stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Eternal Idol
Albumin vastaanotto mediassa ja nykyinen arvostus

Eternal Idol julkaistiin lopulta marraskuussa 1987 Euroopassa ja joulukuussa 1987 Pohjois-Amerikassa. Singlenä julkaistusta "The Shining" -kappaleesta kuvattiin promovideo. Videon kuvausten aikaan yhtyeessä ei ollut vakituista basistia, joten kuvauksiin jouduttiin ottamaan tuntemattomaksi jäänyt mies suoraan kadulta soittamaan bassoa. Rumpuja videolla soittaa Terry Chimes.
Albumi jäi mediassa vähälle huomiolle, ja arvostelut olivat pääasiassa huonoja. Lisäksi lehdistö keskittyi vain yhtyeen jatkuviin miehistönvaihdoksiin ja muihin ulkomusiikillisiin puoliin (esimerkiksi edellisen laulajan Glenn Hughesin huumeseikoiluihin), vaikka yhtye ja Iommi olivat saaneet kaikista vaikeuksista huolimatta kasaan albumillisen musiikkia. Albumin listasijoitukset olivat myös yhtyeen kaikkien aikojen huonoimmat (Britanniassa sija 66, Yhdysvalloissa sija 168), ja yhtyeen levy-yhtiöt Vertigo Records (Britannia ja Euroopan unioni) ja Warner Brothers (Yhdysvallat) tekivät omat johtopäätöksensä, ja albumi jäi niillä levymerkeillä yhtyeen viimeiseksi.[lähde? ]
Vuosien mittaan albumi on saanut enemmän arvostusta, ja monet yhtyeen fanit pitävät sitä "kadonneena klassikkona". Myöhemmätkin kriitikot antavat albumille myönteisempää palautetta. Allmusic.com-sivuston kriitikko kehuu albumia "parhaaksi ilman Osbournea ja Dioa tehdyksi Sabbath-albumiksi" ja Sputnik Music -sivuston arvostelija kirjoittaa Iommin riffien olevan "vanhan hyvän ajan heviriffejä vaikka yhtye kärsiikin hieman 'kasari-taudista'". Ultimate Guitar -sivuston kriitikko puolestaan sanoo albumin olevan "jonkin verran keskitasoa yläpuolella".
Yhtyeen johtohahmo Tony Iommi oli luonnollisesti pettynyt albumin huonoon menestykseen: "Se ei myynyt mitenkään, mikä oli musertavaa. Oli lopulta hienoa saada albumi valmiiksi kaikkien sekoilujen jälkeen, mutta menestys oli tietenkin muissa käsissä. Fanit olivat varmasti ihmeissään kaikista miehistönvaihdoksista. Täysin eri bändi aloitti albumin teon mutta eri bändi viimeisteli. Nauhoittaminen oli melkoista sekamelskaa. Itsehän en voinut häipyä vaan minun piti pitää homma kasassa".
Albumin kiertue ja yhtyeen hajoaminen 1987–1988

