stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gilles Paquet-Brenner

| Gilles Paquet-Brenner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. syyskuuta 1974 (ikä 50) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Ammatti:  ohjaaja, käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Gilles Paquet-Brenner (s. 14. syyskuuta 1974, Pariisi, Ranska) on ranskalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on oopperalaulaja Eve Brennerin poika. Paquet-Brennerin ensimmäinen oma elokuva on vuonna 2001 julkaistu, Pretty Things, joka sai palkinnon Deauville American Film Festivaaleilla. Vuonna 2009 Paquet-Brenner ohjasi pienen budjetin, mutta yleisesti positiivisesti vastaanotetun DVD:n, Walled In.
Paquet-Brennerin sisko on laulaja Aude Brenner.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Työnkuva> Ohjaaja | Työnkuva> Käsikirjoittaja | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | 13 Minutes in the Life of Josh and Anna |  |  | Lyhytelokuva |
| 2000 | Le Marquis |  |  | Lyhytfilmi; myös kuvaaja |
| 2001 | Pretty Things |  |  | Deauville American Film Festival -  Prix Michel d'Ornano |
| 2003 | Payoff |  |  |  |
| 2007 | UV |  |  |  |
| 2007 | Gomez vs Tavarès |  |  |  |
| 2009 | Walled In |  |  |  |
| 2010 | Sarah’s Key |  |  | Tokyo International Film Festival - Paras ohjaaja Tokyo International Film Festival - Yleisöpalkinto |
| 2015 | Dark Places |  |  |  |
| 2017 | Crooked House |  |  |  |
Gustaf Berner

Gustaf Berner toimi 1688–1714 Hollolan seurakunnan kirkkoherrana ja sitä ennen Viipurin lukion kaunopuheisuuden lehtorina.
Bernerille ja Henrik Winterille omistettu onnitteluruno maisterisvihkimyksen kunniaksi 1679 on lajissaan ensimmäinen suomen kielellä painettu runo:
| --- | --- |
 Vulgus Carelicum: (Karjalan kansa)  Cuca arwad meillen tieno  Mikä hälinä se lienö,  Jok on cuuldu Aurajoel  cusza nuorucaiset toel  Oppins kilpan andat loista  Coetellen toinen toista:  Yx siel kysy, toinen vasta  Eij he vaivans suingan sästä  Syytä ilman se ei lienö  Wist se jotain merkit tiennö?    Musae Auranae: (Auran runottaret)  Tökös Waiwoin muucalaiset  Olet jalot Carjalaiset,  Jotk ei tiedä tapa sitä,  Jota professorit pitä:  Jok ei ole meno usi,  Mutta joca kolmas vuosi,  Jotka idzens achkeroitta,  nyt myös oudot cunnioitta,  Grantzil sangen caunucaisel,  Sormuxella kijldäwäisel,  Corciast wiel oppinuxi  Cudzutta magisterixi  Caxicymend waja caxi  Vulgus Carelicum:  Ongo olleng carjalaiset  Yxkän siellä oppivaisist  Ansanut sitä cunniata,  Culdasormust, crantziata?  :  Musae Auranae:  Omba taskin vielä caxi,  Joist on Hinrich Winter yxi,  Gösta Berner jalo toinen,  jotk tääl visust luit muinen.  Heitä sis tö Carjalaiset,  Wijburin myös asuvaiset,  Cunniasa pidäkätten  Hyvän tilan saattakatten.  Vulgus Carelicum:  Tärvex mester Hinrich, tärvex,  Kuin miös mester Gösta tärvex,  Kiitos teillen olcon suuri  Jalon tiön edestä juuri,  Jolla tiettäwäxi tiettä:  Carjalaskin ihmisistä  On ei waiwoin muilla mailla.  Jumal waiwat costcon jälle.  Rauha, tärwyt Teillen tuocon,  Ikä pitkä miöscin suocon.  Pyhän nimens cunniaksi,  Wanhempiten lohdutuxi,  Ilox miöskin langolaisten,  Ylistöxex Carjalaisten,  Isänmalle oienuxex,  itse teille hyödytyxex,  Näimbä toivol Carjalainen,  Culcon sitä Jumalainen,  Nijn miös jalo lucewainen,  Jalomb olcos tutkiwainen.  () 
Hollolassa Berner edisti voimakkaasti maanviljelystä hankkimalla omistamalleen tilalle viljeltäväksi muun muassa hamppua, humalaa ja pellavaa. Läheisen Vesijärven tulvimista hän tasoitti taivuttamalla talonpojat kaivamaan uuden laskuojan Vääksyyn.
Perhe

