stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yutong
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yutong Wikimedia Commonsissa
Keljo

| Keljo |
| --- | --- |
 Keljon Prisma
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Keljo
Kaupunginosa nro:  10
Postinumero(t):  40500
Keljo on Jyväskylän kymmenes kaupunginosa ja osa Keljon suuraluetta. Kaupunginosan rajat ovat lähes identtiset Tarhamäen tilastoalueen kanssa. Matkaa Keljosta Jyväskylän keskustaan on 3–10 kilometriä. Alueella on melko laajoja omakotitaloalueita, mutta myös teollisuutta kuten Keljonlahden rannalla oleva Keljonlahden voimalaitos. Kaupunginosassa on myös asuinkerrostaloja.
Historiaa

Keljo on muodostunut hämäläisten eräalueesta. Kulkureittinä oli Päijänne, jonka pohjoisimpia lahtia on Keljonlahti. Keljo-nimen merkitys on epäselvä. Alueen vanhoja taloja ovat Lahti, Hovila, Taipale, Ristonmaa, Tervala, Kylmälahti eli Pumperi, Särkkä, Sysmälä, Häkkinen, Hakala, Lotila ja Åström eli Huvila. Alueen läpi kulki vanha Laukaantie, joka helpotti liikkumista, mutta toisaalta mäkiseen maastoon tehty tie vaati keljolaisilta paljon työtä. Keljon koulu on perustettu 1896.
Karhumäen veljekset aloittivat 1920-luvulla laajan lentokonetoiminnan Keljonlahdella. Osa Keljosta liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin 1941 ja alueen pääosa 1965. Alueen halki 1960- ja 1990-luvulla rakennetut tiet ja rautatie vaikuttivat suuresti sen ilmeeseen. Keljonkankaan, Kukkumäen ja Tarhamäen omakotialueet ovat syntyneet 1950-luvulla.
Palvelut

Keljossa on markettialue Keljonkeskus, jossa sijaitsevat Prisma ja K-Citymarket. Kaupunki oli aluksi varannut tontin Ekalle ja Tukolle. Talouslama 1990-luvun alussa pakotti siirtämään hanketta ja suunnitellun Euromarketin tilalle tuli Prisma. Tukon paikan sai puolestaan Citymarket. Prisman ja Citymarketin lisäksi markettialueen välittömässä läheisyydessä ovat 2000-luvulla rakennetut Lidlin, Kotipizzan ja Motonetin liikerakennukset. Keljonkankaan moottoritieristeyksen länsipuolelle on syntynyt Eteläportin teollisuusalue ja Kauramäen asuntoalue.
Kuvia

Luhtitaloasutusta Valkolan pienalueella.
Keljon nuorisoseuran Tapiola-rakennus.
Kerrostalo Keljossa.
Keljon K-Citymarket.
Keljonkeskusta
Jyväsjärveen laskeva Köyhänoja.
Valkolan aluetta.
Korkeakoskentietä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keljo Wikimedia Commonsissa
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki:  1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja:  7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas:  13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo:  15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala:  22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi:  18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo:  10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila:  16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo:  31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä:  58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola:  41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä:  65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka:  38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti:  80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 25 metrin olympiapistooli

| Ammunta kesäolympialaisissa 1952  |
| --- | --- | --- |
| Hirvi | miehet |  |
| 25 m kuvioammunta | miehet |  |
| 50 m vapaapistooli | miehet |  |
| Trap | miehet |  |
| 50 m pienoiskivääri, makuu | miehet |  |
| 50 m pienoiskivääri, asennot | miehet |  |
| 300 m vapaakivääri, asennot | miehet |  |
Helsingin olympiakisojen 25 metrin kuvioammuntaan pistoolilla osallistui 53 ampujaa 28 eri maasta. Laji on ollut olympiakisojen ohjelmassa alusta lähtien. Laji tunnetaan myös olympiapistoolin nimellä.
Kilpailun ensimmäinen osa suoritettiin 27. heinäkuuta, jolloin ammuttiin 30 laukausta ja seuraavana päivänä ammuttiin loput 30.
 Lajin maailmanennätys ennen kilpailua oli Unkarin Károly Takácsin 580 Lontoon olympiakisoista. Takács jäi ennätyksestään pisteen päähän ja voitti jälleen olympiakultaa.
 Hopeamitali jouduttiin ratkaisemaan uusinta-ammunnoilla. Ensimmäisen 15 laukauksen kilpailun Unkarin Kun ja Romanian Lichiardopol ampuivat tasan 142–142. Toisessa uusinnassa Kun oli parempi 140–137 ja näin ollen unkarilaisille kaksoisvoitto.
Yhdysvaltain Hualet Leo Bennerin, vapaapistoolin kultamitalistin kohtaloksi koitui yksi täydellinen pummi. Tulos 572 olisi vielä riittänyt 9. sijaan, mutta koska ensimmäisenä ratkaisi osumien määrä, putosi Benner sijalle 34.
Eero Seppänen

Eero Seppänen
Eero Seppänen (18. elokuuta 1924 Punkaharju – 2. lokakuuta 2004 Kuopio) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Hän oli kolmanneksi nuorin kaikista ritareista.
Panssarien tuhoaja

Seppänen oli vain 17-vuotias sotamies jatkosodan alkaessa. Hyökkäysvaiheen loputtua hän päätyi käymään asemasotaa kahdeksi ja puoleksi vuodeksi Mustilanmäen lohkolle JR 49:n tykkikomppaniassa. Juuri ennen Kannaksen suurhyökkäyksen alkua 1944 hän sai pikakoulutuksen ”kauhuampujaksi” eli käyttämään uutta panssarikauhu-nimellä tunnettua saksalaista sinkoa.
Kesäkuun 14. ja 15. päivän välisenä yönä Seppänen tuhosi Siiranmäen taistelussa yksinään panssarikauhulla kuusi vihollispanssaria. Yhden hän joutui tuhoamaan kiertämällä sen taakse ja ampumalla sen polttoainesäiliön tuleen. Seppänen haavoittui lievästi, mutta jatkoi taistelua, tuhoten vielä kaksi muuta panssaria parin päivän aikana. Siiranmäessä tuhotuista yhteensä 21 vaunusta Seppäsen osuus oli siis yli kolmannes.
Ritari ja kirvesmies

Seppänen sai ansioistaan Mannerheim-ristin 4. heinäkuuta 1944. Hän oli yksi harvoista sotamiehistä, jotka sen saivat, ja ristin saadessaan vasta 19-vuotias. Tätä korkeaa ansiomerkkiä hänelle esitti everstiluutnantti Adolf Ehrnrooth, JR 7:n komentaja, vaikka Seppänen kuuluikin vieraan rykmentin alaisuuteen.
Myöhemmin miehet ystävystyivät ja maaliskuussa 2004 eli vain puoli vuotta ennen omaa kuolemaansa Seppänen oli jättämässä viimeisiä jäähyväisiä Ehrnroothille kolmen muun ritarin kanssa. Vuonna 1951 hän oli ollut kantamassa Suomen marsalkka Mannerheimin arkkua ritarien edustajana.
Sodan jälkeen Seppänen toimi isänsä Emelin tavoin A. Auvinen Oy:n omistamalla Putikon sahalla Punkaharjulla, kirvesmiehenä ja lämmittäjänä aina eläkkeelle jäämiseensä eli vuoteen 1984 saakka. Seppänen oli perheellinen, hänen vaimonsa oli Helvi Kosonen (k. 1986).
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 50 metrin pienoiskiväärin makuuammunta

| Ammunta kesäolympialaisissa 1952  |
| --- | --- | --- |
| Hirvi | miehet |  |
| 25 m kuvioammunta | miehet |  |
| 50 m vapaapistooli | miehet |  |
| Trap | miehet |  |
| 50 m pienoiskivääri, makuu | miehet |  |
| 50 m pienoiskivääri, asennot | miehet |  |
| 300 m vapaakivääri, asennot | miehet |  |
Helsingin olympiakisojen 50 m pienoiskiväärin makuuasento ammuntaan osallistui 58 ampujaa 32 eri maasta. Kilpailu suoritettiin keskiviikkona 29. heinäkuuta neljänä kymmenen laukauksen sarjana. Kilpailu oli samalla myös ensimmäinen osa 3 x 40 laukauksen moniasentokilpailusta. Tasatilanteissa ensisijaisesti enemmän napakymppejä ampunut kilpailija sijoittui paremmin.
Suomen Toivo Mänttärin vuoden 1939 MM-kilpailuissa ampumaa maailmanennätystä, täydet 400 pistettä, sivusi kaksi ampujaa. Ensimmäisen kerran sitä oli sivunnut Yhdysvaltain Arthur Jackson 10. heinäkuuta 1952 Oslon MM-ammunnoissa. Ranskalaisen Pierre Coquelin de Lislen olympiaennätys 398 vuodelta 1924, jolloin viimeksi ammuttiin 40 laukausta, jäi historiaan. Norjan Willy Røgeberg oli ampunut Berliinissä 1936 täydet pisteet, mutta silloin ammuttiin 30 laukausta.
Luettelo Kristin Scott Thomasin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Palkinnot ja ehdokkuudet
| Palkinto | Voitto | Ehdokkuus |
| Oscar | 0 | 1 |
| Golden Globe | 0 | 2 |
| Bafta | 1 | 5 |
| SAG | 1 | 3 |
Critics’ Choice: 1
| César | 0 | 3 |
Lumière: 1
| Primetime Emmy | 0 | 1 |
| Olivier | 1 | 5 |
Voitot ja ehdokkuudet yhteensä
| Yhteensä | 5 | 22 |
Viitteet
Tämä on luettelo Kristin Scott Thomasin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista sekä hänelle myönnetyistä arvonimistä.
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Oscar-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Paras naispääosa | Englantilainen potilas | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Golden Globe -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Englantilainen potilas | Ehdokkuus |  |
| 2008 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Olen aina rakastanut sinua | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Bafta-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Paras naissivuosa | Neljät häät ja yhdet hautajaiset | Voitto |  |
| 1996 | Paras naispääosa | Englantilainen potilas | Ehdokkuus |  |
| 2008 | Paras naispääosa | Olen aina rakastanut sinua | Ehdokkuus |  |
| 2009 | Paras naissivuosa | Nowhere Boy | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras naissivuosa | Synkin hetki | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Screen Actors Guild -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Paras naispääosa | Englantilainen potilas | Ehdokkuus |  |
| 1996 | Paras näyttelijäkokoonpano | Englantilainen potilas | Ehdokkuus |  |
| 2001 | Paras näyttelijäkokoonpano | Gosford Park | Voitto |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Critics’ Choice -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Paras näyttelijäkokoonpano | Gosford Park | Voitto |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > César-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Paras naispääosa | Olen aina rakastanut sinua | Ehdokkuus |  |
| 2009 | Paras naispääosa | Partir – lähtö | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Paras naispääosa | Sarah’s Key | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Lumière-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Paras naisnäyttelijä | Sarah’s Key | Voitto |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Primetime Emmy -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Televisiosarja | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Paras vieraileva naisnäyttelijä komediasarjassa | Fleabag | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Olivier-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Näytelmä | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Paras naispääosa näytelmässä | Kolme sisarta | Ehdokkuus |  |
| 2007 | Paras naispääosa näytelmässä | Lokki | Voitto |  |
| 2011 | Paras naispääosa näytelmässä | Petos | Ehdokkuus |  |
| 2013 | Paras naispääosa näytelmässä | Silloin ennen | Ehdokkuus |  |
| 2014 | Paras naispääosa näytelmässä | Elektra | Ehdokkuus |  |
Arvonimet

| Vuosi | Kunniaritarikunta | Arvonimi / kunniamerkki | Myöntäjä | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Brittiläisen imperiumin ritarikunta | upseeri (OBE) | Yhdistynyt kuningaskunta |  |
| 2005 | Kunnialegioona | ritari | Ranska |  |
| 2010 | Ordre national du Mérite | upseeri | Ranska |  |
| 2015 | Brittiläisen imperiumin ritarikunta | ritarikomentaja (Dame; DBE) | Yhdistynyt kuningaskunta |  |
| 2015 | Kunnialegioona | upseeri | Ranska |  |
| 2020 | Ordre des Arts et des Lettres | komentaja | Ranska |  |
| 2021 | Ordre national du Mérite | komentaja | Ranska |  |
Mandylion

Mandylionin kuva paavin yksityiskappelista, kuvattu Hannoverin EXPOssa Vatikaanin osastolla vuonna 2000.
Mandylion eli Mandilion eli Edessan kuva eli Herran liina (kreikaksi Άγιον Μανσήλιον, Ágion Mansílion ’Pyhä Liina’; Αχειροποίητος Acheiropoíistos ’Käsittä tehty’, venäjäksi Нерукотворный образ Христа, Nerukotvornyi obraz Hrista) oli ortodoksisen kirkon pyhäinjäännös. Se oli liina, jossa legendan mukaan oli Kristuksen kasvojen hahmo. Alkuperäinen liina katosi historian lehdiltä vuoden 1204 Konstantinopolin valtauksessa neljännen ristiretken yhteydessä. Mandylion on ollut kautta aikojen ikonien esikuva, ensimmäinen ”käsittä tehty Kristus”, jonka kunniaksi ortodoksinen kirkko viettää muistopäivää 16. elokuuta. Se on liitetty myös Torinon käärinliinaan teorioissa, joiden mukaan käärinliina olisi ollut sen historiasta ”puuttuvien vuosien” ajan sama esine kuin Mandylion.
Mandylionin syntyyn ja vaiheisiin liittyviä legendoja

Liinan alkuperästä esiintyy erilaisia legendaversioita, joista useimmat liittyvät legendaan Edessan kuningas Abgar V:n ihmeparantumisesta.
Mandylionin syntyyn ja vaiheisiin liittyviä legendoja > Kristuksen kasvopyyhe

Ortodoksinen perinne nojaa Eusebioksen kirkkohistoriaan, joka kuvaa Jeesuksen ja Abgarin kirjeenvaihtoa. Abgarin lähettämän sanansaattajan, Ananiaksen, tuoman kirjeen pohjalta Kristus lähetti lepraa sairastavalle kuninkaalle liinan, johon hän oli kuivannut vastapestyt kasvonsa ja johon hänen kasvonpiirteensä olivat itsestään siirtyneet. Abgarin lähettämä sanansaattaja Ananias oli lähetetty Jerusalemiin, kuninkaan kuultua Jeesuksesta. Palatessaan hän toi mukanaan liinan ja kirjeen, jossa oli lupaus Taddeuksen, joka oli eräs 70:stä apostolista (ei kuitenkaan sama kuin opetuslapsi Taddeus), saapumisesta myöhemmin Edessaan. Vaikka Kristus kirjeessään oli luvannut hänen ylösnousemuksensa jälkeen lähetettävän Taddeuksen parantavan kuninkaan, kuningas parantuikin legendan mukaan silkan liinan voimasta jopa ennen opetuslapsen tuloa. Taddeus saapui lupauksen mukaisesti Kristuksen taivaaseen astumisen jälkeen saarnaten evankeliumia ja kastaen Edessan asukkaat kristinuskoon.
Abgar laittoi pyhän liinan kultaisiin ja helmikoristeisiin kehyksiin ja asettaen sen näytille kaupunginportin seinäsyvennykseen. Ikonin yläpuolelle hän kirjoitti sanat: ”Oi Kristus Jumala, älä anna kenenkään, joka Sinuun uskoo, joutua häpeään.” Liina oli kaupunkilaisten hartaan kunnioituksen kohteena useita vuosia.
Mandylionin syntyyn ja vaiheisiin liittyviä legendoja > Veronika-legendat

Erään roomalaiskatolisen legendan mukaan kyseessä on ollut huntu, jonka Veronika-niminen nainen tarjosi myötätunnon osoituksena pyyhkeeksi Kristukselle tämän ollessa kantamassa ristiään Golgatalle, ja kankaaseen jäi Jeesuksen hien ja veren peittämien kasvojen kuva. Tämä lienee kuitenkin keskiajalla syntynyt legenda, jonka varhaisempi muoto kertoi kankaan olleen Veronikan haltuun päätynyt Kristuksen kasvopyyhe, johon Jeesus oli pyyhkinyt verensekaisen hikensä Getsemanen ahdistuksensa yhteydessä ennen pidättämistään.
Mandylionin syntyyn ja vaiheisiin liittyviä legendoja > Kristuksen käärinliina?

Ian Wilsonin spekulaation mukaan, poiketen ortodoksisesta ja katolisesta perimätiedosta, Taddeus saattoikin matkustaa Edessaan Kristuksen hautaukseen käytetty liina mukanaan. Tämä liina olisi sama, jonka Joosef Arimatialainen oli lahjoittanut Kristuksen hautaukseen. Tätä versiota on kerrottu myös keskiajan bysanttilaisessa ja syyrialaisessa perimätiedossa. Siten vasta Kristuksen hautauksen ja ylösnousemuksen jälkeen olisi syntynyt legenda sairaan kuninkaan ihmeparantumisesta. Opetuslapset juutalaisina eivät olisi voineet itse pitää hallussaan käärinliinaa, koska se oli ollut yhteydessä kuolleeseen ja kuvana rikkoi myös juutalaiskristillisyydessäkin tuolloin vallalla ollutta kuvakieltoa. Toisaalta opetuslapset eivät kuvan arvon ymmärrettyään olleet halunneet sitä hävittääkään, jolloin hyvä paikka liinan säilyttämiselle olisi ollut ei-juutalainen, Kristukseen suopeasti suhtautuva Edessa. (Abgar V hallitsi Edessaa vuosina 13–50 jaa.)
Wilson spekuloi edelleen, että Mandylionia vanhoissa kuvissa kehystävä kultaverkko on mahdollisesti asetettu Taddeuksen taitteleman käärinliinan päälle siten, että Kristuksen pään kohdalle jäi pyöreä aukko – eikä koko kangasta siten olisi päästy taittelemaan auki. Joissakin vanhoissa lähteissä Mandylioniin myös viitataan nimellä ”neljästi kaksinkertainen”. Siten Wilson ehdottaa Mandylionin mahdollisesti olleen sama esine kuin Torinon käärinliina.
Mandylionin syntyyn ja vaiheisiin liittyviä legendoja > Mandylion ja persialaisten hyökkäys

Muutamia vuosia Abgarin kuoleman jälkeen kristittyjä alettiin vainota ja esine piilotettiin vuonna 57 kaupungin länsiportin yläpuolelle, josta se löydettiin vuonna 525. Ortodoksinen perimätieto puolestaan kertoo liinan löytyneen vuonna 545 Persian hallitsijan Khosrau I:n hyökättyä Edessaan. Tällöin piispa Eulabeios sai ilmestyksen, jossa Neitsyt Maria eli ”Kaikkein Pyhin Jumalansynnyttäjä” ilmoitti hänelle ikonin sijainnin ja kehotti ottamaan ikonin esille sinetöidystä, muuratusta syvennyksestä. Ikoni tulisi myös pelastamaan kaupungin persialaisilta. Piispa löysikin ikonin seinäsyvennyksestä, jolloin sen edessä paloi yhä lampukka. Kuva oli myös kopioitunut syvennyksen lautoihin ja tiiliin. Ikonia kannettiin ristisaatossa kaupungin muureilla ja persialaiset perääntyivät. Sillä välin liina oli ollut unohdettuna. Wilsonkin viittaa liinan mystiseen rooliin tapauksen yhteydessä, joka hänen mukaansa tapahtui vuonna 544.
Mandylionin syntyyn ja vaiheisiin liittyviä legendoja > Muut käsittä tehdyt Kristus-ikonit

Ortodoksisen perimätiedon mukaan ”käsittä tehty Kristus” -ikonista tunnetaan myös muita legendaarisia variantteja, jotka ovat syntyneet itsestään. Niistä tunnetuimmat ovat Kamulian ja Caramidan ikonit.
Tunnetut vaiheet

Euagrioksen kirkkohistoria kertoo, että Edessan länsiportista tulvatuhojen korjauksen yhteydessä vuonna 525 oli löydetty siihen asti unohdettu liina, johon viitattiin heti termillä ”ei käsin tehty” (Αχειροποίητος). Kaikki pitivät kuvaa Abgarille perimätiedon mukaan tuotuna Kristuksen liinana. Keisari Justinianus I rakennutti Mandylionille jopa erityisen pyhäkön, Edessan Hagia Sofia -katedraalin (eri katedraali kuin Istanbulin Hagia Sofia). Vaikka muslimit valtasivat Edessan vuonna 639, esine säilyi vahingoitta.
Noin vuonna 700 Edessan ortodoksikristityt luovuttivat, ilmeisesti kireän verotuksen vuoksi, Mandylionin vakuudeksi rikkaalle monofysiitille, Athanasios bar Gumayerille. Athanasioksen sanottiin valmistaneen esineestä taitavan jäljennöksen, alkuperäisen tullessa sijoitetuksi jakobiittiseen Edessan Jumalanäidin kirkkoon. Keväällä 943 bysanttilainen armeija piiritti Edessan ja sen kenraali Johannes Kourkouas ehdotti piiritetyn kaupungin emiirille 200 muslimivangin luovutusta ja jopa 12 000 hopearahan rahasummaa, mikäli Mandylion luovutettaisiin hänelle. Rahasumman maksoi keisari Konstantinos VII.
Vaatimusta punnittuaan muslimit luovuttivat Mandylionin alkukesällä 944 bysanttilaisten edustajalle, piispa Abrahamille, joka vastaanotettuaan ensin väärennöksenä pitämiään kopioita viimein oli tyytyväinen saadessaan mielestään alkuperäisen Mandylionin haltuunsa. Se tuotiin Konstantinopolin 15. elokuuta 944 ja sijoitettiin seuraavana päivänä Konstantinopolin Hagia Sofiaan, sen oikealla laidalla sijainneeseen Faros- eli Tharossan kappeliin. Ortodoksinen kirkko viettää edelleen tapauksen kunniaksi muistopäivää 16. elokuuta. Liinaa näytettiin harvakseltaan valikoiduille vieraille ja kannettiin kulkueissa, joskin suljetussa arkussa. Alkuperäinen Mandylion katosi ristiretkeläisten vallatessa, ryöstäessä ja tuhotessa kaupungin ja murhatessa suuren osan sen asukkaista 12. huhtikuuta 1204.
Mandylion Kristus-kuvan esikuvana

1100-luvulla ja sen jälkeen Mandylionin pohjalta on tehty lukuisia esittäviä maalauksia, Kristuksen kasvokuvia ja ikoneita, jotka ovat merkittävästi muokanneet ja yhtenäistäneet taiteen kuvaa Kristuksesta läpi historian. Teemaa on myös paljon käytetty kortteihin, adresseihin, kirjojen kansiin yms. kohteisiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ortodoksi.net – Käsittä tehty Kristus
Kuningas Abgar V pitelee Mandylionia. Ikoni 900-luvulta.
Edessalaiset luovuttavat Mandylionin bysanttilaisille. Miniatyyri Madrid Skylitzesin kuvitetusta käsikirjoituksesta 1100-luvulta.
Eräs Mandylionin pohjalta tehty teos.
Moshe Arens

Moshe Arens vuonna 1999.
Moshe Arens (hepr. ‏משה ארנס‎‎; 27. joulukuuta 1925 – 7. tammikuuta 2019) oli israelilainen Likud-puolueen poliitikko.
Arens syntyi Liettuan Kaunasissa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Israeliin hän muutti sen itsenäistyttyä 1940-luvun lopussa. Hän opiskeli Massachusetts Institute of Technologyssa ja California Institute of Technologyssa.
Arens valittiin maan parlamenttiin, knessetiin ensimmäistä kertaa vuonna 1973. Hän istui knessetissä vuoteen 1992 ja uudestaan 1999–2003.
Pääministeri Menachem Begin nimitti Arensin vuonna 1982 Israelin Yhdysvaltain-suurlähettilääksi. Hän jätti viran noustuaan puolustusministeriksi (1983–1984); hän toimi sittemmin puolustusministerinä kahdesti uudelleen (1990–1992, 1999). Ulkoministerinä hän oli 1988–1990.