stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aarne Honka

| Aarne Honka |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1889 Kuusisto
Kuollut: 7. syyskuuta 1975 (86 vuotta) Turku
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  kansanedustaja (1933–1945, 1948–1951) puoluesihteeri (1942–1946)
Vaalipiiri:  Turun läänin eteläinen vaalipiiri
Aarne Uno Johannes Honka (vuoteen 1906 Bremer, 1. huhtikuuta 1889 Kuusisto – 7. syyskuuta 1975 Turku) oli suomalainen kokoomuslainen poliitikko, joka teki myös pitkän uran opettajana. Honka toimi kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1933–1945 ja 1948–1951 sekä puoluesihteerinä vuosina 1942–1946.
Aarne Hongan isä oli agronomi Uno Bremer (vuodesta 1906 Honka), joka oli toiminut talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustajana vuosina 1891, 1894, 1899 ja 1900. Äiti Aina (o.s. Hagan) oli kansakoulunopettaja, joka teki työuransa Turun suomalaisessa yhteiskoulussa. Hongan nuorempi veli oli oikeuskansleri Olavi Honka.
Honka pääsi ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa lukien saksan kieltä ja suorittaen arvosanat myös ranskan kielessä, latinassa, estetiikassa, kasvatusopissa sekä nykykansain kirjallisuudessa. Honka valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1912 ja hänet promovoitiin maisteriksi vuonna 1914. Kasvatusopin tutkinnon hän sai valmiiksi vuonna 1915.
Opintojen jälkeen Honka aloitti työt Kotkan suomalaisen yhteiskoulun saksan, ranskan ja englannin kielen opettajana. Hän toimi myös Kotkan kauppaopiston englannin kielen ja kauppakirjeenvaihdon opettajana 1919–1920 ja 1921–1924. Hongalle tarjoutui vuonna 1925 tilaisuus palata kotikaupunkiinsa Turkuun. Hän toimi Turun suomalaisen lyseon saksan ja ranskan kielen vanhempana lehtorina vuosina 1925–1928, Turun kauppaopiston saksan ja englannin kielen opettajana 1928–1936 ja Turun toisen suomalaisen lyseon (myöh. Puolalan yhteislyseo) saksan ja ranskan kielen vanhempana lehtorina vuosina 1930–1959. Puolalan yhteislyseon rehtorina Honka toimi 1956–1959. Urallaan Honka ehti toimia myös Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun saksan kielen opettajana.
Honka oli innokas kuorolaulaja, ja kuului turkulaiseen Mieskuoro Laulun Ystäviin vuodesta 1924 alkaen, toimien kahteen otteeseen myös kuoroyhdistyksen puheenjohtajana. Hän toimi myös Sulasolin Mieskuoroliiton puheenjohtajana.
Aiheesta muualla

.aspx Aarne Honka Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1933–1936 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (18):  Böök  Forstadius  Honka  Horelli  Junnila  Korvenoja  Lehtonen  Leiwo  Linkomies  Moilanen  Oksala  Oksanen  Pennanen  Pohjala  Rantanen (1933–1935†)  Soini  Vaarama  Virkkunen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1936–1939 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Böök  Harja  Hirvensalo (1938–1939)  Honka  Horelli  Kilpeläinen  Kokko  Kylänpää  Lehtonen  Linkomies  Lintulahti  Moilanen  Oksala  Oksanen  Paavolainen  Pennanen  Pilkama  Pohjala  Pohjannoro  Soini  Vaarama (1936–1938†) 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1939–1945 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (25):  Eerola  Hackzell  Havas (1939–1941†)  Heikinheimo (1941–1945)  Heikkilä  Honka  Horelli  Hurtta  Ikola  Kallio  Kokko (1939–1943†)  Korvenoja  Kylänpää  K. Lehtonen (1943–1945)  O. Lehtonen  Linkomies  Moilanen  Oksala  Paavolainen  Pennanen  Pilkama (1939–1942†)  Pohjala  Pohjannoro  Soini  Turja  Tuurna  Valanne (1942–1945)  Virkkunen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1948–1951 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (33):  Ahmavaara  Ala-Mäyry  Antila  Borg-Sundman  Hakala  Hamara  Heikkilä  Heitto  Hetemäki  Honka  Honkala  Jalas  Kaukamaa  Koivisto  Koski  Kölli  Lappi-Seppälä  Lehtonen  Leikola  Mäkinen  Nuorsaari  Oksala (1948–1949†)  Paavolainen  Pohjala  Pusa  Saariaho  Saukkonen (1949–1951)  Seppälä  Turja  Turunen  Tuurna  Wiherheimo  Virkki  Wirtanen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Eduskunta
Isak Saba

