stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trenčín

| Trenčín |
| --- | --- |
 Kaupunki Trenčínin linnasta kuvattuna
 lippu:  vaakuna
 Trenčín
 Koordinaatit: 48°53′31″N, 18°02′12″E 
Valtio:  Slovakia
Alue (kraj):  Trenčínin alue
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Branislav Celler (SDKÚ)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  81.996 km²
Korkeus:  211 m
Väkiluku (2006):  56,760
 – Väestötiheys:  692 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  91101
Suuntanumero(t):  421-32
 
 www.trencin.sk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trenčín (unk. Trencsén, saks. Trentschin) on kaupunki Trenčínin alueella (Trenčínsky kraj), Slovakiassa, maan luoteisosassa, 120 km Bratislavasta. Sen pinta-ala on 82 km² ja väkiluku 56 750 (31.12.2005). Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 95,3 % oli slovakkeja, ja vähemmistöryhmiä olivat tšekit (2,4 %) ja unkarilaiset (0,3 %). Uskonnoltaan 65,8 % ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 7,1 % protestantteja. 22,3 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Trenčín on valittu Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuodelle 2026.
Ystävyyskaupungit

Trenčínin ystävyyskaupunkeja ovat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Cran-Gevrier, Ranska   Uherské Hradiště, Tšekki   Zlín, Tšekki   Tarnów, Puola |  |   Casalecchio di Reno, Italia   Békéscsaba, Unkari   Kragujevac, Serbia   Beşiktaş, Istanbul, Turkki |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trenčín Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Trenčín Wikivoyagessa (englanniksi)
Kaupungin verkkosivusto
Uniform Type Identifier

Uniform Type Identifier (UTI) on Applen määritelmä tiedostomuodon tunnisteelle macOS:ssä. Määritelmä on lähtenyt tavoitteesta yhdistää eri tunnisteet: vanhan Mac OS:n käyttämä OSType, tiedostopäätteet, sekä MIME-tyypit.
UTI käyttää merkkijonoja "käänteisen DNS:n" kaltaisesti, joka tukee tyyppien luokittelua. Esimerkiksi public.jpeg seuraa public.image luokkaa.
Aiheesta muualla

https://developer.apple.com/library/archive/documentation/General/Conceptual/DevPedia-CocoaCore/UniformTypeIdentifier.html
https://developer.apple.com/library/archive/documentation/Miscellaneous/Reference/UTIRef/Articles/System-DeclaredUniformTypeIdentifiers.html
Tšingis-kaanin ratsastajapatsas

| Tšingis-kaanin ratsastajapatsas |
| --- | --- |
 Portti Tšingis-kaanin ratsastajapatsaalle vievällä tiellä.
Nimi:  Tšingis-kaanin ratsastajapatsas
Tekijä:  D. Erdenebileg (kuvanveistäjä), J. Enkhjargal (arkkitehti)
Valmistumisvuosi:  2008
Taiteenlaji:  veistos
Korkeus:  40 metriä
Sijainti:  Nalaikh, Ulan Bator, Mongolia
Tšingis-kaanin ratsastajapatsas
Tšingis-kaanin ratsastajapatsas on vuonna 2008 paljastettu 40 metriä korkea ruostumattomasta teräksestä valmistettu veistos Tšingis-kaanin kunniaksi. Se sijaitsee Tuul-joen vieressä 54 kilometrin päässä Mongolian pääkaupungista Ulan Batorista.
Kuvaus

Veistoksen on veistänyt mongolialainen kuvanveistäjä D. Erdenebileg. Veistokseen on käytetty ruostumatonta terästä noin 250 tonnia ja se on 40 metriä korkea. Onton veistoksen korkeus on 30 metriä ja sen alla on jalustana 10 metriä korkea museorakennus jonka on suunnitellut mongolialainen arkkitehti J. Enkhjargal. Museorakennus on pohjapiirustukseltaan ympyrä ja sen seinissä on 36 pilaria jotka edustavat mongolien 36 kaania. Rakennuksessa on näyttely jossa esitellään Mongolian historiaa pronssikauden ja xiongnuiden ajan arkeologisissa kaivauksissa löydettyjä esineitä. Veistos  maksoi 4,1 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Veistoksen ympärillä on hevosenkengän muotoon järjestetty 200 jurtan leiri.
Näkymä portilta veistokselle johtavalle tielle veistoksen näköalatasanteelta.
Jurttia veistosta ympäröivällä alueella  veistoksen näköalatasanteelta katsottuna.
Veistokselle johtava portti. Portin vasemmalla puolella näkyy veistos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšingis-kaanin ratsastajapatsas Wikimedia Commonsissa
Genghis Khan Statue Complex Atlas Obscura. Viitattu 7.6.2021. (englanniksi)
Puhelinmasto

Puhelinmasto
Puhelinmasto on rakennelma, joka tuottaa matkapuhelinsignaalia matkaviestinverkon "soluna". Tämä tapahtuu lukemattomien lähetinvastaanottimien, digitaalisten signaalisuorittimien, ohjauselektroniikan, ensisijaisen ja varmuudellisen sähköenergian sekä GPS-vastaanottimien avuin.
Käännös suomeksi
Puhelintoivekonsertti

Puhelintoivekonsertti on erityisesti radiossa ja harvemmin myös televisiossa esiintyvä ohjelmatyyppi. Tyypillisesti ohjelmassa kuuntelijat soittavat juontajalle ja pyytävät tätä soittamaan haluamansa musiikkikappaleen tai -videon. Ohjelmaformaattiin kuuluu tyypillisesti myös juontajan jutusteleminen soittajan kanssa.
Kuuluisia puhelintoivekonsertti-ohjelmia suomalaisessa radiohistoriassa ovat olleet Ylen Puhelinlangat laulaa, Hartaita säveliä ja Radiomafian ANSSI!.
Puhelintoivekonserteilla oli tärkeä rooli erityisesti ennen äänitemyynnin nykyisten mittasuhteiden saavuttamista. Lisäksi ne olivat harvoja ohjelmia, joissa radion toimittajat pystyivät olemaan suorassa vuorovaikutuksessa kuuntelijoiden kanssa.
Radion musiikkitarjonnan automatisoinnin myötä toivekonsertteja ei enää esitetä niin usein, mutta varsinkin vanhemmalle väestölle ne ovat tärkeä osa julkista palvelua.
Ukko-Pekka

Ukko-Pekka voi tarkoittaa seuraavia:
Suomen tasavallan presidentin Pehr Evind Svinhufvudin lempinimi
raskaan pikajunaveturin Hr1 lempinimi
suomalaisen sotilaskiväärin M39 lempinimi
S/S Ukkopekka, höyrylaiva
Ukko-Pekan silta, silta Naantalissa
Ukkopekka, Reserviupseerikoulun kurssi 177
Ukko-Pekka (Casey Jr.), veturi Dumbossa
Etunimenä

Ukko-Pekka Luukkonen (s. 1999), jääkiekkomaalivahti
Ukko-Pekka Yliranta (s. 1990), suomalainen harmonikansoittaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ukko-Pekka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tyson

Tyson voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä > Etunimenä

Tyson Ballou (s. 1976), yhdysvaltalainen miesmalli
Tyson Barrie (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
Tyson Chandler (s. 1982), yhdysvaltalainen koripalloilija
Tyson Foerster (s. 2002), kanadalainen jääkiekkoilija
Tyson Fury (s. 1988), englantilainen nyrkkeilijä
Tyson Gay (s. 1982), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja maailmanmestari
Tyson Jost (s. 1998), kanadalainen jääkiekkoilija
Tyson Patterson (s. 1978), yhdysvaltalainen koripalloilija
Tyson Ritter (s. 1984), yhdysvaltalainen laulaja ja basisti
Tyson Spink (s. 1992), kanadalainen jääkiekkoilija
Tyson Strachan (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija
Henkilöitä > Sukunimenä

Carmen Tyson-Thomas (s. 1991), yhdysvaltalainen koripalloilija
Cicely Tyson (1924–2021), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ian Tyson (1933–2022), kanadalainen folk- ja countrylaulaja ja lauluntekijä
Joseph Jude Tyson (s. 1957), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Mike Tyson (s. 1966), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
Neil deGrasse Tyson (s. 1958), yhdysvaltalainen astrofyysikko ja tieteen yleistajuistaja
Henkilöitä > Taiteilijanimenä

Tyson Kidd, TJ Wilson, oik. Theodore James Wilson (s. 1980), kanadalainen showpainija
Tyson Trax, Dr Luke, oik. Łukasz Gottwald (s. 1973), yhdysvaltalainen lauluntekijä ja tuottaja
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Tyson, Pokémon
Tyson Granger, päähenkilö manga- ja animesarjassa Beyblade
Muita merkityksiä

13123 Tyson, pääasteroidivyöhykkeen asteroidi
Tyson Foods, yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tyson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
UTair Aviation

| UTair Aviation |
| --- | --- |

 IATA: UT  –  ICAO: UTA 
Kutsukoodi:  UTAIR
Perustettu:  1991 (nimellä Tyumenaviatrans Aviation)
Kotipaikka:  Hanty-Mansijskin lentoasema, Venäjä
Kanta-asiakasohjelma:  UT Air Status Program
Yhtiön sivut:  www.utair.ru
Boeing 757-200
UTair Aviation (IATA: UT, ICAO: UTA, kutsukoodi: UTAIR) (ven. ОАО Авиакомпания ЮТэйр, MCX: UTAR, RTS: UTAR) on venäläinen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Hanti-Mansijsk, Hanti-Mansia, Venäjä. Yhtiö lentää kotimaan vuorolentoja, charterlentoja ja järjestää helikopterilentoja erityisesti öljy- ja kaasuteollisuuden yrityksille Siperiassa sekä osallistuu YK:n avustusoperaatioihin.
Yhtiö kuuluu sadan arvokkaimman venäläisyhtiön joukkoon, ja se on yksi kolmesta merkittävimmästä venäläisestä lentoyhtiöstä. Se kuljetti 9,4 miljoonaa matkustajaa vuonna 2012. Yhtiön helikopterikalusto on laajempi kuin millään toisella kaupallisella lentoyhtiöllä.
Onnettomuudet ja vahingot

17. maaliskuuta 2007 UT Airin Tupolev Tu-134 syöksyi maahan Samara Kurumochin lentoasemalla Samarassa. Onnettomuudessa kuoli seitsemän ja loukkaantui 26.
2. huhtikuuta 2012 UTairin lento 120 syöksyi maahan pian lentoonlähdön jälkeen noustuaan Roštšinon kansainväliseltä lentoasemalta Länsi-Siperiassa. Kone oli matkalla Tjumenista Surgutiin. Koneessa oli 39 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä, joista yli 30 kuoli.
25. maaliskuuta 2015 UTairin lento 369 teki onnistuneen hätälaskun Pulkovon lentoasemalle.
1. syyskuuta 2018 Sotšiin laskeutumassa ollut UTairin lentokone suistui ulos kiitotieltä, törmäten aitaan ja syttyneen osittain tuleen. Onnettomuudessa kuoli yksi henkilö. https://www.is.fi/ulkomaat/art-2000005812094.html
Laivasto

Yhtiön laivaston keski-ikä oli syyskuussa 2018 16 vuotta.
| Kone | Määrä |
| --- | --- |
ATR42/72: 15
Boeing 737: 48
Boeing 767: 3
Yhteensä: 66
UTVA 66

| Utva 66 |
| --- | --- |

Tyyppi:  Koulutuslentokone
Miehistö:  1-2
Matkustajat:  3 tai kaksi paaripotilasta
Valmistumisvuosi:  1966
Valmistusmäärä:  130 
Mitat
Pituus:  8,4 m
Kärkiväli:  11,4 m
Korkeus:  3,2 m
Nopeus:  230 km/h
Lentomatka:  740 km
Tyhjäpaino:  1250 kg
Voimanlähde
Koneisto:  Lycoming GSO-480-B1J6
Teho:  340 hv
Utva 66 oli Jugoslaviassa vuodesta 1966 alkaen valmistettu STOL-lentokone, joka kehitettiin Utva 60 -lentokoneesta. Koneita valmistettiin Utva-lentokonetehtaassa 130 kappaletta. Sotilaallinen käyttö Jugoslavian ilmavoimissa päättyi 1999. Koneen siipiprofiili on NACA 4412.
Versiot

66-AM, ambulanssikone
66H
66V
66 Super STOL
Aiheesta muualla

Utva-66:n yleiskuvaus
Pseudo-3D

LinCity on esimerkki pelistä, jossa kappaleet eivät ole kolmiulotteisia polygoneja vaan kaksiulotteisia spritejä.
Pseudo-3D tai 2.5D tarkoittaa tietokonegrafiikassa kaksiulotteisella grafiikalla tehtyä kolmiulotteiselta vaikuttavaa grafiikkaa, joka ei ole "oikeaa" 3D-grafiikkaa. Tekniikassa käytetään sprite-grafiikkaa ja rasteriefektejä polygonimallien sijaan. Tekniikkaa on käytetty esimerkiksi ajopeleissä ennen kuin laitteisto kykeni suureen määrään polygoneja.
Pohjois-Virginian armeija

Pohjois-Virginian armeijan lippu
Pohjois-Virginian armeija oli Konfederaation armeijan yhtymä Yhdysvaltain sisällissodassa. Sen komentajana toimi ensin prikaatikenraali P. G. T. Beauregard, sitten kenraali Joseph E. Johnston, kenraalimajuri G.W Smith ja viimein etelävaltioiden kuuluisin sotilaskomentaja Robert E. Lee. Armeija juonsi juurensa konfederaation Potomacin armeijasta, joka oli perustettu kesäkuussa 1861. Pohjois-Virginian armeijaksi nimi vaihdettiin 14. maaliskuuta 1862. Armeijaan kuului rykmenttejä kaikkialta konfederaatiosta, Teksasista ja Arkansasista saakka, vaikka se oli muodostettu Virginiassa. Merkittävin Pohjois-Virginian armeijan käymä taistelu oli Gettysburgin taistelu (1.–3. heinäkuuta 1863), jonka se kuitenkin hävisi.
Kenraali Beauregardin suunnittelema taistelulippu
Armeija käsitti seuraavat armeijakunnat Robert E. Leen komennossa:
I armeijakunta
II armeijakunta
III armeijakunta
Andersonin armeijakunta
Ratsuväen armeijakunta
Pohjois-Virginian armeijan sotaretket ja taistelut

Jamesin niemimaan sotaretki 1862 - Seven Pinesin taistelu
Seitsemän päivän taistelu 1862 - Gaine´s Millin ja Malvern Hillin taistelut
Pohjois-Virginian sotaretki 1862 - toinen Bull Runin taistelu (eli toinen Manassasin taistelu)
Marylandin sotaretki 1862 - Antietamin taistelu
Fredericksburgin sotaretki 1862 - Fredericksburgin taistelu
Chancellorsvillen sotaretki 1863 - Chancellorsvillen taistelu
Gettysburgin sotaretki 1863 - Gettysburgin taistelu
Bristoen sotaretki 1863
Mine Runin sotaretki 1863
Overlandin sotaretki 1864 - Wildernessin taistelu, Spotsylvanian käräjätalon taistelu, Cold Harborin taistelu
Richmond-Petersburgin sotaretki 1864-65 - Petersburgin piiritys
Appomattoxin sotaretki 1865 - Five Forksin taistelu
Konfederaation armeijat
Keski-Kentucky
Kanawha
Kentucky
Mississippi
Missouri
New Mexico
Pohjois-Virginia
Luode
Niemimaa
Potomac
Shenandoah
Tennessee
Trans-Mississippi
Valley
Länsi
Länsi-Tennessee
Länsi-Louisiana
Porin kesäyliopisto

| Porin kesäyliopisto |
| --- | --- |
Perustettu:  2014
Tyyppi:  kesäyliopisto
Rahoitus:    valtion maksuosuudet  %,  kuntien maksuosuudet  %,  muut  %-->
Henkilökunta:  vuonna 2015: toimihenkilöt: 4, opetushenkilökunta: 50
Opiskelijoita:  2 232 (2015)
Osoite:  PL 200, 28101 Pori 
Sivusto:  www.pori.fi/kansalaisopisto/porinkesayliopisto
Porin kesäyliopisto on Porissa toimiva, Porin kaupungin ylläpitämä, vuonna 2014 perustettu suomalainen kesäyliopisto.
Vuonna 2015 Porin kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 69 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 2 232 opiskelijaa. Opetusta annettiin vuonna 2015 yhteensä 562 oppituntia.
Tyyne Luoma

Tyyne Maria Luoma  (30. tammikuuta 1893 Kauvatsa – 26. tammikuuta 1970 Helsinki) oli sairaanhoitaja, terveydenhoitaja, järjestötyöntekijä, opistonjohtaja ja lääkintöhallituksen asiantuntija, joka sai ensimmäisenä Suomessa terveydenhuoltoneuvoksen arvonimen, vuonna 1961.
Henkilöhistoria

Tyyne Luoman vanhemmat olivat rakennusurakoitsija Johan Jakob Luoma ja Liisa Sofia Rimmi. Hän tuli ylioppilaaksi vuonna 1914 ja valmistui sairaanhoitajaksi vuonna 1917. Terveyssisareksi hän pätevöityi Yhdysvalloissa vuonna 1924. Luoma työskenteli ensin useissa eri sairaaloissa ja sitten Suomen sairaanhoitajatarliiton palveluksessa vuoteen 1931, Valtion  terveydenhoito-opiston johtajana vuoteen 1945 ja lääkintöhallituksen tarkastajana vuoteen 1960. Hänellä oli myös useita kansallisia ja kansainvälisiä luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Florence Nightingale -mitalin Luoma sai ansioistaan vuonna 1951 kansainväliseltä Punaiselta Ristiltä.
Julkaisuja

Kotisairaanhoito: sairaanhoitolaukku ja sen käyttöohjeet, 1935
Sairaanhoitohenkilökunnan koulutuksen uudistamista koskeva mietintö, 1945, A. J. Palmén, Tyyne Luoma, Väinö Horelli, y.m.
Aiheesta muualla

Tyyne Luoman henkilökuvaja terveyssisartyön ja -koulutuksen syntyvaiheita Marjut Kortehisto, Satu Vesajoki, 2017. Helsinki: Metropolia Ammattikorkeakoulu. (Viitattu 14.7.2020)
/ Luoma, Tyyne (1893 - 1970) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Tyyne Luoma: terveydenhoitajatyön uranuurtaja, 1973, Inkeri Benson (toim.)
Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatti

| Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-metoksipropan-2-yyliasetaatti
CAS-numero:  108-65-6
PubChem CID:  7946
SMILES:  CC(COC)OC(=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H12O3
Moolimassa:  132,2 g/mol
Kiehumispiste:  146 °C
Tiheys:  0,96 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 198 g/l (20 °C)
Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatin kemiallinen kaava on C6H12O3 ja rakennekaava CH3CH(OCOCH3)CH2OCH3. Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatista käytetään myös nimityksiä 2-metoksi-1-metyylietyyliasetaatti, 1,2-propaanidiolimonometyylieetteriasetaatti, 1-metoksi-2-propanoliasetaatti ja 1-metoksi-2-asetoksipropaani.
Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, syttyvä, hygroskooppinen neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 132,2 g/mol, sulamispiste –87 °C, kiehumispiste 146 °C, tiheys 0,96 g/cm3, liukoisuus veteen 19,8 g/100 ml, leimahduspiste 42 °C c.c., taitekerroin 1,401–1,403 ja CAS-numero 108-65-6.
Aiheesta muualla

Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Propylene glycol methyl ether acetate (englanniksi)
ChemBlink: 1-Methoxy-2-propyl acetate (englanniksi)
Inchem: 1-Methoxy-2-propanol acetate CAS N°: 108-65-6 (pdf) (englanniksi)
Piesanlampi

| Piesanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°54′03″N, 26°57′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  suo-oja Rauhajärveen 
Järvinumero:  14.931.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,1 m  
Pituus:  530 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  1,169 km  
Pinta-ala:  5,747 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPiesanlampi 
Piesanlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Läsäkosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 530 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Rauhajärven alueeseen (14.931) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,1 metriä mpy.
Tähdet hiuksissa, kyyneleet silmissä

| Tähdet hiuksissa, kyyneleet silmissä> Zvezdi v kosite, salzi v otshite |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Ivan Nitšev
Käsikirjoittaja:  Angel Wagenstein
Säveltäjä:  Kiril Tsiboulka
Kuvaaja:  Tsvetan Chobanski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Bulgaria
Ensi-ilta:  1978
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  bulgaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähdet hiuksissa, kyyneleet silmissä (Zvezdi v kosite, salzi v otšite) on Ivan Nitševin ohjaama bulgarialainen elokuva vuodelta 1978. 1900-luvun taitteen teatteriseurueesta tosipohjaisesti kertovan tarinan pääosissa näyttelevät Katia Paskaleva, Peter Slabakov ja Tatjana Loiova.
Juoni

1900-luvun Bulgarian maaseudulla kiertävä teatteriseurue yrittää valistaa ja viihdyttää kansaa, mutta kärsii kurjista kiertueoloista tilapäisillä näyttämöillä ja ankeissa majapaikoissa tai taivasalla leiriytyen. Lopulta teatteriseurue vakinaistetaan valtion laitosteatteriksi, jolloin seurue jakaantuu: toiset haluavat jäädä turvalliseen työympäristöön, toiset taas jatkaa epävarmaa elämäänsä tekemättä taiteellisia kompromisseja.
Vastaanotto

Elokuva voitti Hopeinen appelsiini -palkinnon Turkin Alanyassa 1978.
Yle TV2 esitti elokuvan syyskuussa 1979. Helsingin Sanomien televisiosivulla elokuvan kirjoitettiin kuvaavan taiteilijoiden ikuista tasapainoilua taiteen vaatimusten ja yleisän odotusten välillä sekä pioneerihengen ja idealismin paloa laitostumisen paineessa.
Täällä Pohjantähden alla (kuunnelmasarja)

Täällä Pohjantähden alla on Väinö Linnan samannimiseen romaanitrilogiaan pohjautuva 21-osainen kuunnelmasarja, jota Yle Radio 1 esitti viikoittain 9. elokuuta 2008 alkaen. Sarjan dramatisoivat Leena Lander, Hannu Raittila ja Juha Seppälä ja ohjaajina olivat Tarja Jakunaho, Ari Kallio ja Sakari Kirjavainen. Näyttelijöitä sarjassa oli yli 90.
Rooleissa

Jussi Koskela - Jorma Tommila ja Markku Huhtamo
Alma Koskela - Kristiina Halttu ja Tarja Keinänen
Akseli Koskela - Kirmo Komulainen, Mauno Malmivaara, Johannes Korpijaakko ja Ilkka Heiskanen
Elina Koskela - Anna-Leena Sipilä
Aleksi Koskela - Vinski Pyykönen, Eetu Vienonen ja Eero Milonoff
Akusti Koskela - Juho Milonoff
Vilho Koskela - Aku Hirviniemi
Eero Koskela - Lauri Ketonen
Juhani Koskela - Antti Virmavirta
Kaarina Koskela - Eeva Putro
Voitto Koskela - Jussi Nikkilä
Otto Kivivuori - Esko Roine
Anna Kivivuori - Pia Runnakko
Oskari Kivivuori - Niko Saarela
Janne Kivivuori - Hannes Suominen ja Otto Kanerva
Anttoo Laurila - Jari Hietanen
Aliina Laurila - Irina Pulkka
Elma Laurila - Elsa Saisio
Uuno Laurila - Valtteri Tuominen
Preeti Leppänen - Juha Muje
Aune Leppänen - Eeva Soivio ja Sari Mällinen
Valenti Leppänen - Riku Kemppinen
Valtu Leppänen - Antti Lang
Räätäli Halme - Heikki Nousiainen
Emma Halme - Seela Sella
Aiheesta muualla

Kuunnelmasarjan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Täällä Pohjantähden alla -kuunnelma Yle Areenassa
Tähdet ja avaruus

| Tähdet ja avaruus |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  Tiedelehti
Julkaisija:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa ry
ISSN:  ISSN 0355-9467
Levikki:  18 500 (2020)
Perustettu:  1971
Päätoimittaja:  Marko Pekkola
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  A4
Ilmestymistiheys:  8 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Tähdet ja avaruus on kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvä erikoisaikakauslehti, jossa julkaistaan tähtitieteeseen ja sen harrastukseen sekä avaruustekniikkaan liittyviä artikkeleita, uutisia ja haastatteluja. Lehti sisältää myös lähialoja, kuten geotieteitä koskettelevia artikkeleita. Lehti on Tähtitieteellinen yhdistys Ursa ry:n jäsenlehti ja sen voi tilata myös ilman jäsenyyttä.
Lehden päätoimittaja on Marko Pekkola, toimitussihteeri Laura Koponen, toimittajat Sakari Nummila ja Elina Nieppola sekä taittaja Heikki Laurila. Lehteä avustaa joukko tähtitieteeseen ja -harrastukseen erikoistuneita vapaita toimittajia. Myös monet tähtitieteen ja luonnontieteellisten alojen suomalaistutkijat vastaavat lehdessä lukijoiden kysymyksiin.
Lehden toimitus sijaitsee Helsingissä, ja lehti painetaan Vaasassa UPC Printillä. Lehden levikki on noin 19 500 kappaletta (2022) ja lukijoita sillä on noin 78 500 (arvio 2022).
Historiaa

Lehti perustettiin vuonna 1971. Sen nimenä oli vuoteen 1976 Tähtiaika. Lehden ensimmäisenä vastaavana toimittajana oli vuoden 1975 puoliväliin Kari Kaila. Hänen jälkeensä lehden vastaavaksi toimittajaksi tuli Juhani Kyyrö. Vuosina 1979–1998 lehden vastaavana toimittajana oli Seppo Linnaluoto. Suunnilleen saman ajan Heikki Oja oli lehden toimitussihteerinä vaikuttaen voimakkaasti lehden sisältöön.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut
Turun Palloseura (naisten jalkapallo)

Turun Palloseuran jalkapallon naisten edustusjoukkue toimii TPS Juniorijalkapallon alaisuudessa ja pelaa kaudella 2023 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. Joukkueen kotikenttä on Turun urheilupuiston yläkenttä.
Historia

TPS oli mukana jo naisten SM-sarjan ensimmäisella kaudella vuonna 1974 ja on sen jälkeen pelannut pääsarjassa yhteensä 23 kautta. Seura osallistui naisten SM-kilpailuun myös vuosina 1972 ja 1973, jolloin mestaruus ratkaisiin turnaus- ja cup-muotoisesti. TPS pelasi pääsarjatasolla yhtä kautta lukuun ottamatta vuoteen 1991 saakka, kunnes luopui vuoden 1992 SM-sarjasta ja antoi paikkansa Turun Tovereille.
Seura palasi korkeimmalle sarjatasolle vuonna 2008, jolloin TPS sai Naisten Liigasta luopuneen SC Raision sarjapaikan. Kaudella 2016 TPS saavutti 31 vuoden tauon jälkeen SM-mitalin, kun joukkue sijoittui sarjassa hopealle. Kaudella 2017 TPS sijoittui neljänneksi, kun pronssin vei päätöskierroksen keskinäisen ottelun lisäaikamaalilla HJK.
Saavutukset

Suomen mestaruus (1): 1978
SM-hopeaa (8): 1974, 1975, 1977, 1979, 1980, 1983, 1984, 2016
SM-pronssia (2): 1976, 1985
Pelaajat kaudella 2023

Tilanne 14.4.2023
Aiheesta muualla

Turun Palloseuran naisten kotisivut
Turun Palloseuran naiset TPS TV:n sivuilla