stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaasan tarkka-ampujakasarmit

Yksi vanhoista kasarmirakennuksista.
Vaasan tarkka-ampujakasarmit on 1880-luvulla rakennettu kasarmialue Vaasassa, keskustan lounaisosassa ortodoksikirkon ympärillä ja Korsholmanpuistikon varrella. Aluetta käyttävät nyt monet taidealan toimijat kattonimellä Kulttuurikasarmi, ja siellä sijaitsevat muun muassa tanssin aluekeskus ja ruotsinkielinen työväenopisto Arbis.. Sairaalarakennus toimii hostellina.
Alueen suunnitteli arkkitehti August Boman, ja se oli ensin Vaasan tarkk’ampujapataljoonan käytössä. Venäläistämistoimien aikana sinne oli sijoitettu venäläinen joukkoyksikkö, mutta itsenäistymisen jälkeen kasarmialue siirtyi Suomen puolustusvoimille. Sinne on ollut sijoitettuna kolme eri joukko-osastoa. Viimeisenä siellä toimi Vaasan rannikkopatteristo, joka lakkautettiin vuoden 1998 lopussa. Sen jälkeen alue on siirtynyt pääosin Vaasan kaupungille. Kasarmialueen vanhimmat rakennukset ovat suojeltuja, ja ne on inventoitu valtakunnallisesti merkittävien kulttuuriympäristöjen joukkoon.
Historia > Perustaminen

Vaasan palon jälkeen lääninarkkitehti Carl Axel Setterberg piirsi vuonna 1855 uuden asemakaavan. Kirkkopuistikon eteläpäähän hän suunnitteli kirkkotorin (Aleksanterintori) ja paikan kreikkalaiskatoliselle kirkolle. Setterbergin suunnittelema Pyhän Nikolaiksen kirkko valmistui 1862.
Setterberg kaavoitti asemakaavassaan ortodoksikirkon ympäristöön kruunun tontteja ja huomioi näin kasarmialueen rakentamisen. Krimin sodan jälkeen Vaasaan sijoitettiin uudestaan venäläisiä joukkoja. Kaupungista oli kuitenkin vaikea löytää majoitustiloja. Setterberg laati piirustukset kasarmirakennuksesta. Piirustuksia ei hyväksytty, ja Yleisten rakennusten ylihallituksen intendentti Ernst Lohrmann teki uudet suunnitelmat, joiden pohjalta kivikasarmi rakennettiin Aleksanterintorin läntisellä puolella olevalle tontille.
Venäjän keisarikunta seurasi perästä, kun 1800-luvun lopulla monet Euroopan maat siirtyivät asevelvollisuusarmeijaan. Aleksanteri II vahvisti joulukuussa 1878 lain yleisestä asevelvollisuudesta Suomeen. Suomeen perustettiin kahdeksan tarkk’ampujapataljoonaa ja niistä yksi sijoitettiin Vaasaan.
Vaasan kaupungille esitettiin, että tarkk’ampujapataljoona tarvitsisi kasarmialueen ja ampumaradan. Aluetta alettiin suunnittelemaan Aleksanterintorin itä- ja länsipuolella oleville kruunulle kuuluneille tonteille ja torin eteläpuolella olevalle korttelille, jonka kaupunki oli valmis luovuttaa kasarmikäyttöön. Yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehti August Boman laati alueen suunnitelman ja rakennuspiirustukset. Vuosina 1881–1882 kasarmialueelle valmistui viisi upseerien asuntoa, kerho- ja kansliarakennus, neljä komppaniakasarmia, päävartio, "artelli", varushuone, sairaalakompleksi sekä useita huoltorakennuksia.
Kasarmi sai ensimmäiset varusmiehensä marraskuussa 1881, jolloin osa rakennuksista oli edelleen kesken. Kasarmia jouduttiin laajentamaan 1890-luvulla. Suuremmista suunnitelmista huolimatta alueelle rakennettiin vain uusi kasarmirakennus sekä yksi asuinrakennus Tiilitehtaankadun eteläpuolelle. Se oli tarkoitettu naimisissa oleville aliupseereille. Lisäksi uusi saunarakennus valmistui vuonna 1899.
Historia > Venäläisrykmentiltä sisällissotaan

