stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Svenljungan kunta
Väestönkehitys

| Svenljungan kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 10 627 | 10 627 |
| 1955 | 1955 |    | 10 450 | 10 450 |
| 1960 | 1960 |    | 10 038 | 10 038 |
| 1965 | 1965 |    | 9 775 | 9 775 |
| 1970 | 1970 |    | 9 723 | 9 723 |
| 1975 | 1975 |    | 10 165 | 10 165 |
| 1980 | 1980 |    | 10 989 | 10 989 |
| 1985 | 1985 |    | 10 888 | 10 888 |
| 1990 | 1990 |    | 11 190 | 11 190 |
| 1995 | 1995 |    | 11 181 | 11 181 |
| 2000 | 2000 |    | 10 609 | 10 609 |
| 2005 | 2005 |    | 10 430 | 10 430 |
| 2010 | 2010 |    | 10 288 | 10 288 |
| 2015 | 2015 |    | 10 506 | 10 506 |
| 2020 | 2020 |    | 10 751 | 10 751 |
| 2023 | 2023 |    | 10 759 | 10 759 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 450 | 13,8 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 331 | 3,2 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 708 | 6,7 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 8 017 | 76,3 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 228 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 228 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 177 886 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 75 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,7 %
18–64-vuotiaat: 58,0 %
65 vuotta täyttäneet: 22,3 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 6,2 | 5,3 |
|   | jalostus | 31,8 | 30,8 |
|   | palvelut | 59,9 | 62,0 |
|   | tuntematon | 2,1 | 1,8 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 4 007 | 4 836 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 82,9 |  |
Taajamat

Kunnassa on 8 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2023 lopussa oli 63,0. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 980 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2023) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Svenljunga | 3 773 |
| 2 | Sexdrega | 834 |
| 3 | Hillared | 660 |
| 4 | Överlida | 488 |
| 5 | Östra Frölunda | 310 |
| 6 | Mjöbäck | 296 |
| 7 | Sandsjön och Sågbacken | 235 |
| 8 | Holsljunga | 215 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Mårdaklev
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2023 tietojen perusteella myös neljä 50–199 asukkaan pientaajamaa, joissa asui yhteensä 323 henkilöä.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000, 2005 ja 2010. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000, 2005 tai 2010:
Axelfors
Erikslund
Håcksvik
Mårdaklev
Sandsjön
Örsås (västra delen)
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Svenljungan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 8 | 8 | 8 | 10 | 9 | 7 | 6 | 5 | 6 | 5 | 7 | 7 | 5 | 5 |  |
|   | Keskustapuolue | 16 | 16 | 14 | 12 | 11 | 11 | 10 | 8 | 8 | 8 | 11 | 9 | 5 | 7 |  |
|   | Liberaalit | 3 | 3 | 4 | 2 | 5 | 5 | 4 | 3 | 2 | 3 | 3 | 2 | 2 | 1 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 3 | 4 | 2 | 1 | 1 | 1 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 13 | 13 | 12 | 14 | 13 | 14 | 11 | 14 | 13 | 14 | 13 | 11 | 10 | 7 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 4 | 5 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 7 | 6 | 3 | 1 | 0 | 5 | 5 |  |
|   | Yhteensä  | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 39 | 39 | 39 | 37 | 33 | 33 | 33 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Hillaredin piiri
Holsljungan piiri
Håcksvikin piiri
Kalvin piiri
Mjöbäckin piiri
Mårdaklevin piiri
Redslaredin piiri
Revesjön piiri
Roasjön piiri
Sexdregan piiri
Svenljunga-Ullasjön piiri
Örsåsin piiri
Östra Frölundan piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Svenljungabygden
Holsljunga
Mjöbäck
Kindaholm
Sexdrega*
Asteriskilla (*) merkitty Sexdregan seurakunta kuuluu osittain Svenljungan kuntaan ja osittain Boråsin kuntaan.
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Hillared
Holsljunga
Håcksvik
Kalv
Mjöbäck
Mårdaklev
Redslared
Revesjö
Ringestena*
Roasjö
Sexdrega
Svenljunga
Ullasjö
Örsås
Östra Frölunda (Frölunda)
Seurakunnat > Kirkot

