stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Enrique Lynch Arribálzaga

Enrique Lynch Arribálzaga vuonna 1920.
Enrique Lynch Arribálzaga (1856 Buenos Aires – 28. kesäkuuta 1935 Resistencia, Argentiina) oli argentiinalainen eläin- ja lintutieteilijä.
Lynch Arribálzaga toimi ensimmäisenä alisihteerinä Argentiinan maatalousministeriössä. Hän oli muun muassa Buenos Airesin tiedeakatemian jäsen ja American Ornithologists’ Unionin kirjeenvaihtajajäsen. Vuonna 1878 Lynch Arribálzaga ja Eduardo Ladislao Holmberg perustivat Argentiinan ensimmäisen luonnontieteellisen aikakauslehden, El naturalista argentinon. Hän tutki hyönteisistä erityisesti kaksisiipisiä  (Diptera) ja linnuista Argentiinan linnustoa. Lynch Arribálzaga osoitti kritiikkiä ja syvää epäluuloa sveitsiläisen maahanmuuttajan Arnoldo de Winkelried Bertonin kuvaamia uusia paraguaylaisia lintulajeja kohtaan.
Julkaisuja

Lynch Arribálzaga, E. 1924. Materiales para una bibliografía del Chaco y Formosa. Resistencia, Establecimiento Tipográfico Juan Moro. 4
" 1923. Fastos precursores e iniciales de la ciudad de Resistencia. Resistencia, Región, 1972. 47 ss. Reedición de los “Anales Históricos” publicados em 1923 no Boletín Municipal de Resistencia.
Eveliina Randelin

| Eveliina Randelin> Eveliina Mäyrä.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Kiuruvesi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Vieremän Koitto
Laji:  maastohiihto
Eveliina Randelin (o.s. Mäyrä, s. 16. huhtikuuta 1982 Kiuruvesi) on suomalainen entinen maastohiihtäjä, joka edusti Vieremän Koittoa.
Randelin kilpaili myös kestävyysjuoksussa edustaen Iisalmen Visaa. Hän voitti Maratonjuoksun Suomen-mestaruuskilpailussa 2011 hopeaa.
Randelin voitti hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2013 kultaa Vieremän Koiton viestijoukkueessa yhdessä Marjaana Pitkäsen ja Kerttu Niskasen kanssa.
Pieni-Lahnanen (Pieksämäki)

| Pieni-Lahnanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°23′18″N, 26°51′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskuoja:  oja Iso-Lahnaseen 
Järvinumero:  14.936.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,3 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  2,76 km  
Pinta-ala:  11,901 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Lahnanen 
Pieni-Lahnanen  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Paltasen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Niskakoskenjoen valuma-alueeseen (14.936) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,3 metriä mpy.
Kıvanç Tatlıtuğ

Kıvanç Tatlıtuğ (s. 1983) on turkkilainen näyttelijä ja valokuvamalli. Hänet tunnetaan arabimaissa etenkin Mehmetin roolista saippuasarjassa Gümüş (turkiksi), joka on arabiaksi nimeltään Noor (valo).
Aiheesta muualla

Kıvanç Tatlıtuğ Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kıvanç Tatlıtuğ Pictures (Arkistoitu – Internet Archive)
Kō Itakura

