stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marie Delna

Marie Delna
Marie Delna (oikeasti Ledan; 3. huhtikuuta 1875 Meudon – 23. heinäkuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan kontra-altto.
Delna opiskeli Pariisissa muun muassa Rosine Laborden johdolla. Hän debytoi Opéra-Comiquessa vuonna 1892 Didon roolissa Hector Berlioz'n oopperassa Troijalaiset. Hän pysyi Opéra-Comiquen laulajana kuuden vuoden ajan. Vuonna 1894 Delna esiintyi myös Covent Gardenissa. Vuosina 1898–1901 hän lauloi Pariisin oopperassa ja Milanon Teatro Liricossa. Vuonna 1903 Delna meni naimisiin belgialaisen A. H. de Saonen kanssa ja luopui tilapäisesti esiintymisestä. Hän teki paluun Opéra-Comiqueen vuonna 1908.
Delna teki Metropolitan-debyyttinsä vuonna 1910 Christoph Willibald Gluckin oopperassa Orfeus ja Eurydike. Palattuaan Pariisiin hän lauloi Opéra-Comiquessa, kunnes vetäytyi näyttämöltä vuonna 1922. Delna osallistui Alfred Bruneaun oopperan L'attaque du moulin ja Benjamin Godardin oopperan La vivandière kantaesityksiin. Hän oli mukana myös Jules Massenet'n oopperan Werther ensimmäisessä Pariisissa järjestetyssä esityksessä.
Ukrainan presidentinvaalit 2004

Ukrainassa järjestettiin 31. lokakuuta 2004 presidentinvaalien ensimmäinen kierros, missä istuva presidentti, Leonid Kutšma, ei enää ollut ehdokkaana. Vaalien ensimmäisellä kierroksella kumpikaan pääehdokkaista, ei länsimielinen Viktor Juštšenko eikä Venäjän näkyvästi tukema Viktor Janukovytš onnistunut keräämään yli puolta annetuista ääneistä. Vaalien toinen kierros kahden ensimmäisellä kierroksella eniten ääniä saaneen ehdokkaan välillä käytiin 21. marraskuuta 2004. Janukovytš julistettiin ensin voittajaksi, mutta 3. joulukuuta Ukrainan korkein oikeus mitätöi tuloksen ilmenneiden väärinkäytösten vuoksi. Vaalien toinen kierros käytiin uudelleen 26. joulukuuta 2004 ja niiden voittajaksi tuli opposition ehdokas Juštšhenko joka sai 52 prosenttia äänistä. Etyjin tarkkailijoiden mukaan uusintavaalissa oli paljon vähemmän väärinkäytöksiä kuin aikaisemmilla kierroksilla. Juštšhenkon voittoa on kutsuttu Oranssiksi vallankumoukseksi.
Presidentinvaalien ensimmäinen kierros lokakuussa

Ensimmäisellä kierroksella vaalitulos oli seuraava:
Viktor Juštšenko (ukrainaksi Ющенко В. А.), 39,87 prosenttia äänistä, 11 125 395 ääntä
Viktor Janukovytš (ukr. Янукович В. Ф.), 39,32 %, 10 969 579
Oleksander Moroz (ukr. Мороз О. О.), 5,81 %, 1 621 154
Petro Symonenko (ukr. Симоненко П. М.), 4,97 %, 1 388 045
Natalija Vitrenko (ukr. Вітренко Н. М.), 1,53 %, 426 897
Anatoli Kinah’ (ukr. Кінах А. К.), 0,93 %, 260 890
Oleksander Jakovenko (ukr. Яковенко О. М.), 0,78 %, 218 214
Oleksander Omeltšenko (ukr. Омельченко О. О.), 0,48 %, 136 502
Leonid Tšenorvetskyi (ukr. Черновецький Л. М.), 0,45 %, 128 037
D. O. Kortšynskyi (ukr. Корчинський Д. О.), 0,17 %, 49 641
A. V. Tšornovil (ukr. Чорновіл А. В.), 0,12 %, 36 086
M. F. Hrabar (ukr. Грабар М. Ф.), 0,07 %, 19 550
M. J. Brodskyi (ukr. Бродський М. Ю.), 0,05 %, 16 400
J. I. Zbitnjev (ukr. Збітнєв Ю. І.), 0,05 %, 16 249
S. V. Komisarenko (ukr. Комісаренко С. В.), 0,04 %, 13692
V. F. Volha (ukr. Волга В. О.), 0,04 %, 12 874
B. F. Boiko (ukr. Бойко Б. Ф.), 0,04 %, 12 717
O. M. Ržavskyi (ukr. Ржавський О. М.), 0,03 %, 10 664
M. V. Rohožynskyi (ukr. Рогожинський М. В.), 0,03 %, 10 242
V. A. Kryvobokov (ukr. Кривобоков В. А.), 0,03 %, 9 280
O. F. Bazyljuk (ukr. Базилюк О. Ф.), 0,03 %, 8 917
I. L. Dušyn (ukr. Душин І. Л.), 0,03 %, 8 598
R. M. Kozak (ukr. Козак Р. М.), 0,02 %, 8 360
V. P. Netšyporuk (ukr. Нечипорук В. П.), 0,02 %, 6 141
Presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella annettiin noin 1 500 000 poissa olevien ääntä. Äänestysalueeltaan poissa olevien äänillä voidaan yrittää äänestää useampaan kertaan. Ukrainan presidentti Kutšma kieltäytyi vahvistamasta Ukrainan parlamentin hyväksymää lakia poissa olevien äänien mitätöimisestä presidentinvaalien toisella kierroksella.
Presidentinvaalien toinen kierros marraskuussa

