 9 raide 10. Lokakuussa 2019 käyttöön otettiin myös uusi raide numerolla 11. Raide 7 on yleensä käytössä vain poikkeustapauksissa.
Junien normaalit lähtöraiteet > Helsinkiin

Raiteet 1, 5, 6, 9 ja 10
Junien normaalit lähtöraiteet > Pohjoiseen

Raide 6: Yöjunat Lappiin
Raiteet 3 ja 4: Lähijunat R, D ja Z sekä kaukojunat Tampereen ja Kouvolan suuntiin (yleensä junat pääradalle pysähtyvät raiteella 3 ja junat oikoradalle pysähtyvät raiteella 4)
Raide 2: Lähijunat K ja T
Junien normaalit lähtöraiteet > Kirkkonummen suuntaan

Raide 11: Lähijunat A ja L
Raide 8: Lähijunat E, U, Y ja H sekä kaukojunat Turkuun
Junien normaalit lähtöraiteet > Kehäradalle

Raide 2: Lähijuna I
Raide 11: Lähijuna P
Kulkuyhteydet

VR:n lähijunat
VR:n kaukojunat
Raitiolinjat 2, 7, 9 ja 13
Helsingin seudun liikenteen bussit
23 Rautatientori – Pasila – Pirkkola
500 Itäkeskus (M) – Pasila – Munkkivuori
510 Herttoniemi (M) – Pasila – Tapiola (M) – Kivenlahti (M)
59 Herttoniemi (M) – Kalasatama (M) – Pasila – Pitäjänmäki – Malminkartano
69 Kamppi – Pasila – Malmi – Jakomäki
506 Myllypuro (M) – Viikki – Kumpula – Pasila – Meilahti – Ruskeasuo
518 Ilmala – Pasila – Jakomäki – Hakunila – Kuninkaanmäki
848 Kamppi – Pasila – Viikki – Söderkulla – Porvoo (U-linja)
Helsingin liikennepaikka

5. kesäkuuta 2005 alkaen on ollut olemassa Helsingin liikennepaikka (lyh. Hel), johon kuuluvat seuraavat liikennepaikan osat:
Helsinki asema
Pasila alapiha
Pasila asema
Pasila tavara
Käpylä
Oulunkylä
Ilmala asema
Ilmala ratapiha
Helsinki Kivihaka
Helsinki Sörnäinen (lakkautettu 27. huhtikuuta 2009)
Helsinki Länsisatama (lakkautettu 27. huhtikuuta 2009)
Tasoristeykset

Asemalla, Helsingin suuntaan, on yksi tasoristeys nimeltään ”Pasila nousupaikka” ja toisessa päässä Helsinki–Riihimäki-radalla laitureiden ulkopuolella on “PSL 472 nousupaikka".
Kuvia

Alikulkutunneli aseman pohjoispuolella yhdistää Veturitien ja Ratapihantien.
Rantarata haarautuu asemalta länteen ristikkosiltojen yli.
Hakamäentien pohjoispuolella sijaitsee Pasilan autojuna-asema.
Veturitallien ja Toralinnan välissä on jäljellä pieni osa ratapihasta.
Seitsemisen kylät

Seitsemisen kylillä tarkoitetaan Ikaalisten itäisellä laidalla sijaitsevaa kolmea kylää: Juhtimäki, Sisättö ja Vaho.
Seitsemisen kylät ovat päällisin puolin varsin samanlaisia, mutta tarkemmin katsottuna Juhtimäki eroaa naapureistaan monella tavalla. Se on näistä kylistä vanhin ja ainoa maakirjakylä. Sen asutushistoria juontaa 1500-luvun jälkipuoliskolta alkaen erämaiden vapauttamisesta. Sisättö ja Vaho ovat talouskyliä ja niiden asutushistoria on lähes 200 vuotta nuorempaa kuin Juhtimäen.
Sisättö ja Vaho asutettiin huomattavasti myöhemmin, eikä taustalla ole erämaiden asuttaminen. Sisätön ja Vahon asuttaminen liittyy olennaisesti torpparilaitoksen kehitykseen ja asuttaminen tapahtui Kyrösjärven suunnasta. Sisättö ja Vaho sijaitsivat lähellä Kyrösjärven itäisiä rantakyliä ja olivat luonteeltaan rantakylien ulkopalstoja – eivät erämaita – joita kyettiin hyödyntämään näiden rantakylien taloista käsin niiden työvoimalla. Väestönkasvu ja lainsäädännön muutokset, jotka mahdollistivat torppien muodostamisen myös talonpoikaistaloihin, aloittivat näiden kahden kylän pysyvän asuttamisen 1750-luvulta lähtien.
Aiheesta muualla

