stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liekkipensasvaltikka
Aiheesta muualla

Isoplexis canariensis – Canary Island Foxglove (Digitalis canariensis) Strange Wonderful Things. Viitattu 15.8.2019. (englanniksi)
Noren, Katie: Isoplexis canariensis (pdf) University Digital Conservancy, University of Minnesota. Viitattu 15.8.2019. (englanniksi)
Ollerton, Jeff & Cranmer, Louise & Stelzer, Ralph J. & Sullivan, Steve & Chittka, Lars: Bird pollination of Canary Island endemic plants. Naturwissenschaften, 2009, nro 96, s. 221–232.  doi:10.1007/s00114-008-0467-8.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.8.2019. (englanniksi)
Eero Heliövaara

| Eero Heliövaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1956 (ikä 68) Helsinki
Muut tiedot
Yritys:  Sitowise
Asema:  Hallituksen puheenjohtaja
Hallitusjäsenyydet:  Capman, YIT,  Lympha Touch Ltd
Järjestöjäsenyydet:  Liikesivistysrahasto, Syöpäinstituutin säätiö, Saastamoisen säätiö,  DIF — Directors Institute of Finland
Eero Juhani Heliövaara (s. 17. huhtikuuta 1956 Helsinki) on valtioneuvoston kanslian omistajaohjausosaston osastopäällikkö. Hän on aiemmin toiminut eri tehtävissä rahoitusalalla ja tuli Pohjolan toimitusjohtajaksi sen jälkeen kun hän oli ollut järjestelemässä pankkiiriliike Conventumin myyntiä Pohjolalle. Hän oli SRV-yhtiöiden toimitusjohtaja. Heliövaaran aikana SRV-yhtiöt vietiin pörssiin. Heliövaara omistaa SRV:stä noin viisi prosenttia. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1982 ja kauppatieteiden maisteriksi Helsingin Kauppakorkeakoulusta vuonna 1984.
Heliövaara oli SRV:n toimitusjohtaja vuosina 2006–2009. Hän oli Pohjola-Yhtymä Oyj:n toimitusjohtaja vuosina 2001–2005. Aiemmin Heliövaara on työskennellyt eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen sijoitusjohtajana ja Merita Pankin varatoimitusjohtajana.
Heliövaaran isä on arkkitehti Mikko Heliövaara. Hänen veljensä on tutkija Kari Heliövaara.
Maailmanlaajuinen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmä

121,500 MHz:n taajuudella toimivia hätäpaikannusradiopoijuja.
SART-tutkamajakka.
Navigaatiokaukokirjoittimen tulostin.
Maailmanlaajuinen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmä (engl. Global Maritime Distress and Safety System, GMDSS) on laaja radiojärjestelmä, jota käytetään merenkulussa ja sisävesiliikenteessä avun hälyttämiseen.
Järjestelmä koostuu radiopuhelimista (meri-VHF ja meri-HF/meri-MF), navigaatiokaukokirjoituksesta (Navtex), hätäpaikannusradiopoijusta (EPIRB) sekä etsintä- ja pelastustoisiotutkavastaajasta (SART).
Aiheesta muualla

Tuomala, Vesa: Merenkulun turvallisuus suomalaisissa kauppa-aluksissa.  Turku:  Turun yliopisto, merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus, 2010.  ISBN 978-951-29-4321-0.  Teoksen verkkoversio (PDF).
Eino Pekkarinen

