stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Purpe

| Purpe (Пурпе) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Jamalin Nenetsian sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Purpe
 Koordinaatit: 64.4826°N, 76.6989°E 
Valtio:  Venäjä
Piirikunta:  Jamalin Nenetsia
Piiri:  Purin piiri
Perustettu:  1979
Väkiluku (2010):  9 840
Aikavyöhyke:  UTC+6
Postinumero:  629840
Suuntanumero(t):  +7 34936
 
 purpe.info 
 Purpen taajaman tiedostussivut (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Purpe (ven. Пурпе) on taajama (посёлок) petrokemian tuotantoalueella Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan Purin piirissä Luoteis-Siperiassa. Purpe sijaitsee Pur-joen Pjakupur-alkuhaaran varrella; taajaman nimi pohjautuu joen nimeen. Purpen keskusta löytyy jokiuomasta pari kilometriä pohjoiseen.  Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Purpen taajaman asukasluku oli 9 840.
Taajaman synty liittyy rautatien ja kaasuputkiston rakentamiseen. Tammikuussa 1978 paikkakunnalle saapui Surgut-Urengoi-rautatien rakentajia. He perustivat majoitusleirin nykyisen Purpen taajaman seudulle. Virallisesti Purpen kylän perustamisajaksi katsotaan 17 lokakuuta 1979, kun vastaava neuvosto teki päätöksen rautatieaseman rakentamisesta Purpeen Purin piirin alueelle. Vuonna 1979 lähiställe rakennettiin maakaasun siirtoputkiston kompressoriasema. Huhtikuussa 1980 ensimmäinen matkustajajuna saapui jo taajamaan. Sittemmin alueelle on rakennettu muun muassa terveysasema, kouluja, lastentarhoja, kulttuuritalo, poliisi- ja paloasema sekä ortodoksinen kirkko. Taajamassa toimii myös paikallisradio ja -televisiostudio.
Taajamaan on maantie- ja rautatieyhteys. Purpen rautatieasema palvelee myös lounaassa maanteitse noin 15 kilometrin päässä sijaitsevaa 23 tuhannen asukkaan Gubkinskin kaupunkia, jonne rataverkko ei ulotu.Jamalin Nenetsian suurimpiin kaupunkeihin kuuluva Nojabrsk sijaitsee Purpen taajamasta linnuntietä 155 kilometriä etelälounaaseen ja pääkaupunki Salehard runsas 520 kilometriä luoteeseen.
Aiheesta muualla

Purin kunnallispiirin sivut (venäjäksi) (puradm.ru)
Purpen aseman junavuorojen haku (venäjäksi) (tutu.ru)
Pääomalaina

Pääomalaina on yrityksen saama erityisehtoinen laina, jolla on muita lainoja huonompi oikeus takaisinmaksuun ja korkoon. Vaikka kyseessä onkin laina, se voidaan tiettyjen ehtojen täyttyessä lukea yhtiön omaan pääomaan, toisin kuin muut lainat.
Käyttötarkoituksia

Osakeyhtiölain mukaan pääomalainaa voidaan käyttää muun muassa:
Saneerauskeinona selvitystilan estämiseksi (pääomalainalla voidaan lisätä yhtiön vakavaraisuutta).
Yhtiön vakavaraisuuden joustavaan parantamiseen (oman pääoman lisääminen on monesti yksinkertaisempaa pääomalainalla kuin muilla menettelyillä)
Lainaehdot

Osakeyhtiön tai osuuskunnan saamaa lainaa voidaan pitää pääomalainana vain, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
Lainan ja sen koron saa maksaa selvitystilassa ja konkurssissa vain muita velkoja huonommalla etuoikeudella.
Lainaa saa palauttaa ja korkoa maksaa vain, jos vapaan oman pääoman ja kaikkien pääomalainojen määrä ylittää viimeksi päättyneeltä tilikaudelta vahvistettavan tai sitä uudempaan tilinpäätökseen sisältyvän taseen mukaisen tappion määrän.
Osakeyhtiö, osuuskunta tai sen tytäryhteisö ei ole antanut lainasta tai sen korosta vakuutta.
Lainasopimus on kirjallinen.
Jos nämä ehdot täyttyvät, pääomalaina rinnastetaan omaan pääomaan tutkittaessa, onko oma pääoma muuttunut negatiiviseksi siten, että siitä on tehtävä julkinen ilmoitus kaupparekisteriin.
Pääomalaina taseessa

