stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ypäjän Hevosopisto
Aiheesta muualla

Kartta: Valtion hevosjalostuslaitos Museovirasto. Viitattu 8.1.2010.
| n k  Suomen valtio-omisteiset yhtiöt |
| --- | --- |
Erityistehtävät:  A-Kruunu  Alko  Business Finland  Cinia (77,5 %)  CSC – Tieteen tietotekniikan keskus (70,0 %)  DigiFinland (33,46 %)  FinnHEMS  Finnpilot Pilotage  Finnvera  FVR – Suomen rokotetutkimus (51,0 %)  Gasonia  Governia  Hansel (65,0 %)  HAUS kehittämiskeskus  Hevosopisto (25,0 %)  Ilmastorahasto  Itärata (51,0 %)  Kuntarahoitus (16,0 %)  Liikenteenohjausyhtiö Fintraffic  Länsirata (51,0 %)  Maakuntien tilakeskus  Oppiva Invest  Solidium  STUK International  Suomen Erillisverkot  Suomen Ilmailuopisto (98 %)  Suomen Malmijalostus  Suomen Teollisuussijoitus  Suomi-rata (51,0 %)  Teknologian tutkimuskeskus VTT  Teollisen yhteistyön rahasto (96,04 %)  Työkanava  Veikkaus  Yleisradio 
Strateginen intressi:  Arctia  Boreal Kasvinjalostus (65,0 %)  Finavia  Fingrid (36,9 %)  Gasgrid Finland  Gasum  Leijona Catering  Motiva  Neova (50,1 %)  Patria (50,1 %)  Posti Group  Suomen Lauttaliikenne  Suomen Siemenperunakeskus (22,0 %)  Suomen Viljava  Tapio  VR-Yhtymä 
Sijoitusintressi:  Edita Group  Finnair (55,8 %)  Fortum (51,26 %)  Kemijoki (50,1 %)  Neste (44,22 %)  SSAB (6,3 %)  Suomen Rahapaja 
Solidium:  Anora Group (19,4 %)  Elisa (10,0 %)  Konecranes (11,1 %)  Metso (14,9 %)  Nokia (5,8 %)  Nokian Renkaat (10,10 %)  Outokumpu (15,5 %)  Sampo (6,6 %)  Stora Enso (10,7 %)  Tieto-Evry (10,9 %)  Valmet (10,1 %) 
Päivitetty: 29. tammikuuta 2024
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Volvo XC90

Volvo XC90 on Volvon vuodesta 2002 lähtien valmistama suurikokoinen crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Se oli Volvon ensimmäinen malli luokassaan, sittemmin valmistaja on esitellyt pienemmät XC60- ja XC40-mallit.
Volvo XC90 I (2002–2016)

| Volvo XC90 I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina  Malesia  Ruotsi
Valmistaja:  Volvo
Valmistusvuodet:  2002–2016
Muut nimet:  Volvo XC Classic
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Seuraaja:  Volvo XC90 II
Teknisesti samankaltaisia:  Volvo S60 I Volvo S80 I Volvo V70 II
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volvo P2
Moottori:  R5 R6 V8
Iskutilavuus:  2,4–4,4 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven XC90:n muotoilu perustuu Adventure Concept Car -konseptiautoon, joka oli esillä Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2001. Tuotantomalli esiteltiin samassa näyttelyssä vuotta myöhemmin. 65 prosenttia tuotannosta odotettiin menevän Yhdysvaltain markkinoille. Auto perustuu samalle pohjalevylle kuin Volvo S60-, S80- ja V70-mallit.
Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä XC90 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi viisisylinterinen 2,5-litrainen (210 hv) ja kuusisylinterinen 3,0-litrainen (272 hv). Dieselmoottorina oli viisisylinterinen 2,4-litrainen D5 (163 hv). Vuoden 2004 lopussa esiteltiin 4,4-litrainen (315 hv) V8-bensiinimoottori. Seuraavana keväänä dieselmoottorin teho nousi 185 hevosvoimaan ja sen yhteyteen saatavana ollut automaattivaihteisto muuttui viisiportaisesta kuusiportaiseksi.
Keväällä 2006 XC90:n keula- ja peräosan ilmeitä sekä sisustaa uudistettiin. Kuusisylinterinen 3,2-litrainen (238 hv) korvasi aiemmat viisi- ja kuusisylinteriset bensiinimoottorit.
Mallivuodelle 2009 takaluukun Volvo-tekstiä suurennettiin. Vuonna 2010 kaikki mallit saivat korinväriset lokasuojalistat ja suuremman Volvo-logon etusäleikköön. Kuusisylinterisen bensiinimoottorin teho nousi keväällä 243 hevosvoimaan, dieselmoottorin syksyllä 200 hevosvoimaan. Keväällä myös 163-hevosvoimainen dieselmoottori palasi etuvetoisena lähtötason mallina. Vuoden lopussa V8-moottorit poistui valikoimasta.
Mallivuodelle 2012 tuli saataville LED-takavalot. Seuraavana mallivuonna ne tulivat vakiovarusteeksi LED-päiväajovalojen ohella. Samalla puskureista tuli kokonaan korinväriset.
Toisen sukupolven tultua markkinoille alkuperäinen malli jäi myyntiin Kiinassa edullisempana versiona XC Classic -nimisenä vuoteen 2016 saakka. Ainoa moottorivaihtoehto oli viisisylinterinen 2,5-litrainen bensiinimoottori 220-hevosvoimaisena.
Volvo XC90 II (2014–)

| Volvo XC90 II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia  Malesia  Ruotsi
Valmistaja:  Volvo
Valmistusvuodet:  2014–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  Volvo XC90 I
Teknisesti samankaltaisia:  Lynk & Co 09 Polestar 1 Volvo S60 III Volvo S90 Volvo V60 II Volvo V90 Volvo XC60 II
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volvo SPA
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,0 l
Käyttövoima:  bensiini diesel hybridi
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven XC90 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014. Se oli ensimmäinen Volvon uutta muotoilufilosofiaa edustava malli. Auto oli myös ensimmäinen Volvo-malli, jossa käytettiin uutta SPA-pohjalevyrakennetta.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä XC90 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorit olivat aluksi 2,0-litraiset T5 (254 hv) ja T6 (320 hv), dieselmoottori 2,0-litrainen D5 (225 hv). Keväällä 2015 tuli ladattava hybridimalli T8, jossa T6-bensiinimoottorin apuna on 87-hevosvoimainen sähkömoottori.
Loppuvuonna 2015 esiteltiin dieselmoottori D4 (190 hv), jonka yhteydessä vetotapana on etuveto.
Shanghain autonäyttelyssä 2015 esiteltiin XC90 Excellence -malli, joka on nelipaikkainen. Se on suunniteltu erityisesti Kiinan markkinoita varten.
Keväällä 2019 XC90 sai uuden etusäleikön, uudet vanteet ja uusia ulkovärivaihtoehtoja. Merkittävämpää oli hybriditekniikan kehittäminen järjestelmällä, joka ottaa jarrutuksen aikana talteen kineettistä energiaa. Sen avulla saavutetaan parhaimmillaan 15 prosentin pudotus polttoaineenkulutuksessa ja päästöissä. Uusia turvajärjestelmiä ovat aiemmin XC60:ssa esitelty vastaantulevien ajoneuvojen väistötoiminto sekä automaattijarrutustoiminto risteävän liikenteen varoittimessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volvo XC90 Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (2006).
Toisen sukupolven facelift-malli.
Palkokasvit

Raakoja papuja, linssejä ja kikherneitä.
Hernettä voidaan viljellä myös Suomessa.
Maapähkinöitä.
Palkokasvit ovat hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluvia kasveja, joiden hedelmä on palko.
Palkoviljat ovat ravinto- ja rehukäyttöön viljeltyjä palkokasveja, joihin kuuluvat esimerkiksi herne, linssit ja pavut. Palkoviljat ovat tyypillisesti keittäen kypsennettäviä ravintokasveja. Esimerkiksi maapähkinää ei ole ollut tapana lukea palkoviljaksi, vaikka se onkin ihmisravinnoksi viljelty palkokasvi. Soijapapu on taloudellisesti tärkein palkokasvi ja maailman tärkein öljy­kasvi. Palkokasvit ovat keskeisiä myös maanviljelyn kannalta, mikä perustuu ennen kaikkea niiden edulliseen typpi­talouteen. Tämä mahdollistaa  niiden käytön esimerkiksi maan­parannukseen.
Palkoviljalla on tärkeä ravitsemuksellinen rooli etenkin köyhässä Etelä-Aasiassa, jossa nautitaan henkeä kohti keskimäärin 90 grammaa kypsennettyjä palkokasveja päivässä.
Ennen nimitystä palkokasvit käytettiin oletetusta kaksi­sirkkaisiin kuuluvasta lahkosta, jota joskus pidettiin myös ala­lahkona ja joka jaettiin kolmeen heimoon: (Papilionaceae (hernekasvit), Mimosaceae ja Caesalpiniaceae. Nykyisin näiden kaikkien katsotaan kuuluvan samaan herne­kasvien heimoon, joka kuuluu lahkoon Fabales, ja aikaisemman käsityksen mukaiset suppeammat heimot nykyisin ala­heimoiksi Faboideae (tai Lotoideae), Mimosoideae ja Caesalpinioideae.
Käyttö

Palkokasveja käytetään sekä ihmis­ravintona että rehuna. Palkokasveja käytetään yleensä ravinnoksi kuten heinäkasveihin kuuluvaa tavallista viljaa nauttimalla niiden tuleentu­neita kuivia siemeniä. Poikkeuksena tästä muodostavat esimerkiksi tuoreena nautittu herne ja leikkopapu, josta käytetään myös palot.
Palkokasvien siemenissä on runsaasti proteiinia varas­toitu­neena sirkka­lehtiin, jotka täyttävät melkein koko siemenen. Palkokasvit ovat olleet vanhastaan yhdessä eläin­kunnan tuotteiden kanssa ihmiskunnan tärkeimpiä proteiinin lähteitä. Niillä on edelleen suuri merkitys varsinkin niissä maissa, joissa eläin­ravintoa ei ole riittävästi käytettävissä tai joissa (erityisesti Intiassa) uskonnolliset syyt rajoittavat eläin­ravinnon käyttöä. Huomattava merkitys on ollut myös sillä seikalla, että palko­kasvien proteiini sisältää runsaasti välttämättömiin amino­happoihin kuuluvaa lysiiniä, jota vilja­tuotteissa on niukasti, vaikka niissäkin on kohtalaisesti proteiinia.
Viljelykasvina

Palkokasveja on viljelty maan­viljelyksen alkuajoista saakka. Lähes jokaisella alueella, jossa maanviljelys mahdollisesti on keksitty itsenäisesti, on viljelys­kasvien valikoimaan alusta lähtien sisältynyt myös yksi tai useampi palko­kasvi: Lähi-idässä herne ja linssi, Intiassa hyasinttipapu sekä musta ja vihreä mungopapu, Kiinassa soijapapu, adsukipapu ja mungopapu, Länsi-Afrikassa pitkäpapu, Väli-Amerikassa tavallinen papu, arizonanpapu ja ruusupapu sekä Andeilla limanpapu ja maapähkinä.
Palko­kasvien tärkeä merkitys viljelys­kasveina perustuu ennen kaikkea niiden edulliseen typpi­talouteen. Niiden juurissa on Rhizobium-suvun bakteereita, jotka kykenevät sitomaan ilmasta typpeä ja valmistamaan siitä amino­happoja, joita isäntä­kasvi kykenee käyttämään hyväkseen. Tämän vuoksi niiden viljelyksessä ei yleensä tarvita typpi­lannoitteita. Samasta syystä niitä voidaan käyttää myös maan­parannukseen kyntämällä niiden vihreä kasvusto maan alle tai viljelemällä niitä vuoroviljelyssä viljojen kanssa
Viljelykasvina > Tuotanto

Tärkeimpien palkokasvien sato koko maailmassa keskimäärin vuosina 1993–1995
| Kasvi | Tieteellinen nimi | Sato (miljoonia tonneja) | Viljelyala (miljoonia hehtaareja) | Tärkeimmät tuotantoalueet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Soijapapu | Glycine max | 125,7 | 62,0 | Yhdysvallat, Brasilia, Kiina, Argentiina |
| Maapähkinä | Arachis hypogaea | 33,7 | 32,1 | Kiina, Intia, Yhdysvallat, monet Afrikan ja Aasian maat |
| Papu | Phaseolus | 17,4 | 26,5 | Intia, Brasilia, Kiina, Meksiko, Yhdysvallat; vihreitä papuja tuottavat eniten Kiina, Turkki ja monet Euroopan maat |
| Herne | Pisum sativum | 13,8 | 7,9 | Ranska, Ukraina, Venäjä, Kiina, Kanada, Yhdysvallat |
| Kahviherne (kikherne) | Cicer arietinum | 7,3 | 10,4 | Intia |
| Härkäpapu | Vicia faba | 3,7 | 2,9 | Kiina, Egypti, Etiopia |
| Linssi | Lens culinaris | 2,8 | 2,4 | Välimeren maat, Intia, Kanada |

