stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Weldon Johnson
Elämä

Johnson syntyi 1871 Jacksonvillessä, Floridassa. Hänen äitinsä oli Helen Louise Dillet ja isä James Johnson. Helen Louise Dillet oli kotoisin Nassausta, Bahamalta. Johnsonin oli yksi veli, säveltäjä John Rosamond Johnson. Perheen äiti oli ammatiltaan muusikko ja opettaja ja hän toimi veljesten opettajana. 16-vuotiaana Johnson aloitti opinnot Clark Atlantan yliopistossa, joka oli perinteisesti tummaihoisille suunnattu oppilaitos.
Perheen isä toimi luksushotelli St. James Hotelin päätarjoilijana aikana, jolloin Jacksonville oli yksi Floridan ensimmäisiä talvenviettopaikkoja. Tämä innosti Johnsonia opettelemaan käytännön ammatin. Johnson tiesi, että häneen kohdistui suuria odotuksia tummaihoisten oikeuksien edistämisen suhteen.
Johnson muutti veljensä kanssa New Yorkiin osana 1900-luvun alun mustien suurta muuttoliikettä.
Johnson työskenteli neljän vuosikymmenen aikana useissa julkisissa viroissa muun muassa opettajana, diplomaattina ja kansalaisoikeusaktivistina. Vuonna 1904 hän osallistui Theodore Rooseveltin menestyksekkääseen presidentinvaalikampanjaan. Presidentti Roosevelt nimitti Johnsonin Yhdysvaltain konsuliksi Puerto Cabelloon Venezuelaan vuosiksi 1906–1908. Vuosina 1909–1913 Johnson työskenteli konsulina Nicaraguassa.
Johnson avioitui Grace Nailin kanssa vuonna 1910.
Palattuaan Nicaraguasta New Yorkiin Johnson osallistui Harlemin renessanssiin.
Johnson kuoli vuonna 1938 ollessaan lomalla Mainen Wiscassetissa, kun hänen kuljettamansa auto osui junaan. Johnsonin hautajaisiin Harlemissa osallistui yli 2 000 ihmistä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:James Weldon Johnson
Käännös suomeksi
Ismael Blas Rolón Silvero

Ismael Blas Rolón Silvero, S.D.B. (24. tammikuuta 1914 – 8. kesäkuuta 2010) oli katolisen kirkon 23. marraskuuta 1941 vihitty paraguaylainen pappi. Hän yleni piispaksi 23. tammikuuta 1966 ja nousi Asunciónin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 16. kesäkuuta 1970 toimittuaan aiemmin Caacupén hiippakunnan piispana ja Furnos Maiorin titulaaripiispana.
Rolón Silvero jäi eläkkeelle Asunciónin arkkipiispan tehtävistä 20. toukokuuta 1989.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Archbishop Ismael Blas Rolón Silvero, S.D.B. (englanniksi)
Janne Ankkanen

