stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Honor 7A

| Honor 7A |
| --- | --- |

Valmistaja:  Huawei
Julkaistu:  huhtikuu 2018
Tuoteperhe:  Honor
Edeltäjä:  Honor 6A
Seuraaja:  Honor 8A
Mitat:  152.4 × 73 × 7.8 mm
Paino:  150 g
Näyttö:  5,7 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  720 × 1 440 px
Takakamera:  13+2 MP
Etukamera:  8 MP
Akku:  3000 mAh
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Honor 7A on Huawein huhtikuussa 2018 julkaisema Honor-tuoteperheeseen kuuluva älypuhelin.
Ominaisuudet

Puhelimessa on 5,7 tuuman näyttö 720 × 1 440 pikselin tarkkuudella. Näytön kuvasuhde ei ole 16:9, kuten monissa puhelimissa, vaan 18:9 eli se on korkeampi. Puhelimen mitat on 152.4 × 73 × 7.8mm ja se painaa 150 grammaa. Puhelimessa on ympyränmuotoinen sormenjälkitunnistin takana.
Nousiaisten linnamäki

| Nousiaisten linnamäki> Sijainti |
| --- | --- |
 Nousiaisten linnamäki
Koordinaatit:  60.61493737°N, 22.06608229°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Nousiainen
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nousiaisten linnamäki on Varsinais-Suomessa Nousiaisten Nummessa sijaitseva mahdollinen mäkilinna.
Linnamäki

Linnamäki sijaitsee Nousiaisten kirkosta noin 3,1 kilometriä länteen ja sen länsipuolelta juoksee ohi Fatijoki, joka yhtyy Hirvijokeen 3,5 kilometriä etelämpänä. Mäki on 280 × 90 metriä suuri kallioinen luoteis-kaakkosuuntainen mäki, jonka lounaispuolella sijaitsee jyrkänne. Mäki kohoaa lähes 20 metriä ympäristöään korkeammalle. Nykyään ei, eikä enää vuoden 1958 inventoinnissa, tunneta muinaislinnan jäännöksiä. Hjalmar Appelgren selosti vuonna 1885, että lakialueen keskivaiheilla oli (poikittainen) rotko, jonka kummankin pään poikki kulki varustuksen jäännös. Rotkon alueelta hieman alaspäin sijaitsi 30 × 50 askeleen suuruinen penkere, jossa kasvillisuus oli tiheää. Penkereellä oli 5 tai 6 suurta kiveä kehämäisessä muodostelmassa. Mäelle pääsee valtatieltä 8, josta käännytään yhdystielle 12414 noin 3 kilometriä Nousiaisten risteyksestä pohjoiseen.
Suojelu

Linnamäki on luonnonsuojelualuetta.
Tutkimuksia

Kohdetta ei ole tutkittu arkeologisesti. Sen sijaan sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1885 (Hjalmar Appelgren), 1958 (Torsten Edgren) ja 2003 (Esa Laukkanen) erilaisten inventointien yhteydessä.
Norrtäljeånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Norrtäljeån laskee Norrtäljevikeniin Norrtäljessä.
Norrtäljeånin vesistö (ruots. Norrtäljeåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 59) muodostuu Itämeren Ahvenanmereen laskevan Norrtäljeånin (myös Ålderskärrån) ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 352 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on alajuoksulla sen nimikkojoki Norrtäljeån, joka alkaa Lommarenjärvestä ja on vain 1,75 kilometriä pitkä. Järvi on maatunut erilleen Norrtäljevikenin lähes 20 kilometriä pitkästä ja hyvin kapeasta lahdesta. Joen keskivirtaama (MQ) on 2,6 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Norrtäljeånin vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella, jonka rannikkoalueella on kuusi pienempää päävesistöä. Sillä on yhteinen vedenjakaja usean päävesistön kanssa. Niitä ovat sen luoteispuolella sijaitsevilla kolmella vesistöllä Norrströmin vesistöllä, Olandsånin vesistöllä (tunnus 56) ja Skeboånin vesistöllä (tunnus 57). Norrtäljeånin vesistön pohjoispuolella näin on vain Broströmmenin vesistön (tunnus 58) kanssa. Vielä Norrtäljeånin vesistön lounaispuolella sijaitsee yksi päävesistö Åkerströmin vesistö (tunnus 60) ja loput ovat joensuun ympäristössä mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Norrtäljeånin vesistöä paljon suurempi. Suuri kokoero johtuu siitä, että Norrtäljeviken työntyy niin pitkälle sisämaahan ja pienille vesistöille jää tilaa.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (38,6 %), turve (5,7 %), kalliomaa (12,6 %), hiekka ja sora (3,4 %), multamaa (8,8 %), savimaa (22,0 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,8 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (55,0 %), soita ja kosteikkoja (1,0 %), viljelymaita (24,7 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,4 %) sekä joutomaita (8,9 %). Näiden lisäksi on 7,0 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Norrtäljeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,34 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 9,82 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,39 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,6 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 10,0 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 9,4 m³/s on mitattu huhtikuussa 1982 ja pienin 0,2 m³/s viimeksi vuonna 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Käännös suomeksi
Ogg

