stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itä–Länsi-ottelu 2024
Joukkueet > Tytöt

| --- | --- |
 Itä Veera Varonen, JoMa  Selina Similä, Kirittäret  Karoliina Soppela, Lippo Jun.  Mira Heikkilä, HP  Annika Utriainen, HP  Tiia-Mari Veikanmaa, JoMa  Vilma Tuutti, HP  Miia Vuoti, KPK  Amanda Piiroinen, JoMa  Siiri Laine, Manse  Neea Nuikka, Roihu  Enni Pellikka, KPK  Nella Sarnikorpi, HP PJ: Jarmo Viittanen, Lippo Jun.  2. PJ: Miko-Gabriel Raudasoja, KPK :  Länsi Charlotta Höglund, Virkiä  Aino Lepola, Fera  Enni Paatero, Pesäkarhut  Matilda Niskakangas, SMJ  Lydia Eskola, LaJy  Fanni Tuuri, SMJ  Odessa Tiitto, PesäKuula  Pinja Toivonen, LaJy  Elisa Hyny, AA  Erica Rosendahl, Fera  Julia Ritola, SMJ  Emma Virtanen, LaJy  Johanna Ylöstalo, Tahko PJ: Tero Tuomela, AA  2. PJ: Petri Huhtala, PesäKuula  
Lähteet:
Joukkueet > Tuomarit > Miesten 89. Itä–Länsi-ottelu

Pelituomari: Miko Kotiniemi, Hyvinkää
Syöttötuomari: Patrik Lahti, Espoo
Kakkostuomari: Risto Ylijoki, Helsinki
Kolmostuomari: Kasperi Heinimäki, Espoo
Takarajatuomari: Elsa Vähämäki, Jyväskylä
Joukkueet > Tuomarit > Naisten 62. Itä–Länsi-ottelu

Pelituomari: Tommi Keränen, Rovaniemi
Syöttötuomari: Aki-Pekka Rissanen, Oulu
Kakkostuomari: Lauri Kemppainen, Oulu
Kolmostuomari: Topi Haapaniemi, Simo
Takarajatuomari: Eevi Kurkela, Jyväskylä
Joukkueet > Tuomarit > Poikien 66. Itä–Länsi-ottelu

Pelituomari: Miikka Harju, Jyväskylä
Syöttötuomari: Kalle Lampinen, Jyväskylä
Kakkostuomari: Väinö Virkkunen, Jyväskylä
Kolmostuomari: Santtu Soanjärvi, Jyväskylä
Takarajatuomari: Elsi Leppä, Jyväskylä
Joukkueet > Tuomarit > Tyttöjen 47. Itä–Länsi-ottelu

Pelituomari: Tatu Rauhamäki, Jyväskylä
Syöttötuomari: Eemil Mustonen, Jyväskylä
Kakkostuomari: Eljas Härmälä, Jyväskylä
Kolmostuomari: Lauri Isokääntä, Jyväskylä
Takarajatuomari: Ruu Vuorimies, Jyväskylä
Aiheesta muualla

Itä-Lännen kotisivu
Superpesiksen kotisivu
Pesäpalloliiton kotisivu
| n k Itä–Länsi-ottelu |
| --- | --- |
Ottelut:  1932  1933  1934  1935  1936  1937  1938  1939  1940  1943  1945  1946  1947  1948  1949  1950  1951  1952  1953  1954  1955  1956  1957  1958  1959  1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024 
Luettelot:  10 Itä-Länsi-ottelua pelanneet
587

