stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mathew Valencia

| Mathew Valencia> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. joulukuuta 1983 (ikä 40)  Fontana, Kalifornia
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Robin (The New Batman Adventures)
Palkinnot
 Young Artist (1998) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Mathew Valencia (s. 12. joulukuuta 1983 Fontana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Robinin ääniroolista animaatiosarjassa The New Batman Adventures, josta Valencia voitti Young Artist -palkinnon vuonna 1998.
Mathewin pikkuveli Joseph Ashton on näyttelijä ja isänsä on maantiepoliisi.
Filmografia

| Vuosi | TV-sarja/Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1994 | Deep Down | Poika |
| 1994 | Midnight Runaround | Lapsi #1 |
| 1995 | Tom and Huck | Taverner |
| 1996 | Lawnmower Man 2: Beyond Cyberspace | Koditon lapsi |
| 1997–1998 | The New Batman Adventures | Robin (ääni) |
| 1998 | Teräsmies: Knight Time | Robin (ääni) |
| 2000 | Batman of the Future: Return of the Joker | Robin (ääni) |
| 2002 | As Told by Ginger: Love with a Proper Transfer Student | Joaquin Cortez (ääni) |
Matilda Nurmi

Matilda Nurmi (s. 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Kansallisessa Liigassa Oulu Nice Soccerin joukkueessa kausina 2018–2019 ja Jyväskylän Pallokerhon joukkueessa kaudella 2020. Kaudeksi 2021 hän siirtyi edellisenä kautena mestaruuden voittaneeseen Åland Unitediin. Ennen kauden 2023 alkua hän on pelannut Liigassa 44 ottelua. Hän on Turun Palloseuran kasvatti.
Mathewsin piirikunta

Mathewsin piirikunta (engl. Mathews County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 834 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Mathewsin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1791.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mathewsin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Martin Vráblík

Martin Vráblík (s. 4. heinäkuuta 1982 Vsetin) on tšekkiläinen entinen alppihiihtäjä.
St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 Vráblík sijoittui syöksylaskussa 40:nneksi. Bormion MM-kilpailuissa 2005 hän oli pujottelussa 26:s. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi, pujottelussa 21:nneksi ja supersuurpujottelussa 38:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2007 sekä Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Vráblík jäi ilman tulosta. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 31:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Vráblík sijoittui superalppiyhdistetyssä 17:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 15:s, syöksylaskussa 36:s ja supersuurpujottelussa 41:s.  Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 16:nneksi, suurpujottelussa 31:nneksi, supersuurpujottelussa 33:nneksi ja syöksylaskussa 35:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Vráblík kilpaili ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2004. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kvitfjellin superalppiyhdistetyssä maaliskuussa 2007 oltuaan 30:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kolme kertaa sijalle 23, joka kerta superalppiyhdistetyssä. Nämä sijoitukset hän saavutti Val d’Isèressa joulukuussa 2008, Sotšissa joulukuussa 2012 sekä Wengenissä tammikuussa 2014.
Aiheesta muualla

Martin Vráblíkin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Matilda Söderlund

Matilda Söderlund vuonna 2022.
Matilda Söderlund (s. 1991 tai 1992) on ruotsalainen ammattikiipeilijä. Hän on ainoa pohjoismainen 9a-vaikeustasoisen reitin kiivennyt nainen. Vaikein hänen kiipeämänsä boulder-reitti on 8B-vaikeustasoinen. Hän on perustanut Moumo-kiipeilysaliketjun Ruotsiin.
Söderlund aloitti kiipeilyn 11-vuotiaana. Kolme kuukautta myöhemmin hän oli ruotsinmestaruuskisoissa toinen. 20-vuotiaana hänestä tuli ensimmäinen maailmanmestaruuskisojen finaaliin päässyt ruotsalainen kiipeilijä. Hän keskittyy nykyään ulkokivillä kiipeilyyn.
Marshall Grant

| Marshall Gra> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. toukokuuta 1928 Bryson City, Pohjois-Carolina
Kuollut: 7. elokuuta 2011 (83 vuotta) Jonesboro, Arkansas
Muusikko
Tyylilajit:  rock and roll, country
Soittimet:  kontrabasso, bassokitara
Yhtyeet:  The Tennessee Two, Statler Brothers
Levy-yhtiöt:  Sun Records 
Aiheesta muualla
www.rockabillyhall.com/LutherPerkins1.html
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marshall Grant (5. toukokuuta 1928 Bryson City, Pohjois-Carolina – 7. elokuuta 2011 Jonesboro, Arkansas) oli yhdysvaltalainen kontrabasisti ja sähköbasisti, laulaja. Hän oli Johnny Cashin alkuperäisen taustayhtyeen The Tennessee Twon jäsen Luther Perkinsin kanssa.
Elämä