Gustaf Berner oli kahdesti naimisissa. Toinen vaimo Anna Carstenius oli Porvoon kirkkoherran Ulrik Carsteniuksen tytär ja piispa Henrik Carsteniuksen pojantytär.
Gustaf Björnram

Gustaf Björnram (27. maaliskuuta 1745 Savo – 28. maaliskuuta 1801 Tukholma) oli suomalainen mystikko, vapaamuurari ja henkien manaaja. Hän tuli ylioppilaaksi Turun akatemiasta 1768 ja opiskeli siellä oikeustiedettä. Hän muutti Tukholmaan, jossa hän toimi Kaarle-herttuan (myöh. Kaarle XIII) sihteerinä ja suomen kielen kääntäjänä. Hän sai mainetta ennustajana, ihmeidentekijänä ja henkienmanaajana. Häneen turvautuivat muun muassa Kaarle-herttua, Kustaa III ja moni hänen hovimiehistään sekä Gustaf Adolf Reuterholm. Salaisen viisautensa hän kertoi oppineensa Suomessa.
Kaksosena syntyneen Björnramin vanhemmat olivat Kyminkartanon läänin jalkaväkipataljoonassa luutnanttina palvellut Pehr Björnram (k. 1766) ja Anna Margareta Amnorin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1768 ja opiskeli sitten jonkin aikaa oikeustiedettä. Björnram oli kersanttina prinssi Fredrik Adolfin rykmentissä, ja hänet ylennettiin myöhemmin luutnantiksi, mutta erosi pian sotapalveluksesta.
Björnram toimi sittemmin Södermanlandin herttuan Kaarlen yksityissihteerinä, suomalaisen rykmentin vt. sotatuomarina Tukholmassa sekä 1780 suomen kielen kääntäjänä ja 1781 kuninkaan tulkkina rannikkolaivastossa. Hän sai protokollasihteerin arvonimen 1781 ja 400 riksin vuotuisen eläkkeen.
Aiheesta muualla

Svenskt biografiskt lexikon
Merkos

| Merkos |
| --- | --- |
Kaupunki:  Riihimäki
Kaupunginosa nro:  27.
Postinumero(t):  11710
Lähialueet:  Mattila, Herala
Merkos on kaupunginosa ja kauppakeskusalue Riihimäellä, valtatien 3 ja seututien 130 välimaastossa. Pinta-alaltaan 12 000 neliön kokoinen kauppakeskus avasi ovensa toukokuussa 1999. Perustaminen maksoi 110 miljoonaa markkaa. Merkoksen alueella toimii mm. K-Citymarket, Hesburger, Tokmanni, Biltema, Kappahl, Lindex, H&M, Jysk, Gigantti, Puuilo, Citymatto, Alko, eläinlääkärikeskus ja apteekki.
Georges Leygues

