stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lähteellä
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Lähteellä on Wikiaineistossa  (Elias Lönnrotin alkuperäinen suomennos)
Lisää luettavaa aiheesta Lähde on Wikiaineistossa  (Gustaf Reinhold Blomqvistin suomennos)
Lisää luettavaa aiheesta Lähteellä on Wikiaineistossa  (Edvin Avellanin suomennos)
Lisää luettavaa aiheesta Lähteellä on Wikiaineistossa  (Johan Bäckwallin suomennos)
Lisää luettavaa aiheesta Lähteellä on Wikiaineistossa  (Kaarlo Forsmanin suomennos)
Länsiterminaali 2

| Länsiterminaali 2 |
| --- | --- |
 Terminaali sijaitsee aivan Tyynenmerenkadun päässä.
Osoite:  Tyynenmerenkatu 14
Sijainti:  Jätkäsaari, Helsinki
Koordinaatit:  60°8′58.93″N, 24°54′52.01″E
Valmistumisvuosi:  2017
Suunnittelija:  Tuomas Silvennoinen, PES-Arkkitehdit
Urakoitsija:  YIT
Omistaja:  Helsingin Satama
Käyttäjä:  Tallink Eckerö Line
Julkisivumateriaali:  teräs, lasi
Korkeus:  noin 20 m
Kerrosala:  13,800 m²
Tilavuus:  93,100 m3²
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Länsiterminaali 2 on  Helsingin Jätkäsaaressa sijaitseva matkustajaterminaali, joka on osa Länsisatamaa. Rakennus valmistui helmikuussa 2017 täydentämään lähellä sijaitsevaa vanhempaa Länsiterminaalia ja toi satama-alueelle kaksi uutta laivapaikkaa. Länsiterminaali 2:stä liikennöivät Tallinkin M/S MyStar ja M/S Megastar sekä Eckerö Linen M/S Finlandia.
Kaksikerroksisen terminaalin odotusaula sijaitsee ylemmässä kerroksessa. Terminaalissa toimivat myös kahvila ja ravintolabaari.
Terminaalin rakennuskustannus oli noin 45 miljoonaa euroa, ja pääurakoitsijana toimi YIT. Rakentamisessa käytettiin 6 500 neliön verran lasia. Terminaali voitti Vuoden teräsrakenne -palkinnon.
Kuvia

Sisäänkäynti
Odotusaula
Rakennus valaistaan aurinkovoimalla.
Matkustajia palvelevat raitiovaunulinjat 1T, 7, 8T ja 9/B, joista molemmat kulkevat päärautatieasemalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Länsiterminaali 2 Wikimedia Commonsissa
Helsingin satama: Länsiterminaali 2
Lüdenscheid

| Lüdenscheid |
| --- | --- |

 vaakuna
 Lüdenscheid
 Koordinaatit: 51°13′N, 7°38′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Arnsberg
Piirikunta:  Märkischer Kreis
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dieter Dzewas (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  86,73 km²
Korkeus:  232–539 m
Väkiluku (2011):  73 762
 
 www.luedenscheid.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lüdenscheid on kaupunki Saksan Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Se on piirikuntansa keskuskaupunki. Kaupungissa asuu noin 73 700 ihmistä, ja se on pinta-alaltaan 86,73 neliökilometrin suuruinen. Asukkaista noin 16 prosenttia on ulkomaalaisia.
Lüdenscheidin asukasluvun kehitys
Lüdenscheid sai kaupunginoikeudet 1200-luvun toisella puoliskolla. Kaupunki oli 1400- ja 1500-luvuilla Hansaliiton jäsen. Vuonna 1815 kaupungista tuli osa Westfalenia.
Ystävyyskaupungit

Brighouse (Yhdistynyt kuningaskunta)
Den Helder (Alankomaat)
Leuven (Belgia)
Myslenice (Puola)
Romilly-sur-Seine (Ranska)
Taganrog (Venäjä)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivusto
Luginomassaseinä

