stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Otto Warmbier
Pidätys, vankeus ja kuolema

Warmbier osallistui vuodenvaihteessa 2015–2016 Young Pioneer Tours -matkatoimiston järjestämälle viisipäiväiselle ryhmämatkalle Pohjois-Koreaan. Matkan viimeisenä päivänä 2. tammikuuta 2016 ryhmä oli Sunanin kansainvälisellä lentoasemalla Pjongjangissa aikomuksenaan ottaa lento Kiinaan, mutta Warmbier pidätettiin lentoasemalla. Pohjois-Korea ilmoitti pidätyksestä vasta kolme viikkoa myöhemmin ja ilmoitti syyksi "vihamielisen teon" valtiota vastaan. Helmikuussa 2016 Pohjois-Korean uutistoimisto KCNA julkaisi videon, jossa Warmbier tunnusti yrittäneensä varastaa hotellista propagandajulisteen. Oikeudenkäynnissä 16. maaliskuuta 2016 Warmbier luonnehti tekoa elämänsä pahimmaksi virheeksi. Hänet todettiin syylliseksi ja tuomittiin 15 vuodeksi pakkotyöhön. Todistusaineistona käytettiin valvontakameran nauhaa, jossa Pohjois-Korean mukaan esiintyi Warmbier varastamassa julistetta. Warmbierin tunnustuksen mukaan häntä olivat kannustaneet rikokseen metodistinen kirkko (Friendship United Methodist Church), Virginian yliopistossa toimiva salaseura Z Society ja CIA. Z Society kertoi, ettei Warmbierillä ollut yhteyksiä siihen. Lisäksi Warmbier ei ollut metodisti vaan juutalainen, mikä alun perin salattiin, koska Pohjois-Koreaa ei haluttu nolata kesken sen kanssa käytävien neuvottelujen.
Yhdysvaltain edustaja Joseph Y. Yun päästettiin kahden lääkärin kanssa tapaamaan Warmbieriä Pjongjangiin 12. kesäkuuta 2017. Kävi ilmi, että Warmbier oli joutunut vegetatiiviseen tilaan. Warmbier evakuoitiin lennolla Cincinnatiin ja kuljetettiin Cincinnatin yliopiston Medical Centeriin hoitoon 13. kesäkuuta 2017. Pohjois-Korean mukaan vegetatiivinen tila oli jatkunut 17 kuukauden ajan. Warmbier kuoli Cincinnatin yliopiston Medical Centerissä 22-vuotiaana 19. kesäkuuta 2017. Cincinnatissa Warmbierilla todettiin laaja kudostuho kaikilla aivoalueilla. Hänen kuolinsyykseen todettiin tuntemattomasta syystä johtunut aivojen pitkittynyt hapen- ja verenpuute. Vegetatiivinen tila oli alkanut mahdollisesti viikkojen sisällä Warmbierin tuomitsemisesta. Pohjois-Korea väitti Warmbierin tilan johtuneen botulismista.
Seuraukset

