stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unto Venäläinen

| Unto Venäläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. helmikuuta 1944 Lahti
Kuollut: 26. lokakuuta 2021 (77 vuotta) Lahti
Titteli:  FIDE-mestari, kirjeshakin kansainvälinen mestari
Unto Eevert Venäläinen (29. helmikuuta 1944 Lahti – 26. lokakuuta 2021 Lahti) oli suomalainen shakinpelaaja. Lähishakissa hän oli FIDE-mestari ja kirjeshakissa kansainvälinen mestari. Venäläinen voitti kirjeshakin Suomen-mestaruuden 1970 ja 1972. Lähishakin SM-kisassa hänen paras sijoituksensa oli jaettu 2. sija vuonna 1974.
Elämä ja shakkiura > Kirjeshakki

Lähishakin ohella Venäläinen pelasi aktiivisesti kirjepeliä. Kirjeshakissa Venäläinen nousi kansalliseen kärkeen voittaessaan vuonna 1970 pelatun 14. Suomen-mestaruusturnauksen. Hän voitti mestaruuden toistamiseen 16. SM-turnauksessa 1972. Eräs hänen huomattavimpia saavutuksiaan on 5. sija Suomen Kirjeshakkiliiton 10-vuotista historiaa juhlistaneessa FINJUB-10 -turnauksessa, joka päättyi vuonna 1974. Yhteensä kisaan osallistui 15 pelaajaa (muun muassa kirjeshakin KvM Reino Miettinen). Kisan ulkomaiset osanottajat olivat kaikki kirjeshakin kansainvälisiä mestareita. Kisan voitti latvialainen Janis Klovans, joka keräsi 14 pelistä 11,5 pistettä. FINJUB-turnauksessa Venäläinen hävisi kisan voittaneelle Klovansille keskinäisessä pelissä.) KKvM Sandor Brilla-Banfalvi Unkarista oli voittajan kanssa samalla pistemäärällä 2. sijalla, mutta hävisi kärkisijan vertailulla. Venäläinen sai 8 pistettä, mikä riitti tavoitetulokseksi kirjeshakin kansainvälisen mestarin tittelin saamiseksi. Venäläiselle myönnettiinkin kirjeshakin kansainvälisen mestarin arvo vuonna 1973.
Toukokuussa 1974 julkaistulla kirjeshakin kotimaisella vahvuuslukulistalla Unto Venäläinen oli toisena (2 382 rankingpistettä) edellään vain Günter Hesse (2418). Kolmantena oli kirjeshakkimestari Olavi Lampela.
Elämä ja shakkiura > Tehtäväshakki

Pelaamisen ohella Venäläinen on laatinut muutamia shakkitehtäviä. Vuoteen 1972 mennessä hän oli laatinut kymmenen lopputehtävää, joista kaksi on julkaistu. Ensimmäinen julkaistu tehtävä ilmestyi Satakunnan Työ -lehdessä vuonna 1966.
Vuonna 1968 Kaarle Ojasen 50-vuotisjuhlavuoden kunniaksi järjestettiin shakkitehtävien laadintakilpailu shakkimestareille ja kisa käytiin kahdessa ryhmässä. Venäläinen voitti kisan B-ryhmän miniatyyritehtävällä, jonka vaatimuksena oli valkean alkaessa saada aikaan tasapeli. Miniatyyrillä tarkoitetaan tehtävää, jossa on enintään seitsemän nappulaa. Kisan voittanut tehtävä julkaistiin vuonna 1969 Suomen Shakki-lehdessä.
Aiheesta muualla

