stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Denis Leary
Varhaisvaiheet

Denis Leary syntyi 18. elokuuta 1957 katolisille irlantilaisille maahanmuuttajille, John ja Nora Learylle. Learyn isä oli automekaanikko ja hän kuoli vuonna 1985. Nora taas oli palvelustyttö. Learylla on sekä Irlannin että Yhdysvaltain kansalaisuudet. Hän kävi lukiota Saint Peter-Marian High Schoolissa Worcesterissa ja on valmistunut Emerson Collegesta Bostonista. Avioliiton kautta Leary on kaukaista sukua talk show -isäntä Conan O’Brienille ja onkin vitsillä sanonut: ”Kaikki irlantilaiset ovat sukua toisilleen.” Hänen nimensä kirjoitetaan usein väärin muotoon ”Dennis” Denisin sijaan.
Ura

Leary tuli ensimmäisen kerran julkisuuteen MTV-sketsissä, jossa hän valitti R.E.M.-yhtyeestä. Siitä seurasi monia muita MTV:lle tehtyjä mainoksia, joissa Leary valitti muun muassa ylinopeudesta ja muista arkisista asioista. Hän on julkaissut kaksi levyä, jotka sisältävät hänen lavakomiikkamateriaaliaan: No Cure For Cancer (1992) ja Lock ’N Load (1997). Loppuvuodesta 2004 Leary julkaisi levyn Merry F#%$in’ Christmas, joka sisälsi uusia kappaleita, aiemmin julkaisemattomia nauhoituksia ja joitakin raitoja levyltä Lock ’N Load.
Vuonna 1994 Learyn yhdysvaltalaisesta keskiluokkalaisesta miehestä kertova sarkastinen laulu ”(I’m an) Asshole” sai osakseen paljon paheksuntaa. Se äänestettiin listaykköseksi australialaisessa nuorisolle suunnatussa radiokyselyssä. Kappale saavutti myös toisen sijan maan singlelistalla ja sen musiikkivideosta tuli MTV:n myöhäisillan vakio-ohjelmistoa. Kiistanalaisen sanoituksen takia kappale sai kuitenkin vain vähän soittoaikaa amerikkalaisilla radioasemilla. Vuonna 2004 Denis esitti Bostonissa kappaleesta uuden version, joka oli suunnattu New York Yankeesille. Kun kappale päättyi, baseball-pelaaja Bronson Arroyo käveli lavalle Boston Red Soxin voittama World Series -pokaali käsissään.
Vuonna 2002 Denis alkoi näytellä ääniroolissa sapelihammastiikeri Diegoa elokuvassa Ice Age. Hän on myös sarjan kolmessa muussakin elokuvassa Jäätikkö sulaa (2006), Dinosaurusten aika (2009) ja Mannerten mullistus (2012).
Vaikka Leary onkin sanonut olevansa kotona tehdessään lavakomiikkaa, hän on esiintynyt myös yli 40 elokuvassa. Hän on ollut myös mukana kahdessa televisiosarjassa, The Job ja Asema 62. Hän on tuottanut ja tuottaa myös edelleen useita elokuvia ja televisio-ohjelmia. Suurena Boston Red Sox -fanina hän on juontanut vuoden 2004 virallisen World Series -elokuvan.
Leary on käsikirjoittanut sarjaa Asema 62, jonka hän on luonut yhdessä Peter Tolanin kanssa. Leary myös esiintyy sarjan pääosassa newyorkilaisena palomiehenä nimeltä Tommy Gavin. Leary pääsi kahteen kauteen lopetetun The Job -sarjan jälkeen vihdoin FX Networksille tekemään vapain käsin haluamaansa sarjaa ja käsittelemään amerikkalaiselle yhteiskunnalle kipeitä asioita, kuten homofobiaa, alkoholismia ja perheväkivaltaa. Hän on voittanut kriitikoiden ylistämästä sarjasta parhaan miespääosan Emmy-palkinnon. Sarjaa tehtiin 7 tuotantokautta.
Leary on kirjoittanut myös kirjan, Why We Suck: A Feel Good Guide to Staying Fat, Loud, Lazy and Stupid (2008), joka nousi myös bestseller-listan kärkeen heti julkaisunsa jälkeen. Kirjassa Leary käsittelee sarkastiseen ja koomiseen tyylinsä amerikkalaista yhteiskuntaa, ihmisiä ja ilmiöitä.
Perhe

Denis Leary on ollut naimisissa kirjailija Ann Lembeckin kanssa vuodesta 1982. Denis tapasi Annin ollessaan Emerson Collegessa englannin kielen ohjaajana. Heillä on kaksi lasta, poika John Joseph ”Jack” (s. 1990) ja tytär Devin (s. 1992). Lembeck julkaisi novellin, ”An Innocent, a Broad”, joka kertoo heidän poikansa ennenaikaisesta syntymästä perheen ollessa matkalla Englannissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Denis Leary Wikimedia Commonsissa
Donica Cosby

| Donica Cosby> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  takapelaaja
Pituus:  172 cm
Nyk. joukkue:  Peli-Karhut
Sarja:  Naisten Korisliiga
Donica Cosby (s. 24. kesäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takapelaaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kotkalaista Peli-Karhuja.
Cosby on pelannut yliopistouransa jälkeen useissa eri maissa. Hän siirtyi Suomeen Peli-Karhujen joukkueeseen tammikuussa 2023. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Korisliigaa kymmenessä runkosarjaottelussa ja yhdeksässä pudotuspelissä, ja hänen ottelukohtaiset pistekeskiarvonsa olivat 12,6 pistettä, 2,8 levypalloa ja 4,4 koriin johtanutta syöttöä. Hän on jatkanut Peli-Karhuissa kaudella 2023–2024.
Dream house

| Dream house |
| --- | --- |
Alkuperä:  house, trance
Alkuperämaa:   Italia
Kehittymisen ajankohta:  1990-luvun alku
Tyypillisiä soittimia:  syntetisaattori, kosketinsoitin, piano, sekvensseri, sampleri
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  eurodance, progressiivinen house, progressiivinen trance, uplifting trance
Dream house (tunnetaan myös nimellä dream trance) oli lyhytikäinen tanssimusiikin suuntaus. Suurimmillaan dream housen suosio oli vuosien 1995 ja 1997 välillä. Sen erityispiirre oli melodian tärkeys, usein varsin unenomainen tunnelma. Dream house -kappaleissa käytettiin useimmiten pianoa, sekä joskus viulua tai saksofonia. Nykyään soittimena käytetään lähinnä syntetisaattoria.
Tunnettuja kappaleita

Robert Miles toi dream trancen suuren yleisön tietoisuuteen kappaleella ”Children”. Milesin debyyttialbumia Dreamland pidetään kaikkien dream house -albumien ikonina.
Nylon Moon (artisti) – Sky Plus
Zhi-Vago – Celebrate the love
Pianonegro – In Africa
DJ Dado – Metropolis The Legend of Babel
DJ Dado – X-Files
W. P. Alex Remark – Pyramids of Giza
Roland Brandt – Moon’s Waterfalls
Antico – Dreamer
Daniele Gas – Space Ocean
BBE – Seven Days and One Week
Amber – Sexual (Plasma remix)
Paul Van Dyk – For An Angel
Nykypäivän progressiivisessa trancessa on jonkin verran yhtäläisyyksiä dream houseen.
Dingolfing-Landaun piirikunta

Dingolfing-Landaun piirikunta (saks. Landkreis Dingolfing-Landau) on piirikunta Ala-Baijerin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa Saksassa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli 97 244 asukasta. Piirikunnan keskus on Dingolfing, joka on alueen suurin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 878 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 15 kuntaa.
Dingolfing-Landaun piirikunta ja sen kunnat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dingolfing-Landaun piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Baijerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Aichach-Friedberg
Altötting
Amberg
Amberg-Sulzbach
Ansbachin piirikunta
Ansbach
Aschaffenburgin piirikunta
Aschaffenburg
Augsburgin piirikunta
Augsburg
Bad Kissingen
Bad Tölz-Wolfratshausen
Bambergin piirikunta
Bamberg
Bayreuthin piirikunta
Bayreuth
Berchtesgadener Land
Cham
Coburgin piirikunta
Coburg
Dachau
Deggendorf
Dillingen an der Donau
Dingolfing-Landau
Donau-Ries
Ebersberg
Eichtätt
Erding
Erlangen
Erlangen-Höchstadt
Forchheim
Freising
Freyung-Grafenau
Fürstenfeldbruck
Fürthin piirikunta
Fürth
Garmisch-Partenkirchenin piirikunta
Günzburg
Haßberge
Hofin piirikunta
Hof
Ingolstadt
Kaufbeuren
Kelheim
Kempten
Kitzingen
Kronach
Kulmbach
Landsberg am Lech
Landshutin piirikunta
Landshut
Lichtenfels
Lindau
Main-Spessart
Memmingen
Miesbach
Miltenberg
Mühldorf am Inn
Münchenin piirikunta
München
Neuburg-Schrobenhausen
Neumarkt in der Oberpfalz
Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Neustadt an der Waldnaabin piirikunta
Neu-Ulm
Nürnberg
Nürnberger Land
Oberallgäu
Ostallgäu
Passaun piirikunta
Passau
Pfaffenhofen an der Ilm
Regen
Regensburgin piirikunta
Regensburg
Rhön-Grabfeld
Rosenheimin piirikunta
Rosenheim
Roth
Rottal-Inn
Schwabach
Schwandorf
Schweinfurtin piirikunta
Schweinfurt
Starnberg
Straubing
Straubing-Bogen
Tirschenreuth
Traunstein
Unterallgäu
Weiden in der Oberpfalz
Weilhelm-Schongau
Weißenburg-Gunzenhausen
Wunsiedel im Fichtelgebirge
Würzburgin piirikunta
Würzburg
Didier Coton

| Didier Coton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. helmikuuta 1959 (ikä 65)
Kansalaisuus:   Belgia
Didier Coton (s. 2. helmikuuta 1959) on belgialainen liikemies ja moottoriurheilun taustavaikuttaja sekä manageri. Hänet tunnetaan parhaiten Mika Häkkisen, Lewis Hamiltonin ja Olivier Panisin managerina.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Didier Coton
Dingo (panssariauto)

| Dingo Scout Car |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  Panssariauto
Alkuperämaa:   Australia
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1942-1945
Valtion käytössä:   Australia
Sodissa:  Toinen maailmansota
Valmistushistoria
Valmistajat:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1942.
Valmistusmäärä:  245 kappaletta
Tekniset tiedot
Paino:  4 500 kiloa
Pituus:  4.6 metriä
Leveys:  2.1 metriä
Korkeus:  1.9 metriä
Miehistö:  Kaksi henkeä (komentaja ja kuljettaja)
Panssarointi:  Edessä 30 mm, takana ja sivuissa 10 mm
Pääaseistus:  .303 British kaliberinen Bren LMG
Moottori:  Ford V8
Teho:  85 tai 95 hv
Huippunopeus:  95 km/h
Dingo Scout Car on australialainen Ford Motor Companyn valmistama toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto. Autoa valmistettiin vuonna 1942 yhteensä 245 kappaletta.
Historia

Toisen maailmansodan alkaessa Australian armeija oli heikosti varustettu. Armeijalla oli vähän panssaroituja ajoneuvoja. Perinteisesti Iso-Britannia oli toimittanut kalustoa Australian armeijalle mutta sodan alkaessa Britannian teollisuus oli sidottu maan omiin sotaponnisteluihin. Tästä tilanteesta johtuen Australia oli pakotettu valmistamaan itse tarvittavaa lisäkalustoa.
Dingo Scout Car perustui Fordin siviilimallin autoon, johon yhdistettiin Marmon-Herringtonin valmistama nelivetoinen voimansiirto. Dingon moottorina toimi Fordin joko 85 tai 95 hevosvoimanen V8 polttomoottori ja sen panssaroinnin valmisti Victorian Railways. Auto aseistettiin Bren LMG konekiväärillä ja sen sarjavalmistus alkoi vuonna 1942.
Dingo Scout Carin ongelmaksi muodostui sen suuri paino, joka heikensi auton maasto-ominaisuuksia. Painosta johtuen jopa sen etuakseli saattoi vääntyä ajettaessa huonossa maastossa. Paino-ongelman ratkaisuksi Dingosta suunniteltiin kevyemmin panssaroitu malli, joka ei kuitenkaan päätynyt koskaan tuotantoon. Vuoden 1942 lopussa tuontilanne muuttui ja panssariautojen tuonti Australiaan oli taas mahdollista. Dingo korvattiinkin muilla ajoneuvoilla ja se poistettiin lopullisesti Australian armeijan käytöstä vuonna 1945. Muutamia käytöstä poistettuja Dingoja on edelleen jäljellä museoituna panssarimuseoissa sekä yksityisomistuksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dingo (panssariauto) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dingo (scout car)
Dingo Scout Car sotilasparaatissa vuonna 1942.
Käännös suomeksi
Daichi Kamada

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Daichi Kamada
Syntymäaika: 5. elokuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Ehime, Japani
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Crystal Palace
Junioriseurat
–2008: Kids FC
2009–2012: Gamba Osaka
2012–2014: Higashiyaman lukio
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2017 | Sagan Tosu | 65 | (13) |
| 2015 | → J.League U-22 | 3 | (0) |
| 2017–2023 | Eintracht Frankfurt | 127 | (20) |
| 2018–2019 | → Sint-Truiden | 34 | (15) |
| 2023–2024 | Lazio | 29 | (2) |
| 2024– | Crystal Palace | - | (-) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 33 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2024.
Daichi Kamada (jap. 鎌田 大地, Kamada Daichi; s. 5. elokuuta 1996 Ehime) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea.
Kamada siirtyi Japanista saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin kesällä 2017. Kauden 2018–2019 hän pelasi lainalla belgialaisseura Sint-Truidenissa. Ensimmäisellä kaudellaan Frankfurtissa Kamada pelasi Bundesliigassa vain kolme ottelua, mutta Belgiassa hän pelasi 34 liigaottelua ja teki niissä 15 maalia, ja Saksaan paluunsa jälkeen hän pelasi kausittain 28, 32 ja 32 bundesliigaottelua ja teki niissä vastaavasti kaksi, viisi ja neljä maalia. Kahdella Eurooppa-liigan kaudella, joista jälkimmäinen kausi 2021–2022 päättyi Frankfurtin mestaruuteen, Kamada teki 23 ottelussa 11 maalia. Kaudella 2022–2023 hän teki 32 bundesliigaottelussa yhdeksän maalia ja kahdeksassa Mestarien liigan ottelussa kolme maalia. Elokuussa 2023 Kamada teki kaksivuotisen sopimuksen vuoden jatko-optiolla Lazion kanssa. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Serie A:ssa 29 ottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Hän siirtyi ilmaissiirrolla Englannin Valioliigan Crystal Palaceen kesällä 2024.
Kamada debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2019. Hän on pelannut kesäkuun 2024 loppuun mennessä 33 maaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia: lokakuussa 2019 MM-karsintaottelussa Mongoliaa, maaliskuussa 2021 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa ja MM-karsintaottelussa Mongoliaa, toukokuussa 2021 MM-karsintaottelussa Myanmaria, kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Paraguayta, syyskuussa 2022 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja ja marraskuussa 2023 MM-karsintaottelussa Myanmaria vastaan. Hän oli avauskokoonpanossa Japanin kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2022.
Saavutukset

Päivitetty 4. heinäkuuta 2024.
Saavutukset > Eintracht Frankfurt

Eurooppa-liigan voittaja: 2021-2022
Saksan cupin voittaja: 2017-2018
Muuta

Daichi Kamadalla on pikkuveli nimeltä Hiromu Kamada (s. 2001) joka pelaa jalkapalloa Japanin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Edson Lemaire

Edson Lemaire vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa.
Edson Lemaire (s. 31. lokakuuta 1990 Papeete) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Dragonia. Oikeajalkaisen Lemairen pelipaikka on oikea laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. Lemaire on 179 cm.
Ura

Lemaire edusti tahitilaista AS Vairaota vuodet 2009-2012. Vuonna 2012 hän siirtyi yhteen maan suurseuroista AS Dragoniin. Dragonin paidassa Lemaire on pelannut OFC Champions League.
Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Lemaire debytoi kesken vuoden 2012 Oseanian-mestaruusturnauksen Vanuatua vastaan. Tahiti voitti Oseanian mestaruuden tuolloin ja pääsi pelaamaan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Cupissa Lemaire pelasi Tahitin kaikissa kolmessa ottelussa, joista yhdessä, Espanjaa vastaan, hän oli avauksessa. Tahiti hävisi kaikki kolme otteluaan murskalukemin.
Käännös suomeksi
ENF

ENF tarkoittaa seuraavia asioita:
Kansakuntien ja vapauden Eurooppa, europarlamenttiryhmä Euroopan parlamentissa
Enontekiön lentoasema, lentokenttä Pohjois-Suomessa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”ENF”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eco

Eco tarkoittaa seuraavia:
eco, on ECOWAS:n jäsenmaiden tulevaisuuden yhteisvaluutta, joka on suunniteltu vuodelle 2020.
ECO-koodisto (engl. The Encyclopaedia of Chess Openings) on shakkiavausten luokittelutapa
Eco, sukunimenä:
Umberto Eco (1932–2016), italialainen kirjailija, semiotiikan professori ja filosofi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eco”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Efraim

Efraim (hepr. ‏ אֶפְרַיִם‎, Efrájim) oli Raamatun Joosefin ja Onin papin Poti-Feran tyttären Asenatin toinen poika. Efraim ja hänen isoveljensä Manasse syntyivät Egyptissä seitsemän hyvän vuoden aikana (1. Moos. 41:50-52). Isoisä Jaakob kuitenkin siunauksessaan nosti Efraimin esikoisasemaan.
Efraimin heimoalue sijaitsi Benjaminin maiden pohjoispuolella. Efraimin heimo taipui Samuelin kehotuksesta Daavidin kuninkuuteen, mutta myöhemmin vaikutti valtakunnan jakautumiseen.
Raamatussa on Efraimin mukaan nimetty metsä Jordanin itäpuolella (2 Sam. 18:6) ja eräs Jerusalemin kaupungin porteista (2. Kun. 14:3).
Efraim on symboloinut myös myöhemmin heimon asuttamalla alueella sijainnutta Samariaa.
Eco-Drive

Citizen Promaster Eco-Drive AP0440-14F sukeltajankello.
Eco-Drive on japanilaisen kellovalmistaja Citizenin valmistama kellosarja, joka toimii aurinkovoimalla. Ensimmäinen Eco-Drive-kello julkaistiin myyntiin vuonna 1995.
Dreamcar

| Dreamcar> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2016–
Tyylilaji:  uusi aalto, vaihtoehtorock
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Davey Havok, laulu   Tom Dumont, kitara, kosketinsoittimet   Tony Kanal, basso   Adrian Young, rummut, lyömäsoittimet  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dreamcar on yhdysvaltalainen rockyhtye, johon kuuluvat AFI:n laulaja Davey Havok sekä No Doubtin entiset jäsenet Tom Dumont, Tony Kanal ja Adrian Young. Yhtye muodostui jo vuonna 2014, mutta sen perustamisesta kerrottiin julkisesti pari vuotta myöhemmin. Julkistuksen aikaan helmikuussa 2016 yhtyeellä oli jo valmis albumi nauhoitettuna, mutta nimi ja levytyssopimus puuttuivat vielä. Nimi Dreamcar paljastettiin marraskuussa 2016. Yhtyeen nimeä kantava albumi Dreamcar julkaistiin toukokuussa 2017. Sitä edelsi maaliskuussa julkaistu ensisingle ”Kill for Candy”.
Diskografia > Studioalbumit

Dreamcar (2017)
Aiheesta muualla

Dreamcar AllMusic-sivustolla (englanniksi)
Dreambox

Dreambox-laite.
Dreambox on saksalaisen Dream Multimedian kehittämä Linux-käyttöjärjestelmää hyödyntävä DVB-vastaanotin.
Ensimmäiset Dreambox-mallit olivat ainoastaan satelliittilähetysten vastaanottoon. Sittemmin on tullut myös antenni- ja kaapeli-tv-vastaanottoon tarkoitettuja malleja ja uusimmissa malleissa käytettävän järjestelmän määrittävä komponentti on käyttäjän vaihdettavissa oleva viritinmoduuli. Dreamboxien ensimmäiset versiot perustuvat DBox2-vastaanottimeen ja laitteessa oleva ohjelmistokin on perua DBox2:lle ohjelmistoa kehittävästä TuxBox (Arkistoitu – Internet Archive)-projektista.
Dreamboxin erikoisominaisuus useimpiin muihin laitteisiin verrattuna on sen verkkosovitin, jolla laite voidaan kytkeä Ethernet-lähiverkkoon, mikä mahdollistaa televisio-ohjelmien helpon siirtämisen tietokoneelle ja esimerkiksi ajastuksia voidaan tehdä tietokoneelta käsin WWW-selaimella.
Dreambox on vakavan televisioharrastajan laite. Sen käytön perusasiat on opittavissa melko vähässä ajassa, mutta ohjelmiston avoimuus mahdollistaa myös kustomoinnin ja virittelyn. Internetistä löytyy lukuisia keskustelupalstoja, joilla laitteesta keskustellaan laajasti ja usein varsin asiantuntevasti.
Laitemalleja

Dreambox DM7000S ja Dreambox DM7020S ovat hyvin samankaltaisia, tosin uudemmassa 7020 mallissa on esiintynyt ongelmia verkkoliitännän nopeuden osalta. Ongelma on kuitenkin korjattavissa mm. kondensaattorin vaihdolla. 7020-mallista on julkaistu myös päivitetty 7020Si-versio.
Malli DM500 on hieman uudempi, ulkomitoiltaan kompakti laite, jossa ei ole paikkaa kiintolevylle. DM500:n DVB-C -mallin virittimen herkkyys VHF-taajuuksilla on riittämätön, ja alimmilla taajuuksilla lähetettäviä kanavia ei voida vastaanottaa ilman ulkoista antennivahvistinta. Uudempi DM600 on muutoin vastaava kuin DM500 (ja DM500+), mutta siinä on kookkaampi kaukosäädin sekä paikka 2,5-tuumaiselle ATA-kiintolevylle.
DM7025-mallissa on kaksi paikkaa käyttäjän vaihdettavissa oleville viritinmoduleille. Moduleiden ei tarvitse olla keskenään samanlaisia ja laite onkin harvoja markkinoilla olevia vastaanottimia, jotka toimivat samanaikaisesti useamman DVB-standardin kanssa. DM7025:ssä laitteen prosessoriarkkitehtuuri on vaihtunut PowerPC:stä MIPS:iin, eivätkä vanhempien mallien ohjelmistot ole suoraan yhteensopivia sen kanssa. Dreambox 7025 käyttää Enigma 2 -ohjelmistoa ja vanhemmat mallit Enigma 1:sta. Joillekin vanhemmille malleille on myös saatavilla Enigma 2, mutta julkaisut ovat lähinnä kokeiluluonteisia.
Uusimmat laitteet ovat tyypeiltään DM800 ja DM8000. Molemmissa on tuki DVB-S2-standardille eli valmius HDTV-lähetyksien vastaanottoon. DM8000:ssa on lisäksi modulaariset virittmiet. Molemmissa laitteissa on mahdollisuus käyttää SATA-kiintolevyjä, toisin kuin iäkkäämmissä malleissa, jotka mahdollisuus on ainosastaan ATA-levyn käyttöön.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
(italiaksi) ROLIAFORUM Sito di supporto Decoder SAT Linux (Arkistoitu – Internet Archive)
(englanniksi) AllAboutDreambox.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Daniela Iraschko-Stolz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Daniela Iraschko-Stolz |  Daniela Iraschko-Stolz |  Daniela Iraschko-Stolz |  |
Maa:   Itävalta
Naisten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2021 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Lahti 2017 | sekajoukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | sekajoukkuemäki |  |
|  Pronssia | Falun 2015 | normaalimäki |  |
|  Pronssia | Seefeld 2019 | normaalimäki |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | sekajoukkuemäki |  |
Daniela Iraschko-Stolz (s. 21. marraskuuta 1983 Eisenerz) on itävaltalainen mäkihyppääjä ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa WSV Eisenerziä.
Iraschko voitti kultaa Oslon MM-kilpailuissa 2011. Kaksi vuotta aiemmin Liberecissä hän sijoittui ensimmäisissä arvokilpailuissaan neljänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti hopeaa ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 pronssia. Lahdessa 2017 hän oli yhdeksäs ja sai sekajoukkuemäessä hopeaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui kuudenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti hopeaa ensimmäistä kertaa arvokisaohjelmassa olleessa naisten joukkuemäessă ja sekajoukkuemäessä. Henkilökohtaisessa normaalimäen kilpailussa hän sai pronssia. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän voitti joukkuemäen kultaa ja sekajoukkuemäen pronssia. Normaalimäessä hän oli kahdeksas ja suurmäessä yhdeksäs. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäessä 12:nneksi.
Continental Cupissa hän on voittanut yhteensä 50 osakilpailua ja kokonaiskilpailun kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012. Maailmancupissa Iraschko-Stolz on voittanut 17 osakilpailua, sijoittunut 24 kertaa toiseksi ja 12 kertaa kolmanneksi (27.11.2021 mennessä). Kokonaiskilpailun voiton hän on saavuttanut kerran, kaudella 2014–2015. Lisäksi hän oli toinen kausilla 2011–2012 ja 2015–2016, viides kausilla 2013–2014, ja 2020–2021, kuudes 2016–2017 ja 2019–2020, seitsemäs 2017–2018, kahdeksas 2018–2019 ja kymmenes kaudella 2012–2013.
Iraschkon henkilökohtainen pituusennätys on Kulmissa 29.1.2003 hypätty 200 metriä, joka on samalla naisten maailmanennätys.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivä | Kilpailupaikka | Mäki |
| 1. | 4. helmikuuta 2012 |  Hinzenbach | HS94 |
| 2. | 5. helmikuuta 2012 |  Hinzenbach | HS94 |
| 3. | 9. joulukuuta 2012 |  Sotši | HS106 |
| 4. | 25. tammikuuta 2014 |  Planica | HS95 |
| 5. | 26. tammikuuta 2014 |  Planica | HS95 |
| 6. | 24. tammikuuta 2015 |  Oberstdorf | HS106 |
| 7. | 25. tammikuuta 2015 |  Oberstdorf | HS106 |
| 8. | 31. tammikuuta 2015 |  Hinzenbach | HS94 |
| 9. | 7. helmikuuta 2015 |  Râșnov | HS100 |
| 10. | 15. helmikuuta 2015 |  Ljubno | HS95 |
| 11. | 12. joulukuuta 2015 |  Nižni Tagil | HS97 |
| 12. | 14. helmikuuta 2016 |  Ljubno | HS95 |
| 13. | 28. tammikuuta 2018 |  Ljubno | HS94 |
| 14. | 12. tammikuuta 2019 |  Sapporo | HS137 |
| 15. | 18. tammikuuta 2019 |  Zaō | HS102 |
| 16. | 10. maaliskuuta 2019 |  Oslo | HS134 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daniela Iraschko-Stolz Wikimedia Commonsissa
Daniela Iraschko-Stolzin kotisivut