stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Betsey Quist
Yhdistystoiminta

Quist oli jo mukana ensimmäisessä Lucina Hagmanin ja Alli Nissisen koolle kutsumassa kokouksessa 23. maaliskuuta 1899, jossa esitettiin ajatus uuden Sivistystä kodeille -yhdistyksen perustamisesta. Myöhemmin nimeksi tuli Martta-yhdistys, ja Quist kuului yhdistyksen valmistelevaan komiteaan. Yhdistyksen perustamisen jälkeen hän toimi lähettiläänä Viipurissa, jonne perustettiin Martta-yhdistyksen haaraosasto jo samana keväänä 1899.
Quist toimi Martta-yhdistyksen rahastonhoitajana aina vuoteen 1912 asti, jolloin hän muutti takaisin kotikaupunkiinsa Viipuriin ruotsalaisen lyseon lehtoriksi. Hän toimi tämän jälkeen vielä pitkään luottamustoimijana paikallisessa Viipurin Marttojen haaraosastossa opettajan töidensä ohessa. Myös hänen kälynsä kotitalousopettaja Anna Olsoni oli aktiivinen Marttajärjestön jäsen.
Essvik

| Essvik |
| --- | --- |
 Essvik
 Koordinaatit: 62°19′00″N, 17°24′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Maakunta:  Medelpad
Kunta:  Sundsvall
Essvik on asuinalue Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Essvik muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Kvisslebyn kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Essvik Wikimedia Commonsissa
Saara Särmä

Saara Särmä (s. 1975 Forssa) on suomalainen politiikan tutkija, yhteiskuntatieteiden tohtori, taiteilija ja feministi. Särmä on tullut tunnetuksi Congrats, you have an all male panel! -blogista, joka dokumentoi humoristisesti paneeleita ja seminaareja, joissa esiintyy vain miesasiantuntijoita.
Särmä on myös Feministisen ajatushautomo Hatun perustaja, yhdessä entisen kansanedustaja Rosa Meriläisen ja toimittaja Johanna Vehkoon kanssa vuodesta 2015.
Särmä työskentelee tutkijatohtorina Tampereen yliopiston informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunnassa COMET-tutkimuskeskuksessa ja Visual Studies Labissa, ja tutkii maailmanpolitiikkaa meemien kautta Suomen Akatemian rahoittamassa hankkeessa.
Naistoimittajat ry nimesi Särmän Vuoden kellokkaaksi 2018, ja vuonna 2020 Aleksis Kiven Seura myönsi hänelle Eskon puumerkki -tunnustuspalkinnon.
Elämä

Särmä syntyi Forssassa sosiaalialalla työskentelevien vanhempiensa ainoaksi lapseksi. Hän opiskeli nuoruudessaan Forssan kuvataidekoulussa, ja lukion jälkeen hän suoritti naistutkimuksen opintoja Alkio-opistossa.
Särmä opiskeli kansainvälistä politiikkaa Tampereen yliopistossa, ja väitteli tohtoriksi vuonna 2014. Väitöskirja sisältää Särmän tekemiä kollaaseja, joilla hän ilmentää sitä, kuinka ydinasevalloiksi mieliviä valtioita sukupuolitetaan, erotisoidaan ja vähätellään. Särmä kirjoittaa kolumneja Aamulehteen ja Yleisradiolle.
Julkaisuja > Kirjat

Feministinen aktivismi ja radikaali hauskuus. 2019. Ohisalo, Maria & Arno Kotro (toim.) Sinua on petetty – tasa-arvo ei ole valmis. Into Kustannus.
Junk Feminism and Nuclear Wannabes - Collaging Parodies of Iran and North Korea. 2014. Acta Electronica Universitatis Tamperensis : 1446. ISBN (pdf): 978-951-44-9535-9.
Meriläinen, Rosa & Särmä, Saara: Anna mennä. Opas hauskempaan elämään. Helsinki: Kustantamo S & S, 2016. ISBN 9789515238320.
“Radikaaleinta on toivo. 2019. Teoksessa Mitä tapahtuu huomenna ihmiselle. WSOY & Ellun Kanat.
“Suomen Naiset” ja “Feminismi vapauttaa kaikki” Yhdessä Rosa Meriläisen kanssa. 2016. Teoksessa Kaikki tasan! Pamfletti epätasa-arvosta. Nuorgam et. al. (toim). Into kustannus.
Julkaisuja > Vertaisarvioidut artikkelit

