stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vika Jigulina

| Vika Jigulina |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1986 (ikä 38) Cahul, Moldova
Ammatti:  musiikkituottaja, laulaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Victoria Korneva
Aktiivisena:  2000-
Tyylilajit:  elektroninen musiikki
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Levy-yhtiöt:  Cat Music Romania, Mayavin Records, Stereo Tunes Records (UK)
Aiheesta muualla
www.vikajigulina.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Vika Jigulina (s. 18. helmikuuta 1986 Cahul, Moldova) on moldovalais-romanialainen DJ, tuottaja ja laulaja. Hän on ollut vuodesta 2010 lähtien Romanian kansalainen. Romaniassa hän on työskennellyt DJ:nä Radio 21:lle ja Vibe FM:lle. Jigulina on tehnyt remiksejä ATB:n, Tomcraftin, Steve Angellon, Sebastian Ingrosson ja muiden lukuisten artistien kanssa. Jigulinan ensimmäinen soolosingle ”Memories” julkaistiin 29. syyskuuta 2012.
Diskografia

Singlet
”Stereo Love” (Edward Mayan kanssa) (2009)
”This Is My Life” (Edward Maya ft. Vika Jigulina) (2010)
”Desert Rain” (Edward Maya ft. Vika Jigulina) (2011)
”Mono in Love” (Edward Maya ft. Vika Jigulina) (2012)
”Memories” (2012)
”Love of My Life” (Edward Mayan kanssa) (2014)
”Be Free” (2019)
Käännös suomeksi
Virtsa-avanne

Virtsa-avanne eli virtsatieavanne eli urostooma on avanne, jonka kautta virtsanjohtimista tuleva virtsa tulee kehon ulkopuolelle. Virtsa-avanteen tekemisen tavallisin syy on virtsarakon poisto virtsarakon syövän takia.
Virtsa-avanne voi olla ns. märkä avanne, jolloin virtsanjohtimista tuleva virtsa tulee suoraan avanteesta, tai ns. kuiva avanne, jolloin virtsa kertyy ihon alle suolesta tehtyyn pussiin, joka tyhjennetään avanteen kautta katetrilla. Märkä avanne on tavallisempi, ja potilaan on käytettävä jatkuvasti avannepussia eli ihoon kiinnitettävää, tyhjennettävää pussia, johon virtsa kertyy.
Yleensä virtsa-avanne tehdään niin, että virtsanjohtimet liitetään eräänlaiseen johtoon, conduitiin, joka tehdään ohutsuolen loppuosasta erotettuun 15–20 cm:n pätkään, jonka toinen pää vedetään vatsan ihon läpi avanteeksi.
Potilaan, jolle on tehty virtsa-avanne, on opeteltava hoitamaan sitä itse vaihtamalla avannepussi (yleensä muutaman päivän välein), puhdistamalla avannetta ympäröivä iho ja tarkkailemalla ihon kuntoa. Ongelmia voi aiheuttaa mm. ihon rikkoutuminen. Avanteeseen kehittyy melko usein tyrä, joka saattaa vaatia korjausleikkauksen. Avannepussi saattaa pettää, jolloin virtsaa leviää ehkä paljonkin vaatteille ym. Tämä ja tällaisten tilanteiden pelko voi rajoittaa sosiaalista ja muuta toimintaa etenkin aluksi, jolloin ongelmia esiintyy useammin. Yleensä virtsa-avanne ei kuitenkaan rajoita elämää.
Aiheesta muualla

Tietoa avanteesta: mikä avanne on? (Arkistoitu – Internet Archive) – Avanne.fi
Potilasohjeet – Suomen avannehoitajat ry
Virtsa-avanneopas  – Coloplast
Verkollinen ionimoottori

Nasan Glenn Research Centerin verkollinen NEXT-ionimoottori koekäytössä tyhjiökammiossa vuonna 2009.
Verkollinen ionimoottori (engl. gridded ion thruster) on ionimoottorityyppi, jossa ajoaineionien kiihdyttäminen tapahtuu korkeajännitteisten verkkojen aiheuttamilla sähköstaattisilla voimilla. Verkollisten ionimoottorien tuottama työntövoima on muiden ionimoottorien tapaan varsin heikko. Moottorityypin ominaisimpulssi ja hyötysuhde ovat, paitsi muihin propulsiomuotoihin, myös muihin ionimoottorityyppeihin verrattuna varsin korkeat.
Verkkovuorovaikutus

