stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Funktion toispuoleinen raja-arvo

Funktion toispuoleinen raja-arvo on matematiikassa analyysin ja differentiaali- ja integraalilaskennan peruskäsitteitä, jossa käsitellään jatkuvien yhden muuttujan funktioiden raja-arvolaskentaa. Erotukseksi funktion raja-arvon yläkäsitteestä, funktion toispuoleisella raja-arvoilla tutkitaan funktion käyttäytymistä annetun luvun lähiympäristössä sen toisella puolella eli lukusuoralla, joko luvun vasemmalla- tai oikealla puolella, pelkästään. Jos toispuoleinen raja-arvo on olemassa, sanotaan että funktio suppenee (muutoin hajaantuu) toispuoleisesti kyseisessä kohdassa. Useamman muuttujan funktioilla toispuoleisen raja-arvon sijasta käytetään sen laajennusta, suunnattua raja-arvoa, missä lähestymissuunnat voidaan valita suuntavektorin vastakkaisista suunnista.
Johdanto

Toispuoleista raja-arvoa voidaan käyttää funktion määrittelyalueen reunapisteessä, missä lähestymistä voi toteuttaa vain alueen sisäpuolelta. Yhden muuttujan funktion suljettu tai avoin määrittelyväli on tällainen esimerkki. Toispuoleisia raja-arvoja voidaan käyttää myös paloittain määriteltyjen funktioiden palojen määrittelyvälien reunoilla tai rajapisteessä.
Funktioiden jatkuvuustarkastelussa funktion arvoa verrataan sen vasemman- ja oikeanpuoleisen raja-arvoihin. Funktio on jatkuva, jos molemmat toispuoleiset raja-arvot ovat keskenään samat ja yhtäsuuret kuin funktion arvo sen kasautumispisteessä. Myös funktion derivoituvuuden tutkiminen voidaan suorittaa kahdella toispuoleisella raja-arvolla, missä haetaan erotusosamäärän arvoja eri suunnissa.
Usean muuttujan funktioiden sekä suunnattujen derivaattojen tutkiminen annetussa vektorisuunnassa  \mathbf {u}  tapahtuu toispuoleisten raja-arvojen avulla.
Määritelmä

Karl Weierstrassin esittämä määritelmä tunnetaan nimellä epsilon-delta-tekniikka. Siinä raja-arvon olemassaolo todistetaan etsimällä luvuille epsilon ( \epsilon ) ja delta ( \delta ) välille riippuvuus, josta voidaan näyttää suppenemisen tapahtuvan varmasti. Menetelmä on pääpiirteissään seuraava.
Funktion  f realilukuarvoinen määrittelyjoukko on  A niin, että  f:A\to \mathbb {R}  on reaaliarvoisen funktion kuvaus. Määrittelyjoukossa on väli, josta puuttuu sisältä luku p, eli  [a,b]\diagdown \{p\} (luku p voi sisältyä väliin, mutta se ei ole välttämätöntä). Funktiolla on raja-arvo L kohdassa p, jos kaikilla luvuilla  \epsilon >0 on aina olemassa luku  \delta >0 siten, että
Siis, valittiinpa positiivinen luku  \epsilon  kuinka pieneksi hyvänsä, niin aina löytyy positiivinen luku  \delta  siten, että kaikilla korkeintaan  \delta :n etäisyydellä olevilla luvuilla  x ovat funktion  f(x) arvot korkeintaan  \epsilon :n etäisyydellä raja-arvosta L. Toistamalla  \epsilon :n pienentämisen, tulisi myös  \delta  pienentyä vastaavasti. Tämän voi todeta, kun  \delta :n arvolle saa laskemalla määritettyä korreloivan riippuvuuden lukuun  \epsilon .
Funktion toispuoleinen raja-arvo eroaa funktion raja-arvosta siinä, että epsilon-delta-tekniikassa deltan arvo ei riippu enää erotuksen itseisarvosta, vaan ainoastaan erotuksesta. Koska delta on aina positiivinen luku, tulee lukujen x ja p erotus kirjoittaa niin, että erotus säilyttää positiivisuutensa. Lukusuoralta katsottuna, x lähestyy lukua p vain toiselta puolelta. Toispuolista raja-arvoa tarvitaan sellaisissa tilanteissa, joissa raja-arvoa ei voi laskea annetun pisteen molemmilta puolilta. Tällaisia pisteitä esiintyy esimerkiksi määrittelyjoukon reunoissa tai suljettujen välien reunoissa.
Oikeanpuoleinen raja-arvo määritellään niin, että koska luvut x ovat lukua p suurempia eli lukusuoralla lähestytään lukua p oikealta puolelta, lasketaan deltan arvo  x-p. Silloin epsilon-delta-tekniikassa toteutetaan ehtoja
Raja-arvon L yläkulmaan merkittyä plus-merkkiä ei aina käytetä.
Vasemmanpuoleisessa raja-arvossa lukua p lähestytään lukusuoralla vasemmalta päin, koska luvut x ovat aina lukua p pienempiä. Epsilon-delta-tekniikassa suppeneminen toteuttaa ehdot
Esimerkkejä käytöstä > Raja-arvo välin reunapisteessä

