stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S Prestige

| M/S Prestige |
| --- | --- |
 M/S Prestige hinattavana hieman ennen uppoamistaan.
Päivämäärä:  19. marraskuuta 2002
Tapahtumapaikka:  Espanjan rannikon edusta
Syy:  Alus sai myrs­kys­sä rei­än run­koon­sa. Kak­si kes­kim­mäi­stä tyh­jää öl­jy­säi­liö­tä täyt­tyi ve­del­lä, alus kat­ke­si ja up­po­si jol­loin me­reen pää­si suu­ret mää­rät öl­jyä.
Omaisuusvahinko:  Tuhansia ki­lo­met­re­jä ran­ta­vii­vaa ja yli tu­hat ran­taa saas­tui Es­pan­jan ja Rans­kan ran­ni­kol­la, ja ka­la­teol­li­suus kär­si.
Prestige oli yksirunkoinen öljytankkeri, joka valmistui Hitachi Zōsenin telakalla Maizurun kaupungissa, Kioton prefektuurissa, Japanissa 30. maaliskuuta 1976. Alus oli öljylastissa Pietarista Singaporeeen. Se upposi Espanjan rannikon edustalla 19. marraskuuta 2002 ja aiheutti laajan öljyonnettomuuden. Tuhansia kilometrejä rantaviivaa ja yli tuhat rantaa saastui Espanjan ja Ranskan rannikolla. myös kalastuselinkeino kärsi suuresti onnettomuudesta.
Vapaaehtoisia siivoamassa öljyä rannalta.
Prestige sai myrskyssä reiän runkoonsa. Espanjan ja Portugalin viranomaiset kielsivät tankkerin hinaamiseen satamiinsa öljyvahingon pelossa. Onnettomuuden sattuessa Prestigen kuudesta säiliöstä kaksi keskimmäistä oli tyhjiä. Toinen niistä täyttyi ja aiheutti kallistuman, jonka seurauksena miehistö evakuoitiin. Myös toinen säiliö täyttyi.lähde? 77 000 tonnin lastissa olleen aluksen runko ei kestänyt sitä vaan murtui säiliöiden kohdalta kahteen osaan. Laivan etuosa upposi lähes pystysuorassa. Takaosa upposi myös suhteellisen jyrkässä kulmassa. Osat vajosivat yli 3 500 metrin syvyyteen, missä niistä alkoi vuotaa öljyä. Tämä aiheutti mittavia ympäristövahinkoja Espanjan ja Ranskan länsirannikolla. Prestige oli 250 metrin pituinen ja painoi yli 70 000 tonnia, joten se oli Titanicia painavampi. Turmasta ei aiheutunut henkilövahinkoja.
Alus oli kreikkalaisomisteinen, mutta se oli rekisteröity Liberiaan ja sitä liikennöi liberialainen yhtiö, jolla oli toimipaikka Kreikassa. Öljylastin omistaja oli sveitsiläinen. Sotkuisen järjestelyn syynä oli pyrkimys välttää vastuuta, jos sattuu onnettomuus. Alus ei ollut kaksipohjainen, sillä vaatimus tuli voimaan uusille aluksille 1996. Alus oli tarkastettu 1999, ja siinä oli havaittu puutteita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Prestige Wikimedia Commonsissa
New Scientistin artikkeli
Kuva uppoavasta tankkerista
Etninen ryhmä

Fyysinen ulkonäkö ja vaatetus saattavat erotella etnisiä ryhmiä toisistaan.
Etnisellä ryhmällä tarkoitetaan ihmisjoukkoa, jonka katsotaan muodostavan erillisen ryhmän, joka perustuu sen jäsenten yhteiseen kulttuuriperintöön, uskontoon, kieleen, alkuperään tai ulkonäköön. Etniset ryhmä korreloivat kielialueiden kanssa ja ryhmien väliset etniset ja kielelliset rajat ovat usein samoja. Etnisen ryhmän ja kansan käsitteet voivat joissakin asiayhteyksissä olla päällekkäisiä, esimerkiksi puhuttaessa suomalais-ugrilaisista kansoista.
Etniset ryhmät eroavat muista sosiaalisista ryhmistä kuten alakulttuureista, intressiryhmistä ja sosiaalisista luokista siten, että niiden katsotaan syntyvän ja muuttuvan historiallisesti etnogeneesin myötä, seurauksena endogamian (sisäryhmäavioliittoisuuden) jaksoista. Etnistä identiteettiä vahvistetaan ajatuksella yhteisistä piirteistä, jotka ovat tyypillisiä kyseisen etnisen ryhmän jäsenille.
Etymologia

