stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konttorityö
Historiaa

Systema-yrityksen konkurssin 1931 jälkeen Viipurin Systema oli yksi itsenäisistä jälleenmyyjistä, joka saattoi jatkaa toimintaansa. Sen pääomistajia 1930-luvulla olivat Markus Hynninen ja Paul Pöyhönen. Hynninen oli lisäksi mukana helsinkiläisessä Oy Mercedes Ab:ssa, joka toi maahan saksalaisia Roto-monistuskoneita ja toimi myöhemmin nimellä Oy Merso Ab. Kun Hynnisen ja Pöyhösen välille syntyi kitkaa, Hynninen muutti Helsinkiin ja siirsi kaikki Viipurin Systeman edustukset uuteen yhtiöönsä Konttorityö Oy:hyn. Sen nimen hän otti Viipurin Systeman muutaman numeron verran julkaisemasta Konttorityö-lehdestä. Hynninen sai pian myös Tampereen, Vaasan, Oulun, Kuopion ja Lahden konkurssilta välttyneet Systemat muuttamaan nimensä Konttorityöksi ja liittymään näin Hynnisen ketjuun.
Markus Hynninen värväytyi vapaaehtoisena talvisotaan, vapautui palveluksesta 1942 ja kuoli vuonna 1944 sydäninfarktiin. Heti sotien jälkeen Konttorityöllä oli muiden suomalaisyritysten tavoin vaikeuksia saada myytävää tavaraa Saksasta ja Yhdysvalloista, ja päätuotteiksi muodostuivat ruotsalaiset Addo- ja Original-Odhner-laskukoneet. Sotien jälkeenkin Konttorityö säilytti kuitenkin asemansa muun muassa maan suurimpana konttorikoneiden korjaamona. 1950-luvun puolivälissä Konttorityö sai italialaisen Olivettin maahantuonnin itselleen Paul Pöyhösen perustamalta Vistemalta.
1960-luvun lopulla Olivettin uudet yhteyshenkilöt asettivat Konttorityölle uusia ehtoja, joita yritys ei hyväksynyt. Konttorityö luopui Olivettin maahantuonnista mutta jatkoi sen laitteiden korjaamista. Onnekseen yritys oli juuri aloittanut sanelukoneyhteistyön Philipsin kanssa, mihin Konttorityön nykyinenkin liiketoiminta paljolti perustuu. 1970-luvun alussa Philips kehitti ja valmisti myös laskukoneita ja varhaisia tietokoneita. Suomen valtion kanssa tehdyn ison tietotekniikkakaupan toimitusvaikeudet aiheuttivat välien viilenemisen Philipsiin, ja päädyttiin Konttorityön tietokoneosaston myymiseen Philipsille. 1970-luvulla Konttorityö markkinoi myös japanilaisten valmistajien Casion, Seikon ja Citizenin toimistotekniikkaa, ja myöhemmin toi maahan Infotec-merkkisiä kopiokoneita ja fakseja, mutta päätuotteiksi muodostuivat sanelu- ja puheentunnistuslaitteet.
Konttorityö edusti vuosina 1955–1968 Olivettin tuotteita, joista yksi suosituimmista oli Lettera 22 -kirjoituskone.
Hasavjurtin sopimus

