stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jan Železný
Tilastoja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Parhaat kilpailutulokset (nykyisin hyväksytyllä keihäsmallilla) 10 parhaan keskiarvo 94,01 98,48 (1) Jena 25.5.1996 ME  95,66 (1) Sheffield 29.8.1993  95,54 (1) Pietari 6.4.1993  94,64 (1) Ostrava 31.5.1996  94,02 (1) Stellenbosch 26.3.1997  92,80 (1) Edmonton 12.8.2001  92,42 (1) Ostrava 28.5.1997  92,28 (1) Monaco 9.9.1995  92,12 (1) Lontoo 27.8.1995  92,12 (1) Tokio 15.9.1995  |  Parhaat tulokset sääntöjen vastaisella keihäällä 1990–1992 10 parhaan tuloksen keskiarvo 89,75 94,74 (1) Oslo 4.7.1992  90,72 (1) Lausanne 10.7.1991  90,40 (1) Bratislava 4.6.1991  89,86 (1) Lontoo 12.7.1991  89,66 (1) Oslo 14.7.1990  89,58 (2) Sheffield 15.9.1991  88,78 (1) Zürich 7.8.1991  88,66 (1) Banská Bystrica 25.5.1991  87,76 (1) Barcelona 20.9.1991  87,32 (1) Sevilla 30.5.1991  |  Parhaat tulokset (vanhalla keihäsmallilla) 10 parhaan tuloksen keskiarvo 80,76 84,68 (1) Praha 18.5.1985  82,32 (1) Kladno 11.9.1985  81,82 (3) Nitra 31.8.1985  81,70 (2) Praha 25.5.1985  80,32 (1) Praha 8.9.1984  80,02 (5) Gateshead 29.6.1985  79,86 (3) Praha 14.9.1985  79,74 (1) Praha 13.7.1985  79,38 (3) Praha 21.9.1985  77,72 (3) Praha 28.8.1984  |
Tilastoja > Kausien parhaat heitot

1984: 80,32 Praha 8.9. vanha keihäsmalli
1985: 84,68 Praha 18.5. vanha keihäsmalli
1986: 82,48 Praha 17.8.
1987: 87,66 Nitra 31.5.
1988: 86,88 Leverkusen 28.6.
1989: 84,74 Bratislava 14.6.
1990: 89,66 Oslo 14.7.
1991: 90,72 Lausanne 10.7. ”rypyläkeihäs”
1992: 90,18 Tokio 19.9. (94,74 Oslo 4.7. sääntöjen vastainen keihäs)
1993: 95,66 Sheffield  29.8.
1994: 91,82 Sheffield  4.9.
1995: 92,28 Monaco  9.9.
1996: 98,48 Jena 25.5. ME
1997: 94,02 Stellenbosch 26.3.
1998: –
1999: 89,06 Pariisi 21.7.
2000: 90,59 Pretoria 24.3.
2001: 92,80 Edmonton 12.8.
2002: 87,77 Sheffield 30.6.
2003: 89,06 Pariisi 4.7.
2004: 86,12 Ostrava 8.6.
2005: 83,98 Monaco 10.9.
2006: 86,07 Doha 12.5.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Železný Wikimedia Commonsissa
Miesten keihäänheiton maailmanmestarit
Felicity Kendal

Felicity Kendal vuonna 2016.
Felicity Ann Kendal CBE (s. 25. syyskuuta 1946) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Englannissa ja varttui osaksi Intiassa.
Kendal esiintyi elokuvassa Shakespeare Wallah (1965). Myöhemmin hänet on nähty esimerkiksi televisiosarjoissa Täyttä elämää ja Puutarhaetsivät. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1995.
Kendal on näyttelijä-manageri Geoffrey Kendalin tytär ja näyttelijä Jennifer Kendalin sisko.
Aiheesta muualla

Felicity Kendal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Mayall & the Bluesbreakers

