stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marcelo Martins Moreno
Maajoukkueura

Moreno syntyi Boliviassa brasilialaiselle isälle ja bolivialaiselle äidille. Hän edusti nuorena Brasilian alle 20-vuotiaiden joukkuetta, mutta päätti myöhemmin edustaa maajoukkuetasolla Boliviaa. Moreno debytoi maajoukkueessa ystävyysottelussa Perua vastaan syyskuussa 2007. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa marraskuussa 2007 Venezuelaa vastaan.
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Cruzeiro
Campeonato Mineiro: 2008
Šah’tar Donetsk
UEFA Cup: 2008–2009
Ukrainan pääsarjamestaruus: 2010–2011
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

Cruzeiro
Copa Libertadoresin 2008 paras maalintekijä (8 maalia)
Aiheesta muualla

Moreo cbf.com-sivustolla (portugaliksi)
Moreno soccerbase.com-sivustolla[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Moreno soccerway.com-sivustolla (englanniksi)
Bolivian joukkue – Copa América 2015
1 Quiñónez |
2 Hurtado |
3 Chumacero |
4 Morales |
5 Eguino |
6 Bejarano |
7 Peña |
8 Smedberg-Dalence |
9 Moreno |
10 Escobar |
11 Lizio |
12 Peñarrieta |
13 Miranda |
14 Rodríguez |
15 Gamarra |
16 Raldes |
17 Bejarano |
18 Pedriel |
19 Veizaga |
20 Campos |
21 Coimbra |
22 Zenteno |
23 Suárez |
Valmentaja Soria
Matilda Ekholm

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Matilda Ekholm |  Matilda Ekholm |  Matilda Ekholm |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten pöytätennis
| Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 2016 | sekanelinpeli |  |
|  Pronssia | Schwechat 2013 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Lissabon 2014 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Alicante 2018 | nelinpeli |  |
Matilda Ekholm (s. 15. kesäkuuta 1982) on ruotsalainen pöytätennispelaaja, joka on saavuttanut neljä EM-mitalia.
Ekholm on osallistunut henkilökohtaisten lajien MM-kilpailuihin kahdeksan kertaa ja parhaat saavutukset ovat olleet puolivälieräpaikka sekanelinpelissä vuonna 2017 ja neljännesvälieräpaikka kaksinpelissä vuonna 2015. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän saavutti ensimmäisen mitalinsa Schwechatin EM-kilpailuissa 2013, kun hän sijoittui espanjalaisparinsa Galia Dvorakin kanssa pronssille naisten nelinpelissä. Lissabonin EM-kilpailuissa 2014 hän saavutti naisten joukkuekilpailussa pronssia. Budapestin EM-kilpailuissa 2016 hän saavutti Mattias Karlssonin (nyk. Falck) parina sekanelinpelissä hopeaa. Alicanten EM-kilpailuissa 2018 Ekholm saavutti unkarilaisen Georgina Potan parina naisten nelinpelissä pronssia.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Ekholm pelasi naisten kaksinpelissä ja hävisi toisen ottelunsa Etelä-Korean Jeon Ji-heelle.
Ekholm on ollut maailmanrankingissa parhaimmillaan sijalla 20 maalis-huhtikuussa 2017.
Mari Boine

