stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joonas Nättinen
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2009 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Hopeaa | Hodonín 2007 | jääkiekko |  |
Nättinen edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2022, jolloin hän voitti kultaa. Nättinen nimettiin alun perin joukkueen varapelaajaksi, mutta hänelle vapautui paikka kisajoukkueesta Joonas Kemppaisen jouduttua jättämään turnauksen väliin koronavirustartunnan vuoksi. Yhteensä Nättinen on pelannut 33 A-maaottelua tehopistein 2+7=9. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 17. joulukuuta 2015 Channel One Cupin Prahassa pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Nättisen ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi 13. helmikuuta 2016 Tukholman Hovetissa pelatussa toisessa kaksoismaaottelussa Ruotsia vastaan. Hän putosi viimeisten joukossa vuoden 2019 MM-kisajoukkueesta.
Nättinen pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kolme kertaa vuosina 2009, 2010 ja 2011. Vuoden 2009 turnauksessa hänet valittiin Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Nättisen vuoden 2011 turnauksessa tehdyt kaikki kolme maalia olivat Suomen avausmaaleja. Hänet valittiin turnauksen joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Nättinen valittiin myös Sveitsiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Nättinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2007 ja 2008 voittaen ensimmäisessä turnauksessa hopeaa. Nättinen pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2008.
Pelityyli

Elite Prospects-sivuston Matias Strozykin mukaan Nättinen osaa pelata monipuolisesti eri hyökkääjän rooleja ja hänet on tunnettu hyvänä aloittajana.
Muuta

Joonas Nättisen veljet Jussi ja Julius sekä heidän serkkunsa Topi ovat myös jääkiekkoilijoita.
Ursula Franklin

Franklin vuonna 2006
Ursula Franklin (16. syyskuuta 1921 – 22. heinäkuuta 2016) oli Saksassa syntynyt kanadalainen metallurgian ja materiaalitieteen professori. Näiden tieteenalojen lisäksi hän oli kehittämässä fysikaalisia menetelmiä arkeologisten kohteiden iän määrittämiseksi, ja tutki teknologian sosiaalisia vaikutuksia. Franklin oli myös vakaumuksellinen pasifisti, feministi ja kveekari.
Franklin syntyi Münchenissä Saksassa ja aloitti opintonsa Berliinissä. Natsien valtaan nousu keskeytti hänen opintonsa, ja hän joutui työleirille 18 kuukaudeksi. Vapauduttuaan hän jatkoi opintojaan, väitteli vuonna 1948 kokeellisesta fysiikasta ja lähti Kanadaan tekemään väitöstyön jälkeisiä opintojaan. Hän aloitti työskentelyn Toronton yliopiston metallurgian ja materiaalitieteen laitoksella vuonna 1967, ja sai professorin viran vuonna 1973. Franklin julkaisi yli 70 tieteellistä artikkelia ja useita kirjoja.
UnholyDeaMoon

| UnholyDeaMoon Christ Agony |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 12. lokakuuta 2010
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 150.40
 Levy-yhtiö: Faithless Production
Christ Agonyn muut julkaisut
| Condemnation 2008 | UnholyDeaMoon 2010 | Nocturn 2011 |
UnholyDeaMoon on puolalaisen black metal -yhtye Christ Agonyn neljäs kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2010.
Kappaleet

CD 1
Inceremonical (Prophetical Part II) – 13.03
Darkthurnal (Eternal Shouts) – 15.12
Dies Irae – 9.55
Ritualus Sceptrus (Mystery, Prophetical Part I) – 14.24
CD 2
Introit Moon – 1.24
Urtica Diaoica Cultha – 12.47
Athyrium Typha Luciferi – 11.08
Diaboli Necronasti – 5.50
Sacronocturn – 9.25
Avasatha Pagan (Prophetical Part III) – 6.20
CD 3
Asmoondei – 13.26
Devilish Sad – 5.41
Paganhorns – 6.56
Mephistospell – 7.32
Moonlight – 8.53
Eternalhate – 9.44
Aiheesta muualla

UnholyDeaMoon Discogsissa
Albumi UnholyDeaMoon Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Unkarin pengő

10 pengőn seteli vuodelta 1936.
100 triljoonan (1020) pengőn seteli vuodelta 1946. Setelin tekstissä lukee "Sata miljoonaa b(iljoonaa)-pengő"
1000 triljoonan (1021) pengőn seteli vuodelta 1946
Unkarin pengő oli Unkarin rahayksikkö, joka oli käytössä 21. tammikuuta 1927 – 31. heinäkuuta 1946, kunnes sen korvasi forintti voimakkaan hyperinflaation jälkeen. Yksi pengő oli sata fillériä.
Historia

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta-Unkarin kruunu kärsi voimakkaasta inflaatiosta. Unkarin sisällä otettiin käyttöön uusi rahayksikkö, 12 500 kruunun arvossa oleva pengő. 3 800 pengőn määriteltiin vastaavan kilogramman verran kultaa. Toisin kuten kruunun kanssa, kultaista pengőtä ei koskaan valmistettu.
Historia > Pengőn loppu

Pengő menetti arvonsa toisen maailmansodan jälkeen ja kärsi kaikkien aikojen suurimman mitatun hyperinflaation. Pengő revalvoitiin.selvennä Tämä ei kuitenkaan lopettanut hyperinflaatiota, ja hinnat jatkoivat huimaa nousuaan, kun samalla nimitettiin uusia denominaatioita (seteleitä), nousten jopa tuhanteen triljoonaan (1021) pengőhön, joka painettiin, mutta ei otettu kiertoon. Suurin kierrossa ollut denominaatio oli 100 triljoonaa (1020) pengőtä (ks. kuva).
Unkarin talouden pystyi lopulta vakiinnuttamaan vain uusi rahayksikkö: 1. elokuuta 1946 otettiin käyttöön forintti, joka vastasi 400 000 kvadriljoonaa (4 × 1029) pengőtä.
United States Space & Rocket Center

United States Space & Rocket Center ilmaakuvassa.
United States Space & Rocket Center (usein myös U.S. Space and Rocket Center) yhdysvaltalainen yhdysvaltalaista avaruustoimintaa esittelevä museo
Sen perustamista esitti ensimmäisenä Wernher von Braun toimiessaan johtajana Marshall Space Flight Centerissä. Space & Rocket Center sijaitseekin MSFC:n yhteydessä Huntsvillessä Alabamamassa. Se perustettiin 1970, kun Yhdysvaltain armeija lahjoitti sille maa-alueen Redstone Arsenalista. Museossa on esitteillä yli 1 500 raketti- ja avaruustekniikan esinettä.
Merkittäviä näyttelykappaleita

Saturn V-kantoraketti
Skylab-simulaattori
A-12 Oxcart
Pathfinder-avaruussukkulasimulaattori
Centaur G-Prime ylävaihe
Apollo 16-komentomoduuli "Casper"
Museossa järjestetään lukuisia väliaikaisia näyttelyitä ja siellä on erilaisia huvipuistomaisia laitteita, kuten Space Shot ja G-Force Accelerator sekä yksi alkuperäisistä Imax-elokuvateattereista, "Spacedome".
Davidson Center for Space Exploration

Museoon rakennetussa uudessa Davidson Center for Space Explorationissa on esitteillä aito Saturn V -raketti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official website (Arkistoitu – Internet Archive)
Saturn V jäljennös United States Space & Rocket Centerissä.
United States Space & Rocket Center esitteillä olevia raketteja. Vasemmalta: Saturn IB, V1-ohjus, Jupiter IRBM, Juno II, Redstone, Mercury-Redstone ja Jupiter-C.
Uta Abe

| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | alle 52 kg |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | sekajoukkue |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | sekajoukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Baku 2018 | alle 52 kg |  |
|  Kultaa | Baku 2018 | joukkue |  |
|  Kultaa | Tokio 2019 | alle 52 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2019 | joukkue |  |
|  Kultaa | Taškent 2022 | alle 52 kg |  |
|  Kultaa | Doha 2023 | alle 52 kg |  |
Uta Abe (jap. 阿部 詩, Abe Uta, s. 14. heinäkuuta 2000 Kōbe, Japani) on japanilainen judoka ja olympiavoittaja. Abe voitti kultaa Tokion olympialaisissa 2020 alle 52 kg sarjassa.
Abe saavutti ensimmäisen mitalisijoituksensa aikuisten kilpailuissa joulukuussa 2016, kun hän oli toinen Tokion Grand Slam -turnauksessa. Vuonna 2017 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden alle 52 kg sarjassa ja joukkuekilpailussa. Lisäksi hän teki samana vuonna historiaa, kun hän voitti Düsseldorfin Grand Prix -turnauksen nuorimpana ottelijana. Hän oli voittaessaan 16-vuotias. Lisäksi hän voitti Tokion Grand Slam -turnauksen vuonna 2017. Vuonna 2018 Abe voitti uransa ensimmäiset aikuisten MM-kullat, kun hän voitti Bakun MM-kilpailuissa alle 52 kg sarjan ja joukkuekilpailun. Lisäksi hän voitti kolme Grand Slam tai Grand Prix -kilpailua. Abe uusi alle 52 kg sarjan ja joukkuekilpailun MM-kullan vuoden 2019 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän voitti Hohhotin Grand Prixän 2019. 2020 Abe voitti Düsseldorfin Grand Slam -turnauksen. Vuonna 2021 hän voitti Kazanin ja Taškentin Grand Slam -turnaukset.
Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Abe kilpaili alle 52 kg sarjassa. Hänen ei tarvinnut kilpailla ensimmäisellä kierroksella. Tosiella kierroksella hän voitti brasilialaisen Larissa Pimentan ja puolivälierissä brittiläisen Chelsie Gilesin. Välierissä Abe voitti italialaisen Odette Giuffridan Uchi-matalla. Loppuottelussa Abe kohtasi ranskalaisen Amandine Buchardin. Hän voitti Buchardin Kuzure-Kesa-Gatamella. Abe oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa. Seuraavana vuonna hän voitti 52 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden Taškentissa sekä Zagrebin Grand Prix- ja Tokion Grand slam -kilpailut. Hän voitti 52-kiloisten maailmanmestaruuden jälleen Dohassa 2023. Hän voitti Grand Slam -kilpailun Tokiossa 2023 ja Antalyassa 2024. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti hopeaa sekajoukkuekilpailussa.
Unkarin parlamentti

| Unkarin parlamentti  Országgyülés> Tyyppi |
| --- | --- |
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puhemies:  László Kövér
Kokoonpano
Edustajia:  
Puolueet:  Hallitus (135)      Fidesz–KDNP (133)      Fidesz (116)       KDNP (17) Tukipuolue (1)        LdU Oppositio (63)      Meidän Unkarimme (57)      DK (15)       Momentum (11)       MSZP (10)       Jobbik (9)       Vuoropuhelu (7)       LMP (5)       MHM (6)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  8. huhtikuuta 2018
Seuraavat vaalit:  3. huhtikuu 2022
Kokouspaikka
 Parlamentin istuntosali
 Országház
Kotisivut
 https://www.parlament.hu/
Unkarin parlamenttitalo
Unkarin parlamentti (unk. Országgyűlés) on Unkarin yksikamarinen parlamentti, joka valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Parlamentissa on 199 edustajainpaikkaa. Paikkajako ratkaistaan suhteellisen vaalitavan ja enemmistövaalin yhteistuloksella.
Parlamentin puhemies on edustajainhuoneen ylin viranomainen. Hän johtaa parlamentin istuntoja ja edustaa parlamenttia sen kansainvälisissä suhteissa. Nykyisenä puhemiehenä toimii László Kövér, joka on valittiin virkaan ensimmäisen kerran elokuussa 2010.
Parlamentaarista työtä tehdään 14 pysyvässä valiokunnassa.
Viimeisimmät vaalit pidettiin huhtikuussa 2022. Fidesz voitti vaalit ja lisäsi hieman kannatustaan huolimatta siitä, että suurin osa oppositiopuolueista muodosti yhteisen vaaliliiton tätä vastaan.
Kansanedustajat

Parlamentin työkieli on unkari, mutta edustajat voivat lähettää dokumentteja myös omalla äidinkielellään, mikäli niiden mukana lähetetään myös unkarinkielinen käännös. Istuntosalissa voidaan käyttää myös unkarilaista viittomakieltä.
Vuonna 2020 edustajien palkkoja nostettiin 1 103 400 forinttiin kuukaudessa. Palkka on sidottu Unkarin keskipalkkaan siten, että kansanedustajien palkat ovat kolme kertaa maan keskipalkkaa suurempia. Parlamenttiryhmien puheenjohtajille maksetaan kaksinkertainen palkka (2 206 800 forinttia) ja puhemiehelle 2 979 180 forinttia kuukaudessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Parlamentin virallinen sivusto (unkariksi) (englanniksi)
USS Capodanno

| USS Capodanno |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Avondale Shipyard, Westwego, Louisiana
Kölinlasku:  12. lokakuuta 1971
Laskettu vesille:  21. lokakuuta 1972
Palveluskäyttöön:  17. marraskuuta 1973
Poistui palveluskäytöstä:  30. heinäkuuta 1993
Loppuvaihe:  romutettu 2012
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 070 t (standardi) 4 130 t (kuormattu)
Pituus:  133,5 m
Leveys:  14,3 m
Syväys:  7,54 m
Koneteho:  1 × Westinghouse-kaasuturbiinia 35 000 shp
Nopeus:  yli 27 solmua
Miehistöä:  18 upseeria ja 267 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 × Mk 16 RUR-5 ASROC ja Harpoon 1 × Mk 42 5"/54 4 × torpedoputkea 1 × Mk 25 BPDMS Sea Sparrow 1 × SH-2 Seasprite
USS Capodanno (runkonumero FF-1093) oli Yhdysvaltain laivaston Knox-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Avondale Shipyardilta Westwegosta Louisianasta, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1972. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1972 kumminaan William L. Springer III:n puoliso Elsie M. Springer ja otettiin palvelukseen 17. marraskuuta 1973 ensimmäisenä päällikkönään George W. Horsley Jr.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 30. heinäkuuta 1993 ja alusluettelosta 11. tammikuuta 1995. Se luovutettiin Turkille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä TCG Muavenet runkonumerolla F-250. Alus poistettiin 2012 palveluksesta ja romutettiin.
Uuno Tuomela

Uuno Adolf Tuomela (alkujaan Uno Adolf Häggman) (23. toukokuuta 1882 Pietari – 18. toukokuuta 1936 Viipuri) oli suomalainen yleisurheilija.
Uuno Tuomela
Tuomela osallistui Suomen joukkueessa Ateenan välikisoissa 1906 useampaan lajiin, joissa parhaiten pärjäsi viisiottelussa, jossa sijoittui neljänneksi.
Suomen urheilukuninkuuskilpailuissa hän sijoittui kolmanneksi vuonna 1903 ja vuonna 1905.
Vuonna 1904 hän piti hallussaan Suomen ennätyksiä 100 m juoksussa (11,3), pituushypyssä (619) ja kolmiloikassa (12,37).
Valeria Resjan

Valeria Resjan (s. 1971 Makijivka) on suomalainen pianisti.
Resjan aloitti pianonsoiton opintonsa Venäjällä, mutta muutti vanhempiensa kanssa Suomeen vuonna 1990. Hän sai opetusta Sibelius-Akatemiassa Hamsa al-Wadi Jurikselta ja kamarimusiikin alalla Ralf Gothónilta. Resjan sai Laura Mikkolan kanssa jaetun ensimmäisen sijan Maj Lind -pianokilpailussa vuonna 1992. Vuonna 1995 hän voitti Zaragozan Pilar Bayona -pianokilpailun, ja vuonna 1996 hän sai neljännen sijan sekä yleisöpalkinnon Montrealin pianokilpailussa. Vuosina 1996–1997 Resjan täydensi opintojaan Escuela Superior de Música Reina Sofíassa Madridissa Dmitri Baškirovin luokalla.
Resjan on esiintynyt Pohjoismaiden lisäksi Venäjällä, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Espanjassa, Kanadassa, Japanissa ja Arabiemiraateissa. Suomessa hän on osallistunut muun muassa Kuhmon kamarimusiikkijuhlille. Orkesterien kanssa Resjan on esiintynyt muiden muassa Okko Kamun, Jorma Panulan, Leif Segerstamin, Jukka-Pekka Sarasteen, Sakari Oramon, Osmo Vänskän ja Klaus Mäkelän johdolla. Kamarimusiikissa hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet Ola Karlsson, Jan-Erik Gustafsson, Martti Rousi, Marko Ylönen, Elina Vähälä, Hagai Shaham, Anna-Liisa Bezrodny ja useat jousikvartetit. Pianotriossa Resjan on esiintynyt ja levyttänyt Pietari Inkisen ja Tuomas Ylisen kanssa.
Resjan on ollut Sibelius-Akatemian kamaripianistina ja työskennellyt opettajana Helsingin konservatoriossa. Pianisti Alicia Ibáñez-Resjan on hänen tyttärensä.
Kaarle Ludvig (Itävallan arkkiherttua)

Arkkiherttua Kaarle Ludvig vuonna 1870.
Kaarle Ludvig (saks. Karl Ludwig); (30. heinäkuuta 1833 Wien – 19. toukokuuta 1896 Wien) oli Itävallan arkkiherttua ja keisari Frans Joosefin nuorempi veli, josta Habsburgin suvun nykyinen päähaara polveutuu.
Suku

Kaarle Ludvig oli arkkiherttua Frans Kaarlen (Franz Karl) ja Baijerin prinsessa Sophien kolmas poika. Hänen isoveljiään olivat Itävallan keisari Frans Joosef ja Meksikon keisari Maksimilian.
Kuvernööri, kruununperijä

Kaarle Ludvig oli kiihkokatolilainen ja poliittisilta mielipiteiltään äärivanhoillinen. Hän oli vuosina 1855–1861 Tirolin ja Vorarlbergin kuvernöörinä, mutta erosi tehtävästä, kun keisarikunta siirtyi itsevaltiudesta perustuslailliseen hallintoon. Kun Frans Joosefin ainoa poika Rudolf teki itsemurhan vuonna 1889, siirtyi kruununperimysoikeus Kaarle Ludvigille ja hänen jälkeläisilleen.
Avioliitot ja lapset

Kaarle Ludvig oli naimisissa kolmesti.
Hänen ensimmäinen puolisonsa vuonna 1856 oli serkku, Saksin prinsessa Margareta (1840–1858) kanssa, joka kuoli vain 18-vuotiaana lavantautiin ehtimättä saada lapsia.
Toinen puoliso vuonna 1862 oli Molempain Sisiliain prinsessa Maria Annunziata (1843–1871), kuoli  28-vuotiaana keuhkotuberkuloosiin. Heille syntyi kolme poikaa ja yksi tytär.
Kolmas puoliso vuonna 1873 oli Portugalin prinsessa, infanta Maria Teresa (1855–1944), heillä oli kaksi tytärtä.
Perintö

Hän kuoli vuonna 1896 myrkytykseen, jonka hän oli saanut juotuaan puhdistamatonta vettä Jordanjoesta ollessaan pyhiinvaelluksella Pyhällä maalla.
Kaarle Ludvigin poikia toisesta avioliitosta olivat kruununperijäksi isänsä jälkeen tullut arkkiherttua Frans Ferdinand, tulevan keisarin Kaarle I:n isä arkkiherttua Otto sekä arkkiherttua Ferdinand Kaarle. Kaarle Ludvigin tyttäristä Margarethe Sophie nai Württembergin herttua Albrechtin ja Elisabeth Amalie päätyi Liechtensteinin ruhtinattareksi.
Hän oli arkkiherttua Franz Ferdinandin isä, jonka salamurha vuonna 1914 laukaisi ensimmäisen maailmansodan. Hän oli poikansa arkkiherttua Otto Franzin kautta myös Itävallan viimeisen keisarin, Kaarle I:n isoisä ja tyttärensä arkkiherttuatar Elisabeth Amalien kautta Liechtensteinin kuningassuvun esi-isä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle Ludvig (Itävallan arkkiherttua) Wikimedia Commonsissa
Uskontoantropologia

Uskontoantropologiassa tutkitaan laaja-alaisesti uskontoa ja uskontoja kulttuurisina ilmiöinä. Sen tutkimusalaan kuuluvat esimerkiksi uskonnollisten instituutioiden suhde muihin yhteiskunnan instituutioihin sekä uskonnollisten uskomusten ja käytäntöjen vertailu kulttuurien välillä. Modernissa antropologiassa uskontoa pidetään maagisen ajattelun kehittyneempänä muotona. Samoin jokaisen uskonnon nähdään olevan sitä harjoittavan ihmisyhteisön kulttuurinen tuote.[lähde? ]
Tähtivaeltaja (albumi)

| Tähtivaeltaja Pelle Miljoona & Rockers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevät 2003
 Studio : Brickstone
 Julkaistu: toukokuu 2003
 Tuottaja(t): Petri Kokko
 Tyylilaji: folk
 Kesto: 50.18
 Levy-yhtiö: Poptori
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Todistaja 2002 | Tähtivaeltaja 2003 | Vallankumous kulttuuriin 2004 |
Tähtivaeltaja on Pelle Miljoona & Rockers -yhtyeen albumi, joka julkaistiin toukokuussa 2003. Poptorin julkaisema albumi sisältää uusia versioita Pelle Miljoonan vuosien 1987–2001 valikoiduista kappaleista sekä uuden kappaleen ”Äiti maa”.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona sekä sovittanut Rockers.
Tähtivaeltaja – 3.14
Yli tuhat vuotta sitten – 4.11
Elokuun yöt – 3.53
Cecilia – 3.33
Kyynelhelmet – 5.01
Gringo ratsastaa jälleen – 4.04
Mahdotonta rakkautta – 3.22
Pikkupoika ja pikitie – 2.58
Maa alla jalkain – 2.35
Kaunis on maailmain – 3.30
Hän uskoi tuuleen – 3.20
Kallion kuu – 3.40
Hullut unelmat – 3.14
Äiti maa – 2.49
Kokoonpano > Yhtye

Pelle Miljoona – laulu, huuliharppu
Puka Oinonen – kitara, taustalaulu
Tero Siitonen – basso, taustalaulu
Vänni Väänänen – rummut ja perkussiot
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Rele Kosunen – taustalaulu
Pasi Juhantalo – tinapilli
Kokoonpano > Tuotanto

Petri Kokko – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, kannen kuvat
Z-Trading – masterointi (Finnvox Studios)
Tomi Kerminen – kansi, kannen kuvat
Unkarin parlamenttitalo

| Unkarin parlamenttitalo> Országház |
| --- | --- |

Osoite:  Kossuth tér 1-3 1055 Budapest
Sijainti:   Budapest, Unkari
Rakennustyyppi:  parlamenttitalo
Valmistumisvuosi:  1904
Suunnittelija:  Imre Steindl
Omistaja:  Unkarin valtio
Käyttäjä:  Unkarin parlamentti
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unkarin parlamenttitalo (unk. Országház) on Unkarin pääkaupungissa Budapestissa sijaitseva rakennus, jossa kokoontuu Unkarin parlamentti. Parlamenttitalo on Budapestin ja koko Unkarin tunnetuimpia rakennuksia. Se sijaitsee näkyvällä paikalla Kossuth Lajosin aukion laidalla, Tonavan itäisellä rannalla.
Historia

Budapest muodostettiin kolmesta kaupungista vuonna 1873, ja seitsemän vuotta myöhemmin Unkarin kansalliskokous päätti rakennuttaa uuden, edustuksellisen parlamenttirakennuksen edustamaan kansakunnan suvereniteettia. Rakennuksesta järjestettiin arkkitehtikilpailu, jonka voitti unkarilaisen Imre Steindlin ehdotus. Myös kahden muun kilpailijan ehdotukset toteutettiin ja rakennettiin Parlamenttitaloa vastapäätä, aukion toiselle puolelle. Toinen niistä toimii nykyään kansatieteellisenä museona ja toinen on Unkarin maatalousministeriön käytössä.
Voittajaehdotuksen mukaisen parlamenttitalon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1885. Rakennus vihittiin Unkarin 1000-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä vuonna 1896, ja lopullisesti se valmistui vuonna 1904.
Rakennus

Parlamenttitalo rakennettiin Yhdistyneen kuningaskunnan Westminsterin palatsin tapaan uusgoottilaiseen tyyliin symmetrisin fasadein ja keskuskupolein. Rakennuksella on pituutta 268 metrin verran ja se on 123 metriä leveä. Sen interiööri sisältää kymmenen piha-aluetta, 13 hissiä, 27 porttia, 29 portaikkoa ja 691 huonetta joista yli 200 on toimistokäytössä. 96 metrin korkeudellaan parlamenttitalo on myös yksi Budapestin korkeimmista rakennuksista yhdessä Pyhän Tapanin tuomiokirkon kanssa.
Rakennuksen pääjulkisivu on kohti Tonavaa, mutta virallinen pääsisäänkäynti leijonapatsaineen on Kossuth Lajosin aukiolta. Sisä- ja ulkopuolella on yhteensä 242 veistoskoristetta seinillä. Julkisivussa on myös Unkarin hallitsijoiden ja transylvanialaisten johtajien sekä kuuluisien sotilashenkilöiden patsaita. Ikkunoiden yläpuolella on puolestaan kuninkaiden ja herttuoiden vaakunoita.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Tietoa parlamenttirakennuksesta Unkarin parlamentin sivuilla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hungarian Parliament Building
Istuntosalia.
Käännös suomeksi
Ukrainan presidentinvaali 1999

Ukrainan presidentinvaali 1999 käytiin ensimmäisen vaalin osalta 31. lokakuuta ja 14. marraskuuta 1999. Istuva presidentti Leonid Kutšma valittiin jatkokaudelle.
Tausta

Leonid Kutšma oli valittu presidentiksi vuoden 1994 presidentinvaalissa, jossa hän voitti Ukrainan istuvan, ensimmäisen presidentin Leonid Kravtšukin. Presidentinvaalissa presidentiksi valitaan vähintään puolet annetuista äänistä saanut ehdokas; jos yksikään ehdokas ei saa vähintään puolta äänistä, käydään toinen vaali kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan välillä. Ehdokkaaksi haluavan oli kerättävä miljoona allekirjoitusta, vähintään 30 000 kultakin Ukrainan alueelta. Keskusvaalilautakunta hyväksyi 9. elokuuta mennessä yhdeksän ehdokasta ja hylkäsi kuusi ehdokashakemusta vedoten kannatusilmoitusten puutteellisuuksiin; Ukrainan korkein oikeus kuitenkin määräsi keskuslautakuntaa hyväksymään nämä ehdokkaat sen jälkeen, kun keskusvaalilautakunta ei esittänyt todisteita kannatusilmoitusten väitetyistä puutteellisuuksista.