stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiellettyjä asioita
Muusikot

Arttu Aalto – sähkökitara
Pasi Eerikäinen – viulu
Juho Kanervo – basso, sello
Mikki Kauste – laulu (6)
Olli Krogerus – rummut, lyömäsoittimet
Mauri Kuokkanen – alttoviulu
Timo Kämäräinen – kitarat, basso
Riikka Lampinen – sello
Antti Lötjönen – kontrabasso
Julius Mauranen – akustinen kitara, sähkökitara, baritonikitara, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, Omnichord, taustalaulu
Jaakko Murros – kitarat
Kati Mäkelä-Niemi – taustalaulu (7)
Tuomo Prättälä – kosketinsoittimet
Ville Riippa – piano, rhodes
Tatu Rönkkö – rummut, lyömäsoittimet
Jari Salminen – rummut, tamburiini
Severi Salminen – viulu
Jenni Taari – taustalaulu (7)
Artturi Taira – kosketinsoittimet
Janne Toivonen – trumpetti
Tero Toivonen – käyrätorvi
Juho Viljanen – rummut, lyömäsoittimet, tamburiini, pasuuna, tuuba
Tuotanto

Julius Mauranen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, musiikkiohjelmointi
Tuomo Prättälä – tuottaja (kappale ”Irti”)
Svante Forsbäck – masteroija (Chartmakers)
Arttu Aalto – avustava äänittäjä
Matias Kiiveri – avustava äänittäjä
Jussi Lampela – jousisovitukset
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Kirsikka (hedelmä)

Imeläkirsikoita
Kirsikka on kirsikkapuun syötävä luumarja.
Tuotannossa kirsikkaa on pääasiassa vain kaksi lajia, hapankirsikka ja imeläkirsikka. Imeläkirsikat ovat maultaan aromaattisen makeita ja väriltään keltaisia, punakeltaisia tai hyvin tummanpunaisia. Hapankirsikoita on kirkkaanpunaisista tummanpunaisiin, ja niiden maku vaihtelee lajikkeittain makeahkosta happamiin.
Kivettömän kirsikan energiasta 82 prosenttia tulee imeytyvästä hiilihydraatista. Proteiinia on 6 prosenttia, rasvaa 3 prosenttia, kuitua 5 prosenttia ja orgaanisia happoja 3 prosenttia.
Kirsikat säilyvät parhaiten kylmässä, mutta kypsät kirsikat eivät kestä pitkää säilytystä.
| Kirsikoiden tuotanto 2021 (tonnia) |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Turkki | 689 834 |
| 2 |  Yhdysvallat | 343 190 |
| 3 |  Chile | 325 049 |
| 4 |  Uzbekistan | 213 600 |
| 5 |  Iran | 156 134 |
| 6 |  Espanja | 125 810 |
| 7 |  Italia | 93 030 |
| 8 |  Kreikka | 80 740 |
| 9 |  Ukraina | 61 850 |
| 10 | Muut | 644 176 |
|  | Yhteensä | 2 732 413 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirsikka (hedelmä) Wikimedia Commonsissa
Kluczborkin piirikunta

Kluczborkin piirikunta (puol. powiat kluczborski) on Puolan piirikunta Opolen voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 65 470. Siihen kuuluvat neljä kuntaa ovat Byczyna, Kluczbork, Lasowice Wielkie ja Wołczyn.
Kluczborkin piirikunnan pinta-alasta 29,8 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Sillä on yhteistä rajaa Kępnon, Wieruszówin, Olesnon, Opolen ja Namysłówin piirikuntien kanssa. Kluczborkin piirikunnan läpi kulkevat valtatiet 11, 42 sekä 45.
Kluczborkin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 7,1 prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Kluczborkin piirikunnan asukkaista 51,3 prosenttia oli naispuolisia ja 48,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,6 prosenttia ja eläkeikäiset 22 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 526 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 6,8 prosenttia piirikunnan asukkaista oli saksalaisia. Kluczborkin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 48 167 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Luettelo aluekiistoista

Aluekiistoja on esiintynyt kautta historian, maista ympäri maailmaa. Lihavoitu osoittaa yhden maan täyden hallinnan; kursivoitu osoittaa yhden tai useamman maan osittaisen hallinnan.
Eurooppa

| Alue | Osapuolet | Huomautuksia |
| --- | --- | --- |
| Krim (mukaan lukien Sevastopol) |  Venäjä  Ukraina | Vuonna 2014 Venäjä liitti Krimin niemimaan kiistanalaisessa kansanäänestyksessä. Vähemmistö maailman maista on tunnustanut Krimin osaksi Venäjää. Yleiskokouksen päätöslauselmassa 68/262 äänin 100 puolesta, 11 vastaan, 58 tyhjää ja 24 tyhjää todettiin Krimin olevan osa Ukrainaa. Siitä huolimatta Krim on käytännössä Venäjän osa-alue, koska suurin osa hallinnasta on Venäjän käsissä |
| Donetskin alue |  Ukraina  Venäjä | Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– |
| Hersonin alue |  Ukraina  Venäjä | Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– |
| Luhanskin alue |  Ukraina  Venäjä | Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– |
| Zaporižžjan alue |  Ukraina  Venäjä | Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– |
|  Kinburnin niemimaa (Mykolajivin alue |  Ukraina  Venäjä | Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– |
| Snihurivka ( Mykolajivin alue |  Ukraina  Venäjä | Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– |
| Imia/Kardak |  Kreikka  Turkki | Suuri määrä rajakiistoja mm. kansallinen ilmatila, aluevedet ja talousvyöhykkeet. |
| Mont Blanc  |  Ranska  Italia | Ranska väittää, että Mont Blanc -vuoren tärkeimmät huiput - Dôme du Goûter ja  Punta Helbronner  sijaitsevat Ranskan alueella, kun taas Italia väittää että huiput ovat yhteisiä. |
| Gibraltarinsalmi |  Yhdistynyt kuningaskunta  Espanja | Kiista Utrechtin sopimuksen tulkinnasta ja rajan sijainnista. |
| Rockall |  Irlanti  Yhdistynyt kuningaskunta  Tanska  Islanti | Kiistanalainen asumaton luoto Pohjois-Atlantin valtamerellä. |
| Olivenza  ja Vila Real (Táligan kunta) |  Espanja  Portugali | Vuonna 1801, Appelsiinin sodan aikana, Espanja miehitti Ranskan sotilaallisella tuella Olivenzan (portugaliksi Olivença) alueen. Wienin sopimuksen aikana allekirjoittajavallat (mukaan lukien Espanja) hyväksyivät Portugalin väitteet sen Olivençaa koskevasta vaatimuksesta, mutta Espanja ei koskaan täyttänyt velvollisuuttaan palauttaa Olivençan kaupunki ja sen aluetta Portugalille. |
| Kroatian ja Serbian rajakiista |  Kroatia  Serbia | Rajoitetut alueet Tonavan varrella Osijek-Baranjan ja Vukovar-Syrmian maakuntien osat sekä Länsi- ja Etelä-Backan piirit |
| Šarengrad |  Kroatia  Serbia |  |
| Vukovar |  Kroatia  Serbia |  |
| Sveta Gera |  Slovenia  Kroatia | Sijaitsee Žumberak/Gorjancin alueella |
| Drinajoki |  Bosnia ja Hertsegovina  Serbia | Kiistanalaiset osat Drinan varrella. |
| Prevlaka |  Kroatia  Montenegro |  |
| Sastavci |  Serbia  Bosnia ja Hertsegovina |  |
| Sastavci |  Kroatia  Bosnia ja Hertsegovina |  |
| Dragonjajoki |  Slovenia  Kroatia |  |
| Novaja Zemlja |  Ukraina  Romania |  |
Etelä-Amerikka

