stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Filokalia

| Filokalia Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia> Φιλοκαλία τῶν ἱερῶν νηπτικῶν |
| --- | --- |
 Filokalian suomennosten kansi.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  koonneet pyhät Makarios Korinttilainen ja Nikodemos Athosvuorelainen
Kieli:  muinaiskreikka, kirkkoslaavi
Genre:  hartauskirjallisuus
Julkaistu:  1782
Suomennos
Suomentaja:  sisar Kristoduli, toimittanut Irinja Nikkanen
Kustantaja:  Valamon Ystävät ry
Julkaistu:  1981
ISBN:  ISBN 951-99294-7-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Filokalia eli Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia (m.kreik. Φιλοκαλία τῶν ἱερῶν νηπτικῶν, Filokalia tōn hierōn nēptikōn) on viisiosainen kokoelma 300–1400-luvuilla eläneiden munkkien kirjoituksia. Se on tärkeä osa ortodoksista hartauskirjallisuutta. Kokoelman nimi tulee kreikan kielen sanoista fileō ’rakastaa’ ja kalos ’kauneus’, ’hyvyys’, ”kauneuden rakastaminen”. Filokaliassa painotetaan hiljentymisen ja sisäisen kilvoituksen merkitystä uskonnollisessa elämässä.
Teoksen koko nimi on Raitishenkisten pyhien rakkaus kauneuteen: kokoelma pyhien jumalankantajaisien kirjoituksia, joiden käytännöllisen ja kontemplatiivisen eettisen filosofian kautta mieli puhdistuu, kirkastuu ja täydellistyy (Φιλοκαλία τῶν ἱερῶν νηπτικῶν συνερανισθείσα παρὰ τῶν ἁγίων καὶ θεοφόρων πατέρων ἡμών ἐν ἠ διὰ τῆς κατὰ τὴν πράξιν καὶ θεωρίαν ἠθικής φιλοσοφίας ὁ νοῦς καθαίρεται, φωτίζεται, καὶ τελειούται, Filokalia tōn ierōn nēptikōn, syneranistheisa para tōn agiōn kai theoforōn paterōn en ē dia tēs kata tēn praksin kai theōrian ēthikēs filosofias o nūs kathairetai, fōtizetai kai teleiūtai).
Filokalia tai sen osia on käännetty useille kielille, ainakin kirkkoslaaviksi, venäjäksi, romaniaksi, serbiaksi, ranskaksi, saksaksi, englanniksi, italiaksi ja suomeksi.
Historia

