stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikko Härkin

| Mikko Härkin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1979 (ikä 45) Keitele
Muusikko
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  power metal
Soittimet:  koskettimet
Yhtyeet:  Solution .45 Random Eyes Mehida Cain’s Offering Essence of Sorrow
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mikko Sakari Härkin (s. 25. toukokuuta 1979 Keitele) on suomalainen kosketinsoittaja. Hän soittaa yhtyeissä Solution .45, Random Eyes, Mehida, Cain’s Offering ja Essence of Sorrow. Aiemmin hän on soittanut yhtyeissä KenZiner, Sonata Arctica ja Wingdom. Lisäksi hän on soittanut koskettimia Kotipellon Waiting for the Dawn -albumille ja Divinefiren albumille Hero. Uusinmilloin? yhtye Härkinin uralla on Timo Tolkin kokoama Symfonia.
Mongoose Publishing

Mongoose Publishing on brittiläinen roolipelikustantamo, joka julkaisee roolipelikirjojen lisäksi miniatyyrejäselvennä ja korttipelejä. Mongoose Publishing on julkaissut lisensseillä sekä tieteis- (Babylon 5, Judge Dredd ja Starship Troopers) että fantasia-aiheisia (Conan barbaari ja RuneQuest) pelejä.
Historia

Mongoose Publishing aloitti julkaisutoimintansa vuonna 2001. Kustantamo sai alkunsa d20-innostuksesta, jonka aiheutti Dungeons & Dragonsin kolmas laitos. Mongoose Publishingin julkaisut saavuttivat suosiota, mutta niitä myös syytettiin ulkoasultaan kehnoiksi ja hutaisten tehdyiksi. Ensimmäiset julkaisut oli varsin selvästi tarkoitettu Dungeons & Dragonsin lisäosiksi.
Yrityksen vakiinnutettua d20-julkaisuilla asemansa se alkoi hankkia itselleen lisenssejä ja sai 2002 oikeudet suosittuun brittiläiseen komediasarjaan Sláine ja Judge Dreddiin. Vuonna 2003 Mongoose Publishing onnistui samaan lisenssin myös televisiosarjaan Babylon 5. Se ryhtyi myös julkaisemaan omaa lehteä nimeltä Signs and Portents, joka oli tarkoitettu tukemaan kustantamon omia tuotteita ja d20-järjestelmää.
Seuraavana vuonna Mongoose Publishing teki lisää ostoksia: lisenssit Conan barbaariin ja Paranoiaan sekä EN World Gamer -lehden. Vuonna 2005 Mongoose Publishing julkaisi Starship Troopersiin perustuvat rooli- ja miniatyyripelit ja hankki lisenssin RuneQuest-roolipelin uuden laitoksen julkaisemiseen. RuneQuestin uusi laitos ilmestyi elokuussa 2006. Kustantamo yritti saada myös Tom Clancyn Rainbow Sixin ja Ghost Reconin oikeudet muttei onnistunut siinä.
Aiheesta muualla

Mongoose Publishingin kotisivut
Mór Kóczán

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mór Kóczánin muistomerkki |  Mór Kóczánin muistomerkki |  Mór Kóczánin muistomerkki |  |
Maa:  Unkari
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | keihäänheitto |  |
Mór Kóczán (8. tammikuuta 1885 – 30. heinäkuuta 1972) oli unkarilainen keihäänheittäjä ja  kalvinistipappi. Hän kilpaili heittolajeista, joissa parhain menestys tuli keihäänheitosta. Kóczán saavutti olympiapronssia vuoden 1912 kesäolympialaisista Tukholmasta tuloksella 55,50. Pappina myös toiminut Kóczán osallistui noihin olympialaisiin salanimellä Mór Kóvács, sillä hän halusi välttää riidan kirkon kanssa, joka ei halunnut hänen osallistuvan olympialaisiin. Kóczán kuoli vuonna 1972.
Käännös suomeksi
Mória