FIDE-kortti: Unto Venäläinen (englanniksi)
Veriselkäkukastaja

| Veriselkäkukastaja |
| --- | --- |
 Veriselkäkukastajakoiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kukastajat Dicaeidae
Suku::  Kukastajat Dicaeum
Laji::  cruentatum
Kaksiosainen nimi
 Dicaeum cruentatum  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Veriselkäkukastaja Wikispeciesissä   Veriselkäkukastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Veriselkäkukastaja (Dicaeum cruentatum) on kaakkoisaasialainen pienikokoinen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 9–10 cm. Sen ruumis on töpäkkä ja lyhytpyrstöinen. Koiraan mustassa selässä on leveä tulipunainen raita yläperästä otsaan saakka. Naaraalla punaista on vain yläperässä selkä on ruskea. Linnut liikkuvat lehvästössä, josta niitä olisi vaikea havaita, elleivät ne laulaisi ja ääntelisi vilkkaasti.
Esiintyminen

Veriselkäkukastajat elävät laajalla maantieteellisellä alueella Intiasta Etelä-Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan sekä Indonesiassa, ja ovat sangen yleisiä. Lajin elinympäristön ala on 1 –10 miljoonaa neliökilometriä.
Linnén kuvailema holotyyppi eli tyyppinäyte oli peräisin Intian Bengalista. Lajista tunnetaan kuusi tai seitsemän alalajia.
Elinympäristö

Veriselkäkukastajat viihtyvät alavien maiden tuoreissa, valoisissa metsissä ja pensaikoissa sekä puutarhoissa.
Lisääntyminen

Pesintä on maalis-huhtikuussa, jolloin linnut rakentavat puun oksasta riippuvan pussimaisen pesän hämähäkin seiteista ja puuvillahöytyvistä. Pesä riippuu niin alhalla oksasta, että vain käärmeet voivat joskus päästä ryöstämään pesän sen sivulla olevasta lentoaukosta.
Poika Vesanto

Poika Vesanto armeijan TK-komppanian piirtäjänä.
Eijo Ilmari ”Poika” Vesanto (20. lokakuuta 1908 Tampere – 4. joulukuuta 1950) oli suomalainen lehti- ja mainospiirtäjä, kuvittaja sekä sarjakuva- ja julistetaiteilija.
Vesannon vanhemmat olivat veturinkuljettaja Kaarlo Hjalmar Vesanto (aiemmin Willgren) ja Wilhelmina Karolina Hellman. Hän kävi Tammelan kansakoulua 1917–1920 ja Tampereen lyseota 1920–1923 ja 1924–1925. Vesanto oli aluksi kivipiirtäjänä Uudessa Kivipainossa. Vuodesta 1931 alkaen hän teki kirjankansia, kuvituksia ja sarjakuvia muun muassa Aamulehdelle, Mantereen kustantamolle, Otavalle, Yhtyneille Kuvalehdille, Suomen Kuvalehdelle, Tammelle ja Uudelle Suomelle. Vesanto muutti Helsinkiin 1932 ja oli Otavan palveluksessa 1932–1938 ja siirtyi sitten freelanceriksi. 1930-luvunlopulla hän alkoi keskittyä ennen kaikkea kirjankansien tekemiseen muun muassa Poikien seikkailukirjastoa varten.
Vesanto palveli rintamasotilaana talvisodassa ja jatkosodassa aina kevääseen 1942 saakka, jolloin hän pääsi tiedoituskomppanian TK-piirtäjäksi. Vesanto teki sitten propagandatarkoituksiin piirroksia, kuvituksia ja sarjakuvia ja niitä julkaistiin sanoma- ja rintamalehdissä sekä postikortteina. Vesanto alkoi sotavuosina käyttää yhä enemmän alkoholia. Hänen taiteellisen tuotantonsa taso säilyi kuitenkin uran loppuun saakka. Vesanto kuoli 42-vuotiaana vuonna 1950 mahdollisesti oman käden kautta.
Vesannon sarjakuvia olivat Aamulehden sunnuntailiitteessään tammikuusta 1931 julkaisema Eetu ja Riku, jota Karjala -lehdessä julkaistiin nimellä Eetun ja Rikun eriskummalliset seikkailut. Sarja ilmestyi myös oululaisessa Kalevassa. Saku Sämpylä alkoi ilmestyä Aamulehdessä ja Karjalassa tammikuussa 1932. Sarjakuvapiirtäjänä Vesanto jäljitteli amerikkalaista mallia. Tarinat olivat vauhdikkaita, replikointi luontevaa ja piirrostyyli eloisaa.
Muita Vesannon sarjoja olivat Olli sekä Kapteeni ja Ville Suomen Kuvalehdessä. Vesanto piirsi 1934 Alexander Tawitzin jälkeen Suomen Kuvalehden Junnu-sarjakuvaa ja Eeli Jaatisen jälkeen Kertomuksia-lehden Nuoren parin elämää-sarjakuvaa 1933–1934. Ilta-Sanomiin hän piirsi sarjakuvaa Hippasen perhe (1936–1937). Veli Giovannin huomattua Vesannon kyvyt tämä pääsi 1932 Otavan mainostaiteilijaksi. Otavassa hän pääsi kuvittamaan Suomen Kuvalehden lisäksi Pilajuttuja ja piirroksia, Kalle Viksaria ja Joulukärpästä.
Vesanto teki lukuisia kirjankansia sekä suuren määrän kansia eri lehtiin (ks. Kimmo) ja kirjoihin (ks. Punainen neilikka). Aikansa tuotteliaimpiin piirtäjiin kuulunut Vesanto piirsi myös näyttäviä julisteita etenkin Otavalle.
Vesannon elämäntyötä esittelevä näyttely oli esillä Tampereen Mediamuseo Rupriikissa 21.2.–29.3.2009. Näyttelyn yhteydessä julkaistiin näyttelyluettelo Poika Vesanto – Käyttökuvan mestari. Näyttely kiersi sen jälkeen eri puolilla Suomea.
Teokset