Isak Saba (1906)
Isak Mikal (Mikkel) Saba (15. marraskuuta 1875 Uuniemi – 1. kesäkuuta 1921) oli norjalainen saamelainen opettaja ja poliitikko. Saba keräsi saamelaisten kansanperinnettä ja kertomuksia.
Hän oli Ruijan työväenpuolueen edustaja Norjan suurkäräjillä vuosina 1906–1912. Vuodesta 1916 hän toimi opettajana Vuoreijassa.
Saba on ehkä kuuluisin siitä, että hän on sanoittanut saamelaisten kansallislaulun, Sámi soga lávlla eli Saamen suvun laulu.
August Hjelt

| August Hjelt |
| --- | --- |

Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja
 25.4.1909 – 13.11.1909  
Edeltäjä:  Edvard Hjelt
Seuraaja:  Anders Wirenius
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1862 Tuusula
Kuollut: 12. heinäkuuta 1919 (57 vuotta) Helsinki
August Johannes Hjelt (29. kesäkuuta 1862 Tuusula – 12. heinäkuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä, ylijohtaja ja senaattori. Hän oli suomalaisen puolueen kansanedustajana ensimmäisissä eduskunnissa.
Henkilöhistoria

Hjeltin vanhemmat olivat professori, arkkiatri Otto E. A. Hjelt ja Yolanda Auror Thuneberg. Hänen veljiään olivat teologi Arthur Hjelt, kemisti, itsenäisyysmies Edvard Hjelt ja pankinjohtaja Otto Hjelt. August Hjelt pääsi ylioppilaaksi 1880 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1884, lisensiaatin ja tohtorin tutkinnon 1887 sekä myöhemmin lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1898. Hän oli Tilastollisen päätoimiston 2. aktuaarina 1886–1895, senaatin oikeustoimituskunnan aktuaarina 1895-1902 sekä toimi vuodesta 1902 Tilastollisen päätoimiston ylijohtajana. Hjelt oli Hjeltin senaatissa senaatin kamaritoimituskunnan päällikkönä 1908–1909 ja talousosaston vt.varapuheenjohtajana 1909.
Hjelt oli porvarissäädyssä Heinolan edustaja valtiopäivillä 1897 ja Naantalin 1905–1906. Hän oli kansanedustajana 1907–1909 ja 1910–1911 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hjelt oli eduskunnan työväenasiain valiokunnan puheenjohtaja 1908. Hän kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon ja toimi muun muassa tilastokomitean puheenjohtajana 1905–1915.
Hjelt oli naimisissa vuodesta 1887 Adéle Elisabeth Faltinin kanssa. Heidän tyttärensä Margareta "Greta" (1891-1969) avioitui vuonna 1916 tohtori Väinö Krohnin kanssa. Toinen tytär Toini (1894–1973) avioitui vuonna 1923 professori Felix Iversenin kanssa.
Teoksia

Några bidrag till Aurora förbundets historia.  1886
Sveriges ställning till utlandet närmast efter 1772 ärs statshvälfning (väitöskirja) 1887
Säästäväisyydestä ja postisäästöpankista.  Kansanvalistusseura 1887
Yleisen valtiotiedon opas kaikille kansalaisille : selitys Europan valtakuntain ja Pohjois-Amerikan yhdysvaltain hallitustavasta, valtiopäivistä, vaalioikeudesta, vaalitavasta, tuomioistuimista, hallinnosta, kirkko-oikeudesta, sotalaitoksesta, raha-asioista, y.m. sekä tilastollisia tietoja.  WSOY 1889, 2. uudistettu painos 1906
Tapaturmat työssä Suomen eri ammateissa ynnä vertailuja Ruotsin, Norjan ja Saksan tapaturmaoloihin : tilastollinen tutkimus.  Edlund 1892
Maakaupasta ja krediitti-oloista Itä-Suomessa.  WSOY 1893
Die Arbeiter-Versicherung in Finnland. 1899, 1905
Släkten Hjelt : historik : biografi : bibliografi. 1903
Kunnallinen tuloverotus ja tulosuhteet Suomessa : tilastollinen tutkimus, osa 1: Kaupungit, tekijät August Johannes Hjelt ja Oskari Adolf Jonatan Broms'.  Suomen valtio 1904
Kunnallinen tuloverotus ja tulosuhteet Suomessa : tilastollinen tutkimus, osa 2: Maalaiskunnat, tekijät August Johannes Hjelt ja Oskari Adolf Jonatan Broms.  Suomen valtio 1905
Sosialistit tuulentupiaan pönkittämässä ja lisäämässä.  Suomalaisen puolueen naisvaliokunta, Helsinki 1907
Pääoman muodostuksesta Suomessa.  1912
Työkyvyttömyys- ja vanhuusvakuutus : saavutuksia ja suunnitteluja.  WSOY 1912
Kuusrock

Yleisöä Kuusrockissa 1973
Kuusrock oli Oulun Kuusisaaressa vuosina 1973–1991 järjestetty musiikkifestivaali. Kuusrockista muodostui 1970-luvun puolivälissä yksi tärkeimmistä rockfestivaaleista Suomessa. Kuusrockissa esiintyi useita aikansa nousevia tähtiä kuten Dr. Feelgood, Iron Maiden, Scorpions, Anthrax sekä Stevie Ray Vaughan. Procol Harum esiintyi Kuusrockissa 1976 lähes menestyksensä  huipulla.
1990 esiintynyt Alice Cooper oli juuri noussut takaisin megatähdeksi edellisenä vuonna ilmestyneellä Trash-albumillaan. AC/DC:n laulaja Brian Johnson esiintyi Kuusrockissa Geordie-yhtyeen kanssa vuonna 1974. Kotimaisista yhtyeistä Eppu Normaali esiintyi festivaalilla yhdeksän kertaa. Muita festivaalin vakioesiintyjiä olivat mm. Juice Leskinen, Zero Nine ja Popeda.
Vuodesta 2003 Kuusisaaressa on järjestetty vuosittain Qstock-festivaali.
Venetti

Venetti on kahdentoista asukkaan kylä Kolarin kunnassa Sieppijärven ja Luovatuksen kylien välissä noin 14 kilometriä Kolarin kirkonkylästä etelään.
Venetissä on ollut aikoinaan koulu ja kierätyskeskus, mutta ne on sittemmin lakkautettu. Venetin koulun toiminta lakkautettiin vuonna 1988.
Venetti on myös Kolarin kunnan osa-alue. Osa-alueella oli 43 asukasta vuonna 2009.
Venetin koulu
Clermontin kirkolliskokous

Paavi Urbanus II saarnaa ristiretkien puolesta.
Clermontin kirkolliskokous on vuonna 1095 pidetty kokous, jossa silloinen paavi Urbanus II kehotti kristittyjä ryhtymään sotaan muslimeja vastaan. Koko ristiretkiaatteen voidaan katsoa alkaneen tämän Urbanuksen Clermontin kirkolliskokouksessa pitämän saarnan seurauksena. Urbanus II ei esittänyt ristiretkiaatetta omana ajatuksenaan, vaan itsensä Jumalan tahtona.
Diallo

