stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väkivalta
Digitaalinen väkivalta

Digitaalinen väkivalta viittaa väkivallan tekoihin, jotka tapahtuvat netissä tai sosiaalisessa mediassa tai joiden välineenä käytetään uusia teknologioita kuten älypuhelimia, tietokoneita, sähköpostia, paikannuslaitteita, vakoiluohjelmia, pikaviestipalveluita (kuten WhatsApp, Facebook Messenger) tai verkkoon kytkettyjä IoT-laitteita. Digitaalista väkivaltaa on myös salakuuntelu tai salakatselu. Digitaalinen väkivalta ja vaino tarkoittavat monissa tapauksissa laajamittaisia yksityisyyden loukkauksia, jotka murentavat ihmisen turvallisuuden ja elämänhallinnan tunteen. Teknologiavälitteiseen väkivaltaan liittyy usein kokemus siitä, että on jatkuvan tarkkailun alaisena eikä minnekään pääse karkuun.
Digitaalinen väkivalta > Digitaalinen väkivalta lähisuhteessa

Digitaalinen väkivalta on yksi lähisuhdeväkivallan muoto. Väkivaltaisessa suhteessa teknologiaa voidaan käyttää esimerkiksi kumppanin tai muun läheisen kontrollointiin, eristämiseen, vakoiluun, häpäisemiseen, mustamaalaamiseen, pelotteluun tai rankaisemiseen. Digitaalista väkivaltaa on myös sähköisen tunnistautumisen tai verkkopankkitunnusten väärinkäyttö. Teknologiaa voidaan käyttää myös niin sanotun gaslightingin välineenä. Digitaalinen väkivalta kuuluu tyypillisesti lähisuhteeseen, jota luonnehtii pakottava kontrolli. Monissa tapauksissa digitaalinen väkivalta jatkuu eron tai välirikon jälkeen ´ digitaalisena vainona.
Digitaalinen väkivalta > Digitaalinen vaino

Vainoamiseen syyllistyy henkilö, joka toistuvasti uhkaa, seuraa, tarkkailee, ottaa yhteyttä tai muulla näihin rinnastettavalla tavalla vainoaa toista niin, että se on omiaan aiheuttamaan vainotussa pelkoa tai ahdistusta. Digitaalinen vaino viittaa tekoihin, joiden toteuttamisessa hyödynnetään uusia teknologioita. Digitaalinen vaino voi olla jatkuvia ei-toivottuja yhteydenottoja, tileille murtautumista tai vainon kohteen liikkeiden seuraamista älypuhelimen välittämien sijaintitietojen tai paikannuslaitteen avulla. Vainoaja saattaa myös mustamaalata vainon kohdetta sosiaalisessa mediassa tai levittää hänestä intiimiä kuvamateriaalia nettiin. Vaino voi lisätä väkivallan kohteen ahdistusta, vähentää yksityisyyttä ja aiheuttaa jopa taloudellisia tappioita. Väkivallan kokija voi tuntea itsensä vainoharhaiseksi, sillä hän ei tiedä, miten häntä seurataan. Yksi vainoamisen keino on puhelinterrori, jossa väkivallan tekijä soittelee ja viestittelee ylenmääräisesti. Jatkuvan yhteydenoton avulla tekijä voi pyrkiä kontrolloimaan väkivallan kohdetta. Hän saattaa esimerkiksi kysellä jatkuvasti väkivallan kohteen sijaintia ja henkilöitä, joiden kanssa tämä on. Vainon kohteeksi voivatkin joutua myös ystävät ja sukulaiset. Digitaalinen vaino on yleistä eron jälkeen. Tutkimuksista tiedetään, että eronjälkeinen vaino kestää yleensä kaksi vuotta.
Vainoaja saattaa myös mustamaalata vainon kohdetta sosiaalisessa mediassa tai levittää hänestä intiimiä kuvamateriaalia nettiin. Sexting eli seksiviestittely, intiimien kuvien lähettäminen toisen osapuolen kanssa, on yleistä ja osa monen seksuaalista ilmaisua. Kuvien lähettäminen kolmansille osapuolille on puolestaan rikos, ja aina tekijän vastuulla. Intiimien kuvien tai videoiden luvatta levittäminen on kuviin ja kuvaamiseen liittyvää digitaalista väkivaltaa (engl. image-based abuse). Lähettämisen tai sen uhkaamisen motiivina voi olla esimerkiksi toisen häpäisy tai psyykkinen murtaminen. Kostoporno (engl. revenge porn) on yksi kuviin ja kuvaamiseen liittyvä digitaalisen väkivallan muoto. Siinä väkivallan tekijä jakaa seksuaalista videomateriaaliaa ilman toisen/toisten osapuolien suostumusta. Käsitettä kostoporno on kuitenkin kritisoitu siitä, että porno-sana viittaa seksuaaliseen nautintoon, vaikka kyse on häpäisystä ja väkivallasta.  Yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen on Suomen rikoslaissa rangaistava teko.  Kuvien tai videoiden levittämisellä uhkaaminen tai pelkkä niiden hallussapito voi olla teon kohteeksi joutuneelle traumatisoivaa.
Kirjallisuutta

