stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taiwanin itsenäisyysliike

Taiwanin itsenäisyysliike on poliittinen ja sosiaalinen liike, jonka tavoitteena on perustaa virallisesti itsenäinen suvereeni valtio ja uusi maa "Formosan ja Pescadoren" saaristoalueelle, joka perustuu ainutlaatuiseen "Taiwanin kansalliseen identiteettiin".
Tällä hetkellä Taiwanin poliittinen asema on erittäin epäselvä ja kiistanalainen. Kaikki saarialueet (lukuun ottamatta Japanin hallitsemia Senkaku-/Diaoyutai-saaria), joiden katsotaan yleisesti muodostavan "Taiwanin alueen", ovat Kiinan tasavallan (ROC) hallinnassa, joka harjoittaa virallisia diplomaattisuhteita viidentoista Yhdistyneiden kansakuntien tunnustaman maan kanssa.
Taiwanin itsenäisyyttä vastustavat Kiinan yhdistämistä edistävät Taiwanin poliittiset puolueet sekä Kiinan kansantasavallan hallitus, joka hallinnoi Manner-Kiinan aluetta. Nämä ryhmät vastustavat Taiwanin itsenäisyyttä, koska he uskovat, että Taiwan ja Manner-Kiina koostuvat kahdesta osasta yhden maan aluetta, joka maa on "Kiina" (joko "ROC" vai "PRC").
Kiinan hallitus on muotoillut yhden Kiinan periaatteen, jonka mukaan ulkomaiset maat voivat harjoittaa virallisia diplomaattisuhteita Kiinan kanssa vain sillä ehdolla, että ne lopettavat ROC:n virallisen tunnustamisen. Kiinan kansantasavallan taloudellisen vaikutusvallan vuoksi se on onnistuneesti painostanut monia maita peruuttamaan ROC: n virallisen tunnustuksen. Myös Yhdistyneet kansakunnat, merkittävä hallitustenvälinen järjestö, näennäisesti tunnustaa yhden Kiinan-politiikan. Yhdistyneet kansakunnat nimesivät Taiwanin alueen virallisesti "Taiwaniksi, Kiinan provinssiksi" vuodesta 2019.
Tausta

Ensimmäisen Kiinan ja Japanin sodan päätyttyä vuonna 1895, Kiinan Qing-imperiumi myönsi Taiwanin Shimonosekin sopimuksen kautta Japanille. Toisen maailmansodan ja toisen Kiinan ja Japanin sodan päättyessä vuonna 1945, Taiwan asetettiin Kiinan tasavallan (ROC) valvontaan toisen maailmansodan liittolaisten puolesta. ROC, silloin Kiinan ja Taiwanin yleisesti tunnustettu hallitus, julisti Taiwanin olevan "palautettu" Kiinalle; Tämän väitetään olleen laiton teko.
Kiinan kommunistinen puolue (KPK) ajoi vuosina 1949–1950 Kiinan tasavallan hallituksen Kiinasta Taiwaniin (mukaan lukien joitain pieniä Kiinan saaria) Kiinan sisällissodan aikana . Tuolloin ei ollut vielä allekirjoitettu sopimusta Taiwanin virallisesta siirtämisestä Kiinalle. ROC valitsi Taipein väliaikaiseksi pääkaupungikseen ja julisti poikkeustilan vuonna 1949. ROC:n oletetusti demokraattisten instituutioiden toiminta keskeytettiin "väliaikaisesti". Poikkeustilan ajanjakso, joka oli voimassa Taiwanissa vuodesta 1949 vuoteen 1987, johti tuhansien taiwanilaisten ja kiinalaisten demokratia-aktivistien ja muiden toisinajattelijoiden laittomiin tuomioihin ja satunnaisiin teloituksiin.
Vuonna 1987 Kuomintang vapautti vallanpidon ja päätti poikkeustilan Taiwanissa. Tämä johtui paitsi Taiwanin demokratia- ja itsenäisyysaktivistien painostuksesta, myös Yhdysvaltojen painostuksesta. Tästä eteenpäin itsenäisyysmieliset puolueet pystyivät saamaan hallinnan Taiwanista.
Taiwanin demokraattinen aktivismi synnytti joukon itsenäisyyteen suuntautuneita poliittisia puolueita. Näistä merkittävin on demokraattinen edistyspuolue (DPP), joka on demokraattisesti valittu valtaan kolme kertaa. Taiwanin hallintoelin tunnistaa edelleen "Kiinan tasavallan", mutta DPP on johtanut ja toisinaan muuttanut monia instituutioita, mikä on johtanut väitökseen että "ROC on Taiwan".
On kiistanalaista, onko Taiwan jo saavuttanut tosiasiallisen itsenäisyyden Kiinan tasavallan vuonna 2005 muutetun perustuslain nojalla. Kiina ja Kuomintang väittävät edelleen, että "Kiinan sisällissota ei ole vielä päättynyt ". Nämä kaksi poliittista leiriä ovat kehittäneet "vuoden 1992 konsensuksen" Taiwanin aseman vahvistamiseksi "Kiinan" provinssina. Kostona DPP on yrittänyt kehittää "Taiwanin konsensusta".
Taiwanin nykyinen poliittinen tilanne

