stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Košrags
Aiheesta muualla

Ziemelkurzeme: Košrags (Arkistoitu – Internet Archive)
Ūžkilā (Jaunciems)
Kūolka (Kolka)
Kūoštrõg (Košrags)
Īra (Lielirbe)
Lūžkilā (Lūžņa)
Irē (Mazirbe)
Mustānum (Melnsils)
Pizā (Miķeļtornis)
Pitrõg (Pitrags)
Sǟnag (Saunags)
Sīkrõg (Sīkrags)
Vaid (Vaide)
Valdemar Kosonen

| Valdemar Kosonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1916 Nuijamaa
Kuollut: 22. huhtikuuta 1942 (26 vuotta) Viipuri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1939–1942
Taistelut ja sodat:  Talvisota, Jatkosota
Sotilasarvo:  alikersantti
Kunniamerkit:  Mannerheim-ristin ritari
Valdemar Kosonen (5. maaliskuuta 1916 Nuijamaa – 22. huhtikuuta 1942 Viipuri) oli suomalainen sotilas ja  Mannerheim-ristin ritari numero 25. Siviiliammatiltaan hän oli työmies. Hän oli perheetön.
Sotamies, kranaatinheittimistön tulenjohtoryhmän tähystäjä Valdemar Kosonen palveli jatkosodan hyökkäysvaiheessa JR 15:n toisessa pataljoonassa. 16. lokakuuta 1941 hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi numero 25. Hänet oli ylennetty alikersantiksi jo 11. lokakuuta 1941. Hänen nimitysesityksessään mainitaan oma-aloitteisuus ja esimerkillinen rohkeus sekä taito taisteluissa.
Kosonen kuoli sodan aikana Viipurissa 13. sotasairaalassa. Siviiliammatiltaan hän oli työmies.
Mannerheim ristin ritariksi

”Ylipäällikkö on pvm:llä 16.10.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi sotamies Valdemar Kososen, joka [Kokkolanjoen] jokivarressa, josta ei päästy eteenpäin, tuhosi oma-aloitteisesti käsikranaateilla ja kasapanoksilla varmistetun pesäkkeen ja korsun, joka oli täynnä vihollisia. Samasta paikasta ampui hän vihollisen tarkka-ampujan ja haavoitti tulenjohtajaa. Sotamies Kosonen ilmoittautui vapaaehtoisesti tuhoamaan asemien sisään päässeen hyökkäysvaunun ja saikin sen pysähtymään. Hyökkäysvaunu tuhottiin kasapanoksilla. Tapaus vaikutti kohottavasti koko pataljoonan taistelutehoon. Syntyneessä taistelussa tuhottiin heti alkuunsa viisi hyökkäysvaunua. Heti tämän jälkeen oli hän jälleen vapaaehtoisesti opastamassa ja valtaamassa erästä kunnalliskotia [Tiurala], joka liekinheittimin ja kasapanoksin vallattiin. Seuraavissa taisteluvaiheissa joutui tiedustelutehtävissä sotamies Kosonen yht’äkkiä vastakkain ojassa olevan vihollisen politrukin ja kolmen aliluutnantin kanssa. Selviydyttyään heti kolmesta aliluutnantista ja panoksien lippaasta loputtua Kosonen syöksyi seuraavaan ojaan politrukin ampuessa häntä kohti. Ojassa sai Kosonen kuitenkin pistoolinsa ladattua ja politrukin taistelu päättyi siihen.
Sotamies Kososen esimerkillisestä rohkeudesta ja taidosta sekä oma-aloitteisesta toimesta on yllämainittu esimerkkinä esitetty.”
Sotamies Valdemar Kosonen kuuntelemassa kunniakomppanian edessä virallista ilmoitusta hänelle myönnetystä Mannerheim-rististä 19. lokakuuta 1941.
Helium-3

Helium-3 rakenne.
Helium-3 (He-3) on heliumin isotooppi, jonka atomin ytimessä on kaksi protonia ja yksi neutroni. Se ei ole radioaktiivista, mutta se on paljon harvinaisempi kuin heliumin tavallisin isotooppi He-4. Maapallolla He-3:a esiintyy harvoin. Sitä kuitenkin esiintyy runsaasti Kuun pintakerroksessa, jonne sitä on tullut aurinkotuulen saattamana satoja miljoonia tonneja yli 4 miljardin vuoden aikana. Sitä ehkä voitaisiin louhia tulevaa käyttöä varten. Kuun He-3:a on esitetty käytettäväksi tulevien fuusioreaktoreiden polttoaineena.
Aiheesta muualla

The Isotopes Project Home Page: Luettelo heliumin isotoopeista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kosinilause

Kolmio, jonka symbolit ovat samat kuin viereisessä kaavassa
Kosinilause on trigonometrian tulos, jonka perusteella on mahdollista määrittää kolmion kulmat, kun sen kaikki sivut tunnetaan tai kolmion tuntematon sivu, kun yksi kolmion kulma ja sen viereiset sivut tunnetaan.
Kosinilauseessa  \gamma  on kolmion kulma,  a ja  b ovat kulman viereisten sivujen pituudet ja  c vastakkaisen sivun pituus. Kaava palautuu Pythagoraan lauseeseen, kun  \gamma  on suora kulma.
Todistus

Oletetaan, että kulma  \gamma  on terävä. Olkoon h:n pituus lyhin etäisyys kolmion sivulta b sivujen a ja c yhtymään. Tällöin h voidaan esittää Pythagoraan lauseen avulla kahdella eri tavalla:
{\begin{cases}h^{2}=a^{2}-(b-u)^{2}\\h^{2}=c^{2}-u^{2}\end{cases}}
Tästä saadaan  c^{2}-u^{2}=a^{2}-(b-u)^{2}
Yhtälöstä voidaan sievennyksien jälkeen ratkaista  u:
{\begin{aligned}c^{2}-u^{2}&=a^{2}-(b^{2}-2bu+u^{2})\\u&={\frac {b^{2}-a^{2}+c^{2}}{2b}}\end{aligned}}
Kulman  \gamma  kosini on kuvion mukaan
{\begin{aligned}\cos(\gamma )&={\frac {b-u}{a}}={\frac {\displaystyle {\frac {2b^{2}}{2b}}-\displaystyle {\frac {b^{2}-a^{2}+c^{2}}{2b}}}{a}}\\&={\frac {2b^{2}-b^{2}+a^{2}-c^{2}}{2ab}}\\&={\frac {a^{2}+b^{2}-c^{2}}{2ab}}\end{aligned}}
Yhtälö saadaan muotoon  2ab\,\cos(\gamma )=a^{2}+b^{2}-c^{2}.
Todistus sujuu samoin, jos kulma  \gamma  on tylppä.
Kosinilause ja vektorit

Kosinilause on vektorikielellä olennaisesti sama asia kuin kahden vektorin erotuksen pituuden lauseke pistetulon avulla laskettuna. Ensimmäisen kuvan merkinnöin ja pistetulon perusominaisuuksia hyväksi käyttäen saadaan:
{\begin{aligned}c^{2}&=|{\overrightarrow {AB}}|^{2}=|{\overrightarrow {CB}}-{\overrightarrow {CA}}|^{2}\\&=({\overrightarrow {CB}}-{\overrightarrow {CA}})\cdot ({\overrightarrow {CB}}-{\overrightarrow {CA}})\\&={\overrightarrow {CB}}\cdot {\overrightarrow {CB}}+{\overrightarrow {CA}}\cdot {\overrightarrow {CA}}-2{\overrightarrow {CB}}\cdot {\overrightarrow {CA}}=a^{2}+b^{2}-2ab\,\cos \gamma \end{aligned}}
Pallotrigonometrian kosinilauseet

