stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruskokorvafasaani

| Ruskokorvafasaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Linnut  Aves
Lahko::  Kanalinnut  Galliformes
Heimo::  Aitokanat  Phasianidae
Suku::  Korvafasaanit  Crossoptilon
Laji::  mantchuricum
Kaksiosainen nimi
 Crossoptilon mantchuricum  (Oustalet, 1896) 
Katso myös
   Ruskokorvafasaani Wikispeciesissä   Ruskokorvafasaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Ruskokorvafasaani (Crossoptilon mantchuricum) on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Se elää endeemisenä Kiinassa.
Koko ja ulkonäkö

Ruskokorvafasaani on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa 96–100 cm pitkäksi. Koiraat ovat tyypillisesti naaraita kookkaampia. Koiras on väriltään tummanruskea päälaeltaan, rinnastaan, selästään ja siivistään. Alaselkä on valkoinen. Pyrstö on viuhkamainen ja pyrstön pitkät sulat ovat valkoiset ja mustakärkiset. Naaman iho on höyhenistä paljas ja punainen. Silmien alla kulkee valkoinen juova. Nokka ja jalat ovat punertavat. Ruskokorvafasaaninaaras muistuttaa koirasta, mutta on pienikokoisempi.
Levinneisyys ja elintavat

Ruskokorvafasaania tavataan keskisen kiinan pohjoisosista. Lajin elinympäristöä ovat vuoristojen havu- ja lehtipuita kasvavat sekametsät tyypillisesti noin 1 000–2 600 metrin korkeudesta. Tyypillisesti ruskokorvafasaanit liikkuvat 10–30 yksilön ryhminä. Linnun ravintoa ovat siemenet, kasvien sipulit ja juurakot sekä hyönteiset. Ruskokorvafasaanin lisääntymisaika kestää huhtikuulta kesäkuulle. Naaras munii tyypillisesti 5–8 vihreää munaa ja hautoo munia noin neljän viikon ajan.
Ruskokorvafasaanikannan kooksi arvioidaan 5 000–15 000 täysikasvuista yksilöä.
Paksunokkamarjukka

| Paksunokkamarjukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Marjukat Euphonia
Laji::  chalybea
Kaksiosainen nimi
 Euphonia chalybea  Mikan, 1825 
Katso myös
   Paksunokkamarjukka Wikispeciesissä   Paksunokkamarjukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Paksunokkamarjukka (Euphonia chalybea) on peippojen (Fringillidae) heimoon kuuluva lintulaji. Johann Christian Mikan kuvasi lajin São Paulosta Brasiliasta vuonna 1825. Paksunokkamarjukan pituus on yleensä noin 11 senttimetriä ja paino korkeintaan 20 grammaa.
Jaavannauruli

| Jaavannauruli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pyrstötimalit Leiotrichidae
Suku::  Naurulit Garrulax
Laji::  rufifrons
Kaksiosainen nimi
 Garrulax rufifrons  Lesson, 1831 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Jaavannauruli (Garrulax rufifrons) on Jaavalla elävä erittäin uhanalainen lintulaji - sitä on jäljellä	alle 250 täysikasvuista yksilöä. Lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut pyydystäminen häkkilinnuksi.
Jaavannauruli kasvaa noin 27 cm pitkäksi. Tämä isokokoinen ruskea nauruli liikkuu ryhmissä nopeasti vaikkakin kömpelösti tiheän pensaikon ja aluskasvillisuuden läpi. Sen otsa on tumman punaruskea, muu höyhenpuku hyvin tumma ja vaaleankeltainen oranssi iiris erottuu näkyvästi. Ääntä on verrattu hevosen lempeään hirnahteluun.
Lahden helluntaiseurakunta

| Lahden helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1926
Johtava pastori:  Waltteri Haapala
Pääkirkko:  Lahden helluntaikirkko Kiveriönkatu 1 15140 Lahti
TV:  UskoTV
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lahden helluntaiseurakunta on Lahdessa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakuntaan kuuluu noin 1 200 jäsentä. Seurakunnan johtava pastori on Waltteri Haapala. Muitakin palkattuja työntekijöitä on, mutta seurakunta toimii vahvan vapaaehtoistyön pohjalla.
Lahden helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.
Historia > Helluntaiherätyksen saapuminen Lahteen

