stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helmimuurat

| Helmimuurat |
| --- | --- |
 Helmimuura (Hylophylax naevius)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Helmimuurat Hylophylax  Ridgway, 1909
Katso myös
   Helmimuurat Wikispeciesissä   Helmimuurat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helmimuurat (Hylophylax) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Helmimuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 3 lajia.
Helmimuuriin kuuluvia lajeja

Helmimuura (Hylophylax naevius)
Helmirintamuura (Hylophylax naevioides)
Helmiselkämuura (Hylophylax punctulatus)
Aiheesta muualla

ITIS: Hylophylax (englanniksi)
Henry Huntingdonilainen

Henry Huntingdonilainen (engl. Henry of Huntingdon, k. noin 1157) oli Huntingdonin arkkidiakoni melkein viidenkymmenen vuoden ajan. Tässä virassa hän seurasi isäänsä Nicholasta. Hän kirjoitti muutamia merkittäviä teoksia, tärkeimpänä Historia Anglorum, Englannin historia, jota hän kirjoitti 1120-luvulta aina Henrik II:n hallituskaudelle saakka. De contemptu mundi puolestaan kertoo satiirin keinoin aikansa johtavista miehistä ja naisista.
Kirjallisuutta

Crouch, D.: The Norman – The history of a Dynasty.  London:  Hambledon Continuum, 2002.  (englanniksi)
Hilppakasvit

| Hilppakasvit |
| --- | --- |
 Limnanthes vinculans
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Hilppakasvit Limnanthaceae  R.Br., nom. cons.
Suvut
 hilpat (Limnanthes R.Br.) 
Katso myös
   Hilppakasvit Wikispeciesissä   Hilppakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hilppakasvit (Limnanthaceae) on koppisiemenisheimo Brassicales-lahkossa. Niitä on kahdeksan lajia, jotka kuuluvat yhteen, hilppojen (Limnanthes), tai ehkä kahteen sukuun. Hilppakasvit ovat kotoisin Pohjois-Amerikan lauhkeasta vyöhykkeestä. Tunnetuin laji lienee koristekasvina käytetty tipuhilppa eli hilppa (Limnanthes douglasii). Valkohilpasta (Limnanthes alba) saadaan valkohilpan siemenöljyä, jota voidaan käyttää ihonhoitotuotteissa samaan tapaan kuin jojobaöljyä.
Tuntomerkit

Hilppakasvit ovat melko pehmeävartisia ruohoja. Lehtiasento on kierteinen. Lehdet ovat korvakkeettomat, syväliuskaiset tai kerrannaiset. Kukassa on kookas laitaviereinen verhiö, melko avoimena siirottava teriö, ja emiön vartalo tai vartalot ovat gynobaasisia eli kiinnittyvät sikiäimen tyveen, eivätkä kärkeen niin kuin yleensä. Hedelmä on lohkohedelmä, joka hajoaa lyhytpiikkisiksi ja yksisiemenisiksi merikarpeiksi eli hedelmyksiksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hilppakasvit – Limnanthaceae
Helmina

| Helmina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Vastineita eri kielissä:  Helmiina, Helmine 
Nimen alkuperä:  Vilhelmina
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helmina on naisen etunimi. Se on Vilhelmina-nimen ruotsalainen lyhentymä. Helmina voi toisaalta olla myös pidentymä saksalaisesta naisennimestä Helma, joka pohjautuu Helm-alkuisiin ja -helma-loppuisiin nimiin (esim. Helmtraud, Wilhelma).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 60–90 Helmina-nimistä naista.
Nimipäivä

Vuosina 1986–1992 Helminalla oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 10. lokakuuta.
Tunnettuja Helminoja

Helmina von Chézy (1783–1856), saksalainen runoilija, toimittaja ja libretisti
Henry Koski