Etymologisesti termit etninen tai etnisyys juontuvat kreikan kielen sanasta ethnos, joka tarkoittaa samoista esivanhemmista polveutuvaa yhteisöä.
Määritelmä

Etninen ryhmä on sosiaalinen ryhmä tai väestöryhmä jota sitovat yhteen yhteinen rotu, kieli, kansallisuus tai kulttuurilliset siteet. Etnisyyden määrittelyssä voidaan käyttää esimerkiksi seuraavia ehtoja, jotka ovat kaikki olennaisia:
yhteinen alue tai maa
yhteinen syntyperä tai "suku"
yhteinen kieli
yhteiset tavat ja kulttuuri
yhteiset uskomukset tai uskonto
yhteinen identiteetti ja itsetietoisuus
yhteinen nimi joka ilmaisee ryhmän
yhteinen tarina alkuperästä
Etniset tuntomerkit voidaan nähdä myös kunkin etnisen ryhmän käyttäminä rajapyykkeinä, jotka määrittävät ryhmän jäsenyyden. Ne osoittavat jäsenyyden ehdot sekä ulkopuolisille että ryhmän jäsenille itselleen. Koska ryhmän on pystyttävä erottumaan kaikista muista, yksi ulottuvuus riittää harvoin. Etniseen identiteettiin voidaan nähdä kuuluvan kaksi ominaisuutta. Ensimmäinen on etnisen ryhmän alkuperää koskeva myytti, ja toinen on kokoelma tuntomerkkejä, jotka määrittävät ryhmän ja erottavat sen kaikista muista.
Määritelmä > Alkuperämyytti

Alkuperämyytti tarkoittaa niitä yhteisiä kokemuksia, joiden katsotaan yhdistävän ryhmän ja erottavan sen muista.  Myytti ei tässä välttämättä tarkoita epähistoriallisuutta vaan sitä, että se kertoo ryhmän yhteisesti koetun historiallisen taustan, joka antaa sille sen ainutkertaisen identiteetin. Kansojen alkuperämyyteissä korostuvat sodat ja konfliktit, koska niissä ryhmä selvimmin erottuu muista. Niihin sisältyy tavallisesti myös ylemmyyden tuntemus suhteessa toisiin ryhmiin. Alkuperämyyttiä ei tarvitse tietoisesti oppia, sillä se omaksutaan jo erilaisissa kulttuurituotteissa, kuten lauluissa, tansseissa, runoissa, teatterissa ja maalaustaiteessa. Toisaalta myytti esiintyy myös aktiivisen oppimisen kohteena esimerkiksi koulujen historiankirjoissa.
Määritelmä > Tuntomerkit

Etniset tuntomerkit ovat kunkin etnisen ryhmän käyttämiä rajapyykkejä, jotka erottavat ryhmän jäsenet ulkopuolisista. Tavallismpia tuntomerkkejä ovat kieli, uskonto, samanlainen ulkonäkö ja näkyvät kulttuuriset tavat. Mikään yksittäinen piirre ei kuitenkaan yleensä riitä, sillä etnisiä ryhmiä on paljon.
Määritelmä > Tuntomerkit > Kieli

Kieli yksin ei riitä erottavaksi tekijäksi: samaa kieltä puhuvat voivat jakautua useaksi kansaksi ja eri kieltä puhuvat voivat silti pitää itseään samana kansana. Esimerkiksi serbit, kroaatit ja bosniakit puhuvat kaikki serbokroatiaa, mutta pitävät itseään eri kansoina. Eroa korostaakseen he kirjoittavat serbokroatiaa erilaisilla merkeillä: serbit kyrillisillä, kroaatit latinalaisilla ja bosniakit kummillakin.lähde?
Määritelmä > Tuntomerkit > Uskonto

Uskonto on samoin yksinään riittämätön tuntomerkki, vaikka usein tärkeä. Juutalaisuudessa etnisyys ja uskonto ovat lähellä toisiaan; juutalainen oikeastaan menettää etnisen identiteettinsä, kun hän luopuu uskonnostaan.kenen mukaan? Intiassa sikhit ovat sekä uskonnollinen että etninen ryhmä. Serbit, kroaatit ja bosniakit eroavat toisistaan ennen muuta uskonnon avulla: se on joko ortodoksinen kristinusko, katolilaisuus tai islam.lähde?
Määritelmä > Tuntomerkit > Fyysinen antropologia ja ulkonäkö

Fyysinen ulkonäkö voi myös erotella ryhmiä toisistaan. Yhdysvalloissa afrikkalaistaustaisen väestön ja Amerikan alkuperäisasukkaiden piirteet osaltaan todistavat henkilön etnisestä taustasta, joka poikkeaa maan eurooppalaistaustaisesta väestöstä. Kulttuurin piirteet, kuten tietynlainen pukeutuminen, ruokavalio, asumistapa, elinkeinot, koristautuminen ja teknologian käyttö, voivat erotella etnisiä ryhmiä toisistaan.
Määritelmä > Tuntomerkit > Muita tekijöitä

Antropologit Hutchinson ja Smithselvennä pudottavat edellisestä luettelosta ulkonäön, mutta lisäävät siihen ryhmän yhteisen nimen, yhteisen alueen ja yhteenkuuluvuuden tunteen. Heidän listansa on seuraava: etnos on ryhmä, jolla on 1) yhteinen nimi, 2) yhteinen alue, 3) tarina yhteisestä alkuperästä, 4) yhteinen kulttuuri, 5) yhteenkuuluvuuden tunne ja 6) yhteiset historialliset muistot. Muitakin luetteloja tuntomerkeistä on esitetty.
Synty ja katoaminen

Etniset ryhmät eivät ole pysyviä. Ryhmiä syntyy ja katoaa, ja ne muuntuvat ajan myötä toisiksi. Uuden ryhmän synty eli etnogeneesi tapahtuu joko jakautumalla tai sulautumalla. Jos ihmisryhmä haluaa säilyä, se tarvitsee selkeät periaatteet ja yhteisen identiteetin, jotka ylläpitävät koheesiota ja varmistavat jatkuvuuden. Viralliset säädökset, instituutiot ja epämuodolliset käytösnormit määrittävät kunkin jäsenen oikeudet ja velvollisuudet, pitävät yllä järjestystä ja säätelevät jäsenten välisiä sosiaalisia suhteita.
Pohjois-Amerikan intiaaniheimot ovat hyvä esimerkki etnogeneesistä. Ajan myötä ne jakaantuivat erillisiksi kansoiksi, jotka kaikki loivat itselleen oman alkuperämyyttinsä. Bantuille kävi samoin, kun he levittäytyivät Afrikassa. Etelä-Afrikkaan muuttaneet hollantilaiset loivat oman kansallisen identiteetin buureina. Uuden etnisen ryhmän synty sulautumalla tapahtui Englannissa, missä maahan tulleet anglit, saksit ja juutit yhdistyivät alkuperäiskansojen kanssa englantilaisiksi.
Aikaa myöden etninen ryhmä voi sulautua muihin ryhmiin. Sen instituutiot ja ominaispiirteet sekä myöhemmin myös erillinen identiteetti katoavat. Etnisen ryhmän jäsenet voivat sulautua muihin ryhmiin vapaaehtoisesti, näin saavutettavan hyödyn vuoksi tai pakon edessä. Toisinaan etnisiä ryhmiä yritetään väkivalloin tuhota. Vuosisatojen kuluessa lukematon määrä etnisiä ryhmiä on hävinnyt, niiden joukossa muun muassa lukuisat Amerikan intiaanikansat.
Sivilisaatio

Kansaa tai etnistä ryhmää laajempi identiteetti on sivilisaatio, joka tarkoittaa kaikkein laajinta kulttuurista muodostumaa, johon ihminen samaistuu. Samuel P. Huntington luettelee niitä nykymaailmasta vain seitsemän tai kahdeksan, kun etnisiä ryhmiä on satoja tai tuhansia.  Huntingtonin mukaan etnisen ryhmän tuntomerkit eivät enää sovellu sivilisaatioihin. Hän jättää näistä tuntomerkeistä jäljelle vain uskonnon. Jokaisen sivilisaation ytimenä on tietty oma uskonto, sen arvot ja myytit.
Useimmat kansainvälisten suhteiden tutkijat pitävät Huntingtonin näkemystä virheellisenä. Sivilisaatioiden välisten erojen sijaan tutkijat keskittyvät kulttuuripiirien väliseen vuorovaikutukseen ja niiden sisäiseen monimuotoisuuteen.
Kirjallisuutta

Brubaker, Rogers: Etnisyys ilman ryhmiä.  ((Ethnicity without Groups, 2004.) Suomentaneet Erkki Vainikkala ja David Kivinen)  Tampere:  Vastapaino, 2013.  ISBN 978-951-768-403-3
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etninen ryhmä Wikimedia Commonsissa
Esimerkiksi toteemieläin voi olla etnisen ryhmän tai klaanin myyttinen kantaisä.
Wasa Tidning (1839–1855)

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Wasa Tidning (vuodesta 1848 lähtien Ilmarinen) oli Vaasassa vuosina 1839–1852 ja 1854–1855 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Laivanvarustaja Carl Gustaf Wolff ja hovioikeudennotaari Carl Johan Boy perustivat Wasa Tidningin Pohjanmaan maakuntalehdeksi. Aluksi varsin sekalaista ja lainattua ainesta sisältänyt lehti muuttui virkeämmäksi ja sai uuden nimen fennomaanisesti suuntautuneen Torsten Ture Renvallin tultua toimittajaksi. Myöhemmin se muuttui paikallisiin asioihin keskittyneeksi uutislehdeksi. Vaasan palo keskeytti lehden ilmestymisen ja vaikeutti muutenkin sen toimintaa. Lopulta se lopetettiin kannattamattomana.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1848 lähtien kahdesti ja vuodesta 1854 jälleen kerran viikossa. Sen levikki oli suurimmillaan 395 kappaletta vuonna 1848.
Päätoimittajat

Carl Johan Boy (1839–1846)
T. T. Renvall (1846–1850)
Ludvig Leonard Laurén (1851–1852 ja 1854–1855)
Oskar Rancken (1851–1852 ja 1856–1855).
Aiheesta muualla

Wasa Tidning Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
Ilmarinen Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
Vatselan seisake

Vatselan seisake oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Raisioon vuonna 1933. Seisake lakkautettiin jo kahdentoista vuoden kuluttua, helmikuussa 1945.
Mario Vecchiato

Mario Vecchiato
Mario Vecchiato on entinen italialainen moukarinheittäjä.
Vecchiato sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 moukarinheitossa kymmenenneksi tuloksella 66,96 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 70,58 m.
Vecchiato voitti moukarinheiton Italian mestaruuden vuosina 1970–1972. Italian ennätystä hän paransi useita kertoja. Ensimmäinen ennätystulos oli Udinessa 18. huhtikuuta 1970 heitetty 65,66 m. Samana vuonna hän paransi ennätystä 68,40 metriin. Udinessa 2. kesäkuuta 1971 hän ylitti ensimmäisenä italialaisena moukarinheittäjänä 70 metrin rajan tuloksellaan 70,60 m. Samana vuonna hän paransi ennätystä vielä tulokseen 71,72 m. Viimeisen kerran hän paransi maansa ennätystä heti Münchenin olympialaisten jälkeen Goriziassa 10. syyskuuta 1972, jolloin hänen tuloksensa oli 74,36 m. Tämä säilyi Italian ennätyksenä vuoteen 1978 saakka.
Vecko-Biblioteket

Vecko-Biblioteket oli Helsingissä vuosina 1865–1867 ilmestynyt ruotsinkielinen aikakauslehti.
Alaotsikolla Läsning för hemmet ilmestyneen Vecko-Biblioteketin julkaisija ja toimittaja oli oman kirjapainon perustanut Theodor Sederholm. Oktaaviokokoinen ja 16-sivuinen viikkolehti sisälsi etupäässä pohjoismaisen, ranskalaisen, englantilaisen ja saksalaisen kaunokirjallisuuden käännöksiä sekä Sederholmin omia novelleja. Avustajista tuotteliain oli Marie Linder. Kannattamaton lehti lakkasi vuoden 1867 alussa.
Jussi Vares

| Jussi Vares |
| --- | --- |
 Juha Veijonen esittää Varesta elokuvissa Vares – yksityisetsivä ja V2 – Jäätynyt enkeli
Luoja(t):  Reijo Mäki
Näyttelijä(t):  Juha Veijonen Antti Reini Leo Sjöman
Ensi- esiintyminen:  Moukanpeli (1986)
Kustantaja:  Karisto, Weilin & Göös, Gummerus, Book Studio, Otava
Henkilötiedot
Ammatti:  yksityisetsivä
Ikä:  20. kesäkuuta 1958 (ikä 66)
Kotipaikka:  Merikarvia
Asuinpaikka:  Turku
Suhteet
Sisarukset:  sisko
Lapset:  yksi lapsi
Lastenlapset:  yksi lapsenlapsi
Tädit ja sedät:  Valtteri Vares
Tutut:  novellikirjailija Luusalmi ”Kyypakkaus” pastori Johannes Alanen toimittaja Ruuhio Anna Huttunen Komisario Jaakko Hautavainio Jarkko Tienvieri (kuollut) Veikko Hopea (kuollut)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jussi Valtteri Vares on kirjailija Reijo Mäen luoma kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy Vares-jännitysromaaneissa ja niiden pohjalta tehdyissä elokuvissa ja televisiosarjassa.
Hahmo

Vares toimii yksityisetsivänä Turussa. Vareksella on ystäviä lain molemmilta puolilta ja hän toimii usein molempien puolien edustajien palveluksessa, turhia kyselemättä, kunhan palkka on hyvä. Jussi Vareksen heikkouksiin kuuluvat kylmä olut ja kauniit naiset, joista hänellä ei ole yleensä tapana kieltäytyä.
Vares on kotoisin Merikarvialta ja kasvanut pienellä maatilalla. Hän on syntynyt juhannusaattona 1958 laturiongelmista kärsivän taksi-Mersun takapenkillä Vaasan tien levähdyspaikalla. Mäki on haastattelussa täsmentänyt paikan jonnekin Tuorilan tasalle. Syntymätarina muistuttaa Morgan Kanen syntymää jossain Santa Fen tien varrella.
Koulutukseltaan Vares on oikeustieteen ylioppilas. Viiden opiskeluvuotensa aikana Vares suoritti viisi tenttiä.
Asevelvollisuutensa Vares on suorittanut Säkylän Huovinrinteellä. Sotilasarvoltaan hän on vänrikki. Kertausharjoituksissa sinisten joukoissa Vares joutui vastapuolen partion vangiksi. Vares on kirjasarjan alussa 28-vuotias, ja hän vanhenee sarjan edetessä 45-vuotiaaksi. Mäki on kertonut pysäyttäneensä Vareksen ja tämän lähipiirin vanhenemisen. Poikkeuksellisesti tulevaisuuteen sijoittuvassa kirjassa Hard Luck Cafe Vares on jo vanha mies.
Vareksella on ollut kissa nimeltään Jeesus.
Vareksen lempijuomiin kuuluvat muun muassa olut sekä miehen itsensä nimittämä drinkki, Talonmiehen vapaapäivä, joka yksinkertaisesti on jallukola ilman kolaa. Vareksen eri drinkeistä on koottu kirja Jussi Vareksen drinkkiopas (2003).
Vares on yksityisetsivän tehtävistään useimmiten selvinnyt hengissä enemmänkin hyvällä tuurilla kuin omalla nokkeluudellaan, ja joskus rikoksen motiivi tai alkuperä on jäänyt jopa ratkaisematta. Esimerkiksi romaanissa Jäätynyt enkeli rikoksen alkuperä paljastuu vain lukijalle itselleen.
Vares-kirjat

Ensimmäinen Vares-romaani Moukanpeli ilmestyi vuonna 1986. Sittemmin uusia romaaneja on ilmestynyt lähes vuosittain, ja vuonna 2023 ilmestynyt Köyhä ritari on sarjan 34. kirja. Sheriffistä (2012) Mäki sai Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnon.
Vares elokuvissa

Ensimmäisen Vares-elokuvan Vares – yksityisetsivä ensi-ilta oli vuonna 2004. Sen ohjasi Aleksi Mäkelä ja tuotti Solar Films. Jussi Varesta esittää Juha Veijonen. Elokuvan menestyksen jälkeen tehtiin V2 – Jäätynyt enkeli, jonka ensi-ilta oli 2007. Veijonen jatkoi Vareksen roolissa ja Mäkelä ohjaajana.
Vareksesta suunniteltiin mittavaa hanketta, kun Solar Films ryhtyi yhteistyössä Turun kaupungin kanssa tuottamaan kuuden pitkän Vares-elokuvan sarjaa. Vuosina 2011–2012 ilmestyneiden elokuvien menestys ei kuitenkaan ensimmäistä (Vares – Pahan suudelma) lukuun ottamatta noussut aiempien tasolle. Myöhemmin 2015 sarjalle tehtiin vielä jatko-osa Vares – Sheriffi. Pääosaa kaikissa 2010-luvulla tehdyissä Vares-elokuvissa esitti Antti Reini.
Aiheesta muualla

