stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Judas and the Black Messiah
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Harri Uusitorppa: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Judas and the Black Messiah Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kahenlampi

| Kahenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Haukiniemi, Savonlinna, Etelä-Savo
Koordinaatit:  62°02′40″N, 28°43′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kylmäjoki
Järvinumero:  04.211.1.049 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,2 m
Pituus:  0,4 km
Leveys:  0,15 km
Rantaviiva:  1,02  km 
Pinta-ala:  3,2 ha
Saaria:  0
 fiKahenlampi 
Kahenlampi on Savonlinnan Haukiniemen Upatossa sijaitseva lampi, jonka pinta-ala on noin 3.2 hehtaaria. Kahenlammen laskujoki on Haukiveden Tevanlahteen laskeva Kylmäjoki. Mutapohjainen Kahenlampi on kyläläisten keskuudessa kuuluisa kalapaikka. Lammella pesii kanadanmajava.
Luke Richardson

| Luke Richardson |
| --- | --- |
 Luke Richardson vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1969 (ikä 55) Ottawa, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  100 kg
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–2008
Seurat:  Toronto Maple Leafs Edmonton Oilers Philadelphia Flyers Columbus Blue Jackets Tampa Bay Lightning Ottawa Senators
NHL-varaus:  7. varaus, 1987 Toronto Maple Leafs
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Italia 1994 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Tšekkoslovakia 1987 | jääkiekko |  |
Luke Glen Richardson (s. 26. maaliskuuta 1969) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja, joka toimii NHL-joukkue Chicago Blackhawksin päävalmentajana. Pelaajauransa aikana hän pelasi NHL:ssä kuudessa eri organisaatiossa 1417 ottelua 21 kauden aikana. Pelityyliltään Richardson oli kovaotteinen puolustava puolustaja. Pelaamissaan otteluissa hän teki vain 35 maalia ja 201 tehopistettä. Jäähyminuutteja hänelle vihellettiin 2055 kappaletta.
Peliuransa jälkeen hän toimi kaudet 2009–2012 Ottawa Senatorsin apuvalmentajana ja 2012–2016 AHL-seura Binghampton Senatorsin päävalmentajana. Kauden 2017-2018 Richardson toimi apuvalmentajana New York Islandersin joukkueessa. Kauden jälkeen Richardson nimettiin apuvalmentajaksi  Claude Julienin valmennustiimiin Montreal Canadiensin joukkueessa.
Richardson toimi Canadiensin apuvalmentajana neljän kauden ajan, kunnes kesällä 2022 Chicago Blackhawks nimesi hänet seuraavaksi päävalmentajaksi
Joutjärvi (Janakkala)

| Joutjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°50′30″N, 24°35′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Rehakkaan 
Järvinumero:  35.882.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,1  m 
Rantaviiva:  6,292 km  
Pinta-ala:  1,17303 km2 
Tilavuus:  0,0044965 km³ 
Suurin syvyys:  11 m 
Valuma-alue:  5 km² 
Saaria:  1 
 fiJoutjärvi 
Joutjärvi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Hakoisten kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 117 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järven vedenpinnan korkeus on 88,1 metriä mpy. Sen rantaviivan pituus on 6,3 kilometriä ja sen rannat ovat matalia lukuun ottamatta Peronmäkeä ja Tokeenmäkeä, joka kohoaa 40 metriä korkeammalle kuin järven vedenpinta, sekä vielä kaakkoisrannasta kohoavaa suurta nimetöntä mäkeä, joka yltää yli 47 metrin korkeudelle. Itärantaan ulottuu Kaaninsuo, joka on tiheästi ojitettu. Peltorantoja on vain pohjoisessa. Järven lähiympäristössä on ollut vain kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Järvessä on yksi saari Joutsaari, joka on 230 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Saaressa on mökki.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Haapajärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Siihen laskee kuusi suo- tai pelto-ojaa. Laskuoja lähtee järven länsipäästä ja se laskee 2,4 kilometrin päähän Rehakkaan. Vedet jatkavat matkaansa Haapajärveen ja sitten Hyvikkälänjoen eli Tuulensuunjoen ja Kernaalanjärven kautta Hiidenjokeen. Se laskee puolestaan Vanajaveteen. Laskennallinen veden keskiviipymä järvessä on 1388 vuorokautta.
Luonnonarvot

Vielä 1960-luvulla järvi oli lähdepohjaisena kirkasvetinen, mutta ojitukset ja muu hajakuormitus on sameuttanut järven veden. Järvi on toipunut kuormituksesta huonosti, koska vesi vaihtuu vain noin kerran vuodessa. Vuonna 1999 järven suojelemisprojektin edistämiseksi perustettiin Joutjärven suojeluyhdistys, joka on kerännyt asialle huomiota. Vuonna 2015 rakennettiin Ali-Joutjärven ojaan laskeutumisallas, jollainen oli tehty aiemmin Peronmäen ojaan. Näihin asennettiin fosforin poistamiseksi ferrosulfaatilla toimivat saostimet.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Joutsjärvi”. Järvellä ei ollut maataloa, mutta siellä oli neljän torpan peltoja. Vuonna 1962 julkaistussa peruskartassa järven itärannoille kaavoitettu mökkitontteja, jotka lisääntyivät voimakkaasti vuoden 1979 kartassa.
Aiheesta muualla

Janakkalan kunta: Joutjärven suojeluyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 14.4.2017
Peltonen, Anne & Jutila, Heli: Janakkalan Joutjärven veden laatu ja kuormitus (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF), 2005, viitattu 14.4.2017
(35.8)
Juho Vesterlund

| Juho Vesterlund> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 5.9.1922–17.10.1923  
Ryhmä/puolue:  SSTP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1888 Ahlainen
Kuollut: 23. joulukuuta 1940 (52 vuotta) Ahlainen
Ammatti:  pienviljelijä
Johannes (Juho) Jeremias Vesterlund  (myös ”Jussi”, 17. joulukuuta 1888 Ahlainen – 23. joulukuuta 1940 Ahlainen) oli suomalainen pienviljelijä ja poliitikko, joka toimi sosialistisen työväenpuolueen kansanedustajana vuosina 1922–1923. Hänen eduskuntatyönsä päättyi kesken, kun viranomaiset lakkauttivat puolueen syksyllä 1923.
Elämä ja poliittinen ura

Ahlaisten Alakylässä syntyneen Vesterlundin vanhemmat olivat torppari Herman Oskar Vesterlund (1861–1918) ja Hilda Aleksandra Mikontytär (s. 1861). Sekatyömiehenä työskennellyt Vesterlund oli mukana Alakylän työväenyhdistyksen toiminnassa jo 1910-luvun alussa, ja vuonna 1913 hänet valittiin sosialidemokraattiseen piirineuvostoon.
Ennen sisällissotaa Vesterlund työskenteli Porissa Osuusliike Kansan palveluksessa toimien muun muassa moottorialus Sampon kuljettajana. Hän oli myös sosialidemokraattisen piiritoimikunnan kiertävänä puhujana. Sodan aikana Vesterlund toimi kansliatehtävissä Porin punakaartiin palkanmaksutoimistossa ja lisäksi hänen väitettiin kuuluneen Ahlaisten punakaartin perustajiin. Huhtikuun alussa Vesterlund perääntyi Porin seudun punaisten mukana kohti Itä-Suomea, jossa hän jäi toukokuun alussa saksalaisten vangiksi Hollolan Vesalassa. Vesterlund siirrettiin Hämeenlinnan vankileirille, ja heinäkuussa 1918 hän sai 10 vuoden tuomion valtiopetoksesta. Myös Vesterlundin isä ja 15-vuotias veli kuuluivat punakaartiin. Veli Herman Leander (s. 1903) kuoli pakomatkalla Okeroisissa ja isä Herman Oskar myöhemmin Hennalan vankileirillä.
Vapauduttuaan yleisen armahduksen myötä Vesterlund toimi pienviljelijänä Ahlaisissa ja lähti kommunistisen SSTP:n toimintaan. Eduskuntaan hänet valittiin vuonna 1922. Vesterlundin kansanedustajakausi päättyi kesken, kun hänet määrättiin pidätettäväksi elokuussa 1923 niin sanotun suuren kommunistijutun yhteydessä. Vesterlund pakoili viranomaisia koko syksyn, ja lopulta kesäkuussa 1924 Turun hovioikeus luopui häntä vastaan nostetusta syytteestä. Myöhemmin 1920-luvulla Vesterlund jatkoi politiikassa SSTP:n seuraajaksi perustetun STPV:n riveissä. Vuonna 1928 Vesterlund valittiin Ahlaisten kunnanvaltuustoon ja 1929 hän oli ehdolla eduskuntavaaleissa.
Perhe

Vesterlundin puoliso oli Alma Aleksandra Huhtaniemi. Pariskunnalla oli neljä lasta.
Lovebites

| Lovebites |
| --- | --- |
 Yhtye Wacken Open Airissa vuonna 2018.
Tiedot
Toiminnassa:  2016–
Jäsenet:  Midori, kitara   Asami, laulu   Haruna, rummut   Miyako, kitara, koskettimet   Fami, basso  
Entiset jäsenet:  Miho, basso  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lovebites on japanilainen heavy metal -yhtye, jonka ensimmäinen EP-levy julkaistiin toukokuussa 2017.
Historia

Yhtyeen johtaja ja perustajajäsen on Destrose-yhtyeen basisti Miho, joka kiersi lyhyen aikaa Moth in Lilac -yhtyeessä Destrosen jäätyä tauolle vuonna 2015. Lovebites aloitti vuonna 2016. Lisäksi yhtyeeseen kuuluvat Destrose-yhtyeen rumpali Haruna, Gekijo★METALicche-yhtyeen kitaristi Midori sekä Mi-ya A Drop of Joker -yhtyeestä. Yhtyeen vokalisti Asami on aiemmin tuntematon. Yhtyeen ensimmäinen EP The Lovebites EP on julkaistu Japanissa 24. toukokuuta 2017 Victor-levymerkillä.
Yhtye ilmoitti tauosta keväällä 2021 kun Miho päätti lähteä yhtyeestä.
Diskografia > Studioalbumit

Awakening from Abyss (2017)
Clockwork Immortality (2018)
Electric Pentagram (2020)
Judgement Day (2023)
Diskografia > EP-levyt

The Lovebites EP (2017)
Battle Against Damnation (2018)
Glory, Glory, to the World (2021)
Aiheesta muualla

Lovebites Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Lovebites Discogsissa. (englanniksi)
Lávrio

| Lávrio Λαύριο |
| --- | --- |
 Lávrion kaupunki.
 Lávrio
 Koordinaatit: 37°42′49″N, 24°03′22″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Itä-Attika
Kunta:  Lavreotikí
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4905010101
Väkiluku (2011):  7 078
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lávrio (kreik. Λαύριο) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Lavreotikín kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kaupungin väkiluku on 7 078 (vuonna 2011). Lávrio on Lavreotikín kunnan kuntakeskus.
Lávrion satamaa.
Lávrion kaupunki sijaitsee Attikan kaakkoisrannikolla. Se on perinyt nimensä antiikin ajan Laureionista (myös Laurion), joka tunnettiin antiikin Ateenalle vaurautta tuoneista hopeakaivoksistaan. Nykyinen Lávrio on (Rafínan ohella) Attikan alueen merkittävimpiä satamia Pireuksen jälkeen. Sieltä kulkee laivoja muun muassa Kykladien saaristoon. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Lávrion arkeologinen museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lávrio Wikimedia Commonsissa
Lávara

| Lávara Λάβαρα |
| --- | --- |
 Lávaran kylää ja Pyhän Demetrioksen (Ágios Dimítrios) kirkko.
 Lávara
 Koordinaatit: 41°16′9″N, 26°23′7″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Évros
Kunta:  Souflí
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  0305020101
Väkiluku (2011):  1 093
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lávara (kreik. Λάβαρα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Souflín kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 093 (vuonna 2011).
Lávaran kylää.
Lávaran kylä sijaitsee Koillis-Kreikassa noin 17 kilometriä lounaaseen Didymóteichon kaupungista ja noin kolme kilometriä länteen Évros-joesta ja Turkin rajasta. 1600-luvulla kylän nimi oli Saltík (Σαλτήκ). Nykyisen nimensä sen kerrotaan saaneen Kreikan kansannousun aikaan vuonna 1821 paikallisten nostamista lipuista (lávara), joissa oli risti. Kylän kirkot on omistettu Pyhälle Athanasiokselle (Ágios Athanásios), Pyhälle Demetriokselle (Ágios Dimítrios) ja Elävoittävälle lähteelle (Zoodóchos Pigí).
Lávara muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Λαβάρων, Topikí Koinótita Laváron). Aiemmin kylä kuului Orféaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Souflín kunnan Orféaksen kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lávara Wikimedia Commonsissa
Luettelo Titan-rakettiperheen laukaisuista

Titan-rakettiperheen kantoraketit Titan I:stä Titan III:een.
Titan-rakettiperhe oli yksi Yhdysvaltojen pitkäaikaisimmista rakettiperheistä. Sen juuret olivat Martin Companyn 1950-luvun puolivälin jälkeen kehittämissä Titan I- ja Titan II –ICBM-ohjuksissa, joiden pohjalta syntyi myöhemmin merkittävä kantorakettiperhe. Titan III kehitettiin 1960-luvun puolivälissä Gemini-ohjelmassa käytetystä II-mallista lisäämällä rakettiin kiinteää ajoainetta käyttäneet lisämoottorit. Titan 34D:n pohjalta kehitetty Titan IVA ja sen jatkokehitetty IVB-versio jäivät rakettiperheen viimeisiksi raketeiksi, kun niiden laukaisut päättyivät 2000-luvun puolivälissä.
Tilastot

Titan-rakettiperheen kantoraketteja laukaistiin kaikkiaa 368 kertaa vuosina 1959–2005. Laukaisuista 322 oli onnistuneita, jolloin lentojen onnistumisaste oli kokonaisuudessaan noin 87,5 prosenttia.
5
10
15
20
25
30
1959
1965
1970
1975
1980
1985
1990
1995
2000
2005
Epäonnistui
Osittain epäonnistui
Onnistui
Luettelo baleteista

Tämä on luettelo balettiteoksista.
| Nimi | Säveltäjä ja koreografi | Ensi-ilta |
| --- | --- | --- |
| Bahtšisarain suihkulähde | Boris Asafjev, koreografia Rostislav Zaharov | 1934 |
| La Bayadère (Bajadeeri) | Ludwig Minkus, koreografia Marius Petipa | 1877 |
| Brüggen markkinat, (Kermessen i Brügge eller De tre Gaver) | Holger Simon Paulli, koreografia August Bournonville | 1851 |
| Carmen | Tommy Desserre Georges Bizetin musiikin pohjalta, koreografia Roland Petit | 1949 |
| Coppélia | Léo Delibes, koreografia Arthur Saint-Léon | 1870 |
| Don Quijote | Ludwig Minkus, koreografia Marius Petipa | 1869 |
| Esmeralda | Cesare Pugni, koreografia Jules Perrot | 1844 |
| La fille mal gardée (Huonosti vartioitu tyttö) | Ferdinand Hérold, koreografia Jean Dauberval, Aleksandr Gorski, Frederick Ashton | 1789 |
| Gajane | Aram Hatšaturjan, koreografia Nina Anisimova | 1942 |
| Giselle | Adolphe Adam, koreografia Jean Coralli, Jules Perrot | 1841 |
| Joutsenlampi | Pjotr Tšaikovski, koreografia Julius Reisinger; Marius Petipa ja Lev Ivanov | 1877 |
| Kesäyön unelma | Felix Mendelssohn, koreografia George Balanchine | 1962 |
| Kevätuhri | Igor Stravinsky, koreografia Vatslav Nižinski | 1913 |
| Kivinen kukka | Sergei Prokofjev, koreografia Leonid Lavrovski | 1954 |
| Manon | Jules Massenet, koreografia Kenneth MacMillan | 1974 |
| Merirosvo | Adolphe Adam, koreografia Joseph Mazilier | 1856 |
| Napoli | Edvard Helsted, Holger Simon Paulli, Hans Christian Lumbye ja Niels Wilhelm Gade | 1842 |
| Pariisin liekit | Boris Asafjev, koreografia Vasili Vainonen | 1932 |
| Pas de quatre | Cesare Pugni, koreografia Jules Perrot | 1845 |
| Paquita | Édouard Deldevez, uudistetussa versiossa myös Ludwig Minkus, koreografi Joseph Mazilier | 1846 |
| Petruŝka | Igor Stravinsky, koreografia Mihail Fokin | 1911 |
| Pieni kyttyräselkäinen hevonen, (La Tsar-Demoiselle) | Cesare Pugni, koreografia Arthur Saint-Léon | 1864 |
| Prinsessa Ruusunen | Pjotr Tšaikovski, koreografia Marius Petipa ja Lev Ivanov | 1890 |
| Pähkinänsärkijä | Pjotr Tšaikovski, koreografia Lev Ivanov | 1892 |
| Raymonda | Aleksandr Glazunov, koreografia Marius Petipa | 1898 |
| Romeo ja Julia | Sergei Prokofjev, koreografia Ivo Váňa-Psota ja Leonid Lavrovski | 1938 |
| Šeherazade | Nikolai Rimski-Korsakov, koreografia Mihail Fokin | 1910 |
| Sininen helmi | Erkki Melartin, koreografia George Gé | 1931 |
| Spartacus | Aram Hatšaturjan, koreografi Leonid Jakobson | 1956 |
| La Sylphide (Keiju) | Jean Schneitzhoeffer, koreografia Filippo Taglioni; Herman Severin Løvenskiold, koreografia August Bournonville | 1832, 1836 |
| Les Sylphides (Chopiniana) | Frédéric Chopin, koreografia Mihail Fokin | 1909 |
| Tuhkimo | Sergei Prokofjev, koreografia Rostislav Zaharov | 1945 |
| Tulilintu | Igor Stravinsky, koreografia Mihail Fokin | 1910      |
Josif Likstanov

Josif Isaakovitš Likstanov (ven. Иоси́ф Исаа́кович Ликста́нов; 1. elokuuta (J: 19. heinäkuuta) 1900 Sumy – 11. syyskuuta 1955 Sverdlovsk) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Josif Likstanov julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1927. Hän kuvaa tuotannossaan etupäässä lapsia ja nuoria. Pienoisromaani ”Laivapojan seikkailuja” (Prikljutšenija jungi) ilmestyi vuonna 1943. Toiseen maailmansotaan sijoittuva pienoisromaani Malyšok (”Pikkupoika”, 1947) sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Kirjailijan muita teoksia ovat seikkailuromaani Zelen kamen (”Vihreä kivi”, 1949) ja lehtimiehien elämää Venäjän vallankumouksen jälkeen kuvaava romaani Bezymjannaja slava (”Nimetön maine”, 1957).
Suomennettu teos

Laivapojan seikkailuja. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1947.
José Prieto

José Prieto Escaso (s. 24. huhtikuuta 1946 Huelva) on espanjalainen jousiampuja. Hän edusti Espanjaa Los Angelesin kesäolympialaisten 1984 yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 47.
Prieto on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja painaa 61 kilogrammaa.
José Pinheiro de Azevedo

José Baptista Pinheiro de Azevedo (5. kesäkuuta 1917 Luanda, Portugalin Länsi-Afrikka (nyk. Angola) – 10. elokuuta 1983 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen amiraali ja poliitikko, joka osallistui vuoden 1974 neilikkavallankumoukseen ja toimi Portugalin pääministerinä vuosina 1975–1976.
Pinheiro de Azevedo meni laivastoakatemiaan 17-vuotiaana ja palveli Portugalin laivastossa. Hän vastasi Angolan rannikkopuolustuksesta vuosina 1963–1965. Vuonna 1972 hänestä tuli Portugalin merijalkaväen komentaja. Vuoden 1974 neilikkavallankumouksen jälkeen Pinheiro de Azevedo ylennettiin amiraaliksi ja hänet kutsuttiin kansallisen pelastuksen junttaan. Hän oli jäsenenä myös juntan korvaajaksi perustetussa vallankumousneuvostossa. Hänet nimitettiin pääministeriksi syyskuussa 1975 liian vasemmistolaisena pidetyn kenraali Vasco Gonçalvesin tilalle. Pinheiro de Azevedo oli lähellä maltillista vasemmistoa ja sosialisteja, mutta radikaali vasemmisto ja kommunistit yrittivät painostaa hänet eroamaan. Marraskuussa 1975 mielenosoittajat piirittivät hänen virka-asuntoaan kahden viikon ajan. Hän erosi lopulta uusien vaalien jälkeen kesäkuussa 1976.
Pinheiro de Azevedo oli ehdolla vuoden 1976 presidentinvaaleissa, mutta sai sairauskohtauksen kampanjansa aikana. Hän sai noin 14 % äänistä eikä tullut valituksi. Hän kuoli sydänkohtaukseen 66-vuotiaana.
Lovedrive

| Lovedrive Scorpions |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu-joulukuu 1978
 Julkaistu: 25. helmikuuta 1979
 Tuottaja(t): Dieter Dierks
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 36.30
 Levy-yhtiö: EMI, Mercury Records
Scorpionsin muut julkaisut
| Taken By Force 1977 | Lovedrive 1979 | Animal Magnetism 1980 |
Lovedrive on saksalaisen hard rock -yhtye Scorpionsin vuonna 1979 julkaisema kuudes studioalbumi. Albumilla on kuultavissa merkittävä kehitys yhtyeen äänimaailmassa, joka kehittyi myöhemmin Scorpionsin "klassiseksi tyyliksi".
Albumin kannen suunnitteli Hipgnosis -ryhmästä tuttu Storm Thorgerson. Kansi aiheutti kohua heti julkaisun jälkeen edellisien albumien tavoin, ja siksi albumia myytiinkin myös vaihtoehtoisella kansikuvalla.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Loving You Sunday Morning | Rudolf Schenker, Klaus Meine, Herman Rarebell | 5.36 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Another Piece of Meat | Schenker, Rarebell | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Always Somewhere | Schenker, Meine | 4.56 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Coast to Coast | Schenker | 4.42 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Can't Get Enough | Schenker, Meine | 2.36 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Is There Anybody There? | Schenker, Meine, Rarebell | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Lovedrive | Schenker, Meine | 4.49 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Holiday | Schenker, Meine | 6.32 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Klaus Meine - laulu
Rudolf Schenker - rytmikitara, taustalaulu
Matthias Jabs - soolokitara
Francis Buchholz - basso
Herman Rarebell - rummut
Michael Schenker - kitara kappaleissa "Another Piece of Meat", "Coast to Coast" ja "Lovedrive"
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Scorpions.com
Lovedrive Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lovedrive Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Scorpions
| --- | --- |
Studiolbumit:   Lonesome Crow  Fly to the Rainbow  In Trance  Virgin Killer  Taken By Force  Lovedrive  Animal Magnetism  Blackout  Love at First Sting  Savage Amusement  Crazy World  Face the Heat  Pure Instinct  Eye II Eye  Moment of Glory  Unbreakable  Humanity: Hour 1  Sting in the Tail  Comeblack  Return to Forever  Rock Believer 
Livealbumit:   Tokyo Tapes  World Wide Live  Live Bites  Acoustica  Live 2011: Get Your Sting & Blackout  MTV Unplugged - Live in Athens 
Kokoelmat:   Action  Rock Galaxy  Hot & Heavy  Best Of Scorpions  Best Of Scorpions, Vol. 2  Gold Ballads  Best of Rockers 'n' Ballads  Hot & Slow (The Best Of The Ballads)  Still Loving You  Deadly Sting: The Mercury Years  Big City Nights  Master Series  Best Of Scorpions: Millenium Collection  Box Of Scorpions  The Platinum Collection  No. 1's  Gold   Deadliest Stings: Greatest Hits  Icon  Icon 2  Wind of Change: The Collection  Born to Touch Your Feelings: Best of Rock Ballads 
Singlet:   In Trance  He's A Woman - She's A Man  All Night Long  Lovedrive  Is There Anybody There  Another Piece Of Meat  Make It Real  The Zoo  Hey You  Can't Live Without You  Now  No One Like You  Still Loving You  Big City Nights  Rock You Like A Hurricane  Coming Home  Rhythm Of Love  Believe In Love  Passion Rules The Game  Can't Explain  Living For Tomorrow  Wind of Change  Send Me an Angel  Hit Between The Eyes  Tease Me Please Me  Don't Believe Her  White Dove  Alien Nation  No Pain No Gain  Under The Same Sun  Woman  You And I  Does Anyone Know  Wild Child  Where The River Flows  Over The Top  Edge Of Time  When You Came Into My Life  To Be No. 1  10 Light Years Away  Eye To Eye  Mysterious  Aleyah  Moment Of Glory  Hurricane 2000  Here In My Heart  When Love Kills Love
Luettelo banjisteista

Tämä on luettelo banjon soittajista.
Danny Barker (1909–1994)
Louis Black (1901–1965)
Dock Boggs (1898–1971)
June Carter Cash (1929–2003)
Eugene Chadbourne (s. 1954)
Béla Fleck (s. 1958)
Luke Kelly (1940–1984)
Earl Scruggs (s. 1924)
Pete Seeger (s. 1919)
Tony Trischka (s. 1949)