stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metal Ligaenin kausi 2014–2015
Runkosarja > Sarjataulukko

Lähde:
|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Herning Blue Fox  | 36 |  24  |  0  |  6  |   6  |  145  |   95  | +50 | 78 | Eteni pudotuspeleihin |
| 2 |  SønderjyskE Ishockey  | 36 |  21  |  2  |  5  |   8  |  133  |   90  | +43 | 72 | Eteni pudotuspeleihin |
| 3 |  Frederikshavn White Hawks  | 36 |  21  |  2  |  3  |  10  |  124  |   87  | +37 | 70 | Eteni pudotuspeleihin |
| 4 |  Odense Bulldogs  | 36 |  17  |  6  |  1  |  12  |  118  |   97  | +21 | 64 | Eteni pudotuspeleihin |
| 5 |  Esbjerg Energy  | 36 |  15  |  6  |  2  |  13  |  146  |  125  | +21 | 59 | Eteni pudotuspeleihin |
| 6 |  Rødovre Mighty Bulls  | 36 |  15  |  3  |  2  |  16  |  103  |  106  | -3 | 53 | Eteni pudotuspeleihin |
| 7 |  Rungsted Ishockey  | 36 |  14  |  2  |  1  |  19  |  110  |  130  | -20 | 47 | Eteni pudotuspeleihin |
| 8 |  Aalborg Pirates  | 36 |  11  |  5  |  2  |  18  |  105  |  112  | -7 | 45 | Eteni pudotuspeleihin |
| 9 |  Herlev Eagles  | 36 |   6  |  4  |  3  |  23  |   66  |  124  | -58 | 29 |  |
| 10 |  Gentofte Stars  | 36 |   5  |  1  |  6  |  24  |   83  |  167  | -84 | 23 |  |
Runkosarja > Pistepörssi

| Pistepörssi> Pelaaja | Pistepörssi> Joukkue | Pistepörssi> Pisteet | Pistepörssi> Maalit | Pistepörssi> Syötöt |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Andrew Clark | Esbjerg Energy | 75 | 25 | 50 |
|  Henrik Eriksson | Herning Blue Fox | 71 | 42 | 29 |
|  Marc Derlago | Esbjerg Energy | 65 | 25 | 40 |
|  Brad Schell | Herning Blue Fox | 65 | 11 | 54 |
|  Cory Quirk | SønderjyskE Ishockey | 58 | 27 | 31 |
|  Scott Howes | Esbjerg Energy | 49 | 26 | 23 |
|  Patrick Asselin | SønderjyskE Ishockey | 47 | 14 | 33 |
|  Ryan McDonough | Odense Bulldogs | 46 | 24 | 22 |
|  Dale Mitchell | Odense Bulldogs | 44 | 19 | 25 |
|  Mike Vaskivuo | Aalborg Pirates | 42 | 23 | 19 |
Runkosarja > Maalivahdit

| Parhaat maalivahdit> Pelaaja | Parhaat maalivahdit> Joukkue | Parhaat maalivahdit> Ottelut | Parhaat maalivahdit> Torjunta% | Parhaat maalivahdit> PMK |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Sebastian Dahm | Rødovre Mighty Bulls | 34 | 92,8 % | 2,29 |
|  Ervīns Muštukovs | Aalborg Pirates | 35 | 92,0 % | 2,77 |
|  Ľuboš Pisár | Herning Blue Fox | 33 | 91,8 % | 2,49 |
|  Chet Pickard | Odense Bulldogs | 36 | 90,9 % | 2,64 |
|  Joni Myllykoski | SønderjyskE Ishockey | 10 | 90,8 % | 1,67 |
|  Joe Fallon | Frederikshavn White Hawks | 36 | 90,8 % | 2,23 |
|  Trevor Koenig | Herlev Eagles | 21 | 90,5 % | 2,88 |
|  Zane Kalemba | Rungsted Ishockey | 34 | 90,0 % | 3,39 |
|  Martin Jørgensen | Herlev Eagles | 17 | 89,4 % | 3,67 |
|  Yutaka Fukufuji | Esbjerg Energy | 34 | 89,1 % | 3,04 |
Pudotuspelit > Kaavio

Lähde:
Pudotuspelit > Pistepörssi

| Pistepörssi> Pelaaja | Pistepörssi> Joukkue | Pistepörssi> Pisteet | Pistepörssi> Maalit | Pistepörssi> Syötöt |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Thomas Spelling | SønderjyskE Ishockey | 30 | 13 | 17 |
|  Marc Derlago | Esbjerg Energy | 27 | 11 | 16 |
|  Cory Quirk | SønderjyskE Ishockey | 27 | 11 | 16 |
|  Andrew Clark | Esbjerg Energy | 25 | 9 | 16 |
|  Kim Lykkeskov | SønderjyskE Ishockey | 21 | 7 | 14 |
|  Adam Miller | Frederikshavn White Hawks | 20 | 7 | 13 |
|  Wade Berman | Esbjerg Energy | 17 | 3 | 14 |
|  Scott Howes | Esbjerg Energy | 16 | 4 | 12 |
|  Brad Schell | Herning Blue Fox | 16 | 4 | 12 |
|  Tyler Gotto | SønderjyskE Ishockey | 16 | 2 | 14 |
Pudotuspelit > Maalivahdit

Vähintään neljä ottelua pelanneet maalivahdit.
| Parhaat maalivahdit> Pelaaja | Parhaat maalivahdit> Joukkue | Parhaat maalivahdit> Ottelut | Parhaat maalivahdit> Torjunta% | Parhaat maalivahdit> PMK |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Zane Kalemba | Rungsted Ishockey | 7 | 94,2 % | 2,01 |
|  Chet Pickard | Odense Bulldogs | 4 | 91,4 % | 2,73 |
|  Joe Fallon | Frederikshavn White Hawks | 12 | 91,3 % | 2,58 |
|  Joni Myllykoski | SønderjyskE Ishockey | 15 | 91,1 % | 2,11 |
|  Ervīns Muštukovs | Aalborg Pirates | 5 | 90,7 % | 3,07 |
|  Nicolaj Henriksen | Esbjerg Energy | 4 | 90,3 % | 2,13 |
|  Ľuboš Pisár | Herning Blue Fox | 15 | 88,9 % | 2,96 |
|  Yutaka Fukufuji | Esbjerg Energy | 14 | 88,6 % | 3,25 |
|  Sebastian Dahm | Rødovre Mighty Bulls | 5 | 86,1 % | 4,09 |
Nättrabyån

| Nättrabyån |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Blekinge, Kalmar, Kronoberg
Maakunnat:  Blekinge, Småland
Kunnat:  Karlskrona, Ronneby, Emmaboda, Tingsryd
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nättrabyånin vesistö
Pinta-ala:  443,6 km²  
Järvisyys:  7 % 
Pääuoman pituus:  58 km 
Pääuoman osuudet:  Nättrabyån ←(puro)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Kvesen, Tingsryd 
 :  56.5035°N, 15.3329°E
Laskupaikka:  Nättraby, Karlskrona 
 :  56.1896°N, 15.5449°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  120,1 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  120,1 m
Pituus:  48 km  
Kaltevuus:  2,5 m/km
Keskiylivirtaama:  12,9 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  3,36 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,34 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Nättrabyån on Ruotsissa Blekingen läänissä virtaava 60 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Nättrabyånin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 444 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen  Karlskronan kunnassa.
Vesivoima

Vesistössä on yksi Alnarydin vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,2 megawattin teholla noin 0,9 gigawattituntia vuodessa.
Mary Rose (1509)

| Mary Rose |
| --- | --- |
 Mary Rose kuvattuna Anthonyn käärössä.
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  HMNB Portsmouth
Laskettu vesille:  1511
Tekniset tiedot
Uppouma:  500 t (1512) 700 t (1536)
Pituus:  45 m
Leveys:  11,66 m
Syväys:  4,6 m
Miehistöä:  200 merimiestä 185 sotilasta 30 tykkimiestä
Aseistus
Aseistus:  69 tykkiä
Mary Rose oli Englannin laivaston vuonna 1511 vesille laskettu karakki. Se oli laivaston lippulaiva upotessaan Wightsaaren erottavaan Solentinsalmeen taistelussa ranskalaisia vastaan 19. heinäkuuta 1545. Silminnäkijöiden mukaan uppoaminen tapahtui, kun laiva äkisti kääntyi jyrkästi voimakkaan tuulenpuuskan vuoksi ja kallistui tykkiporttien puolelle, jotka olivat avoinna taistelua varten. Laivalla olleesta noin 400 miehistön jäsenestä vain 25 selviytyi. Hylky löytyi vuonna 1971, ja se nostettiin vuonna 1982, yli 400 vuotta uppoamisen jälkeen. Nostettu alus on asetettu näytteille Portsmouthin museotelakalle.
Valmistus

Alus valmistettiin HMNB Portsmouthissa vuosina 1510–1511, ja se nimettiin Mary Roseksi kuningas Henrik VIII:n sisaren Maryn ja Tudor-suvun vaakunan ruusun mukaan.
Aluksen valmistuttua se siirrettiin Thamesjoelle, jossa se varustettiin ja aseistettiin.
Valmistus > Peruskorjaus

Vuonna 1535 alukselle tehtiin suuria muutostöitä. Alkujaan limisaumainen laidoitus muutettiin puskusaumaisiksi. Laivan kylkiin avattiin tykkiportit. Jotta aluksesta saatiin vakaa, raskaat tykit jouduttiin sijoittamaan rungossa alemmaksi. Lähellä vesirajaa sijaitsevat tykkiportit voitiin sulkea vesitiiviillä luukuilla, jotka pystyttiin rakentamaan tasaiseen puskusaumaiseen laitaan.
Palvelus

Alus sai lippulaivana tulikasteensa ensimmäisessä Englannin ja Ranskan välisessä sodassa vuosina 1512–1514. Brestin edustalla vuonna 1512 käydyssä taistelussa aluksen päällikkönä oli sir Edward Howard.
Henrik VIII erotti 1534 Englannin kirkon Rooman kirkon vallasta ja tiesi sen vuoksi odottaa hyökkäystä katolisista maista. Sata ranskalaista alusta saapui 16. heinäkuuta 1545 Solentinsalmeen, missä niitä oli vastassa 80 englantilaista laivaa. 18. heinäkuuta käytiin taistelu, joka jäi ratkaisemattomaksi. Seuraavan päivän tyyni sää esti purjehtimisen. Ranskalaiset soudettavat kaleerit tulivat kohti englantilaisia ja avasivat tulen. Tuuli alkoi nousta ja englantilaisetkin pääsivät liikkeelle. Silloin Mary Rose kallistui äkkiä ja upposi. Kuningas itse seurasi Solentin taistelua Southsea Castlesta. Mary Rosen kansi oli peitetty entrausta estävillä verkoilla, jotka estivät merimiehiä pelastautumasta. Vesi oli päässyt sisään avoimista tykkiluukuista. Aluksen nostamisen jälkeen aluksesta löytyi myös ranskalainen tykinkuula, joka on voinut vaikuttaa tapahtumaan.
Laivan nostaminen

Laivaa yritettiin nostaa jo 1540-luvulla, mutta se oli juuttunut syvälle pohjamutaan, johon vajonneet aluksen osat säilyivät tuhoutumiselta. Ensimmäiset sukeltajat kävivät aluksella 1836 ja nostivat joitakin tykkejä, joiden avulla hylky tunnistettiin Mary Roseksi. Amatöörisukeltaja Alexander McKee (1918–1992) kokosi vuonna 1965 sukeltajia kartoittamaan Solentinsalmen hylkyjä. He löysivät jälkiä puisista aluksista, kuten HMS Royal Georgesta ja HMS Boynesta, ja siksi he uskoivat myös Mary Rosen säilyneen. Vuonna 1966 löytyi painanne paikasta, jossa Mary Rose upposi, ja vuonna 1971 sukeltajat löysivät hylyn. Seuraavien vuosien aikana hylyn osien esille kaivamiseen ja osien nostamiseen osallistui yli 600 sukeltajaa, jotka tekivät yli 28 000 sukellusta. Merestä nostettiin yli 19 000 esinettä. Vuonna 1982 rungon ympärille rakennettiin putkikehys. Aluksen viereen laskettiin rungonmuotoinen kehto, johon kehyksessä oleva runko nostettiin veden alla. Kehto runkoineen nostettiin merestä ja tuotiin maihin. Tapahtuma televisioitiin, ja sillä oli 60 miljoonaa katsojaa. Runkoa alettiin konservoida samoin kuin aikaisemmin Ruotsissa nostettua Vasa-laivaa.
Laivan nostaminen > Hylystä tehdyt löydöt

Hylystä nostettiin ruokailuun liittyviä esineitä, kuten miehistön puu- ja upseerien tinalautasia, myös laivaston komentajan vara-amiraali sir George Carewin nimikirjaimilla varustettuja. Laivakeittiö oli rakennettu tiilistä, ja siellä oli valtavia keittoruukkuja. Pienet esineet, kuten arpakuutiot, pelilaudat, rummut ja nahkaiset kirjankannet, paljastivat miehistön vapaa-ajan viettotapoja. Laivasta löytyi noin kahdensadan miehistön jäsenen jäännökset. Mudassa oli säilynyt vaatetusta. Käsiaseita, kuten jousia löytyi 138 ja nuolia 3 500 kappaletta. Laivalla oli ollut jousiampujien osasto.
Laivasta löytyi 92 ihmisen jäänteitä, ja niistä yhdeksästä on selvitetty, mistä he olivat kotoisin. Miehistö oli hyvin kansainvälistä. Kaksi tutkituista oli kotoisin Välimeren tienoilta ja kolmas Pohjois-Afrikasta, ja neljännellä oli afrikkalainen isä. Myös esinelöydöt kertovat miehistön alkuperästä. Yksi englantilaiseksi oletettu jousimies paljastui eri tutkimuksien perusteella olleen kotoisin Pohjois-Afrikasta, vähintään 50 kilometriä rannikolta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mary Rose (1509) Wikimedia Commonsissa
The Mary Rose (englanniksi)
Virtual Tudors: Mary Rose 3D (englanniksi)
Solentin salmen taistelu.
Merestä nostettu Mary Rosen runko.
Mary Rosen konservointi.
Mary Rosen hylky vuonna 2019.
Mary Rosen hylystä löytyneitä pylpyröitä ja muita köysistön osia.
Nuottasaaren suuralue

| Nuottasaaren suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Nuottasaaren suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue nro:  5
Väkiluku:  2 291   (31.12.2023)
Kaupunginosat:  Limingantulli Nuottasaari Äimärautio
Nuottasaaren suuralue on yksi Oulun kaupungin kahdestakymmenestäkolmesta suuralueesta. Suuralue sijaitsee keskustan eteläpuolella Poikkimaantien länsipäässä lähellä Oulun Oritkarin ja Nuottasaaren satamia. Suuralue rajoittuu Kaakkurin, Kaukovainion, keskustan ja Tuiran suuralueisiin sekä Kempeleenlahteen. Suuralueella asuu noin 1 800 asukasta, ja siellä on yhteensä 7 614 työpaikkaa.
Nuottasaaren suuralue on pääasiassa teollisuuden ja kaupan alue, ja se on yksi kaupungin suurimmista työssäkäyntialueista. Alueella sijaitsevat Stora Enson Oulun tehtaat sekä useita muita pienen, keskisuuren sekä suurteollisuuden tuotantolaitoksia.
Kaupunginosat Nuottasaaren suuralueella

Limingantulli
Nuottasaari
Äimärautio
Merkittävät liikenneyhteydet

Seututie 847 (Limingantie)
Poikkimaantie
Oh, by the Way

| Oh, by the Way Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1967–1994
 Julkaistu: 10. joulukuuta 2007
 Formaatti: 16 x CD
 Tyylilaji: progressiivinen rock psykedeelinen rock
 Kesto: 12.01.40
 Levy-yhtiö: EMI
Pink Floydin muut julkaisut
| Echoes: The Best of Pink Floyd 2001 | Oh, by the Way 2007 | Discovery 2011 |
Oh By The Way on vuonna 2007 rajoitettuna painoksena julkaistu Pink Floyd -yhtyeen studioalbumien yhteispakkaus (box set). Pakkaukseen sisältyy juliste, jonka on suunnitellut Storm Thorgerson.
Arviot

Soundi:
Aiheesta muualla

Tero Alanko: Oh By The Way. Soundi 1/2008.
Nuottiavain

Kaavio, jossa diskantti-, altto- ja bassoavaimet. Identtiset sävelet pystysuoraan kohdistettuna.
Erilaisia nuottiavaimia.
Nuottiavain eli klaavi on merkki, jota käytetään nuottikirjoituksessa määrittämään eri säveliä kuvastavien nuottien paikat nuottiviivastossa.
Erilaisia nuottiavaimia on useita. Yleisimmät nuottiavaimet ovat G-, F- ja C-nuottiavaimet. Nuottiavain osoittaa samannimisen sävelen ja tätä kuvastavan nuotin paikan nuottiviivastolla.
Nuottiavaimen yläpuolelle kirjoitettu numero 8 osoittaa, että nuotit soitetaan oktaavia korkeammalta. Mikäli nuottiavaimen alapuolella on numero 8, nuotit soitetaan oktaavia matalammalta. Merkintää käytetään pääasiassa G- ja F-nuottiavaimissa.
G-nuottiavain

G-nuottiavain osoittaa yksiviivaisen G-sävelen, g1:n tai IPN:n mukaan G4:n paikan, joka on nuottiavaimen "pyörteen" alle jäävällä viivalla. G-nuottiavaimia ovat esimerkiksi diskanttiavain ja ranskalainen viuluavain (engl. French violin clef).
Nuottiavaimista yleisin on diskanttiavain, ja sitä käytetään yleensä virheellisesti synonyymina G-nuottiavaimelle. Se on G-avain sijoitettuna siten, että G-sävel on viivaston toiseksi alimmalla viivalla. Diskanttiavainta käyttävät useimmat puupuhaltimet, samoin viulut, korkealle viritetyt vaskipuhaltimet ja lyömäsoittimet. Pianon oikean käden osuus on yleensä kirjoitettu diskanttiavaimelle. Kitaran ollessa kyseessä lisätään avaimen alapuolelle numero 8. Se tarkoittaa, että sama diskanteimman kielen yksiviivainen E-sävel, joka pianolle kirjoitetussa G-avaimella varustetussa nuotissa sijaitsee alimmalla viivalla, sijaitsee kitaralle kirjoitetussa G-avaimella varustetussa nuotissa ylimmässä välissä.  Merkintä siis kertoo, että nuotit soitetaan oktaavia alempaa. Diskanttiavaimen lisäksi on olemassa toinen G-avain, ranskalainen viuluavain, jossa yksiviivainen G-sävel on sijoitettu ensimmäiselle viivalle.
F-nuottiavain

F-nuottiavain osoittaa pienen F-sävelen, f:n tai IPN:n mukaan F3:n paikan, joka on nuottiavaimen kahden pisteen välissä. F-nuottiavaimia ovat esimerkiksi bassoavain ja baritoniavain.
Bassoavain, usein epätäsmällisesti ilmaistuna pelkästään F-avain, on yleisesti käytetty nuottiavain. Bassoavain osoittaa pienen oktaavin f-sävelen olevan viivaston neljännellä viivalla. Useimmat matalalle viritetyt soittimet käyttävät tätä avainta. Pianon vasemman käden osuus on myös yleensä kirjoitettu bassoavaimelle.
Nuottikirjallisuudessa harvinainen F-baritoniavain osoittaa pienen f:n paikan kolmannelle viivalle. Toisaalta baritoniavain-nimitystä on käytetty myös C-nuottiavaimesta, jossa c1:n paikka on osoitettu viidennelle viivalle. Lisäksi on olemassa subbassoavain, joka osoittaa pienen f:n paikan viidennelle viivalle.
C-nuottiavain

C-avain osoittaa yksiviivaisen C-sävelen, c1:n tai IPN:n mukaan C4:n (eli keski-C:n) paikan, joka on nuottiavaimen keskellä kahden C-kirjaimen välissä. Yleisimmät C-avaimista ovat alttoavain ja tenoriavain, mutta C-avaimella voidaan teoriassa osoittaa c1:n paikka mille tahansa viivalle. C-nuottiavain muistuttaa kahta ylösalaisin olevaa C-kirjainta, jotka ovat päällekkäin, ja avaimen eteen liitetään kaksi viivaa, joista ensimmäinen on paksumpi.
Mikäli C-avainta käytetään tenoriavaimena, c1:n paikka nuottiviivastolla on neljännellä eli toiseksi ylimmällä viivalla. Kun C-avainta käytetään alttoavaimena, c1 sijoittuu kolmannelle eli keskimmäiselle viivalle. Muun muassa sellon, fagotin ja pasuunan nuoteissa käytetään tenoriavainta, alttoviulun nuoteissa alttoavainta. Vanhemmissa nuoteissa esiintyvä sopraanoavain (c1 alimmalla viivalla) on nuottikirjallisuudessa harvinaisempi. Mezzosopraano-C-avaimessa c1:n paikka osoitetaan toiselle viivalle ja baritoniavaimessa viidennelle eli ylimmälle viivalle.
Perkussioavain

Perkussioavain osoittaa perkussio- eli rytmisoitinten soitettavat rytmit. Se merkitään kahdella pystypalkilla. Avainta ei tarvitse kuitenkaan aina sijoittaa nuottiviivastolle, vaan yksikin nuottiviiva riittää, sillä rytmisoitinta soitettaessa ei sävelkorkeutta useinkaan voi muuttaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nuottiavain Wikimedia Commonsissa
G-nuottiavain
F-nuottiavain
C-avain
Perkussio-avain
Oksasakset

Oksasakset
Oksasakset ovat puutarhatyökaluja, joita käytetään esimerkiksi puiden ja pensaiden oksien leikkaamiseen. Varsinaisesti oksasaksilla tarkoitetaan pieniä oksasaksia, joita kutsutaan myös sekatööreiksi. Niitä käytetään pienten oksien leikkaamiseen. Joskus puiden ja pensaiden leikkaamiseen käytetään pidempivartisia voimasaksia eli raivaussaksia, joilla voidaan leikata noin 5 cm paksuisia oksia. Pensasaidan leikkaamiseen voidaan käyttää myös pensassaksia.
Pieniä oksasaksia voidaan käyttää apuna myös kukkasidonnassa, perennojen syyshoidossa ja pistokkaiden ottamisessa. Niitä on kahta tyyppiä, jotka ovat ohileikkaava malli ja alasinmalli. Ohileikkaavat oksasakset soveltuvat paremmin nuorten tai ainakin elävien oksien leikkaamiseen, kun taas alasinmalli sopii paremmin kuivuneiden ja vanhojen oksien leikkaamiseen.
Aiheesta muualla

https://www.meillakotona.fi/artikkelit/puutarhan-leikkuutyövalineet-valintaopas
https://www.motonet.fi/fi/kategoria/2627/957162/Oksasakset-ja-pensassakset (Arkistoitu – Internet Archive)
Olavi Eronen

Olavi Vilhelm Eronen (23. syyskuuta 1903 Viipuri – 12. helmikuuta 1937 Nurmijärvi) oli suomalainen toimittaja.
Olavi Eronen syntyi rautatieläisen perheeseen. Hän suoritti keskikoulututkinnon Viipurin suomalaisessa lyseossa ja työskenteli sähkömiehenä Viipurissa ja Ensossa.
Vuonna 1926 Eronen ryhtyi opiskelemaan Kansalaiskorkeakoulun sanomalehtilinjalla Helsingissä. Hän oli harjoittelijana Suomen Sosialidemokraatissa ja ryhtyi opinnot keskeytettyään Työväen Sanomalehtien Tietotoimiston toimittajaksi. Eronen siirtyi vuonna 1931 Vaasaan Pohjanmaan Kansan päätoimittajaksi. Vuonna 1931 hänestä tuli kotkalaisen Eteenpäin-lehden päätoimittaja. Erosen pakinoitsijanimimerkki lehdessä oli Junkkari.
Sosiaalidemokraatteihin kuulunut Eronen oli kaupunginvaltuutettuna Vaasassa ja Kotkassa. Hän kuoli Nummelan keuhkotautiparantolassa.
Osmo Laine

| Osmo Laine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. helmikuuta 1914 Turku, Suomi
Kuollut: 19. syyskuuta 2004 (90 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  Kuvataiteilija, kriitikko
Osmo Johannes Laine (3. helmikuuta 1914 Turku – 19. syyskuuta 2004 Turku)  oli turkulainen kuvataiteilija ja kriitikko.  Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Väinö Laine ja Martta Laine (o.s. Manner). Osmo Laineen puoliso oli lastentarhanjohtaja Salme Laine (o.s. Saari) ja heille syntyi kaksi lasta Antti (Rimaaja),1942 ja Päivi-Anneli (Toikkanen), 1947. Osmo Laine debytoi Helsingissä vuonna 1938.
Osmo Laine kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua vuosina 1935–1937 ja Taideteollista keskuskoulua vuosina 1937–1941, 1945–1946. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1986.
Osmo Laine oli kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen ystävä. Laine kertoi Wäinö Aaltosesta Yleisradion haastattelussa, jonka hän antoi Wäinö Aaltosen museossa vuonna 1994.
Aiheesta muualla

Kirjav@ – Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Osmo Laine
Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto ry, KUNNIAJÄSENET 1948– (Arkistoitu – Internet Archive)
Elonet, Suomi-Filmi Oy: Piirustus taitona ja taiteena (1946), käsikirjoitus Osmo Laine
Paatinjoki

| Paatinjoki |
| --- | --- |
 Joki seututien 800 sillalta alavirtaan Otermalla toukokuussa 2010.
Alkulähde:  Paatinjärvi, Vaala  64°41.47′N, 27°04.02′E
Laskupaikka:  Otermanjärvi, Vaala  64°40.76′N, 27°02.94′E
Maat:  Suomi
Pituus:  3 km
Alkulähteen korkeus:  141,2 m
Paatinjoki on Oulujoen vesistöalueeseen kuuluva noin kolme kilometriä pitkä joki Kainuussa, Vaalan Paatinjärven ja Otermanjärven välillä. Joki alkaa Paatinjärven lounaiskolkasta Paatinsuon laidalta ja laskee Otermanjärveen Oterman kylän länsilaidalla Talliniemen kohdalla. Joen pudotus on 0,6 metriä. Jokivarsi on asumaton eikä sinne ole tieyhteyttä tai edes polkua. Seututie 800 tosin ylittää joen Oterman kylän kohdalla.
Olavi Eronen (everstiluutnantti)

Olavi Eronen (14. helmikuuta 1922 Viipuri – 27. marraskuuta 2017 Hamina) oli suomalainen everstiluutnantti ja toimi Suomen Ampujainliiton (SAL) valmennus- ja koulutuspäällikkönä 13 vuotta ja oli myös olympiakomitean valmennusvaliokunnan päällikkönä kahdeksan vuotta.
Olavi Eronen syntyi viipurilaiseen rautatievirkamiehen perheeseen. Hän kävi Viipurissa keskikoulun, ja talvisodan syttyessä hänestä tuli 17-vuotiaana JR 11:n komppanianpäällikön lähetti. Välirauhan aikaan syksyllä 1940 hän kävi Reserviupseerikoulun Niinisalossa. Pian jatkosodan syttymisen jälkeen hän yleni luutnantiksi. Sotien jälkeen Puolustusvoimissa vallinneen upseeripulan vuoksi hän palasi takaisin vuonna 1949 palvelukseen. Ilman kadettikoulua hän yleni aina everstiluutnantiksi viimeisen tehtävän vuonna 1977 ollessa Karjalan prikaatin esikuntapäällikkyys.
Erosen urheilumuotona oli ampumaurheilu. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa Eronen toimi Nykyaikaisen 5-ottelun toimitsijana Hämeenlinnan Ahvenistolla. Ammunnassa Eronen saavutti Puolustusvoimien edustusampumajoukkueessa kuten myös Ampujainliiton SM-kisoissa lukuisia mestaruuksia ja mitaleja. Suomen Ampujainliiton valmennus- ja koulutuspäällikkönä hän toimi 13 vuotta. Samaan aikaan hän toimi kahdeksan vuotta Olympiakomiteassa ja toimi valmennusvaliokunnassa puheenjohtajana. Hän oli mukana kaikkiaan viisissä kesäolympialaisissa. Vuoden 1972 Münchenin olympialaisissa hän toimi kiväärijoukkueen valmentajana ja vuoden 1976 Montrealin, 1980 Moskovan, 1984 Los Angelesin ja 1988 Soulin kisoissa valmennuspäällikkönä.
Ampujavalmentajauran jälkeen Eronen toimi aktiivisti sotaveteraanitoiminnassa kotiseudullaan Haminassa, jossa hän kuoli marraskuussa 2017.
Oscar von Sivers

| Oscar von Sivers> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. elokuuta 1988 (ikä 36) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Osku
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Djurgårdens IF (SEL) Kärpät (SML) HIFK (SML) Brynäs IF (SHL) KooKoo (SML) Iserlohn Roosters (DEL) JYP (SML) HC Pardubice (ČEL) HK Hradec Králové (ČEL) Södertälje SK (Allsv.)
Oscar von Sivers (o.s. Eklund) (s. 27. elokuuta 1988 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Elite Prospects -sivuston mukaan hän on fiksu kahden suunnan puolustaja, joka antaa hyvän avaussyötön, pelaa varmaa ja kypsää peliä sekä luistelee ja liikkuu hyvin. Eklund ei kuitenkaan varsinaisesti loista kiekollisena.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 2008 | jääkiekko |  |
Von Sivers voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2008. Ruotsin A-maajoukkueesta hän sai ensituntumaa keväällä 2011, jolloin von Sivers valittiin joukkueen ensimmäiseen MM-leiriryhmään. Yhteensä hän on pelannut yhdeksän A-maaottelua tehden neljä syöttöpistettä. Von Sivers on pelannut myös 20 nuorten maaottelua.