Pääomalaina esitetään yrityksen taseessa lähtökohtaisesti vieraassa pääomassa. Pääomalaina esitetään joko lyhytaikaisen tai pitkäaikaisen vieraan pääoman ensimmäisenä eränä. Jos pääomalainan, tai sen osan, lyhennykseen on aikaa vähemmän kuin 12 kuukautta, laina tai lainanosa kuuluu lyhytaikaiseen vieraaseen pääomaan. Muilta osin se kuuluu pitkäaikaiseen vieraaseen pääomaan.
Jos yritys pitää lainaa oman pääoman luonteisena, pääomalainan voi esittää omassa pääomassa erillisenä eränään. Omassa pääomassa esittämisen erityinen edellytys on, ettei pääomalainalla ole eräpäivää. Tämä tarkoittaa, että ajankohta, jolla lainapääoma maksetaan takaisin, on kirjanpitovelvollisen yksinomaisessa päätösvallassa.
Yrityksellä on näyttövelvoite perusteista, joilla laina on merkitty omaan pääomaan. Jos laina on merkitty vieraaseen pääomaan, näyttötaakkaa ei ole. Pääomalainan voi merkitä vieraaseen pääomaan, vaikka se olisi kiistatta oman pääoman ehtoinen. Merkitsemällä pääomalainan vieraaseen pääomaan yritysjohto minimoi riskin siitä, että ulkopuolinen luulisi omaa pääomaa todellisuutta suuremmaksi ja yrityksen vakavaraisuutta todellisuutta paremmaksi.
Aiheesta muualla

Osakeyhtiölain uudet rahoitusvälineet verotuksessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Abdulkarim Qasim

Abdlkarim Qasim
Abdulkarim Qasim (arab. عبد الكريم قاسم‎, ‘Abdu-l-karīm Qāsim, 21. marraskuuta 1914 – 9. helmikuuta 1963) oli irakilainen sotilas ja poliitikko. Hän johti 1958 sotilasvallankaappausta, joka kumosi monarkian ja julisti Irakin tasavallaksi. Hän pysyi vallassa viisi vuotta 1958–1963.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abdulkarim Qasim Wikimedia Commonsissa
Irakin pääministerit
Abdulkarim Qasim | Ahmad Hasan al-Bakr | Tahir Yahya | Arif Abdulrazzaq | Abdulrahman al-Bazzaz | Naji Talib | Abdulrahman Arif | Tahir Yahya | Abdulrazzaq al-Nayif | Ahmad Hasan al-Bakr | Saddam Hussein | Sa’dun Hammadi | Muhammad Hamza al-Zubaidi | Ahmad Husain Khudair al-Samarra’i | Saddam Hussein

Vuodesta 2004

Ayad Allawi | Ibrahim al-Ja’fari | Nuri al-Maliki | Haider al-Abadi | Adil Abdul-Mahdi | Mustafa Al-Kadhimi | Mohammed Shia al-Sudani
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Muut:  SNAC  IdRef
Päämeridiaani