Collaging as an emancipatory pedagogical tool (2020) teoksessa Strausz Erzsebet, Shine Choi, & Anna Selmeczi (toim.) Critical Methods in Studying World Politics: Creativity and Transformation. New York: Routledge, Interventions series.
Smashing containers, queering the international through collaging (2019) yhdessä Anni Kangas, Daria Krivonos, ja Inna Perheentupa kanssa. International Feminist Journal of Politics 21(3), pp. 355–382.
Collaging visual digital security spectacles (2018) teoksessa Vuori, Juha & Rune Saugmann Andersen (toim.) Visual Security Studies - Sights and Spectacles of Insecurity and War. Routledge, New Security series pp. 150–171.
Runo- ja kollasitehtävä opetusvälineinä (2018) teoksessa Aino-Maija Hiltunen, Anu Laukkanen, Sari Miettinen, Tuija Saresma, Hanna Ojala (toim.) Feministisen pedagogiikan ABC. Vastapaino, pp. 251–260.
Nuclear wannabes and the worldly relevance of artistic methods (2017) Andrew Hom (toim.) foorumi: “A Bridge too far”? On the scholarly impact of worldly relevance for International Relations. International Studies Review 19(4): 692–721.
Congrats, you have an all male panel! A personal narrative (2016) International Feminist Journal of Politics 18(3), pp. 470–476.
Collaging Internet Parody Images – An Art-Inspired Methodology For Studying Visual World Politics (2016) teoksessa Hamilton Caitlin & Laura J. Shepherd (toim.) Understanding Popular Culture and World Politics in the Digital Age. Routledge, pp. 175–188.
Reflecting Realities and Creating Utopias – Early Career Feminists (Un)Doing International Relations in Finland (2016) yhdessä Marjaana Jauholan kanssa, teoksessa Godoy-Pressland, Amy & Rachel Thwaites (toim.) Feminist Beginnings: Being an Early Career Feminist Academic in a Changing Academy. Basingstoke: Palgrave, pp. 141–165.
Hömppäfeminismi ja kollaasin taito – omaelämäkerrallisia seikkailuja maailmanpolitiikan tutkimuksen marginaaleissa (2014) Kosmopolis 44:3–4, pp. 112–125.
Feminist interdisciplinarity and gendered parodies of nuclear Iran (2012) teoksessa Aalto Pami, Sami Moisio & Vilho Harle (toim.) Global and Regional Problems: towards an Interdisciplinary Study. Aldershot: Ashgate, pp. 151–170.
Julkaisuja > Käsikirjoitukset

Let Her Speak -lyhytelokuva sarjassa Yksittäistapaus, Tuffi Films. Ohjaus Ulla Heikkilä
Fanbyn

| Fanbyn |
| --- | --- |
 Fanbyn
 Koordinaatit: 62°24′19″N, 16°34′11″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Maakunta:  Medelpad
Kunta:  Sundsvall
Väkiluku (2016):  599
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fanbyn on taajama Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 599 asukasta vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fanbyn Wikimedia Commonsissa
Putous (7. tuotantokausi)

| Putous |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  MTV3
Ensimmäinen esitys:  24. lokakuuta 2015
Viimeinen esitys:  12. joulukuuta 2015
Kaudet
 ← Edellinen 6. tuotantokausi Seuraava → 8. tuotantokausi
Putouksen seitsemäs tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2015.
Edellisellä kaudella ohjelman juontajana aloittanut Heikki Paasonen jatkoi juontajana myös seitsemännellä kaudella. Kauden näyttelijät julkistettiin 23. syyskuuta 2015. Edelliskauden näyttelijät jatkoivat Niina Koposta ja Antti Holmaa lukuun ottamatta. Lisäksi sarjasta viidennen kauden jälkeen poistunut Riku Nieminen palasi ohjelmaan. Kesken kauden Joonas Nordman ilmoitti jättävänsä Putouksen tämän kauden jälkeen.
Vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti Joonas Nordmanin esittämä Matti Pikkuvanhanen.
Tulikoe ja näytön paikka

