stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marvel Cinematic Universe: Kuudes vaihe
Elokuvat > Neljäs Spider-Man -elokuva (2026)

Marraskuussa 2021, tuottaja Amy Pascal paljasti, että Sony ja Marvel Studios suunnittelivat vähintään kolmea uutta Hämähäkkimies-elokuvaa, joihin Tom Holland palaisi näyttelemään Peter Parker / Hämähäkkimiestä. Chris McKenna ja Erik Sommers olivat aloittaneet käsikirjoituksen työstämisen helmikuussa 2023, Pascalin vahvistaessa toukokuun lopulla, että työ oli toistaiseksi keskeytetty aiemmin saman kuukauden aikana alkaneen Hollywoodin käsikirjoittajien lakon 2023 vuoksi. Holland oli itsekin osallistunut elokuvaa koskeviin tapaamisiin, kunnes nekin keskeytettiin lakon vuoksi. Destin Daniel Cretton oli syyskuussa 2024 osallistunut neuvotteluihin elokuvan ohjaamisesta, ja hänet palkattiin seuraavan kuukauden aikana, kun Hollandin paluu päärooliin vahvistettiin myös. Kuvausten odotetaan alkavan kesäkuussa 2025. Elokuva tulee saamaan ensi-iltansa 31. heinäkuuta 2026.
Elokuvat > Avengers: Secret Wars (2027)

Vuoden 2022 San Diego Comic-Con Internationalissa, Marvel Studios paljasti kuudennen Avengers-elokuvan nimeksi Avengers: Secret Wars. Anthony ja Joe Russo ohjaavat elokuvan, ja Stephen McFeely palkattiin elokuvan uudeksi käsikirjoittajaksi. Russot myös tuottavat elokuvan myös yhdessä Feigen kanssa, tuotantoyhtiönsä AGBO:n kautta. Samalla Robert Downey Jr. valittiin näyttelemään Victor von Doomia / Tohtori Doomia. Kuvausten suunnitellaan alkavan Lontoossa vuonna 2026, pian Doosmdayn kuvausten jälkeen. Avengers: Secret Wars saa ensi-iltansa 7. toukokuuta 2027.
Ihmenelosten näyttelijät palaavat Doomsdaystä osaksi Secret Warsin näyttelijäkaartia.
Televisiosarjat

Kaikki kuudennen vaiheen televisiosarjat tullaan julkaisemaan Disney+:aan.
| Sarja | Tuotantokausi | Tuotantokausi | Jaksot | Alkuperäinen julkaisu > Alkoi | Alkuperäinen julkaisu > Päättyi  | Showrunner | Ohjaaja(t) | Status |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Eyes of Wakanda |  | 1 | 4 | 2025-8-66. elokuuta 2025 | Ei tiedossa | Todd Harris | Todd Harris | Tuotannossa |
| Marvel Zombies |  | 1 | 4 | 2025-10-33. lokakuuta 2025 | Ei tiedossa | Bryan Andrews | Bryan Andrews | Tuotannossa |
| Wonder Man |  | 1 | 8 | joulukuu 2025 | Ei tiedossa | Andrew Guest | Destin Daniel Cretton, Stella Meghie, James Ponsoldt ja Tiffany Johnson | Jälkituotannossa |
| Daredevil: Born Again |  | 2 | 8 | 2026 | Ei tiedossa | Dario Scardapane | Justin Benson ja Aaron Moorhead | Kuvattavana |
| Vision Quest |  | 1 | Ei tiedossa | 2026 | Ei tiedossa | Terry Matalas | Terry Matalas, Christopher J. Byrne ja Vincenzo Natali | Kuvattavana |
| Your Friendly Neighborhood Spider-Man |  | 2 | Ei tiedossa | 2026 | Ei tiedossa | Jeff Trammell | Ei tiedossa | Tuotannossa |
Televisiosarjat > Eyes of Wakanda