Eino Heikki Pekkarinen (28. lokakuuta 1910 Helsinki – 18. marraskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen SKP:n jäsen. Kadettikoulussa opiskellut Pekkarinen pidätettiin vakoilusta epäiltynä syyskuussa 1932 ja hänet tuomittiin vankeuteen valtiopetoksen valmistelusta.
Eino Pekkarinen pääsi ylioppilaaksi 1929. Hän opiskeli sitten parin vuoden ajan Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa ja hän kävi reserviupseerikoulun 1931–1932. Hänestä tuli reservin vänrikki helmikuussa 1932. Pekkarinen hyväksyiin opiskelemaan kadettikouluun kesäkuussa 1932.
Pekkarinen oli kuulunut myöhemmin kommunistisena lakkautettuun Voimisteluseura Kiriin ja täällä hän oli tutustunut autonkuljettaja Lauri Vileniukseen. Vilenius oli kertonut olevansa SKP:n jäsen ja Pekkarinen oli pyytänyt myös itse päästä puolueen jäseneksi. Pekkarinen oli ollut mukana neljässä puolueen jäsenten kokouksessa. Häntä kehotettiin hakemaan kadettikouluun jotta hän voisi sitten antaa SKP:n toimitsijoille tietoja Suomen puolustuslaitoksesta, muun muassa eräästä suuresta käsiasehankinnasta, Suomi-konepistoolista sekä väitetystä Suomen ja Ranskan välisestä salaisesta sotilassopimuksesta.
Pekkarisen yhteyshenkilönä toimi Valter Valdemar Forsman ja hän sai tältä tehtäväksi hankkia aluksi tietoja kadettikoulusta ja sen toiminnasta rahallista palkkiota vastaan. Pekkarinen pidätettiin kuitenkin jo 2. syyskuuta 1932 ja kuulusteluissa hän tunnusti toimineensa vakoilijana. Myös Forsman pidätettiin sen jälkeen. Oikeudenkäynnissä syytettyinä olivat Pekkarisen ja Forsmanin ohella satamatyömiehet Paul Lagerstam ja Viljo Heikki Suutari sekä Lauri Vilenius ja työmies Karl Robert Puranen.
Turun hovioikeus tuomitsi tammikuussa 1933 Pekkarisen valtiopetoksen valmistelusta 4 vuoden kuritushuonetuomioon ja olemaan vailla kansalaisluottamusta 8 vuotta. Suomalainen Nafta-yhtiön palveluksessa ollut Paul Lagerstam tuomittiin vuoden kuritushuonerangaistukseen ja Neuvosto-Venäjän Helsingin lähetystön entinen vahtimestari Karl Puranen kahden vuoden vankeusrangaistukseen.
Sotien jälkeen Pekkarinen toimi Punaisessa Valpossa sotilastoimiston päällikkönä.
MP Konserni

MP Konserni Oy – nimen yhtiö otti käyttöönsä vuonna 2018, sen jälkeen kun pääomasijoitusyhtiö Sponsor oli ostanut enemmistöosuuden Myllyn Parhaasta. Kauppaan eivät kuuluneet Myllyn Parhaan liiketoiminta ulkomailla, kuten Venäjällä tai Kiinassa vaan ne jäivät emoyhtiölle, MP Konserni Oy:lle.   Yrityksellä on Moskovan alueella Domodedovossa sijaitseva hiutalemylly.
Venäjällä MP Konsernin myymät Myllyn Paras –tuotteet kuuluvat niin sanottuun premium-tason elintarvikkeisiin, eli niiden hintataso on noin 20-30 prosenttia perustarjontaa korkeampi. Eniten siellä myydään pikakaurahiutaleita. Tuotteita myydään kaikkien isoimpien kauppaketjujen myymälöissä, mutta myös alueellisten ketjujen kaupoissa. Venäjän markkinoille on lanseerattu muun muassa 1928-hiutaleet ja puuromerkit Тiger ja terveysvaikutteinen Bio Bio, johon on lisätty laktobakteeri.
Historia

