stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Happy Hour Unhappy Days
Kappaleet > Japanin bonuskappaleet

Got What It Takes
Every Hour
P.M.A.
Funeral Pyre
Circles (Dag Nasty -cover)
Simple Minds (Dag Nasty -cover)
Kokoonpano

Pena K – bassokitara
Pena R – rummut, kitara, piano, taustalaulu
Risto Väisänen – valokuvat
Timo Tarvainen – äänittäjä
Niksu Nikula – äänittäjä, miksaaja
Janne – laulu, kitara
Aiheesta muualla

Happy Hour Unhappy Days discogs.com -sivustolla
Iranin avaruusjärjestö

Iranin avaruusjärjestö (pers. ‏سازمان فضایی ایران‎, Sāzmān-e fazāyi-ye Irān) on Iranin islamilaisen tasavallan avaruustoimintaa johtava valtion organisaatio.
Avaruusjärjestön pääjohtaja on Tietoliikenne- ja informaatioteknologiaministeriön apulaisministeri tai valtiosihteeri. Organisaatio perustettiin johtamaan Iranin ilmailu- ja avaruustekniikan tutkimustyötä. Avaruusteknologian keskeisiin alueisiin kuuluu kaukokartoitus. Iranin avaruusjärjestö toimii Iranin avaruusneuvoston suuntaviivojen puitteissa. Avaruusneuvosto perustettiin rauhanomaisen avaruustoiminnan kehittämistä ja rahoittamista varten .
Merkittävä osa Iranin avaruusohjelmasta on keskittynyt kantoraketin kehittämiseen. Toinen puoli on satelliittien kehitys. Sina-1-satelliitti laukaistiin Venäjältä vuonna 2005. Vuoteen 2010 mennessä Iran pyrki laukaisemaan viisi satelliittia.
Iranin pääasiallinen avaruuskeskus on Shahrud (aiemmalta nimeltään Emamshahr), josta on tehty mm. Shahab 3-raketin ballistisia lentoja. Qom on toinen avaruuskeskus. Helmikuussa 2011 satelliittikuvakeskus aloitti toimintansa.
Iranin avaruusjärjestön johtaja ilmoitti vuonna 2005, että Iran pyrkii kahdeksan suurimman avaruusmaan joukkoon. Seuraavina viitenä vuotena Iran panostaa 500 miljoonaa dollaria avaruusohjelmaan.
Vuonna 2020 julkaistun avaruusuhkia analysoineen raportin mukaan avoimen lähdekoodin tiedot eivät osoittaneet, että Iran yrittäisi kehittää suoraan kohtaavaa tai kiertorataan asettuvaa ASAT-aseita. Raportin julkaisuun mennessä Iran avaruusjärjestö koordinoi ballistisen ohjusteknologiaa, johon tulevaisuuden suoraan kohtaava kineettinen ASAT-kyky voisi perustua.
Aiheesta muualla

Iran Space Agency website (Arkistoitu – Internet Archive)
Iran space program
Shahab SLV
Aerospace Industries Organization (Arkistoitu – Internet Archive)
Iranin panostus
Indre Østfold

Indre Østfold on kunta Østfoldin läänissä Norjassa. Se perustettiin vuonna 2020 yhdistämällä Askimin, Eidsbergin, Hobølin, Spydebergin ja Trøgstadin kunnat. Kunnan hallinnollinen keskus on Askim. Indre Østfoldin maapinta-ala on 755 neliökilometriä ja siellä oli 46 382 asukasta vuoden 2023 alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indre Østfold Wikimedia Commonsissa
Østfoldin läänin kunnat
Aremark
Fredrikstad
Halden
Hvaler
Indre Østfold
Marker
Moss
Rakkestad
Råde
Rømskog
Sarpsborg
Skiptvet
Våler
Norjan läänit | Norja
Guitar Praise

| Guitar Praise |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Digital Praise
Julkaisija:  Digital Praise
Julkaistu:  Yhdysvallat   25. syyskuuta 2008
Lajityyppi:  Rytmipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB
Alusta:  Windows, Mac OS X
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  cd-rom dvd-pakkauksessa
Oheislaite:  kitaraohjain
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Guitar Praise on Digital Praisen 25. syyskuuta 2008 julkaisema kristillinen rytmipeli pc:lle.  Peli sisältää 52 kappaletta kristillistä rock- ja metallimusiikkia sekä oman usb-liitäntäisen kitaraohjaimen. Käyttöliittymä on samankaltainen kuin Guitar Herossa ja Rock Bandissa. Peliin voi liittää toisen kitaraohjaimen kaksinpeliä varten. Peli on toistaiseksi julkaistu vain Yhdysvalloissa Windows ja Mac OS X -alustoille. Suomessa peliä saa vain erikoisliikkeistä tai tilaamalla Yhdysvalloista.
Pelaaminen

Guitar Praise sisältää muista kitarapeleistä tuttuja ominaisuuksia kuten mahdollisuuden pelata yksin tai kahdella kitaralla yhtä aikaa. Molemmat pelaajat voivat soittaa samaa raitaa tai toinen voi soittaa sooloja ja toinen bassoa.
Sanoitukset ilmestyvät taustalle kappaleen edetessä, jotta yleisö ja pelaajat voivat laulaa kitaraohjaimella pelatessa mukana.
Pelissä on mahdollisuus julkaista huippupisteet verkossa.
Kappaleet

Guitar Praisen ensimmäinen julkaisu sisältää 52 kappaletta 43 eri artistilta:
| Kappale | Artisti |
| --- | --- |
Broken: 12 Stones
Same 'Ol Sinner: Bride
There You Go: Caedmon's Call
Lifesong: Casting Crowns
Made to Worship: Chris Tomlin
So Good To Me: Darrell Evans
Foreverandever Etc.: David Crowder Band
Reap and Sow: Day of Fire
Jesus Freak: dc Talk
Love Addict: Family Force 5
Perfect: Flyleaf
The Show: Hawk Nelson
Friend Like That: Hawk Nelson
Rescue Me: Inhabited
All Around: Israel & New Breed
Franklin Park: James Clay
Blind Man: Jared Anderson
Undo Me: Jennifer Knapp
Tonight: Jeremy Camp
What I Hear: Jessie Daniels
Father's Song: Jonah 33
Perfect Day: Josh Bates
Beyond The Surface: Kutless
Hearts of the Innocent: Kutless
Spin: Lincoln Brewster
All About You: Nate Sallie
The Real: Nevertheless
Something Beautiful: Newsboys
Rock of Ages: Paul Baloche
All The Earth Will Sing Your Praises: Paul Baloche
Backsliding Blues: Petra
When Tomorrow Comes: Pillar
Breathe Into Me: Red
I Need You: Relient K
Awake: Seventh Day Slumber
The Older I Get: Skillet
Rebirthing: Skillet
Savior: Skillet
Wind In My Sails: Spoken
Falling Further: Spoken
Sleepwalkers: Spur 58
Procrastinating: Stellar Kart
We Live: Superchick
The Pit: The Crucified
Going Under: This Beautiful Republic
The Flame In All of Us: Thousand Foot Krutch
The Art of Breaking: Thousand Foot Krutch
I'm For You: tobyMac
This Fragile Breath: Todd Agnew
My Heart Goes Out: Warren Barfield
Who Will You Follow: Whitecross
When The Walls Fall Down: Whitecross
Tausta, laajennukset ja tulevaisuuden suunnitelmat

