Eliud Kipchoge
Ura > Maratonura

Vuodesta 2012 lähtien Kipchoge on keskittynyt maratonjuoksuun. Ensimmäisessä puolimaratonkilpailussaan syyskuussa 2012 hän juoksi ajan 59.25, joka oli toiseksi nopein debyyttiaika puolimaratonilla Moses Mosopin vuonna 2010 juokseman ajan 59.20 jälkeen. Puolimaratonin MM-kilpailuissa lokakuussa 2012 hän sijoittui kuudenneksi ja sai joukkuekilpailussa kultaa Kenian joukkueessa. Ensimmäisen maratoninsa hän juoksi huhtikuussa 2013 Hampurissa voittaen kilpailun reittiennätyksellä 2.05.30. Syyskuussa 2013 hän sijoittui toiseksi Berliinin maratonilla ajalla 2.04.05. Kilpailun voitti Wilson Kipsang maailmanennätysajalla 2.03.23. Vuonna 2014 Kipchoge voitti Rotterdamin maratonin ajalla 2.05.00 ja Chicagon maratonin ajalla 2.04.11. Vuonna 2015 hän voitti Lontoon maratonin ajalla 2.04.42 ja Berliinin maratonin ajalla 2.04.00.
Vuonna 2016 hän voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.03.05. Juoksun väliaikana hän alitti 30 kilometrin maailmanennätyksen ajallaan 1.27.13 ja jäi Dennis Kimetton maratonin maailmanennätyksestä kahdeksan sekuntia. Rion olympialaisissa Kipchoge voitti maratonin olympiakultaa ajalla 2.08.44.
6. toukokuuta 2017 Kipchoge juoksi Monzan moottoriradalla järjestetyssä ennätyskokeessa ajan 2.00.25. Aika alitti Dennis Kimetton virallisen maailmanennätyksen yli kahdella ja puolella minuutilla. Juoksu ei kuitenkaan ollut ennätyskelpoinen sillä kisassa oli muun muassa vuorottelevia, osan matkaa kerrallaan juosseita vauhdittajia. Syyskuussa 2017 Kipchoge voitti Berliinin maratonin ajalla 2.03.32. Keväällä 2018 Kipchoge voitti Lontoon maratonin ajalla 2.04.17. 16. syyskuuta 2018 hän voitti Berliinin maratonin maailmanennätysajalla 2.01.39. Hän alitti Dennis Kimetton ME-ajan minuutilla ja 18 sekunnilla. Kauden 2018 päätteeksi hänet valittiin IAAF:n vuoden miesyleisurheilijaksi.
Keväällä 2019 Kipchoge voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.02.37. 12. lokakuuta 2019 Kipchoge juoksi Wienissä järjestetyssä ennätyskokeessa maratonin aikaan 1.59.40,2 ollen ensimmäinen kahden tunnin alittaja maratonilla. Juoksussa hänellä oli yhteensä 41 vauhdittajaa, joista kerrallaan juoksi seitsemän. Viralliseksi maailmanennätykseksi aikaa ei kirittäjien vuoksi hyväksytty. Kipchogella oli jalassaan Niken Alphafly-juoksukengät, joiden sisällä oli kolme hiilikuitulevyä erillisten ilmapatjojen välissä. Kansainvälinen yleisurheiluliitto tarkensi tuon jälkeen sääntöjään ja rajoitti kengän sisällä olevien levyjen määrän yhteen.
Vuoden 2020 Lontoon maratonilla Kipchoge sijoittui kahdeksanneksi. Tappio oli Kipchogen maratonuralla vasta toinen ja ensimmäinen sitten vuoden 2013 Berliinin maratonin. Huhtikuussa 2021 Kipchoge voitti Enscheden lentokentällä kutsukilpailuna järjestetyn maratonkilpailun ajalla 2.04.30. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion 2020 olympialaisissa Kipchoge voitti toisen olympiakultansa ajalla 2.08.38. Maaliskuussa 2022 hän voitti Tokion maratonin reittiennätyksellä 2.02.40. Syyskuussa 2022 Kipchoge voitti Berliinin maratonin ME-ajalla 2.01.09. Kilpailussa hän juoksi ensimmäisen puoliskon alle tunnissa, aikaan 59.50.
Huhtikuussa 2023 Kipchoge sijoittui Bostonin maratonilla kuudenneksi ajalla 2.09.23. Syyskuussa 2023 hän voitti Berliinin maratonin ajalla 2.02.42.