stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Call of Duty: World at War
Juoni > Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gary Oldman  | … |  Sgt. Reznov   |
|  Kiefer Sutherland  | … |  Sgt. Roebuck   |
|  Craig Houston  | … |  Pvt. Chernov   |
|  Chris Fries  | … |  Sgt. Sullivan   |
|  Aaron Stanford  | … |  Pvt. Polonsky   |
| Zombies-pelimuoto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Steve Blum   | … |  Tank Dempsey   |  |  |  |  |  |  |  |
|  Tom Kane  | … |  Takeo Masaki   |  |  |  |  |  |  |  |
|  Nolan North  | … |  Edward Richtofen   |  |  |  |  |  |  |  |
|  Fred Tatasciore  | … |  Nikolai Belinski   |  |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: (X360) 85.57 % (PS3) 85.11% (PC) 84.65% (Wii) 83.59%
Metacritic: (PS3) 85/100 (X360) 84/100 (PC) 83/100 (Wii) 83/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Game Informer: 8.75/10
GameSpot: 8.5/10
GameTrailers: 8.7/10 (Wii) 8.2/10
IGN: 9.2/10  (Wii) 8.0/10
Official Nintendo Magazine: 92 %
Official Xbox Magazine: 7.5/10
Official Xbox Magazine (UK): 9/10
PC Gamer UK: 77 %
X-Play: 4/5
Call of Duty: World at War sai yleisesti positiivisen vastaanoton. GameSpot kuvaili pelin saavuttavan suuruutta, mutta jäävän huippuosaamisesta palatessaan toiseen maailmansotaan. IGN totesi World at Warin olevan vankka ja varma ammuntapeli tajoten rentoa ja ’hardcore’-menoa.” Official Xbox Magazine arvioi pelin olevan enneminkin lisäosa Call of Duty -pelisarjaan kuin kokonainen uusi peli.
IGN osoitti suosiota pelin tekijälle Treyarchille sen päätöksestä viedä pelin tapahtumat Tyynellemerelle toisen maailmansodan aikaan. Yhteistyöpelin lisääminen auttoi pelistä tekemään sellaisen mihin ei kyllästyisi ja moninpeliä kuvailtiin sellaiseksi jossa toinen maailmansota todella loistaa. GameSpot kuvaili pelin sisältävän ”hyvin näytellyn dialogin” Sgt. Roebuckin ja Sgt. Reznovin välillä kuten myös hyvän yksinpeli-/yhteistyöpeli kampanjamoodin.
Final Fronts

| Call of Duty: World at War – Final Fronts |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rebellion Developments
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  Steam, Humble Store, Nintendo eShop, Microsoft Store ja PlayStation Store
Säveltäjä:  Sean Murray
Pelisarja:  Call of Duty
Pelimoottori:  Asura
Julkaistu:  NA 10. marraskuuta 2008EU 14. marraskuuta 2008
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 16Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Call of Duty: World at War – Final Fronts on Rebellion Developmentsin kehittämä ja Activisionin marraskuussa 2008 julkaisema pelin PlayStation 2 -versio. Call of Duty: World at Warista. Peli poikkeaa World at Warista monella tavoin ja sillä on omat episodinsa. Peli sisältää muun muassa Ardennien taistelun ja pelattavina hahmoina ovat myös britit. Pelissä ei esiinny neuvostoliittolaisia. Final Fronts on World at Waria graafisesti heikompi, eikä pelissä ole Nazi Zombies -pelimuotoa ja verkkopeliä.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Emanuel Schikaneder

Emanuel Schikaneder (1751-1812)
Emanuel Schikaneder (ristimänimi Johann Joseph Schikaneder; 1. syyskuuta 1751 Straubing – 21. syyskuuta 1812 Wien) oli itävaltalainen impressaari, näytelmäkirjailija, näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan Mozartin oopperan Taikahuilu libretistinä.
Uran alku