Digital Praisen toimitusjohtaja Tom Bean kertoi Fox Newsille 28. elokuuta 2008, että peli kehitettiin yleisön pyynnöstä. Pelaajat olivat lähettäneet pelitalolle sähköposteja ja soittaneet pyytäen kristillistä kitarapeliä. Muissa kitarapeleissä paheksuntaa ovat aiheuttaneet "loukkaavat sanoitukset ja niukasti pukeutuneet tytöt". Bean vahvistaa, että asiakkaat toivoivat nimenomaan "musiikkia myönteisillä sanoituksilla sekä vähemmän provosoivia hahmoja ja grafiikoita".
Digital Praise vahvisti julkaisevansa pelille lisäosia jatkossa. Kesällä 2009 julkaistaan lisäosa, jolla voi lisätä uusia kappaleita. Toistaiseksi ainoa varmistunut artisti on Stryper.
Yhtiön mukaan Guitar Praisea on myyty niin hyvin, että he harkitsevat jopa rumpusetin ja mikrofonin lisäämistä peliin. “Siitä on kyllä keskusteltu vakavasti", toimitusjohtaja Bean on sanonut. Digital Praisen pelit on tähän mennessä tehty vain pc:lle ja Macille, mutta Beanin mukaan yhtiö saattaa alkaa toimia pelikonsolimarkkinoilla. “Asiakkaamme ovat anelleet meitä tekemään konsolipelejä. On Xbox 360 ja PS3 -pelaajia, mutta paljon tulee kyselyitä myös Wii-pelaajilta. Se olisi tavoitteemme, mutta saa nyt nähdä.”
Icepowered.com uutisoi 27. marraskuuta, että Digital Praise aikoi julkaista pelinsä konsoleille, mutta Pete Fokos kertoi: "Julkaisisimme tämän mieluusti konsoleille, mutta tähän mennessä konsolin tekijät eivät ole sallineet sitä." Icepowered.com kertoo mielipiteenään, että päätös voi johtua siitä, että "julkaisijat näkevät kristilliset pelit yleisesti liian suurena taloudellisena riskinä."
Digital Praisen edustaja kertoo haastattelussa, että heidän ei tarvitse pelätä plagiointisyytettä Activisionilta: "Olemme kehittäneet oman pelimme ainutlaatuisilla ominaisuuksilla ja käyttöliittymällä," Digital Praisen toimitusjohtaja Tom Bean ja markkinointikonsultti Diana James-Cairns kertovat. Activision ei ole kommentoinut asiaa.
Tekniset ongelmat

Guitar Praise on saatavilla ainoastaan tietokoneelle, joten peliä voi halutessaan pelata televisioruudulta vain, jos kytkee tietokoneen tv:hen videokaapelilla. Lisäksi television kaiuttimien käyttöön tarvitaan adapteri ja audiokaapelit. Digital Praise on julkaissut ohjesivuston www.hookpctotv.com auttaakseen asiakkaitaan televisio-pc-kytkennän tekemiseen.
Erään arvostelijan mukaan "peli ei tue 1280x720-laajakuvaresoluutiota, vaikka tietokone tukisi sitä. Tämän pelin pelaaminen laajakuvanäytöllä venyttää kuvaa, ja jouduin tyytymään siihen s-video-laitteellani."
Peli ei tue Rock Bandin tai Guitar Heron eikä muiden valmistajien kitaraohjaimia.
Aiheesta muualla

Guitar Praise.com viralliset sivut
Digital Praise (Arkistoitu – Internet Archive) n viralliset sivut
Iiro Sopanen

| Iiro Sopanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1989 (ikä 35) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä/puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  194 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–2009
Seurat:  Pelicans (SML) HeKi/Peliitat (Mestis) Hermes (S-S) SaPKo (Mestis) HC Giants (III-/II-div.) Hernesaaren Näädät (III-div.)
Iiro Aleksanteri Sopanen (s. 20. syyskuuta 1989 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut uransa pääsääntöisesti laitahyökkääjänä, mutta ajoittain myös puolustajana. Sopanen pelasi kolme SM-liigaottelua Pelicansissa kaudella 2008–2009, mutta on viettänyt uransa sittemmin alemmissa sarjoissa.
Ura

