stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Biisoni
Lisääntyminen

Naaras on sukukypsä 2–3-vuotiaana ja uros 4,5-vuotiaana. Tiineysaika on 9–10 kuukautta, ja biisonilehmä synnyttää yhden vasikan maalis–elokuussa. Parittelun aikana heinä–elokuussa sonnilla on monta seksuaalista kumppania, joita se "hoivaa" ravaten perässä ja ajaen kilpailijoita tiehensä, kunnes jokin naaras sallii parittelun. Myös voimamittelöt ovat yleisiä urosten keskuudessa: ne puskevat toisiaan ja mylvivät jopa kilometrien päähän kantavalla äänenvoimakkuudella.
Naaras voi poikia joka vuosi, mutta toisinaan synnytysten väliin jää vuosi. Sen ajan naaras voi kerätä rasvavarastoja. Vastasyntynyt vasikka painaa 16–32 kiloa. Emo vartioi sitä ja suojelee pedoilta ja muilta tunkeilijoilta ajamalla ne pois. Kun sudet ja muut suurpedot ovat harvinaistuneet, biisonilla on vain vähän luontaisia vihollisia. Kohtaloksi koituukin yleensä lähinnä metsästäjän luoti.
Biisonin elinikä on tarhassa pidempi – 40 vuotta – kuin luonnossa, jossa se voi elää 25 vuotta.
Metsästys

Laajamittainen metsästys ajoi ennen runsaslukuiset biisonit sukupuuton partaalle 1800-luvulla. Ennen eurooppalaisten saapumista Amerikan alkuperäiskansat olivat metsästäneet biisonia jalan, käyttäen jousia, nuolia ja keihäitä. He ajoivat valitsemansa yksilöt tai koko lauman kallion reunan yli tai umpikujan muodostavaan kanjoniin. Biisonista käytettiin kaikki osat; parhaat osat syötiin tuoreena ja muu liha säilöttiin. He käyttivät taljoja telttojen, kilpien, laukkujen, vaatteiden ja rumpujen tekemiseen. Biisonin jänteistä punottiin jousipyssyjen jänteitä. Eurooppalaisten tuomat hevoset helpottivat biisonien metsästystä, ja tasankojen alkuperäisasukkaat sopeutuivat vaeltavaan elämään, joka seurasi biisonilaumojen liikkeitä. Alkuperäiskansat tappoivat biisoneja niin kohtuullisesti, että niiden kannat eivät kärsineet.
Eurooppalaiset toivat tuliaseet Pohjois-Amerikkaan 1700-luvulla. Koska biisonien talja oli arvokasta kauppatavaraa ja koska biisonit kilpailivat karjan kanssa laitumista, vaikeuttivat junaliikennettä ja tarjosivat ravintoa alkuperäiskansoille, jotka taistelivat uudisasukkaita vastaan, eurooppalaiset pyrkivät biisoneista kokonaan eroon. Biisoneja teurastettiin niin paljon kuin voitiin; niistä otettiin talteen vain taljat, ja ruumiit jätettiin mätänemään. Tunnetuimpia ammattimetsästäjiä oli William "Buffalo Bill" Cody. Biisonikantojen romahdusta edesauttoivat myös 1800-luvun puolivälin kuivuudet. Vuosisadan loppuvuosikymmeninä biisonit olivat kuolleet lähes sukupuuttoon.
Levinneisyys nykyään

Pelastustyöt pelastivat eläinlajin kokonaan sukupuuton partaalta. Vuonna 1995 kokonaiskanta oli noin 150 000, josta lähes 90 prosenttia yksityisillä karjatiloilla.
C. T. Hornadayn johtama suojelutoimikunta perusti Montanaan ja Oklahomaan biisoninsuojelualueet, joille siirretyistä eläimistä kasvanut kanta kukoistaa. Biisoneita on nykyisin Yhdysvaltain keskilännessä ja Kanadassa. Etelä-Dakotassa joillakin yksityisfarmeilla on suuria laumoja. Kun eläimet ovat olleet turvassa metsästäjiltä ja petoeläimiltä, niiden määrä on kasvanut tasaisesti. Tällä hetkellä biisoneita onkin 200 000–500 000, ja laji on suojelunvarainen.
Biisoni on jyhkeä, majesteettinen eläin.
Amerikan alkuperäiskansan biisoninmetsästystä, n. 1860.
Biisonien elinalue kutistui nopeasti, kun sitä alettiin metsästää eurooppalaisten tuomilla tuliaseilla.
Sidney Crosby

| Sidney Crosby |
| --- | --- |
 Sidney Crosby kaudella 2018–19
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1987 (ikä 37) Halifax, Nova Scotia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  "Sid the kid" The Next One
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Pittsburgh Penguins
Sarja:  NHL
Pelinumero:  87
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
NHL-varaus:  1. varaus, 2005 Pittsburgh Penguins
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Pittsburgh Penguins | 2009  |
|  | Pittsburgh Penguins | 2016  |
|  | Pittsburgh Penguins | 2017  |
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sidney Crosby Vancouverin talviolympialaisissa 2010.  |  Sidney Crosby Vancouverin talviolympialaisissa 2010.  |  Sidney Crosby Vancouverin talviolympialaisissa 2010.  |  |
Maa:   Kanada
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Kultaa | Toronto 2016 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2005 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 2004 | jääkiekko |  |
Sidney Patrick Crosby (s. 7. elokuuta 1987 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka on voittanut kolmesti Stanley Cupin, kahdesti olympiakultaa sekä kerran maailmanmestaruuden. Näiden kolmen eri mestaruuden myötä hän kuuluu niin sanottuun kolmen kullan klubiin. Lisäksi Crosby on voittanut maailmancupin, 4 Nations Face-Off mestaruuden, nuorten maailmanmestaruuden ja junioriliiga QMJHL:n mestaruuden.
Hän debytoi NHL-liigassa Pittsburgh Penguinsin joukkueessa vuonna 2005 ja pelaa edelleen samassa seurassa. Crosby on joukkueensa kapteeni.
Crosbya pidetään yhtenä kaikkien aikojen lahjakkaimmista ja parhaista jääkiekkoilijoista, ja hän sai ensimmäisen kerran NHL:n parhaan pelaajan palkinnon vuonna 2007 19-vuotiaana. Crosby on palkittu NHL:n parhaana myös vuonna 2014.
Hänen lempinimensä The Next One on mukaelma Wayne Gretzkyn lempinimestä The Great One.
Ura > Junioriura

Crosby oli erittäin tehokas junioriliigoissa. Hän kahmi itselleen lukuisia palkintoja ja tehtaili ennätyksiä QMJHL-liigassa jääden kuitenkin kauas Mario Lemieux'n vanhoista tärkeimmistä ennätyksistä. Yksi osoitus hienosta junioriurasta on se, että viimeisellä kaudellaan QMJHL:ssä Crosby teki runkosarjassa pisteitä yli 2.5 pisteen ottelukeskiarvolla. Pudotuspeleissä tahti jatkui lähes samanlaisena.lähde?
Pittsburgh Penguins varasi Crosbyn NHL:n vuoden 2005 varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen ensimmäisenä pelaajana.
Ura > Maajoukkueura

Crosby pelasi ensimmäiset aikuisten arvokisansa Latvian maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2006 ja voitti turnauksen pistepörssin tehopistein 8+8=16.
Neljä vuotta myöhemmin hän ratkaisi olympiakullan Kanadalle Vancouverin olympiakisoissa vuonna 2010 laukomalla kiekon Ryan Millerin ohi Yhdysvaltain maaliin olympialaisten loppuottelun jatkoajalla Jarome Iginlan syötöstä. Ottelu päättyi maalein 3–2.lähde?
Vuonna 2014 Crosby oli Sotšin talviolympialaisissa Kanadan miesten jääkiekkojoukkueen kapteeni. Crosby saavutti elämänsä toisissa olympialaisissa toisen olympiakultansa.
Crosby oli joukkueensa kapteeni myös vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Prahassa, joissa Kanada otti ylivoimaisesti maailmanmestaruuden voittaen kaikki 10 otteluaan. Mestaruuden myötä Crosby nousi 26. pelaajana Kolmen kullan klubiin. Hän oli ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut kaikki kolme turnausta kapteenina.lähde?
Crosby oli Kanadan kapteeni myös vuoden 2016 maailmancupissa. Hän johdatti Kanadan aina mestaruuteen asti ja voitti myös turnauksen parhaan pelaajan palkinnon.lähde?
Yksityiselämä

