stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mello Yello

Mello Yello on hyvin kofeiinipitoinen sitruunanmakuinen virvoitusjuoma, jota valmistaa sekä jakelee The Coca-Cola Company. Juoma esiteltiin 1. maaliskuuta 1979 haastamaan Pepsin Mountain Dew.
Mello Yello vedettiin Australiassa pois markkinoilta 1990-luvun alussa, koska se korvattiin samannäköisellä mutta kofeiinittomalla Liftillä. Pohjois-Amerikassa "Mello Yellosta" on ollut kolmea eri makuvaihtoehtoa. Mello Yello Cherry kehitettiin haastamaan Mountain Dew Code Red. Kaksi muuta vaihtoehtoa olivat Mello Yello Afterglow (persikanmakuinen) ja Mello Yello Melon. Kaikki kolme olivat saatavilla vain rajoitetun ajan.
Alkuvuodesta 2010 Coca-Cola esitteli kuvia uudesta pakkauksesta, joka muistuttaa vuoden 1979 pakkausta. Tämän uudistuksen yhteydessä tuotteen markkinointialuetta laajennettiin Yhdysvalloissa alueille, joissa sitä ei ollut myyty vuosiin kuten Koillis- ja Länsi-Yhdysvalloissa. Vuonna 2011 Mello Yello korvasi Vaultin Coca-Cola Freestyle -koneissa.
Käännös suomeksi
Niitty-Haaponen

| Niitty-Haaponen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  62°03′27″N, 23°38′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keihäsjoen valuma-alue (35.35)
Laskujoki:  uoma Alinen-Haaposeen 
Järvinumero:  35.354.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  171,3 m  
Rantaviiva:  1,216 km  
Pinta-ala:  3,696 ha  
Saaria:  1 
 fiNiitty-Haaponen 
Niitty-Haaponen  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kallion kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Riuttasjoen alueeseen (35.354) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 171,3 metriä mpy.
Messinansalmi

Messinansalmen sijainti.
Messinansalmi Nasan satelliittikuvassa.
Messinansalmi (ital. Stretto di Messina) on Manner-Italiaan kuuluvan Calabrian ja Sisilian saaren välissä sijaitseva salmi. Se yhdistää Tyrrhenanmeren ja Joonianmeren toisiinsa. Salmi on 32 kilometriä pitkä, ja sen leveys vaihtelee kolmesta 16:een kilometriin.
Salmen tärkein satamakaupunki on Messina Koillis-Sisiliassa. Vuonna 1957 salmen yli rakennettiin 220 kilovoltin sähkönsiirtojohto. Se poistettiin käytöstä vuonna 1994. Voimansiirtolinjan kansallisina monumentteina suojellut pylväät kuuluvat maailman korkeimpiin.
Kreikkalaisessa mytologiassa Messinansalmeen liitetään merihirviöt Skylla ja Kharybdis.
Messing

Messing on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Debra Messing (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ulrica Messing (s. 1968), ruotsalainen poliitikko
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mauricio Victorino

Victorino
Mauricio Bernardo Victorino Dansilio (s. 11. lokakuuta 1982 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. 182 senttimetriä pitkän Victorinon pelipaikka on keskuspuolustaja. Hän on edustanut ammattilaisurallaan kotimaassaan Plaza Coloniaa, Nacionalia ja viimeksi kausina 2019–2021 Danubiota, Meksikossa Veracruzia, Chilessä Universidad de Chileä, Brasiliassa Cruzeiroa ja Palmeirasia, Argentiinassa Independienteä sekä Paraguayssa Cerro Porteñoa.
Uruguayn A-maajoukkueessa Victorino pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2006. Hän pelasi viisi Uruguayn seitsemästä ottelusta MM-kilpailuissa 2010, missä joukkue sijoittui neljänneksi. Uruguayn voittaessa mestaruuden Copa Américassa 2011 hän pelasi kaksi ottelua. Hän kuului Uruguayn joukkueeseen myös vuoden 2016 Copa Américassa mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut kaikkiaan 24 maaottelua vuosina 2006–2016. Maaleja hän ei ole maaotteluissaan tehnyt.
Maurine Brown Neuberger

Maurine Brown Neuberger vuonna 1962.
Maurine Brown Neuberger (9. tammikuuta 1907 Cloverdale – 22. helmikuuta 2000 Portland) oli yhdysvaltalainen senaattori. Hän edusti Oregonia marraskuusta 1960 tammikuuhun 1967 osavaltion historian ensimmäisenä naissenaattorina. Hän oli kaikkiaan kymmenes Yhdysvaltain senaatin jäsenenä toiminut nainen ja kolmas täydelle kuusivuotiskaudelle valittu. Yhdessä aviomiehensä, vuonna 1960 kuolleen Richard L. Neubergerin kanssa he olivat Yhdysvaltojen ensimmäinen lakiasäätävä aviopari.
Luettelo soolokitaristeista

A – B – C – D – E – F – G – H – I – J – K – L – M – N – O – P – R – S – T – V – V – W – Y – Z
A

Akkerman, Jan
Albert Järvinen
Alexi Laiho
Aldrich, Doug
Allman, Duane
B

Barre, Martin
Beaulieu, Corey
Beck, Jeff
Belew, Adrian
Berry, Chuck
Blackmore, Ritchie
Blair, Zach
Bloomfield, Mike
Bolin, Tommy
Bonamassa, Joe
Box, Mick
Buchanan, Roy
Buckethead
C

Christian, Charles
Clapton, Eric
Cobain, Kurt
Collins, Albert
Coryell, Larry
D

Darrell, Dimebag
Di Meola, Al
Dave Murray
Dave Mustaine
David Gilmour
Duane Allman
Dimebag Darrell
Doug Aldrich
E

Eddie Van Halen
Eric Clapton
F

Frehley, Ace
Friedman, Marty
Fripp, Robert
Frisell, Bill
Frusciante, John
Frank Gambale
Frank Marino
Frank Zappa
Freddie King
G

Gallagher, Rory
Gambale, Frank
Gates, Synyster
Gers, Janick
Gilbert, Paul
Gilmour, David
Green, Grant
Green, Peter
Grant Green
H

Hammett, Kirk
Haynes, Warren
Hendrix, Jimi
Hillage, Steve
Holdsworth, Allan
Howe, Steve
Herman Li
Hubert Sumlin'
I

Iommi, Tony
J

Jabs, Matthias
Järvinen, Albert
K

Kallio, Ile
King, Albert
King, B. B.
King, Freddie
King, Kerry
Kruspe, Richard
Kulick, Bob
Kulick, Bruce
L

Laiho, Alexi
Lee, Albert
Lee, Alvin
Li, Herman
Liimatainen, Jani
M

Malmsteen, Yngwie
Marino, Frank
Martin, Billy
Mattsson, Lars Eric
May, Brian
McCoy, Andy
McLaughlin, John
Metheny, Pat
Miyavi (oik. Takamasa Ishihara)
Bryan Money
Montgomery, Wes
Moore, Gary
Morello, Tom
Morse, Steve
Murray, Dave
Mustaine, Dave
Mäenpää, Jari
N

Nugent, Ted
O

Oliva, Criss
P

Page, Jimmy
Petrucci, John
Pulliainen, Esa
R

Rhoads, Randy
Richards, Keith
S

Santana, Carlos
Satriani, Joe
Schuldiner, Chuck
Scofield, John
Skolnick, Alex
Slash
Smith, Adrian
St. John, Mark
Sumlin', Hubert
T

Takasaki, Akira
Tenkula, Miika
Thayer, Tommy
Thomson, Mick
Tolkki, Timo
Tolonen, Jukka
Toro, Ray
Totman, Sam
Townshend, Pete
Trower, Robin
V

Vai, Steve
Van Halen, Eddie
Vaughan, Jimmie
Vaughan, Stevie Ray
W

Walker, T-Bone
Walli, Petri
Watanabe, Kazumi
West, Leslie
Winter, Johnny
Wood, Ron
Wylde, Zakk
Y

