stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Soinin kirkonkylä

| Soinin kirkonkylä |
| --- | --- |
 Soinin kirkonkylää.
 Soinin kirkonkylä
 Koordinaatit: 62°52′23.5″N, 24°12′22.9″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Soini
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,97 km²
Väkiluku (2022):  939
 – Väestötiheys:  236,5 as./km²
Postinumero:  63800
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2022 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soinin kirkonkylä on taajama, joka on Soinin kunnan hallinnollinen keskus. Vuoden 2022 lopussa taajamassa oli 939 asukasta. Taajaman pinta-ala oli 3,97 neliökilometriä, joten väestötiheys oli  236,5 asukasta neliökilometrillä.
Square

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Square voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Square, japanilainen videopeliyritys
Square Enix, Squaren ja Enixin yhdistymisen seurauksena syntynyt japanilainen yritys
Square (yhdysvaltalainen yritys), yhdysvaltalainen finanssialan yritys
The Square, Ruben Östlundin elokuva vuodelta 2017
square-tanssi, amerikkalainen tanssilaji.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Square”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Simon Webbe

Simon Webbe
Simon Solomon Webbe (s. 30. maaliskuuta 1979 Manchester, Britannia) on englantilainen laulaja, lauluntekijä, manageri ja näyttelijä. Hän on poikabändi Bluen jäsen.
Siili (Tallinnan asuinalue)

| Siili |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Mustamäe
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,26 km²
Väkiluku (1.1.2018):  3 609
 – Väestötiheys:  13 880,8 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Siili on asuinalue (vir. asum) Mustamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 26 hehtaaria ja väkiluku 3 609 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 57 prosenttia oli virolaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siili (Tallinnan asuinalue) Wikimedia Commonsissa
Squanto

Squanto opettaa siirtokuntalaisille maissin istutusta. Kuvituskuva vuodelta 1911.
Squanto, myös Tisquantum, (k. marraskuussa 1622, Chatham Harbor, Plymouthin siirtokunta) oli pawtuxet-heimoon kuulunut tulkki ja opas.
Squanton intiaaniheimo pawtuxetit asui nykyisen Massachusettsin ja Rhode Islandin seuduilla. Hänen varhaisvuosistaan tiedetään hyvin vähän. Joidenkin lähteiden mukaan George Weymouth olisi vienyt Squanton mukanaan Englantiin vuonna 1605, ja Squanto olisi palannut kotiseudulleen tutkimusmatkailija John Smithin mukana vuosina 1614–1615.
Joka tapauksessa eräs Smithin miehistön jäsen, Thomas Hunt, sieppasi Squanton ja muita intiaaneja, ja vei heidät Espanjaan, Málagan satamaan, myydäkseen heidät orjiksi. Squanto palasi kotiin vuonna 1619. Siellä hän sai kuulla, että koko hänen heimonsa oli kuollut kulkutautiin. Vuonna 1621 englantilaisten siirtolaisten kanssa ystävystynyt abenakien päällikkö Samoset toi Squanton englantilaisten siirtokuntaan. Squanto oli asunut kotiinpaluunsa jälkeen wampanoagien luona, mutta pian hänestä tuli Plymouthin siirtokunnan jäsen. Koska Squanto puhui sujuvasti englantia, teki kuvernööri William Bradford hänestä intiaanilähettiläänsä. Squanto toimi sen jälkeen puritaani-uudisasukkaiden johtajan Edward Winslowin tulkkina, kun tämä neuvotteli wampanoagien päällikön Massasoitin kanssa. Squanto kuoli toimiessaan Bradfordin oppaana tutkimusmatkalla Cape Codin ympäri.
Squacquerone di Romagna

Squacquerone di Romagna-juustoa.
Squacquerone di Romagna on italialainen lehmänmaidosta valmistettava tuorejuusto.
Squacquerone di Romagna-juustoa valmistetaan Italian Ravennan, Forlì-Cesenan, Riminin ja Bolognan maakuntien alueella, sekä muutamissa kunnissa Ferraran maakunnassa. Juuston nimi juontuu paikallisen murteen sanasta squacquaron, jolla viitataan runsaaseen veteen.
Historiallisissa lähteissä juusto mainitaan nimeltä ensimmäisen kerran vuonna 1800. Tuolloin paavi Pius VII:n valinneeseen Venetsiassa järjestettyyn konklaaviin osallistunut kardinaali Bellisomi kyseli tilaamiensa juustojen perään mainiten juustojen valmistajaksi Domenico Bazzocchin. Juustolla on ollut Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys vuodesta 2012 lähtien.
Squacquerone di Romagna valmistetaan lehmän täysmaidosta. Maito pastöroidaan, minkä jälkeen siihen lisätään hapate ja juoksute. Muodostuva juustomassa pilkotaan ja muotitetaan, minkä jälkeen juusto kypsyy yhdestä neljään päivää. Valmiilla juustolla ei ole kuorta, ja se on väriltään valkoista. Rakenteeltaan juusto on kermaista ja pehmeää. Juustoa syödään etenkin paikallisen ohutleivän (Piadina Romagnola) kanssa.
Simon Vouet

Simon Vouet'n omakuva, Lyonin taidemuseo
Simon Vouet (9. tammikuuta 1590 Pariisi – 30. kesäkuuta 1649 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän toi Ranskaan italialaisvaikutteisen barokkityylin.
Vouet kehitti oman tyylinsä asuessaan Italiassa vuosina 1612–1627. Hän aloitti uransa Roomassa Caravaggion seuraajana, mutta vuoden 1620 jälkeinen tuotanto viittaa vaikutteisiin myös Guido Reniltä, Guercinolta ja Domenichinolta, jotka maalasivat Bolognan koulukunnan klassisen barokkityylin mukaisesti. Vouet palasi vuonna 1627 Pariisiin kuningas Ludvig XIII:n kutsusta. Hän sai tältä nimityksen "ensimmäiseksi taidemaalarikseen". Hän laati seuraavien viidentoista vuoden aikana lähes kaikki kaupungin tärkeät taidetilaukset ja hallitsi kaupungin taide-elämää.
Stereolife

| ”Stereolife” Donkeyboy |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Silver Moon
 Julkaistu: 22. maaliskuuta 2010
 Tyylilaji: Vaihtoehtorock, indie pop
 Kesto: 03.06
 Levy-yhtiö: Warner Music Norway
Donkeyboyn muut singlet
| ”Blade Running” 2009 | ”Stereolife” 2010 | ”City Boy” 2011 |
Stereolife on Donkeyboyn kappale heidän ensimmäiseltä, Caught in a Life-studioalbumilta. Se julkaistiin albumin kuudentena singlenä 22. maaliskuuta 2010. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Shirley MacLaine

| Shirley MacLaine |
| --- | --- |
 Shirley MacLaine vuonna 1960.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Shirley MacLean Beaty
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1934 (ikä 90) Richmond, Virginia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä laulaja tanssija aktivisti kirjailija ohjaaja
Puoliso:  Steve Parker (1954-1982)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1953–edelleen
Palkinnot
 Paras naispääosa Oscar  1983 Hellyyden ehdoilla 
Aiheesta muualla
shirleymaclaine.com
IMDb 
Elonet
AllMovie
Shirley MacLaine (aik. Shirley MacLean Beaty, s. 24. huhtikuuta 1934 Richmond, Virginia) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hän on näyttelijä Warren Beattyn vanhempi sisar.
MacLaine laitettiin tanssikouluun kaksivuotiaana ja hän on esiintynyt neljävuotiaasta asti. Lukion jälkeen MacLaine muutti New Yorkiin toteuttaakseen unelmansa Broadway-näyttelijän urasta. Hän oli Carol Haneyn varanäyttelijä näytelmässä The Pajama Game, kun Haney mursi nilkkansa ja MacLaine sai kutsun näyttämölle. Muutaman viikon päästä, Haneyn edelleen ollessa sairauslomalla, yleisön joukossa istui ohjaaja-tuottaja Hal B. Wallis, joka MacLainen nähtyään palkkasi tämän Hollywoodiin Paramount Picturesin palvelukseen.
MacLaine näytteli ensimmäiset elokuvaroolinsa vuonna 1955: naispääosat Alfred Hitchcockin mustassa komediassa Mutta... kuka murhasi Harryn? sekä Jerry Lewis -komediassa Vaarattomia vakoilijoita. Hänen erikoinen poikatyttömäinen ulkonäkönsä ja kykynsä näytellä samaan aikaan kokenutta mutta viatonta toivat hänelle usein hyväsydämisten ja myös huikentelevien naisten rooleja. MacLaine on harvoin päässyt näyttämään tanssitaitojaan elokuvissa, mutta hän on esiintynyt monissa televisio-ohjelmissa ja voittanut Emmy-palkintoja.
MacLaine sai Parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta Hellyyden ehdoilla vuonna 1984 ja on ollut ehdolla palkinnon saajaksi viidesti. MacLainelle myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 2012. MacLaine sai etunimensä näyttelijä Shirley Templen mukaan.
MacLaine tunnetaan myös New Age -liikkeen kannattajana. Hän on julkaissut useita kirjoja, joissa hän käsittelee pääasiassa uraansa Hollywoodissa ja hengellisiä näkemyksiään.
Teatteri

