stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1923
Naiset > 50 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Liisa Lehmus | 39,1 |
| 2 | Anna Järvinen | 39,1 |
| 3 | Ester Lehmus | 40 |
Naiset > 100 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Liisa Lehmus | 1.38,9 |
| 2 | Elvi Väkevä | 1.44,3 |
| 3 | Helvi Mäkinen | 1.45,7 |
Naiset > 500 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Liisa Lehmus | 10.03,1 |
| 2 | Mary Lindberg | 10.33,7 |
| 3 | Inkeri Kaltto | 11.32,5 |
Naiset > 100 m rintauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Liisa Lehmus | 1.39,8 |
| 2 | Ester Lehmus | 1.40,1 |
| 3 | Hilda Kuusela | 1.45,5 |
| 4 | Mary Lindberg |  |
Naiset > Suorat kerroshypyt

| Sija | Kilpailija | Pisteet | Sijaluku |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Toini Nyberg | 100,25 | 3,5 |
| 2 | Aini Ohlsson | 97 | 7,5 |
| 3 | Hilda Kuusela | 94,4 | 9 |
Euaimon

| Euaimon> Εὐαίμων |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Arkadia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Arkadia
Euaimon (m.kreik. Εὐαίμων, Euaimōn, lat. Euaemon) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myös Euaimonin historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä sillä perusteella, että erään piirtokirjoituksen mukaan Euaimon ja Orkhomenos tekivät sopimuksen, jossa euaimonlaiset otettiin osaksi orkhomenoslaisten kansalaisten joukkoa. Lisäksi kaupungin kansalaisilla oli oma etnonyymi, Euaimnios (Εὐαίμνιος). Sopimuksen jälkeen Euaimon saattoi olla poliksena Orkhomenoksen alaisuudessa.
Bottnaryd

| Bottnaryd |
| --- | --- |
 Bottnarydin kirkko
 Bottnaryd
 Koordinaatit: 57°46′19″N, 13°49′35″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Jönköping
Väkiluku (2021):  810
Bottnaryd on taajama Jönköpingin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 810 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bottnaryd Wikimedia Commonsissa
Aki Turunen

Aki Turunen (s. 1983 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Hän valmistui kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta Helsingistä vuonna 2011. Turunen on opiskellut maalausta myös Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa.
Aki Turusen teokset ovat usein tempera-, vesiväri- ja pastellitöitä, jotka ammentavat satujen, kansantarujen, kirjallisuuden ja taidehistorian maailmoista. Hänen teoksissaan usein fantasiaelementtejä. Turusen teoksia on ollut esillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa mm. Helsinki Contemporaryssa, Galleria Forum Box ja Galleria Kluuvissa sekä Tanskassa mm. galleria Martin Asbækissa ja Saksassa Galleria Snow’ssa ja Schwarz Contemporaryssa. Hänen teoksiaan on muun muassa Nykytaiteen museo Kiasman, Saastamoisen säätiön ja Valtion taidetoimikunnan kokoelmissa.
Suomen Taideyhdistys myönsi Turuselle syksyllä 2021 William Thuring -nimikkopalkinnon.
Taiteellisen työskentelyn lisäksi Turunen on opettanut taidemaalausta Vapaassa Taidekoulussa Helsingissä.
Maanosaliittojen cup 2009

| Maanosaliittojen cup 2009 |
| --- | --- |

Joukkueet:  8
Ajankohta:  14.–28. kesäkuuta 2009
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Brasilia
–  Hopeaa:   Yhdysvallat
–  Pronssia:   Espanja
Ottelut:  16
Maalit:  44 (2,75 ottelua kohti)
Yleisö:  584 894 (36 556 ottelua kohti)
Maalintekijä:   Luís Fabiano (5 maalia)
Paras pelaaja:   Kaká
Maanosaliittojen cup 2009 pelattiin Etelä-Afrikassa 14.–28. kesäkuuta. Se on vuoden 2010 jalkapallon MM-kilpailuiden esiturnaus. Puolustavana mestarina turnaukseen lähti Brasilia, joka voitti vuoden 2005 turnauksen. Brasilia voitti turnauksen loppuottelussa alkulohkosta negatiivisella maalierolla jatkoon päässeen Yhdysvallat, vaikka oli kahden maalin tajaa-ajoasemassa ottelun puoliajalla.
Turnauksen virallinen ottelupallo oli Adidasin valmistama Kopanya. Sana on eteläsothoa ja tarkoittaa ”liittykää yhteen”. Pallon kuviointiin oli otettu vaikutteita ndebeleiden taiteesta.
Joukkueet

Turnaukseen pääsivät mukaan isäntämaa, hallitseva maailmanmestari ja Fifan maanosaliittojen hallitsevat mestarit.
Brasilia (Etelä-Amerikan-mestari 2007)
Egypti (Afrikan-mestari 2008)
Espanja (Euroopan-mestari 2008)
Etelä-Afrikka (isäntä)
Irak (Aasian-mestari 2007)
Italia (maailmanmestari 2006)
Uusi-Seelanti (Oseanian-mestari 2008)
Yhdysvallat (Pohjois-Amerikan-, Keski-Amerikan- ja Karibian-mestari 2007)
Joukkueet arvottiin kahteen neljän joukkueen alkulohkoon. Isäntämaa Etelä-Afrikka sijoitettiin automaattisesti lohkon A ensimmäiseksi joukkueeksi. Saman maanosaliiton joukkueet eivät voi pelata samassa lohkossa, joten Egypti sijoitettiin lohkoon B. Myös Italia ja Espanja arvottiin eri lohkoihin. Arvonta suoritettiin Sandton Convention Centressä Johannesburgissa 22. marraskuuta 2008.
Ottelupaikat

Otteluita pelattiin neljällä stadionilla neljässä kaupungissa.
| Johannesburg | Pretoria | Bloemfontein | Rustenburg |
| --- | --- | --- | --- |
| Ellis Park Stadium | Loftus Versfeld Stadium | Free State Stadium | Royal Bafokeng Stadium |
| Kapasiteetti: 62 567 | Kapasiteetti: 50 000 | Kapasiteetti: 48 000 | Kapasiteetti: 42 000 |

Alun perin myös Port Elizabethin Nelson Mandela Bay Stadiumilla oli määrä pelata, mutta kaupunki vetäytyi isännyydestä, sillä stadionin ei katsottu valmistuvan ennen 30. maaliskuuta 2009 asetettua takarajaa.
Tuomarit

FIFA nimesi turnaukseen kymmenen tuomarikolmikkoa, vähintään yhden jokaisesta maanosaliitosta. Tuomarit valittiin vuoden 2010 MM-kilpailuihin ehdolla olevien tuomarien joukosta. Päätuomari ja tämän mukana olevat avustavat tuomarit tulevat pääsääntöisesti samasta maasta.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aasia  Matthew Breeze Avustavat tuomarit:  Matt Cream,  Ben Wilson Afrikka  Coffi Codjia Avustavat tuomarit:  Komi Konyoh,  Alexis Fassinou   Eddy Maillet Avustavat tuomarit:  Evarist Menkouande,  Bechir Hassani Etelä-Amerikka  Carlos Amarilla Avustavat tuomarit:  Emidgio Ruiz,  Nicolas Yegros   Jorge Larrionda Avustavat tuomarit:  Pablo Fandiño,  Mauricio Espinosa |  |  Eurooppa  Howard Webb Avustavat tuomarit:  Peter Kirkup,  Mike Mullarkey   Martin Hansson Avustavat tuomarit:  Fredrik Nilsson,  Henrik Andrén   Massimo Busacca Avustavat tuomarit:  Matthias Arnet,  Francisco Buragina Oseania  Michael Hester Avustavat tuomarit:  Jan Hendrik-Hintz,  Mark Rule Pohjois-Amerikka, Keski-Amerikka ja Karibia  Carlos Batres Avustavat tuomarit:  Leonel Leal,  Carlos Pastrana |
Tulokset

Otteluiden alkamisajat Etelä-Afrikan aikaa (UTC+2).
Tulokset > Alkulohkot > Lohko A

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | 3 | 3 | 0 | 0 | 8 | 0 | +8 | 9 |
|  Etelä-Afrikka | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | ±0 | 4 |
|  Irak | 3 | 0 | 2 | 1 | 0 | 1 | −1 | 2 |
|  Uusi-Seelanti | 3 | 0 | 1 | 2 | 0 | 7 | −7 | 1 |
Tulokset > Alkulohkot > Lohko B

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Brasilia | 3 | 3 | 0 | 0 | 10 | 3 | +7 | 9 |
|  Yhdysvallat | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 6 | −2 | 3 |
|  Italia | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 5 | −2 | 3 |
|  Egypti | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 7 | −3 | 3 |
Tulokset > Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
: 24.6. Bloemfontein
|  |    Espanja | 0 |   |  |  |  |
|  |    Yhdysvallat | 2 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 28.6. Johannesburg | 28.6. Johannesburg |
|  |   |   |   |   |    Yhdysvallat | 2 |
|  |   |   |   |   |    Brasilia | 3 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|  | 25.6. Johannesburg | 25.6. Johannesburg |   |  | 28.6. Rustenburg | 28.6. Rustenburg |
|  |    Brasilia | 1 |   |  |    Espanja (ja) |   3 |
|  |    Etelä-Afrikka | 0 |   |  |    Etelä-Afrikka |   2 |
Maalintekijät

| --- | --- |
 5 maalia:  Luís Fabiano    3 maalia:  Fernando Torres   David Villa   Clint Dempsey    2 maalia:  Kaká   Mohamed Zidan   Dani Güiza   Katlego Mphela   Bernard Parker   Giuseppe Rossi   Landon Donovan :  1 maali:  Daniel Alves   Juan   Lúcio   Felipe Melo   Maicon   Robinho   Homos   Mohamed Shawky   Xabi Alonso   Cesc Fàbregas   Fernando Llorente   Daniele De Rossi   Jozy Altidore   Michael Bradley   Charlie Davies  oma maali:  Andrea Dossena (Brasiliaa vastaan)
Aiheesta muualla

Turnaus Fifan sivustolla (englanniksi)
| n k Maanosaliittojen cup |
| --- | --- |
Saudi-Arabia 1992 Saudi-Arabia 1995 Saudi-Arabia 1997 Meksiko 1999 Japani ja Etelä-Korea 2001 Ranska 2003 Saksa 2005 Etelä-Afrikka 2009 Brasilia 2013 Venäjä 2017
Fifan maanosaliitot
Forieia

| Forieia> Φορίεια |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Arkadia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Arkadia
Forieia (m.kreik. Φορίεια, lat. Phoriea) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Forieian historiasta ei tiedetä mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että kaupungin asukkaasta tiedetään käytetyn etnonyymiä Foriaeus (Φοριαεύς), ja Arkadiassa tällaisia etnonyymejä katsotaan olleen vain polisten kansalaisilla.
Öggestorp

| Öggestorp |
| --- | --- |
 Öggestorpin kirkko
 Öggestorp
 Koordinaatit: 57°43′21″N, 14°22′59″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Jönköping
Väkiluku (2021):  245
Öggestorp on taajama Jönköpingin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 245 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Öggestorp Wikimedia Commonsissa
Eira Jauckens

| Eira Jauckens> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eira Marita Jauckens
Syntynyt: 16. syyskuuta 1938 Kokkola
Kuollut: 28. elokuuta 2015 (76 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja
Aiheesta muualla
Elonet
Eira Marita Jauckens (16. syyskuuta 1938 Kokkola – 28. elokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Ura

Eira Jauckens syntyi työnjohtaja Pollux Jonas Halvdan Jauckensin ja tuotantopäällikkö Helga Alina Luukkosen tyttäreksi. Hänen puolisonsa Aarre Karén ja Rolf Labbart olivat molemmat näyttelijöitä.
Jauckens kävi Suomen teatterikoulun 1956–1959. Hänet kiinnitettiin Jyväskylän työväen teatteriin 1959–1961, minkä jälkeen hän näytteli Kotkan kaupunginteatterissa 1961–1965. Jauckens aloitti pitkän kautensa Helsingin kaupunginteatterissa vuonna 1965.
Jauckensin roolitehtäviä olivat muun muassa Winnie (Annie mestariampuja), Viola (Loppiaisaatto), Ellen (Täällä Pohjantähden alla), Edith (Kultainen vasikka) ja Oili (Sano Oili vaan). Hän ohjauksiinsa lukeutuvat muun muassa näytelmät Seitsemän tyttöä, Kauppa-Lopo, Vanhan miehen kesä ja Eros ja Psykhe.
Teatterityönsä ohella Jauckens näytteli muutamassa suomalaisessa elokuvassa, kuten Amelien roolin Ritva Nuutisen elokuvassa Toverukset (1975).
Ilias

