stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ágios Nikólaos (täsmennyssivu)

Ágios Nikólaos (kreik. Άγιος Νικόλαος, ”Pyhä Nikolaos”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa tai Kyproksella:
Ágios Nikólaos, kaupunki ja kunta Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella
Ágios Nikólaos, kaupunki Chalkídan kunnassa Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella
Ágios Nikólaos, Ateenan kaupunginosa
Ágios Nikólaoksen metroasema, Ateenan metron asema Ágios Nikólaoksen kaupunginosassa
Ágios Nikólaos, kylä Sithonían kunnassa Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella
Ágios Nikólaos, saari Attikan itärannikolla
Ágios Nikólaos, saari Argo-Saronisten saarten saariryhmässä lähellä Hydraa
Ágios Nikólaos, saari Jooniansaarten saariryhmässä Aitolia-Akarnanian rannikolla
Ágios Nikólaos, saari Jooniansaarten saariryhmässä Thesprotian rannikolla
Ágios Nikólaos, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Paxósta
Ágios Nikólaos, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Zákynthosta
Ágios Nikólaos, saari Kreetan pohjoisrannikolla
Ágios Nikólaos, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Náxosta
Ágios Nikólaos, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Thíraa
Ágios Nikólaos, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Sámosta
Ágios Nikólaos, saari Pórto Lágoksen laguunissa
Ágio Nikoláki eli Ágios Nikólaos, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Psaráa
Archangélou eli Ágios Nikólaos, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Ródosta
Móchlos eli Ágios Nikólaos, saari Kreetan pohjoisrannikolla
Safonídi eli Ágios Nikólaos, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Kálymnosta
Soúda eli Ágios Nikólaos, saari Soúdanlahdessa Kreetan pohjoisrannikolla
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Ágios Nikólaos), Ateena
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Ágios Nikólaos), Ermoúpoli, Sýros
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Ágios Nikólaos), Mystras
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Ágios Nikólaos tis Stégis), Kakopetriá, Kypros
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ágios Nikólaos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kounelonísi (Mýkonos)

| --- | --- |
Muut nimet:  Schínos (Σχίνος)
Sijainti:  37°25′16″N, 25°14′37″E, Mýkonos Mýkonos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,145 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä
Kounelonísi (kreik. Κουνελονήσι) eli Schínos (Σχίνος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Ríneian saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,145 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kounelonísi kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saarella on Pyhälle Georgiokselle (Ágios Geórgios) omistettu kirkko. Kounelonísi on Ríneian tavoin osa Deloksen arkeologista aluetta.
Cargèse

| Cargèse |
| --- | --- |
 Cargèsen kylä ja satama.
 Cargèse
 Koordinaatit: 42°08′10″N, 08°35′42″E 
Valtio:   Ranska
Alue:  Korsika
Departementti:  Corse-du-Sud
Arrondissementi:  Ajaccio
Kantoni:  Deux-Sevi
Hallinto:  
 – Pormestari:  François Garidacci
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,99 km²
Väkiluku (2006):  1 137
 – Väestötiheys:  24,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.cargese.fr/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cargèse (kreik. Καργκέζε, korsikaksi Carghjese) on kylä ja kunta Corse-du-Sudin departementissa Ranskan Korsikan saarella. Vuonna 2006 kunnassa asui 1 137 asukasta. Kylän perustivat Peloponnesoksesta tulleet kreikkalaiset siirtolaiset 1600-luvulla, ja kylässä on edelleen ortodoksiseen kirkkoon kuuluvaa väestöä.
Historia

