stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Ruotsin hallitsijoista
Ruotsin hallitsijat > Vaasa-suku (1521–1654)

| Monarkki | Monarkki | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kustaa Eerikinpoika Vaasa (valtionhoitaja) | 23. elokuuta 1521 – 6. kesäkuuta 1523 (1 v 287 vrk) | 12. toukokuuta 1496 Uplannissa | Katariina Saksi-Lauenburgilainen 1531–1535 Margareeta Leijonhufvud 1536–1551 Katariina Stenbock 1552–1560 | 29. syyskuuta 1560 (64 vuotta) Tukholmassa | Valittiin vallasta syöstyn Kristian II:n seuraajaksi. |
|  | Kustaa I Vaasa | 6. kesäkuuta 1523 – 29. syyskuuta 1560 (37 v 116 vrk) | 12. toukokuuta 1496 Uplannissa | Katariina Saksi-Lauenburgilainen 1531–1535 Margareeta Leijonhufvud 1536–1551 Katariina Stenbock 1552–1560 | 29. syyskuuta 1560 (64 vuotta) Tukholmassa | Valittiin vallasta syöstyn Kristian II:n seuraajaksi. |
|  | Eerik XIV | 29. syyskuuta 1560 – 29. syyskuuta 1568 (8 v 1 vrk), syöstiin vallasta | 13. joulukuuta 1533 Tukholmassa | Kaarina Maununtytär 1568–1577 | 26. tammikuuta 1577 (43 vuotta) (todennäköisesti murhattu) Tierpissä | Kustaa I Vaasan poika |
|  | Juhana III | 29. syyskuuta 1568 – 17. marraskuuta 1592 (24 v 50 vrk) | 20. joulukuuta 1537 Itä-Götanmaalla | Katariina Jagellonica 1562–1583 Gunilla Bielke 1585–1597 | 17. marraskuuta 1592 (54 vuotta) Tukholmassa | Eerik XIV:n veli |
|  | Sigismund | 17. marraskuuta 1592 – 24. heinäkuuta 1599 (6 v 249 vrk), syöstiin vallasta | 20. kesäkuuta 1566 Mariefredissä | Anna Itävaltalainen 1592–1598 Constance Itävaltalainen 1605–1631 | 30. huhtikuuta 1632 (65 vuotta) Varsovassa, Puolassa | Juhana III:n poika |
|  | Södermanlandin herttua Kaarle (valtionhoitaja) | 24. heinäkuuta 1599 – 6. maaliskuuta 1604 (4 v 227 vrk) | 4. lokakuuta 1550 Tukholmassa | Maria Simmern 1579–1589  Kristiina Holstein-Gottorpilainen 1592–1611 | 30. lokakuuta 1611 (61 vuotta) Nyköpingissä | Sigismundin setä, Juhana III:n veli |
|  | Kaarle IX | 6. maaliskuuta 1604 – 30. lokakuuta 1611 (7 v 238 vrk) | 4. lokakuuta 1550 Tukholmassa | Maria Simmern 1579–1589  Kristiina Holstein-Gottorpilainen 1592–1611 | 30. lokakuuta 1611 (61 vuotta) Nyköpingissä | Sigismundin setä, Juhana III:n veli |
|  | Kustaa II Aadolf | 30. lokakuuta 1611 – 6. marraskuuta 1632 (21 v 8 vrk) | 9. joulukuuta 1594 Tukholmassa | Maria Eleonoora Brandenburgilainen 1620–1632 | 6. marraskuuta 1632 (37 vuotta) (sotakuolema) Lützenissä, Saksassa | Kaarle IX:n poika |
|  | Kristiina | 6. marraskuuta 1632 – 6. kesäkuuta 1654 (21 v 212 vrk), luopui vallasta (holhoojahallituksen johtajana Axel Oxenstierna 1632–1644) | 8. joulukuuta 1626 Tukholmassa | naimaton | 19. huhtikuuta 1689 (62 vuotta) Roomassa, Italiassa | Kustaa II Aadolfin tytär |
Ruotsin hallitsijat > Pfalzin suku (1654–1720)

| Monarkki   | Monarkki   | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kaarle X Kustaa | 6. kesäkuuta 1654 – 13. helmikuuta 1660 (5 v 253 vrk) | 8. marraskuuta 1622 Nyköpingissä | Hedvig Eleonoora 1654–1660 | 13. helmikuuta 1660 (37 vuotta)  Göteborgissa | Kristiinan serkku, Kustaa II Aadolfin sisarenpoika |
|  | Kaarle XI | 13. helmikuuta 1660 – 5. huhtikuuta 1697 (37 v 51 vrk) (holhoojahallituksen johtajana leskikuningatar Hedvig Eleonoora 1660–1672) | 24. marraskuuta 1655 Tukholmassa | Ulriika Eleonoora (vanhempi) 1679–1697 | 5. huhtikuuta 1697 (41 vuotta) Tukholmassa | Kaarle X Kustaan poika |
|  | Kaarle XII | 5. huhtikuuta 1697 – 30. marraskuuta 1718 (21 v 239 vrk) (holhoojahallituksen johtajana leskikuningatar Hedvig Eleonoora 1697) | 17. kesäkuuta 1682 Tukholmassa | naimaton | 30. marraskuuta 1718 (36 vuotta) (sotakuolema tai murhattu) Fredrikshaldissa, Norjassa | Kaarle XI:n poika |
|  | Ulriika Eleonoora | 2. huhtikuuta 1719 – 4. huhtikuuta 1720 (1 v 3 vrk), luopui vallasta | 23. tammikuuta 1688  Tukholmassa | Hessen-Kasselin maakreivi Frederik 1713–1741 | 24. marraskuuta 1741 (53 vuotta) Tukholmassa | Kaarle XII:n sisar |
Ruotsin hallitsijat > Hessenin suku (1720–1751)

| Monarkki   | Monarkki   | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Fredrik I | 4. huhtikuuta 1720 – 5. huhtikuuta 1751 (31 v 1 vrk) | 23. huhtikuuta 1676 Kasselissa, Saksassa | Luise Dorothea 1700-1705 Ulrika Eleonora 1713–1741 | 25. maaliskuuta 1751 (74 vuotta) Tukholmassa | Ulrika Eleonoran puoliso |
Ruotsin hallitsijat > Holstein-Gottorpin suku (1751–1818)

| Monarkki   | Monarkki   | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Aadolf Fredrik | 5. huhtikuuta 1751 – 12. helmikuuta 1771 (19 v 313 vrk) | 14. toukokuuta 1710 Gottorpissa, Saksassa | Loviisa Ulriika 1744–1771 | 12. helmikuuta 1771 (60 vuotta) Tukholmassa | Valittiin lapsettoman Fredrik I:n seuraajaksi. |
|  | Kustaa III | 12. helmikuuta 1771 – 29. maaliskuuta 1792 (21 v 46 vrk) | 24. tammikuuta 1746 Tukholmassa | Sofia Magdalena 1766–1792 | 29. maaliskuuta 1792 (46 vuotta) (murhattu) Tukholmassa | Aadolf Fredrikin poika |
|  | Kustaa IV Aadolf | 29. maaliskuuta 1792 – 29. maaliskuuta 1809 (17 v 0 vrk), syöstiin/luopui vallasta (holhoojahallituksen johtajana Södermanlandin herttua Kaarle 1792–1796) (vastahallitsijana Södermanlandin herttua Kaarle 13. maaliskuuta 1809 – 29. maaliskuuta 1809) | 1. marraskuuta 1778 Tukholmassa | Fredrika Dorotea 1797–1812 | 7. helmikuuta 1837 (58 vuotta)  Sankt Gallenissä, Sveitsissä | Kustaa III:n poika |
|  | Södermanlandin herttua Kaarle (valtionhoitaja) | 13. maaliskuuta 1809 – 6. kesäkuuta 1809 (0 v 85 vrk) (vastahallitsijana Kustaa IV Aadolf 13. maaliskuuta 1809 – 29. maaliskuuta 1809) | 7. lokakuuta 1748 Tukholmassa | Hedvig Elisabet Charlotta 1774–1818 | 5. helmikuuta 1818 (69 vuotta) Tukholmassa | Kustaa IV Aadolfin setä, Kustaa III:n veli |
|  | Kaarle XIII | 6. kesäkuuta 1809 – 5. helmikuuta 1818 (8 v 330 vrk) (sijaishallitsijana kruununprinssi Kaarle Juhana 1810-1818) | 7. lokakuuta 1748 Tukholmassa | Hedvig Elisabet Charlotta 1774–1818 | 5. helmikuuta 1818 (69 vuotta) Tukholmassa | Kustaa IV Aadolfin setä, Kustaa III:n veli |
Ruotsin hallitsijat > Bernadotte-suku (1818–)

| Monarkki   | Monarkki   | Vallassa | Syntynyt | Puoliso(t) | Kuollut | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kaarle XIV Juhana | 5. helmikuuta 1818 – 8. maaliskuuta 1844 (26 v 32 vrk) | 26. tammikuuta 1763  Paussa  Ranskassa, | Desideria  (1798–1844) | 8. maaliskuuta 1844 (81 vuotta) Tukholmassa | Valittiin lapsettoman Kaarle XIII:n seuraajaksi. |
|  | Oskar I | 8. maaliskuuta 1844 – 8. heinäkuuta 1859 (15 v 122 vrk) (sijaishallitsijana kruununprinssi Kaarle 1857-1859) | 4. heinäkuuta, 1799  Pariisissa Ranskassa | Josefina (1823–1859) | 8. heinäkuuta 1859 (60 vuotta) Tukholmassa | Kaarle XIV Juhanan poika |
|  | Kaarle XV | 8. heinäkuuta 1859 – 18. syyskuuta 1872 (13 v 73 vrk) | 3. toukokuuta 1826 Tukholmassa | Lovisa (1850–1871) | 18. syyskuuta 1872 (46 vuotta) Malmössä | Oskar I:n poika |
|  | Oskar II | 18. syyskuuta 1872 – 8. joulukuuta 1907 (35 v 81 vrk) | 21. tammikuuta 1829 Tukholmassa | Sofia (1857–1907) | 8. joulukuuta 1907 (78 vuotta) Tukholmassa | Kaarle XV:n veli |
|  | Kustaa V | 8. joulukuuta 1907 – 29. lokakuuta 1950 (42 v 325 vrk) | 16. kesäkuuta 1858 Lovönissä | Victoria (1881–1930) | 29. lokakuuta 1950 (92 vuotta) Tukholmassa | Oskar II:n poika |
|  | Kustaa VI Adolf | 29. lokakuuta 1950 – 15. syyskuuta 1973 (22 v 321 vrk) | 11. marraskuuta 1882 Tukholmassa | Margaret (1905-1920) Louise (1923–1965) | 15. syyskuuta 1973 (90 vuotta) Helsingborgissa | Kustaa V:n poika |
|  | Kaarle XVI Kustaa | 15. syyskuuta 1973 – (51 v 63 vrk) | 30. huhtikuuta 1946 (ikä 78) Solnassa | Silvia (1976–) |  | Kustaa VI Adolfin pojanpoika |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Ruotsin hallitsijoista Wikimedia Commonsissa
Bainiitti

Bainiitti on teräksen mikrorakenne, jota syntyy terästen lämpökäsittelyssä tai teräksen muuten jäähtyessä sopivalla nopeudella esimerkiksi hitsaamisen yhteydessä. Bainiitilla on hyvät mekaaniset ominaisuudet, se on sitkeää ja lujaa.
Bainitoinnissa pyritään täysin bainiittiseen rakenteeseen. Tällöin hiiltä sisältävä teräs jäähdytetään austeniittialueelta niin nopeasti 600 °C alapuolelle, että hiili ei ehdi diffundoitumaan sementiittilamelleiksi ja perliittiä ei synny ollenkaan. Tämän jälkeen terästä pidetään korotetussa lämpötilassa (noin 400–500 °C seostuksesta riippuen) niin kauan, että mikrorakenne stabiloituu, jolloin nopeamman jäähtymisen vaativaa martensiittia ei myöskään synny.
Bainiitin tunnistaminen mikrorakennekuvista on verrattain vaikeaa, sillä siinä ei esiinny niin selkeää tekstuuria kuin esimerkiksi perliitissä.
Trinity

