stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dev1ce
Ura > Astralis > 2021

Dev1ce sai tammikuussa hopeaa merkittävästä BLAST Premier: Global Final 2020 -turnauksesta. Hän siirtyi Ninjas in Pyjamasiin huhtikuussa kolmivuotisella sopimuksella. Joukkueen vuoden paras sijoitus oli sija 5.–8. vuoden merkittävimmästä turnauksesta, PGL Major Stockholm 2021:sta. Dev1ce jättäytyi loppuvuodesta sairaslomalle, sillä oli kärsinyt erilaisista paniikkohtauksista ja nukkumisongelmistaan erottuaan tyttöystävästään. Lokakuussa NiP voitti IEM Fall 2021: Europe -turnauksen. Hänen ratinginsa 15 kartan aikana oli yhteensä 1,35. Hänet valittiin vuoden 11. parhaaksi pelaajaksi.
Ura > Astralis > 2022–

Dev1cen kerrottiin lokakuussa tekeevän paluun Astralikseen. Joukkue tuli sijalle 3.–4. IEM Cologne 2023 -turnauksesta elokuussa 2023. Hänet valittiin vuonna 2023 11. parhaaksi pelaajaksi.
Saavutukset > HLTV TOP 20

| Vuosi | Sijoitus |
| --- | --- |
2014: 20
2015: 3
2016: 3
2017: 5
2018: 2
2019: 3
2020: 3
2021: 11
2023: 11
Saavutukset > Thorin’s TOP 10

| Vuosi | Sijoitus |
| --- | --- |
2016: 5
2017: 5
2018: 3
Saavutukset > MVP

PGL CCS Kick-off Season
Fragbite Masters Season 4
FACEIT 2015 Stage 2 Finals
PGL CCS Season 1: Finals
ECS Season 2 - Finals
ECS Season 5 - Finals
ELEAGUE CS:GO Premier 2018
FACEIT Major: London 2018
BLAST Pro Series: Istanbul 2018
IEM Chicago 2018
ECS Season 6 - Finals
ESL Pro League Season 8: Finals
BLAST Pro Series: São Paulo 2019
StarLadder Berlin Major 2019
ECS Season 8 - Finals
ESL One: Road to Rio - Europe
DreamHack Masters Winter 2020: Europe
IEM Global Challenge 2020'
IEM Fall 2021: Europe
Saavutukset > Ennätykset

Toiseksi eniten major-voittoja (4), jaetulla Andreas ”Xyp9x” Højslethin, Lukas ”gla1ve” Rossanderin ja Emil ”Magisk” Reifin kanssa.
Eniten major-voittojen MVP-titteleitä (4), jaetulla Marcelo ”coldzera” Davidin kanssa.
Eniten sijoituksia HLTV TOP 20 -sijoituksissa (9).
Toiseksi eniten MVP-titteleitä (19) Oleksandr Olehovytš ”s1mple” Kostyljevin jälkeen.
Toiseksi eniten MVP-titteleitä yhtenä vuonna (7).
Saavutukset > Muut palkinnot

Forbes – 30 Under 30 Europe 2020: Sports & Games
Rattus detentus

| Rattus detentus> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravanleukaiset jyrsijät Sciurognathi
Heimo::  Rottaeläimet Muridae
Alaheimo::  Varsinaiset rotat ja hiiret Murinae
Suku::  Rotat Rattus
Laji::  detentus
Kaksiosainen nimi
 Rattus detentus  Timm, Weijola, Aplin, Flannery & Pine, 2016 
 Rattus detentuksen levinneisyys
Katso myös
   Rattus detentus Wikispeciesissä   Rattus detentus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Rattus detentus on rottaeläinten (Muridae) heimoon kuuluva jyrsijälaji, joka elää kotoperäisenä Manus-saarella Papua-Uusi-Guineassa. Suomalainen Valter Weijola löysi lajin vuonna 2012 tutkiessaan saarta. Eräs tutkijaryhmä kuvasi lajin tieteelle vuonna 2016.
Ulkonäkö ja koko

