stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Medieval 2: Total War

| Medieval 2: Total War |
| --- | --- |

Kehittäjä:  The Creative Assembly
Julkaisija:  Sega Electronic Arts
Jakelija:  Steam ja Humble Store
Säveltäjä:  Jeff van Dyck
Pelisarja:  Total War
Julkaistu:  EU 11. marraskuuta 2006AUS 12. marraskuuta 2006NA 14. marraskuuta 2006ZA 15. marraskuuta 2006
Lajityyppi:  strategiapeli (reaaliaikainen/vuoropohjainen)
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 16
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Medieval II: Total War, tai lyhyesti M2TW, on Creative Assemblyn kehittämä reaali- ja vuoroaika-elementtejä sisältävä strategiapeli. Se on epäsuoraa jatkoa vuonna 2002 julkaistulle Medieval: Total Warille ja neljäs osa menestyneeseen Total War -pelisarjaan. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti vuonna 2006.
Peli sijoittuu vuosien 1080–1530 välille ja kuten edeltäjänsä, se keskittyy keskiaikaiseen sodankäyntiin, uskontoon ja politiikkaan Euroopassa, Pohjois-Afrikassa sekä Lounais-Aasiassa. Edeltäjäänsä vastoin pelin aikakausi venyy renessanssin ja Uuden maailman löytöihin asti, minkä vuoksi tästä tulee osa kampanjakarttaa ja pelissä onkin uusia ryhmittymiä kuten asteekit.
Perusteet

Pelissä pelaaja valitsee useasta ryhmittymästä (kuten englantilaisista tai ranskalaisista) yhden pelattavakseen. Tämän jälkeen hän kontrolloi ryhmittymänsä imperiumia kartalla, joka on jaoteltu provinsseihin. Jokaisessa provinssissa on yksi asutuskeskus, joista voi uudistuneessa M2TW:n järjestelmässä kehittää joko linnoja (castle) tai kaupunkeja (city). Pelaaja voi rakentaa asutuskeskuksiin muun muassa uusia rakennuksia, joiden avulla hän pystyy kouluttamaan erilaisia sotajoukkoja ja apuhahmoja kuten pappeja tai kauppiaita. Pelin tavoitteena on joko vallata tietty määrä provinsseja, kaikki provinssit tai tuhota omasta ryhmittymästä riippuen yksi tai useampi vihollisryhmittymä.
Peli muodostuu kahdesta osiosta: vuoropohjaisesta strategiakartasta sekä erillisestä reaaliaikaisesta taisteluosiosta, jossa pelaaja voi komentaa enintään 20 yksikköä jalkaväkeä, kantaman omaavia joukkoja (jousimiehet, musketöörit), ratsuväkeä sekä tykistöä (katapultit, tykit, mörssärit) vihollisen joukkoja vastaan. Taistelun voiton kannalta tärkeiksi tekijöiksi muodostuvat mallinnetut maastonmuodot, sotilaiden moraali, oman kenraalin kyvyt (tai niiden puute) ja kestävyys sekä joukkojen oikea sijoittelu. Raskaalla ratsuväellä suoritettu rynnäkkö vihollisen selustaan yleensä takaa vihollisen moraalin sortumisen ja kentältä pakenemisen, jona aikana vihollisia voi tuhota ilman vastarintaa. Takaa-ajoon parhaat yksiköt ovat kevyt ratsuväki. Osa paon aikana kiinni jääneistä vihollisjoukoista joutuu vangeiksi, ja taistelun jälkeen heidät voikin joko teloituttaa, vaatia lunnaita tai päästää menemään.
Ryhmittymät

Pelissä on 21 ryhmittymää. 17 niistä on pelattavia, mutta vain viidellä voi pelata alussa:
Englanti
Espanja
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Ranska
Venetsia
Suurimmalla osalla muista ryhmittymistä voi pelata kun on valloittanut ne tai kampanjan on pelannut läpi:
Bysantin valtakunta
Egypti
Maurit
Milano
Portugali
Puola
Sisilia
Tanska
Turkki
Unkari
Venäjä
Skotlanti
Näillä viidellä ryhmittymällä ei voi pelata kampanjaa:
Asteekit, poikkeuksena lisäosa Medieval 2: Total War: Kingdoms
Mongolit
Timuridit
Kirkkovaltio
Kapinalliset
Lisälevyt

Medieval 2: Total War: Kingdoms: Vuonna 2007 Segan julkaisema lisälevy, joka sisältää neljä kampanjaa, 13 uutta pelattavaa ryhmittymää ja uuden mantereen valloitettavaksi.
-pelisarja
| --- | --- |
Virallinen pääsarja:   Shogun Mongol Invasion  Medieval Viking Invasion  Rome Barbarian Invasion  Alexander  Medieval II Kingdoms  Empire The Warpath Campaign  Napoleon  Shogun II  Rome II  Attila  Saga: Thrones of Britannia  Three Kingdoms  Saga: Troy 
Fiktiivinen maailma:   Total War: Warhammer  Total War: Warhammer II 
Muut:   Spartan: Total Warrior  Stormrise  Viking: Battle for Asgard
Penrosen kolmio

Penrosen kolmio
3D-tulostettu Penrosen kolmio
Penrosen kolmio on optinen harha ja esimerkki siitä, miten kaksiulotteiselle pinnalle voidaan toteuttaa todellisuudessa mahdoton kolmiulotteinen kappale. Penrosen kolmion loi alun perin ruotsalainen taiteilija Oscar Reutersvärd vuonna 1934, mutta nimensä kappale sai Lionel ja Roger Penrosen popularisoinnin myötä 1950-luvulla. Penrosen kolmion popularisointiin on vaikuttanut myös hollantilainen taiteilija Maurits Cornelis Escher, jonka työssä ”Vesiputous” on käytetty Penrosen kolmiota.
Muita Penrosen monikulmioita

Penrosen neliö
Penrosen viisikulmio
Penrosen kuusikulmio
Penrosen kahdeksankulmio
Luettelo Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaneista. Luettelo on kronologinen.
Luettelo palkinnon saaneista

1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku — 1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku
— 2020-luku
Luettelo palkinnon saaneista > 1900-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1901 |  | Emil Adolf von Behring |  Saksa | Seerumin käyttö kurkkumätää vastaan |
| 1902 |  | Ronald Ross |  Britannia | Malariatutkimus |
| 1903 |  | Niels Ryberg Finsen |  Tanska | Lupus vulgaris -ihotuberkuloosin hoito |
| 1904 |  | Ivan Pavlov |  Venäjä | Ruoansulatuksen fysiologia |
| 1905 |  | Robert Koch |  Saksa | Tuberkuloositutkimus |
| 1906 |  | Camillo Golgi |  Italia | Hermoston rakenne |
| 1906 |  | Santiago Ramón y Cajal |  Espanja | Hermoston rakenne |
| 1907 |  | Charles Louis Alphonse Laveran |  Ranska | Alkueläinten aiheuttamien sairauksien tutkimus |
| 1908 |  | Ilja Metšnikov |  Venäjä | Immuunijärjestelmän tutkimus |
| 1908 |  | Paul Ehrlich |  Saksa | Immuunijärjestelmän tutkimus |
| 1909 |  | Emil Theodor Kocher |  Sveitsi | Kilpirauhasen fysiologia, patologia ja kirurgia |
Luettelo palkinnon saaneista > 1910-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1910 |  | Albrecht Kossel |  Saksa | Solun kemian tutkimus, erityisesti proteiini- ja nukleiinihappotutkimus |
| 1911 |  | Allvar Gullstrand |  Ruotsi | Silmän valontaittumisopin kehitys |
| 1912 |  | Alexis Carrel |  Ranska | Verenkiertoelimistön sekä verisuonten ja elimien siirron tutkimuksesta |
| 1913 |  | Charles Robert Richet |  Ranska | anafylaktisen šokin tutkimus |
| 1914 |  | Robert Bárány |  Itävalta-Unkari | Tasapainoaistin tutkimus |
1915– 1918: Ei jaettu, palkintosumma rahastoitiin
| 1919 |  | Jules Bordet |  Belgia | Immunologian tutkimus |
Luettelo palkinnon saaneista > 1920-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920 |  | August Krogh |  Tanska | Keuhkojen toiminnan tutkimus |
1921: Ei jaettu, palkintosumma rahastoitiin
| 1922 |  | Archibald Vivian Hill |  Britannia | Lihasten toiminnan tutkimus |
| 1922 |  | Otto Fritz Meyerhof |  Saksa | Lihasten toiminnan tutkimus |
| 1923 |  | Frederick Grant Banting |  Kanada | Insuliinin löytäminen |
| 1923 |  | John James Rickard Macleod |  Britannia | Insuliinin löytäminen |
| 1924 |  | Willem Einthoven |  Alankomaat | Elektrokardiogrammin mekanismin löytäminen |
1925: Ei jaettu, palkintosumma rahastoitiin
| 1926 |  | Johannes Andreas Grib Fibiger |  Tanska | Spiroptera carcinoma -sukkulamadon löytäminen |
| 1927 |  | Julius Wagner-Jauregg |  Itävalta | Paralysian parantaminen malarian avulla |
| 1928 |  | Charles Nicolle |  Ranska | Pilkkukuumeen tutkimus |
| 1929 |  | Christiaan Eijkman |  Alankomaat | Vitamiinien tutkimus |
| 1929 |  | Sir Frederick Gowland Hopkins |  Britannia | Vitamiinien tutkimus |
Luettelo palkinnon saaneista > 1930-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1930 |  | Karl Landsteiner |  Itävalta | Ihmisen veriryhmien löytämisestä |
| 1931 |  | Otto Heinrich Warburg |  Saksa | Hengitysentsyymien tutkimus |
| 1932 |  | Sir Charles Scott Sherrington |  Britannia | Neuronien tutkimus |
| 1932 |  | Edgar Douglas Adrian |  Britannia | Neuronien tutkimus |
| 1933 |  | Thomas Hunt Morgan |  Yhdysvallat | Kromosomien merkitys periytymisessä |
| 1934 |  | George Hoyt Whipple |  Yhdysvallat | Tutkimukset maksan hoidosta anemiatapauksessa |
| 1934 |  | George Richards Minot |  Yhdysvallat | Tutkimukset maksan hoidosta anemiatapauksessa |
| 1934 |  | William Parry Murphy |  Yhdysvallat | Tutkimukset maksan hoidosta anemiatapauksessa |
| 1935 |  | Hans Spemann |  Saksa | Alkionkehityksen tutkimisesta |
| 1936 |  | Sir Henry Hallett Dale |  Britannia | Hermoimpulssien välittäjäaineiden tutkimus |
| 1936 |  | Otto Loewi |  Itävalta | Hermoimpulssien välittäjäaineiden tutkimus |
| 1937 |  | Albert Szent-Györgyi von Nagyrapolt |  Unkari | Soluhengitys ja C-vitamiini |
| 1938 |  | Corneille Jean François Heymans |  Belgia | Hengityksen säätelyyn liittyvät mekanismit |
| 1939 |  | Gerhard Domagk |  Saksa | Prontosiilin antibakteeristen vaikutusten tutkimus |
Luettelo palkinnon saaneista > 1940-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
1940– 1942: Ei jaettu toisen maailmansodan takia, palkintosumma rahastoitiin
| 1943 |  | Henrik Dam |  Tanska | K-vitamiini |
| 1943 |  | Edward Adelbert Doisy |  Yhdysvallat | K-vitamiini |
| 1944 |  | Joseph Erlanger |  Yhdysvallat | Aksonien toiminta |
| 1944 |  | Herbert Spencer Gasser |  Yhdysvallat | Aksonien toiminta |
| 1945 |  | Sir Alexander Fleming |  Britannia | Penisilliini |
| 1945 |  | Ernst Boris Chain |  Britannia | Penisilliini |
| 1945 |  | Sir Howard Walter Florey |  Australia | Penisilliini |
| 1946 |  | Hermann Joseph Muller |  Yhdysvallat | Mutaatioiden indusointi röntgensäteilyllä |
| 1947 |  | Carl Ferdinand Cori |  Yhdysvallat | Glykogeenin aineenvaihdunta |
| 1947 |  | Gerty Cori |  Yhdysvallat | Glykogeenin aineenvaihdunta |
| 1947 |  | Bernardo Alberto Houssay |  Argentiina | Hormonien vaikutus sokeriaineenvaihduntaan |
| 1948 |  | Paul Hermann Müller |  Sveitsi | DDT:n käyttö hyönteismyrkkynä |
| 1949 |  | Walter Rudolf Hess |  Sveitsi | Väliaivojen toiminta säätelyelimenä |
| 1949 |  | Egas Moniz |  Portugali | Lobotomia |
Luettelo palkinnon saaneista > 1950-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 |  | Edward Calvin Kendall |  Yhdysvallat | Lisämunuaiskuoren hormonit |
| 1950 |  | Philip Showalter Hench |  Yhdysvallat | Lisämunuaiskuoren hormonit |
| 1950 |  | Tadeusz Reichstein |  Sveitsi | Lisämunuaiskuoren hormonit |
| 1951 |  | Max Theiler |  Etelä-Afrikka | Keltakuumeen hoito ja ehkäisy |
| 1952 |  | Selman Waksman |  Yhdysvallat | Streptomysiini, tuberkuloosiin tehoava antibiootti |
| 1953 |  | Hans Adolf Krebs |  Länsi-Saksa | Sitruunahappokierto |
| 1953 |  | Fritz Albert Lipmann |  Yhdysvallat | Sitruunahappokierto |
| 1954 |  | John Franklin Enders |  Yhdysvallat | Polioviruksen kasvattaminen erilaisissa kudoksissa |
| 1954 |  | Thomas Huckle Weller |  Yhdysvallat | Polioviruksen kasvattaminen erilaisissa kudoksissa |
| 1954 |  | Frederick Chapman Robbins |  Yhdysvallat | Polioviruksen kasvattaminen erilaisissa kudoksissa |
| 1955 |  | Hugo Theorell |  Ruotsi | Hapettavien entsyymien toiminnan tutkiminen |
| 1956 |  | André Frédéric Cournand |  Yhdysvallat | Sydämen katetrisaatio ja verenkiertojärjestelmän patologiset muutokset |
| 1956 |  | Dickinson W. Richards |  Yhdysvallat | Sydämen katetrisaatio ja verenkiertojärjestelmän patologiset muutokset |
| 1956 |  | Werner Forssmann |  Länsi-Saksa | Sydämen katetrisaatio ja verenkiertojärjestelmän patologiset muutokset |
| 1957 |  | Daniel Bovet |  Italia | Synteettisten inhibiittoreiden tutkimisesta |
| 1958 |  | George Wells Beadle |  Yhdysvallat | Geenien toiminta säätelymekanismina ja bakteerien geneettisen materiaalin järjestäytyminen |
| 1958 |  | Edward Lawrie Tatum |  Yhdysvallat | Geenien toiminta säätelymekanismina ja bakteerien geneettisen materiaalin järjestäytyminen |
| 1958 |  | Joshua Lederberg |  | Geenien toiminta säätelymekanismina ja bakteerien geneettisen materiaalin järjestäytyminen |
| 1959 |  | Severo Ochoa |  Espanja/ Yhdysvallat | RNA:n ja DNA:n syntymekanismit |
| 1959 |  | Arthur Kornberg |  Yhdysvallat | RNA:n ja DNA:n syntymekanismit |
Luettelo palkinnon saaneista > 1960-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 |  | Sir Frank Macfarlane Burnet |  Australia | Hankittu vastustuskyky |
| 1960 |  | Peter Medawar |  Britannia | Hankittu vastustuskyky |
| 1961 |  | Georg von Békésy |  Yhdysvallat | korvan simpukan toiminta |
| 1962 |  | Francis Crick |  Yhdysvallat | Nukleiinihappojen molekyylirakenne ja merkitys |
| 1962 |  | James Dewey Watson |  Yhdysvallat | Nukleiinihappojen molekyylirakenne ja merkitys |
| 1962 |  | Maurice Hugh Frederick Wilkins |  Uusi-Seelanti | Nukleiinihappojen molekyylirakenne ja merkitys |
| 1963 |  | Sir John Carew Eccles |  Australia | Ionien toiminta hermosoluissa |
| 1963 |  | Alan Lloyd Hodgkin |  Britannia | Ionien toiminta hermosoluissa |
| 1963 |  | Andrew Fielding Huxley |  Britannia | Ionien toiminta hermosoluissa |
| 1964 |  | Konrad Bloch |  Länsi-Saksa | Kolesteroli ja rasvahappojen aineenvaihdunta |
| 1964 |  | Feodor Lynen |  Yhdysvallat | Kolesteroli ja rasvahappojen aineenvaihdunta |
| 1965 |  | François Jacob |  Ranska | Entsyymien synteesin geneettinen säätely |
| 1965 |  | André Lwoff |  Ranska | Entsyymien synteesin geneettinen säätely |
| 1965 |  | Jacques Monod |  Ranska | Entsyymien synteesin geneettinen säätely |
| 1966 |  | Peyton Rous |  Yhdysvallat | Kasvaimia aiheuttavat virukset, eturauhassyövän hormonihoito |
| 1966 |  | Charles Brenton Huggins |  Yhdysvallat | Kasvaimia aiheuttavat virukset, eturauhassyövän hormonihoito |
| 1967 |  | Ragnar Granit |  Ruotsi/ Suomi | Näkemisen fysiologiset ja kemialliset prosessit |
| 1967 |  | Haldan Keffer Hartline |  Yhdysvallat | Näkemisen fysiologiset ja kemialliset prosessit |
| 1967 |  | George Wald |  Yhdysvallat | Näkemisen fysiologiset ja kemialliset prosessit |
| 1968 |  | Robert W. Holley |  Yhdysvallat | Geneettisen koodin tulkinta proteiinisynteesissä |
| 1968 |  | Marshall W. Nirenberg |  Yhdysvallat | Geneettisen koodin tulkinta proteiinisynteesissä |
| 1968 |  | Har Gobind Khorana |  Intia | Geneettisen koodin tulkinta proteiinisynteesissä |
| 1969 |  | Max Delbrück |  Yhdysvallat | Virusten lisääntymismenetelmät ja geneettinen rakenne |
| 1969 |  | Alfred Hershey |  Yhdysvallat | Virusten lisääntymismenetelmät ja geneettinen rakenne |
| 1969 |  | Salvador Luria |  Yhdysvallat | Virusten lisääntymismenetelmät ja geneettinen rakenne |
Luettelo palkinnon saaneista > 1970-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 |  | Sir Bernard Katz |  Britannia | Havainnot hermovälittäjäaineista ja niiden vaikutusmekanismeista |
| 1970 |  | Ulf von Euler |  Ruotsi | Havainnot hermovälittäjäaineista ja niiden vaikutusmekanismeista |
| 1970 |  | Julius Axelrod |  Yhdysvallat | Havainnot hermovälittäjäaineista ja niiden vaikutusmekanismeista |
| 1971 |  | Earl W. Sutherland, Jr. |  Yhdysvallat | Hormonien vaikutusmekanismien tutkiminen |
| 1972 |  | Gerald M. Edelman |  Yhdysvallat | Vasta-aineiden rakenteen tutkimus |
| 1972 |  | Rodney R. Porter |  Britannia | Vasta-aineiden rakenteen tutkimus |
| 1973 |  | Karl von Frisch |  Länsi-Saksa | Yksilöiden sosiaalisen käyttäytyminen tutkiminen |
| 1973 |  | Konrad Lorenz |  Itävalta | Yksilöiden sosiaalisen käyttäytyminen tutkiminen |
| 1973 |  | Nikolaas Tinbergen |  Alankomaat | Yksilöiden sosiaalisen käyttäytyminen tutkiminen |
| 1974 |  | Albert Claude |  Belgia | Solujen rakenteen ja toiminnan organisoituminen |
| 1974 |  | Christian de Duve |  Belgia | Solujen rakenteen ja toiminnan organisoituminen |
| 1974 |  | George E. Palade |  Yhdysvallat | Solujen rakenteen ja toiminnan organisoituminen |
| 1975 |  | David Baltimore |  Yhdysvallat | Kasvainvirusten ja solun geneettisen materiaalin välinen vuorovaikutus |
| 1975 |  | Howard Martin Temin |  Yhdysvallat | Kasvainvirusten ja solun geneettisen materiaalin välinen vuorovaikutus |
| 1975 |  | Renato Dulbecco |  Italia/ Yhdysvallat | Kasvainvirusten ja solun geneettisen materiaalin välinen vuorovaikutus |
| 1976 |  | Baruch S. Blumberg |  Yhdysvallat | Tartuntatautien lähde ja leviäminen |
| 1976 |  | D. Carleton Gajdusek |  Yhdysvallat | Tartuntatautien lähde ja leviäminen |
| 1977 |  | Roger Guillemin |  Yhdysvallat | Peptidihormonien biosynteesi aivoissa ja peptidihormonien radioimmunologinen tutkimus |
| 1977 |  | Andrew Schally |  Yhdysvallat | Peptidihormonien biosynteesi aivoissa ja peptidihormonien radioimmunologinen tutkimus |
| 1977 |  | Rosalyn Sussman Yalow |  Yhdysvallat | Peptidihormonien biosynteesi aivoissa ja peptidihormonien radioimmunologinen tutkimus |
| 1978 |  | Werner Arber |  Sveitsi | Restriktioentsyymien löytäminen ja soveltaminen molekyylibiologian ongelmiin |
| 1978 |  | Daniel Nathans |  Yhdysvallat | Restriktioentsyymien löytäminen ja soveltaminen molekyylibiologian ongelmiin |
| 1978 |  | Hamilton Smith |  Yhdysvallat | Restriktioentsyymien löytäminen ja soveltaminen molekyylibiologian ongelmiin |
| 1979 |  | Allan M. Cormack |  Etelä-Afrikka | Tietokonetomografian kehittäminen |
| 1979 |  | Godfrey N. Hounsfield |  Yhdysvallat | Tietokonetomografian kehittäminen |
Luettelo palkinnon saaneista > 1980-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 |  | Baruj Benacerraf |  Venezuela | Solujen pinnan rakenteen immunologisten vaikutusten selvittäminen |
| 1980 |  | Jean Dausset |  Ranska | Solujen pinnan rakenteen immunologisten vaikutusten selvittäminen |
| 1980 |  | George D. Snell |  Yhdysvallat | Solujen pinnan rakenteen immunologisten vaikutusten selvittäminen |
| 1981 |  | Roger W. Sperry |  Yhdysvallat | Aivopuoliskojen toiminnallinen erikoistuminen |
| 1981 |  | David H. Hubel |  Yhdysvallat | Tietojen käsittely näköjärjestelmässä |
| 1981 |  | Torsten N. Wiesel |  Ruotsi | Tietojen käsittely näköjärjestelmässä |
| 1982 |  | Sune K. Bergström |  Ruotsi | Prostaglandiinit ja muut vastaavat biologisesti aktiiviset aineet |
| 1982 |  | Bengt I. Samuelsson |  Ruotsi | Prostaglandiinit ja muut vastaavat biologisesti aktiiviset aineet |
| 1982 |  | John R. Vane |  Britannia | Prostaglandiinit ja muut vastaavat biologisesti aktiiviset aineet |
| 1983 |  | Barbara McClintock |  Yhdysvallat | Liikkuvat geneettiset elementit |
| 1984 |  | Niels K. Jerne |  Tanska | Immuunipuolustuksen kehittymisen teoriat ja monoklonaalisten vasta-aineiden tutkimus |
| 1984 |  | Georges J. F. Köhler |  Länsi-Saksa | Immuunipuolustuksen kehittymisen teoriat ja monoklonaalisten vasta-aineiden tutkimus |
| 1984 |  | César Milstein |  Argentiina/ Britannia | Immuunipuolustuksen kehittymisen teoriat ja monoklonaalisten vasta-aineiden tutkimus |
| 1985 |  | Michael S. Brown |  Yhdysvallat | Kolesterolin aineenvaihdunnan säätelyn mekanismit |
| 1985 |  | Joseph L. Goldstein |  Yhdysvallat | Kolesterolin aineenvaihdunnan säätelyn mekanismit |
| 1986 |  | Stanley Cohen |  Yhdysvallat | Kasvutekijät |
| 1986 |  | Rita Levi-Montalcini |  Italia/ Yhdysvallat | Kasvutekijät |
| 1987 |  | Susumu Tonegawa |  Japani | Vasta-aineiden monimuotoisuuden geneettiset perusteet |
| 1988 |  | Sir James W. Black |  Britannia | Lääkkeiden ja lääkehoitojen kehittämisestä ja tutkimustyöstä |
| 1988 |  | Gertrude B. Elion |  Yhdysvallat | Lääkkeiden ja lääkehoitojen kehittämisestä ja tutkimustyöstä |
| 1988 |  | George H. Hitchings |  Yhdysvallat | Lääkkeiden ja lääkehoitojen kehittämisestä ja tutkimustyöstä |
| 1989 |  | J. Michael Bishop |  Yhdysvallat | Syöpiä aiheuttavien retrovirusten tutkimus |
| 1989 |  | Harold E. Varmus |  Yhdysvallat | Syöpiä aiheuttavien retrovirusten tutkimus |
Luettelo palkinnon saaneista > 1990-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 |  | Joseph E. Murray |  Yhdysvallat | Elinsiirrot ja kudossiirrot |
| 1990 |  | E. Donnall Thomas |  Yhdysvallat | Elinsiirrot ja kudossiirrot |
| 1991 |  | Erwin Neher |  Saksa | Ionikanavien toiminta soluissa |
| 1991 |  | Bert Sakmann |  Saksa | Ionikanavien toiminta soluissa |
| 1992 |  | Edmond H. Fischer |  Sveitsi/ Yhdysvallat | Proteiinien reversiibeli fosforylaatio biologisena säätelymekanismina |
| 1992 |  | Edwin G. Krebs |  Yhdysvallat | Proteiinien reversiibeli fosforylaatio biologisena säätelymekanismina |
| 1993 |  | Richard J. Roberts |  Britannia | Geenitutkimuksesta |
| 1993 |  | Phillip A. Sharp |  Yhdysvallat | Geenitutkimuksesta |
| 1994 |  | Alfred Gilman |  Yhdysvallat | G-proteiinit |
| 1994 |  | Martin Rodbell |  Yhdysvallat | G-proteiinit |
| 1995 |  | Edward Lewis |  Yhdysvallat | Sikiön kehitystä säätelevät geenit |
| 1995 |  | Eric Wieschaus |  Yhdysvallat | Sikiön kehitystä säätelevät geenit |
| 1995 |  | Christiane Nüsslein-Volhard |  Saksa | Sikiön kehitystä säätelevät geenit |
| 1996 |  | Peter C. Doherty |  Australia | Soluvälitteiseen immuunipuolustusjärjestelmään liittyvästä tutkimuksesta |
| 1996 |  | Rolf Zinkernagel |  Sveitsi | Soluvälitteiseen immuunipuolustusjärjestelmään liittyvästä tutkimuksesta |
| 1997 |  | Stanley Prusiner |  Yhdysvallat | Prionit |
| 1998 |  | Robert F. Furchgott |  Yhdysvallat | Typpioksidiin välittäjämolekyylinä verenkiertojärjestelmässä |
| 1998 |  | Louis J. Ignarro |  Yhdysvallat | Typpioksidiin välittäjämolekyylinä verenkiertojärjestelmässä |
| 1998 |  | Ferid Murad |  Yhdysvallat | Typpioksidiin välittäjämolekyylinä verenkiertojärjestelmässä |
| 1999 |  | Günter Blobel |  Yhdysvallat | Proteiinien kuljetusmekanismit soluissa |