stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Närhilampi

| Närhilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°58′35″N, 25°56′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.231.1.030
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  158 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,515 km  
Pinta-ala:  0,935 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNärhilampi 
Närhilampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Rutalahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 158 metriä mpy.
Sólstafir

| Sólstafir |
| --- | --- |
 Sólstafir esiintymässä vuonna 2014.
Tiedot
Toiminnassa:  1995–
Tyylilaji:  black metal, post-metal
Kotipaikka:   Reykjavík, Islanti
Laulukieli:  islanti, englanti
Jäsenet:  Svavar Austman, bassokitara   G.Ó.Pálmason, rummut   Sæþór Maríus Sæþórsson, kitara   Aðalbjörn Tryggvason, laulu, kitara  
Entiset jäsenet:  Halldór, bassokitara   Sindre W. Aarsbog, taustalaulu  
Levy-yhtiö:  Ars Metalli, 2002   Spinefarm Records, 2005–2011   Season of Mist, 2011–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sólstafir on islantilainen metallimusiikin yhtye, joka on perustettu vuonna 1995.
Yhtye on julkaissut seitsemän studioalbumia. Sólstafir solmi levytyssopimuksen Season of Mistin kanssa kesäkuussa 2011.
Jäsenet

Svavar Austman – bassokitara
G.Ó.Pálmason – rummut
Sæþór Maríus Sæþórsson – kitara
Aðalbjörn Tryggvason – laulu, kitara
Jäsenet > Entiset jäsenet

Halldór – bassokitara
Sindre W. Aarsbog – taustalaulu
Diskografia > Studioalbumit

Í Blóði og Anda (2002,  Ars Metalli)
Masterpiece of Bitterness (2005,  Spikefarm Records)
Köld (2009,  Spikefarm Records)
Svartir Sandar (2011,  Season of Mist)
Ótta (2014,  Season of Mist)
Berdreyminn (2017,  Season of Mist)
Endless Twilight Of Codependent Love (2020,  Season of Mist)
Hin Helga Kvöl (2024,  Century Media)
Diskografia > Muut albumit

Í Norðri (1995,  demo)
Til Valhallar (1996,  EP, View Beyond Records)
Promo Tape September 1997 (1997,  demo)
Black Death (2002,  EP, Ketzer Records)
Promo (2004,  demo)
Fjara (2011,  single)
Æra (2012,  single)
Þín orð (2013,  single)
Fjara / Runaway Train (2014,  split)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sólstafir Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu
Sólstafir Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1923

Vuoden 1923 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Oslossa, Norjassa. Oslossa kilpailtiin ainoastaan miesten yksinluistelussa.
Suomen Gunnar Jakobssonista tuli näissä kisoissa Suomen ensimmäinen taitoluistelun EM-mitalisti.
Kilpailijat

| Sija | Urheilija |
| --- | --- |
1.:  Willy Böckl
2.:  Martin Stixrud
3.:  Gunnar Jakobsson
4.:  Kaj af Ekström
Oikolanjoen valuma-alue

Oikolanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.26) on Pirkanmaalla Akaassa, Valkeakoskella ja Hämeenlinnassa sijaitseva Vanajaveden alaosan alueella (35.22) Vanajaveden luoteisosassa Rauttulanselkään laskevan Oikolanjoen valuma-alue.
Oikolanjoen valuma-alueen pinta-ala on 123 km², jonka maankäytöstä on 6,4 % taajama-alueiden ja asuinalueiden käytössä, 18 % on maatalouden käytössä. Metsät, puusto ja kosteikot muodostavat 75 % alueesta ja vesistöille jää loput 8,1 % alueesta.
Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (vesistöaluetunnus 35) ja on Vanajaveden–Pyhäjärven alueessa (35.2) toisen jakovaiheen kuudes osa-alue (35.26), joka laskee Vanajaveden alaosan alueeseen (35.22). Valuma-alue on jaettu vielä kolmeen kolmannen jakovaiheen osa-alueiseen. 
Ensimmäinen on Oikolanjoen alaosan alue (35.261), joka alkaa Äimäjärven luusuasta ja päättyy joensuuhun Vanajaveteen. Toinen on Äimäjärven alue (35.262), joka sisältää ne ojat, jotka laskevat järveen lukuun ottamatta Totunojaa. Totunoja, jonka nimitys on yläjuoksulla Myllyoja, muodostaa Myllyojan valuma-alueen (35.263). Oikolanjoen valuma-alueella sijaitsee 11 järveä ja lampea. Niistä merkittävimmät ovat Äimäjärvi (858 hehtaaria eli ha), Keihäsjärvi (105 ha), Alinen Savijärvi (94 ha) ja Saarioisjärvi (53 ha). Alueella asuu pääasiassa entisen Kalvolan alueen asukkaita, joita on arviolta yli kolme tuhatta.
Valuma-alueen kuvaus