Päämeridiaani on kiinalaisen lääketieteen käsite.  Meridiaani on energiakanava, jota pitkin qi ja veri virtaavat kehon eri osiin.  Päämeridiaaneja on 12 ja niitä kutsutaan nimillä 12 kanavaa (十二經脈; yksinkert. 十二经脉; pinyin: shíèr jīngmài) tai 12 oikeaa kanavaa (十二正經; yksinkert. 十二正经; pinyin: shíèr zhèngjīng).
Taulukko päämeridiaaneista ja niiden tärkeimmistä ominaisuuksista:
| Meridiaani | Yin-yang | Käsi, jalka | 5 elementtiä | Elin |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Käden taiyin-keuhkomeridiaani  (手太阴肺经 shǒu-tàiyīn-fèijīng) | Taiyin (suurin yin) | Käsi 手 | Metalli 金 | Keuhkot 肺 |
| Käden shaoyin-sydänmeridiaani (手少阴心经 shǒu-shǎoyīn-xīnjīng) | Shaoyin (pieni yin) | Käsi 手 | Tuli 火 | Sydän 心 |
| Käden jueyin-sydänpussimeridiaani (手厥阴心包经 shǒu-juéyīn-xīnbāojīng) | Jueyin (äärimmäinen yin) | Käsi 手 | Tuli 火 | Sydänpussi 心包 |
| Käden shaoyang-kolmoislämmitinmeridiaani (手少阳三焦经 shǒu-shǎoyáng-sānjiāojīng) | Shaoyang (pieni yang) | Käsi 手 | Tuli 火 | Kolmoislämmitin 三焦 |
| Käden taiyang-ohutsuolimeridiaani (手太阳小肠经 shǒu-tàiyáng-xiǎochángjīng) | Taiyang (suurin yang) | Käsi 手 | Tuli 火 | Ohutsuoli 小肠 |
| Käden yangming-paksusuolimeridiaani (手阳明大肠经 shǒu-yángmíng-dàchángjīng) | Yangming (yang-kirkkaus) | Käsi 手 | Metalli 金 | Paksusuoli 大腸 |
| Jalan taiyin-pernameridiaani (足太阴脾经 zú-tàiyīn-píjīng) | Taiyin (suurin yin) | Jalka 足 | Maa 土 | Perna 脾 |
| Jalan shaoyin-munuaismeridiaani (足少阴肾经 zú-shǎoyīn-shènjīng) | Shaoyin (pieni yin) | Jalka 足 | Vesi 水 | Munuaiset 腎 |
| Jalan jueyin-maksameridiaani (足厥阴肝经 zú-juéyīn-gānjīng) | Jueyin (äärimmäinen yin) | Jalka 足 | Puu 木 | Maksa 肝 |
| Jalan shaoyang-sappirakkomeridiaani (足少阳胆经 zú-shǎoyáng-dǎnjīng) | Shaoyang (pieni yang) | Jalka 足 | Puu 木 | Sappirakko 膽 |
| Jalan taiyang-virtsarakkomeridiaani (足太阳膀胱经 zú-tàiyáng-bǎngguāngjīng) | Taiyang (suurin yang) | Jalka 足 | Vesi 水 | Virtsarakko 膀胱 |
| Jalan yangming-mahalaukkumeridiaani (足阳明胃经 zú-yángmíng-wèijīng) | Yangming (yang-kirkkaus) | Jalka 足 | Maa 土 | Mahalaukku 胃 |
Arvo Pärt

| Arvo Pärt |
| --- | --- |
 Arvo Pärt (2008).
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1935 (ikä 89) Paide
Ammatti:  säveltäjä
Aiheesta muualla
Kotisivu
Arvo Pärt (s. 11. syyskuuta 1935 Paide) on virolainen säveltäjä. Pärt tunnetaan keskiaikaisista musiikkivaikutteistaan sekä niin sanotun kulkustyylin sävellyksistä.
Henkilöhistoria

Pärt varttui Rakveressa ja opiskeli säveltämistä Tallinnassa vanhemman polven virolaisen säveltäjän Heino Ellerin oppilaana. Vuonna 1980 Pärt emigroitui silloisesta Neuvostoliitosta ensin Itävaltaan, mutta muutti jo 1981 Berliiniin. Nykyään hän asuu taas Virossa, Laulasmaan kylässä. Viron presidentti Arnold Rüütel myönsi Pärtille 6. helmikuuta 2006 Viron Valtionvaakunan ritarikunnan 1. luokan kunniamerkin (suurristi). Dorian Supin on ohjannut säveltäjästä dokumenttielokuvan Arvo Pärt: 24 Preludes for a Fugue.
Suomessa säveltäjä on vieraillut muun muassa hiljentymismatkoilla Valamon luostarissa.
Pärtin musiikki

Vakiintuneen taidemusiikkiyleisön ulkopuoleltakin kuulijoita saanut Arvo Pärt on luettu myös ”uusyksinkertaisen” tyylin edustajaksi. Neuvostoliiton aikana hänen hengellisiä elementtejä sisältänyt tuotantonsa ei ollut taideviranomaisten suosiossa.
Pärt nimittää omaa nykyistä musiikkityyliään tintinnabuliksi (lat. pienet kellot). Hän aloitti kyseisen tekniikkansa soveltamisen teoksissaan 1970-luvulla. Hänen uransa käsittää useita suuria tyylinmuutoksia.
Pärt omisti neljännen sinfoniansa (lisänimeltään Los Angeles) ”kaikille Venäjän vangituille, joilta on viety heidän oikeutensa”. Esa-Pekka Salonen johti sinfonian kantaesityksen Los Angelesin filharmonikkojen konsertissa 2009.
Pärtin persoonalliset, tunteisiin vetoavat teemat ovat kiehtoneet elokuvantekijöitä kautta maailman. Virolaissäveltäjän musiikkia onkin käytetty sadoissa elokuvissa.
Teoksia

Perpetuum mobile (1963)
Sinfonia nro 1 (1964)
Kollaasi teemasta B-A-C-H (1964)
Sinfonia nro 2 (1966)
Sellokonsertto Pro et Contra (1966)
Credo (1968)
Sinfonia nro 3 (1971)
Aliinale (Für Alina, 1976)
Tabula rasa kahdelle viululle, preparoidulle pianolle ja kamariorkesterille (1977)
Fratres (1977)
Cantus Benjamin Britteni mälestuseks (1977)
Variatsioonid Arinuška tervekssaamise puhul (1977)
Peegel peeglis (1978)
Passio (1982)
Te Deum (1984)
Stabat Mater (1985)
Magnificat (1989)
2 slawische Psalmen (1984)
Stabat Mater (1985)
Festina lente (1988)
Miserere (1990)
Berliner Messe (1990)
Siluani laul (1991)
Litaania (1994)
Dopo la vittoria (1996)
I am the true vine (1996)
Kanon pokajanen kuorolle (1996)
Missa syllabica kuorolle ja uruille (1996)
Triodon (1998)
Como anhela la cierva sopraanolle ja sinfoniaorkesterille (1999)
... which was the Son of... (2000)
My heart's in the Highlands (2000)
Nunc dimittis (2001)
Littlemore Tractus (2001)
Salve Regina (2002)
Da pacem Domine (2004)
Sinfonia nro 4 Los Angeles (2009)
Kirjallisuutta

Hillier, Paul: Arvo Pärt. Oxford University Press, 1997. ISBN 0-19-816616-8. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Arvo Pärt (koko sävellystuotanto vuoteen 2012 asti listattuna suomalaisia tiedonhakijoita ajatellen).
Arvo Pärt 24 prelüüdi ühele fuugale (Internet Movie Database).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  BRAHMS  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Arvo Pärt (2011).
Raakel (nimi)

| Raakel, Rakel |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Raakel: 17. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  Rakel: 17. joulukuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Raili, Raila
Vastineita eri kielissä:  Rachel, Rahel, Raquel
Nimen alkuperä:  hepreaa, lammas
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raakel tai Rakel on heprealaisperäinen naisen etunimi, joka johtuu heprean lammasta tarkoittavasta sanasta.  Raakel on nimen suomenkielinen muoto, monissa muissa kielissä se kirjoitetaan Rakel. Nimi on tullut tunnetuksi Raamatusta, jossa mainittu Raakel oli  Jaakobin toinen vaimo.
Suomessa nimi Raakel on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 5 417 ja Rakel noin 6 510 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt 1900-luvun alkupuolella.  Raakelin nimipäivä on 17. joulukuuta.
Tunnettuja Raakeleja ja Rakeleja

Rakel Hiltunen (s. 1940), suomalainen poliitikko, SDP:n ent. kansanedustaja
Rakel Hyvärinen (1923–2016), lasten- ja nuortenkirjailija
Rakel Jalas (1892–1955), suomalainen lääkäri, lääkintöneuvos ja Kokoomuksen kansanedustaja
Rakel Jylhä (1907–1984), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Rakel Kansanen (1888–1949), suomalainen kirjallisuuden suomentaja
Rakel Koivisto (1917–2009), suomalainen kuvanveistäjä
Raakel Kuukka (1955–2022), suomalainen kuvataiteilija
Rakel Laakso (1904–1985), suomalainen näyttelijä
Rakel Liehu (s. 1939), suomalainen kirjailija
Rakel Liekki (s. 1979), suomalainen media-alan toimija, kuvataiteilija ja toimittaja
Raakel Lignell (s. 1966), suomalainen viulisti, musiikkituottaja ja juontaja
Rakel Linnanheimo (1908–2004), suomalainen näyttelijä, malli ja naamioija.
Rakel Lyytinen, Maria Pajaniemi (1901–1982), suomalainen kirjailija
Rakel Seweriin (1906–1995), norjalainen poliitikko ja ministeri
Rakel Surlien (s. 1944), norjalainen poliitikko ja ministeri
Rakel Wihuri (1905–1987), suomalainen kauppaneuvos ja kulttuurin tukija, Wihuri-yhtymän hallituksen puheenjohtaja
Kuvitteellisia Raakeleja

Raakel Kurki, tv-sarjassa Salatut Elämät
Joseph Friedrich von Racknitz

Joseph Friedrich von Racknitz noin vuonna 1790. Anton Graffin maalaus.
Joseph Friedrich von Racknitz (1744–1818) oli Steiermarkista Saksasta kotoisin ollut Racknitzin vapaaherra, joka asui Dresdenissä ja toimi korkea-arvoisena virkamiehenä. Nykyään hänet tunnetaan lähinnä pamfletistaan Ueber den Schachspieler des Herrn von Kempelen, nebst einer Abbildung und Beschreibung seiner Sprachmachine, joka käsitteli Wolfgang von Kempelenin rakentamaa, Turkkilaiseksi kutsuttua shakkiautomaattia. Racknitz käsitteli oletetun automaation toimintaperiaatetta esittäen omia arveluitaan aiheesta sekä oletuksen, että kyseessä oli huijaus. Pamflettia havainnollistettiin kuvituksella.
Racknitzilla oli myös laaja hyönteiskokoelma. Yli 5 000 näytettä sisältävää kokoelmaa säilytetään nykyään eräässä saksilaisessa museossa.
Käännös suomeksi
RACON

Racon-signaali näkyy säteen suuntaisena viiruna tutkan näytöllä. Tässä tapauksessa morsekoodina Q.
Racon-tutkamajakkaa asennetaan.
Tutkamajakka eli racon (engl. radar beacon) on kiinteälle merenkulun turvalaitteelle asennettava elektroninen lisälaite, joka otettuaan vastaan tutkan lähetyssignaaleja lähettää takaisin tutkan kuvapinnalla näkyvän Morse-vastauskoodin.
Tutkamajakka auttaa merenkulkijaa tunnistamaan vesiväylän varrella olevia kiinteitä kohteita aluksen omaa tutkaa käyttäen. Se on toisiotutkaperiaatteella toimiva tutkavastaaja, joka käynnistyy merenkulkututkan lähettimen pulssista ja vastaa samalla taajuudella omalla koodillaan, jolloin se näkyy tutkan näytöllä selvästi tunnistettavana, lyhyistä viivoista ja pisteistä koostuvana morsekoodina.
Aluksella ei siis tarvita tavallisen tutkan lisäksi muita lisälaitteita.
Huomattavaa on, että uuden sukupolven (vuodesta 2008 lähtien) ns. laajakaistatutkat (broadband radar) eivät aktivoi racon-majakoita, ts. tutkan kuvaruudulla ei näy raconin morsekoodia. Syynä tähän on laajakaistatutkan erilainen tekniikka verrattuna magnetroniin perustuvaan perinteiseen pulssitutkaan. Näin ollen laajakaistatutka (kuten Lowrance BR24) ei voi olla meripelastusaluksen ainoa tutka; muutoin jäävät esim. aktivoidut SART-hätämajakat näkymättä etsintätehtävissä.
Racon-kohteet on merkitty merikarttaan turvalaitteen symbolilla (esim. tutkamerkki, kummeli tai reunamerkki), jonka yhteydessä on sana racon.
Kontaktikulman mittaaminen

Kontaktikulman mittaaminen perustuu yleensä suoriin optisiin menetelmiin tai epäsuoriin nesteen ja kiinteän pinnan välisiin voimiin pohjautuviin menetelmiin.
Yleisimpiin kontaktikulman mittausmenetelmiin kuuluvat pisaramenetelmä, Wilhelmyn levy -menetelmä ja kapillaarinousumenetelmä.
Optisissa menetelmissä, kuten pisaramenetelmässä, kontaktikulma määritetään visuaalisesti pisaran geometrian avulla. Wilhelmyn levy -menetelmässä kontaktikulma lasketaan vaikuttavan voiman avulla, kun näyte lasketaan nesteeseen. Kapillaarinousumenetelmässä mittaus perustuu puolestaan kapillaari-ilmiöön.
Mittauksessa käytettävän menetelmän valintaan vaikuttaa esimerkiksi näytteenä käytettävä materiaali ja sen rakenne. Valintaan vaikuttaa myös se, halutaanko mitata dynaamista vai staattista kontaktikulmaa. Eri menetelmillä mitattujen kontaktikulmien arvot saattavat vaihdella huomattavasti, eikä niiden suora vertaaminen ole kannattavaa. Kontaktikulman arvot riippuvat suuresti pinnan ja nestepisaran ominaisuuksista.
Pisaramenetelmä

Pisaramenetelmä on yleisin ja helpoin kontaktikulman mittaamiseen käytetty optinen menetelmä. Menetelmään käytetään goniometria, joka on kiinnitetty optiseen penkkiin. Laitteisto sisältää alustan substraatille, injektioruiskun sekä mikroskoopin. Nestepisara tiputetaan substraatin pinnalle injektioruiskun avulla. Pisarasta otetaan tämän jälkeen kuva korkeatarkkuuksisella kameralla.
Pisaran ja substraatin välinen kontaktikulma määritetään visuaalisesti piirtämällä pisaran reunaan kolmen faasin leikkauskohtaan nestepinnalle tangentti sekä nesteen ja kaasun välinen jana. Kontaktikulma on tangentin ja janan välinen kulma. Goniometri on kytketty tietokoneeseen, jossa on kontaktikulman määrittämiseen ja analysointiin tarkoitettu ohjelma.
Kontaktikulmaa mitattaessa kontaktikulmien tarkkuudet eivät ole kovin luotettavia alle 20°:n kulmilla, sillä tangentin piirtäminen tällaiselle matalalle pisaralle on haastavaa. Menetelmällä mitattujen kontaktikulmien arvojen tarkkuus on yleensä ±(1-2)° luokkaa, joten se soveltuu kontaktikulman mittaamiseen, mikäli kontaktikulmien arvoilta ei vaadita suurta tarkkuutta.
Pisaramenetelmän etuina ovat pieni nestepisaran tilavuus, pisaran helppo levitettävyys substraatin pinnalle sekä Wilhelmyn levy -menetelmään verrattuna nopea pisaran levittyminen alustalle. Nestepisaran tilavuus on tyypillisesti vain muutamia mikrolitroja ja substraatin pinta-alakin vain muutamia neliömillimetrejä.
Pisaramenetelmä > Staattinen kontaktikulma

Staattisessa pisaramenetelmässä nestepisara tiputetaan substraatin pinnalle ja pisaran annetaan asettua lopulliseen muotoonsa ennen kontaktikulman mittaamista. Staattinen kontaktikulma voidaan määrittää ideaalisella pinnalla mekaanisessa tasapainossa olevalle pisaralle Youngin yhtälön mukaisesti
Yhtälössä  \gamma _{lv} on neste–kaasurajapinnan,  \gamma _{sv}  kiinteä–kaasurajapinnan ja  \gamma _{sl}  kiinteä–nesterajapinnan pintajännitys.  \theta _{C}  on Youngin kontaktikulma.
Ideaalinen kiinteä pinta on homogeeninen. Siinä pinta on täysin sileä ja pintaenergia kaikkialla vakio. Käytännössä kiinteän pinnan pintaenergia vaihtelee, jolloin pinnalla olevalla nestepisaralla esiintyy monia meta­stabiileja tiloja. Myös pinnankarheus vaihtelee. Tällöin kontaktikulman mittauksessa tulee ottaa huomioon hystereesi-ilmiö. Ideaalisella pinnalla ei esiinny hystereesiä. Pinnan heterogeenisuuteen vaikuttavat erityisesti orgaaniset kontaminaatiot. Nämä estävät pinnan kostumista ja nostavat siten kontaktikulmaa hydrofiilisillä pinnoilla.
Pisaramenetelmä > Dynaaminen kontaktikulma

Mitattaessa dynaamista kontaktikulmaa pisarasta määritetään etenevä ja vetäytyvä kontaktikulma. Nämä voidaan määrittää joko lisäämällä nestetilavuutta pisaraan tai kallistamalla tasoa.
Pisaramenetelmä > Dynaaminen kontaktikulma > Nestetilavuuden lisääminen

Dynaamisessa kontaktikulman mittausmenetelmässä pisaraan joko lisätään tai siitä poistetaan nestettä riippuen siitä, mitataanko vetäytyvää vai etenevää kontaktikulmaa. Molemmissa tapauksissa nesteen ja kiinteän pinnan välinen pinta-ala pidetään vakiona. Lisättäessä nestettä pisaraan mitataan etenevää kontaktikulmaa  \theta _{a} , ja nestettä poistettaessa vetäytyvää kontaktikulmaa  \theta _{a} .
Pinnan heterogeenisuus ja pinnankarheus aiheuttavat hystereesi-ilmiön. Hystereesi määritellään etenevän ja vetäytyvän kontaktikulman arvojen erotuksena
missä  H on hystereesi,  \theta _{a}  on etenevä kontaktikulma ja  \theta _{r}  on vetäytyvä kontaktikulma.
Etenevä kontaktikulma on kontaktikulman maksimiarvo ja vetäytyvä puolestaan kontaktikulman minimiarvo. Näiden kontaktikulmien välillä on Gibbsin energian minimi . Hyvin pienillä kontaktikulman muutosnopeuksilla kulman arvo on likimain yhtä suuri kuin staattinen kontaktikulma.
Etenevää kontaktikulmaa mitattaessa kannattaa pisaran halkaisijaa kasvattaa hitaasti noin 5 millimetriin, niin että ruiskun kärki on samalla koko ajan pisaran sisällä. Näin vältetään pisaran ylimääräiset värähtelyt. Ruiskun kärjen halkaisijan tulisi myös olla pieni, koska tällöin ruiskun vaikutus pisaran muotoon minimoituu. Sileillä heterogeenisillä pinnoilla kokeellinen etenevän kontaktikulman arvo on hyvä approksimaatio Youngin kontaktikulmalle, mutta kokeellinen vetäytyvä kontaktikulma on yleensä pienempi johtuen nesteen sorptiosta tai kiinteän pinnan muodonmuutoksista.
Koska pisara voi olla epäsymmetrinen, on kannattavaa mitata kontaktikulma pisaran molemmilta puolin ja käyttää näiden keskiarvoa kontaktikulmana. Isoilla substraatin pinta-aloilla kontaktikulma kannattaa mitata useasta eri kohdasta ja laskea mitatuista kontaktikulmista keskimääräiset arvot, jolloin pinnan heterogeenisuuden vaikutus kontaktikulmaan on mahdollisimman pieni.
Pisaramenetelmä > Dynaaminen kontaktikulma > Tason kallistaminen

Dynaamista kontaktikulmaa voidaan mitata myös kallistetulta tasolta. Etenevä ja vetäytyvä kontaktikulma mitataan juuri ennen kuin pisara on lähdössä liikkeelle kallistetulla tasolla. Pisaran etuosan etenevä kontaktikulma  \theta _{a}  on suurempi kuin pisaran takaosan vetäytyvä kontaktikulma  \theta _{r}.