stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha Metsälä
Ura

Juha Metsälä perusti Pohjola Rakennus Oy:n vuonna 1989 22-vuotiaana Tampereella. Metsälä toimi yrityksen toimitusjohtajana alusta alkaen. Yhtiö oli Suomen ensimmäisiä projektiurakoinnin käyttöön ottaneita rakennusyhtiöitä.
Nykyään Pohjola Rakennus on kiinteistökehityksen ja rakentamisen perheomisteinen konserni, joka rakentaa vuosittain noin 2000 asuntoa sekä lukuisia toimitilakohteita, teollisuus- ja tuotantotiloja, pysäköintilaitoksia ja julkisia rakennuksia. Konsernin liikevaihto vuonna 2020 oli noin 315 miljoonaa euroa ja se työllisti noin 3000 henkilöä, joista omaa henkilökuntaa on noin 240..
Maaliskuussa 2019 Juha Metsälä otti vastuulleen yrityksen hallituksen puheenjohtajan tehtävät. Hän on yhä yrityksen pääomistaja.
Koulutus

Metsälä valmistui rakennusmestariksi Tampereen talouden ja tekniikan oppilaitoksesta 1996.  Vuonna 2001 hän osallistui eMBA-johtamiskoulutusohjelmaan Tampereen teknillisessä korkeakoulussa ja Tampereen yliopistossa. Diplomi-insinööriksi Metsälä valmistui vuonna 2010 Tampereen teknillisestä yliopistosta opiskeltuaan työn ohessa.
Metsälä kertoi vuonna 2015 tekevänsä väitöskirjaa tiedolla johtamisesta.
Luottamustoimet

Rakennusteollisuus RT ry:n työmarkkinavaliokunnan jäsen 2011–2014
Talonrakennusteollisuus hallitus 2013-2018, puheenjohtaja 2017-2018
Rakennusteollisuus ry:n hallitus 2014–2018, varapuheenjohtaja 2017-2018
TTY Rakentaminen ja talous -tiedekunnan neuvottelukunnan jäsen 2014–2017
Keskuskauppakamarin valtuuskunnan jäsen 2015–2018
Rakennusteollisuus ry:n laaturyhmän puheenjohtaja 2016-2017
Sponda Oy hallitus 2016–2017
Perheyritysten liitto hallitus 2016–2018
Suomen Hypoteekkiyhdistys, hallintoneuvoston jäsen 2016–
Tampereen yliopiston työelämäyhteyksien neuvottelukunnan jäsen 2019–
FIEC in hallituksen varapuheenjohtaja, pohjoismaisten yritysten edustaja. 2020­–
Yksityiselämä

Juha Metsälä on naimisissa ja perheeseen kuuluu viisi lasta. Metsälä asuu Espoossa ja hänellä on metsä- ja maatila Hämeenkyrössä. Metsälä on ollut mukana useassa lahjoitusprofessuurihankkeessa ohjausryhmässä tai rahoitusta hankkimassa, mm. TTY:n ICT-professuuri, Tampereen yliopiston Elämystalous- ja markkinoinnin professuurit sekä Aalto yliopiston betoniteollisuuden professuuri.[lähde? ]
Jung So-min

| Jung So-min |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Soul, Korean tasavalta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2010–
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
blossomenter.com/actors/jung_somin
IMDb
Jung So-min (hangul: 정소민, s. 16. maaliskuuta 1989 Soul, Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä.
Jung So-min on esiintynyt muun muassa seuraavissa televisiosarjoissa:
2010: Nabbeun Namja
2010: Mischievous Kiss
2012: Seutenbai
2012-2013: Can We Get Married?
2013-2016: Deurama Seupesyeol
2014: Big Man
2015: Di Dei
2016: Maeumui sori
2017: Because This Is My First Life (Ibeon Saengeun Cheoeumira)
2017: Abeojiga Isanghae
2018: Haneuleseo Naerineun 1eok Gaeui Byeol
2020: Fix You.
Kamerunin naisten lentopallomaajoukkue