Helluntaiherätys saapui Lahteen 1910-luvun vaihteessa. Alkuvaiheesta lähtien liike sai aikaan kannatusta Lahden alueella. Alkuvaiheessa toimintaa kuvasivat raamattukurssien nimellä pidetyt helluntaijuhlat, joita pidettiin kansanopiston tiloissa vuosina 1913 ja 1914. Keskeisiä kokouksien johtajia olivat Pekka Brofeldt ja Gerhard Smidt. Ensimmäisten vuosien juhliin osallistui satoja kuulijoita Lahdesta ja lähiympäristöstä. Seurakunta kokoontui vuokratiloissa. Ensimmäiset seurakunnan kastetilaisuudet järjestettiin Möysän järven rannalla 1910-luvun puolivälissä. Luterilaisuudesta helluntailaiseksi kääntynyt pastori Väinö Pfaler vieraili lahdesssa vuosina 1920–1921. Helluntilaiset pitivät alkuvaiheessa yhteyttä yllä veljesliiton välityksellä.
Historia > Seurakunnan perustaminen ja alkuvaiheet

Lahden helluntaiseurakunta perustettiin 2. joulukuuta 1926. Järjestäytymiskokous pidettiin Akseli Puhakaisen kokoussarjan yhteydessä. Seurakunnan johtajaksi valittiin Vilho Hartonen. Seurakunnan nimettiin ajan käytännön mukaisesti raamatullisesti Siion-seurakunnaksi. Ensimmäisen vuoden aikana seurakunnan jäsenmäärä kasvoi 60:een, minkä jälkeen jäsenmäärä kasvoi tasaisesti. Myöhemmin seurakunnan nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa.
Vuonna 1933 seurakunnan saarnaajaksi tuli vaatturi Eino Kokkonen. Kokkosen aika oli seurakunnan kannalta toimelista, joka näkyi muun muassa tilavan kokouskiinteistön vuokraamisena. Ennen talvisodan puhkeamista kesällä 1939 Lahdessa pidettin valtakunnalliset telttajuhlat, joihin osallistui noin 2 000–3 000 osanottajaa. Näillä juhlilla järjestettiin ensimmäisen kerran myös lastenkokouksia.
Historia > Kehitys toisen maailmansodan jälkeen

Lahden helluntaiseurakunta kasvoi Talvisodan päättymisen jälkeen merkittävästi, kun Viipurista muutti Lahteen suuri joukko helluntaiherätyksen jäseniä. Sotavuosien jälkeen seurakunnan toiminta levisi ympäryskuntiin. Ympäristön maalaisseurakunnat harjoittivat julistustyötä paikkakunnillaan, millä oli huomattava vaikutus helluntaiherätyksen leviämiseen Päijät-Hämeen alueella. Sotavuosien jälkeen helluntaiseurakunta oli Lahden suurin vapaakirkollinen yhteisö. 1940-luvun alussa jäsenmäärä oli 200, jolloin se oli hieman lestadiolaisuutta pienempi liike. Helluntaiherätyksen vaiktuus näkyi kuitenkin Lahden katukuvassa aktiivisesti ja kastetilaisuudet herättivät suurta median kiinnostusta.
Lahden helluntaiseurakunta on ollut koko sotienjälkeisen ajan voimakkaimmin kasvava vapaakirkko Lahdessa. Sodanjälkeisen muuttoliikkeen lisäksi jäsenmäärä on karttunut myös paikallisen herätyskokoustoiminnan ansiosta. Seurakunnan oman jäsenluettelon mukaan helluntaiseurakuntaan kuului 1980-luvun puolivälissä vajaat 2 000 henkilöä. Lahden helluntaiseurakunnan jäsenrakenteelle on ollut tyypillistä, että seurakunnassa on ollut aktiivisia nuoria jäseniä mukakana koko sotienjälkeisen ajan.
Toimintakeskukset

Seurakunta kokoontui alkuvaiheessa kodeissa ja vuokratiloissa. Ensimmäinen kokouskiinteistö sijaitsi Hämeenkatu 28:ssa, joka kuitenkin siirtyi pelastusarmeijan omistukseen talvisodan alla. Sotavuosien aikana pitkäaikaisin kokoushuoneisto sijaitsi Kauppakatu 14:ssä. Oman toimintakeskuksen hankkiminen toteutui 1951, kun seurakunta rakensi oman tilan Harjukatu 15:een. Harjukadun kiinteistö osoittautui suhteelisen pian kuitenkin pieneksi kasvavan jäsenmäärän vuoksi. Uusi tontti hankittiin kaupungin keskustasta Kiveriönkadun alkupäästä.
Helluntaiseurakunnan nykyinen helluntaikirkko on rakennettu vuosina 1971–1972. Rakennus perustuu arkkitehti Jukka Salokarin ja rakennusarkkitehti Veikko Gröhnin avaraan suunnitelmaan. Kiinteistön pääsalissa on 750 istumapaikkaa ja alasalissa 200 istumapaikkaa. Lisäksi kirkossa on muita toiminta- ja kokoustiloja. Kokoustiloihin on sijoitettu useita taideteoksia.
Toimintakeskukset > Villähteen leirikeskus

