stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nodar Gvakharia

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | Vesipallo |  |
Nodar Gvakharia (georg. ნოდარ გვახარია; 16. huhtikuuta 1932 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 14. marraskuuta 1996 Tbilisi, Georgia) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Tbilisin Dynamoa. Gvakharia oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Melbournen olympialaisissa 1956. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, joissa hän teki yhteensä neljä maalia.
Nettipokeri

Käynnissä oleva pokeripöytä.
Nettipokeri tai verkkopokeri on Internetissä pelattava pokeripeli.
Pokerin pelaamisen suosio kasvoi voimakkaasti 1990-luvulla. Kasvuun ovat vaikuttaneet suurten pokeriturnausten esittäminen televisiossa ympäri maailman, Internetissä toimivien pelihuoneiden voimakkaat markkinointipanostukset ja näiden seurauksena Internetissä pelattavan pokerin eli verkkopokerin suosion räjähtäminen 2000-luvulla.
Aiemmin pokeria pelattiin rahasta lähinnä kasinoiden pokerihuoneissa, joten ihmisten mahdollisuudet osallistua peleihin olivat nykyistä merkittävästi rajoitetumpia.
Useat Internet-pokerihuoneet voivat toimia yhteisessä verkossa siten, että eri pokerihuoneiden pelaajat kohtaavat samoissa pelipöydissä ja turnauksissa. Yksittäisten pokerihuoneiden sanotaan tällöin olevan verkon ”skinejä”. Verkkopokeriverkkoja ovat muiden muassa Entraction, Microgaming ja Ongame. Esimerkiksi Ahvenanmaalla toimivan PAF:n verkkopokeri järjestetään Ongamen verkossa.
Maailman suurimpia pokerihuoneita ovat PokerStars, Full Tilt Poker, Party Poker ja Everest Poker.
Verkkopokerihuoneet järjestävät usein satelliittiturnauksia, joiden voittoina on isojen kasinoilla järjestettävien liveturnauksien turnausmaksuja (joskus korvataan myös matka- ja yöpymiskulut). Internetin satelliittiturnausten kautta on viime vuosina tullut useita suurturnausvoittajia, kuten esimerkiksi World Series of Pokerin pääturnauksen voittaneet Chris Moneymaker ja Greg Raymer.
Monet nykypelaajista tulevatkin tunnetuksi jo verkkopelaajina, ja osa Internetin isojen panosten menestyneistä käteispelien pelaajista ei pelaa ollenkaan kasinoilla tai liveturnauksissa. Läpimurtonsa verkkopokerin pelaajina tehneitä, sittemmin televisioiduissa pokeriohjelmissa esiintyneitä ovat muun muassa yhdysvaltalainen Brian Townsend (pelaa nimimerkeillä sbrugby ja aba20) ja norjalainen Johnny Lodden (bad_ip).
Internetin ansiosta pokerin harrastajat ovat voineet verkottua löyhiksi yhteisöiksi, jotka kokoontuvat verkkofoorumeissa keskustelemaan harrastuksestaan ja jakamaan tietoa.
Tammikuussa 2010 sekä Veikkaus oy että RAY saivat luvan aloittaa verkkopelien pyörittämisen. RAY avasi verkkopokerisivuston 29. marraskuuta 2010. Vuodesta 2017 lähtien ne ovat osa yhtä yritystä nimeltään Veikkaus oy.
Node

Node voi tarkoittaa seuraavia:
solmu verkkoteoriassa
linja BBS-järjestelmässä
Node.js, JavaScriptin ajoympäristö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Node”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
134 (luku)

| --- | --- |
Luonnolliset luvut
134 ← 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 →
Kardinaaliluku: satakolmekymmentä­neljä
Järjestysluku: sadaskolmaskymmenes­neljäs
Tekijät: 1, 2, 67, 134
Alkutekijät:  2\cdot 67

Roomalainen numero: CXXXIV
Binääriluku: 10000110
Oktaaliluku: 206
Duodesimaaliluku: B2
Heksadesimaaliluku: 86
Vigesimaaliluku: 6E
134 (satakolmekymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 133 ja seuraa luku 135.
Matematiikassa

134 on puolialkuluku ja siten myös yhdistetty luku.
134 on vajaa luku.
134 on Erdősin–Woodsin luku.
134 on peräkkäisten alkulukujen 131 ja 137 keskiarvo.
134 on toiseksi pienin luku, joka voidaan muodostaa kolmen positiivisen neliöluvun summana (vähintään) neljällä tavalla:  11^{2}+3^{2}+2^{2},  10^{2}+5^{2}+3^{2},  9^{2}+7^{2}+2^{2} tai  7^{2}+7^{2}+6^{2}.
134 voidaan muodostaa kolmen eri positiivisen kuutioluvun summana:  5^{3}+2^{3}+1^{3}.
134 on pienin luku m siten, että  m^{n} voidaan muodostaa kolmen positiivisen kuutioluvun summana kaikilla positiivisen kokonaisluvun n arvoilla.
Luonnontieteissä

Ksenon-134 on ksenonin vakaa isotooppi.
Barium-134 on bariumin vakaa isotooppi.
134 Sophrosyne on asteroidi.
WR 134 on tähti.
Muissa yhteyksissä

Seututie 134 kulkee Karkkilan ja Lopen välillä.
Eurooppatie E134 kulkee Norjassa.
M134 Minigun on konekivääri.
Tupolev Tu-134 on neuvostoliittolainen matkustajalentokone.
STS-134 oli Nasan avaruussukkulaohjelman toiseksi viimeinen lento.
Nintendo DSi XL

| Nintendo DSi XL |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Laitteisto:  133 MHz:n (ARM9) ja ARM7
Muisti:  16 Mt RAM
Tallennusväline:  SD-muistikortti
Liitettävyys:  WiFi
Pelit:  Luettelo Nintendo DS -peleistä
Edeltäjä:  Nintendo DSi
Seuraaja:  Nintendo 3DS
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Nintendo DSi XL on Nintendo DSi -käsikonsolin suurempi versio. Siitä julkistettiin lokakuussa 2009 uusi versio – Nintendo DSi LL (Euroopassa ja Yhdysvalloissa DSi XL).
Konsolin näytöt ovat huomattavasti suuremmat kuin aiemmissa versioissa. Koko kasvoi kolmesta tuumasta 4,2 tuumaan (leveys 85,25 mm, korkeus 63,94 mm). Japanissa DSi LL:n ja Euroopassa DSi XL:n mukana tulee sekä oikeaa kynää muistuttava että normaali osoitinkynä. Eurooppaan DSi XL tuli vuoden 2010 helmikuussa.
DSi XL:llä pystyy pelaamaan DS- ja DSi-pelejä.
Nintendon laitteet
| --- | --- |
Pelikonsolit:   Color TV Game  NES/Famicom NES 2/AV Famicom  SNES/Super Famicom  Virtual Boy  Nintendo 64 iQue Player  GameCube Panasonic Q  Wii  Wii U  Nintendo Switch  Nintendo Switch 2 
Käsikonsolit:   Game & Watch  Game Boy  Game Boy Color  Game Boy Advance  Game Boy Advance SP  Nintendo DS  Game Boy Micro  Nintendo DS Lite  Nintendo DSi  Nintendo DSi XL  Nintendo 3DS  Nintendo 3DS XL  Nintendo 2DS  New Nintendo 3DS  New Nintendo 3DS XL  New Nintendo 2DS XL  Nintendo Switch Lite 
Kolikkopelit:   Vs. UniSystem/DualSystem  PlayChoice-10  Nintendo Super System  Triforce
Nils Flyg

| Nils Flyg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nils Svante Flyg
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1891 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 9. tammikuuta 1943 (51 vuotta) Nacka, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Poliitikko
Puolue:  Sosialistinen puolue
Entiset puolueet:  Ruotsin kommunistinen puolue
Asema:  Ruotsin valtiopäivien jäsen (1929–1940)
Nils Svante Flyg (9. kesäkuuta 1891 Tukholma – 9. tammikuuta 1943 Nacka) oli ruotsalainen kansanedustaja ja lehtimies, joka oli alun perin kommunisti, mutta siirtyi sittemmin äärioikealle. Sosiaalidemokraattisen puolueen jakautuessa vuonna 1917 Flyg liittyi vastaperustettuun Ruotsin sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen, joka muutti nimensä vuonna 1921 Ruotsin kommunistiseksi puolueeksi. Vuonna 1929 puolueen jälleen jakautuessa Flyg tuki Karl Kilbomia, joka ajoi puolueelle Neuvostoliitosta riippumatonta linjaa. Flyg ja Kilbom perustivat Sosialistisen puolueen, jonka puheenjohtajana Flyg toimi vuodesta 1937 kuolemaansa saakka. Hän myös julkaisi puolueen lehteä Folkets Dagbladia. Flygin johdolla Sosialistinen puolue liukui 1930-luvun lopulla äärioikealle. Toisen maailmansodan aikana se vastusti Josif Stalinia ja tuki Natsi-Saksaa, jolta se myös sai rahoitusta. Puolueen kannatus jäi kuitenkin vaatimattomaksi, ja Flygin kuoltua vuonna 1943 puolue hajosi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nils Flyg Wikimedia Commonsissa
Nubavuoret

Sudanin kartta. Nubavuoret sijaitsevat eteläisessä Sudanissa.
Nubavuoret ovat vuoristoinen alue Etelä-Kordofanin osavaltiossa Sudanissa. Nubat asuttavat aluetta.
Nubavuorten näkymää
Nubamiehiä Kurchin torilla.
Nubakylä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nubavuoret Wikimedia Commonsissa
BBC: Will Sudan's Nuba Mountains be left high and dry? (englanniksi)
BBC: Sudan: Could Nuba mountains be next conflict? (englanniksi)
IRIN Africa: SUDAN: The Nuba Mountains - straddling the north-south divide (englanniksi)
The Telegraph: New war in Sudan's Nuba mountains? (englanniksi)
Nuba Mountains Homepage (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nuba Mountains
Käännös suomeksi
Nodar Dumbadze

Nodar Dumbadzen muistomerkki Tšokhataurissa.
]Nodar Dumbadze (georg. ნოდარ დუმბაძე, 14. heinäkuuta 1928 – 4. syyskuuta 1984) oli yksi 1900-luvun loppupuolen suosituimmista georgialaisista kirjailijoista.
Dumbadze syntyi Tbilisissä, ja valmistui Tbilisin valtionyliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1950. Samana vuonna hänen ensimmäiset runonsa ja humoristiset tarinansa julkaistiin Georgian lehdistössä. Hän toimitti satiirista Niangi-lehteä vuodesta 1967 vuoteen 1972, jolloin hänestä tuli Georgian kirjailijaliiton sihteeri ja Neuvostokirjailijoiden liiton puhemiehistön jäsen. Hän tuli tunnetuksi erityisesti romaaneistaan Me, bebia, Ilik'o da Ilarioni (georg. მე, ბებია, ილიკო და ილარიონი, "Minä, isoäiti, Iliko ja Ilarioni") vuodelta 1960, Me vkhedav mzes (georg. მე ვხედავ მზეს, "Voin nähdä auringon") vuodelta 1962, Mziani ghame (georg. მზიანი ღამე, "Aurinkoinen yö") vuodelta 1967, Nu gešinia, deda! (georg. ნუ გეშინია, დედა!, "Älä pelkää, äiti!") vuodelta 1971, Tetri bairaghebi (georg. თეთრი ბაირაღები, "Valkoiset liput") vuodelta 1973 ja Maradisobis k'anoni (georg. მარადისობის კანონი, "Ikuisuuden laki") vuodelta 1978. Hänen teostensa huomattavia piirteitä ovat proosan yksinkertaisuus ja lyyrisyys, huumori sekä melankoliaan yhdistyvä optimismi.
Dumbadzelle myönnettiin Šota Rustavelin valtionpalkinto vuonna 1975 ja Leninin palkinto vuonna 1980. Suurin osa hänen tärkeimmistä töistään on dramatisoitu ja/tai elokuvattu. Hän kuoli Tbilisissä, ja hänet haudattiin perustamaansa "Mziuri"-lastenkaupunkiin.
Käännös suomeksi
National Mall

National Mall ilmakuvassa vuonna 2005.
Näkymä Capitolista länteen kohti Washington-monumenttia.
Washington Mall eli National Mall on puisto Washingtonissa, Yhdysvaltain pääkaupungissa. Puisto sijaitsee paikalla, johon suunniteltiin vuonna 1791 pääkaupungin keskeistä puistokatua, jota ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Sen varrella sijaitsee useita merkittäviä muistomerkkejä ja museoita, kuten Lincolnin muistomerkki ja Washington-monumentti sekä National Gallery of Art ja National Museum of Natural History. Keskeisen sijaintinsa takia puistossa on pidetty merkittäviä mielenosoituksia ja ulkoilmatapahtumia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta National Mall Wikimedia Commonsissa
1797

| --- | --- |
Vuosisadat: 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku
Vuosikymmenet: 1690-luku · 1700-luku · 1710-luku · 1720-luku · 1730-luku · 1740-luku 1750-luku · 1760-luku · 1770-luku · 1780-luku · 1790-luku · 1800-luku
Vuodet: 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709 1710 · 1711 · 1712 · 1713 · 1714 · 1715 · 1716 · 1717 · 1718 · 1719 1720 · 1721 · 1722 · 1723 · 1724 · 1725 · 1726 · 1727 · 1728 · 1729 1730 · 1731 · 1732 · 1733 · 1734 · 1735 · 1736 · 1737 · 1738 · 1739 1740 · 1741 · 1742 · 1743 · 1744 · 1745 · 1746 · 1747 · 1748 · 1749 1750 · 1751 · 1752 · 1753 · 1754 · 1755 · 1756 · 1757 · 1758 · 1759 1760 · 1761 · 1762 · 1763 · 1764 · 1765 · 1766 · 1767 · 1768 · 1769 1770 · 1771 · 1772 · 1773 · 1774 · 1775 · 1776 · 1777 · 1778 · 1779 1780 · 1781 · 1782 · 1783 · 1784 · 1785 · 1786 · 1787 · 1788 · 1789 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809
Tapahtumia

1. tammikuuta – Albanysta New Yorkin osavaltion pääkaupunki
7. tammikuuta – Italian trikoloria ehdotettiin Cispadaanisen tasavallan kongressissa Reggio nell’Emiliassa ensi kerran kansallissymboliksi
4. helmikuuta – noin 40 000 kuolonuhria maanjäristyksessä (8,2 Richterin asteikolla) Quitossa Ecuadorissa
4. maaliskuuta – John Adamsista tuli Yhdysvaltain toinen presidentti
13. maaliskuuta– Luigi Cherubinin Medea-oopperan kantaesitys Théâtre Feydeaussa Pariisissa
12. toukokuuta – Venetsiassa il Maggior Consiglio ja viimeinen doge Ludovico Manin luopuivat vallasta, Venetsian tasavalta siirtyi historiaan
15. toukokuuta – Manin vetäytyi Venetsiasta Passarianoon; Napoleon Bonaparten joukot miehittivät Venetsian
9. heinäkuuta – Cispadaaninen tasavalta ja Transpadaaninen tasavalta yhdistettiin Cisalppiseksi tasavallaksi
30. heinäkuuta – Milanosta Cisalppisen tasavallan pääkaupunki
17. lokakuuta – Ranskan ja Itävallan välillä solmittiin Campo Formion rauha.
1. marraskuuta – Suomen talousseura perustettiin.
19. marraskuuta – Napoleon Bonaparte perusti lyhytikäiseksi jääneen Anconan tasavallan.
Horatio Nelson haavoittui ja menetti käsivartensa Teneriffalla.
Napoleon tunnusti San Marinon itsenäiseksi.
Richard Trevithick valmisti höyryautoprototyyppinsä.
Saksalaisen kirjallisuuden "Balladivuosi" (Balladenjahr): Friedrich Schiller kirjoitti muun muassa teokset Der Taucher, Die Bürgschaft, Der Handschuh, Die Kraniche des Ibykus, Der Ring des Polykrates ja Der Gang nach dem Eisenhammer. Goetheltä syntyivät Der Schatzgräber, Der Zauberlehrling, Die Braut von Korinth, Legende sekä Gott und die Bajadere.
Louis Nicolas Vauquelin löysi berylliumin ja kromin.
Tapahtumia aiheittain

Kirjallisuusvuosi 1797
1347

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Tapahtumia

Englanti valtasi Calais'n Satavuotisessa sodassa
Musta surma tuli Eurooppaan - genovalaiset laivat toivat paiseruton Krimiltä Sisiliaan, minkä jälkeen epidemia levisi laajalle ja raivosi useita vuosia.
Syntyneitä

25. maaliskuuta: Katariina Sienalainen, mystikko ja dominikaanitertiaari
Kuolleita

Ludvig IV Baijerilainen, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija
Aeroflotin lento 217

| Aeroflotin lento 217 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Il-62.
Yhteenveto
Päivämäärä:  13. lokakuuta 1972
Onnettomuustyyppi:  tuntematon
Tapahtumapaikka:   Moskova, Neuvostoliitto
 :  56°04′50″N, 037°24′36″E
Lähtöpaikka:   Orlyn lentoasema, Pariisi, Ranska
Välilaskupaikka:   Šosseinajan lentoasema, Leningrad, Neuvostoliitto
Määränpää:   Šeremetjevon lentoasema, Moskova, Neuvostoliitto
Kuolleita:  174
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Iljušin Il-62
Lentoyhtiö:  Aeroflot
Rekisteritunnus:  CCCP-86671
Matkustajia:  164
Miehistöä:  10
Aeroflotin lento 217 oli Aeroflotin tilauslento Pariisista Leningradin kautta Moskovaan. 13. lokakuuta 1972 lennolla käytetty Iljušin Il-62 syöksyi maahan lähestyessään Moskovan Šeremetjevon lentoasemaa. Se jatkoi laskeutumista suurella vajoamisnopeudella, kunnes osui maahan. Onnettomuuden syytä ei koskaan saatu selville. Mahdollisina syinä pidetään salamaniskusta johtuvaa miehistön toimintakyvyttömyyttä ja korkeusvakaimen toimintahäiriötä.
Onnettomuudessa kuolivat kaikki 164 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä. Se oli tapahtuma-aikanaan kaikkien aikojen pahin lento-onnettomuus.
Tapahtumat

Lento 217 oli tilauslento Pariisista Moskovaan, joka otti matkan varrella Leningradista kyytiin lisää matkustajia. Leningradista lähdettäessä lennolla oli 164 matkustajaa: 118 neuvostoliittolaista (kaksi turistiryhmää ja 23 matkustajaa, jotka olivat varanneet lippunsa itse), 38 chileläistä, kuusi algerialaista ja yksi itäsaksalainen ja australialainen.
Lento lähti Leningradista kello 20.59. Matkalentokorkeus oli 9 000 metriä, josta miehistö sai luvan laskeutua ensin 7 200 metriin ja sitten 1 800 metriin. Lähestymisen aikana koneen ollessa noin 1 200 metrin korkeudella lennonjohto antoi miehistölle lähestymisohjeita, tuoreen tiedon ilmanpaineesta ja luvan laskeutua 400 metriin. Miehistö kuittasi tiedot koneen ollessa noin 750 metrin korkeudella. Sen jälkeen koneesta ei enää kuulunut mitään: miehistö ei ilmoittanut saapuneensa 400 metriin eikä vastannut lennonjohdon kutsuihin, ja lopulta kone katosi tutkasta.
Koneen hylky löydettiin 11 900 metrin päästä lentoasemalta. Ensimmäisenä maahan osui vasen siipi kello 21.49.22. Seuraavana maahan osui nokka, jolloin kone tuhoutui. Noin 320 metrin päässä ensimmäisestä kosketuksesta koneen hylky osui puihin metsän reunassa. Se raivasi metsään 200 metriä pitkän, kapenevan aukion. Kaikkiaan romua levisi 550×80 metrin alueelle. Kaikki 164 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä menehtyivät.
Tutkinta

Tutkintakomission mukaan koneen kaikki järjestelmät toimivat normaalisti ennen maahansyöksyä. Sääolosuhteissakaan ei ollut sellaisia poikkeavuuksia, jotka olisivat voineet johtaa onnettomuuteen. Lennonjohtajan todettiin tehneen virheitä: hän antoi lähestymissuunnan vasta kapteenin pyydettyä sitä, eikä korjannut, kun kapteeni kuittasi ilmanpaineasetuksen väärin. Tämä ei kuitenkaan voinut aiheuttaa onnettomuutta, sillä väärällä ilmanpaineasetuksellakin kone olisi ollut 200 metrin korkeudessa mittarien näyttäessä 400 metriä, mikä olisi ollut turvallinen lentokorkeus.
Koneen lentäessä 800 metrissä ja 560 km/h nopeudella miehistö aloitti viimeisen laskeutumisen. Sen aikana nopeus kiihtyi 620 km/h:iin ja kone ohitti sille määrätyn 400 metrin korkeuden ilman, että miehistö reagoi millään tavalla tai ilmoitti lennonjohdolle. Vajoamisnopeus oli 20 m/s ja moottorit olivat koko ajan tyhjäkäynnillä. Maahan osuessaan koneen vajoamisnopeus oli 12 m/s ja se oli kallistunut 22,5 astetta vasemmalle. Korkeusvakain oli säädetty yhden asteen vaakatason alapuolelle, ja laskutelineet olivat ylhäällä, laskusiivekkeet olivat vedettyinä sisään ja spoilerit alhaalla.
Tutkintakomission mukaan miehistön toiminta lähestymisen aikana noin 600–740 metrin korkeuteen asti oli normaalia. Komissio totesi, että kone joutui 500–600 metrin korkeudessa ”odottamattomiin olosuhteisiin”, jotka estivät miehistöä oikaisemasta konetta ajoissa. Mahdollisina syinä pidettiin salamaniskun aiheuttamaa miehistön toimintakyvyttömyyttä sekä ohjausjärjestelmän vikaa.
Nokirastuli

| Nokirastuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Nokirastulit Entomodestes
Laji::  coracinus
Kaksiosainen nimi
 Entomodestes coracinus  (Berlepsch, 1897) 
Katso myös
   Nokirastuli Wikispeciesissä   Nokirastuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nokirastuli (Entomodestes coracinus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Nokirastulia tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajia on kuvattu epätavalliseksi ja epätasaisesti levinneeksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Afganistanin juutalaiset

Afganistanin juutalaiset olivat Afganistanissa asuneita juutalaisia. Heitä oli aikoinaan kymmeniätuhansia, mutta nykyisin Afganistanissa asuu tiettävästi vain yksi juutalainen. Afganistanin juutalaiset ovat muuttaneet 1800-luvun lopulta lähtien Keski-Aasiaan ja 1900-luvun puolen välin jälkeen Israeliin ja Yhdysvaltoihin.
Historia

