stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
America Ferrera
Nuoruus ja opiskelu

America Ferrera syntyi 1984 Los Angelesissa kuusilapsisen perheen nuorimmaiseksi. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Hondurasista Yhdysvaltoihin 1970-luvulla. Erityisesti perheen äiti halusi lapsilleen paremman elämän ja koulutuksen. American vanhemmat erosivat, kun hän oli seitsemänvuotias. Isä hylkäsi perheensä, palasi Hondurasiin ja kuoli siellä vuonna 2010.
América Griselda kasvatti lapsensa eron jälkeen yksin. Hän työskenteli siivoojana Hilton-hotellissa, ja perhe asui Woodland Hillsissä, joka oli pääosin valkoisten asuinalue.
Ferrara suoriutui koulussa hyvin ja sai Presidential Scholarshipin Etelä-Kalifornian yliopistoon. Hän oli kuitenkin opintojensa lisäksi kiinnostunut näyttelemisestä ja oli aloittanut jo kouluaikana esiintymisen. Hän oli ollut mukana muun muassa tanssiesityksissä ja näytelmissä, kuten Hamletissa ja Oliverissa. Ferrara kävi jo high school -aikana näyttelijäkoulutuksessa. Hän jätti yliopiston kesken mutta palasi myöhemmin suorittamaan opintonsa loppuun. Ferrara sai 2013 valmiiksi alemman korkeakoulututkintonsa kansainvälisestä politiikasta.
Ura

Ferrara sai vuonna 2021 ensimmäisen elokuvaroolinsa, kun hänet valittiin Disney Channelin tuotantoon Gotta Kick It Up! (2002). Ferrara näytteli myös independent-elokuvassa Real Women Have Curves, josta hänet palkittiin sekä Sundancen elokuvajuhlilla että Spirit-palkintolla. Ferraraan varhaisiin elokuviin kuuluu myös Neljä tyttöä ja maagiset farkut (2005) ja sen jatko-osa.
Ferraran läpimurto oli komediasarja Ruma Betty. Se perustui kolumbialaiseen telenovelaan Yo soy Betty, la fea, ja Ferraralle pääroolia amerikkalaisen version tuottajana toiminut Salma Hayek. Rumaa Bettyä esitettiin vuosina 2006–2010, ja Ferrara sai siitä Golden Globen, SAG-palkinnon ja Emmyn, ja hänet valittiin Billboard-lehden vuoden latinonaiseksi. Ferrara oli ensimmäinen latino, joka sai Emmyn pääosakategoriassa.
Ruman Bettyn jälkeen Ferrara on jatkanut uraansa näyttelijänä, mutta hän on toiminut myös tuottajana ja ohjaajana. Hän muun muassa ääninäytteli elokuvassa Näin koulutat lohikäärmeesi (2010) ja sen kahdessa jatko-osassa. Ferrara oli tuottamassa miehensä Ryan Piers Williamsin ohjaamia elokuvia The Dry Land (2010) ja X/Y (2014), joissa hän myös näytteli. Ferrara oli 2015–2021 mukana yhdysvaltalaista suuryrityksen työpaikkaa kuvaavassa sarjassa Superstore, jonka johtava tuottaja hän myös oli ja jota hän ohjasi muutaman jakson.
Ferrara sai 2024 parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden elokuvasta Barbie, jossa hän näyttelee Mattelin työntekijää, josta tulee Barbien ystävä.
Yksityiselämä

