stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kreikan parlamenttivaalit 2015 (tammikuu)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan parlamenttivaalit, tammikuu 2015 Wikimedia Commonsissa
Kreikan parlamenttivaalit
| --- | --- |
Kreikan kolmas tasavalta (1974–):  1974 · 1977 · 1981 · 1985 · 1989 I · 1989 II · 1990 · 1993 · 1996 · 2000 · 2004 · 2007 · 2009 · 2012 I · 2012 II · 2015 I · 2015 II · 2019 · 2023 I · 2023 II
Kuopparinta

Kuopparinta
Kuopparinta tai suutarinkuoppa eli pectus excavatum on rintalastan sisäänpainuminen, joka johtuu kylkiluiden liikakasvusta, jonka syytä ei tunneta, rintalastan jatkuvasta painamisesta, kuten suutarin työssä kengän pitämisestä rintaa vasten, tai esimerkiksi epäonnistuneesta voltista, jossa hyppääjä putoaa niskoilleen ja rintalasta taittuu sisäänpäin kuin nivel. Tällaisissa tapauksissa kuopparinta on muodoltaan erilainen, koska rintalasta on vääntynyt ja siinä on selvä taitoskohta, josta huomaa, miltä kohdalta se on onnettomuushetkellä taittunut. Se voi olla myös synnynnäinen, jolloin syyksi on arveltu lapsiveden puutetta ja tähän liittyvää, esimerkiksi jalkaterän puristumista rintakehää vasten. Kahdessa ensimmäisessä tapauksessa kuopparinta syntyy teini-iässä eikä muutu sen jälkeen luiden luutuessa. Kuopparintaa vastaava rinnan ulostyöntyminen on harjurinta. Nämä muistuttavat paljon skolioosia.
Kuopparinnalle altistavat Marfanin syndrooma, eräät mineraalipuutokset, kuten sinkin ja magnesiumin puute, sekä osteoporoosi. Kuopparinta on melko yleinen: se kehittyy yhdelle 300:sta. Rintalastan sisäänpainuminen aiheuttaa myös ahdistuneisuutta.
Korjaus

Kuopparinta on hyvänlaatuinen eikä Kelan mukaan aiheuta toiminnallista haittaa, joten sen korjauttamista ei korvata. Rinnan painuminen sisään altistaa kuitenkin sydämen läppävialle. Epämuodostuma voidaan korjata useilla menetelmillä, joista Ravitch-menetelmä on morbidi ja yksinkertainen ja aiheuttaa vähiten komplikaatioita. Siinä iho leikataan kokonaan auki, rintalastan luu sekä kylkiluut murretaan luukalvon alta, luuta poistetaan ja näin rintalasta voidaan nostaa normaaliin asentoon ja tukea metallitangon varaan. Komplikaatiot ja uusiminen ovat harvinaisia.
Uudemmat, vähemmän morbidit Nuss- ja Leonard-menetelmät perustuvat pienten haavojen kautta tähystyksessä lisättäviin metallitankoihin. Huonona puolena on suurempi komplikaatioriski sekä se, etteivät ne välttämättä korjaa ongelmaa kokonaan, koska luuta ei muotoilla uudelleen niin perusteellisesti kuin Ravitch-menetelmässä. Suhteellisen uusi vaihtoehtoinen hoitomuoto on saksalaisen insinöörin Eckart Kloben kehittämä laite tyhjiökoppa (engl. vacuum bell), jolla rintalastaa nostetaan alipaineen avulla. Koska laite on suhteellisen uusi, näyttöä pitkäkestoisista vaikutuksista ei ole.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ravitchin operaation kulku kuvina
Tietoa kuopparinnasta ja keskustelufoorumi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lielahden kartanon rata

