stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It

| I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It The 1975 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu – lokakuu 2015
 Julkaistu: 26. helmikuuta 2016
 Tuottaja(t): Mike Crossey George Daniel Matty Healy
 Tyylilaji: indie rock, indie pop, uusi aalto, synthpop
 Kesto: 73.55
 Levy-yhtiö: Polydor Interscope Vagrant Dirty Hit
Listasijoitukset
  Britannia: 1.  Yhdysvallat: 1.  Australia: 1.  Uusi-Seelanti: 1.
The 1975:n muut julkaisut
| The 1975 2013 | I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It 2016 | Music for Cars 2018 |
Singlet albumilta I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful yet So Unaware of It
 ”Love Me” Julkaistu: 8. lokakuuta 2015  ”Ugh!” Julkaistu: 10. joulukuuta 2015  ”Somebody Else” Julkaistu: 15. helmikuuta 2016  ”The Sound” Julkaistu: 19. helmikuuta 2016  ”A Change of Heart” Julkaistu: 22. helmikuuta 2016  ”She’s American” Julkaistu: 11. marraskuuta 2016  ”Loving Someone” Julkaistu: 3. helmikuuta 2017
I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It on brittiläisen rock/popyhtye The 1975:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2016. Albumi ylsi listaykköseksi neljässä maassa, mukaan lukien kotimaassaan Britannian albumilistalla. Albumilta julkaistiin singlenä seitsemän kappaletta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The 1975 | 1.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Love Me | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | UGH! | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | A Change of Heart | 4.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | She’s American | 4.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | If I Believe You | 6.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Please Be Naked | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Lostmyhead | 5.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Ballad of Me and My Brain | 2.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Somebody Else | 5.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Loving Someone | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It | 6.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Sound | 4.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | This Must Be My Dream | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Paris | 4.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Nana | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | She Lays Down | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 73.55 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

The Guardian:
Pitchfork: 6.5/10
Rolling Stone:
Soundi:
Indokiinanlivertäjä

| Indokiinanlivertäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Livertäjät Lalage
Laji::  polioptera
Kaksiosainen nimi
 Lalage polioptera  (Sharpe, 1879) 
Synonyymit
 Coracina polioptera 
Katso myös
   Indokiinanlivertäjä Wikispeciesissä   Indokiinanlivertäjä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Indokiinanlivertäjä (Lalage polioptera) eli aiemmalta nimeltään indokiinankäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Indokiinanlivertäjää tavataan Kambodžassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu pieninä parvina usein muiden lintulajien kanssa. Indokiinanlivertäjän elinympäristöä ovat lehti- ja sekametsät sekä suot. Se voi liittyä muiden lintulajien kanssaparviksi..
I Bruise Easily

| ”I Bruise Easily” Natasha Bedingfield |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Unwritten
 B-puoli: ”"You Look Good On Me" "Ain't Nobody"”
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 2005
 Formaatti: CDS, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Natasha Bedingfield, Andrew Frampton, Wayne Wilkins, Paul Herman
 Tyylilaji: pop, R&B
 Kesto: 04.13
 Levy-yhtiö: Phonogenic, Epic
Natasha Bedingfieldin muut singlet
| ”Unwritten” 2004 | ”I Bruise Easily” 2005 | ”I Wanna Have Your Babies” 2007 |
I Bruise Easily on Natasha Bedingfieldin debyyttialbumilta Unwritten neljäntenä julkaistu single. Laulun ovat kirjoittaneet Natasha Bedingfield, Andrew Frampton, Wayne Wilkins ja Paul Herman.
Kappaleet > Ison-Britannian julkaisu

"I Bruise Easily" (single-versio)
"Ain't Nobody" feat. Daniel Bedingfield
"You Look Good On Me"
"I Bruise Easily (musiikkivideo)
Kappaleet > Kansainvälinen julkaisu

"I Bruise Easily" (single-versio)
"Ain't Nobody" feat. Daniel Bedingfield
"You Look Good On Me"
"I Bruise Easily" (albumin versio)
"I Bruise Easily" (musiikkivideo)
Aiheesta muualla

I Bruise Easily discogs.com -sivustolla
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
IUE

IUE-satelliitti
IUE (the International Ultraviolet Explorer) oli tähtitieteellinen tutkimussatelliitti, joka tutki maailmankaikkeuden kohteita ultraviolettisäteilyn aallonpituuksilla. Satelliitin toteuttivat NASA, Euroopan avaruusjärjestö (ESA) sekä englantilainen SERC (Science and Engineering Research Council).
IUE laukaistiin avaruuteen 26. tammikuuta 1978 Yhdysvaltain Cape Canaveralin avaruuskeskuksesta Delta 2914-kantoraketilla. Sen kaavailtiin alun perin toimivan kolmen vuoden ajan, mutta sen toiminta päättyi vasta 18 vuoden jälkeen 30. syyskuuta 1996. Tällä hetkellä se kiertää maapalloa avaruusromuna.
Satelliitin rata

IUE laukaistiin geosynkroniselle radalle, jossa sen Maata lähin piste oli 25 669 km:n korkeudessa ja etäisin piste 45 887 km:n korkeudessa. Tuollaisella radalla sen kiertoaika maapallon ympäri oli 23,927 tuntia. Radan inklinaatio oli 28,63 astetta. Geosynkroninen rata mahdollisti avaruuden reaaliaikaisen tutkimuksen, sillä satelliitti oli jatkuvasti maa-asemien horisontin yläpuolella.
Mittalaitteet

Satelliitin mukana oli kaukoputki (objektiivin halkaisija 45 cm) ja kaksi Echelle-spektrografia, joiden avulla tarkkailtiin aallonpituusalueita 115–198 nm ja 180–320 nm. Lisäksi varustukseen kuului neljä kameraa, jotka tarkkailivat aallonpituusalueita 115–197 nm ja 175–330 nm.
Tutkimuskohteet

IUE tutki kaikenlaisia avaruuden kohteita: tähtiä, galakseja, planeettoja ja komeettoja. IUE:n mittalaitteet voitiin lyhyellä varoitusajalla suunnata kohti uusia novia ja supernovia tai lähestyviä komeettoja. Merkittäviä tutkimuskohteita olivat mm.
Supernova 1987a:n ensihavainnot Suuressa Magellanin pilvessä eteläisellä tähtitaivaalla
Supernova vuonna 1993 M81-galaksin läheisyydessä Ison Karhun tähdistössä
Rikin olemassaolon löytyminen IRAS-Araki-Alcock-komeetasta
Komeetta Shoemaker-Levyn iskeytyminen Jupiteriin vuonna 1994
Pilkkujen todentaminen tähtien pinnoilta
Lähekkäisten kaksoistähtien väliset kaasupurkaukset
Tähtien kaasukehien tutkimukset
Galaksien kaasupurkaukset (mm. galaksit NGC5548, NGC7496)
Kvasaarien havainnointi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Encyclopedia Astronautica: IUE
NASA Science Missions: IUE
NASA Fact Sheet (Arkistoitu – Internet Archive)
ESA Science & Technology: IUE
Isonokikana

| Isonokikana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Nokikanat Fulica
Laji::  armillata
Kaksiosainen nimi
 Fulica armillata  (Vieillot, 1817) 
Katso myös
   Isonokikana Wikispeciesissä   Isonokikana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isonokikana (Fulica armillata) on eteläamerikkalainen rantakana. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläosan Chilen keskiosista Kaakkois-Brasiliaan ja Uruguayhin, ja Argentiinan läpi Tulimaahan; mahdollisesti se pesii myös Paraguayssa ja Falklandsaarilla. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Paraguaysta vuonna 1817.
Hypofosfatemia

