stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peter Aalbæk Jensen

Peter Aalbæk Jensen syyskuussa 2010.
Peter Aalbæk Jensen (s. 8. huhtikuuta 1956 Osted) on tanskalainen elokuvatuottaja, joka perusti vuonna 1992 elokuvayhtiö Zentropan yhdessä Lars von Trierin kanssa. Hänen isänsä oli kirjailija Erik Aalbæk Jensen.[lähde? ]
Zentropa on julkaissut Dogma 95-manifestistin ja tuottanut elokuvia, esimerkiksi Dogville (2003, pääosassa Nicole Kidman), Dancer in the Dark (2000, pääosassa Björk), The Five Obstructions ja After the Wedding (2006).[lähde? ]
Jensen on toiminut executive-tuottajana yli 70 elokuvateatterilevityksessä olleessa kokoillan elokuvassa, perustanut useita tytäryhtiöitä ja häntä pidetään yleisesti yhtenä tärkeimmistä tanskalaisista elokuvatuottajista alkaen 1990-luvulta.
Jensen toimi tuomarina Tanskan Got Talent -kykyjenetsintäohjelmassa vuonna 2008.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Peter Aalbæk Jensen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Peter Aalbæk Jensen Elonetissä.
Zentropa-elokuvayhtiö
Phil Housley

| Phil Housley |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1964 (ikä 60) St. Paul, Minnesota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja/hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1982–2003
Seurat:  Buffalo Sabres Winnipeg Jets St. Louis Blues Calgary Flames New Jersey Devils Washington Capitals Chicago Blackhawks Toronto Maple Leafs
NHL-varaus:  6. varaus, 1982 Buffalo Sabres
Hockey Hall of Fame
 2015 
| Mitalit> Maa:  .Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  .Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  .Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  > Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
| World Cup  | World Cup  | World Cup  |  |
|  Kultaa | 1996 | jääkiekko |  |
Phillip F. Housley (s. 9. maaliskuuta 1964 South St. Paul, Minnesota) on entinen NHL-jääkiekkoilija, joka pelasi joukkueissa Buffalo Sabres, Winnipeg Jets, St. Louis Blues, Calgary Flames, New Jersey Devils, Washington Capitals, Chicago Blackhawks ja Toronto Maple Leafs.
Housley oli eniten pisteitä tehnyt Yhdysvalloissa syntynyt pelaaja 1 232 tehopisteellään (338 maalia ja 894 syöttöä), kunnes Mike Modano ohitti hänet vuonna 2007.
Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista amerikkalaisista puolustajista Chris Cheliosin ja Brian Leetchin ohella. Housley ei kuitenkaan koskaan voittanut parhaalle puolustajalle jaettavaa Norris Trophyä. Tämä johtui suurelta osin siitä, että Housley saavutti huippunsa samaan aikaan kuin Ray Bourque, Paul Coffey, Chris Chelios ja Brian Leetch (nämä neljä voittivat kaikki Norris-palkinnot vuosina 1985–1997), ja siitä, että hän pelasi pitkähkön ajan urallaan hyökkääjänä.
Housley ei koskaan voittanut Stanley Cupia. Lähimpänä saavutusta hän oli vuonna 1998 pelatessaan Washington Capitalsissa, mutta joukkue hävisi loppuottelusarjan Detroit Red Wingsille.
Housleyn ura käsitti yhteensä 1 495 ottelua NHL:ssä. Hän oli USA:ssa syntyneistä eniten NHL-pelejä pelannut lähes seitsemän vuoden ajan, kunnes Chris Chelios rikkoi ennätyksen marraskuussa 2006.
Kaudella 2006–2007 Housley valmensi Minnesotan osavaltion lukiokiekkoliigassa Stillwaterin joukkuetta.
Housley valittiin vuonna 2012 IIHF Hall of Famen jäseneksi ja 2015 The Hockey Hall of Famen jäseneksi.
Aiheesta muualla