A. R. Vesa : Tarina Juhtimäen asutuksen synnystä, Aamulehti, 27.08.1939, nro 229, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sekundantti

Sekundantti (lat. secundus toinen) on henkilö, joka toimii kaksintaistelussa avustajana tai välimiehenä. Yleensä kummallakin kaksintaistelun osapuolista on oma sekundanttinsa, ja sekundantit toimivat samalla kaksintaistelun todistajina.
III/JR 28

III/JR 28:n eli Jalkaväkirykmentti 28:n kolmannen pataljoonan perusti Savonlinnan suojeluskuntapiiri 17.6.1941 alkaen. Perustamisen taustalla oli Päämajan yleinen käsky saapua ylimääräisiin kertausharjoituksiin, mikä käytännössä tarkoitti liikekannallepanoa. Pataljoonan henkilöstön pääosan kotipaikka oli Joroinen, Jäppilä ja Varkaus.
Varustaminen

Pataljoona sai likimain määrävahvuisen kaluston.
Yksiköt

Esikunta/III/JR 28
Esikuntakomppania/III/JR 28
9.K/JR 28 (aluksi 7. Komppania, numerointi muutettiin heinäkuussa +2)
10.K/JR 28 (aluksi 8.komppania)
11.K/JR 28 (aluksi 9. Komppania)
12.K/JR 28 (konekiväärikomppania) ( aluksi 3./kkk)
Komentaja(t)

Ratsumestari W. Wallden (siirrettiin syrjään Ristilahden epäonnistumisen vuoksi)
kapteeni E.Paloheimo
kapteeni V.Sutela
kapteeni A.Ojanen
majuri Johan Sokajärvi
Keskittäminen

III/JR 28 keskitettiin muun rykmentin ohella 21.-23.6.1941 välisenä aikana tulevalle toiminta-alueelleen. Koko rykmentin tehtävänä oli valtakunnan alueen puolustaminen mahdollista hyökkäystä vastaan ja toisena tehtävänä oli samanaikaisesti valmistautua myös hyökkäyksellisiin sotatoimiin.
25.6.1941 Suomen poliittinen johto totesi valtakunnan olevan sodassa Neuvostoliittoa vastaan.
III/JR 28:n sotatoimet vuonna 1941 > Hyökkäykseen siirtyminen

28.-29.6.1941 välisenä yönä pataljoona siirtyi hyökkäysvalmiusasemiin aivan valtakunnan rajan pintaan. Siirtyminen tapahtui JR 7:n asemien läpi Tarnalan ja itärajan väliin.
III/JR 28:n sotatoimet vuonna 1941 > Hyökkäys alkaa 30.6.1941