| Jakso | Immuniteetin saaja | Tulikoe | Näytön paikassa | Näytön paikka -tehtävä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Riku Nieminen | "Maailman huonoin" -leikki | Jenni Kokander | Vitsin kertominen itsestä |
| 2. | Joonas Nordman | Still-kuva "Olen..." tekniikalla | Essi Hellén | Haloo Helsinki! -yhtyeen ”Maailman toisella puolen” -kertosäkeen laulaminen eri tyylilajeilla |
| 3. | Kari Ketonen | Loru | Joonas Nordman | Julkkisten imitointi |
| 4. | Kari Ketonen | Hahmot vaihtoon | Mari Perankoski | Liudan uusia kaskuja |
| 5. | Kari Ketonen | Jokainen keskustelu on laulun arvoinen | Riku Nieminen | 10 sekunnin elokuvat |
| 6. | Joonas Nordman | Pikahahmo | Kari Ketonen | Pikkujoulupuhe eri murteilla |
| 7. | Kari Ketonen | Rikkinäinen tarina Ben Zyskowiczin kertomana. | Ville Tiihonen | Dubbaaminen Merkkihenkilöistä |
| 8. | Kari Ketonen | Dialogi kysymyslauseilla | Heikki Paasonen | Tonttujen jouluyö laulaminen matkien 7.Tuotantokauden sketsihahmoja |
Vuoden sketsihahmokilpailu

| Sketsihahmo | Kuvaus | Näyttelijä | Hokema | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mari "Makkarainen" Hakkarainen | Viiksekäs autonasentaja Tampereen Pispalasta. | Riku Nieminen | Sosteri juttu / Termosta pulloon! | 1. pudonnut 31. lokakuuta |
| Jorma ”Jortsu” Ylivuotinen | Kunniahimoinen balettitanssija | Ville Tiihonen | Jöö | 2. pudonnut 7. marraskuuta |
| Tapio Nautavaaraa | 75-vuotias karismaattinen viihdetaiteilija ja herrasmies | Riku Nieminen | Laittakaa lihat piiloon, Tapio Nautavaara on talossa | 3. pudonnut 14. marraskuuta |
| Arvid von Maksaa | Suomen ensimmäisen ja mahtavimman aatelissuvun päämies | Ville Tiihonen | Tyhmä saa olla, mutta ei halpa! | 4. pudonnut 21. marraskuuta |
| Aimo Sonni | Pitkän linjan taksikuski Espoosta | Kari Ketonen | Rytky Rytky Rytky, tämä on tallaista rytkytystä / minä en ole basisti / minä en hyväksy basisimia, minä olen taksikuski | 5. pudonnut 28. marraskuuta |
| Angela Bros | Valloittava ja elämänjanoinen nelikymppinen italialainen leidi | Essi Hellén | Paaso da Heikkinen / Bum bum bum! / Papparainen! / Tänään on kolmiopäivä. / No jos mä olen ihan rehellinen... / Sillä mammakin on luonnontuote | 6. pudonnut 5. joulukuuta |
| Alli Kaattori | Katujen kuningatar ja kaikkien keski-ikäisten tyttöjen sankari | Mari Perankoski | Korkkarit kattoon, miehet mattoon! | 3. sija 12. joulukuuta |
| Irma Rönkkö | Topakka eläkeläinen ja anoppi Helsingistä. | Jenni Kokander | Ihan hevonhumppaa ja höpöhöpöjuttua / minä tulen, kun kutsutaan / rakastan Jari Sillanpäätä | 2. sija 12. joulukuuta |
| Matti Pikkuvanhanen | 9-vuotias neropatti ja poliitikko | Joonas Nordman | Heikki, Heikki, Heikki, kato mua! / Sä et kattonut! | Voittaja 12. joulukuuta |
a Kaksi ensimmäistä putoajaa sai jatkaa sketsihahmokilpailussa kakkoshahmolla
Katsojaluvut ja yllätystehtävät

| Jakso | Esityspäivä | Katsojaluvut | Yllätystehtävä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 24. lokakuuta 2015 | 897 000  | — |
| 2 | 31. lokakuuta 2015 | 751 000  | Peräpukamaleikkaus-sketsi uusin tyylilajein |
| 3 | 7. marraskuuta 2015 | 814 000  | — |
| 4 | 14. marraskuuta 2015 | 813 000  | — |
| 5 | 21. marraskuuta 2015 | 741 000  | — |
| 6 | 28. marraskuuta 2015 | 721 000  | — |
| 7 | 5. joulukuuta 2015 | 759 000  | — |
| 8 | 12. joulukuuta 2015 | 786 000  | — |
Santahamina