Phil Housley The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Penka Stojanova

| Penka Stojanova> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Penka Stojanova
Syntynyt: 21. tammikuuta 1950 Plovdiv, Bulgaria
Kuollut: 16. elokuuta 2019 (69 vuotta) Plovdiv, Bulgaria
Kansalaisuus:   Bulgaria
Koripalloilija
Pituus:  183 cm
Paino:  75 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
:  WBC Maritsa Plovdiv Roma (Italia)
Maajoukkueet
:   Bulgaria
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Bulgaria> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 |  |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bulgaria 1972 |  |  |
|  Pronssia | Ranska 1976 |  |  |
Penka Stojanova (bulg. Пенка Стоянова, 21. tammikuuta 1950 Plovdiv – 16. elokuuta 2019 Plovdiv) oli bulgarialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Stojanova saavutti Bulgarian naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Moskovassa 1980, olympiapronssia Montréalissa 1976, EM-hopeaa Bulgariassa 1972 ja EM-pronssia Ranskassa 1976. Hän kuului Bulgarian kokoonpanoon myös Tšekkoslovakian MM-kilpailuissa 1967 ja vuosien 1968, 1970, 1974, 1978, 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa.
Bulgarian pääsarjassa Stojanova voitti maan mestaruuden WBC Maritsa Plovdivissa vuosina 1971, 1973 ja 1974 ja muita mitaleja. Hän oli myös ensimmäinen ulkomailla ammatikseen pelannut bulgarialaiskoripalloilija (Roma, 1981–1983). Stojanova kuoli Plovdivissa 69-vuotiaana. Hän oli sairastanut pitkään.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Penka Stojanova Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Bulgarian joukkue – Kesäolympialaiset 1976
4 Goltševa |
5 Metodieva |
6 Makaveeva |
7 Mihailova |
8 Gjurova |
9 Bogdanova |
10 Jordanova |
11 Dilova |
12 Štărkelova |
13 M. Stojanova |
14 Skerlatova |
15 P. Stojanova
Bulgarian joukkue – EM-kilpailut 1976
4 Goltševa ·
5 Metodieva ·
6 Makaveeva ·
7 Mihailova ·
8 Jankova ·
9 Bogdanova ·
10 Novkova ·
11 Dilova ·
12 Štărkelova ·
13 M. Stojanova ·
14 Skerlatova ·
15 P. Stojanova
Bulgarian joukkue – Kesäolympialaiset 1980
4 Goltševa |
5 Metodieva |
6 Makaveeva |
7 S. Mihailova |
8 Dermendžieva |
9 Bogdanova |
10 A. Mihailova |
11 Brainova |
12 Slavtševa-Stefanova |
13 Radkova |
14 Germanova |
15 Stojanova
Peder Balke

| Peder Balke |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1804 Helgøya, Norja
Kuollut: 5. helmikuuta 1887 (82 vuotta)
Kansalaisuus:  norjalainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalaus
Taidesuuntaus:  romantiikka
Peder Balke: Nordkapp (noin 1840)
Peder Balke (4. marraskuuta 1804 Helgøya, Ringsaker, Norja – 5. helmikuuta 1887 Kristiania, Norja) oli norjalainen taidemaalari. Hänet tunnettiin erityisesti dramaattisista ja romanttisista Norjan luontoa käsittelevistä maisemamaalauksistaan.
Balke oli norjalaisista maalareista ensimmäinen, joka kuvasi teoksissaan pohjoisnorjalaista maisemaa. Vuoden 1832 keväällä Balke matkusti Nordkappille ja Itä-Finnmarkiin, missä paikalliset dramaattiset maisemat tekivät häneen syvän vaikutuksen. Balke piirsi luonnoksia koko matkansa ajan. Balke ei pyrkinyt tiettyjen paikkojen naturalistiseen esittämiseen, vaan halusi teoksissaan pikemminkin jäljitellä luonnossa vallinnutta voimakasta tunnelmaa. Eräs tunnusomainen ja usein toistuva piirre Balken töissä oli pelkistetty, lähes tyylitelty sommittelu. Eristämällä luonnossa näkyneitä osia, kuten esimerkiksi Nordkappin jyrkkien reunojen rajaaman ylätasanteen, Balke sai ne esiin mielikuvamaisten näkyjen tapaisina. Esimerkiksi teoksessa Fra Nordkapp (1860-luvulta) Nordkappin vuori on paljastunut unenomaiseen tapaan.
Kirjallisuutta

