stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lemmikkikani
Käyttäytyminen > Kieli

Kanit eivät ääntele paljoa, mutta innostunut tai kiimainen kani saattaa röhkiä ja kiertää toista kania / ihmistä. Kanit usein narskuttavat hampaitaan, kun ne ovat tyytyväisiä, mutta äänelle voi olla myös muita merkityksiä.
Alistuva kani nuolee dominantin kanin otsaa, joka tuntuu kanille mieluisalta. Dominantti kani saattaa pyytää toiselta kanilta tai ihmiseltä nuolemista kumartamalla päänsä. Kanit merkkaavat reviiriään hieromalla leukaansa muihin eläimiin tai esineisiin, virtsalla, ja papanoilla.
Kun kani iskee takajalkaansa lujaa ja äänekkäästi maahan, se varoittaa muita uhasta. Jotkut lemmikkikanit kuitenkin tekevät tätä, kun he eivät ole tyytyväisiä omistajaansa.
Käyttö > Koe-eläimenä

Kanit ovat hyviä koe-elämiä kokonsa, lauheutensa ja lisääntymisnopeutensa vuoksi. 
Maissa, joissa eläinsuojelulaki ei ole vahva tai ylläpidettyä, koekanin elintila ei usein täytä sen tarpeita esimerkiksi riittävän tilan suhteen. Koekaniinien elinoloista on kuitenkin vaikeaa saada tietoa, sillä maat usein pitävät eläinkokeisiinsa liittyvät tilastot salassa.
Käyttö > Ruokana ja tuotteena

Tuotantokania usein teurastetaan lihasta, mutta angorakaneja käytetään joskus myös villatuotantoon. Kania suositaan tuotantoeläimenä sen nopea lisääntymisen vuoksi, ja koska se tuottaa paljon lihaa pienellä ruokamäärällä.
Käyttö > Lemmikkinä

Kesykani on aktiivinen eläin, ja näin vaatii paljon tilaa ja virikkeitä. Kanit viihtyvät tiloissa joissa he voivat tähystellä helposti, ja joissa heillä on monia piilomahdollisuuksia. Häkkikanin häkin on oltava riittävän suuri kanin liikunnan tarpeen täyttämiseen.
Kanit tekevät tarpeensa paikkaan jossa he syövät heinää, joten on suositeltua laittaa kanille heinäteline vessalaatikon ylle. Yleisesti kanit oppivat sisäsiisteiksi ilman erityistä opetusta, mutta leikkaamattomat kanit saattavat tehdä tuhoa reviiritietoisuuden vuoksi.
Juomapulloja ei suositella kaneille.
Käyttö > Harrastuksena

Kaninäyttelyt ovat suosittuja tapahtumia, ja niitä järjestetään lähes joka kuukausi. Pohjoismaista standardia käytetään pohjoismaisissa kaninäyttelyissä reilun ja tasavertaisen pisteytyksen takaamiseksi. Standardiin kuuluu tiedot, jotka kasvattaja ja näyttelyharrastaja tarvitsevat. Se sisältää mm. voimassa olevat näyttelysäännöt. Pohjoismaista kanistandardia käytetään virallisten yhdistysten näyttelyissä, jotka ovat Pohjoismaisten pääyhdistysten jäseniä. Suomen Kaniyhdistys ry on Pohjoismaisen kanistandardin katto-organisaatio Suomessa.
Näyttelyiden ulkomuotoluokat:
A (yli 6 kk ikäisille kaneille).  Kania verrataan rotunsa rotumääritelmään . Palkitsee parhaan yksittäisen kanin, sukupuoliryhmän ja jalostusryhmän*.
B (4–7 kk ikäisille kaneille, jättiroduille jopa 8 kk). Kania verrataan rotunsa rotumääritelmään. Palkitsee parhaan yksittäisen kanin, sukupuoliryhmän ja jalostusryhmän.
C (Yli 4kk vanhat kanit)) kilpailuarvostelu erirotuisten kanien kesken. Palkitsee parhaan yksittäisen kanin
D (jälkeläisarvostelu, emä ja 6–8-vk/ 42–56vrk poikaset) Palkitsee kanien kunnon ja tasaisuuden. Isot pentueet antavat mahdollisuuden saada enemmän pisteitä.
E (perheryhmä. Kaikki kanit vähintään 6kk). Paras ryhmä palkitaan. Pentueessa tulee olla ainakin viisi samannäköistä poikasta.
F (yhdistelmä, omistajan neljä samannäköistä kania) Omistajan neljän kanin pisteet lasketaan yhteen. Paras ryhmä voittaa, mutta pisteiden pitää olla <376. Pitää ilmoittaa myös A tai B luokkaan.
G (eliittiryhmä) Omistajan valitsemat neljä kania, eri rodut ja iät sallittu. Paras ryhmä voittaa. Pitää ilmoittaa myös A tai B luokkaan.
H (<4kk vanhat yksittäiset kanit roduittain/ryhmittäin = ROP / RYP*)  Kania verrataan rotunsa rotumääritelmään. Paras yksilö palkitaan, mutta pisteiden pitää olla <94. VSP:n pisteiden pitää olla <90.
I (arvostelu suullisesti, match show) Arvostellaan roduittain ja väreittäin. Tuomari arvioi viiden kanin ryhmiä suullisesti, ja asettaa ne paremmuusjärjestykseen.
K (kanituotteet) Arvostelee mm. nahkoja ja turkkituotteita.
L (kokoelmana luokat A, B, C ja F. Yli 4kk vanhat kanit) Voittaakseen omistajan neljää kania verrataan rotunsa rotumääritelmään(vaatii <376 pistettä), paras yksittäinen kani, paras sukupuoliryhmä tai paras jalostusryhmä.
M (poikueryhmä. 8-14vk vanhoja) Arvioidaan ja palkitaan samannäköisyyden perusteella (vaatii <94 pistettä). Ryhmän koko 3-5kpl.
PET (lemmikkiluokka. Vähintään 3kk) Jaetaan sukupuolen ja iän alaluokkiin, joista valitaan omat voittajat.
REK (rekisteriluokka. Vähintään 6kk) Omistajan kani arvostellaan ja liitetään lajin kansakirjaan, paitsi jos se hylätään.
Jalostusryhmä on yksi uros ja kaksi naarasta
ROP= rodun parhain. RYP= Vastakkaisen sukupuolen parhain
Ulkomuotoluokkiin pääsevät tunnistemerkityt rotupuhtaat kanit ja pet-luokkiin saa näiden lisäksi osallistua mikä tahansa kolmea kuukautta vanhempi kani; myös kastroidut ja sterilisoidut kanit. Näyttelyyn osallistuvan kanin tulee olla terve ja se ei saa olla kantavana tai imettää.
Rodut

Suomen Kaniyhdistys ry:llä on Suomen laajin, lähes 10 000 kanin kantakirja, mitä se ylläpitää rekisteröimällä rotukaneja.
Rotupuhtaalla kanilla on kasvattajan kirjoittamat/tulostamat sukupaperit,jotka sisältävät kanin sukutiedot ja rodun. Rotupuhtaat kanit ovat tunnistemerkittyjä esimerkiksi tatuoimalla kasvattajan kasvattajatunnusksen kanin oikeaan korvaan sekä kanin yksilötunnus vasempaan korvaan. Tunnistemerkintänä voi olla myös jalkarengas tai mikrosiru. Pohjoismaisesta standardista löytyvät kaikki voimassa olevat rotumääritelmät, värit ja kuviot. Se on julkaistu ensimmäisen kerran vuonna 1950. Suomen Kaniyhdistys ry julkaisi ensimmäisen suomenkielisen painoksen standardista vuonna 2012. Pohjoismaiseen Kanistandardiin kuuluu yli 65 rotua, jotka kuuluvat kuuteen eri roturyhmään. Standardin tunnistamia turkinvärejä ja -kuvioita on yli 45. Standardi myös tunnistaa ainakin seitsemän turkkimuunnosta. Suomella ei ole olemassa omaa kanirotua.
Rodut > Rotulista

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kääpiörodut: Kääpiöjänis  Hermeliini  Kääpiöluppa  Kääpiöscheck Pienet kanirodut: Beige  Deilenaar  Englanninscheck  Gouwenaar  Hollantilainen  Lux  Pienichinchilla  Marburginegern  Oranssi  Pieniegern  Perle-egern  Pienihavanna  Pienihopea  Pieniwiener  Sachsengold  Schwartzgrannen  Soopeli  Tan  Venäläinen  Örestad  Rhön  |  Keskisuuret kanirodut: Alaska  Belgianjänis  Bourgogne  Isabella  Japanilainen  Pienisaksanluppa  Pienisaksanscheck  Reininscheck  Ruotsinturkis  Sallander  Thyringer  Valkoinenmaatiainen  White Poikkeavan karvanlaadun rodut: Angora  Fuchs  Jamora  Pienirex  Rex  Satiini  Satiiniangora  Leijonanharjas  Leijonaluppa  Kasmirluppa  |  Suuret kanirodut: Beveren  Englanninluppa  Hotot  Kalifornialainen  Suurichinchilla  Suuriegern  Suurihavanna  Suurihopea  Suurisoopeli  Sininenwiener  Mecklenburginscheck  Meissnerinluppa  New Zealand Red  New Zealand White  Trönder  Wiener Jättikanirodut: Belgianjätti  Ranskanluppa  Saksanjättischeck  |
Rodut > Rotujen erityistarpeet

Angoran turkkia pitää keriä noin kolmen kuukauden välein, koska rodun turkki on pitkä ja paksu.
Aiheesta muualla

Suomen Kaniyhdistys ry
Suomen Kääpiökanit ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kani- ja Jyrsijäliitto ry
Lurppanet / oikea kani (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaniininkasvattajat ry
Suomen Lemmikkikanit ry
Kotikani on kiva kaveri
Suomen Estekanit ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Kanit petsiessä (Arkistoitu – Internet Archive)
Luonnontieteellinen keskusmuseo: kanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (käsittelee lähinnä Helsingin villiintyneitä kaniineja)
Kanin pääkallo
Kanin kanssa voi harrastaa myös kanihyppyä, eli kanien estehyppyä.
Angora, jonka turkkia ei olla leikattu
Sydän-Laukaan koulu

Sydän-Laukaan koulu on yläaste Laukaassa. Koulun rehtorina toimii Ulla Rytkönen. Koulun alueella toimii myös Laukaan lukio sekä Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopisto eli Poke. Koulun käytössä oleva rakennus peruskorjattiin vuonna 2007. Kolmen oppilaitoksen yhteinen rakennusryhmä luotiin laajentamalla vanhaa koulutaloa.Uusi rakennus otettiin käyttöön syksyllä 2020.
Sydän-Laukaan koulu.
Sydän-Laukaan koulu sijaitsee Laukaan kirkonkylällä. Oppilaita koulussa lukuvuonna 2023-2024 on noin 490 ja opettajia noin 50.
Alatalon kartano

Alatalon kartano on suuri maatila Laukaassa, Laukkavirran eli Tarvaalan kylässä, lähellä Lievestuoreenjärven pohjoispäätä. Sen vuonna 1923 valmistuneen päärakennuksen on suunnitellut Alvar Aalto. Rakennuksen perusta on betonia, runko hirttä ja pinta pystylaudoitusta. Tyyliltään rakennus edustaa uusklassismia. Se jatkaa myös pohjalaista maalaistaloarkkitehtuuria ja kansanomaista rakennusperinnettä.
Rakennusvaiheessa sekä alkuperäisen omistajan että hänen appensa rahat loppuivat kesken, ja rakennus siirtyi Petäjäveden seurakunnan omistukseen ja pantiin vuokralle. Sodan jälkeen tila pilkottiin kolmeen ja luovutettiin siirtokarjalaisille. Rapistuneen, kylmän päärakennuksen ympäristöineen osti maanviljelijä Matti Laapotti perheineen vuonna 1946. Laapotin suku on kunnostanut rakennuksen 1980-luvulla.
Juhani Rekola

Juhani Rekola (1. elokuuta 1916 Helsinki – 13. helmikuuta 1986) oli suomalainen teologian tohtori, pappi ja kristillinen kirjailija.
Hän oli Eräjärven kirkkoherran rovasti Erkki Julius Valentin Gummeruksen ja Siiri Saima Gummeruksen (o.s. Vennström) kasvattipoika.
Rekola muutti joidenkin muiden teologisten ajattelijoiden tavoin Suomesta Ruotsiin. Hän toimi Tukholman suomalaisen seurakunnan kappalaisena ja teki myös vapaaehtoista alkoholisti- ja vankilatyötä. Rekola liikkui erityisesti Tukholmaan kulkeutuneiden suomalaisten alkoholistien ns. Slussenin sissien keskuudessa. Nämä kokemukset vaikuttivat voimakkaasti hänen teoksiinsa.
Rekola käsitteli esseissään erityisesti uskon vaikutusta kirjallisuudessa, kuvataiteissa ja elokuvassa. Hän sai 1977 Suomen kirkon kirjallisuuspalkinnon.
Juha Seppälä referoi Antti Nyléniä kirjoituksessaan Parnassossa: "Useassa yhteydessä Nylén viittaa Juhani Rekolan – – esseistin ja teologin, tuotantoon ainutlaatuisena, laadukkaana ja yhä unohdettuna aarteena ja toteaa olevansa Rekolasta samaa mieltä".
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen kirkon kirjallisuuspalkinto 1977
Teokset

Kuitenkin Jumala on.  Helsinki:  Kirjapaja, 1968.
Jokainen enkeli on pelottava.  Helsinki:  Kirjapaja, 1970.
Traaginen Reinhold Schneiderin ajattelussa.  (Väitöskirja. Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran julkaisuja 85.)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1971.
Ruusumaanantaista pääsiäisaamuun.  (Piirrokset: Leena Rekola. 2. uud. painos 1996)  Helsinki:  Kirjapaja, 1973.  ISBN 951-621-061-9
Rekola, Juhani & Rekola, Leena: Beetlehem on kaikkialla.  Helsinki:  Kirjapaja, 1974.  ISBN 951-621-120-8
Finska kyrkan. Finska församlingen, 1975
Kuolemantanssi.  (Kuv. Leena Rekola)  Helsinki:  Kirjapaja, 1976.  ISBN 951-621-172-0
Tämän elämän mieli.  Helsinki:  Kirjapaja, 1980.  ISBN 951-621-259-X
Kadotetun paratiisin portilla: Usko kirjallisuudessa.  (Kuv. Leena Rekola)  Helsinki:  Kirjapaja, 1982.  ISBN 951-621-383-9
Kuva uskon tulkkina.  Helsinki:  Kirjapaja, 1985.  ISBN 951-621-544-0
Tukholman suomalainen väestö keskiajan lopulla.  (Suomen kieli Ruotsissa 43)  Tukholma:  Norden-yhdistys, 1986.  ISBN 91-85276-44-8
Ilo pimeydessä.  (Kuvat: Leena Rekola. Sisältää aiemmin ilmestyneet esseekokoelmat Beetlehem on kaikkialla ja Ruusumaanantaista pääsiäisaamuun)  Helsinki:  Kirjapaja, 2013.  ISBN 978-952-288-032-1
Irlantilainen päiväkirja.  (Piirrokset: Leena Rekola)  Helsinki:  Kirjapaja, 2015.  ISBN 978-952-288-264-6
Herääminen pimeään: Varhaiset kirjoitukset.  Helsinki:  Kirjapaja, 2016.  ISBN 978-952-288-544-9
Tästä elämästä : Omaelämäkerrallisia kirjoituksia.  Helsinki:  Bokeh, 2023.  ISBN 978-952-7501-10-8
Kirjallisuutta

Torsti Lehtinen : Hyvän ja pahan tällä puolen. Kirjapaja, Helsinki 1991
Carl-Johan Holmlund : Onnenpeli : esseitä. Lehtikuusi, Helsinki 1995
Torsti Lehtinen : Kova ja kaunis todellisuus : Juhani Rekolan teologia. Turbator, Turku 2013
Anne Sumela : "Kuitenkin Jumala on." Jumalakäsityksen paradoksaalisuus esseisti Juhani Rekolan teologiassa. Väitöskirja. Itä-Suomen yliopisto 2024
Aiheesta muualla

Sveriges Radio Sisu-uutiset 20.10.2013 : Tukholman entisen kappalaisen Juhani Rekolan kirjoista uusintapainoksia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Pinja Kanon

| Pinja Kanon |
| --- | --- |
 Pinja Kanon Iida Mustosen roolissa saippuasarjassa Salatut Elämät
Henkilötiedot
Ammatti:  näyttelijä, DJ
Näyttelijä
Aktiivisena:  2016–
Merkittävät roolit:  Iida Mustonen (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Pinja Kanon on suomalainen näyttelijä ja DJ. Hän on esittänyt Iida Mustosen roolia televisiosarjassa Salatut elämät. Alun perin hänen oli tarkoitus näytellä sarjassa hahmon alkuperäisesittäjän Rosa Rusasen sairausloman ajan, mutta syyskuussa 2017 hän vahvisti saaneensa roolin vakituisesti. Kanon näyttelee samaista roolia myös spin-off-sarjassa Bikineitä ja timantteja.
Ennen Salattuja elämiä Kanon on työskennellyt muun muassa Sini Sabotagen keikka-dj:nä. Hän esiintyy myös Sabotagen ”Muuta ku mä” ja ”Eläin” -kappaleiden musiikkivideoilla. Hän on ollut myös vuodesta 2012 lähtien mukana Ilves-Teatterin toiminnassa.
Filmografia

| Ilmestymisvuosi/ Ensiesiintyminen | Nimi | Tyyli | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 | Salatut elämät | televisiosarja | Iida Mustonen |
| 2016 | Bikineitä ja timantteja | nettisarja | Iida Mustonen |
Christmas Without You

| ”Christmas Without You” Ava Max |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 15. lokakuuta 2020
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Cirkut, Gian Stone
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Kesto: 02.49
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Ava Maxin muut singlet
| ”OMG What’s Happening” 2020 | ”Christmas Without You” 2020 | ”My Head & My Heart” 2020 |
Christmas Without You on yhdysvaltalaislaulaja Ava Maxin musiikkikappale. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana singlenä 15. lokakuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Max, Jesse Aicher, Sam Martin, Gian Stone ja Cirkut, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen.
"Christmas Without You" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat kappaleen jouluista säveltä. Arvostelumenestyksestä huolimatta kappale ei ollut kuitenkaan kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Saksassa ja Yhdysvalloissa Billboardin Holiday Digital Song Sales -listalla.
Käännös suomeksi
Joulupuu on rakennettu (kirja)

| Joulupuu on rakennettu |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kaisa Koivisto, Hannele Nyman ja  Marjo-Riitta Saloniemi
Kuvittaja:  Reetta Tervakangas
Kansitaiteilija:  Tuija Kuusela
Genre:  joulukirja
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  Tuija Kuusela
Sivumäärä:  224
ISBN:  978-951-31-4968-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Joulupuu on rakennettu on joulukuusesta, joulukoristeista ja niiden historiasta kertova teos, jonka ovat kirjoittaneet Kaisa Koivisto, Hannele Nyman ja Marjo-Riitta Saloniemi. Teos on ilmestynyt vuonna 2009, ja sen on kustantanut Tammi.
Kirja on syntynyt kirjoittajiensa kahden vuosikymmenen mittaisen harrastuksen tuloksena, mutta alkusysäyksen sille on antanut Helsingin yliopiston kansatieteen professori Bo Lönnqvist. Kirjoittajista Kaisa Koivisto on Suomen Lasimuseon intendentti, Hannele Nyman Helsingin taiteilijaseuran näyttelysihteeri ja tutkija ja Marjo-Riitta Saloniemi on Vapriikin näyttelypäällikkö. Teos on siten kirjoitettu tutkijan asiantuntevin ottein, mutta on samalla harrastajalle lähdeteos ja nostalgikolle selailukirja..
Teos on ensimmäinen kirja keskieurooppalaisperäisestä suomalaisesta joulukuusesta. Se antaa perusteellisen, liki täydellisen kuvauksen joulukuusen ja sen koristeiden historiasta, saksalaisesta joulukoristeisiin keskittyneestä Lauschan kylästä ja ainoasta suomalaisesta joulukoristeiden valmistajasta K. A. Weiste Oy:stä. Kriitikko luonnehtii sitä sen monipuolisen sisällön vuoksi kirjalliseksi joulukuuseksi.
Kirjan runsas kuvitus sisältää vanhoja joulukoristemainoksia, kotialbumeiden joulukuvia ja havainnekuvia. Myös keräilyharrastuksesta on artikkeli, ja lopussa on joulusanasto.
Kirjan nimi perustuu suosittuun joululauluun "Joulupuu on rakennettu", joka aikoinaan levitti Suomessa voimakkaasti ajatusta joulukuusesta.
Aiheesta muualla

