stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emacs
Historia

Emacs periytyy TECO-editorin makrokokoelmista TECMAC ja TMACS, joista yhdistettiin EMACS (Editor MACroS) vuonna 1976. Ensimmäinen Emacs julkaistiin Incompatible Timesharing System (ITS) ja TOPS-20 (TWENEX) -käyttöjärjestelmille, jolloin se oli toteuttu PDP-10 assemblyllä. Samana vuonna ilmestyi Dan Weinrebin Lisp-kielellä tehty EINE (EINE Is Not EMACS).
TECO:sta tehtiin versio Multics-käyttöjärjestelmälle vuonna 1971. Vuoteen 1976 mennessä TECO:lle oli useita makropaketteja kuten TMACS ja TECMAC. Richard Stallman yhdisti makropaketit vuonna 1976, josta syntyi nimi EMACS.
1970- ja 1980-luvuilla julkaistiin Multics Emacs (1978) ja Gosling Emacs (1981). Multics Emacs oli kirjoitettu MacLispillä ja se myös käytti Lispiä laajennuskielenään. James Goslingin Gosling Emacs on kirjoitettu C:llä ja käyttää "Mocklisp"-kieltä laajennuskielenään.
Emacsista oli jo 1980-luvun alussa useita klooneja. Richard Stallman nimitti vuoden 1981 muistiossaan "AI Memo 519a" editoreja, jotka toteuttivat Emacsin toiminallisuuden vain pinnallisesti, kuten näppäinyhdistelmät, mutteivat laajennuskieltä, termillä "Ersatz EMACS" (korvike-Emacs).
Vuonna 1984 aloitettu GNU Emacs oli GNU-projektin ensimmäinen merkittävä ohjelma.
GNU Emacsista eriytyi vuonna 1991 XEmacs (aluksi nimellä Lucid Emacs).
XEmacsin kehitys oli pysähdyksissä vuosikymmenen, kunnes toukokuussa 2023 julkaistiin ensimmäinen beta-versio sitten vuoden 2013.
Microemacs (myös kirjoitettu uEmacs, tai MicroEMACS) on eräs muunnos, jonka kehitti Dave Conroy vuonna 1985 tai 1986 henkilökohtaiseen käyttöön. MicroEmacsin siirsivät Amigalle Steve Wilhite ja George Jones, jotka julkaisivat korjauksia public domainiin. Editori toimitettiin AmigaOS:n mukana nimellä MEmacs.
Kehitystä jatkoi Daniel M. Lawrence (1958–2010), joka julkaisi oman versionsa ilmaisohjelmana kieltäen kaupallisen käytön.
Linus Torvalds ylläpitää omaa MicroEmacsista muokattua versiota, joka perustuu Petri H. Kutvosen uEmacs/PK -versioon (joka pohjautuu Lawrencen versioon).
Eräs versio, jonka GNU hyväksyy vapaaksi ohjelmaksi, on Jasspa's MicroEmacs. Se perustuu Lawrencen Microemacsin versioon 3.8 vuodelta 1988. Ylläpitäjät Jon Green ja Steven Phillips saivat vuonna 2002 Lawrencelta luvan julkaista oma versionsa GPL:n alaisuudessa.
MicroEmacs on toteutettu C-kielellä ja ei ole yhteensopiva muiden Emacsien kanssa nimestä huolimatta: MicroEmacsissa on samankaltaisuuksia Gosling EMACSiin, mutta muun muassa komennot ja avainsanat eroavat.
JOVE (Jonathan's Own Version of Emacs) on Jonathan Paynen versio Emacsista ilman Lispiä.
Emacs-editorit > Muunnelmia

Emacsista on useita muunnelmia. Näitä on luetteloitu Craig Finsethin ylläpitämässä Usenet FAQ:issa Emacs implementations, list of, regular post [long, FAQ], joka tuntee muunnelmia yli sata kappaletta.
GNU Emacsin muunnelmia ovat Aquamacs, Demacs, OEmacs, NTEmacs, Emacs For Mac OS X, Emacs for NeXTstep, Epoch, Meadow, MULE, TkEmacs, XfEmacs, Treemacs, Win-Emacs ja Leif. XEmacsin (joka perustuu GNU Emacsiin) muunnelmia ovat SXEmacs, InfoDock.
Anthony's Editor (ae)
Atto (Emacs-tyyppinen editori toteutettuna 2000 rivillä C-kieltä, perustuen Anthony's Editoriin)
e (Jef Poskanzer, www.acme.com/software/e/ )
MG (ennen MicroGnuEmacs), perustuu Dave Conroyn PD-versioon
Barry's Emacs, James Goslingin lähdekoodiin perustuva, jota kehitettiin sisäisesti DEC:illä vuodesta 1980, kunnes Barry Scott julkaisi ohjelman vuonna 1994.
JOVE (Jonathan's Own Version of Emacs)
MINCE (MINCE Is Not Complete Emacs)
Zile (Zile is Lossy Emacs)
EINE (EINE is not Emacs), ZWEI (Zwei Was Eine), Lisp-koneille josta kehittyivät Zmacs, SINE, TV
Emacs-editorit > Emacs-emulaatio

