stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexander Selkirk
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Geo-lehti 7/2010, s. 36–37: Todellinen Robinson Crusoe
Heiskanen, Jukka-Pekka: Oikea Robinson Crusoe Yle Tiede.  4.5.2014. Viitattu 2.2.2020.
Parry, Richard Lloyd: 'In an ill hour, I went on board a ship bound for London . . .' The Times.  17.9.2005. Arkistoitu 3.1.2006. Viitattu 2.2.2020. (englanniksi)
He selvisivät autioilta saarilta – yksin 18 vuoden ajan Studio55.fi.  23.2.2014. Viitattu 2.2.2020.
Al-Auja (Jeriko)

| Al-Auja |
| --- | --- |

 Al-Auja
 Koordinaatit: 31°56′51″N, 35°27′42″E 
Valtio:  Palestiina
Kuvernoraatti:  Jeriko
Väkiluku (2017)  (arvio):  5 179
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Al-Auja (arab. العوجا‎, al-‘Awjā) on pikkukaupunki Palestiinan Länsirannalla Jerikon kaupungin pohjoispuolella. Paikka tunnetaan esimerkiksi lähtestään, jolta kaupunki on saanut nimensä. Al-Aujan asukasluku oli vuonna 2017 arviolta 5 179.
Maantiede

Al-Auja sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Jerikon kuvernementissa noin 9,8 kilometriä Jerikon kaupungista pohjoiseen. Kylän itäpuolella virtaa Jordan. Naapuripaikkakuntia ovat Fasayil pohjoisessa, Kafr Malik ja Deir Jarir lännessä ja An Nuwei'ma etelässä. Kaupunki on menettänyt maitaan Israelin siirtokunnille, joita sen maille on rakennettu 4. Maita menetettiin myös niitä yhdistelevien teiden rakentamiseksi Al-Aujan korkeus merenpinnasta on noin 242 metriä.
Al-Aujan lähde on alueen suurimpia ja siitä virtaa noin 10 miljoonaa kuutiometriä vettä vuosittain. Veden määrä on kuitenkin hyvin riippuvainen sateiden määrästä. Joskus etenkin keväisin se on kuivunut sateiden puutteessa lähes kokonaan.
Vuoden keskimääräinen lämpötila on 23 °C. Vuotuinen sadanta on noin 166 mm.
Historia

Al-Aujan nimi on johdettu paikallisen lähteen nimestä. Nykyisen kylän alueella on joitakin Bysantin valtakunnan kautisia arkeologisia kohteita. Viereinen Khirbet el-Beiyudatin arkeologinen kohde on joskus yhdistetty historialliseen Herodes Arkhelaosin perustamaan Arkelaisin (Ἀρχελαΐς) kaupunkiin.
Nykyinen kaupunki sai alkunsa noin 200 vuotta sitten. Sen ensimmäiset asukkaat olivat lähiseudun beduiineja, jotka viettivät alkujaan liikkuvaa elämää vakinaisten asutuskeskusten ulkopuolella.
Oslon rauhanprosesin yhteydessä 1990-luvun alkupuolella sovittiin Palestiinalaisten osittaisesta itsehallinnosta tietyillä alueilla. Al-Auja jaettiin sopimuksen mukaiseen alueeseen A ja alue C. Alue A on kokonaan palestiinalaishallinnon alaisuudessa ja se käsittää suurimman osan itse rakennetusta kaupungista. Sen sijaan ympäröivä alue maaseutuineen on pääosin aluetta C, jossa Israelilla on täysi hallintaoikeus. Vesioikeudet ovat olleet jatkuva kiistan aihe. Israelilaisia siirtolaisia on esimerkiksi syytetty jäteveden kaatamisesta Al-Aujan lähteeseen.
Talous

Työllistymisensä puolesta paikalliset ovat olleet riippuvaisia Israelin työmarkkinoista, joka työllisti vuonna 2011 60 & paikallisesta työvoimasta. Muita työllistymisen aloja ovat maatalous, hallinto, kauppa ja pienimuotoinen teollisuus. Paikalla on esimerkiksi laatikoitu taateleja ja ylläpidetty kanatarhoja. Kaupungissa on myös kauppoja ja sekalaisia pieniä työpajoja.
Työttömyysaste vuonna 2011 oli 40 %. Korkeasta työttömyydestä on joskus syytetty Israelin asettamia rajoituksia.
Väestö

Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2017 arvion mukaan Al-Aujan asukasluku oli 5 179. Vuonna 2007 asukkaita oli 3 934.
Saapuminen kaupunkiin etelästä.
Alaston Maja (elokuva)

| Alaston Maja> The Naked Maja |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Koster
Käsikirjoittaja:  Norman Corwin Giorgio Prosperi Oscar Saul Talbot Jennings Albert Lewin
Perustuu:  Noel Gersonin samannimiseen romaaniin
Tuottaja:  Silvio Clementelli Goffredo Lombardo
Säveltäjä:  Angelo Francesco Lavagnino
Kuvaaja:  Giuseppe Rotunno
Leikkaaja:  Mario Serandrei
Tuotantosuunnittelija:  Piero Filippone
Pukusuunnittelija:  Dario Cecchi
Pääosat:  Ava Gardner Anthony Franciosa
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Italia  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Société Générale de Cinématographie Titanus
Levittäjä:  United Artists
Ensi-ilta:   24. joulukuuta 1958  15. huhtikuuta 1959  10. kesäkuuta 1959  4. syyskuuta 1959
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alaston Maja (engl. The Naked Maja; ital. La maja desnuda; ransk. La maja nue) on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalais-italialais-ranskalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Ava Gardner ja Anthony Franciosa. Alaston Maja kertoo espanjalaisen taidemaalarin Francisco de Goyan ja  Alban herttuattaren Maria Cayetanan rakkaussuhteesta.
Alaston Maja perustuu Noel Gersonin samannimiseen romaaniin, jonka pohjalta Norman Corwin, Giorgio Prosperi, Oscar Saul, Talbot Jennings ja Albert Lewin laativat elokuvan käsikirjoituksen. Silvio Clementelli ja Goffredo Lombardo olivat elokuvan tuottajina. Alaston Maja kuvattiin työnimellä Goya Technicolor-elokuvausmenetelmällä Roomassa, lähinnä Titanus Farnesinan studioilla. Se kuvattiin vuoden 1958 touko-syyskuussa 913 000 dollarin budjetilla. Société Générale de Cinématographie ja Titanus olivat elokuvan tuotantoyhtiöinä.
Alaston Maja sai ensi-iltansa Roomassa 24. joulukuuta 1958. Yhdysvaltain ensi-ilta oli Los Angelesissa 15. huhtikuuta 1959 ja New Yorkissa 10. kesäkuuta 1959. Ranskan ensi-ilta oli 10. kesäkuuta 1959, ja Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 4. syyskuuta 1959. United Artists toimi elokuvan levittäjänä. Alaston Maja tuotti Yhdysvaltain ja Kanadan ulkopuolella miljoona dollaria. MGM:n merkintöjen mukaan elokuva jäi tappiolle 513 000 dollarin verran. Alaston Maja voitti parhaan elokuvan David di Donatello -palkinnon vuonna 1959.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ava Gardner  | … |  Alban herttuatar Maria Cayetana   |
|  Anthony Franciosa  | … |  Francisco de Goya   |
|  Amedeo Nazzari  | … |  pääministeri Manuel de Godoy   |
|  Gino Cervi  | … |  kuningas Kaarle IV   |
|  Lea Padovani  | … |  kuningatar Maria Luisa   |
|  Massimo Serato  | … |  kreivi Rodrigo Sanchez   |
|  Carlo Rizzo  | … |  Juanito   |
|  Audrey McDonald  | … |  Anita   |
|  Ivana Kislinger  | … |  Pepa   |
|  Renzo Cesana  | … |  Bayeu   |
|  Carlo Giustini  | … |  José   |
|  Patrick Crean  | … |  Enrique   |
|  Peter Meersman  | … |  tohtori Peral   |
|  John Karlsen  | … |  inkvisiittori   |
|  Tonio Selwart  | … |  Aranda   |
|  Erminio Spalla  | … |  Rojas   |
|  Pamela Sharp  | … |  Maria Isabella   |
|  Stella Rho  | … |  Maria Josefa   |
|  Yemiko Fullwood  | … |  Maria de la Luz   |
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | David di Donatello | Paras elokuva |  | Voitto |
| 1959 | Nastro d’argento | Paras tuottaja | Goffredo Lombardo | Ehdokkuus |
| 1959 | Nastro d’argento | Paras lavastus | Piero Filippone | Ehdokkuus |
| 1959 | Nastro d’argento | Paras kuvaus (värielokuva) | Giuseppe Rotunno | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Alaston Maja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Alaston Maja Elonet.
Alaston Maja AllMoviessa. (englanniksi)
Alaston Maja TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Aksiaalivuomoottori