30.6.1941 klo 19 alkaneen JR 28:n hyökkäyksen osana pataljoona eteni valtakunnan rajan yli (klo 24) reservipataljoonana taistelematta, saaden kuitenkin kärkikomppaniaansa (9k) kranaatti iskun jossa kaatui komppanian päällikkö. Hyökkäyksen kärki I/JR28 valtasi Pääsiäisvaaran ja eteni purolinjalle Kiiverinmyllylle Kurkelanjärven alueella, jossa juututtuaan lampien kannakselle suoritettiin pataljoonien vaihto, jolloin II/JR28 otti vastuun etulinjasta.II/JR28 ei edennyt, jolloin rykmentin komentaja eversti Kotilainen määräsi majuri Ehrnroothin koukkaamaan.
1.7.1941 III/JR 28 alistettiin Taisteluosasto Ehrnroothiin, jonka tehtäväksi annettiin pohjoisen ja koillisen kautta koukaten laukaista Pieni-Iijärvi-Kurkelanjärvi-Joutsenlampi - alueella asemissaan olevan puna-armeijan yksiköiden puolustus. Klo 15.30 taisteluosasto aloitti etenemisensä, joka osaltaan johti nopeasti vihollisjoukkojen irtautumiseen. Merkittävin syy vihollisen irtautumiseen oli kuitenkin ankara omien tykistötulivalmistelu (JR 28 sotapäiväkirja). Taisteluosaston komentajan majuri Adolf Ehrnroothin haavoituttua vakavasti Selänteenmäen maastossa klo 17 jälkeen III pataljoona palautettiin välittömästi JR 28:n komentajalle eversti T. Kotilaiselle.
III/JR 28:n sotatoimet vuonna 1941 > Ristilahti

III/JR 28 osallistui taisteluihin ja vihollisen vastahyökkäysten torjuntaan useiden päivien ajan Parikan kylän, Meriän suunnan ja Iijärvenkylän alueella kunnes sai käskyn siirtää 9k ja 11k hyökkäykseen Uukuniemen Ristilahden alueelle. Ristilahti on Pyhäjärven kaakkoispää. II/JR28 oli taistellut Ristilahden alueella jo melkein viikon motittaakseen suuren vihollisen. Loppurynnistys oli kuitenkin miesten väsymyksen vuoksi mahdotonta, ja siksi III/JR28 pyydettiin apuun.
7.7.1941 klo 17 III/JR 28:n joukot, käytännössä 9 ja 11 komppania, (pl. Siis 10 komppania joka on Iijärvenkylän Kumpuinmäessä valmistuksessa) lähtivät etenemään kohti Ristilahden taistelualueen itäosaa kohden. Koko yön viivyttävää vihollista vastaan käymissään taisteluissa komppaniat pääsivät hitaasti kohti tavoitettaan (Ristilahdesta Mensuvaaraan johtava tie), jonka se saavutti 8.7.1941 aamulla.
8.7.1941 aamulla saavutettu tie saatiin aamupäivän aikana varmistetuksi vihollisen panssariautoista huolimatta. 11komppania varmisti itään ja otti myös haltuun tien pohjoispuolisen Huuhtamäen. 9 komppania  ei kuitenkaan päässyt etenemään lännen suuntaan asetetun tavoitteen, eli mottimaaston puhdistamisen suhteen. Ammukset loppuvat konekivääreiltä. Viestiyhteydet katkeilevat. Tulitukea ei saada. I/JR28:sta määrätään 2 komppaniaa avuksi, jotka määrätään hoitamaan länsisuunnan hyökkäys 9./JR28 tukiessa takaa.
8.-9.7.1941 välisenä yönä Ristilahden motista vihollinen pyrkii ulos voimalla idän suuntaan.  Vihollisen ankaran tulivalmistelun aikana osa III/JR 28:n joukoista jätti asemansa. Samoin poistuu kuopistaan I pataljoonan kahden komppanian osat. Pataljoonan komentaja ratsumestari Wallden tulkitsi tilanteen siten, että pataljoona on hajaantunut. Wallden lähtee itse ensimmäisen keskityksen aikana ja vetäytyy tavalla, jossa komentoketju katkeaa. Pääosa joukoista, mukaan lukien 9, 11 ja 12 komppanian päälliköt oli kuitenkin edelleen asemissaan ja pystyi torjumaan vihollisen ulosmurtautumisyrityksen. Pataljoonan vielä taistelevien osien menetettyä yhteyden pataljoonan komentajaan ne vetäytyivät asemistaan aamuyön alkutunteina.
9.7.1941 aikana pataljoonan joukot (osin hajonneina) vetäytyivät naapuripataljoonien alueille sekä aiemmalle Parikan majoitusalueelle uudelleenkoottaviksi. Tilanteesta käydään jälkiselvittely ja Wallden siirretään syrjään. Tämän jälkeen taistelut hiljenivät lähinnä paikallisiksi kahakoinneiksi koko divisioonan alueella seuraavan muutaman viikon ajaksi.
III/JR 28:n sotatoimet vuonna 1941 > Lepojakso Sammallahden maastossa