| Alue | Osapuolet | Huomaa |
| --- | --- | --- |
| Guayana Esequiba (Guyana, Essequibojoen läntinen puoli) ja Ankokonsaari |  Guyana  Venezuela | Venezuelalla ja Guyanalla on myös päällekkäisiä merialuevaatimuksia. Barbados ja Guyana ovat sittemmin allekirjoittaneet yhteisen yhteistyösopimuksen tällä alueella. |
| Masoller ja  Vila Thomaz Albornoz |  Brasilia  Uruguay | Kiista 237 km²:n Invernada-joen alueella lähellä Masolleria, jonka sivujoesta on Quaraí-/Cuareim-joen laillinen lähde. YK ei tunnusta väitettä virallisesti. |
| Falklandinsaaret ja Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret |  Yhdistynyt kuningaskunta  Argentiina |  |
| Ranskan Guiana Marouinijoen läntinen puoli |  Ranska  Suriname |  |
| Tigri yläjoen itäpuolella Courantynenjoki |  Guyana  Suriname | Tigri-alue (hollanniksi: Tigri-gebied) on metsäinen alue, josta Suriname ja Guyana ovat kiistäneet noin vuodesta 1840 lähtien. Se kattaa alueen Ylä-Corentyne-joen (kutsutaan myös New Riveriksi), Coeroeni-joen ja Kutari-joen välillä. Tämä kolmion muotoinen alue Guyanassa tunnetaan nimellä New Riverin kolmio. Vuonna 1969 konflikti kiihtyi, ja siitä lähtien Tigrin alue on ollut Guyanan hallinnassa jota Suriname ei ole tunnustanut. Vuonna 1971 osapuolet sopivat Trinidadissa että ne jatkavat neuvotteluja rajakysymyksestä ja vetävänsä armeijansa kiistanalaisesta alueelta. Guyana ei ole koskaan noudattanut tätä sopimusta. |
| Isla Brasilera |  Brasilia  Uruguay | Uruguayn viranomaiset väittävät, että saari kuuluu osaksi Artigasin departementtiä.YK ei tunnusta väitettä virallisesti |
| Isla Suárez |  Bolivia  Brasilia | Rio Mamoré -joen saari, joka toimii rajana Bolivian ja Brasilian välillä muiden 80 saaren rinnalla ei ole osoitettu  kuuluvansa millekään maalle. Isla Suárez on maantieteellisesti lähempänä Boliviaa, mutta taloudellisesti riippuvainen brasilialaisesta Guajará-Mirimin kaupungista. Molemmat maat allekirjoittivat vuonna 1958 sopimuksen, joka pitää saaren status quossa |
| Eteläinen Patagonian jäätikkö |  Argentiina  Chile | Mount Fitz Roysta Cerro Murallóniin raja on edelleen määrittelemätön, kun taas Murallónin ja Cerro Daudetin vyöhykkeellä molemmat maat määrittelivät rajan jo vuonna 1998, mutta niiden kartografiat eroavat toisistaan. |
Oseania

| Alue | Osapuolet | Huomautuksia |
| --- | --- | --- |
| île Matthew ja île |  Ranska ( Uusi-Kaledonia)  Vanuatu |  |
| Minerva-riutta |  Tonga  Fidži | Fidži väittää, että koko riutta on veden alla nousuveden aikaan, mikä tekee tyhjäksi Minervan käytön perustana Tongan suvereniteetille tai meritalousvyöhykkeelle YK:n merioikeusyleissopimuksen sääntöjen mukaisesti. |
| Swains Island |  Yhdysvallat  Tokelau | Uusi-Seelanti, josta Tokelau on riippuvainen ei tue Tokelaun väitettä saareen. Uusi-Seelanti tunnustaa virallisesti Yhdysvaltain suvereniteetin Swainsin saarella. |
| Wakensaari |  Yhdysvallat  Marshallinsaaret |  |
Etelä-Kiinanmeren aluekiistat
Intian aluekiistat
Vuoristo-Karabahin rajat vuoden 1994 tulitaukosopimuksen jälkeen
Israel ja Israelin hallinnoimat alueet (Golanin kukkulat, Länsiranta ja Itä-Jerusalem.
Venäjän presidentti Vladimir Putin asetti tammikuussa 2023 Venäjän itsemääräämisoikeuden tunnustamisen liitetyillä alueilla (kuvassa) ehdoksi rauhanneuvotteluille Ukrainan kanssa..
Komeapihta

| Komeapihta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Pihdat Abies
Laji::  magnifica
Kaksiosainen nimi
 Abies magnifica  A.Murray bis 

Katso myös
   Komeapihta Wikispeciesissä   Komeapihta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Komeapihta (Abies magnifica) on pihtojen sukuun kuuluva havupuu. Lajia esiintyy Yhdysvaltojen länsirannikolla Oregonin ja Kalifornian vuoristoissa. Komeapihta on hyvin läheinen aitopihdan (Abies procera) kanssa.
Laji kasvaa yleensä 40–60 metriä korkeaksi, rungon halkaisijan ollessa kaksi metriä. Komeapihta on korkealla viihtyvä puu ja sitä esiintyy 1 400–2 700 metrin korkeudella. Nuorten puiden kaarna on pehmeää, väriltään harmaata ja muuttuu pihkarakkuloiden seurauksena vanhojen puiden oranssinpunaiseksi, karkeaksi ja halkeilleeksi. Neulaset ovat 2–3,5 senttiä pitkiä, väriltään sinivihreitä.
Lajia käytetään puutavaraksi ja paperiteollisuuden raaka-aineena. Se on myös suosittu joulukuusena.
Aiheesta muualla

Trees and Shrubs Online: Abies magnifica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Abies magnifica (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Abies magnifica (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Abies magnifica (englanniksi)
Kilderik I

Kilderik I  (Childeric, noin 436–481 Tournai), oli saalilaisten frankkien kuningas vuodesta 457 vuoteen 481. Todennäköisesti hän oli kuningas Merovechin poika. Hänen puolisonsa oli Thüringenin Basine ja heidän poikansa Klodvig.
Taustaa

Hunnien armeija ryösti tämän prinssin mukaansa jo lapsuudessa ja kuin ihmeen kautta hän pääsi pakenemaan frankkisotilaan avustuksella. Tarinoiden ja niitä käyttäneiden lähteiden mukaan hän ei ollut oikea kuningas todellisuudessa ennen kuin hänet oli kerran syrjäytetty ja hän oli uudelleen noussut valtaan.
Tulo valtaan

Historiallisesti lienee kuitenkin todennäköisempää, että Kilderik nousi valtaan isänsä kuoltua noin vuonna 467 tai 458. Kilderik asettui perinteisen soturiseurueensa kanssa Tournaihin, saalilaisten frankkien pääkaupunkiin. Saalilaiset frankit olivat roomalaisten foederateja eli liittolaisia, ja olivat Rooman valtakunnan kanssa tekemänsä sopimuksen mukaan asettuneet Belgica Secundaan, joka sijaitsi Maas- ja Somme-jokien välimaastossa.
Valta ja sen käyttö

Kilderik oli roomalaisille tärkeä liittolainen, ja hän auttoi Soissonsissa kasarmiaan ja hallintoaan pitänyttä roomalaista sotapäällikköä Aegidiusta torjumaan visigootit lähellä Orléansia vuonna 463. Näiden tarkoituksena oli laajentaa valta-aluettaan Loire-joen suuntaisesti. Aegidiuksen kuoleman jälkeen hän liittoutui roomalaisen kuvernööri Pauluksen kanssa luoden yhteiset gallialais-roomalaiset ja frankkien joukot, jotka voittivat gootit vuonna 469 saivat runsaan ryöstösaaliin.
Viholliset palasivat takaisin Angersiin, mutta Kilderik tuli paikalle seuraavana päivänä ja seurauksena oli taistelu. Paulus sai taistelussa surmansa ja Kilderik valloitti kaupungin. Kun hän näin oli vapauttanut kaupungin, hän lähti seuraamaan saksien sotajoukkoja Loiren Atlanttiin laskevaan suistoon saakka. Siellä Kilderik surmasi vihollisensa. Gregorius Toursilaisen mukaan hän pysäytti myös Italiaa valloittamaan menossa olleen alemannien sotajoukon.
Varhaiskeskiajan ja myöhäisantiikin ei-roomalaisista hallitsijoista on tietoja hyvin rajoitetusti. Näin on myös frankkihallitsijoiden kohdalla: faktoja on vähän, tarinoita enemmän. Tarinoiden mukaan frankit ajoivat Kilderikin maanpakoon, koska tämä oli naistenmiehenä vietellyt heidän vaimonsa. Maanpaossa hän oli Thüringenissä, jonka kuninkaan Basinsin ja kuningattaren Basinen vieraana hän oli. Palattuaan takaisin maanpaosta olisi hän tarun mukaan ottanut puolisokseen kesti-isäntänsä puolison. Tämä Gregorius Toursilaisen kirjan Historia Francorumin kertoma tarina on kuitenkin täysin legendaarinen.
Totta kuitenkin on. että Kilderik I kuoli 481 ja haudattiin pääkaupunkiinsa Tournaihin, ja, että häneltä jäi poika Klodvig, josta tuli saalilaisten frankkien kuningas.
Kilderikin hauta