Ferrera avioitui Ryan Piers Williamsin kanssa vuonna 2011. Pariskunnalla on vuonna 2018 syntynyt poika sekä 2020 syntynyt tytär.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Real Women Have Curves | Real Women Have Curves | Ana Garcia |
| 2005 | How the Garcia Girls Spent Their Summer | How the Garcia Girls Spent Their Summer | Blanca Garcia |
| 2005 | Neljä tyttöä ja maagiset farkut | The Sisterhood of the Traveling Pants | Carmen Lowell |
| 2005 | Lords of Dogtown | Lords of Dogtown | Thunder Monkey |
| 2006 | Steel City | Steel City | Amy Barnes |
| 2007 | Under the Same Moon | Under the Same Moon | Martha |
| 2008 | Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2 | The Sisterhood of the Traveling Pants 2 | Carmen Lowell |
| 2008 | Helinä-keiju | Tinker Bell | Fawn (äänirooli) |
| 2010 | Kunnes perhe meidät erottaa | Our Family Wedding | Lucia Ramirez |
| 2010 | Näin koulutat lohikäärmeesi | How to Train Your Dragon | Astrid Hofferson (ääni) |
| 2010 | The Dry Land | The Dry Land | Sarah |
| 2012 | Poliisit | End of Watch | konstaapeli Orozco |
| 2012 | It’s a Disaster | It’s a Disaster | Hedy Galili |
| 2014 | Näin koulutat lohikäärmeesi 2 | How to Train Your Dragon 2 | Astrid Hofferson (ääni) |
| 2014 | César Chávez | César Chávez | Helen Chávez |
| 2014 | X/Y | X/Y | Silvia |
| 2016 | Special Correspondents | Special Correspondents | Brigida |
| 2019 | Näin koulutat lohikäärmeesi 3 | How to Train Your Dragon: The Hidden World | Astrid Hofferson (äänirooli) |
| 2023 | Barbie | Barbie | Gloria |
| Televisioelokuvat> Vuosi | Televisioelokuvat> Suomenkielinen nimi | Televisioelokuvat> Alkuperäinen nimi | Televisioelokuvat> Rooli | Televisioelokuvat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Gotta Kick It Up! | Gotta Kick It Up! | Yolanda ”Yoli” Vargas | Disney Channel Original Movie |
| 2004 |  | Plainsong | Victoria Roubideaux | Hallmark Hall of Fame Movie |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002–08, 2010–11 | Independent Lens | Independent Lens | itsenään / juontaja | kaudet 5–9, 12–13 112 jaksoa |
| 2002 | Enkelin kosketus | Touched by an Angel | Charlee Wells | ”The Word” |
| 2004 | C.S.I. | CSI: Crime Scene Investigation | April Perez | ”Harvest” |
| 2006–2010 | Ruma Betty | Ugly Betty | Betty Suarez | 85 jaksoa |
| 2011–2013 | Good Wife | Good Wife | Natalie Flores |  4 jaksoa ”Silver Bullet” ”Killer Song” ”Foreign Affairs” ”The Next Month”  |
| 2011 | Mainio Manu | Handy Manny | Graciela Morales (ääni) | ”Snow Problem” |
| 2012–2018 | Lohikäärmeratsastajat | DreamWorks Dragons | Astrid Hofferson (ääni) | 108 jaksoa |
| 2015 | Inside Amy Schumer | Inside Amy Schumer | Mena | ”80s Ladies” |
| 2015–2021 | Superstore | Superstore | Amelia ”Amy” Sosa | 103 jaksoa |
| 2017 | Jäitä hattuun | Curb Your Enthusiasm | Vanessa Nadal | ”The Shucker” |
| 2020 | Gentefied | Gentefied | Andy Cruz | ”The Mural” |
| 2022 | WeCrashed | WeCrashed | Elishia Kennedy | 2 jaksoa |
| 2024 | What If...? | What If...? | vartija Morales | ”Mitä jos… Punavartija pysäyttäisi Talvisotilaan?” |
Ville Nieminen
Ura > Alkuvuodet

Suomessa Niemisen seuroja ovat olleet Koovee, Rauman Lukko ja Tappara, jonka liigajoukkueessa hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1994–1995. Colorado Avalanche varasi hänet NHL:ään kolmannella kierroksella (vuorolla 78) vuonna 1997. Tämän jälkeen hän pelasi kolme kautta AHL:ssä, Hershey Bearsin joukkueessa.
Ura > AHL, NHL ja Stanley Cup