| Ogg |
| --- | --- |
Tiedostopääte:  .ogg
Mediatyyppi:  application/ogg
Omistaja:  Xiph.org
Tiedoston tyyppi:  Audio
Säilöjä:  Ogg
Ogg on avoimen standardin multimediasäiliötiedostomuoto. Sitä ylläpitää Xiph.org-säätiö. Sen ehkä yleisin käyttötapa on musiikin pakkaaminen yhdessä häviöllisen koodekin Vorbisin kanssa, mistä käytetään nimitystä Ogg Vorbis. Ogg-tiedosto ei ole rajoittunut vain Vorbis-dataan, vaan voi sisältää muun muassa FLAC- ja Speex-koodekeilla pakattua ääntä tai Theora-koodekilla pakattua kuvaa.
Ogg-koodekit

Ogg on säiliötiedostomuoto, joten varsinainen datan pakkaus tehdään erillisillä koodekeilla ja pakattu data tallennetaan ogg-tiedostoon. Ogg-tiedostossa voidaan käyttää lukuisilla eri koodekeilla pakattuja tiedostoja kuten MPEG-4, Dirac, MP3 jne. Ogg on kuitenkin suunniteltu seuraavien koodekeiden kanssa käytettäväksi:
äänikoodekit
häviöllinen pakkaus
Speex: tarkoitettu matalille bittivirroille(~8-32 kbit/s/kanava), tarkoitettu erityisesti puheen pakkaamiseen
Vorbis: tarkoitettu keskitason ja korkeille vaihteleville bittivirroille (~16-500 kbit/s/kanava), yleiseen äänen pakkaamiseen
Opus: vuonna 2012 julkaistu, kehittyneempi, Vorbis ja Speex-formaatien korvaaja.
häviötön pakkaus
FLAC: korkean erotusasteen äänidatalle
tekstikoodekit
Ogg Writ: suunniteltu tekstitysten ja muiden kuvatekstien pakkaamiseen
CMML: teksti/sovellus koodekki ajastetun metadatan, otsikoiden ja muotoilun käsittelyyn
Videokoodekit
Theora: tarkoitettu MPEG-4:n eri muotojen kanssa kilpailevaksi formaatiksi
Tarkin: kokeellinen koodekki, joka laitettiin hautumaan helmikuussa 2000
Dirac: kehitteillä oleva internetissä siirrettävään videoon tarkoitettu koodekki, Schrödinger-projekti
OggUVS: kehitteillä oleva koodekki pakkaamattomalle videolle
muut
Annodex: CSIRO:n kehittämä joukko standardeja muistiinpanojen, hakemistojen yms. metadatan merkitsemiseen mediaan
Käyttö

HTML5-standardissa suositeltiin<audio> ja <video> elementtien formaateiksi suositeltiin Ogg-formaatteja Vorbista ja Theoraa, mutta suositus poistettiin Applen  ja Nokian  vastustuksesta. Selainvalmistajista Opera Software ja Mozilla ovat kannattaneet Ogg-formaattien sisällyttämistä HTML-standardiin.
 Nämä ovatkin sisällyttäneet selaimiinsa suoran tuen näille formaateille.
Aiheesta muualla