Vuonna 1663 noin 800 kreikkalaista pakeni Peloponnesoksesta Ottomaanien valtakunnan miehitystä. Muuttajat neuvottelivat genovalaisten kanssa ja heille osoitettiin 1676 Paomian alue nykyisen Cargèsen pohjoispuolelta. Pakomatkasta selviytyneet noin 730 kreikkalaista saapuivat Korsikalle maaliskuussa 1676 ja he perustivat menestyvän siirtokunnan. Osa kreikkalaisista pyrki sulautumaan paikalliseen väestöön esimerkiksi siten, että monet vaihtoivat kreikkalaisen -akis sukunimen päätteensä italialaiseen muotoon -acci. Kun korsikalaiset kapinoivat genovalaisia vastaan vuonna 1729 kreikkalaiset asettuivat genovalaisten puolelle, mikä johti korsikalaisten suorittamaan Paomian hävitykseen. Kreikkalaiset muuttivat Ajaccioon, jossa he asuivat seuraavien 40 vuoden ajan. Kreikkalaisten ja korsikalaisten välit paranivat lyhyen itsenäisyyden aikana, mutta he saivat itselleen Cargèsen alueen vasta Ranskan valtakaudella, jonne he sitten alkoivat rakentaa uusia taloja. Tästä syntyi kiistaa läheisten Vicon ja Niolon kylien asukkaiden kanssa, jotka laidunsivat lampaitaan alueella talvisin. Vuoteen 1830 asti kreikkalaiset asuivat vaihtelevasti Ajacciossa ja Cargèsessa, mutta kun suhteet paikallisiin ajan myötä rauhoittuivat, he asettuivat lopullisesti Cargèseen. Tämän jälkeen kreikkalaisten ja korsikalaisten välillä ei ollut merkittäviä yhteenottoja ja kreikkalaiset sulautuivat paljolti paikallisiin. Nykyisin suurin ero Cargèsen ja alueen muiden kylien välillä onkin vain se, että Cargèsessa vietetään edelleen monia ortodoksisen kirkon juhlia.
Maantiede

Cargèse sijaitsee keskimäärin noin sata metriä merenpinnan yläpuolella. Kylässä on kaksi 1800-luvulla rakennettua kirkkoa, jotka sijaitsevat toisiaan vastapäätä. Kreikkalaisortodoksinen kirkko on rakennettu 1852 paikalla sijainneen vanhemman kirkon kohdalle. Kirkkoon on ostettu Kreikasta ikoneita, joista vanhimmat ovat vuodelta 1676. Ortodoksista kirkkoa vastapäätä on korsikalaisten vuonna 1817 rakentama roomalaiskatolinen kirkko. Kunnan alueella sijaitsevan Plague du Péron rannan niemenkärjissä Pointe d'Omignassa ja Pointe de Gargésessa on kaksi Genovan valtakauden aikana rakennettua vartiotornia.
Väestö

| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 753 | 889 | 898 | 915 | 985 | 1 137 |
Cargèsen väestömäärä on ollut jatkuvassa kasvussa. Vuonna 2007 asukkaita oli 1 137 väestötiheyden ollessa 24,7 per km². Vuosien 1999–2007 välillä väestömäärä kasvoi 1,8 %. Suurin osa asukkaista, 54,5 %, on 20–64-vuotiaita. Alle 20-vuotiaita oli 17,9 % ja yli 64-vuotiaita 27,7 % väestöstä. Yli 5-vuotiasta 146:lla oli asunto myös jossain muussa kunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cargèse Wikimedia Commonsissa
Piirros Cargèsesta vuodelta 1870.
Kuva Cargèsen kirkoista.
Carmona

| Carmona |
| --- | --- |
 Näkymä Carmonaan, etualalla Iglesia de San Bartolomé.
 lippu:  vaakuna
 Carmona
 Koordinaatit: 37°28′N, 5°38′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Andalusia
Maakunta:  Sevilla
Väkiluku (1.1.2016):  28 595
 
 www.carmona.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Carmona on kaupunki Andalusian itsehallintoalueella Lounais-Espanjassa. Kaupunki sijaitsee noin kolmekymmentä kilometriä koilliseen Sevillasta. Carmonan väkiluku on noin 28 600 (2016).
Kuvia