| Ilias> Ἰλιάς |
| --- | --- |
 Iliaan (säkeet VIII.245-253) käsikirjoitus 400- tai 500-luvulta. Codex F205, Milano, Biblioteca Ambrosiana.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Homeros
Kieli:  muinaiskreikka (homeerinen)
Genre:  eeppinen runous
Julkaistu:  750–650 eaa.
Suomennos
Suomentaja:  Otto Manninen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1919 (7. painos 2002)
Sivumäärä:  565 (569)
ISBN:  951-0-16156-X
Sarja: Eeppinen kyklos
Edeltävä:  Kypria
Seuraava:  Aithiopis
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ilias (m.kreik. Ἰλιάς, ”Laulu Ilionista”) on Homeroksen nimiin laitettu muinaiskreikkalainen eeppinen runoelma, joka on maailmankirjallisuuden tunnetuimpia teoksia. Se on kirjoitettu homeerisella kreikalla ja daktyylisessä heksametrissä, ja kertoo eräistä Troijan sodan keskeisistä tapahtumista.
Iliaan pääteemana on Akhilleuksen viha, joka suuntautuu ensin kreikkalaisia sodassa johtanutta Agamemnonia ja sittemmin hänen ystävänsä surmannutta troijalaista Hektoria kohtaan. Eepos kertoo tämän vihan seurauksista koko sodalle ja kuvaa sodan tapahtumia, taisteluita ja kaksintaisteluita sekä näihin liittyviä jumalien juonitteluja noin viidenkymmenen päivän ajalta sodan yhdeksännen vuoden lopulta. Näin Ilias kuvaa vain pientä osaa koko kymmenvuotisen sodan tapahtumista.
Iliaaseen liittyy läheisesti toinen Homeroksen nimiin laitettu runoelma, Odysseia, joka voidaan nähdä eräänlaisena jatkona eepokselle. Se kertoo Odysseuksen harharetkistä Troijan sodan jälkeen. Nämä kaksi eeposta ovat antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden ja koko länsimaisen kirjallisuuden varhaisimpia teoksia. Troijan sodan muut tapahtumat ovat puolestaan aiheena niin kutsutun eeppisen kykloksen muissa teoksissa.
Historia > Tekstihistoria

Homeroksen nimiin laitettujen eeposten toimitustyö jatkui vielä Homeroksen oman ajan jälkeen. Eepoksista tehtiin Ateenassa 500-luvulla eaa. tyranni Peisistratoksen määräyksestä eräänlainen ”standardilaitos”, johon tehtiin ateenalaisia miellyttäneitä muutoksia. Iliaan nykyinen teksti periytyy tästä versiosta. Ei ole tiedossa, oliko tekstiä muutettu välille jäävänä aikana.
Eepoksen nimeä Ilias käyttää jo Herodotos. Nimi tulee Homeroksen käyttämästä Troijan kaupungin nimestä Ilios. Nimi Ἰλιάς, Ilias, ”Troijalainen” tai ”Troijaa koskeva”, on feminiininen adjektiivi muodosta Ἴλιον, Ilion, ”Troija”; maskuliininen adjektiivi olisi Ἰλιακός, Iliakos, tai Ἴλιος, Ilios. Nimi on lyhennys pidemmästä muodosta ἡ ποίησις Ἰλιάς, hē poiēsis Ilias, ”Troijalainen runo”.
Aristarkhos Samothrakelainen teki Homeroksen eepoksista kriittisen laitoksen Aleksandriassa 100-luvulla eaa. Aristarkhoksen tekstiä kopioitiin uskollisesti läpi vuosisatojen. Siitä periytyvä, 900-luvulta peräisin oleva käsikirjoitus Venetus A on Iliaan varhaisin kokonaisena säilynyt käsikirjoitus.
Keskiajalla Iliaasta muodostettiin noin tuhat säettä käsittävä suosittu lyhennelmä, jota kutsutaan nimellä Ilias Latina. Iliaan ensimmäinen painettu laitos (editio princeps) on Demetrios Khalkokondyleen Firenzessä vuonna 1488 toimittama.
Sisältö > Päähenkilöt

Tässä on lueteltu Iliaan keskeisimmät henkilöt. Eepoksen toiseen lauluun sisältyvä Laivaluettelo luettelee lisäksi kreikkalaisten joukko-osastot ja niiden päälliköt. Lisäksi teoksessa mainitaan useampia vähäisempiä henkilöitä.
Sisältö > Päähenkilöt > Kreikkalaiset

Akhaijit (Ἀχαιοί , Akhaioi ) – eli argolaiset (Ἀργεĩοι , Argeioi ); tai danaolaiset tai danait (Δαναοί , Danaioi ). Homeros käyttää näitä termejä synonyymeinä viitatessaan Troijaan sotimaan lähteneisiin kreikkalaisiin, mutta ei itse käytä koskaan nimitystä ”kreikkalaiset”.
Agamemnon – Mykenen kuningas, kreikkalaisten johtaja
Akhilleus – myrmidonien johtaja, jumalallisen Thetiin poika, kreikkalaisten paras sotilas
Odysseus – Ithakan kuningas, sotapäällikkö; myöhemmin Odysseian päähenkilö
Aias – Telamonin poika ja Salamiin kuningas, Akhilleuksen jälkeen kreikkalaisten paras sotilas
Menelaos – Spartan kuningas, Helenan puoliso ja Agamemnonin veli
Diomedes – Tydeuksen poika, Argoksen kuningas
Aias, Oileuksen poika – usein toisen Aiaan kumppani
Patroklos – Akhilleuksen lähin kumppani
Nestor – Pyloksen kuningas ja Agamemnonin luotettu neuvonantaja, vanhin ja viisain kreikkalaisista
Teoksen merkittävin henkilöpari ja -suhde on Akhilleuksen ja Patrokloksen muodostama. Tutkijat ovat olleet erimielisiä siitä, onko suhde ollut pederastinen, niin kuin muun muassa Aiskhylos sen kuvaa, vai platoninen side kahden sotilaan välillä.
Sisältö > Päähenkilöt > Troijalaiset

Troijan miehet
Hektor – Priamoksen poika, Troijan merkittävin soturi
Paris – Priamoksen poika, Helenan rakastaja
Priamos – Troijan vanha kuningas, Hektorin ja Pariin isä
Aineias – Ankhiseen ja Afroditen poika
Deifobos – Hektorin ja Pariin veli
Polydamas – harkitseva sotapäällikkö, jonka neuvoja ei kuunnella
Agenor – Antenorin poika, joka yritti taistella Akhilleusta vastaan
Sarpedon – Zeuksen poika, Glaukoksen ystävä; lyykialaisten johtajia, Patrokloksen surmaama
Glaukos – Sarpedonin ystävä; lyykialaisten johtajia
Euforbos – ensimmäinen troijalainen joka haavoitti Patroklosta
Dolon – vakoilija kreikkalaisten leirissä
Antenor – Priamoksen neuvonantaja, joka ehdotti Helenan palauttamista sodan lopussa
Polydoros – Priamoksen nuorin poika
Pandaros – Lykaonin poika, kuuluisa jousimies
Khryses – Apollonin pappi
Troijan naiset
Hekabe – Priamoksen puoliso; Hektorin, Pariin ja Kassandran äiti
Helena – Zeuksen tytär, Menelaoksen puoliso ja Pariin rakastajatar, jonka vieminen Troijaan sytytti sodan
Andromakhe – Hektorin puoliso, Astyanaksin äiti
Kassandra – Priamoksen tytär, Apollonin tavoittelema ja kiroama: hänellä on kyky ennustaa, mutta kukaan ei usko hänen ennustuksiaan
Khryseis – Khryseen tytär; kreikkalaisten sieppaama, Agamemnonin sotasaalis
Briseis – kreikkalaisten sieppaama, Akhilleuksen sotasaalis
Sisältö > Päähenkilöt > Jumalat

Iliaassa olympolaiset jumalat, jumalattaret ja puolijumalat ovat suuressa roolissa sodankäynnissä. Homeroksen kuvaus jumalista sopii hänen omiin kerronnallisiin tarpeisiinsa ja eroaa joiltain osin kreikkalaiseen uskontoon kuuluneista käsityksistä; hänen jumalmaailmansa on yhdistelmä kreikkalaisia ja ei-kreikkalaisia aineksia. Jumalat ovat paitsi ihmisenmuotoisia myös täysin inhimillisiä kaikkine vikoineen. Eepoksessa kreikkalaiset ja troijalaiset palvovat samoja jumalia. Useat jumalista olivat valinneet sodassa puolensa; tämä on merkitty sulkuihin:
Pääjumalat:
Zeus (puolueeton)
Hera (kreikkalaiset)
Artemis (troijalaiset)
Apollon (troijalaiset)
Haades (puolueeton)
Afrodite (troijalaiset)
Ares (troijalaiset)
Athene (kreikkalaiset)
Hermes (puolueeton)
Poseidon (kreikkalaiset)
Hefaistos (kreikkalaiset)
Vähäisemmät jumalat:
Eris
Iris – Heran viestinviejä
Thetis – nereidi, Akhilleuksen äiti
Leto
Proteus
Skamandros – Troijan lähellä sijainneen joen jumala (troijalaiset)
Fobos
Deimos
Vaikutus

Homeroksen eepoksia arvostettiin antiikissa ylitse muiden teosten, ja ne olivat antiikin kulttuurin ja kasvatuksen kulmakiviä. Eeposten suuri vaikutus jatkui läpi koko klassisen, hellenistisen ja roomalaisen ajan, ja ne ovat vaikuttaneet länsimaiseen kirjallisuuteen, taiteeseen ja aatemaailmaan myöhemminkin.
Homeroksen eepoksilla ja erityisesti Iliaalla oli suuri vaikutus kreikkalaiseen tragediaan. Aristoteles kiitti Homerosta siitä, ettei tämän eepos yrittänyt käsitellä koko laajaa sotaa, vaan keskittyi juonellisesti yhteen asiaan, Akhilleuksen vihaan, joka toimi juonta kuljettavana tekijänä ja lisäsi teoksen draamallista tehoa. Platon kutsui Homerosta samoin perustein tragedian isäksi.
Vaikutus > Myöhempi vaikutus

Keskiajalla Iliasta luettiin alkukielellä Bysantissa. Lännessä luettiin eepoksen latinankielistä lyhennelmää Ilias Latina. Homerosta luotettavimpana pidettiin kuitenkin usein Dares Fryygialaisen ja Diktys Kreetalaisen teoksia, koska näiden uskottiin eläneen ennen Homerosta ja antavan Troijan sodasta omakohtaisen silminnäkijäkuvauksen. Todellisuudessa näiden teokset ovat kuitenkin paljon myöhäisempiä.
Myöhäisen antiikin aikaiset sepitelmät toimivat pohjana useille suosituille keskiaikaisille teoksille, muun muassa Benoît de Sainte-Mauren runoelmalle Roman de Troie ja Guido delle Colonnen proosamuotoiselle teokselle Historia destructionis Troiae. Raoul Lefevre kirjoitti teoksen Recueil des Histoires de Troye, jonka käännös (Recuyell of the Historyes of Troye) vuonna 1473 oli ensimmäinen englanniksi painettu kirja. Islantilaisessa saagakirjallisuudessa tunnetaan Trójumanna saga, joka on muinaisnorjankielinen käännös Dares Fryygialaisen teoksesta. Excidium Troie vaikuttaa olevan sisällöltään itsenäinen Dareen ja Diktyksen teokseen nähden.
Homeroksen vaikutus eurooppalaiseen kirjallisuuteen, taiteeseen ja muuhun kulttuurin teki uuden paluun renessanssiaikana. Kirjallisuudessa Iliaan teemat toistuivat edelleen usein keskiaikaisten versioiden kautta. Geoffrey Chaucer kirjoitti runoelman Troilus ja Criseyde. William Shakespeare käytti Iliasta aineistona näytelmäänsä Troilus ja Cressida. Kummatkin keskittyivät keskiaikaiseen legendaan troijalaisten Troiloksen ja Kressidan rakkaustarinasta. Shakespearen versio on nähty komediana, koska se kääntää monet Iliaan tapahtumat päälaelleen.
Ilias on ensimmäinen ja edelleen keskeisimpiä osia länsimaisen kirjallisuuden kaanonissa. Iliaan vaikutus on suuri etenkin eeppisten runoelmien ja herooisen runouden perustana, ja sen vaikutus voidaan nähdä erilaisten toiminta-, sota- ja sankarikuvausten taustalla.
Vuonna 2004 julkaistu elokuva Troija on löyhä sovitus eepoksesta ja muista Troijan sotaan liittyvistä taruista, kuten Troijan hevosesta.
Kirjallisuutta > Suomennos

Homeros: Ilias.  (Suomentanut Otto Manninen. Johdannon kirjoittanut Edwin Linkomies, selitykset O. E. Tudeer ja Lauri O. Th. Tudeer. 7. painos (1. painos 1919). Laatukirjat)  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-16156-X
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Homer: Opera.  (Volume I: Iliad, Books I-XII. Third Edition. Edited by D. B. Monro and T. W. Allen. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145288  Kreikankielinen alkuteksti.
Homer: Opera.  (Volume II: Iliad, Books XIII-XXIV. Third Edition. Edited by D. B. Monro and T. W. Allen. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145295  Kreikankielinen alkuteksti.
Homer: Iliad.  (Volume I: Books 1–12. Second Edition. Loeb Classical Library 170N)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Homer: Iliad.  (Volume II: Books 13–24. Second Edition. Loeb Classical Library 171N)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Homer; Monro, D. B. (toim.): Iliad.  (Books I-XII, with an Introduction, a Brief Homeric Grammar, and Notes)  Clarendon Press, 1890.  Teoksen verkkoversio. Kreikankielinen alkuteksti.
Homer; Monro, D. B. (toim.): Iliad.  (Books XIII-XXIV, with Notes)  Clarendon Press, 1903.  Teoksen verkkoversio. Kreikankielinen alkuteksti.
West, Martin L. (toim.): Homeri Ilias. Volumen prius, rhapsodias I-XII continens.  Stuttgart ja Leipzig:  B. G. Teubner, 1998.  Kreikankielinen alkuteksti.
West, Martin L. (toim.): Homeri Ilias. Volumen alterum rhapsodias XIII-XXIV continens.  Leipzig ja München:  K. G. Saur, 2000.  Kreikankielinen alkuteksti.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Kirk, Geoffrey S. et al.: The Iliad: A Commentary . Eepoksen kommentaari kuudessa osassa (Cambridge University Press, 1985-1993):
Kirk, Geoffrey S.: The Iliad: A Commentary.  (Volume I, Books 1-4)  Cambridge University Press, 1985.  ISBN 0-521-23709-2  Teoksen verkkoversio.
Kirk, Geoffrey S.: The Iliad: A Commentary.  (Volume II, Books 5-8)  Cambridge University Press, 1990.  ISBN 0-521-23710-6  Teoksen verkkoversio.
Kirk, Geoffrey S.: The Iliad: A Commentary.  (Volume III, Books 9-12)  Cambridge University Press, 1993.  ISBN 0-521-23711-4  Teoksen verkkoversio.
Edwards, Mark W. & Janko, Richard & Kirk, G.S.: The Iliad: A Commentary.  (Volume IV, Books 13-16)  Cambridge University Press, 1992.  ISBN 0-521-28171-7  Teoksen verkkoversio.
Edwards, Mark W. & Kirk, G. S.: The Iliad: A Commentary.  (Volume V, Books 17–20)  Cambridge University Press, 1991.  ISBN 0-521-30959-X  Teoksen verkkoversio.
Richardson, Nicholas & Kirk, G. S.: The Iliad: A Commentary.  (Volume VI, Books 21-24)  Cambridge University Press, 1993.  ISBN 0-521-30960-3  Teoksen verkkoversio.
Monro, D. B.: A Grammar of the Homeric Dialect.  Clarendon Press, 1891.  Teoksen verkkoversio.
West, Martin Litchfield: Studies in the text and transmission of the Iliad.  München:  K. G. Saur, 2001.  ISBN 3-598-73005-5  Teoksen verkkoversio.