stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rangers FC
Päävalmentajat

Luettelo klubipäälliköistä vuodesta 1899.
| Nimi | Kansalaisuus | Aika | Liiga | Cup | Liigacup | UEFA | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Wilton, WilliamWilliam Wilton |  Skotlanti | 1899–1921 | 8 | 1 | — | — | 9 |
| Struth, BillBill Struth |  Skotlanti | 1921–1954 | 18 | 10 | 2 | — | 30 |
| Symon, ScotScot Symon |  Skotlanti | 1954–1967 | 6 | 5 | 4 | — | 15 |
| White, DavidDavid White |  Skotlanti | 1967–1969 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Waddell, WilliamWilliam Waddell |  Skotlanti | 1969–1972 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Wallace, JockJock Wallace |  Skotlanti | 1972–1978 | 3 | 3 | 2 | 0 | 8 |
| Greig, JohnJohn Greig |  Skotlanti | 1978–1983 | 0 | 2 | 2 | 0 | 4 |
| Wallace, JockJock Wallace |  Skotlanti | 1983–1986 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 |
| Souness, GraemeGraeme Souness |  Skotlanti | 1986–1991 | 3 | 0 | 4 | 0 | 7 |
| Smith, WalterWalter Smith |  Skotlanti | 1991–1998 | 7 | 3 | 3 | 0 | 13 |
| Advocaat, DickDick Advocaat |  Alankomaat | 1998–2001 | 2 | 2 | 1 | 0 | 5 |
| McLeish, AlexAlex McLeish |  Skotlanti | 2001–2006 | 2 | 2 | 3 | 0 | 7 |
| Le Guen, PaulPaul Le Guen |  Ranska | 2006–2007 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Smith, WalterWalter Smith |  Skotlanti | 2007–2011 | 3 | 2 | 3 | 0 | 8 |
| McCoist, AllyAlly McCoist |  Skotlanti | 2011–2014 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| Warburton, MarkMark Warburton |  Englanti | 2015–2017 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| Caixinha, PedroPedro Caixinha |  Portugali | 2017 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Murty, GraemeGraeme Murty |  Skotlanti | 2017-2018 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Gerrard, StevenSteven Gerrard |  Englanti | 2018- | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 |

Lyhytaikaisia valmentajia ovat olleet Willie Thornton (2 peliä vuonna 1969), Tommy McLean (4 peliä vuonna 1983), Ian Durrant (1 peli vuonna 2007) ja Graeme Murty (6 peliä vuonna 2017).
Saavutukset

Cup-voittajien cup (1):
Voittaja: 1972
Toinen: 1961, 1967
UEFA Cup:
Toinen: 2008
Skotlannin liigan mestaruus (55):
1891 (jaettiin Dumbartonin kanssa), 1899, 1900, 1901, 1902, 1911, 1912, 1913, 1918, 1920, 1921, 1923, 1924, 1925, 1927, 1928, 1929, 1930, 1931, 1933, 1934, 1935, 1937, 1939, 1947, 1949, 1950, 1953, 1956, 1957, 1959, 1961, 1963, 1964, 1975, 1976, 1978, 1987, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1999, 2000, 2003, 2005, 2009, 2010, 2011 ja 2021
Skotlannin mestaruussarja (1):
2016
Skotlannin 1. divisioona (1):
2014
Skotlannin 3. divisioona (1):
2013
Skotlannin cup (33):
1894, 1897, 1898, 1903, 1928, 1930, 1932, 1934, 1935, 1936, 1948, 1949, 1950, 1953, 1960, 1962, 1963, 1964, 1966, 1973, 1976, 1978, 1979, 1981, 1992, 1993, 1996, 1999, 2000, 2002, 2003, 2008 ja 2009
Skotlannin liigacup (27):
1946, 1948, 1960, 1961, 1963, 1964, 1970, 1975, 1977, 1978, 1981, 1983, 1984, 1986, 1987, 1988, 1990, 1992, 1993, 1996, 1998, 2002, 2003, 2004, 2008, 2010 ja 2011
Skotlannin Challenge Cup (1)
2016
Triplat (7) (liiga, cup, liigacup):
1963, 1964, 1978, 1992, 1993, 1996 ja 2003
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Rangers UEFA-cupin loppuottelussa 2008.
Vuosina 1990–1994 pelipaidoissa käytössä ollut logo.
Ibrox Stadium
Kurikan työväentalo

| Kurikan työväentalo |
| --- | --- |
 Kurikan työväentalo joulukuussa 2024.
Osoite:  Kiikkulantie 5 61300 Kurikka
Sijainti:  Kurikka
Koordinaatit:  62°36′15″N, 22°23′13″E
Valmistumisvuosi:  1907
Rakennuttaja:  Kurikan kirkonkylän Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Vasemmistoliiton Kurikan yhdistys ry
Runkorakenne:  Hirsi
Julkisivumateriaali:  Lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kurikan työväentalo on vuonna 1907 rakennettu Kurikan Jyllinkylässä sijaitseva työväentalo. Talo on kulttuurihistoriallisesti arvokas, ja se on suojeltu osayleiskaavalla.
Historiaa

Kurikan kirkonkylän Työväenyhdistys perustettiin 14. tammikuuta 1906. Yhdistyksen perustama työväentalon rakennustoimikunta hankki asuintalon, joka purettiin ja siirrettiin nykyiselle paikalleen. Talon rakennustyöt tehtiin talkoovoimin. Talon rakennuskustannuksiin päätettiin laskea liikkeelle 10 markan velkakirjalaina.
Työväentalon vihkiäiset järjestettiin 22. joulukuuta 1907. Juhlakutsu julkaistiin Vapaa Sana -lehdessä 20. joulukuuta 1907.
Kansalaissodan tuoksinnassa talo pakko-otettiin joksikin aikaan naisvankilakäyttöön. Rakennus on ollut 1970-luvulla vuorattuna verstas- ja varastotiloiksi. Vuokrallaolon aikana talo rappeutui pahasti, ja edessä oli laaja uusi remontti. Remonttia varten perustettiin rakennustoimikunta, jonka puheenjohtaja Kalevi Jouppi suunnitteli tarvittavat uudistukset.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen, ja ulkoseinät ovat lautaverhoiltu. Talon vesikatto uusittiin pärekatteiseksi 1946, ja vielä 1960-luvulla rakennuksen säänkestävyys turvattiin tiilikatteella.
Toimintaa työväentalolla

Talolla on rakennuttajayhdistyksen lisäksi toiminut erityisesti paikalliset SKDL:n, SKP:n, SNDL:n, SDNL:n, ja SDPL:n järjestöt. Työväentalolla perustettiin 1936 urheiluseura Kurikan Visa, jolla on ollut monenlaista voimistelu-, urheilu- ja kulttuuritoimintaa. Talolla on toiminut myös monenlaiset ohjelma- ja opintoryhmät. Talo on ollut myös kansalaisopiston kurssien kokoontumispaikkana.
2000-luvulla toiminta on edelleen ollut vilkasta ja esimerkiksi vuonna 2003 erilaisia käyttövarauksia oli yhteensä 337 kappaletta. Taloa voi edelleen varata, ja sen suojissa pidetään häitä, syntymäpäiviä ja muita juhlia.. Työväentalon satavuotisjuhlia vietettiin 2007, jolloin juhlapuhujana oli nuoruutensa talon toiminnoissa mukana ollut entinen ministeri Kalevi Kivistö.
Ray Charles

| Ray Charles |
| --- | --- |
 Ray Charles vuonna 1969.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1930 Albany, Georgia
Kuollut: 10. kesäkuuta 2004 (73 vuotta) Beverly Hills, Kalifornia
Ammatti:  laulaja, pianisti, säveltäjä, sanoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  The Genius (Nero) The Genius of Soul (Soulin nero) Brother Ray (Veli Ray) The High Priest (Ylipappi)
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1947–2004
Tyylilajit:  rhythm and blues, soul, rock and roll, blues, jazz, country, pop
Soittimet:  piano, koskettimet, alttosaksofoni
Levy-yhtiöt:  Atlantic Records, ABC Records, Warner Bros. Records, Swingtime Records
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
raycharles.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ray Charles (oikealta nimeltään Ray Charles Robinson, 23. syyskuuta 1930 Albany, Georgia, Yhdysvallat – 10. kesäkuuta 2004 Beverly Hills, Kalifornia) oli lähinnä rhythm and blues- ja soul -musiikin parissa työskennellyt uraauurtava yhdysvaltalainen pianisti ja laulaja. Charlesin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Hit the Road Jack”, ”What´d I Say”, ”Mess Around”, ”Georgia on My Mind”, ”I Can't Stop Loving You” ja ”I've Got A Woman”.
Charlesia pidetään usein merkittävimpänä hahmona soul-musiikin synnylle 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa. Hän ei ollut levyttänyt gospelia, joten hän saattoi tehdä maallista musiikkia gospel-vaikutteiseen tyyliin pelkäämättä yleisönsä kielteistä suhtautumista, mikä oli ratkaisevaa uuden tyylin syntymisessä.
Hän oli 17 vuotta heroiiniriippuvainen, kunnes onnistui lopettamaan kolmannen huumepidätyksen jälkeen. Charles kuoli kotonaan maksasairauden aiheuttamiin komplikaatioihin 73-vuotiaana perheen läsnä ollessa. Ray Charlesista on tehty elokuva Ray, jonka pääosaa esittänyt Jamie Foxx sai roolityöstään Oscarin. Charles itse esiintyi omana itsenään The Blues Brothers -elokuvassa.
Vuosisadan parhaaksi viihdyttäjäksi kutsuttu Frank Sinatra sanoi Charlesin olevan "ainoa nero tällä alalla".
Elämäkerta > Lapsuus

Ray Charles Robinson syntyi Albanyssa Georgiassa  23. syyskuuta 1930. Hänen äitinsä oli vuokraviljelijä Aretha Williams ja isänsä rautatieläinen ja apumies Bailey Robinson. Vanhemmat eivät olleet naimisissa. Robinsonin perhe muutti Greenvilleen Floridaan Charlesin ollessaan vauva. Baileylla oli kolme muuta perhettä, ja hän jätti Arethan, joka joutui kasvattamaan poikansa yksin. Charlesilla oli veli nimeltä George Robinson, joka hukkui ennen Charlesin sokeutumista.
Ray Charles sokeutui kokonaan seitsemänvuotiaana  ilmeisesti jonkin lapsuusiän sairauden takia, mutta sävelsi silti musiikkia koko elämänsä ajan. Sokeutumisensa tarkkaa syytä Charles ei tiennyt itsekään. Sokeutumisen syynä on pidetty glaukoomaa tai hoitamatonta infektiota. Charles kävi koulua St. Augustinen kuurojen ja sokeiden koulussa, jossa hän oppi säveltämään ja soittamaan pianoa, urkuja, klarinettia, saksofonia ja trumpettia.  Hänen molemmat vanhempansa kuolivat hänen koulunaikanaan.
Elämäkerta > Uran alku

Charles alkoi soittaa eri tyylejä soittavissa yhtyeissä jo ennen koulun päättymistä. Hän soitti Tampan aikanaan The Florida Playboys -nimisessä hillbilly-yhtyeessä  , jossa ollessaan hän alkoi käyttää tuntomerkkinään pidettyjä aurinkolaseja.
Vuonna 1947 Charles muutti Seattleen., Hän alkoi pian tehdä äänilevyjä, aluksi Swingtime Recordsille, ja vuonna 1949 syntyi hänen ensimmäinen menestyskappaleensa ”Confession Blues”. Laulu pääsi kakkoseksi R&B-listalla. Swingtime Recordsin aikana hän pääsi vielä toisen kerran R&B-listalle vuonna 1951 levyttämällään kappaleella ”Baby, Let Me Hold Your Hand”, tällä kertaa kuitenkin vain viidenneksi. Vuoden kuluttua hän allekirjoitti sopimuksen Atlantic Recordsin Ahmet Ertegünin kanssa.  Sopimuksen allekirjoituksen jälkeen hänen nimensä lyhennettiin Ray Charlesiksi, jottei häntä olisi sotkettu nyrkkeilijä Sugar Ray Robinsoniin.
Elämäkerta > Läpimurto Atlantic Recordsin artistina

Vaikka Charles sai ensimmäiset menestyksensä Atlanticin artistina pian sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen lauluilla "It Should Have Been Me" ja Ertegünin säveltämällä ”Mess Around” molempien päästyä myyntilistalle vuonna 1953, vasta Charlesin ja trumpetisti Renald Richardin säveltämä laulu "I Got A Woman" toi hänelle valtakunnallista julkisuutta.
Kappale pääsi Billboardin R&B-listan ykköseksi vuonna 1955 ja oli ensimmäinen Charlesin vuosina 1955–1959 tekemistä menestyskappaleista, joita olivat esimerkiksi ”This Little Girl of Mine”, ”Lonely Avenue”, ”Mary Ann”, ”Drown in My Own Tears” ja ”The Night Time (Is the Right Time)”. Samaan aikaan hän palkkasi Philadelphiasta kotoisin olevan tyttöyhtyeen taustalaulajiksi New Yorkin sessiota varten, jolloin myös yhtyeen nimi muuttui Cookiesista Raelettesiksi.
Elämäkerta > Onnistuneita tyylinvaihtoja

Vuonna 1959 Charles pääsi ensimmäisen kerran Top 40 -radioon julkaisemallaan improvisoidulla blues-kappaleella ”What'd I Say”, joka syntyi erään konsertin aikana. Laulu pääsi sekä R&B-listan ykkössijalle että ensimmäisen kerran popmusiikin myyntilistalle (6. sija). Charles levytti myös "The Genius of Ray Charles" -albumin ennen kuin hän siirtyi vuonna 1959 Atlantic Recordsilta ABC Recordsille saatuaan paremman sopimuksen.
Sellaiset menestyskappaleet kuin ”Georgia on My Mind” (ykkösenä myyntilistalla Yhdysvalloissa), ”Hit the Road Jack” (ykkösenä Yhdysvalloissa) ja ”Unchain My Heart” (9. sija Yhdysvalloissa) edistivät hänen tyylivaihtonsa pelkästään R&B-laulajasta. Sen lisäksi sekä hänen virstanpylväänä pidetty albuminsa ”Modern Sounds in Country and Western Music” vuodelta 1962 että sen jatkoalbumi ”Modern Sounds in Country and Western Music, Vol. 2” edistivät countrymusiikin pääsyä valtavirtamusiikiksi. Vuoden kuluttua Charles pääsi poplistoille lauluillaan ”Busted” (4. sija Yhdysvalloissa) ja "Take These Chains From My Heart" (8. sija Yhdysvalloissa).
Elämäkerta > Myöhemmät vuodet

Kun Charles pidätettiin vuonna 1965 heroiininkäytöstä, hän oli ollut riippuvainen melkein 20 vuotta. Pidätys oli jo kolmas, mutta hän välttyi vankilalta mentyään vieroitukseen. Hän oli ehdonalaisessa vapaudessa vuoden 1966.
1960- ja 1970-luvuilla Charles julkaisi uusia versioita aiemmista menestyskappaleistaan. Hänen versionsa kappaleesta ”Georgia On My Mind” oli nimetty Georgian osavaltion nimikkolauluksi hänen esiintyessään 24. huhtikuuta 1979. Hän sai menestystä myös alkuperäisellä "America the Beautiful" -kappaleella. Marraskuussa 1977 Charles esiintyi NBC:n ohjelmassa Saturday Night Live.
Charles ilmaisi 1960-luvulla tukensa Martin Luther Kingille ja Yhdysvaltojen kansalaisoikeusliikkeelle. Hän vastusti Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaa taloussaarron aikana matkustamalla Etelä-Afrikkaan vuonna 1981. Hän esiintyi kahdesti Yhdysvaltojen presidenteille. Vuonna 1985 hän esiintyi Ronald Reaganin toisella kaudella ja Bill Clintonin ensimmäisellä kaudella  vuonna 1993. Hän esiintyi viimeisen kerran julkisesti musiikkistudionsa avajaisissa Los Angelesissa 30. huhtikuuta 2004.
Ray Charlesin kaksi albumia, Genius of Ray Charles (1959) ja Modern Sounds in Country & Western Music (1962), valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Yksityiselämä

Ray Charles oli kahdesti naimisissa ja hän oli 12 lapsen isä kymmenen eri naisen kanssa. Ensimmäinen vaimo oli Eileen Williams 1951–1952. Hän sai kolme lasta toisessa avioliitossaan (1955–1977) Della Beatrice Howard Robinsonin kanssa. Hänen pitkäaikainen naisystänsä ja partnerinsa kuolemaansa saakka oli Norma Pinella. Charlesilla oli myös suomalainen naisystävä, Raita Outinen.
Charlesin lapset:
Syntynyt ~ 1950: Evelyn Robinson (Louise Mitchellille)
Syntynyt ~ 1955: Ray Charles Robinson, Jr. (Della Robinsonille)
Syntynyt ~ 1958: David Robinson (Della Robinsonille)
Syntynyt ~ 1959: Charles Wayne Hendricks (Margie Hendricksille)
Syntynyt ~ 1960: Reverend Robert Robinson (Della Robinsonille)
Syntynyt ~ 1961: Raenee Robinson (Mae Mosely Lylesille)
Syntynyt ~ 1963: Sheila Raye Charles Robinson (Sandra Jean Bettsille)
Syntynyt ~ 1966: Reatha Butler (tuntematon)
Syntynyt ~ 1968: Alexandria Bertrand (Chantelle Bertrandille)
Syntynyt ~ 1977: Vincent Kotchounian (Arlette Kotchounianille)
Syntynyt ~ 1978: Robyn Moffett (Gloria Moffettille)
Syntynyt ~ 1987: Ryan Corey Robinson den Bok (Mary Anne den Bokille)
Albumit levy-yhtiöittäin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Atlantic 1957: Ray Charles (eli: Hallelujah I Love Her So)  1957: The Great Ray Charles  1958: Yes Indeed!  1958: Soul Brothers (Milt Jacksonin kanssa)  1958: Soul Meeting (Milt Jacksonin kanssa)  1959: Ray Charles at Newport  1959: What'd I Say  1959: The Genius of Ray Charles  1960: In Person  1961: The Genius Sings the Blues  |  ABC 1960: The Genius Hits the Road  1961: Dedicated to You  1961: Ray Charles and Betty Carter  1961: Genius+Soul=Jazz  1962: Modern Sounds in Country and Western Music  1962: Modern Sounds in Country and Western Music Volume Two  1963: Ingredients in a Recipe for Soul  1964: Sweet & Sour Tears  1964: Have A Smile With Me  1965: Live in Concert  1965: Together Again  1966: Crying Time  1966: Ray's Moods  1967: Invites You to Listen  1967: A Man And His Soul  1968: Portrait of Ray  1968: I'm All Yours Baby!  1969: Doing His Thing  1970: Love Country Style  1970: My Kind of Jazz  1971: Volcanic Action of My Soul  1972: A Message From the People  1972: Through the Eyes of Love  1972: Jazz Number II  1974: Come Live With Me  1975: Renaissance  1975: My Kind of Jazz, Part 3  |  Atlantic 1977: True to Life  1978: Love & Peace  1979: Ain't It So  1980: Brother Ray Is At It Again Columbia Records 1983: Wish You Were Here Tonight  1984: Do I Ever Cross Your Mind  1984: Friendship  1985: The Spirit of Christmas  1986: From the Pages of My Mind  1987: Ray Charles Live  1988: Just Between Us  1990: Would You Believe?  1991: The Birth of Soul' Warner Brothers 1993: My World  1996: Strong Love Affair Muita 2002: Thanks For Bringing Love Around Again  2004: Genius Loves Company  2005: The Definitive Ray Charles  2005: Genius & Friends  2006: Ray Sings, Basie Swings  |
Filmografia

Swingin' Along (1961)
Ballad in Blue (1964)
The Big T.N.T. Show (1966) (dokumenttielokuva)
The Blues Brothers (1980)
Limit Up (1989)
Listen Up: The Lives of Quincy Jones (1990) (dokumenttielokuva)
The Nanny (Yettan sulhasena Sam)
Love Affair (1994)
Spy Hard – lupa läikyttää (1996)
Adv. Super Dave (2000)
Soul Deep
Suomessa

Ray Charles on konsertoinut Suomessa Finlandia-talolla 3.10.1973, Turun HK Arenalla 23.11.1991, Espoossa April Jazzissa 22.4.1999, Pori Jazzeilla 18.7.1999 sekä Oulun Kauppatorilla 6.7.2001.
Kirjallisuutta

Charles, Ray & Ritz, David: Brother Ray. Lontoo, 1979. 340 sivua.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Ray Charles Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Ray Charles vuonna 2003.
Ray Charles ja Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan.
Alana

| Alana |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Al, Alanis, Lana 
Nimen alkuperä:  Alanin sisarnimi 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alana on naisen etunimi, joka on johdettu miehennimestä Alan.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu noin 90 Alana-nimistä naista.
Tunnettuja Alanoja

Alana Blahoski (s. 1974), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja
Alana Boden (s. 1997), englantilainen näyttelijä
Alana Cook (s. 1997), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Alana Evans (s. 1976), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Alana de la Garza (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä
Alana Haim (s. 1991), yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä
Seppo Honkapohja

Seppo Honkapohja Suomi-areena-tapahtumassa 2014.
Seppo Mikko Sakari Honkapohja (s. 7. maaliskuuta 1951 Helsinki) on Suomen Pankin johtokunnan jäsen ja ekonomisti. Hänen virkauransa keskuspankissa alkoi 2008. Honkapohja toimi vuodesta 2004 vuoteen 2007 Cambridgen yliopiston makrotaloustieteen professorina.
Ennen siirtymistään Cambridgeen Honkapohja toimi Suomen Akatemiassa, Helsingin yliopistossa, Harvardin yliopistossa ja Turun kauppakorkeakoulussa. Hän on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti. Honkapohjan tutkimustyö käsittelee pääasiassa rahapolitiikkaa.
Honkapohja valittiin Academia Europæan jäseneksi vuonna 1990 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1991. Hän osallistui 2008 Bilderberg-ryhmän kokoukseen.
Elämänvaiheet

Honkapohja kävi koulunsa Savonlinnassa ja Joensuussa. Hänen isänsä oli lääkintöneuvos Helge Honkapohja (ent. Holgers) ja äitinsä lääketieteen lisensiaatti Eila Pulkkinen. Honkapohja suoritti ylioppilastutkintonsa walesilaisessa United World College of the Atlantic -lukiossa, jonne hän sai Suomen Kulttuurirahaston stipendin 17-vuotiaana.. Sen jälkeen Honkapohja hakeutui Helsingin yliopistoon valtiotieteelliseen tiedekuntaan. Hän suoritti kansantaloustieteen opinnot tenttimällä, mutta istui matematiikan ja tilastotieteen luennoilla jopa 30 tuntia viikossa. Honkapohja osallistui opiskeluaikana myös opiskelijapolitiikkaan asettumalla ylioppilaskunnan vaaleissa kerran liberaalien ehdokkaaksi ja sai toistakymmentä ääntä. Aikaisemmin Joensuun normaalilyseossa hän oli toiminut koulun teinikunnan puheenjohtajana. Hänen kaudellaan 1968 teinikunta erosi Suomen Teiniliitosta, ja se lakkautettiin.
Suomen Pankki

Kun Suomen Pankin johtokunnan varapuheenjohtaja Matti Louekoski oli jäämässä eläkkeelle vuodenvaihteessa 2008, Honkapohja haki vapautuvaa jäsenen paikkaa. Eduskunnan pankkivaltuuston esitettyä 13. syyskuuta 2007 Honkapohjaa yksimielisesti uudeksi johtokunnan jäseneksi, presidentti Tarja Halonen nimitti hänet tehtäväänsä 28. syyskuuta.
2012 Honkapohja valittiin jatkamaan toinen viisivuotiskausi johtokunnassa.
Väitöskirjaohjaajana

Honkapohja on toiminut muun muassa seuraavien taloustieteilijöiden väitöskirjatutkimusten ohjaajana:
Heikki Koskenkylä
Klaus Kultti
Tuomas Saarenheimo
Jaakko Kiander
Sakari Uimonen
Luis Alvarez Jr.
Martti Vihanto
Heikki Niemeläinen
Mika Widgrén
Juha Tarkka
Vesa Vihriälä
Juha Honkatukia
Markku Lanne
Markus Sovala
Roope Uusitalo
Markus Haavio
Hannu Vartiainen
Heikki Kauppi
Leena Mörttinen
Risto Ranki
Lauri Kajanoja
Tom Dahlström
Marja-Liisa Halko
Ulla Lehmijoki
Anssi Rantala
Timo Vesala
Anna-Leena Asikainen
Helena Holopainen
Juuso Vanhala
Timo Seppälä
Tommi Vuorenmaa
Aiheesta muualla

Johtokunnan jäsen Seppo Honkapohja bof.fi. Suomen Pankki. Arkistoitu 30.8.2010. Viitattu 10.7.2010.
Honkapohjan tutkimukset IDEASissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
If-talo

| If-talo |
| --- | --- |
 If-talo lokakuussa 2017.
Tiedot
Sijainti:  Itäharju, Turku
Peruskiven muuraus:  20. lokakuuta 2004
Rakennettu:  2004–2006
Avajaiset:  24. maaliskuuta 2006 (viimeinen torneista)
Käyttötarkoitus:  Toimistorakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Aaro Artto (pääsunnittelija, Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka Oy)
Urakoitsija:  Hartela Oy
Omistaja:  Nordisk Renting Oy
Tekniset tiedot
Kerroksia:  8, 7, 7
Kerrospinta-ala:  16 459 m²
Kustannukset:  44 milj. € (kustannusarvio)
Korkeus
Kattokorkeus:  42 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yksi kolmesta If-talon tornista marraskuussa 2006.
Näkymä Hippoksensillalta Helsingin valtatietä Turkua kohti. Oikealla If-talo.
If-talo on Turussa Itäharjun kaupunginosassa sijaitseva If Vahinkovakuutus Oyj:n Turun päätoimipaikka. Yhtenäinen kolmitorninen toimistotornitalo valmistui vuoden 2006 alussa. Rakennus on korkeudeltaan 42 metriä, torneista kaksi seitsemänkerroksisia ja yksi kahdeksankerroksinen, huoneisto-ala on 16 459 m². Rakennuksen omistaa Nordisk Renting Oy. Talossa työskenteli vuonna 2006 noin 720 henkilöä, ja Ifin keskittäessä toimintojaan Turkuun oli määrä noussut vuonna 2021 1 200 työntekijään, joka teki Turun toimipaikasta Ifin suurimman Pohjoismaissa.
Sijainti

If-talo sijaitsee Itäharjun teollisuusalueen pohjoisnurkassa Helsingin valtatien, Kalevanrampin ja Kalevantien rajaamalla alueella. Rakennuksen välittömässä läheisyydessä on länsipuolella Kupittaan rautatieasema ja Turku Science Park -toimistorakennukset. Pohjoispuolella on Turun yliopistollisen keskussairaalan tiloja sekä tieto- ja viestintäalan yritysten keskittymä Old Mill. Eteläpuolella on laaja perinteistä teollisuutta sisältävä teollisuusalue. Tornitaloilta johtaa Helsingin valtatien ja rautatien yli Kalevansilta-niminen kevyen liikenteen silta josta on pääsy Kupittaan rautatieasemalle. If-talo on näkyvä maamerkki ja erottuu hyvin saavuttaessa Helsingintietä Turkuun.