stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ehud Olmert
Taistelut palestiinalaisia ja Libanonia vastaan

Olmertin politiikan tavoitteena oli jatkaa Israelin rajojen yksipuoliseen vahvistamiseen tähtäävää Kadiman politiikkaa, mutta ongelmaksi tuli Hamasin voitto palestiinalaisten itsehallintoalueella sekä tästä koitunut jännitys Fatahin ja Hamasin sekä toisaalta Hamasin ja Israelin välillä. Virkaa tekevänä pääministerinä toimivan Olmertin asema heikkeni samalla kun usko siihen, että pelkkä rajojen yksipuolinen määrittely ja aitaaminen riittää turvallisuudeksi Israelissa koettujen raketti-iskujen jälkeen. Tämä kilpistyi Israelin suorittamiin hyökkäykseen Gazaan ja palestiinalaisparlamentaarikkojen pidätyksiin sekä siihen, että Hizbollah alkoi tukea Hamasia, mikä johti heinä–elokuussa 2006 34 päivää kestäneisiin taisteluihin Israelin puolustusvoimien ja Hizbollahin välillä. Sotatoimien johto koostui pääministeri Ehud Olmertista, puolustusministeri Amir Peretzistä ja esikuntapäällikkö Dan Halutzinista.
Alkuvaiheessa Israel pyrki laajoilla Libanonin pommituksilla vaikuttamaan Libanonin hallituksen kautta Hizbollahiin. Pommitusten aiheuttamat humanitaariset tappiot kuitenkin herättivät laajaa kansainvälistä vastustusta. Taisteluiden loppuvaiheessa, kun tulitauosta oli jo päätetty, Israel aloitti laajan maahyökkäyksen jäljellä olevan kahden ja puolen vuorokauden aikana ja julistautui sodan voittajaksi. Sodan viimeisten 72 tunnin aikana Israel kylvi miljoonia rypälepommin tytärammuksia rajaseudulle. Taistelujen tauottua nämä ovat aiheuttaneet kymmenien – pääasiassa siviilien – kuoleman tai haavoittumisen.
Israelin reservi piti sotaa heikosti johdettuna ja päämäärättömänä sekä tappioiden vuoksi viimeistä hyökkäystä tarkoituksettomana, koska alueelta kuitenkin jouduttiin vetäytymään ja luovuttamaan alueita Libanonin asevoimille, joiden kykyyn pitää Hizbollah alueelta pois ei luoteta. Tähän ja samalla maavoimien kohteluun Israelin puolustusbudjetissa suhteessa merivoimiin ja ilmavoimiin kyllästyneenä reserviläiset osoittivat mieltä pääministeri Olmertia vastaan ja vaativat tämän eroa. Olmert lupasi tutkintalautakunnan perustamisen käytyjä taisteluja tutkimaan.
Eliyahu Winogradin johtama ns. Winogradin komission raportti huhtikuun 2007 lopussa syytti Olmertia "vakavasta epäonnistumisesta" sodan kulussa. Kokemattomat Olmert ja puolustusministeri Amir Peretz toimivat äkkinäisesti ja neuvoja kyselemättä, sodan tavoitteet eivät olleet selvillä, eikä tuloksia saavutettu.
Rikostuomio

Jo ennen Olmertia arvostelleen raportin julkaisua häntä syytettiin myös korruptiosta,  ja toukokuussa 2007 enää 2 % äänestäjistä tuki häntä. Toukokuussa 2008 Morris Talansky tunnusti antaneensa Olmertille 15 vuoden aikana kaikkiaan 150 000 Yhdysvaltojen dollaria käteistä kirjekuorissa. Syyskuussa 2008 Israelin poliisi suositti rikosjutun nostamista Olmertia vastaan.  Rikosepäilyn takia Olmert jätti eronanomuksensa Israelin pääministerin virasta 21. syyskuuta 2008.
Toukokuussa 2014 Olmert sai kuuden vuoden vankeustuomion lahjusten ottamisesta vuosina 1999–2003 Jerusalemin pormestarina.
Rauhanneuvottelut