Kosinilauseen vastineita pallokolmioille ovat pallotrigonometrian ensimmäinen ja toinen kosinilause.  Olkoot pallokolmion kulmat a, b ja c. Niiden vastaiset sivut ovat pallon isoympyröitä, ja olkoot niitä vastaavat keskuskulmat A, B ja C.  Tällöin ovat voimassa pallotrigonometrian ensimmäinen kosinilause:
ja toinen kosinilause:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetusvideoita aiheesta Opetus.tv-sivustolla
Erilainen todistus kosinilauseelle Solmussa
Opetushallitus, etälukio: Kosinilause (Arkistoitu – Internet Archive)
Todistus noudattaa kuvan määrittelyjä
Tylppäkulmainen kolmio 'ABC ja siihen liittyvä sivun AC jatkeeseen nähden kohtisuora jana BH.
Al-Kashin versio kosinilauseesta tapauksessa, jossa kulma γ on tylppä, esitettynä nykyaikaisilla algebrallisilla merkinnöillä}}
Harri Hellsten

Harri Mikael Hellsten (15. marraskuuta 1951 – 9. helmikuuta 2008) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa kaudella 1970–1971 turkulaisen Kiekko-67:n joukkueessa. Hän antoi 13 ottelussa yhden maalisyötön ja istui jäähyllä neljä minuuttia.
Otto Kosonen (poliisineuvos)

| Otto Kosonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. tammikuuta 1895 Kerimäki
Kuollut: 7. huhtikuuta 1978 Helsinki
Ammatti:  poliisi
Muut tiedot
Koulutus: Yhteiskunnallinen korkeakoulu ja Poliisikoulu
Otto Kosonen (9. tammikuuta 1895 Kerimäki – 7. huhtikuuta 1978 Helsinki) oli poliisi, joka sai ensimmäisenä Suomessa poliisineuvoksen arvonimen, vuonna 1970.
Henkilöhistoria

Kosonen kävi keskikoulun ja opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja Poliisikoulussa. Hän toimi ensin konstaapelina Viipurissa 1915–1917 ja sitten konstaapelina, ylikonstaapelina ja vuodesta 1931 komisariona Helsingissä. Oltuaan 1939–1946 toimiupseerina eri tehtävissä hän oli 1947–1962 Helsingin kaupungin poliisilaitoksen apulaispoliisimestari, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle tammikuussa 1962. Kosonen oli myös useiden työryhmien ja komiteoiden jäsen ja opettaja poliisitoiminnan kursseilla. Kososen puoliso vuodesta 1922 oli Esteri Inkeri (Ester Ingrid) Vasenius (k. 1975), perhe oli lapseton. Pariskunta määräsi vuonna 1971 testamentissaan perustettavaksi Otto ja Esteri Kososen testamenttirahaston, josta on myönnetty vuodesta 1981 alkaen koulutusavustuksia.
Julkaisut

Oikea liikenne, 1939, Otto Kosonen, Veikko Ruotsalainen
Kos

Kosin saari satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  36°50′N, 27°10′E, Kos Kos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Korkein kohta:  Díkaios, 846 m
Pinta-ala:  290,27 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  33 388
Suurin kaupunki:  Kos
Asutuskeskukset:  Zipári, Pylí, Kéfalos
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kos (kreik. Κως, m.kreik. Κῶς, Κόως, turk. İstanköy, ital. Coo) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Se on yksi saariryhmän kahdestatoista pääsaaresta. Saaren pinta-ala on 290,27 km² ja asukasluku 33 388 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Kosin kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Kosin kaupunki.
Maantiede