Hillaredin kirkko
Holsljungan kirkko
Håcksvikin kirkko
Kalvin kirkko
Mjöbäckin kirkko
Sexdregan kirkko
Örsåsin kirkko
Östra Frölundan kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Svenljungan kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Svenljunga kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä tästä ja maalaiskuntia koskevista artikkeleista.
Länsi-Götanmaan läänin kunnat
Kartta Svenljungan kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Nadvirnan piiri

| Nadvirnan piiri Надвірнянський район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Ivano-Frankivskin alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 48.6336°N, 24.5683°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Ivano-Frankivskin alue
Perustettu:  1940
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Nadvirna (22 545 as., 2021)
Pinta-ala  ():  1 862,1 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  129 939
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
 
Verkkosivu
Nadvirnan piiri (ukr. Надвірнянський район, Nadvirnjaskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ivano-Frankivskin alueella. Piiri on perustettu vuonna 1940. Nykyään – vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen – Nadvirnan piiri rajoittuu etelässä Verh’ovynan piiriin, lännessä Taka-Karpatian alueeseen, pohjoisessa Ivano-Frankivskin piiriin, sekä idässä Kolomyjan ja Kosivin piireihin. Piiri on maaseutuvaltainen ja vuoristoinen. Piirin hallinnollinen keskus on Nadvirnan kaupunki (22 545 as., 2021).
Nadvirnan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Ivano-Frankivskin alueen piirien lukumäärän kuuteen. Uuden Nadvirnan piirin pinta-alaksi tuli 1 862,1 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Nadvirnan piirin väkiluvuksi 129 939 (1.1.2021). Piiri on maaseutuvaltainen, sillä kaupunkilaisiksi luokiteltiin 42,5 prosenttia piirin asukkaista (55 246 as.), eli kahden kaupungin (Nadvirna ja Jaremtše) sekä neljän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi.
Ukrainan korkein vuorenhuippu Hoverla (ukr. Гове́рла, 2 061 m) sijaitsee Nadvirnan piirin ja Taka-Karpatian Rah’ivin piirin rajalla.
Nadvirnan piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Nadvirnan kaupungintalo.
Nadvirnan rautatieasema.
Lantšynin kaupunkityyppistä taajamaa.
Kylätie ja kyläkauppa.
Tie vuoristokylään.
Maaseutumaisemaa Itä-Karpaateilla.
Hoverla (2 061 m) lähistöineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nadvirnan piiri Wikimedia Commonsissa
Nadvirna, Nadvirnjaskyi raion, Ivano-Frankivska oblast (tietosanakirjan Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR 9 voluumin Ivano-Frankivska oblast - artikkeli) (ukrainaksi) (ukrssr.com.ua)
Method Putkisto

