stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksei Koltsov
Suku ja koulutus

Koltsov syntyi ja eli lähes koko ikänsä Voronežissa, jossa isä Vasili Petrovitš Koltsov (1775-1852) oli karjakauppias. Pikkuporvarillinen koti ei suosinut koulunkäyntiä, vanhemmat eivät olleet käyneet kouluja. Hänen äitinsä Praskovja Ivanovna (1784-1861) ei osannut lukea. Poika oppi lukemaan 9-vuotiaana ja hänet pantiin kaksivuotiseen maakuntakouluun suoraan ensimmäiselle luokalle 11-vuotiaana. Ensimmäinen vuosi koulussa meni mainiosti, mutta toisena vuonna poissaoloja oli niin paljon (93 tuntia neljässä kuukaudessa) että isä otti pojan koulusta pois. Hän ei koskaan oppinut kunnolla venäjän kielen kielioppia ja oikeinkirjoitusta. Toimittaessaan isälleen hevosostoksia Donin aroilla Koltsov sai tutustua Etelä-Venäjän luontoon ja kansanelämään.
Kirjallinen ura

Aleksei sai 15-vuotiaana ensi kerran lukea taiderunoutta ostettuaan Ivan Dmitrijevin runokokoelman. Se vaikutti niin herättävästi, että hän alkoi itse kirjoittaa runoja. Isältään saamillaan rahoilla hän osti seuraavaksi Mihail Lomonosovin, Gavrila Deržavinin ja Ippolit Bogdanovitšin runokirjoja. Kirjalliseksi opastajakseen hän sai ensin erään kirjakauppiaan ja sitten lahjakkaan runoilijanalun, pappisseminaarin oppilaan Serebrjanskin. Synkän pohjakaiun Koltsovin runouteen toi onneton rakkaus.
Hän ilmensi runoillaan kansanomaista tyyliä ja talonpoikaista maailmankuvaa. Joistakin hänen lauluiksi sävelletyistä runoistaan on tullut ikivihreitä sävelmiä, joita usein erehdytään pitämään alkuperäisinä kansanlauluina.
Koltsov tutustui vuonna 1830 sattumalta Nikolai Stankevitšiin, joka silloin oli vasta ylioppilas. Stankevitš opasti hänet Moskovan ja Pietarin kirjallisiin piireihin. Koltsovin kehitykseen vaikutti erityisesti Vissarion Belinski, josta hän sai uskollisen ystävän ja neuvojan. Seurustelu Venäjän silloisten merkittävimpien kirjailijoiden kanssa sai kuitenkin herkän lyyrikon ja hänen raa’an kotoisen ympäristönsä välisen vastakohdan näyttämään entistä räikeämmältä.
Kauppias-isä laski voivansa luottaa pojan suhteisiin ja sälytti tälle perheyrityksen ongelmia. Hän vieraantui kirjallisesta elämästä, palasi kotitaloon Voronežiin, sairasteli noin vuoden ja kuoli 33-vuotiaana.
Perintö

Koltsov on Venäjän huomattavimpia ja omintakeisimpia lyyrikkoja, "Venäjän Robert Burns". Ensimmäinen kokoelma hänen runojaan ilmestyi vuonna 1835. Täydellisemmän kokoelman toimitti Vissarion Belinski, joka liitti siihen kirjallisen ja elämäkerrallisen tutkielman. Pietarin keisarillisen tiedeakatemian julkaiseman kokoelman toimitti Arkadi Ljašenko vuonna 1909.
Suomennetut runot

Kyntäjän laulu, suom. Lauri Kemiläinen, suom. Larin-Kyösti
Metsä: mietelmä, suom. Lauri Kemiläinen
Vanhuksen laulu, suom. Larin-Kyösti
Venäläinen laulu, suom. Larin-Kyösti
Hilpeä hetki, suom. Larin-Kyösti
Sanokaatte, inehmoiset, suom. Larin-Kyösti
Laulu, suom. Reino Silvanto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksei Koltsov Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Aleksei Koltsov on Wikiaineistossa
Rysslands Burns teoksessa Alfred Jensen, Ryska skaldeporträtt. Kultur- och litteraturhistoriska bilder från Ryssland (1898) (ruotsiksi)
Koltsov, Aleksej Vasiljevitj, Nordisk familjebok (ruotsiksi)
Marco Hangl

