stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2010
Ottelut > Pudotuspelit > Puolivälierät

Puolivälierät alkoivat kahden mestarisuosikin, Brasilian ja Alankomaiden, välisellä ottelulla. Brasilia siirtyi ottelun alussa johtoon Robinhon maalilla. Felipe Melo syötti pystysyötön, jonka Robinho ohjasi ensimmäisellä kosketuksella Maarten Stekelenburgin ohi. Hollantilaiset tasoittivat ottelun toisella puoliajalla, kun Melo ohjasi Wesley Sneijderin keskityksen omaan maaliinsa. Vartti myöhemmin Sneijder puski Dirk Kuytin syötön maaliin ja vei Hollannin 2–1-johtoon. Melo sai noin viisi minuuttia maalin jälkeen punaisen kortin tallottuaan Arjen Robbenia. Ottelu päättyi 2–1, ja näin viisinkertainen maailmanmestari Brasilia tippui MM-kilpailuista toisen kerran peräkkäin puolivälierävaiheessa.
Alankomaiden välierävastustaja tuli ottelusta Uruguay–Ghana. Uruguay aloitti ottelun painostamalla, mutta ensimmäisen puoliajan lopulla Ghanakin sai muutaman vaarallisen maalintekopaikan. Ensimmäisen puoliajan lisäajalla nähtiin ottelun ensimmäinen maali, kun Sulley Muntari ohitti kaukolaukauksellaan Uruguayn maalivahdin Fernando Musleran. Uruguayn Diego Forlán tasoitti ottelun toisella puoliajalla vapaapotkusta. Koska varsinaisella peliajalla ei tehty enempää maaleja, haettiin ratkaisua jatkoajalta. Jatkoajan lopulla, Ghanan vapaapotkun jälkitilanteesta, Luis Suárez torjui käsillään Dominic Adiyiahin yrityksen ja sai punaisen kortin. Tilanteesta tuomitun rangaistuspotkun Asamoah Gyan laukoi ylärimaan, ja ottelu ratkaistiin rangaistuspotkukilpailussa, jonka Uruguay voitti 4–2.
Puolivälierien kolmannessa ottelussa kohtasivat kaksi menestynyttä jalkapallomaata, Saksa ja Argentiina. Ottelun ensimmäinen maali tuli kolmannella minuutilla, kun Thomas Müller puski pallon Bastian Schweinsteigerin vapaapotkusta maaliin. Saksa ratkaisi pelin toisella puoliajalla, kun Müller riisti Argentiinan puolustukselta pallon ja muutaman syötön jälkeen Miroslav Klose teki ottelun toisen maalin. Muutama minuutti myöhemmin Schweinsteiger syötti Arne Friedrichille, joka teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa. Loppulukemat 4–0 viimeisteli Klose Mesut Özilin syötöstä.
Viimeisessä puolivälieräottelussa kohtasivat Espanja ja Paraguay. Ensimmäisellä puoliajalla Espanja hallitsi pallollista peliä, mutta Paraguay painosti Espanjan pallollista pelaajaa sekä esti syöttösuunnat. Ottelun toisella puoliajalla nähtiin kahdessa minuutissa kolme rangaistuspotkua: ensin Gerard Piqué kaatoi Paraguayn Oscar Cardozon rangaistusalueella, mutta Iker Casillas torjui Cardozon yrityksen. Toisessa päässä Antolín Alcaraz kaatoi David Villan. Xabi Alonso laukaisi rangaistuspotkun maaliin. Ottelun erotuomari Carlos Batres hylkäsi kuitenkin maalin, koska espanjalaiset olivat juosseet liian aikaisin rangaistusalueelle. Alonso epäonnistui uusintayrityksessään. Ottelun ainoan maalin teki Villa, ja Espanja eteni näin välieriin.
Ottelut > Pudotuspelit > Välierät

