stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsin kieli
Äänneoppi > Vokaalit

Ruotsin vokaalit muodostavat minimipareja, ja etuvokaalit ääntyvät pyöreinä ja pyöristymättöminä. Painoton /ɛ/ lausutaan useimmissa murteissa švaana ja vokaalin aleneminen on yleistä ennen /r/:ää ja retrofleksisia assimilaatioita kuten [ʈ], [ɳ].
Murteet

Ruotsilla on monia murteita, jotka eroavat toisistaan paljon ääntämisen ja jopa kieliopin suhteen: joissakin murteissa verbeillä näkyy monikkomuotoja tai nomineilla sijamuotoja. Tosin kirja- ja yleiskielessäkin verbien monikkomuotoja käytettiin 1900-luvulle asti, vaikka ne olivat kaupunkipuhekielestä ja useimmista murteista jo silloin lähes kuolleet ja vieläkin niitä esiintyy murteiden lisäksi muun muassa uskonnollisessa kielessä (esimerkiksi vara (suomeksi 'olla') -verbin preesensmuoto on nykyisin yleensä myös monikossa yksikön muoto är (”on”), mutta poikkeustapauksissa esiintyy myös monikkomuoto äro). Monet murteet ovatkin muunmurteisille ruotsalaisille vaikeita ymmärtää, mutta nykyisin lähes kaikki ruotsalaiset osaavat yleiskieltä. Murteita voi esiintyä niinkin pienillä alueilla, että eri pitäjillä saattaa olla omia murteita. Murteet kuitenkin jaetaan yleisesti kuuteen pääryhmään, joilla on selviä yhtäläisyyksiä ääntämisessä ja kieliopissa. Alla joka ryhmästä on annettu joitakin esimerkkejä; murteiden lukumäärä lienee yhteensä useita satoja. Ruotsissa murreryhmien nimissä esiintyy sana mål, joka tarkoittaa puhetyyliä.
Norrländska mål – Norlanti, Ruotsin pohjoisosa
Sveamål – Sveanmaa
Gotländska mål – Gotlanti
Östsvenska mål – Ahvenanmaa ja Manner-Suomi
Götamål – läntinen ja pohjoinen Götanmaa, perinteisesti keskittyen Länsi-Götanmaalle
Sydsvenska mål – Ruotsin eteläkärki, sisältäen Blekingen, eteläisen Hallandin ja eteläisen Smålandin
Suomen ruotsinkielisten puhuma ruotsi eroaa Ruotsissa puhuttavasta varsinkin ääntämykseltään mutta myös sanastossa on eroja. Erot eivät johdu vain suomen kielen vaikutuksesta, vaan myös siitä, että suomenruotsissa on säilynyt sanoja ja ääntämyspiirteitä, jotka ovat Ruotsissa kadonneet tai harvinaistuneet. Pohjois-Ruotsissa puhuttava ruotsi muistuttaa suomalaisvaikutuksen vuoksi jonkin verran suomenruotsia. Samantapaisia ilmiöitä esiintyi myös vironruotsissa, joka luettiin yhdessä suomenruotsin kanssa itäruotsalaisten murteiden ryhmään. Vironruotsi on kuitenkin melkein kadonnut, sillä lähes kaikki vironruotsalaiset siirtyivät Ruotsiin Neuvostoliiton liitettyä Viron itseensä.
Lainasanoja > Ruotsin lainasanoja suomeen

