stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mathias Weckström

Mathias Weckström vuonna 1860.
Mathias (Matias) Weckström (12. heinäkuuta 1803 Helsinki – 7. syyskuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen keräilijä ja postiekspeditööri.
Henkilöhistoria

Mathias Weckströmin vanhemmat olivat kamreeri Kaarle Kustaa Weckström ja Amalia Lizelles. Weckström tuli Turkuun ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1823. Hovioikeuden auskultantti hänestä tuli 1826 ja samana vuonna ylimääräinen kopisti senaattiin. Weckström nimitettiin postihallituksen reistraattoriksi 1831 ja postiekspeditööriksi Helsinkiin 1835, missä tehtävässä hän työskenteli vuoteen 1855. Weckströmillä oli merkittäviä raha- ja nimikirjoituskokoelmia, ja hän laati aihepiiristä useita julkaisuja. Hän perusti Pohjaan ja Kirkkonummelle kansankirjaston.
Perhe

Weckströmin puoliso oli Aleksandra Uschakoff (1811–1836), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1829. Heidän poikansa oli arkkitehti N. M. Weckström.
Julkaisuja

Anteckningar uti landtshushållningen uti alphapetisk order, 1850
Geografiskt-statistiskt lexikon öfver Finland, 1852 (sisältää Ahvenanmaan)
Myntbeskrifning eller underrättelser uti kunskapen om mynt I, 1853 (jäi kesken)
Krinolin-boken 1–2, 1858–1859
Anteckningar rörande teater i Finland. Materialsamling, 1864
Samling af kartor öfver Helsingfors, 1872
Kirjallisuutta

Talvio, Tuukka: ”Weckström, Mathias (1803–1873)”, Suomen kansallisbiografia, osa 10, s. 389–390.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-451-2.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Weckström, Mathias hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Magnus Breitenmoser

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. elokuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Wil, Sveitsi
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Paino: 68 kg
Seura
Seura: AC Oulu
Junioriseurat
2007-2009: FC Wil 1900
2009-2013: FC St. Gallen
2013-2015: FC Tobel-Affeltrangen 1946
2015-2016: FC Wil 1900
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015-2019 | FC Wil 1900 | 61 | (3) |
| 2019-2020 | FC Schaffhausen | 9 | (0) |
| 2020-2022 | FC Thun | 15 | (0) |
| 2020-2021 | → AC Oulu (laina) | 42 | (3) |
| 2023 | AC Oulu | 12 | (2) |
Maajoukkue
| 2017 | Sveitsi U19 | 1 | (0) |
| 2018 | Sveitsi U20 | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. lokakuuta 2023.
Magnus Breitenmoser (s. 6. elokuuta 1998 Wil, Sveitsi) on sveitsiläis-kenialainen jalkapalloilija, joka on pelannut Veikkausliigaa AC Oulun joukkueessa.
Breitenmoser pelasi aina vuoteen 2022 Sveitsissä viimeisessä vaiheessa FC Thunin riveissä, jossa hän pelasi kaudella 2019-2020 kaksi pääsarjaottelua. Hän siirtyi heinäkuussa 2021 lainalle FC Thunista Veikkausliigassa pelanneen AC Oulun riveihin yhdessä seurakaverinsa Dennis Salanovićin kanssa. Lainasopimusta jatkettiin kauden 2021 lopulla seuraavaksi kaudeksi. Kauden 2022 päättyessä AC Oulu ja Breitenmoser eivät päässeet sopimukseen eli Breitenmoser oli AC Thunin kirjoilla. Breitenmoser palasi kuitenkin toukokuussa 2023 takaisin AC Oulun Veikkausliigajoukueeseen kaudeksi 2023 tehden sopimuksen, jossa oli optio kaudelle 2024.
M/S Pelagitis