| Hasavjurtin sopimus> Yhteisjulistus Venäjän federaation ja Tšetšenian tasavallan välisten suhteiden perusteiden määrittelyperiaatteista |
| --- | --- |
Allekirjoitettu:  30. elokuuta 1996
Allekirjoituspaikka:   Hasavjurt, Venäjä
Osapuolet
Allekirjoittajat:   Aleksandr Lebed  Aslan Mashadov
Hasavjurtin sopimus, virallisesti Yhteisjulistus Venäjän federaation ja Tšetšenian tasavallan välisten suhteiden perusteiden määrittelyperiaatteista (ven. Совместное заявление о принципах определения основ взаимоотношений между Российской Федерацией и Чеченской Республикой, Sovmestnoje zajavljenije o printsipah opredelenija osnov vzajimootnošeni meždu Rossiskoi Federatsi i Tšetšenskoi Respublikoi), on Venäjän ja Itškerian tšetšeenitasavallan välillä solmittu välirauha, joka päätti ensimmäisen Tšetšenian sodan. Sopimus solmittiin vuonna 30. elokuuta 1996 Hasavjurtissa Dagestanissa Aleksandr Lebedin ja Aslan Mashadovin välillä.
Venäjän presidentti Boris Jeltsin lähetti Lebedin Tšetšeniaan neuvottelemaan aselevosta ja Lebed tapasi Tšetšenian presidentti Aslan Mashadovin 22. elokuuta. Parivaljakko neuvotteli kahdeksan tunnin ajan ja tarkoituksena oli mm. perustaa yhteinen keskus estämään Groznyin ryöstelyä. Kahdeksan päivää myöhemmin osapuolet tapasivat uudestaan tällä kertaa Dagestanin puolella Hasavjurtissa, jossa kaupungin nimeä kantava sopimus solmittiin.
Sopimuksen mukaan sekä Venäjä että Tšetšenia lopettaisivat voimankäytön ja siirtäisivät Tšetšenian itsenäisyyskysymystä vuoteen 2001 asti.
Sopimus aiheutti myös kritiikkiä: 93 duuman edustajaa pyysi Venäjän korkeinta oikeutta antamaan lausunnon sopimuksen perustuslaillisuudesta, mutta korkein oikeus ilmoitti joulukuussa 1996 kieltäytyvänsä tästä.
Miriam Makeba

| Miriam Makeba |
| --- | --- |
 Miriam Makeba konsertoimassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1932 Johannesburg, Etelä-Afrikka
Kuollut: 10. marraskuuta 2008 (76 vuotta) Castel Volturno, Italia
Kansalaisuus:  eteläafrikkalainen
Muusikko
Taiteilijanimi:  Mama Africa 
Laulukielet:  englanti, xhosa ja zulu
Tyylilajit:  Marabi, rock, maailmanmusiikki, afrikkalainen populaarimusiikki, jazz ja township music (käännä suomeksi) 
Levy-yhtiöt:  Strut, RCA Victor, Mercury Records, Kapp Records, Collectables, Warner Bros. Records, Reprise Records, Philips Records ja Sonodisc 
Aiheesta muualla
www.miriammakeba.co.za
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Miriam Makeba, koko nimeltään Zenzile Makeba Qgwashu Nguvama Yiketheli Nxgowa Bantana Balomzi Xa Ufun Ubajabulisa Ubaphekeli Mbiza Yotshwala Sithi Xa Saku Qgiba Ukutja Sithathe Izitsha Sizi Khabe Singama Lawu Singama Qgwashu Singama Nqamla Nqgithi, myös Mama Afrika, (4. maaliskuuta 1932 Johannesburg, Etelä-Afrikka – 10. marraskuuta 2008 Castel Volturno, Italia) oli eteläafrikkalainen laulaja ja ihmisoikeusaktivisti, jota pidetään muun muassa kaikkien aikojen kuuluisimpana afrikkalaisena esiintyvänä taiteilijana. Hänen tunnetuin kappaleensa on ”Pata Pata”.
Lapsuus

Miriam Makeba syntyi 1932 Nonkomndelo (engl. nimi Christina) Makeban ja Mpambane (engl. nimi Caswell) Makeban tyttären kuudentena lapsena Johannesburgin laitamilla erillisellä mustien asuma-alueella Melspruitissa. Makeba oli xhosa-heimon jäsen.
Makeba, tuolloin vielä etunimeltään ”Zenzi”, joutui muuttamaan vankilaan vain kahdeksantoista päivän ikäisenä hänen äitinsä saatua puolen vuoden vankeustuomion. Tuomion syynä oli maissista valmistetun alkoholijuoman, umqombothin, valmistaminen.
Makeban isä kuoli tyttärensä ollessa viisivuotias. Zenzi muutti tämän jälkeen isoäitinsä luo Pretorian Riversideen.
Makeba joutui todistamaan lapsena kahta outoa tapahtumaa. Hän näki viisivuotiaana kissan tappavan ihmisen. Joitakin vuosia myöhemmin hän oli paikalla kun, salama tappoi koulumatkalla erään hänen tovereistaan.
Uran alku