Myllyn Parhaan pastatuotanto ja vienti Neuvostoliittoon alkoivat 1979.
1990-luvulla Myllyn Parhaan vienti Venäjälle ja Baltiaan käynnistyi uudelleen. Toimitusjohtaja ja toisen polven yrittäjä Pekka Savela alkoi vuonna 1993 kiertää Venäjällä etsien ja luoden jakeluverkostoa tuotteille. Kun tavaramerkkejä oli vielä vähän, oli otollinen aika myydä tuotteita ja luoda niille tunnettuutta. Suomalaisten tuotteiden hyvä maine auttoi myös. 1996 otettiin käyttöön uusi pastantuotantolinja, joka kolminkertaisti yhtiön valmistuskapasiteetin. Vuonna 1997 yritys luopui leipomotoiminnasta ja keskittyi myllytoimintaan, pastanvalmistukseen sekä leivonnaispakasteisiin. Seuraavana vuonna Myllyn Paras -tuotemerkistä tuli yhteinen nimi koko konsernille, johon kuuluivat mylly ja pakastetehdas. Vuosi oli myös Venäjän viennin huippuvuosi, jolloin neljännes makaroneista, spagetista, hiutaleista ja jauhoista myytiin sinne. Elokuussa 1998 romahti sekä rupla että kaupankäynti, kun venäläiset korvasivat tuontitavarat kotimaisilla tuotteilla. Parhaiten Myllyn Paras pärjäsi Venäjällä silloin hiutaletuotteillaan.
2000-luvun alussa Savela ymmärsi, että kotimaisten tuotteiden vienti Venäjälle ei kannata, sillä tuontitulli ja rahtikustannukset nostivat tuotteiden hintoja 20-25 prosenttia. Myllyn Parhaan oli joko luovuttava Venäjän markkinoista tai perustettava sinne oma tehdas. Vuonna 2010 Myllyn Paras päätti investoida 35 miljoonaa euroa uuteen Venäjälle rakennettavaan hiutaletehtaaseen. Tontti hankittiin vuonna 2011 Moskovan eteläpuolelta Domodedovosta, läheltä tuotteiden suurimpia markkinoita. Rakentamista ei haluttu aloittaa ennen virallista rakennuslupaa, vaikka paikallinen tapa onkin toinen. Ulkomaisena toimijana ei haluttu ottaa riskiä, vaan hanke on toteutettu viranomaismääräysten mukaan. Hiutalemylly otettiin käyttöön huhtikuussa 2015, ja virallisia vihkiäisiä vietettiin saman vuoden syksyllä.
MP Konserni Oy – nimen yhtiö otti käyttöönsä vuonna 2018, sen jälkeen kun pääomasijoitusyhtiö Sponsor oli ostanut enemmistöosuuden Myllyn Parhaasta. Kauppaan kuului Myllyn Paras -liiketoiminta Suomessa ja kaksi tuotantolaitosta Hyvinkäällä, sen sijaan Myllyn Parhaan liiketoiminta ulkomailla, kuten Venäjällä tai Kiinassa, eivät kauppaan kuuluneet. Kaupan yhteydessä Pekka Savela luopui toimitusjohtajan tehtävistä, mutta jatkoi yhtiön vähemmistöomistajana ja Myllyn Paras Oy:n Venäjän liiketoimintojen vetäjänä.
MP Konserni Oy:lle ei jäänyt Suomeen liiketoimintaa lukuun ottamatta sijoitusta ja sijoitussitoumusta Fennovoima Oy:n ydinvoimalaprojektissa. MP Konserni Oy omistaa Fennovoimaa Voimaosakeyhtiö SF:ää omistavan Majakka Voima Oy:n kautta. Toinen Majakka Voima Oy:n osakas on Valio Oy.
Euclides Miyaura

Euclides Miyaura (s. 1. syyskuuta 1958 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen Aku Ankka -piirtäjä, joka on kuvittanut useita Mikki Hiiren tarinoita. Näissä tarinoissa seikkailee usein myös Tohtori Staattinen.
Love Takes Time

| ”Love Takes Time” Mariah Carey |
| --- | --- | --- |

Ison-Britannian singlen kansikuva
Singlen tiedot
 Albumilta: Mariah Carey
 Äänitetty : Keväällä 1990
 Julkaistu: 11. syyskuuta 1990
 Tyylilaji: pop, R&B
 Kesto: 03.49
 Levy-yhtiö: Columbia
Mariah Careyn muut singlet
| ”Vision of Love” 1990 | ”Love Takes Time” 1990 | ”Someday” 1991 |
Love Takes Time on yhdysvaltalaisen pop- ja R&B-laulajan Mariah Careyn kappale. Sen ovat kirjoittaneet Carey ja Ben Margulies. ”Love Takes Time” julkaistiin Careyn esikoisalbumin toisena singlenä syksyllä vuonna 1990. Kappale menestyi hyvin Yhdysvalloissa ja Kanadassa, ja se oli niissä singlelistojen sijalla yksi. Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listalla se oli neljänkymmenen parhaan joukossa seitsemäntoista viikon ajan, ja RIAA antoi sille kultalevyn.
Kappaleet > Ison-Britannian single