Sipilä, Jorma & Arto Tiihonen (toim.): Miestä rakennetaan, maskuliinisuuksia puretaan.  Tampere:  Vastapaino, 1994.  ISBN 951-9066-85-3
Turkia, Mika: Toisissa joukoissa. Kertomuksia väkivallasta.  Helsinki:  Mika Turkia, 2013.  ISBN 978-952-67648-5-6  Esittely Viitattu 6.1.2014. (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Väkivalta Wikisitaateissa
Tapio Ollikainen: Työttömyys, viina, kirves ja perhe (Arkistoitu – Internet Archive). Yliopisto-lehti 6/2008.
Elämme maailmanhistorian rauhallisinta ja väkivallattominta aikaa. Ylen uutiset 23.10.2011.
Ylen Elävä arkisto: Naiseuden pimeä puoli
Petri Walli

| Petri Walli |
| --- | --- |
 Petri Walli syyskuussa 1990.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1969
Kuollut: 28. kesäkuuta 1995 (26 vuotta)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Pete Walli
Tyylilajit:  psykedeelinen rock, progressiivinen rock, taiderock, noise punk
Soittimet:  kitara 
Yhtyeet:  Kingston Wall Sekunda Backline
Levy-yhtiöt:  Trinity
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Petri Ilari ”Pete” Walli (25. helmikuuta 1969 Helsinki – 28. kesäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Kingston Wall -yhtyeen perustajana, kitaristina ja lauluntekijänä. Musiikillisina vaikuttajinaan Wallilla olivat etupäässä Jimi Hendrix, Eric Clapton ja Jimmy Page. Petri Wallin isoveli on Aki Walli. Heidän isovelipuolensa on kitaristi Hasse Walli. Petri Wallin isä oli kapellimestari ja pianisti Aarno Walli. Vuonna 2014 Viljami Puustinen julkaisi Kingston Wallista kirjan Kingston Wall: Petri Wallin saaga ja  tammikuussa 2023 Kimmo Aroluoma kirjan Kingston Wallin perintö.
Ura

Ennen Kingston Wallia Petri Walli muun muassa soitti rumpuja Sekunda-punkyhtyeessä ja toimi soolokitaristina Backline-yhtyeessä, jonka toisena kitaristina toimi Kie von Hertzen. Kingston Wallin hän perusti vuonna 1987 Petteri Ståhlin (rummut) ja Jukka Jyllin (basso) kanssa. Petteri Ståhlin jälkeen rumpuja soitti Timo Joutsimäki, ja ensimmäisen levyn levytysaikoihin 1991 rumpaliksi tuli Sami Kuoppamäki. Heidän kolmea albumiaan (Kingston Wall I, II ja III Tri-Logy eli III) pidetään merkittävinä saavutuksina suomalaisen progressiivisen rockin historiassa. Yhtye sai vaikutteita Jimi Hendrixin ja Led Zeppelinin tuotannosta. Walli itse tuotti yhtyeen levyjä salanimellä Pedro Cucaracha. Kingston Wall jäi tauolle kolmannen albumin jälkeen jouluna 1994.
Tauon jälkeen Walli matkusteli Intiassa Goalla, jossa hän oli ollut monta kertaa aiemmin ystävänsä Ior Bockin luona. Wallia kiehtoivat Bockin pakanatarinat, joista hän oli ammentanut ideoita myös musiikkiinsa varsinkin Kingston Wallin viimeisellä albumilla III Tri-Logy (1994). Kesällä 2000 julkaistiin tribuuttina Petri Wallille ja Kingston Wallille Freakout Remixes -remixlevy. 21. syyskuuta 2005 julkaistiin Jyllin koostama Kingston Wall – Real Live Thing, kolmen levyn kokoelma.
Petri Wallin soittoa kuullaan myös Waltari-yhtyeen vuonna 1992 ilmestyneellä Torcha!-albumilla, jolla hän soitti sitaria kappaleessa ”Fuckadelican Garden”.
Kuolema