Valuma-alueen laskujoki on Oikolanjoki, joka saa alkunsa valuma-alueen pääjärvestä Äimäjärvestä. Oikolanjoki virtaa laajan peltoaukean läpi ja laskee Saarioisjärveen ennen Vanajavettä. Saarioisjärvi on ollut aikoinaan lahti, jonka lahdensuu oli nykyistä leveämpi. Äimänjärvi muodostaa oman alueensa keskusjärven, johon laskee pieniä ojia lähinnä jäven eteläpuolelta. Idästä järveen laskee Savijoki, joka on Alisen Savijärven, Ylisen Savijärven ja pienen Kuivajärvi yhteinen laskuoja. Äimäjärven eteläosan Myllyojanlahteen laskee Myllyoja, joka on laajojen soiden kuivatusoja ja pienen suolammen Ohralanlammen laskuoja. Äimäjärven luoteispäähän laskee Totunojaa myöten Myllyojan valuma-alueen vedet. Myllyojan pääjärvi on Keihäsjärvi, joka kerää alueen vedet.  Keihäsjärven länsirantaan laskee oja, joka on sekä Karvojalammen että Takalammin laskuoja. Keihäsjärven etelärantaan laskee Murhalamminoja, joka on Murhalammin ja Leinamonjärven laskuoja.
Aiheesta muualla

JärviWiki: Oikolanjoen valuma-alue (35.26)
(35.2)
Takin’ It to the Streets

| Takin’ It to the Streets The Doobie Brothers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: maaliskuu 1976
 Tuottaja(t): Ted Templeman
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 38.23
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
The Doobie Brothersin muut julkaisut
| Stampede 1975 | Takin’ It to the Streets 1976 | Livin’ on the Fault Line 1977 |
Takin’ It to the Streets on The Doobie Brothersin kuudes studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1976. Sen on tuottanut Ted Templeman.
Kappaleet

Wheels of Fortune
Takin’ It to the Streets
8th Avenue Shuffle
Losin’ End
Rio
For Someone Special
It Keeps You Runnin’
Turn It Loose
Carry Me Away
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: C+
Ojoisten ostoskeskus

Ojoisten ostoskeskus on Hämeenlinnan Ojoisilla sijaitseva ostoskeskus. Osoitteessa Ojoistenkatu 2 sijaitseva keskus on valmistunut 1960-luvulla ja sen on suunnitellut arkkitehti Mika Erno. Ostoskeskuksessa on K-market, kioski, baari ja ravintola. Lähiön kaupallisena keskuksena toimiva Ojoisten ostoskeskus on kattamaton ja muistuttaa pohjaratkaisultaan u-kirjainta.
Ojonen

Ojonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Maire Ojonen (1916–1995), kuvataiteilija ja laulaja
Pekka Ojonen (1932–2016), arkkitehti ja telinevoimistelija
Unto Ojonen (1909–1997), arkkitehti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Suomi (täsmennyssivu)

Suomi tai suomi voi tarkoittaa seuraavia:
Maantieteellisiä kokonaisuuksia

Suomi, vuonna 1917 itsenäistynyt valtio, jonka ydinalueet sijaitsevat Suomenniemellä
Suomen suuriruhtinaskunta eli Suomen suuriruhtinaanmaa (1809–1917), Venäjän keisarikunnan itsehallinnollinen osa
Suomi, Ruotsin itäinen osa 1100- tai 1200-luvulta vuoteen 1809
aluetta kutsuttiin 1300- ja 1400-luvulla Itämaaksi, 1400-luvulta lähtien Suomeksi ja 1500-luvulta lähtien myös Suomen suuriruhtinaanmaaksi tai Suomen suuriruhtinaskunnaksi
aluetta ei pidetty omana hallinnollisena kokonaisuutenaan, joskin ajoittain sen lääneillä oli yhteinen päämies, 1500-luvun lopulta lähtien Suomen kenraalikuvernööriksi kutsuttu
Suomi eli nykykielellä Varsinais-Suomi, Suomen historiallinen maakunta
Ruotsi-Suomi, suomalaisessa historiankirjoituksessa käytetty nimitys Ruotsista vuoteen 1808, johon asti siihen kuului myös Suomen alue
Kieltä ja kansaa

suomi, uralilainen kieli
Suomen kansa eli suomalaiset (joko suomen kielen ja suomenkielisen kulttuurin tai Suomen valtion kautta määriteltynä tai molempia määritelmiä yhdistellen)
Ihmisiä

Suomi, suomenkielinen sukunimi
Albert Suomi, Al Suomi (1913–2014), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Eemeli Suomi (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
Fanni Suomi (s. 1997), suomalainen televisionäyttelijä
Heidi Suomi (s. 1975), suomalainen urheilutoimittaja ja yleisurheilija
Jarmo Suomi (s. 1971), suomalainen radiotoimittaja, näytelmäkirjailija ja muusikko
Jimi Suomi (s. 2003), suomalainen jääkiekkopuolustaja
Juhani Suomi (s. 1943), suomalainen historiantutkija
Kari Suomi, suomalainen fonetiikan apulaisprofessori
Kimmo Suomi (s. 1954), suomalainen liikuntatieteen professori ja TUL:n ent. puheenjohtaja
Mauno Suomi (1894–1955), suomalainen urkuri
Mikko Suomi (s. 1976), suomalainen kirjailija
Oili Suomi (1927–2023), suomalainen poliitikko
Päivi Suomi (s. 1967), suomalainen taiteilija
Risto Suomi (s. 1951), suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko
Satu Suomi (s. 1978), suomalainen kilpatanssija ja opettaja
Timo Suomi, suomalainen tuottaja, käsikirjoittaja, ohjaaja ja ohjelmapäällikkö
Verner Suomi (1915–1995), amerikansuomalainen meteorologi
Vilho Suomi (1906–1979), kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessori ja toimittaja
Julkaisuja

Suomi (1841–1938), Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran julkaisema lehti
Suomi (1847–1849), Carl Axel Gottlundin perustama lehti
Suomi (1888–1892), Jaakko Päivärinnan perustama ja O. B. Blomfeltin kustantama lehti
Suomi (1911–1912), Pertti Uotilan julkaisema sanomalehti
Suomi (1982–1996), suomalainen kulttuurilehti
Suomi Newspaper – Suomi-lehti, australiansuomalainen sanomalehti
Laivoja sekä muita kulkuneuvoja

Suomi, Österbottniska Ångfartygs Aktiebolaget -yhtiölle vuonna 1856 valmistunut höyrylaiva
Miinalaiva Suomi, Suomen merivoimissa palvellut miinalaiva
S/S Suomi, Päijänteellä risteilevä höyrylaiva
S/S Suomi (II), Suomenlahdella 1927–1944 liikennöinyt höyrylaiva
Suomi, yksi neljästä Helsinki–Hämeenlinna-radalle vuonna 1859 tilatusta Suomen ensimmäisestä höyryveturista
Teollisuustuotteita

Suomi-konepistooli, asemalli
Suomi Viina, alkoholijuoma
Muita

Henkivakuutusyhtiö Suomi, suomalainen vakuutusyhtiö
Solistiyhtye Suomi, suomalainen 1980-luvulla perustettu tanssimusiikkia soittanut yhtye
Suomi.fi, julkishallinnon yhteinen portaali kansalaisille
Suomi College (1896–2000), vuodesta 2000 lähtien Finlandia University, Yhdysvalloissa sijaitseva oppilaitos
Suomi NPP (2011–), Verner Suomen mukaan nimetty NASAn sääsatelliitti
Suomi Tietopeli, lauta- ja tietokilpailupeli
Suomi-palkinto, taidepalkinto
1656 Suomi, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suomi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suutarkylä

Suutarkylä (ruots. Sutarby) on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Isoluodon pohjoisrannalla Norrbyn ja Särkisalon kirkonkylän välissä.
Suutarkylä on harvaan asuttu kylä. Sen keskiössä on Suutarkylän maatila, joka sijaitsee pienellä kumpareella peltojen keskellä. Kylän muu harva asutus on hajallaan eri puolilla kyläaluetta. Kylän maisemaa leimaavat useat metsäiset mäet, joiden väliset laaksot ovat viljelykäytössä. Naapurikylistä poiketen Suutarkylän rannoille ei ole laajemmin rakennettu kesämökkejä.
Suutarkylä on ollut kahden kantatilan muodostama kylä. Tilat yhdistyivät 1900-luvun alussa. Tilasta itsenäistyi kolme torppaa 1920-luvun aikana.
Olympian kisojen historian museo

| Olympian kisojen historian museo Μουσείο Ιστορίας των Ολυμπιακών Αγώνων της Αρχαιότητας |
| --- | --- |
 Olympian kisojen historian museo.
Tyyppi:  museo
Sijainti:  Archaía Olympía, Elis, Länsi-Kreikka, Kreikka
Perustettu:  2004
Koordinaatit:  37°38′28″N, 21°37′32″E
 fiOlympian kisojen historian museo 
   