Makeba lauloi pikkulapsena kirkkokuorossa ja pääsi vähän myöhemmin poikkeusluvalla isosiskonsa koulun seniorikuoroon. Amerikkalaisia jazzlevyjä hän kuuli ensimmäistä kertaa veljensä luona.
Makeban ensimmäinen yhtye oli Cuban Brothers. Vuonna 1954 hänet valittiin Etelä-Afrikan tunnetuimman yhtyeen Manhattan Brothersin laulusolistiksi, ja silloin hän myös sai pysyvän taiteilijanimensä. Pian hän levytti ensimmäisen soolosinglensä ”Lakutshuna Ilangun” eteläafrikkalaiselle Gallotone Recordsille. Vuonna 1956 Makeba esiintyi African Jazz and Variety - revyykiertueella yhdessä tulevan, toisen aviomiehensä, intialaistaustaisen Sonny Pillayn kanssa, ja hänet valittiin myös vain naisista koostuvan Skylarks-yhtyeen ykkössolistiksilähde?.
Venetsian elokuvajuhlilla kriitikoiden palkinnon saaneen Etelä-Afrikassa kuvatun dokumenttielokuvan Come Back, African sivuosa toi Miriam Makeballe kutsun Yhdysvaltoihin. Vuoden 1959 esiintyminen Steve Allen Show'ssa sinetöi amerikanvalloituksen alkaneeksi. Seuraavaa esiintymistä, konserttia New Yorkin Village Vanguard -klubilla olivat seuraamassa muun muassa Duke Ellington, Nina Simone ja Miles Davis.
Ura Yhdysvalloissa 1959–1968

Tärkein Miriam Makeban tukija Yhdysvalloissa oli epäilemättä Harry Belafonte, joka auttoi Makeban uran alkuun ja tuki häntä, kunnes vuonna 1967 syntyi juutalaisasenteisiin liittyvä väärinkäsitys ja heidän välinsä katkesivat.
Makeban ensimmäisen sooloalbumin julkaisi amerikkalainen RCA Records vuonna 1960, mutta rojaltit päätyivät Etelä-Afrikkaan Makeban entiselle levy-yhtiölle, jolta hän ei kuitenkaan ollut saanut korvauksia myydyistä levyistään puoleentoista vuoteen. Samana vuonna Etelä-Afrikan hallitus mitätöi Makeban passin ja esti näin hänen paluunsa kotimaahansa, ja hänestä tuli ensimmäistä kertaa pakolainen.
Vuonna 1962 Makeba esiintyi YK:n yleisistunnon hallintokomitealle ja myöhemmin piti erityiskomission edessä puheen, jossa muun muassa vaati täydellista kauppasaartoa Etelä-Afrikalle. Makeban levyt joutuivat Etelä-Afrikassa myyntikieltoon, ja hänestä itsestään tuli maailman silmissä ”sorretun kansan symboli”.
Yksi Makeban mainittavia esiintymisiä hänen Yhdysvaltain vuosiltaan on Addis Abebassa Etiopiassa pidetty Afrikan yhtenäisyysjärjestön perustamiskokous, jossa hän tapasi muun muassa keisari Haile Selassien. Pian sen jälkeen Makeballa todettiin kohdunkaulan syöpä, joka leikattiin, eikä hän enää voinut saada lapsia.
Avioiduttuaan pariksi vuodeksi tuolloin New Yorkissa opiskelevan trumpetisti Hugh Masakelan kanssa Makeba asui Dizzy Gillespien naapurissa. Yhdysvalloissa asuessaan Makeba tapasi muun muassa Martin Luther Kingin, asui myös jazzpianisti Horace Silverin naapurina ja ystävystyi Marlon Brandon kanssa. Esiintyminen presidentti Kennedyn syntymäpäivillä oli Makeban mukaan hänen uransa huippuhetkiä. Hän myös sanoi olleensa vastuussa afro-kampauksen tulemisesta Yhdysvaltoihin.
Makeba avioitui maaliskuussa 1967 pelättyjen Mustien pantterien johtajiin kuuluneen Stokely Carmichaelin kanssa. Makeba oli miehensä kanssa samaa mieltä mustien vastarinnan tarpeesta, mutta eri mieltä vastarinnan keinoista. Avioliitto aiheutti Makeballe vaikeuksia muun muassa Bahamasaarilla ja Jamaikalla, mutta suurin tappio oli Makeban ”toiseen maanpakolaisuuteen” johtanut esiintymisten ja Reprise Recordsin kanssa suunniteltujen levytysten peruuntumisista johtunut vaikea taloudellinen tilannelähde?.
Maanpakolaisuus Afrikassa 1968–1991