Anne Aaserud & Caroline Serck-Hanssen: Nordnorske bilder og bildet av Nord-Norge.  Tromsø:  Nordnorsk Kunstmuseum, 2002.  ISBN 82-91834-10-5.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peder Balke Wikimedia Commonsissa
Paluu Pompeijiin

| Paluu Pompeijiin> Tillbaka till Pompeji |
| --- | --- |
 Suomenkielisen painoksen kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Kim M. Kimselius
Kieli:  ruotsi
Genre:  fantasia, nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  B. Wahlström
Julkaistu:  1998
Sivumäärä:  172
Suomennos
Suomentaja:  Sirkka-Liisa Sjöblom
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  196
ISBN:  951-23-4804-7
Sarja: Aikamatkaajat
Seuraava:  Faaraon kirous
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paluu Pompeijiin (ruots. Tillbaka till Pompeji) on ruotsalaisen nuortenkirjailija Kim M. Kimseliuksen vuonna 1998 ilmestynyt kirja. Suomennos ilmestyi 2006 Kariston kustantamana ja Sirkka-Liisa Sjöblomin kääntämänä.
Juoni

Ramona on luokkaretkellä Italiassa ja vierailee Pompeijin kaupungin raunioilla. Häneen iskee väsymys, ja hän menee syrjään lepäämään. Kun hän herää, hän huomaa olevansa vuodessa 79 ja tulivuorenpurkaukseen on aikaa enää pari päivää. Hän yrittää epätoivoisesti saada muut uskomaan, että Vesuvius purkautuu, mutta kukaan ei usko häntä – paitsi rikkaasta roomalaisperheestä kotoisin oleva Theo.
Peter, Sue & Marc

Peter, Sue & Marc Eurovision laulukilpailussa 1976
Peter, Sue & Marc on sveitsiläinen trio. Trion muodostavat laulaja-pianisti-kitaristi Peter Reber (s. 1949), laulaja Sue Schell (s. 1950) ja laulaja-kitaristi Marc Dietrich (s. 1948).
Trio on edustanut Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa neljästi. Vuonna 1971 trio sijoittui 12:nneksi 18 kilpailijan joukosta kappaleella "Les illusions de nos vingt ans", vuonna 1976 neljänneksi 18 kilpailijan joukosta kappaleella "Djambo, Djambo", vuonna 1979 kymmenenneksi 19 kilpailijan joukosta kappaleella "Trödler und Co" ja vuonna 1981 neljänneksi 20 kilpailijan joukosta kappaleella "Io senza te".
Trio osallistui useita muitakin kertoja Sveitsin euroviisukarsintaan. Vuonna 1973 trio sijoittui karsinnassa kolmanneksi kappaleella "Es kommt ein Tag", vuonna 1974 toiseksi kappaleella "Frei" ja vuonna 1975 toiseksi kappaleella "Lève-toi soleil". Vuonna 1978 trio sijoittui kolmanneksi Saksan euroviisukarsinnassa kappaleella "Charlie Chaplin".
Diskografia > Albumit

1970: Folksongs
1975: Weihnachten – Noël – Natale – Christmas
1975: Peter, Sue & Marc
1976: Peter, Sue & Marc
1976: Songs International
1976: Three Friends
1977: Mountain Man & Cindy
1977: Deutsche Originalaufnahmen
1978: Unsere Lieblings-Songs aus dem Fernsehkleintheater
1978: Tom Dooley
1978: Memory Melody
1978: On Top
1979: By Airmail
1980: Birds of Paradise / Ciao Amico
1981: Fantasia / Ein ganz krummes Ding
1981: Das grosse Abschiedskonzert – Live
1981: 10 goldene Jahre
1981: Ihre größten Erfolge
1981: Motive
1981: Star-Magazin
1981: The Best Of
1982: 20 Super Hits
1982: Das grosse Weihnachtskonzert
1983: Drei Freunde
1984: Fantasia – Deutsche Originalaufnahmen 2
1995: Gold 1
1995: Gold 2
1998: Cindy
1999: Golden Hits
1999: Ihre Lieder – Ihre Hits
2004: Country
2004: Romantic Melodies
2004: Weihnachten mit Peter, Sue & Marc
2005: Hits International
2006: Ihre größten Erfolge
2007: The Legend
2015: Io senza te - Die Originalsongs zum Musical
2015: Collection – Box Set
2015: Trouvaillen
Patric Kjellberg

| Patric Kjellberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1969 Trelleborg, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2003
Seurat:  Falu IF (Ruotsi I) AIK IF (SEL) Fredericton Canadiens (AHL) Montréal Canadiens (NHL) HV71 (SEL) Djurgårdens IF (SEL) Nashville Predators (NHL) Anaheim Ducks (NHL)
NHL-varaus:  83. varaus, 1988 Montréal Canadiens
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lillehammer 1994 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekkoslovakia 1992 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1998 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Anchorage 1989 | jääkiekko |  |
Göran Patric Kjellberg (s. 17. kesäkuuta 1969 Trelleborg, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän pelasi urallaan yhteensä 394 NHL:n runkosarjaottelua tehopistein 64+96=160.
Ura > Ura Ruotsissa

Kjellbergin kasvattajaseura on Rosersberg/Arlanda 73 HC. Hän siirtyi myöhemmin juniorina Falu IF:ään, jossa Kjellberg pelasi ensimmäiset pelinsä aikuisten sarjoissa I-divisioonassa kaudella 1985–1986. Hän pelasi joukkueessa viisi ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Varsinainen tulokaskaudellaan 1986–1987 Kjellberg teki 32 ottelussa tehopisteet 11+13=24. Montréal Canadiens varasi hänet 83. pelaajana NHL:n vuoden 1988 varaustilaisuudessa.
Kaudeksi 1988–1989 Kjellberg siirtyi sarjatasoa ylemmäs Elitserieniin AIK:n joukkueeseen. Ensimmäisellä Elitserien-kaudellaan hän teki 25 runkosarjaottelussa tehopisteet 7+8=15. Neljännellä Elitserien-kaudellaan, 1991–1992 Kjellberg teki runkosarjassa tehopisteet 20+13=33. Hän oli AIK:n paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies sekä koko Elitserienin seitsemänneksi paras maalintekijä HV71:n Ove Thörnbergin ja Färjestadsin Staffan Lundhin kanssa.
Kjellberg siirtyi kaudeksi 1992–1993 Montréal Canadiensin organisaatioon. Hän pelasi lähes koko kauden sen farmijoukkue Fredericton Canadiensissa, AHL:ssä, mutta Kjellberg debytoi myös NHL:ssä, jossa hän pelasi seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Kjellberg palasi kuitenkin kaudeksi 1993–1994 Elitserieniin ja siirtyi HV71:een. Hän oli tehopisteillä 11+17=28 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Stefan Örnskogin jälkeen. Kjellbergin seuraava kausi 1994–1995 päättyi vain 29 runkosarjaotteluun loukkaantumisen takia. Hän kuitenkin voitti Ruotsinmestaruuden keväällä 1995.
Vuodet 1995–1998 Kjellberg pelasi Djurgårdens IF:ssä. Hän oli kaudella 1996–1997 tehopisteillä 29+11=40 koko Elitserienin runkosarjan maalipörssin toinen Brynäsin Jevgeni Davydovin jälkeen. Pistepörssissä Kjellberg sijoittui kymmenenneksi. Seuraavalla kaudella 1997–1998 hän teki tehopisteillä 30+18=48 Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä. Kjellberg voitti Elitserienin maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi Frölundan Ville Peltosen jälkeen. Hän voitti kauden päätteeksi myös Elitserien-hopeaa sekä liigan herrasmiespelaajalle myönnettävän Rinkers Riddaren.
Ura > NHL-ura

