stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lego Batman Elokuva

| Lego Batman Elokuva> The Lego Batman Movie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chris McKay
Käsikirjoittaja:   Seth Grahame-Smith  Chris McKenna  Erik Sommers  Jared Stern  John Whittington 
Tarina:  Seth Grahame-Smith
Tuottaja:   Dan Lin  Roy Lee  Phil Lord  Christopher Miller 
Säveltäjä:  Lorne Balfe
Kuvaaja:  Pablo Plaisted
Leikkaaja:   David Burrows  Matt Villa  John Venzon 
Lavastaja:  Grant Freckelton
Pääosat:   Will Arnett  Zach Galifianakis  Michael Cera  Rosario Dawson  Ralph Fiennes 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Australia Tanska
Tuotantoyhtiö:   Warner Animation Group  Vertigo Entertainment  Animal Logic  Lord Miller Productions 
Levittäjä:  Warner Bros. InterCom Netflix
Ensi-ilta:   2017-01-2929. tammikuuta 2017 (Dublin)  2017-02-1010. helmikuuta 2017 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lego Batman Elokuva (engl. The Lego Batman Movie) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Chris McKayn ohjaama sekä Seth Grahame-Smithin, Chris McKennan, Erik Sommersin, Jared Sternin ja John Whittingtonin käsikirjoittama tanskalais-australialais-yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, joka on spin-off vuoden 2014 Lego Elokuvalle ja keskittyy DC Comicsin Batman-sarjakuvahahmoon. Alkuperäisen elokuvan ohjaajat ja käsikirjoittajat, Phil Lord ja Christopher Miller, ovat elokuvan tuottajina.
Elokuvan sai maailmanensi-iltansa Dublinissa 29. tammikuuta 2017. Yhdysvalloissa ja Suomessa se ilmestyi elokuvateattereihin 10. helmikuuta 2017.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomalainen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Will Arnett | Carl-Kristian Rundman | Bruce Wayne / Batman |
| Zach Galifianakis | Juha Varis | Jokeri |
| Michael Cera | Antti Lang | Dick Grayson / Robin |
| Rosario Dawson | Ella Pyhältö | Barbara Gordon / Batgirl |
| Ralph Fiennes | Vesa Hämes | Alfred Pennyworth |
| Mariah Carey | Katja Sirkiä | pormestari McCaskill |
| Jenny Slate | Heljä Heikkinen | Harley Quinn |
| Susan Bennett | Pirjo Heikkilä | Tietokone |
| Billy Dee Williams | Tero Koponen | Kaksinaama |
| Héctor Elizondo | Markku Huhtamo | James Gordon |
| Conan O’Brien | Antti L. J. Pääkkönen | Arvuuttaja |
| Jason Mantzoukas | Petri Hanttu | Linnunpelätin |
| Doug Benson |  ? | Bane |
| Zoë Kravitz |  ? | Kissanainen |
| Kate Micucci |  ? | Savinaama |
| Riki Lindhome |  ? | Myrkkymuratti |
| Lauren White | Heljä Heikkinen | O'Hara |
| Channing Tatum | Peter Kanerva | Teräsmies |
| Jonah Hill | Antti L. J. Pääkkönen | Vihreä Lyhty |
| Adam DeVine |  ? | Salama |
| Jemaine Clement | Pekka Lehtosaari | Sauron |
| ? | Matti Laitinen | Suohirviö |
| Seth Green | Tero Koponen | King Kong |
| Eddie Izzard | Matti Laitinen | Lordi Voldemort |
Vastaanotto

Tv-maailma-lehdessä 2024 Jussi Karjalainen antoi tälle ”kokoillan lelupalikkamainokselle” kaksi ja puoli tähteä viidestä, koska eripariset elementit – lapselliset palikkahahmotaistelut ja aikuismaisen ironinen dialogi – on saatu toimimaan hyvin yhdessä.
Aiheesta muualla

Lego Batman Elokuva Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Linnainen

| Linnainen> Linnais |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Linnainen korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Myyrmäen suuralue
Kaupunginosa nro:  10
Pinta-ala:  3,1 km² 
Väkiluku:  745 (31.12.2023)
Työpaikkoja:  56 kpl   (31.12.2013)
Postinumero(t):  01640
Lähialueet:  Hämevaara, Pähkinärinne, Hämeenkylä, Askisto, Espoon Laaksolahti
Linnainen (ruots. Linnais) on kaupunginosa Vantaan lounaisnurkassa, Espoon rajan tuntumassa.
Sijainti

Linnainen sijaitsee Vantaan lounaiskulmassa ja rajoittuu etelässä ja lännessä Espooseen, pohjoisessa Hämeenkylään ja idässä Hämeenkylään ja Hämevaaraan ja Askistoon.
Linnaistentie kulkee läpi Linnaisten ja päätyy Pitkäjärven rannalla olevaan Linnaisten kartanon ohi kulkevaan Ainontiehen. Ainontie on keskiaikaisperäistä Turku–Viipuri maantietä eli Suurta rantatietä (Kuninkaantie). Linnaisten keskiosan halkaisee suuralueen keskuksesta Myyrmäestä Espoon puolelle johtava Rajatorpantie.
Historia

Linnainen on saanut nimensä Linnaisten kartanosta, josta lohkottiin tontteja 1950-luvulla. Talon alkuperäinen nimi on ollut Skinnars (1556), joka tarkoittaa nahkurin taloa. 1800-luvulla talon omisti verovirkailija Karl Leinberg, joka antoi sille uuden nimen Linnais (1865). Tämä johtunee Sakari Topeliuksen romaanista Gröna kammaren på Linnais gård (1859), suomennettuna Linnaisten viheriä kamari.
Historiallisia rakennuksia Linnaisten alueella ovat mm. Linnaisten kartano, Tuomelan tilalla olevat kaksi asuinrakennusta ja Kålabackan torpan rakennuskokonaisuus. Alueella on toiminut myös Suomen suurin (1830-l ja 1870-l) rautakaivos, josta muistona on vedentäyttämiä kaivoskuiluja ja kasvillisuuden valtaamia kivikasoja.
Kadunnimien aihepiirinä on hevosajoneuvot ja ohjastaminen, koska Linnainen on ollut ratsutila. Omakotiasutuksen synty perustuu maanhankintalakiin (1945).
Luonto

Luonto on hyvin monipuolista ja maasto vaihtelee tammilehdoista kallioisiin, kuiviin kankaisiin ja tiheisiin, vanhoihin kuusimetsiin. Alueen eteläreunalla väitetään olevan myös Suomen syvin rahkakerros. Luonnon puolesta arvokkaita alueita Linnaisissa ovat muun muassa Pitkäjärven kosteikkoalue pohjoisosassa, Tuomelan tammimetsä ja Furumossenin suoalue itäosassa ja Gubbmossenin suoalue eteläosassa Vantaan ja Espoon rajalla. Linnaisten metsistä löytyy yhä 1800-luvulta peräisin olevia villiintyneitä istutuksia.
Asutus

Linnaisten asutus on rakennettu pääosin kahdessa vaiheessa. Ensin 1950- ja 1960-luvuilla ja toisessa vaiheessa 1990-luvulla. Viimeisen parinkymmenen vuoden aikana tapahtuneen rakentamisen myötä Linnaisten alue on tiivistynyt. Samalla asukasluku on kaksinkertaistunut 403:sta (1980) 795:ään (1.1.2015). Vuoden 2020 lopussa Linnaisten väestöstä muuta kuin suomea, ruotsia tai saamea äidinkielenään puhuvien osuus oli 4,8 prosenttia.
Linnainen koostuu kahdesta pientaloalueesta. Siellä ei ole lainkaan kerrostaloja. Teollisuutta on vain Linnaisisten pohjoisosassa, jossa on kulttuurihistoriallisesti arvokas Linnaisten kartanon alue ja siihen liittyvät peltoalueet.
Ensimmäinen pientaloalue on alue, joka sijoittuu Linnaistentien ympäristöön Ainontien ja Gubbmossenin suoalueen väliin. Rajatorpantie jakaa sen pohjois- ja eteläosaan. Toinen sijaitsee lähellä Tuomelan tilaa.
Lehti