Kos sijaitsee Egeanmeren itäosassa alle 5 kilometrin päässä Turkin rannikosta. Kosin pohjoispuolella sijaitsevat saaret Kálymnos ja Psérimos, eteläpuolella Nísyros. Kosin koillispuolella on Turkin Bodrum ja sen niemimaa, kaakkoispuolella puolestaan Turkin puoleinen pitkä Datçan niemimaa. Kosin saari työntyy jonkin verran näiden kahden niemimaan väliseen pitkään Gökovanlahteen.
Saari on pitkä ja kapea koillis–lounaissuuntaisesti: pituutta sillä on noin 40 kilometriä ja leveyttä noin 8 kilometriä. Saaren pinta-ala on 290,27 neliökilometriä ja rannikon pituus 112 kilometriä. Kooltaan saari on Dodekanesian saariryhmän kolmanneksi suurin saari ja Kreikan saarista 16. suurin. Kosin pohjoisrannikolla on alavaa tasankoa, mutta eteläosassa kohoaa korkea, saaren pituussuuntainen vuorijono, joka päättyy jyrkästi mereen saaren etelärannikolla. Vuoria on myös saaren länsipäässä. Korkein vuori on Díkaios (846 metriä).
Maantiede > Hallinto, kaupungit ja kylät

Kos kuuluu hallinnollisesti Kosin kuntaan. Koko saari on ollut samaa kuntaa vuoden 2011 aluehallintouudistuksesta lähtien. Tätä ennen saari oli jaettu kolmeen kuntaan. Kosin kunta kuuluu Kosin alueyksikköön, johon kuuluu myös Nísyroksen saari. Kosin alueyksikkö kuuluu puolestaan muun Dodekanesian tavoin Etelä-Egean saarten alueeseen ja se Egean hajautetun hallinnon alueeseen.
Saaren suurimmat asutukset ovat Kosin kaupunki (19 432 asukasta), joka sijaitsee saaren koillisrannikolla; sekä Zipári (3 227 asukasta), Pylí (2 469), Kéfalos (2 156), Antimácheia (2 068) ja Kardámaina (1 650). (Katso myös: Luettelo Kosin kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Historia

Kosin saaren varhaisia antiikin aikaisia nimiä olivat Meropis ja Nymfaia. Pausaniaan mukaan Kosin asukkaat tulivat Peloponnesoksen Epidauroksesta. Näitä kahta paikkaa yhdisti Asklepios-jumalan kultti, joka tuotiin emäkaupungista saarelle. Homeros kuvaa saarelaisten ottaneen osaa Troijan sotaan Feidippoksen ja Antifoksen johtamina sekä taistelleen mannermaan kaarialaisia vastaan.
Saaren varhaisimpana keskuksena toimi arkaaisella kaudella sekä klassisella kaudella aina vuoteen 366 eaa. saakka Astypalaia, myöhempi Isthmos, joka sijaitsi saaren länsiosissa. Saarella oli tuohon aikaan myös kaksi muuta polista eli kaupunkivaltiota, Kos Meropis ja Halasarna. Kosin polikset muodostivat jonkinlaisen yhteenliittymän, joka oli doorilaisen pentapoliin jäsen. Se liittyi Deloksen meriliittoon vuonna 477 eaa. ja tuli Ateenan vallan alle.
Myöhempi polis-keskus Kos perustettiin saaren varhaisempien kaupunkien yhteenliittymänä vuonna 366 eaa. Se sijaitsi samalla paikalla kuin nykyinen Kosin kaupunki. Saaren antiikin aikana tunnetuin kulttipaikka oli Asklepieion eli Asklepios-jumalan pyhäkkö ja siihen liittynyt parantola, joka sijaitsi (ja jonka arkeologinen alue edelleen sijaitsee) kaupungin lähellä. Siellä toimi kuuluisa Asklepiadien lääkärikoulukunta.
300-luvulta eaa. lähtien Kos oli merkittävä kauppamahti. Keisari Claudius antoi Kosille vapaavaltion oikeudet. Vuonna 142 Kosilla oli voimakas maanjäristys. Keisari Antoninus Pius rakennutti uudelleen järistyksen tuhoaman Kosin kaupungin. Kaupunki kärsi maanjäristyksestä jälleen vuonna 469 ja uudelleen 554, jolloin koko kaupunki tuhoutui.
Antiikin aikana Kos tunnettiin muun muassa viinistään, hyvin ohuesta koslaisesta silkistä, josta tehtiin suosittuja läpikuultavia naistenvaatteita (Coae vestes), sekä purppurakankaista. Kosilta olivat kotoisin muun muassa lääketieteen isänä pidetty Hippokrates ja komediakirjailija Epikharmos. Myös Ptolemaios II Filadelfos syntyi siellä. Valtiomuodoltaan Kos vaikuttaa olleen antiikin aikana monarkia.
Bysanttilaisena aikana Kosista tuli piispanistuin. Johanniittain ritarikunta hallitsi saarta vuosina 1315–1522. Tuolloin rakennettiin Kosin kaupungin Nerantzián linna. Ristiretkeläiset käyttivät Kosista nimeä Lango. Tuon ajan perua saarta on kutsuttu myös nimellä Stanchio tai Stanko, mikä perustuu ilmaisuun es tan Ko (ἐς τὰν Κῶ, ”Kosille”). Osmanien valtakunta valloitti saaren ja hallitsi sitä vuosina 1522–1912, minkä jälkeen se siirtyi Italialle vuosiksi 1912–1948. Toisen maailmansodan aikana saari oli myös saksalaisten ja sen jälkeen englantilaisten miehittämänä. Vuodesta 1948 lähtien saari on kuulunut Kreikkaan.
Nähtävyydet ja turismi