Kaudella 2000–2001 Nieminen pelasi sekä Coloradossa että Hersheyn AHL-joukkueessa. Hän aloitti kautensa jälleen AHL:ssä ja nousi ajoittain Coloradon pelaavaan kokoonpanoon, mutta vastuu NHL:ssä jäi ajoittain vain muutamien otteluiden mittaiseksi ja Niemiselle avautui pelipaikka Coloradosta lähinnä silloin, kun joku joukkueen muista pelaajista oli loukkaantuneena. Nieminen esitti seurajohdolle myös vaihtopyyntöjä päästäkseen toiseen seuraan, jossa hän voisi saada vastuuta NHL-joukkueen pelaavasta kokoonpanosta. Tästä huolimatta hänet kuitenkin päätettiin pitää Coloradossa. Nieminen sai todellisen tilaisuuden, kun hänelle avautui pelipaikka Coloradon toisesta hyökkäysketjusta Peter Forsbergin rinnalta, kun Coloradon laitahyökkääjä Adam Deadmarsh loukkaantui. NHL:n runkosarjassa Nieminen pelasi 50 ottelua pistein 14+8=22, ja AHL:ssä hän saavutti 28 ottelussa pistemäärän 10+11=21. Lopulta juuri ennen NHL:n siirtorajan umpeutumista Colorado kauppasi Deadmarshin Los Angeles Kingsiin vaihdossa puolustaja Rob Blakeen, ja Niemisen paikka Forsbergin rinnalla joukkueen toisessa ketjussa varmistui. Forsbergin loukkaantuminen pudotuspeleissä ei hidastanut hyvän pelivireen löytäneen Niemisen ja muun joukkueen tahtia, ja lopulta Colorado voitti NHL:n Stanley Cup -mestaruuden toisen kerran seurahistoriansa aikana, kun se kukisti NHL:n finaalisarjassa mestaruutta puolustaneen New Jersey Devilsin otteluvoitoin 4–3. Pudotuspeleissä 23 ottelua pistein 4+6=10 pelanneesta Niemisestä tuli historian viides Stanley Cupin voittanut suomalainen jääkiekkoilija.
Stanley Cupin voitettuaan Nieminen jatkoi Coloradossa myös kaudella 2001–2002. Hän pelasi Coloradossa 53 ottelua pistein 10+14=24, ennen kuin hänet kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin. Pittsburghissa Nieminen kiekkoili kauden loppuun 13 runkosarjan ottelussa, joissa hän teki pisteet 1+2=3. Heikon kauden pelannut Pittsburgh jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle seurahistoriassaan ensimmäistä kertaa 12 vuoteen
Nieminen pelasi NHL:ssä useassa eri joukkueessa. Coloradon ja Pittsburghin lisäksi hänen edustamiaan seuroja olivat Chicago Blackhawks, Calgary Flames, New York Rangers, San Jose Sharks ja St. Louis Blues. Vuonna 2004, edustaessaan Calgaryä, jossa pelasi vain loppukauden 2003–2004, hän pelasi toisen kerran urallaan Stanley Cupin loppuotteluissa, mutta tuolla kertaa Tampa Bay Lightning voitti mestaruuden.
Ura > Paluu Eurooppaan

NHL-kauden 2006–2007 jälkeen Nieminen jätti Pohjois-Amerikan jääkiekon ja palasi takaisin Eurooppaan, kun hän teki vuoden 2007 kesäkuussa kaksivuotisen sopimuksen ruotsalaisen Allsvenskan-seura Malmö Redhawksin kanssa. Malmö panosti joukkueeseensa kautta 2007–2008 varten suuresti, sillä seura tavoitteli paikkaa Ruotsin korkeimmalta sarjatasolta Elitserienistä kaudelle 2008–2009 pudottuaan Allsvenskaniin keväällä 2007. Nieminen pelasi seurassa hyvän kauden pelaten runkosarjassa 34 ottelua, joissa hän teki pisteet 9+15=24. Pudotuspeleissä Nieminen pelasi kymmenen ottelua tehoin 2+4=6. Malmö ei kovasta panostuksestaan huolimatta onnistunut nousemaan Elitserieniin, ja vuoden 2008 toukokuussa seura tiedotti ostaneensa Niemisen ulos sopimuksestaan, joka olisi kattanut Niemiselle ruotsalaisseurassa vielä kauden 2008–2009.
Pian sen jälkeen, kun Malmö oli ilmoittanut Niemisen sopimuksen purkautumisesta Niemisen ilmoitettiin tehneen kaksivuotisen sopimuksen Tampereen Tapparan kanssa. Niemisen huhuttiin ennen Tapparan kanssa tehtyä sopimusta neuvottelevan useiden eri liigojen seurojen kanssa, mutta hän kertoi halunneensa itse siirtyä Tapparaan. Hänen mukaansa Tapparaan siirtymisessä edesauttoivat keskushyökkääjä Janne Ojasen päätös jatkaa peliuraansa tamperelaisseurassa, kuten myös Niemisen Viljami-pojan koulunkäynti. Kaudella 2008–2009 Nieminen teki runkosarjassa 55 ottelussa tehopisteet 21+20=41, mutta Tappara oli tilastollisesti kauden huonoimpia joukkueita eikä päässyt pudotuspeleihin sijoituttuaan runkosarjassa toiseksi viimeiselle sijalle.
Nieminen edusti Tapparaa vielä kauden 2009–2010 pelaten 55 runkosarjaottelua pistein 15+14=29 ja yhdeksän pudotuspeliottelua pistein 3+3=6, mutta Tapparan pudotuspelitaival katkesi puolivälierissä kun se hävisi KalPalle otteluvoitoilla 4–2.
Ura > KHL

Tappara ilmoitti kauden 2009–2010 jälkeen, ettei Nieminen jatka seurassa. Kaudeksi 2010–2011 Nieminen ja myös Tapparassa päättyneellä kaudella pelannut laitahyökkääjä Jonas Enlund siirtyivät kumpainenkin vuoden 2010 kesäkuussa yksivuotisilla sopimuksilla Venäjän KHL-liigan Sibir Novosibirskiin. Sibirissä Nieminen oli joukkueensa toiseksi tehokkain pisteidentekijä runkosarjassa tehtyään 53 ottelussa tehopisteet 12+23=35.
Kaudeksi 2011–2012 Nieminen siirtyi Sibiristä Neftehimik Nižnekamskiin yksivuotisella sopimuksella. Hänen kautensa seurassa kuitenkin päättyi nopeasti, sillä Neftehimik purki Niemisen sopimuksen kuuden runkosarjaottelun jälkeen vuoden 2011 lokakuussa. Nieminen ehti kuudessa Neftehimikissä pelaamassaan ottelussa merkkauttaa yhden maalin ja neljä rangaistusminuuttia.
Jätettyään Neftehimikin Nieminen onnistui löytämään uuden seuran nopeasti, kun hän solmi KHL-seura Dinamo Riian kanssa kauden 2011–2012 loppuun kestäneen sopimuksen. Niemisen sopimus myös Riian kanssa kuitenkin katkesi vajaan kahden kuukauden jälkeen, kun seura purki Niemisen sopimuksen 16 runkosarjaottelun jälkeen vuoden 2011 joulukuussa. 16 ottelussaan Nieminen merkkautti vain yhden maalisyötön ja yhteensä 14 rangaistusminuuttia.
Kahden KHL:ssä epäonnistuneen seurakokeilun jälkeen Nieminen siirtyi vuoden 2012 tammikuussa Ruotsin Allsvenskaniin Örebro HK:n joukkueeseen. Nieminen pelasi ensimmäisen ottelunsa Örebrossa kauden 2007–2008 seuraansa Malmö Redhawksia vastaan ja onnistui jo ensimmäisessä ottelussaan maalinteossa. Hän pelasi Örebrossa kauden loppuun ja teki runkosarjan 15 ottelussaan pisteet 5+4=9. Hän edusti Örebrota myös kuudessa pudotuspeliottelussa.
Ura > Viimeiset kaudet SM-liigassa