Albert Luginon patenttihakemuksessa vuodelta 1901 muottina käytetään puurimoista tehtyä mattoa, joka kääritään irti seinästä sen kuivuttua.
Luginomassaseinä, puhekielessä kanankakkaseinä tai kananpaskaseinä, on siirrettävän muotin avulla paikalla muovaamalla tai rappamalla tehty kivirakenteinen seinä. Menetelmän kehitti berliiniläinen Albert Lugino, joka sai sille yhdysvaltalaisen patentin vuonna 1903. Kuviopintaisella tai rivoitetulla muotilla saadaan aikaan epätasainen seinäpinta, joka toimii hyvin pintarappauksen tartuntapintana. Noin 6 tunnin kuivumisajan jälkeen muotti poistetaan, jolloin seinä jää pysyyn.
Suomessa luginomassaseinää käytettiin 1920-40-luvuilla betonirakenteisten kerrostalojen ei-kantavien väliseinien rakenteena. Lisenssin valmistusmenetelmään hankki tehtailija Ernst Tilgmann. Suomalaisissa seinissä massan materiaalina käytettiin kipsiä, koksikuonaa ja hiekkaa. Nimensä "Kanasen seinä" sai Tilgmannin työnjohtaja Kanasen mukaan. Äänieristävänä seinänä asuntojen välissä käytettiin yleensä kaksinkertaista luginomassaseinää ilmaraon erottamana. Huonon maineensa seinärakenne on saanut sen pintarappauksessa usein käytetystä heikkorakenteisesta laastista.
MP4

| MP4 |
| --- | --- |

Tiedoston tyyppi:  säiliömuoto
Standardi(t):  ISO/IEC 14496-14
Avoimuus:  Avoin tiedostomuoto
MP4 tai M4A eli MPEG-4 Part 14 on säiliömuoto, joka on laajennettu Applen QuickTime-mediasoittimessa käytetystä muodosta sekä MPEG-4 Part 12:sta. MP4 sisältää yleensä videokuvaa ja ääntä, mutta kuvan ja äänen lisäksi se voi myös sisältää tekstityksen. MP4 toistuu useimmilla mediasoittimilla, kuten QuickTime Playerilla, Winampilla ja VLC media playerilla. Joihinkin ohjelmiin on ladattava erillinen koodekki, jotta MP4 saadaan toimimaan. MP4 on myös mobiilivideoiden tallennusmuoto, jota käytetään erityisesti Nokian puhelimien videoissa.
Osa ohjelmista saattaa tunnistaa MP4-tiedoston M4A:ksi, joka on sama tiedostomuoto kuin MP4, mutta sisältää yleensä vain ääntä.
M4V

M4V-tiedostomuoto on MPEG-4:n muunnelma. Erona on se, että M4V voidaan kopiosuojata Applen FairPlay DRM -ohjelman avulla. M4V:tä käytetään iTunes-verkkokaupan tallenteissa kuten televisio-ohjelmien jaksoissa, musiikkivideoissa ja täyspitkissä elokuvissa.
Aiheesta muualla

What is an MP4 file? (englanniksi)
Lösingin kihlakunta

Lösingin kihlakunnan sijainti Itä-Götanmaan läänin kartalla.
Lösingin kihlakunta (ruots. Lösings härad) oli kihlakunta Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 177,20 neliökilometriä ja asukasluku 4 465 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Tingstad, Furingstad, Styrstad, Dagsberg ja Krokek.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat kuuluvat nykyään Norrköpingin kuntaan.
Lösingin kihlakunnan vaakuna
Lübeck (1813)

| Lübeck |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arkangeli
Kölinlasku:  10. maaliskuuta 1810
Laskettu vesille:  19. heinäkuuta 1813
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Espanjalle 1818
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 093,25 t
Pituus:  54,25 m (köli)
Leveys:  14,63 m
Syväys:  5,87 m
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 x 36 naulan lyhyttä tykkiä ylempi tykkikansi: 30 x 24 naulan lyhyttä tykkiä puoli- ja etukansi: 18 x 8 naulan tykkiä
Lübeck oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1813 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1810. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1813.
Palvelus

Alus purjehti elokuusta lokakuuhun 1813 Arkangelista kontra-amiraali Mollerin mukana Tallinnaan. Alus risteili 1814 ja 1816 Itämerellä. Se kuljetti 1817 venäläisiä joukkoja amiraali Crownin laivueessa Calaisista.
Palvelus > Alejandro I

Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra-amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Numancia..
Alus määrättiin 18. huhtikuuta 1820 Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi, joka jäi kuitenkin täyttämättä aluksen ollessa Cádizissa. Se oli 1821 Cartagenassa reservissä. Alus asetettiin 13. joulukuuta 1821 myyntäväksi ja myytiin 12. maaliskuuta 1822 muiden Venäjältä hankittujen alusten kanssa.
Länsitie

Länsitie eli Porin läntinen ohikulkutie on vuonna 1986 valmistunut noin 5,3 kilometrin pituinen Valtatie 8:n ja E8-tien osuus. Ohitustie kulkee Porin keskustan länsipuolella Kokemäenjoen suiston halki. Kaksikaistaisen Länsitien liikennemäärä on noin 10 200 ajoneuvoa vuorokaudessa (2010).
Historia

Turun ja Oulun välinen reitti nimettiin valtatie 8:ksi vuonna 1938. Porin kohdalla se kulki kaupungin ydinkeskustan kautta aina Länsitien valmistumiseen saakka. Valtatie 8 halkoi kaupungin muun muassa kauppatorin ohitse kulkevaa Yrjönkatua pitkin, jonka jälkeen se ylitti Kokemäenjoen kapeaa Porinsiltaa myöden. Tämän jälkeen valtatie jatkoi kohti pohjoista Isosannan ja Toejoen kaupunginosien kautta. Vuonna 1974 avattiin moderni ja leveämpi Linnansilta, jolle valtatie 8:n liikenne ohjattiin. Samalla sen reitti siirrettiin Yrjönkadulta pari korttelia idempänä kulkevalle Vähälinnankadulle.
Porin ohitustien suunnittelu aloitettiin 1970-luvun jälkipuoliskolla. Varsinaiset rakennustyöt pääsivät käyntiin 1980-luvun alkuvuosina ja tie valmistui lopulta vuonna 1986.
Reitti

Rauman suunnasta tuleva valtatie 8 yhtyy Isomäen kaupunginosassa Mäntyluotoon johtavaan Valtatie 2:een. Vajaan parin kilometrin kuluttua siitä erkanee Tikkulassa varsinainen Länsitie, joka kulkee aluksi taajama-alueella ja sen jälkeen Kokemäenjoen suistoalueen halki. Länsitie ylittää neljä Kokemäenjoen sivuhaaraa sekä Hevosluodon, Kvistiluodon ja Hanhiluodon saaret. Suiston ohitettuaan Länsitie päättyy Hyvelän kaupunginosassa keskustasta tulevaan Valajankadun eli Vanhan Vaasantien (yhdystie 2660) risteykseen, johon myös entinen keskustan halkonut valtatie 8:n osuus päättyi.
Länsitien sillat

Turunsilta (ylittää Karjarannantien sekä Tampere–Pori-radan)
Hevosluodon silta (94 m)
Lanajuovan silta (25 m)
Hanhiluodon silta (89 m)
Luotsinmäen silta (185 m)
Maceió

| Maceió |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Maceión sijainti Alagoasissa
 Maceió
 Koordinaatit: 9°39′57″S, 35°44′06″W 
Valtio:  Brasilia
Osavaltio:  Alagoas
Suuralue:  Leste Alagoano
Ala-alue:  Maceio
Väkiluku (2010):  932 748
 
 www.maceio.al.gov.br 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maceió on kaupunki Alagoasin osavaltiossa, Brasiliassa. Se on osavaltionsa pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki. Kunnan asukasluku oli 932 748 vuonna 2010. Meceió sijaitsee Mundaujärven ja Atlantin rannalla ja on suosittua matkailualuetta. Trooppisen ilmaston ansiosta alueen vuotuinen keskilämpötila on 25 °C ja sää on pääasiassa aurinkoinen [lähde? ].
Maceió on kehittynyt kahdessasadassa vuodessa pienestä kalastuskylästä suurkaupungiksi.[lähde? ] Kylä alkoi 1800-luvun alussa kasvaa valtavasti, kun sinne rakennettiin satama. Alagoaksen pääkaupunki siitä tuli 1839.
Maceióssa sijaitsee Alagoaksen valtiollinen yliopisto sekä Zumbi dos Palmaresin kansainvälinen lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maceió Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Maceió Wikivoyagessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Maceió
Käännös suomeksi
Mad Catz

| Mad Catz Global Limited>  |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1989 (Mad Catz Interactive, Inc.) 4. tammikuuta 2018 (Mad Catz Global Limited)
Kotipaikka:   Kowloon, Hongkong
Liikevaihto:   90 000 000 USD (2014)
Henkilöstö:  227 (2014)
Kotisivu:  www.madcatz.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mad Catz Global Limited (aiemmin Mad Catz Interactive, Inc.) on kiinalainen elektroniikkayhtiö, joka keskittyy pelialan tuotteisiin. Se valmistaa pelihiiriä, näppäimistöjä ja muita oheislaitteita.
Yhtiö perustettiin vuonna 1989. Sen pääkonttori sijaitsee Kowloonissa Hongkongissa. Vuonna 2014 sillä oli 227 työntekijää.
Vuonna 2007 Mad Catz osti JoyTechin Take-Twolta 3,7 miljoonalla dollarilla. Saman vuoden marraskuussa Mad Catz osti peliohjaimia ja muita oheislaitteita valmistavan eurooppalaisen Saitekin 30 miljoonalla dollarilla. Mad Catz myöhemmin myi Saitekin Logitechille syyskuussa 2016 13 miljoonalla dollarilla karsiakseen tuoteportfoliotaan kasvun optimoimiseksi.
Vuonna 2014 yhtiön liikevaihto oli 90 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, edellisenä vuonna 123 miljoonaa.
30. maaliskuuta 2017 Mad Catz hakeutui konkurssiin.
4. tammikuuta 2018 Mad Catzin omistajaksi tuli yrityksen entisten tehdastyöntekijöiden perustama kiinalainen holdingyhtiö Mad Catz Global Limited, ja samalla uutisoitiin Mad Catzin paluusta. Tämän lisäksi Mad Catz julkisti uusia tuotteita, joita esiteltiin saman vuoden CES-messuilla. PR-henkilö Alex Verreyn mukaan Mad Catzin on tarkoitus keskittyä laatuun määrän sijaan, ja "epärealistisiksi" katsottuja tuotteita on tarkoitus julkistaa vähemmän.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mad Catz Wikimedia Commonsissa
Verkkosivut (englanniksi)
Maa nimeltä Nuuksio

| Maa nimeltä Nuuksio |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mauri Leivo
Kuvittaja:  Mauri Leivo
Kansitaiteilija:  Mauri Leivo (kuvat ja ulkoasu)
Kieli:  suomi, englanti
Genre:  luontokuvakirja
Kustantaja:  Docendo
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  144
ISBN:  978-952-291-024-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maa nimeltä Nuuksio on luontovalokuvaaja Mauri Leivon teos, jossa hän kuvin ja tekstein kertoo Nuuksion ja siihen kuuluvan Nuuksion kansallispuiston historiasta ja nykypäivästä. Kirja on ilmestynyt vuonna 2013, ja sen on julkaissut Docendo. Tekstit ovat suomeksi ja englanniksi.
Leivo on aikaisemmin julkaissut Nuuksiosta teoksen Nuuksio – miljoonan ihmisen erämaa (2003). Hän asui 1980-luvulta lähtien Nuuksion lähituntumassa, joskin on sittemmin muuttanut Porvooseen.
Marco Aurélio Gubiotti

Marco Aurélio Gubiotti (s. 21. lokakuuta 1963 Ouro Fino) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pouso Alegren arkkihiippakuntaan 14. joulukuuta 1989 ja nimitettiin Itabira-Fabricianon hiippakunnan johtoon 21. helmikuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Francisco Rezende Dias, jota avustivat Ricardo Pedro Chaves Pinto Filho ja Darci José Nicioli.
Madeirankurjenpolvi