Vares elokuvien virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Vasylivkan piiri

| Vasylivkan piiri Василівський район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Zaporižžjan alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 47.4427°N, 35.2816°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Zaporižžjan alue
Perustettu:  1923, laajennettu 17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vasylivka (12 567 as., 2022)
Pinta-ala  ():  4 293,5 km²
Väkiluku (2022 (arvio)):  181 271
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
Vasylivkan piiri (ukr. Василівський район, Vasylivskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Zaporižžjan alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Nykyään – heinäkuun 2020 aluelaajennusten jälkeen – Vasylivkan piiri rajoittuu pohjoisessa Zaporižžjan piiriin, idässä Polohyn piiriin, etelässä Melitopolin piiriin, idässä Hersonin alueen Kah’ovkan piiriin ja luoteessa Dnipropetrovskin alueen Nikopolin piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Vasylivkan kaupunki (12 567 as., 2022).
Zaporižžjan alueen kartta: Vasylivkan piirin paikkakuntia ja mutamia naapuripiirien kaupunkeja.
Vasylivkan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Zaporižžjan alueen piirien lukumäärän viiteen. Laajentuneen Vasylivkan piirin pinta-alaksi tuli 4 293,5 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Vasylivkan piirin väkiluvuksi 181 271 (1.1.2022). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin &&&&&&&&&&&&&062.060000062,6 prosenttia piirin asukkaista (113 498 as.), eli neljän kaupungin (Dniprorudne 17 736 as., Enerhodar 52 237 as., Kamjanka-Dniprovska 12 117 as. ja Vasylivka 12 567 as.) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman väestö (Myh’ailivka 11 530 as., Pryšyb 3 017 as. ja Stepnohirsk 4 294 as.). Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on selvästi aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (2017 väestöarvio oli 63 517 as.).
Vasylivkan piiri Zaporižžjan alueen kartalla. Piiri oli pienialaisempi ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Zaporižžjan ydinvoimalaitos Enerhodarissa, Dneprin rannalla, kuuluu Euroopan suurimpiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasylivkan piiri Wikimedia Commonsissa
Zaporizka oblast (tietosanakirjan Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR 8. voluumin Zaporizka oblast - artikkelit __n piiristä, ja siihen 7/2020 liitetyistä muista piireistä, ja piirien paikkakunnista) (ukrainaksi) (ukrssr.com.ua)
Vauban-luokka

| Vauban-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  6 112 t
Pituus:  81,00 m (vesiraja)
Leveys:  17,45 m
Syväys:  7,62-7,70 m
Koneteho:  2-akselinen VC, 8-sylinterinen kattila, 4 400 ihp
Nopeus:  14-14,5 solmua
Miehistöä:  440
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 9,4"/19 M1870 -tykkiä 1 × 7,6" tykki 6 × 5,5" tykkiä 12 × 37 mm tykkiä 2 × 14" torpedoputkea
Vauban-luokka oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama barbetteristeilijäluokka.
Alukset

Luokan alukset muistuttivat edeltänyttä Bayard-luokkaa, mutta niissä oli kuparilevytetty puulla peitetty teräsrunko. Alusten panssarivyö alkoi viisi jalkaa vesirajan alapuolelta ja se päättyi viisi jalkaa vesirajan yläpuolella.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vauban | Arsenal de Cherbourg | helmikuu 1879 | heinäkuu 1882 | 1885 | 1905 |
| Duguesclin | Arsenal de Rochefort | joulukuu 1878 | 1883 | elokuu 1886 | 1904 |
Gerrit de Veer

