stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kevin De Bruyne
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2015–2016

Elokuussa 2015 Manchester City hankki De Bruynen arviolta 75 miljoonan euron siirtosummalla. Hänestä tuli näin Cityn siihenastinen ennätysostos. Hän voitti Cityssä liigacupin 2016. Valioliigassa hän teki avauskaudellaan seitsemän ja syötti yhdeksän maalia. Mestarien liigan kymmenessä ottelussa hän viimeisteli kolme maalia.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2016–2017

Seuraavalla kaudella hän teki Valioliigassa kuusi maalia ja syötti 21. Mestarien liigassa hän teki pelaamissaan kuudessa ottelussa yhden maalin.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2017–2018

Kaudella 2017–2018 De Bruyne voitti Valioliigan ja Liigacupin mestaruudet. Hän teki liigakaudella kahdeksan ja syötti 16 maalia. Hänet valittiin Valioliigan tähdistöjoukkueeseen ja kauden toiseksi parhaaksi pelaajaksi. Mestarien liigan kahdeksassa ottelussa hän teki yhden ja syötti neljä maalia. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2018–2019

De Bruyne kärsi lukuisista loukkaantumisista kaudella 2018−2019. Hän pelasi Valioliigassa 19 ottelua, joissa sekä teki että syötti kaksi maalia. Hän voitti Valioliigan, FA-cupin ja Liigacupin mestaruudet. Mestarien liigan neljässä ottelussa hän syötti neljä maalia. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2019–2020

Seuraavalla kaudella hän viimeisteli 35 valioliigaottelussa 13 maalia ja antoi 20 maalisyöttöä, millä hän sivusi Valioliigan yhden kauden syöttöennätystä, jonka Thierry Henry teki kaudella 2002–2003. De Bruyne voitti kaudella 2019–2020 myös Liigacupin ja Community Shieldin. Hänet valittiin Valioliigan vuoden pelaajaksi ja myös pelaajien valitsemaksi vuoden pelaajaksi. Hänet nimettiin myös kauden tähdistöjoukkueeseen. Mestarien liigassa pelaamissaan seitsemässä ottelussa hän sekä teki että syötti kaksi maalia, ja hänet valittiin jälleen Mestarien liigan kauden joukkueeseen.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2020–2021

De Bruyne pelasi kaudella 2020–2021 Valioliigassa 25 ottelua, joissa teki kuusi ja syötti 12 maalia Cityn voittaessa mestaruuden. Hänet valittiin jälleen pelaajien äänestyksessä vuoden valioliigapeelaajaksi. Hänet nimettiin myös sarjan tähdistöjoukkueeseen. Mestarien liigassa pelaamissaan kahdeksassa ottelussa hän teki kolme ja syötti neljä maalia. Hän joutui jättämään tappiollisen loppuottelun kesken saatuaan kasvomurtumia törmäyksestä Chelsean Antonio Rüdigerin kanssa. Hänet nimettiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Hän voitti myös liigacupin mestaruuden.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2021–2022

Kaudella 2021–2022 De Bruyne teki pelaamissaan 30 valioliigaottelussa 15 maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä Cityn voittaessa mestaruuden. Hänet valittiin toistamiseen Vuoden pelaajaksi. Hänet valittiin myös Valioliigan kauden joukkueeseen. Mestarien liigan kymmenessä ottelussa hän viimeisteli kaksi ja alusti kolme maalia. Hänet valittiin viidennen kerran peräkkäin Mestarien liigan kauden joukkueeseen.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2022–2023

De Bruyne pelasi Cityn triplamestaruuteen päättyneellä kaudella 2022–2023 Valioliigassa 32 ottelua, joissa teki seitsemän ja syötti 18 maalia. Mestarien liigan kymmenessä ottelussa hän teki kaksi maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Hänet nimettiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Hän joutui kuitenkin jättämään Mestarien liigan loppuottelun kesken takareisivamman vuoksi. FA Cupin neljässä ottelussa hän teki yhden ja syötti neljä maalia.
Seurajoukkueura > Manchester City > Kausi 2023–2024

De Bruynen takareisivamma uusiutui kauden ensimmäisessä liigaottelussa, ja hän joutui arvioiden mukaan kentiltä sivuun noin neljäksi kuukaudeksi. Hän palasi kentille vuodenvaihteessa ja pelasi kauden aikana kaikkiaan 18 valioliigaottelua, joissa teki neljä ja syötti kymmenen maalia Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Mestarien liigassa hän teki pelaamissaan kahdessa ottelussa kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä.
Maajoukkueura

De Bruyne valittiin Belgian A-maajoukkueeseen ensimmäisen kerran ystävyysotteluun Bulgariaa vastaan toukokuussa 2010. Kentälle hän pääsi ensimmäisen kerran ystävyysottelussa Suomea vastaan saman vuoden elokuussa. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Walesia vastaan syyskuussa 2012. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintapelissä Serbiaa vastaan saman vuoden lokakuussa.
Kesän 2014 jalkapallon MM-kisoissa De Bruyne oli isossa roolissa Belgian joukkueessa, kun maa eteni kahdeksan parhaan joukkoon ensimmäistä kertaa 28 vuoteen. Hän pelasi kisoissa neljä ottelua. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi puolivälierissä karsiutuneen Belgian kaikki viisi ottelua.
De Bruyne pelasi kuusi ottelua Belgian saavuttaessa pronssia Venäjän MM-kilpailuissa 2018. Hän teki voittomaalin puolivälieräottelussa Brasiliaa vastaan ja hänet valittiin FIFA.comin äänestyksessä kisojen unelmajoukkueeseen.
Kesän 2021 EM-kilpailujen alkaessa De Bruyne oli vielä toipumassa ennen EM-turnausta kokemastaan loukkaantumisesta. Belgian toisessa alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan hän tuli tauolla vaihdosta kentälle ja syötti joukkueensa ensimmäisen sekä teki itse toisen maalin Belgian noustessa tappioasemasta 2–1-voittoon. Viimeisessä alkulohko-ottelussa Suomea vastaan hän syötti Belgian toisen maalin. Neljännesvälierässä Portugalia vastaan De Bruyne joutui loukkaantumisen vuoksi tulemaan vaihtoon jo toisen puoliajan alkuminuuteilla, mutta tappiollisessa puolivälierässä Italiaa vastaan hän pelasi täydet minuutit. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täyden ajan Belgian kaikissa kolmessa ottelussa ilman tehomerkintöjä. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit Belgian kaikissa neljässä ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Romaniaa vastaan.
De Bruyne on pelannut syyskuun 2024 puoliväliin mennessä Belgian maajoukkueessa kaikkiaan 107 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 30 maalia ja antanut 49 maalisyöttöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kevin De Bruyne Wikimedia Commonsissa
Manchester City – Englannin Valioliiga
3 Dias |
5 Stones |
6 Aké |
7 Marmoush |
8 Kovačić |
9 Haaland |
10 Grealish |
11 Doku |
14 Nico |
16 Rodri |
17 De Bruyne |
18 Ortega |
19 Gündoğan |
20 Silva |
22 Reis |
24 Gvardiol |
25 Akanji |
26 Savinho |
27 Nunes |
31 Ederson |
33 Carson |
45 Xusanov |
47 Foden |
52 Bobb |
82 Lewis |
87 McAtee |
– Echeverri |
Manageri Guardiola
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Kompany |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 Lukaku |
10 Hazard |
11 Mirallas |
12 Mignolet |
13 Bossut |
14 Mertens |
15 Van Buyten |
16 Defour |
17 Origi |
18 Lombaerts |
19 Dembélé |
20 Januzaj |
21 Vanden Borre |
22 Chadli |
23 Ciman |
Valmentaja Wilmots
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Nainggolan |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 R. Lukaku |
10 Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Gillet |
14 Mertens |
15 Denayer |
16 Meunier |
17 Origi |
18 Kabasele |
19 Dembélé |
20 Benteke |
21 J. Lukaku |
22 Batshuayi |
23 Ciman |
Valmentaja Wilmots
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Kompany |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Casteels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Tielemans |
18 Januzaj |
19 Dembélé |
20 Boyata |
21 Batshuayi |
22 Chadli |
23 Dendoncker |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Boyata |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Sels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Vanaken |
18 Denayer |
19 Dendoncker |
20 Benteke |
21 Castagne |
22 Chadli |
23 Batshuayi |
24 Trossard |
25 Doku |
26 Praet |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Theate |
4 Faes |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Casteels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Trossard |
18 Onana |
19 Dendoncker |
20 Vanaken |
21 Castagne |
22 De Ketelaere |
23 Batshuayi |
24 Openda |
25 Doku |
26 Debast |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Casteels |
2 Debast |
3 Theate |
4 Faes |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Trossard |
10 Lukaku |
11 Carrasco |
12 Kaminski |
13 Sels |
14 Lukebakio |
15 Meunier |
16 Vranckx |
17 De Ketelaere |
18 Mangala |
19 Bakayoko |
20 Openda |
21 Castagne |
22 Doku |
23 Vermeeren |
24 Onana |
25 De Cuyper |
Valmentaja Tedesco
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
De Bruyne vuonna 2021.
Felix Hamrin

