stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Massimo Ranieri
Diskografia > Albumit

Massimo Ranieri (1970)
Vent'Anni (1970)
Via Del Conservatorio (1971)
Erba Di Casa Mia (1972)
'O Surdato 'Nnammurato (1972)
Album Di Famiglia (1900-1960) (1973)
Napulammore (1974)
Per Una Donna (1974)
Macchie 'E Culore (1976)
Meditazione (1976)
La Faccia Del Mare (Odyssea) (1978)
Passa Lu Tiempo E Lu Munno S'avota (1980)
Barnum (1983)
...Vanità (1984)
Nuie Simme 'O Core 'E Napule (1986)
Rinaldo In Campo (1988)
Perdere L'Amore (1988)
Un Giorno Bellissimo (1989)
Ti Penso (1992)
Ranieri (1995)
Grazie Massimo! (1997)
Frammenti Di... (1997)
Canzoni In Corso (1997)
Hollywood - Ritratto Di Un Divo (1998)
Oggi O Dimane (2001)
Nun È Acqua (2003)
Accussì Grande (2005)
Canto Perché Non So Nuotare... Da 40 Anni (2006)
Napoli...Viaggio In Italia (2009)
Dallo Stadio Olimpico "Live" (2010)
Napoli A Modo Mio (2010)
Chi Nun Tene Coraggio... (2011)
Franco Fontana (2) (2012)
Senza 'Na Ragione  (2013)
Viviani Varietà (2013)
Sogno E Son Desto (2013)
Malia (2015)
Malia Parte II (2016)
Qui E Adesso (2020)
Luettelo uskonnoista maittain
Uskonnot maittain 2010

Tämä on luettelo uskonnoista maittain.
Ryhmään "Muut uskonnot" kuuluvat muun muassa baha'i-usko, jainalaisuus, šintolaisuus, sikhiläisyys, taolaisuus, tenrikyō, wicca, zarathustralaisuus, Cao Đài, I-Kuan Tao, mandealaisuus, rastafari, rātana, skientologia ja jesidismi.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Masset

| Masset |
| --- | --- |

 Masset
 Koordinaatit: 54°0′40″N, 132°8′40″W 
Valtio:   Kanada
Osavaltio:  Brittiläinen Kolumbia
Väkiluku:  982
Aikavyöhyke:  UTC-8
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Masset on pikkukaupunki Kanadan länsirannikon edustalla sijaitsevan Haida Gwaiin saariston suurimman saaren, Grahaminsaaren pohjoispäässä. Masset on Haida Gwaiin vanhin kunta. Massetissa elää vajaat tuhat asukasta.
Historia

Masset nimettiin alun perin Graham Cityksi kesäkuussa 1909 presidentti Graham Steamshipin mukaan. Sittemmin Graham Cityä alettiin kutsua New Massetina (Uutena Massetina), sillä se sijaitsi muutama kilometri etelään vanhasta haidakylästä, jota nimitettiin Old Massetiksi (Vanhaksi Massetiksi). Nimi Masset tulee saarille ensimmäisten laivojen mukana saapuneen Masseta-nimisen virkamiehen mukaan. Masseta kuoli saarilla ja hänet haudattiin pienelle saarelle, jonka edustalle hänen laivansa oli ankkuroitu. Saarilla alun perin eläneet haidat nimesivät tuon pienen saaren Massetan mukaan, joskin nimi oli hankalaa ääntää, ja nimi muuntui muotoon Mah-sh-t. Tästä geologi ja luonnontieteilijä George M. Dawson muotoili pikkusaarelle nimeksi Maast vuonna 1878.
Liikenneyhteydet

Massetissa on lentokenttä, jonne on suoria lentoja muun muassa Vancouverista sekä Prince Rupertista. Prince Rupertista on myös lauttayhteys Haida Gwaiin saarille.
Nähtävyyksiä ja paikkoja

Massetin nähtävyyksiä ovat vuonna 1912 rakennettu ja edelleen käytössä oleva anglikaanikirkko St. Paul's Anglican Church sekä vanha koulutalo ja sairaala, jotka on myös rakennettu lähes samoihin aikoihin 1910-luvulla.
Lisäksi Massetin pohjoisranta on näkemisen arvoinen. Rannalta voi löytää muun muassa akaattia. Massetin lähialueilla voi myös vaeltaa, retkeillä ja kalastaa. Noin viiden kilometrin päässä Massetista sijaitsee toinen Haida Gwaiin saariston kahdesta golfkentästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masset Wikimedia Commonsissa
Linja 4

