stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isha-säätiö
Toiminta > Action for Rural Rejuvenation

Action for Rural Rejuvenation (ARR) alkoi vuonna 2003 ja sen tarkoituksena on voimaannuttaa maaseudun yhteisöjä ja ylläpitää niiden elinvoimaisuutta. Projektiin kuuluvat mm. liikkuvat terveyskeskukset, vedenpuhdistamoiden rakentamista, vapaa-ajan liikuntamahdollisuuksien järjestämistä sekä terveysvalistus..
Toiminta > Keskukset

Keskuksia on ympäri maailmaa jokaisella mantereella Etelä-Amerikkaa ja Etelämannerta lukuun ottamatta:
| Maa | Keskuksien määrä | Muuta |
| --- | --- | --- |
|  Intia | 54 |  |
|  Australia | 1 |  |
|  Kiina | 2 | 1 Hongkongissa |
|  Indonesia | 1 |  |
|  Malesia | 1 |  |
|  Nepal | 1 |  |
|  Uusi-Seelanti | 1 |  |
|  Venäjä | 1 |  |
|  Singapore | 1 |  |
|  Thaimaa | 1 |  |
|  Yhdistynyt kuningaskunta | 1 | Isha Institute of Inner Sciences |
|  Belgia | 1 |  |
|  Bulgaria | 1 |  |
|  Tanska | 1 |  |
|  Suomi | 1 |  |
|  Ranska | 1 |  |
|  Saksa | 1 |  |
|  Unkari | 1 |  |
|  Irlanti | 1 |  |
|  Italia | 1 |  |
|  Liettua | 1 |  |
|  Alankomaat | 1 |  |
|  Norja | 1 |  |
|  Puola | 1 |  |
|  Romania | 1 |  |
|  Serbia | 1 |  |
|  Slovenia | 1 |  |
|  Ruotsi | 1 |  |
|  Sveitsi | 1 |  |
|  Ukraina | 1 |  |
|  Yhdysvallat | 59 | Isha Institute of Inner Sciences (Tennesseessa) |
|  Kanada | 8 |  |
|  Israel | 1 |  |
|  Libanon | 1 |  |
|  Oman | 1 |  |
|  Qatar | 1 |  |
|  Yhdistyneet arabiemiraatit | 1 |  |
|  Kenia | 1 |  |
|  Mauritius | 1 |  |
|  Etelä-Afrikka | 3 |  |
|  Uganda | 1 |  |
PGH:n taimiviljelmiä vuonna 2010.
Ishan pyörittämä koulu
Andrew Lloyd Webber

| Andrew Lloyd Webber |
| --- | --- |
 Andrew Lloyd Webber vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1948 (ikä 76) Lontoo, Englanti
Muusikko
Tyylilajit:  rockooppera 
Levy-yhtiöt:  Sony Classical 
Aiheesta muualla
www.andrewlloydwebber.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrew Lloyd Webber (s. 22. maaliskuuta 1948 Lontoo, Englanti) on brittiläinen säveltäjä. Lloyd Webber tunnetaan erityisesti musikaaleistaan, joiden lisäksi hän on säveltänyt muun muassa elokuvamusiikkia. Hänen tunnetuimpia musikaalejaan on esitetty vuosikausia sekä Lontoossa että New Yorkissa. Näihin kuuluvat Cats, Oopperan kummitus ja Jesus Christ Superstar. Lloyd Webber on palkittu muun muassa Oscarilla, kolmella Grammyllä, Golden Globella ja paronin arvonimellä.
Elämä ja ura

Andrew Lloyd Webber syntyi vuonna 1948 Lontoossa. Hänen isänsä William Lloyd Webber oli säveltäjä, joka opetti säveltämistä Royal College of Musicissa. Samassa oppilaitoksessa opetti myös Andrew’n äiti, kirjailija, laulaja ja viulisti Jean Johnston. Lloyd Webberin pikkuveli Julian on kuuluisa sellisti.
Lloyd Webber alkoi soittaa viulua jo kolmivuotiaana ja julkaisi sävellyksiään yhdeksänvuotiaana Music Teacher -lehdessä. Lloyd Webberin Viola-täti, joka oli ammatiltaan laulaja ja näyttelijä, sai hänet kiinnostumaan teatterista. Lloyd Webber sai kuningattaren stipendin Westminster Schooliin ja aloitti historianopinnot Oxfordin yliopistossa. Kiinnostus teatteriin vei kuitenkin voiton opinnoista, ja Lloyd Webber aloitti uran säveltäjänä yhdessä sanoittaja Tim Ricen kanssa.
Lloyd Webber ja Rice tekivät ensimmäisen musikaalinsa The Likes of Us vuonna 1965, kun Lloyd Webber oli 17-vuotias. Sen ensiesitys oli kuitenkin vasta vuonna 2005. Vuonna 1968 kaksikko kirjoitti 15-minuuttisen rock and roll -musikaalin Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat, jota esitettiin Colet Courtin koulussa. Vuonna 1973 he laajensivat esityksen 40-minuuttiseksi, ja sitä esitettiin West Endissä Lontoossa, ja vuodesta 1976 New Yorkissa 90-minuuttiseksi laajennettuna versiona.
Lloyd Webberin ja Ricen rockooppera Jesus Christ Superstar julkaistiin ensin konseptialbumina vuonna 1970. Sitten sitä esitettiin West Endin lavalla ja seuraavana vuonna New Yorkissa. Musikaalista tehtiin myös Oscarin voittanut elokuva. Jesus Christ Superstarissa rock-musiikki yhdistyy klassiseen musiikkiin, ja teos teki rockmusikaalista suositun viihdeteatterin tyylilajin.
Lloyd Webber sävelsi seuraavaksi musiikin elokuviin Gumshoe (1971) ja The Odessa File (1974). Vuonna 1975 hän sävelsi musikaalin Jeeves. Lloyd Webber ja Rice palasivat yhteen tekemään musikaalin Evita (1976), josta tuli suuri ja pitkäikäinen menestys Lontoossa ja Broadwaylla. Lloyd Webber oli näin noussut Englannin johtavaksi musiikkiteatterisäveltäjäksi.
Vuonna 1978 Lloyd Webber julkaisi albumin Variations, jossa on muunnelmia Paganinin teoksesta. Vuonna 1985 Lloyd Webber voitti Grammy-palkinnon säveltämästään musiikista isänsä hautajaisiin.
Cats (1981) oli Lloyd Webberin seuraava menestysmusikaali. Se rikkoi Broadwayn ennätyksen 14 vuoden esityskaudellaan. Tämän ennätyksen rikkoi Lloyd Webberin oma The Phantom of the Opera (1986). Näiden välillä vuonna 1984 Lloyd Webber julkaisi musikaalin Starlight Express. Lloyd Webberin seuraavia musikaaleja olivat Aspects of Love (1989), Sunset Boulevard (1993), By Jeeves (1996), Whistle Down the Wind (1996), The Beautiful Game (2000), Tell Me (2003) ja The Woman in White (2004). Hän on julkaissut uusia musikaaleja 2010-luvullakin.
Monista Lloyd Webberin menestysmusikaaleista on tehty elokuva.
Yksityiselämä

Lloyd Webber oli naimisissa vuosina 1972–1983 Sarah Hugillin kanssa. He saivat kaksi lasta, joista esikoispoika kuoli vuonna 2023 syöpään. Vuosina 1984–1990 hän oli naimisissa laulaja Sarah Brightmanin kanssa. Lloyd Webberin kolmas vaimo on Madeleine Gurdon. Heillä on kolme lasta.
Kuningatar Elisabet aateloi Lloyd Webberin vuonna 1992. Vuonna 1997 hän sai paronin arvonimen ja hänestä tuli elinikäinen pääri.
Lloyd Webberin manageriyritys The Really Useful Group omistaa Lontoossa useita teattereita. Lloyd Webberillä on laaja taidekokoelma, johon kuuluu viktoriaanista taidetta ja renessanssitaidetta.
Lloyd Webberillä todettiin eturauhassyöpä vuonna 2009.
Tunnustukset

Lloyd Webberille on myönnetty useita Tony-palkintoja, Olivier-palkintoja ja Grammyja sekä yksi Oscar- ja yksi Golden Globe -palkinto. Lloyd Webber on valittu Englannin merkittävimmäksi teatterintekijäksi neljänä vuonna peräkkäin. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Musikaaleja

The Likes of Us (sävellys 1965, ensiesitys 2005) (sanoitus Tim Rice)
Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat (kantaatti 1968, West End 1973) (Tim Rice)
Jesus Christ Superstar (Broadway 1971) (Tim Rice)
By Jeeves (West End 1975) (Alan Ayckbourn)
Evita (West End 1978) (Tim Rice) Eva Perónin elämä
Tell Me on a Sunday (West End 1982) (Don Black)
Cats (West End 1981) Suurin osa laulujen lyriikoista suoraan tai hieman muunneltuna T. S. Elliotin Kirjasta Old Possum's Book of Practical Cats sekä hänen muusta tuotannostaan
Song and Dance (West End 1982) (Don Black)
Starlight Express (West End 1984) (Richard Stilgoe)
Cricket (Kuningatar Elisabet II:n 60-vuotispäivillä 1986) (Tim Rice)
The Phantom of the Opera (West End 1986) (Richard Stilgoe, Charles Hart) Perustuu Gaston Leroux'n romaaniin Oopperan kummitus)
Aspects of Love (West End 1989) (Don Black, Charles Hart)
Sunset Boulevard (West End 1993) (Don Black/Christopher Hampto)
Whistle Down the Wind (1996, West End 1998) (Jim Steinman, Patricia Knop, Gale Edwards)
The Beautiful Game (West End 2000) (Ben Elton)
The Woman in White (West End 2004) (David Zippel)
Love Never Dies (West End 2010) (Glenn Slater, Charles Hart, Ben Elton)
The Wizard of Oz (West End 2011) Mukailee Victor Flemingin ohjaamaa samannimistä elokuvaa vuodelta 1939 joka puolestaan perustuu Frank L. Baumin kirjaan
Stephen Ward (West End 2013) (Christopher Hampton, Don Black). Esityksen aiheena on Profumo-skandaali.
School of Rock (Broadway 2015) (Glenn Slater, Julian Fellowes) Perustuu Rickhard Linklaterin ohjaamaan samannimiseen elokuvaan vuodelta 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrew Lloyd Webber Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea 2  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  FID  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  UK Parliament  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC 2  IdRef
Gus Williams

Gus Williams vuonna 1981.
Gus Williams (10. lokakuuta 1953 – 15. tammikuuta 2025) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi ensin Etelä-Kalifornian yliopiston joukkueessa ja sitten NBA-tasolla vuosina 1975–1987. Ammattilaisseurana oli pisimpään Seattle SuperSonics; lisäksi hän pelasi Golden State Warriorsissa, Washington Bulletsissa ja Atlanta Hawksissa.
Williams osallistui kahteen NBA:n tähdistöotteluun. Seattle SuperSonics jäädytti hänen pelipaitansa numeron (#1) vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Basketball-reference.com: Gus Williams Statistics (englanniksi)
NBA.com: Gus Williams Summary (englanniksi)
Kristian Näkyvä

| Kristian Näkyvä |
| --- | --- |
 Kristian Näkyvä vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1990 (ikä 34) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kusti
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  51
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Blues (SML) JYP (SML) Luleå HF (SHL) Milwaukee Admirals (AHL) Linköping HC (SHL) Örebro HK (SHL) HC Davos (NL)
Kristian Näkyvä (s. 18. marraskuuta 1990 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Näkyvän suurimpiin vahvuuksiin kuuluuvat luistelutaito, syöttäminen, näkemys pelistä, laukaus ja ylivoimapelaaminen. Anderssonin mukaan Näkyvällä on kuitenkin kehitettävää fyysisessä voimassa.
Ura > Seuraura > Uran alku Bluesissa

Näkyvän kasvattajaseura on Helsingin Kiekko-Tiikerit. Näkyvä pelasi myöhemmät juniorivuotensa Espoo Bluesissa, jossa hän voitti B-nuorten SM-pronssia vuosina 2007 ja 2008, A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2009 sekä SM-hopeaa vuonna 2011. Elokuussa 2008 hän teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen joukkueen kanssa. Näkyvä teki liigadebyyttinsä 27. marraskuuta 2008 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.10 minuuttia, keräsi kaksi syöttöpistettä ja palkittiin Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Yhteensä Näkyvä pelasi kauden 2008–2009 aikana kuusi SM-liigaottelua ja edusti Bluesin miesten joukkuetta myös kahden ottelun verran Mestarien liigassa. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhdeksän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Suurimman osan kaudesta 2008–2009 Näkyvä pelasi Bluesin kultaa voittaneissa A-nuorissa, joiden kapteenina hän toimi. Näkyvä oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+17=25, joilla hän jakoi A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Ässien Tommi Taimen kanssa. Näkyvä oli myös kevään 2009 pudotuspelien tehokkain puolustaja Lukon Tony Vidgrenin ja Ässien Jesse Jyrkkiön kanssa tehoilla 3+3=6.
Kaudella 2009–2010 Näkyvä pelasi seitsemän SM-liigaottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Bluesin A-nuorissa. Näkyvä teki A-nuorten SM-liigan runkosarjassa 25 ottelussa tehot 9+12=21, joilla hän jakoi sarjan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan JYPin Ossi Ikosen ja KalPan Lasse Lappalaisen kanssa. Tammikuussa 2010 Blues lainasi Näkyvän Mestiksen runkosarjan loppuun asti ulottuvalla sopimuksella TuToon. Yhteensä hän pelasi kauden aikana TuTossa ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 16 Mestis-ottelua tehopistein 1+1=2.
Kaudella 2010–2011 Näkyvä jäi edelleen pieneen rooliin Bluesin SM-liigajoukkueessa, jossa hän sai tililleen 16 runkosarjaottelua ja teki niissä yhden syöttöpisteen. Syyskuun 2010 lopulla Bluesin vuokrasi Näkyvän Mikkelin Jukureihin, jossa hän pelasi 16 ottelua. Näkyvä pelasi kauden aikana Mestistä myös viiden ottelun verran Kiekko-Vantaassa. Hän vahvisti Bluesin hopeaa voittaneita A-nuoria kevään 2011 pudotuspeleissä, joiden paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja Näkyvä oli tehoilla 2+12=14. Näkyvä jakoi myös pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Mika Mörskyn kanssa.
Ura > Seuraura > Vuodet JYPissä ja läpimurto SM-liigassa

Bluesissa ilman läpimurtoa jäänyt Näkyvä teki toukokuussa 2012 2+1-vuotisen sopimuksen JYPin kanssa. Hän kuului kauden suurimpiin yllättäjiin, sillä Näkyvän ensimmäinen kokonainen SM-liigakausi 2011–2012 toi hänelle 55 runkosarjaottelussa tehot 7+16=23, joilla Näkyvä oli JYPin toiseksi tehokkain puolustaja Sami Vatasen jälkeen. Hän teki liigauransa kaksi avausmaalia 30. syyskuuta 2011 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Näkyvän ylivoimalla tekemä toinen maali ratkaisi JYPille joukkueen 2–5-voittoon päättyneen ottelun. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Näkyvä voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Kaudella 2012–2013 Näkyvä teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+22=28, joilla hän oli JYPin tehokkain puolustaja ja jakoi koko SM-liigan puolustajien pistepörssin kolmannen sijan Tapparan Teemu Aallon kanssa. Näkyvän liigauran ensimmäinen playoff-maali syntyi hyvään paikkaan, sillä se jäi Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan pelatun viidennen puolivälieräottelun voittomaaliksi ja ratkaisi JYPille välieräpaikan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Näkyvä voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Marraskuussa 2012 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa.
Kaudella 2013–2014 Näkyvä oli taas JYPin tehokkain puolustaja tehoilla 7+19=26, joilla hän sijoittui SM-liigan puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Näkyvä voitti JYPissä kauden aikana myös European Trophyn mestaruuden.
Ura > Seuraura > Siirtyminen ulkomaille

Kaudeksi 2014–2015 Näkyvä siirtyi kolmivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Luleå HF:ään. Hän oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Chris Abbottin jälkeen tehoilla 10+19=29. Näkyvä jakoi koko SHL:n puolustajien maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa ja puolustajien pistepörssin viidennen sijan Frölunda HC:n Erik Gustafssonin kanssa. Mestarien liigassa hän oli tehoilla 4+8=12 Luulajan paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Niklas Fogströmin kanssa edellään vain Daniel Zaar. Näkyvä oli myös liigan toiseksi tehokkain puolustaja Frölunda HC:n Erik Gustafssonin jälkeen. Hän jakoi myös Luulajan sisäisen tehotilaston voiton Fogströmin kanssa lukemalla +10. Näkyvä voitti CHL:n mestaruuden.
Näkyvä ei pelannut Luulajassa enää kahta jälkimmäistä sopimuskauttaan, kun hän teki huhtikuussa 2015 NHL-varaamattonana pelaajana vuoden mittaisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Näkyvä pelasi kauden 2015–2016 kokonaan AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa, jossa hän teki 69 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+9=10. Kaudeksi 2016–2017 Näkyvä palasi SHL:ään ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Linköping HC:n riveihin.
Kaudeksi 2018–2019 Näkyvä siirtyi jatkamaan SHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Örebro HK:n joukkueeseen. Elokuussa 2020 Näkyvä teki vuoden jatkosopimuksen Örebron kanssa.
Ura > Maajoukkueura

Näkyvä pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010. Vuoden 2009 MM-joukkueesta hän ja Ilmari Pitkänen putosivat viimeisinä. Näkyvä on pelannut myös 23 A-maaottelua tehopistein 2+3=5. Hän debytoi Suomen A-maajoukkueessa Channel One Cupissa 13. joulukuuta 2012 Hartwall Areenalla pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Näkyvä teki 8. marraskuuta 2014 Karjala-turnauksessa Venäjää vastaan.
Yksityiselämä

Näkyvä avioitui kesäkuussa 2016 vuoden 2013 Miss Suomen Lotta Hintsan kanssa. He erosivat kesäkuussa 2019. Näkyvällä diagnosoitiin kivessyöpä helmikuussa 2020 ja hänet leikattiin 13. helmikuuta 2020. Näkyvällä on nykyisen puolisonsa kanssa vuonna 2023 syntynyt tytär.
Tilastot

Näkyvä Espoo Bluesin paidassa harjoituskaudella 2010–2011.
JHT Kalajoki

| JHT Kalajoki |
| --- | --- |

Perustettu:  1992
Entiset nimet:  Junkkarit Hockey Team   1992–
Kaupunki:  Kalajoki
Kotiareena:  Kalajoen jäähalli/Pirkonsuon Pyhättö/Wiimax Areena
Sarjataso:  Suomi-sarja
Värit:                
Puheenjohtaja:  Hanna Niemi
Päävalmentaja:  Björn Lindgren
Kapteeni:  Jarno Palola
Omistaja:  JHT Kalajoki ry
Mestaruudet:  1 (2018)
Hopeaa:  3 (2017, 2022, 2023)
Pronssia:  1 (2016)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
JHT on kalajokinen jääkiekkoseura. Se on perustettu vuonna 1992. JHT on lyhenne sanoista Junkkarit Hockey Team ja se onkin peruja vuonna 1930 perustetusta Kalajoen Junkkareista.
Historia

Sen edustusjoukkue pelaa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli Suomi-sarjassa. Kausi 2006-2007 oli kalajokisille neljäs Suomi-sarjassa. Seura sijoittui Pohjoislohkon kahdeksanneksi eli kolmanneksi viimeiseksi. Joukkue keräsi kauden aikana yhteensä 34 pistettä. Joukkueessa oli kuitenkin hyviä tehomiehiä ja JHT:llä olikin kolme miestä pistepörssin kuuden parhaan joukossa. Näistä parhaimpana Sami Markkanen kolmantena. Aikaisemmin seura on pelannut Suomi-sarjaa kausilla 1999-2002. Kaudella 2001-2002 seura JHT sijoittui Pohjoislohkon seitsemänneksi eli viimeistä edelliseksi. Joukkue sai tällä kaudella 16 pistettä. Kaudella 2001-2002 se sijoitui kuitenkin lohkonsa viimeiseksi kerättyään 19 pistettä ja joutui karsintasarjaan. Siinäkin se jäi viimeistä edelliseksi ja putosi näin Suomi-sarjasta.
Kaudet 1992-1996 seura pelasi vanhaa I-divisioonaa, joka oli Suomen toiseksi korkein sarjataso. I-divisioonassa se Junkkarit sijoittui ensimmäisellä kaudellaan viidenneksi. kaksi seuraavaa kautta sijoitus oli kymmenes. Toistaiseksi viimeisellä kaudellaan Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla seura sijoittui sijalle 16. Lopun aikaansa eli kymmenisen kautta seura on pelannut II-divisioonassa.
Kaudella 1992-1993 seuran ykköskentällinen, hyökkääjät Kari Jalonen, Tony Arima, Jan Jasko, puolustajat Tapio Levo ja Robert Pukalovic herätti vastustajissa kauhunsekaisia tunteita. Kentällisen olisi voinut laittaa jäälle hyvällä menestyksellä mitä tahansa SM-liigajoukkuettakin vastaan. Maalivahtina pelasi mittavan uran SM-liigassa (TPS, Ässät ja HPK) tehnyt Kari Rosenberg. Myöhemmillä 1-divisioonakausilla seura teki yhteistyötä mm. KalPan kanssa ja pelaajavaihdon myötä JHT:ssa pelasivat mm. Jussi Tarvainen, Jermu Pisto ja Dmitri Zinin.
Junkkareissa vieraili myös kokenut SM-liigapelaaja Kari Kanervo sekä nuorten MM-kisoissa vuonna 1995 Suomea edustanut Mikko Helisten sekä SM-liigassa usealla kaudella pelanneet Markku Takala ja Pasi Nielikäinen.
Myös sittemmin Tapparaa SM-liigassa edustanut maalivahti Tommi Hietala pelasi vuoden Kalajoella.
Maineikkaita pelaajia

Lisäksi kaksi muuta pelaajaa on varattu NHL:aan.
Maineikkaita pelaajia > Kasvatit pääsarjatasolla

| --- | --- |
 Hannes Häkkilä  Tomáš Jaško  (varhain juniorina)  Juho Jokinen  Jussi Jokinen  Jenna Kaila  Raili Mustonen  Kiia Nousiainen :  Joni Puurula  Timo Seikkula  Teemu Siironen  Iina Tohila  Riku Tohila  Iikka Törnvall  Jasmine Ylitalo
Maineikkaita pelaajia > Seurassa pelanneet NHL-pelaajat

Jussi Jokinen
Kari Jalonen
Tapio Levo
Aiheesta muualla

Kotisivu
| n k Suomi-sarja |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  FPS  Haukat  Hunters  JHT  LeKi  Muik Hockey  PEPO  Pyry  RaaheK  Riemu  SaPKo  S-Kiekko  Titaanit  Virkiä 
Nykyään uransa lopettanut  Jussi Jokinen on ainoa NHL:ssa asti pelannut JHT-kasvatti.
Jeu de paume

| Jeu de paume |
| --- | --- |
 Pelaajia 1600-luvun Ranskassa
Alkuperämaa:  Ranska
Piirteet
Tyyppi:  mailapeli
Kilpailutoiminta
Levinneisyys:  etenkin Ranska ja Englanti
Olympialaisissa:  1908
MM-kilpailut:  1740–
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jeu de paume on  pallopeli, joka oli suosittu etenkin Ranskassa 1500- ja 1600-luvuilla. Se on nykyaikaisen tenniksen edeltäjä, ja se oli kesäolympialaisten kilpailuohjelmassa vuonna 1908.
Jeu de paumea pelataan seinien reunustamalla sisäkentällä. Pallo saa kimmota seinistä kuten squashissa. Jeu de paume -pallot ovat pienempiä, painavampia ja vähemmän kimmoisia kuin tennispallot. Puiset mailat ovat pieniä ja kireiksi viritettyjä, ja niiden lapa voi olla viistossa asennossa varteen nähden. Peliä pelataan usein tasoitussäännöillä.
Nykytenniksen pistelaskujärjestelmä ja osin myös terminologia on omaksuttu jeu de paumesta. Koska jeu de paume vaatii enemmän taitoa ja oveluutta kuin fysiikkaa, sen parhaat pelaajat ovat usein paljon iäkkäämpiä kuin tenniksessä.
Historiaa

Jeu de paumea pelattiin Ranskassa jo 1000-luvulla. Silloin munkit pelasivat sitä ilman mailaa paljain käsin, mistä pelin nimi ”kämmenpeli” juontaa juurensa. 1200-luvun loppuun mennessä peli oli levinnyt Ranskan kaupunkeihin ja sitä pelattiin niin sisäkentillä kuin kaduillakin. Pelistä tuli niin suosittu, että vuonna 1397 Pariisissa sen pelaaminen kiellettiin muulloin kuin sunnuntaisin. 1500-luvulla jeu de paumea pelattiin jo puumailoilla, ja pelaajien kenttäpuoliskojen väliin vedettiin naru ja myöhemmin verkko.
Englantiin jeu de paume tuli 1300- tai 1400-luvuilla, missä sitä kutsutaan nykyisin nimellä real tennis. Kuningas Henrik VIII tunnettiin taitavana pelaajana, ja William Shakespeare mainitsee pelin näytelmässään Henrik V vuodelta 1599.
Pelin suosio saavutti Ranskassa huippunsa vuosien 1500–1700 välillä. Sen jälkeen sen suosio hiipui tavallisen kansan parissa sopupelien ja vedonlyöntiskandaalien sekä pelin elitisoitumisen myötä, ja sadat pelikentät muutettiin näyttämöiksi ja muihin tarkoituksiin. Yksi tällainen on nykytaiteen ja valokuvataiteen museo Galerie nationale du Jeu de Paume.
Nykyisin

Jeu de paumen säännöt perustuvat yhä vuoden 1592 ”Ordonnance du Royal et Honorable Jeu de la Paume” -sääntöihin. Ranskassa on nykyisin kolme jeu de paume -pelikenttää ja Englannissa yli 20 pelikenttää. Jeu de paumen maailmanmestaruudesta on pelattu yhtäjaksoisesti vuodesta 1740 lähtien.
Täyspuumailoja ja verkkomailoja. Kuva vuodelta 1772.
Pelimies Vesku

| Pelimies Vesku |
| --- | --- |
Tyyli:  keskusteluohjelma
Kestoaika:  noin 25 minuuttia
Pääosissa:  Vesa-Matti Loiri
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Esitetty:  1994 – 1994
Jaksoja:  9
Aiheesta muualla
IMDb 
Pelimies Vesku on Vesa-Matti Loirin juontama keskusteluohjelma, jota MTV3 esitti yhdeksän jaksoa kesällä 1994.
Pelimies Vesku eroaa Loirin muista televisiotehtävistä sikäli, että hän ei näyttele siinä komediahahmojaan. Ohjelman vieraina ovat Lenita Airisto, Heikki Kinnunen, Sakari Kuosmanen, Teemu Selänne, Laila Snellman, Tarmo Uusivirta, Mato Valtonen, John Vikström ja Juha Väätäinen.
Jukka Peltomäki

Jukka Peltomäki (5. elokuuta 1949 Helsinki – 12. helmikuuta 2025) oli Vantaan kaupunginjohtaja 1. elokuuta – 15. syyskuuta 2011. Peltomäki erosi kaupunginjohtajan tehtävästä saatuaan kaupunginvaltuustolta siihen kehotuksen. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti. Peltomäen poliittinen tausta oli sosiaalidemokraattinen.
Ennen kaupunginjohtajaksi valitsemista Peltomäki toimi Vantaan maankäytön ja ympäristön toimialan apulaiskaupunginjohtajana vuodesta 2006. Hänet valittiin kaupunginjohtajaksi 23. toukokuuta 2011 vaalissa, jossa hän sai ensimmäisellä kierroksella 34 ääntä 67:stä. Peltomäen vastaehdokkaana oli Kokoomuksen Martti Lipponen, joka sittemmin toimi va. kaupunginjohtajana Peltomäen eron jälkeen.
Peltomäki toimi vuosina 1973–1992 Vantaan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja vuosina 1988–1992 sen puheenjohtajana.
Vararikko

Peltomäki ylivelkaantui 1990-luvun alun lamassa, kun hänen maksettavakseen lankesivat jalkapalloseura Vantaan Pallolle sekä hänen veljensä optikkoliike Näkökeskukselle annetut takaukset. Hän erosi vuonna 1992 Vantaan kaupunginvaltuuston puheenjohtajan paikalta edellä mainittujen takausten seurauksena. Samana vuonna Peltomäki muutti Portugaliin, jossa hän asui vuoteen 1994. Hän aloitti tuolloin projektityöt arkkitehtitoimisto Forma-Futurassa ja jatkoi yhtiössä lakimiehenä ja projektikehitysjohtajana vuosina 1995–2001.