| Georges Leygues |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 24. syyskuuta 1920–16. tammikuuta 1921  
Presidentti:  Alexandre Millerand
Edeltäjä:  Alexandre Millerand
Seuraaja:  Aristide Briand
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1857 Villeneuve-sur-Lot, Ranska
Kuollut: 2. syyskuuta 1933 (75 vuotta) Saint-Cloud, Ranska
Tiedot
Puolue:  AD
Georges Jean Claude Leygues (28. lokakuuta 1857 Villeneuve-sur-Lot – 2. syyskuuta 1933 Saint-Cloud) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1920–1921.
Leygues oli alkujaan lakimies. Hänet valittiin vuonna 1885 edustajainkamariin ja hän toimi Ranskan opetusministerinä vuodet 1894 ja 1898–1902, sisäministerinä 1895 sekä siirtomaaministerinä 1906. Vaikka hän pyrki opetusministerinä rajoittamaan kirkon vaikutusta koululaitoksessa, hän vastusti Émile Combesin hallituksen vielä pidemmälle menneitä toimenpiteitä samassa asiassa. Leygues muodosti vuonna 1905 yhdessä Louis Barthoun kanssa liberaalin Union républicaine -parlamenttiryhmän. Ensimmäisen maailmansodan aikana Leygues toimi vuosina 1917–1920 meriministerinä Georges Clemenceaun hallituksessa. Kun Alexandre Millerand valittiin syyskuussa 1920 Ranskan presidentiksi, Leygues tuli hänen tilalleen pää- ja ulkoministeriksi muiden ministerien jatkaessa aiemmissa tehtävissään. Hallitus kuitenkin kaatui jo tammikuussa 1921. Leygues oli vielä uudelleen meriministerinä vuodet 1925–1930 ja 1932–1933. Hänen johdollaan Ranskan sotalaivastoa uudistettiin ja täydennettiin maailmansodan jäljiltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georges Leygues Wikimedia Commonsissa
Grande Prairie

| Grande Prairie (City of Grande Prairie) |
| --- | --- |
 Grande Prairien pääkatu
 lippu:  vaakuna
 Grande Prairie
 Koordinaatit: 55°10′15″N, 118°47′41″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Alberta
Perustettu (HBC:n kauppa-asema):  1881
Kyläksi:  1914
Kaupungiksi (Town/City):  1919/1958
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Grande Prairien kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  Dwight Logan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  61.08 km²
 – Metropolialue:  5,976.19 km²
Korkeus:  669 m
Väkiluku (2006):  47,076
 – Väestötiheys:  770.7 as./km²
 – Metropolialue:  71,868
 – Väestötiheys metropolialue:  12.0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-7
 – Kesäaika:  UTC-6
Postinumero:  T8V – T8X
Suuntanumero(t):  780
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grande Prairie on 47 076 asukkaan (2006) kaupunki Kanadassa, Albertan provinssin luoteisosassa, Peace Riverin kunnassa. Kaupungin muodostamalla metropolialueella asuu kaikkiaan 71 868 asukasta. Grande Prairie on Albertan seitsemänneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Alberta Highway 43 -tien varrella ja on Alaskan tien suurin kaupunki Edmontonin ja Fairbanksin välillä.
Kaupungin tärkeimpiä työllistäjiä ovat maatalous, metsätalous, öljyn- ja maakaasun tuotanto sekä palvelualat.
Historia

Ensimmäiset eurooppalaiset olivat tiettävästi 1770-luvun alkupuolella alueella liikkuneet turkiskauppiaat. Hudson's Bay Company rakensi nykyisen kaupungin alueelle vuonna 1881 turkiskauppa-aseman. Vuonna 1908 alueelle muutti noin 75 siirtolaisperhettä, jotka asettuivat alueelle viljelemään maata. Seuraava suurempi joukko siirtolaisia saapui ensimmäisen maailmansodan päätyttyä 1918, kun suuri ryhmä sotaveteraaneja perusti maatilansa kaupungin läheisyyteen. 1930-luvulla kuivuus vaivasi provinssin eteläosaa ja monet epätoivoiset maanviljelijät muuttivat maatilansa kauemmaksi pohjoiseen ja aina Grande Prairien lähistölle saakka. Alueen maaperä on erityisen hyvälaatuista maanviljelyn tarpeisiin. Nykyisin Grande Prairien alue tuottaa enemmän viljaa kuin koko Manitoban provinssi.
Vuonna 1947 Leducin kunnan alueelta löydettiin öljyesiintymiä, minkä takia etsinnät laajennettiin koko provinssin alueelle. Myöhemmissä tutkimuksissa öljy- ja maakaasuesiintymiä löydettiin myös Peace Riverin alueelta. Esiintymien hyödyntämisen johdosta alueen asukasluku kasvoi voimakkaasti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grande Prairie Wikimedia Commonsissa
Gambia kesäolympialaisissa 2016

Gambia osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti neljä urheilijaa kolmessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi pikajuoksija Gina Bass.
Joukkue > Judo

Faye Njie – miesten alle 73 kg
Joukkue > Uinti

Pap Jonga – miesten 50 m vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Adama Jammeh – miesten 200 m
Gina Bass – naisten 200 m
Marco Antonio Cortez Lara

Marco Antonio Cortez Lara (s. 10. joulukuuta 1957 Chiclayo) on perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Chiclayon hiippakuntaan paavi Johannes Paavali II 3. helmikuuta 1985. Hänet nimitettiin Tacna y Moqueguan koadjuuttoripiispaksi 18. maaliskuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Hugo Garaycoa Hawkins, jota avustivat Rino Passigato ja Jesús Moliné Labarte.
Cortez Larasta tuli 1. syyskuuta 2006 Tacna y Moqueguan piispa.
Matt Blunt

Matt Blunt
Matthew Roy ”Matt” Blunt (s. 20. marraskuuta 1970 Springfield Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän oli Missourin osavaltion 54. kuvernööri ja virassa 2005–2009.
Bluntin vanhemmat olivat poliitikko Roy Bluntin ja hänen vaimonsa Roseann Blunt. Valmistuttuaan Jefferson City High Schoolista hän lähti United States Naval Academyyn ja suoritti tutkinnon historiasta.
Bluntin puoliso on Melanie Blunt, ja heillä on kaksi lasta.
Blunt valittiin Missourin edustajainhuoneeseen republikaanina vuonna 1998. Hän toimi vuosina 2001–2005 Missourin ulkoministerinä. Hän voitti vuoden 2004 kuvernöörinvaaleissa vastaehdokkaansa, demokraattien Claire McCaskillin, ja astui virkaansa 10. tammikuuta 2005. Hänen edeltäjänsä oli Bob Holden. Blunt ei pyrkinyt toiselle kaudelle, ja hänen seuraajansa kuvernöörinä oli demokraatti Jay Nixon.
Marco Aro

Marco Aro vuonna 2017.
Marco Aro (s. 29. joulukuuta 1971) on ollut ruotsalaisen Face Down -yhtyeen laulaja vuodesta 1994 alkaen. Aro on tunnettu myös vuosistaan The Haunted- sekä Machine God -yhtyeiden riveissä.
Gunnar Wickström

Tor Gunnar Wickström (30. marraskuuta 1925 Helsinki – 4. toukokuuta 2018) oli suomalainen järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Wickströmin vanhemmat olivat oikeusneuvosmies Tor Gabriel Wickström ja Hjördis Olivia Wichmann ja puoliso vuodesta 1956 terveydenhoitaja Brita Maria Gräsbeck. Wickström tuli ylioppilaaksi vuonna 1944 valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1951. Hän kouluttautui opintojensa aikana Svenska Lantbrukssällskapens i Finland -liiton tuella konekonsultiksi Ruotsissa ja siirtyi valmistuttuaan liiton palvelukseen. Maatalouskonekonsultin työnsä ohella Wickström oli koneopin opettaja Högre Svenska Lantbruksläroverketissä -oppilaitoksessa Turussa. Liiton toiminnanjohtaja Wickströmistä tuli vuonna 1960, joskin hän jatkoi myös konekonsulentin työtään. Opettajan sivutoimensa jätettyään hän ryhtyi sen asemesta viljelemään sukutilaa Lohjalla. Wickströmin asiantuntemusta käytettiin monissa eri yhteyksissä, lainsäädännöstä tutkimukseen ja opetukseen Suomessa ja Ruotsissa ja hän julkaisi maatalouskoneiden alalta useita tietoteoksia. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1988. Wickström oli sotilasarvoltaan reservin alikersantti.
Julkaisuja

Varning för traktorolyckor, 1954
Harvar och kultivatorer, 1955
Traktorn i trafiken, 1958
Praktisk maskinkunskap, 1961
Spannmålstorkningen: Synpunkter och praktiska erfarenheter i samband med spannmålstorkningen, 1964, Oiva Nikula, Gunnar Wickström, Martti Mustonen
Matt Bartkowski

| Matt Bartkowski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Pittsburgh, Pennsylvania
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Sarja:  AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Boston Bruins (NHL)  Vancouver Canucks (NHL) Providence Bruins (AHL) Calgary Flames (NHL)   Minnesota Wild (NHL)   Iowa Wild (AHL)
NHL-varaus:  190. varaus, 2008 Florida Panthers
Matthew Richard ”Matt” Bartkowski (s. 4. kesäkuuta 1988 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Hän on Florida Panthersin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2008.
Bartkowski laukoo vasemmalta. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 89 kilogrammaa.
Malawi kesäolympialaisissa 2000

Malawi osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 kahden urheilijan joukkueella. Maan molemmat urheilijat osallistuivat yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi juoksija Francis Munthali.
Osallistujat > Yleisurheilu

Francis Munthali - Miesten 1500 metrin juoksu
Catherine Chikwakwa - Naisten 5000 metrin juoksu
Marco Antônio

Marco Antônio vuonna 2010.
Marco Antônio, oikealta nimeltään Marco Antônio Feliciano, (s. 6. helmikuuta 1951 Santos) on entinen brasilialainen jalkapalloilija ja maailmanmestari. Tähän saavutukseen vasen laitapuolustaja ylsi vuoden 1970 MM-kisoissa. Hänet valittiin kahdesti Brasilian vuoden parhaaksi jalkapalloilijaksi.
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1970
1 Félix |
2 Brito |
3 Piazza |
4 Carlos Alberto |
5 Clodoaldo |
6 Marco Antônio |
7 Jairzinho |
8 Gérson |
9 Tostão |
10 Pelé |
11 Rivelino |
12 Ado |
13 Roberto |
14 Baldocchi |
15 Fontana |
16 Everaldo |
17 Joel |
18 Paulo César |
19 Edu |
20 Dario |
21 Zé Maria |
22 Leão |
Valmentaja Zagallo
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Leão |
2 Luís Pereira |
3 Marinho Peres |
4 Zé Maria |
5 Piazza |
6 Marinho Chagas |
7 Jairzinho |
8 Leivinha |
9 César |
10 Rivelino |
11 Paulo César |
12 Renato |
13 Valdomiro |
14 Nelinho |
15 Alfredo |
16 Marco Antônio |
17 Carpegiani |
18 Ademir da Guia |
19 Mirandinha |
20 Edu |
21 Dirceu |
22 Valdir Peres |
Valmentaja Zagallo
Malli-YK-kokous

Yleiskokouksen edustajia 2006 mallikokouksessa Stutgartissa.
Malli-YK-kokous on simuloitu kokous, jossa eri maiden nuoret edustavat jotakin toista maata kuin omaansa. He tutustuvat Yhdistyneiden kansakuntien toimintaan ja päättävät, kuka on suurlähettiläs. Kokoukset kestävät kaksi päivää ja siellä käydään maailman kattavia asioita läpi kuten YK:ssa. Esimerkiksi vuoden 2007 aiheina laittoman asekaupan ehkäisy, terveysolojen parantaminen Etelä-Amerikassa ja Afrikan kaupungistuminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malli-YK-kokous Wikimedia Commonsissa
Malli-YK Suomen YK-liiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Rome Model United Nations
Marja-Liisa Kirvesniemi

| Marja-Liisa Kirvesniemi |
| --- | --- |
 Harri Kirvesniemi ja Marja-Liisa Hämäläinen vuonna 1982.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1955 (ikä 69) Simpele
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | 5 km |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | 10 km |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | 20 km |  |
|  Pronssia | Sarajevo 1984 | 4 × 5 km |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | 4 × 5 km |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | 5 km (p) |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | 30 km (p) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 1978 | 4 × 5 km |  |
|  Kultaa | Lahti 1989 | 10 km (p) |  |
|  Kultaa | Lahti 1989 | 4 × 5 km |  |
|  Hopeaa | Seefeld 1985 | 5 km |  |
|  Hopeaa | Seefeld 1985 | 10 km |  |
|  Hopeaa | Lahti 1989 | 15 km (p) |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 1991 | 5 km (p) |  |
|  Hopeaa | Falun 1993 | 15 km (p) |  |
Marja-Liisa Kirvesniemi (o.s. Hämäläinen, s. 10. syyskuuta 1955 Simpele) on entinen suomalainen hiihtäjä ja kolminkertainen olympiavoittaja. Koulutukseltaan hän on kuntohoitaja ja nykyään kuntosaliyrittäjä. Kirvesniemi on viidellätoista arvokisamitalillaan yksi menestyneimpiä suomalaisia maastohiihtäjiä yhdessä Aino-Kaisa Saarisen ja Mika Myllylän kanssa.
Urheilu-ura

Kirvesniemi aloitti hiihdon kahdeksanvuotiaana. Juniori-ikäisenä hänet tunnettiin lahjakkaana lupauksena, joka menestyi myös itseään vanhempien ikäluokkien sarjoissa. Vuonna 1971 hän osallistui juniorien EM-hiihtoihin sijoittuen henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi. Kirvesniemi oli mukana myös EM-kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Olympialaisiin hän osallistui ensimmäistä kertaa Innsbruckissa 1976, jolloin hän hiihti 10 km:llä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi. Lahden MM-kilpailuissa 1978 Kirvesniemi hiihti Suomen kultamitalijoukkueessa toisen osuuden. 20 km:n henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudestoista.
Lake Placidin olympialaisissa 1980 Kirvesniemi sijoittui 10 km:llä kahdeksanneksitoista ja oli mukana viidenneksi tulleessa viestijoukkueessa. Kaksi vuotta myöhemmin Oslon MM-kisoissa hän hiihti 10 km:n henkilökohtaisella matkalla yhdenneksitoista ja oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.
Häntä kutsuttiin aluksi ”ikuiseksi epäonnistujaksi”, kunnes ura Innsbruckin ja Lake Placidin olympiakisojen sekä Lahden ja Oslon MM-kisojen jälkeen alkoi kääntyä nousuun. Vuonna 1983 Kirvesniemi voitti hiihdon maailmancupin ensimmäisenä suomalaishiihtäjänä ja 1984 Sarajevon olympialaisissa hän voitti kaikki kolme henkilökohtaista hiihtomatkaa sekä viestissä pronssia. Uralle mahtui MM- ja olympiamitaleja aina Lillehammerin vuoden 1994 olympiakisoihin saakka, jonka jälkeen hän lopetti kilpauransa siirtyen kotiäidiksi sekä taustatueksi miehelleen Harri Kirvesniemelle. Aktiiviuran aikana Kirvesniemeä valmensi Simpeleen yhteiskoulun liikunnanopettajana toiminut Sulo Repo.
Kirvesniemi on 175 cm pitkä ja painoi aktiiviuransa aikana 66 kg.
Yksityiselämä

Kirvesniemi varttui maatalon tyttärenä Etelä-Karjalan Simpeleellä. Hiihdosta hän kiinnostui vuonna 1964 katsottuaan televisiosta Innsbruckin talviolympialaisia. Hän avioitui hiihtäjä Harri Kirvesniemen kanssa vuonna 1984. Avioliitto päättyi eroon vuonna 2011. Pariskunnalla on kaksi tytärtä, Elisa Kirvesniemi, joka on tunnettu yleisurheilijana, sekä hiihtäjä Anita Kirvesniemi. Entinen pikajuoksija Manuela Bosco on Marja-Liisa Kirvesniemen kummityttö ja Harri Kirvesniemen siskon tytär.
Hiihtouransa jälkeen Kirvesniemi on kertonut kärsineensä masennuksesta. Lisäksi hänellä oli ongelmia avioliitossaan useiden vuosien ajan, erityisesti Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalin jälkeen. Kirvesniemellä on kuntohoitajan koulutus, ja hän toimi yrittäjänä omassa fysikaalisessa hoitolassaan Simpeleen Hoitola Oy:ssä, jonka toiminta kuitenkin päättyi vuoden 2015 lopussa Kirvesniemen terveyssyistä. Kirvesniemi aloittaa elokuussa 2016 kuntosaliyrittäjänä Simpeleellä.
Kirvesniemelle myönnettiin kesäkuussa 2016 valtion urheilijaeläke.
Tunnustuspalkintoja