Ruutu tammikuussa 1918 julkaistusta sarjakuvastripistä, jossa Janne Ankkanen suunnittelee Suomelle lippua.
Ruutu Fogelbergin vuonna 1943 piirtämästä ja käsikirjoittamasta sarjasta, jossa Janne kohtaa Aku Ankan.
Janne Ankkanen on piirtäjä Ola Fogelbergin ja kirjailija Jalmari Finnen luoma varhainen suomalainen sarjakuvahahmo, antropomorfinen ankka, joka esiintyi alun perin Suomen Kuvalehdessä lokakuusta 1917 tammikuuhun 1918 ilmestyneessä sarjassa Janne Ankkasen merkilliset vaiheet nykyajan ristiaallokossa. Kyseessä oli Suomen lehdistön ensimmäinen jatkosarjana ilmestynyt sarjakuva, joskaan ei ensimmäinen suomalainen sarjakuva.
Finnen kirjoittama ja Fogelbergin piirtämä sarja kommentoi satiirin ja faabelin keinoin Suomen jännittyneitä yhteiskunnallisia oloja. Sarjan päähenkilö Janne Ankkanen kuvattiin yleensä oman edun tavoittelijana, joka lietsoi epäjärjestystä ja joutui monesti lopulta itse kärsimään toimintansa seurauksista. Sarjassa voidaan nähdä paljon viittauksia Suomen työväestön ja punakaartien levottomuuteen sisällissodan alla. Finne tunnettiinkin porvarillisista mielipiteistään, mutta Fogelberg piirsi samanaikaisesti myös sosiaalidemokraattien Työmieheen ja Kurikkaan. Sarja kommentoi myös Suomen itsenäistymistä, sillä Janne Ankkanen nähtiin suunnittelemassa Suomelle lippua, vaakunaa ja kansallislaulua. Jannen suunnittelemassa Suomen lipussa oli hänen oma kuvansa.
Sisällissodan puhjetessa Suomen Kuvalehti lakkasi ilmestymästä, ja Janne Ankkasen seikkailut päättyivät vain yhdentoista sarjan jälkeen. Sisällissodan päätyttyä sarja ei palannut lehteen, mutta sen sijaan pian ilmestyi samojen tekijöiden 12-sivuinen sarjakuvakirja Janne Ankkanen sotajalalla, jossa Janne yllyttää huonoin seurauksin eri eläinryhmiä kapinaan vahvempiaan vastaan.
Fogelberg elvytti Janne Ankkasen hetkeksi Kansan Kuvalehteen jatkosodan aikana vuonna 1943. Hän kirjoitti uudet tarinat itse, sillä Finne oli jo kuollut. Jannen uudet seikkailut kommentoivat lähinnä sota-ajan arkipäivään liittyviä erikoisuuksia, kuten säännöstelyä ja mustan pörssin kauppaa. Fogelbergin mielestä Disneyn vuonna 1934 esittelemä piirroshahmo Aku Ankka muistutti olemukseltaan ja äkkipikaiselta käytökseltään hämmästyttävästi Janne Ankkasta, mutta hän tajusi, että kyse täytyi olla sattumasta eikä plagioinnista. Vuonna 1943 hän piirsikin sarjan, jossa Janne Ankkanen kohtaa sopuisasti kilpailijansa Aku Ankan.
Janne Ankkasesta julkaistiin vuonna 2011 postimerkki.
Isojärvi (järvi Keuruulla)

| Isojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°17′40″N, 24°33′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kupanjoen valuma-alue (35.66)
Laskujoki:  oja Pahkapuroon 
Järvinumero:  35.664.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,2 m  
Rantaviiva:  1,79 km  
Pinta-ala:  12,873 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIsojärvi 
Isojärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Isojärven kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,9 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Nuuskapuron valuma-alueeseen (35.664) se kuuluu.
Jarl August Reinhold Lindberg

Jarl August Reinhold Lindberg (21. marraskuuta 1850 Helsinki – 8. lokakuuta 1912 Salmi) oli suomalainen merikapteeni, maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Helsingissä syntynyt ja opiskellut Lindberg lähti merille 1870. Perämiehen tutkinnon hän suoritti 1874 ja merikapteenin tutkinnon 1878.  Vuosina 1879–1889 hän purjehti Laatokalla monen eri höyrylaivan päällikkönä. Jätettyään laivaliikennöinnin  Lindberg alkoi maanviljelijäksi Impilahden Kitilään, mutta osallistui sielläkin laivojen rakennukseen, rakensi telakan ja pani alulle Laatokan hinaushöyryliikenteen proomuineen. Myös kunnallismiehenä tunnettu Lindberg oli  talonpoikaissäädyssä Salmin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894 ja 1899. Valtiopäivillä 1891 hän oli pankkivaliokunnan jäsen.
Jarl Edgren

Jarl Edgren (5. heinäkuuta 1898 Karstula – 19. syyskuuta 1979) oli Suomen Puolustusvoimien eversti tykistön aselajissa ja sodanaikainen rykmentin komentaja.
Jarl Edgrenin vanhemmat olivat maanmittausinsinööri Johan Arthur Edgren ja Ellen Alma Maria Marttinen ja puoliso vuodesta 1946 Carin Sofia Sjöberg. Vuonna 1917 ylioppilaaksi tullut Edgren Edgren valmistui Kadettikoulusta 1920, Teknillisen korkeakoulun sotatieteen osastolta 1929 ja sotakorkeakoulusta 1931. Hän palveli Jääkäritykistörykmentissä nuorempana upseerina ja patterin päällikkönä 1920-1929. Raskaan kenttätykistörykmentin patteriston komentajana hän oli 1929-1933. Mittauspatterin päällikkönä hän toimi 1934-1937. Puolustusministeriössä ja pääesikunnassa hän toimi toimistopäällikkönä vuodesta 1938 alkaen jatkosotaan asti. KTR 4:n komentajaksi Edgren nimitettiin 16.8.1941 toimien tehtävässä 13.8.1943 asti. Vuonna 1944 hän komensi KTR 16:a. Sodan jälkeen 1946-1952 Edgren johti Kenttätykistörykmenttiä, minkä jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta, siirtyen Reima-Pukine Oy:n palvelukseen Kankaanpäässä.
Ylennykset: vänrikki 1920, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1929, everstiluutnantti 1938, eversti 1942.
J. Lawton Collins

J. Lawton Collinsin muotokuva vuodelta 1972
Joseph ”Lightning Joe” Lawton Collins (1. toukokuuta 1896 New Orleans, Louisiana – 12. syyskuuta 1987 Washington D.C.) oli Yhdysvaltain maavoimien kenraali.
Valmistuttuaan West Pointista vuonna 1917 Collins astui palvelukseen Yhdysvaltain maavoimiin. Toisen maailmansodan aikaan Collins palveli sekä Tyynenmeren että Euroopan taistelukentillä ja hän oli Korean sodan aikaan Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö. Collinsin armeijaura päättyi vuonna 1956 ja hän jäi eläkkeelle kenraalimajurina.
Joseph Lawton Collinsin veli kenraalimajuri James Lawton Collins palveli myös Yhdysvaltain maavoimissa. Collinsin veljenpoika Michael Collins tuli myöhemmin kuuluisaksi Apollo 11 -astronauttina.
Ismael Kirui

| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Stuttgart 1993 | 5 000 m |  |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | 5 000 m |  |
Ismael Kirui (s. 20. helmikuuta 1975 Marakwet, Kenia) on entinen kenialainen kestävyysjuoksija. Hänen veljensä Richard Chelimo on myös menestynyt kenialainen kestävyysjuoksija.
Kirui juoksi 1990 yleisurheilun nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi 10 000 metrin juoksussa. Vuonna 1992 hän voitti maastojuoksun nuorten maailmanmestaruuden sekä hopeaa nuorten MM-kisojen 5 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän oli 18-vuotiaana aikuisten sarjoissa maastojuoksun MM-kisoissa kolmas ja voitti Stuttgartin MM-kisoissa MM-kultaa 5 000 metrillä ennen Etiopian Haile Gebrselassieta. Hänen voittoaikansa 13.02,75 oli uusi kisaennätys. Hän voitti MM-kultaa myös Göteborgissa 1995 hidasvauhtisessa taktiikkajuoksussa.
Ennätykset

3 000 metrin juoksu: 7.39,82 (1993)
5 000 metrin juoksu: 13.02,75 (1993 ja 1995)
10 000 metrin juoksu: 27.06,59 (1995)
15 kilometrin maantiejuoksu: 42.42 (1998)
Janet Jones

Janet Jones
Janet-Marie Jones (s. 10. tammikuuta 1961) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän meni vuonna 1988 naimisiin Wayne Gretzkyn kanssa. Parilla on viisi yhteistä lasta.
Jones on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Flamingo Kid – hellekesä (1984), Kohti huippua (1986) ja Poliisiopisto 5: Tehtävä Miami Beach (1988).
Aiheesta muualla