Venäjällä ja Ruotsissa vietetyn kauden 2011–2012 jälkeen Nieminen teki kaksivuotisen sopimuksen Tampereen Tapparan kanssa. Tampereelle kaudeksi 2012–2013 palannut Nieminen pelasi kauden 17-vuotiaan Aleksander Barkovin ja Henrik Haapalan rinnalla Tapparan kärkiketjussa. Kausi oli Niemiselle henkilökohtaisella tasolla suurin menestys sitten AHL:n Hershey Bearsissa vietetyn kauden 1999–2000, sillä Barkovin rinnalla Nieminen teki koko SM-liigauransa suurimman yhden kauden maali-, piste- ja syöttölukemansa viimeistellessään runkosarjassa tehopisteet 22+28=50. Hänen tehotilastonsa oli +17, ja koko runkosarjan pistepörssissä hän sijoittui kahdeksanneksi. Tappara oli Helsingin Jokerien jälkeen runkosarjan toiseksi paras joukkue ja eteni pudotuspeleissä pisteet 3+3=6 tehneen Niemisen johdattamana finaalisarjaan, jossa se kuitenkin koki tappion Porin Ässille, joka voitti mestaruuden otteluvoitoin 4–2. Hopeamitaliin päättyneen finaalisarjan jälkeen Nieminen sanoi Tapparan olevan valmis mestariksi vuoden kuluttua.
Kaudella 2013–2014 Tapparan kapteenina pelannut Nieminen teki runkosarjan 55 pelaamassaan ottelussa tehopisteet 7+15=22. Tappara oli runkosarjassa toinen. Niemiselle kauden runkosarja ja pudotuspelit eivät tuottaneet tehopisteiden osalta edellisen kauden tapaista menestystä ja pudotuspelien puolivälieräsarjassa Lahden Pelicansia vastaan tehottomuudesta kärsinyt Nieminen sai jopa seurata yhden ottelun sivusta. Tappara eteni kauden pudotuspeleissä aina finaalisarjaan asti, jossa se kohtasi runkosarjan voittajajoukkueen, Oulun Kärpät. Tappara johti finaalisarjaa jo otteluvoitoin 3–1, mutta Kärpät onnistui tasoittamaan ottelusarjan ja venyttämään mestaruuden ratkaisun seitsemänteen loppuotteluun. Suomen mestaruus ratkesi lopulta mitä tiukimmalla tavalla, kun Kärppien laitahyökkääjä Juhamatti Aaltonen laukoi Kärpät mestariksi seitsemännen ottelun jatkoajalla. Näin ollen Tapparan ja pudotuspeleissä tehopisteet 3+3=6 viimeistelleen Niemisen oli tyydyttävä hopeamitaliin jo toisena vuonna perättäin. Niemisen pudotuspelien kolme maalia olivat jokainen otteluidensa voitto-osumia.
Toukokuun 2014 alussa Tappara ilmoitti, ettei seura käytä Niemisen sopimuksen optiota tulevalle kaudelle. Nieminen kumosi tämän jälkeen huhun mahdollisesta, pelaamiseen vaikuttaneesta loukkaantumisesta sekä hänen ja Tapparan päävalmentaja Jukka Rautakorven päättyneen kauden aikana huonontuneista väleistä. Hän kertoi, että olisi itse ollut halukas jatkamaan uraansa Tapparassa. Niemisen huhuttiin siirtyvän muun muassa takaisin Ruotsiin ja Venäjälle kuten myös Helsingin IFK:hon, mutta Nieminen itse kertoi olevansa edelleen tietämätön tulevan seuransa suhteen. Tapparan ratkaisu Niemisen option hylkäämisestä herätti suuresti närkästyneisyyttä seuran kannattajien keskuudessa. Toukokuun lopulla Niemisen ilmoitettiin siirtyvän Lukkoon. 19. helmikuuta 2015 Ville Nieminen ilmoitti viihtyneensä varsin mainiosti Lukon pelijoukkueessa, mutta lopettavansa silti pelaamisensa kevääseen 2015.
Ura > Maajoukkueessa

Nieminen pelasi 24 A-maajoukkueottelua Suomen paidassa. Näihin lukeutuu kahdet olympialaiset ja yksi World Cup -turnaus, mutta ei yhtään MM-turnausta. Niemisen saldona maajoukkuepeleistä on yksi olympiahopea (Torino 2006) ja World Cup -hopea (2004).
Ura > Valmennusura