skruv – ruuvi
stol – tuoli
krut – ruuti
bank – pankki
post – posti
boll – pallo
motor – moottori
kort – kortti
tjugo – tiu (vrt. vanhan kirjaruotsin tiugh)
vakt – vahti (jakt – jahti, makt – mahti)
murteellisia sanoja: lekti, hantuuki, nästuuki, vylli, rekkooli, resnekka, papperstokka, kööki, ookata...
Professori Kaisa Häkkisen mukaan ruotsalaisia lainasanoja on suomen kielessä ainakin 4 000. Suomalaisia lainasanoja taas on ruotsin kielessä vain noin 10.
Usein varsinkin vanhemmat erikoistermistöt saattavat koostua melkein kokonaisuudessaan lainasanoista. Kaiketi englannin kielen yleistymisen myötä on uudempien erikoisalojen sanasto enenevässä määrin kuitenkin englanti-vaikutteista. Esimerkin ruotsin kielen voimakkaista vaikutteista antaa (harraste)veneilyssä, erityisesti purjehduksessa, käytössä oleva termistö (josta on tosin eräitä sanoja varten annettu suosituksia suomenkielisiksi vastineiksi).
kompass – kompassi
läkare – lääkäri
roder – ruori
ankare – ankkuri
kajuta – kajuutta
rigg – riki
durk – turkki (eli laivan tai veneen ”lattia”)
schackel – sakkeli
styrbord – tyyrpuuri (laivan oikea puoli, se puoli laivaa jolta laivaa ohjataan, styra = ohjata)
babord – paapuuri (laivan vasen puoli)
lä – lee, suositus: ”suojanpuoli”,
lovart – luuvartti, suositus: ”tuulenpuoli” eli se puoli jolta tuuli tulee
båtshake – puoshaka
fall – falli, suositus: ”nostin”
skot – skuutti
stag – staagi (staaki), suositus: harus, eli mastoa pituussuunnassa tukevat köydet
vant – vantit suositus: sivuharus, eli mastoa sivusuunnissa tukevat köydet
fock – fokka (eräs yleinen keulapurjelaji)
kryss – kryssi, suositus: luoviminen
Lainasanoja > Suomalaisperäisiä sanoja ruotsissa

pojke < suom. poika
känga ’varsikenkä’ < kenkä
pjäxa < pieksu
kola (murt.) < kuolla
rappakalja ’hölynpöly, pöty’ < rapakalja
lapp ’lappalainen’ < Lappi
hen < hän
kul < hauska
Lähde: Svenska Akademiens ordbok
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Swedish 101 (englanniksi)
Sanakirja (ruotsi-suomi-ruotsi sanakirja)
Ruotsin kielen kehitystä vanhemmasta muinaisruotsista nykyruotsiin (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Germaaniset kielet |
| --- | --- |
Länsigermaaniset kielet:  afrikaans  alasaksa  englanti  friisi itäfriisi  länsifriisi  pohjoisfriisi  hollanti  jiddiš  limburg  luxemburg  saksa baijeri  elsassi  kölsch  pennsylvaniansaksa  skotti  wymysorys  yola† 
Pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet:  fääri  islanti  norja kirjanorja  uusnorja  norni†  ruotsi älvdalska  tanska 
Itägermaaniset kielet:  burgundi†  gootti† Krimin gootti†  vandaali† 
† kuollut kieli
Euroopan unionin viralliset kielet
bulgaria
englanti
espanja
hollanti
iiri
italia
kreikka
kroatia
latvia
liettua
malta
portugali
puola
ranska
romania
ruotsi
saksa
slovakki
sloveeni
suomi
tanska
tšekki
unkari
viro
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki 
Henkilöt:  Yle 
Äldre Västgötalagen: vanhimpia esimerkkejä latinalaisin kirjaimin kirjoitetusta ruotsista 1200-luvulta.
Riimukivi Lundin kunnassa Etelä-Ruotsissa.
Ruotsin vokaalit
Murrenäytteiden esiintyminen kartalla.
Petri Laaksonen

| Petri Laaksonen |
| --- | --- |
 Petri Laaksonen.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1962 (ikä 62) Sauvo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  gospel
Merkittävät teokset:   Eläköön elämä (1985)  Sata salamaa (1987)  Täällä Pohjantähden alla (1992) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Petri Laaksonen Johannes-juhlilla Paimiossa 5.8.2017
Petri Kari Olavi Laaksonen (s. 7. elokuuta 1962 Sauvo) on suomalainen muusikko (tenori, säveltäjä ja sanoittaja).
Laaksonen kirjoitti ylioppilaaksi 1981 ja valmistui Turun yliopistosta kasvatustieteiden kandidaatiksi 1986. Musiikkia hän opiskeli Paimion musiikkikoulussa, Turun konservatoriossa, Helsingin konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa. Työuransa hän aloitti Helsingin Laajasalon yläasteen ja lukion musiikinopettajana 1987 ja siirtyi vapaaksi laulajaksi ja säveltäjäksi 1994.
Laaksosen säveltäjänura alkoi vuonna 1985, kun Sonja Lumme voitti Laaksosen esikoissävelmällä ”Eläköön elämä” Suomen euroviisukarsinnat. Ruotsissa pidetyssä finaalissa Lumme sijoittui 9. sijalle. Vuonna 1987 Laaksonen voitti Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnat Virve Rostin esittämällä sävelmällä ”Sata salamaa”. Belgian finaalissa Virve sijoittui sijalle 15.
Vuonna 1993 hänet valittiin Tapsan Tahtien Vuoden laulelmantekijäksi.
Laaksonen julkaisi ensimmäisen albuminsa Täällä Pohjantähden alla vuonna 1994. Levyn nimikkosävelmästä on muodostunut tärkeä osa Laaksosen uraa. Hän sävelsi sen ystävänsä Turkka Malin runoon, jonka tämä oli kirjoittanut jo koulupoikana sinikantiseen vihkoonsa. Albumi myi kultaan ja platinaan oikeuttavan määrän. Sävelmä on totuttu kuulemaan niin kirkko- ja joulukonserteissakin. Laulu on julkaistu muun muassa vuonna 2010 ilmestyneessä Hopeinen laulukirja: 180 suosikkilaulua -kirjassa. Jo tätä aikaisemmin 1994 Petri Laaksonen julkaisi Anna-Mari Kaskisen sanoittaman Mukulamessu-levyn. Vuonna 1995 ilmestyi Sininen hetki -levy, joka ylsi myöhemmin kultalevymyyntiin. Vuonna 1996 ilmestynyt Janoinen sydän sisälsi lukuisan määrän tarttuvia, melodisia sävellyksiä. Köyhän ralli, Kesä, älä mee, Yhä uudelleen kanssasi lähtisin, Gabriela, Kevään leikit ja Aamuyö osoittivat Laaksosen ammattitaidon. Levy on myynyt kultaa.
Laaksonen on tunnettu myös hengellisen musiikin säveltäjänä ja esittäjänä. Vuonna 2007 ilmestynyt Katso, sinä elät -levy on ollut menestys kirkkokonserttien yhteydessä. Hänen tekemiään lauluja lauletaan usein esimerkiksi tuomasmessuissa. Hän on myös Helsingin Tuomiokirkkoseurakunnan seurakuntaneuvoston sekä Helsingin yleisen kirkkovaltuuston jäsen.
Petri Laaksonen on säveltänyt musiikkia myös näytelmiin "Kadonnut ääni" (1988), "Silkkikivi" (2000), "Levottomat sielut" (2006), "Paksun Kertun balladi" (2007), "Yön halki saapukaa" (2007) ja "Pyhättömien kylä" (2008). Laaksonen toimii myös vuonna 1991 perustamansa Laaksosen entisistä oppilaista koostuvan mieskuoro Könsikkäiden johtajana.
Huomionosoitukset

Paimio-viiri (1985)
Vuoden laulelmantekijä (Tapsan Tahdit; 1993)
Roihuvuori-viiri (2001)
Vuoden mielenterveyspalkinto, Helsingin seudun mielenterveysseura (2002)
Kirkkotaiteen Engel -palkinto (2018)
Paimio-mitali (2019)
Diskografia

Täällä pohjantähden alla (1994) Platinalevy
Sininen hetki (1995) Kultalevy
Janoinen sydän (1996) Kultalevy
Saavu valo! (1997)
Lumivalkeaa (1997) Kultalevy
Salaa (1998)
Lauluja särkyneille (1999) Kultalevy
Sadetta (2000)
On toinen maa - lohdutuksen lauluja (2001)
Eläköön elämä 2 cd (2002) (Kokoelma) Kultalevy
Talven syliin (2004)
Lauluja rakkaudesta (2006) (Kokoelma)
Katso, sinä elät (2007)
Joulu ikkunan takaa - Kauneimmat Joululauluni (2007) (Kokoelma)
Yön halki saapukaa (2008)
Vanha laulu (2009)
Syvä hiljaisuus (2010)
Tähtisarja 30 suosikkia 2 cd (2013)
In Memoriam - Elät aina minussa (2015)
Olkoon ylläsi kirkas taivas - konserttialbumi (2018)
Timanttia! (2022)
CD-singlet

Täällä Pohjantähden alla/Meren laulua kuuntelen/Oot kaikki mulle/Unen jälkeen  (1994)
Kesä älä mee/Takana taivaan ja tuulten  (1995)
Riittääkö rakkaus?/Kesäyön tuuli  (1996)
Köyhän ralli/Hyvää matkaa/Gabriela  (1996)
Yhä uudelleen kanssasi lähtisin/Minä en sinua unohda (Petri Laaksonen ja Sonja Lumme  (1996)
Saavu valo/Erämaa  (1997)
Lumivalkeaa/Joulun satu  (1997)
Itkemättömät itkut Hanna Ekola ja Petri Laaksonen  (1997)
Rakkauden liekki  (1998)
Viimeinen ilta  (1998)
Kultareunapilvet  (1998)
Sadetta/Alla tähtien  (2000)
Sitä se lienee (2001)
Loistakoon liekki  (2001)
Eläköön elämä  (2002)
Tahtoisin  (2002)
Talven syliin  (2004)
Kuka sä oot?  (2006)
Meri kuutamolla  (2009)
Vanha tammipuu  (2010)
Sinä olet aamuni valo (2010)
Äidin laulu / Täällä Pohjantähden alla (2015)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petri Laaksonen Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut
Petri Laaksosen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Saamen Lohi

Saamen Lohi oli kalanviljelylaitos, joka toimi Inarissa. Valtio osti laitoksen 1995 lakkauttaakseen sen, sillä sieltä oli kirjolohista löytynyt Atlantin lohelle haitallista loista. Laitoksen sulkemista oli pyytänyt useaan otteeseen norjalainen ympäristöjärjestö Bellona.
Aurora Rämö

Aurora Rämö (s. 1987) on suomalainen toimittaja.
Hän on työskennellyt Suomen Kuvalehdessä vuodesta 2014. Hän kirjoittaa pitkiä feature-artikkeleita. Aiemmin hän työskenteli Helsingin Sanomissa, Ylioppilaslehdessä ja Ylellä.
Rämö on käynyt Suomalais-venäläisen koulun ja opiskellut viestintää Helsingin yliopistossa. Vuosina 2021–2022 hän opiskeli Pietarin Eurooppalaisessa yliopistossa Venäjällä.
Helmikuussa 2013 Rämö ja Vappu Kaarenoja herättivät huomiota Ylioppilaslehden 100-vuotisjuhlanumeroon kirjoittamallaan raportilla, jossa he kertoivat ulostaneensa tahallansa housuihinsa linja-automatkalla Helsingistä Turkuun.
Rämölle myönnettiin vuoden 2024 Ilkka Malmberg -palkinto.
Kirjoja

Vappu Kaarenoja & Rämö, Aurora: Tytöt: Suomalaisen tasa-arvon perusteet. Helsinki: Siltala, 2020. ISBN 978-952-234-727-5
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Ylioppilaslehden kakkajuttu
Aurora Rämö haastattelussa Helsingin Kirjamessuilla 2020 Video, 26 min. YouTube.
Aurora Rämön tekstejä Suomen Kuvalehdessä
The Saami : A Cultural Encyclopaedia

| The Saami : A Cultural Encyclopaedia |
| --- | --- |
 Teoksen The Saami : A Cultural Encyclopaedia kansikuva.
Kirjailija:  Ulla-Maija Kulonen, Irja Seurujärvi-Kari, Risto Pulkkinen (toimittajat)
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  498
ISBN:  951-746-506-8
Sarja: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 925, ISSN 0355-1768
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
The Saami : A Cultural Encyclopaedia on vuonna 2005 julkaistu englanninkielinen tietokirja, jonka ovat toimittaneet professori Ulla-Maija Kulonen, tohtori Irja Seurujärvi-Kari ja dosentti Risto Pulkkinen. Kirja käsittelee saamelaisisia ja heidän kulttuuriaan. Teoksen kustantaja on Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kirjan toimittajat palkittiin valtion tiedonjulkistamispalkinnolla vuonna 2006. Kirja on sittemmin myyty loppuun.
Kunnian hinta

Kunnian hinta (Orgoglio, suom. ylpeys) on italialainen romanttinen draamasarja, joka kertoo yläluokkaisen Anna Obrofarin ja köyhistä oloista tulevan Pietro Pironin rakkaudesta 1900-luvun alun Italiassa. Sarjasta on valmistunut kaikkiaan 3 tuotantokautta, joissa jokaisessa on 13 jaksoa. Sarjan italiankielinen nimi Orgoglio tarkoittaa suomeksi kirjaimellisesti ylpeys. Sarjan on tuottanut Titanus, RAI, Italia. Yle TV2 aloitti sarjan esittämisen 8.7.2007.
Juoni

Pietro on joutunut jättämään Annan vuosia aiemmin jouduttuaan väärin syytetyksi varkaudesta ja paennut Yhdysvaltoihin. Pietro palaa kotiseudulleen oikaisemaan kokemansa vääryyden, mutta kohtaa nyt Annan, joka on vanhempiensa vaatimuksesta päätynyt kreivi Herman Ludovicin vaimoksi. Kreivillä ei ole aikomustakaan päästää rakastavaisia yhteen eikä Anna pysty kertomaan totuutta nuoresta siskostaan.
Päärooleissa

Anna Obrofari Elena Sofia Ricci
Pietro Pironi Daniele Pecci
Giuseppe Obrofari Paolo Ferrari
Aurora Obrofari Cristiana Capotondi
Kreivitär Maria Pia Lanti di Santacroce Barbara D' Urso
Agostino Pironi Nicola Di Pinto
Clara Dani Elena Russo
Andrea Obrofari Vincenzo Bocciarelli
Elisa Deodato Gabriella Pession
Franca Baldini Caterina Murino
Kreivi Herman Ludovici Franco Castellano
Armando Ruggeri Enzo Decaro
Aiheesta muualla

Sarjan esittely YLEn sivuilla
Sarjan esittely Rai Unon sivuilla
Sarjan kotisivu Rai Unon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Orgoglio International Movie Databasessa
Sarjan ensimmäinen osa Rai Unon sivuilla
Janne Saarakkala

Ohjaaja, käsikirjoittaja, esiintyjä Janne Saarakkala työhuoneellaan Helsingissä 3.7.2020.
Janne Valtteri Saarakkala (s. 20. heinäkuuta 1972 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja esiintyjä. Hän valmistui maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1997. Ohjaajana ja käsikirjoittajana Saarakkala on käsitellyt työkulttuuria ja sen muutoksia, homoseksuaalisuutta sekä ohjannut dokumenttiteatteria.
Vuosina 2015–2019 Saarakkala toimi Riihimäen Teatterin taiteellisena johtajana. Teatteri valittiin Vuoden Teatteriksi 2017.
Saarakkala on Todellisuuden tutkimuskeskuksen perustajajäseniä. Kollektiiville myönnettiin näyttämötaiteen valtionpalkinto vuonna 2002. Vuosina 2018–2020 Saarakkala toimii kollektiivin taiteellisena johtajana.
Saarakkala on kirjoittanut kaksi romaania: Sen pituinen se (2020) ja Tuhannen taalan paikka (2024).
Saab 18

SAAB B 18B
SAAB 18 on 1930-luvun lopulla Ruotsissa suunniteltu keskiraskas pommikone. Kone oli ensisijaisesti pommituskone, sekä toissijaisesti torpedopommittaja merimaaleja vastaan. Niin kutsuttu jakoperäsin on H-kirjainta muistuttava.
Koneen pääsuunnittelijat olivat ruotsalainen Frid Wänström ja yhdysvaltalainen Carl Haddon. Koneen toteutus viivästyi siten, että ensilento tapahtui vasta 19. kesäkuuta 1942. Koneet, joita tehtiin kaikkiaan 240 kappaletta, tulivat Ruotsin ilmavoimien käyttöön vuonna 1944. Kone oli rynnäkkökoneena, kunnes Saab 32 Lansen korvasi sen vuosina 1958-1959. Omana aikanaan konetta pidettiin suoritusarvollisesti kelvollisena ja taistelukykyisenä konetyyppinä. Muun ohella kone kykeni kantamaan enintään 1 500 kg pommilastin yli 550 km/h nopeudella.
Ulkonäöltään Saab B 18 muistuttaa huomattavan paljon aikalaista verrokkiaan, Dornier Do 17:aa, joka oli sodan aikaan käytössä Suomen ilmavoimissa. Myös amerikkalainen North American B-25 Mitchell muistuttaa B 18:aa paljon.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