Schikanederin ura alkoi F. J. Moserin teatteriseurueessa vuoden 1773 aikoihin. Oopperan ohella seurue esitti farsseja ja singspielejä. Schikaneder ja Eleanore Arth, saman seurueen näyttelijättär, vihittiin avioliittoon 1777. Samana vuonna hän esitti Hamletin nimiroolin Münchenissä suurella menestyksellä. Schikaneder nousi seurueen johtoon 1778. Hän tutustui Mozartiin Salzburgissa vuonna 1780 hänen seurueensa ollessa siellä pitkällä vierailulla.
Vuodesta 1785 Schikaneder johti Wienin Kärntnertortheateria työskennellen samalla Salzburgin ryhmänsä kanssa. Keisari Joosef II esti hänen suunnitelmansa rakentaa oma teatteri Wieniin, jolloin hän siirtyi väliaikaisesti Regensburgiin. Hän kuului Regensburgissa vapaamuurarilooshiin, mutta sai tuntemattomaksi jääneestä syystä potkut eikä enää sen jälkeen kuulunut mihinkään looshiin. Jonkin ajan kuluttua hän palasi Wieniin mukanaan suunnitelma uudesta teatterista kaupungin ulkopuolella sijaitsevassa hotellissa. Teatteri avattiin heinäkuussa 1789.
Freihaustheater ja Taikahuilu

Uusi teatteri sijaitsi Freihaus auf der Wiedenissä ja siellä esitettiin näyttäviä ja vauhdikkaita musiikkispektaakkeleita (saks. Maschienen-Komödie) suuren tehostekoneiston avulla. Vuonna 1790 teatterissa kantaesitettiin Schikanederin librettoon sävelletty ooppera Der Stein der Weisen oder Die Zauberinsel, joka sisälsi osittain samankaltaista ainesta kuin siellä syyskuussa 1791 kantaesityksensä saanut Wolfgang Amadeus Mozartin Taikahuilu. Taikahuilunkin libretto oli Schikanederin ja se sisälsi vapaamuurariainesta ja perinteisiä satuaiheita. Schikaneder esitti itse Papagenon osaa.
Myöhempi ura

Taikahuilun ja muiden onnistuneiden teatterituotantojen tuomilla varoilla Schikaneder pystyi rakennuttamaan uuden teatterin Wieniin 1801, hyödyntäen 15 vuotta aiemmin saamaansa keisarillista lupakirjaa. Theater an der Wien, yksi aikansa suurimmista ja hienoimmin varustelluista teattereista, avattiin oopperalla Alexander. Se oli Franz Teyberin Schikanederin omaan librettoon säveltämä. Rakennusurakka kulutti Schikanederin varoja siinä määrin että alle vuoden kuluttua hänen oli luovuttava teatterin omistuksesta. Hän toimi kuitenkin kahteen otteeseen teatterin taiteellisena johtajana.
Tänä aikana Schikaneder tutustui Ludwig van Beethoveniin, joka koetti jonkin aikaa säveltää Schikanederin librettoa Vestas Feuer (suom. Vestan tuli). Beethoven asui tuolloin Theater an der Wienin huoneistossa Schikanederin kutsumana ja jatkoi asumistaan vaikka luopuikin Schikanederin libretosta säveltääkseen Fidelion.
Vuonna 1806 Theater an der Wien myytiin uudelle johdolle, ja Schikaneder siirtyi työskentelemään Brnoon ja Steyriin. Hänen elämäänsä kohtasi katastrofaalinen käänne 1811. Ensin hän menetti omaisuutensa sodan ja valuutan devalvoinnin takia, ja 1812 matkalla Budapestiin ottamaan vastaan uutta tehtävää hän sairastui mielisairauteen. Hän kuoli köyhyydessä Wienissä 61 vuoden ikäisenä 21. syyskuuta 1812.
Schikaneder kirjoitti yhteensä 55 näytelmää ja 44 librettoa.
Liiketaloustiede

Liiketaloustiede tarkastelee yritysten ja organisaatioiden päätöksentekoon sekä toiminnan ohjaamiseen liittyviä kysymyksiä. Se on ihmisten käyttäytymistä ja taloutta tutkiva tiede, jonka tavoitteena on selvittää, kuinka organisaatio saadaan toimimaan ja pysymään tuottavana, jonkin tavoitteen saavuttamiseksi.
Liiketaloustiedettä käytäntöön soveltavia aineita ovat ainakin liiketalousopinnot toisen asteen oppilaitoksissa, joista valmistuu nykyisin merkonomeja. Korkea-asteen oppilaitoksissa voidaan tehdä tutkimusta ja antaa korkeampaa soveltavaa koulutusta. Korkea-asteen oppilaitoksia ovat ammattikorkeakoulut, kauppakorkeakoulut ja yliopistojen kauppatieteelliset yksiköt, joista voi valmistua vastaavasti tradenomiksi (ammattikorkeakoulut) ja ekonomiksi (yliopistot).
Liiketaloustieteitä kutsutaan myös kauppatieteiksi. Yleistä taloustiedettä kutsutaan taloustieteeksi erotuksena liiketaloustieteestä.
Liiketaloustieteen eri aloja ovat:
Johtaminen ja organisaatiot
Kansainvälinen liiketoiminta
Laskentatoimi
Logistiikka
Markkinointi
Rahoitus
Talousoikeus
Tuotantotalous
Yrittäjyys
Tietojohtaminen
Aiheesta muualla

Liiketaloudellinen Aikakauskirja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun sivusto. Arkistoitu 26.4.2017. Viitattu 20.10.2012.
Lotte Jonathans

Lotte Jonathans vuonna 2010.
Lotte Jonathans (s. 17. syyskuuta 1977 's-Hertogenbosch) on alankomaalainen sulkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla saksalaista Südring Berliniä.
Bruil-Jonathans osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Sydneyssä 2000, jolloin hän pääsi nelinpelissä puolivälieriin Nicole van Hoorenin kanssa. Hän pelasi myös Ateenan olympialaisissa 2004, joissa hän putosi aviomiehensä Chris Bruilin kanssa sekanelinpelin toisella kierroksella, mutta pääsi jälleen nelinpelissä puolivälieriin Mia Audinan parina.
Bruil-Jonathansin paras sijoitus BWF:n rankingissa on kymmenes sija nelinpelistä Paulien Van Dooremalenin parina vuoden 2010 lopulta.
Lotte Kiærskou

| Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 |  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Alankomaat 1998 |  |  |
Lotte Faldborg Kiærskou (s. 23. kesäkuuta 1975 Frederikshavn) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004.. Seuratasolla Kiærskou edusti Frederikshavn fI:tä, Viborg HK:ta ja Randers HK:ta.
Kiærskou asui yksitoista vuotta yhdessä maajoukkuekäsipalloilija Rikke Skovin kanssa. He erosivat vuonna 2011. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Live ?!*@ Like a Suicide

| Live ?!*@ Like a Suicide Guns N’ Roses |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 16. joulukuuta 1986
 Tuottaja(t): Guns N’ Roses
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 13.58
 Levy-yhtiö: Uzi Suicide (GN'R:n oma, de facto Geffen Records)
Guns N’ Rosesin muut julkaisut
|   | 'Live ?!*@ Like a Suicide' 1986 | Appetite for Destruction 1987 |
Live ?!*@ Like a Suicide on Guns N’ Rosesin ensimmäinen julkaisu. Tämä EP-levy julkaistiin 10 000 kappaleen painoksena ja on nykyään muodostunut keräilyharvinaisuudeksi. Kappaleet on äänitetty studiossa ja niihin on lisätty yleisön ääni. Äänite julkaistiin myöhemmin myös GN’R Lies -albumin A-puolena.
Kappaleet

Reckless Life
Nice Boys (alkup. Rose Tattoo)
Move to the City
Mama Kin (alkup. Aerosmith)
Soittajat

W. Axl Rose – laulu
Slash – kitara
Izzy Stradlin – komppikitara
Duff McKagan – basso
Steven Adler – rummut
Lotte Rysanek

Lotte Rysanekin hauta
Charlotte "Lotte" Rysanek(-Dörler) (18. maaliskuuta 1924 Wien – 14. joulukuuta 2016 Wien) oli itävaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Rysanek oli yksi vanhempiensa kuudesta lapsesta; myös hänen siskonsa Leonie Rysanek oli oopperalaulaja. Lotte Rysanek sai 1940-luvun loppupuolella Wienin konservatoriossa opetusta Alfred Jergeriltä ja opiskeli myös oopperakoulussa Erich von Wymetalin johdolla. Innsbruckissa hänelle antoi yksityisopetusta Rudolf Großmann. Rysanek teki debyyttinsä vuonna 1950 Klagenfurtissa. Vuosina 1951–1953 hän lauloi Freiburg im Breisgaussa, ja vuosina 1955–1987 hän kuului Wienin valtionoopperan esiintyjistöön. Vuodesta 1955 Rysanek teki myös vierailevia esiintymisiä monissa eurooppalaisissa oopperataloissa ja festivaaleilla. Hän työskenteli lisäksi operetti- ja konserttilaulajana. Hän oli vuodesta 1959 naimisissa Herbert Dörlerin kanssa.
Rysanek sai Kammersängerin-arvon vuonna 1968 ja oli Wienin valtionoopperan kunniajäsen.
Live At The Queen Elizabeth Hall

| Live At The Queen Elizabeth Hall Robert Calvert |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1. lokakuuta 1986
 Julkaistu: 1989
 Tyylilaji: rock elektroninen musiikki pop
 Levy-yhtiö: Clear Records BGO
Robert Calvertin muut julkaisut
| The Cellar Tapes 1987-1992 | Live At The Queen Elizabeth Hall 1989 | Rehearsals 1987: Radio Egypt 2006 |
Live At The Queen Elizabeth Hall on Robert Calvertin livealbumi, joka on nauhoitettu Lontoon Queen Elizabeth Hallissa 1. lokakuuta 1986.
Kappaleet

Evil Rock
Catch a Falling Starfighter
Gremlins
Aerospace Age Inferno
Test Tube Conceived
Working Down a Diamond Mine
All the Machines are Quiet
Work Song
Telekinesis
Acid Rain
Lord of the Hornets
Kaikki kappaleet Robert Calvert.
Muusikot

Robert Calvert: laulu, rumpukone
Steve Pond: kitara, taustalaulu
Fred Reeves: basso, kosketinsoittimet
Mary Cason: syntetisaattori
21 (Adelen albumi)

| 21 Adele |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 2009 – lokakuu 2010
 Julkaistu: 21. tammikuuta 2011
 Tuottaja(t): Jim Abbiss, Adele Adkins, Paul Epworth, Rick Rubin, Fraser T Smith, Ryan Tedder, Dan Wilson
 Tyylilaji: soul, pop, R&B
 Kesto: 48.12
 Levy-yhtiö: XL, Columbia
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Adelen muut julkaisut
| 19 2008 | 21 2011 | 25 2015   |
Singlet albumilta 21
 ”Rolling in the Deep” Julkaistu: 2010-11-2929. marraskuuta 2010  ”Someone Like You” Julkaistu: 2011-02-1616. helmikuuta 2011  ”Set Fire to the Rain” Julkaistu: 2011-04-044. huhtikuuta 2011  ”Rumour Has It” Julkaistu: 2011-11-055. marraskuuta 2011  ”Turning Tables” Julkaistu: 2011-11-055. marraskuuta 2011
21 on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Adelen toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 21. tammikuuta 2011 Britanniassa ja suurimmassa osassa Eurooppaa sekä 22. helmikuuta 2011 Pohjois-Amerikassa. 21 on ollut suuri menestys maailmanlaajuisesti: albumia on myyty yli neljä miljoonaa kappaletta Britanniassa, yli kymmenen miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa ja maailmanlaajuisesti 30 miljoonaa kappaletta.
Singlet

Albumilta julkaistiin viisi singleä, joista ensimmäinen, ”Rolling in the Deep”, on ollut suuri menestys maailmalla. Yhdysvalloissa single oli seitsemän perättäistä viikkoa singlelistan ensimmäisellä sijalla, ja sitä on myyty yli kahdeksan miljoonaa kappaletta vain Yhdysvalloissa, ja vuonna 2011 se oli maan digitaalisesti myydyin single.. Toinen single ”Someone Like You” saavutti Yhdysvalloissa singlelistan ensimmäisen sijan, ja sitä on myyty maassa yli 3,75 miljoonaa kappaletta. Myös albumin kolmas single ”Set Fire to the Rain” nousi maan singlelistan ykköseksi.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Rolling in the Deep | Adele Adkins, Paul Epworth | Epworth | 3.48 |  |  |  |  |  |
| 2. | Rumour Has It | Adkins, Ryan Tedder | Tedder | 3.43 |  |  |  |  |  |
| 3. | Turning Tables | Adkins, Tedder | Jim Abbiss | 4.10 |  |  |  |  |  |
| 4. | Don’t You Remember | Adkins, Dan Wilson | Rick Rubin | 4.03 |  |  |  |  |  |
| 5. | Set Fire to the Rain | Adkins, Fraser T. Smith | Smith | 4.02 |  |  |  |  |  |
| 6. | He Won’t Go | Adkins, Epworth | Rubin | 4.38 |  |  |  |  |  |
| 7. | Take It All | Adkins, Eg White | Abbiss | 3.48 |  |  |  |  |  |
| 8. | I’ll Be Waiting | Adkins, Epworth | Epworth | 4.01 |  |  |  |  |  |
| 9. | One and Only | Adkins, Dan Wilson, Greg Wells | Rubin | 5.48 |  |  |  |  |  |
| 10. | Lovesong | Robert Smith, Simon Gallup, Roger O’Donnell, Porl Thompson, Lol Tolhurst, Boris Williams | Rubin | 5.16 |  |  |  |  |  |
| 11. | Someone Like You | Adkins, Wilson | Wilson, Adkins | 4.45 |  |  |  |  |  |
| iTunesin bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 12. | I Found a Boy | Adele Adkins | Rick Rubin | 3.37 |  |  |  |  |  |
| Japanin bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 12. | Turning Tables (akustinen live-esitys) | Adele Adkins, Ryan Tedder | Jim Abbiss | 4.20 |  |  |  |  |  |
| 13. | Don’t You Remember (akustinen live-esitys) | Adele Adkins, Dan Wilson | Rick Rubin | 4.18 |  |  |  |  |  |
| 14. | Someone Like You (akustinen live-esitys) | Adele Adkins, Dan Wilson | Dan Wilson, Adele Adkins | 5.14 |  |  |  |  |  |
| iTunesin Alankomaiden bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 12. | I Found a Boy | Adele Adkins | Rick Rubin | 3.37 |  |  |  |  |  |
| Kreikan bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 12. | If It Hadn’t Been for Love (cover The SteelDriversin kappaleesta) | Michael Henderson, Christopher Stapleton | Rodaidh McDonald | 3.08 |  |  |  |  |  |
| 13. | Hiding My Heart (cover Brandi Carlilen kappaleesta) | Tim Hanseroth | Rodaidh McDonald | 3.28 |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

Yhdysvalloissa albumi debytoi ykköspaikalla, sillä sitä myytiin 352 000 kappaletta sen ensimmäisellä viikolla. Paras viikoittainen myynti Yhdysvalloissa on ollut viikolla 8/2012, jolloin albumia myytiin 730 000 kappaletta Adelen menestyksekkään Grammy-illan jälkeen. Huhtikuussa 2011 albumista oli myyty kaksi miljoona kappaletta Yhdysvalloissa. Toukokuussa 2011 albumia oli myyty maailmanlaajuisesti yhteensä kuusi miljoonaa kappaletta. Britanniassa albumia on myyty 14 platinalevyn verran.
21-albumia on myyty Suomessa yli 83 000 kappaletta (nelinkertaista platinaa), ja se on 122. listaviikollaan Suomen virallisella albumilistalla toiseksi pisimpään pysytellyt albumi Leevi and the Leavingsin Keskiviikko… 40 ensimmäistä hittiä -kokoelman jälkeen. 21 tuli listalle alkuvuodesta 2011, oli kärjessä 11 viikkoa, pysytteli listalla yhtäjaksoisesti vuoden 2013 toukokuun loppuun ja tuli listalle uudestaan saman vuoden heinäkuun lopussa. Vuoden 2011 huhtikuun alussa 21 oli sijoittunut yhteensä kymmenessä eri maassa albumilistan ensimmäiseksi.
| Maa (2011) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Argentiina: 1
 Alankomaat: 1
 Australia: 1
 Belgia (Flanderi): 1
 Belgia (Vallonia): 1
 Brasilia: 1
 Englanti: 1
 Etelä-Korea: 1
 Espanja: 2
 Irlanti: 1
 Italia: 1
 Itävalta: 1
 Japani: 4
 Kanada: 1
 Kreikka: 1
 Kroatia: 1
 Meksiko: 1
 Norja: 1
 Puola: 1
 Ranska: 1
 Ruotsi: 1
 Saksa: 1
 Slovakia: 1
 Skotlanti: 1
 Suomi: 1
 Sveitsi: 1
 Tanska: 1
 Tšekki: 1
 Unkari: 1
 Uusi-Seelanti: 1
 Venäjä: 2
 Yhdysvallat Billboard 200: 1
Arvostelut

Allmusic:
The A.V. Club: A−
The Daily Telegraph:
Rolling Stone:
Soundi:
Loropetalum

| Loropetalum |
| --- | --- |
 Loropetalum chinense var. rubrum
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Taikapähkinäkasvit Hamamelidaceae
Suku::  Loropetalum  R.Br. ex Rchb.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loropetalum on taikapähkinäkasveihin kuuluva suku, jossa on neljä lajia. Suvun kasvit ovat pensaita tai pieniä puita. Lajeista Loropetalum lanceum ja Loropetalum subcordatum kasvavat kotoperäisenä Kiinassa, Loropetalum chinense kasvaa Kiinan lisäksi myös Intiassa ja Japanissa.
Lajit

Loropetalum chinense
Loropetalum flavum
Loropetalum lanceum
Loropetalum subcordatum
Loro Parque

| Loro Parque |
| --- | --- |

Sijainti:  Kanariansaaret, Teneriffa, Espanja
Perustettu:  1972
Eläinlajeja:  350
Organisaatio
Aiheesta muualla
Verkkosivut
Loro Parque (”Papukaijapuisto”) on erityisesti papukaijoihin erikoistunut eläintarha, joka sijaitsee Kanariansaarilla, Teneriffalla. Puisto sijaitsee Puerto de la Cruzissa saaren pohjoisosassa. Eläintarhan on perustanut saksalaissyntyinen Wolfgang Kiessling vuonna 1972.
Loro Parquessa on papukaijojen lisäksi myös muun muassa ihmisapinoita ja monenlaisia vesieläimiä. Loro Parquessa on myös erittäin suuri miekkavalasallas. Siellä järjestetään päivittään näytöksiä, joissa esiintyvät miekkavalaat, merileijonat, delfiinit ja papukaijat.
Kiesslingin perhe omistaa myös Teneriffan eteläosassa sijaitsevan Siam Park -vesipuiston.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loro Parque Wikimedia Commonsissa
Eläintarhan kotisivut
Lorraine-Dietrich

Logo
Vuoden 1908 Lorraine-Dietrichin keulakoriste.
Lorraine-Dietrich oli vuosina 1908–1934 valmistettu ranskalainen automerkki. Automerkin edeltäjä oli vuosina 1897-1908 valmistettu De Dietrich -merkkinen auto. Aiemmin rautatievaunuja valmistanut De Dietrich alkoi 1897 valmistaa autoja Ranskan Lunévillessä.
1902 de Dietrich -tehdas palkkasi myöhemmin kuuluisan Ettore Bugatin suunnittelemaan nelisylinterisen kansiventtiilimoottorin, joka tuotti 18 kW.
1920-luvun taitteessa Lorraine-Dietrich alkoi varustaa valmistamiaan autoja kansiventtiilimoottorilla, jossa oli kuusi sylinteriä. Tärkein Lorraine-Dietrich-auto oli 1923 esitelty B3-6 -malli.
Lorraine-Dietrich osallistui moniin autokilpailuihin. Vuosina 1924-1926 Le Mansin 24 tunnin ajossa Lorraine-Dietrich B3-6 Sport menestyi erinomaisesti. Lujan alustansa ja etujarrujensa ansiosta B3-6-malli oli Bentley 3.0 -loistoauton kilpailija.
Autotehtaan omistanut de Dietrich -perhe myi osuutensa yhtiöstä, joka muutti nimensä vuonna 1928 Lorraineksi.
Aiheesta muualla

