stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Effoa
Effoan aluksia

S/S Aallotar (1937–1945), sotakorvausalus
S/S Aallotar (1952–1971), myytiin Borelle, jatkoi liikenteessä S/S Bore II -nimisenä.
M/S Aallotar (1972–1978), Helsinki–Tukholma ympäri vuoden
S/S Arcturus (1899–1956)
S/S Atares, sotakorvausalus
S/S Ariadne (1914–1969)
S/S Astrea (1890–1930)
S/S Finland (1893–1898)
S/S Capella, sotakorvausalus
S/S Dione, sotakorvausalus
S/S Finlandia, sotakorvausalus
M/S Finlandia (1967–1976), ensimmäinen autolautta
M/S Finlandia (1981–1990), aikansa suurin risteilylautta
GTS Finnjet (1986–1990), aikansa nopein
S/S Hebe (1919–1926)
S/S Hesporus, sotakorvausalus
S/S Ilmatar (1929–1945), sotakorvausalus
M/S Ilmatar (1964–1980)
S/S Jakobstad
S/S Norra Finland (1892–1909)
S/S Oberon (1925–1930), aikansa suurin, upposi törmättyään Arcturukseen.
S/S Oihonna (1898–1960)
S/S Orion, sotakorvausalus
S/S Ostrobotnia, sotakorvausalus
S/S Pallas, sotakorvausalus
S/S Patria, sotakorvausalus
S/S Pohjanmaa, sotakorvausalus
S/S Polaris (1899–1915)
S/S Polaris (1933–1944), sotakorvausalus
S/S Regulus, sotakorvausalus
S/S Rhea, sotakorvausalus
S/S Salla, sotakorvausalus
S/S Silja (1957–1967)
S/S Silja II (1965–1967)
S/S Sirius (1884–?), sotakorvausalus
S/S Suomi (1937–1940), Tallinna kesäisin
S/S Suomen  Poika (1921–1949), sotakorvausalus
S/S Taurus, sotakorvausalus
S/S Titania (1908–1918), aikansa suurin, upposi
S/S Torneå (1876–1929), romutettiin
S/S Uleåborg (1892–1914)
S/S Urania (1890–1913), upposi
S/S Urania (1913–1915)
S/S Vega (1906–1955)
M/S Viking Sally, myöhemmältä nimeltään Estonia
S/S Viola (1920–1940)
S/S Von Döbeln (1876–1954), romutettiin
S/S Wasa (1892–1899)
S/S Wellamo (1898–1916)
S/S Wellamo (1927–1967),  Helsingistä Tukholmaan ja Tallinnaan
M/S Wellamo (1975–1981)
M/S Wellamo (1986–1990)
S/S Åbo (1893–1897)
Hangossa Effoan laivoja on muistettu antamalla Gunnarsinrannan kaduille nimet Astreantie, Uraniantie, Polariksentie ja Arcturuksentie.
Aiheesta muualla

Simplon Postcards – Kuvia aluksista (englanniksi)
Maritine timetable images – Vanhoja aikatauluja (englanniksi)
Skid Row

Skid row on englanninkielinen termi, joka tarkoittaa slummimaista kaupunginosaa.
Skid Row, alue Los Angelesissa Yhdysvalloissa
Musiikissa:
Skid Row, irlantilainen rockyhtye, joka toimi vuosina 1967–1972.
Skid Row, amerikkalainen hard rock -yhtye, joka aloitti toimintansa 1986.
Skid Row, edellä mainitun yhtyeen albumi vuodelta 1989.
Grungeyhtye Nirvana toimi myös varhaisina vuosinaan nimellä Skid Row.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Skid Row”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lenin-museo

