stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Böömi
Maantiede

Böömi sijaitsee vuoristojen reunustamassa altaassa, jonka halki virtaa Elbejoki sivujokineen. Alue on hedelmällistä, ja vuoristot ovat historian aikana suojanneet sitä ulkoisilta hyökkäyksiltä. Lounaassa Böömi rajautuu Böhmerwaldiin ja pohjoisessa Riesengebirgen, jotka ovat osa Sudeetteja. Idässä Böömi rajautuu toiseen historialliseen alueeseen, Määriin. Böömin ja Määrin välisellä alueella sijaitsevat Böömin-Määrin ylängöt
Böömi kattaa noin kaksi kolmasosaa Tšekistä eli sen länsi- ja keskiosat, 52 750 km², sekä noin 6,25 miljoonaa Tšekin 10,3 miljoonasta asukkaasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Böömi Wikimedia Commonsissa
Böömin kuningaskunnan vaakuna.
Hervan tauti

Hervan tauti eli synnynnäinen niveljäykistymäoireyhtymä (LCCS, Lethal Congenital Contracture Syndrome) on  peittyvästi periytyvä oireyhtymä, jossa sikiöllä on nivelissä virheasennot. Kyynärnivelet jäykistyvät useimmiten koukkuun ja polvet ojennukseen. Sikiö menehtyy ennen syntymäänsä 32. raskausviikkoon mennessä, eikä elävänä syntyneitä ole todettu . Taudille on tyypillistä, että varhaisraskaudessa sikiöt liikkuvat niukasti tai eivät ollenkaan ja tämä havaitaan heti ensimmäisessä 11–13 raskausviikon ultraäänitutkimuksessa. Taudille ovat ominaisia myös turvotus ja sikiön raajojen vaikeat virheasennot.
Nivelten virheasennot ovat seurausta sikiön liikkumattomuudesta. Liikkumattomuus taas johtuu selkäytimen etusarven motoristen neuronien lähes täydellisestä puuttumisesta. Syytä siihen, miksi kyseiset selkäytimen etusarven liikehermosolut tuhoutuvat, ei tiedetä.
Hervan taudin aiheuttaa geenivirhe, joka sijaitsee 9. kromosomissa GLE1-geenissä. Geenivirhe löydettiin vuonna 2007. Geeni koodittaa proteiinia, jota tarvitaan lähetti-RNA:n kuljetuksessa tumasta sytoplasmaan. Kaikilta toistaiseksi tutkituilta perheiltä on löytynyt suomalainen valtamutaatio ainakin toisesta alleelista, ja 98 % on valtamutaation suhteen  homotsygootteja. DNA-tutkimuksella voidaan selvittää sikiödiagnoosi sekä mahdollinen kantajuus.
Suomesta on diagnosoitu 70 tapausta. Taudin ilmaantuvuus eli insidenssi on noin 1 : 25 000. Tautimutaation kantajia on erityisesti Kainuussa ja Koillismaalla, ja Koillis-Suomessa kantajia on kaksi prosenttia väestöstä, kun muualla Suomessa yksi prosentti. Tapauksia, joissa taudin aiheuttava mutaatio on varmistettu, ei ole tavattu muualta kuin Suomesta.
Hervan tauti kuuluu suomalaiseen tautiperintöön. Sen hiukan lievemmästä muodosta käytetään nimitystä Vuopalan tauti.
Hermi

Luultavasti Hermestä esittävä hermi Kreikan arkaaiselta ajalta
Hermi (m.kreik. ἕρμα, herma) oli alun perin antiikin Kreikasta kotoisin oleva veistos, jonka nelikulmainen ja tavallisesti tasapintainen pilari päättyy Hermeen päähän. Pilariin oli veistetty fallos luonnolliselle korkeudelle. Hermit asetettiin rajapyykeiksi katujen varsiin ja teiden risteyksiin, mutta niitä käytettiin myös kulttiesineinä.
Myöhemmällä ajalla hermeihin saatettiin liittää muiden jumalien mutta myös julkisuuden henkilöiden päitä.
Ateenan hermien turmeleminen