Xiph.org
Xiph.org
| --- | --- |
Ogg-projekti:   Vorbis  FLAC  SPEEX  CELT  Tremor  Opus  Theora  Tarkin  OggMNG  Daala  CMML  Writ 
Muuta:   cdparanoia  Icecast  Ices  XSPF
Olli Renkonen

Karl-Olof (Olli) Renkonen, vuoteen 1940 Streng (21. toukokuuta 1905 Helsinki – 27. toukokuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Renkosen vanhemmat olivat professori, arkkiatri Oswald Renkonen ja Helena Emilia Brotherus ja puoliso vuodesta 1931 Helvi Kerttu Anttonen. Myös heidän pojastaan Olli-Veikosta (s. 1935) tuli lääkäri, ja heidän poikansa Ossi Renkonen (1933–2011) oli Helsingin yliopiston lipidikemian henkilökohtainen ylimääräinen professori.
Olli Renkonen pääsi ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1923 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1926 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1933. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1935. Ennen sotia Renkonen työskenteli sekä lääkärinä eri sairaaloissa että Helsingin yliopistossa. Sotien aikana hän johti puolustusvoimien bakteriologista laboratoriota ja veripalvelua, sotilasarvoltaan Renkonen oli lääkintäeverstiluutnantti. Renkonen oli isänsä seuraaja Helsingin yliopiston bakteriologian ja serologian professorina 1942–1971.
Oka

| Oka |
| --- | --- |
 Maisema Oka-joen mutkassa
Alkulähde:  Keski-Venäjän ylänkö
Laskupaikka:  Volga
Maat:  Venäjä
Pituus:  1 550 km
Virtaama:  1 300 m³/s
Valuma-alue:  245 000 km²
Oka (ven. Ока́) on Venäjällä virtaava 1 550 kilometriä pitkä joki, joka laskee Volgaan. Se on yksi Volgan pisimmistä sivujoista. Oka alkaa Kurskin pohjoispuolelta ja yhtyy Volgaan Nižni Novgorodin luona. Okaa käytetään laajasti kuljetukseen.
Oka sivujokineen (venäjäksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oka Wikimedia Commonsissa
Obytitšnan kynnäs

| Obytitšnan kynnäs> ukr. Обитічна коса |
| --- | --- |
 Obytitšnan kynnäs elokuussa v. 2019
Muut nimet:  Obytitšna kosa
Merialue:  Asovanmeri
Vesialue:  Berdjanskin ja Obytitšnan lahti
Korkein kohta:  2 tai 2,2 m
Valtio
Valtio:   Ukraina
Piirikunta:  Berdjanskin piiri
Alue:  Zaporižžjan alue
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Obytitšnan kynnäs (ukr. Обитічна коса, Obytitšna kosa) on Asovanmeren pohjoisrannikon Berdjanskin ja Obytitšnan lahtia erottava hiekkainen särkkämuodostuma eli kynnäs Berdjanskin piirissä, Zaporižžjan alueella, Ukrainassa.
Obytitšnan kynnäs sijaitsee lähellä entistä piirikeskustaa Prymorskia. Kynnään vieressä virtaa Obytitšnan joki, joka päättyy Obytitšnan suistoon, minkä pohjamutaa tunnetaan parantavista ominaisuuksistaan. Kynnäs yhdessä viereisen Obytitšnan lahden kanssa on vuodesta 1980 alkaen osa valtakunnallisesti merkittävää, 8 863 hehtaarin kokoista "Kosa Obytitšna"n maisemasuojelualuetta. Lisäksi alue on myös suojeltu vesistöalueiden ja kosteikkojen suojelemista koskevalla kansainvälisellä Ramsarin sopimuksella vuodesta 1995 lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Obytitšnan kynnäs Wikimedia Commonsissa
Olli Ruottinen

Olli Albin Ruottinen (1. joulukuuta 1934 Liperi – 3. toukokuuta 1986 Vantaa) oli suomalainen huilisti ja nokkahuilisti.
Ruottinen opiskeli muiden muassa Reino Veijalaisen ja Juho Alvaksen johdolla. Hänellä oli myös kansakoulunopettajan pätevyys. Ruottinen työskenteli vuosina 1964–1978 Vantaan musiikkiopiston rehtorina, vuosina 1977–1980 kouluhallituksen musiikkioppilaitosten ylitarkastajana ja vuosina 1980–1984 Helsingin konservatorion apulaisrehtorina. Hän teki pedagogisia julkaisuja, joihin kuului Rabbe Forsmanin kanssa laadittu Nokkela nokkahuilu: 100 soittotehtävää vasta-alkajille (1982).
Ruottinen erikoistui muusikkona vanhassa musiikissa käytettyihin puhallinsoittimiin. Hän perusti vuonna 1967 Sonores Antiqui -kokoonpanon ja oli siitä lähtien sen jäsenenä. Ruottisen poika on sellisti Roi Ruottinen.
Nordisk Film -palkinto

Nordisk Film -palkintoa on jaettu Suomessa vuodesta 2019. Palkinto on rahamääräisesti suurin suomalainen elokuvapalkinto. Vuonna 2022 palkinnon rahallinen arvo oli 20 000 euroa. Palkinto jaetaan vuosittain ja sen saajan valitsee riippumaton, elokuvantekijöistä koostuva tuomaristo.
Palkinnon lahjoittaa Nordisk Film -säätiö (Nordisk Film Fonden), joka on osa Egmont-säätiötä. Egmont-säätiö on kaupallinen säätiö, johon kuuluu medialiiketoimintaa harjoittava kaupallinen kokonaisuus sekä hyväntekeväisyyskokonaisuus, joka tukee avun tarpeessa olevia lapsia ja nuoria vuosittain noin 13 miljoonalla eurolla. Elokuvaa ja elokuvantekijöitä tukeva Nordisk Film -säätiö on itsenäinen osa Egmont-säätiötä.
Palkinnon myöntäminen aloitettiin Tanskassa 1996 ja Norjassa 2015.
Palkitut

2019: Aleksi Salmenperä ja Samu Heikkilä elokuvasta Tyhjiö
2020: Elli Toivoniemi, Kirsikka Saari, Anna Paavilainen, Alli Haapasalo, Reetta Aalto, Jenni Toivoniemi ja Miia Tervo elokuvasta Tottumiskysymys
2021: Hamy Ramezan elokuvasta Ensilumi
2022: Sari Aaltonen, Teemu Nikki ja Jani Pösö elokuvasta Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia
2023: ohjaaja Hanna Bergholm, kuvaaja Jarkko T. Laine, käsikirjoittaja Ilja Rautsi ja tuottaja Mika Ritalahti elokuvasta Pahanhautoja.
Olli Rönning

Olli Veli Rönning (29. maaliskuuta 1931 Närpiö – 29. maaliskuuta 2015 Turku) oli suomalainen hammaslääkäri ja hammaslääketieteen professori.
Rönning oli Turun yliopiston assistentti 1961 ja 1962, apulaisopettaja 1962–1975, hammaslääketieteen anatomian dosentti vuodesta 1972, Helsingin yliopiston lasten hammashoito- ja hampaiden oikomisopin apulaisprofessori 1975–1976. Oulun yliopiston hammaslääketieteen professoriksi hän tuli 1976 ja oli myös hammaslääketieteen laitoksen osastonjohtaja. Hän toimi aiemmin SPR:n plastiikkasairaalan hammaslääkärinä 1958–1959, HYKS:n korvaklinikan konsultoivana hammaslääkärinä 1959 sekä Kårkulla centralanstaltin hammaslääkärinä 1969–1970. Hän jäi eläkkeelle Turun yliopiston hampaiston kehitys- ja oikomisopin professuurista vuonna 1997.
Idäntäpläskunkki

Idäntäpläskunkki (Spilogale putorius) on pieni, suhteellisen hoikka haisunäätälaji, jota tavataan Pohjois-Amerikassa, lähinnä Yhdysvaltojen itäosissa ja pienillä alueilla Kanadassa ja Meksikossa.
Idäntäpläskunkkin selässä on neljä raitaa, jotka ovat katkonaisia ​​ja antavat sille "täplällisen" ulkonäön. Niiden otsassa on valkoinen täplä. Urokset, joiden kokonaispituus on 46,3–68,8 cm, ovat suurempia kuin naaraat, 35–54,4 cm. Häntä muodostaa noin kolmanneksen niiden kokonaispituudesta. Ruumiinpaino voi vaihdella 0,2–1,8 kg:n välillä, kun urokset painavat keskimäärin noin 700 g, kun naaraan keskimääräinen paino on 450 g. Lajin tilanne luokitellaan haavoittuvaksi.
Käännös suomeksi
Olivia-peli