| Lenin-museo |
| --- | --- |
 Museon sisäänkäynti
Tyyppi:  erikoismuseo
Perustettu:  1946
Lakkautettu:  3. marraskuuta 2024
Sijainti:  Hämeenpuisto 28, Tampere
Koordinaatit:  
Vierailijoita vuodessa:  10 555 (2022)
Ylläpitäjä:  Suomi–Neuvostoliitto-Seura/Suomi–Venäjä-Seura (1946–2013)   Työväenmuseo Werstas (2013–2024)
Johtaja:  Aimo Minkkinen (1982–2013) Kalle Kallio (2013–2024)
Kotisivut:  https://www.lenin.fi/
Lenin-museo oli Suomi-Neuvostoliitto-Seuran vuonna 1946 Tampereelle perustama museo. Kylmän sodan aikana museo oli osa Suomen suhteita Neuvostoliittoon ja maan johtajat vierailivat museossa käydessään Suomessa. Museo kertoi esitteli uusimmassa näyttelyssään Suomen ja Neuvostoliiton yhteistä historiaa. Se oli aikanaan ensimmäinen Neuvostoliiton ulkopuolelle perustettu Vladimir Lenin -museo.
Museo sijaitsi Kaakinmaan kaupunginosassa Tampereen työväentalon vanhimmassa rakennusosassa, jossa Lenin ja Josif Stalin vuonna 1905 ensimmäistä kertaa tapasivat toisensa. Museon omisti vuoteen 2013 Suomi–Venäjä-Seura. Lenin-aiheisen perusnäyttelyn lisäksi museossa oli myös vaihtuvia Neuvostoliittoon ja Venäjään liittyviä näyttelyitä. Museon näyttely uusittiin, kun se siirtyi vuonna 2014 Työväenmuseo Werstaan alaisuuteen.
Museo päätettiin sulkea vuonna 2024, ja se oli viimeistä päivää avoinna 3. marraskuuta. Sen tilalle perustetaan helmikuussa 2025 uusi Nootti-museo, joka tulee käsittelemään Suomen idänsuhteita. Museon sulkemista on yleisön taholta vaadittu jo 1940-luvulta lähtien.
Historia > Museon avaaminen

Tampereen Lenin-museo avattiin 20. tammikuuta 1946, päivää ennen V. I. Leninin kuoleman 22. muistopäivää, jolloin Suomessa elettiin vaaran vuosia ja maassa oli Neuvostoliiton johtama Liittoutuneiden valvontakomissio. Muodollisesti museon perusti Suomi-Neuvostoliitto-Seuran Tampereen alaosasto. Todelliset aktiivit seuran takana olivat suomalaiset kommunistit Ville Pessi, Hertta Kuusinen ja Yrjö Leino yhdessä Neuvostoliiton poliittisen johdon kanssa.
Museo sijaitsee Tampereen työväentalossa samassa salissa, jossa vuosina 1905 ja 1906 pidettiin Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen salaiset kokoukset. Ensimmäisessä näistä kokouksista Lenin tapasi ensimmäisen kerran Josif Stalinin, ja toisessa hän lupasi tamperelaisille isännilleen tukevansa Suomen itsenäistymishankkeita.
Salin ottamista museokäyttöön oli ehdotettu jo 1920-luvulla, mutta vasta toisen maailmansodan jälkeen poliittinen ilmapiiri oli hankkeelle suotuisa. Vuonna 1965 museon ulkoseinässä paljastettiin Tapio Tapiovaaran veistämä Leninin reliefi ja muistolaatta, jonka teksti kuului: V.I. Lenin on ilmaissut tässä talossa v. 1905 ja 1906 pidetyissä historiallisissa kokouksissa myötämielisyytensä kansamme itsenäisyystahtoa kohtaan.
Historia > Suhteet Neuvostoliittoon

Useimmista Lenin-museoista poiketen Tampereen museo ei ollut kommunistisen puolueen ylläpitämä, vaan sen omisti Suomi-Neuvostoliitto-Seura. Sen pitkäaikainen tukija oli Moskovan Lenin-keskusmuseo, jolta se sai sekä taloudellista apua että esineistöä. Ensimmäiset neuvostoturistit vierailivat museossa 1955, ja se kuului vuosikymmenten ajan Suomessa vierailleiden neuvostoliittolaisten pakolliseen ohjelmistoon. Vuonna 1986 museo teki kävijäennätyksensä: yli 27 000 vierasta, joista noin 20 000 neuvostoliittolaisia. Vuodesta 1976 museo ylläpiti myös Lenin-muistohuonetta Helsingin Hakaniemessä. Muistohuone sijaitsi miliisipäällikkö Kustaa Rovion entisessä asunnossa, jossa Lenin piileskeli kesällä 1917 matkalla Pietariin.
Leninin seuraajista Tampereen Lenin-museossa vierailivat Nikita Hruštšov vuonna 1957 ja Leonid Brežnev vuonna 1960. Vuonna 1989 Suomessa vieraillut uudistusmielinen Mihail Gorbatšov ei ollut kiinnostunut Lenin-museosta, vaikka suomalaiset isännät olivat alun perin sisällyttäneet sen vierailun ohjelmaan. Sen sijaan hän halusi mieluummin tutustua Oulun teknologiakylään.
Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistö myönsi Lenin-museolle Kansojen ystävyyden kunniamerkin työstä, jota Lenin-museo oli tehnyt tutustuttaakseen suomalaisia kansalaispiirejä V. I. Leninin elämään ja työhön. Lenin-museo täytti tuolloin 40 vuotta. Kunniakirjan ensimmäinen allekirjoittaja oli puhemiehistön puheenjohtaja Andrei Gromyko.
Historia > Jatkuvuus Neuvostoliiton hajottua

