stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ellen Johnson

Ellen Johnson 2007.
Ellen Johnson on yhdysvaltalainen ateistinen aktivisti. Hän toimi American Atheists -järjestön puheenjohtajana vuosina 1995–2008.
Johnson on toisen sukupolven ateisti. Hän valmistui maisteriksi valtio-opissa New School for Social Researchista.
Johnson ei luota Jeesuksen historiallisuuteen; hän ei katso, että siitä olisi olemassa todisteita.
Roppongi

Näkymä Roppongiin
Roppongi
Roppongi (jap. 六本木) on Tokion kaupunginosa Minaton erillisalueella. Se sijaitsee sisämaassa erillisalueen pohjoisosassa Azabun alueella. Roppongi on ollut pitkään tunnettu etenkin Tokiossa asuvien ulkomaalaisten suosimana yöelämän keskuksena klubeineen ja ravintoloineen. 2000-luvulta lähtien kaupunginosaan ja sen ympäristöön on toteutettu suuria rakennushankkeita, kuten Roppongi Hills, joiden myötä sinne on sijoittunut uusia asuntoja, toimistoja, merkkiliikkeitä ja hotelleja. Tokion kansallinen taidekeskus, Mori-taidemuseo ja muut taidemuseot ovat tuoneet Roppongille mainetta myös taidekaupunginosana.
Roppongin pinta-ala on 1,15 neliökilometriä. Kaupunginosa jakautuu seitsemään osa-alueeseen, jotka on numeroitu Roppongi 1-chōme–Roppongi 7-chōme. Niissä on yhteensä 13 151 asukasta (marraskuussa 2022). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 11 400 asukasta neliökilometrillä.
Historia

Nimi ”Roppongi” tarkoittaa kirjaimellisesti ’kuusi puuta’. Nimen alkuperästä on erilaisia teorioita. Erään teorian mukaan paikka olisi nimetty siellä kasvaneen kuuden vanhan männyn mukaan, toinen väittää, että nimi juontuisi alueella Edo-kaudella sijainneesta kuudesta daimion residenssistä, sillä kaikkien kuuden daimion nimessä oli jokin puuhun viittaava osa. Nämä daimiosuvut olivat Aoki, Hitotsuyanagi, Katagiri, Kutsuki, Takagi ja Uesugi. Edo-kaudella alueella oli sotilasluokan asuntoja, temppeleitä ja muutama pieni kylä.
Roppongin alue liitettiin Meiji-restauraation jälkeen vuonna 1878 Azabun suuralueeseen. Meiji-kaudelta lähtien sinne rakennettiin yläluokkaisia asuinrakennuksia, joihin sijoittui myös paljon ulkomaalaisia. Erityisesti toisen maailmansodan jälkeen kaupunginosa alettiin tuntea ulkomaalaisia palvelevana viihdealueena, kun sen lähelle aiemmin keisarillisen Japanin armeijan käytössä olleille alueille perustettiin Yhdysvaltojen tukikohta. Kaupunginosaan avattiin muun muassa yökerhoja ja kalliita vaateliikkeitä. Vielä sodan jälkeen, kun Minaton erillisalue perustettiin vuonna 1947, nykyisen kaupunginosan alue koostui lukuisista pienemmistä kaupunginosista, joista yksi oli nimeltään Azabu-Roppongichō. Ne yhdistettiin nykyiseksi Roppongin kaupunginosaksi vuonna 1968.
2000-vuosikymmeneltä lähtien Roppongin ja Azabun alueita on kehitetty voimakkaasti. Roppongiin valmistui vuonna 2003 yksi maan suurimmista yksityisistä rakennushankkeista, Roppongi Hills, jonne sijoitettiin useita eri toimintoja. Vuonna 2007 kaupunginosaan avattiin Tokion kansallinen taidekeskus ja sen rajalle Akasakan kaupunginosan puolelle Tokyo Midtown -kortteli. 248 metriä korkea Midtown Tower oli joitakin vuosia kaupungin korkein rakennus, 238 metriä korkea Roppongi Hills Mori Tower vain hiukan sitä matalampi.
Yhdysvaltain suurlähetystön asuinrakennuksia Roppongissa 1983
Roppongi Hills Mori Tower
Roppongi Hillsin ulkotilaa
Roppongin risteys vuonna 2013
Kaupunkikuva ja rakennukset

