stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Afrodite Euploian temppeli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afrodite Euploian temppeli Wikimedia Commonsissa
Afroditen temppelin jalusta.
Afroditen temppelin jalusta ja portaat.
Afrodisias (Kilikia)

| Afrodisias> Ἀφροδισιάς.Sijainti |
| --- | --- |
 Afrodisias
Koordinaatit:  36°9′25″N, 33°41′32″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Tisan, Mersin
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kilikia
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Afrodisias (m.kreik. Ἀφροδισιάς, lat. Aphrodisias) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kilikiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Mersinin maakunnan Tisania.
Maantiede

Afrodisiaksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kilikian rannikolla eli Vähän-Aasian etelärannikolla noin 31 kilometriä lounaaseen Seleukeiasta. Se oli rakennettu Zefyrionin niemelle eli nykyiselle Tisan niemelle sen mantereeseen yhdistävän kannaksen itärannalle. Pseudo-Skylaksin mukaan kaupungilla oli kaksi satamaa, toinen kannaksen itäpuolelle ja toinen länsipuolelle muodostuneessa lahdessa.
Afrodisiaksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Stadiasmus Maris Magni kuvaa Afrodisiaksen olleen Kyprosta lähin paikka mantereen puolella. Rannikolla kaupungista länteen päin sijaitsivat muun muassa Kelenderis ja Anemurion ja itään Korykos ja Elaiussa.
Kilikian Afrodisiasta ei tule sekoittaa suurempaan ja tunnetumpaan Afrodisiakseen Kaariassa.
Historia

Afrodisiaksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu muun muassa siihen, että kaupunki löi omaa aiginalaisen standardin mukaista hopearahaa arkaaiselta kaudelta noin vuodesta 520 eaa. lähtien. Klassiselta kaudelta noin vuodesta 379–374 eaa. raha oli mahdollisesti persialaisen standardin mukaista. Hellenistisellä kaudella Seleukeian perustamisen jälkeen Afrodisiaksen alue tuli todennäköisesti osaksi sen aluetta.
Antiikin lähteistä kaupungin mainitsevat jo mainittujen lisäksi myös muun muassa Diodoros Sisilialainen ja Livius sekä Plinius vanhempi, joka käyttää siitä nimeä Oppidum Veneris, mutta ei esimerkiksi Strabon.
Vaikka kaupunki luetaan kreikkalaiseksi polikseksi, sen asujaimisto vaikuttaa koostuneen pääasiassa seudun ei-kreikkalaisesta väestöstä. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Afrodisios (Ἀφροδίσιος) ja Afrodisias (Ἀφροδισιάς).
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty asutusjäänteitä sen kannaksen ja satamien läheisiltä kahdelta kukkulalta. Paikka on ollut ympäröity tornein varustetulla muurilla, joka on ajoitettu klassiselle kaudelle 400–300-luvuille eaa. Jäänteitä on myös idemmän sataman läheisellä tasangolla, jossa on ollut noin 15 hehtaarin kokoinen asutus.
Kaupungissa on ollut Afroditen kultti sekä sen nimen että rahojen kuvituksen perusteella. Rahoissa esiintyvät myös Athene ja Hermes. Näin kaupungissa on oletettavasti ollut myös näille jumalille omistetut pyhäköt.
Africa (provinssi)

| Africa Provincia Africa> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Libya, Tunisia
Perustettu:  146 eaa.
Lakkautettu:  27 eaa.
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  senaatin provinssi
 – hallinnollinen keskus:  Utica
Africa (lat. Provincia Africa), myöhemmin Africa vetus (”Vanha Africa”, lat. Provincia Africa vetus), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pohjois-Afrikassa ja vastasi osapuilleen nykyisen Tunisian aluetta sekä osaa Libyan rannikosta. Provinssin mukaan sai myöhemmin nimensä koko Afrikan manner.
Maantiede

African provinssi käsitti alueen Pohjois-Afrikassa Välimeren rannikolla. Sen alue vastasi aiempaa Karthagon valtakunnan aluetta. Nykyisin alue jakautuu Tunisian ja Libyan valtioiden alueille. Provinssin hallinnollinen keskus oli Utica.
Maantiede > Kaupunkeja

African roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Acholla
Arae Philaenorum
Assuras
Cirta
Clupea
Curubis
Girba
Hadrumetum
Hippo Diarrhytus
Hippo Regius
Karthago (Carthago)
Leptis Magna
Madaurus eli Madaura
Neapolis
Oea
Ruspina
Sabratha
Sicca
Tacape
Thamugadi
Thapsus
Thelepte
Theveste
Utica
Zama Regia
Historia

African provinssi perustettiin vuonna 146 eaa. kolmannen puunilaissodan jälkeen, kun Rooma valtasi Karthagon silloiset alueet. Provinssi muodostettiin kyseisistä alueista. Sen johtoon tuli prokonsuli. Keisariajalla Africa luettiin senaatin provinsseihin.
Thapsuksen taistelun jälkeen vuonna 46/45 eaa. provinssin nimeksi tuli Africa vetus (”Vanha Africa”), kun sen rinnalle perustettiin Julius Caesarin valtaamasta Numidiasta tehty Africa nova (”Uusi Africa”). Ne yhdistettiin Augustuksen aikana noin vuonna 27 eaa. uudeksi provinssiksi nimeltä Africa proconsularis, johon kuului siis myös Numidia.
Myöhemmän Rooman valtakunnan aikana alueen provinsseissa tapahtui paljon muutoksia. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Proconsularis Zeugitana | Africa proconsularis | (Tunisia pohjoinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Valeria Byzacena | Byzacena | (Tunisia eteläinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Tripolitania | Tripolitania | (Libyan länsirannikko) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia Cirtensis | Numidia | (Algeria koillinen) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia militiana | Numidia | (Algeria koillinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.  
Alue pysyi valtakunnan osana siihen asti, kunnes vandaalit valtasivat ne 400-luvulla. Vuonna 533 keisari Justinianus lähetti sotapäällikkö Belisariuksen valtaamaan Afrikan pohjoisrannikon takaisin valtakunnalle. Tämän jälkeen alueesta muodostui Afrikan eksarkaatti, joka kuului Rooman valtakuntaan aina 600-luvulla tapahtuneisiin muslimien valloituksiin saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Africa Wikimedia Commonsissa
HMS Agamemnon (1879)

| HMS Agamemnon |
| --- | --- |
 HMS Agamemnonin vesillelasku

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  9. toukokuuta 1876
Laskettu vesille:  17. syyskuuta 1879
Palveluskäyttöön:  29. maaliskuuta 1883
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1903
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 510 t
Pituus:  91,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  20 m
Syväys:  7,2 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  345
Aseistus
Aseistus:  4 × 12,5" (320 mm) tykkiä 2 × BL 6" (152,4 mm) Mk II -tykkiä
HMS Agamemnon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu Ajax-luokan ironclad taistelulaiva.
Suunnittelu ja valmistus

Agamemnonin oli suunnitellut Nathaniel Barnaby Amiraliteetin vaatimusten mukaan. Aluksen tuli olla pienempi ja halvempi versio HMS Inflexiblestä kuitenkin ilman mastoja ja purjeita. Tulokseksi saatiin alus, jossa oli kaikki aiemman aluksen heikkoudet ja luovuttiin siinä saavutetuista hyvistä ominaisuuksista.
Aluksen tykit valittiin suurimmiksi mahdollisiksi alukseen kokoonnähden. Tykit asennettiin kahteen torniin aluksen keskelle yksi kummallekin laidalle.
Palvelus

Agamemnon palveli pääosan urastaan siirtomaissa. Alus oli vuosina 1884–1886 Kiinan asemalla, minkä jälkeen se palveli Välimerellä. Välimerellä alus oli vuosina 1886–1892 lukuun ottamatta Itä-Intian asemalla vietettyä yhdeksän kuukauden ajanjaksoa. Alus palasi Englantiin vuonna 1892, jolloin se siirrettiin reserviin. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1903.
Africa (diokeesi)

| Africa Dioecesis Africae> Rooman diokeesi |
| --- | --- |

 African diokeesin alue.
Valtio:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Italia, Illyricum et Africa Italia et Africa
Nykyinen valtio/alue:  Algeria, Libya, Marokko, Tunisia
Perustettu:  n. 293
Africa (lat. Dioecesis Africae) oli Rooman valtakunnan diokeesi, joka käsitti osan Roomaan kuuluneesta Pohjois-Afrikasta. Siihen kuului alueita seuraavista nykyvaltioista: Algeria, Libya, Marokko ja Tunisia.
Maantiede

African diokeesi käsitti Pohjois-Afrikan Välimeren rannikon nykyisestä Marokosta nykyiseen Libyaan. Sen länsipuolella sijaitsi Hispanian diokeesin Afrikan puoleinen alue ja itäpuolella Oriensin diokeesi.
Historia

African diokeesi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, ja se oli näin yksi alkuperäisestä 12 diokeesista. Se kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 diokeesi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin.
Provinssit

Diokeesi jakaantui seuraaviin provinsseihin (kaikkien muutosten tarkkaa ajoitusta ei tunneta):
| Provinssit> n. vuosina 293–395 | Provinssit> vuodesta 395 |
| --- | --- |
(Proconsularis Zeugitana): (Africa proconsularis)
Valeria Byzacena: Byzacena
Tripolitania
Mauretania Caesariensis
Mauretania Sitifensis
Numidia Cirtensis: Numidia
Numidia militiana: Numidia
Selitykset:
↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.
↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
1 2  Africa proconsularis Zeugitanan provinssi oli tavallaan diokeesin alueella, mutta ei kuulunut siihen, koska se oli prokonsulin hallinnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta African diokeesi Wikimedia Commonsissa
Rooman diokeesit
| --- | --- |
n. 293–395:  Africa · Asiana · Britannia · Gallia · Hispania · Italia · Moesia · Oriens · Pannonia · Pontica · Thracia · Viennensis
n. 395–:  Aegyptus · Africa · Asiana · Britannia · Dacia · Gallia · Hispania · Italia annonaria · Italia suburbicaria · Macedonia · Oriens · Pannonia · Pontica · Septem provinciae · Thracia
Afarit

Afarit eli danakilit on afrikkalainen etninen ryhmä, jonka jäseniä asuu pääasiassa Etiopiassa, Eritreassa ja Djiboutissa Danakilin aavikolla sekä pienissä ryhmissä Somaliassa. Afarien määräksi on arvioitu 5 miljoonaa.lähde? Afarit ovat olleet osapuolina Djiboutissa ja Etiopiassa syntyneissä kapinoissa ja aseelisissa vastarintaliikkeissä.
Historia

Afarit olivat alun perin karjankasvattajia, mutta siirtyivät ennen 1000-lukua paimentolaisuuteen nykyisille asuinalueilleen. 1200-luvulta 1600-luvulle afarien muodostamat muslimivaltiot kävivät useita sotia kristittyä Etiopiaa vastaan. Vuonna 1884 heidän alueilleen perustettiin Ranskan somalimaa, eli nykyinen Djibouti. Eritrea oli Italian siirtomaa ja vuodesta 1935 vuoteen 1941 Etiopia oli Italian miehittämä. Sodan jälkeen Eritrea päätyi Etiopialle, mutta alueella alkoivat vapaustaistelut vuonna 1961. Vuonna 1967 Ranskan Somalimaa uudelleen nimettiin Ranskan afarien ja issojen alueeksi. Vuonna 1975 aloitti toimintansa Afar Liberation Front eli ALF. Se toimi etenkin Djiboutin ja Etiopian vastaisella raja-alueella. Djibouti itsenäistyi vuonna 1977 ja vuonna 1979 paikalliset afarit aloittivat demokratian puolesta taistelevan maanalaisen liikkeen. Vuonna 1987 Djiboutista tuli yksipuoluevaltio ja Etiopiaan perustettiin autonominen afarien alue. Vuonna 1991 Eritrea itsenäistyi Etiopiasta ja Djiboutissa alkoi afarien aseellinen vastarinta viranomaisten pidätettyä 100 afariaktivistia. Vuonna 1994 Etiopiaan muodostettiin Afarin maakunta ja Djiboutissa aloitettiin rauhanneuvottelut hallituksen ja afarien välillä.
Kulttuuri > Elinkeinot

Suurin osa afareista on edelleen paimentolaisia, vaikkakin jotkin heistä ovat muuttaneet kaupunkeihin kuten Addis Ababaan. Afarit pitävät vuohia, lampaita ja lehmiä. Kuivakauden aikana suurin osa heistä muuttaa Awashjoelle. Koska Awash on alueen ainoa merkittävä joki, parhaita paikkoja leiriytyä valvotaan tarkasti. Sadekauden saapuessa marraskuussa afarit muuttavat korkeammille alueille. Afarit keräävät myös suolaa aavikolta, jota myydään nahan ja muiden karjatuotteiden ohella viljan ja kasvisten saamiseksi. Afarit asuvat helposti purettavissa ja mukaan otettavissa taloissa, joita he kutsuvat nimellä ari. Leiri eli burra koostuu yleensä yhdestä tai kahdesta arista. Leirien rakentaminen ja puhtaanapito on naisten työtä. Naimisiin mennään usein serkusten kesken.
Kulttuuri > Yhteiskunta

Afarit jakautuvat klaaneihin, jotka koostuvat samoista esi-isistä polveutuvista afareista. Afarit jakautuvat myös kahteen muuhun yhteiskuntaryhmään, jotka ovat asaimara ("punaiset") ja adoimara ("valkoiset"). Asaimarat ovat paremmassa asemassa kuin adoimarat, jotka ovat yleensä työläisiä. Perimän katsotaan periytyvän aina isän kautta, jolta uskovat perivänsä voiman. Fyysisten ominaisuuksien uskotaan periytyvän äidin puolelta. Afarien poika- ja tyttölapset on tapana ympärileikata. Miestä arvostetaan usein sen mukaan, miten hyvin hän kesti ympärileikkauksen tuottaman kivun.
Kulttuuri > Uskonto

Afarit kääntyivät islamiin 1000-luvun paikkeilla arabien käänyttäminä. Vaikka islam onkin tärkeä osa elämää, on sen sääntöjä muokattu voimakkaasti afarien omiin tapoihin sopivaksi. Uskoon on vaikuttanut myös afarien alkuperäinen uskonto, joka perustui taivas-jumaluuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afarit Wikimedia Commonsissa
Afarien perinteiset asuinalueet.
Afaripaimentolainen 1950-luvulla otetussa valokuvassa.
Botswanan demokraattipuolue

Puolueen lippu
Botswanan demokraattipuolue (BDP) on poliittinen puolue Botswanassa. Puolue on ollut maan itsenäistymisestä alkaen vuodesta 1966 johtava puolue. Puolue kuuluu keskusta-oikeistoon.
Katja Raunio

| Katja Raunio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1985 Helsinki
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Käy kaikki toteen
Palkinnot
 Kalevi Jäntin palkinto 2015 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Katja Raunio (s. 1985 Helsinki) on helsinkiläinen kirjailija, taidehistorioitsija ja filosofian maisteri. Hän voitti esikoisteoksellaan Käy kaikki toteen Kalevi Jäntin palkinnon vuonna 2015. Kirja oli myös ehdokkaana Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi.
Raunion toinen romaani Sinun päiväs koittaa julkaistiin vuonna 2020.
Raunio on opiskellut Helsingin yliopistossa taidehistoriaa ja käytännöllistä filosofiaa.
Aiheesta muualla

Katja Raunio - Teos.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Afarin kieli

| Afar |
| --- | --- |
Muu nimi:  afaraf, danakil, denkel, `afar af, adal
Tiedot
Alue:  Afrikan sarvi
Virallinen kieli:   Etiopia (Afar)  Eritrea  Djibouti
Puhujia:  1 500 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  etiopialainen (Etiopiassa) latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  afroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  kuušilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  aa
ISO 639-2:  aar
ISO 639-3:  aar
 Ohje 
Afar on kuušilaisiin kieliin kuuluva afroaasialainen kieli. Äidinkielenään sitä puhuu arviolta noin 1 379 200 ihmistä. Heistä suurin osa asuu Etiopiassa, Eritreassa ja Djiboutissa. Vain 1–3 % kielen puhujista on luku- ja kirjoitustaitoisia. Afar on melko läheistä sukua sahon kielelle, ja afarin ei katsota olevan uhanalainen.
Kielellä on virallinen asema Eritreassa. Djipotissa afarilla ei ole virallisen kielen asemaa, mutta se on yksi maan kansallisista kielistä. Etiopiassa kielellä on virallinen asema Afarin osavaltiossa, Etiopiassa.
Afarinkieliseen intelligentsiaan kuuluvat Dimis ja Redo kehittivät 1970-luvulla kielelle latinalaiseen kirjaimistoon perustuvan kirjoitusjärjestelmän.
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Labiodentaali | Dentaali | Alveolaari | Retrofleksi | Palataali | Velaari | Faryngaali | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | b |  | t | d |  | ɖ |  | k | g |  |  |
| Nasaali | m |  | n |  |  |  |  |  |  |
| Frikatiivi |  | f |  | s |  |  |  | ħ | ʕ | h |
| Lateraali |  |  | l |  |  |  |  |  |  |
| Tremulantti |  |  |  | r |  |  |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  |  |  |  | j |  |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takinen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puoliavoin | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinäkin.
Lähde:
Kielinäyte: Perusluvut 1–20

inkittu
nammay
sidoʿ h
ferey
konoy
leʿey
malʿiin
baʿaar
sagaal
tàban
taban ke inik
taban ke nammay
taban ke sido'h
taban ke ferey
taban ke konoy
taban ke le'hey
taban ke mal'hin
taban ke ba'har
taban ke sagaal
labatanna
Kirjallisuutta

Gragg, Gene B.: Cushitic Languages: Some Comparative/Contrastive Data. Kienast, Burkhart: Historische Semitische Sprachwissenschaft, 2001, s. 574–617.  Wiesbaden:  Harrassowitz. ISBN 3-447-04359-8
Aiheesta muualla

Espanja-afar-sanakirja
Afroaasialaiset kielet
aasáx
aari
afar
ajawa
akkadi
amhara
arabia
aramea
bambassi
bedža
ebla
egypti
foinikia
hassaniyya
hausa
heprea
higi-bura
kabyyli
kambata
keskiatlaksentamazight
kopti
malta
oromo
saho
sidamo
somali
syyria
tamashek
tašelhit
tigre
tigrinja
ugariti
wolaitta
Merja Mäki

Merja Mäki (s. 1983 Seinäjoki) on Kauhavalla asuva lukion äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja, jonka 2022 ilmestynyt esikoisromaani voitti Aamulehden Tulenkantaja-palkinnon.
Karjalaisia sukujuuria Käkisalmesta omaava Mäki tutki talvisotaa viiden vuoden ajan esikoisromaania työstäessään. Hänen suvussaan aiheesta ei juuri puhuttu, vaikka Mäen isoäiti oli Karjalan evakko. Ennen lintuja -romaani kertoo sodan runtelemasta Karjalasta ja Alli-nimisen päähenkilön evakkomatkasta kohti tuntematonta Seinäjokea, jossa on aloitettava tulevaisuuden rakentaminen alusta. Romaanin teemat ovat yleispäteviä ja tunnistettavia eri kielten ja kulttuurien parissa. Romaanin aihe on myös ajankohtainen vuonna 2022 Euroopassa käytävän sodan vuoksi. Siksi kirjan käännösoikeudet on myyty Ranskaan, Ruotsiin ja Ukrainaan. Tulenkantaja-kirjallisuuspalkinto onkin tarkoitettu edistämään suomalaista kirjavientiä.
Mäki on tehnyt esikoisromaaninsa kustantaneen Gummeruksen kanssa sopimuksen kahden uuden historiallisen romaanin julkaisemisesta. Loppuvuodesta 2022 hän työsti toista romaaniaan, jossa liikutaan talvi- ja jatkosodan sotatoimialueella sekä kotirintamalla.
Teokset

Ennen lintuja.  Helsinki:  Gummerus, 2022.  ISBN 978-951-24-2524-2
Itki toisenkin.  Helsinki:  Gummerus, 2024.  ISBN 978-951-24-3191-5
1440-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku
Vuosikymmenet: 1390-luku · 1400-luku · 1410-luku · 1420-luku · 1430-luku · 1440-luku 1450-luku · 1460-luku · 1470-luku · 1480-luku · 1490-luku · 1500-luku
Vuodet: 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409 1410 · 1411 · 1412 · 1413 · 1414 · 1415 · 1416 · 1417 · 1418 · 1419 1420 · 1421 · 1422 · 1423 · 1424 · 1425 · 1426 · 1427 · 1428 · 1429 1430 · 1431 · 1432 · 1433 · 1434 · 1435 · 1436 · 1437 · 1438 · 1439 1440 · 1441 · 1442 · 1443 · 1444 · 1445 · 1446 · 1447 · 1448 · 1449 1450 · 1451 · 1452 · 1453 · 1454 · 1455 · 1456 · 1457 · 1458 · 1459 1460 · 1461 · 1462 · 1463 · 1464 · 1465 · 1466 · 1467 · 1468 · 1469 1470 · 1471 · 1472 · 1473 · 1474 · 1475 · 1476 · 1477 · 1478 · 1479 1480 · 1481 · 1482 · 1483 · 1484 · 1485 · 1486 · 1487 · 1488 · 1489 1490 · 1491 · 1492 · 1493 · 1494 · 1495 · 1496 · 1497 · 1498 · 1499 1500 · 1501 · 1502 · 1503 · 1504 · 1505 · 1506 · 1507 · 1508 · 1509
Tapahtui vuosikymmenen aikana

Vanha Zürichin sota 1444–1446
Afroditopolites (Keski-Egypti)

| Afroditopolites> Ἀφροδιτοπολίτης𓉎.Sijainti |
| --- | --- |
 Afroditopolites
Koordinaatit:  29°15′0″N, 31°15′0″E
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  nomos
Ajanjakso:  muinainen Egypti kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Ylä-Egypti (Keski-Egypti)
Numero:  22. (U22)
Pääkaupunki:  Afroditopolis
Pinta-ala:  200 km²
Aiheesta muualla
  Afroditopolites Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Afroditopolites (m.kreik. Ἀφροδιτοπολίτης νομός, Afroditopolitēs nomos), egyptiläisittäin Medenit (egypt. 𓉎, Mdnjt), oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 22. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Veitsi”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Mednit ja Maten.  Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U22.
Maantiede

Afroditopoliteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 22. eli pohjoisin ja viimeinen nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Se samoin kuin muu Ylä-Egyptin pohjoisosa luettiin joskus kuuluvaksi erilliseen Keski-Egyptiin eli Heptanomiihin. Nomoksen alue ulottui Herakleopolis Megalesta Afroditopoliihin noin 47 kilometrin matkan Niilin vartta. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Herakleopoliteen nomos (U20), länsipuolella eli joen toisella puolella Arsinoiteen eli Krokodeilopoliteen nomos (U21), ja pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Ala-Egyptin ensimmäinen eli Memfiteen nomos (L01).
Nomoksen pääkaupunki (mētropolis) oli Afroditopolis eli egyptiläisittäin Tepihu (Tep-Ihu/Tep-ahet, nyk. Atfih). Nomoksen pinta-alaksi on jossakin vaiheessa sen historiaa laskettu 72 600 aruraa (auranalaa) eli noin 200 neliökilometriä.
Historia

Afroditopoliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta U22, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumala oli Hathor (Hut-Hor/Het-Hert), jonka kreikkalaiset yhdistivät Afroditeen ja josta nomoksen pääkaupunki sai nimensä. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyvät Neith ja Sobek.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afroditopolites Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites