stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ludivine Lafuente

| Ludivine Lafuente> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 1990 (ikä 33) Nizza
Kansalaisuus:   Ranska
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2007–2018, 2023
Pituus:  155 cm
Paino:  64 kg
Painoluokka:  keskisarja raskassarja (2009, 2013, 2015)
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  IKS (2016–) INS (2013–2015) Dragon St Pancrace (2012–2013) Tourrette Levens (?–2012)
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten kyokushin.Ranskan Cup  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten kyokushin.Ranskan Cup  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten kyokushin.Ranskan Cup  | Maa:   Ranska> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 2013 | +65 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2016 | -65 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2011 | -65 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2015 | -65 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2009 | +65 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2012 | -65 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2017 | -65 kg |  |
| Ranskan Open  | Ranskan Open  | Ranskan Open  |  |
|  Kultaa | Lyon 2015 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Lyon 2015 | +65 kg |  |
|  Hopeaa | Lyon 2016 | -65 kg |  |
| Espanjan Open  | Espanjan Open  | Espanjan Open  |  |
|  Hopeaa | Badalone 2016 | -70 kg |  |
|  Hopeaa | Badalone 2017 | -65 kg |  |
Nuorten kyokushin
| Ranskan Cup  | Ranskan Cup  | Ranskan Cup  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2008 | -65 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2007 | -65 kg |  |
Ludivine Lafuente (s. 3. joulukuuta 1990 Nizza) on ranskalainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen Ranskan mestari ja on voittanut Ranskan Openin kahdesti kahdessa eri painoluokassa yhden turnauksen aikana. Lafuente sijoittui parhaimmillaan viidenneksi EM-kilpailuissa.
Kilpaura

Lafuente saavutti ensimmäisen mitalinsa Ranskan Cupissa maaliskuussa 2007, kun hän hävisi nuorten keskisarjan loppuottelussa Karine Vannobelille. Vuotta myöhemmin Lafuente saavutti Ranskan nuorten mestaruuden keskisarjassa voitettuaan loppuottelussa Sofia Mesfiouin.
Lafuente saavutti ensimmäisen mitalinsa aikuisten tasolla 2009 voitettuaan Ranskan Cupissa pronssia.
2011 helmikuussa Lafuente saavutti hopeaa Ranskan Cupissa hävittyään loppuottelun Lisa Maruskinille. Toukokuussa Lafuente otteli ensimmäistä kertaa EM-kilpailuissa Italiassa, jossa hän sijoittui viidenneksi.
2012 helmikuussa Lafuente saavutti pronssia Ranskan Cupissa.
Kilpaura > Ranskan mestaruus (2013)

2013 maaliskuussa Lafuente saavutti ensimmäisen Ranskan mestaruutensa aikuisten tasolla. Hän voitti raskaansarjan loppuottelussa Cheyenne Blatryn. Toukokuussa Lafuente otteli EM-kilpailuissa Ukrainassa, jossa hän voitti avauskierroksella Vivien Halászin tuomariäänin. Lafuenten kilpailu päättyi toisella kierroksella hävittyään tuomariäänin Maryja Bilalle.
Helmikuussa 2015 Ranskan Cupissa Lafuente eteni loppuotteluun saakka, jossa hän voitti välierissä Nastasia Iavorscaialle, joka puolestaan voitti turnauksessa pronssia. Lafuente hävisi loppuottelun Lisa Maruskinille. Lafuente saavutti huhtikuussa kaksi Ranskan Openin mestaruutta voitettuaan keski- ja raskaansarjan mestaruudet samassa turnauksessa. Hän voitti keskisarjan loppuottelussa Kelly Abu Grosseteten ja raskaassa sarjassa Ophélie Houvietin. Joulukuussa hän oli mukana Puolan Euroopan Openissa. Hän hävisi avauskierroksella Marianna Krashakovalle, joka myös voitti turnauksen.
Kilpaura > Toinen Ranskan mestaruus (2016)

Lafuente saavutti Ranskan mestaruuden helmikuussa 2016 voitettuaan Ranskan Cupin loppuottelussa Camille Haddouchen tuomariäänin. Myöhemmin Lafuenta saavutti hopeaa Espanjan ja Ranskan Openissa hävittyään molemmissa loppuottelussa Shainez El Haimourille. Toukokuussa Lafuente otteli EM-kilpailuissa Bulgariassa, mutta putosi jatkosta avauskierroksella, hävittyään moninkertaiselle maailmanmestarille Anastasija Hripunovalle.
2017 helmikuussa Lafuente saavutti Ranskan Cupissa pronssia, kun taas maaliskuussa hän sijoittui toiseksi Espanjan Cupissa. Toukokuussa Lafuente otteli EM-kilpailuissa Ranskassa, jossa hän hävisi avauskierroksella Zornitsa Kostovalle.
Maaliskuussa 2018 Lafuente otteli erikoisottelun Pariisissa Euroopan-mestaria Shainez El Haimouria vastaan. Hän hävisi kaksieräisen ottelun tuomariäänin.
Lafuente teki paluun kilpailun pariin oltuaan mukana toukokuussa 2023 Puolan EM-kilpailuissa. Hän putosi jatkosta alkukierroksella. Marraskuussa Lafuente oli mukana MM-kilpailuissa. Hän eteni suoraan toiselle kierrokselle, jossa Lafuente hävisi Aleksandra Kazarianille.
Lofoúpoli

| Lofoúpoli Λοφούπολη |
| --- | --- |
 Lofoúpoli
 Koordinaatit: 35°17′31″N, 25°7′9″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Iraklion
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7101010008
Väkiluku (2011):  572
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lofoúpoli (kreik. Λοφούπολη) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 572 (vuonna 2011).
Lofoúpolin kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen Iraklionin keskustasta. Se on osa Iraklionin kaupunkiyhdyskuntaa ja nykyisin käytännössä Iraklionin esikaupunkeja.
Lucille Bliss

Lucille Bliss Annie-gaalassa vuonna 2007.
Lucille Bliss (31. maaliskuuta 1916 New York – 8. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli äänirooleja muun muassa Smurffeissa (Smurffiina), Invader Zimissä (Ms. Bitters), Tuhkimossa (Anastasia) ja Crusader Rabbitissa (Crusader Rabbit).
Bliss sai Winsor McCay -palkinnon Annie-gaalassa 2000.
Aiheesta muualla

Lucille Bliss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luihin ja ytimiin

Luihin ja ytimiin on seuraavien teosten nimi:
Luihin ja ytimiin, Mokoman albumi
Luihin ja ytimiin, Jacques Audiardin elokuva
Luihin ja ytimiin, Ralf Königin sarjakuva-albumi
Luihin ja ytimiin, Aaron Elkinsin kirja
Luihin ja ytimiin, Natalie Goldbergin kirja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luihin ja ytimiin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lebanon (Ohio)

| Lebanon |
| --- | --- |
 Broadway Street
 Lebanon
 Koordinaatit: 39°25′36″N, 84°12′45″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Ohio
Piirikunta:  Warrenin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,59 km²
Korkeus:  234 m
Väkiluku:  20 033
 – Väestötiheys:  596,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lebanonin rautatieasema
Lebanonin vuonna 1909 valmistuneen hautausmaan pääportti
Lebanon on kaupunki lounaisessa Ohiossa Yhdysvalloissa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 20 033 henkeä. Lebanon on Warrenin piirikunnan hallinnollinen keskus ja kuuluu Cincinnatin alueen Cincinnatin ja Northern Kentuckyn metropolialueeseen. Lebanon on suosittu turistikohde.
Historia

Lebanon kuului Symnesin oston alueisiin. Ensimmäinen eurooppalainen uudisasukas nykyisen Lebanonin alueella oli Amy Elizabeth Carnahan, Ohioon Kentuckysta vuonna 1769 muuttaneen Thomas Corwinin tytär. Hänen mökkinsä paikalla on nykyisin muistomerkki.
Kylä perustettuun syyskuussa 1802 Ichabod Corwinin, Silas Hurinin, Ephraim Hathawayn ja Samuel Manningin maille. Lebanon nimettiin Raamatussa mainitun Libanonin mukaan koska alueella kasvoi paljon libanoninsetristä muistuttavaa kynäkatajaa. Lebanon tunnetaakin "setrikaupunkina", The Cedar City.
Maantiede

