stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ernst Lohrmann
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernst Lohrmann Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland 
Hakasalmen huvila Helsingin Mannerheimintiellä.
Pyhän Henrikin katedraali
Muolaan kirkko ennen Talvisotaa.
Kristiinankaupungin raatihuone
Lormetatsepaami

| --- | --- |


Lormetatsepaami
Systemaattinen (IUPAC) nimi
7-kloori-5-(2-kloorifenyyli)-3-hydroksi-1-metyyli-3H-1,4-bentsodiatsepin-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 848-75-9
ATC-koodi: N05CD06
PubChem CID: 13314
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H12N2Cl16O2 
Moolimassa: 335.2 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 80 %
Metabolia: Maksa
Puoliintumisaika: 10-12 tuntia
Ekskreetio: Maksa
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: Suun kautta
Lormetatsepaami on bentsodiatsepiini jolla on hypnoottinen, ahdistusta poistava, antikonvulsiivinen, sedatiivinen ja lihaksia rentouttava vaikutus. Sitä käytetään yleensä unettomuuden hoitoon.lähde?
Kemikaalia ei ole hyväksytty lääkekäyttöön Yhdysvalloissa tai Kanadassa, mutta sitä myydään Alankomaissa 1 ja 2 mg tabletteina tuotenimillä Lormet ja Noctamid.lähde? Sitä myydään myös Yhdistyneissä kansakunnissa 0,5 ja 1 mg tabletteina lyhytaikaiseen keskivaikean tai vaikean unettomuuden hoitoon.lähde?
Stereokemia

Lormetatsepaamissa on kiraliakeskus. Ainetta käytetään lääkkeenä rasemaattimuodossa.
| Lormetatsepamin enantiomeerit |
| --- | --- |
  CAS: 113679-56-4:   CAS: 113679-54-2
Käännös suomeksi
Louhikala

| Louhikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Louhikalat Trachinidae
Suku::  Trachinus
Laji::  draco
Kaksiosainen nimi
 Trachinus draco  Linnaeus,1758 
Katso myös
   Louhikala Wikispeciesissä   Louhikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Louhikala (Trachinus draco) on Euroopassa esiintyvä ja Pohjois-Atlantilla elävä petokalalaji. Sen esiintymisaluetta ovat muun muassa Mustameri, Välimeri ja Pohjanmeri, ja sitä on tavattu myös satunnaisesti Itämeren eteläosissa. Louhikalojen heimossa on kymmenkunta lajia kahdessa suvussa.
Kala kasvaa noin 30 – 40 senttimetrin mittaiseksi. Se ei ole runsaslukuinen parvikala, muttei harvinaisuuskaan. Kala vaatii suolaisen veden kuteakseen. Mätimunat ja pienet poikaset ovat pelagista eläinplanktonia. Louhikala on kellertävä ja pitkänomainen. Sillä on suhteellisen hyvä suojaväri pohjakalana. Kalan vatsaevä ja takimmainen selkäevä ovat pitkät, etummainen selkäevä lyhyt ja teräväpiikkinen. Piikit ovat myrkyllisiä. Myrkky on proteiini, joka aiheuttaa kouristuksia ja saattaa olla jopa hengenvaarallinen. Kuuma yli 40-asteinen vesi tekee myrkyn tehottomaksi.
Louhikala on syötävä, mutta sillä ei katsota olevan juuri taloudellista arvoa. Virkistyskalastajat onkivat sitä jonkin verran.
Heikki Louhivuori

Heikki Louhivuori (vas.) ja kapelli­mestari Paavo Berglund vuonna 1961.
Heikki Eerikki Louhivuori (27. toukokuuta 1926 Helsinki – 11. helmikuuta 2016) oli suomalainen viulutaiteilija. Hän soitti Radion sinfoniaorkesterissa.
Louhivuori aloitti viulunsoiton kuusivuotiaana. Sibelius-Akatemiassa hän aloitti opinnot 1945; hän oli Erik Cronvallin ja Arno Granrothin oppilas, ja hän suoritti diplomin vuonna 1954. Voitto Radio-orkesterin ensiviulun koesoitossa 1951 toi paikan orkesterissa, ja samana vuonna hän haki toisen viulun äänenjohtajan paikkaa, jonka hän sai ja jossa hän pysyi koko uransa ajan.
Louhivuori jatkoi soitto-opintojaan Wienissä (E. Moraveč), Lontoossa (S. Lasserson) ja Berliinissä (L. Sperer) ja piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1958. Hän soitti myös solistina ja erilaisissa kokoonpanoissa, kuten Helsingin Teatteriorkesterissa, Helsingin Kamariorkesterissa ja avustajana muissa ammattiorkestereissa.
Eläkkeelle jäätyään hän jatkoi edelleen vuonna 1967 alkanutta opetustyötään Sibelius-Akatemiassa.
Louhivuori toimi Suomen Muusikkojen Liiton hallituksessa ja osan aikaa liiton varapuheenjohtajana.
Louhivuoren isä oli partioliikkeen aktiivi, rovasti Verneri Louhivuori.
Nicolas Sarkozy

| Nicolas Sarkozy |
| --- | --- |
 Sarkozy Euroopan kansanpuolueen kokouksessa helmikuussa 2015
Ranskan tasavallan 23. presidentti
 16.5.2007−15.5.2012  
Pääministeri:  François Fillon
Edeltäjä:  Jacques Chirac
Seuraaja:  François Hollande
Andorran ruhtinaskumppani
 16.5.2007−15.5.2012  
Edeltäjä:  Jacques Chirac
Seuraaja:  François Hollande
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1955 (ikä 70) Pariisi, Ranska
Ammatti:  asianajaja
Puoliso:  Marie-Dominique Culioli (1982–1996) Cécilia Sarkozy (1996-2007) Carla Bruni (2008–)
Tiedot
Puolue:  Tasavaltalaiset
Muut puolueet:  Union pour un Mouvement Populaire
Uskonto:  roomalaiskatolinen
 Nimikirjoitus
Nicolas Paul Stéphane Sárközy de Nagy-Bócsa eli Nicolas Sarkozy [nikɔˈla saʁkɔˈzi] ( kuuntele ääntämys (ohje), s. 28. tammikuuta 1955 Pariisi) on entinen Ranskan tasavallan presidentti. Sarkozy on poliittiselta kannaltaan oikeistolainen ja ajaa tiukkaa linjaa suhteessa rikollisuuteen. Talouspoliittisesti hän kannattaa vapaata kilpailua ja liberalismia.
Sarkozy oli ennen presidenttikauttaan toiminut Ranskan sisäministerinä 2005–2007 ja valtiovarainministerinä 2002–2004. Hän voitti Ranskan presidentinvaalin vuonna 2007 ensimmäisen kierroksen 31,2 prosentin ääniosuudella. Toisella kierroksella hän sai muutaman prosenttiyksikön enemmän ääniä kuin vastaehdokkaansa, sosialistien Ségolène Royal.
Tausta > Sarkozyn suku

Nicolas Sarkozy kuuluu isänsä puolelta unkarilaiseen alempaan aatelistoon. Sarkozyn äidinisä oli Thessalonikin juutalainen ja äidinäiti kotoisin varakkaasta katolilaisesta porvarisperheestä Lyonista.
Tausta > Lapsuus, nuoruus ja koulutus

Paul Sarkozy ja Andrée Mallah menivät naimisiin 17. kaupunginosassa sijaitsevassa Saint-François-de-Salesn kirkossa 8. helmikuuta 1950. Perhe asui Pariisin 17. kaupunginosassa ja siihen syntyi kolme poikaa: Guillaume (s. 1951), Nicolas (s. 1955) ja François (s. 1957).
Sarkozyn vanhemmat erosivat hänen ollessaan neljävuotias. Paul-isä kieltäytyi antamasta perheelleen rahallista tukea ja tapasi lapsiaan harvoin. Perhe asui ensin Nicolasin isoisän Benedict Mallahin pienessä kartanossa 17. kaupunginosassa, josta se muutti lännemmäksi vauraaseen Neuilly-sur-Seinen esikaupunkiin.
Sarkozyn mukaan isän lähtö vaikutti hänen tulevaan minäänsä. Hän on myös sanonut tunteneensa alemmuudentuntoa suhteessa varakkaampiin ja pidempiin luokkatovereihinsa: "se, miten minusta tuli se, joka minä nyt olen, on niiden kaikkien lapsuudessa koettujen nöyryytysten summa", hän on sanonut myöhemmin.
Sarkozy kävi oppikoulunsa ja lukionsa hyvämaineisessa julkisessa Lycée Chaptal -koulussa, jonka 11–12 vuoden iässä käytävän kuudennen luokan reputti. Perhe siirsi hänet 17. kaupunginosassa sijaitsevaan katolilaiseen Cours Saint-Louis de Monceau -yksityiskouluun, jossa hän oli lähinnä keskinkertainen oppilas, mutta sai silti suoritettua ylioppilastutkinnon vuonna 1973. Hän kirjoittautui Nanterren yliopistoon, josta hän valmistui oikeustieteen maisteriksi pääaineena yksityisoikeus. Myöhemmin hän vielä suoritti lisensiaattia lähinnä vastaavan DEA-tutkinnon yritysoikeudesta. Tässä suhteessa hän eroaa monista muista nykyisistä korkean tason poliitikoista ja virkamiehistä, jotka ovat usein hallintokoulun käyneitä enarkkeja.
Nanterre oli ollut vuoden 1968 opiskelijaliikkeen alkukehto ja oli edelleen tuohon aikaan vasemmistolaisten opiskelijoiden tukikohta. Hiljaisena opiskelijana tunnettu Sarkozy liittyi pian oikeistolaiseen opiskelijajärjestöön, jossa hän oli hyvin aktiivinen. Asepalveluksensa hän suoritti osa-aikaisesti ilmavoimien siivojana. Valmistumisen jälkeen hän opiskeli Sciences Possa vuosina 1979–1981, mutta jäi valmistumatta. huonon englannin kielen taitonsa takia. Läpäistyään auskultointia vastaavan kokeen hänestä tuli yritysoikeuteen ja perhelainsäädäntöön perehtynyt lakimies toimien yhtenä Silvio Berlusconiin ranskalaisista huippulakimiehistä.
Poliittinen ura > Presidentinvaalit 2007

Sarkozy oli jo pitkään havitellut presidenttiehdokkuutta, kun tilaisuus tuli 74-vuotiaan Chiracin kauden lähestyessä loppuaan, vaikka Chirac ei vielä ollutkaan ilmoittanut virallisesti jäävänsä vielä eläkkeelle. Sarkozy valittiin virallisesti 14. tammikuuta UMP:n ehdokkaaksi vuoden 2007 presidentinvaaleihin, eikä hänellä ollut vastaehdokkaita.
Presidentinvaalikampanjan aikana Sarkozyta vaadittiin eroamaan sisäministerin paikalta, kun le Canard enchaîné -lehti kertoi Sarkozyn pyytäneen salaista poliisia les Renseignements Généraux tutkimaan kilpailevan ehdokkaan Ségolène Royalin kampanja-avustajan Bruno Rebellen, entisen Greenpeacen johtaja, taustoja, etenkin hänen avioeroaan. Presidentinvaalikampanjansa aikana Sarkozy ehdotti maahanmuuton ja kansallisen identiteetin ministeriön perustamista yksinkertaistamaan maahanmuuttoasioita, mutta tämä nähtiin keinona kosiskella äärioikeistoa, jolla oli aiemmissa presidentinvaaleissa merkittävä kannatus.
Poliittinen ura > Presidenttikauden jälkeen