Crosbyn yksityiselämästä ei tiedetä oikeastaan yhtään mitään. Hän ei ole myöskään viihtynyt sosiaalisessa mediassa. Hän seurustelee yhdysvaltalaisen mallin Kathy Leutnerin kanssa. Lisäksi hänen tiedetään pitävän kotona oleskelusta. Crosby asui Pittsburghiin tulonsa jälkeen viisi ensimmäistä vuotta seuran omistajan Mario Lemieux'n talossa.
Crosbyn isä Troy Crosby (s. 1966) pelasi maalivahtina LHJMQ-junioriliigan Verdun Juniorsissa (1983–1984) ja Verdun Junior Canadiensissa (1984–1985). Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään vuoden 1984 varaustilaisuuden 12. kierroksella numerolla 240, mutta hän ei koskaan noussut ammattilaistasolle.
Mediasuosio

Crosby on median keskuudessa yksi kiekkomaailman suosituimmista tähdistä. Hänen haastattelunsa ovat usein urheilu-uutisten pääotsikoissa niin internetissä kuin muissakin medioissa. Erityisen suosion kohteena Crosby on kotimaassaan Kanadassa. Kun hän palasi pitkän toipumisen jälkeen kaukaloihin marraskuussa 2011, monet amerikkalaiset televisio- ja radiokanavat tekivät ohjelmamuutoksia voidakseen lähettää Crosbyn paluuottelun suorana lähetyksenä.lähde?
NHL-ennätykset

Nuorin yli 100 pistettä yhdellä kaudella tehnyt pelaaja
Nuorin yli 100 pistettä urallaan tehnyt pelaaja
Nuorin yli 200 pistettä urallaan tehnyt pelaaja
Nuorin NHL:n pistepörssin voittaja ja Pohjois-Amerikan joukkuelajien pääsarjojen kaikkien aikojen nuorin pistepörssin voittanut.
Nuorin NHL-joukkueen kapteeni, joka on voittanut Stanley Cupin
Ainoa pelaaja Wayne Gretzkyn lisäksi, joka on pystynyt pelaamaan 19 kautta yli piste per ottelu tahdilla
Palkinnot ja saavutukset

Stanley Cup – 2009, 2016 ja 2017
Art Ross Trophy – 2007 ja 2014
Conn Smythe Trophy – 2016 ja 2017
Lester B. Pearson Award/Ted Lindsay Award – 2007, 2013 ja 2014
Hart Memorial Trophy – 2007 ja 2014
Maurice "Rocket" Richard Trophy – 2010 ja 2017
Mark Messier Leadership Award – 2010
NHL:n ykköstähdistö – 2007, 2013 ja 2014
NHL:n kakkostähdistö – 2010
NHL:n tulokkaiden tähdistökenttä – 2006
Kuukauden tulokas – lokakuu 2005
NHL:n tähdistöottelu – 2007 ja 2008*
Nuorten Maailmanmestaruus – 2005
Olympiakultaa – 2010 ja 2014
Maailmanmestaruus – 2015
World Cup mestaruus – 2016
World Cupin MVP – 2016
4 Nations Face-Off mestaruus - 2025
Bermudan kolmio

Bermudan kolmio.
Bermudan kolmio on Floridan eteläkärjen, Puerto Ricon ja Bermudan rajaama kolmion muotoinen alue, jolla väitetään tapahtuneen huomattavan paljon laivojen ja lentokoneiden katoamisia. Tunnetuin Bermudan kolmiossa tapahtunut katoaminen on viidestä Avenger-pommikoneesta koostuneen lentue 19:n häviäminen 5. joulukuuta 1945.
Bermudan kolmiossa on vaarallisia vesiä: alueen läpi kulkee voimakas Golfvirta, ja siellä esiintyy trooppisia hirmumyrskyjä. Alueella on sekä matalaa että syvää merta, ja alueen eteläosissa tapahtuu maanjäristyksiä.
Bermudan kolmion alueella ei kuitenkaan ole tapahtunut keskimääräistä enempää onnettomuuksia.
Alue

Bermudan kolmion käsittämää aluetta ei ole määritelty aivan tarkasti. Se on kuitenkin kolmion muotoinen alue, jonka kärjet ovat useimmin sijoitettu Floridan Miamiin, Bermudalle ja Puerto Ricon San Juaniin.
Historia