Gerrit de Veer (noin 1570 – noin 1598) oli alankomaalainen laivatimpuri, joka osallistui tutkimusmatkailija Jacob van Heemskerkin ja Willem Barentsin retkelle Koillisväylän etsimiseksi Jäämereltä 1596–1597. De Veer piti päiväkirjaa, ja kuvaili ensimmäisenä Novaja Zemljalla havaitun niin sanotun Novaja Zemlja -efektin, heijastusilmiön, jossa aurinko näyttää jo nousseen, vaikka on vielä useita asteita taivaanrannan alapuolella. Ensimmäisenä eurooppalaisena de Veer kuvaili A-vitamiinin yliannostusta ihmisen syötyä jääkarhun maksaa.
De Veer löysi Huippuvuorilta pesiviä valkoposkihanhia vuonna 1596. Koska lajin muuttoa ei tuolloin vielä tunnettu, Britanniassa oli kuviteltu valkoposkihanhien syntyvän meressä kelluvista havupuiden pölkyistä. Tarinan kirjasi walesilainen Giraldus Cambrensis noin vuonna 1186. Tarinasta tuli ajan mittaan niin uskottava, että se esiintyy 1500-luvun tietokirjailijoiden, kuten William Turnerin, Konrad von Gesnerin ja Aldrovandin, teoksissa. Mainittakoon, että 1200-luvulla elänyt Fredrik II piti tarinaa silkkana hölynpölynä. De Veerin havainnon jälkeen myytti haudattiin nopeasti, mutta hanhenkaulaa tarkoittava barnacle esiintyy edelleen valkoposkihanhen englanninkielisessä nimessä Barnacle Goose.
Käännös suomeksi
Vediuksen gymnasion

| Vediuksen gymnasion |
| --- | --- |
Sijainti:  Efesoksen arkeologinen alue, Selçuk, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  37°56′51″N, 27°20′43″E
Rakennustyyppi:  gymnasion ja kylpylä
Valmistumisvuosi:  100-luku jaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Efesos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vediuksen gymnasion on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta gymnasionista ja kylpylästä Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Gymnasion rakennettiin roomalaisella kaudella 100-luvun puolessa välissä. Sen rakensivat raunioista löydetyn piirtokirjoituksen mukaan M. Claudius P. Vedius Antoninus Phaedrus ja tämän vaimo Flavia Papiana. Gymnasion oli omistettu Efesoksen Artemiille, keisari Antoninus Piukselle ja Efesoksen kaupungille. Antiikin aikana rakennus tunnettiin nimityksellä ”Gymnasion Koressoksessa”.
Gymnasion sijaitsi Efesoksen stadionin pohjoispuolella. Sen koko oli noin 135 × 75 metriä. Rakennuskokonaisuuden itäosassa oli palaistrana toiminut pylväspiha, jonka koko oli noin 40 × 50 metriä. Sen länsisivulla oli Antoninus Piuksen keisarikultille omistettu huone, jossa oli keisarin patsas ja alttari. Lounaiskulmassa oli 17 metriä pitkä latriini eli käymälä. Rakennuskokonaisuuden länsiosassa sijaitsi kylpylä, jonka keskiössä oli suuri halli sekä frigidarium eli kylmän veden huone altaineen. Sen länsipuolella sijaitsivat ensin tepidarium eli haalean veden huone ja sitten caldarium eli lämpimän veden huone, sekä apodyteriumit eli vaatteidenvaihtotilat. Kylpylä oli koristeltu kuuluisien veistosten kopioilla.
Gymnasionin lähellä sijaitsi kaupunginmuurin Koressoksen portti.
Vaula

| Vaula |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  20. syyskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  7. kesäkuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  sana vaula
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaula on suomalainen naisen etunimi, joka johtuu sanasta vaula. Sana on tarkoittanut köynnöskasvia, mutta myös vitsasta väännettyä rengasta. Nykyään sillä tarkoitetaan erästä ratamokasvien heimoon kuuluvaa köynnöskasvisukua, vaulat (Asarina).
Sanan käyttöön etunimenä on todennäköisesti vaikuttanut Eino Leinon runo ”Marjatan laulu”, jossa esiintyy säe: ”Keinutan kehtoa, laulatan lasta, vaulussa vemmelpuun.”
Nimi Vaula on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 430 henkilölle.  Almanakassa nimi on ollut vuodesta 1950 lähtien. Nimipäivä oli aluksi 15. marraskuuta, mutta vuodesta 1995 lähtien 20. syyskuuta.
Tunnettuja Vaula-nimisiä henkilöitä

Vaula Norrena, semiootikko, merkitystutkija ja kunnallispoliitikko (Vihreä liitto)
Vaula Valpola, taidemaalari
Vaula Siiskonen, kuvataiteilija
Vaula Sippola, taidemaalari