stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naukratis

| Naukratis> Ναύκρατις.Sijainti |
| --- | --- |
 Naukratis
Koordinaatit:  30°54′1″N, 30°35′30″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Al-Niqrash, Al-Nibeira, Itay al-Barud, Al-Buhaira
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  600-luku eaa. – 100-luku jaa.
Huippukausi:  600–500-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Saites, Delta, Egypti
Aiheesta muualla
  Naukratis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naukratis (m.kreik. Ναύκρατις, lat. Naucratis, egypt. Njwt-kꜣrṯ, Nskꜣrṯ, Pr-mryt, kopt. Ⲡⲓⲉⲙⲣⲱ, Piemro) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä Saiteen nomoksessa.
Naukratis oli alun perin kreikkalainen kauppa-asema, joka kukoisti saisilaisella kaudella eli Egyptin 26. dynastian aikaan 600–500-luvuilla eaa. Kaupunki taantui hellenistisen kauden aikana 300-luvun eaa. lopulta alkaen, mutta säilyi olemassa roomalaiselle kaudelle saakka.
Maantiede

Naukratis sijaitsi Niilin suistossa Niilin läntisimmän eli Kanobikos-suuhaaran (Kanopoksen suuhaaran) itärannalla. Siksi kyseistä haaraa kutsuttiin usein myös Naukratiin suuhaaraksi (lat. Ostium Naucraticum) kaupungin merkittävyyden vuoksi. Kaupunki oli rakennettu joen varrelle noin 60 kilometriä sisämaahan Egyptin pohjoisrannikosta eli Välimeren rannasta. Aleksandrian perustamisen jälkeen Naukratis sijaitsi siitä noin 70 kilometriä kaakkoon. Kaupungin paikka on lähellä nykyistä Al-Niqrashin (El-Niqrash) kylää.
Kaupunki oli poikkeuksellinen siinä, että se muodosti eräänlaisen kreikkalaisen enklaavin muutoin täysin egyptiläisellä alueella. Naukratiin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa tai sitä, kuuluiko siihen lainkaan varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolisia alueita, ei tunneta.
Historia > Arkaainen ja klassinen kausi

Naukratis oli alun perin kauppa-asema eli emporion, jonka perustivat Miletoksesta tulleet siirtokuntalaiset. Samalla paikalla on kuitenkin arveltu olleen varhaisempi egyptiläinen kaupunki, jonka nimeä ei tunneta, joskin on myös ehdotettu, että kreikkalaiset olisivat olleet paikan alkuperäisiä asuttajia. Naukratiin kaupunki perustettiin faarao Psametik I:n (kreikkalaisittain Psammetikhos I, 664–610 eaa.) aikana. Hän oli aiemmin palkannut kreikkalaisia palkkasotilaita avustamaan etiopialaisten karkottamisessa Ylä-Egyptistä, ja asutti kyseiset palkkasotilaat Dafnaihin. Suunnilleen samoihin aikoihin hän salli miletoslaisten perustaa Naukratiin kauppa-asemakseen. Perinteinen käsitys miletoslaisten ensisijaisesta roolista kaupungin peristamisessa on kuitenkin myös kyseenalaistettu.
Naukratis nousi merkittäväksi kauppapaikaksi faarao Ahmose II:n (kreikkalaisittain Amasis, 570–526 eaa.) aikana. Hän myönsi kaupungille merkittäviä kaupallisia etuja, ja hänen ajastaan ainakin vuoden 525 eaa. persialaisvalloitukseen saakka ja ehkä jopa Aleksandrian perustamiseen saakka Naukratiilla oli käytännössä yksinoikeus Egyptin kaupalle Välimerelle. Se oli ainoa paikka, jossa kreikkalaiset saivat asua tehdessään kauppaa Egyptissä, ja ainoa satama, johon ulkomaisilla laivoilla oli lupa tulla. Kerrotaan, että jos joku laiva joutui myrskyn tai onnettomuuden vuoksi rantautumaan johonkin Egyptin muista satamista tai Niilin muista suista, se laitettiin jatkamaan matkaa Naukratiihin tai ainakin siirtämään kauppatavaransa sinne veneillä.
Kaupallisten etujen lisäksi Naukratiin kreikkalaiset saivat Ahmoselta monia yhteiskunnallisia ja uskonnollisia etuoikeuksia. He nimittivät omat hallintovirkamiehensä kaupan, tullien ja satamamaksujen sääntelemistä varten, ja saivat vapaasti harjoittaa omaa uskontoaan. Kaupungin kulttien perusteella sen toiminnassa olivat mukana joonialaisen Miletoksen lisäksi myös samoin joonialaiset Fokaia, Khios, Klazomenai, Samos ja Teos; doorilaiset Aigina, Faselis, Halikarnassos, Knidos ja Rhodos; sekä aiolialainen Mytilene. Kaupungin väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi egyptiläisistä. Kreikkalaisista osa oli kansalaisia ja osa vierailevia kauppiaita, jotka olivat muiden kreikkalaiskaupunkien kansalaisia.
Naukratis toimii jonkin aikaa Solonin asuinpaikkana hänen ollessaan Egyptissä. Hän kävi siellä kauppaa vaihtamalla attikalaista oliiviöljyä ja hunajaa egyptiläiseen viljaan, ja hänen sanotaan ottaneen lakeihinsa piirteitä eräistä faaraoiden säädöksistä. Myös Herodotos saapui Egyptiin mitä todennäköisimmin Naukratiin kautta, mutta hän ei ilmeisesti viipynyt siellä pidempään.
Naukratis on luettu kreikkalaisten polisten eli kaupunkivaltioiden joukkoon jo arkaaisella ja klassisella kaudella, vaikkakin sen tarkka asema jo tuolloin on epäselvä. Ainakin on selvää, että kaupungin olemassaolo ja kukoistus on ollut suoraan riippuvainen Egyptin kulloistenkin hallitsijoiden hyvästä tahdosta, ja näin se voidaan kenties lukea tuossa vaiheessa puoli-itsenäisiin poliksiin.
Historia > Hellenistinen ja roomalainen kausi

Kun Aleksanteri Suuri saapui sotajoukkoineen Egyptiin vuonna 332 eaa., Naukratiin kreikkalaiset ottivat hänet todennäköisesti mielihyvin vastaan. Aleksanteri viipyi kaupungissa noin kuusi kuukautta ja nimitti lähtiessään Egyptin sijaishallitsijaksi ja Aleksandrian rakennustöistä vastaavaksi naukratislaisen Kleomeneen. Kleomeneen hallinto oli huonoa ja sortavaa, ja hän herätti Egyptissä paljon tyytymättömyyttä kaikkia makedonialaisia kohtaan. Lopulta Ptolemaios I tuomitsi hänet kuolemaan.
Naukratis alkoi muiden Niilin suiston kaupunkien tavoin taantua Aleksandrian perustamisen jälkeen, sillä se menetti etuoikeutensa Välimeren alueen kaupassa, koska ei tämän jälkeen enää ollut ainoa kreikkalainen kauppapaikka Egyptin rannikolla, eikä se muutoinkaan kyennyt sijaintinsa vuoksi kilpailemaan Aleksandrian, Välimeren suurimman ja uudenaikaisimman sataman kanssa. Naukratis säilyi kuitenkin edelleen olemassa kauppapaikkana, ja muun muassa löi omaa hopea- ja pronssirahaa noin vuoden 332/331 eaa. aikoihin. Sinne myös rakennettiin lisää julkisia rakennuksia vielä Ptolemaios I:n ja Ptolemaios II:n aikana. Ainakin arkeologian peruusteella kaupunki taantui lopullisesti roomalaisella kaudella 100-luvun jaa. jälkeen, vaikkakin siitä on joitakin mainintoja vielä tämän jälkeen.
Hellenistisellä kaudella Naukratis oli varmuudella hallinnoltaan itsenäinen polis, ja jakoi tuon aseman Aleksandrian ja Ptolemaisin kanssa. Roomalaisella kaudella sama asema oli Egyptissä myös Antinoopoliilla.
Naukratiista olivat jo mainitun Kleomeneen lisäksi kotoisin myös grammaatikot Athenaios ja Julius Pollux sekä joukko vähän tunnettuja, Athenaioksen lainaamia historioitsijoita, kuten Fylarkhos, Herostratos, Lykeas ja Psykharmos. Heliodoros Emesalainen väitti, että myös komediakirjailija Aristofanes olisi ollut kotoisin sieltä, mutta tämä ei pidä paikkansa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Naukratitēs (Ναυκρατίτης) ja Naukratiōtēs (Ναυκρατιώτης).
Naukratiin tunnetuimmat tuotteet olivat posliini sekä kukkaseppeleet. Sen posliini sai hyvän lasituksen seudun piipitoisen maaperän ansiosta. Kukkaseppeleet oli Athenaioksen mukaan tehty myrtistä tai, kuten joskus sanottiin, punomalla yhteen kukkia ja papyrussäikeitä. Seppeleiden on täytynyt olla keinotekoisia, tai sitten niiden valmistajat tunsivat jonkin keinon saada luonnolliset kukat säilymään pitkään, sillä niitä vietiin roomalaisella kaudella aina Italiaan saakka, jossa ne olivat roomalaisnaisten suuressa suosiossa.
Athenaios antaa kuvauksen kaupungin ylellisestä pitoelämästä ja muistakin ylellisyyksistä. Osa paikallisista juhlista oli symbola (σύμβολα) -tyyppiä, eli niissä kaupunki kustansi juhlahuoneen ja viinin, mutta vieraat toivat omat ruokatarvikkeensa. Olympian kisojen voittoja kaupungilla tiedetään olleen koko antiikin ajalla ainakin yksi.
Rakennukset ja löydökset

Naukratiin kaupunkialue oli pituudeltaan pohjois-eteläsuunnassa noin 800 metriä ja leveydeltään itä-länsisuunnassa noin 400 metriä. Sen ympärillä ei tiedetä olleen kaupunginmuureja. Kaupungin paikka on nykyisin muuttunut paljon antiikin ajoista ja paljolti kasvillisuuden peittämä. Paikka tunnetaan huonosti, mutta siellä on suoritettu joitakin kaivauksia.
Kaupungin asemakaavasta tiedetään joitakin seikkoja. Satamakaupunkina sille olivat tärkeitä satamat ja telakat. Kaupungissa oli erilliset kaupunginosat miletoslaisille, samoslaisille ja aiginalaisille, ja kussakin niissä oli oma pyhäkkönsä, miletoslaisilla Apollonille, samoslaisille Heralle ja aiginalaisilla Zeukselle. Kaupungin muilla kreikkalaisilla oli yhteinen pyhäkkö nimeltä Hellenion (myös Helleneion), joka oli kaupungin suurin ja tunnetuin. Kaupungissa palvottiin myös muun muassa Dionysosta, johon liittyi Dionysia-juhla, sekä Afroditea, jolloin siellä on ollut myös näille omistetut pyhäköt. Arkeologisesti pyhäköt ovat kaupungin parhaiten tunnettu osa, ja suurimman osan olemassaolo on voitu vahvistaa kaivauksissa.
Kaupungin eteläosa oli egyptiläisiä kortteleita. Kirjallisten lähteiden perusteella kaupungissa oli prytaneion, jossa vietettiin juhlia Hestia Prytaniin syntymäpäivänä. Kaupungissa tiedetään myös olleen ainakin Savenvalajien portti ja Savenvalajien katu sen lukuisten keramiikkapajojen vuoksi.
Kaupungin paikalta tehtyjä on löytöjä on muun muassa Aleksandrian Kreikkalais-roomalaisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naukratis Wikimedia Commonsissa
Naukratislainen uuden maanviljelysvuoden alkamisen juhlaan liittynyt pullo, n. 650–550 eaa. Walters Art Museum.
Naukratiista löydetty kuros-patsas, mahdollisesti kyproslaista alkuperää, n. 560 eaa.
Naukratiin ennallistettu asemakaava.
A. Hellenion?
B. Nykyinen arabikylä
E. Apollonin ja Heran temppelit?
F. Dioskuurien temppeli?
G. Afroditen temppeli?
Rhyl

Rhylin rantoja.
Rhyl (kymriksi Y Rhyl) on kylpylä- ja yliopistokaupunki Cardiganinlahden rannalla Walesissa. on kaupunki Denbighshiressä Walesin pohjoisrannikolla. Rhyl on ollut pitkään suosittu rantalomakohde. Matkailuperinne ulottuu aina Viktoriaaniselle ajalle, jolloin se tunnettiin eleganttina yläluokan kohteena. Toisen maailmansodan jälkeen seudun luonne on muuttunut huomattavasti lähimmistä suurkaupungeista saapuneiden turistien johdosta. Se oli pahasti rappeutunut 1990-luvulle tultaessa, mutta sen jälkeen aluetta on uudistettu merkittävin investoinnein. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2001 hieman alle 25 000 henkeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rhyl Wikimedia Commonsissa
Naurisperhonen

| Naurisperhonen |
| --- | --- |
 Koiras
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Kaaliperhoset Pieridae
Suku::  Pieris
Laji::  rapae
Kaksiosainen nimi
 Pieris rapae  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Naurisperhonen Wikispeciesissä   Naurisperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naurisperhonen (Pieris rapae) on keskikokoinen kaaliperhosten (Pieridae) heimoon kuuluva päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö

Naurisperhosen koiraan siipien yläpinnan pääväri on valkoinen. Koiraalla on etusiiven yläpinnan keskellä yksi musta täplä sekä kärkitäplä, joka ulottuu noin kolmannekseen siiven ulkoreunan pituudesta. Naaraan siipien yläpinnan pääväri on kellertävään vivahtava, siipien tyvessä on harmaata kehnää. Etusiiven yläpinnalla on kaksi mustaa täplää. Siipisuonet erottuvat siiven yläpinnalla vain heikosti. Takasiiven alapinta on väriltään vaaleankeltainen. Erotuksena yleisemmästä lanttuperhosesta naurisperhosen takasiipien alapinnalla siipisuonten kohdalla ei ole vihertävää väriä. Siipien kärkiväli on 38–50 mm. Koiras on naarasta suurempi.
Toukka on väriltään kellertävänvihertävä.
Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue käsittää Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Aasian Japaniin saakka. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Esiintymisalue vaihtelee vaellusten myötä, pohjoisosissa sitä tavataan vain satunnaisena vaeltajana. Suomessa naurisperhosella ei ole vakituista kantaa, ainoastaan lauhoina talvina sen on todettu pystyneen talvehtimaan maan eteläosissa. Se on Suomessa melko harvinainen ja tavataan yleensä yksitellen. Vaeltavia yksilöitä tavataan Etelä-Suomessa lähes vuosittain, Keski-Suomesta pohjoiseen satunnaisesti.
Naurisperhosella on yleensä kaksi sukupolvea. Ensimmäisen sukupolven lentoaika on levinneisyysalueen eteläosissa maaliskuusta alkaen, pohjoisessa toukokuusta alkaen. Ensimmäiset vaeltavat yksilöt on tavattu Suomessa yleensä toukokuun lopulla, satunnaisesti aikaisemminkin. Toisen sukupolven yksilöitä on havaittu heinä- ja elokuussa, jolloin myös Suomessa kehittyneet yksilöt lentävät. Myöhemmin syksyllä voidaan havaita vielä myöhäisiä toisen sukupolven yksilöitä tai vähälukuista kolmatta sukupolvea.
Elinympäristö ja elintavat

Naurisperhosen elinympäristöä ovat niityt, peltoaukeat ja puutarhat. Naurisperhonen talvehtii kotelona.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat monet ristikukkaiskasvit, kuten kaalit (Brassica), peltokanankaali (Barbarea vulgaris), kilpiruohot (Alyssum), illakko (Hesperis matronalis), tuoksuresedat (Reseda), intiankrassit (Tropaeolum) ja tupakat (Nicotiana).
Aiheesta muualla

Pertti Pakkanen: Naurisperhonen. Suomen Perhostutkijain Seura.
LuontoPortti: Naurisperhonen (Pieris rapae)
Suomen Perhoset: Naurisperhonen
Keskisuomalainen: Naurisperhonen[vanhentunut linkki]
Iltalehti: Naurisperhonen (Pieris rapae) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Pieris rapae (englanniksi)
ITIS: Pieris rapae (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Pieris rapae (cabbage white butterfly) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Pieris rapae, the Small cabbage butterfly (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q27653  Wikispecies: Pieris rapae  ADW: Pieris_rapae  AFD: Pieris_rapae  ARKive: pieris-rapae  BAMONA: Pieris-rapae  BioLib: 51336  BOLD: 21425  BugGuide: 3259  CoL: 4HRRC  EoL: 176683  EUNIS: 91142  Fauna Europaea: 440885  Fauna Europaea (new): fb4a54c4-41a6-408d-be78-4eefaa0d63fc  GBIF: 1920496  iNaturalist: 55626  ISC: 41167  ITIS: 188541  LoB: 4558  MONA: 4197  MaBENA: ArtogRapae  NatureServe: 2.114893  NBN: NHMSYS0000503832  NCBI: 64459  NZOR: ebd2513b-af80-49e0-b86a-de779471fdc8  Observation.org: 710  Open Tree of Life: 634345  Laji.fi: MX.60777 
Naurisperhoset parittelemassa.
Angéla Németh

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Angéla Németh |  Angéla Németh |  Angéla Németh |  |
Maa:   Unkari
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | keihäänheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1969 | keihäänheitto |  |
Angéla Ránky (o.s. Németh, 18. helmikuuta 1946 Budapest – 5. elokuuta 2014) oli unkarilainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja. Hän oli myös maajoukkuetason koripalloilija.
Angéla Németh pelasi koripalloa vuoteen 1964 mutta vaihtoi sitten lajia keihäänheittoon. Budapestin EM-kisoissa 1966 hän karsiutui heitettyään tuloksen 49,14. Méxicon 1968 olympialaisissa 176-senttinen Németh heitti toisella kierroksella silloisen ennätyksensä 60,36 ja voitti kultaa. Avioiduttuaan Angéla Ránky voitti kultaa Ateenan EM-kisoissa 1969 tuloksella 59,76. Helsingin EM-kisoissa 1971 hän sijoittui neljänneksi ja Münchenin 1972 olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Németh kuoli vuonna 2014 68-vuotiaana pitkän sairauden jälkeen.
Saavutukset

Olympiakultaa Méxicossa 1968 (tulos 60,36)
EM-kultaa Ateenassa 1969 (tulos 59,76)
EM-kisoissa neljäs Helsingissä 1971 (tulos 57,44)
Henkilökohtaiset ennätykset

Keihäänheitto 60,58
Riacen pronssipatsaat

Riacen pronssipatsaat
Riacen pronssipatsaat (ital. Bronzi di Riace) ovat 460 eaa – 430 eaa tehdyt kreikkalaiset pronssipatsaat.
Patsaat löysi roomalainen turisti vuonna 1972. Hän oli lomaillemassa Riacen kunnassa Etelä-Italiassa Joonianmeren rannikolla. Sukeltaessaan Riacen edustalla, hän huomasi merenpohjassa pronssisen käden. Alue tutkittiin ja sieltä löytyi kaksi noin kaksimetristä pronssipatsasta, joiden arveltiin esittävän kreikkalaisia sotilaita. Löytö sai aikanaan laajaa huomiota. Patsaiden entisöinti saatiin valmiiksi vuonna 1981. Entisöinnin jälkeen veistokset asetettiin näytteille Firenzeessä ja Roomaassa. Tämän jälkeen ne siirrettiin takaisin Calabriaan. Siitä saakka ne ovat olleet näytteillä Reggio di Calabrian kaupungissa olevassa Magna Graecian kansallismuseossa, Museo nazionale della Magna Grecia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riacen pronssipatsaat Wikimedia Commonsissa
Rhythm-kierto

Rhythm-kierto (engl. rhythm changes) on jazzharmoniassa muunneltu sointukulku George Gershwinin laulusta ”I Got Rhythm”, jonka päälle on sävelletty lukuisia (yleensä nopeatempoisia) jazzkappaleita. Rhythm-kierto oli suosittu swing-aikakauden muusikkojen keskuudessa – niitä käytetään muun muassa Lester Youngin Count Basien kanssa nauhoittamassa läpimurtolevytyksessä ”Shoe Shine Boy”. Muita aikakauden Rhythm-kiertoon perustuvia kappaleita ovat Duke Ellingtonin ”Cotton Tail” (1940), Charlie Christianin ”Seven Come Eleven”, Charlie Parkerin ”Salt Peanuts” sekä Thelonious Monkin ”Rhythm-a-Ning”.
Sointukierron myöhempi suosio johtuu pitkälti siitä, että varhaiset bebop-muusikot käyttivät sitä todella runsaasti. Sointukulkua alettiin käyttää 1930-luvulla, siitä tuli suosittu 1940- ja 1950-luvuilla, ja nykyään se on yleisesti tunnettu. ”I Got Rhythm” oli jo valmiiksi suosittu jazzstandardi, ja kirjoittamalla uuden sävellyksen tutun sointukulun päälle artisti pystyi suojaamaan tuotoksen tekijänoikeudet tarvitsematta maksaa rojalteja Gershwinin perikunnalle.
Populaarimusiikissa rhythm-kierrolla viitataan yleensä vain sointukulun neljään ensimmäiseen tahtiin. Tämä muodostaa harmonisen pohjan suurelle määrälle 1950- ja 1960-luvulla julkaistuja popkappaleita.
Nykyään blueskaavaa ja rhythm-kiertoa pidetään jazzrepertuaarin rakentamisen ”kriittisinä elementteinä”.
Rakenne

Rhythm-kierto on 32 tahdin mittainen AABA kahdeksan tahdin mittaisilla osioilla. Roomalaisilla numeroilla ilmaistuna A-osan soinnut ovat
| I vi | ii V     | I vi | ii V |
| I I7 | IV #ivo7 | I V | I    |
Toinen rivi soitetaan myös toisinaan Gershwinin alun perin kirjoittamalla tavalla:
| I I7 | IV iv | I V | I |
Esimerkiksi C-duurissa nämä soinnut olisivat
| C Am7 | Dm7 G7 | C Am7 | Dm7 G7 |
| C C7  | F F#o | C  G7  | C     |  (tai
| C C7  | F Fm  |                      )
B-osa eli välisoitto koostuu sarjasta kahden tahdin mittaisia dominanttiseptimisointuja, jotka seuraavat kvinttiympyrää ja saavat aikaan vaikutelman sävellajin vaihtelemisesta:
| III7  |   +   | VI7   |   +   |
| II7   |   +   | V7    |   +   |
C-duurin tapauksessa aloitettaisiin siis E7:sta, minkä jälkeen seuraavat A7, D7 ja lopulta G7, joka palauttaa sävellajin takaisin alkuperäiseen C-duuriin kun A-osa lopussa toistetaan. Gershwinin alkuperäiseen sävellykseen kuuluva kahden tahdin mittainen kooda jätetään yleensä pois esitettävissä versioissa. Vaikka rhythm-kiertoa voi soittaa mistä sävellajista tahansa, sointukiertoa kuulee tyypillisimmin B-duurista tai toisinaan Es-duurista.
A-osan soinnuista on lukemattomia muunnelmia: bebop-muusikot esimerkiksi lisäsivät usein A-osaan ii–V-sointukäännösten sarjoja, toisaalta pitääkseen omaa mielenkiintoaan yllä ja toisaalta vaikeuttaakseen keskivertomuusikoiden yrityksiä tulla mukaan soittoon.
Sävellyksen A- ja B-osia käytetään joskus yksinään uusissa versioissa: esimerkiksi Charlie Parkerin ”Scrapple from the Apple” käyttää ”Honeysuckle Rosen” sointuja A-osassa, mutta korvaa B-osan rhythm-kierrosta otetulla III7–VI7–II7–V7-välisoitolla. Sonny Stittin ”The Eternal Triangle” ja Muppetit-sarjan tunnusmusiikki puolestaan käyttävät rhythm-käännösten A-osaa muunnellun B-osan kanssa. B-osa jätetään usein improvisoitavaksi jopa kappaleen varsinaista melodiaa soitettaessa, esimerkkinä Sonny Rollinsin kappale ”Oleo”.
Riace

| Riace |
| --- | --- |

 vaakuna
 Riace
 Koordinaatit: 38°25′N, 16°29′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Calabria
Metropolikaupunki:  Reggio Calabria
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,24 km²
Korkeus:  0–457 m
Väkiluku (31.12.2015):  2 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Riace on kunta Reggio Calabrian metropolikaupungissa Calabrian hallintoalueella Etelä-Italiassa Joonianmeren rannalla. Kunta on tullut kuuluisaksi sen rannikolta löytyneistä muinaisista kreikkalaisista pronssipatsaista, Riacen pronssipatsaista
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riace Wikimedia Commonsissa
Reggio Calabrian metropolikaupunki
Africo | Agnana Calabra | Anoia | Antonimina | Ardore | Bagaladi | Bagnara Calabra | Benestare | Bianco | Bivongi | Bova | Bova Marina | Bovalino | Brancaleone | Bruzzano Zeffirio | Calanna | Camini | Campo Calabro | Candidoni | Canolo | Caraffa del Bianco | Cardeto | Careri | Casignana | Caulonia | Ciminà | Cinquefrondi | Cittanova | Condofuri | Cosoleto | Delianuova | Feroleto della Chiesa | Ferruzzano | Fiumara | Galatro | Gerace | Giffone | Gioia Tauro | Gioiosa Ionica | Grotteria | Laganadi | Laureana di Borrello | Locri | Mammola | Marina di Gioiosa Ionica | Maropati | Martone | Melicucco | Melicuccà | Melito di Porto Salvo | Molochio | Monasterace | Montebello Jonico | Motta San Giovanni | Oppido Mamertina | Palizzi | Palmi | Pazzano | Placanica | Platì | Polistena | Portigliola | Reggio Calabria | Riace | Rizziconi | Roccaforte del Greco | Roccella Ionica | Roghudi | Rosarno | Samo | San Ferdinando | San Giorgio Morgeto | San Giovanni di Gerace | San Lorenzo | San Luca | San Pietro di Caridà | San Procopio | San Roberto | Sant’Agata del Bianco | Sant’Alessio in Aspromonte | Sant’Eufemia d’Aspromonte | Sant’Ilario dello Ionio | Santa Cristina d’Aspromonte | Santo Stefano in Aspromonte | Scido | Scilla | Seminara | Serrata | Siderno | Sinopoli | Staiti | Stignano | Stilo | Taurianova | Terranova Sappo Minulio | Varapodio | Villa San Giovanni
Reunion (Black Sabbathin albumi)

| Reunion Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : live: Birmingham, NEC-areena 4. & 5. joulukuuta 1997  studio: A&M-studiot, Hollywood, huhti-toukokuu 1998 
 Julkaistu: 20. lokakuuta 1998 (CD ja MC)   24. marraskuuta 1998 (MiniDisc) 
 Formaatti: CD, MC, MiniDisc 
 Tuottaja(t): Thom Panunzio Bob Marlette
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 107.36
 Levy-yhtiö: Epic Records
Listasijoitukset
  5. (1998)   11. (1998)   11. (29. lokakuuta 1998)   29. (lokakuu 1998)   65. (24. lokakuuta 1998)
Black Sabbathin muut julkaisut
| The Sabbath Stones 1996 | Reunion 1998 | Past Lives 2002 |
Reunion on Black Sabbath -yhtyeen alkuperäisen kokoonpanon tekemä livealbumi vuodelta 1998. Konserttitaltioinnit levylle on nauhoitettu 4. ja 5. joulukuuta 1997 Birminghamin NEC-areenalla. Albumin nimeksi kaavailtiin alun perin nimeä Songs from the Black Box.