Young Pioneer Tours -matkatoimistoa kritisoitiin muun muassa sen matkoilla vallinneesta alkoholinkäyttökulttuurista. Warmbierin kuoleman johdosta matkatoimisto lopetti Pohjois-Korean-matkojen myynnin Yhdysvaltain kansalaisille. Yhdysvaltain ulkoministeriö lisäsi matkustustiedotteeseensa kehotuksen olla matkustamatta Pohjois-Koreaan pidätyksen ja pitkäaikaisen vangitsemisen vakavan uhan johdosta. Myös muita yhdysvaltalaisia oli joutunut Pohjois-Koreassa pidätetyiksi aiemmin.
Warmbier joutui vanhempiensa ja presidentti Donald Trumpin mukaan kidutuksen uhriksi Pohjois-Koreassa ollessaan. Ilmeisiä merkkejä kidutuksesta ei kuitenkaan todettu. Pohjois-Korean uutistoimisto KCNA väitti Pohjois-Korean valtion olleen tapauksessa suurin uhri. Pohjois-Korean ja Yhdysvaltain suhteet heikkenivät muutenkin Pohjois-Korean kriisissä 2017–2018. Pohjois-Korea väitti Trumpin jopa julistaneen sille sodan, minkä Yhdysvallat kiisti. Keskellä Trumpin ja Pohjois-Korean välistä sanasotaa Warmbierin vanhemmat esiintyivät Fox Newsin Fox & Friends -ohjelmassa. Warmbierin vanhempien haastattelun tiimoilta Trump toisti Twitterissä kantansa, että Warmbier oli kidutuksen uhri. Tammikuussa 2018 Trump kutsui Warmbierin vanhemmat Kansakunnan tila -puheeseensa. Pohjois-Korean ja Yhdysvaltain huippukokouksessa 2018 Singaporessa Trump puhui myönteiseen sävyyn Kim Jong-unista ja luonnehti tätä ystäväkseen. Häntä kritisoitiin muun muassa muistuttamalla Warmbierin tapauksesta. Trump ja Kim Jong-un tapasivat maiden välisten suhteiden parannuttua myös Pohjois-Korean ja Yhdysvaltain huippukokouksessa 2019 Hanoissa eikä Trump enää vedonnut Warmbierin tapaukseen.
Yhdysvalloissa liittovaltion tuomari myönsi Warmbierin vanhemmille 500 miljoonan dollarin korvaukset ja katsoi Pohjois-Korean olleen vastuussa kuolemasta.
Toimittaja, kirjailija Doug Bock Clark perehtyi Warmbierin tapaukseen ja väitti heinäkuussa 2018 vegetatiivisen tilan johtuneen itsemurhayrityksestä.
Teemu Okkolin

| Teemu Okkolin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1977 (ikä 47) Hollolan kirkonkylä
Kansalaisuus:   Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:   Jokimaa
Lisenssi:  A
Voittosumma:  4 098 762 €
Starttien määrä:  11 483
Voittoja:  1 088
1000. voitto:  2021
Tilastot päivitetty:  21.12.2022
Teemu Okkolin (s. 15. huhtikuuta 1977 Hollolan kirkonkylä) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Orimattilassa. Hänellä on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi. Hän ajoi 1000. voittonsa kesäkuussa 2021.
Okkolinilla on ollut oma talli Orimattilassa vuodesta 2002. Hänellä oli jonkin aikaa talli myös Jokimaalla Markku Iivarin kanssa. Hän kuuluu Suomen ravivalmentajien kärkinimiin.
Teemu Numminen

| Teemu Numminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. joulukuuta 1973 (ikä 50) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2001
Seurat:  Tappara (SML) TuTo (SML) TPS (SML) Ilves (SML) Newcastle Riverkings ()  KooVee (Suomi-sarja) HC Montreal (Suomi-sarja)
NHL-varaus:  229. varaus, 1992 Winnipeg Jets
Teemu Numminen (s. 23. joulukuuta 1973 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi pääsarjatasolla Ilveksessä kaudella 2000–2001. Hänen veljensä on entinen NHL-kiekkoilija Teppo Numminen ja isänsä entinen jääkiekkoilija ja valmentaja Kalevi Numminen. Teemu Numminen on nykyään Buffalo Sabresin kykyjenetsijä.
Mariana Avitia

| Mitalit> Maa:   Meksiko.Naisten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Naisten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Naisten jousiammunta. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Naisten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | yksilökilpailu |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Guadalajara 2011 | joukkuekilpailu |  |
Mariana Avitia Martínez (s. 18. syyskuuta 1993 Monterrey) on meksikolainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän sai vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa pronssia naisten yksilökilpailussa. Lisäksi hän sijoittui joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän jäi yksilökilpailussa kahdeksanneksi.
Pan-Amerikan kisoissa Avitia voitti joukkueen kanssa kultamitalin Guadalajarassa 2011.
John Schlitt

| John Schlitt |
| --- | --- |
 John Schlitt kiertueella Chennaissa, Intiassa 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1950 (ikä 74) Lincoln, Illinois
Ammatti:  laulaja, real estate agent
Muusikko
Aktiivisena:  1975–
Tyylilajit:  kristillinen rock
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Petra
Aiheesta muualla
www.johnwschlitt.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John William Schlitt (s. 3. helmikuuta 1950 Lincoln, Illinois) on yhdysvaltalainen gospelmuusikko, joka oli kristillisen rockyhtye Petran solisti vuodesta 1986 vuoteen 2005. Ennen Petraa Schlitt soitti hard rock -yhtye Head Eastissa vuodesta 1973.
Historia > Tausta

