stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saguenay (joki)
Luonto ja maantiede

Saguenayjoki saa alkunsa Laurentian ylängöllä sijaitsevasta matalasta Saint-Jeanin järvestä, joka on nimetty jesuiittasaarnaaja Jean de Quenin mukaan. Järven vedet purkautuvat kahta lasku-uomaa pitkin, jotka yhtyvät Saguenayn pääuomaksi Alman teollisuuskaupungin kohdalla, kymmenen kilometriä järvestä itään. Ohitettuaan Saint-Fulgencen kylän joki levenee lähes kahden kilometrin levyiseksi ja sukeltaa syvään vuonoon, joka syntyi jäävirtojen kuluttamana 10000 vuotta sitten, viime jääkauden lopussa. Vuonoa ympäröivät jopa 500 metrin korkeuteen kohoavat prekambriset kalliot, joista tunnetuimpia ovat Éternitejoen suulla sijaitseva Cap Éternité (352 m) sekä suurella Neitsyt Marian patsaalla kruunattu Cap Trinité (348 m).
Vuonossa Saguenayn sivujokien makea ja lämmin vesi kerrostuu Saint Lawrencen estuaarista purkautuvan kylmän suolaveden päälle. Vuoroveden vaikutus ulottuu Chicoutimiin asti ja sen korkeus vaihtelee enimmillään kuusi metriä. Vuonon pohja ulottuu paikoitellen jopa 275 metrin syvyyteen mutta kohoaa vähän ennen Saint Lawrencen estuaaria. Joen syvimmissä osissa tavataan parittelevia maito- ja lahtivalaita ja matalalla suualueella kirjohylkeitä, pyöriäisiä, sillivalaita ja jopa sinivalaita, jotka tulevat sinne krillien ja pikkukalojen houkuttelemina.
Historia ja merkitys

Saguenay oli aikaisemmin osa laajaa kauppateiden verkostoa, joka ulottui kauas sen vedenjakajan ulkopuolelle aina Mistassinijärvelle ja Jamesinlahdelle saakka. Nykyisen Tadoussacin paikalla sijaitsi tärkeä kohtaamispaikka Kanadan kilven alueella eläneille algonkin-kansoille sekä Saint Lawrencen jokilaakson irokeeseille. Jacques Cartier pysähtyi joen suulla vuonna 1535 ja kuuli huhuja ylävirralla sijaitsevasta rikkaasta Saguenayn valtakunnasta. Vuonna 1600 luutnantti Pierre de Chauvin perusti Kanadan ensimmäisen kauppa-aseman Tadoussaciin, mutta ensimmäisen kerran uudisasukkaat tutkivat joen latvavesiä järjestelmällisesti vasta vuonna 1647, kun jesuiittasaarnaaja Jacques de Quen teki tutkimusmatkan nykyiseen Chicoutimiin asti. Vuosina 1671–1672 isä Albanel vieraili vihdoin Saint-Jeanin järvellä. Joesta tuli ensin turkisten ja myöhemmin puutavaran tärkeä kauppareitti, jona se säilyi 1800-luvulle asti. Maanviljely aloitettiin joen ympäristössä vuonna 1838 La Baien kylän perustamisen myötä. Teollistuminen käynnistyi, kun Chicoutimiin rakennettiin ensin saha vuonna 1842 ja paperitehtaita vuonna 1898.
Saguenayn ja sen sivujokien voimakkaan virtaaman ansiosta jokilaaksosta on kehittynyt Québecin merkittävimpiä teollisuusalueita. Ensimmäinen voimalaitos avattiin vuonna 1925 Isle-Malignen saarelle. Toisen maailmansodan aikana rakennettiin valtava pato Shipshawiin tuottamaan energiaa alumiinisulatolle nykyisessä Jonquièressa (silloisessa Arvidassa). Myöhemmin voimalaitoksia rakennettiin vielä Chute-à-Caroniin sekä Pérboncajoelle paperi- ja selluteollisuuden tarpeisiin. Luonnon suojelemiseksi joen ympäristöön on perustettu Chicoutimista Tadoussaciin ulottuva Saguenayn kansallispuisto sekä Saguenayn vuonon käsittävä Saguenayn – Saint Lawrencen merikansallispuisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saguenay (joki) Wikimedia Commonsissa
Saguenayjoki Cap Trinitén huipulta.
Talvinen Saguenayjoki, La Baie.
Revolver

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Revolver voi viitata:
Musiikki

Revolver, The Beatlesin vuoden 1966 albumi
Revolver, The Hauntedin vuoden 1998 albumi
Revolver, Lewis Blackin vuoden 2002 albumi
Revolver, Madaran vuoden 2006 albumi
”Revolver”, Madonnan vuoden 2009 single
RevolveЯ, T-Painin vuoden 2011 albumi
Elokuva

Revolver, brittiläis-ranskalainen elokuva vuodelta 2005
Lehti

Revolver, yhdysvaltalainen musiikkilehti
Ryōsuke Iwasa

| Ryōsuke Iwasa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  岩佐亮佑
Syntynyt: 26. joulukuuta 1989 Kashiwa
Kansalaisuus:  Japani
Nyrkkeilijä
Painoluokka:  Ylempi kääpiösarja
Kätisyys:  Vasenkätinen eli nyrkkeilytermein soutpaw
Ammattilaistilastot
Ottelut:  28
Voitot:  25
– tyrmäysvoitot:  16
Tappiot:  3
Ryōsuke Iwasa (jap. 岩佐亮佑, Iwasa Ryōsuke, s. 26. joulukuuta 1989 Kashiwa, Japani) on japanilainen ammattinyrkkeilijä ja hallitseva IBF-liiton maailmanmestari ylemmässä kääpiösarjassa.
Ammattinyrkkeilyura

Iwasa aloitti ammattinyrkkeilyuransa vuonna 2008. Vuonna 2011 hän kärsi ensimmäisen tappionsa Shinsuke Yamanakaa vastaan tavoitellessaan kääpiösarjan mestaruutta. Iwasa kohosi vuoden 2011 marraskuussa Japanin mestariksi voittamalla Jerope Mercadon yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Hän puolusti mestaruutta kahdesti ennen kuin luopui siitä vuonna 2012. Vuonna 2015 hän pääsi IBF-liiton kääpiösarjan maailmanmestaruusotteluun mutta hävisi Lee Haskinsille pahan selkäsaunan jälkeen teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä.
Vuonna 2017 Iwasa kohosi ylemmän kääpiösarjan IBF-liiton maailmanmestariksi voittamalla Yukinori Ogunin teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä.
Aiheesta muualla

boxrec.com
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Yukinori Oguni | IBF-liiton ylemmän kääpiösarjan maailmanmestari 13. syyskuuta 2017 – 16. elokuuta 2018 | Seuraaja: TJ Doheny |
Rosopallopuu

| Rosopallopuu |
| --- | --- |
 Rosopallopuu Kapkaupungissa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Kapikkikasvit Achariaceae
Suku::  Rosopallopuut Kiggelaria  L.
Laji::  africana
Kaksiosainen nimi
 Kiggelaria africana  L. (1753) 
Katso myös
   Rosopallopuu Wikispeciesissä   Rosopallopuu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Rosopallopuu (Kiggelaria africana) on kapikkikasvien (Achariaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Sen koko ja ulkomuoto vaihtelevat noin kolme metriä korkeasta pensaasta korkeimmillaan noin 17 metriä korkeaksi puuksi. Rosopallopuu on ainavihanta tai lyhyeksi aikaa lehtensä pudottava, kausivihanta kasvi. Rosopallopuu on kaksikotinen ja hyvin muunteleva laji.
Rosopallopuu kasvaa luonnossa sademetsissä sekä muissa kosteissa metsissä 1370–2550 metrin korkeudella merenpinnasta. Toisinaan lajia tavataan metsien reunoilla. Luonnossa lajia tavataan Etelä-Afrikassa.
Käyttö ja kasvatus

Rosopallopuuta kaadetaan luonnosta siitä saatavan puutavaran vuoksi, mutta lajia myös kasvatetaan aidanteena. Rosopallopuun puuaines on vaaleanpunertavaa sekä kovaa ja se soveltuu moniin erilaisiin puusepäntöihin, sisustukseen, parketteihin tai huonekalujen valmistukseen. Aikoinaan puuta käytettiin myös kärryjen pyörien pinnoihin.
Kasvatettuna rosopallopuu menestyy subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla. Laji sietää alimmillaan noin –2°C:n lämpötiloja, mutta menestyy myös alueilla, joilla päivälämpötila voi nousta +36°C:een. Rosopallopuu kasvaa parhaiten runsaasti orgaanista ainesta sisältävässä maaperässä aurinkoisella kasvupaikalla. Rosopallopuu tarvitsee keskimääräisen paljon vettä, mutta on myös kuivuutta kestävä. Suotuisissa olosuhteissa rosopallopuu kasvaakin nopeasti ja voi kukkia jo kaksivuotiaana. Tavallisesti laji alkaa muodostaa oksia melko läheltä varren tyveä, jolloin alimmat oksat on leikattava, mikäli haluaa rosopallopuusta enemmän puumaisennäköisen.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rosopallopuu (Kiggelaria africana)
JSTOR Global Plants: Kiggelaria africana (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Kiggelaria africana (englanniksi)
SNCASO SO.7060 Deauville

SNCASO SO.7060 Deauville kuvattuna vuonna 1957.
SNCASO SO.7060 Deauville on yksimoottorinen ranskalainen SNCASO:n valmistama yleisilmailukoneen prototyyppi, joka oli käytössä 22. maaliskuuta 1948 alkaen 1970-luvulle asti.
SNCASO oli aiemmin rakentanut  SO.7055 Deauville -lentokoneita, jossa oli Mathis 4GO -automoottori (75 hv). Vuonna 1948 siihen asennettiin Walter Minor 4-III -moottori (105 hv), ja ohjaamoa laajennettiin kolmannella istuinpaikalla.
Rosopsida

| Rosopsida |
| --- | --- |
 Koiranruusu (Rosa canina)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Rosopsida  Batsch, 1788
Katso myös
   Rosopsida Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosopsida on yksi koppisiemenisten (Magnoliophytina) luokista.
Luokittelu

Eudicotyledon (ydinryhmä)
Ranunculales
Buxales
Trochodendrales
Proteales
Gunnerales
Berberidopsidales
Dilleniales
Caryophyllales
Saxifragales
Santalales
Vitales
Rosidae
Crossosomatales
Geraniales
Myrtales
Eurosidae I
Zygophyllales
Celastrales
Malpighiales
Oxalidales
Fabales
Rosales
Cucurbitales
Fagales
Eurosidae II
Huerteales
Brassicales
Malvales
Sapindales
Asteridae (ydinryhmä)
Cornales
Ericales
Euasteridae I
Garryales
Solanales
Gentianales
Lamiales
heimo Boraginaceae (Incertae sedis)
Euasteridae II
Aquifoliales
Apiales
Dipsacales
Asterales
Luokkaan kuuluu edellä mainittujen lahkojen lisäksi muutama heimo, joita ei voi sijoittaa nykyisen tietämyksen puitteissa lahkoihin tai edes niiden yhteyteen. Ne ovat:
Apodanthaceae
3 sukua, 23 lajia loiskasveja Kaliforniasta ja Floridasta etelään, Välimerenmaissa, Lounais-Aasiassa, Lounais-Australiassa ja Itä-Afrikassa.
Haptanthaceae
vain yksi ainavihanta puulaji Haptanthus hazlettii Hondurasissa.
Hoplestigmataceae
1 suku, 2 lehtensä karistavaa puulajia Länsi-Afrikassa
Medusandraceae
1 suku, 2 puulajia trooppisessa Länsi-Afrikassa.
Metteniusaceae
1 suku, 7 ainavihantaa puulajia Costa Ricasta luoteiseen Etelä-Amerikkaan.
Pottingeriaceae
vain yksi ikivihanta puulaji Assamista Luoteis-Thaimaahan.
Aiheesta muualla

Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. Version 6, May 2005
Sammalinen (Saarijärvi)

| Sammalinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°37′49″N, 24°51′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karankajärven va (14.66)
Lasku-uoma:  Siltasalmi Luotojärveen
Järvinumero:  14.662.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,9 m  
Pituus:  2,5 km  
Leveys:  620 m  
Rantaviiva:  7,464 km  
Pinta-ala:  77,323 ha   
Tilavuus:  0,001933075 km³  
Keskisyvyys:  2,5 m  
Suurin syvyys:  11,8 m  
Saaria:  4 
 fiSammalinen 
Sammalinen on Keski-Suomessa Saarijärvellä Siltasalmen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Sammalinen on 2,5 kilometriä pitkä, 600 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 77 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan neljä saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 1,93 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00193 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,5 metriä. Sen syvänteessä on 11,8 metriä syvää. Järven rantaviivan pituus on 7,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Karankajärven valuma-alueella (14.66), jonka Selänpäänjoen valuma-alueeseen (14.662) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,9 metriä mpy.
Rodman

Rodman on pääosin englanninkielisissä maissa käytössä oleva sukunimi. Joissain maissa Rodman voi olla myös miehen etunimi.
Rodman sukunimenä

David Rodman (s. 1983), slovenialainen jääkiekkoilija
Dennis Rodman (s. 1961), yhdysvaltalainen koripalloilija
Marcel Rodman (s. 1981), slovenialainen jääkiekkoilija
Trinity Rodman (s. 2002), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Rodman etunimenä

Rodman Teltull (s. 1994), palaulainen pikajuoksija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Riivatut (vuoden 1988 elokuva)

| Riivatut> Les Possédés |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrzej Wajda
Käsikirjoittaja:   Andrzej Wajda  Jean-Claude Carrière  Agnieszka Holland  Edward Żebrowski 
Perustuu:  Fjodor Dostojevskin romaaniin Riivaajat (Бесы; Besy, 1872)
Tuottaja:  Margaret Ménégoz
Säveltäjä:  Zygmunt Konieczny
Kuvaaja:  Witold Adamek
Leikkaaja:  Halina Prugar-Ketling
Tuotantosuunnittelija:  Allan Starski
Lavastaja:  Allan Starski
Pääosat:   Isabelle Huppert  Jutta Lampe  Philippine Leroy-Beaulieu 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Gaumont  Films A2  Les Films du Losange  (mukana myös CNC) 
Levittäjä:  Gaumont
Ensi-ilta:  helmikuussa 1988 (Berliinin elokuvajuhlat, Länsi-Saksa)
Kesto:  116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riivatut (ransk. Les Possédés) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Andrzej Wajdan ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Jutta Lampe ja Philippine Leroy-Beaulieu.
Riivatut perustuu Fjodor Dostojevskin romaaniin Riivaajat (Бесы; Besy, 1872), jonka pohjalta Andrzej Wajda, Jean-Claude Carrière, Agnieszka Holland ja Edward Żebrowski sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Margaret Ménégoz. Elokuva kilpaili vuoden 1988 Berliinin elokuvajuhlien pääkilpailussa, jossa Andrzej Wajda oli ehdokkaana parhaan elokuvan Kultaisen karhun saajaksi.
Juoni

Riivatut alkaa vuodesta 1870 ja sijoittuu Venäjälle. Elokuva kertoo joukosta nuoria vallankumouksellisia, jotka haluavat tuhota yhteiskuntajärjestelmän väkivallalla. He uskovat, että tämä on ainoa keino uudistaa vanhaa venäläistä yhteiskuntaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Maria Sjatov   |
|  Jutta Lampe  | … |  Maria Lebjadkin   |
|  Philippine Leroy-Beaulieu  | … |  Lisa   |
|  Bernard Blier  | … |  kuvernööri   |
|  Jean-Philippe Écoffey  | … |  Pierre Verchovenskij   |
|  Laurent Malet  | … |  Kirillov   |
|  Jerzy Radziwiłowicz  | … |  Sjatov   |
|  Omar Sharif  | … |  Stepan   |
|  Lambert Wilson  | … |  Nikolaj Stavrogin   |
|  Philippe Chambon  | … |  Chigalev   |
|  Jean-Quentin Châtelain  | … |  Virguinski   |
|  Rémi Martin  | … |  Erkel   |
|  Serge Spira  | … |  Fedka   |
|  Wladimir Yordanoff  | … |  Lebjadkin   |
|  Zbigniew Zamachowski  | … |  Liamchine   |
|  Piotr Machalica  | … |  Maurice   |
|  Bożena Dykiel  | … |  Virginska   |
Tuotanto

Riivattujen kuvaukset alkoivat 3. maaliskuuta 1987, ja se kuvattiin Varsovassa, Puolassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Gaumont, Films A2 ja Les Films du Losange. Tuotantoa oli tukemassa myös CNC-virasto.
Julkaisu

Riivatut sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla helmikuussa 1988. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 24. helmikuuta 1988 ja oli Gaumontin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 76 668 katsojaa.
Riivatut julkaistiin Ranskassa DVD:lle 9. joulukuuta 2010 ja blu-raylle 5. marraskuuta 2014.
Aiheesta muualla

Riivatut Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Riivatut Elonet.
Riivatut AllMoviessa. (englanniksi)
Riivatut AlloCinéssä (ranskaksi)
Riivatut UniFrancessa (ranskaksi)
Ryszard Kapuściński

Ryszard Kapuscinski 17. toukokuuta 1997.
Ryszard Kapuściński (4. maaliskuuta 1932 Pinsk – 23. tammikuuta 2007 Varsova) oli Puolan kuuluisimpia toimittajia ja käännetyimpiä kirjailijoita. Hänet mainittiin monesti kirjallisuuden Nobel-arvailujen yhteydessä. Reportterina Kapuściński todisti 27:ää vallankumousta tai -kaappausta itse paikalla. Hän tapasi muun muassa Patrice Lumumban, Che Guevaran ja Idi Aminin.
Kapuściński työskenteli vuosia ulkomaankirjeenvaihtajana Puolan PAP-uutistoimistolle Afrikassa. Hänen kansainvälinen läpimurtoteoksensa oli Etiopian keisarin Haile Selassien hovia ja hallintoa kuvaava Keisari (1978). Kapuścińskin Afrikkaa käsittelevä kirja Eebenpuu (1998) koostuu reportaaseista 1950-luvulta 1990-luvulle. Kapuścińskilta on suomeksi ilmestynyt myös Imperiumi (1993), joka on reportaasikokoelma Neuvostoliiton hajoamisesta. Hänen suomentajansa on ollut Tapani Kärkkäinen.
Aulis Sallisen ooppera Palatsi perustuu osittain Kapuścińskin Keisari-teokseen.
Ryszard Kapuściński on haudattu Varsovan Powązki Wojskowe -hautausmaalle.
Kunnianosoitukset

Vuonna 2010 perustettiin Varsovassa Ryszard Kapuścińskin nimeä kantava kansainvälinen reportaasipalkinto. Se myönnetään vuosittain merkittävälle reportaasikirjalle. Kirjasta täytyy olla ilmestynyt puolankielinen käännös. Ensimmäisenä vuonna palkinto myönnettiin ranskalaisen journalistin Jean Hatzfeldin Ruanda-reportaasikirjalle La Stratégie des antilopes.
Tuotanto > Suomennetut teokset

Keisari.  ((Cesarz, 1978.) Suomentanut Tapani Kärkkäinen)  Helsinki:  Like, 2006.  ISBN 952-471-725-5.
Imperiumi.  ((Imperium, 1993.) Suomentanut Tapani Kärkkäinen)  Helsinki:  Like, 1993.  ISBN 952-471-075-7.
Eebenpuu.  ((Heban, 1998.) Suomentanut Tapani Kärkkäinen)  Helsinki:  Like, 2002.  ISBN 952-471-009-9.
Tuotanto > Muut teokset

Busz po polsku (1962)
Czarne gwiazdy (1963)
Kirgiz schodzi z konia (1968)
Gdyby cała Afryka (1969)
Che Guevara - Dziennik z Boliwii (1969)
Dlaczego zginął Karl von Spreti? (1970)
Chrystus z karabinem na ramieniu (1975)
Jeszcze dzień życia(1976)
Wojna futbolowa (1978)
Szachinszach (1982)
Notes (1986)
Lapidarium (1990)
Lapidarium II (1995)
Lapidarium III (1997)
Lapidarium IV (2000)
Z Afryki (2000)
Lapidarium V (2001)
Autoportret reportera (2003)
Podróże z Herodotem (2004)
Prawa natury (2006)
Ten Inny (2006)
Lapidarium VI (2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ryszard Kapuścińskin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Kapuścińskista kääntäjä Tapani Kärkkäisen sivuilla.
Ryszard Kapuściński -reportaasikilpailun sivut.
HS.fi: Tunnettu puolalaiskirjoittaja oli agentti.
Ryszard Kapuściński & Tiziano Terzani.
Rautarouva (elokuva)

| Rautarouva> The Iron Lady |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Phyllida Lloyd
Käsikirjoittaja:  Abi Morgan
Tuottaja:  Damian Jones
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Elliot Davis
Leikkaaja:  Justine Wright
Tuotantosuunnittelija:  Simon Elliott
Pääosat:  Meryl Streep   Jim Broadbent   Anthony Head   Richard E. Grant
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia Ranska
Tuotantoyhtiö:  Pathé   Film 4   UK Film Council   Media Rights Capital
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   2011-12-2020. joulukuuta 2011 (Yhdysvallat)   2012-1-2727. tammikuuta 2012 (Suomi)  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  14 milj. dollaria
Tuotto:  114 milj. dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rautarouva (The Iron Lady) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Phyllida Lloydin ohjaama elämäkertaelokuva Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeristä Margaret Thatcheristä. Elokuvassa Thatcheriä näyttelee Meryl Streep.
Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 27. tammikuuta 2012.
Streep palkittiin elokuvasta parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella ja Baftalla. Elokuva palkittiin myös parhaan maskeerauksen Oscarilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Meryl Streep  | … |  Margaret Thatcher   |
|  Jim Broadbent  | … |  Denis Thatcher   |
|  Alexandra Roach  | … |  Margaret Thatcher nuorena   |
|  Harry Lloyd  | … |  Denis Thatcher nuorena   |
|  Olivia Colman  | … |  Carol Thatcher   |
|  Anthony Head  | … |  Geoffrey Howe   |
|  Nicholas Farrell  | … |  Airey Neave   |
|  Richard E. Grant  | … |  Michael Heseltine   |
|  Paul Bentley  | … |  Douglas Hurd   |
|  Robin Kermode  | … |  John Major   |
|  John Sessions  | … |  Edward Heath   |
|  Roger Allam  | … |  Gordon Reece   |
|  Michael Pennington  | … |  Michael Foot   |
|  Angus Wright  | … |  John Nott   |
|  Julian Wadham  | … |  Francis Pym   |
|  Reginald Green  | … |  Ronald Reagan   |
|  Iain Glen  | … |  Alfred Roberts   |
Vastaanotto

Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton elokuvakriitikoilta, mutta Meryl Streepin roolisuoritus sai paljon kehuja. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 51 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 5.7/10. Keräys perustuu 209 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 54 pistettä 100:sta.
Helsingin Sanomien arvostelussa kirjoitetaan "Keskinkertaisuudelta elokuvan pelastaa – ja kuinka pelastaakaan – Meryl Streep. Hän ilmentää häikäisevästi, pienin elein, hahmonsa taistelunhalua, vallantäyteisyyttä ja charmia. Juuri Streepille kuuluvat elokuvan tähdet. Niin tarkkaa työtä kuin hän Rautarouvassa tekeekin, katsoja ei koskaan tunne seuraavansa näyttelijäntyön oppituntia. Streep on Thatcher, alkaen tuntua aidommalta kuin rouva itse." Ilta-Sanomien Tarmo Poussu kirjoittaa arvostelussaan "Ilman Streepin monumentaalista roolityötä Rautarouva olisi keskinkertaisen tv-elokuvan tasoa. Hänen ansiostaan sen katsoo kevyesti ja jopa ihastuksesta huokaillen."
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / Ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Oscar | Paras naispääosa | Meryl Streep | Voitto |
| Oscar | Paras maskeeraus | Mark Coulier ja J. Roy Helland | Voitto |
| Bafta | Paras naispääosa | Meryl Streep | Voitto |
| Bafta | Paras miessivuosa | Jim Broadbent | Ehdokkuus |
| Bafta | Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Abi Morgan | Ehdokkuus |
| Bafta | Paras maskeeraus | Marese Langan, Mark Coulier and J. Roy Helland | Voitto |
| Golden Globe | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Meryl Streep | Voitto |
| Screen Actors Guild Awards | Paras naispääosa | Meryl Streep | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Rautarouva Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rautarouva Box Office Majossa (englanniksi)
Rautarouva Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Rautarouva Metacriticissä (englanniksi)
Sakala

Sakala on Viron ensimmäinen poliittinen sanomalehti. Sen perusti Carl Robert Jakobson vuonna 1877 Viljandissa yritettyään useaan otteeseen saada luvan lehden perustamiseen. Lehti oli Viron kansallisuusliikkeen radikaalien äänitorvi, joka vaati muun muassa virolaisten tasa-arvoa saksalaisten rinnalla, saksalaisten poliittisten ja taloudellisten erioikeuksien lakkauttamista ja talonpojille oikeutta osallistua provinssien itsehallintoon.
Lehti oli hyvin suosittu: ensimmäisenä vuonna tilaajia oli 2 300, vuonna 1881 jo 6 000, ja sillä oli runsaat 900 avustajaa ja kirjeenvaihtajaa eri puolilla Viroa. Lehden radikaalin linjan vuoksi sensuuri lakkautti sen lähinnä saksalaisten taustavoimien vaikutuksesta vuonna 1879 kahdeksaksi kuukaudeksi, mistä sen suosio vain lisääntyi. Toisaalta sen jyrkkyys syvensi kansallisuusliikkeen kahtiajakoa.
Viranomaiset lakkauttivat lehden 1906, kun sen merkitys oli jo vähentynyt. Lehti on myöhemmin perustettu uudestaan, ja se on nykyisin Viljandin paikallinen päivälehti.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut
Sardinian ralli 2010

Sardinian ralli 2010 eli Italian ralli oli IRC-sarjan kauden 2010 viides osakilpailu, joka ajettiin 4.-6. kesäkuuta. Rallin voittivat suomalaispari Juho Hänninen & Mikko Markkula Skoda Motorsportin Skoda Fabia S2000 ralliautolla. Toiseksi ajoivat italialaiset Paolo Andreucci ja Anna Andreucci Peugeot 207 S2000:lla ja kolmanneksi Skoda Motorsportin tšekkiläiset Jan Kopecký ja Petr Starý. Voitto oli Hännisen toinen sen vuoden IRC-sarjassa ja viidestä ajetusta osakilpailusta jokaisessa Hänninen oli yltänyt palkintokorokkeelle.
Rallissa ajettiin 13 EK:ta joiden yhteispituus oli 218,70 km.
| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Juho Hänninen |  Mikko Markkula | Skoda Fabia S2000 | 2:31.28,6 |  |
| 2. |  Paolo Andreucci |  Anna Andreucci | Peugeot 207 S2000 | 2:32.04,2 | + 35,6 |
| 3. |  Jan Kopecký |  Petr Starý | Skoda Fabia S2000 | 2:32.06,8 | + 38,2 |
| 4. |  Thierry Neuville |  Nicolas Klinger | Peugeot 207 S2000 | 2:37.27,2 | + 5.58,6 |
| 5. |  Bruno Magalhães |  Carlos Magalhães | Peugeot 207 S2000 | 2:41.24,4 | + 9.55,8 |
| 6. |  Teemu Arminen |  Tuomo Nikkola | Subaru Impreza STi N15 | 2:41.40,9 | +10.12,3 |
| 7. |  Luigi Ricci |  Christine Pfister | Subaru Impreza STi N14 | 2:43.02,0 | +11.33,4 |
| 8. |  Daniele Batistini |  Carlo Pisano | Peugeot 207 S2000 | 2:43.26,7 | +11.58,1 |