stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konka
Joen nimi

Tämän joen ensisijaisen erisnimen määritelmän oletetaan tulleen Herodotoksen "Historiateoksesta", jossa hän Skyytian jokia kuvaillessa nimeää niistä kaksi, jotka useiden seikkojen viittaamina vastaavat Konkan sijaintia. Niistä ensimmäisenä mainitaan kolmas joki Hipanis (ʽ΄Γπανις), josta skyyttien maata ja tapoja kuvaavassa, Melpomenelle omistetussa IV kirjassaan Herodotos sanoo, että "(myös) se on peräisin Skyytiasta ja virtaa suuresta järvestä. Villit valkoiset hevoset laiduntavat tuon järven ympärillä. Tästä järvestä käytetään aiheellisesti nimitystä Hipaniksen äiti, (koska) se alkaa siitä". Tämä Hipanis-virran kuvaus luultavasti ei vastaa Konkaa, koska Herodotos tallensi nämä tiedot ihmisten sanojen perusteella. Voi olettaa, että hän sekoitti tai kirjoitti nimen väärin ja kutsuu toponyymillä "Hipanis" Etelä-Bugia, jonka pituuden skyyttien sotapäälliköt määrittivät yhdeksän päivän purjehduksen perusteella. Varsinaista Hipanista, joka on tyypillistä Konkaa, hän kutsuu Pantikapaksi. Eli toiseksi mainittu joki Pantikapa on kulkunsa kuvauksessa hyvin samanlainen kuin Konka. Joidenkin lähteiden mukaan Historiateoksensa IV kirjassaan Herodotos jatkaa: "Sitä seuraa seuraava, viides joki, nimeltään Panticap. Se virtaa pohjoisesta järvestä. Sen ja Borysthenes-joen eli antiikin Dneprin välisellä alueella asuu maanviljelijät-skyytit. Se virtaa läpi Skyytian metsäalueiden, Ala-Dneprin ja Konkan yhteisen tulva-alueen eteläosassa sijaitsevan Hileian yli ja virtaa Borystheneseen”.
Jokien kuvauksissa ja nimissä todennäköisesti ”hipo” tai "hippo" on kreikkalainen ίππος, mikä tarkoittaa "hevosta". Loppuosa johtunee skyytiakielisestä "nis" tai "ni" nimissä "d-nis-tro" tai "d-ni-pro", jota voidaan olettaa tarkoittavan "jokea". Näin ollen "Hipanis" voidaan kääntää "hevosjoeksi". Viitaten 1500–1600-luvun karttoihin, Konkaa kutsutaan myös "Kinski Vodyksi". Tataariksi joen nimi on Yilki Su, mikä tarkoittaa "villihevosten vettä". Legendan mukaan tämä nimi annettiin joelle sen jälkeen, kun sen pohjaan upposi kultaisella hevosella koristeltu turkkilainen laiva. Tai johtuvasti tarinasta siitä, kun zaporogien ja tataarien välisten yhteenottojen ja verenvuodatusten myötä Kinskan hiljaisten vesien värjäytyessä niin punaisiksi hevosetkaan eivät päässeet ylittämään jokea. Tai sen legendan mukaan, jossa hevonen suojeli jokea luonnon koettelemuksilta, kaivoi kultaisilla kengillään lähteitä auki eikä antanut joen kuivua tai muuten muuttaa suuntaan.
Joen kuvaus

Konka saa alkunsa lähellä Zrazkoven kylää Asovan ylängön pohjoisrinteellä. Varsinainen joki alkaa 22 kilometrin päässä lähteestä lähellä Kinski Rozdoryn kylää, jossa Mokra(ya) ja Sukha(ya) Konkat yhdistyvät. Konka virtaa kaakosta luoteeseen läpi Polohyn ja Zaporižžjan piirien aroja Kah’ovkan tekojärveen, mikä on tai oli osa Dneprin alajuoksun pääuomaa. Ennen tekojärven syntymistä Konka virtasi tulva-alueilla rinnakkain Dneprin laakson vasenta rantaa pitkin koko Suurella niityllä eli Velykyi Luhilla, joskus Dneprin suuntaisesti, ja joidenkin lähteiden mukaan seitsemän kertaa siihen paikoin sulautuessa ja sitten saman verran erkaantuen ja jatkaessa kulkemistaan rinnakkain.
Silloin kasakkalaulujen ylistämän Konkan pituus oli 500 kilometriä, syvyys saattoi olla 4 metriä ja vielä 1800-luvulla sen leveys vaihteli 20-stä 120 metriin, joki oli purjehduskelpoinen ja se kantoi aalloillaan sekä kasakkojen tšaika-veneitä että turkkilaisia kaleereja. Brockhaus–Jefronin suurimmassa tietosanakirjassa on vuodelta 1905 kuvaus siitä, että osittain Jekaterinoslavin ja Taurian kuvernementtien rajamailla virtaavan Konkan pituus on 200 virsta eli noin 213 kilometriä. Dneprin kellertävään veteen verrattuna Konka vaikutti täysin siniseltä ja Dnepriin yhdistyessä sen vedet vieläkin erottuivat sinisyydeltään. Joidenkin lähteiden mukaan ukrainalainen akateemikko, historioitsija ja arkeologi Dmytro Javornytskyi on kuvannut Konkajokea niin mutkaiseksi, että paikoin se ei näytä joelta, vaan syvältä suljetulta järveltä, jossa vesi on mitä puhtain ja peilinkirkas. Entisellä keskivirralla se sulautuu suureen Dnepriin ja peittyi tekojärven mutaisilla vesillä. Nykyisen Konkan syvyys Orih’ivin liepeillä on jopa viisi ja leveys noin 50 metriä. Pituus on joko 140, 146 tai 149 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 2 580 tai 2 600 neliökilometriä.
Yläjuoksullaan joki virtaa keskellä korkeita ja jyrkkiä kivisiä rantoja, jotka ovat aroheinäkasvien tai marskiheinien peittämiä, alajuoksulla ne ovat matalia ja vesikasviniityjen ja tulvatasanteiden mm. Suuren niityn ympäröimiä. Konka-joki oli syvä vesiväylä, joka yhdisti Zaporožjen ja Donin kasakat, ja mahdollisti Zaporožjen-kasakkojen palata Asovanmereltä Sitšiin. Vuosien mittaan joki on pienentynyt, ylä- ja keskivirralla se on kapea ja kesällä vedenpinta tosimatala tai joki kuivuu kokonaan. Sillä on syvyyttä 1–1,5  ja jossain paikoissa viisi metriä, leveyttä jopa 50 metriä. Alavirralla joki muodostaa useita haaroja, joiden syvyys on 6—7 metriä. Joen kaltevuus on 1,7 m/km. Joki saa täydennystä lumen sulamis- ja sadevesistä. Joulukuusta vuoden tai maaliskuun alkuun jokea peittää epävakaa jää. Joella on noin 140 lampea.
Joen kuvaus > Konkan sivujoet

Vuonna 1957 julkaistun Ukrainan jokikatalogin sivulla 124 Konkan:
vasemmanpuolisiksi sivujoiksi luetellaan: Ožerjolna (24 km), Tokmatška (42 km), Verbova tai Balka Verbova (35 km), Balka Orihova (24 km)
ja oikeanpuolisiksi: Sukha Konka (tai Kinska) (23 km), Žerebets (55 km), Berestova tai Balka Berestova (19 km), Komišuvata (14 km)
Aroa Sukha Konka-joen rannoilla
Entomologinen suojelualue Balka Orihovalla
Žerebets Huljaipolen piirissä
Ekologia