Vuonna 415 eaa. Alkibiadesta syytettiin osallisuudesta Ateenan hermien häpäisemiseen ja turmelemiseen juuri ennen Sisilian sotaretken alkua. Laivaston lähtöä edeltävänä yönä kaupungin kaikki hermit oli joko kaadettu tai silvottu. Tämän koettiin uhkaavan koko retken onnistumista, ja matkan jo aloittanut Alkibiades kutsuttiin takaisin. Hän kielsi osallistuutensa, mutta siirtyi kuitenkin spartalaisten puolelle, jonka jälkeen hänet tuomittiin Ateenassa poissaolevana kuolemaan. Tapauksen todelliset syylliset ja motiivit ovat säilyneet arvoituksena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hermi Wikimedia Commonsissa
Bule (Ateena)

Arkontit
Arkontti
Basileus
Polemarkki
Thesmothetai
Muut virkamiehet
Prytani
Strategos
Nomothetai
Muita virkamiehiä...
Toimielimet
Ekklesia eli kansankokous
Bule eli neuvosto
Areiopagi
Heliaia
Muuta
Ostrakismos
Bule  (m.kreik. βουλή, būlē tai boulē) eli ”viidensadan neuvosto” (ἡ βουλή οἱ πεντακόσιοι, hē būlē hoi pentakosioi) oli antiikin Ateenan bule eli neuvosto, joka oli valmisteleva elin ekklesian eli kansankokouksen kokoontumisia varten sekä päätöksiä toimeenpaneva elin. Se on parhaiten tunnettu esimerkki kreikkalaisten polisten eli kaupunkivaltioiden neuvostoista.
Ateenan neuvosto tunnettiin ”viidensadan neuvostona” erotuksena kaupungin toisesta bule-nimellä tunnetusta neuvostosta eli areiopagin neuvostosta. Ellei erikseen mainita, nimitys bule viittaa Ateenassa aina ensin mainittuun neuvostoon. Neuvostoon kuului sen nimen mukaisesti 500 miestä, 50 jokaisesta kymmenestä fylestä eli ”heimosta” tai oikeammin eräänlaisesta äänestyspiiristä.
Bule kokoontui joka päivä juhlapäiviä lukuun ottamatta. Näin vuodessa oli noin 275 istuntopäivää. Bulen tehtäviä olivat esitysten tekeminen ekklesian kokouksiin sekä ekklesian päätösten toimeenpano. Bulella oli myös jonkin verran itsenäistä päätöksentekovaltaa, mutta sitä vähennettiin ajan kuluessa. Bule kokoontui 460-luvulta eaa. lähtien yleensä Ateenan Agoralla sijainneessa Buleuterionissa. Joissakin tapauksissa kokoontuminen saattoi kuitenkin olla esimerkiksi Akropoliilla, Eleusiin mysteerien jälkeen Eleusinionissa ja laivastoasioissa Pireuksessa. 300-luvulla eaa. kokoontumisesta maksettiin palkkaa viisi obolia päivässä.
Historia

Ateenan bule esitetään perustetuksi Solonin aikana arkaaisella kaudella vuonna 594 eaa. Tuolloin neuvoston koko oli 400 miestä, 100 jokaisesta neljästä vanhasta fylestä. Vanhempi areiopagin neuvosto, jonka oletetaan periytyneen Ateenan kuninkaiden neuvostosta, säilyi olemassa bulen rinnalla.
Bule laajennettiin 500-miehiseksi Kleistheneen uudistusten myötä vuonna 508/507 eaa., kun fylejen määrä nousi kymmeneen. Tällaisena se toimi koko klassisen kauden, joka oli Ateenan suurinta kukoistuskautta. Kun fylejen määrä nousi kahteentoista hellenistisen kauden alussa vuonna 306 eaa., bulen kooksi tuli 600 miestä, mutta se palautettiin 500-miehiseksi roomalaisella kaudella keisari Hadrianuksen aikana 100-luvulla jaa.
Kreikan parlamentti tunnetaan nykyisin kreikaksi nimellä Voulí (kreik. Βουλή) antiikin aikaisen instituution mukaan.
Jäsenten valinta

Bulen jäsenten (βουλευταί, būleutai, yksikössä βουλευτής, būleutēs), tuli olla vähintään 30-vuotiaita. Toimikausi kesti yhden vuoden attikalaisen vuoden alusta loppuun eli keskikesästä seuraavaan. Bulen jäsenet valittiin arpomalla. Arpomista ei kuitenkaan suoritettu suoraan koko fylen miehistä, vaan niin, että fylen kullakin demoksella (esim. Ateenan kaupunginosa tai Attikan maaseudun kylä tai kyläkunta) oli määrätty määrä paikkoja. Demosten paikkamäärä vaihteli 1–12 välillä riippuen niiden väkiluvusta. Jokainen demos valitsi ensin omat ehdokkaansa demoksen omassa kokouksessa, sekä kullekin ehdokkaalle varamiehen. Tämän jälkeen näiden ehdokkaiden joukosta arvottiin fylejen yhteisessä kokouksessa kullekin demokselle ja samalla kullekin fylelle oikea määrä edustajia. Lain mukaan neuvosmiehenä saattoi olla elämänsä aikana vain kaksi kautta.
Valinnan jälkeen jokainen bulen jäsen kävi läpi tarkastuksen (δοκιμασία, dokimasia), jonka vanha bule suoritti. Mikäli ehdokas ei läpäissyt tarkastusta, tilalle tarjottiin varamiestä. Varamies korvasi bulen jäsenen myös, jos tämä kuoli kautensa aikana. Bulen jäsenten toimikauden päättyessä näiden tuli esittää selonteko (εὔθυνα, euthyna) toimistaan bulen jäsenenä, ja toimet tarkastettiin.
Virkamiehet

Käytännön työn järjestämiseksi ja ylimmän vallan kierrättämiseksi bulen jäsenten joukosta toimi aina kerrallaan viisikymmentä miestä prytaneina. Näiden tehtävänä oli päivystäminen, juoksevien asioiden hoitaminen sekä bulen ja ekklesian koollekutsuminen tarvittaessa. Prytanivuoroja varten vuosi oli jaettu kymmeneen tavallisesti 35 tai 36 päivän pituiseen jaksoon eli prytaneiaan (πρυτανεία, prytaneia, monikossa πρυτανεῖαι, prytaneiai). Kunkin prytaneian hoitivat yhden fylen 50 bule-edustajaa, jonka jälkeen vuoro siirtyi seuraavalle fylelle.
Prytanit kokoontuivat Prytaneionissa sekä Buleuterionin lähellä sijainneessa Tholoksessa eli Prytanikonissa, joka toimi erityisesti päivystys- ja ruokailupaikkana. Prytanien esimies eli epistates (ἐπιστάτης τῶν πρυτανέων, epistatēs tōn prytaneōn) valittiin joka päivä arvalla prytanien joukosta. Kukin epistates oli yhden päivän periaatteessa valtion ylin johtaja ja hänen hallussaan olivat valtion sinetti sekä valtionrahastoina toimineiden temppelien avaimet.
Epistetes toimi ainakin 400-luvulla eaa. myös bulen puheenjohtajana, ja myös ekklesian puheenjohtajana, mikäli se kokoontui kyseisenä päivänä. Noin vuodesta 378/377 eaa. lähtien puheenjohtaja valittiin monimutkaisemmalla menettelyllä. Siinä epistetes valitsi arpomalla yhdeksän proedrosta (πρόεδρος, monikossa πρόεδροι, proedroi), yhden kustakin fylestä joka ei ollut sillä hetkellä prytanivuorossa. Näistä yhdeksästä valittiin puolestaan yksi, joka toimi toisena episteteena (ἐπιστάτης τῶν προέδρων, epistatēs tōn proedrōn) ja bulen puheenjohtajana. Sama henkilö saattoi toimia epistateena vain yhden päivän vuoden aikana.
Bulella oli myös sihteeri (γραμματεύς, grammateus), joka piti huolta bulen ja ekklesian arkistoista.
Kokoonpano

Bulen kokoonpano fyleittäin, trittyksittäin ja demoksittain oli (alun perin Kleistheneen uudistusten myötä vuonna 508/507 eaa.):
| Fyle | Bule- paikkoja | Trittykset ja niiden demokset arvioituine bule-paikkoineen> asty | Trittykset ja niiden demokset arvioituine bule-paikkoineen> paralia | Trittykset ja niiden demokset arvioituine bule-paikkoineen> mesogeios |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| (I) Erekhtheis | 50 | Alempi Agryle (2?) · Ylempi Agryle (2?) · Euonymon (10) · Themakos (1) | Anagyrus (6) · Kedoi (2) · Alempi Lamptrai (9?) · Ylempi Lamptrai (9?) · Pambotadai (1) | Fegus (1) · Kefisia (6) · Alempi Pergase (2?) · Ylempi Pergase (2?) · Sybridai (1) |
| (II) Aigeis | 50 | Alempi Ankyle (1) · Ylempi Ankyle (1) · Bate (1 tai 2) · Diomeia (1) · Hestiaia (1) · Kollytos (2) · Kolonos (2) | Arafen (2) · Fegaia (3 tai 4) · Filaidai (3) · Halai Arafenides (5) · Otryne (1) | Erkhia (6 tai 7) · Gargettos (4) · Ikarion (4 tai 5) · Ionidai (1 tai 2) · Kydantidai (1 tai 2) · Myrrhinutta (1) · Plotheia (1) · Teithras (4) |
| (III) Pandionis | 50 | Kydathenaion (11 tai 12) | Angele (2 tai 3) · Kytheros (1 tai 2) · Myrrhinus (6) · Prasiai (3) · Probalinthos (5) · Steiria (3) | Konthyle (1) · Oa (4) · Alempi Paiania (11?) · Ylempi Paiania (11?) |
| (IV) Leontis | 50 | Halimus (3) · Kettos (3) · Leukonoe (3) · Oion Kerameikon (1) · Alempi Potamos (1 tai 2) · Ylempi Potamos (1 tai 2) · Skambonidai (3) | Deiradiotai (2) · Frearrhioi (9) · Potamos Deiradiotai (2) · Sunion (4) | Aithalidai (2) · Eupyridai (2) · Hekale (2) · Hybadai (2) · Kholleidai (2) · Kolonai (2) · Kropidai (1) · Paionidai (3) · Pelekes (2) |
| (V) Akamantis | 50 | Eiresidai (1) · Hermos (2) · Ifistiadai (1) · Kerameikos (6) · Kholargos (4) | Kefale (9) · Poros (3) · Thorikos (5 tai 6) | Eitea (2) · Hagnus (5) · Kikynna (2) · Prospalta (5) · Sfettos (5) |
| (VI) Oineis | 50 | Butadai (1) · Epikefisia (1) · Hippotomadai (1) · Lakiadai (2) · Lusia (1) · Perithoidai (3) · Ptelea (1) · Tyrmeidai (1) | Fyle (2) · Kothokidai (2) · Oe (6 tai 7) · Thria (7 tai 8) | Akharnai (22) |
| (VII) Kekropis | 50 | Daidalidai (1) · Ksypete (7) · Melite (7) | Aiksone (8) · Halai Aiksonides (6) | Athmonon (6) · Epieikidai (1) · Flya (5 tai 6 tai 7) · Pithos (2 tai 3) · Sypalettos (2) · Trinemeia (2) |
| (VIII) Hippothontis | 50 | Hamaksanteia (2) · Keiriadai (2) · Koile (3) · Korydallos (1) · Pireus (9) · Thymaitadai (2) | Akherdus (1) · Auridai (1) · Azenia (2) · Elaius (1) · Eleusis (11) · Kopros (2) · Oinoe (2) | Anakaia (3) · Dekeleia (4) · Eroiadai (1) · Oion Dekeleikon (3) |
| (IX) Aiantis | 50 | Faleron (9) | Marathon (10) · Oinoe (3 tai 4) · Rhamnus (8) · Trikorythos (3) | Afidna (16) |
| (X) Antiokhis | 50 | Alopeke (10) | Aigilia (6) · Amfitrope (2) · Anaflystos (10) · Atene (3) · Besa (2) · Thorai (4) | Eitea (1 tai 2) ·  Eroiadai (1) · Kolonai (2) · Krioa (1) · Pallene (6 tai 7) · Semakhidai (1) |
| Yhteensä: | 500 |  |  |  |
Tehtävät