Filokalian alkuperäiset tekstit ovat koonneet pyhät Makarios Korinttilainen (Makários Notarás, 1731–1805) ja Nikodemos Athosvuorelainen (Nikólaos Kallivroútsis, 1749–1809). He edustivat Athoksella 1700-luvulla alkunsa saanutta kollybadeiksi kutsuttua liikettä, joka pyrki palauttamaan ortodoksisen kirkon käytäntöjä alkuperäiseen muotoon puhdistamalla niitä myöhemmin tulleista läntisistä vaikutteista. Tämän vuoksi he paneutuivat kirkon varhaisempien pyhien isien opetuksiin. Merkittävimpiä heidän ajamiaan uudistuksia oli liturgian palauttaminen todelliseksi ehtoollisjumalanpalvelukseksi, jossa ehtoolliseen osallistuu myös koko kirkkokansa.
Makarios Korinttilainen ja Nikodemos Athosvuorelainen.
Makarios ja Nikodemos muodostuivat kollybadien johtajiksi. Kolmantena johtohenkilönä toimi Athanasios Paroslainen. Kollybadit kokosivat erityisesti Athoksen luostareissa säilyneitä askeesia ja hesykasmia koskevia kirjoituksia, jotka olivat joutuneet paljolti unohduksiin. Makarios antoi niiden toimittamisen Nikodemoksen tehtäväksi. Nikodemos vertaili eri käsikirjoituksia, tarkisti ja korjaili tekstiä sekä kirjoitti teoksen esipuheen. Lähteenään hän käytti muun muassa Fotioksen teosta Bibliotheke.
Makarios ja Nikodemos lainasivat kokoelman nimen Basileios Suurelta ja Gregorios Nazianzilaiselta, jotka kokosivat 300-luvulla Filokalia-nimisen Origeneen opetuksia sisältäneen teoksen. Nykyaikana nimeä on käytetty useissa muissakin erikielisissä ortodoksisissa hengellisissä kokoomateoksissa muun muassa Kreikassa ja Venäjällä. Makarioksen ja Nikodemoksen Filokalia ilmestyi Venetsiassa vuonna 1782. Sen kustantamisessa mesenaattina toimi Ioánnis Mavrokordátos. Alkuperäisessä julkaisussa oli yksi osa ja 1207 sivua.
Kollybadien toimintaa vastustettiin Athoksella pitkään, sillä jotkut erehtyivät pitämään heidän ajatuksiaan harhaoppisina. Osa kollybadeista karkotettiin Athokselta, ja seurauksena kollybadien ajatukset levisivät eri puolille Kreikkaa. Kollybadit saivat hyväksynnän Athoksella lopulta vuonna 1807, jolloin Makarios oli jo kuollut ja Nikodemos eli viimeisiä vuosiaan.
Filokalia julkaistiin uudestaan Ateenassa kaksiosaisena vuonna 1893. Kolmas kreikankielinen julkaisuhanke toteutettiin viisiosaisena vuosina 1957–1976. Kaikki nämä julkaisut olivat pyhien isien käyttämää vanhaa kreikkaa. Filokalian nykykreikaksi käännetty laitos julkaistiin 1984–1988, kääntäjänä Antónios Galítis. Kirkkoslaaviksi Filokalia julkaistiin vuonna 1793 Paisi Velitškovskin kääntämänä. Venäjäksi se ilmestyi vuonna 1877 Feofan Erakon kääntämänä (Dobrotoljubije).
Sisältö

Filokalia voidaan nähdä tiivistelmäksi idän kirkon luostaripyhien vuosisataisesta hengellisestä, askeettisesta ja hesykastisesta kokemuksesta. Eri kielisissä käännöksissä on seurattu alkuperäistä kokoelmaa suoremmin tai löyhemmin. Joissakin käännöksissä joitakin kirjoituksia on lisätty ja poistettu. Seuraavassa sisältöä käsitellään suomenkielisen käännöksen mukaisesti. Nimistö on kuitenkin translitteroitu Wikipediassa käytettyjen periaatteiden mukaisesti, ja eroaa jonkin verran suomennoksissa käytetyistä muodoista.
Sisältö > Kirjoittajat

