stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hietakilpiruoho

| Hietakilpiruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Kilpiruohot Alyssum
Laji::  alyssoides
Kaksiosainen nimi
 Alyssum alyssoides  (L.) L. 
Katso myös
   Hietakilpiruoho Wikispeciesissä   Hietakilpiruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hietakilpiruoho (Alyssum alyssoides) on yksivuotinen ristikukkaiskasvi. Se on matalakasvuinen 5–25 senttimetriä korkeaksi kasvava harmaan tähtikarvainen ruoho. Sillä on pienet kellertävät kukat, joista kasvaa litteän pyöreitä, karvaisia, lyhytperäisiä lituja.
Hietakilpiruoho kasvaa hietikoilla ja monenlaisilla muilla kuivilla kasvupaikoilla. Sitä esiintyy lähes koko Euroopassa. Suomessa kasvi on harvinainen satunnainen uustulokas.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hietakilpiruoho (Alyssum alyssoides)
ITIS: Alyssum alyssoides (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Alyssum alyssoides (englanniksi)
Flora of China: Alyssum alyssoides (englanniksi)
How Ya Like Me Now

| How Ya Like Me Now Kool Moe Dee |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. marraskuuta 1987
 Tuottaja(t): M. Dewese, Teddy Riley, Lavaba Mallison, Pete Q. Harris, Bryan ”Chuck” New
 Tyylilaji: hip hop, new jack swing
 Kesto: 49.51
 Levy-yhtiö: Jive / RCA Records
Listasijoitukset
  Billboard 200: 35.    Top R&B/Hip-Hop Albums: 4.
Kool Moe Deen muut julkaisut
| Kool Moe Dee 1986 | How Ya Like Me Now 1987 | Knowledge Is King 1989 |
How Ya Like Me Now on yhdysvaltalaisen MC:n Kool Moe Deen toinen albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1987. Albumi on Kool Moe Deen myydyin albumi ja myi platinaa. How Ya Like Me Now sijoittui Billboardin Top R&B/Hip-Hop Albums -listan sijalle 4. ja Billboard 200 -listan sijalle 35.
Kappaleet

How Ya Like Me Now – 5:37
Wild Wild West – 4:40
Way Way Back – 4:32
50 Ways – 5:00
No Respect – 5:24
Don’t Dance – 4:25
I’m a Player – 3:37
Suckers – 4:44
Stupid – 4:25
Rock You – 3:57
Get Paid – 3:19
Arvostelut

AllMusic:
Ålgård

| Ålgård |
| --- | --- |
 Ålgårdin keskustaa
 Ålgård
 Koordinaatit: 58°45′53″N, 5°51′20″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Gjesdal ja Sandnes
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,2 km²
Väkiluku (2022):  11 700
 – Väestötiheys:  2250 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ålgård on taajama Gjesdalin ja Sandnesin kunnissa Rogalandin läänissä Norjassa sekä Gjesdalin kuntakeskus. Taajaman pinta-ala on 5,2 neliökilometriä ja asukasluku 11 700 vuonna 2022. Heistä vajaa viidesosa asuu Sandnesin puolella.
Kuvia

Kongeparken-huvipuisto
Ålgårdin kirkko
Kirjasto ja kulttuurikeskus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ålgård Wikimedia Commonsissa
Yvan Delporte

Yvan Delporte (takana) ja Johan De Moor vuonna 1996.
Yvan Delporte (24. kesäkuuta 1928 Saint-Gilles, Bryssel – 5. maaliskuuta 2007 Bryssel) oli belgialainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja Spirou-sarjakuvalehden päätoimittaja vuosina 1955–1968. Hän osallistui useiden Spiroussa esiintyneiden sarjakuvahahmojen luomiseen, tunnetuimpina Niilo Pielinen ja Smurffit.
Suomennettu teos

Lucky Luke – Morrisin jäljillä (alkuteos La face cachée de Morris, 1992), suomeksi 2004.
Aiheesta muualla

Delporten esittely Dupuis-kustantamon sivulla (ranskaksi)
Hohtosinisiipi

| Hohtosinisiipi |
| --- | --- |
 Koiraita
Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Sinisiipiset Lycaenidae
Suku::  Polyommatus
Laji::  icarus
Kaksiosainen nimi
 Polyommatus icarus  (Rottemburg, 1775) 
Synonyymit
 Plebeius icarus 
Katso myös
   Hohtosinisiipi Wikispeciesissä   Hohtosinisiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hohtosinisiipi (Polyommatus icarus) on melko kookas sinisiipilaji. Suomessa sitä tavataan koko maassa.
Koko ja ulkonäkö

Hohtosinisiiven koiraiden siipien yläpinta on vaalean violetinsininen. Siiven ulkoreuna on kapealti musta. Naaraan siipien yläpinta voi olla suklaanruskea tai sininen (f. caerula) sinisen värimuodon ollessa sitä yleisempi mitä pohjoisemmaksi siirrytään. Naaraan takasiipien ulkoreunassa on rivi melko kookkaita mustia täpliä, joiden siivenpuoleisella sivulla on oranssia väriä. Usein oransseja täpliä erottuu myös etusiiven reunan tuntumassa. Siipien alapinta on ruskehtavan harmaa, tyvestä sinihohtoinen. Sekä etu- että takasiivessä on kaksi siiven poikki kulkevaa mustien, valkoreunaisten täplien muodostamaa riviä ja näiden väliin jää siiven poikkisuunnassa venynyt musta, valkoreunainen täplä. Takasiiven ulkoreunassa on rivi oransseja täpliä joiden muodostaman kaaren sisäpuolella on selvä valkoinen laikku. Etenkin naarailla oranssien täplien rivi jatkuu myös etusiiven alapinnalle. Siipiväli 21–33 mm.
Napapiirin pohjoispuolelta Jäämerelle tavattavalla alalajilla P. i. septentrionalis on vaaleammat siipien alapinnat, heikompi oranssi kirjailu sekä suurempi siipiväli: 33–38 mm.
♂
△ ♂
♀
△ ♀
Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue ulottuu Kanariansaarilta ja Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Keski-Aasiaan ja Pohjois-Uralille. Pohjoismaissa sitä tavataan Norjan pohjoisosia myöten. Suomesta havaintoja on Utsjoelta saakka, mutta yleisin se on kuitenkin maan etelä- ja keskiosissa. Lajilla on melko usein kesän aikana kaksi päällekkäistä sukupolvea ja jo Ruotsissa sukupolvia voi olla kolme. Suomessa ensimmäinen polvi lentää kesäkuun alkupuoliskolta heinäkuun lopulle ja toinen heinäkuulta jopa syys–lokakuun vaihteeseen. Oulun pohjoispuolella sukupolvia on kuitenkin vain yksi ja se lento alkaa lähes kuukautta etelärannikkoa myöhemmin.
Elinympäristö ja elintavat

Hohtosinisiipi elää kuivemmilla niityillä, kivikkorannoilla, hiekkamailla, tuntureilla ja monissa kulttuuriympäristöissä, kuten joutomailla. Laji on paikkauskollinen ja koiraat valtaavat reviirin, jonka ympäri ne lentelevät odotellen naaraita.
Naaras munii munat yksitellen ja aina nuorten ravintokasvien kukintoihin. Kasvilajin valinta saattaa vaihdella sukupolvien välillä. Toukka on nopeakasvuinen ollen täysikasvuinen 3–5 viikon kuluttua. Laji on ilmeisesti jonkinasteinen myrmekofiili ja muurahaiset saattavat huolehtia joistakin toukista. Laji talvehtii toukkamuodossa, mutta etenkään levinneisyysalueen pohjoisosissa elinkiertoa ei tarkoin tunneta. Kotelovaihe kestää viikosta kahteen.
Ravintokasvi

