stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Utagawa Kuniyoshi

| Utagawa Kuniyoshi> 歌川 国芳 |
| --- | --- |
 Omakuva, 1839.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1798 Edo, Tokugawa-shōgunaatti
Kuollut: 14. huhtikuuta 1861 (63 vuotta) Edo, Tokugawa-shōgunaatti
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Taidesuuntaus:  ukiyo-e
Utagawa Kuniyoshi (jap. 歌川 国芳, s. Igusa Magosaburō; 1. tammikuuta 1798 Edo – 14. huhtikuuta 1861 Edo) oli japanilainen taidemaalari ja ukiyo-e-puupiirrosten suunnittelija.
Kuniyoshi oli kilpailijansa Utagawa Kunisadan tavoin Utagawa Toyokunin oppilas. Kuniyoshi sai mainetta piirrosten nimeltä musha-e (”soturipiirros”) tekijänä, ja esitti näitä sarjassaan Tsūzoku Suikoden gōketsu hyakuhachinin (”Yksi sataa ja kahdeksan suosittua soturisankaria Shui-hu ch’uanista”), joka julkaistiin noin vuonna 1827. Hän teki myös paljon maisemakuvia käyttäen usein länsimaista tyyliä. Näihin lukeutuvat muun muassa kymmenen piirroksen sarja Tōto meisho (”Kuuluisia näkymiä Edosta”) sekä viiden piirroksen sarja Tōto Fujimi sanjūrokkei  (”Kolmekymmentäkuusi sijaintia Edossa Fuji-vuorelta katsottuna”).
Galleria

Triptyykit
Takiyasha-noita ja luurankoaave, noin 1844.
Kajiwara Kagesue, Sasaki Takatsuna ja Hatakeyama Shigetada kilpailemassa Yodojoen yli Genpei-sodan aikana.
Xu Fun retkikunta etsimässä kuolemattomuuden eliksiiriä.
Yoko-e
Sumida-joen rannikolla
Fuji-vuori Sumidalta
Pyhiinvaeltajat vesiputouksella
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Utagawa Kuniyoshi Wikimedia Commonsissa
Ulli Lommel

Ulli Lommel (21. joulukuuta 1944 Saksa – 2. joulukuuta 2017) oli Yhdysvalloissa ja Saksassa työskennellyt elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja näyttelijä.
Ulli Lommel
Näyttelijäuran alku

Lommel aloitti uransa näyttelijänä isänsä Ludwig Manfred Lommelin innoittamana. Hän esiintyi ensimmäisen kerran teatterissa muutaman vuoden ikäisenä. Näyttelemisen elokuvissa hän aloitti jo 1960-luvun alussa, esiintyen mm. Russ Meyerin Fanny Hill -filmissä, joka nähtiin myös Suomen elokuvateattereissa. Lommel tapasi häntä pari vuotta nuoremman Rainer Werner Fassbinderin, joka pyysi häntä pääosaan esikoiselokuvaansa Rakkaus kylmempi kuolemaa (1969). Omien sanojensa mukaan Lommelin mukaantulo kiinnosti tuottajia, mutta siitä huolimatta budjetti oli pieni. Hän myös kertoi joutuneensa myymään urheiluautonsa, jotta Fassbinder voisi tehdä filmin loppuun, sillä alkuperäinen budjetti ei riittänyt. Lommel tekikin parikymmentä tuotantoa Fassbinderin kanssa, usein Fassbinderin ohjatessa ja Lommelin näytellessä.
Ohjaajauralle

Vuonna 1971 Lommel ohjasi 5 000 dollarin budjetilla Haytabo-nimisen scifi-filmin, jonka pääosassa nähtiin Eddie Constantine. Heillä oli käytettävissään vain pari tuntia filmimateriaalia, joten virheisiin ei ollut varaa. Raskas tuotanto oli kuitenkin arvokkaana oppina aloittelevalle ohjaajalle.
Kaksi vuotta myöhemmin valmistunut Die Zärtlichkeit der Wölfe on yhä Lommelin arvostetuin ohjaustyö, joka toi hänelle ohjaaja-palkinnon ehdokkuuden Berliinin filmifestivaaleilla. Elokuva sai vaihtelevan vastaanoton; ensi-illassa valtaosa yleisöstä lähti salista ensimmäisen murhakohtauksen jälkeen, sillä Lommel oli esitellyt filmin päähenkilön aivan tavallisena kadunmiehenä, vaikka todellisuudessa kyseessä oli sarjamurhaaja. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 250 000 DM, mutta filmistä tuli yksi ensimmäisistä art house -elokuvista, joka teki selvästi voittoa teatterikierroksellaan. Filmi pyöri vuoden ajan Lontoossa ja Pariisissa. TimeOutin kirjassa 1,000 Films to Change Your Life elokuva on listattu yhtenä tuhannesta filmistä.
The Boogeyman

Lommel ohjasi ja käsikirjoitti ensimmäisen kauhuelokuvansa The Boogeyman – sakset kurkulla vuonna 1980. 300 000 dollarin budjetilla kuvattu filmi oli yllätysmenestys Yhdysvalloissa. Filmi vietti useita viikkoja Pohjois-Amerikan katsotuimpana elokuvana, mutta menestyi myös ulkomailla keräten lopulta noin 25 miljoonan dollarin maailmanlaajuiset lipputulot. Levitysyhtiön teattereiden kanssa tekemän 50–50-sopimuksen vuoksi tuottajille ja Lommelille jäi vain pieni osa tuotosta.
Paramount-studio otti yhteyttä Lommeliin koskien The Boogeymanin -jatko-osaa, jonka he halusivat tuottaa suurella budjetilla. Hän vietti aikaa projektin parissa, mutta lopulta päätti jättää Paramountin ja tehdä filmin independent-elokuvana. Lopulta rahaa oli käytettävissä niin vähän, että Boogeyman II -filmissä nähtiin noin 45 minuutin ajan ”flashbackeja” ensimmäisestä osasta. Filmi kertoi elokuvaohjaajasta, joka ei halunnut tehdä kauhuelokuvaa. Filmi valmistui vuonna 1983.
Kolmas Boogeyman-filmatisointi valmistui vuonna 1994 nimellä Return of the Boogeyman. Elokuva päätyi kakkososan tavoin suoraan videolevitykseen. Neljännen kerran Boogeyman filmattiin vuonna 1997 nimellä Bloodsuckers, mutta myöhemmin elokuvan nimeksi on vaihdettu Boogeyman Vampire Club 4.
Muut 1980-luvun filmit

The Boogeymanin menestyksen myötä Lommel pystyi rahoittamaan helposti uudet filminsä. Ensimmäisenä kuvattiin Olivia-niminen trilleri, jonka pääosaa esitti Suzanna Love (The Boogeyman). Love nähtiin pääosassa myös BrainWaves-trillerissä, jonka tähtiniminä olivat Tony Curtis ja Vera Miles. Elokuva esitettiin ensin televisiossa HBO-kanavalla, mutta menestyksen myötä se julkaistiin teattereissa ja lopulta videolla ja DVD:llä.
The Devonsville Terror -noitavainoelokuvan pääroolia esitti Love, tähtinimenä oli tällä kertaa Halloween-tähti Donald Pleasence. Vuonna 1985 Lommel ohjasi Varastettujen tähtien kosto -nimisen seikkailuelokuvan, jonka pääosassa nähtiin Love ja myyntimenestyksestä vastasi Klaus Kinski sivuroolissaan. Elokuvan DVD-julkaisun haastattelussa Lommel kertoo, että Kinski ei suostunut istumaan samassa tuolissa, kun oli tarkoitus ottaa sama kohtaus eri kuvakulmasta, joten heidän oli pakko muuttaa hänen hahmonsa haamuksi, jolloin hän voisi liikkua vapaasti paikasta toiseen.
1990-luku ja 2000-luvun alku

Varastettujen tähtien koston jälkeen Lommel tehtaili vuosia pienen budjetin toiminta- ja draamaelokuvia, kunnes 1990-luvun puolivälissä palasi nk. art house -elokuvien pariin Lethal Orbit -filmillä. Kaupallisesti hänen filminsä ryhtyivät menestymään jälleen 2000-luvulla, kun Lionsgate julkaisi DVD:llä hänen minibudjetilla kuvattuja sarjamurhaajafilmejä, joista osa oli digitaalisen kuvaustekniikan kokeiluja. Pienen budjetin vuoksi filmit olivat heikosti lavastettuja, eikä niissä nähty ammattinäyttelijöitä saati tähtinimiä, jotka olivat osasyynä niiden saamaan valtavaan kritiikkiin. Siitä huolimatta elokuvien DVD-julkaisut ovat tuottaneet miljoonia dollareita Yhdysvaltain kotivideomarkkinoilla, kertoo The Raven -filmin production notes -teksti.
Viimeiset vuodet

Lommel työsti pitkään Absolute Evil -nimistä draamaa, jonka pääosaa esitti David Carradine. Lommel oli jo The Boogeymanin tuotannossa työskennellyt Carradinen isän, John Carradinen kanssa. Absolute Evil kuvattiin noin miljoonan dollarin budjetilla ja huomattavasti perinteisemmällä tavalla. Näin ollen filmistä on vaikea löytää yhtymäkohtia hänen 2000-luvun aikaisempiin filmeihinsä.
Aiheesta muualla

Hollywood Action House -tuotantoyhtiö
Ulli Lommel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ulli Lommel Elonetissä.
Verner Päiviö

Otto Werner Päiviö (sukunimi aik. Sohlman; 8. helmikuuta 1869 Hämeenlinna – huhti-toukokuussa 1918 Kouvola) oli suomalainen kappalainen, jonka punaiset surmasivat Suomen sisällissodan aikana.
Päiviön vanhemmat olivat seppä Matts Sohlman ja Eva Stina Kujala. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityisesti 1893 Porin lyseosta. Päiviö suoritti vuonna 1897 Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon, ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Päiviö oli Luumäellä kappalaisena vuodesta 1908 alkaen.
Sisällissodan aikana Päiviö ja Luumäen kanttori Vilho Repo pidätettiin huhtikuun alussa 1918. Heidät kuljetettiin Kouvolaan yhdessä muiden Luumäellä pidätettyjen valkoisten kannattajiksi epäiltyjen kanssa. Päiviö ja Repo teloitettiin Kouvolassa huhti-toukokuussa. Päiviön ruumis löytyi 7. toukokuuta 1918.
Verner Päiviö oli naimisissa 1899–1901 Alfhild Salome Aurénin (k. 1901) kanssa ja vuodesta 1902 tämän sisaren Alma Kristina Aurénin kanssa.
Vantaan vapaaseurakunta

| Vantaan vapaaseurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Suomen Vapaakirkko
Perustettu:  1991
Johtaja:  Paulus Rissanen
Pääkirkko:  Talkootie 21 01350 Vantaa
Jäseniä:  200 (2007)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vantaan vapaaseurakunta on Vantaalla toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1991. Seurakunnan johtaja on Paulus Rissanen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Hiekkaharjussa Talkootiellä. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi pyhäkoulu, lasten ja ja nuorten toiminta, raamattupiirit ja kesäleirit.
Unkarin presidentti

| Unkarin tasavallan presidentti |
| --- | --- |
 Magyarország köztársasági elnöke
 
 
 Nykyinen Tamás Sulyok 5. maaliskuuta 2024 lähtien
Virka-asunto:  Sándor Palace, Budapest
Nimittäjä:  Unkarin parlamentti
Kauden pituus:  5 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  23. lokakuuta 1989
Ensimmäinen:  Mátyás Szűrös
Kotisivut:  sandorpalota.hu
Unkarin tasavallan presidentti (unk. Magyarország köztársasági elnöke) on Unkarin valtionpäämies. Presidentillä on pitkälti seremoniallinen rooli, mutta hänellä on veto-oikeus parlamentin säätämiin lakeihin. Presidentti voi myös lähettää lainsäädäntöä perustuslakituomioistuimelle tarkistettavaksi. Useimmat muut toimeenpanovaltaiset valtuudet kuuluvat sen sijaan pääministerille.
Presidentinvaalit

Unkarin perustuslain mukaan parlamentti (Országgyűlés) valitsee tasavallan presidentin viiden vuoden toimikaudeksi, joka voidaan uusia vain kerran.
Kansallisen yleiskokouksen puheenjohtajan kutsumat presidentinvaalit on pidettävä 30–60 päivää ennen nykyisen presidentin toimikauden päättymistä tai 30 päivän kuluessa, jos virka vapautuu.
Virkavala

Tasavallan presidentin on 11 artiklan 6. momentin mukaisesti annettava virkavala parlamentille.
Vala on seuraava:
Én, [henkilön nimi] fogadom, hogy Magyarországhoz és annak Alaptörvényéhez hű leszek, jogszabályait megtartom és másokkal is megtartatom; [tehtävän nimi] tisztségemet a magyar nemzet javára gyakorolom. [Ja valan vannojan vakaumuksen mukaan] Isten engem úgy segéljen!
Minä [henkilön nimi], vannon olevani uskollinen Unkarille ja sen perustuslaille, kunnioitan ja toteutan sen oikeudellisia sääntöjä. Hoidan tehtävääni [tehtävän nimi] Unkarin kansan hyväksi. [Ja valan vannojan vakaumuksen mukaan] Jumalan avulla!
Edellytykset tehtävään

Unkarin perustuslain artikla 10, 2. momentti asettaa seuraavat edellytykset tehtävään:
Unkarin kansalainen
vähintään 35 vuoden ikä
Presidentit

Mátyás Szűrös 23. lokakuuta 1989 – 2. toukokuuta 1990
Árpád Göncz 2. toukokuuta 1990 – 4. elokuuta 2000
Ferenc Mádl 4. elokuuta 2000 – 5. elokuuta 2005
László Sólyom 5. elokuuta 2005 – 6. elokuuta 2010
Pál Schmitt 6. elokuuta 2010 – 2. huhtikuuta 2012
väliaikainen presidentti László Kövér 2. huhtikuuta 2012 – 2. toukokuuta 2012
János Áder 2. toukokuuta 2012 – 19. toukokuuta 2022
Katalin Novák 10. toukokuuta 2022– 10. helmikuuta 2024
väliaikainen presidentti László Kövér 10. helmikuuta 2024 - 5. maaliskuuta 2024
Tamás Sulyok 5. maaliskuuta 2024 alkaen
Käännös suomeksi
USS Carney (DDG-64)

| USS Carney |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bath Iron Works, Bath, Maine
Kölinlasku:  3. elokuuta 1993
Laskettu vesille:  23. heinäkuuta 1994
Palveluskäyttöön:  13. huhtikuuta 1996
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 900 t (standardi) 9 000 t
Pituus:  154 m
Leveys:  20 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  100 000 hv (75 MW)
Nopeus:  30+ solmua
Miehistöä:  33 upseeria ja 38 aliupseeria ja 210 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 × Mk 41 VLS -ohjusjärjestelmää, joihin 90 RIM-156 SM2-, BGM-109 Tomahawk- tai RUM-139 VL-Asroc -ohjusta 1 × Mk 45 5"/54 -tykki 2 × 25 mm Mk 38 Mod 2 -pikatykkiä 4 × .50" konekivääriä 2 × 20 mm Mk 15 Phalanx CIWS -järjestelmää 2 × Mk 32 SVTT -torpedoputkea 1 × Sikorsky SH-60 Seahawk -helikopteri
USS Carney (runkonumero DDG-64) on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1993. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1994 ja otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 1996.
Palvelus

Alukselle asennettiin SeaRAM-järjestelmä vuonna 2016. 3. joulukuuta 2023 alus joutui Jemeniläisten Huthi-kapinallisten dronehyökkäysten kohteeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Carney (DDG-64) Wikimedia Commonsissa
Viherlyijykerttu

| Viherlyijykerttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Lyijykertut Camaroptera
Laji::  chloronota
Kaksiosainen nimi
 Camaroptera chloronota  Reichenow, 1895 
Katso myös
   Viherlyijykerttu Wikispeciesissä   Viherlyijykerttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherlyijykerttu (Camaroptera chloronota) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viherlyijykerttua tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkea

Valkea voi tarkoittaa seuraavia:
valkea, valkoinen
valkea, tuli
Kauppakeskus Valkea, kauppakeskus Oulussa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valkea”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vantaanjoen Juoksu

| Vantaanjoen Juoksu |
| --- | --- |

Koko nimi:  Vantaanjoen Juoksu
Perustettu:  2001
Kaupunki:  Vantaa
Kenttä:  Martinlaakso
Miesten sarjataso:  Maakuntasarja
Värit:           
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
VJJ pelaa kotiottelunsa Martinlaakson pesäpallokentällä.
Vantaanjoen Juoksu (VJJ) on vuonna 2001 perustettu vantaalainen pesäpalloseura, joka syntyi kun Vantaan Pesis ja Kaivos-Pesis yhdistyivät. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2010 Ykköspesiksessä ja miesten joukkue maakuntasarjassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Martinlaakson kentällä.
Uuno Sinisalo

Uuno Sinisalo (9. lokakuuta 1904 – 29. tammikuuta 1985 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut toimittaja ja kotiseutuneuvoksen arvonimellä palkittu lukuisten Tampere-aiheisten kirjojen tekijä.
Sinisalo toimi 1940-luvulta alkaen Aamulehden toimittajana ja toimitussihteerinä, myöhemmin Uuden Suomen Tampereen-kirjeenvaihtajana. Hän laati Tampere-aiheisia historia-, kuva- ym. teoksia ja teki myös tamperelaisten yritysten ja yhteisöjen historiikkeja. Hän oli Tampere-Seuran sihteeri ja toiminnanjohtaja vuosina 1937–1964 sekä Tammerkoski-lehden päätoimittaja vuosina 1977–1980.
Sinisalo sai 1947 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon teoksestaan Tampereen kirja ja Tampere-palkinnon 1961. Kotiseutuneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1972.
Ukrainan presidentinvaalit 2010

Ukrainan vuoden 2010 presidentinvaalien ensimmäinen kierros järjestettiin 17. tammikuuta  ja toinen kierros 7. helmikuuta 2010 . Vaalien toisella kierroksella vastakkain olivat Alueiden puolueen Viktor Janukovytš ja pääministeri Julija Tymošenko. Toisen kierroksen äänistä Janukovytš sai 48,95 % ja Tymošenko 45,47 %.  Janukovytš on julistautunut vaalien voittajaksi, mutta Tymošenko ei ole tunnustanut tappiotaan.  Vaalit olivat järjestyksessään viidennet Ukrainan Neuvostoliitosta itsenäistymisen jälkeen.
Taustaa

Ukrainan presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viiden vuoden välein. Jos kukaan ehdokkaista ei saa ensimmäisellä kierroksella yli puolta äänistä, järjestetään kahden eniten ääniä saanen kesken toinen kierros.
Ehdokkaaksi haluavan täytyy olla yli 35-vuotias Ukrainan kansalainen, joka on asunut Ukrainassa vähintään 10 vuotta ja osaa puhua ukrainaa sujuvasti.
Ensimmäinen kierros

Ensimmäinen kierros järjestettiin 17. tammikuuta.
| Ehdokas | Puolue | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Osuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Viktor Janukovytš | Alueiden puolue | 8 686 642 | 35,32 % |
| Julija Tymošenko | Julijan ryhmittymä | 6 159 810 | 25,05 % |
| Serhi Tihipko | Sitoutumaton | 3 211 198 | 13,05 % |
| Arseni Jatsenjuk | Sitoutumaton | 1 711 737 | 6,96 % |
| Viktor Juštšenko | Meidän Ukrainamme | 1 341 534 | 5,45 % |
| Petro Symonenko | Ukrainan kommunistinen puolue | 872 877 | 3,54 % |
| Volodymyr Lytvyn | Kansanpuolue | 578 883 | 2,35 % |
| Oleh Tjahnybok | Yleisukrainalainen liitto "Vapaus" | 352 282 | 1,43 % |
| Anatoli Hrytsenko | Sitoutumaton | 296 412 | 1,20 % |
| Inna Bohoslovska | Sitoutumaton | 102 435 | 0,41 % |
| Oleksandr Moroz | Ukrainan sosialistinen puolue | 95 169 | 0,38 % |
| Juri Kostenko | Ukrainalainen kansanliike | 54 376 | 0,22 % |
| Ljudmyla Suprun | Kansan demokraattinen puolue | 47 349 | 0,19 % |
| Vasyl Protyvsih’ | Sitoutumaton | 40 352 | 0,16 % |
| Oleksandr Pabat | Ukrainan kansan pelastuksen armeija | 35 474 | 0,14 % |
| Serhi Ratušnjak | Sitoutumaton | 29 795 | 0,12 % |
| Myh’ailo Brodskyi | Ukrainan vapaiden demokraatien puolue | 14 991 | 0,12 % |
| Oleh Rjabokon | Sitoutumaton | 8 334 | 0,03 % |
| Yhteensä | Yhteensä | 24 588 268 | 100 % |
| Lähde | Lähde | Ukrainan keskusvaalilautakunta |  |

Viiden eniten ääniä saaneen ehdokkaan kannatus alueittain ensimmäisellä kierroksella
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Viktor Yanukovych (First round) - percentage of total national vote (35.33%) | Yulia Tymoshenko (First round) - percentage of total national vote (25.05%) | Serhiy Tihipko (First round) - percentage of total national vote (13.06%) |
| Arseniy Yatsenyuk (First round) - percentage of total national vote (6.96%) | Viktor Yushchenko (First round) - percentage of total national vote (5.46%) | Total vote distribution (First round) - percentage of total national vote |
Toinen kierros

Vaalien toinen kierros järjestettiin sunnuntaina 7. helmikuuta. Tiistaihin 9. helmikuuta mennessä äänistä oli laskettu 99,94 %.  Janukovytš julistautui vaalien voittajaksi ja vaati Tymošenkon eroavan pääministerin tehtävistä, mutta Tymošenko ei ole tunnustanut tappiotaan ja väittää vaaleja vilpillisiksi.  13. helmikuuta Tymošenko ilmoitti vievänsä vaalitulokset oikeuteen, vaikka kansainväliset vaalitarkkailijat ovat kiitelleet vaaleja avoimiksi ja rehellisiksi.  Ukrainan keskuvaalilautakunta vahvisti Janykovytšin voiton 14. helmikuuta.
Ehdokkaat
Viktor Janukovytš
Alueiden puolue
Julija Tymošenko
Julijan ryhmittymä
| Ehdokas | Puolue | Äänet> Lukumäärä    | Äänet> Osuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Viktor Janukovytš | Alueiden puolue | 12 481 266 | 48,95 % |
| Julija Tymošenko | Julijan ryhmittymä | 11 593 357 | 45,47 % |
| Yhteensä | Yhteensä |  | 100 % |
Vaaliteemat

Vaalien tärkeimmiksi kysymyksiksi nousivat:
talous
terveydenhuolto
asuminen
Ukrainan mahdollinen Nato-jäsenyys tai jäsenyys Kollektiivisessa turvallisuusjärjestössä
Ukrainan ja Venäjän suhteet
Perustuslakiuudistus
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012
venäjän kielen asema
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Tymošenko ja Janukovytš toiselle kierrokselle
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Keskusvaalilautakunta: Janukovytš vaalivoittaja
Kyiv Post
Unkarin parlamenttivaalit 2022

Unkarin vuoden 2022 parlamenttivaalit pidettiin 3. huhtikuuta, ja niissä valittiin 199 edustajaa maan parlamenttiin seuraavaksi neljäksi vuodeksi.
Unkarin vaaleja arvioitiin etukäteen erityisesti valtapuolue Fideszin näkökulmasta. Fideszin voiton arveltiin jäävän etukäteen täpäräksi puolueen mahdollisen enemmistön kannalta. Vaaliliitossa olleet Fidesz ja KDNP saivat yhteensä 54 % äänistä ja 135 paikkaa parlamentissa eli 68 % enemmistön parlamenttiin. Opposition vaaliliitto sai 34 % äänistä ja 29 % parlamenttipaikoista.
Kampanjat

Fidesz kampanjoi vaaleissa ”rauhanpolitiikalla”, jossa Unkari asemoi itsensä Venäjää vastaan EU:n ja Naton puolelle. Samalla puolue kuitenkin teki pesäeroa jälkimmäisiin instituutioihin. Fidez kampanjoi vastustamalla asetoimituksia, lentokiellon julistamista Ukrainaan sekä Venäjän energian boikotointia. Mielipidemittauksissa 60 prosenttia unkarilaisista piti Orbánin linjaa parhaaksi takaamaan maan turvallisuuden.
Liittoutunut oppositio oli aatteellisesti hajanainen ja ryhmittyi Péter Márki-Zayn taakse. Liittouma piti sisällään kaksi isoa puoluetta, eli sosiaalidemokraatit sekä Jobbik-puolueen ja neljä liberaalia, vihreää tai muuten vain Orbánia vastustavaa pienpuoluetta. Jotkut äänestäjistä ovat kuvanneet itseään ”Fidesziin pettyneiksi”. Márki-Zayn mukaan vaalitaistoa jouduttiin käymään ”epäreiluissa ja mahdottomissa olosuhteissa” viitaten opposition näkyvyyteen Unkarin mediassa. Liittoutunutta oppositiota on kutsuttu ”epäpyhäksi allianssiksi”, jonka tavoite on Orbánin kaataminen. Oikeistolaisen Jobbik-puolueen Marton Gyongyosi väitti vaalipäivänä tapahtuneen ”väärinkäytöksiä”.
Vaalijärjestelmä ja tausta

Vuonna 2019 järjestetyissä aluevaaleissa puolueet Momentum, Demokraattinen koalitio, Sosialistinen puolue, Vuoropuhelu ja LMP perustivat yhteisen vaaliliiton, jonka avulla ne voittivat enemmistön isoimmissa kaupungeissa. Elokuussa 2020 puolueet ilmoittivat perustavansa vastaavanlaisen yhteisen listan parlamenttivaaleihin.
Oppositio valitsi pääministeriehdokkaakseen Péter Márki-Zayn pitämissään esivaaleissa.
Äänioikeutettuja ovat kaikki Unkarin kansalaiset, jotka ovat vaalipäivään mennessä täyttäneet 18. Avioliitossa elävien kansalaisten äänestysikäraja on laskettu 16 vuoteen. Äänioikeutta ei kuitenkaan ole holhouksen alaisuudessa olevilla, vankilatuomiota istuvilla tai sellaisilla henkilöillä, jotka oikeus on todennut vaalikelvottomiksi.
Parlamentin edustajista 106 valitaan enemmistövaalitavalla ja loput 93 koko maan kattavilla listavaaleilla.
Kansanäänestys

Parlamenttivaalien ohella unkarilaiset äänestivät vaalipäivänä myös kansanäänestyksessä, joka koskee vuonna 2021 voimaan tullutta ja Euroopassa voimakasta arvostelua osakseen saanutta lakia, joka kieltää homoseksuaalisuudesta ja transsukupuolisuudesta kertomisen koulukirjoissa ja opetuksessa.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Puolueet | Puolueet | Äänet | Äänet | Paikat | Paikat |  |  |  |
| Puolueet | Puolueet | Ääniä kansallisella listalla | % | Paikat | +/– |  |  |  |
|  | Hallituspuolueiden vaaliliitto − Fidesz − KDNP | 3 057 195 | 54,10 % | 135 | +2 |  |  |  |
|  | Oppositiopuolueiden vaaliliitto − Jobbik − MSZP − Vuoropuhelu − DK − LMP − Momentum | 1 947 117 | 34,46 % | 57 | -8 |  |  |  |
|  | Mi Hazánk | 332 440 | 5,88 % | 6 | uusi |  |  |  |
|  | Saksalaisen itsehallinnon paikka | – | – | 1 | ±0 |  |  |  |

| Äänestysaktiivisuus | Äänestysaktiivisuus |  | 69,59 % | 199 |  |  |  |  |
Lähde: Nemzeti Választási Iroda
Ville Heikkinen

Ville Heikkinen on Kuhmon Iivantiirassa asuva palkittu luontovalokuvaaja . Hän voittanut Vuoden Luontokuva -kilpailun kaksi kertaa, 2017 (kuvalla Talven odotus) ja 2019 (kuvalla Karhu ja korppi).   Hän on kilpailun historiassa vasta neljäs kuvaaja, joka on onnistunut uusimaan voittonsa.
Unholy Conspiracy

| Unholy Conspiracy Barathrum / Epäkristus |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Äänitetty : Studio Hellfire, 2009, Studio of the Dead
 Julkaistu: 2010
 Formaatti: 10"
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 23.04
 Levy-yhtiö: Primitive Reaction
Barathrumin muut julkaisut
| Long Live Satan 2009 | Unholy Conspiracy 2010 | Fanatiko 2017 |
Epäkristuksen muut julkaisut
| Untame the Beast (demo) 2005 | Unholy Conspiracy 2010 | Fornication Rites 2016 |
Unholy Conspiracy on suomalaisten black metal -yhtyeiden Barathrumin ja Epäkristuksen split-albumi, joka julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Primitive Reaction.