Ensimmäinen välieräottelu pelattiin Alankomaiden ja Uruguayn välillä. Ottelun avausmaalin teki Alankomaiden kapteeni Giovanni van Bronckhorst, joka potkaisi pallon kaukaa ohi Fernando Musleran. Uruguayn tasoituksesta vastasi neljä minuuttia ennen ensimmäisen puoliajan loppumista Diego Forlán. Toisella puoliajalla hollantilaiset tekivät kaksi maalia. Ensin Wesley Sneijder uruguaylaispuolustajasta suuntaamuuttanut laukaus meni tolpan kautta sisään, ja muutamaa minuuttia myöhemmin Arjen Robbenin puskumaali siirsi Alankomaat 3–1-johtoon. Sneijderin maali oli kuitenkin siitä kyseenalainen, että Robin van Persie näytti olevan paitsiossa, kun hän päästi pallon menemään jalkansa alta maaliin ja osallistui näin passiivisesti peliin. Lisäajalla Maximiliano Pereira kavensi ottelun lopputulokseksi 3–2.
Toisessa välieräottelussa kohtasivat Espanja sekä Saksa. Saksa lähti otteluun puolustavalla pelitaktiikalla. Ottelun avausmaali, joka jäi myös ottelun ainoaksi, nähtiin 73 minuutin pelin jälkeen, kun Carles Puyol puski Xavin antaman kulmapotkun aivan yläriman alapuolelta maaliin. Espanja eteni näin ensimmäisen kerran MM-kilpailujen loppuotteluun.
Ottelut > Pudotuspelit > Pronssiottelu

Saksa oli tehnyt viisi muutosta välieräottelun avauskokoonpanoonsa, ja Uruguay sai takaisin pelikiellon kärsineen Luis Suárezin sekä Diego Luganon. Ottelun ensimmäisen maalin teki Thomas Müller 18. minuutilla. Hän oli saanut pallon, kun Fernando Muslera oli torjunut Bastian Schweinsteiger laukauksen. Maali oli Müllerin turnauksen viides. Ottelun tasoitti Uruguayn Edinson Cavani. Schweinsteiger menetti keskikentällä pallon Diego Pérezille, joka syötti Suárezille, jonka syötöstä Cavani laukoi maalin. Uruguay siirtyi toisella puoliajalla johtoon, kun Diego Forlán laukoi Arévalo Ríosin keskityksestä pallon maaliin. Maali oli myös Forlánin viides lopputurnauksessa. Saksan tasoitus tuli viisi minuuttia myöhemmin, kun Jerome Boatengin keskityksestä Marcell Jansen puski pallon maaliin. Ottelun loppulukemat 3–2 viimeisteli Sami Khedira kulmapotkun jälkitilanteesta.
Ottelut > Pudotuspelit > Loppuottelu

Loppuottelussa kohtasivat Espanja ja Alankomaat. Molemmille joukkueille turnausvoitto olisi ollut maan historian ensimmäinen. Espanja hallitsi ottelua aina enemmän sen edetessä, mutta alankomaalaiset saivat luotua vaarallisia maalintekopaikkoja. Alankomaiden Arjen Robbenille tarjoutui ensimmäisen puoliajan paras maalintekopaikka, kun hän pääsi läpiajoon. Espanjan maalivahti Iker Casillas torjui kuitenkin Robbenin yrityksen. Varsinaisen peliajan jälkeen oltiin maalittomassa tasapelissä. Ottelun ainoan punaisen kortin sai Alankomaiden John Heitinga, kun hän kaatoi Andrés Iniestan, joskin Iniesta kaatui helpohkosti. Iniesta ratkaisi loppuottelun, kun jatkoaikaa oli jäljellä viisi minuuttia. Hänen laukauksensa meni Alankomaiden maalivahti Stekelenburgin kainalon alta maaliin. Se jäi jatkoajan ainoaksi maaliksi, ja Espanja voitti historiansa ensimmäisen maailmanmestaruuden. Alankomaat jäi kolmannen kerran MM-hopealle.
FIFA palkitsi Espanjan noin 25 miljoonan ja Alankomaat noin 18 miljoonan euron summalla. Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto maksoi jokaiselle pelaajalle 600 000 euron voittobonuksen.
Kilpailujen jälkeen FIFA rankaisi Alankomaita noin 11 tuhannen euron ja Espanjaa noin 7300 euron sakoilla epäurheilijamaisesta käytöksestä. Loppuottelussa alankomaalaiset ottivat kahdeksan ja espanjalaiset viisi keltaista korttia.
Tilastot

Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa tehtiin yhteensä 145 maalia 96 eri pelaajan tekemänä. Tämä maalimäärä on MM-kilpailujen historian vähiten sen jälkeen, kun siirryttiin 64 ottelun lopputurnaukseen.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 5 maalia | 4 maalia | 3 maalia |
|  Thomas Müller |  Gonzalo Higuaín |  Luís Fabiano |
|  Wesley Sneijder |  Miroslav Klose |  Asamoah Gyan |
|  David Villa |  Róbert Vittek |  Luis Suárez |
|  Diego Forlán |  |  Landon Donovan |
Tilastot > Palkinnot

Kultainen pallo jaettiin turnauksen parhaimmalle pelaajalle. FIFAn tekninen työryhmä julkisti kymmenen pelaajan listan, josta median edustajat valitsevat kisojen kolme parasta pelaajaa. Kultaisen pallon voitti uruguaylainen Diego Forlán.
Kultainen pallo -palkinnon ehdokkaat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Diego Forlán kultainen pallo |  Asamoah Gyan |  Andrés Iniesta |  Lionel Messi |  Arjen Robben |
|  Bastian Schweinsteiger |  Wesley Sneijder hopeinen pallo |  David Villa pronssinen pallo |  Xavi |  Mesut Özil |
Kilpailujen parhaalle maalintekijälle myönnettiin kultainen kenkä. Koska sekä Diego Forlán, Thomas Müller, Wesley Sneijder että David Villa saivat viisi maalia kukin, palkinto myönnettiin eniten maalisyöttöjä tehneelle pelaajalle. Kultaisen kengän voitti viidellä maalillaan ja kolmella maalisyötöllään saksalainen Thomas Müller.
Kilpailujen parhaana nuorena pelaajana palkittiin kultaisen kengänkin voittanut Thomas Müller. Muut voittajaehdokkaat olivat ghanalainen André Ayew sekä meksikolainen Giovani dos Santos. Palkinnon voittajan päätti FIFAn tekninen työryhmä.
Kilpailujen parhaalle maalivahdille, espanjalaiselle Iker Casillasille, myönnettiin kultainen hanska -palkinto. Voittajan päätti FIFAn tekninen työryhmä.
Kilpailujen vähiten varoituksia ottanut joukkue Espanja voitti FIFAn reilun pelin palkinnon. Vain pudotuspeleihin päässeet joukkueet olivat kelvollisia voittamaan tämän palkinnon.
FIFA.com-verkkosivuston käyttäjät valitsivat turnauksen tähdistöjoukkueen:
| Maalivahti | Puolustajat | Keskikenttäpelaajat | Hyökkääjät | Valmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Iker Casillas |  Philipp Lahm  Carles Puyol  Maicon  Sergio Ramos |  Wesley Sneijder  Bastian Schweinsteiger  Andrés Iniesta  Xavi |  David Villa  Diego Forlán |  Vicente del Bosque |
Media ja talous > Televisiointi