| Santahamina> Sandhamn |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Santahamina korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Kaakkoinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  51
Pinta-ala:  4,28 km² 
Väkiluku:  294  (2023)
Väestötiheys:  95,6 as./km²
Osa-alueet:  -
Postinumero(t):  00860
Lähialueet:  Hevossalmi, Jollas, Suomenlinna, Itäsaaret
Hevossalmen silta – tie Santahaminaan. Nimikyltissä oleva kirjoitusvirhe on nykyään korjattu.
Santahamina (ruots. Sandhamn) on saari ja Helsingin 51. kaupunginosa, joka sijaitsee Laajasalon eteläpuolella Itä-Helsingissä. Hevossalmen kääntösilta yhdistää Santahaminan mantereeseen. Matkaa Helsingin keskustasta Santahaminaan maanteitse on noin 12 kilometriä.
Saari on suljettua sotilasaluetta, jolle pääsy edellyttää kulkulupaa. HSL:n bussilinja 86 kulkee Santahaminaan.
Rooli sotilasalueena

Santahaminassa toimivat puolustusvoimien joukoista muun muassa Maanpuolustuskorkeakoulu, Kaartin jääkärirykmentti sekä osittain Logistiikkalaitos, Suomenlinnan Rannikkorykmentti ja Merisotakoulu. Useat muutkin Etelä- ja Itä-Suomen joukko-osastot sekä rajavartiolaitoksen ja poliisin yksiköt käyttävät saaren harjoitusalueita ja harjoitustoimintaan rakennettuja koulutustiloja ja -simulaattoreita. Saarella toimivat myös Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen Etelä-Suomen maanpuolustuspiiri ja Puolustuskiinteistöjen Etelä-Suomen aluetoimisto. Saarelle on siirretty Maanpuolustuskorkeakoulun laitoksia ja kirjasto Sörnäisistä uuteen Santahamina-taloon. Santahaminaan pääsevät henkilöt, joilla on asianmukainen kulkulupa. Hevossalmen sillan takana Santahaminan puoleisessa päässä on sotilaspoliisin kulunvalvontapiste, Santahaminan portti, jossa saarelle pyrkivien kulkuluvat tarkastetaan.lähde?
Saarella varusmiespalvelustaan suorittaa yleensä noin 1 500 varusmiestä. Maanpuolustuskorkeakoulussa opiskelee vuosittain noin 750 akateemista sotilasta ja siviiliä. lähde?Saarella oli vuoden 2009 alussa 418 vakituista asukasta.lähde? Santahaminan maa-alueet ja kasarmikiinteistöt omistaa Senaatti-kiinteistöt. Asuinkiinteistöistä vastaa Kruunuasunnot ja osin Senaatti-kiinteistöt. Saaren ympäröiviä vesialueita hallitsee Metsähallitus.lähde?
Santahaminan saari luokiteltiin joulukuussa 2009 Valtioneuvoston päätöksellä Valtakunnallisesti arvokkaaksi kulttuurimiljööksi. Santahaminan valtakunnalliset kulttuuriarvot koostuvan suomalaisen aikakauden arkkitehtuurista, josta tärkeimpänä Maanpuolustuskorkeakoulun funkkiskasarmialueesta, venäläisestä punatiilikasarmialueesta ja 1800-luvun linnoituslaitteista ympäri saaren. Päätös on Santahaminan alueen tulevaisuuden kannalta merkittävä: koko saari on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaaksi kulttuuriympäristöksi. Se määrittää suuntaviivat maapohjan ja arvokiinteistöjen omistajalle sekä saaren käyttäjille. Tämä tarkoittaa olevien kulttuuriarvojen vaalimista ja niiden olemassaolon huomioon ottamista saaren ja rakenteiden säilyttämisessä ja käytössä.
Saaren pinta-ala on 400 hehtaaria, josta 12 hehtaaria on vesijättömaata.
Saarella on noin 900 vakituista työpaikkaa. Puolustushallinnon palveluksessa on noin 850 työntekijää. Kaupungin virkoja on Santahaminan ala-asteen koulussa, päiväkodissa, leikkipuistossa ja Helsingin öljyntorjuntavarikolla.
Santahamina on kuulunut vuodesta 1946 lähtien Helsinkiin ja sitä ennen Helsingin maalaiskuntaan. Autonomian aikana 1800-luvun alkupuolelta vuoteen 1918 asti saari kuului Viaporin venäläiseen varuskuntaan. Keskiajalta 1800-luvulle Sandhamnin kylä ja pääsaari lähisaarineen olivat osa Helsingin pitäjää.
Saari on ollut moneen otteeseen kansainvälisen politiikan kannalta merkityksellisten tapahtumien keskipisteessä. Erityisen tärkeä asema merilinnoituksen osana sillä oli Krimin sodassa ja Viaporin kapinassa.
Santahaminan asema puolustusvoimien varuskuntasaarena on juridisesti vahvistettu Helsingin yleiskaavassa ja Uudenmaan maakuntakaavassa.
Historiaa > Esihistoriaa