United States Census Bureaun tietojen mukaan Lebanonin kokonaispinta-ala on 33,59 neliökilometriä, josta maata on 33,57 neliökilometriä ja vettä 0,03 neliökilometriä.
Lebanoniin saapuvat valtaväylät ovat Interstate 71, U.S. Route 42 ja Ohio State Routet 48, 63 ja 123.
Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Lebanonissa asui 20 033 henkeä yhteensä 7 436 taloudessa ja 5 213 perheessä. Väestöntiheys oli 596,8 henkeä neliökilometrillä. Asuinrakennuksia oli 7 920 ka niiden keskitiheys oli 235,9 neliökilometrillä. Väestön etninen jakauma oli 92,7 prosenttia valkoisia, 2,6 prosenttia mustia, 0,2 prosenttia aasialaisia, 1,6 prosenttia muita etnisiä ryhmiä ja 2,0 prosenttia etniseltä taustaltaan sekalaisia. Latinoita oli yhteensä 2,5 prosenttia.
7 436 taloudesta 41,2 prosentissa oli alle 18-vuotiaita lapsia, 53,3 prosenttia käsitti avioparin, 13,5 prosentissa taloutta johti yksin asuva tai naimaton nainen, 5,3 prosentissa yksin asuva tai naimaton mies, ja 29,9 prosenttia luokiteltiin muiksi kuin perheiksi. 24,4 prosenttia kaikista talouksista oli yksinasujatalouksia ja 7,9 prosenttia 65-vuotiaan tai vanhemman yksinasujatalouksia. Talouden keskimääräinen jäsenluku oli 2,62 ja keskimääräinen perhekoko 3,12.
Kaupungin asukkaiden keski-ikä oli 34,7 vuotta. 29,2 prosenttia asukkaista oli alle 18-vuotiaita, 7,3 prosenttia  18-24-vuotiaita, 29,5 prosenttia 25-44 -vuotiaita, 23,9 prosenttia 45-64 -vuotiaita ja 10,1 prosenttia  65-vuotiaita tai vanhempia. Asukkaista 49,0 prosenttia oli miehiä ja 51,0 prosenttia naisia.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa talouksien mediaanitulo oli 46 856 dollaria vuodessa ja perheiden mediaanitulo 52 578 dollaria. Noin 4,7 prosenttia perheistä ja 6,4 prosenttia väestöstä elivät köyhyysrajan alapuolella.
Palvelut

Suurin osa Lebanonista kuuluu Lebanonin puhelinkeskuksen alueelle, loput Masonin ja South Lebanonin puhelinkeskusten alueille. Kaupungin merkittävimmät paikallis- ja kaukopuheluntarjoajat ovat CenturyLink ja Cincinnati Bell.
Lebanon on yksi harvoista Yhdysvaltain kaupungeista, joissa on viranomaisten tarjoama kaapelitelevisio- ja puhelinjärjestelmä sekä verkkopalveluntarjoaja. Lebanonin telekommunikaatiosysteemi on ollut kiistanalaisena aloittamisvuodestaan 1999 lähtien ja sen vaikeudet kattaa kulujaan on johtanut 8 miljoonan dollarin velkaan. Verrattuna lähialueisiin Lebanonin asukkaat maksoivat viranomaispalveluistaan jopa puolet vähemmän ja talouksilta säästyi yhteensä 40 miljoonaa dollaria tätä kautta. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa äänestystulos kuitenkin päätti, että kaupungin telekommunikaatiojärjestelmä myytäisiin Cincinnati Bellille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lebanon Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Warren County Fair (Arkistoitu – Internet Archive)
Country Apple Fest
Horse Drawn Carriage Parade and Christmas Festival (Arkistoitu – Internet Archive)
Lucille Fletcher

