stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grex Musicus
Aiheesta muualla

Grex Musicus -kuoron kotisivut
Grex Musicus -kuoron Facebook-sivu
Guillaume Henri Dufour

Guillaume Henri Dufour, daguerrotypia noin vuodelta 1850.
Dufour 20 Sveitsin frangin setelissä vuodelta 1956.
Guillaume Henri Dufour (15. syyskuuta 1787 Konstanz, Itävalta (nyk. Saksassa) – 14. heinäkuuta 1875 Les Contamines (nykyisin Geneveä), Sveitsi) oli sveitsiläinen sotilas ja insinööri, joka valittiin neljästi Sveitsin armeijan ylipäälliköksi eli kenraaliksi.
Dufour aloitti sotilasuransa Ranskan armeijassa Napoleonin aikana. Hän kävi École Polytechnique -insinöörikoulun Pariisissa ja École du Génie -sotilaskoulun Metzissä, valmistuen vuonna 1809 insinööriupseeriksi. Hän ehti palvella Ranskan armeijassa neljä vuotta. Hänet lähetettiin aluksi Korfulle kartoittamaan paikallisia linnoituksia, ja hän osallistui saaren puolustukseen vuonna 1813, samoin kuin Napoleonin sotien viimeisiin taisteluihin Ranskassa vuonna 1814. Dufour vapautettiin Ranskan palveluksesta 1815 ja kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Sveitsiin, jossa hänestä tuli Geneven kantonin julkisista rakennushankkeista vastannut insinööri (ingénieur cantonal). Hänet nimitettiin myös vuonna 1819 perustetun Thunin sotilaskoulun johtajaksi ja hän julkaisi useita sotahistoriaa käsitelleitä kirjoja.
Vuonna 1831 Dufourista tuli Sveitsin armeijan esikuntapäällikkö sekä päämajoitusmestari. Vuonna 1833 hän komensi divisioonaa, joka palautti järjestyksen Baseliin. Vuonna 1847 hänet valittiin Sveitsin liittoarmeijan kenraaliksi tehtävänään kukistaa Sonderbund eli katolisten kantonien muodostama separatistinen liittouma. Dufour pääsi näyttämään taitonsa tässä Sonderbundin sotana tunnetussa Sveitsin sisällissodassa ja saavutti suuren kansansuosion, jota tosin hieman rajoitti hänen liittoutumisensa konservatiivien kanssa vallankumousvuonna 1848. Dufour valittiin toisen kerran kenraaliksi 1849, koska Badenissa puhjenneen vallankumouksen ja sitä kukistamaan lähetettyjen preussilaisten joukkojen pelättiin uhkaavaan Sveitsin puolueettomuutta. Kolmannen kerran hänet valittiin Sveitsin asevoimien johtoon vuonna 1857 Sveitsin ja Preussin välille syntyneen Neuchâtelin kriisin aikana, ja neljännen kerran vuonna 1859 Ranskan lähetettyä armeijansa Savoijiin. Vuonna 1864 Dufour toimi puheenjohtajana Geneven kansainvälisessä kongressissa, jossa laadittiin Geneven sopimus ja perustettiin Punainen Risti. Hänet myös valittiin Sveitsin liittokokoukseen konservatiivien edustajana.
Sotilasuransa ohella Dufour teki uraauurtavan tutkimuksen Sveitsin topografiasta, ja tuloksena syntynyt topografinen kartasto julkaistiin vuosina 1842–1864. Hänen mukaansa on nimetty Sveitsin korkein vuorenhuippu, 4 634 metriä korkea Dufourspitze, joka on osa lähellä Italian rajaa sijaitsevaa Monte Rosan massiivia. Tämän ja useiden muiden Monte Rosan huippujen tarkat sijainnit saatiin määritettyä hänen johtamansa tutkimuksen ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guillaume Henri Dufour Wikimedia Commonsissa
Langendorf, Jean-Jacques: Guillaume Henri Dufour (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  20.4.2006. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Greatest Kills