Sopanen on Kiekkoreippaan kasvatti. Hän oli kaudella 2006–2007 joukkueen B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+31=45, joilla Sopanen jakoi koko B-nuorten SM-sarjan pistepörssin viidennen sijan Ilveksen Matias Soinnun ja Ässien Matias Peltomäen kanssa. A-junioreissa hän vaihtoi Pelicansin paitaan.
Kaudella 2008–2009 Sopanen debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana neljä runkosarjaottelua. Suurimman osan kaudestaan Sopanen pelasi Pelicansin A-nuorissa, joiden paras pistemies, maalintekijä (Topias Rädyn kanssa) ja syöttäjä hän oli tehoilla 15+22=37. Kaudella 2009–2010 Sopanen kärsi loukkaantumisista ja pelasi A-nuorten SM-liigan runkosarjassa vain 11 ottelua. Hän oli pelikunnossa kuitenkin kevään 2010 karsintasarjassa, jossa kuusi ottelua toivat kymmenen osumaa, joilla Sopanen voitti karsintasarjan maalipörssin. Huhtikuussa 2010 hän teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa.
Sopanen vietti kauden 2010–2011 lähinnä lainalla Mestis-joukkue Heinolan Kiekossa, jossa tulokaskausi toi 33 runkosarjaottelussa tehot 10+12=22. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Pelicansin A-nuorissa. Kausi 2011–2012 Sopasella meni suurimmaksi osaksi pilalle loukkaantumisten takia. Hän pelasi syyskaudella Peliitoissa (ent. HeKi) vain 11 ottelua, mutta toipui pelikuntoon taas loppukaudella. Kaudella 2012–2013 Sopanen jatkoi Heinolassa vuoden mittaisella sopimuksella. Hänen kautensa jäi jälleen lyhyeksi loukkaantumisten takia ja Sopanen pelasi vain 11 runkosarjaottelua.
Kaudeksi 2013–2014 Sopanen siirtyi Suomi-sarjajoukkue Kokkolan Hermekseen. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2014 hän palasi loppukaudeksi sarjatasoa ylemmäs Mestikseen ja siirtyi Savonlinnan Pallokerhon riveihin. Saman vuoden elokuussa Sopanen kävi try-outilla Peliitoissa, mutta jäätyään ilman sopimusta hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella hollolalaiseen III-divisioonajoukkue HC Giantsiin. Sopanen oli nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi II-divisioonaan, jossa hän jatkoi pelejään kaudella 2015–2016, kunnes loukkaantumiset päättivät lopulta Sopasen pelaajauran toistaiseksi.
Kaudella 2018-2019 Sopanen palasi jääkiekon pariin siirtymällä 1 vuoden mittaisella sopimuksella III-divisioonassa pelaavaan Hernesaaren Näätiin.
Muuta

Sopasen isoveli Vili ja pikkuveli Eetu ovat myös pääsarjatason jääkiekkoilijoita. Veljesten isä Jarmo pelasi jääkiekkoa alemmilla sarjatasoilla.
Illumin oireyhtymä

Illumin oireyhtymä on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä.
Illumin oireyhtymä aiheuttaa artrogrypoosin ja syvän kehitysvammaisuuden. Artrogrypoosissa ilmenee monia niveljäykistymiä, jotka rajoittavat liikeratoja. Keskivartalon alueella voi ilmetä hypotonisuutta. Illumin oireyhtymästä kärsivien vauvojen kasvot ovat usein olleet ilmeettömät tai erittäin vähäilmeiset. Usein todettuja kasvonpiirteiden poikkeavuuksia ovat olleet silmien luomirakojen ahtaus ja pitkä ylähuulen vako. Suun pienuus saattaa oireyhtymässä vaikeuttaa syömistä, nielemistä ja puhumista. Pieni leuka voi puolestaan aiheuttaa Pierre Robinin sekvenssin ja siitä johtuvat hengitysvaikeudet. Illumin oireyhtymään liittyvät keskushermoston ja autonomisen hermoston toimintahäiriöt, jotka aiheuttavat muun muassa runsasta syljeneritystä, lämmönsäätelyongelmia ja bradykardiaa. Myös myokloniset epilepsiakohtaukset ovat mahdollisia. Illumin oireyhtymässä keskushermostoon ja luustolihaksiin kertyy kalkkia.
Illumin oireyhtymän on joskus arveltu kuuluvan tyypin I Pena–Shokeirin oireyhtymän alle. Illumin oireyhtymän periytymistavan on arvioitu olevan autosomissa peittyvä, mutta taustalla oleva geenimutaatio on jäänyt paikantamatta. Illumin oireyhtymä aiheuttaa usein kuoleman lapsen ensimmäisinä elinkuukausina. Illumin oireyhtymä kuvattiin ensimmäisen kerran vuonna 1988 ja nimettiin löytäjänsä N. Illumin mukaan.
Garth (DC Comicsin sarjakuvahahmo)

| Garth |
| --- | --- |

Luoja(t):  Vesipoika: Robert Bernstein, Ramona Fradon Tempest: Phil Jimenez
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Vesipoika: Adventure Comics nro 269 (helmikuu 1960) Tempest: Tempest nro 2 (joulukuu 1996)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Garth
Status:  Aktiivinen
Pituus:  178 cm
Paino:  107 kg
Edelliset ryhmäsidokset:  Teinititaanit
Henkilöllisyydet:  Vesipoika Tempest III
Voimat:  osaa kommunikoida vedenelävien kanssa, kykenee kestämään erinomaisesti vedenalaista painetta sekä lämpötilanvaihteluja, keskivertoa nopeammat refleksit, telepatia, kykenee muuttamaan veden lämpötilaa
Suhteet
Sukulaiset:  Delfiini (vaimo) Cerdian (poika) Kuningas Thar (isä; kuollut) Kuningatar Berra (äiti; kuollut) Slizzath (setä) Vesimies (adoptio isä)
Garth on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen sankari, joka myös tunnetaan Vesimiehen teiniapurina nimellä Vesipoika (Aqualad). Robert Bernsteinin ja Ramona Fradonn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1960 Adventure Comics -sarjakuvalehden numerossa 269. Myöhemmin hahmon sankarinnimi muutettiin Tempestiksi hänen tultua aikuiseksi ja hahmo ensiesiintyi uudella sankarinimellä vuonna 1996 Tempest -sarjakuvalehden numerossa kaksi, jonka loi Phil Jimenez.
Hänen alkuperänsä on samanlainen kuin mentorinsa Vesimiehen: hänet jätettiin kuolemaan muinaisten Atlantiksen taikauskojen ja ennustuksien pelossa. Hän kuitenkin selvisi hylkäyksestä huolimatta ja kehittyi supersankariksi ja otti nimekseen Vesipoika, joka oli Teinititaanien yksi perustajajäsenistä. Vuosia myöhemmin hän kuitenkin siirtyi enemmän ryhmän reserviläiseksi ja otti nimekseen Tempest.
Historia > Hopeakausi

Vesimies adoptoi nuoren atlantislaisen pojan, joka oli yhtä lailla karkotettu kotipaikastaan, koska hän pelkäsi kaloja. Hänet kuitenkin opetettiin luottamaan meren eläviin olentoihin, jotta hän voisi elää normaalia elämää. Vesimies otti lopulta pojan apurikseen taistelemaan pahuutta vastaan merellä ja sen ulkopuolella, ja ihmiset alkoivat kutsua nuorta sankaria Vesipojaksi.
Historia > Nykyaika

Nykyisin hänen alkuperänsä on muuttunut, kun hänen vanhempansa Idyllistin Kuningas ja Kuningatar lähtevät Atlantiksesta uskonnollis-pasifistisen vakaumuksensa vuoksi. Uudella alueella Kuningas Tharin murhaavat hänen oman palatsinsa vartijat, jotka luulivat hänen tulleen hulluksi laajentaessaan sotilaallista voimaa. Totuus kuitenkin paljastui Kuninkaan kuoltua, jolloin he saivat selville armeijan laajennuksen tarkoituksena puolustaa kaupunkiaan isoveljeltään prinssi Slizzathilta. Myös hänen vaimonsa kuningatar Berra sai kuulla kuninkaalliselta neuvonajantajalta, jonka monarkia käski murhata kuningattaren vielä syntymättömän pojan. Neuvonantaja ei halunnut tehdä murhia, joten hän karkotti kuningattaren, joka päätyi lopulta takaisin Atlantikseen. Siellä hän synnytti purppurasilmäisen pojan, joka oli tarinoiden mukaan merkki muinaisen ja pahan velhon Garn D'anuuthin paluusta. Atlantislaiset ottivat kirotun pojan äidiltään ja jättivät hänet kaupungin ulkopuolelle kuolemaan, josta hänet löysi karkotettu prinssi Orin. Paremmin tunnettuna Vesimies kasvatti pojan, joka myöhemmällä iällä ryhtyi kasvattajansa kanssa seikkailemaan ympäri maailmaa Vesipoikana. Myös Orinin isä velho nimeltä Atlan opetti Vesipoikaa käyttämään perinnöllisiä mystisiä kykyjä, jonka myötä aikuistunut Vesipoika otti uudeksi nimekseen Tempest.
Garth muissa medioissa > Televisio > The Superman/Aquaman Hour of Adventure

Garth Vesipoikana teki ensiesiintymisensä Vesimiehen kanssa The Superman/Aquaman Hour of Adventure -animaatiossa vuonna 1967, jonka jaksot esitettiin myöhemmin myös Vesimiehen omassa animaatiossa vuosina 1968–1970. Häntä ääninäytteli Jerry Dexter.
Garth muissa medioissa > Televisio > Teen Titans