Janet Jones Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Janet Hubert-Whitten

Janet Louise Hubert-Whitten (s. 13. tammikuuta 1956) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Bel-Airin prinssissä Vivian Banksin roolissa, kunnes tuli korvatuksi Daphne Maxwell Reidillä.
Aiheesta muualla

Janet Hubert-Whitten Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Iso Tevajärvi

| Iso Tevajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°32′57″N, 25°06′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Kuhmalammiin 
Järvinumero:  14.221.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,8 m  
Pituus:  750 m  
Leveys:  440 m  
Rantaviiva:  2,219 km  
Pinta-ala:  19,167 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Tevajärvi 
Iso Tevajärvi eli Iso Tervajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Tevajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 19,2 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta rannoilla on myös muutama pelto ja järven luoteisranta on soinen. Järvellä on kolme taloa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,8 metriä mpy. Siihen laskevat Härkäjävi, Iso Vuohijärvi, Jyrkynen, Pohjaton, Raudanjärvi, Rieveli ja Terrijärvi. Ison Tevajärven laskuoja lähtee sen itäpäästä ja laskee 700 metrin päässä Kuhmalammiin. Laskuojan pudotus on 2,3 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Täväjärvi.
Vuoden 1965 peruskartassa järven luoteispää oli merkitty nykyistä umpeenkasvaneempana, mutta vuoden 1985 peruskartassa luoteispää oli merkitty nykyistä laajempana. Sekä vuoden 1965 että vuoden 1985 peruskartassa järven länsipuolinen pelto oli huomattavasti nykyistä laajempi.
Jeremy Jordan

Jeremy Jordan -nimisiä henkilöitä ovat:
Jeremy Jordan, oik. Donald Henson (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Jeremy Jordan (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jeremy Jordan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jana Čepelová

| Jana Čepelová |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Slovakia
Tennispelaaja
Pituus:  168 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  1 800 430 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  50. (12.5.2014)
Voitot/tappiot:  321–232
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2013)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2013)
Wimbledon:  3. kierros (2012, 2016)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2014)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  158  (18. toukokuuta 2015)
Voitot/tappiot:  61–53
Aiheesta muualla
jana-cepelova.sk
ITF
WTA
Jana Čepelová (s. 29. toukokuuta 1993 Košice) on slovakialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 50 toukokuussa 2014. Hän on voittanut urallaan seitsemän ITF-turnausta kaksinpelissä ja kolme nelinpelissä.
Junioriurallaan Čepelová oli parhaimmillaan maailmanlistan kahdeksantena. Hän voitti vuoden 2010 Australian avointen tyttöjen nelinpelin Chantal Škamlován kanssa.
Čepelová pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2012, jossa hän eteni kolmannelle kierrokselle.
Aiheesta muualla

Jana Čepelován kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jana Čepelová WTA:n sivuilla (englanniksi)
Jana Čepelová ITF:n sivuilla (englanniksi)
Jasmin Mansaray

Jasmin Mansaray (s. 27. joulukuuta 2004) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Helsingin Jalkapalloklubin junioreissa. Kansallisessa liigassa hän esiintyi ensimmäisen kerran huhtikuussa 2021 Jyväskylän Pallokerhoa vastaan, kun  hän tuli ottelun lopussa vaihdosta kentälle. Hän pelasi kaudella 2021 kaikkiaan seitsemän liigaottelua, jotka kaikki hän aloitti vaihdossa. Kaudella 2022 hän pelasi 20 liigaottelua, joissa hän teki yhden maalin kesäkuussa vierasottelussa Åland Unitedia vastaan, ja saavutti SM-hopeaa.
Mansaray on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Janet Guthrie