Young, Angus
Young, Neil
Z

Zappa, Frank
NFL-kauden 2019 tilastot ja palkinnot

Tämä artikkeli sisältää NFL-kauden 2019 tilastoja ja palkintoja.
Tilastot

Tilastot sisältävät vain runkosarjaottelut.
Tilastot > Pelinrakentajat

Heitetyt jaardit
| # | Nimi | Juokkue | yd | yd/ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jameis Winston | Tampa Bay Buccaneers | 5 109 | 319,3 |
| 2. | Dak Prescott | Dallas Cowboys | 4 902 | 306,4 |
| 3. | Jared Goff | Los Angeles Rams | 4 638 | 289,9 |
| 4. | Philip Rivers | Los Angeles Chargers | 4 615 | 288,4 |
| 5. | Matt Ryan | Atlanta Falcons | 4 466 | 297,7 |
| 6. | Russell Wilson | Seattle Seahawks | 4 110 | 256,9 |
| 7. | Tom Brady | New England Patriots | 4 057 | 253,6 |
| 8. | Derek Carr | Oakland Raiders | 4 054 | 253,4 |
| 9. | Carson Wentz | Philadelphia Eagles | 4 039 | 252,4 |
| 10. | Patrick Mahomes | Kansas City Chiefs | 4 031 | 287,9 |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päätyttyä

Syötetyt touchdownit
| # | Nimi | Juokkue | TD:t |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Lamar Jackson | Baltimore Ravens | 36 |  |
| 2. | Jameis Winston | Tampa Bay Buccaneers | 33 |  |
| 3. | Russell Wilson | Seattle Seahawks | 31 |  |
| 4. | Dak Prescott | Dallas Cowboys | 30 |  |
| 5. | Drew Brees | New Orleans Saints | 27 |  |
| 5. | Jimmy Garoppolo | San Francisco 49ers | 27 |  |
| 5. | Carson Wentz | Philadelphia Eagles | 27 |  |
| 8. | Kirk Cousins | Minnesota Vikings | 26 |  |
| 8. | Aaron Rodgers | Green Bay Packers | 26 |  |
| 8. | Patrick Mahomes | Kansas City Chiefs | 26 |  |
| 8. | Matt Ryan | Atlanta Falcons | 26 |  |
| 8. | Deshaun Watson | Houston Texans | 26 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päätyttyä
Tilastot > Puolustajat

Taklaukset
| # | Nimi | Juokkue | Taklaukset |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Bobby Wagner | Seattle Seahawks | 159 |  |
| 2. | Blake Martinez | Green Bay Packers | 155 |  |
| 3. | Jordan Hicks | Arizona Cardinals | 150 |  |
| 4. | Budda Baker | Arizona Cardinals | 147 |  |
| 5. | Luke Kuechly | Carolina Panthers | 144 |  |
| 6. | Zach Cunningham | Houston Texans | 142 |  |
| 6. | Jaylon Smith | Dallas Cowboys | 142 |  |
| 8. | Todd Davis | Denver Broncos | 134 |  |
| 8. | Cory Littleton | Los Angeles Rams | 134 |  |
| 10. | Joe Schobert | Cleveland Browns | 133 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päätyttyä

Säkitykset
| # | Nimi | Juokkue | Säkitykset |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Shaquil Barrett | Tampa Bay Buccaneers | 19,5 |  |
| 2. | Chandler Jones | Arizona Cardinals | 19 |  |
| 3. | Cameron Jordan | New Orleans Saints | 15,5 |  |
| 4. | Danielle Hunter | Minnesota Vikings | 14,5 |  |
| 4. | T. J. Watt | Pittsburgh Steelers | 14,5 |  |
| 6. | Za'Darius Smith | Green Bay Packers | 13,5 |  |
| 7. | Aaron Donald | Los Angeles Rams | 12,5 |  |
| 8. | Preston Smith | Green Bay Packers | 12 |  |
| 9. | Joey Bosa | Los Angeles Chargers | 11,5 |  |
| 9. | Bud Dupree | Pittsburgh Steelers | 11,5 |  |
| 9. | Dante Fowler | Los Angeles Rams | 11,5 |  |
| 9. | Robert Quinn | Dallas Cowboys | 11,5 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päätyttyä