| M/S Pelagitis |
| --- | --- |

Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Kreikka
Kotipaikka:  Chíos
IMO-numero:  7528611
MMSI-numero:  241053000
Tunnuskirjaimet:  SVBC8
Aiemmat nimet:  1978: Tor Felicia 1978–1983: Merzario Grecia 1983–1987: Stena Grecia 1987–2010: Atlantic Freighter 2010– Pelagitis
Omistaja:  Ainaftis Shipping Co.
Aiemmat omistajat:  1978–1983: Stena Line Ltd. 1983–1987: Stena Gulf Line Ltd. 1987–2010: Marine Atlantic Inc. 2010: Navibulk Enterprise SA
Rakennustelakka:  Hyundai Shipbuilders & Heavy Industries, Ulsan, Etelä-Korea
Rakennusnumero:  647
Vesillelasku:  22. joulukuuta 1977
Luovutettu:  8. toukokuuta 1978
Tekniset tiedot
Pituus:  151,94 m
Leveys:  21,67 m
Syväys:  7,27 m
Bruttovetoisuus:  5 539 brt
Koneisto:  2 × Pielstick 12PC2-5V-400 V-diesel
Koneteho:  11 465 kW
Nopeus:  31,48 km/h
Nopeus:  17 kn
Hyttejä:  12
Lastikapasiteetti:  1 650 m
Lähteet:  
M/S Pelagitis (IMO 7528611) on Ainaftis Shippingin omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1978, Ulsanissa, Etelä-Koreassa. Kuollutta painoa laivalla on 8 672 tonnia. Pelagitis on rekisteröity Kreikan lipun alle.
Käyttöhistoria

Alus laskettiin vesille 22. joulukuuta 1977 eteläkorealaisella Hyundai Shipbuilders & Heavy Industriesin telakalla (nyk. Hyundai Heavy Industries). Aluksen rakennusnumero on 647. Alus valmistui toukokuun alussa vuonna 1978 seitsemäntenä 11 aluksen sarjasta, jonka muodostavat valmistumisjärjestyksessä M/S Global Freighter (nimi valmistuessa Merzario Ausonia), M/S Stena Transfer (Stena Runner), M/S Tor Baltica (Elk), M/S Kilmore (Norsky), uponnut M/S Finnbirch (Stena Prosper), M/S Finnforest (Stena Project), M/S Stena Partner (Alpha Enterprise), M/S Global Carrier (Imparca Express I), M/S Strada Corsa (Merzario Espania) ja M/S Diplomat (Stena Trader). Sarjasta käytetään nimitystä Stena Searunner, ja kaikki alukset ovat tanskalaisen Knud E. Hansen A/S:n suunnittelemia.
Alus luovutettiin 8. toukokuuta 1978 Stena Linen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Tor Felicia -nimisenä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotipaikaksi tuli Lontoo. Laiva saapui telakalta Etelä-Afrikan Kapkaupungin ja Norsunluurannikon Abidjanin kautta. Heinäkuussa laiva aikarahdattiin eli vuokrattiin Tor Linen Imminghamin ja Rotterdamin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin samana vuonna alus aikarahdattiin italialaisen Merzario Lines -varustamon Välimeren liikenteeseen Merzario Grecia -nimellä. Vuonna 1983 alus siirtyi Stena Gulf Linen omistukseen ja Caymansaarten lipun alle nimellä Stena Grecia. Tämän jälkeen Stena Portlink aloitti liikennöinnin Stena Grecialla Britannian ja Tanskan Esbjergin välillä. Vuonna 1986 laiva siirtyi Travemünden ja Göteborgin välille.
Huhtikuussa 1987 Stena Grecia aikarahdattiin Marine Atlantic -varustamon Port aux Basquesin ja North Sydneyn väliseen liikenteeseen Kanadaan. Pian tämän jälkeen rahtaaja osti aluksen ja rekisteröi sen Atlantic Freighter -nimisenä Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. Vuonna 1990 aluksesta löydettiin käytetyn asbestia. Tuolloin sitä ei poistettu, vaan se kapseloitiin. Vasta marraskuussa 2007 60 aluksen miehistönjäsentä kävi lääketieteellisissä kokeissa asbestin vuoksi. Joulukuusta 1994 toukokuuhun 1995 Atlantic Freighter oli rahdattuna P&O Pandoron Dublinin ja Liverpoolin väliseen liikenteeseen. Kesäkuussa 1995 alus palasi takaisin Port aux Basquesin ja North Sydneyn välille. Alus jäi vuonna 2009 käyttämättömänä Port aux Basquesiin odottamaan myyntiä. Maaliskuussa 2010 kreikkalainen Navibulk Enterprise SA osti aluksen ja rekisteröi sen Panaman lipun alle. Laivan uudeksi nimeksi tuli Pelagitis. Kesäkuussa 2010 alus myytiin uudelle omistajalle, ja se purjehtii Kreikan lipun alla.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Tor Felicia (ruotsiksi)
The ferry site – M/F Atlantic Freighter (englanniksi)
Satamat, joihin Marine Atlantic liikennöi muun muassa vuosina 1995–2009.
M/S Kilmore

| M/S Kilmore |
| --- | --- |
Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Bulgaria
Kotipaikka:  Varna
IMO-numero:  7528582
MMSI-numero:  207344000
Tunnuskirjaimet:  LZRL
Aiemmat nimet:  1977–1980: Norsky 1980: Stena Shipper 1980–1981: Merzario Ionia 1981–1986: Constellation Enterprise 1986–1987: Stena Shipper 1987: N&T 700 1987–1998: Graip 1998–2006: Chong Ming Dao 2006– Kilmore
Omistaja:  Kiinan hallitus
Aiemmat omistajat:  1977–1986: Stena Container Line 1986–1987: Stena Challenger Ltd. 1987–1998: Nordström & Thulin 1998– Kiinan hallitus
Rakennustelakka:  Hyundai Shipbuilders & Heavy Industries, Ulsan, Etelä-Korea
Rakennusnumero:  644
Luovutettu:  30. marraskuuta 1977
Tekniset tiedot
Pituus:  151,94 m
Leveys:  24,41 m
Syväys:  7,5 m
Bruttovetoisuus:  14 471 brt
Koneisto:  2 × Pielstick 12PC2-5V-400 V-diesel
Koneteho:  11 475 kW
Nopeus:  31,48 km/h
Nopeus:  17 kn
Hyttejä:  12
Lastikapasiteetti:  1 800 m
Lähteet:  
M/S Kilmore (IMO 7528582) on Kiinan hallituksen omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1977 Ulsanissa, Etelä-Koreassa ja alun perin sen nimi oli Norsky. Kuollutta painoa Kilmorella on 7 820 tonnia. Alus on rekisteröity Bulgarian lipun alle ja sen kotisatama on Varna. Aluksen jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin.
Kilmoren sisaralukset ovat M/S Stena Transfer, M/S Tor Baltica, M/S Stena Partner, M/S Atlantic Freighter, M/S Finnforest, M/S Stena Transporter, M/S Diplomat, M/S Global Carrier, M/S Global Freighter sekä jo uponnut M/S Finnbirch.
Käyttöhistoria

30. marraskuuta 1977 alus luovutettiin Stena Container Linen omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hull. Tuolloin aluksen nimi oli Norsky. Samana päivänä North Sea Ferries vuokrasi laivan itämerenliikenteeseensä.
Vuonna 1980 laiva sai uuden nimen: Stena Shipper. Saman vuoden aikana Merzario Line vuokrasi aluksen ja kastoi sen Merzario Ioniaksi. Seuraavana vuonna Entermar Shipping Co SA vuokrasi aluksen ja jälleen nimi vaihtui; uusi nimi oli Constellation Enterprise. Vuonna 1986 Stena Challenger Ltd. osti aluksen ja liputti sen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. Myös aluksen nimi vaihtui samalla; uusi nimi oli Stena Shipper. Uudelleenkastamisen jälkeen Stena Shipper aloitti liikennöinnin Travemünden ja Göteborgin välillä.
Kesäkuussa 1987 ruotsalainen Nordström & Thulin -varustamo osti Stena Shipperin ja rekisteröi sen Ruotsin alusrekisteriin kotisatamanaan Tukholma. Aluksen luovutus tapahtui kuitenkin vasta syyskuussa. Syyskuun alussa alus meni Blohm + Vossin telakalle Hampuriin Saksaan kunnostettavaksi. Samalla se sai uuden nimen: N+T 700.
25. joulukuuta 1987 laivan nimi muuttui jälleen; uusi nimi oli Graip. Myös kotisatama muuttui Visbyksi. Vuoden 1988 alussa Graip aloitti Gotlandslinjenin liikenteessä, välillä Visby–Oskarshamn (kesällä reitti oli Oskarshamn–Visby–Nynäshamn). Joulukuussa 1988 laivan ollessa tulossa Oskarshamniin, ajoi alus poijun päälle. Tästä seurasi yhden potkurin vahingoittuminen. Onnettomuuden jälkeen Graip meni kunnostettavaksi Cityvarvet -nimiselle telakalle Göteborgiin.
Käyttöhistoria > Kiinan hallituksen omistukseen

Maaliskuussa 1998 Kiinan hallitus osti laivan ja rekisteröi sen Kiinan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Shanghai. Samalla alus sai uuden nimen: Chong Ming Dao. Pian tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Hongkongin ja Kiinan välillä. Vuonna 2006 Chong Ming Dao muutettiin ro-ro-alukseksi Shanghaissa.
Elokuussa 2006 Celtic Ferries vuokrasi aluksen. Samalla alus sai nykyisen nimensä ja se rekisteröitiin Bulgarian lipun alle. Kotisatamaksi tuli Mustanmeren rannalla sijaitseva Varna. Toukokuun lopulla 2007 TransRussiaExpress vuokrasi Kilmoren sen reitille Sassnitz–Lyypekki–Pietari. Vuoden 2007 lopulla vuokrasopimus päättyi ja alus lähti Las Palmasiin. Lokakuussa 2008 alus aikarahdattiin Logitec Linesin liikenteeseen linjalle Castellón de la Plana–Marina di Carrara. Espanjan viranomaiset asettivat aluksen käyttökieltoon 17. marraskuussa 2008.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Norsky (ruotsiksi)
M/S Ostgard

| M/S Ostgard |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kuivarahtialus
Lippuvaltio:  Alankomaat
Kotipaikka:  Rotterdam
IMO-numero:  9196216
MMSI-numero:  245180000
Tunnuskirjaimet:  PBAW
Aiemmat nimet:  2001–2006: Rufunia 2006– Ostgard
Omistaja:  Bore
Rakennustelakka:  Scheepswerf Peters B.V., Kampen, Alankomaat
Rakennusnumero:  467
Luovutettu:  2001
Tekniset tiedot
Pituus:  89,25 m
Leveys:  13,3 m
Syväys:  5,67 m
Bruttovetoisuus (GT):  2 868
Koneisto:  1 × Mak, 6M25 + 1 × Bow thruster
Koneteho:  1 800 + 250 kW
Nopeus:  23,15 km/h
Nopeus:  12,5 kn
Lastikapasiteetti:  5 808 m³ esimerkiksi viljaa, 5 500 m³ puutavaraa
Lastikapasiteetti:  208 TEU
Lähteet:  
M/S Ostgard (IMO 9196216) on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2001 Scheepswerf Petersin telakalla Kampenissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 208 ja puutavarakapasiteetti 5 500 m³. Kuollutta painoa Ostgardilla on 3 777 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy kulkemaan useimmissa jääolosuhteissa yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Rotterdam.
Ostgardin sisaraluksia ovat M/S Westgard, M/S Sydgard ja M/S Nordgard.
Käyttöhistoria

Alus valmistui vuonna 2001 alankomaalaiselta Scheepswerf Petersin telakalta. Vuonna 2006 alus sai nykyisen Ostgard -nimensä. Aikaisempi nimi oli Rufunia.
Aiheesta muualla

Bore: M/V Ostgard (englanniksi)
Kuvia Ostgardista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Boren alukset
Auto Baltic
Auto Bank
Auto Bay
Belgard
Borden
Bravaden
Estraden
Fingard
Klenoden
Najaden
Nedgard
Nordgard
Norking
Norqueen
Norsky
Norstream
Ostgard
Seagard
Swegard
Sydgard
Trenden
Westgard
Lumiukko ja lumikoira

| Lumiukko ja lumikoira> The Snowman and the Snowdog |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hilary Audus
Käsikirjoittaja:   Joanna Harrison ja Hilary Audus (tarina)  Raymond Briggs (hahmot) 
Tuottaja:  John Coates
Säveltäjä:  Ilan Eshkeri ja Andy Burrows
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Lupus Films (alkuperäinen)
Ensi-ilta:  24. joulukuuta 2012
Kesto:  24 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Mykkäelokuva
Edeltäjä:  Lumiukko
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lumiukko ja lumikoira (engl. The Snowman and the Snowdog) on animoitu lyhytelokuva, joka julkaistiin vuonna 2012. Se on jatko-osa vuonna 1982 julkaistulle Lumiukolle ja sen julkaisun yhteydessä juhlistettiin alkuperäisen elokuvan 30-vuotisjuhlaa. Lumiukko ja lumikoira on tehty muistoksi John Coatesille (elokuvatuottaja, joka kuoli syyskuussa 2012) ja se sisältää uuden kappaleen nimeltä "Light the Night", jonka esittää Razorlightin rumpali Andy Burrows. Laulun suomenkielisen version "Yö valaistaan" esittää J-P Salo. Lumiukko ja lumikoira sai Suomen televisioensi-iltansa joulupäivänä 2012, jolloin sen esitti Yle TV2.
Käännös suomeksi
Magnus Carlson

Tukholma 2010.
Magnus Carlson (s. 1968 Tukholma) tunnetaan parhaiten Weeping Willows yhtyeen solistina, mutta hän myös kirjoittaa ja säveltää kappaleita. 
Carlson on julkaissut myös sooloalbumeita, joista ensimmäiset olivat Allt är bara du, du, du (2001) ja Ett kungarike för en kram (2003).
Albumeita

2001 - Allt är bara du, du, du
2003 - Ett kungarike för en kram
M/S Pearl Seaways

| M/S Pearl Seaways |
| --- | --- |
 Pearl Seaways Kööpenhaminassa kesäkuussa 2014.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Nykyinen reitti:  Kööpenhamina – Oslo
Lippuvaltio:   Tanska
Kotipaikka:  Kööpenhamina
IMO-numero:  8701674
MMSI-numero:  219945000
Tunnuskirjaimet:  OWFU2
Aiemmat nimet:  Athena (1989–1993) Star Aquarius (1993) Langkapuri Star Aquarius (1993–2001) Aquarius (2001) Pearl of Scandinavia (2001–2010) Pearl Seaways (2010)
Aiemmat omistajat:  Rederi AB Slite (1989–1993) Star Cruises (1993–2001) DFDS Seaways (2001–)
Rakennustelakka:  Wärtsilä Meriteollisuus Pernon telakka, Turku, Suomi
Luovutettu:  1989
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  12
Pituus:  178,40 (alkujaan 176,60) m
Leveys:  29,00 m
Syväys:  6,10 (alkujaan 6,00) m
Bruttovetoisuus (GT):  40 022 tonnia (alkujaan 40 012)
Koneisto:  4 × Wärtsilä-Sulzer
Koneteho:  23 760 kW
Jääluokitus:  1A Super
Nopeus:  21,2 kn
Hyttipaikkoja:  2 166 (alkujaan 2 394, Star Cruisesin käytössä 1 378)
Matkustajia:  2 200 (Star Cruisesin käytössä 1 378)
Autokapasiteetti:  350 (alkujaan 65, Star Cruisesin käytössä 0)
Sisaralukset:  M/S Star Pisces (ent. M/S Kalypso)
M/S Pearl Seaways on tanskalaisen DFDS Seawaysin autolautta. Se liikennöi Oslo–Kööpenhamina-reitillä.
M/S Athena oli Rederi AB Sliten matkustaja-alus. Se rakennettiin Wärtsilä Meriteollisuuden Pernon telakalla Turussa. Laiva valmistui vuonna 1989 ja luovutettiin Slitelle 18. huhtikuuta 1989. Luovutuksen jälkeen alusta käytiin esittelemässä sen kotisatamassa Slitessä, kuten varustamo oli menetellyt uudisrakennusten kanssa aikaisemminkin. M/S Athena jäi kuitenkin viimeiseksi Slitessä esitellyksi alukseksi ennen varustamon konkurssia.
Athena asetettiin Maarianhamina–Tukholma-risteilyliikenteeseen, jossa se palveli 16.8.1993 asti. Tämän jälkeen alus huutokaupattiin Sliten konkurssin vuoksi 23. syyskuuta 1993 Star Cruisesille. Alus kastettiin Star Aquariukseksi ja siirrettiin risteilemään Singaporesta.
M/S Pearl Seawaysin sisaralus oli M/S Star Pisces (alk. M/S Kalypso).
Matkalla Oslosta Kööpenhaminaan 17. marraskuuta 2010 aluksen autokannella syttyi tulipalo, mutta miehistö sai palon sammutettua. Alus oli muutamia päiviä pois liikenteestä. Uuden nimen se sai tammikuussa 2011.
Kansikuvaus

Kansikuvaus on Star Cruisesin ajalta.
Kansi 1: Konehuoneet
Kansi 2: Konehuoneet
Kansi 3: Autokansi
Kansi 4: Nostettava henkilöautokansi
Kansi 5: Hytit 5101-5955
Kansi 6: Spa, allasbaari, hytit 6101-6703
Kansi 7: Seven Seas-ravintola, neuvonta, Compass Disco, Children's Corner, Bake 'n' Coffee-kahvila, Tax-free
Kansi 8: Blue Riband-ravintolabaari, Kahvila Lighthouse, Marco Polo-ravintola, Captain's Lounge, Admiral Bar, Columbus-yökerho
Kansi 9: Hytit 9101-9801, komentosilta
Kansi 10: Hytit 10101-10820
Kansi 11: Konferenssitilat, auditorio, ulkoilma-allas, allasbaari
Kansi 12: Lenkkeilyrata, aurinkokansi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Pearl Seaways Wikimedia Commonsissa
Fakta om fartyg – M/S Athena
Viking Line
| --- | --- |
Nykyiset alukset:   Gabriella  Cinderella  Viking Glory  Viking Grace  Viking XPRS 
Entiset alukset:   Amorella  Apollo (1970)  Apollo III  Athena  Aurella  Boge  Diana  Diana II  Drotten  Isabella  Kalypso  Kapella  Linden  Marella  Mariella  Olympia  Rosella  Slite  Thor Viking  Turella  Viking  Viking 1  Viking 2  Viking 3  Viking 4  Viking 5  Viking 6  Viking Saga  Viking Sally  Viking Song  M/S Ålandsfärjan  S/S Ålandsfärjan 
Tilatut alukset, joita ei koskaan toimitettu:   Viking ADCC  Europa  Hansa Express 
Entiset osakasvarustamot:   Vikinglinjen  Slite  SF Line  Sally  Ålandsfärjan 
Muuta:  Ville Viking
Maihinnousualus

LST-alukset purkavat Sherman-tankkeja Noemfoorin maihinnousussa Uudessa-Guineassa kesäkuussa 1944.
Maihinnousualus on sota-alus, jonka päätehtävä on kuljettaa taistelujoukkoja rannikolle. Niitä on useiden maiden laivastoilla. Koko vaihtelee alle 10 000 tonnin aluksista lentotukialusta muistuttaviin noin 40 000 tonnin helikopteritukialuksiin. Aluksilla voi olla suoraan veteen laskettavaa kalustoa esimerkiksi ilmatyynyaluksia tai amfibiajoneuvoja.
Toisessa maailmansodassa Dunkerquen evakuoinnin jälkeen liittoutuneiden ainoa mahdollisuus siirtää taistelut Manner-Eurooppaan oli maihinnousu. Kun Winston Churchill oli tehnyt esityksen maihinnousualuksesta, joka kykenisi kuljettamaan yhden tai useamman panssarivaunun, brittiläinen varusteluteollisuus kokoontui kesällä 1940 käsittelemään asiaa. Kokouksessa Hawthorn Leslie and Company esitti suunnitelman, jonka perusteella valmistui marraskuussa 1940 ensimmäinen LCT-tyyppinen (engl. Landing Craft Tank) maihinnousualus LCT M' I eli LCT(1). Näiden alusten syväys oli kuormattunakin vain parisen metriä, joten ne pääsivät niin lähelle rantaa, että ajoneuvokalustolla pystyttiin ajamaan aluksesta maihin.
Magnus Brenner

Mårten Magnus Wilhelm Brenner (21. toukokuuta 1843 Helsinki – 24. huhtikuuta 1930 Inkoo) oli suomalainen rehtori ja kasvitieteilijä.
Brennerin vanhemmat olivat kauppias Magnus Wilhelm Brenner ja Maria Katarina Häggström. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1861 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja opettajakandidaatiksi 1867 sekä filosofian maisteriksi 1869. Brenner oli Helsingin yksityislyseon opettajana 1868–1873 ja Helsingin reaalikoulun matematiikan ja luonnonhistorian kollegana 1873–1896 kunnes hänet siirrettiin lakkautuspalkalle. Brenner toimi myös koulun rehtorina. Brenner rakennutti 1890-luvulla Helsingin Kaartinkaupunkiin Brennerin talon nimellä tunnetun asuinkerrostalon.
Brenner kuvasi useita uusia keltanolajeja. Hän oli 1876 kasvitieteilijänä mukana A. E. Nordenskiöldin retkellä Jeniseille. Hänen oppikirjaansa Flostisk handbok (1886) käytettiin pitkään ruotsinkielisissä oppikouluissa oppikirjana.
Magnus Brenner oli naimisissa vuodesta 1884 Emilia Sofia Lindströmin (k. 1915) kanssa. Heidän poikiaan olivat kasvitieteilijä Widar Brenner, geologi Thord Brenner ja rehtori, maanviljelysneuvos Ola Brenner.
Julkaisuja

Floristisk handbok för läroverken i Finland. Edlund, Helsingfors 1886
Om de i Finland förekommande formerna af Linnés ursprungliga Juncus articulatus. Helsingfors 1888
Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieracium-former. 2, Nordösterbottniska Hieracia. Acta Societas pro fauna et flora Fennica Vol. IX, 5. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1893
Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieracium former. 3, Nyländska Piloselloidea. Acta Societas pro fauna et flora Fennica Vol. XII, 1. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1894
Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieracium-former. 4, Nyländska Hieracia jemte former från Lojo-trakten. Acta Societas pro fauna et flora Fennica 13, 1. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1895
Bidrag till kännedom af lichenologin i Finland 1673-1896 : kronologisk framställning af uppgifter rörande Finlands lafvar och den lichenologiska verksamheten i Finland. Helsingfors 1896
Observationer rörande den nordfinska floran under adertonde och nittonde seklen, särskildt med afseende å kärlväxterna i Öster-Norrbotten, Nord-Österbotten och Kajanien. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 15, 4. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1897-1900
Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieraciumformer. 5, Vestnyländska Hieracia. Acta Societas pro fauna et flora Fennica 16, 1. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1897-1900
Slägterna Brenner i Finland jemte förgreningar utom landet. Helsingfors 1912
MAO-estäjät

MAO-estäjät eli monoamiinioksidaasiestäjät tai monoamiinioksidaasi-inhibiittorit tai MAO-inhibiittorit (MAOI, engl. Monoamineoxidase inhibitor) estävät monoamiinivälittäjäaineiden metabolisoitumisesta vastuussa olevien monoamiinioksidaasi-entsyymien toimintaa. Niitä käytetään lääkkeenä muun muassa masennuksen hoidossa. Koska MAO-estäjät estävät monoamiinien (kuten serotoniinin, noradrenaliiniin ja dopamiiniin) metabolisoitumista, lisäävät MAO-estäjät näiden määrää synapseissa.
Kuten serotoniinin takaisinimeytymisen estäjätkin, MAO-estäjät toimivat serotoniinin määrää lisäävästi. Kuitenkin toisin kuin SSRI-lääkkeillä, MAO-estäjien määrä on riippuvainen serotoniinista. Täten serotoniinia lisäävien kemikaalien kuten MDMA:n käyttö yhdessä MAO-estäjien kanssa saattaa aiheuttaa jopa kuolettavan serotoniinioireyhtymän. Tästäkin syystä johtuen on muiden antidepressanttien käyttö vasta-aiheista yhdessä minkään MAO-estäjän kanssa. Yleensä masennuslääkkeitä saatetaan käyttää yhdessä, mutta tästä tekevät MAOI:t ehdottoman poikkeuksen. Muidenkin monoamiinien vapautumista lisäävien ja takaisinottoa estävien aineiden käyttöä on vältettävä, koska liian suureksi kohonneet välittäjäainemäärät voivat johtaa serotoniinioireyhtymän lisäksi hypertensiiviseen kriisiin.
Masennuslääkkeenä käytetään monoamiinioksidaasientsyymin A-tyypin estäjiä. Suomessa rekisteröityjä MAO-A -estäjiä on moklobemidi, jota myydään tuotenimillä Aurorix ja Moclobemide Ratiopharm. Moklobemidi on ollut käytössä Suomessa pitkään, sillä se tuli siellä käyttöön 1970-luvun lopulla. Aikaisemmin käytettiin epäselektiivisiä MAO:n salpaajia, kuten iproniatsidi, Marsilid sekä nialamidi, Niamid.
MAO-B-estäjiä, esimerkiksi selegiliini ja rasagiliinia, käytetään Parkinsonin taudin hoidossa. Vuodesta 2006 MAO-B-estäjiä on käytetty Yhdysvalloissa myös masennuksen hoitoon.
Tupakka on epäselektiivinen monoamiinioksidaasiestäjä sen sisältämien beetakarboliinien takia. Positroniemissiotomografialla tehty tutkimus osoittaa tupakoijien MAO-A aktiivisuuden olevan 30 % heikentynyt ja MAO-B aktiivisuuden 40 % heikentynyt.
MAO-A:n toiminta voi olla myös geneettisesti heikompaa.