| Broadway-näytelmät> Vuosi | Broadway-näytelmät> Suomenkielinen nimi | Broadway-näytelmät> Alkuperäinen nimi | Broadway-näytelmät> Rooli | Broadway-näytelmät> Esitykset | Broadway-näytelmät> Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1953–1954 |  | Me and Juliet | tanssija | 358 esitystä | Majestic Theatre |
| 1954–1956 |  | The Pajama Game | tanssija | 1 063 esitystä | St. James Theatre / Shubert Theatre |
| 1976 |  | Shirley MacLaine | oma itsensä | 34 esitystä | Palace Theatre |
| 1984 |  | Shirley MacLaine on Broadway | oma itsensä | 46 esitystä | Gershwin Theatre |

Muut tuotannot
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Esitykset | Paikka |
| 1976 |  | Shirley MacLaine | oma itsensä |  | London Palladium, Lontoo, Iso-Britannia |
| 1994 |  | Shirley MacLaine: A Singing, Dancing, Musical Revue | oma itsensä |  | Centennial Concert Hall, Winnipeg, Kanada |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Shirley MacLaine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sholom Schwartzbard

Sholom Schwartzbard
Sholom Schwartzbard (hepr. ‏שלום שוורצבארד‎, ukr. Самуїл-Шльома Шварцбард, Samuil-Šloma Švartsbard; 18. elokuuta 1886 Izmail, Bessarabia, nykyinen Ukraina – 3. maaliskuuta 1938 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli anarkisti ja jiddišinkielinen kirjailija, joka murhasi ukrainalaisen sosialistin Symon Petljuran. Hänet tunnetaan myös nimillä Samuil Isaakovitš Švartsburd, Šulem-Šmil Švartsburd, Šulim Švartsburd, Šolem-Šmuel Švartsbord, Šolom Švartsbard.
Elämä

Schwarzbard syntyi Izmailissa, Ukrainassa juutalaiseen perheeseen. Hän kasvoi Baltan kaupungissa. Hänen 15-henkinen perheensä kuoli juutalaisvastaisessa pogromissa.selvennä
Vuodesta 1905 hän asui Itävalta-Unkarissa, jossa hän tutustui anarkismiin ja otti osaa erääseen pankkiryöstöön Wienissä ja hän joutui rangaistussiirtolaan. Vuonna 1910 hän muutti Pariisiin, jossa hän työskenteli kellokorjaamossa.
Ensimmäinen maailmansota vei Schwartzbardin Ranskan muukalaislegioonaan ja hän haavoittui rintamalla. Vuonna 1917 hän palasi Ukrainaan ja liittyi puna-armeijaan. Joidenkin tietojen mukaan hänen komppaniansa päällikkö oli Grigori Kotovski.
Schwartzbardin veli karkotettiin Ranskasta vuonna 1919, koska oli levittänyt kommunistista propagandaa. Sholom Schwartzbard itse onnistui muuttamaan Pariisiin vuonna 1920 ja sai Ranskan kansalaisuuden. Hän avasi kelloliikkeen ja liittyi anarkistiseen ryhmään.
Petljuran murha

Vuonna 1917 Schwartzbard oli matkalla Odessaan liittyäkseen punaisiin, kun hän kuuli puhuttavan, että Symon Petljura oli syyllinen Ukrainan pogromeihin. Schwartzbard päätti murhata Petljuran, joka oli Ukrainan pakolaishallituksen johtajana Pariisissa. Niinpä Schwartzbard lähestyi Petljuraa 25. toukokuuta 1926 kello 14:12, Gibertin kirjakaupan edustalla. Petljura käveli Rue Racinellä lähellä Boulevard Saint-Micheliä, Latinalaiskorttelissa. Schwartzbard  kysyi häneltä ukrainaksi: "Oletko herra Petljura ?" Petljura ei vastannut vaan nosti kävelykeppiään ylös. Schwartzbard veti pistoolin ja ampui kolme kertaa Petljuraa kohti ja sanoi kunkin laukauksen aikana "Tämä on pogromista", "Tämä massamurhasta" ja "Tämä on uhrien puolesta". Petljura kaatui jalkakäytävälle.
Monet ukrainalaiset emigrantit pitivät Schwartzbardia Neuvostoliiton agenttina. Ukrainalaisen lähteiden mukaan GPU:n agentti Mihail Volodin saapui Pariisin ja tapasi Schwartzbardin, joka sitten alkoi seurata Petljuraa.
Schwartzbardin oikeudenkäynti alkoi 18. lokakuuta 1927. Kuuluisa ranskalainen juristi Henri Torres puolusti Schwartzbardia oikeudessa. Valamiehistö totesi hänet syyttömäksi.
Oikeudenkäynnin jälkeen

Vuonna 1928 Schwartzbard yritti muuttaa Palestiinaan, mutta britit eivät antaneet hänelle viisumia. Hän muutti Yhdysvaltoihin.
Vuonna 1937 Schwartzbard matkusti Etelä-Afrikkaan, jossa hän keräsi materiaalia suureen saksankieliseen Encyclopaedia Judaicaan. Hän kuoli 3. marraskuuta 1938. Vuonna 1967, 29 vuotta kuoleman jälkeen, hänen ruumiinsa haudattiin Israelin ja Moshav Avihayiliin.
Sterkfontein

Arkeologeja Sterkfonteinin luolilla.
Sterkfontein on kalkkikiviluolien sarja Gautengin provinssissa Etelä-Afrikassa. Luolat ovat olleet paleontologien ja antropologien kiinnostuksen kohteina, sillä niistä on löytynyt varhaisten ihmisapinoiden jäänteitä. Sterkfontein on yhdessä parin läheisen fossiilien löytöpaikan kanssa Unescon maailmanperintöluettelon kohde.
Sterkfontein sijaitsee kukkulalla Rietspruitjoen eteläpuolella. Sieltä on löytynyt ihmisapinoiden jäänteitä noin 3,5–1,5 miljoonan vuoden takaa. Robert Broom löysi sieltä 1936 ensimmäisen aikuisen Australopithecus africanus -jäännöksen. Sterkfonteinista on kaivettu noin 500 luetteloitua kohdetta. Niistä pääosa on Australopithecus africanus -lajin jäännöksiä, mutta lisäksi on löytynyt Paranthropus robustus- ja Homo habilis -lajien luita. Lisäksi luolista on kaivettu tuhansia työkaluja, jotka ovat vierinkivi- ja Acheulin kulttuurien valmistamia, tuhansia eläinten jäänteitä ja fossilisoitunutta puuta.
Witwatersrandin yliopisto omistaa luolat, ja se tekee nykyään pääosan kaivauksista alueella. Luolat ovat myös suosittu matkailukohde, ja sinne on rakennettu ravintola ja kokoustila sekä polkuja ja informaatiotauluja luolastoon. Näyttelytiloissa esitellään muun muassa luolageologiaa, nisäkkäitä, ihmisfossiileja, fossiloitumisprosessia ja paleobotaniikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sterkfontein Wikimedia Commonsissa
Stefan Mücke

| Stefan Mücke |
| --- | --- |
 Stefan Mücke LeMansissa 2011
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Saksa
Moottoriurheilija
ADAC GT Masters
Nykyinen talli:  BWT Mücke Motorsport
Mestaruudet
1998 2009 2013:  ADAC Formula BMW Le Mans Series LMP1 GT Asia Series GT3
Aiheesta muualla
stefan-muecke.de
Stefan Mücke (s. 22. marraskuuta 1981 Berliini) on saksalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 1998 hän voitti Formula BMW ADAC -sarjan mestaruuden isänsä perustamassa Mücke Motorsport -tallissa. Seuraavat kolme vuotta hän kilpaili Saksan F3-sarjassa isänsä tiimissä. Vuonna 2002 Mücke siirtyi DTM-sarjaan, jossa hän kilpaili vuoteen 2006 saakka. Hän oli parhaimmillaan neljäs Norisringin kilpailussa. Vuodesta 2007 lähtien Mücke on kilpaillut Le Mansin 24 tunnin ajossa. Hän oli parhaimmillaan luokkansa neljäs vuonna 2009. Vuosina 2010–2011 Mücke kilpaili FIA GT1 World Championship -sarjassa. Hän joutui onnettomuuteen 5. kesäkuuta 2011 ajetussa Silverstonen kilpailussa, jossa hän kolaroi vaarallisesti Richard Westbrookin kanssa. Tapahtuman seurauksena Stefan sai 10 lähtöruudun rangaistuksen seuraavaan kilpailuun ja myöhemmin kertoi Deutscher Motor Sport Bundille menettäneen ajolisenssinsä. 
2012 Mücke kilpaili FIA:n kestävyysajojen WEC-sarjassa LMGTE-luokassa Aston Martinin tehdaskuljettajana.
2013 Mücke kilpaili Aston Martinilla Aasian GT-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden ja sen ohessa sijoittui kolmanneksi LeMansin 24 tunnin kilpailussa GTE Pro -luokassa. Kauden meriitteihin kuului myös Dubain 24 tunnin kilpailun GT3 luokan kolmas tila
Mücke on ajanut myös kestävyysajoja FIA World Endurance Championship-, American Le Mans- ja IMSA-sarjoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stefan Mücke Wikimedia Commonsissa
Sokkotetra

| Sokkotetra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Tetrat Characidae
Suku::  Astyanax
Laji::  jordani
Kaksiosainen nimi
 Astyanax jordani  (Hubbs & Innes, 1936) 
Synonyymit
 Anoptichthys antrobius Álvarez, 1946  Anoptichthys hubbsi Álvarez, 1947  Anoptichthys jordani Hubbs & Innes, 1936  Astyanax mexicanus jordani (Hubbs & Innes, 1936) 
Katso myös
   Sokkotetra Wikispeciesissä   Sokkotetra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sokkotetra eli sokkoluolakala (Astyanax jordani) on nimitys, jota käytetään eräistä tetrojen (Characidae) heimoon kuuluvista luolakaloista, joita tavataan San Luis Potosín ja Tamaulipasin osavaltioista Meksikon koillisosissa. Ne ovat yleisimpiä akvaariossa pidettäviä luolakaloja, eivätkä ne tarvitse viihtyäkseen pimeyttä. Sokkotetroilta puuttuvat näkökyky ja väri. Ne eivät tarvitse näköaistia, sillä luonnossa ne elävät pimeissä luolaverkostoissa maan alla.
Taksonomia

Sokkotetrat eivät muodosta luonnollista lajia, vaan eri sokkotetrapopulaatiot ovat kehittyneet samankaltaisiksi eri luolissa eri aikoina paralleelisen evoluution myötä. Sokkotetrojen taksonominen tilanne on epäselvä, eikä lajien todellista määrää tiedetä, mutta useassa lähteessä niitä käsitellään toistaiseksi yhtenä polyfyleettisenä lajina nimeltä Astyanax jordani. Sokkotetraa on usein pidetty lajin Astyanax fasciatus luolissa elävänä muotona, mutta nykyään A. fasciatuksen katsotaan käsittävän vain brasilialaisia lajeja. Vaikka sokkotetrat eroavat merkittävästi luolien läheisissä pintavesissä elävistä Astyanax-kaloista (Astyanax mexicanus, sensu lato), voivat ne laboratoriossa tuottaa lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä niiden kanssa. Tätä tapahtuu harvoin luonnossa, ja sokkotetroja voi olla silti aiheellista pitää erillisinä lajeina pintavesissä elävistä kaloista. Taksonomisessa revisiossa moni sokkotetrapopulaatio saisi luultavasti oman laji- tai alalajistatuksen.
Ulkonäkö ja koko

Sokkotetroilla on useita luolaelämään liittyviä sopeumia. Näistä huomiota herättävimmät ovat silmät ja pigmentti, jotka ovat populaatiosta riippuen enemmässä tai vähemmässä määrin kadonneet. Yleensä sokkotetrat ovat vaaleanpunertavan valkoisia, ja niillä on hopeakiiltoiset suomut, mutta on myös täysin albiinoita populaatioita. Silmät kehittyvät hetken aikaa alkiolla, mutta aikuisella kalalla silmät ovat pienet tai surkastuneet, ja näkökyky puuttuu. Sokkotetroilla on myös piirteitä, joita niiden pintavesissä elävillä sukulaisilla ei ole. Näitä ovat muun muassa kookkaammat leuat ja sieraimet, hitaampi ruoansulatus, isompi rasvavarasto sekä hampaiden, makusilmujen ja kylkiviiva-aistinten suurempi määrä. Sokkotetrat ovat myös pintavesien sukulaisiaan hieman suurempia. Sopeutumien taso vaihtelee populaatioiden välillä, mutta ei ole varmaa johtuuko tämä eri populaatioiden eri i’istä vai joidenkin populaatioiden risteytymisestä pintavesissä elävien kalojen kanssa.
Elintavat

Sokkotetroilta puuttuu pintavesien sukulaisten parvikäyttäytyminen. Ne käyttävät suunnistamiseen kylkiviiva-aistiaan, jonka avulla ne myös etsivät ravintoa. Ravinnonhankinnassa auttaa myös tarkka hajuaisti.
Sokkotetra ja kaksi pintavesissä elävää lähisukuista kalaa (Astyanax mexicanus, sensu lato)
Shohreh Aghdashloo

| Shohreh Aghdashloo> شهره آغداشلو |
| --- | --- |
 Shohreh Aghdashloo Kanadassa vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1952 (ikä 72) Iranin keisarikunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Aydin Aghdashloo (vih. 1972–1980)   Houshang Touzie (vih. 1987)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1976–
Merkittävät roolit:  Hiekan ja sumun talo
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Shohreh Aghdashloo (pers. ‏شهره آغداشلو‎; s. 11. toukokuuta 1952 Iranin keisarikunta) on näyttelijä, joka lähti 1970-luvun lopussa vallan­kumouksen jaloista Yhdistyneeseen kuningas­kuntaan ja sieltä lopulta Yhdys­valtoihin. Hän oli vuonna 2003 ehdolla parhaan nais­sivu­osan Oscarin saajaksi roolistaan elo­kuvassa Hiekan ja sumun talo ja voitti vuonna 2009 Emmy-palkinnon Saddam Husseinista kertovasta HBO-sarjasta House of Saddam.
Ura

Aghdashloo on muutoin esiintynyt muun muassa elo­kuvissa Talo järven rannalla (2006) ja Matkalla Beetlehemiin (2006) sekä televisio­sarjassa 24 12 jaksoa vuonna 2005. Vuodesta 2015 alkaen Aghdashloo on kuulunut televisio­sarjan Expanse pää­osan esittäjiin. [lähde? ]
Yksityiselämä

Shohreh Aghdashloo on ollut kaksi kertaa naimisissa: Ensin vuosina 1972–1980 Aydin Aghdashloon kanssa. Hän meni naimisiin Houshang Touzien kanssa vuonna 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shohreh Aghdashloo Wikimedia Commonsissa
Sudanin lippu

Sudanin lippu
Sudanin vanha lippu, käytössä 1956–1970
Sudanin lippu otettiin käyttöön 20. toukokuuta 1970. Lippu koostuu punaisesta, valkoisesta ja mustasta vaakaraidasta sekä vihreästä kolmiosta tangon puolella.
Ennen nykyistä lippua Sudanissa oli käytössä trikolori, jonka värit ylhäältä alas olivat sininen, keltainen ja vihreä.
Sudanin nykyisen lipun punainen väri kuvaa Sudanin marttyyrejä ja taistelua Britannian siirtomaavaltaa vastaan. Valkoinen kuvaa myönteisyyttä, musta itsenäisyyttä ja vihreä maataloutta sekä islamia. Punainen, valkoinen, musta ja vihreä ovat myös panarabialaiset värit; pääosa Sudanin väestöstä on arabeja tai arabiankielisiä.
Soininsaari

Soininsaari on saari Hämeenlinnan Mahalahden kaupunginosassa Alajärvellä. Saari on suosittu virkistysliikunnan kohde. Saaressa on nuotiopaikka ja laavu, ulkoilureitti ja uimapaikka. Pinta-alaltaan 16 hehtaarin laajuinen Soininsaari muodostaa osan Hämeenlinnan Tervaniemen ja Soininsaaren ulkoilualuetta. Soininsaaren omistaa Hämeenlinnan ja Hattulan kuntaryhmä.
Aiheesta muualla

Sini Malminiemi (2.3.2018) Talviretkeilyn helmet Hämeenlinnan kupeessa – Tervaniemi ja Soininsaari (retkipaikka.fi)
Hämeenlinnan luonto-opas (pdf) (Alajärvestä ja Soininsaaresta  s. 48-50) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 19.10.2017.
St. Sebald

St. Sebaldin pohjoinen julkisivu
St. Sebald (myös Sebalduskirche) on keskiaikainen kirkko saksalaisessa Nürnbergin kaupungissa Baijerissa. Se on Frauenkirchen ja St. Lorenzin ohella Nürnbergin merkittävimpiä kirkkorakennuksia ja kuuluu Baijerin evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Kirkko sijaitsee Albrecht-Dürer-Platzilla. Se on nimetty Nürnbergin suojeluspyhimyksen Sebalduksen mukaan.
Historia

St. Sebald on Nürnbergin suurista kaupunginkirkoista vanhin ja kaupungin vanhin evankelis-luterilainen seurakuntakirkko. Kirkon rakentaminen käynnistyi 1230-luvulla ja myöhemmin 1200-luvulla se laajennettiin kaksikuoriseksi basilikaksi. Alkuperäisessä asussaan kirkko edusti romaanista arkkitehtuuria. 1300-luvun molemmilla puoliskoilla kirkon ilmettä uudistettiin monin tavoin. Kirkon kahdet tornit rakennettiin 1400-luvun aikana. 1600-luvun keskivaiheilla kirkon sisätilat saivat barokkisen ilmeen. Toisessa maailmansodassa kirkko kärsi huomattavia vaurioita ja se kunnostettiin sodan jälkeen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Nürnbergin historiallinen maili
Stadtbefestigung
Marthakirche
Klarakirche
Mauthalle
Lorenzkirche
Nassauer Haus
Heilig-Geist-Spital
Synagogendenkmal
Schuldturm
Katharinenruine
Frauenkirche
Hauptmarkt
Schöner Brunnen
Raatihuone
Fembohaus
Tucherschloss
Pellerhaus
Sieben Zeilen
Kaiserburg
Felsenberg
Käsityöläiskortteli
Pilatushaus
Tiergärtnertor
Johannisfriedhof
Hesperidengärten
Adam-Kraft-Kreuzweg
Albrecht Dürerin talo
Historischer Kunstbunker
Krämersgassen
Unterirdische Felsengänge
Schürstabhaus
Sebalduskirche
Sebalder Pfarrhof
Hallersches Haus
Weißgerbergasse
Kettensteg
Weinstadel
Unschlittplatz
Unschlitthaus
Henkersteg
An den Fleischbänken
Simon West

Simon West (s. 1961 Letchworth, Englanti) on englantilaissyntyinen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvistaan Con Air – lento vapauteen (1997), Tomb Raider (2001) ja The Expendables 2 (2012).
West aloitti uransa BBC:llä 1980-luvulla. Tehtyään palkittuja mainoselokuvia Englannissa hän muutti 1980-luvun lopulla Yhdysvaltoihin ja ryhtyi tekemään mainosfilmejä muun muassa Budweiserille. Vuonna 1997 West aloitti uransa pitkien elokuvien ohjaajana menestyselokuvalla Con Air – lento vapauteen.