Love Takes Time
Vanishing
Kappaleet > Euroopan maxi-single

Love Takes Time
Sent from Above
Vanishing
Kappaleet > Maailmanlaajuinen single

Love Takes Time
Sent from Above
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Elektro-okulografia

Vasemman silmän elektro-okulogrammi (LEOG) ja oikean (REOG), REM -unen aikana
Elektro-okulografia (EOG) on tekniikka, jolla mitataan silmän verkkokalvon lepopotentiaalia. Potentiaalista muodostuvaa käyrää kutsutaan elektro-okulogrammiksi. Tekniikalla tutkitaan silmän sairauksia ja mitataan silmän liikettä. Sitä voidaan soveltaa esimerkiksi järjestelmissä, jotka auttavat locked-in-oireyhtymästä kärsiviä potilaita kommunikoimaan. Toisin kuin elektroretinografiassa, EOG:ssa ei testata reaktioita visuaaliseen ärsytykseen.
Etelänkallioimarre

| Etelänkallioimarre |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Ryhmä::  Saniaiset
Kladi::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Kallioimarrekasvit
Suku::  Kallioimarteet Polypodium
Laji::  interjectum
Kaksiosainen nimi
 Polypodium interjectum  Shivas 
Katso myös
   Etelänkallioimarre Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelänkallioimarre (Polypodium interjectum) on pohjankallioimarretta (Polypodium vulgare) suuresti muistuttava ja vaikeasti tunnistettava saniainen. Se kasvaa 15–45 senttimetriä korkeaksi. Saniaisella on suikertava maavarsi, josta kasvaa yksittäin kertaalleen pariliuskaisia lehtiä. Uudet lehdet kehittyvät kesällä. Pohjankallioimarteeseen verrattuna lehtilapa on kapean kolmiomainen, lehtiliuskat suipommat ja hienosahaiset. Itiöpesäkeryhmät kasvavat lehtiliuskojen alapinnalla, ne ovat soikeat, elo-syyskuussa itiöivät. Etelänkallioimarretta esiintyy Euroopassa. Pohjoismaissa se on harvinainen, eteläinen ja esiintyy lähinnä Tanskassa. Se kasvaa kivimuureilla, kallioilla ja vanhojen tammien rungoilla.
Eojjeoda balgyeonhan haru

| Eojjeoda balgyeonhan haru> 어쩌다 발견한 하루 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  35 min
Pääosissa:   Kim Hye-yoon  Rowoon  Lee Jae-wook  Lee Na-eun  Jung Gun-joo  Kim Young-dae  Lee Tae-ri 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   MBC
Esitetty:  2. lokakuuta 2019 – 21. marraskuuta 2019
Jaksoja:  32
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   MBC Drama Production  RaemongRaein Co., Ltd. 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Eojjeoda balgyeonhan haru (kor. 어쩌다 발견한 하루, engl. Extraordinary You) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Hye-yoon, Rowoon, Lee Jae-wook, Lee Na-eun, Jung Gun-joo, Kim Young-dae ja Lee Tae-ri.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Eero Hietakari

Eero Olavi Hietakari (5. toukokuuta 1907 Vihti – 6. heinäkuuta 1975) oli suomalainen lehtori ja toimittaja.
Hietakarin vanhemmat olivat sahanhoitaja Hugo Hietakari ja Aino Lundgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1928, valmistui filosofian kandidaatiksi 1933 ja suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon 1945.
Hietakari toimi Ylioppilaslehden päätoimittajana 1935–1936, Werner Söderström oy:n virkailijana 1937–1943 ja siirtoväen seminaarikurssin johtajana 1943–1945. Hän oli Leppävirran yhteiskoulun rehtorina 1945–1946, Savon Sanomain toimittajana 1946–1947, Pohjois-Savon maakuntaliiton toiminnanjohtajana 1948–1951 sekä vuodesta 1951 Kuopion tyttölyseon vanhempana lehtorina. Kuopiossa asuessaan hän toimi Kuopion kaupunginvaltuustossa ja kaupunginhallituksessa.
Teoksia