Nikolai II määräsi venäläistämistoimien yhteydessä uuden lain, joka johti suomalaisen sotaväen lakkauttamiseen. Vaasan kasarmitkin luovutettiin venäläisille ja sinne sijoitettiin ensimmäisen suomalaisen tarkk’ampujaprikaatin neljäs tarkk’ampujarykmentti. Venäläiset rakensivat kasarmialueelle ainakin viisi rakennusta. Valkoiset joukot valtasivat kasarmit 28. tammikuuta 1918. Sisällissodan aikana kasarmialueella ja Raastuvankadun kansakoulussa oli noin 2 000 venäläistä vankia.
Historia > Itsenäisyyden ajan sotilaskäyttö

Suomen itsenäisyyden aikana Vaasan kasarmeissa on ollut kolme joukko-osastoja. Jääkäriprikaati oli sijoittunut sinne 1918–1934. Tuona aikana kasarmialueella ei tehty merkittäviä rakennushankkeita, tosin varuskunta sai vuonna 1926 Vaasan Kruununmakasiinin varastorakennukseksi.
Puolustusvoimien uudelleenjärjestelyn seurauksena Vaasaan sijoitettiin vuonna 1935 tykistörykmentti. Se tarvitsi enemmän tilaa kuin jalkaväen osasto, joten kasarmialuetta jouduttiin laajentamaan. Lisärakentaminen aloitettiin jo vuonna 1934. Vaasan kaupunki luovutti puolestaan vuonna 1937 kahdeksan uutta tonttia. Niille rakennettiin muun muassa uusi autohalli- ja korjaamorakennus. Toisen maailmansodan aikana kasarmia käytettiin kenttätykistön aliupseerien ja miehistön koulutuksessa. Talvisodassa Vaasan pommituksissa tuhoutui kaksi kasarmirakennusta.
Vaasaan sijoitettiin sodan jälkeen Jääkäripataljoona 1. Pataljoonan kantahenkilökunnan kasvu aiheutti uuden asuntopulan, ja Tiilitehtaankadun eteläpuolella ollut pesutupa muutettiin asuinrakennukseksi ja kasarmialueen etelälaitaan rakennettiin neljä asuntoparakkia. Parakeista luovuttiin, kun 1950-luvulla valmistui Puolustusministeriön tyyppipiirusten mukainen uusi asuinrakennus.
Jääkäripataljoona 1 siirrettiin vuonna 1964 Sodankylään. Suomenlinnasta puolestaan Vaasaan siirrettiin Vaasan rannikkopatteristo, joka toimi Vaasassa 1964–1998. Kantahenkilökuntaa varten rakennettiin vuonna 1967 uusi Aino Kallio-Ericssonin suunnittelema asuinrakennus. Vanhoja kasarmirakennuksia alettiin liittää seuraavana vuonna kaukolämpöverkkoon. Viimenenkin puulämmitteinen talo oli verkossa vuonna 1978. Osmo Lapon suunnittelema uuis koulutustalo valmistui vuonna 1990.
Vaasan rannikkopatteristo päätettiin lakkauttaa vuonna 1997, ja patteriston toiminta loppui vuoden 1998 lopussa. Suurin osa kasarmialueesta siirtyi Vaasan kaupungille, mutta osa rakennuksista jäi valtiolle.
Suojelu ja kulttuuriperintö

Vaasan tarkka-ampujakasarmit kuuluvat Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien kulttuuriympäristöjen inventointiin. Se on Museoviraston mukaan yksi Suomen parhaiten säilyneistä 1880-luvun tyyppipiirustusten mukaan rakennetuista puukasarmialueista.
Rakennussuojelulain suojelema alue käsittää Kasarmikadun, Raastuvankadun, Tiilitehtaankadun ja Koulukadun rajaaman alueen. Suojelumääräysten mukaan rakennusten ulkoasu koristelistoituksineen sekä sisätilojen huonejako ja rakennusosat on säilytettävä. Kasarmialuetta on lisäksi hoidettava sekä rakennuksia käytettävä siten, että niiden historiallinen arvo ja luonne säilyvät.
Väinölänkatu (Tampere)

Väinölänkadun (oikealla) ja Peltokadun risteystä. Kuvassa Lidmanin talo, jossa toimii kreikkalaistyylinen ravintola Antika.
Väinölänkatu on Tampereella Tammelassa sijaitseva katu. Se kulkee idästä Saukonpuistosta yli Kalevan puistotien ja yli Tammelan puistokadun. Katu jatkuu Tammelantorin länsipuolella ja päättyy Tampereen ratapihan reunaa pitkin kulkevan Ratapihankadun risteykseen. Kadun varrella on Georg Schreckin suunnittelema Tammelan kansakoulu, joka on peräisin vuodelta 1911.
Väinölänkatu 2:ssa toimii Tampereen suojeluskunta- ja lottamuseo.
Väinölä

Väinölä tai Wäinölä voi tarkoittaa seuraavia:
Väinölä, kaupunginosa Porissa
Väinölä, kaupunginosa Jyväskylässä
Taidekeskus Väinölä, taidegalleria, kahvila ja ateljee Varkaudessa
Väinölän tila, Henrik Gabriel Branderin Oulaisiin perustama kartano
Väinölä, nuorisoseuratalo Tuusulassa
Villa Väinölä, Alvar Aallon suunnittelema asuintalo Alajärvellä
Kalevalan Väinölä
Mänttä-Vilppulassa toimiva Ihmisyyden tunnustajien asuinyhteisö.
Osmo Väinölä (1928–2024), diplomaatti, Teppo Väinölän poika
Teppo Väinölä (1890–1962), vienankarjalainen itsenäisyystaistelija
Tuomas Wäinölä (s. 1976), kitaristi
Viljo Väinölä (1914–1995), yritys- ja urheilujohtaja, teollisuusneuvos
Ville Väinölä (s. 1996), jääkiekkoilija
Väinö Wäinölä (1894–1943), jääkärimajuri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Väinölä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Just Dance (pelisarja)

| Just Dance |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ubisoft
Julkaisija:  Ubisoft
Lajityyppi:  tanssipeli
Ensijulkaisu:  Just Dance (2009)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Just Dance on Ubisoftin tanssipelien sarja, joka on nimetty Lady Gagan samannimisen kappaleen mukaan. Sen ensimmäinen osa, Just Dance, julkaistiin vuonna 2009, ja sen jälkeen uusia osia on julkaistu vuosittain.
Just Dance on kaikkien aikojen myydyin tanssipelisarja. Kesäkuuhun 2019 mennessä sarjan pelejä oli myyty yhteensä yli 67 miljoonaa kappaletta, ja niillä oli maailmanlaajuisesti yli 120 miljoonaa pelaajaa.
Pelit > Pääsarjan pelit

Just Dance (2009)
Just Dance 2 (2010)
Just Dance 3 (2011)
Just Dance 4 (2012)
Just Dance 2014 (2013)
Just Dance 2015 (2014)
Just Dance 2016 (2015)
Just Dance 2017 (2016)
Just Dance 2018 (2017)
Just Dance 2019 (2018)
Just Dance 2020 (2019)
Just Dance 2021 (2020)
Just Dance 2022 (2021)
Just Dance 2023 Edition (2022)
Pelit > Japanissa yksinoikeudella

Just Dance Wii
Just Dance Wii 2
Just Dance Wii U
Yo-Kai Watch Dance: Just Dance Special Version
Pelit > Just Dance Kids -sarja

Just Dance Kids (2010)
Just Dance Kids 2 (2011)
Just Dance Kids 2014 (2013)
Pelit > Disney-sarja