Mari Boine
| --- | --- |
Syntynyt:  8. marraskuuta 1956  (67 vuotta) 
Syntymänimi:  Mari Brit Randi Boine 
Kansalaisuus:  Norja  
| --- | --- |
Levymerkki:  Real World Records (en) 
Lajityyppi:  Maailmanmusiikki 
Verkkosivusto:  www.mariboine.no 
Palkinnot:  honorary doctor of the University of Tromsø (käännä suomeksi) Spellemann Award open category (käännä suomeksi) (1989, 1993 ja 1996) Finnmark County Culture Prize (käännä suomeksi) (1991) Ole Vig-prisen (käännä suomeksi) (1992) Saamelaisneuvoston kunniapalkinto (1992) Áillohaš-musiikkipalkinto (1993) Nordlysprisen (1994) Bridgebuilder Prize (käännä suomeksi) (1994) Pyhän Olavin ritarikunnan I luokan ritarimerkki (2000) Pillarguri prize (käännä suomeksi) (2002) Årets budeie (2007) Amanda Award for Best Score (käännä suomeksi) (2008) Arts Council Norway Honorary Award (käännä suomeksi) (2009) Jury Honorary Award in Spellemannprisen (käännä suomeksi) (2017) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mari Boine esiintymässä Riddu Riđđu -festivaalilla vuonna 2006.
Mari Boine vuonna 2003.
Mari Boine Persen (s. 8. marraskuuta 1956 Gámehisnjárga, Kaarasjoki, Finnmark, Norja) on norjansaamelainen muusikko. Boine yhdistää musiikissaan sävyjä jazzista, folkista ja rockista sekä laulaa useimmiten joikaamalla. Boinen kappaleiden sanoittamisesta vastaa suomalainen saamelaiskirjailija ja kulttuurivaikuttaja Kerttu Vuolab yhteistyössä artistin itsensä kanssa.
Saamelaiskulttuurin ensyklopedian Minna-Riikka Järvisen mukaan Boine nosti saamelaismusiikin maailman tietoisuuteen. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu lastenlauluja kuten ”Suga, suga su”, poliittisia lauluja sekä joikuun perustuvaa maailmanmusiikkia.
Hänen lapsuudenkotinsa aiottiin polttaa vuonna 2013 osana savusukellusharjoitusta, mutta siitä luovuttiin. Staalot kulttuurissamme -saamelaisaktivisteista koostunut ryhmä esitti performanssin Mari Boinen esityksen aikana 2014 Ijahis Idja -konsertissa. Boinen katsotaan olleen konsertin vetovoimaisin esiintyjä.
Ura

Lestadiolaisessa ympäristössä kasvanut Boine ei nuorena välittänyt saamelaisesta identiteetistään eikä vaalinut saamelaista kulttuuria. Boine löi läpi itsensä yhteiskuntakriittisellä musiikilla 1980-luvulla. Hänen suhtautumisensa muuttui vasta Alta-joen hävityn patokapinan 1981 myötä. Nuoruuden esikuvikseen Boine on maininnut Patti Smithin ja Buffy Sainte-Marien.
Mari Boine on toiminut päätoimisena muusikkona lähes 30 vuotta. Boine julkaisi ensimmäisen albuminsa Jaskatvuođa maŋŋá vuonna 1985, mutta vuoden 1989 Gula Gula -albumista tuli hänen varsinainen läpimurtonsa.
Palkinnot ja tunnustukset

Vuonna 1992 Boine sai Saamelaisneuvoston kunniapalkinnon. Seuraavana vuonna Boine voiti ensimmäisen Áillohaš-musiikkipalkinnon, jonka Norjan saamelaisten valtakunnallinen yhdistys (NSR), Koutokeinon kunta ja Koutokeinon Saamelaisten yhdistys perustivat vuonna 1993 Nils-Aslak Áillohaš Valkeapään 50. syntymäpäivän kunniaksi. Kymennen vuotta myöhemmin Boine sai Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon.
Vuosisadan suurimmaksi norjalaiseksi Boine oli ehdolla vuonna 2005. Hänet lyötiin ritariksi Norjassa vuonna 2009. Kunniatohtoriksi Boine vihittiin Tromssan yliopistossa vuonna 2018.
Diskografia > Jaskatvuođa maŋŋá (Etter stillheten) (1985)

Jaskatvuođa maŋŋá / Etter stillheten / After the Silence
Diskografia > Gula Gula (1989)

Gula Gula / Hør stammødrenes stemme / Hear the voice of the tribe's mothers.
Diskografia > Goaskinviellja (1993)

Goaskinviellja / Ørnebror / Eagle Brother
Diskografia > Leahkastin (1994)

Leahkastin / / Unfolding
Diskografia > Radiant Warmth (1996)

(Compilation from Goaskinviellja and Leahkastin)
Diskografia > Eallin (1996)