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Trinity voi viitata seuraaviin:
Trinity College, useita samannimisiä oppilaitoksia
Trinity, Kingston Wall -yhtyeen oma levy-yhtiö
Trinity, Yhdysvaltain tekemän maailman ensimmäisen ydinkokeen peitenimi
Trinity, Revolution Renaissance -yhtyeen albumi
Trinity, Matrix-elokuvasarjan hahmo.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Trinity”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Prestiisikieli

Prestiisikieli on suurta yhteiskunnallista arvostusta nauttiva kieli, jota käytetään esimerkiksi taiteen tai tieteen kielenä. Se voi samalla olla valtion tai yhteisön virallinen kieli, mutta kaikilla prestiisikielillä ei ole virallista asemaa. Englannin kielellä on monessa maassa prestiisin asema.
Prestiisikieli viittaa kieleen, jota pidetään arvostettuna ja jolla on sosiaalista painoarvoa kieliyhteisössä. Tällainen kieli liittyy usein valta-asemassa oleviin ryhmiin, joiden kielimuodoilla on korkeampi prestiisi. Prestiisikieli jakautuu kahteen pääluokkaan: avoimeen prestiisiin, joka perustuu yleisesti hyväksyttyihin normeihin, ja peitettyyn prestiisiin, joka kumpuaa tiettyjen paikallisten kulttuurien ja sosiaalisten suhteiden arvostuksesta.
Goa

| Goa> Intian osavaltiot ja territoriot |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:  Intia
Osavaltioksi:  30. toukokuuta 1987
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Panaji
 – suurin kaupunki:  Vasco da Gama
 – osavaltion pääministeri:  Pramod Sawant
Pinta-ala:  3 702 km² (28.)
Väkiluku (2001):  1 400 000 (25.)
 – väestötiheys:  363 as./km²
Kielet:  konkani
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IN-GA
 
Verkkosivu
Goa on osavaltio Intiassa. Goa on Intian pienin osavaltio maa-alueeltaan ja neljänneksi pienin asukasmäärältään. Se on myös Intian vaurain osavaltio BKT:lla mitattuna. Goa on Portugalin entinen siirtokunta. Portugali hallitsi Goan alueita vuodesta 1510 vuoteen 1961. Useat goalaiset ovat katolisia. Goa tuli kuuluisaksi hippiliikkeen ja sen myötä myöhemmin syntyneen elektronisen Goa trance -musiikin vuoksi.
Historia

Goan historiaa on kyetty tutkimaan 2300 vuoden taakse. Nimen alkuperä on tuntematon, mutta se esiintyy hindujen ja buddhalaisten pyhissä kirjoituksissa.
Historia > Esihistoria

Vanhimpia säilyneitä merkkejä ihmisasutuksesta Goassa ovat sieltä löydetyt kalliokaiverrukset. Smonoga-Goan viherkivialueella Länsi-Ghateilla sijaitsevasta Goasta on löydetty myös Acheulin kulttuurin jäänteitä. Kalliokaiveruuksia eli petroglyfejä on lateriitti- ja graniittikallioissa Usgalimalissa länteen virtaavan Kushavati-joen varrella ja Kajurissa. Kajurin graniittiin kaiverretut kuvat, joista monet esittävät eläimiä, on liitetty oletettuun megaliittiseen kiviympyrään, jonka keskipisteessä on pyöreä graniittikivi. Noin 10 000 vuotta vanhoja petroglyfejä ja kivikirveitä on Goasta löydetty monesta paikasta kuten Kazurista, Mauximista ja Mandovin-Zuarin alangolta.  Todisteista paleoliittisesta elämästä on näkyvissä Dabolimissa, Adkonissa, Shigaossa, Fatorpassa, Arlissa, Maulinguinimissa, Diwarissa, Sanguemissa, Pilernessa ja Aquem-Margaonissa. Koska lateriittikiviä on vaikea ajoittaa radiohiilimenetelmällä, löydösten ikää ei useinkaan ole voitu selvittää kovin tarkoin.
Goan yhteiskunnalliset olot muuttuivat perusteellisesti, kun indoarjalaiset ja dravidat saapuivat alueelle ja sekoittuivat paikallisten alkuperäisasukkaiden kanssa ja panivat täten alulle varhaisen goalaisen kulttuurin.
Historia > Varhaishistoria

200-luvulla eaa. Goa oli osa Maurya-valtakuntaa, jota hallitsi magadhalainen buddhalainen hallitsija Asoka. Munkit levittivät tuolloin buddhalisuutta Goassa. Goan Bhoja-suku hallitsi pääosaa alueesta 100-luvulta eaa. aina 500-luvulle jaa. Karwarin Chutut hallitsivat kuitenkin osaa alueesta Kolhapurin Sātavāhana-dynastian vasalleina 100-luvulle jaa. Pienempiä alueita hallitsivat myös Läntinen Kshatrapas vuoden 150 jaa. aikoihin, Läntisen Maharashtran Abhirat, Gujaratin Yadav-klaanien Bhojat sekä Konkanin Mayryat Kalachurin vasalleina. Myöhemmin alueella käyttivät korkeinta valtaa Badamin Chalukyat vuosina 578–753 ja Malkhedin Rashtrakutat vuosina 753–963. Vuosina 765–1016 Goaa hallitsivat Konkanin Eteläiset Silharat Chalkuyoiden ja Rashtrakutojen vasalleina. Seuraavien vuosisatojen aikana Goaa hallitsivat Kadambasit Länsi-Chalukyan vasalleina. He suosivat jainalaisuutta.
Vuonna 1312 Goa joutui Delhin sulttaanikunnan alaisuuteen. Sen valta alueella oli kuitenkin heikko, ja vuonna 1370 sen oli antauduttava Vijayanagara-valtakunnan Harihara I:lle. Vijayanagaran kuninkaat hallitsivat aluetta vuoteen 1469, jolloin sen valloittivat Gulbargan Bahmani-sulttaanit. Dynastian luhistuttua alue päätyi Bijapurin sulttaanikunnan 
Adil Shaheille, jotka perustivat alueelle varapääkaupungin, jolle portugalilaiset sittemmin antoivat nimen Velha Goa (Vanha Goa).
Historia > Portugalin valtakausi

Ensimmäinen eurooppalainen, jonka tiedetään vierailleen Goassa, on portugalilainen Vasco da Gama, joka löysi meritien Intiaan.
Vuonna 1510 portugalilaiset voittivat Bijapurin hallitsevan sulttaani Yusuf Adil Shahin paikallisen liittolaisensa, Timayyan tuella. He perustivat pysyvän asutussiirtolan Velha Goaan. Näin sai alkunsa Portugalin valtakausi Goassa, joka kesti neljä ja puoli vuosisataa, kunnes alue vuonna 1961 liitettiin Intiaan. Paikallinen tuomioistuin, Goan inkvisitio, perustettiin vuonna 1560 ja lakkautettiin lopullisesti vuonna 1812.
Vuonna 1843 Portugali siirsi alueen pääkaupungin Velha Goasta Panajiin. Portugalin aluetta oli 1700-luvulla laajennettu niin, että se käsitti jo suurimman osan nykyisen Goan osavaltion alueesta. Samaan aikaan portugalilaiset kuitenkin menettivät enimmät muut Intiassa olleet alueensa, kunnes rajat vakiintuivat ja muodostettiin Estato da India Portuguesa, ”Portugalin Intian valtio”, johon kuuluneista alueista Goa oli laajin.
Historia > Nykyaika

Intia itsenäistyi brittiläisestä imperiumista vuonna 1947. Sen rannikoilla oli kuitenkin muutamia vanhastaan Portugalille ja myös Ranskalle kuuluneita alueita, joista Goa oli suurin. Jo 6. helmikuuta 1950 Intia vaati Portugalia luovuttamaan Goan. Portugali kuitenkin kieltäytyi edes neuvottelemasta Intian rannikolla olevista enklaaveista. Mutta 19. joulukuuta 1961 Intian sotajoukot tunkeutuivat alueelle ja valtasivat sen, samoin kuin Damanin ja Diun, jotka valtauksen (Operaatio Vijayn) jälkeen liitettiin Intian liittovaltioon. Aluksi Goaa hallittiin yhdessä Damanin ja Diun kanssa keskitetysti hallittuna liittovaltion territoriona. Territorio jaettiin 30. toukokuuta 1987, jolloin Goasta tehtiin Intian 25. osavaltio, kun taas Daman ja Diu pysyivät liittovaltion territoriona.
Maantiede > Hallinnollinen jako

Goa on jaettu kahteen piirikuntaan: Pohjois-Goaan ja Etelä-Goaan. Piirikunnat jakautuvat edelleen yhteentoista talukaan, jotka ovat Bardez, Bicholim, Pernem, Ponda, Sattari, Tiswadi pohjoisessa ja Canacona, Mormugao, Quepem, Salcete ja Sanguem etelässä.
Väestö

| Vuosi | Väestö | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1951  | 547 000 | —     |
| 1961  | 590 000 | +7.9% |
| 1971  | 795 000 | +34.7% |
| 1981  | 1 008 000 | +26.8% |
| 1991  | 1 170 000 | +16.1% |
| 2001  | 1 347 668 | +15.2% |
| 2011  | 1 731 031 | +28.4% |
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Goassa oli 1,459 miljoonaa asukasta. Väkiluvultaan se oli Intian neljänneksi pienin osavaltio Sikkimin, Mizoramin ja Arunachal Pradeshin jälkeen. Väestö oli kasvanut kymmenessä vuodessa 8,23 %. Neliökilometriä kohti asukkaita oli 394, mikä oli enemmän kuin Intiassa keskimäärin (382 asukasta/km2). Kaupungeissa asuvan väestön osuus oli Intian osavaltioista suurin, 62,17 %. Tuhatta miestä kohti Goassa asui 973 naista. Vuonna 2007 syntyvyys oli 15,70 lasta tuhatta henkilöä kohti. Kastittomien osuus väestöstä oli myös Intian osavaltioista pienin, 0,04 %.
Portugalin valtakauden jäljiltä Goassa asuu yhä pienehkö goalais-portugalilainen väestönosa. Erään arvion mukaan alle 100 mestiço-perhettä poistui maasta vuonna 1961, kun Portugali menetti siirtomaansa. Arvioiden mukaan noin 20 prosenttia väestöstä on muualta muuttaneita, mutta erään virallisen ennusteen mukaan vuonna 2021 heitä olisi jo enemmän kuin alueen syntyperäisiä asukkaita.
Väestö > Kielet

Vuonna 1987 säädetyn lain mukaan konkani kirjoitettuna devanagari-kirjaimilla on Goan ainoa virallinen kieli, mutta myös marathin kieltä saa käyttää kaikkiin virallisiin tarkoituksiin. Portugalin valtakaudella portugali oli alueen ainoa virallinen kieli, mutta nykyisin sitä puhuu enää lähinnä vain vanhempi portugalin kielellä koulutuksensa saanut väestön­osa, eikä sillä ole enää virallisen kielen asemaa. Osavaltion hallitus on omaksunut käytännökseen vastata marathin­kielisiin kirjeisiin marathiksi. Konkanin asema Goan ainoana virallisena kielenä on laajalti hyväksytty, mutta usein on esitetty toivomuksia, että myös konkanin latinalaisilla aakkosilla kirjoitettu muoto saisi virallisen aseman. Katolisen kirkon viestintä ja liturgia hoidetaankin Goassa yksinomaan latinalaisilla aakkosilla kirjoitetulla konkanin kielellä.
Konkania puhuu äidinkielenään noin 66,11 % osavaltion väestöstä, mutta sitä osaavat puhua ja ymmärtää lähes kaikki goalaiset. Muita kieli­vähemmistöjä olivat vuoden 2011 väestön­laskennan mukaan marathi (10,89 %), hindin (10,29 %), kannadan (4,66 %) ja urdun puhujat.
Ennen vuotta 1987 konkani ei ollut koskaan ollut Goan virallisena tai hallintokielenä. Kadambasien aikana (noin 960–1310) hovin kielenä oli dravida­kieliin kuuluva kannada, kun taas muslimien hallitessa vuosina 1312–1370 ja 1469–1510 virallisena ja kulttuuri­kielenä toimi persia; monet tältä kaudelta peräisin olevat kivitaulut Goan arkeologisessa museossa sisältävätkin sekä kannadan- että persian­kielisen tekstin. Muslimien valtakausien väliin jääneenä aikana Vijayanagaran hallitessa virallisena kielenä toimi telugu, toinen dravidakieli.
Väestö > Uskonnot

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Goan 1 458 545 asukkaista 66,1 % oli hinduja, 25,1 % kristittyjä ja 8,3 % muslimeja. Pienempiä vähemmistöjä olivat sikhit,  buddhalaiset ja jainalaiset, joista jokaisen osuus väestöstä oli noin 0,1 %.
Kun Portugalin Intia 1700-luvulta lähtien taantui taloudellisesti, suuri osa Goan katolisista muutti pois alueelta. Portugalilaiset käyttivät paikallisista intialaisista kristityistä nimitystä ”indiacatos” ja sekoittuneesta väestöstä nimeä ”mestiços”. Vuonna 1851 Goan asukkaista oli 64,5 % kristittyjä ja 35 % hinduja, mutta vuonna 1900 kumpiakin oli noin 50 %, minkä jälkeen hindujen osuus alueen väestöstä on jatkuvasti kasvanut.
Goan sekä Damanin ja Diun katoliset kuuluvat Goan ja Damanin roomalais­katoliseen arkki­hiippa­kuntaan, jonka arkkipiispa on samalla Intian priimas ja jolla on myös Itä-Intian patriarkan arvo.
Lentokenttä

Goan ainoa lentokenttä Dabolim Airport (IATA: GOI, ICAO: VAGO) sijaitsee osavaltion suurimmassa kaupungissa Vasco da Gamassa. Kentälle lentää suuri määrä tilauslentoja Lähi-idästä ja Euroopasta turistisesonkina.
Nähtävyydet

1900-luvun lopulta alkaen Goa on ollut suosittu matkailukohde, ja se on kansainvälisesti tunnettu trooppisista rannoistaan ja arkkitehtuuristaan. Goan kirkot ja luostarit ovat UNESCOn maailmanperintökohteita.
Anjuna Beach
Portugalilainen huvila Chaporan lähellä.
Hindutemppeli Siolimissa
Mapusan markkinat
Baga beach on erityisesti intialaisten turistien suosiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Goa Wikimedia Commonsissa
Intian osavaltiot ja territoriot
Osavaltiot: Andhra Pradesh | Arunachal Pradesh | Assam | Bihar | Chhattisgarh | Goa | Gujarat | Haryana | Himachal Pradesh | Jammu ja Kashmir | Jharkhand | Karnataka | Kerala | Länsi-Bengali | Madhya Pradesh | Maharashtra | Manipur | Meghalaya | Mizoram | Nagaland | Odisha | Punjab | Rajasthan | Sikkim | Tamil Nadu | Telangana | Tripura | Uttarakhand | Uttar Pradesh
Liittovaltion alueet: Andamaanit ja Nikobaarit | Chandigarh | Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu | Lakshadweep | Puducherry
Pääkaupunkialue: Delhi
Unescon maailmanperintökohteet Intiassa
Agran linnoitus
Ajantan luolat
Bhimbetkan kalliosuojat
Champaner-Pavagadhin arkeologinen puisto
Chhatrapati Shivaji Terminus
Cholan elävät temppelit
Darjeelingin ja Nilgirin vuoristorautatiet
Dholavira
Elephantan luolat
Elloran luolat
Fatehpur Sikri
Goan kirkot ja luostarit
Great Himalayanin kansallispuisto
Hampi
Hoysalan pyhät rakennuskokonaisuudet
Humayunin mausoleumi
Jaipur
Jantar Mantar
Kazirangan kansallispuisto
Keoladeo
Khajuraho
Khangchendzonga
Konarakin aurinkotemppeli
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Länsi-Ghatit
Mahabalipuram
Mahabodhi-temppeli
Maidamit
Manasin kansallispuisto
Nalanda
Nanda Devi ja Valley of Flowers
Pattadakal
Punainen linnoitus
Qutub Minar
Rajasthanin kukkulalinnoitukset
Ramappan temppeli
Rani ki vav (kuningattaren porraskaivo)
Sanchi
Shantiniketan
Sundarbanin kansallispuisto
Taj Mahal
Goa
| --- | --- |
Pohjois-Goa:   Bardez  Bicholim  Mapusa  Panaji  Pernem  Ponda  Sattari  Tiswadi 
Etelä-Goa:   Canacona  Margao  Mormugao  Quepem  Salcete  Sanguem 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Goa
Kallioon kaiverrettuja piirroksia Usgalimalissa.
Goan Dadamba-kuningas Shivachitta Paramadidevan lyömiä kultarahoja noin vuosilta 1147–1187.
Mahadevin temppeli, joka rakennettiin todennäköisesti Kadamba-kaudella.
Sen katedraali Velha Goassa edustaa portugalilaista arkkitehtuuria ja on yksi Aasian suurimmista kirkoista.
Goan kartta
Hindujen ja kristittyjen yhteyden muistomerkki Miramarin rannalla Goassa.
Käännös suomeksi
Remus Lupin