Puerta de Sevilla
Alcázar del rey Don Pedro
Iglesia de San Pedro
Plaza de San Fernando
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carmona Wikimedia Commonsissa
Sevillan maakunnan kunnat
Aguadulce
Alanís
Albaida del Aljarafe
Alcalá de Guadaíra
Alcalá del Río
Alcolea del Río
Algámitas
Almadén de la Plata
Almensilla
Arahal
Aznalcázar
Aznalcóllar
Badolatosa
Benacazón
Bollullos de la Mitación
Bormujos
Brenes
Burguillos
Camas
Cantillana
Carmona
Carrión de los Céspedes
Casariche
Castilblanco de los Arroyos
Castilleja de Guzmán
Castilleja de la Cuesta
Castilleja del Campo
Cazalla de la Sierra
Cañada Rosal
Constantina
Coria del Río
Coripe
Dos Hermanas
Écija
El Castillo de las Guardas
El Coronil
El Cuervo de Sevilla
El Garrobo
El Madroño
El Pedroso
El Real de la Jara
El Ronquillo
El Rubio
El Saucejo
El Viso del Alcor
Espartinas
Estepa
Fuentes de Andalucía
Gelves
Gerena
Gilena
Gines
Guadalcanal
Guillena
Herrera
Huévar del Aljarafe
Isla Mayor
La Algaba
La Campana
La Lantejuela
La Luisiana
La Puebla de Cazalla
La Puebla de los Infantes
La Puebla del Río
La Rinconada
La Roda de Andalucía
Las Cabezas de San Juan
Las Navas de la Concepción
Lebrija
Lora de Estepa
Lora del Río
Los Corrales
Los Molares
Los Palacios y Villafranca
Mairena del Alcor
Mairena del Aljarafe
Marchena
Marinaleda
Martín de la Jara
Montellano
Morón de la Frontera
Olivares
Osuna
Palomares del Río
Paradas
Pedrera
Peñaflor
Pilas
Pruna
Salteras
San Juan de Aznalfarache
San Nicolás del Puerto
Sanlúcar la Mayor
Santiponce
Sevilla
Tocina
Tomares
Umbrete
Utrera
Valencina de la Concepción
Villamanrique de la Condesa
Villanueva de San Juan
Villanueva del Ariscal
Villanueva del Río y Minas
Villaverde del Río
Cases dels Canonges

Cases dels Canonges
Katettu silta
Cases dels Canonges on Katalonian itsehallintoalueen puheenjohtajan virka-asunto Barcelonassa Espanjassa. Goottilaistyylinen talo rakennettiin alun perin kaniikkien taloksi 1300-luvulla. Rakennus yhdistettiin 1920-luvulla katetulla sillalla viereiseen Palau de la Generalitat de Catalunyaan, jossa toimii puheenjohtajan kanslia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cases dels Canonges Wikimedia Commonsissa
Porosalmi

Porosalmi on kylä Rantasalmen kunnassa Etelä-Savossa. Ympärivuotisia asukkaita kylässä on 50. Kesäisin asukasluku moninkertaistuu mökkiasukkaiden ja lomakylien ansiosta. Porosalmella toimii useita majoitus- ja ruokailupalveluja tarjoavia yrityksiä. Näistä tunnetuimpia ovat hotelli Järvisydän ja Hakoapajan lomamökit.
Aiheesta muualla

Porosalmen Internet-sivut
Veli-Matti Castren

Veli-Matti Castren on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa kaudella 1970–1971 turkulaisen Kiekko-67:n joukkueessa kolme ottelua.
Aarne Castrén

Aarne Frithiof Louis Castrén (2. syyskuuta 1923 Helsinki – 2. tammikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen asianajaja, teollisuuden työnantajajärjestöjen johtaja ja kilpapurjehtija.
Castrénin vanhemmat olivat talouselämän vaikuttaja Aarne Robert Castrén ja Saskia Leclercq. Castrén suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1948 ja työskenteli vuodesta 1949 isoisänsä Kaarlo Castrénin perustamassa K. Castrén -asianajotoimistossa. Vuonna 1952 hän siirtyi lakimieheksi Puunjalostusteollisuuden Keskusliittoon, jossa hän eteni osastopäälliköksi ja kauppapolitiikasta vastaavaksi johtajaksi. Vuoden 1976 alusta hänestä tuli Teollisuuden Keskusliiton johtaja, jonka vastuualueena oli lähinnä länsimaita koskenut kauppapolitiikka. Tästä tehtävästä Castrén jäi eläkkeelle syksyllä 1986. Suomen kehittäessä kaupallisia yhteyksiään läntiseen Eurooppaan sopimuspohjaisilla ratkaisuilla eli FINNEFTA-, EEC- ja EFTA-sopimuksilla Castrén oli keskeisessä asiantuntijaroolissa Suomen metsäteollisuuden edustajana sopimuksiin liittyvissä valmisteluvaiheissa.
Urheilu-urallaan muun muassa Esbo Segelföreningiä edustanut Castrén kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui 5.5m-veneluokassa kahdeksanneksi yhdessä Hans Dittmarin ja Erik Stadighin kanssa. Hän voitti Finnjollien Suomen mestaruuden vuonna 1958.
Castrén oli myös Sanoma Oy:n hallituksen jäsen vuosina 1973–1993 ja toimi useissa purjehduksen luottamustehtävissä.
Raffaella Carrà

| Raffaella Carrà |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1943 Bologna, Italia
Kuollut: 5. heinäkuuta 2021 (78 vuotta) Rooma, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Raffaella Carrà (oikealta nimeltään Raffaella Maria Roberta Pelloni; 18. kesäkuuta 1943 Bologna – 5. heinäkuuta 2021 Rooma) oli italialainen näyttelijä, laulaja ja televisioesiintyjä.
Ura

Lapsinäyttelijänä aloittanut Carrà työskenteli myöhemmin musiikkikomedioissa, teatterinäytelmissä ja televisioesiintyjänä. Hän valmistui vuonna 1960 Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta, mutta sai suurimman suosionsa laulajana, tanssijana ja juontajana lukuisissa televisio-ohjelmissa. Hänen tärkeimpiä elokuviaan ovat La lunga notte del ’43 (1960), Il terrorista (1963) ja I compagni (1963).
Raffaella Carràn suosittuja televisio-ohjelmia olivat muun muassa Pronto, Raffaella? 1980-luvulta ja Carramba! Che sorpresa, jota esitettiin 1995–1997 ja 2002. Hän juonsi myös sunnuntaisia Domenica in -viihdemakasiineja. Vuonna 2013 Carrà juonsi kykykilpailua The Voice of Italy. Samana vuonna julkaistiin hänen toiseksi viimeinen musiikkialbuminsa Replay; viimeinen albumi on joululevy Ogni volta che è Natale (2018). Carràn viimeinen televisio-ohjelma oli A raccontare comincia tu (2019), joka edustaa talk-show'n tyylilajia.
Raffaella Carràn diskografia on mittava ja hänen levyjään on myyty kymmeniä miljoonia kappaleita. Useat levyistä yltivät kulta- tai platinamyyntiin. Hänen studioalbumeistaan erityisen suosittuja ovat Felicità tà tà (1974) ja Forte forte forte (1976). Carràn tulkitsemista yksittäisistä musiikkikappaleista mainittakoon "A far l'amore comincia tu", "Tanti auguri" ("Hay que venir al sur"), "Dolce far niente" ja "Rumore".
Espanja ja espanjan kieli olivat merkittävä osa Raffaella Carràn taiteilijan uraa. Hän debytoi Espanjan televisiossa vuonna 1975 viihdeohjelmassa ¡Señoras y señores!. 1990-luvulla hän emännöi kahta televisio-ohjelmaa Espanjassa, Hola Raffaella ja A las 8 con Raffaella. Vuonna 2020 Carrà teki cameo-roolin omiin lauluihinsa perustuvassa musikaalissa Explota Explota. Carràn musiikki on suosittua Espanjassa, esimerkiksi "A far l'amore comincia tu" kääntyi muotoon "En el amor todo es empezar". Raffaella Carrà oli kuuluisa myös espanjankielisessä Amerikassa.
Elokuvia

Maciste kauhujen maassa (1961)
Maciste ja manalan valtiatar (1961)
Odysseus vastaan Hercules (1962)
Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie (1962)
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Raffaella Carrà (englanniksi)
Carrà ulkomaankiertueella Chilessä vuonna 1980
La Nacion: Murió Raffaella Carrà: la gran estrella de la TV y la música italiana que dejó su sello en la Argentina (espanjaksi)
Zeit Online: Mit 78 Jahren: Italienische Sängerin Raffaella Carrà gestorben (saksaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Raffaella Carrà
Käännös suomeksi
Norjan kuninkaalliset ilmavoimat

| Norjan ilmavoimat |
| --- | --- |
  Konetunnus 
 Norjan ilmavoimien tunnus
Norjan kuninkaalliset  ilmavoimat (norj. Luftforsvaret) on virallisesti 10. marraskuuta 1944 perustettu Norjan asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara, joka muodostettiin yhdistämällä maavoimien lentojoukot (Hærens Flyvåpen) ja merivoimien lentojoukot (Marinens Flyvevæsen). Kumpikin yhdistetyistä lentojoukoista oli perustettu vuonna 1915. Vuonna 1944 neljä perustettua Norjan ilmavoimien laivuetta olivat alkuperältään Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien norjalaisilla ohjaajilla miehitettyjä laivueita, jotka olivat sotineet Saksaa vastaan toisessa maailmansodassa Englannista käsin.
Alku maa- ja merivoimissa

Norja osti vuonna 1912 Saksasta Taube-lentokoneen ja Ranskasta Farman-lentokoneen. Norjalainen upseeri lähetettiin tuolloin Ranskaan lentokoulutukseen.
Norjassa aloitti vuonna 1914 toimintansa laivaston lentokonetehdas, Marinens Flyvebaatfabrikk Horteniin. Se rakensi lisenssillä ranskalaisia, saksalaisia, englantilaisia (Sopwith Baby) ja yhdysvaltalaisia lentokoneita Norjan puolustusvoimille.
| Malli | Tyyppi | Valmistusvuodet | Lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- |
| MF1 | koulu | 1915–1920 | 4 |
| MF2 | tiedustelu | 1915–1917 | 3 |
| MF3 | tiedustelu | 1917 | 4 |
| MF4 | tiedustelu | 1918–1924 | 7 |
| MF5 | tiedustelu | 1918–1922 | 9 |
| MF6 | koulu | 1922 | 20 |
| MF7 | koulu |  | 2 |
| MF8 | koulu |  | 8 |
| MF9 | koulu | 1925–1932 | 13 |
| MF10 | koulu | 1929–1936 | 4 |
| MF11 | tiedustelu | 1931–1939 | 26 |
| MF12 | koulu | 1939 | 1 |
Tehtaan lisenssillä valmistamat konemallit olivat:
Sopwith Baby hävittäjä 1918–1925 8
Hansa Brandenburger tiedustelu 1920–1928 30
Douglas DT-2B torpedopommittaja 1925–1936 7
ostettu kesällä 1920: Travemünde torpedopommittaja 2
ostettu Italiasta 1936: Breda BA T2: 5
Ensimmäisen maailmansodan lopulta lähtien Norjaan ostettiin muutamia lentokoneita, kuten Armeijan ilmavoimille kaksi Avro 504A ja kolme Avro 504K konetta.
Norjan maavoimien kolme lennostoa ja Norjan laivaston ilma-ase organisoitiin uudelleen vuonna 1933. Niiden lentokonevahvuuksia alettiin nostaa ja lentokalustoa uusia.
Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan alkaessa norjalainen sotilaslentokonekalusto oli vanhentunutta. Norjalla ei ollut pommikoneita, vaan pelkästään meritiedustelukoneita ja hävittäjiä. Hävittäjistä tehokkain oli Gloster Gladiator, jonka Suomi totesi jo talvisodassa hävittäjänä täysin vanhentuneeksi. Gladiaattoreista vain seitsemän oli lentokunnossa. Kaluston runko oli Fokker C.V – niitä oli kaikkiaan 73 kappaletta pääosin Norjassa rakennettuina. Laivaston ilmavoimien 32 lentokonetta olivat ainoastaan tiedusteluun kykeneviä vesilentokoneita.
Norjan ilma-ase taisteli maahan hyökänneitä saksalaisia vastaan eri kentiltä käsin ennen maan antautumista. Osa lentäjistä pakeni Englantiin ja liittyi Kuninkaallisiin ilmavoimiin, joiden norjalaiset lentäjät koulutettiin Torontossa, Kanadassa, Catalina- ja Mosquito-kalustolle.
Nato-maa

Toisen maailmansodan jälkeen Norjan ilmavoimien aseostot kohdistuivat nopeasti vanhenevaan englantilaiseen ja yhdysvaltalaiseen kalustoon kuten Spitfire, Mosquito, Catalina, Airspeed Oxford ja Avro Anson. Lentokoneita Norjan ilmavoimilla oli 1940-luvulla 113 kappaletta.
Norjan ilmavoimien ensimmäinen suihkuhävittäjä oli 1947 ostettu brittiläisen De Havillandin Vampire. Norja liittyi Natoon vuonna 1949. Lähes pelkästään yhdysvaltalaisvalmisteisten lentokoneiden hankinta Norjan ilmavoimille alkoi 1950-luvun puolessavälissä. Norja osti tuolloin Thunderflash, Sabre- ja Thunderjet-hävittäjiä.
Norjalainen ilma-ase nykyisin

Norjan ilmavoimein päätukikohdat ovat Gardermoen Oslon lähellä, Sola Stavangerin luona, Vaernes Trondheimin luona, Rygge Kaakkois-Norjassa ja Bodø Pohjois-Norjassa. Tukikohtien painopiste on pohjoisessa. Bodøn on sanottu olleen Yhdysvaltain vakoilulentokoneiden laskupaikka niiden Turkista tai Pakistanista alkaneiden Neuvostoliiton ylitysten jälkeen.
Nykyään kalusto koostuu F-16-hävittäjistä. Lentäjät koulutetaan myös pommitusrooliin.
Kalusto nykyisin

| Ilma-alus | Käyttö | Version | Lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- |
| Bell 412 | Kuljetushelikopteri | 412SP | 18 |
| Canadair CF-5 | Jatkokoulukone tai koelentokone | CF-5 | 15 |
| Dassault Falcon 20 | VIP-kuljetukset ja elektroninen tiedustelu | Falcon 20 | 21 |
| Lockheed C-130 Hercules | Kuljetuslentokone | C-130H | 6 |
| Lockheed F-16 Fighting Falcon | Hävittäjäpommittaja | F-16AM/BM | 57 |
| Lockheed P-3 Orion | Merivalvontakone | P-3C UIP   P-3N | 4   2 |
| NH Industries NH90 | Kuljetushelikopteri | NH-90 NFH | 1 |
| Saab Safari | Koulukone | Safari | 16 |
| Westland Lynx | Pelastushelikopteri | Lynx Mk.86 | 6 |
| Westland Sea King | Pelastushelikopteri | Pelastushelikopteri | 12 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.milaviapress.com/orbat/norway/index.php (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.mil.no/luft/
Norges nasjonale museum for luftfart
M.F.12:n prototyyppi
Fokker C.V
Gloster Gladiator 9. huhtikuuta 1940 lähellä Osloa
Norjan ilmavoimien F-16
Norjan ilmavoimien Bell 412SP -helikoptereita
Johnny Carson

Carson vuonna 1970.
John William ”Johnny” Carson (23. lokakuuta 1925 Corning, Iowa – 23. tammikuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen televisiojuontaja, joka juonsi keskusteluohjelma The Tonight Show'ta (The Tonight Show Starring Johnny Carson) vuosina 1962–1992.
Elämä ja ura

Carson syntyi Corningissa Iowassa vuonna 1925. Perhe muutti Nebraskaan, kun Carson oli 8-vuotias. Carson opetteli 14-vuotiaana taikuriksi tilaamansa taikuripaketin avulla ja ryhtyi esiintymään.
Carson liittyi laivastoon vuonna 1943 ja palveli toisen maailmansodan loppuun 1945 asti. Taikuusharrastuksensa ohella Carson harrasti armeija-aikana nyrkkeilyä. Sodan jälkeen Carson kävi Nebraskan yliopistoa ja kirjoitti tutkielmansa koomikko Jack Bennystä.
Carson aloitti televisiouransa vuonna 1950 ja muutti seuraavana vuonna Kaliforniaan tekemään uraa. Siellä Carson sai ensimmäisen suuren tilaisuutensa, kun hän pääsi tuuraamaan Red Skeltonia televisioon. Vuonna 1962 Carson otettiin The Tonight Show’n juontajaksi. Miellyttäväksi ja harmittomaksi kuvaillusta Carsonista tuli hyvin suosittu juontaja, joka vakiinnutti keskusteluohjelman merkittäväksi kulttuuriseksi ilmiöksi Yhdysvalloissa. Moni kuuluisa koomikko nousi tunnettuuteen juuri Carsonin ohjelman kautta, mikä oli Carsonille itselleenkin tärkeää.
Carson jätti The Tonight Show’n vuonna 1992. Hänen seuraajansa oli Jay Leno. Carson ei sen jälkeen esiintynyt paljonkaan julkisuudessa. Hän kuoli vuonna 2005.
Carson oli naimisissa neljä kertaa. Vaimot olivat Joan "Jody" Wolcot (1949–1963, liitosta syntyi kolme lasta), Joanne Copeland (1963–1972), Joanna Holland (1972–1985) ja Alexis Maas (vuodesta 1987 Carsonin kuolemaan).
Tunnustukset

Vuonna 1987 Carson valittiin Television Academy Hall of Fameen. Hän voitti urallaan kuusi Emmy-palkintoa. Jäätyään eläkkeelle 1992 hän sai Yhdysvaltojen korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Johnny Carsonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Virallinen kotisivu (englanniksi)
Johnny Carson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Johnny Carsonin virallinen YouTube-kanava
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jack Paar | The Tonight Show'n juontaja 1962–1992 | Seuraaja: Jay Leno |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef