stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syvä valtio

Syvä valtio (engl. Deep state) on valtiotieteilijöiden käyttämä käsite valtion virkamiesten ja etenkin sen väkivaltakoneistojen harjoittamasta poliittisesta vallankäytöstä.
Patrick H. O'Neilin mukaan "syvä valtio" tarkoittaa pakkovaltaa käyttävien instituutioiden, toimijoiden ja suhteiden kokonaisuutta, joka toimii puolustuksen, tiedustelun ja poliisitoimen muodollisten rakenteiden ulkopuolella, Se toimii poliittisessa valvonnassa ja nauttii laajaa autonomiaa oikeuttaen olemassaolonsa kansakuntaa uhkaavien eksistentiaalisten vaarojen torjunnalla.
Historia

Alun perin termillä viitattiin Turkissa oletettuun maata ohjaavaan sotilaiden, tuomareiden, poliitikkojen ja rikollisten piiriin, jossa demokratia olisi ollut vain kulissi.
Yhdysvalloissa 2010-luvulla termi yleistyi Donald Trumpin ja hänen kannattajiensa puheissa. Heidän mukaansa Barack Obaman hallinnosta periytyi Trumpin hallintoon virkamiehiä, jotka yrittivät estää Trumpin politiikan toteutumisen.
Kehitys salaliittoteoriaksi

Salaliittoversiossa "deep state" tarkoittaa valtion sisällä väitetysti olevia salaisia virkamiesten verkostoja, joiden tavoitteena on vaikuttaa lain ulkopuolisilla keinoilla hallituksen politiikkaan tai heikentää ja manipuloida sitä. Yleensä heitä olisi byrokraattisissa virastoissa ja korkeissa armeija- ja tiedusteluviroissa. Populistien kritiikin mukaan syvä valtio on omia etujaan ajava teknokratia, joka ei ole vastuussa äänestäjille. Isommassa merkityksessä syvällä valtiolla voidaan tarkoittaa QAnon-salaliittoteoriassa esiintyvää uskomusta pienestä valtaeliitin ryhmästä, jonka uskotaan hallitsevan maailmaa.
ABC Newsin ja The Washington Postin huhtikuussa 2017 teettämän kyselyn mukaan lähes puolet yhdysvaltalaisista uskoi syvän valtion olemassaoloon, mutta 35 prosenttia kyselyyn vastanneista piti sitä vain salaliittoteoriana.
Helsingin Sanomien mukaan "deep state" on konservatiivien ja äärioikeiston käyttämä termi kuvitellusta kansakunnan sisäisestä vihollisesta, joka käyttää piilotettua valtaa.
Max Cavalera

