stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Butler
Henkilöitä

Arthur Gardiner Butler (1844–1925), englantilainen eläintieteilijä
Arthur Lennox Butler (1873–1939), englantilainen lintutieteilijä
Austin Butler (s. 1991), yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja laulaja
Benjamin Butler (1818–1893), yhdysvaltalainen juristi, kenraali, poliitikko ja Massachusettsin kuvernööri
Bernard Butler (s. 1970), brittiläinen muusikko ja musiikkituottaja
Bill Butler (1921–2023), yhdysvaltalainen elokuvaaja
Bobby Butler (s. 1987), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Brett Butler (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
Carl Butler (1929–2010), ruotsalainen kokki ja ravintoloitsija
Caron Butler (s. 1980), yhdysvaltalainen koripalloilija
Chris Butler (s. 1986), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Dan Butler (s. 1954), yhdysvaltalainen näyttelijä
Daws Butler (1916–1988), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
Dean Butler (s. 1956), kanadalainen näyttelijä
Eddie Butler (s. 1971), israelilainen laulaja
Edward Arthur Butler (1843–1916), englantilainen lintutieteilijä
Edward Dundas Butler (1842–1919), englantilainen kirjallisuudentutkija, kirjastonhoitaja ja kääntäjä
Geezer Butler (s. 1949), englantilainen Black Sabbath -yhtyeen basisti
Gerard Butler (s. 1969), skotlantilainen näyttelijä
Guy Butler (1899–1981), brittiläinen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Henry Butler (1949–2018), yhdysvaltalainen jazz-pianisti
Jack Butler (1927–2013), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Jimmy Butler (s. 1989), yhdysvaltalainen koripalloilija
Joseph Butler (1692–1752), englantilainen piispa, teologi, filosofi ja apologisti
Josephine Butler (1828–1906), brittiläinen sosiaalinen uudistaja
Judith Butler (s. 1956), yhdysvaltalainen filosofi ja feminismin teoreetikko
Lady Butler, oik. Elizabeth Thompson (1846–1933), englantilainen taidemaalari
Lois Butler (1897–1970), kanadalainen lentäjä ja alppihiihtäjä
Nicholas Butler (1862–1947), yhdysvaltalainen rauhanaktivisti, filosofi, diplomaatti ja professori, Nobelin rauhanpalkinnon saaja
Octavia E. Butler (1947–2006), yhdysvaltalainen tieteiskirjailija
Richard Austen ”Rab” Butler (1902–1982), brittiläinen konservatiivipoliitikko ja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri 1963–1964 ja valtiovarainministeri 1951–1955
Reginald Butler (1913–1981), brittiläinen kuvanveistäjä
Rhett Butler, yhdysvaltalainen pokerinpelaaja
Samuel Butler (1612–1680), englantilainen runoilija, Hudibrasin kirjoittaja
Samuel Butler (1774–1839), englantilainen piispa ja kirjailija
Samuel Butler (1835–1902), englantilainen kirjailija, Erewhonin  kirjoittaja
Smedley Darlington Butler (1881–1940), yhdysvaltalainen merijalkaväen kenraali
Terry Butler (s. 1967), yhdysvaltalainen basisti
Thomas Butler (s. 1871), brittiläinen köydenvetäjä
William Francis Butler (1838–1910), brittiläinen kenraaliluutnantti
William Henry Butler (1790–1865), brittiläinen viinikauppias ja kunnallispoliitikko
Win Butler (s. 1980), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Domovoi Butler, Eoin Colferin kirjasarjassa Artemis Fowl
Greg Butler, televisiosarjassa Surface
Rhett Butler, Margaret Mitchellin romaanissa Tuulen viemää
Alueita

Butler, kaupunki Pennsylvaniassa
Butlerin piirikunta, piirikunta Alabamassa Yhdysvalloissa
Butlerin piirikunta, piirikunta Iowassa Yhdysvalloissa
Butlerin piirikunta, piirikunta Kansasissa Yhdysvalloissa
Butlerin piirikunta, piirikunta Kentuckyssä Yhdysvalloissa
Butlerin piirikunta, piirikunta Missourissa Yhdysvalloissa
Butlerin piirikunta, piirikunta Nebraskassa Yhdysvalloissa
Butlerin piirikunta, piirikunta Ohiossa Yhdysvalloissa
Butlerin piirikunta, piirikunta Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa
Muita merkityksiä

Strix butler, aavikkopöllö
The Butler, Lee Danielsin ohjaama elokuva vuodelta 2013
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hoitava kivi

Hoitavat kivet ja kidehoidot ovat uskomuslääkintään kuuluva hoitomuoto, jossa kivillä katsotaan olevan parantavia vaikutuksia. Hoitavat kivet ovat yleensä hiottuja kiviä tai luonnonkiteitä, joita pidetään lähellä kehoa hoitovaikutuksen aikaansaamiseksi. Kiviä voidaan myös pitää juotavaksi tarkoitetussa vedessä, mutta tällöin on syytä tarkistaa, onko kivien hionnassa käytetty kemikaaleja. Kivien väitetään esimerkiksi värähtelevän jollakin tietyllä taajuudella, ja kiven kiderakenteella uskotaan myös olevan vaikutusta. Eri värisillä ja muotoisilla kivillä väitetään olevan erilainen värähtelytaajuus ja siten erilainen vaikutus. Kiviä voidaan myös ”ladata” ja ”maadoittaa”, esimerkiksi auringonvalon ja veden avulla.
Käytännössä hoitavat kivet eivät eroa luonnosta löytyvistä kivistä millään oleellisella tavalla, vaan ne koostuvat samoista aineista kuin muutkin kivet.
Kirjallisuutta

Hietanen, Anne: Valonvoimaa: Kivi- ja väriterapiaopas.  Helsinki:  Aquarian, 1992 (5. painos: Unio Mystica, 2004).  ISBN 951-8975-16-7
Aiheesta muualla

http://www.varjojenkirja.com/kivet.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Skeptic's Dictionary on Crystal Power
Turkuseura

| Turkuseura - Åbosamfundet ry |
| --- | --- |
Perustettu:  24. lokakuuta 1957
Toimiala:  Kotiseutuyhdistys
Kotipaikka:  Turku
Jäsenmäärä:  noin 2 200
Toiminnanjohtaja:  Kati Leskinen
Puheenjohtaja:  Maija Palonheimo
Jäsenlehti:  Suomen Turku
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turkuseura (ruots. Åbosamfundet) on vuonna 1957 perustettu turkulainen kotiseutuyhdistys. Se toimii 15 turkulaisen kaupunginosaseuran kattojärjestönä, harjoittaa ja tukee Turkua koskevaa tallennus-, tutkimus- ja julkaisutoimintaa ja järjestää esitelmiä, juhlia, näyttelyitä ja retkiä. Sen tavoitteena on vaalia Turun perinteitä ja murretta, pyrkiä syventämään Turun asukkaiden kotiseuduntuntemusta ja lisätä heidän kiintymystä kotiseutua kohtaan. Yhdistys tekee myös aloitteita kaupungin matkailun edistämiseksi ja pyrkii tekemään kaupunkia ja turkulaisuutta tunnetuksi. Yhdistys on virallisesti kaksikielinen.
Seuralla on noin 2 200 jäsentä, jotka voivat osallistua seuran toimintaan erilaisten jaostojen kautta. Yhdistyksen toiminta oli vuodesta 1983 lähtien keskittynyt niin sanotun Förituvan ympärille Linnankadun ja Sairashuoneenkadun kulmassa, jossa sijaitsi yhdistyksen toimisto ja kokoustilat sekä Föripuoti-kauppa. Vuonna 2016 yhdistys muutti Brinkkalan taloon Vanhalle Suurtorille.
Yhdistyksen toimihenkilöihin kuuluvat toiminnanjohtaja, järjestösihteeri sekä toimistoapulainen.
Kaupunginosaseurat

Turkuseuran piirissä toimivat tai ovat toimineet myös seuraavat kaupunginosayhdistykset:
Asukasyhdistys Kerttuli ry
Halinen-Räntämäki ry
Hirvensalo-seura ry
Härkämäkiseura ry
Kakskertaseura ry
Keskikaupunkiseura Toispual jokke ry (läntinen keskusta)
Keskikaupunkiseura Tälpual jokke ry (itäinen keskusta)
Länsi-Turun Asukasyhdistys ry
Martinrantaseura ry
Meripuistoseura ry
Nummenpakanseura ry
Paattisten Seura ry
Piispankatu – Biskopsgatan ry
Portsa ry
Pääskyvuoriseura ry
Ruissaloyhdistys
Runosmäkiseura ry
Varissuoseura ry
Kulttuuriturkulainen

Kulttuuriturkulainen on Turkuseuran vuosittain valitsema henkilö. Näin halutaan nostaa esiin turkulainen kulttuurialan vaikuttaja ja kiittää häntä panoksesta Turun taide- ja kulttuurielämässä. Kulttuuriturkulainen saa Turun päivänä Samppalinnan puistoon nimikyltillä varustetun nimikkopuun. Ensimmäinen kulttuuriturkulainen valittiin vuonna 2006.
2006 Seppo Lahtinen
2007 Aiju von Schöneman
2008 Martti Parkkari
2009 Matti Salminen
2010 Harri Raitis
2011 Tryggve Forssell
2012 Reijo Mäki
2013 Raija Lehmussaari
2014 Mikko Kouki
2015 Saara Ekström
2016 Rauno Lahtinen
2017 Karita Mattila
2018 Matti Rag Paananen
2019 Janina Berman
2020 Kari J. Kettula
2021 Erika Adamsson
2022 Anni Nykänen
Lähde
Kirjallisuutta

Lahtinen, Rauno: Puoli vuosisataa kotiseudun hyväksi: Turkuseura – Åbosamfundet 1957–2007.  Turku:  Turkuseura, 2007.  ISBN 978-952-99619-4-8
Aiheesta muualla

Turkuseuran kotisivut
Monto, Riitta: Kulttuuriturkulainen sai puistoon oman lehmuksen 5.8.2006. Turun Sanomat. Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 4.3.2017.
Peltoniemi, Heli: Turkuseura palkitsi Aiju von Schönemanin, Kulttuuriturkulainen sai oman lehmuksen Samppalinnan puistoon 4.8.2007. Turun Sanomat. Arkistoitu 23.9.2018. Viitattu 4.3.2017.
Veikko Huovinen

| Veikko Huovinen |
| --- | --- |
 Huovinen Havukka-ahon ajattelija -elokuvan kuvauksissa 4. elokuuta 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1927 Simo
Kuollut: 4. lokakuuta 2009 (82 vuotta) Sotkamo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, metsänhoitaja
Vanhemmat:  Juho Huovinen
Puoliso:  Hilkka Hemminki
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Hirri (1950)
Pääteokset:  Havukka-ahon ajattelija (1952) Lampaansyöjät 1970
Palkinnot
  Kalevi Jäntin palkinto 1951  Valtion kirjallisuuspalkinto 1953, 1967, 1981  Maila Talvion palkinto 1958  SKS-palkinto 1960  Pro Finlandia 1969  Aleksis Kiven palkinto 1970  Yrjö Soinin palkinto 1976  Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1984  Sotkamon kunnan kulttuuripalkinto 1984  Varjo-Finlandia 1984  Suomen kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 1993  Suomen kulttuurirahaston kunniapalkinto 1994  Kirjapöllö 1996  Kainuun Liiton Pro Kainuu -tunnustuspalkinto 2001  Opetusministeriön Suomi-palkinto 2001  Maakuntakirjailijat-mitali 2008  
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Veikko Johannes Huovinen (7. toukokuuta 1927 Simo – 4. lokakuuta 2009 Sotkamo) oli suomalainen kirjailija ja metsänhoitaja.
Elämä ja ura

Veikko Huovinen syntyi Simossa savolaisperäisessä perheessä, vuonna 1927. Isä Juho Aukusti Huovinen oli kotoisin Kuopiosta ja äiti Rosa Elina Hämäläinen Mikkelin maalaiskunnasta. Perheeseen kuuluivat myös vuonna 1923 syntynyt Hilkka, vuonna 1925 syntynyt ja pienenä kuollut Aimo sekä vuonna 1930 syntynyt Pentti. Veikon ollessa puolivuotias perhe muutti Sotkamoon, missä hän asui kuolemaansa saakka. Lapsena hänen kerrotaan olleen ilkikurinen ja hulluja tarinoita kertova poika. Huovisten kotona luettiin paljon, ja Veikkokin kahlasi lapsena läpi kaikki Tarzanit ja Robinson Crusoen.
Huovinen kävi Kajaanin yhteislyseota. Koulun katkaisi sota, johon Huovinen osallistui vapaaehtoisena ilmatorjuntamiehenä jatkosodan loppuvaiheessa kesällä 1944. Hänen isänsä Juho Huovinen oli mielipiteiltään antifasistinen, mikä jäi pojan mieleen. Veikko Huovinen suoritti ylioppilastutkinnon sodan jälkeen 1946, oli metsätöissä ja lähti sitten opiskelemaan Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteelliseen tiedekuntaan, mistä hän valmistui metsänhoitajaksi 1952. Opiskeluaikanaan hän oli hiljainen ja eristäytynyt, ja sellaisena hän piti itseään myöhemminkin. Opiskeluvuosinaan Helsingissä Huovinen asui erään lääketieteen opiskelijan alivuokralaisena Töölössä. Kontaktit vuokraisännän ja alivuokralaisen välillä jäivät miltei olemattomiksi. Yli viidenkymmenen kirjailijavuotensa aikana hän esiintyi julkisuudessa harvoin. Hän suoritti asepalveluksensa Nurmeksen Jokikylässä 1947-48 konekiväärikomppaniassa (II/JR 3). Sotilasarvoltaan Huovinen oli korpraali, koska ei saanut koskaan määräystä kertausharjoituksiin ja valvontakomissio oli kieltänyt reservinupseerien kouluttamisen.
Huovinen työskenteli metsänhoitajana vuosina 1953–1956, ja näihin aikoihin hän tapasi tulevan puolisonsa, hammaslääkäri Hilkka Hemmingin. Pari avioitui vuonna 1958. Tämän jälkeen Huovinen jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi. Kirjoittamisen ohella hän toimi myös kirjojen toimittajana ja kuvateosten tekstien tekijänä.
Ensimmäiset teoksensa Huovinen kirjoitti lyijykynällä ruutupaperille; kirjoituskoneen hän hankki vasta 1950-luvun lopulla jo useita kirjoja julkaistuaan.
Veikko ja Hilkka Huovisella oli kolme lasta: Ritva (s. 1959), Esko (s. 1962) ja Pekka (1964–2005).
Huovinen sai Pro Finlandia -mitalin 1969. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin professorin arvonimi pitkäaikaisesta työstä suomalaisen kirjallisuuden ja kulttuurin parissa. Kirjallisuuden valtionpalkinnon hän sai kolmesti. Puukansan tarina -kirjastaan (1984) hän sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon, ja teos oli ehdokkaana Finlandia-palkinnon saajaksi.
Veikko Huovinen kuoli nopeasti edenneeseen haimasyöpään Sotkamossa 4. lokakuuta 2009.
Otavan kustannusjohtajana toiminut Pentti Huovinen oli Veikko Huovisen veli.
Palkinnot

Kalevi Jäntin palkinto 1951
Valtion kirjallisuuspalkinto 1953, 1967, 1981
Maila Talvion palkinto 1958
Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinto 1960
Pro Finlandia 1969
Aleksis Kiven palkinto 1970
Yrjö Soinin palkinto 1976
Finlandia-palkintoehdokkuus 1984
Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1984
Sotkamon kunnan kulttuuripalkinto 1984
Varjo-Finlandia 1984
Suomen kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 1993
Suomen kulttuurirahaston kunniapalkinto 1994
Kirjapöllö 1996
Kainuun Liiton Pro Kainuu -tunnustuspalkinto 2001
Opetusministeriön Suomi-palkinto 2001
Maakuntakirjailijat-mitali 2008
Kirjallisuutta

Liukkonen, Tero: Veikko Huovinen: Kertoja, veitikka, toisinajattelija.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 675)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1997.  ISBN 951-717-990-1
Rajala, Panu: Hirmuinen humoristi: Veikko Huovisen satiirit ja savotat.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-38952-2
Seppälä, Arto: Ajatus on hiirihaukka: Veikko Huovinen, humoristi.  (2., uusittu painos (1. painos 1975))  Helsinki:  WSOY, 1992.  ISBN 951-0-18199-4
Marttinen, Eero: Hiljaisen hymyn mies, Veikko Huovisen elämä.  Helsinki:  Into, 2018.  ISBN 978-952-264-811-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Veikko Huovinen Wikisitaateissa
Liukkonen, Tero: / Huovinen, Veikko (1927–2009). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 6.10.2009. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Elämäkerta ja hakemistoja. Kirjasampo.
Puoli vuosisataa sinisiä ajatuksia (Arkistoitu – Internet Archive). Kajaanin kaupunginkirjasto.
Veikko Huovinen -seura ry.
Veikko Huovisen parodiat otettiin liian usein tosissaan. Ylen Elävä arkisto.
Havukka-ahon ajattelija. Ylen Elävä arkisto.
Tiikkaja, Samuli: Veikko Huovisen 80-vuotishaastattelu (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 30.9.2011.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Etelänsuomukipuaja

| Etelänsuomukipuaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kipuajat Dendrocolaptidae
Suku::  Suomukipuajat Dendrocolaptes
Laji::  platyrostris
Kaksiosainen nimi
 Dendrocolaptes platyrostris  Spix, 1824 

Katso myös
   Etelänsuomukipuaja Wikispeciesissä   Etelänsuomukipuaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etelänsuomukipuaja (Dendrocolaptes platyrostris) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Etelänsuomukipuajaa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Etelänsirppikipuaja

| Etelänsirppikipuaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kipuajat Dendrocolaptidae
Suku::  Sirppikipuajat Campylorhamphus
Laji::  falcularius
Kaksiosainen nimi
 Campylorhamphus falcularius  (Vieillot, 1822) 

Katso myös
   Etelänsirppikipuaja Wikispeciesissä   Etelänsirppikipuaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etelänsirppikipuaja (Campylorhamphus falcularius) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Etelänsirppikipuajaa tavataan Brasilian etelä- ja itäosissa, Kaakkois-Paraguayssa ja Koillis-Argentiinassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kauko Meriläinen

Kauko Ilmari Meriläinen (30. kesäkuuta 1922 Kajaani – 19. tammikuuta 2009 Espoo) oli suomalainen geologi. Hän oli kallioperägeologi Geologian tutkimuskeskuksessa 1955–1977 ja valtiongeologi 1977–1987. Hän toimi myös GTK:n yhteyshenkilönä Rautaruukki Oy:n ja Technoexport-yhtymän (Neuvostoliitto) välisissä neuvotteluissa ja toimenpiteissä valmisteltaessa raudanetsintäkarttaa Suomen alueelta (Raetsuprojekti) 1980–1986 sekä Pohjoiskalottiprojektin peruskalliogeologisen osaprojektin työryhmän johtajana. Meriläisen harrastuksia olivat sukututkimus ja yleinen historia. Hänen puolisonsa oli Sirkka Annikki Suomalainen.
Julkaisut

Albite diabases and albitites in Enontekiö and Kittilä, Finland, 1961, väitöskirja
The granulite complex and adjacent rocks in Lapland, Northern Finland (1976)
Useita kallioperäkarttoja sekä julkaisuja ja artikkeleita pääasiassa prekambrisen kallioperän stratigrafiasta ja rakenteista.
Sverker vanhempi

| Sverker vanhempi |
| --- | --- |
 Sverker vanhempi Hedan kirkossa
Ruotsin kuningas
Valtakausi:  1130 – 25. joulukuuta 1156
Edeltäjä:  Maunu Niilonpoika Vahva
Seuraaja:  Eerik Pyhä

Syntynyt:  1110
Kuollut:  25. joulukuuta 1156 Alvastran luostari
Puoliso:  Ulfhild Håkanintytär   Rikissa Puolalainen
Lapset:  Jon Sverkerinpoika   Kaarle Sverkerinpoika
Suku:  Sverker
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Sverker vanhempi (Sverker I, den äldre); (1100– 25. joulukuuta 1156) oli Ruotsin kuningas noin vuosina 1130–1156.
Hän oli ehkä aiemman kuningas Blot-Svenin pojanpoika. Sverker on Sverkerin suvun perustaja. Sverkerin asema oli aluksi vahva ainoastaan Itä-Götanmaalla, mutta vähitellen hänestä tuli koko Ruotsin kuningas hänen ajettuaan tanskalaiset maasta. Sverker murhattiin, kun hän oli menossa joulukirkkoon vuonna 1156.
Puolisot ja lapset

Ulfhild Håkanintyttären kanssa:
Jon Sverkerinpoika (k. noin 1150)
Kaarle Sverkerinpoika, Ruotsin kuningas, (k. 1167)
Helena tai Ingegerd, puoliso Tanskan kuningas Knuut Maununpoika
(ehkä) Ingegerd Sverkerintytär, Vretan luostarin prioritar
Rikissa Puolalaisen kanssa:
(ehkä) Sune Sverkerinpoika Sik
Burislev Sverkerinpoika, huudettiin Ruotsin kuninkaaksi ja tavoitteli Ruotsin kruunua vuosina 1167-1173
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sverker vanhempi Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Maunu Niilonpoika Vahva | Ruotsin kuningas   | Seuraaja: Eerik Pyhä |
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Biografiasampo
Eero Saleva

Eero Saleva Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Eero Yrjänä Saleva (s. 7. lokakuuta 1995 Tuusula) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Tommy Ekblom. Vuoteen 2017 asti hän edusti Sjundeå IF:ää.
Kalevan kisoista Saleva on saavuttanut 10 000 metriltä kultaa vuosina 2019, 2020 ja 2024 hopeaa 2022 ja pronssia 2023 sekä 5 000 metrin juoksusta hopeaa vuosina 2018 ja 2023 sekä pronssia 2017, 2019, 2020 ja 2022. Puolimaratonilla hän saavutti SM-hopeaa 2024 ja SM-pronssia 2020. Maastojuoksun SM-kilpailussa hän on saavuttanut lyhyellä matkalla hopeaa 2020 ja pronssia 2024 sekä pitkällä matkalla pronssia 2021. Joukkuekilpailuissa hän on saavuttanut yhden kullan ja neljä hopeaa. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 3 000 metrin juoksusta hopeaa 2019, 2021 ja 2023 sekä pronssia 2018, 2020 ja 2022. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut neljä kultaa, kaksi hopeaa ja viisi pronssia.
Saleva on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017, ja sijoittunut parhaimmillaan toiseksi 5 000 metrillä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2022.
Ennätyksikseen hän on juossut 1 500 metrillä ajan 3.44,25, 3 000 metrillä 8.01,69, 5 000 metrillä 13.50,15, 10 000 metrillä 29.23,94 ja puolimaratonilla 1.07.27.
Marta Kubišová

| Marta Kubišová |
| --- | --- |
 Kubišová vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1942 (ikä 82) České Budějovice, Tšekkoslovakia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  tšekki
Aktiivisena:  1961–
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Supraphon 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
kubisova.cz
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marta Kubišová (s. 1. marraskuuta 1942 České Budějovice, Böömin ja Määrin protektoraatti) on tšekkiläinen laulaja. Hänen esittämänsä laulut nousivat hallitustenvastaisten mielenosoitusten symboleiksi Prahan kevään ja samettivallankumouksen aikana. Vuonna 1989 noin 750 000 ihmistä kuunteli Kubišován esittämää "Modlitba pro Martu" (Rukous Martalle) -laulua Letnán tasangolla Prahassa.
Kubišová aloitti uransa 1960-luvulla, milloin hän esiintyi muun muassa suositussa Golden Kids -yhtyeessä yhdessä Helena Vondráčkován ja Václav Neckářin kanssa. Kubišová oli yksi Tšekkoslovakian ihmisoikeustilannetta kritisoineen Peruskirja 77:n allekirjoittajista, minkä takia hän ei pystynyt esiintymään julkisesti melkein kahteenkymmeneen vuoteen. Samettivallankumouksen jälkeen Kubišová on jatkanut laulajan uraansa, ja hän on yhä hyvin suosittu Tšekissä ja Slovakiassa.
Kubišová on saanut useita palkintoja ja kunnianosoituksia. Vuonna 1998 hänet nimettiin Tšekin populaarimusiikin kunniagalleriaan.
Yksityiselämä

Kubišová on ollut naimisissa kahdesti, mutta molemmat liitot ovat päättyneet avioeroon. Hänellä on yksi tytär.
Diskografia > Golden Kids

Golden Kids 1 (Supraphon, 1970)
Micro magic circus (Supraphon, 1969)
Diskografia > Soololevyt

Songy a balady (1969, 1996)
Lampa (1990)
Někdy si zpívám (1991)
Singly 1 (1996)
Nechte zvony znít (Singly 2) (1997)
Dejte mi kousek louky (Singly 3) (1998)
Modlitba (Singly 4) (1999)
Elokuva- ja televisioesiintymiset

Revue v mlze (1966)
Vysílá studio A (1966)
Mučedníci lásky (1966)
Píseň pro Rudolfa III. (1967)
Jak se krade milión (1967)
Náhrdelník melancholie - Sedm písní Marty Kubišové (1968)
Gramo / Hit 68 (1968) (TV)
Kulhavý ďábel (1968)
Vražda ing. Čerta (1970)
Proudy lásku odnesou (1969) (TV)
Vražda ing. Čerta (1970)
Zvláštní bytosti (1990)
Hodnota tváře (1992)
Stalo se na podzim (1994)
Noční hovory s matkou (1999)
Zpověď Ungelt (2000)
Zdivočelá země II (2001)
Kameňák 2 (2004)
Pátrání po Ester (2005)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marta Kubišová Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Prayer for Marta (Modlitba pro Martu) (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Amazoniankipuaja

| Amazoniankipuaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kipuajat Dendrocolaptidae
Suku::  Tikkakipuajat Dendroplex
Laji::  kienerii
Kaksiosainen nimi
 Dendroplex kienerii  (Zimmer, 1934) 
Synonyymit
 Xiphorhynchus necopinus 

Katso myös
   Amazoniankipuaja Wikispeciesissä   Amazoniankipuaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amazoniankipuaja (Dendroplex kienerii) eli aiemmalta nimeltään suoranokkakipuaja on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Amazoniankipujaa tavataan Koillis-Perussa, Etelä-Kolumbiassa ja Luoteis-Brasiliassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi ainakin levinneisyysalueensa keskiosissa. Sen uskotaan vähenevän tulevaisuudessa Amazonin sademetsän tulvametsien hakkuiden takia.
Elinympäristö

Amazoniankipuaja elää várzea-metsissä (kausittaisesti tulviva) ja igapó-metsissä (pysyvästi tulviva). Sen elinympäristöt sijaitsevat alle 200 metrin korkeudella merenpinnasta.