stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tieturi
Palvelut > Osaamiskartoitukset

Organisaation osaamisen kehitystarpeita Tieturi kartoittaa sähköisin kyselyin ja haastatteluin organisaation avainhenkilöiden keskuudessa.
Koulutuksen vaikuttavuusarviointi pohjautuu nykyaikaisiin oppimisteorioihin ja ottaa huomioon opitun siirtymisen organisaation osaamiseksi. Arvioinnista saavat palautetta niin oppija itse kuin organisaation edustajakin. Arviointi toteutetaan yhdessä asiakkaan kanssa.
Palvelut > Sertifiointiohjelmat ja -testit

Tieturi on valtuutettu Pearson VUE-testikeskus.
Tieturilla voi suorittaa ITIL-, COBIT-, Lean IT-, TOGAF-, ISTQB-, CSPO-, CSM-, DASA-, IPMA-, Prince-, PMP-, SAFe- tai IREB-sertifiointeja.
Tieturissa sertifiointiohjelmiin liitetään koulutusta, joka on käynyt läpi tutkintovaatimusten määrittelijätahon virallisen tarkastus- ja hyväksyntäprosessin. Kouluttajat ovat kuhunkin ohjelmaan erikseen hyväksyttyjä. Valmennukset porrastetaan eri tutkintotasoille.
Toimipisteet

Tieturilla on toimipisteet Helsingissä, Tampereella, Jyväskylässä sekä Oulussa. Tieturin tytäryhtiöllä Informatorilla on toimipisteet Tukholmassa ja Göteborgissa
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut
Emma Laine

| Emma Laine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Suomi
Tennispelaaja
Pituus:  164 cm
Paino:  58 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  2004–2019
Palkintorahat:  506 301 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  50. (7.8.2006)
Voitot/tappiot:  293–206
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2006)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2006)
Wimbledon:  1. kierros (2006)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2005, 2006)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  64  (30. lokakuuta 2006)
Voitot/tappiot:  321–175
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Emma Johanna Laine (s. 26. maaliskuuta 1986 Karlstad, Ruotsi) on suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 50 elokuussa 2006 ja nelinpelissä sijalle 64 lokakuussa 2006. Grand Slam -turnauksissa hän on selviytynyt neljä kertaa toiselle kierrokselle. WTA-tasolla hän on pelannut kerran kaksinpelin puolivälierissä ja kaksi kertaa nelinpelin välierissä. Hän on voittanut ITF-tasolla 11 kaksinpeliturnausta ja 42 nelinpeliturnausta.
Laine on kaikkien aikojen korkeimmalle sijoitettu suomalainen naistennispelaaja. Hän on pelannut Suomen Fed Cup -joukkueessa vuodesta 2001 alkaen. Hän on voittanut eniten otteluita joukkueessa.
Vasenkätinen Laine pelaa kahden käden rystyllä. Hän nousee harvoin verkolle ja viihtyy parhaiten kovilla kentillä.
Huhtikuussa 2019 Laine ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa Fed Cup -kotiturnaukseen huhtikuussa 2019 Helsingissä.
Ura > Lapsuus ja juniorikilpailuja (–2003)

Laine aloitti tenniksen pelaamisen viisivuotiaana osallistuttuaan isosiskonsa Essin kanssa Lahden Verkkopalloseuran järjestämään pallokouluun. Tenniksen lisäksi hän harrasti koripalloa.
Laine voitti ensimmäisen ulkokenttien Suomen mestaruutensa 14-vuotiaana. Elokuussa 2002 hän sai villin kortin Nordea Nordic Light Openiin Espoossa. Ensimmäisen WTA-ottelunsa hän hävisi Petra Mandulalle. Australian avoimissa 2003 hän selviytyi tyttöjen kaksinpelin välieriin. Keväällä hänet valittiin ITF:n junioritiimiin. Vuoden aikana hän selviytyi tyttöjen kaksinpelissä Wimbledonissa välieriin ja Ranskan avoimissa ja Yhdysvaltain avoimissa 2003 kolmannelle kierrokselle. Elokuussa hän sai taas villin kortin Nordea Nordic Light Openiin, mutta hävisi avausottelunsa Zuzana Ondráškoválle.
Ura > ITF-kiertueelta uran huipulle (2004–2006)

