stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Bestužev
Suku ja koulutus

Aleksandr Bestužev syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hänen isänsä Alexandr Fedosejevitš Bestužev (1761-1810) työskenteli konferenssisihteerinä sekä taloudellisten että hallinnollisten asioitten parissa Pietarin taideakatemiassa ja toimi kirjailijana julkaisemalla runoilija Ivan Petrovitš Pninin (1773-1805) kanssa mm. ranskalaisten valistustuskirjailijoiden tekstejä vuonna 1798 Sankt Peterburgkogo žurnalja -aikausehdessä (ven. Санкт-Петербургского журнала). Hän oli kiinnostunut valtiollisen koulutusjärjestelmän kehittämisestä, kannatti Johan Amos Comeniuksen inhimillistä pedagogiikkaa ja uskonnon erottamista opetuksesta. Bestuževin talo oli yksi harvoista Pietarin kulttuurikeskuksista 1700-luvun lopulla, jossa pidettiin kirjailijoiden, taiteilijoiden ja säveltäjien tapaamisia.
Hänen äitinsä oli narvalaisen pikkuporvarin tytär Praskovja Mihailovna Petrova (1775-1846), jonka Aleksandr Fedosejevitš oli tavannut Kustaa III:n sodan aikana haavoituttuaan vakavasti vuonna 1789 Seiskarissa. Hänellä oli kolme sisarta ja neljä veljeä, joista kolme osallistui dekabristikapinaan: Nikolai (1791-1855), Mihail (1800-1871), Pjotr (1804-1840) ja Pavel (1808-1846). Sisar Jelena Alexandrovna Bestuževa (1792-1874) säilytti kaikkien veljiensä kirjeitä ja julkaisi veljensä Aleksandrin teoksia tämän kuoleman jälkeen.
Bestužev opiskeli kadettikoulussa vuori- eli kaivosjoukoissa (ven. Горный кадетский корпус) ja palveli sen jälkeen henkikaartin rakuunarykmentissä Pietarhovin Marly-palatsissa, mistä juontuu hänen salanimensä Marlinski.
Kirjallinen ura

Bestuževin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1818. Vuosina 1819–1822 hän julkaisi kirjallisuusarvosteluja ja pakinoita. Ensimmäinen huomattava proosateos oli Nikolai Karamzinia jäljittelevä Pojezdka v Revel (”Matka Rääveliin") vuonna 1821. Bestužev toimi yhtenä Venäläisen kirjallisuuden harrastajien seuran (ven. Вольного общества любителей российской словесности) johtajista vuodesta 1820 ja julkaisi 1823-1825 Kondrati Rylejevin kanssa Poljarnaja zvezda (ven. Полярная звезда, Pohjantähti) -nimistä vuosikirjaa, jossa hän esiintyi romantiikan esitaistelijana klassismia vastaan.
Yhdessä Rylejevin kanssa Bestužev kirjoitti myös hallituksen vastaisia kumouslauluja, joissa viittailtiin kansansatiirin keinoin esimerkiksi keisareitten saksalaiseen sukutaustaan ja hovissa 1700-luvulla tapahtuneisiiin salamurhiin. Tämän seurauksena Bestužev oli vangittuna vuoden verran Ruotsinsalmen merilinnoituksen Fort Slava -linnakkeessa.
Tammikuussa 1824 Bestužev liittyi dekabristien Pohjoinen yhdistykseen, johon kuuluivat myös veljensä Mihail, Pjotr ja Nikolai. Hän osallistui vuoden 1825 dekabristikapinaan saaden kuolemantuomion, joka muutettiin ensin pakkotyöksi ja sitten parin vuoden karkotukseksi Jakutiaan, jossa hän kirjoitti vuonna 1829 kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskille omistetun runon ”Suomi”. Siinä hän jäljittelee Konstantin Batjuškovin ja Jevgeni Boratynskin jo aikaisemmin esittämiä Suomi-aiheita.
Vuonna 1829 Bestužev siirrettiin rivimiehenä Kaukasiaan, jossa hän yleni vänrikiksi. Dekabristikapinan jälkeen yhteiskunnalliset aiheet joutuvat syrjään Bestuževin tuotannossa. Karkotettuna ollessaan hän kirjoitti taistelukuvauksia, seurapiiriromaaneja, historiallisia ja Kaukasia-aiheisia kertomuksia, kirjallisuuskritiikkiä sekä sävyltään henkilökohtaista lyriikkaa. Bestuževin jaloja, salaperäisiä, rohkeita ja eksoottisia sankareita kuvaavat, tyyliltään koristeelliset proosateokset olivat aikanaan erittäin suosittuja. Ne ovat vaikuttaneet muun muassa Mihail Lermontovin tuotantoon. Kriitikko Vissarion Belinski arvosteli myöhemmin voimakkaasti Bestuževin romanttista kirjailijanmaneeria.
Hän sai surmansa vuonna 1837 yhteenotossa vuoristolaisten kanssa Adlerin niemimaalla nykyisen Sotšin alueella, eikä hänen ruumistaan koskaan löydetty.
Aiheesta muualla

