stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Ultimate Warrior
Ammattilaispainiura > Kuolema

The Ultimate Warrior oli juuri valittu WWE Hall of Fame kunniagalleriaan 5.huhtikuuta ja seuraavana päivänä hän esiintyi Wrestlemania XXX-tapahtumassa. Vielä päivää ennen kuolemaansa 7.huhtikuuta hän esiintyi Raw-ohjelmassa ensimmäisen kerran lähes 18 vuoteen. Warrior kuoli 8. huhtikuuta 2014 sydänkohtaukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Ultimate Warrior Wikimedia Commonsissa
WWE:n mestarit
Chad Hugo

| Chad Hugo |
| --- | --- |
 Chad Hugo San Franciscossa 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Charles Edward Hugo
Syntynyt: 24. helmikuuta 1974 (ikä 50) Portsmouth, Virginia, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Chase Chad Chuck, Hugo Mind Boss, Shimmy Hoffa
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  Hip hop, pop, funk, rock, pop rap, R&B, elektro
Soittimet:  piano, kosketinsoitin, kitara, saksofoni, basso
Yhtyeet:  N.E.R.D
Levy-yhtiöt:  Star Trak, BMG
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Charles Edward ”Chad” Hugo (s. 24. helmikuuta 1974 Portsmouth, Virginia) on yhdysvaltain-filippiiniläinen muusikko ja musiikkituottaja. Hän on tuotantoduo The Neptunesin toinen osapuoli Pharrell Williamsin rinnalla. Hän kuuluu myös Williamsin ja Shay Haleyn kanssa N.E.R.D-nimiseen funk rock -yhtyeeseen. Hugo osaa soittaa pianoa, koskettimia, kitaraa, saksofonia ja bassoa.
Aiheesta muualla

Chad Hugo Discogsissa. (englanniksi)
CE Europa

Club Esportiu Europa on urheiluseura Barcelonasta Kataloniasta Espanjasta. Sen jalkapallon edustusjoukkue pelaa maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Europa oli yksi Primera Divisiónin perustajista kaudella 1928–1929.
Europan kotistadion on 7 000 -paikkainen Nou Sardenya, joka sijaitsee Gràcian kaupunginosassa.
Jalkapallo

Seura perustettiin nimellä Club Deportivo Europa vuonna 1907 Provençalin ja Madrid de Barcelonan yhdistyessä. 1920-luvulla siitä muodostui FC Barcelonan jälkeen Katalonian toiseksi vahvin joukkue. Vuonna 1923 se voitti Katalonian-mestaruuden sijoituttuaan kahdella aikaisemmalla kaudella toiseksi. Mestaruuden myötä Europa pääsi Katalonian edustajana Espanjan cupiin Copa del Reyhin, jossa se ylsi loppuotteluun pudottamalla Sevillan ja Sporting Gijónin. Loppuottelussa Athletic Bilbao oli kuitenkin parempi maalein 1–0.
1920-luvun aikana Europa sijoittui Katalonian mestaruussarjassa toiseksi vielä neljä kertaa, minkä ansiosta se pääsi mukaan kaudella 1928–1929 perustetun kansallisen liigan pääsarjaan Primera Divisióniin paikallisvastustajiensa FC Barcelonan ja Españolin ohella. Europa pysyi sarjassa yhteensä kolme kautta, ja sijoittui parhaimmillaan kahdeksanneksi. Kaudella 1930–1931 se jäi kymmenjoukkueisen sarjan viimeiseksi ja putosi Segunda Divisióniin. Kaudeksi 1931–1932 Europan edustusjoukkue yhdistyi Gràcia FC:n kanssa ja muodosti Catalunya FC:n, jolla nimellä se osallistui Segundaan. Joukkue kuitenkin vetäytyi sarjasta talousongelmien vuoksi kolme kierrosta ennen sen päätöstä.
Samaan aikaan Europa jatkoi amatöörijoukkueellaan toimintaansa aluesarjoissa, jossa se pelasi aina 1950-luvulle asti. Kaudeksi 1951–1952 se nousi Tercera Divisióniin, jossa se on sittemmin pelannut suurimman osan historiastaan. Vuosina 1963–1968 se pelasi viisi kautta Segunda Divisiónissa ja vuosina 1994–1995 yhden kauden 1970-luvulla Segunda ja Terceran väliin perustetussa Segunda División B:ssä. Kaudella 1966–1967 Europa herätti huomiota pudottamalla Espanjan cupista neljän edelliskauden aikana neljästi cupin loppuottelussa pelanneen ja kahdesti voittaneen Real Zaragozan. Europan oma cup-taival päättyi neljännesvälierissä. Sittemmin seura on saavuttanut lähinnä alueellista julkisuutta voittamalla Katalonian cupin peräkkäin kausilla 1996–1997 ja 1997–1998. Molemmilla kerroilla se kukisti loppuottelussa FC Barcelonan.
Nykyisellä katalaaninkielisellä nimellään seura on tunnettu kaudesta 1985–1986 lähtien. Seuran entisistä pelaajista tunnetuin on luultavasti maalivahti Antoni Ramallets, joka aloitti ammattilaisuransa seurassa 1940-luvun alussa ja pelasi myöhemmin menestyksellä FC Barcelonassa.
Koripallo

Europalla on toimintaa myös koripallossa, ja se on lajissa yksi Espanjan vanhimpia. Maan ensimmäinen virallinen koripallo-ottelu pelattiin Europan ja Laietà BC:n välillä 8. joulukuuta 1922; Europa voitti 8–2. Europa voitti myös koripallon Katalonian-mestaruuden vuosina 1924 ja 1926.
Saavutukset

Jalkapallo
Katalonian-mestaruus: 1923
Katalonian cup: 1996, 1997
Koripallo
Katalonian-mestaruus: 1924, 1926
Aiheesta muualla

CE Europan sivusto (katalaaniksi)
Brasilian Grand Prix 2011

|  Brasilian Grand Prix 2011  |
| --- | --- |
 19. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2011. 

Päivämäärä:  27. marraskuuta 2011
Sijainti:  Autódromo José Carlos Pace, Brasilia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,309 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 305,909 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Paaluaika:  1.11,918
Palkintokoroke
Voittaja:   Mark Webber   (Red Bull)
Toinen:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Kolmas:   Jenson Button   (McLaren)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Mark Webber   (Red Bull)
Kierrosaika:  1.15,324 (kierroksella 71)
Brasilian Grand Prix 2011 oli Formula 1 -kauden 2011 19. ja samalla viimeinen osakilpailu. Kahtena edellisenä vuonna Brasiliassa ajettiin toiseksi viimeinen kilpailu. Kilpailu ajettiin 27. marraskuuta.
Kilpailuun lähti eturivistä Red Bullin kuljettajat Sebastian Vettel ja Mark Webber. Paalu oli Vettelin kauden viidestoista, joten hänellä on nyt ennätys yhden kauden aikana saavutetuista paalupaikoista. Edellinen ennätyksen haltija oli Nigel Mansell, joka saavutti 14 paalupaikkaa kaudella 1992. Red Bullien takaa lähtivät McLarenit, kolmannesta ruudussa Jenson Button ja neljännestä Lewis Hamilton.
Lähdössä Red Bullit onnistuivat pitämään kaksoisjohtonsa. 10. kierroksella Mercedeksen Michael Schumacher lähti ohittamaan Renault'n Bruno Sennaa, ja ohituksesta seurasi osuma, joka johti Schumacherin renkaan hajoamiseen. Tilanteessa Schumacher ajoi juuri Sennan edellä, ja sulki häneltä ajolinjan. Tuomariston mukaan Senna oli syyllinen kolariin, joten hän sai varikon läpiajorangaistuksn. 11. kierroksella Fernando Alonso ohitti Ferrarillaan Buttonin, ja nousi kolmannelle sijalle. 30. kierroksella Vettelillä havaittiin vaihdelaatikkovika, jonka takia hän menetti kärkipaikkansa Webberille. Myös Hamilton kärsi vaihdelaatikko-ongelmista, ja joutui 48. kierroksella keskeyttämään kilpailun. Yhdeksän kierrosta ennen maalia Button ohitti Alonson, ja palasi kolmannelle sijalle. Ruutulipulle ensimmäisenä ajoi Webber, ottaen kauden ainoan voittonsa. Vettel varmisti Red Bullin kaksoisvoiton ajaen maaliin toisena 10 sekuntia ennen Buttonia.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 71 | 1.32.17,464 | 2 | 25 |
| 2 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 71 | +16,983 | 1 | 18 |
| 3 | 4 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 71 | +27,638 | 3 | 15 |
| 4 | 5 |  Fernando Alonso | Ferrari | 71 | +35,048 | 5 | 12 |
| 5 | 6 |  Felipe Massa | Ferrari | 71 | +1.06,733 | 7 | 10 |
| 6 | 14 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 70 | +1 krs. | 8 | 8 |
| 7 | 8 |  Nico Rosberg | Mercedes | 70 | +1 krs. | 6 | 6 |
| 8 | 15 |  Paul di Resta | Force India-Mercedes | 70 | +1 krs. | 11 | 4 |
| 9 | 16 |  Kamui Kobayashi | Sauber-Ferrari | 70 | +1 krs. | 16 | 2 |
| 10 | 10 |  Vitali Petrov | Renault | 70 | +1 krs. | 15 | 1 |
| 11 | 19 |  Jaime Alguersuari | Toro Rosso-Ferrari | 70 | +1 krs. | 13 |  |
| 12 | 18 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso-Ferrari | 70 | +1 krs. | 14 |  |
| 13 | 17 |  Sergio Pérez | Sauber-Ferrari | 70 | +1 krs. | 17 |  |
| 14 | 11 |  Rubens Barrichello | Williams-Cosworth | 70 | +1 krs. | 12 |  |
| 15 | 7 |  Michael Schumacher | Mercedes | 70 | +1 krs. | 10 |  |
| 16 | 20 |  Heikki Kovalainen | Lotus-Renault | 69 | +2 krs. | 19 |  |
| 17 | 9 |  Bruno Senna | Renault | 69 | +2 krs. | 9 |  |
| 18 | 21 |  Jarno Trulli | Lotus-Renault | 69 | +2 krs. | 20 |  |
| 19 | 25 |  Jérôme d'Ambrosio | Virgin-Cosworth | 68 | +3 krs. | 23 |  |
| 20 | 22 |  Daniel Ricciardo | HRT-Cosworth | 68 | +3 krs. | 22 |  |
| Kesk. | 23 |  Vitantonio Liuzzi | HRT-Cosworth | 61 | Laturi | 21 |  |
| Kesk. | 3 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 46 | Vaihdelaatikko | 4 |  |
| Kesk. | 12 |  Pastor Maldonado | Williams-Cosworth | 26 | Ulosajo | 18 |  |
| Kesk. | 24 |  Timo Glock | Virgin-Cosworth | 21 | Pyörä irti | 24 |  |
Lähde:
Muuta

Rubens Barrichellon, Jarno Trullin, Vitantonio Liuzzin ja Jaime Alguersuarin F1-uran viimeinen kilpailu.
Challenger-luokka (risteilijä)

| Challenger |
| --- | --- |
 luokan nimikkoalus HMS Challenger

Tekniset tiedot
Uppouma:  5 880 t
Pituus:  113,39 m (kokonaispituus)
Leveys:  16,46 m
Syväys:  6,25 m
Koneteho:  12 500 ihp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  450
Aseistus
Meritorjunta:  11 x QF 6" -tykkiä 9 x QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 6 x QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
Challenger-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden toisen luokan panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Challenger | Chathamin telakka | 1. joulukuuta 1900 | 27. toukokuuta 1902 | 3. toukokuuta 1904 | myyty romutettavaksi 1920 |
| HMS Encounter | Devonportin telakka | 28. tammikuuta 1901 | 18. kesäkuuta 1902 | 21. marraskuuta 1905 | siirretty Australian laivastolle HMAS Encounterina 1912 sukellusveneiden emälaivaksi 1923 HMAS Penguinina upotettu 1932 Sydneyn edustalle |
Boulderoinnin maailmancup 2019 – naisten sarja

| Boulderoinnin maailmancup |
| --- | --- |
Naisten sarja
2019
1 Kultaa: Janja Garnbret 
2 Hopeaa: Akiyo Noguchi 
3 Pronssia: Fanny Gibert 
←2018: 2021→
IFSC:n vuoden 2019 boulderoinnin maailmancup koostui kuudesta osakilpailusta. Kauden kokonaistuloksissa kultaa voitti kaikki kuusi osakilpailua voittanut Slovenialainen Janja Garnbret. Japanilainen Akiyo Noguchi voitti hopeaa ja ranskalainen Fanny Gibert pronssia.
Kauden ensimmäinen osakilpailu oli Meiringenissä Sveitsissä. Toinen osakilpailu oli Moskovassa Venäjällä. Kolmas ja neljäs osakilpailu olivat Kiinassa: kolmas Chongqingissä ja neljäs Wujiangissa. Viides osakilpailu oli Munchenissä Saksassa. Viimeinen osakilpailu oli Vailissa Yhdysvalloissa.
Osakilpailujen tulokset

Merkintä 1t2z (3, 4) tarkoittaa kiipeilijän topanneen (kiivenneen reitin onnistuneesti viimeiseen otteeseen asti) yhden reitin ja kiivenneen zone-otteeseen kahdella reitillä. Suluissa on yritysten määrä, ensin toppauksiin käytetyt yritykset ja toisena zone-otteisiin pääsemiseen käytetyt yritykset.
Pisteytyksessä otetaan ensin huomioon topattujen reittien määrä. Useamman kiipeilijän topattua yhtä monta reittiä katsotaan sitä, montako zone-otetta kiipeilijät ovat saaneet. Jos edelleen on tasatuloksia, katsotaan yrityksiä: ensin toppeihin käytetyt yritykset ja sitten zoneihin käytetyt yritykset. Jos edelleen on tasatuloksia, ratkaistaan tilanne aiemman kierroksen tuloksista.
Osakilpailujen tulokset > 1. osakilpailu – Meiringen

| Sijoitus | Kiipeilijä |  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret |  | 3T4z (6, 6) |
| 2. | Akiyo Noguchi |  | 3T4z (9, 12) |
| 3. | Shauna Coxsey |  | 2T3z (3, 4) |
| 4. | Fanny Gibert |  | 1T2z (4, 2) |
| 5. | Petra Klingler |  | 1T1z (1, 1) |
| 6. | Oceana Mackenzie |  | 1T1z (2, 2) |
Osakilpailujen tulokset > 2. osakilpailu – Moskova

| Sijoitus | Kiipeilijä |  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret |  | 4T4z (4, 4) |
| 2. | Shauna Coxsey |  | 4T4z (6, 6) |
| 3. | Fanny Gibert |  | 4T4z (6, 6) |
| 4. | Lucka Rakovec |  | 3T4z (3, 5) |
| 5. | Jessica Pilz |  | 3T4z (9, 10) |
| 6. | Futaba Ito |  | 3T3z (6, 6) |
Osakilpailujen tulokset > 3. osakilpailu – Chongqing

| Sijoitus | Kiipeilijä |  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret |  | 4T4z (8, 6) |
| 2. | Akiyo Noguchi |  | 4T4z (12, 9) |
| 3. | Jessica Pilz |  | 3T4z (8, 11) |
| 4. | Petra Klingler |  | 1T3z (2, 8) |
| 5. | Futaba Ito |  | 1T2z (1, 4) |
| 6. | Katja Debevec |  | 0T4z (0, 10) |
Osakilpailujen tulokset > 4. osakilpailu – Wujiang

| Sijoitus | Kiipeilijä |  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret |  | 4T4z (5, 4) |
| 2. | Akiyo Noguchi |  | 3T4z (4, 5) |
| 3. | Ai Mori |  | 3T4z (11, 9) |
| 4. | Miho Nonaka |  | 2T4z (4, 7) |
| 5. | Jessica Pilz |  | 2T4z (6, 7) |
| 6. | Julia Chanourdie |  | 0T2z (0, 2) |
Osakilpailujen tulokset > 5. osakilpailu – München

| Sijoitus | Kiipeilijä |  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret |  | 4T4z (5, 5) |
| 2. | Fanny Gibert |  | 4T4z (8, 7) |
| 3. | Mia Krampl |  | 3T3z (9, 9) |
| 4. | Julia Chanourdie |  | 2T2z (5, 5) |
| 5. | Ievgeniia Kazbekova |  | 1T3z (3, 7) |
| 6. | Katja Debevec |  | 1T2z (1, 6) |
Osakilpailujen tulokset > 6. osakilpailu – Vail

| Sijoitus | Kiipeilijä |  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret |  | 4T4z (9, 8) |
| 2. | Akiyo Noguchi |  | 3T4z (5, 6) |
| 3. | Fanny Gibert |  | 2T4z (3, 9) |
| 4. | Miho Nonaka |  | 2T4z (5, 5) |
| 5. | Luce Douady |  | 1T4z (2, 8) |
| 6. | Mao Nakamura |  | 1T4z (3, 10) |
Toni Hallio

Toni Hallio (s. 11. huhtikuuta 1980 Helsinki) on suomalainen muusikko, jonka instrumentti on rummut. Hänet tunnetaan parhaiten toimimisessa Norther-yhtyeen rumpalina vuosina 1996-2005. Hän oli yksi Northerin perustajajäsenistä, mutta päätti jättää yhtyeen ja antaa tilaa vuonna 2006 hänen tilalleen tulleelle Heikki Saarelle.
Käännös suomeksi
CSI: 3 Dimensions of Murder

| CSI: 3 Dimensions of Murder |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Telltale Games
Julkaisija:  Ubisoft
Suunnittelija:  Greg Land
Pelisarja:  CSI
Pelimoottori:  Telltale Tool
Julkaistu:  Microsoft WindowsNA 14. maaliskuuta 2006AUS maaliskuu 2006EU 31. maaliskuuta 2006 PlayStation 2NA 25. syyskuuta 2007EU 5. lokakuuta 2007AUS 11. lokakuuta 2007
Lajityyppi:  seikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M   PEGI: 16
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 2
Jakelumuoto:  CD, DVD
Vaatimukset:  1 GHz CPU 256MB RAM 1400 MB levymuistia
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
CSI: 3 Dimensions of Murder on CSI-televisiosarjaan perustuvan tietokonepelisarjan neljäs osa, jossa pelaaja on tulokkaana rikostutkintaryhmässä. Pelaajan tehtävänä on selvittää erilaisia rikoksia, joissa on uhri on pahoinpidelty, raiskattu tai murhattu.
Pelaaminen

Pelaajalla on käytössä useita tutkintaa helpottavia työkaluja. Esimerkiksi sormenjälkien talteen ottamista helpottaa tutkinta- ja keräystyökalut. Lisäksi pelaajan parina toimiva avustaja auttaa, mikäli pelaaja valitsee väärän työkalun tutkintaa varten. Helpoimmalla tasolla pelaajalle valitaan oikea työkalu automaattisesti.
Tapaukset

Pelaajalla on viisi tehtävää ratkottavana. Jokainen tehtävä vaatii suurta tarkkuutta, joskin tehtävät vaikeutuvat vaikeustasosta riippumatta loppua kohden.
1. tapaus: Pictures at an Execution: Rikas nainen on nuijittu kuoliaaksi taidegalleriassa päivää ennen hänen häitään. Pelaajan avustajana työskentelee Warrick Brown.
2. tapaus: First Person Shooter
3. tapaus: Daddy's Girl
4. tapaus: Rough Cut
5. tapaus: The Big White Lie
Aiheesta muualla

CSI: Crime Scene Investigation - 3 Dimensions of Murder MobyGamesissa (englanniksi)
CM Swing

CM Swing on vuonna 2002 perustettu helsinkiläinen a cappella -lauluyhtye, joka esittää rock- ja pop-musiikkia ilman soittimia. Yhtyeen jäsenet ovat  Cantores Minores -kuoron alumneja sekä aktiivisia musiikin harrastajia. Yhtye esiintyy vuosittain kymmenissä yksityis- ja edustustilaisuuksissa sekä järjestää julkisia konsertteja. Yhtye tekee säännöllisesti yhteistyötä suomalaisten vokaaliammattilaisten kanssa muun muassa workshoppien ja sovitustilausten muodossa. CM Swing on tehnyt toimintansa aikana neljä esiintymismatkaa ulkomaille: Ruotsiin, Englantiin, Saksaan sekä keväällä 2009 Japaniin.
Kokoonpano

Thomas Grönholm, tenori
Jarno Lehtola, tenori
Pasi Mustonen, tenori
Olli Pohja, tenori
Vesa Siltanen, tenori
Kosti Honkanen, baritoni
Ilkka Penttilä, baritoni
Antti Heinänen, basso
Aiheesta muualla

yhtyeen kotisivu
yhtyeen blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
yhtyeen Facebook-sivu
CM Swing Myspacessa (englanniksi)
Blackburn Rovers FC

Blackburn Rovers Football Club on jalkapalloseura Blackburnista, Lancashiresta, Englannista. Se pelaa kaudella 2022–2023 Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa.
Historiaa

Blackburn Rovers on yksi Englannin perinteikkäimmistä jalkapalloseuroista. Se selvisi 1882 FA Cupin loppuotteluun, mutta hävisi sen Old Etoniansille lukemin 0–1. Se voitti cupin kolme kertaa peräkkäin vuosina 1884–1886. 1884 se päihitti loppuottelussa Queen's Parkin 2–1 ja seuraavana vuonna maalein 2–0. Vuonna 1886 loppuottelussa seura voitti uusinnassa West Bromwich Albionin 2–0. Ensimmäinen loppuottelu oli päättynyt 0–0-tasatulokseen. Blackburn Rovers on yksi kaudeksi 1888–1889 perustetun Englannin jalkapalloliigan perustajajäsenistä. Nykyiselle stadionilleen Ewood Parkille se muutti vuonna 1890.[lähde? ] Samana vuonna se voitti FA Cupin loppuottelussa Sheffield Wednesdayn maalein 6–1. Seura uusi cup-voittonsa seuraavana vuonna 1891, kun se voitti loppuottelussa Notts County FC:n lukemin 3–1. Blackburn voitti 1. divisioonan mestaruuden kausina 1911–1912 ja 1913–1914. Ensimmäisen mestaruutensa se voitti kolmen pisteen erolla Evertoniin ja toisen peräti seitsemän pisteen erolla Aston Villaan. Ennen 1990-lukua ja Valioliigan perustamista ajoittuivat Blackburnin menestyksekkäimmät hetket sen alkuvuosiin. Vuoteen 1928 mennessä se voitti FA Cupin kuudesti ja liigan mestaruuden kahdesti. Sittemmin se vietti vuosikymmenet tekemällä ensin hissiliikettä korkeimman ja toiseksi korkeimman sarjatason ja myöhemmin toiseksi ja kolmanneksi korkeimman sarjatason välillä.
Historiaa > Valioliigaan

1980- ja 1990-lukujen vaihteessa paikallinen metallipatruuna ja seuraa koko elämänsä kannattanut Jack Walker osti seuran itselleen ja pian alkoi uusi aikakausi sen historiassa. Blackburn nousikin heti seuraavalla kaudella vasta perustettuun Valioliigaan. Seura osti kalliilla uusia pelaajia, muun muassa maksoi silloisen ennätyssumman 3,5 miljoonaa puntaa Alan Shearerista ja hankki riveihinsä myös muun muassa Graeme Le Saux'n, Stuart Ripleyn ja Kevin Gallacherin. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan 1992–1993 se taisteli mestaruudesta mutta sijoittui lopulta neljänneksi. Seuraavaksi kaudeksi seura teki lisää pelaajahankintoja ja sijoittui sarjataulukossa toiseksi. Lopulta kaudella 1994–1995 joukkue ylsi Valioliigan mestaruuteen taisteltuaan tiukasti Manchester Unitedin kanssa. Tämän jälkeen seuran menestyskulku keskinkertaistui, kunnes se vuonna 2002 ylsi viimeiseen suurvoittoonsa voitettuaan liigacupin.
Managerit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1884–1896: Thomas Mitchell  1896–1803: J Warmsley  1903–1925: R B Middleton  1922–1926: Jack Carr  1926–1930: Bob Crompton  1931–1936: Arthur Barritt  1936–1938: Reg Taylor  1938–1941: Bob Crompton  1944–1947: Eddie Hapgood  1947: Will Scott  1947–1949: Jack Bruton  1949–1953: Jackie Bestall  1953–1958: Johnny Carey  1958–1960: Dally Duncan  1960–1967: Jack Marshall  1967–1970: Eddie Quiqley |   |  1970–1971: Johnny Carey  1971–1973: Ken Furphy  1974–1975: Gordon Lee  1975–1978: Jim Smith  1978: Jim Iley  1978–1979: John Pickering  1979–1981: Howard Kendall  1981–1986: Bobby Saxton  1987–1991: Don Mackay  1991–1996: Kenny Dalglish  1995–1997: Ray Harford  1997–1998: Roy Hodgson  1998–1999: Brian Kidd  1999–2000: Tony Parkes  2000–2004: Graeme Souness  2004–2008: Mark Hughes |   |  2008: Paul Ince  2008–2010: Sam Allardyce  2010–2012: Steve Kean  2012: Henning Berg  2013: Michael Appleton  2013–2015: Gary Bowyer  2015–2016: Paul Lambert  2016–2017: Owen Coyle |
Saavutukset

FA Cupin voitto: 1884, 1885, 1886, 1890, 1891, 1928
FA Cupin 2. sija: 1882, 1960
Liigacupin voitto 2002
Full Members Cupin voitto 1987
Charity Shieldin voitto 1912
Lancashire Cupin voitto 1882, 1883, 1884, 1885, 1896, 1901, 1902, 1904, 1907, 1909, 1911, 1945, 1983, 1985, 1987, 1989
Valioliigan mestari 1994–1995
Valioliigan 2. sija 1993–1994
Englannin 1. divisioonan mestari 1911–1912, 1913–1914
Englannin 2. divisioonan mestari 1938–1939
Englannin 2. divisioonan 2. sija 1957–1958
Englannin 3. divisioonan mestari 1974–1975
Englannin 3. divisioonan 2. sija 1979–1980
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Blackburn Rovers FC:n kotistadion Ewood Park.
Canon EOS RP

| Canon EOS RP |
| --- | --- |
 Canon EOS RP ja Canon RF 24-240MM F4-6.3 IS USM
Tyyppi:  Järjestelmäkamera
Kenno:  36 × 24 mm CMOS
Korkein resoluutio:  6 240 × 4 160 (26,2 miljoonaa pistettä)
Objektiivi:  Canon RF -objektiivit, EF-EOS R-kiinnityssovittimella myös EF- ja EF-S-objektiivit
Suljinajat:  1/4 000 – 30 s
Tarkennuspisteet:  4 779 automaattista vaiheilmaisuun perustuvaa tarkennuspistettä
Tarkennustavat:  AI Focus, One-Shot, AI Servo, Live View
Sarjakuvaus:  max. 5 RAW-kuvaa sekunnissa
Etsin:  0,39 tuuman elektroninen OLED-värietsin 2,36 miljoonaa pistettä
ISO-arvot:  ISO 100–40 000, laajennettavissa 50–102 400
Valkotasapainon haarukointi:  +/–3 EV 1/3 tai 1/2 arvon askelin
LCD-näyttö:  3 tuuman 3:2 Clear View LCD II, 1,04 miljoonaa pistettä
Tallennusmedia:  SD, SDHC, SDXC, UHS-I, UHS-II
Akku:  LP-E17, 7,2 VDC, 1 040 mAh
Paino:  485 g (runko mukaan luettuna akku ja kortti)
| Canon RF 24-240MM F4-6> 3 IS USM  |
| --- | --- |
 Canon RF 24-240MM F4-6.3 IS USM
Ominaisuudet
Valmistaja:  Canon
Kuvanvakain:   Kyllä
Ultraäänimoottori:   Kyllä
Tekniset tiedot
Tyyppi:  Zoom-objektiivi
Polttoväli:  24–240 mm
Rakenne:  15 ryhmää / 21 elementtiä
# Sulkimen lamellit:  7
Lyhyin tarkennusetäisyys:  0,5 m
Mitat
Maksimiläpimitta:  80,4 mm
Maksimipituus:  122,5 mm
Paino:  750 g
Suodinkierre:  72 mm
Tarvikkeet
Vastavalosuoja:  EW-78F
Kotelo:  LP1219
Kuvakulma
Vaakasuunnassa:  74° – 8°35′
Pystysuunnassa:  53° – 5°45′
Diagonaalinen:  84° – 10°20'
Historia
Julkaistiin:  2019
Canon EOS RP on japanilaisyhtiö Canonin valmistama täyden kinofilmikoon peilitön Canonin R-sarjan digitaalinen järjestelmäkamera, jossa käytetään Canonin RF-sarjan objektiivejä kuten laajan 10-kertaisen zoomausalueen Canon RF 24-240MM F4-6.3 IS USM -objektiiviä    . Kamera julkaistiin vuonna 2019. Sillä on mahdollista ottaa myös 4K-videota (16:9) 3 840 × 2 160 25 kuvaa/s. Kameraan käyvät SD-, SDHC-, SDXC-, UHSI- ja UHSII-muistikortit. Muut jo olemassaolevat R-sarjan kamerat ovat Canon EOS R, Canon EOS Ra, Canon EOS R5 ja Canon EOS R6.