Petri Walli kuoli 28. kesäkuuta 1995 hypättyään Töölön kirkon tornista. Hän oli kuollessaan 26-vuotias. Walli on haudattu Hietaniemen hautausmaalle kilometrin päähän kuolinpaikastaan. Hänen hautansa sijaitsee lähellä muualle haudattujen portaita (Uusi alue - kortteli 21 - rivi 2 - hauta 611).
Diskografia > Wallin julkaisut Kingston Wallin kanssa > Albumit

Albumin perään merkitty ainoastaan suurin listasijoitus.
I (1992) (CD, Kasetti) - FIN 5. (6/2015)
II (1993) (CD, Kasetti) - FIN 2. (12/2015)
Tri-Logy (1994) (CD, Kasetti) - FIN 3. (1/2016)
Real Live Thing (3CD) (2005, live) - FIN 8. (39/2005)
Diskografia > Wallin julkaisut Kingston Wallin kanssa > Singlet

We Cannot Move (1993) (CD)
Stüldt Håjt (1994) (CD)
The Real Thing, Radio Edits (1994) (CD)
Kirjallisuutta

Puustinen, Viljami: Kingston Wall – Petri Wallin saaga.  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-0799-4
Aroluoma, Kimmo: Kingston Wallin perintö. Helsinki: Like, 2023. ISBN 9789511443643
Aiheesta muualla

Petri Wallin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Erik Wasenius

Erik Wasenius (29. heinäkuuta 1894 Helsinki – 25. syyskuuta 1938) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti.
Perhetausta, opinnot ja urheilusaavutukset

Waseniuksen vanhemmat olivat palopäällikkö Gösta Wasenius ja Karin Osberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ulla von Bonsdorffin kanssa josta hän erosi vuonna 1934 ja avioitui toisen kerran vuonna 1934 Inkeri Tuomen kanssa. Wasenius kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1912–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla. Hän teki opintomatkan Saksaan vuonna 1922 ja oli vuonna 1927 yhden lukukauden oppilaana Sotakorkeakoulun komentajakurssilla sekä opiskeli laulua Milanossa vuosina 1930–1932.
Wasenius oli opiskeluaikana aktiivinen yleisurheilija. Hän saavutti 800 metrin SM-hopeaa vuonna 1913 ja 5 × 2 000 metrin viestijouksun SM-kultaa vuonna 1914 HIFK:n joukkueessa.
Jääkäriaika

Wasenius liittyi yhtenä niiden vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedtin leirillä. Leirille hän ilmoittautui 6. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa ensimmäisen maailmansodan taisteluihin Saksan itärintamalla Missejoella ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluihin. Hän oli ensimmäinen pataljoonassa rautaristillä palkittu suomalainen. Ristinsä hän sai 12. heinäkuuta 1916.
Suomen sisällissota

Wasenius saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi Uudenmaan rakuunarykmentin 4. eskadroonaan. Hän otti osaa taisteluihin Korkeakoskella, Kuhmalahdella, Sääksmäellä ja Vesilahdella, missä hän haavoittui 8. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika

Wasenius palveli sisällissodan jälkeen adjutanttina Uudenmaan rakuunarykmentissä, mistä hänet määrättiin 17. lokakuuta 1918 alkaen 1. eskadroonan päälliköksi ja edelleen 15. tammikuuta 1920 alkaen rykmentin talouspäälliköksi. Ratsuprikaatin intendentiksi hänet siirrettiin 28. syyskuuta 1921, josta hänet siirrettiin edelleen 23. lokakuuta 1926 Ratsuväen kapitulanttikoulun johtajaksi ja 28. huhtikuuta 1927 alkaen komentajan apulaiseksi Uudenmaan rakuunarykmenttiin. Wasenius erosi armeijasta 20. kesäkuuta 1927 ja siirtyi isännöitsijäksi Hämeen tähti- ja Helsingin helmi -asunto-osakeyhtiöihin. Hän toimi Helsingin jääkärisuojeluskunnan paikallispäällikkö 1. tammikuuta – 25. syyskuuta 1938 välisen ajan. Hän toimi myös Oy Karhun ja Oy Suomen filmituonnin johtokunnan puheenjohtaja. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 8. joulukuuta 1915  Gruppenführer 1. maaliskuuta 1916  Luutnantti 11. helmikuuta 1918  Ratsumestari 16. toukokuuta 1919  Majuri 6. joulukuuta 1922  Everstiluutnantti 20. kesäkuuta 1927 |     |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki  Preussin 2. lk. Rautaristi   Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Johan Welin

Johan Welin (n. 1705 Lappi – 30. tammikuuta 1744 Pariisi) oli Turun akatemian professori ja filosofi.
Welinin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Welin (Velinius) ja Birgitta Melartopaeus. Hän valmistui maisteriksi Turussa 1730 ja toimi Turun akatemiassa filosofian apulaisena vuodesta 1732 alkaen. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka edusti siellä Christian Wolffin filosofiaa. Etevänä pidetty Welin sai logiikan ja metafysiikan professuurin 1738, mutta ei ilmeisesti koskaan hoitanut virkaa, koska oli lähtenyt jo 1735 pitkälle ulkomaan matkalle. Hän työskenteli matkansa aikana muun muassa Ruotsissa ja Saksassa, juuri Wolffin kanssa Marburgissa, samoin kuin Lontoossa, Italiassa ja Pariisissa, jossa hänen kerrotaan saaneen surmansa tulipalossa, vaikkakin hänet nähtiin huhun mukaan myöhemmin munkkina Italiassa.
Welin oli ensimmäisiä, joka kiinnitti huomiota suomen ja unkarin sukulaisuuteen. Hän laati 1738 ruotsalaiselle E. Benzeliukselle luettelon molemmissa kielissä esiintyvistä samaa juurta olevista sanoista. Welin hyväksyttiin vuonna 1741 ensimmäisenä suomalaisena Royal Societyn jäseneksi.
Welin kuoli naimattomana.
Kirjallisuutta

Jyrki Siukonen: Mies palavassa hatussa: professori Johan Welinin maailma. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2006. ISBN 951-746-739-7
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Josiah Wedgwood