Rattus detentus on suurikokoinen, yhteensä 26 senttimetrin mittainen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Laji elää sademetsissä.
Ihmeotukset: Dumbledoren salaisuudet

| Ihmeotukset: Dumbledoren salaisuudet> Fantastic Beasts: The Secrets of Dumbledore |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Yates
Käsikirjoittaja:  Steve Kloves
Perustuu:  J. K. Rowlingin luomiin hahmoihin
Tuottaja:   David Heyman  J. K. Rowling  Steve Kloves  Lionel Wigram 
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  George Richmond
Leikkaaja:  Mark Day
Pääosat:   Eddie Redmayne  Jude Law  Ezra Miller  Dan Fogler  Alison Sudol  Callum Turner  Jessica Williams  Katherine Waterston  Mads Mikkelsen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Pictures Heyday Films
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2022-4-88. huhtikuuta 2022 (Suomi)  2022-4-1515. huhtikuuta 2022 (Yhdysvallat ja Britannia)  
Kesto:  142 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 miljoonaa USD
Tuotto:  407 miljoonaa USD
Edeltäjä:  Ihmeotukset: Grindelwaldin rikokset
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmeotukset: Dumbledoren salaisuudet (engl. Fantastic Beasts: The Secrets of Dumbledore) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-brittiläinen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut David Yates, käsikirjoittanut Steve Kloves sekä tuottanut J. K. Rowling. Se on Ihmeotukset-elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa ja J. K. Rowlingin velhomaailman yhdestoista elokuva. Elokuvan pääosissa ovat Eddie Redmayne, Jude Law, Ezra Miller, Dan Fogler, Alison Sudol, Callum Turner, Jessica Williams, Katherine Waterston ja Mads Mikkelsen.
Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 8. huhtikuuta 2022 ja Britanniassa sekä Yhdysvalloissa 15. huhtikuuta 2022.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eddie Redmayne  | … |  Leguan ”Lisko” Scamander   |
|  Jude Law  | … |  Albus Dumbledore   |
|  Ezra Miller  | … |  Valio Barebone / Aurelius Dumbledore   |
|  Dan Fogler  | … |  Jacob Kowalski   |
|  Alison Sudol  | … |  Queenie Goldstein   |
|  Callum Turner  | … |  Theseus Scamander   |
|  Jessica Williams  | … |  professori Eulalie ”Lally” Lande   |
|  Katherine Waterston  | … |  Porpentina ”Tina” Goldstein   |
|  Mads Mikkelsen  | … |  Gellert Grindelwald   |
|  William Nadylam  | … |  Yusuf Kama   |
|  Victoria Yeates  | … |  Bunty Broadacre   |
|  Poppy Corby-Tuech  | … |  Vinda Rosier   |
|  Richard Coyle  | … |  Aberforth Dumbledore   |
|  Oliver Masucci  | … |  Anton Vogel   |
|  Maria Fernanda Cândido  | … |  Vicência Santos   |
|  Dave Wong  | … |  Liu Tao   |
|  Fiona Glascott  | … |  Minerva McGarmiwa   |
|  Aleksandr Kuznetsov  | … |  Helmut   |
|  Valerie Pachner  | … |  Henrietta Fischer   |
|  Maja Bloom  | … |  Carrow   |
|  Paul Low-Hang  | … |  Zabini   |
|  Ramona Kunze-Libnow  | … |  Edith   |
|  Matthias Brenner  | … |  Otto   |
|  Hebe Beardsall  | … |  Ariana Dumbledore   |
Peruutetut jatko-osat

Lokakuussa 2016 J. K. Rowling kertoi, että Ihmeotukset-elokuvasarjassa tulisi oleman kaiken kaikkiaan viisi elokuvaa. Kuitenkin Warner Bros. ilmoitti marraskuussa 2022, että neljäs ja viides elokuva peruttiin Dumbledoren salaisuuksien heikon taloudellisen menestyksen vuoksi.
Aiheesta muualla