Noin 4 500 vuotta sitten Itämerestä kohonnut Santahaminan saari oli viikinkiaikainen merenkulkijoiden pysähdys- ja kauppapaikka. Saarelle vakiintui pysyvä asutus 1200-luvulla. Ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1423, jolloin Viipurin linnan päällikkö, ritari Krister Nilsson, kirjasi kirjeen Santahaminasta.
Historiaa > Strateginen asema

Santahaminan muistiinmerkitty historia on pääosin sotahistoriaa. Menneinä vuosisatoina ovat Ruotsin, Venäjän, Saksan, Englannin ja Ranskan sotatoimet kohdistuneet Santahaminaan näiden ajaessa erilaisia etujaan.
Santahaminalla on vuosisatojen varrella ollut tärkeitäkin hetkiä Suomen historiassa. Nähtyään viikinkien ja varjagien lisäksi keskieurooppalaisia kauppiaita Santahamina oli kahteen eri otteeseen ehdolla Suomen pääkaupungiksi.
Vantaanjoen ja saaristoväylien lisäksi Turun ja Viipurin välinen Kuninkaantie ja Hämeen tie muinaisesta Vanajasta kohtasivat Helsingin pitäjän alueella. Talonpojista tuli laivanvarustajia, syntyi useita vuosisatoja kestävä talonpoikaispurjehdusten perinne. Helsingin seudun talonpoikien kaupankäynti Suomenlahden yli oli vilkasta vuonna 1219 perustetun ja alueen metropoliksi kehittyneen Tallinnan kanssa.
Historiaa > Vaasojen aika

Kuningas Kustaa Vaasa etsi seudulta sopivaa paikkaa syrjään jääneen Turun tilalle perustettavalle uudelle kaupungille vuonna 1548. Kaupungin paikaksi suunniteltiin aluksi Santahaminaa. Hanke kariutui ankaraan talveen, maayhteyksien puutteeseen ja Uudenmaan talonpoikien vastustukseen. Sen sijaan noin kuusi kilometriä pohjoisemmaksi, Vantaanjoen suulle perustettiin kaksi vuotta myöhemmin Helsingin kaupunki.
Vuonna 1638 Pietari Brahe esitti valtioneuvostolle uuden kauppakaupungin perustamista Santahaminaan 100 vuotta hiljaiseloa viettäneen Vanhankaupunginlahden kauppapaikan tilalle. Hanke kariutui tällöinkin talonpoikien vastustukseen. Helsingfors syrjäytti Sandöön merenkulkijoiden kartoista 1600-luvun puolivälissä. Suurten alusten ja valtiomiesten aika Santahaminassa väistyi. Kaupankäynnin ehtyessä saari muuttui yli sadan vuoden ajaksi kalastaja- ja luotsikyläksi. Saarella sijaitsi kaksi pientä parinkymmenen ihmisen kruununkylää.
Historiaa > Joukkohaudat

Santahaminan saareen on haudattu tuhansia vainajia muun muassa 1700- ja 1800-lukujen rutto- ja koleraepidemioiden seurauksena kun Helsingin ensimmäinen kirkko tarvitsi hautausmaita. Santahamina toimi myös Viaporin epidemiahautausmaana.
Historiaa > Hattujen sota ja venäläinen tykistöalue

Hattujen sodan ensimmäisenä sotavuonna 1741 venäläiset rakensivat tykkipattereita Santahaminan Lehmäsaareen.
Historiaa > Suomen sota

