stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reeo Tiiainen

Reeo Tiiainen (s. 1973) on suomalainen salibandynpelaaja ja julkisuuden henkilö.
Tiiainen pelasi Salibandyseura Viikingeissä kaudella 1998–1999 SSV:n voittaessa ensimmäisenä 1-divisioonajoukkueena Suomen Cupin. Vuosina 1999–2003 hän pelasi HIFK Salibandyssa. Tiiainen pelasi kaikkiaan 85 liigapeliä. HIFK Salibandyn kanssa hän oli mukana voittamassa yhtä Suomenmestaruutta ja yhtä EuroFloorball Cupia. Suomen salibandymaajoukkueessa hän pelasi yhden ottelun.
Tiiainen on salibandyn ilmaveivin kehittäjä yhdessä Janne Tähkän kanssa.[lähde? ]
Reeo näytti paljasta takapuoltaan Vantaallaselvennä vuonna 2001. Hän oli ollut monta kuukautta sairastuvalla ja tehnyt juuri paluun liigakentille, kun HIFK hävisi ratkaisevan, runkosarjan viimeisen pelin AC Hak:lle. Tämä sinetöi HIFK:n paikan karsinnoissa, ja Tiainen sai neljän ottelun pelikiellon ja 3 000 markan sakon, jonka HIFK kuittasi.
Tiiainen teki YleX:lle radio-ohjelmaa Salibrandy ja juonsi myös makasiiniohjelmaa ReeoTV, joiden puitteissa hän isännöi ja toimitti salibandy-ottelujen suoria lähetyksiä pitkälle toista sataa. Hän on toiminut kuvaajana, ohjaajana ja leikkaajana muun muassa ohjelmassa Arktiset vedet, ohjaavana kuvaajana seurantarealityselvennä Rekkakuskit Suomi -ohjelmassa ja leikkaajana mm. ohjelmassa Suorinta Reittiä.
Tiiainen on ollut peliuransa jälkeen media-alalla yrittäjänä.
Vuonna 2019 Tiiainen aloitti salibandysivusto Pääkallo.fi:n KalloCast-podcastin teknisenä tuottajana ja kommentaattorina.
Tiiainen voitti Suomen Big Brother 2022 -kilpailun. Hänellä on kaksi omaa lasta ja tytärpuoli. Muiden toimiensa ohella Tiiainen on soittanut basistina PANIC IC:ssä, ja Godsplague-yhtyeessä. Kitaristina hän toimi mm. The Oho -yhtyeessä. Hän oli ehdokkaana myös Lordin hakiessa uutta basistia ja etenikin loppusuoralle, mutta hävisi lopulta kilpailun paikasta Samer Elnahhalille.
Aiheesta muualla

Reeo Tiiainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
PzH 2000

| Panzerhaubitze 2000 |
| --- | --- |
 Alankomaalainen PzH 2000 ampumassa Afghanistanissa.
Aseen tyyppi:  Telatykki
Alkuperämaa:  Saksa
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1998–
Sodissa:  Afganistanin sota (2001–)
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Krauss-Maffei ja Rheinmetall
Hinta:  4,5 miljoonaa dollaria
Valmistusvuodet:  1998 –
Tekniset tiedot
Paino:  55,3 tonnia
Pituus:  11,7 metriä
Leveys:  3,6 metriä
Korkeus:  3,1 metriä
Miehistö:  Viisi (komentaja, ajaja, ampuja ja kaksi lataajaa)
Tehokas kantama:  30–35 km
Pääaseistus:  Rheinmetall 155 mm L52 -tykki
Moottori:  MTU 881 Ka-500
Teho:  735,26 kW
Toimintasäde:  420 kilometriä
Huippunopeus:  60 km/h
PzH 2000 eli Panzerhaubitze 2000 (suom. Panssarihaupitsi 2000) on saksalainen 155 mm:n tela-alustainen haupitsi. Sen kehitti Krauss-Maffei Wegmann yhdessä Rheinmetallin kanssa Saksan Bundeswehrille. PzH 2000 on moderni, hyvin tulivoimainen tykistöjärjestelmä. Sen tunnusomaisempia piirteitä on suuri tulinopeus: se kykenee ampumaan purskeena kolme kranaattia yhdeksässä sekunnissa, 10 kranaattia 56 sekunnissa tai 10–13 kranaattia minuutissa jatkuvasti riippuen putken kuumenemisesta. PzH 2000 on valittu mm. Italian, Alankomaiden ja Kreikan asevoimien käyttöön.
Ammustäydennys on automatisoitu; kaksi miestä kykenee lastaamaan 60 kranaattia alle 12 minuutissa.
Kehitystyö

Vuonna 1986 Britannia, Italia ja Saksa päättivät hylätä aiemman ongelmiin ajautuneen PzH 155-1 (SP 70) -ohjelmansa. Saksan aseteollisuudelta tiedusteltiin kykyä suunnitella uusi, SP 70:tä tulivoimaisempi malli perustuen suunnittelija Gerald Bullin Extended Range, Full Bore -konseptiin. Asetehtaiden ehdotuksista parhaaksi arvioitiin Wegmannin suunnitelma.
Rheinmetallin suunnitelmassa oli 8-metrisellä putkella ja suujarrulla varustettu 155 mm:n tykki. Sen kantama oli 30 km L15A2-standardikranaateilla, noin 35 km perävirtausyksiköllä varustetuilla ammuksilla. Vuoden 2006 huhtikuussa koeammunnoissa saavutettiin erikoisammuksilla yli 56 km kantama, maksimikantaman arvioidaan olevan noin 60 km.
Käyttö sotatoimissa

Alankomaiden joukot tulittivat Talibanin kohteita PzH 2000:lla Afganistanin Kandaharin maakunnassa Operaatio Meduusan aikana elokuussa 2006.
Suomen puolustusvoimien kokeet

Suomessa suoritettiin kenttäkokeita PzH 2000:lla vuonna 1998 alkaneen uuden telalavettisen tykin hankintaohjelman perusteella. Testattavaksi oli valittu myös AS 90 Braveheart ja pyöräalustainen Zuzana. Järjestelmien kustannustehokkuus ei tyydyttänyt ja hanke keskeytettiin. Suomessa päätettiin hankkia sen sijaan lisää 155 K 98 -kalustoa. Myöhemmin Suomi hankki Etelä-Koreasta 48 käytettyä K9 Thunder- telahaupitsia.
Käyttäjät

Alankomaat 57 kpl joista 18 aktiivisessa käytössä, 6 koulutuskäytössä ja 33 reservissä
Italia, Italian asevoimat – 138 kappaletta
Kreikka, Kreikan asevoimat – 24 kappaletta
Kroatia Käytössä 12 kpl, 3 hankittu varaosiksi
Liettua Toimitetaan 21 kpl, 2 koulutuskäyttöön, 3 hankittu varaosiksi
Saksa, Bundeswehr – 149 kpl, joista 101 aktiivisesti käytössä. Alun perin 185 kappaletta, joista 15 myytiin Kroatiaan ja 21 Liettuaan.
Qatar Tilattu 24 kpl, joista ensimmäiset luovutettiin 2015
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta PzH 2000 Wikimedia Commonsissa
Raakinlampi (Mäntyharju, Taina)

| Raakinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°23′07″N, 26°58′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Ahonalasiin 
Järvinumero:  14.972.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,9 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,571 km  
Pinta-ala:  1,265 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRaakinlampi 
Raakinlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tainan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 220 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,9 metriä mpy.
020202 Palvelut

| 020202 Palvelut |
| --- | --- |

Toimitusjohtaja:  Pekka Harju
Liikevaihto:  40 milj € (2019)
Kotisivu:  www.020202.fi
020202 Palvelut Oy on nimi- ja numeropalveluita kuluttajille tarjoava yritys. Yrityksen palveluihin kuuluvat puhelinpalvelu, tekstiviestihaku, taksin tilauspalvelu, hotellivarausten tekeminen, karttaohjeiden pyytäminen sekä rekisterinumerohaku.
Yritys työllistää yhteensä noin 150 henkeä Turun ja Porin toimipisteissä. Vuonna 2019 yrityksen liikevaihto oli noin 40 miljoonaa euroa. Yrityksen toimitusjohtaja on Petteri Niemi  ja omistaja vuodesta 2023 alkaen Sponsor Capital.
Historia

Vuonna 1947 Posti- ja lennätinlaitos aloitti numeropalvelutoiminnan Suomessa. Posti- ja lennätinlaitos muutti nimensä myöhemmin ensin Posti- ja telelaitokseksi, ja sittemmin Posti-Teleksi. Posti-Tele yhtiöitettiin, 1994, jolloin syntyi Telecom Finland. Numero 020202 lanseerattiin Telecom Finlandin käyttöön samana vuonna.tarvitaan parempi lähde
Vuonna 2003 Fonecta eriytyi TeliaSonera Finland Oyj:sta omaksi yhtiökseen ja 020202-numero siirtyi Fonectan käyttöön. 020202.fi-hakupalvelu suomalaisyritysten yhteystietojen hakuun avattiin 2004. Vuonna 2008 palvelu ohitti suosiossaan 118-numeropalvelun.
Vuonna 2010 Fonecta, jonka tytäryhtiöksi 020202 Palvelut Oy myöhemmin eriytyi, osti Eniro.fi -verkkopalvelun.
020202 Palvelut eriytyi Fonectasta omaksi organisaatiokseen vuonna 1. heinäkuuta 2018 ja siirtyi Sponsor Capitalin omistukseen 17. marraskuuta 2023.
Tunnustuksia

020202 Palvelut Oy:n asiakaspalvelijoille kehitetty Pojopörssi-kannustinjärjestelmä palkittiin vuoden 2016 henkilöstötekona Ilmarisen ja Henry ry:n kilpailussa.
Raakel Kuukka

Raakel Anne Kuukka (3. lokakuuta 1955 Anjala – 19. kesäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän teki valokuva- ja videoteoksia 1980-luvun alusta lähtien.
Ura

Kuukka syntyi Muhniemen kylässä Anjalassa. Hän valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta kuvataideopettajaksi 1979 ja valokuvaajaksi vuonna 1988, ja hänellä oli useita näyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Kuukan taiteen keskeisiä aiheita ovat koti ja perheenjäsenet. Hän kuvasi sisaruksiaan, vanhempiaan ja lapsuudenkodin pihapiiriä Anjalankoskella. Kuvissa esiintyvät myös kodin tutut esineet, kankaat ja peitteet. Myöhemmin Kuukan tärkeäksi kuvauskohteeksi tuli hänen suomalais-ghanalainen tyttärensä Amare Kuukka (s. 1996), joka tunnetaan nykyään rap-artisti Yeboyahina.
Läheisten ja kotiympäristön kuvaaminen kasvaa Raakel Kuukan aiheena yksityisestä yleiseen. Teemoja ovat naisten elämänkaari ja identiteetti, siirtolaisuus, monikulttuurisuus ja läheisen kuolema. Eikä kysymys ole vain menneisyyden muistoista, kuten Raakel Kuukka itse huomautti, vaan nykyhetkestä:
”Olen ensimmäisen polven kaupunkilainen. Sielunmaisemani on maaseutu. Keskeinen kuvasto syntyy kotipihalla Muhniemellä, Anjalankoskella. Kysymys ei mielestäni ole pelkästään muistoista. Muisti ja se mikä olen ja mistä tulen ovat tässä hetkessä. Ihminen on muistinsa muodostama kokonaisuus.”
Teoksia kokoelmissa

Suomen valokuvataiteen museo, Helsinki
Kiasma, Helsinki
HAM, Helsingin taidemuseo, Helsinki
Ranskan kansalliskirjasto, Pariisi, Ranska
Jenny ja Antti Wihurin rahaston taidekokoelma, Rovaniemi
Julkaisuja

1997 Äidin kirja – Mother’s Book. Musta Taide, Helsinki.
2011 Kirjeitä tyttärelle – Letters to a Daughter. Musta taide, Helsinki.
2014 Mistä tulen, minne menen? Kouvolan taidemuseon julkaisuja 25, Lahti.
Palkintoja

1987 Finnfoto-palkinto
1988 Taideteollinen korkeakoulu, Helsinki
2004 Schakleton Fine Arts stipendi, Suomen Taiteilijaseuran ateljeesäätiö
2005 Suomen taiteilijaseuran Palokärki-palkinto
2013 Valokuvataiteen valtionpalkinto
2018 taiteilijaeläke
Kalifaatti

Osin myyttinen kuvaus alkuperäisen kalifaatin laajenemisesta

  Muhammedin valloittamat alueet, 622–632
  Oikeaanjohdettujen kalifien valloitukset, 632–661
  Umaijadien valloitukset, 661–750
Kalifaatti (arab.  خِلَافَة  khilafa) on islamilainen valtio, jonka johdossa on kalifin arvonimeä käyttävä islamilainen hallitsija. Oppi kalifista ja hänen tehtävistään on säädetty shariassa eli Jumalan antamassa laissa ihmiskunnalle. Ylin valta kuuluu Jumalalle, mutta  toimeenpanovaltaa käyttää kalifi, joka korkeimpana uskon puolustajana valvoo, että Jumalan laki toteutuu. Kalifin valtaa sharialain mukaan rajoittaa se, että islamilainen papisto eli ulama tulkitsee lain sisältöä, kun taas kalifille jää vain toimeenpanovalta.
Oppi kalifaatista vakiintui 800-luvulla abbasidikalifien valtakunnassa. Siihen kuului, että islamilainen umma oli yhtenäinen ja kalifaatteja on vain yksi. Jos kalifeja oli kaksi, kummankaan valta ei ollut pätevä. Yhtenäinen kalifaatti oli kuitenkin ihanne, joka murtui jo 900-luvulla, kun fatimidit vuonna 909 julistivat Egyptissä oman kalifaattinsa ja Espanjan umaijadit pian sen jälkeen vuonna 929 Córdoban kalifaatin.
Abbasidien arvovalta ainoina laillisina kalifeina oli kuitenkin niin voimakas, että he säilyttivät symbolisen asemansa oikeauskoisten puolustajina vielä satoja vuosia sen jälkeen, kun  heidän tosiasiallinen valtansa oli murtunut. Kalifaatin idea nousi uudelleen pinnalle 2000-luvulla ISIS-terroristijärjestössä. Se julistautui kalifaatiksi ja toimi ennen kukistumistaan Syyriassa ja Irakissa vuosina 2014–2019 pyrkien elvyttämään klassisen islamin instituutioita.
Ensimmäinen historiankirjoituksen tunnistama hallitsija, joka käytti nimitystä Khalifat Allah ("Jumalan puolestapuhuja") oli umaijadihallitsija Abd al-Malik ibn Marwan (685–705). Kalifi-nimityksen poimi historiasta uudelleen käyttöönsä sata vuotta myöhemmin abbasidihallitsija al-Mamun (813–833). Nimitys vakiintui sen jälkeen eli vasta 800-luvulla.
Eräitä kalifaatteja

Rashidun-kalifaatti, 632–661, on myyttinen kalifaatti, josta ei ole aikalaistietoja.
Umaijadien kalifaatti, Damaskos, 661–750
Abbasidien kalifaatti, Bagdad 750–1258, myöhemmin Kairossa mamelukkien alaisuudessa 1260–1517
Fatimidien kalifaatti (šiialainen) Pohjois-Afrikassa ja Egyptissä 909–1171
Córdoban kalifaatti, Córdoba, Espanja 929–1031
Osmanien kalifaatti, Konstantinopoli (Istanbul) 1517–1924, missä kuitenkin käytettiin sulttaanin titteliä
Šarifi-kalifaatti, Mekka 1924–1931, Hussein bin Alin luoma lyhytaikainen kalifaatti
Isisin kalifaatti, 2014– maailmanlaajuinen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalifaatti Wikimedia Commonsissa
Portugali Eurovision laulukilpailussa

| Portugali |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  RTP
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  55
Ensiesiintyminen:  1964
Paras sijoitus:  1. (2017)
Huonoin sijoitus:  26. (2018)
Paras pistemäärä:  758 (2017)
Huonoin pistemäärä:  0
Viimeinen sija:  4 (1964, 1974, 1997, 2018)
Ilman pisteitä:  2 (1964, 1997)
Portugalin edustaja Sabrina esiintymässä vuoden 2007 kilpailussa.
Portugali osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1964. Maan paras sijoitus on vuodelta 2017, kun Salvador Sobral voitti kilpailun kappaleella ""Amar pelos dois". Finaalissa kappale sai 758 pistettä, mikä teki siitä Euroviisujen kaikkien aikojen piste-ennätyksen. Portugali on jäänyt neljä kertaa viimeiseksi, joista kaksi kertaa saamatta ainuttakaan pistettä.
Vuonna 1970 Portugali vetäytyi kilpailusta viime tingassa. Kappaleeksi oli ehditty valitsemaan Sérgio Borgesin esittämä Onde vais rio que eu canto. Vuonna 2000 maa ei saanut osallistua viiden edellisvuoden huonon pistekeskiarvon vuoksi. Vuoden 2002 kisan Portugali jätti vapaaehtoisesti välistä päästäen näin mukaan Latvian, joka sitten voittikin kyseisen kilpailun. Portugali vetäytyi vuoden 2016 Euroviisuista vapaaehtoisesti vedoten huonoon menestykseen kisoissa.
Portugali on esittänyt melkein jokaisen kappaleensa portugalin kielellä. Muutamassa 2000-luvun viisussa on käytetty myös englantia. Vuoden 2021 edustajan The Black Mamban esittämä Love Is on My Side on maan ensimmäinen kappale, joka esitettiin kokonaan englanniksi.
Kappaleet

Vuosien 1964–1974 pisteet
ole vertailukelpoisia vuodesta 1974 eteenpäin olevien pisteiden kanssa erilaisten pisteytysjärjestelmien vuoksi.
Vuosien 1975–2015 pisteet eivät ole vertailukelpoisia vuodesta 2016 eteenpäin olevien pisteiden kanssa erilaisen pisteytysjärjestelmän vuoksi.
Kappaleet > Vanha pistejärjestelmä

| Vuosi | Artisti | Kappale | Sijoitus | Pisteet | Pisteytysjärjestelmä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1964 | António Calvário | "Oração" | 13 | 0 | 10-henkisten tuomaristojen käytössä olivat pisteet 5-3-1. |
| 1965 | Simone de Oliveira | "Sol de inverno" | 13 | 1 | Sama kuin vuonna 1964. |
| 1966 | Madelena Iglésias | "Ele e ela" | 13 | 6 | Sama kuin vuosina 1964 ja 1965. |
| 1967 | Eduardo Nascimento | "O vento mudou" | 12 | 3 | Kullakin televisioyhtiöllä käytössään vapaavalintaisesti 10 pistettä. Tästä vuodesta alkaen tuomaristoissa piti olla puolet alle ja puolet yli 30-vuotiaita. |
| 1968 | Carlos Mendes | "Verão" | 11 | 5 | Sama kuin vuonna 1967. |
| 1969 | Simone de Oliveira | "Desfolhada portuguesa" | 15 | 4 | Sama kuin vuosina 1967 ja 1968. |
| 1971 | Tonicha | "Menina do alto da serra" | 9 | 83 | Kunkin televisioyhtiön kahden tuomarin oli annettava jokaiselle laululle pisteitä arvosteluasteikolla 5-1. |
| 1972 | Carlos Mendes | "A festa da vida" | 7 | 90 | Sama kuin vuonna 1971. |
| 1973 | Fernando Tordo | "Tourada" | 10 | 80 | Sama kuin vuosina 1971 ja 1972. |
| 1974 | Paulo de Carvalho | "E depois do adeus" | 14 | 3 | Kullakin televisioyhtiöllä oli käytössään yhteensä 10 pistettä. Minimi oli 1, maksimi 5. |
Kappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä

Vuonna 1975 kehitettiin uusi äänestyskäytäntö. Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
| Vuosi | Artisti | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975 | Duarte Mendes | "Madrugada" | 16 | 16 |
| 1976 | Carlos do Carmo | "Uma flor de verde pinho" | 12 | 24 |
| 1977 | Os Amigos | "Portugal no coração" | 14 | 18 |
| 1978 | Gemini | "Dai li dou" | 17 | 5 |
| 1979 | Manuela Bravo | "Sobe, sobe, balão sobe" | 9 | 64 |
| 1980 | José Cid | "Um grande, grande amor" | 7 | 71 |
| 1981 | Carlos Paião | "Play-back" | 18 | 9 |
| 1982 | Doce | "Bem bom" | 13 | 32 |
| 1983 | Armando Gama | "Esta balada que te dou" | 13 | 33 |
| 1984 | Maria Guinot | "Silêncio e tanta gente" | 11 | 38 |
| 1985 | Adelaide Ferreira | "Penso em ti, eu sei" | 18 | 9 |
| 1986 | Dora | "Não sejas mau para mim" | 14 | 28 |
| 1987 | Nevada | "Neste barco à vela" | 18 | 15 |
| 1988 | Dora | "Voltarei" | 18 | 5 |
| 1989 | Da Vinci | "Conquistador" | 16 | 39 |
| 1990 | Nucha | "Há sempre alguém" | 20 | 9 |
| 1991 | Dulce Pontes | "Lusitana paixão" | 8 | 62 |
| 1992 | Dina | "Amor d'água fresca" | 17 | 26 |
| 1993 | Anabela | "A cidade (até ser dia)" | 10 | 60 |
| 1994 | Sara Tavares | "Chamar a música" | 8 | 73 |
| 1995 | Tó Cruz | "Baunilha e chocolate" | 21 | 5 |
| 1996 | Lúcia Moniz | "O meu coração não tem cor" | 6 | 92 |
| 1997 | Célia Lawson | "Antes do adeus" | 24 | 0 |
| 1998 | Alma Lusa | "Se eu te pudesse abracar" | 12 | 36 |
| 1999 | Rui Bandeira | "Como tudo começou" | 21 | 12 |
| 2001 | MTM | "Só sei ser feliz assim" | 17 | 18 |
| 2003 | Rita Guerra | "Deixa-me sonhar (só mais uma vez)" | 22 | 13 |
Kappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä > Kaksivaiheinen loppukilpailu

Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet |
| 2004 | Sofia Vitória | "Foi magia" | X | X | 15 | 38 |
| 2005 | 2B | "Amar" | X | X | 17 | 51 |
| 2006 | Nonstop | "Coisas de nada" | X | X | 19 | 26 |
| 2007 | Sabrina | "Dança Comigo (Vem Ser Feliz)" | X | X | 11 | 88 |
Kappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä > Kaksi semifinaalia

Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet |
| 2008 | Vânia Fernandes | "Senhora do mar (Negras Águas)" | 13 | 69 | 2 | 120 |
| 2009 | Flor-de-Lis | "Todas as ruas do amor" | 15 | 57 | 8 | 70 |
| 2010 | Filipa Azevedo | "Há dias assim" | 18 | 43 | 4 | 89 |
| 2011 | Homens da Luta | "A luta é alegria" | X | X | 18 | 22 |
| 2012 | Filipa Sousa | "Vida minha" | X | X | 13 | 39 |
| 2014 | Suzy | "Quero ser tua" | X | X | 11 | 39 |
| 2015 | Leonor Andrade | "Hà um mar que nos separa" | X | X | 14 | 19 |
Kappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä > Uusi pisteidenlaskujärjestelmä

Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali | Huom. |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Huom. |
| 2017 | Salvador Sobral | "Amar pelos dois" | 1 | 758 | 1 | 370 | Voittaja |
| 2018 | Cláudia Pascoal | "O jardim" | 26 | 39 | X | X | Suora finaalipaikka edellisvuoden voiton ansiosta. Viimeinen sija. |
| 2019 | Conan Osíris | "Telemóveis" | X | X | 15 | 51 | Kappale ei läpäissyt semifinaalia. |
| 2020 | Elisa | "Medo de sentir" | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. |
| 2021 | The Black Mamba | "Love Is on My Side" | 12 | 153 | 4 | 239 |  |
| 2022 | Maro | "Saudade, saudade" | 9 | 207 | 4 | 208 |  |
| 2023 | Mimicat | "Ai coração" | 23 | 59 | 9 | 74 |  |
| 2024 | Iolanda | "Grito" | 10 | 152 | 8 | 58 |  |
Kapellimestarit

Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Portugalin kapellimestarit 1964–1998
| Vuosi | Nimi |  |  |
| 1964 | Kai Mortensen (kilpailun tanskalainen pääkapellimestari) |  |  |
| 1965 | Fernando de Carvalho |  |  |
| 1966 | Jorge Costa Pinto |  |  |
| 1967 | Armando Tavares Belo |  |  |
| 1968 | Joaquim Luís Gomes |  |  |
| 1969 | Ferrer Trindade |  |  |
| 1971 | Jorge Costa Pinto |  |  |
| 1972 | Richard Hill |  |  |
| 1973 | Jorge Costa Pinto |  |  |
| 1974 | José Calvário |  |  |
| 1975 | Pedro Osório |  |  |
| 1976 | Thilo Krasmann |  |  |
| 1977 | José Calvário |  |  |
| 1978 | Thilo Krasmann |  |  |
| 1979 | Thilo Krasmann |  |  |
| 1980 | Jorge Machado |  |  |
| 1981 | Shegundo Galarza |  |  |
| 1982 | Luís Duarte |  |  |
| 1983 | Mike Sergeant |  |  |
| 1984 | Pedro Osório |  |  |
| 1985 | José Calvário |  |  |
| 1986 | Colin Frechter |  |  |
| 1987 | Jaime Oliveira |  |  |
| 1988 | José Calvário |  |  |
| 1989 | Luís Duarte |  |  |
| 1990 | Carlos Alberto Moniz |  |  |
| 1991 | Fernando Correia Martins |  |  |
| 1992 | Carlos Alberto Moniz |  |  |
| 1993 | Armindo Neves |  |  |
| 1994 | Thilo Krasmann |  |  |
| 1995 | Thilo Krasmann |  |  |
| 1996 | Pedro Osório |  |  |
| 1997 | Thilo Krasmann |  |  |
| 1998 | Mike Sergeant |  |  |

Vuoden 2017 kilpailun voittanut Salvador Sobral lehdistötilaisuudessa yhdessä siskonsa Luísa Sobralin kanssa.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2000

Pyöräily
Vuoden 2000 kesäolympialaisten pyöräily järjestettiin 16.–27. syyskuuta 2000 Sydneyssä, Australiassa. Tämä oli 24. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 462 osanottajaa 55 eri maasta. Tapahtumia oli 18.