Josiah Wedgwood.
Ranskalainen uurna kannella. ”Wedgewood”-posliinia.
Josiah Wedgwood (12. heinäkuuta 1730 Burslem, Staffordshire – 3. tammikuuta 1795 Etruria, Staffordshire) oli englantilainen keraamikko ja teollisuusmies, joka tunnetaan keramiikan teollisen valmistuksen aloittamisesta. Hän kuului Darwin-Wedgwoodin sukuun, jonka kuuluisin jäsen oli hänen lapsenlapsensa Charles Darwin.
Josiah Wedgwood oli neljännen polven keraamikko, ja keramiikanvalmistusperinteet jatkuivat suvussa vielä viidessä sukupolvessa. Nuoruudessa sairastettu isorokko heikensi hänen polveaan ja johti hänen oikean jalkansa amputaatioon. Hän ei voinut täten pyörittää dreijaa jalallaan ja keskittyikin sen takia keramiikan suunnitteluun.
Parikymppisenä Wedgwood ryhtyi työskentelemään aikansa tunnetuimman englantilaisen keraamikon, Thomas Whildonin kanssa. Hän kokeili erilaisia keramiikanvalmistustekniikoita ja alkoi valmistaa keramiikkaa kotikaupungissaan Burslemissa. Kehittämistoimenpiteet ja hänen varakkaalta puolisoltaan Sarah Wedgwoodilta saatu pääoma muuttivat hiljaisen taiteilijanverstaan ensimmäiseksi varsinaiseksi keramiikkatehtaaksi. Wedgwoodilla oli puolisonsa Sarahin kanssa seitsemän lasta, joista nuorin, Robert Darwinin nainut Susannah Wedgwood (1765–1817) oli Charles Darwinin äiti.
Wedgwoodin työ oli hyvin korkealaatuista. Mikäli hän näki työpajassaan vieraillessaan esineen, joka ei täyttänyt hänen laatuvaatimuksiaan, niin hän löi sen rikki kepillään sanoen: ”Tämä ei kelpaa Josiah Wedgwoodille!” Häntä kiinnostivat myös aikakautensa tieteelliset edistysaskeleet. Wedgwood halusi tieteellistä menetelmää käyttäen kehittää keramiikkansa laatua. Kilpailijoistaan hän erottui ainutlaatuisilla lasitteillaan.
Vuoteen 1763 mennessä hän sai tilauksia brittiaateliston korkeimmalta taholta, kuten Yrjö III:n puolisolta Charlottelta. Wedgwood taivutti kuningattaren sallimaan tilaamansa keramiikan nimeämisen ”Queen's Wareksi”. Myös Venäjän keisarinna Katariina II tilasi Wedgwoodilta keramiikkaa. Wedgwood alkoi tuoda kuninkaallisia yhteyksiään esille kirjeenvaihdossaan.
Vuonna 1769 Wedgwood avasi Etruria Worksin keramiikkatehtaan Stoke-on-Trentissä, missä se toimi 180 vuotta. Myöhemmällä iällään hän teki kopion roomalaisaikaisesta Portlandin vaasista.
Wedgwood's company on edelleen tunnettu nimi keramiikassa. Nykyisin tuotemerkin omistaa suomalainen Fiskars Group. ”Wedgwood China” on yleisesti käytetty nimitys hänen ”jasperwarestaan”: sinistä (tai joskus vihreää) posliinia, päällä valkoinen koristekuvio. Tyyli on yhä yleinen maailmalla.
Hänet valittiin Royal Societyyn vuonna 1783 esineiden säteilylämpötilaa mittaavan pyrometrin kehittäjänä. Wedgwood oli myös tunnettu orjuuden vastustaja.
Kirjallisuutta

Dolan, Brian: Wedgwood. The First Tycoon, Viking Adult. ISBN 0-670-03346-4. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wedgwoodin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Lady Lever Art Gallery: Wedgwood collection. (englanniksi)
Wedgwood Museum. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Museum of Modern Art  Prado  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Josiah Wedgwood
Käännös suomeksi
Wehrmachtin sotilashallinto

Wehrmachtin sotilashallinto oli ensimmäinen Saksan toisessa maailmansodassa valtaamilla alueilla toteutettu hallinto. Kun rintama siirtyi eteenpäin, luovutti Wehrmacht alueita Saksan siviilihallinnolle. Kuitenkin Atlantin rannikkoa Ranskassa ja Neuvostoliiton rintaman rintamasta noin 300 kilometriä selustaan ulottuvat osat pysyivät Wehrmachtin sotilashallinnossa. Wehrmacht kohteli väestöä sen mukaan, miten se teki vastarintaa, kun taas Saksan siviilihallinto, joka koostui kansallissosialistisen puolueen virkailijoista, joista osa oli entisiä puolueen piiripäälliköitä Saksasta kohteli väestöä sen oletettujen rodullisten ominaisuuksien mukaan, mikä vaikeutti alueen väestön käyttämistä hyväksi, ja osittain saattoi kääntää vähemmistökansallisuuksia Saksaa vastaan.
Länsi-Eurooppa

Pohjois- ja Länsi-Ranska kuuluivat Wehrmachtin sotilashallinnon piiriin, kuten myös Belgia. Kuitenkin Normandian maihinnousun jälkeen lähinnä Joachim von Ribbentrop ja Auswärtiges Amt pyrkivät varmistamaan Belgian. Sille myönnettiin Belgian valtakunnankomissariaatin asema.
Lähdeviitteet

↑  Mauno Jokipii: Hitlerin Saksa ja sen vapaaehtoisliikkeet, sivu 382, 2002, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura http://www.finlit.fi, ISBN 951-746-335-9, ISSN 0355-1768
Wei Jingsheng

Wei Jingsheng vuonna 2010.
Wei Jingsheng (kiin.: 魏京生; pinyin: Wèi Jīngshēng; s. 20. toukokuuta 1950) on kiinalainen demokratia-aktivisti. Hän osallistui vuosien 1978–1979 demokratialiikkeeseen ja julkaisi vuonna 1978 demokratiamuurilla kirjoituksensa ”Viides modernisaatio”, jossa hän vaati Kiinaa lisäämään demokratian viidenneksi viralliseksi modernisaatiotavoitteeksi maatalouden, teollisuuden, kansallisen puolustuksen sekä tieteen ja teknologian rinnalle. Hänet tuomittiin 29. maaliskuuta 1979 ”valtiosalaisuuksien vuotamisesta” ulkomaisille lehtimiehille 15 vuodeksi vankeuteen.
Kiina vapautti hänet 14. syyskuuta 1993. Jälleen joulukuussa 1995 Wei tuomittiin 14 vuoden vankeuteen yrityksestä kaataa hallitus. Hän oli vaatinut maahan monipuoluedemokratiaa. Hän vapautui kuitenkin "terveydellisistä syistä" jo 16. marraskuuta 1997, ja ulkomaiden painostuksesta hänet karkotettiin Yhdysvaltoihin. Wei on ollut vuodesta 1997 lähtien maanpaossa Yhdysvalloissa.
Palkinnot

Vuonna 1994 Wei Jingsheng sai Olof Palme -palkinnon. Vuonna 1996 hän sai Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon.
Pekingin olympialaiset 2008

Pekingin vuoden 2008 olympialaisten alla Wei Jingsheng, Desmond Tutu, Václav Havel, Edward McMillan-Scott, filosofi André Glucksmann ja ryhmä Euroopan parlamentin jäseniä vetosivat 31. heinäkuuta 2008 olympiakomiteaan ihmisoikeuksien puolesta. Heidän mukaansa ”ihmisoikeuksien puolustaminen ei ole politiikkaa, vaan jokaisen velvollisuus”. He vetosivat olympiakomiteaan, jotta jokainen urheilija voisi tuntea Kiinan ihmisoikeustilanteen ja vapaasti ilmaista mielipiteensä siitä. Ryhmä pyysi urheilijoita tukemaan niitä ihmisiä, joiden ihmisoikeudet Kiinan hallitus on olympialaisten aikana kieltänyt.
Critical Role

| Critical Role |
| --- | --- |
Tyyli:   fantasia  actual-play 
Kestoaika:  180-300 min
Pääosissa:   Matthew Mercer  Marisha Ray  Ashley Johnson  Travis Willingham  Laura Bailey  Liam O'Brien  Taliesin Jaffe  Sam Riegel 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Twitch  YouTube  Alpha (2016-19) 
Esitetty:  11. maaliskuuta 2015 – jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  3
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Geek & Sunry  (2015-2018)  Critical Role Productions  (2018-nyt) 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Critical Role on yhdysvaltalainen web-sarja, jossa ammattilaisääninäyttelijät pelaavat Dungeons & Dragons -pöytäroolipeliä. Sarja julkaistaan reaaliaikaisena suoratoistona Critical Rolen omilla Twitch ja YouTube -kanavilla, ja jaksojen VOD-nauhoitteet ovat myös jälkeenpäin katsottavissa.
Sarjassa on nähty kolme samaan, fiktiiviseen fantasiamaailmaan perustuvaa kampanjaa, joista ensimmäinen alkoi maaliskuussa 2015 ja päättyi lokakuussa 2017. Toinen kampanja alkoi tammikuussa 2018 ja päättyi kesäkuussa 2020. Kolmas ja yhä käynnissä oleva kampanja alkoi lokakuussa 2021. Lisäksi sarjan puitteissa on esitetty useita one-shot jaksoja, ja vuonna 2021 kesäkuusta elokuuhun julkaistiin lyhytkampanja Exandria Unlimited.
Ennen Covid-19 viruksen aiheuttamaa pandemiaa jaksot nauhoitettiin internettiin reaaliajassa, mutta toisen kampanjan 100.:sta jaksosta lähtien jaksot on esinauhoitettu ennen niiden toistoa.
Taustaa

Critical Role sai alkunsa jo kaksi vuotta ennen itse sarjaa ryhmän omana kotipelinä, kunnes yhdysvaltalaisen multimediayhtiön Geek & Sundryn perustaja Felicia Day ehdotti kampanjan muuntamista suoratoistomuotoon. Siirtymän yhteydessä säännöstö vaihtui Pathfinderista Dungeons & Dragonsin viidenteen laitokseen, tosin aivan aluksi käytössä oli ollut Dungeons & Dragonsin neljäs laitos. Critical Role oli osa Geek & Sundrya vuoteen 2018 asti, jolloin se erkaantui itsenäiseksi tuotannokseen ja otti nimekseen Critical Role Productions, ja helmikuussa 2019 se erkaantui kokonaan omaksi kanavakseen sekä Twitchissä että YouTubessa.
Henkilöt

Critical Rolen vakituisia jäseniä on yhteensä kahdeksan, jotka ovat kaikki myös ryhmän alkuperäisjäseniä. Heidän lisäkseen mukana oli ensimmäisen kampanjan aluksi  jaksoon 27 asti myös Orion Acaba hahmolla Tiberius Stormwind. Heidän lisäkseen ryhmässä on ollut mukana vierailevina pelaajina useita muita näyttelijöitä ja ääninäyttelijöitä, mukaan lukien Wil Wheaton, Joe Manganiello, Deborah Ann Woll sekä Mary Elizabeth McGlynn.
Henkilöt > Vakituiset jäsenet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Näyttelijä  | … |  Rooli  |
|  Matthew Mercer  | … |   Pelinjohtaja (kampanjat 1-3)  Dariax Zaveon (Exandria Unlimited)   |
|  Marisha Ray  | … |   Keyleth of the Air Ashari (kampanja 1)  Beuregard “Beau” Lionett (kampanja 2)  Laudna (kampanja 3)   |
|  Ashley Johnson  | … |   Pike Trickfoot (kampanja 1)  Yasha Nydoorin (kampanja 2)  Fearne Calloway (Exandria Unlimited, kampanja 3)   |
|  Travis Willingham  | … |   Grog Strongjaw (kampanja 1)  Fjord Stone (kampanja 2)  Sir Bertrand Bell (“The Search for Grog”, kampanja 3)  Chetney Pock O’Pea (kampanja 3)   |
|  Laura Bailey  | … |   Vex’ahlia "Vex" de Rolo (o.s. Vessar) (kampanja 1)  Jester Lavorre (kampanja 2)  Imogen Temult (kampanja 3)   |
|  Liam O'Brien  | … |   Vax’ildan ”Vax” Vessar (kampanja 1)  Lieve’tel Toluse (”The Search for Grog”)  Derrig (“Dalen’s Closet”)  Caleb Widogast/Bren Aldric Ermendrud (kampanja 2)  Orym of the Air Ashari (Exandria Unlimited, kampanja 3)   |
|  Taliesin Jaffe  | … |   Percival "Percy" Fredrickstein Von Musel Klossowski de Rolo III (kampanja 1)  Mollymauk “Molly”/Kingsley Tealeaf (kampanja 2)  Caduceus Clay (kampanja 2)  Ashton Greymoore (kampanja 3)   |
|  Sam Riegel  | … |   Scanlan Shorthalt (kampanja 1)  Taryon ”Tary” Gary Darrington (kampanja 1, “Dalen’s Closet”)  Nott the Brave/Veth Brenatto (kampanja 2)  Fresh Cut Grass (kampanja 3)   |
Kampanjat > Pelimaailma

Kaikki kampanjat sijoittuvat eri osiin fiktiivistä Exandriaa, joka on alkujaan Matthew Mercerin luoma fantasiamaailma. Maailmaa on myöhemmin laajennettu, ja siitä on myös julkaistu kampanjaoppaita, jotka ovat yhteensopivia Dungeons & Dragonsin viidennen laitoksen kanssa.