Kisat lähetettiin Suomessa teräväpiirtoisena YleHD-kanavalla sekä normaalilaadulla. Muun muassa DNA näytti kaapeliverkossaan maksutta kisoja teräväpiirtolaatuisena. Kisat lähetettiin myös normaalilaadulla TV2:lla ja joitakin otteluita näytettiin FST5-kanavalla.
Yhdysvalloissa jalkapallon MM-kilpailuja näytti kaksi televisioasemaa: ESPN sekä espanjankielinien Univision. ESPN oli maksanut 100 miljoonaa ja Univision 325 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria TV-oikeuksista sekä Etelä-Afrikan että Brasilian MM-kilpailuihin. Noin 19,6 miljoonaa yhdysvaltalaista katsoi Ghanan ja Yhdysvaltain neljännesvälieräottelua, mikä oli Yhdysvaltain ennätys. Ennätyksen rikkoi myöhemmin loppuottelu, jota seurasi 24,3 miljoonaa katsojaa. Maailmanlaajuisesti loppuottelua seurasi noin 700 miljoonaa ihmistä. Suomessa finaalia seurasi 1 235 000 ja Englannissa 18,4 miljoonaa katsojaa.
Media ja talous > Julkaisut

Sony Music Entertainment julkaisi 31. toukokuuta 2010 kisojen virallisen albumin Listen Up! The Official 2010 FIFA World Cup Album. Electronic Arts julkaisi 30. huhtikuuta 2010 kisojen nimeä kantavan videopelin 2010 FIFA World Cup.
Media ja talous > 20 Centres for 2010

20 Centres for 2010 oli FIFAn virallinen kampanja MM-kilpailuissa. Kampanjan tarkoitus oli parantaa julkista terveydenhuoltoa, koulutusta ja jalkapalloa kehittymättömillä alueilla eri puolella Afrikkaa. Parannukset oli tarkoitus toteuttaa kahden kymmenen Football for Hope Centren kautta. Kampanja oli osa Football for Hope -liikettä.
Media ja talous > Sponsorit

FIFAn virallisia yhteistyökumppaneita olivat Adidas, Coca-Cola, Emirates, Hyundai, Sony sekä Visa. MM-kilpailujen virallisia sponsoreita olivat Budweiser, Castrol, Continental AG, McDonald's, MTN Group, Mahindra Satyam, Seara Alimentos sekä Yingli. Ottelun parhaan pelaajan -palkinto oli nimetty Budweiserin mukaan.
Media ja talous > Vaikutus Etelä-Afrikan talouteen

MM-kilpailujen järjestäminen vaikutti merkittävästi Etelä-Afrikan talouteen. MM-kilpailujen järjestäminen koski noin 700 000 työntekijää. Kisojen taloudellisten vaikutusten bruttoarvo arvioitiin 93 miljardiksi randiksi (noin 9,2 miljardia euroa). Esimerkiksi Etelä-Afrikan mainosteollisuus kasvoi kisojen ansiosta noin 200 miljoonalla dollarilla. Myös maan liikenneinfrastruktuuriin tehtiin parannuksia. Näitä olivat muun muassa Durbaniin rakennettu uusi lentoasema (Kuningas Shakan kansainvälinen lentoasema) sekä Gautengin provinssiin rakennettu Gautrain-rautatie, joka yhdistää Johannesburgin, O. R. Tambon lentoaseman ja Pretorian toisiinsa.
Media ja talous > FIFAn jakamat palkintorahat

FIFA päätti vuoden 2009 lopussa jakamistaan rahasummista eri joukkueille. FIFA päätti nostaa palkintorahasummaa 197 miljoonasta eurosta (vuodesta 2006) 316 miljoonaan euroon. Voittaja saisi noin 23, toinen 18, kolmas 15 ja neljäs 13,5 miljoonaa euroa. Muut puolivälieräjoukkueet 10,5, muut pudotuspeleihin päässeet joukkueet 6,8 ja lohkovaiheessa pudonneet joukkueet 6 miljoonaa euroa. FIFA jakoi myös jokaiselle joukkueelle noin 750 000 euroa valmistautumisrahaa ennen turnausta. Summa sisältää myös 30 miljoonaa euroa, jotka FIFA jakoi seurajoukkueille, joiden pelaajia pelasi MM–kilpailuissa.
Kritiikki ja negatiiviset ilmiöt > Yhteiskunnalliset ilmiöt

Ennen MM-kilpailija monia laittomissa rakennuksissa eri kaupungeissa asuneita eteläafrikkalaisia siirrettiin "pakolaisleireille". Esimerkiksi Kapkaupungissa sijaitsevalla Blikkiesdorpin alueella asui 15 000 ihmistä 3 000 väliaikaisessa rakennuksessa. Väliaikaisia leirejä on kutsuttu keskitysleireiksi. Useita slummirakennuksia tuhottiin ja poliisia on käsketty pakkosiirtämään ihmisiä kilometrien päähän keskustasta. Ennen kisoja Johannesburg ja Kapkaupunki kielsivät slummirakennusten tuhoamiset ja pakkosiirrot. Muun muassa Amnesty International esitti kriittikkiä poliisin toimista kilpailujen aikana.
Eteläafrikkalaiset viranomaiset arvioivat, että jalkapallon MM-kilpailut toisivat maahan noin 40 000 prostituoitua lisää. Maassa oli jo ennestään ollut noin 100 000 prostituoitua. Turisteja varoitettiinkin HIVistä, sillä Etelä-Afrikan HIViin tai AIDSiin sairastuneiden prosentuaalinen osuus on maailmankorkein, ja arvioiden mukaan prostituoiduista noin puolet olisivat HIVin tai AIDSin kantajia. FIFA kuitenkin kielsi kondomien jakamisen stadionien läheisyydessä.
Kritiikki ja negatiiviset ilmiöt > Lippujen hinnat

Otteluissa näkyi useasti tyhjiä paikkoja. FIFAn mukaan liput oli kuitenkin myyty, mutta niitä ei käytetty. Muun muassa Etelä-Korean ja Kreikan välisessä ottelussa oli noin 11 000 vapaata paikkaa. Lippuja pidettiin myös kalliina: normaalihintainen lippu maksoi noin 110 euroa. FIFA myönsikin, että lippujen hinta oli liian korkea.
Kritiikki ja negatiiviset ilmiöt > Turvallisuushäiriöt

Kilpailujen aikana tapahtui muutamia turvallisuushäiriöitä. Jalkapallokannattaja pääsi Englannin maajoukkueen pukuhuoneeseen Englannin ja Algerian välisen ottelun jälkeen. Englannin jalkapalloliitto lähetti FIFAlle valituksen turvallisuustekijöiden heikkoudesta tapauksen jälkeen.
Kreikan maajoukkueen pelaajilta varastettiin noin 1 500 euroa hotellihuoneesta. Myös usean maan turisteja ryöstettiin turnauksen aikana. Irakin turvallisuuspalvelun mukaan Al-Qaida suunnitteli terrori-iskua MM-kilpailuihin. Turnauksen aikana pelikentille pääsi juoksemaan katsojia useissa eri otteluissa. Ehkä merkittävin tapaus sattui ennen turnauksen loppuottelua, kun espanjalainen häirikkö Jimmy Jump ryntäsi kentälle yrittäen lakittaa kisojen voittopokaalin punaisella myssyllä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
2010 FIFA World Cup kansainvälisen jalkapalloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Etelä-Afrikan hallituksen South Africa 2010 -sivusto (englanniksi)
Ylen MM-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Etelä-Afrikan kallis kuningas jalkapallo Ylen Elävässä arkistossa
FIFAn valtapeli - Etelä-Afrikan jalkapallon MM-kisat 2010 keskitettynä mediaspektaakkelina
| n k Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
1930 1934 1938 1950 1954 1958 1962 1966 1970 1974 1978 1982 1986 1990 1994 1998 2002 2006 2010 2014 2018 2022 2026 2030 2034
Kannattajat juhlivat vuoden 2010 MM-kilpailujen järjestämistä Etelä-Afrikassa.
Lähes neljän miljoonan asukkaan Johannesburg on Etelä-Afrikan suurin kaupunki.
Kapkaupunki on yksi Etelä-Afrikan kolmesta pääkaupungista. Muut ovat Pretoria ja Bloemfontein.
Vuvuzela
Brasilia ja Chile vastakkain neljännesvälierässä 28. kesäkuuta. Brasilia voitti ottelun 3–0.
Uruguay voitti Ghanan rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Paul-mustekala ennusti Espanjan voittavan Saksan.
Espanjan joukkue juhlii maailmanmestaruutta loppuottelun jälkeen.
Kultaisen pallon voittanut Diego Forlán.
Torsten Kurtén