Linnaisten Ääni on Linnaisten omakotiyhdistyksen jäsenten sitoutumaton tiedotuslehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1966. Lehden ilmestymistiheys on vuosien saatossa ollut varsin epäsäännöllistä, mutta viime vuosina A4-kokoisena julkaistava, 4-värinen lehti on ilmestynyt kahdesti vuodessa - hieman ennen joulua ja kesän kynnyksellä. Lehden painosmäärä on noin 270 kappaletta. Päätoimittajana on toiminut pääsääntöisesti omakotiyhdistyksen puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Linnaisten omakotiyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Linnaistentien pohjoispää ja Ainontien risteys Vantaalla. Taustalla sijaitsevassa metsässä on Linnaisten asuinalue.
Linnaisten kartanoalueen opastekyltti ja hitu kartanoaluetta Vantaalla.
Luurankotakki

Ratsumieskillan ja Rakuunakillan perinneratsukoita Farmari-maatalousnäyttelyssä Lahdessa 2008. Ratsumieskilta käyttää punaista satulahuopaa ja olkaepoletteja, ja Rakuunakilta sinisiä
George Stubbs, 10. rakuunarykmentin sotilaita (osa teoksesta), 1793, Royal Art Collection
Luurankotakki on rakuunoiden perinneasun nimitys. Nimitys tulee takissa vaakatasossa olevista raidoista, jotka muistuttavat kylkiluita. Suomalaisen ratsuväen asepuku m/22 takin malli on vuodelta 1919. Luurankotakin kanssa käytettiin punaisia keltaraitahousuja, joita on toisinaan nimitetty hurmahousuiksi. Ne ovat malliltaan ns. pussihousuja.
Asuun kuuluvat ehdottomasti saappaat.
Puolustusvoimien Rakuunasoittokunta käyttää tätä asua edelleen perinne- ja edustuspukuna.
Perinneasua käyttävät myös maanpuolustuskillat Ratsuväen kilta ja Rakuunakilta. Perinneasuun kuuluu ranskalainen miekka mallia m/1822. Kiltojen ratsastajat erottaa epolettien ja satulahuovan väreistä: punainen viittaa Ratsuväkikiltaan ja sininen Rakuunakiltaan. Rakuunasoittokunta käyttää harmaita epoletteja.
Lisa Banes

Lisa Banes vuonna 2009.
Lisa Banes (9. heinäkuuta 1955 Chagrin Falls Ohio – 14. kesäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on palkittu Theatre World Award -palkinnolla esityksestään näytelmässä Nuori viha. Hänet tunnetaan myös elokuvasta Cocktail (1988).
Ura

Banes syntyi Chagrin Fallsissa Ohiossa. Hän opiskeli esittävää taidetta Juilliard Schoolissa New Yorkissa.
Broadwaylla hän esitti Cassieta Neil Simonin näytelmässä Rumors vuonna 1988. Hänen muita Broadway-esityksiään ovat muun muassa Present Laughter, Accent on Youth ja musikaali High Society.
Televisiossa Banesin tunnetuimpia roolisuorituksia on pormestari Anita Massengil Rantojen kunkussa (2000-01). Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa Mullan alla ja Nashville.
Banes on näytellyt elokuvissa The Hotel New Hampshire (1984), Cocktail (1988), Sudenkorento (2002), Freedom Writers (2007) ja Gone Girl (2014).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisa Banes Wikimedia Commonsissa
Loulouni

| Loulouni |
| --- | --- |
 Loulouni
 Koordinaatit: 10°53′32″N, 5°36′15″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Kadiolon piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  41 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Loulouni on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kadiolon piirissä Malissa. Se sijaitsee 60 kilometriä Kadiolosta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 41 100 ja keskuskylässä 5 300 asukasta (vuonna 2009).
Loulounin kunta rajoittuu lännessä Kadiolon piirin Fouroun, etelässä Kadiolon ja Zégouan, koillisessa Nimbougoun sekä pohjoisessa Kaïn ja Sikasson piirin Lobougoulan ja Kaboïlan kuntiin ja kaakossa Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat tasangot, laaksot ja mäet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia ja galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu 29 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on samoja, djulia, fulbeja ja dogoneja. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Loulounin kautta kulkee Sikassosta Norsunluurannikon rajalle johtava maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
M.O.R.E.

Me Olemme Rikollisten Eliittiä eli -M.O.R.E- on suomalainen rikollisjärjestö.
M.O.R.E. harjoittaa laaja-alaista rikollista liiketoimintaa, josta huume- ja talousrikollisuus muodostavat vain osan. M.O.R.E. on eräänlainen
neuvoa antava elin tai verkostotyyppinen ryhmittymä, joka tekee yhteistyötä eri rikollisryhmittymien kanssa.
Kaksi sen jäsentä on tuomittu taideväärennösjutussa, joka sai alkunsa Wäinö Aaltosen museosta vuonna 2009.
Loose Change

| Loose Change |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Dylan Avery
Käsikirjoittaja:  Dylan Avery
Tuottaja:  Korey Rowe
Leikkaaja:  Dylan Avery
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loose Change on dokumenttielokuva, joka käsittelee World Trade Centerin 11. syyskuuta 2001 tapahtunutta terrori-iskua. Sen on ohjannut Dylan Avery.
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Loose Change Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Luettelo Viron kauppaloista

Tämä artikkeli on luettelo Viron kauppaloista. Viron asuttuihin paikkoihin kuuluu 12 kauppalaa (vir. alev), joista 5 muodostaa kauppalakunnan (alevvald) ja 7 on epäitsenäisiä kauppaloita (vallasisene alev).
| Kauppala | Väkiluku (2011) | Kunta, johon kuuluu | Huomautus | Maakunta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aegviidu | &&&&&&&&&&&&0845.&&&&00845 | Aegviidu | kauppalakunta | Harjumaa |
| Järva-Jaani | &&&&&&&&&&&&0999.&&&&00999 | Järva-Jaani |  | Järvamaa |
| Järvakandi | &&&&&&&&&&&01394.&&&&001 394 | Järvakandi | kauppalakunta | Raplamaa |
| Kiili | &&&&&&&&&&&01497.&&&&001 497 | Kiili |  | Harjumaa |
| Kohila | &&&&&&&&&&&03346.&&&&003 346 | Kohila | ennen vuoden 2002 kuntaliitosta kauppalakunta | Raplamaa |
| Kohtla-Nõmme | &&&&&&&&&&&01032.&&&&001 032 | Kohtla-Nõmme | kauppalakunta | Itä-Virumaa |
| Lavassaare | &&&&&&&&&&&&0460.&&&&00460 | Audru | ennen vuoden 2013 kuntaliitosta kauppalakunta | Pärnumaa |
| Märjamaa | &&&&&&&&&&&02821.&&&&002 821 | Märjamaa | ennen vuoden 2002 kuntaliitosta kauppalakunta | Raplamaa |
| Paikuse | &&&&&&&&&&&02375.&&&&002 375 | Paikuse | kauppala vuodesta 2011 | Pärnumaa |
| Pärnu-Jaagupi | &&&&&&&&&&&01306.&&&&001 306 | Halinga | ennen vuoden 1996 kuntaliitosta kauppalakunta | Pärnumaa |
| Tootsi | &&&&&&&&&&&&0744.&&&&00744 | Tootsi | kauppalakunta | Pärnumaa |
| Vändra | &&&&&&&&&&&02355.&&&&002 355 | Vändra | kauppalakunta | Pärnumaa |
Entisiä kauppaloita

Võsusta tuli kauppala vuonna 1971, ja se oli kauppalakunta vuosina 1992–1999. Vuonna 1999 Võsu liitettiin Vihulan kuntaan ja nykyään se on asutustyypiltään pienkauppala (alevik).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: et:Eesti alevite loend
Käännös suomeksi
Lisa Batiašvili

| Lisa Batiašvili> ლიზა ბათიაშვილი |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Elisabeth Batiashvili
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45) Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  viulisti
Puoliso:  François Leleux
Muusikko
Tyylilajit:  klassinen
Soittimet:  viulu
Levy-yhtiöt:  Sony BMG Masterworks
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lisa Batiašvili (georg. ლიზა ბათიაშვილი; s. 1979 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen viulisti.
Lisa Batiašvili on opiskellut Ana Chumachenkon johdolla Münchenissä ja Mark Lubotskin oppilaana Hampurin musiikkikorkeakoulussa. Hän sijoittui toiseksi Sibelius-viulukilpailuissa vuonna 1995. Batiašvili on sittemmin konsertoinut aktiivisesti muun muassa Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hän on naimisissa ranskalaisen oboistin François Leleux’n kanssa ja asuu Münchenissä. Hän soittaa Nippon-musiikkisäätiön omistamalla vuoden 1709 Engleman-Stradivariuksella. Batiašvili muutti 2000-luvulla etunimensä Elisabeth taiteilijanimensä mukaan Lisaksi.
Batiašvili sai vuonna 2003 Schleswig-Holstein-musiikkijuhlien Leonard Bernstein -palkinnon. Hänet tunnetaan myös kamarimuusikkona, joka on esiintynyt tunnetuilla festivaaleilla muun muassa Edinburghissa, Kuhmossa, Marlborossa ja Tanglewoodissa. Batiašvili soittaa myös nykymusiikkia. Elokuussa 2006 hän kantaesitti Magnus Lindbergin hänelle säveltämän viulukonserton New Yorkissa Mostly Mozart -festivaalilla. Batiašvili levyttää yksinoikeudella Sony BMG Masterworks -levy-yhtiölle.
Diskografia

Echoes of Time (Deutsche Grammophon,  2011)
Johannes Brahms (Deutsche Grammophon,  2013)
Bach (Deutsche Grammophon,  2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisa Batiašvili Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
HarrisonParrot -agentuurin sivut Lisa Batiašvilistä (englanniksi)
Luettelo komediaelokuvista

Luettelo komediaelokuvista.
2000-luku

Luettelo 2000-luvun komediaelokuvista
1990-luku

Luettelo 1990-luvun komediaelokuvista
Lysandros

Lysandros
Lysandros (kuoli 395 eaa.) oli spartalainen laivaston komentaja, joka kukisti ateenalaiset peloponnesolaissodan aikana käydyssä Aigospotamoin taistelussa vuonna 405 eaa.
Lysandroksen urasta ei tiedetä mitään ennen vuotta 407 eaa., jolloin hänet määrättiin johtamaan Spartan laivastoa niin sanottuna navarkkina. Laivaston päämaja sijaitsi tuolloin Jooniassa Efesokessa. Ateenalaiset lähettivät Lysandrosta vastaa Alkibiadeen. Jooniassa Lysandros tapasi uuden persialaisen satraapin Kyyroksen, joka oli kuningas Dareios II:n poika. Lysandros ja Kyyros tulivat hyvin keskenään toimeen, ja Kyyros lupasi maksaa spartalaisen laivaston soutajien palkat. Lysandroksen johtama laivasto kukisti vuonna 408 eaa. ateenalaiset Notionin taistelussa. Ateenalaiset komentaja Alkibiades ei ollut itse paikalla ja oli jättänyt laivastonsa kokemattoman avustajansa huostaan.
Kukistettuaan ateenalaiset Lysandros yllytti Joonian kaupunkeja kapinoimaan Ateenaa vastaan. Monissa kaupungeissa valtaan nousi Lysandroksen tuella hänelle itselleen uskollisia oligarkkisia ryhmiä. Näitä kutsuttiin dekarkkeiksi, koska heitä oli aina kymmenen.
Spartan lain mukaan kukaan ei saanut olla navarkkina kuin korkeintaan vuoden. Siksi Lysandroksen oli palattava Spartaan virkakautensa päätyttyä. Vuonna 405 eaa. hänet lähetettiin kuitenkin uudestaan johtamaan laivastoa, tällä kertaa nimellisesti vain sen varakomentajana, mutta käytännössä hän oli laivaston todellinen komentaja. Aigospotamoin taistelussa Lysandros kukisti ateenalaiset perusteellisesti ja tuhosi heidän laivastonsa. Ateena antautui sen jälkeen vuonna 404 eaa.
Peloponnesolaissodan jälkeen Lysandros joutui riitaan Spartan kuninkaiden kanssa. Vuonna 399 eaa. kuningas Agis II:n kuoltua Agesilaios II:sta tuli kuningas ehkä Lysandroksen ansiosta. Kun Agesilaios hyökkäsi Persiaa vastaan, hän ja Lysandros riitaantuivat, ja Lysandroksen oli palattava Spartaan. Korintin sodan aikana Lysandros johti armeijaa Boiotiassa, mutta hän kaatui, kun thebalaiset yllättivät hänet Haliartoksen taistelussa.
Luis Amaranto Perea
Aiheesta muualla

Perean haastattelu vuoden 2010 Eurooppa-liigan finaalin jälkeen YouTube-sivustolla (espanjaksi)
Perean haastattelu ennen viimeistä ottelua Atléticossa YouTube-sivustolla (espanjaksi)
Kolumbian joukkue – Copa América 2011
1 N. Ramos |
2 Zapata |
3 Yepes |
4 Bolívar |
5 Anchico |
6 Sánchez |
7 Armero |
8 Aguilar |
9 Falcao |
10 Cuadrado |
11 Rodallega |
12 N. Martínez |
13 Guarín |
14 Perea |
15 Valencia |
16 Soto |
17 Moreno |
18 Zúñiga |
19 Gutiérrez |
20 A. Ramos |
21 J. Martínez |
22 Mosquera |
23 Castillo |
Valmentaja Gómez
Lois Weber

| Lois Weber |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1879 Allegheny, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 13. marraskuuta 1939 (60 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1904–1934
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Florence Lois Weber (13. kesäkuuta 1879 Allegheny, Pennsylvania, Yhdysvallat – 13. marraskuuta 1939 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Nuoruus ja uran alku

Lois Weber syntyi vuonna 1879 Alleghenyssä. Hän oli George ja Mary Matilda Weberin toinen tytär. George-isän vanhemmat olivat vuonna 1854 muuttaneet Yhdysvaltoihin Saksasta. Loisin isosisko Elizabeth oli syntynyt vuonna 1877 ja pikkusisko Mary syntyi vuonna 1887.
George Weber oli verhoilija ja sisustaja, joka työskenteli Pittsburghin oopperatalossa. Loisin vanhemmat painottivat kasvatuksessaan taiteita, ja Lois itse rakasti kuorolaulua. Hän liittyi 17-vuotiaana kirkkokuoroon. Kokemus vaikutti hänen tulevaan uraansa, sillä vaikka Weberin hengellistä taustaa ei tiedetä, hän näki elokuvantekemisen mahdollisuutena auttaa ihmisiä. Weber alkoi esiintyä myös näyttämöllä konserttipianistina ja kevytoopperoiden laulajana.
Elokuvaura > Teatterinäyttelijästä elokuvantekijäksi

Weber näytteli vuonna 1904 Holyokessa Why Girls Leave Home -näytelmässä. Weber tapasi Holyokessa tulevan miehensä Phillips Smalleyn, jonka kanssa hän meni naimisiin huhtikuussa 1904. Weber jätti pian uransa teatterissa, mutta hänen miehensä jatkoi edelleen samassa seurueessa, missä he olivat tavanneet. Weber alkoi näyttelemisen sijaan kirjoittaa ja ohjata kohtauksia Alice Guy-Blachén johtaman Gaumontin äänijärjestelmällä. Hänen miehensä tuli Gaumontille myöhemmin.
Weberin ensimmäinen oma tuotanto oli vuonna 1908 kuvattu Mum’s the World. Hän työskenteli 1910-luvulla miehensä kanssa useissa tuotantoyhtiöissä. Pidemmän jakson he olivat Edwin S. Porterin Rexillä. Siellä he alkoivat saada myös mainetta elokuvantekijoinä. He myös oppivat Porterilta elokuvan käsityötaitoa, mihin kuului jokaisen osa-alueen hallitsiminen käsikirjoittamisesta, leikkaamiseen ja negatiivien kehittämiseen. Weber ja Smalley jatkoivat urallansa tämän käsityöperinteen parissa.
Elokuvaura > Hollywoodin 1910-luvun suurnimi