Method Putkisto on Marja Putkiston kehittämä suomalainen syvävenytys- ja kehonhallintatekniikka, jonka on sanottu parantavan kehon kokonaisvaltaista tasapainoa ja lisäävän oman kehon tuntemustalähde?.
Method Putkisto- perusharjoitteluun kuuluu:
Syvävenytys-osuus – pidentää lyhyet, kireät lihakset
Syväjumppa-osuus – vahvistaa ryhtiä ylläpitäviä lihaksi
Syvähengitys-osuus – palauttaa pallean kimmovoiman
Marja Putkisto on edelleen kehittänyt Method Putkisto- menetelmään seuraavat lajit:
Method Putkisto 3D Luonnollinen Kasvoklinikka - ylävartalon ja kasvolihasten hallintaan
Method Putkisto Pilates - keskivartalon vahvistamiseen
Method Putkisto Kevytohjelma - kehon palautumiseen
Method Putkisto 3D Huippuliikkuja ja siihen kuuluva Method Putkisto Kävelyntaito - liikkumisen perusteiden ja selkärangan hallintaan
Method Putkisto Body Up - mielen kautta kehoa tasapainottava
Method Putkisto Face Up - kasvojumpalla kauniiksi
Method Putkisto Fire Up - palaudu 5 viikossa
Method Putkisto- ohjaajaksi kouluttaudutaan vuonna 1993 perustetussa Method Putkisto Instituutissa. Se toimii Vanajanlinna Sportnesissa Hämeenlinnassa ja Method Putkisto Studioilla ympäri Suomen sekä verkossa. Marja Putkisto on kirjoittanut menetelmistään 16 kirjaa, joista uusin julkaistiin vuonna 2023.
1997 Method Putkisto - Syvävenytyksellä solakaksi, ISBN 9789512050284
2000 Method Putkisto – Syväjumpalla notkeaksi, ISBN 951-20-5644-5
2001 Method Putkisto – Pilateksella vahvaksi, ISBN 951-20-5798-0
2003 Method Putkisto – The body Lean and Lifted, ISBN 07136 6653 6
2003 Method Putkisto – Kasvokoulu  ISBN 951-20-6155-4
2003 Method Putkisto – 30 päivän teho-ohjelma, ISBN 9789512064878
2005 Method Putkiston parhaat ja Pilates ISBN 978-951-20-8287-2
2006 Method Putkisto - Minustakin huippuliikkuja ISBN 951-20-6700-5
2008 Method Putkisto - Kiinteä vartalo & ihana olo ISBN 978-951-20-7064-0
2008 Kaunis & solakka vartalo - 30 päivän teho-ohjelma ISBN 9789512064878
2009 Method Putkisto 3D Luonnollinen Kasvoklinikka ISBN 978-951-20-7848-6
2014 Method Putkisto Pilateksella vahvaksi ISBN 978-952-67720-1-1
2017 Body Up - Hyvä ryhti ja liikkumisen vapaus, ISBN 978-951-24-0379-0
2020 Virittäydy energiseksi, ISBN 9789522917379
2021 Method Putkisto 3D Face Up - Kasvojumpalla kauniiksi, ISBN 978-952-382-096-8
2023 Palaudu 5 viikossa - ohjelma päivittäiseen jaksamiseen, ISBN 978-9523-825581
Vuonna 2018 Marja Putkisto julkaisi uudenlaisen työhyvinvoinnin palvelukokonaisuuden, Finnmotionin, jonka kehitystä ja globalisointia on tukenut Business Finland ja Työsuojelurahasto.tarvitaan parempi lähde
Keltavälskäri

| Keltavälskäri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Välskärikalat Acanthuriformes
Heimo::  Välskärikalat Acanthuridae
Suku::  Zebrasoma
Laji::  flavescens
Kaksiosainen nimi
 Zebrasoma flavescens  (Bennett, 1828) 
Katso myös
   Keltavälskäri Wikispeciesissä   Keltavälskäri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltavälskäri (Zebrasoma flavescens) on välskärikaloihin kuuluva kalalaji. Se on yksi suosituimmista meriakvaariokaloista.
Koko ja ulkonäkö

Keltavälskäri on tasaisen kirkkaankeltainen ja litteä kala, joka kasvaa jopa 20 cm pitkäksi, yhtä korkeaksi mutta vain pari senttiä paksuksi. Sillä on suuri, tumma silmä ja ohut nokka, jolla se nyppii levää pienistäkin kivenkoloista.
Alkuperä

Keltavälskäreitä elää 2–50 metrin syvyydessä koralliriutoilla Tyynellämerellä ja Intian valtamerellä, Havaijin länsipuolella ja Japanin itäpuolella.
Käyttäytyminen

Keltavälskärit pysyttelevät itsekseen tai hajanaisissa ryhmissä; niiden on havaittu kutevan sekä ryhminä että koiraiden reviireillä.
Vesiolot ja ravinto

Keltavälskäreitä pidetään 24–27-asteisessa merivedessä, yleensä riutta-akvaariossa. Ne syövät pääasiassa kasvisruokaa, etenkin akvaariossa kasvavaa levää, mutta myös kuivaruokaa. Ne ovat hyvä lisä yli 400-litraisiin riutta-akvaarioihin.
Aiheesta muualla

The Aquarium Wiki
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Zebrasoma flavescens:  Wikidata: Q900868  Wikispecies: Zebrasoma flavescens  ADW: Zebrasoma_flavescens  BioLib: 126433  CoL: 5CYHB  FishBase: 6018  GBIF: 2379869  iNaturalist: 52459  IRMNG: 11094690  ITIS: 172314  IUCN: 178015  NAS: 2304  NCBI: 175439  Observation.org: 796651  OBIS: 219683  Open Tree of Life: 467289  WoRMS: 219683 
Acanthurus flavescens:  Wikidata: Q106396530  CoL: 92N2  GBIF: 5209270  IRMNG: 11141138  ITIS: 1146167  WoRMS: 301883
Kynttiläkuore

| Kynttiläkuore |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Kuorekalat Osmeriformes
Heimo::  Kuoreet Osmeridae
Suku::  Thaleichthys
Laji::  pasificus
Kaksiosainen nimi
 Thaleichthys pacificus  (Richardson, 1836) 
Katso myös
   Kynttiläkuore Wikispeciesissä   Kynttiläkuore Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kynttiläkuore (Thaleichthys pacificus) on kuoreisiin kuuluva kalalaji. Laji tavataan Pohjois-Amerikan länsirannikolta.
Koko ja ulkonäkö

Kynttiläkuore kasvaa useimmiten 20–23 cm pitkiksi ja voi suurimmillaan saavuttaa noin 34 cm:n pituuden. Laji on ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen. Kalan selkäevä sijaitsee vatsaeviä taaempana ja selkäevän takan on rasvaevä. Koiraiden rinta- ja vatsa evät ovat pidemmät kuin naarailla ja lisääntymisaikana koiraiden päähän kehittyy kutukyhmyjä ja kylkiin kehittyy harjanne. Kynttiläkuore on selästään sinisen tai vihertävän harmaa ja väri vaalenee kylkiä ja vatsaa kohden. Evät ovat läpikuultavat tai harmahtavat.
Levinneisyys ja elintavat

Kynttiläkuoretta tavataan Alaskasta Kalifornian pohjoisosiin ulottuvalta alueelta. Lajin elää rannikkojen lähellä usein lähellä pohjaa. Kalan ravintoa ovat pienet äyräiset kuten katkaravut, hankajalkaiset ja muu äyriäisplankton. Kynttiläkuoreen lisääntymiskausi on helmikuusta toukokuulle ja laji vaeltaa hitaastivirtaaviin jokiin ja puroihin kutemaan. Kutu tapahtuu useimmiten yöaikaan ja munat tarttuvat pohjan hiekkaan ja kiviin. Täysikasvuiset kynttiläkuoreet usein kuolevat kutemisen jälkeen.
Kynttiläkuore on erinomainen ruokakala ja sitä kalastetaan kaupallisesti. Se on merkittävä ruokakala varsinkin maaseudulla.
Kehä I

Kehä I (ruots. Ring I) eli seututie 101 on pääkaupunkiseudulla sijaitseva kehätie, joka kiertää Helsingin niemen alkaen Itäväylältä Helsingin Itäkeskuksessa ja päättyen Länsiväylälle Espoon Keilaniemessä.
Kehä I:n osa Pakilantieltä Hämeenlinnanväylälle on Suomen vilkasliikenteisin tie, sen liikennemäärä on keskimäärin 90 000 ajoneuvoa vuorokaudessa (2015).
Kehä I on koko pituudeltaan kaksiajoratainen, ja sillä on vähintään kaksi ajokaistaa molempiin suuntiin. Tien kaikki risteykset aivan itäisimpiä ja läntisimpiä lukuun ottamatta ovat eritasoliittymiä. Espoon Leppävaarassa poistettiin vuosien 2008–2011 aikana tehdyssä tienparannuksessa Mäkkylän ja Vallikallion liikennevalo-ohjatut risteykset sekä viimeinen liikennevalo-ohjattu risteys Leppävaaransolmusta.
Kehä I:n jatkeena voidaan pitää Itäväylältä Vuosaareen johtavaa Meripellontietä ja Vuotietä.
Kadunnimet