John Mayall & the Bluesbreakers on yksi brittiläisen bluesrockin tunnetuimpia yhtyeitä, joka aloitti toimintansa 1960-luvulta. Yhtyeessä soittivat monet tuon ajan nousevat tai johtavat englantilaiset blues rock -muusikot.
Yhtyeen tunnetuin levy oli Eric Claptonin kanssa vuonna 1966 tehty Blues Breakers with Eric Clapton. Levyn myötä Claptonin maine kasvoi entisestään, mutta hän erosi yhtyeestä. Seuraavan vuoden levyllä Hard Road Claptonin tilalle löydettiin Peter Green, joka hänkin jätti yhtyeen yhden levyn jälkeen. Vuonna 1968 ilmestyi Crusade-levy, jossa kitaristina oli Mick Taylor.
Yhtye on esiintynyt Suomessa muun muassa Pori Jazz -festivaaleilla vuosina 1986, 1991 ja 2001.
Kokoonpanot

Yhtyeessä ovat soittaneet muun muassa:
John Mayall – laulaja, kitaristi, huuliharpisti, kosketinsoittaja
Jack Bruce – basisti ja laulaja (vuonna 1965, myöhemmin Cream)
Eric Clapton – kitaristi ja laulaja (vuonna 1966, myöhemmin Cream sekä Derek and the Dominoes)
Aynsley Dunbar – rumpali (työskenteli myöhemmin Frank Zappan, David Bowien ja Journeyn kanssa)
Mick Fleetwood – rumpali (myöhemmin Fleetwood Mac)
Peter Green – kitaristi (myöhemmin Fleetwood Mac)
Mick Taylor – kitaristi (vuosina 1966–1969, myöhemmin Rolling Stones)
Jon Hiseman – rumpali (vuonna 1968, myöhemmin Colosseum vuosina 1968–1971, 1994–)
Dick Heckstall-Smith – saksofonisti (vuonna 1968, myöhemmin Colosseum vuosina 1968–1971, 1994–2004, perustajajäsen)
Tony Reeves – basisti (vuonna 1968, myöhemmin Colosseum vuosina 1968–1970)
Buddy Whittington – kitaristi (1993-)
Jelizaveta Suvorova

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten nykyaikainen viisiottelu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten nykyaikainen viisiottelu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten nykyaikainen viisiottelu.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten nykyaikainen viisiottelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Darmstadt 1993 | Viesti |  |
|  Kultaa | Siena 1996 | Joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Sofia 1997 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Kultaa | Budapest 1999 | Joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Sofia 1997 | Joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Budapest 1999 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Hopeaa | Millfield 2001 | Viesti |  |
|  Pronssia | Siena 1996 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 1997 | Viesti |  |
|  Kultaa | Tampere 1999 | Joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Györ 1993 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | Moskova 1997 | Joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Varsova 1998 | Joukkuekilpailu |  |
Jelizaveta Mihailovna Suvorova (ven. Елизавета Михайловна Суворова; s. 21. huhtikuuta 1975 Moskova) on venäläinen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän edusti seuratasolla Dynamo Moskovaa. Suvorova voitti MM-kisoissa yhteensä kahdeksan ja EM-kilpailuissa neljä mitalia. Suvorova osallistui olympialaisiin kerran, Sydneyssä 2000. Tuolloin hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi.
John McArthur

John McArthur (16. maaliskuuta 1791 – 28. heinäkuuta 1862) oli brittiläinen merijalkaväen upseeri ja vesivärimaalari. Hän toimi pohjoisessa Australiassa nykyisen Pohjoisterritorion alueella sijaitsevan Port Essingtonin siirtokunnan komentajana kesäkuusta 1839 joulukuussa 1849 tapahtuneeseen siirtokunnan hylkäämiseen asti. Vuonna 1857 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
McArthurin vanhemmat olivat James McArthur ja Katherine Hawkins. Hänen isoveljensä Hannibal oli uraauurtava paimentolainen Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa.
Kapteenin arvoinen McArthur oli vuonna 1838 osana James John Gordon Bremerin retkikuntaa, joka perusti Port Essingtonin siirtokunnan. Hänestä tuli siirtokunnan virallinen komentaja kesäkuussa 1839 Bremerin poistuessa, mutta hän oli ollut epävirallisesti johdossa jo alusta alkaen. Hänen johtajuudellaan oli ilmeisesti suuri merkitys siirtokunnan selviytymisen kannalta.
McArthur yritti Port Essingtonin komentajana kitkeä alaistensa keskuudesta alkoholismia, mihin miehet olivat syrjäisen sijainnin ja virikkeiden puutteen takia taipuvaisia. Hän rankaisi juopottelusta viikon jalkarautoihin sulkemisella, minkä lisäksi hän yritti järjestää alaisilleen aktiviteettejä, kuten voimistelua ja regatan. Alkoholiongelman lisäksi myös sisäiset konfliktit piinasivat siirtokuntaa – Thomas Henry Huxley, joka vieraili Port Essingtonissa vuonna 1849, kuvaili McArthurin ja muiden upseerien välistä keinottelua, juonittelua ja klikkiytymistä samanlaiseksi kuin mongolivaltakunnan kaanin hovissa. Paikallisten alkuperäisasukkaiden kanssa sen sijaan ei esiintynyt ongelmia ja tahot elivät yhteisymmärryksessä. Ainoastaan kerran vuonna 1847 tapahtui välikohtaus, jossa alkuperäisasukasmies sai surmansa brittien käsissä.
Port Essingtoniin sijoitettuna McArthur maalasi jonkin verran vesivärimaalauksia kollegansa Owen Stanleyn tavoin. Hänen teostensa kohteet olivat yleensä idyllisempiä kuin Stanleyn. Hänen vuonna 1839 maalaamaansa teosta View of Victoria, Port Essington, Northern Australia käytetään usein Port Essingtonia kuvattaessa.
Vuoden 1849 marraskuussa Port Essingtoniin saapui Henry Keppelin komentamassa HMS Meanderissa tieto, että siirtokunta oli määrätty hylättäväksi. McArthur määräsi Port Essingtonin asukkaat Meanderin kyytiin, ja alus lähti matkalle kohti Sydneytä, minne saavuttiin 7. helmikuuta 1850.
Kolme kuukautta Sydneyyn saapumisensa jälkeen McArthur matkusti työkyvyttömäksi todettuna Rattlesnake-aluksessa Englantiin. Hän ei enää matkustanut Englannin ulkopuolelle. Vuonna 1857 hän sai ylennyksen kenraalimajuriksi. Hän kuoli 71-vuotiaana 28. heinäkuuta 1862.
Perhe

McArthur sai vaimonsa Maryn kanssa seitsemän poikaa. Heistä kaksi lähti hänen mukanaan Port Essingtoniin ja asui siellä hänen komentajuutensa ajan: James H. McArthur lähti HMS Britomartin kyydissä syyskuussa 1841, mutta John A. McArthur pysyi siirtokunnassa koko sen olemassaolon ajan ja seurasi isäänsä Sydneyyn ja myöhemmin Englantiin.
Jinghong

| Jinghong (kiin>  景洪市, Jǐnghóng Shì) |
| --- | --- |
 Jinghongin kaupungin sijainti (vaaleanpunaisella)  Xishuangbannan prefektuurissa (keltaisella) Yunnanin maakunnassa.
 Koordinaatit: 22°00′03″N, 100°47′51″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Yunnan
Autonominen prefektuuri:  Xishuangbannan dai-kansan autonominen prefektuuri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  piirikuntatason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6 862,89 km²
Väkiluku (2010):  519 935
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  666100
Suuntanumero(t):  0691
Rekisterikilpi:  云K
 
 www.jhs.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jinghong (kiin. 景洪市, pinyin: Jǐnghóng Shì) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Yunnanin maakunnassa. Se on Xishuangbannan dai-kansan autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 6 863 neliökilometriä ja väkiluku 519 935 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 380 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista lounaaseen.
Hallinnollinen jako

Kuntatasolla kaupunki jakauttuu yhteen alipiiriin, viiteen suurkuntaan, kolmeen maalaiskuntaan ja kahteen etniseen kuntaan. Kaupungin keskus on Yunjinghongin alipiiri.
Väestö

Jinghongissa asuu kaikkiaan 13 etnistä kansaa. Vuonna 2013 kaupungissa asui vakituisesti 528 600 henkilöä. 412 813 henkilöllä oli kotitalousoikeus Jinghongissa, näistä vähemistökansojen edustajien määrä oli 289 629 (70,2%). Daiden määrä oli 141 191 (34,2%), hanien määrä oli 73 384 (17,8%) ja jinojen määrä 22 515 (5,5%).
Galleria

Jinghongin kaupunkia vuonna 2015.
Kaupunkimaisemaa Jinghongissa.
Xishuangbanna Gasan lentoasema, tunnettu myös nimenä Jinghongin lentoasema.
Temppeli Jinghongissa.
Vedenroiskintajuhla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jinghong Wikimedia Commonsissa
TravelChinaGuide.com: Jinghong Travel Guide (englanniksi)
YunnanMinorityTravel.com: Highlights in and around Jinghong (englanniksi)
Jouko Luosto

Panu Jouko Tapio Luosto (24. maaliskuuta 1915 – 21. heinäkuuta 1942) oli suomalainen sotakirjailija.
Luosto osallistui talvisodassa Tolvajärven ja Aittojoen taisteluihin, joissa hän toimi joukkueenjohtajana Pajarin komentamissa pohjoishämäläisissä joukko-osastoissa. Osaston miehistä useimmat olivat Tampereelta ja Hämeen pohjoisosista. Hän osallistui Tolvajärven ensimmäiseen hyökkäykseen, jossa kaatui erityisesti Längelmäen, Kuhmoisten ja Mäntän kuntien sotilaita. Tolvajärveltä hyökkäys jatkui itään ja seuraava kova paikka oli Metsänvartijan talo ja Ingoinaho, jonne venäiset olivat linnoittautuneet. Ingoinahon jälkeen suomalaiset jatkoivat Jylmäkänlahden kautta Ägläjärven tuntumaan ja muutaman päivän taistelujen jälkeen venäiset lyötiin Ägläjärvellä. Tämän jälkeen venäläisiä seurattiin Aittojoelle, jonne muodostettiin asemat talvisodan loppuun saakka.
Jatkosodassa Luoston joukko-osasto oli 25.6.1941–21.7.1942 4./Lin.P 5
Luosto kaatui 21. heinäkuuta 1942 Rajajoella, Inkerissä, tarkka-ampujan luodista.
Luosto oli koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän oli naimissa ja hänellä oli yksi tytär
Teoksia

Voittojen tie : reserviupseerin kokemuksia Tolvajärven-Aittojoen rintamalta. WSOY 1941, 2. painos 1942
Faudel

Faudel vuonna 2008.
Faudel Belloua, taiteilijanimeltään Faudel (s. 6. kesäkuuta 1978 Mantes-la-Jolie) on algerialaistaustainen ranskalainen maailmanmusiikin esittäjä.
Faudel syntyi Ranskassa, jossa isoäiti perehdytti hänet algerialaiseen perinnemusiikkiin. Faudelin ensimmäinen julkinen lauluesiintyminen tapahtui hääjuhlassa Oranissa.
12-vuotias Faudel alkoi esittää Khaledin ja Cheb Mamin rai-kappaleita ja perusti pian yhtyeen Les Etoiles du Raï. Faudelin ensimmäinen studioalbumi oli vuonna 1997 julkaistu Baida. Vuonna 1998 hän julkaisi Khaledin ja Rachid Tahan kanssa livelevy 1,2,3 Soleilsin.
Faudelin myöhempiä albumeita ovat Samra (2001), Un Autre Soleil (2003) ja Mundial Corrida (2006). Muusikko on toiminut myös näyttelijänä mm. yhdessä Audrey Tautoun kanssa Happenstance-komediassa 2000. Faudel on vieraana Adelina Ismajlin kappaleessa I love you more. Kappale julkaistiin vuonna 2011.
Toukokuussa 2017 hänen Instagram-tilinsä Faudel ilmoitti julkaisevansa uuden kaksikymmentä kappaleen albumin, joka julkaistiin yhteistyössä RedOne -yhtiön kanssa, sisältäen yhden All Dayin, All Nightin, joka paljastetaan kesäkuussa 2017 [14], [15] ]. Yhden All Day, All Night julkaistiin lopulta 26. huhtikuuta 2018 Touche pas à mon poste -messuilla! C8: lla (televisiokanava) [16].
Fairchild C-82 Packet

| C-82 Packet |
| --- | --- |

Tyyppi:  kuljetuslentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Fairchild Aircraft
Ensilento:  10. syyskuuta 1944
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain ilmavoimat
Valmistusmäärä:  223 
Valmistusvuodet:  1944–1948
Fairchild C-82 Packet on yhdysvaltalainen Fairchild Aircraftin vuosina 1944-1948 sotilaskäyttöön valmistama kaksimoottorinen kuljetuslentokone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1944.
Konetta vuosina 1945 – 1954 käyttäneen Yhdysvaltain ilmavoimien ja siviiliyhtiöiden lisäksi se oli sotilas– ja siviilikäytössä eräissä Etelä–Amerikan maissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Jack Angel

| Jack Angel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. lokakuuta 1930  Modesto, Kalifornia
Kuollut: 19. lokakuuta 2021 (90 vuotta)
Ammatti:  ääninäyttelijä DJ
Puoliso:  Arlene Thornton (1984–2021)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1957–2019
Merkittävät roolit:  Salama (Superystävät) Kuningas Zarkon (Voltron: Defender of the Universe) Ultra Magnus (The Transformers) Nick Fury (Hämähäkkimies)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Jack Angel (24. lokakuuta 1930 Modesto, Kalifornia – 19. lokakuuta 2021) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja DJ.
Biografia

Jack Angel syntyi Modestossa, Kaliforniassa kreikkalaiselle isälle ja yhdysvaltalaiselle äidille. Hän kasvoi Berkeleyssä, Kaliforniassa ja halusi kouluikäisenä tulla kuvataiteilijaksi. Angel pyrki high schoolin jälkeen opiskelemaan California College of Arts and Crafts -kouluun, mutta ei päässyt sisään huonojen arvosanojen vuoksi. Sittemmin hän opiskeli Kalifornian College of Marinissa, kunnes lähti armeijaan. Sittemmin 1950-luvun lopulla hän opiskeli San Franciscon yliopistossa.
Biografia > Ura

Angel teki äänityötä 1950-luvulta lähtien, johon hän päätyi armeijan kautta. Sittemmin palattuaan Korean sodasta takaisin Yhdysvaltoihin hän pyrki elokuvanäyttelijäksi, mutta hänen äitinsä oli tuhlannut pojan opiskelurahat. Angel päätti tämän myötä muuttaa Kaliforniaan ja työskennellä radiossa kuultuaan DJ Don Sherwoodista. Hän päätyi opiskelemaan radioesiintymistä ja koulutuksen jälkeen hänen entinen luokkalainen sai hänelle DJ:n töitä radiosta. Tämän jälkeen Angel työskenteli DJ:nä kahdeksantoista vuotta radiokanavilla kuten KYOS, KJAX, KJBS, KFI ja KMPC. Hän työskenteli myös televisiossa kuuluttajaäänenä sekä televisiomainosten ja elokuvatrailereiden äänenä. Hän oli myös pukusuunnittelijana elokuvissa Suurkaupungin sudet (1961) ja One Man's Way (1963).
Vuonna 1969 Angel siirtyi työskentelemään ääninäyttelijäksi animaatioiden pariin. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli sivurooleissa Hanna-Barberan tuottamissa piirretyissä. Näiden jälkeen Angel ryhtyi tekemään pelkästään äänirooleja saatuaan potkut radiosta. Angelin ensimmäiset merkittävät ääniroolit olivat 1970-luvun lopun Superystävät-piirrossarjan Haukkamies ja Salama, sekä 1980-luvun The Transformers, jossa hänellä oli useita rooleja, kuten Astrotrain, Ultra Magnus, Ramjet, Cyclonus ja Omega Supreme. Samaan aikaan Transformersin kanssa Angelilla oli useita rooleja Voltron: Defender of the Universe -sarjassa, kuten Kuningas Zarkon ja komentaja Yurak. 1990-luvulla Angel teki äänirooleja myös Disneyn elokuviin ja päätyi tätä kautta Pixarin tuottamiin elokuviin. Angel teki ensimmäisestä Toy Story – leluelämää -elokuvasta lähtien äänirooleja Pixarin elokuviin kuten Ötökän elämää, Toy Story 2, Monsterit Oy, Autot ja Toy Story 3.
2000-luvulla Angel perusti oman äänitysstudion, jossa hän muun muassa opetti päätoimisesti ääninäyttelemistä.
Biografia > Muuta

The Numbers -sivuston mukaan Angel on esiintynyt 28 elokuvassa, joiden lipunmyynneistä on kertynyt yhteensä 3,3 miljardia dollaria. Tämän myötä hänet on listattu sijalle neljätoista kaikkien aikojen TOP 100 lippujenmyyntilistalla. Angel on myös 1990-luvun lipunmyyntilistalla yhdeksäs kolmellatoista elokuvalla, joista kertyi yhteensä 1,4 miljardia dollaria.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Toy Story 3 | Chunk |
| 2008 | Horton | Old Time Who |
| 2006 | Autot | sivuäänet |
| 2006 | Ice Age 2 | sivuäänet |
| 2002 | Aarreplaneetta | sivuäänet |
| 2002 | Lilo ja Stitch | sivuäänet |
| 2002 | Rapsittie Street Kids: Believe in Santa | Bob |
| 2002 | Henkien kätkemä | sivuäänet |
| 2001 | Monsterit Oy | sivuäänet |
| 2001 | A.I. – Tekoäly | Teddy |
| 2001 | Joutsenlaulu | Justice of the geese |
| 1999 | Toy Story 2 | sivuäänet |
| 1999 | Rautajätti | sivuäänet |
| 1999 | Tarzan | sivuäänet |
| 1998 | Egyptin prinssi | sivuäänet |
| 1998 | Ötökän elämää | The Fly Brothers |
| 1997 | Herkules | sivuäänet |
| 1996 | Notre Damen kellonsoittaja | sivuäänet |
| 1995 | Balto | Nikki |
| 1995 | Toy Story – leluelämää | Mr. Shark, Rocky Gibraltar |
| 1992 | Aladdin | sivuäänet |
| 1991 | Fievel matkalla villiin länteen | sivuäänet |
| 1991 | Kaunotar ja hirviö | sivuäänet |
| 1991 | Ankronikka: Kadonneen lampun metsästäjät | sivuäänet |
| 1989 | Pieni merenneito | sivuäänet |
| 1988 | Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? | sivuäänet |
| 1988 | Beetlejuice | Saarnaaja (ääni) |
| 1987 | Action Force: The Movie | Wetsuit |
| 1986 | The Transformers: The Movie | Astrotrain |
| 1983 | Vuosisadan kauppa | kuuluttaja |
| 1975 | Funny Lady | radiokuuluttaja |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | TV-sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2008 | Tuho-osasto | PA-kaiuttimen kuuluttaja |
| 2006 | Ben 10 | Technorg |
| 2005 | Avatar | merirosvo kapteeni, sivuäänet |
| 2005 | Harvey Birdman, Attorney at Law |  |
| 2005 | The Grim Adventures of Billy & Mandy | Master Control |
| 2000 | Hey Arnold! | Superintendent Chaplin |
| 1999 | Sonic Underground | Gondar |
| 1997 | Hämähäkkimies | Nick Fury |
| 1996 | Casper | Dracula, sivuäänet |
| 1996 | All-New Dennis the Menace | sivuäänet |
| 1995 | Space Strikers | Victory the Solarian |
| 1995 | The Mask | sivuäänet |
| 1993–1994 | Sonic the Hedgehog | SWATbots |
| 1993 | Bonkers | Max Coody |
| 1992 | Hopon poppoo | poliisi, piirisyyttäjä |
| 1991 | The Legend of Prince Valiant | sivuäänet |
| 1991–1992 | Varjoankka | Litkuliini, Bud Flood |
| 1991–1992 | Where's Waldo? | sivuäänet |
| 1991 | Spacecats | sivuäänet |
| 1991 | ProStars | sivuäänet |
| 1990 | Pilipalipilotit | Usher, High Marshall, tarjoilija, sivuäänet |
| 1990 | Peter Pan and the Pirates | Cookson, Mullins |
| 1989 | Turtles – mutanttikilpikonnat | Rex One |
| 1988 | Ring Raiders | Make |
| 1988 | Dino-Riders | sivuäänet |
| 1988 | Ankronikka | sivuäänet |
| 1988 | Jem | Emmett Benton |
| 1987 | The Real Ghost Busters | kapteeni Jack Higgins |
| 1986–1988 | Murharyhmä | kertoja |
| 1985 | Action Force | Wet Suit, Pierre LaFonte |
| 1985 | The Super Powers Team: Galactic Guardians | Haukkamies, Samurai, Salama |
| 1984–1987 | The Transformers | Astrotrain, Ultra Magnus, Omega Supreme, Ramjet, Cyclonus |
| 1984–1985 | Voltron: Defender of the Universe | Kuningas Zarkon, komentaja Yurak, Mogor |
| 1984 | SuperFriends: The Legendary Super Powers Show | Samurai/Toshio Eto |
| 1981 | Hämähäkkimies | Dr. Donald Blake, Man-Mountain Marko, Moe |
| 1981–1989 | Smurffit | sivuäänet |
| 1980 | SuperFriends Hour | Salama, Haukkamies, Samurai |
| 1979 | Scooby-Doo and Scrappy-Doo | sivuäänet |
| 1978 | Superystävät | Salama, Haukkamies, Samurai |
| 1977 | The All-New Super Friends Hour | Salama, Haukkamies, Samurai |
| 1974 | The Six Million Dollar Man | tornioperaattorin ääni |
| 1969–1970 | Scooby-Doo, Where Are You! | sivuäänet |
Yksityiselämä

Angelin ensimmäinen puoliso oli Barbara, josta hän erosi vuonna 1980. Neljä vuotta myöhemmin hän meni naimisiin Arlene Thorntonin kanssa, joka omistaa oman agentuurin. Heillä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Jack Angel Biography
Jack Angelin haastattelu
The Transformers Wiki
Jeff Bingaman

Jeff Bingaman
Jesse Francis “Jeff” Bingaman Jr. (s. 3. lokakuuta 1943 El Paso, Texas) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti New Mexicoa Yhdysvaltain senaatissa tammikuusta 1983 tammikuuhun 2013.
Hän voitti vuoden 1982 vaaleissa yhden kauden istuneen senaattori Harrison Schmittin ja tuli valituksi uudelleen vuosina 1988, 1994, 2000 ja 2006. Hän ei asettunut enää ehdolla vuonna 2012.
Bingaman opiskeli Harvardin yliopistossa hallintotiedettä ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1965. Hän jatkoi opintojaan Stanfordin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa, ja valmistui lakimieheksi vuonna 1968. Hän tapasi lakia opiskellessaan vaimonsa Anne Kovacovichin, jonka kanssa hänellä on poika. Bingaman on metodisti.
Essex Junction

| Essex Junction |
| --- | --- |
 Essex Junctionin keskustaa.

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Vermont
Piirikunta:  Chittenden
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,28 km²
 – Josta vettä:  0,46 km² 
Väkiluku (2020):  10 590
 – Väestötiheys:  860 as./km²
 
 https://www.essexjunction.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Essex Junction on kaupunki Yhdysvalloissa Vermontin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 10 590 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Chittendenin piirikunnassa. Essex Junction sai kaupunkioikeudet 1. heinäkuuta 2022.
Väestö

Vuonna 2020 Essex Junctionin 10 590 asukkaasta valkoisia oli 82,3 %, aasialaisia 10,2 % ja mustia 1,2 %. 15,2 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 15,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Essex Junction Wikimedia Commonsissa
Johannes Klockars

Johannes Klockars
Johannes Klockars (7. syyskuuta 1867 Maalahti – 2. lokakuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Klockars oli vuosina 1920–1926 Vasa-Postenin päätoimittaja. Tätä ennen hän oli työskennellyt toimittajana muun muassa lehdissä Balder ja Fram sekä vastaavana toimittajana Fritt Folk -lehdessä. Toimittajuuden lisäksi hän toimi Kruunupyyn ruotsalaisen kansanopiston johtajana, Osakeyhtiö Framin toimitusjohtajana ja Suomen ruotsalaisten maalaiskuntien liiton toiminnanjohtajana.
Klockars toimi kolmen vuoden ajan kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä, vuodesta 1924 vuoteen 1927. Hän oli eduskunnan talousvaliokunnan jäsen. Paitsi kansanedustajana, hän toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kuntakokouksen puheenjohtajana ja Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Kruunupyyn edustajana.
Klockars perusti vuonna 1888 Suomen ensimmäisen ruotsinkielisen nuorisoseuran Maalahteen. Hänen luottamustehtäviinsä kuuluivat muun muassa Suomen ruotsalaisen raittiusliiton, Suomen ruotsalaisen nuorison liiton ja Suomen vegetarisen yhdistyksen puheenjohtajuudet. Klockarsille myönnettiin vuonna 1920 kunnallisneuvoksen arvonimi.
Klockars oli naimisissa kahdesti, vuodesta 1891 vuoteen 1910, puolisonsa kuolemaan asti, Maria Elisabet Häggmanin kanssa ja vuodesta 1911 Karin Anna Loide Wahlbäckin kanssa. Historioitsija Birgit Klockars (1912–1996) oli hänen tyttärensä.