Sarkozy hävisi presidentinvaalit vuonna 2012 vastaehdokkaalleen François Hollandelle. Heinäkuussa 2014 Sarkozyta vastaan nostettiin korruptiosyyte. Marraskuussa 2014 hän teki paluun politiikkaan, kun hänet valittiin UMP:n puheenjohtajaksi. Maaliskuussa 2018 poliisi pidätti hänet epäiltynä Muammar Gaddafilta vuonna 2007 tulleesta presidentivaalikampanjan rahoituksesta. Oikeudenkäynti alkoi 23. marraskuuta 2020 ja hänet tuomittiin 1. maaliskuuta 2021 syylliseksi ja hän sai kolmen vuoden vankeustuomion  lahjuksen tarjoamisesta ja vallan väärinkäytöstä. Kaksi kolmasosaa rangaistuksesta määrättiin ehdollisena. Sarkozy ei joudu täten fyysisesti vankilaan, vaan saa vuoden ehdottoman vankeuden ajaksi jalkapannan. Syyttäjä vaati Sarkozylle neljän vuoden vankeusrangaistusta, josta tämän tulisi istua vankilassa ainakin kaksi vuotta. Maksimirangaistus näistä rikoksista olisi ollut 10 vuotta vankeutta ja miljoonan euron sakot. Sarkozy valitti tuomiostaan. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Ranskan presidentti joutui vastaamaan oikeudessa korruptiosyytteisiin. Helmikuussa 2023 vetoomustuomioistui lyhensi Sarkozyn tuomion yhteen vuoteen, josta puolet suoritetaan ehdottomana ja puolet ehdollisena. Sarkozyn tuomio on osa suurempaa Bygmalion-juttua, jossa UMP teki yhteistyötä PR-firman kanssa piilottaakseen vuoden 2012 presidentinvaalien todelliset kulut. Syyttäjien mukaan hävittyihin vaaleihin laitettiin 43 miljoonaa euroa, kun laissa sallittu kulukatto oli 22,5 miljoona. Kaikkiaan 13 UMP:n jäsentä, kirjanpitäjää ja Bygmalion-mainostoimiston edustajaa tuomittiin erilaisista rikoksista.
Yksityiselämä

Sarkozy oli naimisissa Marie-Dominique Culiolin kanssa 1982–1996, mutta he olivat käytännössä jo erossa vuosia aiemmin.
Toisen vaimonsa Cécilia Sarkozyn (o.s. Ciganer-Albéniz) hän tapasi ensi kertaa tämän häissä hänen mennessään naimisiin tv-juontaja Jacques Martinin kanssa. Sarkozy suoritti vihkimisen Neuillyn pormestarina. Cécilia Ciganer-Albéniz jätti miehensä 1988 Nicolas Sarkozyn vuoksi ja erosi tästä seuraavana vuonna. Hän meni Sarkozyn kanssa naimisiin 1996 ja heillä on yksi poika, Louis (s. 1997). Avioliitto ajautui kuitenkin vaikeuksiin ja molemmat nähtiin muiden ihmisten seurassa. He esiintyivät vielä julkisesti yhdessä 2002–2005 ja Sarkozyn tultua presidentiksi, mutta erosivat 2007.
Joulukuussa 2007 ranskalainen lehti L'Express julkaisi kuvia Sarkozysta italialaisen  laulajan ja mallin Carla Brunin kanssa. Pariskunta vietti myös yhteisen joululoman Egyptissä. Sarkozy ja Bruni menivät naimisiin 2. helmikuuta 2008.
Terveydentila

Presidentinvaalikampanjassaan Sarkozy kiinnitti huomiota tasavallan päämiehen terveydentilasta raportoimisen tarpeeseen. Astuessaan virkaansa hänen terveydentilansa arvioitiin hyväksi. Silti hänen kirjautumisensa sairaalaan vuonna 2007 myönnettiin julkisuudessa vasta kolme kuukautta tapahtuman jälkeen. Ranskassa presidentin terveydentilaa pidetään tarpeellisena julkistaa, sillä monet Sarkozyn edeltäjistä ovat olleet haluttomia kertomaan heitä vaivanneista terveysongelmista, kuten François Mitterrand, joka salasi pitkään sairastavansa syöpää. Sarkozy joutui sairaalahoitoon heinäkuussa 2009 tuntiessaan huonovointisuutta ja huimausta ollessaan harrastamassa kuntoliikuntaa loma-asunnollaan Pariisin ulkopuolella lähellä Versaillesia. Hänet otettiin sisään sotilassairaalaan, josta annettiin tiedonanto, että Sarkozylla oli ollut lieviä hermo-oireita, mutta hän oli muuten kunnossa. Nicolas Sarkozy on innokas lenkkeilijä ja hoitaa kuntoaan pyöräilemällä.
Kunnianosoitukset

Sarkozy sai Privacy Internationalin Orwell-palkinnon 2005.
Kunnianosoitukset > Ranskalaiset

Kunnialegioonan suurristi (2007, suurmestari)
Kansallinen ansioritarikunnan suurristi (2007, suurmestari)
Lähde:
Kunnianosoitukset > Ulkomaalaiset