John Schlitt syntyi Lincolnissa, Illinoisissa. Myöhemmin hänen perheensä muutti Pulaskin piirikuntaan, Illinoisiin, jossa hän kasvoi. Schlitt alkoi laulaa ja osoittaa kiinnostusta musiikkiin varhain. 13-vuotiaana,hän liittyi yhtyeeseen Vinegar Hills Hometown Band Something Different. Hän kävi Pulaski High Schoolin ja valmistui 1968. High school -vuosinaan Schlitt tapasi tulevan vaimonsa Dorla Froelichin.
High schoolin jälkeen Schlitt pääsi Illinoisin yliopistoon pääaineenaan rakennussuunnittelu. Musiikki pysyi Schlittin tärkeimpänä kiinnostuksena. Vuonna 1972 hän liittyi laulusolistiksi rockyhtye Head Eastiin, jossa soitti hänen opiskelijatovereitaan. Schlitt valmistui 1974 ja omistautui täyspäiväisesti musiikille.
Historia > Head-East

Head East-yhtyeen kanssa Schlitt saavutti listamenestystä eri singleillään 1970-luvulla. Yhtye julkaisi studioalbumia. Päihdeongelmien vuoksi Schlitt erotettiin yhtyeestä vuonna 1980. Samana aikana Schlittin vaimosta tuli uudestisyntynyt kristitty ja hän sai Schlittin menemään pastorin puheille.
Schlittistä tuli myös uudestisyntynyt kristitty ja hän selviytyi päihdeongelmistaan. Hän päätti jättää musiikkialan ja keskittyä perheeseensä. Sen jälkeen hän aloitti työt tehtaalla ja yleni kaivossuunnittelijaksi sekä myöhemmin kuluista ja aikatauluista vastaavaksi suunnittelijaksi..
Historia > Petra

Oltuaan poissa musiikkialalta 5 vuotta, kitaristi Bob Hartman soitti Schlittille ja pyysi tätä perustamansa Petra-yhtyeen koe-esiintymiseen.  Yhtye oli menettänyt laulajansa Greg X. Volz, joka siirtyi soolouralle. Koe-esiintymisen jälkeen Schlittiä pyydettiin yhtyeeseen.  Ensimmäisen konserttinsa hän teki yhtyeessä 3. helmikuuta, 1986, ja oli yhtyeessä kaksi vuosikymmentä.  Schlittin ensimmäinen julkaisu yhtyeessä oli vuoden 1986 albumi Back to the Street.
Petran 2 albumia sai levymyynnillään RIAA:n myöntämät kulta-arvot (Beyond Belief ja Petra Praise: The Rock Cries Out). Lisäksi yhtye voitti 4 Grammy-palkintoa ja useita  Dove -palkintoja.  Schlittin ollessa yhtyeessä Petra esiintyi kaikissa Yhdysvaltojen 50 osavaltiossa sekä 18 maassa.
Historia > Sooloura

Oltuaan tauolla Petrasta Schlitt julkaisi 2 sooloalbumia: Shake vuonna 1995 ja Unfit For Swine vuonna 1996. Molemmat albumit olivat suhteellisen menestyksekkäitä ja saivat myönteisiä arvioita.
Petran hajoamisen jälkeen vuonna 2005, Schlitt ja Petran perustaja Bob Hartman alkoivat työstää albumia nimellä II Guys from Petra. Albumi julkaistiin 26. tammikuuta 2007, ja se nimettiin Vertical Expressionsiksi. Sen lisäksi Schlitt alkoi työstää 3. studioalbumiaan The Grafting, joka julkaistiin 22. tammikuuta 2008. Schlittin vävy Dan Needham, tuotti albumin. Albumin julkaisua edelsi kappaleiden "The Grafting" ja "Only Men" esikuuntelu televisio-ohjelmassa Celebrations. Daystar Television Network näytti ohjelman kansainvälisesti.  Toukokuussa 2008 John Schlitt kiersi Intiaa ja soitti 8 esitystä 6 kaupungissa uudella taustayhtyeellään. Taustayhtyeensä kanssa Schlitt esitti kappaleita soolojulkaisuiltaan sekä Petra-suosikkeja, ja kiertue sai myönteisiä arvioita viestimissä.
Schlitt on esiintynyt Suomessa useaan otteeseen paitsi Petran kanssa, niin myös sooloartistina. Viimeksi hän esiintyi Petran kanssa Iso Soitto -festivaaleilla Keuruulla 2013.
Diskografia > Sooloura

| Julkaisupäiväys | Otsikko | Levymerkki |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Shake | Word/Epic |
| Kesäkuu 1996 | Unfit for Swine | Word |
| Tammikuu 2008 | The Grafting | TAG |
Diskografia > Muut esiintymiset