Wakandalaisia sotureita ovat historian aikana lähetetty eri puolille maailmaa etsimään ja noutamaan vaarallisia vibraniumista tehtyjä artefakteja.
Marvel Studios Animation julkisti sarjan virallisesti joulukuussa 2023. Se on luotu yhteistyössä Ryan Cooglerin yhtiön, Proximity Median, kanssa. Toukokuussa 2024 paljastettiin, että Todd Harris oli sarjan luoja, ja toimi myös sarjan ohjaajana ja showrunnerina. Hän oli aiemmin työskennellyt Marvel Studiosille kuvakäsikirjoittajana. Eyes of Wakanda koostuu neljästä jaksosta, jotka tullaan julkaisemaan Disney+:aan 6. elokuuta 2025 alkaen.
Televisiosarjat > Marvel Zombies

Uuden sukupolven sankarit käyvät taisteluun zombipandemiaa vastaan, jolle monet Kostajista ja muista sankareista ovat altistuneet.
Marvel Zombies julkistettiin virallisesti Disney+-päivänä, marraskuussa 2021, Bryan Andrewsin ohjatessa sarjan jaksot ja Zeb Wellsin toimiessa pääkäsikirjoittajana. Sarja perustuu samannimiseen sarjakuvaan, ja toimii jatkona What If...?:n viidennen jakson, ”Mitä jos...zombeja!?”, tarinalle. Siinä esiintyy MCU:ssa neljännessä vaiheessa esiteltyjä hahmoja. Marvel Zombies koostuu neljästä jaksosta, jotka tullaan julkaisemaan Disney+:aan 3. lokakuuta 2025 alkaen.
Iman Vellani, Awkwafina, Simu Liu, Florence Pugh, David Harbour, Hailee Steinfeld, Dominique Thorne, Randall Park ja Elizabeth Olsen palasivat aiemmista MCU-medioista ääninäyttelemään Kamala Khania / Neiti Ihmettä, Katyä, Xu Shang-Chi’tä, Alexei Shostakovia / Punavartijaa, Kate Bishopia, Riri Williamsia / Rautasydäntä, Jimmy Woota ja Wanda Maximoffia.
Televisiosarjat > Wonder Man

Joulukuussa 2021, Destin Daniel Cretton allekirjoitti monivuotisen sopimuksen useiden Disney+-sarjojen toteuttamisesta Marvel Studioille, yhden komediasarjan ollessa kehityksessä jo siinä vaiheessa. Crettonin oma yhtiö Family Owned on mukana toteuttamassa sarjaa. Kesäkuussa 2022 sarjan nimeksi paljastettiin Wonder Man, ja se keskittyy Simon Williamsiin / Ihmemieheen. Andrew Guest palkattiin sarjaan pääkäsikirjoittajaksi. Myöhemmin Guest asetettiin myös sarjan showrunneriksi. Lokakuussa Yahya Abdul-Mateen II valittiin Simon Williamsin esittäjäksi. Kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2023, Crettonin, Stella Meghien, James Ponsoldtin ja Tiffany Johnsonin ohjatessa jaksot. Onyx Collective osallistui myös sarjan tuottamiseen. Ne kuitenkin keskeyttiin toukokuussa 2023 Hollywoodin käsikirjoittajien ja näyttelijöiden lakkojen vuoksi. Kuvaukset jatkuivat jälleen tammikuussa 2024, ja ne saatiin päätökseen huhtikuussa 2024. Wonder Man koostuu kahdeksasta jaksosta, jotka tullaan julkaisemaan Disney+:aan joulukuussa 2025. Se tulee olemaan myös yksi ”Marvel Spotlight” -sarjoista.
Ben Kingsley palaa aiemmista MCU-medioista tuttuun Trevor Slatteryn rooliin.
Televisiosarjat > Daredevil: Born Again kausi 2

Daredevil: Born Againin ensimmäisen tuotantokauden jaksot tullaan julkaisemaan maalis-huhtikuussa 2025. Sarja julkistettiin vuoden 2022 San Diego Comic-Con Internationalissa 18 jakson mittaisena sarjana. Mutta sarjaan tehtyjen luovien muutosten jälkeen, se jaettiin kahdeksi tuotantokaudeksi. Dario Scardapane palaa showrunneriksi toiselle tuotantokaudelle. Lisäksi, Justin Benson ja Aaron Moorhead palaavat ohjaajiksi. Toisen tuotantokauden kuvaukset aloitettiin helmikuun 2025 lopulla. Daredevil: Born Againin toinen tuotantokausi koostuu kahdeksasta jaksosta, jotka julkaistaan Disney+:aan vuonna 2026.
Televisiosarjat > Vision Quest

Valkoinen Vision pyrkii saamaan takaisin alkuperäisen Visionin muistot ja inhimillisyyden.
Lokakuussa 2022, WandaVisionille (2021) julkistettiin toinen spin-off, joka keskittyisi Visioniin, ja jonka nimi olisi Vision Quest. Jac Schaefferin oli alun perin tarkoitus palata WandaVisionista pääkäsikirjoittajaksi ja vastaavaksi tuottajaksi, ja Paul Bettanyn oli tarkoitus palata Visionin rooliin. Toukokuussa 2024 Schaeffer oli vetäytynyt projektista keskittyäkseen Agatha All Alongiin (2024), ja Marvel Studios palkkasi Terry Matalasin showrunneriksi. Samalla Bettanyn vahvistettiin yhä jatkavan Visionin roolissa. Sarjan on tarkoitus olla päätösosa trilogialle, jonka se muodostaa yhdessä WandaVisionin ja Agatha All Alongin kanssa. Kuvaukset alkoivat Isossa-Britanniassa maaliskuussa 2025, Matalasin, Christopher J. Byrnen ja Vincenzo Natalin ohjatessa sarjan jaksot. Vision Quest julkaistaan Disney+:aan vuonna 2026.
James Spader palaa elokuvasta Avengers: Age of Ultron (2015) ääninäyttelemään Ultronia, ja Faran Tahir palaa elokuvasta Iron Man (2008) näyttelemään Raza Hamidmi al-Wazaria, Kymmenen Renkaan jäsentä.
Televisiosarjat > Your Friendly Neighborhood Spider-Man kausi 2

Your Friendly Neighborhood Spider-Manin ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin tammi-helmikuussa 2025. Vuoden 2022 San Diego Comic-Con Internationalissa paljastettiin, että sarjalle on tekeillä toinen tuotantokausi. Se julkistettiin alun perin nimellä Spider-Man: Sophomore Year, jatkaen samaa nimeämistapaa kuin sarjan ensimmäisen tuotantokauden alkuperäinen nimi: Spider-Man: Freshman Year. Jeff Trammell palaa pääkäsikirjoittajaksi ja showrunneriksi, ja sanoi tammikuussa 2025, ettei sarjan juoni enää rajoittuisi vain yhteen kouluvuoteen per tuotantokausi. Toinen tuotantokausi tullaan julkaisemaan Disney+:aan vuonna 2026. Sarjalle on tekeillä myös kolmas tuotantokausi.
Televisiospesiaalit

Kuudennen vaiheen spesiaalit tullaan julkaisemaan Disney+:aan ja markkinoimaan nimellä ”Marvel Studios Special Presentations”.
| Spesiaali | Alkuperäinen julkaisu | Käsikirjoittaja(t) | Ohjaaja(t) | Status |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nimetön Tuomari-spesiaali | 2026 | Reinaldo Marcus Green | Reinaldo Marcus Green ja Jon Bernthal | Kehitteillä |
Televisiospesiaalit > Nimetön Tuomari-spesiaali

Helmikuussa 2025, Winderbaum paljasti studion kehittelevän Marvelin Netflix-sarjoista tuttuun Jon Bernthalin hahmoon, Frank Castleen / Tuomariin, keskittyvää spesiaalia, hahmon esiinnyttyä sitä ennen Marvel Studiosin Disney+-sarjassa Daredevil: Born Again (2025–). Reinaldo Marcus Green valittiin spesiaalin ohjaajaksi, ja hän myös käsikirjoittaa sen yhdessä Bernthalin kanssa, kaksikon työskenneltyä aiemmin yhdessä minisarjan We Own This City (2022) parissa. Spesiaali tullaan julkaisemaan vuonna 2026.
Huomioita