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku · 400-luku · 500-luku · 600-luku · 700-luku
Vuosikymmenet: 490-luku · 500-luku · 510-luku · 520-luku · 530-luku · 540-luku 550-luku · 560-luku · 570-luku · 580-luku · 590-luku · 600-luku
Vuodet: 490 · 491 · 492 · 493 · 494 · 495 · 496 · 497 · 498 · 499 500 · 501 · 502 · 503 · 504 · 505 · 506 · 507 · 508 · 509 510 · 511 · 512 · 513 · 514 · 515 · 516 · 517 · 518 · 519 520 · 521 · 522 · 523 · 524 · 525 · 526 · 527 · 528 · 529 530 · 531 · 532 · 533 · 534 · 535 · 536 · 537 · 538 · 539 540 · 541 · 542 · 543 · 544 · 545 · 546 · 547 · 548 · 549 550 · 551 · 552 · 553 · 554 · 555 · 556 · 557 · 558 · 559 560 · 561 · 562 · 563 · 564 · 565 · 566 · 567 · 568 · 569 570 · 571 · 572 · 573 · 574 · 575 · 576 · 577 · 578 · 579 580 · 581 · 582 · 583 · 584 · 585 · 586 · 587 · 588 · 589 590 · 591 · 592 · 593 · 594 · 595 · 596 · 597 · 598 · 599 600 · 601 · 602 · 603 · 604 · 605 · 606 · 607 · 608 · 609
Tapahtumia

Andelotin sopimus solmitaan marraskuussa frankkien valtakunnassa. Siinä Burgundin kuningas Guntram ja Austrasian kuningas Kildebert II jakavat frankkien valtakunnan kaupungit keskenään sekä sopivat perinnönjaosta jommankumman kuollessa.
Syntyneitä

Teoderik II, Burgundin ja Austrasian kuningas
Kuolleita

Japanin keisari Yōmei
Radegunda, frankkien kuningatar
Voúlgarin metroasema

| Voúlgari> Βούλγαρη |
| --- | --- |
 Thessalonikin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1
Sijainti:  40°35′40″N, 22°57′39″E
Paikkakunta:  Thessaloniki, Keski-Makedonia, Kreikka
Avattu:  30. marraskuuta 2024
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Voúlgari (kreik. Βούλγαρη eli Σταθμός Βούλγαρη, Stathmós Voúlgari) on Thessalonikin metron asema Linjalla 1 (punainen). Se sijaitsee lähellä samannimistä katua Thessalonikin varsinaisen kaupunkialueen eteläosassa.
Metroasema avattiin 30. marraskuuta 2024. Seuraava asema pohjoiseen on 25is Martíou ja etelään Néa Elvetía.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voúlgarin metroasema Wikimedia Commonsissa
Thessalonikin metro
| --- | --- |
Linja 1:  Néos Sidirodromikós Stathmós  Dimokratías  Venizélou  Agía Sofía  Sintriváni/Ékthesi  Panepistímio  Papáfi  Efkleídi  Flémigk  Analípseos  25is Martíou  Voúlgari  Néa Elvetía 
Linja 2:  Néos Sidirodromikós Stathmós  Dimokratías  Venizélou  Agía Sofía  Sintriváni/Ékthesi  Panepistímio  Papáfi  Efkleídi  Flémigk  Analípseos  25is Martíou   Nomarchía   Kalamariá   Aretsoú   Néa Kríni   Míkra
Venizéloun metroasema

| Venizélou> Βενιζέλου |
| --- | --- |
 Venizéloun metroasemaa.
 Thessalonikin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1  Linja 2
Sijainti:  40°38′13″N, 22°56′31″E
Paikkakunta:  Thessaloniki, Keski-Makedonia, Kreikka
Avattu:  30. marraskuuta 2024
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Venizélou (kreik. Βενιζέλου eli Σταθμός Βενιζέλου, Stathmós Venizélou) on Thessalonikin metron asema Linjalla 1 (punainen) ja Linjalla 2 (sininen). Se sijaitsee Thessalonikin ydinkeskustassa ja voidaan nähdä metron eräänlaisena keskusasemana. Asema on saanut nimensä siitä, että se sijaitsee Elefthérios Venizéloksen mukaan nimetyllä Eleftheríou Venizélou -kadulla.
Venizéloun metroaseman arkeologisia löytöjä.
Metroasema avattiin 30. marraskuuta 2024. Seuraava asema luoteeseen on Dimokratías ja kaakkoon Agía Sofía.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venizéloun metroasema Wikimedia Commonsissa
Thessalonikin metro
| --- | --- |
Linja 1:  Néos Sidirodromikós Stathmós  Dimokratías  Venizélou  Agía Sofía  Sintriváni/Ékthesi  Panepistímio  Papáfi  Efkleídi  Flémigk  Analípseos  25is Martíou  Voúlgari  Néa Elvetía 
Linja 2:  Néos Sidirodromikós Stathmós  Dimokratías  Venizélou  Agía Sofía  Sintriváni/Ékthesi  Panepistímio  Papáfi  Efkleídi  Flémigk  Analípseos  25is Martíou   Nomarchía   Kalamariá   Aretsoú   Néa Kríni   Míkra
The Colbert Report

