stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gimme Shelter
Nauhoitukset

”Gimme Shelter” nauhoitettiin Lontoossa Olympic-studioilla helmi-maaliskuun aikana 1969. Claytonin lauluosuudet nauhoitettiin Los Angelesissa Sunset Sound & Elektra Studiosilla lokakuussa ja marraskuussa myöhemmin samana vuonna.
Nicky Hopkins soitti piano-osuudet ja The Rolling Stonesin tuottaja Jimmy Miller vastasi kappaleen lyömäsoitinosuuksista. Charlie Watts soitti rumpuja ja Bill Wyman bassokitaraa. Mick Jagger soitti huuliharppusoolot ja lauloi taustalaulut yhdessä Keith Richardsin ja Merry Claytonin kanssa. Kitaristi Brian Jones ei osallistunut lainkaan ”Gimme Shelterin” nauhoituksiin.
Kappaleesta on olemassa myös julkaisematon versio, jossa vain Keith Richards laulaa.
Suosio

Vaikka ”Gimme Shelter” oli jo alusta alkaen suosittu kappale ja lukuisat artistit ovat sittemmin tehneet siitä oman cover-versionsa, The Rolling Stones ei koskaan julkaissut kappaletta singlenä. Sen sijaan Patti Smith julkaisi kappaleen singlenä vuonna 2007. ”Gimme Shelter” oli kuitenkin The Rolling Stonesin suosittu konserttinumero ja sitä soitettiin muun muassa ilmestymisen jälkeen heti kaikissa vuoden 1969 Yhdysvaltojen kiertueen konserteissa.
Myöhemmin kappale on julkaistu lukuisilla kokoelma-albumeilla, mukaan lukien Hot Rocks 1964–1971 ja Forty Licks -kokoelmilla. Kappaleen konserttiversio on kuultavissa albumeilla No Security ja Live Licks. The Rolling Stonesin konserttielokuva nimettiin myös kappaleen mukaan.
”Gimme Shelter” nimettiin Rolling Stone -lehden 500 parhaan rockkappaleen listalle sijalle 38 vuonna 2004.
Kappaleen nimi

Albumilla Let It Bleed kappaleen nimi on kirjoitettu muodossa ”Gimmie Shelter”, mutta The Rolling Stonesin myöhemmillä julkaisuilla ja muiden artistien cover-versioissa nimi on kirjoitettu muodossa ”Gimme Shelter”.
Tunnettuja cover-versioita

Grand Funk Railroad albumilla Survival (1971, Yhdysvaltain singlelistan sija 61)
The Sisters of Mercy, singlen Temple of Love b-puoli (1983)
Goo Goo Dolls albumilla Jed (1989)
John Mellencamp (2001)
Hawkwind albumilla It Is the Business of the Future to Be Dangerous (1993)
The Hellacopters EP:llä Like No Other Man (1997)
Turbonegro kokoelmalla Small Feces
Ann Wilsonin (Heart) ensimmäinen sooloalbumi Hope and Glory
Patti Smith, singlejulkaisu albumilta Twelve (2007)
Keith Urban ja Alicia Keys Live Earth -konsertissa New Jerseyn Giants Stadiumilla 7. heinäkuuta 2007
Stereophonics singlellä My Friends (2007)
Aiheesta muualla

Kappaleen sanoitukset The Rolling Stonesin virallisella kotisivulla.
The Rolling Stones
| --- | --- |
Studioalbumit::   The Rolling Stones  The Rolling Stones No. 2  Out of Our Heads  Aftermath  Between the Buttons  Their Satanic Majesties Request  Beggars Banquet  Let It Bleed  Sticky Fingers  Exile on Main St.  Goats Head Soup  It’s Only Rock ’n’ Roll  Black and Blue  Some Girls  Emotional Rescue  Tattoo You  Undercover  Dirty Work  Steel Wheels  Voodoo Lounge  Bridges to Babylon  A Bigger Bang  Blue & Lonesome  Hackney Diamonds 
Vain Yhdysvalloissa julkaistut studioalbumit::   12 X 5  The Rolling Stones, Now!  December’s Children (And Everybody’s) 
Livealbumit::   Got Live If You Want It!  Get Yer Ya-Ya’s Out!  Love You Live  ”Still Life” (American Concert 1981)  Flashpoint  Stripped  The Rolling Stones Rock and Roll Circus  No Security  Live Licks  Shine a Light 
Kokoelmia::   Big Hits (High Tide and Green Grass)  Flowers  Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2)  Stone Age  Gimme Shelter  Hot Rocks 1964–1971  Rock ’n’ Rolling Stones  More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies)  No Stone Unturned  Made in the Shade  Metamorphosis  Jump Back: The Best of The Rolling Stones 1971–1993  Forty Licks
Gina Lollobrigida