Leopoldin ritarikunnan komentaja (Belgia)
Etelän Ristin ritarikunta ketjulla (Brasilia, 2009)
Stara planinan ritarikunnan I luokka (Bulgaria, 2007)
Norsunluurannikon kansallinen ritarikunnan suurristi (Norsunluuranniko, 2012)
Pyhän Yrjön voiton ritarikunnan ritari (Georgia, 2011)
Kaarle III:n ritarikunta ketjulla (Espanja, 2009)
Kultaisen taljan ritarikunnan ritari (Espanja, 2011)
Pyhän Kaarlen ritarikunnan suurristi (Monaco, 2008)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunnan I luokka (Ukraina, 2010)
Kuningas Abdulazizin ritarikunnan I luokka (Saudi-Arabia)
Loiston ritarikunnan ritari (Armenia, 2011)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicolas Sarkozy Wikimedia Commonsissa
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Nicolas Sarkozy Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Ranskan viidennen tasavallan presidentit (1958–)
| n k Ranskan presidentinvaalin ehdokkaat 2012 |
| --- | --- | --- |
| Toinen kierros |  Hollande (PS)  Sarkozy (UMP)  |  |
| Muut ehdokkaat |  Le Pen (FN)  Mélenchon (LFI)  Bayrou (MoDem)  Joly (EELV)  Dupont-Aignan (DLF)  Poutou (NPA)  Arthaud (LO)  Cheminade (SP)  |  |
| n k  Eurooppa-neuvoston puheenjohtajat |
| --- | --- |
Puheenjohtajamaan edustaja (1975–2009):  Liam Cosgrave  Aldo Moro  Gaston Thorn  Joop den Uyl  James Callaghan  Leo Tindemans  Anker Jørgensen  Helmut Schmidt  Valéry Giscard d’Estaing  Jack Lynch  Francesco Cossiga  Charles Haughey  Pierre Werner  Dries van Agt  Margaret Thatcher  Wilfried Martens  Anker Jørgensen  Poul Schlüter  Helmut Kohl  Andréas Papandréou  François Mitterrand  Garret FitzGerald  Bettino Craxi  Jacques Santer  Ruud Lubbers  Wilfried Martens  Felipe González  François Mitterrand  Giulio Andreotti  Ruud Lubbers  Aníbal Cavaco Silva  John Major  Poul Nyrup Rasmussen  Jean-Luc Dehaene  Jacques Chirac  Felipe González  Lamberto Dini  Romano Prodi  John Bruton  Wim Kok  Jean-Claude Juncker  Tony Blair  Viktor Klima  Gerhard Schröder  Paavo Lipponen  António Guterres  Jacques Chirac  Göran Persson  Guy Verhofstadt  José María Aznar  Anders Fogh Rasmussen  Konstantínos Simítis  Silvio Berlusconi  Bertie Ahern  Jan Peter Balkenende  Jean-Claude Juncker  Tony Blair  Wolfgang Schüssel  Matti Vanhanen  Angela Merkel  José Sócrates  Janez Janša  Nicolas Sarkozy  Mirek Topolánek  Jan Fischer  Fredrik Reinfeldt 
Pysyvä puheenjohtaja (vuodesta 2009):  Herman Van Rompuy  Donald Tusk  Charles Michel 
 Komission puheenjohtaja  Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja  Neuvoston puheenjohtajuus  Parlamentin puhemies 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  MEP-hakemisto  Sycomore 
Muut:  IdRef 
Sarkozy UMP:n puoluekokouksessa vuonna 2004
Presidentti Sarkozy New Yorkissa syyskuussa 2007
Evert Loo

Evert Arvid Evertsson Loo
Evert Arvid Evertsson Loo (25. heinäkuuta 1894 Mustasaari – 27. maaliskuuta 1918 Hatanpää, Tampere) oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erik Evert Loo ja Ulrika Sofia Klo. Hän kävi kansakoulun ja Närpiön kansanopiston vuosina 1913 – 1914.
Jääkärikausi

Loo työskenteli maanviljelijänä kotitilallaan ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin 13. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Loo astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen Valkoiseen armeijaan Jääkäritykistön 2. patteriin ja otti osaa taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella, missä hän kaatui Hatanpään taistelussa 27. maaliskuuta 1918. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Mustasaaressa, minne hänet haudattiin Mustasaaren sankarihautaan.
Longdog

Longdog on brittiläinen vinttikoiraristeytys. Alun perin nimitys kattoi kaikenlaiset vinttikoirat, mutta myöhemmin sillä on tarkoitettu ennen kaikkea erityistä risteytystaustaista vinttikoiraa.
Ulkonäkö

Nimitys longdog tulee siitä, että koiralla on pitkä pää, pitkä niska, pitkä runko, pitkät raajat ja pitkä häntä.
Alkuperä

Eversti Ted Walsh määritteli longdogin kahden eri vinttikoiran väliseksi risteytykseksi tai kahden kyseisen risteytystaustan omaavan koiran jälkeläiseksi. Esimerkkejä ovat englanninvinttikoira x saluki ja englanninvinttikoira x skotlanninhirvikoira. Nykyiset asiantuntijat kuitenkin tapaavat luokitella longdogin lurcheriksi. Heidän mielestään termiä longdog käytetään niin harvoin, ettei sillä ole enää merkitystä.
Alkuperä > Longdog Yhdysvalloissa

Amerikanhirvikoira perustui alun perin longdog-tyyppisiin risteytyksiin: Yhdysvalloissa Britanniasta ja Venäjältä tuodut vinttikoirat muodostivat pohjan paikallisen longdogin, amerikanhirvikoiran kehittämiseen.
Oliver Hartleyn mukaan kojootin metsästykseen parhaiten soveltuvan koiran sai risteyttämällä keskenään nopea English blue (englanninvinttikoira) ja väsymätön, sisukas Russian stag (venäjänvinttikoira). Hänen mielestään toinen hyvä risteytys oli puoliksi englanninvinttikoira ja puoliksi skotlanninhirvikoira. Freeman Lloydin mukaan parhaissa longdogeissa oli 3/4 hirvikoiraa ja risteytyksistä englanninvinttikoiran ja venäjänvinttikoiran kanssa oli tuloksena erittäin hyviä yksilöitä. Leon V. Almirall käytti metsästykseen ns. "kylmäverisiä vinttikoiria" (cold blood Greyhound) - kookkaita sileäkarvaisia longdogeja, joiden taustalla oli englanninvinttikoiraa.
Yhdysvaltojen länsiosien avoimilla tasangoilla susia metsästettiin usein sekä vintti-, hirvi- ja susikoirien että niiden välisten risteytysten avulla. Nebraskassa paikallinen "kojoottikoira" (Nebraska coyote hound) oli 75 cm korkea ja painoi 41 kg. Minnesotalaisen raportin mukaan eräs amerikkalainen metsästäjä käytti "amerikkalaisen lurcherin" pohjana englanninvinttikoiraa ja skotlanninhirvikoiraa, lisäten sitten irlanninsusikoiraa ja venäjänvinttikoiraa - harvoin salukia tai whippettiä. Kyseinen risteytys pohjautui siihen, että Pohjois-Amerikassa ajettiin lähinnä jänistä, punakettua ja kojoottia: "kylmäverisiä" vinttikoiria käytettiin jäniksen, karkeakarvaisia vinttikoiria punaketun ja amerikkalaisia kojoottikoiria kojootin metsästykseen. Mainituista kojoottikoiralla oli samanlainen karkea karva kuin hirvikoiralla, ja se painoi 34-45 kg.
Englanninvinttikoira x skotlanninhirvikoira
Englanninvinttikoira x saluki
Christian Lorenz

