stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Ultimate Fighting Championship -mestareista
Mestarit painoluokittain > Naiset > Kääpiösarja (135 paunaa, 62 kg)

| Nimi | Päivämäärä | Paikka | Puolustukset |
| --- | --- | --- | --- |
Strikeforcen kääpiösarjan mestari Ronda Rousey sai suoraan mestaruuden 6. joulukuuta 2012.
|  Ronda Rousey | 6. joulukuuta 2012 |  |  Liz Carmouche, 23. helmikuuta 2013, Anaheim, Kalifornia, Yhdysvallat (UFC 157)  Miesha Tate, 28. joulukuuta 2013, Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat (UFC 168)  Sara McMann, 22. helmikuuta 2014, Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat (UFC 170)  Alexis Davis, 5. heinäkuuta 2014, Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat (UFC 175)  Cat Zingano, 28. helmikuuta 2015, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat (UFC 184)  Bethe Correia, 1. elokuuta 2015, Rio de Janeiro, Brasilia (UFC 190) |
|  Holly Holm | 15. marraskuuta 2015   (UFC 193) | Melbourne, Australia |  |
|  Miesha Tate | 5. maaliskuuta 2016   (UFC 196) | Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat |  |
|  Amanda Nunes | 9. heinäkuuta 2016   (UFC 200) | Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat |  Ronda Rousey, 30. joulukuuta 2016, Paradise, Nevada, Yhdysvallat (UFC 207)  Valentina Ševtšenko, 9. syyskuuta 2017, Edmonton, Alberta, Kanada (UFC 215)  Raquel Pennington, 12. toukokuuta 2018, Rio de Janeiro, Brasilia (UFC 224)  Holly Holm, 6. heinäkuuta 2019, Paradise, Nevada, Yhdysvallat (UFC 239)  Germaine de Randamie, 14. joulukuuta 2019, Paradise, Nevada, Yhdysvallat (UFC 245) |
Mestarit painoluokittain > Naiset > Kärpässarja (125 paunaa, 57 kg)

| Nimi | Päivämäärä | Paikka | Puolustukset |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nicco Montaño (v. Roxanne Modafferi) | 1. joulukuuta 2017   (Ultimate Fighter 26) | Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat |  |
Montaño menetti mestaruuden 7. syyskuuta 2018, kun hän joutui sairaalaan painonpudotuksen takia.
|  Valentina Ševtšenko | 8. joulukuuta 2018   (UFC 231) | Toronto, Ontario, Kanada |  Jessica Eye, 8. kesäkuuta 2019, Chicago, Illinois, Yhdysvallat (UFC 238)  Liz Carmouche, 10. elokuuta 2019, Montevideo, Uruguay (UFC Fight Night: Shevchenko vs. Carmouche)  Katlyn Chookagian, 8. helmikuuta 2020, Houston, Texas, 2020 (UFC 247)  Jennifer Maia, 21. marraskuuta 2020, Enterprise, Nevada, Yhdysvallat (UFC 255)  Jéssica Andrade, 24. huhtikuuta 2021, Jacksonville, Florida, Yhdysvallat (UFC 261) |
Mestarit painoluokittain > Naiset > Korsisarja (115 paunaa, 52 kg)

