stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espanjan jalkapallomaajoukkue
Alueellisuus, kansallistunne ja maajoukkue

Monet Espanjan huippupelaajat tulevat Kataloniasta ja Baskimaasta, joiden oma kansallistunne on voimakas. Tästä huolimatta kiihkomielisimmätkään baskit tai katalaanit eivät ole kieltäytyneet Espanjan maajoukkueessa pelaamisesta, vaikka heille kyseessä ei usein ole ollut kansallinen sydämenasia, vaan mahdollisuus jalkapalloilla korkeimmalla kansainvälisellä tasolla. Kansallisen epäyhtenäisyyden ei ole katsottu olleen pelaajien panoksen osalta haitaksi maajoukkue-esityksille, mutta sen sijaan kannattajien suhteen asian on katsottu olevan toisin. Jalkapallomaajoukkue ei herätä vastaavanlaista kiihkoa kuin monissa muissa suurissa jalkapallokulttuurimaissa, vaan näiltä osin merkittävämpiä ovat seurajoukkueet. Esimerkiksi Barcelonan kapteeni ja puolustajaikoni Carles Puyol on todennut olevansa katalaani, mutta haluavansa pelata MM-kilpailuissa, ja hänen on sinne mentävä Espanjan maajoukkueessa. Omat, Fifaan tai Uefaan kuulumattomat joukkueensa on myös Katalonialla, Galicialla, Baskimaalla ja Andalusialla (ks. Katalonian jalkapallomaajoukkue, Galician jalkapallomaajoukkue, Baskimaan jalkapallomaajoukkue ja Andalusian jalkapallomaajoukkue).
Maajoukkueella ei ole varsinaista kansallisstadionia, mutta eniten otteluita se on pelannut Madridin Santiago Bernabéulla. Katalaanien ja baskien voimakkaasta kansallistunteesta johtuen maajoukkue ei pelaa kotiotteluitaan Kataloniassa tai Baskimaassa, ja Madridissakin nykyään vain harvoin, koska silloin katalaanit ja baskit saattaisivat osoittaa mieltään. Maajoukkueen kotikenttinä toimivat Valencia, Sevilla ja muutamat pienemmät kaupungit.
Tulokset

|  | Päivämäärä | Pelipaikka | Kaupunki | Vastustaja | Tulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | 5. maaliskuuta 2014 | Estadio Vicente Calderón |  Madrid |  Italia | 1–0 | Ystävyysottelu |
|   | 30. toukokuuta 2014 | Estadio Ramón Sánchez Pizjuán |  Sevilla |  Bolivia | 2–0 | Ystävyysottelu |
|   | 7. kesäkuuta 2014 | FedEx Field |  Washington DC |  El Salvador | 0–2 | Ystävyysottelu |
|   | 13. kesäkuuta 2014 | Arena Fonte Nova |  Salvador |  Alankomaat | 1–5 | Maailmanmestaruuskilpailut 2014 |
|   | 18. kesäkuuta 2014 | Maracanã |  Rio de Janeiro |  Chile | 0–2 | Maailmanmestaruuskilpailut 2014 |
|   | 23. kesäkuuta 2014 | Arena da Baixada |  Curitiba |  Australia | 0–3 | Maailmanmestaruuskilpailut 2014 |
|   | 4. syyskuuta 2014 | Stade de France |  Pariisi |  Ranska | 0–1 | Ystävyysottelu |
|   | 8. syyskuuta 2014 | Estadi Ciutat de València |  Valencia |  Pohjois-Makedonia | 5–1 | Euroopan-mestaruuskilpailuiden 2016 karsinnat |
|   | 9. lokakuuta 2014 | Štadión pod Dubňom |  Žilina |  Slovakia | 1–2 | Euroopan-mestaruuskilpailuiden 2016 karsinnat |
|   | 12. lokakuuta 2014 | Stade Josy Barthel |  Luxemburg |  Luxemburg | 0–4 | Euroopan-mestaruuskilpailuiden 2016 karsinnat |
|   | 15. marraskuuta 2014 | Estadio Nuevo Colombino |  Huelva |  Valko-Venäjä | 3–0 | Euroopan-mestaruuskilpailuiden 2016 karsinnat |
|   | 18. marraskuuta 2014 | Balaídos |  Vigo |  Saksa | 0–1 | Ystävyysottelu |
|   | 27. maaliskuuta 2015 | Estadio Ramón Sánchez Pizjuán |  Sevilla |  Ukraina | 1–0 | Euroopan-mestaruuskilpailuiden 2016 karsinnat |
|   | 31. maaliskuuta 2015 | Amsterdam Arena |  Amsterdam |  Alankomaat | 0–2 | Ystävyysottelu |
Sijoitukset arvokilpailuissa > Maanosaliittojen cup

| Maanosaliittojen cup> Vuosi | Maanosaliittojen cup> Kierros | Maanosaliittojen cup> Sija | Maanosaliittojen cup> O | Maanosaliittojen cup> V | Maanosaliittojen cup> T | Maanosaliittojen cup> H | Maanosaliittojen cup> TM | Maanosaliittojen cup> PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 1992: Ei selviytynyt karsinnoista
 1995: Ei selviytynyt karsinnoista
 1997: Ei selviytynyt karsinnoista
 1999: Ei selviytynyt karsinnoista
  2001: Ei selviytynyt karsinnoista
 2003: Ei selviytynyt karsinnoista
 2005: Ei selviytynyt karsinnoista
|  2009 | Pronssia | 3. | 5 | 4 | 0 | 1 | 11 | 4 |
|  2013 | Hopeaa | 2. | 5 | 3 | 1 | 1 | 15 | 4 |
 2017: Ei selviytynyt karsinnoista
| Yhteensä | 2/10 |  | 10 | 7 | 1 | 2 | 26 | 8 |
Sijoitukset arvokilpailuissa > Välimeren kilpailut

| Vuosi | Isäntämaa | Sijoitus | Sija | O | V | T | H | TM | PM | ME |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1951 |  Egypti | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1955 |  Espanja | Hopeaa | 2. | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 2 | +4 |
| 1959 |  Libanon | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1963 |  Italia | Pronssia | 3. | 5 | 3 | 2 | 0 | 15 | 5 | +10 |
| 1967 |  Tunisia | Pronssia | 3. | 5 | 2 | 2 | 1 | 7 | 5 | +2 |
| 1971 |  Turkki | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1975 |  Algeria | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1979 |  Jugoslavia | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1983 |  Marokko | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1987 |  Syyria | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1991 |  Kreikka | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1993 |  Ranska | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1997 |  Italia | Neljäs sija | 4. | 4 | 1 | 1 | 2 | 2 | 4 | –2 |
| 2001 |  Tunisia | Ei selviytynyt karsinnoista | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 2005 |  Espanja | Mestari | 1. | 4 | 3 | 1 | 0 | 9 | 1 | +8 |
| 2009 |  Italia | Mestari | 1. | 4 | 3 | 1 | 0 | 9 | 4 | +5 |
| 2013 |  Turkki | Ei osallistunut | – | – | – | – | – | – | – | – |
Palkinnot

| Kilpailu |  |  |  | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kesäolympialaiset | 1 | 2 | 0 | 3 |
| Maanosaliittojen cup | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Maailmanmestaruuskilpailut | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Euroopan-mestaruuskilpailut | 4 | 1 | 0 | 5 |
| Universiade | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Välimeren kilpailut | 2 | 1 | 2 | 5 |
| Kansojen liiga | 1 | 1 | 0 | 2 |
| Yhteensä | 10 | 6 | 3 | 19 |
Kesäolympialaiset
Välimeren kilpailut
Kansojen liiga
Pelaajat > Nykyinen joukkue

Seuraavat pelaajat on valittu Espanjan joukkueeseen Kansojen liigan otteluihin Serbiaa ja Sveitsiä vastaan 5. ja 8. syyskuuta 2024.
Ottelut ja maalit on päivitetty 8. syyskuuta 2024 Sveitsiä vastaan pelatun Kansojen liigan ottelun jälkeen.
| # | Paikka | Pelaaja | Syntymäaika | Maaottelut | Maalit | Seura |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | M | David Raya | 15. syyskuuta 1995 (ikä 29) | 8 | 0 |  Arsenal |
| 13 | M | Álex Remiro | 24. maaliskuuta 1995 (ikä 29) | 1 | 0 |  Real Sociedad |
| 23 | M | Robert Sánchez | 18. marraskuuta 1997 (ikä 27) | 2 | 0 |  Chelsea |


| 2 | P | Dani Carvajal | 11. tammikuuta 1992 (ikä 33) | 51 | 1 |  Real Madrid |
| 3 | P | Robin Le Normand | 11. marraskuuta 1996 (ikä 28) | 19 | 1 |  Atlético Madrid |
| 4 | P | Pau Torres | 16. tammikuuta 1997 (ikä 28) | 24 | 1 |  Aston Villa |
| 5 | P | Dani Vivian | 5. heinäkuuta 1999 (ikä 25) | 5 | 0 |  Athletic Bilbao |
| 12 | P | Alejandro Grimaldo | 20. syyskuuta 1995 (ikä 29) | 8 | 0 |  Bayer Leverkusen |
| 14 | P | Aymeric Laporte | 27. toukokuuta 1994 (ikä 30) | 37 | 1 |  Al-Nassr |
| 21 | P | Óscar Mingueza | 13. toukokuuta 1999 (ikä 25) | 1 | 0 |  Celta Vigo |
| 22 | P | Marc Cucurella | 22. heinäkuuta 1998 (ikä 26) | 11 | 0 |  Chelsea |


| 6 | KK | Martín Zubimendi | 2. helmikuuta 1999 (ikä 26) | 12 | 0 |  Real Sociedad |
| 8 | KK | Fabián Ruiz | 3. huhtikuuta 1996 (ikä 28) | 31 | 6 |  Paris Saint-Germain |
| 10 | KK | Pepelu | 11. elokuuta 1998 (ikä 26) | 0 | 0 |  Valencia |
| 10 | KK | Dani Olmo | 7. toukokuuta 1998 (ikä 26) | 40 | 11 |  FC Barcelona |
| 16 | KK | Rodri (Kapteeni) | 22. kesäkuuta 1996 (ikä 28) | 57 | 4 |  Manchester City |
| 18 | KK | Aleix García | 28. kesäkuuta 1997 (ikä 27) | 3 | 0 |  Bayer Leverkusen |
| 20 | KK | Pedri | 25. marraskuuta 2002 (ikä 22) | 26 | 2 |  FC Barcelona |


| 7 | H | Yeremi Pino | 20. lokakuuta 2002 (ikä 22) | 13 | 2 |  Villarreal |
| 9 | H | Joselu | 27. maaliskuuta 1990 (ikä 34) | 15 | 6 |  Al-Gharafa |
| 11 | H | Ferran Torres | 29. helmikuuta 2000 (ikä 25) | 48 | 21 |  FC Barcelona |
| 15 | H | Ayoze Pérez | 29. heinäkuuta 1993 (ikä 31) | 3 | 1 |  Villarreal |
| 17 | H | Nico Williams | 12. heinäkuuta 2002 (ikä 22) | 22 | 4 |  Athletic Bilbao |
| 19 | H | Lamine Yamal | 13. heinäkuuta 2007 (ikä 17) | 16 | 3 |  FC Barcelona |
| 21 | H | Mikel Oyarzabal | 21. huhtikuuta 1997 (ikä 27) | 38 | 12 |  Real Sociedad |
Pelaajat > Edelliset kokoonpanot

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2014
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2010
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2006
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2002
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1998
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1994
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1986
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1982
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1978
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1966
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1962
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1950
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1934
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2020
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2016
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2008
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2004
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2000
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1996
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1988
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1984
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1980
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1964
Maanosaliittojen cup 2013
Maanosaliittojen cup 2009
Pelaajat > Eniten otteluita

Päivitetty 20. joulukuuta 2022.
| # | Nimi | Ura | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sergio Ramos | 2005–2021 | 180 | 23 |
| 2. | Iker Casillas | 2000–2016 | 167 | 0 |
| 3. | Sergio Busquets | 2009–2022 | 143 | 2 |
| 4. | Xavi | 2000–2014 | 133 | 12 |
| 5. | Andrés Iniesta | 2006–2018 | 131 | 14 |
| 6. | Andoni Zubizarreta | 1985–1998 | 126 | 0 |
| 7. | David Silva | 2006–2018 | 125 | 35 |
| 8. | Xabi Alonso | 2003–2014 | 114 | 16 |
| 9. | Fernando Torres | 2003–2014 | 110 | 38 |
| 9. | Cesc Fàbregas | 2006–2016 | 110 | 15 |
Pelaajat > Eniten maaleja

Päivitetty 16. heinäkuuta 2024.
| # | Nimi | Ura | Maalit | Ottelut | Keskiarvo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | David Villa | 2005–2014 | 59 | 98 | 0,60 |
| 2. | Raúl | 1996–2006 | 44 | 102 | 0,43 |
| 3. | Fernando Torres | 2003–2014 | 38 | 110 | 0,35 |
| 4. | Álvaro Morata | 2014– | 36 | 80 | 0,45 |
| 5. | David Silva | 2006–2018 | 35 | 125 | 0,28 |
| 6. | Fernando Hierro | 1989–2002 | 29 | 89 | 0,33 |
| 7. | Fernando Morientes | 1998–2007 | 27 | 47 | 0,57 |
| 8. | Emilio Butragueño | 1984–1992 | 26 | 69 | 0,38 |
| 9. | Alfredo di Stéfano | 1957–1962 | 23 | 31 | 0,74 |
| 9. | Sergio Ramos | 2005–2021 | 23 | 180 | 0,13 |
Tummennetut pelaajat pelaavat edelleen maajoukkueessa.
Päävalmentajat

Francisco Bru (1920)
Julián Ruete (1921–1922)
José Berraondo (1921–1928)
Manuel Castro González (1921–1928)
José María Mateos (1922–1933)
Salvador Díaz Iraola (1922)
Luis Argüello Brage (1923)
Pedro Parages (1923–1924)
José García Cernuda (1923–1924)
Luis Colina Alvarez (1924)
José Rosich Rubiera (1924)
Julián Olave Videa (1924)
Fernando Gutiérrez Alzaga (1925)
Ricardo Cabot Montalt (1925)
Ezequiel Montero Román (1926–1927)
Amadeo García Salazar (1934–1936)
Eduardo Teus López (1941–1942)
Jacinto Quincoces (1945)
Luis Casas Pasarín (1946)
Pablo Hernández Coronado (1947–1962)
Guillermo Eizaguirre (1948–1956)
Félix Quesada (1951)
Luis Iceta (1951)
Paulino Alcántara (1951)
Ricardo Zamora (1952)
Pedro Escartín Morán (1952–1961)
Luis Iribarren Cavanilles (1953–1954)
Ramón Melcón Bartolomé (1955)
José Luis del Valle (1955)
Emilio Jiménez Millas (1955)
Juan Touzón Jurjo (1955)
Manuel Meana (1957–1959)
José Luis Costa (1959–1960)
José Luis Lasplazas (1959–1960)
Ramón Gabilondo (1959–1960)
José Villalonga (1962–1966)
Domingo Balmanya (1966–1968)
Eduardo Toba (1968–1969)
Luis Molowny (1969)
Salvador Artigas (1969)
Miguel Muñoz (1969, 1982–1988)
Ladislao Kubala (1969–1980)
José Santamaría (1980–1982)
Luis Suárez Miramontes (1988–1991)
Vicente Miera (1991–1992)
Javier Clemente (1992–1998)
José Antonio Camacho (1998–2002)
Iñaki Sáez (2002–2004)
Luis Aragonés (2004–2008)
Vicente del Bosque (2008–2016)
Julen Lopetegui (2016–2018)
Fernando Hierro (2018)
Luis Enrique (2018–2019, 2019–2022)
Robert Moreno (2019)
Luis de la Fuente (2023–)
Human Rights Campaign

| Human Rights Campaign |
| --- | --- |

Perustettu:  1980
Perustaja:  Steve Endean
Tyyppi:  ihmisoikeudet
Päämaja:  Washington D.C
Toiminta-alue:  Yhdysvallat
Presidentti:  Kelley Robinson
Aiheesta muualla
Sivusto
Human Rights Campaign (HRC) on amerikkalainen HLBT-oikeuksia ajava järjestö. Se on Yhdysvaltojen suurin HLBT-aiheisiin keskittyvä poliittinen vaikuttamisjärjestö. Washington D.C:ssä sijaitseva järjestö keskittyy HLBT-ihmisten oikeuksien suojelemiseen ja laajentamiseen, mukaan lukien samaa sukupuolta olevien avioliiton puolustamiseen sekä syrjinnän ja viharikosten vastaiseen lainsäädännön ja HIV-tietoisuuden edistämiseen. Human Rights Campaign perustettiin vuonna 1980.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Human Rights Campaign Wikimedia Commonsissa
Jasmonihappo

| Jasmonihappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-[(1R,2R)-3-okso-2-[(Z)-pent-2-enyyli]syklopentyyli]etaanihappo
CAS-numero:  6894-38-8
PubChem CID:  5281166
SMILES:  CCC=CCC1C(CCC1=O)CC(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H18O3
Moolimassa:  210,264 g/mol
Jasmonihappo (C12H18O3) on karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Jasmonihappo on merkittävä kasvihormoni ja sillä on rooli muun muassa kasvin kasvun säätelyssä ja puolustautumisessa kasvinsyöjiä vastaan.
Biosynteesi ja rooli

Jasmonihappo on huoneenlämpötilassa siirappimaista nestettä. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on –83,5. Jasmonihappoa eristettiin ensimmäisen kerran jasmiineista, mutta sitä on sen jälkeen eristetty useista muistakin kasveista. Jasmonihappoa esiintyy kaikissa kasvinosissa, erityisesti kasvavissa osissa. Kasvit muodostavat sitä lähtien linoleenihaposta hapettavien lipoksigenaasientsyymien ja syklisoivien entsyymien katalysoimana. Jasmonihapon vaikutukset kasvihormonina muistuttavat abskissihapon vaikutuksia. Suurina pitoisuuksina se muun muassa estää kasvin kasvua ja indusoi siementen kypsymistä. Kasvin vahingoittuessa jasmonihappo aktivoi geenejä, jotka ohjaavat proteinaasi-inhibiittoreiden tuotantoa. Nämä yhdisteet ovat osa kasvien suojautumismekanismeja vaurioiden ja kasvinsyöjien varalta.
Kasveissa jasmonihaposta muodostuu myös metyylijasmonaattia ja jasmonia, joilla on niin ikään merkitystä kasvihormoneina.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Jasmonic acid (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Jasmonic-acid (englanniksi)
Martti Jäppilä

| Martti Jäppilä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1900 Helsinki
Kuollut: 22. maaliskuuta 1967 (66 vuotta) Helsinki
Ammatti:  muusikko, sanoittaja
Muusikko
Tyylilajit:  iskelmämusiikki 
Merkittävät teokset:  Iltatuulen viesti, Odessa
Soittimet:  harmonikka 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Martti ”Masa” Kristian Jäppilä (7. lokakuuta 1900 Helsinki – 22. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen muusikko, sanoittaja ja orkesterinjohtaja, joka oli legendaarisen Dallapé-yhtyeen johtohahmo ja yksi sen perustajäsenistä vuonna 1925. Lopetettuaan soittamisen Dallapéssa 1930-luvun alussa hän jatkoi edelleen sen taustavoimana, kunnes yhtye hajosi vuonna 1955. Viisi vuotta myöhemmin Jäppilä kokosi Dallapén uudelleen ja soitti siinä kuolemaansa saakka. Nuoruudessaan hän oli lahjakas ja monipuolinen urheilija, joka edusti Helsingin Ponnistusta muun muassa jalkapallossa.
Jäppilä tunnetaan myös sanoituksistaan, joita hän usein teki Valto Tynnilän sävellyksiin. Jäppilän kappaleita ovat muun muassa Alaska, Odessa, Valkea sisar sekä tunnetuimpana Iltatuulen viesti, joka nousi suosioon Aikamiesten esittämänä vasta hieman hänen kuolemansa jälkeen. Osa kappaleista on merkitty kokonaan Jäppilän nimiin, mutta todellisuudessa hän ilmeisesti osti sävellykset tekijänoikeuksineen tuntemattomiksi jääneiltä tekijöiltä.
Elämä > Varhaiset vuodet

Martti Jäppilä syntyi vuonna 1900 Helsingissä Pukkilasta kotoisin olleen rautatieläisen perheeseen. Vuoden 1918 sisällissotaan hän osallistui Helsingin punakaartiin riveissä ja oli sen loppuvaiheessa Hennalan vankileirillä Lahdessa. Sisällissodan jälkeen Jäppilä työskenteli varastomiehenä sekä viilarina ja jatkoi edelleen työväenliikkeen toiminnassa. Hän oli jäsenenä Sörnäisten työväenyhdistyksessä, jonka nuoria oli kokoontunut Herttoniemen Kivinokkaan jo vuodesta 1916 lähtien. Jäppilä kuului Kivinokan tanssilavalla 1920-luvun alusta lähtien esiintyneeseen Rajamäen pojat -lauluryhmään, josta vuonna 1925 muodostui Dallapé. Jäppilän ohella perustajiin kuuluivat Ville Alanko ja Mauno Jonsson sekä Helsingin Ponnistuksen kautta mukaan liittynyt Kullervo Linna. Rajamäen poikien ohjelmisto oli vielä koostunut työväenlauluista ja vasemmistolaisista taistelulauluista, mutta Dallapé otti perustamisestaan lähtien etäisyyttä politiikkaan, eikä sisällyttänyt niitä ohjelmistoonsa. Nimensä yhtye Jäppilän soittaman italialaisen harmonikan mukaan.
Elämä > Ura musiikin parissa

Kun Sörnäisten työväenyhdistys ei enää vuodesta 1926 lähtien päässyt Kivinokkaan, ryhtyi Dallapé esiintymään Helsingin Toverien kerhotiloissa Lönnrotinkadulla, jossa yhtye soitti viitenä iltana viikossa. Suomenkielistä ohjelmistoa ei löytynyt tarpeeksi, joten Jäppilä ryhtyi itse riimittelemään tekstejä ulkomaalaisiin sävelmiin. 1920-luvun lopulla hän alkoi tehdä kappaleita yhdessä säveltäjä Valto Tynnilän kanssa.
Kun Viljo Vesterinen liittyi Dallapén harmonikansoittajaksi vuonna 1931, jätti Jäppilä kaksi vuotta myöhemmin soittamisen ja keskittyi orkesterin taustatehtäviin. Hän teki edelleen Dallapélle lauluja sekä järjesti yhtyeen kiertueita ja hoiti sen nimissä perustettua musiikkikustantamoa. Vuonna 1940 Jäppilä teki aloitteen Suomen harmonikkamestaruuskilpailusta, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa myöhemmin samana vuonna. Kilpailun tuomaristossa olivat Jäppilän lisäksi useana vuonna säveltäjä ja kapellimestari George de Godzinsky, harmonikkataiteilija Viljo Vesterinen ja säveltäjä Sulho Ranta. 1950-luvun puolivälissä Jäppilä myi Dallapén kustannusyhtiön Pohjoismainen Sähkö Oy:lle ja siirtyi itse työskentelemään sen musiikkiosastolle. Vuonna 1960 Jäppilä kokosi viisi vuotta aikaisemmin lopettaneen Dallapén uudelleen ja yhtye teki onnistuneen comebackin Jäppilän ollessa jälleen yhtyeen hanuristina. 1950-luvulla hän oli myös perustamassa Suomen Harmonikansoittajain Liittoa, jonka puheenjohtajana Jäppilä toimi useita vuosia.
Vaikka Jäppilä oli taitava sanoittaja, oli hän muusikkona kuitenkin lähinnä rivimies, eikä myöskään todellisuudessa säveltänyt paljoakaan. Lähes kaikki yksinään Jäppilän nimissä julkaistut kappaleet ovat ilmeisesti muilta säveltäjiltä oikeuksineen ostettuja, vaikka se oli tekijänoikeuslakien vastaista. Tarkoituksena oli vältellä Teosto-maksuja. Jäppilän ostamat sävellykset julkaistiin yleensä salanimellä ”M. Maja”, mutta myös yksinään hänen nimiinsä merkityissä kappaleissa sävellys on todennäköisesti ostettu muualta.
Martti Jäppilä kuoli leukemiaan 66-vuotiaana maaliskuussa 1967.lähde? Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Elämä > Urheilijana

Helsingin Ponnistusta edustanut Jäppilä oli myös monipuolinen urheilija, joka harrasti muun muassa jalkapalloa, tennistä, kestävyysjuoksua ja mäkihyppyä. Jalkapalloa hän pelasi maalivahtina TUL:n sarjoissa Ponnituksen joukkueessa koko 1920-luvun ajan. Vuonna 1922 Jäppilä valittiin Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueeseen, joka kohtasi Moskovassa Neuvosto-Venäjän joukkueen Työväen Urheiluliiton kaikkien aikojen ensimmäisessä liitto-ottelussa. Jäppilä oli mukana myös vuonna 1924 Neuvostoliiton kohdanneessa TUL:n liitojoukkueessa.
Mäkihypyssä Jäppilä sijoittui TUL:n mestaruuskilpailuissa parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 1926. Hän jatkoi urheiluharrastustaan myös myöhempinä vuosina. Dallapé-yhtyeellä oli Jäppilän aloitteesta oma jalkapallojoukkue ja vuonna 1932 hän juoksi mainostempauksena yhtyeen keikkabussin perässä yli 800 kilometriä. Sotavuosien jälkeen Jäppilä voitti useita ikämiesten Suomen mestaruuksia tenniksessä, jossa hän edusti Helsingin Verkkopalloseuraa. Vuonna 1946 Jäppilä perusti Maratoonarien Kerhon, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1956 saakka.
Kirjallisuutta

Käyhkö, Kauko: Dallapén tarina.  Hämeenlinna:  Karisto, 1976.  ISBN 951-23091-1-4
Tikka, Marko; Tamminen, Toivo: Tanssiorkesteri Dallapé : suomijatsin legenda 1925–2010.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2011.  ISBN 978-952-22225-2-7
Aiheesta muualla

Jalkanen, Pekka: / Jäppilä, Martti Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Martti Jäppilän sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Martti Jäppilän sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Suurnopeusjuna

Suurnopeusjunia Japanissa.
Pendolino-juna Helsingin päärautatieasemalla.
Suurnopeusjuna (myös luotijuna tai nuolijuna) on matkustajajuna, joka kulkee huomattavasti nopeammin kuin perinteinen junaliikenne. Euroopan unionin määritelmän mukaan juna on suurnopeusjuna, kun sen ajonopeus on vanhoilla parannelluilla radoilla vähintään 200 km/h ja uusilla, suurnopeusradaksi rakennetuilla radoilla vähintään 250 km/h. Vastaavasti suurnopeusrata on vanha, parannettu rautatie, jonka suurin sallittu nopeus on vähintään 200 kilometriä tunnissa tai uusi rautatie, jonka maksiminopeus on vähintään 250 km/h.
Maailmassa on suurnopeusratoja noin 57 757 kilometriä. Suurnopeusjunilla kulki vuonna 2014 noin 1,5 miljardia matkustajaa, joista puolet Kiinassa ja lähes neljännes Japanissa. Euroopan maista Ranskassa on eniten suurnopeusjunamatkustajia, vuonna 2014 noin 130 miljoonaa.
Historia

Maailman ensimmäisenä suurnopeusyhteytenä pidetään Japanissa 1. lokakuuta 1964 avattua, 515 kilometriä pitkää Tokio–Osaka-rataa nimeltään Shinkansen. Rautatie rakennettiin erityisesti nopeaa liikennettä varten, erilleen muusta Japanin rautatieverkosta, 210 kilometrin tuntinopeudelle. Euroopan ensimmäinen suurnopeusyhteys oli ranskalaisen SNCF:n 27. syyskuuta 1981 avaama TGV-junayhteys välille Pariisi–Lyon. Seuraavina vuosikymmeninä kaupallisia suurnopeusyhteyksiä avattiin muuallakin Länsi-Euroopassa: Italia ja Saksa (1988), Espanja (1992), Belgia (1997), Iso-Britannia (2003) ja Alankomaat (2009). Kiinan ensimmäinen suurnopeusyhteys aloitti vuonna 2008. Seuraavina vuosina Kiinassa avattiin suurnopeusratoja vuosittain keskimäärin noin 3 000 kilometriä niin, että verkon laajuus oli vuonna 2014 lähes 20 000 kilometriä, yli puolet maailman suurnopeusradoista. Käytössä oli noin 1 200 junaa.
Tekniikka

Suuri osa suurnopeusjunien tekniikasta on toteutettu parantamalla aikaisempaa. Rakentamalla uutta raideinfrastruktuuria 2000-luvun insinööritaidolla, joka sisältää tasoristeysten poiston, harvat pysähdykset, kaarteiden lievennyksen ja yksinoikeuden rataan (ei tarvitse väistää tavarajunia tai hitaampia matkustajajunia), suuremmat nopeudet (250–300 km/h) ovat mahdollisia. Vuonna 2007 tehty, ja sittemmin maglev-tekniikalla rikottu, ennätysnopeus (575 km/h) tehtiin käyttämällä TGV-tekniikkaa. TGV-junat ovat yhteensopivia nykyisten raiteiden kanssa. Niillä ajetaan vanhoilla radoilla normaalinopeutta ja uusilla raiteilla suurta nopeutta.
Kokeellinen japanilainen maglev-juna saavutti vuonna 2015 nopeuden 603 km/h.