stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fennia (vuoden 1902 parkki)

Fennia oli suomalainen nelimastoinen teräsparkki, joka oli rakennettu 1902 Ranskassa. Parkin omisti helsinkiläinen Ab Finska Skolskeppsrederiet 1923–1927. Laiva vaurioitui pahoin myrskyssä Kap Hornin lähellä toukokuussa 1927 ja se toimi sitten villavarastona Port Stanleyssä Falklandinsaarilla kunnes se lopulta romutettiin 1977.
Parkki Fennian rakensi Soc. Anon. Des Forges & Chantiers de la Mediterranée Nantesissa Ranskassa vuonna 1902 alun perin Champigny nimisenä. Laivan vetoisuus oli 3 135 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 4 000 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 92,80 metriä, leveys 13,85 metriä ja syväys 7,40 metriä.
Suomeen parkki ostettiin Société Générale d'Armament -varustamolta Nantesista Ranskasta vuonna 1923 ja se toimi koululaivana. Briketti- ja koksilastissa ollut, Cardiffista Valparaisoon matkannut Fennia menetti suurimman osan rikistään myrskyssä lähellä Kap Hornia 3. toukokuuta 1927. Laiva pääsi tilapäisen hätärikin avulla purjehtimaan hätäsatamaan Port Williamiin Falklandinsaarille jonne se saapui 14. toukokuuta 1927. Sieltä laiva hinattiin Port Stanleyhin. Korjauskelvottomaksi arvioitu laiva toimi sitten villavarastona Port Stanleyssä. Myöhemmin laiva hinattiin Uruguayn Montevideoon, ja se oli määrä siirtää ravintolalaivaksi San Franciscoon. Tämä hanke ei kuitenkaan toteutunut ja laiva romutettiin 1977.
Samanniminen koululaiva Fennian edeltäjä, vuonna 1892 Belfastissa Pohjois-Irlannissa alkuaan Goodrich nimellä rakennettu nelimastoinen teräsparkki oli Suomessa koululaivana vuosina 1895-1916. Englantilaiset takavarikoivat laivan 1916 ja se muutettiin 1919 moottorialukseksi nimeltä Fiona Shell. Laiva oli öljyvarastona ensin Pireuksessa ja sitten Gibraltarissa vuodesta 1923 alkaen. Italialainen kääpiösukellusvene upotti laivan Gibraltarissa 20. syyskuuta 1941.
Aiheesta muualla

Kymmenen kohtalokasta minuuttia, Suomen Kuvalehti, 17.10.1936, nro 42, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Fennia-palkinto

Fennia Prize on yrityksille suunnattu muotoilukilpailu, jonka tavoitteena on tukea korkeatasoisten tuotteiden ja palveluiden tuottamista ja edistää teollisuuden kilpailukykyä ja kansainvälistymistä. Palkintoa on myönnetty Fennia Prize -nimellä vuodesta 2003 lähtien.
Kilpailu tarjoaa yrityksille mahdollisuuden erottautua kilpailijoista innovatiivisella ja vastuullisella muotoilulla, jolla on taloudellista merkitystä.
Fennia Prize -palkinnot (Grand Prix -palkinto ja kunniamaininnat) luovutetaan yrityksille tunnustuksena muotoilun kokonaisvaltaisesta ja innovatiivisesta käyttämisestä tuotteiden, palveluiden ja liiketoimintakonseptien suunnittelemisessa ja toteuttamisessa, tuotekehityksessä, valmistuksessa ja yrityskuvassa.
Kilpailun järjestävät joka toinen tai kolmas vuosi suomalaisen muotoilun promootio-organisaatio Design Forum Finland, Fennia-konserni (Fennia lahjoittaa palkintosummat ) , Elo ja Patentti- ja rekisterihallitus, joka jakaa IPR-kunniamaininnan ansiokkaasta immateriaalioikeuksien hyödyntämisestä.
Fennia Prize -palkintoa edelsi Pro Finnish Design -palkinto (vuosina 1990–2001).
Fennia Prize -palkittuja