Useissa muissa editoreissa on emulaatiotila Emacsin kaltaiselle toiminnalle:
JOE
JED
Eclipse
IntelliJ Idea
Tunnettuja Emacsin käyttäjiä

Donald Knuth
Eric S. Raymond
Richard Stallman
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Emacs-opas Linux.fi-wikissä
Multics Emacs: The History, Design and Implementation (englanniksi)
https://www.emacswiki.org/emacs/EmacsImplementations
Emacs implementations, list of, regular post [long, FAQ
Lusikkakeltapaunikko

| Lusikkakeltapaunikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Maksaruohokasvit
Suku::  Keltapaunikot Aichryson
Laji::  dumosum
Kaksiosainen nimi
 Aichryson dumosum  (Lowe) Praeger 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lusikkakeltapaunikko (Aichryson dumosum) on Madeiralla kotoperäisenä kasvava uhanalainen maksaruohokasvilaji. Se on keltakukkainen ruohomainen mehikasvi, jonka ruusukelehdet ovat lusikkamaiset. Laji esiintyy Madeiran saaren lounaispäässä Calhetan kunnassa nykyisin vain yhdellä kasvupaikalla. Lusikkakeltapaunikko kasvaa 300–400 metrin korkeudella kivikkoalueen koloissa. Kasvin nykyinen yksilömäärä vaihtelee vuosittain, mutta niitä arvioidaan olevan 50–250. Harvinaisuutensa ja erilaisten mahdollisten uhkien vuoksi laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Aichryson dumosum
MO Constantine

Mouloudia Olympique de Constantine (arab. امولودية أولمبيك قسنطينة‎‎) on vuonna 1939 perustettu algerialainen Constantinen kaupungista kotoisin oleva jalkapalloseura. Seuran peliasun värit ovat valkoinen ja sininen.
Saavutukset > Kansalliset

Algerian-mestaruus (1): 1991.
Finalisti Algerian cup (3): 1964, 1975, 1976.
Eläinkapina

Eläinkapina (Animal Rebellion Finland) on kansainvälisen vapaaehtoisliikkeen Animal Rebellionin Suomen jaosto. Eläinkapina käyttää väkivallatonta suoraa toimintaa luodakseen painetta hallituksille ja yrityksille. Järjestö vaatii, että hallitukset ja yritykset yhdessä kertovat totuuden eläintuotannosta ja kalastusteollisuudesta, niiden tekemistä vääryyksistä eläimiä kohtaan sekä niiden vastuusta ilmastokatastrofin edistämisessä.
Manifesti > Vaatimukset

Eläinkapina listaa instagram käyttäjällään kolme tavoitettaan. Samat tavoitteet on listattuna englanniksi Animal Rebellionin kotisivuilla.
Hallituksen on kerrottava totuus ilmastonmuutoksesta ja ekologisen kriisin vakavuudesta sekä yhdessä muiden instituutioiden ja median kanssa viestittävä kansalaisille muutoksen tarpeen kiireellisyydestä.  Hallituksen ja median tulee liittää kertomukseensa tarve ruokajärjestelmän perinpohjaisesta muutoksesta. Ilmastokriisistä puhuttaessa ei voida sivuuttaa eläintuotannon vaikutusta planeettaamme metsien häviämiseen, merien lajikatoon, biodiversiteetin vähenemiseen ja ilmanlaatuun.
Hallituksen on luotava sitova lainsäädäntö hiilineutraaliuden saavuttamiseksi vuoteen 2025 mennessä. Tämä ei voi tapahtua ilman siirtymistä kestävämpään kasvipohjaiseen ruoantuotantojärjestelmään.
Valtion tulee luoda ilmaston ja ekologian kriisiä käsittelevä ja siihen liittyviä poliittisia päätöksiä tekevä kansalaisfoorumi. Kansalaisfoorumin yhtenä toimeksiantona tulee olla sellaisen lainsäädännön luominen, joka auttaa Suomea siirtymään kasvipohjaiseen ruokajärjestelmään.
Manifesti > Periaatteet

Eläinkapinan instagram käyttäjällä on lueteltu kymmenen periaatetta. Samat periaattet on listattuna englanniksi Animal Rebellionin kotisivuilla.
Olemme lajisorron vastainen järjestö, jolla on yhteinen visio muutoksesta – Haluamme luoda yhteiskunnan, joka suojelee kaikkien eläinlajien oikeutta elää.
Tehtävämme on välttämätön – Pyrimme saamaan liikkeelle 3,5% väestöstä mahdollistaaksemme yhteiskuntajärjestelmän muutoksen.
Tarvitsemme uusiutuvan kulttuurin – Luomme toimintakulttuurin, joka on moderni, joustava ja avoin.
Haastamme avoimesti sekä itsemme että nykyisen yhteiskuntajärjestelmän – Hakeudumme aktiivisesti pois mukavuusalueeltamme, jotta toimintamme mahdollistaisi välttämättömän muutoksen.
Arvostamme reflektointia ja oppimista – Toteutamme seuraavanlaista kiertokulkua: toiminta, reflektointi, oppiminen, tulevan toiminnan suunnittelu. Opimme muiden järjestöjen ja omien toimijoidemme kokemuksista.
Toivotamme tervetulleeksi jokaisen omana itsenään – Työskentelemme aktiivisesti turvallisempien ja esteettömämpien tilojen luomiseksi.
Puramme aktiivisesti valtarakenteita – Hierarkioiden purkaminen on välttämätöntä, jotta tasa-arvoinen osallistuminen olisi mahdollista kaikille.
Vältämme syyllistämistä – Elämme tukahduttavassa järjestelmässä, jossa yksilöt eivät ole syyllisiä järjestelmän tilaan.
Olemme väkivallaton järjestö – Käytämme väkivallattomia strategioita ja toimintatapoja, koska ne ovat tehokkain keino järjestelmällisen muutoksen saavuttamiseksi.
Toimintamme perustuu autonomiaan ja hajauttamiseen – Kollektiivinen voimamme pohjautuu autonomisiin pienyksiköihin, joiden avulla haastamme nykyiset valtarakenteet. Jokainen, joka allekirjoittaa nämä periaatteet, voi osallistua eläinkapinaan.
Aiheesta muualla

https://animalrebellion.org/
https://www.instagram.com/elainkapina/
https://www.facebook.com/animalrebellionfinland/
Faaraon sikarit

| Faaraon sikarit> Les Cigares du Pharaon |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Hergé
Kuvittaja:  Hergé
Kansitaiteilija:  Hergé
Kieli:  ranska
Genre:  sarjakuva
Julkaistu:  1934
Suomennos
Suomentaja:  Jukka Kemppinen
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1972
Sivumäärä:  62
ISBN:  951-1-01085-9
Sarja: Tintin seikkailut
Edeltävä:  Tintti Amerikassa
Seuraava:  Sininen lootus
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Faaraon sikarit (ransk. Les Cigares du Pharaon) on vuonna 1934 julkaistu Tintti-sarjakuva, joka on neljäs Hergén piirtämämä ja kuvittama sarjan osa. Suomessa albumi julkaistiin vuonna 1972 Jukka Kemppisen suomentamana. Albumin pohjalta on tehty myös 37-minuuttinen animaatio.
Aiheesta muualla

Faaraon sikaarit sarjakuva-arvio. Pois työpöydältä -blogi 19.9.2016.
| --- | --- |
Sarjakuva-albumit:  Tintti Neuvostojen maassa (1930) • Tintti Afrikassa (1931) • Tintti Amerikassa (1932) • Faaraon sikarit (1934) • Sininen lootus (1936) • Särkynyt korva (1937) • Mustan saaren salaisuus (1938) • Kuningas Ottokarin valtikka (1939) • Kultasaksinen rapu (1941) • Salaperäinen tähti (1942) • Yksisarvisen salaisuus (1943) •  Rakham Punaisen aarre (1944) • Seitsemän kristallipalloa (1948) • Auringon temppeli (1949) • Mustan kullan maa (1950) • Päämääränä kuu (1953) • Tintti kuun kamaralla (1954) • Tuhatkaunon tapaus (1956) • Seikkailu Punaisella merellä (1958) • Tintti Tiibetissä (1960) • Castafioren korut (1963) • Lento 714 (1968) • Tintti ja Picarot (1976) • Tintti ja aakkostaide (1986)
Hahmot:  Tintti • Kapteeni Haddock • Milou • Professori Tuhatkauno • Dupont ja Dupond • Bianca Castafiore • Muut hahmot
Tapahtumapaikat:  Borduria • Khemed • Moulinsartin linna • San Theodoros • Syldavia
Elokuvat:  Kultasaksinen rapu (1947) • Tintti ja merirosvon aarre (1961) • Tintti ja siniset appelsiinit (1964) • Auringon temppeli (1969) • Tintti Haijärvellä (1972) • Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus (2011)
Animaatiosarjat:  Les aventures de Tintin d'après Hergé (1958–62) • Tintin seikkailut (1991–92)
Videopelit:  Tintin on the Moon (1989) • Tintin in Tibet (1996) • Prisoners of the Sun (1997) • Tintin: Destination Adventure (2001)
Yhteistyökumppanit:  Norbert Wallez • Bob de Moor • Edgar Pierre Jacobs • Jacques Martin • Greg • Roger Leloup • Josette Baujot • Jacques Van Melkebeke • Fanny Rodwell • Philippe Goddin • Michael Farr • Benoît Peeters • Numa Sadoul • Jean-Pierre Talbot • Yves Rodier
Muuta:  Borduuri • Casterman • Hergé-museo • Le journal de Tintin • Le Petit Vingtième • Ligne claire • Studios Hergé • Syldaavi • Tintin et le Thermozéro • Quick & Flupke • Veikko, Tette ja Jykke
Luettelo Kiinan tasavallan kaupungeista

Taiwanin kartta
Kaohsiung
Tainan
Tämä on luettelo Kiinan tasavallassa eli Taiwanissa sijaitsevista kaupungeista.
Bade
Banqiao
Changhua
Chiayi
Dali
Douliou
Fongshan
Fongyuan
Hsinchu
Hualien
Jhonghe
Jhongli
Jhubei
Kaohsiung
Keelung
Lujhou
Makung
Miaoli
Nantou
Pingjhen
Pingtung
Puzih
Sanchong
Shulin
Sijhih
Sindian
Sinjhuang
Sinying
Taibao
Taichung
Tainan
Taipei
Taiping
Taitung
Taoyuan
Tucheng
Yilan
Yonghe
Yongkang
Fouchères (Aube)

| Fouchères |
| --- | --- |
 Rautatiesilta
 vaakuna
 Fouchères
 Koordinaatit: 48°08′59″N, 4°15′56″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Aube
Arrondissementti:  Troyes
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,6 km²
Väkiluku (2014):  544 
 – Väestötiheys:  63 as./km²
Kunnan numero:  10158
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fouchères on kunta Koillis-Ranskassa Auben departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Seinejoen varrella.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on linna Château de Vaux. Linna on rakennettu 1700-luvun alussa ja sen suunnitteli arkkitehti Germain Boffrand. 1800-luvulla linna kuului Napoléon III:n poliisipäällikön Charlemagne de Maupas’n perheelle. Linnan nykyiset omistajat ostivat sen 1970-luvulla.
Château de Vaux
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fouchères (Aube) Wikimedia Commonsissa
Emily Rios

Emily Rios
Emily Rios (s. 27. huhtikuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi pääroolin (Magdalena) esittäjänä elokuvassa Quinceañera (2006). Hänellä oli myös pieni sivurooli sarjassa Breaking Bad.
Rios oli vuonna 2007 ehdolla Young Artist Awardin saajaksi.
Tausta

Rios syntyi ja kasvoi Kaliforniassa. Hänen meksikolaiset vanhempansa kasvattivat hänet Jehovan todistajien uskon mukaisesti.
Henkilökohtainen elämä

Rios on avoimesti lesbo.
Aiheesta muualla

Emily Rios Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
M/S Berlin

M/S Berlin Rostockissa kesäkuussa 2016.
M/S Berlin on Scandlinesin omistama autolautta. Berlin on valmistunut vuonna 2016 ja se liikennöi Saksan Rostockin ja Tanskan Gedserin välillä. Matka-aika on 1 h 45 min.
M/S Berlin korvasi aiemmin samalla reitillä liikennöineen M/S Prins Joachhim- nimisen aluksen.
Alus on nimetty Saksan pääkaupungin Berliinin mukaan.
MOT-kielipalvelut

MOT Logo
MOT on Kielikone Oy:n kielipalveluiden tuotenimi. MOT-kielipalveluihin kuuluvat sanakirja-, konekäännös- ja kielentarkistuspalvelut, jotka on tehty yhteistyössä sanakirjakustantajien ja kieliasiantuntijoiden kanssa. MOT-tuotteita ja -palveluita on saatavilla Windows-, Internet-, intranet- ja mobiiliympäristöihin.
MOT ilmoittaa olevansa digitaalisten sanakirjojen osalta Suomen markkinajohtaja. MOT-tuotteita ja -palveluita käytetään yrityksissä, julkishallinnossa, oppilaitoksissa ja yksityistalouksissa. Kielikoneella on sivujensa mukaan ollut asiakkaita yli 100 maassa.
Tuotteet

MOT Online: Internetin kautta käytettävät MOT-kielipalvelut. MOT Onlinen palveluita ovat MOT Dictionaries -sanakirjapalvelu, MOT Proofing  kielentarkistuspalvelu sekä MOT Translation -konekäännöspalvelu.
MOT Dictionaries: Internet, Windows, intranet, Nokia S60 -alustoille kehitetty sanakirjapalvelu.
MOT Professional: Windowsille ja Linuxille kehitetty sanakirjaohjelmisto.
MOT Proofing: Internetin kautta käytettävä kielentarkistuspalvelu.
MOT Translation: Internetin kautta käytettävä konekäännöspalvelu.
MOTTravel: Mobiilipuhelimille kehitetty ilmainen matkasanakirja.
MOT Workstation: Windows -alustalle kehitetty asennettava sanakirjaohjelmisto.
MOT Mobile: Nokia S60, Nokia Series 80, Pocket PC -alustoille kehitetty asennettava sanakirja.
MOT Compact: Matkapuhelimeen asennettavat tai tietokoneilla käytettävät kompaktit sanakirjat. Kukin MOT Compact -sanakirja sisältää noin 30 000 hakusanaa per kieli sekä englanninkielisen määritelmän hakusanoille.
MOT Sanakirjapalvelu: Internetin kautta käytettävä sanakirjapalvelu.
Foudre-luokka

| Foudre |
| --- | --- |
 Luokan vertailu seuraavaan Mistral-luokkaan

Tekniset tiedot
Uppouma:  11 300 t (standardi) 12 000 t (kuormattu)
Pituus:  168 m
Leveys:  23,5 m
Syväys:  5,2 m
Koneteho:  2 x SEMT Pielstick 16 PC 2.5 V400 -dieselmoottoria 5 x SACM unidiesel
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  160
Aseistus
Meritorjunta:  4 × helikopteria
Ilmatorjunta:  3 x Matra Mistral 3 x Breda-Mauser 30 mm tykkiä 4 x 12,7 mm Browning M2-HB
Foudre-luokka on Ranskan merivoimien kahden maihinnousualuksen muodostama alusluokka. Niissä on suuret kuljetusalueet panssarivaunujen ja ajoneuvojen kuljettamiseksi, 52-tonnin hissi, vinoramppi ja usean helikopterin saman aikaisen operoimisen mahdollistava lentokansi.
Kolmella toimituksella alus kykenee toimittamaan kokonaisen panssarirykmentin sekä sen 22 AMX 30 tai Leclerc-panssarivaunua, 44 AMX 10 RC raskasta panssariautoa, 22 tiedusteluajoneuvoa, 41 maastoajoneuvoa, 54 TRM 4000 -kuorma-autoa, 15 TRM 2000 -kevyttä kuorma-autoa, viisi tankkiautoa, 2 hinauskuorma-autoa, kuusi 120 mm kranaatinheitintä, 67 hinattavaa konttia ja yhden rantaan asennettavan 3 300 tonnin päällysteen.
Suunnittelu

Alusten runko on rakennettu rahtikannen ympärille, mikä kattaa 3/4 kokonaispituudesta. Sille voidaan kuormata jopa kahdeksan maihinnousuvenettä, jotka lasketaan veteen täyttämällä painolastitankit ja lisäämällä aluksen syväystä. Aluksen takakannen avaamisen jälkeen maihinnousualukset ovat vedessä. Lentokannen varustus mahdollistaa lentotoiminnan kaikissa olosuhteissa. Hangaariin voidaan sijoittaa neljä Super Puma tai kaksi Super Frelon -helikopteria.
Alukset

Kesäkuussa 2010 Ranskan puolustusministeri Hervé Morin tarjosi vieraillessaan Buenos Airesissa Foudrea Argentiinan laivastolle. Argentiina oli jo kieltäytynyt tarjotuista Ouragan-luokan aluksista ja oli pyytänyt Ranskalta apua Argentiinan telakoilla aluksen valmistamiseen. Lokakuussa 2011 ilmoitettiin, että Chile ja Ranska ovat päättäneet neuvottelut Foudren ostamisesta noin 80 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Joulukuussa Chilen laivasto vastaanotti aluksen ja otti sen palvelukseen nimellä Sargento Aldea (LSDH-91). Sciroco luovutetaan todennäköisesti myös Chilelle.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Foudre | Arsenal de Brest | 26. maaliskuuta 1986 | 19. marraskuuta 1988 | 7. joulukuuta 1990 | myyty Chilelle 23. joulukuuta 2011 |
| Siroco | Arsenal de Brest | 9. lokakuuta 1995 | 14. helmikuuta 1996 | 21. joulukuuta 1998 |  |

Lisäksi nimeämättömien L9013 ja L9014:n tilaukset peruutettiin.
Luettelo Uzbekistanin kaupungeista

Tämä on luettelo Uzbekistanissa sijaitsevista kaupungeista.
Buhara (Buxoro)
Hiva (Xiva)
Taškent (Toshkent)
Urganch
Chirchiq
Termez (Termiz)
Navoi (Navoiy)
Namangan
Marg‘ilon
Kokand (Qo‘qon)
Qarši (Qarshi)
Jizzax
Angren
Andižan (Andijon)
Olmaliq
Samarkand (Samarqand)
Karakol
Fergana (Fargʻona)
Nukus
Kokand (Qo‘qon)
Mojnaq (Mo‘ynoq)
Sirdaryo
Chimboy
Denov
Gʻuzor
Yangiyer
Kattaqoʻrgʻon
Qoraqalpogʻiston
Qoʻngʻirot
Nurota
Yangiyoʻl
Sherobod
Estamariu

| Estamariu |
| --- | --- |
 Estamariun kunnan keskustaa.
 lippu:  vaakuna
 Estamariun sijainti.
 Estamariu
 Koordinaatit: 42°22′31″N, 1°31′26″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Lleida
Comarca:  Alt Urgell
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Pere Navinés Planes
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,2 km²
Korkeus:  1 084 m
Väkiluku (2015):  124
 – Väestötiheys:  5,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  25719
 
 estamariu.ddl.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Estamariu on kunta Alt Urgellin comarcassa, Lleidan maakunnassa, Katalonian itsehallintoalueella, Espanjassa. Kunnan pinta-ala on 21,2 neliökilometriä ja asukkaita siellä on 124 (2015). Väestötiheys on noin 6 as./km².
Estamariun naapurikunnat ovat Alàs i Cerc etelässä, La Seu d'Urgell lounaassa, Les Valls de Valira lännessä ja pohjoisessa sekä El Pont de Bar ja Les Valls de Valiran kuntaan kuuluva erillinen Bescaranin alue idässä. Estamariusta on matkaa maakunnan pääkaupunkiin Lleidaan 143 kilometriä.
Kunnan alueella sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Sant Vicenç de Pinsent -luostarin rauniot ja romaanista tyyliä edustava Església de Sant Vicenç -kirkko.
Asutuskeskukset

Estamariun asutuskeskukset ja niiden väkiluvut vuonna 2007:
| Nimi | Väkiluku |
| --- | --- |
Disseminat: 28
Estamariu: 94
Lähde:
Väkiluvun kehitys

| Vuosi | Väkiluku | Vuosi | Väkiluku | Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1857 | 444 | 1910 | 313 | 1970 | 157 |
| 1860 | 486 | 1920 | 299 | 1981 | 135 |
| 1877 | 341 | 1930 | 213 | 1991 | 125 |
| 1887 | 383 | 1940 | 228 | 2007 | 122 |
| 1897 | 330 | 1950 | 199 | 2011 | 123 |
| 1900 | 299 | 1960 | 166 | 2015 | 124 |
Lähde:
Kuvia

Església de Sant Vicenç d'Estamariu
Església de Santa Cecília
Roomalainen silta vanhassa myllyssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Estamariu Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (katalaaniksi)
Kunta Municatin sivuilla (katalaaniksi)
Kunta Idescatin sivuilla (katalaaniksi)
Alt Urgellin kunnat
Alàs i Cerc
Arsèguel
Bassella
Cabó
Cava
Coll de Nargó
Estamariu
Fígols i Alinyà
Josa i Tuixén
Montferrer i Castellbò
Oliana
Organyà
Peramola
El Pont de Bar
Ribera d’Urgellet
La Seu d’Urgell
Les Valls d’Aguilar
Les Valls de Valira
La Vansa i Fórnols
Maarit Kaimio

Maarit Kaimio (o.s. Vuorenjuuri, s. 19. huhtikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen antiikintutkija (filologi). Papyrologiaan ja kreikkalaiseen draamaan erikoistunut Kaimio oli Helsingin yliopiston Kreikan kielen ja kirjallisuuden professori 1976–2004. Hän toimi varadekaanina 1992–1994, 1995–1997 ja 2001–2003 ja oli klassillisen filologian laitoksen esimies 1992–2001.
Kaimio valmistui filosofian kandidaatiksi Rooman kirjallisuudesta 1965 ja lisensiaatiksi 1968. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970 Kreikan kirjallisuudesta. Kaimio toimi 1965–1968 klassillisen filologian assistenttina Turun yliopistossa, 1968–1972 Kreikan kirjallisuuden assistenttina ja 1972–1975 Kreikan kirjallisuuden dosenttina Helsingin yliopistossa.
Helsingin yliopiston kreikantutkijat ovat laajalti perehtyneet papyrustekstien tulkitsemiseen. Siihen vaikutti 1900-luvulla ratkaisevasti professori Henrik Zilliacus, joka onnistui saamaan Suomeen edustavan kokoelman Egyptin Oksyrhynkhoksesta löytyneitä papyruksia. Myös Kaimio perehtyi papyrusten tulkintaan.
Antiikin Kreikan draamaa Kaimio on tutkinut toisaalta kirjallisuuden ja kielen näkökulmasta sekä toisaalta teatteriesityksenä. Hän on suomentanut useita kreikkalaisia tragedioita ja rakkausromaaneita sekä osallistunut myös raamatunkäännöstyöhön.
Kaimion puoliso on etruskologi Jorma Kaimio. He asuvat Rantasalmella vanhassa pappilassa.
Teoksia

The Chorus of Greek Drama within the Light of the Person and Number Used (väitöskirja), Helsinki 1970.
Aiskhylos: Neljä tragediaa, kreikan kielestä suomentanut Maarit Kaimio, Helsinki 1975
Characterization of Sound in Early Greek Literature, Helsinki 1977.
Fifty Oxyrhynchus Papyri (P. Oxy. Hels.) Helsinki 1979 (muut tekijät: Jaakko Frösén, Paavo Hohti, Jorma Kaimio ja Johan Henrik Zilliacus).
Antiikin kirjallisuus ja sen vaikutus, Helsinki 1982 (muut tekijät Teivas Oksala ja Hannu Riikonen).
Papyri Helsingienses I. Ptolemäische Urkunden‬, mit einem Beitrag von Stefan Grunert, Helsinki 1986 (muut tekijät: Jaakko Frösén, Paavo Hohti, Jorma Kaimio ja Johan Henrik Zilliacus).
Physical Contact in Greek Tragedy. A Study of Stage Conventions, Helsinki 1988.
Väkivalta antiikin kulttuurissa, toimittaneet Maarit Kaimio, Jaakko Aronen ja Juha Sihvola, Helsinki 1998.
Lukkikämmekät

| Lukkikämmekät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae
Suku::  Lukkikämmekät Brassia  R.Br.
Katso myös
   Lukkikämmekät Wikispeciesissä   Lukkikämmekät Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lukkikämmekät (Brassia) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvun lajeja esiintyy lähinnä Keski- ja Etelä-Amerikassa. Lajeihin kuuluu myös huonekasvina käytetty lukkikämmekkä (Brassia caudata).
Lukkikämmekät kasvavat päällyskasveina. Niillä on suuret, valkoiset tai vaaleat kukat, joissa on kapeat kehälehdet.