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kō Itakura
Syntymäaika: 27. tammikuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Jokohama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Borussia Mönchengladbach
Pelinumero: 3
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2015–2018 2018 2019–2022 2019–2021 2021–2022 2022– | Kawasaki Frontale → Vegalta Sendai Manchester City → FC Groningen → Schalke 04 Borussia Mönchengladbach | 7 (0) 24 (3) 0 (0) 56 (1) 31 (4) 31 (2) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 22 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kō Itakura (jap. 板倉 滉, Itakura Kō; s. 27. tammikuuta 1997 Jokohama) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Alankomaissa ja Saksassa. Hän on pelannut Japanin maajoukkueessa vuodesta 2019 alkaen.
Itakura siirtyi Japanista Eurooppaan tammikuussa 2019, kun hän teki sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Hän pelasi kuitenkin Cityn sijasta lainalla runsaat kaksi kautta Alankomaissa Eredivisie-joukkue FC Groningenissa ja yhden kauden Saksan 2. Bundesliigassa Schalke 04:n joukkueessa. Heinäkuussa 2022 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavan Borussia Mönchengladbachin omistukseen.
Itakura debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019 Copa América -turnauksessa. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 22 maaottelua ja tehnyt yhden maalin toukokuussa 2021 MM-karsintaottelussa Myanmaria vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 täydet minuutit joukkueensa kolmessa alkulohko-ottelussa mutta ei saanut pelata tappiollisessa neljännesvälieräottelussa otettuaan aiemmissa otteluissa kaksi varoitusta. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa Itakura pelasi neljänneksi sijoittuneen Japanin kaikki kuusi ottelua, joista kolme ottelua avauskokoonpanossa. Hän on pelannut useissa Japanin nuorisomaajoukkueissa ja oli mukana muun muassa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017.
Järjestelykeskus

Tornion yhteislyseon lukio kuvattuna Hallituskadun suunnalta heinäkuussa 2008. Rakennuksesta tuli syyskuussa 2015 Suomen ensimmäinen turvapaikanhakijoiden järjestelykeskus.
Järjestelykeskus on valvottu paikka, mihin turvapaikanhakijat vastaanotetaan tai minne rajavartiolaitos luovuttaa turvapaikanhakijat poliisin rekisteröitäviksi, hoidettavaksi ja vastaanottokeskukseen siirrettäväksi odottamaan turvapaikkapäätöksiä. Kansainvälisissä uutisissa vastaavista paikoista käytetään nimitystä hotspot.
Kunta sekä työvoima- ja elinkeinokeskus laativat varautumissuunnitelmaan suuren henkilöjoukon vastaanottamisen järjestämiseksi järjestelykeskuksen.
Tornion järjestelykeskus

Kansainvälistä suojelua hakevien määrä kasvoi vuoden 2015 kesästä lähtien Suomessa ennen näkemättömällä tavalla. Valtioneuvosto päätti syyskuussa 2015, että maahantulijat, joiden maahantulon edellytykset ovat epäselvät tai joiden henkilöllisyys on epäselvä, voidaan rekisteröintiä varten toimittaa järjestelykeskukseen. Tornion järjestelykeskus aloitti toimintansa Tornion vanhassa yhteislyseon rakennuksessa 22.9.2015. Tornion järjestelykeskus rekisteröi ajalla syyskuu 2015 - helmikuu 2016 kaikkiaan 16 612 turvapaikanhakijaa. Järjestelykeskus lopetti toimintansa maaliskuussa 2016.
Vuoden 2023 järjestelykeskukset

Valtioneuvosto päätti marraskuussa 2023 perustaa järjestelykeskuksia Venäjältä tulevan massamaahantulijavirran sijoittamiseksi. Maahanmuuttovirastolla on jo omia vastaanottokeskuksia muun muassa Helsingissä, Lappeenrannan Joutsenossa ja Oulussa Heikinharjussa. Ensimmäisessä vaiheessa järjestelykeskus on tulossa Heikinharjuun ja Joutsenoon..
Järjestys ja oikeus

