stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nordlin hallitus

Pääministeri Odvar Nordli.
Nordlin hallitus oli Norjan hallitus 15. tammikuuta 1976 – 4. helmikuuta 1981. Se oli Työväenpuolueen muodostama vähemmistöhallitus.
Ministerit

Pääministeri
Odvar Nordli
Ulkoministeri
Knut Frydenlund
Oikeusministeri
Inger Louise Valle 15.1.1976–8.10.1979
Andreas Cappelen 8.10.1979–3.10.1980
Oddvar Berrefjord 3.10.1980–4.2.1981
Valtiovarainministeri
Per Kleppe 15.1.1976–8.10.1979
Ulf Sand 8.10.1979–4.2.1981
Elinkeinoministeri
Bjartmar Gjerde 15.1.1976–11.1.1978
Olav Haukvik 11.1.1978–8.10.1979
Lars Skytøen 8.10.1979–4.2.1981
Öljy- ja energiaministeri
Bjartmar Gjerde 11.1.1978–3.10.1980
Arvid Johanson 3.10.1980–4.2.1981
Merioikeusministeri
Jens Evensen 15.1.1976–31.12.1978
Kuluttaja- ja hallintoministeri
Annemarie Lorentzen 15.1.1976–11.1.1978
Kirsten Myklevoll 11.1.1978–8.10.1979
Sissel Rønbeck 8.10.1979–4.2.1981
Kalastusministeri
Eivind Bolle
Kunta- ja työministeri
Leif Aune 15.1.1976–11.1.1978
Arne Nilsen 11.1.1978–8.10.1979
Inger Louise Valle 8.10.1979–3.10.1980
Harriet Andreassen 3.10.1980–4.2.1981
Ympäristöministeri
Gro Harlem Brundtland 15.1.1976–8.10.1979
Rolf Hansen 8.10.1979–4.2.1981
Liikenne- ja viestintäministeri
Ragnar Christiansen 15.1.1976–11.1.1978
Asbjørn Jordahl 11.1.1978–8.10.1979
Ronald Bye 8.10.1979–4.2.1981
Kirkko- ja opetusministeri
Kjølv Egeland 15.1.1976–8.10.1979
Einar Førde 8.10.1979–4.2.1981
Puolustusministeri
Rolf Hansen 15.1.1976–8.10.1979
Thorvald Stoltenberg 8.10.1979–4.2.1981
Maatalousministeri
Oskar Øksnes
Sosiaaliministeri
Ruth Ryste 15.1.1976–8.10.1979
Arne Nilsen 8.10.1979–4.2.1981
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Hallvard Bakke 15.1.1976–8.10.1979
Reiulf Steen 8.10.1979–4.2.1981
Suunnitteluministeri
Per Kleppe 1.1.1980–4.2.1981
Nottbeck-suvun hautausmaa

Nottbeck-suvun hautausmaa Lielahdessa
Nottbeck-suvun hautausmaa on Tampereella Lielahden kaupunginosassa sijaitseva yksityinen hautausmaa, jonne on haudattu Finlaysonin puuvillatehtaan ja Lielahden kartanon omistaneen von Nottbeck -suvun jäseniä. Hautausmaan pinta-ala on 0,14 hehtaaria.
Hautausmaalle on haudattu vuosina 1885–1997 tehtailija Wilhelm von Nottbeck, hänen vaimonsa Marie Elise Costance, neljä heidän pojistaan, kahden naimisissa olleen pojan puolisot sekä kolmannesta polvesta kaksi henkilöä. Ensimmäisenä hautausmaalle haudattiin helmikuussa 1885 puukotuksen uhrina 20-vuotiaana kuollut Wilhelm von Nottbeckin nuorin poika Ernst von Nottbeck. Vuonna 1893 valmistui hautausmaalle Wilhelm Fredrik von Nottbeckin puolison Maria Lydia von Nottbeckin (1851–1906) suunnittelema punatiilinen kahdeksankulmainen kappeli. Hautausmaata ympäröivä korkea takorauta-aita ympäröi alun perin von Nottbeckien Milavida-asuinpalatsia Tampereella. Aidan takorautaisessa portissa on von Nottbeckien vaakuna. Haudat sijaitsevat kappelin länsipuolella ja hautamuistomerkit ovat pääosin kulmikkaalta alustalta nousevia kiviristejä. Hautausmaan portin pielessä on alueen historiasta kertova opastaulu.
Hautausmaan hoidosta vastaa nykyisin vuonna 1917 perustettu hoitokunta. Hautausmaalle ei ole enää tulossa uusia hautauksia koska von Nottbeck-suvun suomalaisen haaran viimeinenkin jäsen on kuollut. Viimeisen suomalaisen sukuhaaran jäsenen Sveitsissä Genevessä 1990 kuolleen Andrée de Nottbeckin (1897–1990) tuhkauurna haudattiin hautausmaalle 1997.
Notre mal vient de plus loin

| Notre mal vient de plus loin Penser les tueries du 13 novembre |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Alain Badiou
Kieli:  ranska
Kustantaja:  Fayard
Julkaistu:  2016
ISBN:  978-2-213-70099-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Notre mal vient de plus loin. Penser les tueries du 13 novembre on ranskalaisen filosofin Alain Badioun teos vuodelta 2016, jonka on kustantanut Fayard. Se on pamfletti, jossa hän käsittelee globaalia kapitalismia, fasismia, islamismia ja terrorismia. Teos on käännetty englanniksi nimellä Our Wound is not Recent. Thinking the Paris Killings of 13 November, 2016.
Teoksen nimi Notre mal vient de plus loin, ’Haavamme ei ole tuore’, on peräisin näytelmäkirjailija Jean Racinen teoksesta Faidra.
Kari Salminen kirjoittaa arviossaan (Kanava), että teos ”on kuin yhteiskunnallinen science fiction -visio kapitalismin viimeisimmästä vaiheesta – – joka on jo täällä”.
Badiou kirjoittaa, että maailman väestöstä puolet ei elä globaalin kapitalismin piirissä, eivätkä he siten ole työvoimaa eivätkä myöskään kuluttajia. Kapitalismin kannalta he ovat joutoväkeä. He eivät muodosta uhkaa maailman varallisuuden pääosan omistavalle luokalle. Keskiluokka taas näkee heidät uhkana, joka tulee idästä ja etelästä ja uhkaa läntisiä arvoja radikaalina islamismina ja terrorismina.
Badiou käyttää teoksessa termiä zoning, jolla hän tarkoittaa sitä, että kapitalismin tavoite on valtioiden purkaminen siten että syntyy vapaita anarkistisia alueita. Kun tämä on saavutettu globaalit yritykset voivat toimia vapaasti ilman sääntelyä.
No Backups (Shades of Grey)

| No Backups (Shades of Grey) Ringo Ruffsoul |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 4. joulukuuta 2009
 Formaatti: WAV
 Tuottaja(t): Leijonamieli & Putkimiehet
 Tyylilaji: instrumentaalimusiikki
Leijonamielen muut julkaisut
|   | No Backups (Shades of Grey) 2009 | Versatile Fall 2011 |
No Backups (Shades of Grey) on tamperelaisen rap-artisti Leijonamielen Ringo Ruffsoul -nimellä 4. joulukuuta 2009 internetissä julkaistu EP. EP julkaistiin ilmaiseksi, koska kaikki Leijonamieli & Putkimiehet -yhtyeen levyn taustoiksi tarkoitetut tiedostot olivat kadonneet Leijonamielen tietokoneelta, kun sitä oli päivitetty. Levyä ei ole miksattu.
Kappaleet

Je T'aime
A Flashback of a Thing Called Love
The Funk Brothers Told Me the Way
Shades of Grey
Niin se käy

| Niin se käy Liisa Tavi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Studio Sound, Kuopio
 Julkaistu: 1986
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Pekka Aarnio
 Levymerkki: Pyramid
Liisa Tavin muut julkaisut
| Naamiot 1984 | Niin se käy 1986 | Ihmeiden aika 1994 |
Niin se käy on Liisa Tavin albumi vuodelta 1986. Sen on tuottanut Pekka Aarnio ja sovittanut Pekka Tegelman.
Kappaleet > A-puoli

Kahden laaksossa – 3.25 (säv. ja san. Pekka Tegelman)
Miten käy – 3.15 (O Que Sera A Flor Da Terra, säv. ja san. Chico Buarque, suom. Liisa Akimof, san. Pekka Tegelman)
Riitaa – 3.04 (säv. Pekka Tegelman, san. Liisa Tavi)
Ei suru jää – 4.00 (säv. ja san. Liisa Akimof)
Niin se käy – 4.37 (säv. ja san. Pekka Tegelman)
Kappaleet > B-puoli

Kuumaa hiekkaa – 3.25 (Making Contact, säv. Bruce Cockburn, san. Yari, sov. Pekka Tegelman)
Kaupunki – 4.04 (Baltimore, säv. ja san. Randy Newman, suom. Esko Salervo)
Sama maku – 3.15 (säv. ja san. Juha Takanen)
Onnellinen ihminen – 4.38 (säv. ja san. Pekka Tegelman)
Pimeys – 3.18 (säv. ja san. Pekka Tegelman)
Muusikot

Junior Simola – basso
Pekka Tegelman – basso (B1, B4), kitarat, piano
Reino Laine – rummut
Matti Tegelman – rummut (B1, B4)
Arto Piispanen – kosketinsoittimet
Petri Rantala – lyömäsoittimet
Heikki Keskinen – saksofonit
Juha Salo, Junior Simola, Timo Ylinen – taustalaulu
Neiti Marple (vuoden 2004 televisiosarja)

| Neiti Marple> Agatha Christie's Marple |
| --- | --- |

Kestoaika:  88–94 minuuttia
Pääosissa:  Geraldine McEwan (2004–09) Julia McKenzie (2009–13)
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   ITV  Yle TV1  MTV3  AVA
Esitetty:  12.joulukuuta 2004 – 29.joulukuuta 2013
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  23
Aiheesta muualla
IMDb
Neiti Marple (Agatha Christie’s Marple) on brittiläinen Agatha Christien neiti Marple -salapoliisiromaaneihin perustuva televisiosarja. Neiti Marple alkoi ITV-kanavalla vuonna 2004. BBC osti vuonna 2014 Christien teosten oikeudet, joten sarjaa ei luultavasti jatketa kuudennen kauden jälkeen. Suomessa Yle TV1, MTV3 ja AVA ovat esittäneet sarjaa.
Tuotanto

Sarjan viisi ensimmäistä kautta sisältää jokainen neljä televisioelokuvaa. Kuudennella kaudella jaksoja on kolme. Sarjan jaksot sisältävät kaikki kaksitoista romaania, joissa Neiti Marple esiintyy.
Sarjassa Neiti Marplen nuoruudesta kerrotaan enemmän kuin kirjoissa. Lisäksi sarjassa on tehty useita muutoksia kirjojen tarinoihin, esimerkiksi murhaajaa on vaihdettu Ruumis kirjastossa -teokseen perustuvassa jaksossa.
Sarjaa on kuvattu muun muassa Dorchesterissa ja Fawley Courtin kartanossa Buckinghamshiressa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Geraldine McEwan  | … |  Neiti Marple (kaudet 1-3)   |
|  Julia McKenzie  | … |  Neiti Marple (kaudet 4-6)   |
|  Stephen Churchett  | … |  Kuolinsyyntutkija   |
Tuotantokaudet ja jaksot

| --- | --- |
 Kausi 1 Ruumis kirjastossa  Murha maalaiskylässä  Paddingtonista 16.50  Kuolema ilmoittaa lehdessä Kausi 2 Viimeinen juttu  Syyttävä sormi  Eipä aikaakaan  Kuolema lähettää viestin Kausi 3 Kohti nollapistettä  Koston jumalattarena  Bertramin hotellissa  Syyttömyyden taakka :  Kausi 4 Salaperäiset rukiinjyvät  Neiti Pinkertonin salaisuus  Askel tyhjyyteen  Neiti Marplea ei petetä Kausi 5 Hallavan hevosen majatalo  Rakkauskirjeiden salaisuus  Kuoleman sininen kukka  Tuijottava katse Kausi 6 Lomahotellin murhat  Greenshaw’n kartano  Ikiyö
Nykylatinan sanakirja

Nykylatinan sanakirja (lat. Lexicon hodiernae latinitatis finno-latino-finnicum) on suomi-latina-suomi-sanakirja, jonka ovat toimittaneet Tuomo Pekkanen ja Reijo Pitkäranta. Teoksen on kustantanut Suomalaisen kirjallisuuden seura. Yleisradion latinankielisissä viikkokatsauksissa Nuntii Latini käytetty sanastomateriaali muodostaa pääosan sanakirjasta.
Nordlandin teatteri

| Nordlandin teatteri> Nordland Teater |
| --- | --- |
 Teatterirakennus vuonna 2007.
Sijainti:  Mo i Rana, Norja
Rakennustyyppi:  teatteri
Perustettu:  1979
Valmistumisvuosi:  2005
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nordlandin teatteri (norj. Nordland Teater) on Nordlandin läänissä Norjassa toimiva alueellinen teatteri, jonka päärakennus on Mo i Ranassa. Teatteri perustettiin vuonna 1979 ja ensimmäiset näytökset pidettiin tammikuussa 1980. Teatterin johtajana on vuodesta 2013 toiminut Birgitte Strid. Teatterin omistavat Ranan kunta (40 %) ja Nordlandin lääni (60 %).
Johtajat

1979–1986: kollektiivinen johto
1987: Geir Næss, Stig Bang, Bodvar Moe
1988–1991: Wolfgang Kolneder
1991: Bjørn Skjefstad
1992: Thorbjørn Gabrielsen
1992–1996: Thom Bastholm
1997–2000: Frode Rasmussen
2000–2007: Thor Inge Gullvåg
2008–2012: Reidar Sørensen
2013–: Birgitte Strid
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nordlandin teatteri Wikimedia Commonsissa
Teatterin verkkosivut (norjaksi)
Neiti Julie (vuoden 1951 elokuva)

| Neiti Julie> Fröken Julie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alf Sjöberg
Käsikirjoittaja:  Alf Sjöberg
Perustuu:  August Strindbergin näytelmään Neiti Julie
Tuottaja:  Rune Waldekranz
Säveltäjä:  Dag Wirén
Kuvaaja:  Göran Strindberg
Pääosat:   Anita Björk  Ulf Palme  Märta Dorff 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  AB Sandrew
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1951
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neiti Julie on Alf Sjöbergin ohjaama elokuva vuodelta 1951. Elokuvan pääosia esittävät Anita Björk, Ulf Palme ja Märta Dorff.
Alf Sjöberg ohjasi Strindbergin näytelmän Neiti Julie vuonna 1949 Dramatenin pienelle näyttämölle. Pääosissa näyttelivät Inga Tidblad ja Ulf Palme. Elokuvasovitukseen valittiin Julien rooliin naispääosan esittäjäksi toinen Dramatenin näyttelijä, Anita Björk. Näytelmästä on tehty ensimmäinen elokuva, Neiti Julie, vuonna 1912, ja televisiossa siitä on esitetty useita versioita, muun muassa Eija-Elina Bergholmin ohjaama sarja Neiti Julie vuodelta 1967. Sjöbergin ohjaus sai 1951 Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnon, Kultaisen palmun edeltäjän.
Bibi Andersson aloitti uransa tässä elokuvassa pienessä roolissa.
Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1800-luvulle. Neiti Julie asuu isänsä kanssa kartanossa. Hän on juuri purkanut kihlauksensa, mutta on ihastunut palvelijaan Jeaniin. He viettävät juhannusta yhdessä ja suunnittelevat pakoa Sveitsiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anita Björk  | … |  neiti Julie    |
|  Ulf Palme  | … |  Jean, palvelija    |
|  Märta Dorff  | … |  Kristin, keittäjä, Jeanin ystävä   |
|  Lissi Alandh  | … |  Berta, kreivitär, Julien äiti   |
|  Anders Henrikson  | … |  kreivi Carl, Julien isä   |
|  Inga Gill  | … |  Viola   |
|  Åke Fridell  | … |  Robert, tiilitehtailija   |
|  Kurt-Olof Sundström  | … |  kruununvouti, Julien sulhanen   |
|  Max von Sydow  | … |  tallirenki   |
|  Margaretha Krook  | … |  kotiopettajatar   |
|  Åke Claesson  | … |  lääkäri   |
Aiheesta muualla

Neiti Julie (vuoden 1951 elokuva) Elonet.
Neiti Julie (vuoden 1951 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeet

Puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeet kertovat lähinnä puiden ja pensaiden kestävyydestä eri alueilla. Vyöhykejako ei kerro esimerkiksi perennojen ja yksivuotisten kasvien kestävyydestä. Tietoa tarvitaan, jotta voitaisiin valita juuri kyseisellä alueella kestävät kasvit. Kasvit saattavat kuitenkin menestyä pohjoisemmillakin alueilla, jos kasvupaikka on suojaisa.
Vyöhykkeet ovat joka maassa erilaiset, mutta ne määritellään samantyyppisten ilmastollisten asioiden perusteella. Menestymisvyöhykkeeseen vaikuttavat muun muassa kasvukauden pituus, talven kylmyys ja lämpösumma.
Vyöhykkeet Suomessa

Suomessa vyöhykkeitä on kahdeksan, joista ensimmäinen jakautuu a- ja b-alueisiin. Niitä merkitään roomalaisin numeroin.
Vyöhykkeet Ruotsissa

Ruotsissa menestymisvyöhykkeitä on myös kahdeksan. Vyöhyke I on ilmastoltaan leudoin ja vyöhyke VIII ankarin. Ruotsin tunturialueet eivät sisälly mihinkään vyöhykkeeseen, joten ne muodostavat tavallaan yhdeksännen kasvuvyöhykkeen. Ensimmäisen menestymisvyöhykekartan laati Sveriges Pomologiska Förening (SPF, nykyisin Riksförbundet för Svenska Trädgård) vuonna 1910. Tästä kartasta on tullut klassikko, ja sen tietoja on tarkennettu vuosien mittaan. Kartan ovat hyväksyneet yleisesti niin harrastelijat kuin ammattilaisetkin.[lähde? ]
Suomen ja Ruotsin vyöhykkeet poikkeavat toisistaan numeroinniltaan. Ruotsin vyöhyke V vastaa Suomen vyöhykettä III.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeet Wikimedia Commonsissa
Monivuotisten koristekasvien menestymisvyöhykkeet Taimistoviljelijät. Arkistoitu 6.2.2020. Viitattu 13.2.2021.
3/5 Kasvien alkuperä. Yle TV1. Arkistoitu 11.4.2008. Viitattu 13.2.2021.
Härdighet − många faktorer Riksförbundet Svensk Trädgård. Arkistoitu 18.5.2021. Viitattu 13.2.2021. (ruotsiksi)
Aiheesta muualla > Vyöhykekarttoja

Valitse oikea kasvi oikealle kasvuvyöhykkeelle Ilmatieteen laitos. Viitattu 13.2.2021.
USDA Hardiness Zone Finder National Gardening Association. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
Nykybaletti

Solistisuoritusta nykybaletista Grace in winter.
Nykybaletiksi (contemporary ballet) kutsutaan klassisen baletin liikekieleen ja tekniikkaan perustuvia nykykoreografien teoksia erotukseksi vanhoista perinteisistä klassisista teoksista. Se ottaa vaikutteita nykytanssista ja jazztanssista, mutta hyödyntää usein esimerkiksi baletin varvastossutekniikkaa. Nykybaletissa liikesanastoa laajennetaan muun muassa luopumalla jalkojen aukikierrosta ja  käyttämällä nykytanssista lainattua lattiatasossa tapahtuvaa tanssia tai esimerkiksi jazztanssin lantionliikkeitä. Raja sen välillä, mikä voidaan katsoa baletin uudistamiseksi ja mikä nykybaletiksi, on häilyvä. Toisaalta päällekkäisyyttä on myös nykytanssin kanssa, silloin kun koreografit nojautuvat liikekielessään balettitekniikkaan ja esiintyjätkin ovat ehkä balettitanssijoiksi koulutettuja. Onko esimerkiksi nykytanssia edustavan koreografin teos balettiryhmälle nykybalettia vai nykytanssia? Vastaus riippuu täysin näkökulmasta. Useimmat balettiseurueet esittävät nykyään klassisen ohjelmiston lisäksi modernimpaa tyyliä edustavia teoksia ja nykykoreografit tekevät teoksiaan sekä nyky- että balettitanssijoille.
George Balanchine mainitaan usein nykybaletin isäksi. Hänen 1900-luvun alkupuolella kehittämänsä koreografinen tyyli kantaa nimeä neoklassinen baletti ja on perinteisen klassisen baletin ja nykypäivän nykybaletin välimuoto. Balanchinen koreografioissa on muun muassa koukistettuja nilkkoja ja käsiä, epätasapainoisia (off-balance) asentoja ja perinteisistä tutuistä poikkeavia esiintymisasuja.
Muita nykybalettia edustavia koreografeja ovat muun muassa Maurice Bejart, William Forsythe ja John Neumeier.
Nokia 8110 4G

| Nokia 8110 4G |
| --- | --- |

Valmistaja:  HMD Global
Edeltäjä:  Nokia 8110
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  133,5 × 49,3 × 14,9 mm
Paino:  117 g
Näyttö:  2,45"
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 px
Suoritin:  Qualcommin Snapdragon 205
Grafiikkapiiri:  Adreno 304
Muisti:  4 Gt
Keskusmuisti:  512 Mt
Takakamera:  2 Mpx
Radio:  FM-radio
Valmiusaika:  600 h
Puheaika:  11 h
Käyttöjärjestelmä:  KaiOS
Akku:  1 500 mAh
Liitännät:  microUSB, kuulokeliitäntä
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 64 Gt:n microSD-kortteja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 8110 4G on suomalaisen HMD Globalin 25. helmikuuta 2018 esittelemä matkapuhelin. Se on värinäytöllinen ja 4G-yhteydellä varustettu versio alkuperäisestä vuonna 1996 julkaistusta Nokia 8110 -puhelimesta. Puhelimen toimitukset alkoivat Suomessa 16. heinäkuuta.
Puhelimessa on 2,45 tuuman näyttö ja KaiOS-käyttöjärjestelmä. Tallenntustilaa on neljä gigatavua ja keskusmuistia 512 megatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 64 gigatavun microSD-kortilla. Kameran tarkkuus on kaksi megapikseliä ja akun kapasiteetti on 1 500 milliampeerituntia.
Office du Niger

Office du Nigerin opastaulu Markalassa. Keinokastellut alueet on merkitty vihreällä ja suunnitellut alueet keltaisella.
Office du Niger on Nigerjoen keinokastelujärjestelmää ylläpitävä ja hyödyntävä organisaatio Malissa. Järjestelmä perustuu Markalassa Ségoun koillispuolella sijaitsevaan säännöstelypatoon, jonka altaasta kanavoidaan vettä joen entisellä tulva-alueella sijaitseville pelloille. Tärkeimmät kanavat ovat pohjoiseen Nionon seudulle johtava Canal du Sahel, Macinan seudulle johtava Canal du Macina ja Siribalan sokeriruokoviljelmiä kasteleva Canal Costes-Ongoïba. Office du Niger on joen yläjuoksun suurin vedenkäyttäjä ja Länsi-Afrikan laajin keinokastelujärjestelmä. Sen pelloilla tuotetaan 40 % Malin riisistä.
Ranskan siirtomaahallinto perusti Office du Nigerin vuonna 1932 kehittämään puuvillan viljelyä. Markalan säännöstelypato otettiin käyttöön vuonna 1947. Malin itsenäistyttyä alueella ryhdyttiin kasvattamaan sokeriruokoa sekä yhä suuremmassa määrin riisiä. Puuvillan viljely loppui kokonaan 1970-luvulle tultaessa. Riisin tuotanto saavutti väliaikaisen huippunsa vuonna 1978, mutta laski sen jälkeen rajusti. Uusi kasvu alkoi 1980- ja 1990-luvuilla, ja nykyään alueella tuotetaan vuosittain noin 320 000 tonnia riisiä. Lisäksi kasvatetaan muun muassa maissia ja vihanneksia. Keinokastelu kattaa noin 74 000 hehtaaria, mikä on vain pieni osa Office du Nigerin hallinnoimasta 1,9 miljoonan hehtaarin laajuisesta alueesta. Maanviljelyn tehostuminen on houkutellut seudulle paljon uusia asukkaita, ja kastelukanavien synnyttämillä kosteikoilla on suuri merkitys myös alueen eläinkunnalle.
Aiheesta muualla