Bulen tehtäviä olivat:
Tehtävät > Lainsäädäntö

Bulen tärkein tehtävä oli valmistella ekklesian kokousten esityslista. Ateenan valtiomuodon mukaan mitään asiaa ei voitu käsitellä ekklesian kokouksissa ennen kuin se oli esikäsitelty bulessa ja siitä oli tehty ekklesialle aloite (προβούλευμα, probūleuma). Bule oli kuitenkin pelkästään ekklesian valmisteleva ja toimeenpaneva elin, ei tasavertainen päätöksiä tekevä elin. Ekklesian päätökset eivät tarvinneet bulen hyväksyntää.
Bulella oli kuitenkin mahdollisuus tehdä myös omia päätöksiä jokapäiväisemmissä asioissa, kuten viranomaisten ohjeistaminen tai asetukset uskonnollisten juhlien vieton toteuttamisesta. Ekklesia saattoi myös antaa bulelle oikeudet toteuttaa joku asia ja tehdä sen suhteen tarpeen vaatiessa lisäpäätöksiä itsenäisesti ilman asian palauttamista ekklesian käsiteltäväksi. Bulen tekemät asetukset alkoivat yleensä sanamuodolla ”bule päätti...” (ἔδοξε τῇ βουλῇ, edokse tē būlē), ja sekä bulen että ekklesian päättämät asetukset sanamuodolla ”bule ja kansa päättivät...” (ἔδοξε τῇ βουλῇ καὶ τῷ δήμῳ, edokse tē būlē kai tō dēmō).
Tehtävät > Hallinto

Bulella oli suuri määrä hallinnollisia ja toimeenpanevia tehtäviä. Bule esimerkiksi valvoi julkista taloutta ja toimeenpani verotuksen; maksoi viranhaltijoiden palkat; suoritti seuraavan bulen jäsenten tarkastuksen; hallinnoi pyhäkköjä ja toteutti kaupungin yhteisten uskonnollisten juhlien vieton; tarkasti julkiset rakennukset, erityisesti puolustukselliset rakennelmat; päätti, kuka kuuluu ratsuväkeen ja tarkasti ratsuväen hevoset; tarkasti laivaston ja laivasuojat ja rakennutti uusia sotalaivoja; vuokrasi valtion maita ja kaivoksia; sekä jakoi köyhäinavustukset vammautuneille tarkastuksen jälkeen.
Lukuisten tehtäviensä hoitamiseksi bulella oli useita eri tehtäviin erikoistuneita pienempiä toimikuntia. Antiikin lähteistä tunnetaan muun muassa hieropoioi Eleusini, joiden vastuulla oli Eleusiin mysteerien järjestäminen, ja trieropoioi, joiden vastuulla oli uusien sotalaivojen rakennuttaminen.
Tehtävät > Oikeustoimet

