stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjois-Ossetian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Pohjois-Ossetian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Pohjois-Ossetian ASNT, oss. Цӕгат Ирыстоны Автономон Советон Социалистон Республикӕ, Tsægat Irystony Avtonomonn Soveton Sotsialiston Respublikæ, ven. Северо-Осетинская Автономная Советская Социалистическая Республика, Severo-Osetinskaja Avtonomiaja Sovetskaja Sotsialistitšeskaja Respublika) oli Neuvostoliitolle kuulunut autonominen neuvostotasavalta Venäjän SFNT:ssä. Se käsitti nykyisen Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan alueen.
Historia

Pohjois-Ossetian ASNT muodostettiin Pohjois-Ossetian autonomisesta alueesta 5. joulukuuta 1936. Vuonna 1943 naapuritasavalta Tšetšeenien ja inguušien ASNT lakkautettiin ja aivan sen läntisin osa liitettiin Pohjois-Ossetian ASNT:aan. Vuonna 1990 Pohjois-Ossetian ASNT julistautui Pohjois-Ossetian sosialistiseksi neuvostotasavallaksi, joka muutti nimensä vuonna 1991 muotoon Pohjois-Ossetia-Alanian tasavalta.
Väestö

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Väkiluku | Osseetteja | Venäläisiä | Inguušeja | Armenialaisia | Kumykkeja | Georgialaisia | Ukrainalaisia | Kreikkalaisia |
| 1939 | 408 000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1950 | 379 000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1959 | 451 000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1970 | 552 000 | 48,74 % | 36,62 % | 3,33 % | 2,42 % | 1,15 % | 1,87 % | 1,67 % | 0,54 % |
| 1979 | 597 000 | 50,51 % | 33,90 % | 4,0 % | 2,18 % | 1,29 % | 1,92 % | 1,79 % | 0,51 % |
| 1989 | 634 000 | 52,59 % | 29,91 % | 5,18 % | 2,15 % | 1,50 % | 1,94 % | 1,60 % | 0,33 % |
Paraati Arxonskajassa 1998
Raitiovaunu Vladikavkazissa 2006
Mizurin kaivosyhdyskunta 2008
Ayana Angel

| Ayana Angel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1975 (ikä 49)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Aniya
Aktiivisena:  2001–2007
Elokuvien määrä:  87
Silmien väri:  ruskea
Hiusten väri:  brunetti
Mitat:  75E-58-91 cm
Pituus:  168 cm
Paino:  58 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Ayana Angel (s. 28. kesäkuuta 1975, Miami) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja malli. Hänellä on afroamerikkalaiset ja panamalaiset sukujuuret.
Angel syntyi Miamissa, Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Hän muutti vuonna 2002 Kaliforniaan, jossa hän aloitti uransa pornoalalla. Hän esiintyi juhlijan roolissa rap-yhtye D4L:n kappaleen I’m the Man musiikkivideolla vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Mateus

Mateus
Mateus on portugalilainen roséviini. Se kehitettiin vuonna 1942. Tuottaminen aloitettiin toisen maailmansodan loppuvaiheilla. 1980-luvun lopulla Mateus muodosti yli 40 % kaikista Portugalista muihin maihin viedyistä pöytäviineistä. Tuotteen omistaa perheyhtiö SOGRAPE.
Nebraskan yliopisto

Nebraskan yliopiston logo.
Nebraskan yliopisto (engl. University of Nebraska) on Nebraskan osavaltiossa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu 15. helmikuuta 1869 Lincolnissa. Yliopistossa opiskelee yhteensä noin 52 000 opiskelijaa.
Yliopistolla on kampukset neljällä eri paikkakunnalla: Lincolnissa (lukuvuonna 2015–2016 yli 25 000 opiskelijaa), Omahassa (15 500 opiskelijaa ja lisäksi UNMC:ssa, University of Nebraska Medical Center lähes 3 800 opiskelijaa), Kearneyssä (runsas 6 700 opiskelijaa) ja Curtisissa (Nebraska College of Technical Agriculture, noin 500 opiskelijaa, jotka suorittavat alempaa Associate of Science -tutkintoa, joka tasoltaan sijoittuu toisen asteen ja kandidaattitutkinnon välille). Alemman korkeakoulututkinnon jälkeistä tutkintoa (graduate students) opiskeli lukuvuonna 2015–2016  yhteensä 12 660 opiskelijaa. Opiskelijoista 4 144 oli ulkomailta.
Aiheesta muualla

Campuses (englanniksi) (nebraska.edu)
Adria Airways

| Adria Airways |
| --- | --- |

 IATA: JP  –  ICAO: ADR 
Kutsukoodi:  ADRIA
Perustettu:  1961
Lakkautettu:  2019
Laivaston koko:  12
Kohteiden määrä:  23
Solmukohdat:  Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Ljubljana, Slovenia
Kanta-asiakasohjelma:  Miles & More
Allianssi:  Star Alliance (2004–2019)
Avainhenkilö(t):  Tadej Tufek (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.adria.si
Adria Airways (IATA: JP, ICAO: ADR, kutsukoodi: ADRIA) oli Slovenian kansallinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1961. Lentoyhtiön solmukohtana toimi Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema Ljubljanassa, josta yhtiö liikennöi 23 kohteeseen 13 koneen laivastollaan. Adria Airwaysin kanta-asiakasohjelmana oli Miles & More, joka on Lufthansan alun perin perustama kanta-asiakasohjelma.
Adria Airways liittyi vuonna 2004 maailman suurimpaan lentoyhtiöallianssiin, Star Allianceen.
Adria Airways ilmoitti 30. syyskuuta 2019 virallisesti konkurssihakemuksesta, joka päätti yhtiön toiminnan. Adria Airways peruutti kaikki reittilennot konkurssimenettelyn aloittamisen vuoksi.
Adria Airwaysin Bombardier CRJ200LR Münchenin lentoasemalla vuonna 2005.
Historia > Alkuvuodet

Adria Airways perustettiin maaliskuussa 1961 Adria Aviopromet -nimisenä. Elokuussa yhtiö osti kaksi käytettyä Douglas DC-6B -konetta ja lensi ensimmäisen kaupallisen lennon KLM:n miehistöllä. Samaan aikaan JAT ja ilmavoimat kouluttivat ensimmäisiä lentäjiä ja tekniikkoja Adria Avioprometille. Yhtiö lensi ensimmäisen lentonsa omalla miehistöllään joulukuussa 1961.
Vuosien kuluessa Adria Aviopromet aloitti turistilennot Alankomaista, Saksasta, Skandinaviasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta Adrianmeren rannikkokaupunkeihin. 1964 lentoyhteydet avattiin myös Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Adria Aviopromet lensi myös huomattavan määrän lentoja YK:lle ja Punaiselle Ristille. Jože Pučnikin lentoaseman valmistumisen myötä Adria Aviapromet siirsi solmukohtansa ja kotipaikkansa Zagrebista Ljubljanaan.
1960-luvun lopulla Douglas DC-6B -koneet eivät olleet enää kilpailukykyisiä markkinoilla. Yhtiö joutui vakavaan kriisiin 1967, joka johti konkurssimettelyihin vuoden 1968 alussa. Monien ponnisteluiden jälkeen Adria Aviopromet lopulta kykeni jatkamaan toimintaansa. Joulukuussa 1968 Adria Aviopromet sulautettiin InterExportiin ja yhtiön nimeksi tuli Inex-Adria Aviopromet.
Historia > Suihkukoneaikakausi alkaa

1969 Inex-Adria Aviopromet aloitti laivastonsa uusimisen. Huhtikuussa laivastoon liittyi ensimmäinen suihkumoottorimatkustajakone, kun yhtiö vastaanotti 115-paikkaisen Douglas DC-9-30 -koneen. Uusi Douglas DC-9 -kone paransi yhtiön asemaa turistilentomarkkinoilla. Syyskuussa avattiin ensimmäinen säännöllinen reittilento Ljubljanan ja Belgradin välillä. Liiketoiminta jatkoi kasvuaan. Inex-Adria Aviopromet laajensi toimintaansa hankimalla ja vuokraamalla koneita laivastoonsa. Vuonna 1972 Adria uudisti mannertenväliset lentonsa Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Reiteillä käytettiin Douglas DC-8-55 -koneita. Lennot Amerikan mantereelle lopetettiin kuitenkin jo seuraavana vuonna.
Myöhemmin 1970-luvulla Inex-Adria Aviopromet palkittiin markkinoiden täsmällisimpänä tilauslentojen harjoittajana. Suurin kaupallinen menestys saavutettiin Saksan markkinoilla, mutta lentojen määrä kasvoi myös Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Espanjan ja Skandinavian markkinoilla. Yhtiö käytti paljon rahaa sopivan ilmailukoulutuksen järjestämiseen Ljubljanassa ja perusti muun muassa ilmailupainotteisen ammatillisen koulutuskeskuksen. Erityistä huomiota kiinnitettiin turvallisuuskulttuurin kehittämiseen.
Kohteet

Adria Airways operoi lentoja 23 kohteeseen Euroopan alueella.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Slovenia Ljubljana - Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema Solmukohta   Alankomaat Amsterdam - Schipholin kansainvälinen lentoasema   Albania Tirana - Nënë Terezan kansainvälinen lentoasema   Bosnia ja Hertsegovina Banja Luka - Banja Lukan kansainvälinen lentoasema  Sarajevo - Sarajevon kansainvälinen lentoasema   Belgia Bryssel - Brysselin kansainvälinen lentoasema   Itävalta Wien - Wienin kansainvälinen lentoasema   Kosovo Pristina - Pristinan kansainvälinen lentoasema |   Pohjois-Makedonia Skopje - Skopjen kansainvälinen lentoasema   Montenegro Podgorica - Podgorican kansainvälinen lentoasema   Puola Varsova - Frederic Chopinin kansainvälinen lentoasema   Ranska Marseille - Marseillen kansainvälinen lentoasema  Pariisi - Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema   Ruotsi Tukholma - Arlandan kansainvälinen lentoasema   Saksa Frankfurt - Frankfurtin kansainvälinen lentoasema  München - Münchenin kansainvälinen lentoasema |   Serbia Belgrad - Nikola Teslan kansainvälinen lentoasema   Sveitsi Zürich - Zürichin kansainvälinen lentoasema   Tanska Kööpenhamina - Kööpenhaminan kansainvälinen lentoasema   Turkki Istanbul - Atatürkin kansainvälinen lentoasema   Ukraina Kiova - Borispolin kansainvälinen lentoasema   Venäjä Moskova - Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema   Yhdistynyt kuningaskunta Lontoo - Gatwickin kansainvälinen lentoasema |
Laivasto

| Konetyyppi | Lukumäärä | Matkustajapaikkoja |
| --- | --- | --- |
| Airbus A319-132 | 3 | 135 |
| Bombardier CRJ700LR | 2 | 70 |
| Bombardier CRJ900LR | 9 | 86 |
| Saab 2000 | 6 |  |
Adria Airwaysin laivaston keski-ikä oli toukokuussa 2019 oli 15 vuotta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adria Airways Wikimedia Commonsissa
Adria Airwaysin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Adria Airwaysin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (sloveeniksi)
Uutinen konkurssista (mtv.fi 30.9.2019)
Slovenialaiset lentoyhtiöt
Adria Airways (1961–2019)
Linxair (1999–)
Solinair (1991-)
Star Allianceen kuuluvat lentoyhtiöt
| --- | --- |
Jäsenet:  Aegean Airlines  Air Canada  Air China  Air India  Air New Zealand  All Nippon Airways  Asiana Airlines  Austrian Airlines  Avianca  Brussels Airlines  Copa Airlines  Croatia Airlines  EgyptAir  Ethiopian Airlines  EVA Air  LOT Polish Airlines  Lufthansa  Shenzhen Airlines  Singapore Airlines  South African Airways  Swiss International Air Lines  TAP Air Portugal  Thai Airways International  Turkish Airlines  United Airlines 
Entiset jäsenet:  Adria Airways  Ansett Australia  Avianca Brasil  Blue1  British Midland International  Continental Airlines  Mexicana  Scandinavian Airlines  Shanghai Airlines  Spanair  TACA Airlines  TAM Airlines  US Airways  VARIG 
Adria Airwaysin Ukraine International Airlinesilta vuokraama Boeing 737-528 (UR-GAS) valmistautumassa lentoonlähtöön Gatwickin kansainväliseltä lentoasemalta.
Dmitri Kruglov

Dmitri Kruglov
Dmitri Kruglov (s. 24. toukokuuta 1984 Tapa, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija. 172 senttimetriä pitkä Kruglov edustaa tällä hetkellä Viron Meistriliigassa pelaavaa  FC Levadia Tallinnaa. Kotimaansa lisäksi hän on pelannut Venäjällä ja Azerbaidžanissa. Hänen pelipaikkansa on laitapuolustaja.
Viron maajoukkueessa Kruglov on pelannut 114 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia vuodesta 2004 alkaen.
Aiheesta muualla

Kruglov PlayerHistory-tietokannassa (englanniksi)
Kruglov Transfermarkt-tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Grahaminmaa

Grahaminmaan pohjoisosa ympäröivine saarineen
Grahaminmaa (66°00′S, 63°30′W) on Etelämantereesta pohjoiseen, kohti Etelä-Amerikkaa työntyvän pitkän ja kapean Antarktiksen niemimaan kärki- eli pohjoisosa. Grahaminmaan ja niemimaan tyvessä sijaitsevan Palmerinmaan rajana pidetään Cape Jeremyn ja Cape Agassizin kautta kulkevaa linjaa.
Niemimaan muodostaa lähes kokonaisuudessaan jäinen ja luminen vuorijono, jonka korkein huippu, Castle Peak, on 2380 metrissä. Grahaminmaan löysi vuonna 1832 brittiläinen löytöretkeilijä John Biscoe. Niemimaa on nimetty James Grahamin mukaan, joka siihen aikaan toimi amiraliteetin johtajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grahaminmaa Wikimedia Commonsissa
Sotilaslentokoneiden luokat

Monet maat ovat luoneet luokittelujärjestelmän sotilaslentokoneille.
Yhdysvallat

Yhdysvaltalaista alkuperää olevien sotilaskoneniden käyttötarkoitus merkitään tyyppimerkinnän ensimmäisellä kirjaimella tai kirjainparilla.
A (Attack): rynnäkkö- eli maataistelukoneet, Esimerkiksi Fairchild A-10 Thunderbolt II.
B (Bomber): pommikoneet, Esimerkiksi Northrop B-2 Spirit.
C (Cargo): kuljetuskoneet,  Esimerkiksi Boeing C-5 Galaxy.
F (Fighter): hävittäjälentokoneet, Esimerkiksi Lockheed F-16 Fighting Falcon.
KC (tanKer): Ilmatankkauskoneet. Esimerkiksi KC-135 Stratotanker
T (Training): koulukoneet, Esimerkiksi T-45 Goshawk. (Hawkin tukialusversio)
X (eXperimental): Kokeelliset prototyyppilentokoneet
Jotkut konemallit on suunniteltu sekä hävittäjä- että rynnäkkökoneeksi. F/A, esimerkiksi F/A-18 Hornet.
Tiedustelu- ja tutkakoneilla on ollut käytössä useita ei merkintöjä, kuten U-2 ja SR-71. Tutkakoneista käytetään merkintää E (esim. E-3 Sentry)
Jaottelo ei ole aivan tarkka. Muutama kone on luokiteltu salaussyistä väärin. Esim. F-117 Nighthawk oli ensisijaisesti rynnäkkökone.
NATO antoi kylmän sodan aikana Neuvostoliiton sotilaslentokoneille koodinimet, jotka noudattavat amerikkalaista luokitusta.
Vanhan, 1940-luvun lopulla voimassa olleen järjestelmän mukainen hävittäjän merkintä oli P kuten Pursuit. Esimerkiksi Curtiss P-40.
Ruotsi

Ruotsin vastaava luokitus on rajatumpi:
A = attack, rynnäkkökone
J = jakt, hävittäjälentokone
S = spaning, tiedustelukone
Natsi-Saksa

Natsi-Saksa ei luonut konetyyppiluokitusta, joka olisi näkynyt sen lentokoneiden nimissä. Katso Natsi-Saksan lentokonetyyppien tunnukset.
Ramon Bailey

Ramon Bailey (s. 22. helmikuuta 1984, Kingston, Jamaika) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hänen nykyinen joukkueensa on SC Waterloo.
Ura

Bailey muutti yhdeksänvuotiaana Yhdysvaltoihin, New Yorkin Bronxiin. Vaikka Baileyllä oli useita try-outteja eurooppalaisiin seuroihin, päätti Bailey allekirjoittaa sopimuksen MetroStarsin kanssa vuonna 2005. Hän ei pelannut yhdessäkään liigaottelussa, ennen kuin hänet vapautettiin sopimuksesta marraskuussa 2005. Tammikuussa 2006 Bailey allekirjoitti sopimuksen KPV:n kanssa. Hän on kuuluisa pehmeästä kosketuksestaan palloon.
Bailey on pelannut Jamaikan alle 17-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Vendan kieli

| Venda |
| --- | --- |
 Vendan kielen levinneisyys Etelä-Afrikassa vuonna 2011
Oma nimi:  Tshivenḓa
Tiedot
Alue:   Etelä-Afrikka  Zimbabwe
Virallinen kieli:   Etelä-Afrikka
Puhujia:  n. 1 294 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  bantukielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  ve
ISO 639-2:  ven
ISO 639-3:  ven
 Ohje 
Venda (omakielinen nimi: Tshivenḓa) on bantukieli, jota puhutaan Etelä-Afrikassa ja Zimbabwessa. Kielellä on kaikkiaan noin 1 294 000 puhujaa. Vendan katsotaan olevan elinvoimainen ja sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat muun muassa tswana ja eteläsotho. Venda jaetaan seitsemään päämurteeseen.
Venda on yksi Etelä-Afrikan tasavallan 11 virallisista kielistä. Kieltä puhuu hieman yli 2 % koko maan väestöstä. Etelä-Afrikassa vendan puhuma-alue sijoittuu maantieteellisesti Limpopon provinssiin.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan vendaksi vuonna 1936.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaali> Norm. | Bilabiaali> Pal. | Labiodentaali | Dentaali | Alveolaari> Norm. | Alveolaari> Lab. | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | mʲ | ɱ | n̯ | n |  | ɲ | ŋ |
| Klusiili | Norm. | b | bʲ |  | d̯ | d |  | dʲ | g |
| Klusiili | Asp. | pʰ | pʲʰ |  | t̯ʰ | tʰ |  |  | kʰ |
| Klusiili | Ejek. | p' | pʲ' |  | t̯' | t' |  | tʲ' | k' |
| Affrikaatta | Norm. |  |  |  |  | dz | dzʷ | ʤ |  |
| Affrikaatta | Asp. |  |  |  |  | tsʰ | tsʰʷ | ʧʰ |  |
| Affrikaatta | Ejek. |  |  |  |  | ts' | tsʷ' | ʧ' |  |
| Frikatiivi | Norm. | ɸ | β |  | f | v |  | s | z | sʷ | zʷ | ʃ | ʒ | x |
| Frikatiivi | Asp. |  |  | fʰ |  |  |  |  |  |
| Frikatiivi | Ejek. |  |  | f' |  |  |  |  |  |
| Lateraali | Lateraali |  |  |  | l̯ | l |  |  |  |
| Tremulantti | Tremulantti |  |  |  |  | r | ɺ |  |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti |  |  |  |  |  |  | j | w |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Puolisuppea | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Multnomahin yliopisto

| Multnomahin yliopisto> Multnomah University |
| --- | --- |
Motto:  If it's Bible you want, then you want Multnomah!
Perustettu:  1936
Sijainti:  Portland, Oregon  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.multnomah.edu/
Multnomahin yliopisto (engl. Multnomah University, lyh. MU) on Yhdysvaltain Oregonissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Multnomahin yliopisto on perustettu vuonna 1936 ja se sijaitsee Portlandin kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Roska

Roskia metsässä
Roska on epäsiisteyttä aiheuttava tai muu asiaankuulumaton pieni esine. Roskien hylkääminen asuttuun tai asumattomaan ympäristöön muualle kuin roskille osoitetulle paikalle, esimerkiksi roska-astiaan, on roskaamista.
Roskat koetaan usein rumiksi, kiusallisiksi ja häiritseviksi, ja ne voidaan kokea ympäristöltään roskatun yhteisön häpeäksi. Roskattua ympäristöä voidaan pitää pilattuna ympäristönä. Muun muassa tämän vuoksi yhteiskunnat suhtautuvat roskiin kielteisesti. Ympäristön roskaaminen onkin Suomessa kielletty.
Roskaaminen

Ihmiset ovat aina roskanneet, mutta vasta muovien ja muiden hitaasti maatuvien keinotekoisten materiaalien ja massatuotannon keksimisen jälkeen roskaamisesta on tullut todellinen ongelma. Osa entisajan roskista on sitä paitsi arkeologian kannalta kiinnostavaa aineistoa. Osa nykyajan roskista maatuu erittäin hitaasti, joten jos niitä ei kerätä pois tai ne eivät peity, ne ovat ympäristöä rumentamassa jopa vuosituhannet.
Roskaa on kaikkialla, minne ihminen on matkustanut: esimerkiksi korkeimmalla vuorenhuipulla, syvimmässä merenpohjassa, pohjoisnavalla, Kuussa ja avaruudessa.
Roskaaminen > Merten roskaaminen

Maailmassa tuotetusta muoviroskasta suurin osa päätyy meriin esimerkiksi laivoista tai rannikoilta. Esimerkiksi Pohjoisen Tyynenmeren jätepyörre on syntynyt kelluvan roskan kasaantumisen vaikutuksesta, ja Tyynenmeren jätepyörrettä on myös kutsuttu maailman suurimmaksi kaatopaikaksi. Vastaavia jätepyörteitä on myös muissa valtamerissä. Osa muovista uppoaa ja muuttuu osaksi meren pohjaelämää ja ekosysteemiä.
Merten roskaamisen vaikutuksesta pieneksi mikromuoviksi hajonnut muovi siirtyy ravintoketjussa eliöstä toiseen, minkä vuoksi tuhansittain lintuja ja merennisäkkäitä kuolee muoviroskan takia vuosittain. Merten roskaamiseen on pyritty puuttumaan esimerkiksi kieltämällä tai rajoittamalla muovipussien käyttöä muun muassa Kiinassa, Intiassa ja Bangladeshissa.
Roskaaminen > Vaikutukset lehmille

Ihmiset heittävät tölkkejä, lasipulloja ja muoviroskia teiden varsille, kuten pelloille. Pelloilla esineet voivat silppuuntua ensin heinää niitettäessä, toisen kerran, kun heinää kerätään pois pellolta ja kolmannen kerran, kun ravintoa jauhetaan rehuseokseksi. Tölkkien terävät riekaleet voivat aiheuttaa lehmille sisäistä verenvuotoa ruoansulatusjärjestelmään, minkä seurauksena voi olla kuolema.
Kaakkois-Ruotsin tuottajaliiton puheenjohtaja Lars-Ove Johansson arvioi toukokuussa 2017, että Ruotsissa joudutaan tappamaan noin 5 000 kituvaa lehmää vuodessa luontoon heitettyjen tölkkien takia. Myös Suomessa tehtiin sen jälkeen nautatilallisille kysely. 394 vastanneesta nautatilallisesta 31 % (yli 120 tilallista) kertoi lehmänsä kuolleen luontoon heitetyn tölkin vuoksi, 76 % kertoi löytäneensä tölkkejä pelloiltaan ja 58 % oli joutunut poistamaan alumiininsirpaleita rehusta. Toisaalta lehmille, joiden kuolinsyyn uskotaan tiedettävän, ei tehdä ruumiinavausta, eikä omistajan tai eläinlääkärin arvelu kuolinsyystä tavallisesti vastaa ruumiinavaajan havaintoa.
Lehmien ruoasta on Suomessa löytynyt myös jääkiekkomailan palasia, rautalankaa ja lasinsirpaleita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta roska Wikimedia Commonsissa
Itkuvirsi

Itkijöitä esiintymässä laulujuhlilla Vakkosalmen puistossa Sortavalassa vuonna 1906.
Itkuvirret eli itkut ovat muun muassa joidenkin itämerensuomalaisten kansojen ja slaavilaisten kansojen keskuudessa määrätilanteissa, kuten häissä ja hautajaisissa esitettäviä valitusrunoja, jotka on improvisoitu perinteisistä aineksista. Itkuvirsien laulamisesta vastasivat itkijät.
Itkuvirret on jaettu neljään päälajiin: kuolinitkut, hääitkut, sotaanlähtöitkut sekä tilapäisitkut. Itkijöitä ovat yleensä olleet naiset. Itkijän kautta on purkautunut paitsi itkijän oma paha olo, myös yhteinen suru. Itkuvirsiperinnettä harjoitetaan Suomessa vain ortodoksisten karjalaisten parissa.
Itkuvirsi on kirjallisuudessa ja tutkimuksessa käytetty nimitys. Paikallisilla on omat nimityksensä eri puolilla Karjalaa. Muun muassa Vienan Karjalassa itkemistä kutsutaan äänellä itkemiseksi ja Aunuksessa luvotteluksi.
1900-luvun alusta lähtien itkeminen alkoi menettää myös karjalaisten parissa merkitystään. Kuitenkin esimerkiksi evakkokarjalaiset Suomessa pitivät itkuperinnettä yllä. Lisäksi Suomessa on viime aikoina perustettu itkemistä varten omia seuroja ja järjestetty kursseja. Itkuvirsiä on kirjoitettu muistiin ja nauhoitettu talteen runsaasti, joten käytöstä poistuneitakin itkuvirsiä on palautettavissa eloon. Nykyaikaiselle itkuvirrelle on ominaista itsehoitotehtävä: itkemällä voidaan purkaa suruja ja pettymyksiä. Nykyitkijätkin saattavat entisten itkijöiden tapaan esittää itkuja myös julkisesti.
Tunnettuja itkijänaisia

Martta Kuikka
Matjoi Plattonen
Kirjallisuutta

Konkka, Unelma: Ikuinen ikävä: Karjalaiset riitti-itkut.  (Valokuvat: Pekka Laaksonen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 428)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1985.  ISBN 951-717-418-7
Nenola-Kallio, Aili: Itämerensuomalaiset itkuvirret. Teoksessa Asplund, Anneli & Hako, Matti (toim.): Kansanmusiikki.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 366)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1981.  ISBN 951-717-234-6
Nenola, Aili: Inkerin itkuvirret.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 735)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002.  ISBN 951-746-058-9
Tenhunen, Anna-Liisa: Itkuvirren kolme elämää.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1051)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-809-1
Wilce, James MacLynn: Crying shame: Metaculture, modernity, and the exaggerated death of lament.  Malden:  Wiley-Blackwell, 2009.  ISBN 978-1-4051-6992-9  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Äänellä itkijät ry.
Itkuvirret häissä ja hautajaisissa (Arkistoitu – Internet Archive). Jyväskylän yliopisto.
Kirsi Haapea: Nykypäivän itkuvirsi on suloistettua naisasiaa. Kaleva 3.7.2008.
Tiina Juurela: Äänellä itkeminen (Arkistoitu – Internet Archive).
Ellsworthinmaa

Ellsworthinmaa (75°30′S, 80°00′W) on alue Etelämantereella, jota rajoittavat lännessä Marie Byrdin maa, pohjoisessa Bellingshauseninmeri, koillisessa on Antarktiksen niemimaan alku ja idässä on Ronnen jäähyllyn länsireunama. Se on suurimmalta osaltaan jäistä tasankoa, mutta siihen kuuluu myös Ellsworthin vuoristo ja muutamia muita vuoristoja, kuten Hudson, Jones, Behrendt ja Merrick. Alueen korkein kohta ja samalla koko mantereen korkein vuori on Ellsworthin vuoristoon kuuluva Vinsonin massiivi, joka kohoaa 4892 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Yhdysvaltalainen tutkija Lincoln Ellsworth löysi alueen lentäjänsä Herbert Hollick-Kenyonin kanssa heidän lentäessään Etelämantereen yli talvella 1935. US-ACAN (1962) antoi alueelle hänen nimensä juhlistaakseen historiallista mannertenvälistä lentoa Dundeen saarelta Rossin jäähyllylle.