Roppongi on osa Yamanoten ylänköaluetta. Naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Akasaka, idässä Toranomon, Azabudai ja Azabu-Nagasakachō, etelässä Azabu-jūban ja Moto-Azabu sekä lännessä Nishi-Azabu ja Minami-Aoyama. Alueen läpi kulkevat muun muassa pääkadut Roppongi-dōri ja Gaien higashi-dōri, joiden risteyksessä Roppongin metroasema sijaitsee. Roppongi Hills -kortteli pilvenpiirtäjineen sijaitsee tämän risteyksen eteläpuolella, Tokyo Midtown muutaman korttelin päässä risteyksestä pohjoiseen. Kaupunginosan kolliskulmalla Roppongi 1-chōmen alueella on Ark Hills -pilvenpiirtäjäalue, joka ulottuu Akasakan puolelle.
Pilvenpiirtäjäkompleksien ja viihdekorttelien lisäksi Roppongi tunnetaan museokaupunginosana. Merkittävimmät museot ovat Roppongin luoteisosassa sijaitseva Tokion kansallinen taidekeskus, jossa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä, Roppongi Hillsin yhteydessä toimiva Mori-taidemuseo sekä Tokyo Midtownin yhteydessä toimivat Suntory-taidemuseo ja 21_21 Design Sight -näyttelykeskus (Akasakan puolella). Kaupunginosassa on myös useita suurlähetystöjä, Haiyūza-teatteri sekä televisioyhtiöiden ja muiden yritysten toimistorakennuksia. TV Asahi -yhtiön toimitalo sijaitsee Roppongi Hills -kompleksin vieressä.
Imoarai-zaka-katu Roppongin keskustassa
Kirsikankukkia Supein-zaka-kadulla, Roppongi 1-chōme
Tokion kansallinen taidekeskus
TV Asahin toimitalo
Liikenne

Roppongia palvelee neljä Tokion metron linjaa. Roppongin metroasemalla kaupunginosan keskellä pysähtyvät Tōkyō metron liikennöimä Hibiya-linja ja Toei-metron liikennöimä Ōedo-linja. Roppongi-itchōmen metroasemaa kaupunginosan koillisosassa käyttää Tōkyō metron Nanboku-linja. Lisäksi Nogizakan metroasema, jolla pysähtyy Chiyoda-linja, sijaitsee osittain Roppongin alueella kaupunginosan luoteisreunalla.
Roppongin läpi kulkee kaksi Tokion pääkaupunkimoottoritien linjaa, sisempi ympyrälinja ja Shibuya-linja, jotka yhtyvät toisiinsa Tanimachin liittymässä kaupunginosan pohjoisreunalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roppongi Wikimedia Commonsissa
Tokion pääkaupunkimoottoritie Roppongissa
Rusotäplämullo

| Rusotäplämullo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Mullot Mullidae
Suku::  Mullus
Laji::  barbatus
Kaksiosainen nimi
 Mullus barbatus  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Rusotäplämullo Wikispeciesissä   Rusotäplämullo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusotäplämullo (Mullus barbatus) on mullojen heimoon kuuluva kala.
Ulkonäkö ja koko

Rusotäplämullo kasvaa yleisesti 10–20 cm pitkäksi, joskus jopa 30 cm pitkäksi. Naaraat ovat keskimäärin pitempiä kuin koiraat, ja suurimmat yksilöt ovat poikkeuksetta naaraita. Rusotäplämullon vartalo on melko litteä. Leuan alla on kaksi jäykkää viiksikarvaa, jotka ovat lyhyemmät kuin kalan rintaevät. Väritys on punertava.
Levinneisyys ja elinympäristö

Rusotäplämulloa tavataan Atlantin itäosassa Britannian ja Norjan rannikolta aina Kanariansaarille ja Senegaliin asti sekä Välimerellä. Kalaa tavataan myös Azoreilla. Se ui tavallisesti mutapohjaisilla alueilla 10–300 m syvässä vedessä.
Elintavat