Kun funktion raja-arvoa tarkastellaan suljetun välin tai -alueen reunapisteissä, tarvitaan toispuoleista raja-arvoa. Välin sisäpisteissä voidaan lähestyä tarkastelupistettä kummaltakin puolelta, mutta reunapisteissä lähestyminen on mahdollista vain eräistä suunnista. Avoimen välin tai -alueen raja-arvot reunassa ovat samasta syystä ongelmallisia.
Esimerkkejä käytöstä > Raja-arvon olemassaolo

Välin tai alueen sisäpisteiden raja-arvo tulisi määritelmän mukaan olla aina sama lähestyttiimpä tarkastelupistettä mistä suunnasta hyvänsä. Raja-arvo on siten olemassa vain, kun kaikki mahdolliset toispuoleiset raja-arvot ovat olemassa ja samat.
Esimerkkejä käytöstä > Jatkuvuus

Funktion jatkuvuus tarkastelupisteessä on määritelty niin, että funktion arvo on sama kuin välin molemmat toispuoleiset raja-arvot tai alueen kaikki toispuoleiset raja-arvot.
Esimerkkejä käytöstä > Toispuoleiset derivaatat

Funktion toispuoleiset derivaatat määritellään funktion erotusosamäärän toispuoleisilla raja-arvoilla. Jotta funktion derivaatta olisi olemassa, tulee kaikki toispuoleiset raja-arvot olla samoja.
Hakassian jääpallomaajoukkue

| Hakassia |
| --- | --- |

Liitto:  Venäjän jääpalloliitto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hakassian jääpallomaajoukkue edustaa Venäjän federaatioon kuuluvaa Hakassian tasavaltaa miesten maajoukkueiden jääpallokilpailuissa. Hakassian maajoukkue toimii Venäjän jääpalloliiton alaisuudessa, ja Hakassia ei ole Kansainvälisen jääpalloliiton jäsen, mistä johtuen Hakassian maajoukkue voi osallistua vain Venäjän jääpalloliiton alaisiin kilpailuihin.
Hakassian maajoukkue osallistui Russian Government Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Seuraavan kerran Hakassia esiintyi Russian Government Cupissa 2012, jolloin se saavutti parhaan sijoituksensa turnauksessa oltuaan neljäs.
Happy Mania

Happy Mania on Moyoko Annon vuonna 1996 luoma mangasarja. Tyylilajiltaan se on romanttinen komedia
Päähenkilöt

Kaioko Shigetai
Takahashi
Fukunaga
Yuko Tanabe
Tokiedo
Sakai
Violet
Goro Kishidawa
Miss Midori
HMS Cavendish (R15)

| HMS Cavendish |
| --- | --- |
 HMS Cavendish

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank
Kölinlasku:  19. toukokuuta 1943
Laskettu vesille:  12. huhtikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  13. joulukuuta 1944
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 710 t (standardi) 2 520 t (max)
Pituus:  111 m
Leveys:  10,90 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  37 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  3 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm/L60 kaksiputkisena Mk IV asennuksena 4 x Bofors 40 mm yksiputkisina Mk III asennuksina 2 x Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 10 x 21" (533 mm) torpedoputkea 4 x syvyyspomminheitintä ja 2 x kiskoa, joihin 70 syvyyspommia
HMS Cavendish (viirinumero R15) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin helmikuussa 1942 nimellä HMS Sybil 11. hätälaivueessa (engl. 11th Emergency Flotilla) John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 19. toukokuuta 1943. Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 HMS Cavendishiksi amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana olevan laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Se laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1944 ja valmistui 13. joulukuuta.
Palvelus