Filokalian suomenkieliseen laitokseen valitut tekstit ovat peräisin 28 eri kirjoittajalta. Näistä 24 on voitu varmasti tunnistaa, kun taas neljä jää nimettömiksi. Kirjoittajista 18 kirkko on tunnustanut pyhiksi, viisi on ”kunnioitusta nauttivaa” ja on joukossa yksi harhaoppinenkin. Kaikki kirjoittajat ovat munkkeja. Kokoelman tekstien ajatusmaailmassa erakkoelämä on hengellinen korkeakoulu, mysteeri, jossa ihminen elää jo tämän- ja tuonpuoleisen rajalla.
Kirjoittajista varhaisin on Jesaja Erakko 300-luvulta, kotoisin Egyptin Thebasta ja alun pitäen orja. Hänen aikalaisensa on myös Filokalian harhaoppinen eli Euagrios Pontoslainen, joka vietti nuoruutensa kappadokialaisten isien vaikutuspiirissä ja eli myöhemmin autiomaassa. Euagrios kehitti erämaan demonologiaa. Johannes Cassianus syntyi vuoden 350 paikkeilla varakkaaseen perheeseen ja asui Betlehemissä ja Egyptissä. Hän perusti ensimmäiset Gallian luostarit. Cassianus on tunnettu erityisesti arvostelukykyä käsittelevästä opetuksestaan.
Filokalian toisen osan kirjoittaja on pyhä Maksimos Tunnustaja, joka syntyi vuonna 580 Konstantinopolissa aatelisperheeseen. 82-vuotiaana häneltä leikattiin kieli, ettei hän pystyisi puhumaan, ja hänet kuljetettiin korissa keikkuen muulin selässä Skemaronin linnoitukseen. Filokaliassa on hänen tuotannostaan ”400 kohtaa rakkaudesta” ja kreikkalaisessa Filokaliassa myös 700 kohtaa teologiasta.
Kolmannen ja neljännen osan kirjoittajien joukossa on Simeon Uusteologi (949–1022), joka syntyi Vähän-Aasian Paflagoniassa maalaisaateliin. Hän oli aikansa moderni nuori mies, joka halusi löytää henkilön, joka auttaisi häntä hänen etsiessään yhteyttä Jumalaan. Kerrotaan, että eräänä iltana hän seisoi rukoilemassa ja unohti täysin ajan ja paikan. Kaikkialla hän näki valoa eikä tuntenut maata jalkojensa alla. Hän ei pelännyt putoavansa ja täyttyi ilolla. Valokokemukset uusiutuivat myöhemmin. ”Älkää sanoko, ettei Jumala näyttäydy ihmisille!”
Sisältö > Suomenkielisen Filokalian tekstit > Osa 1

Pyhä Antonios Suuri
Opetuksia ihmisen luonteesta ja kehotuksia nuhteettomaan elämänvaellukseen
Pyhä Jesaja Erakko
Mielen varjelemisesta
Munkki Euagrios
Munkkielämän pääpiirteet
Himojen ja ajatusten erittelemisestä
Poimintoja hengellistä raittiutta käsittelevistä kirjoituksista
Rukouksesta
Pyhä Cassianus Roomalainen
Kahdeksasta pahasta ajatuksesta: vatsanpalvonnasta, haureuden hengestä ja lihanhimosta, rahanhimosta, vihasta, murehtimisesta, alakuloisuudesta, turhamaisuudesta ja ylpeydestä
Skiitan pyhistä isistä ja arvostelukyvyn armolahjasta
Pyhittäjäisä Markus Askeetti
200 kohtaa hengellisestä laista
Niille, jotka arvelevat vanhurskautuvansa teoista (226 kohtaa)
Kirje munkki Nikolaokselle
Pyhä Hesykhios Palavan Pensaan luostarista
Henkisestä raittiudesta ja hyveistä
Autuas Diadokhos, Fotiken piispa
Autuaan Diadokhoksen, Fotiken piispan määritelmät
100 kohtaa kilvoitteluelämästä
Pyhittäjä Johannes Karpathoslainen
Rohkaisun sanoja Intiasta kirjoittaneille munkeille (100 kohtaa)
Sisältö > Suomenkielisen Filokalian tekstit > Osa 2

Pyhä jumalankantajaisä Theodoros, suuri askeetti ja Edessan piispa
Sielulle hyödyllisiä opetuksia
Hengellisen elämän tutkiskelua
Pyhä isä Maksimos Tunnustaja
Rakkaudesta
Jumalan tuntemisesta ja Jumalan Pojan lihaksitulemisesta
Valikoima Jumalan tuntemisesta ja Hänen kaitselmuksestaan sekä hyvettä ja pahetta käsittelvistä kirjoituksista
Pyhittäjäisä Thalassios Afrikkalainen
Rakkaudesta, itsehillinnästä ja sisäisestä elämästä pappi Paavalille
Abba Filemon
Hyödyllinen kertomus abba Filemonista
Pyhittäjä Theognostos
Hyveiden harrastamisesta, hengellisestä mietiskelystä ja pappeudesta
Sisältö > Suomenkielisen Filokalian tekstit > Osa 3