Lielahden kartanon rata oli vuosina 1892–1907 käytössä ollut 750mm kapearaiteinen rautatie, joka johti Tampere–Pori-radan varrella olevalta kuormauspistoraiteelta Lielahden kartanoon. Radan pituus oli noin seitsemän kilometriä, ja sen vetokalustona oli vuonna 1892 Saksasta hankittu höyryveturi. Radan rakennutti Lielahden kartanon omistanut Wilhelm Fredrik von Nottbeck (1850–1928).
Lielahdessa Porin radan varressa oli normaalileveyksinen pistoraide, jota käytettiin siirtokuormauksiin kartanon radan vaunuista VR:n vaunuihin ja päinvastoin. Kartanon rata laski jyrkästi Lielahdenharjun rinnettä ja kulki sitten pitkin kartanon koivukujaa kartanon päärakennuksen suuntaan. Radalta johti tässä kohtaa kaksi sivuhaaraa länteen, toinen harjulla olevalle sorakuopalle ja toinen nykyisten Harjuntaustan ja Turvesuonkadun linjausta noudattaen Isollesuolle. Suolta kuljetettiin turvetta kartanon pelloille ja navettaan kuivikkeeksi.
Radan veturitalli sijaitsi kartanon navetan vieressä sen itäpuolella. Tallilta lähti edelleen kaksihaarainen rata, jonka toinen haara kulki kartanon puimala- ja latorakennusten kautta edelleen Possilan rakennusten taakse päättyen nykyisen Teivaalantie 46:n kohdalla. Toinen haara kulki nykyisen Rientolankadun suunnassa Possilankadun risteyksen paikkeille, jossa se haarautui taas kahtia vasemmalle Kukkolan tilalle ja oikealle Pohtolan kautta Siivikkalaan Rajalan (Honkasalon) tilalle.
Kulaani

| Kulaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  Hevoseläimet Equidae
Suku::  Equus
Laji::  Aasianvilliaasi hemionus
Alalaji::  hemionus
Kolmiosainen nimi
 Equus hemionus hemionus  Pallas, 1775 
Katso myös
   Kulaani Wikispeciesissä   Kulaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kulaani (Equus hemionus hemionus) on aasianvilliaasin nimialalaji.
Ulkonäkö ja koko

Kulaani on hieman onageria (E. h. onager) isompi ja tummempi. Kulaanilla ei useimpien muiden aasianvilliaasien tapaan ole lapojen kohdalla poikkiristiä. Väriltään kulaani on keltaharmaa ja selän kuvio on vain heikosti havaittavissa.[lähde? ]
Levinneisyys ja elinympäristö

Kulaania tavataan Mongoliassa ja Kiinassa. Yhteensä niiden lukumääräksi arvioidaan 23 000, ja vaikka lajin populaatiot ovat vakaat, Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee sen silmälläpidettäväksi lajiksi.
Ravinto ja elintavat

