Venona-projekti
Suomen rooli Venona-projektissa

Suomi joutui edellä mainitulla tavalla ikään kuin vahingossa tai sattuman kautta mukaan tapahtumiin, joista Venona-projekti sai alkunsa; amerikkalaisten siepattua ja purettua japanilaisten salattua tietoliikennettä, jossa käsiteltiin suomalaisten kryptoanalyytikoiden tietämystä Neuvostoliiton tiedusteluelimien viestinnän salauksesta.
Lisäksi CIA:n julkistamien tietojen mukaan Office of Strategic Services (OSS) osti vuoden 1944 lopulla sisällöltään tuntemattomia (unidentified) Neuvostoliiton kryptografisia asiakirjoja Suomesta pois muuttaneilta Suomen armeijan sotilasarvoltaan upseeritasoisilta kryptoanalyytikoilta. (Katso Operaatio Stella Polaris) On esitetty, että OSS:n ostamaan materiaaliin olisi kuulunut osittain palanut koodikirja, jonka suomalaiset joukot olivat löytäneet Neuvostoliiton Petsamon konsulaatista kesäkuussa 1941.
OSS:n ostamat asiakirjat kuitenkin palautettiin pian venäläisille Yhdysvaltain ulkoministeri Edward P. Stettiniuksen suositeltua presidentti Franklin D. Rooseveltille, että asiakirjojen palauttaminen olisi Yhdysvaltain edun mukaista. CIA:n Venona-projektia koskevassa julkisessa raportissa kuitenkin todetaan tekstin alaviitteen 33 kohdassa, että OSS:n pääjohtaja kenraalimajuri William J. Donovan on saattanut kopioida (tai kopioituttaa) asiakirjat ennen niiden palauttamista. Tosin raportissa mainitaan, että Yhdysvaltain maavoimien Signaalitiedustelupalvelun arkistoista ei löydy näyttöä kopioinnista, eikä CIA:n ja NSA:n arkistoistakaan löydy tietoa kopioinnista.
Joka tapauksessa Neuvostoliiton Petsamon konsulaatista suomalaisten löytämät asiakirjat ovat päätyneet amerikkalaisille tiedusteluelimille, koska NSA:n avattua arkistojaan 90-luvun puolessa välissä salaisiksi ei enää luokitella asiakirjoja "NR 3702 CBTM13 20287A 19410530 Papers Found in USSRConsulate at Petsamo" NSA:n nettisivun mukaan Petsamosta löytynyt venäläisten koodikirja oli päätynyt amerikkalaisille tiedusteluelimille maavoimien signaalitiedustelun everstiluutnantti Paul Neffin saatua haltuunsa toisen maailmansodan loppupäivinä valokopion osittain palaneesta koodikirjasta Natsi-Saksan ulkoministeriön signaalitiedustelun arkistosta, joka sijaitsi linnassa Saksissa.
CIA:n raportissa todetaan suomalaisten kryptoanalyytikoiden tietoa venäläisten salauksesta hyödynnetyn Venona-projektissa:
"Gene Grabeel, a Virginia schoolteacher who had recently arrived at Arlington Hall as part of its large civilian contingent, began the effort to read the Soviet diplomatic messages (and would continue working on the project for the next 36 years). She and others assigned to the project in 1943 spent months sorting stored and incoming telegrams by communications circuits. They gradually expanded their knowledge of the characteristics that separated the messages into the groups that the Finnish cryptanalysts had investigated".
Athan Theohariksen kirjan "Chasing Spies" mukaan suomalaisten salakirjoitusalyytikoiden tiedon hyödyntämisellä amerikkalaisten tiedusteluelinten kryptoanalyysissä viitataan Japanin armeijan esikunnan ja sen sotilasattaseoiden välisestä viestinnästä purettuihin tietoihin. Sellaista tietoa ei ole vahvistettu, että suomalaisten OSS:lle myymiä tietoja olisi käytetty Venona-projektissa. Sen sijaan on NSA:n vahvistamalla tavalla tiedossa, että Saksan haltuun päätyneet kopiot suomalaisten Petsamosta hankkimasta tiedustelutiedosta, mukaan lukien venäläisten koodikirja, ovat edelleen päätyneet amerikkalaisten tiedusteluelinten haltuun Saksan arkistoista Saksan hävittyä toisen maailmansodan.