Verkkovuorovaikutus on tietoverkon välityksellä kahden tai useamman ihmisen välillä tapahtuvaa, usein tekstipohjaista, vuorovaikutusta.
Verkkovuorovaikutuksesta puhuttaessa voidaan viitata samanaikaiseen eli synkroniseen tai eriaikaiseen eli asynkroniseen henkilöiden väliseen vuorovaikutukseen.
Synkroninen vuorovaikutus on useimmiten chatti-pohjaista, jossa osallistujat ovat samaan aikaan verkossa. Asynkroninen vuorovaikutus voi tapahtua erilaisten verkkopohjaisten keskustelufoorumien välityksellä, jolloin osallistujat voivat osallistua keskusteluihin eri aikana.
Verkkovuorovaikutusta voidaan käyttää muun muassa erilaisissa verkko-oppimisympäristöissä.
Vetovaunu

Vetovaunu voi tarkoittaa seuraavia:
junaan kuuluva moottorivaunu, joka vetää junaa
vetävä raitiovaunu
rekan vetoauto
lelu, jossa vaunua voi vetää narusta tai aisasta
tavaran esim. varastoissa kuljettamiseen tarkoitettu vaunu, jota ihminen kiskoo aisasta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vetovaunu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vetovoima

Vetovoima tarkoittaa seuraavaa:
yleisesti mikä tahansa voima, joka vetää kappaleita toisia kohti
synonyymi painovoimalle
Vetovoima, taiteilijaryhmä Ynnä+:n veistos Porin Kirjurinluodossa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vetovoima”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Väinö Hoover

Väinö (Vaino) Alexander Hoover, ent. Huovinen, (27. heinäkuuta 1905 Leadville, Colorado, Yhdysvallat – 31. heinäkuuta 1983 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen keksijä ja lahjoittaja, oppiarvoltaan filosofian tohtori California Institute of Technologysta arvosanalla magna cum laude. Hän opetti yliopistoissa, toimi pääsuunnittelijana ja matemaatikkona teollisuuslaitoksissa. Hän perusti Santa Monicaan sähkölaitteita valmistavan yrityksen Hoover Electric Co. Vuonna 1953 hän perusti California Institute of Technologyn yhteyteen Hoover Foundation -säätiön, joka tukee vähävaraisia opiskelijoita. Hän toimi Finlandia Foundationin varapuheenjohtajana sen perustamisesta 1954 lähtien ja oli Suomen olympiakeräyksen puheenjohtaja Yhdysvalloissa vuonna 1960.
Hooverin vanhemmat olivat Suomesta tulleita siirtolaisia.
Virtsaputken syöpä

Virtsaputken syöpä on virtsaputken pahanlaatuinen kasvain. Se on molemmilla sukupuolilla harvinaisimpia syöpätyyppejä mutta naisilla hieman yleisempi. Maailmanlaajuisesti sairaus on äärimmäisen harvinainen.
Vaikka todetuissa tapauksissa potilaat ovat olleet 13–90-vuotiaita, sairaus on yleisin vanhoilla ihmisillä. Ennuste riippuu suuresti kasvaimen koosta ja tarkasta sijainnista, syövän levinneisyydestä, potilaan yleiskunnosta ja muista tekijöistä.
Todetuissa tapauksissa sairaus ei yleensä ole levinnyt kauas; silloin, kun etäpesäkkeitä on, niitä saattaa esiintyä esimerkiksi virtsarakon kaulassa tai eturauhasessa.
Virtsaputken syövän riskitekijöitä tunnetaan melko huonosti. Vaikka tupakointi todetusti kasvattaa virtsarakon syövän riskiä, yhteyttä sen ja virtsaputken syövän välillä ei tunneta. Huomattavaa on, että varsin monella potilaalla on aiemmin ollut sukupuolitauteja tai virtsarakon syöpä. Ihmisen papilloomaviruksella (HPV) uskotaan olevan vaikutusta taudin syntyyn. Myös pitkäaikainen tulehdustauti saattaa kasvattaa riskiä, mutta asiasta saatu tutkimustieto on ollut hyvin ristiriitaista.
Virtsaputken syövän oireet ovat monesti epämääräisiä ja vaihtelevia. Sekä miehillä että naisilla sairaus voi olla myös oireeton. Tämän vuoksi sairauden havaitseminen saattaa kestää pitkäänkin. Mahdollisia merkkejä ovat hematuria, tihentynyt virtsaamisen tarve ja kipu virtsatessa.
Todennäköisesti myös ikä vaikuttaa virtsaputkisyövän syntyyn, ja riski alkaa kasvaa yli 60-vuotiailla.
Virtsaputken syöpä saattaa muodostaa kaikista virtsaelinten syövistä 1–2 prosenttia, mutta kaikista todetuista syövistä sen osuus on huomattavasti alle prosentin luokkaa. Suomessa todetaan noin 10 tapausta vuodessa. Leikkaus on oleellisin hoitomuoto.
Aiheesta muualla

Artikkeli virtsaputken syövästä (englanniksi)
Vlado Tšernozemski

Vlado Tšernozemski
Vlado Georgiev Tšernozemski (bulg. Владо Георгиев Черноземски; syntyjään Velitško Dimitrov Kerin, bulg. Величко Димитров Керин; käytti myös nimiä Vlado Dimitrov Tšernozemski ja Vlado Šofjora) (19. lokakuuta 1897 Kamenitsa, Bulgaria – 9. lokakuuta 1934 Marseille, Ranska) oli bulgarialainen vallankumouksellinen ja nationalisti. Hän murhasi Jugoslavian kuninkaan Aleksanteri I:n vuonna 1934.
Tšernozemskin vanhemmat olivat kotoisin Bulgarian Makedonian maakunnasta. Hän liittyi vuonna 1922 Makedonian vallankumousliikkeeseen. Tšernozemski oli vallankumousliikkeen johtajan Ivan Mihailovin autonkuljettaja.
Tšernozemski oli kokenut tarkka-ampuja. Tšernozemski murhasi 1924 bulgarialaisen kansanedustajan, joka oli Bulgarian kommunistisen puolueen jäsen. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta armahdettiin vuonna 1932.
Tšernozemski murhasi 9. lokakuuta 1934 Ranskan Marseillen satamassa Jugoslavian kuninkaan Aleksanteri I:n ja autonkuljettajan. Myös autossa ollut Ranskan ulkoministeri Louis Barthou kuoli saatuaan osuman ranskalaispoliisin aseesta ja hoito epäonnistui. Ratsupoliisi löi Tšernozemskia miekallaan, ja yleisö ryhtyi pieksemään häntä. Yleisön hajaannuttua poliisin käskystä Tšernozemski oli kuollut.
Bulgariassa Velingradin kaupungissa on hänen muistoaan kunnioittava kivi ja siinä laatta. Useissa kaupungeissa on hänen mukaansa nimettyjä katuja.
Aiheesta muualla

Jugoslavian kuninkaan Aleksanteri I:n tulosta Ranskaan kuvattu filmi, jossa itse ampumista ei näy, (huom. linkin teksti on en.wikipediasta)
Uli Edel

| Uli Edel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1947 (ikä 77) Neuenburg am Rhein, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Allmovie
Uli Edel (s. 11. huhtikuuta 1947 Neuenburg am Rhein, Saksa) on saksalainen elokuvaohjaaja.
Elämä

Edel opiskeli Münchenissä teatteritiedettä, minkä jälkeen jatkoi opintoja Müncheni elokuvaoppilaitokssa. Hän tutustui Bernd Eichingerin, jonka kanssa hän ryhtyi tekemään harjoituselokuvia. Molempia kiinnosti Ranskan uuden aallon elokuva ja italialainen neorealismi, mutta myös amerikkalainen studioelokuva. Edel opiskeli samaan aikaan myös näyttelemistä, sillä hän halusi tutustua Stanislavskin ja Strasbergin teorioihin. Valmistuttuaan hän toimi Douglas Sirk apulaisohjaajana ja ohjasi kaksi televisiotuotantoa.
Vuonna 1980 hän osallistui Bernd Eichingerin tuottamaan ja Herman Weigelin käsikirjoittamaan elokuvahankkeeseen Christiane F. – tyttö metroasemalta nuoresta huumeidenkäyttäjästä Christiane F.:stä. Elokuva osoittautui suurmenestykseksi. Kuuden vuoden kuluttua he ryhtyivät jälleen yhteistyöhön, ja tuloksena oli uusi menestys Pääteasema Brooklyn, joka perustui Hubert Selbyn romaaniin. Elokuvassa näyttelivät Jennifer Jason Leigh, Stephen Lang, Jerry Orbach, Burt Young, Ricki Lake, Alexis Arquette ja Sam Rockwell. Sen saama kritiikki oli loistavaa, ja se sai parhaan sivuosanäyttelijän palkinnon New York Film Critics Circlelta ja Boston Society of Film Critics Leighin esittämästä roolista. Kaupallista menestystä elokuva ei kuitenkaan saanut, todennäköisesti liian rankan aiheensa vuoksi.
Vuonna 2008 hän ohjasi Punaista armeijakuntaa (RAF) käsittelevän elokuvan Baader Meinhof Komplex, jonka on ennakoitu nostavan Saksassa myrskyn.
Tekeillä on (2008) elokuva Shamrock Boy, joka kertoo IRA:n ampujasta.
Filmografia

Das Ding (TV), 1978
Christiane F. – Wir Kinder vom Bahnhof Zoo (Christiane F. - tyttö metroasemalta), 1981
Letzte Ausfahrt Brooklyn (Last Exit to Brooklyn, Pääteasema Brooklyn), 1989
Body of Evidence (Hyytävä syleily ), 1993
Vault of Horror: Volume 4 – Tales from the Crypt (TV), 1994
Confessions of a Sorority Girl (Tuhman tytön tunnustukset) (TV), 1994
Rasputin, 1995
Purgatory (TV), 1999
Der kleine Vampir (The Little Vampire, Pikku vampyyri), 2000
Die Nebel von Avalon (The Mists of Avalon, Avalonin usvat) televisiosarja, 2001
Julius Caesar (Julius Caesar) (TV), 2002
King of Texas (King of Texas) (TV), 2002
Die Nibelungen (Ring of the Nibelungs, Legenda Niebelungin sormuksesta) TV, 2004
Baader Meinhof Komplex, 2008
Palkintoja

Bayerischer Filmpreis, paras ohjaaja, 1989
Aiheesta muualla

Uli Edel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Virtavesien kunnostus

Kunnostettu Longinoja
Virtavesillä tarkoitetaan laajasti ottaen virtaavan veden (vesistö)kokonaisuuksia, joilla on omaleimainen eliöstönsä. Erityspiirteinä ovat kosket ym. muut virtapaikat. Lisäksi virtavesissä voi olla myös järvimäisiä piirteitä, kuten myös järvissä voi olla jokimaisia osia 
(esim. salmet). Vesilaki määrittelee joeksi virtaavan veden vesistön joka on soutukelpoinen tai jonka keskivirtaama on vähintään 2 m3 / s. Virtavesityyppeihin kuuluvat myös
niin sanotut pienvedet eli purot ja norot. Virtavedet ovat usein Suomessa uhanalaisia.
Yleistä

Virtavesien kunnostustarvetta aiheuttavat muun muassa voimatalouskäyttö, jonka seurauksena vesistöt saattavat kärsiä vedenlaadun heikkenemisestä ja rantojen eroosiosta, purojen ja jokien perkaukset tulvasuojelun ja maankuivatuksen tarpeisiin sekä vesistöjen perkaukset uiton tarpeisiin. Voimatalousrakentamisella on ollut merkittäviä kielteisiä vaikutuksia myös koski- ja virtaelinympäristöihin sekä vaelluskalojen luontaiseen lisääntymiskiertoon. 
Virtavesien kunnostuksilla pyritään saavuttamaan useita ekologisia, taloudellisia, maisemallisia ja vedenlaadullisia hyötyjä. Virtavesien kunnostuksesta aiheutuvia hyötyjä ovat muun muassa eliöstön, uoman rakenteen ja virtausolojen monipuolistuminen ja vesistöjen veden laadun paraneminen. Virtavesien kunnostuksia on tehty enimmäkseen kalataloudellisista syistä, mutta nykyisin kunnostukset toteutetaan kokonaisvaltaisemmin, koko vesiekosysteemi huomioon ottaen. Virtavesien kunnostuksilla vesistö pyritään palauttamaan lähemmäksi luonnontilaa suoraan vesistöön kohdistuvilla toimenpiteillä. Virtavesien kunnostusta tukee EY:n vesipolitiikan puitedirektiivi.
Esimerkiksi puun uittoa varten perattuja jokia ja koskia on kunnostettu vesittämällä kuivia uomanosia, lisäämällä syvyysvaihteluita ja kutusoraikkojen määrää.
Kunnostusmenetelmiä

Luonnonmukainen tulvasuojelu
Insinööribiologiset rannansuojelumenetelmät
Uomien ennallistukset
Valuma-aluekunnostukset
Läpikulkukelpoisuuden parantaminen
Aiheesta muualla

Jokiuitosta kalataloudellisiin kunnostuksiin, Suomen ympäristökeskus
Tavoitetilan määrittäminen virtavesikunnostuksissa, Suomen ympäristökeskus
Luonnonmukainen vesirakentaminen, Suomen ympäristökeskus
Virtavesikunnostusten sosioekonomisista vaikutuksista Keski-Suomessa
Simojoen kunnostus ja suojelu-projekti
Longinoja - Suomen tunnetuin puro
Sarsalanoja
Vukan Savićević

Vukan Savićević kesäkuussa 2019.
Vukan Savićević (s. 29. tammikuuta 1994 Belgrad, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän on pelannut pääsarjatasolla Serbiassa, Slovakiassa, Puolassa ja Turkissa. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Giresunsporia, johon hän siirtyi elokuussa 2022 saman maan kakkostasolla pelaavasta Samsunsporista.
Savićević on pelannut Montenegron ja myös Serbian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Montenegron A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2017 ystävyysottelussa Irania vastaan. Hän on pelannut syyskuun 24. päivään 2022 mennessä 12 A-maaottelua, joissa kuusi kertaa avauskokoonpanossa.
Venäjän poikkeukselliset kuolemantapaukset 2022–

Lukoilin johtaja Ravil Maganov, joka kuoli pudottuaan sairaalan ikkunasta Moskovassa.
Venäjältä on uutisoitu Ukrainaan tehdyn suurhyökkäyksen aikana monia poikkeuksellisia kuolemantapauksia, jotka ovat saavuttaneet kansainvälistä huomiota. Kuolleet ovat toimineet vaikutusvaltaisissa asemissa ja tiedotusvälineissä on pidetty osaa kuolemista olosuhteiltaan erikoisina. Kuolemiin on monissa tapauksissa liittynyt väkivaltaa, onnettomuuksia tai viitteitä itsemurhasta, mutta median käsittelyssä tapausten yhteyteen on niputettu myös joitain luonnollisina pidettyjä kuolemia. Jotkin vyyhdin yhteydessä käsitellyt kuolemantapaukset ovat sattuneet jo ennen täysimittaisen hyökkäyksen alkamista. Myös Venäjän tiedotusvälineissä on luetteloitu sodan aikana uransa huipulla äkillisesti kuolleita liikemiehiä.
Ulkopoliittisen instituutin Jussi Lassila selitti liike-elämän toimijoiden itsemurhien voineen lisääntyä taloudellisen paineen myötä. Rahoittaja, Venäjän hallinnon arvostelija Bill Browder puolestaan epäili monien liikemiesten tosiasiassa joutuneen murhatuiksi, vaikka useimmat tapaukset on virallisesti käsitelty itsemurhina.
Tapauksiin tiedotusvälineissä liitettyjä aiempia kuolemantapauksia

Jegor Prosvirnin, nationalistinen aktivisti, kuoli vuoden 2021 lopussa pudottuaan ikkunasta.
Leonid Šulman, Gazpromin kuljetuspalveluiden johtaja, löydettiin kuolleena kylpyhuoneesta Leningradin alueella viikkoja ennen suurhyökkäyksen alkua 30. tammikuuta 2022. Paikalta löytyi poliisin mukaan itsemurhaviesti.
Dmitri Teslenko, TAIF-sijoitusyhtiön talousjohtaja, kuoli 7. helmikuuta 2022 ollessaan kiipeämässä Aconcagualle.
Villi kortti (televisiosarja)

| Villi kortti |
| --- | --- |
 Ohjelman tunnus kaudella 5.
Tyyli:  Talkshow
Kestoaika:  50 minuuttia 15 minuuttia (jalkapalloetkot)
Pääosissa:  Riku Riihilahti
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:   Yle TV2
Esitetty:  19. lokakuuta 2015 – 5. joulukuuta 2019
Tuotantokausia:  5
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Yellow Film & TV
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Villi kortti on Yle TV2:lla lokakuusta 2015 joulukuuhun 2019 asti esitetty paneelishow, joka käsitteli viime aikana urheilumaailmassa tapahtuneita asioita. Ohjelman juontajana ja tuomarina toimi Riku Riihilahti. Ohjelmaa kuvattiin Mediapoliksessa Tampereen Ristimäessä.
Villissä kortissa on kaksi toisiaan vastaan kilpailevaa joukkuetta, keltainen ja punainen, joiden vakiopanelisteina toimivat Tommy Lindgren, Paula Noronen, Ville Myllyrinne, Pilvi Hämäläinen, Mikko Töyssy ja Kalle Palander. Lisäksi ohjelmassa on viikoittain vaihtuva julkisuuden henkilö vieraana. Aiemmin ohjelmassa ovat olleet panelisteina Tuomas Kyrö, Helena Pöllänen, Essi Hellén, Jenni Poikelus, Aki Riihilahti, Juuso Mäkilähde, Minna Kauppi ja Lotta Kaihua.
Ohjelmassa suoritetaan erilaisia tehtäviä, joiden päätteeksi joka jaksossa vaihtuva tuomarikolmikko ilmaisee korteillaan, minkä väriselle joukkueelle pisteet heidän mielestään kuuluisivat. Eniten pisteitä ohjelman lopuksi saavuttanut joukkue voittaa.
Villin kortin jalkapalloetkot oli 15 minuuttia kestävä lähetys, jonka tarkoitus oli virittää  tunnelma valmiiksi heti ohjelman jälkeen alkavaan Mestarien liigan otteluun. Etkojen lopussa oli aina Kalle ennustaa -osio, jossa kilpikonna Kalle tai Kalle Palander ennusti illan ottelun tuloksen. Jalkapalloetkoissa oli poikkeuksellisesti kuuden sijasta neljä panelistia, kaikki vakiopanelisteja. Lähetystä esitettiin 2016 keväästä 2018 kevääseen, kunnes Mestarien liiga siirtyi Yleltä MTV:lle.
Logo kausina 1-2.
Villi kortti alkoi Yle TV2:lla 19. lokakuuta 2015. Sarjaa esitettiin aluksi maanantai-illassa, mutta vuoden 2016 alussa se siirtyi tiistai-iltaan edellisen vuoden lopussa päättyneen Ajankohtaisen kakkosen paikalle.
Ohjelman yllätyksellisesti loputtua syksyllä 2020 tiedoitettiin, että ohjelmasta olisi tulossa samankaltainen versio, Penkinlämmittäjät, MTV3- kanavalla syyskuussa 2020.
Wilson Luís Angotti Filho

Wilson Luís Angotti Filho (s. 5. huhtikuuta 1958 Taquaritinga) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jaboticabalin hiippakuntaan 19. joulukuuta 1982 ja nimitettiin Belo Horizonten arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tabaen titulaaripiispaksi 4. toukokuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Walmor Oliveira de Azevedo, jota avustivat Fernando Antônio Brochini ja Luíz Eugênio Pérez.
Virtaorneero

| Virtaorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Vesiorneerot Cinclodes
Laji::  atacamensis
Kaksiosainen nimi
 Cinclodes atacamensis  (Philippi, 1857) 
Katso myös
   Virtaorneero Wikispeciesissä   Virtaorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Virtaorneero (Cinclodes atacamensis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Virtaorneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vik (Norja)

Vik on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 2 551 asukasta.
Vikin hallinnollinen keskus ja ainoa taajama on Vikøyri.
Kuvia

Hoven kirkko
Hopperstadin sauvakirkko
Friðþjófrin patsas, joka oli lahja Vangsnesin kylässä useita kesiä viettäneeltä Vilhelm II:lta (Max Unger, 1913).
Tunnettuja henkilöitä

Ann Kristin Aafedt Flatland (s. 1982), ampumahiihtäjä
Edvard Liljedahl (1845–1924), poliitikko
Anders Nummedal (1867–1944), arkeologi
Sverre Riisnæs (1897–1988), juristi ja äärioikeistolainen poliitikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vik (Norja) Wikimedia Commonsissa
Vestlandin läänin kunnat
Alver
Askvoll
Askøy
Aurland
Austevoll
Austrheim
Bergen
Bjørnafjorden
Bremanger
Bømlo
Eidfjord
Etne
Fedje
Fitjar
Fjaler
Gloppen
Gulen
Hyllestad
Høyanger
Kinn
Kvam
Kvinnherad
Luster
Lærdal
Masfjorden
Modalen
Osterøy
Samnanger
Sogndal
Solund
Stad
Stord
Stryn
Sunnfjord
Sveio
Tysnes
Ullensvang
Ulvik
Vaksdal
Vik
Voss
Øygarden
Årdal
Norjan läänit | Norja
Väinö Helle

Väinö Robert Konstantin Helle, sukunimi aik. Hellsten (21. toukokuuta 1879 Tampere – 12. syyskuuta 1951 Oulu) oli suomalainen teologian tohtori, tuomiorovasti ja opettajaseminaarin johtaja.
Väinö Helteen vanhemmat olivat seppä Robert Hellsten ja Amanda Blom. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1897, suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906, filosofian maisteriksi 1907, teologian kandidaatiksi 1928 sekä teologian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1934. Helle vihittiin papiksi 1903.
Helle oli 1903 Tammelan kirkkoherran apulaisena, Akaan vt. kirkkoherrana ja Uudenmaan läänin Pyhäjärven kirkkoherran apulaisena. Hän oli sitten Jokioisten vt. kirkkoherrana vuodesta 1904,  Nastolan kirkkoherran apulaisena vuodesta 1906 ja Tampereen papiston apulaisena vuodesta 1907. Hän oli myöhemmin Haapajärven vt. kappalaisena 1942 ja Oulun tuomiorovastina 1944–1949. Helle toimi Raahen seminaarin uskonnon ja historian lehtorina 1907–1920 ja oli seminaarin johtajana 1920–1942.
Helle oli Raahen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä toimi kansakoulujen tarkastajana Raahessa. Hän toimi 1926 perustetun Suomen opettajain kristillisen liiton hallituksen puheenjohtajana ja Kristillinen kasvatus-aikakauslehden päätoimittajana.
Väinö Helle oli naimisissa vuodesta 1913 Maria (Maiju) Wilhelmina Reinilän (1891–1974) kanssa.
Julkaisuja

Pyhä historia : kansakouluille; toimittaneet Aksel Rainio ja Wäinö Helle. Otava 1920
Raahen seminaarin 25-vuotiskaudelta teoksessa Raahen seminaari 1896-1921: muistojulkaisu. Valistus, Helsinki 1921
Taistelu kristillisestä koulusta Saksassa: aikana 1850 - 1933, Helsingin yliopiston väitöskirja. Tekijä, Raahe 1934
Raahen seminaari 1921-1936 teoksessa Kertomus Raahen seminaarin toiminnasta lukuvuonna 1935-1936. Raahen seminaari, Raahe 1936
Lisävalaistusta kysymykseen Pähkinäsaaren rauhan rajan pohjoispäästä. Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton vuosikirja 1936. Oulu 1937
Video Hits

| Video Hits Megadeth |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1986-1997
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2005
 Tyylilaji: heavy metal thrash metal
 Kesto: 23.12
muut julkaisut
|   | Video Hits  |   |
Video Hits on Megadethin DVD, joka on julkaistu 11. tammikuuta 2005. Julkaisu sisältää kuusi yhtyeen musiikkivideota.
Kappalelista

Peace Sells
Anarchy in the UK
Hangar 18 (Short MTV Edit)
Symphony of Destruction
Train of Consequences
Trust
Volkswagen Iroc

Volkswagen Iroc Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2006.
Volkswagen Iroc on Volkswagenin suunnittelema konseptiauto, jonka pohjalta luotu Volkswagen Sciroccon kolmas sukupolvi jatkaa sen ja Volkswagen Corradon perinteitä. Konsepti esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2006. Autossa on hyödynnetty hyvin pitkälle Volkswagen Groupin A5-pohjalevyä sekä Golfin ja muiden yhtymän mallien tekniikkaa.