Jovan Deroko
Toinen maailmansota

Derokon divisioona sijaitsi Zagrebin laidalla samaan aikaan kun Kroatian upseerit vetäytyivät Jugoslavian puolelta. Wehrmacht saapui Zagrebiin ilman taistelua ja Deroko vetäytyi kohti Montenegroa paetakseen vankeutta. Hän jatkoi kohti Bojana-jokea, kuten kenraali Dušan Simović ilmoitti P-41-suunnitelmassaan. Jugoslavian hallituksen antautumisen jälkeen Deroko ja lukuisat upseerit lähtivät Kotorinlahdelle tavoitteenaan liittyä maanpaossa olevaan hallitukseen Lontoossa ja tarjoamalla heille palvelujaan upseerina, joka haluaa jatkaa taistelua. Hänen kanssaan oli tuolloin eversti Zvonimir Vučković, joka pakeni Montenegroon hallituksen antautumisen jälkeen.
Kotorinlahdella ollessaan Deroko sai selville, että Draža Mihailović piileksii jossain Serbian länsiosissa ja Deroko yritti ottaa yhteyttä häneen. Pian hän löysi yhteyden korkean tason poliitikkoihin, jotka ilmoittivat hänelle Mihailovićin olinpaikasta. Kesäkuun puolivälissä Deroko saapui Ravna Goraan ja teki nopeasti itsensä tunnetuksi yhtenä kyvykkäimmistä komentajista ja tuli tunnetuksi koko Chetnik-organisaation nuorimpana kapteenina. Ensimmäisten Chetnik-pataljoonien organisoinnin jälkeen Derokolle annettiin tehtäväksi organisoida Ljubićin alue.
Ensimmäisissä Chetnik – Partisaani -operaatioissa Serbian länsiosassa Deroko osallistui Čačakin vapauttamiseen. Jelica-partisaanien joukko osallistui myös toimintaan. Čačakissa takavarikoitiin kaksi saksalaista tykkiä. Tykit annettiin välittömästi Derokolle, joka käytti niitä taisteluissaan. Derokosta tuli siten Länsi-Serbian ensimmäisen Chetnik-tykistöyksikön komentaja. Vapautettuaan kaupungin Deroko nimettiin Chetnik-komennon väliaikaiseksi edustajaksi Čačakissa, kun taas Ratko Mitrović nimitettiin Partisanien edustajaksi. Sitten Draža Mihailović antoi Derokolle vastuun olla Kraljevon taisteluun osallistuneen tykistöyksikön päällikkö ja johtaja.
Kraljevon piiritys tapahtui lokakuun ensimmäisinä päivinä ja kesti melkein kuukauden. Cetnikkijoukkojen komentaja oli majuri Radoslav Đurić, kun taas Deroko toimi edelleen Ibar-joen varrella sijaitsevan tykistöyksikön pääjohtajana ja komentajana. Piirityksen aikana Deroko onnistui tuhoamaan Saksan lentokentän lähellä Kraljevoa ja katkaisemaan saksalaisten kommunikaatioyhteyden Kraljevon ja Belgradin välillä . Kraljevon epäonnistunut piiritys merkitsi myös partisaanien ja cetnikkien välisen sisällissodan alkua. Cetnikkien Užiceen (tunnetaan myös rešnjican taisteluna) 1. marraskuuta 1941 suoritetun hyökkäyksen jälkeen Deroko sai uusia valtuuksia. Ensimmäisten vakavien taistelujen alkamisen jälkeen Cetnikkien ja Partisaanien välillä Deroko edusti Chetnikin valtuuskuntaa taistelujen lopettamista koskevissa neuvotteluissa. Ensimmäinen kokous pidettiin Drakčićin kylässä lähellä Kraljevoa. Kokouksessa läsnä olivat Deroko ja majuri Đurić Chetnikkien puolelta, ja Sredoje Urošević Partisaanien puolelta. Neuvotteluilla ei kuitenkaan tullut tulosta. Neuvottelujen aikana Deroko määräsi, että partisaanien valtuuskunta tulisi pidättää kostona Čačakin Cetnikki-kokoonpanoon kohdistuneelle partisaanien hyökkäykselle. Raskaiden neuvottelujen jälkeen Deroko vapautti Partisaanien-valtuuskunnat, mutta Partisaanit olivat jo piirittäneet kylää. Tämä johti aseelliseen yhteenottoon, joka kesti siihen asti kunnes Deroko ja hänen ryhmänsä häädettiin kylästä.