Toukkien ravintoa ovat hernekasvit kuten niittynätkelmä, hiirenvirna, puna-apila ja keulankärki.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hohtosinisiipi (Polyommatus icarus)
Ötökkätieto: Hohtosinisiipi (Plebeius icarus)
Luontoportti: Hohtosinisiipi (Polyommatus icarus)
Suomen Perhoset: Hohtosinisiipi
Iltalehti: Hohtosinisiipi (Polyommatus icarus) (Arkistoitu – Internet Archive)
Iowa State University, Bug Guide: Species Polyommatus icarus - Common Blue (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Polyommatus icarus (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
♀
♂
Hietakiurut

| Hietakiurut |
| --- | --- |
 Lyhytvarvaskiuru (Calandrella brachydactyla)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Hietakiurut Calandrella  Kaup, 1829
Katso myös
   Hietakiurut Wikispeciesissä   Hietakiurut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hietakiurut (Calandrella) on kiurujen heimoon kuuluva lintusuku. BirdLifen mukaan hietakiurujen sukuun kuuluu 4 lajia. Lajien määrä vaihtelee eri lähteissä.
Hietakiurujen (Calandrella) sukuun kuuluvia lajeja

Etiopianhietakiuru Calandrella blanfordi
Lyhytvarvaskiuru Calandrella brachydactyla
Karakoruminkiuru Calandrella acutirostris
Punalakkikiuru Calandrella cinerea
Aiheesta muualla

ITIS: Calandrella (englanniksi)
Heteractis magnifica

| Heteractis magnifica |
| --- | --- |
 Heteractis magnifica kahden vuokkokalan seurassa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Alaluokka::  Kukkakorallit Hexacorallia
Lahko::  Merivuokot Actiniaria
Heimo::  Stichodactylidae
Suku::  Heteractis
Laji::   magnifica
Kaksiosainen nimi
 Heteractis magnifica  (Quoy & Gaimard, 1833) 
Katso myös
   Heteractis magnifica Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heteractis magnifica on suurikokoinen merivuokko, joka tunnetaan symbioosista vuokkokalojen kanssa. Sitä pidetään joskus meriakvaariossa, mutta se on melko vaikea hoitaa. Joissakin lähteissä vuokko tunnetaan vielä vanhalla nimellään ritterinmerivuokko, Radianthus ritteri.
Ulkonäkö ja koko

Heteractis magnifica kasvaa luonnossa jopa metrin halkaisijaltaan olevaksi kiekoksi, jota peittävät sormimaiset, noin kahdeksan senttiä pitkät polttiaislonkerot. Lonkerot ovat vihertävät tai ruskehtavan sävyiset. Pohjalevy on kirkasvärinen: vihreä, violetti, punainen tai ruskea. Pohjalevy voi sulkeutua lähes täydelliseksi palloksi, ja sulkea silloin sisäänsä lonkerot ja niiden pyydystämän saaliin.
Levinneisyys

Heteractis magnifica -vuokkoa tavataan Indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä.
Vesiolot ja ravinto

Heteractis magnifica -vuokko tarvitsee voimakasta valoa ja kovan, mutta vaihtelevan virtauksen. Se viihtyy yleensä melko lähellä pintaa saadakseen tarpeeksi valoa, mutta jos virtauskenttä ei ole suotuisa, se saattaa lähteä liikkeelle etsimään parempaa paikkaa. Silloin se on akvaariossa vaarassa ajautua pumppuun tai muihin laitteisiin. Vuokon polttiaiselimet vahingottavat muita koralleja. Vuokkokala tai pari auttaa vuokkoa sopeutumaan.
Vuokkoa ruokitaan simpukoilla, kalalla, äyriäisillä ja pakasteruoilla.
Palloksi sulkeutunut vuokko
Helen Bøsterud

| Helen Bøsterud |
| --- | --- |
 Bøsterud vuonna 2009.
Norjan oikeusministeri
 Brundtlandin II hallitus 9. toukokuuta 1986 – 16. lokakuuta 1989  
Edeltäjä:  Wenche Frogn Sellæg
Seuraaja:  Else Bugge Fougner
Suurkäräjäedustaja
 1977–1993  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Helen Marie Bøsterud
Syntynyt: 15. helmikuuta 1940 (ikä 84) Oslo, Norja
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Helen Marie Bøsterud (s. 15. helmikuuta 1940 Oslo) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1993 ja toimi Norjan oikeusministerinä 1986–1989. Koulutukseltaan hän on opettaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helen Bøsterud Wikimedia Commonsissa
Helen Bøsterud Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Helen Brockman

Helen Brockman
Helen Lewis Brockman (24. syyskuuta 1902 – 22. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija.
Brockman syntyi Iowassa ja tuli parhaiten tunnetuksi teoksellaan The Theory of Fashion Design (1965). Hän vietti 100-vuotispäiväänsä syksyllä 2002.
Brockman alkoi menestyä verrattain myöhään, ja hän otti 65-vuotiaana vastaan paikan opettajana Kansas State Universityn College of Human Ecologyssa. Hän kuoli 105-vuotiaana Manhattanissa, Kansasissa.
Julkaisuja

Air Raid Precautions (1942)
The Theory of Fashion Design (1965)
Development of a Crepe Fabric for Use in Scarfs (1966)
The Skirt Handbook (1968)
The Slacks Handbook: Basic Pattern Development and Derivation of City Pants, Culottes and Slim Pants (1968)
The Slacks Handbook: Basic Pattern Development and Styling of City Pants, Jeans and Gaucho Pants (1973)
Mod-u-lar Pattern System Handbook (1993)
Both Sides of Nice (2005)
Hurrikaani Linda

| Hurrikaani Linda |
| --- | --- |

Laantui::  17.9.1997
Alin paine::  902 hPa
Kovin tuuli::  82 m/s (1 min keskiarvo)
Kuolleita::  0
 Lindan reitti ja voimakkuus.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Hurrikaani Linda oli kaikkien aikojen voimakkain itäisellä Tyynellämerellä havaittu trooppinen hirmumyrsky. Se muodostui trooppisesta itäaallosta syyskuun 9. päivänä 1997 ja voimistui vähitellen saavuttaen hurrikaanistatuksen noin 36 tunnin päästä. Se voimistui nopeasti saavuttaen tuulennopeuden 298 km/h. Hurrikaanin arvioitu keskipaine laski 902 millibaariin. Hirmumyrsky Lindan ennustettiin lähestyvän eteläistä Kaliforniaa, mutta sen sijaan se kääntyi merelle päin ja haihtui 17. syyskuuta. Se oli vuoden 1997 Tyynenmeren hurrikaanikauden 15. trooppinen sykloni, 13. nimetty myrsky, seitsemäs hurrikaani ja viides suurhurrikaani eli Saffirin-Simpsonin asteikon 3. luokkaan yltänyt hurrikaani.
Hurrikaani Linda ohitti Meksikolle kuuluvan Socorron saaren, kun myrsky oli miltei voimakkaimmillaan, vahingoittaen saaren meteorologisia mittauslaitteita. Hurrikaani synnytti korkeita aaltoja Meksikon lounaisrannikolla, ja viisi satamaa oli suljettava. Jos hirmumysky Linda olisi rantautunut Etelä-Kaliforniaan, kuten ennustettin, olisi se ollut ensimmäinen niin tehnyt myrsky vuoden 1939 trooppisen myrskyn jälkeen. Vaikka Linda ei iskenytkään Kaliforniaan, se sai aikaan kevyttä ja kohtalaista sadetta koko alueella aiheuttaen mutavyöryjä ja tulvia San Gorgonion erämaassa; kaksi taloa tuhoutui, 77 taloa vahingoittui ja vahinkojen kokonaismääräksi tuli 3,2 miljoonaa dollaria. Lindan voimakkuudesta huolimatta sen nimeä ei poistettu hurrikaanien nimilistalta.
Varautuminen ja hurrikaanin vaikutukset

Vaikka hurrikaanin silmä ei ylittänyt rantaviivaa, se kulki läheltä Socorron saaren ohi ollessaan miltei voimakkaimmillaan. Hurrikaani katkaisi sähköt tuulen- ja paineenmittausvälineistä. Saarella sijaitseva asema tallensi painearvon 986 millibaaria ennen kuin se lakkasi keräämästä tietoa. Hurrikaani Lindan takia hurrikaanivaroituksia tai vastaavia vaarailmoituksia ei annettu. Meksikossa kuitenkin korkeiden aaltojen ja voimakkaan tuulen aiheuttama uhka sai viranomaiset antamaan varoituksen rannikkotulvista ja sulkemaan viisi satamaa. 2,4 metriin yltäviä aaltoja havaittiin rannikolla aiheuttaen tulvia Meksikon osavaltioissa Michoacán, Jalisco, Nayarit ja Sinaloa.
Kun Lindan ennustettiin kääntyvän koilliseen, sen ennustettiin rantautuvan Etelä-Kaliforniaan heikkona trooppisena myrskynä, mikä olisi tehnyt Lindasta ensimmäisen niin tehneen myrskyn vuoden 1939 Kalifornian trooppisen myrskyn jälkeen. Yhdysvaltain kansallinen sääpalvelun Oxnardin yksikkö antoi yleisölle tietoa ja säätä koskevia erikoistiedotuksia, jotka käsittelivät Lindan mahdollisen rantautumisen seurauksia Etelä-Kaliforniassa.
Vaikka myrsky ei tehnytkään ennustettua käännöstä, saapui Etelä-Kaliforniaan 4,6–5,5 metrisiä aaltoja.
Hurrikaanin ennätyssija

Hurrikaani Lindasta tuli 902 hPa:n paineellaan voimakkain Tyynenmeren alueella esiintynyt hurrikaani  vuoden 1966 alkaneiden luotettavien mittausten jälkeen. Lindan uskotaan olevan myös voimakkain hurrikaani senkin jälkeen, kun hurrikaaneja ryhdyttiin mittamaan alueella vuonna 1949. Edellinen voimakkain hurrikaani oli hurrikaani Ava vuodelta 1973: siitä mitattu ilmanpaine oli 915 hPa:a.
Äväntäjärvi

| Äväntäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°45′41″N, 24°40′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  Talviaistenjoki 
Järvinumero:  35.724.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,1 m  
Rantaviiva:  37,0474 km  
Pinta-ala:  3,44586 km²   
Tilavuus:  0,0269872 km³ 
Keskisyvyys:  7,83 m  
Suurin syvyys:  48,27 m  
Valuma-alue:  70,56 km²  
Saaria:  25 
 fiÄväntäjärvi 
Äväntäjärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Talviaisten ja Maunuksen kylien äärellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,1 metriä mpy. Järven pitkän rantaviivan vuoksi siihen on johdettu lukuisia metsäojia ympäröiviltä kosteikoilta. Osa ojista tuovat vettä valuma-alueen järvistä ja lammista. Tällaisia yksittäisiä järviä ovat Raistinjärvi, joka laskee Pitkäveden itärantaan, Leveäjärvi, Kivipää, Vähä Kivipää ja Vuori-Pitkäjärvi, jotka laskevat yhdessä Pitkäveden länsirantaan, Iso Ellijärvi ja Pieni Ellijärvi sekä Pieni Ahvenjärvi, jotka laskevat Lepistönveden Sammalistonpohjaan, Ahvenjärvi, joka laskee Äväntäjärven Isoon Kukonpohjaan ja Rimmijärvi, joka laskee Maunuksenniemestä Äväntäjärveen. Särkioja laskee Äväntäjärven pääaltaan pohjoisrantaan ja se alkaa 2,2 kilometrin päästä Vähä Särkijärvestä. Särkijärvi on tämän ojan valuma-alueen latvajärvi. Pitkäveden pohjoispäähän laskevaan Nautajärveen tulee kaksi vesireitin haaraa. Koillisen haara kerää monen pienen lammen vedet järveen. Nautajärveen laskee myös Ristijärvi, joka on useamman pikkujärven pääjärvi.
Äväntäjärven laskujoki on Talviaistenjoki, joka vie vesireitin vedet Harolanlahden ja Lopenselän kautta Koljonselälle kahta reittiä myöten, ensinnäkin Röyhdänsalmen kautta Karviansalmeen että toiseksi Kaivannonsalmen kautta Säkkiänselkään. Äväntäjärven ja Harolanlahden korkeusero on noin 13 metriä.
Historiaa

Vielä vuoden 1958 peruskartassa järven yli ei mennyt mistään kohtaa tie yli. Järven länsirantaan rakennettava maantie oli silloin vasta tekeillä. Vuoden 1977 kartassa oli Riukusalmessa silta ja Kalasaareen oli Kamarisaaren kautta rakennettu pengertie.
Husebyn ruukki

Husebyn ruukki
Husebyn ruukki on ruukkialue Ruotsissa nykyisessä Alvestan kunnassa. 1620-luvulla Huseby siirtyi valtionamiraali Karl Karlsson Gyllenhielmille, joka käski perustaa sinne rautaruukin. Raudan käsittelyä tehtiin vuoteen 1930 asti, mutta valimo oli toiminnassa 1950-luvulle asti. Ruukinpatruuna Joseph Stephensin aikana (1867-1934) rauta- ja puuteollisuuden ohella kehitettiin maataloutta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut (ruotsiksi)
Helen Baxendale

| Helen Baxendale |
| --- | --- |
 Helen Baxendale vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Helen Victoria Baxendale
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1970 (ikä 54) Pontefract, West Yorkshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Rimakauhua ja rakkautta
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Helen Victoria Baxendale (s. 7. kesäkuuta 1970 Pontefract, West Yorkshire) on englantilainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi televisio­sarjasta Rimakauhua ja rakkautta rooli­hahmonaan Rachel Bradley. Lisäksi hän on esiintynyt televisio­sarjassa Frendit sekä elo­kuvassa Tavallisen rehti rikollinen.
Yksityiselämä

Helen Baxendalen poika­ystävä on David Williams. Heillä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helen Baxendale Wikimedia Commonsissa
The Independent: The 5-minute Interview: Helen Baxendale, Actress (englanniksi)
The Official London Theatre Guide: The Big Interview: Helen Baxendale (englanniksi)
Husbyn kylpylä

Pääsisäänkäynti
Vesiliukumäet
Husbyn kylpylä (ruots. Husbybadet) on kylpyläpainotteinen uimahalli Husbyn kaupunginosassa Länsi-Tukholmassa. Se vihittiin käyttöön joulukuussa 1999.
Kylpylässä on seikkailuallas, 25-metrinen kuntoallas, hyppytorni ja opetusallas. Perinteisen saunan ja höyrysaunan lisäksi kylpylässä on myös poreallas ja vesiliukumäkiä. Kylpylä on Tukholman kaupungin operoima, mutta siellä noudatetaan korotettua taksaa paremman palvelutarjonnan vuoksi.
Aiheesta muualla

Husbyn kylpylä Tukholman kaupungin sivuilla
Higashi-Yamato

| Higashi-Yamato (東大和市) |
| --- | --- |
 Murayaman tekoallas
 lippu:  symboli
 Higashi-Yamaton sijainti Tokion metropolissa
 Higashi-Yamato
 Koordinaatit: 35°44′43.3″N, 139°25′35.4″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,42 km²
Väkiluku (2017):  85 857
 – Väestötiheys:  6 398 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Atsalea
 – Puu:  Idänselkova
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.higashiyamato.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Higashi-Yamato (jap. 東大和市, Higashi-Yamato-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Tokion Higashi-Murayaman, Kodairan, Musashi-Murayaman ja Tachikawan kaupunkeihin sekä Saitaman prefektuurin Tokorozawan kaupunkiin. Higashi-Yamatossa on 85 857 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 13,42 neliökilometriä.
Yamaton kylä perustettiin 1. marraskuuta 1919. Siitä tuli maaseutukaupunki 3. toukokuuta 1954 ja kaupunki 1. lokakuuta 1970, jolloin se nimettiin Higashi-Yamatoksi. Kaupunkia palvelevat Seibu-rautateiden Haijima-linja ja Taman monorail.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Higashi-Yamato Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Higashidōrin ydinvoimalaitos

| Higashidōrin ydinvoimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  Ydinvoimala
Teho:  1 100 MW
Omistaja:  Tohoku Electric Power Company, Tōkyō denryoku (Tepco)
Sijainti:  Higashidōri, Aomorin prefektuuri, Japani
Koordinaatit:  38°24′04″N, 141°29′59″E
Higashidōrin ydinvoimalaitos (jap. 東通原子力発電所, Higashidōri genshiryoku hatsudensho) on Japanissa Aomorin prefektuurin Higashidōrissa sijaitseva ydinvoimalaitos.
Laitos on siitä ainutlaatuinen japanissa, että samassa sijainnissa ovat kahden eri yhtiön omistamat reaktorit, joita tosin ei ole kaikkia vielä rakennettu. Alueelle on suunniteltu neljä reaktoria, joista Tōhoku Electric Power Companyn ensimmäinen reaktori otettiin käyttöön 2005, ja Tepcon ensimmäisen reaktorin rakennus alkoi vuonna 2011.
Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus kuitenkin keskeytti rakennustyöt, ja 2019 uutisoitiin Tepcon aikeesta perustaa uusi yhtiö edistämään sen reaktorien rakentamista Higashidōrissa. Yhtiössä kumppaneina olisivat energiayhtiö Chubu Electric Power Co. sekä ydinvoimaloiden toimittajat Hitachi ja Toshiba.
Reaktorit

Ydinvoimalassa on seuraava reaktori::
| Nimi | Reaktorityyppi | Teho | Käyttöönottovuosi | Käytöstäpoistovuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tōhoku Higashidōri - 1 | BWR | 1 100 MW | 2005 | Käytössä |
Éric Vuillard

Éric Vuillard vuonna 2016.
Éric Vuillard (s. 1968 Lyon) on ranskalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Hän voitti Goncourt-palkinnon teoksellaan Päiväkäsky vuonna 2017. Hänen teoksensa Köyhien sota oli kansainvälisen Booker-palkinnon ehdokkaana 2021.
Suomennetut teokset

14. heinäkuuta.  (14. Juillet, 2016)  Suomentanut Lotta Toivanen. Siltala, 2019.  ISBN 978-952-234-613-1.
Päiväkäsky.  (L'Ordre du jour, 2017)  Suomentanut Lotta Toivanen. Siltala, 2021.  ISBN 978-952-234-826-5.
Kongo; Köyhien sota.  (Congo, 2012 & La guerre des pauvres, 2019)  Suomentanut Lotta Toivanen. Siltala, 2022.  ISBN 978-952-388-058-0.
Kunniallinen vetäytyminen.  (Une sortie honorable, 2022)  Suomentanut Lotta Toivanen. Siltala, 2023.  ISBN 978-952-388-160-0.