Sortavalan työväenyhdistys
Historia > Perustaminen ja alkuvaiheet

Sortavalan työväenyhdistyksen perustamiskokous pidettiin 24. helmikuuta 1889 silloisessa Raittiusravintolassa. Aloite yhdistyksen perustamiseksi lähti paikallisesta käsityöläisseurasta nahkurimestari J. Kinnuselta, sillä kisällien ja oppipoikien iltamiin toivottiin tanssin lisäksi sivistävää ohjelmaa. Yhdistys toimi ensin vuoden verran väliaikaisilla säännöillä pormestarin luvalla järjestäen nk. keskustelukokouksia, joissa jäsenet pitivät esitelmiä, lausuivat runoja ja vaihtoivat mielipiteitä alustajan käsittelemästä keskustelukysymyksestä. Ensimmäisessä kuukausikokouksessa päätettiin ottaa myös naisia jäseniksi joidenkin vastustuksesta huolimatta. Aluksi yhdistyksen puheenjohtajana toimi J. Kinnunen  ja sitten mallikoulun eli seminaarin harjoituskoulun johtaja Abraham Pietikäinen ja rahastonhoitajana työmestari K. Lappalainen. Uudet säännöt, joihin oli haettu mallia maan muista työväenyhdistyksistä, hyväksyttiin 9. maaliskuuta 1890, ja ne saivat Viipurin kuvernöörin virallisen vahvistuksen samana vuonna. Sääntöjensä mukaan yhdistyksen tarkoitus oli toimia paikkakunnan työväestön yhdyssiteenä ja edistää heidän henkisiä ja aineellisia etujaan. Yhdistyksen puheenjohtajaksi valittiin v. 1890 Sortavalan seminaarin lehtori Ernst Hagfors (s. 1859), varapuheenjohtana toimi vuodeta 1892 alkaen kirjansitoja J. Anttonen (s. 1864), sihteerinä (kirjurina) vuonna 1889 valittu kirjapainomestari K. V. Helander (s. 1862) ja rahastonhoitajana vuonna 1890 valittu kelloseppä R. Edelman (s. 1858) Vuonna 1892 yhdistykseen kuului 90 jäsentä, joista 26 oli ”säätyhenkilöitä”. ja muut etupäässä kauppa-apulaisia ja käsityöläismestareita.
Yhdistyksen tärkeintä ja suosituinta toimintaa olivat sivistävät iltamat, joista ensimmäiset järjestettiin 5.5.1889 sekä ohjelmalliset retket ja laivamatkat. Myös yhdistyksen vuonna 1893 perustetun puhuja- ja keskusteluseuran järjestämät keskustelukokoukset keräsivät osallistujia. Niin ikään yhdistyksessä toimi laulukuoro Yhdistys jakoi apurahoja kerjäläispoikien työkoulun ylläpitoon ja hädänalaisten auttamiseen maan itäosassa  Vuonna 1894 yhdistys perusti oman lukusalin, jonne tilattuissa 10 lehdessä oli myös työväenlehtiä.
Alkuaikoina yhdistyksen jäsenistöön ei kuulunut juurikaan varsinaista työväkeä, vasta 1890-luvun jälkipuoliskolla, kun alettiin käsitellä eri ammattiryhmien työaikoja ja työajan lyhentämistä, erityisesti ulkotyöläiset alkoivat kiinnostua yhdistyksen toiminnasta.
Muita yhteiskunnallisia kysymyksiä, joihin mielenkiinto yhdistyksessä kohdistui, olivat valtiollisissa ja kunnallisissa vaaleissa veroäyrien mukaan määräytyvän äänimäärän rajoittaminen enintään 10 ääneen, minkä edistämiseksi yhdistys lähetti valtiopäivämiesten luokse valtuuskunnan v. 1890, ja seuraavana vuonna aloite ruokailun järjestämiseksi ulkona työskenteleville rautatieläisille.
Kymmenisen vuotta perustamisensa jälkeen vuoden 1898 helmikuussa työväenyhdistys pääsi muuttamaan tilavampaan huoneistoon ja kokouksia pidettiin kuukausittain Oman talon rakentaminen oli jo suunnitteilla ja sen hyväksi kerättiin rahaa yhdistyksen iltamissa arpajaisilla. Toiminta alkoi vilkastua myös yhteiskunnallisissa kysymyksissä. Jouduttiin ottamaan kantaa uuteen työväenpuolueeseen liittymiseen Yhdistyksen pyrkimyksenä oli myös edistää työväen rakennusosakeyhtiöiden perustamista rakentamaan terveellisiä ja ajanmukaisia asuntoja asuntopulan helpottamiseksi, mutta se toteutui vasta 1900-luvun ensimmäisinä vuosina. Yhdistys antoi niin ikään lausunnon ja muutosehdotuksia uudesta elinkeinolaista. vastauksena senaatin asettaman komitean kiertokirjeeseen. Naiskuoro oli laajentunut menestyksekkääksi sekakuoroksi ja laulunjohtajalle maksettiin palkkaa. Vuonna 1899 puheenjohtajana oli työmestari A. Longa, varapuheenjohtajana ajuri J. Kuosmanen, rahastonhoitajana kirjaltaja K. W. Helander, sihteerinä nuohooja A. Laukkanen ja johtokunnan muina jäseninä palovartija P. Partanen, muurari M. Partanen, maalari H. Moilanen, neidit O. Kiiveri, M. Anttonen ja M. Ahokas. Huvitoimikuntaan kuuluivat koristemaalari Aug. Lindgren, maalari H. Moilanen, suutari E. Ikonen ja neidit Maria Anttonen ja Miina Ahokas. Yhdistyksessä oli tuolloin 74 jäsentä.