Rusotäplämullot elävät parvina. Ne syövät pääosin merenpohjassa eläviä pieniä selkärangattomia. Ne kutevat kesällä huhti- ja elokuun välisenä aikana 10–55 metrin syvyydessä.
Käyttö

Rusotäplämullo on arvostettu ruokakala. Suurimmat pyyntimaat ovat Turkki ja Tunisia.
Ennedi (alue)

Ennedi on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Sen pinta-ala on 195 000 neliökilometriä eli toiseksi suurin Tšadin alueista Borkoun jälkeen. Ennedissä oli vuonna 2009 noin 168 000 asukasta. Sen pääkaupunki on Fada.
Ennedi irrotettiin vuoden 2008 hallintouudistuksessa entisestä Borkou-Ennedi-Tibestin alueesta.
Emmental (alue)

Emmentalin ja Oberaargaun hallintopiirit muodostavat Emmental-Oberaargaun hallintoalueen.
Emmental on alue Keski-Sveitsissä, Bernin kantonissa, Bernin kaupungin itäpuolella. Nimellä on monta merkitystä:
Kirjaimellisesti Emmental tarkoittaa Emmejoen laaksoa (saks. Emmental).
Maantieteellisesti Emmental tarkoittaa aluetta, joka muodostuu Konolfingenin seudusta sekä Emmen ja sen sivujokien muodostamasta (valuma-)alueesta Hohgantvuorelta aina Gerlafingeniin, Solothurnin kantonin rajalle asti.
Hallinnollisesti Emmental on 42 kunnan muodostama hallintopiiri Bernin itäpuolella (saks. Verwaltungskreis Emmental). Piirialueen keskuspaikka on Langnau im Emmental. Yhdessä Oberaargaun alueen kanssa Emmentalin hallintopiiri muodostaa Emmental-Oberaargaun hallintoalueen (saks. Verwaltungsregion Emmental-Oberaargau), joka muodostuu kaikkiaan 92 kunnasta.
Historiallisesti Emmental on ollut maakunta (saks. Landschaftsverband), jolla oli hallinnollista valtaa 1500-luvulta alkaen aina vuoteen 1867.
Eric Carlberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Paul Palén, Vilhelm Carlberg, Johan Hübner von Holst ja Eric Carlberg |  Paul Palén, Vilhelm Carlberg, Johan Hübner von Holst ja Eric Carlberg |  Paul Palén, Vilhelm Carlberg, Johan Hübner von Holst ja Eric Carlberg |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | 25 m vapaapienoiskivääri, liikkuvataulu, joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | 30 m olympiapistooli, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | 50 yd ja 100 yd pienoiskivääri, makuu |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | 50 m vapaapienoiskivääri, makuu, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | 50 m pistooli, joukkuekilpailu |  |
Gustaf Eric Carlberg (5. huhtikuuta 1880 Karlskrona – 14. elokuuta 1963 Tukholma) oli ruotsalainen ampuja, miekkailija ja nykyaikainen viisiottelija.
Urheilu-ura

Carlberg edusti ammunnassa Stockholms AF:ää, Stockholms PK:ta ja niin ikään tukholmalaista FOK:ta. Hän kilpaili Ateenan välikisoissa 1906 kahdeksassa eri ammuntalajissa ja sai parhaan sijoituksensa 25 metrin pistoolista, jossa hän oli 11. Carlberg oli voittamassa hopeaa 50 ja 100 jaardin pienoiskiväärin makuuasentokilpailusta Lontoon olympialaisissa 1908. Hän oli tuolloin myös muun muassa viides 50 jaardin pistoolin joukkuekisassa ja jaetulla yhdeksännellä sijalla 25 jaardin pienoiskiväärin katoavien maalien kilpailussa.
Carlberg voitti Tukholman olympialaisissa 1912 neljä mitalia, joista kaikki joukkuekilpailuissa. Hän sai kaksi kultaista ja kaksi hopeista mitalia. Carlbergin paras henkilökohtainen sijoitus tuli 30 metrin olympiapistoolista, jossa hän oli kuudes. Hän osallistui vielä Pariisin kisoihin 1924, joiden aikaan hän oli 44-vuotias. Carlberg sijoittui 25 metrin kuvioammunnassa viidenneksitoista.
Carlbergin miekkailuseura oli tukholmalainen FFF. Hän kilpaili kalvassa vuoden 1908 olympialaisissa, joissa hän putosi henkilökohtaisen kilpailun alkulohkossa. Carlberg miekkaili myös joukkuekilpailussa, jossa Ruotsi sijoittui viidenneksi ja ylsi neljännelle tilalle Tukholmassa 1912. Hän aloitti nykyaikaisen viisiottelun olympialaisissa 1912, mutta keskeytti ensimmäisen lajin jälkeen.
Yksityiselämä