Weber nousi 1910-luvulla aivan elokuvamaailman huipulle, ja hänet mainittiin useasti D. W. Griffithin ja Cecil B. DeMillen yhteydessä Hollywoodin suurimpina kykyinä. Hänet valittiin ensimmäisenä ja ainoana naisena vuonna 1916 elokuvaohjaajien järjestöön. Hänestä tuli myös avioparin hallitsevampi osapuoli, ja hän vastasi usein käsikirjoituksista ja markkinoinnista. Raporttien mukaan Smalley kääntyi usein vaimonsa puoleen tärkeimpien päätösten kohdalla. Vuonna 1914 valmistunut The Merchant of Venice oli ensimmäinen Amerikassa tehty naisen ohjaama pitkäelokuva. Sen jälkeen Weber ohjasi 1910-luvulla useita merkittäviä elokuvia, joista monet käsittelivät varsin keskustelua herättäneitä aiheita. The People vs. John Doe (1916) käsitteli kuolemanrangaistusta, Hop, the Devil’s Brew (1916) huumeita, Shoes (1916) köyhyyttä ja palkkatasa-arvoa sekä Where Are My Children? (1916) ja The Hand That Rocks the Cradle (1917) ehkäisyä.
Weber perusti vuonna 1917 oman tuotantotyhtiönsä, Lois Weber Productionsin. Yhtiö hankki Los Angelesista laajan studioalueen, johon kuului muun muassa yli tuhannen neliömetrin laajuinen ulkokuvausalue. Weber teki samalla tuottoisan levityssopimuksen Universalin kanssa. Hän olikin Photoplay-lehden mukaan tuolloin Hollywoodin parhaiten palkattu elokuvaohjaaja.
Weber suuntasi omassa elokuvayhtiössään erityisesti aiheisiin, jotka käsittelivät avioliittoa ja perhe-elämää. Hän teki myös useita elokuvia, kuten What Do Men Want? (1921), Too Wise Wives (1921) ja The Blot (1921), joiden keskiössä oli naisten elämä ja kokemukset. Weber kokeili myös erilaisia tuotantotekniikoita, ja hän muun muassa kuvasi niin paljon kuin mahdollista aidoissa ympräistöissä ja usein keronnallisessa järjestyksessä.
Elokuvaura > Viimeiset elokuvat

Weberin ura alkoi hiipua 1920-luvun aikana, mihin osasyynä on pidetty hänen vuonna 1922 päättynyttä avioliittoansa. Suurin syy uran hiipumiseen lienee kuitenkin 1920-luvun alussa muuttuneet olosuhteet, jotka vaikeuttivat monien itsenäisten tuotantoyhtiöiden toimintaa. Lisäksi Weberin teemoja pidettiin osittain vanhentuineina ja yliopettavaisina. Hän keskittyi edelleen kaupunkien yhteiskunnallisiin ongelmiin ja avioelämän haasteisiin sen sijaan, että olisi kuvannut viihde-elokuvia tai romanttisia elokuvia. Weber ohjasi ja käsikirjoitti kuitenkin vielä avioeronsa jälkene kuusi elokuvaa, A Chapter in Her Life (1923), Murtuneita sydämiä (1926), Rakkauden suuri arvoitus (1927), The Angel of Broadway (1927) ja White Heat (1934).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lois Weber Wikimedia Commonsissa
Loisweber.net (englanniksi)
Lysarholma

Lysarholma (ruots. Lysarholmen) on kaupunginosa Pietarsaaressa. Lysarholmassa sijaitsee Parasta Lapsille ry:n leirikeskus Hilperi. Lysarholmassa sijaitsee myös viljelypalsta.
Luettelo DC-universumin supersankareista

Tämä on luettelo DC-universumin supersankareista.
Ryhmät

| Ryhmä | Jäsenet |
| --- | --- |
Oikeuden Puolustajat: Useita
Oikeuden Yhteiskunta: Useita
Teinititaanit: Useita
Young Justice: Useita
Ljubytinon piiri

| Ljubytinon piiri Любы́тинский райо́н, Ljubytinski raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Ljubytinon piiri Novgorodin alueen kartalla.
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  kunnallispiiri
 – hallinnollinen keskus:  Ljubytino
Pinta-ala:  4 486,24 km²
Väkiluku (2010):  9 700
 
Piirin sivusto
Piirin kunnat
Ljubytinon Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen kirkko.
Rjokonskin luostarin Kolminaisuuden katedraali.
Ljubytinon piiri (ven. Любы́тинский райо́н, Ljubytinski raion) on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Nykymuodossaan vuonna 1964 perustetun piirin pinta-ala on 4 486,24 neliökilometriä. Asukkaita on 9 700 henkeä (vuonna 2010).