Kehä I on säilyttänyt lähes kaikki alkuperäiset kadunnimensä, jotka ovat seuraavat:
Hagalundintie Länsiväylän eritasoliittymästä Turunväylän liittymään. (Tien aikaisempi nimi Länsiväylältä Otasolmun kohdalla sijainneeseen risteykseen oli Karhusaarentie, joka jatkui risteyksestä Helsingin rajalle kohti Lehtisaarta yhdystienä 1142. Otasolmun ja Keilaniemen tunnelin rakentamisen yhteydessä Karhusaarentien eteläosa nimettiin uudestaan Hagalundintien jatkeeksi, ja loppuosa Kuusisaarentieksi, jonka nimisenä tie jatkuu Helsingin puolella)
Mestarintie Turunväylältä Espoon ja Helsingin rajalle
Muurimestarintie Espoon ja Helsingin rajalta Vantaanjoen ylittävälle sillalle
Seppämestarintie Vantaanjoelta Lahdenväylän eritasoliittymään
Myllymestarintie Lahdenväylältä Itäväylän liikennevaloliittymään
Historia

Kehätie valmistui täysimittaisena vuonna 1980. Tielle ehdotettiin alun perin yleisnimeksi Mestarinväylää, sillä sitä suunniteltaessa vuonna 1969 osia Myllymestarintiestä, Seppämestarintiestä sekä Muurimestarintiestä tarkoitettiin liitettäväksi uuteen kehätiehen. Kaikki edellä mainitut kadunnimet ovat yhä käytössä osilla tietä Helsingin alueella. Kehä I on pääosin kaksikaistainen suuntaansa, Tuusulanväylän ja Vihdintien sekä Turuntien ja Kalevalantien välillä kaistoja on kolme suuntaansa. Suurimmassa osassa tietä rajoitus on 70–80 km/h, paikoin 60 km/h.
Kehä I rakennettiin Helsingin Kannelmäen ja Itäkeskuksen välillä osin vanhaan Helsingin katuverkkoon perustuen. Tie on rakennettu osissa, keskiosista kohti läntisiä ja itäisiä alueita. Helsingin kaupunki aloitti tien keskiosien rakentamisen katualueena omaan laskuunsa. Myös Espoon alueella Tie- ja vesirakennuslaitos rakensi jo 1960-luvun alussa Länsiväylältä Turuntielle Leppävaaraan johtavan tieosuuden (Hagalundintie–Leppävaarantie) yleiseksi tieksi. Kehätielle tehtiin tilavarauksia, jotka mahdollistavat tien rakentamisen tarvittaessa moottoritietasoiseksi. Kun tien viimeinen osuus Turuntieltä Hämeenlinnanväylälle valmistui vuonna 1980, tie muodosti yhtenäisen nelikaistaisen poikittaisväylän kantatieltä 51 (Länsiväylä) seututielle 170 (Itäväylä). Tätä ennen tien Leppävaaran ja Kannelmäen välinen osuus kulki Turuntietä, Pitäjänmäentietä ja Kaupintietä pitkin kulkien Pitäjänmäen ja Lassilan läpi katuverkolla.
Kehätien parantamisiin ryhdyttiin pian tien valmistumisen jälkeen. Vuosina 1991–1993 tietä parannettiin Espoossa välillä Tapiola–Laajalahti. Samoihin aikoihin myös Itä-Pakilan ja Malmin välisellä osuudella sijainneet liikennevalo-ohjatut tasoliittymät korvattiin eritasoliittymillä. Tuusulanväylän osin liikennevalo-ohjattu eritasoliittymä parannettiin täydelliseksi eritasoliittymäksi vuonna 1999. Kehä I:n länsipää Espoossa on osittain rakennettu Ensimmäisen maailmansodan aikaisen Helsingin maalinnoituksen tykkiteille Mestarintunneliin saakka.
Kehä I on pääkaupunkiseudun ruuhkaisin tie aamu- ja iltapäiväruuhkan aikana. Tien länsi- ja itäpään useat liikennevalo-ohjatut tasoliittymät aiheuttavat pitkää jonoutumista. Lisäksi yleinen autoliikenteen kasvu aiheuttaa yhä kasvavaa ruuhkautumista. Helsingin kaupungin liikennelaitos on asettanut tavoitteekseen parantaa Kehä I:n palvelualueen poikittaisia joukkoliikenneyhteyksiä.
Tiehankkeita