Henry Koski (1887 Orivesi – 1952 Superior, Wisconsin) oli amerikansuomalainen toimittaja sekä työväen- ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.
Vuokraviljelijän perheeseen syntynyt Koski muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1907, työskenteli metsä- ja kaivostyöläisenä ja liittyi sosialistiseen liikkeeseen. Hän toimi ammattiliiton virkailijana ja Työmiehen toimittajana ja liittyi 1920-luvun alussa kommunistiseen liikkeeseen. Vuosina 1923–1926 Koski oli Työmiehen päätoimittaja. Hän erosi Yhdysvaltain Suomalaisesta Työväenjärjestöstä ja kommunistipuolueesta amerikansuomalaisesta Keskusosuuskunnasta käydyn taistelun aikana. Sen jälkeen Koski toimi Keskusosuuskunnan johdossa ja työskenteli Työväen Osuustoimintalehden toimittajana.
Henry Hunt

Henry Hunt. Adam Buckin akvarelli noin vuodelta 1810.
Henry Hunt (6. marraskuuta 1773 Upavon – 15. helmikuuta 1835 Alresford) oli uudistusmielinen brittiläinen radikaalipoliitikko, joka sai lempinimen "Orator" (Puhuja) pitämistään kuuluisista puheista, joissa hän kannatti yleistä äänioikeutta ja parlamentaarisia uudistuksia. Huntin maine puhujana tuli tunnetuksi koko Britanniassa, kun hän johti 60 000 – 80 000 ihmisen kokoontumista, joka osoitti mieltään parlamentaarisen uudistuksen puolesta St. Peter's Fieldsillä Manchesterissa 16. elokuuta 1819. Yritykset pidättää Hunt ja tilaisuuden muut järjestäjät johti sekasortoon ja väkivaltaisuuksiin. Tämä tapahtuma tuli sittemmin tunnetuksi nimellä Peterloon verilöyly. Verilöylyssä kuoli 11 ja loukkaantui 500 aseetonta mielenosoittajaa. Hunt itse ei vahingoittunut tapahtumassa.
Elämä

Henry Hunt oli taustaltaan maanomistaja. Hän opiskeli 10 vuotta paikallisessa oppikoulussa, jonka jälkeen hän ryhtyy auttamaan isäänsä Thomas Huntia perheen tilusten hoidossa. Thomas Huntin kuoltua Henryn omistukseen siirtyi 3000 eekkeriä maata Wiltshiressa sekä suuri kartano tiluksineen Somersetissä.
Vuonna 1800 Henry Hunt joutui kiistaan lordi Brucen kanssa, joka komensi Wiltshiren vapaaehtoisjoukkoja. Joukot olivat tappaneet muutamia fasaaneja luvatta. Lordi Bruce haastoi Huntin oikeuteen, jossa Hunt katsottiin syylliseksi ja hän joutui kuudeksi viikoksi vankilaan. Oikeudenkäynnin aikana Hunt tapasi radikaalin lakimiehen Henry Cliffordin, joka ajoi yleistä äänioikeutta. Clifford tutustutti Huntin useisiin poliitikkoystäviinsä, ja Hunt päätti lähteä mukaan politiikkaan. Hunt joutui pian riitoihin paikallisten maanomistajien kanssa ja muutti vuonna 1810 Worthiin. Siellä hän alkoi osallistua aktiivisemmin politiikkaan. Hän sai mainetta loistavana puhujana ja häntä alettiin pyytää puhujaksi yleisötilaisuuksiin. Nainä aikoina hän sai lisänimensä 'Orator'. Vuonna 1816 Henry  Hunt piti puheita suurissa uudistuksia vaativissa kokouksissa Birminghamissa, Blackburnissa, Nottinghamissa, Stockportissa ja Macclesfieldissä.
Vuonna 1818 Henry Hunt valittiin radikaalien ehdokkaaksi Westminsterin vaalipiirissä. Vaalikampanjassaan Hunt kannatti vuotuisia parlamenttivaaleja, yleistä äänioikeutta, vaalisalaisuutta ja viljalakien kumoamista. Vaikka Hunt oli suosittu esiintyjä vaalikokouksissa ja kansanjoukkojen suosikki, hän sai kuitenkin vain 84 ääntä vaaleissa eikä tullut valituksi.
Elokuun 16. päivänä vuonna 1819 Henry Hunt ja Richard Carlile puhuivat 80 000 ihmisen kokouksessa parlamentin uudistamisesta St Peter's Fieldsillä Manchesterissa. Paikalliset tuomarit määräsivät yeomanryn (osa-aikainen ratsuväki) hajottamaan kokouksen. Juuri kun Henry Hunt oli aloittamassa puhettaan, joukot hyökkäsivät väkijoukon kimppuun ja surmasivat monia ihmisiä. Hunt, Samuel Bradford ja kahdeksan muuta liikkeen johtajaa pidätettiin, ja heitä syytettiin "laittoman ja kapinallisen kokoontumisen järjestämisestä tyytymättömyyden lietsomiseksi". Hunt todettiin syylliseksi ja tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen Ilchesterin vankilaan. Vankilassa ollessaan Hunt kirjoitti muistelmansa, joissa hän yritti selittää, miksi hänestä oli tullut radikaali uudistaja. Hän kirjoitti myös Ilchesterin vankilan oloista paljastusteoksen A Peep into Prison.
Vapautumisensa jälkeen Hunt jatkoi agitaatiota parlamentaarisen uudistuksen puolesta, ja vuonna 1830 hänet valittiin Ison-Britannian parlamenttiin Lancashiren Prestonista. Uudistusliikkeen toiminta johti vuoden 1832 reformilakiin. Ironista kyllä laki johti siihen, että niin sanotut "lahonneet kauppalat" poistettiin vaaliluettelosta, jolloin Hunt menetti parlamenttipaikkansa vuoden 1832 vaaleissa.
Hell of a Tester