Eallin (live)
Diskografia > Bálvvoslatjna (1998)

Bálvvoslatjna / / Room of Worship
Diskografia > Eight Seasons (2002)

Eight Seasons / / Gávcci Jahkejuogu
Diskografia > Idjagieđas (2006)

Idjagieđas // In The Hand Of The Night
Diskografia > Cuovgga áirras – Sterna paradisea (2009)

Lene Májjá
Ipmiliin hálešteapmi (Conversation with God)
Soagŋosilbbat (Courting Jewellery)
Soria Moria Palássa (Soria Moria Palace)
Čuovgga áirras (Sterna Paradisea)
Claudiinna lávlla (Claudine’s Song)
Skealbma (The Mischievous)
Iđitveiggodettin (Dawn)
De mana, ráhkásan (For My Daughter)
Lihkahusat (Entranced)
Go idja nuossala (When Night Is Almost Done)
Diskografia > See the Woman (2017)

Today starts now
Chasing myself into reality
See the woman
Some sai I got Devil
Happily ever after
2-4-6-7-8-9 in one
Yes
Teepee rom
This is my heart
Twin soul
Adine & Isak – My treasures
Crowded streets of blue
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mari Boine Myspacessa (englanniksi)
Liv Inger Somby ja Hans Olav Landsverk: Valon lintu, tv-dokumentti Boinesta, 2010.
Marte Elden

Marte Elden
Marte Elden (s. 4. heinäkuuta 1986 Levanger) on norjalainen maastohiihtäjä.
Elden voitti vuonna 2005 nuorten MM-kilpailuissa kultaa 10 kilometrin yhdistelmähiihdossa.
Maailmancupissa Elden kilpaili ensimmäisen kerran Beitostølenissä marraskuussa 2005. Parhaimmillaan hän sijoittui maailmancupissa seitsemänneksi Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kaudella 2010–2011. Samalla kaudella hän sijoittui neljänneksi Tour de Skin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja oli toiseksi nopein kiertueen viimeisellä etapilla. Kiertueen lopputuloksissa Elden sijoittui yhdeksänneksi. Norjan viestijoukkueessa hän sijoittui kaksi kertaa viidenneksi.
Mansfield (Ohio)

| Mansfield |
| --- | --- |


 Mansfield
 Koordinaatit: 40°45.5′N, 82°31.0′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Ohio
Piirikunta:  Richland
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  79,95 km²
Väkiluku (2019):  46 599
 – Väestötiheys:  582,9 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mansfield on kaupunki Richlandin piirikunnassa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Mohican-joen haarautumiskohdassa noin 100 kilometriä Columbuksesta koilliseen. Mandfield on piirikuntansa hallintokeskus. Vuoden 2019 arvion mukaan kaupungissa asui 46 599 asukasta. Vuosina 2010–2019 Mansfieldin väkiluku laski 2,6 prosenttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mansfield (Ohio) Wikimedia Commonsissa
Ohion osavaltio
| --- | --- |
Alueita:   Alleghenyn laakio  Bluegrass  Connecticut Western Reserve  Eriejärvi  Great Black Swamp  Ohio-joki 
Piirikunnat:   Adams  Allen  Ashland  Ashtabula  Athens  Auglaize  Belmont  Brown  Butler  Carroll  Champaign  Clark  Clermont  Clinton  Columbiana  Coshocton  Crawford  Cuyahoga  Darke  Defiance  Delaware  Erie  Fairfield  Fayette  Franklin  Fulton  Gallia  Geauga  Greene  Guernsey  Hamilton  Hancock  Hardin  Harrison  Henry  Highland  Hocking  Holmes  Huron  Jackson  Jefferson  Knox  Lake  Lawrence  Licking  Logan  Lorain  Lucas  Madison  Mahoning  Marion  Medina  Meigs  Mercer  Miami  Monroe  Montgomery  Morgan  Morrow  Muskingum  Noble  Ottawa  Paulding  Perry  Pickaway  Pike  Portage  Preble  Putnam  Richland  Ross  Sandusky  Scioto  Seneca  Shelby  Stark  Summit  Trumbull  Tuscarawas  Union  Van Wert  Vinton  Warren  Washington  Wayne  Williams  Wood  Wyandot 
Kaupungit (suurimmat):   Akron  Ashtabula  Canton  Cincinnati  Cleveland  Columbus (pääkaupunki)  Cuyahoga Falls  Dayton  Elyria  Hamilton  Kettering  Lakewood  Lorain  Mansfield  Mentor  Middletown  Parma  Springfield  Toledo  Youngstown
Martin Gächter

Martin Gächter (2012)
Martin Gächter (s. 11. marraskuuta 1939 Basel) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Baselin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Betagbararin titulaaripiispaksi 3. helmikuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Otto Wüst, jota avustivat Anton Hänggi ja Joseph Candolfi.
Markku Karvonen

Markku Juhani Karvonen (19. helmikuuta 1966 – 26. syyskuuta 2018) oli suomalainen pika- ja aitajuoksija. Hän edusti urallaan Tornion Pyryä ja Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja häntä valmensivat Timo Lintumaa, Heikki Alasaukko-oja ja Antti Mero.
Karvonen voitti 400 metrin aitojen Suomen mestaruuden Hämeenlinnassa 1988 ajalla 51,13. Hän oli myös kaksi kertaa pronssilla, Vaasassa 1986 ajalla 51,96 ja Oulussa 1990 ajalla 51,72. Viestijuoksun SM-kisoissa hän saavutti pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuonna 1994.
Karvosen ennätys 400 metrin aidoissa on 50,94, jonka hän juoksi Riihimäellä 5. kesäkuuta 1988. (kymmenen parhaan juoksun keskiarvo: 51,20). Hänen muita ennätyksiään ovat 200 metrin 22,62, 400 metrin 48,37 ja 110 metrin aitojen 15,03.
Kalevan Kisoissa
| Vuosi | Paikka | Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984 | Kajaani | 54,07 | alkuerien 9. |
| 1985 | Lahti | 52,15 | 4. |
| 1986 | Vaasa | 51,96 | 3. |
| 1987 | Kuopio | – | DSQ |
| 1988 | Hämeenlinna | 51,13 | 1. |
| 1989 | Turku | – | DNF |
| 1990 | Oulu | 51,72 | 3. |
| 1991 | Helsinki | 52,12 | 4. |
| 1994 | Tuusula | 51,01 | 4. |
| 1995 | Lapua | 53,91 | alkuerien 9. |
Markku Puntila

Markku Antero Puntila (s. 21. tammikuuta 1937) on suomalainen valtiotieteen tohtori, joka toimi Suomen Pankin tutkijana, osastopäällikkönä, johtajana ja johtokunnan jäsenenä.
Markku Puntilan isä oli L. A. Puntila. 
Hän tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1960 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970. Puntila toimi Suomen Pankissa ylimääräisenä tutkijana 1960–1969, tutkijana 1969–1970, osastopäällikkönä 1970–1971, johtajana 1972–1990 ja johtokunnan jäsenenä 1990–1991, oltuaan johtokunnan vs. jäsen jo vuonna 1983.  Ns. vahvan markan politiikan kannattajana tunnettu Puntila erosi tästä tehtävästä  syksyllä 1991, Suomen Pankissa hän ehti työskennellä 31 vuotta.
Markku Pusenius

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten mäkihyppy.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Engelberg 1984 | joukkuemäki |  |
Markku Pusenius (s. 29. toukokuuta 1964 Lahti) on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1980-luvulla. Hän voitti vuoden 1984 ylimääräisissä hiihdon MM-kisoissa Engelbergissä suuren mäen joukkuekultaa.
Maailmancupissa Puseniuksen parhaat osakilpailusijoitukset ovat toinen ja kolmas sija Harrachovissa tammikuussa 1983. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1982 hän sijoittui normaalimäessä toiseksi Ernst Vettorin jälkeen.
Martin Gråå (nuorempi)

Martin Gråå nuorempi (k. 17. helmikuuta 1758 Taivassalo) oli suomalainen kirkkoherra, rehtori ja professori.
Martin Gråå nuoremman vanhemmat olivat Taivassalon kirkkoherra Martin Gråå vanhempi (1669–1736) ja Katarina Tolpo. Hänen perheensä pakeni isovihan aikana 1710 Ruotsiin ja Martin Gråå tuli ylioppilaaksi paon aikana Tukholmassa 1717 sekä Uppsalassa 1720. Gråå opiskeli Uppsalan yliopistossa ja Turun akatemiassa, josta hän valmistui filosofian maisteriksi 1729.
Gråå oli Uusmaalaisen osakunnan kuraattorina 1730–1738. Hänestä tuli Turun katedraalikoulun kollehtori 1731, lehtori 1732, vt. rehtori 1742 ja vakinainen rehtori 1747. Taivassalon kirkkoherraksi Gråå nimitettiin 1753. Hän sai professorin arvonimen 1755.
Martin Gråå oli naimisissa 1744-1754 Helena Enbergin (k. 1754) kanssa tämän kolmannessa avioliitossa.
Martin Granholm

Martin Gustav Granholm (s. 10. lokakuuta 1946 Pietarsaari) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Granholmin vanhemmat olivat diplomiekonomi Paul Lennart Granholm ja Karin Åsmus. Hän avioitui 1970 Pia Margaretha Fribergin kanssa. Granholm tuli ylioppilaaksi Jakobstads samlyceumista 1965 ja valmistui diplomi-insinööriksi Åbo Akademista 1971. Hän oli Oy Wilhelm Schauman Ab:n tutkimusinsinööri Pietarsaaren tehtailla 1970–1973, projekti-insinööri 1974–1976, käyttöpäällikkö 1976–1978, ostopäällikkö 1978–1985 ja materiaali- ja hallintojohtaja 1985–1989. Kymmene-yhtiön varatoimitusjohtaja Granholm oli 1989–1990, Wisaforest Oy:n toimitusjohtaja 1990–1992, Kymmene Oy:n toimitusjohtaja 1992–1996 sekä UPM-Kymmene Oyj:n varatoimitusjohtaja 1996–2003 ja konsernijohdon strateginen neuvonantaja 2004. Granholmilla on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, mukaan lukien Pietarsaaren kaupunginvaltuuston jäsenyys 1986–1989 ja kaupunginhallituksen jäsenyys 1988–1989 sekä toiminta Ruotsin konsulina Pietarsaaressa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2005.
Mariano José de Larra

| Mariano José de Larra |
| --- | --- |
 Mariano José Larra
Henkilötiedot
Syntynyt: 1809
Kuollut: 1837 (27–28 vuotta)
Kansalaisuus:  Espanja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: espanja
Tuotannon kieli: espanja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mariano José de Larra (1809–1837) oli espanjalainen kirjailija. Synkkämielisenä ja perheolojen painamana hän ampui itsensä 28-vuotiaana.
Larran teoksista ovat mainittavia huvinäytelmä No más mostrador (1831) ja murhenäytelmä Macias (1834) sekä romaani El doncel de Don Enrique el Doliente (1834). Aikansa poliittis-uskonnolliseen liikkeeseen hän osallistui sekä toimittajana että myös itsenäisellä teoksella De 1830 à 1825, ó la España desde Fernando VII hasta Mendizabal (1836). Varsinkin Larran poliittisissa kirjoitelmissa ja teoksissa ilmenee ajatusten voimaa, huomiokyvyn terävyyttä ja jalo tyyli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mariano José de Larra Wikimedia Commonsissa
Mahidolin yliopisto

| Mahidolin yliopisto> มหาวิทยาลัยมหิดล |
| --- | --- |
  
 Mahidolin yliopiston lääketieteellistä tiedekuntaa ja Sirirajin sairaalaa (2015).
Perustettu:  1943 (lääketieteellisen yliopiston asema)
Tyyppi:  julkinen yliopisto
Henkilökunta:  yli 3 200
Opiskelijoita:  yli 29 000
Sijainti:  kolme pääkampusta Bangkokin suurkaupunkialueella, lisäksi kolme maakuntakampusta,   Thaimaa
Sivusto:  mahidol.ac.th
Mahidolin yliopisto (thaiksi มหาวิทยาลัยมหิดล; engl. Mahidol University‎, lyhennys MU) on julkinen tutkimusyliopisto Thaimaassa. Sillä on kolme kampusta Bangkokin suurkaupunkialueella (Salaya Nakhon Pathomin provinssissa, Bangkok Noi, Phayathai sekä kantakaupungissa sijaitseva College of Management). Lisäksi yliopistolla on maakuntakampukset Kanchanaburin, Nakhon Sawanin ja Amnat Charoenin provinsseissa. Yliopistoon kuuluu 17 tiedekuntaa, 6 korkeakoulua (college) ja 8 erillislaitosta (institute).
Historiaa

Mahidolin yliopisto on seurausta kuningas Chulalongkornin (Rama V) vuonna 1888 perustaman Sirirajin sairaalan toiminnasta. Sairaalan yhteyteen perustettiin kuninkaallinen lääketieteellinen oppilaitos (college), joka myönsi ensimmäisen lääketieteellisen tutkinnon vuonna 1893. Oppilaitoksesta kasvoi Lääketieteellinen yliopisto (1943). Laajennuttuaan monitieteelliseksi yliopistoksi kuningas Bhumibol Adulyadej nimesi sen Mahidolin yliopistoksi vuonna 1969 kunnoittaakseen isäänsä, kuningas Mahidol Adulyadejia, Songkhlan prinssiä.
Sijoitus kansainvälisisissä yliopistovertailuissa

Vuonna 2019 kansainvälinen Shanghain ARWU-yliopistoranking luokitteli yliopiston jaettuun sijaluokkaan 401–500 maailmassa. Se oli tässä yliopistovertailussa Thaimaan korkeatasoisin yliopisto ennen Chulalongkornin yliopistoa (sijalla 601–700).
Opiskelijat ja henkilökunta

Yliopisto antaa opetusta thaiksi, sekä kansainvälisissä ohjelmissa englanniksi. Kansainväliset koulutukset houkuttelevat yli 1 000 ulkomaista opiskelijaa vuosittain. Pääosa yliopiston 20 kansainvälisestä perustutkinto-ohjelmista (B.Sc.) annetaan Mahidolin yliopiston International Collegessa (MUIC); on myös englanninkielisiä maisteri- ja tohtorikoulutuksia sekä täydennyskoulutuksia.
Mahidolin yliopistossa on yli 20 500 perustutkinto-opiskelijaa (B.Sc.) ja yli 8 500 maisteri- tai tohtoriopiskelijaa. Ulkomaisia opiskelijoita on yhteensä yli 1 300.
Yliopiston henkilökuntaan kuului yli 3 200 tohtoritutkinnon suorittanutta henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mahidolin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: es:Universidad Mahidol
Käännös suomeksi
Matti Nummelin

Matti Nummelin -nimisiä henkilöitä ovat:
Matti Numminen, Matti Nummensalo (1899–1988), suomalainen kirjailija
Matti Nummelin (1927–2014), suomalainen kuvataiteilija
Matti Nummelin (s. 1950), suomalainen eläintieteilijä, ympäristöalan neuvonantaja ja tietokirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matti Nummelin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marco Wörgötter

| Marco Wörgötter |
| --- | --- |
 Wörgötter nuorten olympialaisissa 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 16 (ikä 2007)  Itävalta
Mäkihyppääjä
Seura:  Kitzbüheler SC
Suksimerkki:  Fischer
Maailmancup
Kaudet:  2020–
 Tietolaatikko päivitetty 1. helmikuuta 2020 
| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy. Nuorten olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lausanne 2020 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Lausanne 2020 | sekajoukkuemäki |  |
Marco Wörgötter (s. 16. lokakuuta 2002) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa Kitzbüheler SC:tä.
Wörgötter voitti nuorten talviolympialaisissa 2020 Lausannessa sekä normaalimäen että sekajoukkuemäen kultaa. Maailmancupissa hän debytoi helmikuussa 2020 Sapporossa sijoittuen heti ensimmäisessä kilpailussaan pisteille ollen 22:s. Continental Cupissa hän on ollut parhaimmillaan 13:s.
Matilda Ernkrans

| Matilda Ernkrans |
| --- | --- |

Ruotsin kehitysapuministeri
 Anderssonin hallitus 30. marraskuuta 2021 – 18. lokakuuta 2022  
Edeltäjä:  Per Olsson Fridh
Seuraaja:  Johan Forssell
Ruotsin korkeakoulu- ja tutkimusministeri
 Löfvenin II ja III hallitus 21. tammikuuta 2019 – 30. marraskuuta 2021  
Edeltäjä:  Helene Hellmark Knutsson
Seuraaja:  Lina Axelsson Kihlbom (kouluministeri)
Valtiopäiväedustaja
 2002–  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Matilda Elisabeth Ernkrans
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1973 (ikä 51)  Hallsberg, Ruotsi
Tiedot
Puolue:  sosiaalidemokraatit
Matilda Elisabeth Ernkrans (s. 1973 Hallsberg, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Ruotsin kehitysapuministeri Anderssonin hallituksessa vuosina 2021–2022. Sitä ennen hän toimi Löfvenin II ja III hallituksissa korkeakoulu- ja tutkimusministerinä. Ernkrans on istunut valtiopäivillä vuodesta 2002.
Ernkrans on opiskellut valtio-oppia, kansantaloustiedettä ja sosiologiaa Örebron yliopistossa.
Aiheesta muualla

Matilda Ernkrans Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (englanniksi)
Manserockin Legendat Live 1999

| Manserockin Legendat Live 1999 Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuussa 1999
 Julkaistu: 1999
 Tuottaja(t): Mika Sundqvist
 Tyylilaji: Pop, rock, iskelmä
Manserockin Legendat Live 1999 on live-albumi, joka taltioitiin lokakuussa 1999 Tampereen Lastenklinikan Tuki ry.:n järjestämässä "Manserockin legendat" -hyväntekeväisyyskonsertissa Tullikamarilla.
Yle TV2 taltioi konsertin, ja esitti sen tammikuussa 2000.
Kappaleet

Juice Leskinen: "Luonas kai olla saan"
Moog Konttinen: "Ressu ja Punainen Parooni" (- Snoopy Vs. The Red Baron -) (The Royal Guardsmen)
Pate Mustajärvi: "Koskipuiston kuu"
Veltto Virtanen: "Elektroninen xtaasi"
Popeda: "Synnyimme lähtemään"
Popeda: "Kaasua, komisaario Peppone"
A. Aallon Rytmiorkesteri: "Striptease tanssija"
Mikko Alatalo: "Hasardi"
Alwari Tuohitorvi: "Moottoripyörä on moottoripyörä"
Juice Leskinen: "Syksyn sävel"
Moog Konttinen: "Suuret pallit tulessa" (- Great Balls Of Fire -) (Jerry Lee Lewis)
Alwari Tuohitorvi: "Älä iske Tuijaa"
Catwalk: "Woman"
Pentti Hietanen: "CCR-medley"
Rale Koivisto: "New Orleans"
Tabula Rasa: "Gryf"
Nolo et Rähjä: "Tahdon saada Paulan takaisin"
Mikko Alatalo: "Hän hymyilee kuin lapsi"
Dave Lindholm: "Voi kun riittäis pieni taivas" *
Martti Syrjä & Popeda: "20 vuotta sikana"
* Levynkannessa virheellisesti kappaleen nimenä "Pieni ja hento ote".
Muusikot

Konsertin House-band:
Heikki Silvennoinen: kitara
Ari-Heikki Kankaanpää: kitara
Aku Syrjä: rummut
Sami Ruusukallio: basso
Timo Vesajoki