stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salatut elämät – 21. esityskausi (2018–2019)
Henkilöt > Sivuhenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marius Laiho  | … |  Tommi Juslin   |
|  Tero Tiittanen  | … |  Sergei Kuula   |
|  Olga Heikkala  | … |  Mira Jokinen   |
|  Nora Rinne  | … |  Satu Similä, Tuula Rautio   |
|  Leo Kirjonen  | … |  Tero Puustinen   |
|  Timo-Pekka Sirviö  | … |  Reijo Uimonen   |
|  Julia Korpinen  | … |  Anna Ihalainen   |
|  Tuomas Happo  | … |  Pupu   |
|  Daniela Hoffström  | … |  Taiga Kuula   |
|  Ruupertti Arponen  | … |  Ilja Taalasmaa   |
|  Ukko Sirén  | … |  Magnus Mustavaara   |
|  Luka Pajuhi  | … |  Rasmus Joenperä   |
|  Joni Ollikainen  | … |  Mika Joenperä   |
|  Pablo Ounaskari  | … |  Esa Hongisto / Ressu Mattila   |
|  Anna Rimpelä  | … |  Tiina Rajala   |
|  Hanna Kinnunen  | … |  Salla Mattila   |
|  Riitta Elstelä  | … |  Anni Vatanen   |
|  Jarkko Nyman  | … |  Sebastian Vuorela (Sergein takauma)   |
|  Pinja Kanon  | … |  Iida Mustonen   |
|  Andrias Rammo  | … |  Dani Liukkonen   |
|  Susanna Snellman  | … |  Saga Korkiakoski   |
|  Johanna Nurmimaa  | … |  Paula Sievinen   |
|  Elina Varjomäki  | … |  Toimittaja   |
|  Anssi Heikkilä  | … |  Komea mies   |
|  Sami Sykkö  | … |  Hääsuunnittelija   |
|  Annemari Laaksonen  | … |  Strippari Tamara   |
|  Tomi Pyökäri  | … |  Varakas asiakas   |
|  Samu Pasanen  | … |  Lukiolaispoika   |
|  Kaarlo Viheriävaara  | … |  Lukiolaispoika   |
|  Tommi Paaja  | … |  Lappumies   |
|  Maria Yli-Kojola  | … |  Asiakas   |
|  Tomi Kerminen  | … |  Portsari   |
|  Nina Löksy  | … |  Asiakas   |
|  Paula Ruuska  | … |  Sairaanhoitaja   |
|  Kati Saura  | … |  Vanginvartija   |
|  Kimmo Saarelainen  | … |  Kirurgi   |
|  Tommi Lappalainen  | … |  Taksinkuljettaja   |
|  Nina Hall  | … |  Vankilanjohtaja   |
|  Frits Soetmann  | … |  Hotel guest   |
|  Johanna Tilus  | … |  Hotellin vastaanottovirkailija   |
|  Markku Niiranen  | … |  Vartija   |
|  Leena Sormunen  | … |  Hoitaja   |
|  Roni Kaunisto  | … |  Taksikuski   |
|  Veronika Mikheeva  | … |  Tyttö   |
|  Raimo Niukkanen  | … |  Varustamon johtaja   |
|  Hannu Hirvi  | … |  Mies Majatalossa / Komea mies   |
|  Netta Hirvenkivi  | … |  Moosen työntekijä   |
|  Marina Soitu  | … |  Kaaso   |
|  Krista Karjalainen  | … |  Sairaanhoitaja   |
|  Ville Saarinen  | … |  IT-tukihenkilö   |
|  Kirsi Jokela  | … |  Pappi   |
MiG-31K