Kos on suosittu turistikohde. Turismi keskittyy Kosin kaupungin ympärille ja pohjoisrannikolle (mm. Tigkáki, Marmári), jossa on paljon suuria hotelleja ja rantoja. Myös Kardámaina ja Kéfalos ovat turisti- ja rantakohteita.
Saaren merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvat Asklepieionin arkeologinen alue; Kosin kaupungin Nerantzián linna, arkeologiset alueet (mm. Kosin agora, Roomalainen odeion sekä Roomalainen talo) ja Kosin arkeologinen museo; sekä Antimácheian linna ja Palaió Pylín linnanrauniot. Suosittuja vierailukohteita ovat myös läheiset saaret, kuten Nísyroksen tulivuorisaari, Kálymnos ja Psérimos, sekä Bodrum Turkin puolella.
Liikenne

Kosin kaupungin satamasta on laivayhteydet Pireukseen sekä muun muassa Kálymnokselle ja Ródokselle. Kosin kansainvälinen lentoasema sijaitsee saaren keskiosissa Antimácheian lähellä, noin 22 kilometrin päässä Kosin kaupungista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kos Wikimedia Commonsissa
Kosinfo.gr. Kosin virallinen matkaopas. (englanniksi)
Kos – greeka.com. Matkaopas Kosille. (englanniksi)
Dodekanesia
| --- | --- |
Pääsaaret:   Astypálaia  Kálymnos  Kárpathos  Kásos  Kastelórizo (Megísti)  Kos  Léros  Nísyros  Pátmos  Ródos  Sými  Tílos 
Muut suuremmat saaret:   Agathonísi  Alimiá  Arkoí  Farmakonísi  Gyalí  Kínaros  Lévitha  Leipsoí  Nímos  Psérimos  Saría  Télendos 
Pienet saaret:   Adelfoí  Áfoti  Ágios Antónios  Agía Kyriakí, Astypálaia  Agía Kyriakí, Kálymnos  Agía Kyriakí, Léros  Agía Marína  Agía Thékla  Ágios Andréas  Ágios Geórgios, Megísti  Ágios Geórgios, Pátmos  Ágios Theódoros  Agriélaia  Ammoúdi  Antítilos  Ánydro  Apanonísia  Archángelos  Archangélou  Arefoúsa  Argeloússa  Armáthia  Artikonísi  Aspronísia Makrý Aspronísi  Megálo Aspronísi  Mikró Aspronísi  Aspropníchtis  Astakidonísia Astakída  Astakidópoulo  Chténi  Siál  Aváptistos  Avgó  Balámou  Chálavra Káppari  Makronísi  Piáto  Piláfi, Leipsoí  Psómos  Stavrí  Chamilí  Charkiás  Chiliomódi  Chína  Chondró  Chondronísi  Chondrós  Despotikó  Diakóftis  Diavátes Karavalonísi  Megalonísi  Divoúnia  Drosonísi  Exonísi  Faradonísia  Fokionísia  Frágkos  Ftenó  Gáidaros Livadeión  Gáidaros Megálou Chorioú  Gialesíno  Gláros, Agathonísi  Gláros, Léros  Glynó  Griá  Ímia  Kalapódia  Kalavrós  Kalólimnos  Kalóvolos  Kandelioússa  Karávolas  Karofýlla  Káto Prasoúa  Katsagrélli  Katsikópoula  Kentronísi  Kolófonas, Chálki  Kolófonas, Kásos  