| Hellofatester Rasmus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : H.I.P. studio, Millbork studio (Liquid), Finnvox Studios (Vibe)
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Robert Palomäki
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 37.18
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  17.
Rasmuksen muut julkaisut
| Playboys 1997 | Hellofatester 1998 | Into 2001 |
Hell of a Tester (tai Hellofatester) on suomalaisen Rasmus-yhtyeen (nyk. The Rasmus) vuonna 1998 ilmestynyt, kolmas pitkäsoitto. Suomessa albumi myi kultaa ja sen single Liquid äänestettiin vuoden singleksi.
Kappaleet

Every Day (3,17)
Dirty Moose (3'26)
Swimming With The Kids (3'29)
Man In The Street (3'31)
Tonight Tonight (1'51)
City Of The Dead (3,19)
Liquid (4,16)
Pa-Pa (2'15)
Vibe (2,47)
Help Me Sing (3'24)
Tempo (4,49)
Kappaleet > Musiikkivideot

Liquid
Helena Vatanen

| Helena Vatanen |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 1.2.1911–1.2.1914  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Kuopion itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1871 Eno
Kuollut: 16. huhtikuuta 1937 (65 vuotta) Helsinki
Helena Vatanen (o.s. Immonen, 28. joulukuuta 1871 Eno – 16. huhtikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1914.
Elämä

Helena Vatanen syntyi Enon Pirttivaarassa loinen Anna Maria Immosen (s. 1836) aviottomana lapsena. Vatanen oli myös itse loisena ja myöhemmin mäkitupalaisen vaimona Enon Nesterinsaaressa, kunnes hänen puolisonsa sai työpaikan Kaltimon pahvitehtaalta. Vatanen lähti työväenliikkeeseen suurlakon jälkeen. Hän vaikutti Kaltimon työväenyhdistyksessa ja toimi sen naisosaston puheenjohtajana.
Vatanen valittiin kansanedustajaksi vuonna 1911. Eduskunnan matrikkeleiin hänen tittelikseen merkittiin "työmiehen vaimo". Seuraavissa vaaleissa Vatanen ei lähtenyt ehdolle. Sisällissodan jälkeen syksyllä 1918 Paukkajassa asunut Vatanen valittiin Enon kunnanvaltuustoon. Puolisonsa kuoltua vuonna 1922 Vatanen muutti Helsinkiin, jossa hän kuoli 65-vuotiaana huhtikuussa 1937. Vatanen on haudattu Malmin hautausmaalle.
Perhe