Kun 27. toukokuuta vuonna 1653 muurari Adrien Quinquin työskenteli Tournain Saint-Brice -kirkon jälleenrakennustyömaalla, hän löysi merovinkiaikaisen haudan, joka sisälsi erilaisia esineitä: kultarahoja sisältävän nahkapussin, kultaisen rannerenkaan, muutaman rautaesineen, useita granaatein koristeltuja kultaesineitä, joiden joukossa 300 mehiläistä. Yksi esineistä oli sormus, ja siinä oli kirjoitus
Näin hauta voitiin tunnistaa Kilderik I:n haudaksi.
Espanjan Alankomaiden tuolloinen kuvernööri Leopold William innostui löydöstä Brysselissä ja sai Jean-Jacques Chifflet'n julkaisemaan tiedot latinaksi 1755 teoksena: Anastasis Childerici I Francorum regis, sive thesaurus sepulchralis Tornaci Neviorum effossus et commentario illustratus. Samalla Leopod William siirsi löydöt Wieniin Habsburgeille, jotka puolestaan lahjoittivat ne Ranskan kuninkaalle Ludvig XIV:lle. Tämä ei kuitenkaan osannut arvostaa lahjaa, vaan ne hautautuivat Louvren kirjastoon, jonka kokoelmista tuli Ranskan kansalliskirjasto vallankumouksen myötä. Napoleon kuitenkin innostui Kilderikin haudan löydöistä ja teki mehiläisestä keisarikunnan tunnuksen Ranskan liljan (fleur-de-lys) sijasta.
Yöllä 5–6. marraskuuta 1831 Kilderikin lähes 80 kiloa painava kulta-aarre ryöstettiin kirjastosta ja sulatettiin. Joitakin yksittäisiä osia säilyi, koska niitä oli kätketty Seine-jokeen. Näihin kuului muun muassa kaksi mehiläistä. Nykypäiviin on kuitenkin säästynyt löytöhetken hyvää dokumentaatiota esineistä sekä myös Habsburgeille tehtyjä jäljennöksiä.
Kilderik I:n kuva sormuksessa
Kinnekulle

Kinnekulle
Kinnekulle nähtynä Mössebergistä noin 40 km etelään vuoresta. Etualalla näkyy Skaran kaupunki tuomiokirkkoineen.
| --- | --- |
Tyyppi:  table (en) (käännä suomeksi) 
Sijainti:  Länsi-Götanmaalla Ruotsissa
Vesistö:  Vänern 
Vuoristo:  Länsi-Götanmaan pöytävuoret
Korkeus merenpinnasta:  306 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kinnekulle on loivarinteinen, tasalakinen vuori Götenen kunnassa Vänernin lounaisrannikolla, Ruotsin Länsi-Götanmaalla. Sen korkein huippu (Högkullen) on 306 m merenpinnan ja 263 m Vänernin pinnan yläpuolella. Vuori on noin 14 km pitkä ja 7 km leveä. Vuoren nimi tulee Kinnen kihlakunnasta, jonka alueella se on.
Geologia ja luonto

Kinnekulle on jäännös muinaisesta ylängöstä, jonka eroosio on kuluttanut. Se koostuu enimmäkseen sedimenttikivistä. Alimpana prekambrisen peruskallion päällä on kambrikautista hiekkakiveä ja alunaliusketta. Näiden päällä on ordoviikkista liusketta ja kalkkikiveä, siluurista savikiveä ja ylimpänä, vuoren huipulla, permikautista diabaasia.
Kinnekullen alueella on alvareita, joista Österplanan nummi on manner-Ruotsin laajin. Muita ovat Såten ja Bestorp.  Kinnekullessa on vuodesta 1982 ollut noin 5500 hehtaarin luonnonsuojelualue, joka on myös osa Natura 2000 -ohjelmaa. Vuoren huipulla on näkötorni, ja sitä kiertää 45 km pituinen Kinnekulleleden-vaellusreitti.
Kinnekullen kasvillisuuteen kuuluvat kalkkia suosivat kasvit kuten metsäomenapuu, linnunkirsikka,  kevätesikot, harvinainen tikankontti sekä karhunlaukka.
Historia

Husabyn kirkonkylä Götenen kunnassa sijaitsee vuoren kaakkoispuolella. Legendan mukaan Olavi Sylikuningas otti kasteen vastaan lähteellä Husabyssä vuonna 1008. Kinnekulle on vanhaa kulttuuriseutua; seudulla on useita kirkkoja 1100-luvulta alkaen ja 1300–1400-luvuilla perustettuja kyliä ja herraskartanoita. Viimeksimainittuja ovat Hönsäter, Hällekis, Råbäck, Trolmen, Hjelmsäter ja Blomberg.
Historia > Teollisuus

Kinnekullen alueella on ollut kivilouhoksia keskiajalta lähtien, ja siellä on tehty poltettua kalkkia. 1800-luvun jälkipuoliskolla kivenlouhinta ja kalkinpoltto teollistuivat, mutta nykyään jäljellä on vain yksi kivilouhos, Thorsbergs Stenhuggeri AB. Alunaliuskeesta valmistettiin liuskeöljyä vuosina 1894–1946, ja Hönsäterin kartanon yhteydessä oli alunatehdas. Liuskeöljylouhoksen alueella on vuodesta 1969 sijainnut Kinnekulle Ringin moottorirata.
Kinnekullen geologiset kerrostumat
Näkötorni Högkullenilla Kinnekullen huipulla.
Kombretumit

| Kombretumit |
| --- | --- |
 Koukkuköynnös (Combretum indicum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Kombretumikasvit Combretaceae
Alaheimo::  Combretoideae
Tribus::  Combreteae
Alatribus::  Combretinae
Suku::  Kombretumit Combretum  Loefl.
Synonyymit
 koukkuköynnökset (Quisqualis L.) 
Katso myös
   Kombretumit Wikispeciesissä   Kombretumit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kombretumit (Combretum) on kasvisuku kombretumikasvien (Combretaceae) heimossa ja sen tyyppisuku. Siihen kuuluu 280 lajia, joilla on pantrooppinen levinneisyys.
Lajeja

Seuraavilla kombretumilajeilla on suomenkielinen nimi:
piikkikombretum (Combretum aculeatum)
hikkakombretum (Combretum bracteosum)
korvakombretum (Combretum hereroense)
rautakombretum (Combretum imberbe)
koukkuköynnös (Combretum indicum, syn. Quisqualis indica)
silkkikombretum (Combretum molle)
tulikombretum (Combretum paniculatum)
Kontiolahden Urheilijat

Kontiolahden Urheilijat (alkuperäiseltä nimeltään Niemen Veto) on kontiolahtelainen, vuonna 1956 perustettu urheiluseura, jolla on toimintaa muun muassa hiihdossa, ampumahiihdossa, suunnistuksessa ja eri ampumalajeissa. Seuran tunnetuin urheilija on ampumahiihtäjä Kaisa Mäkäräinen.
Seuran toimisto sijaitsee Kontiolahden ampumahiihtokeskuksessa. Seura on järjestänyt useita ampumahiihdon kansainvälisiä arvokilpailuja ja hiihdon SM-kilpailuja.
Kielletty menneisyyteni

| Kielletty menneisyyteni> My Forbidden Past |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Stevenson
Käsikirjoittaja:  Leopold Atlas Marion Parsonnet
Perustuu:  Polan Banksin romaaniin
Tuottaja:  Polan Banks Robert Sparks
Säveltäjä:  Friedrich Hollaender
Kuvaaja:  Harry J. Wild
Tuotantosuunnittelija:  Albert S. D'Agostino
Pääosat:  Robert Mitchum Ava Gardner Melvyn Douglas
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Radio Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:   21. huhtikuuta 1951  14. joulukuuta 1951
Kesto:  70 minuuttia / 81 minuuttia (Iso-Britannia)
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kielletty menneisyyteni (engl. My Forbidden Past; myös Carriage Entrance) on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut Robert Stevensonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Robert Mitchum, Ava Gardner ja Melvyn Douglas.
Kielletty menneisyyteni perustuu Polan Banksin romaaniin Carriage Entrance (1947), jonka pohjalta Leopold Atlas teki sovituksen ja Marion Parsonnet käsikirjoituksen. Polan Banks oli myös elokuvan tuottajana Robert Sparksin ohella. RKO Radio Pictures oli elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä.
Juoni

Kielletty menneisyyteni sijoittuu 1890-luvun New Orleansiin, missä hämärän menneisyyden omaava Barbara Beaurevel (Ava Gardner) päättää kostaa hänen entiselle kosijalleen, joka hylkäsi hänet. Barbaran kylmäverinen suunnitelma johtaa murhaan, jonka syylliseksi joutuu syytön mies.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Robert Mitchum  | … |  tohtori Mark Lucas   |
|   Ava Gardner  | … |  Barbara Beaurevel   |
|   Melvyn Douglas  | … |  Paul Beaurevel   |
|   Lucile Watson  | … |  Eula Beaurevel   |
|   Janis Carter  | … |  Corinne Lucas   |
|  Gordon Oliver  | … |  Clay Duchesne   |
|  Basil Ruysdael  | … |  Dean Cazzley   |
|  Clarence Muse  | … |  Pompey   |
|  Walter Kingsford  | … |  Coroner   |
|  Will Wright  | … |  Luther Toplady   |
Tuotanto

Elokuvan esituotantovaiheessa elokuvan päärooleihin valittiin aluksi Ann Sheridan ja Robert Young, joka pian vetäytyi projektista. Sheridan sai päättää vastanäyttelijänsä, ja kun Young vetäytyi projektista, Sheridan harkitsi Franchot Tonea, John Lundia, Charles Boyeria, Richard Contea ja Robert Mitchumia. Lopulta Mitchum palkattiin miespääosaan, mutta Sheridan jättäytyi pois elokuvasta. Sheridanin tilalle palkattiin Ava Gardner, jonka RKO lainasi Metro-Goldwyn-Mayerilta elokuussa 1949. Kielletty menneisyyteni kuvattiin työnimellä Carriage Entrance. Elokuvan kuvaukset alkoivat 3. lokakuuta 1949, ja sitä kuvattiin lähinnä Kalifornian alueella. Elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen 16. marraskuuta 1949.
Julkaisu ja vastaanotto

Kielletty menneisyyteni sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 21. huhtikuuta vuonna 1951 ja Suomen 14. joulukuuta 1951. Kielletty menneisyyteni tuotti vuoden 1951 aikana Yhdysvaltain teatterilevityksessä 1 150 000 dollaria. Elokuva ei ollut kaupallinen menestys, koska se jäi tappiolle 700 000 dollarin verran.
Kielletty menneisyyteni julkaistiin Yhdysvalloissa VHS:nä 29. tammikuuta 1992. Elokuvan DVD-julkaisun julkaisi Warner Bros. Digital Distribution 27. marraskuuta vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Kielletty menneisyyteni Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kielletty menneisyyteni Elonet.
Kielletty menneisyyteni AllMoviessa. (englanniksi)
Kielletty menneisyyteni TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kelly Zajac

| Kelly Zajac> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Winnipeg, MB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–2016
Seurat:  Albany Devils (AHL) Trenton Titans (ECHL) Lukko (SML) Manitoba Moose (AHL) South Carolina Stingrays (ECHL)
Kelly Zajac (s. 6. kesäkuuta 1988 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa.