stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koloradonkuoriainen

| Koloradonkuoriainen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Lehtikuoriaiset Chrysomelidae
Alaheimo::  Chrysomelinae
Tribus::  Chrysomelini
Suku::  Leptinotarsa
Laji::  decemlineata
Kaksiosainen nimi
 Leptinotarsa decemlineata  (Say, 1824) 
Katso myös
   Koloradonkuoriainen Wikispeciesissä   Koloradonkuoriainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koloradonkuoriainen (Leptinotarsa decemlineata) eli perunakuoriainen on tuhohyönteinen, joka on vaarallinen muun muassa perunalle.
Ulkonäkö ja koko

Aikuinen koloradonkuoriainen on noin sentin pituinen. Sen kuperassa selässä on kirkkaankeltaisella pohjalla kymmenen mustaa pitkittäisjuovaa. Vatsapuoli on oranssi. Pää on oranssi, mustapilkkuinen. Naaras munii kerralla noin 1 000 munaa.
Levinneisyys

Koloradonkuoriainen on alkujaan kotoisin Pohjois-Amerikasta, jossa siitä tuli paha tuholainen perunanviljelyn yleistyttyä.
Jo 1800-luvun lopulla koloradon­kuoriaisia kulkeutui toisinaan laivoissa Eurooppaan. Ne kuitenkin huomattiin ajoissa, niin että niiden leviäminen pystyttiin estämään. Varotoimena sen leviämistä vastaan useimmissa Euroopan maissa kiellettiin perunan tuonti Amerikasta.  Mutta ensimmäisen maailman­sodan jälkeen vuonna 1919 koloradon­kuoriainen pääsi pesiytymään Ranskaan, josta se on vähitellen levinnyt vieraslajina suureen osaan Keski- ja Länsi-Eurooppaa. Neuvostoliittoon se tuli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain avun mukana.
Suomeen koloradonkuoriaisia on tullut mm. maahantuodun puutavaran sekä tuulten mukana. Koloradonkuoriaista ei kuitenkaan esiinny Suomessa pysyvästi, koska kasvinterveysviranomaiset hävittävät kaikki tavatut esiintymät. Venäjällä ja Baltiassa on pysyviä koloradonkuoriaislähteitä.
Elintavat

Koloradonkuoriainen käyttää ravinnokseen perunan lehtiä ja varsia sekä mustakoisoa ja punakoisoa.
Koloradonkuoriainen on hyvä lentäjä. Kuoriaiset nousevat usein suurina, pilvimäisinä parvina korkealle ilmaan, ja löydettyään perunamaan ne laskeutuvat sinne. Parvet ovat niin suuria, että ne voivat tuhota koko perunamaalta koko sadon parissa päivässä.
Laji ei pysty yleensä talvehtimaan Suomen leveysasteilla, mutta varmoja havaintoja talvehtimisestakin on tehty vuonna 2012. Koloradonkuoriaisia hävitetään pyretroideilla, sekä maassa olevia koteloita liekityksellä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Koloradonkuoriainen (Leptinotarsa decemlineata)
Vieraslajit: Koloradonkuoriainen (Leptinotarsa decemlineata)
Farmit: Koloradonkuoriainen (Leptinotarsa decemlineata)
Ötökkätieto: Koloradonkuoriainen (Leptinotarsa decemlineata)
Evira[vanhentunut linkki]
Evira: Usein kysyttyä koloradonkuoriaisesta (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Leptinotarsa decemlineata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Leptinotarsa decemlineata (englanniksi)
Plantwise: Colorado potato beetle, Leptinotarsa decemlineata (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Leptinotarsa decemlineata (Colorado potato beetle) (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Leptinotarsa decemlineata (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Leptinotarsa decemlineata, the Colorado potato beetle (englanniksi)
Vihollinen Euroopan perunapelloilla, Kansan kuvalehti, 21.10.1932, nro 43, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Henri Temianka