| Järjestys ja oikeus> Tvarka ir teisingumas |
| --- | --- |
  
Perustettu:  9. maaliskuuta 2002
Lopetti:  6. kesäkuuta 2020
Johto:   Rolandas Paksas (pj.) 
Ideologia:  kansalliskonservatismi, liberaalikonservatismi, euroskeptisismi, oikeistopopulismi
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Kansainväliset jäsenyydet:  Allianssi Euroopan kansakuntien puolesta, Vapaa ja demokraattinen Eurooppa
Kotisivu:  www.ldp.lt
Infobox OKNimi-testi OK: 
Järjestys ja oikeus (liett. Tvarka ir teisingumas, TT), aikaisemmin liberaalidemokraattinen puolue (Liberalų Demokratų Partija, LDP), on Liettuassa toimiva kansallisliberalistinen puolue. Puolueen nykyisenä puheenjohtajana toimii entinen Liettuan presidentti Rolandas Paksas, joka joutui eroamaan virastaan virkasyytteen takia vuonna 2004.
Aatteeltaan puolue on keskusta-oikeistolainen, jolla on radikalistinen ja järjestelmänvastainen identiteetti. Puolueen ideologia koostuu kansalliskonservatismista, liberaalikonservatismista, euroskeptismistä ja oikeistopopulismista. Puolue on euroskeptisen Alianssi Euroopan kansakuntien puolesta -liittoutuman ja Euroopan parlamentin Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmän jäsen.
Vuoden 2008 parlamenttivaaleissa puolue sai Seimasin 141 edustajapaikasta 15 paikkaa (12,7 % äänistä).
Puheenjohtajat

Rolandas Paksas (2002-2003)
Valentinas Mazuronis (2003-2004)
Rolandas Paksas (2004-)
Aiheesta muualla

Puolueen virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi) (englanniksi)
Loretta Harrop

| Mitalit> Maa:   Australia.Triathlon. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Triathlon. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Triathlon. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Triathlon. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | triathlon |  |
Loretta Harrop (s. 17. heinäkuuta 1975 Brisbane) on australialainen triathlonisti ja olympiamitalisti. Sydneyn olympialaisissa 2000 Harrop sijoittui viidenneksi. Neljä vuotta myöhemmin  Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiahopeaa. Hän on voittanut myös maailmanmestaruuden vuonna 1999 ja maailmanmestaruushopeaa 2004.
Lev Perovski

Lev Perovski
Lev Aleksejevitš Perovski (1792–1856) oli venäläinen valtiomies. Hän oli sisäministeri 1841–1852 ja osallistui hankkeisiin, jotka pyrkivät hävittämään Suomen autonomisen lainsäädännön Suomen lakien kodifikaation varjolla.
Mineraali perovskiitti on saanut nimensä Lev Perovskin mukaan, joka tunnettiin myös mineraalien keräilijänä.
Lev Ovalov

| Lev Ovalov> Lev Šapovalov.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1905
Kuollut: 1997 (91–92 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lev Ovalov, oik. Lev Šapovalov (1905–1997) oli venäläinen neuvostokirjailija. Hänen luomansa hahmo "majuri Pronin" oli suosittu erityisesti ennen toisen maailmansodan puhkeamista.
Ovalov osallistui sisällissotaan ja aloitti kirjoittajana 1920-luvulla. Hänet pidätettiin vuonna 1941, ja hän joutui 15 vuodeksi vankileirille ja maansisäiseen karkotukseen. Hän vapautui 1956 ja kirjoitti jatkoa majuri Proninin tarinaan.
Lev Oborin

Lev Oborin
Lev Nikolajevitš Oborin (11. marraskuuta 1907 – 5. tammikuuta 1974) oli neuvostoliittolainen (venäläinen) pianisti, joka voitti kaikkien aikojen ensimmäisen Kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun Varsovassa 1927.
Oborin aloitti musiikinopintonsa Moskovassa vuonna 1914. Vuonna 1921 hän pääsi Moskovan konservatorioon opiskelemaan pianonsoittoa ja sävellystä. Hän valmistui viisi vuotta myöhemmin. Voitettuaan Kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun vuonna 1927 hän piti konsertteja Puolassa ja Saksassa. Hän soitti monesti myös viulisti David Oistrahin kanssa.
Oborin ensiesitti useiden nykysäveltäjien, kuten Hatšaturjanin, Šebalinin, Mjaskovskin, Prokofjevin ja Šostakovitšin teoksia. Hän kuului neljännen ja viidennen Kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun tuomaristoon ja opetti mm. Vladimir Aškenazia.
Järjestyshäiriö