Bule osallistui myös oikeustoimiin tietyissä tapauksissa. Bule kykeni rankaisemaan sen määräysvaltaa vastaan rikkoneita. Se pystyi myös syyttämään viranomaisia, erityisesti taloudellisessa vastuussa olleita viranomaisia, virkarikkeistä ja väärinkäytöksistä joko omasta aloitteestaan tai jonkun yksityishenkilön esittämän syytteen (εἰσαγγελία, eisangelia) perusteella. Ainakin myöhemmässä vaiheessa bulen oma tuomiovalta vaikuttaa kuitenkin rajautuneen 500 drakhman suuruisten sakkojen määräämiseen.
Ateenan Buleuterionin rauniot Agoralla.
Ateenan bulen tekemä päätös kaiverrettuna marmoristeleen, n. 440–425 eaa. Epigrafinen museo.
Bön

Bön-elämänpyörän osa
Bön tai Bon on tiibetiläinen uskonto, joka syntyi 1000-luvulla. Tiibetin lisäksi bön-luostareita on myös Intiassa, jonne uskonto tuli vuoden 1950 jälkeen Tiibetistä. Bön muistuttaa paljon buddhalaisuutta, mutta siinä on joitain erityispiirteitä.
Nimellä bön on kutsuttu myös Tiibetin alkuperäistä uskontoa, joka edelsi buddhalaisuuden tuloa ja taantui 700- ja 800-luvuilta alkaen kun buddhalaisuus pääsi kuninkaan suojelukseen. Ei kuitenkaan tiedetä varmasti, pohjautuuko 1000-luvulla syntynyt bön siihen ja onko näiden uskontojen välillä jatkumoa.
Bön verrattuna muihin tiibetiläisiin perinteisiin

Bön-opetukset sisältävät samantyyppisiä harjoituksia kuin jotkin tiibetinbuddhalaiset perinteet, ja länsimaissa vaikuttava lama Tenzin Wangyal Rinpoche kutsuukin perinnettä bön-buddhalaisuudeksi vaikka perinteen hengellinen johtaja Lungtok Tenpai Nyima onkin todennut, että toivoisi vain 'bön'-sanaa käytettävän. Bön-uskonnon perustajana ei pidetä Siddharta Gautamaa ja esimerkiksi stupaa kierretään bönissä päinvastaiseen suuntaan kuin buddhalaisuudessa.
Opetusten tasot

Opetukset jaotellaan yleisesti yhdeksään tasoon, joista alimmat neljä sisältävät harjoituksia, joilla pyritään harmonisoimaan ihmisen ja ympäristön välistä suhdetta – näitä neljää ensimmäistä opetustasoa voitaisiin kaiketi pitää šamanistisina. Ylemmät opetustasot sisältävät sutra-, tantra- ja dzogchen-opetuksia. Länsimaissa opetetaan lähinnä näiden ylempien tasojen harjoituksia.
Suomessa

Suomessa bön-uskontoa harjoitetaan muutamilla paikkakunnilla Tenzin Wangyal Rinpochen perustaman Ligmincha-järjestön alaisuudessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bön Wikimedia Commonsissa
C-luokka (hävittäjä)

| C-luokka |
| --- | --- |
 HMS Comet

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 375 t (standardi) 1 890 t (kuormattu)
Pituus:  100,28 m (kokonaispituus) 98,45 m (vesiraja)
Leveys:  10,06 m
Syväys:  3,78 m
Koneteho:  36 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Meritorjunta:  4 x 4,7"/L45 QF Mk IX -tykkiä 8 x 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  1 x 3" ilmatorjuntatykki 2 x QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 1 x Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri
C-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka. Alusluokka muistuttaa hieman suurennettuja B-luokan hävittäjiä. Alukset siirrettiin 1937 Kanadan laivastolle, joka liitti alukset River-luokkaan.
Suunnittelu

Portsmouthissa rakennettujen alusten moottorit toimitti Hawthorn Leslie and Company ja alusten valmistumisviive johtui telakoiden kokemattomuudesta tämän kaltaisten alusten valmistamisessa.
Alusten pääaseistuksena olivat neljä 4,7 tuuman 45 kaliiperin QF Mk IX -tykkiä, joiden asennus mahdollisti 30 korkeuskulman. Apuaseina oli yksi kolmen tuuman ja kaksi kahden naulan ilmatorjuntatykkiä sekä puolen tuuman konekivääri. Aluksilla oli kahdeksan 21 tuuman torpedoputkea Mk IX -torpedoiden laukaisemiseksi.
Alukset