Aleksandr Bestuževille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Aleksandr Bestuževin teoksia Lib.ru-sivustolla (venäjäksi)
Agata Zubel

Agata Zubel
Agata Zubel (s. 1978 Wrocław, Puola) on puolalainen säveltäjä ja sopraanolaulaja. Hän on opiskellut musiikinteoriaa ja lyömäsoittimia Wrocławin Karol Szymanowski High School of Music -musiikkikoulussa ja myöhemmin sävellystä Karol Lipiński University of Music -musiikkiyliopistossa Jan Wichrowskin johdolla.
Agata Zubel on esiintynyt monien maailmanlaajuisesti tunnettujen orkestereiden ja kokoonpanojen kanssa, joihin kuuluu muun muassa Klangforum Wien -kamariorkesteri, Ensemble InterContemporain, Ensemble Musikfabrik, London Sinfonietta ja Varsovan filharmoninen orkesteri.
Agata Zubel on voittanut lukuisia musiikkialan palkintoja sekä säveltäjänä että laulajana.
Teoksia

Kamarikonsertto pianolle (2018), pianolle ja yhtyeelle, 13 min
Fireworks (2018), suurelle sinfoniaorkesterille, 8 min
In The Shade of an Unshed Tear (2016), orkesterille, 15 min
Viulukonsertto (2014), viululle ja kamariorkesterille, 13 min
Cadenza (2013/2014), sooloviululle, 5 min 30 s
In (2013), suurelle sinfoniaorkesterille, 12 min 30 s
Lullaby (2013), sekakuorolle, 7 min 30 s
Not I Samuel Beckettin tekstiin (2010), laulajalle, instrumentaalikokoonpanolle ja elektroniikalle, 21 min
Jousikvartetto No. 1 (2006), neljälle sellolle ja tietokoneelle
Sinfonia No. 2 (2005), 77 esittäjälle, 14 min
Sinfonia No. 1 (2002), orkesterille, 15 min
Aiheesta muualla

Agata Zubelin viralliset verkkosivut; englanti, puola
Aitolahti

| Aitolahti> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Tampere |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°33′N, 023°53′E
Lääni:  Hämeen lääni
Maakunta:  Pirkanmaan maakunta
Kuntanumero:  002
Hallinnollinen keskus:  Sorila
Perustettu:  1924 (erottamalla Messukylästä)
Liitetty:  1966
– liitoskunnat:  Tampere Aitolahti
– syntynyt kunta:  Tampere
Pinta-ala:   km²   (1.1.1965)
– maa:  65,5 km²
Väkiluku:  2 117   (31.12.1965)
– väestötiheys:  28,82 as./km²
Karttaote Aitolahden kunnan alueesta 1931 (Maanmittaushallitus, Suomen taloudellinen kartta).
Aitolahti on entinen Suomen kunta Pirkanmaalla. Aitolahden naapurikunnat olivat Kangasala, Tampere, Teisko ja Ylöjärvi. Vuoteen 1947 saakka naapurikuntiin kuului Tampereen kaupunkiin liitetty Messukylä.
Historia

Vanhimpia merkkejä asutuksesta Aitolahden alueella ovat kivikaudelta peräisin olevat työkalujen kappaleet, joita on löydetty Nurmen, Palon ja Hirviniemen kylien alueilta. Pysyvän asutuksen on arveltu saapuneen Aitolahdelle samoihin aikoihin kuin Messukyläänkin, noin 600–800-luvuilla ajanlaskun alun jälkeen.
Suomen sodan aikana vääpeli Jakob Johan Rothin johtama sissiosasto nousi maihin Aitolahdessa tarkoituksenaan hyökätä Tampereelle, mutta venäläiset saivat yrityksen torjuttua. Myöhemmin Rothin ja kersantti Carl Johan Spoofin joukot tekivät useita kaappauksia venäläisten varastoihin (Rothin ja Spoofin sissiretki). Uudelleen Aitolahden seutu joutui sotanäyttämöksi kansalaissodan aikana.
Aitolahti erotettiin Messukylän kunnasta vuonna 1924 ja liitettiin Tampereen kaupunkiin vuonna 1966. Se ehti olla itsenäinen kunta vain runsaat 40 vuotta. Kunnan itsenäistyessä siellä oli vain noin 600 asukasta ja väkiluku kasvoi pitkään hyvin hitaasti, kunnes 1950-luvulla kasvu nopeutui.
Aitolahteen asutettiin viime sotien jälkeen Kaukolan siirtoväkeä. Kunnan asukasluku pysyi suhteellisen vakaana 1950-luvulle saakka, kunnes Tampereen rajan tuntumaan Kumpulaan alkoi nopeaan tahtiin nousta omakotiasutusta. Tästä on kuntaliitoksen jälkeen muodostunut Olkahisten kaupunginosa.
Aitolahden huomattavin kunnallinen vaikuttaja oli vuosikymmenien ajan professori Rurik Pihkala, joka omisti Laalahden tilan. Pihkala myös lahjoitti tilansa maista tontin kirkkoa varten vuonna 1924.
Maantiedettä

Vanha Aitolahden kuntakeskus sijaitsee Sorilassa. Tiheintä asutus on alueen eteläosissa, Olkahisen ja Nurmen kaupunginosissa. Aitolahden korkein maastonkohta on lähellä Kangasalan rajaa sijaitseva, 179 metrin korkeuteen merenpinnasta ja yli 80 metrin korkeuteen Näsijärven pinnasta ulottuva Aitovuori.
Nurmi-Sorilan alueelle laaditaan uutta osayleiskaavaa, joka mahdollistaa uusien asuntojen rakentamisen jopa noin kymmenelle tuhannelle asukkaalle. Nurmi-Sorilan kaavoituksesta löytyy päivittyvää tietoa Tampereen kaupungin kaupunkisuunnittelusivustolta.
Aitolahden kautta kulkevat Tampereen ja Jyväskylän välinen valtatie 9 − nykyinen tieyhteys on tosin valmistunut vasta kunnan lakkauttamisen jälkeen − sekä Tampereen ja Ruoveden välinen seututie 338.
Alueella sijaitsee muun muassa Aitolahden kirkko, Aitolahden vanha kirkko, Diabeteskeskus, Tarastenjärven kaatopaikka ja Suomen aluelennonjohto (entinen Etelä-Suomen lennonvarmistuskeskus) sekä Satakunnan lennostoon kuuluva 3. Pääjohtokeskus sekä esikunta, joiden toiminta Aitovuoressa lakkautetaan puolustusvoimauudistuksen yhteydessä.
Aitolahden hiilipussit

Geologi J. J. Sederholm löysi 1800-luvun lopulla Näsijärven rantakalliosta ja -kivistä Hirviniemestä soikion muotoisia syvennyksiä, joille hän antoi nimityksen Corycium enigmaticum, "arvoitukselliset hiilipussit". Nämä ovat alkeellisen mikrobitoiminnan jäänteitä noin kahden miljardin vuoden takaa, ja niitä on löytynyt muualta maailmasta vain Etelä-Afrikasta ja Kanadasta. Löytöpaikka rauhoitettiin luonnonsuojelualueeksi vuonna 1962. Näitä 2–30 senttimetrin pituisia "hiilipusseja" esiintyy myös Näsijärven vastapäisellä rannalla Ylöjärven puolella. Nämä hiilipussit antoivat myös aiheensa vuonna 1965, kunnan itsenäisyyden viimeisenä vuonna vahvistettuun Aitolahden kunnan vaakunaan, jonka on piirtänyt Gustaf von Numers.
Kylät ja kulmakunnat

Aitolahdessa on 13 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aitoniemi  Hirviniemi  Juvela  Laalahti  Leinola  |  Nurmi  Palo  Pappila  Pohtola  Sorila  |  Takahuhti  Vattula  Värmälä  |
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Aitolahdessa oli yksi taajama: Nurmi, jossa oli 272 asukasta 2,2 neliökilometrillä.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Aitolahden väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1930–1960.
| Aitolahden väestönkehitys 1930–1960 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1930 | 1930 |    | 797 | 797 |
| 1940 | 1940 |    | 617 | 617 |
| 1950 | 1950 |    | 1 027 | 1 027 |
| 1960 | 1960 |    | 1 611 | 1 611 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kulttuuri > Murre

Aitolahden alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Aitolahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sianlihasoppa sekä ohraryynipuuro kirnupiimän kera.
Aitolahden vanha kirkko on vuodelta 1928.
Northanger Abbey

| Neito vanhassa linnassa (1953), Northanger Abbey (1999)> Northanger Abbey |
| --- | --- |
 Teoksen 1. painoksen nimiösivu
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jane Austen
Kieli:  englanti
Kustantaja:  John Murray
Julkaistu:  1817
Suomennos
Suomentaja:  Eila Pennanen (1953)  Paula Merjamaa (1999)
Kustantaja:  WSOY (1953)  Welkin Books (1999)
Julkaistu:  1953, 1999
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Northanger Abbey eli Neito vanhassa linnassa (engl. Northanger Abbey) on Jane Austenin romaani, joka ilmestyi postuumisti kirjailijan kuoleman jälkeen vuonna 1817. Teos on ilmestynyt kahtena suomennoksena, Eila Pennasen suomentamana nimellä Neito vanhassa linnassa vuonna 1953 ja Paula Merjamaan suomentamana nimellä Northanger Abbey vuonna 1999.
Postuumista julkaisustaan huolimatta Northanger Abbey oli Jane Austenin romaaneista ensimmäinen, jonka hän sai julkaisukuntoon, joskin hän oli jo aiemmin aloittanut teoksia Järki ja tunteet ja Ylpeys ja ennakkoluulo. Cassandra Austenin Memorandumin mukaan Austen kirjoitti alkuun nimellä Susan kulkeneen teoksen noin vuosina 1798–1799. Eräässä kirjeessään Austen käytti teoksesta nimeä Miss Catherine.
Austen korjasi teosta julkaisua varten 1803 ja myi sen samana vuonna kymmenellä punnalla lontoolaiselle kirjakauppiaalle Crosby & Co:lle, joka kuitenkin päätti olla julkaisematta sitä. Kirjakauppias suostui myymään sen takaisin kirjailijan veljelle Henry Austenille samasta summasta, jolla hän oli sen alkujaan ostanut, tietämättä kuitenkaan, että kirjailija oli jo julkaissut neljä suosittua romaania. Kirjaa uusittiin lisää ennen kuin se ilmestyi Austenin kuoleman jälkeen joulukuussa 1817 (nimiösivulla lukee 1818) kahtena ensimmäisenä osana neliosaisesta yhteislaitoksesta teoksen Viisasteleva sydän kanssa.
Neito vanhassa linnassa, äänikirjan kansi.
Johdatus juoneen

Northanger Abbey kertoo Catherine Morlandista ja perheystävistä herra ja rouva Allenista, jotka matkustavat Bathiin. Seitsemäntoistavuotias Catherine seurustelee tuoreiden ystäviensä kuten Isabella Thorpen kanssa ja käy tansseissa. Catherinea kosiskelevat Isabellan veli John Thorpe (Catherinen veljen Jamesin ystävä yliopistosta) ja Henry Tilney. Catherine ystävystyy myös Henryn nuoremman sisaren Eleanor Tilneyn kanssa. Catherine ihastuu Henryyn, joka kertoo näkemyksiään kirjoista ja osoittaa tuntevansa historiaa ja yleensä elämänmenoa. Henryn ja Eleanorin isä kenraali Tilney kutsuu Catherine käymään kartanoonsa Northanger Abbeyyn, jonka Catherine olettaa olevan pimeä, ikivanha ja täynnä kummallisia salaisuuksia, koska hän on lukenut Ann Radcliffen kauhuromaania The Mysteries of Udolpho.
Aiheesta muualla

