stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dennis Potter
Aiheesta muualla

Dennis Potter, TV & Radio Obituaries, The Telegraph 8.6.1994.] (englanniksi) (Archive.org)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Bodorganin rautatieasema

Bodorganin rautatieasema on rautatieasema Bodorganin taajamassa lähellä Bethelin kylää Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella.
Asema avattiin lokakuussa 1849. Sitä käytti 5 552 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Pacer-juna Bodorganin asemalla.
Valleyn rautatieasema

Valleyn rautatieasema (kymriksi Y Fali) on rautatieasema Valleyn kylässä Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella.
Asema avattiin lokakuussa 1849. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiinkin 14. helmikuuta 1966. Se avattiin kuitenkin jälleen uudelleen 15. maaliskuuta 1982. Asemaa käytti 14 742 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Aseman tasoristeys.
All Red

All Red on yhdysvaltalaisen rap-artisti Playboi Cartin kappale, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2024 AWGE:n ja Interscope Recordsin kautta.  Kappaleen on tuottanut F1lthy, Ojivolta, Lucian, Lukrative sekä Twisco. Kriitikoiden mielestä kappale jatkoi Cartin uutta linjaa pois hänen tunnusomaisesta ''vauvaäänestään'' kohti matalampaa ääntä.  Se on hänen ensimmäinen julkaisu suoratoistopalveluihin sitten vuoden 2020.
| ”All Red” Playboi Carti |
| --- | --- | --- |


Singlen tiedot
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2024
 Tuottaja(t): F1lthy • Ojivolta • Lucian • Lukrative • Twisco
 Tyylilaji: Hip hop • trap
 Kesto: 02.28
 Levy-yhtiö: AWGE • Interscope
Playboi Cartin muut singlet
| ”@ Meh” 2020 | ”All Red” 2024 |   |
Taustat

''All Red" nauhoitettiin vuoden 2022 aikana. Kappaleen kertosäkeen nauhoitus julkaistiin epävirallisesti Instagramin kautta 5. huhtikuuta 2023 muiden julkaisemattomien kappaleiden tallenteiden ohella, joita työstettiin vuosina 2021–2022.  Kappale, jota ei tuolloin ollut virallisesti nimetty, Playboi Cartin fanikunta antoi lempinimen "All Red", joka annettiin kappaleen viralliseksi nimeksi.
15. kesäkuuta 2024 Playboi Carti esitteli "All Redin" täysversion esiintyessään Lyrical Lemonade's Summer Smash -musiikkifestivaaleilla.  Hän jatkoi "All Redin" esittelyä sosiaalisessa mediassa ja julkaisi Instagramissa kuvan itsestään lentokoneessa, jossa teksti "All Red" oli kirjoitettu hänen hattuunsa.
Kiitorata (televisio-ohjelma)

| Kiitorata |
| --- | --- |
Tyyli:  musiikkiohjelma
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  1995
Kiitorata oli suomalainen MTV3-kanavalla kesällä 1995 esitetty musiikkiaiheinen televisio-ohjelma. Sen juontajana toimi Mari Rautiainen. Ensimmäinen jakso lähetettiin perjantai-iltana 16. kesäkuuta 1995.
Ohjelmassa esiteltiin uusia suomalaisia artisteja ja yhtyeitä sekä heidän esittämiään kappaleita. Muun muassa iskelmälaulaja Anna Eriksson ja Nylon Beat -yhtye tulivat tutuiksi ensi kertaa ohjelman kautta.
Ohjelmassa esitetyistä kappaleista AXR julkaisi CD-kokoelman Kiitorata - 32 uutta sävellystä.
Sarjassa esiintyneet artistit ja yhtyeet

Bill Hota & Pulvers
Anna Eriksson
Gitta
Sarianna Kantanen
Eveliina Kurki
Pasi Lehtinen
Kai Merilä
Pauli Pive Mäkelä
Naiskala
Nathalie
Jouko Niuha
Nylon Beat
Piana
Sami Pilvilä
Puerto Boys
Pecca Rautiainen
Räppänä
Satu
Savannah
Selma
Pia Siitonen
Susan
Vilma Timonen
Tähtisilmät
Susanna Westerholm
Britannia Bridge

| Britannia Bridge |
| --- | --- |
 Uudistettu Britannia Bridge
Ylittää:  Menainsalmi
Sijainti:  Wales, Iso-Britannia
Siltatyyppi:  kaarisilta
Pituus:  461 m
Alituskorkeus:  40 m
Avattu liikenteelle:  5. maaliskuuta 1850
Koordinaatit:  53°12′58.5″N, 04°11′09″W
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Britannia Bridge (kymriksi Pont Britannia) on Walesissä sijaitseva silta, joka yhdistää Angleseyn saaren mantereeseen ja ylittää Menainsalmen.
Historia