Nieminen aloitti vuonna 2015 Mestis-joukkue KeuPa HT:n päävalmentajana. Kaudesta 2016–2017 lähtien Nieminen toimii Jukurien apuvalmentajana. Keväällä 2018 Nieminen nimettiin Lahden Pelicansin uudeksi päävalmentajaksi kauden 2017–2018 lopuksi. Hän aloitti tehtävänsä kesällä kautta 2018–2019 varten. Kaudella 2018–2019 Pelicansin pelatessa HPK:ta vastaan Nieminen sai suihkukomennuksen heitettyään tavaroita jäälle. Jäälle lensivät pyyhe, pikkutakki ja juomapulloja.
Kaudella 2019–2020 Nieminen erotettiin Pelicansin päävalmentajan tehtävästä joukkueen alhaisen sijoituksen vuoksi.
Kaudeksi 2020–2021 Nieminen siirtyi HockeyAllsvenskan-joukkue MODO Hockeyn päävalmentajaksi.
Kaudet 2022-2023, reilun puolistoista kautta Nieminen toimi JYPin apuvalmentajana. Kesken kauden 2023-2024 Rautakorpi sekä Nieminen saivat potkut. 
Kaudeksi 2024-2025 Nieminen palaa Tapparan valmennustiimiin U20-joukkueen päävalmentajana.
Muuta

Nieminen voitti rullakiekon Suomen mestaruuden pelatessaan Team 957:n paidassa vuonna 1999 sekä Pahalammen riveissä vuonna 2014. Hänet valittiin tuolloin myös vuoden rullakiekkoilijaksi Suomessa sekä Rullakiekon SM-liigan All Stars -kentälliseen. Ville Nieminen avioitui kaikessa hiljaisuudessa Kaisa (o.s. Nurmi) Niemisen kanssa elokuussa 2008. Heillä on kolme lasta.
Niemisen anoppi Anne Nurmi oli myös 80-luvulla maajoukkuetason jääkiekkoilija. Ville Niemisen isä Esa Nieminen pelasi 29 ottelua SM-sarjassa Tapparan ja Hilparan joukkueissa vuosina 1964-1970. Villen poika Viljami puolestaan debytoi Tapparan miesten joukkueessa maaliskuussa 2022. Villen siskontytär Linnea Melotindos pelaa Naisten liigaa Ilveksen joukkueessa.
Saavutukset

Stanley Cup -mestaruus kaudella 2000–2001
Olympiahopeaa 2006
Maailmancupin hopeaa 2004
Jääkiekon SM-liiga -hopea kaudella 2012–2013 ja 2013–2014
Aiheesta muualla

Ville Nieminen nhlfinns.comissa
Ville Nieminen Twitterissä
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Teuvo Teräväinen | President’s Trophyn voittaja 2015 | Seuraaja: Jesse Puljujärvi |
Suomen joukkue – Jääkiekon maailmancup 2004
2 Pitkänen |
4 Timonen (A) |
5 Väänänen |
6 Salo |
7 Berg |
8 Selänne |
9 Hagman |
10 Nieminen |
11 S. Koivu (C) |
12 Jokinen (A) |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen |
21 M. Koivu |
22 Eloranta |
24 Laaksonen |
25 Hentunen |
26 Lehtinen |
27 Numminen (A) |
30 Lehtonen |
32 Lydman |
34 Kiprusoff |
35 Toskala |
36 Hahl |
37 J. Ruutu |
39 Kapanen |
44 Niinimaa |
Valmentaja Raimo Summanen
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2002
4 Timonen |
5 Salo |
6 Väänänen |
7 Berg |
8 Selänne |
10 Nieminen |
12 Jokinen |
14 Helminen |
16 Hagman |
17 Kallio |
21 Lumme |
22 Eloranta |
24 Kapanen |
26 Lehtinen |
27 Numminen |
30 Nurminen |
31 Markkanen |
35 Hurme |
36 Ylönen |
37 Ruutu |
41 Aalto |
42 Lind |
44 Niinimaa |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2006
3 Nummelin |
4 Timonen (A) |
5 Kukkonen |
6 Salo |
7 Berg |
8 Selänne |
10 Nieminen |
11 S. Koivu (C) |
12 O. Jokinen |
14 Hagman |
16 Peltonen |
21 M. Koivu |
24 Laaksonen |
25 Hentunen |
26 Lehtinen |
27 Numminen (A) |
30 Norrena |
31 Niittymäki |
32 Lydman |
33 Bäckström |
36 J. Jokinen |
37 Ruutu |
39 Kapanen |
77 Niemi |
Valmentaja Erkka Westerlund
Juliet Burke