| Mória Μόρια |
| --- | --- |
 Mória
 Koordinaatit: 39°07′56″N, 26°31′00″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Lesbos
Kunta:  Mytilíni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5301010601
Väkiluku (2011):  1 164
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mória (kreik. Μόρια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 164 (vuonna 2011).
Mórian akveduktin jäänteet.
Mórian kylä sijaitsee Lesboksen itäosassa noin viisi kilometriä pääkaupunki Mytilínistä luoteeseen. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μόριας, Dimotikí Koinótita Mórias), johon kuuluvat varsinaisen Mórian kylän lisäksi Achliá, Lárisos ja Mármaro. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 450.
Mória tunnetaan muun muassa sen lähellä olevista Mórian akveduktina tunnetun roomalaisaikaisen akveduktin jäännöksistä. Akvedukti toi antiikin aikana vettä Lesboksen Ólympos-vuorelta nykyisen Agiásoksen tienoilta Mytilenen eli nykyisen Mytilínin kaupunkiin. Sen pituus oli noin 26 kilometriä. Mórian länsipuolella akveduktista on jäljellä noin 170 metrin osuus ja 17 kaarta. Akvedukti on rakennettu 200- ja 300-lukujen taitteessa.
Mórian lähellä toimi vuodesta 2015 lähtien pakolaisleiri, joka oli Euroopan suurin. Leiri syntyi Euroopan pakolaiskriisin myötä ja oli suunniteltu noin 3 000 hengelle, mutta siellä ja sen ympäristössä oli enimmillään majoittuneena noin 13 000 pakolaista. Suurin osa leiristä tuhoutui tulipalossa 8. syyskuuta 2020.
Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Motion Picture Herald

| Motion Picture Herald |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  ammattilehti, elokuvalehti
Aihealue:  elokuva ja viihde
Perustettu:  1931
Lakkautettu:  1972
Kotimaa:  Yhdysvallat
Kieli:  englanti
Motion Picture Herald oli yhdysvaltalainen ammattilehti Yhdysvaltain elokuvateollisuudessa. Lehteä julkaistiin viikoittain vuosina 1931–1972, jolloin lehden korvasi QP Herald, jota julkaistiin ainoastaan toukokuuhun 1973 asti.
Motion Picture Heraldin historia yltää vuoteen 1915, jolloin sen perusti chicagolainen painolaitos. Vuonna 1916 päätoimittaja Martin Quigley osti lehden, jolle hän antoi nimeksi Exhibitor’s Herald. Exhibitor’s Heraldista muodostui tärkeä maanlaajuinen elokuvalehti Yhdysvalloissa. Vuonna 1917 lehti fuusioitui Motography-lehden kanssa, ja joulukuussa 1927 Exhibitor’s Herald fuusioitui The Moving Picture Worldin kanssa, jolloin lehdet muodostivat Exhibitors’ Herald World -lehden. Fuusioitumisen myötä lehden levikki nousi 16 881 kappaleeseen. Vuonna 1931 tehtiin uusi fuusio, jolloin Exhibitors’ Herald World fuusioitui Motion Picture Newsin kanssa. Tällöin lehden nimeksi tuli Motion Picture Herald.
Aiheesta muualla

Motion Picture Heraldin arkistoituja numeroita Media History Digital Libraryssa (englanniksi)
Montepeloson taistelu

Montepeloson taistelu käytiin 3. syyskuuta 1041 Bysantin valtakunnan ja langobardien sekä normannien kapinallisjoukon välillä.
Syyskuussa 1041 normannit valitsivat hallitsijakseen Atenulfin. Exaugustus Boioannes yritti piirittää Melfin kaupungin, mutta langobardit ja normannit voittivat onnistuneella vastahyökkäyksellä varjagikaartin ja ottivat vangikseen kuvernööri Boioanneksen hänen leirinsä lähellä Monte Siricolossa. Bysanttilaiset rannikkokaupungit liittoutuivat taistelun jälkeen voittajien kanssa, mutta maiden ja omaisuuden jaosta aiheutuneet riidat vähensivät voiton merkitystä.
Montepuezin piiri