Edellä lueteltujen lisäksi ainakin paikallisesti merkittäviä, ihmis­ravinnoksikin viljeltyjä palko­kasveja ovat lehmänpapu (Vigna unguiculata), mungopapu (Vicia radiata) ja adsukipapu (Vicia angularis) sekä trooppiset kyyhkyherne (Cajanus cajan), siipipapu eli goanpapu (Psophocarpus tetragonolobus), hyasinttipapu (Dolichos lablab) ja Canavalia ensiformis. Rehuksi viljellään laajalti myös muun muassa apiloita (Trifolium), lupiineja (Lupinus) ja mailasta (Medicago).
Kulutus

Etelä-Aasiassa syödään keskimäärin yli 90 grammaa kypsiä palkokasveja päivässä henkeä kohti, mikä on selvästi enemmän kuin muissa maanosissa. Afrikassa, Kiinassa, Kaakkois-Aasiassa, Etelä-ja Pohjois-Amerikassa sekä Euroopassa niitä syödään alle 30 grammaa päivässä. Japanilaiset nauttivat keskimäärin 60 grammaa palkokasveja päivässä.
Suomessa syödään 13 grammaa palkokasveja päivässä.
Ravintoarvot > Makroravinteet

Palkoviljojen siemenet sisältävät tyypillisesti runsaahkosti hiilihydraattia ja proteiinia. Joidenkin palko­kasvien kuten soijapavun ja maapähkinän siemenissä on myös runsaasti rasvaa.
Ravintoarvot > Suojaravinteet

Palkokasvit sisältävät merkittävästi folaattia. Valkeissa pavuissa on myös runsaasti kaliumia.
Pavut ja herneet sisältävät lisäksi runsaasti rautaa. Rauta esiintyy niissä kuitenkin eläinkunnan tuotteiden rautaa huonommin imeytyvänä nonhemirautana (Fe3+). Pavut sisältävät lisäksi runsaasti raudan imeytymistä heikentävää fytaattia. Elimistö kykeneekin hyödyntämään vain noin 2 promillea papujen sisältämästä raudasta.
Suositukset

Valtion ravitsemusneuvottelukunta kehottaa ihmisiä syömään desilitran palkokasveja päivässä.
Terveysvaikutukset > Myönteiset

Palkokasvit sisältävät merkittävästi liukoista ravintokuitua, jonka saanti edistää hyödyllisten suolistomikrobien kasvua. Palkokasvien kuitu monipuolistaa tehokkaasti suolistomikrobistoa, koska se poikkeaa rakenteeltaan muiden kasvikunnan tuotteiden sisältämistä kuiduista.
Perunan, riisin, makaronin tai leivän korvaaminen kuivaherneillä, linsseillä tai pavuilla vähentää myös hiukan aterianjälkeistä verensokerin nousua.
Terveysvaikutukset > Kielteiset

Palkokasveissa esiintyvät lektiinit ovat myrkyllisiä ja häiritsevät proteiinien käsittelyä ruoansulatuksessa. Papuja on keitettävä tämän vuoksi liotuksen jälkeen painekattilassa tunnin verran. Myös linssejä on keitettävä pitkään. Säilykepapujen on havaittu olevan turvallisia, koska niitä on kypsennetty riittävästi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palkokasvit Wikimedia Commonsissa
Solvay S.A.

| Solvay S> A. |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Asking more from chemistry
ISIN:  BE0003470755
Perustettu:  1863
Perustaja:  Ernest Solvay
Kotipaikka:  Bryssel, Belgia
Toimiala:  kemikaalit
Huomioitavaa:  www.solvay.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Solvay S.A. on monikansallinen yritys, joka toimii lääketeollisuuden, kemianteollisuuden aloilla. Yhtiö on perustettu vuonna 1863, ja sen pääkonttori sijaitsee Brysselissä.lähde?
Logot

1863 - 2013
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
| n k  BEL 20 -indeksi |
| --- | --- |
 Anheuser-Busch InBev  Ackermans & van Haaren  Aedifica  Ageas  Aperam  Argenx  Cofinimmo  D'Ieteren Group  Elia Group  Galapagos  GBL  KBC Groep  Melexis  Proximus Group  Sofina  Solvay  Syensqo  UCB Pharma  Umicore  Warehouses De Pauw 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
| n k  Euronext 100 -indeksi |
| --- | --- |
 Anheuser-Busch InBev  Aéroports de Paris  Adyen  Ahold Delhaize  AIB Group  Air Liquide  Airbus  Aker BP  AkzoNobel  Alstom  ArcelorMittal  Argenx  ASM International  ASML Holding  AXA  Bank of Ireland  BioMérieux  BNP Paribas  Bouygues  Bureau Veritas  Campari Group  Capgemini  Carrefour  Crédit Agricole  D'Ieteren Group  Danone  Dassault Systèmes  DNB Bank  DSM  Edenred  Energias de Portugal  Eiffage  Enel  Engie  Eni  Equinor  Essilor International  Eurofins Scientific  Ferrari  Flutter Entertainment  Galp Energia  Groupe Bruxelles Lambert  Generali Group  Heineken  ING Groep  Intesa Sanpaolo  INWIT  Ipsen  Jerónimo Martins  KBC Groep  Kering  Kerry Group  Kingspan Group  KPN  Legrand  Mediobanca  Michelin  Moncler  Mowi  NN Group  Norsk Hydro  Orange  Pernod Ricard  Philips  Poste Italiane  Prosus  Prysmian Group  Publicis Groupe  Randstad Holding  Recordati  Renault  Ryanair Holding  Safran  Saint-Gobain  Sanofi  Schneider Electric  Shell  Smurfit Kappa  Snam  Société Générale  Sodexo  Solvay  Stellantis  STMicroelectronics  Syensqo  Telenor  Teleperformance  Tenaris  Terna Group  Thales  TotalEnergies  UCB Group  UMG  UniCredit  Veolia Environnement  Vinci  Vivendi  Wolters Kluwer  Worldline  Yara International 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat
SEAT Alhambra

SEAT Alhambra on SEATin vuosina 1996–2020 valmistama tila-automalli. Sen nimi tulee Espanjan Granadassa sijaitsevasta Alhambran palatsista.
SEAT Alhambra Typ 7M (1996–2010)

| SEAT Alhambra Typ 7M |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Portugali
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1996–2010
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Seuraaja:  SEAT Alhambra (Typ 7N)
Teknisesti samankaltaisia:  Ford Galaxy I Volkswagen Sharan I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 VR6
Iskutilavuus:  1,8–2,8 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Alhambra esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1996. Se on uudelleennimetty edellisenä vuonna markkinoille tullut Volkswagen Sharan, joka kehitettiin Fordin ja Volkswagen Groupin välisessä yhteistyössä. Ford nimesi mallinsa Galaxyksi. Kaikkia kolmea mallia valmistettiin Portugalin Palmelassa.
Vuonna 1999 testattu Volkswagen Sharan sai kolme tähteä viidestä Euro NCAP -kolaritestissä.
Vuonna 2000 Alhambra sai uudempien SEAT-mallien mukaisen keulailmeen ja uudet takavalot, kojetaulun ja ohjauspyörän.
SEAT Alhambra Typ 7N (2010–2020)