Presidentinvaalien toisella kierroksella Venäjän hallituksen kannattama pääministeri Viktor Janukovytš voitti länsimielisen haastajan, Viktor Juštšenkon. Vladimir F. Janukovytš sai 49,46 prosenttia äänestä (15 093 691) ja Vladimir A. Juštšenko 46,61 prosenttia (14 222 289). Kumpaakin ehdokasta vastaan äänesti 2,31 prosenttia äänestäjistä.
Lännen rahoittaman ovensuukyselyn mukaan 54 prosenttia äänestäjistä olisi kannattanut Viktor Juštšenkoa ja vain 43 prosenttia pääministeri Viktor Janukovytšia. Toisen ovensuukyselyn mukaan Juštšenko olisi johtanut Janunovitšia prosentein 49,4–45,9. Vaalitulos johti mielenosoituksiin muun muassa Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa ja joissain Länsi-Ukrainan kaupungeissa, kuten Lvivissa.
Venäjä kannattaa

Heti vaalituloksen selkiinnyttyä maanantaina 22. marraskuuta 2004 Venäjän presidentti Vladimir Putin soitti pääministeri Viktor Janukovytšille onnitellen tätä vaalivoitosta. Putinin lehdistösihteeri Aleksei Gromovin mukaan puhelinkeskustelussa korostettiin sitä, että vaalikamppailu oli kiihkeä, mutta avoin sekä reilu ja että vaalitulos oli vakuuttava. 23. marraskuuta 2004 Putin kuitenkin ilmoitti, ettei Venäjä tunnusta vaalitulosta, koska sitä ei ole vielä Ukrainassa virallisesti vahvistettu ja suositteli samaa muillekin.
Venäjän duuma äänesti 24. marraskuuta 2004 Ukrainan keskusvaalilautakunnan julistamasta vaalituloksesta ja hyväksyi julkilausuman äänin 423–0, kuuden edustajan pidättäytyessä, että se hyväksyy Ukrainan presidentinvaalien tuloksen.
24. marraskuuta 2004 Juštšenkon kampanjatoimisto väitti Venäjän lähettäneen erikoisjoukkoja Kiovaan, ja ne olisivat laskeutuneet Borispolin kansainväliselle lentokentälle. Sekä Venäjän sisäministeriö että Ukrainan puolustusministeriö kiistivät, että maassa olisi venäläisjoukkoja. 25. marraskuuta 2004 Venäjän puolustusministeri Sergei Ivanov lehdistötilaisuudessa kiisti, että GRU:n erikoisjoukkoja olisi Irakissa, Georgiassa tai Ukrainassa ja väitti huhujen tarkoituksena olevan vahingoittaa maiden välisiä ystävällisiä suhteita.
Ukrainan kansallisen pelastuksen komitea