Kuvituksia ja sarjakuvia
Vesanto, Poika. Saku Sämpylä: Viipuri: Karjalan kirjapaino-oy 1935.
J. O. Tallqvist, Uuno Eskola, Aleksander Lindeberg, Vesanto, Poika, Santeri Alkio: Viborgs återerövring. Helsingfors: Söderström & C:o 1942.
Arvily ja Poika Vesanto: Kotoa ja kaukaa. Helsinki: Otava 1947.
H. Rider Haggard, Anni Swan, Poika Vesanto: Kuningas Salomon kaivokset. Helsinki: Otava 1948.
Hector Malot, Teuvo Pakkala, Poika Vesanto: Koditon. Helsinki: Otava 1947.
Leo Paloheimo, Poika Vesanto: Kalliosaaren salaisuus: Helsinki: Otava 1947.
Jules Verne, Poika Vesanto, Samuli S.: Salaperäinen saari. Helsinki: Otava  1947.
Henryk Sienkiewicz, Reino Silvanto, Poika Vesanto: Erämaan halki. Helsinki: Otava 1947.
Leo Paloheimo, Poika Vesanto: Lismajoen sudenpyytäjät. Helsinki: Tammi 1948.
Leo Paloheimo, Poika Vesanto: Metsäkansan nousu. Helsinki: Otava 1951.
Arvid Lydecken, Eeli Jaatinen, Poika Vesanto: Arvilyn teoksia. Helsinki: Otava 1951
Robert Louis Stevenson, Poika Vesanto: Musta nuoli. Helsinki: Otava 1952.
Jules Verne, Poika Vesanto: Kahden vuoden loma-aika. Helsinki: Otava 1957.
Poika Vesanto: Saku Sämpylä. Eetu ja Riku : kuvasarjoja vuosilta 1931-32. Täysi Käsi Oy 2017 978-952-68730-0-8 Esipuhe: Ville Hänninen
Aiheesta muualla

Ville Hänninen: / Vesanto, Poika (1908 - 1950) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 18.12.2019. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Reijo Valta: Saku Sämpylä ja Eetu ja Riku
Milla Ollikainen: Poika Vesanto oli aikanaan lahjakas ja lennokas kuvittaja – Silti itseoppinut piirtäjä jäi vaille suurta arvostusta Seura 16.01.2022.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Kansallisbiografia
Skype

| Skype |
| --- | --- |

 Skype 5.1 Windows 7:ssä
Luoja:  Niklas Zennström, Janus Friis, Ahti Heinla ja Priit Kasesalu
Kehittäjä:  Microsoft
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  29. elokuuta 2003
Vakaa versio:  8.110.0.218  (Microsoft Store -versio, Windows-työpöytäversio, macOS, Linux, verkkoversio, Android), 8.120 (iOS)
Kehitystilanne:  lakkautetaan  5. toukokuuta 2025
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestintäohjelma, videopuheluohjelma
Alusta:  Windows, macOS, Linux, Android, iOS, Windows Phone, HoloLens, Xbox One
Lisenssi:  omisteinen ohjelmisto
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Skype [ˈskaɪp] on alun perin Niklas Zennströmin kehittämä kaupallinen VoIP-palvelu sekä pikaviestintäohjelma. Vuodesta 2011 lähtien Skype on ollut Microsoftin tuote, jota ylläpitää Microsoftin tytäryhtiö Skype Technologies.
Skypen käyttäjät voivat ilmaiseksi Skypen avulla keskustella keskenään ja soittaa toisilleen video- tai äänipuheluita Internetissä. Skype tarjoaa myös mahdollisuuden soittaa ja lähettää tekstiviestejä tavallisiin puhelimiin, mutta näistä peritään maksu. Toiminnot vastaavat niitä, joita monet muutkin verkkopuheluohjelmat tarjoavat.
Skype-ohjelmassa ryhmäpuhelun avulla mukana voi olla jopa 20 samanaikaista keskustelijaa (maksullinen, ilmaisversiossa keskustelijoita voi olla enintään kymmenen). Lisäksi käyttäjät pystyvät lähettämään toisilleen pikaviestejä ja tiedostoja. Videopuheluominaisuus tuli Skypeen versiossa 2.0. Ennen tätä videopuheluihin on voinut käyttää kolmansien osapuolien ohjelmia, kuten Spontanian Video4Skypeä.
Skypeä ei kuitenkaan ole pakko käyttää (video)puheluihin, sillä myös tekstimuotoinen viestittely (chat) kaksin tai ryhmässä (max. 50 käyttäjää) on suosittua. Usein Skypen väitetään/luullaan olevan vain puheluita varten, vaikka monet käyttävät puheluominaisuuksia vain hyvin harvoin. Puheluissa on myös mahdollista lähettää kuvaa omasta näytöstään toiselle (streamaus).
Syyskuussa 2011 Skypeen oli rekisteröitynyt 663 miljoonaa käyttäjää.
Skype-puhelujen tietoliikenne kulkee salattuna, joten kolmansien osapuolien ei ole helppo salakuunnella puheluja. Toisin kuin monet muut VoIP-ohjelmat, Skype on teknisesti vertaisverkko-ohjelma.
Vuoden 2014 joulukuussa Skypen ulkoasu muutettiin muistuttamaan Windows 8 -käyttöjärjestelmän ulkoasua. Yhteisö kuitenkin kritisoi tätä muutosta ankarasti. Skype 7:n tuki lopetettiin marraskuussa 2018.
Helmikuun lopussa 2025 Microsoft kertoi että Skypen toiminta loppuu 5. toukokuuta 2025. Microsoft kehottaa palvelun käyttäjiä siirtymään Microsoft Teamsiin.
Ohjelmiston historiaa

Skypen kehittivät virolainen Toivo Annus, ruotsalainen Niklas Zennström ja tanskalainen Janus Friis Tallinnassa yhdessä virolaisen ohjelmistokehittäjäryhmän kanssa.
Zennström ja Friis kehittivät aikoinaan myös KaZaA-vertaisverkko-ohjelman.
Skype-yhtiön päämaja on Luxemburgissa, ja sillä on toimistot myös Lontoossa ja Tallinnassa.
EBay osti Skypen syyskuussa vuonna 2005 ja maksoi siitä noin 2,6 mrd USD. Kauppahintaa kritisoitiin yleisesti liian kalliiksi.
10. toukokuuta 2011 ilmoitettiin, että Microsoft ostaa Skypen 8,5 miljardilla dollarilla (n. 6,1 mrd euroa).
28. helmikuuta 2025 XDA-teknologiasivuston foorumin jäsenet löysivät Skypen Windows-versiosta tekstin "Toukokuusta lähtien Skype ei ole enää saatavilla. Jatka puheluitasi ja keskustelujasi Teamsissa."
Myöhemmin samana päivänä Microsoft vahvisti Skypen lopettavan toimintansa toukokuun 5. päivänä. Microsoft kertoi myös neuvovansa, miten Skypen nykyiset käyttäjät voivat siirtää tietonsa Teamsiin, ja osa heistä voi jo nyt kirjautua palveluun tunnuksillaan. Nykyiset Skypen premium-palvelun tilaajat voivat jatkaa palvelun käyttöä, mutta uusien tilausten rekisteröinti ei enää onnistu.
Palveluita > SkypeOut

Skype tarjoaa maksullista SkypeOut-palvelua, jonka avulla pystyy soittamaan normaaliin lanka- tai matkapuhelinverkkoon (ei kuitenkaan hätänumeroihin). Soittotaksat ovat ulkomaille halvat, sillä Skype käyttää aina paikallispuhelutaksaa (ppm).
SkypeOut ei osaa näyttää soittajan numerona SkypeIn-numeroa. Tämä on yksi suurimmista rajoitteista palvelun yleistymiselle Suomessa, jossa matkapuhelimia käyttävät ihmiset ovat tottuneet näkemään soittajan numeron.
Nyt ainakin Espanjasta soitettaessa Skypellä, vaikkapa johonkin Suomessa olevaan kännykkään, vastaaja näkee soittajan kännykkänumeron, olipa oma kännykkä päällä tai ei. Kun numeronäyttöpalvelu otetaan käyttöön, on kännykän oltava päällä (varmistussoitto). Palvelu on vapaaehtoinen ja maksuton.
Soittoaikaa Skypeen voi tilata luottokortilla tai R-kioskilta saatavilla latauslipukkeilla (voucher). Keväällä 2007 R-kioskilta ostettavan voucherin saatavuus on heikentynyt, sitä ei ole toimitettu useisiin R-kioskeihin, vaikka aloituspakkauksia on edelleen vapaasti saatavilla.
Palveluita > SkypeIn

SkypeIn on palvelu, jossa 50 euron vuosimaksulla (tai 15 € / 3 kk) saa käyttöönsä puhelinnumeron, johon soitettaessa puhelu yhdistyy omaan Skype-palveluun ts. käytännössä omalle tietokoneelle.
Vuoden 2012 alussa Suomessa puhelinnumeroita oli saatavilla suuntanumeroilla 02 (Turku), 03 (Häme), 08 (Oulu) ja 09 (Helsinki). Puhelinnumero toimii kuin tavallinen lankapuhelinnumero eli soittaja maksaa vain normaalin puheluhinnan riippumatta siitä, missä päin maailmaa puheluun vastataan.
Skype-ohjelmiston kritiikkiä

Ranskan julkiset virastot ovat antaneet ohjeen, joka kieltää Skypen käytön, koska sen toimintaperiaatteet ja salausjärjestelmä jättävät periaatteellisen tietoturva-aukon. Lisäksi Skype voi ajoittain kuormittaa verkkoyhteyksiä tavattomasti, sillä jokainen käyttäjä toimii tietyissä tilanteissa verkon solmukohtana välittäen muiden liikennettä eteenpäin vertaisverkossa.
Skype käyttää verkossa olevia Skype-palveluun kirjautuneita koneita välittäjinä. Tämä valtuutus kysytään Skypen asennuksessa, mutta harvat huomaavat saati ymmärtävät, mitä se tarkoittaa. Haittana on koneen resurssien käyttö, jolloin kone voi hidastua, vaikkei itse käyttäisi Skypeä sillä lainkaan.
Kanadalaisen tutkimuksen mukaan kiinalaisen Tom-Skypen puheluita valvotaan. Ohjelma sisältää myös ajankohtaisia avainsanoja, kuten maitojauhe (Kiinan maitojauheskandaali) sekä SARS, jotka mahdollisesti päivittyvät uusien ohjelmapäivitysten mukana.
Skypellä on mm. korjaamattomia virheitä ollut vuosia aikaa korjata. Tulevan viestin ääni on häirinnyt asiakkaita vuosikausia, off-asennossa ja äänet pois päältäkin jatkaa tuttua pulputustaan.
Turvallisuus

4. marraskuuta 2014 Skype sai yhden pisteen seitsemästä Electronic Frontier Foundation -järjestön pikaviestinvertailussa, jossa keskityttiin yksityisyyteen ja tietoturvaan. Skype sai pisteen siitä, että se salaa käyttäjän ja palvelimen välisen viestinnän. Skype menetti pisteitä siitä, että yhteydenpitoja ei salata avaimilla, joihin ylläpitäjillä ei ole pääsyä, käyttäjät eivät voi varmistaa, ettei yhteydenpidossa ole tapahtunut mies välissä -hyökkäystä, menneet viestit eivät ole turvattuja, jos vanhat salausavaimet varastetaan, lähdekoodi ei ole avoin itsenäiselle tarkastelulle, turvasuunnittelua ei ole dokumentoitu riittävän hyvin eikä ulkopuolinen taho ole tarkastanut lähdekoodia viimeisen 12 kuukauden aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skype Wikimedia Commonsissa
Skypen verkkosivut
| n k Pikaviestintäpalvelut ja -ohjelmat |
| --- | --- |
Tekstipainotteiset:  Element  IRC (mIRC, Irssi, ircII, Trillian)  ICQ  Kik Messenger  Meetro  Mercury Messenger  Miranda IM  Pidgin  Psi  Slack  Talk  Xfire 
Teksti ja puhelut:  Telegram  WhatsApp  iChat  Signal  KakaoTalk  Wickr Me 
Multimediapainotteiset:  Snapchat 
Palvelut, joissa on pikaviestin:  Facebook Messenger  Google Hangouts (Google Talk)  Skype (Skype for Business)  Zoom  Microsoft Teams  Discord 
Lakkautetut palvelut:  Windows Live / MSN Messenger  TextSecure  Meebo  AOL Instant Messenger (AIM) 
 Katso myös:  Videoneuvottelu 
Ohjelman SkypeOut-toiminnolla voidaan ohjelmalla soittaa tavallisiin puhelinnumeroihin. Esimerkiksi ihmisille, joilla ei ole Skype-ohjelmaa käytössä.
Ohjelman SkypeIn-toiminnossa käyttäjä saa puhelinnumeron, johon voidaan soittaa kuten tavalliseen puhelimeen. Puhelu yhdistyy Skype-ohjelmaan kännykän sijasta.
Skypeä voidaan käyttää myös videopuheluihin. Kuva on vanhemmasta ohjelman versiosta.
Mihkel Veske

Mihkel Veske
Mihkel Veske (28. tammikuuta 1843 – 16. toukokuuta 1890) oli virolainen kielitieteilijä.
Veske oli opettajana Kazanissa vuodesta 1886 suomalais-ugrilaisessa kieliopissa. Hän julkaisi virolaisia kansanlauluja, kielen fonetiikkaa ynnä muuta. Hänen tutkimuksensa suuntautui suomalais-ugrilaisten kielten kontakteihin slaavilaisiin kieliin.
Veske erosi 1806 Tarton lukion kolmannelta luokalta ja lähti Leipzigiin valmistuakseen lähetyssaarnaajaksi mutta suorittikin 1867 tutkinnon päästäkseen Leipzigin yliopistoon, jossa hän opiskeli kielitiedettä ja suoritti vertailevan kielitieteen tohtorin tutkinnon 1872. Veske palasi 1873 kotimaahan, jossa hänet seuraavana vuonna nimitettiin Tarton yliopistoon viron kielen lehtoriksi. Hän teki 1885–1887 opintomatkan Unkariin, ja sen jälkeen hänet nimitettiin 1887 Kazanin yliopistoon suomalais-ugrilaisten kielten opettajaksi. Veske toimitti 1884–1885 yleistajuista kuukausilehteä Oma Maa, johon hän myös kirjoitti. Hän kirjoitti myös laulutekstejä.
Suomennettu tuotanto

Kaunis olet, synnyinmaa! (Ilus oled, isamaa!) suom. sanat Tuntematon. Muun muassa teoksessa Kultaiset koululaulut vanhoilta ajoilta, Helsinki : Tammi, 1999 ISBN 978-951-31-4407-4 (säveltäjä Karl August Hermann)
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Mihkel Veske Wikisitaateissa (viroksi)
Mihkel Veske Estonian Writers' Online Dictinary (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa 2  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Kreikka 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 2
Vesimiekat

| Vesimiekat |
| --- | --- |
 Herttavesimiekka eli herttamiekkalehti Echinodorus cordifolius
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Sarpiokasvit Alismataceae
Suku::  Vesimiekat Echinodorus  L.C.Rich. ex Engelm.
Katso myös
   Vesimiekat Wikispeciesissä   Vesimiekat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vesimiekat eli miekkalehdet tai vitasarpiot (Echinodorus) on sarpiokasveihin (Alismataceae) kuuluva märillä paikoilla viihtyvä kasvisuku. Niitä kutsutaan myös miekkakasveiksi. Suvussa on noin 25 lajia. Sen monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokasveja.
Akvaarioissa suosittuja lajeja

kuultovesimiekka eli kuultomiekkalehti (Echinodorus berteroi)
herttavesimiekka eli herttamiekkalehti, herttamiekkakasvi, sarpiomiekkakasvi (Echinodorus cordifolius)
amazoninvesimiekka eli jättiläismiekkakasvi, tummamiekkakasvi (Echinodorus grisebachii)
vaakavesimiekka eli vaakamiekkalehti, vaakamiekkakasvi (Echinodorus horizontalis)
isovesimiekka eli isomiekkalehti tai isomiekkakasvi (Echinodorus macrophyllus)
aaltovesimiekka eli aaltomiekkalehti tai aaltomiekkakasvi (Echinodorus major)
tuoksuvesimiekka eli rusomiekkakasvi (Echinodorus uruguayensis)
ruusuvesimiekka eli ruusumiekkakasvi tai ruusumiekkalehti – Echinodorus x "Rosé"
Vesimiekkoihin on aiemmin kuulunut pikkusuokki (Helanthium tenellum, syn. Echinodorus tenellus) ja sirosuokki (Helanthium bolivianum)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Vesimiekat – Echinodorus
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q596454  Wikispecies: Echinodorus  APDB: 190398  APNI: 115736  BOLD: 411507  CoL: 8VX75  EoL: 29215  EPPO: 1ECOG  FNA: 111229  FoC: 111229  GBIF: 2864620  GRIN: 4101  iNaturalist: 72108  IPNI: 30011701-2  IRMNG: 1273033  ITIS: 38898  NCBI: 13047  Open Tree of Life: 713709  PLANTS: ECHIN6  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30011701-2  Tropicos: 40000922  WFO: wfo-4000012928
Venäjänvinttikoira

| Venäjänvinttikoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Venäjä
Määrä:  Suomessa rekisteröity 4 082
Rodun syntyaika:  1200-luku
Alkuperäinen käyttö:  jäniksen ja ketun metsästys, myöhemmin myös suden metsästys
Nykyinen käyttö:  seurakoira, käytetään vinttikoirien juoksukilpailuissa
Muita nimityksiä:  Russkaja psovaja borzaja, Russian Hunting Sighthound, levrier de chasse russe, Russischer Jagdwindhund, lebrel ruso para la caza, vene hurt, Russian Wolfhound, borzoi, venakko
FCI-luokitus:  ryhmä 10 Vinttikoirat alaryhmä 1 Pitkä- ja hapsukarvaiset #193
Ulkonäkö
Paino:  35–48 kg
Säkäkorkeus:  urokset 75–85 cm, nartut 68–78 cm
Väritys:  useita
Venäjänvinttikoira (ven. русская псовая борзая, russkaja psovaja borzaja) on vanha venäläinen koirarotu. Sen alkuperäinen nimi on borzoi, joka lausutaan venäläisittäin barzoi. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty Canis hirsutus.
Ulkonäkö

Borzoi on vaikuttavan kokoinen koira. Urosten säkäkorkeus on noin 75–85 cm, nartut ovat hieman pienempiä, noin 68–78 cm. Sen koko yhdistettynä kuivaan, aavistukseen pitkänomaiseen rakenteeseen antaa vaikutelman aristokraattisesta koirasta. Korkeuden lisäksi sen pitkänomainen pää, kaartuva selkä sekä pitkähkö niska ja hieman kulmautuneet olkavarret kuvaavat kaikki hyvin vinttikoiria yleensä. Nartuilla on yleensä hieman pitempi runko kuin uroksilla. Luusto ja lihakset ovat hyvin kehittyneet ja litteähköt. Tärkeintä on liikkeen ja rungon mittasuhteiden sopusuhtaisuus ja tasapaino.
Venäjänvinttikoirien silkkinen turkki on hapsukas erityisesti hännästä ja housukarvoista. Se on laineikas ja muodostaa kiharoita lapojen ja lantion alueella. Kaikki värit ovat sallittuja sinistä ja suklaanruskeaa lukuun ottamatta sekä yksivärisinä että kirjavina. Koiran silmät ovat suuret ja ilmeikkäät.
Luonne ja käyttäytyminen

Venäjänvinttikoiran olemuksessa kuvastuvat ylväs rauha ja pidättyväisyys, varmuus ja pelottomuus. Rodun ominaisuuksia ovat myös nopeus ja älykkyys. Borzoit näkevät kauas ja reagoivat vahvasti ja kiihkeästi näkemiinsä liikkuviin kohteisiin, esimerkiksi riistaeläimiin. Normaalioloissa ne ovat erittäin rauhallisia ja tasapainoisia, mutta tarkkaavaisia. Borzoi on myös hiljainen, harvoin haukkuva koira.
Kotiväelleen ja tuttaville venäjänvinttikoira osoittaa kiintymystä. Vieraat se ottaa vastaan tervehtimällä, mutta ei jälkeenpäin kiinnitä näihin suurempaa huomiota. Venäjänvinttikoiralle tyypillistä on myös "nauraminen" (ylähuulen ylös vetäminen), jolla se saattaa tervehtiä tuttuja ihmisiä. Borzoi nauttii eniten vapaana liikkumisesta, mitä se tarvitseekin erityisen paljon. Sopivia harrastuksia venäjänvinttikoiran kanssa ovat koiranäyttelyiden lisäksi erityisesti rata- ja maastojuoksu, mutta myös toko ja agility.