stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Markku Kauppinen
Keva

Huhtikuussa 2005 Kauppinen siirtyi eläkelaitos Kuntien eläkevakuutuksen (Keva) toimitusjohtajaksi eläkkeelle siirtyneen Simo Lämsän tilalle. Tätä ennen Kauppinen toimi 12 vuotta (1993–2005) Kevan hallituksen varapuheenjohtajana.
Kauppinen erosi toimitusjohtajan paikalta 6. heinäkuuta 2009 Kevan ja Nova Groupin Rovaniemen moottorikelkkatehdasta koskeneen vyyhdin vuoksi. Keva oli käyttänyt 20 miljoonaa eläkerahoja Nova Groupin rakentaman kiinteistön ostamiseen. Kauppinen peukaloi Kevan kuitteja jälkikäteen ja pyyhki Novan toimitusjohtajan Arto Merisalon nimen erään tapaamisen osallistujalistasta.
Keva teki kuittien muuttamisesta tutkintapyynnön Keskusrikospoliisille. Keva antoi sisäisessä selvityksessään Kauppiselle puhtaat paperit. Kauppinen syytti mediaa ajojahdista ja nosti muun muassa esille erään Helsingin Sanomien toimittajan isän, joka oli hakenut Kevan johtoon silloin kun hänen edeltäjänsä valittiin. Kauppista epäiltiin kelkkatehdasjutussa lahjuksen antamisesta ja virkavelvollisuuden rikkomisesta, mutta hän ei saanut syytteitä.
Yksityiselämä

Kauppinen oli naimisissa vuodesta 1969 Liisa Utriaisen kanssa, ja heillä on yksi lapsi. Kauppinen asui Joensuussa.
Aiheesta muualla

Markku Kauppisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Misfits (täsmennyssivu)

Misfits voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Misfits, yhdysvaltalainen punkrockyhtye
Misfits, The Kinksin albumi
Misfits, brittiläinen televisiosarja
Sopeutumattomat (engl. The Misfits), yhdysvaltalainen elokuva
The Misfits, kuvitteellinen yhtye Jem-televisiosarjassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Misfits”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Miranda do Douro

| Miranda do Douro |
| --- | --- |
 Miranda do Douron katedraali
 lippu:  vaakuna
 Miranda do Douron sijainti
 Koordinaatit: 41°30′N, 6°16′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Norte
Ala-alue:  Alto Trás-os-Montes
Piiri:  Bragança
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Helena Barril
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  487 km²
Väkiluku (2022):  6 375
 – Väestötiheys:  13,1 as./km²
 
 www.cm-mdouro.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miranda do Douro on Portugalin kaupunki Bragançan piirissä Norten hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 487 neliökilometriä ja asukasluku 6 375 (vuonna 2022). Kaupungin väestötiheys on siten 13,1 asukasta neliökilometrillä.
Miranda do Douro sijaitsee lähellä Espanjan rajaa ja sen läpi virtaa Dourojoki. Kunnassa puhutaan lähinnä mirandeesia, joka on yksi leonin kielen murteista. Mirandeesilla on ollut vuodesta 1999 lähtien kunnassa virallinen asema portugalin kielen ohella.
Miranda do Douron pormestari on sosiaalidemokraattisen puolueen Helena Barril.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miranda do Douro Wikimedia Commonsissa
Viralliset internetsivut
Bragançan piirin kunnat
Alfândega da Fé
Bragança
Carrazeda de Ansiães
Freixo de Espada à Cinta
Macedo de Cavaleiros
Miranda do Douro
Mirandela
Mogadouro
Torre de Moncorvo
Vila Flor
Vimioso
Vinhais
Matthieu Ricard

| Matthieu Ricard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1946 (ikä 78)  Aix-les-Bains, Savoie, Ranska
Kansalaisuus:   ranskalainen
Asuinpaikka:   Nepal
Ammatti:  kirjailija, valokuvaaja, buddhalainen munkki
Titteli:  Maailman onnellisin mies
Vanhemmat:  Jean-François Revel (isä) Yahne Le Toumelin (äiti)
Muut tiedot
Tutkinnot:  Pasteur-instituutti
Uskonto:  Buddhalaisuus
Lahko:  Vajrayana
Aiheesta muualla
www.matthieuricard.org
Matthieu Ricard (s. 15. helmikuuta 1946) on ranskalainen kirjailija, valokuvaaja ja buddhalainen munkki.
Tausta ja yksityiselämä