Geoff Moore & The Distance - A Place To Stand (1988)
Steve Camp - Justice (1988)
Nathan DiGesare - Jubilate'! (1989)
Artists And Friends - Carry The Light (1989)
John Lawry - Media Alert (1990)
Breakaway Praise 1 (1992)
4 Him - The Ride Comes Alive (1995)
Mickey Masters: Agent Of Truth - The Evil Plot Of Madame Chang (1996)
The Best Of Morgan Cryar - What Sin? (1998)
Re:newal - The Art Of Community (2001)
Silers Bald - Real Life (2003)
Liberty n' Justice - Welcome To The Revolution (2004)
Everlife (2004)
Project Damage Control (2005)
Vertical Expressions (2007)
Rick Derringer - New album (2007)
Aiheesta muualla

John W. Schlittin viralliset sivut
Petran kotisivut
II Guys from Petra (MySpace)
II Guys from Petra kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
The Petra Zone
PetraBand.ca (Canada) (Arkistoitu – Internet Archive)
Oleg Zaitsev

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | jääkiekko |  |
Oleg Aleksejevitš Zaitsev (ven. Олег Алексеевич Зайцев; 4. elokuuta 1939 Moskova, Neuvostoliitto – 1. maaliskuuta 1993) oli venäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Zaitsev pelasi 73 maaottelua tehden 11 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1964–1968. Hän pelasi 320 liigaottelua tehden 42 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa.
Parhaat saavutukset

jääkiekon olympiakulta 1964, 1968
kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta 1966, 1967
Aiheesta muualla

Oleg Zaitsev Sports-reference.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jason Reitman

| Jason Reitman |
| --- | --- |
 Reitman Toronton elokuvajuhlilla 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1977 (ikä 46)  Montreal, Kanada
Ammatti:  elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja
Puoliso:  Michele Lee
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Thank You for Smoking Juno Up in the Air
Aiheesta muualla
www.myspace.com/yourpaljasonreitman
IMDb
Elonet
Jason Reitman (s. 19. lokakuuta 1977) on kanadalais-amerikkalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten ohjaamistaan elokuvista Thank You for Smoking, Juno ja Up in the Air. Reitmanilla on Kanadan ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalaisuus.
Biografia

Reitman syntyi Montrealissa, Quebecin osavaltiossa. Hänen vanhempansa ovat komediaohjauksistaan tunnettu Ivan Reitman sekä Geneviève Robert. Jason on ensimmäinen perheen kolmesta lapsesta. Hänellä on kaksi nuorempaa sisarusta, Catherine ja Caroline. Lapsuudessa ja teini-iässä Reitman alkoi saada isänsä kautta kosketusta elokuvamaailmaan. Reitmanin isä antoi pojalleen pikkurooleja ja muita tehtäviä omissa tuotannoissaan. Reitman alkoi tehdä 20-vuotiaana omia lyhytelokuviaan ja ohjaamaan mainoksia.
Reitman valmistui Harvard-Westlake Schoolista vuonna 1995. Vuonna 2004 hän meni naimisiin kirjoittaja Michele Leen kanssa. He saivat ensimmäisen lapsensa vuonna 2006.
Biografia > Elokuvaura

Vuonna 2005 ensi-iltansa sai Reitmanin ensimmäinen pitkä elokuva Thank You for Smoking, joka käsitteli tupakkateollisuutta lobbarin näkökulmasta. Elokuva perustui Christopher Buckleyn samannimiseen romaaniin. Thank You for Smoking oli kaupallinen menestys, se tuotti 24 miljoonaa dollaria ja palkittiin kahdella Golden Globella.
Hänen toinen elokuvansa Juno sai hyvän vastaanoton ensi-illassa Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2007. Juno tuli elokuvateattereihin saman vuoden joulukuussa. Elokuva voitti Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarin vuonna 2008.
Biografia > Muut työt

Ennen kuin Reitman aloitti ohjaajan uransa, hän oli kirjoittanut ja ohjannut kuusi lyhytelokuvaa. Hänen ensimmäisen lyhytelokuvansa, "Operation" ensi-ilta oli Sundance -elokuvafestivaaleilla vuonna 1998.
Reitman tuotti ja ohjasi vuoden 2007 lomakauden mainoksia Wal-Martille. Hän on ohjannut mainoksia myös Burger Kingille, Nintendolle, BMWlle ja Buickille. Reitman ohjasi yhden jakson televisiosarja Konttoriin.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ilmestymisvuosi | Elokuvan nimi | Huomioitavaa |
| 1998 | Operation | Ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja, näyttelijä (lyhytelokuva) |
| 1999 | H@ | Ohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä (lyhytelokuva) |
| 2000 | In God We Trust | Ohjaaja, käsikirjoittaja, vastaava tuottaja, näyttelijä (lyhytelokuva) |
| 2001 | Gulp | Ohjaaja, käsikirjoittaja (lyhytelokuva) |
| 2002 | Uncle Sam | Ohjaaja, käsikirjoittaja (lyhytelokuva) |
| 2004 | Consent | Ohjaaja, käsikirjoittaja (lyhytelokuva) |
| 2006 | Thank You for Smoking | Ohjaaja (ensimmäinen kokoillan elokuva) |
| 2007 | Juno | Ohjaaja |
| 2009 | Jennifer's Body | Tuottaja |
| 2009 | Up in the Air | Ohjaaja |
| 2011 | Nuori aikuinen | Ohjaaja ja tuottaja |
| 2013 | Labor Day | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2014 | Whiplash | Vastaava tuottaja |
| 2014 | Men, Women & Children | Ohjaaja ja tuottaja |
| 2018 | Tully | Ohjaaja ja tuottaja |
| 2018 | The Front Runner | Ohjaaja ja tuottaja |
| 2021 | Ghostbusters: Afterlife | Ohjaaja |
Aiheesta muualla

Jason Reitman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jason Reitman Wikimedia Commonsissa
Jason Reitmanin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
2000-luku: Thank You for Smoking (2006) · Juno (2007) · Up in the Air (2009)
2010-luku: Young Adult (2011) · Labor Day (2013)
Luettelo televisiosarjan All Together Now Suomi tuomareista

Tämä on luettelo suomalaisen televisiosarjan All Together Now Suomi tuomareista. Tämä "Sataseksi" kutsuttu, satapäinen tuomaristo koostuu kotimaisista musiikki- ja viihdealan ammattilaisista, joiden erikoisalaa on musiikin lisäksi muun muassa pin up -esiintyminen, viihdetoimittaminen sekä tuottaminen ja managerointi.
Tuomarit

| Nimi | Mistä on tunnettu |
| --- | --- |
Aleksanteri Hakaniemi: laulaja
Anamaria Rusi: laulaja, mm. The Voice of Finland
Andrea Brosio: rock-muusikko, mm. The Voice of Finland
Archie Cruz: Santa Cruz -yhtyeen laulaja-kitaristi
Armi Tenkula: iskelmälaulaja
Cee: laulaja-vocal coach
Chike Ohanwe: laulaja-näyttelijä
Divet: drag queen
Eini: laulaja
Elias Kaskinen: laulaja
Ellinoora Tuuri: tuottaja-lauluntekijä
Heikki Puhakainen: kosketinsoittaja, A&R-manageri, tuottaja
Ilona Korhonen: runonlaulaja
Ilta: laulaja
Irina: laulaja
Jani Wilund: manageri
Jayden Mars: drag queen
Jepa Lambert: laulaja-vocal coach
Katri Utula: viihdetoimittaja
Knucklebone Oscar: kitaristi-laulaja
Laura Närhi: laulaja
Laura Pyrrö: oopperalaulaja
Laura Voutilainen: laulaja
Leo Luthando: räppäri
Leo Stillman: laulaja
Marjaana Turunen: gospelkuoron johtaja
Max Vola: laulaja, räppäri
Mira Luoti: laulaja
Miss Lay D. Bird: pin-up-laulaja-esiintyjä
Niki Rock: Barbe-Q-Barbies -yhtyeen laulaja-lauluntekijä
Nisa Soraya: iskelmälaulaja
Nopsajalka: laulaja
Oliver Briny: laulava pappi, mm. The Voice of Finland
Pastoripike: räppäri
Pete Parkkonen: laulaja
Plamen De La Bona: musiikkiteatteriesiintyjä, mm. The Voice of Finland
Roope Pelo: tenori
Samae Koskinen: laulaja
Santeri Kaverinen: rock-muusikko
Tea Repo: karaoken maailmanmestari
Tuomas Kantelinen: säveltäjä
Tuure Boelius: tubettaja-laulaja-näyttelijä
Tuomarit > Tuomarit eri kuoroista