Henri Temianka
Henri Temianka (19. marraskuuta 1906 Greenock, Skotlanti – 7. marraskuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläissyntyinen, vuonna 1945 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut viulisti ja kapellimestari.
Temianka opiskeli Berliinissä ja Pariisissa opettajinaan Willy Hess ja Jules Boucherit. Myöhemmin hän sai opetusta Carl Fleschiltä Curtis Institutessa Philadelphiassa, jossa hänelle opetti lisäksi orkesterinjohtoa Artur Rodziński. Temianka teki New Yorkin -debyyttinsä Town Hallissa vuonna 1928. Vuonna 1935 hän sai kolmannen palkinnon kansainvälisessä Henryk Wieniawski -viulukilpailussa. Ensimmäiseksi sijoittui Ginette Neveu ja toiseksi David Oistrah. Temianka toimi vuosina 1937–1938 Royal Scottish National Orchestran ja vuosina 1940–1941 Pittsburghin sinfoniaorkesterin konserttimestarina. Hän omistautui kuitenkin eniten solistiselle uralleen. Vuonna Temianka perusti Paganini Quartetin, jonka kanssa hän muun muassa kantaesitti teoksia Darius Milhaud'lta, Mario Castelnuovo-Tedescolta ja Benjamin Leesilta. Paganini Quartet esiintyi vuoteen 1966 saakka. Temianka perusti 1960-luvun alussa California Chamber Symphonyn, joka kantaesitti muiden muassa Gian Carlo Menottin, Carlos Chávezin, Malcolm Arnoldin, Alberto Ginasteran ja Aaron Coplandin teoksia.
Temianka teki opetustyötä Kalifornian yliopistossa (Santa Barbara) vuosina 1960–1964 ja California State Universityssa (Long Beach) 1964–1976. Lisäksi hän piti mestarikursseja useissa yliopistoissa. Temianka kirjoitti toistasataa artikkelia lukuisiin julkaisuihin ja julkaisi vuonna 1973 omaelämäkerrallisen teoksen Facing the Music. Temianka kuoli kotonaan Los Angelesissa syövän komplikaatioihin marraskuussa 1992. Hänellä oli vaimo ja kaksi poikaa.
Henri Bienvenu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Henri Bienvenu Ntsama
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Kamerun
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 179 senttimetriä
Seura
Seura: Fenerbahçe SK
Pelinumero: 15
Junioriseurat
1999–2003:  Brasseries du Cameroun
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2005 2005–2007 2008–2010 2010– |  Cotonsport Garoua  CA Bizertin  Esperance  BSC Young Boys |  13 (7) 23 (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. marraskuuta 2009.
Henri Bienvenu Ntsama (s. 5. heinäkuuta 1988) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Sveitsin pääsarjassa pelaavaa Young Boysia.
Ura

Bienvenu aloitti jalkapalloilun kotimaassaan Kamerunissa vuonna 1999 Brasseries du Camerounin junioriseurassa, josta hän siirtyi kaudella 2003–2004 Cotonsport Garouaan. Muutama vuosi myöhemmin Bienvenu siirtyi Tunisiaan CA Bizertinin riveihin, jossa hän nousi tunnetuksi kaudella 2007–2008 tehtyään 7 maalia Bizertinille. Tämä herätti kiinnostusta muissa Tunisian suurseuroissa ja hän siirtyi kesken kauden tammikuussa 2008 Espéranceen. Kauden päätteeksi Bienvenu juhli Tunisian cupin voittoa ja sijoittui jaetulle toiselle sijalle Tunisian pääsarjan maalitilastossa.
22. tammikuuta 2010 Bienvenu siirtyi 3-vuoden sopimuksella sveitsiläiseen Young Boysiin.
Saavutukset

Arabian Mestarien liiga: 2009
Tunisian liigamestaruus: 2009
Tunisian cup: 2008
Aiheesta muualla