Kesällä 1987 yhtyeelle oli sovittu esiintymisiä Kreikassa ja Etelä-Afrikassa Sun Cityssä. Varsinkin Etelä-Afrikan konsertteja paheksuttiin myöhemmin, sillä maassa harjoitettiin vielä tuolloin apartheid- eli rotuerottelupolitiikkaa. Kreikan konsertissa kokoonpanona oli Iommi, Nicholls, Martin sekä paluun yhtyeeseen tehnyt basisti Dave Spitz ja rumpali Bev Bevan, joka oli ollut Sabbathissa jo vuosina 1983–1984. Alkuperäisbasisti Geezer Butleria oli pyydetty yhtyeeseen, mutta hän ei halunnut olla missään tekemisissä manageri Meehanin kanssa. Bev Bevan jättäytyi pois Kreikan jälkeen, koska ei halunnut lähteä Etelä-Afrikan keikoille poliittisista syistä, ja hänen tilalleen tuli uudeksi rumpaliksi muun muassa The Clash-, Hanoi Rocks- ja Cherry Bombz -yhtyeissä soittanut Terry Chimes. Etelä-Afrikan jälkeen Dave Spitz lähti lopullisesti, ja uudeksi basistiksi tuli muun muassa Jason Bonhamin kanssa aiemmin soittanut Jo Burt.[lähde? ]
Tämä kokoonpano (Iommi, Nicholls, Martin, Chimes ja Burt) teki albumin julkaisun aikoihin marras-joulukuussa 1987 viidentoista konsertin kiertueen Keski-Euroopassa. Päätöskonsertti Hammersmith Odeonissa Lontoossa jouduttiin peruuttamaan. Tammikuussa 1988 Iommi kertoi Kerrang-lehden haastattelussa kärsineensä "tenniskyynärpäästä ja flunssasta", mutta peruutuksen syyksi epäiltiin myös huonoa lipunmyyntiä, ja kaiken lisäksi yhtyeen kalusto oli jouduttu takavarikoimaan maksamattomien laskujen takia. Samassa haastattelussa Iommi valotti myös yhtyeen manageritilanteesta: "Tilanne Patrickin (Meehan) kanssa oli toimimaton. Kun tuli laskujen maksun aika, miestä ei saanut mistään kiinni. Ainoa vaihtoehto oli katkaista yhteistyö ja aloittaa kaikki alusta".
Vuosi 1988 meni yhtyeeltä matalalla profiililla lukuun ottamatta pientä hyväntekeväisyyskonserttia toukokuussa 1988. Samana vuonna Iommi aloitti yhtyeen uuden rakentamisen uuden soittokumppaninsa, rumpali Cozy Powellin kanssa.[lähde? ]
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Tony Iommi (sanoitukset lisäksi Bob Daisley, Ray Gillen ja Geoff Nicholls, ei kreditoitu kansitiedoissa).
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Shining | 5.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ancient Warrior | 5.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Hard Life to Love | 5.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Glory Ride | 4.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Born to Lose | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Nightmare | 5.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Scarlet Pimpernel (instrumentaali)  | 2.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Lost Forever | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Eternal Idol | 6.35 |  |  |  |  |  |  |  |
Vuoden 2010 Deluxe Edition

Universal Music Group julkaisi albumista vuonna 2010 kahden CD:n remasteroidun "Deluxe Editionin". Se sisältää varsinaisen albumin lisäksi singlen "The Shining" b-puolet, ja toisella CD:llä ovat varsinaisen albumin kappaleet (paitsi "Scarlet Pimpernel") Ray Gillenin laulamana. Gillenin laulamat versiot ovat olleet saatavana bootlegeilla jo vuosien ajan, mutta tämä virallisesti julkaistu versio on peräisin kitaristi Tony Iommin arkistoista, eikä se siis ole sama kuin bootlegeilla olleet versiot.
Vuoden 2010 Deluxe Edition > Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 The Shining - 5:58  Ancient Warrior - 5:32  Hard Life to Love - 4:59  Glory Ride - 4:48  Born to Lose - 3:43  Nightmare - 5:20  Scarlet Pimpernel - 2:06  Lost Forever - 4:06  Eternal Idol - 6:36  Black Moon - 3:39  Some Kind of Woman - 3:16 kpl. 10 ja 11 "The Shining"-singlen (12") b-puolet :  CD 2 Glory Ride - 5:20  Born to Lose - 3:40  Lost Forever - 4:16  Eternal Idol - 6:47  The Shining - 6:29  Hard Life to Love - 5:18  Nightmare - 4:48  Ancient Warrior - 4:54 kpl. 1-8 Ray Gillenin laulamat versiot kappaleista
Kokoonpano

Tony Iommi – kitara
Tony Martin – laulu
Bob Daisley – basso
Eric Singer – rummut
Geoff Nicholls – kosketinsoittimet (sekä basso kappaleessa "Black Moon" Deluxe Edition-painoksella)
Dave "The Beast" Spitz – basso (vain kappaleessa "Some Kind of Woman" Deluxe Edition-painoksella. Kreditoitu albumin kansiteksteissä, mutta Daisley soittaa kaikki bassot.)
Bev Bevan – lyömäsoittimet (kappaleessa "Scarlet Pimpernel")
Ray Gillen - nauru (kappaleessa "Nightmare") ja laulu (Deluxe Edition CD 2)
Arvostelut

| --- | --- |
 Ultimate Guitar    Allmusic  linkki  Sputnik Music    Progarchives  linkki :  Rolling Stone Album Guide  linkki (Arkistoitu – Internet Archive)  Heavy Metal Addiction (7/10) linkki  Mark Prindle (6/10) linkki  Levyarvostelut.fi (neutraali) linkki (Arkistoitu – Internet Archive)
Julkaisuhistoria

1987: Vertigo Records (VERH-51) LP, UK
1987: Warner Brothers (9-25548-1) LP, US
1996: Castle Communications / Essential (ESM-CD-336) CD, UK
2004: Sanctuary Records (SMRCD077) CD, UK
2010: Universal Music Group (2752460) 2 CD Deluxe Edition, EU
Aiheesta muualla

Artikkeli albumista Black Sabbath.com-sivustolla[vanhentunut linkki]
The Eternal Idol Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Eternal Idol Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Iivana Rokačču

Rokaččun muistomerkki.
Iivana Rokačču (ven. Иван Рокаччу, Ivan Rokatštšu; noin 1550 Tiikša, nykyinen Mujejärven piiri, Venäjä – noin 1615 Tiiksa) oli vienankarjalaista alkuperää oleva sissipäällikkö, joka operoi niin sanotun pitkän vihan aikana Vienan Karjalassa sangen laajalla alueella ja mahdollisesti Kainuussa Venäjän tsaarin alamaisena. On varsin kiinnostavaa, että tähän aikaan Pekka Vesainen oli hänen vastassaan samoilla seuduin Ruotsin kuninkaan alaisena, eikä ole vaikea päätellä, että juuri he lienevät olleen vastakkain rappasodissa. Heidän toimintansa liittyy täten suurempaan valtapolitiikkaan, joka päättyi vasta Täyssinän rauhaan 1595, jos siihenkään. Kainuun asuttaminen oli vasta aluillaan, ja asutus molemmin puolin rajaa kärsi huomattavasti vihanpidosta ja molemminpuolisesta ryöstelystä.
Iivana Rokaččua pidetään Mujejärven alueella kansallissankarina, koska hän onnistui pysäyttämään paikoin ruotsalaisten hävitystä, vaikka kaatuikin taistelussa.
Iivana Rokaččun muistopatsas on sijoitettu Tiiksaan.
Hotellivirkailija

| Hotellivirkailija |
| --- | --- |
 Vastaanottovirkailijoita
Tyyppi:  Ammatti
Toimiala:  Majoitus- ja ravitsemusala
Koulutus:  Ammattiopisto
Työpaikka:  Hotelli
Lähinimikkeitä:  Vastaanottovirkailija
Hotellivirkailija (käytetään myös nimikettä vastaanottovirkailija) on hotelli- ja ravintola-alan perustutkinnon hotellipalvelun koulutusohjelman suorittaneen ammattinimike.
Hotellivirkailijan työtehtäviin kuuluu hotellin huonemyynnistä huolehtiminen; huonevarauksien vastaanottaminen, asiakkaiden tulo- ja lähtöselvityksien tekeminen ja laskutus. Työhön voi kuulua postin ja erilaisten tiedotteiden toimittamista ja puhelujen välittämistä asiakkaille. Hotellivirkailijan on hyvä olla perillä paikkakunnan tilaisuuksista ja tapahtumista, kulkuyhteyksistä ja  muutenkin paikallistuntemus auttaa muualta saapuvien hotellivieraiden kanssa suoriutumisesta.
Hotellivirkailijan työpiste on hotellin vastaanotto eli ns. respa, josta yhteydenpito hotellin muiden osastojen kanssa kuuluu yleensä hotellivirkailijan tehtäviin. Yhteistyötä tehdään usein myös hotellin myyntipalvelun kanssa. Työn luonne riippuu hotellin koosta ja  muun henkilökunnan määrästä.
Hotellivirkailijat tekevät usein vuorotyötä, sillä hotellien vastaanotto palvelee asiakkaitaan usein ympäri vuorokauden. Yövuorossa oleva hotellivirkailija tekee raportteja hotellin päivittäisistä toiminnoista ja hoitaa muita paperiasioita. Yövuorossa usein työskentelevää vastaanottovirkailijaa kutsutaan yöportieriksi.
Aiheesta muualla

Hotelli- ja ravintola-alan perustutkinto, hotellivirkailija (Opintoluotsi)
Vastaanottovirkailijan ammatinkuvaus (Ammattinetti)
Hetkinen

| Hetkinen |
| --- | --- |
 Ohjelman alkutunnus
Tyyli:  visailuohjelma
Kestoaika:  25 minuuttia
Pääosissa:  Minna Rinne-Laturi (2002–2007) Teppo Karell (2007–2008) Riku Suokas (käsinukke Terhona)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  31. maaliskuuta 2002 – 25. helmikuuta 2008
Jaksoja:  226
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jarmo Oksa
Ohjaaja(t):  Anu Jaantila Jyrki Laaksonen Olli Löytönen Juha Kaikkonen Jari Karjalainen Kirsi Kauko Kari Kilpinen Jussi Kröger Susanna Myllyniemi Esa Salokorpi Jukka Santikko
Säveltäjä(t):  Matti Puurtinen
Leikkaaja(t):  Pauli Huhtaniemi Juha Koskinen Kari Leppälä Päivi Myllymäki Anu Nybacka Piia Panula Pekka T. J. Salo Jussi Suvanto Seppo Vakkuri
Lavastaja(t):  Matteus Marttila Paula Salonen
Kuvaaja(t):  Ari Hellman Kunto Hirvikoski Timo Kapanen Jaakko Kiiveri Kari Nerg Sakari Salo
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb
Hetkinen oli Yle TV2:lla vuosina 2002–2008 esitetty leikkimielinen televisiovisailu kolmasluokkalaisille. Ohjelmaa juonsi pitkään Minna Rinne-Laturi. Vuonna 2007 juontajaksi vaihtui Teppo Karell, joka juonsi ohjelman viimeiset jaksot. Ohjelmaa on ainakin joskus myös sijaisjuontanut Pikku Kakkosesta tuttu Jyrki Laaksonen. Ohjelmassa oli myös mukana Anna-Liisa Tarvaisen luoma käsinukke Terho Piippo, jota esitti näyttelijä Riku Suokas. Ohjelmaa esitettiin lauantaisin kello 9.25 ja uusintana maanantaisin kello 15.30.
Ohjelmassa kilpaili kaksi joukkuetta: sininen ja punainen joukkue. Molemmat joukkueet koostuivat kolmesta kilpailijasta. Joukkueet kisasivat toisiaan vastaan erilaisissa tehtävissä, joista jaettiin palkinnoksi makeisia joukkueiden potteihin. Se joukkue, joka oli kerännyt pottiinsa eniten makeisia, oli voittaja.
Ohjelman viimeinen jakso esitettiin 25. helmikuuta 2008. Ohjelman eräänlaisena perijänä voidaan pitää lasten musiikkiaiheista visailuohjelmaa Kuplettia, jota juonsi myös Teppo Karell.
Ohjelman studio.
Tehtävät

Ohjelmassa oli erilaisia tehtäviä, joissa joukkueet kilpailivat toisiaan vastaan. Tehtäväosiot vaihtelivat paljon ohjelman historian aikana. Alla mainitaan joitakin ohjelmassa mukana olleita tehtäviä.
Tehtävät > Terhon tarkat

Terhon tarkat -osiossa mitattiin kilpailijoitten tarkkuutta. Ohjelman alkuaikoina esitettiin kummankin joukkueen esittelyvideo, josta esitettiin vastapuolen joukkueelle kysymyksiä, kuten Minkä värinen pallo oli pojan taikatempussa? tai Millaisia kuvioita oli tytön housuissa?
Vuoden 2005 alkupuolella esitettiin Terhon tarkat -osiossa kolme ääninäytettä. Jokaisesta oikein arvatusta äänestä sai joukkue pisteitä.
Vuoden 2005 loppupuolella esitettiin Terhon tarkat -osiossa video mestarietsivä Ensio Ripatista, joka tutki mystisiä rikostapauksia (jotka eivät olleet kuitenkaan järkyttäviä tai sopimattomia lastenohjelmiin). Joukkueiden tehtävänä oli videolla annettujen vihjeiden perusteella päätellä ja ratkoa nämä mysteerit, kuka esimerkiksi oli syyllinen ja perustella väitöksensä. Tämän lisäksi esitettiin rikosmysteeristä lisäkysymys. Oikeasta vastauksesta joukkue sai lisäpisteitä.
Vuonna 2007 esitettiin Terhon tarkat -osiossa kummallekin joukkueelle kolme kuvaa, joista juontaja sitten esitti kysymyksen, kuten Minkä värisiä kukkia kuvassa oli?
Tehtävät > Lätinää luonnosta

Lätinää luonnosta -osio oli mukana ohjelmassa vuoden 2004 tienoilla. Osiossa esitettiin joukkueille kolme piilokuvaa, joissa oli aina jokin Suomen luonnolle tyypillinen eläin ja joukkueiden oli arvattava mikä eläin piilokuvassa oli. Osio korvattiin sittemmin paluun tekevällä Terhon Tarkat -osiolla.
Tehtävät > Terhon siivellä

Terhon siivellä -osio tuli mukaan ohjelmaan vuonna 2003. Alun perin osiossa oli joukkueiden määrä kuljettaa vuorollaan pastillia lentokoneessa taululla. Lentokonetta ohjasi kaksi joukkueen kilpailijaa siihen viritetyillä naruilla. Taulu oli alun perin Suomen kartan muotoinen ja siihen oli merkitty kaupunkeja sekä reittejä. Joukkueiden tuli kuljettaa pastillia lentokoneessa tietyn reitin mukaisesti (esim. Helsinki–Kouvola–Lappeenranta–Savonlinna–Seinäjoki–Vaasa–Tornio–Inari). Pisteitä sai jokaisesta kaupungista, jotka joukkue onnistui lentokoneella sivuuttamaan. Reittien varrella oli taululla reikiä. Jos pastilli tippui joihinkin näistä rei'istä, oli joukkueen laitettava kone takaisin kentälle, pastilli sisään ja yritettävä uudestaan alusta. Aikaa oli 90 sekuntia.
Myöhemmin Terhon siivellä -osio muuttui lastien kuljetukseksi. Pastilli vaihdettiin marmorikuulaan, joka vastasi yhtä lastia. Joukkueen tehtävänä oli kuljettaa neljä lastia niiden oikeisiin kohdereikiin. Kohteet olivat aluksi järvi, kaupunki, metsä ja suo, sittemmin koulu, liikenne, puutarha ja urheilustadion ja tämän jälkeen vielä eri urheilulajeja, kuten pyöräily ja purjehtiminen. Lastitaulullakin oli myös monia reikäesteitä, joihin oli piirretty mm. ukkos- ja sadepilviä. Jos kuula tippui vahingossa johonkin reikäesteeseen, oli kone vietävä takaisin kentälle ja aloitettava lastinkuljetus uudestaan, kunnes kyseinen lasti oli perillä. Lastienkuljetteluunkin oli aikaa 90 sekuntia.
Vuonna 2005 Terhon siivellä -osio muuttui taitolentotehtäväksi. Joukkueen tehtävänä oli kuljettaa samaa lentokonetta punaisin pilkuin merkityn reitin läpi. Reitin varrella oli lapiokuvioita ja jokaisesta ohitetusta lapiokuvasta sai joukkue pisteitä. Jos joukkue onnistui kiertämään koko taitolentoreitin ympäri, he saivat kymmenen pistettä, mutta mikäli aikaa oli vielä jäljellä, sai joukkue aloittaa uuden kierroksen lentoreitillä, kunnes aika loppui. Jos kuula tippui johonkin reikäesteeseen, oli kone vietävä takaisin kentälle ja lentokierros oli aloitettava alusta. Aikaa oli tässäkin 90 sekuntia.
Tehtävät > Nippelitiedon nappulatrivia

Nippelitiedon nappulatrivia oli ohjelmassa mukana lähes muuttumattomana osana läpi koko ohjelman historian. Osiossa esitettiin joukkueille kymmenen kysymystä, joihin tarjottiin viiden, kolmen ja yhden pisteen vihjeet.
Tehtävät > Jokeri

Ohjelman alkuaikoina Jokeri-osiossa esitettiin molemmille joukkueille kuva karkkipurnukoista, joissa jokaisessa oli numero. Numerot purnukoissa oli tietyssä järjestyksessä. Joissakin purnukoissa oli kuitenkin numeron sijasta kysymysmerkki ja joukkueiden tehtävänä oli pohtia, mikä numero näissä purnukoissa kuuluisi olla.
Myöhemmin, vuoden 2005 tienoilla oli Jokeriosiossa tehtävänä järjestää jääkaappimagneettikirjaimet järjestykseen niin, että niistä muodostui tietty sana, joka esiintyi tietyn laulun sanoissa. Joukkue sai lisäpisteitä siitä, jos tiesivät minkä yhtyeen tai kenen laulajan laulu oli kyseessä. Sittemmin Jokeri-osion tehtäväksi tuli järjestää yhdeksän jääkaappimagneettikuvaa kolmeen joukkoon niin, että jokaisen joukon magneettikuvat jollain tavalla liittyivät toisiinsa (esim. hirvi, karhu, orava – eläimet). Joukkue, joka sai kuvat järjestykseen nopeiten sai lisäpisteitä. Vuonna 2006 Jokeritehtävään palautettiin magneettikirjaimet ja joukkueiden tehtävänä oli muodostaa kirjaimista minuutissa tiettyyn aihepiiriin (esim. kaupungit, maitotuotteet) liittyviä sanoja.
Tehtävät > ParitParit

ParitParit oli muistipelitehtävä, jossa oli 16 kuvaa (8 paria). Ohjelman alkuaikoina muistipeli annettiin kummallekin joukkueelle erikseen suoritettavaksi. Aikaa muistipelin suorittamiseen oli kummallakin joukkueella 90 sekuntia.
Vuonna 2006 ParitParit-osio palasi ohjelmaan hieman muunneltuna. Nytten sama muistipeli esitettiin molemmille joukkueille samaan aikaan eikä tehtävässä ollut aikarajaa. Normaalien muistipelikuvien joukkoon oli muistipelitaululle lisätty Tuplat-kuva, josta joukkue sai yhden pisteen sijasta kaksi pistettä ja Koripallon kuva, jonka parin löytämisestä joukkueen kolme kilpailijaa saivat yrittää muistipelin jälkeen heittää koripalloja koriin. Jos kaksi kilpailijaa onnistui saamaan korin, joukkueen pisteet muistipelissä tuplaantuivat. Jos taas kolme kilpailijaa onnistui saamaan korin, niin muistipelin pisteet triplaantuivat.
Tehtävät > Sokkona Cityssä

Sokkona Cityssä -osio tuli ohjelmaan vuoden 2004 tienoilla. Tehtävään oli valittu kummastakin joukkueesta yksi kilpailija, joiden silmille oli laitettu liinat. Osiossa oli taulu, johon oli piirretty kaupunginkartta rakennuksineen ja katuineen. Kummankin kilpailijan tehtävänä oli vuorollaan piirtää sokkona tussilla reitti kaupungin katujen halki. Joukkueiden muut kilpailijat antoivat sokoille kilpakumppaneilleen ohjeita. Pistemäärä määräytyi sen mukaan, mille sektorille sokko kilpailija onnistui piirtämään reittinsä aikarajan sisällä.
Sokkona Cityssä palasi ohjelmaan vuonna 2007. Tällä kertaa kummastakin joukkueesta oli kilpailija piirtämässä yhtä aikaa sokkona reittiä kaupungin kaduille. Määränä oli piirtää tussilla reitti alkupisteestä kartan keskikohdassa olevalle karkin kuvalle. Kilpailija, joka ylettyi ensimmäisenä karkin kuvalle voitti joukkueelleen pisteitä. Kaduille oli myös joihinkin kohtiin piirretty esteitä, joiden läpi ei saanut kulkea.
Tehtävät > Pantomiimi

Pantomiimi tuli mukaan ohjelmaan vuoden 2006 tienoilla. Osiossa kummastakin joukkueesta valittiin yksi kilpailija esittämään joukkueelleen pantomiimeja eri asioista. Pantomiimeissa oli aina tietty aihepiiri, kuten eläimet, kodinkoneet jne. Pantomiimi-osio korvattiin myöhemmin Seliseli-osiolla.
Tehtävät > Seliseli

Seliseli-osio tuli Pantomiimi-osion tilalle vuonna 2006. Osio oli eräänlainen sananselityspeli, jossa kaksi tyttöä esitti videoyhteyden välityksellä joukkueille sana-arvauksia. Seliseli-osion tilalle tuli myöhemmin paluun tekevä Terhon siivellä -osio.
Tehtävät > Kokoa koodi

Kokoa koodi -osio tuli mukaan ohjelmaan vuonna 2007. Osiossa joukkueille esitettiin 16-merkkinen koodi, jossa oli niin kirjaimia kuin numeroitakin. Tämän jälkeen joukkueiden piti muistaa merkki kerrallaan koko koodi.
Tehtävät > Juuson kootut

Juuson kootut tuli mukaan ohjelmaan vuonna 2007. Osio oli aiemman Seliseli-osion lailla myös sananselityspeli, jossa Juuso-niminen poika esitti joukkueille sana-arvoituksia.
Tehtävät > Riimireppu

Riimireppu tuli uutena osiona Teppo Karellin juontamaan Hetkiseen. Osiossa Teppo soitti kitaralla jonkun tietyn laulun sävelmää, laulaen mukana ja joukkueiden tehtävänä oli arvata, mitä laulua Teppo soitti ja lauloi. Oikein arvattuaan sai joukkue laulaa Tepon mukana laulua. Tämän jälkeen Teppo esitti joukkueelle kaksi kysymystä kyseisestä laulusta.
Voittajan selvittäminen

Ohjelman aikana tehtävistä saaduista pisteistä lisäsi juontaja kummankin pottiämpäriin makeisia lapiolla. Yleensä makeisia lisättiin pottiin punaisella lapiolla. Sinisellä, isolla lapiolla lisättiin kymmenlukupisteet ja vihreällä, pienellä lapiolla lisättiin pottiin lisäpisteet sekä yksikköluvut. Jos joukkue esimerkiksi sai nippelitietonappulatriviasta 25 pistettä, lisättiin joukkueen pottiin makeisia kaksi sinistä lapiollista ja viisi vihreää lapiollista.
Kisailun lopuksi joukkeiden makeispotit punnittiin pottipuntarilla. Joukkue, joka oli saanut kasaan painavimman makeispotin, voitti sen kertaisen kisailun.
Pottipuntarista luovuttiin vuonna 2007 ja sen sijaan joukkueiden pistesaldo kerrottiin joukkueille ja katsojille lapioiden muodossa (1 sininen lapio = 2 punaista lapiota = 10 vihreää lapiota). Teppo Karellin juontamassa hetkisessä tästä menetelmästä luovuttiin ja joukkueet pitivät itse kirjaa pisteistään pistelehtiöllä.
Terhonaattori

Ohjelman lopuksi esitettiin voittajajoukkueelle Terhonaattori-osiossa yksi monivalintakysymys. Oikeasta vastauksesta sai joukkue palkinnoksi pienen ämpärillisen lisää makeisia pottiinsa. Kysymyksen esitti käsinukke Terho Piippo.
Vuonna 2007 oli Terhonaattori-osiota muutettu siten, että kysymykset esitti Terhon sijasta juontaja Minna Rinne-Laturi. Joukkueelle esitettiin viisi monivalintakysymystä ja tarjolla oli viisi palkintoa:
1 oikea vastaus – tekohampaat koko luokalle
2 oikeaa vastausta – ksylitolipurukumia koko luokalle
3 oikeaa vastausta – hammasharjat koko luokalle
4 oikeaa vastausta – hammastahnaa koko luokalle
5 oikeaa vastausta – tuplapotti (voittajajoukkueen makeispotti tuplattiin)
Teppo Karellin juontamassa Hetkisessä muutettiin Terhonaattorissa voittajajoukkueen pisteet sekunneiksi, jonka joukkue sai käyttää piñatojen rikkomiseen. Joukkue sai kotiinvietäväksi sen karkkimäärän, jonka oli onnistunut pudottamaan lattialle piñatoista.
Ohjelman lopuksi juontaja Minna Rinne-Laturi kehotti katsojia olemaan syömättä liikaa karkkia ja muistamaan pestä hampaansa.