stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ethiopian Airlinesin lento 302

| Ethiopian Airlinesin lento 302 |
| --- | --- |

Yhteenveto
Päivämäärä:  10. maaliskuuta 2019
Onnettomuustyyppi:  MCAS-järjestelmän suunnitteluvirhe
Tapahtumapaikka:  Bishoftu, Etiopia
Lähtöpaikka:  Bolen kansainvälinen lentoasema, Addis Abeba, Etiopia
Määränpää:  Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasema, Nairobi, Kenia
Kuolleita:  157 (kaikki)
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 737 MAX 8
Lentoyhtiö:  Ethiopian Airlines
Rekisteritunnus:  ET-AVJ
Matkustajia:  149
Miehistöä:  8
Ethiopian Airlinesin lento 302 oli Ethiopian Airlinesin kansainvälinen reittilento Addis Abeban Bolen kansainvälinen lentoasemalta ja Nairobin Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasemalle. Lentoa operoinut Boeing 737 MAX 8 putosi nopeasti nousun jälkeen, ja kaikki koneessa olleet 157 ihmistä kuolivat onnettomuudessa.
Onnettomuus tapahtui noin viisi kuukautta Lion Airin lennon 610 jälkeen, jossa kuoli 189 ihmistä. Molemmissa onnettomuuksissa oli osallisena sama konetyyppi. Onnettomuuksien seurauksena konetyyppi asetettiin maailmanlaajuiseen lentokieltoon lähes kahden vuoden ajaksi. Ethiopian Airlines otti 737 MAX-laivastonsa uudelleen käyttöön helmikuussa 2022 lähes kolmen vuoden tauon jälkeen.
Onnettomuus

Lento 302 oli normaali kansainvälinen lento Bolen kansainvälinen lentoasemalta Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasemalle. Boeing 737 MAX-8 -tyyppinen kone putosi 6 minuuttia nousun jälkeen. Koneen kyydissä oli 149 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä.
Koneen kapteeni ilmoitti lennonjohdolle vian koneessa, ja pyysi lupaa kääntyä takaisin Addis Abebaan. Pian tämän jälkeen kone katosi tutkasta, ja putosi kello 8.44 paikallista aikaa. Kone putosi Bishoftu-nimisen kylän lähelle noin 62 kilometriä Bolen lentoasemalta. Valokuvat turmapaikalta näyttävät ison kraatterin maassa, ja todella vähän koneen osia. Kaikki koneessa olleet kuolivat. 157 koneessa olleen ihmisten joukossa oli 36 valtion kansalaisia.
Onnettomuustutkinnassa on todettu kohtauskulma-anturin antaneen vääriä arvoja ja MCAS-järjestelmän pyrkineen korjaamaan nokan asentoa.
Spekuloidaan, että koneen putoamisen jälkeen Lion Airin lento 610:n tutkimus joutuu koville, koska lento 302 oli hyvin samanlainen. Lento 302 oli ensimmäinen kuolemaan johtanut Ethiopian Airlinesin onnettomuus Ethiopian Airlinesin lennon 409 jälkeen tammikuussa 2010. Lento 302 on myös Ethiopian Airlinesin vakavin onnettomuus.
Lentokone

Turmakone oli neljä kuukautta vanha Boeing 737 MAX-8. Koneen rekisteritunnus oli ET-AVJ ja sarjanumero 7243. Lentokone valmistettiin elokuussa 2018 ja toimitettiin marraskuussa 2018 Ethiopian Airlinesille.
Boeing 737MAX-8-tyyppinen kone on ollut käytössä maailmalla vuodesta 2017, ja on ollut yhdessä aiemmassa onnettomuudessa. Toinen onnettomuus oli Lion Airin lento JT610 Indonesiassa elokuussa 2018. Tammikuussa 2019, Boeing on valmistanut 350 737MAX-konetta. Boeing 737MAX-8 -ensilento oli tammikuussa 2016. MAX-sarja on uusin Boeing 737 -sarja.
Matkustajat

Kaikki 157 ihmistä 33 eri valtiosta kuolivat turmassa. Alla olevaan luetteloon on jaoteltu koneessa olleet matkustajat kansallisuuksittain. Kansallisuudet, joita oli koneessa alle kolme, sekä kansallisuudeltaan tuntemattomat matkustajat on laskettu kohtaan ”Muut”:
Kenia: 32
Kanada: 18
Etiopia: 9
Kiina: 8
Italia: 8
Yhdysvallat: 8
Ranska: 7
Yhdistynyt kuningaskunta: 7
Egypti: 6
Saksa: 5
Intia: 4
Slovakia: 4
Yhdistyneet kansakunnat: 4
Itävalta: 3
Ruotsi: 3
Venäjä: 3
Muut: 32
GeForce 10 -sarja

GeForce 10 -sarja on Nvidian kehittämä GeForce-näytönohjainsarja. Sarjan näytönohjaimet pohjautuvat uuteen Pascal-arkkitehtuuriin, joka on nimetty matemaatikko Blaise Pascalin mukaan. Ensimmäinen GeForce 10 -sarjan näytönohjain, GeForce Gtx 1080, julkaistiin toukokuussa 2016.
Uudet ominaisuudet

CUDA 6.0 ja 6.1
DisplayPort 1.4
HDMI 2.0b
Neljännen sukupolven Delta Color Compression
HDCP 2.2
GDDR5X- ja GDDR5-tuki
GPU Boost 3.0 (kellotaajuuden nostaminen rasituksessa)
Tuki Vulkan 1.0 -ohjelmointirajapinnalle
Sarjan tuotteet

Sarjan lippulaivamalli GeForce GTX 1080 Ti julkaistiin maaliskuussa 2017. Näytönohjaimessa on aiemmin julkaistun Titan X:n tavoin Pascal-arkkitehtuuriin perustuva GP102-grafiikkapiiri, josta on kytketty kaksi SM-yksikköä pois käytöstä. GTX 1080 Ti:n GP102-grafiikkapiirissä on käytössä 88 ROP eli Render Output -yksikköä, kun Titan X:ssä niitä on täydet 96 kappaletta. Eroavaisuuksia on myös muistikonfiguraatiosta, jäähdytysratkaisussa ja virransyötöstä, minkä ansiosta GTX 1080 Ti:n ylikellotusmahdollisuudet ovat paremmat Titan X:än nähden.
| Malli | Julkaistu | Koodinimi | Tuotanto- prosessi (nm) | Liitäntä | Ydin | Kellotaajuudet> Vakio- kellotaajuus (MHz) | Kellotaajuudet> Boost-kellotaajuus (MHz) | Kellotaajuudet> Muisti (MT/s) | Fillrate> Pikselit (GP/s)2 | Fillrate> Tekstuurit (GT/s)3 | Muisti> Määrä (GiB) | Muisti> Siirtokyky enimmillään (GB/s) | Muisti> Väylän tyyppi | Muisti> Kaistanleveys (bittiä) | Prosessointiteho (GFLOPS)> Single precision4 | Prosessointiteho (GFLOPS)> Double precision5 | Prosessointiteho (GFLOPS)> Half precision | TDP (watteina) | Hinta julkaisuhetkellä (USD)> Normaali versio | Hinta julkaisuhetkellä (USD)> Keräilijä- versio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| GeForce GTX 1050 | 25.10.2016 | GP107-300 | 14 | PCIe 3.0 x16 | 640:40:32 | 1 354 | 1 455 | 7 000 | 43.3 | 54.2 | 2 | 112 | GDDR5 | 128 | 1 733 | 54 | 27 | 75 | $109 | Ei ole |
| GeForce GTX 1050 Ti | 25.10.2016 | GP107-400 | 14 | PCIe 3.0 x16 | 768:48:32 | 1 290 | 1 392 | 7 000 | 41.3 | 61.9 | 4 | 112 | GDDR5 | 128 | 1 981 | 62 | 31 | 75 | $139 | Ei ole |
| GeForce GTX 1060 3GB | 18.8.2016 | GP106-300 | 16 | PCIe 3.0 x16 | 1 152:72:48 | 1 506 | 1 708 | 8 000 | 72.3 | 108.4 | 3 | 192 | GDDR5 | 192 | 3 470 | 108 | 54 | 120 | $199 | Ei ole |
| GeForce GTX 1060 6GB | 19.7.2016 | GP106-400 | 16 | PCIe 3.0 x16 | 1 280:80:48 | 1 506 | 1 708 | 8 000 | 72.3 | 120.5 | 6 | 192 | GDDR5 | 256 | 3 855 | 120 | 60 | 120 | $249 | $299 |
| GeForce GTX 1070 | 10. 6.2016 | GP104-200 | 16 | PCIe 3.0 x16 | 1 920:120:64 | 1 506 | 1 683 | 8 000 | 96.4 | 180.7 | 8 | 256 | GDDR5 | 256 | 5 783 | 181 | 90 | 150 | $379 | $449 |
| GeForce GTX 1080 | 27.5.2016 | GP104-400 | 16 | PCIe 3.0 x16 | 2560:160:64 | 1 607 | 1 733 | 10 000 | 102.8 | 257.1 | 8 | 320 | GDDR5X | 256 | 8 228 | 257 | 128 | 180 | $599 | $699 |
| GeForce GTX 1080 Ti | 10.3.2017 | GP102-350 | 16 | PCIe 3.0 x16 | 3584:224:88 | 1 480 | 1 582 | 10 000 |  ? |  ? | 11 | 484 | GDDR5X | 352 | 10 609 | 332 | 166 | 250 | $699 | $699 |
| NVIDIA TITAN X | 2.8.2016 | GP102-400 | 16 | PCIe 3.0 x16 | 3 584:224:96 | 1 417 | 1 531 | 10 000 | 136 | 317.4 | 12 | 480 | GDDR5X | 384 | 10 157 | 317 | 159 | 250 | Ei ole | $1 200 |
↑  Unified Shader : TMU : ROP
Käännös suomeksi
Frenchcore

Frenchcore on Ranskasta lähtöisin oleva musiikkityyli, jolle tyypillisiä piirteitä ovat minimalistinen äänimaailma ja noin 160–220 bpm nopea tempo. Frenchcorea edustavaa musiikkia tuotetaan ympäri maailmaa.[lähde? ]
Vanhempi, underground-tyylinen frenchcore saattaa olla varsin pelkistettyä ja keskittyä enemmänkin painostavan tunnelman luomiseen. Vanhempaa frenchcorea edustavat esimerkiksi Ingler ja Middle M. Sen sijaan kaupallisessa ja uudemmassa frenchcoressa on usein lähes aina sama massiivinen bassorumpusample. Esimerkiksi Androgyn Network ja Micropoint edustavat uudempaa frenchcorea.[lähde? ]
Flintholmin asema

Flintholmin asema on rautatie- ja metroasema Kööpenhaminassa Frederiksbergin kaupunginosassa. Sitä palvelevat S-tog-lähijunalinjat C, F ja H sekä Kööpenhaminan metron linjat M1 ja M2. Kaksitasoisen aseman alemmalla tasolla pysähtyvät F-lähijunat ja ylemmällä tasolla C- ja H-lähijunat sekä metrojunat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flintholmin asema Wikimedia Commonsissa
Futura Volley Busto Arsizio

| Futura Volley Busto Arsizio |
| --- | --- |
 Joukkue kaudella 2012–2013
Koko nimi:  Futura Volley Busto Arsizio
Kenttä:  PalaYamamay
– Kapasiteetti:  4490
Sarja:  A1-liiga
Futura Volley Busto Arsizio on italialainen naisten lentopallojoukkue. Joukkueen kotikaupunki on Lombardiassa sijaitseva Busto Arsizio. Joukkue on pelannut ylimmällä sarjatasolla kaudesta 2007–2008 lähtien.
Suomalainen Saara Esko pelasi joukkueessa kolme kautta vuosina 2006–2009.
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivut
Gordon Delamont

Gordon Arthur Delamont (27. lokakuuta 1918 Moose Jaw, Saskatchewan – 16. tammikuuta 1981 Toronto, Ontario) oli kanadalainen musiikkipedagogi, kirjailija, säveltäjä ja trumpetisti. Delamont oli johtava musiikkikasvattaja ja teoreetikko, josta tuli vaikutusvaltainen hahmo taidemusiikkia ja jazzia yhdistäneessä liikkeessä. Canadian Encyclopedia nimeää Delamontin tunnetuimmaksi saavutukseksi toimimisen opettajana useille Kanadan huomattavimmista jazzmuusikoista.
Delamontin johdolla opiskelivat muiden muassa Peter Appleyard, Gustav Ciamaga, Ron Collier, Jimmy Dale, Hagood Hardy, Paul Hoffert, Moe Koffman, Rob McConnell, Ben McPeek, Birnie Piltch, Fred Stone, Norman Symonds ja Rick Wilkins.
Delamont kirjoitti muun muassa useita teoksia jazzsäveltämisestä ja -sovittamisesta. Näistä teoksista on tullut eri yliopistokursseilla vaadittuja tekstejä, ja niitä on käännetty japaniksi ja italiaksi. Säveltäjänä Delamontin tunnetuin teos on Canadian Encyclopedian mukaan Three Entertainments for Saxophone Quartet (1969, 1970), jota on esitetty laajalti Atlantin valtameren molemmilla puolilla ja jonka levytti New Yorkin saksofonikvartetti. Muihin Delamontin sävellyksiin kuuluvat Allegro and Blues (jazzorkesterille, 1962), Portrait of Charles Mingus (oktetille, 1963), Ontario Suite (sopraanolle ja orkesterille, 1965, 1967), Centum (1966, yhtyeelle), College No. 3 (1967, 1970), Song and Dance (1967, 1970), Moderato and Blues (vaskikvintetille, 1973, 1974) sekä Conversation for Flugelhorn and Alto Saxophone (1977).
Etitsolaami

| --- | --- |

Etitsolaami
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-(2-kloorifenyyli)-2-etyyli-9-metyyli-6H-tieno[3,2-f][1,2,4]triatsolo[4,3-a][1,4]diatsepiini
Tunnisteet
CAS-numero: 40054-69-1
ATC-koodi: N05BA19
PubChem CID: 3307
DrugBank: DB09166
Kemialliset tiedot
Kaava:  ?
Moolimassa: 342.85 g·mol−1
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 93%
Metabolia: maksan kautta
Puoliintumisaika: Etitsolaamin keskimääräinen puoliintumisaika 0,5 mg kerta-annoksen jälkeen on 3,4 tuntia, mutta se voi olla pidempi, jopa 17 tuntia aineenvaihdunnan nopeudesta riippuen. Päämetaboliitin α-hydroksietitsolaamin puoliintumisaika on pidempi, 8,2 tuntia.
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:  Suomessa ja suuressa osaa Eurooppaa luokitellaan laittomaksi huomausaineeksi
Antotapa: suun kautta
1 mg etitsolaamilääkepakkaus
Etitsolaami on bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine.
Etitsolaamimolekyyli poikkeaa varsinaisista bentsodiatsepiineista siten, että sen bentseenirengas on korvattu tiofeenirenkaalla, ja triatsolorengas on fuusioitunut, joten etitsolaami on varsinaisesti tienotriatsolodiatsepiini.
Kemikaalilla on ahdistusta ja kouristuksia ehkäisevä, hypnoottinen, sedatiivinen ja lihaksia rentouttava vaikutus. Se voi myös aiheuttaa muistinmenetyksen.
1 mg annos etitsolaamia vastaa noin 10 mg diatsepaamia tai 1 mg alpratsolaamia.[lähde? ] Joskin jokaisella kolmella lääkkeellä on eripituinen eliminaation puoliintumisaika.
Etitsolaamiin kehitti ja toi Japanin markkinoille vuonna 1984 japanilainen lääkeyritys Yoshitomi Pharmaceutical (myöhemmin Mitsubishi Tanabe Pharma).
Etitsolaamilla on muiden bentsodiatsepiinien tapaan raportoitu lääketieteellisissä julkaisuissa olevan väärinkäyttöpotentiaalia. Myös itsemurhatapauksia on raportoitu ympäri maailman, etitsolaamia on otettu yliannostus GABA-agonistin kanssa, joka on johtanut kuolemaan.
Joulukuussa 2017 Tulli ilmoitti takavarikoineensa muuntohumeina myytäväksi tarkoitettuja salakuljetettuja etitsolaamieriä.
Käyttötarkoitukset

Lyhytkestoiseen unettomuuden hoitoon
Lyhytkestoiseen ahdistuksen ja paniikkikohtausten ehkäisyyn, jos bentsodiatsepiinilääkitys on tarpeen
Annostus

Ahdistukseen johon liittyy myös masennusta: 1 mg 2–3 kertaa vuorokaudessa, korkeintaan 3 mg vuorokaudessa
Paniikkihäiriöön johon liittyy myös agorafobiaa: 0,5 mg kahdesti vuorokaudessa, korkeintaan 1 mg vuorokaudessa
Unettomuuteen: 1–2 mg päivittäin juuri ennen nukkumaanmenoa
Sivuvaikutukset

Blefarospasmoosi pitkään käytettynä
Hyvin harvinaiset
Iho-oireet ja ihottuma
Laillinen asema

13. joulukuuta 2019 Maailman terveysjärjestö suositteli asettamaan etitsolaamin YK:n Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimuksen 4. luokkaan. Maaliskuussa 2020 YK lisäsi sen tähän huumausaineluokkaan.
Suomessa etitsolaami on vuodesta 2016 lähtien luokiteltu huumausaineeksi ja se ei ole eikä ole ollut täällä lääkinnällisessä käytössä. Jokunen tapaus tunnetaan joissa ainetta on tilattu ulkomailta ja yritetyttä kaupitella eteenpäin Suomessa.
Vuoden 2016 YK:n arviointiraportin mukaan etitsolaami on hyväksytty reseptilääke Japanissa, Italiassa ja Intiassa.
Etitsolaamia myydään ulkomailla tuotenimillä Depas, Etilaam, Etizola, Sedekopan, Etizest ja Pasaden.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Gordon Crosse

Gordon Crosse (1. joulukuuta 1937 Bury – 21. marraskuuta 2021) oli brittiläinen säveltäjä.
Crosse valmistui Oxfordin yliopistosta vuonna 1961. Tämän jälkeen hän teki kaksi vuotta tutkimusta varhaisen 1400-luvun musiikista. Osan vuodesta 1962 hän vietti täydentämässä opintojaan Goffredo Petrassin johdolla Roomassa. Vuodesta 1964 Crossella oli useita nimityksiä Birminghamin ja Essexin yliopistoissa. Kahden vuoden ajan hänellä oli Cambridgen yliopiston King’s Collegen säveltäjäresidenssi. Vuonna 1976 Crosse sai Walter Willson Cobbett -mitalin. Samana vuonna hän palasi kotiinsa Suffolkiin omistautuakseen sävellystyölle. Vuonna 1977 hän kuitenkin toimi vierailevana sävellysprofessorina Kalifornian yliopistossa.
Moniin Crossen teoksiin heijastuu hänen kiinnostuksensa näyttämötaidetta ja kirjallisuutta kohtaan. Tämä tulee esiin sekä useista konserttiteoksista että neljästä oopperasta, joihin kuuluvat The Story of Vasco ja Purgatory. Crosse on tehnyt taiteellista yhteistyötä koreografien Kenneth MacMillanin ja David Bintleyn kanssa. Hänen konserttiteoksiinsna kuuluvat esimerkiksi toinen sinfoniaa, toinen viulukonsertto ja sellokonsertto. Tilaustöitä Crosse laati esimerkiksi Royal Philharmonic Orchestralle, Lontoon sinfoniaorkesterille, Edinburghin kansainväliseen festivaaliin ja Promsiin.
Varhaisista teoksistaan lähtien hän yhdisti tonaalisia aineksia korostuneiden melodisuuden ja harmonisuuden ohella sarjallisuuteen.
Gordon Benson

| Mitalit> Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten triathlon.Euroopan kisat  | Mitalit> Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten triathlon.Euroopan kisat  | Mitalit> Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten triathlon.Euroopan kisat  | Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten triathlon. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Baku 2015 | triathlon |  |
| Sekajoukkueiden MM-kilpailut   | Sekajoukkueiden MM-kilpailut   | Sekajoukkueiden MM-kilpailut   |  |
|  Pronssia | Hampuri 2015 | sekajoukkueet |  |
Gordon Benson (s. 12. toukokuuta 1994 Leeds) on brittiläinen triathlonisti. Benson on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa. Hän edustaa Leeds Triathlon Centreä ja hänen valmentajinaan toimivat Jack Maitland ja Malcolm Brown.
Bensonilla on alle 23-vuotiaiden MM-kultaa joukkuekilpailuista ja pronssia henkilökohtaisesta kilpailusta. Hänellä on myös yksi nuorten EM-kulta. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta hän saavutti kultaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Saman vuoden sekajoukkueiden MM-kilpailuista Benson saavutti pronssia.
Benson saavutti hopeaa yleisurheilun 3 000 metriltä vuoden 2011 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta Trabzonista.
Gijze Stroboer

| Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:  Alankomaat> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | joukkuekilpailu |  |
Gijze Stroboer (s. 24. toukokuuta 1954 Amsterdam) on alankomaalainen entinen vesipalloilija. Hän sai vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa joukkueineen pronssia. Hän oli aiemmin ollut mukana sijoittumassa seitsemänneksi vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä.
Emånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Yläjuoksun osuus Emånista.
Emånin vesistö (ruots. Emåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 74) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Emånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 4 472 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Emån, jonka pituus on 229 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,9 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Vesistön länsipuolella kulkee Skandinavian eteläosan pohjois-eteläsuunnassa halkaiseva vedenjakaja, jonka itäpuolella olevat vesistöt laskevat Itämeren pääaltaaseen ja länsipuolella Atlantin suuntaan. Tällä vedenjakajalla on Emånin vesistöllä pitkä osuus. Vielä pitempi on Motalanvirran vesistön (tunnus 67) kanssa yhteinen vedenjakaja, joka seuraa vesistöä sen pohjoispuolella. Vedenjakajan takana Motalanvirran vesistö vaihtuu idempänä Virånin vesistöksi (tunnus 73). Skandinavisen vedenjakajan toisella puolella sijaitsee Laganin vesistö (tunnus 98), joka laskee Kattegatiin. Emånin vesistön eteläpuolella on ensin Mörruminjoen vesistö (tunnus 86) ja sitten idempänä Alsterånin vesistö (tunnus 75). Emånin joensuun ympärillä sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (48,2 %), turve (7,7 %), kalliomaa (19,4 %), hiekka ja sora (1,9 %), multamaa (8,0 %), savimaa (2,8 %) ja jäätikköjokijäänteet (5,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (75,7 %), soita ja kosteikkoja (1,2 %), viljelymaita (11,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,8 %) sekä joutomaita (4,3 %). Näiden lisäksi on 5,9 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Emånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 32 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 90,1 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 8,78 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 29,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 98 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 6 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 115,1 m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 5,8 m³/s heinäkuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 130 patoa, joista 10,8 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 103,7 miljoonaa kuutiometriä.
Emånin pääuomassa on 18 vesivoimalaitosta: Karlshammar, Jungnerholmarna, Finsjö Nedre, Finsjö Övre, Högsby, Blankaström, Järnforsen, Kvillsfors, Turefors, Ädelfors, Bruksgården, Aspö, Holsby Kvarn, Sjunnen, Flugeby, Nyafors (Hargdammen), Rosenfors Bruk ja Högebro. Vesistön sivu-uomissa on vielä 12 voimalaa lisää:
Gårdsvedaånissa on Mörtefors, Höghultström ja Gårdveda,
Nötånissa on Ljusholms kvarn,
Pauliströmsånissa on Pauliströms Bruk ja Generator 1 Lilla,
Saleboånissa on Salebokvarn,
Solgenånissa on Axelfors, Brunnshult ja Klinte,
Sällevadsånissa on Kvarnstugan,
Vallsjönissa on Prinsfors.
Voimaloiden yhteisteho on 21.6 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 90 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Gordon Clapp

| Gordon Clapp> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. syyskuuta 1948 (ikä 76) North Conway, New Hampshire, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1979-
Merkittävät roolit:  Det. Greg Medavoy (NYPD Blue) Chaplain Orlovsky (Chicago Fire)
Aiheesta muualla
IMDb 
Gordon Clapp (24. syyskuuta 1948 North Conway, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rikostutkija Greg Medavoyn roolista NYPD Blue -televisiosarjassa, jossa hän näytteli kaikki 12 tuotantokautta. Hän sai roolistan Emmy-palkinnon 1998. Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa, elokuvissa ja näytelmissä.
Clapp esitti Chicago White Soxin sieppari Ray Schalkia vuonna 1988 draamaelokuvassa Lahjotut. Hän näytteli Star Trek: Deep Space Nine -sarjan jaksossa ”Vortex”. Vuonna 2008 hän näytteli korruptoitunutta poliisia Todistettavasti syyllinen -sarjan jaksossa. Elokuvassa Isiemme liput Clapp esitti Yhdysvaltojen merijalkaväen kenraali Holland McTyeire ”Howlin’ Mad” Smithiä ja elokuvassa The Game Plan valmentaja Mad Maddoxia. Clapp näytteli Broadwayllä David Mametin Pulitzer-palkitun Glengarry Glen Ross -näytelmän uudessa versiossa, josta hän oli ehdokkaana Tony-palkinnon saajaksi parhaasta pääosasuorituksesta.
Gordon Clapp syntyi ja varttui North Conwayssä, New Hampshiressä. Hän aloitti koulun pienessä yksityisessä sisäoppilaitoksessa South Kentissä. Myöhemmin hän valmistui Williams Collegesta pääaineenaan englanti.
Gijs van Aardenne

Gijs van Aardenne
Gijsbert "Gijs" Michiel Vredenrijk van Aardenne (18. maaliskuuta 1930 – 10. elokuuta 1995) oli alankomaalainen poliitikko.
Aardenne opiskeli matematiikkaa ja fysiikka Leidenin yliopistossa. Hän liittyi vuonna 1964 liberaalipuolue Volkspartij voor Vrijheid en Democratieen ja toimi parlamentissa vuosina 1971–1977 sekä jälleen 1981. Hän oli taloudellisten suhteiden ministeri 1977–1986 ja vuodesta 1982 myös varapääministeri.
Aardenne kuoli Dordrechtissa 65-vuotiaana. Hän sairasti viimeisinä vuosinaan ALS-tautia ja käytti pyörätuolia.
Gerhardsenin III hallitus

Pääministeri Einar Gerhardsen.
Gerhardsenin III hallitus oli Norjan hallitus 28. tammikuuta 1955 – 28. elokuuta 1963. Se koostui pelkästään työväenpuolueesta.
Hallitus kaatui epäluottamusäänestyksessä, joka koski marraskuussa 1962 tapahtunutta Kings Bayn kaivosonnettomuutta. Epäluottamusesitys meni läpi, koska vähemmistöhallituksen tukipuolueena toimineen uuden sosialistisen kansanpuolueen kaksi edustajaa äänestivät sen puolesta. He auttoivat Gerhardsenin takaisin valtaan vielä samana syksynä äänestämällä epäluottamusta porvarilliselle Lyngin hallitukselle.
Ministerit

Pääministeri
Einar Gerhardsen
Ulkoministeri
Halvard Lange
Oikeusministeri
Jens Christian Hauge 22.1.1955–1.11.1955
Jens Haugland 1.11.1955–28.8.1963
Kunta- ja työministeri
Ulrik Olsen 22.1.1955–1.9.1958
Andreas Cappelen 1.9.1958–4.2.1963
Oskar Skogly 4.2.1963–28.8.1963
Puolustusministeri
Nils Kristoffer Handal 22.1.1955–18.2.1961
Gudmund Harlem 18.2.1961–28.8.1963
Sosiaaliministeri
Rakel Seweriin 22.1.1955–1.8.1955
Gudmund Harlem 1.8.1955–18.2.1961
Olav Bruvik 18.2.1961–30.12.1962
Aase Bjerkholt 30.12.1962–4.2.1963 (vt.)
Olav Gjærevoll 4.2.1963–28.8.1963
Kirkko- ja opetusministeri
Birger Martin Bergersen 22.1.1955–23.4.1960
Helge Sivertsen 23.4.1960–28.8.1963
Elinkeinoministeri
Gustav Sjaastad 22.1.1955–9.4.1959
Kjell Holler 9.4.1959–4.7.1963
Trygve Lie 4.7.1963–28.8.1963
Maatalousministeri
Olav Meisdalshagen 22.1.1955–14.5.1956
Harald Løbak 14.5.1956–23.4.1960
Einar Wøhni 23.4.1960–28.8.1963
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Arne Skaug 22.1.1955–13.1.1962
O. C. Gundersen 13.1.1962–28.8.1963
Kalastusministeri
Nils Kristian Lysø
Liikenne- ja viestintäministeri
Kolbjørn Varmann 22.1.1955–23.4.1960
Trygve Bratteli 23.4.1960–28.8.1963
Valtiovarainministeri
Mons Lid 22.1.1955–28.12.1956
Trygve Bratteli 28.12.1956–23.4.1960
Petter Jakob Bjerve 23.4.1960–4.2.1963
Andreas Cappelen 4.2.1963–28.8.1963
Perhe- ja kuluttajaministeri
Aase Bjerkholt 1.8.1955–28.8.1963
Palkka- ja hintaministeri
Gunnar Bråthen 1.8.1955–9.4.1959
Gunnar Bøe 9.4.1959–1.9.1962
Karl Trasti 1.9.1962–28.8.1963