Guthrie vuonna 2011.
Guthrien Wildcat 3-DGS, jolla hän sijoittui yhdeksänneksi vuoden 1978 Indianapolis 500:ssa.
Janet Guthrie (s. 7. maaliskuuta 1938) on entinen yhdysvaltalainen autourheilija. Hänet tunnetaan ensimmäisenä naisena, joka on kilpaillut Indianapolis 500 ja Daytona 500 -kilpailuissa. Hän oli yksi ensimmäisistä International Women’s Sports Hall of Fameen valituista.
Guthrien molemmat vanhemmat olivat lentäjiä, ja hänen isänsä opetti hänet lentämään hänen ollessaan 16-vuotias. Hän valmistui fyysikoksi Michiganin yliopistosta vuonna 1960 ja työskenteli Republic Aviationilla tutkimus- ja kehitysinsinöörinä. Guthrie halusi astronautiksi, mutta kun hänen hakemuksensa oli hylätty vuonna 1963, hän kiinnostui kilpa-autoilusta. Vailla sponsoreita tai rahoitusta Guthrie joutui rakentamaan moottorinsa ja tekemään korikorjauksensa itse ja nukkumaan kilpailumatkoilla autossaan.
13 vuoden kilpailemisen jälkeen Guthrieen otti yhteyttä pienen kilpatiimin omistaja Rolla Vollstedt, joka halusi naiskuljettajan Indianapolis 500:an. Vaikka hän oli kokenut kuljettaja, joka oli ajanut kaksi luokkavoittoa Sebringin 12 tunnin ajosta ja osallistunut Daytonan 24 tunnin ajoon, mieskuljettajat protestoivat hänen päästämistään mukaan vuoden 1976 kilpailun karsintaan väittäen häntä turvallisuusriskiksi. Osin kehnon autonsa vuoksi hän ei päässyt mukaan kilpailuun. Harjoituksissa A. J. Foyt lainasi Guthrielle vara-autoaan, ja hänen paras kierrosaikansa olisi riittänyt karsinnan läpäisemiseen.
Vuonna 1977 Guthrie pääsi karsinnasta mukaan itse kilpailuun, mutta kärsi moottoriongelmista ja jäi sijalle 29. Seuraavan vuoden kilpailussa hän sai uransa parhaan Indianapolis 500 -sijoituksen noustuaan 15. lähtöruudusta yhdeksänneksi. Viimeisen kerran hän osallistui Indianapolis 500:an vuonna 1979, jolloin hän jäi 35 kuljettajan joukossa sijalle 34. Guthrien viimeinen suuri kilpailu oli vuoden 1980 Daytona 500. Seuraavan kolmen vuoden ajan hän yritti kerätä rahoitusta kilpauransa jatkamiseen, mutta ei onnistunut. Kaikkiaan Guthrie osallistui vain 11 IndyCar-kilpailuun sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi. NASCAR-sarjassa hän osallistui 33 kilpailuun. Hänen paras sijoituksensa, kuudes, on paras naiskuljettajan sijoitus korkeimman tason NASCAR-kilpailussa.
Kilpauransa jälkeen Guthrie muutti Coloradoon ja kirjoitti omaelämäkerran Janet Guthrie: A Life at Full Throttle. Hän meni vuonna 1989 naimisiin lentäjä Warren Levinen kanssa ja jäi leskeksi vuonna 2006.
Huipputason kilpauransa lyhyydestä huolimatta Guthrie on saanut paljon tunnustusta. Hän oli yksi 72 naisesta, joista tehtiin kortti vuonna 1979 julkaistuun Supersisters-keräilykorttisarjaan. Hänen kypäränsä ja ajopukunsa ovat Smithsonian-instituutissa, ja hänet on valittu sekä International Women’s Sports Hall of Fameen että International Motorsports Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Janet Guthrie Wikimedia Commonsissa
Guthrien kilpa-ajotilastot Racing-Reference.infossa
Janne Ahola (sanoittaja)