| Lucille Fletcher |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1912 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 31. elokuuta 2000 Langhorne, Pennsylvania
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tyylilajit:  rikos, jännitys
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Violet Lucille Flethcer (28. maaliskuuta 1912 New York, New York – 31. elokuuta 2000 Langhorne, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänet muistetaan erityisesti kirjoittamastaan radiokuunnelmasta Sorry, Wrong Number, joka esitettiin ensimmäisen kerran 25. toukokuuta 1943 CBS:n kuunnelmasarjassa Suspense pääosassaan Agnes Moorehead. Kuunnelman pohjalta tehtiin vuonna 1948 elokuva Valitan, väärä numero!, jossa pääroolin esitti Barbara Stanwyck, joka oli roolistaan ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Vuoden 1989 televisioelokuvassa pääroolissa oli Loni Anderson. Radioteatteri teki Markus Raution ohjaamana kuunnelman suomeksi vuonna 1949. Tässä versiossa pääroolin esitti Emma Väänänen. Kuunnelma toimi pohjana myös kahdelle oopperalle. Kaikkiaan Fletcher kirjoitti noin 20 radiokuunnelmaa.
Fletcherin ensimmäinen romaani oli 1958 julkaistu The Daughters of Casper Clay. Hänen myöhempiin teoksiinsa kuuluvat muun muassa kirjat The Strange Blue Yawl, The Girl in Cabin B54 ja Eighty Dollars to Stamford ja Blindfold, jonka pohjalta tehtiin 1966 elokuva Agenttien verkossa, jonka pääosissa esiintyivät Rock Hudson ja Claudia Cardinale. Fletcherin viimeiseksi romaaniksi jäi Mirror Image, joka julkaistiin 1988.
Broadwaylle Fletcher kirjoitti 1972 ensi-iltansa saaneen näytelmän Night Watch, jonka pääosissa esiintyivät Joan Hackett ja Len Cariou. Näytelmän vuotta myöhemmin julkaistussa elokuvaversiossa, Kauhujen ikkuna, päärooleissa olivat Elizabeth Taylor ja Laurence Harvey.
Fletcher avioitui vuonna 1939 säveltäjä Bernard Herrmannin kanssa. Avioliittosta syntyi kaksi tytärtä, ja se päättyi eroon 1948. Seuraavana vuonna Fletcher meni naimisiin kirjailija John Douglass Wallopin kanssa, joka kuoli 1988.
Aiheesta muualla

Lucille Fletcher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luis García Berlanga

Luis García Berlanga
Luis García Berlanga (12. kesäkuuta 1921 – 13. marraskuuta 2010) oli espanjalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Berlanga syntyi Valenciassa ja debytoi ohjaajana vuonna 1951. Hän oli maansa elokuvataiteen keskeisiä nimiä, ja ohjauksien joukkoon lukeutuvat muiden muassa Tervetuloa Mr. Marshall (1953), Plácido (1961) ja Pyöveli (1963).
Berlangalle myönnettiin vuonna 1986 Asturian ruhtinaan palkinto ja Goya-palkinto vuonna 1993. Hän oli lisäksi ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1961. Vain 42-vuotiaana kuollut muusikko Carlos Berlanga oli hänen poikansa.
Aiheesta muualla

Luis García Berlanga Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luis Fernando Suárez

Luis Fernando Suárez vuonna 2013.
Luis Fernando Suárez (s. 23. joulukuuta 1959 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen uransa jo päättänyt jalkapallopuolustaja ja nykyinen valmentaja. Hän on valmentanut seurajoukkueiden lisäksi Ecuadorin, Hondurasin ja vuodesta 2021 Costa Rican maajoukkuetta.
Ura

Pelaajana Suárez pelasi viisitoistavuotisen uransa aikana vain kahdessa seurassa: kotimaansa Atlético Nacionalissa ja Deportivo Pereirassa. Hän voitti Nacionalin riveissä vuonna 1989 Copa Libertadoresin. Hänen uransa kesti vuodesta 1980 vuoteen 1995.
Valmentajauransa Suárez aloitti entisen seuransa Atlético Nacionalin riveissä vuonna 1999. Hän johtikin seuran heti Kolumbian mestaruuteen. Seuraavina vuosina hän valmensi seuroja kotimaassaan ja Ecuadorissa, kunnes siirtyi vuonna 2004 Ecuadorin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hän johtikin maan vuoden 2006 MM-kisoihin, joissa se pääsi sensaatiomaisesti 16 parhaan joukkoon kaadettuaan sekä Puolan että Costa Rican. Neljännesvälierissä Englanti kuitenkin voitti Ecuadorin 1–0 David Beckhamin vapaapotkumaalilla.
Vuonna 2007 Ecuadorin maajoukkueen johdosta lähtenyt Suárez ehti valmentaa seuroja kotimaassaan ja Perussa ennen kuin vuoden 2010 MM-kisoihin selviytynyt Honduras valitsi hänet valmentajakseen vuonna 2011. Suárez johdatti La Bicolorin MM-kisoihin 2014.
Käännös suomeksi
Luettelo Ugandan kaupungeista

Tämä on luettelo Ugandan suurimmista  kaupungeista.
| Sija | Nimi | 2014 väkiluku | Sijainti |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kampala | 1 507 080 | 0°18′49″N, 32°34′52″E |
| 2 | Nansana | 365 124 | 0°21′50″N, 32°31′43″E |
| 3 | Kira | 317 157 | 0°23′50″N, 32°38′20″E |
| 4 | Ssabagabo | 283 272 | 0°14′34″N, 32°33′36″E |
| 5 | Mbarara | 195 531 | 0°36′48″S, 30°39′30″E |
| 6 | Mukono | 162 710 | 0°21′36″N, 32°45′00″E |
| 7 | Njeru | 159 549 | 0°25′52″N, 33°08′52″E |
| 8 | Gulu | 150 306 | 2°46′54″N, 32°17′57″E |
| 9 | Lugazi | 114 524 | 0°22′08″N, 32°56′25″E |
| 10 | Masaka | 103 227 | 0°20′28″S, 31°44′10″E |
| 11 | Kasese | 101 065 | 0°11′12″N, 30°05′17″E |
| 12 | Hoima | 100 099 | 1°25′55″N, 31°21′09″E |
Lucien Greaves

| Lucien Greaves |
| --- | --- |
 Greaves maaliskuussa 2016.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Doug Mesner, Douglas Misicko
Syntynyt: 1975/6 Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  Yhteiskuntaaktivisti
Titteli:  Puhemies
Muut tiedot
Koulutus: Harvardin yliopisto
Järjestö:  The Satanic Temple
Aiheesta muualla
Kotisivu
Lucien Greaves (oikealta nimeltään Doug Mesner; s. 1975/6 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen ateistinen satanisti ja aktivisti. BBC luonnehti häntä toukokuussa 2023 Yhdysvaltain näkyvimmäksi satanistiksi.
Greaves oli mukana perustamassa The Satanic Templea, ja hänestä tuli sen puhemies vuonna 2013. Hän ja järjestö tulivat nopeasti tunnetuiksi ”anarkisiksi” kuvatuista toimintatavoistaan.
Tausta

Greavesin äiti oli protestantti, joka vei hänet lapsena pyhäkouluun. Hän opiskeli Harvardin yliopistossa. Greavesia on sanojensa mukaan aina kiehtonut satanismi. Hän on kertonut varttuneensa Yhdysvalloissa 1980-luvulla puhjenneen saatananpalvontapaniikin varjoissa. Tuolloin eräät kristilliset ryhmät pyrkivät kieltämään heavy metalin ja Dungeons & Dragons -pelin saatananpalvontasyytösten varjolla. Eräissä tapauksissa ihmisiä jopa vangittiin yliluonnollisten syytösten pohjalta. Greaves katsoi näiden tapahtumien ilmentävän noitavainomaista pyrkimystä pakottaa ihmiset elämään konservatiivisten arvojen mukaisella tavalla. Kokemukset vaikuttivat vahvasti hänen aatteelliseen kehitykseensä.
Greaves tutustui todelliseen satanismiin Anton LaVeyn sisäpiiriin kuuluneiden satanistien kautta. Sanojensa mukaan hän ei pitänyt tarpeellisena ateistisen satanisminsa markkinointia ennen kuin alkoi nähdä aihetta aktivismiin sen pohjalta.
Toiminta Satanic Templessa

Greaves perusti ystävänsä Malcolm Jarryn kanssa Satanic Temple -järjestön. Hän aloitti toiminnan sen puhemiehenä vuonna 2013. Heinäkuussa 2013 Greaves suoritti eräiden muiden liikkeen kannattajien kanssa ”pinkiksi messuksi” kutsutun seremonian Fred Phelpsin äidin haudalla. Phelps oli perustanut Westboron baptistikirkon ja usein järjestänyt hautajaisissa mielenosoituksia, joissa kannetuissa kylteissä korostettiin Jumalan vihaa homoseksuaaleja kohtaan. Greaves ja Satanic Temple saivat huomiota myös pyrkimyksestä pystyttää Baphometin patsas Oklahoma Cityn Ten Commandments Monumentin viereen.
Vuonna 2019 Greaves esiintyi Penny Lanen ohjaamassa Hail Satan? -elokuvassa, joka on Satanic Templea esittelevä dokumentti. Suvereenien kansalaisten liike kohdisti Greavesin toimintaan voimakasta vastustusta. Vuonna 2021 Greaves sai liikkeen kannattajalta viestin, jonka mukaan hänet tultaisiin ajamaan ulos Yhdysvalloista. Greaves kaappasi ryhmän Zoom-kokouksen ja otti siinä puheenjohtajan paikan. Hänet onnistuttiin poistamaan kokouksesta, mutta Greaves väitti, että hänestä annettiin pian tämän jälkeen 100 000 dollarin tapporaha. American Herald -sivusto väitti Greavesin olevan kansainvälinen terroristi ja julisti, että hänet haluttaisiin elävänä tai kuolleena.
Greaves perusti Satanic Planet -yhtyeen, jossa ovat toimineet Dave Lombardo, Luke Henshaw ja Justin Pearson.
Ajattelu ja näkemykset

Greaves vastustaa näkemystä Saatanasta kaiken pahan lähteenä, sillä hänen mukaansa Saatanan pitäminen pahana antaa Jeesuksen seuraajille auktoriteetin määritellä sen, mitä milloinkin pidetään moraalisesti oikeutettuna. Greavesin satanismi korostaa rationaalista, kriittistä ajattelua ja vastustaa yliluonnollisia uskomuksia sekä taikauskoa. Greaves ei usko Saatanaan kirjaimellisena, demonisena hahmona vaan pitää Saatanaa kapinan ja antiautoritaarisuuden symbolina. Greaves on korostanut demokraattisen ja moniarvoisen yhteiskunnan tärkeyttä.
Greaves kannattaa yksilönvapauksia, väkivallattomuutta sekä naisten oikeuksia ja homojen oikeuksia. Hän kannattaa sananvapautta, aborttioikeutta ja sekularismin vaalimista kouluissa. Greaves suhtautuu myönteisesti uskonnonvapauteen ja kriittisesti kristinuskon vaikutukseen lainsäädäntöön. Hän on kritisoinut kognitiivista dissonanssia uskonnonvapautta koskevissa kysymyksissä ja todennut, ettei hallinnolla tulisi olla oikeutta sanella sitä, mikä on soveliasta uskonnollista itseilmausta. Greaves kirjoitti vuonna 2017 teoksen Church of Satan vs. Satanic Temple (2017), jossa tarkastellaan Saatanan kirkon ja Satanic Templen eroavaisuuksia. Satanic Temple harvemmin käyttää Saatanaa maallisten nautintojen ja egoismin symbolina. Sen sijaan Greaves hahmottaa Saatanan sorrettujen puolesta käytävää kamppailua symboloivaksi.
Vuonna 2017 Greaves kritisoi kristillisiä ajattelijoita, jotka syyttivät Unite the Right Rallya ja valkoisen ylivallan kannattajia saatanallisuudesta. Greaves näki voimakkaan yhteyden kristillisen teologian ja orjuuden välillä. Hän viittasi myös kristillisen ajattelun osuuteen Ku Klux Klanin arvomaailmassa. Greaves piti Saatanaa kristittyjen ikuisena syntipukkina. Hän kertoi pitävänsä Saatanaa valistuksen arvojen metaforana ja ateistista satanismia rasististen aatteiden antiteesinä. Greaves totesi kristittyjen syyttäneen saatanallisuudesta eri aikoina pakanoita, juutalaisia, Amerikan alkuperäiskansoja ja mustia orjia.
Greaves on voimakkaasti arvostellut joidenkin tiedotusvälineiden esittämiä arvioita, joissa Satanic Templea on väitetty huomionhakuiseksi pilaksi uskonnolliseksi toiminnaksi naamioituna. Greaves on myöntänyt turvautuneensa satiiriin ja shokkiarvoon, mutta hänen mukaansa järjestön toiminnassa ei ole missään vaiheessa ollut kyse vitsistä.
Vuonna 2019 Greaves piti Mike Pencea vaarallisempana kuin Donald Trumpia. Hänen mukaansa Pencella oli selkeä teokraattinen visio Yhdysvaltain tulevaisuudesta. Hänen mukaansa Trumpilta puuttui varsinainen aatteellinen visio. Greaves arvosteli Pencea kreationismista ja homofobiasta.
Greaves on saanut monia tappouhkauksia, jonka takia Greaves ei käytä hänen virallista nimeään, jotta hänen perheensä välttää vastaalaiset uhkaukset.
Luettelo Tšekkoslovakian presidenteistä