| Järjestyshäiriö> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1997–2016
Tyylilaji:  poprock
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Juho Markkanen, laulu, kitara   Juha Ryhänen, kitara   Matti Keränen, basso   Mikko Manninen, rummut   Sirja Minkovitsch, koskettimet  
Levy-yhtiö:  Spinefarm Records, –2005   Levy-yhtiö, 2006–2008   Warner Music Finland, 2008–2016  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Järjestyshäiriö oli Jyväskylästä lähtöisin ollut, vuonna 1997 perustettu rock-pop-yhtye.
Yhtyeen ensimmäisen albumin Tuhlatut päivät, valvotut yöt julkaisi Spinefarm Records vuonna 2005. Spinefarmille tehdyn ensilevyn jälkeen yhtye siirtyi levyttämään lahtelaiselle Levy-yhtiö -levy-yhtiölle. Levy-yhtiö julkaisi Järjestyshäiriö toisen albumin, Takapihojen rocktähdet syksyllä 2006. Syksyllä 2007 albumista julkaistiin uusi versio USB-muodossa nimellä Takapihojen Rocktähdet+. Julkaisu oli Suomen ensimmäinen USB-formaatissa julkaistu albumi.
Vuonna 2008 yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa ja keväällä 2009 ilmestyi kolmas albumi Lopullinen ratkaisu. Levyn ensimmäinen single ”Karkuri” nousi Suomen single- ja latauslistan ensimmäiselle sijalle ja muun muassa YleX-radiokanavan A-soittolistalle.
Yhtye alkoi valmistella neljättä studioalbumiaan vuonna 2010. Jyrki Tuovisen tuottama albumi neljäs albumi julkaistiin kuitenkin vasta 20. helmikuuta 2015. Albumin ensimmäinen single ”Rantakatu” julkaistiin maaliskuussa 2014. Yhtye osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2015 kappaleella ”Särkyneiden sydänten kulmilla”.
Yhtye tiedotti marraskuussa 2015 lopettavansa toimintansa tammikuussa 2016.
Julkaisut

Tuhlatut päivät, valvotut yöt (23. helmikuuta 2005)
Takapihojen rocktähdet (15. marraskuuta 2006)
Lopullinen ratkaisu (20. toukokuuta 2009)
Yöjuttu (20. helmikuuta 2015)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut.
Perustuu tositapahtumiin (EP)

| Perustuu tositapahtumiin Abduktio |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2003 Fantom Studio, Tampere
 Julkaistu: 24. maaliskuuta 2004
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hardcore punk
 Kesto: 15.17
 Levy-yhtiö: Fullsteam
Abduktion muut julkaisut
| Poissa silmistä, poissa mielestä (EP) 2002 | Perustuu tositapahtumiin 2004 | Discography 2001–2004 2005 |
Perustuu tositapahtumiin on hardcore punk -yhtye Abduktion minialbumi, joka julkaistiin 24. maaliskuuta 2004. Musaston Kalle Karjalainen nosti julkaisun viikon levyksi toukokuussa 2013.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Desibeli : 
| Lammaszine  | positiivinen |  |

Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Ilkka Valpasvuo piti albumia tutustumisen arvoisena. Hän koki yhtyeen suunnanneen albumillaan kansainvälisille markkinoille, ja piti julkaisua tutustumisen arvoisena. Hän kehui erityisesti soitannollista puolta, vaikka myönsikin karsastavansa laulajan tulkintaa. Lammaszinen Markus Veijalainen koki yhtyeen ottaneen vaikutteita Raised Fistiltä ja Refusedilta, mutta pitävän silti selkeästi tekemisessään oman linjansa.
Kappaleet

Soitellen sotaan – 2.28
Sydänkohtauksia – 2.02
Työn antisankari – 1.50
Lähempänä tulta – 2.01
Elävien kuolleiden yö – 1.43
Roskapuhetta – 2.10
Niin lähellä, niin kaukana – 2.00
Hautarauha – 1.03
Aiheesta muualla

