stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kullervo
Kullervon elämä Kalevala-eepoksen mukaan

Kalervo, Kullervon isä, riitaantuu Untamon suvun kanssa. Untamon miehet tulevat lopulta miekkoineen ja surmaavat Kalervon joukot ja koko suvun. Vain piikatyttö jätetään orjaksi Untamolle. Piikatyttö kuitenkin pian synnyttää Kalervon pojan. Poika pannaan töihin mutta osoittautuu niihin kelvottomaksi. Hänet yritetään tappaa, mutta siinä ei onnistuta.
Lopulta Kullervo myydään Ilmariselle. Ilmarinen lähettää Kullervon paimeneen, mutta Ilmarisen ilkeä vaimo, Pohjolan tytär, leipoo Kullervon eväsleipään kiven. Kullervo katkaisee puukkonsa, ainoan isän perintönsä, leivän kiveen ja tästä suuttuneena vannoo kostoa ja manaa karhut ja sudet lehmikarjaan ja tappamaan pahan emännän.
Malta, malta, hiien huora!

Jos itken isoni veistä,

vielä itkenet itseki,

itket lypsylehmiäsi. 
(Kullervon kirous)
Kullervo pakenee. Siniviitta eukko kertoo hänelle, että hänen isänsä ja äitinsä ovatkin elossa. Kullervo löytää perheensä, mutta kuulee siskonsa kadonneen. Yrityksistä huolimatta Kullervosta ei ole tälläkään kertaa työmieheksi, mutta hänet lähetetään veron maksuun. Paluumatkalla hänen onnistuu vietellä vastaan tullut neito. Selviää, että neito on hänen kateissa ollut sisarensa. Sisko hyppää koskeen ja hukkuu. Kullervo palaa kotiinsa häpeissään.
Epätoivoinen ja itsetuhoinen Kullervo lähtee sotaretkelle Untamolaan, eikä hänen kohtaloaan sure kuin hänen äitinsä. Sotaretkellään hän saa yksi kerrallaan tiedon perheenjäsentensä kuolemasta.  Tuhottuaan Untamon suvun Kullervo palaa tyhjälle kotitilalleen. Hän sanoo miekalleen sen juoneen paljon viatonta verta, ja lupaa sen saavan nyt juoda myös viallista – ja surmaa sillä itsensä.
Kullervon kuolinruno on kuuluisa. Siinä hän puhuu miekalleen kuten Macbeth tikarilleen, mutta toisin kuin Macbethin tikari, Kullervon miekka myös vastaa.
Miekka mietti miehen mielen

Arvasi uron pakinan,

Vastasi sanalla tuolla

"Miks'en söisi mielelläni,

Söisi syylistä lihoa

Viallista verta joisi?

Syön lihoa syyttömänki

Juon verta viattomanki."
Tulkintoja

Kalervon ja Untamon sukujen taistelu on pohjimmiltaan laajalti tunnetun veljessodan myytin paikallinen muunnos. Silti se voi olla myös osittain historiallinen. Kalervon ja Untamon sukujen välisestä selkkausta koskevissa tarinoissa on tulkittu olevan kerrostumia useista todellisista eri ryhmien vastakkainasetteluista, joita on eri aikakausina ollut.
Kullervon vaikutus taiteessa ja kulttuurissa