Vuoden 2004 Laine kierteli ITF-kilpailuja voittaen Tiptonin, Capriolon, Torre del Grecon ja Jerseyn turnaukset. Lokakuussa hän selviytyi karsintojen kautta Luxemburgin WTA-turnaukseen. Avauskierroksella hän voitti Magdalena Maleevan ja samalla ensimmäisen WTA-tason ottelunsa. Toisella kierroksella hän hävisi Dinara Safinalle.
Alkuvuodesta 2005 Laine kierteli ITF-turnauksia ja WTA-turnauksien karsintoja ilman kummempaa menestystä. Ranskan avoimissa 2005 hän hävisi niukasti kolmannella karsintakierroksella Clarisa Fernándezille. Elokuussa 2005 hän selviytyi karsintojen kautta Nordea Nordic Light Openin Tukholmassa. Voitettuaan avauskierroksella María Sánchez Lorenzon hän hävisi Catalina Castañolle. Viikkoa myöhemmin hän voitti Helsingin ITF-turnauksen. Yhdysvaltain avoimissa hän selviytyi karsintojen kautta ensimmäiseen Grand Slam -turnaukseensa. Hän voitti avauskierroksella Peng Shuain, mutta hävisi toisella kierroksella Francesca Schiavonelle. Syksyllä hän selviytyi vielä kaksi kertaa WTA-turnauksen toiselle kierrokselle. Vuoden lopulle hän oli nostanut maailmanlistan sijoituksensa sataan.
Australian avoimissa 2006 Laine voitti Nuria Llagostera Vivesin, mutta toisella kierroksella entinen maailmanlistan ykkönen Martina Hingis päihitti hänet. Helmikuun alussa Laine selviytyi Pattayan WTA-turnauksen puolivälieriin voitettuaan Zi Yanin ja Mara Santangelon. Puolivälierissä hän hävisi Jelena Kostanić Tošićille. Pacific Life Openissa hän selviytyi neljännelle kierrokselle saatuaan luovutusvoiton Flavia Pennetasta. Neljännellä kierroksella hän hävisi Gisela Dulkolle. Ranskan avoimissa hän voitti Yulia Fedossovan, mutta hävisi toisella kierroksella Venus Williamsille. Wimbledonissa Gisela Dulko tiputti Laineen ensimmäisellä kierroksella. Heinäkuussa hän selviytyi parinsa Hana Šromován kanssa Cincinnatin WTA-turnauksen välieriin. Elokuussa hän saavutti maailmanlistalla sijan 50, mikä jäi hänen uransa korkeimmaksi. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti Meilen Tun, mutta hävisi toisella kierroksella Jelena Dementjevalle. Pekingin WTA-turnauksessa hän selviytyi parinsa María José Martínez Sánchezin kanssa välieriin.
Ura > Ylikuntoa ja pitkä sairastelukierre (2007–2012)

Vuonna 2007 Laine ei pystynyt uusimaan edellisen kauden saavutuksiaan. Hän putosi ensimmäisellä kierroksella Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa ja jäi karsintoihin Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa. Vuoden aikana hän söi lukuisia antibioottikuureja. Laineen terveys romahti kunnolla vasta syksyllä, jolloin hän joutui pakkolevolle ylikunnon takia.
Laine palasi parannuttuaan kilpakentille toukokuussa 2008, mutta vasta syksyllä lääkärit totesivat Laineen sydämen olevan terve. Vuoden ainoaksi valopilkuksi jäi voitto Alexandra Panovasta Nordea Nordic Light Openin avauskierroksella. Tammikuussa 2009 Laine voitti kuudennen ITF-turnauksensa Glasgow'ssa. Huhtikuussa hän joutui taas sairauslomalle, jonka jälkeen hän palasi kilpailemaan heinäkuun lopulla. Elokuussa hän voitti Savitaipaleen ITF-turnauksen. Vuonna 2010 hän pääsi loppuotteluun Helsingin ITF-turnauksessa.
Alkuvuodesta 2011 Laine mietti jo uransa lopettamista kuluvaan kauteen, mutta vahvisti loppuvuodesta jatkavansa ainakin vielä ensi vuoden. Vuonna 2011 hän ei edennyt ITF-turnauksissa välieriä pidemmälle. Alkuvuodesta 2012 hänellä todettiin mykoplasma, ja hän meni myös olkapääleikkaukseen.
Ura > Paluu kilpakentille (2014−2019)

