stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dareun Naraeseo
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Buil-elokuvapalkinto | Paras elokuva | Dareun Naraeseo | Ehdokkuus |
| Buil-elokuvapalkinto | Paras ohjaus | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Buil-elokuvapalkinto | Paras miespääosa | Yu Jun-Sang | Ehdokkuus |
| Buil-elokuvapalkinto | Paras naispääosa | Isabelle Huppert | Ehdokkuus |
| Buil-elokuvapalkinto | Paras naissivuosa | Moon So-ri | Ehdokkuus |
| Daejong-palkinto | Paras miessivuosa | Yu Jun-Sang | Ehdokkuus |
| ICS-palkinto | Paras miessivuosa | Yu Jun-Sang | Ehdokkuus |
| Gentin elokuvajuhlien Grand Prix | Paras elokuva | Dareun Naraeseo | Ehdokkuus |
| Oslon Films from the South -elokuvajuhlien Hopeinen peili | Paras elokuva | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu | Paras elokuva | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien Grand Prix | Cannesin elokuvajuhlien Grand Prix | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien tuomariston palkinto | Cannesin elokuvajuhlien tuomariston palkinto | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinto | Cannesin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinto | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien parhaan käsikirjoituksen palkinto | Cannesin elokuvajuhlien parhaan käsikirjoituksen palkinto | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien universaalin tuomariston palkinto | Cannesin elokuvajuhlien universaalin tuomariston palkinto | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien nuorisopalkinto | Cannesin elokuvajuhlien nuorisopalkinto | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien François Chalais -palkinto | Cannesin elokuvajuhlien François Chalais -palkinto | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlien FIPRESCI-palkinto | Cannesin elokuvajuhlien FIPRESCI-palkinto | Hong Sang-soo | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Dareun Naraeseon viralliset sivut (koreaksi)
Dareun Naraeseo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Dareun Naraeseo AllMoviessa. (englanniksi)
Dareun Naraeseo Korean Movie Databasessa (englanniksi)
Dareun Naraeseo Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Dareun Naraeseo Metacriticin sivuilla (englanniksi)
FK Tsarsko Selo Sofia

Futbolei Klub Tsarsko Selo Sofia (bulg. Царско Село София) on bulgarialainen jalkapalloseura Sofian kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–22 Bulgarian korkeimmalla sarjatasolla Efbet liga:ssa.
Didier Deschamps