Vanhimmat raportit Bermudan kolmion alueella tapahtuneista salaperäisistä katoamisista on 1800-luvun puolivälistä. Sieltä on löydetty hylättyjä aluksia, joiden hylkäämiselle ei ole mitään järkevää selitystä, ja toisaalta sieltä on saatu hätäkutsuja, mutta alusta ei ole kuitenkaan ikinä löydetty. Vuonna 1945 Bermudan kolmion alueella puolestaan katosi viisi yhdysvaltalaista pommittajaa.
Bermudan kolmion alueen selittämättömät katoamiset toi ensimmäisenä esille toimittaja Edward Van Winkle Jones, joka kirjoitti aiheesta 1950-luvulla Associated Pressille.
Bermudan kolmion terminä loi vuonna 1964 kirjailija Vincent Gaddis Argosy-kioskilehdessä. Charles Berlitz teki kolmion tunnetuksi vuonna 1974 julkaistussa kirjassa Bermudan kolmio (engl. The Bermuda Triangle). Kirja esitteli monia alueella tapahtuneeksi väitettyjä katoamisia ja ehdotti ilmiölle erilaisia selityksiä maapallon ulkopuolisista voimista Atlantiksen sijaintiin kolmion alapuolella. Kirjasta tuli kansainvälinen menestys.
Larry Kusche julkaisi 1975 kirjan The Bermuda Triangle Mystery – Solved, jonka mukaan kyse oli vain tiedotusvälineiden liioittelusta ja huonosta tutkimuksesta. Hän pyrki myös osoittamaan virheitä ja puutteita Berlitzin kuvauksissa eri katoamistapauksista. Kusche käsitteli myös lentue 19:n tapausta. Vaikka Berlitzin kirjan mukaan sää oli katoamisen aikaan hyvä, se oli ollut iltaa kohti huononemassa, ja illalla oli puhkeamassa myrsky. Pakkolasku pimeässä korkeisiin aaltoihin olisi ollut muiden Avenger-lentäjien mielestä tuhoisa koneille.
Selityksiä katoamisille > Luonnolliset selitykset

Tunnetuimpia luonnollisia selityksiä Bermudan kolmion katoamisille ovat muun muassa lentäjien ja purjehtijoiden inhimilliset virheet vilkkaasti liikennöidyllä ja ilmastollisesti epävakaalla merellä; rajut säänvaihtelut kuten myrskyt ja hurrikaanit; voimakas Golf-virta; syvä meri, josta vajonnutta laivaa ei voi löytää; magneettiset kentät, jotka sekoittavat kompassinuolet; metaanikaasut, jotka imevät alukset syvyyksiin; sekä merirosvot.
Yleinen selitys Bermudan kolmion katoamisille on ihmisen tahallinen toiminta tai huolimattomuus. Näitä ovat laivoille taitamaton suunnistus, merirosvous, laivojen tahallinen hävittäminen vakuutuspetoksen vuoksi ja laivojen huono lastaus tai rakenne. Lentokoneita voi pudota moottori- ja muiden rakenteellisten vikojen takia. Alueen arvaamattomat sääolot ovat myös oma ongelmansa. Ilmassa esiintyy joskus hyvin voimakkaita ilmakuoppia, selkeän sään turbulenssia, joka saattaa pudottaa lentokoneen ja aiheuttaa merillä suuria, ennakoimattomia ja kuin tyhjästä ilmestyviä aaltoja, tai seiche-aaltoja, jotka voivat upottaa varsinkin huonosti lastatun aluksen.
On tapauksia, joissa vedenalainen pyörre on imaissut hinauksessa olevan aluksen, ja uppoavasta aluksesta on onnistuttu pelastautumaan.
Selityksiä katoamisille > Epätieteelliset selitykset