Monilla Afganistanin alueen heimoilla on taruja, jotka liittävät heidän alkuperänsä israelilaisiin heimoihin. Myös Afganistanin vallastasyösty kuningassuku jäljitti sukuhistoriansa israelilaisiin, tarkemmin Benjaminiin. Pataanien historiankirjoituksessa esiintyy tarina, jonka mukaan 600-luvulla heimo nimeltä Bani Israel asettui Ghoriin kaakkoon Heratista. Tarinan mukaan he kuitenkin kääntyivät islamin uskoon heidän johtajansa tavattua profeetta Muhammadin. Toisissa lähteissä mainitaan juutalaisten paenneen Afganistaniin pakoon vainoja Persiassa 600- ja 700-luvuilla. Vuonna 1080 Moses ibn Ezra mainitsi, että noin 40 000 juutalaista maksoi veroja Ghazni-nimiselle suurelle kaupungille. Benjamin Tudelalainen mainitsi noin 100 vuotta myöhemmin, että alueella asui 80 000 juutalaista. Varhaisista juutalaisyhteisöistä on jäänyt myös joitakin fyysisiä todisteita, kuten hepreankielisiä tekstejä. Juutalaisyhteisö kärsi kuitenkin pahoin mongolihyökkäysten johdosta. Jäljelle jäi vain pieni osa heistä, ja heidän historiaansa mongolien ja 1800-luvun välillä tunnetaan huonosti.
Vuodesta 1839 eteenpäin Persiasta tuli jälleen juutalaisia Afganistaniin heidän paetessaan käännytystä islamiin. Juutalaisten määrä maassa nousi jälleen arviolta 40 000:een. Heistä suurin osa oli kauppiaita, jotka myivät esimerkiksi nahkoja, maaleja ja mattoja. Juutalaiset joutuivat kuitenkin vainon kohteeksi Afganistanissakin 1870-luvulla, mikä johti jälleen muuttoliikkeeseen, tällä kertaa Keski-Aasiaan. Vuonna 1933 tapahtuneen kuningas Nadit Shahin murhan jälkeen juutalaisten sallittiin asua vain Kabulissa, Balkhissa ja Heratissa.
Kun Israel perustettiin vuonna 1948 Afganistanissa oli arviolta 5 000 juutalaista. He eivät voineet muuttaa maasta laillisesti kuin vasta vuonna 1951. Tämän jälkeen suurin osa lähti maasta, ja vuonna 1969 Afganistanissa oli enää noin 300 juutalaista. Suurin osa heistä puolestaan lähti Afganistanin sodan johdosta 1979. Vuonna 1996 juutalaisia oli 10 ja heistä miltei kaikki Kabulin lähistöllä. 2005 heitä oli jäljellä kaksi, miehet nimeltä Zebulon Simentov ja Isaac Levy. He asuttivat raunioituneen synagogan eri puolia Kabulissa ja olivat riidassa keskenään. Molemmat syyttivät toista synagogan tooran varastamisesta. Isaac Levyn kuoltua vuonna 2005 Zebulon Simentovista tuli ainut tunnettu Afganistanin juutalainen. Nykyisin Israelissa elää yli 10 000 Afganistanin juutalaista, tai heistä polveutuvia. Lisäksi suurehko yhteisö asuu Yhdysvaltojen New Yorkissa, jossa heillä on oma synagogansa.
Kulttuuri

Afganistanin juutalaisten perhe-elämä oli miesjohtoinen. Naiset menivät jo varhain naimisiin ja eivät saaneet koulutusta. Liikkuessaan ulkona he peittivät itsensä musliminaisten tapaan. Naimisiin mentiin yleensä vain oman yhteisön sisällä. Elantonsa he saivat kauppiaina, eivätkä he harjoittaneet juurikaan maataloutta. Valtioon suhtauduttiin yhteisön sisällä vihamielisesti ja esimerkiksi valtion kouluja vastustettiin omien koulujen puolesta. Kun osallistuminen valtion kouluihin tuli juutalaisille pakolliseksi, tuli siitä omat ongelmansa. Kouluissa ei esimerkiksi pidetty sapattia. Ongelma ratkaistiin menemällä kouluun, mutta olemalla tekemättä siellä mitään sapatin ajan.
Afganistanin juutalaisia Jerusalemissa vuonna 1917
Heratin juutalainen hautausmaa.
Nettinarttu

Nettinarttu on vuonna 2003 Naarassarjojen tuhkasta noussut naissarjakuvantekijöiden avoin yhteisö. Se ylläpitää www.narttu.net -sivustoa, järjestää sarjakuvanäyttelyitä ja osallistuu sarjakuvafestivaalien pienlehtitapahtumiin. Nettinarttu julkaisee nettisarjakuvaa laajassa valikoimassa, ja toimii kanavana julkaista sarjakuvaansa ensimmäistä kertaa ja löytää yleisöä sekä verkostoitua.
Nettinartun perusti Johanna Rojola, Roju, mutta alusta asti lehteä on ollut kasaamassa useita työryhmiä. Nettinarttuun tekevät sarjavaa muun muassa Solja Järvenpää, Kaisa Leka ja Mari Ahokoivu.
Aiheesta muualla

Nettinarttu (Arkistoitu – Internet Archive)