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Didier Claude Deschamps
Syntymäaika: 15. lokakuuta 1968 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Bayonne, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Lempinimi: Didi
Seura
Seura: Ranska
Tehtävä: Päävalmentaja
Junioriseurat
1976–1983: Bayonne
1983–1985: Nantes
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1989 | Nantes | 111 | (4) |
| 1989–1994 | Marseille | 123 | (6) |
| 1990–1991 | → Bordeaux (laina) | 29 | (3) |
| 1994–1999 | Juventus | 124 | (4) |
| 1999–2000 | Chelsea | 27 | (0) |
| 2000–2001 | Valencia | 13 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 427 | (17) |
Maajoukkue
| 1988–1989 | Ranska U21 | 18 | (0) |
| 1989–2000 | Ranska | 103 | (4) |
Valmennusura
2001–2005: Monaco
2006–2007: Juventus
2009–2012: Marseille
2012–: Ranska
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Ranska (pelaajana).MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Ranska (pelaajana).MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Ranska (pelaajana).MM-kilpailut  | Miesten jalkapallo> Maa:   Ranska (pelaajana). |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ranska 1998 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgia & Hollanti 2000 | Jalkapallo |  |
Maa:   Ranska (valmentajana)
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Venäjä 2018 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ranska 2016 | Jalkapallo |  |
| Kansojen liiga  | Kansojen liiga  | Kansojen liiga  |  |
|  Kultaa | Kansojen liiga 2020–2021 | Jalkapallo |  |
Didier Claude Deschamps (s. 15. lokakuuta 1968 Bayonne, Akvitanian hallintoalue, Ranska) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2012 lähtien hän on toiminut Ranskan maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Pelaajaurallaan puolustavana keskikenttämiehenä viihtynyt Deschamps edusti Nantesia, Marseillea, Bordeaux'ta, Juventusta, Chelseaa ja Valenciaa. Hän saavutti urallaan muun muassa kaksi Ranskan mestaruutta, kolme Italian mestaruutta, kaksi Mestarien liigan voittoa, Intercontinental Cupin voiton ja FA Cupin voiton.
Ranskan maajoukkueessa Deschamps pelasi 103 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän edusti Ranskaa MM-kisoissa vuonna 1998 sekä EM-kisoissa vuosina 1992, 1996 ja 2000. Deschamps toimi Ranskan kapteenina maan voittaessa mestaruuden vuoden 1998 MM-kotikisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Kansainväliset kilpailut
Maailmanmestaruus: 1998
Euroopan mestaruus: 2000
Mestarien liiga (2): 1993, 1996
Intercontinental Cup: 1996
UEFA Super Cup: 1996
Ranska
Ranskan mestaruus (2): 1991, 1992
Italia
Italian mestaruus (3): 1995, 1997, 1998
Coppa Italia: 1995
Italian supercup (2): 1995, 1997
Englanti
FA Cup: 2000
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Mestarien liiga
Hopeaa: 2004
Ranskan mestaruus: 2010
Coupe de la Ligue (4): 2003, 2010, 2011, 2012
Serie B: 2007
Maailmanmestaruus: 2018
MM-hopeaa: 2022
MM-puolivälierät: 2014
EM-hopeaa: 2016
UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 1:ssä: 2004
France Footballin vuoden valmentaja Ranskassa (3): 2003, 2010, 2018
FIFA:n vuoden valmentaja: 2018
Perhe

Deschamps on naimisissa ja hänellä on yksi poika, Dylan.
Elefantti (faarao)

Kivimerkintä Qustulista
Elefantti (ehkä muodossa Pen-abw) on väliaikainen nimi Egyptin esidynastiselle hallitsijalle, jonka on arvioitu olleen vallassa noin vuosina 3240–3220 eKr. Koko "Elefantti"-faaraon olemassaolo on kiistanalainen.
Identiteetti

Hypoteesi "Elefantin" olemassaolosta perustuu saksalaisten egyptologien Günter Dreyerin ja Ludwig David Morenzin lausuntoihin. He ovat vakuuttuneita siitä, että Elefantti oli paikallinen kuningas, joka hallitsi Qustulin alueella. Dreyerin mukaan Elefantin nimi näkyy viillettynä kivikirjoituksessa Qustulissa ja Gebel Sheikh-Suleimanissa, jossa hieroglyfit laitetaan osaksi kuninkaan serekh-nimeä. Morenz käyttää faaraosta neutraalia väliaikaista nimeä "Kuningas Elefantti". Vaihtoehtoisesti hän ehdottaa sarvikuonoa kuninkaalliseksi eläimeksi.
Hallitusaika

Elefantti on saattanut hallita Naqada III -aikakauden alkupuolella. Hänen hautapaikkansa on tuntematon.
Yhteenveto

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Elephant (pharaoh)
Alkuperäisen englanninkielisen sivun on luonut käyttäjä Nephiliskos 13. marraskuuta 2015.
Tähän sivuun lainatut lähdeviitteet kohdistuvat egyptologi Günter Dreyerin saksankieliseen kirjaan. Niitä ei ole mahdollisuutta tarkistaa, mutta lähdettä pidetään luotettavana.
Käännös suomeksi
FK Spartaks Jūrmala