Yhdysvalloista lähdettyään Makeba sai asuinpaikan Guineasta presidentti Ahmed Sékou Tourén suojeluksessa, mutta tämän kuoltua vuonna 1984 tilanne vaikeutui.
Makeba pääsi palaamaan Etelä-Afrikkaan vuonna 1990. Vankilasta vapautunut Nelson Mandela suostutteli Makebaa palaamaan Etelä-Afrikkaan ja hän esiintyi siellä ensimmäisen kerran maanpakonsa jälkeen vuonna 1991.
Perhe-elämä ja kuolema

Makeba meni ensimmäisen kerran naimisiin vuonna 1950, ja sai liitosta ainoan lapsensa, tyttären Bongi Makeban. Tytär kuoli keskenmenoon vain 36-vuotiaana. 1950-luvun lopulla avioliitto taiteilija Sonny Pillayn kanssa kesti kolmisen kuukautta. Makeban kolmas aviomies oli trumpetisti Hugh Masekela. Viimeisen avioliittonsa Makeba solmi maaliskuussa 1968 Stokely Carmichaelin kanssa, ja sekin avioliitto päättyi eroon.
Makeba sai sydänkohtauksen ollessaan esiintymiskeikalla Italiassa. Hän kuoli muutaman tunnin kuluttua sairaalassa. Makeba oli tuolloin 76-vuotias.
Levytyksiä

Miriam Makeba, 1960
The World Of Miriam Makeba, 1962
Makeba, 1963
An Evening With Belafonte/Makeba (Harry Belafonten kanssa), 1965
The Click Song, 1965
Pata Pata, 1967
The Promise, 1974
Country Girl, 1975
Sangoma, 1988
Welela, 1989
Sing Me A Song, 1993
Live From Paris & Conakry, 1998
Homeland, 2000
Keep Me In Mind, 2002
Reflections, 2004
Dokumenttielokuvia

Mama Africa, 2011, ohj. Mika Kaurismäki
Aiheesta muualla

Muistot – Miriam Makeba Helsingin Sanomat.  9.11.2008. Viitattu 4.3.2019.
Ultimate Collection Miriam Makeba Official Website. Viitattu 4.3.2019 (englanniksi).
Lindfors, Jukka: Miriam Makeba Suomessa Yle Elävä arkisto.  6.3.2009. Viitattu 4.3.2019.
Ewens, Graeme: Miriam Makeba The Guardian.  11.11.2008. Viitattu 4.3.2019 (englanniksi).
Neal, Terri: Mama Africa – The Life of Miriam Makeba Revive. Arkistoitu 6.3.2019. Viitattu 4.3.2019 (englanniksi).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ADK  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC  IdRef
Brevikin kirkko

| Brevikin kirkko Brevik kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2009.
Sijainti:  Porsgrunn, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1963
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Brevikin kirkko (norj. Brevik kirke) on Porsgrunnin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1963.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brevikin kirkko Wikimedia Commonsissa
Koolasuchus