Vuonna 1916 Kinska-jokea yritettiin tukkia kivipadolla, jotta Dneprissä olisi enemmän vettä, mutta ohittaen padon se jatkoi virtaamista entisessä uomassaan. Vesivoimalan räjähdyksen seurauksena vuonna 2023 Kah’ovkan tekojärveä ei enää ole taikka sen vedenpinta laski sen verran matalaksi, että sen vedenalaisena virtauksena ollut Konkajoki erottui historialliseen uomaansa. Ympäristö- ja luonnonvaraministeriön mukaan miehitetyssä Suuren niityn kansallispuistossa vesistöjen vedenpinnan laskun ja kosteikkoalueiden ekosysteemin muutosten vuoksi 54 kala- ja 156 lintulajia ovat uhattuina.
Konka joesta voi kalastaa haukea, Mustanmeren ja Asovanmeren särkiä ja muita karppikaloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konka Wikimedia Commonsissa
Konkajoki
Pentti Rantala

Pentti Rantala -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:
Pentti Rantala (s. 1947), yritys- ja järjestöjohtaja ja liikenneneuvos
Pentti Rantala (1948–2024), diplomi-insinööri, yritysjohtaja, jätehuollon kehittäjä ja ympäristöneuvos.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pentti Rantala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kempeleen keskustan asuinalueet

Tämä artikkeli käsittelee Kempeleen keskustan alueella sijaitsevia asuinalueita.
Yksi Kempeleen kunnan ominaisuuksista on kahtia jakaantunut keskusta. Länsi- ja itäpuolen rajana on pidetty valtatie 4:ää. Länsipuolella sijaitsevia eli keskustan asuinalueita ovat Asemanseutu, Koskela, Ollakka, Ollila, Paituri, Riihivainio, Ristisuo, Santamäki ja Sarkkiranta. Keskustassa sijaitsevassa Kirkonseudulla on myös vanhempaa asuinkantaa. Kirkonseudulle ollaan kuitenkin suunnittelemassa tulevaisuudessa uutta Tähkälä-nimistä asuinaluetta. Keskustassa seututien 847 itäpuolella sijaitseva asuinalue Asemanseutu on luokiteltu myös kunnan hallinnolliseksi keskukseksi, vaikka se ei muodosta omaa taajamaansa, vaan alue kuuluu tilastollisesti Oulun keskustaajamaan.
Keskustan itäpuolella sijaitsevista Ylikylän alueella olevista asuinalueista kerrotaan omassa artikkelissa.
Asuinalueet > Asemanseutu

Asemanseutu sijaitsee keskustassa seututien 847 itäpuolella Pohjanmaan radan varrella. Alueen rakennuskanta koostuu suurimmaksi osaksi vanhoista omakotitaloista, mutta siellä on myös rivi- ja kerrostaloasuntoja. Alueella sijaitsee myös nykyisin käytössä oleva Kempeleen rautatieasema.
Asuinalueet > Asemanseutu > Kuvia

Kempeleen vanha rautatieasemarakennus.
Kempeleen nykyinen käytössä oleva asemalaituri, jossa junat alkoivat pysähtyä vuonna 2016.
Vanha nykyisin käytöstä poistettu Vanha moottoriajoneuvokielto -liikennemerkki Asemanseudulla lähellä Pohjanmaan rataa.
Asuinalueet > Koskela

Koskela sijaitsee Pohjanmaan radan itäpuolella noin kilometrin päässä keskustasta. Koskela rajoittuu pohjoisessa Ketolanperäntielle ja Ristisuolle, lännessä seututiehen 847 ja Riihivainioon sekä idässä valtatiehen 4 ja Kauppakeskus Zeppelinin alueelle.
Koskelan pohjoisosa on pääosin uutta taajama-asutusta ja eteläosa perinteistä maanviljelysmaisemaa. Koskelan asuntokanta koostuu vanhemmista omakotitalo- ja rivitaloista. Suurin osa alueen asutuksesta on rakennettu 1960- ja 1970-luvulla.
Koskelassa sijaitsi vuonna 1899 valmistunut Kempeleen pappila, joka toimi kunnan papin virka-asuntona vuoteen 1966 asti. Viimeisimpänä pappilassa asui vuosina 1927−1966 työssään toiminut kirkkoherra Kaarlo Ilmari Cajanus. Myöhemmin pappila toimi muun muassa seurakunnan kerhotiloina.  Pappilassa syttyi tulipalo 16. huhtikuuta 2019, jonka seurauksena se purettiin kokonaan kesällä 2020. Vuonna 2022 alettiin puretun pappilan tontille rakentamaan uutta pappilaa, joka valmistui vuonna 2023. Pappilan historiaan viittaavat myös alueella sijaitsevat tien nimet Pappilantie ja Cajanuksentie. Koskelassa sijaitsevat myös vuonna 1974 valmistunut Kempeleen työväentalo sekä Jehovan todistajien valtakunnansali.
Vuonna 1927 valmistunut Tyrnävän Ojakylältä lähtenyt alkuperäinen Ketolanperäntie päättyi Koskelassa silloisen valtatie 4:n risteykseen. Oulun Kiviniemen ja Kempeleen välisen moottoriliikennetien valmistuttua vuonna 1990 siirtyi Ketolanperäntien linjaus pohjoisemmaksi. Vanha tie katkaistiin Työväentalon kohdalla moottoriliikennetien valmistuttua, ja muutettiin kevyen liikenteen väyläksi, joka johtaa Kauppakeskus Zeppeliniin ja siitä edespäin Murtoon. Väylässä on moottoritien alittavat alikulut. Työväentalon kohdalta lähtee nykyään myös jalkakäytävä moottoritieliittymän bussipysäkille, jossa pysähtyvät kaikki etelän suuntaan menevät kaukoliikenteen pikavuoro-linja-autot.
Alkuperäisen Ketolanperäntien länsipään aloituspiste alkoi Koskelassa silloiselta valtatieltä 4. Oulun Kiviniemen ja Kempeleen välisen moottoriliikennetien valmistuttua vuonna 1990 siirtyi Ketolanperäntien länsipään aloituspiste nykyisen Ristisuon kiertoliittymän kohdalle. Työväentalon kohdalta vanha tie katkaistiin moottoriliikennetien valmistuttua ja muutettiin kevyen liikenteen väyläksi, jossa on moottoritien alittavat alikulut. Työväentalon kohdalta lähtee nykyään myös jalkakäytävä moottoritieliittymän bussipysäkille, jossa pysähtyvät kaikki etelän suuntaan menevät paikallis- ja kaukoliikenteen linja-autot.
Asuinalueet > Koskela > Kuvia

Kempeleen vanha pappila vuonna 2013.
Kempeleen työväentalo
Kempeleen uusi pappila.
Asuinalueet > Ollakka

Ollakan asuin- ja teollisuusalue sijaitsee Kempeleen keskustan läheisyydessä seututien 816 länsipuolella. Sen rakennuskanta on omakoti-, rivi- ja kerrostaloja. Alueella toimii muutamia yrityksiä. Vuosina 1898–1952 Ollakassa toimi Kempeleen tiilitehdas.
Asuinalueet > Ollakka > Kuvia

Ollakassa sijaitsi Kempeleessä vuosina 1898–1952 toiminut tiilitehdas. Kuvassa tiilitehtaan työntekijöitä vuonna 1918.
Asuinalueet > Ollila

Ollila (vanhalta nimeltään ja Maanmittauslaitoksen vanhoissa kartoissa nimellä Ollilanperä) sijaitsee keskustasta noin yksi kilometri Oulun suuntaan päin. Alueen nimi tulee siellä sijainneesta Ollila-nimisestä tilasta. Ollilan rakennuskanta on suurimmalta osin 1950- ja 1960-luvulla rakennettuja omakotitaloja, joista osa on vielä alkuperäisessä asussaan.
Ollilassa sijaitseva Kiiesmetsä on lähes luonnontilassa säilynyt metsäalue. Metsässä on vanhaa puustoa ja polkuja. Kunta hankki Kiiesmetsän omistukseensa vuonna 2006. Kunnalla on suunnitelmissa muuttaa Kiiesmetsä luonnonsuojelualueeksi. Sana "kiies" tarkoittaa ketun pesää.
Asuinalueet > Ollila > Kuvia

Näkymä Kiiesmetsään Kiiestieltä. Metsän halki menevä nykyään moottoriajoneuvoilta kielletty tie johtaa Piriläntielle.
Asuinalueet > Paituri

Paiturin asuin- ja teollisuusalue sijaitsee kaksi kilometriä keskustasta pohjoiseen. Ennen Paiturin kaavoittamista alue tunnettiin nimellä Tahkolanperä. Paiturin asutuskanta on omakoti- ja rivitaloja. Alue koostuu suurimmaksi osaksi peltomaisemasta. Itä- ja koillisosassa on uutta taajamamaisemaa ja teollisuutta.
Läheisyydessä sijaitsevan Hakamaan ja Paiturin yhteisellä yritysalueella toimii kymmeniä pk-yrityksiä, jotka työllistävät noin 500 työntekijää.
Paiturissa toimii 1970 toimintansa aloittanut hotelli-ravintola Pohjankievari, joka niitti erityisesti 1970- ja 1980-luvulla mainetta suosittuna tanssipaikkana.
Paiturissa Piriläntien ja seututien 847 risteykseen valmistui syksyllä 2014 liikennevalot ja uudistettiin kevyen liikenteen väyliä.
Asuinalueet > Paituri > Kuvia

Paiturissa sijaitseva Pohjan kievari niitti takavuosina mainetta suosittuna tanssipaikkana.
Piriläntien alku Paiturissa seututieltä 847 katsottuna.
Asuinalueet > Riihivainio

Riihivainion asuin- ja yritysalue sijaitsee noin yksi kilometri keskustasta etelään Pohjanmaan radan itäpuolella. Pohjoisosassa sijaitsee tiheästi rakennettu uudehko asuinalue kapean metsäkaistaleen ympäröimänä. Keskiosassa on teollisuutta ja eteläpuolella perinteistä maanviljelysmaisemaa laajoine peltoineen. Alueen rakennuskanta on vanhempia omakoti- ja rivitalotaloja.
Seututie 847 johtaa Riihivainion lävitse. Riihivainiossa sijaitsi aikoinaan vuonna 1985 avattu Kesoil-huoltoasemaketjuun kuuluva liikenneasema niin sanottu "Hirsi-Kesoil", joka oli valmistuttuaan Suomen ensimmäisiä ympäri vuorokauden auki olevia huoltoasemia. Kesoil-ketjun lakkautettua 1990-luvun puolivälissä, liikenneasema muuttui Neste-ketjun asemaksi. Huoltoasema suljettiin vuosituhannen vaihteessa, koska uusi Haaransillalle jatkettu moottoritie ei tarjonnut uutta liittymää. Nykyään vanhassa "Hirsi-Kesoilin" rakennuksessa toimii Rinta-Joupin autoliike.
Asuinalueet > Riihivainio > Kuvia

Pohjanmaan Rantatie-matkailutien opastekyltti Riihivainiolla seututiellä 847.
Asuinalueet > Ristisuo

Ristisuon asuin- ja teollisuusalue sijaitsee noin yksi kilometri keskustasta itään. Alueen nimi tulee siellä aikoinaan sijainneesta samannimisestä suoalueesta, jonka päälle asuinalue on nykyiseltään lähes kokonaan rakennettu. Vanhoissa kartoissa alue on merkitty aiemmin nimellä Rentola. Ristisuon kiertoliittymässä risteävät Ketolanperäntie sekä seututie 847.
Alueen eteläosa on tiheää uudehkoa taajama-asutusta. Vanhempaa rakennuskantaa muodostavat 1950-luvun rintamamiestalot.
Ristisuolla sijaitsee Kempeleen kunnan paloasema. Siellä toimii muutamia yrityksiä, kuten muun muassa Oulun Seudun Sähkö. Alueen halki virtaa Kissaoja, jonka mukaan on nimetty alueella sijaitseva Kissankulma, jossa sijaitsee yrityksiä sekä vuonna 1995 rakennettu Kissaojanpuisto. Puistoon on istutettu punakoivuja, jotka ovat hieskoivun mutaatioita. Ristisuolla sijaitsee myös Kempeleen rautatieaseman isompi pysäköintialue.
1980-luvulla Ristisuolle suunniteltiin peruskoulun rakentamista. Suunnitelmissa ollut peruskoulu päätettiin lopulta rakentaa Santamäen asuinalueelle, jonka nimeksi tuli Santamäen koulu.
Vuosina 1912–1922 toiminnassa ollut Kempeleen-Salon osuusmeijeri sijaitsi nykyisellä Ristisuon asuinalueella. Meijerin historiaan viittaa Ristisuon alueella oleva tien nimi Rasvatie, jonka alkupäässä vanha meijerirakennus sijaitsee.
Asuinalueet > Ristisuo > Kuvia

Kempeleen-Salon osuusmeijerin vanha rakennus.
Ristisuon yrityksiä vuonna 2008.
Ristisuon kiertoliittymä, jossa risteävät Ketolanperäntie, seututie 847 ja Kaartotie.
Asuinalueet > Santamäki

Santamäen asuinalue sijaitsee noin yksi kilometri keskustasta etelään.
Nimensä alue on saanut vanhasta hiekanottopaikasta. Santamäen alue rajoittuu pohjoisessa Ollilaan ja Kirkonseutuun, idässä Ollakkaan, etelässä Niittyrantaan ja lännessä Sarkkirantaan. Alue on pääasiassa omakoti- ja rivitaloja käsittävä lähiötyylinen asutusalue, jonka rakentaminen on alkanut 1970-luvulla.
Santamäellä sijaitsee vuonna 1989 toimintansa aloittanut Santamäen koulu, jonka yhteydessä on myös päiväkoti.
Asuinalueet > Santamäki > Kuvia

Santamäen koulu.
Santamäen koulun pihaa vuonna 2008.
Asuinalueet > Sarkkiranta

Sarkkirannan asuinalue sijaitsee noin yksi kilometri länteen keskustasta. Se rajoittuu idässä Santamäkeen, etelässä Niittyrantaan, lännessä Oulun kaupungin puolelle Lettoon ja pohjoisessa seututielle 816 ja Kirkonseutuun. Alue on nimetty tunnetun Sarkkisen kirkonrakentajasuvun mukaan.
Alueella sijaitsee Kempeleen urheilukeskus, josta löytyy muun muassa yleisurheilukenttä, pesäpallostadion, kaksi jalkapallokenttää, kolme tenniskenttää, jääkiekkokaukalo ja hyppyrimäen vanha kumpu. Sarkkirannassa sijaitsee myös Kempeleen vesitorni.
Sarkkirannan eteläpuolella oleva Niittyranta on alun perin syntynyt maatalousvaltaisena yhteisönä, joka on muotoutunut harvaksi omakotitaloalueeksi.
Asuinalueet > Sarkkiranta > Kuvia

Näkymä Niittyrannantielle Sarkkirannan suunnasta katsottuna.
Kempeleen vesitorni.
Asuinalueet > Tähkälä

Tähkälä on vielä rakenteilla oleva asuinalue Kirkonseudun alueella Vihiluodontien ja Savikorventien välisellä peltoaukeamalla. Ennen alueen kaavoittamista alue oli aktiivisessa viljelykäytössä ja luonteeltaan perinteistä maalaismaisemaa.
Apollo 4

Apollo 4 laukaisu.
Apollo 4 oli Apollo-avaruusohjelman miehittämätön lento. Se oli ensimmäinen, jossa käytettiin Saturn V -kantorakettia.
Laukaisu tapahtui 9. marraskuuta 1967 kello 12:00:01 UTC Kennedy Space Centeristä. Laskeutuminen oli samana päivänä noin 20:37:00 UTC, joten lennon kestoksi tuli 8 tuntia, 36 minuuttia ja 59 sekuntia.
Hetki ennen laukaisua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollo 4 Wikimedia Commonsissa
Apollo-ohjelma
XO, Kitty

| XO, Kitty |
| --- | --- |

Tyyli:  romanttinen komedia teinidraama
Kestoaika:  30 minuuttia
Luoja(t):  Jenny Han
Perustuu:  Jenny Hanin luomiin hahmoihin
Pääosissa:   Anna Cathcart  Minyeong Choi  Gia Kim 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti korea
Verkko:  Netflix
Esitetty:  18. toukokuuta 2023 –  jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  18
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
XO, Kitty on yhdysvaltalainen romanttinen komediasarja, joka on spin-off yhdysvaltalaiskirjailija Jenny Hanin nuortenkirjasarjaan Lara Jean pohjautuvasta suositusta elokuvasarjasta. Han on yksi sarjan vastaavista tuottajista ja showrunnereista.
Sarja kertoo amerikankorealaisesta Kittystä, jota esittää myös elokuvasarjassa hahmoa näytellyt Anna Cathcart. Kitty on alkuperäisten teosten päähenkilön Lara Jeanin pikkusisar, joka on nyt 16-vuotias ja matkustamassa Etelä-Koreaan aloittaakseen opinnot äitinsä vanhassa koulussa. Hänen etäpoikaystävänsä Dae käy samaa koulua, mutta Kitty ei ole kertonut tälle tulostaan etukäteen.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin tilausvideopalvelu Netflixissä 18. toukokuuta 2023. Yhtiön mukaan XO, Kitty oli ensimmäisen viikon jälkeen kymmenen katsotuimman sarjan joukossa 90 maassa. Kesäkuussa 2023 ilmoitettiin, että sarjaa jatketaan toisella kaudella.
Aiheesta muualla

XO, Kitty Netflixissä (englanniksi)
XO, Kitty Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vuoden työnantaja

Vuoden työnantaja -palkinto on Tammerkosken Nuorkauppakamarin vuosittain myöntämä palkinto. Palkinnon tavoite on kannustaa työllistäjiä ja työllistämistä Tampereen talousalueella. Palkittavan valinnassa kiinnitetään huomiota yrityksen työntekijöiden lukumäärän suhteelliseen lisäykseen, työntekijöiden vaihtuvuuteen ja työntekijöiden lukumäärän nettolisäykseen sekä työpaikkojen pysyvyyteen. Valintaa suoritettaessa huomioon otetaan myös yrityksen ikä, toimiala, kannattavuus ja yrityksen taloudellinen asema. Yksi valintakriteeri on myös se, millä tavoin yritys on huolehtinut henkilökuntansa kehittämisestä.
Projektissa vaaliraati antaa esitykset Vuoden Työnantajaksi ja projektitiimi haastattelee ehdokkaat esityksen pohjalta. Haastattelutulosten perusteella vaaliraati päättää Vuoden Työnantajan. Arvovaltaiseen raatiin kuuluu Työ- ja elinkeinokeskuksen, Pirkanmaan Yrittäjien, Tampereen Kauppakamarin ja Tampereen kaupungin edustaja sekä Tammerkosken Nuorkauppakamarin puheenjohtaja.
Kilpailuun voi ilmoittaa Tampereen talousalueella toimivan yrityksen kilpailu-aikana, joka on vuosittain erikseen ilmoitettava ajanjakso syksyllä.
Voittajat

