stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veli Saarinen
Saavutuksia

olympiakultaa Lake Placid 1932 (50 km hiihto, aika 4.28.00)
olympiapronssia Lake Placid 1932 (18 km hiihto)
maailmanmestari 1929 (18 km), 1933 (50 km) ja 1934 (4 × 10 km viesti)
MM-hopeaa 1929 (50 km) ja 1934 (18 km)
MM-pronssia 1926 (30 km)
Salpausselän kisojen voitto 1931 ja 1933
Suomen mestaruus 50 kilometrillä 1930, 1931 ja 1934
Kirjallisuutta

Lauri Järvinen: Veli Saarinen ja hänen aikansa Suomen hiihdossa – suurhiihtäjä 1926–1934, päävalmentaja 1937–1968. (2001)
Aaro Eloranta ja Veli Saarinen: Hiihtotaito. (1940)
Veli Saarinen ja T. I. Sorjonen: Uusi hiihtokirja. (1956)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Chamonix´sta Sankt Moritziin
Heikki Klemola: / Saarinen, Veli (1902–1969) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  11.10.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Hylkeenpyytäjästä olympialaisvoittajaksi. Suomen Kuvalehden käynti Veli Saarisen kotona, Suomen Kuvalehti, 12.03.1932, nro 11, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jussi Kirjavainen : Suomalaisia suurhiihtäjiä 9. Veli Saarinen, Aamulehti, 13.02.1938, nro 42, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helsingin käräjäoikeus

Helsingin oikeustalo Ruoholahdessa.
Istuntosali Helsingin käräjäoikeudessa.
Helsingin käräjäoikeus on Suomen suurin käräjäoikeus. Sen tuomiopiiriin kuuluu Helsingin kaupunki. Tuomiopiiri on väkiluvultaan Suomen suurin. Käräjäoikeuden laamannina on toiminut vuodesta 2022 Sirpa Pakkala.
Helsingin käräjäoikeudessa on kuusi osastoa. Käräjäoikeuteen kuuluu myös asiakaspalvelu, jonka osia ovat digitaalinen ja ns. paikan päällä asioivien asiakkaiden palvelu, arkisto, tiedoksiantojen kirjaamo ja muutoksenhakukanslia. Oikeustalon erikoisuuksia on maanalainen turvasali.
Helsingin käräjäoikeus toimii Ruoholahdessa sijaitsevassa Helsingin oikeustalossa. Samassa talossa toimii Helsingin hovioikeus, joka on seuraavan asteen muutoksenhakutuomioistuin Helsingin käräjäoikeuden ja kahden muun käräjäoikeuden päätöksistä.
Vuoteen 2004 asti käräjäoikeus toimi Länsi-Pasilassa oikeustalossa, joka valmistui vuonna 1984. Helsingin käräjäoikeuden edeltäjänä toimi Helsingin raastuvanoikeus, joka toimi useissa eri toimitiloissa muun muassa Senaatintorin reunalla.
Aiheesta muualla

Helsingin käräjäoikeus
Suomen käräjäoikeudet
| --- | --- |
Helsingin hovioikeuspiiri:   Helsinki  Itä-Uusimaa  Länsi-Uusimaa 
Itä-Suomen hovioikeuspiiri:   Etelä-Karjala  Etelä-Savo  Kymenlaakso  Pohjois-Karjala  Pohjois-Savo  Päijät-Häme 
Rovaniemen hovioikeuspiiri:   Kainuu  Lappi  Oulu 
Turun hovioikeuspiiri:   Ahvenanmaa  Kanta-Häme  Pirkanmaa  Varsinais-Suomi 
Vaasan hovioikeuspiiri:   Etelä-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Pohjanmaa  Satakunta
Vedenpaisumus (albumi)

| Vedenpaisumus Aknestik |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 48.36
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 31.
Aknestikin muut julkaisut
| Hitit – Suomirokkia ja suuria tunteita 2000 | Vedenpaisumus 2001 | Sata vuotta kaivossa – Aknestikin suurimmat hitit 2006 |
Vedenpaisumus on suomalaisen Aknestik-yhtyeen seitsemäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 31.
Kappaleet

Vedenpaisumuksen jälkeen – 5.09
Sadepäivä – 3.37
Maailman ääriin – 3.46
Kaunis kuin kevätpäivä – 4.06
Naapurin tyttö – 4.16
Jossain Pohjanmaalla – 3.38
Ihmissusi kulkee vapaana – 3.49
Niin se tapahtui – 4.46
Tytöt hymyilee – 3.36
Jos maailma kääntyy nurin – 2.34
Ääninen – 4.20
Miljoona tähteä – 4.59
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Jukka Takalo – laulu, kosketinsoitin, akustinen kitara, baritonikitara  Kai Latvalehto – kitara, baritonikitara, kosketinsoitin  Vesa Kupila – kitara, mandoliini, akustinen kitara, baritonikitara  Maako Härönen – basso, kitara  Mikko Rautalin – rummut, lyömäsoittimet  |  Vierailevat muusikot Arto Alikoski, Marjukka Alikoski, Teemu Tuovinen, Teija Laitila – kaakkurikvartetti  Arto Alikoski – sello  Marjukka Alikoski – viulu  Teemu Tuovinen – viulu  Teija Laitila – alttoviulu  |  Tuotanto Janne Huotari – tuottaja, miksaaja, äänittäjä  Olli Linna – tuottaja, äänittäjä  Jussi Jaakonaho – miksaaja  T. T. Oksala – miksaaja  Pauli Saastamoinen – masteroija  Jouni Haapakoski – valokuvat  Juha Torvinen – A&R  |
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Vedenpaisumus discogs.com -sivustolla
Helsingin urkufestivaali

Helsingin urkufestivaali, aiemmin Helsingin urkupäivät, on urkumusiikkiin keskittynyt tapahtuman. Se on ollut osa suomalaista urkutaidetta tukevan ja edistävän Organum-seuran vuosittaista toimintaa jo vuodesta 1970. Helsingin urkufestivaali -nimellä tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2020. Organum-seuran tarkoitus tuoda urut musiikkikentän ja festivaalitapahtumien keskiöön sekä tuottaa unohtumattomia kokemuksia säveltaiteen parissa ja luoda samalla keskustelua taiteen merkityksestä ja tulevaisuudesta. Festivaalin tavoitteena on olla koko Suomelle näkyvä ja kuuluva tapahtuma.
Vuonna 2020 järjestetyllä Helsingin urkufestivaalilla pääesiintyjinä olivat Ton Koopman, Gunnar Idenstam sekä Vincent Warnier, lisäksi ohjelmassa oli päiväkonsertteja sekä paneelitilaisuus Musiikkitalossa.
Tapahtuma järjestetään jälleen vuonna 2023, jolloin festivaali sijoittuu Helsinkiin, Espooseen sekä Kokkolaan. Pääesiintyjinä ovat Ulrich Walther sekä David Löfgren. Festivaalin päättää säveltä Olli Saaren sävellyskonsertti, jossa kantaesitetään kaksi hänen teostaan.
Veracruz (täsmennyssivu)

Veracruz tai Vera Cruz (esp. < lat. vera crux ’tosi risti’) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paikkoja

Veracruz, kaupunki Bahiassa, Brasiliassa
Veracruz, kaupunki São Paulossa, Brasiliassa
Veracruz, osavaltio Meksikossa
Veracruz, kaupunki Durangossa, Meksikossa
Veracruz, kaupunki Veracruzin osavaltiossa Meksikossa.
Henkilöitä

Alonso de la Veracruz (1507–1594), espanjalainen tomistinen filosofi ja augustiini.
Muita merkityksiä

Vera Cruz, Robert Aldrichin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1954
Hyundai Veracruz, automalli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Veracruz”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hanhijoen koulu

| Hanhijoen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Ahontie 2, Paimio
Rehtori:  Leena Mönkkönen
Luokat:  1-6 (pienryhmissä 1-9)
Oppilaita:  136
Hanhijoen koulu on Paimion Preitilässä sijaitseva 1.–6. luokkien sekä kolmen pienryhmän peruskoulu. Lukukaudella 2022–2023 koulussa oli 11 opettajaa ja 136 oppilasta.
Aiheesta muualla

Koulun verkkosivut
Harjumetsä

Harjumetsä on harjumaastossa kasvava metsä. Harjut ovat syntyneet viimeisen jääkauden mannerjäätikön sulaessa ja täten harjujen maaperä on paljolti hiekkapitoista. Harjumaan hiekkapitoisuus puolestaan tekee maaperästä vettä läpäisevää. Paahteisissa, valoisissa harjumetsissä elää useita uhanalaisia lajeja, varsinkin uhanalaisia hyönteisiä, kuten harjusinisiipi ja palosirkka ja monet perhoslajit. Harjumetsissä eläviä uhanalaisia kasveja ovat hämeenkylmänkukka ja hietaneilikka. Muita harjumetsien kasveja ovat idänkeulankärki, kangasajuruoho ja kissankäpälä. Monet paahteiset ja aiemmin harvapuustoiset harjumetsät ovat viimeisten vuosikymmenien aikana kasvaneet umpeen. Tähän on vaikuttanut metsälaidunnuksen väheneminen ja metsäpalojen torjunta. Näitä harjumetsien paahderinteitä on ryhdytty ennallistamaan puiden harvennuksella ja maan pinnan rikkomisella. Tähän ennallistamistoimintaan liittyen on Suomessa perustettu hankkeita, joihin liittyen ollaan yhteydessä muihin luonnonsuojeluhankkeisiin.
Helsinki-seura

Helsinki-seura on vuonna 1934 perustettu helsinkiläinen kotiseutuyhdistys.  Helsinki-Seura levittää tietämystä Helsingistä ja vaalii Helsingin kaupunkikulttuuria pääasiassa vierailuiden, luento- ja keskustelutilaisuuksien ja julkaisujen avulla.
Nykyisin Helsinki-Seuraan kuuluu noin 420 jäsentä.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Harjun kappelikirkko

Harjun kappelikirkko oli Tampereella Raholassa Nokiantie 22:n kohdalla sijainnut Harjun kappeliseurakunnan puukirkko, joka rakennettiin vuonna 1639 ja purettiin 1858. Kirkon purkamisesta saatu rakennusmateriaali käytettiin Harjun vuonna 1862 valmistuneeseen koulurakennukseen ja muun muassa kirkon kuisti siirrettiin sellaisenaan koulun yhteyteen. Harjan kappelikirkon saarnastuoli ja krusifiksi ovat Pispalan kirkossa. Entisellä kirkon paikalla on nykyisin muistokivi.
Kirkon lähettyvillä oli markkinapaikka, jossa pidettiin Harjun markkinoita. Kirkon viereen rakennettiin 1785 barokkityylinen kivinen Gaddin suvun hautakappeli, joka on säilynyt. Gaddin suku omisti 1700-luvulla lähellä sijainneen Kaarilan kartanon. Itse kirkosta on jäljellä vain peruskiviä. Kirkon paikalla pidetään juhannusjumalanpalveluksia ulkosalla.
Harjun hautausmaa (Parkano)

Harjun hautausmaa sijaitsee Parkanossa, Porintien varressa Lapinnevan kylässä. Se perustettiin 1951 ja sitä laajennettiin 1976. Hautausmaan alueella on siunauskappeli, jota laajennettiin ja remontoitiin vuonna 2002.
Vuoden 2007 alusta tulleen säädöksen nojalla Harjun hautausmaan yhteyteen on perustettu myös niin sanottu tunnustukseton hautausmaa-alue. Koska lainsäädäntö ei velvoita kaikkia seurakuntia perustamaan omaa tällaista aluetta, Parkanon ja Ikaalisten seurakunnat ovat päätyneet asiassa yhteistoimintaan.
2001 QR322

| 2001 QR322> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjät:  Deep Ecliptic Survey
Löytöaika:  21. elokuuta 2001
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  30,40 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  29,47 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  31,33 AU
Eksentrisyys:  0,031
Kiertoaika Auringon ympäri:  61212 päivää  167,59 vuotta
Inklinaatio:  1,32°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  65–150 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  7,8
2001 QR322 (kirjoitetaan myös 2001 QR322) on pikkuplaneetta, joka kiertää Aurinkoa 1:1 rataresonanssissa Neptunuksen kanssa planeetan radan L4 Lagrangen pisteessä. Se on siis Neptunuksen troijalainen. 2001 QR322 löydettiin Deep Ecliptic Surveyllä vuonna 2001. Koska absoluuttinen magnitudi (H) on 7,7976, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 65–150 kilometriä.
1152

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku
Vuosikymmenet: 1090-luku · 1100-luku · 1110-luku · 1120-luku · 1130-luku · 1140-luku 1150-luku · 1160-luku · 1170-luku · 1180-luku · 1190-luku · 1200-luku
Vuodet: 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109 1110 · 1111 · 1112 · 1113 · 1114 · 1115 · 1116 · 1117 · 1118 · 1119 1120 · 1121 · 1122 · 1123 · 1124 · 1125 · 1126 · 1127 · 1128 · 1129 1130 · 1131 · 1132 · 1133 · 1134 · 1135 · 1136 · 1137 · 1138 · 1139 1140 · 1141 · 1142 · 1143 · 1144 · 1145 · 1146 · 1147 · 1148 · 1149 1150 · 1151 · 1152 · 1153 · 1154 · 1155 · 1156 · 1157 · 1158 · 1159 1160 · 1161 · 1162 · 1163 · 1164 · 1165 · 1166 · 1167 · 1168 · 1169 1170 · 1171 · 1172 · 1173 · 1174 · 1175 · 1176 · 1177 · 1178 · 1179 1180 · 1181 · 1182 · 1183 · 1184 · 1185 · 1186 · 1187 · 1188 · 1189 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209
Tapahtumia

Beni Hammadin Al Qal’a tuhottiin.
Nidarosin arkkihiippakunta perustetaan Norjaan.
Helsingin lääninvankila

Vankila ilmasta
Helsingin lääninvankila (vuodesta 2001 Helsingin tutkintavankila) oli vuosina 1837–2002 Helsingissä Katajanokan kaupunginosassa toiminut vankila. Vankila valmistui keisari Nikolai I:n hyväksymien piirustusten mukaisesti vuonna 1837. Katajanokalla oli toiminut jo vuodesta 1749 lähtien Helsingin kruununvankila, jonka viereen Helsingin tutkintavankila rakennettiin. Valmistuessaan vankilassa oli 12 vankihuonetta, kaksi vartijoiden huonetta ja jumalanpalvelushuone. Vankila-aluetta ympäröi korkea punatiilimuuri. Vankilaa laajennettiin punatiilisillä, ristinmuotoisella selliosastoilla vuonna 1888, jolloin vankilan vanhasta osasta tehtiin hallintorakennus. Vankilan kappeli valmistui 1830-luvulla.
Suomen itsenäistymisen jälkeen Helsingin lääninvankila jatkoi toimintaansa entiseen tapaan. Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 vankila sai osuman ilmahyökkäyksessä. Lentopommi räjähti vankilan leipomon lähellä surmaten vartijan ja sytyttäen tulipalon. Viisi vankia käytti tilannetta hyväkseen ja karkasi. Sodan päätyttyä vankila oli tunnettu siitä, että siellä säilytettiin osaa sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä tuomittuja henkilöitä.
Viimeiset vuodet Helsingin lääninvankila toimi tutkintavankilana, eli siellä säilytettiin oikeuskäsittelyä odottavia, rikoksesta epäiltyjä henkilöitä. Tätä kuvaamaan vankilan nimi vaihdettiin Helsingin tutkintavankilaksi vuonna 2001. Lisäksi vankilassa oli vankeja, joiden maksamattomat sakot oli muunnettu vankeusrangaistukseksi. Vankilatoiminta Katajanokalla loppui vuonna 2002 Vantaan vankilan valmistuttua.
Hotel Katajanokka
Vankilatoiminnan lakattua vankilan tiloissa aloitti toimintansa toukokuussa 2007 Hotel Katajanokka, aluksi osana Best Western -hotelliketjua. Toukokuussa 2018 Helsingin kaupunki esitteli suunnitelmaan rakentaa rakennuksen yhteyteen lisärakennus, jonka tilalta purettaisiin vankilan valkoinen lisärakennus.
Tunnettuja Helsingin lääninvankilan vankeja

Risto Ryti oli vangittuna Helsingin lääninvankilassa sotasyyllisyysoikeudenkäynnin ajan.
Väinö Tanner oli Rydin tavoin vangittuna Helsingin lääninvankilassa sotasyyllisyysoikeudenkäynnin ajan.
Hella Wuolijoki oli vangittuna Helsingin lääninvankilassa tuomittuna maanpetoksesta toisen maailmansodan aikana.
Martta Koskinen oli viimeinen Suomessa teloitettu nainen. Ennen teloitustaan hän oli vangittuna Helsingin lääninvankilassa.
Irwin Goodman sai rattijuopumuksesta neljän kuukauden tuomion, jonka suoritti Seutulan työsiirtolassa ja jonka aikana joutui muutamaksi päiväksi Helsingin lääninvankilaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin lääninvankila Wikimedia Commonsissa
Henrik Nilsson

Henrik Nilsson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Henrik Nilsson, ruotsalainen jalkapalloilija
Henrik Nilsson, ruotsalainen vuonna 1970 syntynyt jääkiekkoilija
Henrik Nilsson, ruotsalainen vuonna 1991 syntynyt jääkiekkoilija
Henrik Nilsson, ruotsalainen meloja ja olympiavoittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Henrik Nilsson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Veracel

Veracel on Stora Enson ja Aracruzin (nykyään Suzano) yhdessä perustama selluloosatehdas Brasiliassaselvennä. Tehdas käynnistyi vuonna 2005. Tehtaan suunniteltu kapasiteetti: 900 000 tonnia sellua vuodessa. Valmistuessaan se oli maailman suurin eukalyptussellua valmistava tehdas. Kustannukset olivat 1,25 mrd. $. Euroopan investointipankki EIB lainasi 110 milj. €. Muihin rahoittajiin sisältyi pohjoismainen investointipankki NIB ja Brasilian valtio.
Veracelin tehtaan ja puuplantaasit suunnitteli Pöyry. Pöyry arvioi myös ympäristövaikutukset.
Tuotanto

Tehtaan vuotuinen kapasiteetti on 1,1 milj. tonnia sellua. Tehdas työllistää 700 henkeä.
Yritysvastuu

Veracel rakennutti Brasiliassa poliisiaseman. Storan Enson johtajan Nils Grafström mukaan heille ilmoitettiin, ettei osavaltiollaselvennä ole resursseja poliiseihin Veraselin alueella. Stora Enso rahoittaa myös kuvernöörin ja kansanedustajien vaalikampanjoita Brasiliassa.
Kritiikkiä

Veracelin alihankkijat ja työntekijät ovat järjestäytyneet ja vaativat lisää oikeuksia vuonna 2008. Veracel tuomittiin työtuomioistuimessa työn ulkoistamisesta.
Heinäkuussa 2008 Veracelin ympäristöluvat todettiin pätemättömiksi. Yhtiö sai 8 milj. € sakon ja se määrättiin korvaamaan 47 000 ha eukalyptusplantaasia sademetsällä. Syyttäjien mukaan heillä on todisteita siitä, että Veracel on lahjonut viranomaisia ja poliitikkoja.
Chris Langin mukaan tuhannet paikalliset maanviljelijät menettivät toimeentulonsa tehtaan puupeltojen viedessä viljelymaat. Kyläläiset mukaan monet muuttivat pois 18 kk eukalyptuspeltojen perustamisen jälkeen. sekatavarakaupan myynti laski 80 %. Kylän joki oli kuivumassa. Viljelmien kemikaalit saastuttivat jokea. Kaloja ja karjaa kuoli likaisesta vedestä.
Vuonna 2022 professori Markus Kröger totesi tilanteen olevan pahin hänen tietämänsä ihmisoikeusloukkaus, johon suomalaisfirmat osallistuvat.
Usko Meriläinen

| Usko Meriläinen |
| --- | --- |
 Usko Meriläinen 1960-luvun alkupuolella.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Usko Aatos Meriläinen
Syntynyt: 27. tammikuuta 1930 Tampere
Kuollut: 12. marraskuuta 2004 (74 vuotta) Tampere
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Usko Aatos Meriläinen (27. tammikuuta 1930 Tampere – 12. marraskuuta 2004 Tampere) oli suomalainen säveltäjä. Hän oli keskeisiä hahmoja suomalaisessa säveltaiteessa.
Historiaa

Usko Meriläinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa orkesterinjohtoa Leo Funtekin ja sävellystä Aarre Merikannon johdolla. Meriläinen johti Suomalaisen oopperan kuoroa 1954–1956, Kuopion kaupunginorkesteria 1956–1957 ja Tampereen Työväen Teatterin orkesteria 1957–1961. Hän oli Suomen Säveltäjät -yhdistyksen puheenjohtaja 1981–1992 ja Tampere Biennalen ideoija ja taiteellinen neuvonantaja. Meriläinen voitti parhaan musiikin Jussin elokuvasta Yksityisalue vuonna 1963.
Meriläinen palkittiin Pro Finlandia -palkinnolla vuonna 1987.
Meriläinen oli naimisissa koreografi Ruth Matson kanssa. Heidän tyttärensä on näyttelijä Lena Meriläinen ja poikansa tuottaja Ari Meriläinen, joka on kirjailija ja poliitikko Rosa Meriläisen isä.
Meriläinen on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Keskeisiä teoksia > Baletti

Arius (1958–1960) (kantaesitys Suomen kansallisbaletissa 1962, koreografi Ruth Matso)
Keskeisiä teoksia > Sinfoniat

Sinfonia nro 1 (1953–1955)
Sinfonia nro 2 (1964)
Sinfonia nro 3 (1971)
Sinfonia nro 4 Alasin (elektroninen tanssiteos) (1975)
Sinfonia nro 5 (1976)
Sinfonia nro 6 Kehrä (1996/2003)
Keskeisiä teoksia > Konserttoja

Pianokonsertto nro 1 (1955)
Pianokonsertto nro 2 (1969)
Sellokonsertto (1975)
Dialogeja pianolle ja orkesterille (1977)
Kineettinen runo pianolle ja orkesterille (1981)
Visions and Whispers huilulle ja orkesterille (1985)
Kirje sellistille sellolle ja kamariyhtyeelle (1990)
Kitarakonsertto (1991)
Keskeisiä teoksia > Muita orkesteriteoksia

Partita for Brass (1954)
Konsertto orkesterille (1955)
2 sarjaa baletista Arius (1960/1962)
Epyllion (1963)
Concerto per 13 (1971)
"...mutta tämähän on maisema, monsieur Dali!" (1986)
Aikaviiva (Konsertto orkesterille nro 2) (1989)
Kesäkonsertto "Geasseija niehku" (1990)
Keskeisiä teoksia > Kamarimusiikkia

Jousikvartetto nro 1 (1965)
Jousikvartetto nro 2 Kyma (1979)
Jousikvartetto nro 3 (1992)
Divertimento (1968)
Metamorfora per 7 (1969)
Konsertto kontrabassolle ja lyömäsoittimille (1973)
Simultus for Four (1979)
Suvisoitto huilulle ja heinäsirkoille (1979)
Sonaatti alttosaksofonille ja pianolle (1982)
Huilu – veden peili (1984)
Quattro notturni per arpa (1984–1985)
Mouvements circulaires en douceur (1985)
"Henrietten juhlat" (1995)
Keskeisiä teoksia > Pianomusiikkia

5 sonaattia (1960, 1966, 1972, Epyllion II 1974, 1992)
Tre notturni (1967)
Cinque notturni (1978)
Sona (1997)
Papillons kahdelle pianolle (1969)
Kirjallisuutta

Hirvonen, Maritta: Aikaviivoja, rakkautta: Ruth Matson ja Usko Meriläisen tarina.  Helsinki:  Stresa, 2022.  ISBN 978-952-7369-08-1.
Leppänen, Taru: ”Meriläinen, Usko (1930–2004)”, Suomen kansallisbiografia, osa 6, s. 669–670.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-447-9.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

RSO: Usko Meriläisen sinfonia nro 5. YLE Elävä arkisto.
Meriläinen, Usko hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Hebyn linna

| Hebyn linna |
| --- | --- |
 Hebyn linna elokuussa 2009
Osoite:  Heby Slott 1 646 93 Gnesta
Sijainti:  Gnesta
Rakennustyyppi:  Kustavilainen kivilinna
Valmistumisvuosi:  Noin 1780 (päärakennus)
Suunnittelija:  Erik Palmstedt
Omistaja:  Anna ja Henrik Löfgren
Runkorakenne:  Kivi
Julkisivumateriaali:  Rapattu tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hebyn linna (ruots. Heby slott) on Ruotsissa, Södermanlandin läänissä Gnestan kunnassa sijaitseva kustavilainen linna, aiemmin sääntöperintötila. Päärakennuksen suunnitteli ruotsalainen arkkitehti Erik Palmstedt ja se valmistui noin vuonna 1780.
Helsingin laulu (albumi)

| Helsingin laulu Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 43.39
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Helsingin laulu on vuonna 1991 julkaistu albumi, jonka aiheena on Helsinki. Levyllä esiintyy UMO, jota johtaa Markku Johansson ja solisteina ovat Eija Ahvo, Eino Grön, Vesa-Matti Loiri, Maarit sekä Antti Sarpila (klarinetti).
Kappaleet

Stadin kundi – 5.29 (esitt. Vesa-Matti Loiri, säv. ja san. Georg Malmstén, sov. Esko Linnavalli)
Kun syksy saapuu Helsinkiin – 2.57 (esitt. Eija Ahvo, säv. Valto Laitinen, san. Ulla Sand, sov. Kimmo Lintinen)
Herrat Helsingin – 3.36 (esitt. UMO, säv. Erik Lindstöm, sov. Markku Johansson)
Helsingin kesä – 2.43 (esitt. Eino Grön, säv. Toivo Kärki, san. Reijo Vires, sov. Raimo Henriksson)
Katupoikien laulu – 3.23 (esitt. Maarit, säv. George de Godzinsky, san. Turo Kartto, sov. Pentti Lasanen)
Kolmatta linjaa takaisin – 3.23 (alkup. Beautiful in the Rain, esitt. UMO, säv. Tony Hatch, sov. Markku Johansson)
Helsingin laulu – 3.37 (esitt. Grön, säv. Erik Lindström, san. Reino Helismaa, sov. Petri Juutilainen)
Rööperiin – 3.55 (alkup. Penny Lane, esitt. UMO, säv. John Lennon & Paul McCartney, sov. Eero Koivistoinen)
Mä vielä palaan Helsinkiin – 4.53 (säv. ja san. Ossi Tulkki, sov. Pentti Lasanen)
Muistojen Bulevardi – 3.03 (esitt. Loiri, säv. Börje Sundgren, san. Saukki, sov. Petri Juutilainen)
Jumpin' at Julius – 3.23 (esitt. Antti Sarpila, säv. ja sov. Sarpila)
Helsinki-valssi – 3.17 (esitt. Grön, Ahvo, Maarit & Loiri, säv. ja san. Raimo Ilaskivi, sov. Linnavalli)
Tuotanto

Fazer: 2, 4, 5, 7, 9, 11
E. Lindström: 3
EMI Music Publ. 6, 8
Bluebird Music: 12
Valérien Ismaël

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. syyskuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Strasbourg, Bas-Rhin, Ranska
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 191 cm
Seura
Seura:  Watford
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1993–1998 |  RC Strasbourg | 87 | (1) |
| 1998 |  Crystal Palace | 13 | (0) |
| 1998–2002 |  RC Lens | 83 | (5) |
| 2001 | →  RC Strasbourg | 9 | (0) |
| 2002–2004 |  RC Strasbourg | 26 | (2) |
| 2003–2004 | →  Werder Bremen | 32 | (4) |
| 2004–2005 |  Werder Bremen | 32 | (4) |
| 2005–2007 |  Bayern München | 31 | (0) |
| 2007–2009 |  Hannover 96 | 18 | (0) |
Valmennusura
2011–2013:  Hannover 96 II
2013–2014:  VfL Wolfsburg II
2014:  FC Nürnberg
2015–2016:  VfL Wolfsburg II
2016–2017:  VfL Wolfsburg
2018:  Apollon Smyrnis
2019–2020:  LASK
2020–2021:  Barnsley
2021–2022:  West Bromwich
2022:  Beşiktaş
2023–:  Watford
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Valérien Ismaël (s. 28. syyskuuta 1975 Strasbourg, Ranska) on ranskalaissyntyinen, saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.  Toukokuusta 2023 lähtien hän on toiminut Watfordin päävalmentajana.