Pyhittäjä Filotheos Siinailainen
Henkisestä raittiudesta
Elia Presbyteeri
Antologia
Hengellisestä tiedosta
Käytännön kilvoittelusta ja mietiskelystä
Simeon Harras
Kilvoitusohjeita
Pyhittäjäisä Simeon Uusteologi
Käytännön kilvoittelusta ja Jumalan tuntemisesta
Niketas Stitathoslainen
Käytännön kilvoituselämästä
Mielen puhdistamisesta
Rakkaudesta ja elämänvaelluksen täydellisyydestä
Pyhä Gregorios Siinailainen
Hyödyllisiä opetuksia käskyistä, uskontototuuksista, uhkauksista ja lupauksista, pahoista ajatuksista ja himoista sekä vaikenemisesta ja rukouksesta
Tarkka opetus vaikenemisesta ja rukouksesta sekä armon ja eksytyksen tuntomerkeistä ja siitä mikä on armon synnyttämän lämmön ja sen toiminnan ero ja kuinka ilman ohjaajaa helposti lankeaa eksytykseen
Ohjeita armovoiman löytämiseksi
Vaikenemisesta ja kahdesta tavasta rukoilla
Ohjeita kuinka rukousta tulee harjoittaa
Hengityksestä
Ohjeita kuinka tulee veisata
Erilaisista veisaamiskäytännöistä
Vastaväite edelliseen
Eksytyksestä
Lukemisesta
Ohjeita vaikenijoille
Neuvoja siitä kuinka tulee istua keljassa ja rukoilla kestävästi
Neuvoja siitä kuinka Jeesuksen rukousta tulee lausua
Neuvoja siitä kuinka mieli tulee pitää koossa
Neuvoja siitä kuinka tulee karkottaa häiritsevät ajatukset
Neuvoja siitä kuinka tulee veisata
Ravinnon nauttimisesta
Eksytyksestä ja monista muista asioista
Sisältö > Suomenkielisen Filokalian tekstit > Osa 4

Theoleptos, Filadelfian metropoliitta
Mitä on näkymätön työskentely Kristuksessa ja mistä koostuu munkin kilvoitus?
Yhdeksän kohtaa salaisesta työskentelystä
Erakkomunkki Nikeforos
Sisäisestä raittiudesta ja sydämen varjelemisesta
Pyhittäjäisä Antonios Suuren elämästä
Pyhittäjä Theodosioksen, luostariyhteisön johtajan, elämästä
Pyhän Arsenioksen elämästä
Pyhän Paavali Latrolaisen elämästä
Pyhän Sabbaan elämästä
Abba Agathonin elämästä
Abba Markuksen kirjeestä Nikolaokselle
Pyhän Johannes Siinailaisen opetuksia
Abba Jesajan opetuksia
Makarios Suuren opetuksia
Autuaan Diadokhoksen opetuksia
Pyhän Iisak Syyrialaisen opetuksia
Johannes Karpathoslaisen opetuksia
Simeon Uusteologin opetuksia
Nikeforoksen omaa opetusta
Pyhä isä Gregorios, Thessalonikan metropoliitta
Kirje kunnianarvoisalle nunna Ksenialle himosta ja hyveistä sekä sisäiseen elämään keskittymisen hedelmistä
Kristuksen lain eli uuden liiton 10 käskyä
Pyhää vaikenemista harjoittavien puolustus
Kolme lyhyttä lukua rukouksesta ja sydämen puhtaudesta
Munkit Kallistos ja Ignatios Ksanthopuloslaiset
Ohjeita niille, jotka ovat valinneet vaikenemiskilvoituksen ja yksinäisen elämänmuodon
Patriarkka Kallistos
Rukouksesta
Kallistos Angelikudes
Vaikenemiskilvoituksesta
Valikoima pyhien isien opetuksia rukouksesta ja tarkkaavaisuudesta
Autuas Simeon, Thessalonikan arkkipiispa
Pyhästä jumalallistavasta rukouksesta
Tuntematon tekijä
”Herra armahda” -rukouksen selitys
Pyhä jumalankantajaisä Simeon Uusteologi
Uskosta
Tuntematon tekijä
Kolmesta tavasta rukoilla
Ensimmäisestä rukoilemistavasta
Toisesta rukoilemistavasta
Kolmannesta rukoilemistavasta
Ote pyhittäjä Maksimos Kapsokalybilaisen elämäkerrasta
Kaikkien kristittyjen tulee rukoilla lakkaamatta
Kirjallisuutta > Suomennokset

Filokalia I osa: Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen.  (Toinen painos 1988. Kieliasu: työryhmä Matti Jeskanen, sisar Kristoduli ja Irinja Nikkanen. Korjaukset toiseen painokseen: Sisar Kristoduli, Matti Jeskanen ja Irinja Nikkanen. Toimittanut Irinja Nikkanen)  Suomentanut Vanhasta kreikasta suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1988.  ISBN 951-99931-6-9
Filokalia II osa: Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen.  (Toinen, uusittu painos 1995. Kieliasu: työryhmä Matti Jeskanen, sisar Kristoduli ja Irinja Nikkanen. Toimittanut Irinja Nikkanen)  Suomentanut Vanhasta kreikasta suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1995.  ISBN 951-96833-1-3
Filokalia III osa: Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen.  (Kieliasu: työryhmä Matti Jeskanen, sisar Kristoduli ja Irinja Nikkanen. Toimittanut Irinja Nikkanen)  Suomentanut Vanhasta kreikasta suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1991.  ISBN 951-95799-7-4
Filokalia IV osa: Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen.  (Kieliasu: työryhmä Matti Jeskanen, sisar Kristoduli ja Irinja Nikkanen. Toimittanut Irinja Nikkanen)  Suomentanut Vanhasta kreikasta suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1993.  ISBN 951-96833-0-5
Filokalia V osa.  (Toinen, korjattu ja täydennetty painos. Tekstiosan kieliasu Matti Jeskanen. Toimittanut Irinja Nikkanen)  Suomentanut Sisar Kristoduli. Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 2003.  ISBN 951-96833-6-4
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Sisäinen kauneus: rukousta koskevia poimintoja Filokaliasta.  Suomentanut Irinja Nikkanen. Kuopio:  Pyhäin Sergein ja Hermannin veljeskunta r.y., 1965.
Aiheesta muualla

Φιλοκαλία, 1782 (Arkistoitu – Internet Archive) (kreikaksi)
Dobrotolyubie, 1788 (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Philokalia (englanniksi)
Filokalian venäjänkielisen vuoden 1905 painoksen kansi.
Farmariauto

Volvo V70 on tyypillinen farmariauto.
Auton korimallien vertailu: sedan-, farmari- ja hatchback-mallit.
Farmariauto on henkilöauton korimalli, jossa kattoa on jatkettu auton perään saakka tavaratilan kasvattamiseksi. Tavaratila on samaa tilaa matkustamon kanssa eikä erillinen tavarasäiliö kuten porrasperäisissä sedan-korisissa autoissa. Korimallissa on monikäyttöiset sisätilat ja tavaratila saadaan vielä suuremmaksi takapenkin selkänojaa kääntämällä. Farmarimallin akseliväli on usein suurempi kuin vastaavassa sedan- tai hatchback-mallissa. Myös takajousitus voi olla paremmin raskaalle tavarakuormalle sopiva.
Suomessa sotien jälkeen yleistynyttä korimallia alettiin kutsua farmariksi, ja varhaisia farmarikorisia autoja markkinoitiinkin ”erittäin sopivina maanviljelijöille ja puutarhureille”.
Historiaa