| Greatest Kills Sentenced |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1991–1996
 Julkaistu: 24. marraskuuta 1997
 Tuottaja(t): Ahti Kortelainen, Waldemar Sorychta
 Tyylilaji: metal, death metal
 Kesto: 72.18
 Levy-yhtiö: Century Media
Muut kannet
 Suomessa julkaistun painoksen kansikuva.  Yhdysvalloissa julkaistun painoksen kansikuva.
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Sentencedin muut julkaisut
| Down 1996 | Greatest Kills 1997 | Frozen 1998 |
Greatest Kills on metalliyhtye Sentencedin viides albumi ja samalla yhtyeen uran ensimmäinen kokoelma-albumi. Century Media julkaisi albumin Euroopassa tällä nimellä 24. marraskuuta 1997 ja Yhdysvalloissa nimellä Story: A Recollection 6. tammikuuta 1998. Spinefarm julkaisi albumin Suomessa nimellä Story: Greatest Kills hieman poikkeavalla kappalelistalla.
Albumi sisältää kappaleita Sentencedin jokaiselta ennen vuotta 1997 julkaistulta studioalbumilta ja Love & Death -minialbumilta sekä keräilyharvinaisuudeksi muodostuneen The Trooper -minialbumin kappaleet kokonaisuudessaan. Mukana on myös Down-albumilta pois jäänyt, ennenjulkaisematon kappale "No Tomorrow". Albumin kansilehden mukana tulee yhtyeen vuodet 1989–1997 kattava historiikki suomen ja englannin kielellä.
Kappaleet

Noose – 4.01 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Nepenthe – 3.52 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Jarva)
Sun Won't Shine – 4.17 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Dance on the Graves (Lil' Siztah) – 4.57 (säv. Tenkula, Sentenced)
The Way I Wanna Go – 4.13 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Jarva)
White Wedding – 3.23 (säv. ja san. Billy Idol)
My Sky Is Darker Than Thine – 5.49 (säv. Tenkula, Jarva, Sentenced, san. Jarva)
The Trooper – 3.19 (säv. ja san. Steve Harris)
New Age Messiah – 4.28 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Jarva) ¹
Desert by Night – 6.32 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Jarva)
No Tomorrow – 4.38  ¹
The Truth – 6.23 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka) ²
Awaiting the Winter Frost – 5.50 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Crumbling Down (Give Up Hope) – 5.26 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka) ¹
In Memoriam – 5.26 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Jarva) ²
¹ Ei Suomen-painoksella.

² Järjestys päinvastainen Suomen-painoksella.
Kokoonpano

Taneli Jarva – laulu (kappaleissa 2, 4–10, 13), basso (kappaleissa 2, 4–10, 12–13 ja 15)
Ville Laihiala – laulu (kappaleissa 1, 3, 11 ja 14)
Sami Lopakka – kitara
Vesa Ranta – rummut
Miika Tenkula – soolokitara, laulu (kappaleissa 12 ja 15), basso (kappaleissa 1, 3, 11 ja 14)
Aiheesta muualla

Greatest Kills Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Greatest Kills Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sentenced
| --- | --- |
Studioalbumit:   Shadows of the Past  North from Here  Amok  Down  Frozen  Crimson  The Cold White Light  The Funeral Album 
Minialbumit:   The Trooper  Love & Death 
Kokoelmat:   Greatest Kills  Manifesto of Sentenced 
Singlet:   Killing Me, Killing You  No One There  Routasydän  Ever-Frost 
DVD:t:  Buried Alive
Guido Acklin

Guido Acklin (s. 21. marraskuuta 1969) on sveitsiläinen rattikelkkailija, joka voitti yhdessä Reto Götschin kanssa olympiahopeaa Lillehammerissa 1994 kahden miehen rattikelkkailussa. Guido Acklin on saman kisan voittaneen parin jarrumiehen Donat Acklinin veli .
Acklin-Götschi -pari voitti EM-kultaa vuosina 1998 ja 1999, hopeaa 1996 sekä pronssia 1995 ja 1997..
HMS Bermuda (52)

| HMS Bermuda |
| --- | --- |
 HMS Bermuda

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank, Skotlanti
Kölinlasku:  30. marraskuuta 1938
Laskettu vesille:  11. syyskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  21. elokuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  palveluksesta 1962
Loppuvaihe:  romutettu 1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 530 t (standardi) 10 450 t (kuormattu)
Pituus:  169,31 m
Leveys:  18,90 m
Syväys:  6,04 m
Koneteho:  72 500 shp (54,1 MW)
Nopeus:  33 solmua (61 km/h)
Miehistöä:  733
Aseistus
Aseistus:  4 × 6" Mk XXIII -tykkiä 4 × 4" Mk XVI -ilmatorjuntatykkiä 2 x neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 10 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Bermuda (viirinumero 52) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa John Brown and Companyn telakalta Clydebankistä, missä köli laskettiin 30. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1941 kumminaan varakreivitär Weir ja valmistui 21. elokuuta 1942.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: HMS Bermuda Helsingissä 1960
Crown Colony -luokan risteilijät
| --- | --- |
Fiji-luokka:  HMS Bermuda – HMS Fiji – HMS Gambia – HMS Jamaica – HMS Kenya – HMS Mauritius – HMS Nigeria – HMS Trinidad
Uganda-luokka:  HMS Ceylon – HMS Newfoundland – HMS Uganda
HMS Bermuda
Haaksirikkoutuneet

| Haaksirikkoutuneet> Swept Away |
| --- | --- |
 Elokuvajuliste
Ohjaaja:  Guy Ritchie
Käsikirjoittaja:  Guy Ritchie
Tuottaja:  Matthew Vaughn
Säveltäjä:  Michel Colombier
Kuvaaja:  Alex Barber
Leikkaaja:  Eddie Hamilton
Pääosat:  Madonna Adriano Giannini Bruce Greenwood
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia  Italia
Tuotantoyhtiö:  Screen Gems
Levittäjä:  Medusa Film Netflix
Ensi-ilta:   11. lokakuuta 2002  24. tammikuuta 2003
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10 miljoonaa dollaria
Tuotto:  598 645 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Swept Away on vuoden 2002 italialainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Guy Ritchie ja jonka pääosassa näyttelevät Madonna, Adriano Giannini ja Bruce Greenwood. Elokuvan julkaisi Screen Gems ja tuotti Matthew Vaughn. Elokuva sai pääosin kielteisiä arvioita kriitikoilta eikä se kerännyt paljoa lipputuloja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Madonna  | … |  Amber Leighton   |
|  Adriano Giannini  | … |  Giuseppe Esposito   |
|  Bruce Greenwood  | … |  Tony   |
|  Elizabeth Banks  | … |  Debi   |
|  Jeanne Tripplehorn  | … |  Marina   |
|  Michael Beattie  | … |  Todd   |
|  David Thornton  | … |  Michael   |
Palkinnot

Elokuva voitti viisi Golden Raspberry -palkintoa vuoden 2002 Razzie-palkintogaalassa:
Huonoin elokuva
Huonoin naispääosa: Madonna
Huonoin pari: Madonna ja Giannini
Huonoin uudelleenohjaus tai jatko-osa
Huonoin ohjaus: Guy Ritchie
Aiheesta muualla

Haaksirikkoutuneet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sormet pelissä | Huonoimman elokuvan Golden Raspberry -palkinto 2003 | Seuraaja: Gigli – rajua rakkautta |
Guidimakan Keri-Kaffo

| Guidimakan Keri-Kaffo |
| --- | --- |
 Guidimakan Keri-Kaffo
 Koordinaatit: 14°36′44″N, 11°50′34″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Kayesin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  20 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guidimakan Keri-Kaffo on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Gakoura sijaitsee Senegaljoen oikeanpuoleisella rannalla 55 kilometriä Kayesista luoteeseen. Kunnassa on 20 000 ja keskuskylässä 2 600 asukasta (vuonna 2009).
Guidimakan Keri-Kaffon kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Djéléboun, idässä Bangassin ja etelässä Kéméné Tambon ja Sonyn kuntiin sekä lännessä Mauritaniaan. Se on pinnanmuodostukseltaan kumpuilevaa tasankoa. Länsirajalla virtaa Senegalin sivujoki Karakoro. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja maureja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, okra, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii kahdeksan alakoulua, kaksi yläkoulua ja kuusi koraanikoulua. Terveyskeskuksia on kolme. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja yhden vesijohtoverkon.
Guccio Gucci

| Guccio Gucci |
| --- | --- |
 Gucci noin vuonna 1940
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1881 Firenze, Toscana, Italian kuningaskunta
Kuollut: 2. tammikuuta 1953 (71 vuotta) West Sussex, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  liikemies, muotisuunnittelija
Puoliso:  Aida Calvelli
Lapset:  kuusi lasta
Aiheesta muualla
Kotisivu
Guccio Gucci (26. maaliskuuta 1881 – 2. tammikuuta 1953) oli italialainen liikemies ja muotisuunnittelija, joka perusti Gucci-muotitalon vuonna 1921.
Gucci syntyi Firenzessä, Toscanassa toscanalaiselle nahkurille. Hän meni naimisiin Aida Calvellin kanssa, ja pari sai kuusi lasta. Hänen poikansa Vasco, Aldo, Ugo ja Rodolfo pitivät merkittäviä luottamustehtäviä isänsä yhtiössä. Viimeisinä vuosinaan Guccio Gucci eli lähellä Rusperin kaupunkia West Sussexissa, Englannissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guccio Gucci Wikimedia Commonsissa
Guido Adler

Guido Adler
Guido Adler (1. marraskuuta 1855 Eibenschütz – 15. helmikuuta 1941 Wien) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä. Hän oli nykyaikaisen musiikkitieteen perustajia.
Adler muutti perheineen Wieniin vuonna 1864 ja aloitti neljä vuotta myöhemmin musiikin teorian ja sävellyksen opinnot Anton Brucknerin johdolla Wienin konservatoriossa. Alun perin Adler suuntautui lakiuralle ja opiskeli oikeustiedettä Wienin yliopistossa, josta hän sai tohtorin arvon vuonna 1878. Opiskeluaikanaan hän piti yliopistolla Richard Wagneria koskeneen luentosarjan, joka julkaistiin nimellä Richard Wagner vuonna 1904. Lisäksi hän perusti Felix Mottlin kanssa Akademischer Wagnervereinin (Akateeminen Wagner-seura). Adler päätti hylätä oikeustieteen, laati väitöskirjan länsimaisesta musiikista ennen vuotta 1600 ja sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1880. Kaksi vuotta myöhemmin hän pätevöityi yksityisdosentiksi. Hän sai myös valmiiksi teoksen harmonian historiasta. Vuonna 1884 Adler perusti Philipp Spittan ja Friedrich Chrysanderin kanssa Vierteljahrsschrift für Musikwissenschaft -julkaisun. Vuonna 1885 hän sai nimityksen musiikin historian professoriksi Prahan saksalaiseen yliopistoon.
Adler ehdotti vuonna 1888, että Itävallan valtio julkaisisi teoksen merkittävästä itävaltalaisesta musiikista. Työtä varten perustettiin Denkmäler der Tonkunst in Österreich -niminen hanke, jonka päätoimittajana Adler toimi vuosina 1894–1938. Hankkeen yhteydessä julkaistiin itävaltalaista musiikkia 83 laitoksen verran. Adler oli vuonna 1892 Wienissä pidetyn Kansainvälisen musiikki- ja teatterinäyttelyn musiikin jaoksen järjestäjä. Hän sai vuonna 1898 nimityksen musiikin historian professoriksi Wienin yliopistoon. Hän perusti sinne musiikkitieteelliselle tutkimukselle omistetun instituutin. Adlerin luennot olivat suosittuja, ja niitä tulivat kuulemaan opiskelijat eri puolilta Eurooppaa. Hänen opiskelijoistaan monista tuli myöhemmin tunnettuja säveltäjiä ja musiikkitieteilijöitä.
Adler oli Gustav Mahlerin läheinen ystävä ja julkaisi vuonna 1916 Mahleria käsittelevän kirjan. Hänen kiinnostuksensa ulottui hänen oman aikansa musiikkiin, ja hän ihaili myös Arnold Schönbergin teoksia. Vuonna 1924 Adlerista tuli Handbuch der Musikgeschichten toimittaja.
Adlerin tytär, lääkäri Melanie Karoline Adler joutui Maly Trastsjanets -tuhoamisleirille, jossa hänet tapettiin 26. toukokuuta 1942.
HCalendar