| Montepuezin piiri Distrito de Montepuez |
| --- | --- |
 Montepuezin piirin sijainti Mosambikissa.
 Koordinaatit: 13.1272°S, 38.9997°E 
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Cabo Delgado
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Montepuez
 – johtaja:  Fernando Tomás Natal 
Pinta-ala:  15 871 km²
Väkiluku (2020)  (ennuste):  304 336
Montepuezin piiri (port. Distrito de Montepuez) on Mosambikin pohjoisosassa Cabo Delgadon maakunnassa sijaitseva piiri. Piirin hallintokeskus on Montepuezin kaupunki, joka sijaitsee linnuntietä 164 kilometriä ja maanteitse 210 kilometriä maakuntakeskus Pembasta länteen. Kansallinen maantie N14 kulkee Montepuezin kaupungin kautta; lännessä se jatkaa Metoroon, josta kansallinen maantie N1 jatkaa Pembaan.
Piiri rajoittuu etelässä Chiúren, Namunon ja Balaman piireihin, lännessä Niassan maakunnan Marrupan ja Meculan piireihin, pohjoisessa Muedan piiriin ja idässä Melucon ja Ancuaben piireihin.
Piirin pinta-ala on 15 871 neliökilometriä (19,2 % maakunnan pinta-alasta)., erään lähteen mukaan tosin 17 721 km² (2005).  Paikallistasolla piiri jakautui viiteen hallinto-alueeseen (port. postos administrativos, P. A): P.A de Mapupulo, P.A de Mirante, P.A de Montepuez (sede), P.A de Nairoto ja P.A de Namanhumbir. Kukin näistä jakautuu edelleen kahteen tai useampaan paikkakuntaan (localidades).
Mosambikin tilastoviranomaisen ennuste vuoden 2020 väkiluvuksi oli 304 336. Vuonna 1997 piirin väkiluku oli  149 181, eli väestönkasvu on ollut nopeaa. Väestöstä lukutaidottomia on 48,8 prosenttia (2021; vuonna 1997: 78,5 %).  Väestön enemmistön äidinkieli on makua (emakuwa). Mosambikin virallista kieltä portugalia puhuu vain 27,8 prosenttia väestöstä (1997).
Pääelinkeinoja ovat maanviljely, karjankasvatus, metsästys ja kaivostoiminta. Keskeisiä tuotteita ovat maissi, maniokki, maapähkinät, pavut, vuohet. rubiinit ja kulta.
Montenerodomo

| Montenerodomo |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Antonio Tamburrino
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30 km²
Väkiluku (31.12.2017):  656
 – Väestötiheys:  22 as./km²
Postinumero:  66010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montenerodomo on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 656 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 736 asukasta.
Musikaaliartisti

Musikaaliartisti on henkilö, joka näyttelee eli esiintyy musikaalissa. Musikaaliartistin tehtävänä on tanssia, laulaa ja näytellä musikaalin tai musikaalielokuvan kohtauksissa ja musiikkinumeroissa.
Suomessa musiikkiteatterin korkeakoulutason opetusta annetaan TAMKissa Tampereella. Aiemmin musiikkiteatterin koulutusta annettiin myös Lahden Musiikki- ja draamainstituutissa. Suomalaisia musikaaliartisteja on valmistunut myös ulkomaisista oppilaitoksista, kuten kaikista Ruotsin musikaaliartistikoulutuksista eli Göteborgista Balettakademienista, Performing Arts Schoolista sekä Göteborgin yliopistosta, Tukholman Base23:stä ja Uumajan Musikalakademienista, sekä myös Isosta-Britanniasta seuraavista oppilaitoksista: Mountview Academy of Theatre Arts, The Royal Conservatoire of Scotland, Royal Academy of Music ja Royal Welsh College of Music and Drama.
Tunnettuja musikaaliartisteja