Ricard syntyi vuonna 1946 Aix-les-Bains'ssa. Hänen isänsä oli Jean-François Revel ja äiti Yahne Le Toumelin. Isänsä aseman vuoksi Ricard kasvoi ranskalaisen intelligentsian ympäröimänä ja kiinnostui itsekin tieteestä.
Ennen munkiksi ryhtymistään Ricard oli mikrobiologi. Hänellä on tohtorin tutkinto Pasteur-instituutista, jossa hän viimeisteli väitöskirjaansa 1960-luvun lopulla.. Vuonna 1979 Ricard päätti luopua tutkijanurastaan ja alkaa buddhalaiseksi munkiksi.
Ura munkkina

Ricard alkoi tutustua buddhalaisuuteen syvemmin jo 1970-luvun alussa. Vuonna 1972 hän matkusti Pohjois-Intiaan ja opiskeli tiibetinbuddhalaisen mestarin Dilgo Khyentse Rinpochen alaisuudessa. 1980-luvulla Ricard oli mukana perustamassa Karuna-Shechen-nimistä järjestöä, jonka tavoite on tehdä hyväntekeväisyyttä Himalajan alueella. Ricard asuu suurimmaksi osaksi Nepalissa.
Ricard on kääntänyt tiibetinbuddhalaisia tekstejä ranskaksi. Lisäksi hän on toiminut dalai-laman ranskankielisenä tulkkina.
Munkkina Ricard on puhunut altruismista ja onnellisuudesta muun muassa Davosissa, TED:llä ja erilaisilla YK:n foorumeilla. Ricard on myös kirjoittanut vuosia buddhalaiselle Tricycle-sivustolle. Hän on ollut vegaani vuodesta 2011 lähtien. Hän on kannustanut muitakin luopumaan eläinkunnan tuotteista vedoten eläinten hyvinvointiin.
Useat mediat ovat nimittäneet Ricardia "maailman onnellisimmaksi mieheksi". Nimitys sai alkunsa, kun joukko yhdysvaltaisia neurologeja sanoi Ricardin olevan onnellisin heidän testaamansa ihminen.
Ura munkkina > Julkaisutoiminta

Ricard on kirjoittanut paljon ja julkaissut useamman valokuvakirjan. Valikoima Ricardin kirjoja:
A Plea for the Animals (2016)
Altruism: The Power of Compassion to Change Yourself and the World (2015)
The Art of Meditation (2011)
Why Meditate? (2010)
The Spirit of Tibet: The Life and World of Khyentse Rinpoche, Spiritual Teacher (2001)
Lujuusoppi

Kappaleen sisäiset voimaviivat ovat tiheämmässä reiän ympärillä. Kappaleeseen kohdistuva rasitus on suurin reiän sivuilla.
Lujuusoppi eli kiinteän aineen mekaniikka on jatkuvan aineen mekaniikkaan kuuluva fysiikan ala, jossa tutkitaan kiinteiden kappaleiden käyttäytymistä ulkoisten ja sisäisten kuormien vaikuttaessa niihin. Yleensä lujuusopin alaan luetaan kuuluvaksi myös esimerkiksi värähtelymekaniikka, materiaalin väsyminen ja murtumismekaniikka.
Suppeassa mielessä lujuusopin piiriin katsotaan kuuluviksi ainakin rakenteiden muodonmuutokset ja tästä suoraan saatavat rakenteen venymä ja edelleen jännitys.
Lujuusopin peruslause

Jäykän kappaleen ollessa tasapainossa on kaikkien siihen vaikuttavien voimien oltava keskenään tasapainossa.
Kun kimmoisa kappale on tasapainossa, on sen jokaisen osan oltava tasapainossa.
Yleinen muodonmuutostila