Monia Bermudan kolmion katoamisten selityksistä pidetään näennäistieteenä. Katoamisten yliluonnollisiksi tai epätieteellisiksi syiksi on esitetty esimerkiksi vajonneen Atlantis-mantereen energiakristalleja; ufoja tai muita avaruuden muukalaisia meren alla, hallituksen salaisia kokeita, 11 000 vuotta vanhaa komeettaa, joka sekoittaa kompassit, tai sähköisen sumun aiheuttamaa aikavääristymää.
Luonnontieteilijä Ivan T. Sanderson on väittänyt, että maailmassa olisi 12 Bermudan kolmion ja Paholaisen meren tyyppistä katalaa pyörrettä säännöllisin välimatkoin siten, että niistä syntyy ikosaedri. Kaksi pyörteistä olisi navoilla ja kymmenen 30:nnellä pohjoisella ja eteläisellä leveysasteella. Sandersonin mukaan ne ovat ilmavirtojen ja merivirtojen kohtauspisteitä. Pyörteitä on hänen kaavionsa mukaan muun muassa Marokossa, Algeriassa, Iranissa, Pakistanissa tai Intiassa ja Havaijin pohjoispuolella.
Katoamistilastot

Siitä, että Bermudan kolmiossa tapahtuisi enemmän laiva- tai lentokoneonnettomuuksia kuin muualla valtamerillä, ei ole todisteita. Osa Bermudan kolmion alueelle kirjatuista katoamisista on todellisuudessa tapahtunut aivan muualla, muun muassa Irlannissa, Newfoundlandissa, Afrikassa ja Tyynellä valtamerellä. Esimerkiksi vuonna 1918 Bermudan kolmiossa kadonneeksi väitetty USS Cyclops on kyllä kadonnut, mutta sen ei tiedetä kadonneen niin sanotun Bermudan kolmion alueella.
Katoamistilastot > Bermudan kolmion alueella kadonneiksi väitettyjä

1880: Brittiläinen Atlanta-laiva mukanaan 290 ihmistä.
1881: Mary Celestestä katosi neljä ihmistä
1918: Yhdysvaltain laivaston alus USS Cyclops mukanaan 306 ihmistä.
Joulukuu 1945: Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien viisi TBM Avenger-torpedopommittajaa, lentue 19.
30. lokakuuta 1954: Yhdysvaltain laivaston Lockheed Super Constellation -lentokone mukanaan 22 ihmistä
11. tammikuuta 1976: rahtikone kahdeksanhenkisine miehistöineen
3. kesäkuuta 1984: 27 metriä pitkä Marques-laiva mukanaan 18 ihmistä
Televisio ja elokuvat

Bermudan kolmio on esiintynyt useasti populaarikulttuurissa. Joitakin esimerkkejä:
Lentue 19 ja SS Cotopaxi nähtiin Steven Spielbergin elokuvassa Kolmannen asteen yhteys.
Ensimmäisiä aiheesta kertovia dokumenttielokuvia oli Richard Winerin kirjaan perustuva The Devil's Triangle, jota esitettiin vuonna 1975. Elokuvassa tarjottiin 10 000 dollarin palkkio sille, joka ratkaisisi arvoituksen. Juontajana toimi Vincent Price.
HBO:n 6-osainen sarja Triangle perustuu tapauksiin, joita Bermudan kolmiossa väitetään tapahtuneen. Sarjaa esitettiin vuonna 2007 Nelosella.
Aikahyppy-sarjassa Sam Beckett tapaa lentäjän, joka pelastui lentue 19:n onnettomuudesta. Jaksossa selviää myös, että USS Cyclops pelasti lentäjän merestä 27 vuotta aluksen katoamisen jälkeen.
Waverly Placen velhot -sarjassa. Se on maaginen paikka, mistä ei ole ulospääsyä.
Pirates of the Caribbean -elokuvasarjassa nuori Jack Sparrow vangitsi Bermudan kolmioon kaapparikapteenin Salazarin laivan ja miehistön lumottuun ansaan Dia Dalman / Kalypsonin Kompassin avulla, josta vapautui myöhemmin.
Kirjallisuutta

Arvoitus syvenee, Charles Berlitz
Bermudan paholaiskolmio, Richard Winer, Arvi A. Karisto osakeyhtiö, ISBN 951-23-0931-9, Hämeenlinna 1975, Alkuteos The Devil's Triangle Batman Books 1974 Suom. Brita Penttilä,
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Skeptinen näkemys Bermudan kolmion katoamisiin
Yhdysvaltain laivaston tiedot lentueesta 19 (Arkistoitu – Internet Archive)
Excerpts from Christopher Columbus' Log
Text of Feb, 1964 Argosy Magazine article by Vincent Gaddis
United States Coast Guard database of selected reports and inquiries
Website of historian & Bermuda Triangle researcher Gian Quasar
U.S. Navy Historical Center Bermuda Triangle FAQ (Arkistoitu – Internet Archive)
U.S. Navy Historical Center (Selective Bibliography) (Arkistoitu – Internet Archive)
The Bermuda Triangle: Startling New Secrets (Arkistoitu – Internet Archive), Sci Fi Channel documentary (November 2005)
Bermuda Triangle & Bermuda links
On losses of heavy ships at sea (Arkistoitu – Internet Archive)
Bermuda Shipwrecks (Arkistoitu – Internet Archive)
Association of Underwater Explorers shipwreck listings page (Arkistoitu – Internet Archive)
Dictionary of American Naval Fighting Ships (Arkistoitu – Internet Archive)
Virtanen

Kemisti ja ensimmäinen tieteen Nobelin saanut suomalainen Artturi Ilmari Virtanen (1895–1973), yksi maailmalla tunnetuimmista suomalaisista tutkijoista. Hän syntyi ja kuoli Helsingissä.
Yksi tunnetuista Virtasista, viihdetaiteilija Jukka Virtanen (1933–2019). Hänen syntymäkuntansa Jämsänkoski oli irronnut Jämsästä, missä 1900-luvun alkukymmenillä Virtasten määrä oli huipussaan.
Nimen harvinaisempi kirjoitusasu on Wirtanen. Kuvassa tämän nimimuodon tunnettu kantaja, muusikko Toni Wirtanen (s. 1975).
Virtanen (myös Wirtanen) on Suomen toiseksi yleisin sukunimi. Virtasia oli Suomessa 27. toukokuuta 2013 yhteensä 23 250 henkilöä. Aina 2000-luvulle saakka se oli Suomen yleisin sukunimi, kunnes vanhoihin itäsuomalaisiin sukunimiin kuuluva Korhonen ohitti sen nimenkantajien määrässä. Nimi kuuluu 1800-luvun lopulla otettuna nimenä nopeasti yleisiksi tulleisiin niin sanottuihin Virtanen-tyypin sukunimiin. Tästä johtuu, että nimen yleisyydestä huolimatta vanhoja asiakirjatietoja siitä on vain vähän. Nimi on lähinnä länsisuomalainen kuten Virtanen-tyypin nimet yleensäkin.
Nimen historiaa > Nimen varhaisempaa historiaa

Virtanen, kuten eräät muutkin Virtanen-tyypin nimet, oli harvinaisempana tai satunnaisesti käytössä jo ennen Virtanen-tyypin vakiintumista. Siitä on varhaisemmalta ajalta peräisin olevia asiakirjamerkintöjä enimmäkseen nykyiseltä luovutetulta alueelta, mm. Hiitolasta vuodelta 1684 ja Viipurin pitäjästä 1700-luvun lopulta.
Nimen historiaa > Suosio ja yleisyys

Ajallisesti seuraavassa aallossa Virtanen-tyyppiä seurasi sukunimityyppi, johon kuuluvat nimet olivat kansallisromanttisia luontosanoja ilman mitään johdinta. Tästä nimityypistä Sirkka Paikkala käyttää yleisimmän siihen kuuluvan nimen Laineen mukaan nimitystä Laine-tyyppi. Muita yleisiä Laine-tyypin nimiä ovat esimerkiksi Alho, Mäki, Salo ja Aalto.
Nimen Virtanen tultua hyvin yleiseksi siitä on välillä haluttu eroonkin. Usein sen tilalle on otettu jokin toinen v-alkuinen nimi.
Virtanen oli pitkään Suomen yleisin sukunimi, kunnes vuonna 2009 nimen Korhonen kantajien määrä ohitti nimen Virtanen kantajien määrän. Virtasia oli Suomessa 27. toukokuuta 2013 yhteensä 23 250 henkilöä.
Nimen Virtanen yleisyyttä ja tuttuutta suomalaisille kuvaa sekin, että se esiintyy sellaisissa vakiintuneissa sanonnoissa kuin "kuka tahansa virtanen" ja "ihan tavallinen virtanen."
Kutsumaetunimen ja sukunimen yhdistelmistä (ns. kokonimistä) Timo Virtanen on Suomen yleisin ja Matti Virtanen toiseksi yleisin. Naisen kutsumanimen ja sukunimen yhdistelmistä Suomessa kaksi yleisintä ovat Ritva Virtanen ja Pirkko Virtanen.
Kuvitteellisia Virtasia

B. Virtanen, sarjakuvahahmo
Eeva Virtanen, televisiosarjassa Kotikatu
Mambo Virtanen, antropomorinen virtahepo Pikku Kakkosessa
Matti Virtanen, Kari Hotakaisen romaanin Juoksuhaudantie päähenkilö
Mikko Virtanen, Miika Nousiaisen esikoisromaanin Vadelmavenepakolainen päähenkilö
Pirjo Virtanen, televisiosarjassa Sosiaalityöntekijä Virtanen
Saga Virtanen ja Heikki Virtanen, televisiosarjassa Teollisuustyöntekijä Virtanen.
Aiheesta muualla

Suomalaisen sukunimikäytännön kehitys 1850-luvulta vuoteen 1920 Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Viitattu 3.7.2009.
Erkki Lyytikäinen: Sukunimien hiljainen vallankumous. Helsingin Sanomat, 15.5.2004.  Artikkelin arkistoversio Archive.ogissa. Viitattu 3.7.2009.
Kriittinen alue

Kriittinen alue (engl. critical section) on sellainen osa tietokoneohjelmaa, joka käsittelee jonkin toisen prosessin tai säikeen kanssa yhteistä muistipaikkaa tai muuta resurssia.
Jos vähintään kaksi eri prosessia tai säiettä muuttaa samaa muistipaikkaa yhtä aikaa, päivityksen tulos on usein väärä. Siksi on tärkeää tunnistaa tällaiset ohjelman osat eli kriittiset alueet ja tarvittaessa suojata ne poissulkemisen (engl. mutual exclusion) avulla. Ongelma esiintyy vain silloin, jos muuttujaa päivitetään, sillä monenkaan prosessin tekemä yhtäaikainen lukeminen ei aiheuta virhetoimintoja.
Kriittisen alueen ei tarvitse olla monimutkainen. Muuttujan arvon kasvattaminen yhdellä (ohjelmointikielellä siis a := a+1) on ilman poissulkemista altis ongelmille. Jos kuvittelemme, että meillä on kaksi suoritinta, jotka ajavat a:ta kasvattavan ohjelmakoodin täsmälleen yhtä aikaa, huomaamme, että päivitys ei toimi oikein. Jos a:n arvo on alussa vaikkapa 1, pitäisi kahden lauseen a := a+1 jälkeen arvon olla 3, mutta jos nämä lauseet suoritetaan täsmälleen yhtä aikaa, kumpikin suoritin lukee a:n arvoksi yksi, kasvattaa sitä sen jälkeen yhdellä ja tallettaa a:ksi kaksi.
Ongelmaan ei tarvita kahta suoritinta, sillä jos prosessia tai säiettä vaihdetaan kesken kriittisen alueen suorituksen, voidaan päätyä samaan tulokseen. Käyttöjärjestelmän ytimessä sama ongelma esiintyy myös siinä muodossa, että ydin käsittelee jotain muuttujaa, jota jokin keskeytyspalvelu päivittää.
Myös muut resurssit kuin muisti on altis ongelmalle. Esimerkiksi jos kaksi prosessia pääsee yhtä aikaa ohjaamaan tulostinta, on tuloste käyttökelvoton.
Biržain linna

| Biržain linna> Biržų pilis |
| --- | --- |
 Biržain alueellisena museona toimiva linnan palatsi.
Sijainti:  Biržai, Liettua
Valmistumisvuosi:  1575–1589 (1. linna), 1637-1682 (vahvemmin linnoitettu 2. linna)
Rakennuttaja:  Kristupas Radvila
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Biržain linna (liett. Biržų  pilis) on Liettuan pohjoisosissa Biržain kaupungissa sijaitseva, historiallisesti merkittävä linna. Se perustuu bastionityyppiseen linnoitusratkaisuun. Linna kuului liettualaisen Radvilan eli Radziwillin (liett. Radvila, puol. Radziwiłł) ylimystösuvun alueisiin Liettuan suuriruhtinaskunnan mahtiaikoina.
Biržain linnan sijainti