Linja 4 voi viitata muun muassa seuraaviin:
Linja 4, Ateenan metro
Linja 4, Barcelonan metro
Linja 4, Budapestin metro
Linja 4, New Yorkin metro
Linja 4, Pariisin metro
Linja 4, Sevillan metro
Linja 4, Soulin metro
Linja 4, Toronton metro
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Linja 4”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Margot Fonteyn

Fonteyn 1960-luvulla.
Margot Fonteyn ['mɑːrɡoʊ ˌfɒn'teɪn], alun perin Margaret "Peggy" Evelyn Hookham ja avioiduttuaan Margot Fonteyn Arias (18. toukokuuta 1919 Reigate, Surrey, Britannia – 21. helmikuuta 1991 Panama City, Panama)  oli brittiläinen balettitanssija.
Fonteyn oli ensimmäinen kansainvälisen uran luonut brittiläisen koulun ja tanssiryhmän ballerina. Hänen tulkintaansa Tšaikovskin Prinsessa Ruususen nimiroolissa pidetään aikakautensa parhaana. Vuonna 1956 hän sai arvonimen  Dame Commander of the Order of the British Empire (DBE), joka vastaa aatelointia.
Fontayn ja Rudolf Nurejev tanssivat yhdessä paljon sekä klassista ohjelmistoa että heille varta vasten tehtyjä teoksia. Heidän ensimmäinen yhteinen esiintymisensä Gisellessä Covent Gardenissa vuonna 1962 johti mahtaviin aplodeihin ja heidät kutsuttiin lavalle kiittämään 23 kertaa.
Elokuva Rudy & Margot kertoo Fonteynista ja Nurejevista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Margot Fonteyn Wikimedia Commonsissa
Leuven

| Leuven Louvain |
| --- | --- |
 Leuvenin kaupungintalo
 lippu:  vaakuna

 Leuven
 Koordinaatit: 50°53′N, 04°42′E 
Valtio:   Belgia
Alue:  Flanderi
Provinssi:  Flanderin Brabant
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  56,6 km²
Väkiluku (2021):  101 032
 – Väestötiheys:  1 785 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  3000, 3001, 3010, 3012, 3018
Suuntanumero(t):  016
 
 www.leuven.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leuven ([ˈløːvə(n)], ransk. Louvain [luvɛ̃]) on Flanderin Brabantin provinssin pääkaupunki ja historiallisesti merkittävä eurooppalainen yliopistokaupunki Belgian keskiosassa. Kaupungissa on noin 101 000 asukasta (2021).
Kaupungissa toimii hollanninkielinen Leuvenin katolinen yliopisto (KU Leuven), joka juontaa alkunsa vuoteen 1425. Se on maailman vanhin edelleen toimiva katolinen yliopisto, ja Alankomaiden ja Belgian vanhin yliopisto. Yliopiston ranskankielinen osa siirrettiin uuteen Louvain-la-Neuven kaupunkiin vuonna 1968.
Stella Artois -olutta valmistava maailman suurin panimo InBev hallitsee kaupungin koillisosaa. Maailmansodat vahingoittivat kaupungin rakennuskantaa pahasti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leuven Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (hollanniksi)
Flanderin Brabantin provinssin kunnat
Oude Markt
Marco Büchel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marco Büchel joulukuussa 2006 |  Marco Büchel joulukuussa 2006 |  Marco Büchel joulukuussa 2006 |  |
Maa:   Liechtenstein
Miesten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Vail / Beaver Creek 1999 | suurpujottelu |  |
Marco Büchel (s. 4. marraskuuta 1971 Walenstadt, Sveitsi) on liechtensteinilainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän osallistui uransa aikana viidesti talviolympialaisiin ja yhdeksän kertaa MM-kilpailuihin.
Büchel saavutti suurpujottelun MM-hopeaa Vailissa 1999 Lasse Kjusin viedessä voiton. Maailmancupissa Büchel voitti neljä kilpailua ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä 18 kertaa. Kaudella 2002–2003 hän sijoittui supersuurpujottelun maailmancupin kokonaispisteissä toiseksi ja kaudella 2006–2007 syöksylaskun kokonaiscupissa niin ikään toiseksi.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Pvm | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 23. helmikuuta 2003 |  Garmisch-Partenkirchen | Supersuurpujottelu |
| 17. joulukuuta 2005 |  Val Gardena | Syöksylasku |
| 25. marraskuuta 2006 |  Lake Louise | Syöksylasku |
| 18. tammikuuta 2008 |  Kitzbühel | Supersuurpujottelu |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marco Büchel Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (saksaksi)
Laureus-palkinto