10.7. III Pataljoona siirtyy rykmentin tulojälkiä myöten lepoon heinäkuun loppuun saakka Pääsiäisvaaran eteläpuoliselta Sammallammen maastoon, kuten muutkin JR28 osat 12.7. mennessä.
22.7. III pataljoona alistetaan eversti Armas Kempin JR7:n alaisuuteen tukemaan tulevaa JR7 hyökkäystä noin 10 kilometriä etelän suunnassa olevaan Tyrjään. Hyökkäystä joudutaan kuitenkin odottamaan heinä-elokuun taitteeseen saakka.
30.7. Saakka III pataljoonan on levossa ja koulutuksessa Sammallammen eteläpuolisessa maastossa. Tästä poiketen 9 komppania määrätään 23.7. siirtymään Lähemmäs JR7:ää Leinosen talon maastoon Ison ziijörven etelälaitaa , ja järjestämään lisäksi varmistus Tyrjään itäpuoliseen Jormanmäkeen. Muu pataljoona seuraa melkein yhtä lähelle JR7:ää Laapotin talon maastoon 24.7. Ison Iijärven Länsirannalle.
III/JR 28:n sotatoimet vuonna 1941 > Tyrjä - Akkavaara

31.7. Alkaa JR7 Tyrjän valtaus ja motitus, jossa III/JR28 rooli on varmistaa perässä vasemmalla laidalla Huuhtalammelta lentokentän ohi  Iilammen suuntaan I/JR7 jäljessä, sekä tämän onnistuessa kääntyä ja suorittaa kaakossa sijaitsevan Saareksen kylän valtaus. JR7 suora rintamahyökkäys ei kuitenkaan tuota tulosta ja hyökkäyssuunitelmaa muutetaan.
1.8. Kempin JR7 keskittyy kaikilla voimillaan Tyrjän motitukseen koukaten idästä länteen ja samalla luopuen Tyrjän itäpuolella etenemisestä etelään, II divisioonan komentaja Blickin suostumuksella. III/JR28 saa tällöin palautuksen JR28 alaisuuteen ja tehtäväkseen Akkaharjuntien (JR7 eteläpuolisen alueen) varmistuksen. Ja samalla muu osa JR28:aa (I ja II pataljoonat) lähtee edellä hyökkäämään Akkaharjun suuntaan kohti viholliselle elintärkeää junarataa ja asemaa.
Hyökkäys Laatokan rantaan ja ns. Vesiperämotti 31.7.-21.8.1941
Suomalaisen ilmatorjunnan kalustomäärän kehitys vuosina 1941–1944

Suomalaisen ilmatorjunnan kalustomäärä jatkosodan aikana vv. 1941–1944 kehittyi seuraavasti.
Vuonna 1941

Vuonna 1941 (tilanne 29. kesäkuuta) käytettävissä oli yhteensä 675 asetta, jotka jakautuivat eri puolustushaaroille ja eri asetyyppeihin seuraavasti:
| Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1941 .Puolustushaara | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1941 .7,62 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1941 .20 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1941 .(37-)40 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1941 .75/76 (-88) mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1941 .Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kenttäarmeija | 82 | 105 | 132 | 34 | 353 |
| Kotiseutu | 41 | 20 | 58 | 67 | 186 |
| Lentojoukot (lentokenttien suojaus) | 37 | 17 | 12 | - | 66 |
| Merivoimat | 41 | - | 24 | 3 | 68 |
| Varikot | 2 | - | - | - | 2 |
| Yhteensä | 203 | 142 | 226 | 104 | 675 |
Vuonna 1942