Jokamiehen maailmanhistoria ; kirj. Bernhard Estlander, Eero Hietakari. WSOY 1944, 6. painos 1966
Ruotsinkielistemme vaatimukset. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1945
Kuopion kirjapainotoiminnan ensiaskeleet. Kuopio 1948
Kuopion maaseurakunnan hyväntekijä (Mattias Ingman). Kuopion maaseurakunta, Kuopio 1949
Vuosisata säästöpankkitoimintaa Kuopiossa : Kuopion säästökassa 1849-1868 : Kuopion säästöpankki 1876-1950. Kuopion säästöpankki, Kuopio 1951
Osakeyhtiö Gust. Ranin : Savon vanhin kauppahuone 1852-1952. Osakeyhtiö Gust. Ranin, Kuopio 1952, näköispainos 1997
Kuopion puhelinlaitos 1889-1953 : Kuopion telefoniosakeyhtiö 1883-1909, Kuopion telefoniyhdistys 1909-1934 ja 1909, Kuopion telefoniyhdistys 1909-1934 ja Kuopion puhelinyhdistys 1934-1953. Kuopion puhelinyhdistys, Kuopio 1953
Pohjois- ja Keski-Savon sähköistämisen vaiheita. Savon voima, Kuopio 1957
Juantehtaan rautakauppa. - Tmi John Carlsonin rautakauppa : Rautakauppa osakeyhtiö John Carlson - Osakeyhtiö Carlson 1859-1959. Carlson, Kuopio 1959
Manner-suvun vaiheita Kuopiossa. Tekijä, Kuopio 1959
Yhteenvetoja yleisestä historiasta (lähinnä Sarva-Niemi: Historian oppikirjan pohjalta) ; koonnut Eero Hietakari. Kuopion kansallinen kirjapaino,Kuopio 1959
Kuopion rouvasväenyhdistys. Kuopio 1961
Herman Saastamoinen, savolainen yrittäjä murroskaudelta. H. Saastamoinen oy, Kuopio 1968
Oulun kaupungin sähkölaitos vv. 1889-1964. Oulun kaupunki, Oulu 1968
Kansalliskaupan vuosisata 1890-1990 ; kirj. Eero Hietakari (alkuosan muodostava Kansalliskauppa Oy:n 70-vuotishistoriikki), Aarne Väinämö. Kansalliskauppa, Kuopio 1990
Etelänisolepinkäinen

| Etelänisolepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lepinkäiset Laniidae
Suku::  Lepinkäiset Lanius
Laji::  meridionalis
Kaksiosainen nimi
 Lanius meridionalis  Temminck, 1820 
Katso myös
   Etelänisolepinkäinen Wikispeciesissä   Etelänisolepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etelänisolepinkäisen munia.
Etelänisolepinkäinen (Lanius meridionalis) on lepinkäisiin kuuluva lintu, joka on hyvin samanlainen isolepinkäisen (Lanius excubitor) kanssa. Etelänisolepinkäistä tavataan Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Se on vähän pienempi ja tummempi kuin isolepinkäinen, ja suosii kuivia avomaita.
Etelänisolepinkäinen on tavattu Suomessa ensi kerran 1981, ja sen jälkeen 2000-luvulla joitakin kertoja.
Elektra (täsmennyssivu)

Elektra tai Electra voi tarkoittaa seuraavia:
Elektra, Agamemnonin ja Klytaimnestran tytär
Elektra, yksi plejadeista
Elektra, yksi okeanideista, Okeanoksen ja Tethyksen tytär
Electra (17 Tauri), yksi Seulasten tähdistä
130 Elektra, asteroidi
Elektra, Marvelin sarjakuvahahmo
Elektra, Sofokleen tragedia
Elektra, Euripideen tragedia
Elektra, Richard Straussin ooppera.
Elektra (Iléktra), Michális Kakogiánnisin ohjaama elokuva vuodelta 1962
Jancson Elektra (Szerelem, Elektra), Miklós Jancsón ohjaama elokuva vuodelta 1974
Elektra, Marvel-sarjakuviin liittyvä elokuva vuodelta 2005
Elektra, Ilkka Alangon musiikkialbumi
Elektra-kompleksi, tytön tai naisen alitajuntainen seksuaalinen vetovoima isäänsä kohtaan; termin teki tunnetuksi Sigmund Freud
Elektra Records, levy-yhtiö
Lockheed L-10 Electra, yhdysvaltalainen lentokone 1930-luvulla
L/A Elektra, Paraisten ja Nauvon välillä liikennöivä hybridilautta
Electra, lautapeli
HMS Electra (1806), 16-tykkinen prikisluuppi
HMS Electra (1808), 16-tykkinen prikisluuppi
HMS Electra (1837), 18-tykkinen prikisluuppi
HMS Electra (1896), Brazen-luokan hävittäjä
HMS Electra (H27), E-luokan hävittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elektra”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eucalyptus (makeinen)