Rakenteen muodonmuutoksilla tarkoitetaan sen muodon vääristymistä, mutta myös sen paikan ja/tai asennon muutosta. Muodonmuutoksen voi aiheuttaa mekaaninen kuorma, mutta myös esimerkiksi lämpökuorma voi niitä aiheuttaa.
Muodonmuutokset voidaan jakaa jäykän kappaleen liikkeisiin ja muodon vääristymiin. Yleensä kappaleen kokonaismuodonmuutos on yhdistelmä näsitä molemmista.
Jäykän kappaleen liikkeessä kappale liikkuu (translaatio) tai pyörii (rotaatio) muuttamatta muotoaan. Jäykän kappaleen liikkeessä kaikki kappaleen pisteet pysyvät samalla kohtaa toistensa suhteen samassa, liikkuvassa koordinaatistossa (siirtymävektorien derivaatta on kaikkialla kappaleessa nolla). Tämän johdosta jäykän kappaleen liike ei aiheuta siihen myöskään venymiä tai jännityksiä. Esimerkiksi ilmaan heitetty kivi on likimain jäykkä kappale ilmalentonsa aikana (sen paikka ja asento muuttuu, mutta muoto säilyy).
Muodon vääristymisessä kappaleen pisteet liikkuvat toistensa suhteen siten, että sen muoto muuttuu. Vääristyminen voidaan jakaa kahteen osaan:
Tilavuuden muutos (dilataatio), jossa kappaleen tilavuusalkion tilavuus muuttuu. Esimerkiksi pesusienen puristaminen kasaan joka suunnalta samassa suhteessa vastaa likimain tätä tapausta.
Leikkautuminen. Esimerkiksi maassa kiinni olevan kumipalan yläpinnan työntäminen vaakatasossa aiheuttaa kumipalan leikkautumista.
Venymä

Venymä mittaa tilavuusalkion muodon vääristymisen suuruutta alkuperäiseen tilanteeseen verrattuna. Näin ollen jäykän kappaleen liikkeet eivät vaikuta venymiin. Venymä on materiaalista riippumaton, dimensioton vektorisuure ([m/m]), joka saadaan pienten siirtymien tapauksessa ottamalla derivaatta muodonmuutostilasta eri suunnissa käytettävien koordinaattiakselien suhteen. Näin saatava, kolmiulotteisessa tapauksessa dimensioiltaan 3x3 muodonmuutosmatriisi ilmaisee yksikäsitteisesti tilavuusalkion vääristymän. Siitä voidaan johtaa esimerkiksi paikallinen rakenteen tilavuuden muutos, leikkautuminen, venymät ja leikkautumat halutuissa suunnissa ja esimerkiksi päävenymät. Päävenymät saadaan kiertämällä tarkastelukoordinaatistoa siten, että kyseisessä suunnassa leikkautumat häviävät.
Pienillä venymillä yleensä riittävä, lineaarinen tekninen venymä saadaan yksiulotteisessa tapauksessa jakamalla kappaleen pituuden muutos sen alkuperäisellä pituudella:  \epsilon =\Delta l/l_{0}.
Venymän ja jännityksen välinen yhteys

Tämä konstitutiivinen yhteys liittää toisiinsa venymä- ja jännitysvektorit. Jos yhteys on lineaari (materiaalin elastisuus), on kyseessä (yleistetty) Hooken laki. Tällöin saadaan jännitysvektori suoraan kertomalla venymävektori kimmomatriisilla ja edelleen esimerkiksi ulkoiset kuormat selvittämällä kuormien tasapainon toteuttavat tukireaktiot kappaleen reunoilla. Ottamalla kimmomatriisista käänteismatriisi, nk. joustomatriisi ja kertomalla tällä jännitysvektori, voidaan puolestaan selvittää paikalliset venymät. Ottamalla venymistä integraali rakenteen yli voidaan puolestaan selvittää koko rakenteen muodonmuutostila. Ratkaisuun tarvitaan myös yhteensopivuus l. kompabiliteettiehtoa, joilla huomioidaan se, että venymät eivät voi olla täysin mielivaltaisia, vaan eri venymäkomponenttien on oltava keskenään yhteensopivia.
Yleisessä tapauksessa venymän ja jännityksen välinen yhteys ei kuitenkaan ole lineaari tai edes yksikäsitteinen. Esimerkiksi plastinen materiaali myötää tietyn materiaalista riippuvan jännitystason jälkeen, ja kuorman poistuessa rakenteeseen jää pysyviä venymiä (ja näitä vastaavia jäännösjännityksiä). Pysyvillä venymillä tarkoitetaan useimmiten tässä yhteydessä rakenteeseen jääviä muodonmuutoksia, jotka eivät poistu kuorman poistuessa. Esimerkiksi kestomuovit ovat usein hyvin plastisia.
Materiaali voi myös murtua. Haurailla aineilla tämä tapahtuu lähes samalla venymällä kuin myötäminen.
Virumisella ymmärretään venymien kasvamista ajan mukana vakiokuormallakin.
Materiaalien käyttäytymiselle kuormitettuna on lukuisia muitakin mahdollisuuksia. Materiaalien mekaanista käyttäytymistä tutkii kokonaan oma tieteenalansa, materiaalioppi.
Lujuushypoteesi

Lujuushypoteesi on teoria joka ennustaa, kestääkö materiaali jonkin jännitystilan vaurioitumatta.
Rakenteen paikallinen jännitys- ja venymätila ovat vektorisuureita. Materiaalin lujuuteen liittyvät lujuusarvot, kuten esimerkiksi materiaalin myötämisen aiheuttava jännitys (myötöraja) tai murtumisen aiheuttava murtoraja ilmaistaan kuitenkin usein vain yhdellä, esimerkiksi vetosauvalla tehtyjen vetokokeiden perusteella saadulla materiaaliarvolla, eli skalaarilla. Lujuushypoteeseillä todellisesta jännitys- (tai venymä)vektorista muodostetaan skalaari vertailujännitys, jota verrataan vetokokeen tulokseen. Jos vertailujännitys ylittää kyseisen materiaaliarvon, pettämisen oletetaan tapahtuvan. Lujuushypoteesi siis yksinkertaistaa todellisen jännitystilanteen ja tarjoaa yksinkertaisen tavan vertailla materiaalin kokemaa jännitystä materiaalitestien tuloksiin.
Yleisimpiä jännityshypoteesejä ovat maksimipääjännitys-, maksimipäävenymä-, maksimileikkausjännitys (Tresca), vakiomuodonmuutosenergia- ja vakiomuodonvääristymisenergia (von Mises)-hypoteesit. Nykyään useimmiten käytetään von Misesin tai Trescan kriteeriä sitkeille aineille, kuten teräs. Hauraille aineille (valurauta, betoni) käytetään myös pääjännitys- ja päävenymähypoteesejä.
Komposiittimateriaaleilla, joiden lujuus vaihtelee kuormitussuunnasta riippuen, on omia lujuushypoteesejään.
Rakenteiden vaurioituminen

Rakenteessa oleva materiaali voi joutua niin kovan jännityksen alaiseksi että siinä tapahtuu vaurioituminen. Tällöin on kyseessä materiaalin lujuuden ylittyminen. Myös materiaalin kyky kestää väsyttävää kuormitusta tai virumista voi ylittyä. Kuitenkin tarkasteltaessa rakennetta kokonaisuutena se voi vaurioitua myös stabiliteetin menettämisen johdosta. Stabiliteetin menettämisen tapoja ovat esimerkiksi nurjahdus, lommahdus ja kiepahdus. Käytännössä aina seurauksena on lisäksi myös pysyviä vaurioita rakenteeseen, jotka johtuvat materiaalin lujuuden ylittymisestä.
Lujuusopin käsitteitä

Keskeisiä lujuusopin käsitteitä ovat:
taipuma
siirtymä
pituuden muutos
venymä (myötymä)
painopiste
nurjahdus, lommahdus
Lujuusopin käsitteitä > Lujuusopin suureita ja yksiköitä

jänneväli (yksikkö m)
poikkipinta-ala (yksikkö m²)
kimmokerroin eli kimmomoduuli (E, yksikkö N/m²)
normaalivoima (yksikkö N)
leikkausvoima (yksikkö N)
taivutusmomentti (M, yksikkö Nm)
taivutusvastus (W, yksikkö m³)
jäyhyysmomentti (=jäyhyys; I, yksikkö m4)
jännitys (σ, yksikkö N/m²)
kuormitustiheys (yksikkönä N/m)
Kappaleen kuormitus on a) puristusta, b) vetoa, c) leikkausta.
Venytyksessä olevan kappaleen murtokäyrä
Mauro Gianetti

| Mauro Gianetti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1964 (ikä 60)
Kansalaisuus:   Sveitsi
Pyöräilijä
Joukkue:  Saunier Duval - Prodir
Laji:  maantie
Rooli:  manageri
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1988–1989 1990–1991 1992–1993 1994 1995–1996  1997–1998 1999–2000 2001–2002:  Weinmann Helvetia Festina-Lotus Mapei-Clas Polti La Française des Jeux Vini Caldirola Team Coast
Managerijoukkue(et)
2004–:  Saunier Duval - Prodir
Suurimmat voitot
 Liège-Bastogne-Liège 1995 Amstel Gold Race 1995 
 Tiedot päivitetty: 6. joulukuuta 2007 
Mauro Gianetti (s. 16. maaliskuuta 1964) on uransa päättänyt sveitsiläinen maantiepyöräilijä.
Gianetti voitti vuonna 1995 sekä Liège-Bastogne-Liègen että Amstel Gold Racen. Seuraavana vuonna hän sai hopeaa MM-kilpailujen maantieajossa Luganossa ja voitti maailmancupiin kuuluneen Japan cup -kilpailun.
Ammattilaisuransa vuonna 2002 lopetettuaan Gianetti toimi Saunier Duval - Prodir -tallin managerina.
Saavutuksia

Lähde:
Maantieajon MM-kilpailu: 1995 neljäs, 1996 hopeaa, 1997 12., 1998 viides
Maantiepyöräilyn maailmancup: 1995 kolmas, 1996 kuudes
Liège-Bastogne-Liège: 1995 voitto, 1996 kolmas, 1998 kahdeksas, 2000 kuudes
Lombardian ympäriajo: 1996 kahdeksas
Amstel Gold Race: 1995 voitto, 1997 viides
La Flèche Wallonne: 1995 viides, 1996 neljäs
Espanjan ympäriajo:
1995 kokonaiskilpailussa 17.
1996 kokonaiskilpailussa 13., kolmas etapilla 13
Baskimaan ympäriajo: 1996 kokonaiskilpailussa neljäs
Tour de Romandie: 1996 kokonaiskilpailussa viides
Critérium International: 1996 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 2 voitto
Rund um den Henninger Turm: 1997 kolmas
Coppa Placci: 1990 voitto, 1991 voitto
Milano–Torino: 1990 voitto, 1994 toinen
Paris–Camembert: 1997 voitto
Grand Prix de Fourmies: 1990 kolmas, 1992 kolmas
Giro del Veneto: 1996 kolmas
Giro del Piemonte: 1996 kolmas
Japan cup: 1996 voitto
Grand Prix Primavera: 1996 voitto
Trofeo Melinda: 1993 toinen, 1999 voitto
Polymultipliee de l'Hautil: 1997 voitto
Trophee des Grimpeurs: 1997 toinen
Tour of Japan: 2000 kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto
Wartenberg Rundfahrt: 1996 voitto, 1999 voitto
Miikka Rintala

Miikka Rintala (s. 18. marraskuuta 1985 Jyväskylä) on suomalainen haulikkoampuja, joka kilpailee Skeet-ammunnassa. Hän edustaa Keski-Suomen Ampujia.
Rintala saavutti pronssia joukkuekilpailusta haulikkolajien maailmanmestaruuskisoissa Lonatossa 2005.
Rintala on opiskellut Tampereen teknillisessä yliopistossa ja on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän työskentelee esihenkilö- ja asiantuntijatehtävissä.
Mon Repos

Mon Repos (ranskaa, ”Lepopaikkani”) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Monrepos, puisto- ja luonnonsuojelualue Viipurissa
Mon Repó, palatsi Korfun saarella Kreikassa
Mon Repos, asutus Port of Spainissa Trinidad-Tobagossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mon Repos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Max Planck -instituutti

| Max Planck -instituutti |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1948
Tyyppi:  Tutkimuskeskus
Säätiön varat:  1,433 miljardia euroa (budjetti 2007)
Rahoitus:  Suurin osa valtion tukirahaa
Henkilökunta:  n. 23 300
Sijainti:  München,  Saksa
Sivusto:  mpg.de
Max Planck -instituutti (koko nimi saks. Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V., lyh. MPG) on saksalainen tutkimuskeskus. Instituutti koostuu yli 80 laboratoriosta, tutkimuskeskuksesta ja instituutista, joita hallinnoidaan Berliinin ja Münchenin kaupungeissa. Max Planck -instituutti on riippumaton ja voittoa tavoittelematon tutkimuskeskus, jonka toimintaa rahoittavat suurimmaksi osaksi Saksan valtio ja Saksan osavaltiot.
Max Planck -instituuttia pidetään yhtenä maailman johtavista tieteen ja teknologian tutkimuskeskuksista. Esimerkiksi vuonna 2006 brittiläinen The Times -lehti arvioi koulutusliitteessään sen maailman parhaaksi ei-yliopistolliseksi tieteen tutkimuslaitokseksi.
Organisaatio

Max Planck -instituutti koostuu yli 80 alaorganisaatiosta, joista 78 sijaitsee Saksassa. Lisäksi instituutin alaisia organisaatiohaaroja ja kolme instituuttia sijaitsee muissa Euroopan maissa. Instituuttien tutkimuskohteita ovat tieteen ja teknologian lisäksi humanistiset tieteet sekä yhteiskuntatieteet.
Max Planck -instituutit toimivat tiiviissä yhteistyössä yliopistojen kanssa, mutta ovat näistä riippumattomia. Instituutit keskittyvät tutkimukseen, joka ei välttämättä sovi yliopistojen tutkimusrakenteeseen esimerkiksi tieteidenvälisyytensä vuoksi tai joka on yliopistojen saavuttamattomissa resurssien vuoksi. Instituutti panostaa tutkimuksen laatuun ja sen tutkijat ovatkin voittaneet yhteensä 16 Nobelin palkintoa vuoden 1948 jälkeen. Muun muassa näiden ansiosta Max Planck -instituutilla on maine Saksan kovatasoisimpana tutkimuskeskuksena.
Instituutit puolestaan koostuvat tutkimuslaitoksista, joiden johtajilla on tasa-arvoinen asema esimerkiksi äänestyksissä. Laitokset saavat rahoituksensa pääosin valtiolta ja osavaltiolta, mutta myös lahjoitukset sekä tutkimus- ja lisenssimaksut muodostavat osansa tuloista.
Perustaminen

Max Planck -instituutti perustettiin Göttingenissä toisen maailmansodan jälkeen, vuonna 1948. Sen tarkoitus oli jatkaa preussilaisen Kaiser Wilhelm -instituutin toimintaa. Max Planck -instituutin logossa on kuvattuna Minerva, roomalaisten viisauden jumalatar.
Tilastoja

Instituutin alaisena toimii noin 12 300 vakituista työntekijää, joihin kuuluu muun muassa 4 200 tutkijaa. Lisäksi instituutti työllistää 900 vierailevaa tutkijaa. Instituutin budjetti vuodelle 2006 oli noin 1,4 miljardia euroa, josta 84 % tuli valtiolta.
Max Planck -instituutin hallinnollinen rakennus Münchenissä.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1896 – miesten säilä

| Miekkailu kesäolympialaisissa 1896  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| floretti |   | Miehet |  |  |
| ammattilaisten floretti |  | Miehet |  |  |
| säilä |  | Miehet |  |  |
Miesten säilä oli yksi kolmesta miekkailulajista kesäolympialaisissa 1896. Kilpailu kilpailtiin 9. huhtikuuta 1896, Ateenassa, Kreikassa.
Turnaukseen osallistui viisi miekkailijaa: kreikkalaiset Tilemahos Karakalos, Ioannis Georgiadis, ja Georgios Iatridis; tanskalainen Holger Nielsen; sekä itävaltalainen Adolf Schmal. Kaikki kilpailijat ottelivat toisiaan vastaan kerran, joten yhteensä otteluita järjestettiin kymmenen. Turnauksen voittaja Georgiadis voitti jokaisen ottelunsa.
Otteluissa voittoon tarvittiin kolme osumaa vastustajaan.
Tulokset > Lopputulokset

| Sija | Miekkailija | Voitot | Häviöt | Omat osumat | Vastustajan osumat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ioannis Georgiadis | 4 | 0 | 12 | 6 |
| 2 |  Tilemahos Karakalos | 3 | 1 | 11 | 5 |
| 3 |  Holger Nielsen | 2 | 2 | 10 | 9 |
| 4 |  Adolf Schmal | 1 | 3 | 7 | 11 |
| 5 |  Georgios Iatridis | 0 | 4 | 3 | 12 |
Tulokset > Ottelut

| Ottelu | Voittaja | Osumat | Häviäjä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Telemachos Karakalos | 3-0 |  Adolf Schmal |
| 2 |  Ioannis Georgiadis | 3-0 |  Georgios Iatridis |
| 3 |  Tilemahos Karakalos | 3-2 |  Holger Nielsen |
| 4 |  Ioannis Georgiadis | 3-2 |  Adolf Schmal |
| 5 |  Holger Nielsen | 3-1 |  Georgios Iatridis |
| 6 |  Ioannis Georgiadis | 3-1 |  Tilemahos Karakalos |
| 7 |  Adolf Schmal | 3-2 |  Georgios Iatridis |
| 8 |  Ioannis Georgiadis | 3-2 |  Holger Nielsen |
| 9 |  Tilemahos Karakalos | 3-0 |  Georgios Iatridis |
| 10 |  Holger Nielsen | 3-2 |  Adolf Schmal |
Miss Tšekki

Taťána Kuchařová, Miss Tšekin tasavalta 2006, josta tuli myös Miss Maailma
Kateřina Sokolová, Miss Tšekin tasavalta 2007
Miss Tšekin tasavalta (tšek. Miss České republiky) on Tšekissä vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu, jonka voittaja edustaa maataan Miss Maailma -kilpailussa. Ensimmäistä kertaa kilpailu järjestettiin vuonna 1989, vaikka Tšekin ja Slovakian tasavallat erosivat toisistaan vasta neljä vuotta myöhemmin. Myös Česká Miss -kilpailun kautta valitaan missejä kansainvälisiin kilpailuihin.
Historia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Vuosi | Voittaja | Toinen sija | Kolmas sija |
| 1989 | Ivana Christová | Jana Hronková | Michaela Polívková |
| 1990 | Renata Gorecká | Andrea Rozkovcová | Ingrid Ondrovičová |
| 1991 | Michaela Maláčová | Andrea Tatarková | Markéta Silná |
| 1992 | Pavlína Baburková | Gabriela Haršányová | Štěpánka Týcová |
| 1993 | Silvia Lakatošová | Karin Majtánová | Simona Smejkalová |
| 1994 | Eva Kotulánová | Kateřina Vondrová | Lenka Beličková |
| 1995 | Monika Žídková | Kateřina Kasalová | Renata Hornofová |
| 1996 | Petra Minářová | Iva Kubelková | Zdeňka Zadražilová |
| 1997 | Terezie Dobrovolná | Kristýna Fridvalská | Gabriela Justinová |
| 1998 | Kateřina Stočesová | Alena Šeredová | Petra Faltýnová |
| 1999 | Helena Houdová | Šárka Sikorová | Jitka Kocurová |
| 2000 | Michaela Salačová | Kateřina Elgerová | Markéta Svobodná |
| 2001 | Andrea Fišerová | Andrea Fišerová | Andrea Vránová |
| 2002 | Kateřina Průšová | Kateřina Smržová | Radka Kocurová |
| 2003 | Lucie Váchová | Klára Medková | Markéta Divišová |
| 2004 | Jana Doleželová | Michaela Wostlová | Edita Horthová |
| 2005 | Lucie Králová | Petra Macháčková | Agáta Hanychová |
| 2006 | Taťána Kuchařová | Kateřina Pospíšilová | Renáta Czadernová |
| 2007 | Kateřina Sokolová | Veronika Pompeová | Veronika Chmelířová |
| 2008 | Zuzana Jandová | Zuzana Putnářová | Kristýna Lebedová |
| 2009 | Aneta Vignerová | Lucie Smatanová | Hana Věrná |
Menorcan lentoasema

Menorcan lentoasema (esp. Aeropuerto de Menorca, kat. Aeroport de Menorca) (IATA: MAH, ICAO: LEMH) on lentoasema, joka sijaitsee Menorcan saarella Espanjassa, 4,5 kilometrin päässä Maón kaupungista lounaaseen. Sitä käytti noin 3,4 miljoonaa matkustajaa vuonna 2017.