Ukrainan kansallisen pelastuksen komitea Naša Ukraina -ryhmittymän johtaja Juštšenkon johdolla julisti poliittisen yleislakon aamupäivälle 25. marraskuuta 2004. Kansallisen pelastuksen komitea muodosti itselleen toimeenpanevan komitean, minkä puheenjohtajaksi tuli Ukrainan parlamentin varapuhemies Aleksandr Ziženko. Kansallisen pelastuksen komitean toimeenpanevaan komiteaan valittiin muuta 15 henkilöä.
Yleislakkoa varten perustettiin kansallinen lakkokomitea, minkä johtajaksi tuli Ukrainan yrittäjien ja teollisuusmiesten puolueen johtaja Anatolij Kinah. Komitean tarkoituksena oli koordinoida yleislakko laillisessa järjestyksessä vakauden säilyttämiseksi Ukrainassa. Yleislakkokomitea kokoontui ammattiliittojen talolle.
Thserkasskij Avtobus -tehdas ja sen tytäryhtiö Avtobusnoi salon Bogdan pysäyttivät osan tuotannostaan. Myös kahvia ja teetä jalostava Monomah -yhtiö Kiovan alueella meni lakkoon. Rivnin konditoriatehdas ja Kiovan alueelta Ekotehnika menivät lakkoon samoin kuin lvivilainen olutpanimo sekä Kiovan Karl Marxille nimetty konditoriatehdas. Aikaisemmin lakosta ilmoitti vakuutusyhtiö Kiev-Energo-Polis ja Vinnitsabythim sekä Volynskin silkkikombinaatti.
Ukrainan hallitus ja oikeuslaitos

29. marraskuuta 2004 kello 11 aloitti Ukrainan korkein oikeus presidentinvaalin toisen kierroksen väärinkäytösten tutkimisen. Ukrainan parlamentti on ottanut kantaa presidentinvaalien toisen kierroksen tuloksiin todeten, ettei vaaleissa toteutunut kansan tahto. Juštšenko on vaatinut presidentinvaalien toisen kierroksen järjestämistä uudelleen 12. joulukuuta 2004. Koillis-Ukrainassa taas on vaadittu kansanäänestyksen järjestämistä 5. joulukuuta 2004 siitä, muodostetaanko kaakkoisista alueista ja Krimin autonomisesta tasavallasta Kaakkois-Ukrainan autonominen tasavalta. Juštšenko pitää kansanäänestyshankkeita Ukrainan rikoslain 110. luvun vastaisina ja vaatii joitain aluejohtajia rikosoikeudelliseen vastuuseen. Puolan parlamentin, Sejmin, puhemies on saapunut Kiovaan keskustelemaan tilanteesta presidentti Kutshman, Ukrainan parlamentin puhemies Litvinin, pääministeri Janukovytšin sekä oppositiojohtaja Juštšenkon kanssa.
3. joulukuuta 2004 Ukrainan korkein oikeus päätti seitsentuntisen kokouksen jälkeen julistaa Ukrainan keskusvaalilautakunnan päätöksen, minkä mukaan Janukovytš presidentinvaalit, mitättömäksi. Presidentinvaalien toinen kierros olisi järjestettävä uudelleen ehdokkaiden välillä 5. joulukuuta 2004 ja 26. joulukuuta 2004 välisenä aikana. Keskusvaalilautakunta päätti järjestää vaalit 26. joulukuuta 2004.
Presidentinvaalien toisen kierroksen uusinta joulukuussa

Presidentinvaalien toisen kierroksen uusintaan oli ilmoittauduttava 15. joulukuuta 2004 mennessä. Janukovytšin ehdokkuus ei ollut aikaisemmin varma, koska Janukovytš tarjoutui luopumaan ehdokkuudestaan, mikäli Juštšenkokin tekisi niin. Mikäli Janukovytš ei olisi ilmoittautunut ehdokkaaksi, olisi vaalit käyty Juštšenkon ja presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella kolmanneksi tulleen ehdokkaan, Ukrainan Sosialistipuoluetta edustavan Oleksandr O. Morozin kesken, joka sai ensimmäisellä kierroksella 6 prosenttia äänistä.
Kutšman tarkoituksena oli ehdotuksellaan käydä kokonaan uudelleen presidentinvaalit, mutta Juštšenkoa tukevat ryhmä ei kannattanut sitä, vaan piti kiinni korkeimman oikeuden päätöksestä presidentinvaalien toisen kierroksen uusimisesta. Tätä varten piti säätää vaalilaki, minkä ehtona Janukovytšin kannattajat pitivät perustuslain muutosta parlamentaarisempaan suuntaan muun muassa hallitusta muodostettaessa siten, että presidentti saa suoraan valita enää vain ulkoasiainministerin ja puolustusministerin ja että pääministerin asemaa vahvistetaan.
Vaalilaki säädettiin, jotta presidentinvaalin toisen kierroksen uusinta voidaan järjestää korkeimman oikeuden edellyttämällä tavalla, mutta toisaalta presidentin virka ei ole enää sama kuin mistä toisella kierroksella kilpailtiin, koska perustuslaki on muuttunut. Tämä tasapainottaa vallankäyttöä ja toisaalta saanee vaatimuksen autonomisten tasavaltojen määrän lisäämisestä ja muodostettujen autonomisten tasavaltojen yhdistämisestä Kaakkois-Ukrainan autonomiseksi tasavallaksi hiljenemään. Lainmuutokset säädettiin 8. joulukuuta 2004.
Vaalien toinen kierros käytiin 26. joulukuuta 2004 ja niiden voittajaksi tuli opposition ehdokas Juštšhenko saaden yli 52 prosenttia äänistä. Etyjin tarkkailijaryhmän päällikkö Bruce George totesi seuraavana päivänä, että vaalien uusintakierros oli jo lähellä Etyjin normien täyttymistä. Venäjää ei länsimaisten tarkkailijoiden suorittama vaalitarkkailu tyydyttänyt, vaan Venäjän ulkoasiainministeriön edustaja antoi kaksi päivää vaalien jälkeen lausunnon koskien Etyjin vaalitarkkailua, missä se piti Ukrainan presidentinvaalien toisen kierroksen uusinta kyseenalaisena.
Lausunnossa kiinnitettiin huomiota Etyjin tekemiin havaintoihin, mutta tehtiin vaalien riittävästä standardinmukaisuudesta toisenalaiset johtopäätökset. Venäjän ulkoministeriön edustaja huomautti, että tulkinnat Etyjin ja Venäjän välillä eroavat myös Uzbekistanin vaaleista, missä vaalit olivat Venäjän mukaan riittävän demokraattiset ja läpinäkyvät, mitä ne taas Etyjin mielestä eivät olleet.
Presidentinvaalien seurauksia

Presidentinvaalien jälkeen Ukrainan liikenneministeri löytyi päivä presidentinvaalien jälkeen saunastaan ammuttuna. Yhden näkemyksen mukaan kysymyksessä oli itsemurha. Tapauksen arveltiin liittyvän siihen, että liikenneministeri vastaa Ukrainassa niin rautatie- kuin jokiliikenteestäkin ja kykenee asettamaan tariffeja suurteollisuudelle. Asian arveltiin liittyvän siihen, että Jushenkon esikunta voi hänen presidentiksi tultuaan järjestää tutkinnan.
Presidentti Kužman uskottavuuden Ukrainassa vieneen toimittaja Heorhij Gongadzen murhatutkimusten yhteydessä todistajaksi kutsuttu entinen sisäasiainministeri löytyy kuolleena kaksi kertaa pistoolilla päähän ammuttuna, mitä tutkitaan aluksi itsemurhana.
Noin kolmetuhatta valtionyrityksen yksityistämistä meni uuteen tutkintaan ja Kužman vävyn ulkomaisia tarjouksia halvemmalla yksityistämän terästehtaan yksityistäminen meni uudelleen tutkintaan.
Ukrainan pääministeriksi nimittiin Julija Tymošenko, joka peruutti valtiovierailunsa Moskovaan. Moskovan yleinen syyttäjä piti edelleen voimassa kansainvälisen etsintäkuulutuksen myös kaasuprinsessana aikaisemmin tunnetuksi tulleesta Tymošenkosta, jota hän epäili venäläisen virkamiehen lahjonnasta yksityistämisen yhteydessä.
Oranssilinjauksen mukaisesti Ukraina alkoi pyrkiä Naton ja EU:n jäseneksi.
Vaalitarkkailun erimielisyyksien takia Venäjän ja Etyjin suhteet huononivat pitkäksi aikaa.
Ensimmäisen kierroksen voittaneiden ehdokkaiden kannatuksen jakauma hallintoalueittain.
Toisen kierroksen äänijakauma hallintoalueittain Ukrainan keskusvaalilautakunnan mukaan. Opposition suurimmat epäilykset kohdistuivat Luganskin (itäisin 92,73 prosentilla) ja Donetskin (idässä, 96,20) vaalitulokseen.
Marielle

Marielle on suomalaisittain yhdysnimi, jossa yhdistyvät nimet Mari ja Elle. Näistä jälkimmäinen, Elle, on saamelainen nimi ja usein käytössä yhdysnimen osana. Syyskuuhun 2017 mennessä Marielle-nimi oli Suomessa annettu noin 160 henkilölle. Nimi on tällä hetkellä käytössä ympäri maailman ja esimerkiksi Ruotsissa on noin 3 000 Marielle-nimen kantajaa.
Kansainvälisessä kontekstissa nimi Marielle on alun perin ranskalainen naisen etunimi. Alkuperältään se on diminutiivimuoto raamatullisesta nimestä Maria ja sen ranskankielisestä muodosta Marie. Vastaava italiankielinen nimi on Mariella ja espanjankielinen nimi Mariela.
Tunnettuja Marielleja

Marielle Franco (1979–2018), brasilialainen poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti
Marielle Goitschel (s. 1945), ranskalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja
Marielle de Sarnez (1951–2021), ranskalainen poliitikko, Eurooppa-ministeri 2017 ja europarlamentaarikko
Marielle Thompson (s. 1992), kanadalainen freestylehiihtäjä
Vuoden 1101 ristiretki

Vuoden 1101 ristiretki tarkoittaa vuonna 1101 tapahtunutta ristiretkien sarjaa.
Vaikka ensimmäinen ristiretki oli menestys, oltiin samalla huolestuneita ristiretken vaikutusten turvaamisesta. Esimerkiksi paavi Urbanus II:n seuraaja Paschalis II edusti tätä mielipidettä. Ajatus valloitusten säilyttämisestä johti siihen, että ensimmäiseen ristiretkeen aikanaan sitoutuneita, mutta myöhemmin kieltäytyneitä ylimyksiä ja alettiin painostaa lähtemään uudelle ristiretkelle. Samalla katsottiin, että jotkut ristiretkeläiset olivat palanneet sodasta liian nopeasti, jolloin heitäkin vaadittiin palaamaan Lähi-itään.
Painostus johti siihen, että joukko huonosti organisoituja joukkoja lähti käymään sotaa Lähi-idässä. Seurauksia huonosti organisoitujen joukkojen lähettämisestä olivat useat lähes täydelliset tappiot, joita ristiretkeläiset kokivat taistellessaan Pyhällä maalla. Vuoden 1101 ristiretkeen osallistui myös hyvin organisoituja joukkoja, kuten kreivi Guillaume de Neversin johtama armeija, joka kuitenkin murskattiin väijytyksessä. Taistellessaan vuoden 1101 ristiretkeläisiä vastaan turkkilaiset käyttivät uusia taistelutyylejä, joita he tulivat hyödyntämään myös myöhempien ristiretkien aikana.
Vidracco

| Vidracco |
| --- | --- |

 Vidracco
 Koordinaatit: 45°26′N, 7°45′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  481 m
Väkiluku:  481
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.comune.vidracco.to.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vidracco (piemonteksi Vidré ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 481 asukasta.
Vuoden 1617 valtiopäiväjärjestys