Helena Vatasen puoliso oli työmies Heikki Vatanen (1867-1922), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Heikki Vatasen veli oli kansanedustaja Juho Vatanen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helena Vatanen Wikimedia Commonsissa
Harry Ackerman

| Harry Ackerman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. marraskuuta 1912 Albany, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 3. helmikuuta 1991 (78 vuotta) Burbank, Kalifornia
Ammatti:  televisiotuottaja
Puoliso:  Mary Shipp (1939–) Elinor Donahue (1961–)
Harry Ackerman (17. marraskuuta 1912 Albany, New York, Yhdysvallat – 3. helmikuuta 1991 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen televisiotuottaja.
Dartmouth Collegesta vuonna 1935 valmistunut Ackerman tuli vuonna 1948 CBS:lle tuottajaksi ja ohjelmasuunnittelun varajohtajaksi, ja hän oli mukana tuottamassa muun muassa televisiosarjoja Lucy ja minä ja Gunsmoke. 1956 Ackerman perusti Ticonderoga Productionsin, joka loi muun muassa Leave It to Beaver -televisiosarjan.
Ackerman sai kaksi Emmy-palkintoa, ja vuonna 1985 hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Aiheesta muualla

Harry Ackerman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Harry Akst

| Harry Akst> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. elokuuta 1894
Kuollut: 31. maaliskuuta 1963 (68 vuotta)
Muusikko
Soittimet:  piano 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Harry Akst (15. elokuuta 1894 – 31. maaliskuuta 1963) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Akst aloitti uransa laulaja Nora Bayesin taustapianistina. Vuonna 1916 hän tutustui armeijassa ollessaan lauluntekijä Irving Berliniin. Berlin otti Akstin töihin julkaisuyhtiöönsä vuonna 1919, ja vuonna 1921 miehet kirjoittivat yhdessä kappaleen ”Home Again Blues”.
Akstin, Sam M. Lewisin ja Joe Youngin kappale ”Dinah” vuodelta 1925 nousi yhdeksi 1920-luvun levytetyimmistä kappaleista. Sen ovat nauhoittaneet muun muassa Ethel Waters, Ted Lewis, Bing Crosby, Mills Brothers, Boswell Sisters, Fats Waller ja Sam Donohue. Waters nauhoitti myös Akstin ja Grant Clarken kappaleen ”Am I Blue?” vuonna 1929.
Vuonna 1927 Akst osallistui Broadway-musikaalin Artists and Models tekemiseen. Vuonna 1929 hän muutti Hollywoodiin saadakseen töitä elokuvamusikaalien säveltäjänä. Hän myös näytteli pientä roolia joissakin elokuvissa. Hän sävelsi musiikkia moniin elokuviin, mukaan lukien Vaalea viettelijätär (1933) ja Dixie-Daisy ja murhamysteeri (1943). Vuonna 1934 hän kirjoitti musiikkia Broadway-näytelmään Calling All Stars. Hänen viimeiseksi menestyneeksi sävellyksekseen jäi Sidney Clairen sanoittama ”Travelin’ Light” vuodelta 1937.
Toisen maailmansodan aikana Akst johti Al Jolsonin taustayhtyettä tämän kiertäessä laulamassa yhdysvaltalaisille joukoille Euroopassa. Hän osallistui vuonna 1954 Manny Curtisin kanssa Salvatore d’Espositon kappaleen ”Anema e Core” kääntämiseen englanniksi.
Akst kuoli Los Angelesissa 31. maaliskuuta 1963. Hänet valittiin vuonna 1983 Songwriters Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