| Massimiliano Antonio Cavalera |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1969 (ikä 55)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Max Possessed
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1984–
Tyylilajit:  heavy metal, groove metal, thrash metal, death metal, nu metal
Soittimet:  laulu, kitara, basso, berimbau, sitar, sampler, talk box, agogô, chains
Yhtyeet:  Cavalera Conspiracy, Killer Be Killed, Max & Iggor Cavalera, Metal All Stars, Soulfly, Guerrilha, Nailbomb, Sepultura
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Massimiliano Antonio "Max" Cavalera (s. 4. elokuuta 1969 Belo Horizonte, Brasilia) on brasilialainen metallimuusikko. Hän soittaa veljensä Igorin kanssa yhtyeessä nimeltä Cavalera Conspiracy, jolta ilmestyi ensimmäinen levy, Inflikted, maaliskuussa 2008. Cavalera oli metalliyhtye Sepulturan alkuperäinen laulaja-kitaristi, hän soitti yhtyeessä vuosina 1984–1996.
Cavaleran riitauduttua muiden Sepulturan jäsenten kanssa hän lähti yhtyeestä ja perusti vuonna 1997 Soulfly-yhtyeen. Cavalera vaikutti 1990-luvulla myös yhtyeessä nimeltä Nailbomb. Monissa hänen kirjoittamissaan lauluissa keskeisiä teemoja ovat yhteiskunta, politiikka, uskot ja uskonnot.
Max Cavalera muutti 1990-luvun alussa Phoenixiin Arizonaan manageri-vaimonsa Glorian (o.s. Bujnowski) kanssa. Gloria on syntyperältään yhdysvaltalainen.
Max Cavaleran nimikkosoitin on ESP:n signature-malli. Cavalera on käyttänyt usein myös ESP-kitaroita, joissa on tyylitelty Brasilian lippu. Hän pitää kitarassaan yleensä vain neljää äänialaltaan alinta kieltä.
Max Cavalera on tehnyt musiikkia muun muassa seuraavien artistien ja yhtyeiden kanssa:
Sepultura
Fred Durst
Chino Moreno
Roy Mayorga
Logan Mader
DJ Lethal
Ill Bill
Ross Robinson
Chuck Jonhson
Richard Kaplan
Corey Taylor
Tom Araya
Sean Lennon
Christian Machado
Mike Patton
Evan Seinfeld
Richie Cavalera
Dino Cazares
Marc Rizzo
David Ellefson
Rob Agnello
Jackson Bandeira
Burton C. Bell
Grady Avenell
Marcelo Dias
Joe Nunez
Bobby Burns
Apocalyptica
Dave Grohl
Five Finger Death Punch
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Max Cavalera Wikimedia Commonsissa
Soulflyn virallinen sivu
Sepulturan virallinen sivu
Soulfly Roadrunner Records
Sepultura
| --- | --- |
Studioalbumit:  Morbid Visions  Schizophrenia  Beneath the Remains  Arise  Chaos A.D.  Roots  Against  Nation  Roorback  Dante XXI  A-Lex  Kairos  The Mediator Between Head and Hands Must Be the Heart  Machine Messiah  Quadra 
Kokoelmat:  The Best of Sepultura 
Livealbumit:  Under a Pale Grey Sky  Live in São Paulo  Metal Veins – Alive in Rock in Rio  Sepulquarta 
EP:t:  Bestial Devastation  Revolusongs 
Soulfly
| --- | --- |
Studioalbumit:  Soulfly  Primitive  3  Prophecy  Dark Ages  Conquer  Omen  Enslaved  Savages  Archangel  Ritual  Totem 
EP:t:  Tribe 
Singlet:  Tribe  Bleed  Umbabarauma  Back To The Primitive  Unleash  Rise of the Fallen  World Scum  Bloodshed  Master of Savagery  Ayatollah of Rock 'n' Rolla  We Sold Our Souls to Metal  Sodomites  Archangel  Titans  No Hope No Fear  Evil Empowered  Ritual  Dead Behind the Eyes  Superstition  Scouring the Vile  Filth Upon Filth 
DVD:t:  Song Remains Insane 
Musiikkivideot:  Bleed  Back to the Primitive  Seek 'n' Strike  Prophecy  Carved Inside  Frontlines  Innerspirit  Unleash  Rise of the Fallen  World Scum  Bloodshed  Archangel  Filth Upon Filth 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana
Eero Nelimarkka

| Eero Nelimarkka |
| --- | --- |
 Omakuva 1920-luvulta. Taiteilijalle oli tuona aikana tyypillistä luoda kasvonpiirteet yksittäisillä siveltimenvedoilla ja antaa pohjustuksen kuultaa kuvapinnan läpi. Huomionarvoista on myös Nelimarkan omakuville tyypillinen "lymyilevä katse" sekä vastavärien käyttö ihon korostamiseksi.lähde?
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1891 Vaasa
Kuollut: 27. marraskuuta 1977 (86 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Ala:  maalaustaide, kuvanveisto, taidegrafiikka
Taidesuuntaus:  Marraskuu ryhmä, realismi,
Palkinnot
 Pro Finlandia 1956 
Eero Aleksander Nelimarkka (10. lokakuuta 1891 Vaasa – 27. marraskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan parhaiten pohjalaisista lakeusmaalauksista mutta hän tuotti myös muotokuvia ajan vaikuttajista, perheenjäsenistään sekä pohjalaisten tupien emännistä ja isännistä. Kuva-aiheisiin lukeutuu myös interiöörejä, asetelmia sekä kaupunkikuvaelmia. Eero Nelimarkka oli Eero Järnefeltin oppilas. Hän avioitui Saima Alaviitalan kanssa vuonna 1918. Pariskunnalla oli neljä lasta. Vuonna 1956 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla, ja professorin arvonimen Nelimarkka sai vuonna 1966.
Elämänvaiheet > Vaikea alkutaival