| Remus Lupin |
| --- | --- |
 David Thewlis Remus Lupinin roolissa elokuvassa Harry Potter ja Azkabanin vanki.
Ensiesiintyminen:  Harry Potter ja Azkabanin vanki
Näyttelijä:  David Thewlis  James Utechin (teini)
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Hiusten väri:  Vaaleanruskeat
Silmien väri:  Siniset
Tupa:  Rohkelikko
Ikä:  33 (Harry Potter ja Azkabanin vanki) 38 (Harry Potter ja kuoleman varjelukset)
Ammatti:  Pimeyden voimilta suojautumisen opettaja
Lojaalius:  Feeniksin kilta Albus Dumbledore
Remus John Lupin (10. maaliskuuta 1960 – 2. toukokuuta 1998) on kuvitteellinen henkilöhahmo J. K. Rowlingin luomassa Harry Potter -kirjasarjassa. Lupin tulee opettamaan vuodeksi Tylypahkan noitien ja velhojen kouluun.
Lupinin nimi viittaa siihen, että hän on ihmissusi. "Remus" viittaa toiseen Rooman perustajista, Remukseen, jonka naarassusi kasvatti hänen veljensä Romuluksen kanssa (viimeisessä kirjassa Lupin käyttääkin radio-ohjelmassa salanimeä Romulus). "Lupin" tarkoittaa täysikuuta.
Rowling on sanonut, että Lupin on sellainen opettaja, jonka hän olisi halunnut opettajakseen. Hän on hyväluonteinen, kiltti ja osaa opettaa kaikkia. Rowling selitti, että Lupinin ollessa ihmissusi hänen on vaikea saada töitä ja hän toimi täysiaikaisena Killan jäsenenä valmistuttuaan Tylypahkasta, jolloin hänen ystävänsä James avusti häntä rahallisesti.
Ulkonäkö

Remus Lupin on hieman yli kolmekymmentävuotias, mutta paljon vanhemmalta näyttävä mies. Hänen hiekanruskeat hiuksensa ovat jo alkaneet harmaantua ja hän näyttää jatkuvasti väsyneeltä ja sairaalta, koska ihmissutena olo vie häneltä voimat. Lupin on köyhä ja hän käyttää resuisia vaatteita, jotka ovat aina rikki tai pölyisiä. Kaikista elämän kolhuistaan huolimatta, mies on säilyttänyt pieniä rippeitä entisestä komeudestaan.