Kamerunin naisten lentopallomaajoukkue edustaa Kamerunia naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se pelasi ensi kertaa olympialaisissa Rio de Janeirossa 2016 mutta hävisi kaikki viisi otteluaan ja sijoittui jaetulle 11. sijalle; Argentiinalle se hävisi lukemin 2–3 ja muille 0–3. Joukkue on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa kolme kertaa ja kahdella ensimmäisellä kerralla se voitti kymmenessä ottelussaan vain yhden erän, vuonna 2014 Kanadaa vastaan. Ensimmäisen MM-kisojen otteluvoittonsa Kamerun saavutti MM-kisojen 2018 avausottelussaan Meksikoa vastaan. Kamerun voitti Afrikan-mestaruuden vuonna 2017.
Arvokilpailut > Olympialaiset

Yhdestoista 2016
Arvokilpailut > MM-kilpailut

21:s 2006, 2014, 2018
Kansainvälinen museoneuvosto

| Kansainvälinen museoneuvosto |
| --- | --- |

Perustettu:  1946
Toiminta-alue:  Museoalan työskentelytapojen standardointi ja parhaat käytännöt.
Aiheesta muualla
icom.museum
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansainvälinen museoneuvosto (International Council of Museums, ICOM) on museoammattilaisten kansainvälinen organisaatio, joka kehittää museoiden hallinnointia ja kokoelmien organisointia määritteleviä standardeja ja parhaita käytäntöjä.
Organisaatio on perustettu vuonna 1946.[lähde? ] Organisaatio työskentelee erilaisten komiteoiden kautta. Näitä komiteoita ovat muun muassa Committee for Conservation (ICOM-CC) ja Committee on Documentation (ICOM-CIDOC).
Aiheesta muualla

ICOM:n kotisivut
ICOM:n Suomen komitea (Arkistoitu – Internet Archive)
Kanavanippu G

Kanavanippu G on vuonna 2010 aloittanut Anvian digitaalisen televisioverkon DVB-T2-tekniikalla toteutettu kanavanippu Uudenmaan maakunnassa. Kanavanippu käyttää videon pakkaukseen MPEG-4 AVC/h.264 -koodekkia.
Valtioneuvosto myönsi 31. maaliskuuta 2011 ohjelmistotoimiluvat ajalle 1. huhtikuuta 2011 – 31. joulukuuta 2016.
Kanavanippu G:n tiedonsiirtonopeus on 37,2 Mb/s. Tämä siirtokyky voidaan jakaa viiteen teräväpiirtokanavaan, joista jokaisen siirtonopeus on 6,3 Mb/s, yhteensä 31,5 Mb/s. Jäljelle jäävä 5,7 Mb/s voidaan jakaa tavallisen erottelukyvyn kanaville, joista jokainen edellyttää tiedonsiirtonopeutta 1,5 Mb/s. Yhden teräväpiirtokanavan kaistaleveydellä voidaan toteuttaa neljä tavallisen terävyyden televisiokanavaa valinnaisesti.
Suomessa 2009-2010 yleisesti käytössä olleet digitaalitelevisiot ja digitaalimuuntimet (digiboksit) eivät kykene käsittelemään DVB-T2-tekniikalla toteutettuja televisiolähetyksiä. Tämän vuoksi näitä lähetyksiä varten on hankittava siihen erikseen valmistetut laitteet. Islannin, Irlannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan televisioyhtiöiden ja maanpäällisten televisioverkko-operaattoreiden yhteinen forum NorDig on määritellyt pohjoismaiseen DVB-T2:een liittyviä laitteilta odotettavia minimivaatimuksia.
Kanavanipun kanavat

Discovery Networks Nordic, josta myönnetty luvat kahdelle kanavalle; Eurosportille ja Animal Planetille
Uutiskanava France2
SBS Discovery Radio eli RadioRockin televisioitu versio
Jussi merihädässä