FK Spartaks Jūrmala on jalkapalloseura Jūrmalasta, Latviasta. Vuonna 2007 perustettu seura on pelannut vuodesta 2012 lähtien maan pääsarjassa Virslīgassa.
Joukkueessa pelasi kaudella 2014 Suomea useissa eri ikäkausimaajoukkueissa edustanut Moshtagh Yaghoubi.
Käännös suomeksi
Elisabeth Pihela

| Elisabeth Pihela> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. maaliskuuta 2004 (ikä 20) Tallinna
Kansalaisuus:   Viro
Uran tiedot
Pituus:  182 cm
Laji:  pituushyppy, kolmiloikka
Seura:  Audentes SK
Valmentaja:  Heiko Väädi ja Sven Andresoo (2011-2022) Grit Šadeiko (2023-)
Saavutukset
Ennätykset:  Korkeushyppy 1,92 (2023)
| Mitalit> Maa:   Viro.Naisten yleisurheilu.U20 EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Viro.Naisten yleisurheilu.U20 EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Viro.Naisten yleisurheilu.U20 EM-kilpailut  | Maa:   Viro> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Jerusalem 2023 | Korkeushyppy |  |
|  Pronssia | Tallinna 2021 | Korkeushyppy |  |
Elisabeth Pihela (s. 15. maaliskuuta 2004) virolainen yleisurheilija, jonka laji on korkeushyppy. Parhaat saavutukset vuoteen 2024 mennessä ovat U20-sarjan EM-hopea ja -pronssi vuosina 2023 ja 2021.
Urheilu-ura

Elisabeth Pihela tuli kansainväliseen julkisuuteen saavutetuaan pronssia Tallinnan U20 EM-kisoissa tuloksella 1,86 cm. Saman vuoden U20 MM-kisoissa Nairobissa hän oli neljäs tuloksella 1,87 cm. Vuodesta 2023 tuli Pihelan kansainvälinen läpimurtovuosi. Hän paransi kesäkuussa 2023 Pärnussa ennätyksekseen 1,92 cm. Hän oli mukana saman kuun aikana Timanttiliigan Lausannen osakilpailuissa selvittäen 1,91 cm korkeuden. Hän oli mukana myös vuoden 2023 MM-kisoissa Budapestissä, mutta karsiutui alkukilpailussa tuloksella 1,89 cm. Syyskuussa 2023 hän kilpaili vielä Kiinan Xiamenin Tiimanttiliiga-kisassa sijoittuen neljäneksi.
Vuoden 2024 EM-kisoissa Roomassa tuli myös karsiutuminen tuloksella 1,85 cm. Hän pääsi ranking-sijoituksella parhaan tuloksella ollessa 1,89 cm Pariisin 2024 olympialaisiin. Vuoden 2024 kesään mennessä Pihela on voittanut Viron mestaruuden kolme kertaa korkeushypyssä.
Muusta

Elisabeth Pihela valittiin vuonna 2023 Viron parhaaksi naisyleisurheilijaksi.
Hänne isänsä on 1990-luvun lopulla menestynyt koripalloilija Priit Pihela (s. 1977). Isoäiti Priit Pihela (s.1953) on voittanut Viron yleisurheilussa vuonna 1976 100 m, 200 m ja 4x100 metrin maansa mestaruudet sekä 1972 200 m mestaruuden.
Eliminator (videopeli)

| Eliminator |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sega
Julkaisija:  Sega
Julkaistu:  1981
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  kaksinpeli
Alusta:  kolikkopeli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Eliminator on Segan kehittämä ja vuonna 1981 julkaisema moneen suuntaan liikkuva ammuntapeli. Peli on samankaltainen kuin yksivärinen Star Castle, mutta Eliminator sisältää moniväristä vektorigrafiikkaa. Peli on ainoa nelinpelattava vektorigrafiikka sisältävä peli. Pelin päätavoite on tuhota Eliminator.
Aiheesta muualla

https://archive.org/details/arcade_elim2
FK Tosno

FK Tosno (ven. ФК Тосно) on venäläinen jalkapalloseura Tosnon kaupungista. Seura pelaa kaudella 2017–18 Venäjän korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jalkapalloliigassa. Suurimpana saavutuksenaan seura voitti vuonna 2018 Venäjän cupin.
FK Tobol

Futbolnyi klub Tobol on jalkapalloseura Qostanayn kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Kazakstanin Valioliigassa. Kazakstanin mestaruuden Tobol on voittanut vuonna 2010. Kazakstanin cupin Tobol voitti vuonna 2007.
Tobol on pelannut usean kerran Euroopan sisäissä kilpailuissa. Ensimmäinen kerta oli vuonna 2003, kun se pääsi Intertoto Cupiin. Ensimmäisellä kierroksella se voitti puolalaisen Polonia Varsova 5-1 ja toisella kierroksella belgialaisen Sint-Truidensen 3-0. Kolmannella kierroksella itävaltalainen Pasching oli parempi maalein 4-0. Kaudella 2006-2007 Tobol pääsi UEFA Cupin ensimmäiselle karsintakierrokselle, mutta sveitsiläinen FC Baseloli parempi maalein 3-1. Vuonna 2007 se pelasi jälleen Intertoto Cupissa. Ensimmäisellä kierroksella Tobol voitti georgialaisen FC Zestaponin ja toisella kierroksella tšekkiläisen Slovan Liberecin. Kolmannella kierroksella kuitenkin kreikkalainen OFI Kreeta oli parempi maalein 2-0. Kaudella 2007-08 se pääsi UEFA Cupin toiselle karsintakierrokselle, mutta puolalainen Dyskobolia Grodzisk oli parempi 3-0. Vuotta myöhemmin UEFA Cupin ensimmäisellä karsintakierroksella itävaltalainen Austria Wien oli parempi maalein 2-1. Kaudella 2009-10 Tobol hävisi Eurooppa-liigan toisella kierroksella turkkilaiselle Galatasaraylle 3-1. Vuotta myöhemmin Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella bosniahertsegovinalainen Zrinjski Mostar voitti Tobolin yhteismaalein 4-2. Tobol pääsi kaudeksi 2011-12 Mestarien liigaan toiselle karsintakierrokselle, jolla slovakialainen Slovan Bratislava oli parempi maalein 3-1.
Ernest Haller

| Ernest Haller> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. toukokuuta 1896 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 1970 Los Angeles
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaaja
Ernest Haller (31. toukokuuta 1896 Los Angeles, Kalifornia – 1970 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Haller aloitti näyttelijänä 1914, mutta siirtyi pian kuvaajaksi. Hän sai parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon vuoden 1939 elokuvasta Tuulen viemää. Kaikkiaan Haller oli Oscar-ehdokkaana seitsemän kertaa. Muita Hallerin kuvaamia elokuvia ovat muun muassa Jezebel (1938), Kuohuva 20-luku (1939), Mildred Pierce – amerikkalainen nainen (1945) ja Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? (1962). Haller kuoli auto-onnettomuudessa 1970.
Aiheesta muualla

Ernest Haller Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ernest Haller Elonetissä.
Elisabeth Persson

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Naisten curling. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nagano 1998 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Garmisch-Partenkirchen 1992 |  |  |
|  Kultaa | Brandon 1995 |  |  |
|  Kultaa | Kamloops 1998 |  |  |
|  Kultaa | Saint John 1999 |  |  |
|  Pronssia | Geneve 1993 |  |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 1994 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Perth 1992 |  |  |
|  Kultaa | Leukerbad 1993 |  |  |
|  Kultaa | Füssen 1997 |  |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2000 |  |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1996 |  |  |
|  Pronssia | Grindelwald 1995 |  |  |
Maria Elisabeth Persson (s. 21. helmikuuta 1964 Uumaja) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt curlingpelaaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Elämä ja urheilu-ura