Farmariautot syntyivät Yhdysvalloissa ja Britanniassa 1920-luvulla rautatieasemien henkilö- ja tavarakuljetusten tarpeisiin. Näitä station wagoneja käyttivät taksiyrittäjien kaltaiset kyyditsijät. Kuorma-autojen alustoille rakennetuissa puukoreissa istuimet olivat irrotettavia, koska toisinaan oli kuljetettavana enemmän tavaraa ja toisinaan taas enemmän ihmisiä. Britanniassa autoja alettiin kutsua nimellä estate car, koska ne veivät usein tavaroita ja kyytiläisiä maaseudun rautatieaseman lähellä sijaitseviin kartanoihin. Volvokin kutsui ainakin 1970-luvulle asti farmarimallejaan Suomessa ”kartanoautoiksi”, suorana käännöksenä ruotsin kielen farmariautoa tarkoittavasta sanasta herrgårdsvagn.
Ensimmäisenä sarjavalmisteisena station wagonina pidetään Durant Motors -yhtiön vuoden 1923 Star-autoa, jonka kori rakentui puupaneleista. Tästä alkoi Yhdysvalloissa pitkä puukylkisten station wagonien perinne, jossa autoista tuli viimeistään 1950-luvulla peltikuorisia, mutta puuta tai puukuviointia käytettiin yhä kyljissä koristeena. Station wagonit olivat aluksi kevyiden kuorma-autojen alustoille rakennettuja, kunnes Dodge- ja Plymouth-autojen valmistaja Chrysler toi vuonna 1938 markkinoille henkilöautoksi luokitellun P6 Westchester Suburban -mallin.
Historiaa > Suosio Yhdysvalloissa

Suosituimmillaan farmariautot olivat Yhdysvalloissa 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin niistä tuli suosittuja perheautoja päivittäiseen käyttöön ja vapaa-aikojen automatkailutarpeisiin. Myynnin huippu saavutettiin 1976, jolloin farmarimallien osuus oli 10 prosenttia automyynnistä. 1980-luvulla farmareita alkoivat perheautona nopeasti korvata minivan-tyyppiset isot tila-autot. Niiden jälkeen alkoi katumaasturien valtakausi niin, että vuonna 2015 enää 1,1 prosenttia Yhdysvaltojen automyynnistä oli farmareita.
Historiaa > Suosio Euroopassa

Ford-yhtiön myyntitilastojen mukaan Euroopan maista farmariautoja myytiin 2010-luvun alkupuolella suhteellisesti eniten Tanskassa (86 %), Alankomaissa (79 %) ja Saksassa (78 %). Myös Suomi sijoittui kärkisijoille 63 prosentin osuudella. Koko Euroopassa myydyistä Fordeista 35 prosenttia oli farmareita, yli puolet porrasperiä. Suomessa farmariautoa suosittiin tuolloin etenkin kaupungeissa, joissa on paljon lapsiperheitä. Perinteinen porrasperä oli yleisin korimalli Etelä- ja Pohjois-Pohjanmaalla, Pohjois-Karjalassa ja Kainuussa. Viistoperä ei ollut missään kunnassa suosituin, mutta tuli toisena farmariauton jälkeen isoissa kaupungeissa.
Farmarien suosio vähentyi Suomessakin 2010-luvun loppupuolella kaupunkimaasturien ja crossoverien yleistyttyä nopeasti niin, että pienistä farmariautoista oli syksyllä 2019 Suomen markkinoilla enää Škoda Fabia Combi. 2010-luvulla uusia farmarimalleja ovat tuoneet markkinoille saksalaisvalmistajat Mercedes-Benz, Porsche, Audi ja BMW, ja nekin yleensä mallistonsa yläpäähän.
Shooting brake

Uusista loistofarmareista monet ovat tyyliteltyjä muunnelmia perinteisestä suorakulmaisesta farmarikorista, esimerkiksi niin sanottuja shooting brake -malleja, joissa katto kaareutuu fastbackin tapaan alas kohti perää tai auton takaosaa on muutoin muotoiltu erilaiseksi. Nimi periytyy englantilaisia metsästysseurueita kuljettaneista nelipyöräisistä hevoskärryistä, joilla nuoria hevosia koulutettiin vetokäyttöön. Alun perin shooting braket olivat yleensä kaksiovisesta coupé-mallista muunneltuja versioita, joissa oli suurempi tavaratila ja takaluukkuna aukeava takaikkuna. Tällaisia ovat muun muassa Volvo P1800:n ES-versio (1972) sekä brittiläiset MGB GT ja Reliant Scimitar GTE. 2010-luvulla Mercedes-Benzin CLS-sarjaan on tullut pitkiä shooting brake -malleja.
Farmariauton mallinimiä

Eri automerkkien nimityksiä farmariautomalleista (USA station wagon, brittiengl. estate car, saks. Kombi ja ransk. break):
Avant (Audi)
Break (Citroën, Renault, Peugeot)
Caravan (Opel, ennen 2008)
Combi (Škoda)
Countryman (Austin, Mini)
Estate (Ford, Jaguar, Renault)
Fourgonnette (Peugeot)
Kartanoauto (Volvo, ruots. herrgårdsvagn)
Kombi (Lada)
Nevada (Renault)
Space Wagon (Mitsubishi)
Sportbrake (Jaguar XF)
Sportcombi (Saab)
Sports Tourer (Opel, 2008–)
Sportwagon (Alfa Romeo, Volvo)
Sport Wagon (Mazda)
ST (Seat)
Station Wagon (Chevrolet, Pontiac ym. amerikkalaismerkit, Toyota, Subaru)
STW (lyhenne Station Wagonista)
Suburban (Plymouth)
SW (Kia, Peugeot)
Touring (BMW, Chrysler)
Touring Sports (Toyota)
Traveller (Nissan)
Tourer (Citroën, Honda)
Tourist (Wartburg)
Turnier (Ford, joillain markkina-alueilla)
Universal (Trabant)
V (V40, V60 jne.) (Volvo)
Variant (Volkswagen)
Vario (Seat)
Voyager (Opel, ennen 2008)
Wagon (Ford, Saab, Toyota, Peugeot)
Weekend (Fiat)
Puukylkinen station wagon vuodelta 1940.
MGB GT-2 on coupé-mallista muunneltu shooting brake.
James Chadwick

| James Chadwick |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1891 Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 24. heinäkuuta 1974 (82 vuotta) Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Manchesterin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Ernest Rutherford
Instituutti:  Berliinin teknillinen yliopisto Liverpoolin yliopisto
Oppilaat:  Maurice Goldhaber, Ernest C. Pollard, Charles Drummond Ellis ja Dai Chuanzeng
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1935) Franklin-mitali (1951)
James Chadwick  (20. lokakuuta 1891 – 24. heinäkuuta 1974) oli englantilainen fyysikko, joka palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 1935 neutronin löytämisestä.
Opiskelu ja perhe

Chadwick syntyi Cheshiressä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vuonna 1908 hän aloitti fysiikan opinnot Manchesterin yliopistossa ja opiskeltuaan muun muassa Ernest Rutherfordin opetuksessa hän valmistui maisteriksi 1913. Opiskeluaikanaan hän työskenteli erilaisten radioaktiivisuuteen liittyvien ongelmien parissa. Hän meni naimisiin 1925 ja perheeseen syntyi kaksoistyttäret.
Ura