Joulupuu on rakennettu Tammen sivustolla[vanhentunut linkki]
Panttikirja

Panttikirja on Suomessa todistus vahvistetusta kiinnityksestä. Panttikirjaan merkitään muun muassa kiinnityksen kohde, kiinnityksen rahamäärä ja hakemuksen vireilletulopäivä. Kiinteistön omistaja luovuttaa panttikirjan tyypillisesti velkojalle lainan vakuudeksi. Panttioikeuden haltijalla on oikeus saada saatavilleen suoritus kiinteistön arvosta panttikirjaan merkittyyn rahamäärään asti. Panttikirja on voimassa ikuisesti tai kunnes se kuoletetaan.
Panttikirja valmistettiin aikaisemmin esipainetuille lomakkeille. Kesäkuusta 2017 lähtien panttikirjan on saanut vain sähköisenä versiona.
Karvian helluntaiseurakunta

| Karvian helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Perustettu:  1936
Pääkirkko:  Kylä-Karviantie 34 B 39930 Karvia
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karvian helluntaiseurakunta on Karviassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1936. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelukset ja Sanan ja rukouksen illat.
Historia

Kantin kylässä syntyi vuonna 1927 voimakas vapaaevankelinen herätys, kun Ville ja Selma Ala-Rämi pitivät hengellisiä kokouksia Karviassa, muun muassa Karvian pappilassa. Uskoontulleiden kokouksia pidettiin Kantin, Sarankylän ja Ämmälän kylissä. Yrjö Anttila oli Kauhavalla kosketuksissa helluntaisanoman kanssa ja toi sen mukanaan Karviaan.
Karvian helluntaiseurakunnan perustava kokous pidettiin Kantin kylässä 9. marraskuuta 1936. Seurakunnan ensimmäiseksi vanhimmaksi valittiin Herman Virta Honkajoelta. 1. elokuuta 1937 järjestettiin suuri kastetilaisuus Karvian kesäjuhlien yhteydessä. Tuolloin seurakuntaan kastettiin 14 jäsentä. Seurakunta piti vuosien 1935–1961 aikana kokouksia erityisesti Karvian varavankilassa.
1950-luvulla Karvian Sarankylässä syntyi kymmenien uskoontulleiden herätys. Vilho Mäkelä ja Taisto Vahtera pitivät herätyskokouksia vuonna 1957 muun muassa Nuorisoseuran talossa. Kirkonkylältä kokoukset laajenivat Kauhajoen puolelle Nummikosken kylään. Lähes puolet kylän väestöstä tulivat herätyksen piiriin. 1960-luvulla Juhani Rikalainen piti Alkavan kylässä kokouksia ja myös toimintaa jatkettiin myös Nummijärven kylässä.
Seurakunta hanki oman evankelioimisteltan vuonna 1966. Karvian helluntailähetys perustettiin 23. maaliskuuta 196 ja se merkittiin yhdistysrekisteriin lokakuussa 1969. Seurakunta järjestäytyi uudelleen 1976. Vuosina 1977–1981 seurakunnan päätoimisena työntekijänä toimi Lauri Louhisuo. Tähän aikaan seurakunnan toiminta oli vilkasta ja useat vierailivat Niilo Yli-Vainion kokouksissa Lapualla. Yli-Vainio vieraili kahteen otteeseen myös Karviassa. Molemmat tilaisuudet vetivät yleisöä arviolta noin 1000 henkeä. Karviassa alkoi 1980-luvun alussa nuorisoherätys, joka virvoitti seurakunnan toimintaa.
Rukoushuone

Karvian helluntaiseurakunta sai vuonna 1987 käyttöönsä rukoushuoneen. Tätä ennen seurakunta kokoontui kodeissa ja myös kunnan kerhohuoneissa. Karvian helluntaiseurakunnan Metsäpirttiin kunnostettiin kokoussali 70–80 hengelle. Rukoushuone vihittiin käyttöön 11. lokakuuta 1987.
Joulupukin kirje

