stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kippuramiekka
Löytöjä

Ensimmäinen kippuramiekka löytyi Ruotsin Itägötanmaalla Hedanista (nykyään osa Ödeshögin kuntaa) viimeistään vuonna 1880, jolloin se kirjattiin museon muinaiskalupäiväkirjaan (numerolla SHM 6454). Se löytyi multamaan nostossa ja siksi se arvellaan olevan suohon upotettu votiivilahja. Miekka on 61 senttimetriä pitkä. Se on lähes samanlainen kuin kolme muuta pronssista kippuramiekkaa, mutta eroavaisuuksiakin on. Kärjen tuntumassa on vain yksi pallonmuotoinen kohouma ja kahvan tuntumassa ei ole lenkkiä. Miekka saattaa siten olla eriaikainen kuin muut löydetyt miekat, vaikka se ajoitetaan Monteliuksen periodille I eli 1700–1500 eaa.
Hedanin miekan pronssimetallin alkuainepitoisuudet määritettiin vuonna 1934. Pronssissa on 10,25% tinaa, 88,40% kuparia, 0,13% lyijyä, nikkeliä 0,47% sekä rautaa ja alumiinia yhteensä 0,15%.
Seuraava kippuramiekka löytyi Rørbyn kylästä Tanskan Sjællannista vuonna 1952, josta samasta pellosta löytyi vuonna 1957 toinen samanlainen miekkaa. Miekkojen kippuraosassa on kaksi pyöreää kokoumaa. Ne olivat lähes identiset eroten vain  jälkikäsitelyn osalta. Miekat oli työnnetty suonsilmäkkeeseen votiiviksi, mutta suo oli myöhemmin kuivatettu ja aluetta on sitten käytettiin peltomaana. Tanskasta tunnetaan myös piikivestä valmistettu kippuramiekka. Pronssimiekat on ajoitettu periodille IB eli 1600–1500 eaa.
Ruotsissa Skånen Lilla Slågarpista löysi toukokuussa 1981 Bo Bengtson isänsä peltoja äestäessään katkenneen kippuramiekan, joka oli tarttunut maatalouskoneeseen. Miekka tarttui kärjen koukustaan kiinni koneeseen, mutta sen kahva jäi maahan. Kahva löytyi myöhemmin. Terän kärjessä oli tunnusomaiset kaksi pallonmuotoista kohoumaa. Tämän miekan ajoituksesta ei ole tietoa.
Galleria

Piikivinen kippuramiekka ja toinen Rørbyn miekoista
Molemmat Rørbyn miekat Tanskan kansallismuseossa
Samanlainen katkennut kippuramiekka Knutstorpin maatilalta, Lilla Slågarpista, Skånesta
Krummiekka Hedan Norröstä, Itägötanmaalta, Ruotsista, 61 cm pitkä
Kolopesijälintu

Palokärki on kolopesijä ja kolojen tekijänä avainlaji.
Kolopesijälinnut tekevät pesänsä puunkoloon. Kolopesijöitä ovat Suomessa esimerkiksi tikat, pöllöt, muutamat vesilinnut, kuten telkkä ja isokoskelo, sekä monet pikkulinnut, kuten kirjosieppo ja tiaiset.
Kolopesijät ovat riippuvaisia lahopuusta, josta löytyy sopivia koloja. Tunnetuimpia kolopesijöitä ovat ehkä tikat, jotka itse hakkaavat puuhun pesäkolonsa. Myöhemmin muut linnut ja myös esimerkiksi lepakot, näädät, oravat ja liito-oravat saattavat muuttaa vanhoihin tikankoloihin. Tikat ovatkin siten usein avainlajeja ekosysteemissä.
Tehometsätalouden aiheuttama lahopuun merkittävä väheneminen uhkaa monia kolopesijöitä. Esimerkiksi aiemmin yleisen hömötiaisen määrä on vähentynyt Suomessa 2000-luvulla 40 prosenttia, ja nyt lajia pidetään alueellisesti vaarantuneena.
Linnunpönttöjen tekeminen helpottaa kolopesijöiden asuntopulaa. Vuosina 2016–2017 Suomessa järjestettiin Miljoona linnunpönttöä -kampanja, jonka aikana nikkaroitiin yli 1,3 miljoonaa pönttöä.
Keelung

| Keelung |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 lippu:  vaakuna
 Keelungin sijainti Taiwanissa
 Koordinaatit: 25°08′N, 121°44′E 
Valtio:  Kiinan tasavalta
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kaupunki
Väkiluku (2015):  372 355
 
 www.klcg.gov.tw 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keelung (kiin.: 基隆市; pinyin: Jīlóng shì; Pe̍h-ōe-jī: Ke-lâng) on kaupunki ja satama Taiwanin eli Kiinan tasavallan pohjoisosassa. Kaupunki on saanut alkunsa 1700-luvulla ja nykyisin se on teollisuuden keskus ja tärkeä tuontisatama maan pääkaupunki Taipeille. Vuonna 2015 Keelungin asukasluku oli 372 355.
Maantiede

Keelung sijaitsee Taiwanin pohjoisosassa Itä-Kiinan meren rannikolla noin 26 kilometriä Taiwanin pääkaupungista Taipeista koilliseen. Kaupungin hallinnollisen alueen pinta-ala on 132,76 km². Keelungissa on Taiwanin pohjoisosien suurin luonnonsatama. Sataman suulla ovat kaupunkiin kuuluvat Heiping- ja Keelungsaaret. Kaupunkiin kuuluu myös viisi muuta saarta, Zhongshan, Tongpan, Pengjia, Mianhua ja Huaping. Itse kaupunkia ympäröivät vuoret ja kaikkiaan 95 prosenttia kaupungin pinta-alasta on kukkuloita.
Historia

Ennen kiinalaisten saapumista nykyisen Keelungin aluetta asutti ketangalan-niminen heimo, josta kaupungin myöhempi nimi on mahdollisesti johdettu. Kiinan Ming-dynastian kaudella japanilainen sotaherra Toyotomi Hideyoshi yritti vallatta nykyisen Keelungin alueen ja sen rikkikaivokset. Hänen joukkojensa oli kuitenkin käännyttävä takaisin merimatkalla iskeneen myrskyn takia. Seuraavaksi paikalle saapuivat espanjalaiset, jotka rakensivat vuonna 1626 Hopingin saaren eteläosaan San Salvadore-nimisen linnoituksen. Vuonna 1646 hollantilaiset valtasivat saaren espanjalaisilta ja antoivat sen linnoitukselle uuden nimen Noort Hollant. Hollantilaiset joutuivat vuorostaan poistumaan Koxingan pojan Zheng Jingin johtamien kiinalaisten joukkojen tieltä vuonna 1668. 1600-luvun alkupuolella Taiwanille oli alkanut tulla myös kiinalaisia siirtolaisia mannermaalta, ja Keelungiin heitä saapui vuonna 1723. Monet nykyisen Keelungin alueelle saapuneet siirtolaiset olivat lähtöisin Fujianin maakunnan Zhangzhousta.
1700-luvun loppuun mennessä Keelungiin oli syntynyt pieni asutuskeskus. Vuonna 1840 kaupungissa oli noin 700 taloutta, ja saman vuosisadan puolivälillä sen satamaan alkoi saapua ulkomaalaisia laivoja. Kaupunki avattiin virallisesti ulkomaankaupalle, kun siitä vuonna 1860 tuli niin sanottu sopimussatama. Kaupunki alkoi kasvaa nopeasti. Hyvän sataman lisäksi lähistöllä oli runsaita kulta- ja kivihiiliesiintymiä. Ranskalaiset joukot miehittivät kaupunkia lyhyen aikaa Kiinan–Ranskan sodan aikana vuosina 1883–1885. Qing-dynastia oli yrittänyt linnoittaa kaupungin satamaa, mutta linnoitustyöt olivat jääneet kesken. Ne vei loppuun vasta Taiwanin kuvernööri Liu Mingzhuan.
Japani miehitti Taiwanin vuonna 1895, ja alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Tainanista Taipeihin lähemmäs Keelungia vuonna 1891. Taipein vanha satama Danshui oli kärsinyt lietteen kertymisestä satamaan, ja japanilaiset rakensivat sen korvatakseen rautatien Keelungiin. Kaupungista tuli alueellinen kaupan keskus, ja sinne kehittyi myös jonkin verran teollisuutta. Japanin aloitettua sodan Yhdysvaltoja vastaan toisen maailmansodan aikana vuonna 1941 Keelungista tuli Yhdysvaltojen ilmaiskujen kohde. Kaupungin satama tuhoutui sodan aikana lähes tyystin. Vuonna 1945 Taiwan luovutettiin Kiinan tasavallalle, ja kaupunki satamineen jälleenrakennettiin sodan tuhojen jäljiltä.
Talous

Keelung on kasvanut teollisuuden keskukseksi, jonka kehitystä ovat auttaneet lähistön kivihiilivarannot ja vesivoimalat. Kaupungissa on esimerkiksi lannoite- ja sementtiteollisuutta sekä telakkateollisuutta. Keelungin satama on maan pääkaupungin Taipein tärkeä tuontisatama. Keelung on myös huomattava kalasatama.
Väestö

Keelungin asukasluku oli marraskuussa 2015 yhteensä 372 355. Asukkaista 2,4 % eli 9 136 henkilöä kuului alkuperäiskansoihin. Hiljattain Taiwaniin asettuneita siirtolaisia oli 2,68 % tai 9 969 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keelung Wikimedia Commonsissa
Kivimuodostelma Keelungin rannikolla.
Chung Chengin puiston portti.
Keelungin satamaa.
Korruptio rakentamisessa

Korruptio rakentamisessa käsittelee korruptiota rakentamisessa.  Rakentamiseen voi liittyä poliittinen korruptio, oikeusjärjestelmän korruptio ja talouskorruptio. Talouskorruptioon voi sisältyä lahjonta, harmaa talous, rahanpesu, kuittikauppa ja sisäpiirikauppa.
Tutkimusten mukaan infrastruktuurin rakentamiseen liittyy korruptiota enemmän kuin millään muulla alalla. Transparency Internationalin vuoden 2005 raportin mukaan infrastruktuurin rakentamista altistaa korruptiolle suuri pääomatarve ja valtion valvonnan tarve. Valvontaa vaikeuttaa se, että uutta taloa on vaikeampi hinnoitella kuin tavaroita. Infrastruktuurin rakentamiseen sisältyy liikenneväylät, voimalaitokset ja suuret ja pienet rakennukset. Projekteihin sisältyy julkisia hankkeita (valtio ja kunnat) sekä yksityisiä projekteja. Rakennusalan liikevaihto maailmassa on 3 200 miljardia dollaria vuodessa. Sen osuus on 5–7 % BKT:stä.
Rakennusalalla korruptiolle altistaviin tekijöihin sisältyy:
Rakennusprojekteihin liittyy suuri joukko osallistujia.
Isossa projektissa, joka maksaa miljoonia lahjukset on helpompi peitellä.
Hankkeitten ainutkertaisuus tekee vertailun vaikeaksi, jos yksikköhintalaskelmia ei tehdä.
Transparency Internationalin mukaan useimmat infrastuktuurin hankkeet edellyttävät hallituksen mukanaoloa. Myös yksityisissä rakennusprojekteissa tarvitaan useita lupia. Jos viranomaisia ei valvota riittävästi, he voivat helposti kerätä lahjuksia.
Sopimusten suuri määrä. Jokaiseen yksittäiseen maksuun tai sopimukseen voidaan liittää lahjuksia.
Eri vaiheiden suuri määrä tekee valvonnan vaikeaksi.
Projektien laajuus ja monimutkaisuus voi motivoida lahjuksiin.
Projektien epäsäännöllisyys tai taloudellinen epävarmuus voi motivoida rakennuttajan lahjuksiin töiden voittamiseksi
Työt peitetään tarkastuksen jälkeen seuraavalla työvaiheella, jonka jälkeen niitä on vaikea todentaa.
Kaupallinen luottamuksellisuus voittaa usein julkiset edut.
Ulkomainen yritys voi epäreilusti ja laittomasti yrittää edistää kilpailuaan kansallisiin yrityksiin verrattuna lahjuksilla.
Transparency International mukaan osa työntekijöistä saattaa hyväksyä korruption pelin henkenä, mikä vaikeuttaa korruption kitkemistä
Huijausketju voi nostaa lahjussummia suureksi. Ylläpitoon, kuten teiden korjaukseen, ja oikeusprosesseihin voidaan myös liittää lahjuksia.
Kortteliralli

Kortteliralli on nuorisokulttuurin muoto, jossa autolla tai moottoripyörällä ajetaan ilman päämäärää. Korttelirallista käytetään alueesta riippuen eri slangisanoja, kuten pilluralli tai torimunkki. Korttelirallin harrastaminen keskittyy pääasiassa viikonloppuiltoihin ja sisältää useissa tapauksissa alkoholin käyttöä, sosiaalista kanssakäymistä ja musiikin kuuntelua.
Korttelirallista kantautuu usein melua pitkienkin matkojen päähän, mikä voi häiritä tuntuvasti asumismukavuutta kaupungin keskustoissa. Ylinopeudella ajaminen aiheuttaa myös vaaratilanteita muille liikkujille, kuten jalankulkijoille ja pyöräilijöille. Suomen laki kieltää, tulkinnasta riippuen, korttelirallin häiritsevänä ajona taajamassa. Sitä katsotaan kuitenkin usein läpi sormien. Alkoholinkäytöstä voi seurata myös rattijuoppoutta ja järjestyshäiriöitä.
Kortteliralli keskittyy perinteisesti kaupunkien keskustoihin, jossa saatetaan ajaa useita tunteja peräkkäin samaa reittiä edestakaisin. Hiljaisilla teillä nopeudet nousevat usein suuriksi, välillä kohtalokkain seurauksin.
Etelä-Karjalan poliisilaitoksen (nykyinen Kaakkois-Suomen poliisilaitos) ylikonstaapelin Kai Siparin mukaan kortteliralli on vähentynyt muun muassa kaupunkien keskustojen liikennejärjestelyjen takia.
Aiheesta muualla

Niemi, Petri: Laki kieltää turhan autoilun, mutta poliisin tulkinta vaihtelee. Yle uutiset 16.12.2022.
Vaaranen, Heli & Wieloch, Neil: Car crashes and dead end careers: Leisure pursuits of the Finnish subculture of the kortteliralli street racing (Arkistoitu – Internet Archive). (PDF) (englanniksi)
Koha Ditore

| Koha Ditore |
| --- | --- |

Lyhenne:  Koha
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Kosovo Grupl KOHA, SH.p.k
Levikki:  10 600
Perustettu:  1997
Päätoimittaja:  Agron Bajrami (2004–)
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Priština
Kotimaa:  Kosovo
Sivukoko:  broad sheet
Ilmestymistiheys:  7 päivänä viikossa
Kieli:  albania
Aiheesta muualla
Kotisivu
Koha Ditore ("Päivittäinen aika") on kosovolainen päivittäin ilmestyvä albaniankielinen sanomalehti. Sitä julkaisee Koha Group. Päätoimittajana on vuodesta 2004 toiminut Agron Bajrami. Index Kosovan mukaan Koha oli vuonna 2015 Kosovon laajalevikkisin sanomalehti.
Koha Ditoren omistajat omistavat myös yksityisen kosovolaisen televisiokanavan KTV:n.
Toimittajat ilman rajoja -järjestön mukaan Koha Ditore oli vuonna 2010 Kosovon riippumattomimpia sanomalehtiä. Se teki usein tutkivaa journalismia hallituksen korruptiosta.
Historia

Politiikan kommentaattori Veton Surroi perusti aikakauslehti Kohan ("Aika") vuonna 1992. Vuonna 1996 syttyi Kosovon sota. 31. maaliskuuta 1997 lehti alkoi ilmestyä päivittäisenä sanomalehtenä. Open Society Institute tuki sijoitusta.
2. maaliskuuta 1998 poliisi pahoinpiteli mielenosoituksessa olleita albanialaistoimittajia: päätoimittaja Surroita ja toimittaja Agron Bajramia sekä tunkeutui toimitukseen ja pahoinpiteli toimittajia, jotka suojelivat pakolaisia sisällä. 19 elokuuta poliisi tunkeutui erään lehden kirjeenvaihtajan asuntoon vieden dokumentteja, artikkeleita, puhelinnumeroita ja kaukokirjoittimen. Poliisiasemalla poliisit käskivät toimittajaa lähtemään toiseen kaupunkiin neuvottelemaan Kosovon vapautusarmeijan kanssa erään siepatun etnisen serbihenkilön vapauttamisesta, ja pahoinpitelivät häntä, kun hän kieltäytyi.
Bajramista tuli lehden varapäätoimittaja tammikuussa 1999.
25. maaliskuuta 1999 poliisi ratsasi toimituksen, tappoi ovivahdin ja pahoinpiteli sekä vangitsi lehteä avustaneen ihmisoikeusasianajajan ja kaksi hänen poikaansa. Surroi alkoi piilotella. Poliisi lakkautti Koha Ditoren. Huhtikuussa lehden toimitus evakuoitui Makedoniaan, jossa lehteä julkaistiin. Toimitus palasi Prištinaan samana vuonna sodan päätyttyä. Lehden julkaisemista tukivat Kosovossa toimivat ulkomaisten lahjoittajat. Vuodesta 2000 lähtien Koha on julkaissut laajasti uutisia salakuljetuksesta ja korruptiosta.
Vuonna 2004 Surroi siirtyi politiikkaan perustamalla ORA-puolueen, jolloin hänen siskonsa Flaka Surroi siirtyi lehden ja sitä julkaisevan Koha Groupin omistajaksi. Syyskuussa päätoimittajana aloitti Agron Bajrami.
Index Kosovan ja Gallup Internationalin vuonna 2006 tekemän mielipidetiedustelun mukaan Koha oli Kosovon luetuin sanomalehti, sitä seuraavina Kosova Sot ja Zëri.
Vuonna 2010 lehdellä oli 200 työntekijää. Keskimääräinen sivumäärä oli vuonna 2010 kasvanut 48:aan vuoden 2003 noin 24:stä sivusta. Mainosten sivumäärä kasvoi aiemmasta noin 20 %:sta.
Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin haastattelema Kohan toimittaja kertoi saaneensa vuonna 2011 tappouhkauksen hallituksen neuvonantajana ja yliopiston tiedekuntajohtajana toimineelta henkilöltä, kun hän oli julkaissut artikkelin lahjusten ottamisesta. Syytteet rikoksesta luettiin vasta kaksi vuotta myöhemmin ja vuonna 2014 uhri ei ollut vielä päässyt todistamaan oikeudessa. Hän kertoi raportoineensa poliisille tuloksetta 15 uhkauksesta.
Kortteisen tekojärvi

| Kortteisen tekojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Siikalatva
Koordinaatit:  64°10′10″N, 26°05′00″E
Järvinumero:  57.063.2.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102 – 104 m
Pinta-ala:  7 km²
Tilavuus:  0,009 km³
 fiKortteisen tekojärvi 
Kortteisen tekojärvi on Lamujoen yläjuoksulla Siikalatvan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva tekojärvi. Sen pinta-ala on 7,0 km². Järven pituus on noin 4,5 km ja suurin leveys noin 1,5 km. Järvi sijaitsee kantatien 88 eteläpuolella lähimmillään noin 3  kilometrin päässä Piippolan taajamasta. Tekojärven säännöstely aloitettiin vuonna 1968. Se on todettu hyväksi kala- ja lintuvedeksi.
Aiheesta muualla

Kortteisen tekojärvi. Järviwiki.
Kokeellinen elokuva

Kokeellinen elokuva on elokuvaa, jotka eivät noudata perinteisiä kerronnan tapoja tai perinteistä elokuvatekniikkaa. Euroopassa kokeellinen elokuva liittyi 1910- ja 1920-luvuilla aikansa taideliikkeisiin futurismiin, impressionismiin, kubismiin, dadaan ja surrealismiin. Yhdysvalloissa toisen maailmansodan jälkeen kokeellinen elokuva alkoi abstraktin ekspressionismin mukana. Yhdysvalloissa on kokeellinen elokuva on liittynyt myös underground-liikkeeseen ja strukturalismiin.
Määritelmä

Kokeellinen elokuva on vaikeasti määriteltävissä oleva termi, eikä se varsinaisesti ole oma lajityyppinsä. Laajasti käsitettynä kokeellisia elokuvia ovat sellaiset elokuvat, jotka eivät noudata perinteisiä kerronnan tai dokumenttielokuvan tapoja.
Kokeellista elokuvaa siis tuotetaan tai esitetään perinteisistä tavoisten poiketen, eikä kokeelliset elokuvat ole sidottuja esimerkiksi dokumenttielokuvan, draamaelokuvan tai lyhytelokuvien perinteeseen. Kokeellisessa elokuvassa kyseenalaistetaan perinteiset tavat ja etsitään niille erilaisia tapoja. Kokeelliselle elokuvalle on tyypillistä myös omaehtoisuus ja ei-kaupallisuus.
Historia

Kokeellisen elokuvan ensimmäinen kultakausi oli Euroopassa 1920-luvulla. Tärkeimmät kokeellisen elokuvan tyylisuunnat olivat futurismi, impressionismi, kubismi, dada ja surrealismi.
Ensimmäiset avantgardistiset elokuvat syntyivät italialaisessa futurismissa, jossa kehitettiin niin sanottu ”vapaa elokuva”, joka olisi vapaa sekä kirjallisuuden että todellisuudenkin normeista. Kubisteista saksalainen Hans Richter ja ruotsalainen Viking Eggeling. He tekivät 1920-luvun alussa abstrakteja animaatioita musiikin, jatkuvuuden ja rytmiikan kautta.
Dadaismin painopiste oli 1920-luvun puolivälissä Pariisissa, missä elokuvia tekivät muun muassa Man Ray, René Clair ja Marcel Duchamp. Surrealismin merkittävimmät elokuvat olivat Luis Buñuelin ja Salvador Dalín yhteistyössä syntyneet Andalusialainen koira (1929) ja Kulta-aika (1930). Äänielokuvan tuleminen ja poliittinen liikehdintä hiljensivät kokeellisen elokuvan Euroopassa.
Yhdysvalloissa syntyi toisen maailmansodan jälkeen taidesuuntaus abstrakti ekspressionismi, mihin liittyi myös uusi kokeellinen elokuvakin. Sen tärkeimmät tekijät olivat Maya Deren ja Kenneth Anger. Derenin elokuvat perustuvat uniin, runoihin ja moderniin tanssiin, ja hänen tunnetuin elokuvansa oli Meshes of the Afternoon (1943). Angerin merkittävimmät elokuvat olivat underground-henkisiä, ja ne perustuivat homoseksuaaliseen kuvastoon. Hänen kuuluisin elokuvansa on puolituntinen Skorpioni.
1960-luvun underground-elokuva sai paljon vaikutteita Angerilta, ja ne käsittelivät ja rikkoivat tabuja. Vuosikymmenen merkittävin ohjaaja oli Stan Brakhage, jonka tärkein elokuva oli vuosina 1960–1965 tehty Dog Star Man. Andy Warhol teki elokuvia lähes tauotta vuosina 1963–1966. Hänen elokuvansa ovat eräänlaista hyperrealismia.
Kokeellisten elokuvien tekijät alkoivat 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa kiinnostua elokuvan rakenteista, minkä kautta muodostui niin sanottu struktraalinen elokuva, joka pyrki analysoimaan elokuvakerrontaa ja sen syntymistä. Kanadalaisen Michael Snow’n teoksessa Wavelength (1967) kuvataan 45 minuutin suuntaa muuttamattomassa kamera-ajossa vastapäisen seinän talua. Kamera-ajoon ei vaikuta ympäröivät tapahtumat. Yhdysvaltalainen Hollis Frampton puolestaan tutki elokuvissaan visuaalisia ilmeitä.
Yhdysvaltalaisessa kokeellisessa elokuvassa omia alalajejaan ovat myös niin sanotut flicker-elokuvat, joissa liikkeen illuusio tehdään niin nopeasti kulkevilla kuvilla, ettei katsoja huomaa kuvien väliä. Yhden otoksen elokuvia ovat puolestaan Jonas Mekasin Walden (1969) ja Larry Gottheimin Fog Line.
Korppi (täsmennyssivu)

Korppi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
korppi, varislintulaji
Korppi, tähtikuvio
”Korppi” (The Raven), Edgar Allan Poen runo
Korppi, veistos Vantaalla
Korppi, Liekki-yhtyeen albumi
Korppi (The Raven), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1935
Korppi (Le Corbeau), ranskalainen elokuva vuodelta 1943
Korppi (The Raven), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1963
Korppi (The Raven), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2012
Korppi, WSOY:n julkaisema jännityskirjasarja
Nimenä

Pieni Korppi (n. 1820–1889), arapahointiaanien päällikkö
Timo Korppi, suomalainen kustantaja
Kuvitteellisia hahmoja

Korppi, hahmo animaatiosarjassa Alfred J. Kwak
Korppi, rikollispomo televisiosarjassa Salatut elämät
Kalevi Korppi, päähenkilö Jukka Parkkisen lastenkirjassa Korppi ja kumppanit
Morrigan Korppi, päähenkilö Jessica Townsendin kirjasarjassa Nevermoor
Kollumerland en Nieuwkruisland

| Kollumerland en Nieuwkruisland |
| --- | --- |
 lippu
 Kollumerland en Nieuwkruislandin sijainti Alankomaissa
 Koordinaatit: 53°17′0″N, 6°09′0″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Friisinmaa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Bearn Bilker
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  116,33 km²
 – Maa:  109,89 km²
Väkiluku (2007):  13 140
 – Väestötiheys:  120 as./km²
 
 http://www.kollumerland.nl/web/show 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kollumerland en Nieuwkruisland on kunta Friisinmaalla Alankomaissa. Siellä asui 13 140 ihmistä vuonna 2007. Kunnan pinta-ala on 116,33 neliökilometriä ja väestötiheys 120 asukasta neliökilometriä kohden. Kollumerland en Nieuwkruislandin pormestarina on toiminut vuodesta 2001 lähtien kristillisdemokraattisen puolueen Bearn Bilker.
Kartta Kollumerland en Nieuwkruislandin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kollumerland en Nieuwkruisland Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Koti ja Koulu
Aiheesta muualla

Koti ja Koulu digitoituna kansalliskirjastossa
Kosmos (täsmennyssivu)

Kosmos tarkoittaa seuraavia asioita:
kosmos, järjestäytynyt maailmankaikkeus tai muu monimutkainen tila
Kosmos, helsinkiläinen ravintola
Kosmos, suomalainen kirjankustantamo
Kosmos, neuvostoliittolaisten ja venäläisten satelliittien sarja
Kosmos, neuvostoliittolainen ja venäläinen kantorakettiperhe
Kosmoskynä  eli kopiokynä oli aniliiniväriainetta sisältävän kopiokynän kansanomainen nimitys
Kosmoskynä on Suomen Tieteiskirjoittajat ry:n lehti.
Kosmokset eli kosmoskukat (Cosmos), asterikasvisuku
Kosmos, suomalainen yhtye
Kosmos, Kosmos-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1974
Kosmos Festival, Ristiinassa järjestettävä elektronisen musiikin festivaali
Cosmos: A Personal Voyage, Carl Saganin juontama televisiosarja (1980)
Cosmos: A Spacetime Odyssey, Neil deGrasse Tysonin juontama televisiosarja (2014).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kosmos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kraftwerk Union

Kraftwerk Union (KWU) oli saksalaisen Siemens AG:n voimalaitoksia valmistava tytäryhtiö. Sillä on tuotantolaitoksia Mülheim an der Ruhrissa, Erlangenissa, Berliinissä ja Offenbach am Mainissa.
Vuonna 1968 Siemens ja AEG aloittivat yhteistyön voimalaitoksien rakentamisessa. Yhteisyritys luotiin 1969 ja vuonna 1973 AEG:n voimalaitostuotanto siirtyi Kraftwerk Unionille. Myöhemmin KWU sulautettiin Siemensiin ja siitä tuli Siemens Nuclear Power-yksikkö.
Helsingissä sijaitsevan Kellosaaren kaasuturbiinivoimalan toimitti KWU. Se otettiin käyttöön vuonna 1974.