| Torsten Kurtén |
| --- | --- |
 Eversti Torsten Kurtén, Suomen valkoisen armeijan päämajan upseeri.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1871 Vaasa
Kuollut: 5. syyskuuta 1966 (95 vuotta) Helsinki
Ammatti:  Sotilas (1892-1908) (Venäjä) ja 1918 (Suomi) Huolintaliikkeen johtaja
Sotilashenkilö
Sotilasarvo:  eversti
Ylennykset:  luutnantti (1896) kapteeni (1900) everstiluutantti (1908) eversti (1918)
Joukko-osasto:  Käkisalmen rykmentin henkivartiosto (1892-1902) Kadettikoulu (1902-1908)
    
Torsten Alarik Kurtén (20. helmikuuta 1871 Vaasa - 5. syyskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen eversti, joka siirtyi Venäjän vallanaikaisesta armeijasta Boströmin huolintaliikkeen toimitusjohtajaksi ja toimi vuoden 1918 Suomen sisällissodan aikana valkoisen armeijan Yleisesikunnan päällikön apulaisena palaten kuitenkin entisiin huolintalikkeen tehtäviin Hankoon.
Kurtén oli vaasalaisen porvarissäädyn puhemiehen, kauppaneuvos  Joachim Kurténin ja Rosa Julie Emilia Steningin poika. Hän aloitti aikuistuttuaan sotilasuran ja sai kadettikoulusta päästötodistuksen 1892. Sen jälkeen hän palveli Käkisalmen rykmentin henkivartiosto kymmenen vuotta ja siirtyi vuonna kadettikoulun adjutantiksi ja kassanhoitajaksi aina koulun loppumiseen eli vuoteen 1908 asti.
Syksyllä 1908 hän siirtyi liike-elämään Karl Boströmin huolintaliikkeen palvelukseen Hankoon. Hangossa ollessaan hän kuului Hangon Säästöpankin johtokuntaan vuosina 1915-1931 ja isännistöön 1932-1940. Hangossa ollessaan hän toimi Tanskan varakonsulina 1909-1940 ja Ranskan konsuliasiamiehenä 1926-1940.
Suomen sisällisodan sytyttyä Kurtén siirtyi Suomen valkoisen armeijan päämajaan Etelä-Pohjanmaalle. Sodan jälkeen hän palasi Hankoon, jossa hän Karl Bostromin työn lisäksi toimi Hangon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1921-1930. Hänet valittiin vuonna 1925 presidentin valitsijamieheksi RKP:n listalta. Hän ei kuitenkaan pystynyt osallistumaan itse vaaliin varamiehen korvatessa hänet äänestyksessä. Kurténista tuli vuonna 1925 Karl Boströmin huolintaliikkeen toimitusjohtaja, jossa tehtävässä oli vuoteen 1940.
Hilma Pohjanpalo

| Hilma Pohjanpalo> Hilma Johanna Pohjanpalo (Friis).Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. elokuuta 1874 Kalajoki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 10. heinäkuuta 1965 (90 vuotta) Kokkola
Vanhemmat:  Johan Pohjanpalo (Friis) ja Katarina Margareta Iso-Pöntiö
Siviilisääty:  naimaton
Sukulaiset:  kansanedustaja, talousneuvos Tuomas Pohjanpalo (veli) opettaja Maija Pohjanpalo (sisar) tehtaanjohtaja Juhani Pohjanpalo (veli) talousopettaja Hanna Pohjanpalo (sisar) tehtaanjohtaja, insinööri Matti Pohjanpalo (veli) 
Hilma Johanna Pohjanpalo (vuoteen 1906 Friis) (20. elokuuta 1874 Kalajoki – 10. heinäkuuta 1965 Kokkola) oli ennen sotavuosia Lotta-Svärd -järjestön keskusjohtokunnan varapuheenjohtaja vuonna 1925 ja toimi järjestön kansliapäällikkönä sekä sihteerinä vuodet 1926–1937.
Hilma Pohjanpalon vanhemmat olivat Kalajoen lukkari Johan Friis (vuodesta 1906 Pohjanpalo) ja Katariina Margareeta (Kaisa) Iso-Pöntiö. Hän kävi Oulun Suomalaisen Tyttökoulun ja oleskeli jonkin aikaa mm. Venäjällä. Pohjanpalon veljet ja isä omistivat yhden Kokkolan merkittävimmistä yrityksistä, metallivalimon Veljekset Friis Oy. Hilma Pohjanpalo työskenteli 20 vuotta Veljekset Friis Oy:n prokuristina ja kassanhoitajana.
Vuonna 1924 Hilma Pohjanpalo muutti Tuusulaan sisarensa opettaja Maija Pohjanpalon luo. Molemmat sisaret liittyivät juuri perustettuun Tuusulan lottaosastoon. Näihin aikoihin käytiin taistelua ruotsinkielisten ja suomenkielisten asemasta lottaliikkeessä. Suomenkieliset olivat nostamassa aitosuomalaisena sukuna tunnetun kokkolalaisen Pohjanpalon suvun edustajaa Hilma Pohjanpaloa puheenjohtajaksi, jota asiasta lopullisesti päättävä suojeluskuntaliikkeen silloinen viransijaisylipäällikkö Per Zilliacus ei hyväksynyt. Pian sen jälkeen Hilma valittiin kuitenkin keskusjohtokunnan varapuheenjohtajaksi vuonna 1925. Sen jälkeen hän toimi järjestön kansliapäällikkönä sekä sihteerinä vuodet 1926–1937. Hänen seuraajansa vuodesta 1938 oli Irma Turunen järjestön lakkauttamiseen eli vuoteen 1944 asti.
Saatananpalvonta

Saatananpalvonta viittaa saatanan tai yleensä henkilöllistyneen pahuuden palvontaan. Saatananpalvontaa pidetään eri asiana kuin satanismi, joka on saatanaan liittyviä symboleja käyttävä uskonnollinen oppi. Suomessa on poikkeuksellisesti puhuttu kahdesta eri ilmiöstä ja käsitteestä. Kansainvälisesti käytetään yhdenmukaisemmin termiä satanismi. Uskontotieteilijä J. Gordon Melton on sanonut, että saatananpalvonta on ”maailman suurin uskonto, jota ei ole ikinä ollut olemassa.”
Saatananpalvonta on tiedotusvälineiden luoma nimitys, josta moni satanisti sanoutuu irti. Uskontotieteilijä Titus Hjelmin mukaan ”Saatananpalvonta käytännössä on sellainen asia, mikä on ehkä enemmänkin nuorison toiminnasta huolestuneiden vanhempien ihmisten päässä kuin missään todellisuudessa tapahtuva asia.” Suomen 1990-luvun saatanapelossa uskonnollisten piirien hallitsemassa keskustelussa saatananpalvonnasta puhuttiin nuoria houkuttelevana kulttina, jota johtivat rikolliset. Hjelmin mukaan saatananpalvontaa sellaisena kuin osa kristityistä on sitä kuvaillut, ei ole olemassa. Hautakivien kaatamisen kaltaisen ilkivallan tai psyykkisen oireilun takana vaikuttava ”saatananpalvonta” on Hjelmin mukaan kuvitelmaa.
Tutkimus

Suomessa on poikkeuksellisesti puhuttu kahdesta eri ilmiöstä ja käsitteestä. Kansainvälisesti käytetään yhdenmukaisemmin termiä satanismi. Saatananpalvonta on tiedotusvälineiden luoma nimitys, josta moni satanisti sanoutuu irti.
Suomen 1990-luvun saatanapelossa uskonnollisten piirien hallitsemassa keskustelussa saatananpalvonnasta puhuttiin nuoria houkuttelevana kulttina, jota johtivat rikolliset. Muun muassa metallimusiikkia pidettiin porttina satanismiin.
Niin sanottua saatananpalvontapaniikkia arvostelleiden tutkijoiden mukaan länsimaissa on kristillisessä kulttuuripiirissä 1970-luvulta lähtien ylläpidetty noitavainotyyppistä moraalipaniikkia yhteisöjen vihamielisyyden varoventtiilinä. Saatanahysterian avulla on pidetty yllä yhteisöjen omaksumaa moraalijärjestelmää. Yleinen epävarmuus ja näkymättömät uhkakuvat on liitetty saatanaan.
Suomessa Merja Hermonen julkaisi uskontotieteen alan väitöskirjan Pimeä hehku. Saatananpalvonta ja satanismi 1990-luvun suomalaisessa nuorisokulttuurissa vuonna 2006.
Suomalaisissa tiedotusvälineissä rakentunutta kuvaa saatananpalvonnasta on tutkinut muun muassa uskontotieteilijä Titus Hjelm vuonna 2005 ilmestyneessä väitöskirjassaan Saatananpalvonta, media ja suomalainen yhteiskunta. Hjelmin väitöskirjassa käy ilmi muun muassa, kuinka herätyskristilliset piirit olivat mukana yhdessä tiedotusvälineiden kanssa synnyttämässä 1990-luvun alun saatananpalvontailmiötä. Suurin osa median haastattelemista saatananpalvonnan asiantuntijoista olivat herätyskristillisiä. Hjelm vertasi tilannetta siihen, että ”rasisti olisi kommentoinut uutisvälineissä maahanmuuttajuutta”.
Hjelmin mukaan ”Saatananpalvonta käytännössä on sellainen asia, mikä on ehkä enemmänkin nuorison toiminnasta huolestuneiden vanhempien ihmisten päässä kuin missään todellisuudessa tapahtuva asia.” Hjelmin mukaan saatananpalvontaa sellaisena kuin osa kristityistä on sitä kuvaillut, ei ole olemassa. Hautakivien kaatamisen kaltaisen ilkivallan tai psyykkisen oireilun takana vaikuttava ”saatananpalvonta” on Hjelmin mukaan kuvitelmaa.
Tutkijoiden mukaan satanismia on Suomessa aiemmin lähestytty lähinnä uskonnollisesta (kristillisestä) tai uskonnollistavasta näkökulmasta. Uskontotieteilijä J. Gordon Melton on sanonut, että saatananpalvonta on ”maailman suurin uskonto, jota ei ole ikinä ollut olemassa.”
Suojelupoliisin tutkija kertoo Katri Ylisen Saatanallinen paniikki -teoksessa, että ei ole olemassa näyttöä nuorten järjestäytyneestä rekrytoimisesta saatananpalvontaan 1990-luvulla. Myöskään siitä, että että saatananpalvontaa harrastaneet nuoret olisivat sitoutuneet yhden aatteen ja tavoitteen alle, ei ole todisteita. Suojelupoliisin edustajan mukaan hautausmaiden ilkivallan takana oli luultavasti kyse enimmäkseen pussikaljoittelevista nuorista.