stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jamalinjärvi

| Jamalinjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Lieksa
Koordinaatit:  63°23′31″N, 29°55′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Laskujoki:  Jamalinjoki
Järvinumero:  04.411.1.118
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,5 m 
Rantaviiva:  10,84 km 
Pinta-ala:  1,22 km² 
Tilavuus:  0,00528 km³ 
Keskisyvyys:  4,3 m 
Suurin syvyys:  14 m 
 fiJamalinjärvi 
Jamalinjärvi on Pieliseen laskeva saareton järvi Lieksan keskustaajaman luoteispuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 88 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Jamalinjärvin muotoa määrittää itärannan laaja ja haarautuva Jamalinniemi. Etäisyys järven länsikolkasta itäkolkkaan on 2,5 kilometriä. Järvi on melko sokkeloinen ja koostuu suurelta osin lahdista (Sammallahti, Etelälahti, Leveälahti). Noin seitsemän hehtaaria Jamalinjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 14 metriä, sijaitsee järven eteläosassa.
Jamalinjärveä ympäröi metsä- ja suomaa. Ranta-alueella on paikka paikoin pientaloja. Järven kaakkoispuolella kohoaa vaaroja (Piiroonvaara, Holmanvaara).
Jamalinjärven länsirannalta alkaa lasku-uoma, joka laajenee Jamalinjoeksi, joka laskee Pielisen Jamalinlahteen. Pielinen sijaitsee viitisen kilometriä Jamalinjärveltä etelään ja sen korkeustaso on noin 23 metriä Jamalinjärveä alempi.
Jamalinjärven vesitilavuus on 5 276 000 kuutiometriä.
Jamalinjärvi (04.411.1.118) kuuluu Pielisen lähialueeseen (04.411), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pielisen alue (04.41) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Pielisen lähialueella on 174 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Pielisen ohella vain Jamalinjärvi ja Konnanlampi ovat yli neliökilometrin laajuisia.
Jamie

Jamie (/ˈd͡ʒeɪ.mi/) on englanninkielinen etunimi, joka esiintyy sekä miehillä että naisilla. Se on alun perin skotlantilainen muunnelma englanninkielisestä nimestä James, joka puolestaan perustuu raamatulliseen nimeen Jaakob (hepr. ‏יעקב‎). Englanninkielinen naisen etunimi Jaime on muunnelma nimestä Jamie.
Suomessa etunimi Jamie on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 226 miehelle ja alle 61 naiselle.
Tunnettuja Jamie-nimisiä > Kuvitteellisia henkilöitä

Jamie Hope, hahmo televisiosarjassa Emmerdale
Jamie Lloyd, hahmo elokuvasarjassa Halloween
Jamie, hahmo animaatiosarjassa Megas XLR
Ilppo Pohjola

| Ilppo Pohjola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. tammikuuta 1957 Keuruu, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja
Taidesuuntaus:  elokuva, mediataide, installaatio, videotaide, nykytaide
Kuuluisimpia töitä:  Daddy and the Muscle Academy  P(l)ain Truth Asphalto Routemaster
Palkinnot
 Erikois-Jussi Kettu-palkinto Tampereen elokuvajuhlien pääpalkinto 
Aiheesta muualla
ilppopohjola.com
Ilppo Anssi Pohjola (s. 30. tammikuuta 1957 Keuruu) on suomalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja taiteilija.
Pohjola opiskeli American Film Institutessa Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja Sheridan Collegessa Kanadan Torontossa. Hän valmistui Lontoon Harrow College of Higher Educationista 1988. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli palkittu Tom of Finland -dokumentti Daddy and the Muscle Academy (1991). Pohjola on tuottanut Eija-Liisa Ahtilan elokuvat ja installaatiot vuodesta 1993 alkaen.
Filmografia > Ohjaaja

Daddy and the Muscle Academy (1991)
P(l)ain Truth (1993)
Asphalto (1998)
Routemaster (1999)
1 plus 1 plus 1 – Sympathy for the Decay (2012)
Filmografia > Tuottaja

P(l)ain Truth (1993)
Asphalto (1998)
Routemaster (1999)
1 plus 1 plus 1 – Sympathy for the Decay (2012)
Tuottajana Eija-Liisa Ahtilan teoksissa:
Me/We, Okay, Gray (1993)
Jos 6 olis 9 (1995)
Tänään (1996)
Aki, Anne ja Jumala (1998)
Lohdutusseremonia (1999)
Lahja (2001)
Tuuli (2002)
Talo (2002)
Rakkaus on aarre (2002)
Rukoushetki (2005)
Fishermen (2007)
Missä on missä? (2008)
Marian ilmestys (2010)
Vaakasuora – Horizontal (2011)
Tutkimuksia draaman ekologiasta (2014)
Muut:
Kaiken jälkeen (2014), ohjaus ja käsikirjoitus Pekka Sassi
Palkinnot > 1992

Valtion elokuvataiteilijapalkinto 1992 (Daddy and the Muscle Academy)
Elokuvatuotannon laatutuki (Daddy and the Muscle Academy)
Tupilak-palkinto, Tukholma, Ruotsi (Daddy and the Muscle Academy)
Erikois-Jussi, Helsinki (Daddy and the Muscle Academy)
Palkinnot > 1993

Teddy Bear -palkinto parhaalle lyhytelokuvalle, Berlin International Film Festival, Germany (P(l)ain Truth)
Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun pääpalkinto ja kansainvälisen kilpailun erikoispalkinto (P(l)ain Truth)
Asiallisen tiedon omena -palkinto, Seta (P(l)ain Truth)
Elokuvatuotannon laatutuki (P(l)ain Truth)
Paras kokeellinen elokuva, Uppsala International Film Festival, Ruotsi (P(l)ain Truth)
Paras lyhytelokuva, Kettupäivät (P(l)ain Truth)
Erikoispalkinto, Prix Futura Berlin, Saksa (Daddy and the Muscle Academy)
Palkinnot > 1994

Paras dokumenttielokuva, Turin Gay & Lesbian Film Festival, Italia (P(l)ain Truth)
Palkinnot > 1999

Erikoispalkinto, Tampereen lyhytelokuvajuhlat (Asphalto)
Elokuvatuotannon laatutuki (Asphalto)
Palkinnot > 2000

Kettu-palkinto (Routemaster)
Elokuvatuotannon laatutuki (Routemaster)
Palkinnot > 2022

taiteilijaeläke
Kirjallisuutta

Möller, Olaf: ”Kuolla ilman Jumalaa: Pohjolan uutuus 1 + 1 + 1”, Filmihullu 3/2012.
Tammi, Eero: ”Normiyhteiskunnan armoilla”, Ilppo Pohjolan haastattelu, Filmihullu 3/2012.
Tammi, Eero: ”Turtumusta vastaan: Ilppo Pohjolan elokuvat”, Filmihullu 3/2012.
Aiheesta muualla

Ilppo Pohjolan kotisivu
Tuotantoyhtiö Kristallisilmän kotisivut
Ilppo Pohjola. AV-arkki.
Ilppo Pohjola Elonetissä.
Ilppo Pohjola Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Daddy and the Muscle Academy. Yleisradio.
Japaninvaha

Japaninvahalevy
Japaninvaha eli japanintali (lat. cera japonica) on valkoinen tai kellertävä kasvirasva, jota saadaan aasialaisten kasvien hedelmistä. Sen lähteenä on erityisesti Toxicodendron succedaneum -kasvin hedelmät, mutta myös tietyt sumakit-kasvisukuun kuuluvien puiden hedelmät.
Tätä vahalajia myydään pyöreinä tai nelikulmaisina levyinä, jotka ovat raakoina siniharmaita ja valkaistuina vaalean kellertäviä. Japaninvahan sulamispiste on 48–54 °C ja se sisältää pääasiassa palmitiinihapon glyseroliesteriä. Japaninvahaa käytetään mehiläisvahan sijasta kynttilöiden ja vahatulitikkujen valmistuksessa sekä esimerkiksi lattiavahoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japaninvaha Wikimedia Commonsissa
Intianpöllö

| Intianpöllö |
| --- | --- |
 Intianpöllö lähellä Bangalorea.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Viirupöllöt Strix
Laji::  ocellata
Kaksiosainen nimi
 Strix ocellata  (Lesson, 1839) 
Synonyymit
 Syrnium ocellatum Bulaca ocellata 
Katso myös
   Intianpöllö Wikispeciesissä   Intianpöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intianpöllö (Strix ocellata) on suuri pöllöihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Intiassa, ja sitä esiintyy myös Myanmarissa ja Pakistanissa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset monet erilaiset ympäristöt. Intianpöllöt on helppo havaita niiden aamu- ja iltahämärissä kuuluvasta värisevästä kolkosta äänestä. Tyypillinen ääni on koiraan ja naaraan yhteisääntely, ja muita ääniä on matala huhuilu ja kirkuna. Niiden tunnistamista helpottavia ominaisuuksia ovat suuri koko, korvatupsujen puuttuminen ja naamaa kiertävä raidoitus.
Kuvaus

Intianpöllö on korvatupsuton, täplikäs ja raidallinen ja sen väritys on ruskea-valkoinen. Naamakiehkurassa on ohut kiertävä musta-valkoinen raidoitus. Leuka on valkoinen. Sukupuolet ovat samanlaiset. Silmäluomi on oranssi ja silmäterä tummanruskea. Pyrstössä on ohut musta-valkoinen juovitus. Etelä-Intian ruskopöllöstä sen erottaa naaman raidoitus ja täplikäs kruunu.
Sillä on kolme alalajia, eikä niiden esiintymisalueissa ole tarkkoja rajoja.
S. o. ocellata (Lesson, 1839) tavataan Etelä-Intiassa, ja uroksella on lyhyemmät siivet (333–338 mm) kuin alalajilla grandis.
S. o. grisescens Koelz, 1950 tavataan Pohjois-Intiassa, Himalajan eteläpuolella, lännessä rajana Pakistan, idässä Bihar. Merkit ovat päältä vaaleita, ja urosten siiven pituus on 338–346 mm
S. o. grandis Koelz, 1950 tavataan Gujaratissa, ja sen erottava piirre on uroksen siiven pituus (360–372 mm)
Levinneisyys ja elinalue

Intianpöllöä tavataan Intiassa, ja sitä esiintyy myös Myanmarissa ja Pakistanissa, mutta alkuperä ei ole tiedossa.
Lajia tavataan puutarhoissa ja metsäisillä alueilla. Ne oleilevat päiväsaikaan puissa, jossa ne valitsevat tiheän lehvästön keskellä olevan oksan. Lahoresta on vanha näyte, mutta Pakistanista ei ole tuoreita tietoja. Levinneisyysalue ulottuu Länsi-Bengaliin. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät, kuivat savannit, kuivat pensastot, viljelmät, laitumet, puutarhat ja kaupunkialueet.
Käyttäytyminen ja ekologia

Intianpöllöt lepäävät päiväsaikaan oksalla, yleensä pareittain. Häirittäessä ne voivat lentää auringonvalossa, mutta ne valitsevat mielellään suojaisan paikan tiheässä metsikössä. Niiden kolkko ääni on tsuhua-aa, jossa toisella sävelellä on tremolo. Koiras ja naaras ääntelevät duettona. Koiras ääntelee kerran tai kaksi, ja sen jälkeen naaras lyhyemmin ja vähemmän tremolona. Ääni kuuluu useammin marraskuussa, jolloin alkaa lisääntymiskausi. Pesiä tavataan eniten helmi-huhtikuussa. Ne voivat äännellä myös yksittäisellä huhuilulla ja kirkunalla, kuten tornipöllö. Pesä on puunkolossa, johon se munii kolme valkoista munaa. Niiden ravintoa ovat palmuoravat, hiiret ja muut pienet nisäkkäät.
Kulttuurissa

Paikoin Keralassa intianpöllön kolkkoa ääntä pidetään pahana enteenä. Ääni tulkitaan merkitsevän povaa-aa (’lähdetään’ malajalamin kielellä) ja sitä pidetään kutsuna henkien maailmaan.
Aiheesta muualla

Intianpöllö (Strix ocellata) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Calls and video recordings
J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. I

| J>  R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. I |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Interplay
Julkaisija:  Electronic Arts
Julkaistu:   1990
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  DOS, FM Towns, NEC PC-9801 ja Amiga
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. I (myös nimellä Lord of the Rings: Volume 1) on Interplayn kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema roolipeli, joka perustuu J. R. R. Tolkienin kirjaan Taru sormusten herrasta. Peli on julkaistu vuonna 1990 Amiga:lle, DOS:lle, FM Towns:lle ja NEC PC-9801:lle.
Interplay julkaisi vuonna 1994 samannimisen mutta erilaisen pelin Super Nintendo Entertainment Systemille.
Pelille on julkaistu seuraaja J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. II: The Two Towers.
Vastaanotto

Peli sai CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 90/100.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin DOS-versiolle 90 pistettä sadasta.
Aiheesta muualla

J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. I MobyGamesissa (englanniksi)
J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. I Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Jean Laurent

Jean Laurent vuonna 1935.
Jean Laurent (30. joulukuuta 1906 Maisons-Alfort, Ranska – 14. toukokuuta 1995) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Laurent edusti urallaan Sochauxia 1930–1932, Club Françaisia 1932–1933, Saint-Maloa 1933–1934, Stade Rennaisia 1934–1937, Toulousea 1937–1938 ja Montpellier Héraultia 1938–1939. Hän debytoi Ranskan A-maajoukkueessa toukokuussa 1930 ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Japaninvatukka

| Japaninvatukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Tribus::  Rubeae
Suku::  Vatukat Rubus
Laji::  phoenicolasius
Kaksiosainen nimi
 Rubus phoenicolasius  Maxim. 
Katso myös
   Japaninvatukka Wikispeciesissä   Japaninvatukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Japaninvatukka (Rubus phoenicolasius) on vadelman sukuinen kasvi. Sen maanpäälliset osat ovat kaksivuotisia. Varsissa on piikkejä, ja koko kasvia peittää harva punainen nukka. Lehdet ovat kolmilehdykkäiset, alapinnalta hopeanvalkoiset ja tiheäkarvaiset.
Japaninvatukka elää luonnonvaraisena Kiinassa, Japanissa ja Koreassa. Sitä on viljelty Yhdysvalloissa 1890-luvulta asti, ja sitä käytettiin puutarhavadelmien jalostukseen. Laji on villiintynyt, ja nykyisin sitä pidetään haitallisena tulokaslajina.
Kasvi viihtyy parhaiten puolivarjossa lämpimällä kasvupaikalla. Hyvä kasvualusta on vettä hyvin läpäisevä maa, jossa pH on neutraali. Japaninvatukka on tuettava tavallisen vadelman tavoin. Se sopii vyöhykkeille I-II.
Marjoissa on raikas, makea, hieman viinihappomainen maku. Ne sopivat hilloihin ja mehuihin.
Aiheesta muualla

ITIS: Rubus phoenicolasius (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Rubus phoenicolasius (englanniksi)
Flora of China: Rubus phoenicolasius (englanniksi)
J. A. Halonen

Johan Alfred Halonen  (30. heinäkuuta 1879 Kokkola – 26. maaliskuuta 1922 Rauma) oli suomalainen opettaja ja kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä A. H..
Halosen vanhemmat olivat merimies, suolamestari Sefanias Halonen ja Anna Maria Orjala. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1899 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1905 ja maisteriksi 1910.
Halonen toimi Rauman lyseon venäjän ja historian (ruotsin) opettajana vuodesta 1905 ja hän oli koulun johtaja vuodesta 1915.
Halonen oli naimisissa vuodesta 1907 Olga Amanda Virtasen kanssa.
Suomennoksia

Arkadij Avertshenko : Iloisia juttuja ; alkutekstin kolmannestatoista painoksesta suomentanut A. H. Karisto 1912
Nikolai Gogol : Taras Bulba : kertomus kasakkavallan mahtavuuden ajoilta. Karisto 1913
J. & L. Lobmeyr

J. & L. Lobmeyrin liike Kärntner Straßella Wienissä.
J. & L. Lobmeyr on itävaltalainen lasitehdas. Se sai alkunsa Josef Lobmeyrin (1792–1855) Wieniin vuonna 1823 perustamasta lasiliikkeestä.
Tehtaan perustajan poika, taiteilija Ludwig Lobmeyr (1829–1917) tuli isän kuoleman jälkeen 1855 veljensä Josefin kanssa tehtaan johtajaksi. Tehtaissa Slavoniassa, Wienissä ja Böömissä hän kohotti itävaltalaisen ja böömiläisen taiteellisen lasiteollisuuden uuteen kukoistukseen. Hän otti uudelleen käytäntöön vanhat kotimaiset ja itämaiset kuosit ja käytti apunaan parhaimpia piirtäjiä, kuten Th. Hansenia, Storckia ja Schmidtiä. Erityisen hyviä ovat hänen kristallilasinsa tahkottuine ja emaljoituine koristuksineen. Hän julkaisi teoksen Die Glasindustrie : ihre Geschichte, gegenwärtige Entwicklung und Statistik (1874) Albert Ilgin (1847–1896) ja Wendelin Boeheimin (1832–1900) kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta J. & L. Lobmeyr Wikimedia Commonsissa
Invictus Means Unconquered

| Invictus Means Unconquered David Allan Coe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980  Columbia Studios, Nashville
 Julkaistu: helmikuu 1981
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Billy Sherrill
 Tyylilaji: outlaw country, country
 Kesto: 29.32
 Levy-yhtiö: Columbia Records
David Allan Coen muut julkaisut
| I've Got Something to Say 1980 | Invictus Means Unconquered 1981 | Encore 1981 |
Invictus Means Unconquered on David Allan Coen levy vuodelta 1981.
Kappaleet > Leaving Side

Rose Knows – 2.27 (säv. Don Goodman, Mary Ann Kennedy, Pam Rose)
Ain't It Funny the Way Love Can Do Ya – 2.40 (säv. Coe, Guy Clark, Susanna Clark)
If You Ever Think of Me at All – 2.48 (säv. Coe, Shel Silverstein)
The Purple Heart – 3.11 (säv. Bobby David, Ray Kennedy)
London Homesick Blues – 3.00 (säv. Gary P. Nunn)
Kappaleet > Loving Side

Stand By Your Man – 3.27 (säv. Billy Sherrill, Tammy Wynette)
As Far as This Feeling Will Take Us – 2.55 (säv. Buzz Rabin, Flash Gordon)
Someplace to Come When It Rains – 3.31 (säv. Shel Silverstein)
The Best Game in Town – 3.04 (säv. Coe, Shel Silverstein, Karen Brooks)
I Love Robbing Banks – 2.29 (säv. Coe, Guy Clark)
Kokoonpano

David Allan Coe ‎– laulu
Karen Brooks – laulu
The Nashville Edition – taustalaulu
Billy Sanford – kitara
Jimmy Capps – kitara
Tommy Allsup – kitara
Phil Baugh – kitara
Pete Drake – steel guitar
Dale Seigfreid – steel guitar
Henry Strzelecki – basso
Joe Osborn – basso
Kenny Malone - rummut
Jerry Carrigan – rummut
Hargus "Pig" Robbins – piano
Farrell Morris – lyömäsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Invictus Means Unconquered discogs.com -sivustolla
Jacob Wolfowitz

| Jacob Wolfowitz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1910 Varsova, Kongressi-Puola, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 16. heinäkuuta 1981 (71 vuotta) Tampa, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  New Yorkin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Donald Alexander Flanders
Instituutti:  Columbian yliopisto
Tutkimusalue:  tilastotiede informaatioteoria
Jacob Wolfowitz  (19. maaliskuuta 1910 – 16. heinäkuuta 1981)  oli puolanjuutalainen professori ja akateemikko. Jacob Wolfowitzin poika Paul Wolfowitz oli Maailmanpankin pääjohtajana v. 2005 - 2007. Jacob Wolfowitz syntyi Puolassa, mutta hän muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1920. 1930-luvulla Jacob Wolfowitz toimi matematiikan opettajana yläasteella. Jacob Wolfowitzin matematiikan opetus päättyi vuonna 1942, jolloin hän väitteli tohtoriksi New Yorkin yliopistossa.
Monet Wolfowitzin sukulaiset jäivät Puolaan ja kuolivat holokaustissa. Kirjailija James Mann kertoo kirjassaan Rise of the Vulcans, että Jacob Wolfowitz oli koko elämänsä ajan sionisti ja oli ollut aktiivinen Neuvostoliiton vastaisessa vähemmistöryhmäorganisaatiossa.
Jacob Wolfowitz työskenteli tiiviisti yhdessä Abraham Waldin kanssa Columbian yliopistossa. Waldin kuoleman jälkeen Wolfowitz työskenteli useissa muissakin yhdysvaltalaisissa yliopistoissa sekä Pariisissa, Heidelbergissä ja Israelin Technionissa. Wolfowitzin tytär muutti myöhemmin pysyvästi Israeliin.
Jacob Wolfowitz kuoli sydänkohtaukseen Tampassa, Floridassa vuonna 1981.
Isaac Slade

| Isaac Slade |
| --- | --- |
 Isaac Slade esiintymässä tammikuussa 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2002–
Tyylilajit:  rock, Pop Alternative Rock
Soittimet:  piano
Yhtyeet:  The Fray
Levy-yhtiöt:  Sony BMG
Aiheesta muualla
www.thefray.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Isaac Edward Slade (s. 26. toukokuuta 1981 Denver, Colorado) on yhdysvaltalaisen pianorock-yhtyeen The Frayn päälaulaja, pääsanoittaja, pianisti ja yksi perustajista.
Nuoruus

Slade kasvoi Denverin alueella perheensä, vanhempiensa – joista molemmat olivat lähetyssaarnaajia – ja kahden nuoremman veljensä Calebin ja Micahin kanssa. Hän aloitti laulamisen ollessaan kahdeksanvuotias ja pianonsoiton 11-vuotiaana menetettyään äänensä hetkellisesti. Slade kirjoitti ensimmäisen laulunsa 16-vuotiaana ja oppi soittamaan kitaraa ollessaan lukiossa.
Ura

Slade liittyi Ember-yhtyeeseen, johon kuuluivat hänen lisäkseen tulevat The Frayn jäsenet Dave Welsh ja Ben Wysocki. Yhtye hajosi pian ja myöhemmin, keväällä 2002, Slade ja Joe King perustivat kahden miehen duon, mikä johti laulujen kirjoittamiseen. He lisäsivät myöhemmin Sladen nuoremman veljen Calebin basistiksi ja Zach Johnsonin rumpaliksi. Johnson lähti pian käydäkseen New Yorkin taidekoulua ja Caleb erotettiin.
Invidious Dominion

| Invidious Dominion Malevolent Creation |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. elokuuta 2010 (US) 27. elokuuta 2010 (EU)
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 35.59
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Malevolent Creationin muut julkaisut
| Doomsday X 2007 | Invidious Dominion 2010 | Dead Man’s Path 2015 |
Invidious Dominion on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Malevolent Creationin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 24. elokuuta 2010 Yhdysvalloissa ja 27. elokuuta 2010 Euroopassa. Albumin kansikuvan on tehnyt Pär Olofsson.
Kappaleet

Intro – 0.33
United Hate – 3.31
Conflict Finalized – 3.31
Slaughterhouse – 4.11
Compulsive Facebreaker – 3.18
Leadspitter – 3.23
Target Right Envornment – 3.38
Antagonized – 3.39
Born Again Hard – 3.16
Corruptor – 3.52
Indivious Dominion – 3.01
Kappaleet > Limited Edition

Blood Brothers – 4.21 (live)
Manic Demise – 4.12 (live)
Kokoonpano

Brett Hoffmann – laulu
Phil Fasciana – kitara
Gio Geraca – kitara
Jason Blachowicz – bassokitara
Gus Rios – rummut
Vierailevana kitaristina levyllä soittaa myös Jerry Mortellaro (Diabolic & Unholy Ghost).
Arvostelut

AllMusic:
About.com:
Blistering: 8.5/10
Chronicles of Chaos:
Imperiumi: 5/10
Aiheesta muualla

Invidious Dominion Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Invidious Dominion Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Jamie-Lee Kriewitz

| Jamie-Lee Kriewitz |
| --- | --- |
 Kriewitz Saksan viisukarsinnoissa keväällä 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1998 (ikä 26) Bennigsen, Saksa
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  saksa, englanti
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Universal Music Germany Polydor Records Island Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jamie-Lee Kriewitz (s. 18. maaliskuuta 1998 Bennigsen) on saksalainen poplaulaja. Hän nousi julkisuuteen The Voice of Germany -kykyjenetsintäkilpailun viidennen tuotantokauden voittajana.
Kriewitz edusti Saksaa vuoden 2016 Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa kappaleella Ghost ja jäi finaalissa sijalle 26 eli viimeiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jamie-Lee Kriewitz Wikimedia Commonsissa
Jacksoninkameleontti

| Jacksoninkameleontti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Liskot Sauria
Heimo::  Kameleontit Chamaeleontidae
Suku::  Trioceros
Laji::  jacksonii
Kaksiosainen nimi
 Trioceros jacksonii  Boulenger, 1896 
Katso myös
   Jacksoninkameleontti Wikispeciesissä   Jacksoninkameleontti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Jacksoninkameleontti (Trioceros jacksonii) on Tansanian ja Kenian vuoristoalueella tavattava kameleontti. Alkuperäisen alueensa lisäksi lajia tavataan vieraslajina Yhdysvaltojen Havaijilla. Lajilla on kolme alalajia, T. j. jacksonii, T. j. xantholophus ja T. j. merumontana.
Koko ja ulkonäkö

Jacksoninkameleontit ovat yleensä pituudeltaan 15–35 senttimetriä. Tavallisesti lajin yksilöt ovat vihreitä, mutta ne pystyvät vaihtamaan väriään tummemmaksi ja jopa mustaksi. Lajin uroksilla on päässään kolme pitkää sarvea, jollaiset puuttuvat lajin naarailta. Sen selässä pitkin selkärankaa on pieniä piikkejä. Jalan varpaista kaksi osoittaa sisäänpäin ja kolme ulospäin, mikä on sopeuma puissa elämiseen. Laji voi käyttää myös häntäänsä tarttumavälineenä. Päässään jacksoninkameleontilla on kaksi silmää, joiden pupillien osa näkyy niitä peittävän nahan alta. Kameleontti voi liikuttaa kumpaakin silmää toisistaan itsenäisesti ja 180 astetta.