stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kotitalous (aikakauslehti)
Historiaa

Kotitalous-lehden historia juontaa vuonna 1937 perustettuun Kotitalousopetus-lehteen, jota alkoi julkaista vuonna 1937 Maataloudellinen kotitalousopetusseura. Vuonna 1941 toiseksi julkaisijaksi tuli Kotitalousopetusseura, jonka nimeksi tuli myöhemmin Koti- ja laitostalousalan opettajat ry ja sitten nykyinen Kotitalousopettajat ry. Samalla lehti muuttui tilattavaksi koti- ja suurtalousalan ammattilehdeksi. Vuonna 1951 otettiin käyttöön nykyinen nimi Kotitalous. 1990-luvulla lehden julkaisijoina olivat pari vuotta myös Suomen dieteetikkoyhdistys ja Suomen ravitsemusterapeuttiyhdistys. Jossain vaiheessa julkaisijoihin on kuulunut myös vuonna 1953 perustettu Agronomiliiton koulutusalayhdistys Kotitalouden kandidaatit, jonka nykyinen nimi on Kuluttajaekonomistit ja teknologit Cotes ry.. Nykyisin julkaisijana on Kotitalousopettajien liitto ry:n omistama Suomen Kotitalouslehti Oy.
Aiempi samanniminen lehti oli Söderströmin vuonna 1934 neljän numeron verran julkaisema Kotitalous.
Päätoimittajia

Katri Antila 1938–1942
Kerttu Wartiainen (o.s. Olsoni, myöh. Olsonen) 1943–1953
Aino Lampinen 1954–1969
Maija Pekkarinen 1970–1973
Marjatta Turkka 1974–1979
Leena Löyttyniemi 1979–1999
Auli Puhakka 2000–2004
Mirja Hannula 2004–2005
Riitta Cederberg 2006–2011
Anneli Rantamäki 2012–
Aiheesta muualla

Uusimman lehden sisällysluettelo (Arkistoitu – Internet Archive) Kotitalousopettajat.fi-sivustolla
Kritiikkiportti

Kritiikkiportti oli verkossa julkaistava portaali, jossa oli linkkejä suomalaisten sanomalehtien verkkoversioissa julkaistuihin taidearvosteluihin 11.5.2008 - 23.6.2011 väliseltä ajalta. Hankkeessa oli mukana 28 sanomalehteä. Portaalin päätoimittajana toimi silloinen Suomen arvostelijain liitto SARVn puheenjohtaja Siskotuulikki Toijonen.
Kritiikkiportin tarkoituksena oli julkaisijoiden mukaan vahvistaa ja demokratisoida taiteen, sen kritiikin ja kriitikoiden asemaa sekä taide- ja kritiikkikeskustelua.
Kritiikkiporttia ylläpitivät Suomen arvostelijain liitto SARV, Suomen Kulttuurirahasto ja hankkeeseen osallistuivat sanomalehdet. Kritiikkiporttia hallinnoi kuuden henkilön ohjausryhmä, jossa on edustajat Suomen Kulttuurirahastosta, SARVista ja hankkeessa mukana olevista lehdistä.
Portaalissa saattoi hakea arvosteluja erilaisilla hakumenetelmillä. Lisäksi Kritiikkiportissa julkaistiin kaksi kertaa kuukaudessa pääkirjoitus.
Kritiikkiportin päivitys loppui 23.6.2011.
Aiheesta muualla

Kritiikkiportti.
Taidekritiikit kootaan yhdelle sivustolle. Radion kulttuuriuutiset, Yle 12.6.2008.
Kritsá

| Kritsá Κριτσά |
| --- | --- |
 Kritsán kylä.
 Kritsá
 Koordinaatit: 35°09′26″N, 25°38′43″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Lasíthi
Kunta:  Ágios Nikólaos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7201010801
Väkiluku (2011):  1 296
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kritsá (kreik. Κριτσά) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 296 (vuonna 2011).
Kritsán kylää.
Kritsán kylä sijaitsee Kreetan itäosan sisämaassa noin 11 kilometriä Ágios Nikólaoksen kaupungista länsilounaaseen. Kylä on rakennuskannaltaan hyvin perinteinen. Kylä on perinteisen kreetalaisen käsityötaidon, erityisesti kudontataidon, keskuksia. Kylässä on kolme vanhaa lähdekaivoa, jotka ovat esimerkkejä perinteisestä rakentamisesta.
Kritsán kylän läheltä saa alkunsa siitä nimensä saanut Kritsán rotko. Antiikin ajan Laton kaupungin arkeologinen alue sijaitsee noin kolme kilometriä kylästä pohjoiseen. Kylän lähellä sijaitsee myös bysanttilaisaikainen Panagía Kerán kirkko.
Kritsá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κριτσάς, Dimotikí Koinótita Kritsás), johon kuuluvat varsinaisen Kritsán kylän lisäksi kylät Ammoudára, Kályvos, Katharó, Mardáti, Roúsa Límni, Tápes, Theológos ja Vathý. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 637.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kritsá Wikimedia Commonsissa
Kotilampi (Joutsa)

| Kotilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°39′03″N, 26°18′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Suonteen alue (14.84)
Laskuoja:  oja Kangaslampeen 
Järvinumero:  14.847.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,5 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,962 km  
Pinta-ala:  4,443 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotilampi 
Kotilampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Uimaniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 410 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ala-Suonteen alueella (14.84), jonka Kolisevanojan valuma-alueeseen (14.847) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,5 metriä mpy.
Kotitalouslautakunta

Kotitalouslautakunta oli 1900-luvun Suomessa kunnallinen lautakunta, jonka tehtävänä oli auttaa ja neuvoa kotitalouksia arkipäivän asioiden ja etenkin perheenemännille kuuluvien tehtävien kuten ruoanlaiton, tekstiilikäsityön ja vaatehuollon kysymyksissä. Lautakuntia toimi etenkin isommissa kaupungeissa ja kauppaloissa. 1970-luvun puolivälissä kotitalouslautakuntien tehtävät laajentuivat uuden kuluttajansuojalain myötä kuluttajaneuvonnan antajiksi, ja usein myös niiden nimi muuttui tämän suuntaiseksi. Toimintaa koordinoivana keskusjärjestönä toimi 1950-luvun alussa perustettu Kunnallisten kotitalouslautakuntien keskus, myöhemmältä nimeltään Kunnallisen kotitalous- ja kuluttajaneuvonnan keskus ry.
Historiaa

Kulutustutkija Visa Heinosen mukaan 1900-luvun alun porvarillisilla naisasia-aktiiveilla oli huoli työväenluokan elintapojen ”siivottomuudesta”, jota piti kohentaa neuvonta- ja koulutustoimin. Konkreettisena syynä hygieniaopetukseen oli tuberkuloosin leviämisen hillitseminen. Tämän ajattelutavan tuloksena syntyivät muun muassa marttatoiminta sekä Suomen Naisyhdistyksen ja Maa- ja kotitalousnaisten käsityö- ja ruoanlaittokurssit.
Helsinkiin kotitalouslautakunta perustettiin vuonna 1927 tarkoituksena parantaa opetus- ja neuvontatoiminnan avulla vähävaraisten perheiden taloudellisia ja terveydellisiä oloja. Esimerkiksi vuonna 1950 Helsingin kaupungin kotitalouslautakunta järjesti kursseja kahdessa omassa opetuskeittiössään, Mäkelänkadun ”kotikerholassa”, Käpylän kansakoulussa sekä Helsingin työväenopiston käsityöluokissa Helsinginkadulla. Opetusta ja neuvontaa annettiin myös eri kaupunginosissa. Lautakuntaan kuului muun muassa talousopettajia, käsityönopettajia ja Helsingin kaupunginvaltuuston valitsemia naishenkilöitä.
Historiaa > Esimerkkejä toiminnasta

Jyväskylän kotitalouslautakunta järjesti vuonna 1968 muun muassa matonkudontakursseja ja muuta käsityöalan opetusta. Kuopiossa kotitalouslautakunta järjesti 1990-luvulla ompelukursseja koululaisille hiihtolomaviikolla. Äänekosken kuluttajalautakunta perustettiin vuonna 1950, yhdistettiin vuonna 1991 vapaa-aikalautakuntaan ja sai tuolloin nimen kotitalousneuvonta. Vuonna 2008 toiminta siirtyi kaupungilta Koskelan Setlementille, joka pitää yllä kotitalouslautakunnan ajoilta periytyvää kaikille avointa Luomapaja-tekstiilityöverstasta. Monet kotitalouslautakunnat, samoin kuin Martat ja Maatalousnaiset, ovat pitäneet syksyisin yllä tuoremehuasemia omakotiasujien omenasadon käsittelemiseksi.
Historiaa > Myöhempiä toimijoita

Monet kaupungit ja kunnat lopettivat 1900-luvun loppuvuosikymmeninä kotitalouslautakuntansa ja siirsivät tehtäviä muille toimijoille, kuten kansalais- ja työväenopistoille. Nykyisin kotitalouslautakuntien työn kaltaista koulutus- ja tiedotustoimintaa hoitavat lisäksi Kilpailu- ja kuluttajavirasto, Kuluttajaliitto, Maa- ja kotitalousnaiset, suomen- ja ruotsinkielinen marttajärjestö, muut Naisjärjestöjen Keskusliiton jäsenjärjestöt sekä Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito.
Kristiinankaupungin taistelu

Valkoisten muistomerkki Ulrika Eleonoran kirkon luona.
Kristiinankaupungin taistelu oli 31. tammikuuta 1918 Kristiinankaupungissa käyty Suomen sisällissodan taistelu, joka oli osa valkoisten muutama päivä aikaisemmin aloittamaa operaatiota Pohjanmaan venäläisten varuskuntien valtaamiseksi. Venäläisten sotilaiden lisäksi suojeluskuntalaisilla oli vastassaan myös Kristiinankaupungin punakaarti, joka oli pitänyt paikkakunnalla järjestystä syksyn 1917 yleislakosta saakka. Kyseessä oli Etelä- ja Keski-Pohjanmaan ainoa punaisten ja valkoisten välinen taistelu sisällissodassa.
Taustaa

Suomessa vallinnut elintarvikepula oli aiheuttanut levottomuuksia myös Kristiinankaupungissa jo kesän ja syksyn 1917 aikana. Elokuun alussa väkijoukko hyökkäsi poliisiasemalle, minkä johdosta paikkakunnalle perustettiin kunnallinen suojeluskunta Joensuun ohella ensimmäisenä kaupunkina koko maassa. Työläisten radikalisoituminen johtui kaupungin vähävaraisen työväestön ja maaseudun asukkaiden välisestä vastakkainasettelusta. Maalaisten koettiin käyttävän elinarvikepulaa hyväkseen, heidän tullessaan kaupunkiin myymään elintarvikkeita korkeilla hinnoilla. Työläisten ja maaseudulta tulleiden välillä nähtiin myös väkivaltaisia nujakoita.
Suojeluskunnasta huolimatta räätäli Frans Aarnion johtama järjestyskaarti piti marraskuun yleislakosta lähtien järjestystä yllä Kristiinankaupungissa. Lakon aikana pidätettiin suojeluskunnan jäseniä ja porvariston kodeissa suoritettiin elintarvike-ja asetarkastukia. Työväenkaartin toimien seurauksena kaupungissa pidettiin joulukuun alussa Uuno Uljas Sepän johtama kokous, jossa päätettiin perustaa suojeluskunta jokaiseen Suupohjan kuntaan. Päätöksen jälkeen organisoitiin myös Kristiinankaupungin suojeluskuntapiiri.
Vuoden 1918 alussa Pohjanmaalla oli vielä noin 4 000–5 000 venäläistä sotilasta, jotka oli määrä kotiuttaa kevään aikana. Heidät oli alun perin sijoitettu maakuntaan ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan maihinnousun varalta. Kun valkoisen armeijan päällikkö kenraali C. G. E. Mannerheim määräsi Pohjanmaan varuskunnat riisuttavaksi aseista 28. tammikuuta, jäi viimeiseksi Kristiinankaupungissa toiminut 174 miehen vahvuinen yksikkö.
Taistelu

Kristiinankaupungin valtaukseen osallistui noin 1 000 suojeluskuntalaista, jotka oli koottu lähinnä Suupohjan ruotsinkielisistä pitäjistä. Lisäksi mukana oli Vöyrin sotakoulun oppilaita ja Ilmajoen suojeluskuntalaisia, sekä muutama Porista ja Merikarvialta saapunut suojeluskuntalainen. Heidän johtajanaan toimi tammikuussa Kristiinankaupungin suojeluskuntapiirin päälliköksi valittu jääkäriluutnantti Paavo Talvela. Punakaartilla oli noin 70–80 ja venäläisiä 160–170.
Kun varuskuntien valtaaminen aloitettiin muualla Pohjanmaalla, katkaisivat suojeluskuntalaiset Kristiinankaupungin puhelin- ja lennätinyhteydet, minkä jälkeen punakaartiksi uudelleenorganisoitu työväen järjestyskaarti aloitti partioinnin kaupungin kaduilla. Keskiviikkona 30. tammikuuta suojeluskuntalaiset tarjosivat venäläisille sopimusta aseiden luovuttamisesta, mistä nämä kuitenkin kieltäytyivät. Samana päivänä punakaarti miehitti raatihuoneen ja puhelinkeskuksen, jonka jälkeen venäläiset julistivat kaupungin piiritystilaan, ja molemmat osapuolet asettuivat taisteluasemiin.
Valkoiset aloittivat hyökkäyksensä 31. tammikuuta kello 8.30, jolloin suojeluskuntalaiset etenivät kaupunkiin kahdessa osastossa Pohjoislahden ylitse. Lyhyen laukaustenvaihdon jälkeen saarrostusta pelänneet punakartilaiset ja venäläiset perääntyivät Pohjoislahden itäpuolelle, asettuen tullikamarin ja rautatieaseman ympäristön juoksuhautoihin. Alueelle oli sijoitettu myös venäläinen tykistöpatteri. Lopulta he jäivät kuitenkin saarroksiin valkoisten kolmannen osaston kierrettyä selustaan. Kahden tulen väliin jääneet punakaartilaiset ja venäläiset antautuivat lopulta puolentoista tunnin taistelun jälkeen. Tapahtumia seuranneen helsinkiläisen Johan K. Harjun mukaan talojen katolle nousi taistelun tauottua valkoisia lippuja.
Taistelun aikana kaatui yhdeksän punakaartilaista, seitsemän venäläistä ja neljä valkoista. Lisäksi punakaartin päällikkö Frans Aarnio teloitettiin kenttäoikeuden päätöksellä kaksi päivää myöhemmin. Vangiksi jäï 74 punaista ja noin 160 venäläistä. Punakaartilaiset lähetettiin Vaasan vankileirille 3. helmikuuta, kun taas venäläiset jäivat Kristiinankaupunkiin perustetulle vankileirille.
Valkoisten epäillään surmanneen Kristiinankaupungissa myös kaksi omaa miestään. Muistitiedon mukaan heidät ammuttiin vahingossa, kun ruotsinkieliset suojeluskuntalaiset eivät ymmärtäneet suomeksi esitettyä kysymystä tunnussanasta. Toinen mahdollisuus on, että miehet ammuttiin kurinpidollisista syistä, minkä jälkeen luutnantti Talvela keksi tarinan tunnussanasta.
Kyminlinna (kaupunginosa)

| Kyminlinna |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kotka
Koordinaatit:  60°30′32″N, 026°53′36.5″E
Kaupunginosa nro:  12
Postinumero(t):  48700
Kaupunginosa on saanut nimensä 1700–1800-lukujen vaihteessa rakennetun Kyminlinnan linnoituksen mukaan.
Kyminlinna on Kotkan kaupunginosa, joka sijaitsee Hovinsaaren pohjoisosassa. Kaupunginosa rajoittuu Kymijoen Huuman- ja Langinkoskenhaaraan ja etelässä valtatiehen 7. Kyminlinnan linnoitus käsittää noin puolet kaupunginosan pinta-alasta. Kaupunginosan alueella sijaitsivat alkuperäinen Kyminkartano, joka purettiin pois linnoituksen tieltä, sekä Kyminkartanon kappeli ja Kymin pitäjän ensimmäinen kirkko.
Kyminlinnan alueen asutus on vähäistä, rajoittuen linnoituksen ja Huumanhaaran väliselle alueelle. Kyminlinna kuuluu Korelan kanssa samaan tilastoalueeseen, jonka asukasluku on 809 (31.12.2012).
Liikenne

Kyminlinnan tieliittymä on tärkeä tieliikenteen solmukohta, josta on yhteys valtatieltä 7 Kotkan keskustaan Kotkansaarelle valtatien 15 eteläistä osaa Hyväntuulentietä pitkin ja Kymintietä pitkin vanhan Kuninkaantien suuntaisesti Kierikkalaan ja Korkeakoskelle. Liittymän vieressä on Kotkan radan Kyminlinnan seisake.
Minbei

| Minbei |
| --- | --- |
Oma nimi:  闽北语
Tiedot
Alue:   Kiina
Puhujia:  10 miljoonaa
Kirjaimisto:  kiinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  sinotiibetiläiset kielet
Kieliryhmä:  siniittiset kielet min-kiina
ISO 639-3:  mnp
 Ohje 
Minbei (yksinkertaistetut merkit: 闽北语, perinteiset merkit: 閩北, pinyin: Mǐnběi) on sinotiibetiläisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan pääasiassa Kiinassa, Fujianin provinssin rannikkoalueilla.
Minbein katsotaan olevan elinvoimainen ja sen läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. minnan ja mindong.
Kuluttajariitalautakunta

Kuluttajariitalautakunta (ruots. Konsumenttvistenämnden; vuoteen 2007 saakka kuluttajavalituslautakunta, ruots. konsumentklagonämnden, lyhenne KVL) on Suomessa kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan riita-asioissa ratkaisusuosituksia antava asiantuntijaelin, joka toimii oikeusministeriön hallinnonalalla. Puheenjohtajana toimii oikeustieteen tohtori Pauli Ståhlberg.
Oikeudenkäynti saattaa olla joidenkin riita-asioiden hoidossa liian kallis ja hankala tapa, jolloin voi tehdä valituksen kuluttajariitalautakunnalle. Lautakunnan tehtäviin lukeutuvat myös kunnallisten kuluttajaneuvojien opastaminen, ja lautakunnan toimivaltaan kuuluviin asioihin liittyvien lausuntojen antaminen tuomioistuimelle.
Lautakunnan antamat päätökset ovat suosituksia, joten niitä ei voi panna täytäntöön pakkokeinoin. Käsittely on maksuton, ja toiminta kustannetaan Suomen valtion talousarviosta. Jos asian selvittämisestä aiheutuu kuluja, niistä vastaavat riidan osapuolet. Tyypillisiä osapuolille aiheutuvia kuluja ovat muun muassa puhelinsoitot, kirjeiden postitus ja asiakirjojen kopiointi.
Lautakunnan toiminta

Lautakunnan toimintaa johtaa päätoiminen puheenjohtaja. Jäsenet ovat sivutoimisia, ja valtioneuvosto nimittää heidät kerrallaan nelivuotiskaudeksi. Merkittävimmät käsiteltäviksi tulleet asiat ratkaistaan täysistunnoissa ja pienemmät jaostoissa. Käsiteltävät asiat valmistelee lainopillista ja hyödykeasiantuntemusta omaava henkilökunta. Käsittelyaika vaihtelee kuudesta kuukaudesta yli kahteen vuoteen.
Vuoden 2007 uudistus

Lautakunta uudistui keväällä 2007. Kuluttajavalituslautakunnan toimiala laajeni 1.3.2007 kattamaan myös asuntojen vuokra- ja asumisoikeusasiat. Lisäksi lautakunta voi käsitellä asioita kuluttaja-asiamiehen ajamana ryhmävalituksena. Samalla lautakunnan toimintatapoja uudistettiin ja sen nimi muutettiin nykyiseksi.
Kritiikki

Kuluttajariitalautakunnan puheenjohtaja on saanut rikostuomion lahjusten ottamisesta. Helsingin hovioikeuden mukaan lautakunnan puheenjohtajan toiminta on ollut omiaan heikentämään luottamusta viranomaistoiminnan tasapuolisuuteen.
Aiheesta muualla

Kuluttajariitalautakunta
Finlex 12.1.2007: Kuluttajavalituslautakunnasta kuluttajariitalautakunta ja toimiala laajenee
Kuluttajariitalautakunnan puheenjohtajan lahjustuomio
Mincivan

| Mincivan |
| --- | --- |
 Midžnavanin autioita katuja.
 Mincivan
 Koordinaatit: 39°1′48″N, 46°43′11″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Zəngilan
Väkiluku (2005):  300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mincivan (ven. Минджива́н, Mindživan, arm. Միջնավան, Midžnavan) on taajama Azerbaidžanin Zəngilanin piirissä. Se sijaitsee Araksjoen rannalla.
Mincivanista tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1959. Neuvostoaikana siellä oli Bakun ja Jerevanin välisen rautatien asema, josta haarautui sivurata Kapaniin. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan taajamassa oli 5 500 asukasta.
Armenialaiset joukot valtasivat Mincivanin 1990-luvulla Vuoristo-Karabahin sodan aikana. Se kuului kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Qašataghin piiriin nimellä Midžnavan. Vuonna 2005 siellä oli 300 asukasta. Azerbaidžan valtasi alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.
Kritolaos

| Kritolaos> Κριτόλαος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 200 eaa. 
Kuollut: ennen 111 eaa.
Koulutus ja ura
Koulukunta:  peripateettinen koulukunta
Opettaja:  Ariston Keoslainen
Kritolaos (m.kreik. Κριτόλαος, k. ennen 111 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi.
Elämä

Kritolaos oli kotoisin Faseliksesta ja eli 82-vuotiaaksi. Hän opiskeli filosofiaa Ariston Keoslaisen oppilaana, ja hänestä tuli yksi peripateettisen koulun johtajia puhujantaitojensa sekä oppineisuutensa ja moraaliopetustensa ansiosta. Tutkijat ovat kuitenkin olleet erimielisiä siitä, tuliko hänestä koulun johtaja välittömästi Aristonin jälkeen, koska todisteet ovat ristiriitaisia.
Kritolaoksen elämän yksityiskohtia ei tunneta kovin hyvin, ja hänen elämästään tunnetaan vain yksi tapahtuma. Ciceron mukaan ateenalaiset lähettivät hänet yhdessä akatemialaisen Karneadeen ja stoalaisen Diogenes Babylonialaisen kanssa Roomaan vuosina 156-155 eaa. esittämään vastalause Ateenalle määrätystä 500 talentin sakosta Oropoksen tuhoamisen vuoksi. Nämä kolme lähettilästä luennoivat filosofiasta Roomassa sellaisella menestyksellä, että Cato huolestui ja järjesti heidän häätönsä kaupungista.
Filosofia

Kritolaos oli yleisesti lojaali peripateettisen koulun perinteisille opetuksille, mutta joissakin asioissa hän esitti edeltäjistään poikkeavia opetuksia. Hän esimerkiksi katsoi, että nautinto oli pahaa ja että sielu koostuu eetteristä. Olemassaolon päättyminen oli hänelle täydellisyyden saavuttamista luonnollisessa elämässä, ja se sisälsi sekä sielun ja ruumiin hyveet että kaikki ulkoiset hyvät asiat. Cicero sanoi teoksessaan Keskusteluja Tusculumissa, että sielun hyveet olivat hänestä täysin ylivertaisia muihin hyviin asioihin verrattuna ("tantum propendere illam bonorum animi lancem").
Kritolaos puolusti peripateettista käsitystä kaikkeuden ikuisuudesta ja ihmiskunnan tuhoutumattomuudesta stoalaisia vastaan. Asioiden luontaisessa järjestyksessä ei tapahtunut hänelle havaittavia muutoksia; ihmiskunta jatkaa elämäänsä luonnolta saamiensa kykyjen mukaan, eivätkä yksittäiset paheet, vaikka ovatkin kohtalokkaita yksilöille, voi vahingoittaa kokonaisuutta. Aivan kuten on absurdia olettaa, että ihminen olisi vain maasyntyinen, samoin olisi mahdotonta ajatella hänen tuhoutuvan lopulta. Maailman, ikuisen järjestyksen ilmentymänä, täytyy itsessään olla ikuinen.
Miguel Ángel Sebastián Martínez

Miguel Ángel Sebastián Martínez (s. 28. syyskuuta 1950 Zaragoza, Espanja) on Comboni-lähetyssaarnaajiin kuuluva roomalaiskatolinen piispa. Hän on luonut uransa Tšadissa. Hän sai pappisvihkimyksensä 7. kesäkuuta 1975, ja hänet nimitettiin Lain hiippakunnan johtoon 28. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Matthias N'Gartéri Mayadi, jota avustivat Edmond Jitangar ja Michele Russo.
Krishna (joki)

| Krishna |
| --- | --- |
 Intian tärkeimmät joet kartalla
Alkulähde:  Länsi-Ghatit
Laskupaikka:  Bengalinlahti
Maat:   Intia
Pituus:  1 300 km
Valuma-alue:  258 948 km²
Krishna (sanskriitiksi कृष्णा नदी ) on Intian keskiosassa virtaava joki. Sen pituus on noin 1 300 kilometriä.
Krishnan lähde on vain 64 kilometrin päässä länsirannikosta Mahabaleswarissa Maharashtran osavaltiossa, ja sieltä se virtaa lähes koko Intian niemimaan poikki ja laskee Bengalinlahteen idässä Hamasaladeevissa Andhra Pradeshin osavaltiossa. Krishnan merkittävimpiä sivujokia ovat Ghataprabha, Malaprabha, Bhima, Tungabhadra ja Musi. Sen valuma-alue on 258 948 km². Joen suisto on Intian hedelmällisimpiä alueita.
Krishna on hinduille pyhä joki.
Krishna Vijayawadassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krishna (joki) Wikimedia Commonsissa
Kotilampi (Kannonkoski)

| Kotilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  62°57′44″N, 25°31′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskuoja:  oja Vuosjärveen 
Järvinumero:  14.441.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,7 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  2,35 km  
Pinta-ala:  17,144 ha  
Tilavuus:  0,000572 km³ 
Keskisyvyys:  3,34 m  
Suurin syvyys:  9,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotilampi 
Kotilampi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Alamaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,0 kilometriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 17,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 572 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on 9,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Vuosjärven alueeseen (14.441) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy.
Konkaritanssit 6

| Konkaritanssit 6 Mikko Järvinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: LP, MCD
 Tyylilaji: iskelmä, tango
 Kesto: 32.59
 Levy-yhtiö: PSO
Mikko Järvisen muut julkaisut
|   | Konkaritanssit 6 1975 | Ilta Skanssissa 1976 |
Konkaritanssit 6 on vuonna 1975 julkaistu Mikko Järvisen albumi. Levyllä soittaa Pauli Granfeltin yhtye. Lentävä hollantilainen -humpan Järvinen oli aiemmin levyttänyt Dallapé-orkesterin kanssa vuonna 1967.
Kappaleet > A-puoli

Tähti ja meripoika – 2.33
Toska-valssi – 3.03
Laula minulle – 2.44
Katu – 2.57
Katariinan kamarissa – 2.10
Korholan komiassa talossa – 2.34
Kappaleet > B-puoli

Lentävä hollantilainen – 2.32
Pohjola – 2.50
Ilta santa cruzissa – 3.22
Unelmatango – 2.44
Lehdetön puu – 2.41
Kielon jäähyväiset – 2.44
Levyn kappaleista on julkaistu singlelevyllä "Lentävä hollantilainen" ja "Ilta Santa Cruzissa".