stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brachythecium austro-salebrosum

| Brachythecium austro-salebrosum> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Suikerosammalet Brachytheciaceae
Suku::  Kiiltosuikerosammalet Brachythecium
Laji::  austro-salebrosum
Kaksiosainen nimi
 Brachythecium austro-salebrosum  (Müll. Hal.) Kindb. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Brachythecium austro-salebrosum on suikerosammaliin kuuluva sammallaji. Se kasvaa irtonaisina tai jopa laajoina mattoina. Sen väritys on yleenvä vaaleanvihreästä keltaiseen. Sammalen varret on 2,5–9,5 senttimetriä pitkä, ja niissä on harvassa tumman punaruskeita juurtumahapsia.
Aki Vehtari

| Aki Vehtari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1972 (ikä 52)
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu(nyk. Aalto)
Väitöstyön ohjaaja:  Jouko Lampinen
Instituutti:  Aalto-yliopisto
Tutkimusalue:  Tilastollinen mallinnus, Tilastollinen analyysi, Epidemiologia, Aivosignaalien analyysi, Koneoppiminen
Aiheesta muualla
users.aalto.fi/~ave ja people.aalto.fi/index.html#aki_vehtari
Aki Vehtari (s. 5. kesäkuuta 1972) on tietotekniikan professori Aalto-yliopistossa.
Vehtari on toinen todennäköisyyspohjaista koneoppimista tutkivan Probabilistic Machine Learning Group -tutkimusryhmän johtajista. Ryhmä kehittää uusia menetelmiä todennäköisyyspohjaiseen mallinnukseen, Bayesilaiseen päättelyyn ja koneoppimiseen. Se keskittyy todennäköisyyspohjaiseen ohjelmointiin, samanaikaiseen useista tietolähteistä oppimiseen, Bayesilaisen mallin arviointiin ja valintaan, likimääräiseen päättelyyn ja tiedon visualisointiin.
Vehtari väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 2001. Väitöksen aiheena oli Bayesilaisten mallien arviointi ja valinta odotetun hyödyn perusteella.
Vehtarilla on 66 504 sitaattia (7.12.2024), mikä tarkoittaa, että muut tutkijat ovat artikkeleissaan käyttäneet Vehtarin kirjoituksia lähteenään noin monta kertaa.
Vehtari on Aalto-yliopiston tietotekniikan laitoksen siteeratuin tutkija, koko Aalto-yliopiston kolmanneksi siteratuin tutkija ja 27. eniten siteeratuin tutkija Suomessa. Vehtarin h- ja i-10-indeksit ovat parhaimmassa 3:ssa prosentissa Suomessa (7.12.2024). Hänen sitaatti-indeksi on parhaimmassa 0.23:ssa prosentissa Suomessa (7.12.2024).
Siteeratuin julkaisu, johon Vehtari on osallistunut, on Bayesian Data Analysis, 3rd Edition, jolla on yhteensä 40 463 sitaattia.
NertZ

| NertZ> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Guy Iluz
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1999 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Israel
Ammatti:  ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  NertZ
Aktiivisena:  2015–
Nyk. joukkue:  Team Liquid
Rooli:  kivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Guy ”NertZ” Iluz (hepr. ‏גיא אילוז‎, Gai Iluz; s. 12. heinäkuuta 1999) on israelilainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän edustaa nykyään Team Liquidia.
NertZ on edustanut urallansa myös muun muassa suomalaista ENCE eSportsia, Heroicia, Endpointia ja Finestiä. ENCEn kanssa hänen paras voittonsa tuli merkittävästä IEM Dallas 2023 -turnauksesta. NertZ oli sekä semifinaalissa että finaalissa joukkueensa toiseksi paras pelaaja.
Georg Ericson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. joulukuuta 1919
Syntymäpaikka: Torshag, Ruotsi
Kuolinaika: 4. tammikuuta 2002 (82 vuotta)
Kuolinpaikka: Åby, Ruotsi
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (Maalit) | Ottelut (Maalit) |
| 1941–1951 | IFK Norrköping | 89 (36) | 89 (36) |
Valmennusura
1955–1963:  IFK Norrköping
1970–1979:  Ruotsi
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Georg "Åby" Ericson (18. joulukuuta 1919 Torshag – 4. tammikuuta 2002 Åby) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi IFK Norrköpingin riveissä 89 ottelua Ruotsin pääsarjassa ja teki niissä 36 maalia. Hän oli mukana voittamassa Ruotsin mestaruutta vuosina 1946 ja 1948. Myöhemmin hän oli joukkueen päävalmentajana voittamassa viittä Ruotsin mestaruutta. Ericson toimi Ruotsin miesten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1970–1979. Jalkapallon pelaamisen ohella Ericson soitti pianoa.
Myös Ericsonin poika Håkan Ericson on jalkapallovalmentaja.
Kuvia

Ericsonin patsas Norrköpingissä
Patsaan yhteydessä oleva taulu, jossa kerrotaan Ericsonin urasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg Ericson Wikimedia Commonsissa
Mitsubishi Ki-30

| Mitsubishi Ki-30 |
| --- | --- |
 Mitsubishi Ki-30 "Ann"
Tyyppi:  kevyt pommikone
Alkuperämaa:   Japani
Valmistaja:  Mitsubishi
Ensilento:  28. helmikuuta 1937 Kagamigahara
Esitelty:  tammikuu 1938
Pääkäyttäjät:  Keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimat, Thaimaan kuninkaalliset ilmavoimat
Valmistusmäärä:  704 
Valmistusvuodet:  1938–1941
Muunnelmat:  Mitsubishi Ki-51 "Sonia"
Mitsubishi Ki-30 (jap. 九七式軽爆撃機, Kyunana-shiki keibakugekiki Armeijan tyyppi 97 kevyt pommikone) oli Mitsubishin suunnittelema ja valmistama yksimoottorinen kevyt pommikone toisessa maailmansodassa. Liittoutuneet antoivat koneelle raportointinimen Ann. Se oli ensimmäinen japanilainen kevyt pommikone, jossa oli ilmajäähdytteinen kaksirivinen rivimoottori, säädettävä kolmilapainen metallipotkuri, rungon sisällä oleva pommikuilu ja jaetut siivekkeet. Sen ura oli kuitenkin ristiriitainen käyttö alkoi Kiinan rintamalla, missä ei ollut merkittävää hävittäjätorjuntaa, mutta Tyynellämerellä kohdatessaan liittoutuneiden hävittäjiä kone osoittautui haavoittuvaksi. Kone oli kuitenkin helppo lentää ja ylläpitää.
Tausta

1930-luvun puolivälissä keisarillisen Japanin armeija aloitti kunnianhimoisen laajennus- ja modernisointisuunnitelman, jossa oli tarkoitus hankkia uusia Japanissa tuotettuja lentokoneita. Keväällä 1936 esiteltiin prototyypit uusista hävittäjistä, raskaista pommikoneista ja tiedustelukoneista, mikä johti Nakajima Ki-27, Mitsubishi Ki-21 ja Mitsubishi Ki-15 tuotantoon. Siten ainoastaan armeijan ilmavoimien keveiden pommikoneiden Kawasaki Ki-3:n ja Mitsubishi Ki-2:n korvaava konemalli jäi uupumaan. Armeijan esikunta määräsi toukokuussa 1936 sekä Mitsubishin että Kawasakin (Kawasaki Ki-32) toimittamaan kaksi prototyyppiä uudeksi koneeksi joulukuuhun mennessä. Koneiden vaatimuksiksi esitettiin:
maksiminopeus 3 000 metrin korkeudessa 400 km/h
toimintakorkeus 2 000–4 000 metriä
nousunopeus 3000 metriin 8 minuuttia
Yksimoottorisen koneen moottorina tuli olla 825 hevosvoiman Mitsubishi Ha-6, 850 hevosvoiman Nakajima Ha-5 tai 850 hevosvoiman Kawasaki Ha-9-IIb
normaali pommikuorman tuli olla 300 kg ja maksimi kuorman 450 kg
aseistuksena tuli olla eteenpäin ampuva kiinteä konekivääri ja taakse ampuva liikuteltava konekivääri
kyky 60 asteen syöksyyn
kahden hengen miehistö
paino kuormattuna ei saa ylittää 3 200 kg
Suunnittelu

Eversti Komamuran valvonnassa insinöörit Kawano, Ohki ja Mizuno suunnittelivat uuden pommikoneen, jossa oli sisään vedettävät laskutelineet. Tuulitunnelikokeissa tehtyjen havaintojen perusteella päätettiin, että voitaisiin käyttää kiinteitä muotosuojin varustettuja laskutelineitä. Kokeiden perusteella saavutettu nopeusetu ei ollut perusteltua koneen massan lisääntyessä ja rakenteen monimutkaistuessa. Suunnitteluryhmä valitsi myös keskelle runkoa asennetun laskusiivekkein varustetun siiven, mikä mahdollisti rungon sisään sijoitettavan pommikuilun. Koelentäjä Yamaguchi teki 28. helmikuuta 1937 Kagamigaharassa Mitsubishi Ha-6 -moottorilla varustetulla ensimmäisellä prototyypillä ensilennon. Toisella Nakajiman Ha-5 -moottorilla varustetulla prototyypillä tehtiin ensilento maaliskuussa. Vaikka hieman liian painavat koneet valmistuivat kaksi kuukautta annetun aikataulun jälkeen, ne täyttivät muut annetut vaatimukset muun muassa maksiminopeus oli 4 000 metrissä 423 km/h.
Kuusitoista koesarjan konetta, jotka oli varustettu Nakajima Ha-5 KAI -moottorein valmistui tammikuuhun 1938 mennessä. Niiden aiemmin vasempaan rengaskoteloon sijoitettu eteenpäin ampuva konekivääri oli siirretty siipeen ja muotosuojasta oli poistettu ulompi osa, mikä mahdollisti toimimisen mutaiselta kentältä. Tähän oli päädytty lokakuussa 1937 järjestettyjen koelentojen tukoksena. Koneilla testattiin myös suksia toukokuussa 1939.
Tuotanto

Varsinainen tuotanto alkoi maaliskuussa 1938 Mitsubishin Nagoyan tehtaalla, missä valmistuivat 618 tuotantosarjan konetta huhtikuuhun 1940 mennessä. Lisäksi valmisti Tachikawa Dai-Ichi Rikugun Kokusho (Armeijan 1. varikko) Tachikawassa 69 lentokonetta.
Käyttö

Koneita toimitettiin 6., 16., 31., 32., 35. ja 90. sentaille sekä 82. ja 87. dokuritsu hiko chutaille. Konetyypin käyttö alkoi 1938 Kiinassa, missä se osoittautui erääksi toimintavarmimmaksi lentokoneeksi. Tappiot olivat vähäisiä, koska operaatiot tapahtuivat Nakajima Ki-27 hävittäjien toiminta-alueella. Tyynenmeren sodan alettua koneet osallistuivat Filippiinien valtaukseen liittoutuneiden ilmavoimien häädön jälkeen, mutta konetyypin tappiot kasvoivat nopeasti liittoutuneiden hävittäjätorjuntaa kohdatessaan. Konetyyppi siirrettiin koulutuskäyttöön ja osa koneista luovutettiin Thaimaan kuninkaallisille ilmavoimille, joka aloitti niiden käytön tammikuussa 1941 Ranskan Indokiinassa olevia joukkoja vastaan. Lopulta sodan lopulla konetyyppi siirrettiin itsemurhaoperaatioihin kuten monet muutkin käytöstä poistetut konetyypit.
Tekniset tiedot

Lähde: Francillon 1979: s. 167–168.
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&010.034000010,34 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&014.055000014,55 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.06450003,645 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&030.058000030,58 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&02230.&&&&002 230 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&03322.&&&&003 322 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Mitsubishi Ha-6
Potkuri: kolmelapainen
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0432.&&&&00432 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0380.&&&&00380 km/h
Nousukyky: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”min”.0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”min”10 min 36 s m/s 5000 m
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&0108.0600000108,6 kg/m²
Aseistus
2 × 7,7 mm tyypin 89 konekivääriä
max 400 kg pommikuorma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mitsubishi Ki-30 Wikimedia Commonsissa
Mitsubishi Ki-30 3-alatyypin tunnistuskuvat.
Åby/Tjureda IF

| Åby/Tjureda IF |
| --- | --- |

Koko nimi:  Åby/Tjureda IF
Perustettu:  1946
Kaupunki:  Tjureda
Kenttä:  Eriksson Arena
– kapasiteetti:  2 000
Värit:                
Sarja:  Elitserien
Åby/Tjureda IF on vuonna 1946 Tjuredan ja sen naapuritaajaman Åbyn alueella Växjön pohjoispuolella Smålannissa perustettu urheiluseura, jonka toiminnan päälajeina ovat jalka- ja jääpallo.
Historia

Åby/Tjureda on pelannut yhden kauden Ruotsin jääpallon pääsarjaa Elitserieniä kaudella 2019-2020 pudoten yhden kauden jälkeen sarjasta. Seura nousi sitä ennen nopeasti sarjaportaissa, sillä keväällä 2017 se nousi Ruotsin jääpallon Allsvenskaniin eli toiseksi korkeimmalle sarjatasolle ja keväällä 2019 Eliserieniin. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Åbu/Tjureda IF oli pelannut viimeksi noin 20 vuotta aiemmin 1990-luvun alussa. Vuonna 1988 käyttöönotettu Åbyn tekojää oli iso tekijä seuran jääpallotoiminnan menestykselle 1900-luvun alun menestykselle. Syksyllä 2019 seuran noustua Elitserieniin Åbyhyn valmistui uusi jääpallohalli.
Keväällä 2024 seura voitti Allsvenskanin ja nousi neljän vuoden tauon jälkeen takaisin Elitserieniin.
Entisiä pelaajia

Juuso Tervonen
Iisakki Kaivola
Aiheesta muualla

Joukkueen virallinen sivu
Elitserien 2024–2025
Bollnäs GoIF/BF
Broberg/Söderhamn Bandy
Edsbyns IF
Frillesås BK
Gripen Trollhättan
Hammarby IF, Tukholma
Ljusdals BK
Sandvikens AIK
IK Sirius, Uppsala
Vetlanda BK
IFK Vänersborg
Villa Lidköping BK
Västerås SK
Åby/Tjureda IF
Isolahti

| Isolahti> Storviken |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Isolahti korostettuna.
Kaupunki:  Vaasa
Suurpiiri:  Gerbyn suuralue
Väkiluku:  1 014 (1.1.2015)
Postinumero(t):  65230, 65280
Isolahti (ruots. Storviken) on osa-alue Vaasassa. Isolahden vieressä sijaitsee Gerby ja Vetokannas. Alueella sijaitsee muun muassa Isolahden koulu sekä päiväkoti. Muuten siellä on vain asuintaloja.
Isolahden itä- ja länsiosat koostuvat omakotitaloista, näistä itäiset talot on rakennettu 1970-luvulla ja läntiset 2000-luvulla. Isolahden eteläosassa sijaitsee kaksikerroksisia rivitaloja ja keskiössä 1970-luvulle tyypillisiä matalia lamellikerrostaloja.
Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Isolahti kuuluu Gerbyn suuralueeseen. Isolahden alue kuuluu samaan asemakaavoitettuun kaupunginosaan Vetokannaksen kanssa.
Väestö

Vuonna 2015 Isolahden alueella oli 1 014 asukasta.
Isolahden asukkaista äidinkielenään suomea puhui 60,8 %, ruotsia 27,5 % ja muita kieliä 11,6 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 19,8 % ja työttömiä 12,8 % vuonna 2013.
Jasse Tuominen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 12. marraskuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Junioriseurat
2007–2012: Reipas
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2017 | FC Lahti | 34 | (10) |
| 2013–2014 | → FC Lahti Akatemia | 8 | (0) |
| 2015 | → MP (laina) | 19 | (7) |
| 2017–2020 | BATE | 34 | (2) |
| 2020–2023 | Häcken | 29 | (2) |
| 2022 | → Tromsø (laina) | 26 | (1) |
| 2023–2024 | KuPS | 23 | (4) |
| 2024 | Termalica Nieciecza | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 179 | (26) |
Maajoukkue
| 2013 | Suomi U18 | 3 | (0) |
| 2015–2016 | Suomi U21 | 7 | (1) |
| 2017– | Suomi | 15 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. tammikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. toukokuuta 2022.
Jasse Tuominen (s. 12. marraskuuta 1995 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Puolan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, I ligassa, pelaavaa Termalica Niecieczaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Aikaisemmin Tuominen on edustanut ulkomailla valkovenäläistä BATE:a, ruotsalaista Häckenia sekä norjalaista Tromsøa.
Tuominen nousi FC Lahden edustusjoukkueeseen kaudella 2013, jonka aikana hän pelasi yhden Veikkausliigan ottelun ja kuusi reservijoukkue FC Lahti Akatemian ottelua Kakkosessa. Kaudella 2016 Tuominen teki Veikkausliigassa 27 ottelussa kymmenen maalia ennen siirtoaan Valko-Venäjälle ja BATE:en maaliskuussa 2017.
Tuominen teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa Suomen pääsyn vuoden 2020 EM-kisoihin ratkaisseessa karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan 15. marraskuuta 2019 Helsingissä. Tuominen kuitenkin jäi polvivamman vuoksi pois EM-kisoista.
Clive Bell

Roger Fryn maalama muotokuva Clive Bellistä.
Arthur Clive Heward Bell (16. syyskuuta 1881 East Shefford, Berkshire – 18. syyskuuta 1964 Lontoo) oli brittiläinen taidekriitikko ja teoreetikko ja Bloomsburyn ryhmän jäsen. Hänet tunnetaan etenkin formalismin määritelmästään.
Clive Bell oli nelilapsisen insinööriperheen toiseksi nuorin. Hänen isänsä vaurastui sukunsa hiilikaivosten avulla. Clive Bell opiskeli Marlborough Collegessa ja Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa, jossa hänen pääaineensa oli historia. Hän sai stipendin Pariisiin, jossa hän kiinnostui kuvataiteesta ja sen teoriasta. Palattuaan Englantiin hän muutti Lontooseen ja avioitui Virginia Woolfin sisaren Vanessa Stephenin kanssa 1907. Avioliitto oli molemminpuolisen uskottomuuden vaivaama. Heidän kahdesta pojastaan Julianista ja Quentinistä tuli molemmista kirjailijoita, tytärpuolesta kuvataiteilija Angelica Garnett. Angelica sai vasta aikuisena kuulla, että hänen biologinen isänsä ei olekaan Clive Bell vaan taidemaalari Duncan Grant. Julian Bell kuoli 29-vuotiaana ollessaan ambulanssinkuljettajana Espanjan sisällissodassa.
Clive Bell kehitteli kuvataiteen formalismin teoriaa yhdessä Roger Fryn kanssa. He molemmat saivat innoituksensa ranskalaisesta nykytaiteesta. Teoria julkaistiin ensi kerran vuoden 1914 kirjassa Art.
Teoksia

Art (1914)
Pot-boilers (1918)
Since Cézanne (1922)
Civilization (1928)
Proust (1929)
An Account of French Painting (1931)
Old Friends (1956)
Käännös suomeksi
Yleisurheilun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailut 2024

Viidennet yleisurheilun PM-kisat järjestettiin Malmössä Malmö stadionilla 18.–19. toukokuuta 2024.
Erilliset moniotteluiden PM-kisat (miesten 10-ottelu ja naisten 7-ottelu) käytiin Islannin Reykjavikissa 15.–16. kesäkuuta.
Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m (3,4 m/s) |  Isak Hughes | 10,20 |  Jean-Christian Zirignon | 10,30 |  Riku Illukka | 10,31 |
| 200 m (-0,1 m/s) |  Henrik Larsson | 20,49 |  Erik Erlandsson | 20,62 |  Simon Hansen | 20,80 |
| 400 m |  Andreas Grimerud | 45,90 |  Kasper Kadestål | 46,54 |  Marcus Tornée | 47,44 |
| 800 m |  Laust Kaastrup Kjär | 1.48,81 |  Joonas Rinne | 1.48,92 |  Alexander Lundskog | 1.49,95 |
| 1500 m |  Sigurd Tveit | 3.44,54 |  Christoffer Frost-Jensen Johansen | 3.44,99 |  Jonathan Grahn | 3.45,04 |
| 5000 m |  Mikkel Dahl-Jessen | 14.00,28 |  Arvid Öhrn | 14.04,92 |  Vegard Warnes | 14.09,67 |

| 110 m aidat (1,9 m/s) |  Max Hrelja | 13,84 |  Vladimir Vukicevic | 13,97 |  Anton Levin | 14,32 |
| 400 m aidat |  Karl Wållgren | 50,70 |  Tuomas Lehtonen | 51,84 |  Jaakko Linnus | 51,99 |
| 3000 m estejuoksu |  Leo Magnusson | 8.41,41 |  Axel Djurberg | 8.44,86 |  Vebjörn Hovdejord | 8.50,55 |

| 4 × 100 m viesti |  Ruotsi   Jean-Christian Zirignon   Zion Eriksson   Linus Pihl   Desmond Rogo | 39,40 |  Suomi   Valtteri Louko   Riku Illukka   Oskari Lehtonen   Niilo Mustalahti | 39,64 |  Tanska   Steffen Udengård Knudsen   Emil Frände   Jakob Hvorup   Emil Mader Kjär | 40,04 |
| 4 × 400 m viesti |  Ruotsi   Emil Johansson   Marcus Tornée   Nick Ekelund-Arenander   Karl Wållgren | 3.09,20 |  Norja   Fredrik Gullachsen   Andreas Grimerud   Leon Douglas Mjåland   Andreas Haara Bakketun | 3.11,04 |  Suomi   Benjamin Stendahl   Tuomas Lehtonen    Jaakko Linnus   Jere Haapalainen | 3.11,35 |

| Korkeushyppy |  Fabian Delryd | 2,22 m |  Melwin Lycke Holm | 2,15 m |  Marius Hytholm Alex Petersen | 2,04 m |
| Seiväshyppy |  Robin Jacobsson | 5,24 m |  William Asker | 5,24 m |  Aske Valdemar Petersen | 5,13 m |
| Pituushyppy |  Daníel Ingi Egilsson | 8,21 m |  Henrik Flåtnes | 8,02 m (2,4 m/s) |  Kasperi Vehmaa | 7,82m |
| Kolmiloikka |  Tuomas Kaukolahti | 16,19 m |  Gabriel Wallmark | 16,03 m |  Aaro Davidila | 16,03 m (2,3 m/s) |
| Kuulantyöntö |  Marcus Thomsen | 20,82 m |  Wictor Petersson | 20,04 m |  Jesper Arbinge | 19,72 m |
| Kiekonheitto |  Guðni Guðnason | 60,71 m |  Ola Stunes Isene | 60,07 m |  Simon Pettersson | 58,91 m |
| Moukarinheitto |  Thomas Mardal | 76,02 m |  Ragnar Carlsson | 74,79 m |  Aaron Kangas | 72,01 m |
| Keihäänheitto |  Teemu Narvi | 82,37 m |  Sindri Guðmundsson | 78,82 m |  Arthur Wiborg Pedersen | 78,43 m |

| Kymmenottelu |  Aleksi Savolainen | 7520 |  Sofus Olivarius Vølund | 7012 |  Noah Birk Meissner | 5905 |
Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m (4,1 m/s) |  Julia Henriksson | 10,95 |  Lotta Kemppinen | 11,20 |  Elvira Tanderud | 11,28 |
| 200 m (1,8 m/s) |  Henriette Jæger | 22,58 |  Aino Pulkkinen | 23,37 |  Milja Thureson | 23,98 |
| 400 m |  Astri Ertzgaard | 52,77 |  Lisa Lilja | 53,11 |  Mette Baas | 53,20 |
| 800 m |  Malin Nyfors | 2.02,20 |  Aníta Hinriksdóttir | 2.05,42 |  Pernille Karlsen Antonsen | 2.05,43 |
| 1 500 m |  Aníta Hinriksdóttir | 4.16,02 |  Ingeborg Östgård | 4.19,74 |  Kristine Dommersnes | 4.20,70 |
| 5 000 m |  Nina Chydenius | 16.0,99 |  Malin Edland | 16.01,88 |  Live Solheimdal | 16.04,23 |

| 100 m aidat (-1,1 m/s) |  Lovise Skarbövik Andresen | 13,26 |  Martine Hjörnevik | 13,46 |  Ida Beiter Bomme | 13,63 |
| 400 m aidat |  Amalie Iuel | 55,78 |  Kristiina Halonen | 55,99 |  Hilla Uusimäki | 56,28 |
| 3 000 m esteet |  Ilona Mononen | 9.41,29 |  Linn Söderholm | 9.46,65 |  Juliane Hvid | 9.50,42 |

| 4 × 100 m viesti |  Norja   Vilde Aasmo   Ingvild Meinseth   Marte Pettersen   Maren Bakke Amundsen | 45,29 |  |  |  |  |
| 4 × 400 m viesti |  Ruotsi   Jonna Claesson   Moa Granat   Josephine Risberg Thoor   Moa Hjelmer | 3.33,65 |  Tanska   Anna Krab Scheibelein   Zarah Buchwald   Anne Sofie Kirkegaard   Anna Öbakke Lange | 3.39,92 |  Norja   Laura van der Veen   Linn Oppegaard   Solveig Hernandez Vråle   Marlen Aakre | 3.40,84 |

| Korkeushyppy |  Maja Nilsson | 1,91 m |  Birta María Haraldsdóttir | 1,87 m |  Ellen Ekholm | 1,84 m |
| Seiväshyppy |  Elina Lampela | 4,31 m |  Kitty Augusta Friele Faye | 4,20 m |  Filippa Miller | 4,05 m |
| Pituushyppy |  Maja Åskag | 6,55 m (2,6 m/s) |  Tilde Johansson | 6,45 m (2,3 m/s) |  Kaiza Karlén | 6,33 m |
| Kolmiloikka |  Maja Åskag | 13,68 m |  Emelie Nyman Wänseth | 13,19 m |  Fatima Koné | 13,03 m |
| Kuulantyöntö |  Sara Lennman | 18,39 m |  Erna Sóley Gunnarsdóttir | 17,20 m |  Senja Mäkitörmä | 16,89 m |
| Kiekonheitto |  Vanessa Kamga | 58,90 m |  Annesofie Nielsen | 55,41 m |  Salla Sipponen | 53,57 m |
| Moukarinheitto |  Katrine Jacobsen | 72,57 m |  Grete Ahlberg | 68,17 m |  Rebecka Hallerth | 66,23 m |
| Keihäänheitto |  Sigrid Borge | 60,94 m |  Marie-Therese Obst | 60,61 m |  Jatta-Mari Jääskeläinen | 53,87 m |

| Seitsenottelu |  Karla Schärfe | 5634 |  Betty Maria Ramsgaard Jensen | 5539 |  Elise Hoel Ulseth | 5471 |
Mitalitaulukko > Yhteensä

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ruotsi | 16 | 15 | 13 | 44 |
| 2 |  Norja | 11 | 9 | 6 | 26 |
| 3 |  Suomi | 6 | 6 | 12 | 24 |
| 4 |  Tanska | 4 | 5 | 8 | 17 |
| 5 |  Islanti | 3 | 4 | 0 | 7 |
| Yhteensä | Yhteensä | 40 | 39 | 39 | 118 |
Keski-Euroopan mäkiviikko

Oberstdorf
Garmisch-Partenkirchen
Innsbruck
Bischofshofen
Keski-Euroopan mäkiviikko (saks. Vierschanzentournee eli 'Neljän hyppyrimäen sarja') on mäkihypyn seuratuimpia tapahtumia. Se koostuu neljästä Saksan ja Itävallan maaperällä käytävästä mäkihyppykilpailusta. Mäkiviikko kilpaillaan vuodenvaihteessa ja se päättyy loppiaisena.
Ensimmäinen Keski-Euroopan mäkiviikko kilpailtiin jo vuosien 1952 ja 1953 vaihteessa, jolloin kokonaiskisan voiton vei Josef Bradl. Mäkiviikko on sittemmin kuulunut mäkihypyn maailmancupin ohjelmaan heti sen ensimmäisestä kaudesta 1979–1980 lähtien. Useimmat mäkihyppääjät pitävät mäkiviikkoa koko lajin kovimpana mahdollisena sarjamuotoisena kilpailuna eli kovempana kuin esimerkiksi maailmancupia. Vain kaikkein tasaisin kilpailija pystyy voittamaan sen. Useiden mielestä mäkiviikon voitto on heti olympiakullan jälkeen kovin saavutus mäkihyppääjältä. Yhteensä yhdeksän mäkihyppääjää on saavuttanut mäkiviikon voiton lisäksi henkilökohtaisen olympiakullan ja maailmanmestaruuden: Helmut Recknagel, Toralf Engan, Hans-Georg Aschenbach, Matti Nykänen, Jens Weißflog, Espen Bredesen, Kazuyoshi Funaki, Thomas Morgenstern ja Kamil Stoch. Näistä kolmella eli Aschenbachilla, Nykäsellä ja Funakilla on edellä mainittujen lisäksi myös lentomäen maailmanmestaruus.