Joulupukin kirje
Joulupukin postilaatikko Rovaniemellä Kauppakeskus Revontulessa.
Joulupukin kirje on lapsen tai lapsenmielisen henkilönlähde? kirjoittama kirje tai muu tervehdys Joulupukille. Useimmiten kirjeessä esitetään joululahjatoiveita.
Historia

Kirje Joulupukille -perinne lienee saanut alkunsa Nikolaoksenselvennä taipaleesta joulupukiksi. Nikolaoksen kuolinpäivää 6. joulukuuta on juhlittu vuosisatoja Venetsiassa ja muualla Pohjois-Italiassa. Juhlapäivän aattona 5. joulukuuta lapsilla on tapana kirjoittaa kirje Nikolaokselle ja jättää sitten kirje jonnekin kotonaan. Seuraavana päivänä kirjeen paikalla lasta odottaa yllätys; paikalla on omena, mandariini, karamellejä tai joku muu lahja ja tuhmille lapsille hiilenpaloja. Taustalla on legenda, jonka mukaan pyhimys antaa kolmelle köyhälle lapselle kullekin punaisen omenan, jotka yön aikana muuttuvat kultaisiksi.
Kirje lähetetään Joulupukille Korvatunturille (postiosoitteena Suomessa 99999 Korvatunturi) tai sen voi lähettää myös Joulupukin Pääpostiin Napapiirille (96930 Napapiiri). Joulupukin Pääposti vastaanottaa vuosittain noin puoli miljoonaa kirjettä, jotka saapuvat kaikkialta maailmasta. Eniten Joulupukki saa kirjeitä Kiinasta, Italiasta, Puolasta, Isosta-Britanniasta, Suomesta, Japanista ja Venäjältä.
Aiheesta muualla

Joulupukin kirje - Original letter from Santa Claus Lapland Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
Santa Claus Greeting Centerin kotisivut
Postin Joulupukin kirje (Arkistoitu – Internet Archive)
Video Greeting Centerin kirjeestä
Monenlaista tarinaa joulupukista (Arkistoitu – Internet Archive)
Video joulupukin postikonttori
Jólasveinar

Jólasveinar ['jouːlaˌsvεiˑnar̥] (suom. joulupojat) ovat islantilaisessa kansanperinteessä esiintyvät hahmot, joista on nykyaikana tullut Joulupukin islantilainen versio. Heidän lukumääränsä on vaihdellut vuosien saatossa mutta nykyään heitä katsotaan olevan kolmetoista.
Nykyajan Jólasveinar

Joulupoikia kuvailtiin alun perin ilkikurisiksi tai jopa rikollisiksi kujeilijoiksi, joiden oli tapana varastaa ihmisiltä tai muutenkin ahdistella kansaa (joka koostui silloin lähinnä maalaisviljelijöistä). Kuvaukset vaihtelivat alueittain ja jokainen joulupoika saattoi olla toisella seudulla vaaraton pilailija ja toisella taas murhanhimoinen lapsia syövä hirviö. Heillä jokaisella oli kuvaileva nimi, joista kunkin modus operandi eli ns. toiminnan tapa kävi ilmi.
Perinteen mukaan Joulupojat ovat vuorissa asustelevien peikkojen Grýlan ja Leppalúðin pojat. Lisäksi Joulupojat esiintyvät usein Joulukissan rinnalla. Joulukissan sanotaan syövän lapsia, jotka eivät saa uusia vaatteita ennen joulua.
Nykyaikana Joulupoikia kuvaillaan hyväntahtoisemmiksi ja he ovat verrattavissa Joulupukkiin ja muihin vastaaviin hahmoihin. Viimeisten kolmentoista yön aikana ennen jouluaattoa Joulupojat käyvät jättämässä lahjoja (tai perunoita jos lapsi on käyttäytynyt huonosti) lasten ikkunalaudoille laittamiin kenkiin. Heillä on yleensä päällään islantilaisia keskiaikaisia vaatteita, mutta aina välillä heidät kuvataan Joulupukin perinteiseen pukuun sonnustautuneina.