Rautatieliikenteen lisääntyessä 1800-luvun puolivälissä tuli tarve etsiä tehokasta rautatieyhteyttä Englannista Irlantiin matkustaville. Aluksi tutkittiin mahdollisuutta lisätä rautatie Menain riippusillalle. Tämä vaihtoehto kuitenkin hylättiin ja päätettiin rakentaa kokonaan uusi silta riippusillan viereen.
Uuden sillan suunnittelu annettiin Robert Stephensonille, joka oli yksi aikansa johtavia rautatie- ja rakennusinsinöörejä. Apunaan hänellä oli insinöörit William Fairbairn ja Eaton Hodgkinson. Sillan muodoksi valittiin uusi ja vallankumouksellinen putkisilta, jossa junat kulkivat putken sisällä. Sillan rakentaminen aloitettiin vuonna 1846, ja se valmistui neljä vuotta myöhemmin maaliskuussa 1850. Silta osoittautui niin vahvarakenteiseksi, että siitä jätettiin riippuköydet kokonaan pois. Sillan pyloneissa oli kuitenkin aukot rakennettuina köysiä varten.
Britannia Bridge oli helppohoitoinen silta, ja se oli käytössä alkuperäisenä vuoteen 1970 saakka. Tuolloin joukko paikallisia poikia olivat tutkimassa siltaa soihtujen kanssa ja silta syttyi tuleen. Silta suljettiin palon jälkeen turvallisuussyistä, ja se avattiin neljän vuoden kuluttua täysin uusittuna. Putket purettiin ja tilalle rakennettiin teräskaarisilta, jonka kannen päällä oli rautatie. Kymmenen vuotta palon jälkeen, vuonna 1980, avattiin rautatiekannen yläpuolelle toinen kansi autoliikennettä varten. Tämä on osa tietä A55. Samaan aikaan 1800-luvun puolivälissä rakennettu putkirakenteinen Conwyn rautatiesilta on yhä käytössä.
Sillan eteläpäähän avattiin heinäkuussa 1851 Britannia Bridgen rautatieasema, joka kuitenkin suljettiin jo 1. lokakuuta 1858 käyttäjämäärän jäätyä vähäiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Britannia Bridge Wikimedia Commonsissa
Alkuperäisen sillan sisäänkäynti
Alkuperäinen putkirakennelma
Alkuperäinen sillan leijonapatsas
Angleseyn saari Walesin mantereen rannikolla. Välissä on  Menainsalmi, jonka yli silta kulkee pitkin tietä A55.
Jean M. Untinen-Auel

| Jean M>  Auel.Jean Marie Untinen-Auel.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. helmikuuta 1936 (ikä 89) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Kirjallinen suuntaus: paleofiktio
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jean M. Auel (s. 18. helmikuuta 1936 Chicago, Illinois, Yhdysvallat), koko nimeltään Jean Marie Auel, ja suomalaisen kustantajan käyttämän nimen mukaan Jean M. Untinen-Auel, on suomalaistaustainen yhdysvaltalainen kirjailija, joka on kirjoittanut jääkauden aikaiseen esihistorialliseen Eurooppaan sijoittuvan Maan lapset -kirjasarjan.
Henkilöhistoria

Jean Auelin kirjojen suomenkielisissä käännöksissä käytetään markkinointisyistä myös hänen syntymänimeään. Kaikki hänen isovanhempansa olivat suomalaissiirtolaisia. Auel on ollut naimisissa Ray Auelin kanssa vuodesta 1954, ja heillä on viisi lasta.
Jean Auel työskenteli 1960-luvulla kanslistina, ja suoritettuaan aikuisopiskelijana MBA-tutkinnon hän yleni yhtiössä luottopäälliköksi. Opinnot suoritettuaan hän irtisanoutui työstään ja uutta työpaikkaa etsiessään sai ajatuksen kirjoittaa novellin esihistoriasta. Hänen romaaninsa Ayla-tytön selviämiskamppailusta neandertalinihmisten parissa laajeni kirjasarjaksi, jossa on ilmestynyt kuusi osaa. Tätä Maan lapset -sarjaa on myyty yli 30 miljoonaa kappaletta ja se on käännetty 28 kielelle. Sarjan ensimmäisen osan, Luolakarhun klaani, pohjalta tehtiin myös elokuva vuonna 1986. Kirjailija itse oli kuitenkin tyytymätön elokuvan toteutukseen, jossa pääosaa esitti Daryl Hannah, ja osti itselleen takaisin sarjan muiden osien filmioikeudet eikä ole tehnyt niiden osalta sopimuksia.
Auel on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, ja Luolakarhun klaani oli ehdolla parhaasta esikoisteoksesta jaettavan American Book Award -palkinnon saajaksi. Auel on neljän yliopiston kunniatohtori.
Yleistä teoksista