Persson voitti pronssia lajin historian ensimmäisessä naisten olympiaturnauksessa Naganossa 1998. Neljä vuotta myöhemmin Salt Lake Cityn talviolympialaisissa hänen edustamansa Ruotsi sijoittui kuudenneksi. MM-kilpailuista Persson voitti kuusi mitalia joista neljä kultaista, ja EM-kilpailuista hän voitti myös neljä mestaruutta sekä kaksi himmeämpää mitalia. Elisabet Gustafsonin kipparoima maajoukkuekokoonpano, johon Persson kilpaurallaan kuului, on nimetty curlingin kansainväliseen hall of fameen.
Aiheesta muualla

Elisabeth Persson Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Ecliptica

| Ecliptica Sonata Arctica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Tico Tico Studiolla keväällä 1999
 Julkaistu: 22. marraskuuta 1999
 Tuottaja(t): Sonata Arctica 
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 47.05
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records
Sonata Arctican muut julkaisut
|   | Ecliptica 1999 | Successor 2000 |
Ecliptica on Sonata Arctican ensimmäinen albumi. Se äänitettiin Tico Tico Studiolla ja julkaistiin vuonna 1999. Japanilaisella versiolla on yksi bonuskappale, "Mary-Lou".
Suomen virallisella albumilistalla Ecliptica debytoi sijalla 37 viikolla 49/1999. Albumin seuraava listaviikko oli 1/2000. Korkeimmillaan albumi oli sijalla 18. Viikkoja kertyi neljä. Ns. Midprice-julkaisuna albumi oli listalla viikon 10/2003, sijalla 4.
5. heinäkuuta 2007 Sonata Arctican kotisivuilla ilmoitettiin, että albumi on myynyt kultaa (yli 15 000 kappaletta). (Albumin julkaisun aikaan kultaraja oli korkeammalla kuin nykyisin; uusista albumeista nykyisin kultarajan ylittää jo 10 000 kappaleen myynnillä.) Levy on myynyt Suomessa yhteensä yli 30 000 kpl.  Albumi herätti huomiota myös  Japanissa, joka on Sonata Arctican tärkeimpiä markkina-alueita nykyäänkin. Albumi myi siellä 30 000 kappaletta.[lähde? ]
Yhtye äänitti albumin uudelleen vuonna 2014.
Kappalelista

Säv. Tony Kakko, paitsi 3, 4 ja 9 Tony Kakko/Jani Liimatainen.
Kaikki sanat Tony Kakko.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Blank File |  | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | My Land |  | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | 8th Commandment | Tony Kakko/Jani Liimatainen | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Replica | Tony Kakko/Jani Liimatainen | 4.55 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Kingdom for a Heart |  | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Fullmoon |  | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Letter to Dana |  | 6.00 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Unopened |  | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Picturing the Past | Tony Kakko/Jani Liimatainen | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Destruction Preventer |  | 7.40 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 47.05 |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Mary-Lou (bonuskappale mm. Japanin, Korean ja Etelä-Amerikan versioilla ja vuoden 2008 uusintapainoksessa)  | 4.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Letter to Dana (Return to Sender) (bonuskappale vuoden 2008 uusintapainoksessa)  | 4.39 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Tony Kakko – kosketinsoittimet, laulu
Jani Liimatainen – kitara
Tommy Portimo – rummut
Janne Kivilahti – basso
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Raisa Aine – huilu kappaleessa 7
Singlet

| Single | Ilmestymisaika | Lista- sijoitus | Levy-yhtiö | Kappaleet | Kuvaus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| UnOpened | 15.7.1999 | Spinefarm Records |  |  UnOpened – 3.47   Mary-Lou – 4.30  | Epähuomiossa ensimmäisen painoerän UnOpened-kappale oli tarkoitettua hitaampi ja erä vedettiin takaisin levykaupoista. Noin 200 CD:tä ehdittiin kuitenkin myydä ja nykyään ne ovat arvostettuja keräilyharvinaisuuksia. |
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Ecliptica Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ecliptica Discogsissa. (englanniksi)
Ecliptica fono.fi-sivustolla
Ernest Gestrinius