| Gina Lollobrigida |
| --- | --- |
 Gina Lollobrigida uransa kulta-aikoina 1960-luvulla
Henkilötiedot
Koko nimi:  Luigina Lollobrigida
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1927 Subiaco, Latium, Italia
Kuollut: 16. tammikuuta 2023 (95 vuotta) Rooma
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
archive.is/20130216040138/www.ginalollobrigida.com
IMDb
Elonet
Gina Lollobrigida (oikea nimi Luigina Lollobrigida, 4. heinäkuuta 1927 Subiaco, Latium, Italia – 16. tammikuuta 2023 Rooma) oli italialainen näyttelijä. Hän sai myös mainetta valokuvaajana sen jälkeen, kun hänen näyttelijänuransa alkoi hiljalleen kuihtua 1960- ja 1970-lukujen taitteessa. Lollobrigida oli yksi 1950- ja 1960-lukujen maailman kuumimmista seksisymboleista.
Ura

Lollobrigidan isä oli huonekalupuuseppä, ja perhe asui vuoristokylässä. Nuoruudessaan hän teki hieman mallintöitä nimellä Diana Loris ja osallistui kauneuskilpailuihin, joissa hän saavutti menestystä.
Lollobrigidan ensimmäinen elokuva oli Aquila nera (1946), mutta monet hänen ensimmäisistä rooleistaan olivat varsin pieniä. Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli vuonna 1949, ja vuoden 1952 ranskalainen seikkailuelokuva Kultainen tulppaani toi hänelle kansainvälistä huomiota. Seuraavana vuonna ilmestyi Lollobrigidan ensimmäinen englanninkielinen elokuva Afrikan aarre (Beat the Devil).
Lollobrigidaa alettiin 1950-luvulla kutsua seksisymboliksi, ja hänestä käytettiin myös lempinimeä La Lollo. Hänen tunnetuimpia elokuviaan on Trapetsi (Trapeze, 1956).
Lollobrigida alkoi 1970-luvulla keskittyä näyttelemisen sijaan valokuvajournalismiin sekä kosmetiikkayrityksen johtotehtäviin. Hän näytteli kuitenkin 1980- ja 1990-luvulla epäsäännöllisesti elokuvissa ja televisiossa. Hänellä oli muun muassa vuonna 1984 rooli televisiosarjassa Viinitila Falcon Crest.
Yksityiselämä

Lollobrigidalla on yksi lapsi, poika, joka syntyi avioliitosta jugoslavialaisen tohtorin Milko Skoficin kanssa. Avioliitto kesti 22 vuotta vuosina 1949–1971. Hän on pikaluistelija Francesca Lollobrigidan isotäti.
Valikoitu filmografia

Aquila nera, 1946
Afrikan aarre, 1953
Leipää, rakkautta ja unelmia, 1953
Trapetsi, 1956
Olkinainen, 1964
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gina Lollobrigida Elonetissä.
Gina Lollobrigida Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lollobrigida Cannesin elokuvajuhlilla 1991
Greg Squires

| Greg Squires> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1988 (ikä 36) White Plains, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Kiina
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  169 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Rouen HE
Sarja:  Ligue Magnus
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Stockton Thunder (ECHL) Starbulls Rosenheim (2. BL) SC Bietigheim-Bissingen (DEL2) IK Oskarshamn (Allsv.) Örebro HK (SHL) Kunlun Red Star (KHL) KRS Heilongjiang (VHL) Graz 99ers (EBEL) TPS (SML) Ticino Rockets (NLB)
Gregory Squires (s. 6. heinäkuuta 1988 White Plains, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-kiinalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Dragons de Rouenissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Squires laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Squires edusti Yhdysvaltoja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Muuta

Squiresin isä Geoff on yhdysvaltalainen ja äiti Lily on lähtöisin Kiinasta.
Goliarda Sapienza

Goliarda Sapienza (10. toukokuuta 1924 Catania, Italia – 30. elokuuta 1996 Gaeta, Italia) oli italialainen kirjailija ja näyttelijä.
Elämäkerta

Sapienzan äiti oli merkittävä sosialistipoliitikko Maria Giudice, isä Peppino Sapienza sosialisti ja juristi. Sapienza esitti lapsena kotona rooleja joita hän oli nähnyt elokuvissa. Hän lähti 1941 äitinsä kanssa Roomaan, jossa hän opiskeli teatteria ja työskenteli sen jälkeen sekä elokuvassa että teatterissa. mutta keskittyi vuodesta 1958 kirjoittamiseen.
Kustantajat torjuivat teoksen L’arte della gioia (Elämän ilo), ja sen julkaisi hänen puolisonsa Angelo Pellegrino hänen kuolemansa jälkeen.
Filmografia

Un giorno nella vita (1946)
Fabiola (1949)
Suljettujen verhojen takana (1950)
Onnellisia päiviä (1952)
Senso (1954)
Ulyssess (1955)
Gli Sbandati (1955)
Lettera aperta a un giornale della sera (1970)
Teokset

Lettera aperta, 1967
Il filo di mezzogiorno, 1969
Destino coatto, 1970
L'Università di Rebibbia, 1983
Le certezze del dubbio, 1987
L'arte della gioia, 1998 (Elämän ilo, suom. Laura Lahdensuu, Gummerus 2015)
Io, Jean Gabin, 2010
Il vizio di parlare a me stessa, 2011
Siciliane, 2012
Ancestrale, 2013
Aiheesta muualla

Goliarda Sapienza Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elämän ilo, teosesittely, Hs.fi
Goliarda Sapienza, Institute of Modern Languages Research, Centre for the Study of Contemporary Women's Writing (CCWW) (Arkistoitu – Internet Archive)
HMS Columbine (M94)

| HMS Columbine |
| --- | --- |
 HMS Columbine

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Charles Hill and Sons, Bristol
Kölinlasku:  2. marraskuuta 1939
Laskettu vesille:  13. elokuuta 1940
Palveluskäyttöön:  9. marraskuuta 1940
Loppuvaihe:  myyty 1949
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 × kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 × syvyyspomminheitintä Mk II, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Columbine (viirinumero M94) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Bristolista Charles Hill and Sonsilta, missä köli laskettiin 2. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 13. elokuuta 1940 ja valmistui 9. marraskuuta.
Palvelus

Alus myytiin 1949.
Grafite

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Edinaldo Batista Libânio
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Campo Limpo Paulista, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 senttimetriä
Seura
Seura: Santa Cruz
Pelinumero: 23
Junioriseurat
1999–2000: Matonense
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001 2001 2002 2003 2003 2004–2006 2006–2007 2007–2011 2011–2015 2015 2015– | Ferroviária Santa Cruz Grêmio FC Seoul Goiás São Paulo Le Mans Wolfsburg Al-Ahli Al Sadd Santa Cruz | 0 (0) 22 (5) 6 (0) 9 (0) 20 (12) 44 (17) 51 (17) 107 (59) 79 (63) 9 (4) 16 (9) |
Maajoukkue
| 2005–2010 | Brasilia | 4 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. toukokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. syyskuuta 2010.
Edinaldo Batista Libano eli Grafite (s. 2. huhtikuuta 1979 Campo Limpo Paulista, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Santa Cruzin joukkuetta. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura

Grafite edusti useita seuroja ennen siirtymistään Saksaan vuonna 2007. Wolfsburgiin hän siirtyi ranskalaisesta Le Mansista 8 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2008–2009, kun Wolfsburg voitti historiansa ensimmäisen pääsarjamestaruuden, Grafite voitti maalikuninkuuden 28 maalillaan. Yhdessä Edin Džekon kanssa, he muodostivat Bundesliigan historian tehokkaimman hyökkäysparin yhteismaalimäärällään 54.
Wolfsburg pelasi ensimmäisen Mestarien liiga ottelun 15. syyskuuta 2009 venäläistä TsSKA Moskovaa vastaan. Ottelu päättyi saksalaisten 3–1-voittoon ja Grafite laukoi joukkueensa kaikki maalit tehden hattutempun.
Aiheesta muualla

Grafiten esittely Wolfsburgin kotisivustolla (saksaksi) (englanniksi) (espanjaksi) (portugaliksi)[vanhentunut linkki]
Bundesliigan maalikuninkaat
1964: Seeler • 1965: Brunnenmeier • 1966: Emmerich • 1967: Emmerich & G. Müller • 1968: Löhr • 1969: G. Müller • 1970: G. Müller • 1971: Kobluhn • 1972: G. Müller • 1973: G. Müller • 1974: Heynckes & G. Müller • 1975: Heynckes • 1976: Fischer • 1977: D. Müller • 1978: D. Müller & G. Müller • 1979: K. Allofs • 1980: Rummenigge • 1981: Rummenigge • 1982: Hrubesch • 1983: Völler • 1984: Rummenigge • 1985: K. Allofs • 1986: Kuntz • 1987: Rahn • 1988: Klinsmann • 1989: T. Allofs & Wohlfarth • 1990: Andersen • 1991: Wohlfarth • 1992: Walter • 1993: Kirsten & Yeboah • 1994: Kuntz & Yeboah • 1995: Basler & Herrlich • 1996: Bobic • 1997: Kirsten • 1998: Kirsten • 1999: Preetz • 2000: Max • 2001: Barbarez & Sand • 2002: Amoroso & Max • 2003: Christiansen & Élber • 2004: Aílton • 2005: Mintál • 2006: Klose • 2007: Gekas • 2008: Toni • 2009: Grafite • 2010: Džeko • 2011: Gómez • 2012: Huntelaar • 2013: Kießling • 2014: Lewandowski • 2015: Meier • 2016: Lewandowski • 2017: Aubameyang • 2018: Lewandowski • 2019: Lewandowski • 2020: Lewandowski • 2021: Lewandowski • 2022: Lewandowski
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Júlio César |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Juan |
5 Melo |
6 Bastos |
7 Elano |
8 G. Silva |
9 Luís Fabiano |
10 Kaká |
11 Robinho |
12 Gomes |
13 Alves |
14 Luisão |
15 T. Silva |
16 Gilberto |
17 Josué |
18 Ramires |
19 Baptista |
20 Kléberson |
21 Grafite |
22 Nilmar |
23 Doni |
Valmentaja Dunga
HMAS Stalwart

| HMAS Stalwart |
| --- | --- |
 HMAS Stalwart

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter and Wigham Richardson, Wallsend
Kölinlasku:  huhtikuu 1918
Laskettu vesille:  23. lokakuuta 1918
Palveluskäyttöön:  RN: huhtikuu 1920 RAN: 27. tammikuuta 1920
Poistui palveluskäytöstä:  1. joulukuuta 1925
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 4. kesäkuuta 1937
Tekniset tiedot
Uppouma:  919 t (standardi) 1 240 t (max)
Pituus:  84,16 m
Leveys:  8,13 m
Syväys:  2,99 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  36 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  90
Aseistus
Aseistus:  3 × QF 4″/L45 (102 mm) Mk IV -tykkiä yksiputkisina CP Mk III -asennuksina 1 × QF 2 naulan Mk II 4 × 21″ (533 mm) torpedoputkea
HMAS Stalwart (viirinumerot F4A, H56 ja H14) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama amiraliteetin S-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus

Alus tilattiin Wallsendistä Swan Hunter and Wigham Richardsonilta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1918. Se laskettiin vesille 23. lokakuuta 1918 ja otettiin palvelukseen Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimissa huhtikuussa 1920.
Palvelus

Alus siirrettiin Australian laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 27. tammikuuta 1920 Devonportissa nimellä HMAS Stalwart ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Frederick L. Cavaye. Se lähti toisen Australialle luovutetun aluksen HMAS Anzacin kanssa 26. helmikuuta Australiaan, mutta Anzac joutui palaamaan aluksella havaitun vian vuoksi Plymouthiin. Stalwart kulki Gibraltarin, Maltan, Port Saidin, Suezin, Adenin, Bombayn, Colombon, Singaporen, Surabayan ja Torstaisaaren kautta Australiaan. Anzac tavoitti Stalwartin Colombossa, minkä jälkeen ne jatkoivat matkaansa yhdessä. Ne saapuivat 29. huhtikuuta Sydneyyn. Alus oli pääosan palvelusajastaan Australian itärannikon satamissa.
Alus vieraili kesä-heinäkuussa 1924 Uudessa-Guineassa. Se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin 1. joulukuuta 1925 ja myytiin romutettavaksi 4. kesäkuuta 1937 Sydneyssä Penguins Limitedille.
Aluksen päälliköt