Northanger Abbey Gutenbergissä
Northanger Abbey ladattava äänitiedosto (englanniksi)
Northanger Abbey, teksti ja ääni (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Northanger Abbey e-kirja PDF-, PDB- ja LIT-tiedostoina.  (englanniksi)
Northanger Abbey äänitiedosto, jossa yhteenveto. (englanniksi)
2006

| --- | --- |
Vuosisadat: 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku · 2200-luku
Vuosikymmenet: 1990-luku · 2000-luku · 2010-luku · 2020-luku · 2030-luku · 2040-luku 2050-luku · 2060-luku · 2070-luku · 2080-luku · 2090-luku · 2100-luku
Vuodet: 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025 · 2026 · 2027 · 2028 · 2029 2030 · 2031 · 2032 · 2033 · 2034 · 2035 · 2036 · 2037 · 2038 · 2039 2040 · 2041 · 2042 · 2043 · 2044 · 2045 · 2046 · 2047 · 2048 · 2049 2050 · 2051 · 2052 · 2053 · 2054 · 2055 · 2056 · 2057 · 2058 · 2059 2060 · 2061 · 2062 · 2063 · 2064 · 2065 · 2066 · 2067 · 2068 · 2069 2070 · 2071 · 2072 · 2073 · 2074 · 2075 · 2076 · 2077 · 2078 · 2079 2080 · 2081 · 2082 · 2083 · 2084 · 2085 · 2086 · 2087 · 2088 · 2089 2090 · 2091 · 2092 · 2093 · 2094 · 2095 · 2096 · 2097 · 2098 · 2099 2100 · 2101 · 2102 · 2103 · 2104 · 2105 · 2106 · 2107 · 2108 · 2109
2006 (MMVI) oli normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi sunnuntaista.
Yhdistyneet kansakunnat nimesi vuoden 2006 kansainväliseksi aavikoiden ja aavikoitumisen vuodeksi.
Muut ajanlaskut

Kiinalaisen kalenterin mukaan vuosi 2006 oli koiran vuosi.
Tapahtumia > Tammikuu

1. tammikuuta – Kuntaliitoksia Suomessa:
Rovaniemen maalaiskunta → Rovaniemeen.
1. tammikuuta – Euroopan unionin puheenjohtajuus siirtyi Britannialta Itävallalle.
1. tammikuuta – Ukrainan maakaasukysymys: Venäjä ja Ukraina eivät olleet päässeet sopimukseen kaasuntoimituksesta, joten Venäjä katkaisi kaasutoimitukset Ukrainaan.
4. tammikuuta – Irakin sota: Bagdadin koillispuolella tehtiin itsemurhaisku, jossa ainakin 36 ihmistä kuoli ja kymmeniä haavoittui.
6. tammikuuta – Israelin pääministeri Ariel Sharon leikattiin uuden vakavan aivoverenvuodon vuoksi.
10. tammikuuta – Venäjän kanssa käydyn kaasukiistan takia Ukrainan parlamentti Verh’ovna Rada erotti Jehanurovin hallituksen.
12. tammikuuta – Saudi-Arabian terveysministeriön mukaan 345 henkilöä kuoli, kun he olivat Mekassa islaminuskoon kuuluvassa pyhiinvaelluksessa (hadž).
16. tammikuuta – Ellen Johnson-Sirleaf vannoi virkavalansa Liberian ensimmäisenä naispresidenttinä.
19. tammikuuta – Nasa lähetti New Horizons -avaruusluotaimen kohti Plutoa.
22. tammikuuta – Evo Morales vannoi virkavalansa Bolivian presidenttinä.
22. tammikuuta – Aníbal Cavaco Silva voitti Portugalin presidentinvaalit.
24. tammikuuta – Ruotsin ja Venäjän yhteinen sotaharjoitus Lumihiutale-2006 (Snežinka) alkoi Tomessa Pohjois-Ruotsissa.
25. tammikuuta – Paavi Benedictus XVI antoi ensimmäisen ensyklikansa, Deus Caritas Est.
28. tammikuuta – Puolan Chorzówissa hallin katto romahti surmaten 67 ihmistä.
29. tammikuuta – Koiran vuosi alkoi kiinalaisessa kalenterissa. Uutta vuotta juhli yli miljardi ihmistä ympäri maailmaa 12. helmikuuta saakka.
29. tammikuuta – Tarja Halonen valittiin toiselle kaudelle vuoden 2006 presidentinvaalissa.
Tapahtumia > Helmikuu