Janne Ahola
Janne Ahola (s. 6. toukokuuta 1969[lähde? ] Pori) on suomalainen iskelmäsanoittaja, joka on sanoittanut musiikkia päätyökseen vuodesta 1994 lähtien.
Hän on erikoistunut iskelmä-, tanssi-, lasten- ja pop-musiikkiin ja hänen kappaleitaan esittävät muun muassa Jore Marjaranta, Juhamatti, Kai Jämsä, Kari Vepsä, T. T. Purontaka, Leevi Andersson ja Kalle Jussila.
Hän tekee tiivistä yhteistyötä eri ammattisäveltäjien kanssa, joista esimerkkinä yhteiset teokset Tapio Lauhamaan kanssa.
Janne Ahola on lisäksi ollut vuodesta 2016 Suomen elokuvasäätiön (SES) jäsen.
Sanoituksia

Mikä Sua Rakkaudessa Pelottaa, Jore Marjaranta
Valtatie, Kari Vepsä
Oot joka hetkeni mun, T.T. Purontaka
Tyttö Tai Poika, Kai Jämsä
Kyyneleiden takaa, Leevi Andersson.
Kaksi yhteisä loppuelämää, Kalle Jussila
International Mobile Equipment Identity

International Mobile Equipment Identity (IMEI) on viisitoista merkkiä pitkä matkapuhelimen laitetunnus, jolla voidaan tunnistaa matkapuhelin verkosta. Laitetunnuksiin siirryttiin, koska matkapuhelimia varastettiin ja niiden SIM-kortit vaihdettiin toisiin, minkä vuoksi pelkkä SIM-tunnuksella laitteen tunnistaminen verkosta ei ollut riittävä tapa vaikuttaa puhelimen käyttöominaisuuksiin. Koodin saa näkyviin näppäilemällä *#06# numeronäppäimistöllä.
Verkko-operaattori tallentaa IMEI-koodit Equipment Identity Register (EIR)-tietokantaan.
IMEIn rakenne > Nykyinen

Nykyinen IMEI-rakenne otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2003, joskin vanha rakenne oli sen rinnalla käytössä 1. huhtikuuta 2004 saakka. IMEI on 15 numeroinen merkkijono, jonka kahdeksan ensimmäistä numeroa muodostavat Type Allocation Coden (TAC), joka yksilöi puhelinmallin. Sitä seuraavat kuusi numeroa (SN) kertovat sarjanumeron TACin sisällä ja viimeinen numero on Luhnin algoritmilla laskettu tarkastusnumero. IMEIn rinnalla on olemassa myös IMEISV (IMEI Software Version), jossa IMEIn viimeisen tarkistusnumeron korvaa kaksi numeroa pitkä Software version number (SVN). SVN:n arvo on yksilöllinen kullekin ohjelmistoversiolle TACin sisällä, joskin arvo 00 viittaa prototyyppiohjelmistoon ja 99 on varattu muuhun käyttöön. IMEISV on käytössä matkapuhelimen tunnistautuessa verkkoon; verkkoon ei koskaan lähetetä tarkastusnumeroa, joka on tarkoitettu poistamaan inhimilliset virhemahdollisuudet kopioitaessa sarjanumeroa käsin.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| IMEI | TAC (8) | SN (6) | CD (1) |
| IMEISV | TAC (8) | SN (6) | SVN (2) |
IMEIn rakenne > Ennen 1.1.2003

Alkuperäinen IMEI-rakenne oli myös 15 merkkiä pitkä. Sen ainoa ero oli, että Type Allocation Code oli ainoastaan kuusi numeroa pitkä, ja sitä seurasi kaksi numeroa pitkä Final Assembly Code (FAC). FACin tarkoitus oli ilmaista kokoonpanotehdas, ja jokaisella valmistajalla oli kullekin tehtaalleen oma yksilöllinen numeronsa. Tämä johti kuitenkin sarjanumeroavaruuden tehottomaan käyttöön.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| IMEI | TAC (6) | FAC (2) | SN (6) | CD (1) |
| IMEISV | TAC (6) | FAC (2) | SN (6) | SVN (2) |
IMEI rikoksissa