Eric ja hänen kaksosveljensä Vilhelm, joka oli myös ampuja, olivat eläinlääkäri-isän neljästä lapsesta nuorimmat. Heidän isänsä kuoli kaksosten ollessa 12-vuotiaita. Sekä Ericistä että Vilhelmistä tuli sotilaita, ja he pääsivät majurin arvoon asti. Molemmat hankkivat pätevyyden myös liikunnanopettajiksi.
Carlberg meni vuonna 1924 naimisiin Elsa Lindellin kanssa. Myöhemmin hän oli sijoitettuna nykyisen Iranin alueelle kolmen vuoden ajan perustamassa joukkoja. Carlberg nimitettiin Ruotsin konsulikenraaliksi Teheraniin 1930 ja hän toimi Suomen konsulikenraalina kaupungissa vuosina 1935–1958.
Erkki Eerola

| Erkki Eerola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Heinola
Ammatti:  Kunnanjohtaja
Muut tiedot
Koulutus: Hallintotieteiden maisteri
Aiheesta muualla
Kotisivu
Erkki "Jussi" Eerola (s. 1987 Heinola) on suomalainen kunnanjohtaja ja valokuvaaja. Hänet valittiin vuonna 2018 Vihdin kunnanjohtajaksi. Eerola on aiemmin työskennellyt talousjohtajana Vihdin kunnassa, Karkkilan talous- ja henkilöstöjohtajana,  vt. kaupunginjohtajana sekä taloustehtävissä Siuntion kunnassa.
Valokuvaajana hänen kanssaan yhteistyötä ovat tehneet mm. Stratovarius, Symfonia ja Pressure Points. Eerolan valokuvausalan yritys valittiin vuonna 2011 Fonectan vertailussa Tampereen parhaimmaksi.
Vapaa-ajalla hän on esiintynyt televisiossa tietovisoissa, kuten Haluatko Miljonääriksi ja Heikoin lenkki. Lisäksi hän vapaa-ajalla harrastaa juoksemista ja vaeltamista.
Eerola on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri Tampereen yliopistosta .
Aiheesta muualla

Valokuvaaja Jussi Eerolan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Vihdin kunnanjohtaja
Saihō-ji

| Saihō-ji |
| --- | --- |
 Saihō-jin sammalpuutarhaa, Ōgonchi-lampi
Maailmanperintökohde
Sijainti:   Japani  34°59′31″N, 135°41′00″E
Tyyppi:  Kulttuurikohde
Kriteerit:  II, IV
Tunnusnumero:  688
Valintahistoria
Valintavuosi:  1994
Saihō-ji (jap. 西芳寺) on buddhalainen temppeli Japanissa Kioton kaupungissa. Se sijaitsee Nishikyōn suuralueella Matsuon kaupunginosassa Kioton länsireunalla. Temppeli tunnetaan sammalpuutarhansa ansiosta yleisesti nimellä Kokedera (苔寺, ’sammaltemppeli’). Temppelin vuorinimi (sangō) on Kōinzan (洪隠山). Saihō-ji on itsenäinen Rinzai-koulukunnan zenbuddhalainen temppeli, jonka palvonnan kohde on Amida-nyorai.
Saihō-jin perusti todennäköisesti munkki Gyōki 700-luvun alkupuolella. Sen kukoistuskautta oli 1300-luku, kun puutarhasuunnittelijana tunnettu munkki Musō Soseki teki siitä zenbuddhalaisen temppelin ja uudisti sen puutarhaa. Temppelin Ruriden-paviljonki toimi esimerkkinä Kinkaku-jin ja Ginkaku-jin kuuluisille paviljongeille, jotka ovat säilyneet nykypäivään saakka. 1400-luvulla Saihō-ji kuitenkin tuhoutui Ōnin-sodassa ja rappeutui. Pääosa sen nykyisistä rakennuksista on verrattain uusia.
Temppeli otettiin vuonna 1994 yhdessä Kioton muiden kulttuuriaarteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”muinaisen Kioton historialliset monumentit”.
Kulttuuriomaisuus

Saihō-ji omistaa tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi nimetyn Musō Sosekia esittävän muotokuvan Kenpon chakushoku Musō Kokushi-zō (絹本著色夢窓国師像). Temppelillä on hallussaan myös Saihōji engi -kronikan käsikirjoitus sekä Musō Sosekin, Ingenin ja Sakugen Shūryōn kirjoituksia.
Turismi

Saihō-ji tunnetaan tavallisesta poikkeavana vierailukohteena, sillä vierailu on varattava etukäteen edestakaisella postikortilla (ōfukuhagaki). Ulkomailta käsin sisäänpääsyn voi varmistaa kansainvälisen vastauskupongin avulla. Internetin myötä varauksen voi käytännössä tehdä myös ulkopuolisen online-palvelun kautta. Ennen pääsyä temppelin puutarhaan kävijän on osallistuttava buddhalaiseen seremoniaan, johon kuuluu sutrien laulaminen (kitō) ja kopioiminen käsin (shakyō). Talvella tammi–maaliskuussa sammalpuutarha on suljettu ja turisteilla on pääsy ainoastaan temppelin päähalliin.
Temppelille on linja-autoyhteys esimerkiksi Kioton rautatieasemalta. Hankyūn Arashiyama-linjan Matsuo-taishan rautatieasema on temppeliä lähimpänä sijaitseva rautatieasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saihō-ji Wikimedia Commonsissa
Temppelin internetsivut (japaniksi)
Sawada, Tenzui: A Study on the Japanese Gardens Viewed from the Teachings of the Rinzai Zen Buddhism (XIII): Case Study on the Saihō-ji Garden, Kyoto  1977. 造園雑誌. (japaniksi)
Musō Sosekin muotokuva, 1300-luku.
Saihō-jin sammalpuutarhaa.
Osa Saihō-jin kivipuutarhasta, joka saattaa olla Musō Sosekin suunnittelema.
Emmebi Motorsport

Emmebi Motorsport on italialainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Formula Abarth-sarjassa. Talli perustettiin vuonna 2000. Talli on aiemmin kilpaillut Sveitsin Formula Renault-, Italian Formula Renault-, Formula 2000 Light-, Superbike World Championship- ja Auto GP-sarjoissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Einstein (televisio-ohjelma)

| Einstein |
| --- | --- |
Tyyli:  tiede
Kestoaika:  24 min / jakso
Luoja(t):  Moskito Television
Pääosissa:  Satu Paavola   Robin Svartström
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  10. syyskuuta 2006 – 9. toukokuuta 2007
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
IMDb 
Einstein oli syyskuusta 2006 toukokuuhun 2007 Nelosella esitetty visailuohjelma, jossa kaksi vierailevaa julkisuuden henkilöä kilpailivat tiedoistaan tieteen alalla. Jaksoissa oli aina mies ja nainen vastakkain. Kilpailijoiden täytyi selvitä 1. tuotantokaudella noin kolmesta kysymyksestä ja 2. tuotantokaudella viidestä kysymyksestä. Einstein perustui saksalaiseen Clever-formaattiin.
Juontajat

Satu Paavola oli ohjelman pääjuontaja. Professori Bertil Steniusta esitti Robin Svartström.
Ohjelmassa vierailleet

1. tuotantokausi
1. jakso: Karita Tuomola ja Jone Nikula
2. jakso: Anne Mattila ja Kirka
3. jakso: Miitta Sorvali ja Jukka Rasila
4. jakso: Ruben Stiller ja Bettina S.
5. jakso: Aira Samulin ja Pikku G
6. jakso: Simo Frangén ja Riitta Väisänen
7. jakso: Maria Guzenina ja Oskari Katajisto
8. jakso: Piia-Noora Kauppi ja Osku Pajamäki
9. jakso: Ninni Laaksonen ja Markku Uusipaavalniemi
10. jakso: Janina Frostell ja Toni Wirtanen
11. jakso: Heidi Hautala ja Antti Tuisku
12. jakso: Timo Kahilainen ja Krisse Salminen
2. tuotantokausi
13. jakso: Maria Kuusiluoma ja Mikko ”Peltsi” Peltola
14. jakso: Marika Fingerroos ja Juha Mieto
15. jakso: Pirjo Lonka ja Mikko Silvennoinen
16. jakso: Jippu ja Tommy Tabermann
17. jakso: Marja Tiura ja Matti Kyllönen
18. jakso: Leena Lehtolainen ja Heikki Paasonen
19. jakso: Minttu Mustakallio ja Tuomas Uusitalo
20. jakso: Lotta Backlund ja Joonas Hytönen
Professori Stenius räjäyttää asuntovaunun.
Espanjan naisten salibandymaajoukkue

Espanjan naisten salibandymaajoukkue edustaa Espanjaa naisten kansainvälisissä salibandyotteluissa, muun muassa MM-kilpailuissa.
Historia

Espanja pelasi ensimmäisen kansainvälisen salibandyottelunsa Singaporessa vuonna 2005, Malesiaa vastaan voittaen ottelun 6–4.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Spaniens damlandslag i innebandy
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sk:Španielske národné florbalové družstvo žien
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Espanjan parlamenttivaalit 2004

Espanjan parlamenttivaalit 2004 pidettiin 14. maaliskuuta 2004. Vaalien voittajaksi nousi 8 oppositiovuoden jälkeen Sosialistinen työväenpuolue 164:lla paikalla ja José Luis Rodríguez Zapaterosta tuli uusi pääministeri. Kansanpuolue sai 148 paikkaa.
Tulokset

| Puolue | Puolue | Äänet |  % | Paikat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Espanjan sosialistinen työväenpuolue | 11 026 163 | 43,27 | 164 |
|  | Kansanpuolue | 9 763 144 | 38,31 | 148 |
|  | Yhdistynyt vasemmisto | 1 284 081 | 4,96 | 5 |
|  | Convergència i Unió | 835 471 | 3,28 | 10 |
|  | Esquerra Republicana de Catalunya | 652 196 | 2,56 | 8 |
|  | Baskien kansallispuolue | 420 980 | 1,65 | 7 |
|  | Kanarian koalitio | 235 221 | 0,9 | 3 |
|  | Bloque Nacionalista galego | 208 688 | 0,8 | 2 |
|  | Partido de Andalucia | 181 868 | 0,7 | - |
|  | Unión de Aragón | 94 252 | 0,4 | 1 |
|  | Baskien solidaarisuus | 80 905 | 0,3 | 1 |
|  | Navarra Kyllä | 61 045 | 0,2 | 1 |
|  | Muut | 628 280 | 2,43 | - |

| Yhteensä | Yhteensä | 25 846 520 | 100 % | 650 |
Erkki Asp
Kirjallisuutta

Autio, Veli Matti – Ishikawa, Akihiro – Juuti Pauli (toim.): Contemporary Corporate Culture under Globalization: A Memorial Book of Professor Erkki Asp. JTO School of Management, 2012.
Ellen Sandweiss

Ellen Sandweiss (2009)
Ellen Sandweiss (oik. Ellen Hodges, s. 30. joulukuuta 1958 Detroit, Michigan, Yhdysvallat)  on yhdysvaltalainen näyttelijätär, joka on esiintynyt eri sarjoissa ja elokuvissa vuodesta 1978 lähtien. Hän näytteli Cheryliä vuoden 1981 Evil Dead -elokuvassa.
Aiheesta muualla

Ellen Sandweiss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ellen Stewart

| Ellen Stewart> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. tammikuuta 1919 Chicago, Illinois
Kuollut: 13. tammikuuta 2011 (92 vuotta) New York, New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  teatteriohjaaja ja -tuottaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Ellen Stewart (7. marraskuuta 1919 Chicago, Illinois – 13. tammikuuta 2011 New York, New York) oli yhdysvaltalainen teatteriohjaaja ja -tuottaja. Hänet tunnettiin La MaMa Experimental Theatre Clubista, jonka hän perusti vuonna 1961.
Stewart sai vuonna 2007 Japanin Praemium Imperialen. Hän oli myös Ranskan Ordre des Arts et des Lettres'n upseeri.
Aiheesta muualla

Ellen Stewart Internet Broadway Database – IBDB. (englanniksi)
Ellen Johansson

Ellen Sofia Johansson (19. lokakuuta 1873 Turku – 6. maaliskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia

Den öjämna vägen : ett kvinnoöde. Bro, Åbo 1943
Ellen Svinhufvud

Ellen Svinhufvud (o.s. Timgren, 23. joulukuuta 1869 Turku – 24. elokuuta 1953 Luumäki) oli presidentti Pehr Evind Svinhufvudin puoliso.
Ellen Svinhufvud vuonna 1931.
He menivät naimisiin 1889, ja heille syntyi kuusi lasta. Vuonna 1914 rouva Svinhufvud seurasi miestään Siperiaan karkotusmatkalle ja kävi siellä sen jälkeen kolme kertaa. Vuoden 1918 kapinan puhjettua Ellen Svinhufvud pakeni kapinallisten valtaamasta Helsingistä ja matkusti Luumäelle luotettujen ihmisten avustamana. Svinhufvudien kotitalo oli vuodesta 1908 lähtien Luumäellä Kotkaniemi, joka avattiin museoksi vuonna 2000. Ellen Svinhufvud piti Kotkaniemessä täysihoitolaa miehensä karkotuksen aikana. Ellen Svinhufvud asui Kotkaniemessä kuolemaansa eli vuoteen 1953. Alun perin kaupunkilainen Ellen Svinhufvud kehitti ja piti Kotkaniemen tilalla huomattavan laajaa puutarhaa ja kasvimaata sekä kasvatti eläimiä, joista kanat ja lampaat tunnetaan parhaiten.
Svinhufvudit puhuivat keskenään ruotsia, mutta lapset opetettiin suomenkielisiksi. Svinhufvudien lapsia olivat Pehr Yngve 1890–1991, Ilmo Gretel (myöh. Sommar) 1892–1969, Aino Mary (myöh. Alfthan) 1893–1980, Eino Gustaf 1896–1938, Arne Bertel 1904–1942 ja Veikko Eivind 1908–1969.
Kahvikutsuillaan Helsingissä rouva tarjosi Konditoria Stellan valmistamaa mantelipohjista ja kahvinmakuisesta kreemistä valmistettua kakkua, joka tunnetaan 1930-luvulta lähtien nimellä Ellen Svinhufvudin kakku..
Aiheesta muualla

/ Ellen Svinhufvud Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Yle Elävä arkisto: Kotkaniemessä vaalitaan presidentti Svinhufvudin perintöä
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Signe Relander | Suomen tasavallan presidentin puoliso 1931–1937 | Seuraaja: Kaisa Kallio |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: - | Suomen valtionhoitajan puoliso 1918 | Seuraaja: Anastasia Mannerheim |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: - Kaisa Kallio | Suomen pääministerin puoliso 1917–1918 1930-1931 | Seuraaja: Anna Paasikivi Maria Yli-Kestilä |
Emilia Uljas

Emilia Uljas (s. 2001 Askola) on suomalainen vaikuttaja. Uljas toimi vuonna 2021 Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n puheenjohtajana, ja tämän jälkeen hän on toiminut mm. kolumnistina Ylellä. Uljas on Ylen Aamun Jälkiviisaat-paneelin vakiojäsen. Hän on ohjelman historian nuorin panelisti. Tämän lisäksi hän toimii vuosina 2023–2024 Allianssi ry:n nimittämänä Suomen EU-nuorisodelegaattina. Uljas työskenteli viestintätoimisto Milttonilla maaliskuusta 2022 elokuuhun 2023.[lähde? ]
Uljas valmistui vuonna 2020 Ressun lukiosta, ja nyt hän opiskelee Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa.[lähde? ]