stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gvern ta' Malta Maltan hallituksen virallinen sivusto. (maltaksi) (englanniksi)
EU:n jäsenvaltiot: Malta Euroopan unioni. (tšekiksi) (tanskaksi) (saksaksi) (viroksi) (kreikaksi) (englanniksi) (espanjaksi) (ranskaksi) (italiaksi) (latviaksi) (liettuaksi) (unkariksi) (maltaksi) (hollanniksi) (puolaksi) (portugaliksi) (slovakiksi) (sloveeniksi) (suomeksi) (ruotsiksi)
Visit Malta – Maltan virallinen matkailusivusto visitmalta.com. (englanniksi) (espanjaksi) (hollanniksi) (italiaksi) (japaniksi) (kiinaksi) (portugaliksi) (ranskaksi) (saksaksi) (venäjäksi)
Malta - Viittaus saariin. Matkailu ja yrityksen tietoja, valokuvia. (englanniksi)
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| n k Euroopan unionin jäsenvaltiot |
| --- | --- | --- | --- |
|  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |  |
| n k Kansainyhteisö |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Antigua ja Barbuda  Australia  Bahama  Bangladesh  Barbados  Belize  Botswana  Brunei  Dominica  Etelä-Afrikka  Fidži  Gabon  Gambia  Ghana  Grenada  Guyana  Intia  Jamaika  Kamerun  Kanada  Kenia  Kiribati  Kypros  Lesotho  Malawi  Malesia  Malediivit  Malta  Mauritius  Mosambik  Namibia  Nauru  Nigeria  Pakistan  Papua-Uusi-Guinea  Ruanda  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Salomoninsaaret  Sambia  Samoa  Seychellit  Sierra Leone  Singapore  Sri Lanka  Swazimaa  Tansania  Togo  Tonga  Trinidad ja Tobago  Tuvalu  Uganda  Uusi-Seelanti  Vanuatu  Yhdistynyt kuningaskunta 
Maalaismaisemaa Maltalla.
Blue Lagoon.
Topografinen kartta Maltasta.
Tarxienin temppeli Maltalla.
Malta 50-vuotta tasavaltana -juhlajulisteita Valletassa vuonna 2024.
Maltan parlamenttitalo.
Maltan kuntakartta.
Vallettan kalkkikivisiä rakennuksia.
St. Paul's Bay.
Ħal Saflienin hypogeum
Mikkola

Mikkola voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimi

Mikkola, kaupunginosa Porissa
Mikkola, kaupunginosa Vantaalla
Muita merkityksiä

3381 Mikkola, asteroidi, nimetty Seppo Mikkolan mukaan
Talkkunapää

Talkkunapää (ven.   kyrill. Талккунапя) on 638 metriä korkea tunturi Saariselällä Suomen ja Venäjän rajalla. Suomen puoleinen osa kuuluu Lapin maakunnan Sodankylän ja Savukosken kuntiin ja Venäjän puoleinen osa Murmanskin alueen Ylä-Tuuloman kuntaan. Se kuuluu Urho Kekkosen kansallispuiston alueesen.  Vuosina 1920–1944, Petsamon kunnan kuuluessa Suomelle, sijaitsi tunturi kokonaan Suomen alueella. Talkkunapään läheisyydessä ovat Suomen puolella Vongoiva ja Reututunturi sekä Venäjän puolella Halkovaara ja Kjalloaiv. Yhdessä näiden tunturien kanssa Talkkunapää muodostaa vedenjakajan Jauru- ja Anterinjokien välille. Talkkunapäästä on aiemmin käytetty myös saamen kieleen pohjautuvaa nimeä Talkkunaoaivi tai Talkkunaoivi. Saamen kielen sana oaivi merkitsee mm. päätä ja vaaraa tai tunturia.
Markku Riikonen

Markku Olavi Riikonen (19. huhtikuuta 1937 Ruokolahti – 5. syyskuuta 2001) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän esiintyi kaupunginteattereissa, elokuvissa, televisiosarjoissa ja televisiomainoksissa sekä ääninäytteli muun muassa Mustaa Pekkaa Disneyn piirretyissä.
Filmografia

Rautatie (1973)
Rauhanranta 12 (1979−1980) (televisiosarja)
Ihmispuu (1987)
Rikas ja kunniallinen (1988)
Painajainen (1988) (televisiosarja)
Kotikatu (1995−1999) (televisiosarja)
Ääniohjauksia

Kotia kohti – uskomaton seikkailu (1993), suomenkielinen dubbaus
Aiheesta muualla

Markku Riikonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Markku Riikonen Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Unohtumattomat 2

Unohtumattomat 2 voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Unohtumattomat 2, Reijo Taipaleen albumi
Unohtumattomat 2, Olavi Virran albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Unohtumattomat 2”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karl Glusman

| Karl Glusman |
| --- | --- |
Tiedosto:Karl Glusman.jpg
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1988 (ikä 37) Bronx, New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Zoë Kravitz (vih. 2019; ero 2021)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008–
Merkittävät roolit:   Love  The Neon Demon  Yön eläimet 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Karl Glusman (s. 3. tammikuuta 1988 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli pääosaa Gaspar Noén kiistellyssä draamaelokuvassa Love (2015). Hän on myös esiintynyt elokuvissa The Neon Demon (2016) ja Yön eläimet (2016).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | The Iconographer | nuori kovanaama |  |
| 2012 | Starship Troopers: Invasion | Gunfodder (äänirooli) |  |
| 2012 | Blow Up | Nick | lyhytelokuva |
| 2013 | Summer House | Andrew | lyhytelokuva |
| 2015 | Ratter | Brent |  |
| 2015 | Stonewall | Joe Altman |  |
| 2015 | Love | Murphy |  |
| 2015 | Embers | Chaos |  |
| 2016 | The Neon Demon | Dean |  |
| 2016 | Yön eläimet | Lou Bates |  |
| 2019 | Wounds | Jeffrey |  |
| 2019 | Lux Æterna | Karl |  |
| 2019 | Above Suspicion | Joe-Bea |  |
| 2020 | Greyhound | Eppstein |  |
| 2022 | Please Baby Please | Teddy |  |
| 2022 | Watcher | Francis |  |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Gypsy | Sam Duffy | päärooli |
| 2020 | Devs | Sergei Pavlov | päärooli |
Aiheesta muualla

Karl Glusman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1969

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1969 käytiin 11. toukokuuta Alajärvellä Etelä-Pohjanmaalla.
Tulokset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet 5,7 km | Reino Ahvenainen, Pertunmaan Ponnistajat | Rauno Mattila, Vuoksenniskan Vesa | Hannu Partanen, Iisalmen Visa |
| joukkueet | Mäntsälän Urheilijat  Pekka Vasala Pentti Eskelinen Jaakko Salmi | Hirvensalon Heitto Aarno Niemi Raimo Rossinen Matti Hämäläinen | Paimion Urheiljat Raimo Karsikas Olavi Hedman Paavo Kiiskinen |
| Miehet 11,7 km | Seppo Tuominen, Heinolan Isku | Timo Yli-Kantola, Kauhavan Visa | Pentti Rummakko, Jyväskylän Kenttäurheilijat |
| joukkueet | Kenttäurheilijat -58 Aulis Jääskeläinen Eero Hosio Teuvo Hyttinen | Kaipolan Vire Esko Sirén Pekka Jokinen Rauno Kotkajuuri | Viipurin Urheilijat Reijo Aro Raimo Tikka Ismo Purhonen |
| Naiset 2,8 km | Inkeri Vaara, Lumijoen Lumiukot | Helena Kivioja, Nivalan Urheilijat | Airi Ahonen, Saarijärven Pullistus |
| joukkueet | Turun Weikot Marita Aaltonen Anja Tuominen Raili Fält | Saarijärven Pullistus Airi Ahonen Airi Salmelin Raija Huhtala | Keuruun Kisailijat  Sirkka Ikäläinen Raija Koskela Arja Haapala |
Jasmi Joensuu

| Jasmi Joensuu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1996 (ikä 28) Järvenpää
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Vantaan Hiihtoseura
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2014–
Paras sijoitus:  2.
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 28.12.2024 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | 4×5 km viesti |  |
Jasmi Joensuu (s. 7. toukokuuta 1996 Järvenpää) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Vantaan Hiihtoseuraa. Hänen valmentajansa on Kalmer Tramm.
Joensuu on noussut tunnetuksi vahvana sprinttihiihtäjänä, ja hän on saavuttanut kansainvälistäkin menestystä. Hän on edustanut Suomea arvokilpailuissa ja oli mukana voittamassa viestipronssia Oberstdorfin MM-kisoissa 2021. Lisäksi hän on saanut useita SM-mitaleita eri hiihtomatkoilla ja -tyyleillä.
Ennen kuin maastohiihdosta tuli Joensuun urheilu-uran keskipiste hän kilpaili menestyksekkäästi myös yleisurheilussa, etenkin keihäänheitossa.
Ura > Junioriura

Joensuu kilpaili juniorina yleisurheilussa. Hän saavutti keihäänheitossa 14-vuotiaiden SM-hopeaa vuonna 2010 ja 16-vuotiaiden SM-pronssia vuonna 2012. Hän voitti 17-vuotiaiden SM-kilpailuissa Kuortaneen Kunnon joukkueessa 3 × 800 metrin viestijuoksun mestaruuden vuonna 2012.
Ura > Maailmancup

Joensuu kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 27:s Lahdessa helmikuussa 2020. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes perinteisen sprintissä Falunissa tammikuussa 2021. Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintokorokesijan Joensuu saavutti vuonna 2024, sijoittuen toiseksi Toblachissa Tour de Skin avauksessa vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän voitti perinteisen hiihtotavan parisprintin Kerttu Niskasen kanssa Cognessa tammikuussa 2025.
Ura > Suomen-mestaruuskilpailut

Joensuu saavutti Suomen-mestaruuskilpailussa 2020 vapaan hiihtotavan sprintissä pronssia. SM-kilpailuissa 2021 hän sai perinteisen hiihtotavan sprintissä hopeaa. Hän voitti 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan Suomen-mestaruuden ja sai 30 kilometrin perinteisen kilpailussa pronssia 2022. Hän saavutti 10 kilometrin vapaan SM-hopeaa 2023. Hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin Suomen-mestaruuden sekä sai pronssia 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 10 kilometrin perinteisen takaa-ajokilpailussa 2024. Hän voitti perinteisen hiihtotavan sprintin Suomen-mestaruuden 2025.
Ura > Aikuisten arvokilpailut

Joensuu sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 perinteisen hiihtotavan sprintissä 17:nneksi. Hän hiihti ensimmäisen osuuden Suomen pronssia voittaneessa viestijoukkueessa. Pekingin olympialaisissa 2022 Joensuu hiihti vapaan hiihtotavan sprintin. Hänen sauvansa katkesi kilpailun alkuerissä, ja hän jäi yhteistuloksissa 27. sijalle. Planican MM-kilpailuissa 2023 Joensuu jäi perinteisen sprintissä 16:nneksi kaaduttuaan alkuerässä. Kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli 32:s ja vapaan hiihtotavan parisprintissä kuudes. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksänneksi ja hiihti ankkuriosuudet Suomen neljänneksi sijoittuneissa parisprintti- ja viestijoukkueissa. Käsillä ollut parisprintin palkintosija vaihtui nelostilaan, kun Joensuu uupui radan viimeisessä ylämäessä kilpailun lopussa ja joutui päästämään edelleen seitsemän sekunnin takamatkalta lähteneen Sveitsin Nadine Fähndrichin. Hän hävisi loppukirissä myös viestissä, tällä kertaa Saksan Victoria Carlille.
Yksityiselämä

Joensuu kävi yläkoulun ja lukion Kuortaneella ja opiskeli sen jälkeen rahoitusta ja markkinointia Denverin yliopistossa Yhdysvaltain Coloradossa, josta hän valmistui kesällä 2019.
Annely Peebo

Annely Peebo (16. marraskuuta 1971 Võhma) on virolainen oopperalaulaja. Hänen äänialansa on mezzosopraano. Peebo on opiskellut sekä Viljandissa ja Tallinnassa että Itävallassa. 
Hän juonsi vuoden 2002 Eurovision laulukilpailut yhdessä Marko Matveren kanssa.
Aiheesta muualla

Annely Peebon bio IMDb:n sivulla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  Europeana  IdRef
David Lloyd George

| David Lloyd George |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
 7. joulukuuta 1916 – 22. lokakuuta 1922  
Monarkki:  Yrjö V
Edeltäjä:  Herbert Henry Asquith
Seuraaja:  Andrew Bonar Law
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1863 Manchester, Englanti
Kuollut: 26. maaliskuuta 1945 (82 vuotta) Llanystumdwy, Caernarfonshire,Wales
Ammatti:  lakimies
Arvonimi: jaarli
Puoliso:  Margaret Lloyd George Frances Stevenson
Tiedot
Puolue:  Liberaalit
Uskonto:  kristitty
 Nimikirjoitus
David Lloyd George (17. tammikuuta 1863, Manchester – 26. maaliskuuta 1945) oli walesilainen valtiomies, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä kuuden vuoden ajan vuosina 1916–1922.  Lloyd George oli viimeinen Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalipuoluetta edustanut pääministeri. Englannin Manchesterissa syntyneen Lloyd Georgen vanhemmat olivat walesilaisia ja Lloyd George on toistaiseksi ainoa pääministeri, jonka äidinkieli on ollut muu kuin englanti. Hän oli kymrinkielinen. Kymri oli Lloyd Georgen ja tämän vaimon Margaretin kotikieli heidän asuessa Lontoossakin, ja pääministerin virka-asunnon palvelijatkin palkattiin sillä perusteella, että nämä osasivat kymriä.
Aiheesta muualla

Arthur Lamsley : David Lloyd George. Maalaispojasta maailmanvallan johtajaksi, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.02.1929, nro 8, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| n k Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerit (luettelo) |
| --- | --- | --- |
|  Walpole  Compton  Pelham  Pelham-Holles  Cavendish  Pelham-Holles  Stuart  G. Grenville  Watson-Wentworth  Pitt  FitzRoy  North  Watson-Wentworth  Petty  Cavendish-Bentinck  Pitt nuorempi  Addington  Pitt nuorempi  W. Grenville   Cavendish-Bentinck  Perceval  Jenkinson  Canning  Robinson  Wellesley Wellington  Grey  Lamb  Peel  Lamb  Peel  Russell  Smith-Stanley  Hamilton-Gordon  Palmerston  Smith-Stanley  Palmerston  Russell  Smith-Stanley  Disraeli  Gladstone  Disraeli  Gladstone  Salisbury  Gladstone  Salisbury  Gladstone  Primrose  Salisbury  Balfour  Campbell-Bannerman  Asquith  Lloyd George  Bonar Law  Baldwin  MacDonald  Baldwin  MacDonald  Baldwin  Chamberlain  Churchill  Attlee  Churchill  Eden  Macmillan  Douglas-Home  Wilson  Heath  Wilson  Callaghan  Thatcher  Major  Blair  Brown  Cameron  May  Johnson  Truss  Sunak  Starmer  |  Walpole  Compton  Pelham  Pelham-Holles  Cavendish  Pelham-Holles  Stuart  G. Grenville  Watson-Wentworth  Pitt  FitzRoy  North  Watson-Wentworth  Petty  Cavendish-Bentinck  Pitt nuorempi  Addington  Pitt nuorempi  W. Grenville   Cavendish-Bentinck  Perceval  Jenkinson  Canning  Robinson  Wellesley Wellington  Grey  Lamb  Peel  Lamb  Peel  Russell  Smith-Stanley  Hamilton-Gordon  Palmerston  Smith-Stanley  Palmerston  Russell  Smith-Stanley  Disraeli  Gladstone  Disraeli  Gladstone  Salisbury  Gladstone  Salisbury  Gladstone  Primrose  Salisbury  Balfour  Campbell-Bannerman  Asquith  Lloyd George  Bonar Law  Baldwin  MacDonald  Baldwin  MacDonald  Baldwin  Chamberlain  Churchill  Attlee  Churchill  Eden  Macmillan  Douglas-Home  Wilson  Heath  Wilson  Callaghan  Thatcher  Major  Blair  Brown  Cameron  May  Johnson  Truss  Sunak  Starmer  |  |
  Luokka   Commons 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola 2  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef  Te Papa (New Zealand) 2
Turkulainen

| Turkulainen |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  kaupunkilehti
Kustantaja:  Etelä-Suomen Media Oy
Julkaisija:  Etelä-Suomen Media Oy
Levikki:  127 000
Perustettu:  14. marraskuuta 1958
Lakkautettu:  8. huhtikuuta 2020 (ilmestymistauolle)
Päätoimittaja:  Jorma Lundén (ensimmäinen)   Minna Harmaala (viimeinen)
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Turku
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  viikoittain
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
www.turkulainen.fi
Turkulainen oli Turussa kerran viikossa ilmestynyt Suomen toiseksi vanhin kaupunkilehti. Turkulaisen perustivat vuonna 1958 Jorma Lundén ja Heimo Kallio, ja se jäi määräämättömän pituiselle ilmestymistauolle vuonna 2020.
Turkulainen oli Kaupunkilehtien liiton perustajajäsen. Lehden viimeinen päätoimittaja ennen julkaisutaukoa oli Minna Harmaala. Turkulaista julkaisi Etelä-Suomen Media Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin.
Turkulainen jaettiin Turkuun, Raisioon, Kaarinaan, Naantaliin, Lietoon, Maskuun, Ruskolle ja Paraisille.
Lehden jakelumäärä oli ennen ilmestymistauolle jäämistä 127 000 kpl.
Historia

Jorma Lundén ja Heimo Kallio perustivat Turkulaisen vuonna 1958, ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 14. marraskuuta 1958. Heidän tavoitteenaan oli perustaa Turkuun paikallinen media, joka julkaisee uutisia puolueettomasti ja ilmaiseksi. Ilmaisjakelulehdet olivat sen ajan Suomessa harvinaisia, ja ennen Turkulaista Suomessa ilmestyi vain yksi kaupunkilehti. Lehden perustamisvaiheessa oli mukana myös Turun yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteeri Hannu Hilpelä.
Lehden ensimmäiset vuodet olivat haastavia. Turkulaiseen suhtauduttiin epäillen, sillä ilmaiseksi jaettavan lehden ei aluksi uskottu olevan vakavasti oleva tiedotusväline. Alkuvaiheessa lehden kustantaminen oli myös taloudellisesti haastavaa, sillä omistajilla ei ollut suuria pääomia. Lehden ensimmäinen toimitus sijaitsi ensimmäisenä päätoimittajana toimineen Jorma Lundénin kotona Turun Yliopistonkadulla. Toinen perustaja Jorma Lundén toimi vielä Turkulaisen alkuaikoina Uusi Aura -lehden toimituspäällikkönä, jonka vuoksi hän teki Turkulaista salaa. Kallio irtisanoutui Uudesta Aurasta vasta vuonna 1960.
Turkulaisen ensimmäinen päätoimittaja Jorma Lundén kuoli vuonna 1959. Sen jälkeen päätoimittajaksi valittiin hänen vaimonsa Eeva-Liisa Lundén. Lehden perustaja Heimo Kallio aloitti päätoimittajana ja lehden kustannusyhtiön toimitusjohtajana vuonna 1960, ja toimi tehtävässä yhtäjaksoisesti vuoteen 1981 asti.
Kaupunkilehti vakiinnutti asemansa Turun seudun paikallisena mediana. Turkulaisen merkittävin kilpailija oli Turun Sanomat, joka yritti monta kertaa ostaa lehden itselleen. Lopulta Turun Sanomia kustantava TS-Yhtymä perusti Turun seudulle kilpailevan kaupunkilehden, jonka nimeksi tuli Aamuset.
Kallio myi Turkulaisen vuonna 1981 Urpo Lahtiselle. Sittemmin lehden omistaja on vaihtunut monta kertaa. 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa lehteä kustanti Janton. Yrityksen ajauduttua talousvaikeuksiin Suomen Lehtiyhtymä osti Turkulaisen vuonna 2004. Vuoden 2015 alusta lähtien lehteä kustansi Etelä-Suomen Media.
Suurimman osan historiastaan lehti ilmestyi tabloid-kokoisena. Vuosina 2004–2012 Turkulainen ilmestyi broadsheet -kokoisena. Lukijat pitivät uudistusta epäonnistuneena, ja lopulta lehti palasi takaisin tabloid-kokoiseksi. Turkulainen ilmestyi kaksi kertaa viikossa, keskiviikkoisin ja lauantaisin. Vuoden 2020 alussa lehti muutettiin yksipäiväiseksi.
Historia > Ilmestymistauko

Lehti jäi ilmestymistauolle huhtikuussa 2020. Tauon syyksi mainittiin "koronavirustilanteesta johtuva merkittävä toimintaympäristön muutos ja mediamainonnan voimakas lasku". Turkulainen ilmoitti 12. tammikuuta 2022 olevansa "yhä tauolla". Tauko jatkuu edelleen vuonna 2025.
Lehteä julkaisevan Etelä-Suomen Median paikallisjohtaja Karri Kannala kertoi Journalisti-lehden haastattelussa kesäkuussa 2023, ettei tauon lopettaminen, eikä toisaalta myöskään lehden virallinen lakkauttaminen, ole suunnitteilla. Lehden tilanne on hankala, koska sen tulot ovat nojanneet mainontaan, ja printtimainonnan kysyntä on nykyään vähäistä. Kannala arvioi myös Venäjän hyökkäyssodasta johtuvien maailmantaloudellisten ongelmien heijastuneen lehden tilanteeseen kielteisesti.
Lehti oli lakkauttamisuhan alla syksyllä 2023 käydyissä Etelä-Suomen Median muutosneuvotteluissa. Neuvotteluissa päätettiin, että Turkulaista ei lakkauteta, vaan se pysyy edelleen ilmestymistauolla.  Ilmestymistauon aikana lehden kaikki toimittajat ovat työllistyneet Keskisuomalainen-konsernin sisällä uusiin tehtäviin ja lehti on luopunut toimitiloistaan.
Päätoimittajat

Jorma Lundén 1958–1959
Eeva-Liisa Lundén 1959–1960
Heimo Kallio 1960–1981
Reino Linkosaari 1981–1988
Juha-Pekka Jalo 1988–1990
Kari Martiala 1990–1993
Pauli Uusi-Kilponen 1993–1996
Pär Landor 1996–2001
Lasse Virtanen 2001–2004
Marja-Leena Keinänen 2004–2009
Pauli Komsi 2009–31.3.2010
Antti-Pekka Pietilä 1.4.2010–2014
Janne Kaijärvi 2014–2015
Teija Uitto 1.1.2016–2017
Janne Koivisto 2017–2019
Minna Harmaala 2019–2020
Joosef (Jaakobin poika)

| Joosef> יוֹסֵף‎ |
| --- | --- |
 Lawrence Alma-Tademan teos Joosef, faraon viljavarastojen valvoja (1874)
Henkilötiedot
Syntynyt: 1562 eaa.  Haran (käännä suomeksi) 
Vanhemmat:   Jaakob  Raakel 
Puoliso:  Asenat
Lapset:   Manasse  Efraim 
Sukulaiset:   Ruuben (velipuoli)  Simeon (velipuoli)  Leevi (velipuoli)  Juuda (velipuoli)  Dan (velipuoli)  Naftali (velipuoli)  Gad (velipuoli)  Asser (velipuoli)  Isaskar (velipuoli)  Sebulon (velipuoli)  Dina (siskopuoli)  Benjamin (veli)  Abraham (iso-isoisä)  Saara (iso-isoäiti)  Poti-Fera (appi)  Iisak (isoisä) 
Joosef oli merkittävä henkilö Raamatussa, jossa kertomukset Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista yhdistyvät kertomuksiin israelilaisten orjuudesta Egyptissä ja paluusta sieltä Mooseksen johdolla Kanaaninmaahan. Joosef oli yhdestoista Jaakobin kahdestatoista pojasta ja Raakelin esikoinen sekä myöhemmin koko Egyptin talouden hallitsija faaraon alaisuudessa. Hänestä kerrotaan ensimmäisen Mooseksen kirjan luvuissa 37–50.
Lempilapsesta orjaksi

Joosef oli toinen isänsä lempilapsista, koska hänen äitinsä oli Jaakobin suuri rakkaus Raakel.  Siksi Jaakob teettikin pojalleen tämän ollessa 17-vuotias kauniin ja kalliin vaatteen, joka Joosefilla oli yllään hänen viedessään ruokaa paimenessa olleille veljilleen. Tällaista pukua pitivät yleensä ne, joiden ei tarvinnut tehdä työtä, ja se herätti vanhemmissa veljissä kateutta.
Kateelliset vanhemmat veljet olisivat halunneet tappaa hänet, mutta koska heistä vanhin, Ruuben, ei sitä hyväksynyt he päättivätkin myydä Joosefin orjaksi paikalle osuneille midianilaisille kauppiaille. Kauniin vaatteen he kastoivat vuohipukin vereen ja kertoivat isälleen, että veli oli joutunut villipedon saaliiksi.
Lempilapsen kuolema oli kauhea uutinen: Jaakob itki ja suri, huutaen tuskan vallassa:
» Murehtien menen minä taivaaseen poikani luo!»
- eikä hevin huolinut lohdutuksesta.
Raamatun mukaan Jaakob sanoi:  "Ei, minä suren, kunnes menen tuonelaan poikani luo."
Joosef päätyi orjana Egyptiin, missä hän joutui Potifarin, faaraon henkivartioston päällikön, orjaksi. Joosef palveli Potifaria hyvin, mutta Potifarin vaimo syytti häntä aviorikoksesta. Potifar uskoi vaimonsa valheita ja toimitti Joosefin vankilaan.
Vankilassa Joosef selitti faaraon ylimmäisen juomanlaskijan ja faaraon ylimmäisen leipurin unet. Kolmen päivän kuluttua kävi niin kuin Joosef heidän uniensa perusteella ennustikin: ylimmäinen juomanlaskija sai palata työhönsä, mutta leipuri hirtettiin.