Ihmeotukset: Dumbledoren salaisuudet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lehmon seisake

Lehmon seisake (lyh. Lmo) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Lehmon kylässä Kontiolahdella Joensuu–Kontiomäki-rataosalla. Liikennepaikka avattiin 10. syyskuuta 1910 laiturivaihteeksi. Laiturirakennus valmistui samana vuonna Thure Hellströmin suunnittelemana ja sitä laajennettiin myöhemmin. Miehitys liikennepaikalla päättyi 1. lokakuuta 1958 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1967. Henkilöliikenne lakkautettiin 1. kesäkuuta 1975 ja liikennepaikka lakkautettiin 30. toukokuuta 1976. Laiturirakennus purettiin 1970-luvulla.
Tridacna mbalavuana

| Tridacna mbalavuana> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Lahko::  Veneroida
Heimo::  Sydänsimpukat Cardiidae
Alaheimo::  Jättiläissimpukat Tridacninae
Suku::  Tridacna
Laji::  mbalavuana
Kaksiosainen nimi
 Tridacna mbalavuana  Lewis & Ledua, 1988 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Tridacna mbalavuana eli Tridacna tevoroa on harvinainen jättiläissimpukkalaji. Sitä on tavattu luonnossa vain Fidžin ja Tongan lähivesillä Tyynenmeren länsiosassa.
Ulkonäkö ja koko

Tridacna mbalavuana muistuttaa Tridacna derasa-sukulaistaan, mutta sen kuori on ohuempi ja teräväreunaisempi. Yleisin väri on harmaanruskea, ja vaipassa on usein joitkin vaaleita laikkuja.
Suurimmat tavatut yksilöt ovat olleet halkaisijaltaan puolimetrisiä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tridacna mbalavuana -lajia on tavattu vain Tongaa ja Fidžin Lau-saariryhmää ympäröiviltä uloimmilta koralliriutoilta. Se elää syvemmällä kuin useimmat jättiläissimpukat, jopa 33 metrin syvyydessä.
Megálo Mávro Poïní

| --- | --- |
Muut nimet:  Mávro Poïní Megálo (Μαύρο Ποϊνί Μεγάλο)
Sijainti:  36°08′55″N, 29°36′25″E, Megísti Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Välimeri
Pinta-ala:  0,0008 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä
Megálo Mávro Poïní (kreik. Μεγάλο Μαύρο Ποϊνί, myös Mávro Poïní Megálo, Μαύρο Ποϊνί Μεγάλο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kastellórizon eli Megístin saaren itärannikolla Kastellórizon kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,0008 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Megálo Mávro Poïní kuuluu Megístin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Megálo Mávro Poïnín pohjoispuolella sijaitsee pienempi (Mikró) Mávro Poïní.
Božidar Kos

Božidar Kos (1934 Novo mesto – 29. maaliskuuta 2015 Slovenia) oli slovenialaissyntyinen säveltäjä, joka asui ja työskenteli Australiassa vuosina 1965–2008.
Kos aloitti uransa soittamalla Euroopassa jazzia. Muutettuaan Australiaan vuonna 1965 hän opiskeli sävellystä Adelaiden yliopistossa. Hän väitteli sittemmin filosofian tohtoriksi. Vuonna 1976 Kos sai nimityksen Adelaiden yliopiston musiikin tiedekunnan henkilökunnan jäseneksi. Hän oli yliopiston Fellow sävellyksessä vuosina 1978–1983. Tämän jälkeen Kos siirtyi Sydney Conservatorium of Musiciin, jossa hän myöhemmin toimi sävellyksen professorina vuoteen 2002 saakka. Kos palasi vuonna 2008 Sloveniaan, jossa kuoli vuonna 2015.
Kos osallistui Darmstadtin kesäkursseille vuonna 1976. Hän sai Adolph Spivakovsky -sävellysstipendin vuonna 1977 ja Albert H. Maggs -sävellyspalkinnon vuonna 1983. Vuonna 1987 Kosille myönnettiin Triesten kaupungin musiikkipalkinnoissa kolmas sija. Tunnustus tuli viulukonsertosta, jolla Kos sai myös kolme Sounds Australian National Music Critics’ -palkintoa vuonna 1991 muun muassa parhaasta australialaisesta orkesteriteoksesta. Vuonna 2004 Kosille myönnettiin Etelä-Australian klassisen musiikin palkinto. Hänet valittiin vuonna 2003 Slovenian tiede- ja taideakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi ja vuonna 2009 täysjäseneksi. Kosilta valmistui vuonna 2012 kolmas sinfonia.
Kosin oppilaiden joukossa olivat Brad Gill ja Damien Ricketson. Kosin teoksia on esitetty ja levytetty Australiassa ja Euroopassa.
Kortti

Kortti voi tarkoittaa:
Ajokortti
Avainkortti
Henkilökortti
Jäsenkortti
Kanta-asiakaskortti
Kopiokortti
Käyntikortti
Lahjakortti
Lehdistökortti
Luottokortti
Maksukortti
Matkakortti
Mobiilikortti
Opiskelijakortti
Ostokortti
Pankkikortti
Pelikortti
Postikortti
Puhelukortti
SIM-kortti
Sirukortti
Sähköinen henkilökortti
Tulityökortti
Tunnekortti
TV-kortti
Työturvallisuuskortti
Kortti, sukunimenä:
Jukka Kortti, suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja tietokirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kortti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hanna Marjut Marttila

Hanna Marjut Marttila (5. lokakuuta 1961 Naantali – 26. lokakuuta 2019) oli suomalainen kirjailija. Hän julkaisi kirjoja sekä nuorille että aikuisille.
Marttilan esikoisteos oli nuortenromaani Ikuisesti snadi, joka ilmestyi vuonna 1992. Hänen toinen romaaninsa Tulikirja (1998) oli ilmestymisvuonnaan Finlandia Junior -palkintoehdokas. Siitä on tehty myös elokuva Koti-ikävä (2005). Marttilan kolmas nuortenromaani Filmi poikki! oli Finlandia Junior -ehdokas vuonna 2007. Teos ilmestyi myös ranskaksi vuonna 2009 ollen ensimmäinen Ranskassa ilmestynyt suomalainen nuortenromaani. Se on käännetty myös tanskaksi, saksaksi ja serbiaksi, ja sen käännösoikeudet on myyty myös Unkariin. Vuonna 2007 Marttila sai Kaarina Helakisa -palkinnon.
Vuonna 2002 ilmestyi Marttilan romaani Kertoi tuleensa petetyksi, joka oli Runeberg-palkintoehdokas.
Teokset > Nuortenkirjat

Ikuisesti snadi, nuortenromaani, 1992
Tulikirja, nuortenromaani, 1998
Filmi poikki!, nuortenromaani, 2007
Teokset > Romaanit

Kertoi tulleensa petetyksi, romaani, 2002
Lahjakas Anu Lovack, romaani, 2005
Teokset > Muut

Erittäin haitallista, kuunnelma
Lähde
Palkinnot ja tunnustukset

Kaarina Helakisa -palkinto nuorille ja aikuisille kirjoittamistaan romaaneista (2007)
Kauk julisti hänet Vääräksi kuninkaaksi Turun kirjamessuilla (2003)
Finlandia Junior -palkintoehdokas: Tulikirja (1998), Filmi poikki! (2007)
Runeberg-palkintoehdokkuus teoksesta Kertoi tulleensa petetyksi (2002)
Aiheesta muualla

Hanna Marjut Marttila Kirjasampo.fi:ssä
Artikkeli Voimassa 9/2005 (Arkistoitu – Internet Archive)
FC Espoo

FC Espoo on kilpailulliseen juniorijalkapalloon keskittynyt espoolainen urheiluseura, jonka yhteistyöseuroina toimivat Käpylä United ja EBK. Seura perustettiin vuonna 1989.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Kolmosessa ja vastaavasti naisten edustusjoukkue Naisten Kakkosessa.
FC Espoon miehet ja naiset nousivat Ykköseen kauden 2009 päätteeksi. Miesten joukkue on pelannut Ykkösessä vuosina 2010–2011 ja Kakkosessa 1993, 2002–2009, 2012, 2014 ja 2016–2020. Seura edusti Suomea UEFA Regions Cupissa kaudella 2008–2009.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Jettime

| Jettime |
| --- | --- |

 IATA: JO  –  ICAO: JTD 
Kutsukoodi:  JET TIME
Perustettu:  kesäkuu 2020
Laivaston koko:  5
Kotipaikka:  Kastrup, Tanska
Yhtiön sivut:  www.jet-time.dk
Jettime (ICAO: JTD, kutsukoodi: NEW JET) on tanskalainen vuonna 2020 perustettu tilauslentoyhtiö. Se lensi ensimmäisen lentonsa 1. heinäkuuta 2021 Kööpenhaminasta (Tanska) Chaniáan (Kreikka). Jettime on perustettu heinäkuussa 2020 konkurssiin hakeutuneen Jet Time -lentoyhtiön tilalle.
Jettimen pääkonttori sijaitsee Kastrupissa.
Jettime tekee lentoja suomalaisille matkatoimistoille mm. Tui Finlandille ja muullekin Tui groupille
Laivasto

Jettime operoi Boeing 737-800 ja -700 -koneilla. Heinäkuussa 2021 yhtiöllä oli toiminnassa neljä lentokonetta, laivaston keski-ikä oli 16,7 vuotta.
Aiheesta muualla

Jettimen verkkosivut
Fellen kappeli

| Fellen kappeli Felle kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Nissedal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1971
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  80
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fellen kappeli (norj. Felle kapell) on Nissedalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1971.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fellen kappeli Wikimedia Commonsissa
Marko Gudurić

| Marko Gudurić |
| --- | --- |
 Jokić vuonna 2024
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marko Gudurić
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Priboj, Jugoslavian liittotasavalta
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Heittävä takamies
Pituus:  199 cm
Paino:  91 kg
Nyk. joukkue:  Fenerbahçe
Sarja:  Euroliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2013–2017 2013–2015 2017–2019 2019–2020 2019–2020 2020–:  Crvena zvezda → KK FMP Fenerbahçe Memphis Grizzlies → Memphis Hustle Fenerbahçe
Maajoukkueet
:   Serbia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Serbia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2024 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Filippiinit-Japani-Indonesia 2023 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Turkki ym. 2017 |  |  |
Marko Gudurić (serb. Марко Гудурић; s. 8. maaliskuuta 1995 Priboj, Jugoslavian liittotasavalta) on serbialainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän edustaa Fenerbahçea.
Gudurić teki kasvattajaseuransa Crvena zvezdan kanssa ammattilaissopimuksen vuonna 2013 ja vietti kaksi ensimmäistä kautta seuran farmijoukkueessa. Syyskuussa 2015 hän teki Crvena zvezdan kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen. Kesällä 2017 hän kuitenkin siirtyi turkkilaisseura Fenerbahçeen. Kesällä 2019 hän teki sopimuksen Memphis Grizzliesin kanssa. Yhden kauden jälkeen hän palasi Fenerbahçeen.
Gudurić voitti Serbian paidassa alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden kesällä 2015. Hänet valittiin myös turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Miesten maajoukkueessa Gudurić on saavuttanut EM-hopeaa vuonna 2017. Maailmanmestaruushopeaa hän oli voittamassa 2023 ja olympiapronssia Pariisissa 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marko Gudurić Wikimedia Commonsissa
Serbian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2019
5 Simonović ·
7 Bogdanović ·
8 Bjelica ·
11 Lučić ·
13 Raduljica ·
14 Birčević ·
15 Jokić ·
21 Milutinov ·
22 Micić ·
23 Gudurić ·
24 Jović ·
51 Marjanović ·
Valmentaja Đorđević
Eino Hosia

| Eino Hosia> Eino Johannes Hosia |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1905 Punkalaidun
Kuollut: 19. kesäkuuta 1941 (35 vuotta) Joutseno
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Aikakausi:  1937–1941
Tyylilajit:  novellit, kertomukset, pakinat, romaanit
Aiheet:  maatalousyhteiskunnan marginaaliryhmät, sotakokemukset
Esikoisteos:  Kypsynyttä viljaa (1937)
Pääteokset:  Tuliholvin alla (1940)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Eino Johannes Hosia (14. marraskuuta 1905 Punkalaidun – 19. heinäkuuta 1941 Joutseno) oli suomalainen kirjailija, jonka ura katkesi ennenaikaisesti kaatumiseen jatkosodan alussa.
Henkilöhistoria

Hosian vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Vihtori Hosia ja Karoliina Vilhelmiina Yli-Uotila ja puoliso vuodesta 1939 Auvo Marjatta Ripsaluoma.
Punkalaitumen Korpi-Hosian -tilalta kotoisin ollut Hosia aikoi ensin taiteilijaksi, mutta teini-iässä kirjoittaminen vei voiton. Hosia toimi lyhyitä aikoja sanomalehtimiehenä muun muassa Satakunnan Kansassa, mutta oli vapaa kirjailija vuodesta 1932. Hän opiskeli Oriveden kansankorkeakoulussa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa, mutta teki myös siinä sivussa maa- ja metsätöitä kotitilallaan, jota hänen Jaakko-veljensä isännöi. Hosia muutti vaimonsa kanssa maaliskuussa 1941 Helsingistä Peipohjaan, jossa hän alkoi valmistella suurta Satakunta-eepostaan. Peipohjassa syntyi myös hänen Jaakko-poikansa, myöhemmin taidemaalari Jaakko Hosia. Satakunta-eepos jäi lopullisesti kesken, kun jatkosota alkoi. Siihen Hosia osallistui Helsingissä muodostetussa JR26:ssa eli Ässärykmentissä, koska hän ei halunnut liittyä tiedotuskomppaniaan tk-mieheksi. Alikersantti Hosia kaatui rykmentin ensimmäisissä taisteluissa Joutsenossa tiedustelutehtävän aikana, kun venäläisen tarkka-ampujan luoti osui häntä päähän.
Kirjallinen tuotanto

Hosia julkaisi ensin yksittäisiä novelleja, kertomuksia ja pakinoita ja lopulta pitkän ponnistelun jälkeen esikoisromaaninsa Kypsynyttä viljaa (1937). Teoksissaan Hosia kuvasi kotiseutuaan ja myös silloisen maatalousyhteiskunnan marginaaliryhmiä – köyhiä, sairaita ja vaivaisia. Romaanissaan Tulipunaiset ratsastajat (1938) hän tarkasteli tositapahtumiin perustuen Huittisten seudulla toiminutta kartanolaisten uskonlahkoa.Otettuaan osaa talvisotaan Hosia julkaisi pääteoksensa Tuliholvin alla (1940), joka perustui hänen omiin sotakokemuksiinsa Taipaleella ja Vuosalmella. Romaani oli omistettu Hosian Summassa kadonneelle Jaakko-veljelle. Kirjasta ilmestyi uusi painos marraskuussa 2005 Hosian syntymän 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Uudessa painoksessa on mukana luku vangitun venäläisen luutnantin Andrei Nitshikovin päiväkirjasta, josta ilmenee puna-armeijan kehno johto ja summittainen strategia. Tätä lukua ei otettu mukaan vuonna 1940 ilmestyneeseen kirjan ensimmäiseen painokseen sen silloisen poliittisen arkaluontoisuuden takia.
Teokset

Kypsynyttä viljaa, romaani. Gummerus 1937
Tulipunaiset ratsastajat, romaani. Otava 1938
Orjantappuratie, romaani. Otava 1938
Tuliholvin alla, romaani sodasta. Otava 1940, uusintapainos 2005
Musta aurinko, romaani. Otava 1941 (kirjoitettu 1938–1939)
Kukkivia hautoja, jälkeenjääneitä novelleja. Otava 1945
Valitut teokset, sisältää Tulipunaiset ratsastajat, Musta aurinko, Novelleja. Otava 1957
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Eino Hosian e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Tuliholvin alla -kirjan arvostelu
Alueviesti 17.1.2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
Niittumaa

Niittymaa on kulmakunta Porissa. Se sijaitsee valtatien 8 varrella noin 10 kilometriä Porin keskustasta etelään Rauman suuntaan ja kuuluu tilastoinnissa Lounais-Poriin. Niittymaalla sijaitsevat tanssitalo Leppälä sekä Lanka ja muovi Oy. Niittymaalla on aiemmin ollut myös koulu ja pankki.
Niittymaa ei muodosta omaa maarekisterikyläänsä. Postinumeroalueella 28580 Pori on 587 asukasta (31.12.2015). Vuoden 2016 rajauksen mukaisessa Niittymaa-Lattomereksi nimetyssä taajamassa on 743 asukasta (31.12.2016).
Niittymaasta kaakkoon sijaitsee Lattomeri, joka on aikaisemmin muodostanut taajaman. Niittymaan pohjoispuolella on Hankreeti ja luoteispuolella Viasvesi.
Miro Tauslahti

| Miro Tauslahti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Joensuu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tauski
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  SaiPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  62
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Miro Tauslahti (s. 16. huhtikuuta 2004 Joensuu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Saimaan Palloa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Tauslahti pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura

Tauslahti on Jokipoikien kasvatti. Hän voitti kaudella 2019–2020 tehoilla 27+19=46 koko C-nuorten SM-karsintojen maalipörssin ja Tauslahti jakoi pistepörssin kuudennen sijan Ilveksen Miro Höllin kanssa. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä myös C-nuorten SM-sarjassa tehoilla 19+14=33.
Kaudeksi 2020–2021 Tauslahti siirtyi Helsingin IFK:n U18-joukkueeseen. Kolmen seurassa vietetyn vuoden jälkeen hän teki kaudeksi 2023–2024 2+1-vuotisen juniorisopimuksen Saimaan Pallon SM-liigajoukkueen kanssa. Tauslahti aloitti kauden seuran U20-joukkueessa. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+26=41. Tauslahti teki liigadebyyttinsä 24. tammikuuta 2024 Oulun Kärppiä vastaan. Hänet merkittiin SaiPan kolmosketjun vasempaan laitaan Otto Hokkasen ja Joonas Lohisalon viereen. Tauslahti sai ottelussa jääaikaa 9.19 minuuttia. Hän pelasi SM-liigassa loppukauden aikana 15 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Tauslahti teki kaudella 2024–2025 liigauransa avausmaalin 30. lokakuuta 2024 pelatussa kotiottelussa Mikkkelin Jukureita vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2. Anssi Löfman valitsi Tauslahden ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
The Pogues

The Pogues esiintymässä Brixtonissa joulukuussa 2004.
The Pogues oli brittiläinen punkvaikutteinen folk rock -yhtye, joka oli erityisen suosittu 1980- ja 1990-luvuilla. Sen perustivat Shane MacGowan (laulu), James Fearnley (haitari) ja Spider Stacy (tinapilli) vuonna 1982. Laulujen kantaaottavat poliittiset teemat saivat sen muistuttamaan myös The Clashia. Soitinvalikoima toi tyypillistä irlantilaista kansanmusiikin tunnelmaa. Myöhemmin yhtyeeseen tuli lisää jäseniä ja enemmän sähköisiä soittimia. Yhtyeen suurin hitti on joululaulu ”Fairytale of New York” vuodelta 1987.