Laine palasi kilpakentille vasta kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 2014. Maaliskuussa hän pääsi karsintojen kautta mukaan Egyptin ITF-turnaukseen, jonka hän lopulta voitti. Hän voitti siellä myös nelinpelin. Syksyllä 2015 Laine muutti Hongkongiin, jossa hän saavutti joulukuussa uransa 11:nnen ITF-turnausvoiton kaksinpelissä.
Yksityiselämä

Emma Laineen isä Erkki oli jääkiekkoilija, joka voitti muun muassa hopeaa Calgaryn olympialaisista 1988. Laineen isä kiersi usein tyttärensä mukana kilpailuissa. Isän kiekkouran vuoksi Laineen syntymäpaikka on Karlstad. Emma Laineen sisar Essi on entinen tennispelaaja ja äiti Erika SM-tason uimari. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Eiran aikuislukiosta syksyllä 2008.
Tilastot > Kaksinpelimenestys vuosittain

| Turnaus | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian avoimet | – | – | 2. kierros | 1. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – |
| Ranskan avoimet | – | – | 2. kierros | 1. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – |
| Wimbledon | – | – | 1. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| Yhdysvaltain avoimet | – | 2. kierros | 2. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| ITF-turnausvoitot | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 |
| Kauden päätösranking | 165 | 100 | 77 | 214 | 403 | 371 | 285 | 495 | – | – | 537 |  |
Tilastot > Nelinpelimenestys vuosittain

| Turnaus | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian avoimet | – | – | 1. kierros | 1. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – |
| Ranskan avoimet | – | – | 2. kierros | 2. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – |
| Wimbledon | – | – | 3. kierros | 2. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – |
| Yhdysvaltain avoimet | – | – | 2. kierros | 1. kierros | – | – | – | – | – | – | – | – |
| ITF-turnausvoitot | 5 | 1 | 0 | 3 | 6 | 4 | 6 | 4 | 0 | 2 | 5 | 2 |
| Kauden päätösranking | 194 | 182 | 65 | 89 | 150 | 177 | 155 | 151 | – | – | 476 |  |
Vuoden 2006 Australian avoimissa Laine kohtasi toisella kierroksella kolminkertaisen mestarin Martina Hingisin.
Therac-25

Therac-25 oli tietokoneohjattu sädehoitolaite, jonka oli valmistanut kanadalainen yritys Atomic Energy of Canada Limited (AECL). Hoitolaite oli osallisena kuudessa säteilyonnettomuudessa Kanadassa ja Yhdysvalloissa vuosina 1985-1987, jossa sädehoidossa olleet potilaat saivat yliannostuksen radioaktiivista säteilyä. Ohjelmointivirheistä johtuvat tapahtumasarjat johtivat siihen, että laite antoi säteilyä satoja kertoja enemmän verrattuna normaaliin annokseen, jonka johdosta potilas vammautui vakavasti tai jopa kuoli. Onnettomuudet korostivat ohjelmointivirheistä johtuvia vaaroja ja riskejä, ja niitä on käytetty esimerkkitapauksina terveysteknologian, ohjelmistotuotannon ja tietokone-etiikan liittyvien riskien osalta.
Laitteen kuvaus > Kehityshistoria

Therac-25 oli tyypiltään lineaarikiihdytin, jonka edeltäjiä olivat 1970-luvulla kehitetyt mallit Therac-6 ja Therac-20. Aiemmat mallit AECL oli kehittänyt ranskalaisen CGR-yhtiön kanssa. Mallin numero viittasi käytettävän röntgensäteilyn energiamäärään: Therac-25 pystyi tuottamaan energiamäärältään 25 megaelektronivoltin elektronisuihkun, kun aiemmat mallit pystyivät tuottamaan 6 MeV ja 20 MeV. Therac-25 hyödynsi myös aiemmmissa malleissa käytettyjä ohjelmistoja. Lisäksi aikaisempien mallien tapaan Therac-25 -laitetta ohjattiin PDP-11-sarjan tietokoneella.
Laitteen kuvaus > Laitteen toiminnot

Laitteessa oli kolme toimintoa:
Kenttävalotila, joka mahdollisti potilaan ja laitteessa olevan kollimaattorin asettamisen oikeaan asentoon suhteessa toisiinsa valaisemalla hoitoalueen näkyvällä tavallisella valolla
Suora elektroniterapia, jossa kapea elektronisuihku johdettiin potilaaseen magneettien avulla
Suuritehoinen säteilyterapia eli fotoniterapia, jossa potilaaseen ohjattiin röntgensäteilyä. Säteily muodostettiin elektronisuihkuvirran avulla joka oli ensin suodatettu. Säteilyterapiaa varten tarvittiin satakertaisesti tehokkaampi elektronisuihkuvirta, kuin elektroniterapiassa.
Laitteen ongelmat ja ongelmien juurisyyt

Laitteessa oli kaksi merkittävää ohjelmistovirhettä. Ensimmäinen virheistä mahdollisti sen, että jos laitteen operaattori valitsi suuritehoisen säteilyterapia-tilan ennen nopeasti siirtymistä elektroniterapia-tilaan, jäi elektronisuihku suuritehoisempaan tilaan ilman suodatinta. Toinen ohjelmistovirhe johti siihen, että laitteen elektronisuihku pystyi aktivoitumaan myös kenttävalotilassa, jolloin suodatinta ei ollut elektronisuihkun edessä.
Juurisyitä olivat muun muassa:
AECL ei ollut testannut huolellisesti ohjelmiston ja laitteiston yhteentoimivuutta.
Ohjelmisto ei sisältänyt virheidenpaljatusta tai virheidenkäsittelyä joka olisi huomannut ohjelmointivirheet tai laitteen virheellisen käytön.
AECL ei ollut koskaan testannut sädehoitolaitetta kokonaan ohjelmiston ja laitteiston yhdistelmänä omissa testaustiloissaan, vaan laite otettiin käyttöön suoraan sairaalassa.
Theater of Salvation

| Theater of Salvation Edguy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 1. helmikuuta 1999
 Tyylilaji: Power metal
 Kesto: 63.18
 Levy-yhtiö: AFM Records
Edguyn muut julkaisut
| Vain Glory Opera 1998 | Theater of Salvation 1999 | Mandrake 2001 |
Theater of Salvation on saksalaisen power metal -yhtye Edguyn neljäs studioalbumi. Vuonna 1999 julkaistu levy on ensimmäinen, jonka tekemisessä mukana olivat rumpali Felix Bohnke ja basisti Tobias Exxel. Siihen asti bassoa soittanut Tobias Sammet keskittyi kosketinsoittimiin ja laulamiseen.
Kappalelista

"The Healing Vision" – 01:11
"Babylon" – 06:10
"The Headless Game" – 05:31
"Land of the Miracle" – 06:32
"Wake up the King" – 05:43
"Falling Down" – 04:36
"Arrows Fly" – 05:03
"Holy Shadows" – 04:31
"Another Time" – 04:07
"The Unbeliever" – 05:47
"Theater of Salvation" – 14:10
Kokoonpano

Tobias Sammet – Laulu
Tobias "Eggi" Exxel – Basso
Jens Ludwig – Kitara
Dirk Sauer – Kitara
Felix Bonkhe – Rummut
Arvostelut

AllMusic:
Metalliluola: 8½/10
Aiheesta muualla

Theater of Salvation Discogsissa. (englanniksi)
Edguyn kotisivut (englanniksi)
Albumi Theater of Salvation Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Theatinerkirche

Theaterinerkirche
Theatinerkirche (saks. Theaterinerkirche St. Kajetan und Adelheid) on kirkko Münchenissä, Baijerissa, Saksassa. Sen arkkitehtuuri edustaa italialaista myöhäisbarokkia.
Theatinerkirche, Michael Wening 1701
Historia

Kirkko rakennettiin vuosina 1663–1690 Baijerin vaaliruhtinas Ferdinand Marian ja vaaliruhtinatar, Savoijin prinsessa Henriette Adelaiden (1636–1676) esikoispojan, kruununprinssi Max Emanuelin (Maksimilian II Emanuel) 10 vuotta odotetun syntymän kunniaksi. Sen suunnittelusta vastasi alun perin italialainen arkkitehti Agostino Barelli (1627– n. 1697). Barellin jälkeen suunnitteluvastuu siirtyi sveitsiläiselle Enrico Zuccallille, joka lisäsi kirkkoon vastoin alkuperäisiä Barellin suunnitelmia kaksi tornia. Hän myös saattoi vuosina 1676–1690 loppuun 71-metrisen keskuskupolin suunnittelun. Julkisivun suunnittelivat François de Cuvillés ja François de Cuvillés nuorempi vuosina 1756–1758.
Myös Nymphenburgin linna rakennettiin hartaasti odotetun kruununprinssin syntymän kunniaksi ja on Agostino Barellin suunnittelema.
Sisätilat

Kirkon sisätilojen stukkokoristelut ja figuurit tehtiin vuosina 1685-1688. Niiden suunnittelusta vastasivat G. B. Moretti, G. Brenni, Nicolo Petri ja Wolfgang Leutner. Mustanpuhuvan saarnastuolin on valmistanut Andreas Faistenberger vuonna 1686.
Hautaukset

Kirkossa sijaitsee Wittelsbachin hallitsijasuvun hautakammio eli krypta, johon ovat haudattuina 47 Baijerin hallitsijaa, heidän puolisonsa sekä lapsiaan.
vaaliruhtinas Ferdinand Maria ja Savoijin prinsessa Henriette Adelaide (1636–1676) sekä heidän monet pieninä kuolleet lapsensa;
edellisten poika Maksimilian II Emanuel ja tämän puoliso Puolan prinsessa Therese Kunigunde Sobieska (1676–1730)
Kaarle VII ja puoliso keisarinna Maria Amalia sekä heidän tyttärensä Baijerin herttuatar Maria Anna Josefa (1734–1776)
Maksimilian III Joosef ja puoliso Saksin prinsessa Maria Anna Sofia (1728–1797)
Karl Teodor
Maksimilian I Joosef ja toinen puoliso Baijerin kuningatar Karoline Friederike (1776–1841) sekä heidän pieninä kuolleet lapsensa Maximilian Joseph Karl (1801–1803) ja Maximiliana Josephe Karoline (1810–1821)
Ludvig I:n ja kuningatar Theresen pojat: Kreikan kuningas Otto sekä tämän puoliso kuningatar Amalie von Oldenburg (1818–1875), prinssihallitsija Luitpold sekä tytär Baijerin prinsessa Alexandra (1826–1875); Luitpoldin puoliso Itävallan arkkiherttuatar Auguste Ferdinande (1825–1864) sekä heidän lapsensa prinssi Arnulf (1852–1907) ja prinsessa Therese (1850–1925)
Baijerin prinssi Arnulf ja puoliso Liechtensteinin prinsessa Therese (1850–1938) sekä heidän poikansa prinssi Heinrich (1884–1916)
Baijerin prinssi Rupprecht ja puoliso Baijerin herttuatar Marie Gabrielle (1878–1912) sekä heidän pieninä kuolleet lapsensa prinssi Luitpold (1901–1914), prinsessa Irmingard (1902–1903) ja prinssi Rudolf (1909–1912)
Sivukappeliin ovat haudattuina Maksimilian II sekä puoliso Baijerin kuningatar, Preussin prinsessa Marie (1825–1889).
Aiheesta lisää

Theatinerkirche, virallinen kotisivu (englanniksi)
Tietoa Theatinerkirchestä Münchenin kaupungin sivuilla
1 2 3 4  Theatinerkirche München www.theatinerkirche.de. Viitattu 14.9.2024.
↑  Bavarian Palace Administration | Nymphenburg | Nymphenburg Palace | History www.schloss-nymphenburg.de. Viitattu 14.9.2024.
↑  Theatinerkirche München www.theatinerkirche.de. Viitattu 13.9.2024.
Theatinerkirche, kirkkotilan keskilaiva
Thirdspace

| Babylon 5:Thirdspace |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jesús Salvador Treviño
Käsikirjoittaja:  J. Michael Straczynski
Perustuu:  J. Michael Straczynskin luomaan televisiosarjaan Babylon 5
Tuottaja:   Douglas Netter  J. Michael Straczynski 
Säveltäjä:  Christopher Franke
Kuvaaja:  John C. Flinn III
Leikkaaja:  David W. Foster
Pääosat:   Bruce Boxleitner  Claudia Christian  Mira Furlan  Patricia Tallman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Babylonian Productions
Levittäjä:  Turner Network Television Netflix
Ensi-ilta:   19. heinäkuuta 1998 (Yhdysvallat, televisioensi-ilta)  25. maaliskuuta 2000 (Suomi) 
Kesto:  94 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thirdspace (engl. Babylon 5: Thirdspace) on J. Michael Straczynskin vuonna 1998 käsikirjoittama televisioelokuva, joka liittyy kiinteästi televisiosarjaan Babylon 5. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat ajallisesti alkuperäisen televisiosarjan 4. ja 5. tuotantokauden väliin. Elokuva on esitetty Suomen TV:ssä nimellä Kolmas ulottuvuus.
Juoni

Babylon 5:n miehistö löytää hyperavaruudesta tuntematonta alkuperää olevan muinaisen esineen. Hieman myöhemmin käy ilmi, että artifaktilla on telepaattisia ominaisuuksia ja se vaarantaa kaikkien asemalla olevien hengen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bruce Boxleitner  | … |  kapteeni John Sheridan   |
|  Claudia Christian  | … |  luutnantti Susan Ivanova   |
|  Mira Furlan  | … |  Delenn   |
|  Patricia Tallman  | … |  telepaatti Lyta Alexander   |
|  Richard Biggs  | … |  Stephen Franklin, M.D.   |
The Reckoning (Laurenne/Louhimon albumi)

| The Reckoning Netta Laurenne & Noora Louhimo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. heinäkuuta 2021
 Kesto: 42.59
 Levy-yhtiö: Frontiers Records
Listasijoitukset
  22. (albumilista)    5. (fyysinen albumilista)
The Reckoning on Netta Laurenteen & Noora Louhimon duettoalbumi, joka julkaistiin 9. heinäkuuta 2021.
Kappaleet

Time to Kill the Night – 3.53
The Reckoning – 2.56
Tongue of Dirt – 4.02
Striking Like a Thunder – 4.35
Bitch Fire – 3.54
Hurricane Love – 4.32
To the Wall – 4.30
Viper’s Kiss – 3.35
Walk Through Fire – 3.44
Dancers of Truth – 7.13
Arvostelut

Inferno:
Imperiumi: 7½/10
Kaaoszine: 5/10
Soundi:
The Red Bulletin

| The Red Bulletin |
| --- | --- |

Aihealue:  urheilu
Kustantaja:  Red Bull Media House
Julkaisija:  Red Bull Media House
ISSN:  ISSN 2079-4258
Perustettu:  2005
Kotikunta:  Wien
Kotimaa:   Itävalta
Ilmestymistiheys:  kuukausittain
Kieli:  englanti, saksa, ranska ja espanja
Aiheesta muualla
Kotisivu
The Red Bulletin on itävaltalainen Red Bull Media Housen kustantama ja julkaisema suurin aikakauslehti. Se ilmestyy neljällä eri kielellä 12 kertaa vuodessa. Lehden levikki on maailmanlaajuisesti 3,1 miljoonaa kappaletta.
Historia

The Red Bulletin ilmestyi aluksi vuosina 2005–2008 vain Red Bullin Formula 1 -tallin omana varikkohuumorilehtenä, jonka ensimmäinen numero ilmestyi 2005 Monacon GP:n viikonloppuna. Alun perin lehden piti ilmestyä jo Imolassa. Syksyllä 2006 lehti tuli luettavaksi myös nettiin. Keväällä 2007 McLarenin tallipäällikkö Ron Dennis kielsi lehden lukemisen tallinsa varikkotiloissa.
Aiheesta muualla

Red Bulletin Kotisivut
Red Bull Media Housen kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Red Bulletin
Käännös suomeksi
Theo Janssen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Theo Janssen
Syntymäaika: 27. heinäkuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Arnhem, Alankomaat
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Ajax
Pelinumero: –
Junioriseurat
: Vitesse
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2008 2003–2004 2008–2011 2011– | Vitesse → Genk Twente Ajax | 206 (21) 15 (2) 86 (18) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2006– | Alankomaat | 5 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. toukokuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. toukokuuta 2011.
Theo Janssen (s. 27. heinäkuuta 1981 Arnhem, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Vasenjalkainen Janssen tunnetaan erityisesti hyvänä vapaapotkujen antajana.
Seurajoukkueura

Janssen on Vitessen kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 12. joulukuuta 1998. Kauden 2003–2004 hän pelasi lainalla belgialaisessa Genkissä. Vitesse-aikanaan häntä vaivasivat loukkaantumiset ja pelikiellot. Kesällä 2008 Janssen siirtyi Twenteen.
Seurajoukkueura > Auto-onnettomuus

Marraskuussa 2009 Twente hyllytti Janssenin kahdeksi kuukaudeksin, kun hän jäi kiinni autolla ajamisesta alkoholin vaikutuksen alaisena. Tilanne johti onnettomuuteen, jossa Jansenin kyydissä ollut entinen ammattilaismaalivahti Kevin Moeliker joutui sairaalaan. Moeliker oli koomassa muutamia päiviä. Hän menetti onnettomuudessa toisen korvansa.
Maajoukkueura

Janssen teki ensiesiintymisensä Alankomaiden maajoukkueessa elokuussa 2006 ottelussa Irlannin tasavaltaa vastaan.
Aiheesta muualla

Janssenin tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
The Recruit

| The Recruit |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roger Donaldson
Käsikirjoittaja:   Roger Towne  Kurt Wimmer  Mitch Glazer 
Tuottaja:   Jeff Apple  Gary Barber  Roger Birnbaum 
Säveltäjä:   Klaus Badelt  Robert Milo Williams 
Kuvaaja:  Stuart Dryburgh
Leikkaaja:  David Rosenbloom
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Touchstone Pictures  Spyglass Entertainment Group  EIEIO Productions Inc.  Birnbaum/Barber 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
The Recruit, televisioesityksessä myös The Recruit – agenttikokelas (engl. The Recruit) on yhdysvaltalainen toimintatrilleri vuodelta 2003. Elokuvan on ohjannut Roger Donaldson. Sen pääosissa esiintyvät Colin Farrell (James Clayton) ja Al Pacino (Walter Burke).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Al Pacino  | … |  Walter Burke   |
|  Colin Farrell  | … |  James Douglas Clayton   |
|  Bridget Moynahan  | … |  Layla Moore   |
|  Gabriel Macht  | … |  Zack   |
|  Kenneth Mitchell  | … |  Alan   |
|  Ron Lea  | … |  Bill Rudolph   |
|  Karl Pruner  | … |  Dennis Slayne   |
Aiheesta muualla

The Recruit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Erkki Järvinen (täsmennyssivu)

Erkki Järvinen voi tarkoittaa:
Erkki Järvinen (1904–1991), kolmiloikkaaja ja mäkihyppääjä
Erkki Järvinen (s. 1948), jääkiekkoilija
Erkki Järvinen (s. 1960), yritysjohtaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Erkki Järvinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.