stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ramón Mercader
Elämä > Lev Trotskin murha

Iosif Romualdovitš Grigulevitš epäonnistui Lev Trotskin murhassa 24. toukokuuta 1940, jonka jälkeen Mercader hankkiutui Trotskin lähipiiriin ystävystymällä tämän naimattoman sihteerin kanssa. Tekeytymällä kanadalaiseksi trotskilaisuuden kannattajaksi hän tutustui sihteerin avustuksella itse Trotskiin. Elokuun 20. päivänä vuonna 1940 Mercader salakuljetti takkinsa sisällä murha-aseen, jäähakun, Trotskin tarkoin vartioituun huoneeseen Coyoacánissa, jossa tämä oli syventyneenä asiapapereihin kirjoituspöytänsä äärellä. Mercader löi Trotskia hakulla kuolettavasti päähän. Trotski ei kuitenkaan kuollut heti, vaan alkoi kamppailla voimakkaasti salamurhaajaansa vastaan. Trotskin henkivartijat saapuivat paikalle, mutta Trotski käski heitä jättämään Mercaderin henkiin, koska "hänellä olisi tarina kerrottavanaan".
Elämä > Vankeus

Mercader luovutettiin Meksikon viranomaisille, joille hän ei kuitenkaan paljastanut oikeata henkilöllisyyttään, vaan väitti olevansa Jacques Mornard, belgialainen diplomaatti. Mercader tuomittiin murhasta 20 vuodeksi vankeuteen. Hänen todellinen henkilöllisyytensä paljastui elokuussa 1953, mutta hänen yhteytensä neuvostotiedustelupalveluun varmistuivat vasta Neuvostoliiton hajottua 1991. Jo muutaman vuoden vankeuden jälkeen Mercader anoi pääsyä ehdonalaiseen, mutta tri. Jesús Siordia ja rikostutkija Alfonso Quiroz Cuarón eivät puoltaneet sitä.
Elämä > Vapautus

Vietettyään Méxicon Palacio de Lecumberrin vankilassa likimain 20 vuotta Mercader vapautettiin 6. toukokuuta 1960, jonka jälkeen hän muutti Havannaan Kuubaan 1960, jossa Fidel Castron vallankumoushallitus toivotti Trotskin murhaajan tervetulleeksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi asumaan Neuvostoliittoon, joka myönsi hänelle maan korkeimman kunniamerkin, Neuvostoliiton sankarin arvon. Mercader on yksi harvoista ulkomaalaisista, joille tämä kunnianosoitus on myönnetty (kaikkiaan  heitä on 21). Jäljellä olevat vuotensa Ramón Mercader vietti matkustellen Moskovan ja Havannan välillä, jossa hän kuoli kunnioitettuna kansalaisena 1978.
Ramón Mercader on haudattu Moskovan Kuntsevon hautausmaalle. Hänen hautakivessään lukee nimi Ramón Ivanovitš López. Hänellä on kunniataulu entisen KGB:n toimipaikan Lubjankan museossa.
Ramón Mercader populaarikulttuurissa

Alain Delon näytteli Ramón Mercaderia Joseph Loseyn elokuvassa Trotskin salamurha (1972).
John Frankenheimerin elokuvassa Mantshurian kandidaatti (1962) salamurhaajan nimi on Raymond, jonka oma äiti on manipuloinut tottelemaan käskyjä sumeilematta.
Aiheesta muualla

Asaltar los Cielos elokuva Ramón Mercaderista (espanjaksi)
Ruokobambut

| Ruokobambut |
| --- | --- |
 Kiiltoruokobambu (Fargesia nitida)
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit
Alaheimo::  Bambut
Suku::  Ruokobambut Fargesia  Franch.
Katso myös
   Ruokobambut Wikispeciesissä   Ruokobambut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruokobambut (Fargesia) on heinäkasveihin ja bambuihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 49 lajia, joita esiintyy Aasiassa, Kiinassa ja Vietnamissa. Suku on lähes kotoperäinen Kiinassa, vain yksi laji kasvaa Vietnamissa. Ruokobambujen korret ovat pystykasvuisia, 1–15 metriä korkeita. Gansun, Hubein, Shaanxin ja Sichuanin alueilla kasvava pandanruokobambu (Fargesia dracocephala) on luonnonvaraisille isopandoille eräs tärkeimmistä ravintokasveista.
Ruokobambulajeja

Pandanruokobambu (Fargesia dracocephala)
Vuoriruokobambu (Fargesia murieliae)
Kiiltoruokobambu (Fargesia nitida)
Vaipparuokobambu (Fargesia spathacea)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ruokobambut (Fargesia)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ruokobambut (Fargesia)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fargesia (englanniksi)
ITIS: Fargesia (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Fargesia (englanniksi)
Robert Koldewey

Robert Koldewey ennen vuotta 1917.
Robert Johann Koldewey (10. syyskuuta 1855 Blankenburg – 4. helmikuuta 1925 Berliini) oli saksalainen arkkitehti, joka tunnetaan arkeologisista löydöistään Babylonissa, joka sijaitsee nykypäivän Irakissa.
Koldeweyn löytöihin Babylonissa kuuluivat Etemenankin sekä riippuvien puutarhojen perustukset ja Ištarin portti. Hän kehitti myös savitiilirakennuksiin liittyviä arkeologisia tekniikoita. Koldewey oli arkeologina itseoppinut, joskin hän oli opiskellut arkkitehtuuria sekä taidehistoriaa Berliinissä ja Wienissä suorittamatta tutkintoa.
Hän otti 1882 osaa kaivauksiin muinaisessa Assoksessa Turkissa, jossa hän oppi kaivauksilla käytettyjä työtapoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Koldewey Bible History Onlinessa
Koldewey-yhdistys
Sietämättömät lait

”Sietämättömät lait” (engl. Intolerable Acts) tai Pakotuslait (Coercive Acts) oli nimitys joukolle säädöksiä, jotka Ison-Britannian parlamentti sääti vuonna 1774 reaktiona niin sanottuihin Bostonin teekutsuihin. Niiden tarkoituksena oli rangaista Pohjois-Amerikan siirtokuntia, erityisesti Massachusettsia. Yhdessä Quebec Actin kanssa ”sietämättömät lait” olivat yksi viimeisistä yllykkeistä, jotka saivat siirtokuntalaiset ryhtymään kapinaan.
”Sietämättömät lait” muodostuivat neljästä säädöksestä:
Boston Port Bill määräsi Bostonin sataman suljettavaksi aluksilta siihen asti, kunnes Bostonin teekutsujen yhteydessä hävitetty teelasti olisi korvattu.
Massachusetts Government Act kumosi Massachusettsin siirtokunnan peruskirjan vuodelta 1691, alentaen Massachusettsin näin pelkäksi kruununsiirtomaaksi. Siirtokuntaan asetettiin kenraali Thomas Gagen johtama sotilashallinto ja kunnankokoukset kiellettiin ilman viranomaisten lupaa.
Administration of Justice Act suojeli brittiläisiä virkamiehiä, joita syytettiin rikoksista virkatehtävien hoitamisen yhteydessä, takaamalla heille oikeudenkäynnin Englannissa tai toisessa siirtokunnassa.
Majoituslaki (Quartering Act) määräsi brittiläisten sotajoukkojen majoittamisesta siirtokuntalaisten koteihin. Se uusi aiemman vastaavan lain, joka oli päästetty raukeamaan vuonna 1770.
”Sietämättömien lakien” tarkoitus oli palauttaa Pohjois-Amerikan siirtokunnat emämaan otteeseen, mutta niiden vaikutus muodostui päinvastaiseksi. Monet amerikkalaiset, muun muassa George Washington, olivat vastustaneet radikaalien järjestämiä Bostonin teekutsuja, mutta heidän sympatiansa kääntyivät rangaistuslakien myötä jyrkemmän kannan puolelle. Kohdistamalla rangaistustoimet juuri kapinakeskuksena toimineeseen Massachusettsiin Britannian hallitus uskoi taittavansa kärjen siirtokuntien yhteistoiminnalta. Vihatut lait johtivat kuitenkin siihen, että brittiviranomaiset menettivät vähitellen auktoriteettinsa, kun amerikkalaiset ryhtyivät luomaan omaa poliittista järjestelmää, joka perustui kreivikunta- ja kaupunkikomiteoihin. Välittömänä reaktiona lakeihin oli myös ensimmäisen mannermaakongressin järjestäminen vuonna 1774, mikä merkitsi siirtokuntien yhteistyön tiivistymistä.
Sievers

Sievers on saksalaisperäinen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Eduard Sievers (1850–1932), saksalainen kielitieteilijä
Essi Sievers (s. 1983), suomalainen jääkiekkoilija
Jacob Johann von Sievers (1731–1808), venäläinen valtiomies, Novgorodin kuvernööri ja suurlähettiläs
Kai Sievers (1930–1994), suomalainen lääkäri, professori, salanimellä Kai Dorkin käsikirjoittaja
Kari Sievers (s. 1945), suomalainen koripalloilija
Richard Sievers (1852–1931), suomalainen lääkäri, arkkiatri
Roy Sievers (1926–2017), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Wilhelm Sievers (1860–1921), saksalainen maantieteilijä
Wolfram Sievers (1905–1948), saksalainen lääkäri
Roger de Bussy-Rabutin

| Roger de Bussy-Rabutin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1618 Épiry
Kuollut: 9. huhtikuuta 1693 Autun
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Roger de Bussy-Rabutin (1618-1693) oli ranskalainen sotilas, hovimies ja kirjailija.
Hän oli markiisitar Madame de Sévignén serkku ja kuului Ranskan kuningas Ludvig XIV:n hoviin. Fronde-kapinan aikana Bussy-Rabutin palveli ensin kapinallisia, ja sitten kardinaali Mazarinin hallitusta. Tästä hän sai kenraaliluutnantin arvon vuonna 1653, ja hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1665. Kreivi Roger de Bussy-Rabutin kirjoitti kirjan Histoire amoureuse des Gaules, jossa hän paljasti kuuluisien aikalaisten rakkaussuhteet. Tämän jälkeen hänet karkotettiin hovista.
Château de Bussy-Rabutin
Roger de Bussy-Rabutin rakennutti linnan Bussy-le-Grandin kuntaan. Château de Bussy-Rabutin oli hänen asuinpaikkansa karkotusaikana, ja siellä hän kirjoitti muistelmansa Aurinkokuninkaasta. Linnan sisustus on merkittävä, erityisesti muotokuvagalleriat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roger de Bussy-Rabutin Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:  Nicolas Perrot d'Ablancourt | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 20 1665–1693 | Seuraaja: Jean-Paul Bignon |
Serio-luokka

| Serio-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 691 t (arqueo)
Pituus:  48,82 m (köli)
Leveys:  15,39 m
Syväys:  7,67 m
Miehistöä:  839
Aseistus
Meritorjunta:  alempi tykkikansi: 28 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 x 8 naulan tykkiä etukansi: 2 x 8 naulan tykkiä
Serio-luokka oli Espanjan laivaston kahdeksan kaksikantisen 68-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Alukset suunnitteli David Howell niin sanotun Sistema inglésin, jonka oli esitellyt Jorge Juan, mukaan. Ensimmäiset neljä alusta tilattiin huhtikuussa 1752 Guarnizosta, missä valmistuksesta vastasi Juan Fernández de Isla y Alvear. Toiset neljä alusta tilattiin samojen suunnitelmien mukaisina maaliskuussa 1753, mutta niiden suunnitelmia muutti valmistuksen aikana Richard Rooth. Näistä kaksi ensimmäistä todettiin huonoiksi heti valmistuttuaan, joten ne määrättiin poistettavaksi 2. joulukuuta 1760. Samoin ensimmäisen tilauksen Soberbo todettiin heikoksi ja poistettiin alusluettelosta 1764. Kahden viimeisen aluksen valmistukseen varatut materiaalit varastettiin ja tilaukset peruutettiin 1754. Niiden tilalle tilattiin kaksi uutta Roothin suunnittelemaa alusta.
Vuoden 1756 lopulla alusten puolikansien tykkimäärää nostettiin parilla 8 naulan tykillä ja toinen pari lisättiin 1794, jolloin etukannelle sijoitettiin myös pari 8 naulan tykkiä. Vuoden 1793 jälkeen alukset olivat 74 tykin linjalaivoja.
Alukset

| Nimi (lempinimi) | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Serio (San Víctor) | Guarnizo | joulukuu 1752 | joulukuu 1753 |  | aseistus riisuttu 25. elokuuta 1800 alusluettelosta 1805 |
| Poderoso (San Pantaléon) | Guarnizo | joulukuu 1752 | tammikuu 1754 |  | poltettu Azoreilla 27. elokuuta 1779 |
| Soberbio (San Bonifacio) | Guarnizo | joulukuu 1752 | maaliskuu 1754 |  | reserviin 1762 alusluettelosta 23. kesäkuuta 1764 |
| Arrogante (San Antonio de Padua) | Guarnizo | joulukuu 1752 | maaliskuu 1754 |  | poltettu 17. helmikuuta 1797 |
| Hércules | Guarnizo | maaliskuu 1754 | 1754 |  | alusluettelosta 4. heinäkuuta 1761 romutettu 11. heinäkuuta 1761 |
| Contento (Nuevo Constante) | Guarnizo | maaliskuu 1754 | tammikuu 1755 | 1756 | alusluettelosta 2. joulukuuta 1760 romutettu 6. lokakuuta 1761 |
| Diligente | Guarnizo |  |  |  | tilaus peruutettu 1754 |
| Dominante | Guarnizo |  |  |  | tilaus peruutettu 1754 |
Setlementtiliike

Setlementtiliike koostuu Suomessa vuonna 1918 perustetusta kattojärjestöstä Suomen Setlementtiliitosta ja paikallisista jäsenyhdistyksistä. Suomen Setlementtiliiton jäseninä on 50 setlementtiä. Setlementtiliikkeen palveluksessa on runsaat 5 000 henkilöä, ja heidän kanssaan setlementtityötä tekee iso joukko vapaaehtoisia. Toiminnan juuret ovat 1800-luvun lopulla Itä-Lontoon köyhimpiin kortteleihin perustetuissa kansalaiskeskuksissa, joissa tarjottiin koulutusta ja tukea sosiaalisten ongelmien kanssa kamppaileville. Setlementtityön ideologia perustuu yhteisöllisyyden voimistavaan vaikutukseen sekä yksilöllisyyden ja moninaisuuden arvostamiseen kaikessa toiminnassa. Setlementtiliike sitoutuu erityisesti vaikeimmassa tilanteessa olevien ihmisten selviämistä edistävään toimintaan.
Setlementtityön perusarvot

Rohkeus ja luottamus
Paikallisuus ja yhteisöllisyys
Yhdenvertaisuus ja oikeudenmukaisuus
Yksilön oikeuksien kunnioittaminen
Erilaisuuden hyväksyminen ja ihonväristä, sukupuolesta tai kulttuurista riippumaton tasa-arvoisuus
Luottamus ihmisen ja hänen yhteisönsä kykyyn ratkaista itsenäisesti omia ongelmiaan
Paikallisuus
Usko henkilökohtaisen ystävyyden ja yhteyden mahdollisuuteen yli kaikkien rajojen
Sitoutuminen heikommassa tilanteessa olevan ihmisen tilanteen parantamiseen
Yksilön elämänhallinnan edistäminen
Elinikäisen oppimisen mahdollistaminen
Ihmisten välisen vuorovaikutuksen ja lähimmäisyyden edistäminen
Yhteisöllisyyden toteutumista ja yhteiskunnallista vaikuttamista edistävien toimintamuotojen kehittäminen
Setlementtiliikkeen historia

Setlementtiliike syntyi Englannissa 1800-luvun lopussa, kun yliopistojen opiskelijat heräsivät teollistuneen yhteiskunnan lieveilmiöihin – slummiutumiseen, kurjistumiseen ja syrjäytymiseen. He perustivat Lontoon köyhien kortteleihin kansalaiskeskuksia, setlementtejä, joissa tarjottiin rohkaisua, koulutusta ja tukea sosiaalisten ongelmien kanssa kamppaileville. Ensimmäinen setlementti oli Toynbee Hall, joka perustettiin 1884 Lontoon East Endin työläiskortteliin. Setlementtiin asettui asumaan yliopiston opettajia ja opiskelijoita, joilla oli halu tehdä yhteistyötä köyhien ihmisten parissa. Setlementin ja sen asukkaiden tehtävä oli murtaa ihmisten välisiä muureja ja ottaa huomioon erityisesti köyhät ja köyhyys. "Antakaa itsenne, älkää rahojanne", oli kutsu, jota levitettiin parempiosaisten keskuudessa.
Setlementtiliike levisi nopeasti maailmalle. Suomeen se tuli ensimmäisen kerran jo 1890-luvulla, kun Alli Trygg-Helenius (1852–1926) perusti Helsingin Kallioon Kansankodin. Siellä toiminta alkoi 1890, mutta se loppui pian rahoitusongelmiin. Varsinaisen setlementtityön käynnistäjä oli teologian tohtori Sigfrid Sirenius (1877–1961), joka oli tutustunut liikkeeseen toimiessaan Lontoossa merimiespappina. Hän vakiinnutti setlementtiliikkeen Suomeen vuonna 1918. Samana vuonna perustettiin Teollisuusseutujen Evankelioimisseura, myöhemmin nimeltään Suomen Setlementtiliitto.
Ensimmäinen Lontoon-mallin mukainen setlementtitalo Kalliola perustettiin Helsingin Kallioon vuonna 1919. Seuraavina vuosina työkeskuksia, setlementtejä, perustettiin muun muassa Viipuriin, Tampereelle, Kemiin ja Rovaniemelle. Työmuotoina olivat nuorisotyö, lastentarhat ja eri kansalaisryhmiä yhdistämään tarkoitetut luento- ja keskustelutilaisuudet, joissa on tavoitteena tarjota ihmisille keinoja oman elämäntilanteensa parantamiseen.
Suomalaisen setlementtityön perusta on aina ollut sillan rakentaminen eri ryhmittymien välille. Liikkeen tavoitteena on alusta asti ollut pyrkimys edistää ihmisten välistä vuoropuhelua ja etsiä yhteiskunnallista konsensusta.
Setlementtejä alkoi syntyä kaikkialle, sillä setlementti-idea levisi nopeasti Englannissa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja kaikkialla Euroopan maissa, myös Suomessa. Kaukoitään, Japaniin, ja Lähi-itään, Libanoniin ja Palestiinaan, perustettiin setlementtejä 1900-luvun alkupuoliskolla. Vuonna 1926 perustettiin International Federation of Settlements and Neighbourhood Houses (IFS).
Setlementtiliike Suomessa

Suomessa liikkeen alullepanijoita olivat Alli Trygg-Helenius ja Sigfrid Sirenius. Suomen ensimmäinen setlementti Kalliolan setlementti perustettiin vuonna 1919. Suomen Setlementtiliitto on osa kansainvälistä setlementtiorganisaation toimintaa IFS International Federation of Settlements.
Setlementtiliikkeen alkuperäinen arvopohja on kristillinen, mutta liike on ollut alusta alkaen kirkollisesti ja poliittisesti sitoutumaton.
Setlementtityön alkujuuret ovat kristillisen lähimmäisyyden ihanteessa ja ajatuksessa tehdä toisille ihmiselle niin kuin toivoisi heidän tekevän itselle. Setlementtiliike ei kuitenkaan julista eikä vaadi osallistujiaan ajattelemaan samalla tavalla.
Setlementtiliikkeen Suomen kattojärjestönä toimii Suomen Setlementtiliitto, jonka jäsenistö muodostuu 50 setlementistä. Setlementtiliikkeessä on töissä yli 5 000 henkilöä ja tuhansia vapaaehtoisia[lähde? ]. Setlementit Suomessa ylläpitävät 16 kansalaisopistoa, 2 kansanopistoa ja 2 erityisoppilaitosta ja laajaa valikoimaa kunnille suunnattuja sosiaalisektorin hyvinvointipalveluita ja ammattilaisten koordinoimia, mutta vapaaehtoistyöntekijöiden avulla toteutettuja neuvonta-, kerho- ja tukihenkilötoimintoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Setlementtiliike Wikimedia Commonsissa
Scooby-Doo (hahmo)

| Scooby-Doo |
| --- | --- |
 Scooby-Doo vuoden 1976 televisiosarjassa.
Luoja(t):  Joe Ruby Ken Spears
Näyttelijä(t):  Don Messick Hadley Kay Scott Innes Neil Fanning Frank Welker
Ensi- esiintyminen:  Scooby Doo: Where Are You! (1969)
Kustantaja:  Hanna-Barbera Productions
Henkilötiedot
Koko nimi:  Scoobert-Doo
Ammatti:  Salapoliisi, etsivä
Sukupuoli:  Koiras
Ikä:  210 (koiranvuosia)
Suhteet
Muut sukulaiset:  Momsy and Dada (vanhemmat)  Yabba Doo (veli)  Howdy Doo (veli)  Skippy Doo (veli)  Ruby Doo (sisko)  Granddad Doo (isoisä)  Dooby Doo (serkku)  Scooby-Dum (serkku)  Scooby-Dee (serkku)  Whoopsy Doo (serkku)  Dixie Doo (serkku)  Scrappy Doo (veljenpoika)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Scoobert ”Scooby”-Doo on kuvitteellinen koira, joka esiintyy nimikkohahmona Scooby-Doo-televisiosarjoissa ja -elokuvissa. Scooby-Doo on tanskandoggi, jonka paras ystävä on Shaggy Rogers (joissakin suomennoksissa Nuhru).
Sukulaiset

Scrappy-Doo: Scoobyn nuori veljen/sisarenpoika
Scooby-Dum: Scoobyn serkku
Scooby-Dee: Scoobyn serkku
Yabba-Doo: Scoobyn veli
Dooby-Doo: Scoobyn veli
Whoopsy-Doo: Scoobyn serkku
Ruby-Doo: Scoobyn sisko ja Scrappy-Doon äiti.
Skippy-Doo: Scoobyn veli
Howdy-Doo: Scoobyn veli
Horton-Doo: Scoobyn setä
Dixie-Doo: Scooby's serkku
Grandpa Scooby: Scoobyn isoisä
Great-Grandpa Scooby: Scoobyn isoiso-isä
Ääninäyttelijöitä

Don Messick (1969–1997, kuolemaansa asti)
Hadley Kay (1997)
Scott Innes (1998–2001)
Frank Welker (2002-)
Neil Fanning (näytelmäelokuvissa)
Aiheesta muualla

The Scooby Doo Fanlisting (Arkistoitu – Internet Archive)
Scooby-Doo
| --- | --- |
Scooby-Doo henkilöhahmot:   Scooby-Doo  Shaggy Rogers  Fred Jones  Daphne Blake  Velma Dinkley  Scrappy-Doo  Scooby-Dum  Yabba-Doo 
Televisiosarjat:   Scooby-Doo, Where Are You! (1969–1971)  The New Scooby-Doo Movies (1972–1974)  The Scooby-Doo/Dynomutt Hour (1976–1977)  The Scooby-Doo Show (1976–1979)  Scooby's All-Star Laff-A-Lympics / Scooby's All-Stars (1977–1979)  Scooby-Doo and Scrappy-Doo (1979–1980)  Scooby-Doo and Scrappy-Doo (1980–1982)  The Scooby & Scrappy-Doo/Puppy Hour (1982–1983)  The All-New Scooby and Scrappy-Doo Show / The New Scooby-Doo Mysteries (1983–1985)  The 13 Ghosts of Scooby-Doo (1985–1985)  Scooby's Mystery Funhouse (1985–1986)  A Pup Named Scooby-Doo (1988–1991)  Scooby-Doo (2002–2006)  Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue! (2006–2008)  Scooby-Doo! Mystery Incorporated (2010–2013) 
Scooby-Doo erikoisjaksoissa:   Scooby Goes Hollywood (TV-spesiaali, 1979)  Scooby-Doo in Arabian Nights (TV-spesiaali, 1994) 
Scooby Doo televisioelokuvissa:   Scooby-Doo kohtaa Boon aaveveljekset (1987)  Scooby-Doo ja kummituskoulu (1988)  Scooby-Doo ja ihmeellinen ihmissusi (1988)  Scooby-Doo: In the Beginning (2009)  Scooby-Doo! Curse of the Lake Monster (2010) 
Suoraan videolle/DVD:lle julkaistut elokuvat:   Scooby-Doo ja saaren zombiet (1998)  Scooby-Doo ja noidan haamu (1999)  Scooby-Doo and the Alien Invaders (2000)  Scooby-Doo ja kyberjahti (2001)  Scooby-Doo ja vampyyri (2003)  Scooby-Doo ja Meksikon hirviö (2003)  Scooby Doo ja Loch Nessin hirviö (2004)  Aloha, Scooby-Doo (2005)  Scooby Doo: Missä muumio luuraa? (2005)  Scooby-Doo: Merirosvoja, ohoi! (2006)  Jäitä hattuun, Scooby-Doo! (2007)  Scooby-Doo ja peikkokuningas (2008)  Scooby Doo and the Samurai Sword (2009)  Scooby-Doo! Abracadabra-Doo (2010)  Scooby-Doo! Camp Scare (2010) 
Teatraaliset elokuvat:   Scooby-Doo ja salaperäinen saari (2002)  Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004)  Scooby-Doo 3: The Mystery Begins (2009)  Scooby-Doo 4: Curse of the Lake Monster (2010)
Sievi Hyvinvointitilat

| Sievi Hyvinvointitilat |
| --- | --- |

Toimitusjohtaja:  Pauli-Pekka Österberg
Kotipaikka:  Sievi
Emoyhtiö:  Sievi Group
Kotisivu:  http://www.sievihyvinvointitilat.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sievi Hyvinvointitilat Oy on hoivarakentamiseen erikoistunut hankekehittäjä, rakennuttaja ja rakentaja. Sievi Hyvinvointitilat kuuluu Sievi Group -rakennuskonserniin.
Sievi Hyvinvointitilat toteuttaa hoivakoteja ja hyvinvointitiloja vanhuksille ja kehitysvammaisille, ryhmäkoteja nuorille sekä päiväkoteja lapsille. Yritys toteuttaa hoiva-alan yrittäjille tilat investointivapaasti, vuokraamalla.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut
Sievitalo uudistaa yhtiörakenteensa
Semen Semkovskyi

| Semen Semkovskyi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1882 Mahiljou, Valko-Venäjä
Kuollut: 18. maaliskuuta 1937 (55 vuotta) Harkova
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  sosiologia
Semen Semkovskyi, s. Bronštein ukr. Семковський, Семен, (15. maaliskuuta 1882 Mahiljou, Valko-Venäjä – 18. maaliskuuta 1937 Harkova, Ukrainan SNT) oli valkovenäläissyntyinen Ukrainassa vaikuttanut filosofi ja sosiologi. Hän oli vuodesta 1929 Ukrainan tiedeakatemian (VUAN) täysjäsen.
Semkovskyin serkku oli Leo Trotski. Semkovskyi suoritti oikeustieteen tutkinnon Pietarin yliopistossa. Hän oli mensevikki. Hän asui kymmenen vuotta Wienissä ja opetti sen jälkeen 1918–1920 Kiovan yliopistossa ja 1920–1936 Harkovassa Kansanopetuksen insituutissa. Hän uudisti 1920 yhteytensä mensevikkeihin ja eteni nopeasti urallaan: hänestä tuli Ukrainan marxismi-leninismin instituutin filosofian ja sosiologian osaston esimies 1922–1931, ja hän nousi moniin muihinkin merkittäviin asemiin. Semkovskyi kirjoitti useita teoksia venäjäksi, muun muassa teoksia Ludwig Feuerbachista (1922). Hän oli Ukrainan toimeenpanevan keskuskomitean jäsen, kun hänet pidätettiin loppuvuodesta 1936. Hän sai syytteen "trotskilais-zinovjevilaisen terroristijärjestön" perustamisesta Ukrainaan, ja hänet teloitettiin. Hänen maineensa puhdistettiin 1956.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Semen Semkovskyi Wikimedia Commonsissa
Scooby-Doo (vuoden 1976 televisiosarja)

| Scooby-Doo> The Scooby-Doo Show |
| --- | --- |

Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 min.
Luoja(t):  Joe Ruby Ken Spears
Pääosissa:  Don Messick Casey Kasem Frank Welker Pat Stevens Heather North
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   ABC  Nelonen (1998–1999)  Cartoon Network  Boomerang
Esitetty:  11. syyskuuta 1976 – 23. joulukuuta 1978
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  40
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Charles A. Nichols
Tuotantoyhtiö(t):  Hanna-Barbera Productions
Aiheesta muualla
IMDb 
Scooby-Doo (engl. The Scooby-Doo Show) on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan tuottama animaatiosarja. Siitä tuotettiin yhteensä 40 jaksoa, joista ensimmäiset 16 jaksoa esitettiin The Scooby-Doo/Dynomutt Hour -ohjelman yhteydessä. Loput 24 jaksoa esitettiin vuosina 1977–1978 Scooby's All-Star Laff-A-Lympics/Scooby's All-Stars -ohjelman yhteydessä.
Sarja jatkoi alkuperäisen Scooby-Doo, Where Are You! -sarjan tapaan Scooby-Doon ja mysteeripoppoon seikkailuja mysteereiden ratkomisessa. Ohjelmassa tapahtuvien kohtauksien taustalle oli valmiiksi äänitettyä naurun ääniä, joita käytetään muun muassa komediasarjojen yhteyksissä.