Lahden helluntaiseurakunta omistaa myös leirikeskuksen Villähteellä, Nastolan kunnassa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä seurakuntarakennuksesta. Siellä pidetään kesäisin leirejä kaikenikäisille. Sitä käyttävät myös lähiseutujen seurakunnat, ja kauempanakin sijaitsevat seurakunnat.
Toiminta

Viikko-ohjelmaan kuuluvat varhaisnuorten ilta, lapsikuoro, Kids' Club -ilta, nuortenillat, iltajumalanpalvelus, päiväseurat, perhepiiri sekä sunnuntain suomenkielinen ja englanninkielinen kv-jumalanpalvelus.
Lahden helluntaiseurakunta on julkaissut vuonna 1975 äänitteen Pauhatkoonpa elon meri. Äänite on julkaistu myös C-kasettina. Äänittellä on 10 kappaletta ja sen on kustantanut Ristin Voitto
Seurakunnan johtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lahden helluntaiseurakunnan johtajina:
1926–1932: Vilho Hartonen
1933–1934: Eino Kokkonen
1935–1938: Sulo Salo
1938: Eino Kokkonen
1939–1941: Arvid Böhm
1941–1962: Eino Vesa
1962–19XX: Uuno Palonen
19XX–1986: Matti Villikka
1986–1999: Olavi Kokkonen
2008–2017: Petri Viinikkala
2018–2022: Pekka Toivainen
2022–2024: vt. Tino Varjola
2024–: Waltteri Haapala
Asuinhuone

Asuinhuone on ensisijaisesti jatkuvaan asumiskäyttöön tarkoitettu tila.
Asuinhuonetta koskevia määräyksiä Suomessa

Asuinhuoneen pinta-alan tulee olla vähintään seitsemän neliömetriä. Alan muodostavat huonetta ympäröivien seinien pinnat, tai niiden ajateltu jatke. Pinta-alaan ei lasketa huoneen sitä osuutta, jonka osalta huonekorkeus alittaa 1,6 metriä.
Asuinhuoneen huonekorkeuden tulee olla vähintään 2,5 metriä (pientaloissa 2,4 m) ja se mitataan kohtisuoraan lattiapinnasta kattopintaan. Huonekorkeus voi pienessä osassa huonetta olla alle 2,5 m (2,4 m), muttei kuitenkaan alle 2,2 m. Muun kuin vaakasuoran katon tapauksessa käytetään keskikorkeutta. Asuinhuoneen lattiapinnan tulee pääosin sijaita maanpinnan yläpuolella.
Asuinhuoneesta tulee olla ikkuna ulos. Ikkunan valoaukon pinta-alan on oltava vähintään 1/10 asuinhuoneen pinta-alasta. Lisäksi ikkunan tai sen osan tulee olla avattavissa ja sen tulee sijaita valoisuuden ja viihtyisyyden kannalta tarkoituksenmukaisella paikalla. Osaan huoneiston asuinhuoneista voidaan luonnonvalo kuitenkin järjestää johonkin muuhun tilaan suunnatun ikkunan kautta.
Huoneen pääikkunan edessä tulee olla vähintään 8 metriä rakentamatonta tilaa. Pientalossa mitta voi olla – viihtyisyys huomioiden – pienempikin. Lattian tulee olla maanpintaa korkeammalla. Osassa huoneiston huoneista lattiataso voi olla vähäisessä määrin maanpinnan alapuolella. Maanpinta mitataan pääikkunan kohdalta.
Asuinhuoneiksi luetaan muun muassa olohuone, keittiö ja makuuhuone. Asuinhuoneiksi ei lueta eteistä, käytävää, kylpyhuonetta tai muuta vastaavaa tilaa.
Ruohopyrstönapsija

| Ruohopyrstönapsija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Culicivora
Laji::  caudacuta
Kaksiosainen nimi
 Culicivora caudacuta  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Ruohopyrstönapsija Wikispeciesissä   Ruohopyrstönapsija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Ruohopyrstönapsija (Culicivora caudacuta) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Ruohopyrstönapsija kasvaa noin 11 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaki on musta. Kellanruskeissa selässä ja siivissä on tummanruskeita, lähes mustia, juovia. Silmäkulmajuova on valkoinen. Ruohopyrstönapsijan kyljet ovat ovat oranssinrukeat ja rinta sekä vatsa vaaleat. Pyrstö on pitkä ja kapea.
Levinneisyys ja elintavat

Ruohopyrstönapsijaa tavataan Brasilian keskiosista ja Boliviasta Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat avoimet ja kuivahkot ruohomaat. Se liikkuu yleensä pareittain, mutta pesimäkauden ulkopuolella myös pieninä ryhminä, ja voi liittyä sekaparviin. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja siemenet. Ruohopyrstönapsija pesii sadekaudella lokakuusta huhtikuulle.
Ruohopyrstönapsijakantaa uhkaa elinympäristön häviäminen laiduntamisen, viljelymaiksi muuttamisen ja maastopalojen vuoksi.
Rolf Holmberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rolf Holmberg |  Rolf Holmberg |  Rolf Holmberg |  |
Maa:   Norja
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Rolf Johan Aas Holmberg (24. elokuuta 1914 Skien – 5. heinäkuuta 1979 Skien) oli norjalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia voittaneeseen miesten joukkueeseen.
Magnar Isaksen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Magnar Isaksen vuonna 1936. |  Magnar Isaksen vuonna 1936. |  Magnar Isaksen vuonna 1936. |  |
Maa:   Norja
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Magnar Nikolai Isaksen  (13. lokakuuta 1910 Kristiansund – 8. kesäkuuta 1979 Oslo) oli norjalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia voittaneeseen miesten joukkueeseen.
Chrisse Johansson

| Chrisse Johansson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1948 (ikä 76) Helsinki
Ammatti:  levytuottaja, sanoittaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1969–
Chrisse Johansson (s. 14. maaliskuuta 1948 Helsinki) on suomalainen sanoittaja ja levytuottaja. Hän on sanoittanut lähes 3 000 levytettyä kappaletta. ​1970-luvun alkupuolella Johansson toimi EMI-levy-yhtiön Suomen osaston sanoittajana, PR-henkilönä ja levytuottajana. Hän on myös opiskellut lehdistö- ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Johansson asuu nykyään Espanjassa. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Johanssonin tuottamia artisteja ovat muiden muassa Kisu Jernström, Lea Laven, Kari Kuuva ja Sammy Babitzin. Johanssonin sanoittamia iskelmiä ovat levyttäneet muun muassa Katri Helena, Lea Laven, Anita Hirvonen, Paula Koivuniemi, Sammy Babitzin, Markku Aro, Pasi Kaunisto, Kai Hyttinen, Reijo Kallio ja Tapani Kansa. Tunnettuja Johanssonin käännösiskelmiä ovat muun muassa ”Vasten auringon siltaa”, ”Paloma Blanca”, ”Kuin tuhka tuuleen”, ”Kun paljon antaa”, "Kesän lapsi", "Rokkibaby", "Soley, Soley", ”Etsin kunnes löydän sun”, ”Vie meidät rakkauteen”, ”Rotunainen” ja ”Mie ja Bobby McGee”.
Muuta

1970-luvulla Johansson pelasi pääsarjatasolla jalkapalloa, käsipalloa ja koripalloa. Hän voitti muun muassa jalkapallon naisten Suomen mestaruuden HJK:n joukkueessa vuonna 1975.
Aiheesta muualla

Chrisse Johanssonin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
pomus.net-tietokanta
Øivind Holmsen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Øivind Josef Holmsen (28. huhtikuuta 1912 Oslo – 23. elokuuta 1996 Oslo) oli norjalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia voittaneeseen miesten joukkueeseen. Hän pelasi Norjan maajoukkueessa 36 maaottelua vuosina 1934–1945.
Alf Martinsen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Alf Werner ”Kaka” Martinsen  (29. joulukuuta 1911 Lillestrøm – 23. elokuuta 1988 Lillestrøm) oli norjalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia voittaneeseen miesten joukkueeseen.
Jørgen Juve

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22. marraskuuta 1906
Syntymäpaikka: Porsgrunn, Norja
Kuolinaika: 12. huhtikuuta 1983
Kuolinpaikka: Oslo, Norja
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1926–1938 |  Lyn Fotball |  |  |
Maajoukkue
| 1928–1937 |  Norja | 45 | (33) |
Valmennusura
1939:  FK Bodø/Glimt
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. maaliskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. maaliskuuta 2015.
| Mitalit> Maa:  Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:  Norja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 |  |  |
Jørgen Juve (22. marraskuuta 1906 Porsgrunn – 12. huhtikuuta 1983 Oslo) oli norjalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja, olympiamitalisti, urheilutoimittaja, tietokirjailija ja poliitikko.
Juven jalkapalloura kesti vuodet 1926–1938. Hän edusti koko uransa kotimaansa Lyn Fotballia. Norjan jalkapallomaajoukkueessa Juve pelasi vuosina 1928–1937 45 ottelua ja viimeisteli 33 maalia, mikä oli Norjan maajoukkueen ennätys vuoteen 2024 saakka, jolloin Erling Braut Haaland teki 34. maajoukkuemaalinsa. Vuonna 1936 hän oli mukana voittamassa olympiapronssia Berliinistä. Uransa jälkeen Juve toimi jonkin aikaa FK Bodø/Glimtin valmentajana vuonna 1939.
Juve toimi uransa jälkeen urheilutoimittajana muun muassa Dagbladetille vuosina 1928–1934 ja Tidens Tegnille vuosina 1934–1940. Hän kirjoitti elämänsä aikana myös kolme urheiluaiheista tietokirjaa; Alt om fotballin vuonna 1934, Norsk fotballin vuonna 1937 ja Øyeblikkin vuonna 1978. Vuonna 1949 Juve oli myös ehdolla Norjan liberaalipuolueen listoilta parlamenttivaaleissa. Hän kuoli vuonna 1983.
Käännös suomeksi
FK Ufa

FK Ufa (ven. Футбольный клуб Уфа) on jalkapalloseura Ufan kaupungista Baškortostanissa, Venäjällä. Seura pelaa Venäjän korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jalkapalloliigassa. Se on perustettu vuonna 2010.
FK Arsenal Tula

Kuva Arsenalin kannattajaryhmästä.
FK Arsenal Tula (ven. ФК «Арсенал» Тула) on jalkapalloseura Tulan kaupungista Lounais-Venäjältä. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Venäjän Valioliigassa.
Lux Musicae

| Lux Musicae |
| --- | --- |
Tyyppi:  musiikkifestivaali
Alkaa:  marraskuu
Järjestämistiheys:  vuosittain toistuva
Tapahtumapaikka:  Siuntion Pyhän Pietarin kirkko, Suitian linna, Sjundbyn linna, Siuntion kunnankirjasto
Paikkakunta:  Siuntio, Uusimaa
Johtaja:  Arja Alho
Järjestäjä:  Siuntio Soi - Musik i Sjundeå rf
Kotisivut
Lux Musicae on vuosittain toistuva musiikkifestivaali Siuntiossa, Uudellamaalla. Festivaali järjestetään yleensä marraskuussa ja siihen yhdistyy tärkeänä osana musiikin lisäksi valot. Festivaalin konserttipaikkoina ovat toimineet muun muassa Siuntion Pyhän Pietarin kirkko, Sjundbyn linna, Suitian linna ja Siuntion kunnankirjasto. Musiikkiesityksissä yhdistellään usein vanhaa ja uutta musiikkia. Festivaali on teemoitettu vuosittain ja vuonna 2021 Lux Musicaen teemana oli "Uusin sävelin - Mot nya toner". Musiikkifestivaalin johtajana toimii Arja Alho.
Lux Musicaen järjestää Siuntio Soi - Musik i Sjundeå -yhdistys. Festivaalia on tukenut esimerkiksi Konstsamfundet, Siuntion kunta, Varuboden-Osla ja Taiteen edistämiskeskus. Yhteistyökumppaneina festivaalissa on usein myös siuntiolaisia järjestöjä, kuten Siuntion seurakuntayhtymä ja Lions Clun Siuntio-Sjundeå.
Siuntion kirkko
Suitian linna
Sjundbyn linna
Teemat

2015: Prinsessa leikkii - Prinsessan leker
2016: Käänne - Brytning
2017: Fennia Nova
2018: Mustan veden yli - Över svarta vatten
2019: Muistojen poluilla - Minnets stigar
2020: Meren yhdistämää - Förenade vid havet
2021: Uusin sävelin - Mot nya toner
2022: Minä elän - Jag lever
2023: Kuuntele, luonto puhuu - Lyssna, naturen andas
2024: Sydämeni kyllyydestä - Ur djupet av mitt hjärta
Bert Patenaude