Vuoden 1617 valtiopäiväjärjestys (ruots. ordningen för ständernas sammanträden 1617) oli ensimmäinen säädös, jossa Ruotsin valtiopäivien muoto määriteltiin. Valtiopäiväjärjestyksellä pyrittiin luomaan täsmälliset muodot valtiopäivien työskentelylle  ja se säädettiin Örebron valtiopäivillä 24. tammikuuta 1617 kuningas Kustaa II Aadolfin hallitessa. Valtiopäiväjärjestys oli perustuslainomainen laki.
Vajaan parinkymmenen vuoden päästä säädetty vuoden 1634 hallitusmuoto muodostui maan varsinaiseksi perustuslaiksi ja vuonna 1723 säädettiin uusi valtiopäiväjärjestys. Kustaa III:n vallankaappaus vuonna 1772 palautti vuoden 1617 valtiopäiväjärjestyksen voimaan. Se korvattiin Ruotsissa lopullisesti vuoden 1810 valtiopäiväjärjestyksellä. Se säilyi vielä sen jälkeenkin käytössä Suomen suuriruhtinaskunnassa, jossa se korvattiin lopulta vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksellä.
Valtiopäiväjärjestyksen mukaan valtiopäivillä oli neljä säätyä, aateli, papisto, porvaristo ja talonpojat. Aateissääty oli jakautunut kolmeen luokkaan: (1) kreiveihin ja vapaaherroihin, (2) valtaneuvosten jälkeläisiin ja (3) muihin aatelisiin. Valtiopäivien työskentelyn pääpaino oli kuninkaan johtamissa säätyjen yhteisistunnoissa. Kullakin säädyllä oli äänestettäessä yksi ääni, joten tarvittiin myös kunkin säädyn erillisiä kokoontumisia mielipiteen määrittelemiseksi. Mikäli säädyt eivät olleet äänestyksessä yksimielisiä, oli kuninkaalla oikeus valita yksi säätyjen ehdotuksista.
Vunjo

| Vunjo |
| --- | --- |
Muu nimi:  kivunjo, kivunjo-chaga, kiwunjo, wunjo
Tiedot
Alue:   Tansania
Puhujia:  300,000 (1992)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  vun
 Ohje 
Vunjo on yksi Pohjois-Tansaniassa asuvan chaga-kansan puhumista kielistä. Vunjo on osa chagojen murrejatkumoa, johon kuuluvat myös rombon, mochin ja machamen kielet. Vunjoa puhui vuonna 1992 äidinkielenään 300,000 ihmistä.
Uskontojen parodiat

Rintamerkkejä: Darwin-kala ja Lentävä spagettihirviö.
Uskontojen parodiat ovat uskontojen jäljitelmiä, joilla parodioidaan uskontoja huumorin, satiirin tai pilkan keinoin.
Eräitä parodioita > Diskordianismi

Diskordianismi on uskonto, joka voidaan mieltää uskontojen parodiaksi, mutta myös oikeaksi pakanaliikkeeksi. Diskordianismia kuvataan usein uskonnoksi, joka on naamioitunut vitsiksi, tai toisin päin. Diskordianismille onkin tyypillistä absurdius.
Eräitä parodioita > Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen

Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen on samaan aikaan sekä näkymätön että vaaleanpunainen. Se parodioi jumalatodistuksia: sen olemassaoloa tai vaaleanpunaisuutta on mahdoton todistaa vääräksi.
Eräitä parodioita > Lentävä spagettihirviö

Lentävä spagettihirviö on parodisilla piirteillä varustettu jumalolento. Se parodioi pääasiassa uskonnollisia luomiskertomuksia ja älykästä suunnittelua.
Eräitä parodioita > Monty Pythonin elokuvat

Brittiläistä uskontoparodiaa edustavat esimerkiksi Monty Python -ryhmän elokuvat Brianin elämä (1979), joka parodioi Jeesuksen elämää, sekä Elämän tarkoitus (1983). Brianin elämästä nousseen kohun innoittamana Ei yhdeksän uutiset -sketsisarjassa esitettiin sketsi, jossa Britannian uskontona oli Monty Python -ryhmän palvontaan perustuva kuvitteellinen uskonto, jota Jeesuksesta kertovan elokuvan väitettiin halventaneen.
Eräitä parodioita > Maradoniaaninen kirkko

Argentiinassa on kehitetty uskontoparodia jalkapalloilija Diego Maradonan ympärille. Siinä on Maradonan ympärille sijoitettu erilaisia kristinuskon oppeja, riittejä ja kirjoituksia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen.
Vailele

| Vailele |
| --- | --- |
 Koordinaatit: 13°50′56″S, 171°43′37″W 
Valtio:  Samoa
Hallintoalue:  Tuamasaga
Väkiluku (2016):  3 122
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vailele on kylä Samoassa Upolun saarella Tuamasagan hallintoalueella. Se sijaitsee maan pääkaupunki Apiasta itään. Vailele on asukasluvultaan maan viidenneksi suurin asutuskeskus, sen asukasluku oli 3 122 vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Valkea ja kuulas

| Valkea ja kuulas Viikate |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Kaarle Viikate
 Tyylilaji: heavy metal, folk rock
 Kesto: 18.14
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Viikatteen muut julkaisut
| Alakulotettuja tunnelmia 2000 | Valkea ja kuulas 2001 | Vuoden synkin juhla 2001 |
Valkea ja kuulas on Viikatteen vuonna 2001 julkaistu mini-CD.
EP:n viimeinen kappale "Mandshurian kummut" on venäläinen kansanmusiikkikappale.
Kappaleet

Lähde:
Aimon virsi – 3.39 (Lapinlahden Linnut -cover, säv. Pekka Hedkrok, san. Tapio Liinoja)
Pieni vesimylly – 3.41
Silmät sinestä – 3.22
Kuulas – 4.28
Mandshurian kummut – 3.03
Kokoonpano

Kaarle Viikate – kitarat, basso ja laulu
Simeoni Viikate – rummut ja lyömäsoittimet
Arttu Kunnasto – harmonikka
Aiheesta muualla

Albumi Valkea ja kuulas Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Valkea ja kuulas discogs.com -sivustolla
Marioff

| Marioff Corporation Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Protecting people, property and business continuity
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1985
Perustaja:  Göran Sundholm
Toimitusjohtaja:  Isto Hantila
Kotipaikka:  Vantaa
Toiminta-alue:  maailma
Tuotteet:  Hi-Fog-vesisumusprinklerit
Henkilöstö:  n. 400
Omistaja:  United Technologies Corporation (NYSE: UTC)
Kotisivu:  www.marioff.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marioffin pääkonttori Plaza Business Parkissa Vantaalla.
Marioff Corporation Oy on suomalainen vesisumusammutusteknologiaan erikoistunut yritys, joka toimittaa sprinklerijärjestelmiä maailmanlaajuisesti. Yrityksen Hi-Fog-vesisumusammutusjärjestelmä tukahduttaa palon käyttäen merkittävästi vähemmän vettä perinteisiin sprinklerijärjestelmiin verrattuna, vähentäen vesivahinkoja ja toiminnan keskeytyksiä.
Göran Sundholmin perustama ja hänen sprinklerikeksintöään hyödyntävä Marioff on nykyisin osa UTC Building & Industrial Systems -yksikköä, joka kuuluu yhdysvaltalaiseen United Technologies -konserniin. UTC on ilmailun ja rakennusteollisuuden järjestelmien tuottaja, jonka toimintaan kuuluvat muun muassa Sikorsky-helikopterit, Otis-hissit ja Carrier-ilmastointilaitteet. Marioff-konserniin kuuluvat suomalaisen emoyhtiön lisäksi tytäryhtiöt Ruotsissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Italiassa, Ranskassa ja Espanjassa.
Yritys on kehittänyt vuodesta 1991 lähtien Hi-Fog-vesisumusprinklereitä, joissa vesi hajotetaan korkealla paineella hienojakoiseksi vesisumuksi. Pienet pisarat maksimoivat veden sammutustehokkuuden, jolloin tarvittavat vesimäärät ovat huomattavasti pienemmät kuin perinteisissä sprinklerijärjestelmissä. Ympäristöystävällisellä vesisumulla voidaan korvata myös kaasujärjestelmiä, joilla tyypillisesti on haitallisia terveys- ja ympäristövaikutuksia. Järjestelmä otettiin ensimmäisenä käyttöön risteilyaluksissa ja myöhemmin järjestelmän suosio on kasvanut merkittävästi muun muassa hotelleissa, sairaaloissa, tietokonesaleissa ja kulttuurihistoriallisissa kohteissa, mutta myös erilaisissa teollisuuslaitoksissa kuten esimerkiksi voimalaitoksissa ja autotehtaissa.
Järjestelmän on alun perin keksinyt ja kehittänyt tuusulalainen keksijä Göran Sundholm, joka perusti Marioffin vuonna 1985. Sundholm myi vuonna 2001 yrityksestä puolet sijoitusyhtiö Nordic Capitalille 50 miljoonan euron kauppasummalla. Loppuosuuden hän myi 132 miljoonalla eurolla yhdysvaltalaiselle United Technologies Corporationille vuonna 2007.
Marioff on suojannut vahvasti teknologiaansa maailmanlaajuisesti yli tuhannella jo myönnetyllä sekä vireillä olevalla patenttihakemuksella.
Aiheesta muualla

Marioffin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)