stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aventaminen

Työkalujen muotoja ja esimerkkejä.
Aventaminen on lastuavan työstön menetelmä, jossa monileikkuinen työkalu, avennin, vedetään tai työnnetään reiän läpi tai työkappaleen ulkopintaa pitkin. Työkalun muoto jää työkappaleeseen. Riippuen poistettavasta ainemäärästä ja lastuttavan muodon monimutkaisuudesta, voidaan joutua käyttämään useampia aventimia. Avennettaessa useat pääsärmät lastuavat samanaikaisesti. Siksi lastuamisvoimat ovat suuret. Avennustyökaluja on erilaisia koon, hinnan, haluttujen toleranssien mukaan. Aventamisen tulos on hyvä sekä pinnan laadun kannalta että mittatarkkuuden suhteenkenen mukaan?. Vaikka työkalut ovat kalliita, avennus on yleensä kannattavampaa muihin menetelmiin verrattuna korkealaatuisia tuotteita valmistettaessakenen mukaan?.
Aiheesta muualla

Veli-Pekka Peljo, Avartaminen ja aventaminen, Aventaminen luvusta 6. alkaen[vanhentunut linkki]
Senkichi Awaya

Hiroshiman pormestari Senkichi Awaya
Senkichi Awaya (jap. 粟屋 仙吉, 7. marraskuuta 1893 – 6. elokuuta 1945) oli japanilainen poliitikko. Hän toimi keisari Hirohiton valtakaudella Hiroshiman pormestarina. Tuolloin pääministerinä olivat toimineet Hideki Tojo, Kuniaki Koiso sekä Suzuki Kantarō. Awaya oli kristitty ja pasifisti, ja hän vastusti salassa Japanin aloittamaa sotaa Yhdysvaltoja vastaan. Hän olisi joutunut vainotuksi, jos olisi tehnyt tämän julkisesti. Myöskin apulaispormestari oli saanut Awayalta hengenheimolaisena vahvaa taustatukea toimissaan. Miehet työskentelivät yhdessä noin puolentoista vuoden ajan.
Awaya menehtyi perheineen Hiroshiman pommituksessa. Hän oli kaupungin eräs kaikkein suosituimmista ja arvostetuimmista pormestareista.
Käännös suomeksi
San Estanislao

| San Estanislao |
| --- | --- |
 San Estanislao
 Koordinaatit: 24°39′0″S, 56°26′0″W 
Valtio:  Paraguay
Departementti:  San Pedro
Väkiluku (2022):  46 405
Lempinimi::  Santaní
 
 www.municipalidadsanestanislao.gov.py 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Estanislao on kaupunki Paraguayn San Pedron departementissa. Kaupunkiin viitataan usein lempinimellä Santaní. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 46 405.
Maantiede

San Estanislao sijaitsee Paraguayn San Pedron departementissa noin 151 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista. Kaupungin läpi kulkee maantie pääkaupungista kohti Pedro Juan Caballeroa.
Historia

San Estanislaon perusti jesuiitta Sebastián de Yegros vuonna 1749. Se oli yksi viimeisistä useista alueelle perustetuista jesuiittojen lähetysasemista. San Estanislaon ja muiden vastaavien paikkakuntien perustamisen taustalla oli tarve turvata espanjalaisten kulkua seudun mateemetsiin. Mate on suosittu paikallinen juoma.
1890-luvulla Industrial Paraguaya osti suuria maa-alueita San Estanislaon ympätistöstä ja paikasta tuli tärkeä kaupan keskus. Alfredo Stroessnerin valtakaudella (ns. Stronato) Partido Coloradon eli konservatiivipuolueen puolisotilaallinen järjestö Macheteros de la Paz oli huomattava tekijä alueella. Heidän kauttansa paikkakunta oli Pastor Milciades Coronelin poliittista tukialuetta.
Väestö

Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan San Estanislaon asukasluku oli 46 405. Kaupunki on asukasluvussa mitattuna San Pedron departementin suurin.
Azazel (demoni)

Azazel ja syntipukki. Kuvitusta Collin de Plancyn teokseen Dictionnaire infernal.
Azazel tai Asasel, hepreankielinen nimi erämaassa olevalle demonille, jonka luo syntipukki lähetetään Jom kippurin aikaan. Apokryfisessä Eenokin kirjassa Asasel esiintyy kapinallisten enkelien päällikkönä. Azazel oli myös epäpuhtauden henkilöitymä ja myöhemmissä rabbien kirjoituksissa langennut enkeli.
Juutalaisten legendojen mukaan Jom kippur -rituaalia varten valittiin kaksi vuohipukkia. Toinen määrättiin arvalla "Herralle", toinen "Azazelille". Uskonnollisia menoja johti Temppelin ylipappi. Kun ylipappi oli symbolisesti siirtänyt kaikki juutalaisen kansan synnit syntipukkiin, Azazelille määrätty syntipukki ajaettiin erämaahan ja tapettiin heittämällä alas jyrkänteeltä.
Avalon Beach

| Avalon Beach |
| --- | --- |
 Avalon Beach
 Koordinaatit: 33°38′01″S, 151°19′57″E 
Sijainti:  Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Väkiluku:  10,685
Postinumero:  2107
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Avalon Beach on uimaranta ja lähiö Sydneyssä, Australiassa. Avalon sijaitsee 35 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Pittwaterin piirikunnassa.
Historia

Avalon nimettiin myyttisen Avalon-saaren mukaan. Legendojen mukaan, Avalon oli maanpäällinen paratiisi ja Kuningas Arthurin viimeinen leposija.
Urheilu ja ajanviete

Avalon Beach on surffausranta ja sillä on yli 25 metrinmittainen suolavesiallas eteläpäädyssään. Avalon Beach Surf Life Saving Clubin jäsenet vahtivat Avalon Beachilla uimassa olevia. Useat entiset surffauksen maailmanmestarit asuvat tai ovat asuneet Avalonin alueella.
Avalon Soccer Clubilla, joka perustettiin vuonna 1982 on yli 80 joukkuetta ja 1000 rekisteröityä pelaajaa.
Babi

Babi oli muinaisen Egyptin mytologiassa pimeyden demoni, joka mainitaan Kuolleiden kirjassa. Eräässä kreikkalaisessa papyruksessa hän esiintyy nimellä Bapho, nimitys, jota käytetään Sethistä. Plutarkhos mainitsee Sethin kumppanin – tai itsensä Sethin – nimeltä Bebon.
Baal-Hammon

Baal-Hammonia valtaistuimellaan esittävä patsas ensimmäiseltä vuosisadalta.
Baal-Hammon tai Baal-Hamon (foinikiaksi 𐤁𐤏𐤋 𐤇𐤌𐤍, baʿal ḥamūn; puuniksi bʻl ḥmn) oli Karthagon pääjumala. Varhaisin jumalan maininta on löydetty kaiverruksesta fonikialaisessa Zindsirlin kaupungissa. Nimen on tulkittu merkitsevän "suitsutusastioiden alttarin herra". Baal-Hammonia palvottiin myös Maltalla, Sisiliassa ja Sardiniassa.
Pohjois-Afrikassa Baal-Hammon oli pääasiassa hedelmällisyyden jumala, ja roomalaisaikana hän sai nimen Frugifer (hedelmien kantaja). Baal-Hammonin kulttiin kuuluivat sekä Sisiliassa että Pohjois-Afrikassa lasten uhraukset. Ammonin tavoin Baal-Hammonia pidettiin myös oraakkeli-jumalana. Kreikkalaiset samaistivat hänet Kronokseen, roomalaiset Saturnukseen.
Avoin kaupunki

Manila julistautui 26. joulukuuta 1942 avoimeksi kaupungiksi.
Avoin kaupunki tarkoittaa sodankäyntiin liittyvänä käsitteenä, että kaupunkia hallinnoivan maan viranomaiset ilmoittavat, ettei kaupunkia tulla puolustamaan, kun se on jäämässä vihollisen haltuun. Tällöin vastapuolen tulisi kunnioittaa tätä ilmoitusta eikä kohdistaa kaupunkiin sotatoimia. Tällä pyritään suojelemaan kaupungin asukkaita ja rakennuskantaa sodan tuhoilta.
Ehkä kuuluisin avoin kaupunki oli Pariisi toisessa maailmansodassa vuonna 1940, kun Ranskan hallitus julisti sen avoimeksi kaupungiksi saksalaisten hyökkääjien lähestyessä kaupunkia.
Avoimia kaupunkeja toisessa maailmansodassa

Bryssel 1940, saksalaisten hyökätessä
Pariisi 1940, saksalaisten hyökätessä
Belgrad huhtikuussa 1941
Manila 1942, japanilaisten joukkojen saapuessa
Rooma 14. elokuuta 1943, julistajana italialaiset joukot, kun liittoutuneet lopettivat kaupungin pommittamisen. Kun liittoutuneiden joukot saapuivat kaupunkiin, perääntyvät saksalaiset julistivat myös Firenzen ja Chietin ”avoimiksi kaupungeiksi”.
Ateena: saksalaiset julistivat kaupungin avoimeksi 13. lokakuuta 1944.
Hyökkäävät joukot eivät aina kunnioita julistusta. Puolustavat joukot voivat käyttää sitä poliittisena vetona.
1950-luvun miehittämättömät avaruuslennot

1950-luvun miehittämättömät avaruuslennot koostuvat 22 satelliitin laukaisusta 26 kuukauden aikana 4. lokakuuta 1957 eli Sputnik 1:n avaruuslennosta alkaen.
Kaikki Yhdysvaltain laukaisemat piensatelliitit, lähinnä mikrosatelliitteja, laukaistiin matalille Maan kiertoradoille (200–600 km) tai sellaisille elliptiselle radoille, joille vaaditaan yhtäsuuri kantoraketin aikansaama loppunopeus kuin matalille radoille. Neuvostoliitto pystyi voimakkaammalla kantoraketillaan (R-7) nostamaan raskaita satelliitteja ja lähettämään kuuluotaimia. Sen kuuluotaimissa ei ollut radankorjausmoottoreita ja täten niiden suuntauksen tarkkuus riippui täysin kantoraketin laukaisun suuntatarkkuudesta. Neuvostoliiton avaus Kuun tutkimuksessa oli laukaiseva tekijä Kennedyn Apollo-ohjelman syntyyn.
1950-luvulla kaikkiaan 35 kantoraketin laukaisuyritystä epäonnistui, niistä vain viisi tapahtui Neuvostoliitossa. Epäonnistuneet laukaisut toivat hetkeksi yhdysvaltalaisen median etusivujen ostikkojen käyttöön sanat flopnik (korkeushypyn floppaus + Sputnik) ja kaputnit (saksan sana Kaputt + Sputnik) kuvaten Yhdysvaltain laukaisujen epäonnistumisia.
Vain muutama vuosi myöhemmin esimerkiksi James Bond -elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No esitettiin suurelle yleisölle ajatus, että kommunistiset tahot häiritsisivät Floridasta tehtyjä rakettien laukaisuja.
Yhdysvaltain ongelmat liittyivät kuitenkin liian pienten rakettien virittämiseen kantoraketeiksi eli niiden rakettimoottoreiden räjähdyksiin tai ohjausjärjestelmän virhetoimintoihin. Nämä tekniset epäonnistumiset lisäsivät Yhdysvaltain rakettiohjelmien rahoitusta, joka puolestaan lisäsi Neuvostoliiton satelliittiohjelmien rahoitusta - syntyi avaruuskilpa. Yhdysvaltain presidentti Eisenhowerin jäähyväispuhe "sotateollisen kompleksin" toiminnan vaaroista liittyy osin Yhdysvaltain ohjusteollisuuteen, mahdollisesti kahden maan ohjusteollisuuksien saamiin synergioihin varustelu- ja avaruuskilvoissa.
Epäonnistuneet laukaisut > Vuosi 1957

Vuonna 1957 tehtiin yksi Yhdysvaltojen laukaisu, joka epäonnistui:
6. joulukuuta 1957, Vanguard-satelliitti, Vanguard-kantoraketti, Yhdysvaltain laivasto, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-18A.
Epäonnistuneet laukaisut > Vuosi 1958

Vuonna 1958 tehtiin 21 epäonnistunutta laukaisua, joista 18 oli Yhdysvaltojen:
5. helmikuuta 1958, Vanguard, Vanguard-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-18A Failure
5. maaliskuuta 1958, Explorer 2, Juno-1-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-26A
27. huhtikuuta 1958, Sputnik 3, Sputnik-kantoraketti, Baikonurin kosmodromi
29. huhtkikuuta 1958, Vanguard, Vanguard-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-18A
28. toukokuuta 1958, Vanguard, Vanguard-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-18A
Vanguard, Vanguard-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-18A
25. heinäkuuta 1958, Pilot 1, ?-kantoraketti, Yhdysvallat
26 heinäkuuta 1958, Explorer 4, Juno-1-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-5
12. elokuuta 1958 Pilot 2, Pilot (NOTS-EV-1) In, F-4D-lentokone
17. elokuuta 1958 Pioneer, Thor-DM18 Able-1-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-17A
22. elokuuta 1958 Pilot 3 Pilot (NOTS-EV-1) In, F-4D
24. elokuuta 1958 Explorer 5 Juno-1 Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-5
25. elokuuta 1958 Pilot 4, Pilot (NOTS-EV-1) In, F-4D
26. elokuuta 1958 Pilot 5, Pilot (NOTS-EV-1) In, F-4D
28. elokuuta 1958 Pilot 6, Pilot (NOTS-EV-1) In, F-4D
23. syyskuuta 1958, Luna (1a), Vostok-L-kantoraketti, Bainonurin kosmodromi
26. syyskuuta 1958, Vanguard, Vanguard-raketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-18A
11. lokakuuta 1958, Luna (1b), Vostok-L-kantoraketti, Baikonurin kosmodromi
23. lokakuuta 1958, Beacon 1, Juno-1-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-5
8. marraskuuta 1958, Pioneer 2, Thor-DM18 Able-1-kantoraketti, Cape Caneveralissa sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien Eastern Test Range, torni LC-17A
4. joulukuuta 1958, Luna (1c), Vostok-L-kantoraketti, Baikonurin kosmodromi
Yhdysvaltain maavoimat oli selkeästi häviämässä avaruuskilvan Yhdysvaltain aselajien välisessä kilvassa. Von Braunin ryhmä Yhdysvaltain armeijan Alabaman arsenaalilla oli vuonna 1958 siirtymässä juuri perustetulle NASAlle.
Epäonnistuneet laukaisut > Vuosi 1959

Vuonna 1959 tehtiin 13 epäonnistunutta laukaisua, joista 11 oli Yhdysvaltojen:
21.01.1959, USAFin Discoverer 1 - biologinen tutkimussatelliitti, Thor-DM18 Agena-A-kantoraketti, Vandenbergin ilmavoimien tukikohta (tuhoutui ennen laukaisuyritystä)
14.04.1959, Vanguard (magnetometri), Vanguard-kantoraketti, Cape Canaveral torni LC-18A
3.06.1959, USAFin Discoverer 3 biologinen tutkimussatelliitti, Thor-DM18 Agena-A-kantoraketti, Vandenbergin ilmavoimien tukikohta
18.06.1959, Luna-kuuluotain, Vostok-L-kantoraketti, Baikonurin kosmodromi
22.06.1959, Vanguard-satelliitti, Vanguard-kantoraketti, Cape Canaveralin Eastern Test Range
25.06.1959	KH-1 1 (Discoverer 4) vakoilusatelliitti, joka esiteltiin tiedekokeena, Thor-DM18 Agena-A-kantoraketti, Vandenbergin ilmavoimien tukikohta
16.07.1959, Explorer (6) tiedesatelliitti, Juno-2-kantoraketti,  Cape Canaveralin Eastern Test Range
15.08.1959, Beacon 2-tietoliikennesatelliitti, Juno-2-kantoraketti, Cape Canaveralin Eastern Test Range
17.09.1959, Transit 1A - sotilaallinen navigaatiosatelliitti, Thor-DM18 Able-2-kantoraketti, Cape Canaveralin Eastern Test Range
18.09.1959, Vanguard 3-tiedesatelliitti, Vanguard-kantoraketti,  Cape Canaveralin Eastern Test Range (osittainen epäonnistuminen)
24.09.1959, Pioneer (P 1)-tiedesatelliitti, Atlas-C Able-kantoraketti,  Cape Canaveralin Eastern Test Range (tuhoutui ennen laukaisuyritystä)
20.11.1959, KH-1 5 (Discoverer 8) - vakoilusatelliitti, Thor-DM18 Agena-A-kantoraketti, Vandenbergin ilmavoimien tukikohta (osittainen epäonnistuminen)
26.11.1959, Pioneer (P 3)-tiedesatelliitti, Atlas-D Able-kantoraketti, Cape Canaveralin Eastren Test Range
Aiheesta muualla

Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
Tietoja NOTS EV1-ohjelmasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Jonathan McDowellin avaruussivusto
NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
Venäjän kuulennot
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ei edeltäjiä | Miehittämättömät avaruuslennot | Seuraaja: Luettelo vuoden 1960 miehittämättömistä avaruuslennoista |
Datatähti

Datatähti (ruots. Datastjärna) on opetushallituksen ja MAOL:n järjestämä tietotekniikkakilpailu. Osallistujapulan vuoksi kilpailussa on nykyään vain yksi sarja, nimellisesti lukiosarja. Alkukilpailu pidetään syksyllä Internetin välityksellä, loppukilpailu järjestetään Helsingin yliopistossa samoihin aikoihin muiden neljän tieteen kisojen loppukilpailujen kanssa, yleensä helmikuun alussa.
Alkukilpailu

Datatähden alkukilpailussa aikaa on kaksi viikkoa. Alkukilpailussa on tyypillisesti viisi osatehtävistä koostuvaa kilpailutehtävää, jotka julkaistaan Internetissä kilpailun alkaessa, yleensä loka-marraskuun vaihteessa. Loppukilpailuun valitaan noin 15–20 parasta kokonaispisteiden perusteella.
Alkukilpailu > Ohjelmointitehtävät

Tehtävät ovat yleensä luonteeltaan algoritmisia, eli tarkoituksena on ohjelmoida algoritmi tietyn ongelman ratkaisemiseen. Sallitut ohjelmointikielet ovat nykyään C++, Java, Python, Haskell ja Pascal. Kilpailutehtävien ratkaisemiseksi ei yleensä tarvita ohjelmointikielten hienouksia tai erilaisia optimointikikkoja, vaan hyvän algoritmin keksiminen ja sen oikea toteuttaminen riittävät.
Datatähden alkukilpailun ohjelmointitehtävät on yleensä suunniteltu niin, että osan tehtävistä annettavista pisteistä voi saada yksinkertaisillakin algoritmeilla. Syvempi perehtyneisyys algoritmeihin on kuitenkin hyödyllistä erityisesti Datatähden loppukilpailussa sekä IOI-kisoissa pärjäämisen kannalta.
Loppukilpailu

Loppukilpailu järjestetään Helsingissä tavallisesti helmikuun alussa. Kilpailussa on yleensä kuusi 100 pisteen arvoista ohjelmointitehtävää. Alkukilpailumenestys ei vaikuta loppukilpailun pisteytykseen.
Loppukilpailu > Palkinnot

Datatähtikilpailussa jaetaan voittajalle 600€, toiselle 350€ ja kolmannelle 200€ suuruiset palkinnot. Lisäksi jotkin suomalaiset yliopistot tarjoavat kymmenen parhaan joukkoon sijoittuneille opiskelupaikan ilman pääsykoetta.
Loppukilpailu > Voittajia

| Vuosi | Lukiosarjan voittaja | Peruskoulusarjan voittaja |
| --- | --- | --- |
| 1991 | Arttu Rajantie | Jani Lehtinen |
...
| 1995 | Vesa Rantanen | ... |
| 1996 | Vesa Rantanen | Jan Lönnberg |
| 1997 | Samuli Laine | Tero Karras |
| 1998 | Samuli Laine | Johan Brandt |
| 1999 | Timo Teräs | Teemu Murtola |
| 2000 | Tero Karras | Olli-Pekka Kahilakoski |
| 2001 | Anssi Kolehmainen | Jaakko Viinikanoja |
| 2002 | Markus Ojala | Ville Mäkynen |
| 2003 | Ville Mäkynen | Ville Pettersson |
| 2004 | Jussi Määttä | Stefan Salo |
| 2005 | Mikko Ervasti | Lauri Kenttä |
| 2006 | Antti Laaksonen | Teemu Väkiparta |
| 2007 | Mikko Sysikaski | - |
| 2008 | Mikko Sysikaski | - |
| 2009 | Jussi Kokkala | - |
| 2010 | Johannes Laire | - |
| 2011 | Jasse Lahdenperä | - |
| 2012 | Jasse Lahdenperä | - |
| 2013 | Henrik Lievonen | - |
| 2014 | Kalle Luopajärvi | - |
| 2015 | Tuukka  Korhonen | - |
| 2016 | Kalle Luopajärvi | - |
| 2017 | Siiri Kuoppala | - |
| 2018 | Juha Harviainen | - |
| 2019 | Santeri Toivonen | - |
| 2020 | Roope Salmi | - |
| 2021 | Henrik Aalto | - |
| 2022 | Leo Varis | - |
| 2023 | Veikko Heikkinen | - |
Jatkovalmennus

Loppukilpailun jälkeen valitaan valmennusryhmä, jolle pidetään valmennusleiri, mikäli rahatilanne sen sallii. Valintakriteereitä ovat sijoittuminen Datatähden alku- ja loppukilpailussa, CSES-järjestelmässä olevien valmennustehtävien tekeminen ja aktiivisuus Internetissä oleviin ohjelmointikilpailuihin osallistumisessa. Leirin ja edellä mainittujen kriteereiden perusteella valitaan kuuden hengen joukkue kansainväliseen BOI-kilpailuun ja sieltä edelleen neljän hengen joukkue IOI-kilpailuun. Valmennusvastuu on tällä hetkellä Helsingin yliopistolla.
Aiheesta muualla

Datatähti.fi
MAOL ry:n Datatähti-sivu
Suomenkielistä tietoa ohjelmointikilpailuista antava sivu
Tuloksia eri vuosilta:
1998
1999[vanhentunut linkki]
2000 (Arkistoitu – Internet Archive) (vain alkukilpailun tulokset)
2001 (Arkistoitu – Internet Archive)
2002 (Arkistoitu – Internet Archive)
2003
2004
2006(vain lukiosarjan tulokset)
2009 (pdf)
Vuoden 2010 alkukilpailutehtävät (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun yliopiston vanhat Datatähti-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tehtäviä ja tuloksia Ohjelmointiputkassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Austin A40 Sports

| Austin A40 Sports |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Austin Motor Company British Motor Corporation
Valmistusvuodet:  1950 – 1953
Korimalli:  2-ovinen convertible
Luokka:  Urheiluauto
Muotoilija:  Eric Neale
Teknisesti samankaltaisia:  Austin A40 Devon
Tekniset tiedot
Moottori:  1,2 l R4
Vaihteisto:  4-portainen manuaali
Mitat
Massa:  965 kg 
Pituus:  4039 mm 
Akseliväli:  2337 mm 
Leveys:  1549 mm 
Korkeus:  1460 mm 
Austin A40 Sports oli vuosina 1950 – 1953 Austin A40 Devonin alustalle valmistettu, neljän hengen alumiinisella avokorilla varustettu urheilullinen automalli. A40 Sports esiteltiin vuoden 1949 Lontoon autonäyttelyssä.
A40 Sports on auto, joka on hieman vaikeasti sijoitettavissa mihinkään tiettyyn luokkaan ja sille ei ehkä siksi löytynyt varsinaista kohderyhmää. Nelipaikkaisena se oli enemmänkin avokorinen ja urheilullinen perheauto, kuin urheilullinen matkailuauto, koska malli perustui koriaan lukuun ottamatta vakiotekniikalle. Erikoistyönä tehty alumiinikori kuitenkin nosti auton hinnan suurien kuusisylinteristen perheautojen yläpuolelle. A40 Sportsin päämarkkina-alue oli Yhdysvallat, mutta mallista ei tullut toivotunkaltaista menestystä ja sen valmistusmääräksi jäi 4011 kappaletta.
Historia

West Bromwichin kaupungissa sijainnut ja autojen koritukseen erikoistunut Jensen Motors oli tehnyt Austinin kanssa yhteistyötä jo 1920-luvun puolivälistä lähtien, ja myös A40 Sports syntyi tämän yhteistyön hedelmänä. Jensen Motorsin palvelukseen oli vuonna 1946 siirtynyt aiemmin Wolseley Motorsin designerina toiminut Eric Neale, jonka ensimmäinen työ Jensenille oli uusi, mallivuodelle 1950 esitelty Interceptor. Jensen kävi neuvotteluja Austinin kanssa tekniikan ja alustojen toimittamisesta kyseisen mallin valmistusta varten, ja tässä yhteydessä Austinin nokkamies Leonard Lord pääsi tutustumaan mallin suunnitelmiin. Hän piti näkemästään niin, että pyysi Jenseniä suunnittelemaan Interceptorista mittakaavassa pienennetyn version, joka voisi käyttää A40 Devonin alustaa.
Yleinen käytäntö oli, että tekniikan valmistajat toimittivat komponenttinsa Jensenille, joka sitten itse huolehti auton korittamisesta ja loppukokoonpanosta. A40 Sportsin kanssa järjestelmä toimi niin päin että valmiit korit toimitettiin Jenseniltä Austinin Longbridgen tehtaalle, jossa ne sitten yhdistettiin A40-alustaan ja saatiin aikaan valmis auto.
Yleistä

Leonard Lordin esityksen mukaisesti A40 Sports perustui Austin A40 Devon -mallin alustalle. Runkoa jouduttiin kuitenkin vahvistamaan alkuperäisestä, jotta se olisi riittävän tukeva alumiinikorista avomallia varten. Vakioversiosta poiketen A40 Sportsin 1,2-litrainen moottori varustettiin kahdella SU-kaasuttimella yhden sijaan, ja tämä, yhdessä sylinterikannen muutosten kanssa nosti sen tehon alkuperäisestä 40 hv:sta 50 hevosvoimaan. (jotkin lähteet mainitsevat tehoksi 46 hevosvoimaa)
Neliportainen manuaalivaihteisto oli alun perin varustettu lattialle sijoitetulla vaihdekepillä. Ohjausvaihde on matopyörä-rulla -tyyppinen. Edessä on erillisripustetut pyörät kierrejousin, takana on jäykkä akseli puolielliptisillä lehtijousilla.
A40 Sportsin valmistus jakaantui kahteen hieman toisistaan poikkeavaan sarjaan. Alkuperäinen, marraskuussa 1950 tuotantoon tullut sarja, oli koodiltaan GD2 ja sen ominaisuuksiin kuuluu lattialle sijoitettu vaihteenvalitsin ja Devon-mallin kanssa identtinen kojetaulu. Elokuusta 1951 huhtikuuhun 1953 valmistettiin sarjaa GD3. Tässä versiossa vaihteenvalitsin on siirretty ohjauspylvääseen, uusitun kojetaulun mittaristo on sijoitettu sen keskelle ja jarrujärjestelmä on täyshydraulinen.
Tekniset tiedot

| --- | --- |
Malli: A40 Sports
Valmistusaika: 11/1950 – 5/1953
Rakenne: R4-ottomoottori, 8V-OHV, 2 x SU-kaasutin
Iskutilavuus: 1197 cm³
Teho: 37,5 kW (50 bhp) @ 4800 r/min
Vääntö: 84 Nm @ 2400 r/min
Vetotapa: Etumoottori pitkittäin, takaveto
Vaihteisto: 4-portainen manuaali
Huippunopeus: 129 km/h
Polttoaineenkulutus (yhdistetty): 9,4 l/100 km
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Austin A40 Sports Wikimedia Commonsissa
Austin A40 Sports -video
Simon Cars - Austin A40 Sports -kuvagalleria