Poliittinen järjestelmä joka todella hallitsee Taiwania, on kokoelma poliittisia puolueita jotka viittaavat joko "Taiwaniin (Kiinan tasavalta)" tai "Kiinaan (Kiinan tasavalta)". Maassa ei ole todellista yksimielisyyttä maan itsensä perustavanlaatuisesta asemasta, sillä maa on jaettu kahden pääryhmän, ns. "sinisen liitouman " ja " vihreän liittouman", välillä. Kuomintangin (Kiinan kansallismieliset puolueet tai KMT) johtama sininen liittouma uskoo heidän maansa (Taiwan mukaan lukien) olevan Kiina eikä tunnusta Kiinan kansantasavallan (Kiinan) legitiimiyttä, jonka he katsovat miehittävän muuta Kiinaa; he viittaavat Taiwaniin. Toisaalta vihreä liittouma, jota johtaa tällä hetkellä Demokraattinen edistyspuolue (DPP), uskoo heidän maansa rajoittuvan Taiwanin maantieteelliseen määritelmään (mukaan lukien Taiwanin satelliittisaaret ja Penghu-saaret ), eikä se välitä aktiivisesti Kiinan suvereniteetista.
Lisäksi Taiwanin aluekiista liittyy moniin muihin Itä-Aasian alueellisiin kiistoihin, erityisesti Senkaku/Diaoyutai -saarten riitoihin ja erilaisiin Etelä-Kiinan merisaarten riitoihin. Entisen osalta tämä johtuu siitä että sekä Kiinan että sinisen liittouman mielestä Senkaku/Diaoyutai -saaret ovat osa Taiwanin maantieteellistä määritelmää, vaikka ne ovat tällä hetkellä Japanin valvonnassa ja ovat olleet japanilaisten hallinnan alla 1800-luvulta. Viimeksi mainittujen suhteen Taiwan/ROC ylläpitää muutamia Etelä-Kiinanmeren saaria, ja sininen liittouma vaatii edelleen suvereniteettiaan kaikille muille Etelä-Kiinanmeren saarilla. Lopuksi, toinen tärkeä yksityiskohta Taiwanista käytävästä alueellisesta riita-asiasta on se että Taiwan/ROC ylläpitää muutamaa muuta Kiinalle osoitettua ei+Taiwanilaista saarta. Kinmenin (Quemoy) ja Matsun saaret, jotka ovat Taiwanin/ROC: n valvonnassa, määritellään maantieteellisesti Fujianin maakunnan osiksi (Taiwanin/ROC: n sisällä, niitä hallitaan osana sinisen liittouman omaa määritelmää Fujianin maakunnasta).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taiwanin itsenäisyysliike Wikimedia Commonsissa
Tete

| Teten maakunta |
| --- | --- |
 Teten maakunnan sijainti Mosambikissa.
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Tete
Piirit:  15 kpl
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Tete
 – kuvernööri:  Domingos Viola
Pinta-ala  ():  100 724 km²
Väkiluku (2020)  ():  2 900 213
Kielet:  portugali (virallinen); lisäksi paikallisia kieliä (nhúngue (nyungwe), njandža (cinhanja) ja sena)
 