Office du Niger (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Making a Large Irrigation Scheme Work: A Case Study from Mali (englanniksi)
No Boundaries (Alexander Rybakin albumi)

| No Boundaries Alexander Rybak |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 14. kesäkuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 40.07
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 32.
Alexander Rybakin muut julkaisut
| Fairytales 2009 | No Boundaries 2010 | Visa vid vindens ängar 2011 |
No Boundaries on valkovenäläis-norjalaisen Alexander Rybakin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010. Albumi sisältää pienen kunnianosoituksen hänen rakastamalleen maalle Suomelle.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 32.
Kappaleet

First Kiss – 3.03
Europe’s Skies – 3.44
I’m in Love – 3.57
Oah – 4.19
Kaja’s Letter – 0.39
5000 Letters – 4.31
Dare I Say – 4.31
Suomi – 3.58
Why Not Me? – 3.50
Barndance – 3.21
Disney Girls – 4.14
Arvostelut

V2.fi:
No Angel

| No Angel Dido |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998–1999
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 1999
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Dido, Rollo Armstrong, Rick Nowels, Youth, Duncan Bridgeman, Jamie Catto, Sister Bliss
 Tyylilaji: pop, alternative rock
 Kesto: 56.32
 Levy-yhtiö: Cheeky, Arista, BMG
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Didon muut julkaisut
| Odds & Ends 1995 | No Angel 1999 | Life for Rent 2003 |
No Angel on englantilaisen poplaulajan Didon ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 1999. Se menestyi Isossa-Britanniassa kiitettävästi Didon ollessa vuoden parhaiten menestynyt naisartisti. Ennen tätä albumia Dido on julkaissut demoalbumin Odds & Ends vuonna 1995.
Didon nosti maailmanmaineeseen kappaleen Thank You lauluosuus, jonka hän esittää rap-tähti Eminemin kappaleella Stan. Tätä ennen albumi oli saanut huomiota debyyttisinglen, "Here With Me" valinnan myötä nuorisosarja Roswellin tunnusmusiikiksi.
Albumin hittejä ovat mm. Here with me, Hunter, All you want ja Thank you.
Didon albumia No Angel on myyty Britanniassa sitten ilmestymisensä (julkaistiin kesällä 1999 Yhdysvalloissa ja virallisesti vasta vuonna 2001 Britanniassa) 3 015 703 kappaletta, mikä oikeutti kotimarkkinoiden myydyimmän albumin asemaan aina kesään 2007 saakka. Vuonna 2004 julkaistu James Bluntin Back to Bedlam ohitti tuolloin No Angelin 3 020 490 albumin myynnillään.
Kappaleet

Here with Me – 4.14
Hunter – 3.57
Don't Think of Me – 4.32
My Lover's Gone – 4.27
All You Want – 3.53
Thank You – 3.37
Honestly OK – 4.37
Slide – 4.53
Isobel – 3.54
I'm No Angel – 3.55
My Life – 3.09
Take My Hand – 6.42
Arviot

Allmusic:
Entertainment Weekly: B
Office national d'études et de recherches aérospatiales

| ONERA> Office national d’études et de recherches aérospatiales |
| --- | --- |

Perustettu:  1946
Toimiala:  avaruustoiminta
Toiminta-alue:  Ranska
Viralliset kielet:  ranskan kieli
:  Bruno Sainjon
Jäsenlehti:  Vallée de l’Aérospatiale
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Office national d’études et de recherches aérospatiales (ONERA) on Ranskan tärkein ilmailu-, avaruus- ja puolustusalan tutkimuskeskus. Mukana ovat kaikki alan tieteenalat ja teknologiat. Monet ilmailu- ja avaruusohjelmat ovat kulkeneet ONERAN kautta: Ariane, Falcon, Rafale, Airbus, ohjukset, helikopterit, moottorit, tutkat jne.
Puolustusministeriön alaisuudessa toimivan julkisen teollisuus- ja kauppalaitoksen (EPIC) budjetti on noin 230 miljoonaa euroa, josta puolet on valtiontukia, ja se työllistää noin 2 000 henkilöä, joista suurin osa on tutkijoita, insinöörejä ja teknikoita. ONERAlla on merkittävät testaus- ja laskentaresurssit ja erityisesti Euroopan suurin tuulitunnelikanta. ONERAN puheenjohtajan nimittää ministerineuvosto puolustusministerin esityksestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Office national d'études et de recherches aérospatiales Wikimedia Commonsissa