Vesipoika esiintyi toisen kerran vuonna 2003 Teen Titans -animaatiossa, jossa häntä ääninäytteli Wil Wheaton ja hänen ensiesiintymisensä oli sarjan 8. jaksossa, jossa hän ajoi takaa Atlantisin pahinta rikollista Tridentiä. Myöhemmin hän perusti Bumblebeen, Speedyn ja Más y Menos veljesten kanssa Teinititaanien sisarryhmän Teen Titans East.
Garth muissa medioissa > Televisio > Batman – pelottomat

Garth esiintyi Vesipoikana Batman – pelottomat -sarjan jaksossa ”Sidekicks Assemble!”, jossa hahmon äänenä toimii Zack Shada. Jaksossa Garth taisteli Robinin ja Speedyn kanssa Ra's al Ghulia vastaan.
Garth muissa medioissa > Televisio > Young Justice

Garth esiintyy Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttelee Yuri Lowenthal. Sarjan kolmannella kaudella hänestä tuli YK:n Atlantiksen suurlähettiläs.
Garth muissa medioissa > Televisio > Titans

Garth esiintyi Vesipoikana Titans televisiosarjassa, jossa häntä esitti Drew Van Acker.
Garth muissa medioissa > Televisio > DC Super Hero Girls

Garth esiintyy Vesipoikana vuoden 2019 DC Super Hero Girls animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttelee Jessica McKenna. Sarjassa Garth on Metropolisin lukion oppilas ja "Invincibros" ryhmän jäsen. Sarjassa Garthin sukunimen on kerrottu olevan "Bernstein".
Garth muissa medioissa > Elokuvat

Garthin Flashpoint-versio nähtiin osana Vesimiehen armeijaa animaatioelokuvassa Justice League: The Flashpoint Paradox.
Garth nähtiin cameo-roolissa animaatioelokuvissa Teen Titans: Trouble in Tokyo ja Teen Titans Go! To the Movies.
Garth esiintyi animaatioelokuvassa Teen Titans Go! & DC Super Hero Girls: Mayhem in the Multiverse, jossa häntä ääninäytteli Jessica McKenna.
Garth muissa medioissa > Videopelit

Garth esiintyy Tempestinä lukittuna hahmona Aquaman: Battle for Atlantisissa.
Young Justicen versio Garthista esiintyy pelattavana hahmona Young Justice: Legacy -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Yuri Lowenthal.
Garth esiintyy ladattavana bonushahmona DC Legends -pelissä.
Garthia näytelleitä

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967–1970 | Jerry Dexter | The Superman/Aquaman Hour of Adventure Aquaman |  |  |
| 2003–2005 | Wil Wheaton | Teen Titans |  |  |
| 2010 | Zack Shada | Batman – pelottomat |  |  |
| 2019 | Drew Van Acker | Titans |  |  |
Ille

| Ille |
| --- | --- |
 Ille-suvun vaakuna
Alkuperä:  Tenhola, Suomi
Polveutuminen:  Sune Sunessonin suku
keskiaikainen rälssisuku
Aateloitu:  7. joulukuuta 1407 (rälssikirje)
Kantaisä:  Sune Sunesson
Kartano:  Prästkulla, Tenhola
 Ruotsin ritarihuone
Introdusoitu:  1625
Arvo:  Aatelissuku
Numero:  60
† Sammunut Ruotsissa
Sammunut:  1697
Viimeinen mies:  Gustaf Ille, kuollut 1670
Viimeinen nainen:  Sofia Giös, kuollut 1697
Ille on keskiaikainen Suomessa vaikuttanut rälssisuku, joka introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1625 järjestysnumerolla 60.
Alkuperä

Ruotsin ritarihuoneelle introdusoitu Ille-suku polveutuu keskiaikaisesta Sune Sunessonin suvusta. Sune Sunesson toimi vuonna 1402 kihlakunnantuomarina Taivassalossa. Hänet aateloitiin 7. joulukuuta 1407, jolloin hän sai Ruotsin kuninkaalta Eerik Pommerilaiselta rälssikirjeen. Sune Sunesson sai isältään Sune Torgilssonilta vuonna 1419 perintönä Tenholan pitäjässä Uudellamaalla sijainneen Henelaxin (Prästkulla) kartanon. Hän toimi vuonna 1435 ruotsin valtaneuvoston jäsenenä ja osallistui 11. elokuuta 1435 neuvotteluihin Långholmenissa, Tukholman lähistöllä. Keskiaikaisissa lähteissä hänen mainitaan olleen valtaneuvoston jäsenen vielä vuonna 1439.
Kun Suomen laamannikunta jaettiin kahtia 1435, Sune Sunessonista tuli sen eteläosan laamanni. Hänet mainitaan viimeistä kertaa elävänä 5. helmikuuta 1448. Sune Sunessonin vaimon nimeä ei tunneta, mutta hänen vaimonsa saattoi olla Kort Bitzerin (Bidz) tytär. Heidän lapsensa nimet olivat Jeppe, Valborg ja Anders. Valborgista tuli Jeppe Perssonin Ille-suvun kantaäiti.
Sukunimi Ille ei esiinny Sune Sunessonin elinaikaina laadituissa dokumenteissa. Sune Sunessin suvun vaakunassa on taivutettu käsivarsi.
Jeppe Perssonin Ille-suku

Toinen keskiaikainen suku, joka käytti samaa vaakunaa kuin Ruotsin ritarihuoneelle introdusoitu Ille-suku, oli Jeppe Perssonin Ille-suku. Jeppe Perssonin äiti Valborg oli Sune Sunessonin tytär, ja hän oli luultavasti naimisissa Peder Olssonin kanssa. Jeppe Persson toimi vuosina 1472–1485 laamannina Suomen (Varsinais-Suomen) eteläosan laamannikunnassa.
Jeppe Personilla mainitaan olleen poika Sten Jopsson. Hänen säteritilansa oli Lammin pitäjässä Hämeessä sijaitseva Porkkalan kartano. Sten meni naimisiin 10. marraskuuta 1509 Anna Knutsdotterin kanssa, jonka vanhemmat olivat Knut Eriksson (Kurck) ja Elin Klasdotter (Kurck, vanhempi suku). Suku vaikutti sittemmin Länsi-Suomessa 1560-luvulla.
Hugo Münsterberg

Hugo Münsterberg
Hugo Münsterberg (1. kesäkuuta 1863 Danzig – 16. joulukuuta 1916) oli saksalais-amerikkalainen filosofi. Hän oli Badenin Freiburgissa dosentti ja ylimääräinen professori. Hän siirtyi 1892 Yhdysvaltoihin Harvardin yliopiston psykologian professoriksi. Münsterberg herätti ensiksi huomiota kokeellisen psykologian tutkijana. Tällä tutkimusalalla hän kannatti jyrkästi mekaanista katsantotapaa, joka tuntui lähenevän materialismia. Kaikki psyykkiset ilmiöt ovat sen mukaan selitettävissä mekaanisista assosiaatioista, "psykofyysisen materialismin" pohjalla. Mitään erityistä psyykkistä syyvaikutusta ei ole olemassa. Sittemmin Münsterberg kuitenkin esitti yleisen filosofisen maailmankatsomuksen, joka on jyrkästi idealistinen, "voluntaristista idealismia", ja tavallaan liittyy J. G. Fichten filosofiaan. Henkinen elämä elävässä todellisuudessaan onkin hänen mukaansa itsenäistä, vapaata, arvioivaa tahtomista: psyyken käsittely mekaanisesti selittävän psykologian kannalta on vain abstraktista käsitteenmuodostusta, kuten on luonnontieteidenkin rakentama kuva todellisuudesta.
Münsterbergin filosofinen aatteenmuodostus on henkevä ja lennokas, mutta osaksi mielivaltainen ja vaikeatajuinen; pohjimmiltaan se lienee sisäisesti ristiriitainen.
Julkaisut (valikoima)

Die Willenshandlung (1888)
Der Ursprung der Sittlichkeit (1889)
Beiträge zur experimentellen Psychologie (1889–1892)
Grundzüge der Psychologie I: die Prinzipien der Psychologie (1900)
Die Amerikaner (1904)
Philosophie der Werte (1908)
Science and idealism (1906)
PsychoIogy and crime (1909)
Psychotherapy (1909)
The eternal values (1909)
Grundzüge der Psychotechnik (1914).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugo Münsterberg Wikimedia Commonsissa