Luolakarhun klaani yllätti lukijat antamalla erittäin todenmukaisen kuvan neandertalinihmisten elämästä. Vaikka monet tulkinnat perustuivat kirjailijan omaan pohdintaan, hän oli tehnyt laajapohjaista tutkimusta arkeologian alueella. Omakohtaista kokemusta saadakseen kirjailija osallistui selviytymistaidon kurssille, jossa oppi tekemään kivikauden tapaan tulta ja työkaluja sekä elämään luonnossa talviolosuhteissa.
Kirjan menestyessä Jean Auelin mahdollisuudet tehdä tutkimusta parantuivat edelleen, ja nyt hän pystyi myös vierailemaan kirjojensa esihistoriallisilla alueilla ja yliopistoissa. Niinpä kirjasarjan edetessä monet kuvaukset luonnosta, ihmisistä ja tapahtumista pohjautuvat tieteelliseen tutkimukseen.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat jääkauteen noin 30 000 vuotta sitten, jolloin populaatiot olivat pieniä ja elanto perustui metsästykseen ja keräilyyn. Metallien käsittelyä ei ollut vielä keksitty, joten työvälineet tehtiin pääosin piikivestä.
Monien Maan lapset -sarjan lukijoiden mielestä kirjailija on viimeisissä teoksissa keskittynyt ehkä liikaakin tuomaan esille antropologista aitoutta ja kasvitieteellistä tarkkuutta, mutta silti kirjasarjan jatkoa odotetaan kaikkialla maailmassa.
Sarjan odotettu päätösosa Maalattujen luolien maa (The Land of Painted Caves) julkaistiin yhtaikaa maailmanlaajuisesti 29.3.2011. Julkaisu tapahtui ainakin Yhdysvalloissa, Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Hollannissa, Espanjassa, Italiassa, Serbiassa, Kroatiassa, Norjassa, Tanskassa, Japanissa, Ruotsissa ja Suomessa. Sarjan kuudes osa jatkaa Aylan, hänen kumppaninsa Jondalarin ja heidän pienen Jonayla-tyttärensä tarinaa. Ayla saa kokea äitiyden ja heimon parantajana toimimisen haasteet.
Suomennetut Maan lapset -sarjan teokset

Luolakarhun klaani.  ((The Clan of the Cave Bear, 1980.) Suom. Erkki Hakala. 18. tarkistettu painos)  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-26758-9
Hevosten laakso.  ((The Valley of Horses, 1982.) Suom. Erkki Hakala. 15. tarkistettu painos)  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-26759-7
Mammutin metsästäjät.  ((The Mammoth Hunters, 1985.) Suom. Erkki Hakala. 7. tarkistettu painos)  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-26760-0
Tasangon vaeltajat.  ((The plains of passage, 1990.) Suom. Tiina Ohinmaa, Aulis Rantanen, Kirsti Kattelus. 4. tarkistettu painos)  WSOY, 2011.  ISBN 951-0-26761-9
Luolien suojatit.  ((The Shelters of Stone, 2002.) Suom. Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä)  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-26756-2
Maalattujen luolien maa.  ((The Land of Painted Caves, 2011.) Suom. Hilkka Pekkanen)  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-36599-1
Suomennetut Maan lapset -sarjan teokset > Muuta kirjallisuutta

Esipuhe Adrian Listerin ja Paul Bahnin kirjaan Mammutit: Jääkauden jättiläiset.  (Mammoths – Giants of the Ice Age, 2007.)  Suomentanut Arja Hokkanen. Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-25064-3
Aiheesta muualla

WSOY: Jean M. Untinen-Auel (Suomalaisen kustantajan verkkosivu kirjailijasta) wsoy.fi. Arkistoitu 4.8.2007. Viitattu 17.02.2008.
Jean M. Auel Penguin Random House. Viitattu 22.12.2023. (englanniksi)
EcFans.com (Kansainvälinen fanisivu) ecfans.com. Viitattu 17.2.2008. (englanniksi)
Don Hitchcock: Don's Maps (Kirjoissa esitettyjen tapahtumapaikkojen kartat) donsmaps.com. Viitattu 17.2.2008. (englanniksi)
Leena Peltonen: Tasangon vaeltajat. Aikakone 1/1991.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  Europeana  IdRef
Kristian Heiskari

| Kristian Heiskari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. toukokuuta 1992 (ikä 32) Tammisaari
Kansalaisuus:   Suomi
Muut tiedot
Aktiivisena:  2019–
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kristian Johannes Heiskari (s. 22. toukokuuta 1992 Tammisaari) on suomalainen tositelevisioesiintyjä. Hän tuli tunnetuksi voitettuaan Big Brotherin vuonna 2019.
Julkisuudessa

Heiskari tuli tunnetuksi voitettuaan Big Brotherin syksyllä 2019. Hän teki historiaa tositelevisiossa voitettuaan perään toisen ison televisioformaatin Selviytyjät Suomen.
Heiskari oli mukana rap-artisti Jeijjon vuonna 2020 julkaisemalla singlellä Kämppä tyhjän.
Heiskari piti podcastia nimeltä Lainsuojattomat yhdessä Archie Cruzin kanssa. Heidän välinen yhteistyönsä kuitenkin päättyi heti ensimmäisen jakson jälkeen. Samalle kanavalle Heiskari on aiemmin julkaissut matka-aiheisia vlogejaan voitettuaan Big Brotherin.
Julkisuudessa > Filmografia

| Ilmestymisvuosi | Nimi | Tyyli | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Big Brother Suomi 2019 | tositelevisiosarja | kilpailja |
| 2020 | Big Brother Suomi 2020 | tositelevisiosarja | koostelähetysten kommentaattori |
| 2021 | Selviytyjät Suomi | tositelevisiosarja | kilpailija |
| 2021 | Kristianin heimoneuvosto | nettisarja | juontaja |
| 2022 | Farmi Suomi | tositelevisiosarja | kilpailija |
| 2022 | Duunarit | nettisarja |  |
| 2024 | Selviytyjät Suomi | tositelevisiosarja | kilpailija |
Rim tim tagi dim

|  Rim tim tagi dim |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Baby Lasagna
Levy-yhtiö:  Virgin Music Group
Kesto:  2:59
Tyylilaji:  rock, pop punk
Julkaistu:  12. tammikuuta 2024
Säveltäjä(t):  Marko Purišić
Sanoittaja(t):  Marko Purišić
Tuottaja(t):  Marko Purišić
Euroviisutiedot
Vuosi:  2024
Maa:  Kroatia
Kieli:  englanti
Sijoitus:  2.
Pisteet:  547
Sijoitus semifinaalissa:  1.
Pisteet semifinaalissa:  177
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Mama šč!” (2023) 
Rim tim tagi dim on kroatialaisen laulajan Baby Lasagnan esittämä kappale, joka julkaistiin 12. tammikuuta 2024. Baby Lasagna voitti kappaleella Kroatian vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineen Dora  2024 -kilpailun ja näin ollen edusti kappaleella Kroatiaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale tuli finaalissa toiseksi saatuaan yhteensä 547 pistettä, joista 337 yleisöltä ja 210 raadeilta.
Vastaanotto

Rim tim tagi dim sai Euroviisusivusto Wiwibloggsin toimittajilta kokonaisarvosanan 8,5/10 pistettä. Jotkut syyttivät kappaletta Käärijän Euroviisukappale Cha cha chan kopioinnista.
Listasijoitukset

| Lista | Sija |
| --- | --- |
 Kroatia (Billboard): 2
 Kroatia (HR Top 40): 4
Kirjovaskiyökkönen