Kehä I:n liikennemäärät kasvavat, joten parannustöitä oli tehtävä. Suurimmat parannustyöt kohdistuivat Espoon alueelle, missä Espoon kaupunki yhdessä valtion kanssa uusivat Kehä I:n aluetta Kehä I Leppävaarassa -tiehankkeella. Suurin parannus oli Mestarintunneli, jossa liikennettä siirrettiin kahdeksankaistaiseen tunneliin.
Liikennemäärät Tuusulanväylän ja Lahdenväylän välillä ovat myös suuret. Siksi on todennäköistä, että myös tätä osuutta parannetaan ja levennetään tulevaisuudessa. Myös Itäkeskuksessa Kehä I:n nykyiset tasoliittymät aiotaan lähivuosinamilloin? korvata eritasoliittymillä.
Tiehankkeita > Valmistuneet hankkeet > Mestarintunneli

Kehä I:tä perusparannettiin viime vuosina 2008–2011 Leppävaaran alueella osana Kehä I Leppävaarassa -tiehanketta. Kehä I Leppävaarassa -urakan arvioidut kokonaiskustannukset ilman arvonlisäveroa olivat 147 miljoonaa euroa. Lopullisista kustannuksista valtio maksaa 61 prosenttia ja Espoon kaupunki 39 prosenttia.
Mestarintunnelin rakentaminen alkoi vuonna 2008. Se oli Liikenneviraston, Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen (ELY) sekä Espoon kaupungin yhteishanke, jossa Vallikalliossa Rantaradan pohjoispuolella Kehä I siirrettiin kahdeksankaistaiseen kaksoistunneliin (4 kaistaa kumpaankin suuntaan). Noin 500 metriä pitkä tunneli eheyttää kaupunkirakennetta Espoon suurimmassa aluekeskuksessa mahdollistamalla toimisto- ja asuintalojen rakentamisen nykyisen ajoradan paikalle. Samalla melu- ja pölyhaitat viereisillä kerrostaloalueilla vähenevät merkittävästi.
Mestarintunnelin rakentamisen oli tarkoitus alkaa jo vuonna 2005, mutta työt pääsivät käyntiin vasta keväällä 2008.
Talouden kuumenemisen vuoksi hankkeen kustannukset ovat aloituspäätöksen viivästymisen myötä kasvaneet merkittävästi, ja Espoon kaupunki onkin lupautunut poikkeuksellisesti lainaamaan valtiolle rahaa sen toteuttamiseen. Tunnelin kaikki ajokaistat avattiin liikenteelle 10. marraskuuta 2011.
Mestarintunnelin rakentamisen yhteydessä Espoossa poistettiin useita liikennevalo-ohjattuja tasoliittymiä, korvattiin niitä eritasoliittymillä sekä parannettiin olennaisesti Kehä I:n ja Turunväylän eritasoliittymän sujuvuutta Leppävaaransolmussa. Myös joukkoliikenteen järjestelyjä parannettiin sen sujuvuuden varmistamiseksi. Lisäksi tie levennettiin kuusikaistaiseksi Leppävaaran ja Helsingin rajan välillä, niin että tie on kokonaan kolmikaistainen suuntaansa Tuusulanväylän ja Kalevalantien välillä.
Espoo sijoitti 134,7 miljoonaa euroa Kehä I:n parantamiseen 2008 alussa, ja keskeistä on Mestarintunnelin rakentaminen. Espoon oma kustannus oli 52,7 miljoonaa euroa, loput 82 miljoonaa euroa valtio maksoi Espoolle takaisin korottomana vuonna 2013. Lisäksi hanke saa rahoitusta investointirahastosta n. 50 miljoonaa euroa ja peruspalvelurahastosta 32 miljoonaa euroa. Espoon kaupunginhallitus käsitteli asiaa 15. lokakuuta 2007, ja Kaupunki ja Liikennevirasto tekivät sopimuksen asiasta.
Tiehankkeita > Valmistuneet hankkeet > Kivikontien eritasoliittymä

Vuonna 2013 aloitettiin Kivikontien eritasoliittymän rakennustyöt. Liittymä korvasi ruuhkautuvan tasoliittymän. Liittymän kautta rakennettiin yhteydet Kivikkoon, Myllypuroon sekä Latokartanoon. Lisäksi rakennettiin kevyen liikenteen käyttöön puistosilta. Hanke valmistui syksyllä 2016.