Marco Hangl (s. 20. huhtikuuta 1967 Samnaun, Graubünden, Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1991–1996.
Hangl sijoittui olympialaisten supersuurpujottelussa kuudenneksi Albertvillessä 1992 ja kymmenenneksi Lillehammerissa 1994. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 hän oli samassa lajissa kolmastoista. Maailmancupissa hän sijoittui kerran kolmen parhaan joukkoon oltuaan toinen Megeven supersuurpujottelussa helmikuussa 1992.
Myös hänen veljensä Martin Hangl on entinen huipputason alppihiihtäjä.
Maria Pääkkönen

Maria Pääkkönen (s. 1988 Riihimäki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa (2007–10) ja Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa 2010-2016. Pääkkösen töitä on ollut esillä hänen omissa näyttelyissään Suomen eri paikkakunnilla, Alankomaissa ja Japanissa. Ryhmänäyttelyssä hän on ollut lisäksi edustettuna Italiassa. Hänellä on ollut muun muassa Jan van Eyck Academien residenssi.
Aiheesta muualla

Maria Pääkkösen verkkosivut
Maantieteellis-historiallinen menetelmä

Maantieteellis-historiallisen menetelmän kehittäjä professori Julius Krohn oli kirjallisuuden ja kansanrunouden tutkija sekä runoilija.
Maantieteellis-historiallista menetelmää kehitti edelleen Helsingin yliopiston suomalaisen ja vertailevan kansanrunoustutkimuksen professori Kaarle Krohn.
Maantieteellis-historiallinen menetelmä (myös maantieteellis-historiallinen metodi, Professori J. Krohnin suomalainen tutkimusmenetelmä tai suomalainen tutkimusmenetelmä) on folkloristiikassa, perinteentutkimuksessa ja kulttuuriantropologiassa käytettävä tutkimusmenetelmä, jonka kehitti suomalainen professori Julius Krohn. Menetelmä oli ensimmäinen ja sitä pidetään  joidenkin mielestä myös suurimpana kansanrunouden tutkimisen eli folkloristiikan paradigmana. Maantieteellis-historiallinen menetelmä oli filologian tekstikritiikin sovellus suulliseen tradition tutkimiseen.
Julius Krohn ja sittemmin hänen poikansa Kaarle Krohn kehittivät menetelmää 1880-luvun tienoilta alkaen. Heidän ajatuksenaan oli, että menetelmän avulla voitaisiin selvittää kansanrunojen ajallista ja alueellista alkuperää ja leviämistä. Krohnien menetelmää on kuvattu tieteelliseksi ja kansainväliseksi läpimurroksi, joka muutti Kalevalaan pohjautuvan romanttis-idealistisen suhtautumisen kansanrunouteen kehitysopilliseksi suhtautumiseksi. Alan tutkimusessa tapahtui siten merkittävä paradigmakäänne. Menetelmä kehitettiin erityisesti muinaisrunouden tutkimisen tarpeisiin.
Maantieteellis-historiallisen menetelmän ohella syntyi varsin määrätietoisesti uusi tieteenala, nimittäin suomalainen ja vertaileva kansanrunoudentutkimus vuonna 1888. Sen historian ensimmäinen oppituoli oli Suomen Keisarillisessa Aleksanterin Yliopistossa.
Krohnien metodi vaikutti pitkälle 1900-luvulle, kunnes uudet paradigmat ja käänteet ohittivat sen. Toisaalta menetelmä vaikuttaa edelleen 2020-luvullakin vahvasti folkloristiikan aineistolähtöisissä tutkimuksissa. Maantieteellis-historiallinen menetelmä läpäisi 1900-luvun alun tutkimusta niin, ettei muille äänille tai suuntauksille ollut juuri tilaa. Tämän koki karvaasti muun muassa Väinö Salminen.
Marco Grigoli

| Marco Grigoli |
| --- | --- |
 Grigoli vuoden 2011 MM-kilpailuiden harjoituksissa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marco Grigoli
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Samedan, Sveitsi
Mäkihyppääjä
Lempinimi:  Grillio
Seura:  Alpina St. Moritz
Suksimerkki:  Fischer
Maailmancup
Kaudet:  2010–2014
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 24. tammikuuta 2016 
Marco Grigoli (s. 27. huhtikuuta 1991 Samedan) on sveitsiläinen uransa päättänyt mäkihyppääjä. Grigoli edusti Alpina St. Moritz -seuraa.
Grigoli debytoi maailmancupissa helmikuussa 2010 Klingenthalin suurmäen kilpailussa sijottuen sijalle 39. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 15. tila maaliskuulta 2012 Trondheimin suurmäen kilpailusta. Viimeisen maailmancupin osakilpailunsa Grigoli hyppäsi maaliskuussa 2014 Planicassa. Hän saavutti urallaan kaksi pistesijaa.
MM-kilpailuihin Grigoli osallistui kahdesti, vuosina 2011 ja 2013. Parhaimmillaan hän oli 42. suurmäen kilpailussa vuonna 2013 Val di Fiemmessä. Nuorten MM-kilpailuihin Grigoli osallistui viidesti ollen henkilökohtaisissa kilpailussa parhaimmillaan viides.
Continental Cupissa Grigoli saavutti yhden voiton ja kaksi kolmossijaa. Kaudella 2013–2014 hän voitti FIS Cupin kokonaiskilpailun.
Manfred Wagner (poliitikko)

Manfred W. Wagner (s. 14. tammikuuta 1934 Hassel, Saarland) on saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) poliitikko. Hän istui vuosina 1979–1989 Euroopan parlamentin jäsenenä sosialistisessa europarlamenttiryhmässä.
Wagner opiskeli Saarbrückenin yliopistossa ja loi työuransa teollisuuden parissa. Hän oli Saarlandin maapäivien jäsen vuosina 1970–1979. Wagner pääsi vuonna 1972 Saksan ammattiyhdistysten liiton Saarin-haaran puheenjohtajaksi ja vuonna 1976 Saarlandin, Lorrainen ja Luxemburgin kansainvälisen ammattiliittojen valtuuston puheenjohtajaksi.
Aiheesta muualla

Manfred Wagner Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Marco Höger

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. syyskuuta 1989
Syntymäpaikka: Köln, Länsi-Saksa
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: 1. FC Köln
Pelinumero: 6
Junioriseurat
1994–2001: TuS Höhenhaus
2001–2005: Bayer Leverkusen
2005–2008: Alemannia Aachen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2011 | Alemannia Aachen II | 39 | (7) |
| 2009–2011 | Alemannia Aachen | 43 | (7) |
| 2011–2016 | FC Schalke 04 | 88 | (7) |
| 2016– | 1. FC Köln | 94 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. heinäkuuta 2020.
Marco Höger (s. 16. syyskuuta 1989) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Kölniä.
Bayer Leverkusenissa juniorina pelannut Höger aloitti ammattilaisuransa vuonna 2008 Alemannia Aachenin kakkosjoukkueen riveissä. Hän nousi ykkösjoukkueeseen vuonna 2009, josta matka jatkui vuonna 2011 Bundesliigaan ja Schalkeen. Schalken paidassa Höger voitti DFL-Supercupin vuonna 2011. Hän kuului sittemmin seuran avainpelaajiin. Hän pelasi viiden kauden aikana 88 bundesliigaottelua, joissa teki seitsemän ja syötti yhdeksän maalia. Mestarien liigan 15 ottelussa hän syötti yhden maalin, ja Eurooppa-liigassa hän pelasi 13 ottelua.
Höger siirtyi Kölniin 1,3 miljoonalla eurolla kesällä 2016. Hän on kauden 2019–2020 loppuun mennessä pelannut seurassa 68 bundesliigaottelua, joissa hän on syöttänyt yhden maalin. Toisella sarjatasolla hän on edustanut Kölniä 26 ottelussa sekä tehnyt yhden ja alustanut kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kaksi ottelua.
Käännös suomeksi
Almuñécar

| Almuñécar |
| --- | --- |
 Almuñécar
 lippu:  vaakuna
 Almuñécar
 Koordinaatit: 36°44′0″N, 3°41′0″W 
Valtio:   Espanja
Itsehallintoalue:   Andalusia
Maakunta:    Granada
Comarca:  Costa Tropical
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  83,36 km²
Korkeus:  15 m
Väkiluku (2017):  27 135
 
 http://www.almunecar.es/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Almuñécar on kunta Andalusian itsehallintoalueella Espanjassa. Almuñécarin asukasluku on 27 135 (2017).
Foinikialaiset perustivat nykyisen Almuñécarin paikalle siirtokunnan nimeltä Sexi noin vuonna 800 eaa. Paikkakunnalle kehittyi tärkeää kalansuolauksen ja kalansäilönnän teollisuutta. Roomalaiset valloittivat alueen toisen puunilaissodan aikana 200-luvulla eaa. Vuonna 49 eaa. roomalaiset nimesivät kaupungin nimellä Sexi Firmum Iulium. Kalateollisuuden  tarpeita varten roomalaiset rakensivat 100-luvulla useita kilometrejä akvedukteja. Maurilaisaika alkoi vuonna 755, kun Abd ar-Rahman I valloitti seudun ja päättyi vuonna 1489 kristittyjen toimesta. Maurilaiset toivat sokeriruo'on viljelyn ja kehittivät kalateollisuutta. Maurilaisten aikana Almuñécariin rakennettiin myös paljon uusia katuja ja rakennuksia.
Almuñécarin kunnan alueella on kolme taajamaa: Almuñécar, La Herradura ja Velilla-Taramay.
Kuvia

Roomalaisajan kalatehdas
Castillo de San Miguel
Roomalaisajan akvedukti
Playa de San Cristóbal
Playa de la Herradura
Plaza de la Constitución
Calle Alta del Mar
Autovía A-7 (Viaducto de Taramay) rakenteilla joulukuussa 2012.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Granadan kunnat
Agrón
Alamedilla
Albolote
Albondón
Albuñol
Albuñuelas
Albuñán
Aldeire
Alfacar
Algarinejo
Alhama de Granada
Alhendín
Alicún de Ortega
Almegíjar
Almuñécar
Alpujarra de la Sierra
Alquife
Arenas del Rey
Armilla
Atarfe
Baza
Beas de Granada
Beas de Guadix
Benalúa
Benalúa de las Villas
Benamaurel
Bubión
Busquístar
Bérchules
Cacín
Cádiar
Cájar
La Calahorra
Calicasas
Campotéjar
Cáñar
Caniles
Capileira
Carataunas
Cástaras
Castilléjar
Castril
Cenes de la Vega
Chauchina
Chimeneas
Churriana de la Vega
Cijuela
Cogollos de Guadix
Cogollos Vega
Colomera
Cortes de Baza
Cortes y Graena
Cuevas del Campo
Cúllar
Cúllar Vega
Darro
Dehesas de Guadix
Dehesas Viejas
Deifontes
Diezma
Dílar
Dólar
Domingo Pérez de Granada
Dúdar
Dúrcal
Escúzar
Ferreira
Fonelas
Freila
Fuente Vaqueros
Las Gabias
Galera
Gobernador
Gójar
Gor
Gorafe
Granada
Guadahortuna
Guadix
Los Guájares
Gualchos
Güéjar Sierra
Güevéjar
Huélago
Huéneja
Huéscar
Huétor Santillán
Huétor-Tájar
Huétor Vega
Íllora
Ítrabo
Iznalloz
Játar
Jayena
Jérez del Marquesado
Jete
Jun
Juviles
Láchar
Lanjarón
Lanteira
Lecrín
Lentegí
Lobras
Loja
Lugros
Lújar
La Malahá
Maracena
Marchal
Moclín
Molvízar
Monachil
Montefrío
Montejícar
Montillana
Moraleda de Zafayona
Morelábor
Motril
Murtas
Nevada
Nigüelas
Nívar
Ogíjares
Orce
Órgiva
Otívar
El Padul
Pampaneira
Pedro Martínez
Peligros
La Peza
Píñar
El Pinar
Pinos Genil
Pinos Puente
Polopos
Polícar
Pórtugos
Puebla de Don Fadrique
Pulianas
Purullena
Quéntar
Rubite
Salar
Salobreña
Santa Cruz del Comercio
Santa Fe
Soportújar
Sorvilán
La Tahá
Torre-Cardela
Torvizcón
Trevélez
Turón
Ugíjar
Valderrubio
El Valle
Valle del Zalabí
Válor
Vegas del Genil
Vélez de Benaudalla
Ventas de Huelma
Villa de Otura
Villamena
Villanueva de las Torres
Villanueva Mesía
Víznar
Zafarraya
Zagra
La Zubia
Zújar
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Almuñécar & es:Almuñécar
Käännös suomeksi
Malina

Malina voi tarkoittaa seuraavia:
Malina, naisen etunimi
Malina, Ingeborg Bachmannin romaani ja yksi sen päähenkilöistä
Malina, Ingeborg Bachmamnin romaaniin perustuva Werner Schroeterin ohjaama draamaelokuva
Malina, hahmo Disneyn piirrosanimaatiosarjassa Keisarin uusi koulu
Musiikki

Malina, bulgarialainen laulaja
Musiikki > Albumit

Malina (Leprousin albumi), 2017
Malina (Malinan albumi), 2003
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Malina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marco Galiazzo

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | yksilökilpailu |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | New York 2003 | joukkuekilpailu |  |
Marco Galiazzo (s. 7. toukokuuta 1983 Padova) on italialainen jousiampuja ja olympiavoittaja.
Galiazzo voitti kultaa yksilökilpailusta vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Ateenan joukkuekilpailussa hän sijoittui Italian joukkueessa seitsemänneksi. Pekingissä 2008 Galiazzo oli mukana hopeaa voittaneessa joukkueessa, jossa ampuivat myös Ilario Di Buò ja Mauro Nespoli. Yksilökilpailussa hän tähtäsi sijoituskierroksella 12:nneksi, mutta putosi toisella kierroksella. Lontoon olympialaisissa 2012 Galiazzo kuului Nespolin ja Michele Frangillin kanssa joukkueeseen, joka voitti olympiakultaa.
MM-kilpailuista Galiazzolla on joukkuekilpailun pronssimitali vuodelta 2003.
Major domus

Kuningas Klodvig III istuu valtaistuimella vierellään Pipin Heristalilainen, yksi merkittävimmistä major domuksista.
Major domus tai major palatii oli frankkien valtakunnan kuningaskunnissa käskynhaltijan arvonimi, joka oli käytössä 600–700-luvuilla. Nimitys on latinaa ja tarkoittaa suunnilleen ”huoneen korkea-arvoisin”. Virka muistutti Pohjolan jaarlien asemaa.
Frankkien valtakunnan merovingisukuiset kuninkaat olivat omaksuneet Rooman valtakunnan suurmaanomistajien tavan palkata laajojen ja usein hajallaan sijainneiden tilustensa valvojaksi tilanhoitajan tai ylitarkastajan, major domuksen. Alun perin major domus oli hovin hallintovirkamies, mutta vähitellen virka muuttui vastaamaan varakuninkaan asemaa. Major domukset olivat virallisesti kuninkaan alaisia, mutta lukuisten lapsikuninkaiden aikana major domusten valta kasvoi ja heistä tuli käytännössä frankkien valtakunnan todellisia hallitsijoita.
Karolingien suku piti 600-luvun alkupuolesta lähtien hallussaan Austrasian kuningaskunnan major domuksen virkaa. Kun Austrasian major domus Pipin Heristalilainen oli lyönyt Neustrian Tertryn taistelussa vuonna 687, frankkien kolme kuningaskuntaa, Austrasia, Neustria ja Burgundi yhdistyivät käytännössä yhden major domuksen alaisuuteen. Pipin Heristalilaisen pojanpoika, major domus Pipin Pieni syrjäytti lopulta viimeisen merovingikuninkaan Kilderik III:n, huudatti itsensä kuninkaaksi ja perusti karolingien kuningashuoneen.
Austrasian major domukset

Parthemius (vuoteen 548)
Gogo (noin 567–581)
Wandalenus (vuodesta 581)
Gundulf (vuodesta 600)
Landric (vuoteen 612, Austrasia ja Neustria)
Warnachar (612–617, Austrasia ja Burgundi)
Hugh (617–623)
Pipin I (623–629)
Adalgisel (633–639)
Pipin I (639–640)
Otto (640–643)
Grimoald I (643–656)
Wulfoald (656–680), myös Neustrian major domus (673–675)
Pipin Heristalilainen (Austrasia 680–714, Neustria ja Burgundi 687–695)
Teudoald (714–715, Austrasia ja Neustria).
Kaarle Martel (Austrasia 715–741, Neustria ja Burgundi 718–741)
Karloman (Austrasia: 741–747)
Pipin Pieni (Neustria ja Burgundi 741–751, Austrasia 747–751)
Neustrian major domukset