Kaudeksi 1998–1999 Kjellberg palasi NHL:ään tehdessään sopimuksen uutena joukkueena liigaan liittyneen Nashville Predatorsin kanssa. Hän ei pelannut kauden aikana farmijoukkueessa. Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan  hän teki 71 runkosarjaottelussa tehopisteet 11+20=31. Seuraavalla kaudella 1999–2000 Kjellberg teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehopistein 23+23=46, joilla hän oli Nashvillen toiseksi paras pistemies Cliff Ronningin jälkeen. Kaudella 2000–2001 tehdyillä tehopisteillä 14+31=45 hän oli joukkueen sisäisen pistepörssin kolmas.
Nashville myi Kjellbergin marraskuussa 2001 Mighty Ducks of Anaheimiin, josta seura sai vaihdossa Petr Tenkrátin. Kjellbergin uran viimeisen NHL-kauden 2002–2003 päätteeksi Anaheim eteni aina Stanley Cup -finaaleihin asti, mutta New Jersey Devils voitti ottelusarjan voitoin 4–3. Kjellberg jätti joukkueensa kuitenkin jo kymmenen pudotuspeliottelun jälkeen henkilökohtaisiin syihin vedoten. Hän ilmoitti uransa lopettamisesta kesäkuussa 2003.
Ura > Maajoukkue

Kjellberg oli voittamassa Ruotsille olympiakultaa Lillehammerista 1994. Hän pelasi olympialaisissa myös Albertvillessä 1992 ja Naganossa 1998. Kjellberg pelasi MM-kilpailuissa vuosina 1992 ja 1998 voittaen molemmissa turnauksissa maailmanmestaruuden.
Kjellberg voitti myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 1989 ja alle 18-vuotiaiden Euroopanmestaruuden vuonna 1987. Jälkimmäisenä mainitussa turnauksessa hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Uran jälkeen

Kjellberg toimi kaudella 2009–2010 Allsvenskan-joukkue Leksands IF:n toimitusjohtajana.
Perfect Strangers (täsmennyssivu)

Perfect Strangers voi viitata seuraaviin paikkoihin ja asioihin:
Perfect Strangers, Deep Purplen albumi
”Perfect Strangers”, Deep Purplen musiikkikappale
”Perfect Strangers”, Jonas Bluen musiikkikappale
Perfect Strangers, Tommishockin & Kimarrin albumi
Avioliittoloma (Perfect Strangers), vuoden 1945 elokuva
Tuomittu rakkaus (Perfect Strangers), vuoden 1950 elokuva
Umpikuja (Perfect Strangers), vuoden 1984 elokuva
Saaren vangit (Perfect Strangers), vuoden 2003 elokuva
Perfect Strangers, vuoden 2004 elokuva
Perfect Strangers, vuosina 1986–1993 esitetty televisiosarja
Sukupuu (Perfect Strangers), vuoden 2001 televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perfect Strangers”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Perfect Places

| ”Perfect Places” Lorde |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Melodrama
 Julkaistu: 1. kesäkuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Lorde, Jack Antonoff, Andrew Wyatt, Frank Dukes
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 03.41
 Levy-yhtiö: Universal Music New Zealand
Lorden muut singlet
| ”Green Light” 2017 | ”Perfect Places” 2017 | ”Homemade Dynamite” 2017 |
Perfect Places on uusiseelantilaisen laulaja-lauluntekijä Lorden kappale. Sen julkaisi Universal Music New Zealand hänen toisen, Melodrama-studioalbumin toisena singlenä 1. kesäkuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Lorde, Jack Antonoff ja Andrew Wyatt, jotka myös tuottivat sen Frank Dukesin kanssa. "Perfect Places" on lajityypiltään elektropop-kappale jota on ehostettu basso, syntetisaattori ja rumpukonebiiteillä. Sanoiltaan kappale seuraa Lorden päätelmää "teinijuhlakierteestä" Melodramalla, tuumaillen missä hänen täydelliset paikkansa ovat.
"Perfect Places" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat kappaleen sanoja. Vaikka kappale ei onnistunut pääsemään singlelistoille Yhdysvalloissa, se pääsi kuitenkin listoille esimerkiksi Australiassa, Isossa-Britanniassa ja Kanadassa. Kappaleelle on toteutettu myös Grant Singerin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Lorden YouTube-kanavalla 3. elokuuta 2017. Videolla nähdään Lorde lukuisissa kohtauksissa yksin rannalla, ravintolassa ja veneessä. Lorde on mainostanut kappaletta esittämällä sen livenä esimerkiksi The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa ja vuoden 2017 iHeart Radio Much Music Video Awardsissa.
Käännös suomeksi
Peräaukkokanava