Neuvostoliiton hajottua joulukuussa 1991 Leninin patsaita kaadettiin ja Lenin-museoita lakkautettiin ympäri Eurooppaa. Venäjällä alkoi kiistely siitä, pitäisikö Leninin palsamoitu ruumis haudata vai ei. Lenin-museon johtaja Aimo Minkkinen vitsaili 1993, että museo voisi ottaa Leninin ruumiin kokoelmiinsa. Vitsi levisi maailmalle uutistoimisto Reutersin kautta.
Moskovan Lenin-keskusmuseon suljettua ovensa 1993 Tampereen museo jäi maailman viimeiseksi säännöllisesti toimivaksi Lenin-museoksi. Myös Tampereen museon kävijämäärät romahtivat ja se joutui lakkautusuhan alle; Helsingin Lenin-muistohuone suljettiin 1995. Samalla Neuvostoliitosta johdetun Lenin-kultin romahtaminen myös vapautti museon toimintaa, ja se saattoi suhtautua näyttelyissään kriittisesti Leniniin ja Neuvostoliittoon. 1990-luvun lopulta lähtien museo jälleen kasvatti kävijämääriään ja saavutti kansainvälistä kuuluisuutta ”maailman ainoana Lenin-museona”. Museon omistaja oli Työväenmuseo Werstaaseen liittämiseen saakka Suomi-Neuvostoliitto-Seuran työn jatkaja Suomi–Venäjä-Seura. Museon johtaja oli vuoden 2013 loppuun asti filosofian tohtori Aimo Minkkinen.
Vuoden 2014 alusta Lenin-museo yhdistettiin Työväenmuseo Werstaaseen hallinnollisesti ja sen vastuulle. Lenin-museon vuodelta 1982 peräisin oleva näyttely uudistettiin täysin, sillä aiempi Moskovassa suunniteltu näyttely edusti Werstaan mukaan brežneviläistä historiantulkintaa. Yhdistäminen todennäköisesti pelasti rahavaikeuksissa olleen museon. Museo meni remonttiin vuoden 2015 lopussa, ja se avattiin jälleen 2016.
Uudistunut Lenin-museo oli mukana finalistina valtakunnallisessa Vuoden museo -kilpailussa keväällä 2017 ja eurooppalaisessa European Museum of the Year Award -kilpailussa vuonna 2018. Se ei kuitenkaan yltänyt palkintosijoille.
Vuonna 2019 museon käyttötarkoitus laajenee, kun sinne perustettiin sosialistinen lapsuus -näyttely, joka kuvastaa lapsuutta sosialistisissa maissa Neuvostoliiton aikana.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 museo tuomitsi Venäjän toimet lehdistötiedotteessaan. Se myös kielsi kaikki väitetyt yhteydet Venäjään. Museo lahjoitti hieman yli 11 500 euroa ukrainalaisten lasten ja perheiden auttamiseksi Unicefin kautta. Vuonna 2022 museon kävijämäärä oli 10 555 henkilöä, ja nousi noin kahdella tuhannella verrattuna viime vuoteen.
Museo suljettiin 3. marraskuuta 2024 ja näyttelyt puretaan. Syynä Lenin-museon lopettamiseen oli museon johdon mukaan poliittisen ympäristön muutos. Museon tilalle perustetaan helmikuussa 2025 uusi Nootti-museo joka tulee käsittelemään Suomen idänsuhteita Venäjän vallankumouksesta ja Suomen itsenäistymisestä aina Nato-jäsenyyteen asti.
Kritiikkiä ja ilkivaltaa

