stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lapuan yhteiskoulu
Kirjallisuutta

Lapuan oppikoulut : Lapuan yhteiskoulu-yhteislyseo 1904-1954 : Lapuan maanviljelyslyseo 1915-1926. Lapuan yhteislyseo 1955
Toivo Muilu : Lapuan oppikoulut : Lapuan yhteiskoulu-yhteislyseo 1904-1974, Lapuan maanviljelyslyseo 1915-1926, Lapuan keskikoulu 1959-1964, Kiviristin yhteiskoulu 1964-1974, Tiistenjoen yhteiskoulu 1962-1974, Lapuan lukio 1974-1979.  Lapuan kaupunki 1984
Kroll-ooppera

Kroll-ooppera vuoden 1850 tienoilla, L. E. Lütken maalaus.
Kroll-ooppera vuonna 1933.
Adolf Hitler pitämässä puhetta valtiopäivien istunnossa 11. joulukuuta 1941.
Kroll-ooppera oli oopperatalo Berliinin Tiergartenin puistossa, silloisen Königsplatz-aukion (nykyisen Platz der Republikin) länsilaidalla. Se toimi natsi-Saksan aikana Saksan valtiopäivien väliaikaisena istuntopaikkana.
Kroll-oopperan rakennutti vuosina 1843–1844 liikemies Joseph Kroll hienoksi ravintolaksi. Suunnitteluun osallistuivat arkkitehdit Carl Ferdinand Langhans, Ludwig Persius ja Eduard Knoblauch. Linnaa muistuttaneessa rakennuksessa oli useita juhlasaleja, joista suurimpaan eli ”Königssaaliin” (’kuninkaan sali’) mahtui 5 000 vierasta. Ravintolan yhteydessä aloitti vuonna 1850 toimintansa kesäteatteri. Se muutettiin vuosina 1895–1898 ”uudeksi kuninkaalliseksi oopperataloksi” (Neue Königliche Opernhaus).
Koska oopperan pitäminen ei kannattanut, rakennus päätettiin vuonna 1914 purkaa, mutta työt keskeytyivät ensimmäisen maailmansodan puhjettua. Sen jälkeen rakennusta käytettiin sairaalana ja vaatevarastona. Kroll-ooppera muutettiin vuosina 1922–1923 Oskar Kaufmannin johdolla takaisin oopperataloksi, ja se avasi ovensa uudelleen 1. tammikuuta 1924. Se palautettiin valtionoopperan alaisuuteen kolme vuotta myöhemmin, mutta Preussin maapäivät määräsivät sen suljettavaksi vuonna 1931.
Valtiopäivätalon tuhopolton jälkeen Kroll-ooppera kunnostettiin maaliskuussa 1933 valtiopäivien tilapäiseksi istuntopaikaksi. Siellä hyväksyttiin 23. maaliskuuta valtalaki, joka mahdollisti Adolf Hitlerin hallitukselle yksinvallan. Valtiopäivät kokoontuivat Kroll-oopperassa aina huhtikuussa 1942 pidettyyn viimeiseen istuntoon saakka. Rakennus vaurioitui pahoin marraskuun 1943 pommituksissa, ja se purettiin sodan jälkeen vuonna 1951. Lopullisesti sen jäännökset hävitettiin vuonna 1957.
Kroll-oopperan paikka on nykyään rakentamatonta nurmikkoa Bundeskanzleramtin eteläpuolella.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kroll-ooppera Wikimedia Commonsissa
Kroll-Oper (tietoa talon käytöstä valtiopäivien istuntopaikkana) Saksan liittopäivät (saksaksi)
Lapinlahden työväentalo

| Lapinlahden työväentalo |
| --- | --- |
 Työväenyhdistyksen teatteri esittää näytelmää Hirvimiehet
Osoite:  Kangaslahdentie 24, 73100 Lapinlahti
Sijainti:  kirkonkylä, Lapinlahti
Valmistumisvuosi:  ?, 1986
Purkuvuosi:  1985 (vanha talo)
Rakennuttaja:  Lapinlahden Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Lapinlahden Vasemmisto ry
Runkorakenne:  runkorakenteinen
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapinlahden työväentalo on Lapinlahden kunnan keskustassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Lapinlahden työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Vuonna 1907 yhdistys omisti 1/3 Lapinlahden seuratalosta. Muut omistajat olivat nuorisoseura ja vapaapalokunta. Tuolloin yhdistyksellä oli 39 jäsentä. Vuoteen 1916 mennessä seuratalon omistajayhdistykset kuitenkin riitautuivat ja joutuivat kaikki luopumaan talosta. Ennen sisällissotaa yhdistys ehti hankkia itselleen ensimmäisen oman talon. Sisällissodan jälkeen vuonna 1920 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja sen omaisuus takavarikoitiin vuonna 1923. Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin ja talo myytiin valtion pakkohuutokaupassa. Talo päätyi ilmeisesti suojeluskunnan haltuun, sillä vuonna 1934 IKL järjesti talossa ”valkoisen viikon” juhlan.
Sotien jälkeen vuonna 1945 yhdistys liittyi SKDL:oon, otti nimekseen Lapinlahden Demokraattinen Yhdistys ja sai lunastaa talonsa takaisin vuonna 1948. Vuonna 1985 talo purettiin, ja tilalle valmistui seuraavana vuonna uusi talo. Talon omistaa nykyään Lapinlahden Vasemmisto ry, ja sitä vuokrataan yleisölle. Lapinlahden vasemmisto järjestää talolla myös omia tapahtumiaan, esimerkiksi vappujuhlan vuonna 2022.
Rakennus

Talo on yksikerroksinen, runkorakenteinen lautatalo, ja se on maalattu punaiseksi. Talossa on tilaa 150 ihmiselle.
KV4

| KV4 |
| --- | --- |

Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  168,921 m
Mitat
Korkein kohta:  5,01 m
Kapein kohta:  2,75 m
Levein kohta:  11,3 m
Kokonaispituus:  104,09 m
Pinta-ala yhteensä:  503,5 m2
Tilavuus yhteensä:  1682,19 m3
Muita tietoja
Omistaja:  kuningas
Sisäänkäynnin tyyppi:  ramppi
Akseli:  suora
Koristelu:  maalaukset
KV4 on Ramses XI:lle tarkoitettu hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 20. dynastian ajalta. Sitä ei koskaan käytetty Ramses XI:n hautana, mutta se saattoi olla käytössä työpajana kolmannella välikaudella 21. dynastian Pinedjem I:n aikana. Lisäksi merkkejä käytöstä on kreikkalais-roomalaiselta ja bysanttilaisilta kausilta.
Haudassa ei ole merkkejä tulvavaurioista. Se on korjattu muinaisina aikoina. Suuret halkeamat erityisesti B- ja C-käytävissä ovat pudottaneet seinien pinnoitteet. Sieltä on löydetty veistoksia, hautakalusteita, astioita ja papyryksia.
Tutkimuksen historia

Richard Pococke (1737–1738): kartoitus (ei numerointia)
Napoleonin retkikunta (1799): kartoitus
James Burton (1825): kartoitus
Edward William Lane (1826–1827): kartoitus
Carl Richard Lepsius (1844–1845): hautatekstien tulkinta
Howard Carter (1923): vierailu (käytti varastona ja ruokasalina)
John Romer ja Mark Ciccarello (1978–1980): kaivaukset ja hautatekstien tulkinta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV4 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Laughing Stock

| Laughing Stock Talk Talk |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990–91 Wessex-studioilla Lontoossa
 Julkaistu: 19. marraskuuta 1991
 Tuottaja(t): Tim Friese-Greene
 Tyylilaji: post-rock taiderock ambient
 Kesto: 43.25
 Levy-yhtiö: Verve Records Polydor Records
Talk Talkin muut julkaisut
| Spirit of Eden 1988 | Laughing Stock 1991 | Asides Besides 1998 |
Laughing Stock on Talk Talk -yhtyeen viides ja viimeinen studioalbumi. Se ilmestyi vuonna 1991.
Laughing Stock jatkaa samoilla linjoilla kuin edellinen albumi Spirit of Eden ja edustaa post-rockia. Taustalla soittaa joukko muusikoita. Jousisoittimet ovat erittäin hyvin edustettuina albumilla.
Vaikka albumilla onkin vain kuusi kappaletta, musiikkia on yli 40 minuuttia, sillä useimmat kappaleet kestävät yli kuusi minuuttia. Pisimmät kappaleet ovat lähes kymmenminuuttinen New Grass ja yli 9 minuuttia 30 sekuntia pitkä After the Flood.
Kappaleet

"Myrrhman" – 5:33
"Ascension Day" – 6:00
"After The Flood" – 9:39
"Taphead" – 7:30
"New Grass" – 9:40
"Runeii" – 4:58
Korpijärvi (Jänisjoen vesistö)

| Korpijärvi Корпиярви, Korpijarvi |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä, Suomi
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Loimola (Venäjä) Joensuu (Tuupovaara)
Koordinaatit:  62°18′39″N, 30°54′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Jänisjoen vesistöalue Korpijärven alue (01.081)  Ryösiönjoen valuma-alue (01.09)
Järveen tulevat joet:  Sytiviermänjoki, Tsiikonjoki
Laskujoki:  Onnenvirta, Kanavajoki
Taajamat:  Hoilola
Järvinumero:  01.081.1.001, 01040300211102000013360
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,7 m  
Pituus:  8,7 km  
Leveys:  4,7 km  
Rantaviiva:  37,4 km  (Suomessa )
Pinta-ala:  12,91 km²  
Tilavuus:  noin 0,065 km³  
Suurin syvyys:  16,7 m  
Valuma-alue:  301,1 km²  
Keskivirtaama:  noin 2,9 m³/s  
Veden viipymä:  noin 8 kk 
Saaria:  32
 fiKorpijärvi 
Korpijärvi (ven. Корпиярви, Карпи-ярви, Korpijarvi) on Venäjän ja Suomen rajalla sijaitseva järvi. Suomen puolella se kuuluu Pohjois-Karjalassa Joensuuhun ja Venäjällä Karjalan tasavallassa Suojärven piirissä Loimolan kuntaan.  Ennen alueluovutuksia järvi kuului kokonaisuudessaan Suomen Korpiselän kuntaan. Korpijärvellä on kaksi laskujokea, joten se on bifurkaatiojärvi.
Maantietoa

Korpijärvi on 8,7 kilometriä pitkä ja 4,7 kilometriä leveä. Koska järvi on kaarevan muotoinen, joutuu veneilijä käyttämään matkaan pari kilometriä lisää liikkuessaan päästä päähän. Järven pinta-ala on 12,91 neliökilometriä (km², venäläinen tieto 15,3 km² ), josta Suomessa on 8,73 km² (68 % ) ja Venäjällä on 4,18 km² (32 %).
Järven muoto on kuin puolikuulla ja siinä on kaksi salmea. Järven länsipään Hoilolanselän yhdistää Saarioisienselän keskiosaan Saarioisiensalmi ja itäpään keskiosaan Vankusalmi. Vankusalmessa kulkee Venäjän vastainen raja, joka seuraa järven keskilinjaa itään päin ja järven itäosaa pohjoista kohden. Siellä raja alkaa seurata Tsiikonjokea lyhyen matkaa ylös päin. Järven rantaviivan pituudeksi on ilmoitettu 37,4 kilometriä, mutta se lienee Suomen puolisen rantaviivan pituus .
Järven saaret ovat pieniä ja kartasta laskettuna niitä on 32. Suomen ympäristökeskuksen järvikortissa on ilmoitettu 19 saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,4 hehtaaria. Arvio voi sisältää vain Suomelle kuuluvat saaret. Hoilolanselän saaria ovat Lammasaari, Kivisaari, Iljansaari, Kanasaari, Siittasaari ja Kuivalaisensaari. Saarioisienselällä on Riihponsaari. Venäläisten saarten nimiä ei tässä tiedetä. Osa venäläisistä saarista muodostuvat, kun  Öllölänjärven suunnalta tulevan, Harakansärkkänä, Tsiikonsärkkänä ja Kanunsäkkränä tunnetun järven ylittävän harjujakson selkäpuoli kohoaa vedenpinnan yläpuolelle.
Järvi on Suomen puolelta luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Venäjän puolelta ei järveä ole luodattu, joten järven syvyys- tai tilavuustietoja ei tunneta hyvin. Järven kuntoarvioinnissa vuonna 2020 laskettiin tilavuudelle arvio olettamalla järven Suomen puolisen osan keskisyvyyden olevan sama koko järvellä. Noin 5 metrin keskisyvyydellä tuli järven tilavuudeksi 65 miljoonaa kuutiometriä eli 0,065 kuutiokilometriä. Suomen puolella syvyydet vaihtelivat 3–6 metriä, suurimman syvyyden ollessa 16,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Läävälahdella rannan tuntumassa kohdassa, jossa järven yli kulkee harjujakso.
Järven asutus on painottunut Suomen puolelle. Siellä sijaitsevat rannan tuntumassa Meriinaho, Hoilola ja Saaroinen kylät. Järven itäinen osa jää rajavyöhykkeelle, mutta siellä on asukkailla joitakin vapaa-ajan asuntoja. Seututie 500 ohittaa järven länsipään Hoilolan kirkonkylässä ja se ylittää Onnenvirran sen joen niskalla. Seututieltä lähtee valtion rajalle tiet kummallekin puolelle järveä.
Hydrologiaa > Veden virtaamia

Järven vesistöalueen pinta-alaksi on ilmoitettu 338,3 km² ja järven valuma-alueen pinta-alaksi 301,1 km². Koska Venäjän puolisten laskujokien tilannetta ei tunneta, on järven keskivirtaama arvioitu käyttäen Suomen keskivalumaa 9,7 litraa sekunnissa neliökilometrille. Näin laskettuna saadaan keskivirtaamaksi noin 2,9 m³/s ja järven veden viipymäksi noin 8 kuukautta.
Hydrologiaa > Vedenlaatu

Vedenlaatua on tutkittu vuosina 2002–2016 ja 2020. Vedenväri on oikein tumma, mikä johtuun humuksen suuresta määrästä. Humus toisaalta puskuroi veden happamuutta mutta samalla se kuluttaa toisaalta veden happea. Humuksesta huolimatta vesi on kuitenkin kirkasta. Näkösyvyys on 1,3–1,7 metriä, rannan lähellä talvisin alle metrin. Veden happamuustaso on vaihdellut vuodenaikojen mukaan pysytellen pH 5,7–6,1 ollen lievästi hapan. Alin happamuustaso on ollut pH 4,7. Ravinnepitoisuudet ovat maltillisia. Kokonaisfosforipitoisuudet ovat vaihdelleet 13–29 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja kokonaistyppipitoisuudet 360–590 μg/l. Ne ilmentävät mesotrofisen eli lievästi rehevöityneen järven tilaa. Sen sijaan kasviplanktonin a-klorofyllipitoisuudet vaihtelevat harvalla mittausvälillä 5,5–23 μg/l, jota ilmentää eutrofista eli rehevöityneen järven tilaa. Suuri pitoisuus johtuu limalevän suuresta esiintymästä. Veden happipitoisuudet ovat näihin arvoihin nähden korkeat. Järvellä ei ole toistaiseksi havaittu sisäistä kuormitusta.
Luontoarvoja

Järven ja sen valuma-alueen ympäristössä on valtaosa metsämaata, viljelysmaata 0,9 % ja vesistöjä 11 %. Maaperä on sekä kivennäismaata että turvemaata.
Historiaa

Järven itäosat ja sen itäiset lähikylät Tšiipakka ja Hominvaara jäivät alueluovutuksissa Venäjän puolelle. Järvi ja sen läntiset kylät Meriinaho, Hoilola ja Saaroinen liitettiin vuonna 1946 Tuupovaaran kuntaan ja se yhdistettiin kuntainliitoksella Joensuuhun vuonna 2005.[lähde? ]
Vesistösuhteita

Korpijärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Juuvanjoen valuma-alueella ja Korpijärven alueella se sijaitsee. Kummatkin vesistöalueet päätyvät Jänisjokeen, joka virtaa Jänisjärven läpi laskien lopulta Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Korpijärven valuma-alueen pinta-ala on 301,1 km² (, venäläinen tieto 344 km² ). Järvellä on kaksi laskujokea. Pienempi joki Kanavajoki saattaa olla vedenjakajan ylitse kaivettu lyhyt uoma, jonka alaosa on luonnollinen puron uoma. Kanavajoki yhtyy Juuvanjokeen, joka itse yhtyy alempana Jänisjokeen Värtsilässä Venäjän puolella. Järven alkuperäinen uoma on Onnenvirta, joka on osa Öllölänjärveä. Se virtaa eteenpäin Kotajokea ja Vekarusjokea pitkin Kivijärveen ja Loitimoon, ja jatkaa siellä Jänisjokeen. Kummankin lasku-uoman yhteisvirtaama on pieni, joten sillä ei ole suurta merkitystä kumpaankaan suuntaan. Teknisesti järvi on siten bifurkaatiojärvi.
Järven itäpään pohjoisrantaan laske Venäjältä virtaava Sytiviermänjoki, jolla on itäpuolella laaja valuma-alue. Samaan rantaan laskee lyhyen matkan rajajokena toimiva Tsiikonjoki, jonka valuma-alue sijaitsee järven pohjoispuolella. Suuri osa järveen tulevista ojista ovat ojitettujen soiden johto-ojia. Näistä yksi on Niksonlammen laskuoja.
Lähteitä > Huomioita

1 2 3 4  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.
1 2  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Корпиярви (озеро, бассейн Янисйоки).
Käännös suomeksi
Kaarina Haavikko

| Kaarina Haavikko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1928 Helsinki
Kuollut: 2. huhtikuuta 2018 (90 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (HLL 1952, HLT 1970, oikomisopin erikoislääkäri 1976)
Instituutti:  Helsingin yliopiston Hammaslääketieteen laitos ja oma yksitysvastaanotto
Tutkimusalue:  ortodontia (hampaiden oikomishoito): hampaiston, leukojen ja kallon normaalin sekä poikkeavan kehityksen ymmärtäminen ja poikkeavan kasvun hoitomahdollisuudet ja taito
Palkinnot:  Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki (1988)
Salme Kaarina Haavikko (o.s. Kataja; 21. maaliskuuta 1928 Helsinki – 2. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri, joka toimi sekä yksityisenä hammaslääkärinä että Helsingin yliopiston Hammaslääketieteen laitoksella tutkijana, opettajana sekä lasten hammashoidon ja hampaiden oikomishoidon professorina.
Kaarina Haavikko kirjoitti ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1946. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa äitinsä mallin mukaan hammaslääkäriksi (HLL 1952) ja väitteli hammaslääketieteen tohtoriksi 1970.  Hänen väitöskirjansa (1970) käsitteli pysyvien hampaiden kehitystä ja oli otsikoitu The formation and the alveolar and clinical eruption of the permanent teeth : an orthopantomographic study. Hän oli vuodesta 1975 lasten hammashoidon ja hampaiston oikomishoidon dosentti ja sai hampaiston oikomisopin erikoishammaslääkärin pätevyyden 1976.
Haavikon työuraa kuvasi toiminta sekä yksityisenä hammaslääkärinä että Helsingin yliopiston tutkijana ja opettajana. Hänellä oli hammaslääkärin yksityisvastaanotto valmistumisvuodestaan lähtien. Hän jatkoi tässä työssä noin 50 vuoden ajan (1952-2001). Helsingin yliopiston Hammaslääketieteen laitoksen assistenttina hän toimi 1963–1970 ja apulaisopettajana tai opettajana 1970–1977. Haavikko työskenteli virkaa tekevänä apulaisprofessorina 1974–1976 ja apululaisprofessorina 1977–1985. Määräaikaista lasten hammashoidon- ja hampaiden oikomishoidon professorin tehtävää hän hoiti vuosina 1985–1994, ja jäi eläkkeelle yliopistolta vuonna 1995.
Haavikon tieteellinen tuotanto käsittää hänen yhteistyökumppaniensa kanssa kirjoitetun teoksen Introduction to Orthodontics (1985) ja noin 50 tieteellistä julkaisua, joiden aiheena on hampaiston normaali ja poikkeava kehitys, kallon
dento-skeletaaristen piirteiden ja kasvun röntgenologinen tarkastelu sekä hampaiden hivenaineet.
Kaarina Haavikko tutustui jo koululaisena tulevaan puolisoonsa Raimo Haavikkoon, jonka veli oli kirjailija, runoilija ja kustantaja Paavo Haavikko.
Aiheesta muualla

Kaarina Haavikon julkaisuja ja viittauksia Google Scholarin tietokannassa (englanniksi) (google.com)
Kaisu Kasi

| Kaisu Kasi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kaisu Annikki Kasi, o. s. Niemistö
Syntynyt: 14. lokakuuta 1937 (ikä 86) Kauhajoki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kaisu Annikki Kasi, o. s. Niemistö (s. 14. lokakuuta 1937 Kauhajoki) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Kauhajoen Hyypän Kolttokylästä kotoisin olevan Kaisu Kasin vanhemmat olivat asutustilalliset Rikhard ja Maria Niemistö. Kasi lähti kotoaan jo rippikouluikäisenä ja oli sitten kotitalous- ja navettatöissä eri puolella Suomea. Naimisiin mentyään hän asettui vuonna 1960 asumaan Laihialle. Kasi muutti takaisin Kauhajoelle vuonna 2007.
Kasi on kirjoittanut sekä historiallisia että nykypäivään sijoittuvia näytelmiä. Historialliset näytelmät sijoittuvat 1900-luvun alkupuolen Laihialle ja Kauhajoelle ja niissä päähenkilöinä esiintyvät muun muassa rovasti Frans Kärki ja Maalaisliiton perustaja Santeri Alkio. Nykyaikaan sijoittuvissa näytelmissä käsitellään usein sosiaalisia kysymyksiä ja epäkohtia.
Näytelmiä

Kieltolain aikana - Pastori Terän tärinät, 1980
Ihmisiäkö, 1995
Jouluhullut, 1996
Kauppiaasta kansanvalistajaksi. 1996
Laihialaiset, 1996
Sapattivuosi, 1996
Sortovuodet, 1996
Lopun aika, 1998
Frans Kärki, taistelija, 1999
Laihialainen elämänmuoto, 2000
Maailmanloppu eli syyttäkää Eeuuta, 2000
Kadotettu sukupolvi, 2003
Laihian valtuustosalissa, 2007
Maailmanloppu, 2007
Pirtusota, 2007
Valtataistelu, 2007
Kloonatut kanat ja direktiivit, 2009
Kunnes toisin todistetaan, 2010
Hulmin valtaus 1918, 2020
Lähde:
Kriketin Euroopan-liiga 2009

Kriketin Euroopan liigassa pelattiin vuonna 2009 divisioonat 3, 4 ja 5. 3. divisioona pelattiin Espanjassa 31.8. – 5.9. 4. divisioona Kyproksella 8.–13.9. ja 5. divisioona Korfussa, Kreikassa 7.–12.9.
3. divisioona

| joukkue | Ot>  | Vo | NR/tie | Häv | NRR | Pts | ISR | Man | ESP | BEL | POR | MLT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Israel | 5 | 4 | 0 | 1 | 1.11 | 8 |  | 81–80  7:10 47.5:43.4 | 109–110  10:6 47.4:42.5 | 119–116 9:10 49.4:38.5 | 114–112  5:10 17.5:46.4 | 263–90  6:10 50:45.2 |
|  Man-saari | 5 | 4 | 0 | 1 | 0.98 | 8 |  |  | 211–111  10:10 49.1:28.3 | 111–110  3:9 33.3:27.1 | 187–122  8:10 50:40.5 | 191–188  4:10 43.2:49.4 |
|  Espanja | 5 | 3 | 0 | 2 | 0.56 | 6 |  |  |  | 209–206  5:10 48.1:47 | 175–176  10:8 45.5:49.5 | 294–91  9:10 50:34.3 |
|  Belgia | 5 | 2 | 0 | 3 | -0.06 | 4 |  |  |  |  | 212–196  10:10 46.4:48.1 | 179–178  4:10 38.5:49 |
|  Portugali | 5 | 1 | 0 | 4 | -1.04 | 2 |  |  |  |  |  | 187–188  10:3 43:41.2 |
|  Malta | 5 | 1 | 0 | 4 | -1.73 | 2 |  |  |  |  |  |  |
Israel nousi 2. divisioonaan voitettuaan karsinnoissa Kroatian 97/4/20.3 – 96/9/36

Malta putosi 4. divisioonaan.
4. divisioona

| joukkue | Ot>  | Vo | NR/tie | Häv | NRR | Pts | CYP | SUI | AUT | LUX | FIN | SLO |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kypros | 5 | 4 | 0 | 1 | 2.26 | 8 |  | 277–172  8:10 50:40.3 | 117–118  10:5 43.2:44.3 | 114–111 1:10 23:47.2 | 193–99  10:10 47.4:31.2 | 360–128  4:10 50:46.2 |
|  Sveitsi | 5 | 4 | 0 | 1 | 2.11 | 8 |  |  | 239–163  10:10 49.1:36.5 | 89–88  6:10 15.1:38.3 | 116–113  8:10 29.4:43.5 | 330–48  10:10 50:33.3 |
|  Itävalta | 5 | 4 | 0 | 1 | 1.12 | 8 |  |  |  | 143–142  9:10 39.4:49.2 | 264–147  10:10 47.5:44 | 74–72  2:10 7:40.1 |
|  Luxemburg | 5 | 2 | 0 | 3 | -0.74 | 4 |  |  |  |  | 185–184  6:10 48.4:47.3 | 225–126  10:10 48.3:43.5 |
|  Suomi | 5 | 1 | 0 | 4 | -0.52 | 2 |  |  |  |  |  | 233–66  7:10 50:38.4 |
|  Slovenia | 5 | 0 | 0 | 5 | -4.14 | 0 |  |  |  |  |  |  |
Kypros nousi 3. divisioonaan 

Slovenia putosi 5. divisioonaan.
5. divisioona

| joukkue | Ot>  | Vo | NR/tie | Häv | NRR | Pts | GRE | SWE | CZE | BUL | EST | TUR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kreikka | 5 | 5 | 0 | 0 | 2.61 | 10 |  | 141–137  7:10 49.3:44.1 | 135–133  3:10 23.4:40.2 | 184–92 10:10 48.5:29.4 | 301–82  7:10 50:24.1 | 299–90  9:10 50:26.1 |
|  Ruotsi | 5 | 4 | 0 | 1 | 2.43 | 8 |  |  | 348–125  9:10 50:31.5 | 90–88  2:10 17.2:36.1 | 146–72  10:10 38:20.4 | 42–41  2:10 10:21.3 |
|  Tšekki | 5 | 3 | 0 | 2 | -0.70 | 6 |  |  |  | 125–123  8:10 34.4:27.4 | 231–150  9:10 50:36.1 | 150–129  10:10 47.5:49.4 |
|  Bulgaria | 5 | 1 | 0 | 4 | -1.35 | 2 |  |  |  |  | 92–91  6:10 34:40.5 | 48–50  10:1 18.4:14.3 |
|  Viro | 5 | 1 | 0 | 4 | -1.48 | 2 |  |  |  |  |  | 115–114  4:10 22.2:39 |
|  Turkki | 5 | 1 | 0 | 4 | -1.60 | 2 |  |  |  |  |  |  |
Kreikka nousi 4. divisioonaan.
Ottelutuloksissa lihavoitu aloitti sisällä. Toisessa rivissä palot ja kolmannessa käytetyt syöttövuorot (overs).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kriketin Euroopan-liiga 2008 | Kriketin Euroopan-liiga | Seuraaja: Kriketin Euroopan-liiga 2010 |
Kandolin

Kandolin tai Candolin on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Antti Candolin (1879–1947), laamanni ja Helsingin oikeuspormestari
Artur Candolin (1865–1936), pappi, sanomalehden perustaja ja nuorsuomalainen aktiivi, Antti Candolinin veli
Catharina Candolin (s. 1977) tekniikan tohtori, puolustusvoimien tietohallintopäällikkö ja kyberpuolustuksen erityisasiantuntija
Christine Candolin (s. 1953), kuva-, tila- ja installaatiotaiteilija
Einar Candolin (1869–1957), tuomiorovasti, lyseon rehtori ja kunnallispoliitikko, Antti Candolinin veli
Juha Kandolin (s. 1951), teatteriohjaaja
Olavi Kandolin (s. 1979), keskustalainen poliitikko
Salme Kandolin, vasemmistoliittolainen poliitikko
Uljas Kandolin (ent. Niskanen, 1915–1980), näyttelijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaithalin piirikunta

Kaithalin piirikunta (hindiksi कैथल जिला, Kaithala jilā, pandžabiksi ਕੈਥਲ ਜ਼ਿਲਾ, Kaithala zilā) on yksi Intian Haryanan osavaltion 21 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu idästä Kurukshetran ja Karnalin piirikuntiin, lounaasta Jindin piirikuntaan ja luoteesta Punjabin osavaltioon.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 1 074 304 asukasta.
K. J. Virtanen

Kyösti Jalmari Virtanen (28. marraskuuta 1885 Pertteli – 5. joulukuuta 1949 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija, joka käytti nimimerkkiä K. J. Tuulensuu.
Teoksia

Sulhanen vankilasta : yksinäytöksinen pila, mukaellen kirjottanut K. J. Tuulensuu. Seuranäytelmiä n:o 89.   Karisto 1909
Nuoriso tienhaarassa y.m. kuvaelmia, kirjottanut K. J. Tuulensuu. Huviohjelmien avuksi n:o 29.    Karisto 1910
Vapaan painin ja urheilun käsikirja, toimittaneet K. J. Wirtanen ja Karl Lehto.    Toimittajat, Hancock, Michigan 1910