| MiG-31K "Foxhound" |
| --- | --- |
 Venäjän ilmavoimien MiG-31BM RF-95215 #90 vuonna 2018. Valkoinen ohjus on H-47M2 ”Kinžal”
Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:  Venäjä
Valmistaja:  Nižni Novgorodin lentokonetehdas ”Sokol”, Yhdistynyt lentokoneenrakennuskorporaatio 2022-
Suunnittelija:  Juri F. Suškov
Miehistö:  2 (ohjaaja ja asejärjestelmäupseeri)
Valmistumisvuosi:  2018
Ensilento:  31. toukokuuta 2016
Valmistusmäärä:  ~ 24 
MiG-31K on 2018 koekäytetty ja vähäisessä määrin Venäjän federaation asevoimien käyttöön otettu hävittäjälentokone, mikä on MiG-31:n yksi alatyyppi. Siitä puuttuu hävittäjän tutka, mutta tilalla on mutta siinä on uusi viestijärjestelmä ja maalinosoituslaite.
Venäjän federaation asevoimilla arvellaan olevan 142 MiG-31:ä, mistä 109 olisi MiG-31BM:iä, lähes 24 MiG-31K:a ja yhdeksän MiG-31B:ä ja MiG-31BS:ää. Ilmavoimien osuus olisi 88 MiG-31BM:ää ja lähes 24 MiG-31K:a vuonna 2024. Venäjän laivastolla uskotaan olevan 21 MiG-31BM:ää ja yhdeksän MiG-31B:ä tai MiG-31BS:ää.
MiG-31BM ja Iskander-M:n 9М723-ohjus

Ensimmäinen MiG-31K rakennettiin MiG-31BM:n punainen numero 06:sta. Myöhemmin H-47M2 ”Kinžal” (”Tikari”):ksi nimetty ilmasta-maahan -ohjus perustui Iskander-M -järjestelmän 9М723 - maasta-maahan -ohjukseen, mikä on ballistinen ohjus. Ohjuksen kehittäminen oli alkanut viimeistään vuonna 2012 Kolymnan koneenrakennussuunnittelutoimistossa, Kolymnassa. MiG-31BM:n muuntamiseksi MiG-31K:ksi pääsuunnitteli Juri F. Suškov. MiG-31BM:stä muunnetun MiG-31K:n ensimmäisen lennon suorittivat koelentäjät M. A. Beljajev ja S. V. Gorbunov 31. toukokuuta 2016. Vuodeksi 2021 suunniteltiin ilmavoimien varustukseen otettavaksi MiG-31I.
MiG-31:n perusta MiG-25:stä

MiG-31 puolestaan perustuu 1956–1967 kehitettyyn MiG-25:een, minkä tarkoitus oli torjua Yhdysvaltain erittäin nopeita pommituslentokoneita, mutta mitä ei tarvittukaan alkuperäiseen tehtäväänsä siksi, että Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa teknillinen kehitys ohjasi strategisia pommituksia ohjusten suuntaan.
Nopea torjuntahävittäjä ja ohjuslavetti

MiG-25:n tapaan MiG-31:t ovat nopeita, mutta niillä ei ole ilmayliherruushävittäjille, kuten Suhoi Su-27 eikä tavallisille hitaammille torjuntahävittäjille tyypillisiä lento-ominaisuuksia. MiG-31BM:iä, MiG-31BSM:iä ja MiG-31D3:ia on varusteltu MiG-31K:ksi, muttei suuria määriä. MiG-31BM on MiG-31:n 1998 uudistettu malli. MiG-31BSM on MiG-31BM ilmatankattava malli. MiG-31D3 on kehitetty prototyypeiksi jääneistä MiG-31D:stä kehitetty malli. Mallin tarjoituksena oli torjua 79M6 ”Кontakt” -ohjuksella maassa olevan «Кrona» -järjestelmän avulla satelliitteja. Kolme valmistunutta konetta jäivät Neuvostoliiton purkauduttua 1991 Kazakstaniin.
MiG-31K:n merkitys Venäjän hyökkäyssodassa (2022–)

Venäjän federaation 24. helmikuuta 2022 aloittaman hyökkäyssodan aikana on MiG-31:tä käytetty ilmasta-maahan -ohjuksen lavettina, kun 12 000–15 000 metrin korkeudesta on laukaistu Kinžal-ohjuksia. H-47M2 "Kinžal (Tikari)" ohjusten lavetteina voivat toimia myös strategiset pommituslentokoneet Tupolev Tu-160 kahdeksaa ja Tupolev Tu-22M3 tai Tupolev Tu-22M3M neljää ohjusta kantaen.
MiG-31I

MiG-31I on MiG-31K:n kaltainen lyhyen kantaman ballistisen ohjuksen lavetti. Erona MiG-31K:hon siinä on uusi avioniikka, mikä mahdollistaa hävittäjän lentämisen automaattisesti halutun lentoradan alkuun. MiG-31I:n lisäksi edelleen käytetään samojen ilmasta-maahan -ohjusten lavettina myös MiG-31K:a.
2024 ilmoitettiin, että MiG-31I on saanut ilmatankkausominaisuuden, mihin siinä oli mahdollisuus jo aikaisemminkin, mutta kokonaisuudessaan siihen ei ollut aikaisemmin mahdollisuutta järjestelmän tasolla. Lentäjille on annettu ilmatankkaukseen liittyvää opetusta. Mahdollisuus pidentää toimisädettä.
Ballistinen ohjus

Ballistisen ohjuksen alkuvaiheen muodostaa MiG-31K nostaessaan ohjuksen ilmaan. Hävittäjän suuri lentonopeus antaa korkealta laukaistavalle ohjukselle lisänopeuden. Koska kuitenkin ballistisen ohjuksen kolmannen ja viimeisen vaiheen nopeus on suuri, se ei voi liikehtiä risteilyohjuksen tapaan. Risteilyohjukset ovat tavallisesti hitaita voidakseen liikehtiä matalalla, vaikka nykyään kehitetään myös ääntä nopeammin lentäviä erittäin vaikeasti torjuttavia risteilyohjuksia.
Venäjän kielessä käytetään käsitettä aeroballistinen ohjuksesta, minkä lentoradan viimeiset vaiheet ovat kuin ballistisen ohjuksen, mutta mitä ei aikaisempien ballististen ohjusten tapaan laukaista maasta eikä sukellusveneestä, vaan mikä nostetaan ilmaan ensimmäisessä vaiheessaan lentokoneesta.
Derek Boogaard

| Derek Boogaard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1982 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada
Kuollut: 13. toukokuuta 2011 (28 vuotta) Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Boogar, The Boogeyman,  Boogy,  The Mountie
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  201 cm
Paino:  120 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2011
Seurat:  Minnesota Wild (NHL) New York Rangers (NHL) Houston Aeros (AHL) Louisiana IceGators (ECHL)
NHL-varaus:  202. varaus, 2001 Minnesota Wild
Derek Leendert Boogaard (23. kesäkuuta 1982 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada – 13. toukokuuta 2011 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä. Boogaard oli 201 cm pitkä ja painoi 120 kg, joten hän oli yksi NHL:n kookkaimmista pelaajista. Boogaard pääsi julkisuuteen varsinkin lukuisista jääkiekkotappeluistaan ja kovaotteisesta pelitavastaan. Niiden seurauksena hän sai lempinimensä The Boogeyman (suom. ”Mörkö”), sillä hänen järkälemäinen olemuksensa ja rajut otteensa yhdessä olivat vastustajille konkreettinen pelote.
Ura

Boogaard pääsi kotikaupunkinsa WHL-joukkueen Regina Patsin listoille tapeltuaan neljä kertaa saman ottelun aikana Bantam-liigassa. Hän edusti kolmea eri junioriseuraa, ennen kuin hän siirtyi joulukuussa 2002 ammattilaiseksi ECHL:n Louisiana IceGators -joukkueeseen.
Kuolema

Boogaard löydettiin kuolleena kotoaan Minneapolisista 13. toukokuuta 2011. Hän oli kuollut alkoholin ja kipulääkkeiden samanaikaiseen käyttöön. Tapausta ei pidetty itsemurhana, vaan sen uskottiin olleen vahinko. Vaikka mitään rikokseen viittaavaa ei alustavassa tutkinnassa tai ruumiinavauksessa ollut ilmennytkään, myös poliisin murharyhmä osallistui tutkintaan. Boogaardin omaiset myöntyivät lahjoittamaan hänen aivonsa tieteelliseen tutkimukseen.
Hän oli kuollessaan vain 28-vuotias.
Boogaardin kuoleman jälkeen saatiin selville, että hän oli kärsinyt toistuvien päähän kohdistuneiden iskujen vuoksi syntyneestä aivosairaudesta. Vuonna 2013 Boogaardin omaiset haastoivat NHL:n oikeuteen. Haasteessa liigaa pidetään vastuullisena Boogaardin särkylääkeriippuvuudesta sekä tämän aivoihin tulleista vaurioista.
Boogaardin sairaus oli krooninen traumaperäinen enkefalopatia.
Kirjallisuutta

Branch, John: Tappelija. NHL-pelaaja Derek Boogaardin elämä ja kuolema.  (Alkuperäisteos: Boy on Ice: The Life and Death of Derek Boogaard, 2014.)  Suomentanut Vartia, Terhi. Helsinki:  Kustannusosakeyhtiö Siltala, 2015.  ISBN 978-952-23-4309-3
Aiheesta muualla

Mikko Koivu kommentoi Boogardin uraa ja kuolemaa Yle.fi
Derek Boogaard The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Derek Boogaard Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Branch, John: Derek Boogaard: A Boy Learns to Brawl NYTimes.com. 3.12.2011. (englanniksi)
Branch, John: Derek Boogaard: Blood on the Ice NYTimes.com. 4.12.2011. (englanniksi)
Branch, John: Derek Boogaard: A Brain ‘Going Bad’ NYTimes.com. 5.12.2011. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Hiroshiman prefektuuri

| Hiroshiman prefektuuri 広島県 |
| --- | --- |
 Itsukushiman pyhäkön torii-portti
 Lippu:  Symboli
 Hiroshiman prefektuurin sijainti Japanissa
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Kuntia:  23
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Hiroshima
 – kuvernööri:  Hidehiko Yuzaki
Pinta-ala:  8 479,22 km² (11.)
Väkiluku (1.10.2012):  2 848 000 (12.)
 – väestötiheys:  336 as./km²
Symbolit:  
 – puu:  Vaahtera
 – lintu:  Kaakkuri
 – kala:  Osteri
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  JP-34
 
Prefektuurin internetsivut
Hiroshiman prefektuuri (jap. 広島県, Hiroshima-ken) sijaitsee Japanissa Honshūn saarella Chūgokun alueella. Prefektuurin pääkaupunki on Hiroshima. Siellä on 2 848 000 asukasta (vuonna 2012), ja sen pinta-ala on 8 479,22 neliökilometriä.
Maantiede

Hiroshiman prefektuuri sijaitsee Chūgokun keskiosassa. Japanin sisämeren toisella puolella sijaitsee Shikokun saari. Suurin osa prefektuurista koostuu Shimanen prefektuuria kohti nousevista vuorista, mutta rannikolla on myös viljavia tasankoja, ja alueeseen kuuluu lisäksi useita sisämeren saaria. Sisämeren suojattu sijainti tekee prefektuurin ilmastosta erittäin lempeän.
Aluejako

Hiroshiman prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja yhdeksään muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Hiroshiman kaupunki jakautuu suuralueisiin.
Aki-Takata
Etajima
Fuchū
Fukuyama
Hatsukaichi
Higashi-Hiroshima
Hiroshima (pääkaupunki)
Kure
Mihara
Miyoshi
Onomichi
Ōtake
Shōbara
Takehara
| Piirikunta | Kunta |
| --- | --- |
Aki: Fuchū · Kaita · Kumano · Saka
Jinseki: Jinsekikōgen
Sera
Toyota: Ōsaki-Kamijima
Yamagata: Aki-Ōta · Kita-Hiroshima
Historia

Hiroshimaa ympäröinyt alue kuului ennen Bingon ja Akin provinsseihin. Hiroshima on perinteisesti ollut Chūgokun alueen keskus ja Mōri-klaanin asuinkaupunki Sekigaharan taisteluun saakka.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Prefektuurissa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta: Hiroshiman rauhanmuistomerkki (Genbaku Dome) sekä Itsukushima-jinjan pyhäkkö Miyajiman saarella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiroshiman prefektuuri Wikimedia Commonsissa
| n k Hiroshiman prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Aki-Takata  Etajima  Fuchū  Fukuyama  Hatsukaichi  Higashi-Hiroshima  Hiroshima (pääkaupunki)  Kure  Mihara  Miyoshi  Onomichi  Ōtake  Shōbara  Takehara  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Akin piirikunta (Fuchū · Kaita · Kumano · Saka) · Jinsekin piirikunta (Jinsekikōgen) · Seran piirikunta (Sera) · Toyotan piirikunta (Ōsaki-Kamijima) · Yamagatan piirikunta (Aki-Ōta · Kita-Hiroshima) |  |
| n k Japanin prefektuurit ja alueet |
| --- | --- | --- |
| Hokkaidō |  Hokkaidō  |  |
| Tōhoku |  Aomori  Iwate  Miyagi  Akita  Yamagata  Fukushima  |  |
| Kantō |  Ibaraki  Tochigi  Gunma  Saitama  Chiba  Tokio  Kanagawa  |  |
| Chūbu |  Niigata  Toyama  Ishikawa  Fukui  Yamanashi  Nagano  Gifu  Shizuoka  Aichi  |  |
| Kansai |  Mie  Shiga  Kioto  Osaka  Hyōgo  Nara  Wakayama  |  |
| Chūgoku |  Tottori  Shimane  Okayama  Hiroshima  Yamaguchi  |  |
| Shikoku |  Tokushima  Kagawa  Ehime  Kōchi  |  |
| Kyūshū · Ryūkyū |  Fukuoka  Saga  Nagasaki  Kumamoto  Ōita  Miyazaki  Kagoshima  Okinawa  |  |
Graecostadium

Graecostadium oli antiikin aikainen aukio Roomassa. Se sijaitsi Basilica Julian takana ja Vicus Tuscuksen sekä Vicus Iugariuksen välissä lähellä Forum Romanumia. Sen tehtävänä oli toimia pääasiassa kreikkalaisten orjien myyntipaikkana (statarion Graecorum). Graecostadiumin keskellä sijaitsi Tiberiuksen rakennuttama ja jumalaksi julistetun keisari Augustuksen temppeli (templum Divi Augusti). Antoninus Pius korjautti Graecostadiumin 100-luvulla.
Matti Turunen
Sävellyksiä

Nuoren uskon messu (1997)
Rauhan messu – Service of Peace (2004)
Aiheesta muualla

Operabase, Matti Turunen
Toy Story 5

| Toy Story 5 |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Andrew Stanton
Tuottaja:  Pixar
Pääosat:  Tom Hanks Tim Allen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Walt Disney Pictures  Pixar Animation Studios 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2026-6-1919. kesäkuuta 2026 (Yhdysvallat)   
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Toy Story 4
Aiheesta muualla
IMDb
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toy Story 5 on vuonna 2026 ensi-iltansa saava Pixarin animaatioelokuva. Se on jatko-osa muille Toy Story -elokuville.
Kumamoton prefektuuri

| Kumamoton prefektuuri 熊本県 |
| --- | --- |
 Aso-tulivuoren kaldera
 Lippu:  Symboli
 Kumamoton prefektuurin sijainti Japanissa
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Kuntia:  45
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kumamoto
 – kuvernööri:  Takashi Kimura
Pinta-ala:  7 409,39 km² (16.)
Väkiluku (1.10.2012):  1 807 000 (23.)
 – väestötiheys:  244 as./km²
Symbolit:  
 – puu:  Kamferipuu
 – kukka:  Amppelikatkero
 – lintu:  Kiuru
 – kala:  Kurumakatkarapu
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  JP-43
 
Prefektuurin internetsivut
Kumamoton prefektuuri (jap. 熊本県, Kumamoto-ken) sijaitsee Kyūshūn saarella Japanissa. Prefektuurin pääkaupunki on Kumamoto.
Ennen Meiji-restauraatiota alueella sijaitsi Higon provinssi.
Maantiede

Kumamoton prefektuuri käsittää Kyūshūn keskiosan. Lännessä sen naapureina ovat Ariaken sisämeri ja Amakusan saaristo, pohjoisessa Fukuokan ja Ōitan prefektuurit, idässä Miyazakin prefektuuri ja etelässä Kagoshiman prefektuuri. Kumamoton itäosassa kohoaa 1 592 metrin korkeuteen Asovuori, aktiivinen tulivuori.
Aluejako

Kumamoton prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja 31 muuhun kuntaan, joista 23 on maaseutukaupunkeja ja kahdeksan kyläkuntia. Kunnat kuuluvat yhdeksään piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Kumamoton kaupunki jakautuu suuralueisiin.
Amakusa
Arao
Aso
Hitoyoshi
Kamiamakusa
Kikuchi
Kōshi
Kumamoto (pääkaupunki)
Minamata
Tamana
Uki
Uto
Yamaga
Yatsushiro
| Piirikunta | Kunta |
| --- | --- |
Amakusa: Reihoku
Ashikita: Ashikita · Tsunagi
Aso: Minami-Aso · Minami-Oguni · Nishihara · Oguni · Takamori · Ubuyama
Kamimashiki: Kashima · Kōsa · Mashiki · Mifune · Yamato
Kikuchi: Kikuyō · Ōzu
Kuma: Asagiri · Itsuki · Kuma · Mizukami · Nishiki · Sagara · Taragi · Yamae · Yunomae
Shimomashiki: Misato
Tamana: Gyokutō · Nagasu · Nagomi · Nankan
Yatsushiro: Hikawa
Talous

Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat elektroniikka-, auto- ja elintarviketeollisuus.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Kumamoton tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat Aso-vuoren lisäksi vuonna 1607 valmistunut Kumamoton linna, Momoyama-tyylinen Suizenjin puisto ja noin 120 saaresta koostuva Amakusan saaristo, jonka kautta kristinusko saapui Japaniin.
Henkilöitä

Morihiro Hosokawa, ylähuoneen edustaja, kuvernööri ja pääministeri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kumamoton prefektuuri Wikimedia Commonsissa
| n k Kumamoton prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Amakusa  Arao  Aso  Hitoyoshi  Kamiamakusa  Kikuchi  Kōshi  Kumamoto (pääkaupunki)  Minamata  Tamana  Uki  Uto  Yamaga  Yatsushiro  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Amakusan piirikunta (Reihoku) · Ashikitan piirikunta (Ashikita · Tsunagi) · Ason piirikunta (Minami-Aso · Minami-Oguni · Nishihara · Oguni · Takamori · Ubuyama) · Kamimashikin piirikunta (Kashima · Kōsa · Mashiki · Mifune · Yamato) · Kikuchin piirikunta (Kikuyō · Ōzu) · Kuman piirikunta (Asagiri · Itsuki · Kuma · Mizukami · Nishiki · Sagara · Taragi · Yamae · Yunomae) · Shimomashikin piirikunta (Misato) · Tamanan piirikunta (Gyokutō · Nagasu · Nagomi · Nankan) · Yatsushiron piirikunta (Hikawa) |  |
| n k Japanin prefektuurit ja alueet |
| --- | --- | --- |
| Hokkaidō |  Hokkaidō  |  |
| Tōhoku |  Aomori  Iwate  Miyagi  Akita  Yamagata  Fukushima  |  |
| Kantō |  Ibaraki  Tochigi  Gunma  Saitama  Chiba  Tokio  Kanagawa  |  |
| Chūbu |  Niigata  Toyama  Ishikawa  Fukui  Yamanashi  Nagano  Gifu  Shizuoka  Aichi  |  |
| Kansai |  Mie  Shiga  Kioto  Osaka  Hyōgo  Nara  Wakayama  |  |
| Chūgoku |  Tottori  Shimane  Okayama  Hiroshima  Yamaguchi  |  |
| Shikoku |  Tokushima  Kagawa  Ehime  Kōchi  |  |
| Kyūshū · Ryūkyū |  Fukuoka  Saga  Nagasaki  Kumamoto  Ōita  Miyazaki  Kagoshima  Okinawa  |  |
Türkistan

| Türkistan (Түркістан) Turkestan, Туркестан |
| --- | --- |
 Türkistan
 Koordinaatit: 43°N, 68.2436°E 
Valtio:  Kazakstan
Alue:  Etelä-Kazakstanin alue
Väkiluku (2012)  ():  150 595
Aikavyöhyke:  UTC+5
Suuntanumero(t):  +7 32533
 
 turakimat.kz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Türkistan (kaz. Түркістан) eli Turkestan (ven.  Туркестан) on kaupunki Kazakstanin Etelä-Kazakstanin alueella. Kaupungissa on runsas 150 tuhatta asukasta (2012).
Kaupungin kautta kulkee eurooppatie E123 ja siihen yhtyvä eurooppatie E004. Kaupungin kautta kulkee Kazakstanin eteläinen päärata ja kaupungissa on rautatieasema.
Väestön kehitys

102 505 (1999)
142 899 (2009)
150 595 (2012, arvio)
Kuvagalleria

Khoja Ahmed Yasavin mausoleumi, maailmanperintökohde Türkistanissa.
Mausoleumia ympäröivää muuria Türkistanissa.
Landsat-satelliittikuva Türkistanin alueesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Türkistan Wikimedia Commonsissa
Sunnuntairaportti

Sunnuntairaportti  (alk. Sunnuntaitelevisio) oli Mainos-TV:n ohjelmistossa (vuodesta 1993 MTV3-kanavalla) vuosina 1981–2001 esitetty uutis- ja ajankohtaisohjelma, jota lähetettiin nimensä mukaisesti sunnuntai-iltaisin. Yleensä jakson pituus mainoksineen oli puoli tuntia, joskus tunninkin.
Ohjelmaa esitettiin 1980-luvulla, kun MTV:llä ei vielä ollut omaa kanavaa, TV1:llä kello 18.00 alkaen. 1980-luvun lopussa ohjelman alkamisaikaa siirrettiin viisi minuuttia myöhemmäksi Sääruutu-ohjelman takia. 1990-luvun alussa ohjelman alkamisaikaa siirrettiin vielä kymmenen minuuttia myöhemmäksi, koska Yle alkoi lähettää TV-nytt-ohjelmaa myös sunnuntaisin kello 18.00. Sunnuntairaporttia ei lähetetty vuosina 1991–1992.lähde?
Vuoteen 1988 asti oli voimassa 1950-luvulta periytynyt niin sanottu 24 tunnin sääntö, jonka mukaan MTV ei saanut kertoa vuorokautta tuoreemmista aiheista – poikkeuksen tähän muodostivat vain syyskuussa 1981 alkaneet MTV:n uutiset mutta ei Sunnuntairaportti. Eräänä sunnuntaina toimittaja Jouni Flinkkilä totesi suorassa lähetyksessä katsojille, että tiedämme miten Keke Rosberg pärjäsi juuri päättyneessä formulakisassa, muttemme valitettavasti voi kertoa sitä teille.
Vuonna 1993, kun MTV aloitti lähetykset omalla kanavallaan, Sunnuntairaportti palasi ohjelmistoon, jolloin sen alkamisaika oli 19.40. Ohjelman lähetysaika lyheni 20 minuuttiin ja sitä esitettiin ilman mainoskatkoa, ja yleensä sitä ennen esitetyn Karpolla on asiaa -ohjelman jälkeen.lähde? Se oli yksi vuoden katsotuimmista televisio-ohjelmista Suomessa. Esimerkiksi 14. maaliskuuta 1993 Sunnuntairaportti sai 1,4 miljoonaa katsojaa. Suosio kasvoi vuosi vuodelta alkuvaiheen noin 400 tuhannesta esimerkiksi alkuvuoden 1997 katsojakeskiarvoon 1,2 miljoonaa.
Ohjelman tekijöitä olivat muiden muassa tuottaja Riitta Snellman, Heikki Piuhola, Jouni Flinkkilä, Marja Juonala, Esa Nieminen ja Tiina Hiekkaranta. Sähköisen median 1990-luvun lopulta kiristynyt kilpailu Suomessa (mm. internetin yleistyminen, Nelosen aloitus 1998) johtivat MTV:ssä sarjaan ulkoistuksia ja yhteensä 150 henkilötyövuoden vähennyksiin, mikä pakotti lakkauttamaan ohjelman syksyllä 2001.lähde?
”Presidentin kanava” 1985

Talvella 1985 tasavallan presidentti Mauno Koivisto suuttui Yleisradiolle sen tavasta siteerata häntä väärin hänen jatkokauttaan koskevassa asiassa. Koivisto antoi tästä Ylen sijaan haastattelun MTV:n Sunnuntairaportille ehtonaan, ettei materiaalia saa antaa Ylen käyttöön. Koivisto esiintyi Sunnuntairaportissa taas seuraavana kesänä vastaillen kansalaisten kysymyksiin, mikä nosti MTV:n statusta politiikan uutisoinnissa mutta sai myös aikaan ivallisia ”presidentin kanava” -mainintoja.
Valepommijupakka 1989

Lauantaina 14. tammikuuta 1989 Sunnuntairaportin toimitus lähetti lentorahtina Jyväskylästä ja Joensuusta Helsinkiin itse kyhättyä pommia muistuttaneen paketin testatakseen Suomen ilmailuliikenteen turvatarkastustoimintaa. Paketeissa oli muun muassa taskulampun paristo, herätyskello, Semtex-muoviräjähdettä muistuttavaa sinitarraa ja sähköjohtoa. Vain Jyväskylästä lähetetty paketti pysähtyi turvatarkastukseen, kun taas Joensuun paketti tuli sellaisenaan perille. Finnair ja Ilmailuhallitus keskeyttivät lentorahtitoiminnan lauantaista maanantaihin, järjestivät sunnuntaina tilanteesta lehdistötilaisuuden ja vaativat asian selvittyä MTV:lle rangaistusta ilmaliikenteen häirinnästä. Palestiinan vapautusjärjestön johtajan Jasser Arafatin vieraillessa seuraavana päivänä Suomessa ulkoministeriö luokitteli suojelupoliisin arvion perusteella MTV:n turvallisuusriskiksi eikä hyväksynyt sitä vierailua seuranneeseen kuvaajaryhmään. Julkisen sanan neuvosto piti tätä rangaistuksenluonteisena toimena, joka kohdistui toimitukselle kuuluvaan päätösvaltaan ja toimituksellisen aineiston sisältöön.
Oikeuskansleri Jorma S. Aalto ei nostanut asiasta syytettä MTV:tä vastaan, koska rikoksen tunnusmerkistön täyttyminen jäi tulkinnanvaraiseksi eikä ilmailuliikenteen häirintää koskeva rikoslain sanamuoto soveltunut tapaukseen.