| Vuosi | Voittaja / Voittajat | Tuote | Huomioitavaa |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Rukka / L-Fashion Group | SRO-moottoripyöräilyasu |  |
| 2005 | Lappset Group Oy | AXIOM-leikkipaikkavälinesarja |  |
| 2007 | Rocla | Humanic-trukki | Grand Prix, 15 000 € |
|  | Halti | Gompa- ja Fiber-takit sekä Green-reppu | 5 000 € |
|  | Huonekalutehdas Korhonen | Flip-kalusteet | 5 000 € |
|  | PaloDEx Group (Instrumentarium Dental) | Orthopantomograph OP200 -hammasröntgenlaite | 5 000 € |
|  | PlusArkkitehdit | Plushuvilat-palvelukonsepti | 5 000 € |
| 2009 | Genelec Oy | 5040A-aktiivisubwoofer | Grand Prix, 15 000 € |
|  | Iittala Group Oy Ab | Fireplace-pöytätakka | 5 000 € |
|  | Metso Automation Oy | KajaaniPaperLab, automaattinen paperintestausyksikkö | 5 000 € |
|  | Polar Electro Oy | FT80-harjoitustietokone | 5 000 € |
|  | Saas Instruments | Medusa-valaisin | 5 000 € |
| 2012 | Fingrid Oy | Peltopylväs | Grand Prix, 15 000 € |
|  | Tulikivi Oyj | Nuoska-kiuas | 5 000 € |
|  | Konecranes | Smarter Cabin, nosturin ohjaamo | 5 000 € |
|  | Kekkilä Oy | Koti & Piha -tuotekonsepti | 5 000 € |
|  | Helsingin kaupunki | Helsingin kaupunginkirjasto, palvelu- ja tilakonsepti | 5 000 € |
| 2014 | Ponsse Oyj | Ponsse Scorpion -harvesteri | Grand Prix, 15 000 € |
|  | Jalo Helsinki Oy | Kupu-palovaroitin | 5 000 € |
|  | Nokia Oyj | Nokia Lumia -tuoteperhe | 5 000 € |
|  | Peruste Oy | RePack-postipakkaus | 5 000 € |
|  | Wärtsilä Oyj Abp | uusi nelitahtimoottorisukupolvi | 5 000 € |
| 2017 | Merivaara Oy | Q-Flow-leikkaussalivalaisin | Grand Prix, 15 000 € |
|  | Consair Oy | CAMU 1200 -pölynhallintatyöpiste | 5 000 € |
|  | Genelec Oy | 8351-älytarkkailukaiutin | 5 000 € |
|  | Naava | Älyviherseinä | 5 000 € |
|  | Fazer Lakritsi / Pentagon Design Oy | Fine Finnish Liquorice | 5 000 € |
| 2020 | Dottir Asianajotoimisto Oy | Legal Design | Grand Prix, 15 000 € |
|  | Planmeca Oy | Planmeca Viso G5 -3D-röntgenlaite | 5 000 € |
|  | RideCake | RideCake, sähkökäyttöinen kevytmoottoripyörä | 5 000 € |
|  | Turun kaupunki, 6Aika-hanke | Kaupunkiopastamisen konsepti ja pilotointi | 5 000 € |
|  | Woodio Oy | Woodio-pesualtaat | 5 000 € |
Eero Haapala

| Eero Haapala |
| --- | --- |
 Eero Haapala Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1989 (ikä 35) Jalasjärvi
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  193 cm
Paino:  87 kg
Laji:  pituushyppy
Seura:  Ikaalisten Urheilijat
Valmentaja:  Suren Ghazaryan
Ennätykset:  811 (hallissa) SE 795 (ulkona)
Eero Antero Haapala (s. 10. heinäkuuta 1989 Jalasjärvi) on suomalainen pituushyppääjä ja pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 2011 Jalasjärven Jalasta, vuoteen 2015 Ikaalisten Urheilijoita, vuoteen 2018 Seinäjoen Seudun Urheilijoita, vuoteen 2021 Viipurin Urheilijoita ja vuodesta 2022 lähtien jälleen Ikaalisten Urheilijoita. Häntä valmensi vuoteen 2015 Antti Mäkelä ja vuodesta 2016 lähtien Suren Ghazaryan.
Haapala hyppäsi 26. tammikuuta 2013 pituushypyn sisäratojen Suomen ennätyksen 811 cm. Ennätyksen rikkoi Kristian Pulli maaliskuussa 2021.
Ura

Porin Kalevan kisoissa 2015 Haapala voitti pituushypyssä SM-kultaa tuloksella 783. Lahden Kalevan kisoissa 2012 hän saavutti pituushypyssä hopeaa ennätyksellään 787 cm ja voitti lisäksi hopeaa 100 metrin juoksussa ajalla 10,56. Viestijuoksun SM-kisoissa 2013 Haapala sai hopeaa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa.
Haapala on voittanut pituushypyn sisäratojen Suomen-mestaruuden Tampereella 2012 silloisella ennätyksellään 773 cm ja Jyväskylässä 2013 tuloksella 803 cm. Hän sai lajissa sisäratojen SM-pronssia Helsingissä 2011. 26. tammikuuta 2013 Haapala hyppäsi Porin Karhuhallissa sisäratojen Suomen ennätyksen 811 cm. Hän paransi Jarmo Kärnän lähes 24 vuotta vanhaa ennätystä kolmella senttimetrillä. Kyseessä oli myös alkaneen hallikauden maailman kärkitulos.
Haapala edusti Suomea aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 2011 sijoittuen 100 metrin juoksussa viidenneksi. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän osallistui Suomen viestijoukkueessa 4 × 100 metrin viestin alkueriin karsiutuen finaalista ajalla 39,85 s. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 Haapala sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 805 cm jääden pronssista vain 2 senttiä. Haapala ylitti Moskovan MM-kilpailuihin 2013 vaaditun tulosrajan, muttei pystynyt loukkaantumisen takia osallistumaan kilpailuihin.
Myös kausi 2014 päättyi Haapalan osalta loukkaantumiseen heti ensi metreillä. Hän hyppäsi 8. kesäkuuta Raaseporin tähtikisoissa ensimmäisellään 0,3 metrin myötätuuleen tuloksen 788. Tulos jäi vain sentin hänen itsensä hallussa olleesta kauden kotimaisesta kärkituloksesta. Neljännessä hypyssä Haapala reväytti takareitensä niin pahasti, että vamma vaatii leikkaushoitoa. Loukkaantuminen oli Haapalan uran yhdeksäs ja hän kertoi miettivänsä leikkauksen jälkeen uransa jatkoa.
Haapala oli valittu Suomen edustajaksi yleisurheilun EM-kisoihin 2016, mutta hän loukkaantui vain muutama viikko ennen kisoja, kun hänen akillesjänteensä repeytyi ja hän joutui leikkaukseen, joka päätti koko kilpailukauden. Hän saavutti pronssia Kalevan kisoissa 2019.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,51 | Sastamala | 12. heinäkuuta 2012 |
| Pituushyppy | 795 | Jämsä | 27. kesäkuuta 2015 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 6,82 | Lahti | 12. tammikuuta 2013 |
| Pituushyppy | 811 | Pori | 26. tammikuuta 2013 |
Englannin 1. divisioona

| Football League First Division |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Englanti
Perustettu:  1889
Lopetettu:  2004
Joukkueita:  24
Sarjataso:  1 (1889–1992) 2 (1992–2004)
Ylempi taso:  Valioliiga (1992–)
Alempi taso:  2. divisioona
1. divisioona (engl. the Football League First Division) oli vuosina 1889–1992 Englannin jalkapalloilun korkeimman sarjatason nimi, ja Valioliigan perustamisen jälkeen kaudesta 1992/1993 alkaen Englannin toiseksi korkeimman sarjatason nimi. Nimeä 1. divisioona käytettiin viimeisen kerran kaudella 2003/2004, jonka jälkeen sarjan nimi vaihdettiin Mestaruussarjaksi (Football League Championship).
Mestarit > 1889–1992 – korkein sarjataso

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1889	Preston North End  1890	Preston North End  1891	Everton  1892	Sunderland  1893	Sunderland  1894	Aston Villa  1895	Sunderland  1896	Aston Villa  1897   Aston Villa  1898	Sheffield United  1899	Aston Villa  1900	Aston Villa  1901	Liverpool  1902	Sunderland  1903	The Wednesday  1904	The Wednesday  1905	Newcastle United  1906	Liverpool  1907	Newcastle United  1908	Manchester United  1909	Newcastle United  1910	Aston Villa  1911	Manchester United  1912	Blackburn Rovers  1913	Sunderland  1914	Blackburn Rovers  1915	Everton  1920	West Bromwich Albion  1921	Burnley  1922	Liverpool  1923	Liverpool |   |  1924	Huddersfield Town  1925	Huddersfield Town  1926	Huddersfield Town  1927	Newcastle United  1928	Everton  1929	Sheffield Wednesday  1930	Sheffield Wednesday  1931	Arsenal  1932	Everton  1933	Arsenal  1934	Arsenal  1935	Arsenal  1936	Sunderland  1937	Manchester City  1938	Arsenal  1939	Everton  1947	Liverpool  1948	Arsenal  1949	Portsmouth  1950	Portsmouth  1951	Tottenham Hotspur  1952	Manchester United  1953	Arsenal  1954	Wolverhampton Wanderers  1955	Chelsea  1956	Manchester United  1957	Manchester United  1958	Wolverhampton Wanderers  1959	Wolverhampton Wanderers  1960	Burnley  1961	Tottenham Hotspur |   |  1962	Ipswich Town  1963	Everton  1964	Liverpool  1965	Manchester United  1966	Liverpool  1967	Manchester United  1968	Manchester City  1969	Leeds United  1970	Everton  1971	Arsenal  1972	Derby County  1973	Liverpool  1974	Leeds United  1975	Derby County  1976	Liverpool  1977	Liverpool  1978	Nottingham Forest  1979	Liverpool  1980	Liverpool  1981	Aston Villa  1982	Liverpool  1983	Liverpool  1984	Liverpool  1985	Everton  1986	Liverpool  1987   Everton  1988   Liverpool  1989   Arsenal  1990   Liverpool  1991   Arsenal  1992   Leeds United |
Mestarit > 1993–2004 – toiseksi korkein sarjataso

1993	Newcastle United
1994	Crystal Palace
1995	Middlesbrough
1996	Sunderland
1997	Bolton Wanderers
1998	Nottingham Forest
1999	Sunderland
2000	Charlton Athletic
2001	Fulham
2002	Manchester City
2003	Portsmouth
2004	Norwich City
Liskojen yö

Liskojen yö voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Liskojen yö (The Night of the Iguana), Tennessee Williamsin näytelmä vuodelta 1961
Liskojen yö, John Hustonin edellisen pohjalta ohjaama elokuva vuodelta 1964
"liskojen yö", kansankielinen nimitys pidempiaikaisen alkoholinkäytön lopettamisesta seuraaville yöllisille aistiharhoille, ahdistukselle ja unettomuudelle (katso myös delirium, delirium tremens ja krapula).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Liskojen yö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lolita (nimi)

| Lolita |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Lola
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lolita on naisen etunimi. Se on pidentymä nimestä Lola.
Lolita-nimi tunnetaan Vladimir Nabokovin romaanista Lolita ja siihen perustuvasta elokuvasta. Suomen kieleen syntyi romaanin myötä arkityylinen sana lolita, joka merkitsee ’seksuaalisesti kiihottavaa keskenkasvuista tyttöä’ tai ’tyttömäistä, seksikästä naista’. Nykyään ilmaus lolita voi viitata myös japanilaislähtöiseen nukkemaiseen pukeutumistyyliin.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Lolita on vuoteen 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 90–100 naisella. Lolitalla ei ole suomalaista, suomenruotsalaista eikä ortodoksista nimipäivää, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa koirien ja hevosten nimipäiväkalentereissa Lolitan nimipäivä on 5. elokuuta.
Tunnettuja Lolitoja

Lolita Davidovich (s. 1961), kanadalainen näyttelijä
Lolita Flores (s. 1958), espanjalainen näyttelijä ja laulaja
Lolita Jolie (s. 1990), saksalainen laulaja
Lolita Lebrón (1919–2010), puertoricolainen terroristi
Lolita Miljavskaja (s. 1963), venäläinen laulaja, näyttelijä ja televisiojuontaja
Lolita Torres (1930–2002), argentiinalainen näyttelijä ja laulaja
Lilla Hallonkobben

Lilla Hallonkobben
| --- | --- |
Sijainti:  60°7′50.00″N, 24°45′07.00″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Pinta-ala:  0,003 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lilla Hallonkobben on saari Espoon Suvisaaristossa. Se sijaitsee Suvisaariston pääsaarten ja Miessaaren välisellä merialueella.
Lilla Hallonkobbenin pinta-ala on 0,3 hehtaaria. Saaren etelä–pohjoissuuntainen pituus on noin 90 metriä. Rannat ovat kivikkoiset. Lilla Hallonkobbenin eteläpuolella sijaitsee Stora Hallonkobben, jonka pinta-ala on 1,2 hehtaaria.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Geocaching.com: Lilla Hallonkobben
Foreca.fi: Sää Lilla Hallonkobben, Espoo
Lilla Hallonkobben, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
End of the World

| End of the World |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Hayes
Käsikirjoittaja:  Frank Ray Perilli
Tuottaja:  Charles Band
Leikkaaja:  John Hayes
Pääosat:  Christopher Lee Sue Lyon Kirk Scott
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Charles Band Productions
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   12. lokakuuta 1977
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
End of the World on John Hayesin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1977. Sen pääosissa ovat Christopher Lee, Sue Lyon ja Kirk Scott.
Elokuvan tuotti Charles Band ja käsikirjoitti Frank Ray Perilli. Elokuva kuvattiin Los Angelesissa, Kaliforniassa. End of the World sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 12. lokakuuta vuonna 1977. End of the World on julkaistu videolle ja DVD:lle.
Christopher Lee on sanonut myöhemmin, että hänet huijattiin elokuvaan.
Juoni

Professori Andrew Boran (Kirk Scott) saa outoja signaaleja ulkoavaruudesta; nämä signaalit näyttävät ennustavan luonnonkatastrofeja. Kun hän ja hänen vaimonsa Sylvia (Sue Lyon) päättävät tutkia asiaa, he löytävät itsensä vangittuina luostarissa, johon on soluttautunut alieneja. Alienit ovat päättäneet tuhota maailman...
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Lee  | … |  Isä Pergado / Zindar   |
|  Sue Lyon  | … |  Sylvia Boran   |
|  Kirk Scott  | … |  Professori Andrew Boran   |
|  Dean Jagger  | … |  Ray Collins   |
|  Lew Ayres  | … |  Komentaja Joseph Beckerman   |
|  Macdonald Carey  | … |  John Davis   |
|  Liz Ross  | … |  Sisar Patrizia   |
|  Jon Van Ness  | … |  Herra Sanchez   |
Aiheesta muualla

End of the World Internet Movie Databasessa (englanniksi)
End of the World AllMoviessa. (englanniksi)
MBO

Lyhenne MBO voi viitata johonkin seuraavista:
metabolinen oireyhtymä
management buyout, yrityskauppa, jossa ostajana on yrityksen toimiva johto
tavoitejohtaminen (engl. management by objectives)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”MBO”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fabien Camus

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fabien Béchir Camus
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Arles, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 senttimetriä
Seura
Seura:  KRC Genk
Pelinumero: 15
Junioriseurat
 2000–2002:  AC Arles  Montpellier
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2005 2005–2009 2009–2012 2012–2013 2013– |  Marseille  Charleroi  KRC Genk  ESTAC Troyes  KRC Genk | 2 (0) 100 (10) 63 (7) 32 (7) 15 (3) |
Maajoukkue
| 2009– |  Tunisia | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. marraskuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. marraskuuta 2013.
Fabien Béchir Camus (arab. فابيان كامو‎, s. 28. helmikuuta 1985 Arles, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa tällä hetkellä belgialaisessa Genkissä.
Ura seurajoukkueessa

Camus siirtyi kotikaupunginsa seurasta AC Arlesista Montpellier’n junioreihin 15-vuotiaana, josta hän siirtyi kahden kauden jälkeen Marseilleen. Camus vietti ensimmäisen kauden joukkueen reservissä ja pelasi toisella kaudella kaksi ottelua tullessaan vaihdosta kentälle. Kaudeksi 2004–2005 hänet pudotettiin takaisin Marseillen reservijoukkueeseen. Kauden päätteeksi Camus vaihtoi seuraa ja matkasi kohti Belgiaa. Charleroissa tarjoutui peliaikaa runsaasti ja hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 24 ottelua. Samalla kaudella Camus teki kaksi maalia, joista ensimmäinen tuli 30. syyskuuta 2005 Club Bruggea vastaan.
21. kesäkuuta 2009 Camus siirtyi Charleroista Genkiin allekirjoitettuaan neljän vuoden sopimuksen belgialaisseuran kanssa.
Ura maajoukkueessa

Ranskassa syntynyt Camus sai tilaisuuden edustaa äitinsä kotimaata, Tunisiaa, kun valmentaja Humberto Coelho nimesi hänet 11. helmikuuta 2009 pelattavaan ystävyysotteluun Alankomaita vastaan. Hän pääsi ottelussa kentälle 76 minuutin kohdalla.
Camus sai toisen maajoukkuekutsunsa 28. tammikuuta 2011 harjoitusotteluun Algeriaa vastaan. Ottelu jouduttiin kuitenkin perumaan, joka oli tarkoitus pelata 9. helmikuuta 2011. Camus pelasi toisen maaottelunsa neljän vuoden tauon jälkeen MM-karsintaottelussa Kamerunia vastaan tullessaan vaihdosta kentälle.
Tilastot

| Seura | Kausi | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Eurocup> Ottelut | Eurocup> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Marseille | 2003–2004 | 2 | 0 | - | - | - | - | 2 | 0 |
| Marseille | Yhteensä | 2 | 0 | - | - | - | - | 2 | 0 |
| Charleroi | 2005–2006 | 23 | 2 | - | - | 1 | 0 | 24 | 2 |
| Charleroi | 2006–2007 | 32 | 5 | - | - | - | - | 32 | 5 |
| Charleroi | 2007–2008 | 22 | 2 | 2 | 2 | - | - | 24 | 4 |
| Charleroi | 2008–2009 | 23 | 1 | 1 | 0 | - | - | 24 | 1 |
| Charleroi | Yhteensä | 100 | 10 | 3 | 2 | 1 | 0 | 104 | 12 |
| KRC Genk | 2009–2010 | 25 | 3 | 2 | 0 | - | - | 27 | 3 |
| KRC Genk | 2010–2011 | 17 | 2 | 1 | 0 | - | - | 18 | 2 |
| KRC Genk | 2011–2012 | 5 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | 10 | 0 |
| KRC Genk | Yhteensä | 47 | 5 | 4 | 0 | 4 | 0 | 55 | 5 |
| Uralla yhteensä | Uralla yhteensä | 149 | 15 | 8 | 2 | 5 | 0 | 161 | 17 |
Eric Mabius

| Eric Mabius |
| --- | --- |
 Eric Mabius Guantanamo Bayssä vuonna 2008
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eric Harry Timothy Mabius
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1971 (ikä 53) Harrisburg, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Ivy Sherman (2006– )
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Merkittävät roolit:  Daniel Meade (Ruma Betty) Tim Haspell (L-koodi) Matt Addison (Resident Evil)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Eric Harry Timothy Mabius (22. huhtikuuta 1971 Harrisburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Eric Mabius on näytellyt urallaan niin televisiossa kuin elokuvissakin. Hänen elokuvadebyyttinsä oli Tervetuloa Nukketaloon (Welcome to the Dollhouse, 1995). Tämän jälkeen Mabius on esiintynyt useissa elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat Julmia aikeita (Cruel Intentions, 1999) ja Resident Evil (2002). Hän on myös vieraillut lukuisissa televisiosarjoissa, mm. sarjoissa L-koodi, O.C. ja C.S.I. Miami. Nykyisin hänet tunnetaan parhaiten Daniel Meaden roolista tv-sarjassa Ruma Betty. Vuonna 2014 Mabius tuli pääosaan sarjaan nimeltä Kadonneen kirjeen arvoitus (engl. Singned, Sealed, Delivered). Siinä hän on Oliver O'Toole, joka selvittää nelihenkisen ryhmänsä kanssa postilaitoksen kadonneiden kirjeiden osastolle päätyneiden kirjeiden lähettäjien ja vastaanottajien kohtaloita.
Yksityiselämä

Mabiuksella on irlantilaiset, itävaltalaiset ja puolalaiset sukujuuret.  Uskonnoltaan hän on katolilainen.   Hän on ollut naimisissa Ivy Shermanin kanssa vuodesta 2006 lähtien ja pariskunnalla on kaksi lasta
Aiheesta muualla

Eric Mabius Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eric Mabius NNDB:ssä
Eric Mabius Elonetissä.
Ensimmäinen sikhisota

Ensimmäinen sikhisota oli sota Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian ja Sikhivaltion välillä vuosina 1845–1846. Sota alkoi jo jonkin aikaa kasvaneiden jännitteiden purkautuessa sikhien ylittäessä rajana toimineen Sutlejjoen brittien hallitsemalle puolelle. Sota päättyi kuitenkin lopulta brittien voittoon ja Lahoren sopimukseen, jossa Sikhivaltio menetti suuria osia alueistaan briteille.
Tausta

Sikhiläinen hallitsija Randžit Singh oli 1800-luvun alkuun mennessä luonut voimakkaan Sikhivaltion ja julistautui Punjabin maharadžaksi vuonna 1801. Sikhivaltion armeija eli khalsa tunnettiin hyvin koulutettuna ja kurinalaisena. Randžit Singh piti yllä hyviä suhteita Intian niemimaalla vaikuttaneisiin britteihin ja Itä-Intian kauppakomppaniaan. Ystävyys ei kuitenkaan ollut ehdotonta. Esimerkiksi ensimmäisen afgaanisodanaikana Randžit Singh kielsi brittejä kulkemasta sikhien alueiden poikki Afganistaniin. Randžit Singhin kuollessa vuonna 1839 hänen luomansa valtakunta ajautui kuitenkin sisäisiin riitoihin. Eri ryhmittymät alkoivat kiistellä vallasta keskenään.
Randžit Singhin jälkeen maata hallitsi useita hyvin vähän aikaa hallinneita hänen jälkeläisiään. Lopulta vuonna 1843 uudeksi johtajaksi valittiin tuolloin vielä lapsi Duleep Singh. Britit olivat seuranneet Sikhivaltion kaaosta. Huolena oli toisaalta mahdollinen epävakauden leviäminen, mutta toisaalta monet britit halusivat myös päästä eroon Sikhivaltiosta, joka oli Intian viimeinen voimakkaampi briteistä vielä riippumaton valtio. Britit olivat alkaneet keskittää joukkoja Sikhivaltion rajoille. Tukikohdissa Ferozeporessa, Ludhianassa, Ambalassa ja Meerutissa oli kaikkiaan 40 253 sotilasta ja 94 tykkiä. Sikhit vastasivat tähän vahvistamalla omia joukkojaan. Britit nähtiin yhä suurempana uhkana, varsinkin kun he olivat vallanneet Sindhin alueen ja näin eristäneet Sikhivaltion meriyhteyksistään. Toisaalta brittien sotamenestys ensimmäisessä afgaanisodassa vaikutti vaatimattomalta, mikä rohkaisi sikhejä omista kyvyistään vastustaa brittejä sotilaallisesti. Tietyt piirit sikhiarmeijassa alkoivat pitää sotaa väistämättömänä. Khalsan eli sikhiarmeijan tykistöä pidettiin erityisen tehokkaana, mutta toisaalta esimerkiksi sen ratsuväki oli suhteellisen kuritonta. Suurin osa khalsan sotilaista oli sikhejä, mutta vähemmistönä oli myös muslimeja ja hinduja. Armeijassa palveli myös eurooppalaisia palkkasotilaita.