Harry Akst Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Janne Hauhtonen

| Janne Hauhtonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Pori, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Haba, Hauhtis, Hallin Janne
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  TuTo (I-div.) JYP (SML) HIFK (SML) Syracuse Crunch (AHL) Brynäs IF (SEL) Jokerit (SML) TPS (SML)
Janne Hauhtonen (s. 5. heinäkuuta 1979 Pori) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Isokokoisen Hauhtosen vahvuuksiin kuuluu voima, kiekonsuojaaminen, kahden suunnan pelaaminen, puolustuspelaaminen ja johtajuus. Hänen heikkouksiin kuuluu ailahtelevainen kiekollinen peli, luistelu sekä vuosien mittaan tullut hitaus. Oikealta laukova Hauhtonen on pelannut usein myös uhrautuvalla pelityylillä, minkä takia hänellä on ollut jonkin verran ongelmia loukkaantumisten kanssa. Hauhtonen on pelannut useimmiten alempien ketjujen sentterinä ja saanut peliaikaa myös alivoimalla. Hän toimi SM-liigassa JYPin kapteenina kaudella 2004–2005.
Ura > Seuraura > Ammattilaisuran alku

Porissa syntynyt, mutta Loimaalla juniorivuosinaan asunut Hauhtonen on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti joukkueessa B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1997 sekä A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1998 ja SM-pronssia vuonna 1999. Kaudeksi 1999–2000 Hauhtonen siirtyi I-divisioonajoukkue TuToon, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä. Hauhtonen pelasi kauden aikana myös yhden EHL-ottelun TPS:n SM-liigajoukkueessa, mutta ei tehnyt siellä kuitenkaan liigadebyyttiään. Hän teki sen JYPissä, jonne Hauhtonen siirtyi joukkueen sentteripulan takia kauden lopulla ja pelasi siellä 15 ottelua tehopistein 2+1=3.
Kausi 2000–2001 oli Hauhtosen varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 55 runkosarjaottelussa tehot 6+10=16, joilla Hauhtonen sijoittui tulokkaiden pistepörssissä neljänneksi. Hän pelasi kautensa pääsääntöisesti JYPin kolmosketjussa, jossa Hauhtonen pelasi tasaisen kauden. Syyskaudella 2001–2002 hän onnistui valtaamaan hetkeksi paikan myös JYPin ykkösketjusta Petr Tonin rinnalta, mutta Hauhtonen pelasi kautensa pääosin tutulla kolmossentterin tontillaan. Hän teki kauden ensimmäisen maalinsa vasta syyskauden lopulla 9. joulukuuta 2001 Saimaan Palloa vastaan. Samassa kuussa Hauhtonen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa.
Ura > Seuraura > Siirto HIFK:hon ja läpimurto SM-liigassa

Kaudella 2003–2004 Hauhtonen toimi jonkin aikaa JYPin varakapteenina Harri Sillgrenin ollessa loukkaantuneena. Tammikuussa 2004 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2004–2005 Hauhtonen nousi JYPin kapteeniksi. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Helsingin IFK:hon. JYPissä kolmossentterinä pelannut Hauhtonen nousi HIFK:ssa ykkössentteriksi Tony Salmelaisen ja Arttu Luttisen keskelle ja kuului SM-liigakauden täydellisiin yllättäjiin. Hän tuplasi edellisen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+27=46. Hauhtonen oli HIFK:n toiseksi paras pistemies Salmelaisen jälkeen ja sijoittui SM-liigan pistepörssissä viidenneksi. Hänen teholukemansa +27 oli liigan toiseksi paras. Hauhtonen oli myös HIFK:n paras pistemies ja syöttäjä kevään 2006 pudotuspeleissä tehoilla 3+7=10.
Kesäkuussa 2006 Hauhtonen solmi kaksivuotisen NHL-sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. NHL kuitenkin hylkäsi hänen alkuperäisen sopimuksensa, koska työehtosopimuksen mukaan Hauhtosen sopimus tehtiin liian myöhään Kansainvälisen jääkiekkoliiton ja NHL:n välillä varaamattoman pelaajan kanssa. Näin ollen hän purki voimassa olleen sopimuksena HIFK:n kanssa ja Hauhtosen siirtyminen Pohjois-Amerikkaan varmistui heinäkuussa. Hänen kautensa alkoi peukalomurtumalla, joka piti Hauhtosen kaksi kuukautta sivussa. Hän pelasi Blue Jacketsin farmijoukkue Syracuse Crunchissa lopulta vain 15 ottelua, kunnes joukkueella ei ollut Hauhtoselle enää käyttöä. Hän palasi Eurooppaan tammikuussa 2007, jolloin Hauhtonen teki kevääseen 2008 ulottuneen sopimuksen Ruotsin Elitserienissä pelaavan Brynäs IF:n kanssa.
Ura > Seuraura > Paluu SM-liigaan