Diallo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Abdou Diallo (s. 1996), senegalilainen jalkapalloilija
Abdoulaye Diallo (1916–1998), guinealainen ammattiyhdistysaktiivi ja poliitikko
Aliou Boubacar Diallo (s. 1959), malilainen liikemies ja poliitikko
Alpha Diallo, Black M (s. 1984), guinealais-ranskalainen rap-artisti
Amad Diallo (s. 2002), norsunluurannikkolainen jalkapalloilija
Babacar Diallo (s. 1989), senegalilainen jalkapalloilija
Bakara Diallo (1923–2008), malilainen hallintovirkailija ja poliitikko
Habib Diallo (s. 1995), senegalilainen jalkapalloilija
Keïta Fatoumata Diallo (s. 1943), Malin presidentti Modibo Keïtan puoliso
Mamadou Diallo (s. 1982), malilainen jalkapalloilija
Mamadou Diallo (s. 1991), senegalilainen jalkapalloilija
Mamadou Diallo (s. 1954), senegalilainen kolmiloikkaaja
Mamadou Alimou Diallo (s. 1984), guinealainen jalkapalloilija
Marcel Diallo (s. 1972), yhdysvaltalainen muusikko, runoilia, taiteilija ja asuinyhteisöaktivisti
Moussa Diallo (s. 1955), malilais-tanskalainen basisti, laulaja ja lauluntekijä
N’Diaye Ramatoulaye Diallo, malilainen poliitikko ja ministeri
Rokhaya Diallo (s. 1978), ranskalainen toimittaja, kirjailija ja elokuvantekijä
Sadio Diallo (s. 1990), guinealainen jalkapalloilija
Saïfoulaye Diallo (1923–1981), guinealainen poliitikko ja ministeri
Sidibé Aminata Diallo (s. 1956), malilainen professori ja poliitikko
Yacine Diallo (1897–1954), guinealainen opettaja ja poliitikko.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Arbeitsgemeinschaft Mennonitischer Brüdergemeinden in Deutschland

Arbeitsgemeinschaft Mennonitischer Brüdergemeinden in Deutschland on mennoniittakirkko Saksassa. Vuonna 2006 sillä oli 1519 jäsentä ja 15 seurakuntaa.
Aiheesta muualla

AMBD:n kotisivu
Kreeta

Kreetan saari satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  35°13′N, 24°55′E Kreeta Kreikka
Merialue:  Välimeri
Korkein kohta:  Ída eli Psiloreítis, 2 456 m
Pinta-ala:  8 303 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  622 913 (2011)
Suurin kaupunki:  Iraklion
Asutuskeskukset:  Chaniá, Réthymno, Ágios Nikólaos, Ierápetra, Siteía
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kreeta (kreik. Κρήτη, Kríti) on Kreikan saari, joka sijaitsee itäisellä Välimerellä Egeanmeren etelälaidalla. Se on koko Kreikan suurin ja Välimeren viidenneksi suurin saari. Kreeta on itä–länsisuunnassa noin 250 kilometrin pituinen, pohjois-eteläsuunnassa 12–60 kilometrin levyinen, ja sen pinta-ala on 8 303 neliökilometriä. Saaren asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 622 913. Hallinnollisesti Kreeta muodostaa oman alueensa eli periferiansa, Kreetan alueen, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Kreetan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Iraklion, ja sen muut suurimmat kaupungit ovat Chaniá, Réthymno, Ágios Nikólaos, Ierápetra ja Siteía. Saarella vallitsee leuto välimerenilmasto.
Kreetalla noin vuosina 2600–1400 eaa. kukoistanut minolainen kulttuuri oli sekä Kreikan että koko Euroopan ensimmäinen merkittävä korkeakulttuuri. Minolaiskauden jälkeen saarta hallitsivat mykeneläiset ja doorilaiset. Sittemmin Kreeta oli osa Rooman valtakuntaa, Bysanttia, Venetsiaa ja Osmanien valtakuntaa, ennen kuin se 1900-luvun alussa tuli osaksi Kreikkaa. Vuosisatojen ajan saari tunnettiin italiankielisellä nimellä Candia. Antiikin roomalaiset kutsuivat saarta latinaksi nimellä Creta ja turkiksi saari on Girit tai Kirid.
Nykyisin saari on suosittu matkailukohde, jonka nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Knossoksen ja Faistoksen minolaiskaupunkien rauniot, Samarián rotko sekä venetsialainen Chanián vanhakaupunki sekä satama.
Maantiede