| Jussi merihädässä Jussi Raittinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu: 1982
 Tyylilaji: lastenmusiikki, iskelmä, rock
 Kesto: 40.37
 Levy-yhtiö: A.A.B Tuotanto Oy
Jussi Raittisen muut julkaisut
| Jussi ja Kieku ja Kaiku 1979 | Jussi merihädässä 1982 | Jussi Raittinen ystävineen 1983 |
Jussi merihädässä on Jussi Raittisen vuonna 1982 julkaistu neljäs sooloalbumi. Levyn sisältö koostuu pääosin lastenmusiikista. Albumi on julkaistu ainoastaan vinyylinä ja C-kasettina, eikä siitä ole olemassa CD-painosta.
Levyllä on edellisen lastenmusiikkiin keskittyneen albumin (Jussi ja Kieku ja Kaiku) tapaan melko näkyvänä taustavaikuttajana M. A. Numminen, joka on säveltänyt albumille muutamia uusia kappaleita. Lisäksi levyllä on uusia kappaleita myös mm. Pedro Hietaselta ja Eero Luparilta, sekä muutama ennestään tuttu lastenlaulu, kuten Georg Malmsténin Mikki Hiiri merihädässä.
Kappale Metsämökin tonttu on levytetty alun perin jo vuonna 1974, jolloin kyseinen kappale voitti Syksyn sävel-kilpailun. Myös kappale Höpö-höpinää on tehty alun perin Syksyn säveltä varten vuonna 1980, mutta se jätettiin tuolloin julkaisematta kilpailusta karsiutumisen vuoksi.
Kappaleet > A-puoli

Lapsenvahdin rock – 2:07 (Baby Sittin’ Boogie – säv. Johnny Parker, san. Reino Helismaa)
Turkkilainen tupa-koi – 3:37 (säv. Pedro Hietanen, san. Jukka Itkonen)
Taa-taa Tarzani – 2:46 (säv. Eero Lupari, san. Jukka Itkonen)
Mikko Virtanen – 2:06 (säv. M. A. Numminen, san. Kari Kilpinen)
Pekka Töpöhäntä – 2:54 (säv. M. A. Numminen, san. Kari Kilpinen)
Maapallon ympäri – 3:18 (säv. Jussi Raittinen, san. Jukka Itkonen)
Tiku ja Taku – 2:23 (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa)
Kyllästynyt konesorsa – 0:48 (säv. Pedro Hietanen, san. Jukka Itkonen)
Kappaleet > B-puoli

Mikki Hiiri merihädässä – 3:42 (säv. Georg Malmstén, san. R. R. Ryynänen)
Intiaanin sotahuuto – 2:40 (säv. san. Martti Piha)
Höpö-höpinää – 2:42 (säv. san. Eero Lupari)
Merileijona – 1:58 (säv. san. Sauvo Puhtila)
Meidän varsa – 1:37 (säv. M. A. Numminen, san. Pirjo Haapiainen)
Spaghetti, spaghetti, spaghetti – 2:54 (säv. Jani Uhlenius, san. M. A. Numminen)
Metsämökin tonttu – 2:45 (säv. san. K. W. Blomqvist)
Töölaul – 2:20 (säv. san. Trad.)
Muusikot

Jussi Raittinen – laulu, kazoo-pilli, intiaani, akustinen kitara
Eero Lupari – sähkö- ja akustiset kitarat, rautalankasoolo, lapsi, Tarzan ja norsu, intiaani
Juha Tikka – basso, trumpetti
Vesa Aaltonen – rummut, congarummut
Hillel Tokazier – piano
Pedro Hietanen – piano, harmonikka, syntetisaattori, keittiöveitsi
Kalle Lae – kitara
Aimo Hakala – rummut
Nono Söderberg – sähkökitara, kitarasyntetisaattori
Olli Haavisto – sähkö- ja akustiset kitarat, dobro-liukukitara
Pentti Lahti – bassoklarinetti, alttosaksofoni, baritonisaksofoni, huilu, piccolohuilu
Karviaiset – taustalaulu
Ryhmä Vironniemen päiväkodin lapsia – taustalaulu
M. A. Numminen – ääni
Aiheesta muualla

Rytmimusiikin Syke: Jussi merihädässä
Jussi Raittinen
| --- | --- |
Studioalbumit:   Nashville  Rollin' the Rock  Jussi ja Kieku ja Kaiku  Jussi merihädässä  Jussi Raittinen ystävineen  Hirvi älä tule tielle  Rockin' 50  Metsämökin tonttu  Stadin kundin kaiho  Muistan vielä vuonna -76
Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä)

Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä) on Venäjän televisio- ja radiolähetinverkosto RTRS:n (Rossijskaja televizionnaja i radioveštšatelnaja set) operoima Venäjän maanpäällisen digitaalisen televisioverkon kanavanippu, jota välitetään DVB-T2 teknologialla UHF-taajuusalueen kanavilla. Kanavanippuun kuuluu kymmenen maksutonta tv-kanavaa ja kolme maksutonta radiokanavaa.
RTRS-1 kanavanipun lähettämisessä käytetään SFN-teknologiaa (Single Frequency Network), joka mahdollistaa saman lähetystaajuuden käyttämisen useamman lähekkäin olevan lähetysaseman kesken. Karjalan tasavallassa ja Leningradin alueella sijaitsevien lähetysasemien kautta kanavanipun lähetyksiä voi vastaanottaa paikoin myös Suomen puolella valtakunnanrajan läheisyydessä Etelä- ja Pohjois-Karjalassa sekä Kymenlaaksossa.
Tekniset tiedot:
Lähetysjärjestelmä: DVB-T2 ja Multiple-PLP
Pakkaustekniikka: MPEG-4 (AVC/H.264)
Free-to-Air (FTA) - kanavat vapaasti katsottavissa
Etelä- ja Pohjois-Karjalan sekä Kymenlaakson vastaisella Suomen lähialueella sijaitsevat lähetysasemat:
Karjalan tasavalta, Lahdenpohjan piiri
Elisenvaara, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Lahdenpohja, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Karjalan tasavalta, Sortavalan piiri
Puikkola, Kaalamo, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Ruskeala, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Sortavala, UHF-kanava 22 (482 MHz)
Värtsilä, UHF-kanava 52 (722 MHz)
Leningradin alue, Viipurin piiri
Viipuri (Vyborg), UHF-kanava 24 (498 MHz)
Enso (Svetogorsk), UHF-kanava 24 (498 MHz)
Neuvola (Gorkovskoje), Uusikirkko (Poljany), UHF-kanava 35 (586 MHz)
Kivennapa (Pervomaiskoje), UHF-kanava 35 (586 MHz)
Leningradin alue, Käkisalmen piiri
Käkisalmi (Priozersk), UHF-kanava 24 (498 MHz)
Valkeamäki (Traktornoje), Pyhäjärvi (Plodovoje), UHF-kanava 24 (498 MHz)
Raasuli (Orehovo), Rautu (Sosnovo), UHF-kanava 35 (586 MHz)
Kanavanipun kanavat

Televisiokanavat (kanavanumero, TV-kanava)
01 Pervyi kanal
02 Rossija 1 / alueellinen tv-kanava; Karjalan tasavallassa Rossija 1 - Karelija (Karjalan TV), Pietarissa ja Leningradin alueella Rossija 1 - Sankt-Peterburg
03 Match TV
04 NTV
05 5 kanal
06 Rossija K (Telekanal Kultura)
07 Rossija 24 / alueellinen tv-kanava; Karjalan tasavallassa Rossija 24 - Karelija, Pietarissa ja Leningradin alueella Rossija 24 - Sankt-Peterburg
08 Karusel
09 OTR (Obštšestvennoje Televidenije Rossii) / alueellinen tv-kanava; Karjalan tasavallassa Sampo TV 360° , Pietarissa Telekanal Sankt-Peterburg sekä Leningradin alueella LenTV24 ja Telekanal Sankt-Peterburg.
10 TV Tsentr
Radiokanavat
Vesti FM
Radio Majak
Radio Rossii / alueellinen radiokanava; Karjalan tasavallassa Radio Rossii - Karelija (Karjalan Radio), Pietarissa ja Leningradin alueella Radio Rossii - Sankt-Peterburg
Jung Seol-bin

Jung Seol-bin (s. 6. tammikuuta 1990) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa kahdessa alkulohko-ottelussa, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi kahdessa alkulohko-ottelussa avauskokoonpanossa. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut kaikkiaan 77 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia.
Kako (prinsessa)

| Kako |
| --- | --- |
 Japanin prinsessa
 
Syntynyt:  29. joulukuuta 1994 (ikä 29) Tokio  Japani
Suku:  Japanin keisarillinen perhe
Isä:  Akishino
Äiti:  Kiko Kawashima
Kako, prinsessa Akishino (s. 29. joulukuuta 1994) on Japanin prinssi Akishinon ja tämän vaimon Kikon toinen lapsi.
Kako on opiskellut viittomakieltä, käyttää sitä julkisesti ja pyrkii edistämään kuulovammaisten asemaa Japanissa ja koko maailmassa.
Hän on opiskellut Japanin kristillisessä yliopistossa ja ollut vaihto-oppilaana Leedsin yliopistossa.
Katja Inkeroinen

Katja Inkeroinen o.s. Varis (s. 22. tammikuuta 1964) on suomalainen pesäpalloilija. Inkeroinen edusti urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä Ulvilan Pesä-Veikkoja ja Ikaalisten Tarmoa. Inkeroinen saavutti kolme SM-kultaa kaudella 1985, kaudella 1986 ja kaudella 1987 ja kaksi SM-pronssia kaudella 1989 ja kaudella 1990. Kausina 1987 ja 1988 Inkeroinen oli myös SM-sarjan etenijäkuningatar. Kaudella 1988 hänet valittiin lisäksi myös Vuoden pesäpalloilijaksi. Hän pelasi neljä Itä-Länsi-ottelua vuosina 1985, 1986, 1987 ja 1988 sekä neljä Liitto-Lehdistö-ottelua vuosina 1985, 1986, 1987 ja 1988. Inkeroinen pelasi 242 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 29 kunnaria ja 205 tavallista juoksua, toi 343 juoksua ja keräsi 1 041 kärkilyöntipistettä. Inkeroinen pelasi kaksi ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kolme tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi kahdeksan kärkilyöntipistettä.
Katja Esle

Katja Esle (oik. Katja Ängeslevä) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet valittiin ensimmäiseksi tangoprinsessaksi Seinäjoen Tangomarkkinoiden laulukilpailussa vuonna 1999. Vuonna 2016 hän voitti Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailun kappaleella ”Sinua Rakastetaan”.
Katja Eslen kirjoittama kaksikielinen kappale ”Vieni Qui” soitettiin MTV3:n Levyraadissa 24. helmikuuta 2024. Esle esitti sen italiankieliset osiot ja Virpi Piippo suomenkieliset osiot.
Juha Muhonen

| Juha Muhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1982  Nurmijärvi 
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  fysiikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Aalto-yliopisto (TkT 2012)
Väitöstyön ohjaaja:  Jukka Pekola
Instituutti:  Jyväskylän yliopisto
Tutkimusalue:  kokeellinen nanofysiikka
Aiheesta muualla
Kotisivu
Juha Muhonen (s. 1982) on suomalainen fyysikko, joka toimii Jyväskylän yliopiston kokeellinen nanofysiikan professorina (8/2023-). Tätä ennen hän oli professorin urapolun määräaikaisena apulaisprofessorina vuodesta 2018. Tutkijana Muhonen tunnetaankin etupäässä kokeellisen nanofysiikan tutkimuksesta. Hän kehittää piihin perustuvia kvanttiteknologioita, joilla on potentiaalisia sovelluksia esimerkiksi kvanttitietokoneissa.
Akateeminen ura > Uran alku

Juha Muhonen opiskeli fysiikkaa Aalto-yliopistossa. Hän väitteli Aalto-yliopistossa fysiikan alalta tohtoriksi vuonna 2012. Väitöskirjan aiheena oli jäähdytys ja lämmönjohtuminen matala-ulotteisissa hilasysteemeissä, suprajohteissa ja piissä. Muhonen tutki työssään materiaalien fysikaalisia lämpöominaisuuksia.
Matalaulotteiset rakenteet voidaan lukea niin kutsuttuihin nanorakenteisiin. Materiaalifysiikan piirissä matalan dimension nanorakenteita on tutkinut laskennallisen fysiikan menetelmin esimerkiksi Jyväskylän yliopiston professori Pekka Koskinen tutkimusryhmineen. Muhosen väitöskirja voidaan siis lukea nanofysiikan ja yleisemmin nanotieteen alaan kuuluvaksi.
Valmistumisen jälkeen Muhonen työskenteli ulkomailla. Vuosina 2012–2015 hän oli post doc-tutkijana Australiassa. Sen jälkeen hän työskenteli vuodet 2016–2018 post doc-tutkijana (Marie Skłodowska-Curie Fellow) Alankomaissa.
Akateeminen ura > Apulaisprofessorina

Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta kutsui keväällä 2018 Muhosen viiden vuoden määräaikaiseen kokeellisen nanofysiikan apulaisprofessuuriin. Hän aloitti tehtävässä elokuussa 2018. Apulaisprofessori Muhonen muodosti syksyllä 2018 oman kvanttiteknologioiden tutkimukseen erikoistuneen tutkimusryhmän (Hybrid Quantum Technologies in Silicon).
Kesäkuussa 2019 Muhonen sai Suomen Akatemian akatemiatutkijan apurahan. Hän sai lisäksi syyskuussa 2019 merkittävän Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) nuorille tutkijoille tarkoitetun viisivuotisen ERC Starting Grant -rahoituksen.
Tutkimustyö

Fyysikkona Muhonen on suuntautunut kokeelliseen nanofysiikkaan. Hän työskentelee sekä Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella että yliopiston Nanotiedekeskuksessa. Muhonen tutkimusryhmineen kehittää piihin perustuvia erilaisia kvanttiteknologioita. Ryhmän tutkimus on kokeellista. Tutkimusmenetelminä sovelletaan erilaisia optisia ja sähköisiä mittauksia, jotka usein tapahtuvat alhaisissa lämpötiloissa eli niin kutsutuissa kryogeenisissa lämpötiloissa. Näytteet jäähdytetään sopivaan lämpötilaan kryostaatin avulla. Lisäksi rakenteita luodaan niin kutsutun nanofabrikaation avulla.
Alankomaissa Muhonen teki perustutkimusta kaksivuotisessa projektissa, jossa hän tutki kytkentäfotoneja, fononeja ja spinejä nano-optomekaanisissa systeemeissä. Muhosen työ myös Jyväskylän yliopistossa on perustutkimusta. Työn tuloksista toivotaan ratkaisuja, jotka auttaisivat  kvanttitietokoneen kehittämisessä. Tavoitteena on myös kehittää nykyistä tarkempia sensoreita, tarkemmin määritettynä kvanttisensoreita. Tutkimuksessa on vielä haasteita. Yksittäisten kvanttikomponenttien toiminta piissä on pystytty näyttämään toteen, mutta niiden toisiinsa kytkemiseen ei vielä vuonna 2019 ollut laajasti toimivia ratkaisuja.
Aiheesta muualla

Juha Muhonen. Professor, University of Jyväskylä (englanniksi) (scholar.google.com)
Apulaisprofessori Muhosen tutkimusryhmän (Hybrid Quantum Technologies in Silicon) sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kameruninapali

| Kameruninapali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Apalit Apalis
Laji::  bamendae
Kaksiosainen nimi
 Apalis bamendae  Bannerman, 1922 
Katso myös
   Kameruninapali Wikispeciesissä   Kameruninapali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kameruninapali (Apalis bamendae) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kameruninapalia tavataan kotoperäisenä Kamerunissa. Sen on raportoitu olevan harvinainen, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalueen ja populaation ei uskota olevan vaarallisen pienet.
Elinympäristö

Kameruninapalia tavataan 750–2 050 metrin korkeudella merenpinnasta. Se suosii elinympäristönään galleriametsiä.
Katja Hautaniemi

Katja Hautaniemi (o.s. Kangas, s. 29. tammikuuta 1978) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajeja ovat olleet 7-ottelu sekä korkeushyppy. Nykyisin hän edustaa LahtiSport 35+:aa ja hänen valmentajanaan toimii Sakari Palomäki. Kalevan kisoista Hautaniemi on saavuttanut pronssia sekä korkeushypyssä vuonna 2003 että seitsenottelussa vuonna 1998.
Pulmussirri

| Pulmussirri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Sirrit Calidris
Laji::  alba
Kaksiosainen nimi
 Calidris alba  (Pallas, 1764) 

Alalajit
 C. a. alba  C. a. rubida 
Katso myös
   Pulmussirri Wikispeciesissä   Pulmussirri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pulmussirri (Calidris alba) on pieni kahlaaja.
Koko ja ulkonäkö

Vaalea pieni sirri. Kesäpuvussa pää, selkä ja rinta ovat ruskean ja harmaan kirjavat, ja vatsa valkoinen. Talvipuvussa se on hyvin vaalea, alapuoli on kokonaan valkoinen ja selkäpuoli vaaleanharmaa. Koivet ovat mustat ja lyhyehkö nokka on tukeva. Lentoääni on kirkas ’pit’. Käytökseltään vilkas ja nopealiikkeinen. Linnun pituus on 18–21 cm, paino 35–110 g ja siipien kärkiväli 35–40 cm.
Vanhin suomalainen muuttomatkalla rengastettu pulmussirri on ollut 3 vuotta 2 kuukautta 20 päivää vanha. Suomessa on rengastettu vain vähän toista sataa pulmussirriä. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen vähintään 18 vuoden 6 kuukauden ikäinen yksilö.
Levinneisyys

Pulmussirri talvehtii kaukana Etelä-Afrikassa, Etelä-Amerikassa ja Australiassa, ja kesäisin asuu pohjoisella napa-alueella Kanadassa, Grönlannissa ja Venäjällä. Euroopan puoleisella Venäjällä pesii vähintään 17 000 paria. Muuttolintu, joka keväällä touko–kesäkuussa on Suomessa harvinainen vieras, mutta syysmuutolla heinä–elokuussa tavataan säännöllisesti rannikollamme yksinäisiä lintuja tai pieniä parvia.
Elinympäristö

Pesii tundralla avoimessa ympäristössä lähellä vesistöä. Muuttoaikoina tavataan lähinnä hiekkarannoilla.
Lisääntyminen

Pulmussirri pesii Huippuvuorilla, Siperiassa ja Grönlannissa. Pesä on maassa. Munia on neljä, joita molemmat vanhemmat hautovat vuorollaan noin neljä viikkoa. Poikaset ovat pesäpakoisia. Usein kaksi poikuetta.
Ravinto

Äyriäiset, madot, nilviäiset ja muut rannan pikkueläimet.
Aiheesta muualla

Pulmussirri Lintukuva-verkkopalvelussa
LuontoPortti: Pulmussirri (Calidris alba)
ITIS: Calidris alba (englanniksi)
Parvi pulmussirrejä lepäilemässä.
Kathy McCormack

| Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Kanada> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
Katheryn Anne ”Kathy” McCormack  (s. 16. helmikuuta 1974 New Brunswick, Kanada) on kanadalainen pääosin 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. McCormack pelasi vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.
McCormack asuu Mississaugassa, Kanadassa. Hän on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 77 kilogrammaa.
Kaarlo Mäkinen (yrittäjä)
Kirjallista tuotantoa

Nimellä Karl Mäkinen:
Viisi askelta avioliittoon : tutkielma kertomuksen tapaan. Karisto 1914
Nimellä Kalle Mäki:
Vallankumous Tahvalassa: maalaisjutelma; kirjoittanut Kalle Mäki. Karisto 1917
Vaarin kihlajaisviinat: leikillinen jutelma Vaarista, Amaliasta, viinasta ja kieltolaista. Gummerus 1924
Omalla nimellä:
Nälkälän kronikka teoksessa Nälkälänmäen patriootit : elämyksiä ja pikkutotuuksia Nälkälänmäestä kuuden vuosikymmenen varrelta; kirjoitus ja kuvitus Pentti R. Hakala. Tyrvään seudun kotiseutuyhdistyksen julkaisuja 75. Vammala 1994, kronikka kirjoitettu alun perin 1930
Aiheesta muualla

Kaarlo Mäkisen 1910-luvulla Tampereella ottamia valokuvia Finnassa
Finnmirrorin sivusto
Karvatuppi

Karvatuppi.
Karvatuppi on ihmisellä ihon orvaskedessä sijaitseva, karvan juurta ympäröivä ihon osa. Karvatuppea ympäröivät useimmiten hiki- ja talirauhanen, joista johtavat kanavat tuppeen.