stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Swift 017.n

| Swift 017> n |
| --- | --- |
 Loïc Duval vuonna 2010.
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Fuji Speedway 2009
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  5
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  5
Swift 017.n on Swift Engineeringin valmistama kilpa-auto, jolla kilpailtiin Formula Nippon -sarjassa vuosina 2009–2013. Autolla tehtiin debyytti Japanin Fuji Speedwayn moottoriradalla 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Swift 017.n Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Swift 017.n
Käännös suomeksi
Makinami (1941)

| Makinami / 巻波 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Maizurun laivastoarsenaali
Laskettu vesille:  27. joulukuuta 1941
Palveluskäyttöön:  18. elokuuta 1942
Loppuvaihe:  upotettu 25. marraskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 110 t (standardi) 2 560 t (kuormattu)
Pituus:  119,17 m (kokonaispituus) 117 m (vesiraja)
Leveys:  10,8 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  52 000 hv
Nopeus:  35 solmua (65 km/h)
Miehistöä:  228
Aseistus
Aseistus:  6 × 127mm/50 type 3 28 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13 mm type 93 8 × 24″ torpedoputkea 36 syvyyspommia
Makinami (jap. 巻波, makinami, vierivä aalto) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Maizurun laivastoarsenaalista. Se laskettiin vesille 27. joulukuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 18. elokuuta 1942.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Japanin 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. hävittäjäviirikköön päällikkönään Hitomi Toyoji. Se suojasi 6.–10. syyskuuta 1942 Kuresta Trukille taistelulaivat Kongōn ja Harunan, jonka jälkeen alus partioi Salomonsaarten pohjoispuolella. Se suojasi 13.–14. lokakuuta Kongōa ja Harunaa näiden tulittaessa Henderson Fieldin lentotukikohtaa sekä uudelleen 15.–16. lokakuuta Myōkōa ja Mayaa vastaavassa tehtävässä.
Alus suojasi 26. lokakuuta amiraali Kondon hyökkäysosastoa Santa Cruz -saarten taistelussa. Alus suojasi 3.–5. marraskuuta Suzuyaa ja Mayaa matkalla Trukilta Shortlandsiin, minkä jälkeen se osallistui Guadalcanalin huoltomatkoihin eli niin kutsuttuun Tokion pikajunaan. Alus suojasi 13.–15. marraskuuta Guadalcanalin maihinnousuosastoa Guadalcanalin taistelussa. Sen miehistö pelasti 14. marraskuuta upotetulta joukkojenkuljetusalus Arizonamarulta 1 020 eloonjäänyttä. Alus suojasi 24. marraskuuta saattueen Shortlandsista Mundaan.
Alus kuljetti täydennyksiä Guadalcanalille, kun osasto kohtasi 30. marraskuuta Yhdysvaltain laivaston risteilijöistä ja hävittäjistä kootun osaston Tassafarongan taistelussa. Alus ei kyennyt käyttämään torpedoputkiaan sille kuormattujen täydennysten ollessa esteenä. Alus oli 3. joulukuuta täydennyssaattueen suojana, kun se kärsi lieviä vaurioita ilmahyökkäyksessä.
Alus kuljetti 16. ja 21. joulukuuta joukkoja Mundaan sekä 2. ja 10. tammikuuta 1943 Guadalcanalille. Siitä tuli 27. tammikuuta kontra-amiraali Hashimoto Shintaron komentaman 3. hävittäjälaivueen lippulaiva Guadalcanalin evakuointien ajaksi. Alus johti 1. helmikuuta joukkojen evakuointia, kun se joutui ilmahyökkäykseen. Aluksen konehuone täyttyi vedellä ja se pysähtyi, jolloin Hashimoto siirtyi Shirayukille. Fumizuki hinasi vaurioituneen aluksen Shortlandsiin.
Alus lähti 6.–8. helmikuuta Rabauliin ja edelleen Trukille hätäkorjauksia varten. Se saapui 24. huhtikuuta Maizuruun, jossa alus siirrettiin telakalle korjattavaksi. Aluksen korjaukset valmistuivat 15. syyskuuta, minkä jälkeen se lähti Shanghaihin. Alus suojasi 24. syyskuuta – 5. lokakuuta joukkojenkuljetussaattuetta Shanghaista Trukin kautta Rabauliin, mistä se palasi 9. lokakuuta Trukille. Alus suojasi 17.–26. lokakuuta laivastoa matkalla Enewetakille, mistä se palasi Trukille. Se osallistui Cape Torokinan maihinnousuun, jolloin se muun muassa suojasi 6. marraskuuta joukkojenkuljetussaattuetta Rabaulista Bougainvilleen.
Alus hinasi 11. marraskuuta Yhdysvaltain ilmahyökkäyksessä Rabauliin vaurioituneen Naganamin satamaan. Se kuljetti ja evakuoi 19. marraskuuta joukkoja Garovelta. Se kuljetti ja evakuoi 21. marraskuuta joukkoja Bukalta. Alus osallistui 24. ja 25. marraskuuta 1943 välisenä yönä Bukan evakuointioperaatioihin ja osallistui samalla St. Georgen niemen taisteluun, jossa alus vaurioitui joko USS Charles Ausburnen, USS Claxtonin tai USS Dysonin laukaisemasta torpedosta. Rampautuneen aluksen upottivat USS Converse ja USS Spence tykkitulella 55 merimailia St. Georgen niemestä kaakkoon. Alukselta pelastuneet 28 eloonjäänyttä pääsivät pelastusveneillä maihin.
Aiheesta muualla

CombinedFleet.com: Yūgumo-luokan hävittäjät (englanniksi)
Yūgumo-luokan hävittäjä
Sylvio Lacharité

Sylvio Lacharité (3. lokakuuta 1914 Sherbrooke – 13. toukokuuta 1983 Sherbrooke) oli kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli yksi Sherbrooken sinfoniaorkesterin perustajajäsenistä vuonna 1939 ja toimi sen säännöllisenä kapellimestarina vuoteen 1969 saakka. Hänen opettajiensa joukossa oli Germaine Malépart; 1950-luvulla hän sai vielä täydentävää opetusta Olivier Messiaenilta, Andrée Vaurabourg-Honeggerilta ja Igor Markevitchiltä.
Lacharité myös vieraili muun muassa CBC:n sinfoniaorkesterin johdossa. Hän johti kanadalaisten muusikkojen seuraa Pariisissa ja toimi vuosina 1974–1977 Chicoutimin konservatorion johtajana. Hän johti sellaisten teosten kuin Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian ja Arthur Honeggerin Le roi Davidin esityksiä. Hän kantaesitti oman piano-oppilaansa Serge Garantin teoksen Ennéade. Lacharitén omaan sävellystuotantoon kuuluu monia orkesteriteoksia, kuten alkusoitto Vision d'Ézéchiel, sinfoninen runoelma Le Vaisseau d'or ja sarja Portraits en miniature. Vuonna 1982 Lacharitésta tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen.
Tahdonvoimaa

| Tahdonvoimaa Hausmylly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Dromen mesta
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD-levy, c-kasetti
 Tuottaja(t): Petri Alanko Jari Karjalainen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 53.25
 Levy-yhtiö: Sony
Listasijoitukset
  28.
muut julkaisut
| Peilipallo 1994 | Tahdonvoimaa 1995 | Speedway 1997 |
Tahdonvoimaa on Hausmyllyn vuonna 1995 ilmestynyt studioalbumi. Levyllä on muun muassa kappale ”Ikävä lokakuu”.
Levy pysyi vuonna 1995 Suomen virallisella listalla neljä viikkoa. Paras sijoitus oli 28.
Kappaleet

Sä jäät – 5.04
Ikävä lokakuu – 3.57
Maailman reunalla – 4.59
Älä sano huomisesta – 4.34
Tahdon voimaa – 3.31
Herätä minut – 4.38
Sinä saat – 3.22
Arvoitus – 4.11
Taivaankansi – 4.25
Parempaan Maailmaan – 4.31
Ikävä lokakuu – 4.55 (Remix)
Älä sano huomisesta – 5.26 (Auvon Sienimix)
Aiheesta muualla

Tahdonvoimaa discogs.com -sivustolla
Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys

Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys oli Tampereella ja lähialueilla toiminut yhdistys, jonka päätavoitteet olivat tieteellisen maailmankuvan levittäminen ja vakaumusten tasa-arvon ajaminen. Yhdistys lakkautettiin vuonna 1939 ja sen toimintaa jatkaa nykyään Tampereen vapaa-ajattelijat ry. Yhdistys kuului jäsenenä nykyiseen Vapaa-ajattelijoiden liittoon (silloinen Suomen Siviilirekisteriyhdistysten keskusliitto).
Historia

Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistyksen edeltäjänä voidaan pitää Tampereen kirkostaeronneiden yhdistystä, joka perustettiin vuonna 1930, mutta se ei liene pitänyt montakaan kokousta ja joutui myöhemmin lakkautetuksi. Sen puheenjohtajana oli Arvi Stenman ja sihteerinä Aino Koponen, jäsenmäärän ollessa tiettävästi 52. Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys perustettiin syksyllä 1936. Siihen liittyi heti yli sata jäsentä, ja sen jäsenmäärä kasvoi muutamassa vuodessa lähes viiteensataan.
Yhdistys julkaisi syksystä 1937 alkaen lehteä nimeltä Ajatuksen Vapaus. Lehti levisi muille samaan aikaan syntyneille siviilirekisteriyhdistyksille, ja pian lehden ympärille syntyikin valtakunnallinen liitto. Virallisesti lehti siirtyi liiton julkaisemaksi vuoden 1939 alusta, vaikka käytännössä jo aiemmin osa työstä oli hoidettu muualla kuin Tampereella. Kun myös perustetun liiton, Suomen Siviilirekisteriyhdistysten Keskusliiton, kotipaikka oli Tampere, voidaan sanoa että nykyinen Vapaa-ajattelijain liitto syntyi Tampereella.
Talvisodan lähestyessä asenteet kiristyivät ja hallitusta vaadittiin lakkauttamaan epäilyttäviksi katsottuja järjestöjä. Silloinen sisäministeri Urho Kekkonen suostui lopulta ja lähetti lakkauttamisvaatimuksen, jonka nojalla nostettiin syyte ja lopulta yhdistys lakkautettiin. Viralliseksi syyksi tuli jumalanpilkka ja hyvien tapojen vastainen käytös.
Keskusliittoa ei koskaan lakkautettu, mutta Tampereen yhdistyksen lakkauttaminen lähestulkoon lopetti toiminnan jo hieman ennen talvisotaa. Liiton kotipaikka siirrettiin Turkuun, ja tiettävästi varsinaista toimintaa liiton tasolla oli seuraavan kerran vasta keväällä 1942. Kunnolla toiminta ymmärrettävästi jatkui vasta jatkosodan jälkeen 1945.
Taivaan temppeli

| Taivaan temppeli |
| --- | --- |
 Hyvän sadon puolesta rukoilemisen halli
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Peking, Kiina  39°52′56.07″N, 116°24′23.29″E
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  I, II, III
Tunnusnumero:  881
Valintahistoria
Valintavuosi:  1998
 Taivaan temppeli
Taivaan temppeli eli Tiantan (yksink.: 天坛; perint.: 天壇; pinyin: Tiāntán) on Pekingissä sijaitseva temppelikompleksi, jossa Ming- ja Qing-dynastioiden aikana (1368–1911) keisari kävi uhraamassa taivaan jumalalle joka vuosi talvipäivänseisauksen aikana. Temppelissä rukoiltiin muun muassa menestystä sadonkorjuulle, ja yleisestikin kiitettiin taivaan jumalaa ja pyydettiin menestystä tulevaisuudelle. Temppeli valmistui vuonna 1420 samaan aikaan Kielletyn kaupungin kanssa Ming-dynastian keisari Yonglen valtakauden aikana. Taivaan temppeli on alueeltaan suurempi kuin Kielletty kaupunki, koska keisari, jota pidettiin taivaan poikana, ei uskaltanut rakentaa itselleen suurempaa asumusta kuin taivaan jumalalle. Taivaan temppelin alueen koko on noin 2,7 neliökilometriä.
Taivaan temppelin tärkein rakennus on Hyvän sadon puolesta rukoilemisen halli. Se on 38 metriä korkea pyöreä rakennus, jonka kattotiilet ovat siniset ja huipulla kultapallo. Se rakennettiin jo Ming-dynastian aikana, mutta se jouduttiin rakentamaan uudelleen vuonna 1889 salamaniskun jälkeen.
Temppelin ja sen rakennusten sijainti kuvaavat taivaan ja maan suhdetta – taivaallisen maailman ja ihmisen maailman – jotka ovat kiinalaisen kosmologian keskipisteenä.
Taivaan temppeli valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1998.
Taivaan temppeli etelästä nähtynä. Hyvän sadon puolesta rukoilemisen halli keskellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taivaan temppeli Wikimedia Commonsissa
Infoa turisteille (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kulangsu: historiallinen kansainvälinen siirtokunta
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa - Xidi ja Hongcun
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema
Sanger-instituutti

European Bioinformatics Institute ja Sulston Laboratories Genome campuksella.
Sanger-instituutti (engl. Wellcome Trust Sanger Institute, ent. Sanger Centre) on genomiikan tutkimuslaitos, joka sijaitsee Wellcome Trust Genome -kampuksella Cambridgeshiren Hinxtonin kylässä. Laitos on nimetty kaksinkertaisen Nobelin kemianpalkinnon voittajan Frederick Sangerin mukaan. Instituuttia rahoittava The Wellcome Trust on suurin tutkimusta rahoittava säätiö Englannissa ja Bill ja Melinda Gatesin säätiön jälkeen suurin lääketieteen tutkimusta rahoittava säätiö maailmassa.
Sanger-instituutin perustivat Wellcome Trust ja Britannian Medical Research Council vuonna 1993. Tehtäväksi instituutille annettiin genomitiedon kasvattaminen, keskittyen erityisesti ihmisgenomin sekvensointiin ja tulkintaan. Tästä informaatiosta tulisi pohja tulevaisuuden ihmisbiologian ja -sairausten tutkimukselle.
Sanger-instituutissa toimivat tohtorikoulutettavat kuuluvat Cambridgen yliopistoon.
Leena Palotie johti syyskuusta 2007 Sanger-instituutin ihmisgenetiikan tutkimusohjelmaa.
Päähankkeet

Human Genome Project
Cancer Genome Project
Ensembl (genomiselain)
Pathogen Genome Sequencing
Aiheesta muualla

Wellcome Trust Sanger Institute
Historia
Frederick Sangerista
Wellcome Trust – Facilities Management
BusinessWeek/Architectural Record Awards: The Wellcome Trust - Hinxton (Arkistoitu – Internet Archive)
Cancer Genome Project (Arkistoitu – Internet Archive)
Ensembl
Pathogen -project (Arkistoitu – Internet Archive)
Tanahun piirikunta

| Tanahun piirikunta तनहू, Tanahuṁ |
| --- | --- |

 Tanahun piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 27.975°N, 84.267°E 
Valtio:     Nepal
Nepalin kehitysalueet:  Läntinen kehitysalue
Nepalin vyöhykkeet:  Gandaki
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Byas (42 899 as., 2011)
Pinta-ala  ():  1 546 km²
Väkiluku (2011)  ():  323 288
 – väestötiheys:  209 as./km²
HDI (2011):  0,506
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-GA
 
ddctanahu.gov.np
 Tanahun piirikunnan kartta. Kaupungit näkyvät sinisävyisinä osa-alueina 
Tanahun piirikunta (nepaliksi तनहू, Tanahuṁ) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Gandakin vyöhykkeellä, Kathmandusta länsiluoteeseen.
Idässä piirikunnan naapurina on Gorkhan, etelässä Chitawanin ja Gulmin, lännessä Syangjan sekä pohjoisessa Kaskin ja Lamjungin piirikunta.
Tanahun piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 323 288 ihmistä (315 237 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 546 neliökilometriä ja väestötiheys 209 as./km2. Hallinnollinen keskus on Byasin kaupunki (aiempi nimi Damauli, 42 899 as., 2011), joka oli vuonna 2001 piirikunnan ainoa kaupunki. Se sijaitsee Kathmandun ja Pokharan välisen valtatien varrella. Byasista Kathmanduun on linnuntietä 108 kilometrin matka.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 2,3 % voidaan lukea alempaan trooppiseen, 88,0 % ylempään trooppiseen, 8,8 % subtrooppiseen ja hitunen (0,0 %) lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 0,9 % vesistöihin kuuluvaksi.
Nepalin vuoden 2015 maanjäristyksen järistyskeskus sijaitsi Gandakin maakunnan koillisosassa Gorhkan piirikunnassa, joka on Tanahun naapuripiirikunta. Tanahussa ilmeni runsaasti järistystuhoja; muun muassa tuhansia koteja ja muita rakennuksia tuhoutui.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanahun piirikunta Wikimedia Commonsissa
Sangarédi

| Sangarédi |
| --- | --- |
 Sangarédi
 Koordinaatit: 10.8°N, 13°W 
Valtio:  Guinea
Alue:  Bokén alue
Prefektuuri:  Bokén prefektuuri
Väkiluku (2014):  76 425
 Prefektuurin ISO 3166-2 -koodi: GN-BK  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sangarédi (myös muodossa Sangaredi) on kaivoskaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Bokén prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 76 425 (2014).
Sangarédi tunnetaan lähistönsä suurista bauksiittimalmin esiintymistään, joiden hyödyntäminen aloitettiin vuonna 1973. Seudulle on myös rakennettu malminjalostusta (alumiinioksidiksi eli aluminaksi) Guinean valtion ja yhdysvaltalainen alumiiniteollisuuskonserni Alcoan ja brittiläis-australialaisen Rio Tinto Alcanin yhteistyönä (yhteisyritys Compagnie des Bauxites de Guinee, CBG). Suuri osa seudun bauksiitista viedään jalostustuotteina ulkomaille Kamsarin satama- ja teollisuuskaupungista, jossa toimii myös bauksiitin jalostamo.
Takaishi

| Takaishi (高石市) |
| --- | --- |
 Tonoki-jinja
 lippu:  Symboli
 Takaishin sijainti Osakan prefektuurissa
 Takaishi
 Koordinaatit: 34°31′15″N, 135°26′33″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,30 km²
Väkiluku (2019):  57 875
 – Väestötiheys:  5 121,7 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Chrysanthemum × morifolium
 
 http://www.city.takaishi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Takaishi (jap. 高石市, Takaishi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Osakanlahden rannikolla Sakain kaupungin eteläpuolella. Kaupungin alue on alavaa Izumin rannikkotasankoa. Takaishissa on 57 875 asukasta (vuonna 2019) ja sen pinta-ala on 11,30 neliökilometriä.
Takaishi on vanhaa maanviljelyaluetta. Historiallisesti se tunnettiin kauniista rannikostaan mäntyineen ja valkoisine hiekkarantoineen, joita kuvaillaan myös runoudessa. 1900-luvun alkupuolella, rautatien valmistumisen jälkeen, Takaishi kehittyi varakkaana Osakan esikaupunkialueena. 1960-luvulta lähtien se kuitenkin kasvoi nopeasti teollisuuskaupungiksi ja menetti luonnonrantansa rannikolle rakennetun öljyteollisuuden kombinaatin myötä.  Alkuvaiheessa teollisuus toi mukanaan myös pahoja saasteita, joiden aiheuttamat haitat ovat sittemmin vähentyneet. Kaupunkioikeudet Takaishille myönnettiin vuonna 1966. Sisämaassa on lähinnä asuinalueita.
Takaishin nähtävyyksiin kuuluu Osakan prefektuurin hallinnoima Hamaderan puisto. Takaishia palvelevat JR Nishi-Nihonin Hanwa-linja sekä Nankai-rautateiden Nankai-päälinja ja sen sivuhaara Takashinohama-linja.
Kuvia

Takashi-jinja
Takaishin ranta Hiroshigen puupiirroksessa, 1853
Takashinohaman rautatieasema
Takaishi vuoden 1985 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Takaishi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Takainen Kaitajärvi

| Takainen Kaitajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°25′04″N, 24°47′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Kaitajärveen 
Järvinumero:  67.995.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  157 m  
Rantaviiva:  2,835 km  
Pinta-ala:  33,1 ha  
Suurin syvyys:  2,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiTakainen Kaitajärvi 
Takainen Kaitajärvi  on Lapissa Ylitorniolla Mellajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 33 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Mellajoen latvaosan valuma-alueeseen (67.995) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 157 metriä mpy.
Super Mario Sunshine

| Super Mario Sunshine |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EAD
Julkaisija:  Nintendo
Ohjaaja:  Yoshiaki Koizumi Kenta Usui
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto Takashi Tezuka
Käsikirjoittaja:  Makoto Wada
Säveltäjä:  Kōji Kondō Shinobu Tanaka
Pelisarja:  Super Mario
Julkaistu:  JP 19. heinäkuuta 2002NA 26. elokuuta 2002EU 4. lokakuuta 2002AUS 11. lokakuuta 2002
Lajityyppi:  tasohyppely, toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 3+ ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Nintendo GameCube
Jakelumuoto:  GameCuben 8 cm optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Super Mario Sunshine (jap. スーパーマリオサンシャイン) on Nintendon kehittämä ja alun perin vuonna 2002 GameCubelle julkaisema tasohyppelypeli. Se on Mario-sarjan toinen 3D-tasohyppelypeli, jota edelsi kuusi vuotta aiemmin julkaistu Super Mario 64.
Tarina

Peli alkaa, kun Mario, Peach, Peachin pitkäaikainen taloudenhoitaja Toadsworth ja suuri joukko toadeja lentävät auringon syleilemälle lomakeskussaarelle nimeltä Isle Delfino. Saavuttuaan paikalle he huomaavat epäonnekseen, että jotakin on pahasti vialla.
Varjo-Mario, outo Mariota muistuttava henkilö, on sotkuillaan saastuttanut saaren ja aiheuttanut Shine Spritejen, saaren energialähteiden, katoamisen. Mario joutuu syntipukiksi väärin perustein ja lupaa puhdistaa saaren käyttäen apunaan F
.L.U.D.D.:ia, Gadd Science, Inc. -yhtiön uusinta, vettä ruiskuttavaa keksintöä. Toimivina ruiskuttimina ovat raketti-, turbo-, leijumis- ja normaaliruiskuttimet.
Peli etenee Marion kerätessä Shine Spritejä takaisin ja jahdatessa Varjo-Mariota ympäri eri puolilla saarta olevia alueita, kunnes Varjo-Mario pelin keskivaiheilla onnistuu kidnappaamaan Peachin. Tämän jälkeen selviää, että Varjo-Mario onkin itse asiassa naamioitunut Bowser Jr., Bowserin oma lapsi. Bowser Jr. paljastaa Mariolle, kuinka Bowser oli kertonut hänelle Peachin olevan hänen äitinsä, jonka Mario itse yrittää kidnapata. Kun Mario tämän jälkeen voittaa Bowser Jr.:n ohjastaman Mecha-Bowserin ja nappaa Varjo-Marion lopuissakin kentissä, Delfino Plaza tulvii, ja Marion on mentävä Corona Mountainin sisällä sijaitsevaan laavaluolaan kohtaamaan Bowser. Bowserin ja Marion välisen lopputaistelun jälkeen rauha palaa saarelle, mutta pelaaja voi vielä jatkaa puuttuvien Shine Spritejen keräilyä tai pelata uudelleen aikaisempia tehtäviä.
Pelaaminen

Mario voi pelissä juosta, uida, liukua ja hyppiä seiniä pitkin sarjan edellisen osan Super Mario 64:n tapaan. Uutena ominaisuutena Mario hallitsee myös nuorallakävelyn. Peli perustuu sarjan aiemmista osista poiketen suurelta osin myös F.L.U.D.D.-ruiskun käyttöön: pelin alussa Mariolla on käytössään vesiruisku sekä leijuntalaite, ja myöhemmin pelistä löytyy F.L.U.D.D.:iin myös kaksi lisäosaa, nopean juoksemisen mahdollistava turbo sekä erityisen korkeissa hypyissä auttava raketti. Marion apuna on myös aiemmista Mario-peleistä tuttu Yoshi.
Pelin aloituspaikkana ja keskusalueena toimii Delfino Plaza -kaupunki, jossa on myös eniten Shine Spriteja (17). Delfino Plazasta pääsee pelin edetessä kaikille muille pelialueille muun muassa putkien ja Varjo-Marion piirustusten kautta. Jokaisella pelialueella paitsi Delfino Plazalla ja Delfino Airstripillä on 8 tehtävää, joista jokaisesta saa yhden Shine Spriten. Jokaisella alueella on myös 1 Shine Sprite, jonka saa keräämällä alueelta yhden tehtävän aikana 100 rahaa. Tämän lisäksi kaikilla alueilla on myös 30 sinistä rahaa, jotka on piiloteltu ympäri aluetta. Kun on kerännyt 10 sinistä rahaa, voi ostaa Shine Spriten Delfino Plazalta. Pelissä on myös salaisia tasoja, jotka tunnistaa siitä, että salaisen tason alussa näytettävässä välianimaatiossa Varjo-Mario varastaa Marion F.L.U.D.D.:in. Salaiset tasot ovat tämän takia haastavia; Marion pitää selviytyä tason läpi vain akrobaattisia kykyjään käyttäen. Jokaisella pelialueella on yksi tai kaksi salaista tasoa. On myös salaisia tasoja joissa F.L.U.D.D.:ia voi käyttää, esim. Gelato Beachissa oleva Sand Bird is Born sekä Delfino Plazalla oleva The Seedbed ja The Water Fall.