Anaalikanava.
Peräaukkokanava eli anaalikanava (lat. canalis analis) on reitti suolistosta peräaukon läpi ulos elimistöstä. Sen kautta työnnetään ulosteena kuona-aineita ulos elimistöstä. Peräaukkokanava koostuu pääasiassa peräsuolesta.
Peräaukkokanavaa säätelee poikkijuovainen eli tahdonalainen lihaksisto. Osittain säätelyyn osallistuu myös sileä lihaksisto.
Peräaukkokanavan toimintaa voivat häiritä muun muassa tulehdukset, haavaumat, peräpukamat ja raskaus sekä esimerkiksi dementia.
Aiheesta muualla

Gastrolab (Arkistoitu – Internet Archive)
Pieces

Pieces voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Pieces, videopeli (ks. Atlus)
Pieces, yhtye (ks. Buckethead)
Pieces, Dismember-yhtyeen EP
Pieces, elokuva
Pieces, vaatemerkki (ks. Bestseller (yritys))
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pieces”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pauxy Gentil-Nunes

Pauxy Gentil-Nunes (s. 3. heinäkuuta 1963 Rio de Janeiro) on brasilialainen säveltäjä ja huilisti.
Gentil-Nunes opiskeli huilunsoittoa Lenir Siqueiran johdolla. Celso Woltzenlogelin johdolla hän valmistui huilunsoitossa Rio de Janeiron liittovaltionyliopistosta (UFRJ) vuonna 1985. Vuonna 1993 hän sai maisterinarvon sävellyksessä samasta yliopistosta Marisa Rezenden johdolla. Gentil-Nunes väitteli vuonna 2009 tohtoriksi Rio de Janeiron osavaltion liittovaltionyliopistosta (UNIRIO) musiikin kielessä ja rakenteessa Carole Gubernikoffin johdolla. Hänestä tuli Abstrai Ensemblen jäsen vuonna 2011, ja vuonna 2012 hän oli sen residenssisäveltäjänä Rio de Janeiron osavaltion kulttuuriministeriön tuella. Vuonna 2012 Gentil-Nunes oli myös Prelúdio 21 -hankkeen vierailevana säveltäjänä, ja hän on myöhemmin jatkanut toimintaansa ryhmässä. Fundação Nacional de Artes (FUNARTE) on tilannut Gentil-Nunesilta teoksia Brasilialaisen nykymusiikin biennaaliin vuosina 2013 ja 2015. Milanon maailmannäyttelyyn 2015 Gentil-Nunes osallistui säveltäjänä ja panelistina.
Gentil-Nunesin teoksia on esitetty ja levytetty sekä Brasiliassa että kansainvälisesti. Levytyksiä ovat tehneet muiden muassa Brasilian sinfoniaorkesteri ja Trio Paineiras. Gentil-Nunes perusti MusMat-tutkimusryhmän, joka on keskittynyt matemaattisten mallien soveltamiseen sävellyksessä. Hän oli siinä jäsenenä vuosina 2013–2020. Hän on työskennellyt harmonian, analyysin ja sävellyksen professorina Rio de Janeiron liittovaltionyliopiston musiikkikoulussa.
Petserin luostari

Nikolain kirkon kellotorni
Petserin luostari (ven. Пско́во-Печ́ерский Свято-Успе́нский монасты́рь, Pskovo-Petšerski Svjato-Uspenski monastyr; myös lyhyemmin ven. Псково-Печорский монастырь, Pskovo-Petšerski monastyr, vir. Petseri klooster) sijaitsee Länsi-Venäjällä Pihkovan alueella Petserin kaupungissa, 50 km Pihkovasta länteen, vain muutama kilometri Viron rajalta. Munkkiluostari on toiminut yhtäjaksoisesti yli 500 vuotta, perustamisestaan tähän päivään asti. Se oli yksi harvoista Neuvostoliitossa toimintaansa jatkaneista luostareista.
Luostari perustettiin keskelle setukaisten asuinaluetta. Jo 1400-luvun puolivälissä alueella oli erakkomunkkien kaivamia hiekkaluolia, joiden mukaan kaupunkikin on saanut nimensä (vanhassa venäjän kielessä petšera merkitsi luolaa). Luostarin perustajana pidetään Tartosta itään paennutta pappi Ioann Šestnikia, joka 1473 vihki käyttöön ensimmäisen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luolakirkon. Nykyinen samalla paikalla oleva saman niminen sipulikirkko on 1700-luvulta.
Liiviläiset tuhosivat pian luostarin, mutta se rakennettiin uudelleen 1519. Luostarin kupeeseen kasvoi kylä (posad), ja 1550–1560-luvuilla luostarin ja kylän suojaksi rakennettiin kivimuuri torneineen. 1500-luku oli luostarin kukoistusaikaa, uusia kirkkoja rakennettiin ja siellä toimi pari sataa munkkia. Siitä kehittyi myös tärkeä Venäjän länsirajan puolustuslinnake, joka Liivinmaan sodassa 1581–1582 kesti Puola-Liettuan kuninkaan Stefan Báthoryn armeijan piirityksen. Vuosina 1611–1616 luostari torjui Puolan armeijan sekä Kustaa II Aadolfin johtaman Ruotsin armeijan hyökkäykset. Suuren Pohjan sodan (1700–1721) alussa Pietari Suuri vahvisti linnoitusta, ja tämän sodan jälkeen luostari menetti sotilaallisen merkityksensä.
Tarton rauhan jälkeisinä vuosina 1920–1944 luostari sijaitsi Viron alueella. Petserin munkkiluostarin toiminta voi näin jatkua keskeytyksettä Venäjän vallankumousta seuranneiden myllerysten aikana, toisin kuin useimpien muiden venäläisten luostareiden. Toisen maailmansodan jälkeen alue siirtyi takaisin Venäjälle.  Luostaria restauroitiin voimakkaasti jo neuvostovallan aikana 1960-luvulta lähtien.
Luostarissa on nykyään 10 kirkkoa, joista kolme sijaitsee luolissa. Se toimii vireästi sekä hengellisenä keskuksena noin 80 munkin voimin että matkailukohteena.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luostarin omat sivut (englanniksi) (venäjäksi)
Helsingin Sanomat, Meno-Paluu 2005: Ortodoksinen Petser kesti neuvostoajan[vanhentunut linkki]
Pihkovan alueen sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Petseri klooster: ennesõjaaegse Eesti maakonnalinna pärl (viroksi)
Kerttu Linnamaa : Petserin luolaluostari Kaakkois-Virossa, Helsingin Sanomat, 12.12.1937, nro 335, s. 37, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Peipsiäären kunta

| Peipsiäären kunta (Peipsiääre vald) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Peipsiääre sijaitsee Keski-Virossa.
 Koordinaatit: 58°35′N, 27°4′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Tartumaa
Alatskiven, Kallasten, Palan, Peipsiäären ja Varan yhdistyminen:  23.10.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta  (vir. vald)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  652,16 km²
Väkiluku (1.1.2018):  5 676
 – Väestötiheys:  9 as./km²
 
 peipsiaare.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peipsiäären kunta sijaitsee Keski-Virossa Tartumaan maakunnassa.
Sijainti

Kunta sijaitsee Tarton koillispuolella rajoittuen etelässä Kastreen ja Luunjaan, lännessä Tarton kuntaan, pohjoisessa Mustveehen ja idässä Peipsijärveen.