Suomen sodassa maaliskuussa 1808 kaksi venäläiskomppaniaa miehitti Santahaminan saartaen Viaporin maitse. Santahaminan länsikärkeen rakennettiin 8-tykkinen mörssäri- ja kanuunapatteri. Muun muassa täältä tulitettiin Viaporia. Santahamina jäi venäläisen varusväen käyttöön, erityisesti Viaporin tykistö- ja jalkaväkijoukkojen harjoitusalueeksi.
Historiaa > Suomen suuriruhtinaskunnan aika

Ensimmäinen kasarmi rakennettiin Santahaminan tiilitehtaan yhteyteen 1820-luvun lopulla Santahaminan keskiosan hiekkaisen tasanteen, myöhemmin Saharana tunnetun alueen pohjoisreunalle. Saarelle rakennettiin 1832 tykistön kovapanosampumarata, joka toimi lähes koko 1800-luvun.
Viaporin vallien vahvistamiseksi rakennusmateriaaliksi tuotiin Santahaminasta suuret määrät savea, kiveä ja hiekkaa. Myös mittava osa kantakaupungin 1800-luvun puolivälin vuosikymmenten kasarmien, nykyisten virastorakennusten, tiilistä on puristettu Santahaminan sorasta ja savesta.
Krimin sotaan, mitä Itämeren osalta kutsuttiin Oolannin sodaksi Ahvenanmaan mukaan, liittyen Santahamina linnoitettiin. Saaresta tuli tykistösaari, jonka 12 patterissa palveli 1 100 tykkimiestä. Heistä suomalaisia oli noin 700 miestä. Pääosa patterialueista on säilynyt näihin päiviin asti. Linnoitustykistön patterialueet sisältävät rintavarustuksia, kallioluolia, bunkkereita, ammuskomeroita, mukulakivisiä tykkiteitä, aukioita, laitureita ja varastorakennuksia. Patterit luokitellaan muinaismuistoiksi.
Suomenlinnassa puhkesi 1906 Viaporin kapina, mikä aiheutti Suomessa suojeluskuntien ja työväen järjestyskaartien muodostumisen ja mikä vaikutti myös Santahaminaan.
Venäjän keisarikunnan Itämeren laivastoa varten perustettiin 1908 Santahaminaan Santahaminan radioasema. Suomen tasavallan itsenäisyyden alussa tästä sotilasradioasemasta tuli hetkeksi myös ajoittain lähettävä yleisradioasemakin, minkä toimintaa ylläpiti kenttälennätinpataljoona.
Historiaa > Suomen sisällissota ja itsenäisyyden aika

Saaren historian synkimmät ja katkerimmat hetket lienee koettu sisällissodan jälkeisinä aikoina, jolloin saarella toimi Santahaminan vankileiri ja hautauspaikka. Sisällissodan jälkimainingeissa Santahaminan hautauspaikka toimi Helsingin vankileireillä, erityisesti Suomenlinnassa, kuolleiden hautauspaikkana. Nykytutkimuksen perusteella saareen on haudattu noin 1 500 Helsingin vankileireillä kuollutta henkilöä.
Koko itsenäisyyden ajan Santahamina on ollut sotilasaluetta. Erityisesti jatkosodan aikana Santahamina toimi vahvana ilmapuolustuksen tukikohtana ja pelasti osaltaan pääkaupungin täydelliseltä tuholta. Santahaminan sotilastukikohdan luonne ja merkitys ilmenivät kylmän sodan aikana useaan otteeseen: esimerkiksi Neuvostoliiton miehittäessä Tšekkoslovakian Suomen puolustusvoimat valmistautuivat suojamaan Helsingin koskemattomuuden muun muassa Santahaminasta. Alueen rooli kaupungin sivulle ja eteen työnnettynä tukikohtana on tärkeä Helsingin alueen ilma- ja merivalvontajärjestelmille sekä sen puolustusjärjestelmälle.
Radioniemi

Santahaminan länsirannalla sijaitseva Radioniemi esiintyy vanhoissa kartoissa mm. nimillä Kråkkosudden (1778) ja Kråkbodsudden (1816). Paikka on saanut nykyisen nimensä radioasemasta, jonka venäläiset rakensivat Itämeren laivastonsa tarpeita varten vuonna 1908. Suomen itsenäisyyden aikana radioasema oli Posti- ja lennätinlaitoksen hallussa. Santahaminan itäosan Kissalampi, jonka nimi perustuu vanhoihin paikannimiin Kattsundet (1778) ja Kattsundsudden (1808), on syntynyt merenlahden (vuoden 1778 kartassa Grund Wiken) umpeutuessa.
Santahaminan nimi eri vuosisadoilla