Nelimarkka syntyi kahdeksanlapsisen perheen kuopukseksi Vaasassa vaivaistaloon. Taiteilijan vanhemmat Maria ja Erkki Nelimarkka olivat kotoisin Alajärveltä, jossa suvut olivat eläneet jo 1700-luvulta lähtien. Suku oli musikaalinen, perheenisä Erkki lauloi ja soitti viulua. Äidin isä oli ammatiltaan hääsoittaja. Perhe oli siirtynyt paremman toimeentulon toivossa ensin Helsinkiin ja asettunut sen jälkeen Vaasaan. Erkki oli syvästi uskonnollinen ja teki oletettavasti saarnamatkoja. Hän toimi räätälinä ja kuoli Vaasassa mielisairaalassa Eeron ollessa 9-vuotias. Kuoleman myötä perhe muutti köyhäintalosta kaupungin vuokra-asuntoon. Heillä oli omaisuutenaan ainoastaan tyhjä kaappi, pyöreä kaksiosainen pöytä, lavitsa ja leveä sänky.
Elämänvaiheet > Kisällivuodet

Kansakoulun käytyään Nelimarkka haaveili opintojen jatkamisesta lyseossa mutta varojen uupuessa hän päätyi sokerileipurin oppiin. Hän teki kisällinäytteensä 15-vuotiaana, saaden "sällin" paperit Waasan tehdas ja käsityöläisyhdistykseltä 10.6.1907. Valmistumisen yhteydessä hän sai myös apurahan ulkomaista opintomatkaa varten ja vesivärit sekä erillisen kehotuksen jatkaa piirustus- ja maalausharrastustaan. Nelimarkka jäljensi kouluaikanaan japanilaisia ja kiinalaisia piirroksia. Hänen ensimmäinen opintomatkansa kohdistui Tukholmaan, jossa viipyi kahdeksan kuukautta. Matkan aikana Nelimarkka tutustui Carl Larssonin maalauksiin kiinnostuen enemmän taidemaalarin ammatista. Hän palasi Suomeen vuonna 1908, mutta saatuaan potkut vaasalaisesta leipomosta hän lähti nopeasti Lyypekkiin täydentämään sokerileipurin opintojaan. Tällä matkalla hän viipyi puoli vuotta. Sokerileipurin opintojen ohella hän alkoi opetella koristemaalariksi, harjaantuen aluksi ootraamaan huonekaluja. Palattuaan Suomeen Nelimarkka ryhtyi jatkamaan taidemaalarin opintojaan. Alkuun hän asui veljensä Paavo Nelimarkan luona Heinolassa, jonka yhteiskoulun piirustuksen opettajana toimi taidemaalari Bruno Hahl. Hahl kannusti nuorta Nelimarkkaa lähtemään Helsinkiin. Hän sai työpaikan Löfströmin leipomossa ja kirjoittautui iltaoppilaaksi Taideteollisuuskeskuskouluun. Opettajina toimivat siihen aikaan Werner von Hausen ja Sigfrid Keinänen. Nelimarkkaa ei hyväksytty Taideyhdistyksen piirustuskouluun, sillä hän ei ollut suorittanut opintoja lyseossa.
Elämänvaiheet > Tie taiteilijaksi

Nelimarkka hylkäsi haaveet leipurin ammatista täysin vuonna 1911 ja ryhtyi tavoittelemaan uraa päätoimisena taiteilijana. Gallen-Kallelan neuvosta hän lähti vuoden 1912 alusta opiskelemaan vuodeksi Pariisiin. Matka katettiin lainarahoin, eikä nuori taiteilija osannut lainkaan ranskaa. Matkatoverina hänellä oli saksalainen kuvanveistäjä Wilhelm Lehmbruck, jonka avulla hän sai hotellihuoneen. Ruotsalaisten taiteilijoiden avulla hän löysi työhuoneen ja ilmoittautui oppilaaksi vapaaseen akatemiaan Rue Grande Chaumièreen. Nuori taiteilija palasi jo samana vuonna takaisin Helsinkiin ja sai paikan Eero Järnefeltin oppilaana Yliopiston piirustussalilta. Hän opiskeli Helsingissä vuosina 1912–1914 ja asui Larin-Kyöstin kanssa Oulunkylässä. Pariisissa Nelimarkkaan olivat tehneet lähtemättömän vaikutuksen Puvis de Chavannesin Köyhä kalastaja ja Pyhä Sebastian sekä Louvressa Botticellin freskofragmentit.
Elämänvaiheet > Perhe laajenee

Suomen sisällissodan aikana Nelimarkka asui Vaasassa. Hänen veljensä kaatui Oulun valloituksessa. Eero Nelimarkka avioitui 31.12.1918 alahärmäläisen Saima Alaviitalan kanssa. Heille syntyi neljä lasta, joista Esko Tuomas Nelimarkka (1925–1997) jatkoi isänsä jäljillä taidemaalarina ja pohjalaisten lakeuksien kuvaajana. Myös Eero Jaakko Nelimarkka (1919–1941) tunnettiin taitavana maalarina ennen kaatumistaan jatkosodassa. Pariskunnan ainoa tytär Katri Helena Lindholm (1921–1983) opiskeli isänsä tapaan taideteollisessa oppilaitoksessa. Juha Antti Elias Nelimarkka (1923–1990) opiskeli diplomi-insinööriksi ja perusti myöhemmin Metsoon yhdistyneen Neles Oy:n 1956.
Elämänvaiheet > Läpimurto Helsingissä

Nelimarkka teki taiteellisen läpimurtonsa vuoden 1916 jälkeen Helsingissä. Hänen teoksensa määriteltiin "lyyriseksi  marraskuulaiseksi". Vuonna 1919 Nelimarkka lähti kuriiripassilla Lontoon kautta toiselle Pariisin matkalleen ja opiskeli Akadémie Modernessa noin kuukauden ajan  fauvisteihin kuuluneen Othon Frieszin oppilaana. Hän opiskeli myös Académie Julianissa sekä taiteilija André Lhoten akatemiassa. 1920 luvun alussa tehtiin Nelimarkan aloitteesta huomattava päätös:  Suomen Taiteilijaseuran pöytäkirjat, mitkä siihen saakka oli kirjoitettu ruotsinkielellä, voitiin - sihteeristä riippuen - kirjoittaa myös suomeksi. Nelimarkka joutui myös olemaan Takaharjun keuhkotautiparantolassa 1920 luvulla.
Vuonna 1928 hän kävi Pariisissa ja Italiassa ja vuonna 1934 Brysselissä.
Elämänvaiheet > Paluu lakeuksille

Vuonna 1928 Nelimarkka osti tontin Alajärven, Pekkolan kylästä ja rakennutti paikalle  mansardikattoisen huvilan, Villa Nelimarkan, jonka perusosa valmistui 1932. Vuonna 1940 hän rakennutti Alahärmään itselleen pienen maalausmajan. Tässä vaiheessa Nelimarkka ryhtyi erikoistumaan Etelä-Pohjanmaan ja sen ihmisten kuvaamiseen. Jalmari Ruokokosken kehotuksesta Nelimarkka oli osallistunut tohtori Thorsten Renvallin  mukana  Petsamoon heimosotaretkelle, keväällä 1918, saaden ansioistaan VR 4. kunniamerkin.
Vuonna 1945 perustettiin Nelimarkka-Rahasto säätiö. Säätiön muita perustajia olivat muun muassa professori J. A. Hollo, Ragnar Ekelund, Sulho Ranta, Ludvig Wennervirta, sekä hänen poikansa DI Antti Nelimarkka. Rahaston tehtävänä on vaalia taiteilijan tuotantoa ja elämäntyötä, sekä tukea suomalaista kuvataidetta keräämällä taidetta. Taiteilija lahjoitti säätiölle 22 teosta, jonka turvin oli mahdollista ostaa taiteilijan isän kotitila ja kunnostaa siihen kuuluvat rakennukset. Vuonna 1964 kivinavetan paikalle rakennutettiin Hilding Ekelundin piirtämä Nelimarkka-museo, johon sijoitettiin Nelimarkka-rahaston keräämät taidekokoelmat. Museon piirissä toimii edelleen taiteilijaresidenssi, sekä järjestetään taidekursseja. Säätiön kokoelmiin kuuluu muun muassa Viggo Wallensköldin, Teemu Mäen ja Kimmo Kaivannon taidetta. Nelimarkka-Rahaston säätiön pitkäaikainen puheenjohtaja on Antti Nelimarkan tytär taiteen tohtori Riitta Nelimarkka.
Eero Nelimarkka oli Pohjalaisen Taiteilijaliiton perustaja- sekä kunniajäsen.
Taiteelliset linjaukset

Aloittaessaan taiteilijana 1910-luvulla Nelimarkka lukeutui modernistiseen Marraskuun ryhmään. Hänen debyyttinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1913. Nelimarkan töissä on nähtävissä jälkiä paitsi kubismista, myös varhaisesta impressionismista. Alkutaipaleen muoto- ja värikokeilujen jälkeen Nelimarkka suuntautui pohjalaisen lakeuden kuvaamiseen. Lakeusaiheissa on nähtävissä Marraskuun ryhmälle ominainen niukka värinkäyttö ja askeettinen sommittelu. Hän on myös toteuttanut Iin kirkon sekä Vaasan ja Laihian rukoushuoneen alttaritaulut sekä Skibotnin ja Yykeän kirkkojen alttaritaulut Norjassa.
Nelimarkka vietti urastaan yli 10 vuotta ulkomailla. Hänen ensimmäiset ulkomaannäyttelynsä olivat vuonna 1917 Moskovassa ja viimeisimmät Kiinassa vuonna 1958. Opinto- ja näyttelymatkat veivät taiteilijan Yhdysvaltoihin asti. Lukuisia Nelimarkan teoksia on ulkomaisessa omistuksessa, sillä paljon maailmalla matkannut taiteilija myi osan töistään paikan päällä heti niiden valmistumisen jälkeen.
Valokuvia Nelimarkan suunnittelemista muistomerkeistä

Jääkärimuistomerkki, 1962, Alajärvi.
Viime sotiemme joukkojen kokoontumispaikan muistomerkki, 1971, Alajärvi.
Kirjallisuutta

Wennervirta, L. – Jäntti, Y. A. (toim.): Suomen taiteen vuosikirja 1943. WSOY 1943.
Aiheesta muualla

Savelainen, Hannele: / Nelimarkka, Eero (1891–1977). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 4.5.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Nelimarkka-museo
Eero Nelimarkka Valtion taidemuseon kokoelmissa[vanhentunut linkki]
Eero Nelimarkka (Arkistoitu – Internet Archive) Tikanojan taidekodin kokoelmissa
Nelimarkka-Rahasto säätiö
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  Europeana 
Eero Nelimarkka 1920-luvulla.
Eero Nelimarkan suunnittelema sukuvaakuna.
Ondřej Lingr

Ondřej Lingr Feyenoordin pelaajana huhtikuussa 2024.
Ondřej Lingr (s. 7. lokakuuta 2000 Havířov) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin liigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut alankomaalaisseura Feyenoordissa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Lingr aloitti pääsarjauransa kotimaassaan toukokuussa 2017 Karvinán joukkueessa. Kaudet 2020–2023 hän pelasi Slavia Prahan joukkueessa ja voitti liigamestaruuden vuonna 2021 sekä Tšekin Cupin vuosina 2021 ja 2023. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä Tšekin pääsarjassa jatkopelit mukaan lukien 173 ottelua ja tehnyt niissä 40 maalia. Hän pelasi kauden 2023–2024 lainalla alankomaalaisessa Feyenoordissa. Hän pelasi Eredivisiessä 20 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti Alankomaiden cupin mutta ei pelannut loppuottelussa. Hän ehti kesällä 2024 olla hetken aikaa Feyenoordin omistuksessa mutta palasi syyskuussa 2024 Slavia Prahaan.
Lingr on pelannut Mestarien liigassa neljä ottelua, Eurooppa-liigassa 18 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 15 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.
Lingr pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja teki maalin Sloveniaa vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021.
Lingr pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelussa Ruotsia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa ja syötti joukkueensa tasoitusmaalin Georgiaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 24 A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Maltaa vastaan.
Intian korkein oikeus

Korkeimman oikeuden rakennus New Delhissä.

Intian korkein oikeus (hindiksi भारत का उच्चतम न्यायालय, Bhārat kā uccatam nyāyālay, engl. Supreme Court of India) on toimielin, joka käyttää Intiassa ylintä tuomiovaltaa
perustuslain mukaan vallan kolmijako-oppia noudattaen. Korkein oikeus sijaitsee New Delhissä. Korkeimman oikeuden rakennuksessa sattui syyskuussa 2011 terrori-isku, jossa 11 ihmistä kuoli ja useita kymmeniä haavoittui pommiräjähdyksessä. Korkein oikeus joutui pommi-iskun kohteeksi myös toukokuussa 2011, jolloin pommi räjähti pysäköintialueella aiheuttamatta kuolonuhreja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Korkeimman oikeuden verkkosivusto
Naaranen

| Naaranen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lavia 
Mittaustietoja
Naaranen on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi Satakunnassa Porin Laviassa.
Maantietoa

Naarasen pinta-ala on 7,2 hehtaaria , pituus 760 metriä ja leveys 130 metriä  sekä rantaviivan pituus 1,7 kilometriä . Järvessä ei ole saaria.
Kaakkois-luodesuunnassa maastoon sijoittuvan järven rannoilla kasvaa metsää ja molemmat lahdet ovat soistuneet, mutta kasvavat puustoa. Järven rannoilla jonkin verran vapaa-ajan asutusta ja uimaranta. Lavian kirkko sijaitsee järven länsipuolella. Seututie 259 kulkee järven länsipuolella kaakkois-luodesuunnassa. Järven etelälahti ja luusua sijaitsevat lähellä seututie 259:n ja yhdystie 13067:n risteystä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Karvianjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 36) Lassilanjoen valuma-alueen (36.09) Karhijärven alueella (36.092). Naarasen järvinumero on 36.092.1.005.  Vedenpinnan korkeus on 65,1 metriä mpy.
Vetensä Naaranen saa ojia pitkin ympäröivästä maastosta. Naarasen vesi laskee noin 600 metriä pitkän ojan kautta Lavijärveen. Lavijärvestä vesi laskee edelleen Laviassa sijaitsevaan Lavian kirkonkylän toisella puolella sijaitsevaan Karhijärveen.
Václav Černý

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Václav Černý
Syntymäaika: 17. lokakuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Příbram, Tšekki
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 182 cm 
Seura
Seura: Rangers (lainalla Wolfsburgista)
Junioriseurat
0000–2013: 1. FK Příbram
2013–2015: Ajax
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2019 | Jong Ajax | 71 | (32) |
| 2015–2019 | Ajax | 16 | (1) |
| 2019–2021 | Utrecht | 13 | (0) |
| 2020–2021 | → Twente | 16 | (6) |
| 2021–2023 | Twente | 50 | (14) |
| 2023– | Wolfsburg | 22 | (4) |
| 2024– | → Rangers | 21 | (9) |
Maajoukkue
| 2012–2014 | Tšekki U17 | 27 | (8) |
| 2014–2015 | Tšekki U19 | 7 | (1) |
| 2015–2017 | Tšekki U21 | 16 | (9) |
| 2020– | Tšekki | 22 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. tammikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. tammikuuta 2025.
Václav Černý (s. 17. lokakuuta 1997 Příbram) on tšekkiläinen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2024–2025 Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersiä lainalla Saksan Bundesliigan Wolfsburgista. Vasenjalkainen Černý on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Černý siirtyi vuonna 2015 kotimaansa 1. FK Příbramista alankomaalaisen Ajaxin riveihin. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Eredivisiessä elokuussa 2015 Willem II:tä vastaan. Eurooppa-liigassa Černý debytoi marraskuussa 2015 Baselia vastaan onnistuen heti maalinteossa. Hänet valittiin samana vuonna myös Tšekin vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Kesällä 2019 Černý siirtyi Utrechtiin. Kaudet 2020–2023 hän pelasi Twentessä, ensimmäisen kauden lainasopimuksella. Kesällä 2023 hän siirtyi Wolfsburgiin, jossa hän pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 22 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän lähti kaudeksi 2024–2025 lainalle skotlantilaisseura Rangersiin, jossa hän on tammikuun puoliväliin mennessä tehnyt 21 valioliigaottelussaan yhdeksän maalia ja kuudessa Eurooppa-liigan ottelussaan kolme maalia.
Černý on edustanut Tšekkiä useissa nuorisomaajoukkueissa. Hän on Tšekin alle 17-vuotiaiden maajoukkueen eniten otteluita pelannut pelaaja 27 ottelullaan.
Černý pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 avauskokoonpanossa alkulohko-ottelussa Georgiaa vastaan. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 22 A-maaottelua, joissa hän on ollut 16 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt kuusi A-maaottelumaalia: marraskuussa 2022 yhden Färsaaria ja yhden Turkkia vastaan, kesäkuussa 2023 kaksi EM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan, syyskuussa 2023 yhden EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan sekä kesäkuussa 2024 yhden ystävyysottelussa Maltaa vastaan.
Saavutukset

Henkilökohtainen
Tšekin vuoden nuori pelaaja: 2015
Joukkue
Alankomaiden cup: 2019
Vapaudenristin ritarikunta

Vapaudenristin suurristi.
Vapaudenristin ritarikunta (ruots. Frihetskorsets orden) on vanhin kolmesta virallisesta suomalaisesta ansioritarikunnasta. Ritarikunnan suurmestarina toimii puolustusvoimien ylipäällikkö eli tasavallan presidentti. Ritarikunnalla on kansleri ja hallitus. Kunniamerkkejä jaetaan puolustusvoimain lippujuhlan päivänä ja Suomen itsenäisyyspäivänä. Sotilaille merkkejä jaetaan pääsääntöisesti puolustusvoimain lippujuhlapäivänä ja siviileille itsenäisyyspäivänä.
Mannerheim-ristiä lukuun ottamatta myönnettävän kunniamerkin luokka riippuu henkilön sotilasarvosta tai siihen rinnastettavasta siviiliasemasta: Vapaudenristejä myönnetään lähinnä upseereille ja Vapaudenmitaleja aliupseeristoon ja miehistöön kuuluville. Vapaudenristi annetaan sotilaallisista ansioista miekkojen kera ja kansalaisansioista ilman miekkoja. Erityisen rintamasuorituksen tai sodanaikaisen johtamisen palkitsemiseksi Vapaudenristi voidaan myöntää sotilaalle tammenlehvällä koristettuna. Vapaudenmitali annetaan sotilashenkilöille ja Vapaudenristin ansiomitali siviilihenkilöille. Vapaudenristi miekoilla tai Vapaudenmitali voidaan sota-aikana myöntää myös siviileille.
Miekkojen kera myönnettävän ristin nauhan väri on punainen valkoisilla juovilla, kun se myönnetään sodan ajan ansioista tai keltainen punaisilla juovilla, kun se myönnetään rauhan ajan ansioista. Ilman miekkoja myönnetyissä risteissä nauhan väri on aina keltainen punaisilla juovilla.