stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tervalampi (Vaala)

| Tervalampi |
| --- | --- |
 Järvi pohjoisrannalta länteen päin toukokuussa 2010.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vaala
Koordinaatit:  64°40′58″N, 27°07′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Tervapuro Paatinjärveen
Järvinumero:  59.265.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,6 m 
Rantaviiva:  4,32 km 
Pinta-ala:  0,9907 km² 
Tilavuus:  0,00033281 km³ 
Keskisyvyys:  0,34 m 
Suurin syvyys:  0,9 m 
 fiTervalampi 
Tervalampi on Oulujoen vesistöön kuuluva pieni järvi Oterman kylässä Vaalassa. Se sijaitsee Vaalan pohjoisosassa seututien 800 ja Paatinjärven kaakkoispuolella.
Lampi on 1,3 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 99,1 hehtaria ja rantaviivan pituus 4,32 kilometriä. Lampi on matala. Sen keskisyvyys on 0,34 metriä ja syvin kohta 0,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee lammen luoteisosassa Lamminniemen itäpuolella. Lammen tilavuudeksi on laskettu 330 000 kuutiometriä eli 0,00033 kuutiokilometriä.
Lammen rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Lammen pohjoispuolella on yksi talo, jonka yhteydessä on peltoa. Talolle tulee tie luoteesta seututieltä 800. Tie jatkuu itään metsäautotienä Tervajoen Pystönkosken lähelle.
Tervalampi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Otermanjärven alueella (59.26), jonka Paatinjärven valuma-alueella (59.265) se sijaitsee. Vedenpinnan korkeus on 142,6 mpy. Lampi laskee sen luoteispäästä lähtevää Tervaojaa pitkin Paatinjärveen. Tervaojan pituus on kilometri ja pudotus 1,4 metriä.
Toivo Reponen

Toivo Erik Immanuel Reponen (9. heinäkuuta 1900 Kuopio – 14. kesäkuuta 1960 Helsinki ) oli yleisesikuntaeversti, joka palveli sodan rannikotykistöyksikköjen komentajana ja sodan jälkeen Merisotakoulun johtajana ja viime vaiheessa Suomenlahden Rannikkotykistörykmentin komentajana.
Toivo Reponen tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1919 ja suoritti Kadettikoulun 1925.
Reponen toimi upseerina puolustusvoimien palveluksessa 1925–1960. Ennen sotia hän toimi Viipurissa Rannikkotykistörykmentti 2:n (RT2) vuoteen 1935, viime vaiheessa patterin päällikkönä. Sen jälkeen hän toimi vielä 1930-luvun lopulla Merivoimien Esikunnassa ja Rannikkotykistörykmentti 3:n (RT3) yleisesikuntaupseerina. Vuosina 1935-1937 hän kävi Sotakorkeakoulun.
Sotien aikana hän toimi Talvisodassa Laatokan Meripuolustusesikunnassa (LMePE) esikuntapäällikkönä. Jatkosodassa hän toimi ensin 2. Rannikkoprikaatin ja 8. Rannikkoprikaatin esikuntapäällikkönä ja sen jälkeen Rannikkotykistörykmentti 2:n (RTR2), Rannikkorykmentti 2:n (RR2) ja Rannikkotykistörykmentti 22:n (RTR22) komentajana. Välittömästi sodan jälkeen hänet määrättiin Helsingin Rannikkolaivaston operatiivisen osaston päälliköksi ja sen jälkeen Merivoimien Esikunnan operatiivisen osaston päälliköksi. Vuosina 1946-1955 hän toimi Merisotakoulun johtajana, ja sen jälkeen kuolemaansa asti Suomenlahden Ranikkotykistörykmentin komentajana.
Toivo Reposen poika oli toimittaja-kirjailija Oskar Reponen.
Eugène Melchior de Vogüé

| Eugène Melchior de Vogüé |
| --- | --- |
 Eugène Melchior de Vogüé. Kuva: Nadar.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marie Eugène Melchior de Vogüé
Syntynyt: 1848
Kuollut: 1910 (61–62 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija, diplomaatti
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Muuta tietoa
 Ranskan akatemian jäsen 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marie Eugène Melchior de Vogüé (1848–1910) oli ranskalainen kirjailija. Toimittuaan muutamia vuosia virkamiehenä Ranskan Konstantinopolin- ja Pietarin-lähetystöissä Vogüé matkusteli laajalti ulkomailla ja julkaisi muistelmiaan ja vaikutelmiaan muun muassa aikakauskirjassa Revue des deux mondes, missä varsinkin hänen kirjoituksensa venäläisistä kirjailijoista herättivät huomiota. Hänet valittiin 1888 Ranskan akatemian jäseneksi. Hän oli 1893–1998 edustajakamarin jäsenenä. Hänen teoksiaan ovat Portraits du siècle (1883), Le fils de Pierre le Grand (1884), Le roman russe (1886) ym.
Vogüén serkku on ranskalainen arkeologi ja diplomaatti Charles Jean Melchior de Vogüé.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugène Melchior de Vogüé Wikimedia Commonsissa
Tatu Malmivaara

| Tatu Malmivaara |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1908 Lapua
Kuollut: 8. helmikuuta 1987 (78 vuotta) Helsinki
Ammatti:  pappi, upseeri, uskonnon opettaja, kansanedustaja, rehtori
Arvonimi: rovasti, kouluneuvos, majuri
Vanhemmat:  Väinö Malmivaara ja Ellen o.s. Gummerus
Puoliso:  Anja Irene o.s. Partanen
Lapset:  Helena, Väinö, Marikka, Niilo-Kustaa sekä Esko
Sukulaiset:  Niilo Kustaa Malmberg, Wilhelmi Malmivaara, Jukka Malmivaara
Muut tiedot
Seuraaja:  rehtori Hannes Kärkkäinen
Arvi Taneli (Tatu) Malmivaara (29. huhtikuuta 1908 Lapua – 8. helmikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen pappi, upseeri, uskonnon opettaja, kansanedustaja ja rehtori.
Perhe ja koulutus

Tatu Malmivaara syntyi Karhumäen kansanopistolla Lapualla johtaja Väinö Rafael Malmivaaran ja Ellen Maria o.s. Gummeruksen perheeseen sen toiseksi vanhimpana lapsena. Koulunkäyntipaikkakuntana oli Lapua, jonka yhteiskoulusta hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1927. Mainittakoon, että Tatu Malmivaara oli ylioppilasvuosinaan yhdessä tulevan KOP:n pääjohtajan Matti Virkkusen kanssa oli intomielisenä ylioppilaiden Akateemisen Karjala-seuran jäsenenä käynyt tervaamassa salaa keisari Aleksanterin kuvan ja ollut vähällä tulla erotetuksi koko yliopistosta sen vuoksi. SMK (sacri ministerii kandidaatti) -tutkinnon hän suoritti vuonna 1933, sai samana vuonna pappisvihkimyksen, suoritti pastoraalitutkinnon vuonna 1943 sekä auskultoi oppikoulua varten vuonna 1947. Tatu ja Anja Irene o.s. Partanen avioituivat vuonna 1939. Vuosien mittaan perheeseen syntyi viisi lasta: Helena 1940, Väinö 1941, Marikka 1944, Niilo-Kustaa 1947 sekä Esko 1950. Kiuruvedelle Malmivaarat muuttivat vuonna 1945 ja sieltä eläkeläisinä Helsinkiin vuonna 1971.
Työ

Isä Väinö Malmivaaralla oli pitkä kansanopistoura. Niinpä Tatu seurasi isäänsä vastaavalla alalla. Hän toimi Lapinlahdella Portaanpään kristillisen kansanopiston opettajana vuosina 1933–1935 sekä 1936–1945. Papin tehtäviä hän hoiti Kiuruvedellä vuosina 1935–1936 kirkkoherran apulaisena sekä 1945–1955 pitäjän apulaisena. Oman viran ohella Malmivaara toimi Kiuruveden yhteiskoulun rehtorina ja uskonnon opettajana vuosina 1948–1955. Tällöin alkoi koulun voimakas kehittyminen. Oma koulutalo valmistui vuonna 1950. Molempiin sotiin Malmivaara osallistui. Talvisotaan hän lähti luutnanttina ja Jatkosodasta hän palasi majurina. Majuri Tatu Malmivaara toimi Jatkosodassa Rukajärven suunnalla RaskasPsto 29:ssä 2. patterin päällikkönä. Vuonna 1955 Malmivaara lopullisesti antautui koulualalle. Hänestä tuli Kiuruveden yhteiskoulun rehtori ja uskonnon opettaja. Vuonna 1958 oppikoulusta tuli valtion kouluna yhteislyseo. Malmivaaran vakanssiksi tuli Kiuruveden yhteislyseon rehtori ja uskonnon vanhempi lehtori. Eläkkeelle hän pääsi vuonna 1971.
Luottamustehtävät

Yhteiskunnallisesti Tatu Malmivaara vaikutti monella alueella. Kiuruveden kunnanvaltuutettuna hän oli vuosina 1957−1964, jolloin hän oli osallisena Kiuruveden sairaalan laajennushankkeessa. Malmivaara kuului Savon kristillisen kansanopiston kannatusyhdistyksen johtokuntaan (vpj), Kuopion kesäyliopiston neuvottelukuntaan, Herättäjä-yhdistyksen päätoimikuntaan, opettajaneuvostoon sekä Yksityisoppikoulujen liiton johtokuntaan. Hän oli myös Hengellisen kuukauslehden avustaja.
Vuosina 1945−1948 Malmivaara oli Kokoomuksen kansanedustajana. Hänet valittiin Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä ja hän työskenteli Kulkulaitos- ja Puolustusasiainvaliokunnan jäsenenä.
Kouluhallitus kutsui Malmivaaran usein tarkastajan tehtävään: hän tarkasti muita oppikouluja.
Arvonimet

Rovastin arvon Malmivaara sai vuonna 1962 sekä kouluneuvoksen vuonna 1968.
Aiheesta muualla

.aspx Tatu Malmivaara Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Eugène Prévost

Eugène Prosper Prévost (1809–1872) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Prévost tuli tunnetuksi koomisten oopperoiden säveltäjänä. Hän voitti Prix de Romen vuonna 1831. Prévostin sisko oli sopraano Zoé Prévost. Toinen sopraano, Caroline Prévost, oli hänen siskontyttärensä.
Oopperoiden ohella Prévost sävelsi kirkkomusiikkia. Hän menestyi myös musiikkiaiheisena kirjoittajana.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Enrico Porro

Enrico Porro.
Enrico Porro (16. tammikuuta 1885 − 4. toukokuuta 1967) oli italialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Porro voitti olympiakultaa kevyimmässä painoluokassa (66,6 kg) Lontoon olympialaisissa 1908. Kaksi vuotta aikaisemmin hän oli voittanut Keski-Euroopan mestaruuden 70 kilogramman painoluokassa Milanossa.
Tomáš Kundrátek

| Tomáš Kundrátek |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1989 (ikä 34) Přerov, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  HC Oceláři Třinec
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  HC Třinec (ČEL) Hartford Wolf Pack (AHL) Connecticut Whale (AHL) Hershey Bears (AHL) Washington Capitals (NHL) Dinamo Riika (KHL) HC Slovan Bratislava (KHL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Kunlun Red Star (KHL) HC Davos (NLA) HC Kometa Brno (ČEL)
NHL-varaus:  90. varaus, 2008 New York Rangers
Tomáš Kundrátek (s. 26. joulukuuta 1989 Přerov, Tšekkoslovakia) on  tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC Třineciä. Eliteprospects.com -sivuston Erik K. Pirin mukaan hän on monipuolinen puolustaja, joka pelaa hyvin molempiin suuntiin sekä laukoo ja avaa peliä hyvin. Pirin mukaan Kundrátekilla on kuitenkin parannettavaa fyysisessä pelissä ja hänen tulisi käyttää kokoaan paremmin hyväksi. Kundrátek laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Kundrátek edusti Tšekkiä MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Michal Birnerin ja Michal Kempnýn kanssa lukemalla +7. Kundrátek valittiin Yhdysvaltoja pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä hän on pelannut 28 A-maaottelua tehopistein 4+5=9.
Kundrátek pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Tšekin paras syöttäjä kuudella syöttöpisteellään. Kundrátek pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hänet palkittiin Ruotsia vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaana pelaajana. Kundrátek pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2006. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006, jolloin Kundrátek voitti pronssia.
Enrico Platé

| Enrico Platé |
| --- | --- |
Koko nimi:  Scuderia Enrico Platé
Päämaja:  Sveitsi
Tunnetuimmat kuljettajat:   Emmanuel de Graffenried  Prinssi Bira  Louis Chiron  Harry Schell  Alberto Crespo
Valmistajat:  Maserati
Moottorit:  Maserati
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1950
Kilpailuja:  17
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Hollannin Grand Prix 1953
Enrico Platé (28. tammikuuta 1909 Milano, Italia – 2. helmikuuta 1954 Buenos Aires, Argentiina) oli sveitsiläinen kilpa-autoilija, jolla oli myös omaa nimeään kantanut Formula 1 -talli. Talli kilpaili Formula 1 -sarjassa vuosina 1950 – 1953. Se osallistui 17:ään MM-osakilpailuun, joissa se ansaitsi yhteensä viisi pistettä.
Eugène Nygrén

Eugène August Nygrén (28. tammikuuta 1878 Pietari – 7. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja useiden kustannus- ja kirjapainoalan yritysten toimitusjohtaja ja osakkeenomistaja.
Nygrénin vanhemmat olivat asemapäällikkö Johan Wilhelm Nygrén (1843–1910) ja Vera Majewski (s. 1856). Hän oli naimisissa vuodesta 1899 Eufemia Elisabeth (Lissie) Liljanderin kanssa.
Nygrén pääsi ylioppilaaksi 1896 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja hän suoritti teatterialan opintoja Saksassa, Wienissä ja Pariisissa. Hän oli kirjanpitäjänä Valtion rautateillä 1901–1906 ja toimi myös Folkteaternin johtajana. Tämä jälkeen Nygrén siirtyi kirjapaino- ja kustantamoalalle. Hän oli turkulaisen Turun kirjapaino ja sanomalehti Oy:n (Åbo tryckeri och tidnings Ab) yhtiön johtotehtävissä 1905–1917 ja oli yhtiön toimitusjohtajana 1908–1917. Hän oli sitten vuoden ajan Oy. E. Grönblomin Koneliikkeen palveluksessa kunnes hän vuonna 1918 hankki helsinkiläisen Arvidssonin kivipainon osake-enemmistön ja tuli painon toimitusjohtajaksi. Nygrén alkoi tämän jälkeen rakentaa omaa graafisen alan konserniaan Helsinkiin ja hän hankki hallintaansa useita vanhoja alan yrityksiä. Hänestä tuli 1920 J. Simeliuksen perillisten kirjapainon sekä 1924 Helsingin Keskuskirjapaino Oy:n ja myöhemmin Kirjapaino-Osakeyhtiö Taidon ja Kirjapaino-Osakeyhtiö Sanan toimitusjohtaja. Näiden yritysten joukossa oli myös Holger Schildtsin kustantamo, jota Nygrén hallitsi vuodesta 1934 alkaen. Nygrén oli Gust. Arvidssonin kivipaino oy:n toimitusjohtajana 1918–1960, Simeliuksen perillisten kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana 1920–1960, Helsingin keskuskirjapaino ja kirjansitomo Oy:n toimitusjohtajana 1924–1960 ja hän toimi Holger Schildts förlags Ab:n johtokunnan puheenjohtajana. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1948.
Nygrén oli Suomen teknillisen kauppaliiton asiamies ja päällikkö 1918–1922 ja hänellä oli myös lukuisia muita luottamustehtäviä eri järjestöissä. Hän oli Suomen graafillisen teollisuuden työnantajaliiton johtokunnan jäsen ja varapuheenjohtaja, Suomen kirjansitomonomistajaliiton johtokunnan jäsen, varapuheenjohtaja ja puheenjohtaja sekä Suomen Työnantajain Keskusliiton valtuuston ja johtokunnan jäsen. Nygrén oli perustamassa ruotsinkielistä Helsingfors Folkteaternia Helsinkiin ja hän toimi teatterin johtajana 1899–1906. Hän oli myös näytelmien harrastajaohjaajana.
Nygrénin tytär Birgit Nygrén (k. 1987) perusti 1973 testamanttimääräyksellään Nygrénin säätiön (Eugène, Elisabeth och Birgit Nygréns stiftelse) joka aloitti toimintansa vuonna 1988. Säätiön tehtävänä on edistää kirjallista ja muuta kulttuuritoimintaa ja se jakaa vuosittain palkinnon parhaimmasta suomenruotsalaisesta kulttuuriteosta.
Kirjallisuutta

Henrik Ekberg : Eugène Nygrén och Nygrénska stiftelsen. Skrifter utgivna av Svenska folkskolans vänner. Serie 3, vol. 9. Helsingfors 1995
Aiheesta muualla

Elina Kuorelahti: Teollisuusneuvos Eugène Nygrén (1878–1960). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 3.9.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Teurilampi (Mikkeli)

| Teurilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi, Mikkeli
Koordinaatit:  62°02′49″N, 26°52′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Teuripuru Luusjokeen 
Järvinumero:  14.933.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,374 km  
Pinta-ala:  0,843 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTeurilampi 
Teurilampi tai Teerilampi on Etelä-Savossa Mikkelissä ja Kangasniemellä Luusjoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 160 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Luusjoen valuma-alueeseen (14.933) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112 metriä mpy.
Eugène Labiche

| Eugène Labiche |
| --- | --- |
 Eugène Labiche vuonna 1870 Nadarin kuvaamana.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1815 Pariisi, Ranska
Kuollut: 1888 (72–73 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  huvinäytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Tyylilajit:  vaudeville, huumori
 Nimikirjoitus
Muuta tietoa
 Ranskan akatemian jäsen (1880) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Eugène Labiche (1815 Pariisi Ranska –1888 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen huvinäytelmäkirjailija. Jo Labichen ensimmäiset näytelmät (1837–1838) saavuttivat melkoisen näyttämömenestyksen. Neljänkymmenen vuoden kuluessa hän sitten kirjoitti varsinkin Pariisin pikkuteattereille toista sataa huvinäytelmää, ilveilyä ja vaudevillea, joissa ilmenee pirteää koomisuutta, tarkkaa ihmistuntemusta ja taitavaa näyttämötekniikkaa. Niistä esimerkkejä ovat Le chapeau de paille d'Italie (1851), Le voyage de M. Perrichon (1860), La poudre aux yeux (1861), Un pied dans le crime (1866), Le plus heureux des trois (1870). Le prix Martin (1876), La clé (1877). Kokoelma Labichen näytelmiä Théàtre de Labiche ilmestyi vuonna 1879. Labiche valittiin 1880 Ranskan akatemiaan.
Labiche työskenteli ensin toimittajana. Hän oli syntyisin porvarisperheestä, ja niihin piireihin hän sijoitti myös näytelmänsä. Näytelmien pohjana on usein sekava farssimainen tapaus, joka vähitellen tuo esiin ihmisten heikkouksia ja typeryyksiä.
Suomennetut näytelmät

Hiekkaa silmiin!: kaksinäytöksinen huvinäytelmä, suomeksi sovittanut Eino Mela, Helsinki: Kirja 1913
Naisritarin seikkailu: yksinäytöksinen huvinäytelmä, Tampere: Kansan Lehti 1912. Sarja: Työväen näytelmäkirjasto, nimero 20.
Italialainen olkihattu: viisinäytöksinen komedia (Un chapeau de paille d’Italie), suomentanut Esko Elstelä, Helsinki: Suomen Teatteriliitto, 1972. Näytelmämoniste.
Herra Perichonin huviretki: neljänäytöksinen komedia, (Le voyage de Monsieur Perrichon), suomentanut Niilo Sala. (Käsikirjoitus, sijainti: Teatterikorkeakoulun kirjasto Viipurin Näyttämö)
Sumua silmiin: komedia (La poudre aux yeux), suomentanut Marja Rankkala, Helsinki: Suomen Näyttämöiden Liitto 1963. Näytelmämoniste.
Säästöpossu: viisinäytöksinen komedia (La cagnotte), Botho Straussin saksalaisen käännöksen ja sovituksen mukaan suomentanut Esko Elstelä, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1983. Näytelmämoniste.
Yöbisnekset: yksinäytöksinen komedia (L'affaire de la rue de Lourcine), suomentanut Reita Lounatvuori, Helsinki: Näytelmäkulma, 2001. Näytelmämoniste.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugène Labiche Wikimedia Commonsissa
Toistettava käännös

Toistettava käännös tarkoittaa tietotekniikassa determinististä tietokoneohjelman käännöstä.
Lähdekoodin käännöksen on aina tuotettava identtiset tulokset ja useiden kolmansien osapuolien on voitava varmistaa ja tulla yhteiseen johtopäätökseen ”oikeasta” tuloksesta. Tämä tarkoittaa kolmea asiaa:
käännösjärjestelmän on oltava deterministinen: tulokseen ei lisätä käännöksen ajankohtaa ja tuloste on aina tehtävä samassa järjestyksessä
käännöstyökalut ja käännösympäristö on voitava joko kirjata ylös tai määrittää etukäteen
käyttäjien on voitava tehdä mahdollisimman oikeanlainen käännösympäristö, suorittaa käännös ja tarkistaa, että tulos vastaa alkuperäistä
Tuotettavaan käännökseen voivat vaikuttaa käännöskomennot, työkalut (kuten kääntäjä, linkkeri ja kirjastojen versiot) ja käännösympäristö. Toistettavuudella on merkitystä tietoturvaan kuten takaovien havaitsemiseen kuten Ken Thompsonin tunnetussa artikkelissa Reflections on Trusting Trust on osoitettu.
Toistettavuudella voidaan varmistaa, että esimerkiksi jakelun kautta tuleva käännös vastaa alkuperäisen kehittäjän ohjelmaa. Jakelupaketit voivat sisältää korjauksia ohjelmointivirheisiin ja tietoturvaan ja menetelmä on usein automatisoitu. Kehittäjälle ja jakelijalle mahdollinen korruptoitumisen havaitseminen on tärkeää.
Kääntäjät voivat lisätä käännöksen aikana ylimääräistä tietoa kuten väliaikaisten tiedostojen nimet tai tiedostopolkuja virheenjäljitykseen käytettävään tietoon, joka aiheuttaa peräkkäisten käännöksien olevan erilaisia vaikka lähdekoodi ei muutu käännösten välillä.
Käännösjärjestelmät kuten Bazel, Gitian ja Meson pyrkivät deterministiseen toistettavuuteen.
Reproducible Builds -projekti kehittää työkaluja erikseen tuotettujen pakettien vertailuun, korjaa työkalujen ongelmia ja työskentelee kehittäjien kanssa korjatakseen ongelmia, jotka voivat haitata toistettavuutta. Projekti on liittynyt Software Freedom Conservancy -järjestöön ja siihen liittyvät muut projektit kuten coreboot, Debian, Fedora, FreeBSD, NetBSD, openSUSE ja OpenWrt. Linux Foundation on rahoittanut projekteja, jotka tähtäävät toistettavaan käännettävyyteen.
Historia

Vuonna 1992 GCC-kääntäjään aloitettiin ristiinkääntäjätuki, joka ei vielä ollut täysin toistettava tuolloin.
Debian-projekti on pyrkinyt koko jakelun toistettavaan käännökseen. Vuonna 2013 projektin alkaessa 24 % Debianissa olevista ohjelmista kääntyi toistettavasti. Maaliskuussa 2018 93 % Debian 10 (Buster) -julkaisun paketeista oli käännettävissä toistettavasti.
Aiheesta muualla

You think you’re not a target? A tale of three developers… (englanniksi)
Everybody Votes Channel

| Everybody Votes Channel |
| --- | --- |
Julkaisija:  Nintendo
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  13. helmikuuta 2007
Tiedot
Alusta:  Wii
Everybody Votes Channel on Wiin Wii Menussa sijaitseva sovellusohjelma, joka antaa käyttäjille mahdollisuuden äänestää yksinkertaisissa mielipidetiedusteluissa sekä vertailla mielipiteitä ystävien, perheiden tai muiden äänestäjien kesken ympäri maapalloa.
Everybody Votes Channel julkaistiin 13. helmikuuta 2007. Sen julkaisu tuli yllätyksenä, koska Nintendo ei tehnyt mitään ilmoituksia koskien sitä, ennen kuin se oli ladattavissa. Se on tällä hetkellä vapaasti ladattavissa Wii Channelissä sijaitsevassa Wii Shop Channel-ostoskanavassa.
Eurockot

Eurockot Launch Services GmbH on saksalais-venäläinen yhteisyritys, joka markkinoi venäläisen Rockot-kantoraketin laukaisuja pienten satelliittien tarpeisiin.
Yhtiö on perustettu vuonna 1995. Sen omistajat ovat EADS Astrium (omistusosuus 51%) ja venäläinen Khrunitsev. Yhtiön pääkonttori on Bremenissä.
Laukaisut tehdään pääasiassa Plesetskin kosmodromilta, Venäjältä.
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivu (englanniksi)
En Vivo! (video)

| En Vivo! Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 10. huhtikuuta 2011 Santiagon Estadio Nacional-stadionilla.
 Julkaistu: 27. maaliskuuta 2012
 Formaatti: DVD Blu-ray
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 210.00
Iron Maidenin muut julkaisut
| Iron Maiden: Flight 666 2009 | En Vivo! 2012 | Maiden England '88 2013 |
En Vivo! on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin konserttivideo vuodelta 2012, joka on nauhoitettu yhtyeen The Final Frontier World Tour-maailmankiertueella Estadio Nacional-stadionilla Santiagossa, Chilessä vuonna 2011.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Satellite 15 | Steve Harris, Adrian Smith | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Final Frontier | Harris, Smith | 4.10 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | El Dorado | Bruce Dickinson, Harris, Smith | 5.52 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | 2 Minutes to Midnight | Dickinson, Smith | 5.50 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Talisman | Janick Gers, Harris | 8.45 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Coming Home | Dickinson, Harris, Smith | 5.57 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Dance of Death | Gers, Harris | 9.03 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Trooper | Harris | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Wicker Man | Dickinson, Harris, Smith | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Age of Innocence | Harris, Murray | 6.10 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Journeyman | Dickinson, Harris, Smith | 7.07 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Blood Brothers | Harris | 7.04 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | When the Wild Wind Blows | Harris | 10.57 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | The Evil That Men Do | Dickinson, Harris, Smith | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Fear of the Dark | Harris | 7.30 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Iron Maiden | Harris | 5.08 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | The Number of the Beast | Harris | 4.57 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Hallowed Be Thy Name | Harris | 7.28 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Running Free | Harris, Paul Di'Anno | 7.57 |  |  |  |  |  |  |