Luokan alusten lukumäärää laskettiin työväenpuolueen hallituksessa ollessa säästäessä puolustusmenoista. Eräänä syynä siirtoon oli luokan alusten pieni määrä, mikä ei istunut kuninkaallisen laivaston järjestelmään muodostaa luokasta hävittäjälaivueita.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Comet | Portsmouth | 12. syyskuuta 1930 | 30. elokuuta 1931 | 2. kesäkuuta 1932 | Kanadan laivastolle 15. kesäkuuta 1938 HMCS Restigouche |
| HMS Crusader | Portsmouth | 12. syyskuuta 1930 | 30. elokuuta 1930 | 2. toukokuuta 1930 | Kanadan laivastolle 15. kesäkuuta 1938 HMCS Ottawa |
| HMS Cygnet | Vickers-Armstrong, Barrow-in-Furness | 1. joulukuuta 1930 | 29. syyskuuta 1931 | 15. huhtikuuta 1932 | Kanadan laivastolle 17. helmikuuta 1937 HMCS St. Laurent |
| HMS Crescent | Vickers-Armstrong, Barrow | 1. joulukuuta 1930 | 29. syyskuuta 1931 | 1. huhtikuuta 1932 | Kanadan laivastolle 17. helmikuuta 1937 HMCS Fraser |
Laivueenjohtaja

C-luokan laivueenjohtajana oli HMS Kempenfelt, joka laskettiin vesille 29. lokakuuta 1931 J. Samuel Whiten telakalta Cowesissa. Aluksen aseistus oli vastaava kuin luokan muilla aluksilla, mutta uppouma oli hieman suurempi. Alukselle oli asennettu Yarrow-kattilat, joiden avulla se saavutti koeajoissa 36,39 solmun nopeuden.
Kempenfelt siirrettiin 18. lokakuuta 1939 Kanadan laivastolle, joka nimesi sen HMCS Assiniboineksi.
HMS Hero (1885)

| HMS Hero |
| --- | --- |
 HMS Hero William Fredrik Mitchellin (1845-1914) maalauksessa

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  11. huhtikuuta 1884
Laskettu vesille:  27. lokakuuta 1885
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1888
Loppuvaihe:  upotettu maalilaivana 18. helmikuuta 1908
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 440 t
Pituus:  82 m
Leveys:  18 m
Syväys:  6,6 m
Koneteho:  4 500 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  330
Aseistus
Aseistus:  4 × 12" BL -tykkiä 4 × 6" BL -tykkiä 7 × QF 6 naulan -tykkiä 6 × 14" torpedoputkea
HMS Hero oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Conqueoror-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 11. huhtikuuta 1884. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1885 ja se valmistui toukokuussa 1888.
Palvelus

Alus upotettiin maalilaivana 18. helmikuuta 1908.
Hermiten polynomi

Hermiten polynomit ovat joukko ortogonaalisia polynomeja. Käytännön sovelluksissa niihin törmää esimerkiksi todennäköisyyslaskennassa ja kvanttimekaniikassa. Hermiten polynomien määrittely eroaa hiukan riippuen siitä, onko materiaalin kirjoittaja tottunut matematiikassa vai fysiikassa käytettyyn esitysmuotoon. Tässä esitetty käsittely vastaa fyysikoiden käyttämää muotoilua. Nämä saadaan muutettua "matemaatikkomuotoon" melko yksinkertaisesti. Polynomit on nimetty ranskalaisen matemaatikon, Charles Hermiten mukaan.
Hermiten polynomeja saadaan Hermiten differentiaaliyhtälön
ratkaisuna, kun yhtälön ratkaisuun käytetty sarjakehitelmä katkeaa  n:nnen kertaluvun termin jälkeen. Viisi ensimmäistä Hermiten polynomia ovat
Polynomien matemaatikko- ja fyysikkomuotojen välillä on yhteys
Hermiten polynomit ovat ortogonaalisia yli koko reaalilukusuoran, sillä kahden polynomin funktiolla  e^{-x^{2}} painotettu sisätulo on nolla eli
aina kun  n\neq m. Hermiten polynomit voidaan laskea Rodriguesin kaavasta
tai helpommin rekursiokaavalla
Hermiten polynomien generoiva funktio on
Tätä on kätevää käyttää monien polynomien ominaisuuksien todistamisessa. Koska Hermiten polynomit ovat ortogonaalisia, niitä voidaan käyttää funktioavaruuden kantana ja näin muodostaa muille funktioille sarjakehitelmiä. Funktio  f(x) voidaan lausua Hermiten polynomikannassa
missä kertoimet  c_{k} saadaan laskemalla integraali
Hermiten funktiot

Hermiten polynomien ("fyysikkomuoto") avulla saadaan joukko uusia funktioita
Näitä kutsutaan Hermiten funktioiksi. Ne ovat ortogonaalisia välillä  [-\infty ,\infty ], sillä
missä  \delta _{nm} on Kroneckerin delta. Hermiten funktiot ovat tärkeitä kvanttimekaniikassa, sillä ne toteuttavat differentiaaliyhtälön
mikä vastaa Schrödingerin yhtälöä (yksiulotteisen) harmonisen oskillaattorin tapauksessa eli ne vastaavat hiukkasen energian ominaistiloja ja sitä kautta ovat hiukkasen aaltofunktioita.
Hermiten funktiot ovat myös (jatkuvan) Fourier'n muunnoksen ominaisfunktioita.
Kirjallisuutta

Jalava, Väinö: Johdatus funktionaalianalyysiin.  (Moniste 95)  Tampere:  TTKK, 1983.  ISBN 951-720-831-6
Kvanttimekaanisen harmonisen oskillaattorin ominaistilat  n=0...5 ovat Hermiten funktioita.
Franz Böhme

| Franz Böhme |
| --- | --- |
 Franz Böhme vuonna 1939.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1885 Zeltweg, Steiermark, Itävalta
Kuollut: 29. toukokuuta 1947 (62 vuotta) Nürnberg, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksa
Palvelusvuodet:  1. lokakuuta 1900 -
Komentajuudet:  30. divisioona 1938 - Saksan XVII vuoristoarmeijakunta Saksan 2. panssariarmeija Saksan 20. vuoristoarmeija
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  vuoristojoukkojenkenraali
Franz Böhme (15. huhtikuuta 1885 Zeltweg, Steiermark, Itävalta – 29. toukokuuta 1947 Nürnberg) oli kenraalimajuri Itävallan armeijassa ja vuoristojoukkojen kenraali  Saksan armeijassa toisessa maailmansodassa. Hän oli vastuussa useista sotarikoksista toimiessaan komentajana Saksan miehittämässä Serbiassa 1941. Böhme johti vuoristoarmeijakuntaa Suomen Lapissa ja sodan lopulla hän johti saksalaisia joukkoja Norjassa.
Sotilasura

Böhme värväytyi 1. lokakuuta 1900 kadetiksi jalkaväen kadettikouluun Grazissa. Elokuussa 1904 hänet ylennettiin vänrikiksi ja sijoitettiin joukkueenjohtajaksi Galitsiassa olevaan 95. keisarilliseen jalkaväkirykmenttiin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Böhme oli Itävalta-Unkarin armeijan upseerina. Sodan päätyttyä tappioon Böhme jäi palvelukseen ollen esikuntaupseerina ja komentajana eri yksiköissä. Vuonna 1935 hänet ylennettiin Itävallan armeijan kenraalimajuriksi.
Böhme jäi palvelukseen myös Saksan armeijaan sen jälkeen kun Itävalta oli liitetty Saksaan. Hän yleni kenraaliluutnantiksi kesällä 1939 hiukan ennen toisen maailmansodan alkua.