| Kuoro | Paikkakunta | Kuoron edustajat |
| --- | --- | --- |
| Medicanto | Helsinki | Sanna Sari Jaana Hannu Markku Marjatta |
| Cawiar | Porvoo | Dan Camilla Nina Patricia Mia Susanna Linda Alexandra Maria Katariina |
| Kartanon laulu | Vantaa | Miia Outi Liisa Terhi Milka |
| Espoon laulu | Espoo | Elina Susanna Artur Kari Hannakaisa Päivi Katri Ella |
| Herttoniemen Sointu | Helsinki | Henna Minna Sari Karoliina Tea Antti |
| Kanavan kaiku | Helsinki | Tuija Marke Niina Petra Susanna |
| Out n'Loud | Helsinki | Makla Pasi |
| Lärkkulla Musical | Karjaa | Eleonoora Ingrid Kreetta Valtteri Elli Saimi Riikka Alexander Jenna Roope Kitri Eevi Annika Paula Kaarina Wilma |
The Vaselines

| The Vaselines |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1986–1990
Tyylilaji:  indie rock, esi-grunge
Kotipaikka:  Bellshill, Skotlanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Eugene Kelly, laulu, kitara   Frances McKee, laulu, kitara   James Seenan, basso   Charlie Kelly, rummut  
Levy-yhtiö:  Rough Trade, 1989   53rd&3rd, 1987–1988  
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Vaselines on vuonna 1986 Bellshillissä, Skotlannissa perustettu vaihtoehtorock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluivat aluksi vain Eugene Kelly ja Frances McKee, mutta myöhemmin mukaan liittyivät myös basisti James Seenan ja rumpali Charlie Kelly. Nirvana-yhtyeen Kurt Cobain luonnehti Eugene Kellyä ja Frances McKeetä suosikkisanoittajikseen koko maailmassa.
Vuonna 1987 yhtye julkaisi EP-levyn Son of a Gun, joka sisälsi kappaleet Son of a Gun, Rory Rides Me Raw sekä 'You Think You're a Man.
Seuraavana vuonna yhtye julkaisi toisen EP:n, Dying for It. EP sisälsi kappaleet Dying For It, Molly's Lips, Teenage Superstars sekä Jesus Wants Me For a Sunbeam.
Vuonna 1989 yhtye julkaisi ainoaksi jääneen albuminsa Dum Dum.  Vähän albumin julkaisun jälkeen yhtye hajosi.
Yhtye kokosi rivinsä uudelleen vuonna 1990 esiintyäkseen Nirvanan lämmittelijänä Edinburghissa.
Vaikka yhtye ei lyhyen uransa aikana saanut laajempaa julkisuutta Skotlannin ulkopuolella, se on tullut tunnetuksi Nirvana-yhtyeen ansiosta. Nirvana teki kappaleista Son of a Gun ja Molly's Lips cover-versiot albumilleen Incesticide. Nirvana esitti myös version kappaleesta Jesus Wants Me For A Sunbeam levyllä MTV Unplugged in New York.
Levy-yhtiö Sub Pop julkaisi vuonna 1992 kokoelma-albumin The Way of the Vaselines: A Complete History. Kokoelma sisältää kaikki The Vaselinesin julkaistut teokset.
The Vaselines on uudelleen kokoontuneena kiertänyt vuodesta 2008 alkaen ja esiintyi mm. keväällä 2009 Barcelonassa järjestetyssä Primavera-festivaalilla.
Jäsenet

Eugene Kelly - laulu, kitara
Frances McKee - laulu, kitara
James Seenan - basso
Charlie Kelly - rummut
Diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | Julkaisu | Levymerkki |
| 1987 | Son of a Gun (EP) | 53rd & 3rd |
| 1988 | Dying for It (EP) | 53rd & 3rd |
| 1989 | Dum Dum | Rough Trade |
| 1992 | The Way of the Vaselines: A Complete History (kokoelma) | Sub Pop |
| 2003 | All the Stuff and More... (kokoelma) | 53rd & 3rd / Avalanche |
| 2009 | Enter the Vaselines (kokoelma) | Sub Pop |
| 2010 | Sex with an X | Sub Pop |
| 2014 | V for Vaselines | Rosary Music |
Tiedonlähde

Primäärilähde
Sekundäärilähde
Tertiäärilähde
Lähdeviittaus
Lähdekritiikki
Tiedonlähde tarkoittaa dokumenttia tai muuta informaation kantajaa. Tiedonlähde on semioottinen eli merkitystä sisältävä kohde. Merkitys on edellytys sille, että tiedonlähde voi palvella jotain tiedontarvetta. Tarkastelijan näkökulmasta ja tietokäsityksestä riippuu, edellyttääkö ajatus tiedonlähteestä sitä, että kyseistä lähdettä on käytetty, käytetään tai tullaan käyttämään jonkin tiedontarpeen tyydyttämiseen vai voiko kohde olla tiedonlähde myös ilman käyttöä ja/tai käyttäjää.
Jonkin kohteen määrittäminen tai valitseminen tiedonlähteeksi riippuu kohdetta tarkastelevasta tiedon tai toiminnan alasta. Tiedonlähteisiin liittyy kysymys asiaankuuluvuudesta eli relevanssista sekä luotettavuudesta joko tiedontarpeeseen nähden (validiteetti) tai tiedon synnyn ja luotettavuuden näkökulmasta (reliabiliteetti).
Tiedonlähde on
relevantti, jos se liittyy (riittävän hyvin) tarkasteltavaan aiheeseen
validi, jos se sisältää tiedontarpeen kannalta merkityksellistä ja tarkoituksenmukaista aiheen käsittelyä
reliaabeli, jos sen sisältö on syntynyt luotettavalla (toistettavissa olevalla) tavalla.
Manoppello

| Manoppello |
| --- | --- |

 vaakuna
 Manoppello
 Koordinaatit: 42°15′30.96″N, 14°03′39.24″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Pescara
Pinta-ala:  
 – Maa:  39,26 km²
Korkeus:  257 (min 49 - max 1 033)  m
Väkiluku (2015):  6 996 
 – Väestötiheys:  178  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Manoppello on kunta Keski-Italiassa Abruzzon hallintoalueella olevassa Pescaran maakunnassa.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on Santuario del Volto Santo, joka on suosittu pyhiinvaelluskohde. Pyhiinvaelluksen kohteena on pyhäkössä oleva kuva pyhistä kasvoista, jotka ovat oletettu olevan Jeesuksen kasvot.
Santuario del Volto Santo
Volto Santo eli pyhät kasvot
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manoppello Wikimedia Commonsissa
Pescaran maakunta
Abbateggio | Alanno | Bolognano | Brittoli | Bussi sul Tirino | Cappelle sul Tavo | Caramanico Terme | Carpineto della Nora | Castiglione a Casauria | Catignano | Cepagatti | Città Sant’Angelo | Civitaquana | Civitella Casanova | Collecorvino | Corvara | Cugnoli | Elice | Farindola | Lettomanoppello | Loreto Aprutino | Manoppello | Montebello di Bertona | Montesilvano | Moscufo | Nocciano | Penne | Pescara | Pescosansonesco | Pianella | Picciano | Pietranico | Popoli | Roccamorice | Rosciano | Salle | San Valentino in Abruzzo Citeriore | Sant’Eufemia a Maiella | Scafa | Serramonacesca | Spoltore | Tocco da Casauria | Torre de’ Passeri | Turrivalignani | Vicoli | Villa Celiera