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Chadwick työskenteli Rutherfordin kanssa Cambridgessä Cavendish-laboratoriossa. Vuonna 1932 hän osoitti uuden alkeishiukkasen, neutronin, olemassaolon. Vain kolme vuotta löydön jälkeen, 1935, hänelle myönnettiin löydöstä Nobelin palkinto. Keksinnöllä tuli olemaan hyvin pian käytännön merkitystä toisessa maailmansodassa ydinaseen kehittämisessä, mutta myös rauhan ajan sovellutuksissa kuten ydinvoiman hyötykäytössä ja materiaalien tutkimuksessa.
Vuonna 1935 Chadwick nimitettiin fysiikan professoriksi Liverpoolin yliopistoon ja toisen maailmansodan aikana 1943–1946 hän työskenteli Manhattan-projektissa Yhdysvalloissa kehittämässä atomipommia. Hän jäi virastaan eläkkeelle 1948 ja palasi Englantiin.
Chakri-dynastia

Chakri-dynastia on hallinnut Thaimaata vuodesta 1782 alkaen. Sen hallintokautena Thaimaasta on muodostunut nykyisin tunnettu valtio. Vakiinnuttaakseen valtansa suvun kuninkaista vuosina 1851–1868 hallinnut Mongkut kirjoitutti uuden version Ramaki-eepoksesta  ja nimesi jokaisen sukunsa hallitsijan nimellä Rama. Mongkut itse oli Rama IV.
Maallisesta dynastiasta hengelliseksi

Chakri-kuninkaat joutuivat taistelemaan länsimaiden painostusta vastaan sekä myös voimakasta persialaissyntyistä bunnagien sukua vastaan. Rama V alisti munkkikunnan valtion alaisuuteen ja 1902 luostarilaitoksen hierarkia muutettiin vastaamaan valtiollista mallia; kummankin hierarkian johdossa oli kuningas. Samalla valta keskittyi itsevaltaiselle kuninkaalle. 1900-luvun toisella puoliskolla useita kuninkaallisia riittejä otettiin uudelleen käyttöön ja kuningashuone erottui maallisesta vallasta. Mielenosoituksissa 1973 kannettiin kuninkaan kuvia osoituksena siitä, ettei kuningasta vastustettu. Vaikka Thaimaasta tuli perustuslaillinen monarkia vuonna 1932, kuninkaan jumalkultti elää edelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chakri-dynastia Wikimedia Commonsissa
Philippe de Champaigne

| Philippe de Champaigne |
| --- | --- |
 Omakuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1602 Bryssel, Espanjan Alankomaat
Kuollut: 12. elokuuta 1674 (72 vuotta) Pariisi, Ranska
Taiteilija
Ala:  maalaustaide
Taidesuuntaus:  barokki
Philippe de Champaigne (26. toukokuuta 1602 Bryssel, Espanjan Alankomaat – 12. syyskuuta 1674 Pariisi, Ranska) oli flaamilaissyntyinen ranskalainen barokkitaiteilija.
Elämä

Champaigne syntyi Brysselissä köyhään perheeseen. Hän oli Jacques Fouquierin oppilas ja muutti vuonna 1621 Pariisiin. Champaigne palkattiin Nicolas Poussinin kanssa sisustamaan Luxembourgin palatsia Nicolas Duchesnen alaisuudessa. Champaignen tyyli miellytti Ranskan kuninkaallista perhettä, jolle hän aloitti työskennellä vuonna 1628. Hän oli Kardinaali Richelieun läheinen ystävä, minkä ansiosta hän sai paljon työtehtäviä. Champaigne muistetaankin nykyään monista Richeliun muotokuvista.
Champaigne oli vuonna 1648 perustamassa Ranskan taideakatemiaa. Champaigne sai elämäänsä vaikutteita jansenismista ja vetäytyi hiljalleen hovista. Uransa loppuvaiheessa hän keskittyikin maalaamaan muotokuvia merkittävistä jansenisteista. Viimeisiksi vuosiksiin hän vetäytyi eläkkeelle Port-Royal-des-Champsin luostariin, jossa hänen tyttärensä oli nunnana.