Perustuu tositapahtumiin discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1961

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 1961 isäntäkaupunkeina toimivat Geneve ja Lausanne Sveitsissä. Kisat järjestettiin 2.–12. maaliskuuta. Joukkueita oli mukana 20, ja ne pelasivat kolmessa sarjassa. Kanada voitti maailmanmestaruuden ja Tšekkoslovakia Euroopan-mestaruuden. Kanadaa edusti amatööriseurajoukkue Trail Smoke Eaters. Edellisen maailmanmestaruutensa seura oli voittanut vuonna 1939. Kisat olivat yleisömenestys.
Turnauksessa käytettiin ensimmäistä kertaa pleksilaseja kaukalossa.
Karsinta A-sarjaan

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Maaliskuuta | Geneve |  Sveitsi | – |  Saksa |  | 5-6 ja(0-1,1-3,4-1,0-1) |
| 2. Maaliskuuta | Lausanne |  Itä-Saksa | – |  Norja |  | 6-3 (1-0,1-1,4-2) |
Karsinta A-sarjaan > Suomi turnauksessa

Suomen pelaajista eritoten Pertti Nieminen jäi katsojien mieliin. Ottelussa Kanadaa vastaan hän ajautui tappeluun Don Fletcherin kanssa ja seuraavassa ottelussa Nieminen taklasi Neuvostoliiton Veniamin Aleksandrovin pleksilaidan läpi. Ottelu täytyi tämän johdosta keskeyttää, jotta kaukalo saatiin kuntoon. Nieminen itse tosin kuvaili taklausta ennemminkin lonkkaheitoksi ja tavanomaiseksi kamppailutilaneeksi.
Suomi voitti Itä-Saksan kolmannen erän nousulla, kun Teppo Rastio ja Esko Luostarinen tekivät ratkaisumaalit. Ottelu Länsi-Saksaa vastaan päättyi puolestaan tasamaalehin 4–4, vaikka Suomi johti ottelua vielä kolmannen erän alkaessa lukemin 3–1.
Karsinta B-sarjaan

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2. Maaliskuuta | Geneve |  Itävalta  | – |  Romania |  | 6-5 (1-1,4-3,1-1) |
| 2. Maaliskuuta | Geneve |  Iso-Britannia | – |  Belgia |  | 18-1 (6-1,6-0,6-0) |
B-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | NOR | GBR | SUI | ITA | POL | AUT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Norja | 5 | 4 | 0 | 1 | 27-9 | 8 |  | 2-3 | 6-0 | 7-1 | 5-3 | 7-2 |
|  Iso-Britannia | 5 | 3 | 2 | 0 | 21-11 | 8 |  |  | 2-2 | 3-3 | 3-2 | 10-2 |
|  Sveitsi | 5 | 2 | 1 | 2 | 17-15 | 5 |  |  |  | 5-3 | 1-3 | 9-1 |
|  Italia | 5 | 2 | 1 | 2 | 19-20 | 5 |  |  |  |  | 5-3 | 7-2 |
|  Puola | 5 | 1 | 0 | 4 | 13-17 | 2 |  |  |  |  |  | 2-3 |
|  Itävalta | 5 | 1 | 0 | 4 | 10-35 | 2 |  |  |  |  |  |  |
C-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | ROM | FRA | YUG | NED | RSA | BEL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Romania | 5 | 5 | 0 | 0 | 69-5 | 10 |  | 9-3 | 12-1 | 12-0 | 14-0 | 22-1 |
|  Ranska | 5 | 4 | 0 | 1 | 34-16 | 8 |  |  | 3-2 | 7-3 | 11-2 | 10-0 |
|  Jugoslavia | 5 | 3 | 0 | 2 | 34-22 | 6 |  |  |  | 9-2 | 12-3 | 10-2 |
|  Alankomaat | 5 | 2 | 0 | 3 | 18-36 | 4 |  |  |  |  | 8-4 | 5-4 |
|  Etelä-Afrikka | 5 | 1 | 0 | 4 | 18-47 | 2 |  |  |  |  |  | 9-2 |
|  Belgia | 5 | 0 | 0 | 5 | 9-56 | 0 |  |  |  |  |  |  |
Mestarijoukkue

|  | Joukkue | Pelaajat |
| --- | --- | --- |
| 1. | CAN | Trail Smoke Eaters Seth Martin, Claude Cyr. Fred Fletcher, Darryl Sly, George Ferguson, Harry Smith, Ed Christofoli. Jack McLeod, Hal Jones, John McIntyre, Norman Lenardon, David Rusnell, Walter Peacosh, Cal Hockley, Mike Lagace, Adolphe Tambellini, Robert Kromm, Gerry Penner. Valmentaja: Robert Kromm |
Patrick Depailler

| Patrick Depailler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1944  Clermont-Ferrand 
Kansalaisuus:   Ranska
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1972, 1974–1980
Talli(t):  Tyrrell, Ligier, Alfa Romeo, alpine
Kilpailuja:  95
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  2
Palkintosijoja:  19
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  4
MM-pisteitä:  139 (141)
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan GP 1972
Ensimmäinen voitto:  Monacon GP 1978
Viimeinen voitto:  Espanjan GP 1979
Viimeinen kilpailu:  Britannian GP 1980
Depailler vuonna 1970.
Patrick Depailler (9. elokuuta 1944 Clermont-Ferrand, Ranska – 1. elokuuta 1980 Hockenheim, Länsi-Saksa) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja, joka kilpaili MM-sarjassa vuosina 1972 sekä 1974–1980. Depailler lähti urallaan 95 GP-kilpailuun joissa ajoi 2 voittoa, 1 paalupaikan, 4 kilpailun nopeinta kierrosta sekä keräsi urallaan 141 MM-pistettä.
Ura > Alkuvaiheet

Ajouransa alussa Depailler ajoi ensin moottoripyöräkilpailuja ja heikosta taloudellisesta tilanteesta huolimatta pystyi vakuuttamaan kilpa-autoilija Jean-Pierre Beltoisen, joka järjesti hänelle monivuotisen sopimuksen Alpinelle. Sieltä hän kykeni siirtymään Formula 3:iin ja urheiluautoihin, joissa sai menestystä. Heikosta Formula 2-menestyksestä huolimatta Depailler ajoi vuonna 1971 Ranskan F3-sarjan mestariksi. F3-sarjan vuoden 1972 Monacon osakilpailuvoiton myötä hän sai mahdollisuuden ajaa muutaman kilpailun Formula 1-sarjassa. Vuonna 1973 Depaillerin jalka murtui moottoripyöräonnettomuudessa, mutta hän pystyi voittamaan Euroopan Formula 2 -sarjan mestaruuden seuraavana vuonna.
Ura > Formula 1

Depaillerin ensimmäisellä kokonaisella F1-kaudella 1974 hän pystyi ajamaan Tyrrellin autolla paalupaikalle ja palkintosijalle Ruotsin osakilpailussa. Koko Tyrrell-urallaan hän pystyi ajamaan palkintokorokkeelle seitsemäntoista kertaa, joista yksi oli vuoden 1978 Monacon osakilpailun voitto. Kausi 1979 Ligierillä mahdollisti voiton Espanjan osakilpailussa, mutta kausi päättyi kesken riippuliidinonnettomuuden vuoksi.
Kuolema

Depailler palasi F1-sarjaan Alfa Romeon-talliin, mutta sai kauden aikana surmansa Hockenheimin radalla ajetuissa testiajoissa sattuneessa onnettomuudessa vuonna 1980. Hänen autonsa suistui radalta ja murskautui kaiteeseen. Vaikeita vammoja saanut Depailler kuljetettiin helikopterilla Heidelbergin yliopistolliseen sairaalaan, jossa hän pian kuoli.
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Vuosi | Talli | Malli | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1972 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell 004 | Ford Cosworth V8 | ARG | RSA | ESP | MON | BEL | FRA NC | GBR | GER | AUT | ITA | CAN | USA 7 |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1974 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell 005 | Ford Cosworth V8 | ARG 6 | BRA 8 | RSA 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 9 | 14 |
| 1974 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell 006 | Ford Cosworth V8 |  |  |  | ESP 8 |  | MON 9 |  |  | FRA 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 9 | 14 |
| 1974 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell 007 | Ford Cosworth V8 |  |  |  |  | BEL Kesk. |  | SWE 2 | NED 6 |  | GBR Kesk. | GER Kesk. | AUT Kesk. | ITA 11 | CAN 5 | USA 6 |  |  | 9 | 14 |
| 1975 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell 007 | Ford Cosworth V8 | ARG 5 | BRA Kesk. | RSA 3 | ESP Kesk. | MON 5 | BEL 4 | SWE 12 | NED 9 | FRA 6 | GBR 9 | GER 9 | AUT 11 | ITA 7 | USA Kesk. |  |  |  | 9 | 12 |
| 1976 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell 007 | Ford Cosworth V8 | BRA 2 | RSA 9 | USW 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 | 39 |
| 1976 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell P34 | Ford Cosworth V8 |  |  |  | ESP Kesk. | BEL Kesk. | MON 3 | SWE 2 | FRA 2 | GBR Kesk. | GER Kesk. | AUT Kesk. | NED 7 | ITA 6 | CAN 2 | USA Kesk. | JPN 2 |  | 4 | 39 |
| 1977 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell P34 | Ford Cosworth V8 | ARG Kesk. | BRA Kesk. | RSA 3 | USW 4 | ESP Kesk. | MON Kesk. | BEL 8 | SWE 4 | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER Kesk. | AUT 13 | NED Kesk. | ITA Kesk. | USA 14 | CAN 2 | JPN 3 | 9 | 20 |
| 1978 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell 008 | Ford Cosworth V8 | ARG 3 | BRA Kesk. | RSA 2 | USW 3 | MON 1 | BEL Kesk. | ESP Kesk. | SWE Kesk. | FRA Kesk. | GBR 4 | GER Kesk. | AUT 2 | NED Kesk. | ITA 11 | USE Kesk. | CAN 5 |  | 5 | 34 |
| 1979 | Ligier Gitanes | Ligier JS11 | Ford Cosworth V8 | ARG 4 | BRA 2 | RSA Kesk. | USW 5 | ESP 1 | BEL Kesk. | MON 5 | FRA | GBR | GER | AUT | NED | ITA | CAN | USE |  |  | 6 | 20 (22) |
| 1980 | Marlboro Team Alfa Romeo | Alfa Romeo 179 | Alfa Romeo V12 | ARG Kesk. | BRA Kesk. | RSA NC | USW Kesk. | BEL Kesk. | MON Kesk. | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER | AUT | NED | ITA | CAN | USA |  |  |  | NC | 0 |
Muuta

Depaillerin isä oli arkkitehti ja Depailler itse opiskeli hammaslääketiedettä ennen kilpa-ajan uraansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patrick Depailler Wikimedia Commonsissa
Jürgen Veber

Jürgen Veber (s. 10. helmikuuta 1983 Pärnu) on virolainen taikuri ja jalkapalloilija, joka pelasi maalivahtina Warrior Valgassa ja JK Viljandissa.
Kahrasenlampi

| Kahrasenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  60°55′56″N, 27°28′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskujoki:  suo-oja Sahrasenjärveen 
Järvinumero:  14.191.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80,3 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,183 km  
Pinta-ala:  5,85 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKahrasenlampi 
Kahrasenlampi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Puntarin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Touhtiaisen–Ala-Kivijärven alueeseen (14.191) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 80,3 metriä mpy.