Peter Jöback
Helen Sjöholm
Tommy Körberg
Annie Billy Elliot Cats
Motion Picture Corporation of America

| Motion Picture Corporation of America |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  yksityinen
Perustettu:  1986
Avainhenkilöt:  Brad Krevoy
Kotipaikka:  Century City, Los Angeles, Kalifornia
Toimiala:  Elokuvat
Kotisivu:  http://www.mpcafilm.com/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Motion Picture Corporation of America (lyhyemmin MPCA) on yhdysvaltalainen tuotantoyhtiö, joka on keskittynyt tuottamaan ja levittämään elokuvia. Yhtiön perusti Brad Krevoy vuonna 1986, jolloin yhtiö keskittyi levittämään elokuvien trailereita ja televisio-ohjelmia.
Tuotantoa

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1980-luku Sweet Revenge (1987)  Saalistajien yö (1988)  Purple People Eater (1988)  Think Big (1989)  Back to Back (1989)  |  1990-luku Helvetti on irti (1991)  The Killing Box (1992)  Helppo uhri (1993)  Nuija ja tosinuija (1994)  Lain pitkä käsivarsi (1994)  Kylmäverinen rakastaja (1995)  Sota kotirintamalla (1996)  Täysnuijat (1996)  Nuija ninja (1997)  Miehistä parhaat (1997)  Terrorin kohteena (1998)  Sekopäiden sirkus (1998)  American Dragons (1998)  Tactical Assault (1999)  |  2000-vuosikymmen 3 Strikes (2000)  The Breed – rotu (2001)  Teräskehä (2002)  Boat Trip – kuuma sinkkuristeily (2002)  Second in Command (2006)  The Hard Corps (2006)  Pumpkinhead: Blood Feud (2007)  Linewatch (2008)  Hardwired (2009)  |  2010-luku Taking Chance (2011)  Assassination Games (2011)  One in the Chamber (2012)  Six Bullets (2012)  The Package (2012)  |
Motion Picture Story

| Motion Picture Story |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  elokuva ja viihde
Julkaisija:  Brewster Publications Macfadden Publications
Perustettu:  1911
Lakkautettu:  1977
Kotikunta:  New York
Kotimaa:  Yhdysvallat
Ilmestymistiheys:  12 numeroa / vuosi
Kieli:  englanti
Motion Picture Story (myös Motion Picture tai Motion Picture Magazine) oli ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuvalehti, jonka perustivat Vitagraph Studiosin johtaja J. Stuart Blackton ja hänen liikekumppaninsa Eugene V. Brewster.
Motion Picture Story ilmestyi joka kuukausi vuodet 1911–1977. Ensimmäinen numero ilmestyi helmikuussa vuonna 1911, jolloin lehden nimenä oli vielä The Motion Picture Story Magazine. Maaliskuussa vuonna 1914 lehden nimi vaihdettiin Motion Picture Magazineksi. Lehden viimeinen numero ilmestyi joulukuussa vuonna 1977. Motion Picture Storya julkaisi aluksi Brewster Publications ja myöhemmin Macfadden Publications.
Motion Picture Story oli tosi menestynyt aikakauslehti alusta alkaen. Lehteä painettiin aluksi 50 000 kappaletta, mutta vuoteen 1914 mennessä lehden levikki oli noussut 200 000:een kappaleeseen. Vuonna 1919 levikki hyppäsi 248 845 kappaleesta 400 000 kappaleeseen. Lehden suosituin kolumni oli ”The Answer Man”, jota kirjoitti nainen kolumnin nimestä huolimatta. Kolumni vastasi lukijoiden kysymyksiin elokuvamaailmasta.
Motion Picture Storyn ”sisarlehteä” Motion Picture Classicia julkaistiin kuukausittain syyskuusta 1925 maaliskuuhun 1931 asti. Vuonna 1941 Motion Picture Story fuusioitui lehtien Hollywood Magazine ja Screen Life kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Motion Picture Story Moviemags.comissa (englanniksi)
Mommie Dearest

Mommie Dearest on yhdysvaltalaisen Christina Crawfordin kirjoittama muistelma- ja paljastusteos, joka kertoo hänen elämästään adoptioäitinsä, näyttelijä Joan Crawfordin kanssa. Teos julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1978, ja se herätti aikanaan valtavan kohun. Mommie Dearestin pohjalta on tehty elokuva Äiti kulta, joka sai ensi-iltansa vuonna 1981.
Sisältö

Mommie Dearest kertoo Christina Crawfordin lapsuudesta ja elämästä äitinsä Joan Crawfordin kanssa. Teoksessa Crawford väittää äitinsä olleen sadistinen ja väkivaltainen alkoholisti, joka pahoinpiteli lapsiaan. Kaiken kaikkiaan kirja kuvaa Joan Crawfordin epätasapainoisena naisena, jolle ura näyttelijänä merkitsi enemmän kuin omat lapset. Teoksessa Crawford esittääkin, että hänen äitinsä adoptoi lapsia ainoastaan julkisuustempauksena uraansa edistääkseen. Crawfordin adoptioveli Christopher tuki kirjan väitteitä, kun taas hänen adoptiosisarensa Cynthia ja Cathy kiistivät ne.
Vastaanotto

Mommie Dearest oli yksi ensimmäisistä julkisuuden henkilöistä kirjoitetuista paljastuskirjoista. Sen kiistanalainen sisältö ja sen esittämät väitteet kuuluisasta elokuvatähdestä herättivät aikanaan valtavan kohun ja laajaa keskustelua puoleen ja toiseen erityisesti Crawfordista esitettyjen väitteiden todenmukaisuudesta. Monet Joan Crawfordin tunteneet nousivat kirjan julkaisun jälkeen puolustamaan häntä. Muun muassa Crawfordin pitkäaikainen ystävä Myrna Loy ja ensimmäinen aviomies Douglas Fairbanks Jr. kiistivät molemmat teoksen väitteet, vaikkakin myönsivät Crawfordin olleen kunnianhimoinen ja kärsineen alkoholismista. Toiset Crawfordin ystävät ja kollegat taas myönsivät osan väitteistä pitävän paikkansa. Muun muassa näyttelijä Betty Hutton vahvisti nähneensä Crawfordin pahoinpitelemässä lapsiaan, ja näyttelijä Eve Arden kyseenalaisti Crawfordin kyvyn toimia äitinä. Osittain saamansa julkisuuden ansiosta kirjasta tuli suuri myyntimenestys ja bestseller.
Aiheesta muualla

Mommie Dearest Joan Crawford Fan Clubin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Christina Crawfordin haastattelu vuodelta 2001
Miekkailu kesäolympialaisissa 2008

Fencing Hall of the National Convention Center
2008 kesäolympialaisten miekkailukilpailut käytiin 9.–17. elokuuta. Kilpailupaikkana toimi kisakylässä sijaitseva Fencing Hall of the National Convention Center. Kilpailulajeja oli kymmenen. Kun naisten säilä tuli mukaan olympiakisoihin, on lajeja jouduttu kierrättämään, ja Pekingin kisoissa ei kilpailtu miesten floretin eikä naisten kalvan joukkuekilpailuissa.
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kilpailu | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kalpa, yksilökilpailu |  Matteo Tagliariol |  Fabrice Jeannet |  José Luis Abajo |
| Kalpa, joukkuekilpailu |  Ranska: Fabrice Jeannet Jérôme Jeannet Ulrich Robeiri Jean-Michel Lucenay |  Puola: Robert Andrzejuk Tomasz Motyka Adam Wiercioch Radosław Zawrotniak |  Italia: Stefano Carozzo Diego Confalonieri Alfredo Rota Matteo Tagliariol |
| Säilä, yksilökilpailu |  Zhong Man |  Nicolas Lopez |  Mihai Covaliu |
| Säilä, joukkuekilpailu |  Ranska: Julien Pillet Boris Sanson Nicolas Lopez |  Yhdysvallat: Tim Morehouse Jason Rogers Keeth Smart James Williams |  Italia: Luigi Tarantino Giampiero Pastore Diego Occhiuzzi |
| Floretti |  Benjamin Kleibrink |  Yuki Ota |  Salvatore Sanzo |
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kilpailu | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kalpa, yksilökilpailu |  Britta Heidemann |  Ana Maria Brânză |  Ildikó Mincza-Nébald |
| Säilä, yksilökilpailu |  Mariel Zagunis |  Sada Jacobson |  Becca Ward |
| Säilä, joukkuekilpailu |  Ukraina: Olha Žovnir Olha H’arlan Halyna Pundyk Jelena H’ormova |  Kiina: Bao Yingying Huang Haiyang Ni Hong Tan Xue |  Yhdysvallat: Sada Jacobson Becca Ward Mariel Zagunis |
| Floretti, yksilökilpailu |  Valentina Vezzali |  Nam Hyun-Hee |  Margherita Granbassi |
| Floretti, joukkuekilpailu |  Venäjä Svetlana Boiko Aida Šanajeva Viktorija Nikišina Jevgenija Lamonova |  Yhdysvallat: Emily Cross Hanna Thompson Erinn Smart |  Italia: Valentina Vezzali Giovanna Trillini Margherita Granbassi Ilaria Salvatori |