Governo da Provincia de Tete
Tete on maakunta luoteisessa Mosambikissa. Sen pinta-ala on 100 724 neliökilometriä ja väkiluku vuoden 2020 tilastojen mukaan 2 900 213.
Maakunnan pääkaupungissa Tetessä asui 428 797 ihmistä (2020) (305 722; 2017); kaupunki sijaitsee Sambesi-joen varrella, 430 kilometrin päässä Intian valtameren rannikolta. Maakunnan länsiosassa on 240 km pitkä Cahora Bassan tekojärvi.
Teteen johtaa rautatieyhteys piirin kaakkoisosasta Mutararan piirin risteysasemalta (Nhamayabue). Sinne saapuu rata pohjoisesta Malawista ja Sambesin vastarannalta Sofalan maakunnasta.
Maakunnan virallinen kieli on portugali, ja paikallisia kieliä ovat bantukieliin kuuluva nhúngue (nyungwe), njandža (cinhanja) ja sena.
Piirijako

| Piiri tai kaupunki | Pinta-ala (km2) | Väkiluku (1997) | Väkiluku (2007) | Väkiluku (VL 2017) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Angónian piiri | &&&&&&&&&&&03259.&&&&003 259 | &&&&&&&&&0247999.&&&&00247 999 | &&&&&&&&&0303127.&&&&00303 127 | &&&&&&&&&0486251.&&&&00486 251 |
| Cahora Bassan piiri | &&&&&&&&&&&08841.&&&&008 841 | &&&&&&&&&&057675.&&&&0057 675 | &&&&&&&&&&087784.&&&&0087 784 | &&&&&&&&&0132972.&&&&00132 972 |
| Changaran piiri | &&&&&&&&&&&03899.&&&&003 899 | &&&&&&&&&0119551.&&&&00119 551 | &&&&&&&&&0158779.&&&&00158 779 | &&&&&&&&&0128453.&&&&00128 453 |
| Chifunden piiri | &&&&&&&&&&&09398.&&&&009 398 | &&&&&&&&&&048498.&&&&0048 498 | &&&&&&&&&0101389.&&&&00101 389 | &&&&&&&&&0155210.&&&&00155 210 |
| Chiutan piiri | &&&&&&&&&&&07119.&&&&007 119 | &&&&&&&&&&050372.&&&&0050 372 | &&&&&&&&&&076458.&&&&0076 458 | &&&&&&&&&0103875.&&&&00103 875 |
| Dôan piiri | &&&&&&&&&&&03579.&&&&003 579 | -  (&&&&&&&&&&024306.&&&&0024 306*) | -  (&&&&&&&&&&067618.&&&&0067 618*) | &&&&&&&&&&087913.&&&&0087 913 |
| Macangan piiri | &&&&&&&&&&&07192.&&&&007 192 | &&&&&&&&&&046515.&&&&0046 515 | &&&&&&&&&0112016.&&&&00112 016 | &&&&&&&&&0200288.&&&&00200 288 |
| Magoén piiri | &&&&&&&&&&&08554.&&&&008 554 | &&&&&&&&&&039304.&&&&0039 304 | &&&&&&&&&&069730.&&&&0069 730 | &&&&&&&&&&091313.&&&&0091 313 |
| Mararan piiri | &&&&&&&&&&&02713.&&&&002 713 | -  (&&&&&&&&&&051395.&&&&0051 395*) | -  (&&&&&&&&&&064019.&&&&0064 019*) | &&&&&&&&&&074659.&&&&0074 659 |
| Marávian piiri | &&&&&&&&&&016697.&&&&0016 697 | &&&&&&&&&&053031.&&&&0053 031 | &&&&&&&&&&084007.&&&&0084 007 | &&&&&&&&&0131685.&&&&00131 685 |
| Moatizen piiri | &&&&&&&&&&&08428.&&&&008 428 | &&&&&&&&&0109103.&&&&00109 103 | &&&&&&&&&0217609.&&&&00217 609 | &&&&&&&&&0343546.&&&&00343 546 |
| Mutararan piiri | &&&&&&&&&&&02788.&&&&002 788 | &&&&&&&&&0130743.&&&&00130 743 | &&&&&&&&&0209817.&&&&00209 817 | &&&&&&&&&0207480.&&&&00207 480 |
| Tete (kaupunki) | &&&&&&&&&&&&0287.&&&&00287 | &&&&&&&&&0101984.&&&&00101 984 | &&&&&&&&&0158000.&&&&00158 000 | &&&&&&&&&0305722.&&&&00305 722 |
| Tsanganon piiri | &&&&&&&&&&&03661.&&&&003 661 | &&&&&&&&&0106557.&&&&00106 557 | &&&&&&&&&0171686.&&&&00171 686 | &&&&&&&&&0225172.&&&&00225 172 |
| Zumbon piiri | &&&&&&&&&&012001.&&&&0012 001 | &&&&&&&&&&033272.&&&&0033 272 | &&&&&&&&&&057084.&&&&0057 084 | &&&&&&&&&&089630.&&&&0089 630 |
| Maapinta-ala | &&&&&&&&&&098417.&&&&0098 417 | - | - | - |
| Vesipinta-ala | &&&&&&&&&&&02307.&&&&002 307 | - | - | - |
| Yhteensä | &&&&&&&&&0100724.&&&&00100 724 | &&&&&&&&01144604.&&&&001 144 604* | &&&&&&&&01807485.&&&&001 807 485* | &&&&&&&&&&&&&&00.01000000 |
* Dôan ja Mararan piirit eivät esiinny vuoden 1997 ja 2007 väestötilastossa osana Teten maakuntaa. Nämä piirit on muodostettu vasta joulukuussa 2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tete Wikimedia Commonsissa
Governo da Província de Tete (maakunnan virallinen sivusto) (portugaliksi) (tete.gov.mz)
Mosambikin maakunnat
Cabo Delgado
Gaza
Inhambane
Manica
Maputo
Maputo (kaupunki)
Nampula
Niassa
Sofala
Tete
Zambezia
Tapanilan joukkoraiskaus

Raiskaus tapahtui lähellä Tapanilan rautatieasemaa.
Tapanilan joukkoraiskauksessa kolme ulkomaalaistaustaista nuorta raiskasi vuonna 2015 naisen Tapanilan rautatieaseman läheisyydessä. Syyttäjä haki jutun suuren julkisuuden takia tuomioon päätöksen korkeimmasta oikeudesta. Oikeus tuomitsi vuonna 2017 täysi-ikäisen henkilön raiskauksesta ehdottomaan vankeusrangaistukseen ja kaksi alaikäistä nuorena henkilönä tehdystä raiskauksesta ehdolliseen vankeusrangaistukseen.
Rikos nosti runsaasti keskustelua siitä miten media saa kertoa rikoksista, seksuaalirikoksista annetuista rangaistuksista sekä ulkomaalaisten osuudesta seksuaalirikoksissa. Rikos nosti sillä ratsastaneen MV-lehden julkisuuteen.
Tapahtumien kulku

9. maaliskuuta 2015 yli 20-vuotias nainen nousi iltayhdeksältä Tikkurilasta Helsinkiin päin menevään lähijunaan. Raiskaukseen johtaneet tapahtumat alkoivat junassa, jossa viiden 15–18-vuotiaan nuorukaisen joukko alkoi ahdistella naista. Nainen jäi pois junasta Tapanilan asemalla, minkä jälkeen nuoret miehet jatkoivat ahdistelua. Lyhyen matkanteon jälkeen osa miehistä esti naisen liikkumisen ja tunkeutui hänen kehoonsa käsin.
Oikeudenkäynti