Kómaros  Kouloúndros  Kouloúra  Kounéli  Kounoúpoi  Koúrika  Koutsomýti  Krevátia  Krevatió  Kténia  Liádia Megálo Livádi  Pláka, Léros  Lígkia  Líra  Lítra  Maelonísi  Makronísi, Kásos  Makronísi, Pátmos  Makrý  Manóli  Márathos  Marmarás  Mávra  Mávro Poïní  Megálo Mávro Poïní  Megálo Trístomo  Mikrí Kouloúra  Mikró Sofráno  Mikró Trístomo  Moíra  Moní  Nekrothíki  Nerá, Agathonísi  Nerá, Kálymnos  Nípouri  Nisáki  Nisí  Nisierós  Ofidoússa  Oxiá  Pacheiá  Palaiókastro  Páno Prasoúa  Páploma  Patelída  Paximáda  Pentánisa  Pénte Vráchoi  Pergoússa  Petrokáravo  Piganoússa  Piláfi, Pátmos  Pítta  Pláka, Kásos  Plateía  Pláti, Kálymnos  Pláti, Kásos  Pláti, Sými  Polýfados  Pontikonísia Megálos Pontikós  Mikrós Pontikós  Pontikoúsa  Porionísi  Práso  Prasonísi, Kárpathos pohj.  Prasonísi, Kárpathos itä  Prasonísi, Pátmos  Prasonísi, Ródos  Prasoúda  Psathonísi, Agathonísi  Psathonísi, Pátmos  Psomí  Psoradiá  Ro  Safonídi  Saráki  Savoúra  Sélli  Sesklí  Sfýra  Skláves  Smyneronísi  Sochás  Sókastro  Spoláto  Strongylí, Agathonísi  Strongýli, Chálki  Strongýli, Kásos  Strongylí, Léros  Strongylí, Megísti  Strongylí, Nísyros  Strongyló, Pátmos  Strongyló, Ródos  Sýrna  Tigáni  Tragonéra  Tragonísi  Tragoúsa  Tría Nisiá Mesonísi  Plakída  Stefánia  Troumpéto  Trypití  Tsoúka, Chálki  Tsoúka, Pátmos  Tsoukáki  Vasilikí  Velóna  Xéra  Xóplakes  Zaforás 
Kosin eteläosan Díkaios-vuori.
Kosin saarta ilmasta nähtynä.
Kosin Asklepieionin rauniot.
Kosin kaupunkia.
Kamárin lahti ja Palaiókastron saari.
Kosovon albaanit

| Kosovarët |
| --- | --- |
Väkiluku:  2,26 miljoonaa
Asuinalueet:   Kosovo 1 600 000  Saksa 300 000  Sveitsi 200 000  Pohjois-Makedonia (Polog) 100 000  Serbia (Pčinja) 60 000  Ruotsi 60 000
Kielet:  albanian kieli
Uskonnot:  sunni-islam, roomalaiskatolisuus
Kosovon albaanit ovat Kosovon suurin etninen väestöryhmä. Vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan Kosovossa oli noin 1 600 000 albaania, eli 81,6 prosenttia Kosovon kokonaisväestöstä. Vuoteen 2000 mennessä albaanien osuuden arvioidaan nousseen jo yli 90 prosenttiin Kosovon sodan takia. Ainoastaan Pohjois-Kosovossa ja Štrpcen kaupungin ympäristössä on huomattavia alueita, joilla serbit ovat paikallisesti enemmistönä.
Kosovossa asuu etnisiä albaaneja eniten maailmassa Albanian ulkopuolella, ja heidän osuutensa maailman albaanien kokonaismäärästä on arvioiden mukaan noin neljännes.
Historia