| SEAT Alhambra Typ 7N |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Portugali
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2010–2020
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Edeltäjä:  SEAT Alhambra (Typ 7M)
Teknisesti samankaltaisia:  Škoda Superb (Typ 3T) Volkswagen CC Volkswagen Passat (B6) Volkswagen Passat (B7) Volkswagen Passat (NMS) Volkswagen Sharan II
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A6
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven Alhambra esiteltiin vuonna 2010, ja se oli edelleen Volkswagen Sharanin sisarmalli. Autot olivat kokonaan Volkswagen Groupin omaa suunnittelua ja perustuvat muun muassa Volkswagen Passatissa ja Škoda Superbissa käytetylle A6-pohjalevylle. Takana on liukuovet, jotka helpottavat kulkua toiselle ja kolmannelle riville.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Alhambra sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,4 TSI (150 hv) ja 2,0 TSI (200 hv), dieselmoottorina 2,0 TDI (140/170 hv). 140-hevosvoimaisen yhteyteen oli valittavana neliveto. Syksyllä 2011 dieselistä tuli tarjolle myös 115-hevosvoimainen versio ja vuoden 2013 alussa 170-hevosvoimaisen teho nousi 177 hevosvoimaan.
Vuonna 2015 uudistettiin ajovaloja ja etusäleikköä. Moottoriosastolla 2,0 TSI:n teho nousi 220 hevosvoimaan, 140-hevosvoimaisen dieselin 150 hevosvoimaan ja 177-hevosvoimaisen 184 hevosvoimaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT Alhambra Wikimedia Commonsissa
SEATin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  Arona  Ateca  Ibiza  León  Tarraco 
Entiset mallit:  124  124 Sport  127  128  131  132  133  600/800  850  1200 Sport  1400  1430  1500  Alhambra  Altea  Arosa  Córdoba  Exeo  Fura  Inca  Málaga  Marbella  Mii  Panda  Ritmo  Ronda  Toledo 
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Toisen sukupolven facelift-malli.
Alfa Romeo 147

| Alfa Romeo 147 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Alfa Romeo
Valmistusvuodet:  2000–2010
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Muotoilija:  Walter de’Silva
Edeltäjä:  Alfa Romeo 145/146
Seuraaja:  Alfa Romeo Giulietta
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo 156 Alfa Romeo GT Lancia Lybra
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Fiat Tipo 2 rev. 3
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  1,6–3,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen robotti 6-vaihteinen robotti
Alfa Romeo 147 on Alfa Romeon vuosina 2000–2010 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Alfa Romeo 145- ja 146-mallit. Se jakaa suuren osan tekniikastaan suuremman 156:n kanssa. Mallin korvaajaksi tuli Alfa Romeo Giulietta.
Alfa Romeo 147 valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2001.
Alfa Romeo 147 (2000–2010)

Walter de’Silvan muotoilema Alfa Romeo 147 esiteltiin Torinon autonäyttelyssä kesäkuussa 2000 kolmeovisena mallina. Viisiovinen korimalli esiteltiin seuraavana keväänä, ja 156-mallin tavoin sen takaovenkahvat oli piilotettu C-pilareihin. 147 perustuu 156:n alustalle, mutta akseliväliä on lyhennetty. Turvallisuus- ja mukavuusvarustelussa oli pyritty siirtymään edellismalleja korkeammalle tasolle. Turvavarusteisiin kuului muun muassa kuusi turvatyynyä ja ajonvakautusjärjestelmä (vakio- tai lisävaruste mallista riippuen). Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä malli sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,6- (105/120 hv) ja 2,0-litraiset (150 hv) Twin Spark -bensiinimoottorit. 2,0-litraisessa oli aluksi aina puoliautomaattinen Selespeed-vaihteisto. 1,9-litrainen (110 hv) dieselmoottori lisättiin mallistoon keväällä 2001, ja samalla 2,0-litrainen bensiinimoottori tuli saataville myös manuaalivaihteisena.
Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2002 esiteltiin huippumalli 147 GTA, jossa moottorina oli 3,2-litrainen V6 (250 hv). Siinä oli erilaiset puskurit, suuremmat lokasuojat ja pieni takaspoileri. Voimansiirtona oli kuusivaihteinen manuaali- tai Selespeed-vaihteisto. 147 GTA -mallia valmistettiin yhteensä 5 029 kappaletta, joista 1 004 oli varustettu Selespeed-vaihteistolla.
Vuoden 2002 lopulla dieselmoottorista tuli saataville DOHC-tyyppinen 140-hevosvoimainen versio.
Kasvojenkohotuksen kokenut 147 esiteltiin syksyllä 2004 Pariisin autonäyttelyssä. Se sai uudistetun keulailmeen, johon kuului aiempaa leveämpi etusäleikkö ja uudenmalliset ajovalot. Myös takavaloihin oli tehty pieniä muutoksia. Uusi Easy Speed -robottivaihteisto korvasi aiemman Selespeedin, lisäksi uutuutena oli 150-hevosvoimainen dieselmoottori. GTA-malli ei kokenut kasvojenkohotuksen uudistuksia, vaan säilytti alkuperäisen ulkomuotonsa.
Vuonna 2006 joidenkin moottorien yhteyteen tuli saataville Q2-järjestelmä, joka sisälsi Torsen-tyyppisen tasauspyörästön. Vuonna 2008 esiteltiin 170-hevosvoimainen dieselmoottori, jonka yhteydessä Q2 oli vakiovarusteena.
Toisen, pienemmän kasvojenkohotuksen 147 kävi läpi vuonna 2006, jolloin se sai muun muassa kromilistan etupuskurin alasäleikköön.
Moottorivaihtoehdot

|  | 1> 6 TS | 1> 6 TS | 2> 0 TS | 3> 2 GTA V6 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Valmistusaika: | 11/2000–5/2010 | 11/2000–5/2010 | 11/2000–5/2010 | 2/2003–9/2006 |
| Moottorityyppi: | rivimoottori, polttoaineen suihkutus | rivimoottori, polttoaineen suihkutus | rivimoottori, polttoaineen suihkutus | V6-moottori, polttoaineen suihkutus |
Ahtaminen:: –
| Sylinterit/venttiilit: | 4/16 | 4/16 | 4/16 | 6/24 |
| Iskutilavuus: | 1 598 cm³ | 1 598 cm³ | 1 970 cm³ | 3 179 cm³ |
| Suurin teho: | 77 kW (105 hv) | 88 kW (120 hv) | 121 kW (165 hv) | 176 kW (250 hv) |
| Suurin vääntö (kierrosalueella): | 140 Nm 4 200 | 146 Nm 4 200 | 206 Nm 3 250 | 300 Nm 4 800 |
Vetotapa:: etuveto
| Vaihteisto: | 5-vaihteinen manuaali | 5-vaihteinen manuaali | 5-vaihteinen manuaali | 6-vaihteinen manuaali |
| Vaihteisto (valinnainen): | – | – | 5-vaihteinen Selespeed | 6-vaihteinen Selespeed |
| Kiihtyvyys 0–100 km/h: | 10,6 s | 10,2 s | 9,3 s | 6,3 s |
| Huippunopeus: | 185 km/h | 195 km/h | 208 km/h | 246 km/h |
Polttoaineenkulutus (100 km, yhdistetty):: –
Hiilidioksidipäästöt (yhdistetty):: –
|  | 1> 9 JTD | 1> 9 JTD | 1> 9 JTDM | 1> 9 JTD | 1> 9 JTD M-Jet | 1> 9 JTDM | 1> 9 JTDM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Valmistusaika: | 1/2001–10/2001 | 4/2001–10/2004 | 6/2003–6/2005 | 7/2005–5/2010 | 12/2002–11/2004 | 1/2005–10/2008 | 8/2007–5/2010 |
Moottorityyppi:: rivimoottori, yhteispaineruiskutus
Ahtaminen:: turboahdin
| Sylinterit/venttiilit: | 4/8 | 4/8 | 4/8 | 4/8 | 4/16 | 4/16 | 4/16 |
Iskutilavuus::  1 910 cm³
| Suurin teho: |  81 kW (110 hv) | 85 kW (116 hv) | 74 kW (101 hv) | 88 kW (120 hv) | 103 kW (140 hv) | 110 kW (150 hv) | 125 kW (170 hv) |
| Suurin vääntö (kierrosalueella): | 275 Nm 2 000 | 275 Nm 2 000 | 200 Nm  2000 | 280 Nm  2000 | 305 Nm 2 000 | 305 Nm 2 000 | 330 Nm 2 000 |
Vetotapa:: etuveto
| Vaihteisto: | 5-vaihteinen manuaali | 5-vaihteinen manuaali | 5-vaihteinen manuaali | 5-vaihteinen manuaali | 6-vaihteinen manuaali | 6-vaihteinen manuaali | 6-vaihteinen manuaali |
| Kiihtyvyys 0–100 km/h: | 9,9 s | 9,9 s | 12,1 s | 9,6 s | 9,1 s | 8,8 s | 8,0 s |
| Huippunopeus: | 191 km/h | 191 km/h | 183 km/h | 193 km/h | 206 km/h | 208 km/h | 215 km/h |
Polttoaineenkulutus (100 km, yhdistetty):: –
Hiilidioksidipäästöt (yhdistetty):: –