Kesäolympialaisten 2008 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Tennis | Triathlon  | Taitouinti | Uimahypyt | Uinti  | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Miekkailu olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Merinahkakilpikonna

| Merinahkakilpikonna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Alalahko::  Pystytaivuttajat Cryptodira
Yläheimo::  Chelonioidea
Heimo::  Nahkakilpikonnat Dermochelyidae
Suku::  Dermochelys  Blainville, 1816
Laji::  coriacea
Kaksiosainen nimi
 Dermochelys coriacea  (Vandelli, 1761) 
 Merinahkakilpikonnan levinneisyys
Katso myös
   Merinahkakilpikonna Wikispeciesissä   Merinahkakilpikonna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Merinahkakilpikonna (Dermochelys coriacea) on nahkakilpikonnien heimon (Dermochelyidae) ainoa jäljellä oleva laji. Nahkakilpikonnat ja merikilpikonnat (Cheloniidae) kuuluvat samaan Chelonioidea-yläheimoon, ja ne ovat ainoat elossa olevat meressä elävät kilpikonnat. Merinahkakilpikonna on vaarantunut. Merinahkakilpikonna voi nopean aineenvaihduntansa ansiosta pitää ruumiinlämpönsä jopa 18 astetta ympäröivän veden lämpötilaa ylempänä, kun muut kilpikonnat ovat matelijoina vaihtolämpöisiä.
Koko ja ulkonäkö

Merinahkakilpikonna on suurin nykyisistä kilpikonnalajeista. Naaras on 160 senttiä pitkä ja painaa 300–600 kiloa, koiras on isompi, jopa 250 senttiä pitkä ja voi painaa jopa yli 900 kiloa.[lähde? ] Merinahkakilpikonnan selkäkilpi koostuu pienten luulevyjen mosaiikista, jota peittää nahkamainen iho. Selkäkilpi ei ole kiinnittynyt selkärankaan tai kylkiluihin kuten varsinaisilla merikilpikonnilla. Vatsakilvessä on neljä luusauvaa, jotka muodostavat soikean kehän. Merinahkakilpikonnan selässä kulkee seitsemän pykälikästä pitkittäisharjannetta, mistä laji onkin helppo tunnistaa. Selkäkilven pohjaväritys on mustahko, ja sitä kirjovat tiheässä olevat valkeahkot ja vaaleanpunertavat täplät. Vatsapuoli on valkoinen ja mustapilkkuinen. Merinahkakilpikonnan eturaajat ovat pitkät.
Levinneisyys ja elinympäristö

Merinahkakilpikonna on maailman laajimmalle levinnein matelijalaji, ja sitä tavataan trooppisista meristä aina subarktisiin meriin. Pesimäaikaa lukuun ottamatta merinahkakilpikonnat elävät avomerellä Atlantilla, Intian valtameressä sekä Tyynellämerellä.
Elintavat

Merinahkakilpikonnat ovat maailman syvimmälle sukeltavia matelijoita. Eräs yksilö sukelsi 1230 metrin syvyyten.
Elintavat > Ravinto

Merinahkakilpikonnat syövät lähes yksinomaan meduusoja. Yksi ainoa yksilö voi syödä jopa 200 litran edestä meduusoja päivittäin. Aikuisilla merinahkakilpikonnilla ei ole luontaisia vihollisia, mutta noin 90% merinahkakilpikonnista kuolee kuoriutumispäivänään, sillä monet linnut, maapetoeläimet ja petokalat syövät vastakuoriutuneita poikasia.
Elintavat > Lisääntyminen

Merinahkakilpikonnien tärkeimmät pesimäalueet ovat Surinamessa, Ranskan Guyanassa, Meksikossa, Costa Ricassa ja Gabonissa. Nicaraguassa, Panamassa ja Guatemalassa on myös pesimärantoja. Ne ilmaantuvat näille rannoille yleensä öisin, kaivavat pienen kuopan hiekkaan ja munivat sinne 50-160 pyöreää munaa. Ennen palaamistaan takaisin mereen kilpikonnat peittävät munat. Reilun kahden kuukauden kuluttua poikaset kuoriutuvat ja pyrkivät heti veteen.
Ääninäyte

Merinahkakilpikonnan hengitystä Ranskan Guayanassa 1989
Aiheesta muualla

WWF
Merinahkakilpikonnan luuranko vatsapuolelta katsottuna
Vastakuoriutuneita poikasia matkalla mereen
Mikko Ilkka

Mikko Ilkka (3. lokakuuta 1864 − 2. helmikuuta 1920 Santamäen kartano, Loppi) oli suomalainen maatalousaiheista kirjoittanut tietokirjailija.
Ilkka kävi neljä luokkaa lyseota ja siirtyi sitten käytännölliselle alalle päätyen lopulta pienkarjan hoitajaksi. Hän kirjoitti useita opaskirjoja siipikarjan, mehiläisten ja kaniinien hoitamisesta. Ilkka kirjoitti myös historiallisia kuvauksia, pitäjäkertomuksia ja novelleja. Vuonna 1918 hän siirtyi Lopelle senaattori H. G. Paloheimon omistaman Santamäen kartanon yhteyteen perustetun malli- ja harjoittelupienkarjahoitolan johtajaksi. Ilkka toimitti myös Ikaalinen- ja Kekri : siipikarjan, mehiläisten ja pikkukarjan hoitaja-lehtiä. Hän oli mukana suojeluskuntatoiminnassa Ikaalisissa asuessaan. Suomen sisällissodan aikana Ilkka oli järjestämässä Ikaalisten kauppalan puolustusta, perusti etappikanslian ja toimi kauppalan piirityksen aikana kanslian päällikkönä. Myöhemmin hän oli Ikaalistan komendanttina.
Teoksia

Karhunpeijaat Ikaalisissa 28 p:nä maaliskuuta 1833 : (Tampereen sanomille). Tampere 1906
Miten Kuuskosken osuuskunta perustettiin. Gummerus 1908
Kananhoitokirja : useampien tiedemiesten ja käytännöllisten kananhoitajien sekä omien tutkimusten ja kokemusten perusteella laatinut Mikko Ilkka. Otava 1909, 2. lis. painos 1910, 3. korj. ja lis. painos 1912, 4. korjattu ja lisätty paiinos 1916, 5. painos korjannut ja laajentanut Matti M. Ilkka 1922, 6. kokonaan uudistettu painos 1925
Hanhet ja ankat. Otava 1910
Kalamiehen taika : lyhyt kertomus iso-isän aikakaudelta. Kristiina 1910
Kalkkunat ja helmikanat. Otava 1910
Mehiläishoito. Gummerus 1910
Mehiläiskirja : opas mehiläishoitajille. Otava 1910, 2. painos 1913, 3. painos korjannut ja lisännyt Matti M. Ilkka 1922
Tarina Isonvihan ajoilta. Isak Julinin Kustannusliike ja Kirjakauppa, Tampere 1910
Kaniininhoitokirja. Otava 1911, 2. korj. painos 1916
Pieni kananhoitokirja : kansakoulujen jatkokursseja ja kansanopistoja sekä itseopiskelua varten. Otava 1911
Sianhoitokirja. Otava 1912
Vuohenhoitokirja. Otava 1913