Tämä on luettelo Tšekkoslovakian presidenteistä. Luettelossa ei ole huomioitu Tšekkoslovakian pakolaishallituksen, Böömin ja Määrin protektoraatin ja Slovakian tasavallan presidenteistä.
Lindelöf

Lindelöf voi viitata seuraaviin:
Sukunimi

Lindelöf, Ruotsissa ja Suomessa vaikuttanut suku. Nimen Lindelöf kantajat voivat kuulua joko tähän tai muihin samannimisiin sukuihin
Carl Lindelöf (1877–1956), suomalainen viulusti, kapellimestari ja musiikkipedagogi, Lorenz Leonard Lindelöfin poika
Damon Lindelof, (s. 1973), yhdysvaltalainen Lost-sarjan käsikirjoittaja ja tuottaja
Ernst Lindelöf (1870–1946), suomalainen matematiikan professori, suomalaisen funktioteorian koulukunnan perustaja, Lorenz Leonard Lindelöfin poika
Helmi Lindelöf (o.s. Helenius, 1884–1966), suomalainen näyttelijä, Carl Lindelöfin puoliso
Henry Lindelöf (s. 1952), Loviisan ja Kotkan ent. kaupunginjohtaja
Johan August Lindelöf (1824–1897), suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies
Leonard Lindelöf (1862–1943), suomalainen keksijä, helsinkiläisen Lindelöfin konetehtaan perustaja, Johan August Lindelöfin poika
Lorenz Leonard Lindelöf (1827–1908), suomalainen matematiikan professori, Helsingin yliopiston rehtori, kouluylihallituksen ylijohtaja, valtiopäiväedustaja, valtioneuvos
Oscar Lindelöf (1887–1954), suomalainen elokuvaaja
Samuli Lindelöf (s. 1976), suomalainen jalkapalloilija
Uno Lindelöf (1868–1944), englantilaisen filologian professori, kansanedustaja, Lorenz Leonard Lindelöfin poika
Victor Lindelöf (s. 1994), ruotsalainen jalkapalloilija,
Matematiikassa

Matematiikassa Lindelöf tarkoittaa myös Ernst Lindelöfin mukaan nimettyjä käsitteitä:
Lindelöfin avaruus, topologinen avaruus
Lindelöfin peitelause
Ernst Lindelöf -palkinto, Suomen matemaattisen yhdistyksen myöntämä palkinto
Muita merkityksiä

1407 Lindelöf, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lindelöf”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lintula

Lintula voi tarkoittaa:
Paikannimenä

Lintula, kaupunginosa Oulussa
Lintula, kaupunginosa Valkeakoskella
Lintulan luostari, ortodoksinen nunnaluostari Heinävedellä.
Kiinteistö Oy Turun Lintula, rakennus Turun keskustassa
Lintula, entinen Suomen Kivennavan kunnan kylä, nykyinen Venäjän Kivennavan kunnan taajama (ven. Ogonki ) Karjalankannaksella
Lintulan lahjoitusmaat, lunastettiin vuonna 1882 Suomen valtiolle  3 066 581 markan hintaan
Lintulan lehtikuusimetsä, historiallinen suojeltu puuistutus Karjalankannaksella
Lintula, kylä Hattulassa
Lintula, kylä Kittilässä
Lintula, kylä Kristiinankaupungissa
Lintula, kylä Liedossa