stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Rytkönen

| Lauri Rytkönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1983 (ikä 41)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kassara, LRH
Aktiivisena:  1997–
Tyylilajit:  death metal, thrash metal
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Deathchain, Black Death Ritual, Darkwoods My Betrothed, Forgotten Horror, Trollheim’s Grott,
Levy-yhtiöt:  Svart Records World Terror Committee
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lauri Rytkönen (s. 1. syyskuuta 1983), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Kassara, on suomalainen metallimusiikin rumpali. Hänet tunnetaan parhaiten death metal -yhtye Deathchainista, jossa hän on soittanut vuodesta 2001 liityttyään yhtyeeseen veljensä Spellgothin kautta. Deathchainin lisäksi Rytkönen soittaa mm. Hornassa, johon hän liittyi vuonna 2016. Kassaralla on myös vuonna 1997 perustettu black metal -yhtye Trollheim’s Grott, jossa hän soittaa rumpujen lisäksi kitaraa. Kassara on myös toiminut Baptismin ja Demilichin keikkarumpalina.
Kassaraa on luonnehdittu yhdeksi Suomen nopeimmista rumpaleista.
Kreeta-Liisa Yli-Säntti

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Kreeta-Liisa Nina Yli-Säntti
Syntymäaika: 3. tammikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: Limhamn Bunkeflo
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| –2010 | Karhu |   |  |
| 2011 | Honka |  |  |
| 2012 | Kuusysi |  |  |
| 2013–2016 | Ilves |  |  |
| 2017 | Växjö | 26 | (0) |
| 2018– | Limhamn Bunkeflo | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2017– | Suomi | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. huhtikuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. huhtikuuta 2018.
Kreeta-Liisa Nina Yli-Säntti (s. 3. tammikuuta 1991 Oulu) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Ruotsin Damallsvenskanin Limhamn Bunkeflota ja kuuluu myös Suomen maajoukkueen pelaajarinkiin.
Seurajoukkueura

Oulussa syntynyt ja vuoden ikäisenä Kurikkaan muuttanut Yli-Säntti aloitti jalkapalloilun Kurikan Ryhdissä. Hän pelasi sittemmin myös Kauhajoen Karhussa, Hongassa ja Kuusysissä.
Kaudeksi 2013 Yli-Säntti siirtyi Tampereen Ilvekseen, jossa hän pelasi ykkösmaalivahtina kaksi kautta Naisten Ykköstä ja kaksi Naisten Liigaa. Kaudella 2015 hän saavutti joukkueen kanssa SM-hopeaa.
Joulukuussa 2016 Yli-Säntti teki sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Elitettanissa pelanneen Växjön kanssa. Hän pelasi kaikki 26 ottelua, kun joukkue voitti sarjan ja nousi Damallsvenskaniin. Kaudeksi 2018 Yli-Säntti siirtyi Damallsvenskanin malmöläiseen Limhamn Bunkeflohon.
Maajoukkueura

Yli-Säntti sai kutsun Suomen maajoukkueeseen maaliskuussa 2017. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Tanskaa vastaan 11. huhtikuuta 2017.
Aiheesta muualla

Kreeta-Liisa Yli-Säntti Suomen Palloliiton sivustolla
Eino Tukiainen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Tukiainen vuonna 1936 jäähyväisnäytöksessä.
Eino Tukiainen (5. tammikuuta 1915 Viipuri – 2. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiapronssia Berliinin kesäolympialaisissa 1936 voimistelun joukkuekilpailussa.
Edvard Gustaf af Forselles

Edvard Gustaf af Forselles.
Edvard Gustaf af Forselles (1. kesäkuuta 1817 Elimäki – 2. lokakuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen tykistönkenraali, senaattori ja vapaaherra, joka toimi senaatin talousosaston varapuheenjohtajana eli Suomen suuriruhtinaskunnan ”pääministerinä” vuosina 1882–1885 ja Suomen kenraalikuvernöörin apulaisena vuosina 1885–1891.
Lapsuus ja perhe

Edvard Gustaf af Forselles kuului af Forsellesin aatelissukuun, ja hänen isoisänsä isä oli Loviisan ensimmäinen pormestari, kauppaneuvos Jacob af Forselles. Af Forsellesin isä oli Suomen sodassa ansioitunut majuri Fredrik Johan Ulrik af Forselles, joka omisti useita kartanoita Elimäellä sekä Strömforsin ruukin. Äiti oli Sofia Charlotta Henriette von Gutofsky. Af Forsellesin veljiä olivat Metsähallituksen ylijohtaja Jakob Henrik Alexander af Forselles ja eversti Fredrik af Forselles.
Af Forselles nai vuonna 1852 Olga Brandtin (1824–1908), jonka isä oli venäläinen kenraalimajuri Johan Gottfried Brandt. Heille syntyi kuusi lasta: Edvard Ananias, Lydia Olga Henriette, Viktor Alexander, Eugenie, Helena Sofia ja Ernst Emanuel. Pojat palvelivat Venäjän armeijassa. Tyttäristä Lydia nai venäläisen ruhtinaan Nikolai Tugan-Mirza-Baranovskin ja Eugenie saksalaisen musiikkikauppiaan Josef Binnemannin, minkä lisäksi hänestä tuli keisarinnan hovineito.
Ura

Af Forselles kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1831–1836. Valmistuttuaan hän aloitti sotilasuransa Henkikaartin tykistöprikaatissa, jossa hän sai 1840 aliluutnantin ja 1844 luutnantin arvon. Hän osallistui vuonna 1845 taisteluihin Kaukasian vuoristoheimoja vastaan, jäi vangiksi ja haavoittui Dargon taistelussa. Hänet ylennettiin 1847 alikapteeniksi, 1848 kapteeniksi ja 1850 everstiksi. Af Forselles oli teknillisen tykistökoulun johtajana Pietarissa vuosina 1853–1856 sekä asevarikon johtajana Brjanskissa vuosina 1856–1859 ja Pietarissa vuosina 1859–1863. Vuosina 1863–1871 hän oli Haminan kadettikoulun johtajana. Hän sai kenraalimajurin arvon vuonna 1860 ja kenraaliluutnantin vuonna 1867.
Af Forselles kutsuttiin vuonna 1871 Suomen senaattiin talousosaston salkuttomaksi jäseneksi. Hän hoiti Suomen kenraalikuvernöörin tehtävää kesäkuusta 1872 maaliskuuhun 1873 Nikolai Adlerbergin sairauden aikana. Poliittisissa kysymyksissä af Forselles oli pääsääntöisesti varovainen uudistusten suhteen. Hän kuitenkin kannatti vuonna 1874 ehdotettua senaatin oikeusosaston erottamista muusta senaatista ja prokuraattorin kertomuksen antamista valtiopäivien käsiteltäväksi. Kun senaatissa valmisteltiin vuonna 1876 esitystä Suomen asevelvollisen sotaväen perustamisesta, af Forselles kannatti ajatusta, että kustannusten säästämiseksi suomalaisia joukkoja voitaisiin lähettää Venäjän valtakunnan yhteisiin sotaharjoituksiin Suomen lähialueille.
Af Forselles oli aatelissäädyn edustajana valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1885 ja 1888. Hänet korotettiin vuonna 1874 vapaaherraksi ja hänen vapaaherrallinen sukuhaaransa merkittiin Suomen ritarihuoneelle numerolla 53. Hänet ylennettiin tykistönkenraaliksi vuonna 1882. Af Forselles nimitettiin senaatin talousosaston varapuheenjohtajaksi J. M. Nordenstamin kuoltua marraskuussa 1882. Samaan aikaan senaattiin nimitettiin ensi kertaa eri valtiopäiväpuoleiden edustajia, mutta tämä ”esiparlamentarismi” ei kehittynyt pidemmälle af Forsellesin aikana. Historiantutkija Matti Klingen mukaan af Forsellesin ajan talousosasto muistutti enemmän valtiopäivien ”ylähuonetta”, jossa eri suuntaukset kilpailivat. Heinäkuussa 1885 af Forselles siirtyi kenraalikuvernööri Fjodor Heidenin apulaiseksi ja oli siinä tehtävässä vuonna 1891 tapahtuneeseen kuolemaansa asti.
Af Forselles tunnettiin lahjonnan ja tuhlauksen tunnollisena vastustajana. Jac. Ahrenbergin mukaan hän puhui itäsuomalaista ruotsia, johon oli sekoittanut venäjän ja saksan sanoja, eikä osannut myöskään venäjää kunnolla.
Af Forselles on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Hänen vapaaherrallinen sukuhaaransa sammui mieslinjalta hänen poikansa, luutnantti Edvard Ananias af Forsellesin kuollessa vuonna 1933 ja lopullisesti vuonna 1953.
Kurnoolin junaturma

| Kurnoolin junaturma |
| --- | --- |
Paikka:  Kurnool,  Intia
Kohde:  matkustajajuna
Ajankohta:  21. joulukuuta 2002
Iskutyyppi:  junan suistaminen raiteilta
Kuolleita:  20
Haavoittuneita:  80
Epäilty/epäillyt:  Lashkar-e-Taibaa epäillään
Kurnoolin junaturma oli matkustajajunan suistumiseen raiteilta johtanut onnettomuus Kurnoolin piirikunnassa Andhra Pradeshin osavaltiossa Intiassa 21. joulukuuta 2002. Juna oli Hyderabadin ja Bangaloren välisellä rataosuudella noin 90 kilometrin tuntivauhdissa kun vaunuja kaatui kiskoilta.
Poliisitutkijoiden mukaan onnettomuuden syyksi on varmistunut sabotaasi, koska kiskoja oli rikottu. Osavaltion pääministeri Chandrababu Naidun mukaan oli ennenaikaista puhua tahallisesta teosta.
Eduard Steinberg

Eduard Arkadjevitš Steinberg (ven. Эдуард Аркадьевич Штейнберг, Šteinberg) (3. maaliskuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto – 28. maaliskuuta 2012 Pariisi, Ranska) oli venäläinen taidemaalari, filosofi ja toisinajattelija.
Steinbergin isä oli runoilija ja kirjailija Arkadi Steinberg. Steinbergillä oli asunto Tarusassa (Kalugan alue), jossa hän piti ensimmäisen näyttelynsä, ja Pariisissa. Hänellä oli vuodesta 1988 alkaen näyttelyjä ulkomailla.
Hän oli Venäjän taideakatemian jäsen ja sai kultamitalin ja Ystävyyden ritarikunnan mitalin. Steinbergin vaimo Galina Manevitš on venäläinen taidekriitikko, kirjailija ja esseisti.
Steinberg sairasti pitkään syöpää. Hänen vähän ennen kuolemaansa sanelema kirja ilmestyy lähiaikoina.milloin?
Ura

Steinberg piirsi uransa alussa elävää mallia ja maisemia ja siirtyi myöhemmin "metafyysisiin asetelmiin".
1960–1980-luvuilla Steinberg oli mukana neuvostoliittolaisten toisinajattelijoiden toiminnassa tukemassa taiteen ilmaisuvapauden ja ihmisoikeuksien vaatimusta.
Aiheesta muualla

Bilder von Eduard Steinberg (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Kuopion vapaaseurakunta

| Kuopion vapaaseurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Suomen Vapaakirkko
Perustettu:  1909
Seurakunnan johtaja:  Tapio Annala
Pääkirkko:  Kuopion vapaakirkko Kemilänrinne 3 70340 Kuopio
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuopion vapaaseurakunta on Kuopiossa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1909. Seurakunnan johtaja ja pastori on Tapio Annala. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kuopion Peipposessa Kemilänrinteellä. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat viikottaiset rukousillat, jumalanpalvelukset, kuorotoiminta sekä ikäryhimmille suunnatut työmuodot kuten pyhäkoulut ja varhaisnuorten illat. Lisäksi seurakunta järjestää lasten- ja nuortentapahtumia, avioliittotyötä sekä naisten- ja miestenpäiviä.
Historia

Vapaakristillisyys saapui Kuopioon ensimmäisen kerran 1800-luvun lopulla. Kuopion vapaaseurakunta järjestäytyi itsenäiseksi paikallisseurakunnaksi vuonna 1909. Vapaaseurakunnan ensimmäinen kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1968. Vapaaseurakunnan nykyinen kirkko rakentui Kemilänrinteelle.
Toimitilat

Kuopion vapaakirkko valmistunut vuonna 1989. Vapaakirkon pinta-ala on 2 090 neliömetriä ja kirkkosalissa on istumapaikkoja 600 henkilölle. Vapaakirkon suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn.
Lampinen (Kangasala)

| Lampinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°24′41″N, 23°55′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskujoki:  Kivinenoja Nelijärveen 
Järvinumero:  35.713.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,7 m  
Rantaviiva:  0,705 km  
Pinta-ala:  2,694 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLampinen 
Lampinen  on Pirkanmaalla Kangasalla  sijaitseva metsälampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lampi on saareton ja autio. Sen lähelle tulee metsäautotie Kangasalan suunnalta.
Luontoarvoja

Järvi sisältyy Lempäälän ja Kangasalan rajalla sijaitsevaan Salmuksen alueeseen, joka on pienjärvien Natura 2000-suojelualue. Alue on suosittu retkeilyalue.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,7 metriä mpy. Siihen laskee Pikku-Salmuksesta sen ja Iso-Salmuksen yhteinen laskuoja. Lampisesta laskee Kivinenoja Nelijärveen, josta vedet päätyvät lopuksi Roineeseen.
Eeva-Leena Pokela

| Eeva-Leena Pokela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1954 (ikä 70) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  laulaja, säveltäjä, juontaja ja näyttelijä
Vanhemmat:  Marjatta ja Martti Pokela
Muusikko
Taiteilijanimi:  Eveliina 
Laulukielet:  suomi
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eeva-Leena (Eveliina) Marjatta Pokela (ent. Sariola; s. 5. kesäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen laulaja, säveltäjä, juontaja ja näyttelijä, joka on aikoinaan esiintynyt monissa lastenohjelmissa (muun muassa Sirkus Papukaijassa). Hän aloitti esiintymisensä lapsitähtenä vanhempiensa Marjatta ja Martti Pokelan kanssa. Hän on Sibelius-Akatemian lehtori.
Pokela on tehnyt yhteistyössä Kehitysvammaliiton kanssa DVD:n Viito ja viserrä Eeva-Leenan kanssa, jolla on sekä vanhoja lastenlauluja että Pokelan varta vasten tekemiä sävellyksiä. Hän on ollut mukana tekemässä koulun laulukirjoja ja koonnut Pikku kakkosen laulukirjan.
Eeva-Leena Pokela oli naimisissa sellotaiteilija Raimo Sariolan kanssa. Naimisissa ollessaan hän käytti nimeä Eeva-Leena Sariola. Heidän lapsiaan ovat kitaristi Petteri Sariola, tuottaja ja rumpali Jyri Sariola, muusikko Soila Sariola, ja myös tytär Meri Sariola on levyttänyt.
Vuonna 1982 Pokela juonsi radiossa musiikkiohjelmaa Virtasesta Vivaldiksi: Musiikinteorian kuntokoulu yhdessä Timo von Creutleinin ja Jukka Louhivuoren kanssa. Ohjelma koostui kaikkiaan 32 jaksosta, joista kukin oli noin 20 minuutin pituinen.
Eeva-Leena Pokela palkittiin elämäntyöpalkinnolla valtakunnallisilla lastenmusiikkipäivillä marraskuussa 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eeva-Leena Pokela Wikimedia Commonsissa
Partti, Heidi: / Pokela, Eeva-Leena (1954–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  11.12.2019. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Eeva-Leena Pokelan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Eeva-Leena Pokelan sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Eveliina Sirkus Papukaija -ohjelmassa. Ylen Elävä arkisto.
Eveliina ja Kaksoset – Mörri Möykky (1966). Ylen Elävä arkisto.
Eggjenibba

Eggjenibba
Eggjenibba nähtynä pohjoisesta Utvikfjelletiltä elokuussa 2008.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuorenhuippu (en) 
Sijainti:  Sognin ja Fjordanen lääni,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 338 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Eggjenibba on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu, Gloppenin kunnassa, Norjassa. Sen korkeus merenpinnan tasosta on 1 338 metriä. Vuori erottaa lännenpuoleista Votedalenia ja idänpuoleista Øvredalenia. Huipulta hieman etelään sijaitsee toinen 1 296-metrinen huippu, jonka kohdalla kulkee Gloppenin ja Jølsterin kuntien raja.
Kreikan alueet

Kreikan alueet (kreik. περιφέρειες, periféreies; yksikössä περιφέρεια, periféreia) muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion 13 hallinnolliseen alueeseen.
Vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmana tunnetusta aluehallintouudistuksesta lähtien kukin alue on kuulunut ylemmän tason yksikköön, hajautetun hallinnon alueeseen, joita on seitsemän. Kukin alue jakaantuu edelleen alueyksiköihin, joita on 74, ja alueyksiköt kuntiin, joita on 332.
Luettelo alueista

| Kartta | Numero | Alue | Pääkaupunki | Pinta-ala (km²) | Väkiluku (2021) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | Attika | Ateena | 3 808 | 3 814 064 |
|  | 2 | Keski-Kreikka | Lamía | 15 549 | 508 254 |
|  | 3 | Keski-Makedonia | Thessaloniki | 18 811 | 1 795 669 |
|  | 4 | Kreeta | Iraklion | 8 336 | 624 408 |
|  | 5 | Itä-Makedonia ja Traakia | Komotiní | 14 158 | 562 201 |
|  | 6 | Epeiros | Ioánnina | 9 203 | 319 991 |
|  | 7 | Jooniansaaret | Korfu | 2 307 | 204 532 |
|  | 8 | Pohjois-Egean saaret | Mytilíni | 3 836 | 194 943 |
|  | 9 | Peloponnesos | Trípoli | 15 490 | 539 535 |
|  | 10 | Etelä-Egean saaret | Ermoúpoli | 5 286 | 327 820 |
|  | 11 | Thessalia | Lárisa | 14 037 | 688 255 |
|  | 12 | Länsi-Kreikka | Patras | 11 350 | 648 220 |
|  | 13 | Länsi-Makedonia | Kozáni | 9 451 | 254 595 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan alueet Wikimedia Commonsissa
Euroopan maiden ylimmän tason hallinnollinen jako
Alankomaat
Albania
Andorra
Armenia²
Azerbaidžan¹
Belgia
Bosnia ja Hertsegovina
Bulgaria
Espanja
Georgia¹
Irlanti
Islanti
Italia
Itävalta
Kazakstan¹
Kosovo
Kreikka
Kroatia
Kypros²
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Malta
Moldova
Monaco
Montenegro
Norja
Pohjois-Makedonia
Portugali
Puola
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
San Marino
Serbia
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Tanska
Tšekki
Turkki¹
Ukraina
Unkari
Valko-Venäjä
Venäjä¹
Viro
Yhdistynyt kuningaskunta
¹ Sijaitsee sekä Euroopassa että Aasiassa

² Aasiassa sijaitseva, kulttuurihistoriallisesti eurooppalainen valtio
Kreikan alueet
| --- | --- |
Alueet:   Attika  Epeiros  Etelä-Egean saaret  Itä-Makedonia ja Traakia  Jooniansaaret  Keski-Kreikka  Keski-Makedonia  Kreeta  Länsi-Kreikka  Länsi-Makedonia  Peloponnesos  Pohjois-Egean saaret  Thessalia 
Itsehallintoalueet:  Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
Last Week Tonight with John Oliver

| Last Week Tonight with John Oliver |
| --- | --- |

Tyyli:   satiiri  komedia 
Kestoaika:  30 minuuttia
Kehittäjä(t):  John Oliver
Pääosissa:  John Oliver
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  HBO
Esitetty:  27. huhtikuuta 2014 –  jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  10
Jaksoja:  290
Tuotanto
Tuottaja(t):  Liz Stanton
Vastaava(t) tuottaja(t):   John Oliver  Tim Carvell  James Taylor  Jon Thoday 
Tuotantoyhtiö(t):  Avalon Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Last Week Tonight with John Oliver on yhdysvaltalainen myöhäisillan keskusteluohjelma ja satiiri, jota isännöi koomikko John Oliver. Yhdysvalloissa sarjaa esitetään HBO-kanavalla sunnuntai-iltaisin klo 23. Yhden jakson kesto on puoli tuntia.
Last Week Tonightilla on yhtäläisyyksiä Comedy Central -kanavan The Daily Show with Jon Stewart -ohjelman kanssa, missä Oliver esiintyi aiemmin. Molemmissa sarjoissa käsitellään satiirin keinoin ajankohtaisia tapahtumia ja mukana on myös vieraiden haastatteluja.
Last Week Tonightin ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa sunnuntaina 27. huhtikuuta 2014.
Last Week Tonight on saanut vuosina 2015–2020 45 Emmy-ehdokkuutta ja 20 voittoa. Sarjan osio Australian pääministeristä Tony Abbottista sai suurta huomiota Australian tiedotusvälineissä ja sosiaalisessa mediassa. Oliver puolusti Internetin puolueettomuutta 1. kesäkuuta 2014 esitetyn jakson osiossa ja kehotti katsojia kommentoimaan asiaa liittovaltion viestintäkomission FCC:n verkkosivuilla. Kommenttitulva kaatoi FCC:n sivuston heti seuraavana päivänä.
Aiheesta muualla

Last Week Tonight with John Oliver (englanniksi)
Last Week Tonight with John Oliver Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eggemoen

Eggemoen.
Eggemoen (Hønefossin lentopaikka) on norjalainen toisen maailmansodan aikainen lentokenttä, jota käytetään edelleen harrastuslentotoimintaan. Kentän lähistöllä sijaitsee Norjan puolustusvoimien ampumarata. Aluetta pyritään jalostamaan ilmailu- ja teknologiapuistoksi.
Paikka on virallisesti luokiteltu Hønefossin lentopaikaksi, ja se sijaitsee Hønefossin ja Jevnakerin välillä. Kentän ICAO-tunnus on ENEG.
Eggemoeniin oli sijoitettuna Saksan miehityksen aikana Junkers Ju 52:sta koostunut kuljetuslentolaivue ja Junkers Ju 88:sta koostunut kaukotiedustelulaivue.
Doningtonin 6 tunnin ajo

Donington Parkin Rata
Doningtonin 6 tunnin ajo (6 Hours of Donington) on moottoriurheilun kestävyysajo, joka ajetaan Donington Parkin moottoriradalla Englannissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1989 ja kilpailua on järjestetty vaihtelevasti. Kilpailu on kuulunut muun muassa World Sportscar Championship, Le Mans Series ja European Le Mans Series -sarjoihin.
Kilpailun kesto on vaihdellut sen historian aikana.
Voittajat

| Vuosi | Yleiskilpailun voittaja(t) | Talli | Auto | Pituus/Kesto | Kilpailun nimi | Sarja |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 |  Jean-Louis Schlesser  Jochen Mass |  Team Sauber Mercedes | Sauber Mercedes C9 | 480 km (300 mi) | Wheatcroft Gold Cup | World Sportscar Championship |  |
| 1990 |  Jean-Louis Schlesser  Mauro Baldi |  Team Sauber Mercedes | Mercedes-Benz C11 | 480 km (300 mi) | Shell Donington Trophy | World Sportscar Championship |  |
1991: Ei järjestetty
| 1992 |  Mauro Baldi  Philippe Alliot |  Peugeot Talbot Sport | Peugeot 905 Evo 1 Bis | 500 km (310 mi) | Triton Showers Trophy | World Sportscar Championship |  |
1993 - 1996: Ei järjestetty
| 1997 |  Stefan Johansson  Pierluigi Martini |  Joest Racing | TWR-Joest Porsche WSC95 | 2 tuntia | Donington 2 Hours | International Sports Racing Series |  |
| 1998 |  Vincenzo Sospiri  Emmanuel Collard |  JB-Giesse Team Ferrari | Ferrari 333 SP | 2 tuntia, 30 minuuttia | RAC Tourist Trophy | International Sports Racing Series |  |
| 1999 |  Jean-Marc Gounon  Éric Bernard |  DAMS Team | Lola B98/10-Judd | 2 tuntia, 30 minuuttia | The Very Fast Show | Sports Racing World Cup |  |
| 2000 |  Christian Pescatori  David Terrien |  JB-Giesse Team Ferrari | Ferrari 333 SP | 2 tuntia, 30 minuuttia | Sportsracing World Cup Donington | Sports Racing World Cup |  |
| 2001 |  Tom Kristensen  Rinaldo Capello |  Audi Sport Team Joest | Audi R8 | 2 tuntia, 45 minuuttia | ELMS Race at Donington Park | European Le Mans Series |  |
| 2001 |  Ben Collins  Werner Lupberger |  Team Ascari | Ascari A410-Judd | 2 tuntia, 30 minuuttia | August Bank Holiday Donington Park | FIA Sportscar Championship |  |
2002: Ei järjestetty
| 2003 |  Jan Lammers  John Bosch |  Racing for Holland | Dome S101-Judd | 2 tuntia, 30 minuuttia | FIA Sportscar Championship Donington Park | FIA Sportscar Championship |  |
2004 - 2005: Ei järjestetty
| 2006 |  Emmanuel Collard  Jean-Christophe Boullion  Didier André |  Pescarolo Sport | Pescarolo C60-Judd | 1 000 km (620 mi) | 1000 Kilometres of Donington | Le Mans Series |  |
2007 - 2011: Ei järjestetty
| 2012 |  Olivier Pla  Dimitri Enjalbert  Bertrand Baguette |  OAK Racing | Morgan LMP2-Nissan | 6 Hours | 6 Hours of Donington | European Le Mans Series |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:6 Hours of Donington
Käännös suomeksi
Lapoo

| Lapoo |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vihti
Koordinaatit:  60°30′35″N, 24°34′10″E
Järvinumero:  23.092.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,5 m 
Rantaviiva:  7,2 km 
Pinta-ala:  1,1 km² 
Tilavuus:  0,0021 km³ 
Keskisyvyys:  1,8 m 
Suurin syvyys:  3,2 m 
 fiLapoo 
Lapoo on Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva matala ja rehevähkö järvi. Sen pinta-ala on runsaat 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Nummelasta on 23 kilometriä koilliseen ja Helsingin keskustasta 43 kilometriä luoteeseen.
Maantiede

Lapoon pituus on 2,3 kilometriä, leveys on järven pohjoisosassa enimmillään runsaat 700 metriä, eteläosa on kapeampaa ja keskiosan leveys on vain noin 250 metriä. Järven pohjoisosassa on kaksi pientä saarta ja sen rannoilla on varsin tiheään rakennuksia. Lapooseen laskee Sorvarinoja Vihtijärvestä, joka sijaitsee 700 metriä Lapoosta pohjoiseen. Lapoon lounaiskulmasta lähtee Lapoonjoki Vihtijokeen. Lapoon luoteispuolella on Niemenjärvi ja itäpuolella Sääksjärvi. Lounaispuolella sijaitsee Kurikanjärvi.
Maa- ja metsätalous kuormittavat Lapoota, jonka happitilanne on hyvä (vuonna 2011). Järven tilavuus on noin 2,07 miljoonaa kuutiometriä.
Lapoo (23.092.1.006) kuuluu Vihtijoen alaosan alueeseen (23.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Lapoo on Vihtijoen alaosan alueen toiseksi laajin vakavesi ja Karjaanjoen alueen koillisia vakavesiä.
Aiheesta muualla

Vesientila.fi: Lapoo : vedenlaatu kesällä 2020