stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
12mR
Suomen 12mR veneet kautta aikojen

Suomessa on yksi 12mR vene – Charles E. Nicholsonin 1937 suunnittelema Blue Marlin. Blue Marlinin osti Sloveniasta 2006 Henrik Andersin, jonka venetelakka Red Sky, Kotka on entisöinnyt Blue Marlinia viiden vuoden ajan. Blue Marlinin vesillelasku tapahtui juhannuksena 2014. Veneen alkuperäinen tilaaja oli Charles E. A. Hartridge joka antoi veneen nimeksi "Hurricane".
Suomen ensimmäinen kaksitoistametrinen oli Heatherbell joka  rakennettiin Thomas Glen-Coatsin piirustuksin vuonna 1907. Skotlannista kauppaneuvos, NJKn kommodori Ernst Krogius toi veneen Suomeen vuonna 1909. Vuonna 1912 Krogius miehistöineen voitti veneellään olympiapronssia. Heatherbell oli 1950-luvulla ranskalaisomistuksessa Välimerellä. Vene katosi Lloydsin rekisteristä vuonna 1964. Suomessa, tai suomalaisomistuksessa on runsaan sadan vuoden aikana ollut kahdeksan 12mR venettä.
| Vene | Purjenro>  | Rak> vuosi | Suunnittelija | Telakka | Alkup>  omistaja | Suomal>  omistaja | Milloin Suomessa | Missä nyt? |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Heatherbell (Teresita) | NA | 1907 | Thomas Glen-Coates | Alexander Robertson & Sons | Andrew Coats | Ernst Krogius | 1912-1919 | Kadonnut 1964 |
| Ierne (Irene, Natascha) | NA | 1911 | William Fife III | W.Fife & Son | A.F. Sharman-Crawford | Ernst Estlander 1913-1914 Gustaf Estlander 1914-1915 | 1913-1915 | Kadonnut 1958 |
| Ivanhoe (Aborella) | NA | 1910 | G.A. Heal | Summers & Payne (Southampton) | Alexander Treuberg | A. Nordfors 1918-1919 E. Lorch 1920-1923 | 1918-1923 | Kadonnut 1931 (Riigan pursiseurasta) |
| Titania | NA | 1910 | Johan Ancker | Anker & Jensen | Rolf Nobel | Rolf Nobel | 1917-1920 | Kadonnut 1920 |
| Skeaf III (Mary II) | NA | 1908 | G. Barg | Actien Gesellschaft | H.Horn | E. Lorch | 1924-? | Kadonnut 1934 |
| Barcarolle (Heira II) | NA | 1919 | Johan Ancker | Anker & Jensen | Olaf Orvig | Sergei Belajeff | 1935-1949 | Kadonnut 1949 |
| Tomahawk  | L-1 (K-13) | 1936 | Charles E. Nicholson | Camper & Nicholson Ltd | Tom Sopwith | Kari Biaudet | 1982-1986 | Purjehtii Välimerellä |
| Blue Marlin (Hurricane) | FIN-1 (K-10) | 1937 | Charles E. Nicholson | Camper & Nicholson Ltd | Charles Hartridge | Henrik Andersin | 2006- | NJK,Kotka |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 12mR Wikimedia Commonsissa
Purjehdus olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024


Nykyiset olympialuokat (2024)


470 • 49er • ILCA 6 • ILCA 7 • Nacra 17 • purjelauta  (IQFoil) • leijalauta (Formula Kite)


Entisiä olympialuokkia


5.5m • 6mR • 6.5m • 7mR • 8mR • 8.5m • 9mR • 10mR • 12mR • 12′ kevytvene • 12 m2 Sharpie • 15mR • 18′ kevytvene • E-jolla • Elliott 6m • Finnjolla • Firefly • Flying Dutchman • Louhi • O-jolla • Ranskan kansallinen monotyyppi • Saaristoristeilijä • Snowbird • Soling • Star • Swallow • Tempest • Ton class (1⁄2 Ton, 1⁄2–1 Ton, 1–2 Ton, 2–3 Ton, 3–10 Ton, 10–20 Ton, Open) • Tornado • Yngling
purjelauta: Division II • Lechner A-390 • Mistral • RS:X • Windglider
"Princess Svanevit" (S-2), Suunnitellut 1930 Gustaf Estlander. Piirustukset viimeisteli Tore Holm Estlanderin kuoleman jälkeen
1166

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku
Vuosikymmenet: 1090-luku · 1100-luku · 1110-luku · 1120-luku · 1130-luku · 1140-luku 1150-luku · 1160-luku · 1170-luku · 1180-luku · 1190-luku · 1200-luku
Vuodet: 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109 1110 · 1111 · 1112 · 1113 · 1114 · 1115 · 1116 · 1117 · 1118 · 1119 1120 · 1121 · 1122 · 1123 · 1124 · 1125 · 1126 · 1127 · 1128 · 1129 1130 · 1131 · 1132 · 1133 · 1134 · 1135 · 1136 · 1137 · 1138 · 1139 1140 · 1141 · 1142 · 1143 · 1144 · 1145 · 1146 · 1147 · 1148 · 1149 1150 · 1151 · 1152 · 1153 · 1154 · 1155 · 1156 · 1157 · 1158 · 1159 1160 · 1161 · 1162 · 1163 · 1164 · 1165 · 1166 · 1167 · 1168 · 1169 1170 · 1171 · 1172 · 1173 · 1174 · 1175 · 1176 · 1177 · 1178 · 1179 1180 · 1181 · 1182 · 1183 · 1184 · 1185 · 1186 · 1187 · 1188 · 1189 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209
Syntyneitä

24. joulukuuta – Englannin kuningas Juhana Maaton
William Beebe

William Beebe vuonna 1917
William Beebe (1877–1963) oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä ja sukeltaja. Beebe oli filosofian tohtori ja moninkertainen kunniatohtori.
Beebe kiinnostui jo nuorena meren elämästä ja päästäkseen tutkimaan syvemmällä olevia eläimiä ja kasveja hän alkoi kehittää erilaisia sukelluslaitteita. Hän oli eräs ensimmäisistä joka kokeili niin sanottua avointa kypärää.
Beebe toteutti omat kappaleensa öljykannuista joihin asensi ikkunan kylkeen ja pohjaan ilmaletkun.  Laite toimi matalissa syvyyksissä ja hän yritti tehdä siitä jokamiehen laitetta, kuitenkaan ei yritys ottanut tulta.
Beebe tapasi sukeltamisesta kiinnostuneen laivanrakennusinsinööri Otis Bartonin, joka oli tekniikan tohtori.
Barton oli matkustanut ympäri maailman työtä tehden perehtyäkseen sukeltamiseen kaikkialla ja toi mukanaan tarvittavan tietotaidon. Yhdessä he rakensivat batysfäärin eli syvyyspallon jolla tekivät paljon onnistuneita sukelluksia.
Beebe jätti sukeltamisen Bartonin huoleksi voimiensa vähetessä ja omisti viimeiset vuotensa eläintieteelle Trinidadin saarella Karibialla. Siellä on myös hänen hautansa.
Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta

Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta oli 1942–1944 toiminnassa ollut tilapäinen kihlakunnantuomarin virka-alue. Talvisotaa seuranneessa alueluovutuksessa Neuvostoliitolle siirtyneet alueet vallattiin takaisin Suomelle syksyyn 1941 mennessä. Joulukuussa 1941 annettiin laki ja asetus alueen oikeudenhoidon järjestämisestä. Asetuksella muodostettiin viisi 1. helmikuuta 1942 alkaen toiminutta väliaikaista tuomiokuntaa. Niiden piti toimia vuoden 1943 loppuun, mutta aikaa pidennettiin vuoden 1944 loppuun. Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta perustettiin 30. joulukuuta 1941 annetulla asetuksella ja siihen kuului kolme käräjäkuntaa:
Viipurin, Vahvialan ja Säkkijärven pitäjät
Johanneksen ja Koiviston pitäjät ja Koiviston kauppala sekä kolme ulkosaarta, Lavansaari, Peninsaari ja Seiskari
Kanneljärven, Kuolemanjärven ja Uudenkirkon pitäjät.
Tuomiokuntaan siirtyi Lappeen tuomiokunnan ainoasta käräjäkunnasta siihen sisältyneet Säkkijärven ja Vahvialan pitäjien osat. Kaikki väliaikaiset tuomiokunnat kuuluivat Viipurin hovioikeuspiiriin ja ne olivat suomenkielisiä. Viipurin ja Rannan väliaikaisen tuomiokunnan kihlakunnantuomarina toimi Tauno Wilhelm Rissanen.
Jatkosota päättyi välirauhansopimukseen syyskuussa 1944 ja sopimukseen sisältyneet alueluovutukset edellyttivät oikeudenhoidon uudelleenjärjestelyjä. Valtioneuvosto päätti 14. joulukuuta 1944, että Suomelle jääneet tuomiokuntien osat siirretään vuoden 1945 alusta alkaen toisiin tuomiokuntiin. Viipurin ja Rannan väliaikaisen tuomiokunnan Viipurin, Vahvialan ja Säkkijärven pitäjäin käräjäkunnasta Suomelle jäänyt osa siirrettiin Lappeen tuomiokunnan ainoaan käräjäkuntaan.
Ylä-Pyylampi

| Ylä-Pyylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°24′49″N, 27°07′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Ala-Pyylampeen 
Järvinumero:  14.972.1.058
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,4 m  
Pituus:  710 m  
Leveys:  530 m  
Rantaviiva:  2,06 km  
Pinta-ala:  18,348 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYlä-Pyylampi 
Ylä-Pyylampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Typerysniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 710 metriä pitkä, 530 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 18,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87,4 metriä mpy.
814

| --- | --- |
Vuosisadat: 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku
Vuosikymmenet: 790-luku · 800-luku · 810-luku · 820-luku · 830-luku · 840-luku 850-luku · 860-luku · 870-luku · 880-luku · 890-luku · 900-luku
Vuodet: 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809 810 · 811 · 812 · 813 · 814 · 815 · 816 · 817 · 818 · 819 820 · 821 · 822 · 823 · 824 · 825 · 826 · 827 · 828 · 829 830 · 831 · 832 · 833 · 834 · 835 · 836 · 837 · 838 · 839 840 · 841 · 842 · 843 · 844 · 845 · 846 · 847 · 848 · 849 850 · 851 · 852 · 853 · 854 · 855 · 856 · 857 · 858 · 859 860 · 861 · 862 · 863 · 864 · 865 · 866 · 867 · 868 · 869 870 · 871 · 872 · 873 · 874 · 875 · 876 · 877 · 878 · 879 880 · 881 · 882 · 883 · 884 · 885 · 886 · 887 · 888 · 889 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909
Tapahtumia

Ludvig Hurskas seuraa isäänsä frankkien kuninkaana ja keisarina.
Bulgaarit piirittävät Konstantinopolia.
Kuolleita

28. tammikuuta - Kaarle Suuri, frankkien kuningas ja keisari.
13. huhtikuuta - Krum, bulgaarien kaani.
Vihnehaprakaura

| Vihnehaprakaura |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Haprakaurat Gaudinia
Laji::  fragilis
Kaksiosainen nimi
 Gaudinia fragilis  (L.) P.Beauv. 
Katso myös
   Vihnehaprakaura Wikispeciesissä   Vihnehaprakaura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihnehaprakaura eli haprakaura (Gaudinia fragilis) on haprakaurojen (Gaudinia) sukuun kuuluva heinäkasvilaji. Se on yksi- tai kaksivuotinen ja kasvaa alkuperäisenä eteläisessä Euroopassa, Välimeren ympäristössä, mutta sitä on tavattu myös muun muassa Isosta-Britanniasta ja Irlannista erilaisilta joutomailta, kuten tienpientareilta. Vihnehaprakaura kasvaa kalkkipitoisilla ja yleensä myös savisilla kasvupaikoilla. Vihnehaprakauran kukinto on kapea kerrannaistähkä, jonka tähkylöissä on selvästi näkyvät vihneet. Vihnehaprakaura kukkii kesä–heinäkuussa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vihnehaprakaura (Gaudinia fragilis)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vihnehaprakaura (Gaudinia fragilis)
ITIS: Gaudinia fragilis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Gaudinia fragilis (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Gaudinia fragilis (englanniksi)
2-aminoetanoli

| 2-aminoetanoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-hydroksietyyliamiini
CAS-numero:  141-43-5
PubChem CID:  700
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2H7NO
Moolimassa:  61,08 g/mol
Ulkomuoto:  neste
Sulamispiste:  10,5 °C (283,5 K)
Kiehumispiste:  170 °C (443 K)
Tiheys:  1,0179 g/cm3
Liukoisuus veteen:  sekoittuu veteen
   
2-aminoetanoli on orgaaninen yhdiste (aminoalkoholi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan palavaa, väritöntä, ammoniakinhajuista, jähmeää, hygroskooppista nestettä. Sen kemiallinen kaava on C2H7NO ja rakennekaava H2NCH2CH2OH. 2-aminoetanolista käytetään myös nimityksiä etanoliamiini, monoetanoliamiini ja 2-hydroksietyyliamiini.
2-aminoetanolin moolimassa on 61,08 g/mol, sulamispiste 10,5 °C, kiehumispiste 170 °C, tiheys 1,0179 g/cm3, leimahduspiste 85 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 410 °C ja CAS-numero 141-43-5. 2-aminoetanoli sekoittuu veteen, asetoniin ja metanoliin.
2-aminoetanoli on keskivahva emäs ja se reagoi selluloosanitraatin kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran. Aine syövyttää kuparia, alumiinia ja niiden seoksia sekä kumia. 2-aminoetanoli tulee varastoida kuivaan tilaan erilleen voimakkaista hapettimista, vahvoista hapoista, alumiinista ja elintarvikkeista. Varastotilan ilmanvaihto tulisi olla lattiatasosta.
2-aminoetanolia käytetään esimerkiksi pesuaineissa, koneiden leikkuunesteissä, värien synteeseissä ja kumin vulkanointiaineiden valmistuksessa. Aineella voidaan poistaa myös kaasuista hiilidioksidia ja rikkivetyä. Ainetta käytetään hiilidioksidin poistoon sukellusveneiden ja avaruusaluksien ilmasta. Yhdistettä on suunniteltu käytettäväksi myös hiilidioksidin talteenottojärjestelmissä savukaasuja puhdistettaessa. Myös ammoniakittomina markkinoiduissa hiusten kestoväreissä käytetään usein 2-aminoetanolia ammoniakin sijaan emäksenä avaamaan hiussuomuja, lähinnä ammoniakkia miedomman ja huomaamattomamman tuoksunsa vuoksi.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikaisessakin altistumisessa aine syövyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä sekä myös ärsyttää niitä. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa sekä tajunnan tason laskua.
2-Metyylinaftaleeni-1,4-diamiini

| 2-Metyylinaftaleeni-1,4-diamiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-Metyylinaftaleeni-1,4-diamiini
CAS-numero:  83-68-1
PubChem CID:  9837191
SMILES:  CC1=C(C2=CC=CC=C2C(=C1)N)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H12N2
Moolimassa:  172.231 g/mol
Ulkomuoto:  kellertäviä kiteitä
Sulamispiste:  110–113 °C, dihydrokloridi mustuu noin 300 °C:ssa sulamatta
Liukoisuus veteen:  dihydrokloridi on vesiliukoinen
2-Metyylinaftaleeni-1,4-diamiini on keinotekoinen K-vitamiinitoimintoinen menadionijohdannainen.
2-Metyylinaftaleeni-1,4-diamiini syntetisoitiin 1925. 1942 kaksi eri tutkijaryhmää havaitsi aineen toiminnon K-vitamiinina. Aine muodostaa suolahapon kanssa dihydrokloridisuolan (C11H14Cl2N2) ja toinen tutkijaryhmistä ehdotti suolalle nimeä K6-vitamiini.
Ainetta ja sen dihydrokloridia voidaan tuottaa 2-metyylinaftaleenista tai sen läheisistä johdannaisista.
4-Amino-3-metyyli-1-naftolia tai sen dihydrokloridia ei ole käytetty kaupallisissa K-vitamiinitoimintoisissa lääkevalmisteissa, toisin kuin vaikkapa fyllokinonia ja menadionia.
Nieltynä dihydrokloridi on rotille likimain yhtä myrkyllinen kuin 4-amino-2-metyyli-1-naftolin hydrokloridisuola.
Aiheesta muualla

PubChem: 2-Methylnaphthalene-1,4-diamine
AMC Hornet

| AMC Hornet |
| --- | --- |
 Vuoden 1976 AMC Hornet Sportabout.
Valmistustiedot
Valmistaja:  AMC
Valmistusvuodet:  1970–1977
Luokka:  C-segmentti
Muotoilija:  Richard A. Teague
Edeltäjä:  Rambler American
Seuraaja:  AMC Concord
AMC Hornet oli vuosina 1970–1977 valmistettu amerikkalainen automalli.
Ennen AMC Hornetia AMC oli valmistanut Rambler-mallisia autoja. Mallin maine oli kuitenkin kärsinyt, joten yhtiö alkoi valmistaa kokonaan uudenlaisia autoja uudella nimellä. Viimeistä Rambler-mallia, Rambler Americaniä, seurasi ensimmäinen AMC-mallin auto, AMC Hornet. Sen suunnitteli Richard A. Teague. Hornet tuli myyntiin vuonna 1970 ja samana vuonna AMC esitteli myös AMC Gremlinin, joka oli 30 senttimetriä lyhyempi versio Hornetista. Hornetista oli kaksi- ja nelipaikkaiset versiot. Kuten vuonna 1969 julkistetussa, suositussa Ford Maverickissa, Hornetin akseliväli oli noin 275 senttimetriä, se oli sedan-mallinen ja aikansa tyylin mukaisesti siinä oli pitkä konepelti ja lyhyt perä. AMC Hornetia valmistettiin vuoteen 1977 asti, jolloin sen korvasi uusi AMC Concord -malli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta AMC Hornet Wikimedia Commonsissa
ATC-koodi N

Anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen N-koodiryhmään kuuluvat hermostoon vaikuttavat lääkkeet. Ryhmän lääkkeet jaetaan edelleen seitsemään osaan.
N01 Anestesia-aineet
N02 Analgeetit
N03 Epilepsialääkkeet
N04 Parkinsonismilääkkeet
N05 Psykoosi- ja neuroosilääkkeet sekä unilääkkeet
N06 Masennuslääkkeet ja keskushermostoa stimuloivat lääkeaineet
N07 Muut hermostoon vaikuttavat lääkeaineet
William Baumol

William Jack Baumol (26. helmikuuta 1922 New York – 4. toukokuuta 2017 New York) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän oli taloustieteen professori New Yorkin yliopistossa ja Princetonin yliopistossa. Baumol väitteli taloustieteen tohtoriksi London School of Economicsista vuonna 1949. Hänen tieteellinen tuotantonsa pitää sisällään kymmeniä kirjoja ja satoja tieteellisiä artikkeleita.
Taloudellinen ilmiö Baumolin tauti on nimetty William Baumolin mukaan.
Aiheesta muualla

William Baumolin tutkimukset IDEASissa
William Baumolin kotisivu
...And on What Grounds?

| > ..And on What Grounds? Slumgudgeon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1993
 Tuottaja(t): Jani Viitanen & Slumgudgeon
 Tyylilaji: grunge metal, heavy metal, speed metal
 Kesto: 46.01
 Levy-yhtiö: Stupido Twins
Slumgudgeonin muut julkaisut
| Durga (EP) 1992 | ...And on What Grounds? 1993 | Factoraped 1995 |
...And on What Grounds? on suomalaisen metalliyhtye Slumgudgeonin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Stupido Twins.
Kappaleet

Apathy – 3.42
Self-Opinion Juts Out – 3.05
Happy Days – 3.42
Did You – 3.28
Full Circle – 6.01
New Losers – 3.06
Foregone Conclusion – 3.47
...and on What Grounds? – 5.44
Shut Ward – 1.59
Cold – 3.24
Account – 4.55
Cosmic Sea – 3.08
Kokoonpano

Heikki Kärkkäinen – laulu, kitara
Marko Annala – kitara
Johnny Johansson – bassokitara
Juhana "Pätkä" Rantala – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Jani Viitanen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Riku Mauno – kansikuva
Pekka Tommppo – grafiikka
Rinno – valokuvat
Aiheesta muualla

Albumi ...And on What Grounds? Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
And on What Grounds discogs.com -sivustolla
Viestikomppania

sotilasläänit
armeijakunnat
viestipataljoona
-viestikeskuskomppaniat
prikaatit
viestikomppania
-viestiosastot
kranaatinheitinkomppaniat
viestijoukkue
Viestikomppania on viestijoukkojen perusyksikkö, joka perustaa ja ylläpitää prikaatin viestiyhteydet. Suomessa rauhanajan koulutusyksikköinä on ollut 1. Erillinen Viestikomppania Oulussa, 2. Erillinen Viestikomppania Turussa ja 3. Erillinen Viestikomppania Mikkelissä, Itä-Suomen Viestipataljoona Karjalan prikaatissa Valkealassa sekä Viestirykmentti Riihimäellä.
Jalkaväkiprikaatin viestikomppania > Jalkaväkiprikaati-80

1980-luvulla prikaatin viestikomppania jaettiin viestiosastoihin, joista viestiosasto 1 vastasi prikaatin esikunnan alueen lähi- ja kaukoyhteyksistä ja viestiosasto 2 pataljoonan prikaatiin menevistä yhteyksistä. Koulutus oli jakautunut tekniikan asettaman viestin  suuntaamisen johdosta puhelin-, sanoma- ja radiokoulutukseen, minkä seurauksena koulutuksellisesti alokkaat jaettiin sähkötyskykynsä perusteella radio- ja puhelinkoulutukseen. Ne radiopuolen koulutukseen menneet, joiden sähkötystason kehitys ei harjoiteltaessa vastannut muiden radiokoulutuksen saaneiden tasoa, ohjattiin jatkokoulutuksessa sanomaliikenteeseen. Puhelinkoulutus jakautui puhelinkeskuskoulutukseen, linkkikoulutukseen ja kenttäkaukokaapelikoulutukseen.
Jalkaväkiprikaatin viestikomppania > Jalkaväkiprikaati-70

Jalkaväkiprikaati-70:ssä ensimmäistä kertaa perustettiin viestikomppaniaan viestiosasto-1:n ja viestiosasto-2:n lisäksi viestiosasto-3, jonka tehtävänä oli tukea yleistä prikaatin liikkuvuutta viestiaselajin osalta.  Muutosesitys lähti liikkeelle jalkaväkitoimistosta 5. maaliskuuta 1970, Suomen viestijoukkojen päivänä. Jalkaväkiprikaati-70:n viestikomppanian kirjavahvuus oli 186 edellisen jalkaväkiprikaati-63:n viestikomppanian kirjavahvuuden oltua 195. Viestiosastojen 1-3 lisäksi jalkaväkiprikaati-70:n kokoonpanossa oli komento- ja huoltojoukkue, suuntaradio- ja puhelinjoukkue sekä viestihuoltojoukkue.
Jokaiselle 186:sta oli varattu sukset. Viestikomppanian käytössä oli lisäksi 17 moottoripyörää, yksi maastohenkilöauto, viisi pakettiautoa, seitsemän kuorma-autoa, kolme erikoisajoneuvoa, 14 pyörätraktoria ja 57 polkupyörää.
Jääkäriprikaatin ja valmiusyhtymän viestikomppania

1990-luvulla laitteiden digitalisoiduttua sähkötyskoulutus ja sanomakoulutus menettivät merkityksensä, kun radioihin kyettiin liittämään sanomalaite, joka lähetti viestin purskelähetyksenä salattuna. 2000-luvulla radiossa itsessään on sekä salaus että taajuushyppely.
Organisatorisesti uusissa organisaatioissa ei prikaatin viestikomppania ole enää suoraan prikaatin alainen, vaan kuuluu esikunta- ja viestipataljoonaan.
Vihnelatvat

| Vihnelatvat |
| --- | --- |
 Kierrevihnelatva (Heteropogon contortus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Yläkaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Vihnelatvat Heteropogon  Pers.
Katso myös
   Vihnelatvat Wikispeciesissä   Vihnelatvat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihnelatvat (Heteropogon) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain kuusi lajia.
Lajeja

Heteropogon contortus – kierrevihnelatva
Heteropogon fischerianus
Heteropogon melanocarpus
Heteropogon polystachyus
Heteropogon ritchiei
Heteropogon triticeus
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vihnelatvat (Heteropogon)
ITIS: Heteropogon (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Heteropogon (englanniksi)
Flora of China: Heteropogon (englanniksi)
1163

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku
Vuosikymmenet: 1090-luku · 1100-luku · 1110-luku · 1120-luku · 1130-luku · 1140-luku 1150-luku · 1160-luku · 1170-luku · 1180-luku · 1190-luku · 1200-luku
Vuodet: 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109 1110 · 1111 · 1112 · 1113 · 1114 · 1115 · 1116 · 1117 · 1118 · 1119 1120 · 1121 · 1122 · 1123 · 1124 · 1125 · 1126 · 1127 · 1128 · 1129 1130 · 1131 · 1132 · 1133 · 1134 · 1135 · 1136 · 1137 · 1138 · 1139 1140 · 1141 · 1142 · 1143 · 1144 · 1145 · 1146 · 1147 · 1148 · 1149 1150 · 1151 · 1152 · 1153 · 1154 · 1155 · 1156 · 1157 · 1158 · 1159 1160 · 1161 · 1162 · 1163 · 1164 · 1165 · 1166 · 1167 · 1168 · 1169 1170 · 1171 · 1172 · 1173 · 1174 · 1175 · 1176 · 1177 · 1178 · 1179 1180 · 1181 · 1182 · 1183 · 1184 · 1185 · 1186 · 1187 · 1188 · 1189 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209
Tapahtumia

Notre Damen katedraalin rakentaminen aloitettiin
Kuolleita

29. syyskuuta, Sigurd Markusfostre, norjalainen vallantavoittelija
ATC-koodi R

Anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen R-koodiryhmään kuuluu hengityselinten sairauksien lääkkeet. Ryhmä jaetaan edelleen 6 ryhmään.
R01 Nenän limakalvojen hoitoon tarkoitetut valmisteet
R02 Nielun sairauksien lääkkeet
R03 Obstruktiivisten hengitystiesairauksien lääkkeet
R05 Yskänlääkkeet ja vilustumislääkkeet
R06 Systeemiset antihistamiinit
R07 Muut hengityselinten sairauksien lääkkeet
ATC-koodi S

Anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen S-koodiryhmään kuuluvat silmä- ja korvatautien lääkkeet. Pääryhmä lajitellaan edelleen kolmeen ryhmään.
S01 Silmätautien lääkkeet
S02 Korvatautien lääkkeet
S03 Silmä- ja korvatautien lääkkeet
Viipurin historiallinen museo

| Viipurin historiallinen museo |
| --- | --- |

Tyyppi:  kulttuurihistoriallinen museo, taidemuseo
Sijainti:  Linnankatu 2, Viipuri
Perustettu:  1892
Lakkautettu:  1939
Ylläpitäjä:  Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura ja Viipurin kaupunki
Koordinaatit:  60.71415°N, 28.730361°E
 fiViipurin historiallinen museo 
    
Viipurin historiallinen museo (alk. Museum Wiburgense) oli vuosina 1892–1939 Viipurissa toiminut museo. Sen toimialueeseen kuuluivat Viipurin kihlakunnan ohella Jääsken, Kymin, Lappeen, Rajajoen sekä Rannan kihlakunnat. Pääosa museon kokoelmasta on nykyään esillä Lahden historiallisessa museossa, osia on sijoitettu myös Etelä-Karjalan museoon Lappeenrantaan, Heinolan kaupunginmuseoon sekä Louhisaaren kartanoon. Kokoelman omistaa Viipuri-säätiö.