| Hypofosfatemia |
| --- | --- |
 Phosphate group chemical structure.
Luokitus
ICD-10:  A81.9E83.3
ICD-9:  275.3
Tautitietokanta:  6503
MedlinePlus:  000307
MeSH:  D017674
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Hypofosfatemia tarkoittaa epänormaalin pientä fosfaattipitoisuutta veressä. Aikuisilla ihmisillä hypofosfatemiana voidaan pitää tilaa, jossa fosfaatteja on alle 0,8 millimoolia per litra veriseerumia (mmol/l). Aikuisilla normaali seerumin fosfaattipitoisuus on noin 0,8–1,45 mmol/l.
Oireita aiheuttaa yleensä vasta vakava hypofosfatemia, jossa fosfaattipitoisuus seerumissa on alle 0,32 mmol/l. Oireet liittyvät usein luurankolihaksiin, jolloin voi ilmetä lihasheikkoutta ja -kipuja. Vielä vakavampi hypofosfatemia voi aiheuttaa rabdomyolyysiä, hemolyysiä, sydänlihaksen heikkoutta ja hermo-oireita, kuten parestesiaa tai kooman.
Yleensä hypofosfatemiaa aiheuttavat useat yhtaikaiset tekijät. Esimerkkejä ovat fosfaattien suolistollista imeytymistä estävät tekijät, kuten antasidien runsas käyttö, ja sen poiseritystä lisäävät tekijät, kuten parathormonin tuottoa vähentävät sairaudet. Sairaalahoidossa olevilla hypofosfatemian yleisyys on noin 2–3 %. Tehohoidossa yleisyys on noin 34 % ja verenmyrkytystä potevilla 65–80 %.
Hyperfosfatemiassa pitoisuudet merkitään millimooleina, sillä kehossa vapaat fosfaatit ovat käytännössä vetyfosfaattina (HPO42–) ja divetyfosfaattina (H2PO4–), joilla on eri massat. Nämä ovat keskenään tasapainoreaktiossa ja niitä on vastaavasti lukumäärällisesti 60 % ja 40 % solujen ulkopuolella. Pitoisuus voidaan ilmaista massanakin. Tällöin käytetään usein fosforin massaa, eli 0,8 mmol/l (fosfaatteja per veriseerumia) on noin 2,5 milligrammaa fosforia per desilitra veriseerumia (mg/dl).
Oireet

Hypofosfatemiassa ilmenee oireita usein vasta sitten, kun veriseerumin fosfaattipitoisuus on alle 0,32 mmol/l. Monet oireet liittyvät ATP:n ja 2,3-bisfosfoglyseriinihapon vajeeseen. Näiden tuottoon vaaditaan fosforia. Pitkään jatkunut hypofosfatemia voi aiheuttaa lihasvaurioita, -heikkoutta, -kipuja ja luukipuja. Oireista osa voi kuitenkin johtua hypofosfatemiaa aiheuttavasta D-vitamiinipuutoksesta. Hitaasti kehittynyt hypofosfatemia ei yleensä aiheuta rabdomyolyysiä, nopeasti kehittynyt hypofosfatemia voi. Rabdomyolyysin vakavuus vaihtelee, eikä se aina ole välittömästi vaarallista. Luurankolihasten oireet ovat yleisimpiä. Tätäkin vakavammassa hypofosfatemiassa ilmenee muitakin oireita, kuten hemolyysiä. Hemo- ja rabdomyolyysissä soluja hajoaa. Niiden sisästä vapautuu fosfaatteja vereen, joka peittää solutuhoa aiheuttavaa hypofosfatemiaa.
Vakava hypofosfatemia voi myös heikentää hengityslihasten ja sydänlihaksen voimaa, jotka esimerkiksi lisäävät tarvetta hengityskoneelle ja pahentavat sydämen vajaatoimintaa. Vakava hypofosfatemia voi myös johtaa moniin hermoston häiriöihin, joissa oireita ovat muun muassa hetkittäinen ihon tunnottomuus, muut vakavammat neuropatiat, epilepsia tai kooma.
Syyt

Fosforia on useissa ruuissa tarpeeksi ja hypofosfatemia johtuu harvoin ravintopuutoksesta. Muun muassa fosforin liikaeritys pois kehosta on todennäköisempi syy. Fosforin kertymistä kehoon aiheuttavat keskeisimmin D-vitamiinit muun muassa lisäämällä parathormonin (PTH) tuottoa. PTH vähentää fosfaattien eritystä virtsaan. Hypofosfatemiaan voivat johtaa siis ravinnollinen tai geneettinen D-vitamiinipuutos, sillä fosfaatteja päätyy tällöin normaalia enemmän virtsaan.
Eräs yleinen syy liikaeritykseen on primäärinen lisäkilpirauhasen vajaatoiminta, jossa keho tuottaa liikaa PTH:ta. Kirurginen munuaisensiirto voi johtaa myös liikaerityksen, kun kehon PTH:n tuotto ei riitä hillitsemään siirteen fosfaattien eritystä virtsaan. Fosfaattien liikaeritystä aiheuttaa myös Fanconin oireyhtymä.
Syynä voi olla myös imeytymishäiriö. Esimerkkejä ovat ripuli ja fosforia sitovien aineiden liikakäyttö. Sitovia aineita ovat esimerkiksi sevelameeri ja ainakin kalsiumia, magnesiumia tai alumiinia sisältävät antasidit. Nikotiinihappo voi myös lääkekäytön annoksin laskea veriseerumin fosforipitoisuutta hieman, noin 0,1 mmol/l.
Fosfaattien liika siirtyminen verestä muihin kudoksiin on eräs syy hypofosfatemialle. Esimerkkejä tästä ovat nälkiintymisen aiheuttama refeeding-oireyhtymä (tässä insuliinin nopea eritys johtaa mm. fosfaattien ja glukoosin siirtymiseen soluihin), hengitysalkaloosi ja "nälkäisten luiden oireyhtymä", joka ilmenee lisäkilpirauhasen liikatoimintaa korjaavan kirurgisen leikkauksen jälkeen, jolloin PTH:n tuotto alenee ja veren fosfaatteja kuluu liikaa luuston kasvuun. Lisäksi oireyhtymässä ilmenee usein hypokalsemia, hypomagnesemia ja hypokalemia.
Hoito

Hypofosfatemian hoito riippuu aiheuttajasta. Keskivakavaa hypofosfatemiaa, jossa seerumin fosfaattipitoisuus on yli 0,32 mmol/l, voidaan hoitaa antamalla suun kautta fosforia. Esimerkiksi lehmänmaidossa on paljon fosforia. Vakavampi hypofosfatemia tai potilaan kyvyttömyys niellä voi vaatia fosforia sisältävän infuusion antamisen. Fosforia annettaessa tulee huomioida, että munuaisten vajaatoimintaa potevilla fosforin poistuminen kehosta on heikentynyt ja liika annostelu voi johtaa hyperfosfatemiaan ja hypokalsemiaan.
Ilse Aichinger

Ilse Aichinger (1. marraskuuta 1921 Wien – 11. marraskuuta 2016 Wien) oli itävaltalainen kirjailija.
Aichinger syntyi Wienissä juutalaiseen sukuun ja joutui sen johdosta natsien vainojen kohteeksi. Hän aloitti vuonna 1945 lääketieteen opinnot ja työskenteli alun perin vain sivutoimisena kirjoittajana.[lähde? ] Hän toimi kustannustoimittajana ja opettajana.
Aichingerista tuli sittemmin eräs tunnetuimmista sodanjälkeisistä saksan kielellä työskennelleistä kirjailijoista.[lähde? ] Teokset pohjautuivat suurilta osin hänen omiin kokemuksiinsa elämästä natsien aikana. Aichingerin ensimmäinen romaani oli Das vierte Tor. Hän oli Gruppe 47 -ryhmän jäsen ja sai sen kirjallisuuspalkinnon vuonna 1952. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon kuuluu Der Gefesselte (1953).[lähde? ]
Aichingerille myönnettiin muun muassa Nelly Sachs -palkinto 1971, Franz Kafka -palkinto 1983 ja Suuri Itävallan valtionpalkinto (saks. Großer Österreichischer Staatspreis) 1995.[lähde? ]
Aichinger oli naimisissa saksalaisen kirjailijan Günter Eichin kanssa.
Aichingerin novelli "Hiiri" sisältyy antologiaan Matka jonnekin (toim. Hans Magnus Enzensberger, Tammi 1965).
Igran piiri

Igran piirin vaakuna
Igran piirin sijainti Udmurtian kartalla.
Igran piiri (ven. Игри́нский райо́н, udmurtiksi: Эгра ёрос) on paikallishallinnollinen alue Udmurtian keskisosassa Venäjällä. Piiri on jaettu 15 maalaiskuntaan. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan piirissä oli yhteensä 38 194 asukasta. Igran maalaiskunnassa sijaitseva Igran kaupunkityyppinen taajama (20 737 as.) toimii piirin hallintopaikkana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Igran piiri Wikimedia Commonsissa
Piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (igra.udmurt.ru/)
Udmurtian hallinnollinen jako
| --- | --- |
Kaupunkipiirikunnat:  Iževsk (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk
Piirit:  Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo
Igrejinha

| Igrejinha |
| --- | --- |
 Panoraama Igrejinhan kaupungin keskustasta
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 29°34′26″S, 50°47′24″W 
Valtio:  Brasilia
Alue:  Eteläinen alue
Osavaltio:  Rio Grande do Sul
Hallinto:  
 – Pormestari:  Elir Domingo Giradi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  137 km²
Korkeus:  18 m
Väkiluku (2007):  31 113
 – Väestötiheys:  227 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-3
 – Kesäaika:  UTC-2
 Pinta-ala ja asukasluku 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Igrejinha on yli 30 000 asukkaan kaupunki Rio Grande do Sulin osavaltiossa Brasiliassa. Se sijaitsee Serra Gaúchan alueella noin 80 kilometriä osavaltion pääkaupungista Porto Alegresta. Sen pinta-ala on 137 neliökilometriä ja väestötiheys noin 227 asukasta neliökilometrillä.
Iso osa asukkaista on brasiliansaksalaisia, ja kaupungissa järjestetään vuosittain baijerilaisen esikuvan mukainen Oktoberfest.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Igrejinha Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (portugaliksi)
Igrejinhan Oktoberfest (portugaliksi)
Intianhännätönhekko

| Intianhännätönhekko> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Hedelmälepakot Pteropodidae
Suku::  Megaerops
Laji::  niphanae
Kaksiosainen nimi
 Megaerops niphanae  Yenbutra & Felten, 1983 

Katso myös
   Intianhännätönhekko Wikispeciesissä   Intianhännätönhekko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Intianhännätönhekko (Megaerops niphanae) on hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Se elää Intiassa, Kambodžassa, Laosissa, Thaimaassa, Vietnamissa ja mahdollisesti Bhutanissa.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on intianhännätönhekko.
Aiheesta muualla

Species of the World: Megaerops niphanae (englanniksi)
Ilse Kaaja

| Ilse Kaaja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. elokuuta 1992 (ikä 32)
Yleisurheilija
Laji:  moukarinheitto
Seura:  Espoon Tapiot
Valmentaja:  Kalevi Kiintonen
Ennätykset:  61,06 (Stanford 2016)
 Tietolaatikko päivitetty 2. toukokuuta 2016 
Ilse Kaaja (s. 7. elokuuta 1992) on suomalainen moukarinheittäjä, joka edustaa seuratasolla Espoon Tapioita. Hänen ennätyksensä on Stanfordissa toukokuussa 2016 heitetty 61,06. Kaaja sijoittui vuonna 2013 Kalevan kisoissa neljänneksi. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2010 asti Kalevi Kiintonen. Kaaja edusti Suomea myös vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa.
Ilse Paulis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ilse Paulis vuonna 2016 |  Ilse Paulis vuonna 2016 |  Ilse Paulis vuonna 2016 |  |
Maa:  Alankomaat
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | kevyt pariairokaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2014 | kevyt pariaironelikko |  |
|  Hopeaa | Ottensheim 2019 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Plovdiv 2018 | kevyt pariairokaksikko |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2016 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Kultaa | Glasgow 2018 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Kultaa | Poznań 2020 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Račice 2017 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Varese 2021 | kevyt pariairokaksikko |  |
Ilse Paulis (s. 30. heinäkuuta 1993 Leiderdorp, Etelä-Hollanti, Alankomaat) on alankomaalainen soutaja. Kesäolympialaisissa 2016 Paulis voitti naisten kevyen pariairokaksikon kultaa Maaike Headin parina. Samana vuonna hän ja Head kellottivat naisten kevyen pariairokaksikon maailmanennätysajan, joka oli 6:47.69. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Paulis sai Marieke Keijserin kanssa kevyen pariairokaksikon pronssia.
Paulis voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariaironelosessa 2014. Kevyessä pariairokaksikossa hän on saavuttanut MM-hopeaa 2019 ja pronssia 2018. EM-kilpailuissa hän on saanut kevyessä pariairokaksikossa kultaa 2016, 2018 ja 2020, hopeaa 2017 sekä pronssia 2021.
Paulis voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden kevyessä yksikössä 2014. Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa pariaironelosessa 2011.
Paulis souti yliopistotasolla Ohion osavaltionyliopistossa. Paulis on 174 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Irja Nissinen

| Irja Nissinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. marraskuuta 1904 Hämekoski
Kuollut: 24. maaliskuuta 1978 (73 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Irja Karin Nissinen (20. marraskuuta 1904 Hämekoski – 24. maaliskuuta 1978) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Ura

Nissisen vanhemmat olivat Iivari Nissinen ja Henriikka Puustinen. Hän aloitti näyttelijän uransa Kotkan työväenteatterissa 1924. Sen jälkeen hän palveli Vaasan Työväen Teatterissa ja Lahden Teatterissa.
Nissinen näytteli etenkin laulurooleja ja tyttöosia. Hänen tehtäviään olivat muun muassa Rosalia (Elokuun yön unelma), Vanda (Puolalaista verta), Stasi (Mustalaisruhtinatar) ja Else (Jalkapallokuningas).
Nissinen avioitui näyttelijä Reino Valkaman kanssa 1930. Pariskunnan tytär Ritva Valkama oli niin ikään näyttelijä.
Independence Stadium

Independence Stadium voi tarkoittaa seuraavia stadioneita:
Independence Stadium (Yhdysvallat) Louisianassa
Independence Stadium (Gambia) Bakaussa
Independence Stadium (Namibia) Windhoekissa
Independence Stadium (Sambia) Lusakassa
Stadium Merdeka (Independence Stadium) Malesiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Independence Stadium”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Independence Hall

| Independence Hall |
| --- | --- |

Osoite:  520 Chestnut Street
Sijainti:   Philadelphia, Pennsylvania
Rakennustyyppi:  museo
Valmistumisvuosi:  1753
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Independence Hall on historiallinen rakennus Philadelphian kaupungissa Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Rakennus rakennettiin vuosien 1732 ja 1753 välillä. Se edustaa Yrjöjen aikakauden arkkitehtuuria, ja sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Edmund Woolley (1695–1771) ja Andrew Hamilton (1676–1741).
Alun perin rakennus rakennettiin silloisen brittiläisen siirtomaan Pennsylvanian hallintorakennukseksi eli Pennsylvania State Houseksi. Amerikan vallankumouksen aikana siitä tuli toisen kontinentaalisen kongressin kokoontumispaikka. Rakennuksen historian kohokohta tapahtui 4. heinäkuuta vuonna 1776, kun siellä hyväksyttiin virallisesti Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus. Myöhemmin rakennuksessa allekirjoitettiin konfederaatioartiklat. Vuonna 1787 siellä kokoontui perustuslaillinen konventti, joka laati nykyisen Yhdysvaltain perustuslain.
Independence Hall otettiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Vuonna 2005 siellä vieraili 645 564 vierailijaa. Rakennus kuuluu nykyään Independence National Historical Park -kansallispuistoon.
Illja Mate

Ilja Fjodorovitš Mate (s. 6. lokakuuta 1956 Starognatovka, Telmanovon piiri, Donetskin alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen entinen vapaapainija 100 kilogramman painoluokassa. Hänen uransa huippuvuodet ajoittuivat 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tienoille, jolloin hän edusti kansainvälisellä tasolla Neuvostoliittoa.
Seuratasolla Donetskin Kolos-seuraa edustanut Mate saavutti nuorten MM-hopeaa 90-kiloisissa vuonna 1975. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, väriltään kultaisen, hän saavutti 1979 Bukarestin EM-kisoista. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kultaa myös San Diegon MM-kisoista.
1980 Moskovan olympialaisiin Mate lähti suurena ennakkosuosikkina. Kun amerikkalaiset vielä boikotoivat kisoja, voitti hän helposti kaikki viisi otteluaan ja eteni olympiakultaan. 1981 hän saavutti kultaa maailmancupissa ja opiskelijoiden maailmankisoissa, mutta jäi Skopjen MM-kisoissa pronssille kärsittyään tappion amerikkalaiselle Gregory Gibsonille. Vielä seuraavana vuonna hän voitti uransa toisen MM-kullan Edmontonin kisoissa, jotka jäivät hänen viimeisiksi arvokilpailuikseen.