Museota on tituleerattu Suomen vihatuimmaksi museoksi.
Museon rakennuksen ulkoseinässä oleva Lenin-reliefi on joutunut pari kertaa vandalisoinnin kohteeksi. Vuonna 1977 kolme äärioikeistolaisen puolueen aktivistia töhri reliefin punaisella maalilla; myöhemmin miehet kertoivat suunnitelleensa alun perin koko museon räjäyttämistä. Museon 50-vuotisjuhlien alla 1996 reliefi varastettiin ja se löytyi puoli vuotta myöhemmin tärveltynä.
Karjalan palauttamista vaativa Pro Karelia ry halusi 2009 muuttaa museon nimen Totalitarismin uhrien museoksi, ja museon toimialaksi yhdistys halusi neuvostototalitarismin esittelyn.
Muita Lenin-museoita

Venäjällä Leninille omistettuja museoita toimii mm. Moskovassa, Samarassa ja Uljanovskissa. Latukan talo Viipurissa, nimetty uudelleen Lenin-museoksi 2000–10.
Johtajia

Lauri Suosalo 1946–1949
Hannes Juvonen 1950–1959
Arvi Laakso, 1963–1973
Paavo Jokela, 1974–1982
Aimo Minkkinen 1982–2013.
Kalle Kallio vuodesta 2013
Kuvia

Leninin reliefi ja muistolaatta
Neuvostoliittolainen postimerkki museon kunniaksi vuodelta 1985
Aiheesta muualla

Lenin-museo
VirtualTampere: Virtuaalivierailu vanhaan Lenin-museoon
Lenin-museon historiasta kertovia kuvia Arjenhistoria.fi-palvelussa
| n k Perustiedot Wikidatassa: Lenin-museo (Q7223852)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elämäkerrallinen museo, museo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Tampere
sijainti: Tampereen työväentalo
katuosoite: Hämeenpuisto 28, 33200 Tampere
koordinaatit: 61°30′N 23°48′E﻿ / ﻿61.5°N 23.8°E﻿ / 61.5; 23.8
Espírito Santo

| Espírito Santo Estado do Espírito Santo |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Osavaltion sijainti Brasiliassa
Valtio:  Brasilia
Perustettu:  1889
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vitória
Pinta-ala:  46 099 km²
Väkiluku (2016):  3 973 697
 – väestötiheys:  86,2 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  BR-ES
 
Osavaltion internetsivut
Espírito Santo on osavaltio Brasilian kaakkoisosassa. Sen pääkaupunki on saarella sijaitseva miljoonan asukkaan Vitória. Suomeksi Espírito Santo tarkoittaa Pyhää Henkeä.
Alue rajoittuu idässä Atlantin valtamereen, pohjoisessa Bahiaan, lännessä Minas Geraisiin ja etelässä Rio de Janeiroon. Osavaltiossa on arviolta 3 973 697 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 46 099 neliökilometriä.
Aluejako

Espírto Santo on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten neljään suuralueeseen: Keski-Espírito Santo, Pohjoisrannikko, Luoteis-Espírito Santo ja Etelä-Espírito Santo. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 13 ala-alueeseen, jotka on jaettu 78 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Afonso Claudio
Alegre
Barra de São Francisco
Cachoeiro de Itapemirim
Colatina
Guarapari
Itapemirim
Linhares
Montanha
Nova Venécia
Santa Teresa
São Mateus
Vitória
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Espírito Santo Wikimedia Commonsissa
Osavaltion internetsivut (portugaliksi)
| n k Brasilian osavaltiot |
| --- | --- | --- |
| Pohjoinen |  Acre  Amapá  Amazonas  Pará  Rondônia  Roraima  Tocantins  |  |
| Koillinen |  Alagoas  Bahia  Ceará  Maranhão  Paraíba  Pernambuco  Piauí  Rio Grande do Norte  Sergipe  |  |
| Keski-läntinen |  Distrito Federal  Goiás  Mato Grosso  Mato Grosso do Sul  |  |
| Kaakkoinen |  Espírito Santo  Minas Gerais  Rio de Janeiro  São Paulo  |  |
| Eteläinen |  Paraná  Rio Grande do Sul  Santa Catarina  |  |
Olavi Rajala (eversti)

Olavi Kullervo Rajala (s. 2. huhtikuuta 1950 Kankaanpää) on suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti.
Uransa aikana Rajala toimi muun muassa Tykistökoulun johtajana ja osaston johtajana Pääesikunnassa sekä viimeksi Tykistöprikaatin komentajana Niinisalossa.
Ura