Vuoden 1942 alussa (tilanne 4. tammikuuta) käytössä oli yhteensä 812 asetta, jotka jakautuivat eri asetyyppeihin ja puolustushaaroihin seuraavasti:
| Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1942 .Puolustushaara | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1942 .7,62 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1942 .20 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1942 .(37-)40 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1942 .75/76 (-88) mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1942 .Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kenttäarmeija | 177 | 144 | 108 | 27 | 456 |
| Kotiseutu | 37 | 3 | 92 | 98 | 230 |
| Lentojoukot (lentokenttien suojaus) | 27 | 17 | 12 | - | 56 |
| Merivoimat | 27 | - | 26 | 3 | 56 |
| Varikot | 14 | - | - | - | 14 |
| Yhteensä | 282 | 164 | 238 | 128 | 812 |

Kaluston sijoittamisessa merkittävimpinä muutoksina lienee pidettävä sitä, että kevyitä aseita (7,62–20 mm) oli siirretty merivoimilta ja kotialueelta kenttäarmeijan alueelle sekä raskaampia aseita (40-76 mm) kenttäarmeijalta kotiseudulle.
Vuoden 1942 aikana asemäärä kasvoi merkittävästi (n. 700 kappaletta) mm. 40 mm:n Bofors-tykkien lisenssivalmistuksen ja valtion kivääritehtaan aloitettua 20 mm:n kaksois-ilmatorjuntatykkien valmistuksen.
Aseiden kokonaismäärän kasvu mahdollisti mm. kotialueen, merivoimien ja ilmavoimien kevyiden aseiden määrän merkittävän kasvattamisen. Kenttäarmeijan asekaluston määrässä ei tapahtunut oleellisia muutoksia. Vuoden aikana aseita siirrettiin myös varikoihin noin 90 kappaletta.
Vuonna 1943

Vuoden 1943 (tilanne 3. tammikuuta) alussa ilmatorjuntaan oli käytettävissä yhteensä 1514 asetta, joista oli
| Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1943 .Puolustushaara | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1943 .7,62 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1943 .20 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1943 .(37-)40 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1943 .75/76 (-88) mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1943 .Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kenttäarmeija | 173 | 143 | 121 | 11 | 448 |
| Kotiseutu | 65 | 29 | 94 | 105 | 293 |
| Lentojoukot (lentokenttien suojaus) | 168 | 21 | 22 | - | 211 |
| Merivoimat | 127 | 221 | 73 | 30 | 451 |
| Varikot | 66 | 4 | 6 | 31 | 107 |
| Yhteensä | 599 | 418 | 316 | 181 | 1514 |

Aseiden sijoittamisessa muutoksina edelliseen vuoteen verrattuna oli merkittävää se, että varikoihin oli siirretty jo melkoisen suuri määrä aseita (lukumäärä nousi edellisen vuoden 14:stä 107:ään). Kyseessä olivat ilmeisesti jo osin vanhentuneina pidetyt aseet ja osin loppuun kuluneet aseet.
Vuoden aikana merkittävimpiä muutoksia ilmatorjunnan kalustotilanteessa oli Saksasta aloitetut 88 mm:n kaluston hankinnat, 20 mm:n kaluston lisähankinnat kotimaasta ja 7,62 mm:n kaluston alkaneet poistot. Viimeksi mainittuja (tavanomaisista konekivääreistä tehtyjä it-aseita) pidettiin jo vanhentuneina ja tehottomina uudenaikaisten neuvostohävittäjien ja rynnäkkökoneiden torjuntaan.
Vuonna 1944

Vuoden 1944 alussa (tilanne 1. tammikuuta) ilmatorjuntaan oli käytettävissä 1719 asetta, joista oli
| Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 alussa .Puolustushaara | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 alussa .7,62 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 alussa .20 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 alussa .(37-)40 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 alussa .75/76 (-88) mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 alussa .Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kenttäarmeija | 132 | 226 | 106 | 12 | 476 |
| Kotiseutu | 68 | 60 | 112 | 184 | 424 |
| Lentojoukot (lentokenttien suojaus) | 175 | 26 | 20 | - | 221 |
| Merivoimat | 90 | 353 | 40 | 30 | 513 |
| Varikot | 46 | 27 | 6 | 6 | 85 |
| Yhteensä | 511 | 692 | 284 | 232 | 1719 |

