stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksan Grand Prix 1961
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7 |  Stirling Moss | Lotus-Climax | 15 | 2:18:12.4 | 3 | 9 |
| 2 | 3 |  Wolfgang von Trips | Ferrari | 15 | +21.4 | 5 | 6 |
| 3 | 4 |  Phil Hill | Ferrari | 15 | +22.5 | 1 | 4 |
| 4 | 14 |  Jim Clark | Lotus-Climax | 15 | +1:17.1 | 8 | 3 |
| 5 | 18 |  John Surtees | Cooper-Climax | 15 | +1:53.1 | 10 | 2 |
| 6 | 2 |  Bruce McLaren | Cooper-Climax | 15 | +2:41.4 | 12 | 1 |
| 7 | 9 |  Dan Gurney | Porsche | 15 | +3:23.1 | 7 |  |
| 8 | 5 |  Richie Ginther | Ferrari | 15 | +5:23.1 | 14 |  |
| 9 | 28 |  Jackie Lewis | Cooper-Climax | 15 | +5:23.7 | 18 |  |
| 10 | 19 |  Roy Salvadori | Cooper-Climax | 15 | +12:11.5 | 15 |  |
| 11 | 33 |  Tony Maggs | Lotus-Climax | 14 | +1 krs. | 22 |  |
| 12 | 30 |  Ian Burgess | Cooper-Climax | 14 | +1 krs. | 24 |  |
| 13 | 11 |  Hans Herrmann | Porsche | 14 | +1 krs. | 11 |  |
| 14 | 31 |  Carel Godin de Beaufort | Porsche | 14 | +1 krs. | 17 |  |
| 15 | 37 |  Tony Marsh | Lotus-Climax | 13 | +2 krs. | 20 |  |
| 16 | 27 |  Gerry Ashmore | Lotus-Climax | 13 | +2 krs. | 25 |  |
| Kesk. | 6 |  Willy Mairesse | Ferrari | 13 | Onnettomuus | 13 |  |
| Kesk. | 20 |  Maurice Trintignant | Cooper-Maserati | 12 | Moottori | 21 |  |
| NC | 38 |  Bernard Collomb | Cooper-Climax | 11 | Ei sijoitusta | 26 |  |
| Kesk. | 32 |  Lorenzo Bandini | Cooper-Maserati | 10 | Moottori | 19 |  |
| Kesk. | 16 |  Tony Brooks | BRM-Climax | 6 | Moottori | 9 |  |
| Kesk. | 8 |  Jo Bonnier | Porsche | 5 | Moottori | 4 |  |
| Kesk. | 26 |  Wolfgang Seidel | Lotus-Climax | 3 | Ohjattavuus | 23 |  |
| Kesk. | 17 |  Graham Hill | BRM-Climax | 1 | Onnettomuus | 16 |  |
| Kesk. | 15 |  Innes Ireland | Lotus-Climax | 1 | Tulipalo | 6 |  |
| Kesk. | 1 |  Jack Brabham | Cooper-Climax | 0 | Onnettomuus | 2 |  |
Muuta

Paalupaikka: Phil Hill – 8:55.2
Nopein kierros: Phil Hill – 8:57.8
SS Europa

| SS Liberté |
| --- | --- |
 Europa Hampurissa vuonna 1930
Tyyppi:  linjalaiva
Lippuvaltio:   Saksa  Ranska
Aiemmat nimet:  SS Europa
Aiemmat operaattorit:  Norddeutscher Lloyd
Omistaja:  Compagnie Generale Transatlantique
Rakennustelakka:  Blohm + Voss, Hampuri
Vesillelasku:  15. elokuuta 1928
Neitsytmatka:  19. maaliskuuta 1930
Status:  Romutettu La Speziassa vuonna 1962
Lähteet:  
SS Europa oli saksalaisen Norddeutscher Lloydin linjalaiva. Se rakennettiin Blohm + Vossin telakalla Hampurissa ja laskettiin vesille vuonna 1928.
Tietoa laivasta > Tekniset tiedot

Alus oli 283 metriä pitkä ja 31 metriä leveä ja sen uppouma oli 49 796 tonnia. Aluksen pääkoneina oli neljä höyryturbiinia, jotka pyörittivät neljää potkuria.
Tietoa laivasta > Matkustajatilat