Pienoiskokoinen tasavirtaa käyttävä moottori.
Esimerkkimoottori.
Aksiaalivuomoottori on sähkömoottorin rakenne, jossa magneettivuon suunta on moottorin akselin suuntainen (aksiaalinen).
Useimmissa sähköautoissa käytetyissä moottoreissa on radiaalinen vuo, jolloin moottorin rakenne on ratkaisevasti erilainen. Ensimäiset aksiaalivuomoottoria käyttävät autot ovat McLaren Artura ja Ferrari 296GTB. Vuonna 2021 Mercedes-Benz osti brittiläisen aksiaalivuomoottoreita kehittävän Yasan, ja esitteli seuraavana vuonna Yasan moottoria käyttävän Vision AMG -konseptiauton.
Aksiaalivuomoottori voi pudottaa yli 20 kg painoa verrattuna Teslan käyttämiin moottoreihin. Yasan mukaan aksiaalisella moottorilla saadaan suurempi vääntö samalle voimalle.
Aiheesta muualla

Axial and Radial flux permanent magnet machines – What is the difference? (englanniksi)
Akihiro Nishimura

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Akihiro Nishimura
Syntymäaika: 8. elokuuta 1958 (ikä 66)
Syntymäpaikka: Osaka, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1981–1991 | Yanmar Diesel | 148 (3) |
Maajoukkue
| 1980–1988 | Japani | 49 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Akihiro Nishimura (jap. 西村 昭宏, Nishimura Akihiro; s. 8. elokuuta 1958 Osaka) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Nishimura debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1980. Hän on pelannut 49 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Akihiro Nagashima

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Akihiro Nagashima
Syntymäaika: 9. huhtikuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Kobe, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1983–1993 1994–1995 1995–2000 | Gamba Osaka Shimizu S-Pulse Vissel Kobe |  38 (9) 138 (67) |
Maajoukkue
| 1990–1991 | Japani | 4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Akihiro Nagashima (jap. 永島 昭浩, Nagashima Akihiro; s. 9. huhtikuuta 1964 Kobe) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Nagashima debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 1990. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Ambato

| Ambato San Juan de Ambato |
| --- | --- |

 lippu
 Ambato
 Koordinaatit: 01°14′30″S, 78°37′11″W 
Valtio:   Ecuador
Provinssi:  Tungurahua
Kantoni:  Ambato
Perustettu:  1698
Korkeus:  2 577 m
Väkiluku (2010):  165 185
 – Metropolialue:  329 856
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Juan de Ambato on kaupunki Ecuadorin keskiosassa. Se sijaitsee Andien vuoristossa noin 2 600 metrin korkeudessa. Yli 300 000 asukkaan Ambato on Tungurahuan maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1698 perustettu kaupunki on kärsinyt vaurioita useissa maanjäristyksissä historiansa aikana. Viimeisen suuri järistys tapahtui vuonna 1949, jolloin lähes koko kaupunki tuhoutui.
Ambatoa ympäröivä maaseutu on tärkeää hedelmänviljelyaluetta. Muita merkittäviä elinkeinoja ovat elintarvike- ja tekstiiliteollisuus. Kaupunki on myös merkittävä maantieliikenteen solmukohta, Ambaton kautta kulkee muun muassa Kanadasta Argentiinaan johtava Panamericana-valtatie. Matkustajaliikenteelle tarkoitettua lentokenttää tai rautatieasemaa kaupungissa ei ole.
Ambatossa toimivat teknillinen korkeakoulu Universidad Técnica de Ambato sekä Quiton katoliseen yliopistoon kuuluva Pontificia Universidad Catolica del Ecuador.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ambato Wikimedia Commonsissa
Viiksisiippa

| Viiksisiippa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Siipat Vespertilionidae
Suku::  Aitosiipat Myotis
Laji::  mystacinus
Kaksiosainen nimi
 Myotis mystacinus  (Kuhl, 1817) 
 Viiksisiipan levinneisyys
Katso myös
   Viiksisiippa Wikispeciesissä   Viiksisiippa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viiksisiippa (Myotis mystacinus) on Euroopassa elävä siippalaji.
Ulkonäkö ja koko