Traakialais-illyrialainen dardanien heimo asutti antiikin Makedonian pohjoispuolella olevaa Dardaniaa, joka oli suunnilleen nykyisen Kosovon alueella. Varhaisimpia mainintoja dardaneista tunnetaan jo 12. vuosisadalta eaa. Dardanien kaupunkeja olivat muun muassa Ulpiana, Naissus (Niš), Vicianum ja Scupi. Heimon pääkaupunki oli Damastion. Dardanit olivat uhkana makedonialaisille, jotka joutuivatkin usein sotaan dardaneja vastaan. Muun muassa Makedonian kuningas Perseus teki sotaretken heitä vastaan vuonna 170 eaa.
Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. dardanit hyökkäsivät yhdessä scordiscien ja maedien kanssa Rooman Macedonian provinssiin. Roomalaiset kuitenkin kukistivat dardanit 6 jaa. ja vuonna 87 Dardania liitettiin Moesia superiorin provinssiin. Keisari Diocletianus erotti Dardanian Moesia superiorista vuonna 284 ja teki siitä erillisen Dardanian provinssin. Illyrialaisuudestaan ylpeät dardanit eivät kuitenkaan suostuneet sulautumaan roomalaiseen kulttuuriin vaan säilyttivät oman kielensä ja perinteensä. He olivat silti yksi ensimmäisistä kristinuskon omaksuneista eurooppalaisista kansoista. Rooman valtakunnan jakautumisen yhteydessä Kosovo jäi Bysantin alaisuuteen, ja siltä ajalta on perua Kosovon monien kolmilaivaisten basilikojen rakennusperinne. Illyrialaisia alettiin vasta myöhemmin kutsua yleisesti albaaneiksi erään toisen, nykyisen Albanian alueella asuneen Albanoi-heimon mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kosovon albaanit Wikimedia Commonsissa
Albanian historia (Albanian Kulttuurikeskus)
Kosovon kartta kunkin alueen suurimman etnisen ryhmän mukaan (albaanienemmistö merkitty punaisella, serbienemmistö keltaisella ja goranienemmistö vaalean sinisellä
Kosovon albaaneja tanssimassa perinteisissä asuissaan.
Joseph Kosuth

Joseph Kosuth: Rosettan kivi jättikokoisena kopiona, Figeac Ranska, Jean-François Champollionin syntymäpaikka.
Joseph Kosuth (s. 1945) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija ja johtava käsitetaiteilija. Kosuthin teokset rakentuvat usein teksteistä ja ne pyrkivät rikkomaan perinteisen esteettisyyden. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on One and Three Chairs.
Kosuth sai vuonna 1968, 23-vuotiaana Cassandra-säätiön stipendin. Valitsijana oli Marcel Duchamp, joka kuoli viikon kuluttua.
Aiheesta muualla

Thomas Dreher: Joseph Kosuth - "Zero & Not" 1985-86
Kotijoukkojen esikunta

Kotijoukkojen esikunta oli talvi- ja jatkosodassa toiminut kenttäarmeijan ulkopuolisten joukkojen eli kotijoukkojen johtoelin. Se muodostettiin syksyllä 1939 suojeluskuntajärjestön johtoelimestä, Suojeluskuntain yliesikunnasta.
Suojeluskuntajärjestön asemaa mahdollisen sodan aikana oli pohdittu jo 1930-luvun puolivälistä lähtien. Suojeluskuntajärjestö ja täydennysjoukot muodostivat kenttäarmeijan ulkopuolisen osan puolustusvoimia eli ns. kotijoukot. Kotijoukkojen organisaatio hyväksyttiin useiden suunnitelmien jälkeen 29. syyskuuta 1939 ja kotijoukkojen esikunta aloitti toimintansa 12. lokakuuta 1939, vaikka sen nimenä säilyikin Suojeluskuntain yliesikunta aina 2. joulukuuta 1939 asti. Suojeluskuntain ylipäällikkö Lauri Malmbergista tuli kotijoukkojen päällikkö. Hänen suoria alaisiaan olivat esikuntapäällikkö Armas-Eino Martola ja adjutantti.
Esikunta jakautui viiteen osastoon ja nämä edelleen toimistoihin. Osastoja olivat komento- ja järjestelyosasto, koulutusosasto, hallinnollinen osasto ja intendenttiosasto.
Kerttu Kotakorpi

| Kerttu Kotakorpi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. syyskuuta 1987 (ikä 37) Vaasa
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  meteorologi
Muut tiedot
Koulutus: Helsingin yliopisto, fm, 2013
Kerttu Kotakorpi (s. 3. syyskuuta 1987 Vaasa) on suomalainen meteorologi ja tietokirjailija. Kotakorpi opiskeli meteorologiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopiston fysiikan laitokselta vuonna 2013. Hänen pro gradu -työnsä aiheena oli Sään vaikutus pelastuslaitoksia kuormittavissa tilanteissa.
Kotakorpi toimi Nelosen meteorologina 27. kesäkuuta 2008 – 2. helmikuuta 2012 ja siirtyi Yleisradioon vastaavaan tehtävään 16. helmikuuta 2012.
Kotakorpi ennusti säätä viimeisen kerran television uutislähetyksessä maaliskuussa 2023 ja alkoi sitten tehdä omaa tv-sarjaansa Ylelle. Hänen ja Markku Sipin yhteisen tv-sarjan Kerttu ja Markku – Toivoa etsimässä esitykset TV1:ssä alkoivat elokuun lopulla 2024. Samoihin aikoihin Kotakorpi ilmoitti siirtyvänsä kokonaan Ylen luontotoimitukseen.
Kotakorpi harrastaa juoksemista, uintia, lintujen havainnointia ja kuntosalilla käymistä.
Teoksia

Suomen luonto 2100.  Helsinki:  Bazar Kustannus, 2021.  ISBN 978-9522-799-30-2
Minun luontoni.  Helsinki:  Bazar Kustannus, 2023.  ISBN 9789524032322  (äänikirja)
Kamil Kosowski

Kamil Kosowski
Kamil Kosowski (s. 30. elokuuta 1977) on puolalainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Puolan maajoukkueessakin. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Hän on 186 cm pitkä ja painoi 78 kg.
Kosowski oli pelaamassa Wisła Krakovan joukkueessa UEFA Cupissa 2002–2003, jolloin taival jäi alkukierroksille. Maajoukkueeseen Kosowski kuului vuosina 2001–2009. Hän pelasi A-maajoukkueessa 52 ottelua ja teki neljä maalia. Kosowski oli mukana muun muassa MM-turnauksessa 2006, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa.
Seurat

1996–1999 Górnik Zabrze
1999–2004 Wisła Krakova
2004–2005 1. FC Kaiserslautern
2005–2006 Southampton FC
2006–2007 AC ChievoVerona
2007 Wisła Krakova
2007 Cádiz CF
2007–2010 APOEL FC
2010–2011 Apollon Limassol
2011–2012 GKS Bełchatów
2013 Wisła Krakova
Aiheesta muualla

Kamil Kosowski (90minut.pl)
Puolan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Boruc |
2 Jop |
3 Gancarczyk |
4 Baszczyński |
5 Kosowski |
6 Bąk |
7 Sobolewski |
8 Krzynówek |
9 Żurawski |
10 Szymkowiak |
11 Rasiak |
12 Kuszczak |
13 Mila |
14 Żewłakow |
15 Smolarek |
16 Radomski |
17 Dudka |
18 Lewandowski |
19 Bosacki |
20 Giza |
21 Jeleń |
22 Fabiański |
23 Brożek |
Valmentaja Janas
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Puola