| Juliet Burke |
| --- | --- |

Näyttelijä(t):  Elizabeth Mitchell
Ensiesiintyminen:  Kaksi kaupunkia
Viimeinen esiintyminen:  Loppu
Keskeiset jaksot:  Kaksi kaupunkia Ei Portlandissa Yksi meistä Toinen nainen
Henkilötiedot
Koko nimi:  Juliet Burke
Ammatti:  hedelmällisyyslääkäri, automekaanikko
Asuinpaikka:  Miami, Florida, Yhdysvallat
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juliet Burke (o.s. Carlson) on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa Lost, jossa häntä näyttelee Elizabeth Mitchell. Hahmo tuli sarjaan mukaan kolmannella tuotantokaudella.
Taustaa > Ennen saarelle saapumista

Ennen saarelle saapumista tohtori Juliet Burke asui Miamissa lähellä siskonsa Rachelin asuntoa. Juliet työskenteli ex-aviomiehelleen Edmund Burkelle hedelmällisyystutkijana Miamin keskusyliopistossa. Tänä aikana Edmund kiusasi Julietia alistamalla häntä ja rehenteli tälle seksuaalisilla valloituksillaan.
Juliet teki salaa kokeita hedelmättömänä pidetylle syöpäsairaalle siskolleen ja kokeiden onnistuttua Rachel tulikin raskaaksi. Vuonna 2001 Julietille tarjottiin työtä Mittelosin Biotieteessä. Julietin ex-mies uhkaili, ettei päästäisi Julietia lähtemään. Juliet vastasi vitsinä, että voisi hyväksyä työtarjouksen vain, jos bussi ajaisi Edmundin yli. Hyvin pian tämän jälkeen bussi törmäsi Edmundiin tämän ylittäessä suojatietä, ja hän kuoli sisäisiin vammoihinsa. Richard ja Ethan ilmestyivät ruumishuoneelle Julietin luo ja ilmaisivat myötätuntonsa. He pyysivät Julietia uudestaan liittymään yritykseensä, jolloin Juliet suostui.
Saapuessaan Mittelosiin, Juliet yllättyi salailusta, joka koski yritystä. Hänelle ei kerrottu edes yrityksen sijaintia. Richard kuitenkin kertoi Julietille, että hänen siskonsa parantuminen oli syynä hänen värväykselleen ja että hänen tuleva työpaikkansa oli saari, jonka ihmeistä Juliet ei osaisi edes unelmoida.
Taustaa > Saarella ennen lento-onnettomuutta

Juliet saapuu nukutettuna saarelle Toisten sukellusveneellä. Ben ottaa Julietin vastaan ja esittelee tälle huoneensa parakeilta. Juliet oli hyvin kiitollinen sanoen kuitenkin viipyvänsä saarella vain kuuden kuukauden ajan. Benin vaikutuksesta Juliet päätyy kuitenkin viipymään saarella huomattavasti pidempään.
Kolmen vuoden ajan Juliet hoitaa Benin käskystä raskaana olevia äitejä, jotka kaikki kuolevat ennen synnytystä. Julietilla on salasuhde naimisissa olevaan mieheen. Myöhemmin selviää, että Ben on ihastunut Julietiin ja hankkiutuu eroon miehestä saadakseen Julietin itselleen.
Juliet pyytää Beniltä päästä pois saarelta tapaamaan siskoaan, mutta Ben sanoo Rachelin syövän uusiutuneen ja tämän kuolevan ennen kuin Juliet saapuisi hänen luokseen. Ben kuitenkin lupaa parantaa Rachelin, jos Juliet jäisi.
Taustaa > Saarella lento-onnettomuuden jälkeen

Juliet nähdään sarjassa ensimmäisen kerran kolmannen kauden ensimmäisessä jaksossa Kaksi kaupunkia. Jakson alussa hänet nähdään takaumassa lentokoneen syöksyn ajalta.