stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tukholman lääni
Vaakuna

Vaakunaselitys: Ylöspäin suuntautuvassa kultaisessa kiilassa musta aarnikotkan pää, jonka nokka ja kieli punaiset, vasemmalla sinisessä kentässä kultainen Pyhän Eerikin pää, oikealla punaisessa kentässä kultainen valtakunnanomena.

(Ruotsiksi: Sköld, genom en uppåtriktad kil av guld, vari ett avslitet svart griphuvud med näbb och tunga röda, kluven i blått, vari ett S:t Erikshuvud av guld, och i rött, vari ett riksäpple av guld.)
Nykyinen lääninvaakuna on yhdistelmä Tukholman kaupungin sekä Södermanlandin ja Uplannin maakuntavaakunoista. Södermanlandin vaakunasta mukaan ei ole otettu koko aarnikotkaa, vaan ainoastaan sen pää. Vaakuna on vuodelta 1968, jolloin överståthållarämbetet ja Tukholman lääni yhdistettiin. Överståthållarämbetetin vanhemmat vaakunat olivat muunnelmia Tukholman kaupungin vaakunasta. Aiempi Tukholman läänin vaakuna vuodelta 1947 oli yhdistelmä Södermanlandin ja Uplannin maakuntien vaakunoista.
Överståthållarämbetetin vaakuna ennen vuotta 1938.
Överståthållarämbetetin vaakuna 1938–1968.
Tukholman läänin vaakuna ennen vuotta 1968.
Tukholman kaupungin vaakuna.
Södermanlandin maakunnan vaakuna.
Uplannin maakunnan vaakuna.
Tukholman läänin vaakuna vuodesta 1968.
Maantiedettä

Läänin suurimmat taajamat
Tukholman lääni on asukasluvultaan Ruotsin suurin ja tiheimmin asuttu. Ruotsin väestöstä noin 22 % asuu Tukholman läänin alueella.
Tukholman läänissä harjoitetaan mittavaa maataloutta, vaikka alkutuotannossa työskenteleekin vain pieni osa väestöstä. Norrtäljen kunnassa maatalouden osuus on kuitenkin huomattava, ja siellä sijaitsee 40 % läänin maatalousyrityksistä.
Maantiedettä > Suurimmat taajamat

Vuonna 2010 Tukholman läänissä sijaitsi 134 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu läänin 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Tukholma* | &&&&&&&&01372565.&&&&001 372 565 |
| 2 | Södertälje | &&&&&&&&&&064619.&&&&0064 619 |
| 3 | Täby* | &&&&&&&&&&061272.&&&&0061 272 |
| 4 | Tumba* | &&&&&&&&&&037852.&&&&0037 852 |
| 5 | Upplands Väsby | &&&&&&&&&&037594.&&&&0037 594 |
| 6 | Lidingö | &&&&&&&&&&031561.&&&&0031 561 |
| 7 | Vallentuna* | &&&&&&&&&&029519.&&&&0029 519 |
| 8 | Åkersberga | &&&&&&&&&&028033.&&&&0028 033 |
| 9 | Märsta | &&&&&&&&&&024068.&&&&0024 068 |
| 10 | Boo | &&&&&&&&&&024052.&&&&0024 052 |
Läänin pääkaupunkia vastaava keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat sijaitsevat useammassa kuin yhdessä kunnassa.
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo läänissä sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan läänissä asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus ja kierrätys, energiahuolto ja ympäristötoiminta sekä rakennustoiminta. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden toimiala on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 0,3 | 0,3 |
|   | jalostus | 13,7 | 13,5 |
|   | palvelut | 85,3 | 85,5 |
|   | tuntematon | 0,7 | 0,7 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 1 077 416 | 1 017 070 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 105,9 |  |
Valtiopäivävaalit

Tukholman lääni on jaettu kahteen vaalipiiriin. Seuraavassa on lueteltu vaalipiirien nimet ja  suluissa on ilmoitettu kunkin vaalipiirin kiinteät paikat (ruots. fasta mandat) vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa. Kiinteiden paikkojen lisäksi valtiopäivävaaleissa on koko maassa 39 tasauspaikkaa (ruots. utjämningsmandat), jotka jaetaan vaalipiirien kesken vasta vaalien jälkeen.
Tukholman kunnan vaalipiiri (28 kiinteää paikkaa)
Tukholman läänin vaalipiiri (37 kiinteää paikkaa)
Tukholman kunnan vaalipiiriin kuuluu vain Tukholman kunta. Tukholman läänin vaalipiiriin puolestaan kuuluvat kaikki muut Tukholman läänin kunnat.
Viimeisimmät vuoden 2010 valtiopäivävaalien tulokset on seuraavassa esitetty vaalipiireittäin.
Valtiopäivävaalit > Tukholman kunnan vaalipiiri

| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 34,29 | 10 |
|   | Keskustapuolue | 6,34 | 2 |
|   | Liberaalit | 8,59 | 3 |
|   | Kristillisdemokraatit | 5,28 | 2 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 20,88 | 6 |
|   | Vasemmistopuolue | 7,40 | 2 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 12,22 | 3 |
|   | Ruotsidemokraatit | 3,17 | 1 |
|   | Muut | 1,84 | 0 |
|   | Yhteensä |  | 29 |
Valtiopäivävaalit > Tukholman läänin vaalipiiri

| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 39,96 | 15 |
|   | Keskustapuolue | 5,77 | 2 |
|   | Liberaalit | 8,30 | 3 |
|   | Kristillisdemokraatit | 6,27 | 3 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 22,23 | 8 |
|   | Vasemmistopuolue | 4,41 | 2 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 7,51 | 3 |
|   | Ruotsidemokraatit | 4,17 | 2 |
|   | Muut | 1,38 | 0 |
|   | Yhteensä |  | 38 |
Väestönkehitys > Väestö maakunnittain

Tukholman läänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 2 091 473 asukasta, jotka jakaantuivat eri maakuntiin seuraavasti:
| Maakunta | Väkiluku (31> 12.2011) |  % |
| --- | --- | --- |
| Uplanti | 1 139 585 | 54,5 |
| Södermanland | 951 888 | 45,5 |
Kaikki maakunnat kuuluvat lääniin vain osittain.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsstyrelsen i Stockholms län (ruotsiksi)
Stockholms läns landsting (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Stockholms län
Tukholman läänin kunnat
Ruotsin läänit
| --- | --- |
Nykyiset läänit:   Blekingen lääni  Gotlannin lääni  Gävleborgin lääni  Hallandin lääni  Itä-Götanmaan lääni  Jämtlandin lääni  Jönköpingin lääni  Kalmarin lääni  Kronobergin lääni  Länsi-Götanmaan lääni  Norrbottenin lääni  Skånen lääni  Södermanlandin lääni  Taalainmaan lääni  Tukholman lääni  Uppsalan lääni  Värmlannin lääni  Västerbottenin lääni  Västernorrlandin lääni  Västmanlandin lääni  Örebron lääni 
Lakkautetut läänit:   Göteborgin ja Bohusin lääni  Kristianstadin lääni  Malmöhusin lääni  Skaraborgin lääni  Tukholman kaupunki  Älvsborgin lääni 
Käännös suomeksi
Little Nightmares II

| Little Nightmares II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Tarsier Studios, Supermassive Games (Enhanced Edition)
Julkaisija:  Bandai Namco Entertainment
Jakelija:  Bandai Namco Entertainment
Ohjaaja:  Per Bergman, Gustaf Heinerwall, Dennis Talajic, Viktor Lidäng
Tuottaja:  Ernst Ten Bosch, Henrik Larsson, Paul Allen, Petra Pinho
Suunnittelija:  Hilda Lidén, Andreas Palmgren
Käsikirjoittaja:  David Mervik
Taiteilija:  Per Bergman, Kristofer Ling, Sebastian Bastian Claesson
Säveltäjä:  Tobias Lilja
Ohjelmoija:  João Xavier, Peter Akrill, Joel Jansson
Pelisarja:  Little Nightmares
Pelimoottori:  Unreal Engine 4
Julkaistu:  11. helmikuuta 2021
Lajityyppi:  kauhu
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16  USK 16 
Alusta:  Microsoft Windows.
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        : 
Little Nightmares II on on Tarsier Studiosin kehittämä ja Bandai Namco Entertainmentin julkaisema tasohyppelykauhupeli, joka on jatko-osa vuonna 2017 ilmestyneelle Little Nightmares pelille. Sitä voidaan pelata itsenäisenä kokemuksena. Tarina seuraa Monoa, jonka on työskenneltävä yhdessä Little Nightmaresin päähenkilön Sixin kanssa selviytyäkseen pale cityn kauhuista ja löytääkseen sen synkät salaisuudet. Peli julkaistiin Google Stadialle, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle 11. helmikuuta 2021. Supermassive Games on kehittänyt pelistä myös päivitetyn version nimeltä Little Nightmares II: Enhanced Edition, ja se julkaistiin 25. elokuuta 2021 PlayStation 5:lle, Windowsille ja Xbox Series X/S:lle. Supermassive Games kehittää pelille jatko-osaa nimeltä Little Nightmares III, jonka on määrä ilmestyä vuonna 2025.
Juoni

Mono, poika jolla on paperipussi päässään, uneksii käytävän päässä olevasta ovesta, jossa on silmä. Hän herää, kulkee metsän halki ja saapuu ränsistyneeseen mökkiin. Siellä hän vapauttaa Sixin, jonka naamioitunut metsästäjä on ottanut vangiksi. Metsästäjä jahtaa heitä, kunnes he päätyvät hökkeliin ja tappavat hänet sieltä löytyvällä haulikolla. Mono ja Six käyttävät ovea lauttana, kulkevat joen yli ja saapuvat Pale Cityyn, joka on sumun ja sateen verhoama ja täynnä vanhoja televisioita. Matkan varrella Mono yrittää käyttää televisioita portaaleina päästäkseen unensa käytävään. Six kuitenkin vetää hänet aina pois ennen kuin hän ehtii ovelle. Matkalla hän kohtaa myös useita kummitusmaisia, hohtavia lasten haamuja, joita hän voi imeä vuorovaikutuksessa niiden kanssa.
Mono ja Six saapuvat kouluun, jossa heidät pakotetaan eroamaan toisistaan, kun koulun raivokkaat oppilaat, posliinikiusaajat, kaappaavat Sixin. Mono pelastaa Sixin ja yhdessä he pakenemaan pitkäkaulaista opettajaa. Koulun ulkopuolella Six löytää ikonisen keltaisen sadetakkinsa. Heidän matkansa jatkuu sairaalaan, jossa he kohtaavat mannekiinin kaltaisia potilaita, irrallisia eläviä käsiä ja sipulipäistä tohtoria, joka liikkuu kattojen yllä. Mono houkuttelee tohtorin polttouuniin ja voi valita, tappaako hän tämän vai jättääkö loukkuun. Tämän jälkeen Mono ja Six lähtevät Pale Cityn keskustasta. He näkevät signaalitornin, joka lähettää voimakasta signaalia, mikä hallitsee kaupungin asukkaita: TV-riippuvaisia katsojia, joiden kasvot ovat vääristyneet pitkäaikaisesta altistuksesta. Kun Mono viimein pääsee television kautta ovelle, se avautuu paljastaen Thin Manin hahmon. Thin Man ilmestyy televisiosta ja kaappaa Sixin, jättäen jälkeensä häikäisevän varjon. Sixin varjo ohjaa Monoa kohti signaalitornia, jossa hän kohtaa Thin Manin. Mono tajuaa omaavansa samankaltaisia voimia kuin Thin Man ja riisuu hattunsa sekä voittaa Thin Manin taistelussa, vetäen signaalitornin puoleensa.
Mono saapuu signaalitorniin ja löytää Sixin, joka on ottanut vääristyneen jättiläisen muodon. Hänestä tulee vihamielinen, kun Mono vahingoittaa hänen soittorasiaansa, mutta tämä palauttaa hänet normaaliksi tuhoamalla sen. Kun signaalitorni alkaa murentua, lapsia jahtaa sen ytimen muodostava hyytelömäinen liha- ja silmämassa. He pakenevat massaa, mutta Six pettää Monon ja antaa hänen pudota kuiluun samalla kun hän itse pakenee televisioportaalin kautta. Yksin ja massan ympäröimänä Mono istuu yksinäisessä tuolissa ja alistuu kohtaloonsa. Aika kuluu, ja Mono vanhenee ja pitenee samalla, kun signaalitornin vaikutus korruptoi hänet hitaasti, ja lopulta hänestä tulee Thin Man. Nyt aikuinen Mono istuu unessaan käytävän päässä olevassa huoneessa, ja ovi sulkeutuu.
Jos pelaaja on kerännyt kaikki lasten haamut, pelin viimeisessä kohtauksessa Six astuu ulos televisioportaalista ja kohtaa varjonsa, joka istuu lattialla olevan esitteen päällä, joka mainostaa Mawia (ensimmäisen pelin tapahtumapaikkaa). Yhtäkkiä Sixin vatsa alkaa murista nälkäänsä.
Iikka Haka

Iikka Kustaa Haka (10. syyskuuta 1930 Helsinki – 10. lokakuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1990. Hän oli Valion johtotehtävissä vuodesta 1963 ja pääjohtaja 1985–1992.
Aiheesta muualla

Perko, Touko: Vuorineuvos Iikka Haka (1930–). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Talousvaikuttajat
Haka

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Haka voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
haka, aitaus (erityisesti kotieläintaloudessa)
hakamaa eli haka, karjanlaidunnukseen käytetty metsä- tai niittyalue
haka, mekaaninen lukkolaite
Haka, Suomen korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten käyttäjätunnistusjärjestelmä
Haka, valtakunnallinen rakennusliike
Valkeakosken Haka, valkeakoskelainen urheiluseura
Kajaanin Haka, kajaanilainen jalkapalloseura
Paimion Haka, paimiolainen urheiluseura
FC Haka, valkeakoskelainen jalkapalloseura
haka, maorien seremoniallinen huuto- tai sotatanssi
Haka eli Haankylä, kylä Viipurin maalaiskunnassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella
Haka-alue, kaupunginosa Savonlinnassa
Haka, eteläpohjalainen kansanmusiikkiyhtye
Haka-kerho, nuorisokahvila Helsingin Hakaniemessä 1957–1969
Sukunimi