| Kirjovaskiyökkönen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Metalliyökköset Plusiinae
Tribus::  Plusiini
Suku::  Autographa
Laji::  pulchrina
Kaksiosainen nimi
 Autographa pulchrina  Haworth, 1802 
Katso myös
   Kirjovaskiyökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirjovaskiyökkönen (Autographa pulchrina) on varsin yleinen, punertavankirjava keskikesän yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Etusiipien pohjaväri vaihtelee vaalean punaruskeasta tumman violetinruskeaan ja ne ovat monimutkaisen sävykirjonsa vuoksi levottoman kirjavat. Siiven keskellä on pienehkö, valkoinen, kreikkalaista gamma-kirjainta muistuttava kuvio, joka on useimmiten jakaantunut kahteen erilliseen osaan. Kuvion takaa siipi on pieneltä alueelta ruosteenkellertävä. Munuaistäplän reunus on hopeisen vaalea ja täplä on takareunastaan musta. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat vaaleanruskeat, gamma-kuviota tummemmat ja ulommassa poikkiviirussa on pieni, terävä mutka sisäänpäin. Aaltoviiru erottuu tummana ja siinä on loivasti kaartuva, hieman w-kirjaimen muotoinen mutka. Siipiripset ovat alapinnalta täplikkäät ja niiden ruskea tyviviiru on hyvin himmeä. Takasiivet ovat tummanharmaat, ulkoreunaa kohti tummenevat ja niiden alapinnalla on viivamaiseksi venynyt keskipilkku. Siipiväli 36–42 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan laajalla alueella läntisimmästä Euroopasta Japaniin saakka. Suomessa sitä tavataan lähes koko maassa etelärannikolta ainakin Keski-Lappiin saakka. Pohjoisesta havaintoja on kuitenkin huomattavasti etelää vähemmän. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alkupuolelta elokuulle lennon ollessa huipussaan heinäkuun alussa.
Elinympäristö ja elintavat

Kirjovaskiyökkönen on yleinen laji, joka viihtyy sekä kosteissa että kuivissa ympäristöissä. Rehevien metsien ja metsänreunusten lisäksi se on runsaslukuinen erilaisissa kulttuuriympäristöissä. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle. Ne myös käyvät kukilla. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana ja koteloituu kotelokopan sisään ravintokasvin yhteenpunottujen lehtien väliin.
Ravintokasvi

Toukka elää erilaisilla ruohovartisilla kasveilla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kirjovaskiyökkönen (Autographa pulchrina)
Suomen Perhoset: Kirjovaskiyökkönen
Perhostutkijainseura: Kirjovaskiyökkönen (Autographa pulchrina) (Arkistoitu – Internet Archive)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Autographa pulchrina (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Autographa pulchrina, the Beautiful golden Y[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q199254  BioLib: 53386  BOLD: 86459  CoL: 92W4Z  EoL: 546678  EUNIS: 309374  Fauna Europaea: 449607  Fauna Europaea (new): 23db6fb8-2913-4eaf-bcfe-13bfa522bd23  GBIF: 1792411  iNaturalist: 460243  IRMNG: 10312745  LepIndex: 280551  LoB: 5585  MaBENA: AutogPulch  NBN: NBNSYS0000006547  NCBI: 987893  Observation.org: 9018  Open Tree of Life: 556885  Laji.fi: MX.62411
Jouko Gripin patsas

Jouko Gripin patsas patsas on Anitta Toivion vuonna 2004 tekemä pienoispatsas Pälkäneellä Jouko Gripin kunniaksi. Patsas oli ensin urheilukentän vieressä mutta se siirrettiin Kostia-areenan eteen. Teos on on osa teossarjaa Liikkeellä. Grip on vuonna 1949 syntynyt pälkäneläinen etenkin hiihtolajeissa menestynyt vammaisurheilija, joka valittiin kansainvälisen paralympiakomitean Paralympic Hall of Fameen Torinossa 2006.
Katarsis (yhtye)

| Katarsis> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2020–
Tyylilaji:  vaihtoehtorock, post-punk, taiderock
Kotipaikka:  Vilna, Liettua
Laulukieli:  liettua
Jäsenet:  Lukas Radzevičius   Emilija Kandratavičiūtė   Alanas Brasas   Jokūbas Andriulis  
Entiset jäsenet:  Andrius Gruodis   Eivin Laukhammer  
Katarsis on vuonna 2020 Vilnassa perustettu liettualainen vaihtoehtorock- ja post-punkyhtye. Sen muodostavat laulaja ja kitaristi Lukas Radzevičius, kitaristi Alanas Brasas, basisti Emilija Kandratavičiūtė ja rumpali Jokūbas Andriulis. Katarsis edustaa Liettuaa kappaleella ”Tavo akys” vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Baselissa.
Jäsenet

Lukas Radzevičius – laulu, sähkökitara
Alanas Brasas – sähkökitara
Emilija Kandratavičiūtė – basso
Jokūbas Andriulis – rummut
Andrius Gruodis
Eivin Laukhammer
Diskografia > EP-levyt

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
Dausos:  Julkaistu: 24.toukokuuta 2024  Levy-yhtiö: omakustanne  Formaatit: nettimusiikki, suoratoisto
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> LTU  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| "Niekas" | 2020 | — | Albumittomat singlet |
| "Vasarą galvoj minoras" | 2020 | 4 | Albumittomat singlet |
| "Rasa" | 2022 | — | Albumittomat singlet |
| "Des" | 2022 | — | Albumittomat singlet |
| "Ėda" | 2023 | — | Albumittomat singlet |
| "Būsi" | 2023 | — | Albumittomat singlet |
| "Praradau tave" | 2023 | — | Albumittomat singlet |
| "Pamiršau žiūrėt į paukščius" | 2024 | — | Dausos |
| "Dingo" | 2024 | — | Albumittomat singlet |
| "Tavo akys" | 2025 | 1 | Albumittomat singlet |

Käännös suomeksi
Toivo Salosen patsas

Toivo Salosen patsas patsas on Anitta Toivion vuonna 2004 tekemä pienoispatsas Pälkäneellä pikaluistelija Toivo Salosen kunniaksi. Patsas oli ensin urheilukentän vieressä mutta se siirrettiin Kostia-areenan eteen. Teos on on osa teossarjaa Liikkeellä. Salonen (1933 – 2019) oli muun muassa olympiapronssimitalisti.
Deebo Samuel

Deebo Samuel vuonna 2022.
Tyshun Raequan ”Deebo” Samuel (s. 15. tammikuuta 1996 Inman, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Samuel edustaa NFL-joukkue Washington Commandersia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Etelä-Carolinan yliopiston joukkueessa. San Francisco 49ers varasi hänet toisella kierroksella 36. varausvuorolla vuoden 2019 NFL;n varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2019 Samuel teki sopimuksen 49ersin kanssa. Heinäkuussa 2022 Samuel teki 49ersin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 73,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Sopimuksen arvosta 58,1 miljoonan dollarin osuus on taattua rahaa. Maaliskuussa 2025 49ers kauppasi Samuelin Commandersiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon. Kaudella 2021 Samuel valittiin Pro Bowl-tähdistöotteluun ja ensimmäiseen All Pro-tähdistöjoukkueeseen. Samuel on pelannut 81 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 334 kiinniottoa, 4 792 kiinniottojaardia ja 22 kiinniotolla tehtyä touchdownia. Hän on edennyt juoksemalla 1 143 jaardia ja tehnyt juoksemalla 20 touchdownia. Hän on rähmännyt pallon 12 kertaa. Samuel on pelannut 12 NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 46 kiinniottoa, 638 kiinniottojaardia ja kaksi kiinniotolla tehtyä touchdownia. Hän on edennyt juoksemalla 288 jaardia ja tehnyt juoksemalla yhden touchdownin. Hän on rähmännyt pallon yhden kerran. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Forth Bridge

| Forth Bridge |
| --- | --- |

Ylittää:  Forthinvuonon
Ylläpitäjä:  Balfour Beatty
Siltatyyppi:  ulokesilta
Pisin jänneväli:  521 m
Pituus:  2 467 m
Avattu liikenteelle:  4. maaliskuuta 1890
Koordinaatit:  56.0004°N, 3.3886°W
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Forth Bridge on vuonna 1889 valmistunut Skotlannissa oleva rautatiesilta, joka ylittää Forthinvuonon. Se on teräksestä rakennettu ulokepalkkisilta, jonka kokonaispituus on 2 467 metriä. Sen jänneväli oli 521 metriä.
Sillan suunnittelivat John Fowler ja Benjamin Baker, ja se otettiin käyttöön 1890.
Rakennelma

Forth Bridge on teräksestä rakennettu ulokesilta. Sillan kokonaispituus siihen johtavat viaduktit mukaan luettuna on 2 467 metriä.
Siltaa kantavat kolme uloketornia, joista lähtee kumpaankin suuntaan 207 metriä pitkät ulokkeet. Ulokkeiden välissä 107 pitkä riippuva jänne. Kolmen tornin väliin muodostuu näin kaksi 521 metriä pitkää jännettä, jotka olivat 28 vuoden ajan maailman pisimmät. Tornit kohoavat 110 metriä graniittisten tukipylväiden yläpuolelle. Tornien huiput ovat kokonaisuudessaan 137 metriä joen pohjan yläpuolella.
Sillan rakentamiseen käytettiin 53 000 tonnia terästä, ja se oli aikanaan Britannian ensimmäinen suuri teräsrakennelma.