Israel ja palestiinalaiset olivat hyvin lähellä päästä sopimukseen rauhanneuvotteluissa. Palestiinalaisten presidentti Mahmoud Abbasin mukaan Israel oli vuonna 2008 valmis vetäytymään lähes koko Länsirannalta. Olmertin kahden valtion ratkaisussa Israel olisi liittänyt itseensä noin 4,9 % Länsirannasta. Israeliin liitetyt alueet olisivat sisältäneet suurimmat juutalaissiirtokunnat. Palestiinalaiset olisivat saaneet korvauksena Israelin alueita Länsirannan ja Gazan kaistan rajalta. Länsirantaa ja Gazan kaistaa olisi yhdistänyt käytävä, joka olisi voinut olla esimerkiksi maantie tai tunneli. Molemmat olisivat pitäneet pääkaupunkinsa osissa Jerusalemia, kun taas sen tietyt osat kuten vanhakaupunki ja eräät uskonnolliset kohteet olisivat olleet Israelin, Palestiinan, Saudi-Arabian, Jordanian ja Yhdysvaltojen muodostaman neuvoston hallinnassa. Olmert esitteli kartan ehdotuksestaan Abbasille tapaamisessa 18. syyskuuta 2008. Palestiinalaiset pitivät kuitenkin ehdotusta valmiiksi kuolleena, eikä ehdotusta allekirjoitettu. Abbasin mukaan sopimukseen olisi voitu päästä, jos Olmert olisi vielä pysynyt virassaan pari, kolme kuukautta.
Ehud Olmert ja Condoleezza Rice 19. syyskuuta 2007
Ave Maria

Marian ilmestys. Fra Angelicon alttarimaalaus 1430-luvulta.
Ave Maria (lat. Iloitse, Maria) (myös "Enkelin tervehdys" ja "Terve Maria") on perinteinen kristillinen rukous, tarkemmin ottaen esirukous(pyyntö), jonka alkuosa muodostuu enkelin tervehdyksestä Neitsyt Marialle ja Elisabetin huudahduksesta heidän kohdatessaan.
Rukous koostuu kahdesta osasta (”Terve Maria...” ja ”Pyhä Maria). Ensimmäinen osa on täysin raamatullinen ja kuuluu universaaliin kristinuskoon, niin protestanteille, ortodokseille kuin katolisillekin. Ortodoksit rukoilevat rukouksen ensimmäistä osaa mutta heillä on siitä oma versio ja ortodokseille on tätä rukousta suositumpia mariaanisia rukouksia.  Martti Luther suositteli ensimmäisen osan, eli Marian tervehtimisen rukoilua merkkinä Marian kunnioituksesta ja omistautumisesta taivaan kuningattarelle.
Raamatussa

Ave Maria-hymni perustuu Luukkaan evankeliumin alussa (1:28) kuvattuun Marian ja enkeli Gabrielin kohtaamiseen sekä enkeli Gabrielin sanoihin Marialle: Ole tervehditty, Maria, sinä armon saanut! Herra kanssasi! sekä Johannes Kastajan äidin Elisabetin sanoja Marialle: Siunattu olet sinä, naisista siunatuin, ja siunattu sinun kohtusi hedelmä! (Luuk. 1:42)
| Luuk>  1:28 kreikankielinen alkuteksti (Nestle-Aland, 28. editio) | Luuk>  1:28 (Vulgata) | Luuk>  1:28 (1992 käännös) |
| --- | --- | --- |

| "Χαῖρε, κεχαριτωμένη, ὁ Κύριος μετὰ σοῦ." |  "Dixit have gratia plena Dominus tecum benedicta tu in mulieribus" |  "Ole tervehditty, Maria, sinä armon saanut! Herra kanssasi!" |

| Luuk>  1:42 kreikankielinen alkuteksti (Nestle-Aland, 28. editio) | Luuk>  1:42 (Vulgata) | Luuk>  1:42 (1992 käännös) |
| --- | --- | --- |

| "Εὐλογημένη σὺ ἐν γυναιξὶν καὶ εὐλογημένος ὁ καρπὸς τῆς κοιλίας σου." |  "Benedicta tu inter mulieres et benedictus fructus ventris tui" |  "Siunattu olet sinä, naisista siunatuin, ja siunattu sinun kohtusi hedelmä!" |
Katolisuudessa

Rukouksen toinen osa ei pohjaudu Raamattuun vaan perustuu katoliseen perinteesen, vaikka se otettiinkin virallisesti käyttöön vasta Trenton kirkolliskokouksen jälkeen.
Katolilaiset kutsuvat Ave Maria -rukousta Enkelin tervehdykseksi tai Terve Maria -rukoukseksi. Rukous on tärkeä katolisessa perinteessä ja katolisen kristinuskon harjoittamisessa. Enkelin tervehdys on erityisen tärkeä ruusukko-rukouksessa, jossa sitä rukoillaan muiden rukousten kanssa useaan kertaan. Se on myös osa Angelus-rukousta, joka rukoillaan päivittäin puolilta päivin.
Katolinen kirkko painottaa, että tässä rukouksessa kirkko rukoilee Marian kanssa ja ylistää hänen kanssaan niitä tekoja, joita Jumala on hänen kauttaan ja hänelle tehnyt ja siitä syystä pyytää Mariaa erirukoilemaan uskovien puolesta.
Katolisen kirkon katekismus sisältää Ave Marian selityksen kohdissa 2676-2679, 2682.
Rukousteksti

Suomeksi:
(yleisesti)
(vain katolisilla)
Rukousteksti > Latinan kielellä

Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Latinaksi:
(yleisesti)
(katolinen.)
Rukousteksti > Ortodoksinen versio

Ortodoksinen versio:
Ortodoksinen versio koineekreikaksi:
Ortodoksinen versio kirkkoslaaviksi:
Sovellukset

Rukous on sävelletty monesti lauluksi. Franz Schubertin Ave Maria lienee yksi maailman rakastetuimmista sävellyksistä ja se usein rinnastetaankin Ave Maria -rukoukseen, vaikka Schubertin sävellys on alun perin sovitettu skotlantilaisen kirjailijan Walter Scottin runon Lady of the Lake (1810) saksankieliseen käännökseen. Sanoituksen myöhemmän latinankielisen käännöksen kautta yksi maailman rakastetuimmista teoksista muuttui kristilliseen kirkkokulttuuriin sopivammaksi ja loi vaikutelman kristillisestä sanomasta, mihin myös myöhemmät suomenkieliset käännökset perustuvat. Verdi, Biebl, de Victoria ja Gounod ovat kuitenkin säveltäneet itse rukouksesta omat versionsa, jotka yleensä esitetään latinaksi.
Ortodoksinen versio lauletaan jokaisen vigiliapalveluksen aikana, kun ehtoopalvelus päättyy ja aamupalvelus alkaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maria Callaksen esitys Franz Schubertin Ave Mariasta.
Kirkko ja kaupunki lehdessä artikkeli "Terve Maria, armoitettu[vanhentunut linkki]"
Katolinen teologi Emil Anton pohtii aihetta blogissaan.
Mäntykangas (Kokkola)

Näkymä Mäntykankaankadun ja Vingenkadun risteyksestä.
Mäntykangas on pääosin asuinalueeksi rakennettu kaupunginosa Kokkolassa.
Sijainti

Kaupunginosa sijaitsee Kokkolan keskustan länsipuolella.
Historia

1700- ja 1800-luvuilla puuttomalla mäellä sijaitsi tuulimyllyjä, ja alueella oli kaupungin rangaistuspaikka. Aiemmin louhikkoinen mäki raivattiin 1700-luvulla pelloksi. Kaupunginosan jugendtyylinen, vapaamuotoinen asemakaava valmistui 1909; katuverkosto myötäilee maaston muotojalähde?selvennä.
Historia > Rakennuskanta

Jugendtyylinen rakennuskanta, joka koostuu lähinnä puolitoistakerroksisista puutaloista, on peräisin pääosin 1920-luvultalähde?. Mäntykankaalla sijaitsee 1907 valmistunut Renlundin kansakoulu sekä 1928 valmistunut entinen suojeluskuntatalo Vartiolinna, nykyinen Kokkolatalo, jossa toimii Kokkolan kaupunginteatteri. Kaupunginosan etelänurkassa sijaitsee 1700-luvun lopulta peräisin oleva Katariinan kalmisto. Kokkolan vanha vesitorni sijaitsee Mäntykankaan korkeimmalla kohdalla. Vuonna 1930 valmistuneessa Mäntykankaan koulussa toimi sota-aikana sotilassairaala.
Vanha vesitorni
Meribiologia

Piikkikruunu on koralliriutoilla elävä meritähti.
Meribiologia on biologian osa-alue, joka tutkii valtamerten ja muiden merialueiden elämää, ekosysteemejä ja eliöstöä.
Meribiologian osa-alueiksi voidaan lukea muun muassa merten eri eläin- ja kasviryhmiä tutkivat erikoisalat, kuten iktyologia eli kalatiede ja fykologia eli levätiede. Myös meriekologia on tärkeä erikoisala, joka tutkii muun muassa ilmastonmuutoksen ja hiilikierron vaikutuksia merten ekosysteemeihin.
Merielinympäristöt ja lajit

Merten eri alueilla elää sellaisia eliöitä, jotka ovat sopeutuneet kunkin alueen olosuhteisiin. Esimerkiksi meren pohjien eliöstöt vaihtelevat sen mukaan, onko kyseessä hiekka- vai kalliopohja vai sijaitseeko merenpohja syvän meren alueella. Pohjaan kaivautuvia eläimiä elää hiekkapohjilla. Kallioisilla pohjilla puolestaan elää kasveja, jotka tarvitsevat kasvualustan, mihin on helppompi kiinnittyä kuin hiekkapohjaan. Alkeellisimpia meren eliöstöstä ovat bakteerit, joihin kuuluvat sinilevinä tunnetut joskus suuria kasvustoja muodostavat  syanobakteerit. Osa levistä on yksisoluisia, planktoniin kuuluvia lajeja. Tällaisiä ovat panssarilevät, piilevät, nielulevät ja silmälevät. Monisoluisiin eliöihin kuuluvia leviä ovat viherlevät, ruskolevät ja punalevät. Putkilokasveista kelluslehtiset kasvit elävät yleensä syvemmissä vesissä kuin ilmaversoiset kasvit. Pienet merieläimet piiloutuvat usein hiekkaisiin merenpohjiin suojaan petoeläimiltä. Myös kasvistojen kätköistä löytyy piilopaikkoja, jonne pieneläimet usein piiloutuvat suojaan. Jotkut eläimet pystyvät varastoimaan happea esimerkiksi kuoreensa, jotkut pystyvät hengittämään ihollaan ja jotkut käyvät silloin tällöin hengiittämässä veden pinnalla.
Meriekologinen tutkimus

Merten tutkimuksella hankitaan tietoa merten lajeista, merten luontotyypeistä ja ekosysteemeistä. Tutkimuksella selvitetään myös luonnonsuojelullisia seikkoja. Myös merieliöiden lisääntymisalueita tutkitaan. Tutkimusmenetelmiä ovat videointi ja näytteiden otto. Tutkimuksissa käytetään apuna myös ilmakuvia ja satelliittikuvia. Meriluontotyyppejä ovat hiekkasärkät, laguunit, jokisuistot ja riutat. Meriekosysteemejä tutkittaessa tutkitaan myös niiden olosuhteita, kuten lämpötilaa, ravinteiden määrää ja merialueiden tuulisuutta. Esimerkiksi Itämeren biologiaa ja ekologiaa tutkitaan Velmu-ohjelmalla.
Merten eliöstön luokittelua

Tavallisen systemaattisen luokituksen mukaan merten eliöstö voidaan jakaa muun muassa bakteereihin, kasveihin ja leviin, sieniin ja eläimiin, sekä edelleen näiden alaryhmiin. Meribiologiassa käytetään systemaattisen luokittelun lisäksi runsaasti eliöiden elintavan mukaista jaottelua:
plankton – keijusto
benthos – merenpohjan sedimentissä tai sen tuntumassa elävät eliöt;
neuston – irrallaan välittömästi veden pinnan alla ajelehtivat eliöt;
pleuston – veden pintakalvon päällä elävä eliöstö;
nekton – aktiivisesti uivat eliöt (muun muassa kalat ja valaat);
perifyton – alustaan kiinnittyvät eliöt;
tripton – kuollut aines, johon kuuluu muun muassa saviaines ja eläinten hajotessa syntyvä orgaaninen detritus; detritus muodostuu edelleen alloktonista tai autoktonista.
Meren eliöyhteisö eli biokenoosi voidaan lisäksi ryhmitellä kolmeen ekologiseen tasoon:
tuottajat eli autotrofit, jotka pystyvät hyödyntämään ulkopuolista energialähdettä (yleensä auringon säteilyä) ja sitovat epäorgaanista hiiltä orgaaniseksi aineeksi; näitä ovet muun muassa  kasviplankton, päällyslevät ja suurvesikasvit eli vesimakrofyytit;
kuluttajat, jotka kuluttavat sitä kemiallista energiaa, jonka ekosysteemin tuottajat ovat sitoneet solumassaansa; näitä ovat eläinplankton, kalat, merinisäkkäät ja -linnut;
hajottajat, jotka pilkkovat meriekosysteemin orgaanista ainesta (bakteerit, homeet ja sienet).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marine Biology (Open Directory Project)
Biologia
| --- | --- |
Osa-alueita:  Aerobiologia  Anatomia  Astrobiologia  Biokemia  Ekologia  Eliömaantiede  Eläintiede  Etologia  Evoluutiobiologia  Fysiologia  Genomiikka  Hydrobiologia  Iktyologia  Kasvipatologia  Kasvitiede  Kehitysbiologia  Kudosoppi  Meribiologia  Mikrobiologia  Molekyylibiologia  Muoto-oppi  Neurotiede  Paleontologia  Parasitologia  Perinnöllisyystiede  Sienitiede  Solubiologia  Systematiikka  Taksonomia  Toksikologia 
Käsitteitä:  abioottinen  aineenvaihdunta  biodiversiteetti  biomi  biotooppi  biosfääri  DNA  ekologinen lokero  ekosysteemi  eliöyhteisö  evoluutio  kelpoisuus  lisääntyminen  luonnonvalinta  populaatio  ravinto  sukkessio  uhanalaisuusluokitus  yhteyttäminen  pääjakso  kaari 
Aiheeseen liittyvää: biologian filosofia
YLE24

| YLE24 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  27. elokuuta 2001  koelähetykset: 16. syyskuuta 2000
Lähetykset loppuivat:  26. huhtikuuta 2007
Omistaja:  Yleisradio
Tunnuslause:  Enemmän uutisia, vähemmän viihdeohjelmia
Maa:   Suomi
Näkyvyysalue:  koko maa
Kanavan korvasi:  YLE Extra
Kotisivu:  http://vintti.yle.fi/yle.fi/yle24/
Saatavuus
Antenniverkko
Digita:  Kanava 8
Kaapeliverkko
Maxivision:  
:  Kanava 56
Infobox OKNimi-testi OK: 
YLE24 oli Yleisradion uutis- ja ajankohtaiskanava, joka toimi digitaalisessa televisioverkossa vuosina 2001–2007. YLE24 esitti myös urheilukilpailuja uutis- ja ajankohtaisohjelmien lisäksi. Kanavan lähetykset alkoivat ensimmäisen digiverkon avauduttua 27. elokuuta 2001. YLE24 toimi DVB-verkossa. Sitä ei jaettu analogisessa televisioverkossa.
Ohjelmisto

YLE24-kanavalla esitettiin samanaikaisesti kaikki uutislähetykset, joita esitetään Yle TV1:ssä ja TV2:ssa, seuraavia poikkeuksia lukuun ottamatta:
Tv-uutiset, sää ja urheilu alkoi TV2:ssa joka päivä kello 21.50, mutta YLE24 -kanavalla kello 22.00.
Tv-uutisten myöhäislähetys esitettiin vain TV1:ssä.
Tärkeät urheilutapahtumat (kuten olympialaiset ja maailmanmestaruuskisat) sekä tärkeät poliittiset tapahtumat (kuten eduskunnan kyselytunti ja tasavallan presidentin virkaanastujaiset) saattoivat muuttaa ohjelmistoa.
Myös Aamu-TV lähetettiin samanaikaisesti sekä TV1:ssä että YLE24 -kanavalla. Aamu-TV:n koosteohjelma, Tänään otsikoissa, esitettiin TV2:lla aiemmin iltapäivällä, mutta YLE24:llä se esitettiin kello 16.05. Lisäksi kanavan ohjelmistoon kuului ajankohtaisohjelmien uusintoja. Muiden muassa A-studio ja Ajankohtainen kakkonen sekä FST:n OBS, 360 grader ja Närbild esitettiin uusintoina.
YLE24 lähetti muitakin, kuin pelkästään omia uutislähetyksiään, kuten Euronewsiä ja Ruotsin SVT:n ruotsinsuomalaisille tarkoitettuja suomenkielisiä uutisia. Kun YLE24 -kanavalla ei ollut ohjelmaa, lähetettiin Uutisikkunaa.
Kanavan lopettaminen

Yleisradio lopetti YLE24:n 26. huhtikuuta 2007. Sen kanavapaikka digitelevisiossa käytettiin nyt jo lakkautetun YLE Extra -kanavan lähettämiseen. YLE24-yksikkö jatkoi nimellä YLE Uutiset, ja sen ohjelmisto siirtyi muille Ylen kanaville. YLE Extran lopettamisen jälkeen kanavapaikalla lähetettiin YLE TV1+ -kanavaa, joka lähetti TV1:n ohjelmat samaan aikaan kuin varsinainen TV1, mutta kiinnipoltetulla tekstityksellä, kun taas Ylen muut kanavat käyttivät DVB-T-tekstitystä. YLE TV1+ suljettiin 4. elokuuta 2008. Nykyään kanavapaikalla toimii Liv.
Aiheesta muualla

YLE24:n sivusto Vintillä
Baskimaan ympäriajo

| Baskimaan ympäriajo |
| --- | --- |
 Sergio Henao voitti vuoden 2013 ympäriajon 3. etapin.
Tiedot
Ajankohta:  huhtikuu
Alue:   Baskimaa
Paikalliset nimet:  Euskal Herriko txirrindulari itzulia (baskiksi)
Laji:  maantie
Kilpailu:  UCI World Tour
Tyyppi:  etappikilpailu
Historia
Ensimmäinen:  1924
Kilpailuja yht.:  63 (vuoteen 2024 mennessä)
Ensimmäinen voittaja:   Henri Pélissier
Eniten voittoja:   José Antonio González Linares (4)  Alberto Contador (4)
Viimeisin voittaja:   Juan Ayuso
Baskimaan ympäriajo (baskiksi Euskal Herriko Itzulia, esp. Vuelta al País Vasco) on Baskimaalla, Espanjassa vuosittain järjestettävä maantiepyöräilyn etappikilpailu. Huhtikuussa ajettava kilpailu kuuluu UCI World Tour -sarjaan.
Baskimaan ympäriajo järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1924, mutta vuosina 1931–1934 ja 1936–1968 kilpailua ei ajettu. Kilpailun ovat voittaneet useimmin José Antonio González Linares ja Alberto Contador, kaikkiaan neljä kertaa.
Baskimaa on kokonaisuudessaan vuoristoista, joten kilpailussa on tuskin lainkaan tasamaaetappeja. Kokonaiskilpailun voittajat ovatkin tavallisesti hyviä mäkiajajia. Kilpailureitin nousuista useimmat eivät ole kovin pitkiä, mutta jyrkkiä ne sen sijaan ovat.
Voittajat

Lähde: Pro Cycling Stats
2024  Juan Ayuso
2023  Jonas Vingegaard
2022  Daniel Martínez
2021  Primož Roglič
2019  Ion Izagirre
2018  Primož Roglič
2017  Alejandro Valverde
2016  Alberto Contador
2015  Joaquim Rodríguez
2014  Alberto Contador
2013  Nairo Quintana
2012  Samuel Sánchez
2011  Andreas Klöden
2010  Chris Horner
2009  Alberto Contador
2008  Alberto Contador
2007  Juan José Cobo
2006  José Ángel Gómez Marchante
2005  Danilo Di Luca
2004  Denis Menšov
2003  Iban Mayo
2002  Aitor Osa
2001  Raimondas Rumsas
2000  Andreas Klöden
1999  Laurent Jalabert
1998  Iñigo Cuesta
1997  Alex Zülle
1996  Francesco Casagrande
1995  Alex Zülle
1994  Tony Rominger
1993  Tony Rominger
1992  Tony Rominger
1991  Claudio Chiappucci
1990  Julián Gorospe
1989  Stephen Roche
1988  Erik Breukink
1987  Sean Kelly
1986  Sean Kelly
1985  Pello Ruiz Cabestany
1984  Sean Kelly
1983  Julián Gorospe
1982  José Luis Laguía
1981  Silvano Contini
1980  Alberto Fernández
1979  Giovanni Battaglin
1978  José Antonio González Linares
1977  José Antonio González Linares
1976  Gianbattista Baronchelli
1975  José Antonio González Linares
1974  Miguel María Lasa
1973  Luis Ocaña
1972  José Antonio González Linares
1971  Luis Ocaña
1970  Luis Pedro Santamarina
1969  Jacques Anquetil
1936–1968: ei järjestetty
1935  Gino Bartali
1931–1934: ei järjestetty
1930  Mariano Cañardo
1929  Maurice Dewaele
1928  Maurice Dewaele
1927  Victor Fontan
1926  Nicolas Frantz
1925  Auguste Verdyck
1924  Francis Pélissier
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (espanjaksi)
UCI World Tour
| --- | --- |
Kaudet:  (UCI World Ranking 2009  UCI World Ranking 2010)  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024 
Kilpailut:  Tour Down Under  Pariisi–Nizza  Tirreno–Adriatico  Milano – San Remo  Katalonian ympäriajo  E3 Prijs Vlaanderen  Gent–Wevelgem  Flanderin ympäriajo  Baskimaan ympäriajo  Pariisi–Roubaix  Amstel Gold Race  La Flèche Wallonne  Liège–Bastogne–Liège  Tour de Romandie  Italian ympäriajo  Critérium du Dauphiné  Sveitsin ympäriajo  Ranskan ympäriajo  Puolan ympäriajo  Eneco Tour  Clásica de San Sebastián  Espanjan ympäriajo  Vattenfall Cyclassics  GP Ouest-France  Grand Prix Cycliste de Québec  Grand Prix Cycliste de Montréal  Lombardian ympäriajo
Luettelo Suomen armeijan kenraaleista

Tämä on luettelo Suomen armeijan kenraaleista, jotka on ylennetty Suomessa kenraalikuntaan kuuluviin arvoihin (tai vastaaviin) Suomen itsenäistymisen jälkeen.
Luetteloon on otettu kaikki kenraalin arvoon, amiraaleiksi ja kenttäpiispaksi ylennetyt upseerit, myös erikoisupseerit; insinööri-, lääkintä-, farmasia- ja eläinlääkintäupseerit.
Itsenäisen Suomen kenraalikunta 1918- > Ennen itsenäistymistä ylennetyt

Tässä osiossa ovat ennen itsenäistymistä kenraalikuntaan ylennetyt henkilöt, jotka ovat toimineet itsenäistymisen jälkeen (6. joulukuuta 1917) Sotilaskomiteassa tai jotka ovat kenraaleina Suomen armeijan luetteloissa eli rullissa.
| Nimi | Elinaika | Sotilasarvo | Ylennyspäivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Paul von Etter | 1861–1938 | kenraalimajuri | 1898 |
| August Langhoff | 1856–1929 | kenraalimajuri | 14.1.1901 |
| August Langhoff | 1856–1929 | kenraaliluutnantti | 19.12.1906 |
| August Langhoff | 1856–1929 | jalkaväenkenraali | 21.4.1913 |
| Claes Gustaf Robert Charpentier | 1858–1918 | kenraalimajuri | 1904 |
| Claes Gustaf Robert Charpentier | 1858–1918 | kenraaliluutnantti | 1911 |
| Torsten Lode | 1855–1924 | kenraalimajuri | 1904 |
| Guido Gadolin | 1851–1932 | kenraalimajuri | 1906 |
| Ivar Gulin | 1857–1943 | kenraalimajuri | 1908 |
| Carl Gustaf Emil Mannerheim | 1867–1951 | kenraalimajuri | 13.2.1911 |
| Carl Gustaf Emil Mannerheim | 1867–1951 | kenraaliluutnantti | 25.4.1917 |
| Carl Gustaf Emil Mannerheim | 1867–1951 | ratsuväenkenraali | 7.3.1918 |
| Carl Torsten Wadenstjerna | 1861–1920 | kenraalimajuri | 1913 |
| Carl Torsten Wadenstjerna | 1861–1920 | kenraaliluutnantti | 1916 |
| Ernst Löfström | 1865–1937 | kenraalimajuri | 15.9.1914 |
| Ernst Löfström | 1865–1937 | kenraaliluutnantti | 3.5.1918 |
| Ernst Löfström | 1865–1937 | kenraali (jalkaväenkenraali) | 6.12.1927 30.8.1928 |
| Lars von Hellens | 1869–1953 | kenraalimajuri | 1915 |
| Kaarlo Kivekäs | 1866–1940 | kenraalimajuri | 23.9.1916 |
| Kaarlo Kivekäs | 1866–1940 | kenraaliluutnantti | 30.8.1928 |
| Paul von Gerich | 1873–1951 | kenraalimajuri | 26.8.1917 |
| Paul von Gerich | 1873–1951 | kenraaliluutnantti | 2.8.1928 |
Mannerheimille myönnettiin ratsuväenkenraalin sotilasarvon lisäksi seuraavat arvonimet:
|   | Arvo | Päivämäärä |
| --- | --- | --- |
| Carl Gustaf Emil Mannerheim |  sotamarsalkka | 19.5.1933 |
| Carl Gustaf Emil Mannerheim |  Suomen marsalkka | 4.6.1942 |