stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo American Idolin tuotantokausista
Seitsemäs tuotantokausi

| --- | --- |
Seitsemännen tuotantokauden finalistit (2008)
David Cook: Voittaja
David Archuleta: 21. toukokuuta
Syesha Mercado: 14. toukokuuta
Jason Castro: 7. toukokuuta
Brooke White: 30. huhtikuuta
Carly Smithson: 23. huhtikuuta
Christy Lee Cook: 16. huhtikuuta
Michael Johns: 9. huhtikuuta
Ramiele Malubay: 2. huhtikuuta
Chikezie Eze: 26. maaliskuuta
Amanda Overmyer: 19. maaliskuuta
David Hernandez: 12. maaliskuuta
Seitsemäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 15. tammikuuta 2008. Kilpailun tuomarit olivat edelleen Randy Jackson, Paula Abdul ja Simon Cowell ja juontajana toimi yhä Ryan Seacrest. Koelaulut järjestettiin seitsemässä kaupungissa ympäri Amerikkaa kesällä 2007: kaupungit olivat San Diego, Dallas, Omaha, Atlanta, Charleston, Miami ja Philadelphia. Säännöt olivat lähes samat kuin aiempina vuosina: kilpailijoiden tulee olla 16–28-vuotiaita 28. heinäkuuta 2007 ja oikeutettuja työskentelemään Yhdysvalloissa. Hakijat, jotka ovat päässeet vähintään 40 parhaan joukkoon aiemmilla kausilla, eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia tai vakituisia asukkaita tai omistavat voimassa olevan levytyssopimuksen, tulee hylätä.
Seitsemättä tuotantokautta kehuttiin siihen asti parhaimmaksi American Idolin kaudeksi, koska kilpailijat olivat hyvin erilaisia ja heidän taitavuustasonsa oli korkeampi kuin aiemmilla kausilla. Simon Cowell on myös sanonut, että kyseisenä vuonna miehet olivat selvästi parempia kuin naiset. Kilpailun finaali käytiin 21. toukokuuta, ja voittajaksi kruunattiin David Cook.
Kahdeksas tuotantokausi

| --- | --- |
Kahdeksannen tuotantokauden finalistit (2009)
Kris Allen: Voittaja
Adam Lambert: 20. toukokuuta
Danny Gokey: 13. toukokuuta
Allison Iraheta: 6. toukokuuta
Matt Giraud: 29. huhtikuuta
Anoop Desai: 22. huhtikuuta
Lil Rounds: 22. huhtikuuta
Scott MacIntyre: 8. huhtikuuta
Megan Joy: 1. huhtikuuta
Michael Sarver: 26. maaliskuuta
Alexis Grace: 18. maaliskuuta
Jorge Núñez: 11. maaliskuuta
Jasmine Murray: 11. maaliskuuta
Kahdeksas tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 2009, kun ensimmäiset koelaulut järjestettiin San Franciscossa. Muut koelaulukaupungit olivat Louisville, Glendale, Salt Lake City, San Juan, Kansas City, Jacksonville ja East Rutherford (tässä järjestyksessä). Tämän kauden uutuuksia olivat muun muassa neljäs tuomari Kara DioGuardi, veto-oikeus yhden kilpailijan kohdalla (tämä käytettiin 15. huhtikuuta, kun tuomarit päättivät pelastaa vähiten ääniä saaneen Matt Giraudin), sekä kilpailijoiden väliset duetot (tämä puolestaan toteutettiin 6. toukokuuta, kun kilpailijoita oli jäljellä 4).
Kahdeksannen kauden mentoreina toimivat muun muassa Quentin Tarantino, Jamie Foxx ja Slash. Finaalissa esiintyivät muun muassa Cyndi Lauper (duetoi Allison Irahetan kanssa), Keith Urban (duetoi Kris Allenin kanssa) ja Kiss (duetoi Adam Lambertin kanssa). Finalistikaksikko esitti yhdessä Queenin kanssa kappaleen "We Are The Champions".
Kahdeksannen kauden finaali käytiin keskiviikkona 20. toukokuuta Nokia Theatressa Kris Allenin ja Adam Lambertin välillä. Tasaväkisen kilpailun voittajaksi selviytyi Allen.
Yhdeksäs tuotantokausi

| --- | --- |
Yhdeksännen tuotantokauden finalistit (2010)
Lee DeWyze: Voittaja
Crystal Bowersox: 26. toukokuuta
Casey James: 19. toukokuuta
Michael Lynche: 12. toukokuuta
Aaron Kelly: 5. toukokuuta
Siobhan Magnus: 28. huhtikuuta
Tim Urban: 21. huhtikuuta
Katie Stevens: 14. huhtikuuta2
Andrew Garcia: 14. huhtikuuta2
-: 7. huhtikuuta1
Didi Benami: 31. maaliskuuta
Paige Miles: 24. maaliskuuta
Lacey Brown: 17. maaliskuuta
1 7. huhtikuuta tuomarit käyttivät pelastusmahdollisuutensa Michael Lyncheen.  2 Huhtikuun 7:en päivän pelastuksen vuoksi 14. huhtikuuta tippui kaksi kilpailijaa.
American Idolin yhdeksäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 12. tammikuuta 2010. Koelaulut olivat alkaneet jo edellisen vuoden kesäkuussa, alle kuukausi edellisen kauden finaalilähetyksen jälkeen. Ellen DeGeneres liittyi tuomaripaneeliin, korvaten Paula Abdulin. DeGeneres esiintyi ensimmäisen kerran neljäntenä tuomarina Hollywood-viikolla.
Kaudelle sisältyi myös 24:n kilpailijan semifinaaliformaatti. Myös Idol Gives Back -hyväntekeväisyyskonsertti palasi kyseiselle kaudelle 21. huhtikuuta 2010. Koelauluissa vierailevina tuomareina toimivat mm. Victoria Beckham, Katy Perry, Avril Lavigne ja Kristin Chenoweth.
Yhdeksännen kauden mentoreina toimivat mm. Adam Lambert, Miley Cyrus, Usher, Alicia Keys, Shania Twain ja Jamie Foxx.
Yhdeksännen kauden finaali käytiin keskiviikkona 26. toukokuuta Nokia Theatressa Lee DeWyzen ja Crystal Bowersoxin välillä. Kilpailun voittajaksi selviytyi DeWyze. Kausi oli Simon Cowellin, Kara DioGuardin ja Ellen DeGeneresin viimeinen tuomarointikausi.
Kymmenes tuotantokausi

| --- | --- |
Kymmenennen tuotantokauden finalistit (2011)
Scotty McCreery: Voittaja
Lauren Alaina: 25. toukokuuta
Haley Reinhart: 19. toukokuuta
James Durbin: 12. toukokuuta
Jacob Lusk: 5. toukokuuta
Casey Abrams: 28. huhtikuuta
Stefano Langone: 21. huhtikuuta
Paul McDonald: 14. huhtikuuta
Pia Toscano: 7. huhtikuuta
Naima Adedapo: 31. maaliskuuta
Thia Megia: 31. maaliskuuta
-: 24. maaliskuuta
Karen Rodriques: 17. maaliskuuta
Ashton Jones: 10. maaliskuuta
American Idolin kymmenes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 19. tammikuuta 2011. Tällä kaudella tuomaristossa olivat Randy Jackson, Jennifer Lopez ja Steven Tyler. Ryan Seacrest juonsi ohjelman myös tällä kaudella. Koelaulupaikkakunnat olivat East Rutherford, New Orleans, Milwaukee, Nashville, Austin, Los Angeles ja San Francisco. Jatkoon pääsi yhteensä 327 kokelasta, joka on American Idolin historian suurin määrä.
Uutuuksia tällä kaudella olivat ikärajan alentaminen 15 vuoteen. Yläikärajaa ei muutettu vaan se pysyi edelleen 28 vuodessa. Myös semifinaaliformaatti uudistettiin, sillä semifinaaleja oli vain yksi. Finalisteja valittiin 13 kappaletta.
Kolmannella finaaliviikolla tippumassa oli Casey Abrams, mutta tuomaristo pelasti hänet. Näin ollen seuraavalla viikolla tippui kaksi kilpailijaa. Kilpailun viimeinen finaali järjestettiin Nokia teatterissa 25. toukokuuta. Finalistikaksikko oli American Idolin historian nuorin. Scotty McCreery on kilpailun toiseksi nuorin voittaja; nuorin oli kuudennen kauden voittaja Jordin Sparks.
Yhdestoista tuotantokausi

Kilpailun voitti Phillip Phillips.
Kelly Clarkson vei voiton ensimmäisellä kaudella.
Clay Aiken sijoittui sijalle kaksi toisella kaudella.
Diana DeGarmo sijoittui toiseksi kolmannella kaudella.
Carrie Underwood voitti neljännen kauden.
Taylor Hicks soittaa huuliharppua American Idol Live! -kiertueella.
Jordin Sparks kuudennen tuotantokauden Idols-kiertueella.
7. tuotantokauden voittaja David Cook
Kahdeksannen tuotantokauden finalisti ja ennakkosuosikki Adam Lambert.
Yhdeksännen tuotantokauden voittaja Lee DeWyze.
Kymmenennen tuotantokauden voittaja Scotty McCreery.
Tapanilan kirkko

| Tapanilan kirkko |
| --- | --- |
 Tapanilan kirkko syyskuussa 2020
Sijainti:  Tapanila, Helsinki
Koordinaatit:  60°15′57.5″N, 025°01′47.9″E
Seurakunta:  Malmin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1956–1957
Suunnittelija:  Per Björkvall
Materiaali:  betoni, tiili
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tapanilan kirkko on vuonna 1957 valmistunut, arkkitehti Per Björkvallin suunnittelema kirkkorakennus Helsingin Tapanilassa. Se on Malmin seurakunnan vanhin kirkko.
Kirkkosaliin mahtuu 200 henkeä, ja seurakuntasali soveltuu 30 henkilön ruokailutilaisuuksiin. Kirkon 11-äänikertaiset urut ovat dresdeniläisen urkutehtaan Jehmlich Orgelbaun vuonna 1958 rakentamat.
Aiheesta muualla

Tapanilan kirkko kaupunginosan sivuilla
Kirkkoesittelyt – Tapanilan kirkko
Malmin seurakunnan sivut
| n k Helsingin kirkot ja kappelit |
| --- | --- |
Kirkot:  Mikael Agricola  Alppila  Andreaskirkko  Diakonissalaitoksen kirkko  Hakavuori (ei enää käytössä)  Herttoniemi  Huopalahti  Itäkeskus  St. Jacobs kyrka  Jakomäki (purettu 2023)  Johanneksenkirkko  Kallio  Kannelmäki  Karunan kirkko  Konala (ei enää seurakuntakäytössä)  Kontula  Koskelan kirkko  Kristuskyrkan  Kulosaari  Käpylä  Laajasalo  Lauttasaari  Luther-kirkko  Lähetyskirkko  Malmi  Maunula  Meilahti  Merimieskirkko  Munkkiniemi  Munkkivuori  Myllypuro  Olaus Petrin kirkko  Oulunkylä  Oulunkylän puukirkko  Paavali  Pakila  Pasila (purettu 1978)  Pihlajamäki  Pitäjänmäki  Puistola  Pyhän Henrikin katedraali  Pyhän Kolminaisuuden kirkko  Pyhän Marian kirkko  Pyhän Nikolauksen kirkko  Roihuvuori  Saalem-temppeli  Saksalainen kirkko  Suomenlinna  Tammisalo  Tapanila  Temppeliaukio  Tuomaankirkko  Tuomiokirkko  Töölö  Uspenskin katedraali  Vanha kirkko  Vartiokylä  Viikki  Vuosaari  Östersundom 
Kappelit:  Herttoniemenranta  Jätkäsaari  Kamppi  Katukappeli (Vuosaari)  Leposaari (Kulosaari)  Länsi-Pasila (ei enää seurakunnan käytössä)  Malminkartano  Merirasti-kappeli  Puotila  Pyhän Laurin kappeli  Pyhän Sydämen kappeli  Ruoholahti  Vankilahotellin kappeli
Fandango! Tour

Fandango! Tour oli ZZ Top-yhtyeen kiertue. Kiertue promotoi yhtyeen Fandango! albumia. Kiertue soitettiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Bob Bass

| Bob Bass> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Robert Eugene ”Bob” Bass
Syntynyt: 28. tammikuuta 1929 Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat
Kuollut: 17. elokuuta 2018 (89 vuotta) San Antonio, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Valmennusura
1952–1967 1967–1969 1969–1971 1971–1972 1972–1973 1974–1976 1976–1979 1980 1983–1984 1985–1986 1991–1992:  Oklahoma Baptist University Denver Rockets Texas Tech Miami Floridians Memphis Tams San Antonio Spurs San Antonio Spurs (apuv.) San Antonio Spurs San Antonio Spurs San Antonio Spurs (apuv.) San Antonio Spurs
Robert Eugene ”Bob” Bass (28. tammikuuta 1929 Tulsa, Oklahoma – 17. elokuuta 2018 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen koripallojohtaja ja -valmentaja. Bass valmensi NBA:ssa ja ABA:ssa ja toimi pitkään San Antonio Spursin sekä Charlotte/New Orleans Hornetsin general managerina. Hän voitti NBA:n vuoden seurajohtajan palkinnon kahdesti.
Elämä ja ura

Bass valmensi ABA:ssa 1960- ja 1970-luvuilla. Vuonna 1974 hän siirtyi ABA-joukkue San Antonio Spursin päävalmentajaksi. Vuodesta 1976 lähtien Spurs pelasi NBA:ssa, ja Bass toimi tulevina vuosina seurassa apu-, sijais- ja päävalmentajana. Hän oli myös Spursin general manager vuosina 1979–1994 vaikuttaen myönteisesti muun muassa George Gervinin uraan ja toimi myös Charlotte/New Orleans Hornetsin general managerina vuosina 1995–2004. Bass voitti NBA:n vuoden seurajohtajan palkinnon Spursissa vuonna 1990 ja Hornetsissa vuonna 1997. Hän kuoli infarktiin kotonaan San Antoniossa 89-vuotiaana 17. elokuuta 2018.
Erik Mandelin

Erik Fredrik Hjalmar Mandelin (25. lokakuuta 1887 Tartto – 26. kesäkuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi lastensuojelualalla.
Erik Mandelinin vanhemmat olivat apteekkari Karl Fredrik Mandelin ja Emmelin Elise Ottilie (Emmy) Dukowsky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 (Nya Svenska Läroverket i Helsingfors) ja hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1911, filosofian maisteriksi 1914 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1916.
Mandelin avusti vuosina 1909–1916 vapaaehtoisena vapaaherratar Mathilda Wredeä tämän työssä vankien, näiden omaisten ja rangaistuslaitoksista vapautettujen hyväksi. Hän toimi Helsingin kaupungin kasvatuslautakunnan tarkastajana 1917–1920 ja kouluhallituksen lastensuojeluosaston lainoppineena kouluneuvoksena 1918–1924 kunnes siirtyi tästä virasta lakkautuspalkalle. Mandelin toimi vuodesta 1920 alkaen aina kuolemaansa saakka Mannerheimin Lastensuojeluliiton sihteerinä ja kansliapäällikkönä ja oli liiton liittoneuvoston ja työvaliokunnan jäsenenä. Tässä työssä hän vaikutti ratkaisevasti terveyssisar- ja kodinhoitajalaitosten, kouluhammaslääkäritoiminnan sekä pohjoismaisen kummikunta- ja sotakummijärjestelmän perustamiseen. Talvisodan aikana Mandelin toimi puolustusvoimain ylipäällikön sihteerinä. Hän sai kanslianeuvoksen arvon vuonna 1947.
Mandelin oli Suomen Punaisen Ristin keskushallituksen jäsen 1922–1950 ja hän osallistui moniin kansainvälisiin Punaisen Ristin sekä lastensuojelun, liikuntakasvatuksen ja sosiaalisen huollon kongresseihin. Hän oli myös jäsenenä tai sihteerinä useissa sosiaalisen alan komiteoissa ja hän teki useita lastensuojelua ja vankeinhoitoa koskevia opintomatkoja ulkomaille.
Erik Mandelin oli naimisissa vuodesta 1916 alkaen vapaaherratar Sigrid Eleonora Pauline Wrede af Elimän (1887–1967) kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä:
Mary Emmelyne Eleonore Mandelin (1918–1985), kirjailija, naimisissa 1954–1973 Hessenin radion ylikapellimestarin ja Sydneyn sinfoniaorkesterin johtajan Charles Dean Dixonin (1915–1976) kanssa
Sigrid Magdalena (Kira) Mandelin (s. 1922), laulunopettaja, naimisissa vuodesta 1957 suurlähettiläs Klaus Castrénin kanssa.
Erik Mandelinin veljiä olivat Vuokkiniemen taistelussa Itä-Karjalassa lokakuussa 1918 kaatunut Karl Johan Gunnar Mandelin (1886–1918), jääkärieversti Karl Rainer Wolfgang Mandelin (1889–1941) ja jääkärieverstiluutnantti Georg Werner Fredrik Mandelin (1891–1941).
Julkaisuja

Om Finlands fångvård. 1910
Fängelsesystem på grundvalen av förtroende. Författare, Helsingfors 1913
Läkarens värf vid fångvården. Författare, Helsingfors 1913
Statsinspektion och Folkinspektion : en grundväsentlig brist i vårt fängelseväsen. Författare, Helsingfors 1913
Brottslighetens bekämpande i Finland. Författare, Helsingfors 1914
De engelska polisdomstolarnas organisation och verksamhet. 1914
Friluftsarbetets tillämpning vid verkställighet av frihetsstraff enligt finsk rätt. Helsingfors 1919
Kunnallisen lastensuojelutoiminnan järjestäminen. Eripainos Suomen kunnallislehti 1919. Helsinki 1920
Suomen lapsia suojaamaan : muutamia mietteitä lastensuojelukysymyksestä : sekä kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton vuosikertomus 1922. Kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton julkaisuja 6. Otava 1923
Lastensuojelun valistustyömuodot : kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton XIX yleisessä lastensuojelukokouksessa Helsingissä syysk. 23 p:nä 1939 pidetty esitelmä. Suomen punainen risti n:o 7/1939
Tjugo år barnskydd i Finland : Mannerheim-förbundets verksamhet 1920-1940. Mannerheimin lastensuojeluliitto, Helsinki 1940, suomeksi nimellä Kaksikymmentä vuotta lastensuojelutyötä Suomessa : Mannerheim-liiton toiminta 1920-1940. Helsinki 1941, englanniksi nimellä Child welfare in Finland 1920-1940 : a report on the activities of the Mannerheim League. Mannerheimin lastensuojeluliitto, Helsingfors 1941, saksaksi nimellä Zwanzig Jahre Kinderfürsorge in Finnland : die Tätigkeit des Mannerheim-Verbandes. Mannerheimin lastensuojeluliitto, Helsingfors 1941
Finlands Röda Kors i krig och fred. Suomen Punainen Risti, Helsingfors 1941, suomeksi nimellä Suomen Punainen Risti sodan ja rauhan aikana. Suomen Punainen Risti, Helsinki 1941
Pappa ; toim. Klaus Castrén. K. Castrén, Helsinki 1997, apteekkari Karl Fredrik Mandelinin elämäkerta
Aiheesta muualla

Mandelin ja Mannerheimin lastesuojeluliitto.[vanhentunut linkki]
Mandelin, Erik hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Masai Russell

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Russell vuonna 2024. |  Russell vuonna 2024. |  Russell vuonna 2024. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 100 m aidat |  |
Masai Russell (s. 17. kesäkuuta 2000) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiavoittaja.
Russell saavutti 400 metrin aitajuoksussa alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 2017. Hän pääsi Yhdysvaltain joukkueeseen 100 metrin aitajuoksussa Budapestin MM-kilpailuihin 2023. MM-kilpailujen alkuerissä hän juoksi 100 metrin aitajuoksussa ajan 12,60 mutta keskeytti välierissä. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 7,81; välierissä hän juoksi ajan 7,79. Kesällä 2024 hän juoksi Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa ja olympiakarsinnoissa 100 metrin aitajuoksun alkuerissä silloisen ennätyksensä 12,35, voitti välieränsä ajalla 12,36 ja oli loppukilpailun ykkönen ajalla 12,25, millä hän nousi kaikkien aikojen maailmantilastossa jaetulle neljännelle sijalle. Pariisin olympialaisissa hän voitti kultaa ajalla 12,33.
Russell alitti 100 metrin aitajuoksussa 13 sekunnin ajan vuonna 2021. Seuraavana vuonna hän paransi ennätyksensä aikaan 12,71 ja vuonna 2023 aikaan 12,36. Vuonna 2024 hän on juossut ennätyksekseen 12,25. Hänen ennätyksensä 400 metrin aitajuoksussa on kesäkuussa 2023 juostu 54,66. Sisäradoilla hänen ennätyksensä 60 metrin aitajuoksussa on maaliskuussa 2023 juostu 7,75.
Amerikanvietnamilaiset

| Amerikanvietnamilaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  2 104 217
Asuinalueet:  Los Angeles Orangen piirikunta San Franciscon lahden ympäristö San Jose Sacramento San Diego Houston Dallas Fort Worth Austin San Antonio Boston New York City Philadelphia Washington DC Seattle New Orleans Baton Rouge Portland Oklahoma City Phoenix Atlanta
Kielet:  vietnam, amerikanenglanti, ranska (vanhemmat sukupolvet), kiina, hmong
Uskonnot:  buddhalaisuus, katolilaisuus, protestanttisuus
Amerikanvietnamilaiset käyttävät usein Etelä-Vietnamin lippua symbolinaan. Kuva San Josén Tết-juhlista Kaliforniassa.
Amerikanvietnamilaiset (engl. Vietnamese Americans, vietn. Người Mỹ gốc Việt‎) ovat yhdysvaltalaisia, jotka ovat syntyneet tai joiden juuret ovat Vietnamissa. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Yhdysvalloissa asuu 2 104 217 vietnamilaistaustaista henkilöä. Monet vietnamilaiset siirtolaiset muuttivat Yhdysvaltoihin Vietnamin sodan jälkeen.
Tunnettuja amerikanvietnamilaisia

Joseph Cao, republikaanipoliitikko
Cung Le, näyttelijä, vapaaottelija, potkunyrkkeilijä
Olivia Munn, näyttelijä, malli
Stephanie Murphy, demokraattipoliitikko
Dustin Nguyen, näyttelijä
Michelle Phan, videobloggaaja
Maggie Q, näyttelijä, malli
Jonathan Ke Quan, stuntmies, näyttelijä
Kelly Marie Tran, näyttelijä
Thuy Trang, näyttelijä
Eugene H. Trinh, astronautti
Tyga, rap-artisti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikanvietnamilaiset Wikimedia Commonsissa
Kauko Sipponen

Kauko Sipponen
Kauko Mikko Sipponen (1. toukokuuta 1927 Viipuri – 10. heinäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja professori.
Elämä

Sipponen oli koulutukseltaan oikeustieteen tohtori ja valtiotieteen kandidaatti (Helsingin yliopisto). Hän oli Tampereen yliopiston julkishallinnon vt. professori 1965–1967 ja professori 1967–1973. Sipponen toimi valtioneuvoston kanslian kansliapäällikön sijaisena 1968–1970 ja tasavallan presidentin kanslian kansliapäällikkönä 1973–1976, minkä jälkeen hän oli Keski-Suomen läänin maaherrana vuosina 1976–1985. Hän oli Elinkeinoelämän valtuuskunnan toimitusjohtaja 1984–1990 ja Tampereen yliopiston kansleri 1990–1996. Sipponen toimi Suomen Punaisen Ristin sekä Väestöliiton puheenjohtana.
Puoluetaustaltaan Sipponen oli keskustalainen.
Teoksia