| Felix Hamrin |
| --- | --- |

Ruotsin 22. pääministeri
 6. elokuuta 1932-24. syyskuuta 1932  
Monarkki:  Kustaa V
Edeltäjä:  Carl Gustaf Ekman
Seuraaja:  Per Albin Hansson
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1875 Mönsterås
Kuollut: 27. marraskuuta 1937 (62 vuotta) Jönköping
Tiedot
Puolue:  Vapaamielinen kansanpuolue
 Nimikirjoitus
Felix Teodor Hamrin (14. tammikuuta 1875 Mönsterås, Kalmarin lääni – 27. marraskuuta 1937 Jönköping) oli ruotsalainen kauppamies, poliitikko ja pääministeri.
Hamrin oli nahkakauppias Carl Gustaf Petersson Hamrinin ja Maria Cedergrenin poika. Hän opiskeli Eksjössä ja Göteborgissa, jonka jälkeen hän piti kauppaa Jönköpingissä 1903–1930. Hamrin valittiin eduskuntaan 37-vuotiaana liberaalina. Ekmanin hallituksessa hän oli vuosina 1926–1928 kauppaministeri. Kun Ekman Kreugerin romahduksen jälkeen joutui jättämään paikkansa ennen vuoden 1932 vaaleja, Hamrinista tuli pääministeri. Hän on ollut vähiten aikaa Ruotsin pääministerinä, vain 50 päivää. Vaalien jälkeen hän erosi tappion takia.
Hamrin oli lyhyen aikaa Frisinnade folkpartietin puheenjohtaja (1933–1935). Hänestä tuli myös uuden Folkpartietin ensimmäinen puheenjohtaja (1934–1936). Maaherrana Jönköpingin läänissä hän oli 1930–1937.
Hänet on haudattu Svanhalsin hautausmaalle pohjoiseen Ödeshögistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Felix Hamrin Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Carl Gustaf Ekman | Ruotsin pääministeri 1932−1932 | Seuraaja: Per Albin Hansson |
| n k Ruotsin pääministerit |
| --- | --- | --- |
:  De Geer  Posse  Thyselius  Themptander  Bildt  Åkerhielm  Boström  von Otter  Boström  Ramstedt  Lundeberg  Staaff  Lindman  Staaff  Hammaskjöld  Swartz  Edén  Branting  De Geer  von Sydow  Branting  Trygger  Branting  Sandler  Ekman  Lindman  Ekman  Hamrin  Hansson  Pehrsson-Bramstorp  Hansson  Erlander  Palme  Fälldin  Ullsten  Fälldin  Palme  Carlsson  Bildt  Carlsson  Persson  Reinfeldt  Löfven  Andersson  Kristersson 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat
Sentrofenoksiini

| Meklofenoksaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-dimetyyliaminoetyyli 2-(4-kloorifenoksi)asetaatti
CAS-numero:  51-68-3
PubChem CID:  4039
SMILES:  CN(C)CCOC(=O)COC1=CC=C(C=C1)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H16ClNO3
Moolimassa:  257,713 g/mol
Sentrofenoksiini eli meklofenoksaatti on lääkeaine, joka tuli markkinoille vuonna 1959 tuotenimellä Lucidril. Sitä on käytetty dementian ja Alzheimerin taudin hoidossa. Meklofenoksaatin ATC-luokitus on N06BX01. Nykyään ainetta käytetään myös älylääkkeenä eli nootropiinina.
Vanhuksilla meklofenoksaatin on todettu parantavan kognitiivisia kykyjä, muistia ja yleistä henkistä suorituskykyä.
Aiheesta muualla

PubChem: Meclofenoxate (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Meclofenoxate (englanniksi)
ChemBlink: Meclofenoxate (englanniksi)
Erukahappo

| Erukahappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (Z)-dokos-13-eenihappo
CAS-numero:  112-86-7
PubChem CID:  5281116
SMILES:  CCCCCCCCC=CCCCCCCCCCCCC(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C22H42O2
Moolimassa:  338,568 g/mol
Sulamispiste:  28–32 °C
Kiehumispiste:  381,5 °C
Tiheys:  0,86 g/cm3
  
Erukahappo eli cis-13-dokoseenihappo on kertatyydyttymätön pitkäketjuinen omega-9-rasvahappo, jonka rakennekaava on CH3(CH2)7CH=CH(CH2)11COOH ja kemiallinen kaava C22H42O2. Yhdisteen moolimassa on 338,568 g/mol, sulamispiste 28–32 °C ja CAS-numero 112-86-7. Puhtaana erukahappo on neulamaisesti kiteytyvää ja veteen liukenematonta ainetta, joka liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Erukahaposta muodostuu typpihapokkeen vaikutuksesta brassidiinihappoa eli trans-13-dokoseenihappoa.
Luonnossa erukahappoa on ainoastaan risti­kukkais­kasvien siemenissä, muun muassa tähän heimoon kuuluvan rypsin ja sinapin siemenissä. Erukahappoa käytetään yhdessä oleiinihapon kanssa ns. Lorenzon öljyn raaka-aineena suhteessa 4:1. Lorenzon öljy valmistetaan oliivi- ja rypsiöljystä.
Eläinkokeet osoittavat, että erukkahappoa sisältävien öljyjen nauttiminen pitkällä aikavälillä voi johtaa sydänsairauteen, jota kutsutaan sydänlihaksen lipidinkertymäsairaudeksi (myokardiaalinen lipidoosi). Tämä on tilapäistä ja palautettavissa. Muita eläimillä havaittuja mahdollisia vaikutuksia – mukaan lukien maksan, munuaisten ja luustolihaksen painon muutokset – ilmenee hieman korkeammilla annoksilla.
Euroopan elintarviketurvallisuusviraston saastuttavien aineiden asiantuntijapaneeli (CONTAM-paneeli) on määrittänyt sallitun päivittäisen saannin olevan 7 mg per ruumiin painokilogramma päivässä.
Rypsi sisälsi alun perin 40 prosenttia erukahappoa. Rypsiöljyn suurin tuottajamaa Kanada onnistui laskemaan rypsin erukahappopitoisuutta vuosien 1987–1996 keskimääräisestä puolesta prosentista vuosien 2010–2014 0,01 prosenttiin. Elintarvikkeena myytävä rypsiöljy saa sisältää Yhdysvalloissa korkeintaan kaksi prosenttia erukahappoa. Euroopan unioni on rajoittanut erukahapon enimmäismäärän camelinaöljyssä, sinappiöljyssä ja purasruohoöljyssä 5 prosentiksi, sinapissa 3,5 prosentiksi ja muissa kasviöljyissä 2 prosentiksi.
Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto (EFSA) esitti vuonna 2016, että liian runsas erukahappoa sisältävien elintarvikkeiden käyttö saattaa  heikentää alle 10-vuotiaiden lasten terveyttä. EFSA kirjoitti: ”Keskivertokuluttajan altistus vaihtelee 0,3–4,4 mg per ruumiin painokilogramma päivässä ikäryhmittäin. Kuitenkin kuluttajat, joilla on suurempi altistus, kuten vauvat ja lapset, voivat altistua jopa 7,4 mg:aan per ruumiin painokilogramma päivässä. Asiantuntijat kuitenkin huomauttivat, että he todennäköisesti ovat yliarvioineet tämän riskin ottaessaan huomioon saatavilla olevan tieteellisen tiedon rajoitukset.”
Erukahappoa esiintyy myös eläinten semiokemikaalina feromonina.
Aiheesta muualla

Erukahapon käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 28.1.2015.
PubChem: Erucic acid (englanniksi)
Human Metabolome Database: Erucic acid (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Erucic acid (englanniksi)
ChemBlink: Erucic acid (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Erucic acid (englanniksi)
Liber Herbarum II: Erukahappoa sisältäviä kasveja
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Erucic acid (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical – erucic acid (englanniksi)
Rasvahapot
| --- | --- |
Tyydyttyneet:  Etikkahappo (C2)  Propionihappo (C3)  Voihappo (C4)  Valeriaanahappo (C5)  Kapronihappo (C6)  Enantyylihappo (C7)  Kapryylihappo (C8)  Pelargonihappo (C9)  Kapriinihappo (C10)  Hendekaanihappo (C11)  Lauriinihappo (C12)  Tridekyylihappo (C13)  Myristiinihappo (C14)  Pentadekyylihappo (C15)  Palmitiinihappo (C16)  Margariinihappo (C17)  Steariinihappo (C18)  Nonadekyylihappo (C19)  Arakidihappo (C20)  Heneikosyylihappo (C21)  Beheenihappo (C22)  Trikosyylihappo (C23)  Lignoseriinihappo (C24)  Pentakosyylihappo (C25)  Keroottihappo (C26)  Heptakosyylihappo (C27)  Montaanihappo (C28)  Nonakosyylihappo (C29)  Melissiinihappo (C30)  Henatriakontyylihappo (C31)  Lakkerihappo (C32)  Psylliinihappo (C33)  Geddiinihappo (C34)  Keromuovihappo (C35)  Heksatriakontyylihappo (C36) 
Omega-1: Undekyleenihappo (11:1)
Omega-3:  Alfalinoleenihappo (18:3)  Rumeleenihappo (18:3)  Parinaarihappo (18:4)  Stearidonihappo (18:4)  Eikosapentaeenihappo (20:5)  Dokosaheksaeenihappo (22:6) 
Omega-5:  Myristoleiinihappo (14:1)  Granaattiomenahappo (18:3)  Trumpettipuuhappo (18:3) 
Omega-6:  Linolihappo (18:2)  γ-linoleenihappo (18:3)  Kehäkukkahappo (18:3)  Pinoleenihappo (18:3)  Dihomo-γ-linoleenihappo (20:3)  Podokarpiinihappo (20:3)  Arakidonihappo (20:4)  Dokosatetraeenihappo (22:4) 
Omega-7:  Palmitoleiinihappo (16:1)  Vakseenihappo (trans-18:1)  Rumeenihappo (18:2)  Paulliinihappo (20:1) 
Omega-9:  Oleiinihappo (18:1)  Elaidiinihappo (trans-18:1)  Eikoseenihappo (20:1)  Erukahappo (22:1)  Nervonihappo (24:1)  Meadin happo (20:3) 
Omega-12: Petroseliinihappo (18:1)
Sorbiinihappo

| Sorbiinihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2E,4E)-heksa-2,4-dieenihappo
CAS-numero:  110-44-1
PubChem CID:  643460
SMILES:  CC=CC=CC(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H8O2
Moolimassa:  112,127 g/mol
Sulamispiste:  135 °C
Kiehumispiste:  228 °C
Liukoisuus veteen:  1,91 g/l (30 °C)
Sorbiinihappo (acidum sorbicum) tunnetaan myös E-koodinimellä E 200. Yleinen kosteudensäilyttäjä, sekä säilöntäaine, jota voidaan eristää pihlajanmarjoista, mutta yleensä valmistetaan kemiallisesti. Sorbiinihappoa käytetään peräsuolen kautta annosteltuna helpottamaan kovan ulosteen pehmittymistä (esim. Microlax). Yleisesti happoa käytetään myös kosmetiikassa.
Toiset ihmiset saavat sorbiinihaposta allergisia reaktioita, kuten nokkosihottumaa, nuhaa, sekä astmaattisia reaktioita.lähde?
Sorbiinihapon kemiallinen kaava on C6H8O2, moolimassa 112,127 g/mol ja CAS-numero 110-44-1. Yhdisteestä käytetään myös nimiä 1,3-pentadieeni-1-karboksyylihappo, heksa-2,4-dieenihappo, (E,E)-2,4-heksadieenihappo ja 2-propenyyliakryylihappo.
Aiheesta muualla

Sorbiinihapon kansainvälinen kemikaalikortti
Liber Herbarum II: Sorbiinihappoa sisältäviä kasveja
PubChem: Sorbic Acid (englanniksi)
ChemBlink: Sorbic acid (englanniksi)
Elaidiinihappo

| Elaidiinihappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (E)-octadek-9-eenihappo
CAS-numero:  112-79-8
PubChem CID:  637517
SMILES:  CCCCCCCCC=CCCCCCCCC(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C18H34O2
Moolimassa:  282,461 g/mol
Sulamispiste:  45 °C
Elaidiinihappo on kovetetussa kasviöljyssä pääasiallisesti esiintyvä transrasvahappo, joka tavataan vähäisinä määrinä myös nautojen ja vuohien maidossa (karkeasti 0,1 % rasvahapoista). Se on oleiinihapon transisomeeri.
Elaidiinihappoa esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Elaidiinihappo lisää CETP-aktiviteettia, mikä puolestaan nostaa VLDL-kolesterolia ja laskee HDL-kolesterolia.
Elaidiinihapon molekyylikaava on C18H34O2, moolimassa 282,461 g/mol ja CAS-numero 112-79-8.
Aiheesta muualla

PubChem: Elaidic acid (englanniksi)
Human Metabolome Database: Elaidic acid (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Elaidic acid (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Elaidic-acid (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - elaidic acid (englanniksi)
Rasvahapot
| --- | --- |
Tyydyttyneet:  Etikkahappo (C2)  Propionihappo (C3)  Voihappo (C4)  Valeriaanahappo (C5)  Kapronihappo (C6)  Enantyylihappo (C7)  Kapryylihappo (C8)  Pelargonihappo (C9)  Kapriinihappo (C10)  Hendekaanihappo (C11)  Lauriinihappo (C12)  Tridekyylihappo (C13)  Myristiinihappo (C14)  Pentadekyylihappo (C15)  Palmitiinihappo (C16)  Margariinihappo (C17)  Steariinihappo (C18)  Nonadekyylihappo (C19)  Arakidihappo (C20)  Heneikosyylihappo (C21)  Beheenihappo (C22)  Trikosyylihappo (C23)  Lignoseriinihappo (C24)  Pentakosyylihappo (C25)  Keroottihappo (C26)  Heptakosyylihappo (C27)  Montaanihappo (C28)  Nonakosyylihappo (C29)  Melissiinihappo (C30)  Henatriakontyylihappo (C31)  Lakkerihappo (C32)  Psylliinihappo (C33)  Geddiinihappo (C34)  Keromuovihappo (C35)  Heksatriakontyylihappo (C36) 
Omega-1: Undekyleenihappo (11:1)
Omega-3:  Alfalinoleenihappo (18:3)  Rumeleenihappo (18:3)  Parinaarihappo (18:4)  Stearidonihappo (18:4)  Eikosapentaeenihappo (20:5)  Dokosaheksaeenihappo (22:6) 
Omega-5:  Myristoleiinihappo (14:1)  Granaattiomenahappo (18:3)  Trumpettipuuhappo (18:3) 
Omega-6:  Linolihappo (18:2)  γ-linoleenihappo (18:3)  Kehäkukkahappo (18:3)  Pinoleenihappo (18:3)  Dihomo-γ-linoleenihappo (20:3)  Podokarpiinihappo (20:3)  Arakidonihappo (20:4)  Dokosatetraeenihappo (22:4) 
Omega-7:  Palmitoleiinihappo (16:1)  Vakseenihappo (trans-18:1)  Rumeenihappo (18:2)  Paulliinihappo (20:1) 
Omega-9:  Oleiinihappo (18:1)  Elaidiinihappo (trans-18:1)  Eikoseenihappo (20:1)  Erukahappo (22:1)  Nervonihappo (24:1)  Meadin happo (20:3) 
Omega-12: Petroseliinihappo (18:1)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Elaidic acid
Käännös suomeksi
Kurkumiini

| Kurkumiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (1E,6E)-1,7-bis(4-hydroksi-3-metoksifenyyli)hepta-1,6-dieeni-3,5-dioni
CAS-numero:  458-37-7
PubChem CID:  969516
SMILES:  COC1=C(C=CC(=C1)C=CC(=O)CC(=O)C=CC2=CC(=C(C=C2)O)OC)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C21H20O6
Moolimassa:  368,38 g/mol g/mol
Sulamispiste:  183 °C
Kurkumiini on maustekurkuman (Curcuma longa) juurista uutettava kurkuminoidi, jota käytetään elintarvikkeissa väriaineena. Kurkumiinin E-koodi on E 100.
Kurkumiinin uuttamisessa saa käyttää ainoastaan seuraavia liuottimia: etyyliasetaatti, asetoni, hiilidioksidi, dikloorimetaani, n-butanoli, metanoli, etanoli, heksaani, 2-propanoli.
Kurkumiinin kemiallinen kaava on C21H20O6, moolimassa 368,38 g/mol ja CAS-numero 458-37-7. Yhdiste kuuluu kurkuminoidien aineryhmään, johon kuuluu myös demetoksikurkumiini C20H18O5 ja bisdemetoksikurkumiini C19H16O4.lähde?
Kurkumiini esiintyy enolimuodossa orgaanisissa liuottimissa ja ketomuodossa vedessä.
Lääketieteelliset vaikutukset

Kurkuma on keskeinen osa mm. Ayurveda-uskomuslääkintää ja perinteistä kiinalaista lääkintää.
Maustekurkumasta ja kurkumiinista on lukuisia kliinisiä tutkimuksia eri ihmisten sairauksista ja vaivoista, mutta ei ole löytynyt yhtäkään korkealaatuista todistetta terveyseduista.
Ei ole tieteellisiä todisteita siitä, että kurkumiini vähentäisi inflammaatiota (2020). On heikkoja todisteita siitä, että kurkumauute voi lievittää polven nivelrikon oireita, ja lievittää kipua ja lihasvammoja liikunnasta. On laadukkaita todisteita siitä, että kurkuma aiheuttaa allergiaa.
Systemaattisen katsauksen (2021) mukaan kurkumiinilla näyttäisi olevan diabetesta ehkäiseviä vaikutuksia ja eräitä muita etuja. Esimerkiksi kurkumiinin on todettu eräässä tutkimuksessa säännöllisesti nautittuna estävän diabeteksen puhkeamisen.
Bharat Aggarwal, aiempi Teksasin yliopiston syöpätutkija, oli julkaissut 29 artikkelia, jotka vedettiin takaisin tutkimuspetosten vuoksi. Hän oli tutkinut yrttien ja mausteiden, etenkin kurkumiinin, vaikutuksia syöpää vastaan.
Lääketieteelliset vaikutukset > Haitat

Vuonna 2017 raportoitiin kaksi vakavaa tapausta kurkumasta tai kurkumiinista: yksi vakava allerginen reaktio ja yksi kuolema.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Coloria.net: Kurkuma, kurkumiini
Liber Herbarum II: Luettelo kurkumiinia sisältävistä kasveista
Phytochemicals.info: Curcumin (englanniksi)
PubChem: Curcumin (englanniksi)
Human Metabolome Database: Curcumin (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Curcumin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Curcumin (englanniksi)
ChemBlink: Curcumin (englanniksi)
Caymanchem: Curcumin (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Curcumin (englanniksi)
An Overview of Curcumin in Neurological Disorders Indian J Pharm Sci. 2010 Mar-Apr; 72(2): 149–154.
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Curcumin (englanniksi)