Frederick L. Cavaye 27. tammikuuta 1920 -
Herbert V. Creer 17. huhtikuuta 1922 -
Thomas Nixon 16. lokakuuta 1922-
Cyril J. P. Hill 1. joulukuuta 1924 -
--- poistettu palveluksesta 30. marraskuuta 1925
Grillimakkara

Makkarat grillissä
Grillimakkara on makkara, joka on tarkoitettu erityisesti grillattavaksi tai nuotiolla paistettavaksi. Makkarat jaetaan A-luokkaan ja yleiseen luokkaan. A-luokan makkaroiden lihan ja muiden lihaan verrattavien valmistusaineiden yhteismäärä on vähintään 63 painoprosenttia valmiista elintarvikkeesta.
Grillimakkaroita tavataan lämmittää hiili-, kaasu- ja sähkögrilleissä. Lenkkimakkaraa valmistetaan usein myös uunissa tai saunan kiukaalla lämmittämällä, jolloin makkara usein kiedotaan folioon. Makkaraa lämmitetään syötäväksi toisinaan myös mikroaaltouunissa ja paloiteltuna paistinpannulla. Grillimakkaran kuori on syötävää toisin kuin lenkkimakkaran kuori.
Makkarangrillausta Saksan Thuringenissa
Kesäisin makkaroiden grillaaminen grillissä on suosiossaan. Talvisin sekä kesäisin voidaan makkaroita paistaa nuotiolla tai sisätiloissa takassa. Erityisesti juhannus on Suomessa makkaran sesonkiaikaa.
HMS Comus (1914)

| HMS Comus |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter, Wallsend
Kölinlasku:  13. marraskuuta 1913
Laskettu vesille:  16. joulukuuta 1914
Palveluskäyttöön:  15. toukokuuta 1915
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi heinäkuussa 1934
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 750 t
Pituus:  136 m
Leveys:  12,6 m
Syväys:  5 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  28,5 solmua
Miehistöä:  325
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 6" (152 mm)/45 Mk XII -tykkiä 8 × QF 4" (102 mm)/45 Mk V -ilmatorjuntatykkiä 1 × 6 naulan tykki 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Comus oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Wallsendistä Swan Hunterin telakalta, missä köli laskettiin 13. marraskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 16. joulukuuta 1914 ja otettiin palvelukseen 15. toukokuuta 1915.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston (engl. Grand Fleet) 4. kevyt risteilijäviirikköön. Alus otti osaa 29. helmikuuta 1916 saksalaisen saarronmurtajan Greifin upotukseen. Skagerrakin taistelussa alus kuului 4. kevyt risteilijäviirikköön yhdessä sisaralustensa HMS Carolinen ja HMS Cordelian kanssa.
Maaliskuusta huhtikuuhun 1919 alus oli 1. kevyt risteilijäviirikössä ennen siirtoa telakalle Rosythissä. Alus palasi palvelukseen lokakuussa ja liitettiin 4. kevyt risteilijäviirikköön Itä-Intian asemalle. Alus oli viirikön tilapäisenä lippulaivana 1921.
Alus oli telakalla Portsmouthissa marraskuusta 1922 heinäkuuhun 1923 ja sen jälkeen tilapäisesti sijoitettiin 3. kevyt risteilijäviirikköön Välimerelle, missä se oli joulukuuhun 1924, jolloin se siirrettiin Noren reserviin.
Syyskuussa 1925 alus palautettiin palvelukseen  Atlantin laivaston 2. kevyt risteilijäviirikköön ja huollon jälkeen uudelleen samaan yksikköön elokuussa 1927, josta risteilijä HMS Norfolk vapautti sen toukokuussa 1930.
Alus siirrettiin reserviin Devonportiin ollen vanhemman lippu-upseerin sijoituspaikkana huhtikuusta 1931, kunnes alus joulukuussa 1933 sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin romutettavaksi heinäkuussa 1934.
Godfrey Brown

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1938 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Pariisi 1938 | 4 × 100 m |  |
Berliinin 1936 olympialaisten 400 metrin loppuratkaisu. Yhdysvaltain Archie Williams (keskellä) voittaa kultaa, hopeaa ottaa Britannian Godfrey Brown (vasemmalla) ja pronssia Yhdysvaltain Archie LuValle (oikealla).
Arthur Godfrey Kilner Brown (21. helmikuuta 1915 Bankura, Intia – 4. helmikuuta 1995 Coneyhurst) oli brittiläinen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili pika- ja keskimatkojen juoksuissa. Brown voitti olympialaisissa kaksi mitalia, kultaa Berliinin olympialaisissa 1936 4 × 400 metrin viestistä ja 400 metrin henkilökohtaiselta matkalta. Hän voitti EM-kisoissa kaikki kolme mitaliaan Pariisin kisoista 1938: kultaa 400 metriltä, hopeaa pitkästä viestistä ja pronssia pikaviestistä. Pikajuoksun lisäksi Brown menestyi myös 880 jaardin juoksussa (vastaa nykyistä 800 metrin juoksua), jossa hän osallistui useisiin maaotteluihin ja voitti muun muassa Britannian amatöörimestaruuden. Toinen maailmansota katkaisi hänen uransa, mutta hän yritti palata huipulle sodan jälkeen siinä kuitenkaan onnistumatta.
Brown toimi urheilu-uransa jälkeen opettajana ja Worcesterin koulun rehtorina. Myös hänen sisaruksensa Audrey ja Ralph olivat menestyneitä yleisurheilijoita.
Ennätykset

100 jaardia: 9,9 s (1936)
220 jaardia: 22,2 s (1936)
400 metriä: 46,7 s (1936)
880 jaardia: 1.52,2 (1937)
HMS Concord (R63)

| HMS Concord |
| --- | --- |
 HMS Concord

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  18. marraskuuta 1943
Laskettu vesille:  14. toukokuuta 1945
Palveluskäyttöön:  20. joulukuuta 1946
Loppuvaihe:  romutettu 1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 854 t (standardi) 2 575 t (max)
Pituus:  110,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3,05 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV Hazemayer -asennuksena 2 x yksiputkista QF 2 naulan Mk XV 2 x yksiputkista Oerlikon 20 mm 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Concord (viirinumero R63) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Co-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 14. toukokuuta 1945 ja valmistui 20. joulukuuta 1946.
Palvelus

Alus siirrettiin 1957 koululaivaksi ja  myytiin romutettavaksi 22. lokakuuta 1962.
HMS Concord (1916)

| HMS Concord |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  1. helmikuuta 1915
Laskettu vesille:  1. huhtikuuta 1916
Palveluskäyttöön:  joulukuu 1916
Loppuvaihe:  romutettu syyskuussa 1935
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 750 t
Pituus:  136 m
Leveys:  13 m
Syväys:  4,5 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  28,5 solmua
Miehistöä:  329-336
Aseistus
Aseistus:  5 × 6" (152 mm) tykkiä 2 × 3" (76 mm) tykkiä 2 × 2 naulan tykkiä 1 × konekivääri 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Concord oli Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Osmaanien valtakunta oli 1914 tilannut Britanniasta kaksi tiedustelijoiksi sopivaa risteilijää, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyessä alusten rakentaminen keskeytettiin. Tilauksen toteuttamiseksi oli kuitenkin jo hankittu runsaasti tarvikkeita, jotka nyt käytettiin Centaur-luokan alusten valmistukseen.
Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen joulukuussa.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön tehtävänään valvoa meriliikennettä Englannin Kanaalin itäpäässä, missä alus palveli maaliskuuhun 1919. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Devonportin telakalle .
Alus vapautui telakalta ja otettiin uudelleen palvelukseen lokakuussa 1919 Välimeren laivaston 3. kevyt risteilijäviirikköön. Alus oli huollossa palaten palvelukseen elokuussa 1921. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin heinäkuussa 1923.
Alus oli Devonportin telakalla, mistä se palasi palvelukseen toukokuussa 1924 Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin 1925 Australian asemalle ja edelleen vuoden lopulla Kiinan asemalle, mistä se palasi 1926 Välimerelle 3. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin lokakuussa 1927 Portsmouthin reserviin, jolloin se kuljetti joukkoja Kiinaan helmikuussa 1928 ja siirrettiin huoltoon lokakuusta marraskuuhun samana vuonna ennen siirtoa Viestikouluun Portsmouthiin.
Concord poistettiin palveluksesta tammikuussa 1933 telakalle siirtoa varten ja sijoitettiin poistolistalle marraskuussa 1934. Alus myytiin romutettavaksi 16. syyskuuta 1935 Metal Industriesille Rosythiin.