hCalendar (lyhenne sanoille HTML iCalendar) on mikroformaattistandardi semanttiselle (X)HTML-muotoiselle esitykselle iCalendar-muotoisesta tapahtumien kalenteritiedosta WWW-sivuilla.
Se mahdollistaa jäsennystykaluille (esimerkiksi Firefoxin Operator-laajennos) poimia yksityiskohtaisia tietoja tapahtumista
ja näyttää niitä joillain www-sivuilla, indeksoida niitä ja etsiä niitä tai ladata niitä omalle koneelle kalenteriohjelmalle tai päiväkirjaan, esimerkiksi. Moniosaiset hCalendar-tiedot voidaan näyttää aikajanana.
Esimerkki

Kuvitteellinen esimerkkitapaus:
Englanninkielinen Wikipedia julkistettiin
   15. tammikuuta vuonna 2001 juhlilla
   klo 14-16
   Jimmy Walesin talossa
   (lisää tietoa).
HTML-esitys tälle olisi:
<p>
    Englanninkielinen Wikipedia julkistettiin
    15. tammikuuta vuonna 2001 juhlilla
    klo 14-16
    Jimmy Walesin talossa
    (<a href="http://en.wikipedia.org/wiki/History_of_Wikipedia">lisätietoja</a>)
</p>
Voimme lisätä hCalendariin merkkauskielen käyttämällä span HTML elementtejä ja luokkia vevent, summary, dtstart (aloituspäivä), dtend (päättymispäivä), location ja url:
<p class="vevent">
    <span class="summary">Englanninkielinen Wikipedia julkistettiin</span> 
    15. tammikuuta 2001 juhlilla 
    <abbr class="dtstart" title="2001-01-15T14:00:00+06:00">2</abbr>-
    <abbr class="dtend" title="2001-01-15T16:00:00+06:00">4</abbr>pm at 
    <span class="location">Jimmy Walesin talossa</span> 
    (<a class="url" href="http://en.wikipedia.org/wiki/History_of_Wikipedia">lisätietoja</a>)
</p>
Huomaa, että abbr-elementti mahdollistaa koneellisesti luettavan ISO 8601-standardin date-time -muodolle aloitus- ja päättymispäivälle.
Poissulkevat päättymispäivät

Koko päivän kestävien tapahtumien lopetuspäivän tulee olla eksklusiivisia (t.s. seuraava päivä tapahtumapäivän jälkeen). Esimerkiksi:
<abbr class="dtend" title="2001-02-01">31. tammikuuta 2001</abbr>
Geo

Geo mikroformaatti on osa hCalendar-määrittelyä ja sitä käytetään usein koordinaattien sisällyttämiseen tapahtumille hCalendar-muodossa.
Attribuutit

Täydellisen luettelon attribuuteista löydät osoitteesta hCalendar cheat-sheet.
Aiheesta muualla

Microformats.org hcalendar
Guillaume Gründler

| Guillaume Gründler> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. tammikuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Ranska
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2007–2019
Pituus:  174 cm
Paino:  69–75 kg
Painoluokka:  Kevytsarja keskisarja
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Sekai Kan Kibukan
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kiova 2013 | -70 kg |  |
|  Kultaa | Berliini 2015 | -70 kg |  |
|  Pronssia | Lyon 2017 | -70 kg |  |
|  Pronssia | Wroclaw 2019 | -70 kg |  |
| Ranskan cup  | Ranskan cup  | Ranskan cup  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2009 | -70 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2011 | -70 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2012 | -80 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2014 | -80 kg |  |
| Espanjan open  | Espanjan open  | Espanjan open  |  |
|  Kultaa | Katalonia 2009 | -70 kg |  |
Guillaume Gründler (s. 3. tammikuuta 1989) on ranskalainen juristi ja karateka. Hän saavutti aktiiviurallaan Kyokushinin Euroopan-mestaruuden kahdesti ja sijoittui parhaimmillaan MM-kilpailussa seitsemänneksi.
Kilpaura

Gründler saavutti ensimmäisen Ranskan mestaruuden 2009, voitettuaan loppuottelussa David Derycken. Myöhemmin hän voitti myös Espanjan Openin kevytsarjassa.
Toukokuussa 2010 hän osallistui EM-kilpailuihin Romaniassa, jossa Gründlerin kisat päättyivät välieriin.
Sittemmin hän voitti Ranskan cupin 2011 kevytsarjassa ja keskisarjassa 2012, jossa hän voitti loppuottelussa Lucian Gogonelin.
Gründler voitti Euroopan-mestaruuden kevytsarjassa 2013. Hän voitti loppuottelussa Kiril Zuborevin. Seuraavana vuonna 2014 hän saavutti hopeaa Ranskan cupissa jouduttuaan jättämään loppuottelun väliin lääkärin kehotuksesta. Vuotta myöhemmin Gründler voitti Berliinissä uransa toisen Euroopan-mestaruuden ruskea vöisenä. Hän voitti loppuottelussa Anton Khizhinskyn. Mestaruuden jälkeen marraskuussa 2015 Gründler oli mukana World Open -turnauksessa.[lähde? ]
Kaksi vuotta myöhemmin Gründler oli huhtikuussa mukana MM-kisoissa Japanissa, jossa hän putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Ilias Astamiroville. Hän sijoittui lopulta seitsemänneksi. Toukokuussa Gründler saavutti kotikisoissa Ranskassa EM-pronssia. Hän osallistui myöhemmin marraskuussa Japanin mestaruuskilpailuihin mutta jäi 32 parhaan ulkopuolelle.[lähde? ]
2019 toukokuussa Gründler saavutti EM-pronssia Puolassa.[lähde? ]
Grevensvængen löytö

Säilyneet patsaat Tanskan kansallismuseosta.
Marcus Schnabelin piirros pronssipatsaista.
Grevensvængen löytö (tansk. Grevensvængefundet) muodostui kuudesta pienestä valetuista pronssipatsaasta, jotka löytyivät 1700-luvulla Etelä-Sjællannista Næstvedin lähellä sijaitsevasta Grevensvængestä. Niistä on jäljellä enää yksi akrobaattinen nainen ja toinen polvistunut mies ja nämä kuuluvat Tanskan kansallismuseon pysyväisnäyttelyyn. Muut patsaat jäivät kadoksiin tai tuhoutuivat vuonna 1807, kun englantilaiset pommittivat laivoistaan Kööpenhaminaa. Patsaat, jotka ajoitetaan noin 800 eaa. eli Monteliuksen periodille V, tunnetaan myös Marcus Schnabelin laatimasta piirroksesta, joka on myös säilynyt. Patsaista on käytettävissä myös toinen ajoitus, joka on 1100–900 eaa.
Historiaa

Esineiden löytöyhteys on jäänyt unohduksiin historian hämärään. Kuitenkin tiedetään, että ne ovat löytyneet maasta, joten kyseessä on todennäköisesti ollut aikanaan votiiviuhraus. Museon (silloin Danmarks Oldtid) muinaiskalupäiväkirjaan on tehty asiasta puutteellisia merkintöjä vuonna 1779. Asia on varmaankin ollut norjalaisen papin Marcus Schnabelin 2. tammikuuta 1779 päivätty kirje, jossa hän kertoo, että vuosia aiemmin oli löytynyt kuusi pronssipatsasta. Hän kuvailee tehtyä löytöä ja liittää kirjeen mukaan myös piirroksen esineistä. Osa patsaista oli toki jo museolla, mutta ne kaikki tuhoutuivat vuoden 1807 pommituksissa. Vuonna 1823 museo saa haltuunsa vielä yhden kypäräpäisen miespatsaan. Se oli kiinnitettynä peltilevyn vasempaan puoliskoon, mutta Schnabelin piirroksen mukaan toinen samanlainen peilikuvaan muotoiltu hahmo tuli asettaa levyn oikeaan puoliksoon. Vuonna 1839 sai museo huutokaupassa haltuunsa naisakrobaattia esittävän pienoispatsaan. Tälläkin oli kiinnitystä varten peltipalanen jalassaan. Muita hahmoja ei ole enää tullut tämän jälkeen esille. Vuonna 2006 ilmoitettiin museolle vielä löytöpaikka, joka suullisen traditioon perustuen sijaitsee 130 metriä maatalon takana olevassa entisessä turpeennostopaikassa. Kohdetta ei kuitenkaan ole pystytty enää vahvistamaan oikeaksi.
Patsaat