2024 K-Citymarket Pirkkala (kunniamaininta Tekonivelsairaala Coxa)
2020 Sivupersoona Oy
2019 Juvenes Oy
2018 Sahera Koti Puhtaaksi Oy
2017 Bear IT Oy
2016 Solita
2015 Pihlajalinna Oy
2014 Vincit Oy
2013 M-Files
2012 ATA Gears
2011 Santen Oy
2010 Hypap Oy
2009 Purso Oy
2008 Tampereen Aikuiskoulutuskeskus TAKK
2007 Insinööritoimisto A-Insinöörit Oy
2006 Fastems Oy Ab
2005 Sisu Diesel Oy
2004 Insinööritoimisto Enmac Oy
2003 Länsilinjat Oy
2002 Labko Oy
2001 Plenware Oy
2000 TP-Yhtiöt
1999 Tampereen Aluesiivous
1998 CHS Electronics Finland
1997 Sähköpeko Oy
1996 Infosto-konserni
1995 Nokian Renkaat
1994 Nordpak
1993 Lamino Oy
1992 Saarioinen Oy
1991 Tietokolmio Oy
1990 Koja-yhtiöt
1989 Tampella Oy Tamrock
1988 Instrumentointi Oy
1987 Suomen Nauhatehdas Oy
1986 Tammer-Diesel
1985 Nanso Oy
1984 Air-Ix Yhtymä
1983 Tapolan Palvaamo
Aiheesta muualla

Pihlajalinna-palkittiin vuoden parhaana tyonantajana (Arkistoitu – Internet Archive). Aamulehti.
Pirkanmaan vuoden 2014 työnantajana palkittiin Vincit Oy Tampere Chamber.
M-Files on Pirkanmaan vuoden paras työnantaja. Yle uutiset
https://www.tamperelainen.fi/paikalliset/8222187 Tamperelainen
Timothy Williamson

| Timothy Williamson |
| --- | --- |
 Timothy Williamson.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1955 Uppsala, Ruotsi
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  filosofi
Koulutus ja ura
Koulukunta:  Oxfordin yliopisto
Opettaja:  Michael Dummett
Oppilaat:  Maria Baghramian, Maria Lasonen-Aarnio, Juhani Yli-Vakkuri
Aiheesta muualla
www.philosophy.ox.ac.uk/people/timothy-williamson
Timothy Williamson (s. 6. elokuuta 1955 Uppsala, Ruotsi) on brittiläinen filosofi. Hän tutkii filosofista logiikkaa, kielifilosofiaa, tietoteoriaa ja metafysiikkaa. Vuodesta 1981 Williamson on ollut aktiivinen filosofian luennoitsija Oxfordin yliopistossa. Sitten hänestä tuli Edinburghin yliopiston professori. Vuonna 2000 Williamson ryhtyi Oxfordin yliopiston professoriksi.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2013.
Aiheesta muualla

Web.archive.org
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  ORCID  PhilPeople 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Kutter (yritys)

Jyväskylän Liikenteen Kutter Deca 340.
Veljekset Salmelan Kutter 9 vuodelta 1980.
Kutter Oy oli suomalainen vuosina 1929–1988 toiminut linja-auton korien valmistaja.
Valmistettuja korimalleja

| Malli | Valmistusvuodet | Valmistusmäärä kpl |
| --- | --- | --- |
| Kutter 1 | 1954–1958 | 148 |
| Kutter 2 | 1956–1957 | 168 |
| Kutter 3 | 1957–1959 | 100 |
| Kutter 4 | 1959–1962 | 310 |
| Kutter 5 | 1962–1963 | 137 |
| Kutter 6 | 1963–1967 | 395 |
| Kutter 7 | 1967–1970 | 500 |
| Kutter 8 | 1970–1978 | 1 131 |
| Kutter 9 (N, S, SS, Clipper ja Continental) | 1977–1986 | 1 201 |
| Kutter 10 (Deca-mallisarja) | 1986–1988 | 238 |
| Kutter 10 City (Kaupunkilinja-auto) | 1988 | 3 |