Franschhoek Motor Museum, Etelä-Afrikka (Arkistoitu – Internet Archive)
Tie pohjoiseen

| Tie pohjoiseen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mika Kaurismäki
Käsikirjoittaja:  Mika Kaurismäki Sami Keski-Vähälä
Tuottaja:  Mika Kaurismäki
Kuvaaja:  Jari Mutikainen
Leikkaaja:  Jukka Nykänen
Lavastaja:  Sasu Joutsi
Pääosat:  Samuli Edelmann Vesa-Matti Loiri
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Marianna Films Oy
Ensi-ilta:  24. elokuuta 2012
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  848 000 euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tie pohjoiseen on Mika Kaurismäen ohjaama ja käsikirjoittama road movie -tyylinen elokuva, joka tuli ensi-iltaan 24. elokuuta 2012. Pääosissa näyttelevät Samuli Edelmann ja Vesa-Matti Loiri.  Elokuvan käsikirjoitustiimiin kuului Kaurismäen lisäksi Sami Keski-Vähälä.
Elokuva kertoo isästä (Loiri), joka pitkän ajan kuluttua tapaa poikansa (Edelmann). He tekevät pitkän reissun kohti pohjoista. Matkan aikana isä ja poika puhuvat menneisyydestään ja tulevaisuudestaan sekä tapaavat erilaisia ihmisiä.
Nimekkäistä näyttelijöistä huolimatta elokuva sai kriitikoilta verrattaen vaisun vastaanoton. Se keräsi kuitenkin paljon katsojia: kuudentena esitysviikonloppunaan elokuvan oli nähnyt jo 200 000 katsojaa. Pietarin kansainvälisillä elokuvajuhlilla Tie pohjoiseen voitti yleisöpalkinnon.
Elokuvan tunnussävelmä ”Tuomittuna kulkemaan” on Vesa-Matti Loirin ja Samuli Edelmannin duetto, ja sen on säveltänyt ja sanoittanut Juha Tapio.
Elokuvasta julkaistu DVD-video sisältää myös Trailerin ja teaserin sekä Kuvagallerian.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Samuli Edelmann  | … |  Timo Porala   |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  Leo Porala   |
|  Peter Franzén  | … |  Pertti Paakku   |
|  Krista Kosonen  | … |  naiskassa Elina   |
|  Irina Björklund  | … |  Tiia   |
|  Elina Knihtilä  | … |  Maarit   |
|  Mari Perankoski  | … |  Minna Paakku   |
|  Pertti Sveholm  | … |  kiinteistövälittäjä Keke   |
|  Ada Kukkonen  | … |  Janette   |
|  Aake Kalliala  | … |  Kalle   |
|  Rea Mauranen  | … |  Pirkko   |
|  Jukka Virtanen  | … |  Rintapanttilan setä   |
|  Eija Vilpas  | … |  Birgit   |
|  Kristo Salminen  | … |  Riku   |
|  Eila Roine  | … |  Irja   |
|  Eeva Litmanen  | … |  Anja   |
|  Leena Uotila  | … |  Margit   |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Episodi Lumi Tirronen: 
Film-O-Holic.com Janne Kahila: 
Iltalehti Tuomas Riskala: 
Ilta-Sanomat Tarmo Poussu: 
MTV.fi Tuuve Aro: 

»Kaurismäki hallitsee road-elokuvan vaikka unissaan.» – TR, Iltalehti
»Mika Kaurismäen sympaattinen road movie on ainutlaatuinen tilaisuus nähdä yhdessä Suomen rakastetuimmat näyttelijät, joiden karisma kannattelee elokuvaa.» – Tyyne Pennanen, Gloria
»Vaikka herkkien asioiden äärellä ollaan, kerrontaa kuljettaa nauru. Äijämausteinen huumori toimii.» – KT, Anna