Ernst (Ernest) Gestrinius (1. huhtikuuta 1663 Helsinki – 21. maaliskuuta 1739 Tuna, Ruotsi) oli suomalainen rovasti ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija, joka joutui pakenemaan Isonvihan aikana Ruotsiin.
Gestriniuksen vanhemmat olivat Nurmijärven kirkkoherra Tomas Gestrinius (k. 1670) ja Brita Greek. Hän pääsi ylioppilaaksi 1687 ja opiskeli Turun akatemiassa valmistuen filosofian maisteriksi 1694. Gestrinius toimi Turun akatemian vt. deposiittorina kesällä 1690, ja hän oli Viipurin triviaalikoulussa konrehtorina vuodesta 1695, rehtorina vuodesta 1696 ja lisäksi hän toimi Viipurin lukion kreikan ja heprean kielten lehtorina vuodesta 1697. Vuonna 1705 Gestrinius valittiin Jääsken kirkkoherraksi. Kun venäläiset hyökkäsivät Suomeen, Gestrinius joutui pakenemaan 1707 mutta pääsi palaamaan takaisin Jääskeen, kunnes hän joutui taas uudestaan pakenemaan hyökkääjiä vuonna 1710. Hän oleskeli 1712 Rautalammilla kunnes pääsi pakenemaan Ruotsiin.
Ruotsissa Gestrinius toimi Uppsalan arkkihiippakunnassa Tunan ja Stavbyn kirkkoherrana 1718–1735. Hän sokeutui 1730-luvun alussa.
Gestrinius julkaisi Ruotsissa 1718 pakomatkansa koettelemuksia kuvaavan valitusrunon Nödlijdande flycktingars klagan öfwer sitt laugsamma karss och elände ja vuonna 1722 valitusrunot Klagelig röst i en tro-innerlig bön om hielp uti nöden til frelsaren Jesum sekä Oryggeligt löfte. Hänen kootut teoksensa (Samlade Vitterhetsarbeten af svenska författare från Stjernhjelm till Dalin : efter originaluppl. och handskrifter 13 - Andreas Wallenius, Johan Vultejus, Christ. Tiburtius, Ernst Gestrinius, Michael Renner, Jonas Hjortzberg och Peter Warnmark) on julkaissut vuonna 1870 Uppsalassa Per Hanselli.
Teoksia

Nödlijdande flychtingars klagan öfwer sitt långsamma kårsz och elände, med ödmiuk bön til den nådige Gud om befrijelse, wid närwarande allmänna swårheter, i följande sånge-dicht, til åhret efter wår frelsares Jesu Christi hugnelige födelse : til werlden 1718. På en långwarig och myckit bedröflig flycht yttrad och fogad af Ernest Gestrinius. Stockholm 1718
Klagelig röst, i en troinnerlig bön om hielp uti nöden, til frelsaren Jesum, med sina och de sinas bittra tårar, under et äfwentyrligit flychtande för fienden, sångewis uphögd af mag. Ernest Gestrinius. Uppsala 1722
Oryggeligit löfte, herranom Gudi giort på en bedröflig flycht, i stor nöd och lifsfara för fiendens widt kringströdde troppars hastiga anfall: hwilket, efter sin ringa förmågo, uti följande andachter hwar morgon och afton i weckan, ödmiukeligast har betala tänkt mag. Ernest Gestrinius. Uppsala 1722
ENIAC

ENIAC
ENIAC (lyhenne sanoista Electronic Numerical Integrator and Computer) oli ensimmäinen täysin elektroninen yleiskäyttöinen tietokone. Se valmistui syksyllä 1945 ja oli käytössä lokakuulle 1955. Kone oli huomattavan suuri, sillä se painoi 30 tonnia ja tarvitsi 167 neliömetriä tilaa. ENIAC suunniteltiin alkujaan ballistisiin laskutoimituksiin, mutta sitä käytettiin myös muihin sotilaallisiin tarkoituksiin. Vaikka ENIAC oli lähes kokeiluluonteinen projekti, sen suunnittelutyö vaikutti huomattavasti tietokoneiden kehitykseen.
Historia > Tausta ja suunnittelu

Jo ennen ENIACia oli rakennettu joitakin mekaanisiin releisiin perustuneita tietokoneita ja erikoistarkoituksiin tehtyjä elektronisia laskukoneita kuten Harvard Mark I. Toisen maailmansodan ollessa kiivaimmillaan Yhdysvaltain armeija halusi uusia ratkaisuja tykistön ballistiikan laskutoimituksiin, joilla eri aseiden ampuma-asetukset voitaisiin säätää vaihtuvien olosuhteiden mukaisesti, mikä antoi sysäyksen ENIACin kehittämiselle. ENIACin suunnittelivat Presper Eckert ja John William Mauchly Pennsylvanian yliopistosta. Mauchly oli aiemmin suunnitellut useita laskukonemalleja, ja hän oli juuri alkanut suunnitella uutta John Atanasoffin tutkimukseen perustuvaa laskukonemallia, jossa oli tarkoitus käyttää elektroniputkia. Eckert oli opiskelijana samaisessa yliopistossa, kun hän tapasi Mauchlyn 1943.
Projekti aloitettiin virallisesti 31. toukokuuta 1943. Mauchly nimitettiin hankkeen pääkonsultiksi ja Eckert pääsuunnittelijaksi. Koneen suunnittelu kesti noin vuoden, ja sen toteuttaminen kesti toiset 18 kuukautta. Projektin hinnaksi muodostui 500 000 dollaria. Projektin aikana toinen maailmansota oli ehtinyt loppua, mutta ENIAC otettiin silti sotilaskäyttöön. Laite valmistui syksyllä 1945, ja Yhdysvaltain armeija julkaisi lehdistötiedotteen ENIAC:sta 16. helmikuuta 1946. ENIAC patentoitiin (U.S.#3,120,606) 26. kesäkuuta 1947.
Myöhemmin patenttioikeudenkäynnissä eräiden ideoiden osoitettiin olevan peräisin Atanasoff-Berry Computerista ja Sperry Randin patenttivaatimus mitätöitiin vuonna 1973.
Historia > Käyttöhistoria

Laitetta käytettiin vuodesta 1945 tammikuuhun 1947 Pennsylvanian yliopiston tiloissa. Se siirrettiin armeijan tiloihin Aberdeen Proving Groundiin, Marylandiin, jossa se oli taas käytössä heinäkuusta 1947 saakka aina käytöstä poistamiseensa asti 1955.
Tietokoneen ohjelmointi suoritettiin muuttamalla sen kytkentöjä, joka oli työlästä.
Vuonna 1948 tietokoneeseen tehtiin muutoksia, joiden myötä tietokoneen operaatiot säilöttiin numeeriseen muotoon tallennettuna eli ohjelmana. Ennen muutoksia ENIAC oli suorittanut aritmeettisia operaatioita ja iteratiivisia funktioita (engl. transfer operations) samanaikaisesti, mikä aiheutti ohjelmointivaikeuksia. John von Neumann ehdotti, että katkaisimilla voitaisiin ohjata ohjelmakoodin valintaa, jolloin johtojen liittimet voisivat pysyä paikoillaan. Hän lisäsi myös ohjelman, jolla sarjaoperaatiot tulivat mahdollisiksi.
ENIACin virta käännettiin pois päältä viimeisen kerran 2. lokakuuta 1955 kello 23.45. Nykyisin osia laitteesta säilytetään Smithsonian-instituutin Computer History -kokoelmassa.