Kolme patsaista esittävät naruhameisia naisia, jotka tekevät akrobaattisia liikkeitä. He taivuttavat vartaloaan taaksepäin kaarelle ja todennäköisesti kiepsahtavat käsiellä varassa takaisin jaloilleen. Nauruhameen lisäksi heillä on kaularengas ja jonkinlainen päähine yllään. Kaksi patsaista esittävät polvistuneita kypäräpäisiä miehiä. He istuvat jalkojensa päällä ja ojentavat toisella kädellään pitkävartista rituaalikirvestä eteensä ja pitävät toista kättään vatsaansa vasten. Heidän kypäränsä muistuttavat esimerkiksi Veksøstä löytyneitä kypäriä, joita löytyi myös kaksi. Kaulassaan heillä on kaularengas ja myös vatsan yli kulkee rengas, mikä on tulkittu vyöksi. Viimeinen patsas on seisova nainen, joka ojentaa kätensä suoraan sivulle ja hän pitää toista kättään vatsaansa vasten. Hänellä on yllään päähine, kaularengas, rintasolki (?), vyö ja pitkä hame. Hänet oli kiinnitetty pronssilevylle, jonka toisessa päässä oli paikka yhdelle patsaalle. Sitä ei kuitenkaan ole löydetty.
Patsaissa olevien peltiliuskojen takia ajatellaan, että ne kaikki olisivat olleet kiinnitettyjä johonkin alustaan. Se on ilmeisesti ollut puuta, koska siitä ei ole mainitoja missään. Lähinnä kalliopiirroksiin viitaten ovat tutkijat ajatelleet alustana olleen laivan. Tällaisia kalliokuvia tunnetaan, missä laivalla toimitetaan uskonnollista riittiä. Niissä esiintyy kirveitä kohottavia tai lureja soittavia miehiä sekä kuperkeikkoja heitteleviä naisia. Juuri näiden patsaiden ja eräiden kalliopiirrosten takia ajatellaan, että myös ne tammiarkkuhautauksien naruhameiset naiset olisivat osallistuneet itsekin uskonnollisiin riitteihin.
Kirjallisuutta

Glob, P.V.: Kultbåde fra Danmarks Bronzealder (PDF-linkki), 1961, KUML (tanskaksi)
Hallucinogen

| Hallucinogen |
| --- | --- |
 Hallucinogen-projektin luoja, Simon Posford Turkissa maaliskuussa 2006.
Tiedot
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  Goa trance/psytrance
Kotipaikka:  Englanti
Jäsenet:  Simon Posford  
Levy-yhtiö:  Twisted Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hallucinogen [hə'lusənəʤən] on englantilaisen psytrance-muusikko Simon Posfordin tunnetuin projekti. Sen tunnusmerkeiksi ovat muodostuneet Posfordille ominaiset eriskummalliset äänitehosteet, nopeat rytmikuviot sekä syvät äänimaailmat. Hallucinogenia pidetään yleisesti yhtenä psytrancen merkittävimmistä tuottajista ja vaikuttajista. Posfordin studio sijaitsee Dorsetissa, Englannissa, lähellä kuuluisaa Stonehengea.
Nyttemmin Hallucinogen ei ole enää kovin aktiivinen, vaan Posford on keskittynyt enemmän muihin projekteihinsa.
Diskografia

Twisted (1995)
The Lone Deranger (1997)
In Dub (OTT:n remixeista koostuva levy) (2002)