stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hannamari Laitinen

| Hannamari Laitinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1980 (ikä 44)
Uran tiedot
Laji:  pesäpallo
Seura:  Mansen Pesäpallo
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten pesäpallo.Naisten superpesis  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten pesäpallo.Naisten superpesis  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten pesäpallo.Naisten superpesis  | Maa:   Suomi> Naisten pesäpallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 2002 | pesäpallo |  |
|  Pronssia | 1999 | pesäpallo |  |
|  Pronssia | 2001 | pesäpallo |  |
|  Pronssia | 2004 | pesäpallo |  |
Hannamari Laitinen o. s. Kaario (s. 6. huhtikuuta 1980) on suomalainen pesäpalloilija. Laitinen edusti urallaan Superpesiksessä Mansen Pesäpalloa, Vihdin Palloa ja Porin Pesäkarhuja. Laitinen saavutti yhden SM-kullan kaudella 2002 ja kolme SM-pronssia kaudella 1999, kaudella 2001 ja kaudella 2004. Laitinen pelasi neljä Itä-Länsi-ottelua vuosina 1998, 2001, 2002 ja 2004. Hän pelasi ulkokentällä polttolinjassa. Laitinen pelasi urallaan 167 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kymmenen kunnaria ja 24 tavallista juoksua, toi 219 juoksua ja keräsi 799 kärkilyöntipistettä. Laitinen pelasi 46 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi 69 juoksua ja keräsi 182 kärkilyöntipistettä. Laitinen pelasi seitsemän Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissö otteluissa hän toi 16 juoksua ja keräsi 36 kärkilyöntipistettä.
Hans-Otto Ehrström

Hans-Otto Ehrström (s. 1972) on suomalainen pianisti, joka on erikoistunut lied- ja oopperamusiikkiin.
Hans-Otto Ehrström on opiskellut Sibelius-Akatemiassa ja Lyonin konservatoriossa. Hän on voittanut kahdesti Kangasniemen liedpianistikilpailun ja saanut ensimmäisissä Pentti Koskimies -liedkilpailussa ensimmäisen palkinnon.
Ehrström toimi 1998-2000 Zürichin oopperastudion korrepetiittorina, ja vuodesta 2000 lähtien hän on Suomen Kansallisoopperan korrepetiittori. Hän on työskennellyt myös Savonlinnan Oopperajuhlilla ja useiden laulukilpailujen omana pianistina.
Ehrström on esiintynyt useimmissa Euroopan maissa ja tehnyt radio- ja televisionauhoituksia. Hän on levyttänyt muun muassa Kuulan, Schubertin, Musorgskin ja Sibeliuksen liedmusiikkia.
Graham Gristwood

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Graham Gristwood Norjan MM-kisoissa 2010. |  Graham Gristwood Norjan MM-kisoissa 2010. |  Graham Gristwood Norjan MM-kisoissa 2010. |  |
Maa:   Iso-Britannia
Miesten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Olomouc 2008 | viesti |  |
Graham Gristwood (31. toukokuuta 1984) on brittiläinen suunnistuksen maailmanmestari. Hän asuu Surreyssä ja edustaa ruotsalaista Södertälje-Nykvarn Orienteringia sekä kotimaassaan Octavian Droobersia.
Gristwood voitti uransa tähän asti ainoan MM-mitalinsa Olomoucin kisoissa 2008. Hän juoksi avausosuuden Jukolan viestissä IFK Lidingön joukkueessa, joka sijoittui lopulta neljänneksi.
Arvokisasijoitukset > MM-kilpailut

2004 31. sprintissä
2006 9. sprintissä
2007 12. sprintissä ja 7. viestissä
2008 22. sprintissä, 26. keskimatkalla ja kultaa viestissä
2009 17. sprintissä, 9. pitkällä matkalla ja viestissä
2010 14. sprintissä, 13. keskimatkalla ja neljäs viestissä
2011 neljäs sprintissä
Arvokisasijoitukset > EM-kilpailut

2006 43. sprintissä, 35. keskimatkalla ja 35. keskimatkalla
2008 27. pitkällä matkalla ja 7. viestissä
2010 10, sprintissä, 18. keskimatkalla ja kuudes viestissä
Arvokisasijoitukset > Avoimet PM-kilpailut

2007 11. sprintissä, 49. keskimatkalla ja 48. pitkällä matkalla
2009 88. keskimatkalla ja 14. viestissä
Arvokisasijoitukset > Nuorten MM-kilpailut

2002 39. keskimatkalla ja 100. pitkällä matkalla
2003 28. pitkällä matkalla ja 12. viestissä
2004 11. keskimatkalla, 29. pitkällä matkalla ja 11. viestissä
Arvokisasijoitukset > Maailmancup

2004 113. kokonaispisteissä
2005 59. kokonaispisteissä
2006 27. kokonaispisteissä
2007 28. kokonaispisteissä
2008 29. kokonaispisteissä
2009 23. kokonaispisteissä
2010 9. kokonaispisteissä
HMS Lion (C34)

| HMS Lion |
| --- | --- |
 HMS Lion

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock Swan Hunter and Wigham Richardson, Wallsend
Kölinlasku:  6. kesäkuuta 1942
Laskettu vesille:  2. syyskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  20. heinäkuuta 1960
Poistui palveluskäytöstä:  joulukuu 1972
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 12. helmikuuta 1975
Tekniset tiedot
Uppouma:  suunniteltu: 9 330 t (standardi) 11 900 t (kuormattu)
Pituus:  169,3 m
Leveys:  20 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  80 000 hv
Nopeus:  31,5 solmua
Miehistöä:  73 upseeria 215 aliupseeria 593 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 × kaksiputkista 6" Mk XXVI -tykkitornia 3 × kaksiputkista 3" ilmatorjuntatykkiä
HMS Lion (viirinumero C34) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tiger-luokan risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 24. kesäkuuta 1942 nimellä HMS Defence. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1944 kumminaan kontra-amiraali John Edelstonin puoliso.
Työt keskeytettiin heinäkuussa 1946, minkä jälkeen keskeneräinen risteilijä makasi ankkurissa. Vuonna 1951 suunnittelutyö aloitettiin uudelleen ja Amiraalineuvosto hyväksyi 14. lokakuuta 1954 uusitut piirustukset, joiden mukaan alusten pääaseiksi valittiin kaksi kaksiputkista eikä kolmea kolmiputkista kuudentuuman tykkitornia ja apuaseet vaihdettiin viidestä kaksiputkisesta nelituumaisesta kolmeen kaksiputkiseen kolmituumaiseen. Samoin aluksille alun perin suunnitellut torpedoputket jätettiin pois. HMS Defencen tilaus siirrettiin samalla Swan Hunterille. Hinaajat siirsivät heinäkuussa 1955 keskeneräisen aluksen Clydestä Tyne-joelle töiden jatkamiseksi. Alus ankkuroitui 7. heinäkuuta Tyne-joelle. Aluksen nimi vaihdettiin lokakuussa 1957 HMS Lioniksi.
Aluksella syttyi 22. toukokuuta 1958 tulipalo, jonka syyksi paljastui hitsauspuikko. Palo saatiin nopeasti sammumaan eikä suuria vahinkoa päässyt tapahtumaan. Alus irtosi 22. helmikuuta 1960 ensimmäisen kerran omin konein laiturista aloittaessaan valmistajan koeajot. Alus saapui 21. helmikuuta 1962 Plymouthinlahdelle. Tullitarkastuksen jälkeen alus kiinnittyi laituriin 7, missä perheenjäsenet ja ystävät odottivat. Alus siirrettiin 5. maaliskuuta telakalle ja kolme päivää myöhemmin aluksen miehistö siirtyi maihin.
Palvelus 1962-1964

Kapteeni I. L. M. McGeogh vastaanotti 25. huhtikuuta aluksen päällikkyyden ja tarkasti aluksen. Alus palautettiin 2. elokuuta 1962 palvelukseen. Se saapui 19. maaliskuuta Devonportiin kiinnittyen laituriin 8. Pian tämän jälkeen alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin North Lockiin, missä Devonportin telakka vastaanotti aluksen.
Palvelus 1964-1965

Kapteeni E. F. Hamilton-Mielke vastaanotti 6. huhtikuuta 1964 aluksen päällikön tehtävät. Alus otettiin 17. huhtikuuta kolmannen ja viimeisen kerran palvelukseen.
Alus poistettiin 17. joulukuuta 1965 palveluksesta, jolloin vielä laivalla olleet miehistönjäsenet poistuivat alukselta ja siirtyivät laivaston kasarmeille. Miehistö odotti helkopteriristeilijäksi muutostöiden alkamista, mutta 1970 tehtiin päätös, että alusta ei muutettaisi.
Alus oli varaosina huollettaessa kahta muuta Tiger-luokan risteilijää. Alus myytiin 1975 romutettavaksi ja hinattiin 24. helmikuuta Rosythista T. W. Wardille Inverkeithingiin.
Hans-Peter Pohl

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Calgary 1988 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 1987 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Falun 1993 | joukkuekilpailu |  |
Hans-Peter Pohl (s. 30. tammikuuta 1965 Triberg im Schwarzwald, Baden-Württemberg, Saksan liittotasavalta) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä, joukkuekilpailun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan SC Schonach -seuraa.
Pohl kuului joukkuekilpailun kultaa voittaneeseen Saksan liittotasavallan joukkueeseen Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 ja Calgaryn olympialaisissa 1988. Yhdistyneen Saksan joukkueessa hän saavutti joukkuekilpailussa MM-pronssia Falunissa 1993. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa kahdeksanneksi, Calgaryn olympialaisissa 28:nneksi, Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 1991 viidenneksi ja Albertvillen olympialaisissa 1992 16:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa 1985.
Pohl sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan kolmanneksi Schonachissa tammikuussa 1991. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli parhaimmillaan kymmenes kaudella 1990–1991.
Harry Derckx

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Derckx vuonna 1952. |  Derckx vuonna 1952. |  Derckx vuonna 1952. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 |  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 |  |  |
Henri Jean Joseph ”Harry” Derckx (19. maaliskuuta 1918 Saint-Pierre-lès-Nemours, Ranska – 12. heinäkuuta 1983 Rucphen) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Derckx kuului Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952 ja olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Harry Corner

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten kriketti | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten kriketti | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten kriketti | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> .Miesten kriketti |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Harry Richard Corner (9. heinäkuuta 1874 Taunton, Somerset – 7. kesäkuuta 1938 Radyr, Cardiff) oli brittiläinen kriketinpelaaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän kuului kultaa voittaneeseen Castle Caryn Devon & Somerset Wanderers -joukkueeseen. Hänet otettiin joukkueeseen vasta viime hetkellä, kun molemmat kilpailevat joukkueet olivat sopineet kahdentoista pelaajan sisällyttämisestä kumpaankin.
Corner kävi Blundell's Schoolia, ja hän liittyi Walesissa villakauppiaiden yritykseen.
Teemu Rannikko

| Teemu Rannikko |
| --- | --- |
 Rannikko Suomen maajoukkueasussa elokuussa 2010
Henkilötiedot
Koko nimi:  Teemu Rannikko
Syntynyt: 9. syyskuuta 1980 (ikä 44) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Taikuri
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  189 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1996–2000 2000–2002 2002–2003 2003–2005 2005–2007 2007–2009 2009–2010 2010–2012 2012–2013 2013–2017 2017–2021:   Piiloset  Reggio Emilia  Euro Roseto  Scavolini Pesaro  KK Union Olimpija  Himki BK  CB Granada  Cimberio Varese  KK Union Olimpija  Joensuun Kataja  Vilpas Vikings
Maajoukkueet
1997–2017:   Suomi
Ottelut (pisteet):  149 (1405)
Aiheesta muualla
FIBA
Teemu Rannikko (s. 9. syyskuuta 1980 Turku) on suomalainen pelintekijänä menestynyt koripalloilija, joka aloitti pääsarjauransa kaudella 1996–1997 ja lopetti Suomen-mestaruuteen keväällä 2021. Hän pelasi Suomen ja neljän muun Euroopan maan sarjoissa ja edusti Suomen maajoukkuetta vuosina 1997–2017 useissa arvokilpailuissa ja yhteensä 149 maaottelussa.
Rannikko edusti Suomen pääsarjassa Piilosetia sekä viimeisinä vuosinaan Joensuun Katajaa ja Salon Vilpasta. Ulkomailla hän pelasi ammattilaisena Italian Reggio Emiliassa, Euro Rosetossa, Scavolini Pesarossa ja Cimberio Varesessa, Slovenian KK Union Olimpijassa, Venäjän Himkissä sekä Espanjan CB Granadassa. Rannikko on valittu uransa aikana viisi kertaa Vuoden koripalloilijaksi ja kerran Euroliigan viikon parhaaksi pelaajaksi.
Rannikon pelatessa ensimmäistä kertaa KK Union Olimpijassa hän kuului Euroopan takamiesten parhaimmistoon. Hän on voittanut urallaan kolme Suomen mestaruutta, yhden Slovenian mestaruuden sekä kolme nuorten Suomen mestaruutta.
Ura > Kasvattajaseurassa SM-sarjaa

Rannikon kasvattajaseura on Turun NMKY, jonka paidassa hän voitti B-poikien Suomen mestaruuden kaudella 1995–1996. Vuonna 1996 hän nousi Piilosetin edustusjoukkueeseen. Rannikko voitti Turun NMKY:n paidassa A-poikien Suomen mestaruudet vuosina 1997 ja 1998. Rannikon toisella SM-sarjakaudella hänet valittiin vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi. Kauden 1997–1998 jälkeen italialainen Scaligera Basket Verona tarjosi hänelle neljästä viiteen vuotta kestävää sopimusta, jonka arvoksi arvioitiin jopa miljoona markkaa. Rannikko ei kuitenkaan suostunut sopimukseen, koska halusi suorittaa lukion ensin loppuun. Vuosina 1999 ja 2000 hänet valittiin SM-sarjan vuoden pelaajaksi. Toiseksi viimeisen kautensa Suomessa Rannikko päätti pronssiin.
Rannikko voitti Piilosetissä Suomen Cupin vuonna 1999, minkä jälkeen finaalivastustaja Espoon Hongan päävalmentaja Jyrki Suhonen hehkutti Rannikkoa Suomen parhaaksi takamieheksi. Viimeisellä kaudellaan Suomessa eli kaudella 1999–2000 hän teki keskimäärin 18,8 pistettä ja antoi 9,2 syöttöä ottelua kohden. Rannikolla onkin edelleen hallussa SM-sarjan kausiennätys koriinjohtaneissa syötöissä.
Ura > NBA:n varaustilaisuus

Rannikko ilmoittautui vuoden 2000 NBA:n varaustilaisuuteen. Tämän takia hän kävi muun muassa Yhdysvalloissa New York Knicksin testileireillä. Tärkein syy varaustilaisuuteen ilmoittautumiseen oli Rannikon mukaan eurooppalaisten seurojen kiinnostuksen lisääminen häntä kohtaan. Lopulta hän kuitenkin veti nimensä pois varauslistalta tarkoituksenaan ilmoittautua listalle muutaman vuoden päästä uudelleen.
Ura > Siirto Sloveniaan

Kaudeksi 2005–2006 Rannikko teki slovenialaisen KK Union Olimpijan kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Tämä tarkoitti myös enemmän vastuuta kentällä ja samalla peliaikaakin alkoi tulla edellisvuosien tapaan. Heti alkukaudesta Rannikko johdatti Ljubljanan Slovenian Supercupin voittoon tekemällä 18 pistettä. Joukkueen ensimmäinen Euroliiga-ottelu päättyi tappioon, kun se hävisi Zalgiris Kaunasille. Rannikko sai pelata pelissä 40 minuuttia, joiden aikana hän teki 11 pistettä. Ljubljana ei päässyt kuitenkaan alkulohkoaan pidemmälle Euroliigassa. Slovenian liigan avauspelissä Ljubljana voitti Heliosin ja Rannikko teki 37 minuutissa kymmenen pistettä. Peli pelattiin vasta huhtikuussa, sillä Union Olimpija oli mukana Adrianmeren liigassa, joka täytti seuran koko alkukauden ohjelman. Kausi päättyi mestaruusjuhliin, kun Union Olimpija voitti finaaleissa Geoplin Slovanin otteluvoitoin 3–2. Ratkaisevassa finaalipelissä Rannikko oli joukkueensa avainpelaajia tehtyään 17 pistettä. Kausi oli seuran kannalta sekava, koska joukkue oli uudistunut edelliskauteen verrattuna lähes kokonaan. Ainoastaan Rannikko ja Yotam Halperin pystyivät täyttämään roolinsa hyvin. Kauden jälkeen kiinnostuksensa Rannikkoon osoittivat muutamat kreikkalaiset sekä italialaiset seurat. Lopulta Rannikko teki Union Olimpijan kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen vanhan sopimuksen tilalle.
Kausi 2006–2007 oli Rannikon uran paras kausi tilastojen valossa. Kauden alussa hän loukkasi nivusensa, mutta vamma ei osoittautunut suureksi. Rannikon kauden avaus tapahtui Adrianmeren liigan ottelussa, jossa hän teki heti 15 pistettä KK Partizania vastaan. Samaa joukkuetta vastaan hän teki myöhemmin kaudella Euroliigan piste-ennätyksensä, 26 pistettä. Ottelun jälkeen Euroliiga valitsi hänet viidennen peliviikon arvokkaimmaksi pelaajaksi. Näin hänestä tuli historian toinen suomalainen, joka on valittu viikon parhaaksi pelaajaksi Euroliigassa. Ennen joulua seurasta alkoi kuulua huolestuttavia ennusmerkkejä, kun se ei pystynyt maksamaan pelaajien palkkoja talousvaikeuksien takia. Tammikuun alussa Rannikon huhuiltiin siirtyvän Maccabi Tel Aviviin, mutta siirto kaatui, koska Union Olimpija ei tahtonut luopua Rannikosta. Kauden jälkimmäisellä puolikkaalla Rannikko pelasi uransa parhaita pelejä Adrianmeren liigassa tehden muun muassa 37 pistettä Hemofarmia vastaan. Rannikon kausi päättyi kantapäävammaan ja hän joutui olemaan poissa Slovenian liigan loppuotteluista. Loppuottelusarjassa vastaan tuli Helios, joka oli parempi otteluvoitoin 3–2.
Ura > Kaksi kautta Himkissä

Kaudeksi 2007–2008 Rannikko siirtyi Venäjän superliigassa pelanneeseen Himkiin. Sopimus oli kahden vuoden pituinen ja Rannikko sopi Union Olimpijan kanssa sopimuksen purkamisesta. Himkin eurosarjanavaus tapahtui SLUC Nancya vastaan, jolloin Rannikko johdatti joukkueensa voittoon tehden samalla kolme pistettä. Venäjän liigassa ensimmäinen tappio tuli vasta marraskuussa, jolloin sarjaa vuodet hallinnut CSKA Moskova voitti joukkueen. Vuodenvaihteessa Rannikko kärsi kantapäävamman, joka piti hänet poissa pelikentiltä aina maaliskuuhun saakka, jolloin Rannikko pääsi lämmittelemään yhteen sarjapeliin. Kymmenen päivän totuttelun jälkeen huomattiin, että kantapää ei kestänyt harjoittelua ja Rannikko joutui olemaan loppukauden sivussa. Himkin tie loppui Eurocupissa, kun se hävisi Joventut Badalonalle pudotuspeleissä. Rannikko joutui seuraamaan sivusta kuinka Himki eteni aina Venäjän liigan finaaliin saakka, jossa sille tuli vastaan CSKA Moskova. Kaudella Euroliigan jo voittanut CSKA oli kuitenkin selvästi parempi otteluvoitoin 3–0.
Kausi 2008–2009 oli tilastojen valossa yksi Rannikon peliuran vaatimattomimmista. Himki hankki seuraan entisiä NBA-tähtiä, kuten Carlos Delfinon, Milt Palacion ja Jorge Garbajosan. Tämän seurauksena Rannikon peliaika väheni seurassa, minkä seurauksena hän pohti todennäköisesti lähtevänsä seurasta kauden päätyttyä. Lisäksi joulukuussa valmentaja Kęstutis Kemzūra sai potkut ja tilalle tuli Sergio Scariolo, joka peluutti Rannikkoa entistä vähemmän. Himki eteni Eurocupin loppuotteluun, jossa se hävisi BC Lietuvos Rytasille. Rannikko ei kuitenkaan pelannut ottelussa, vaan joutui seuraamaan ottelua penkiltä monien muiden loppukauden pelien tavoin. Venäjän sarjassa joukkue selviytyi taas finaaleihin, joissa vastaan tuli TsSKA Moskova. Himki hävisi loppuottelusarjan luvuin 3–1, eikä Rannikko päässyt kentälle koko loppuottelusarjan aikana.
Ura > Ura Espanjassa

Ennen Suomen maajoukkueen EM-jatkokarsintojen alkua Rannikko teki yksivuotisen sopimuksen espanjalaisen ACB:ssä pelanneen CB Granadan kanssa. Rannikko haki pelipaikkaa Italian, Ranskan sekä Kreikan liigoista, koska ei halunnut siirtyä pieniin sarjoihin. Ensimmäisen sarjapelin Rannikko aloitti vaihdosta Bilbao Basketia vastaan, mutta pelasi ottelussa silti 25 minuuttia. Pisteitä Rannikko heitti ainoastaan kaksi, mikä ei auttanut joukkuetta voittoon pelin päättyessä 63–74 -vierastappioon. Ensimmäisen voittonsa Espanjan liigassa Granada otti heti seuraavassa pelissä sarjanousija Meridiano Alicantea vastaan. 103–71 -kotivoittoon päättyneessä ottelussa Rannikko teki kolme pistettä, minkä lisäksi hän antoi neljä syöttöä. Alkukausi ei sujunut Rannikon mielestä parhaalla mahdollisella tavalla, sillä odotukset olivat henkilökohtaisesti korkealla. Hän pelasi joukkueessa perinteistä takamiehen roolia, jolloin heittomäärät jäivät myös pieniksi. Syyskauden parhaat pelit Rannikko pelasi CB Sevillaa ja Lagun Aroa vastaan tehden molemmissa otteluissa kahdeksan pistettä. Lagun Aroa vastaan Rannikko oli kentällä ainoastaan yhdeksän minuuttia, mutta heitti kaikki kolmen pisteen heittonsa sisään. Uuden vuoden Rannikko avasi uudella piste-ennätyksellään tehtyään kolmetoista pistettä tappioon päättyneessä ottelussa Unicaja Málagaa vastaan. Granadan tippuminen pois pudotuspeleistä varmistui kaksi kierrosta ennen päätöstä. Kauden viimeisessä ottelussa joukkue voitti vielä sarjasta pudonneen CB Murcian pistein 76–70 Rannikon tehdessä kuusi pistettä.
Ura > Paluu Italiaan

Heinäkuussa 2010 Rannikko siirtyi italialaiseen Cimberio Vareseen kaksivuotisella sopimuksella. Myös Granada oli tarjonnut Rannikolle uutta sopimusta, mutta lopulta hän valitsi Varesen. Varese aloitti kauden voitolla Pesarosta Rannikon tehtyä seitsemän pistettä. Varese kärsi ajoittain loukkaantumisista vuoden vaihteessa ja pelaajistoa jouduttiin vaihtamaan. Huhtikuussa 2011 Rannikko teki kauden piste-ennätyksensä ottelussa Angelico Biellaa vastaan. Hän teki ottelussa kahdeksantoista pistettä. Runkosarjan päätteeksi seura pääsi neljän vuoden tauon jälkeen pudotuspeleihin.
Ura > Takaisin Suomeen

Rannikko palasi kaksivuotisella sopimuksella Suomen Korisliigaan Joensuun Katajan joukkueeseen kaudeksi 2013-2014. Ensimmäisellä Rannikon-kaudellaan Kataja saavutti SM-hopeaa hävittyään loppuotteluissa Tampereen Pyrinnölle. Toinen kausi Katajassa oli Rannikolta erinomainen. Hän johdatti alempaan keskikastiin rankatun Katajan Suomen mestariksi. Jokainen playoffsarja eteni viidenteen otteluun ja finaaleissa kaatui Loimaan Bisons. Rannikko nousi Korisliigan playoff otteluissa kaikkien aikojen eniten koriinjohtaneita syöttöjä antaneeksi pelaajaksi. Maaliskuussa 2015 Rannikko teki Katajan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 Kataja osallistui Korisliigan lisäksi uuteen FIBA Europe Cupiin, jossa Rannikon 10,1 koriinjohtaneen syötön ottelukohtainen keskiarvo oli ainakin 25 vuoteen korkein Euroopan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Rannikko nimettiin Korisliigassa sarjan kuukauden pelaajaksi joulu-, tammi- ja helmikuussa, ja hän oli ensimmäinen kyseisen palkinnon kolme kertaa peräkkäin voittanut pelaaja. Maaliskuussa hän ylitti Korisliigan historian ensimmäisenä pelaajana 300 koriinjohtaneen syötön rajan yhden kauden aikana. Kauden 2016–2017 päätteeksi Kataja voitti Suomen-mestaruuden ja Rannikko valittiin toista kertaa urallaan finaaleiden parhaaksi pelaajaksi.
Kesällä 2017 siirtyi Salon Vilppaaseen yhden vuoden sopimuksella. Pelaajasopimusta jatkettiin kesken kauden vielä kauden 2018–2019 loppuun asti. 2017–2018 viimeisessä runkosarjaottelussa Lapuaa vastaan Rannikko loukkasi itseään sen verran, että joutui olemaan loppukauden sivussa. Vilpas saavutti kauden päätteeksi kuitenkin hopeaa, kun se hävisi loppuottelusarjan voitoin 4–2 Kauhajoelle. Marraskuussa 2018 Rannikko nousi Korisliigan historian syöttötilaston ensimmäiseksi ja ohitti tilastossa Damon Williamsin. Samassa kuussa hän solmi Vilppaan kanssa jatkosopimuksen seuraavasta kaudesta. Vilpas eteni kauden päätteeksi pudotuspeleihin asti, joissa se hävisi välierissä Kouvoille otteluvoitoin 4–3. 2019–2020 Vilpas kilpaili runkosarjan voitosta läpi kauden. Tammikuussa 2020 Rannikko loukkasi polveaan ottelussa Kouvoja vastaan, minkä myötä hänen kautensa oli ohi. Elokuussa 2020 Rannikko teki vuoden jatkosopimuksen Vilppaan kanssa. kaudella 2020-2021 Rannikko saavutti Vilppaan joukkueessa uransa päätteeksi SM-kultaa.