Olympian kisojen historian museo (kreik. Μουσείο Ιστορίας των Ολυμπιακών Αγώνων της Αρχαιότητας, Mouseío Istorías ton Olympiakón Agónon tis Archaiótitas) on antiikin aikaisten Olympian kisojen historiaa esittelevä museo Archaía Olympían kylässä Kreikassa lähellä Olympian arkeologista aluetta.
Historia

Museo toimii uusklassisessa rakennuksessa, joka on valmistunut vuonna 1888. Se rakennettiin Andréas Syngróksen rahoituksella ja sen suunnittelivat Friedrich Adler ja Wilhelm Dörpfeld. 
Rakennuksessa toimi alun perin Olympian arkeologinen museo, joka oli Kreikan ensimmäisiä maakunnallisia museoita ja myös ensimmäisiä museoksi alun perin rakennettuja rakennuksia. Se siirtyi nykyiseen museorakennukseensa vuonna 1982. Tämän jälkeen vanha museorakennus oli lähinnä varastokäytössä useita vuosia.
Rakennus kunnostettiin vuosina 1999–2004 Ateenan olympialaisten alla, sillä läheiselle Olympian arkeologiselle alueelle oli odotettavissa paljon turisteja, ja siihen perustettiin Olympian kisojen historiaa esittelevä museo. Museo avattiin 24. maaliskuuta 2004. Museon vieressä sijaitsee Olympian kaivausten historian museo.
Kokoelmat

Museon näyttely esittelee Olympian kisojen sekä antiikin kreikkalaisen urheilun yleistä historiaa esihistorialliselta ajalta 1000-luvulta eaa. aina antiikin ajan lopulle saakka. Se esittelee kisojen urheilulajeja erilaisten arkeologisten löydösten kautta. Kokoelmiin kuuluu yli 460 esinettä, mukaan lukien minolaisen ja mykeneläisen ajan löytöjä; varhaisia pronssisia ja terrakotasta tehtyjä figuriineja, jotka esittävät muun muassa vaunoajoa; urheilijoita esittäviä pienoispatsaita ja keramiikkaa, jonka koristelut esittävät eri urheilulajeja; urheilijoita esittäneiden patsaiden jalustoja ja niiden piirtokirjoituksia; sekä urheilijoiden käyttämiä esineitä, kuten kiekkoja, painoja ja aryballoksia.
Museossa on esillä myös muihin panhelleenisiin kisoihin (Isthmian kisat, Nemean kisat ja Python kisat) sekä Panathenaia-juhlan kisoihin liittyviä löytöjä eri puolilta Kreikkaa.
Pienoismalli Olympian pyhäkköalueesta.
Rekonstruktio pronssisesta tripodikattilasta 700-luvulta eaa.
Pronssinen pojan pää, 100-luku eaa.
Urheilijaluettelo, 1. vuosisata eaa.–300-luku jaa.
Pituushyppääjä kuvattuna astiassa.
Pronssikiekko ja pituushyppypaino, 500/400-luku eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olympian kisojen historian museo Wikimedia Commonsissa
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1899

Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1899 olivat taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka pidettiin 14. tammikuuta Davosissa, Sveitsissä. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu.
Kilpailijat

| Sija | Kilpailija | Maa | Sijaluku |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ulrich Salchow |  Ruotsi | 8 |
| 2 | Gustav Hügel |  Itävalta-Unkari | 10 |
| 3 | Ernst Fellner |  Itävalta-Unkari | 12 |
| 4 | Martin Gordan |  Saksan keisarikunta | 20 |
Super Mario Maker