Kullervo on ollut inspiraation lähteenä useilla säveltäjillä, taidemaalareilla ja kirjailijoilla ympäri maailman.
Aleksis Kivi on kirjoittanut näytelmän Kullervo (1864).
Jean Sibelius on säveltänyt teoksen Kullervo (1891).
J. H. Erkko on kirjoittanut näytelmän Kullervo (1895).
Akseli Gallen-Kallela on tehnyt maalaukset Kullervon kirous (1899) ja Kullervon sotaanlähtö (1901).
Väinö Blomstedt on tehnyt temperamaalauksen Episodi Kalevalasta, Kullervo kaivertaa tammen runkoon (1897).
Armas Launis on säveltänyt oopperan Kullervo (ensi-ilta 1917).
Michael Moorcockin hahmo Elric Melnibonélainen sisältää monia Kullervolta lainattuja piirteitä.
Pirkko Kurikka on kirjoittanut ja Eero Ojanen säveltänyt musiikkinäytelmän Kullervo (1975).
Paavo Haavikko on kirjoittanut näytelmän Kullervon tarina (1982).
Kalervo Palsa on tehnyt maalauksen Kullervo (1984), joka on pastissi Blomstedtin vuoden 1897 maalauksesta.
Aulis Sallinen on säveltänyt oopperan Kullervo (ensi-ilta 1992).
Aulis Rintala on kääntänyt Kullervon tarinan Etelä-Pohjanmaan murteelle teoksessa Kullervo Pohojalaanen (2000).
J. R. R. Tolkien laati opiskeluaikanaan vuosina 1912–1914 keskeneräiseksi jääneen novellin Kullervon tarina , joka julkaistiin vuonna 2015.
Silmarillion-kirjassa oleva Túrin Turambarin tarina perustuu pitkälti Kullervon tarinaan. Tarina laajemmin on kirjassa Húrinin lasten tarina.
Amorphis-yhtye omisti "Eclipse"-levynsä Kullervon tarinalle, ja se perustuu Paavo Haavikon näytelmään (2006).
Warframe-videopeli on luonut hahmon nimeltä Kullervo.
Kullervoa esittäviä taideteoksia

Kullervo katkoo kapalonsa, C. E. Sjöstrand, 1858
Kullervo puhuu miekalleen, C. E. Sjöstrand, 1868 (valettu pronssiin 1932)
Kullervo kostajana, Akseli Gallen-Kallela, 1893
Kullervo paimenessa, S. A. Keinänen, 1896
Episodi Kalevalasta (Kullervo kaivertaa tammen runkoon), Väinö Blomstedt, 1897
Kullervon sotaanlähtö, Gallen-Kallelan fresko Vanhassa ylioppilastalossa, 1901
Kullervo petokarjoineen, Gallen-Kallela, 1917
Katuva Kullervo, Gallen-Kallela, 1918
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kullervo Wikimedia Commonsissa
Niels Bohr

| Niels Henrik David Bohr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1885 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 18. marraskuuta 1962 (77 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Kansalaisuus:  tanskalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kööpenhaminan yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Christian Christiansen
Instituutti:   Cambridgen yliopisto  Victorian yliopisto  Kööpenhaminan yliopisto 
Oppilaat:  Werner Heisenberg Lev Landau
Tutkimusalue:  fysiikka
Tunnetut työt:  Kööpenhaminan tulkinta Bohrin atomimalli
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1922)  Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian kultamitali (1906)  Elefanttiritarikunta (1947)  Franklin-mitali (1926) 
 Nimikirjoitus
Niels Henrik David Bohr (7. lokakuuta 1885 Kööpenhamina – 18. marraskuuta 1962 Kööpenhamina) oli tanskalainen fyysikko. Bohr tunnetaan erityisesti yhtenä merkittävimmistä kvanttimekaniikan ja nykyaikaisen atomimallin kehittäjänä. Bohr sai vuonna 1922 Nobelin fysiikanpalkinnon juuri atomin rakenteen selvittämisestä. Bohr osallistui niin sanottuun Manhattan-projektiin, jossa Yhdysvaltojen tavoite oli kehittää ydinase. Niels Bohrin pojalle Aage Niels Bohrille on myös myönnetty Nobelin fysiikanpalkinto.
Elämä > Nuoruusvuodet

Christian Bohr, Niels Bohrin isä, oli fysiologian professori Kööpenhaminan yliopistossa, ja hänestä tuli vuonna 1881 yliopiston dosentti. Myöhemmin samana vuonna hän meni naimisiin Ellen Adlerin kanssa. Adlerin isä oli arvostettu tanskalainen poliitikko, ja Adlerit olivat tunnettuja politiikassa sekä pankkimaailmassa. Christian ja Ellen Bohr saivat yhteensä kolme lasta. Jenny syntyi 1883, Niels 1885 ja Harald 1887.
Bohrin ollessa viisi kuukautta vanha Kööpenhaminan yliopiston professori Peter Panum kuoli ja Christian Bohr lupautui Panumin tilalle luennoitsijaksi. Bohrin perhe muutti siksi yliopiston omistamaan asuntoon, jossa Panum oli aiemmin asunut.
Niels Bohr aloitti lokakuussa 1891 koulunsa Gammelholmissa; samaa koulua kävi myös hänen veljensä. Bohr kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1903. Hän menestyi hyvin koulussa, erityisesti liikunnassa. Bohr oli veljensä tavoin hyvä jalkapalloilija, veljekset edustivat yhdessä Akademisk Boldklub-seuraa, Niels maalivahtina pelaten. Viimeisinä kouluvuosina hän kunnostautui erityisesti matematiikassa ja fysiikassa, joita hänen isänsä innoitti myös opiskelemaan. Bohr aloitti 1903 opiskelut Kööpenhaminan yliopistossa, jossa hän luki fysiikkaa pääaineenaan ja sivuaineinaan matematiikkaa, tähtitiedettä ja kemiaa. Fysiikkaa hänelle opetti Christian Christiansen ja filosofiaa Harald Høffding. Molemmat Bohr oli tuntenut jo pitkään isänsä kautta. Matematiikkaa hänelle opetti Thorvald Thiele.
Bohr sai tohtorinarvon Kööpenhaminan yliopistolta vuonna 1911. Bohr meni naimisiin Margrethe Nørlundin kanssa 1. elokuuta 1912. Tohtoriksi väiteltyään hän matkusti Englantiin, missä opiskeli J. J. Thomsonin opastuksella. Bohr ja Thomson eivät kuitenkaan tulleet kovinkaan hyvin toimeen. Tavattuaan Ernest Rutherfordin Cambridgessä joulukuussa 1911 Bohr päätti opiskella hänen ohjauksessaan. Hän vaihtoi maaliskuussa 1912 Victorian yliopistoon, joka tunnetaan nykyään Manchesterin yliopistona. Rutherfordin teorioiden pohjalta Bohr julkaisi 1913 mallinsa atomin rakenteesta.
Elämä > Keski-ikä

Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia valitsi 1917 Bohrin Kööpenhaminan yliopiston professoriksi ja vastikään häntä varten perustetun Teoreettisen fysiikan instituutin johtajaksi vuonna 1921. Paikkansa Kööpenhaminassa hän piti loppuelämänsä. Vuonna 1922 hänelle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto kvanttimekaniikan Kööpenhaminan tulkinnan ja atomimallinsa kehittämisestä, josta hänet tunnetaan kaikkein parhaiten. Bohr puhui 11. joulukuuta 1922 palkintojakotilaisuudessa pitämässään luennossa sähködynamiikasta ja atomin stabiilisuudesta.
Bohr keksi myös komplementaarisuuden periaatteen ja julkisti sen 1927 Italian Comossa pidetyssä konferenssissa. Bohrin mukaan olioilla voidaan eri tilanteissa analysoida olevan ristiriitaisia ominaisuuksia. Fyysikot ovat tulleet siihen tulokseen, että valolla on sekä aalto- että hiukkasominaisuuksia – kaksi ilmeisesti toisensa poissulkevaa ominaisuutta. Bohr löysi myös filosofisia sovelluskohteita tälle rohkean omaperäiselle periaatteelle. Bohr sai vaikutteita filosofi Søren Kierkegaardilta, jonka ajatuksia esitettiin Bohrin kvanttiteoriassa.selvennä Albert Einstein piti klassisen fysiikan determinististä luonnetta Bohrin ja Max Planckin kehittämää todennäköisyyteen pohjautuvaa kvanttimekaanista fysiikkaa parempana tapana kuvata fysikaalista todellisuutta. Einsteinilla ja Bohrilla oli sävyisiä väittelyitä tästä periaatteesta, joka huipentui EPR-paradoksiin. Yksi Bohrin kuuluisimmista oppilaista oli Werner Heisenberg, joka oli Bohrin ohella tärkeä henkilö kvanttimekaniikan kehittämisessä. Toinen kuuluisa oppilas oli neuvostoliittolainen Lev Landau.
Niels Bohrilla ja hänen vaimollaan Margrethellä oli kuusi lasta. Aage Niels Bohrista tuli hyvin menestynyt fyysikko, ja hän sai Nobel-palkinnon kuten isänsäkin. Kaksi lasta kuoli jo nuorina, mutta muut menestyivät eri ammateissa: lääkärinä, kemistinä ja juristina.
Elämä > Myöhemmät vuodet

Toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton hyökättyä Suomeen 1939 Bohr lahjoitti kultaisen Nobel-mitalinsa yhdysvaltalaisen Finnish Relief Fund -avustusjärjestön huutokauppaan. Mitalin anonyymi ostaja lopulta lahjoitti sen Tanskan Kansallismuseolle. Natsi-Saksan miehittäessä Tanskaa vuonna 1941 Werner Heisenberg vieraili Bohrin luona Kööpenhaminassa. Vähän ennen kuin Gestapo ehti pidättää hänet, Bohr pakeni 1943 Ruotsin kautta Britanniaan.
Bohr työskenteli Yhdysvalloissa Los Alamosin laboratoriossa New Mexicossa Manhattan-projektissa, jossa fyysikko Richard Feynmanin mukaan hänet tunnettiin Nicholas Bakerina ilmeisistä turvallisuussyistä. Hänen panoksensa Manhattan-projektissa oli varsin pieni. Hänen on sanottu tokaisseen: ”Tämän takia tulin Amerikkaan; he eivät tarvinneet apuani atomipommin tekoon.” Häntä pidettiin tietoviisaana konsulttina tai projektin ”rippi-isänä”. Sodan jälkeen hän palasi Kööpenhaminaan ja puhui rauhanomaisen ydinenergian käytön puolesta. Bohr kuoli sydänkohtaukseen Kööpenhaminassa vuonna 1962, ja hänet haudattiin Assistensin hautausmaalle Nørrebron alueelle Kööpenhaminaan.
Alkuaine bohrium nimettiin hänen kunniakseen vuonna 1997. Asteroidi 3948 Bohr on nimetty Bohrin mukaan.
Suhteet Heisenbergiin

Heisenberg väitti sodanjälkeen tehdyssä haastattelussa Robert Jungkin kirjaa Tuhansia aurinkoja kirkkaampi varten, että hän oli yrittänyt saada Bohrin kanssa tehtyä sopimuksen, etteivät tiedemiehet kummallakaan puolella auttaisi kehittämään atomipommia. Heisenberg väitti myös, että atomitutkimuksissa Saksan ponnistelut kohdistuivat puhtaasti energiantuotantoon ja että hänen kollegansa yrittivät pysyä tällä tiellä. Heisenberg vältti kuitenkin antamasta käsitystä, että hän kollegoineen olisivat tahallaan sabotoineet pomminrakennuspyrkimyksiä. Tämä käsitys ei näkynyt Jungkin kirjan alkuperäisessä julkaisussa, joka väitti vahvasti, että Heisenberg oli tehnyt Saksan atomipommiprojektin tehottomaksi.
Kun Bohr näki tämän Jungkin kirjan tanskankielisessä painoksessa, hän oli asiasta jyrkästi eri mieltä. Hän sanoi Heisenbergin nimenomaan kertoneen hänelle Kööpenhaminassa, että hän työskenteli Saksan atomipommiprojektissa ja uskoi Saksan voittavan sodan. Hän torjui myös ajatuksen mistään tiedemiesten välisistä sopimuksista. Ilmeinen mielipide-ero Heisenbergin kanssa vaivasi suuresti Bohria, ja hän luonnosteli useita kirjeitä Heisenbergille, mutta ei koskaan postittanut niitä.
Michael Fraynin näytelmä Kööpenhamina, jota esitettiin jonkin aikaa Broadwayllä, tutkii mitä olisi saattanut tapahtua Heisenbergin ja Bohrin välillä vuoden 1941 Kööpenhaminan tapaamisessa. Näytelmän pohjalta tehtiin elokuva, jonka ohjasi Howard Davies ja jossa Bohria esittä Stephen Rea. Näytelmää on esitetty myös Helsingissä entisen fysiikan opiskelijan Neil Hardwickin ohjauksena. Totuus tuosta historiallisesta tapahtumasta on vieläkin tieteellisen väittelyn aiheena.
Bohrin saavutukset fysiikassa

Bohrin malli atomin rakenteesta (1913).
Hypoteesi, jonka mukaan elektroni voi siirtyä korkeammalta energiatasolta alemmalle, lähettäen fotonin (valokvantti), jolla on tietty tarkka energia. (Tästä tuli kvanttiteorian perusta.)
Hypoteesi, jonka mukaan elektronit kiertävät elektronikuorilla atomiydintä siten, että sen kemialliset ominaisuudet määräytyvät suuresti uloimmalla elektronikuorella olevien elektronien (valenssielektronit) lukumäärän mukaan (1922). Tämä selitti ionisidoksen synnyn ja samalla ne jaksollisen järjestelmän mukaiset säännönmukaisuudet, jotka jo Mendelejev oli 1870-luvulla havainnut eri alkuaineiden ominaisuuksissa.
Kvanttimekaniikan Kööpenhaminan tulkinta Werner Heisenbergin ja Max Bornin kanssa.
Kirjallisuutta

Fischer, Ernst Peter: Niels Bohr: Physiker und Philosoph des Atomzeitalters.  München:  Siedler, 2012.  ISBN 978-3-88680-996-7  (saksaksi)
Kallio-Tamminen, Tarja: Kvanttilainen todellisuus: Fysiikka ja filosofia maailmankuvan muokkaajina.  Helsinki: Yliopistopaino, 2006.  ISBN 951-570-625-4
Moore, Ruth: Niels Bohr: The Man, His Science, and the World They Changed.  MIT Press, 1985.  ISBN 0-262-63101-6  (englanniksi)
Pais, Abraham: Niels Bohr's Times, In Physics, Philosophy and Polity.  Clarendon Press, 1991.  ISBN 0-19-852049-2  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Niels Bohr Archive nbarchive.dk. Viitattu 18.11.2018 (englanniksi).
Niels Henrik David Bohr, (1885–1962) Nobel Prize Winners. Viitattu 18.11.2018 (englanniksi).
Bokulich, Alisa: Bohr’s Correspondence Principle The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Niels Bohr, Scientist, Physicist (1885–1962) Biography. Viitattu 18.11.2018 (englanniksi).
Waldek, Stefanie: 13 Facts About Physicist Niels Bohr Mental Floss.  9.7.2018. Viitattu 18.11.2018 (englanniksi).
Newtonic, Learnodo: Niels Bohr – 10 Facts On The Famous Danish Scientist Learnodo-newtonic.com. Viitattu 18.11.2018 (englanniksi).
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niels Bohr Wikimedia Commonsissa
Niels Bohr vuonna 1935 Kööpenhaminassa
Tofu

Tuoreesta tofusta valmistettu keitto
Tofukuutioita
Tofu (jap. 豆腐, tōfu, kiin. 豆腐, dòufu), jota joskus kutsutaan myös nimellä soijajuusto, on soijamaidosta juoksettamalla tehty vegaaninen proteiininlähde.
Tofua valmistetaan juoksettamalla soijamaitoa ja valuttamalla tai puristamalla pois ylimääräinen neste. Valmistukseen voidaan käyttää esivalmistettua soijamaitoa, mutta yleensä valmistukseen käytetään soijapavuista liottamalla, jauhamalla, keittämällä ja puristamalla valmistettua tuoretta soijamaitoa.
Tofun valmistaminen muistuttaa tekniikaltaan tavallisen juuston valmistamista, mutta soijajuuston käyttö ja maku ovat erilaiset. Kiinteää, kuutioitua tofua käytetään kanan tapaan ja pehmeää tofua voi käyttää esimerkiksi kakuissa. Tofu on sellaisenaan melko mautonta, mutta se imee itseensä tehokkaasti makuja mausteliemistä ja kastikkeista.
Tofun juuret ovat Kiinassa ajalta ennen ajanlaskun alkua.
Ravintosisältö

Finelin mittaamassa tofuvalmisteessa oli energiaa 343 kJ (82 kcal) sataa grammaa kohti. Tästä 51 % tuli rasvoista, 40 % proteiineista ja 8 % imeytyvistä hiilihydraateista.
|   | Tofu | Kuoritusta maidosta valmistettu raejuusto | Nahaton broilerin koipireisi |
| --- | --- | --- | --- |
| Energiaa | 343 kJ (82 kcal) | 385 kJ (92 kcal) | 461 kJ (110 kcal) |
| Proteiineja | 8,1 g | 15,8 g | 19,6 g |
| Rasvaa | 4,8 g | 2 g | 3,4 g |
| Hiilihydraatteja | 1,6 g | 2,5 g | 0 g |
| Kalsiumia | 350 mg | 70 mg | 10 mg |
| Hemirautaa | 0 mg | 0 mg | 0,58 mg |
| Nonhemirautaa | 5,4 mg | 0,1 mg | 0,43 mg |
| Sinkkiä | 0,8 mg | 1,4 mg | 1,9 mg |
Tofussa on runsaasti nonhemirautaa, mutta tofussa saattaa olla niin paljon fytiinihappoa, ettei sen sisältämä rauta imeydy juuri lainkaan. Fytiinihappo heikentää voimakkaasti myös tofun sisältämän kalsiumin imeytymistä. Tofun fytiinihappopitoisuus vaihtelee välillä 0,1–2,9 prosenttia.
Valikoima

Tuoretofu voi olla kiinteää tai pehmeää. Kiinteä tofu pakataan umpinaiseen pakkaukseen, jonka neste pitää tofun kosteana. Pehmeästä tofusta voidaan valmistaa esimerkiksi vegaanista jäätelöä.
Tuoretofusta voidaan valmistaa prosessoitua tofua, millä tarkoitetaan tofua, johon on lisätty mausteita tai säilöntäaineita.
Yksi tofun muoto on aburaage, joka liittyy japanilaiseen keittiöön.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Soya Tofu:kotimainen tofun valmistaja
AntroBlogi: Kaunis ja kuolematon tofu
Ville Seivo

Ville Seivo (s. 28. kesäkuuta 1978) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt useita televisiorooleja.
Seivo näytteli Tuomo Tervajokea saippuasarjassa Salatut elämät vuosina 2006–2008 ja vieraili sarjassa vielä marraskuussa 2008, helmikuussa 2011 ja marraskuussa 2014. Seivo on esiintynyt myös muissa televisiosarjoissa Uudisraivaaja ja Käenpesä. Lisäksi hän on esiintynyt Jonnan musiikkivideossa ”Sateen jälkeen”.[lähde? ]
Kesällä 2011 Seivo esiintyi Joensuussa Hasaniemen Teatterissa näytelmässä Rölli ja metsänhenki.[lähde? ]
Nykyäänmilloin? Seivo toimii Vaasan kaupunginteatterissa kiinnitettynä näyttelijänä.[lähde? ]
Filmografia > Televisio

Skene – Jokke (2004)
Caasha – Pete (2005)
Laura kaupungissa – kassa (2005)
Sota & rauha – Kommando #2 (2006)
Uudisraivaaja (2006) – Panu (4 jaksoa: Jatkoaika, Valinta, Johtaja ja Erehdys)
Salatut elämät – Tuomo Tervajoki (2006–2008, 2011, 2014)
Käenpesä – Johnny (2007)
Laura kaupungissa – Kassa (2004)
Ihmebantu (2009)
Nymfit – Janos (2014)
Maria Kallio – Joel Peltonen (2021)
Nyrkki – Vihan veljien jäsen (2021)
Helsinki-syndrooma – poliisi (2022)
Filmografia > Elokuvat

Järvi – mies (2006)
Myrsky – poliisi Lumikko (2008)
Pinseri (koirarotu)

| Pinseri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Saksa
Määrä:  Suomessa rekisteröity 2 534
Rodun syntyaika:  viimeistään 1800-luvun lopulla
Alkuperäinen käyttö:  rottakoira
Nykyinen käyttö:  vahtikoira, seurakoira
Elinikä:  12-14 vuotta
Muita nimityksiä:  pinsu, Deutscher Pinscher, German Pinscher, pinscher allemand, pinscher alemán, saksa pinšer
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 1.1 Pinserit ja snautserit: Pinserit #184
Ulkonäkö
Paino:  14-20 kg
Säkäkorkeus:  45–50 cm
Väritys:  punaruskea tai black & tan
Pinseri (saks. Deutscher Pinscher) on saksalainen koirarotu, joka snautserin tavoin polveutuu vanhoista eurooppalaisista suokoirista. Pinseri kuuluu FCI roturyhmään 2 eli Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat.
Ulkonäkö

Pinseri on ulkomuodoltaan neliömäinen keskikokoinen koira. Säkäkorkeus on 45–50 cm. Pinserin turkki on lyhyt ja karva on tiivistä. Suomessa sallitut värit ovat yksivärinen saksanhirvenpunainen (punaruskeasta tummaan punaruskeaan) ja musta punaisin merkein (black & tan). Pinserin korvat ovat eteenpäin taittuneet. Aikaisemmin korvat ja häntä typistettiin.
Punainen
Black & tan
Pinsereitten harvinainen väri on suklaanruskea punaisin merkein, joka ei ole FCI:n eikä SKL:n tunnustama. Alun perin rodussa esiintyi lukuisa määrä eri värejä, jotka Saksassa on sitten yksi toisensa jälkeen kielletty.
Luonne

Luonteeltaan pinseri on eloisa, ystävällinen, vilkas ja tarkkaavainen, erittäin mukavuudenhaluinen ja lämpöä rakastava. Useimmat pinserit inhoavat kylmää ilmaa ja sadetta ja vanhemmiten nukkuvat mieluiten pitkään aamulla. Siltä löytyy myös vahtimis- ja riistaviettiä. Pinseri ei ole herkkähaukkuinen.
Pinserien luonteissa esiintyy kuitenkin melko laajaa vaihtelua, osittain siksi että se on erittäin herkkä ympäristövaikutteille ja sen pentuajan kokemuksilla  ja kohtelulla on huomattava merkitys aikuisen koiran  luonteen kehittymisessä.
Terveys

Pinseri on suhteellisen terve rotu. Silmäsairauksista pinsereillä esiintyy perinnöllistä harmaakaihia (HC) ja PHTVL/PHPV:a. Jonkin verran esiintyy lievää lonkkaniveldysplasiaa (C-lonkat), joka ei rodun terveen rakenteen vuoksi aiheuta koiralle ongelmia. Pinsereille tyypillisiä vaivoja ovat rokotusreaktiot ja iho-ongelmat.
Harrastus

Pinserin koulutus vaatii pitkäjänteisyyttä. Pinseri oppii nopeasti mutta ei ole kovin miellyttämisenhaluinen, ja sen koulutus vaatii oikean motivointitavan löytämistä. Nykyiset pinserit sopivat erinomaisesti agilityyn, ja kärsivällinen omistaja saa oppivaisesta pinseristä myös hyvän TOKO- tai palveluskoiran. Pinserit menettivät palveluskoirarodun kilpailuoikeudet vuoden 2007 alusta.
Historia

Pinseri kuuluu vanhimpien saksalaisten rotujen joukkoon, ja se tunnetaan sekä dobermannin että kääpiöpinserin kantarotuna. Alun perin pinseri ja snautseri olivat sama rotu eli lyhyt- ja karkeakarvainen pinseri. Sittemmin rodut eriytettiin keinotekoisesti ja valittiin muutama sallittu väri kummallekin karvanlaadulle, mikä kavensi rotujen jalostuspohjaa huomattavasti. Alun perin pinserien väriskaala oli laajempi, ja niitä tavattiin niin black & tan -värisinä ja punaisina kuin myös pippuri ja suola -värisinä (nykyinen sveitsinpinseri), siniharmaina ja mustina. Saksalaisissa koirakirjoissa pinseri mainitaan jo vuonna 1880, ja Saksan Koirarotujen yhdistys julkaisi ensimmäisen seikkaperäisen rotumääritelmän vuonna 1881. Vuosisatojen ajan pinsereitä käytettiin Saksassa rotta- ja tallikoirina. Rotu oli kuolla sukupuuttoon toisen maailmansodan aikana, mutta se saatiin kuitenkin pelastettua muutamien sodasta selvinneiden yksilöiden ja suurikokoisten kääpiöpinsereiden avulla. Pinseri ei ole sen jälkeen levinnyt vielä laajalle. Rotua on pyritty jalostamaan snautseri- ja dobermanniristeytyksillä, mikä on parantanut kannan terveyttä.
Historia > Etymologia

Termi Pinscher juontanee juurensa ranskalaiseen sanaan pincer, joka tarkoittaa tarttumista, nipistämistä tai näykkäisemistä.
Pinserin pentuja
Hermione Granger

| Hermione Jean Granger |
| --- | --- |
 Emma Watson Hermione Grangerin roolissa elokuvassa Harry Potter ja Feeniksin kilta.
Ensiesiintyminen:  Harry Potter ja viisasten kivi
Näyttelijä:  Emma Watson
Henkilötiedot
Sukupuoli:  nainen
Hiusten väri:  vaaleanruskeat
Silmien väri:  ruskeat
Tupa:  Rohkelikko
Ammatti:  koululainen (myöhemmin taikaministeri)
Syntymäpaikka:  Englanti
Lojaalius:  Albuksen kaarti, taikaministeriö, Feeniksin kilta
Hermione Jean Granger (s. 19. syyskuuta 1979) on kuvitteellinen henkilö ja yksi tärkeimmistä hahmoista kirjailija J. K. Rowlingin kirjoittamassa Harry Potter -kirjasarjassa. Emma Watson on näytellyt Hermionea kaikissa julkaistuissa Harry Potter -elokuvissa.
Hermione opiskelee Tylypahkan noitien ja velhojen koulussa. Hän on jästisyntyinen. Hermionen ystäviä ovat Harry Potter ja Ron Weasley. Hänen vanhempansa ovat ammatiltaan hammaslääkäreitä. Hän on perheen ainoa lapsi. Lisäksi Hermione omistaa Koukkujalka-nimisen sekarotuisen kissan, jonka toinen vanhempi on gäätä.
Hermione on vuosikurssinsa vanhin ja kaikin puolin viisain oppilas. Koska Tylypahkassa aloitetaan koulu 1. syyskuuta, Hermione olisi ollut liian nuori Harryä ja Ronia ylemmälle luokalle, joten hän aloitti koulun hieman ennen kuin täytti 12. Tylypahkassa opiskeleminen aloitetaan yleensä 11-vuotiaana.
Ulkonäkö

Hermionella on tuuheat, pörröttävät vaaleanruskeat  hiukset ja kastanjanruskeat silmät. Hänellä on selkä hieman kumarassa johtuen painavien kirjojen kantamisesta. Hermionen yleisimmät vaatteet ovat koulupuku ja vapaa-ajan asuna farkut ja paita. Kirjasarjan alussa hänellä on melko isot etuhampaat, mutta teoksessa Harry Potter ja liekehtivä pikari Matami Pomfrey taikoi ne tavallisen kokoisiksi.