| Koolasuchus |
| --- | --- |

 Varhaisliitukausi 120 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Tetrapoda
Lahko::  †Panssarisammakot Temnospondyli
Alalahko::  †Stereospondyli
Osalahko::  †Trematosauria
Yläheimo::  †Brachyopoidea
Heimo::  †Chigutisauridae
Suku::  †Koolasuchus  Warren et al. 1997
Laji::  cleelandi
Kaksiosainen nimi
 † Koolasuchus cleelandi  Warren et al. 1997 
Katso myös
   Koolasuchus Wikispeciesissä   Koolasuchus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koolasuchus cleelandi oli valtava liitukauden puolivälissä elänyt jäänne ennen yleisistä panssarisammakoista. Muiden panssarisammakoiden väistyessä krokotiilieläinten tieltä Koolasuchus säilyi silloisella Etelämantereella, johon myös nykyinen Australian manner kuului. Lajin säilymisen syynä oli todennäköisesti se, että alueen vedet olivat liian kylmiä krokotiileille. Ilmasto oli talvisin varsin kylmä, mutta Koolasuchus todennäköisesti horrosti tuon ajan.
Koolasuchus tunnetaan vain kahdesta Australian Victoriasta löydetystä 80-senttisestä leukaluusta, joissa on jopa 10-senttisiä hampaita. Koolasuchus oli ehkä lähes 5 metriä pitkä ja painoi noin 500 kiloa. Sen kallo oli leveä ja sen silmät sijaitsivat päälaella, joten se pystyi hyvin väijymään pohjassa odottaen, että saalis tulisi kyllin lähelle sen valtavaa kitaa. Myös sen vahva häntä on ollut välttämätön saalistuksessa. Silmien ympärillä sijainneiden urakuvioiden avulla Koolasuchus on voinut aistia veden värähtelyjä, jotka auttoivat sitä saalistamaan mutaisassakin vedessä.
Koolasuchuksen ravinto lienee pääasiassa koostunut kaloista, ravuista ja nilviäisistä. Tilaisuuden tullen se saattoi syödä myös esimerkiksi veden ääreen tulleita nisäkkäitä ja pieniä dinosauruksia. Maalla Koolasuchus oli sen sijaan kömpelö ja on ehkä noussut vedestä vain horrostamaan. Nimensä laji sai paleontologi Lesley Koolin mukaan. Koolasuchuksen leukaluut löydettiin vuonna 1989 ja ne on ajoitettu 112–104 miljoonan vuoden taakse.
Harmoninen voima

Harmoninen voima on fysiikassa voima, joka pyrkii palauttamaan kappaleen tasapainoasemaan ja joka on suoraan verrannollinen etäisyyteen tästä tasapainoasemasta. Se voidaan siis esittää kaavalla
missä  {\bar {x}} on kappaleen paikkavektori, kun tasapainopiste on origona, ja k systeemiin liittyvä vakio, jota sanotaan jousivakioksi. Tällainen voima riippuu vain kappaleen tai massan sijainnista ja on aina suuntautunut kohti tasapainopistettä. Jos harmoninen voima on ainoa kappaleeseen vaikuttava voima, kappale joutuu harmoniseen värähdysliikkeeseen.
Esimerkkejä

Jos kierrejousta venytetään tai puristetaan kokoon, se pyrkii palautumaan tasapainoasemaansa. Ellei tämä venymä tai puristuma ole kovin suuri, tämä palauttava voima on Hooken lain mukaan suoraan verrannollinen jousen pituuden muutokseen. Tähän perustuu myös jousivaa'an käyttö punnistemiseen: venyttävänä voimana toimii punnittavan kappaleen paino, jonka aikaansaama venymä on suoraan verrannollinen kappaleen painoon.
Myös soittimien kielet pyrkivät palautumaan tasapainoasemaansa voimalla, joka on käytännöllisesti katsoen suoraan verrannollinen poikkeamaan.
Kiinteillä aineilla on muotokimmoisuutta, toisin sanoen ne pyrkivät palautumaan entiseen muotoonsa, kun niiden muotoa muuttanut voima on lakannut vaikuttamasta. Tämä palauttava voima on useissa tapauksissa ainakin likimain harmoninen voima. Esimerkiksi venytetty tai puristettu sauva pyrkii palautumaan alkuperäiseen pituuteensa voimalla, joka on suoraan verrannollinen pituuden muutokseen ja myös sen poikkipinta-alaan, mutta kääntäen verrannollinen sen pituuteen. Palauttava voima on tällöin
missä A on sauvan poikkipinta-ala, l sen pituus tasapainotilanteessa ja  \Delta l sen pituuden muutos.  Suure E on materiaalista riippuva vakio, jota sanotaan kimmomoduuliksi. Kimmomoduulin ja sauvan jousivakion välillä vallitsee siis yhteys
Kiteissä atomit ovat jatkuvassa värähdysliikkeessä, mutta ne pyrkivät palaamaan tasapainokohtiinsa voimalla, joka on verrannollinen etäisyyteen tästä kohdasta.
Harmoniselle voimalle analoginen on myös harmoninen momentti, jollainen vaikuttaa esimerkiksi heilurissa, edellyttäen ettei sen poikkeama pystysuorasta asennosta ei ole kovin suuri. Heiluri on tasapainossa, kun se osoittaa suoraan alaspäin. Jos sen suunta poikkeaa pystysuorasta kulman φ verran, painovoima pyrkii palauttamaan sen pystysuoraan asentoon saaden aikaan palauttavan momentin, joka on verrannollinen kulman φ siniin. Kun kulma on tarpeeksi pieni (alle 15 astetta), sen sini on likipitäen suoraan verrannollinen kulman suuruuteen. Momentin ja kiertokulman suhde on tällöin vakio, jota sanotaan direktiovakioksi.
Harmonisen voiman tekemä työ ja potentiaalienergia

Oletetaan, että jousen venymä alkutilanteessa on x1. Kun venymä on pienentynyt arvoon x2, harmoninen jousivoima on tehnyt työn
Kun jousi on palautunut tasapainoasemaansa saakka ei x2 = 0, tehty työ on
Venyneen jousen potentiaalienergia, kimmoinen eli elastinen potentiaalienergia, on yhtä suuri kuin jousivoiman tekemä työ sen palautuessa tasapainoasemaansa, eli
missä x on jousen venymä.
Harmoninen voima ja harmoninen värähdysliike

Jos harmoninen voima on ainoa johonkin kappaleeseen kohdistuva voima, sen liikettä kuvaa liikeyhtälö
missä x on kappaleen paikkavektori, m sen massa ja k jousivakio. Tämän differentiaaliyhtälön ratkaisut ovat muotoa
missä vakiot A ja  \theta _{0} voivat k:n ja m:n arvoista riippumatta olla minkä suuruisia tahansa.
Liike, jossa kappaleen sijainti x muuttuu ajan funktiona tämän lausekkeen osoittamalla tavalla, on vaimenematonta harmonista värähdysliikettä. Vakio A on värähdysliikkeen amplitudi,  \omega ={\sqrt {\frac {k}{m}}} on liikkeen kulmataajuus,  \omega t sen vaihekulma ajanhetkellä t ja  \theta _{0} sen vaihekulma hetkellä t = 0 eli alkuvaihekulma.
Koska sinifunktio on jaksollinen, vaimenemattomassa harmonisessa värähdysliikkeessä oleva kappale päätyy tasaisin väliajoin samaan paikkaan. Kahden tällaisen hetken välinen aikaero eli liikkeen jaksonaika on
T={\frac {2\pi }{\omega }}=2\pi {\sqrt {\frac {m}{k}}}
Värähdysliikkeen taajuus on tämän käänteisarvo eli
f={\frac {\omega }{2\pi }}={\frac {1}{2\pi }}{\sqrt {\frac {k}{m}}}
Käytännössä vaimenematon harmoninen värähdysliike on kuitenkin mahdollinen vain, jos kappale saa jatkuvasti ulkoapäin lisää energiaa. Värähdysliikkeeseen nimittäin kohdistuu aina myös kitkaa ja muita vastustavia voimia, joiden vaikutuksesta mekaanistaa energiaa muuttuu koko ajan lämmöksi. Ellei ulkoista energianlähdettä ole, harmonisen voiman ja tämän vastusvoiman yhteisvaikutuksesta kappale joutuu vaimenevaan värähdysliikkeeseen.
Aiheesta muualla

Harmonisen värähtelijän jaksonaika ja heilurien heilahdusajat - johtaminen kotiposti.net. Arkistoitu 18.7.2019. Viitattu 30.1.2020.
Kierrejousi
Animoitu heiluri, jossa näkyvät nopeus- ja kiihtyvyysvektorit (v ja a)
Kitkaton jousi-massasysteemi on vaimenematon harmoninen värähtelijä.
Harsopilvi

Cirrostratus stratiformis
Cirrostratus undulatus
Harsopilvi (Cirrostratus, Cs) on laaja, tasapaksu ja ohut yläpilvi, jota esiintyy yli viiden kilometrin korkeudessa.
Synty

Harsopilviä on yli viiden kilometrin korkeudessa. Harsopilvi syntyy usein laajojen ilmamassojen kohotessa hitaasti, untuva- ja palleropilven osien yhteyteen tai palleropilvestä putoilevista jääkiteistä. Pilvi voi syntyä myös verhopilvien ohetessa ja kuuropilvien alasimen levitessä.
Piirteitä

Harsopilvi on laaja ja tasapaksu. Joskus siinä esiintyy pitkiä juovia (Cirrostatus fibratus). Aurinko näkyy aina sen läpi, ja joskus se on niin ohut, että sitä ei päivällä huomaa. Harsopilvi aiheuttaa usein haloilmiöitä Auringon ja Kuun ympärille.
Jos harsopilvessä näkyy varjoja, on se laskeutunut ja paksuuntunut ja enteilee varsinkin tasaisena usein lämpimän rintaman saapumista. Korkeammalle noustessaan se ei ennakoi nopeaa sään muutosta.
Jaottelu

Lajit:
Cirrostatus fibratus, kuituinen
Cirrostratus nebulosus, utumainen, sumumainen kerros
Muunnokset:
Cirrostratus stratiformis, kerrosmainen
Cirrostratus undulatus, aaltomainen
Cirrostratus duplicatus, kaksinkertainen
Cirrostratus lacunosus, kennomainen
Harvaetuhampaiset

| Harvaetuhampaiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Marsupialia
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia  Owen, 1866 
Alalahkot, yläheimot ja heimot 
 Macropodiformes Hypsiprymnodontidae [1 elävä laji]  Rottakengurut (Potoroidae)  Kengurut (Macropodidae)  Phalangeriformes Phalangeroidea Pussiunikeot (Burramyidae)  Pussikiipijät (Phalangeridae)  Petauroidea Pussioravat (Pseudocheiridae)  Pussiliito-oravat (Petauridae)  Kärsäpussipäästäiset (Tarsipedidae) [1 laji]  Pussiliitäjät (Acrobatidae)  Vombatiformes Vompatit (Vombatidae)  Koalat eli pussikarhut (Phascolarctidae) [1 elävä laji] 
Katso myös
   Harvaetuhampaiset Wikispeciesissä   Harvaetuhampaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harvaetuhampaiset (Diprotodontia) on pussieläimiin kuuluva nisäkäslahko, jonka nimi juontuu kreikan kielestä tarkoittaen kahta etuhammasta. Lahko jakaantuu kolmeen alalahkoon, joissa on yhteensä noin 120 pussieläinlajia, kuten kengurut, koala ja vompatit. Lahkon sukupuuttoon kuolleisiin lajeihin lukeutuvat muun muassa suurikokoiset Diprotodon ja Thylacoleo.
Lähes kaikki harvaetuhampaislajit ovat kasvinsyöjiä. Joitakin hyönteissyöjiä ja kaikkiruokaisiakin lajeja on, mutta nämä ovat pääasiassa viimeaikaisia muunnoksia vallitsevasta kasvinsyönnistä.
Harvaetuhampaisia elää vain Australaasiassa.
Tasmanialainen paljaskuonovompatti (Vombatus ursinus).
Aiheesta muualla

ITIS: Diprotodontia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q26332  Wikispecies: Diprotodontia  ADW: Diprotodontia  AFD: Diprotodontia  BioLib: 20486  BOLD: 347  CoL: 35B  EoL: 1694  EPPO: 1DIPRO  Fauna Europaea: 12615  Fauna Europaea (new): 66ad7577-a578-4f66-b057-fb417b9526e1  GBIF: 1452  iNaturalist: 42711  IRMNG: 10062  ITIS: 552297  MSW: 11000001  NBN: NHMSYS0000066025  NCBI: 38609  Open Tree of Life: 277679  Paleobiology Database: 66275
Kontu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kontu Wikimedia Commonsissa
Harmosuolaheinämittari

| Harmosuolaheinämittari |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lehtimittarit Sterrhinae
Suku::  Timandra
Laji::  griseata
Kaksiosainen nimi
 Timandra griseata  Petersen, 1902 
Synonyymit
 Calothysanis amata  Timandra amataria 
Katso myös
   Harmosuolaheinämittari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmosuolaheinämittari (Timandra griseata) on lehtimittareihin kuuluva perhonen. Lajista käytettiin aikaisemmin suolaheinämittari-nimeä, mutta nimi vaihtui, kun keltasuolaheinämittari erotettiin omaksi lajikseen.