| The Colbert Report |
| --- | --- |
Tyyli:  komedia, satiiri, uutisparodia
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Stephen Colbert Ben Karlin Jon Stewart
Pääosissa:  Stephen Colbert
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Comedy Central
Esitetty:  17. lokakuuta 2005 – 18. joulukuuta 2014
Jaksoja:  1447
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jon Stewart Ben Karlin Stephen Colbert
Ohjaaja(t):  Jim Hoskinson
Palkinnot
Voitetut:  Emmy Paras käsikirjoitus varietee-, musiikki- tai komediaohjelmassa (2008, 2010, 2013) Paras varietee-, musiikki- tai komediasarja (2013)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Colbert Report on yhdysvaltalainen Peabody- ja Emmy-palkittu satiirinen televisiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 2005–2014 Comedy Central -kanavalla maanantaista torstaihin sen ns. emosarjan The Daily Show'n jälkeen. Ohjelmaa juonsi Stephen Colbert.
The Colbert Report on parodia Yhdysvalloissa suosituista henkilövetoisista ajankohtaisohjelmista, joiden sisältö rakentuu juontajan persoonalle ja tämän esittämille mielipiteille. Tunnetuin esimerkki näistä ohjelmista on Fox News -kanavan O'Reilly Factor. Ohjelmassa Colbertin juontajapersoonan näkemykset ovat erittäin konservatiivisia. Hän kritisoi mm. liberaalia maahanmuuttopolitiikkaa, homoavioliittoja sekä ylistää vapaita markkinoita.
Ohjelmassaan Colbert on esitellyt englannin uudissanan truthiness, joka tarkoittaa ominaisuutta, jonka perusteella henkilö voi päätellä asian totuudenmukaisuuden intuitiivisesti välittämättä todellisuudesta tai faktoista. Sanaa on myöhemmin käytetty yhdysvaltalaisessa mediassa useaan otteeseen, ja American Dialect Society valitsi sen vuoden 2005 sanaksi.
Heinäkuussa 2006 Colbert esitteli ohjelmassaan uudissanan "wikiality", joka tarkoittaa totuuden päättämistä konsensuksen perusteella faktojen sijaan. Colbert ylisti Internet-tietosanakirja Wikipediaa, jossa hänen mukaansa faktat eivät häiritse kaikille sopivan totuuden muodostumista. Wikipedia, jota käyttäjät voivat vapaasti muokata, oli hänen mukaansa omaksunut "truthiness"-filosofian. Colbert kehotti katsojiaan menemään tietosanakirjan englanninkielisen version norsuja käsitelleeseen artikkeliin ja lisäämään sinne väärän tiedon norsujen määrän moninkertaistumisesta. Seurauksena lukuisia Wikipedian norsuja käsitelleitä artikkeleita jouduttiin suojaamaan väliaikaisesti muutoksilta.
Pekingin olympialaisten aikana elokuussa 2008 Colbert Reportissa näytettiin parodia 50-luvun amerikkalaisista kommunismia parjaavista elokuvista. Mustavalkoisessa esityksessä palattiin vuoden 1952 Helsingin olympialaisiin, ja isäntämaa Suomea luonnehdittiin nousevaksi supervallaksi, joka uhkaa maailmanrauhaa. Colbert pilkkasi Suomea myös elokuussa 2010 esitetyssä jaksossa. Suomi oli listattu maailman parhaaksi maaksi yhdysvaltalaisessa Newsweek-lehdessä, ja USA:n sijoitus oli vasta 11. Colbert kommentoi: "Onko tämä vitsi? Maan vaakunassakin leijona puukottaa itseään päähän koska asuu Suomessa!"
The Colbert Reportin viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa joulukuussa 2014.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Colbert Nation.com
Hilary Hahn