Koeajojen jälkeen alus saapui 17. joulukuuta 1944 Scapa Flow'hun miehistön koulutukseen, joka saatiin päätökseen 27. tammikuuta 1945. Alus liitettiin sisaralustensa kanssa Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se osallistui Norjan rannikolle tehtyihin retkiin. Alus oli 2. toukokuuta Gibraltarilla, jonne se oli saattanut taistelulaiva HMS Nelsonin. Alus vastaanotti sukellusvene U-516:n antautumisen Läntisen reitin alueella.
Alus sijoitettiin 6. elokuuta 1965 poistolistalle ja myytiin 2. elokuuta 1967 Hughes Bolkowille romutettavaksi. Alus saapui 17. elokuuta Chathamista hinattuna Blythiin.
Hakassian lippu

Hakassian lippu
Hakassian lippu 2002-2003
Hakassian lippu 1993-2002
Hakassian lippu 1992-1993
Hakassian lippu on Venäjään kuuluvan Hakassian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin 24. syyskuuta 2003, ja sen mittasuhteet ovat 1:2.
Lippu on jaettu kolmeen yhtä suureen vaakasuoraan raitaan väreiltään ylhäältä alas sininen, valkoinen ja punainen. Vasemmassa reunassa on vihreä pystyraita. Aikaisemmin vaakaraitojen värit olivat ylhäältä alas valkoinen, sininen ja punainen, mutta niiden järjestystä vaihdettiin, jottei lippua sotketa Venäjän lippuun.
Vaakasuorat raidat ja niiden värit symboloivat Hakassian kuulumista Venäjään. Vihreä symboloi ikuista elämää, taigaa, keväistä aroa, niittyjä, uudelleensyntymistä ja veljeyttä hakassien välillä. Vihreä on myös perinteinen Siperian symboli. Vihreässä raidassa oleva keltainen merkki viittaa alueelta löydettyihin auringon symboleihin.
HMS Centaur (1916)

| HMS Centaur |
| --- | --- |
 HMS Centaur

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  24. tammikuuta 1915
Laskettu vesille:  6. tammikuuta 1916
Palveluskäyttöön:  elokuu 1916
Loppuvaihe:  romutettu 1934
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 750 t
Pituus:  136 m
Leveys:  13 m
Syväys:  4,5 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  28,5 solmua
Miehistöä:  329-336
Aseistus
Aseistus:  5 × 6" (152 mm) tykkiä 2 × 3" (76 mm) tykkiä 2 × 2 naulan tykkiä 1 × konekivääri 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Centaur oli Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Osmaanien valtakunta oli tilannut Britanniasta kaksi tiedustelijoiksi sopivaa risteilijää 1914, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyessä alusten rakentaminen keskeytettiin. Tilauksen toteuttamiseksi oli kuitenkin jo hankittu runsaasti tarvikkeita, jotka nyt käytettiin Centaur-luokan alusten valmistukseen.
Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 24. tammikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 6. tammikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen elokuussa.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön tehtävänään valvoa meriliikennettä Englannin Kanaalin itäpäässä. Alus upotti tammikuussa 1917 Saksan keisarikunnan laivaston torpedoveneen SMS S30:n Schouwenin matalikon lähistöllä. Alus osui miinaan 18. kesäkuuta 1918. Aluksen vauriot korjattiin telakalla Hullissa, minkä jälkeen se lähetettiin Itämerelle joulukuussa 1918.
Maaliskuussa 1919 alus liitettiin Välimeren laivastoon, missä alus palveli lokakuuhun 1923. Välimerellä  alus palasi huolloista Maltalta kesäkuussa 1920 ja Gibraltarilta maaliskuussa 1922. Alus siirrettiin Devonportin reserviin lokakuussa 1923.
Vuosina 1924-1925 alus oli modernisoitavana, mistä se palasi 8. huhtikuuta 1925 palvelukseen Portsmouthissa Atlantin laivaston hävittäjien kommodorin lippulaivaksi. Alus oli huollossa palaten palvelukseen helmikuussa 1928 ja uudelleen syyskuussa 1930. Alus palautettiin Portsmouthin reserviin maaliskuussa 1932.
Alus sijoitettiin 1933 poistolistalle ja myytiin romutettavaksi helmikuussa 1934 Kingille Trooniin, jonne se saapui 6. maaliskuuta.
Hakasalo