3. helmikuuta – M/S al-Salam Boccaccio 98 upposi Punaisellamerellä vieden mukanaan noin tuhat ihmistä.
6. helmikuuta – Stephen Harper vannoi valansa Kanadan pääministerinä.
10. helmikuuta – Vuoden 2006 talviolympialaisten avajaiset pidettiin Torinossa.
11. helmikuuta – Yhdysvaltalainen talk show -isäntä Conan O’Brien saapui Suomeen kuvaamaan materiaalia ohjelmaansa.
11. helmikuuta – Yhdysvaltain varapresidentti Dick Cheney ampui haulikolla vahingossa 78-vuotiasta teksasilaista lakimiestä Harry Whittingtonia metsästysmatkalla Teksasissa.
22. helmikuuta – Pommi tuhosi šiiojen Al Askarin moskeijan 06.55 paikallista aikaa Samarrassa. Räjähdystä seurasi vakavia yhteenottoja, ja sitä ennakoitiin sisällissodan aluksi Irakissa.
24. helmikuuta – Filippiinit julistettiin hätätilaan epäillyn vallankaappaussuunnitelman vuoksi.
24. helmikuuta – Sex Pistols -yhtye hyväksyttiin Clevelandin Rock and Roll Hall of Fameen.
25. helmikuuta – Ugandan presidentti Yoweri Museveni voitti toisen uudelleenvalinnan, oppositio protestoi Kampalassa.
26. helmikuuta – Vuoden 2006 talviolympialaisten päättäjäiset pidettiin Torinossa. Suomi jäi kisoissa kultamitalitta mutta sai 6 hopea- ja 3 pronssimitalia. Edellisen kerran Suomi jäi kultamitalitta Sapporon (1972) ja Lillehammerin (1994) talvikisoissa sekä Ateenan (2004) kesäkisoissa.
26. helmikuuta – Maailman väkiluku ylitti 6,5 miljardia kello 0.16 UTC U.S. Census Bureaun mukaan.
Tapahtumia > Maaliskuu