Hilary Hahn 2019.
Hilary Hahn (s. 27. marraskuuta 1979 Virginia) on Grammy-palkittu yhdysvaltalainen viulisti.
Ura

Hahn aloitti 3-vuotiaana viulunsoiton Suzuki-menetelmällä. Hänet otettiin vuonna 1990 Philadelphian Curtis Institute of Musiciin, ja hän opiskeli seitsemän vuoden ajan Jascha Brodskyn johdolla.
Vuonna 1991 Hilary Hahn teki ensimmäisen merkittävän esiintymisensä suuren orkesterin kanssa. Baltimoren sinfoniaorkesterin solistina esiinnyttyään hän pääsi tekemään yhteistyötä Philadelphian orkesterin, Clevelandin orkesterin, Pittsburghin sinfoniaorkesterin ja New Yorkin filharmonikkojen kanssa.
Hilary Hahnin kansainvälinen debyytti tapahtui Saksassa vuonna 1995, jolloin hän tulkitsi Ludwig van Beethovenin viulukonserton Lorin Maazelin johtamana. Vuotta myöhemmin hän esiintyi ensimmäistä kertaa Carnegie Hallissa. Hahn on esiintynyt muun muassa Lontoon sinfoniaorkesterin ja Singaporen sinfoniaorkesterin kanssa. Debyyttinsä Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa hän teki maaliskuussa 2007.
Time-lehti nimesi Hilary Hahnin vuonna 2001 ”Amerikan parhaaksi nuoreksi klassisen musiikin esittäjäksi”. Hän sai vuonna 1996 levytyssopimuksen Sony Musicilta ja vuonna 2003 Deutsche Grammophonilta. Paitsi sooloviulistina, hän on tullut tunnetuksi myös kamarimuusikkona. Hän soittaa vuoden 1864 Vuillaumella. Hän on nimennyt mielisäveltäjäkseen Johann Sebastian Bachin.
Aiheesta muualla

Kotisivut. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie 
Muut:  Europeana  IdRef
Gary Renard

Gary Renard on yhdysvaltalainen muusikko ja kirjailija. Hän syntyi Massachusettsissa USA:ssa ja hänestä tuli menestynyt ammattikitaristi. Harmonic Convergence -tapahtuman aikaan hän alkoi etsiä elämälleen uutta suuntaa, kunnes muutettuaan Maineen hän koki voimakkaan henkisen heräämisen.
Renard on kirjoittanut kirjat Maailmankaikkeus katoaa (The Disappearance of the Universe, 2003/2004) sekä Kuolematon todellisuutesi (Your Immortal Reality, 2006), joissa hänelle ilmestyneet, ylösnousseiksi mestareiksi itsensä esittelevät henkilöt opettavat Ihmeiden oppikurssiin pohjautuvaa puhdasta ei-dualismia.  Renardin kolmas kirja, Rakkaus ei ole unohtanut ketään (Love Has Forgotten No One), piti ilmestyä jo vuonna 2008, mutta viivästysten vuoksi se julkaistiin vasta 2013.
Nykyisin Renard on yksityisyrittäjä ja hän kirjoittaa sekä keskustelee henkisistä asioista ympäri maailmaa.   Suomessa hän vieraili syyskuussa 2010 sekä uudelleen syyskuussa 2014.
Luettelo Kreikan puolueista

Tämä on luettelo Kreikan puolueista, ja käsittää tärkeimmät puolueet, jotka ovat osallistuneet Kreikan parlamenttivaaleihin tai europarlamenttivaaleihin Kreikan kolmannen tasavallan aikana eli vuodesta 1974 lähtien.
Kreikan parlamentissa tai Euroopan parlamentissa edustetut puolueet

| Puolue> Nimi | Puolue> Nimi | Puolue> Lyhenne | Puolue> Perustettu | Politiikka> Puheenjohtaja | Politiikka> Asemointi | Politiikka> Ideologia | Paikat> Kreikan parlamentti | Paikat> Euroopan parlamentti | Paikat>  | Paikat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kreikan kommunistinen puolue | KKE | 1918 | Dimítris Koutsoúmpas | äärivasemmisto | kommunismi, marxismi-leninismi | 21 / 300 | 2 / 21 |  |  |
|  | Kreikkalainen ratkaisu | EL | 2016 | Kyriákos Velópoulos | oikeisto | kansalliskonservatismi, venäjä-mielisyys, nationalismi | 12 / 300 | 2 / 21 |  |  |
|  | Kurssina vapaus | PE | 2016 | Zoí Konstantopoúlou | vasemmisto | vasemmistopopulismi, euroskeptismi | 6 / 300 | 1 / 21 |  |  |
|  | Logiikan ääni | FL | 2023 | Afrodíti Latinopoúlou | äärioikeisto | kansalliskonservatismi | 0 / 300 | 1 / 21 |  |  |
|  | Pasok-Muutosliike | PASOK–KINAL | 1974/2018 | Níkos Androulákis | keskusta-vasemmisto | sosiaalidemokratia, sosiaaliliberalismi | 31 / 300 | 3 / 21 |  |  |
|  | Spartalaiset |  | 2017 | Vasílis Stígkas | äärioikeisto | äärikansallismielisyys, oikeistopopulismi, arvokonservatismi, euroskeptismi | 7 / 300 | 0 / 21 |  |  |
|  | Syriza | SYRIZA | 2004/2012 | Stéfanos Kasselákis | vasemmisto | demokraattinen sosialismi, sosiaalidemokratia | 36 / 300 | 4 / 21 |  |  |
|  | Uusi demokratia | ND | 1974 | Kyriákos Mitsotákis | keskusta-oikeisto | liberaalikonservatismi, kristillisdemokratia | 158 / 300 | 7 / 21 |  |  |
|  | Uusi vasemmisto | NEA | 2023 | Aléxis Charítsis | keskusta-vasemmisto | demokraattinen sosialismi | 11 / 300 | 0 / 21 |  |  |
|  | Voitto |  | 2019 | Dimítrios Natsiós | äärioikeisto | kansalliskonservatismi | 10 / 300 | 1 / 21 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan puolueet Wikimedia Commonsissa
Luettelo Suomen työväentaloista

Luettelo Suomen työväentaloista sisältää työväentalot (kansantalot) maakunnittain ja kunnittain.
Nykyisin käytössä olevat

Luettelon tässä pääosiossa ovat ne työväentalot, jotka edelleen ovat työväenyhdistysten omistuksessa. Sijaintikunnat on merkitty sen mukaan, mihin kuntaan talon sijaintipaikka nykyisin kuuluu. Lisäksi on sulkuihin usein merkitty kuntaliitoksessa lakkautettu kunta, jonka entisellä alueella talo sijaitsee. Suluissa olevat vuosiluvut tarkoittavat talon valmistumisvuotta tai vuotta, jolloin työväenyhdistys on ostanut alkujaan muuhun tarkoitukseen rakennetun talon.
Puretut tai myydyt

Tässä luettelossa olevat talot eivät enää ole työväenyhdistysten omistuksessa. Osa niistä on purettu. Suluissa olevat vuosiluvut tarkoittavat aikaa, jonka talo on ollut työväenyhdistyksen omistuksessa. Kunnat on yleensä merkitty sen mukaan, mihin kuntaan talon sijaintipaikka kuului sitä rakennettaessa; jos kunta on myöhemmin liitetty toiseen kuntaan, on rakennuksen nykyinen sijaintikunta eräissä tapauksissa merkitty sulkuihin.
Puretut tai myydyt > Etelä-Karjala

Joutsenon työväentalo (alkuperäinen), Joutseno (1909–1948)
Lappeenrannan työväentalo (ensimmäinen), Lappeenranta (1893–1918)
Lappeenrannan työväentalo (toinen), Lappeenranta (1924–1982)
Puretut tai myydyt > Etelä-Pohjanmaa

Alavuden työväentalo (alkuperäinen), Alavus (1904–1927)
Inhan työväentalo, Ähtäri (1905–2015)
Jalasjärven Kansantalo, Jalasjärvi (nyk. Kurikka) (1947-?)
Jurvan Työväentalo, Jurva (1948–1997)
Lapuan työväentalo, Lapua (1917–1970)
Pollarin kylän työväentalo, Alavus (1923–?)
Seinäjoen työväentalo, Seinäjoki (1922–1980-luvulla)
Sydänmaan työväentalo, Alavus (1908–1968)
Teuvan Pirttilä, Teuva (1939–2022)
Puretut tai myydyt > Etelä-Savo

Kallislahden työväentalo (alkuperäinen), Savonlinna (1912–1932)
Kangasniemen työväentalo (alkuperäinen), Kangasniemi (1907–1957)
Kerimäen Ruokojärven työväentalo Voittola (alkuperäinen), Kerimäki (1912–1962)
Mikkelin työväentalo, Mikkeli (1911–2007?)
Savonlinnan työväentalo (alkuperäinen), Savonlinna (1893–1950-luvulle)
Puretut tai myydyt > Kainuu

Naapurinvaaran työväentalo, Sotkamo(1911–2006)
Puretut tai myydyt > Keski-Pohjanmaa

Marinkaisten työväentalo, Kokkola (1909–?)
Puretut tai myydyt > Keski-Suomi

Etelä-Mahlun työväentalo, Saarijärvi (1926–1969)
Harmaalan työväentalo, Pihtipudas (1927–1971)
Jämsän työväentalo, Jämsä (1906–1970?)
Jämsänkosken työväentalo, Jämsänkoski (1902–1970)
Keski-Mahlun työväentalo, Saarijärvi (1923–1932)
Keski-Palokan työväentalo, Jyväskylä (1948–2014)
Keuruun Suolahden Mäkikylän työväentalo, Keuruu (?–1970-luvulle?)
Konginkankaan työväentalo, Äänekoski, ent. Konginkangas (1907–2022)
Koskenpään työväentalo, Koskenpää (nyk. Jämsä) (1907–1950-luvulle)
Kynsiväen työväentalo (alkuperäinen), Hankasalmi (1914–1940)
Laukaan kirkonkylän työväentalo, Laukaa (1914–1969)
Lehtolan työväentalo, Saarijärvi (1926–1932)
Längelmäen Korven työväentalo, Jämsä (ent. Längelmäki) (1915–?)
Länkipohjan työväentalo, Jämsä (ent. Längelmäki) (1926–?)
Moksin työväentalo, Korpilahti (1912–1969)
Muurasjärven työväentalo (alkuperäinen), Pihtipudas (1917–1955)
Pihlajaveden Asemankylän työväentalo, Pihlajavesi (1907–1980)
Pihlajaveden Mäkikylän työväentalo Ahjola, Pihlajavesi (1929–1960-luvulle)
Sumiaisten kirkonkylän työväentalo, Sumiainen (1931–1956)
Säynätsalon Salorinteen työväentalo, Säynätsalo (1946–2020)
Puretut tai myydyt > Kymenlaakso

Kotkan työväentalo (nyk. Kotkan konserttitalo), Kotka (1907–2010)
Kouvolan työväentalo (alkuperäinen), Kouvola (1912–1940-luvulle)
Kymin työväentalo, myöh. Karhulan työväentalo, Karhula (alk. Kymi, nyk. Kotka) (1909–1955)
Kymin Korkeakosken-Kymin Läntisen työväentalo, Kymi (nyk. Kotka) (1907–1977)
Kymintehtaan työväentalo, Kuusankoski (nyk. Kouvola) (1906–1982)
Munsaaren työväentalo, Kymi (1912–1970-luvulle)
Pitkänkosken työväentalo, Miehikkälä (1911–1980-luvulle?)
Popinniemen työväentalo, Kymi (1913–1970-luvulle)
Reitkallin työväentalo, Vehkalahti (nyk. Hamina) (1909–1980-luvulle?)
Saksalan työväentalo, Kymi (1912–1973)
Voikkaan työväentalo (alkuperäinen)| Kuusankoski (1906–1957)
Puretut tai myydyt > Lappi

Jeesiön työväentalo, Sodankylä (1947–1981)
Kaakamon työväentalo, Tornio (1908–1992)
Kemin työväentalo (alkuperäinen), Kemi (1903–1954)
Kotalan kansantalo, Salla (1952–?)
Kursun kansantalo, Salla (1947–2008)
Kurtakon työväentalo, Kolari (1947–2002)
Liedakkalan Seurala (alkuperäinen), Kemin mlk. (nyk. Keminmaa) (1910–1985)
Ritikan työväentalo, Kemi (1955–1988)
Rovaniemen työväentalo (ensimmäinen), Rovaniemi (1907–1944)
Rovaniemen työväentalo (toinen), Rovaniemi (1952–2016)
Saijan kansantalo (nyk. Saija-Pirtti), Salla (1952–1996)
Sallan kansantalo, Salla (1952–2010)
Sieppijärven työväentalo, Kolari (1957–1990-luvulle?)
Sirkan työväentalo, Kittilä (1956–?)
Sodankylän kansantalo (ensimmäinen), Sodankylä (1906–?)
Sodankylän kansantalo (toinen), Sodankylä (1947–?)
Tolosen järjestötalo, Rovaniemi (1963–?)
Yli-Simon työväentalo, Ranua (1957)
Puretut tai myydyt > Pohjanmaa

Jokiperän Järjestötalo, Laihia (1956–?)
Laihian kansantalo, Laihia (1957–?)
Oravaisten työväentalo, Oravainen (nyk. Vöyri) (1922–?)
Palosaaren työväentalo, Vaasa (1951–2019)
Palosaaren työväentalo Taisto, Vaasa (1904–1930)
Storsved Folkets Hus, Munsala (nyk. Uusikaarlepyy) (1918–1960-luvulle?)
Vaasan Kansantalo, Vaasa (1907–1970)
Vaasan työväentalo, Vaasa (1905–1980)
Puretut tai myydyt > Pohjois-Karjala

Honkavaaran työväentalo, Pyhäselkä (nyk. Joensuu) (1928–1980-luvulle)
Ilomantsin työväentalo, Ilomantsi (1930–1975)
Jamalin työväentalo, Pielisjärvi (1912/1913–1950-luvun lopulle)
Joensuun työväentalo, Joensuu (1908–1979)
Kolin työväentalo (alkuperäinen), Pielisjärvi (1920–1980)
Korisevan työväentalo, Pielisjärvi (1917–1932)
Kuohatin työväentalo, Nurmes (1952–1990-luvulle?)
Kylänlahden työväentalo, Pielisjärvi (1923–1967)
Lehmon työväentalo, Kontiolahti (1921–1980-luvulle?)
Oravisalon työväentalo, Rääkkylä (1917–2009)
Paukkajan työväentalo Kalliola, Eno (nyk. Joensuu) (1930–?)
Polvijärven kansantalo, Polvijärvi (1963–?)
Uimaharjun kansantalo, Eno (nyk. Joensuu) (1956–?)
Uusi-Värtsilän työväentalo, Tohmajärvi (1950–?)
Villalan työväentalo, Kesälahti (nyk. Kitee) (1939–?)
Vuonislahden työväentalo, Pielisjärvi (nyk. Lieksa) (1911–1958?)
Puretut tai myydyt > Pohjois-Pohjanmaa

Alavieskan työväentalo, Alavieska (1908-1960?)
Haapaveden työväentalo, Haapavesi (1906–1970)
Martinniemen työväentalo, Oulu (1984–2020)
Oulun työväentalo, Oulu (1904–1944)
Ylivieskan työväentalo (ensimmäinen), Ylivieska (1906-1931)
Ylivieskan työväentalo (toinen), Ylivieska (1953-2012)
Siuruan työväentalo-kylätalo, Pudasjärvi (1957-2022)
Puretut tai myydyt > Päijät-Häme

Ahtialan työväentalo (alkuperäinen), Lahti (1908–1963)
Artjärven Hietanan työväentalo, Artjärvi (1908–1937)
Artjärven Kinttulan työväentalo, Artjärvi (1908–1934)
Artjärven kirkonkylän työväentalo, Artjärvi (1908–1914)
Artjärven Ratulan työväentalo, Artjärvi (1906–1998)
Asikkalan työväentalo, Asikkala (n. 1911–1954?)
Asikkalan Riihilahden työväentalo, Asikkala (1908–1925)
Asikkalan Riihilahden työväentalo, Asikkala (1908–1925)
Harmoisten työväentalo, Kuhmoinen (1924–1979)
Herralan työväentalo, Hollola (1907–1966?)
Hollolan Vainion työväentalo, Hollola (1910–?)
Iso-Äiniön työväentalo, Asikkala (1917–2014?)
Kellosalmen työväentalo Sötkö, Padasjoki (1927–1994)
Kosken Hl. työväentalo, Koski Hl. (1906–1965)
Kärkölän Marttilan työväentalo, Kärkölä (1907–1932?)
Laitialan työväentalo, Hollola (1915–?)
Leppäkosken työväentalo, Kuhmoinen (1939–1950?)
Mustjärven työväentalo, Asikkala (1908–1930-luvulle)
Möysän työväentalo, Hollola (1922–1936)
Nastolan Uudenkylän työväentalo, Nastola (nykyisin Lahtea) (1906/1907–?)
Orimattilan työväentalo (1910–1968)
Orimattilan Heinämaan työväentalo (1911–1982)
Orimattilan Kuivannon työväentalo (1907–1969)
Orimattilan Luhtikylän työväentalo (1910–1969)
Orimattilan Mallusjoen työväentalo (1906–1967)
Orimattilan Niinikosken työväentalo (1913–1981)
Orimattilan Pakaan työväentalo (1910–1930-luvulle)
Orimattilan Virenojan työväentalo, Orimattila (1926–2011)
Salonsaaren työväentalo, Asikkala (1916–?)
Uskilan työväentalo, Hollola (1908–1930)
Urajärven työväentalo, Asikkala (1916–1946)
Uskilan työväentalo (ensimmäinen), Hollola (1908–1930)
Uskilan työväentalo (toinen), Hollola (1932–?)
Vesijaon työväentalo, Padasjoki (1910-luvun alku–?)
Puretut tai myydyt > Satakunta

Porin työväentalo (Torppa), Pori (1890–1973)
Säkylän työväentalo, Säkylä (1907–2009)
Puretut tai myydyt > Uusimaa > Espoo ja Kauniainen

Etelä-Espoon työväentalo, Espoo (1941–1972)
Kauniaisten työväentalo, Kauniainen (1910–1957)
Leppävaaran työväentalo (ensimmäinen), Espoo (1917–1952)
Leppävaaran työväentalo (toinen), Espoo (1955–2004)
Nuuksion työväentalo, Espoo (1922–1956)
Puretut tai myydyt > Uusimaa > Helsinki

Hermannin työväentalo, Helsinki (1908–?)
Herttoniemen työväentalo, Helsinki (alk. Helsingin mlk.) (1917–1948)
Pasilan työväentalo, Helsinki (1906–?)
Pitäjänmäen työväentalo, Helsinki (alk. Helsingin mlk.) (1911–1994)
Puistolan työväentalo, Helsingin mlk. (nyk Helsingin alueella) (1929–1934)
Sörnäisten työväentalo, Helsinki (1898–1928)
Vallilan työväentalo, Helsinki (1928–1972)