Kaudeksi 2008–2009 Hauhtonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Jokereihin. Hänen liikkeensä oli kuitenkin heikentenyt edellisistä SM-liigapeleistä, eikä Hauhtonen saanut enää kiekollista roolia kahdesta ensimmäisestä ketjusta. Kaudella 2008–2009 hänen pelipaikkansa vaihteli puutteellisen sentterikaluston takia kaikissa ketjuissa. Hauhtonen väläytteli myös kiekollista osaamistaan ja kävi hetken verran myös Jokereiden ykkösketjussa, mutta loukkaantumiset pilasivat kuitenkin hänen vireensä. Hauhtonen pelasi näin ollen loppukauden taas kolmosketjussa.
Hauhtonen palasi kaudeksi 2010–2011 kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa TPS:ään. Hän sijoittui 112 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä kahdeksanneksi. Kaudella 2011–2012 Hauhtonen putosi TPS:n nelossentteriksi ja hänen oli ajoittain vaikea mahtua myös joukkueen kokoonpanoon. Marraskuussa 2011 TPS vuokrasi Hauhtosen kuukaudeksi Sveitsin National League B:ssä pelaavaan EHC Vispiin. Pian hänen palattua Turkuun Hauhtosen kausi kuitenkin loppui vuoden 2011 viimeisellä kierroksella, kun hän väänsi jalkaansa jäätyään SaiPan Jere Pullin taklaamaksi. Hauhtosen polven ulkoside meni poikki, eturistisiteeseen tuli osittainen repeämä ja myös hänen nilkassaan oli murtuma. Hauhtonen pelasi kauden aikana TPS:ssä lopulta vain 16 ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän jäi kauden jälkeen vapaaksi agentiksi, eikä ole pelannut loukkaantumisensa jälkeen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 1997 | jääkiekko |  |
Hauhtonen on pelannut yhteensä 12 A-maaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vuoden 2003 Baltica -turnauksessa. Hauhtonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1997, jolloin hän voitti kultaa. Hauhtonen pelasi yhteensä 11 nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.
Muuta

Hauhtonen harrasti juniorivuosinaan myös pesäpalloa Loimaan Palloilijoissa.
Hell of a Collection

| Hellofacollection The Rasmus |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1996–2001
 Julkaistu: 2001, (uusi versio 2004)
 Tuottaja(t): Rasmus ja Teja (4, 5, 6, 12, 13, 14, 15, 16), Rasmus ja Ilkka Herkman(7, 8, 9, 10, 11), Rasmus ja The Nose (3), Micke Nord ja Martin Hansen (1, 2), Rasmus (17)
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, funk rock, poprock
 Kesto: 61.33
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  2.
The Rasmuksen muut julkaisut
| Into 2001 | Hell of a Collection 2001 | Dead Letters 2003 |
Hell of a Collection on The Rasmuksen vuonna 2001 julkaistu, ensimmäinen kokoelmalevy. Muut albumit mukaan laskien se on viides. Se sisältää kappaleita aiemmilta levyiltä Peep, Playboys, Hell of a Tester ja Intolta. Hell of a Collection on myös ensimmäinen albumi, jossa on Janne Heiskasen tilalla uusi rumpali, Aki Hakala. Kokoelma myi Suomessa yli 50 000 kappaletta, mikä oikeuttaa platinalevyyn.
Vuonna 2004 Hell of a Collectionista julkaistiin uusi versio, jossa oli kappaleita vain kolmelta ensimmäiseltä levyltä.
Kappaleet (2001 versio)

Funky Jam – 2.11  (Peep)
F-F-F-Falling – 3.53  (Into)
Chill – 4.16  (Into)
Liquid – 4.16  (Hellofatester)
Every Day – 3.16  (Hellofatester)
City of the Dead – 3.25  (Hellofatester)
Help Me Sing – 3.25  (Hellofatester)
Playboys – 2.44  (Playboys)
Blue – 4.22  (Playboys)
Ice – 2.47  (Playboys)
Sophia – 2.41  (Playboys)
Wicked Moments – 2.54  (Playboys)
Ghostbusters – 3.35  (Peep)
Myself – 3.51  (Peep)
PS. – 3.05  (Peep)
Rakkauslaulu – 3.36  (single "1st")
Life 705 – 5.43  (Peep)
Liquid Demo – 3.12
Aiheesta muualla

The Rasmus - virallinen kotisivu
Harry & Son

| Harry & Son |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Newman
Käsikirjoittaja:  Paul Newman
Säveltäjä:  Henry Mancini
Kuvaaja:  Donald McAlpine
Leikkaaja:  Dede Allen
Pääosat:   Paul Newman  Robby Benson  Ellen Barkin  Joanne Woodward 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Orion Pictures
Levittäjä:  Orion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  117 minuuttia 119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harry & Son on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Paul Newman. Elokuvan pääosia esittävät Paul Newman, Robby Benson, Ellen Barkin ja Joanne Woodward.
Elokuva oli taloudellinen epäonnistuminen ja sai osakseen kritiikkiä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Harry & Son Elonet.
Harry & Son Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Harry & Son AllMoviessa. (englanniksi)
Hamilton (Bermuda)

| Hamilton |
| --- | --- |
 Hamiltonin Front Street

 Koordinaatit: 32°17′35″N, 64°46′55″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Britannian merentakainen alue:  Bermuda
Parish:  Pembroke
Perustettu:  1790
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Charles R. Gosling
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,8 km²
Väkiluku:  854
 – Väestötiheys:  1 067,5 as./km²
 
 www.cityhall.bm 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hamilton on Britannian merentakaisen alueen Bermudan pääkaupunki. Se on alueen finanssikeskus, suurin satama sekä turistikohde. Kaupungin pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 854. Turismi on Hamiltonille tärkeä elinkeino.
Historia

Hamilton perustettiin vuonna 1790. Se nimettiin saaren kuvernöörinä vuosina 1788–1794 toimineen Henry Hamiltonin mukaan. Hamilton sai ensimmäiseksi pormestarikseen Daniel Tuckerin 1795. Bermudan pääkaupunki Hamiltonista tuli vuonna 1815, kun se ohitti asukasluvussa St. Georgen, jolla oli siihen asti ollut pääkaupungin asema. Hamiltonista tuli vapaasatama vuonna 1956.
Puistot

Hamiltonissa on kokoonsa nähden paljon puistoja, joista merkittävin on Victoria Park, joka on nimetty kuningatar Victorian mukaan. Muita puistoja ovat Par La Ville Park, Barr's Park ja All Buoy's Point Park.
Fort Hamiltonin suunnasta avautuva maisema vuodelta 2007.
Ilmasto

Hamiltonissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea ilmasto. Kuumin kuukausi on elokuu, jolloin keskimääräinen lämpötila on 27,0 astetta. Kylmin kuukausi on helmikuu, jolloin keskimääräinen lämpötila on 17,2 astetta. Koko vuoden keskimääräinen lämpötila on 21,7 astetta. Hamiltonissa sataa tasaisesti ympäri vuoden. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 160 millimetriä. Vähäsateisin kuukausi on huhtikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 100 millimetriä. Vuosittainen sadanta on keskimäärin noin 1 470 millimetriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hamilton Wikimedia Commonsissa