KDM Niels Juel (1918)
Palvelus > Saksalaismiehitys

Tammikuussa 1940 alus joutui palaamaan Kööpenhaminaan jäätilanteen vuoksi. Sataman ollessa jään sulkemana pääosa miehistöstä päästettiin lomalle, mistä miehistö määrättiin palaamaan 8. huhtikuuta. Seuraavana aamuna kello neljä Saksa hyökkäsi Tanskaan. Noin kilometrin päässä aluksesta oli sataman toisella laidalla Langelinie-laiturissa Hansestadt Danzig, josta Kööpenhaminan avainkohteet vallannut Saksan maavoimien pataljoona nousi maihin.
Tanskan hallinto oli 9. huhtikuuta 1940 alkaen yhteistoiminnassa Saksan miehitysjoukkojen kanssa. Maa sai pitää pienet asevoimat ja elämä oli lähes saman kaltaista kuin ennen sotaa. Kesästä 1943 alkaen vastarinta lisääntyi ja vastarintaliike aktivoitui. Saksasta saapui käsky riisua aseista Tanskan asevoimat ja rauhanomainen rinnakkaiselo päättyi 29. elokuuta 1943. Tuona päivänä Niels Juel oli Holbäkissä saman nimisen vuonon pohjukassa koulutuspurjehduksella. Aamulla kello 04.10 alus vastaanotti viestin valmiuden nostamisesta. Aluksen päällikkö komentaja Carl Westermann määräsi aluksen miehistön taisteluasemiin ja kattiloiden höyrynpaineen nosto aloitettiin. Kaksi minuuttia myöhemmin alukselle saapui koodattu viesti, jonka mukaan aluksen pitäisi pyrkiä Ruotsiin internoitavaksi.
Aluksella oli vaikeuksia poistua laiturista, koska tuuli paino sitä maihin ja vesi oli alhaalla. Laiva irtosi laiturista siksi vasta hieman ennen kuutta. Juuri ennen aluksen lähtöä paikallinen poliisi toi aluksen päällikölle tiedon, että Holmenilla olleet alukset olivat upottautuneet saksalaisten pyrkiessä saamaan alukset haltuunsa. Samassa tiedonannossa saatiin tieto parlamentin ja muiden hallintorakennusten valtauksesta. Westermann suunnitteli ohittavansa Hundestedin ja sitten menevänsä kanavaa pitkin itään, mikä näyttäisi aluksen pyrkivän Kööpenhaminaan. Kattegatin eteläisen majakka-aluksen ohittamisen jälkeen oli tarkoitus tehdä syöksy kohti Ruotsin rannikkoa.
Matkalla vuonoa pohjoiseen aluksen tähystäjä havaitsi kello 06.10 saksalaisen tiedustelukoneen ja kaksikymmentä minuuttia myöhemmin alus poistui vuonosta siirtyen Isefjordiin matkaten 12 solmun risteilynopeudella. Saksan Tanskaan sijoitetun laivaston komentaja vara-amiraali Wurmbach sai kello 06.44 tiedon Niels Juelin liikkeellä olosta. Puoli kahdeksalta alus oli täydessä taisteluvalmiudessa. Saksalaiset olivat edellisen yön aikana miinoittaneet Isefjordin suun, mistä Niels Juelille oli valvovalta poliisilta toimitettu tieto. Samalla oli annettu aluksen päällikölle tiedoksi, että saksalaiset olivat kieltäneet kaiken liikenteen Isefjordiin ja sieltä pois.
Wurmbach määräsi Tanskan laivaston komentajan vara-amiraali Vedelin lähettämään käskyn alukselle pysyä Isefjordissa. Saksalaisamiraali tiesi miinoituksen olevan vain harhautusta. Niels Juelin saapuessa vuonon suulle havaittiin vuonon edustalla kolme Saksan laivaston alusta, jotka tunnistettiin apuristeilijäksi ja kahdeksi torpedoveneeksi. Tosiasiassa kyseessä oli torpedovene T17 ja kaksi moottoritorpedovenettä. Lisäksi yläpuolella lensivät Saksan ilmavoimien pommikoneet ja syöksypommittajat. Westermann päätti jatkaa matkaa, vaikka sai uudelleen tiedon miinakentästä.
Amiraali Wurmbach määräsi ilmavoimien koneet pysäyttämään aluksen, jos se jatkaisi matkaansa pois vuonosta. Kello 08.55 ensimmäinen lentokone hyökkäsi tulittaen konekiväärein ja pudottaen kaksi pommia, jotka räjähtivät noin 30 metriä aluksesta. Westermann piti hyökkäystä varoituksena eikä määrännyt tulenavausta. Lentokoneet uudistivat hyökkäyksensä. Kello 09.35 tuli viides hyökkäys, jonka pommit räjähtivät 5-10 metrin päässä aluksen kyljestä. Alus vaurioitui pahoin ja viisi merimiestä loukkaantui. Tällöin Westermann määräsi tykit miehitettäväksi.
Alus menetti pommin räjähtäessä sähköt, minkä seurauksena kannen alla piti työskennellä hätävaloilla ja taskulampuilla. Sähköjen puuttuminen esti myös tulenjohtojärjestelmien käytön. Lisäksi kranaattihissit ja gyrokompassi menivät epäkuntoon. Räjähdyksen paine oli murtanut etummaisen etäisyysmittarin ja pääaseiden sytyttimin varustetut kranaatit olivat pudonneet hyllyiltään. Kahden torpedoputkissa olevan torpedon moottorit olivat käynnistyneet. Lisäksi konehuoneiden kattolevyt olivat irronneet eikä niitä voitu kiinnittää takaisin ja kansi ja kylkilevyjä oli irronnut pulteistaan. Aluksen päällikön saatua tiedon vaurioista hän päätteli, ettei aluksella ollut mahdollista paeta Ruotsiin.
Hän ajoi aluksen matalikolle Annebergsgårdin maatalon edustalla muutama kilometri etelään Nyköping Själlandista. Loukkaantuneet toimitettiin kaupungin sairaalaan, mutta heistä yksi kuoli vammoihinsa sairaalassa 2. syyskuuta. Kaupungin saksalainen komendantti ilmoitti alukselle, että jokainen maihin pyrkivä ammuttaisiin. Seuraavana aamuna kaksi Saksan laivaston moottoritorpedovenettä toi alukselle valtausmiehistön, minkä jälkeen tasnkalainen miehistö sai laskea aluksen lipun ja alus luovutettiin saksalaisille.
Saksalaishallinto konsultoi 30. elokuuta tanskalaista pelastusyritystä Svitzeriä hylyn tutkimiseksi. Seuraavana päivänä pelastusalus Garm saapui hylylle ja sukeltajat aloittivat vaurioiden kartoittamisen. Saksalaiset nostivat aluksen lokakuussa ja hylky hinattiin Kieliin korjattavaksi. Telakalla aluksen aseistus poistettiin ja kahdeksan kymmenestä tykistä siirrettiin rannikkotykistöpattereihin Tanskaan: neljä Fredrikshavniin ja neljä Lökkeniin. Loppujen tykkien kohtalo ei ole tiedossa.