Kevään 1944 aikana poistettiin suuri määrä 7,62 mm:n aseita ja hankittiin merkittävä määrä 88 mm:n kalustoa.
Kannaksen suurhyökkäyksen alla (4. kesäkuuta) oli käytettävissä 1582 asetta, joista oli
| Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 kesän alussa .Puolustushaara | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 kesän alussa .7,62 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 kesän alussa .20 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 kesän alussa .(37-)40 mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 kesän alussa .75/76 (-88) mm | Ilmatorjunta-aseiden jakautuminen puolustushaaroittain ja asetyypeittäin v>  1944 kesän alussa .Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kenttäarmeija (osa lentojoukkojen) | 114 | 204 | 99 | 12 | 429 |
| Kotiseutu (osa lentojoukkojen) | 134 | 135 | 135 | 238 | 642 |
| Merivoimat | 66 | 368 | 38 | 11 | 483 |
| Varikot | 6 | 13 | 6 | 3 | 28 |
| Yhteensä | 320 | 720 | 278 | 264 | 1582 |

Aiemmin lentojoukoille merkityt aseet kuuluvat viimeisessä taulukossa kenttäarmeijan ja kotiseudun asemääriin.
Tilasto ilmatorjuntakaluston hankinnoista vv. 1941–1944

| Ilmatorjuntakaluston hankinnat jatkosodan aikana > Kalusto | Ilmatorjuntakaluston hankinnat jatkosodan aikana > Kotimaasta | Ilmatorjuntakaluston hankinnat jatkosodan aikana > Ulkomailta | Ilmatorjuntakaluston hankinnat jatkosodan aikana > Yhteensä | Ilmatorjuntakaluston hankinnat jatkosodan aikana >  | Ilmatorjuntakaluston hankinnat jatkosodan aikana >  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7,62 mm ilmatorjunta-kk | 271 | - | 271 |  |  |
| 20 mm ilmatorjuntakanuuna | 174 | 55 | 229 |  |  |
| 37 mm ilmatorjuntakan. | - | 4 | 4 |  |  |
| 40 ItK 38 | 71 | - | 71 |  |  |
| 75-76 mm ilmatorjuntakan. | - | 46 | 46 |  |  |
| 88 mm ilmatorjuntakan. | - | 108 | 108 |  |  |
| Keskuslaskimet | 9 | 45 | 54 |  |  |
| Tutkat m/39 | - | 6 | 6 |  |  |
| Ilmavalvontatutkat | - | 2 | 2 |  |  |
| Etäisyysmittarit | - | 75 | 75 |  |  |
| Valonheittimet | 11 | 180 | 191 |  |  |

Lähteiden perusteella jatkosodan aikana ei Neuvostoliitolta saatuja sotasaalisaseita jaettu joukkojen käyttöön.
Keveiden aseluokkien (7,62–20 mm) vaikuttaa kahdesta eri lähteestä kerätyt tiedot olevan ristiriidassa keskenään, mutta todennäköisin selitys sille, että molempiin aseluokkiin on tullut "ylimääräistä" kalustoa johtuu siitä, että :
7,62 mm:n luokassa tavanomaisia konekiväärejä on todennäköisesti välillä asennettu ilmatorjuntajalustoille ja väliin sieltä poistettu
20 mm:n luokassa todennäköisin selitys liittyy 20 mm:n pst-kivääriin, joita poistettiin alkuperäisestä käytöstään ja asennettiin it-jalustoille sodan loppua kohden.
Eli aseita ei siis varsinaisesti hankittu mistään vaan ne olivat olemassa olevia aseita, joiden käyttötarkoitus vaihteli.
Helena Sederholm

Maija Helena Sederholm (s. 1962) on suomalainen tutkija ja Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen professori. Hän on julkaissut useita kirjoja ja tutkimuksia aiheista taidehistoria, nykytaide, taidekasvatus sekä taiteen ja tieteen suhteet, sekä päätoimittanut Pinx. Maalaustaide Suomessa -kirjasarjan.
Sederholm toimii Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen professorina taiteen ja median laitoksella. Hän on vastaanottanut lukuisia palkintoja ja kunniamainintoja ja tuottanut kymmeniä tieteellisiä ja taiteellisia julkaisuja.
Sederholm on työskennellyt aiemmin Aalto-yliopiston taiteen laitoksen johtajana ja opetusvastaavana. Sederholm on nykytaiteen tutkimuksen dosentti Helsingin yliopistossa ja taidekasvatuksen dosentti Jyväskylän yliopistossa.
Helena Sederholm väitteli Jyväskylän yliopistosta filosofian tohtoriksi taidekasvatuksen oppialalta vuonna 1998.
Julkaistuja kirjoja

Suomen taiteen multakausi. (toim. Riikka Haapalainen, Tiina Pusa, Helena Sederholm). Aalto ARTS, 2023 ISBN 978-952-64-1372-3
Erinomaisen jouheva. Kuvataidekasvatuksen sanakirja. Toim. Riikka Haapalainen, Tiina Pusa, Marja Rastas, Helena Sederholm, Tomi Slotte Dufva, Minna Suoniemi, Taneli Tuovinen, Henrika Ylirisku. 2021
Avantgarde Suomessa. (toim. Irmeli Hautamäki, Laura Piippo, Helena Sederholm) Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2021 ISBN 978-951-858-280-2
Art as we don’t know it. (toim. Erich Berger, Kasperi Mäki-Reinikka, Kira O'Reilly, Helena Sederholm) Aalto University, 2020 ISBN 978-952-60-8822-8
Avantgarde, tiede ja teknologia (2019)
Berlinde De Bruyckere (2018)
Jarmo Mäkilä (2017)
Taiteen tähtitaivaat (2016)
ArtBeat (2012)
Läpivalaisu (2008)
Toinen taide - luovat erot. kirj. Colin Rhodes, suom. Tomi Snellman, toim. Helena Sederholm. Maahenki, 2004 ISBN 952-5328-42-2
Pinx.: maalaustaide Suomessa: Suuria kertomuksia. Weilin + Göös, 2001
Pinx.: maalaustaide Suomessa: Maalta kaupunkiin. Weilin + Göös, 2002
Pinx.: maalaustaide Suomessa: Siveltimen vetoja. Weilin + Göös, 2003
Pinx.: maalaustaide Suomessa: Tarinankertojia. Weilin + Göös, 2003
Taiteen tulkkina: selvitys taidemuseoiden erityisluonteesta. Opetusministeriö, 2001 ISBN 952-442-347-2
Artgenda 2000 (2001)
Tämäkö taidetta? WSOY, 2000 ISBN 951-0-24026-5
Vihreitä, virheitä (1999)
Starting to play with arts education: study of ways to approach experiential and social modes of contemporary art. Jyväskylän yliopisto, 1998. ISBN 951-39-0269-2
Intellektuaalista terrorismia (1994)
Vallankumouksia norsunluutornissa. Jyväskylän yliopisto, 1994. ISBN 951-9113-36-3
Palkinnot ja kunniamaininnat

Beautiful Book Art Award 2020. Suomen kirjataiteen komitea, 2021
Award of Excellence in ICMA. Department of Art, 2021
Best Art Book of the Year. Kunniamaininta, Department of Art 2019
Vuoden alumni, Jyväskylän yliopisto, 2006
Vuoden paras taidekirja -kilpailu. Kunniamaininta, Hämeenlinnan kaupunginkirjasto, 2019
Aiheesta muualla

When an art educator rhizomizes underground Aalto.fi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Latvia 
Tieteilijät:  ORCID