Kreeta on Kreikan suurin saari ja koko Välimeren viidenneksi suurin saari Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Kyproksen jälkeen. Pinta-alaa Kreetan saarella on 8 261 km² ja koko alueella 8 335 km². Saari on noin 250 kilometriä pitkä ja enimmillään noin 60 kilometriä leveä. Kapeimmassa kohdassaan itäisen Ierápetran kaupungin kohdalla se on vain 12 kilometrin levyinen. Kreeta on 35. leveyspiirin suuntainen ja sijaitsee joiltain osin Afrikan pohjoisimpia rannikkoja etelämpänä. Kreetan saaresta etelään sijaitseva ja Kreetan alueeseen kuuluva Gávdoksen saari on Euroopan eteläisin paikka. Kreetan pisin joki on 45 kilometriä pitkä Geropótamos. Se virtaa Messarán tasangon halki ja laskee saaren etelärannikolla Välimereen kuuluvaan Libyanmereen. Kreetan suurin järvi on Potamoín tekojärvi (16 km²) ja ainoa luonnonjärvi Kournás, joka sijaitsee 48 kilometriä Chanián kaupungista itään. Vesistöjen vähyys johtuu saaren maaperästä: se on karstimaata, johon sadevesi imeytyy nopeasti.
Kreetalla on neljä suurikokoista vuoristoa, ja ainoastaan neljäsosa saaren pinta-alasta sijaitsee alle sadan metrin korkeudella merenpinnasta. Yli 500 metrin korkeudessa sijaitsee 30 prosenttia pinta-alasta. Saaren länsiosassa kohoavat Lefká Óri -vuoret (”Valkoiset vuoret”). Virtaava vesi on kovertanut uomiaan jyrkkärinteisten ja korkeiden vuorten kalkkikiveen. Näin ovat muodostuneet muun muassa Euroopan syvimpiin ja pisimpiin kuuluva rotko, 17 kilometriä pitkä Samarián rotko, sekä Ímproksen rotko. Lefká Órin korkein huippu on 2 453 metriä korkea Páchnes. Saaren korkein huippu on 2 456 metriä korkea Ídavuori Psiloreítis-vuorilla (myös Idavuoret). Psiloreítis-vuoria kutsutaan toisinaan nimellä ”Kreetan katto”. Kreetan itäosassa sijaitsee Lasíthi-vuoristo, johon kuuluvat muun muassa 2 148 metriä korkea Díkti ja 2 141 metriä korkea Aféntis Christós. Neljäs vuoristo on myös itäosassa sijaitseva Thryptí- eli Siteíavuoret. Tämän vuoriston korkein vuori on 1 476 metriä korkea Aféntis Kavoúsi.
Vuoristojen lomassa sijaitsee myös tasankoja, joista suurikokoisimmat ovat Omalós ja Askýfou Lefká Óri -vuoristossa, Lasíthi Lasíthi-vuoristossa sekä Nída Psiloreítis-vuoristossa. Laaksojen maaperä on hedelmällistä vuorilta ajan kuluessa valuneen maan ansiosta. Lisäksi vuorenhuiput suojaavat näitä tasankoja.
Saaren pääkaupunki on Iraklion, joka sijaitsee pohjoisrannikolla suunnilleen keskellä saarta. Kaupunki on myös Iraklionin alueyksikön pääkaupunki. Muita suuria kaupunkeja ovat Chanián alueyksikön pääkaupunki Chaniá, Réthymnon alueyksikön pääkaupunki Réthymno ja Lasíthin alueyksikön pääkaupunki Ágios Nikólaos. Lasíthissa sijaitsevat myös Ierápetran ja Siteían kaupungit.
Maantiede > Uimarannat

Kreetan rannikolla on sadoittain eri kokoisia uimarantoja. Pohjoisrannikolla on suurempia rantoja, kuten Málian, Réthymnon ja Ágios Nikólaoksen rannat. Etelärannikon rannat ovat pohjoisrannikkoa pienempiä ja sijaitsevat pääasiassa lahtien pohjukoissa. Niistä mainitsemisen arvoisia ovat esimerkiksi Plakiáksen ja Mátalan rannat. Monet saaren rannoista sijaitsevat sen syrjäisissä osissa, joihin johtavat vain mutkaiset ja kapeat tiet. Kreetan koilliskulmalla sijaitseva Vái on yksi saaren suosituimmista rannoista, sillä siellä kasvavat Euroopan ainoat kotoperäiset palmut.
Geologia

Kreetan saari sijaitsee Egeanmeren altaan eteläreunalla noin 300 kilometrin päässä Afrikasta. Kreeta kuuluu geologisesti Turkista Dodekanesian saariston ja Peloponnesoksen niemimaan kautta Manner-Kreikkaan ulottuvaan saariketjuun.
Afrikan litosfäärilaatta työntyy Kreetan kohdalla Egeanmeren laatan alle, mistä ovat syntyneet Kreetan korkeat vuoret. Kreetan alueella on myös maanjäristyksiä, mutta tavallisesti ne tapahtuvat merellä eivätkä siten aiheuta vahinkoa. Suurempia maanjäristyksiä sattuu muutaman vuoden välein, mutta nekään eivät ole juuri saaneet tuhoa aikaan.
Kreetan vuoret muodostuivat tertiäärikaudella, ja ne koostuvat pääasiassa triaskaudelta peräisin olevasta liuskekivestä, kiteisestä kalkkikivestä ja kalliosta. Tasangot ovat puolestaan enimmäkseen hiekkaa, kipsiä, savea ja kalkkikiveä, ja ne ovat iältään vuoria nuorempia.
Ilmasto

Kreetalla vallitsee välimerenilmasto. Tosin kuuma ja kuiva kesä kestää saarella sen sijainnin vuoksi huomattavasti pitempään kuin muualla Kreikassa. Kreetan itä- ja länsiosissa lämpötilat ovat samanlaiset. Pohjoisrannikolla on hieman viileämpää kuin etelässä. Esimerkiksi uimakausi pohjoisessa kestää tavallisesti huhtikuusta syys–lokakuulle. Etelässä voi uida puolestaan huhtikuusta loka–marraskuulle saakka.
Kevät alkaa saarella maaliskuussa, kun sateet loppuvat ja pölyä kuljettavat etelätuulet alkavat. Huhti–toukokuun aikana luonnonkukat alkavat kukkia ja pölyinen etelätuuli loppuu. Kreetan kesä alkaa kesäkuussa, jolloin lämpötila alkaa kohota. Kesä-, heinä- ja elokuu ovat kuumimmat kuukaudet ja tuolloin ilmankosteus on alhainen. Kreetan luonto on syksyn tullessa ruskea, pölyinen ja kuollut. Syyskuussa alkavat sadekuurot, jotka yltyvät lokakuussa. Myös Välimeri muuttuu aallokkoisemmaksi, ja liikenneyhteydet Manner-Kreikkaan saattavat jopa katketa joksikin aikaa. Talvella Kreetalla on sadekausi ja pohjoisrannikolla toisinaan myrskyjä. Toisinaan talvella etelätuuli saattaa tuoda saarelle lämmintä ilmaa, sillä pohjoistuulet eivät silloin puhalla. Tällaisia päiviä kutsutaan nimellä alkyonídes iméres, ”halkyonien päivät”. Vuoristoissa sataa jopa lunta, ja sen tulo saartaa kokonaisia kyliä viikkokausiksi. Korkeimmilla huipuilla lumi saattaa viipyä lokakuusta kesäkuun alkuun. Etelärannikolla sijaitsevassa Ierápetran kaupungissa on koko Kreetan leudoin ilmasto. Siellä sataa vähiten ja on eniten aurinkotunteja koko Kreikassa.
Ilmasto > Tuulet

Kreeta on tuulinen saari, sillä siellä ei ole juurikaan puustoa tai ympäröivää saaristoa suojaamassa tuulilta. Tuulet voimistuvat vielä entisestään saarella, kun ne ensin nousevat vuorten yli ja sitten laskevat alas rotkoihin ja laaksoihin. Kesäaikaan pohjoisesta puhaltaa meltemi-tuuli. Se viilentää ilmaa pohjoisrannikolla, mutta etelärannikolle päästyään haittaa elämää. Meltemi alkaa puhaltaa puolen päivän aikoihin ja yltyy iltapäivällä, mutta laantuu yöksi. Meltemi voi kestää monta päivää. Kreetalla puhaltava etelätuuli on nimeltään nótos. Se kuljettaa mukanaan Saharasta hiekkaa ja pölyä. Mukana saattaa tulla myös heikkoa sadetta.
Idästä puhaltavat tuulet ovat Kreetalla harvinaisia, mutta lännestä tuulee toisinaan.
Luonto > Kasvisto

Afrikan läheisyyden sekä ilmastollisen ja geologisen monimuotoisuutensa vuoksi Kreetalla on monipuolinen kasvisto. Biologiselta monimuotoisuudeltaan saari on Euroopan unionin rikkaimpia alueita. Kreetan kasvit selviytyvät maavartensa, juurakkonsa, siemeniensä tai sipulinsa ansiosta kuivasta kaudesta. Saarella tavataan yli 1 500 kasvilajia. Lajeista 130 on kotoperäisiä, ja valtaosin ne ovat vuoristojen kasveja. Toisen lähteen mukaan kasvilajeja on noin 2 100, joista kotoperäisiä on noin 300. Lajien kirjo ulottuu pakkasenkestävistä kasveista helteeseen sopeutuneisiin kasveihin ja aavikon kasveista suokasveihin.
Frýgana on Kreetan tyypillisimpiä maisematyyppejä. Se on kivistä, garigueta muistuttavaa  pensaikkoa. Tällä alueella laiduntavat lampaat ja vuohet. Muun muassa timjamia, oreganoa, rosmariinia ja salviaa kasvaa frýgana-tyypin pensaiden alla. Frýganalla tavataan myös muun muassa iiristä, keisarinpikarililjaa, hyasinttia ja eri kämmekkälajeja. Yhteensä Kreetalla tavataan kymmentä eri kämmekkälajia. Varjoisissa rotkoissa viihtyvät esimerkiksi kämmekät, neilikat, syklaamit ja orvokit. Saaren rannikoilla kasvaa esimerkiksi merisipulia, kirjokohokkia ja hietamerinarsissia. Maaliskuusta kesäkuuhun kukkivat niityillä unikot, pellava, tulppaanit, liljat ja krysanteemit.
Muun Kreikan tavoin Kreetaltakin puuttuvat lähes täysin luonnonmetsät. Aikoinaan saarta peittivät sypressi- ja setrimetsät, mutta ne alkoivat huveta minolaisten alkaessa käyttää puita laivanrakennukseen. Puita kaadettiin myös palatsien pylväiksi. Venetsialaiset ja turkkilaiset hakkasivat lisää metsiä talojen ja laivojen rakennusta varten. Metsää myös tuhottiin vihollisen toiminnan estämiseksi. Joitain pieniä luonnonmetsäsaarekkeita on säilynyt syrjäseuduilla. Vuosittain saaren harvoja metsiä tuhoutuu metsäpaloissa.
Luonto > Eläimistö

Pleistoseeni- ja holoseeniaikoina Kreetalla eli paljon eläimiä. Hirviä oli tavallisesta vuohen kokoiseen ja norsuja kolmea eri kokoa. Saarella eli myös jättikokoisia jyrsijöitä, pitkäjalkaisia pöllöjä ja kääpiökokoisia virtahepoja.
Kreetan nykyiset nisäkkäät rajoittuvat pääasiassa aasiin, lampaaseen ja vuoheen. Harvinaisia nisäkäslajeja ovat lisäksi okahiiri ja kreetalainen villivuohi, Capra aegagrus creticus, jota kreetalaiset nimittävät kri-kriksi. Erittäin harvinaista kri-kritä on vaikea tavata, koska se elää vaikeakulkuisessa Lefká Óri -vuoristossa ja laiduntaa ainoastaan yöaikaan. Lefká Órin lisäksi kri-kritä elää muutamilla pienillä asumattomilla pohjoisrannikon saarilla kuten Díalla ja Ágioi Theódoroilla. Minolaisen kulttuurin taiteessa kri-kri oli suosittu aihe. Laji kuitenkin metsästettiin miltei sukupuuttoon.
Etelärannikon Mátalan sekä pohjoisrannikon Réthymnon ja Chanián ympäristön rannoilla pesii merikilpikonnia. Kreetalla elää myös gekkoja, sammakoita, ihmiselle vaarattomia käärmeitä sekä kameleontteja. Kreeta on yksi Euroopan harvoista paikoista, joissa tavataan kameleontteja.
Saarella on rikas linnusto. Maaliskuusta toukokuuhun Afrikasta tulevat muuttolinnut lepäävät Kreetalla, jonka jälkeen ne jatkavat matkaansa kohti pohjoista Eurooppaa. Linnut palaavat jälleen syksyllä Afrikkaan. Kreetan vuoristoissa elävät esimerkiksi rautiainen, alppivaris, pikkupensaskerttu ja sinirastas. Kallionrinteillä pesivät esimerkiksi hanhikorppikotka, partakorppikotka ja muuttohaukka. Vuorten alarinteillä tapaa kuhankeittäjää sekä rannikoilla vuorisirkkua, kerttuja, harmaalokkia ja jopa välimerenhaukkaa.
Kreetan useilla pienillä kosteikkoalueilla tapaa muuttolintuaikaan esimerkiksi suohaukkoja, tyllejä, avosettejä ja harmaahaikaroita.
Historia > Kivikausi

Kreetan ensimmäiset asukkaat saapuivat noin vuosien 9000–6000 eaa. aikana mahdollisesti Afrikasta tai Vähästä-Aasiasta. Tulijat toivat mukanaan saarelle kivikauden kulttuurin. He asuivat luolissa ja osasivat valmistaa yksinkertaisia astioita ja työkaluja. Kreetan asukkaat olivat paimentolaisia ja perustivat laitumia ja maatiloja etelärannikon Messarán tasangolle. Vähitellen he alkoivat valmistaa savesta edistyneempiä tavaroita, rakentaa kyliä sekä viljellä maata. Aluksi asumuksia oli ainoastaan saaren itä- ja keskiosissa, mutta vuosisatojen kuluessa ne levisivät kaikkialle saarelle.