Olivia-pelit ovat Yleisradion tuottamia teini-ikäisille suunnattuja interaktiivisia mobiilipelejä, jotka kertovat Suomen historian käännekohdista "maan ensimmäisen tubettajan" Olivian silmin. Fiktiivisen Olivian tarinan kautta pelaaja voi samastua sadan vuoden takaisen teinin elämään ja todellisuuteen, samalla kun joutuu pohtimaan aikuistumiseen ja itsenäistymiseen liittyviä suuria kysymyksiä. Pelejä on kaksi, joista Olivia_17 sijoittuu Suomen itsenäistymisvuoteen 1917 ja sen jatko-osa Olivia18 Suomen sisällissodan tapahtumiin Tampereella 1918. Olivia_17 julkaistiin marraskuussa 2017 ja Olivia18 toukokuussa 2018.
Pelien luojan Emma Taulon mukaan tarkoituksena oli paitsi nostaa miehisenä Suomen satavuotisjuhlavuonna esiin tyttöjen ja nuorten naisten ääni, myös kertoa historiasta uudenlaisilla tavoilla. Olivia_17-pelin lisäksi samaan tarinakokonaisuuteen kuuluu Yleisradion tuottama kolmiosainen dokudraamasarja Seitsemäntoista, jonka Taulo kirjoitti ja jonka ohjasi Atro Lahtela. Sarja kertoo, mitä Olivialle ja Iitalle tapahtui ennen pelin tarinan alkua.
Pelin tarina ja konsepti

Pelin tarina alkaa, kun valokuvaamista harrastava porvariperheen tytär Olivia (Elli Melasniemi) joutuu pulaan keskellä itsenäistymisvuoden yhteiskunnallista myllerrystä, ja hän ottaa yhteyttä pelaajaan saadakseen apua nuoren naisen aikuistumiseen liittyvissä ongelmissa. Olivian on valittava rakkauden ja ystävyyden välillä Helsingissä tapahtuvien väkivaltaisuuksien keskellä. Olivia18 jatkaa Olivian ja hänen parhaan ystävänsä Iitan tarinaa: tytöt yrittävät selviytyä Suomen itsenäistymistä seuranneen sisällissodan syövereissä ja pelastaa ystävyytensä lisäksi henkensä.
Kummassakin pelissä Olivian on tehtävä vaikeita moraalisia valintoja, joihin jokaiseen on neljä erilaista toimintavaihtoehtoa. Oliviaa neuvomalla pelaaja Olivian tarinaan vaikuttaessaan turvallisesti kokeilla, mitä erilaisista valinnoista seuraa, ennen kuin on itse saman valinnan edessä omassa elämässään. Olivian on tehtävä valintoja muun muassa ystävyyteen, ensirakkauteen, ensimmäiseen kertaan ja kaverisuhteisiin liittyvissä kysymyksissä. Kukin valinta vaatii pelaajalta seurausten punnitsemista, ongelmanratkaisukykyä ja moraalista harkintaa.
Valintojen jälkeen pelaaja syventyy WhatsApp:maisissa osuuksissa pelin tarinaan ja historialliseen todellisuuteen. Olivia kuvaa valintojen seurauksia ja kuvaa maailmaa, jossa elää: millaista Helsingissä on vallankumouksen pyörteissä ja miltä sisällissodan tapahtumat tuntuvat teinitytön silmin, millaista arki sata vuotta sitten on. Kun pelaaja on neuvonut Olivian seikkailun läpi, hän saa valintojensa perusteella tuloksena kuvauksen siitä, millainen ystävä hän Olivialle antamiensa neuvojen perusteella on. Lisäksi Olivian tarina syvenee hänen Instagram-tilillään, joka on täynnä valokuvia elämästä sata vuotta sitten.
Samalla pelit tutustuttavat teinit Suomen historiaan ja sen ihmiskohtaloihin, joten pelikokemuksella on yleissivistävä vaikutus yleisöönsä. Marraskuussa 2017 julkaistu Olivia_17 kertoo vuoden 1917 poliittisesta myllerryksestä, salakuljetuksesta ja kahtiajaosta Helsingin kaduilla. Toukokuussa 2018 julkaistu Olivia18 vie pelaajan Tampereelle keskelle punakaartien ja valkoisten joukkojen taisteluita, kun sisällissota pakottaa Olivian ja hänen parhaan ystävänsä Iitan eri leireihin.
Tekotapa

Pelit on tehty käyttäjälähtöisesti suunnitellen, ja niiden tekemiseen osallistui yhteensä yli 200 nuorta. Nuorten kanssa testattiin sekä pelin käyttökokemusta, teemoja, grafiikkaa että kirjoitusasua. Peli julkaistiin Yleisradion omalla verkkosivulla, ja se on pelattavissa pysyvästi.
Vastaanotto

Olivia_17 nousi heti julkaisupäivänään suureen suosioon ja se sai kohderyhmässään kiitettäviä arvioita. Yleisradio ilmoitti keväällä 2018 tekevänsä hittipelille jatkoa. Peli voitti Koura-palkinnon vuonna 2017.
Hispaniolanamatsoni

| Hispaniolanamatsoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Amatsonit Amazona
Laji::  ventralis
Kaksiosainen nimi
 Amazona ventralis  (P.L.S.Müller), 1776 
Katso myös
   Hispaniolanamatsoni Wikispeciesissä   Hispaniolanamatsoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hispaniolanamatsoni (Amazona ventralis) eli aiemmalta nimeltään haitinamatsoni on Hispaniolan kotoperäinen papukaija. Se elää sekä Haitissa, Dominikaanisessa tasavallassa että lähistön pikkusaarilla. Lajin holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Hispaniolasta 1776.
Nordiska medicinpriset

Nordiska Medicinpriset (engl. Nordic Medical Prize, Pohjoismainen lääketieteen palkinto) on ruotsalainen lääketieteen palkinto, joka on jaettu vuodesta 1998 lähtien yhdelle tai yhteisesti useammalle pohjoismaiselle palkinnonsaajalle. Käytännössä yli puolet palkituista on ollut ruotsalaisia. Palkinto on rahalliselta arvoltaan huomattava: miljoona Ruotsin kruunua eli lähes 96 000 euroa (huhtikuun 2019 alun kurssilla).
Palkinnon jakaa Ulf Nilsonnes -säätiö yhteistyössä vakuutusyhtiö Folksamin kanssa. Palkintoa varten Pohjolan yliopistojen 16 lääketieteellisiltä tiedekunnilta pyydetään vuosittain ehdotuksensa ajankohtaisten tutkimusaiheiden piirissä toimivista, mainetta saavuttaneista tutkijoista.
Palkinnon taustalla on nykyisin Folksamin omistaman, aiemman ruotsalaisen Salus -vakuutusyhtiön 50-vuotisjuhlan yhteydessä 1979 perustettu Saluksen lääketieteellisen tutkimuksen rahasto.  Ulf Nilsonnes -säätiön tavoitteena on "Lääketieteellisen tutkimuksen edistäminen painottaen sellaisia osa-alueita, joihin liittyy pitkäkestoinen työkykyä alentava sairaus, samoin kuin sydän- ja verisuonisairaudet, selkäsairaudet, kliininen psykiatria sekä hammaslääketiede. Säätiön hallitus päättää millä tavalla tavoitetta edistetään."
Palkinnonsaajat

(kesken)
| Vuosi | Palkinnonsaaja | Maa | Palkintoperuste (ruotsiksi) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Lars Wallentin |  Ruotsi | Förbättrad behandling för hjärtpatienter |
| 1999 | Björn Rydevik |  Ruotsi | Forskning kring ischiassmärtor |
| 2000 | Jörgen Engel |  Ruotsi | Alkohol- och drogforskning med inriktning mot beroendets patofysiologi |
| 2002 | Anne-Lise Børresen-Dale |  Norja | Forskning inom ämnesområdet diagnostik och behandling av tumörsjukdomar |
| 2003 | Rikard Holmdahl ja Andrej Tarkowski |  Ruotsi Puola | Forskning inom reumatologi |
| 2004 | Ulf Lerner ja Jukka H. Meurman |  Ruotsi Suomi | Forskning inom odontolog |
| 2005 | Peter Arner |  Ruotsi | Forskning inom ”fetmarelaterade sjukdomstillstånd” |
| 2006 | Claes Ohlsson ja Kalervo Väänänen |  Ruotsi Suomi | Forskning inom osteoporos (benskörhet) |
| 2007 | Thomas Sandström |  Ruotsi | Forskning inom astma och astmarelaterade sjukdomar |
| 2010 | Tutkijaryhmä Kaste, Lindsberg ja Tatlisumak |  Suomi Suomi Ruotsi | Forskning inom stroke och strokerelaterade sjukdomar |
| 2012 | Ola Didrik Saugstad |  Norja | Forskning inom neonatologi |
| 2013 | Eija Kalso ja Eva Kosek |  Suomi  Ruotsi | Forskning inom smärta |
| 2014 | Erkki Isometsä ja Gerhard Andersson |  Suomi  Ruotsi | Forskning om depression och ångest |
| 2015 | Lars Engebretsen, Roald Bahr, Jón Karlsson ja Michael Kjær |  Norja Norja Ruotsi Tanska | Forskning inom idrottsmedicin och fysisk aktivitet |
| 2016 | Heikki Joensuu ja Lisa Rydén;  Henrik Grönberg ja Jonas Hugosson |  Suomi Ruotsi;  Ruotsi Ruotsi | Forskning om bröstcancer;  Forskning om prostatacancer |
| 2017 | Gunhild Waldemar ja Kaj Blennow |  Tanska Ruotsi | Forskning om demenssjukdomar |
| 2018  | Juleen R. Zierath ja Patrik Rorsman |  Tanska Ruotsi | Forskning om diabetes |
Hispaniolankäpylintu

| Hispaniolankäpylintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Käpylinnut Loxia
Laji::  megaplaga
Kaksiosainen nimi
 Loxia megaplaga  Riley, 1916 
Katso myös
   Hispaniolankäpylintu Wikispeciesissä   Hispaniolankäpylintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hispaniolankäpylintu (Loxia megaplaga) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidettiin aiemmin samana lajina kirjosiipikäpylinnun (Loxia leucoptera) kanssa.
Sitä tavataan kotoperäisenä Hispaniolan saarella. Sen kannaksi arvioidaan 600–3 375 yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Nordiska museet

| Pohjoismainen museo |
| --- | --- |

 Nordiska museet Skansenilta nähtynä.
Tyyppi:  Kulttuurimuseo, etnografinen museo, museorakennus 
Sijainti:  Tukholman kunta 
Perustettu:  1873  
Johtaja:  Sanne Houby-Nielsen (2015 – )  
Kotisivut:  http://www.nordiskamuseet.se/
Koordinaatit:  
 fiPohjoismainen museo 
  
Museon pääsali.
Nordiska museet (Pohjoismainen museo) on museo Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Djurgårdenin saarella lähellä kaupungin keskustaa. Museo esittelee Ruotsin kulttuurihistoriaa ja kansatiedettä 1500-luvulta nykypäivään.
Artur Hazelius perusti museon 1800-luvun toisella puoliskolla. Se tunnettiin alun perin nimellä Skandinavisk-etnografiska samlingen eli Skandinavialaisen kansatieteen kokoelma. Nykyisen nimensä Nordiska museet sai vuonna 1880.
Nykyinen museorakennus rakennettiin vuosina 1889–1907. Sen suunnittelijana toimi arkkitehti Isak Gustaf Clason. Kyseessä on yksi Tukholman monumentaalisimmista rakennuksista. Rakennuksessa on vaikutteita 1600-luvun pohjoiseurooppalaisesta renessanssiarkkitehtuurista, kuten Frederiksborgin linnasta. Museon keskuksena oleva suuri muistosali perustui Hazeliuksen vuonna 1890 esittämään suunnitelmaan. Sisäänkäyntiä koristavat obeliskit ja Kaarle X Kustaan ratsastajapatsas. Pääsalin päässä on massiivinen Kustaa Vaasan patsas.
Djurgårdsbronin läheinen alue, jossa museo sijaitsee, tunnetaan nimellä Leijonslätten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nordiska museet Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)