Hakasalo on suomalainen sukunimi. Hakasalo-nimisiä henkilöitä:
Einar Hakasalo (ent. Hackzell, 1894–1948), jääkäriluutnantti
Ilpo Hakasalo (1937–2006), Yleisradion musiikkitoimittaja
Jussi Hakasalo (s. 1979), jalkapalloilija
Kimmo Hakasalo (1934–2016), pianisti, cembalisti ja pianopedagogi, Teuvo Hakasalon poika
Olliver Hawk (synt. Olavi Hakasalo, 1930–1988), hypnotisoija
Seppo Hakasalo (1959–2003), muusikko ja lauluntekijä
Teuvo Hakasalo (1908–1972), säveltäjä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
HMS Ceylon (30)

| HMS Ceylon |
| --- | --- |
 HMS Ceylon

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons, Govan, Skotlanti
Kölinlasku:  27. huhtikuuta 1939
Laskettu vesille:  30. heinäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  13. heinäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  Perun laivastolle 9. helmikuuta 1960
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 530 t (standardi) 10 800 t (kuormattu)
Pituus:  169,31 m
Leveys:  18,90 m
Syväys:  6,04 m
Koneteho:  72 500 shp (54,1 MW)
Nopeus:  33 solmua (61 km/h)
Miehistöä:  733
Aseistus
Aseistus:  3 × kolmeputkista 6" Mk XXIII -tykkiä 4 × kaksiputkista QF 4" Mk XVI -ilmatorjuntatykkiä 3 × neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 8 × kaksiputkista Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Ceylon (viirinumero 30) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Uganda-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin maaliskuussa 1938 vuoden 1938 laivasto-ohjelmassa Alexander Stephen and Sonsilta, missä köli laskettiin 27. huhtikuuta 1939. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 13. heinäkuuta 1943.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, mistä se siirrettiin vuoden lopulla Itä-Intiaan Itäisen laivaston 4. risteilijäviirikköön. Seuraavan vuoden alus suojasi lentotukialuksia hyökättäessä Sabangiin, Surabayalle ja Sumatralle. Lisäksi se teki muutaman itsenäisen tulitukitehtävän Intian valtameren alueella. Alus liitettiin marraskuussa 1944 brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, jolloin se siirtyi 16. tammikuuta Trincomaleehen Ceylonilla. Matkan aikana alus osallistui hyökkäykseen Pankalan Bradaniin. Toukokuussa 1945 alus palasi Intian valtamerelle, jossa se tulitti Nikobaareja. Alus pysyi alueella sodan loppuun.
Sodan jälkeen alus liitettiin 1946 Portsmouthiin sijoitettuihin yksiköihin (engl. Portsmouth Command), kunnes se siirrettiin 1950 Kauko-Idän laivaston 5. risteilijäviirikköön ja edelleen Itä-Intian laivastoaseman 4. risteilijäviirikköön. Alus palasi 1. lokakuuta 1954 Portsmouthiin. Alus oli telakalla modernisoitavana maaliskuusta 1955 heinäkuuhun 1956.
Ceylon oli Kotilaivastossa, Välimeren laivastossa, Etelä-Atlantin ja Itä-Intian laivastoasemilla, kunnes se palasi 18. joulukuuta 1959 Portsmouthiin. Alus myytiin vielä joulukuussa  Perulle. Alus siirrettiin 9. helmikuuta 1960 virallisesti Perun laivastolle, jolloin se nimettiin Coronel Bolognesiksi. Alus poistettiin palveluksesta toukokuussa 1982 ja hinattiin elokuussa 1985  romutettavaksi Taiwaniin.
HMS Scylla (F71)