Suomen laki 2, toimittanut Kauko Sipponen. Suomen lakimiesliitto, Helsinki 1956, 2. laitos 1958, 3. laitos 1960
Vero-oikeus. Eripainos Suomen laki -teoksesta, toimittanut Kauko Sipponen. Suomen lakimiesliitto, Helsinki 1956
Sosiaalihuollon lainsäädäntö 1957. Selittänyt Aarne Tarasti. Toimittanut Kauko Sipponen. Suomen lakimiesliitto, Helsinki 1957
Sosiaalihuollon lainsäädäntö 1961. Selittänyt Aarne Tarasti. Toimittanut Kauko Sipponen. Suomen lakimiesliitto, Helsinki 1961
Verolait 1961–1963. Toimittanut Kauko Sipponen. Suomen lakimiesliitto, Helsinki 1961
Yhteiskuntasuunnittelu: Tampereen kesäyliopiston yhteiskuntasuunnittelun seminaarissa 10.–14.6.1963 pidetyt esitelmät ym. Toimittajat Kauko Sipponen ja Jouko Hulkko. Yhteiskuntapoliittinen julkaisusarja 1. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1963
Lainsäädäntövallan delegoiminen: Tutkimus lainsäädännön teoriasta ja oikeussääntöjen hierarkiasta. Väitöskirja. Suomalainen lakimiesyhdistys, Helsinki 1965
Päätöksenteko kansanvallassa. Suomen ylioppilaskuntien liitto, Helsinki 1967
Seinäjoki: Suomenkielisen Etelä-Pohjanmaan kasvukeskus. Tampereen yliopiston julkishallinnon laitoksen tutkimuksia 2. Tampere 1968
Yhteiskuntasuunnittelu 2. Toimittaneet Kauko Sipponen ja Teuvo Lagerstedt. Yhteiskuntapoliittinen julkaisusarja 5. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1968
Johdatus julkiseen hallintoon. Julkishallinnon laitoksen julkaisusarja B 1973, 1. Tampereen yliopisto, julkishallinnon laitos 1973
Luentoja julkishallinnosta. Jyväskylän yliopiston yhteiskuntapolitiikan laitoksen tutkimuksia 18. Jyväskylän yliopisto 1978
Perusoikeustyöryhmän muistio. Tekijät Kauko Sipponen ym. Oikeusministeriön lainvalmisteluosasto, Helsinki 1982, 1985
Maakuntaitsehallinnosta maakuntayhtymiin: Selvitysmies Kauko Sipposen ehdotus maakuntahallinnon kehittämisestä. Maakuntahallintohankkeen loppuraportti. Valtioneuvosto, Helsinki 1992
Kansainvälinen vastuumme: Suomen malli. Julkaisija Rooman klubin Suomen komitea, työryhmä Kauko Sipponen, pj. ym. WSOY 1995
Kansalainen: Isäntä vai renki. Werner Söderström lakitieto, Helsinki 2000
Murros ja mielikuva: Tampereen yliopisto 1960–2000. Kirjoittajat Mervi Kaarninen, Minna Harjula, Kauko Sipponen. Tampereen yliopisto 2000
Millaisen federaation Suomi haluaa? Kolme näkemystä EU:n tulevaisuudesta. Kirjoittajat Kauko Sipponen, Teija Tiilikainen ja Mika Widgrén. Elinkeinoelämän valtuuskunta, Helsinki 2002
Jyrätäänkö meidät? Kommentteja Euroopan unionin perustuslakisopimukseen. Lainvoima, Helsinki 2003
Aiheesta muualla

Sipponen, Kauko hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kauko Sipposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Tuuralammi

| Tuuralammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°53′26″N, 25°10′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jämsänjoen alue (14.51)
Tulojoki:  Jämsänjoki
Laskujoki:  Jämsänjoki
Järvinumero:  14.511.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,4 m  
Pituus:  551 m  
Leveys:  219 m  
Rantaviiva:  1,52426 km  
Pinta-ala:  9,01307 ha   
Tilavuus:  0.000071 km³  
Keskisyvyys:  0,78 m  
Suurin syvyys:  3,85 m  
 fiTuuralammi 
Tuuralammi on Keski-Suomessa Jämsässä Jämsän keskustaajaman lähellä  sijaitseva järvi. Se sijaitsee Jämsänjoen varrella kolme kilometriä Jämsän keskustasta pohjoiseen.
Maantiede

Tuuralammi on 550 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,0 hehtaaria. Jämsänjoki virtaa Tuuralammin suvantoon pohjoisesta ja jatkuu Tuuralammilta kaakkoon kohti Päijännettä. Vesialuetta ympäröi Jämsänjokilaakson kulttuurimaisema. Lammen keskisyvyys on vain 78 senttimetriä ja syvin kohta sijaitsee joen keskilinjalla suurimman virtaaman reitillä. Tuuralammin vesitilavuus on 70 750 kuutiometriä. Saaria ei ole. Lammen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, joskin eteläosassa ulottuvat peltomaat rantaan asti. Lammen itäpuolella sijaitsee Asemamäen asuinalue. Lammen ja asuinalueen välistä kulkee jokilaaksoa seuraava Orivesi–Jyväskylä-rautatie. Rata ylittää Jämsänjoen lammen etelärannassa.
Luontoarvoja

Tuuralammin pohjoispuolella sijaitsee lintutorni, josta on havaittu vesilintujen ja kahlaajien ohella muun muassa liejukana ja mustapyrstökuiri.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Jämsänjoen suualueeseen (14.511) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,4 metriä mpy. Jämsänjoen suualueeseen kuuluu Jämsänjoen ohella kolme järveksi luokiteltua järveä: Tuuralammi, Leilahti ja Jämsän maauimala.
Tanska kesäolympialaisissa 1952

Tanska osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 129 urheilijan voimin.