stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tioredoksiini

Malli tioredoksiinin rakenteesta
Tioredoksiini on proteiini, jota esiintyy kaikissa organismeissa. Tioredoksiini osallistuu useisiin biokemiallisesti tärkeisiin prosesseihin eliöissä, muun muassa deoksiribonukleotidien biosynteesiin ja fotosynteesiin. Tioredoksiini toimii biokemiallisissa hapetus-pelkistysreaktioissa joko hapettimena tai pelkistimenä ja tämä perustuu sen kykyyn osallistua sulfidisillan vaihtoreaktioihin.
Biologinen merkitys

Tioredoksiini on molekyylimassaltaan pienehkö 12 kDa:n suuruinen proteiini. Proteiinissa tärkeitä ovat toisiaan lähellä sijaitsevat kaksi reaktiivista kysteiiniaminohappoa. Tioredoksiinista on pelkistynyt muoto, jossa kysteiinien sivuketjujen tioliryhmät ovat vapaina, ja hapettunut muoto, jonka kysteiinien sivuketjujen tioliryhmät ovat muodostaneet disulfidisillan.
Tioredoksiini osallistuu monien tärkeiden entsyymien toimintaan joko pelkistämällä entsyymien disulfidisillat tai hapettamalla vapaat tioliryhmät disulfidisilloiksi. Yksi tällainen entsyymi on deoksiribonukleotidien synteesissä tarvittava ribonukleotidireduktaasi. Kun ribonukleotidireduktaasi pelkistää ribonukleotidin deoksiribonukleotidiksi, muodostuu katalyyttisesti tärkeiden kysteiiniaminohappojen välille disulfidisilta ja entsyymi inaktivoituu. Tioredoksiini pelkistää tämän sidoksen, jolloin ribonukleotidireduktaasi aktivoituu jälleen. Reaktiossa hapettuneen tioredoksiiniproteiinin pelkistää tioredoksiinireduktaasientsyymi.
Tioredoksiini osallistuu myös fotosynteesin pimeäreaktioiden eli Calvinin kierron reaktioiden synteesiin ja se aktivoi kloroplasteissa eräitä entsyymejä pelkistämällä niiden sisältämiä disulfidisidoksia. Tioredoksiini myös inhiboi eräitä hajottavia entsyymejä kloroplasteissa hapettamalla niiden kysteiiniaminohappojen sivuketjujen tioliryhmät vähemmän reaktiivisiksi disulfidisilloiksi. Kloroplasteissa tioredoksiini osallistuu muun muassa fruktoosi-1,6-bisfosfataasin, malaattidehydrogenaasin ja glyseraldehydi-3-fosfaattidehydrogenaasin toiminnan säätelyyn. Kloroplasteissa hapettuneen tioredoksiinin pelkistää ferredoksiini erään reduktaasientsyymin katalysoimana. Tätä reaktiota aktivoi auringon valo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
UniProt: Thioredoxin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Thioredoxin (englanniksi)
Tina(IV)

| Tina(IV)kloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7646-78-8
PubChem CID:  24287 ja 159610
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  SnCl4
Moolimassa:  260,51
Ulkomuoto:  Väritön neste, pentahydraattina värittömiä kiteitä
Sulamispiste:  −33 °C
Kiehumispiste:  114,1 °C
Tiheys:  2,226 g/dm3 (20 °C)
Liukoisuus veteen:  Reagoi
Tina(IV)kloridi eli tinatetrakloridi tai stannikloridi (SnCl4) on tinan ja kloorin muodostama epäorgaaninen yhdiste. Ainetta käytetään muun muassa katalyyttinä, orgaanisten tinayhdisteiden valmistuksessa sekä pinnoitusaineena. Yhdisteen löysi saksalainen Andreas Libavius (1550–1616) ja sitä on kutsuttu hänen mukaansa nimellä spiritus fumans Libavii.
Ominaisuudet

Tina(IV)kloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestemäistä ainetta. Se liukenee kylmään veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin, kuten metanoliin, bentseeniin ja tolueeniin. Kuumassa vedessä se hydrolysoituu, jolloin muodostuu tinadioksidia tai hydratoitunutta tinadioksidia, jota nimitetään myös tina(IV)hydroksidiksi. Vesiliuoksista voi kiteytyä tina(IV)kloridipentahydraattia SnCl4·5H2O, värittömiä kiteitä, joita kutsutaan myös tinavoiksi. Hydraattia syntyy myös kostean ilman vaikutuksesta.
Tina(IV)kloridi on Lewis-happo. Se muodostaa komplekseja muun muassa kloridi-ionien, ammoniakin, fosfiinin, fosforipentakloridin, fosforyylikloridin ja rikkitetrakloridin kanssa.
Valmistus

Tina(IV)kloridia valmistetaan klooraamalla alkuainemuodossa olevaa tinaa tai tinajätettä 110–115 °C lämpötilassa. Prosessissa voi muodostua myös tina(II)kloridia, joka kuitenkin hapettuu kloorin vaikutuksesta tina(IV)kloridiksi. Yhdiste säilytetään sitä varten suunnitelluissa teräsastioissa.
Käyttö

Tina(IV)kloridia käytetään muiden tinayhdisteiden, erityisesti orgaanisten tinajohdannaisten valmistamiseen. Höyrystyneenä sillä pinnoitetaan esimerkiksi lasia. Lasinpinnalle muodostunut tina(IV)kloridikerros kuumennetaan 500–600 °C lämpötilaan, jolloin muodostuu tinadioksidia, joka vahvistaa lasia. Jo alle 100 nm:n paksuiset kerrokset parantavat lasin kestävyyttä huomattavasti. Paksummat noin mikrometrin kerrokset ovat sähköä johtavia ja näin pinnoitettuja ikkunoita käytetään muun muassa lentokoneissa.
Yhdistettä käytetään myös peittauksessa ja silkin värjäyksessä apuaineena. Lewis-happamuuden vuoksi se on käytetty katalyytti Friedel–Crafts-alkyloinnissa ja klooraus- sekä polymerointireaktioissa.
Aiheesta muualla

Tina(IV)kloridin kansainvälinen kemikaalikortti
Tina(IV)kloridipentahydraattia
Tizi Ouzou

| Tizi Ouzou تيزي وزو, Tīzī Wuzū |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa.
 Tizi Ouzou
 Koordinaatit: 36°42′48″N, 4°2′51″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Tizi Ouzou
Piirikunta:  Tizi Ouzou
Väkiluku (2008):  135 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tizi Ouzou (arab. تيزي وزو‎, Tīzī Wuzū; kabyyliksi Tizi Wezzu) on kaupunki ja Tizi Ouzoun maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Sebaoujoen laaksossa sata kilometriä Algerista itään. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Tizi Ouzoussa oli 135 100 asukasta.
Kaupungin nimi tarkoittaa kabyyliksi ”väriherneiden solaa”. Turkkilaiset rakensivat sinne vuosina 1720–1721 linnoituksen, jonka viereen syntyi Tizi Ouzoun kylä. Ranskalaiset perustivat vuonna 1858 pienen sotilas- ja hallintokeskuksen, joka alkoi kehittyä vuosina 1888–1910 rakennetun rautatien ansiosta. Tizi Ouzoun departementti perustettiin vuonna 1956. Kaupunki kasvoi ympäröivästä Suur-Kabyliasta suuntautuneen muuttoliikkeen seurauksena Algerian itsenäisyyssodan aikana ja varsinkin maan itsenäistymisen jälkeen. 1970- ja 1980-luvuilla siitä tuli myös kabyylien poliittisen ja kulttuuritoiminnan keskus.
Tizi Ouzousta on maantieyhteydet naapurimaakuntiin ja rautatie Boumerdèsin maakunnan Théniaan. Ympäröivä maaseutu tuottaa oliiveja, hedelmiä ja viiniä. Kaupungissa on muun muassa tekstiili-, sähkölaite- ja huonekalutehtaat. Tizi Ouzoun yliopistokeskus perustettiin vuonna 1977, ja siitä tuli yliopisto vuonna 1990.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat keskustan moskeija, roomalaisaikainen mausoleumi ja Mouloud Mammerin kulttuuritalo käsityökeskuksineen. Lähiseudun kohteita ovat kaupungin yllä kohoava Djebel Belloua -vuori, kabyylikylät sekä Djurdjuravuoret ja niiden kansallispuisto.
Tiodiglykoli

| Tiodiglykoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-(2-hydroksietyylisulfanyyli)etanoli
CAS-numero:  111-48-8
PubChem CID:  5447
SMILES:  C(CSCCO)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H10O2S
Moolimassa:  122,19 g/mol
Sulamispiste:  –11,2 °C
Kiehumispiste:  283 °C
Tiheys:  1,182 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Tiodiglykoli eli bis(2-hydroksietyyli)sulfidi tai 2,2'-tiodietanoli (C4H10O2S) on sulfideihin kuuluva orgaaninen yhdiste.
Ominaisuudet ja valmistus

Tiodiglykoli on väritöntä tai kellertävää viskoosia nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen sekä etanoliin ja trikloorimetaaniin. Yhdiste kiehuu 283 °C:n lämpötilassa ja kuumennettaessa myös hajoaa muodostaen etikkahappoa, rikkivetyä ja rikin oksideja.
Tiodiglykolia valmistetaan 2-kloorietanolin ja natriumsulfidin välisellä reaktiolla.
Käyttö

Tärkein tiodiglykolin käyttökohde on tekstiiliteollisuudessa. Sitä käytetään apuaineena liuottamaan tekstiilivärejä ja se soveltuu erityisesti kationisten, metallikompleksivärien, naftolivärien ja vat-värien leukoesterien liuotukseen. Sillä on käyttöä myös lääkeaineiden synteesissä ja hapettumista estävänä ainesosana. Tiodiglykoli reagoi vetykloridin kanssa muodostaen sinappikaasua.
Tiodiglykoli on sinappikaasun tärkein hydrolyysituote eliöissä. Tiodiglykolia muodostuu sinappikaasusta kolmiatomisen rengasrakenteen omaavan sulfoniumvälituotteen kautta. Tiodiglykoli muodostaa myös agregaatteja sinappikaasun kanssa reagoidessaan. Toisin kuin sinappikaasu, tiodiglykoli ei ole erityisen myrkyllinen. Se ärsyttää hieman hengitysteitä ja nieltynä aiheuttaa pahoinvointia.
Aiheesta muualla

Inchem: Thiodiglycol CAS N°: 111-48-8 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) (englanniksi)
ChemBlink: 2,2'-Thiodiethanol (englanniksi)
Titteli

Titteli (lat. titulus = virkanimi) voi tarkoittaa seuraavia:
arvonimi
virkanimi eli virkanimike
otsikko (tekstissä)
Lähde

Suomen kielen sanakirjat 1. Uusi sivistyssanakirja, s. 613.  (Kolmas painos, toimittanut Annukka Aikio, uusinut Rauni Vornanen.)  Helsinki:  Otava, 1983.  ISBN 951-1-06121-6
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Titteli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tiolit

Tioli- eli sulfhydryyliryhmä on merkitty kuvaan sinisellä.
Tioli on orgaanisessa kemiassa yhdiste, jossa on substituenttina yhden vetyatomin ja yhden rikkiatomin muodostama tioliryhmäksi kutsuttu funktionaalinen ryhmä (-SH). Tioleja kutsutaan perinteisesti myös merkaptaaneiksi, mutta tätä nimitystä ei enää suositella käytettäväksi. Biokemiassa tioliryhmää kutsutaan myös sulfhydryyliryhmäksi. Nimettäessä yhdisteitä tiolit saavat päätteen -tioli.
Tioliryhmä on analoginen alkoholien hydroksyyliryhmän (-OH) kanssa. Rikki ja happi ovat samassa jaksollisen järjestelmän ryhmässä, joten tioleilla ja alkoholeilla on osin samankaltaiset kemialliset ominaisuudet.
Monet tiolit ovat kirkkaita nesteitä, joiden tuoksu muistuttaa valkosipulia. Moolimassaltaan kevyet tiolit haisevat pahalle ja niin ikään tioleista johtuu muun muassa ulosteen, mätänevän lihan sekä haisunäätien itsepuolustautumiseen käyttämän nesteen paha haju.
Tiolien eetterijohdokset ovat nimeltään sulfideja. Sulfoksidit (esimerkiksi dimetyylisulfoksidi) ja sulfonit (esimerkiksi dimetyylisulfoni) ovat sulfidien hapetustuotteita.
Merkaptaani-nimitys tulee latinasta: mercurius captans eli elohopeaan sitoutuva. Tiolit sitoutuvat voimakkaasti elohopeaan ja muihin raskasmetalleihin.
Tioleja

1-dekaanitioli (C10H21SH) CAS-numero 143-10-2
1-dodekaanitioli (C12H25SH) CAS-numero 112-55-0
1-heksadekaanitioli (C16H34S / CH3(CH2)15SH) CAS-numero 2917-26-2
1-nonaanitioli (C9H20S / CH3(CH2)8SH) CAS-numero 1455-21-6
1-oktadekaanitioli (C18H38S / CH3(CH2)17SH) CAS-numero 2885-00-9
1-pentaanitioli (C5H12S / CH3(CH2)4SH) CAS-numero 110-66-7
1-propaanitioli (C3H8S / CH3(CH2)2SH) CAS-numero 107-03-9
1-undekaanitioli (C11H24S / CH3(CH2)10SH) CAS-numero 5332-52-5
2-merkaptobentsotiatsoli eli bentsotiatsolitioli (C7H5NS2 / C6H4SNCSH) CAS-numero 149-30-4
2-merkaptoetanoli eli 2-hydroksietaanitioli (C2H6OS / HSCH2CH2OH) CAS-numero 60-24-2
2-metyyli-2-propaanitioli ((CH3)3CSH / C4H10S) CAS-numero 75-66-1
Bentseenitioli (C6H6S / C6H5SH) CAS-numero 108-98-5
Etaanitioli (C2H5SH / CH3CH2SH) CAS-numero 75-08-1
Merkaptoetikkahappo (C2H4O2S / HSCH2COOH) CAS-numero 68-11-1
Metyylimerkaptaani eli metaanitioli (CH3SH ) CAS-numero 74-93-1
n-butyylimerkaptaani eli 1-butaanitioli (C4H10S / CH3(CH2)3SH ) CAS-numero 109-79-5
n-heksaanitioli (C6H14S / CH3(CH2)5SH) CAS-numero 111-31-9
n-heptaanitioli (C7H16S / CH3(CH2)6SH) CAS-numero 1639-09-4
n-oktyylimerkaptaani eli 1-oktaanitioli (C8H18S / CH2SH(CH2)6CH3) CAS-numero 111-88-6
Sykloheksaanitioli (C6H11SH) CAS-numero 1569-69-3
tert-oktyylimerkaptaani eli tert-oktaanitioli (C8H18S / (CH3)2CSHCH2C(CH3)3) CAS-numero 141-59-3
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiolit Wikimedia Commonsissa
Titanus (elokuvayhtiö)
Aiheesta muualla

Titanuksen sivusto (italiaksi), (englanniksi), (ranskaksi)
Titaanitetrakloridi

| Titaanitetrakloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7550-45-0
PubChem CID:  24193 ja 160960
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  TiCl4
Moolimassa:  187,7 g/mol
Ulkomuoto:  Väritön kihisevä neste
Sulamispiste:  –24 °C
Kiehumispiste:  136,4 °C
Tiheys:  1,730 g/cm3 (neste)
Liukoisuus veteen:  Hajoaa
Titaanitetrakloridi TiCl4 on titaanin ja kloorin yhdiste. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön - vaaleankeltainen neste. Titaanitetrakloridin moolimassa on 189,7 g/mol, sulamispiste –24,1 °C, kiehumispiste 136,4 °C, tiheys 1,7 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 7550-45-0.
Titaanitetrakloridia valmistetaan kuumentamalla titaanidioksidin ja pelkistimenä toimivan hiilen ja kloorin seosta. Titaanitetrakloridi reagoi veden kanssa muodostaen titaanioksidia. Tätä reaktiota käytetään puolijohdeteollisuudessa hyväksi titaanioksidikalvojen tekemisessä.
Titaanitetrakloridi on ärsyttävää joutuessaan iholle, silmiin tai keuhkoihin. Suurten määrien hengittäminen saattaa vahingoittaa keuhkoja kuolettavasti. Pienemmillä pitoisuuksilla titaanitetrakloridi aiheuttaa hengitettynä yskää ja puristavaa tunnetta keuhkoissa. Titaanitetrakloridi voi aiheuttaa palovammoja iholle. Ei ole todisteita, että titaanitetrakloridi olisi karsinogeeninen ihmisille.
Aiheesta muualla

Titaanitetrakloridin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Tetrachlorotitanium (englanniksi)
ChemBlink: Titanium tetrachloride (englanniksi)
Tioketonit

Tioketonien yleinen rakenne
Tioketonit eli tionit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tyypillinen funktionaalinen ryhmä on R2C=S. Ne ovat siis ketonien analogeja ja poikkeavat ketoneista siten, että karbonyyliryhmän happiatomi on korvautunut rikkiatomilla. Tioketonit ovat yleisesti hyvin reaktiivisia yhdisteitä.
Ominaisuudet ja reaktiivisuus

Huoneenlämpötilassa yksinkertaiset alifaattiset tionit ovat värillisiä tyypillisesti punaisia tai sinisiä nesteitä. Ne trimerisoituvat helposti värittömiksi tritiaaneiksi. Aromaattiset tioketonit ovat stabiilimpia ja tyypillisesti kiteisiä aineita. Ketoneihin verrattuna tioketonit ovat reaktiivisempia reagoimaan nukleofiilien kanssa, esimerkiksi vetysulfidi reagoi muodostaen ditioleita. Tämä johtuu siitä, että tioketonin HOMO on energiatilaltaan korkeammalla ja LUMO on matalammalla kuin ketoneilla. Emäksisissä olosuhteissa tioketonit voivat muodostaa enolaattien kaltaisen eenitiolaatin. Tioketonit voidaan hapettaa tiokarbonyyli-S-oksideksi eli sulfiineiksi. Ryhmän yhdisteet voivat reagoida myös Diels–Alder-reaktiolla ja muilla sykloadditioreaktioilla.
Valmistus

Tioketoneja voidaan valmistaa ketonien ja fosforipentasulfidin tai Lawessonin reagenssin välisellä reaktiolla tai kuumentamalla ketoneja vetysulfidin kanssa vetykloridin läsnä ollessa. Yleisesti käytetty tapa on myös hydratsonien reaktio rikkidikloridin kanssa trietyyliamiinin läsnä ollessa. Välivaiheena tässä reaktiossa muodostuu tiosulfinaatteja ja ditiiraaneja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tioketonit Wikimedia Commonsissa
Ranskan Länsi-Afrikan frangi

Länsiafrikkalainen viiden frangin seteli vuodelta 1942.
Ranskan Länsi-Afrikan rahayksikkö oli vuoteen 1945 saakka frangi. Ranskan frangin kanssa samanarvoiset setelit laski liikkeelle Dakarissa toiminut Banque de l’Afrique occidentale (BAO). Niitä käytettiin myös Ranskan Kamerunissa, Ranskan Keski-Afrikassa ja Ranskan Togomaassa. Toisen maailmansodan Ranskassa aiheuttaman inflaation takia afrikkalaisia siirtomaita varten perustettiin vuonna 1945 erillinen valuutta CFA-frangi. Sen arvo oli aluksi 1,70 ja vuodesta 1948 lähtien kaksi Ranskan frangia.
BAO:n edeltäjä oli vuonna 1853 perustettu Banque du Sénégal, joka laski liikkeelle 5, 25, 100 ja 500 frangin seteleitä vuodesta 1855. Vuonna 1901 perustettu BAO julkaisi useana sarjana 5, 10, 25, 50, 100, 500 ja 1 000 frangin seteleitä. Vuonna 1955 perustettiin erillinen emissiolaitos Institut d’emission de l’Afrique occidentale française et du Togo, jonka vuonna 1962 korvasi Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankki BCEAO.
Maksuvälineinä Ranskan Länsi-Afrikassa toimivat vuoteen 1945 saakka myös ranskalaiset setelit ja kolikot. Varainsiirrosta siirtomaiden ja emämaan välillä perittiin vuosina 1934–1942 pieni vaihtomaksu. Kolikoita ryhdyttiin lyömään Länsi-Afrikkaa varten vasta vuonna 1944. Samaan aikaan julkaistiin vaihtorahaksi myös 50 centimen sekä yhden ja kahden frangin setelit.
Tiofosforyylikloridi

| Tiofosforyylikloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  3982-91-0
PubChem CID:  19883
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  PSCl3
Moolimassa:  169,39
Ulkomuoto:  Väritön neste
Sulamispiste:  -35 °C
Kiehumispiste:  124–126 °C
Tiheys:  1,635 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Tiofosforyylikloridi (PSCl3) on epäorgaaninen yhdiste ja fosforyylikloridin rikkianalogi. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä muun muassa valmistettaessa hyönteismyrkkyjä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa tiofosforyylikloridi on väritöntä nestettä, jolla on voimakas ja pistävä haju. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten bentseeniin ja tetrakloorimetaanin ja niiden lisäksi myös rikkihiileen. Veden kanssa se reagoi hajoten fosforihapoksi, suolahapoksi ja rikkivedyksi.
Valmistus ja käyttö

Teollisesti tiofosforyylikloridia valmistetaan rikin ja fosforitrikloridin välisessä reaktiossa. Reaktio suoritetaan noin 180 °C lämpötilassa. Katalyytteinä voidaan käyttää alumiinikloridia tai alkali- tai maa-alkalimetallien sulfideja, jolloin tarvittava lämpötila on alhaisempi. Syntynyt tuote voidaan puhdistaa tislaamalla.
Yhdistettä voidaan tuottaa myös difosforipentasulfidin ja fosforitrikloridin välisellä reaktiolla tai fosforipentakloridista ja rikkivedystä tai fosforipentakloridista ja antimonitrisulfidista.
Tiofosforyylikloridi reagoi alkoholien, alkoksidien, fenolien ja trialkyylifosfiittien kanssa muodostaen tiofosfaattiestereitä. Näitä tiofosfaattiestereitä, kuten parationia, käytetään yleisesti hyönteismyrkkyinä ja öljyn lisäaineina. Emästen vaikutuksesta muodostuu epäorgaanisia tiofosfaattisuoloja.
Aiheesta muualla

Tiofosforyylikloridin kansainvälinen kemikaalikortti
Tioguaniini

| --- | --- |

Tioguaniini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-amino-3,7-dihydropuriini-6-tioni 
Tunnisteet
CAS-numero: 154-42-7
ATC-koodi: L01BB03
PubChem CID: 2723601
DrugBank: APRD00290
Kemialliset tiedot
Kaava: C5H5N5S 
Moolimassa: 167,21 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 360 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 30–50 % 
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Tioguaniini (C5H5N5S) on guaniinin analogi eli muistuttaa sitä rakenteeltaan. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin antimetaboliittilääkeaineisiin ja sitä käytetään leukemian ja psoriasiksen hoidossa.
Käyttö ja vaikutusmekanismi

Tioguaniinia käytetään myeloblastisen leukemian ja lymfaattisen leukemian hoidossa. Yhdisteen käyttöä psoriasiksen hoidossa on tutkittu. Aine on osoittautunut erittäin tehokkaaksi erityisesti vaikeissa tapauksissa, joihin sen käyttö rajoittuu yhdisteen myrkyllisyyden vuoksi. Tioguaniini on myös atsatiopriinin aineenvaihduntatuote ja sitä voidaan käyttää atsatiopriinin ja merkaptopuriinin tavoin myös Crohnin taudin hoidossa.
Tioguaniini metaboloituu elimistössä nukleotidifosfaatikseen 9-(1'-ribosyyli-5'-fosfaatiksi), joka liittyy syöpäsolujen DNA-molekyyliin aiheuttaen solujen kuoleman. Maksassa tioguaniinin aineenvaihduntatuotteena muodostuu aldehydioksidaasientsyymin vaikutuksesta pääasiassa 8-hydroksitioguaniinia. Muita tioguaniinin aineenvaihduntatuotteita ovat tiovirtsahappo ja metyylitioguaniini.
Sivuvaikutukset

Tioguaniini on myrkyllistä luuytimen ja maksan soluille. Lääkkeen sivuvaikutuksina voi ilmetä keltatautia ja maksan vajaatoimintaa. Eräät lääkkeet kuten busulfaani voivat lisätä maksavaurioiden riskiä. Tiopuriinimetyylitransferaasi on entsyymi, joka katalysoi tioguaniinin hajoamista elimistössä vähemmän myrkyllisiksi yhdisteiksi. Entsyymin aktiivisuus suositellaankin tutkittavan sopivan tioguaniiniannostuksen selvittämiseksi.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tioguanine (englanniksi)
Titaanidikloridi

| Titaanidikloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  10049-06-6
PubChem CID:  66228 ja 10290777
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  TiCl2
Moolimassa:  118,77
Ulkomuoto:  Musta kiteinen aine
Sulamispiste:  1 035 °C
Kiehumispiste:  1 500 °C
Tiheys:  3,1 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi
Titaanidikloridi eli titaani(II)kloridi (TiCl2) on titaani- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisten titaaniyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa titaanidikloridi on mustaa kiteistä ainetta, jolla on sinertävä kiilto. Yhdiste on erittäin voimakas pelkistin ja esimerkiksi vesi hapettaa sen Ti3+-ioneiksi ja pelkistyy muodostaen vetykaasua. Kuumennettaessa yhdiste disproportioituu metalliseksi titaaniksi ja titaanitetrakloridiksi.
Valmistus

Tyypillisin tapa valmistaa titaanidikloridia on kuumentaa titaanitrikloridia n. 500 °C:n lämpötilaan alennetussa paineessa, jolloin se disproportioituu titaanidikloridiksi ja titaanitetrakloridiksi. Toinen tapa on kuumentaa titaanitetrakloridia titaanilastujen kanssa tai pelkistää titaanitetrakloridia vedyn, magnesiumin tai natriumamalgaamin avulla.
Titaani-isopropoksidi

| Titaani-isopropoksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  546-68-9
PubChem CID:  11026
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Ti(OCH(CH3)2)4
Moolimassa:  284,214
Ulkomuoto:  Väritön neste
Sulamispiste:  18,5 °C
Kiehumispiste:  49 °C
Tiheys:  0,9711 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Titaani-isopropoksidi eli titaanitetraisopropoksidi (Ti(OCH(CH3)2)4) on titaanin ja isopropanolin alkoksidin, isopropoksidi-ionin muodostama yhdiste. Titaani-isopropoksidi on yleisesti käytetty katalyytti orgaanisen kemian synteeseissä ja lisäksi sitä käytetään titaanidioksidia olevien ohutkalvojen valmistukseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa titaani-isopropoksidi on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, eettereihin, bentseeniin ja organohalideihin. Vesi hydrolysoi sen, jolloin muodostuu titaanidioksidia. Titaani-isopropoksidi on heikko Lewis-happo. Monet titaanialkoksidit muodostavat liuoksessa dimeerejä tai aggregaatteja, mutta titaani-isopropoksidi on monomeerinä.
Valmistus ja käyttö

Muiden titaanialkoksidien tavoin titaani-isopropoksidia valmistetaan isopropanolin ja titaanitetrakloridin välisellä reaktiolla.
Titaani-isopropoksidilla on paljon käyttöä orgaanisessa synteesissä. Siitä voidaan valmistaa muita titaani-alkoksideja vaihtoesteröintireaktiolla estereiden kanssa. Tärkein käyttö on kuitenkin toimia katalyyttinä useissa reaktioissa. Tärkeitä titaani-isopropoksidin katalysoimia reaktioita ovat muun muassa vaihtoesteröinnit, 2,3-epoksialkoholien nukleofiilinen hajotus, isomerointireaktiot ja nukleofiiliset reaktiot sekä tyydyttyneiden että α,β-tyydyttymättömien karbonyyliyhdisteiden karbonyylihiileen. Yksi tärkeimmistä titaani-isopropoksidin reaktioista on kiraalisten epoksidien valmistamiseen käytettävä Sharpless-epoksidointi, jossa titaani-isopropoksidi muodostaa kompleksin dietyylitartraatin kanssa ja hapettimena toimii tert-butyylihydroperoksidi tai kumeenihydroperoksidi. Titaani-isopropoksidia voidaan käyttää myös titaanidioksidiohutkalvojen valmistamiseen ALD-menetelmällä.