| HMS Scylla |
| --- | --- |
 HMS Scylla etualalla vuonna 1978

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Devonportin telakka
Kölinlasku:  17. toukokuuta 1967
Laskettu vesille:  8. elokuuta 1968
Palveluskäyttöön:  12. helmikuuta 1970
Poistui palveluskäytöstä:  1994
Loppuvaihe:  upotettu sukelluskohteeksi 2004
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 300 t (kuormattu)
Pituus:  113,4 m
Leveys:  13,1 m
Syväys:  5,5 m
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  223
Aseistus
Aseistus:  2 × kaksiputkisena 4,5"/L45 Mk.6 -tykkinä 1 x Sea Cat 1 x Mk.10 Limbo 1 x Westland Wasp
HMS Scylla (viirinumero F71) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 17. toukokuuta 1967. Se laskettiin vesille 8. elokuuta 1968 ja valmistui 12. helmikuuta 1970.
Palvelus

Alus siirrettiin 1994 reserviin ja upotettiin sukelluskohteeksi Witsandinlahteen 27. maaliskuuta 2004.
Gummersbach

| Gummersbach |
| --- | --- |

 vaakuna
 Gummersbach
 Koordinaatit: 51°2′N, 7°34′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Köln
Piirikunta:  Oberbergischer Kreis
Hallinto:  
 – Pormestari:  Frank Helmenstein (CDU)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  95,3 km²
Korkeus:  154–518 m
Väkiluku (31.12.2022):  52 001
 – Väestötiheys:  546 as./km²
Postinumero:  51643, 51645, 51647
Suuntanumero(t):  02261  02266 (Berghausen) 02354 (Lieberhausen) 02263 (Elbach)
 
 www.gummersbach.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gummersbach on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Kölnin hallintopiiriin ja on Oberbergischer Kreis -piirikunnan keskuskaupunki. Se sijaitsee noin 50 kilometriä itään Kölnistä. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa oli 52 001 asukasta.
Gummersbachin rautatieasema
Historia

Varhaisin tunnettu kirjallinen maininta paikkakunnasta on peräisin vuodelta 1109. Tuolloin sen nimi kirjoitettiin muodossa Gummeresbracht. Kaupunginoikeudet Gummersbach sai kuitenkin vasta vuonna 1857. Vuoden 1892 heinäkuun 27. päivänä kaupungille vahvistettiin sen nykyinen vaakuna. Vuoden 1969 ja 1975 alueuudistusten myötä suuri osa silloisista Gimbornin ja Lieberhausenin kunnista liitettiin Gummersbachiin. Gummersbachiin liitettiin myös pienempiä osia Wiehlistä ja Marienheidesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gummersbach Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
Halfdan Nylander

Halfdan Nylander (12. huhtikuuta 1913 Rovaniemi – 15. marraskuuta 1997 Kokkola) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Nylander tuli ylioppilaaksi Jakobstads samlyceum koulusta vuonna 1944. Hän toimi rautatievirkailijana vuodet 1934–1969 ja asemapäällikkönä Kokkolassa vuosina 1960–1969. Nylanderin vanhemmat olivat asemapäällikkö Bruno Nylander ja Agda Melida (o.s. Kurtze). Nylanderin puoliso oli Aino Kyllikki (o.s. Lampo) vuodesta 1937.
Teoksia

Två vägar; kuvitus Bo Aurén. Förbundet Kyrkans ungdom, Nykarleby 1980
Frasfritt : 461 tankekorn : aforismikokoelma ;  kuvitus Bo Aurén. Förbundet Kyrkans ungdom, Nykarleby 1981
Harri Moora

Harri Moora (1930)
Harri Moora, aiemmin Harry Mora (2. maaliskuuta 1900 Ehaveren kylä, Kuremaa – 2. toukokuuta 1968 Tallinna) oli virolainen arkeologi.
Moora oli Tarton yliopiston professori 1938–1941, opetusministerin avustaja 1940, ja työskenteli vuodesta 1944 Neuvosto-Viron tiedeakatemian historian instituutissa tutkijana tutkimusalanaan Baltian esihistoria..
Harri Nevanlinna

Harri Nevanlinna vuonna 1962.
Rolf Harri Nevanlinna (6. helmikuuta 1922 Helsinki – 4. syyskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja geenitutkija, joka sai professorin arvonimen.
Nevanlinna kuului Nevanlinnan kulttuurisukuun. Hänen isänsä oli matemaatikko, akateemikko Rolf Nevanlinna ja äitinsä Mary Elise Selin. Nevanlinnan puoliso vuodesta 1945 oli professori Saara Maljanen, perheessä oli neljä lasta. Nevalinna tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1940 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1948. Tohtoriksi Nevanlinna väitteli 1953, ja Helsingin yliopiston veriryhmäserologian dosentti hänestä tuli 1957. Professorin arvonimen hän sai 1968.
Nevanlinna johti Suomen Punaisen Ristin (SPR) Veripalvelua 40 vuotta, laitoksen perustamisesta lähtien vuonna 1948. Hän kehitti laitosta ja nosti sen maailmanmaineeseen muun muassa luomalla Suomeen maailman tehokkaimpiin kuuluneen järjestelmän rhesus-taudin ennaltaehkäisemiseksi. Nevanlinna tutki myös Suomen kansan juuria populaatiogeneettisesti hyödyntämällä veriryhmäserologisia merkkitekijöitä. Lääkintöhallituksen tieteellisen neuvottelukunnan jäsen Nevanlinna oli vuodesta 1955 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1975. Nevanlinna, jolla oli runsaasti kansallisia ja kansainvälisiä järjestö- ja luottamustehtäviä, sai tunnustuksena työstään muun muassa Arvo Ylppö -mitalin (1982), Pro Valetudine Fennorum -mitalin (1986) sekä Chydenius-palkinnon (1988).
Harri Mattila

| Harri Mattila> Kauhavan kaupunginjohtaja |
| --- | --- |
 2009–2014  
Edeltäjä:  Lasse Mäkinen
Seuraaja:  Markku Lumio
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1957 (ikä 67) Alahärmä
Tiedot
Koulutus:  Filosofian maisteri
Harri Mattila  (s. 20. maaliskuuta 1957 Alahärmä) on suomalainen toimitusjohtaja, maanviljelijä sekä entinen Kauhavan kaupunginjohtaja ja Alahärmän kunnanjohtaja.
Mattila on koulutukseltaan filosofian maisteri ja sosionomi ja lisäksi suorittanut johtamisen erikoisammattitutkinnon ja jatko-opintoja Vaasan yliopistossa yrityksen johtamisessa ja aluetieteessä. Mattila oli Alahärmän kunnan toimistovirkailija vuonna 1982, toimistosihteeri 1983–1984, talous- ja suunnittelusihteeri 1984, kunnansihteeri 1984–1993 ja Alahärmän kunnanjohtaja vuodesta 1993, kunnes vuoden 2009 alussa Alahärmä, Kauhava, Kortesjärvi ja Ylihärmä yhdistyivät uudeksi Kauhavaksi.
Toimittuaan osin Alahärmän kunnanjohtajan viran ohella kuntaliitoksen muutosjohtajana vuosina 2007–2008 Mattilasta tuli liitoksen yhteydessä uuden Kauhavan ensimmäinen kaupunginjohtaja. Hänet valittiin kuuden vuoden määräajaksi, joka jatkui vuoden 2014 loppuun asti. Mattila antoi suostumuksensa kaupunginjohtajaehdokkuuteen myös jatkokaudeksi, joka olisi alkanut 1. tammikuuta 2015. Hän hävisi Vaasan entiselle kaupunginjohtajalle Markku Lumiolle äänin 10-33.
Mattila on viljellyt vuodesta 1985 Alahärmän Voltissa omistamaansa Uusi-Mattilan sukutilaa toimien sen 16:ntena isäntänä. Toukokuussa 2012 hän oli vähällä hukkua kanoottiretkellä Perhon Salamajärveen. Vuoden 2015 alusta Mattila siirtyi kunnille ja yrityksille asiantuntija- ja analyysipalveluja tuottavan Yritystaito Group Oy:n osakkaaksi ja toimitusjohtajaksi. Vuoden 2016 syyskuun alusta Mattila valittiin Kainuun sote- ja maakuntauudistuksen määräaikaiseksi muutosjohtajaksi. Muutosjohtajuuden jälkeen Mattila on toiminut edelleen Yritystaito Group Oy:n johto- ja kehittämistehtävissä.
Halfway Tree

| Halfway Tree Damian Marley |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000-2001
 Julkaistu: 11. syyskuuta 2001
 Tuottaja(t): Stephen Marley, Damian Marley, Swizz Beatz, Gorilla Tek
 Tyylilaji: reggae
 Levy-yhtiö: Motown
Damian Marleyn muut julkaisut
| Mr. Marley 1996 | Halfway Tree 2001 | Welcome to Jamrock 2005 |
Halfway Tree on reggae -artisti Damian Marleyn toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2001 Motown -levy-yhtiön kautta.
Kappaleet

"Educated Fools" (feat. Bounty Killer)
"More Justice"
"It Was Written" (feat. Stephen Marley, Capleton & Drag On)
"Catch a Fire" (feat. Stephen Marley)
"Still Searchin'" (feat. Yami Bolo)
"She Needs My Love" (feat.Yami Bolo)
"Mi Blenda"
"Where Is the Love" (feat. Eve)
"Harder" (interlude)
"Born to be Wild"
"Give Dem Some Way" (feat. Daddigan)
"Half Way Tree" (interlude)
"Paradise Child" (feat. Mr. Cheeks)
"Stuck in Between"
"Half Way Tree" (tuottanut Swizz Beatz)
"Stand a Chance" (feat. Yami Bolo & Treach)
He ovat paenneet

| He ovat paenneet |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jukka-Pekka Valkeapää
Käsikirjoittaja:  Jukka-Pekka Valkeapää Pilvi Peltola
Leikkaaja:  Mervi Junkkonen
Pääosat:  Teppo Manner Roosa Söderholm
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Helsinki-filmi
Levittäjä:  SF Film
Ensi-ilta:  17. lokakuuta 2014
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
He ovat paenneet on Jukka-Pekka Valkeapään ohjaama 17. lokakuuta 2014 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva. Sen käsikirjoittivat Valkeapää ja Pilvi Peltola. Kansainvälisesti elokuva tunnetaan nimellä They Have Escaped. Tuotannosta vastasi Helsinki-filmi.
Elokuva kertoo ongelmalaitoksen nuorten ongelmallisimman nuoren Raisan (Roosa Söderholm) ja siviilipalvelusmies Jonin (Teppo Manner) pakomatkasta halki kesäisen Suomen.
Tuotanto

Keväällä 2013 elokuva sai suurimman, 720 000 euron tuotantotuen Suomen elokuvasäätiöltä. Elokuva kuvattiin saman vuoden kesänä.
Festivaalit

Elokuva oli mukana kaksilla arvostetuilla elokuvafestivaaleilla: Venetsian elokuvajuhlilla ja Toronton elokuvajuhlilla. He ovat paenneet oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva Venetsian ohjelmistossa vuosikausiin – edeltävällä kerralla kunnian sai Valkeapään esikoisohjaus Muukalainen.
Palkinnot

Kuvaaja Pietari Peltola palkittiin helmikuussa 2015 Göteborgin elokuvajuhlilla kuvauksestaan Sven Nykvist -palkinnolla. Tuomariston mukaan elokuvan kieli oli uskaliasta rikkoen klassisen elokuvakerronnan sääntöjä. Pian tämän jälkeen elokuva voitti neljä Jussi-palkintoa kategorioissa paras elokuva, ohjaus, äänisuunnittelu ja leikkaus. Elokuva oli ehdolla myös miessivuosasta, kuvauksesta ja pukusuunnittelusta.
Elokuva oli Suomen ehdokas lokakuussa 2015 jaetun Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon saajaksi.
Vastaanotto

Elokuvan keräsi Suomessa teatterilevityksessä vuoden 2014 aikana 3 094 katsojaa.