Viiksisiippa kuuluu kapeasiipisiin lepakkolajeihin. Sen erottaminen isoviiksisiipasta on todella vaikeaa.
Viiksisiippa on saanut nimensä ylähuulen pitkistä viiksimäisistä tuntokarvoista. Sen varmin tuntomerkki on takajalan ulkosyrjässä varpaisiin ulottuva räpylä. Isoviiksisiippa kuitenkin jakaa tämän tuntomerkin ja nämä kaksi lajia voi erottaa toisistaan ainoastaan koiraan peniksen muodosta tai hampaista. Vesisiipalla räpylä ulottuu nilkkaan ja jalka on suhteessa huomattavasti isompi. Siipan koko ja väri vaihtelevat huomattavasti; selkäpuolella yleisiä sävyjä ovat melkein yksivärinen musta tai punaruskea. Vatsapuoli on vaalean- tai tummanharmaa. Korvat on mustanruskeat ja erittäin huomattavasti tummemmat kuin toisilla siippalajeilla. Eteenpäin taivutetut korvat yltävät 2–4 mm kuonon kärjen ulkopuolelle. Ruumiin pituus on noin 3,5–4,8 senttimetriä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Viiksisiippaa tavataan miltei koko Euroopassa; se puuttuu vain osasta Iberian niemimaata ja Islannista, Skotlannista, Tanskasta sekä Fennoskandian pohjoisosista. Suomessa se on yleinen, ja sitä tavataan Vaasa–Kuopio-linjalle asti.
Viiksisiippa elää niittymailla ja muilla avoimilla alueilla, kuten asutuksen lähellä ja vesistöjen varsilla. Se saalistaa aukkopaikoissa, metsäteiden päällä ja metsänreunoissa, mutta hakeutuu toisinaan myös avoimemmille alueille.
Viiksisiippa lähtee saalistamaan jo varhain hämärän tullessa ja viettää suurimman osan yötä ulkona. Keväällä ja syksyllä se on liikkeellä erikoisesti myös päiväsaikaan. Yleensä lajilla on kuitenkin kaksi aktiivisuushuippua; toinen auringonlaskun jälkeen ja toinen ennen auringonnousua. Viiksisiipan lento päiväpiilosta saalistusalueelle eroaa tavallisesta pyyntilennosta, joka on tasaista, suunnilleen samalla korkeudella tapahtuvaa.
Viiksisiipan lentokorkeus vaihtelee, vaikka lento onkin suoraviivaista. Viiksisiipalla tunnetaan jopa 2 000 km:n vaelluksia. Talvihorroksen siippa viettää luolissa, kaivoskäytävissä, ladoissa ja kellareissa.
Elintavat

Viiksisiippa käyttää ravinnokseen pieniä lentäviä hyönteisiä.
Viiksisiipan pariutuminen tapahtuu tavallisesti syksyllä tai talvihorroksen aikana. Naaraat voivat keräytyä suuriksi naaras- ja poikasyhdyskunniksi, joissa on satoja eläimiä ja joissa ne synnyttävät yhden poikasen kesä-heinäkuussa, jolloin ruokaa on runsaimmin tarjolla.
Aiheesta muualla

Viiksisiipan ääninäyte (mp3-muodossa)
Alankomaiden parlamenttivaalit 2010

Alankomaiden parlamenttivaalit pidettiin keskiviikkona 9. kesäkuuta 2010. Vaalit päättyivät oikeistolaisten Vapauden ja demokratian kansanpuolueen (VVD) ja Vapauspuolueen (PVV) voittoon. VVD nousi suurimmaksi puolueeksi aiemmalta neljänneltä sijalta saatuaan viidenneksen äänistä ja yhdeksän lisäpaikkaa parlamenttiin, kun taas PVV kolminkertaisti ääniosuutensa ja sai 24 paikkaa parlamentissa aiemman 9:n sijasta. Pahimman tappion kokivat aiempi päähallituspuolue Kristillisdemokraatit ja Sosialistipuolue, jotka molemmat menettivät lähes puolet aiemmista paikoistaan. Työväenpuolue säilyi toiseksi suurimpana puolueena menetettyään kolme paikkaa, joista viimeisen se menetti aivan ääntenlaskennan lopussa Eläinpuolueelle; tämä riitti nostamaan VVD:n niukasti yksin maan suurimmaksi puolueeksi.
Taustaa

Vaalit olivat ennenaikaiset, koska aikaisempi Balkenenden IV hallitus kaatui saman vuoden helmikuussa Afganistan-operaation takia. Vaalien suurimmiksi voittajiksi povattiin Vapauden ja demokratian kansanpuoluetta ja Vapauspuoluetta, joka oli saavuttanut menestystä aiemmin maaliskuun kunnallisvaaleissa. Suurimman tappion arveltiin tulevan eronneen pääministeri Jan Peter Balkenenden johtamalle Kristillisdemokraattiselle puolueelle.
Ennen vaaleja arveltiin, että Vapauden ja demokratian kansanpuolueen puheenjohtaja Mark Ruttesta tulisi todennäköisesti ensimmäinen liberaalitaustainen pääministeri yli 90 vuoteen, jos puolue voittaisi vaalit.
Tulokset

Vaalien äänestysprosentti oli 74,7 mikä on 5,6 % vähemmän kuin neljä vuotta aiemmin.
|  | Puolue | Ideologia | Listanvetäjä | Ääniä | Paikkoja | +/− | äänet  % | +/− | paikat % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Vapauden ja demokratian kansanpuolue (VVD) | Liberalismi | Mark Rutte | 01 1 902 891 | 31 | +9 | 20,4 | +5,8 | 20,7 |
|   | Työväenpuolue (PvdA) | Sosiaalidemokratia | Job Cohen | 01 1 823 542 | 30 | -3 | 19,6 | -1,6 | 20,0 |
|   | Vapauspuolue (PVV) | Kansallisliberalismi | Geert Wilders | 01 1 438 706 | 24 | +15 | 15,5 | +9,6 | 16,0 |
|   | Kristillisdemokraattinen puolue (CDA) | Kristillisdemokratia | Jan Peter Balkenende | 01 1 273 839 | 21 | -20 | 13,7 | -12,8 | 14,0 |
|   | Sosialistipuolue (SP) | Sosialismi | Emile Roemer | 01 918 150 | 15 | -10 | 9,9 | -6,7 | 10,0 |
|   | Demokraatit 66 (D66) | Sosiaaliliberalismi | Alexander Pechtold | 01 641 529 | 10 | +7 | 6,9 | +4,9 | 6,7 |
|   | GroenLinks (GL) | Vihreä liike | Femke Halsema | 01 617 352 | 10 | +3 | 6,6 | +2,0 | 6,7 |
|   | ChristenUnie (CU) | Ortodoksi-protestantismi | André Rouvoet | 01 303 529 | 5 | -1 | 3,3 | -0,7 | 3,3 |
|   | Reformipuolue (SGP) | Konservatismi | Kees van der Staaij | 01 163 034 | 2 | 0 | 1,7 | +0,2 | 1,3 |
|   | Eläinpuolue (PvdD) | Eläinten oikeudet | Marianne Thieme | 01 120 490 | 2 | 0 | 1,3 | -0,5 | 1,3 |
|   | Trots op Nederland (TON) | Konservatiivinen liberalismi | Rita Verdonk | 01 52 339 | 0 | 0 | 0,6 | +0,6 | 0,0 |
|   | Partij voor Mens in Spirit |  |  | 01 26 013 | 0 | 0 | 0,3 | +0,3 | 0,0 |
|   | Piraattipuolue |  |  | 01 10 413 | 0 | 0 | 0,1 | +0,1 | 0,0 |
|   | Feijenin lista |  |  | 01 7 342 | 0 | 0 | 0,1 | +0,1 | 0,0 |
|   | Nieuw Nederland |  |  | 01 2 131 | 0 | 0 | 0,0 | 0 | 0,0 |
|   | Partij éen |  |  | 01 2 069 | 0 | 0 | 0,0 | 0 | 0,0 |
|   | Heel Nederland |  |  | 01 1 334 | 0 | 0 | 0,0 | 0 | 0,0 |
|   | Evangelische Partij Nederland |  |  | 01 942 | 0 | 0 | 0,0 | 0 | 0,0 |
Vaikutukset

Parlamenttivaalien tulos on johtanut Alankomaiden puoluekentän ennennäkemättömään pirstaloitumiseen ja hallitusneuvottelujen uskotaan venyvän viikkojen ellei jopa kuukausien mittaiseksi. Balkenende ilmoitti jättävänsä puolueensa johtajuuden ja oman parlamenttipaikkansa ennen kuin kaikkia ääniä oli ehditty edes laskea. Hän jatkaa kuitenkin virkaatekevänä pääministerinä kunnes uusi hallitus on saatu koottua.
Vaaleihin liittyen selvästi eniten palstatilaa ulkomaisessa lehdistössä on kerännyt Vapauspuolueen voitto; puolue oli jo aiemmin tullut kuuluisaksi puheenjohtaja Wildersin islamin vastaisista kommenteista. Menestys on aiheuttanut ristiriitaisia tunteita: hollantilainen muslimijärjestö CMO on pitänyt sitä häpeällisenä kun taas ranskalainen Front National ylisti sitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alankomaiden parlamenttivaalit 2010 Wikimedia Commonsissa
Puolueiden paikkaosuudet alahuoneessa
Suurimmat puolueet kunnittain
Aleksandr Botšarov

| Aleksandr Botšarov |
| --- | --- |
 Aleksandr Botšarov Ranskan ympäriajossa 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Venäjä
Pyöräilijä
Pituus:  164 cm
Paino:  54 kg
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2000–2003 2004–2008 2009–2010:  AG2R Crédit Agricole Katjuša
Suurimmat voitot
 Välimeren ajo 2008 
 Tiedot päivitetty: 13. tammikuuta 2012 
Aleksandr Botšarov (ven. Александр Бочаров, s. 26. helmikuuta 1975 Irkutsk) on venäläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa AG2R-joukkueessa 2000–2003, edusti Crédit Agricolea 2004–2008 ja Katjušaa 2009–2010. Hän voitti Välimeren ajon vuonna 2008.
Alessio Rovera

Alessio Rovera
Alessio Rovera (s. 22. kesäkuuta 1995 Varese, Lombardia, Italia) on italialainen autourheilija.
Ura

Rovera aloitti kilpauransa Italian Formula Abarth -sarjassa, jossa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan sarjan mestaruuden.
Tämän jälkeen Rovera siirtyi Formula Renault -luokkiin vuonna 2014. Hän kilpaili Formula Renault Alps -sarjassa, josta hän saavutti kolme palkintosijaa sijoittuen sarjapisteissä kuudenneksi. Vuonna 2015 Rovera kilpaili EuroFormula Open -sarjassa. Hän saavutti kauden aikana yhden voiton ja neljä palkintosijaa ollen sarjapisteissä kuudes.
Vuonna 2016 Rovera ajoi Italian Porsche Carrera Cup -sarjassa. Hän sijoittui tulokasvuotenaan sarjan kolmanneksi. Seuraava vuonna Rovera voitti sarjan mestaruuden. Lisäksi Rovera on ajanut Ranskan Porsche Carrera Cupissa ja oli sarjapisteissä kolmas vuonna 2018. Hän ajoi samaisena vuonna yhden kisan Porsche Supercup -sarjassa.
Vuonna 2019 Rovera siirtyi Italian GT Championship -sarjaan. Hän voitti Sprint Cup - GT3 Pro -luokan mestaruuden kyseisenä vuonna. Vuonna 2020 Rovera jatkoi sarjassa ja voitti Endurance Cup -luokan mestaruuden.
Vuonna 2021 Rovera ajoi European Le Mans Series ja FIA World Endurance Championship -sarjoissa, jossa hän kilpaili AF Corsen Ferrarilla GTE ja GTE Am -luokissa. Hänen autokunta voitti kauden aikana Le Mansin 24 tunnin ajon ja voittivat myös World Endurance -sarjan mestaruuden tallikavereidensa Nicklas Nielsenin ja François Perrodon kanssa.
Alvin C. York

| Alvin Cullum York |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1887 Pall Mall, Tennessee
Kuollut: 2. syyskuuta 1964 Nashville, Tennessee
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota
Operaatiot:  Meusen–Argonnen taistelu
Sotilasarvo:  kersantti
Joukko-osasto:  82. jalkaväkidivisioona
Aiheesta muualla
sgtyork.org
Alvin Cullum York (13. joulukuuta 1887 Pall Mall, Tennessee – 2. syyskuuta 1964 Nashville, Tennessee) oli ensimmäiseen maailmansotaan osallistunut yhdysvaltalainen kersantti, joka sai sotasankarin maineen tapettuaan ja otettuaan yksinään vangiksi suuren joukon saksalaisia sotilaita yksittäisellä partioretkellä 8. lokakuuta 1918. Hänestä kertoo vuonna 1941 tehty elokuva Kersantti York.
Elämäkerta

York oli alkuperäiseltä ammatiltaan seppä. Hän varttui köyhyydessä ja oppi hyvät ampumataitonsa metsästäessään ruokaa perheelleen. Vuonna 1911 hän koki uskonnollisen kääntymyksen ja ryhtyi paikallisen herätysliikkeen maallikkosaarnaajaksi. Kyseinen lahko oli pasifistinen, ja myös Yorkista tuli tämän jälkeen pasifisti. Yhdysvaltain liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan hän yritti kieltäytyä aseista, mutta kutsunnoissa hänet määrättiin astumaan 82. jalkaväkidivisioonan 328. rykmenttiin. Koulutusvaiheen aikana pataljoonan komentaja sai hänet vakuuttumaan siitä, ettei asepalvelus ollutkaan ristiriidassa hänen uskonsa kanssa.
Lokakuussa 1918 York osallistui länsirintamalla Ranskassa Meusen–Argonnen taisteluun. Hän kuului 17 miehen muodostamaan partioon, joka määrättiin 8. lokakuuta valtaamaan rykmentin etenemisen estänyt saksalainen konekivääripesäke. Vihollisen linjojen taakse päästyään partio menetti saksalaisten vastaiskussa kuusi miestä, jolloin alikersantti (corporal) York joutui ottamaan komennon. Partio oli juuttunut vihollisen tuleen, joten muut jäivät jatkamaan puolustautumista ja vartioimaan muutamaa vangiksi otettua saksalaista, kun York hyökkäsi yksinään vihollista vastaan hyödyntyäen erinomaisia ampumataitojaan. Hän onnistui ampumaan väijyksistä 17 saksalaista sotilasta sekä tappamaan pistoolillaan kuusi muuta, jotka yrittivät hyökätä suoraan hänen kimppuunsa. Kaikkiaan hän tappoi yksin yli kaksi tusinaa vihollista. Tämän seurauksena joukko muita antautui, ja York palasi lopulta amerikkalaisten puolelle mukanaan 132 saksalaista sotavankia.
Palkkiona saavutuksestaan York ylennettiin kersantiksi, ja hänen palattuaan kotimaahan lehdistö teki hänestä maineikkaan sankarin. Hänelle myönnettiin 31. joulukuuta 1919 Medal of Honor -kunniamerkki, ja myöhemmin useita korkeita ulkomaisia kunniamerkkejä, muun muassa Ranskan Croix de Guerre. Tennesseen osavaltio lahjoitti hänelle maatilan, jolla hän asui loppuikänsä. Vuonna 1928 ilmestyi T. Skeyhillin toimittama Yorkin omaelämäkerta Sergeant York, His Own Life Story and War Diary. Hänen tarinastaan tehtiin vuonna 1941 elokuva Kersantti York, jossa nimiroolia esittää Gary Cooper. Elokuvan tuotoista saamallaan osuudella York rahoitti paikallisen raamattukoulun perustamista.
Todellisissa tapahtumapaikoissa Chatel-Chéhéryn kunnan metsissä on kolmen kilometrin pituinen reitti, johon tehdään opastettuja kierroksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alvin C. York Wikimedia Commonsissa