Laureus-palkinto on vuosittain jaettava palkinto vuoden parhaimmille urheilijoille ja joukkueille. Se perustettiin vuonna 1999 ja itse palkintojen jakaminen alkoi seuraavana vuonna.
Palkinnot jaetaan erityisessä Laureus-urheilugaalassa.
Palkinnot

Yli 120 maan urheilujournalistit äänestävät ehdokkaat vuoden parhaiksi. Tämän jälkeen palkinnon saajan päättää kuuden ehdokkaan joukosta entisistä huippu-urheilijoista koostuva Laureus-urheiluakatemia.
Vuoden parhaille jaettavat palkinnot ovat:
Vuoden miesurheilija
Vuoden naisurheilija
Vuoden joukkue
Vuoden läpimurto
Vuoden palaaja
Vuoden extremeurheilija
Vuoden vammaisurheilija
Lisäksi akatemia voi halutessaan jakaa myös seuraavat palkinnot:
Palkinto elämäntyöstä
Spirit of Sport -palkinto
Sports for Good -palkinto
Palkinnon voittajat

Muun muassa Lance Armstrongin ja Marion Jonesin palkinnot on myöhemmin peruttu, kun heidän palkitsemiseensa vaikuttaneet saavutukset on jälkikäteen hylätty.
Palkinnon voittajat > Vuoden urheilijat

| Vuosi | Miesurheilija> Nimi | Miesurheilija> Laji | Naisurheilija> Nimi | Naisurheilija> Laji |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Tiger Woods | golf | Marion Jones | yleisurheilu |
| 2001 | Tiger Woods | golf | Cathy Freeman | yleisurheilu |
| 2002 | Michael Schumacher | moottoriurheilu | Jennifer Capriati | tennis |
| 2003 | Lance Armstrong | pyöräily | Serena Williams | tennis |
| 2004 | Michael Schumacher | moottoriurheilu | Annika Sörenstam | golf |
| 2005 | Roger Federer | tennis | Kelly Holmes | yleisurheilu |
| 2006 | Roger Federer | tennis | Janica Kostelic | alppihiihto |
| 2007 | Roger Federer | tennis | Jelena Isinbajeva | yleisurheilu |
| 2008 | Roger Federer | tennis | Justine Henin | tennis |
| 2009 | Usain Bolt | yleisurheilu | Jelena Isinbajeva | yleisurheilu |
| 2010 | Usain Bolt | yleisurheilu | Serena Williams | tennis |
| 2011 | Rafael Nadal | tennis | Lindsey Vonn | alppihiihto |
| 2012 | Novak Đoković | tennis | Vivian Cheruiyot | yleisurheilu |
| 2013 | Usain Bolt | yleisurheilu | Jessica Ennis | yleisurheilu |
| 2014 | Sebastian Vettel | moottoriurheilu | Missy Franklin | uinti |
| 2015 | Novak Đoković | tennis | Genzebe Dibaba | yleisurheilu |
| 2016 | Novak Đoković | tennis | Serena Williams | tennis |
| 2017 | Usain Bolt | yleisurheilu | Simone Biles | telinevoimistelu |
| 2018 | Roger Federer | tennis | Serena Williams | tennis |
| 2019 | Novak Đoković | tennis | Simone Biles | telinevoimistelu |
| 2020 | Lewis Hamilton & Lionel Messi | moottoriurheilu & jalkapallo | Simone Biles | telinevoimistelu |
| 2021 | Rafael Nadal | tennis | Naomi Osaka | tennis |
| 2022 | Max Verstappen | moottoriurheilu | Elaine Thompson-Herah | yleisurheilu |
| 2023 | Lionel Messi | jalkapallo | Shelly-Ann Fraser-Pryce | yleisurheilu |
Palkinnon voittajat > Vuoden joukkue