Vuonna 2006 Kirvesniemi sai opetusministeriön jakaman 20 000 euron arvoisen Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon. Vuoden urheilijaksi hänet valittiin 1984 sekä vuoden naisurheilijaksi 1985 ja 1991. Hän sai 1984 myös Juri Gagarin -palkinnon. Kirvesniemi kantoi viimeisenä Ateenan olympialaisten soihtua sen kiertäessä Helsinkiä ja Espoota 2. heinäkuuta 2004. Hän kantoi myös Torinon kisojen soihtua vuonna 2006.
Saavutuksia > Arvokisasaavutukset

1971 nuorten EM-kisat: kultaa viestissä
1978 MM-kisat, Lahti: kultaa viestissä
1984 olympialaiset, Sarajevo: kolme kultaa – 5, 10 ja 20 km, pronssi viestissä
1985 MM-kisat, Seefeld: kaksi hopeaa – 5 ja 10 km
1988 olympialaiset, Calgary: pronssia viestissä
1989 MM-kisat, Lahti: kaksi kultaa – 10 km perinteinen tyyli ja viesti, hopea 15 km perinteisellä tyylillä
1991 MM-kisat, Val di Fiemme: hopeaa – 5 km perinteinen tyyli
1993 MM-kisat, Falun: hopeaa – 15 km perinteinen tyyli
1994 olympialaiset, Lillehammer: kaksi pronssia – 5 ja 30 km perinteinen tyyli
30 SM-kultaa ja yhteensä 46 SM-mitalia
Saavutuksia > Menestys maailmancupissa

1983: voitto
1984: voitto
1988: kolmas
Saavutuksia > Menestys maailmancupissa > Maailmancupin henkilökohtaisten matkojen osakilpailuvoitot

5. maaliskuuta 1983 Lahti, 5 km
20. maaliskuuta 1983 Anchorage, 10 km
27. maaliskuuta 1983 Labrador City, 10 km
17. joulukuuta 1983 Autrans, 10 km
9. helmikuuta 1984 Sarajevo, 10 km (p)
12. helmikuuta 1984 Sarajevo, 5 km (v)
18. helmikuuta 1984 Sarajevo, 20 km (p)
19. joulukuuta 1987 Reit im Winkl, 5 km (v)
17. helmikuuta 1989 Lahti, 10 km (p)
4. maaliskuuta 1989 Oslo, 10 km + 10 km
7. maaliskuuta 1992 Funäsdalen, 5 km (p)
Kirjallisuutta

Saari, Mauno: Marja-Liisa.  Helsinki:  WSOY, 1984.  ISBN 978-951-0-12694-3.
Saari, Mauno: Marja-Liisa ja Harri : yhteisten vuosien voitolliset vaiheet jatkuvat.  Helsinki:  Art House, 2000.  ISBN 978-951-8-84289-0.
Aiheesta muualla

Marja-Liisa Kirvesniemi Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Marja-Liisa Kirvesniemi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Ylen Elävä arkisto: Marja-Liisa ja Harri – Suomen hiihtovaltiaat
Ylen Elävä arkisto: Olympiakultaa Marja-Liisalle ja Matille Sarajevossa
Ylen Elävä arkisto: Marja-Liisan voitonjuhlat (1984)
Ylen Elävä arkisto: Kympin kolmoisvoitto Lahdessa 1989
Timo Soukola: / Kirvesniemi, Marja-Liisa (1955–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Naisten viiden kilometrin hiihdon olympiavoittajat
Naisten 10 kilometrin hiihdon olympiavoittajat