http://www.avrosys.nu/aircraft/Bomb/158-b18/158B18.htm
http://www.aviastar.org/air/sweden/saab-18.php
http://www.pilotfriend.com/photo_albums/timeline/ww2/2/Saab%2018.htm
Röllinurmikat

| Röllinurmikat |
| --- | --- |
 Eragrostis atropioides
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Chloridoideae
Suku::  Röllinurmikat Eragrostis  Wolf
Katso myös
   Röllinurmikat Wikispeciesissä   Röllinurmikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Röllinurmikat (Eragrostis) on heinäkasvien suku, jossa on noin 250 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy lähes maailmanlaajuisesti trooppisen ja lauhkean ilmaston alueilla. Ne kasvavat viljelymailla ja häirityillä paikoilla. Joitain röllinurmikoita kasvaa Suomessakin yksivuotisina satunnaiskasveina.
Muutamia röllinurmikoiden lajeja viljellään yksivuotisina koristeheininä.
Lajeja

hoikkaröllinurmikka (Eragrostis pilosa)
hopearöllinurmikka (Eragrostis elliottii)
loistoröllinurmikka (Eragrostis spectabilis)
marokonröllinurmikka (Eragrostis barrelieri)
matalaröllinurmikka (Eragrostis minor)
meksikonröllinurmikka (Eragrostis mexicana)
siroröllinurmikka (Eragrostis tenella)
tanakkaröllinurmikka (Eragrostis cilianensis)
tefheinä (Eragrostis tef)
kaartoröllinurmikka (Eragrostis curvula)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Röllinurmikat (Eragrostis)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eragrostis (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Eragrostis (englanniksi)
Flora of North America: Eragrostis (englanniksi)
Flora of China: Eragrostis (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q161088  Wikispecies: Eragrostis  APDB: 190563  APNI: 88220  BOLD: 121114  CoL: 8VXFL  eFloraSA: Eragrostis  EoL: 108048  EPPO: 1ERAG  FloraBase: 21009  FNA: 111900  FoAO2: Eragrostis  FoC: 111900  GBIF: 2705322  GrassBase: gen00227  GRIN: 4330  iNaturalist: 57168  IPNI: 30000628-2  IRMNG: 1116700  ITIS: 40716  NBN: NHMSYS0000458495  NCBI: 38413  NZOR: 1e44c02e-c468-41a9-908e-8898632a60be  Open Tree of Life: 587232  PLANTS: ERAGR  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30000628-2  Tropicos: 40004497  VASCAN: 1143  VicFlora: defa3b7e-c39d-4a15-834b-26e68f5962f2  WFO: wfo-4000013668  WoRMS: 415353
Saarenmaa (Kivennapa)

Saarenmaa oli kylä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Taloja oli ennen talvisodan syttymistä seitsemän. Pinta-alaltaan kylän tilat olivat suurehkoja pitäjän tilojen keskikokoon verrattuna. Kylää kutsuttiin aiemmin Kuortinmäeksi, sillä kylän vanhin suku oli Kuortti. Vanhaa perua oli myös se, että Saarenmaan talot olivat hyvin tiiviinä ryppäänä kuten aiemmin Kivennavalla oli tapana kylät rakentaa.
Jari Kurri

| Jari Kurri |
| --- | --- |
 Jari Kurri Edmontonissa vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1960 (ikä 64) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jartsi, Poika, Dynamo, The Spicy Finn
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1998
Seurat:  Helsingin Jokerit (SML) HC Devils Milano (Serie A) Edmonton Oilers (NHL) Los Angeles Kings (NHL) New York Rangers (NHL) Mighty Ducks of Anaheim (NHL) Colorado Avalanche (NHL)
NHL-varaus:  69, 1980 Edmonton Oilers
Hockey Hall of Fame
 2001 
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Edmonton Oilers | 1984  |
|  | Edmonton Oilers | 1985  |
|  | Edmonton Oilers | 1987  |
|  | Edmonton Oilers | 1988  |
|  | Edmonton Oilers | 1990  |
Jari Pekka Kurri (s. 18. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija.
Kurri oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta pelasi uransa viimeisinä vuosina myös keskushyökkääjänä. Kurri voitti NHL:n Stanley Cup -mestaruuden viidesti, ja hänet aateloitiin ensimmäisenä suomalaisena jääkiekkoilijana Hockey Hall of Famen kunniagalleriaan vuonna 2001. Kurri on NHL:n kaikkien aikojen neljänneksi paras eurooppalainen maalintekijä ja runkosarjan kaikkien aikojen pistepörssissä 21. sijalla.
Kurri on Jokereiden kasvatti. NHL-urallaan hän edusti Edmonton Oilersia, Los Angeles Kingsiä, New York Rangersia, Mighty Ducks of Anaheimia sekä Colorado Avalanchea. Kurri pelasi myös yhden kauden ajan Italian Serie A:ssa edustaen HC Devils Milanoa. Edmonton Oilers varasi Kurrin NHL:ään vuoden 1980 varaustilaisuudessa 69, ja hän aloitti NHL:ssä kaudella 1980–1981. Kaiken kaikkiaan Kurri pelasi NHL:n runkosarjassa 1 251 ottelua tehopistein 601+797=1 398. Hän muodosti Edmontonissa ja myöhemmin myös Los Angelesissa pelatessaan tehokkaan tutkaparin keskushyökkääjä Wayne Gretzkyn kanssa. Kurri voitti kaikki viisi Stanley Cup -mestaruuttaan edustaessaan Edmontonia. Kurri päätti uransa NHL:ssä kauteen 1997–1998, jolloin hän pelasi Colorado Avalanchessa. Hän oli lopettaessaan NHL:n kaikkien aikojen eniten maaleja, maalisyöttöjä ja tehopisteitä tehnyt eurooppalainen pelaaja.
Pelaajana Kurrin vahvuuksia olivat nopea ja tarkka laukaus, hyvä pelinlukutaito sekä vahva kahden suunnan pelaaminen. Hän teki urallaan NHL:n runkosarjaotteluissa 601 maalia, ja oli ehdolla parhaalle puolustavalle hyökkääjälle jaettavan Frank J. Selke Trophyn voittajaksi neljä kertaa. Kurri voitti NHL:n herrasmiespelaajan Lady Byng Trophyn vuonna 1985, ja Suomen parhaaksi jääkiekkoilijaksi hänet valittiin yhdeksän kertaa peräkkäin vuosina 1982–1990. Sekä Edmonton Oilers, Jokerit että Suomen jääkiekkomaajoukkue ovat jäädyttäneet Kurrin pelinumeron 17. Vuonna 2017 Kurri oli mukana NHL:n entisten pelaajien, liigan edustajien ja urheilutoimittajien laatimalla sadan kaikkien aikojen parhaan pelaajan listalla.
Nuoruus ja juniorivuodet Jokereissa

Jari Kurrin perhe muutti vuonna 1969 Itä-Helsingin Vuosaaresta Helsingin maalaiskunnan puolelle Vaaralaan. Samana vuonna käynnistyi Jokerien järjestämä Kanada-sarja, johon Kurri välittömästi pyrki. Hän meni Vuosaaren Toronto Maple Leafsin testiin, jonka hän läpäisi. Kurrin isä ryhtyi samalla joukkueen huoltajaksi.
Kevättalvella 1973 Kurri oli voittamassa Jokereille D-junioreiden Suomen-mestaruutta. Sitä ennen jääkiekon juniorimestaruuden oli voittanut vain yksi helsinkiläisjoukkue, Karhu-Kissat vuonna 1950. C-nuorten mestaruuden Kurri voitti Jokereissa vuonna 1976. Sekä D- että C-junioreiden mestarijoukkueiden valmentajana toimi entinen SM-sarjapelaaja Pentti Katainen, joka oli tullut Jokereihin vuonna 1972. B-nuorissa 1976–1977 Kurri oli jo ylivoimaisesti joukkueen paras pistemies.
Jääkiekon lisäksi Kurri harrasti nuoruudessaan yleisurheilua Vuosaaren Viikingeissä.