stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mouth for War
Aiheesta muualla

Pantera - Mouth For War YouTubessa
Pantera
| --- | --- |
Studioalbumit::   Metal Magic  Projects in the Jungle  I Am the Night  Power Metal  Cowboys from Hell  Vulgar Display of Power  Far Beyond Driven  The Great Southern Trendkill  Reinventing the Steel 
Muut julkaisut:  Official Live: 101 Proof (live) - The Best of Pantera - Reinventing Hell (kokoelma)
Moustós

| Moustós Μουστός |
| --- | --- |
 Moustós-järveä.
Valtiot:  Kreikka
Paikkakunta:  Agía Anastasía, Vóreia Kynouría, Lakonia, Peloponnesos
Koordinaatit:  37°23′09″N, 22°44′48″E
Mittaustietoja
Pinta-ala:  0,85 km²
 fiMoustós 
Moustós (kreik. Μουστός, myös Λίμνη του Μουστού/Μελιγκού/Μελιγού, Límni tou Moustoú/Meligkoú/Meligoú) on laguunimainen järvi Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Vóreia Kynourían kunnassa Arkadian alueyksikössä noin 2,8 kilometriä kaakkoon Ástroksen kaupungista. Järvi jakaantuu nykyisin kahteen osaan, varsinaiseen Moustóksen järveen sekä Cherrónisoksen järveen, joiden yhteinen pinta-ala on laajimmillaan noin 0,85 neliökilometriä.
Moustós-järveä.
Moustóksen kosteikkoalue on syntynyt Vrasiátis-joen ja karsilähteiden vesistä, ja kytkeytyy myös hieman pohjoisempana sijaitseviin Tános-joen suiston kosteikkoihin. Kosteikko jakaa Thyreatikín eli Thyrean tasangon kahteen osaan, pohjoisempaan Ástroksen tasankoon ja eteläisempään Ágios Andréaksen tasankoon. Varsinainen Moustóksen järvi on yhdistetty mereen kahdella keinotekoisella kanavalla. Cherrónisoksen järvi, joka muodostuu kappaleesta Vrasiátiksen alkuperäistä uomaa, on suoraan yhteydessä mereen. Niiden ympäristössä on paljon soista maastoa.
Järvi on aiemmin ollut huomattavasti suurempi ja käsittänyt vielä ennen 1950-lukua noin 2,5 neliökilometrin alueen, mutta suuri osa siitä on muutettu maanviljelysmaaksi. Kosteikkoa kuivattiin 1800-luvulta lähtien malariaongelman vuoksi. Noin kaksi kilometriä etelään Parálio Ástroksesta sijaitsee Pórtes eli järven vanha ”Portti”, toisin sanoen sen kanavan jäänteet, jonka kautta laajempi järvi oli yhteydessä mereen.
Kosteikkoalue muodostaa Natura 2000 -alueen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moustós Wikimedia Commonsissa
Moutiers-Saint-Jean

| Moutiers-Saint-Jean |
| --- | --- |
 Saint-Jean-de-Réomen luostarin portaalin tympanon
 Moutiers-Saint-Jean
 Koordinaatit: 47°33′45″N, 4°13′15″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Montbard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,0 km²
Korkeus:  265 m
Väkiluku (2018):  261 
 – Väestötiheys:  52 as./km²
Kunnan numero:  21446
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moutiers-Saint-Jean on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Montbardin kaupungista lounaaseen.
Kunnan nähtävyyksiä on entinen sairaala Hôpital Saint-Sauveur, jonka perusti vuonna 1661 Claude Charles Rochechouart Chandenier, joka oli Pyhä Vincent de Paulin ystävä. Nykyään se on vanhainkoti, mutta osa siitä on avoinna yleisölle. Kohokohta on sen erittäin kaunis apteekki, joka on säilynyt alkuperäisessä muodossaan. Puupaneloidussa huoneessa, jossa on koristeelliset kierretyt pylväät, on esillä yli 200 apteekkipurkkia, pillerirasiaa ja tinapurkkia.
Moutiers-Saint-Jeanissa ollut Saint-Jean-de-Réomen luostari oli Burgundin vanhin. Se perustettiin noin vuonna 450. Luostari ja sen suurikokoinen luostarikirkko tuhottiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla. Luostarin portaalin tympanon on nähtävillä New Yorkin Euroopan keskiaikaisen taiteen ja arkkitehtuurin museossa The Cloistersissa.
Nähtävyyksiin kuuluu myös historialliseksi muistomerkiksi luokiteltu Coeurderoyn puutarhat, joka on 1600-luvun lopulla luotu renessanssipuutarha. Sen omisti Burgundin parlamentin Maître des requêtes Jean Cœurderoy.
Saint-Jean-de-Réomen luostari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moutiers-Saint-Jean Wikimedia Commonsissa
Paartelampi

| Paartelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°09′55″N, 26°25′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niemisjärven valuma-alue (14.38)
Laskuoja:  oja Iso-Siniseen 
Järvinumero:  14.385.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  158,5 m  
Pituus:  560 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  1,262 km  
Pinta-ala:  5,461 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPaartelampi 
Paartelampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä Siikaselän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,5 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niemisjärven valuma-alueella (14.38), jonka Iso-Sinisen valuma-alueeseen (14.385) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 158,5 metriä mpy.
Nagaoka-kyō

Pienoismalli Nagaoka-kyōn Chōdō-inista.
Nagaoka-kyō (jap. 長岡京) oli Japanin pääkaupunki vuosina 784–794. Nykyinen Nagaokakyōn kaupunki, joka kuului aiemmin Otokunin piirikuntaan, otti nimensä vanhalta pääkaupungilta. Entisen kaupungin alueita sijaitsee nykyisen Nagaokakyōn lisäksi Mukōn kaupungissa, Ōyamazakin maaseutukaupungissa ja Kioton Nishikyō-kun suuralueella.
Vuonna 784 keisari Kanmu siirsi Japanin pääkaupungin pois Narasta eli silloisesta Heijō-kyōsta. Tärkein syy siirtoon lienee ollut se, että uusi paikka tarjosi paremmat kuljetukseen soveltuvat vesireitit. Myös muita selityksiä siirtoon on annettu, esimerkiksi halu paeta buddhalaisen papiston valtaa.
Vuonna 785 pääkaupungin siirrosta ja uuden kaupungin rakentamisesta vastannut virkamies Fujiwara no Tanetsugu salamurhattiin. Prinssi Sawaraa pidettiin osallisena murhaan ja hänet erotettiin keisarihuoneesta.
Vain kymmenen vuoden jälkeen vuonna 794 keisari Kanmu siirsi pääkaupungin uudestaan, tällä kertaa Heian-kyōhon eli nykyiseen Kiotoon. Lähellä valmistumistaan ollut uusi pääkaupunki oli kärsinyt tulvista ja poliittisista valtataisteluista. Keisaria huolestutti ilmeisesti myös kuolleen prinssi Sawaran paha henki (onryō).
Nagaoka-kyōn alueella aloitettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1954. Niiden myötä kaupungin sijainnista ja rakenteesta saatiin uutta tietoa. Kaupungissa arvellaan olleen noin 10 000 taloa ja 50 000 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagaoka-kyō Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Heijō-kyō | Japanin pääkaupunki 784–794 | Seuraaja: Heian-kyō |
Olli Korhonen (jääkiekkoilija)

| Olli Korhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1998 (ikä 26) Anjalankoski, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Korkki
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  HPK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  KooKoo (SML) JoKP (Mestis) Ketterä (Mestis) SaiPa (SML)
Olli Valtteri Korhonen (s. 15. kesäkuuta 1998 Anjalankoski) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Korhonen osaa pelata myös keskellä.
Pelityyli

Huhtikuussa 2023 Korhosta kuvailtiin KooKoon kotisivuilla vahvaksi kamppailijaksi ja alivoimapelaajaksi, joka viihdytti kotiyleisöä periksiantamattomalla taistelulla ja taklauksilla. Kuvauksen mukaan Korhonen on joukkueensa alaketjujen tärkeimpiä palasia.
Muuta

Korhonen valmistui ylioppilaaksi Kouvolan yhteislyseosta keväällä 2017. Hänen isoveljensä Mika on pelannut hyökkääjänä alemmissa sarjoissa.
Natalena Koroleva

| Natalena Koroleva> Наталена Королева.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1888 San Pedro-de-Cordena, Espanja
Kuollut: 1. kesäkuuta 1966 (78 vuotta) Mělník, Tšekkoslovakia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska, ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Natalena Koroleva, ukr. Наталена Королева, s. Dunin-Borkowska, (3. maaliskuuta 1888 San Pedro-de-Cordena (lähellä Burgosia), Espanja – 1. kesäkuuta 1966 Mělník, Tšekkoslovakia) oli ukrainalaistaustainen kirjailija.
Korolevan isä oli puolalaista aatelissukua, äiti espanjalaista. Äiti kuoli synnyttäessään tytärtään. Isoäiti Teofila oli liettualais-ukrainalaista Domontovytšin sukua. Tyttö kasvoi ensin isoäitinsä hoivissa, sitten eno vei hänet Espanjaan. Isänsä avioiduttua uudestaan hän muutti 16-vuotiaana Kiovaan. Koroleva vietti lapsuutensa paitsi Espanjassa, myös Ukrainassa, Ranskassa ja Italiassa. Myöhemmin hän kertoi romaanissaan Bez korinnia (1936, ”Juureton”) niistä vuosista, jotka hän ylhäisötyttöjen koulua käydessään asui Kiovassa. Hän opiskeli arkeologiaa ja historiaa ja osallistui useisiin arkeologisiin kaivauksiin. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli vapaaehtoisena Punaisen Ristin sairaanhoitajana ja haavoittui vakavasti. Hän muutti 1919 Tšekkoslovakiaan, aloitti Prahassa Ukrainan kansallisen tasavallan lähetystön palveluksessa kääntäjäksi ja avioitui myöhemmin Vasyl Koroliv-Staryn kanssa.
Koroleva kirjoitti 1904 ensimmäisen teoksensa ranskaksi. Ensimmäisen kertomuksensa ukrainaksi hän julkaisi 1919 Wienissä ilmestyneessä viikkolehdessä Voljassa. Kertomusten aiheita hän sai toisinaan historian ja arkeologian opinnoistaan. Tuotanto koostuu omaelämäkerrallisista kertomuksista, muistelmista, legendoista ja eksoottisista kertomuksista, jotka sijoittuvat Raamatun aikaan ja keskiajalle Kaukasiaan ja Persiaan. Monet kertomukset ilmestyivät länsiukrainalaissa ja emigranttijulkaisuissa, joista tärkeimpiä Dzvony. Hän käänsi ukrainaksi Tuomas Kempiläisen Kristuksen seuraamisesta ja muutakin kirjallisuutta. Hänen tuotantoaan on julkaistu uudestaan Ukrainassa 2000-luvulla.
Neljä ratsastajaa

Neljä ratsastajaa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ilmestyskirjan neljä ratsastajaa
Neljä ratsastajaa, Rex Ingramin ohjaama elokuva vuodelta 1921
Neljä ratsastajaa, Vincente Minnellin ohjaama elokuva vuodelta 1962.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Neljä ratsastajaa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Myllykylän koulu

| Myllykylän koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Taskuahteentie 19, Tammela
Tyyppi:  alakoulu
Rehtori:  Ilona Hackzell
Luokat:  1–6
Oppilaita:  28
Myllykylän koulu on peruskoulu Tammelassa. Se on kolmiopettajainen koulu, joka sijaitsee neljän kilometrin päässä kunnan keskustasta. Koulussa opetetaan 28 oppilasta luokilla 1–6. Koulua johtaa Ilona Hackzell. Koulussa opetetaan kolmea yhdysluokkaa 1–2, 3–4 ja 5–6. Koulu sijaitsee osoitteessa Taskuahteentie 19.
Myles Burnyeat

Myles Fredric Burnyeat (1. tammikuuta 1939 Lontoo, Englanti – 20. syyskuuta 2019) oli englantilainen filosofi ja klassisen kirjallisuuden tutkija. Burnyeat opiskeli Bryanston Schoolissa Dorsetissa ja King's Collegessa Cambridgessa ja oli Bernard Williamsin oppilas University College Londonissa.
Burnyeatista tuli University College Londonin apulaislehtori vuonna 1964 ja lehtori vuonna 1965. Vuonna 1978 hänestä tuli Cambridgen yliopiston klassisen kirjallisuuden lehtori ja Robinson Collegen jäsen. Vuosina 1984–1996 Burnyeat toimi Laurence-oppituolin antiikin filosofian professorina Cambridgessa, ja vuosina 1996–2006 filosofian tutkijajäsenenä Oxfordin yliopiston All Souls Collegessa. Hän toimi Aristotelian Societyn johdossa vuosina 2005–2006. Vuonna 2006 hän palasi Robinson Collegeen.
Burnyeat kuoli 80 vuoden iässä 20. syyskuuta 2019.
Teoksia

Philosophy As It Is (toim.) (1979)
Doubt and Dogmatism (toim.) (1980)
Science and Speculation (toim.) (1982)
The Sceptical Tradition (toim.) (1983)
The Theaetetus of Plato (1990)
The Original Sceptics (toim.) (1997)
A Map of Metaphysics Zeta (2001)
Panzerjäger I

| Panzerjäger I |
| --- | --- |
 Panzerjäger I
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Saksa
Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  4,14 m
– pelkkä runko:  4,14 m
Leveys:  2,01 m
Korkeus:  2,25 m
Taistelupaino:  6,4 t
Telaketjut:  ?
Maksiminopeus:  
– tiellä:  40 km/h
– maastossa:  20 km/h
Toimintasäde:  140 km tiellä
Pääase:  47 mm panssarivaunukanuuna
Muu aseistus:  1 × 7,92 mm MG 34-konekivääri
Panssarointi:  7–13 mm
Moottori:  Maybach NL 38 kuusisylinterinen bensiinimoottori
– hevosvoimat:  100 hv
– kilowattia:  74 kW
Miehistö:  3
Panzerjäger I eli 4.7cm PaK(t) (Sf) auf Panzerkampfwagen I. (tankin metsästäjä) oli natsi-Saksan ensimmäinen toisessa maailmansodassa käytetty panssarintorjuntavaunu.
Kehitys

Panzerkampfwagen I oli alun perin tarkoitettu koulutusvaunuksi. Niitä käytettiin kuitenkin Puolassa, koska ei ollut saatavilla raskaampia panssarivaunuja. Koska vaunu oli todella heikosti aseistettu (vain kahdella konekiväärillä), alustaa aiottiin käyttää muihin tarkoituksiin (esimerkiksi panssarintorjuntavaunuiksi ja telatykeiksi, Sturmpanzer I). Ensimmäinen ehdotus oli se, että asetetaan alustalle 37 mm panssarintorjuntatykki, mutta koska tykki oli riittämätön, se vaihdettiin voimakkaampaan tšekkoslovakialaiseen 47 mm tykkiin. Vaunu oli helposti suunniteltu, siinä oli Panzerkampfwagen I:n alusta ja tykki ohuen panssarin suojaama, joka oli avoinna sivulta ja takaa.
Taistelussa

1940-luvun alussa tykki pystyi tuhoamaan suurimman osan kaikista panssarivaunuista ja sitä käytettiin pohjois-Afrikassa ja operaatio Barbarossan alussa, missä huomattiin, että siinä oli huono suoja ja tykin teho laski raskaampia panssarivaunuja vastaan ja se vedettiin pois rintamakäytöstä, kun saatiin parempia panssarivaunuja. Sitä käytettiin myöhemmin Balkanilla partisaaneja vastaan.
Itärintamalla vaunulta otettiin tykki pois ja alustaa käytettiin erilaisiin kuljetuksiin. Pieni määrä oli käytössä vuonna 1944. 132 vaunua rakennettiin.
Panzerjäger I takaa
Pakkoliitos

Pakkoliitos tarkoittaa kuntaliitosta, jossa valtio liittää kunnan toiseen kuntaan pakolla. Liitosta voi vastustaa joko lakkautettava kunta, aluettaan laajentava kunta tai molemmat liitoksessa mukana olevat kunnat.
Lain mukaan valtiolla oli mahdollisuus tehdä pakkoliitoksia vuosina 1946–1992, viimeiset tehtiin vuonna 1977. Vuonna 2013 voimaan astunut kuntarakennelaki antoi valtiolle mahdollisuuden tehdä pakkoliitoksia kriisikuntien kohdalla. Suunnitelmat kehyskuntia koskevasta pakkoliitosmahdollisuudesta peruttiin keväällä 2014.
Yleensä kuntaliitokset ovat Suomessa olleet vapaaehtoisia. Helsingin suuressa alueliitoksessa neljä naapurikuntaa yhdistettiin pakolla Helsinkiin. Muutama pakkoliitos tehtiin suuren kuntauudistuksen aikana 1960- ja 1970-luvuilla, mutta pääosa tuolloin tehdyistä kuntaliitoksista oli vapaaehtoisia. Tämän jälkeen on tehty kriisikuntien pakkoliitoksia 2010-luvulla.
Luettelo pakkoliitoksista Suomessa

Seuraavassa on lueteltu Suomessa tehdyt kuntien pakkoliitokset vuosina 1946–1992:
1946: Haaga, Huopalahti, Kulosaari ja Oulunkylä sekä Helsingin maalaiskunnan eteläisimmät osat (mm. kunnan aiempi hallinnollinen keskus Malmi) liitettiin Helsinkiin
1954: Pielisensuu liitettiin Joensuuhun
1959: Seinäjoen maalaiskunta liitettiin Seinäjokeen
1967: Lappee ja Lauritsala liitettiin Lappeenrantaan, Paraisten maalaiskunta liitettiin Paraisiin ja Vanaja liitettiin pääosin Hämeenlinnaan
1968: Kakskerta liitettiin Turkuun
1969: Koijärvi liitettiin Forssaan ja Urjalaan
1973: Bergö liitettiin Maalahteen ja Lapväärtti, Siipyy ja Tiukka liitettiin Kristiinankaupunkiin
1974: Pyhämaa liitettiin Uuteenkaupunkiin
1977: Kajaanin maalaiskunta liitettiin Kajaaniin ja Karhula ja Kymi liitettiin Kotkaan
Luettelo pakkoliitoksista Suomessa > Kriisikuntien pakkoliitokset

Vuonna 2014 päätettiin liittää kriisikunnat Jalasjärvi, Lavia ja Tarvasjoki muihin kuntiin. Näistä Tarvasjoki päätettiin liittää Lietoon vuonna 2015 Liedon vastustuksesta huolimatta. Molemmat liitoksen osapuolena olevat kunnat vastustivat Lavian liittämistä Poriin vuonna 2015, sen sijaan Lavia halusi liittyä lähempänä sijaitsevaan Kankaanpäähän. Jalasjärvi päätettiin yhdistää Kurikkaan vuonna 2016, minkä kumpikin kunta oli hyväksynyt.
Vuonna 2016 päätettiin liittää kriisikunta Rääkkylä Kiteeseen vuoden 2017 alusta. Korkein hallinto-oikeus kuitenkin kumosi päätöksen. Kiteen ja Rääkkylän seurakunnat sen sijaan yhdistyivät kuntaliitoksen peruuntumisesta huolimatta.
Natalia Bäck

| Natalia Bäck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1970 (ikä 54) Petroskoi, Karjalan tasavalta, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Laji:  pituushyppy, kolmiloikka
Seura:  Joensuun Kataja
Ennätykset:  pituushyppy: 663 cm kolmiloikka: 14,18 m
Natalia Rudolfovna Bäck (aik. Kilpeläinen, o.s. Kuzina, s. 18. maaliskuuta 1970 Petroskoi, Neuvostoliitto) on suomalainen yleisurheilija. Hän kilpaili aktiiviurallaan pääasiassa kolmiloikassa ja pituushypyssä. Seuratasolla hän edusti Joensuun Katajaa.
Bäck voitti ensimmäisen SM-mitalinsa Tampereen sisäratojen SM-kisoissa 1998, joissa hän voitti kolmiloikassa hopeaa tuloksella 13,36. Samana vuonna hän loikki Kalevan kisoissa toiseksi tuloksella 13,45. Seuraavana vuonna hän voitti Kalevan kisoissa SM-kultaa tuloksella 13,86. Vuonna 2000 Bäck voitti sisäratojen SM-kisoissa kolmiloikassa kultaa ja pituudessa hopeaa hypättyään 633. Seuraavana vuonna hän hyppäsi Kalevan kisoissa sekä pituudessa että kolmiloikassa toiseksi.
Bäck voitti 2002 sisäratojen SM-kultaa kolmiloikassa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Kalevan kisoissa pituudessa pronssia tuloksella 637 ja kolmiloikassa hopeaa. Seuraavana vuonna hän oli sisäratojen SM-kisoissa ensimmäinen kolmiloikassa ja toinen pituudessa. Kalevan kisoissa hän voitti kolmiloikassa hopeaa tuloksella 14,01. Bäck loikki sisäratojen SM-kisoissa 2004 hopealle kolmiloikassa. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen Budapestin sisäratojen MM-kisoihin, joissa hän karsiutui tuloksella 14,02. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kolmiloikan sisäratojen SM-kultaa. Porin Kalevan kisoissa hän voitti hopeaa pituudessa ja kultaa kolmiloikassa, jonka ansiosta hänet valittiin Suomen joukkueeseen Helsingin MM-kisoihin. Kisoissa Bäck karsiutui molemmissa lajeissa.
Bäck voitti 2006 jälleen sisäratojen SM-kultaa kolmiloikassa. Hän voitti samana vuonna Jyväskylän Kalevan kisoissa kultaa kolmiloikassa ja osallistui Göteborgin EM-kisoihin, joissa karsiutui sekä pituudessa että kolmiloikassa. Vuonna 2007 hän voitti sisäratojen SM-kultaa kolmiloikassa. Bäck hyppäsi 30. tammikuuta 2000 kolmiloikan sisäratojen Suomen ennätyksen 14,09. Ennätyksen rikkoi Kristiina Mäkelä 4. helmikuuta 2015. Kilpeläinen on pituushypyssä Suomen kaikkien aikojen tilastossa jaetulla viidennellä tilalla ja kolmiloikassa kolmantena.
Bäck lopetti aktiiviuransa vuoteen 2007. Häntä valmensi viimeksi hänen aviomiehensä Mikael Bäck..
Panzerbüchse 38

Panzerbüchse 39 panssarintorjuntakivääri.
Panzerbüchse 38 (tunnetaan myös lyhenteellä PzB-38) oli Wehrmachtin toisessa maailmansodassa käyttämä rekyylipiippuinen lippaaton panssarintorjuntakivääri, jonka kehittäjä oli B. Brauer ja valmistaja Rheinmetall-Borsig. Puolan valtauksessa Panzerbüchse 38:a oli käytössä 62 kappaletta, jonka jälkeen se poistettiin käytöstä ja korvattiin Panzerbüchse 39:llä.
Panzerbüchse 38:n hyviin puoliin kuului sen helppo kuljetus, kun taas huonoihin muun muassa aseen epäluotettavuus.
Historiaa

Panzerbüchse 38 ei  ollut koskaan sitä käyttäneiden sotilaiden suosiossa. Ammus ei läpäissyt uusimpien panssarien panssarointia, ja turhautuneiden saksalaisten kerrotaan mielluummin hylänneen pst-kiväärinsä kuin käyttäneet niitä alkuperäiseen tarkoitukseen. Pst-miehet vihasivat Panzerbüchse 38:n rajua rekyyliä, jonka voima saattoi aiheuttaa ampujalle solisluun murtumia.
Teknisiä tietoja

Valmistusaika: 1939-1940. Valmistusmäärä vain 1600 kappaletta.
Kaliiperi: 7,92x94.
Piipunpituus: 109 cm, kokonaispituus 162 cm.
Piipun paino: 6,1 kg, kokonaispaino 16,2 kg.
Lähtönopeus 1210 m/s.
Läpäisy: 30 mm 100 m, 25 mm 300 m.
Pallosalama (elokuva)

| Pallosalama> Thunderball |
| --- | --- |
 Pallosalaman juliste
Ohjaaja:  Terence Young
Käsikirjoittaja:  Kevin McClory  Jack Whittingham Ian Fleming Richard Maibaum John Hopkins
Perustuu:  Ian Flemingin romaaniin Pallosalama
Tuottaja:  Harry Saltzman   Albert R. Broccoli   Kevin McClory
Säveltäjä:  John Barry
Kuvaaja:  Ted Moore
Leikkaaja:  Ernest Hosler Peter R. Hunt
Lavastaja:  Peter Murton
Erikoistehosteet:  John Stears
Pääosat:  Sean Connery Claudine Auger Adolfo Celi Luciana Paluzzi Rik Van Nutter Desmond Llewelyn Bernard Lee
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   21. joulukuuta 1965   25. joulukuuta 1965   29. joulukuuta 1965
Kesto:  130 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  11 000 000 USD
Tuotto:  141 200 000 USD
Edeltäjä:  007 ja Kultasormi
Seuraaja:  Elät vain kahdesti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pallosalama (engl. Thunderball) on Terence Youngin ohjaama James Bond -elokuva vuodelta 1965. Bond-sarjan neljäs elokuva perustuu Ian Flemingin kirjoittamaan romaaniin vuodelta 1961. Elokuvan tuottivat Albert R. Broccoli, Kevin McClory ja Harry Saltzman. James Bondia näyttelee neljännen kerran Sean Connery. Elokuvan tunnuslaulun esitti Tom Jones. Elokuva oli ensimmäisen laajakuvana kuvattu James Bond -elokuva.
Pallosalaman tapahtumat sijoittuvat Lontooseen ja Bahaman Nassauhun. Elokuvassa oli aikaansa nähden hyvin paljon vedenalaisia kohtauksia.
Juoni

Spectren suuruudenhullu johtaja Ernst Stavro Blofeld on kehitellyt katalan suunnitelman, jonka avulla gangsteripomo Emilio Largo (Adolfo Celi) on saanut haltuunsa Kuninkaallisten ilmavoimien Avro Vulcan -pommikoneen. Koneen lastina on kaksi atomipommia. Ellei Yhdistynyt kuningaskunta maksa hänelle sataa miljoonaa puntaa, hän räjäyttää pommeilla yhden suurkaupungin joko Yhdysvalloista tai Englannista. Salainen agentti James Bond (Sean Connery) saa tehtäväkseen jäljittää hyvin lyhyessä ajassa Emilio Largon, eli Numero 2:n, Bahamalta ja estää hänen aikeensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Connery   | … |  James Bond   |
|  Claudine Auger   | … |  Dominique 'Domino' Derval   |
|  Bernard Lee   | … |  M   |
|  Lois Maxwell   | … |  Miss Moneypenny   |
|  Desmond Llewelyn   | … |  Q   |
|  Rik Van Nutter   | … |  Felix Leiter   |
|  Adolfo Celi (dubbaus Robert Rietty)   | … |  Emilio Largo, alias 'Numero 2'   |
|  Luciana Paluzzi   | … |  Fiona Volpe   |
|  Guy Doleman   | … |  kreivi Lippe   |
|  Paul Stassino   | … |  Francois Derval/Angelo Palazzi   |
|  Philip Locke   | … |  Vargas    |
|  George Pravda   | … |  Ladislav Kutze   |
|  Martine Beswick   | … |  Paula Caplan   |
|  Molly Peters   | … |  Patricia Fearing   |
|  Maryse Guy Mitsouko   | … |  Mademoiselle La Porte    |
|  Anthony Dawson (äänenä Eric Pohlmann)   | … |  Ernst Stavro Blofeld   |
|  Roland Culver  | … |  ulkoministeri   |
|  Earl Cameron  | … |  Pinder   |
|  Rose Alba  | … |  rouva Boitier   |
|  Michael Brennan  | … |  Janni   |
|  Leonard Sachs  | … |  eversti   |
|  Edward Underdown  | … |  Air Wice Marshall   |
|  Reginald Beckwith  | … |  Kenniston   |
|  Harold Sanderson  | … |  kantosiipialuksen kapteeni   |
Palkinnot

Elokuva voitti vuoden 1965 Oscar-gaalassa parhaiden erikoistehosteiden palkinnon.
Aiheesta muualla

Elokuva MGM:n sivuilla (englanniksi)
Pallosalama Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pallosalama Elonet. (suomeksi)