1. maaliskuuta – Tasavallan presidentti Tarja Halosen toinen virkakausi alkoi.
1. maaliskuuta – Kansanedustaja Suvi-Anne Siimes erosi Vasemmistoliiton puheenjohtajan paikalta ja puolueen eduskuntaryhmästä. Samalla hän ilmoitti, ettei asetu ehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Siimes totesi kyllästyneensä johtamaan riitaista puoluetta ja mainitsi vastustajikseen kokemistaan henkilöistä nimeltä kansanedustaja Jaakko Laakson.
5. maaliskuuta – Kiinan kansantasavallan kymmenennen kansankongressin neljäs kymmenpäiväinen istunto alkoi Pekingissä. Tärkeimpinä asioina oli yhdennentoista viisivuotissuunnitelman läpikäynti ja kolme maaseutua koskenutta kysymystä.
7. maaliskuuta – Mustasukkainen mies ampui vaimoaan kohti Kaisaniemen metroaseman ylätasanteella. Luoti osui naisen jalkojen juureen lattiaan. Vuonna 1965 syntynyt ampuja joutui epäillyksi törkeän pahoinpitelyn yrityksestä, laittomasta uhkauksesta ja ampuma-aserikoksesta.
9. maaliskuuta – UPM ilmoitti vähentävänsä 3 600 työntekijää, joista 3 000 Suomessa, yhtiön pörssikurssi nousi heti noin neljä prosenttia.
15. maaliskuuta – Israelin joukot tunkeutuivat vankilaan Jerikossa panssarivaunujen ja helikopterien tukemina saadakseen haltuunsa palestiinalaisten parlamenttiin valitun PFLP:n johtajan Ahmed Saadatin ja viisi muuta taistelijaa, joiden vapauttamista pelättiin. Saadat ja vangit antautuivat 10 tunnin piirityksen jälkeen. Vankilaa vartioineet yhdysvaltalaiset ja britit poistuivat paikalta hieman ennen hyökkäystä, mikä johti mielenosoituksiin ja hyökkäyksiin ulkomaalaisia vastaan Gazassa ja länsirannalla.
16. maaliskuuta – Yhdysvallat aloitti suurimman operaation Irakissa sitten vuoden 2003: 50 lentokonetta, 200 ajoneuvoa ja 1 500 miestä iski Samarran kaupungin lähellä.
16. maaliskuuta – Yli neljännesmiljoona opiskelijaa osoitti jo kolmatta päivää Ranskassa mieltään pääministeri Dominique de Villepinin hallituksen irtisanomissuojan heikennyksiä vastaan.
16. maaliskuuta – Eduskunta päätti, että Suomi voi vastaisuudessa osallistua myös sellaisiin kriisinhallintatehtäviin, joihin ei ole YK:n valtuutusta.
19. maaliskuuta – Valko-Venäjän presidentinvaalit. Istuva presidentti Aljaksandr Lukašenka sai virallisen tuloksen mukaan ensimmäisellä kierroksella 82,6 % äänistä. Oppositio protestoi viisi päivää, ennen kuin viimeiset mielenosoittajat siivottiin pois.
26. maaliskuuta – Ukrainan parlamenttivaalit. Viktor Janukovytšin Alueiden puolue sai 32,14 % äänistä, Julija Tymošenkon blokki 22,29 %, presidentti Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme 13,95 %, sosialistipuolue 5,69 % ja kommunistit 3,66 %.
29. maaliskuuta – Suomessa näkyi osittainen auringonpimennys. Auringon halkaisijasta peittyi Helsingissä 44 %. Pimennys näkyi täydellisenä muun muassa Turkissa.
Tapahtumia > Huhtikuu

1. huhtikuuta – SDP:n kansanedustaja Sinikka Mönkäre siirtyi Raha-automaattiyhdistyksen toimitusjohtajaksi ja jätti eduskunnan. Mönkäre oli toiminut sosiaali- ja terveysministerinä syyskuun 2005 loppuun saakka ja noussut Suomen pitkäaikaisimmaksi naisministeriksi (3 817 vuorokautta) sekä ollut kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuodesta 1987. Uudeksi kansanedustajaksi tuli Sirpa Paatero.
8. huhtikuuta – Nepalin Kathmanduun määrättiin ulkonaliikkumiskielto yleislakon ja jatkuneiden demokratiamielenosoituksien vuoksi. Poliisi tulitti mielenosoittajia.
9. huhtikuuta – Israelin pääministeri Ariel Sharon poistettiin virasta hänen oltuaan neljä kuukautta koomassa.
9. huhtikuuta – Italian parlamenttivaalien ensimmäinen päivä. Vastakkain olivat pääministeri Silvio Berlusconi ja entinen pääministeri Romano Prodi. Prodin liittouma sai 49,8 % alahuoneen äänistä ja Berlusconin 49,7 %.
11. huhtikuuta – ESAn Venus Express saapui Venuksen kiertoradalla viiden kuukauden matkan jälkeen.
19. huhtikuuta – Han Myeong-sookista tuli Etelä-Korean ensimmäinen naispääministeri.
21. huhtikuuta – Nepalin kuningas Gyanendra myöntyi vallan palauttamiseen kansalle.
24. huhtikuuta – Dahabin kolmoispommi-isku: 30 ihmistä kuoli turistikohteessa Egyptin Dahabissa.
24. huhtikuuta – Sun Microsystemsin perustaja ja johtaja Scott McNealy astui alas pääjohtajanpaikaltaan 22 vuoden jälkeen.
Irakin väkivaltaisuudet jatkuivat. Irakin presidentti Jalal Talabani ilmoitti 10. toukokuuta, että Bagdadissa tapettiin huhtikuun aikana 1 091 ihmistä.