Fazerin Eucalyptus -makeisia rasiassa ja pussissa
Eucalyptus on vanha Fazerin luoma pastilli. Pastillin pinta on tomusokerilla päällystetty. Eucalyptus on väriltään hennon valkoinen. Pastilleja myydään rasioissa sekä pusseissa.
Pastillirasia

Pastillirasia on puna-valkoinen, jonka päällä on oksalla istuva viherpunainen papukaija. Tuotetta myydään nykyään myös pusseissa.
MPower

| MPower |
| --- | --- |
Tyyli:   dokumentti  supersankari 
Kestoaika:  34–39 minuuttia
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Verkko:  Disney+
Julkaistu:  2023-3-88. maaliskuuta 2023
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  4
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Victoria Alonso  Mark Herzog  Andie Beckerman  Zoë Saldaña  Cisely Saldaña  Mariel Saldaña  Justin W. Hochberg  Lauren Moore Morden  Jeff Redmond 
Ohjaaja(t):  Quinn Wilson
Säveltäjä(t):  Jesi Nelson
Leikkaaja(t):   Brian Sandidge  Kat McGinty 
Kuvaaja(t):  Jamal Solomon
Tuotantoyhtiö(t):   Herzog & Co.  Cinestar Pictures  Just Entertainment  Marvel Studios 
Levittäjä:  Disney Platform Distribution
Aiheesta muualla
IMDb
MPower on Disney+-tilausvideopalveluun julkaistu yhdysvaltalainen dokumenttispesiaaleista koostuva televisiosarja. Jokainen sen jakso keskittyy naispuolisiin Marvel Cinematic Universen (MCU) näyttelijöihin tai tuotantoryhmäläisiin.
Sarja julkistettiin kesäkuussa 2021 nimellä Super Women of the MCU maaliskuussa 2021, mutta helmikuussa sen nimi muutettiin muotoon MPower. Sen kaikki neljä jaksoa julkaistiin kansainvälisenä naistenpäivänä 8. maaliskuuta 2023.
Jaksot

| № | Nimi | Ohjaus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mustan Pantterin naiset (engl. The Women of Black Panther) | Quinn Wilson | 2023-3-88. maaliskuuta 2023 |
Spesiaali kurkistaa elokuvien Black Panther ja Black Panther: Wakanda Forever naishahmoihin. 
| 2 | Kapteeni Ihme (engl. Captain Marvel) | Quinn Wilson | 2023-3-88. maaliskuuta 2023 |
Spesiaali kurkistaa elokuvan Captain Marvel päähenkilö Carol Danversiin. 
| 3 | Purppuranoita (engl. Scarlet Witch) | Bradford Baruh | 2023-3-88. maaliskuuta 2023 |
Spesiaali kurkistaa Disney+-sarjan WandaVision päähenkilö Wanda Maximoffiin. 
| 4 | Gamora | Bradford Baruh | 2023-3-88. maaliskuuta 2023 |
Spesiaali kurkistaa elokuvissa Guardians of the Galaxy ja Guardians of the Galaxy Vol. 2 esiintyvään naishahmo Gamoraan.
Aiheesta muualla

MPower Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eucladoceros

| Eucladoceros |
| --- | --- |
 Eucladoceros dicranios
 Plioseeni–Pleistoseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Hirvieläimet Cervidae
Alaheimo::  Jalohirvet Cervinae
Suku::  †Eucladoceros  Falconer, 1868
Katso myös
   Eucladoceros Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eucladoceros on sukupuuttoon kuollut hirvieläinten suku, joka eli Euraasiassa myöhäiseltä plioseenilta pleistoseenille. Sen sarvet olivat monimutkaisemmat sarvet kuin millään muulla tunnetulla hirvieläimellä.
Aiheesta muualla

A Pleistocene Bestiary
MP – Minä pelkään

| MP - Minä pelkään |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Pekka Hyytiäinen
Käsikirjoittaja:  Pekka Hyytiäinen
Tuottaja:  Riitta Kymäläinen
Kuvaaja:  Petteri Kotilainen
Leikkaaja:  Pekka Hyytiäinen
Pääosat:  Liisa Halonen Pekka Valkeejärvi Heta Hyytiäinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lähikuva
Ensi-ilta:  26. maaliskuuta, 1982
Kesto:  83 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
MP - Minä pelkään on Pekka Hyytiäisen ohjaama suomalainen draama- ja kauhuelokuva vuodelta 1982. Elokuva käsittelee temaattisesti pelkoa ja sodan uhkaa tavallisen perheen näkökulmasta. Elokuva sai elokuvateatterikierroksella 302 katsojaa ja esitettiin ensi kerran televisiossa vasta 40 vuotta valmistumisensa jälkeen toukokuussa 2022..
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Liisa Halonen  | … |  äiti   |
|  Pekka Valkeejärvi  | … |  isä   |
|  Heta Hyytiäinen  | … |  Mari, tytär   |
|  Matti Kanerva  | … |  sotilas   |
|  Maarit Aaltonen  | … |  kuollut lapsi   |
|  Tanja Asikainen  | … |  kuollut lapsi   |
|  Marko Eloranta  | … |  kuollut lapsi   |
|  Sheila Hallenberg  | … |  kuollut lapsi   |
|  Jani Hallenberg  | … |  kuollut lapsi   |
|  Pirjo Immonen  | … |  kuollut opettaja   |
|  Auli Lehmusoksa  | … |  kuollut nainen   |
|  Manne Lehmusoksa  | … |  kuollut mies   |
|  Teresa Lindroos  | … |  kuollut nainen   |
Vastaanotto

Elokuvakriitikot pitivät elokuvaa ilmestyessään Hyytiäisen siihen asti parhaana, mutta suhtautuvat eri tavoin sen hitauteen ja minimalismiin. Helena Ylänen (HS 27.3.1982) kirjoitti, että Hyytiäisen voima on omintakeisessa vähäisten viittausten ja viivyttelyn yhdistelmässä: ”Hän pitää jotain kuvaa niin kauan katsojan edessä, että se taatusti alkaa vaikuttaa, koska mitään uutta katsottavaa ei tule sen tilalle. Hyytiäinen on taikurimaisella tavalla kääntänyt kaupallisen elokuvan tehokeinot päälaelleen. Nopeus ei ole hänelle mitään, tiukka leikkaus ei myöskään. Hitaus, kesto, tauot, ne ovat tärkeitä.” Kansan Uutisten Antti Lindqvist oli elokuvan suhteen kriittisempi: ”Sen onnistuneinta antia ovat taitavasti trikkitekniikkaa hyödyntämällä toteutetut, mustavalkoisuudessaan karmeat unijaksot, joihin on tavoitettu modernien sielunmaisemien hehkua. Sen sijaan arjen kuvaukset kesämökiltä ovat seisovine, sisällöttömine kuvineen usein tuskastuttavan lähellä kotielokuvan tyhjänpäiväisyyttä, pelkkää kestoa.”
MP:n ensimmäisen TV-esityksen yhteydessä 40 vuotta myöhemmin HS:n Harri Römpötti kuvaili kuvakerrontaa yritteliääksi ja paikoitellen kokeelliseksi, mutta "psykologia jää alkeelliseksi". Hän ei suhtautunut myönteisesti elokuvan hitauteen ja minimalismiin: "Perinteinen kerronta ei tainnut kiinnostaa kokeilijaa. Henkilöhahmot jäävät pahvisiksi ja tarina luonnoksen asteelle. MP ei vakuuta, ei vaikka siviilien kärsimykset Ukrainassa antavat sille juuri nyt kaikupohjaa."
Loimuvaskiyökkönen

| Loimuvaskiyökkönen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Metalliyökköset Plusiinae
Suku::  Autographa
Laji::  buraetica
Kaksiosainen nimi
 Autographa buraetica  (Staudinger, 1892) 
Katso myös
   Loimuvaskiyökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loimuvaskiyökkönen (Autographa buraetica) on melko harvinainen, kirjava keskikesän yöperhoslaji.