Rajala suoritti varusmiespalveluksensa Satakunnan Tykistörykmentissä Niinisalossa. Tämän jälkeen hän opiskeli Kadettikoulussa kurssilla 58 vuosina 1971-1974. Kadettikoulun jälkeen hän toimi opetusupseerin virassa Satakunnan Tykistörykmentissä vuosina 1974-1978 ja Tykistökoulussa 1979-1980, 1983-1984 ja 1985-1987. Vuosina 1984-1985 hän toimi Tykistökoulussa kurssinjohtajan sijaisena. Tämän jälkeen hän siirtyi Pääesikuntaan osastoesiupseeriksi koulutusosastolle vuosiksi 1987-1992. Vuosina 1992-1994 hän toimi osaston johtajana josta siirtyi Tykistökoulun johtajaksi vuosiksi 1994-1996. Vuosina 1996-1998 Rajala toimi apulaisosatopäällikkönä Pääesikunnan maavoimaosastolla josta palasi jälleen Niinisaloon Tykistöprikaatin komentajaksi. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 2000.
Ylennykset

Luutnantti 1974
Yliluutnantti 1976
Kapteeni 1981
Majuri 1987
Everstiluutnantti 1992
Eversti 1997
Kunniamerkit

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1.luokan ritarimerkki
Suomen Leijonan ritarikunnan 1.luokan ritarimerkki
Sotilasansiomitali
Ceará

| Ceará Estado do Ceará |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Osavaltion sijainti Brasiliassa
Valtio:  Brasilia
Perustettu:  1891
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Fortaleza
Pinta-ala:  148 921 km²
Väkiluku (2016):  8 963 663
 – väestötiheys:  60,2 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  BR-CE
 
Osavaltion internetsivut
Ceará on osavaltio Brasiliassa. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla. Osavaltiossa on arviolta 8 963 663 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 148 921 neliökilometriä. Osavaltion pääkaupunki on Fortaleza.
Aluejako

Ceará on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten seitsemään suuralueeseen (port. mesorregião). Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 33 ala-alueeseen (port. microrregião), jotka on jaettu 184 kuntaan. Suuralueet ovat:
Centro Sul Cearense
Etelä-Ceará
Fortalezan metropolialue
Jaguaribe
Luoteis-Ceará
Pohjois-Ceará
Sertoes Cearenses
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ceará Wikimedia Commonsissa
Osavaltion internetsivut
| n k Brasilian osavaltiot |
| --- | --- | --- |
| Pohjoinen |  Acre  Amapá  Amazonas  Pará  Rondônia  Roraima  Tocantins  |  |
| Koillinen |  Alagoas  Bahia  Ceará  Maranhão  Paraíba  Pernambuco  Piauí  Rio Grande do Norte  Sergipe  |  |
| Keski-läntinen |  Distrito Federal  Goiás  Mato Grosso  Mato Grosso do Sul  |  |
| Kaakkoinen |  Espírito Santo  Minas Gerais  Rio de Janeiro  São Paulo  |  |
| Eteläinen |  Paraná  Rio Grande do Sul  Santa Catarina  |  |
Sähkörullalauta

Valikoima erilaisia sähkörullalautoja
Sähkörullalauta eli sähköskeittilauta on seisaaltaan ohjattava kevyt sähköajoneuvo. Nämä sähkömoottoriset kulkuneuvot kulkevat enintään 25 km/h ja ovat moottoriteholtaan enintään 1 000 wattia. Sähkörullalaudan käyttöön pätee samat liikennesäännöt kuin polkupyöräilijään. Näillä kulkuneuvoilla on yleensä langaton kaukosäädin jolla ohjataan itse laitetta.
Miesten Suomisarjan kausi 2023–2024

| Miesten Suomisarjan kausi 2023–2024 |
| --- | --- |

Laji:  salibandy
Järjestyksessä oleva kausi:  4.
Maa:   Suomi
Joukkueiden määrä:  34
Sarja alkoi:  13. syyskuuta 2023
Sarja päättyi:  5. huhtikuuta 2024
Runkosarjan voittaja:  Pirkat (Lohko A) Pelicans SB (Lohko B) SB Vantaa (Lohko C)
Nousseet joukkueet:  Santa’s United ToTe Sastamolo Josba Akatemia Top Team SB Naantali
Pudonneet joukkueet:  Blue Fox O2-Jyväskylä Akatemia GrIFK KrP Akatemia
Pistepörssin voittaja:   Veeti Koivisto (31+22=53) (Lohko A)  Toni Eriksson (33+21=54) (Lohko B)  Teemu Metsälä (52+13=65) (Lohko C)
Paras maalintekijä:   Veeti Koivisto (31) (Lohko A)  Juhon Hautala (38) (Lohko B)  Teemu Metsälä (52) (Lohko C)
Sivusto:  Suomisarja
Ylempi sarjataso:  Inssi-Divari
Alempi sarjataso:  2. divisioona
Miesten Suomisarjan kausi 2023–2024 oli järjestyksessään neljäs salibandyn Suomisarjan kausi. Se alkoi 13. syyskuuta 2023.
Uusia joukkueita sarjassa olivat Inssi-Divarista pudonnut Steelers ja Salibandyn 2. divisioonasta nousseet Santa’s United, ToTe, Sastamolo, Josba Akatemia, Top Team ja SB Naantali. Kauden päätteeksi 2. divisioonaan putosivat Blue Fox, O2-Jyväskylä Akatemia, GrIFK ja KrP Akatemia
Joukkueet 2023–2024

Lohko A
| Joukkue | Kunta | Kotihalli |
| --- | --- | --- |
| Blue Fox | Uusikaarlepyy | Tähtihalli |
| Dynamo | Oulu | Zemppi-areena |
| Ilves | Tampere | Spiral-Halli |
| Merikoski SBT | Oulu | Kastellin monitoimitalo |
| MLT | Seinäjoki | Seinäjoen urheilutalo |
| Nibacos | Kokkola | Kampushalli |
| Pirkat | Pirkkala | Pirkkalan vapaa-aikakeskus |
| PTU | Pori | Itätuuli Areena |
| Santa’s United | Rovaniemi | Ounasrinteen liikuntahalli |
| Sastamolo | Kemi | Putaanhalli |
| SB Vaasa | Vaasa | OP-Arena |
Lohko B
| Joukkue | Kunta | Kotihalli |
| --- | --- | --- |
| Classic United | Tampere | Spiral-Halli |
| FoSu | Forssa | Jokioisten Leipä-Areena |
| KrP Akatemia | Nokia | Raholan liikuntakeskus |
| Loviisan Tor | Loviisa | Loviisan liikuntahalli |
| O2-Jyväskylä Akatemia | Jyväskylä | Palokan koulukeskus |
| Pelicans SB | Lahti | Lahti Energia -areena |
| PSS |  Porvoo | Aurorahalli |
| SB Naantali |  Naantali | Leaf Areena |
| SBS Wirmo | Mynämäki | HaNi-Halli |
| SC Wolves | Parainen | PUNT Liikuntahalli |
| Steelers | Hämeenlinna | Loimua Areena |
Lohko C
| Joukkue | Kunta | Kotihalli |
| --- | --- | --- |
| Blackbirds | Kerava | Kurkelan koulu |
| GrIFK | Kauniainen | Kauniaisten palloiluhalli |
| Josba Akatemia | Joensuu | Joensuu Areena |
| Oilers Akatemia | Espoo | Esport Areena |
| SCH | Hyvinkää | Martinhalli |
| S.S. Storm | Siuntio | Fennia Arena |
| SB Vantaa | Vantaa | Myyrmäen urheilutalo |
| Sudet SB | Kouvola | Kuusankosken urheilutalo |
| Top Team | Savonlinna | Savonlinnan liikuntahalli |
| ToTe | Helsinki |  |
| Voima | Imatra | Imatran urheilutalo |
| Welhot | Kuopio | Lippumäen liikuntahalli |
Lohkojen sarjataulukot > Lohko A

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Pirkat  | 20 |  16  |  1  |  0  |  3  | 146 | 88  | +58 | 50 |
| 2 |  Nibacos  | 20 |  14  |  2  |  0  |  4  | 160 | 105 | +55 | 46 |
| 3 |  Sastamolo                                                       | 20 |  11  |  2  |  2  |  5  | 124 | 118 | +6 | 39 |
| 4 |  Ilves  | 20 |  11  |  1  |  2  |  6  | 145 | 114 | +31 | 37 |
| 5 |  Merikoski SBT  | 20 |  10  |  2  |  1  |  7  | 114 | 113 | +1 | 35 |
| 6 |  PTU  | 20 |  10  |  1  |  0  |  9  |  95 | 97  | -2 | 32 |
| 7 |  SB Vaasa  | 20 |  9   |  2  |  1  |  8  | 139 | 113 | +26 | 32 |
| 8 |  Dynamo                                                          | 20 |  5   |  1  |  4  |  10 | 123 | 141 | -18 | 21 |
| 9 |  Santa’s United  | 20 |  6   |  0  |  2  |  12 | 106 | 125 | -19 | 20 |
| 10 |  MLT                                                             | 20 |  3   |  3  |  2  |  12 | 103 | 157 | -54 | 17 |
| 11 |  Blue Fox  | 20 |  0   |  0  |  1  |  19 |  60 | 144 | -84 | 1 |
Lohkojen sarjataulukot > Lohko B

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Pelicans SB  | 20 |  18  |  0  |  0  |  2  |  214 |  93 | +121 | 54 |
| 2 |  PSS  | 20 |  15  |  2  |  1  |  2  |  154 | 102 | +52 | 50 |
| 3 |  SBS Wirmo  | 20 |  15  |  1  |  0  |  4  |  169 |  83 | +86 | 47 |
| 4 |  Classic United  | 20 |  13  |  0  |  0  |  7  |  161 | 116 | +45 | 39 |
| 5 |  SC Wolves                                    | 20 |  10  |  0  |  3  |  7  |  134 | 114 | +20 | 33 |
| 6 |  Loviisan Tor  | 20 |  10  |  0  |  2  |  8  |  136 |  92 | +44 | 32 |
| 7 |  Steelers  | 20 |   6  |  1  |  1  |  12 |  114 | 159 | -45 | 21 |
| 8 |  FoSu  | 20 |   6  |  1  |  0  |  13 |  114 | 177 | -63 | 20 |
| 9 |  SB Naantali  | 20 |   5  |  2  |  0  |  13 |  125 | 162 | -37 | 19 |
| 10 |  KrP Akatemia  | 20 |   5  |  0  |  0  |  15 |  107 | 167 | -60 | 15 |
| 11 |  O2-Jyväskylä Akatemia  | 20 |   0  |  0  |  0  |  20 |   78 | 241 | -163 | 0 |
Lohkojen sarjataulukot > Lohko C

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  SB Vantaa  | 22 |  18  |  1  |  1  |  2  |  199  |  111  | +88 | 57 |
| 2 |  Welhot  | 22 |  15  |  2  |  1  |  4  |  188  |  132  | +56 | 50 |
| 3 |  Blackbirds  | 22 |  12  |  0  |  3  |  7  |  163  |  140  | +23 | 39 |
| 4 |  Voima  | 22 |  10  |  3  |  2  |  7  |  131  |  116  | +15 | 38 |
| 5 |  Top Team  | 22 |  9   |  3  |  1  |  9  |  157  |  169  | -12 | 34 |
| 6 |  ToTe  | 22 |  10  |  1  |  1  |  10 |  129  |  128  | +1 | 33 |
| 7 |  Oilers Akatemia  | 22 |  10  |  1  |  1  |  10 |  141  |  158  | -17 | 33 |
| 8 |  SCH                                               | 22 |  9   |  1  |  0  |  12 |  152  |  158  | -6 | 29 |
| 9 |  Sudet SB  | 22 |  9   |  0  |  2  |  11 |  148  |  166  | -18 | 29 |
| 10 |  S.S. Storm                                        | 22 |   8  |  1  |  3  |  10 |  124  |  134  | -10 | 29 |
| 11 |  Josba Akatemia  | 22 |   4  |  0  |  1  |  17 |  110  |  177  | -67 | 13 |
| 12 |  GrIFK  | 22 |   2  |  3  |  0  |  17 |  96   |  149  | -53 | 12 |
Inssi-Divari Karsinta

Inssi-Divarissa 12.-13. sijoittuneet joukkueet eli Karhut ja ÅIF ja Suomisarjan pudotuspelien voittajajoukkueet otetaan Divarikarsintaan mukaan. Joukkueet pelaavat kolmivaiheiset pudotuspelit paras kolmesta -systeemillä. Toisen ja kolmannen vaiheen voittajat (kolme joukkuetta) pelaavat InssiDivarissa kaudella 2024-25.