Saaren nimen kehittyminen 1400-luvulta nykypäivään kuvaa hyvin eri kansojen vaikutusta Santahaminaan. Saaresta on vuosisatojen varrella käytetty erilaisia nimityksiä:
Santhavne (1423)
Santhaven (1429)
Sandhaffn (1431)
Sandhamffn (1509)
ssant hauwen (1530)
Sandhampn (1548)
Sandhammer (–1550)
Sandhamn (1571)
Santam (1592)
Sandhampnby (1593)
Sandöö (1650)
Sandholm (1690)
Sandhams Landet (1749)
Sandhamns ö (1749)
Ostrov Lagernyi (1808–1890)
Ostrov Sandam (1890–1917)
Sandhamn (1900-l)
Santasatama (1900 ap.)
Santahamina (1918)
Sandham (1920)
Sandhamns Ö (1921)
Santahamina – Sandhamn (1946 virallisesti)
Lähes kaikki nimet viittaavat saaren hiekkaiseen maaperään ja saaren satamaan tai satamiin. Nimi on ilmeisesti tarkoittanut saarta, jolla Santahaminan kylä sijaitsee, ja saaren satamalahtea.lähde?
Putous (8. tuotantokausi)

| Putous |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  MTV3
Ensimmäinen esitys:  21. tammikuuta 2017
Viimeinen esitys:  11. maaliskuuta 2017
Kaudet
 ← Edellinen 7. tuotantokausi Seuraava → 9. tuotantokausi
Putouksen kahdeksas tuotantokausi esitettiin keväällä 2017. Ohjelma palasi ruutuun MTV:n 60-vuotisen tv-taipaleen kunniaksi.
Kesken seitsemännen tuotantokauden Joonas Nordman ilmoitti jättävänsä Putouksen. Myöhemmin ilmoitettiin Nordmanin toimivan ohjelman ohjaajana. Näyttelijät julkistettiin 29. marraskuuta 2016. Kausi alkoi 21. tammikuuta 2017.
Näyttelijöinä jatkoi seitsemänneltä kaudelta Jenni Kokander. Uusina Putous-näyttelijöinä nähtiin Minka Kuustonen, Timo Lavikainen, Mikko Penttilä, Kaisa Hela, Pilvi Hämäläinen ja Ernest Lawson sekä ohjelman juontaja Roope Salminen.
Ohjelman uusi osio oli Putous Junior, joka antoi kotisohvien lapsihahmoille mahdollisuuden päästä mukaan ohjelman nettiin, yleisöön ja jopa suoraan lähetykseen.
Elokuussa 2017 Jenni Kokander ilmoitti, että hän ei jatka Putouksessa tämän kauden jälkeen.
Vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti Pilvi Hämäläisen esittämä Aina Inkeri Ankeinen.
Tulikoe ja näytön paikka

| Jakso | Immuniteetin saaja | Tulikoe | Näytön paikassa | Näytön paikka -tehtävä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Timo Lavikainen | Seuranhakuilmoitukset | Ernest Lawson | Unelmatreffit Sabina Särkän kanssa |
| 2. | Ernest Lawson | Rikkinäinen laulu Pete Parkkosen lähettämä Kohta sataa | Mikko Penttilä | Pyykkituvassa -balladi |
| 3. | Mikko Penttilä | Kertomus Suomen 100-vuotisjuhlasta eri tyylilajilla | Jenni Kokander | Dubbaaminen elokuvasta |
| 4. | Mikko Penttilä | Hahmot vaihtoon | Kaisa Hela | Performanssitanssi |
| 5. | Roope Salminen | Roope Salmisen kotibileissä erikoinen vieraslista | Timo Lavikainen | Elokuvien imitointi |
| 6. | Mikko Penttilä | Pikahahmo | Pilvi Hämäläinen | Tervehdysten sanominen klassikkohahmoilla |
| 7. | Kaisa Hela | Laulaminen tavaroiden avulla pakettiautomaatilta | Minka Kuustonen | Onnittellulaulu eri tyylilajeilla Iivo Niskaselle |
| 8. | Timo Lavikainen | Hylätty hahmo | Roope Salminen | Räppääminen annetulla aiheella |