Huhtikuussa 2015 viittä nuorta miestä vastaan nostettiin rikossyyte. Heistä yhtä syytettiin törkeästä raiskauksesta ja neljää muuta nuorena henkilönä tehdystä törkeästä raiskauksesta. Asian pääkäsittely alkoi Helsingin käräjäoikeudessa 4. toukokuuta 2015. Oikeudenkäynti määrättiin salaiseksi uhrin pyynnöstä. Perusteena käsitellä tapaus ilman yleisöä oli myös että osa syytetyistä oli alle 18-vuotiaita.
Helsingin käräjäoikeus antoi tuomionsa 23. kesäkuuta 2015, jolloin kolmelle syylliseksi katsotulle nuorelle miehelle langetettiin ehdolliset vankeusrangaistukset, joiden pituus vaihteli vuodesta vuoteen ja neljään kuukauteen vankeutta. Toisin kuin syyttäjä oli vaatinut, tuomiot tulivat perusmuotoisesta raiskauksesta. Käräjäoikeus lievensi tuomioita rikoksen saaman poikkeuksellisen julkisuuden perusteella. Käräjäoikeus vapautti kaksi poikaa syytteestä kokonaan, koska katsoi, etteivät nämä osallistuneet tekoon.
Syyttäjä valitti käräjäoikeuden päätöksestä hovioikeuteen, koska syyttäjän mukaan vuosi ehdollista vankeutta oli vääränlainen viesti raiskausrikoksesta, joka tapahtui julkisella paikalla ja usean tekijän voimin. Syyttäjä oli myös eri mieltä käräjäoikeuden perustelusta, että sormilla tunkeutumalla tapahtunut raiskaus ei voisi olla törkeä. 11. huhtikuuta 2016 Helsingin hovioikeus katsoi, että kyseessä oli törkeä raiskaus ja korotti tekoaikaan 18-vuotiaan henkilön tuomiota kahteen vuoteen ja neljään kuukauteen ehdotonta vankeutta. Kaksi alaikäistä syytettyä saivat vuoden ja yhdeksän kuukauden ehdolliset rangaistukset. Hovioikeus otti kohtuuttomiin mittasuhteisiin nousseen julkisuuden huomioon rangaistuksia lieventävänä seikkana, kuten käräjäoikeuskin oli ottanut. Hovioikeus oli samaa mieltä käräjäoikeuden kanssa ja katsoi, että vain kolme viidestä paikalla olleesta tekijäksi epäillystä henkilöstä oli syyllistynyt raiskaukseen.
Syyttäjä haki hovioikeuden tuomioon valituslupaa korkeimmasta oikeudesta, minkä yhtenä perusteluna oli selkeän käytännön saaminen julkisuuden vaikutuksesta tuomioihin. Kesäkuussa 2016 korkein oikeus myönsi valitusluvan sekä syyttäjälle että tekohetkellä täysi-ikäiselle ehdottoman vankeusrangaistuksen saaneelle. 12. lokakuuta 2017 korkein oikeus katsoi, että kyseessä oli törkeän raiskauksen sijaan perusmuotoinen raiskaus ja alensi täysi-ikäisen tekijän tuomiota kahdella kuukaudella, jolloin rangaistuksen pituudeksi tuli kaksi vuotta ja kaksi kuukautta ehdotonta vankeutta. Rangaistusta alentavana seikkana otettiin huomioon tekijöiden nuori ikä ja poikkeuksellinen julkisuus. Tuomio oli erimielinen, sillä viidestä oikeusneuvoksesta kaksi olisi tuominnut ankaramman rangaistuksen ja yksi lievemmän.
Reaktiot > Nettikirjoittelu