↑  Zeb Wells toimii Marvel Zombiesin pääkäsikirjoittajana,, kun taas Jeff Trammell toimii sekä Your Friendly Neighborhood Spider-Manin pääkäsikirjoittajana että showrunnerina.
↑  Yksi ”Marvel Spotlight” -sarjoista
Anthony ja Joe Russo palaavat Avengers: Doomsdayn ja Avengers: Secret Warsin ohjaajiksi.
Zeb Wells, Marvel Zombiesin pääkäsikirjoittaja
Destin Daniel Cretton, neljännen Spider-Man -elokuvan ohjaaja ja toinen Wonder Manin luojista
Ville Leinonen

| Ville Leinonen |
| --- | --- |
 Ville Leinonen esiintymässä Ilosaarirockissa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1975 (ikä 49) Savonlinna
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Soittimet:  kitara, piano, huilu, lyömäsoittimet
Yhtyeet:  Ville Leinonen & Valumo, Risto, Chrisse Forever -band, Suudelmitar-orkesteri, Ville Leinosen Unilehto
Levy-yhtiöt:  Kulttuuriyhdistys KuuMaa, Poko Rekords, Fonal Records, Karkia Mistika Records, Sound of Finland, Panama-levyt
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ville Leinonen (s. 14. lokakuuta 1975 Savonlinna) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Leinosen ensimmäisen pitkäsoiton Raastinlauluja julkaisi vuonna 1997 anjalankoskelainen Kulttuuriyhdistys KuuMaa. Vuonna 1998 Leinonen perusti Valumo-yhtyeen, jonka esikoissinglen Yöaikaan julkaisi Fonal Records vuonna 1999. Vuonna 2000 yhtye levytti Poko Rekordsille, jolle se vuosina 2000–2005 teki neljä studiolevyä. Tänä aikana Leinonen julkaisi myös Suudelmitar-soololevyn. Valumo soitti viimeisen keikkansa 15. lokakuuta 2005 Jyväskylän Tanssisali Lutakossa. Vuonna 2006 Leinoselta ilmestyi lyriikkakokoelma Äänettömiä salamoita Pop-lehden kustantamana.
Leinosen tammikuussa 2007 ilmestynyt albumi Hei! sisältää cover-versioita 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun suomi-iskelmistä. Osa on edelleen tunnettuja, mutta osa jo unohtuneita kappaleita, joita esittivät aikanaan esimerkiksi Katri Helena ja Juhamatti. Tällä levyllä Leinosen yhtyeen nimi on ChrisseForever-band. Nimi viitannee iskelmäsanoittaja Chrisse Johanssoniin. Paikallisradioiden toimittajat valitsivat kappaleen Hei! kuukauden levyksi.
21. toukokuuta 2008 ilmestyi Ville Leinosen Unilehto -albumi samannimiseltä yhtyeeltä. Se sisältää cover-versioita 1900-luvun alun suomalaisista ja slaavilaisista kansanlauluista.
Vuosina 2010–2013 Leinonen on julkaissut viisi sooloalbumia, joista yhden Sound of Finlandin kautta.
Leinosen kolmas cover-levy, vuoden 2014 lokakuussa ilmestynyt Death Black Dream, sisältää cover-versioita Samhainin kappaleista.
Maaliskuussa 2017 Leinoselta ilmestyi levy Hei taas, joka sisältää iskelmäcovereita 1980-luvulta diskoversioina.
Diskografia > Albumit

Raastinlauluja (1997; uudelleenjulkaisu 2002)
Ville Leinonen & Valumo (2000)
Kimaltavia unelmia (2001)
Taikayön tiellä – live (2001)
Uuden aamun lauluja (2003)
Suudelmitar (2004)
Valloittaja (2005)
Alive II -live (2006)
Jalokivikokoelma 1999–2006 (2006)
Hei! (2007)
Ville Leinosen Unilehto (2008)
Majakanvartijan uni (2010)
Auringonsäde/Pommisuoja (2011)
Aaukeaaukeaaukeaa (2012)
Camp Crystal Lake (2012)
Death Black Dream (2014)
Isi (2015)
Mopo & Ville Leinonen: Laivalla (2016)
Hei taas (2017)
SURF'S UP! (2025)
Diskografia > Kokoelma-albumit

The Greatest Underground Hits Ever – Kuumaa musiikkia (1996, kappaleet ”Tukkoja”, ”Varhaistalven valssi”, ”Hermolaulu” ja ”Emma”)
Oikeutta eläimille tukikasetti (1997, kappaleet ”Lasitalossa”, ”Loppu”, ”Tuo”, ”Katso minuun” ja ”Anna minun elää”)
Muutoksen kevät (1999, kappaleet ”Valumo”, ”Marraskuinen”, ”Toisien toistemme luo”, ”Etsiä, löytää 2” ja ”Samanlaiset”)
Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa (2008, kappale ”Ei ole aikaa”)
Syvissä vesissä (2009, kappale ”Ilmestyskirjan peto”)
Diskografia > Singlet

”Yöaikaan” / ”Surusirpale” (1999)
”Eriikka” / ”Pour beibinoire” / ”Tuulten helmoille” (2000)
”Enkeli” / ”Helmipuutarhan perhosia” / ”Enkeli” -video (2000)
Kristallitrilogia: ”Kristiinojen yö” / ”Kissankellokimppu” / ”Hipsutuslaulu” (2001)
”Kultahippuhapsi” / ”Kaunotar ja kulkuri” (live) (2001)
”Kultainen laulu” / ”Aamun valkoliljat” / ”Kultainen laulu” (demo) (2002)
”Tää on se ilta” / ”Nuotiolaulu” / ”Tää on se ilta” (demo) (2002)
”Pimeän sydämeen” / ”Kristiinojen yö” (live) / Yöaikaan (live) / Pimeän sydämeen (live) (2003)
”Wien” / ”Mitä tarkoittaa kesytetty” (live) (2004)
”Piilopaikka” / ”Sataa” (2005)
Vuori: ”Vuori studiossa” / ”Vuori kotona” / ”Vuori keikalla” (2005)
”Varpunen” / ”Hei, sisareni” (2006)
”Vakoilijat” (2006)
”Etsin kunnes löydän sun” / ”Vien sinut kotiin” (2006)
”Mal Du Soley” (promo, 2009)
Kirjallisuutta

Ville Leinonen: Äänettömiä salamoita (POP-Kirja, 2006) (laulutekstit)
Ilmiöitä - Suomipopin tähdenlentoja (Kirjassa käsitelty Valumo-yhtyeen historia)
Aiheesta muualla

Ville Leinosen kotisivut
| n k Ville Leinonen |
| --- | --- |
Albumit:  Raastinlauluja  Ville Leinonen & Valumo  Kimaltavia unelmia  Taikayön tiellä – live  Uuden aamun lauluja  Suudelmitar  Valloittaja  Alive II -live  Jalokivikokoelma 1999–2006  Hei!  Ville Leinosen Unilehto  Majakanvartijan uni  Auringonsäde/Pommisuoja  Aaukeaaukeaaukeaa  Camp Crystal Lake  Death Black Dream  Isi  Laivalla  Hei taas 
Kokoelmat:  The Greatest Underground Hits Ever – Kuumaa musiikkia  Oikeutta eläimille tukikasetti  Muutoksen kevät  Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa  Syvissä vesissä 
Singlet:  ”Yöaikaan” / ”Surusirpale”  ”Eriikka” / ”Pour beibinoire” / ”Tuulten helmoille”  ”Enkeli” / ”Helmipuutarhan perhosia” / ”Enkeli” -video  Kristallitrilogia: ”Kristiinojen yö” / ”Kissankellokimppu” / ”Hipsutuslaulu”  ”Kultahippuhapsi” / ”Kaunotar ja kulkuri” (live)  ”Kultainen laulu” / ”Aamun valkoliljat” / ”Kultainen laulu” (demo)  ”Tää on se ilta” / ”Nuotiolaulu” / ”Tää on se ilta” (demo)  ”Pimeän sydämeen” / ”Kristiinojen yö” (live) / Yöaikaan (live) / Pimeän sydämeen (live)  ”Wien” / ”Mitä tarkoittaa kesytetty” (live)  ”Piilopaikka” / ”Sataa”  Vuori: ”Vuori studiossa” / ”Vuori kotona” / ”Vuori keikalla”  ”Varpunen” / ”Hei, sisareni”  ”Vakoilijat”  ”Etsin kunnes löydän sun” / ”Vien sinut kotiin”  ”Mal Du Soley” 
Muuta:  Luettelo Ville Leinosen kappaleista 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Jere Laaksonen

| Jere Laaksonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1991 (ikä 34) Eurajoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  EV Lindau
Sarja:  Oberliga
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Hokki (Mestis) Lukko (SML) Ilves (SML) Sport (Mestis) HK Temirtau (Kazakstan) Južnyi Ural Orsk (VHL) Saryarka Karaganda (VHL) ESV Kaufbeuren (DEL2) EV Landshut (DEL2)
Jere Laaksonen (s. 28. helmikuuta 1991 Eurajoki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberliga-joukkue EV Lindaussa. Suhteellisen pienikokoinen Laaksonen on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2009 | jääkiekko |  |
Laaksonen pelasi alle 18-vuotiaiden vuonna 2009, jolloin hän voitti pronssia. Laaksonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2008. Laaksonen on toiminut Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina ja kuulunut myös alle 17- ja 18-vuotiaiden maajoukkueiden kapteenistoon. Yhteensä hän on pelannut seitsemän nuorten ja 52 poikien maaottelua.
Maailman valot (albumi)

| Maailman valot Pekka Himanka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Tuottaja(t): Erik Lindström, Jaakko Salo
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 37.30
 Levy-yhtiö: Finndisc
Pekka Himangan muut julkaisut
| Kankaan kaunis Katriina 1975 | Maailman valot 1976 | Viimeinen tukkilainen 1978 |
Maailman valot on Pekka Himangan albumi vuodelta 1976.
Levyn nimikappale on merkitty levykanteen "venäläiseksi kansansävelmäksi". Tosiasiassa kappaleen on säveltänyt venäläinen Eduard Kolmanovski, jonka toinen tunnettu sävellys on "Rakastan sinua, elämä". Ensimmäisen levytyksen ”Maailman valoista” teki Suomessa Veikko Tuomi vuonna 1969. Tuomi levytti kappaleen uudelleen vuonna 1976, mutta parhaiten tunnetaan Himangan levytys.
Kappaleet

Maailman valot – 3.24 (säv. Eduard Kolmanovski, san. Lauri Jauhiainen, sov. Pentti Lasanen, Sven Nygård)
Suntion tyttären häät – 3.22 (säv. Unto Jutila, san. Saukki, sov. Sven Nygård)
Päivikki – 2.43 (säv. Unto Jutila, san. Heikki Nopanen, sov. Sven Nygård)
Simpeleen siiat ja Parikkalan piiat – 2.36 (säv. ja san. Aili Runne, sov. Jaakko Salo)
Kenpä tyynellä purjehtii – 4.06 (”Vem kan segla förutan vind”, säv. trad., suom. san. Saukki, san. Erik Lindström, Sven Nygård)
Sivukatu – 2.38 (säv. ja san. Kaius Tihtonen, sov. Sven Nygård)
Anna-Katriinan risti – 4.00 (säv. ja san. Aili Runne, sov. Jaakko Salo)
Miehen tie – 2.28 (säv. ja san. Kaius Tihtonen, sov. Sven Nygård)
Muistojen jenkka – 2.18 (säv. Unto Mononen, san. Unto Mononen, Juha Vainio, sov. Olli Heikkilä)
Syksyn laulu – 2.52 (säv. Erik Lindström, san. Rauni Kouta, sov. Sven Nygård)
Muutetaan maalle – 3.44 (säv. Sven Nygård, san. Kaius Tihtonen)
Senkuin jäät itkemään – 3.19 (säv. Karin Kahill, san. Saukki, sov. Sven Nygård)
Gösta Theslöf

| Gösta Theslöf |
| --- | --- |
 Gösta Theslöf
Henkilötiedot
Muut nimet:  Carl Gustaf (Gösta) Theslöf
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1872 Muhos
Kuollut: 28. maaliskuuta 1939 (66 vuotta) Tammisaari
Sotilashenkilö
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Carl Gustaf (Gösta) Theslöf (26. huhtikuuta 1872 Muhos – 28. maaliskuuta 1939 Tammisaari) oli suomalainen kenraalimajuri ja itsenäisyysmies. Hän toimi vuoden 1905 suurlakon aikana Helsingin valkokaartin päällikkönä ja vuoden 1918 Suomen sisällissodan aikana valkoisen armeijan esikuntapäällikkönä sekä sodan jälkeen lyhyen aikaa Helsingin käskynhaltijana.
Perhetausta

Theslöf kuului viipurinsaksalaisen Thesleff-suvun lounaissuomalaiseen haaraan, joka kirjoittaa nimensä muodossa Theslöf. Hänen vanhempansa olivat sotakomissaari Alexander Theslöf ja Lydia Malmberg. Hänen veljensä Georg Theslöf oli ulkoministeriön virkamies ja tunnettu sanomalehtimies. Toinen veli oli amerikansuomalainen laulaja ja taidemaalari Jean Theslöf.
Varhainen ura ja toiminta

Theslöf kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1885–1892 ja palveli aliluutnanttina 4. Oulun tarkk’ampujapataljoonassa vuosina 1892–1893 sekä Rostovin 2. krenatöörirykmentissä Moskovassa vuosina 1893–1896. Hän kävi vuosina 1896–1899 Pietarissa Nikolain yleisesikunta-akatemian ja valmistui sieltä alikapteenina. Theslöf kävi Helsingin yliopistossa vuosina 1900–1901 voimistelunopettajakurssin ja suoritti vuonna 1901 filosofian kandidaatin tutkinnon aineinaan venäjän kieli ja kirjallisuus. Hän sai samana vuonna nimityksen Haminan kadettikoulun venäjänopettajaksi. Suomen sotaväen lakkauttaminen käänsi kuitenkin hänen suhtautumisensa Venäjän keisarikuntaan kielteiseksi. Kun kadettikoulun sotilasopetus lakkautettiin seuraavana vuonna, Theslöf erosi armeijasta ja hänet vapautettiin alikapteenin arvoisena.
Theslöf toimi Hangon ruotsalaisen yhteiskoulun venäjän kielen ja voimistelun opettajana vuosina 1903–1906 ja Hangon kansakoulujen tarkastajana vuosina 1904–1907. Hän hankki ensimmäisen sortokauden aikana yhteyksiä aktivisteihin, jotka suunnittelivat aseellista toimintaa Venäjää vastaan. Venäjän–Japanin sodan aikana Theslöf ja Jonas Castrén tarjosivat touko–kesäkuussa 1904 suomalaisten yhteistyötä Japanin asiamiehelle Motojirō Akashille, joka pyrki Ruotsista käsin tukemaan salaa Venäjän vallankumousliikkeitä.
”Theslöfin kaartin” päällikkönä

Vuoden 1905 suurlakon aikana Theslöf toimi Helsingissä ylioppilaiden suojeluskaartin päällikkönä. ”Theslöfin kaarti” perustettiin lakon aikana 4. marraskuuta 1905 kapteeni Johan Kockin komentaman kansalliskaartin eli punakaartin vastapainoksi. Punakaarti tuki sosiaalidemokraattien ja Theslöfin kaarti perustuslaillisten tavoitteita. Perustuslailliset halusivat Theslöfistä Helsingin uuden poliisimestarin venäläismielisen Axel Fabian af Enehjelmin tilalle, ja kenraalikuvernööri Ivan Obolenskin luvattua nimittää hänet Helsingin kaupunginvaltuusto ja maistraatti valtuuttivat hänet vastaamaan kaupungin järjestyksenpidosta 6. marraskuuta alkaen.
Viimeisenä lakkopäivänä 6. marraskuuta kaartien välille oli vähällä syntyä aseellinen yhteenotto Senaatintorilla, kun punakaartilaiset yrittivät estää Kiseleffin talossa sijainnutta Stockmannin myymälää avautumasta muutamia tunteja ennen lakon päättymistä ja ajautuivat nujakkaan väkijoukon kanssa, jolloin Theslöf kärjisti tilanteen marssittamalla joukkonsa torille ja määräämällä ne paljastamaan revolverinsa ja valmistautumaan taisteluun. Tilanne laukesi Kockin määrättyä punakaartilaiset perääntymään. Theslöfin toiminta sai paljon arvostelua perustuslaillistenkin taholta ja vahingoitti hänen mainettaan. Työväenliikkeen vaatimuksesta Obolenski jätti hänet nimittämättä poliisimestariksi.
Alkuperäinen ylioppilaskaarti lakkautettiin suurlakon päättyessä, mutta joulukuun 1905 alussa perustettiin Helsingin kunnallinen suojeluskunta, jonka päälliköksi Theslöf jälleen kutsuttiin. Hän jätti suojeluskunnan johdon vuoden 1906 alusta, jolloin hänen seuraajakseen tuli ratsumestari Didrik von Essen.