| Madeirankurjenpolvi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Geraniales
Heimo::  Kurjenpolvikasvit
Suku::  Kurjenpolvet Geranium
Laji::  maderense
Kaksiosainen nimi
 Geranium maderense  Yeo (1969) 
Katso myös
   Madeirankurjenpolvi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Madeirankurjenpolvi (Geranium maderense) on Madeiralla kotoperäisenä kasvava uhanalainen kurjenpolvilaji. Se on puutarhakasvina levinnyt luontoon myös Isossa-Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa.
Madeirankurjenpolvi luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi harvinaisuutensa vuoksi, sillä lajia kasvaa Madeiralla alle 50 luonnonvaraista yksilöä kolmessa esiintymässä. Se esiintyy saaren pohjoisosan pohjoisrinteillä kallionkielekkeillä. Lajin yksilömäärä on pysynyt vakaana, mutta maankäytön muutokset, vieraslajit tai satunnaistekijät saattavat uhata luonnonpopulaatioita. Toisaalta kasvia viljellään nykyisin puutarhoissa useissa maissa.
Maceratan maakunta

Maceratan maakunta (ital. Provincia di Macerata) on maakunta Marchen hallintoalueella Keski-Italiassa Adrianmeren rannalla.
Maceratan maakunnan pinta-ala on 2 779 km2 ja asukasluku noin 320 000. Maakunta muodostuu 55 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Macerata.
Maantiede

Pääkaupungin lisäksi muita yli 15 000 asukkaan kaupunkeja ovat Civitanova Marche, Recanati, Tolentino ja Potenza Picena.
Alueelle ovat tyypillisiä pikkukaupungit ja kumpuileva maasto: yli puolet maakunnasta on vuoristoa, viidennes kukkulamaastoa, kun taas tasankoa on vain rannikolla.
Maceratan maakunnan alueella on Monti Sibillinin kansallispuisto sekä kaksi luonnonsuojelualuetta: Abbadia di Fiastra ja Torrichio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maceratan maakunta Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (italiaksi)
Recanatin kaupunkia.
Maceratan maakunta
Apiro | Appignano | Belforte del Chienti | Bolognola | Caldarola | Camerino | Camporotondo di Fiastrone | Castelraimondo | Castelsantangelo sul Nera | Cessapalombo | Cingoli | Civitanova Marche | Colmurano | Corridonia | Esanatoglia | Fiastra | Fiuminata | Gagliole | Gualdo | Loro Piceno | Macerata | Matelica | Mogliano | Monte Cavallo | Monte San Giusto | Monte San Martino | Montecassiano | Montecosaro | Montefano | Montelupone | Morrovalle | Muccia | Penna San Giovanni | Petriolo | Pieve Torina | Pioraco | Poggio San Vicino | Pollenza | Porto Recanati | Potenza Picena | Recanati | Ripe San Ginesio | San Ginesio | San Severino Marche | Sant’Angelo in Pontano | Sarnano | Sefro | Serrapetrona | Serravalle di Chienti | Tolentino | Treia | Urbisaglia | Ussita | Valfornace | Visso
MLB:n varaustilaisuus

MLB:n varaustilaisuus on vuosittainen kesäisin järjestettävä tilaisuus, jossa Major League Baseball -seurat varaavat pelaajia high schoolista, yliopistoista ja amatööriseuroista. Tilaisuus on järjestetty vuodesta 1965 lähtien. Muista Pohjois-Amerikan suurista ammattilaissarjoista – NFL:stä, NBA:sta ja NHL:stä – poiketen MLB:n varaustilaisuus järjestetään keskellä kautta eikä kauden jälkeen.
Varausjärjestys määräytyy edellisen kauden tulosten perusteella niin, että huonoin joukkue saa itselleen ensimmäisen varausvuoron. Tilaisuudessa on yhteensä 40 kierrosta, joten se on moninkertaisesti pidempi kuin muiden suurten sarjojen vastaavat.
Lugnaquilla

Lugnaquilla lännestä.
Lugnaquilla (iiriksi Log na Coille) on yksi Irlannin korkeimmista vuorista, sen korkeus on 925 metriä.[lähde? ] Sitä korkeampia ovat vain kolme Macgillycuddy’s Reeks -vuoriketjun huippua  ja Mount Brandon. Lugnaquilla on osa Wicklowvuoria ja sijaitsee Wicklow’n kreivikunnassa maan itäosassa. Hyvällä säällä sieltä näkee Walesin Snowdoniaan asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lugnaquilla Wikimedia Commonsissa
Lugné-Poe

Lugné-Poë
Lugné-Poë eli Aurélien François Marie Lugné (1869–1940) oli ranskalainen näyttelijä, teatteriarvostelija ja teatterinjohtaja. Hän perusti 1894 Théâtre de l'Œuvre -nimisen näyttämön, jonka ohjelmana oli esittää Ranskassa erityisesti nuorien kotimaisten kirjailijoiden draamoja mutta myös ulkomaisten, kuten Gerhart Hauptmannin, Henrik Ibsenin, Maurice Maeterlinckin ja Gabriele D’Annunzion. Lugné-Poë teki seurueineen useita vierailuja ulkomaille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lugné-Poe Wikimedia Commonsissa
Löparö

Löparö
| --- | --- |
Sijainti:  Sipoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Löparö on saari Suomenlahdessa Sipoon rannikolla. Saarella on Löparön kartano, joka kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Löparön kylä on vielä 1700-luvulla sijainnut kartanon etelän puoleisella mäellä. Se autioitui luultavasti 1800-luvun alkupuoliskolla. Saaressa kartanon alueella on valmistettu kalkkia, ruutia ja säilykkeitä. Metsissä on jälkiä 1500-luvulla käytetyistä salpietariuuneista.
1970-luvun puolivälissä Löparö oli Inkoon Kopparnäsin rinnalla vahva ehdokas pääkaupunkiseudulle suunnitellun ydinvoimalan sijoituspaikaksi.
Aiheesta muualla

Tmi Lauri Putkonen: Yhteenveto Sipoon saariston ja rannikon osayleiskaava-alueen kulttuurihistoriallisista arvoista (Raportti) sipoo.fi.  2.3.2008. Arkistoitu 21.2.2014. Viitattu 16.12.2017.
Susanna Eskola: Rajamerkkien vartijat - Maariidat Helsingin ja Sipoon pitäjissä 1630–1669 (Pro gradu -tutkielma) helda.helsinki.fi.  5.6.2006. Viitattu 16.12.2017.
Majakanvartijat

| Majakanvartijat Arja Koriseva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2019
 Kesto: 35.40
 Levy-yhtiö: Avart Pop
Arja Korisevan muut julkaisut
| Joulukirkossa 2012 | Majakanvartijat 2019 |   |
Majakanvartijat on Arja Korisevan studioalbumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2019.
Kappaleet

Majakanvartijat – 3.52
Enkelin silmin – 3.05
Entä huomenna – 3.50
Enkeleitä yövuorossa – 4.23
Leipää, lempee, lämpöö – 4.04
Pieni sydän – 2.50
Nocturne – 3.18
Maailma on kaunis – 3.09
Lainaa vain – 3.52
Se on rakkautta oikeaa – 3.13
Maailman Ympäri

Priman talo, jossa elokuvateatteri sijaitsi.
Maailman Ympäri oli Turun ensimmäinen elokuvateatteri. Rohdoskauppias Wilhelm Willbergin vuonna 1905 perustama elokuvateatteri toimi nykyisen Yliopistonkadun ja Aurakadun kulmassa sijainneessa Priman talossa vain kaksi ja puoli vuotta, minkä jälkeen se joutui antamaan tilaa suuremmille ja uudenaikaisemmille elokuvateattereille. Maailman Ympäri suljettiin vuoden 1908 keväällä.
Historia

Turun ensimmäinen varsinainen elokuvateatteri Maailman Ympäri avattiin 17. marraskuuta 1905 Venäjän Kirkkokadun (nykyinen Yliopistonkatu) ja Aurakadun kulmassa sijaitsevaan Priman taloon. Elokuvateatterin perusti rohdoskauppias Wilhelm Willberg, joka myös omisti Priman talon. Willbergin teatteri oli suhteellisen vaatimaton, sillä siellä oli tilaa vain sadalle katsojalle, istumapenkit oli rakennettu lankuista eikä eteistiloja ollut lainkaan. Liput myytiin oven vieressä olleesta luukusta kadulle, ja konehuone sijaitsi sisäänkäynnin yläpuolella.
Willberg myi elokuvateatterin vain puoli vuotta sen perustamisen jälkeen tamperelaiselle Maat ja Kansat Oy:lle. Hän ei kuitenkaan jättänyt elokuva-alaa, vaan perusti Turun Humalistonkadulle suuremman ja uudenaikaisemman Biografi teatterin. Maailman Ympäri -elokuvateatteri jäi pian Biografi teatterin varjoon, ja niinpä Maat ja Kansat Oy päätti myös rakennuttaa uudenaikaisemman Metropol-elokuvateatterin Hamburger Börsin sisäpihalle. Tämän uuden elokuvateatterin myötä Maailman ympäri -teatteri päätettiin lopettaa vuoden 1908 keväällä. Se ehti olla toiminnassa vain kaksi ja puoli vuotta.
Aiheesta muualla

Maskula, Tapani: Herra Auer ja pökkivien veturien aika. Turun Sanomat 21.1.2015.
Mäkilä, Jari: Turun Elokuvateatterien Historia (Arkistoitu – Internet Archive). Elektroninen aineisto, 2005.
Pajasta Palatsiin: Turun elokuvaelämän historia. Toim. Ari-Honka-Hallila, Helena Honka-Hallila, Hanna Kangasniemi, Hannu Salmi. Lähikuva-Yhdistys, Turun elokuvakerho, Varsinais-Suomen elokuvakeskus, Turku 1997.
Lönnströmin taidemuseo

| Lönnströmin taidemuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Taidemuseo, museo 
Osoite:  Syväraumankatu 41, 26100 Rauma  
Sijainti:  Rauma 
Kotisivut:  lonnstromintaidemuseo.fi 
Koordinaatit:  61°08′28″N, 21°28′59″E
 fiLönnströmin taidemuseo 
Lönnströmin taidemuseo on taidemuseo Raumalla. Lönnströmin taidemuseo on toteuttanut vuodesta 2016 alkaen nykytaiteen projekteja tiiviissä yhteistyössä kuvataiteilijoiden kanssa. Kuvataiteilijat voivat lähettää vuosittain avoimen haun kautta projektiehdotuksiaan museolle. Lönnströmin taidemuseo oli ehdolla Vuoden museoksi 2019.
Lönnströmin taidemuseo toimi vuosina 1993-2014 kaupungin keskustassa Valtakadulla. Teresia ja Rafael Lönnströmin Säätiö luopui Valtakadun kiinteistöstä vuonna 2015. Nykyisin Lönnströmin taidemuseo toimii ns. seinättömänä museona ja toteuttaa nykytaiteen projekteja yhteistyössä kuvataiteilijoiden kanssa.
Lönnströmin taidemuseon ensimmäisessä projektihaussa vuonna 2015 valittiin toteutettavaksi taiteilijaryhmä IC-98:n projekti Khronoksen talo. Toisessa projektihaussa 2016 valittiin kuvataiteilija Jani Ruscican projekti Flatlands ja kolmannessa haussa 2017 Tellervo Kalleisen ja Oliver Kochta-Kalleisen projekti Keskustelupuisto. Neljännessä projektihaussa 2018 toteutettavaksi projektiksi valittiin kuvataiteilija ja kuvanveistäjä Raimo Saarisen Kelluva saari. Viidenneksi toteutettavaksi projektiksi valittiin 2020 kuvataiteilija Nastja Säde Rönkön projekti Survival Guide for a Post-Apocalyptic Child eli Selviytymisopas maailmanlopun lapselle.Kuudenneksi Lönnström-projektiksi valittiin 2021 mediataiteilija Milja Viidan kokeellinen elokuva Fata Morgana. Seitsemänneksi Lönnström-projektiksi valittiin 2023 kuvanveistäjä Pia Sirénin Big Botanic.
Teresia Lönnströmin testamentissaan 1987 perustama säätiö toimi aikaisemmin nimellä Teresia ja Rafael Lönnströmin säätiö. Vuodesta 2020 säätiön nimi on ollut Lönnströmin taidemuseo sr. Säätiö ylläpitää Lönnströmin taidemuseota sekä Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseota.
Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseo esittelee säätiön perustajien Teresia ja Rafael Lönnströmin kodin ja taidekokoelman. Kotimuseo sijaitsee Syväraumanlahden rannalla osoitteessa Syväraumankatu 41.
Aiheesta muualla

www.lonnstromintaidemuseo.fi