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Bertram Albert Patenaude
Syntymäaika: 4. marraskuuta 1909
Syntymäpaikka: Fall River, Yhdysvallat
Kuolinaika: 4. marraskuuta 1974 (65 vuotta)
Kuolinpaikka: Fall River, Yhdysvallat
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1928 1928 1928–1930 1930 1930 1931 1931 1933–1934 1934–1935 1935–1936 1936 | Philadelphia Field Club J&P Coats Fall River Marksmen Newark Americans Fall River Marksmen → New York Yankees New York Giants Philadelphia German-Americans St. Louis Central Breweries → St. Louis Shamrocks Philadelphia Passon | 8 (6) 1 (0) 62 (57) 5 (7) 18 (15) 15 (9) 16 (25) ? (?) ? (?) ? (?) ? (?) |
Maajoukkue
| 1930 |  Yhdysvallat | 6 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Bertram ”Bert” Albert Patenaude (4. marraskuuta 1909 Fall River, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 1974 Fall River) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edusti Yhdysvaltoja MM-kisoissa 1930 ja teki alkulohko-ottelussa Paraguayta vastaan MM-kisojen historian ensimmäisen hattutempun. Alkujaan tuolloin toinen hänen kolmesta maalista merkittiin Tom Florien nimiin, mutta tutkimusten jälkeen vuonna 2006 kansainvälinen jalkapalloliitto vahvisti Patenauden tehneen kaikki kolme maalia.
Boro (tekstiili)

Boro-tekniikalla tehty lapsen nukkumisalusta 1800-luvun lopulta.
Boro on Japanissa kehitetty käsityötekniikka ja tekstiilityyppi, jossa kangastilkkuja yhdistetään tikkaamalla ne limittäin ja kerroksittain. Useat kangaskerrokset tekevät boro-tekstiileistä usein myös hyvin paksuja. Tekniikan kehittivät japanilaiset munkit 600–700-luvuilla, kun heillä ei ollut käytössään vaatteiden ompelua varten muuta kuin kangastilkkuja. Borossa käytetään etupistoja, ja boro-tekstiilien tekemisessä voikin hyödyntää myös sashiko-tekniikkaa.
Bogomil Kostov

| Bogomil Kostov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. marraskuuta 2002 (ikä 21) Varna
Kansalaisuus:   Bulgaria
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2014–
Pituus:  176 cm
Paino:  88 kg
Painoluokka:  keskisarja (2021–2022) raskassarja (2023–)
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  1. kyu
| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Bulgaria> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Varna 2022 | -80 kg |  |
|  Hopeaa | Wrocław 2023 | -90 kg |  |
|  Hopeaa | Varna 2024 | -90 kg |  |
| International Kyokushin Karate Cup  | International Kyokushin Karate Cup  | International Kyokushin Karate Cup  |  |
|  Kultaa | Bursa 2021 | -80 kg |  |
Nuorten kyokushin
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 2019 | -65 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lyon 2017 | -50 kg |  |
|  Pronssia | Lyon 2017 | kata |  |
| All American Open  | All American Open  | All American Open  |  |
|  Kultaa | New York 2017 | kevytsarja |  |
|  Pronssia | New York 2014 | kumite |  |
| Belgrade Trophy  | Belgrade Trophy  | Belgrade Trophy  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2017 | kumite |  |
|  Kultaa | Belgrad 2017 | kata |  |
Bogomil Kostov (s. 14. marraskuuta 2002 Varna) on bulgarialainen karateka. Hän on voittanut Kyokushinin keskisarjan Euroopan-mestaruuden 2022. Kostov on myös nuorten maailmanmestari.
Hänen isänsä on moninkertainen Euroopan-mestari Emil Kostov ja sisko Zornitsa EM-mitalisti.
Kilpaura

Kesäkuussa 2014 Kostov saavutti pronssia All American Openin nuorten alle 10–11-vuotiaiden sarjassa. Hän voitti mitalikamppailussa Gento Shimamuran
Kostov saavutti nuorten tasolla EM-hopeaa 12–13-vuotiaiden alle 50-kiloisten sarjassa Ranskassa 2017. Lisäksi hän voitti pronssia nuorten katakilpailussa. Myöhemmin samana vuonna kesäkuussa hän voitti All American Openin mestaruuden 13–14-vuotiaiden kevytsarjassa. Syyskuussa Kostov oli mukana Serbiassa, jossa hän saavutti Belgrade Trophy turnauksessa nuorten sarjassa kultaa kumitessa ja katassa.