Syötönkatkot
| # | Nimi | Juokkue | Syötönkatkot |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Stephon Gilmore | New England Patriots | 6 |  |
| 1. | Anthony Harris | Minnesota Vikings | 6 |  |
| 1. | Tre'Davious White | Buffalo Bills | 6 |  |
| 4. | Kevin Byard | Tennessee Titans | 5 |  |
| 4. | Minkah Fitzpatrick | Pittsburgh Steelers | 5 |  |
| 4. | Joe Haden | Pittsburgh Steelers | 5 |  |
| 4. | J.C. Jackson | New England Patriots | 5 |  |
| 4. | Kevin King | Green Bay Packers | 5 |  |
| 4. | Darius Leonard | Indianapolis Colts | 5 |  |
| 4. | Devin McCourty | New England Patriots | 5 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päätyttyä
All-Pro joukkueet

Runkosarjan päätteeksi valittiin Associated Pressin kaksi All-Pro -joukkuetta. Valinnan teki 50 toimittajan paneeli.
Suluissa pelaajien saama äänimäärä.
Niittokone

Itsevetävä niittokone.
Perässä vedettävä nostolaitekiinnitteinen niittomurskain.
Niittokone on nurmirehun tai heinän leikkaamiseen tarkoitettu maatalouskone. Niittokone katkaisee leikattavat kasvit, mutta ei silppua niitä. Katkaiseminen tapahtuu vanhimmissa malleissa yleensä edestakaisin liikkuvilla tai uudemmissa malleissa pyörivillä terillä. Niittokoneiksi kutsutaan myös kaislojen katkaisemiseen tarkoitettuja vesistöjen hoitokoneita.
Niittokoneen ja ruohonleikkurin tärkein ero on siinä, että niittokone jättää leikatun kasvimassan ehjäksi, kun puutarhassa käytettävä ruohonleikkuri samoin kuin maataloudessa tuorerehun korjuussa käytettävä niittosilppuri silppuavat kasvimassan pieneksi silpuksi. Työnnettäviä niittokoneita voidaan käyttää pitempään heinään kuin ruohonleikkureita ja ne ovat myös käyttökelpoisempia epätasaisessa maastossa. Uudemmissa traktorivetoisissa niittokoneissa heinä tai ruoho voidaan eri asteisesti myös murskata, mikä voi olla tarpeen heinän tai ruohon kuivumisen nopeuttamiseksi esimerkiksi säilörehua tehtäessä. Tällaista nykyaikaisempaa niittokonetta nimitetään niittomurskaimeksi.
Traktorikäyttöinen niittokone

Uudemman tyyppisiin niittokoneisiin kuuluu esimerkiksi lautasniittokone, jossa leikkaavat terät ovat pyörivien lautasten kehällä vapaasti kääntyvästi kiinnitettynä. Pelkän niittämisen ohella niittokonetyypit voivat sisältää myös murskaimen, jolloin kyseessä on niittomurskain. Niittokone on yleensä nostolaitekiinnitteinen. Se voi olla joko traktorin perässä kannettava tai omilla renkaillaan hinattava.
Etenkin traktoreiden yleistymisen alkuvaiheessa käytettiin mekanismiltaan hevosvetoista vastaava edestakaisin liikkuvan terän niittokoneita.
Hevosvetoinen niittokone

Hevosvetoisessa niittokoneessa pyörien liike muutetaan vivuston välityksellä leikkuuterän edestakaiseksi liikkeeksi, joka katkaisee heinän. Yksi vivuston osista on ramppa. Edestakainen liike saa aikaan äänen, kalkatuksen. Tästä on muotoutunut kansankieleen tekemistä kuvaava termi "ramppa kalkattaa".
Niittokone esiteltiin Suomessa vuonna 1858. Niitä alettiin hankkia suurtiloille 1870-luvulla. Niittokone ja myöhemmin haravakone muuttivat työvoimavaltaista heinänkorjuuta merkittävästi.
Niittokonetta ei tule sekoittaa viljankorjuuseen tarkoitettuun elonleikkuukoneeseen, joita on ollut sekä hevos- että myöhemmin traktorivetoisina.
Koneviikate

Pienehköä, kahdella, mahdollisesti vetävällä pyörällä varustettua, jalan kulkevan ajajan käyttämää niittokonetta voidaan kutsua myös koneviikatteeksi (ks. viikate).
Hevosvetoinen niittokone heinänniittoon. Taustalla heinäharava.
Koneviikate
Messinan metropolikaupunki

Sisilian alueen maakunnat ja metropolikaupungit.
Messinan metropolikaupunki (ital. Città Metropolitana di Messina) on yksi Italian metropolikaupungeista. Se kuuluu Sisilian alueeseen. Vuoden 2017 alusta alkaen Messinan metropolikaupunki korvasi Messinan maakunnan.
Metropolikaupunki sijaitsee Sisilian saaren pohjoisosassa rajoittuen lännessä Palermon metropolikaupunkiin, etelässä Ennan maakuntaan ja Catanian metropolikaupunkiin, idässä Joonianmereen ja pohjoisessa Tyrrhenanmereen.
Messinan metropolikaupungin pinta-ala on 3 247 km² ja asukasluku noin 640 000. Hallintoalue muodostuu 108 kunnasta, pääkaupunki on Messina. Läheiset Liparisaaret kuuluvat hallinnollisesti maakuntaan.
Metropolikaupunki on pääasiassa vuoristoista lukuun ottamatta lukuisten jokien suistoalueita. Suurin tasanko sijaitsee Milazzon ja Barcellona Pozzo di Gotton välisellä alueella, joka muodostaa yhdessä pääkaupunki Messinan kanssa noin 500 000 asukkaan metropolialueen. Asutus on keskittynyt pääasiassa rannikkoseudulle, sillä vuoristokylät hylättiin monin paikoin 1800-luvulla.
Alueen merkittävimmät vuoret ovat Nebrodi (korkein kohta 1 900 m) ja Peloritani (1 300 m). Metropolikaupungin tärkeimpiä jokia ovat Alcantara ja Pollina, joista jälkimmäinen oli Messinan ja Palermon maakuntien rajajoki.
Alueen suurimpien kaupunkien väkiluku oli vuoden 2015 lopussa seuraava:
| Kunta | Asukasluku |
| --- | --- |
Messina: 240 414
Barcellona Pozzo di Gotto: 41 618
Milazzo: 31 798
Miguelín

| Miguelín> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Miguel Sayago Martí
Syntynyt: 9. toukokuuta 1985 (ikä 39) Palma de Mallorca, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Futsalpelaaja
Lempinimi:  Miguelín
Pituus:  179 cm
Paino:  72 kg
Nyk. joukkue:  ElPozo Murcia
Sarja:  Primera Division de Futsal
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2002–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2011 2011–:  Son Rapinya Hotels Plaza Andorra Inca Llevant Manacor ElPozo Murcia
Maajoukkueet
:  Espanja
| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Maa:  Espanja> Miesten futsal. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Thaimaa 2012 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kroatia 2012 |  |  |
|  Kultaa | Serbia 2016 |  |  |
|  Pronssia | Belgia 2014 |  |  |
Miguel Sayago Martí (taiteilijanimeltään Miguelín, s. 9. toukokuuta 1985 Palma de Mallorca) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa kotimaansa Primera División de Futsalissa pelaavaa ElPozo Murciaa ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 179 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Miguelín on laitapelaaja.
Miguelín saavutti Espanjan maajoukkueen kanssa hopeaa vuoden 2012 MM-kilpailuista Thaimaasta. EM-kilpailuista Miguelín on saavuttanut kultaa vuosilta 2012 ja 2016 sekä pronssia vuodelta 2014. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa Serbiassa Miguelín oli yksi turnauksen parhaista maalintekijöistä kuudella osumallaan. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Miguelín on edustanut ElPozo Murciaa vuodesta 2011 alkaen. Sitä ennen hän edusti vuodet 2007–2011 Llevant Manacor -seuraa.
Micah Parsons

| Micah Parsons |
| --- | --- |
 Micah Parsons joulukuussa 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1999 (ikä 25) Harrisburg, Pennsylvania
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  111 kg
Pelipaikka:  tukimies
Seura
Pelinumero:  11
Seura:  Dallas Cowboys
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  12. varaus, 2021 Dallas Cowboys
Pääsarjaura:  2021–
Micah Aaron Parsons (s. 26. toukokuuta 1999 Harrisburg, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Parsons edustaa NFL-joukkue Dallas Cowboysia. Cowboys varasi puolustuksessa tukimiehenä pelaavan Parsonsin ensimmäisellä kierroksella 12. varausvuorolla vuoden 2021 varaustilaisuudessa.
Kesäkuussa 2021 Parsons teki Cowboysin kanssa neljävuotisen ja 17 miljoonan dollarin arvoisen tulokkassopimuksen. Tulokaskaudellaan 2021 Parsons valittiin ensimmäiseen All Pro-joukkueeseen, Pro Bowl-otteluun ja NFL:n vuoden tulokaspuolustajaksi. Hänet on valittu kahdesti NFC-konferenssin viikon puolustajaksi. Parsons on pelannut 25 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 127 taklausta, 21 pelinrakentajan säkitystä, viisi aiheutettua rähmäystä ja yksi touchdown. Parsons on pelannut yhden NFL:n pudottuspeliottelun. Tässä ottelussa hänellä on yhdeksän taklausta. Tilastot päivitetty kauden 2022 kymmenennen peliviikon jälkeen.
Käännös suomeksi
Messinan maakunta

Sisilian maakunnat ja metropolikaupungit.
Messinan maakunta (ital. Provincia di Messina, sisiliaksi Pruvincia di Missina) oli yksi Italian maakunnista 31.12.2016 asti. Vuoden 2017 alusta alkaen sen korvasi Messinan metropolikaupunki.
Maakunta sijaitsi Sisilian saaren pohjoisosassa rajoittuen lännessä Palermon maakuntaan, etelässä Ennan ja Catanian maakuntiin, idässä Joonianmereen ja pohjoisessa Tyrrhenanmereen.
Messinan maakunnan pinta-ala oli 3 247 km² ja asukasluku noin 650 000. Maakunta muodostui 108 kunnasta, pääkaupunki oli Messina. Läheiset Liparisaaret kuuluivat hallinnollisesti maakuntaan.
Messinan maakunta oli pääasiassa vuoristoista lukuun ottamatta lukuisten jokien suistoalueita. Suurin tasanko sijaitsi Milazzon ja Barcellona Pozzo di Gotton välisellä alueella, joka muodosti yhdessä pääkaupunki Messinan kanssa noin 500 000 asukkaan metropolialueen. Asutus oli keskittynyt pääasiassa rannikkoseudulle, sillä vuoristokylät hylättiin monin paikoin 1800-luvulla.
Messinan maakunnan merkittävimmät vuoret olivat Nebrodi (korkein kohta 1 900 m) ja Peloritani (1 300 m). Maakunnan tärkeimpiin jokiin kuuluivat Alcantara ja Pollina, joista jälkimmäinen oli Messinan ja Palermon maakuntien rajajoki.
Maakunnan suurimmat kaupungit olivat vuoden 2015 lopussa:
| Kunta | Asukasluku |
| --- | --- |
Messina: 240 414
Barcellona Pozzo di Gotto: 41 618
Milazzo: 31 798
Meleagros-maalari

| Meleagros-maalari |
| --- | --- |
 Atalante ja Meleagros sekä Tydeus(?). Yksityiskohta Meleagros-maalarin nimivaasista, amforasta noin vuodelta 400–380 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 400-luku eaa.
Kuollut: 300-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 420–380 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Meleagros-maalari (englanninkielisessä tutkimuksessa Meleager Painter) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 420–380 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että eräs hänen maalauksensa erittää Meleagrosta ja Atalantea.
Meleagros-maalari oli aikansa merkittävimpiä punakuviomaalareita. Hänen nimiinsä on laitettu yli 110 eri vaasia. Erityisesti hän koristeli krateereita. Meleagros-maalarin maalaukset esittävät erityisesti Dionysos-aiheita ja muita myyttiaiheita sekä muun muassa symposion- eli pitoaiheita ja häitä. Maalarin tyyliä on kuvattu huolimattomaksi ja maalausten hahmojen mittasuhteita huonoiksi. Monet muut maalarit kopioivat tyyliä.
Teoksia

Hydria-kalpis, n. 400–380 eaa.
Kyliksin tondo, n. 400–380 eaa.
Nestor poikineen uhraa Poseidonille. Yksityis­kohta kalyks­krateerista, n. 400–380 eaa.
Kellokrateeri, n. 390–380 eaa.
Kyliks, n. 390 eaa.
Neuvosto-Venäjän–Ukrainan sota

Neuvosto-Venäjän–Ukrainan sota (ukr. Радя́нсько-украї́нська війна́ Radjansko-ukrajinska wijna) sisältää useita vuosina 1917–1921 erityisesti bolševikkien ja Ukrainan kansantasavallan välillä tapahtuneita aseellisia konflikteja. Se oli osa Venäjän sisällissotaa ja Ukrainan itsenäisyyssotana tunnettua laajempaa konfliktia, jossa ukrainalaisten ja venäläisten lisäksi taisteli muun muassa puolalaisia, saksalaisia ja Itävalta-Unkarin joukkoja. Neuvostoliittolaisessa historiankirjoituksessa sotaa käsitellään sisällissotaan liittyvänä Ukrainan alueiden vapauttamisena länsi- ja keskieurooppalaisten sekä puolalaisten sotavoimien miehitysvallasta, kun taas moderni ukrainalainen historiankirjoitus käsittelee sitä epäonnistuneen itsenäisyyssodan näkökulmasta.
Taustaa

Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen myötä Venäjän väliaikainen hallitus suostui myöntämään osalle Ukrainaa paikallisen autonomian ja tunnustamaan Ukrainan Keskusneuvoston (Tsentraljna Rada) sen edustukselliseksi mutta väliaikaiselle hallitukselle alisteiseksi elimeksi. Lokakuun vallankumouksen yhteydessä Ukrainan hallitus ei suostunut tunnustamaan bolsevikkihallintoa lailliseksi auktoriteetiksi Ukrainassa, vaan päätyi julistamaan Venäjän tasavallan autonomisena osana toimivan Ukrainan kansantasavallan (voidaan myös kääntää ”kansalliseksi tasavallaksi”) perustamisesta 20. marraskuuta. Joulukuussa Harkovassa kokoontuneessa yleisukrainalaisessa neuvostojen kongressissa bolsevikit puolestaan päättivät Ukrainan neuvostojen kansantasavallan perustamisesta kilpailevaksi suvereniteetiksi Ukrainassa.
Sodan vaiheet > Joulukuu 1917 – kesäkuu 1918

Vladimir Antonov-Ovsjenkon johtama venäläisistä sotilaista ja Harkovan ja Donbassin työläisistä muodostetuista punakaartilaisista koostunut Ukrainan rajalle asetettu 30 000 miehen vahvuinen armeija lähti 25. joulukuuta hyökkäykseen neljänä ryhmänä ja onnistui valtaamaan Harkovan, Lozovan, Jekaterinoslavin, Oleksandrivsken, Pultavan, Konotopin, Hluh'ivin ja Kiovan. Hyökkäyksessä he saivat tukea paikallisilta Dneprjoen itäpuolen bolševikkihenkisiltä kapinallisilta. Valloitettuaan Kiovan Mihail Muravjovin johdolla neuvostojoukot jatkoivat hyökkäystään Dneprjoen länsipuolelle ja onnistuivat puskemaan Ukrainan kansalliset joukot Žytomyr–Korosten–Sarny -linjalle.
Helmikuussa 1918 Brest-Litovskin rauhan solmimisen jälkeen sotaan liittyi keskusradan joukkojen puolelle saksalaisia ja itävaltaunkarilaisia sotilaita, jotka onnistuivat yhdessä kenraali K. Prisovskyn ja Symon Petljuran johdolla työntämään neuvostojoukot pois ensin Dneprin länsipuolisista kaupunkikeskuksista ja Kiovan uudelleenvaltauksen jälkeen ottamaan sen itäpuoliset alueet hallintaansa, samalla kun Petro Bolbotšanin ja Volodymyr Sikevytšin joukot valtasivat Krimin ja Donbassin alueet pakottaen bolsevikit myöntymään Brest-Litovskin rauhan ehtoihin ja solmimaan alustavan rauhansopimuksen Ukrainan hallituksen kanssa 12. kesäkuuta 1918.