| Christian Lorenz |
| --- | --- |
 Christian Lorenz Berliinissä vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1966 (ikä 58)
Ammatti:  kosketinsoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Flake, Doktor
Aktiivisena:  1983–
Tyylilajit:  industrial metal Neue Deutsche Härte
Soittimet:  koskettimet, piano
Yhtyeet:  Rammstein Feeling B Magdalene Keibel Combo Frigitte Hodenhorst Mundschen
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Christian "Flake" Lorenz (s. 16. marraskuuta 1966 Itä-Berliini, Itä-Saksa) lähde? on industrial metal -yhtye Rammsteinin kosketinsoittaja.
Lorenz syntyi ja varttui Itä-Saksassa, hän oli Saksojen yhdistyessä 25-vuotias punkkari. Hän aloitti pianotunnit 9-10-vuotiaana. Hän halusi tulla myös kirurgiksi, mutta se ei ollut mahdollista, koska hän ei ollut käynyt armeijaa. Aseistakieltäytyminen oli Itä-Saksassa vakava asia. Flake alkoi soittaa 17-vuotiaana itäberliiniläisessä punk-yhtyeessä ja soitti Rammsteinista tutun Paul Landersin kanssa Feeling B -nimisessä yhtyeessä kymmenen vuotta vuodesta 1983 lähtien. Lisäksi hän on soittanut yhtyeissä Magdalene Keibel Combo ja Frigitte Hodenhorst Mundschen.
Flake käyttää keikoilla Rolandin sähköpianon lisäksi kahta syntetisaattoria. Toinen niistä on kiinnitetty suureen haitariin siten, että Flaken soittaessa esimerkiksi "Reise, Reise" -kappaletta, näyttää siltä, että hän soittaisi pianon sijasta oikeaa haitaria.lähde?
Lorenzia pidetään huumorintajuisena ja artikuloivana. Hän on amatöörimaalari ja pitää muun muassa Puolasta sekä klassisista autoista. Hänellä on kolme vuotta vanhempi veli sekä viisi lasta.lähde?
Christian Lorenz (vasemmalla) ja Till Lindemann kesken "Mein Teil" kappaleen.
Lorenzin elämästään kirjoittama teos Der Tastenficker ilmestyi saksaksi vuonna 2015 ja suomeksi 2016 nimellä Kosketinrunkkari – niin kuin sen satun muistamaan.
Lorenz julkaisi soolo albuminsa vuonna 2024 nimeltä Flake feiert Weihnachten. Suomeksi (Flake juhlii joulua) Albumissa on tunnettuja joululauluja.
Kirjallisuutta

Kosketinrunkkari – niin kuin sen satun muistamaan. Minerva kustannus oy, 2016 ISBN 978-952-312-292-5
| n k Rammstein |
| --- | --- |
 Till Lindemann  Christian Lorenz  Christoph Schneider  Richard Kruspe  Oliver Riedel  Paul Landers 
Albumit:  Herzeleid  Sehnsucht  Mutter  Reise, Reise  Rosenrot  Liebe ist für alle da  nimeämätön  Zeit 
Singlet:  ”Du riechst so gut”  ”Seemann”  ”Engel”  ”Du hast”  ”Das Modell”  ”Du riechst so gut '98”  ”Stripped”  ”Asche zu Asche”  ”Sonne”  ”Links 2-3-4”  ”Ich will”  ”Mutter”  ”Feuer frei!”  ”Mein Teil”  ”Amerika”  ”Ohne dich”  ”Keine Lust”  ”Benzin”  ”Rosenrot”  ”Mann gegen Mann”  ”Pussy”  ”Ich tu dir weh”  ”Haifisch”  ”Mein Land”  ”Mein Herz brennt”  ”Deutschland”  ”Radio”  ”Ausländer”  ”Zeit”  ”Zick Zack” 
Kokoelmat:  Original Single Kollektion  Made in Germany 1995–2011 
Videotallenteet:  Live aus Berlin  Lichtspielhaus  Völkerball 
Katso myös:  Rammsteinin diskografia  Emigrate  Feeling B  First Arsch 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana
Lotošino

| Lotošino (Лотошино́) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Moskovan alue Venäjällä, alla taajaman sijainti alueella
 Lotošino
 Koordinaatit: 56.2267°N, 35.6419°E 
Valtio:  Venäjä
Hallintoalue:  Moskovan alue
Piiri:  Lotošinon piiri
Väkiluku (2010)  ():  5 558
Postinumero:  143800-143801
Suuntanumero(t):  +7 49628
 
 gplotoshino.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lotošino (ven. Лотошино́) on kaupunkimainen taajama ja Lotošinon piirin keskus Moskovan alueen länsiosissa Venäjällä. Vuonna 2010 Lotošinon taajamassa asui 5 558 henkeä, Lotošinon kaupunkikunnassa 11 307 ja koko piirissä yhteensä 17 859 henkeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lotošino Wikimedia Commonsissa
Taajaman avainhenkilöistä piirin sivustolla (venäjäksi) (lotoshino.org)
Piiristä (venäjäksi) (lotoshino.org)