stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henschel P.75
Tekniset tiedot (P.75)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&011.030000011,30 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&012.020000012,20 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.03000004,30 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&028.040000028,40 m²
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&0-301.010000007 200−7 500 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Daimler-Benz DB 613 A/B -kahdesta V12-moottorista yhdistetty voimalaite; &&&&&&&&&&&02610.&&&&002 610 kW (&&&&&&&&&&&03500.&&&&003 500 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0790.&&&&00790 km/h 7 000 metrissä
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&012000.&&&&0012 000 m
Aseistus
4 × 30 mm MK 108 -tykkiä nokassa
Aiheesta muualla

Military Factory (englanniksi)
Scott Anderson (kirjailija)

Scott Anderson (s. 1959) on yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja entinen sotakirjeenvaihtaja. Hänen veljensä Jon Lee Anderson on myös kirjailija ja toimittaja, jonka kanssa hän on toimittanut yhdessä kaksi kirjaa. Andersonin ensimmäistä maailmansotaa käsittelevä elämäkerrallinen teos Lawrence in Arabia: War, Deceit, Imperial Folly and the Making of the Modern Middle East (2013), jonka pääkohteina ovat T. E. Lawrence, Curt Prüfer, Aaron Aronsohn ja William Yale, julkaistiin myyntimenestyksenä.
Helsingin tunneliverkosto

Helsingin tunneliverkosto muodostuu useista eri käyttötarkoituksiin rakennetuista tunneleista Helsingissä. Vuonna 2001 tunneliverkoston yhteispituus oli 200 kilometriä.
Liikennettä palvelevat tunnelit

Tunnetuin on Kivenlahdesta Sörnäisiin ulottuva Helsingin metron tunneli, joka Helsingin osalta alkaa Lauttasaaren kohdalta.
Merkittäviä tieliikennetunneleita ovat muun muassa Vuosaaren tietunneli Vuosaaren sataman läheisyydessä sekä Teollisuuskadun tunneli lähellä Pasilan asemaa. Mallaskadun tunneli on vuonna 1969 valmistunut tietunneli, joka alittaa Sinebrychoffin puiston Hietalahdenrannan ja Uudenmaankadun välillä.
Paloheinäntunneli on vuonna 2015 valmistunut Keskuspuiston alittava joukkoliikennetunneli, jota käyttävät pelkästään linja-autot. Myös Kampin keskuksen alapuolella olevassa bussiterminaalissa on tunneleita eri uloskäynteineen. Salomonkadun joukko­liikenne­tunnelin uloskäynti on Lapinrinteellä, josta on suora yhteys Ruoholahdenkadulle ja edelleen Länsiväylälle.
Vuosaaren satamarataan kuuluva Labbackan tunneli on Helsingin ainoa käytössä oleva rautatietunneli. Käytöstä poistettuja tunneleita ovat Helsingin satamarataan kuulunut Kaivopuiston satametrinen tunneli sekä 650-metrinen Sörnäisten satamarataan kuulunut Pasilan rautatietunneli.
Liikennettä palvelevat tunnelit > Huoltotunnelit

Keskustan huoltotunneli on louhittu keskustakortteleiden alle. Huoltotunneli alkaa lännestä Kampin Lastenlehdonpuistosta, joka suuaukon louhimisurakan jälkeen rakennettiin uudelleen. Tunneli päättyy Fabianinkadulle. Osuus Kampista Keskuskadulle on otettu käyttöön toukokuussa 2009. Sitä pitkin on ajoyhteys myös kahteen maanalaiseen pysäköintilaitokseen. Itäinen osuus, joka on tarkoitettu vain huoltoliikenteelle, valmistui syksyllä 2010. Tunneliin ohjataan suuri osa keskustan huoltoliikenteestä. Näin esimerkiksi Keskuskadusta tuli täysvaltaisesti kävelykatu. Keskustan huoltoväylän louhintatyö Kampista Kaisaniemeen päättyi 12. marraskuuta 2007.
Kaivopuistosta on rakennettu kaukolämpö- ja huoltotunneli Suomenlinnaan. Sen kautta voidaan tarvittaessa hoitaa sairaankuljetuksia Suomenlinnasta.
Liikennettä palvelevat tunnelit > Jalankulkutunnelit

Helsingin keskustan jalankulkutunneleista vanhin on vuonna 1967 valmistunut Kaivokadun alittava Asematunneli, joka on samalla huomattava liikekeskus. Sen yhteyteen rakennettiin myöhemmin myös Rautatientorin metroasema, josta johtaa tunneleita myös Mannerheimintien ali Forumiin ja Lasipalatsin edustalle. Muidenkin metroasemien yhteydessä on katuja alittavia jalankulkutunneleita. Vuonna 2000 valmistunut Päärautatieaseman kävelytunneli ei johda metroasemalle, mutta yhdistää toisiinsa Elielinaukion ja Kaisaniemen puiston rautatieaseman alla ja on myös reitti aseman laitureille. Tunnelin pohjoispuolelle valmistui keväällä 2024 uusi pyöräily- ja jalankulkuväylä, Kaisantunneli, joka yhdistää Kaisaniemen puiston Töölönlahdenkatuun ja edelleen Baanaan.
Merkittävän tunneliverkoston muodostavat myös keskustan alle rakennetut pysäköintilaitosten kävelytunnelit, joiden kautta pääsee kulkemaan tavarataloihin.
Yhteiskäyttötunnelit

Muut merkittävät tunnelit ovat niin sanottuja yhteiskäyttötunneleita, joiden kautta on johdettu jäähdytys-, lämpö-, vesi- ja sähköputkistoja. Keskustan sairaalat on yhdistetty kalliotunnelein, joiden kautta voidaan siirtää potilaita ja sairaalatarvikkeita sekä hoitaa pesula- ja jätekuljetuksia.
Kampista on rakennettu jätevesikalliotunneli Viikin jätevesipuhdistamolle, josta on erillinen puhdistetun jäteveden purkuun tarkoitettu kalliotunneli Helsingin merialueen edustalle.
Hanasaaren ja Salmisaaren voimalaitoksilta on rakennettu yhteiskäyttötunnelit kantakaupungin energia- ja jäähdytysjakelua varten. Lisäksi Salmisaaren voimalaitosten hiilivarastot on sijoitettu kalliosiiloihin, josta hiili kuljetetaan poltettavaksi erillistä kalliotunnelia pitkin voimalaitokselle. Salmisaaresta on lisäksi myös tunneli Ruoholahteen, nykyisin Ruoholahden yhteissuoja, jonka Alko on rakentanut tehtaansa ja varastonsa väliseksi kuljetustunneliksi.
Muut tunnelit

Helsingin keskustassa on puolustusvoimien, valtioneuvoston, eduskunnan ja Helsingin kaupungin käytössä useita ei-julkisia tunneleita ja maanalaisia arkistotiloja. Kansanedustajille on rakennettu oma tunneli eduskunnan lisärakennuksesta Eduskuntatalolle.
Töölön pallokentän ja Eläintarhan urheilukentän välillä sijaitsee 340 metriä pitkä tunneli, joka on liikuntakäytössä. Se valmistui vuoden 1983 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuja varten Kansainvälisen yleisurheiluliiton vaadittua Helsinkiä järjestämään urheilijoille turvallisen kulun Eläintarhan kentältä Olympiastadionille. Sisäharjoittelupaikaksi tunneli muutettiin vuonna 1986.
Tulevaisuus

Suunnitteilla on edelleen merkittäviä tunneleita, muun muassa toinen metrolinja, Pisararata, keskustatunneli ja keskustan pysäköintitilojen laajentaminen. Helmikuussa 2021 Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi Jätkäsaaresta Länsiväylälle ulottuvan satamatunnelin rakentamisen, ja saman vuoden marraskuussa hyväksyttiin myös Hermannin rantatien ja Sörnäisten rantatien välinen Sörnäistentunneli. Molempien tunneleiden alustavat hinta-arviot ovat 180 miljoonaa euroa. Myös Länsiväylän tunnelointia suunnitellaan. Se mahdollistaisi uusia asuntoja Lauttasaareen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin tunneliverkosto Wikimedia Commonsissa
Helsingin maanalainen yleiskaava
Mallaskadun tunneli alittaa Sinebrychoffin puiston.
Paloheinän joukkoliikennetunneli
Kiertoliittymä keskustan huoltotunnelissa
Kaukojäähdytyslaitteistoa Uspenskin katedraalin alle rakennetussa Academican konesalissa.
Humboldt-yliopiston kirjasto

| Humboldt-yliopiston kirjasto Universitätsbibliothek der Humboldt-Universität zu Berlin |
| --- | --- |
 Jacob-und-Wilhelm-Grimm-Zentrumin, Humboldt-yliopiston kirjaston pääkirjaston lukusalin lukuterasseja.
Sijainti:  Berliini, Saksa
Tyyppi:  Tieteellinen kirjasto
Perustettu:  1831
Kokoelman koko:  n. 6 miljoonaa nidettä ja 200 000 e-kirjaa
Johtaja:  prof. Andreas Degkwitz
Kotisivut
Humboldt-yliopiston kirjasto (saks. Universitätsbibliothek der Humboldt-Universität zu Berlin) on tieteellinen kirjasto ja osa Berliinissä sijaitsevaa Humboldt-yliopistoa. Kirjasto on perustettu vuonna 1831. Tätä ennen yliopiston aineistohuolto tapahtui keisarillisen kirjaston välityksellä.
Humboldt-yliopiston kirjaston pääkirjasto Grimm-Zentrum ulkoa.
Se on yksi Saksan suurimmista yliopistokirjastoista, vuonna 2011 se oli 2,96 miljoonalla kävijällään Saksan ahkerimmin vierailtu yliopistokirjasto. Kirjastolla on noin 69 000 rekisteröitynyttä käyttäjää ja 12 (tai 11) toimipistettä. Päivittäin kirjastossa käy fyysisesti noin 10 000 käyttäjää; erityisen suosittuja ovat suuret toimipisteet Grimm-Zentrum (pääkirjasto, avattu 2009, 1 028 työskentelypaikkaa, Geschwister-Scholl-Straße 1/3) ja luonnontieteellinen Zweigbibliothek (avattu 2003, 240 työskentelypaikkaa, Rudower Chaussee 26).
Yliopistokirjaston kokoelmiin kuuluu noin 6 miljoonaa nidettä. Tämän lisäksi käytettävissä on 200 000 e-kirjaa, 16 000 e-sarjajulkaisua sekä 200 tietokantaa ja digitaalista kohdetta. Vuonna 2013 henkilökuntaan kuului 192 työntekijää.
Aiheesta muualla

Humboldt-yliopiston kirjaston kotisivut (saksaksi)
Haukiputaan suuralue

| Haukiputaan suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Haukiputaan suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue nro:  20
Väkiluku:  12 795   (31.12.2023)
Kaupunginosat:  Haukipudas Martinniemi Jokikylä
Haukiputaan suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta. Se muodostettiin 1. tammikuuta 2013, kun Haukiputaan kunta lakkautettiin ja liitettiin osaksi Oulun kaupunkia. Suuralueen muodostaa lakkautetun Haukiputaan kunnan pohjoisosa ja se käsittää kolme kaupunginosaa. Suuralueella asuu noin 13 000 ihmistä. Suuralue rajoittuu Kellon, Kiimingin, Ylikiimingin ja Yli-Iin suuralueisiin sekä Iin kuntaan.
Kaupunginosat Haukiputaan suuralueella

Haukipudas
Jokikylä
Martinniemi
Hawker Hart

Hawker Hart oli brittiläinen 1930-luvun alun kaksipaikkainen ja kaksitasoinen kevyt pommikone.
Sen prototyyppi lensi vuonna 1928. Koneita valmistettiin 2 600 kappaletta, joka oli suuri tuotantomäärä suuren laman aikana. Koneesta valmistettiin koulukone- ja jopa hävittäjäversioita.
Palveluskäyttö > Ruotsi

Ruotsin ilmavoimat hankki 1934 kolme Hawker Hartia ja niitä valmistettiin mm. ASJA-tehtaassa lisenssillä 42 kappaletta.
Palveluskäyttö > Suomi

Talvisodan aikana ruotsalaisvapaaehtoisten yksikkö Flygflottilj 19 toimi Suomen Lapin ilmapuolustuksessa ja tuki näin Suomen ilmavoimia. Flygflottilj 19 käytti muun muassa neljää Hartia Sallassa Nora- ja Kemijärvellä Nora 2 -lentotukikohdissa. Kaksi niistä tuhoutui 12. tammikuuta 1940 pommituslennolla Neuvostoliitossa törmättyään toisiinsa. Yksi ammuttiin alas. Toisin sanoen yksi sotalento tuhosi 3/4 F 19-yksikön Hart-koneista. Yksikkö sai yhden korvaavan Hartin Ruotsin ilmavoimilta helmikuussa 1940. Yksikön käyttämä Suomen ilmavoimien tunnuksilla varustettu kone on näytteillä Keski-Ruotsin Linköpingissä Flygvapenmuseumissa.
Muunnokset > Audax

Hawker Audax oli Hartista valmistettu maavoimien yhteyskone.
Muunnokset > Audax > Hartebees

Hartebees I oli Audaxista valmistettu kaksipaikkainen yleiskäyttöinen maataistelukone Etelä-Afrikan ilmavoimissa.
Muunnokset > Demon

Hawker Demon oli Hartista valmistettu hävittäjä.
Muunnokset > Hardy

Hawker Hardy oli Hartista valmistettu trooppisille alueille muokattu yleiskone. Koneen suunnittelu perustui Ilmailuministeriön määräykseen G23/33.
Spesifikaatio G23/33 määritteli 1933 Irakissa Kuninkaallisten ilmavoimien 30 laivueen käyttämän Westland Wapitin korvaavan lentokoneen, jota käytettiin ilmavalvontatehtävissä. Hawker esitti Hart mallista valmistettua Hardya spesifikaation täyttävänä koneena.
Muunnokset > Hind

Hawker Hind oli Hartista parannettu versio, minkä oli tarkoitus korvata Hart.
Muunnokset > Osprey

Hawker Osprey oli Hartin laivastoversio, jonka oli tarkoitus palvella hävittäjä- ja tiedustelukoneena. Koneita tilattiin 134 kappaletta ja valmistettiin yhteensä 133 kappaletta.
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&08.05600008,56 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&011.035000011,35 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.08000002,8 m
Lentopaino: &&&&&&&&&&&02300.&&&&002 300 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Nohab Mercury My VIIA (Bristol Pegasus-lisenssiversio) -tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0433.&&&&00433 kW (&&&&&&&&&&&&0580.&&&&00580 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0260.&&&&00260 km/h
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&06000.&&&&006 000 m
RAFin Hawker Hart
Hawker Hart Keski-Ruotsin ilmailumuseossa Linköpingissä.
Scott Arfield

Scott Arfield Skotlannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueen paidassa
Scott Arfield (s. 1. marraskuuta 1988 Livingston, Skotlanti) on skotlantilais-kanadalainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersia. Vasenjalkainen Arfield on pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Hän on 178 senttimetriä pitkä.
Arfieldin kasvattajaseura on skotlantilainen Falkirk FC, josta hän siirtyi vuonna 2010 Englannin ykkösliigassa tuolloin pelanneeseen Huddersfield Towniin. Kauden 2011–2012 jälkeen Huddersfield nousi Englannin mestaruussarjaan Arfieldin ollessa joukkueen runkopelaajia. Kesällä 2013 Arfield siirtyi niin ikään Mestaruussarjassa pelanneeseen Burnleyyn kaksivuotisella sopimuksella. Kaudeksi 2014–2015 Burnley nousi Valioliigaan. Uransa ensimmäisessä valioliigaottelussa Arfield teki maalin Chelseaa vastaan, kun Burnley hävisi 1–3. Kaudella 2014–2015 Arfield teki 37 valioliigaottelussa kaksi maalia Burnleyn pudotessa takaisin Mestaruussarjaan.
Vuonna 2018 Arfield siirtyi Rangersiin.
Arfield on edustanut Skotlantia alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän sai kuitenkin luvan edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Kanadaa Torontossa syntyneen isänsä kautta. Arfield debytoikin Kanadan jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Meksikoa vastaan.
Humberto Toledo

| Humberto Toledo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Humberto Toledo Valverde
Syntynyt: 10. elokuuta 1979 Esmeraldas, Esmeraldas
Kansalaisuus:  Ecuador
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Bam Baby
Painoluokka:  kevyt välisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  55
Voitot:  41
– tyrmäysvoitot:  25
Tappiot:  12
Ratkaisemattomat:  2
Humberto Toledo (s. 10. elokuuta 1979) on ecuadorilainen välisarjan nyrkkeilijä. Eräässä käymässään ottelussa Toledo turhautui ja puraisi vastustaja Breidis Prescottia olkapäästä. Vuonna 2013 käydyssä ottelussa Toledo diskattiin hänen työnnettyä tuomari pois.
Aiheesta muualla

boxrec.com
Humberto Selvetti

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Humberto Selvetti vuonna 1957. |  Humberto Selvetti vuonna 1957. |  Humberto Selvetti vuonna 1957. |  |
Maa:   Argentiina
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | yli 90 kg |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | yli 90 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Teheran 1957 | yli 90 kg |  |
|  Pronssia | Tukholma 1953 | yli 90 kg |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | México 1955 | yli 90 kg |  |
|  Hopeaa | Chicago 1959 | yli 90 kg |  |
Humberto Selvetti (31. maaliskuuta 1932 Colón, Entre Ríos, Argentiina – 26. huhtikuuta 1992 Wilde, Buenos Airesin maakunta, Argentiina) oli argentiinalainen painonnoston kaksinkertainen olympiamitalisti.
Selvetti saavutti Helsingin olympialaisissa 1952 pronssia raskaassasarjassa (yli 90 kg) tuloksella 432,5 kg. Melbournen olympialaisissa 1956 hän saavutti hopeaa tuloksella 500 kg. Hän sai saman yhteistuloksen kuin Yhdysvaltain Paul Anderson, mutta jäi tätä painavampana hopealle. Tokion olympialaisissa 1964 hän sijoittui 17:nneksi tuloksella 445 kg. MM-kilpailuissa Selvetti saavutti pronssia vuonna 1953 tuloksella 450 kg ja hopeaa vuonna 1957 tuloksella 485 kg. Pan-Amerikan kisoissa hän saavutti hopeaa vuosina 1955 ja 1959.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Humberto Selvetti Wikimedia Commonsissa
Humberto Selvetti Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Siemenpankki (kasvitiede)

Siemenpankki on kasvin maan alle muodostama siemenvarasto, jossa siemenet säilyttävät itämiskykynsä sopivia itämisolosuhteita odottaessaan. Siemenpankissa olevat siemenet saattavat säilyä elossa satojakin vuosia, ja kasvi tekee sinne vuosien mittaan lisää siemeniä. Eri vuosien siemenet ovat keskenään geneettisesti erilaisia. Sopivat itämisolosuhteet ovat joka lajilla erilaiset. Siemenpankit ovat ekosysteemin toiminnan kannalta tärkeitä, koska vaikka kasvi ei yhtenä vuonna kehittäisikään uusia siemeniä lainkaan, se ei häviäisi paikalta kokonaan, vaan siemenpankissa olevat siemenet kasvaisivat uusiksi yksilöiksi. Jos kasvi jostain syystä lakkaisi kasvamasta alueella, siemenpankki jäisi silti maaperään odottamaan sopivia kasvuolosuhteita.
Luonnonkasvien siemenpankki on monimuotoisin alueilla, joita ihminen ei ole muokannut. Sellaisia alueita ovat esimerkiksi reunavyöhykkeet, niityt ja laitumet.
Siemenpuriste

Siemenpuriste eli öljykakku on öljykasvin siemenen puristusoperaation ohessa syntyvä valmiste.  Sitä käytetään yleisesti eläinten rehuna.  Toistaiseksi ihmisravinnoksi tarkoitettuja siemenpuristeita vähittäismyynnissä on ainakin hamppu- ja pellavarouhe.
Sohlman

Sohlman on muun muassa seuraavien sukunimi:
August Sohlman (1824–1874), ruotsalainen toimittaja, Aftonbladetin päätoimittaja
Harald Sohlman (1858–1927), ruotsalainen toimittaja, Aftonbladetin päätoimittaja, August Sohlmanin poika
Jani Sohlman, taikuri Jore (s. 1975), taikuri
Johan Gustaf Sohlman (1837–1908), Helsingin oikeuspormestari, senaatin jäsen
Johan Leonard Sohlman (1851–1885), suomalainen juristi ja Haminan pormestari
Mikael Kristian Gabriel Sohlman, Mikael Gabriel, MG (s. 1990), suomalainen rap-artisti
Rauli Sohlman (s. 1959), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Selim Armas Sohlman (1879–1936), suomalainen majuri ja metsänhoitaja, Johan Leonard Sohlmanin poika.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Siemenpuuhakkuu

Siemenpuumäntyjä ja männyn taimikkoa Luumäellä 1989.
Siemenpuuhakkuu on tapa toteuttaa päätehakkuu, jossa metsään jätetään 50–150 puuta hehtaarille siemenpuiksi, minkä myötä uudistettava metsäala uudistuu luontaisesti. Siemenpuiksi jätetään puita, jotka ovat hyväkuntoisia ja terveitä. Siemenpuuhakkuu sopii alueille, missä maaperä on karkeaa tai keskikarkeaa ainesta ja metsätyyppi on kuiva tai kuivahko kangasmetsä. Kun siemenpuuhakkuu suunnitellaan hyvin, se on edullinen metsänuudistamistapa, jossa säästetään kustannuksia. Siemenpuiden avulla tapahtuvan metsän uudistamisen onnistuminen riippuu lämpösummasta, maaston korkeudesta merenpinnasta ja siemenvuosista. Lämpösumman vähetessä ja korkeuden merenpinnasta kasvaessa onnistumisen mahdollisuudet pienenevät. Siemenpuuhakkuu sopii paremmin mäntymetsään ja toinen väljennyshakkuuseen kuuluva päätehakkuutapa, suojuspuuhakkuu sopii paremmin kuusimetsään. Väljennyshakkuutavat sopivat silloin, kun uudistettava metsäalue ei ole altis liialliselle heinittymiselle tai vesakoitumiselle. Jos väljennyshakkuu ei sovi uudistettavalle metsäalelle, metsään sopiva päätehakkuutapa on avohakkuu. Uudistettava metsäalue kannattaa rajata, jotta myöhemmät metsänhoitotoimenpiteet on helppo tehdä. Uudistettavaa metsää voidaan valmistaa 10–15 vuotta aikaisemmin siemenpuuhakkuuseen harvennushakkuilla. Joskus metsäalue on vaikeasti uudistettava ja silloin siemenpuuhakkuu voidaan tehdä kahdessa vaiheessa siten, että ensimmäisessä vaiheessa siemenpuita jätetään 80–150 hehtaarille ja myöhemmin ne karsitaan, niin että siemenpuita jää 20–50 hehtaarille. Kun taimikko on kasvanut tarpeeksi pitkäksi, siemenpuut hakataan ylispuuhakkuuna.
IPad (kolmas sukupolvi)

Kolmannen sukupolven iPad on Applen valmistama taulutietokone, joka on iPad-tuoteryhmän kolmas laite. Laite julkistettiin 7. maaliskuuta 2012 lehdistötilaisuudessa San Franciscossa. Applen mukaan laite on edeltäjiensä tapaan suunniteltu käytettäväksi erilaisten medioiden seuraamiseen, sähköpostin lukemiseen sekä ilmaisien ja maksullisien pelien pelaamiseen.
Kolmannen sukupolven iPadissa on nopeampi prosessori ja tarkempi Retina-näyttö verrattuna aiempiin sukupolviin.
Laitteisto

Laitteessa on Apple A5X -tuplaydinsuoritin, jossa on myös neliytiminen grafiikkasuoritin. Yhtenä uudistuksista laitteen edeltäjään, iPad 2:een, on tarkempi näyttö 2 048 × 1 536 pikselin resoluutiolla.[lähde? ]
Kolmannen sukupolven iPadissa on takana viiden megapikselin kamera, jolla voidaan kuvata 1080p-videokuvaa 30 kuvalla sekunnissa, ja edessä VGA-laadulla kuvaava kamera. Laitteen 4G-versiossa on perinteisten 3G-piirien lisäksi myös LTE-piiri.[lähde? ]
Tekniset tiedot

| Malli | WLAN | WLAN + 4G |
| --- | --- | --- |
Julkistuspäivä: 7. maaliskuuta 2012
Ensimmäinen myyntipäivä:  Yhdysvallat: 16. maaliskuuta 2012  Suomi: 23. maaliskuuta 2012
Näytön koko: Kuvasuhde 4:3 tai 3:4, 9,7 tuumaa (20 × 15 cm)
Näyttöteknologia: Nestekidenäyttö IPS (in-plane switching) -tekniikalla, LED-taustavalaistu
Grafiikat: 2 048 × 1 536 tai 1 536 × 2 048 px (QXGA), 264 ppi
Prosessori: Apple A5X -järjestelmäpiiri (SoC)
Massamuisti: 16, 32, 64 gigatavun (GB) flash-muisti
Langattomuus: WLAN (802.11a/b/g/n), Bluetooth 4.0
| Matkapuhelinverkko | ei | GSM/EDGE (850, 900, 1800, 1900 MHz), UMTS/HSPA/HSPA+/DC-HSDPA (850, 1900, 2100 MHz), CDMA/EV-DO Rev. A (Verizon-malli; 800, 1900 MHz) LTE (700, 2100 MHz) |
| Geopaikannus | Skyhook Wireless | A-GPS |
Tunnistimet: Kiihtyvyysanturi, valoanturi, digitaalinen kompassi, gyroskooppi
Käyttöjärjestelmä: iOS 5.1
Kamera: Takakamera 5 megapikseliä, videokuvaus 1080p (30 fps); etukamera VGA-laadun kuvat ja video (30 fps); geomerkintä
| Paino | 652 g | 662 g |
Mitat: 241,2 × 185,7 × 9,4 mm
Sirkka Oikarinen

Sirkka Maarit Oikarinen (o.s. Haataja, s. 17. marraskuuta 1959 Vuolijoki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti koko uransa ajan Jokelan Kisaa ja hänen valmentajanaan toimi Viljo Luukkola. Ulkoratojen SM-kilpailuista Oikarinen saavutti 5 000 metrin kävelystä kaksi kultaa vuosina 1984 ja 1985, hopeaa vuonna 1986 ja pronssia vuonna 1987 sekä 10 kilometrin kävelystä kaksi kultaa vuosina 1982 ja 1986. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista pronssia 3 000 metrin kävelystä vuonna 1987.
Arvokilpailuissa Oikarinen on edustanut Suomea kaksi kertaa. Hän oli mukana sekä EM-kilpailuissa Stuttgartissa vuonna 1986 että MM-kilpailuissa Roomassa vuonna 1987. EM-kisoissa Oikarinen sijoittui 10 kilometrin kävelyssä sijalle 16, MM-kisoissa hänen sijoituksensa oli samalla matkalla 23.
Virallisissa kilpailuissa Oikarinen ei ole osallistunut kävelyyn vuoden 1987 jälkeen, mutta on sen jälkeen ottanut osaa muun muassa maratoneille.
IPad (neljäs sukupolvi)

Neljännen sukupolven iPad on Applen valmistama taulutietokone, joka on iPad-tuoteryhmän neljäs laite. Laite paljastettiin 23. lokakuuta 2012 lehdistötilaisuudessa San Franciscossa. Applen mukaan laite on edeltäjiensä tapaan suunniteltu käytettäväksi erilaisten medioiden seuraamiseen, sähköpostin lukemiseen sekä pelaamiseen.
Neljännen sukupolven iPadissa on nopeampi prosessori ja tarkka retina-näyttö, kuten aikaisemmassakin sukupolvessa. verrattuna aiempiin sukupolviin. Vuonna 2013 Apple ilmoitti lopettavansa iPad 4:n valmistuksen. Sen seuraaja on iPad Air.
Laitteisto

Laitteessa on Apple A6 -tuplaydinsuoritin, jossa on myös neliytiminen grafiikkasuoritin. Lisäksi laite tulee suoraan iOS 6.0 -käyttöjärjestelmällä varustettuna. Vuonna 2013 laitteelle julkaistiin iOS 7 -päivitys.
Tekniset tiedot

| Malli | WLAN | WLAN + 4G |
| --- | --- | --- |
Julkistuspäivä: 23. lokakuuta 2012
Ensimmäinen myyntipäivä:  ?
Näytön koko: Kuvasuhde 4:3 tai 3:4, 9,7 tuumaa (20 × 15 cm)
Näyttöteknologia: Nestekidenäyttö IPS (in-plane switching) -tekniikalla, LED-taustavalaistu
Grafiikat: 2 048 × 1 536 tai 1 536 × 2 048 px (QXGA), 264 ppi
Prosessori: Apple A6X -järjestelmäpiiri (SoC)
Massamuisti: 16, 32, 64, 128 gigatavun (GB) flash-muisti
Langattomuus: WLAN (802.11a/b/g/n), Bluetooth 4.0
| Matkapuhelinverkko | ei | GSM/EDGE (850, 900, 1 800, 1 900 MHz), UMTS/HSPA/HSPA+/DC-HSDPA (850, 1 900, 2 100 MHz), CDMA/EV-DO Rev. A (Verizon-malli; 800, 1 900 MHz) LTE (700, 2 100 MHz) |
| Geopaikannus | Skyhook Wireless | A-GPS |
Tunnistimet: Kiihtyvyysanturi, valoanturi, digitaalinen kompassi, gyroskooppi
Käyttöjärjestelmä: iOS 6.0
Kamera: Takakamera 5 megapikseliä, videokuvaus 1080p (30 fps); etukamera VGA-laadun kuvat ja video (30 fps); geomerkintä
| Paino | 652 g | 662 g |
Mitat: 241,2 × 185,7 × 9,4 mm