Kulaanin elintavoista tiedetään suhteellisen paljon niiltä ajoilta kun se oli vielä yleinen. Kulaani ei koskaan vietä koko vuotta samoilla alueilla. Sääolosuhteet ja ruoan loppuminen pakottavat lauman vaeltamaan ruoan perässä. Pienemmät perhekunnat yhdistyvät talven kynnyksellä ja vaeltavat jopa tuhatpäisinä laumoina etsimään parempia laidunmaita. Eläimet pysyttelevät koko talven isoissa laumoissa ja lumen sulaessa ne vaeltavat takaisin kesälaitumilleen. Suurimmat vaellukset ovat syksyllä, jolloin kevään varsat jaksavat jo pysyä isompien mukana nopeassa vauhdissa. Syyskuun lopulla sukukypsyyden saavuttaneet orivarsat lähtevät, tai pakotetaan lähtemään, laumasta ja lähtevät yksikseen vuoristoseuduille etsimään omaa laumaa.[lähde? ]
Nuori ori voi seisoa vuoren rinteellä pitkäänkin haistelemassa ilmaa ja etsien sopivaa laumaa, ja jos tällainen löytyy, hyökkää nuori ori lauman johtajana toimivan oriin kimppuun. Vanhempi ori tuntee kuitenkin nuorten tavat ja nujertaa kilpailijansa yleensä helposti. Tappelut ovat kuitenkin kiivaita, ja usein aaseista irtoaa nahanpalasia tai niiden häntä katkeaa. Joskus nuori ori onnistuu syrjäyttämään vanhemman ja ottaa lauman haltuunsa.[lähde? ]
Yhden oriin tammamäärä vaihtelee paikan ja tilaisuuksien mukaan tavallisesti kolmesta kahteenkymmeneen, mutta on nähty myös yli 50 yksilön laumoja.[lähde? ] Joskus saattaa kesälläkin liittyä yhteen pienempiä laumoja, jolloin samassa laumassa saattaa olla useita satoja kulaaneita. Lopulta laumat taas eroavat ja jokaista laumaa johtaa yksi ehdottoman itsevaltias ori. Tammat hakeutuvat vahvan ja itsevarman orin ympärille, jotta jälkikasvu saisi mahdollisimman vahvat geenit.[lähde? ]
Kulaanit saattavat elää samassa laumassa myös muiden eläinlajien kanssa. Kerrotaan niitä joskus nähdyn korkealla vuoristoissa villilampaiden, tiibetingasellien ja villien nautojen seurassa samaan tapaan kuin seeprat ja antiloopit laiduntavat Afrikassa yhdessä.[lähde? ] Alatasangoilla kulaanit ovat yhdessä saiga-antilooppien kanssa.[lähde? ] Tällaiset yhteiset laumat lisäävät eläinten turvallisuutta, koska laumassa on silloin enemmän valppaita silmäpareja tarkkailemassa vihollisia. Kaikille myös riittää ruokaa, koska hevosensukuiset eläimet syövät erilaista heinää kuin märehtijät.
Leksvik

Leksvikin kylä nähtynä sen koillispuolelta Våttahaugenilta
Leksvik on entinen Norjan kunta Pohjois-Trøndelagin läänissä. Sen rajanaapureita olivat pohjoisessa Verran ja Inderøy ja lännessä Rissa. Etelässä kunta rajoittui Trondheimvuonoon. Sen takana olivat idässä ja etelässä Frosta ja Trondheim.
Leksvik yhdistettiin vuonna 2018 Rissan kanssa uudeksi Indre Fosenin kunnaksi.
Paikkakunnan vanhin tunnettu nimi on kuningassaagoista, joissa se tunnettiin Ljoksana. Nimi on vaihdellut vuosisatojen kuluessa ja Leksvik-nimi otettiin pysyvästi käyttöön vuonna 1917.
Alue on hyvin vuoristoista ja kunnan alueella useat tunturinhuiput nousevat yli 600 metrin korkeuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leksvik Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Nord-Trøndelagin läänin kunnat
Flatanger
Fosnes
Frosta
Grong
Høylandet
Inderøy
Leka
Leksvik
Levanger
Lierne
Meråker
Nærøy
Namdalseid
Namsos
Namsskogan
Overhalla
Røyrvik
Snåsa
Steinkjer
Stjørdal
Verdal
Verran
Vikna
Norjan läänit | Norja
Käännös suomeksi
Lektionen in Finsternis

| Lektionen in Finsternis |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Werner Herzog
Käsikirjoittaja:  Werner Herzog
Tuottaja:  Paul Berriff ja Werner Herzog 
Säveltäjä:  Richard Wagner
Pääosat:  Werner Herzog (kertoja) 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Le Studio Canal+  ja Première
Levittäjä:  Werner Herzog Netflix
Ensi-ilta:  1992
Kesto:  52 min 
Alkuperäiskieli:  arabia, englanti ja saksa 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lektionen in Finsternis (saksaa, vapaasti suomennettuna ”pimeyden oppitunteja”) on vuonna 1992 ilmestynyt Werner Herzogin ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva Kuwaitin palavista öljykentistä Persianlahden sodan jälkeen. Vaikka tilanteet eivät ole lavastettuja, Herzog on sanonut pitävänsä elokuvaa ennemmin tieteis- kuin dokumenttielokuvana.
Elokuvan alussa esitetään sitaatti, jonka sanojaksi kerrotaan Blaise Pascal. Sitaatti on kuitenkin Herzogin itse keksimä, ja hän kertoi esittäjäksi Pascalin vain, jotta sitaatti saisi tietynlaista arvovaltaa.  Elokuvassa soivat kappaleet ovat Edvard Griegin Peer Gynt, Gustav Mahlerin toinen sinfonia, Arvo Pärtin Stabat Mater, Sergei Prokofievin sonaatti numero 2, opus 56, Franz Schubertin Notturno, opus 148, Giuseppe Verdin Requiem ja Richard Wagnerin sävellykset Reininkulta, Parsifal ja Gotterdammerung.
Lektionen in Finsternisin kuvaajat olivat Paul Berriff ja Rainer Klausmann, leikkaaja Rainer Standke ja tuottajat Paul Berriff ja Werner Herzog. Elokuvan äänittäjänä toimi John Pearson ja ilmakuvauksissa käytetyn helikopterin pilotti oli Jerry Grayson.
Lektionen in Finsternisin ensi-ilta oli Berliinin elokuvajuhlilla 21. helmikuuta 1992. Elokuva on esitetty Suomessa 19. tammikuuta 1993 FST1-televisiokanavalla sekä Rakkautta ja Anarkiaa -elokuvajuhlien ja Suomen ulkoasiainministeriön yhteisessä Yhdestoista hetki -elokuvatapahtumassa marras-joulukuussa 2007.
Lektionen in Finsternis voitti Melbournen elokuvajuhlien vuoden 1993 Grand Prix -palkinnon. Saksassa elokuvalle on myönnetty Adolf Grimme -palkinto.
Aiheesta muualla

Lessons of Darkness Werner Herzogin virallinen sivusto. Arkistoitu 2.11.2007. Viitattu 25.11.2007. (englanniksi)
Latinalainen rahaliitto

Latinalainen rahaliitto eli latinalainen rahaunioni tai latinalainen valuuttaunioni oli vuonna 1865 Ranskan, Belgian, Italian ja Sveitsin perustama rahaliitto. Vuonna 1866 Kirkkovaltio ja vuonna 1867 Kreikka ja Bulgaria liittyivät sopimukseen. Useat muut maat ryhtyivät lisäksi yksipuolisesti noudattamaan rahaliiton kolikoita koskevia teknisiä määräyksiä liittymättä kuitenkaan itse sopimuksen osapuoliksi.
Yhteisen rahajärjestelmän pohjaksi otettiin Ranskan frangi. Raha sidottiin kaksimetallikantaan, mikä tarkoitti sitä, että rahajärjestelmän pohjana olevien kullan ja hopean arvojen suhde oli määritelty kiinteäksi (1:15,5) ja molemmista metalleista valmistetut kolikot olivat laillisia maksuvälineitä. Yksi frangi vastasi joko 4,5 grammaa puhdasta hopeaa tai 0,29025 grammaa puhdasta kultaa. Rahaliitossa sovellettiin desimaalijärjestelmää, eli yksi frangi jakautui 100 centimeen. Muilla rahaliitossa olleilla mailla oli omat rahansa, mutta ne, Belgian frangi, Sveitsin frangi ja Italian liira, olivat tuolloin lakisääteisesti arvoltaan yhtä suuria kuin Ranskan frangi.
Rahaliiton suurimpana ongelmana oli rahan epävakaus, joka aiheutui kullan ja hopean todellisten markkina-arvojen muutoksista suhteessa toisiinsa. Kreikka vähensi omatoimisesti kullan määrää kolikoissaan ja se erotettiin rahaunionista vuonna 1908. Ensimmäisen maailmansodan syttyminen 1914 lopetti käytännössä rahaliiton toiminnan, mutta virallisesti liitto purkautui vasta vuoden 1927 alussa.
Kölipallokala

| Kölipallokala |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Kölipallokalat  Triodontidae
Suku::  Triodon  Cuvier, 1829
Laji::  macropterus
Kaksiosainen nimi
 Triodon macropterus  Lesson, 1831 
Katso myös
   Kölipallokala Wikispeciesissä   Kölipallokala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kölipallokala eli vanhemmalta nimeltään kolmihammaskala (Triodon macropterus) on jäykkäleukakaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan indopasifiselta merialueelta. Se on ainoa elävä laji kölipallokalojen (Triodontidae) heimossa.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan kölipallokala kasvaa suurimmillaan 48–54 senttimetriä pitkäksi. Sen tunnusomaisin piirre on vatsan suurikokoinen läppä. Selkäeviä lajilla on yksi ja se sijaitsee ruumiin takaosassa. Pyrstöevä muistuttaa muodoltaan kuunsirppiä. Kummassakin kölipallokalan leaussa kolme hammasta ovat sulautuneet yhteen levymäisesti. Väriltään laji on kellanruskea. Vatsaläppä on vaaleampi ja kalan vatsassa on keltareunainen tumma täplä.
Levinneisyys

Kölipallokalaa tavataan alueelta, joka ulottuu Itä-Afrikan rannikolta Filippiineille, Japaniin ja Australiaan. Ne elävät syvissä vesissä tyypillisesti 50–300 metrin syvyydessä riuttojen läheisyydessä.
Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 käsipallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Saksassa 19. tammikuuta – 4. helmikuuta. Kisoihin selvisi karsintojen kautta 24 maata. Turnauksen voitti isäntämaa Saksa, joka voitti loppuottelussa Puolan maalein 29–24. Pronssiottelussa Tanska kaatoi Ranskan 27–34.
Tähdistökentällinen

| Pelipaikka | Nimi | Maa |
| --- | --- | --- |
| Maalivahti | Henning Fritz |  Saksa |
| Vasen laitapelaaja | Eduard Kokšarov |  Venäjä |
| Vasen takarakentaja | Nikola Karabatić |  Ranska |
| Pelinrakentaja | Michael Kraus |  Saksa |
| Oikea takarakentaja | Marcin Lijewski |  Puola |
| Oikea laitapelaaja | Mariusz Jurasik |  Puola |
| Viivapelaaja | Michael V. Knudsen |  Tanska |
| Arvokkain pelaaja | Ivano Balić |  Kroatia |
| Paras maalintekijä | Guðjón Valur Sigurðsson |  Islanti |
Loppusijoitukset

| Sijoitus | Maa | Joukkue |
| --- | --- | --- |
|  |  Saksa | Henning Fritz, Pascal Hens, Carsten Lichtlein, Oliver Roggisch, Dominik Klein, Michael Haaß, Sebastian Preiß, Holger Glandorf, Johannes Bitter, Markus Baur, Christian Zeitz, Torsten Jansen, Andrej Klimovets, Michael Kraus, Florian Kehrmann, Lars Kaufmann ja Christian Schwarzer. Päävalmentaja: Heiner Brand. |
|  |  Puola | Sławomir Szmal, Zbigniew Kwiatkowski, Krzysztof Lijewski, Patryk Kuchczynski, Mateusz Jachlewski, Grzegorz Tkaczyk, Karol Bielecki, Artur Siódmiak, Damian Wleklak, Bartosz Jurecki, Mariusz Jurasik, Michał Jurecki, Adam Weiner, Rafal Kuptel, Tomasz Tłuczyński ja Marcin Lijewski. Päävalmentaja: Bogdan Wenta. |
|  |  Tanska | Kasper Hvidt, Claus Møller Jakobsen, Lasse Boesen, Per Leegaard, Lars Jørgensen, Jesper Jensen, Lars Rasmussen, Lars Christiansen, Lars Møller Madsen, Bo Spellerberg, Michael V. Knudsen, Joachim Boldsen, Søren Stryger, Anders Oechsler, Jesper Nøddesbo, Peter Henriksen, Kasper Søndergaard ja Hans Lindberg. Päävalmentaja: Ulrik Wilbek. |
| 4. |  Ranska |  |
| 5. |  Kroatia |  |
| 6. |  Venäjä |  |
| 7. |  Espanja |  |
| 8. |  Islanti |  |
| 9. |  Unkari |  |
| 10. |  Slovenia |  |
| 11. |  Tunisia |  |
| 12. |  Tšekki |  |
| 13. |  Norja |  |
| 14. |  Ukraina |  |
| 15. |  Etelä-Korea |  |
| 16. |  Argentiina |  |
| 17. |  Egypti |  |
| 18. |  Kuwait |  |
| 19. |  Brasilia |  |
| 20. |  Marokko |  |
| 21. |  Angola |  |
| 22. |  Grönlanti |  |
| 23. |  Qatar |  |
| 24. |  Australia |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käsipallon MM-kilpailujen tilastosivusto (saksaksi)
Ivano Balić pelaamassa Tanskaa vastaan.
Puolan presidentti Lech Kaczyński ojentaa hopeamitalin Puolan päävalmentaja Bogdan Wentalle.
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2020

Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2020 pelattiin Itävallassa, Norjassa ja Ruotsissa 6.–26. tammikuuta. Mukana oli 24 joukkuetta. Tukholmassa pelatussa loppuottelussa Espanja voitti Kroatian. Pronssille sijoittui Norja. Turnauksen paras maalintekijä oli 65 maalia tehnyt Norjan Sander Sagosen.
Joukkueet pelasivat kuudessa neljän joukkueen alkulohkossa, joista jokaisen lohkon kaksi parasta pääsivät toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella pelattiin kahdessa kuuden joukkueen lohkossa, joista molemmista kaksi parasta pääsivät välieriin ja kolmanneksi sijoittuneet pelasivat ottelun EM-kisojen sijoista 5–6. Välierien voittajat ratkaisivat mestaruuden loppuottelussa ja hävinneet pelasivat pronssiottelussa.
Pronssiottelu

| Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25.1. | Slovenia  | 20–28 |  Norja |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
Loppuottelu

| Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26.1. | Espanja  | 22–20 |  Kroatia |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
Loppusijoitukset

| Sijoitus | Maa  |
| --- | --- |
:  Espanja
:  Kroatia
:  Norja
4.:  Slovenia
5.:  Saksa
6.:  Portugali
7.:  Ruotsi
8.:  Itävalta
9.:  Unkari
10.:  Valko-Venäjä
11.:  Islanti
12.:  Tšekki
13.:  Tanska
14.:  Ranska
15.:  Pohjois-Makedonia
16.:  Sveitsi
17.:  Alankomaat
18.:  Montenegro
19.:  Ukraina
20.:  Serbia
21.:  Puola
22.:  Venäjä
23.:  Bosnia ja Hertsegovina
24.:  Latvia
Kreikan parlamenttivaalit 2015 (syyskuu)

Kreikan vuoden 2015 toiset parlamenttivaalit järjestettiin 20. syyskuuta 2015. Vaaleissa valittiin 300 jäsentä seuraavalle nelivuotiskaudelle Kreikan parlamenttiin.
Vaalit järjestettiin etuajassa, koska Aléxis Tsípras erosi pääministerin tehtävistä elokuussa 2015 Tsíprasin hallituksen menetettyä parlamentin enemmistön tuen päähallituspuolue Syrizan sisäisen hajaannuksen seurauksena. Edelliset parlamenttivaalit olivat vuoden 2015 tammikuun parlamenttivaalit, joissa Syriza nousi valtaan.
Vaaleissa äänioikeutettuja oli noin 9 840 500 ja ääniä annettiin noin 5 566 000. Äänestysprosentti oli 56,57. Vaaleissa kahdeksan puoluetta läpäisi kolmen prosentin äänikynnyksen ja sai edustajia parlamenttiin. 6,41 % äänistä meni puolueille, jotka eivät läpäisseet äänikynnystä.
Vaalien voittaja oli edellisten vaalien tapaan Tsíprasin johtama vasemmistoliitto Syriza, joka sai 35,46 prosenttia äänistä ja 145 parlamenttipaikkaa, sillä kreikkalaisessa vaalijärjestelmässä suurin puolue saa ääniosuuden tuomien paikkojen lisäksi 50 lisäpaikkaa. Syrizan ja Itsenäiset kreikkalaiset (ANEL) -puolueen muodostama aikaisempi hallituskoalitio sai yhdessä 155 paikkaa ja näin jälleen parlamentin enemmistön. Vaalien jälkeen muodostettiin Tsíprasin II hallitus.
Tulokset vaalipiireittäin

Vaalien tulokset vaalipiireittäin (56 kpl) olivat:
Tulokset vaalipiireittäin > Suurin puolue vaalipiireittäin

| Vaalipiiri> Nimi | Vaalipiiri> Paikkoja | Suurin puolue> Nimi | Suurin puolue> Nimi | Suurin puolue>  % | Suurin puolue> Paikkoja | Suurin puolue> Ero seuraavaan py |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aitolia-Akarnania | 7 |  | Syriza | 35,16 | 2 | 4,39 |
| Akhaia | 8 |  | Syriza | 41,46 | 3 | 19,10 |
| Argolis | 3 |  | Uusi demokratia | 33,71 | 1 | 4,20 |
| Arkadia | 3 |  | Uusi demokratia | 33,82 | 1 | 3,12 |
| Árta | 3 |  | Syriza | 40,76 | 2 | 9,99 |
| Ateena 1. | 14 |  | Syriza | 31,55 | 4 | 0,43 |
| Ateena 2. | 44 |  | Syriza | 35,21 | 17 | 7,83 |
| Attika | 15 |  | Syriza | 36,47 | 5 | 9,36 |
| Boiotia | 3 |  | Syriza | 37,69 | 1 | 14,39 |
| Chalkidikí | 3 |  | Uusi demokratia | 33,30 | 1 | 0,39 |
| Chaniá | 4 |  | Syriza | 41,67 | 4 | 22,27 |
| Chíos | 2 |  | Uusi demokratia | 32,58 | 1 | 4,67 |
| Dráma | 3 |  | Uusi demokratia | 31,90 | 1 | 2,19 |
| Dodekanesia | 5 |  | Syriza | 34,50 | 3 | 6,45 |
| Elis | 5 |  | Syriza | 37,22 | 3 | 10,22 |
| Euboia | 6 |  | Syriza | 39,94 | 3 | 15,97 |
| Évros | 4 |  | Uusi demokratia | 33,70 | 1 | 1,83 |
| Evrytanía | 1 |  | Uusi demokratia | 34,33 | 1 | 0,86 |
| Flórina | 2 |  | Syriza | 37,82 | 1 | 7,50 |
| Fokis | 1 |  | Syriza | 32,98 | 1 | 0,83 |
| Fthiotis | 5 |  | Syriza | 34,62 | 4 | 3,56 |
| Grevená | 1 |  | Syriza | 34,51 | 1 | 2,35 |
| Imathía | 4 |  | Syriza | 34,27 | 3 | 6,71 |
| Ioánnina | 5 |  | Syriza | 39,53 | 4 | 11,21 |
| Iraklion | 8 |  | Syriza | 45,21 | 4 | 24,87 |
| Kardítsa | 4 |  | Syriza | 35,74 | 3 | 4,88 |
| Kastoriá | 2 |  | Uusi demokratia | 37,00 | 1 | 8,05 |
| Kavála | 4 |  | Syriza | 32,39 | 3 | 1,35 |
| Kefaloniá | 1 |  | Syriza | 33,95 | 1 | 6,40 |
| Kilkís | 3 |  | Uusi demokratia | 32,41 | 1 | 1,52 |
| Korfu | 3 |  | Syriza | 40,59 | 2 | 18,39 |
| Korinthia | 4 |  | Syriza | 35,08 | 3 | 5,47 |
| Kozáni | 5 |  | Syriza | 33,81 | 4 | 5,87 |
| Kykladit | 4 |  | Syriza | 33,62 | 3 | 2,26 |
| Lakonia | 3 |  | Uusi demokratia | 37,54 | 1 | 14,48 |
| Lárisa | 8 |  | Syriza | 34,93 | 2 | 6,92 |
| Lasíthi | 2 |  | Syriza | 39,19 | 1 | 13,21 |
| Lefkas | 1 |  | Uusi demokratia | 32,00 | 1 | 1,32 |
| Lesbos | 3 |  | Syriza | 29,02 | 1 | 0,48 |
| Magnesia | 6 |  | Syriza | 36,06 | 3 | 9,88 |
| Messenia | 5 |  | Uusi demokratia | 35,45 | 1 | 4,95 |
| Pélla | 4 |  | Syriza | 33,26 | 2 | 1,71 |
| Pieria | 4 |  | Uusi demokratia | 32,68 | 1 | 0,25 |
| Pireus 1. | 6 |  | Syriza | 33,62 | 4 | 4,16 |
| Pireus 2. | 8 |  | Syriza | 42,05 | 3 | 23,74 |
| Préveza | 2 |  | Syriza | 35,45 | 1 | 3,00 |
| Réthymno | 2 |  | Syriza | 38,13 | 1 | 10,75 |
| Rodópi | 3 |  | Syriza | 39,51 | 2 | 16,84 |
| Sámos | 1 |  | Syriza | 31,01 | 1 | 8,54 |
| Sérres | 6 |  | Uusi demokratia | 35,25 | 2 | 6,22 |
| Thesprotia | 2 |  | Syriza | 37,12 | 1 | 5,73 |
| Thessaloniki 1. | 16 |  | Syriza | 35,82 | 6 | 10,53 |
| Thessaloniki 2. | 9 |  | Syriza | 32,88 | 2 | 3,38 |
| Tríkala | 4 |  | Syriza | 35,78 | 3 | 4,94 |
| Xánthi | 3 |  | Syriza | 49,61 | 3 | 25,78 |
| Zákynthos | 1 |  | Syriza | 36,05 | 1 | 8,36 |
Tulokset vaalipiireittäin > Puolueiden paras ja heikoin vaalipiiri

| Puolue | Puolue | Suurin kannatus> Vaalipiiri | Suurin kannatus>  % | Pienin kannatus> Vaalipiiri | Pienin kannatus>  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Syriza | Xánthi | 49,61 | Lakonia | 23,07 |
|  | Uusi demokratia | Lakonia | 37,54 | Pireus 2. | 18,31 |
|  | Kultainen aamunkoitto | Lakonia | 11,44 | Lasíthi | 3,95 |
|  | Demokraattinen ryhmittymä: Pasok Demokraattinen vasemmisto | Chíos | 13,12 | Pireus 2. | 4,02 |
|  | Kreikan kommunistinen puolue | Sámos | 16,14 | Rodópi | 2,08 |
|  | Joki | Rodópi | 16,91 | Árta | 2,19 |
|  | Itsenäiset kreikkalaiset | Sámos | 5,45 | Zákynthos | 1,83 |
|  | Keskustaunioni | Thessaloniki 1. | 6,77 | Préveza | 1,72 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan parlamenttivaalit, syyskuu 2015 Wikimedia Commonsissa
Kreikan parlamenttivaalit
| --- | --- |
Kreikan kolmas tasavalta (1974–):  1974 · 1977 · 1981 · 1985 · 1989 I · 1989 II · 1990 · 1993 · 1996 · 2000 · 2004 · 2007 · 2009 · 2012 I · 2012 II · 2015 I · 2015 II · 2019 · 2023 I · 2023 II