| Nimi | Päivämäärä | Paikka | Puolustukset |
| --- | --- | --- | --- |
|  Carla Esparza (v. Rose Namajunas) | 12. joulukuuta 2014   (The Ultimate Fighter: A Champion Will Be Crowned Finale) | Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat |  |
|  Joanna Jędrzejczyk | 14. maaliskuuta 2015   (UFC 185) | Dallas, Teksas, Yhdysvallat |  Jessica Penne, 20. kesäkuuta 2015, Berliini, Saksa (UFC Fight Night: Jędrzejczyk vs. Penne)  Valérie Létourneau, 14. marraskuuta 2015, Melbourne, Australia (UFC 193)  Cláudia Gadelha, 8. heinäkuuta 2016, Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat (The Ultimate Fighter 23)  Karolina Kowalkiewicz, 12. marraskuuta 2016, New York, New York, Yhdysvallat (UFC 205)  Jéssica Andrade, 13. toukokuuta 2017, Dallas, Teksas, Yhdysvallat(UFC 211) |
|  Rose Namajunas | 4. marraskuuta 2017   (UFC 217) | New York, New York, Yhdysvallat |  Joanna Jędrzejczyk, 7. huhtikuuta 2018, Brooklyn, New York, Yhdysvallat (UFC 233) |
|  Jéssica Andrade | 11. toukokuuta 2019   (UFC 237) | Rio de Janeiro, Brasilia |  |
|  Zhang Weili | 31. elokuuta 2019   (UFC Fight Night: Andrade vs. Zhang) | Shenzhen, Kiina |  Joanna Jędrzejczyk, 7. maaliskuuta 2020, Paradise, Nevada, Yhdysvallat (UFC 248) |
|  Rose Namajunas | 24. huhtikuuta 2021   (UFC 261) | Jacksonville, Florida, Yhdysvallat |  |
Superfight-mestarit

| Nimi | Päivämäärä | Paikka | Puolustukset |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ken Shamrock (v. Dan Severn) | 14. heinäkuuta 1995 (UFC 6) | Casper, Wyoming, Yhdysvallat |  ratkaisematon: Oleg Taktarov,8. syyskuuta 1995, Buffalo, New York, Yhdysvallat (UFC 7)  Kimo Leopoldo, 16. helmikuuta 1996, San Juan, Puerto Rico (UFC 8) |  |
|  Dan Severn | 17. maaliskuuta 1996 (UFC 9) | Detroit, Michigan, Yhdysvallat |  |  |
Superfight-mestaruus yhdistettiin Mark Colemanin raskaansarjan mestaruuteen 7. helmikuuta 1997 (UFC 12), kun Coleman voitti Severnin.
UFC-turnaukset

| Tapahtuma | Painoluokka | Nimi | Toiseksi tullut | Päivämäärä | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| UFC 1 | Ei painoluokkaa |  Royce Gracie |  Gerard Gordeau | 12. marraskuuta 1993 | Denver, Colorado, Yhdysvallat |
| UFC 2 | Ei painoluokkaa |  Royce Gracie |  Patrick Smith | 11. maaliskuuta 1994 | Denver, Colorado, Yhdysvallat |
| UFC 3 | Ei painoluokkaa |  Steve Jennum |  Harold Howard | 9. syyskuuta 1994 | Charlotte, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat |
| UFC 4 | Ei painoluokkaa |  Royce Gracie |  Dan Severn | 16. joulukuuta 1994 | Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat |
| UFC 5 | Ei painoluokkaa |  Dan Severn |  Dave Beneteau | 16. helmikuuta 1995 | Charlotte, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat |
| UFC 6 | Ei painoluokkaa |  Oleg Taktarov |  Tank Abbott | 14. heinäkuuta 1995 | Casper, Wyoming, Yhdysvallat |
| UFC 7 | Ei painoluokkaa |  Marco Ruas |  Paul Varelans | 8. syyskuuta 1995 | Buffalo, New York, Yhdysvallat |
| The Ultimate Ultimate | Ei painoluokkaa |  Dan Severn |  Oleg Taktarov | 16. joulukuuta 1995 | Denver, Colorado, Yhdysvallat |
| UFC 8 | Ei painoluokkaa |  Don Frye |  Gary Goodridge | 16. helmikuuta 1996 | San Juan, Puerto Rico, Yhdysvallat |
| UFC 10 | Ei painoluokkaa |  Mark Coleman |  Don Frye | 12. heinäkuuta 1996 | Birmingham, Alabama, Yhdysvallat |
| UFC 11 | Ei painoluokkaa |  Mark Coleman |  Scott Ferrozzo | 20. syyskuuta 1996 | Augusta, Georgia, Yhdysvallat |
| The Ultimate Ultimate 2 | Ei painoluokkaa |  Don Frye |  Tank Abbott | 7. joulukuuta 1996 | Birmingham, Alabama, Yhdysvallat |
Metsälampi (Mikkeli)

| Metsälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°51′30″N, 27°05′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  joki Raksinjokeen 
Järvinumero:  14.939.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,8 m  
Pituus:  1,5 km  
Leveys:  370 m  
Rantaviiva:  4,262 km  
Pinta-ala:  26,043 ha  
Saaria:  3 
 fiMetsälampi 
Metsälampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Harjujärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,5 kilometriä pitkä, 370 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 26 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Harjujärven valuma-alueeseen (14.939) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,8 metriä mpy.
Metsämaan kirkko

| Metsämaan kirkko |
| --- | --- |
 Metsämaan kirkko kesällä 2011.
Sijainti:  Metsämaa, Loimaa
Koordinaatit:  60°56′23.4″N, 023°09′06.9″E
Seurakunta:  Loimaan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1777
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Metsämaan kirkko on vuonna 1777 rakennettu kappeliseurakunnan puukirkko Metsämaan kirkonkylässä Metsämaalla Loimaalla. Kirkon kuoriosa on monikulmainen ja peräisin 1860-luvulta. Kirkossa on noin 350 istumapaikkaa. Metsämaan kirkko ei ole käytössä talvikuukausina.
Luvaton kirkko

Kirkon rakentamiseen pyydettiin lupaa vuonna 1767, mutta sitä ei myönnetty. Vuonna 1777 kirkon rakentaminen alkoi ilman lupaa, kunnes työhön tuli viranomaisten määräämä keskeytys ja vaatimus selvityksestä. Talonpoikien selvitys tyydytti maaherraa, joka antoi luvan saattaa rakentamisen loppuun.
Kappeliseurakunta

Kirkko on aiemmin kuulunut Metsämaan seurakunnalle. Seurakunta liittyi ensin vuoden 2000 alussa Kanta-Loimaan ja vuoden 2005 alussa Loimaan seurakuntaan. Metsämaan seurakunta säilyi kappeliseurakuntana.
Metsämaan sankarihaudat 1939 - 1944
Kuoriosa on muuta kirkkoa nuorempi.
Tornissa on sipulikupoli.
Kirkko on pienellä kumpareella.
Aiheesta muualla

Metsämaan kirkko Rakennusperintörekisteri. Museovirasto. Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 21.6.2009.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metsämaan kirkko Wikimedia Commonsissa
Merikortteli

| Merikortteli> Suomen Kaapelitehdas |
| --- | --- |
 Merikortteli vuonna 1928.
Osoite:  Pursimiehenkatu 29–31 / Telakkakatu 7 / Merimiehenkatu 36–40 / Perämiehenkatu 10–12
Sijainti:  Punavuori, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°09′33″N, 24°56′01″E
Rakennustyyppi:  teollisuus- ja toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  1919–1934
Suunnittelija:  Walter Jung, W. G. Palmqvist
Rakennuttaja:  Suomen Kaapelitehdas Oy
Omistaja:  Antilooppi Ky
Julkisivumateriaali:  punatiili
Kerrosluku:  6
Kerrosala:  28 000
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Merikortteli on historiallinen tehdasrakennus Helsingin Punavuoren alueella, runsaan kilometrin päässä ydinkeskustasta lounaaseen. Se käsittää kokonaisuudessaan Telakkakadun, Merimiehenkadun, Perämiehenkadun ja Pursimiehenkadun välisen korttelin, jolle 1800-luvulla annettiin nimi Kivitasku.
Kiinteistö sijaitsee Helsingin sydämessä Punavuoren designalueella. Merikorttelia ympäröi urbaani ja monipuolinen kaupunkimiljöö. Alueella sijaitsee historiallisia asuinrakennuksia, toimistorakennuksia ja katutasossa olevia eri alan yrityksiä, kuten kahviloita, ravintoloita ja pieniä kivijalkakauppoja. Merikorttelin vieressä Pursimiehenkadulla on raitiolinja 1:n päätepysäkki.
Historia

Korttelissa oli 1900-luvun alussa joukko yksikerroksisia puisia asuintaloja.  Ne kaikki purettiin, kun Suomen Kaapelitehdas rakennutti paikalle 28 000 m2:n laajuisen vankan punatiilisen, kokonaisen korttelin käsittävän teollisuusrakennuksen. Rakennuksen suunnittelivat Valter Jung ja W. G. Palmqvist. Sen ensimmäinen osa valmistui Telakka- ja Merimiehenkatujen kulmaan vuonna 1919, viimeinen Perämiehenkadun puolelle vuonna 1934.
Merikorttelissa valmistettiin puhelinkaapeleita Suomen puhelinverkkoa varten. Rakennuksen koko korttelin kiertävä pohjasuunnitelma mahdollisti pitkien kaapelien työstämisen läpi rakennuksen. Mukana oli myös emoyhtiö Suomen Gummitehtaan raakakumivalssaamo. Kaapelitehdas siirtyi Salmisaareen 1939 ja taloon sijoittui muun muassa Airam, jossa Suomen Kaapelitehdas oli osakkaana. Sotavuosina sen tuotanto oli elintärkeää Suomelle, niin sotaväelle kuin kotirintamallekin. Lampputehtaassa syttyi vuonna 1952 tulipalo, joka poltti koko ullakon. Liekkien tieltä jouduttiin heittämään kadulle Karhun jääkiekkovarusteita, jotka seudun pojat ottivat omaan käyttöönsä.
Merikorttelista tuli Suomen ensimmäinen moderni teollisuustalo, jossa oli vuokralla useita yrityksiä. Suomen Sähkölampputehdas (Airam) oli yksi näistä yrityksistä 1950-luvulla. Airam kehitti tuolloin muun muassa valaistuksen 1952 valmistuneelle Olympiastadionille ja sen tulostaululle.
Myöhemmin Merikorttelissa toimivat useat merkittävät suomalaiset yritykset, kuten ABB, Kone ja Nokia. Kertomusten mukaan Nokian päätös lähteä mukaan elektroniikka-alalle tehtiin, kun yrityksen toimisto sijaitsi juuri Merikorttelissa. Nykyisin rakennuksessa toimii erilaisia luovien alojen suunnittelu-, konsultti- ja mediatoimistoja, sekä kahvipaahtimo Kaffa Roastery. Rakennuksen alakerrassa on myös Alepan myymälä, elokuvateatteri Riviera Punavuori ja kaksi kahvilaa.
Historia > Telakkapuistikko veistoksineen

Viereinen Telakkapuistikko oli ensinmilloin? nimeltään Dockstorget, suomeksi Tokantori. Vuonna 1962 sinne pystytettiin Suomen Kaapelitehdas Oy:n 50-vuotisjuhlan kunniaksi Matti Hauptin pronssiveistos Kohottava voima. Tilaajan toimialan lisäksi teoksessa on nähty viittauksia muun muassa Michelangelon ja Auguste Rodinin teoksiin.
Historia > Lisärakennus

Vuonna 2012 korttelin sisäpihalle ehdotettiin rakennettavaksi 10 500 m²:n laajuinen, valkoinen korkea pikselimäinen lisärakennus Cloud City. Sen suunnitteli Ala-arkkitehdit hollantilaisten kiinteistösijoittajien toimeksiannosta. Ehdotus oli mukana Helsingin design-pääkaupunkivuoden ohjelmistossakin, mutta Punavuoren asukkaat vastustivat sitä ankarasti. Merikorttelin rakennus on suojeltu, mutta sisäpihaa ei.
Aiheesta muualla

Merikorttelin sivusto
Misunderstood

| ”Misunderstood” Bon Jovi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Bounce
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Jon Bon Jovi Richie Sambora Andreas Carlsson Desmond Child
 Tyylilaji: Hard rock
 Kesto: 03.30
 Levy-yhtiö: Island Records
Bon Jovin muut singlet
| ”Everyday” 2002 | ”Misunderstood” 2002 | ”All About Lovin' You” 2003 |
Misunderstood on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin singlejulkaisu vuodelta 2002. Kappale julkaistiin alun perin yhtyeen albumilla Bounce, ja sen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Andreas Carlsson ja Desmond Child. Single ei saavuttanut mainittavaa menestystä, ja sen korkein listasijoitus oli 19. sija Kanadan singlelistalla.
Kappalelista

Misunderstood – 3.45 (säv. Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Andreas Carlsson, Desmond Child)
Everyday (Acoustic) – 5.40 (säv. Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Andreas Carlsson)
Undivided (Demo) – 5.08 (säv. Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Billy Falcon)
Misunderstood (Video) – 3.45 (säv. Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Andreas Carlsson, Desmond Child)
Misunderstood (Single Remix) – 3.45 (säv. Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Andreas Carlsson, Desmond Child)
Celluloid Heroes – 4.39 (säv. Ray Davies)
Joey (Demo) – 4.54 (säv. Jon Bon Jovi, Richie Sambora)
Kokoonpano

Jon Bon Jovi - laulu
Richie Sambora - kitara
Hugh McDonald - bassokitara
David Bryan - koskettimet
Tico Torres - rummut
Micke Silén

Micke Silén (s. 1953) on suomalainen copywriter ja yksi mainostoimisto Taivaan perustajista. Hänet palkittiin elämäntyöstään Platinahuipulla Grafia ry:n Vuoden Huiput 2014 -kilpailussa.
1970-luvun lopulla Silén piti Malmössä Ruotsin armeijan ylijäämätuotteita myyvää kauppaa ja kiinnostui mainosalasta Lundin yliopiston iltakurssilla. Hän pääsi harjoittelijaksi erään luennoitsijan mainostoimistoon, mutta palasi kuitenkin kotimaahansa Suomeen.
Silén työskenteli muun muassa mainostoimistoissa AKT/BBDO ja Brindfors, josta pian irtautui Hasan & Partners. Silénin tunnetuin työ Hasanin ajoilta on ruotsalaisen meijerikonserni Arlan tuotteiden lanseeraus Suomeen 1995 teemalla ”Kohta meissä kaikissa asuu pieni lehmä”, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista suomalaisista iskulauseista. Silénin ja Oski Granströmin suunnittelemaan kampanjaan kuuluivat myös Roy Anderssonin ohjaamat vähäeleiset mainoselokuvat saidasta ruotsalaisesta maitotilallisesta.
Vuonna 1996 Silén perusti viiden muun osakkaan kanssa Taivas-mainostoimiston, joka teki kampanjoita muun muassa Radiolinjalle. Taivas kasvoi Jussi Nurmion johtamana monialakonserniksi, joka perusti Habbosta tunnetuksi tulleen Sulake Corporation Oy:n ja kiinteistönvälitysalaa mullistamaan pyrkineen Igglon. Taivas-konserni laajentui Viroon, Latviaan, Liettuaan, Venäjälle ja Lontooseen, kunnes vuonna 2008 alkanut matalasuhdanne alkoi murentaa yrityksen menestystä. Taivas Group teki konkurssin 2012, mutta alkuperäinen mainostoimisto jatkaa toimintaansa.
Silén on yhä mukana toimistossa, mutta keskittyy yhä enemmän maatilansa hoitoon Kerimäellä. Vuonna 2013 hän voitti Vuoden Huippujen printtimainontasarjassa Kultahuipun Ateneumin taidemuseolle suunnitellulla 52 sielua -näyttelyn ilmoituksella.
Aiheesta muualla

Silénin suunnittelemaa mainontaa Aadeevee-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mogilnon piirikunta

Mogilnon piirikunta (puol. powiat mogileński) on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 45 619. Piirikunta jakautuu neljään maalaiskuntaan, jotka ovat Dąbrowa, Jeziora Wielkie, Mogilno (sisältää hallintokeskus Mogilnon kaupungin) sekä Strzelno (sisältää Strzelnon kaupungin).
Mogilnon piirikunnalla on yhteistä rajaa Inowrocławin, Koninin, Słupcan, Gnieznon ja Żninin piirikuntien kanssa. Sen pinta-alasta arviolta 16,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Mogilnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,7 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Kujavia-Pommerin voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Mogilnon piirikunnassa oli 45 619 asukasta, joista 51,1 prosenttia naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 47 024 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36 877 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,8 prosenttia, työikäisten 61,4 prosenttia ja eläkeikäisten 20,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,5 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 440 lasta.
Mogol

Mogol vuonna 1968.
Mogol (syntyjään Giulio Rapetti, s. 17. elokuuta 1936 Milano) on italialainen musiikkituottaja ja sanoittaja, joka on kirjoittanut tekstit satoihin musiikkikappaleisiin. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään laulaja-lauluntekijä Lucio Battistin kanssa, ja hänen työpareihinsa lukeutuvat myös Adriano Celentano ja Riccardo Cocciante. Vuonna 2006 hän muutti nimensä virallisesti muotoon Giulio Rapetti Mogol.
Michael O’Hanrahan

Michael O’Hanrahan
Michael O’'Hanrahan (17. huhtikuuta 1877 Newrose – 4. toukokuuta 1916 Dublin) oli irlantilainen nationalisti, joka oli keskeisessä asemassa Irlannin vuoden 1916 pääsiäiskapinassa.
O’Hanrahan oli kapinan aikana Dublinin kolmannen pataljoonan apulaiskomentaja Thomas MacDonaghin alaisuudessa. Pataljoona oli sijoitettu Jacob’sin keksitehtaalle, eikä juuri osallistunut taisteluihin pääsiäisviikon aikana, sillä brittiarmeija kiersi sen asemat. Kapinan kukistamisen jälkeen O’Hanrahan teloitettiin ampumalla 4. toukokuuta 1916.
Michael Park

Park (vasemmalla) ja Märtin vuonna 2004.
Michael Park (22. kesäkuuta 1966 – 18. syyskuuta 2005) oli englantilainen ralliauton kartanlukija eli kakkoskuljettaja. Park oli vuosina 2000–2005 virolaisen rallikuljettaja Markko Märtinin kartanlukijana aina kuolemaansa johtaneeseen ulosajoon saakka.
Park toimi 1990-luvun puolivälissä Richard Burnsin ja Colin McRaen soranuottiryhmissä. Yhteistyö Märtinin kanssa alkoi vuonna 2000. Kaksikko ajoi kyseisenä vuonna Toyotalla, 2001 Subarulla, 2002–2004 Fordilla, ja 2005 Peugeot’lla. He ajoivat yhdessä viisi voittoa ja vuonna 2004 pari saavutti MM-pronssia.
Park kuoli Walesin MM-rallissa 2005, kun EK15:llä Markko Märtinin auto lähti kuljettajan hallinnasta ja osui kartanlukijan puoleinen kylki edellä puuhun. Park kuoli kolarissa saamiinsa vammoihin. Märtin selvisi onnettomuudesta vammoitta.
Michael Parkin muistokivi Tallinnassa.
Michael Parkin muistokivi paljastettiin 20. kesäkuuta 2006 Piritan tien varrella Tallinnassa, Virossa.
Michael Pak Jeong-il

Michael Pak Jeong-il (18. joulukuuta 1926 Pyongnam – 28. elokuuta 2024) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. marraskuuta 1958 ja nimitettiin Chejun hiippakunnan johtoon 15. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dossena, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Joseph Byeong Hwa Chang.
Pak Jeong-il sai 8. kesäkuuta 1982 nimityksen Jeonjun ja 15. joulukuuta 1988 Masanin piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 11. marraskuuta 2002.
Michael Schilkin

Michael Schilkin
Michael Schilkin (19. toukokuuta 1900 Trubino, Venäjä – 3. elokuuta 1962 Helsinki) oli venäläissyntyinen keraamikko, joka työskenteli Arabian tehtaan taideosastolla vuodesta 1935 alkaen kuolemaansa asti. Schilkin syntyi Trubinossa, mutta asui Toržokissa ja toimi räätälinkisällinä Pietarissaselvennä.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Schilkin oli rautatieasemalla konttoristina Pietarissa (Petrogradissa). Vuonna 1921 hän oli erään paikallisen pursiseuran kanssa purjehtimassa Laatokalla. Vene joutui vahingossa Suomen puolelle, jossa rajavartiolaitos pidätti purjehtijat. Kuulustelujen jälkeen Schilkin muutti Mikkeliin jossa toimi renkinä maatalossa. Ollessaan töissä eräällä huvijahdilla hän pääsi Helsinkiin, jossa toimi kivenhakkaajana. Opiskeltuaan Helsingissä Taideteollisuuskoulussa hän teki Arabialla etenkin eläimiä kuvaavia pienoisveistoksia, joissa tavoitti taitavasti eläimen liikkeen ja tyypillisen asennon. Schilkin sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1937 Wäinö Aaltosen avulla.
Schilkin kokeili erilaisia värilasitteita ja materiaaleja. Hän käytti rohkeasti väriä ja teki veistoksia muun muassa šamotista ja kivitavarasta. Schilkin sai Arabialle tekemistään töistä kultamitalin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937. Vuonna 1958 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Schilkin on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Schilkinin suurikokoisia töitä ovat keramiikkalaatoista muodostuvat reliefit muun muassa Helsingin kauppakorkeakoulun, Karjaan yhteiskoulun ja Arabian tehtaiden ulkoseinissä. Hänen teoksia ovat myös reliefit ja lasityöt Helsingfors Segelsällskapetin klubirakennukseen Liuskasaarelle. Teokset syntyivät yhteistyössä Björn Landströmin kanssa, jonka maalaukset koristavat saman rakennuksen sisätiloja.
Kuvia teoksista

Posliinimaalareita, 1943, Helsinki.
Kauppiaita, 1950, Helsinki.
Nuori polvi, 1950, Mikkeli.
Vapahtaja kutsumassa kaikkia ihmisiä luokseen, 1952, Mikkeli.
Perhe-reliefi, 1955, Helsinki.
Kirjallisuutta

Tervo, Tuija & Kalha, Harri & Ahtola-Moorhouse, L.: Michael Schilkin 1900–1962.  Helsingfors:  Hagelstam, 1996.  ISBN 952-5125-05-X.  (ruotsiksi)
Mestiksen opiskelijapalkinto

Mestiksen opiskelijapalkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain jakama palkinto, joka annetaan sellaiselle Mestis-pelaajalle, joka on onnistunut yhdistämään jääkiekon pelaamisen ja opiskelun ansiokkaasti. Palkinto on myönnetty kaudesta 2010–2011 alkaen ja ensimmäinen palkinnon saaja oli Jokipoikien Jarkko Immonen.
Palkinnon saajat

| Kausi | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| 2010–2011 |  Jarkko Immonen | Jokipojat |
| 2011–2012 |  Tommi Virtanen | TUTO Hockey |
| 2012–2013 |  Veli-Antti Leinonen | Hokki |
| 2013–2014 |  Teemu Suhonen | SaPKo |
| 2014–2015 |  Taneli Maasalo | KeuPa HT |
| 2015–2016 |  Juuso Mörsky | KeuPa HT |
| 2016–2017 |  Olli-Pekka Heinimäki | TUTO Hockey |
| 2017–2018 |  Juuso Perttilä | Kiekko-Vantaa |
| 2018–2019 |  Ville Paalanen | Ketterä |
| 2019–2020 |  Jesse Pelamo | KeuPa HT |
| 2020–2021 |  Henri Limma | Hermes |
| 2021–2022 |  Anton Troshin | Hokki |
| 2022–2023 |  Jesse Leppikoski | TUTO Hockey |
Maurice Druon

Maurice Druon vuonna 2003.
Maurice Druon (23. huhtikuuta 1918 Pariisi, Ranska – 14. huhtikuuta 2009) oli ranskalainen kirjailija, joka osallistui aktiivisesti Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan. Hän toimi myöhemmin Ranskan kulttuuriministerinä Pierre Messmerin hallituksessa ja sittemmin Ranskan akatemiassa, jonka pitkäaikainen pääsihteeri hän oli.