Grant syntyi Bryson Cityn lähellä ja kasvoi 12-lapsisessa perheessä Bessemer Cityssä. Hän meni naimisiin Etta May Dickersonin kanssa 1946, ja he muuttivat Memphisiin. Grant työskenteli automekaanikkona ja alkoi soittaa kitaraa yhdessä kollegoidensa Luther Perkinsin ja A. W. Kernodlen kanssa. Samassa yrityksessä työskenteli myös Johnny Cashin veli Roy, joka esitteli kolmikon Cashille. Alkujaan Cash, Perkins ja Grant soittivat kaikki rytmikitaraa, mutta yhteisellä päätöksellä Grant siirtyi bassoon.
Elvis Presleyn inspiroimana he koe-esiintyivät Sun Recordsin Sam Phillipsille, joka hylkäsi kuitenkin gospelia soittaneen yhtyeen, sillä gospel ei myisi tarpeeksi. Steel-kitaraa soittanut Kernodle jätti yhtyeen tämän jälkeen. Yhtye siirtyi Phillipsin suosituksesta rock and rolliin, ja he saivat lopulta levytyssopimuksen Sun Recordsille. Grant soitti Cashin yhtyeessä 25 vuoden ajan. Hän ei polttanut ja oli absolutisti. Grant joutuikin käytännössä paimentamaan Cashia aikoina, jolloin tämä oli huumekoukussa ja itsetuhoinen.
Grantin ja Cashin yhteistyö loppui vuonna 1980, kun Cashin jatkuva huumeiden käyttö johti useisiin erimielisyyksiin, joiden seurauksena Cash päätti erottaa Grantin. Pian tämän jälkeen Grant ja vuonna 1968 kuolleen Perkinsin perhe nostivat erilliset oikeusjutut Cashia vastaan. He syyttivät tätä eläkerahojen kavaltamisesta. Juttu sovittiin lopulta oikeudessa. Grant toimi jatkossa Statler Brothersin managerina. Hän oli vuonna 1965 levyttänyt yhtyeen kanssa hittikappaleen ”Flowers on the Wall”. Myöhemmin Grant ja Cash sopivat riitansa, kun Cash oli myöntänyt vuoden 1997 omaelämäkerrassaan tehneensä väärin. He soittivat vielä uudestaan yhdessä vuonna 1999.
Grant jäi eläkkeelle 2002 ja asui viimeiset vuotensa Hernandossa, Mississippissä, vaimonsa Ettan kanssa. Grantin omaelämäkerta I Was There When it Happened: My Life With Johnny Cash julkaistiin lokakuussa 2006. Seuraavana vuonna The Tennessee Two valittiin Musicians Hall of Fameen. Larry Bagby esitti Grantia vuoden 2005 elokuvassa Walk the Line.
Grant kuoli elokuussa 2011 Jonesborossa, mihin hän oli matkustanut osallistuakseen Johnny Cash -festivaaleille, jonka tarkoituksena oli kerätä rahaa Cashin nuoruudenkodin kunnostamiseen. Grant oli osallistunut torstain konsertin harjoituksiin keskiviikkona, 3. elokuuta. Hän oli kuitenkin yöllä joutunut aneurysman takia sairaalaan, missä hän kuoli sunnuntaina.
Aiheesta muualla

http://www.rockabillyhall.com/LutherPerkins1.html (Arkistoitu – Internet Archive) at Rockabilly Hall of Fame
Masashi Motoyama

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 20. kesäkuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Fukuoka, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Kashima Antlers
Pelinumero: 10
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998- | Kashima Antlers |  |
Maajoukkue
| 2000-2006 | Japani | 28 (0) |
Masashi Motoyama (s. 20. kesäkuuta 1979 Fukuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2000-2006.
Tilastot

| Japanin jalkapallomaajoukkue> Vuodet | Japanin jalkapallomaajoukkue> ottelut | Japanin jalkapallomaajoukkue> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 3 | 0 |
2001: 0
2002: 0
| 2003 | 3 | 0 |
| 2004 | 12 | 0 |
| 2005 | 8 | 0 |
| 2006 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 28 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2000
1 Narazaki |
2 Nakazawa |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Miyamoto |
6 Inamoto |
7 H. Nakata |
8 Myōjin |
9 Hirase |
10 Nakamura |
11 Miura |
12 Sakai |
13 Yanagisawa |
14 Motoyama |
15 Nishi |
16 K. Nakata |
17 Takahara |
18 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Narazaki |
3 Tanaka |
4 Endo |
5 Miyamoto |
6 Nakata |
8 Ogasawara |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Fujita |
17 Miura |
18 Matsuda |
19 Motoyama |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
24 Nishi |
25 Chano |
26 Yamada |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Narazaki |
2 Tanaka |
3 Chano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Tamada |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Miura |
18 Inamoto |
19 Motoyama |
20 Tsuboi |
21 Kaji |
22 Moniwa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Martin Waldseemüller

| Martin Waldseemüller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1480
Kuollut: 1520 Saint-Dié-des-Vosges, Lorraine
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kartografia
   
Martin Waldseemüller (myös muodossa Waltzemüller, lat. Hylacomylus) (n. 1480  –  1520 Saint-Dié-des-Vosges, Lorraine) oli saksalainen kartografi, joka julkaisi 1507 maailmankartan, jossa ensi kertaa esiintyy Amerikan nimi.
Waldseemüller varttui Freiburgissa. Hän toimi opettajana Saint-Dién koulussa, jonka perusti Lorrainen herttua René II. Waldseemüller saavutti maineensa olemalla Kolumbuksen löytämän Amerikan nimen todellinen keksijä. Hän valmisteli monien muiden aikansa maantieteilijöiden ja kartografien tavoin Ptolemaioksen kartan uuden painoksen. Työnsä aikana hän tuli tietoiseksi Amerigo Vespuccin matkoista Etelä-Amerikan rannikolle. Cosmographiæ introductio -teoksessa (1507) hän painoi Vespuccin matkakertomuksen uudelleen ja ehdotti, että uusi maa nimettäisiin "sen löytäjän Americuksen mukaan" ja että sitä kutsuttaisiin "Americuksen maaksi tai Amerikaksi".
Ptolemaioksen kartaston suunniteltu painos julkaistiin vuonna 1513 Strasbourgissa, ja siinä oli tavanomaisten Ptolemaioksen karttojen lisäksi 20 uutta karttalehteä, joista yksi käsitteli uutta maailmaa. Etelä-Amerikan mannerta ei kuitenkaan nimitetä tässä Amerikaksi, vaan todetaan yksinkertaisesti: "Tämän maan ja sitä ympäröivät saaret löysi genovalainen Kolumbus Kastilian kuninkaan puolesta". Amerikka-nimi oli kuitenkin jo yleistynyt käytössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martin Waldseemüller Wikimedia Commonsissa
Mark Antokolski

Mark M. Antokolski
Mark Matvejevitš Antokolski (ven. Марк Матве́евич Антоко́льский; 2. marraskuuta (J: 21. lokakuuta) 1843 Vilna – 9. heinäkuuta (J: 26. kesäkuuta) 1902 Bad Homburg vor der Höhe) oli venäläinen kuvanveistäjä, joka on tunnettu teostensa psykologisesta monimutkaisuudesta.
Elämä

Mark Antokolski syntyi Vilnassa köyhään, seitsemänlapsiseen juutalaisperheeseen. Antokolski opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa Pietarissa (1862–1868). Hänen ensimmäiset työnsä käsittelivät juutalaisaiheita, kuten Juutalainen räätäli, Nathan Viisas, Juutalaisten tutkinta. Mark Antokolski piti kuvanveistoa inhimillisenä ja sosiaalisena ideaalina.
Vuosina 1868–1870 Antokolski oleskeli Berliinissä. Hän viimeisteli vuonna 1870 teoksensa Iivana Julma, jonka Eremitaašin taidemuseo hankki kokoelmiinsa keisari Aleksanteri II:n aloitteesta. Keisari palkitsi taiteilijan 8 000 ruplan suuruisella summalla ja nimittämällä tämän Venäjän taideakatemian jäseneksi.
Heikkoa terveyttään hoitaakseen Antokolski matkusti vuonna 1871 Italiaan nuoren oppilaansa Ilja Gintsburgin kanssa, ja kuusi vuotta myöhemmin hän asettui Pariisiin.
Roomassa Antokolski viimeisteli Pietari I Suuren patsaan Pietarhoviin vuonna 1872, kuten myös kopiot Taganrogin ja Arkangelin kaupunkeihin. Vuonna 1878 Antokolski asetti näytteille kaikki työnsä Pariisin maailmannäyttelyyn, jossa hän sai kultamitalin. Vuonna 1880 Pietarissa järjestettiin taiteilijan yksityisnäyttely, jonka ansiosta taiteilijalle myönnettiin professorin arvonimi.
Taiteilijan sairaus paheni, ja hän vietti enimmän osan ajastaan Italian Lago Maggiorella, mutta kävi elämänsä loppuun asti usein Pariisissa. Pariisissa hän työsti seuraavat teoksensa: Spinoza, Mefistoteles, Jaroslav Viisas, Nestor Kronikoitsija ja Jermak Timofejevitš.
Antokolski kuoli Bad Homburgissa lähellä Frankfurtia.
Galleria

Mefistofeles, 1884 (Venäläinen museo)
Iivana Julma, 1871 (Venäläinen museo)
Sokrateen kuolema, 1875 (Venäläinen museo)
Kristus ihmisten edessä, 1878 (Venäläinen museo)
Enkeli
Jermak Timofejevitš (Venäläinen museo)
Aleksander Polovtsov, 1880-luku (Venäläinen museo)
Spinoza, 1882 (Venäläinen museo)
Nestor Kronikoitsija, 1890 (Venäläinen museo)
Pietari I Suuren monumentti Taganrogissa, 1898
Merenneito, 1900 (Venäläinen museo)
Ilja Repinin muotokuva taiteilijasta, 1914
Mark Antokolski työhuoneessaan Pariisissa
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Mark Antokolski
Käännös suomeksi
Manuel Oribe

| Manuel Ceferino Oribe |
| --- | --- |

Uruguayn presidentti
 6. marraskuuta 1830 – 24. lokakuuta 1834  
Edeltäjä:  Fructuoso Rivera (Carlos Anaya vt.)
Seuraaja:  (Gabriel Antonio Pereira vt.) Fructuoso Rivera
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1792
Kuollut: 12. marraskuuta 1857 (65 vuotta)
Ammatti:  upseeri
Tiedot
Puolue:  Blanco
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  kenraali
Taistelut ja sodat:  Latinalaisen Amerikan itsenäisyyssodat Guerra Grande
Manuel Ceferino Oribe (1792–1857) oli uruguaylainen upseeri, josta tuli Uruguayn toinen presidentti.
Oribe liittyi sotaväkeen nuorena, siirtyi José Gervasio Artigasin joukkoihin tämän vallattua Montevideon ja nousi sotilasurallaan kenraaliksi. Portugalilaisten liitettyä Uruguayn Brasiliaan Rivera taisteli Juan Antonio Lavallejan johtamassa kapinallisryhmässä, jota kutsuttiin 33 sankariksi. Ryhmä julisti itäisen provinssin eli nykyisen Uruguayn itsenäiseksi. Fructuoso Rivera kuului myös tuohon ryhmään, ja hänestä tuli itsenäisen Uruguayn ensimmäinen presidentti.
Presidenttikautensa päätyttyä Rivera oli muutamia vuosia syrjässä, mutta nousi sitten kapinaan Oribea vastaan. Tämä johti maan jakautumiseen Oriben kannattajiin (Blanco) ja Riveran kannattajiin (Colorado), joiden välille syttyi sisällissota. Sota laajeni naapurimaihin  (Guerra Grande), ja sen jatkuessa Oribe oli maanpaossa Euroopassa 1853–1855.
Mathew Klickstein

Mathew Klickstein vuonna 2018.
Mathew Klickstein (1981, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, -tuottaja sekä -ohjaaja. Hänen genrejään ovat muun muassa draama ja komedia.
Filmografia

"CollegeTown USA" (2003) (TV-sarjan jaksojen käsikirjoittaja)
Dinner Time (2005) (ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja)
The Kids of Widney High (2008) (tuottaja)
Act Your Age: The Kids of Widney High Story (2009) (ohjaaja ja tuottaja)
Against the Dark (2009) (käsikirjoittaja)
Aiheesta muualla

Mathew Klickstein Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Martin Tyler

| Martin Tyler |
| --- | --- |
 Martin Tyler Old Traffordilla vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1945 Chester, Cheshire, Englanti
Kansalaisuus:   Englanti
Ammatti:  jalkapalloselostaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1974–
Martin B. Tyler (s. 14. syyskuuta 1945 Chester, Cheshire) on englantilainen jalkapalloselostaja. Hän on toiminut työssään eri kanavilla jo yli 40 vuotta. Tyler toimii myös Englannin seitsemänneksi korkeimman sarjatason Isthmian Leaguen Hampton & Richmond Boroughin päävalmentajana[lähde? ].
Ura selostajana

Tyler aloitti selostajana ITV:n palveluksessa joulukuussa 1974 Southampton FC:n ja Sheffield Wednesdayn välisessä ottelussa. Hän selosti ITV:lle useita MM- ja EM-kilpailuita ja oli kanavan toiseksi tärkein selostaja Brian Mooren jälkeen[lähde? ].
Vuonna 1990 Tyler allekirjoitti sopimuksen Sky Sportsin kanssa. Vuonna 2003 hänet valittiin vuosikymmenen Valioliiga-selostajaksi. Tyler on vielä nykyisinkin yksi Valioliigan pääselostajista Sky Sportsilla. Hän on toiminut myös Australian televisiossa jalkapalloselostajana ja on selostanut myös krikettiä, baseballia ja verkkopalloa.
Tyler on esiintynyt äänellään kolmessa elokuvassa. Hän on toiminut pitkään myös selostajana EA Sportsin suositussa FIFA-pelisarjassa, vuodet 2006–2011 Andy Grayn kanssa ja vuodesta 2012 lähtien Alan Smithin kanssa.
Manuel Nunes Gabriel

Manuel Nunes Gabriel (20. joulukuuta 1912 – 20. lokakuuta 1996) oli angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. heinäkuuta 1935 ja nimitettiin Malanjen hiippakunnan piispaksi 5. joulukuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Fernando Cento, jota avustivat Moisés Alves de Pinho ja Daniel Gomes Junqueira.
Nunes Gabriel sai 13. helmikuuta 1962 nimityksen Luandan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Methymnan titulaariarkkipiispaksi. Hänestä tuli Luandan arkkipiispa 17. marraskuuta 1966, ja hän toimi arkkihiippakuntansa johdossa, kunnes erosi tehtävistään 19. joulukuuta 1975. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Malev

| Malev |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Kaaren Kaer
Käsikirjoittaja:  Kaaren Kaer Tõnis Leht Lauri Lippmaa Erik Moora
Tuottaja:  Anneli Ahven
Säveltäjä:  Ülo Krigul
Kuvaaja:  Andrus Prikk
Leikkaaja:  Jüri Shestakov Tambet Tasuja
Tuotantosuunnittelija:  Marge Martin Leen Võrno
Lavastaja:  Marge Martin Leen Võrno
Pääosat:  Ott Sepp Mirtel Pohla Uku Uusberg Argo Aadli
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Viro
Tuotantoyhtiö:  Exitfilm Õ-Fraktsioon Eesti Televisioon
Levittäjä:  Kopli Kinokompanii Exitfilm
Ensi-ilta:   9. syyskuuta 2005
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  viro
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malev (vir. 'sotajoukko') on virolainen komediallinen seikkailuelokuva vuodelta 2005. Elokuva sijoittuu vuoteen 1208 ja kuvaa humoristisesti virolaisten vaiheita Euroopan suurvaltapolitiikassa. Malev parodioi historiallisia seikkailuelokuvia  Monty Pythonin tyyliin. Elokuvan alaotsikko ”Läti Henrik valetas!” (Henrik Lättiläinen valehteli!) viittaa Henrikin Liivinmaan kronikkaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ott Sepp   | … |   Uru   |
|  Uku Uusberg   | … |   Tugis   |
|  Argo Aadli   | … |   Leholas   |
|  Mirtel Pohla   | … |   Ilge   |
|  Märt Avandi   | … |   Jurmalan vouti Hippolyt   |
|  Raivo E. Tamm   | … |   piispa Albert   |
|  Sergo Vares   | … |   Henrik Lättiläinen   |
|  Ain Mäeots   | … |   Lembitu   |
|  Üllar Saaremäe   | … |   veli Wolfram   |
|  Mait Malmsten   | … |   veli Wismuth   |
|  Anti Kobin   | … |   Maniwalde   |
|  Merle Jääger   | … |   Lembela   |
Matka kuuhun

Matka kuuhun voi viitata seuraaviin:
kuulento, Kuuhun suuntautuva avaruuslento
Matka kuuhun, elokuva-alan pioneerin Georges Mélièsin elokuva vuodelta 1902
Matka kuuhun, Fritz Langin ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1929
Matka kuuhun, Irving Pichelin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1950
Matka kuuhun on myös Jules Vernen tieteisromaanista Maasta Kuuhun käytetty nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matka kuuhun”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Matka kauhuun

| Matka kauhuun> Journey into Fear |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Norman Foster
Käsikirjoittaja:  Joseph Cotten Romaani: Eric Ambler
Tuottaja:  Orson Welles
Säveltäjä:  Roy Webb
Kuvaaja:  Karl Struss
Leikkaaja:  Mark Robson
Lavastaja:  Albert S. D'Agostini Mark-Lee Kirk
Pääosat:  Joseph Cotten Dolores del Río Ruth Warrick Orson Welles
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Mercury Productions  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:  12. helmikuuta 1943
Kesto:  68 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matka kauhuun (Journey into Fear) on yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1943. Sen vakoilutarina sijoittuu Istanbuliin. Elokuvan näyttelijöinä oli useita jäseniä Orson Wellesin Mercury Theatre -ryhmästä.
Matka järvelle

| Matka järvelle> To the Lake |
| --- | --- |
Tyyli:  Trilleri
Kestoaika:  44-56 min
Luoja(t):  Yana Vagner
Pääosissa:   Viktoriya Isakova  Kirill Käro  Aleksandr Robak  Natalya Zemtsova  Maryana Spivak  Yury Kuznetsov  Eldar Kalimulin  Viktoriya Agalakova  Alexander Yatsenko  Saveliy Kudryashov 
Alkuperämaa:   Venäjä
Alkuperäiskieli:  venäjä
Esitetty:  14. marraskuuta 2019 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Pavel Kostomarov
Tuotantoyhtiö(t):  1-2-3 Production
Aiheesta muualla
IMDb 
Matka järvelle (To the Lake) on venäläinen televisiosarja, jonka ensiesitys kotimaassaan oli 14. marraskuuta 2019. Lokakuussa 2020 sarja julkaistiin Netflixissä myös muissa maissa. Matka järvelle perustuu venäläisen kirjailija Yana Vagnerin esikoisromaaniin Vongozero.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:To the Lake
Madagaskar kesäolympialaisissa 2016

Madagaskar osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kuusi urheilijaa neljässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi kestävyysjuoksija Eliane Saholinirina.
Joukkue > Judo

Asaramanitra Ratiarison – naisten alle 48 kg
Joukkue > Painonnosto

Elisa Ravololoniaina – naisten alle 63 kg
Joukkue > Uinti

Ralefy Anthonny Sitraka – miesten 100 m perhosuinti
Estellah Fils Rabetsara – naisten 100 m vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Eliane Saholinirina – naisten 3 000 m esteet
Ali Kame – miesten kymmenottelu
Martin Vučik’

Martin Vučik’ (mak. Мартин Вучиќ, s. 7. elokuuta 1982 Skopje) on pohjoismakedonialainen pop-laulaja, rumpali ja lauluntekijä. Hän edusti maataan vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Make My Day" ja sijoittui seitsemänneksitoista.
Vučik’ syntyi ja aloitti koulunkäyntinsä Skopjessa. Hän aloitti rumpujensoiton 3-vuotiaana. Vučik’ on julkaissut kaksi sooloalbumia.
Albumit

Rano mi e da se vrzam (2002)
Muza (2004)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (makedoniaksi)
May-sur-Orne

May-sur-Ornen kylä
May-sur-Orne on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 716 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. May-sur-Ornen pinta-ala on kolme neliökilometriä.