Suomi 2000-vuosikymmenellä
Arkkitehtuuri

Vuosituhannen vaihteessa oltiin siirrytty postmodernista arkkitehtuurista nykyarkkitehtuuriin, jonka tunnusmerkkejä ovat tyylien vaihtelevuus, mielikuvituksellisuus sekä runsas lasin ja metallin käyttö. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä valmistui useita näyttäviä lasipintaisia rakennuksia kuten 1990-luvullakin. "Lasiarkkitehtuurin" 2000-lukulaisia edustajia on muun muassa Itämerentorni (2000) Helsingin Ruoholahdessa ja Innova (2002) Jyväskylässä. Espoon Keilaniemeen valmistui vuonna 2001 73-metrinen Kone Building ja vuonna 2008 Leppävaaraan valmistui samankorkuinen Panorama Tower.
Uusia kauppakeskuksia kohosi eri puolille Suomea: Iso Omena avattiin 2001, Mylly niin ikään 2001, Sello 2003, Ideapark 2006, Skanssi 2009. Kauppakeskus Rajalla – På Gränsen avattiin aivan Ruotsin rajan välittömään läheisyyteen lokakuussa 2008. Myös kaupunkien ydinkeskustoihin rakennettiin kauppakeskuksia, suurimpana Kauppakeskus Kamppi, joka vihittiin käyttöön maaliskuussa 2006. Muita merkittäviä uuden vuosituhannen rakennuksia ovat esimerkiksi Lahden Sibeliustalo (2000), Kotkan Maretarium (2002), Pikkuparlamentti (2004), Turun pääkirjasto (2007) ja viihdekeskus Flamingo (2008).
Helsingin Vuosaareen valmistui syksyllä 2006 Suomen siihen asti korkein asuinrakennus, Cirrus, jonka kattokorkeus on lähes 90 metriä. 2000-luvun ensikymmenellä rakennettuja uusia asuinalueita ovat esimerkiksi Helsingin Aurinkolahti ja Arabianranta, Espoon Etelä-Leppävaara, Saunalahti ja Ymmersta, Vantaan Kartanonkoski, Turun Majakkaranta, Jyväskylän Lutakko sekä Oulun Kiikelinranta. Aiempien vuosikymmenten aluerakentamisen virheistä otettiin oppia ja kaavoituksessa pyrittiin luomaan persoonallisen ilmeikkäillä asuinalueilla vaihtelua kaupunkikuvaan. 2000-vuosikymmellä rakennettiin yhä paljon elementtikerrostaloja, mutta myös paikallaanmuuraaminen yleistyi. Elementtijulkisivuissa tiililaatta ja väribetoni olivat yleisiä, kun taas klinkkerilaatoista luovuttiin. Pohjakerrosten julkisivussa käytettiin usein kivilaattoja. Julkisivujen värikirjo runsastui. Tunnusomaisia piirteitä ajan kerrostaloissa olivat myös vaihtelevan kokoiset ikkunat ja pilarein kiinnitetyt lasitetut parvekkeet.
Toisen maailmansodan jälkeen rakennetun määrältään runsaan asuntokannan ikääntyminen merkitsi 2000-luvulle tultaessa korjausrakentamisen jatkuvaa kasvua. 1960- ja 1970-luvun lähiöiden esteettistä ilmettä haluttiin kohentaa ja energiatehokkuuteen kiinnitettiin erityistä huomiota.
2000-vuosikymmenen pientalot olivat aiempaa useammin nollaenergiataloja. Uusien omakotitalojen keskikoko kasvoi: vuonna 2010 valmistuneet omakotitalot olivat keskikooltaan 144 neliömetriä, 1990-luvun alun uusien omakotitalojen keskikoko oli 122 neliömetriä. 2000-luvun ensikymmenen asuntoarkkitehtuurissa tyypillisiä ilmiöitä ovat pulpettipeltikatot, suuret ikkunat, lasijulkisivut ja loppuun asti viety kliininen minimalismi. Vuosikymmenellä rakennettiin paljon myös maalaisromanttisia, koristelultaan perinteisiä klassisia tyylejä kopioivia pakettitaloja, joiden tunnusomaisia piirteitä ovat värikäs laudoitus, valkoiset ikkunapuitteet ja räystäslaudat, rimojen avulla pieniin ruutuihin jaetut ikkunat sekä korkea harjakatto.