2000 Manchester United
2001 Ranskan jalkapallomaajoukkue
2002 Australian krikettimaajoukkue
2003 Brasilian jalkapallomaajoukkue
2004 Englannin rugby union -maajoukkue
2005 Kreikan jalkapallomaajoukkue
2006 Renaultin F1-talli
2007 Italian jalkapallomaajoukkue
2008 Etelä-Afrikan rugby union -maajoukkue
2009 Kiinan olympiajoukkue
2010 Brawn GP F1-talli
2011 Espanjan jalkapallomaajoukkue
2012 FC Barcelona
2013 Euroopan Ryder Cup -joukkue, golf
2014 Bayern München
2015 Saksan jalkapallomaajoukkue
2016 Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkue
2017 Chicago Cubs
2018 Mercedeksen F1-talli
2019 Ranskan jalkapallomaajoukkue
2020 Etelä-Afrikan rugby union -maajoukkue
2021 Bayern München
2022 Italian jalkapallomaajoukkue
2023 Argentiinan jalkapallomaajoukkue
Palkinnon voittajat > Vuoden läpimurto

Palkinnon nimi oli Vuoden tulokas ennen vuotta 2007
2000 Sergio García, golf
2001 Marat Safin, tennis
2002 Juan Pablo Montoya, moottoriurheilu
2003 Yao Ming, koripallo
2004 Michelle Wie, golf
2005 Liu Xiang, yleisurheilu
2006 Rafael Nadal, tennis
2007 Amélie Mauresmo, tennis
2008 Lewis Hamilton, moottoriurheilu
2009 Rebecca Adlington, uinti
2010 Jenson Button, moottoriurheilu
2011 Martin Kaymer, golf
2012 Rory McIlroy, golf
2013 Andy Murray, tennis
2014 Marc Márquez, moottoriurheilu
2015 Daniel Ricciardo, moottoriurheilu
Palkinnon voittajat > Vuoden palaaja

2000 Lance Armstrong, pyöräily
2001 Jennifer Capriati, tennis
2002 Goran Ivanišević, tennis
2003 Ronaldo, jalkapallo
2004 Hermann Maier, alppihiihto
2005 Alessandro Zanardi, moottoriurheilu
2006 Martina Hingis, tennis
2007 Serena Williams, tennis
2008 Paula Radcliffe, juoksu
2009 Vitali Klytško, nyrkkeily
2010 Kim Clijsters, tennis
2011 Valentino Rossi, moottoriurheilu
2012 Darren Clarke, golf
2013 Félix Sánchez, yleisurheilu
2014 Rafael Nadal, tennis
2015 Schalk Burger, rugby
Palkinnon voittajat > Vuoden vammaisurheilija

2000 Louise Sauvage, yleisurheilu
2001 Vinny Lauwers, purjehdus
2002 Esther Vergeer, pyörätuolitennis
2003 Michael Milton, alppihiihto
2004 Earle Connor, yleisurheilu
2005 Chantal Petitclerc, yleisurheilu
2006 Ernst van Dyk, pyörätuolikelaus
2007 Martin Braxenthaler, hiihto
2008 Esther Vergeer, pyörätuolitennis
2009 Daniel Dias, uinti
2010 Natalie du Toit, uinti
2011 Verena Bentele, ampumahiihto ja maastohiihto
2012 Oscar Pistorius, yleisurheilu
2013 Daniel Dias, uinti
2014 Marie Bochet, alppihiihto
2015 Tatyana McFadden, pyörätuolikelaus
Palkinnon voittajat > Vuoden extremeurheilija

2000 Shaun Palmer, X Games
2001 Mike Horn, purjehdus
2002 Bob Burnquist, rullalautailu
2003 Dean Potter, kiipeily
2004 Layne Beachley, surffaus
2005 Ellen MacArthur, purjehdus
2006 Angelo d'Arrigo, ilmailu
2007 Kelly Slater, surffaus
2008 Shaun White, lumilautailu/rullalautailu
2009 Kelly Slater, surffaus
2010 Stephanie Gilmore, surffaus
2011 Kelly Slater, surffaus
2012 Kelly Slater, surffaus
2013 Felix Baumgartner
2014 Jamie Bestwick, BMX-pyöräily
2015 Alan Eustace
Palkinnon voittajat > Elämäntyö-palkinto

2000 Pelé, jalkapallo
2001 Steve Redgrave, soutu
2002 Peter Blake, purjehdus
2003 Gary Player, golf
2004 Arne Næss, Jr., vuorikiipeily
2005 ei jaettu
2006 Johan Cruyff, jalkapallo
2007 Franz Beckenbauer, jalkapallo
2008 Serhi Bubka, yleisurheilu
2010 Nawal al-Mutawakkil, yleisurheilu
2011 Zinédine Zidane, jalkapallo
2012 Bobby Charlton, jalkapallo
2013 Sebastian Coe, yleisurheilu
Palkinnon voittajat > Spirit of Sport

2005 Boston Red Sox, baseball
2006 Valentino Rossi, moottoripyöräily
2007 FC Barcelona, jalkapallo
2008 Dick Pound, WADAn puheenjohtaja
2011 Euroopan Ryder Cup joukkue, golf
2014 Afganistanin krikettimaajoukkue
2015 Yao Ming, koripallo
Palkinnon voittajat > Sports for Good

2000 Eunice Kennedy Shriver
2001 Kip Keino
2002 Peter Blake
2003 Arnold Schwarzenegger
2004 Intian krikettimaajoukkue, Pakistanin krikettimaajoukkue / Mathare Youth Sport Association
2005 Gerry Storey
2006 Jürgen Griesbeck
2007 Luke Dowdney
2008 Brendan Tuohey ja Sean Tuohey
2010 Dikembe Mutombo
2011 May El-Khalil
2012 Raí
2014 Magic Bus, Intiassa toimiva hyväntekeväisyyshanke
2015 Skateistan, rullalautailun ja koulutuksen yhdistävä hyväntekeväisyyshanke
Palkinnon voittajat > Poikkeuksellinen saavutus

2013 Michael Phelps, uinti
2015 Li Na, tennis
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Linja 4 (Budapestin metro)

Metrojuna Szent Gellért tér – Műegyetemin asemalla.
Budapestin metron linja 4 (myös M4) on 28. maaliskuuta 2014 avattu Budapestin metron neljäs linja.
Asemat

Linjan pituus on 7,34 kilometriä ja se koostuu 10 asemasta, jotka ovat kaikki maanalaisia. Keleti pályaudvarin asemalta on vaihtoyhteys metrolinjalle 2 ja Kálvin téristä linjalle 3.
Keleti pályaudvar
II. János Pál pápa tér
Rákóczi tér
Kálvin tér
Fővám tér
Szent Gellért tér – Műegyetem
Móricz Zsigmond körtér
Újbuda-központ
Bikás park
Kelenföld vasútállomás
Matti Hyvönen (kirjailija)

Matti Olavi Hyvönen (12. huhtikuuta 1929 Tampere – 13. lokakuuta 2011) oli suomalainen kirjailija ja ammattiyhdistysmies.
Hyvösen esikoisteos, työläisromaani Punainen taivaanranta, kertoi kutomatyöläisten lakkohankkeesta.
Hyvönen kävi kansakoulun ja toimi laitosmiehenä tamperelaisessa lankaa valmistavassa Klingendahl Oy tehtaassa. Hyvönen toimi myös liittopuheenjohtajana Suomen Tekstiililaitosmiesten Liitossa.
Hyvösen vanhemmat olivat edustaja Kalle Hyvönen ja tehdastyöläinen Hilda (o.s. Koskinen).
Teokset

Punainen taivaanranta, romaani.  WSOY 1958
Kansanvallan puolesta 1920-1970 : 50 vuotta Tampereen metallityöntekijäin sosialidemokraattinen yhdistys r.y.  1970
Tekstiililaitosmiesten liiton historia : syntyvaiheet 1945-1949, toiminta-aika 1949-1989.  Tekstiililaitomiesten liitto 1990
Toveriseura : kuvaus ajasta ja ihmisistä : Tampereen sosialidemokraattinen toveriseura 1944-1994.  Tampereen sosialidemokraattinen toveriseura 1994
Palkinnot

Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1958
Marco Bode

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Marco Bode
Syntymäaika: 23. heinäkuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Osterode am Harz, Länsi-Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 190 cm
Junioriseurat
–1988   1988–1989: VfR Osterode 08   Werder Bremen
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988–2002 | Werder Bremen | 379 (101) |
Maajoukkue
| 1989   1995–2002 | Länsi-Saksa U-21   Saksa | 004 00(2)   040 00(9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marco Bode (s. 23. heinäkuuta 1969 Osterode am Harz, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Ura seurajoukkuetasolla

Rehmer aloitti uransa VfR Osterode 08:n juniorijoukkueessa ennen siirtymistään Werder Bremeniin. Otto Rehhagel löysi lupaavan nuoren ja nosti hänet seuran edustusjoukkueeseen.
Bode pelasi koko uransa Bremenissä. 14 vuoden aikana hän teki 101 maalia, mikä on Bremenin seuraennätys.  Bodelle esitettiin tarjouksia muista joukkueista, mutta hän pysyi uskollisena Bremenille. Bode lopetti uransa pian MM-kilpailujen 2002 jälkeen.
Maajoukkueura

Bode pelasi Saksan jalkapallomaajoukkueessa 40 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Hänet valittiin Saksan joukkueeseen jalkapallon EM-kilpailuihin 1996. Bode oli mukana myös maailmanmestaruuskilpailuissa 2002 ja voitti kisoista hopeaa. Hän teki yhden maalin alkulohko-ottelussa Kamerunia vastaan.
Mallorcanrottaterrieri

| Mallorcanrottaterrieri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Baleaarit,  Espanja
Määrä:  Suomessa  1  Baleaareilla 363
Rodun syntyaika:  1900-luvun alku
Alkuperäinen käyttö:  rottien hävittäminen, pienriistan metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästys-, rotta-, vahti- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  Ca Rater Mallorquí, Ratonero Mallorquín, Eriçoner
FCI-luokitus:  ei, VDH ryhmä 2, alajaos 1.1 Pinserit
Ulkonäkö
Paino:  3–5 kg
Säkäkorkeus:  uros 34 cm, narttu 31 cm
Väritys:  black & tan, ruskea & tan tai tricolor (ruskea tai musta)
Mallorcanrottaterrieri (mallorquiniksi Ca Rater Mallorquí, espanjaksi Ratonero Mallorquín) on espanjalainen koirarotu. Se on Baleaarien Maatalous-, Kalastus- ja Elintarvikeministeriön (Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació, MAPA) virallisesti tunnustama rotu. Vuonna 2007 Baleaarien populaation koko oli 363 yksilöä. Lisäksi suurista kansallisista kenneljärjestöistä sen on tunnustanut Saksan Kennelliitto (VDH).
Ulkonäkö

Mallorcanrottaterrieri on kääpiöterrieri, jonka paino ei saa olla yli 5 kg (urosten keskiarvo 4,25 kg ja narttujen 3,5 kg). Urosten keskimääräinen säkäkorkeus on 34 cm ja narttujen 31 cm. Pää on suhteessa runkoon ja kapenee kuonoa kohden. Kirsu on musta, silmät pyöreät ja meripihkan väriset, huulet ohuet ja korvat pystyt. Niska on vankka ja saman pituinen pään kanssa.
Runko on uroksilla neliömäinen ja nartuilla pitkänomaisempi. Kylkiluut ovat kaareutuneet. Häntä typistetään rungon tasolle tai voi olla nikaman muodossa, mutta joskus pennut syntyvät hännättöminä. Raajat ovat lihaksikkaat ja voimakkaat, erityisesti takaraajat. Käpälät ovat hienot kuin jäniksen käpälät. Iho on hieno ja rungonmyötäinen eikä siinä ole ryppyjä eikä roikkuvaa nahkaa. Karvapeite on lyhyt ja sileä.
Värivaihtoehtoja on kolme:
1) Black & tan – yleisin väritys, käytännössä musta tulenpunaisin merkein
2) Ruskea & tan – ruskea tulenpunaisin merkein, silmät vaaleamman meripihkan väriset kuin black & tanissa
3) Tricolor – a) musta-valkoinen tulenvärisin merkein b) ruskea-valkoinen tulenvärisin merkein
Tulenpunaiset merkit sijoittuvat kuonoon, poskiin, rintakehään, raajoihin, silmien ylle ja korvien sisäsivuille. Punaisen sävy voi vaihdella ollen vaaleampi pään merkeissä. Kaikissa vaihtoehdoissa päävärin seassa on enemmän tai vähemmän valkoista täplitystä. Valkoinen geeni on dominoiva, minkä vuoksi se tulee esiin kaikilla alueilla joissa on mustaa tai ruskeaa ja tulenpunaista. Tämän vuoksi kolmivärisellä ei ole mustat kynnet kuten black & tanilla, mutta tricolorin alamuunnoksesta riippuen ne ovat valkoiset ja joko mustat tai ruskeat.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on valpas, hermostunut ja älykäs sekä omistajaansa kohtaan rakastava.
Alkuperä

Mallorcanrottaterrieri on kotoisin Baleaareilta Mallorcan saarelta. Sen alkuperä ei ole täysin selvä, mutta sen sukulaisuus valencianrottaterrierin kanssa on hyvin todennäköinen maantieteellisen sijainnin ja historiallisten lähteiden perusteella. Erään teorian mukaan sen kantarotu olisi ollut englanninkääpiöterrieri. 20. vuosisadan alussa valencialaisia muutti saarelle viljelemään riisiä. He käyttivät koiria jyrsijöiden hävittämiseen.
Maatiloilla rotua on käytetty paitsi rottien hävittämisessä, myös menestyksekkäästi kaniinin ja jäniksen metsästyksessä. Sitä myös kutsutaan nimellä eriçoner, sillä on hyvin mahdollista että siilit ja muut pieneläimet ovat olleet sen pääasiallista riistaa. Sen metsästystyyli kuitenkin poikkeaa muista jäniskoirista kuten ibizanpodencosta, koska se piilottelee pusikoissa ja liikkuu vähitellen jäniksen luo (mallorquinissa tätä kutsutaan nimellä buidar). Rodun hyvät metsästyskyvyt johtuvat sen pienestä rakenteesta ja lihaksikkaista raajoista, jotka mahdollistavat suuren ponnistusvoiman.
Mallorcanrottaterrieri on myös hyvä seurakoira. Menneisyytensä vuoksi sitä pidetään talleilla rottakoirana, minkä lisäksi se on hyvä vahtikoira. Sekä Baleaarien että Espanjan hallitus tunnustivat sen virallisesti omaksi rodukseen vuonna 2002. Samana vuonna rekisteröitiin virallisesti myös Espanjan Mallorcanrottaterrieri-Yhdistys (Club del Ca Rater Mallorquí), vaikka se on ollut olemassa jo vuodesta 1990. Rotu on myös listattu Baleaarien alkuperäiskotieläinten joukkoon.
Aiheesta muualla

BOE
Club del Ca Rater Mallorquí
Mallorcanrottaterrieri-blogi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: es:Ratonero Mallorquín
Käännös suomeksi
Mensularia nodulosa

| Mensularia nodulosa |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Hymenochaetaceae
Suku::  Mensularia
Laji::  nodulosa
Kaksiosainen nimi
 Mensularia nodulosa  (Fr.) T. Wagner & M. Fisch. 2001 
Katso myös
   Mensularia nodulosa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mensularia nodulosa (syn. Inonotus nodulosus) on pakurikäävän sukuinen valkolahoa aiheuttava lahottajasieni, joka kasvaa yleensä korkealla pyökissä. Sen on monimuotoinen, ja sen väri vaihtelee kellertävästä tummanruskeaan, toisinaan tiilenpunainen. Toisinaan sen resupinaattinen eli pinnanmyötäinen muoto on katsottu eri lajiksi Inonotus hastifer. Itiöemä ylittää läpimitaltaan harvoin 2,5 senttimetriä. Laji ei ole ruokasieni. Sitä tavataan Keski-Euroopassa, Skandinaviassa ja Venäjällä.