Henri Bienvenu Kawarji.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Henri Bienvenu Worldfootball.netissä[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Henri Tauzin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Henri Tauzin |  Henri Tauzin |  Henri Tauzin |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 400 m aidat |  |
Henri Alexis Tauzin (17. huhtikuuta 1879 Pariisi – 11. lokakuuta 1918 Lyon) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili 400 ja 200 metrin aitajuoksuissa. Hän edusti seuratasolla pariisilaista Racing Club de Francea.
Tauzin osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1900, jolloin hän juoksi sekä 200 että 400 metrin aidat. Hän putosi 200 metrin aidoissa ensimmäisellä kierroksella oltuaan eränsä neljäs, mutta voitti 400 metrin aidoissa hopeaa hävittyään viidellä jaardilla kilpailun uudella olympiaennätyksellä 57,6 voittaneelle Yhdysvaltain Walter Tewksburylle. Tauzin juoksi 400 metrin aitojen alkuerissä ajan 1.00,2, joka oli olympiaennätys siihen saakka, kunnes Tewksbury voitti loppukilpailun ajalla 57,6.
Tauzinin ennätys 400 metrin aitajuoksussa oli 58,3 sekuntia, jonka hän juoksi vuonna 1900.
Heroes of Our Time

| ”Heroes of Our Time” DragonForce |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ultra Beatdown
 Julkaistu: 4. heinäkuuta 2008
 Tekijä(t): Sam Totman, Herman Li
 Tyylilaji: power metal, speed metal
 Kesto: 07.14
 Levy-yhtiö: Roadrunner, Universal
DragonForcen muut singlet
| ”Operation Ground and Pound” 2006 | ”Heroes of Our Time” 2008 | ”The Last Journey Home” 2008 |
Heroes of Our Time on ensimmäinen single DragonForcen neljänneltä studioalbumilta Ultra Beatdownilta. Ensimmäisenä se julkaistiin yhtyeen virallisilla MySpace-sivulla 4. heinäkuuta 2008. Biisille tehty musiikkivideo julkaistiin 8, heinäkuuta yhtyeen MySpace-profiilissa. 15. heinäkuuta 2008 single julkaistiin ladattavaksi iTunesissa. 21. elokuuta 2008 se oli ladattavissa Guitar Hero III: Legends of Rock -peliin yhtä aikaa Revolution Deathsquad ja Operation Ground and Poundin kanssa. Kappaleen musiikkivideo on tehty Hämeenlinnassa, Patria areenalla.[lähde? ]
Aiheesta muualla

DragonForcen kotisivu
Kuppilat kuntoon, Ville Haapasalo ja Pipsa Hurmerinta!

| Kuppilat kuntoon, Ville Haapasalo ja Pipsa Hurmerinta! |
| --- | --- |
Pääosissa:  Ville Haapasalo Pipsa Hurmerinta
Verkko:  Nelonen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Kuppilat kuntoon, Ville Haapasalo ja Pipsa Hurmerinta! on suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman formaatti perustuu Gordon Ramsayn Kurjat kuppilat -sarjaan. Aiemmista kausista poiketen (Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula! ja Kuppilat kuntoon, Hans Välimäki!) tällä tuotantokaudella kuppiloita auttamassa on yhden sijaan kaksi henkilöä.
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

7. tuotantokausi Suomen Kuppilat kuntoon -sarjassa.
| Jakso | Paikkakunta | Ravintola | Ensiesitys |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hamina | Rampsi | 10.4.2024 |
| 2. | Espoo | Vermo | 17.4.2024 |
| 3. | Rautalampi | Nuapuri | 24.4.2024 |
| 4. | Toijala | Leskirouva | 1.5.2024 |
| 5. | Helsinki | Park Hotel | 8.5.2024 |
| 6. | Naantali | Metsätähti | 15.5.2024 |
| 7. | Karjaa | Green Mama's | 22.5.2024 |
| 8. | Nuuksio | Cafe Haukka | 29.5.2024 |
Aiheesta muualla

Ohjelma Ruutu-palvelussa
Kris Draper

| Kris Draper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1971 (ikä 53) Toronto, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Drapes
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–2011
Seurat:  Winnipeg Jets (NHL) Detroit Red Wings (NHL)
NHL-varaus:  62. varaus, 1989 Winnipeg Jets
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Detroit Red Wings | 1997  |
|  | Detroit Red Wings | 1998  |
|  | Detroit Red Wings | 2002  |
|  | Detroit Red Wings | 2008  |
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2003 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Itävalta 2005 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 1990 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 1991 | jääkiekko |  |
| World Cup  | World Cup  | World Cup  |  |
|  Kultaa | 2004 | jääkiekko |  |
Kris Draper (s. 24. toukokuuta 1971 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä Winnipeg Jetsissä ja Detroit Red Wingsissä. Hän oli osa kuuluisaa ”The Grind Line” -hyökkäysketjua Kirk Maltbyn ja Darren McCartyn ohella, ja mukana voittamassa neljää Stanley Cupia vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2008. Draper lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen.
Winnipeg Jets varasi Draperin numerolla 62 vuoden 1989 varaustilaisuudessa. Draperin erikoisuutena on, että hän pelasi AHL:ssä ja NHL:ssä ennen junioriliiga OHL:ää. Alkuaikoinaan NHL:ssä Draper ei saanut juurikaan peliaikaa, ja kolmella ensimmäisellä kaudella otteluita kertyi yhteensä vain 20. Vuonna 1993 hän siirtyi Detroit Red Wingsiin, jossa seuraavalla kaudella pelaamassaan 39 ottelussa teki 5 maalia ja antoi 8 maalisyöttöä keräten yhteensä 13 pistettä.
Vuoden 1996 pudotuspeleissä Colorado Avalanchen Claude Lemieux taklasi Draperin kasvot edellä vaihtoaition päädyssä olevan pleksin reunaan sillä seurauksella, että leuka täytyi raudoittaa ja kasvoihin ommella useita tikkejä. Joukkueiden kohdatessa uudestaan 26. maaliskuuta 1997, Red Wings aloitti kostona yhden NHL:n suurimmista joukkotappeluista.
Draperin paras kausi NHL:ssä oli 2003–2004, jolloin hän keräsi 67 ottelussa 24 maalia, 16 maaliin johtanutta syöttöä ja yhteensä 40 pistettä. Kauden päätteeksi hänet palkittiin liigan parhaalle puolustavalle hyökkääjälle annettavalla Frank J. Selke Trophyllä.
Draper on voittanut nuorten maailmanmestaruuden 1990 ja 1991. Hän on edustanut Kanadan maajoukkuetta neljästi MM-kisoissa ja voittanut maailmanmestaruuden 2003 ja hopeaa 2005. Lisäksi hän pelasi Torinon olympialaisissa 2006 ja World Cupissa 2004, jonka Kanada voitti.
Saavutukset

Stanley Cup (1997, 1998, 2002, 2008)
Frank J. Selke Trophy (2004)
nuorten maailmanmestaruus (1990, 1991)
maailmanmestaruus (2003)
Aiheesta muualla

Detroit Red Wings (Arkistoitu – Internet Archive)
Jatkoaika (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jere Lehtinen | Frank J. Selke Trophyn voittaja 2004 | Seuraaja: Rod Brind’Amour |
Kuppi kahvia

| Kuppi kahvia Timo Tervo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : ML-Studiot/K. Hillo, 1991
 Julkaistu: 1991
 Tuottaja(t): Musiikki-Laiho Oy
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 37.04
 Levy-yhtiö: Musiikki-Laiho Oy
Timo Tervon muut julkaisut
| Päivieni juoksu 1989 | Kuppi kahvia 1991 | Tää päivä hääpäivä 1995 |
Kuppi kahvia on suomalaisen laulajan Timo Tervon vuonna 1991 ilmestynyt neljäs sooloalbumi.
Kappaleet

Sovitukset Timo Tervo & Slager.
Kuppi kahvia – 4.16 (säv. Timo Tervo, san. Turkka Mali)
Kyynelten yö – 3.29 (säv. Timo Tervo, san. Turkka Mali)
Kissa poltti tassun patteriin – 4.20 (säv. Timo Tervo, san. Timo Tervo)
Vuosi sitten – 3.43 (säv. Hannu Takala, san. Kai Laitinen)
Muistoja miljoonin – 3.46 (säv. Timo Tervo, san. Turkka Mali)
Lapsen paita lyhyt kuin kesä on – 4.24 (säv. Timo Tervo)
Vain luoja tietää – 3.38 (säv. Raul Reiman, san. Raul Reiman)
Päättyi rakkautemme silloin – 3.49 (säv. Eero Kurki, san. Turkka Mali)
Vuotaa, vuotaa katto taas – 3.23 (säv. Hannu Takala, san. Chrisse Johansson)
Tanssi mun tyttöni – 3.47 (säv. Timo Tervo, san. Turkka Mali)
Muusikot

Timo Tervo & Slager:
Timo Tervo – laulu, kitara, lyömäsoittimet
Hannu Takala – laulu, kitara, kosketinsoittimet
Ismo Hietala – laulu, kosketinsoittimet
Pubbe Liinamaa – basso, taustalaulu
Vierailevat muusikot:
Kari Hillo – kitara, taustalaulu (1, 3, 6, 10)
Tony Nieminen – rummut (2, 5, 7, 8)
Henri Sorvo

Henri Sorvo (s. 18. huhtikuuta 1994 Kouvola) on suomalainen skeet-ampuja. Hän edustaa Lahden Ampumaseuraa ja häntä valmentaa Peeter Päkk. Ammatiltaan Sorvo on automaatioasentaja.
Sorvo sijoittui Nikosian maailmancup-kilpailussa kesäkuussa 2013 seitsemänneksi. Hänen tuloksensa, 121, sivusi junioreiden maailmanennätystä. Vuonna 2011 Sorvo saavutti poikien EM-pronssia ja oli ikäluokan MM-kilpailuissa kuudes.
Hietikko

Hietikko on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Harri V. Hietikko (s. 1970), rikoskirjailija
Jaakko Hietikko (s. 1950), bassolaulaja
Jaakko Hietikko (s. 1994), jalkapalloilija
Keijo Hietikko (s. 1993), laulaja ja vuoden 2022 tangokuningas
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Harmångersån

| Harmångersån |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Gävleborg
Kunnat:  Nordanstig
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Harmångersånin vesistö
Pinta-ala:  1 197,1 km²  
Järvisyys:  7 % 
Pääuoman pituus:  65 km 
Pääuoman osuudet:  Harmångersån ←Kyrkobyån ←Älgeredsån ←Rexforsån ←Skansån ←Kölån ←Bodsjönån
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Storsjön, Forsa, Nordanstig 
 :  61.9416°N, 17.1652°E
Laskupaikka:  Strömbruk, Nordanstig
 :  61.8606°N, 17.3387°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  42 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  42 m
Pituus:  15 km
Kaltevuus:  2,8 m/km
Keskiylivirtaama:  58,7 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  13,2 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  3,12 m³/s (MNQ) 
Muuta
Harmångersån on Ruotsissa Gävleborgin läänissä virtaava 15 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Harmångersånin vesistössä sen 65 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 197 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Strömbrukissa Nordanstigin kunnassa.
Vesivoima

Hamrångeånin pääuomassa on 3 vesivoimalaitosta Bergby, Vifors ja Viksjö bruk, joiden yhteisteho on 1,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 14,3 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Harvard Law Review

Harvard Law Review on Harvardin yliopiston oikeustieteellisen ainejärjestön julkaisema lehti, joka on yksi Yhdysvaltain viitatuimmista oikeustieteellisistä julkaisuista. Sen ensimmäinen numero julkaistiin 15. huhtikuuta 1887.
Lehdessä julkaistaan maan eri yliopistojen lakiprofessoreiden kirjoituksia, joita opiskelijat editoivat. Viidestäsadasta vuosikurssilaisesta noin neljäkymmentä valitaan tehtävään.
Presidentti Barack Obama toimi vuonna 1991 lehden ensimmäisenä afroamerikkalaisena päätoimittajana.
Aiheesta muualla

Harvard Law Review
Herakleion

Herakleion (m.kreik. Ἡράκλειον, Hērakleion, lat. Heracleium) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Antiikki

Herakleion, antiikin aikainen kaupunki Kreetalla nykyisen Iraklionin paikalla
Herakleion, antiikin aikainen kaupunki Pieriassa Makedoniassa
Herakleion eli Herculaneum, antiikin aikainen kaupunki Suur-Kreikassa, Italiassa
Herakleion eli Thonis, muinainen kaupunki Egyptissä
Nykyaika

Iraklion (Irákleio), kaupunki Kreetan saarella Kreikassa, saaren pääkaupunki
Irákleio, useita muita merkityksiä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Herakleion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hartolan kirkko

| Hartolan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Keskustie 57, Hartola
Koordinaatit:  61°34′43.8″N, 026°01′13.2″E
Seurakunta:  Tainionvirran seurakunta
Rakentamisvuosi:  1913
Suunnittelija:  Josef Stenbäck
Materiaali:  graniitti
Istumapaikkoja:  700
Tyylisuunta:  kansallisromantiikka, myös uusgotiikkaa ja jugendia
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hartolan kirkko on rakennettu graniitista 1911–1913 ja sen on suunnitellut kirkkoarkkitehti Josef Stenbäck, joka myös urakoitsi kirkon rakennusmestaria apuna käyttäen. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa, mutta siinä on myös uusgotiikan ja jugendin vaikutteita. Hartolan kirkko on myös tiekirkko.
Historia

Hartolan vanhin kirkko mainitaan kirjallisesti ensi kerran 1398, mutta rakennuksesta ei ole jäänyt muuta kuin perimätieto sen olinpaikasta Jääsjärven ja Rautaveden välisellä kannaksella. 1540 mainitaan Hartolassa olleen Sysmän kappeli. Tuolloin Hartolasta käytettiin Koskipään nimeä. Kun Hartola itsenäistyi 1784, kuningas Kustaa III nimitti uuden pitäjän kruununprinssi Kustaa Aadolfin mukaan. Hartolan ruotsinkielinen nimi onkin edelleen Gustav Adolfs.
1590-luvulla Sipi Henrikinpoika rakensi Hartolan seuraavan kirkon. 1684–1693 rakennettu kirkko oli puinen ristikirkko, jonka mestarina toimi muuan Daniel Juhonpoika. Tämä kirkko purettiin vuonna 1928 ja siirrettiin Pertunmaalle kirkon rakennustöitä varten. Kirkon paikalla Koskipääntien ja Kaikulantien risteyksessä on muistokivi. L.J. Carlströmin maalaama alttaritaulu vanhasta kirkosta on nykyisin Hartolan seurakuntatalossa. Vanhan kirkon urut siirrettiin uuteen kirkkoon.
Nykyinen kirkko on rakennettu 1911–1913, ja piispa O.I. Colliander vihki sen käyttöön 16.12.1913. Kirkon suunnitteli arkkitehti Josef Stenbäck, joka toimi myös urakoitsijana.
Kirkko

Hartolan kirkkorakennuksessa on uusgotiikan ja jugendin vaikutteita yhdistettynä vuosisadan alun kansallisromantiikkaan. Tilaratkaisuna on lyhyt ja leveä kirkkosali eli niin sanottu saarnakirkko, joka on myös tyypillinen aikakautensa edustaja. Sisäkatossa on koristemaalauksin tehostetut ruoteilla jäsennetyt holvit.
Josef Stenbäck suunnitteli myös alttaritauluna olevan lasimaalauksen "Teidän edestänne", jossa Jeesus kuvataan ristillä kahden enkelin ympäröimänä. Lasityön on tehnyt Heinrich Schiffers Bremerhavenista Saksasta. Kirkon taontatyöt on tehnyt raahelainen Fredrik Westman.
Kirkon kellotorniin siirrettiin vanhasta kirkosta kellot, joista suurempi oli hankittu vuonna 1865 ja pienempi Pietarista 1829. Pienen kellon rikkouduttua hankittiin kesällä 2007 uusi kello Juutilan valimosta Kaavilta. Myös urut ovat peräisin vanhasta kirkosta. Alkuaan 15-äänikertaisen soittimen rakensi B. A. Thule 1896. Se uusittiin 1960–1961, ja äänikertojen määrää lisättiin 19+1 äänikertaan. Urut olivat aluksi kirkon torniosan parvella, mutta 1932 ne siirrettiin takalehterille.
Kirkon katto uusittiin 1950- ja 1960-luvuilla vesivahinkojen takia: vanhat betonipaanut vaihdettiin kuparikattoon. Kirkko kuivatettiin ja maalattiin uudelleen sisältä professori Esko Järventauksen suunnitelmien mukaan. Kirkko vihittiin uudelleen käyttöön 1966.
Vuonna 1998 otettiin käyttöön Railimaria Rajasmaan suunnittelemat ja valmistamat kirkkotekstiilit "Kuule minua".
Kirkko korjattiin vuonna 2013 arkkitehti Virpi Tervosen suunnitelmien mukaan. Korjauksen yhteydessä kirkon kuorin lattia palautettiin alkuperäisen kaltaiseksi punaharmaaksi salmiakkikuvioiseksi betonilaataksi. Alttarin yläpuolelle siirrettiin jo vanhassa kirkossa ollut kattokruunu. Lisäksi takaosaan rakennettiin yleisöwc ja sen kanssa symmetrisesti varasto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hartolan kirkko Wikimedia Commonsissa
Hartolan kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Tainionvirran seurakunta ent. Hartolan seurakunta
Kangasalan urkutehdas on rakentanut Hartolan kirkon urut vuonna 1914 .
Hartolan kirkko.
Hartolan graniittikirkko Signe Branderin 1910-luvulla kuvaamana (Museovirasto, Historian kuvakokoelma).
Highmore

Highmore on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anthony Highmore (1719–1799), englantilainen taiteilija
Anthony Highmore (lakimies) (1758–1829), englantilainen lakimies, kirjoittaja
Edward Highmore (s. 1961), englantilainen näyttelijä
Freddie Highmore (s. 1992), englantilainen näyttelijä
Joseph Highmore (1692–1780), brittiläinen taidemaalari
Matthew Highmore (s. 1996), kanadalainen jääkiekkoilija
Nathaniel Highmore (kirurgi) (1613–1685), brittiläinen kirurgi
Sir Nathaniel Highmore (lakimies) (1844–1924), brittiläinen virkamies ja lakimies
Susanna Highmore (1690–1750), brittiläinen runoilija
Thomas Highmore (1660–1720), brittiläinen taidemaalari
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Helena Immonen

Helena Immonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Helena Immonen (s. 1986), suomalainen kirjailija ja viestinnän ammattilainen
Helena Vatanen, o.s. Immonen (1871–1937), suomalainen SDP:n kansanedustaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Helena Immonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.