stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Epävarma kohtalo
Julkaisu ja vastaanotto

Epävarma kohtalo sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 22. joulukuuta vuonna 1949, ja maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 10. helmikuuta 1950. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 8. kesäkuuta vuonna 1951. MGM:n merkintöjen mukaan Epävarma kohtalo tuotti yhteensä 2 540 000 dollaria kotimaan ja ulkomaiden teatterilevityksissä. MGM sai voittoa 31 000 dollarin verran.
Epävarma kohtalo julkaistiin Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran VHS:nä vuonna 1991. Warner Home Video julkaisi elokuvan DVD:nä Yhdysvalloissa 30. lokakuuta vuonna 2007 omana julkaisunaan, mutta myös osana The Barbara Stanwyck Signature Collection -kokoelmaa.
Aiheesta muualla

Epävarma kohtalo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Epävarma kohtalo Elonet.
Epävarma kohtalo AllMoviessa. (englanniksi)
Epävarma kohtalo TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Carr

Carr on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Allen Carr (1934–2006), brittiläinen kirjailija
Catherine Carr (s. 1954), yhdysvaltalainen uimari
Charmian Carr (1942–2016), yhdysvaltalainen näyttelijä
Colette Carr (s. 1991), yhdysvaltalainen muusikko
Daniel Carr (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
David Carr (s. 1979), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Derek Carr (s. 1991), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Dickie Carr (1911–2000), intialainen maahockeypelaaja
Edward Hallett Carr (1892–1982), brittiläinen historioitsija
Emily Carr (1871–1945), kanadalainen taiteilija ja kirjailija
Emma Carr (1880–1972), yhdysvaltalainen kemisti
Eric Carr (1950–1991), yhdysvaltalainen rockmuusikko
Henry Carr (1942–2015), yhdysvaltalainen urheilija
Henry James Carr (1849–1929), yhdysvaltalainen kirjastonhoitaja
Howie Carr (s. 1952), yhdysvaltalainen kirjailija ja talk show -juontaja
Ian Carr (1933–2009), brittiläinen muusikko
James Carr (1942–2001), yhdysvaltalainen soulmuusikko
Jimmy Carr (s. 1972), englantilais-irlantilainen koomikko, kirjailija ja näyttelijä
John Dickson Carr (1906–1977), yhdysvaltalainen kirjailija
Leroy Carr (1905–1935), yhdysvaltalainen bluesmuusikko
Liz Carr (s. 1972), brittiläinen näyttelijä ja vammaisaktivisti
Lorne Carr-Harris (1899–1981), brittiläis-kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
Lucien Carr (1925–2005), yhdysvaltalainen toimittaja
Pearl Carr (1921–2020), brittiläinen laulaja ja viihdetaiteilija
Robert Carr (1916–2012), brittiläinen poliitikko
Sabin Carr (1904–1983), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä
Stephen Carr (s. 1976), irlantilainen jalkapalloilija
William Carr (1876–1942), yhdysvaltalainen soutaja
William ”Bill” Carr (1909–1966), yhdysvaltalainen yleisurheilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Birkelandin kirkko

| Birkelandin kirkko Birkeland kirke |
| --- | --- |
 Kirkko 1900-luvun alussa.
Sijainti:  Bergen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1878
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Birkelandin kirkko (norj. Birkeland kirke) on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Birkelandin kirkko Wikimedia Commonsissa
BitTorrent (ohjelmisto)

| BitTorrent |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rainberry
Kehityshistoria
Kehitystilanne:  Aktiivisessa kehityksessä
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  BitTorrent
Alusta:  Alustariippumaton 6.0 ja myöhemmät: Windows
Lisenssi:  Kaupallinen, suljettu lähdekoodi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
BitTorrent on vertaisverkko-ohjelmisto, jota käytetään tiedostojen lähettämiseen ja lataamiseen BitTorrent-protokollan välityksellä. BitTorrent oli ensimmäinen protokollaa käyttävä asiakasohjelma. Kehittäjät kutsuvat sitä usein nimellä Mainline (keskeinen, merkittävä) tähdentäen sen virallista lähdettä. Ohjelmiston versiosta 6.0 lähtien BitTorrent-asiakas on ollut vain uudelleennimetty versio µTorrentista. Tämän vuoksi se ei ole enää avointa lähdekoodia ja on saatavilla vain Microsoft Windowsille. Linux-käyttäjät voivat käyttää viimeisintä avoimen lähdekoodin 5.x-versiota. OS X -versio on paljon vanhempi ja ominaisuuksiltaan rajoittunut.
Historia

Ohjelmoija Bram Cohen suunnitteli  protokollan huhtikuussa 2001 ja julkaisi ensimmäisen toteutuksen BitTorrent-asiakasohjelmasta 2. heinäkuuta 2001. Sitä ylläpitää nyt Cohenin yhtiö BitTorrent, Inc.
BitTorrent oli ohjelmoitu Pythonilla ja oli vapaa ohjelmisto. Versio 3.4.2 ja sitä aiemmat versiot julkaistiin MIT-lisenssin alaisuudessa. 4.x- ja 5.x-versioiden lähdekoodi julkaistiin BitTorrent Open Source License-lisenssillä. Versiot 4.0 ja 5.3 uudelleenjulkaistiin GPL-lisenssillä.
BitTorrent Inc. nimesi 4.20-version Allegroksi viittauksena yhtiön protokollaan kehittämiin laajennuksiin, jotka paransivat latausnopeutta ja antoivat internet-palveluntarjoajille mahdollisuuden hallinnoida BitTorrent-verkkoliikennettä.
6.0-versiosta lähtien BitTorrent-asiakasohjelma on ollut uudelleennimetty versio µTorrentista. Tämän vuoksi ohjelmisto ei ole enää avointa lähdekoodia.
BitTorrentia kehittänyt yritys muutti nimensä Rainberryksi vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Virallinen verkkosivusto
Card Player

Card Player on yhdysvaltalainen pokeriin keskittyvä aikakauslehti ja internetsivusto. June Field perusti lehden vuonna 1988. Barry Shulman osti sen vuonna 1998 ja on lehden nykyinen toimitusjohtaja ja julkaisija. Hallituksen puheenjohtajana toimii hänen poikansa Jeff Shulman. Card Player -lehti ilmestyy joka toinen viikko.
Julkaisun emoyhtiö Card Player Media julkaisee myös Card Player Europe -lehteä. Lehteä julkaistaan myös suomen kielellä[lähde? ].
Vuodesta 1997 lehti on myöntänyt arvostettua Player of the Year ("vuoden pelaaja") -palkintoa. Palkinnon voittaa vuoden aikana eniten ranking-pisteitä tärkeimpien pokeriturnausten finaalipöytäsijoituksista kerännyt pelaaja. Pisteiden määriytymiseen eri turnauksissa vaikuttavaa turnauksen sisäänoston suuruus ja osallistujien määrä.
Suomalainen Pokerilehti perustuu osittain Card Player -lehden tuottamaan aineistoon.
Card Playerin Vuoden pelaaja

1997: Men Nguyen
1998: T. J. Cloutier
1999: Tony Ma
2000: David Pham
2001: Men Nguyen (2)
2002: T. J. Cloutier (2)
2003: Men Nguyen (3)
2004: Daniel Negreanu
2005: Men Nguyen (4)
2006: Michael Mizrachi
2007: David Pham (2)
2008: Bon Phan
Aiheesta muualla

Kotisivut
Birkeland (täsmennyssivu)

Birkeland voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Birkeland, taajama Birkenesin kunnassa Norjassa
Sukunimenä

Fanny Horn Birkeland (s. 1988), norjalainen ampumahiihtäjä
Kristian Birkeland (1867–1917), norjalainen fysiikan professori
Lars Helge Birkeland (s. 1988), norjalainen ampumahiihtäjä
Michael Birkeland (1830–1896), norjalainen historioitsija ja poliitikko
Thøger Birkeland (1922–2011), tanskalainen lastenkirjailija
Turid Birkeland (1962–2015), norjalainen poliitikko ja ministeri
Øystein Birkeland (s. 1962), norjalainen sellisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Birkeland”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ensiferum (albumi)

| Ensiferum Ensiferum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. tammikuuta 2001
 Tyylilaji: folk metal, viikinkimetalli
 Kesto: 54.54
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Ensiferumin muut julkaisut
|   | Ensiferum 2001 | Iron 2004 |
Ensiferum on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 2001.
Kappaleet

Intro – 1.50
Hero in a Dream – 3.40
Token of Time – 4.15
Guardians of Fate – 3.34
Old Man (Väinämöinen) – 5.32
Little Dreamer (Väinämöinen II) – 5.20
Abandoned – 6.50
Windrider – 5.40
Treacherous Gods – 5.12
Eternal Wait – 5.13
Battle Song – 3.19
Goblins' Dance – 4.29
Kappaleet > Digipak/Japanin painos

Breaking the Law – 2.24 (Judas Priest -cover)
Kappaleet > USA:n painos

Into Hiding – 3.49 (Amorphis -cover)
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Jari Mäenpää – kitara, laulu  Markus Toivonen – kitara, laulu  Jukka-Pekka Miettinen – basso  Oliver Fokin – rummut, lyömäsoittimet  |  Sessiojäsenet Henri Sorvali – kosketinsoittimet  Marita Toivonen – 36-kielinen kantele  Johanna Vakkuri – naislaulu (Eternal Wait)  |  Tuotanto Tuomo Valtonen – äänittäjä  Mika Jussila – masteroija  Necrolord – kansikuva  Toni Härkönen – valokuvat  |
Arvostelut

Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Ensiferum (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ensiferum discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Bullet-luotto

Bullet-luotto tai bullet-laina tarkoittaa lainaa, jonka takaisinmaksu tapahtuu yhtenä eränä erääntymishetkellä, eli laina-aikana siitä maksetaan vain korkoa.
1980-luvun lopun suuressa luottojen myyntikilpailussa tämä luottomuoto saavutti suuren suosion. 90-luvun laman aikana pitkiin bullet-luottoihin liittyvät riskit valkenivat sekä pankeille että luottoja ottaneille asiakkaille ja se harvinaistui.[lähde? ] 2010-luvulla bullet-laina on yhä melko harvinainen, mutta sitä käytetään toisinaan esimerkiksi sijoittamisessa, uuden yrityksen perustamisessa tai joskus asunnonvaihdon yhteydessä.
Bulgarian presidentti

| Bulgarian presidentti |
| --- | --- |
 Президент на България
 
 
 Nykyinen Rumen Radev 22. tammikuuta 2017 lähtien
Virka-asunto:  Largo
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  3. huhtikuuta 1990
Ensimmäinen:  Petăr Mladenov
Kotisivut:  president.bg
Bulgarian presidentti on Bulgarian valtionpäämies.  Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle, sama henkilö voi toimia presidenttinä korkeintaan kaksi kautta. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään samassa vaalissa, ellei kukaan ehdokkaista saa ehdotonta enemmistöä järjestetään toinen kierros.
Presidentillä ei ole paljoakaan valtaa, paitsi veto-oikeus parlamentin päätöksiin. Presidentti toimii kuitenkin mielipidevaikuttajana.
Luettelo Bulgarian presidenteistä

| Nimi | Kuva | Elinaika | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Petăr Mladenov |  | 1936–2000 | 3. huhtikuuta – 6. heinäkuuta  1990 | Sosialisti |
| Stanko Todorov  vt. |  | 1920–1996 | 6. – 17. heinäkuuta  1990 | Sitoutumaton |
| Nikolaj Todorov  vt. |  | 1921–2003 | 17. heinäkuuta – 1. elokuuta 1990 | Sitoutumaton |
| Želju Želev |  | 1935–2015 | 1990–1997 | Demokraattisten voimien liitto |
| Petăr Stojanov |  | 1952– | 1997–2002 | Demokraattisten voimien liitto |
| Georgi Părvanov |  | 1957– | 2002–2012 | Sosialisti |
| Rosen Plevneliev |  | 1964– | 2012–2017 | GERB |
| Rumen Radev |  | 1963– | 2017– | Sitoutumaton |
Cado Belle (albumi)

| Cado Belle Cado Belle |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Keith Olsen
 Tyylilaji: pop-soul
 Levy-yhtiö: Anchor Records
Cado Belle on samannimisen yhtyeen studioalbumi vuodelta 1976. Sen on tuottanut ja äänittänyt Keith Olsen yhtiöstä Pogologo Productions. Apulaisäänittäjinä toimivat Paul Northfield ja Dave Grinstead.
Skotlannin Glasgow’sta kotoisin olleen Cado Bellen laulusolistina toimi Maggie Reilly, joka tuli myöhemmin tunnetuksi muun muassa Mike Oldfieldin kanssa esittämästään kappaleesta ”Moonlight Shadow”.
Levykannen valokuvat on ottanut Alan Messer. Kannen on suunnitellut Graves/Aslett Assoc. ja logon Stuart Paterson. Kannen on valmistanut Englannissa James Uptown Ltd.
Kiitoksissa on mainittu Mel Collins, Frank Collins, Paddie McHugh, John Davis, Alan Holston ja Simon Johnston.
Kappaleet

Sivu 1
"All Too Familiar"
"Infamous Mister"
"Rocked to Stony Silence"
"I Name This Ship Survival"
"Paper in the Rain"
Sivu 2
"That Kind of Fool"
"Airport Shutdown"
"Rough Diamonds"
"Got to Love"
"Stones Throw from Nowhere"
Kappaleiden tekijät ovat:
Stuart MacKillop ja Alasdair Robertson (1.1, 1.2, 1.5, 2.1, 2.3)
Colin Tully ja Alasdair Robertson (1.3, 1.4, 2.2, 2.5)
Stuart MacKillop (2.4)
Alasdair Robertson on tehnyt kappaleiden sanoitukset lukuun ottamatta kappaletta "Got to Love", jonka on sanoittanut Stuart MacKillop.
Kappaleiden julkaisuyhtiö on Rock Music Ltd. ja niiden sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen.
Muusikot

Cado Belle:
Maggie Reilly – laulu, taustalaulu
Alan Darby – kitarat
Gavin Hodgson – basso
Stuart MacKillop - kosketinsoittimet
Davy Roy – rummut, lyömäsoittimet
Colin Tully – saksofoni, huilu
sekä:
Paddie McHugh – taustalaulu
Frank Collins – taustalaulu
Paddie McHugh ja Frank Collins esiintyvät levyllä C.B.S. Recordsin suosiollisella luvalla.
Jousisoittimien sovitukset on tehnyt Paul Buckmaster ja puhallinsoittimien sovitukset Colin Tully, Mel Collins ja Keith Olsen.
Bässörsbottnen

| Bässörsbottnen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjanmaan maakunta
Kunnat:  Vaasa
Koordinaatit:  63°01′16″N, 21°25′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Eteläinen merenkurkku
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  0 m 
Rantaviiva:  0,84 km 
Pinta-ala:  0,03 km² 
 fiBässörsbottnen 
Bässörsbottnen on Eteläiseen merenkukkuun kuuluva pieni järvi Vaasan kaupungissa, Pohjanmaan maakunnassa. Vesistö kuuluu Etelä-Pohjanmaan ELY-keskuksen ympäristövastuualueeseen.
Cape Canaveral AFS SLC-20

Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 20 (SLC-20) on rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin avaruustukikohdassa Floridassa. Kompleksia on käytetty vuosina 1960–2000 Titan I-, Titan III-, Starbird-, Red Tigress ja Super Loki -rakettien laukaisuihin.
Historia

LC-20 -alustan rakentamisesta tehtiin sopimus rakennuttajan kanssa huhtikuussa 1956. Työt olivat käynnissä helmikuussa 1957, ja valmistuivat syyskuussa 1959. Alustalta tehtiin ensimmäinen Titan I -laukaisu heinäkuussa 1960 ja viimeinen seuraavan vuoden joulukuussa. Alusta muunneltiin Titan III-raketille soveltuvaksi, ja ensimmäinen IIIA-raketin laukaisu tapahtui syyskuussa 1964 ja viimeinen toukokuussa 1965. Alusta muunneltiin tämän jälkeen X-20 Dyna-Soar -ohjelmaan soveltuvaksi, mutta deaktivoitiin ohjelman peruuntumisen jälkeen huhtikuussa 1967.
LC-20 otettiin uudelleen käyttöön marraskuussa 1988, jolloin sitä alettiin modifioimaan Starbird-ohjelmaa varten. Vanhan alustan paikalle rakennettiin kaksi uutta, 20A ja 20B. Muunnostyöt valmistuivat seuraavan vuoden joulukuussa ja ensimmäinen Starbird-laukaisu tapahtui joulukuussa 1990. Kompleksilta laukaistiin elo-lokakuussa 1991 Strategic Defense Initiativen Red Tigress 1A ja 1B raketit, sekä saman organisaation Red Tigress II –sarjan raketit 2A ja 2B.
Alustan laukaisulaitteistot purettiin vuonna 1995 ja se deaktivoitiin seuraavana vuonna. Kompleksin puhdistustöiden jälkeen se palautettiin käyttöön vuonna 2000, jolloin kompleksilta laukaistiin kolme Super Loki -rakettia.
Erwin Hoffer

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 14. huhtikuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Baden bei Wien, Itävalta
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Eintracht Frankfurt
Pelinumero: 10
Junioriseurat
1994–1995: 1.SC Haidhof
1995–1998: FC Tribuswinkel
1998–2002: Badener AC
2002–2004: Admira Wacker Mödling
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2006 | Admira Wacker | 21 | (4) |
| 2006–2009 | Rapid Vienna | 85 | (41) |
| 2009– | Napoli | 8 | (0) |
| 2010–2011 | → 1. FC Kaiserslautern | 24 | (5) |
| 2011– | → Eintracht Frankfurt | 30 | (9) |
Maajoukkue
| 2007– |  Itävalta | 28 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Erwin Hoffer (s. 14. huhtikuuta 1987 Baden bei Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia.
Ura

Hoffer aloitti ammattilaisuransa Admira Wacker Mödlingissä, missä hän pelasi vuodesta 2004 vuoteen 2006. Hän sai seurassa lempinimekseen ”Jimmy”. Vuonna 2006 hän siirtyi Itävallan pääsarjaan Rapid Viennaan, missä hän korvasi Muhammet Akagündüzin. Hänestä tuli seuran avainpelaajia kaudella 2007–2008, jolloin seura voitti mestaruuden. Hän teki kaudella hattutempun 7–0-vierasvoitossa FC Red Bull Salzburgista.
Kesällä 2009 Hoffer siirtyi Serie A:han Napolin joukkueeseen. Siirtosummaa ei paljastettu, mutta sen arvioitiin olevan noin viisi miljoonaa euroa. Hoffer debytoi seurassa Italian cupin ottelussa Salernitanaa vastaan, mutta ei pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa joukkueessa.
Kaudella 2010–2011 Hoffer siirtyi lainasopimuksella Bundesliigaan nousseeseen 1. FC Kaiserslauterniin. Ensimmäisessä ottelussaan seurassa Saksan cupin toisella kierroksella hän teki kaksi maalia VfL Osnabrückia vastaan. Syyskuussa 2010 Hoffer teki ensimmäiset kaksi maaliaan Bundesliigassa 2–2-tasapelissä TSG Hoffenheimia vastaan.
Maajoukkueura

Hoffer debytoi Itävallan maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2007 Paraguayta vastaan. Hän kuului Itävallan joukkueeseen myös vuoden 2008 EM-kilpailuissa. Hoffer pelasi Itävallan kotikisoissa viimeisessä ottelussa Saksaa vastaan.
Huhtikuussa 2009 Hoffer teki ensimmäiset maajoukkuemaalinsa Romaniaa vastaan MM-karsinnoissa 2010. Toinen maaleista oli ottelun voittomaali.
Saavutukset

Itävallan pääsarjamestaruus 2008
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erwin Hoffer Wikimedia Commonsissa
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Manninger |
2 Standfest |
3 Stranzl |
4 Pogatetz |
5 Fuchs |
6 Aufhauser |
7 Vastić |
8 Leitgeb |
9 Linz |
10 Ivanschitz |
11 Korkmaz |
12 Gercaliu |
13 Katzer |
14 Garics |
15 Prödl |
16 Patocka |
17 Hiden |
18 Kienast |
19 Säumel |
20 Harnik |
21 Macho |
22 Hoffer |
23 Özcan |
Valmentaja Hickersberger
Carl Löwenhielm

Carl Löwenhielm
Carl Löwenhielm (3. marraskuuta 1772 Tukholma – 9. kesäkuuta 1861 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi ja armeijan upseeri, diplomaatti ja poliitikko. Hän oli Ruotsin hallituksen jäsen 1822–1839. Hänen epäillään olleen Ruotsin kuninkaan Kaarle XIII:n ja Augusta von Fersenin avioton poika. Von Fersen oli naimisissa Ruotsin kuninkaallisen  kanslerin Fredrik Adolf Löwenhielmin kanssa. Carl Löwenhielm oli siten Gustaf Löwenhielmin velipuoli.
Löwenhielm edusti Ruotsia Wienin kongressissa.
Aiheesta muualla

Svenskt biografiskt lexikon (ruotsiksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Löwenhielm Wikimedia Commonsissa
Canto-Kuoro

Canto-Kuoro on suomalainen laulukuoro, joka teki albumin Scandia-levymerkille. Kuoroa on johtanut Jorma Pukkila.
Diskografia

Suomalaisia kansanlauluja (Scandia, 1971)
Aiheesta muualla

Canto-Kuoron esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
CODASUR-rallisarja

| CODASUR-rallisarja |
| --- | --- |
  CODASUR-rallisarjan kausi 2023 
Järjestäjä:  FIA
Luokka:  ralli
Alue:  Etelä-Amerikka
Virallinen kotisivu
CODASUR-rallisarja on FIA:n alueellinen rallisarja, jota ajetaan Etelä-Amerikan alueella vuodesta 1997 lähtien. Nimi on lyhenne alueellisen järjestön nimestä Confederacion Deportiva Automovilismo Sudamericana.
Kaudet 2020 ja 2021 peruttiin koronapandemian vuoksi ja sarja palasi vuonna 2022.
Mestaruudet

Sarjassa jaettavat mestaruudet ovat:
CODASUR-mestaruus kuljettajalle ja kartanlukijalle
CODASUR2-mestaruus kuljettajalle ja kartanlukijalle
CODASUR3-mestaruus kuljettajalle ja kartanlukijalle
CODASUR4-mestaruus kuljettajalle ja kartanlukijalle
Sarja on avoin Rally2-, Rally3-, Rally4- ja Rally5-luokkien autoille sekä Argentiinasta peräisin oleville "Maxi Rally" -luokan autoille.
Pistejärjestelmä

Pistejärjestelmänä käytetään FIA:n alueellisien sääntöjen mukaista pisteytystä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. | 11. | 12. | 13. | 14. | 15. |
| Pisteet | 30 | 24 | 21 | 19 | 17 | 15 | 13 | 11 | 9 | 7 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Mestarit

| Vuosi | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 |  Gustavo Saba |  Victor Aguilera |  |
| 2014 |  Diego Domínguez |  Edgardo Galindo |  |
| 2015 |  Diego Domínguez |  Edgardo Galindo |  |
| 2016 |  Gustavo Saba |  Edgardo Galindo |  |
| 2017 |  Gustavo Saba |  Fernando Mussano |  |
| 2018 |  Gustavo Saba |  Fernando Mussano |  |
| 2019 |  Alejandro Galanti |  Hector Nunez |  |
2020: Peruttu koronapandemian vuoksi.
2021: Peruttu koronapandemian vuoksi.
| 2022 |  Gustavo Saba |  Fernando Mussano |  |
| 2023 |  Fabrizio Zaldivar |  Marcelo Der Ohanessian | Hyundai i20 N Rally2 |
Cape Coast

| Cape Coast Oguaa |
| --- | --- |
 Cape Coast vuonna 2003.
 Cape Coast
 Koordinaatit: 5°06′N, 1°15′W 
Valtio:   Ghana
Hallintoalue:  Central
Väkiluku (2000):  82 291
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cape Coast, fanteksi Oguaa, on kaupunki Ghanassa. Se on Centralin hallintoalueen pääkaupunki. Kaupungin tunnus on rapu.
Kalastusveneitä Cape Coastin rannalla.
Kaupungissa oli vuonna 2000 asukkaita 82 291.
Portugalilaisten hallitessa kaupunkia sen nimi oli Cabo Corso. Englannin vallan aikaan sen nimeksi tuli Cape Coast. Kaupunkiin perustettiin Cape Coastin yliopisto vuonna 1962. Se toimi aluksi Ghanan yliopiston alaisena collegena (korkeakouluna), mutta itsenäistyi lokakuussa 1971.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cape Coast Wikimedia Commonsissa
Cardamine purpurea

| Cardamine purpurea |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Litukat Cardamine
Laji::  purpurea
Kaksiosainen nimi
 Cardamine purpurea  Cham. & Schltdl. 
Katso myös
   Cardamine purpurea Wikispeciesissä   Cardamine purpurea Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cardamine purpurea on litukoiden sukuun kuuluva ristikukkaiskasvi. Se kasvaa yleensä 5–12 senttimetriä korkeaksi, ja sen kukat ovat yleensä purppuranpunaisesta vaaleanpunaiseen. Sitä kasvaa Yukonissa, Alaskassa ja Venäjän Kaukoidässä.
Kuvaus

Cardamine purpurea -lajin varsi on haarautumaton, yleensä pysty ja 5–12 senttimetriä korkea. Sen tyveä lähellä olevissa lehdissä on yleensä 3–5 lehdekästä, ja lehdet ovat 2,5–7 senttimetriä pitkiä. Lehtilavat ovat munuaismaisista soikeisiin. Varren yläosassa on 1–3 lehteä, jotka yleensä ovat yhteenliittyneitä. Ne ovat samanlaisia kuin pohjalehdetkin, vain hieman pienempiä.
Kukkaperä on 5–12 millimetriä pitkä ja karvainen. Kukilla on 2–3 verholehteä, jotka ovat 1,4–1,7 millimetriä pitkiä. Terälehtien väri vaihtelee yleensä purppuranpunaisesta vaaleanpunaiseen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Cardamine purpurea kasvaa Yukonissa, Alaskassa ja Venäjän Kaukoidässä. Se on arktinen kasvi, ja yleensä sitä kasvaa vuoristoalueilla. Sen kasvuympäristöihin kuuluvat kostea tundra, rinteet, niityt, jokitörmät, tulvatasangot ja alueet, joissa pohjavettä tihkuu pinnalle. Kasvualustana voi olla vyörysoramuostumat, somerot, sammal, turve ja kalkkikivi.
Canto De Christo

Canto De Christo on suomalainen kuoro, joka teki kolme pitkäsoittoa, kuoroa on johtanut Arto Liukko.
Diskografia

Laulan kristuksesta, Lem-tuotanto (1973)
Laulaen kristuksesta, Lem-tuotanto (1977)
Joulun ja ristin lauluja, Prisma (1978)
Aiheesta muualla

Canto De Christon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Boys Do Cry

|  Boys Do Cry |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Marius Bear
Levy-yhtiö:  Hi-Tea Records
Kesto:  2:57
Julkaistu:  8. maaliskuuta 2022
Sanoittaja(t):  Marius Hugli Martin Gallop
Euroviisutiedot
Vuosi:  2022
Maa:  Sveitsi
Kieli:  englanti
Sijoitus:  17.
Pisteet:  78
Sijoitus semifinaalissa:  9.
Pisteet semifinaalissa:  118
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Tout l’univers” (2021) 
 ”Watergun” (2023) ► 
Boys Do Cry on sveitsiläisen laulajan Marius Bearin kappale. Hän edusti Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa 2022 Torinossa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 78 pistettä ja saavutti sijan 17.