Landric (vuoteen 612, Austrasia ja Neustria)
Gundoland (613 tai 616–639)
Aega (639–641, Neustria ja Burgundi)
Erchinoald (641–658)
Ebroin (658–673)
Wulfoald (673–675, Austrasia 656–680)
Leudesius (675)
Ebroin (675–680)
Waratton (680 tai 681–682)
Gistemar (682)
Waratton (682–684 tai 686)
Berthar (686–688 tai 689)
Pipin Heristalilainen (Austrasia 680–714, Neustria ja Burgundi 687–695)
Grimoald II (695–714)
Teudoald (714–715, Austrasia ja Neustria).
Ragenfrid (715–718)
Kaarle Martel (Austrasia 715–741, Neustria ja Burgundi 718–741)
Pipin Pieni (Neustria ja Burgundi 741–751, Austrasia 747–751)
Kaarle Martelin hauta Saint-Denisin basilikassa. Martelista tuli vuonna 720 koko Frankkien valtakunnan major domus.
Luettelo Kalifornian varakuvernööreistä

| Kalifornian varakuvernööri |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Eleni Kounalakis 7. tammikuuta 2019 lähtien
Kauden pituus:  4 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  1849
Ensimmäinen:  John McDougal
Kotisivut:  ltg.ca.gov
Tämä on luettelo Kalifornian varakuvernööreistä.
Kalifornian varakuvernööri (engl. Lieutenant Governor of California) valitaan neljän vuoden välein erillisellä äänestyksellä. Varakuvernöörien kausien määrä on kuvernöörin tapaan rajoitettu neljään vuoteen. Kuvernöörin ollessa kyvytön hoitamaan virkaansa, esimerkiksi terveydentilansa takia, varakuvernööri on kuvernöörin virassa tämän ajan.
Elossa olevat entiset varakuvernöörit

| Varakuvernööri | Virassa | Syntymävuosi |
| --- | --- | --- |
| John L. Harmer | 1974–1975 | 1934 |
| Mike Curb | 1979–1983 | 1944 |
| Gray Davis | 1995–1999 | 1942 |
| Cruz Bustamante | 1999–2007 | 1953 |
| John Garamendi | 2007–2009 | 1945 |
| Mona Pasquil | 2009–2010 | 1962 |
| Abel Maldonado | 2010–2011 | 1967 |
Manfredi Ravetto

| Manfredi Ravetto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1975 (ikä 49) Palermo, Sisilia, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Manfredi Ravetto (s. 13. maaliskuuta 1975 Palermo, Sisilia) on italialainen Caterhamin Formula 1 -tallin entinen tallipäällikkö. Heinäkuussa 2014 Ravetto nousi Caterhamille apulaistallipäällikön tehtävään ja syyskuussa hän nousi tiimin tallipäälliköksi Christijan Albersin jättäessä tehtävän. Ravetto on toiminut aiemmin myös Minardilla markkinointipuolella ja HRT F1 -tiimin talousjohtajana. Ravetto on toiminut kilpa-ajaja Bertrand Baguetten managerina.
Aiheesta muualla

Twitter
| --- | --- |
 Caterham F1 Team: 
 Avainhenkilöt: Tony Fernandes ·   Riad Asmat ·   Mike Gascoyne Kilpakuljettajat:9.  Marcus Ericsson ·  10.  Kamui Kobayashi Testikuljettajat: Robin Frijns ·   Alexander Rossi Formula 1 -autot: T127 ·  T128 ·  CT01 ·  CT03 ·  CT05: 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: pl:Manfredi Ravetto
Käännös suomeksi
Luettelo Kalifornian piirikunnista

Kalifornian piirikunnat
Piirikunnilla on omat oikeustalot. Kuvassa Butten piirikunnan oikeustalo.
Tämä on luettelo Kalifornian osavaltion piirikunnista. Kaliforniassa on 58 piirikuntaa. Piirikunnat jakautuvat edelleen kuntiin, joita on 482.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Kalifornian piirikunnista Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Maapallon villi tulevaisuus

| Maapallon villi tulevaisuus> The wild world of the future |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Claire Pye
Suomennos
Suomentaja:  Iiris Kalliola
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2003
Sivumäärä:  96
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maapallon villi tulevaisuus on Claire Pyen kirjoittama nuortenkirja. Suomenkielinen käännös ilmestyi vuonna 2003, alkuteos The wild world of the future liittyi Animal Planetin sarjaan.