Tapanilan raiskaustapauksesta keskusteltiin internetin keskustelupalstoilla jopa poikkeuksellisen rajusti, ja keskusteluissa nostettiin myös voimakkaasti esiin epäiltyjen maahanmuuttajatausta. Erityisen rajua keskustelu oli poliisin mukaan Mitä Vittua? -sivustolla. Sivusto ratsasti rikoksella saadakseen näkyvyyttä ja osa sen julkaisemista asioista oli keksittyjä. Sosiaalisen median kirjoittelun vuoksi keskusrikospoliisi otti tietyt sivustot tehostettuun seurantaan.
Muutama päivä teon jälkeen sosiaalisessa mediassa levisi lista raiskauksesta epäiltyjen nimistä. Helsingin poliisin mukaan pakkokeinoasioissa poliisilla on lakiin perustuva velvoite laatia lista, jossa on epäiltyjen nimet ja syntymäajat. Valtionsyyttäjä Jukka Rapen mukaan lain käyttö on lähtökohtaisesti julkista, ja siksi epäiltyjen nimet ovat julkisia, vaikka luotettava media ei rikoksesta epäiltyjen nimiä julkaisekaan. Myöhemmin sekä käräjä- että hovioikeus käyttivät tapauksen saamaa julkisuutta, lähinnä sosiaalisessa mediassa, rangaistuksen lieventämisperusteena. MTV:n rikostoimittaja Jarkko Sipilän mukaan poliisin olisi pitänyt tiedottaa epäillyn rikoksen tekotavasta tarkemmin viimeistään siinä vaiheessa, kun nettikeskustelu roihahti.
Suomen somalialaisten liiton varapuheenjohtajan mukaan voimakas nettikirjoittelu Tapanilan tapauksesta lisäsi jonkin verran Suomen somaleihin kohdistuvaa häirintää, joka ilmeni esimerkiksi epäasiallisena huuteluna.
Reaktiot > Kansalaisaloite

Tapanilan raiskaustapaus toi lisäkannatusta kansalaisaloitteelle, jossa vaadittiin muutoksia lakiin rikoksiin syyllistyneiden ulkomaalaisten karkottamisesta. Kansalaisaloitteen allekirjoittajien määrä syöksähti nopeaan nousuun sen jälkeen, kun poliisi tiedotti pidättäneensä ulkomaalaistaustaisia nuoria epäiltynä naisen raiskauksesta, ja aloite keräsi eduskuntakäsittelyyn vaaditut 50 000 nimeä.
Kansalaisaloitteen tavoitteena oli kiristää lainsäädäntöä rikokseen syyllistyneiden ulkomaalaisten karkotuksesta, mutta eduskuntakäsittelyssä kävi ilmi, että aloite oli muotoiltu väärin ja se olisi jopa vaikeuttanut karkottamista. Eduskunta päätti hylätä kansalaisaloitteen.
Reaktiot > Ulkomaalaisten rikokset

Tapanilan joukkoraiskaus nosti keskusteluun eron kantasuomalaisten ja ulkomaalaisten raiskausten määrissä. Vuonna 2014 valmistuneen selvityksen mukaan afrikkalaissyntyisten tekemien raiskausrikosten määrä oli suhteessa 12-kertainen kantaväestöön verrattuna. Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa syntyneiden kohdalla määrä oli 13-kertainen. Oikeusministeriön vuoden 2012 selvityksen mukaan joka kolmas raiskausrikoksesta tuomittu on ulkomaalaistaustainen. Törkeissä tekomuodoissa osuus on jopa 41 prosenttia. Maahanmuuttajataustaiset ovat yliedustettuina myös rikoksen uhreina, sillä erityisen uhan raiskausrikokset muodostavat afrikkalaistaustaisille ja aasialaisille naisille.
Tapanilan raiskaustapauksen uutisoinnin yhteydessä nousi keskusteluun myös kysymys siitä, milloin ihmisen etninen tausta voidaan tuoda esiin rikosuutisissa. Esimerkiksi Helsingin Sanomat oli ensin julkaissut sivuillaan poliisin tiedotteen sellaisenaan, mutta myöhemmin poistanut uutisesta epäiltyjen taustaan viittaavan määritelmän. Helsingin Sanomat perusteli poistoa sillä, että toisaalta viestimillä on tärkeä tiedonvälitykseen liittyvä tehtävä, mutta toisaalta viestimien on vältettävä ilmaisuja, jotka voivat leimata kokonaisia kansanryhmiä.
Reaktiot > Seksuaalirikosten rangaistukset

Vuorokausi sen jälkeen kun käräjäoikeus oli tuominnut kolme raiskaukseen syyllistynyttä ehdolliseen vankeuteen, oikeusministeri Jari Lindström kertoi nopeuttavansa Sipilän hallitusohjelmaan kirjattua rangaistusten oikeudenmukaisuuden tarkastelua. Hallitusohjelman mukaisesti oli tarkoitus varmistaa, että rikoksista annettavat rangaistukset ovat oikeudenmukaisessa suhteessa teon moitittavuuteen. Julkisuudessa professorit kuitenkin moittivat Lindströmin toimintaa, koska heidän mukaansa rangaistuksen oikeudenmukaisuuden varmistaminen kuuluu riippumattomille tuomioistuimille.
Rikosoikeuden professori Terttu Utriaisen mukaan seksuaalirikoksista annetaan liian usein ehdollisia vankeusrangaistuksia.
Tunkkaseitikki

| Tunkkaseitikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Cortinariaceae
Suku::  Seitikit Cortinarius
Laji::  hinnuleus
Kaksiosainen nimi
 Cortinarius hinnuleus  Fr. 
Katso myös
   Tunkkaseitikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunkkaseitikki (Cortinarius hinnuleus) on kellomainen, kellanruskea seitikkilaji. Kostealla säällä sienen lakki muuttuu punaruskeaksi. Jalka on lakin värinen ja siinä on suojusjätteistä muodostuva sukka. Sienen heltat ovat kellanruskeat ja tummuvat sienen vanhetessa. Sieni haisee hieman ummehtuneelle. Tunkkaseitikki ei ole ruokasieni. Se kasvaa lehti- ja sekametsissä kohtalaisen yleisenä Etelä-Suomessa.
Aiheesta muualla

Cortinarius hinnuleus, tunkkaseitikki @ Natural Fungi in Finland Kuvia.
Tete ja Mama

Tete ja Mama (engl. Tee and Mo) on vuonna 2017 julkaistu brittiläis-kanadalaisena animaationa tehty lasten televisiosarja. Tete ja Mama kertoo energisen pikkuapinan Teten ja hänen nokkelan ja taiteellisen äitinsä Maman päivittäisistä puuhista. Tete ja Mama asuvat puumajassa keskellä viidakkoa. Usein heillä on mukanaan Teten lempilelu Superape ja muita viidakon ystäviä, kuten riehakas tiikeri Lilli, lentävä orava Tomo, virtahepo Heidi ja äksy pahkasika herra Nöf. Tete ja Mama viihtyvät yhdessä aamuherätyksestä iltasatuun asti. Kun Tete ja Mama haluavat tehdä eri asioita, auttaa lempeyden ja ymmärryksen ilmapiiri pääsemään yli erimielisyyksistä.
Rooleissa

Vilppu Uusitalo
Katja Aakkula
Ella Pyhältö
Susa Saukko
Petri Hanttu
Rooleissa > Äänitys

Markus Degerman
Pete Korhonen
Lauri Planman
Magnus Axberg
Rooleissa > Muut

Suomennos: Tarja Hilli
Tuottaja: Jaana Hovinen
USS Wyandotte

USS Wyandotte voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS Wyandotte (1853), höyryalus
USS Wyandotte (1864), Canonicus-luokan monitori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USS Wyandotte”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tokugawa Tsunayoshi

Tokugawa Tsunayoshi
Tokugawa Tsunayoshi (23. helmikuuta 1646, Edo — 19. helmikuuta 1709 Edo) oli Japanin Tokugawa-shōgunaatin viides shōgun. Hänet tunnetaan myös lisänimellä ”Koirien shōgun”, mikä johtuu hänen säätämistään eläinsuojelulaeista, jotka koskivat erityisesti koiria.
Tsunayoshi oli edellisen shōgunin Tokugawa Ietsunan nuorempi velipuoli. Tsunayoshin isä oli Tokugawa-shōgunaatin kolmas shōgun Tokugawa Iemitsu ja hänen äitinsä palatsin palvelijatar.
Tsunayoshi julistettiin shōguniksi vuonna 1680, jolloin Japani eli yhtä historiansa vauraimmista ja rauhallisimmista kausista. Tsunayoshi pyrki edistämään uuskungfutselaisuutta, jonka oli kehittänyt 1100-luvulla elänyt kiinalainen oppinut Zhu Xi. Zhu Xin oppien mukaan ihmisen tärkein tehtävä oli pysyä uskollisena valtiovallalle. Kautensa loppupuolella Tsunayoshi menetti kuitenkin kiinnostuksen virkatehtäviensä hoitoon ja keskittyi ylelliseen elämään palatsissaan. Hallinnosta tuli heikko ja todellisuudesta vieraantunut, mistä olivat hyvänä esimerkkinä Tsunayoshin omalaatuiset koirien hyvinvointia koskevat määräykset.
Tsunayoshi oli syntynyt koiran vuonna, ja eräs buddhalainen munkki väitti Tsunayoshille, että tämä oli ollut edellisessä elämässään koira. Tämän seurauksena Tsunayoshi määräsi kuolemantuomion jokaiselle, joka vahingoitti koiraa. Lisäksi hän vaati, että koiria puhuteltaisiin aina kunnioittavasti. Tsunayoshi myös piti valtion varoin yllä tarhassa arviolta 50 000 koiraa, joita ruokittiin riisillä ja kuivatulla kalalla.
Koirien asemalla Tsunayoshin vuodesta 1687 lähtien annetuissa laeissa oli toisaalta myös perusteet. Edo kuhisi 1600-luvulla kaltoin kohdeltuja, nälkiintyneitä ja villiintyneitä kulkukoiria sekä kuolleiden koirien mätäneviä ruumiita, ja näihin ongelmiin oli epäilemättä puututtava jo hygienian vuoksi. Tsunayoshin laeissa oli lisäksi myös lukuisia muita edunsaajia. Raskaana olevat naiset olivat lakien mukaan varattomina oikeutettuja sosiaalihuoltoon, hylätyille lapsille perustettiin ensimmäiset lastenkodit, paikallisviranomaisten oli huolehdittava sairaanhoidosta ja vankien oloja parannettiin.
Huhtikuussa vuonna 1701 Edon hovissa tapahtui välikohtaus, kun Akōn daimio Asano Nakanori hyökkäsi hoviherra Kira Yoshinakan kimppuun ja haavoitti tätä veitsellä. Hyökkäys johtui siitä, että Kira oli aiemmin loukannut Asanoa, joka ei tuntenut hovietikettiä. Shōgun Tsunayoshi ei voinut hyväksyä Asanon raivonpurkausta ja määräsi tämän tekemään seppukun, kunniaitsemurhan. Tämä tapaus johti sittemmin tapahtumiin, jotka ovat 47 rōninin legendan taustalla.
Tuomelan tammimetsä

Tuomelan tammimetsä on Länsi-Vantaan Linnaisten kaupunginosassa sijaitseva noin 10 hehtaarin laajuinen metsäalue, jossa kasvaa runsaasti tammea ja pähkinäpensasta. Kyseessä on Tammiston luonnonsuojelualueen ohella yksi suurimmista pääkaupunkiseudun luontaisesti syntyneistä tammimetsistä. Muista jalopuista alueella esiintyy yksittäisinä kappaleina saarnea ja metsälehmusta sekä alueen kaakkoiskulmassa hieman tervaleppää. Alueen on omistanut Vantaan kaupunki vuodesta 2002. Sitä ennen alue kuului Tuomelan tilaan. Vantaan yleiskaavaehdotuksessa (keväällä 2007) Tuomelan tammimetsä on merkitty Vantaan kaupungin kartalla LUO-alueeksi (luonnon monimuotoisuuden kannalta tärkeä alue). Alueen eteläpuolella sijaitsee Furumossenin räme ja Linnaistenpuisto, pohjoispuolella taas Hämeenkylän pellot ja vanha kansakoulu (Tuomelan koulu). Alue on suosittua ulkoilualuetta.
Alueella on vuodesta 2003 tehty vapaaehtoisvoimin hoitotöitä, joiden tavoitteena on parantaa jalopuiden elinympäristöä ja luonnon monimuotoisuutta.