| Super Mario Maker |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EAD Group No. 4
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Yosuke Oshino
Tuottaja:  Takashi Tezuka
Säveltäjä:  Kōji Kondō
Pelisarja:  Mario
Pelimoottori:  LunchPack
Julkaistu:  10. syyskuuta 2015
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Wii U, Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja Nintendo Wii U -levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Super Mario Maker on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin 2015 Wii U:lle. Peli julkaistiin samaan aikaan kun Super Mario -tasohyppelypelisarja täytti 30 vuotta. Lisäksi peli julkaistiin myöhemmin vuonna 2016 Nintendo 3DS:lle. Pelin ideana on luoda omia kenttiä, joko 8-bittisillä, 16-bittisillä tai uusilla New Super Mario Bros.-grafiikoilla. Itse rakennetut kentät voi jakaa muiden pelaajien kanssa internet-yhteydellä Nintendo Networkissa jolloin muut pelaajat pystyvät pelaamaan tai lataamaan ne omalle konsolilleen ja muokkaamaan niitä. Kenttiä ei voi enää pelata eikä ladata palvelimelta 8. huhtikuuta 2024 jälkeen, jolloin Super Mario Maker-palvelimet poistetaan käytöstä.
13. helmikuuta 2019 Nintendo julkisti Nintendo Direct -lähetyksessään, että pelin jatko-osa Super Mario Maker 2 on kehityksessä Nintendo Switchille. 15. toukokuuta 2019 Nintendo julkaisi Nintendo Direct -lähetyksen, jossa esitellään kyseinen peli tarkemmin. Peli julkaistiin 28. kesäkuuta 2019.
Kenttätyylit

Kenttäeditorilla rakennetut kentät käyttävät jotain neljästä graafisesta tyylistä. Kaikki ovat peräisin Super Mario -pelisarjan aiemmista osista. Ulkoasun lisäksi tyylit vaikuttavat pelattavuuteen, kuten vihollisten käyttäytymiseen, Marion kykyihin ja käytettävissä oleviin power-uppeihin.
Tyylit perustuvat seuraaviin peleihin:
Super Mario Bros. (NES)
Super Mario Bros. 3 (NES)
Super Mario World (SNES)
New Super Mario Bros. U (Wii U)
Vastaanotto

Peli sai todella hyvän vastaanoton ja johdatti Nintendon enimmäkseen sosiaalisen median pelaajien keskuuteen.
| Super Mario Maker> Yhteispisteet.Kerääjä | Super Mario Maker> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: (3DS) 73/100  (Wii U) 88/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Destructoid: 8/10
EGM: 9.5/10
GI: 9/10
IGN: 9/10
Aiheesta muualla

Super Mario Maker MobyGamesissa (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
Olympian arkeologinen museo

| Olympian arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Ολυμπίας |
| --- | --- |
 Olympian arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Archaía Olympía, Elis, Länsi-Kreikka, Kreikka
Perustettu:  1885 (vanha museo) 1982 (uusi museo)
Koordinaatit:  37°38′36″N, 21°37′46″E
 fiOlympian arkeologinen museo 
   
Olympian arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Ολυμπίας, Archaiologikó Mouseío Olympías) on arkeologinen museo Olympian arkeologisen alueen yhteydessä Archaía Olympían kylässä Kreikassa. Se on yksi Kreikan merkittävimmistä arkeologisista museoista ja esittelee Olympian pyhäkköalueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo ei esittele Olympian kisojen historiaa; tätä varten lähellä on toinen museo, Olympian kisojen historian museo. Olympian kaivausten historian museo puolestaan esittelee alueen laajojen arkeologisten kaivausten vaiheita.
Historia ja rakennus

Olympian vanha arkeologinen museo oli perustettu vuonna 1885. Se toimi Olympian pyhäkköalueen luoteispuolella sijaitsevassa uusklassisessa rakennuksessa, joka on nykyisin Olympian kisojen historian museon käytössä. Museo oli Kreikan ensimmäisiä maakunnallisia museoita. Rakennus kärsi vuosien myötä vaurioita maanjäristyksissä. Lisäksi arkeologisissa kaivauksissa löytyi vuosien varrella yhä lisää merkittäviä esineitä. Tämän vuoksi nähtiin tarpeelliseksi rakentaa uusi museo. Uusi museorakennus rakennettiin vuosina 1966–1975. Museo otettiin käyttöön lopulta vuonna 1982. Sen avasi tuolloin kulttuuriministerinä toiminut Melína Merkoúri. Museo kunnostettiin Ateenan vuoden 2004 olympialaisia varten, koska tuolloin alueelle oli odotettavissa suuri määrä kisaturisteja.
Museorakennus sijaitsee Olympian arkeologisen alueen pohjoispuolella. Museon varsinaisiin näyttelytiloihin kuuluu vestibyyli sekä 12 näyttelysalia. Rakennuksen suunnittelussa on otettu huomioon maanjäristysten sietäminen, ja merkittävimmät taideteokset on suojattu erikseen tähän suunnitelluilla rakenteilla. Museon yhteydessä toimii muun muassa kirja- ja matkamuistomyymälä sekä kahvila. Lisäksi museossa on konservointi-, varasto- sekä muita tiloja.