Suomenruotsalainen viittomakieli
Tutkimus ja kirjallisuus

Suomenruotsalaisesta viittomakielestä kaivattaisiin lisää tutkimustietoa, sillä aihetta on tutkittu ja siitä kirjoitettu melko vähän. Kielentutkija Karin Hoyer on aktiivisesti työskennellyt suomenruotsalaisen viittomakielen puolesta. Hän on julkaissut pro gradu -tutkielman, jonka aiheena on kielellinen vaihtelu suomenruotsalaisessa viittomakielessä ja eritoten sukulaisuusviittomistossa (Hoyer 2000: Variation i teckenspråk – en studie i släktskapsterminologi i teckenspråk hos finlandssvenska döva). Hoyer väitteli myöhemmin yleisestä kielitieteestä (Hoyer 2012: Dokumentation och beskrivning som språkplanering – perspektiv från arbete med tre tecknade minoritetsspråk, vapaasti suomennettuna Dokumentointi ja kuvailu osana kielisuunnittelua – näkökulmia kolmesta viitotusta vähemmistökielestä).
Vuonna 2002 julkaistiin sanakirjateos Se vårt språk! Näe kielemme!, johon Karin Hoyer ja suomenruotsalainen viittomakielinen Karin Kronlund-Saarikoski keräsivät 38 suomenruotsalaista viittomaa. Hoyer ja Kronlund-Saarikoski haastattelivat suomenruotsalaisia viittomakielisiä ja keräsivät viittomamateriaalia. Sanakirjaan päätyi 38 viittomaa, jotka nykyään löytyvät nettisanakirja Suvin suomenruotsalaisen viittomakielen puolelta. Suvista löytyy myös esimerkkilauseita suomenruotsalaisella viittomakielellä.
Monica Londen on tutkinut suomenruotsalaisia viittomakielisiä ja heidän kielivalintojaan, kielenoppimista ja opetusta. Vuonna 1992 ilmestyi Londenin pro gradu -tutkielma Döva barn och deras språk. Teckenspråkets betydelse för det döva barnets utveckling och undervisning. (Vapaasti suomennettuna: Kuurot lapset ja heidän kielensä. Viittomakielen merkitys kuuron lapsen kehitykselle ja opetukselle.) Vuonna 2004 ilmestyi Londenin väitöskirja Communicational and Educational Choices for Minorities within Minorities: The Case of the Finland-Swedish Deaf (vapaasti suomennettuna Vähemmistön vähemmistön valinnat kommunikaatiossa ja koulutuksessa: Suomenruotsalaisten kuurojen tilanne).
Anna-Maria Slotte on kirjoittanut pro gradu -tutkielman Samförstånd när händerna fungerar – tillgänglighet och delaktighet ur finlandssvenska teckenspråkiga dövas synvinkel (Helsingin yliopisto, 2008). (Vapaasti suomennettuna Yhteisymmärrys käsien kautta – saavutettavuus ja osallisuus suomenruotsalaisten viittomakielisten kuurojen näkökulmasta.) Slotte tekee tällä hetkellämilloin? väitöstutkimusta, jonka työnimenä on Teckenspråkiga livsberättelser av en minoritet i diaspora (vapaasti suomennettuna Hajaantuneen vähemmistön viittomakielisiä elämäntarinoita).
Satu Siltaloppi on tehnyt kandidaatin- ja pro gradu -tutkielmat suomenruotsalaisesta viittomakielestä (Siltaloppi, 2015: ”Jag tittade förvånat” – Känslouttryck i finlandssvenskt teckenspråk ja Siltaloppi, 2016: Den andra handen. Den icke-dominanta handens funktioner i finlandssvenskt teckenspråk, vapaasti suomennettuna ”Katsoin yllättyneenä – Tunneilmaisut suomenruotsalaisessa viittomakielessä” ja ”Toinen käsi. Ei-dominoivan käden toiminnot suomenruotsalaisessa viittomakielessä”). Tällä hetkellä Siltaloppi tekee väitöskirjaansa, jonka aiheena on suomenruotsalaisen viittomakielen kielioppi.
Tutkija Hanna Lindberg Tampereen yliopistosta tekee tällä hetkellämilloin? suomenruotsalaisiin viittomakielisiin liittyvää tutkimusta.
Humanistisen ammattikorkeakoulun ja Diakonia-ammattikorkeakoulun tulkkiopiskelijat ovat tehneet muutamia opinnäytetöitä suomenruotsalaiseen viittomakieleen ja viittomakielisiin liittyvistä aiheista (Rossi 2017, Kauppi 2016, Pynnönen 2014, Ajanti 2014).
Maria Andersson-Koski on tehnyt laajan kartoituksen suomenruotsalaisten viittomakielisten tilanteesta (Andersson-Koski 2015: Mitt eget språk – vår kultur. En kartläggning av situationen för det finlandssvenska teckenspråket och döva finlandssvenska teckenspråkiga i Finland 2014-2015). Kartoitus sisältää runsaasti tietoa suomenruotsalaisista viittomakielisistä, heidän historiastaan ja kielitilanteesta.
Birgitta Wallvik on kirjoittanut teoksia suomenruotsalaisten viittomakielisten historiasta: Från Dövstumsbacken till Solsand – teckenspråkig kultur i Jakobstadsnejden (2016) (vapaasti suomennettuna Kuuromykkäinmäeltä Solsandiin – viittomakielinen kulttuuri Pietarsaaren seudulla) ja Du måste vara döv för att förstå – Finlandssvenska dövas fotspår i historien (2006) (vapaasti suomennettuna Sinun on oltava kuuro ymmärtääksesi – Suomenruotsalaisten kuurojen jälkiä historiassa).