Matkustajapaikkoja laivalla oli:
1. luokka: 687
2. luokka: 524
3. luokka: 813
Palvelus

Alus lähti 19. maaliskuuta 1930 neitsytmatkalleen Bremerhavenista New Yorkiin. Se otti Sinisen nauhan sisaralukseltaan SS Bremeniltä keskinopeudella 27,91 solmua ja piti sitä vuoteen 1933 asti.
Toisen maailmansodan alettua vuonna 1939 Europa jäi seisomaan Bremerhaveniin. Alus seisoi satamassa vuoteen 1945 asti jolloin yhdysvaltalaiset takavarikoivat aluksen ja muuttivat sen joukkojenkuljetusalukseksi.
Sodan päätyttyä yhdysvaltalaiset luovuttivat aluksen Ranskaan korvauksena SS Normandien menettämisestä. Alus upposi Le Havren satama-altaaseen törmättyään satamassa olleeseen hylkyyn vuonna 1948, kun myrsky repi aluksen kiinnikkeistään. Se nostettiin ylös seuraavana kesänä ja siirrettiin Saint-Nazaireen korjattavaksi.
Korjaustöiden jälkeen Libertéksi nimetty alus liikennöi reitillä Le Havre-New York vuoteen 1961 asti. SS Francen käyttöönoton jälkeen alus otettiin pois liikenteestä ja romutettiin La Speziassa vuonna 1962.
Aiheesta muualla

Matti E. Mäkelä : Uiva kaupunki. Pikahöyry "Europa" - nykypäivien ihmelaiva. tavarataloja, urheilukenttiä, oma sanomalehti, vedenpitävät osastot, ihmeelliset pelastuslaitteet y.m., Hakkapeliitta, 21.11.1933, nro 47, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Osittain uponnut Europa Le Havren satamassa.
STS-126

STS-126 oli 124. Nasan avaruussukkulalento. Se lennettiin Endeavour-sukkulalla Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja se oli sukkulan 22. lento. Sukkula laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta 15. marraskuuta 2008 kello 0.55 UTC. 
Endeavour telakoitui ISS:ään 16. marraskuuta. Vietettyään 11 päivää, 16 tuntia ja 46 minuuttia telakoituneena ISS:ään, minä aikana miehistö suoritti neljä avaruuskävelyä ja siirsi rahtia, sukkula irtaantui avaruusasemasta 28. marraskuuta. Huonon sään vuoksi Endeavour laskeutui varalaskupaikkaan, Edwardsin lentotukikohtaan 30. marraskuuta 2008 kello 21.25 UTC.
ISS:n kokoonpanolento ULF2:na tunnetun lennon tehtävänä oli kuljettaa laitteita ja tarvikkeita asemalle sekä  huoltaa ja korjata aseman aurinkopaneeleja Aurinkoa kohti kääntävät SARJ-järjestelmät (Solar Alpha Rotary Joint). Lennolla oli mukana Multi-Purpose Logistics Module (MPLM) Leonardo-rahtikontti.
Miehistö

Christopher Ferguson (2. lento) - Komentaja
Eric A. Boe (1.) - Pilotti
Donald Pettit (1.) - Tehtäväspesialisti 1
Stephen G. Bowen (1.) - Tehtäväspesialisti 2
Heidemarie Stefanyshyn-Piper (2.) - Tehtäväspesialisti 3
Robert S. Kimbrough (1.) - Tehtäväspesialisti 4
Asemalle lähtevä Retkikunta 18:n jäsen:
Sandra Magnus (2.) - Lentoinsinööri
Asemalta palaava Retkikunta 18:n jäsen:
Gregory Chamitoff (1.) - Lentoinsinööri
Tilastoja

155. Yhdysvaltain miehitetty avaruuslento
124. sukkulalento STS-1:n jälkeen
22. Endeavourin lento
99. avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeinen lento
11. avaruussukkula Columbian onnettomuuden jälkeinen lento
27. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
STS-126 Lennon STS-126 virallinen verkkosivu
STS-126 Image Gallery (Arkistoitu – Internet Archive)
STS-126 animations (Arkistoitu – Internet Archive)
Space.com's STS-126 page
Spaceflightnow.com's STS-126 page
NASA SpaceFlight.com's STS-126 page
collectSPACE.com's STS-126 page
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: STS-124 | Nasan avaruussukkulalennot | Seuraaja: STS-119 |
Bowen työskentee SARJin parissa lennon 3. avaruuskävelyllä
Saksan Grand Prix 1965

Saksan Grand Prix 1965 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. elokuuta 1965 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, jonka voittoputki venyi jo viiden voiton mittaiseksi.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Jim Clark | Lotus-Climax | 15 | 2:07:52.4 | 1 | 9 |
| 2 | 9 |  Graham Hill | BRM | 15 | +15.9 | 3 | 6 |
| 3 | 5 |  Dan Gurney | Brabham-Climax | 15 | +21.4 | 5 | 4 |
| 4 | 12 |  Jochen Rindt | Cooper-Climax | 15 | +3:29.6 | 8 | 3 |
| 5 | 4 |  Jack Brabham | Brabham-Climax | 15 | +4:41.2 | 14 | 2 |
| 6 | 8 |  Lorenzo Bandini | Ferrari | 15 | +5:08.6 | 7 | 1 |
| 7 | 16 |  Jo Bonnier | Brabham-Climax | 15 | +5:58.5 | 9 |  |
| 8 | 24 |  Masten Gregory | BRM | 14 | +1 krs. | 19 |  |
| Kesk. | 7 |  John Surtees | Ferrari | 11 | Vaihdelaatikko | 4 |  |
| Kesk. | 17 |  Jo Siffert | Brabham-BRM | 9 | Moottori | 11 |  |
| Kesk. | 2 |  Mike Spence | Lotus-Climax | 8 | Voimansiirto | 6 |  |
| Kesk. | 3 |  Gerhard Mitter | Lotus-Climax | 8 | Vesivuoto | 12 |  |
| Kesk. | 20 |  Richard Attwood | Lotus-BRM | 8 | Vesivuoto | 17 |  |
| Kesk. | 11 |  Bruce McLaren | Cooper-Climax | 7 | Vaihdelaatikko | 10 |  |
| Kesk. | 6 |  Denny Hulme | Brabham-Climax | 5 | Polttoainevuoto | 13 |  |
| Kesk. | 19 |  Chris Amon | Lotus-BRM | 3 | Vesivuoto | 16 |  |
| Kesk. | 22 |  Paul Hawkins | Lotus-Climax | 3 | Öljyvuoto | 20 |  |
| Kesk. | 10 |  Jackie Stewart | BRM | 2 | Ripustukset | 2 |  |
| Kesk. | 21 |  Frank Gardner | Brabham-BRM | 0 | Vaihdelaatikko | 18 |  |
| DNQ | 25 |  Roberto Bussinello | BRM |  |  |  |  |
| DNQ | 23 |  Ian Raby | Brabham-Climax |  |  |  |  |
Muuta

Paalupaikka: Jim Clark - 8:22.7
Nopein kierros: Jim Clark - 8:24.1 kierroksella 10
Jochen Rindtin ensimmäinen pistesija
Samuel Charters

Samuel Barclay Charters (1. elokuuta 1929 Pittsburgh, Pennsylvania – 18. maaliskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä, levytuottaja ja kirjailija.
Chartersin vuonna 1959 ilmestynyt teos The Country Blues oli ensimmäinen kirjana julkaistu tutkimus country blues -genrestä. Kirjan ilmestymisen jälkeen hän työskenteli musiikkituottajana Prestige- ja Vanguard-levy-yhtiöille. Hän tuotti myös Buddy Guyn, Junior Wellsin ja Country Joe and the Fishin albumeja. The Country Blues -kirjaa seurasivat sitä laajemmat teokset The Bluesmen (1967) ja Sweet as the Showers of Rain (1977). Niistä jälkimmäinen oli kirjoitettu Ruotsissa, jonne Charters oli muuttanut Yhdysvaltain Vietnam-politiikan vaikuttamana yhdessä Ann-vaimonsa kanssa.
Charters on kääntänyt englanniksi valikoiman Edith Södergranin runoja kokoelmaksi We Women (Oyez 1977). ja Bo Carpelanin runoja kokoelman Gården = The courtyard (Swedish Books, 1982).
Samuel ja Ann Charters luovuttivat vuonna 2000 suuren äänilevyjä, valokuvia ja papereita sisältävän arkistonsa Connecticutin yliopistolle, jossa Ann oli opettanut.
Saksan Grand Prix 1964

Saksan Grand Prix 1964 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. elokuuta 1964 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti John Surtees, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7 |  John Surtees | Ferrari | 15 | 2:12:04.8 | 1 | 9 |
| 2 | 3 |  Graham Hill | BRM | 15 | + 1:15.6 | 5 | 6 |
| 3 | 8 |  Lorenzo Bandini | Ferrari | 15 | + 4:52.8 | 4 | 4 |
| 4 | 19 |  Jo Siffert | Brabham-BRM | 15 | + 5:23.1 | 10 | 3 |
| 5 | 22 |  Maurice Trintignant | BRM | 14 | Akku | 14 | 2 |
| 6 | 26 |  Tony Maggs | BRM | 14 | + 1 krs. | 16 | 1 |
| 7 | 4 |  Richie Ginther | BRM | 14 | + 1 krs. | 11 |   |
| 8 | 2 |  Mike Spence | Lotus-Climax | 14 | + 1 krs. | 17 |   |
| 9 | 23 |  Gerhard Mitter | Lotus-Climax | 14 | + 1 krs. | 19 |   |
| 10 | 5 |  Dan Gurney | Brabham-Climax | 14 | + 1 krs. | 3 |   |
| 11 | 14 |  Chris Amon | Lotus-BRM | 12 | Ripustukset | 9 |   |
| 12 | 6 |  Jack Brabham | Brabham-Climax | 11 | Tasauspyörästö | 6 |   |
| 13 | 20 |  Ronnie Bucknum | Honda | 11 | Onnettomuus | 22 |   |
| 14 | 27 |  Peter Revson | Lotus-BRM | 10 | Onnettomuus | 18 |   |
| Kesk. | 1 |  Jim Clark | Lotus-Climax | 7 | Moottori | 2 |   |
| Kesk. | 9 |  Bruce McLaren | Cooper-Climax | 4 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 16 |  Bob Anderson | Brabham-Climax | 4 | Ripustukset | 15 |   |
| Kesk. | 12 |  Edgar Barth | Cooper-Climax | 3 | Kytkin | 20 |   |
| Kesk. | 18 |  Giancarlo Baghetti | BRM | 2 | Kaasu | 21 |   |
| Kesk. | 10 |  Phil Hill | Cooper-Climax | 1 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 11 |  Jo Bonnier | Brabham-BRM | 0 | Sähköt | 12 |   |
| Kesk. | 15 |  Mike Hailwood | Lotus-BRM | 0 | Moottori | 13 |   |
| DNQ | 28 |  André Pilette | Scirocco-Climax |   |   |   |   |
Muuta

Hondan ensimmäinen kilpailu.
Carel Godin de Beaufort kuoli harjoituksissa sattuneessa onnettomuudessa.
Nopein kierros: John Surtees 8'39.00
Samettimonarkki

| Samettimonarkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Tyynenmerenmonarkit Myiagra
Laji::  cyanoleuca
Kaksiosainen nimi
 Myiagra cyanoleuca  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Samettimonarkki Wikispeciesissä   Samettimonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Samettimonarkki (Myiagra cyanoleuca) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Samettimonarkkia tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleisimmillään levinneisyysalueensa eteläosissa ja harvinainen pohjoisessa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Samotlor

Sijainti Venäjällä.
Samotlor (ven. Самотло́р) on suuri öljykenttä Nižnevartovskin kaupungin lähistöllä Hanti-Mansiassa Venäjällä. Öljykentän koko on noin 1 752 neliökilometriä ja sen omistaa sekä sitä operoi monikansallinen TNK-BP. Öljyntuotanto alkoi vuonna 1969 ja öljyhuippu saavutettiin vuonna 1980 kun vuosituotanto ylsi 158,9 miljoonaan tonniin.
TNK-BP suunnitteli investoivansa Samotloriin 951 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuonna 2009 ja 4,6 miljardia dollaria seuraavana viitenä vuonna (2010–2014). Samotlorissa työskentelee 400 urakoitsijayritystä, joista suurimpia ovat Nizhnevartovskburneft, PetroAlliance, Integra-Burenie, Halliburton ja Schlumberger Lodgelko Inc.
Rudolf von Sebottendorff

| Rudolf von Sebottendorff> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. marraskuuta 1875 Hoyerswerda, Saksan keisarikunta
Kuollut: 9. toukokuuta 1945 (69 vuotta) Istanbul, Turkki
Rudolf von Sebottendorff (oikealta nimeltään Rudolf Glauer; 9. marraskuuta 1875 Hoyerswerda, Saksan keisarikunta – 9. toukokuuta 1945 Istanbul, Turkki) oli saksalainen äärioikeistolainen esoteerikko ja okkultisti, joka perusti natsipuoluetta rahoittaneen Thule-seuran. Häntä on luonnehdittu myös seikkailijaksi ja huijariksi.
Elämä ja ura

Keskeytettyään insinööriopintonsa Sebottendorff lähti merille ja vietti sen jälkeen useita vuosia Turkissa, jossa hän perehtyi okkultismiin. Palattuaan vuonna 1913 Saksaan hän väitti, että paroni von Sebottendorff oli adoptoinut hänet Turkissa. Hoyerswerdan rekisterissä ei kuitenkaan ole mainintaa adoptiosta. Vuonna 1916 Sebottendorff liittyi Germanenorden-salaseuraan ja perusti elokuussa 1918 Thule-seuran. Se toimi Münchenin Vier Jahreszeiten -hotellissa, josta Sebottendorff vuokrasi huoneita. Seura kopioi vapaamuurarien organisaatiomuodon mutta vastusti muuten jyrkästi muurareita. Hotellissa sijaitsi myös Thulen toimisto ja Sebottendorffin päätoimittaman Münchener Beobachter -sanomalehden toimitus. Lehti myytiin joulukuussa 1920 natsipuolueelle uudella nimellä Völkischer Beobachter. Baijerin vapaavaltion perustamisen jälkeen 8. marraskuuta 1918 perustettiin järjestön sotilaallinen haara Kampfbund Thule, joka osallistui vastavallankumoukselliseen toimintaan. Thule ei pyrkinyt monarkian palauttamiseen vaan antisemitistisen diktatuurin perustamiseen. Jo vuoden 1919 alussa lähes kaikki Münchenin äärioikeistolaiset ryhmät kokoontuivat Thule-seuran alaisuudessa. Thulen jäsen, urheilutoimittaja Karl Harrer perusti Saksan työväenpuolueen, joka myöhemmin muutti nimensä Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi. Thulen toimintaan osallistuivat myöhemmät natsijohtajat Hans Frank, Rudolf Hess ja Alfred Rosenberg.
Münchenin neuvostotasavallan väkivaltaisuuksien jälkeen Thule-seura hajosi kilpaileviksi ryhmiksi. Sebottendorff muutti Münchenistä Freiburgiin, sitten Bad Sachsaan ja lopulta takaisin Turkkiin. Vuonna 1924 hän julkaisi okkultistisen teoksen Die Praxis der alten türkischen Freimaurerei: der Schlüssel zum Verständnis der Alchimie; eine Darstellung des Rituals, der Lehre, der Erkennungszeichen orientalischer Freimaurer ("Muinaisen turkkilaisen vapaamuurariuden käytännöt: avain alkemian ymmärtämiseen; selvitys itämaisten vapaamuurarien rituaalista, opista ja tunnusmerkeistä.").
Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen Sebottendorff palasi Müncheniin. Hän joutui kuitenkin pian epäsuosioon, koska hän väitti vuoden 1934 kirjassaan Bevor Hitler kam ("Ennen Hitlerin tuloa"), että Thule-seura oli kansallissosialismin edelläkävijä. Hänet karkotettiin Saksasta helmikuussa 1934. Hän palasi Turkkiin ja tiettävästi hukuttautui Bosporinsalmeen kuultuaan Saksan antautumisesta 9. toukokuuta 1945.
Saint Matthew Island

Saint Matthew Island
Cape Upright Saint Matthewn saarella
| --- | --- |
Sijainti:  Alaska Yhdysvallat
Korkein kohta:  449,9 m
Pinta-ala:  357 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  (asumaton)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
kartta saarista
Saint Matthew Island on syrjäinen asumaton kalliosaari Beringinmeressä Alaskassa 295 kilometriä länsiluoteeseen Nunivakin saaresta. Saaren pinta-ala on 357 neliökilometriä, joka tekee siitä Yhdysvaltain 43. suurimman saaren. Saaren eteläkärjessä on 300 metriin merenpinnan yläpuolelle kohoava jyrkkä kallioseinämä, nimeltään Cape Upright. Saaren pohjoispään Glory of Russia -niemellä on suunnilleen samoihin korkeuksiin kohoavaa maastoa ja saaren korkein kohta, 450 metriä merenpinnan yläpuolella, sijaitsee hieman etelään saaren keskikohdasta.
Saaren luoteispuolella sijaitsee pieni saari, nimeltään Hall Island. Saaret erottaa toisistaan noin viisi kilometriä leveä salmi, nimeltään Sarichef Strait. 15 kilometriä etelään pääsaarelta sijaitsee pieni kivisaari, nimeltään Pinnacle Rock. Saaret kuuluvat osana Alaska Maritime National Wildlife Refuge–luonnosuojelualueeseen. Yhdysvaltain laivasto ylläpiti saarella miehitettyä Loran–asemaa 1940-luvulla.
1944 saarelle tuotiin 29 poroa. Vuoteen 1963 mennessä porojen määrä oli kasvanut 6000 yksilöön, joka oli aivan liian suuri määrä saaren kantokykyyn nähden. Tästä johtuen seuraavana talvena suuri osa poroista kuoli nälkään ja kanta romahti vain 42 yksilöön. Tuoreimpien arvioiden mukaan saarella elinkelpoinen kanta ei voi ylittää 1670 eläintä.
Saarten syrjäisen sijainnin vuoksi metsänhoitoviranomaiset vierailevat siellä vain joka viides vuosi.
Samettisaarni

| Samettisaarni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Oliivikasvit Oleaceae
Suku::  Saarnet Fraxinus
Laji::  velutina
Kaksiosainen nimi
 Fraxinus velutina  Torr. 
Synonyymit
 Fraxinus pennsylvanica ssp. velutina 
Katso myös
   Samettisaarni Wikispeciesissä   Samettisaarni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Samettisaarni (Fraxinus velutina) on oliivikasvien (Oleaceae) heimoon, saarnien (Fraxinus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pieni tai keskikokoinen puulaji, jolla on pyöreä latvus. Samettisaarni voi kasvaa noin 15 metriä korkeaksi, mutta kasvatettuna se ei yleensä kasva 12:ta metriä korkeammaksi. Samettisaarni on kausivihanta ja sen lehdet ovat parilehdykkäiset. Lehdyköiden muoto ja karvaisuus vaihtelevat, mutta syksyisin lehdet muuttuvat keltaisiksi. Samettisaarni kukkii huhti–toukokuussa. Samettisaarni on kuitenkin hyvin muunteleva laji ja siitä on erotettu erilaisia muunnoksia.
Samettisaarni kasvaa luonnossa aavikoilla sekä välimerenkasvillisuuden alueen kanjoneissa ja jokien varsilla. Lajia tavataan luontaisena Yhdysvaltojen lounaisosista Meksikon keskiosiin ulottuvalla alueella. Yhdysvalloissa lajia tavataan Kalifornian, New Mexicon, Arizonan, Nevadan, Utahin ja Teksasin osavaltioissa. Samettisaarnea kasvatetaan myös koristekasvina.
Aiheesta muualla

Trees and Shrubs Online: Fraxinus velutina (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Fraxinus velutina (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fraxinus velutina (englanniksi)
Baaghi (vuoden 2016 elokuva)

| Baaghi |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sabbir Khan
Käsikirjoittaja:  Sanjeev Datta
Tuottaja:  Sajid Nadiadwala
Säveltäjä:   Meet Bros  Amaal Mallik  Ankit Tiwari  Manj Musik  Pranaay Rijia 
Kuvaaja:  Binod Pradhan
Leikkaaja:  Manan Sagar
Pääosat:  Tiger Shroff Shraddha Kapoor
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Nadiadwala Grandson Entertainment
Levittäjä:  UTV Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  29. huhtikuuta 2016
Kesto:  133 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Seuraaja:  Baaghi 2
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Baaghi (suomeksi ”Kapinallinen”) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Sabbir Khan ja tuottanut Sajid Nadiadwala. Päärooleja näyttelevät Tiger Shroff ja Shraddha Kapoor.
Juoni

Kamppailulajiopiskelija lähtee Thaimaahan pelastamaan rakastettunsa ja kostamaan mestarinsa murhan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tiger Shroff  | … |  Ranveer ”Ronny” Pratap Singh   |
|  Shraddha Kapoor  | … |  Sia Khurana   |
|  Sudheer Babu  | … |  Raghav Shetty   |
|  Sourav Chakraborty  | … |  Biju   |
|  Shifuji Shourya Bhardwaj  | … |  Kailash ”Guruswamy” Shetty aka Guruji   |
|  Sunil Grover  | … |  P. P. Khurana   |
|  Kota Srinivasa Rao  | … |  Dasanna   |
|  Buddya Sunari Magar  | … |  erotuomari   |
|  Sanjay Mishra  | … |  Harry   |
|  Sumit Gulati  | … |  Sukhi   |
|  Prashant Singh  | … |  Gopi   |
|  Aryan Prajapati  | … |  Subbu   |
|  Arun Bali  | … |  eversti Samarjeet Singh   |
Soundtrack

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | ”Agar Tu Hota” | Abhendra Kumar Upadhyay | Ankit Tiwari | Ankit Tiwari | 5.28 |  |  |  |  |
| 2. | ”Cham Cham” | Kumaar | Meet Bros | Meet Bros, Monali Thakur | 4.44 |  |  |  |  |
| 3. | ”Girl I Need You” | Kumaar | Meet Bros | Meet Bros, Arijit Singh, Roach Killa, Khushboo Grewal | 4.57 |  |  |  |  |
| 4. | ”Let’s Talk About Love” | Raftaar, Sabbir Khan | Manj Musik | Raftaar, Neha Kakkar | 3.21 |  |  |  |  |
| 5. | ”Sab Tera” | Sanjeev Chaturvedi | Amaal Mallik | Armaan Malik, Shraddha Kapoor | 3.48 |  |  |  |  |
| 6. | ”Get Ready To Fight” | Rahul B. Seth, Sabbir Khan | Pranaay Rijia | Benny Dayal, Siddharth Basrur | 3.24 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 25.42 |  |  |  |  |
Vastaanotto

Box Office India julisti Baaghin 1,27 miljardin rupian tuotollaan ”hitiksi”.
Jatko-osat

Elokuvan menestys poiki kaksi hengellistä jatko-osaa, Baaghi 2 (2018) ja Baaghi 3 (2020), joiden pääroolissa jatkoi Tiger Shroff.
Aiheesta muualla

Baaghi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Baaghi AllMoviessa. (englanniksi)
SS Eastland

SS Eastland kaatuneena Chicagon satamassa 24. heinäkuuta 1915.
SS Eastland oli vuosina 1902–1903 rakennettu sisävesialus, joka oli tarkoitettu Pohjois-Amerikan Suurten järvien matkustajaliikenteeseen. Aluksen oli rakentanut Jenks Ship Building Company Port Huronissa Michiganissa, ja sen oli tilannut Michigan Steamship Company. Myöhemmin alus myytiin St. Joseph-Chicago Steamship Companylle. Alus tuli surullisenkuuluisaksi 24. heinäkuuta 1915 Chicagon satamassa tapahtuneen kaatumisen jälkeen. Onnettomuudessa menehtyi 844 ihmistä.
Tekniset tiedot

Pituus: 82 metriä
Leveys: 11 metriä
Syväys: 4,3 metriä
Paino: 1 961 tonnia
Kansien lukumäärä: 4
Potkureita: 2 kpl
Höyrykattiloita: 4 kpl, kukin kooltaan 4,1 m × 3,65 m
Teho: 3 000 hevosvoimaa
Suurin nopeus: 19 solmua (35,1 km/h)
Vesillelasku: 6. toukokuuta 1903
Neitsytmatka: 16. heinäkuuta 1903