Just Dance: Disney Party (2012)
Just Dance: Disney Party 2 (2015)
Pelit > Experience-sarja

Michael Jackson: The Experience
The Black Eyed Peas Experience
The Hip Hop Dance Experience
Pelit > Muut spin-offit

Dance on Broadway
The Smurfs Dance Party
ABBA: You Can Dance
Pelit > Erikoisversiot

Just Dance: Summer Party
Just Dance: Best Of
Just Dance Now
Just Dance Unlimited
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Vaivaisvehnät

| Vaivaisvehnät |
| --- | --- |
 Arovaivaisvehnä (Eremopyrum triticeum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Vaivaisvehnät Eremopyrum  (Ledeb.) Jaub. & Spach
Katso myös
   Vaivaisvehnät Wikispeciesissä   Vaivaisvehnät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaivaisvehnät (Eremopyrum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Siihen kuuluu vain neljä lajia, jotka on aiemmin kuvattu myös harjasvehniin (Agropyron) kuuluviksi.
Sekä idänvaivaisvehnää (Eremopyrum orientale) että arovaivaisvehnää (Eremopyrum triticeum) on havaittu muutamia kertoja Suomessa.
Lajeja

Eremopyrum bonaepartis
Eremopyrum distans
idänvaivaisvehnä (Eremopyrum orientale)
arovaivaisvehnä (Eremopyrum triticeum)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Vaivaisvehnät (Eremopyrum)
ITIS: Eremopyrum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Eremopyrum (englanniksi)
Flora of China: Eremopyrum (englanniksi)
Velventós

| Velventós Velventóksen kunta Βελβεντός Δήμος Βελβεντού |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Velventós
 Koordinaatit: 40°15′17″N, 22°4′25″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Länsi-Makedonia
Alueyksikkö:  Kozáni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  
Väkiluku (2011):  3 448
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  3 399
 – Kaupunki:  3 360
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  504 00
Suuntanumero(t):  +30-2463-xxx-xxx
Rekisterikilpi:  KZ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Velventós (kreik. Βελβεντός) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Βελβεντού, Dímos Velventoú), joka sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan väkiluku on 3 448 ja varsinaisen Velventóksen kaupungin väkiluku 3 360 (vuonna 2011).
Velventóksen pieni kaupunki sijaitsee lähellä Polýfytoksen tekojärven koillisrantaa linnuntietä noin 25 kilometriä itäkaakkoon Kozánin kaupungista. Velventós oli itsenäinen kunta jo aiemmin vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sérvia-Velventóksen kunnaksi yhdessä Kamvoúnian, Livaderón ja Sérvian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Velventóksesta tuli itsenäinen kunta jälleen 1. syyskuuta 2019, kun Sérvia-Velventóksen kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, joista toinen on Sérvian kunta. Näistä Velventóksen kunta käsittää saman alueen kuin vanha.
Kunnallisyksikön osat

Velventóksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Kyriakí | Agía Kyriakí | 14 |
| Katafýgio | Katafýgio | 28 |
| Polýfyto | Polýfyto | 7 |
| Velventós | Palaiográtsano | 39 |
| Velventós | Velventós | 3 360 |
Yhteensä: 3 448
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Velventós Wikimedia Commonsissa
Länsi-Makedonian alue
| --- | --- |
Flórinan alueyksikkö:   Amýntaio  Flórina  Préspes 
Grevenán alueyksikkö:   Deskáti  Grevená 
Kastorián alueyksikkö:   Kastoriá  Nestório  Orestída 
Kozánin alueyksikkö:   Eordaía  Kozáni  Sérvia  Velventós  Vóio
Verkkosukkula-ahven

| Verkkosukkula-ahven> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Sukkula-ahvenet Crenicichla
Laji::  reticulata
Kaksiosainen nimi
 Crenicichla reticulata  Heckel, 1840 
Synonyymit
  Crenicichla elegans Steindachner, 1881 
Katso myös
   Verkkosukkula-ahven Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Verkkosukkula-ahven (Crenicichla reticulata) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa Perussa, Kolumbiassa, Brasiliassa ja Guyanassa. Verkkosukkula-ahventa tavataan trooppisissa, 24–27 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Laji voi kasvaa jopa 21,6 senttimetrin mittaiseksi.
Vaivara

| Vaivara vald |
| --- | --- |
 Vaivaran rannikkoa
 lippu:  vaakuna
 Vaivaran entinen kunta Itä-Virumaalla.
 Koordinaatit: 59°22′22″N, 27°52′31″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Itä-Virumaa
Perustettu:  1992
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  entinen kunta
 – Kunnanjohtaja:  Veikko Luhalaid
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  397,97 km²
Korkeus:  55 m
Väkiluku (2006):  1 580
 – Väestötiheys:  4 as./km²
 
 www.vaivara.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaivara (vir. Vaivara vald) oli kunta Itä-Virumaan maakunnassa Viron koillisnurkassa, Suomenlahden rannalla. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Vaivara, Kohtla-Järven Viivikonnan kaupunginosa ja Narva-Jõesuu yhdistyivät muodostaen uuden Narva-Jõesuun kaupungin.
Vaivaran laajaan kuntaan kuuluivat Narvan, Narva-Jõesuun ja Sillamäen kaupunkien väliset maaseutualueet. Vaivaran alue on maavaroiltaan rikas: sen alueella kaivetaan öljyliusketta eli palavaakiveä.
Vaivaran keskus sijaitsi Sinimäen kylässä. Sen lähellä sijaitsevat kuuluisat Sinimäet, jotka ovat olleet strategisesti merkittävät jo suuressa Pohjan sodassa. Idästä länteen on kuljettava niiden läpi: pohjoispuolella on meri, eteläpuolella laajat suot ja Peipsijärvi. Kesällä 1944 Viron alueen kiivaimmat ja verisimmät taistelut toisessa maailmansodassa käytiin juuri Sinimäellä.
Itä-Virumaan maakunta jakautuu seutukuntiin, joista Vaivara kuuluu Narvan seudun muodostamaan Idaregiooniin. Sen neljällä kunnalla (Narva, Narva-Jõesuu, Sillamäe, Vaivara) on keskinäinen kumppanuussopimus Kotkan–Haminan seudun viiden kunnan (Hamina, Kotka, Miehikkälä, Pyhtää, Virolahti) kanssa.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Vaivaran kunnassa oli 1 429 asukasta, joista venäläisiä oli 939 (65,7 %), virolaisia 354 (24,8 %) ja muita kansallisuuksia 132 (9,2 %).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaivara Wikimedia Commonsissa
Villikkotyttäreni

| Villikkotyttäreni> Take Her, She’s Mine |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Koster
Käsikirjoittaja:  Nunnally Johnson Phoebe Ephron Henry Ephron
Tuottaja:  Henry Koster
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Lucien Ballard
Leikkaaja:  Marjorie Fowler
Pukusuunnittelija:  William Travilla
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Studios
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:  1963
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villikkotyttäreni, televisioesityksessä Varokaa, isä irti! (Take Her, She’s Mine), on Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1963. Sen pääosia, opiskelemaan lähtevää teinitytärtä ja tätä Eurooppaan asti seuraavaa ylisuojelevaa isää näyttelevät Sandra Dee ja James Stewart. Tarina perustuu Henry ja Phoebe Ephronin näytelmään, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Nunnally Johnson.
Helsingin Sanomat luonnehti elokuvaa pikkuhauskaksi komediaksi, joka sopii lähinnä tyttöjen katsottavaksi. Cleveland Pressin aikalaiskritiikissä Tony Mastroianni moitti elokuvan vitsejä pahimmillaan nolostuttavan huonoiksi – esimerkkinä se, että Stewartin esittämää hahmoa luullaan lentokentällä kuuluisaksi näyttelijäksi James Stewartiksi – mutta kirjoitti Stewartin ja Deen tekevän kuitenkin parhaansa. Hauskimmaksi rooliksi hän nimesi Robert Morleyn sivuosan brittituristina.
Sekä Stewart että Dee olivat rooleistaan Laurel Award -ehdokkaina.
Aiheesta muualla

Villikkotyttäreni Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Take Her, She's Mine
Käännös suomeksi
Välilyöntinäppäin

Välilyöntinäppäin
Välilyöntinäppäin on kirjoituskoneissa ja tietokoneen näppäimistössä esiintyvä näppäin, jonka painaminen luo sanavälin. Tyypillisessä QWERTY- tai Dvorak-näppäimistössä välilyöntinäppäin on niin leveä, että kymmensormijärjestelmän mukaisesti sitä voidaan käyttää kummankin käden peukalolla. Se on yleensä näppäimistön isoin näppäin.
1800-luvun lopun kirjoituskoneissa välilyöntinäppäin oli suurempi kuin nykyaikaisissa näppäimistöissä. Välilyöntinäppäimen painaminen siirsi mekaanisesti paperia liikuttamatta yhtäkään kirjakkeista. Myöhemmin välilyöntinäppäimet pienenivät kooltaan, ja niistä tuli nykyisen kaltaisia.
Joissakin aikaisissa kirjoituskoneissa ei ollut välilyönnille leveää näppäintä, vaan näppäin saattoi olla pienempi. Usein syynä siihen oli mekaaniset rajoitteet, jotka piti kirjoituskoneissa ottaa huomioon käyttäjämukavuuden ollessa toissijaista.
Välilyöntinäppäimellä voi olla myös muita toimintoja osana näppäinyhdistelmiä. Monissa verkkoselaimissa sitä voi myös käyttää Page Down -näppäimen sijasta etenemään internet-sivustossa alaspäin.
Viljahärö

| Viljahärö |
| --- | --- |
 Viljahärö (naaras)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Härömäiset Cucujoidea
Heimo::  Pikkuhäröt Laemophloeidae
Suku::  Cryptolestes
Laji::  pusillus
Kaksiosainen nimi
 Cryptolestes pusillus  (Schönherr, 1817) 
Katso myös
   Viljahärö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viljahärö (Cryptolestes pusillus) on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva viljoissa elävä pikkuhäröheimon (Laemophloeidae) laji. Aikuinen viljahärö on kooltaan 1,4–1,9 mm pitkä ja väriltään punertavan ruskea. Tuntosarvet ovat pitkät ja helmimäiset. Laji on levinnyt laajasti maailmalle viljakaupan mukana, mutta pysynyt harvinaisena Suomessa. Viljahärö on eräs viljavarastojen yleisimmistä tuholaisista maailmalla. Viljahärön elinkaari munasta aikuiseksi on yleensä 5–9 viikkoa. Aikuinen naaras voi elää noin vuoden.
Viljahärö.
Viljahärö muistuttaa lesehäröä (Cryptolestes ferrugineus), turkinhäröä (Cryptolestes turcicus) ja ahverihäröä (Ahasverus advena).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Viljahärö (Cryptolestes pusillus)
ITIS: Cryptolestes pusillus (englanniksi)
Plantwise: Flat grain beetle (Cryptolestes pusillus) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Cryptolestes pusillus, the Flat grain beetle (englanniksi)
Venäjän federaation turvallisuusneuvosto

Venäjän federaation turvallisuusneuvoston logo
Venäjän federaation turvallisuusneuvosto (ven. Совет Безопасности Российской Федерации, Sovet Bezopasnosti Rossijskoi Federatsii; СБРФ, SBRF) on Venäjän presidentinhallinnon direktoraatin tasoinen osasto, joka konsultoi kansallisen turvallisuuden asioissa. Puheenjohtajana on Venäjän federaation presidentti. Siihen kuuluvat pysyvinä jäseninä duuman ja liittoneuvoston puhemies, sihteeri, ulkomaantiedustelun (SVR) johtaja, presidentinhallinnon johtaja, FSB:n päällikkö ja avainalojen ministerit: pääministeri, puolustusministeri, sisä- ja ulkoministeri.
Turvallisuusneuvoston sihteerit

Juri Skokov (1992−1993)
Jevgeni Šapošnikov (1993)
Oleg Lobov (1993−1996)
Aleksandr Lebed (1996)
Ivan Rybkin (1996−1998)
Andrei Kokošin (1998)
Nikolai Bordjuža (1998−1999)
Vladimir Putin (29. maaliskuuta 1999 − 9. elokuuta 1999)
Sergei Ivanov (1999−2001)
Vladimir Rušailo (2001−2004)
Igor Ivanov (2004−2007)
Valentin Sobolev (2007−2008)
Nikolai Patrušev (2008−5/2024)
Sergei Šoigu (5/2024-)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turvallisuusneuvoston kotisivut (venäjäksi) (scrf.gov.ru)
Venäjän federaation rakennus-, asunto- ja yleishyödyllisyysministeriö

| Venäjän federaation rakennus-, asunto- ja yleishyödyllisyysministeriö Министерство строительства и жилищно-коммунального хозяйства Российской Федерации |
| --- | --- |

 Ministeriön rakennus Moskovassa.
Perustettu:  2013
Sijainti:  Moskova
Valtio:  Venäjä
Ministeri:  Irek Faizullin
Aiheesta muualla
Sivusto
Venäjän federaation rakennus-, asunto- ja yleishyödyllisyysministeriö (ven. Министерство строительства и жилищно-коммунального хозяйства Российской Федерации, Ministerstvo stroitelstva i žilištšno-kommunalnogo hozjaistva Rossijskoi Federatsii) on Venäjän federaation ministeriö.
Ministerit

2013–2018: Mihail Men
2018–2019: Vladimir Jakušev
2020– Irek Faizullin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venäjän federaation rakennus-, asunto- ja yleishyödyllisyysministeriö Wikimedia Commonsissa
Välillinen vero

Välillinen vero on vero, jonka kuluttaja maksaa hyödykkeen hinnassa. Tuotteen tai palvelun myyjä on verovelvollinen. Hän on velvollinen tilittämään hintoihin sisältyvät verot veroviranomaiselle. Välillisiä veroja ovat mm. arvonlisävero ja valmisteverot. Valmisteveroja ovat mm. alkoholivero, tupakkavero ja polttoainevero. Välillisiin veroihin lukeutuu myös vakuutuksissa oleva vakuutusmaksuvero.
Vaalisalaisuus

Läpinäkyvä vaaliuurna Ranskan vuoden 2007 presidentinvaalissa.
Vaalisalaisuudella tarkoitetaan äänestäjän oikeutta antaa äänensä vaaleissa siten, että kukaan ei saa tietää, ketä tai mitä hän äänesti. Käytännössä tämä toteutetaan yleensä suljetulla lippuäänestyksellä. Äänestäjä kirjoittaa näkösuojan tarjoavassa äänestyskopissa valintansa paperiselle äänestyslipulle, jossa ei ole äänestäjän nimeä, ja omakätisesti pudottaa lipun suljettuun uurnaan. Kun uurnassa olevia ääniä myöhemmin lasketaan, niitä ei enää voida yhdistää yksittäisiin äänestäjiin.
Tarkoitus

Vaalisalaisuudella pyritään siihen, että äänestäjät voivat vapaasti äänestää oman tahtonsa mukaisesti: äänestäjän ei tarvitse välittää uhkailuista tai sosiaalisesta painostuksesta. Vaalisalaisuus ehkäisee myös äänten ostamista ja myymistä, sillä äänen ostaja ei voi varmistua siitä, miten äänestäjä todellisuudessa äänesti.
Vaalisalaisuuden loukkaamista pidetään eräänä vaalivilpin muotona.