IMEI-koodien vaihtamista on käytetty rikosseuraamuksen välttelyyn varastetuissa laitteissa,  sekä muissa laitteissa, joihin kohdistuvia pakkokeinoja yritetään välttää.
IMEI-koodin vaihtaminen voi täyttää rikoksen, väärennysaineiston hallussapidon, tunnusmerkistön, mikäli välinettä tai tarviketta pääasiallisesti käytetään väärennysrikosten tekemiseen. Mikäli IMEI-koodi vaihdetaan tarkoituksena käyttää sitä harhauttavana todisteena, voi kyseeseen siis tulla väärennysrikos.
IMEI-koodien kopiointia eli IMEI:n vaihtamista toiseen voi käyttää rikoksissa välttämään esimerkiksi poliisin seurantaa, salakuuntelua ja vuodesta 2014 alkaen myös teknistä laitetarkkailua. Rikolliset ovat esimerkiksi kopioineet käyttämiinsä laitteisiin koodeja kauppojen hyllyillä olevista puhelimista. Teleoperaattorit myöntävät, että verkossa on jatkuvasti samoilla IMEI-koodeilla useita puhelimia. Aina duplikaatti IMEI ei johdu käyttäjistä, joskus myös valmistajat tekevät samalla IMEI:llä useita laitteita. Jos poliisi hakee pakkokeinoille lupaa vain IMEI-koodin perusteella, aiheuttaa tämä myös sen riskin, että poliisi kohdistaa mm. sijainnin seurantaa, kuuntelua tai tietomurtoja teknisenä laitetarkkailuna myös viattomiin ja sivullisiin kansalaisiin, jos heidän IMEI-koodinsa on samalla myös rikollisten laitteissa. Duplikaatti-IMEI-koodien mahdollisuus on rapauttamassa telepakkokeinojen arvoa tutkinnoissa.
Aiheesta muualla

Jukka-Pekka Takala (Oikeusministeriö): Matkapuhelinvarkauksia voi vähentää (Arkistoitu – Internet Archive)
Identify phone model and manufacturer by IMEI or TAC - mobile identification (Arkistoitu – Internet Archive)
TAC and IMEI database
Jarno Nissinen

| Jarno Nissinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jarno Nissinen
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1977 (ikä 47)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä/ Iso laitahyökkääjä
Pituus:  195 cm
Paino:  100 kg
Nyk. joukkue:   Forssan Koripojat
Sarja:  I-divisioona A
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1995−1996 1996−1997 2000−2005 2003 2005−2006 2006−2008 2008−2010 2010−2012 2012−2014 2015−:   HoNsU  HoNsU  Kouvot → KoriKouvot  Porvoon Tarmo  Team Componenta  Forssan Koripojat  BC Jyväskylä  Porvoon Tarmo  Forssan Koripojat
Jarno Nissinen (s. 30. kesäkuuta 1977) on suomalainen koripalloilija.
Laukaan Urheilijoiden kasvatti Nissinen pelasi yhteensä 12 kaudella miesten pääsarjassa seuroinaan HoNsU, Kouvot, Porvoon Tarmo, Team Componenta ja Forssan Koripojat. Kouvoissa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 2004 ja Suomen cupin hopeaa vuosina 2001 ja 2003.
300. runkosarjaottelunsa Nissinen pelasi marraskuussa 2009. Maaliskuussa 2010 hän heitti 2000. pisteensä runkosarjassa.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2004
Suomen cupin hopeaa 2001 ja 2003
J. Lankinen

Johannes Lankinen (Langinen) (12. joulukuuta 1851 Suonenjoki – 19. elokuuta 1919) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Onni ja Liina : seikkailuja maalla ja merellä.    Tekijä, Joensuu 1904
Aapinen alotteleville.      Toimittaja, Joensuu 1905