Erkki Jaakonpoika Haka (1746–1808), Someron jahtivouti ja metsästäjä
Iikka Haka (1930–2024), suomalainen vuorineuvos, Valion pääjohtaja
Kaarina Haka (s. 1974), suomalainen kuvataiteilija
Reijo Haka (s. 1955), suomalainen pesäpalloilija
Library of Souls

| Library of Souls: The Third Novel of Miss Peregrine’s Children |
| --- | --- |
 Kirjan yhdysvaltalainen kansi
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ransom Riggs
Kieli:  englanti
Genre:  lasten- ja nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Quirk Books
Julkaistu:  2015
Ulkoasu:  sidottu, nidottu
Sivumäärä:  464 (Yhdysvallat)
ISBN:  78-1-59474-758-8

Edeltävä:  Kolkko kaupunki: Toinen romaani neiti Peregrinen eriskummallisista lapsista
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Library of Souls: The Third Novel of Miss Peregrine’s Children on yhdysvaltalaiskirjailija Ransom Riggsin menestyneen esikoisromaanin kolmas jatko-osa. Kirja julkaistiin alkuperäiskielellään englanniksi 22. syyskuuta 2015.  Sarjan ensimmäinen osa Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille  julkaistiin vuonna 2011.  Edeltävä, sarjan toinen, osa Kolkko kaupunki julkaistiin vuonna 2014.   Romaania ei ole käännetty suomen kielelle.
Aarno Kemppainen

Aarno Eero Julius Kemppainen (5. syyskuuta 1886 Kittilä – 12. maaliskuuta 1947 Kuopio) oli suomalainen päätoimittaja.
Kemppaisen vanhemmat olivat metsätarkastaja Adolf Kemppainen ja Agatha Charlotta Ingman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Kuopion lyseosta ja valmistui 1909 Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta.
Kemppainen oli Kuopiossa ilmestyneen Savotar-lehden aputoimittajana 1909–1911 ja päätoimittajana 1911–1918, Savon Jääkärin toimitussihteerinä 1918–1919 ja Savo-lehden toimittajana 1919–1924 sekä Warkauden Lehdessä ensin toimittajana ja sitten päätoimittajana 1928–1930. Hän oli sen jälkeen vuodesta 1930 STT:n Kuopion toimiston johtajana ja toimittajana Pohjois-Savo-lehdessä. Aiemmin hän oli työssä Oulussa Kaiku-lehdessä. Kemppainen osallistui itsenäisyysliikkeeseen aktivistien mukana ja sai sen johdosta vankeustuomion. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkillä Julle.
Aarno Kemppainen oli naimisissa vuodesta 1911 Lyyli Kekkosen kanssa. Lääninreviisori ja runoilija Eino Kemppainen, toimittaja-kirjailija Yrjö Kemppainen ja majuri Efraim Kemppainen olivat Aarno Kemppaisen veljiä.
Teoksia

Piirteitä Kuopion uimaseuran 10-vuotisesta toiminnasta vv. 1904-1914. Kuopion uimaseura, Kuopio 1915
Tiiliä lukemassa. Muutamia vankilamuistelmia. Pohjolan kustannus, Oulu 1917
Johannes XXIII

| Johannes XXIII |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Angelo Giuseppe Roncalli
Syntynyt: 25. marraskuuta 1881 Sotto il Monte, Italia
Kuollut: 3. kesäkuuta 1963 (81 vuotta) Apostolinen palatsi, Vatikaani
Paavi
Paavius alkoi:  28. lokakuuta 1958
Paavius päättyi:  3. kesäkuuta 1963
Edeltäjä:  Pius XII
Seuraaja:  Paavali VI
 Nimikirjoitus
Pyhä Johannes XXIII (syntymänimeltään Angelo Giuseppe Roncalli, 25. marraskuuta 1881 – 3. kesäkuuta 1963) oli Rooman piispa eli paavi. Hän toimi paavina vuodet 1958–1963.
Johannes XXIII oli Vatikaanin Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun virallisen, mutta perimätietoon perustuvan paaviluettelon mukaan 261. paavi. Hänen pontifikaattinsa eli paavinkautensa tärkeimpiin tapahtumiin kuuluu Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen järjestäminen.
Johannes XXIII julistettiin autuaaksi Johannes Paavali II:n aikana 3. syyskuuta 2000. Tämä on yleensä askel kohti pyhimykseksi julistamista. Edellinen autuaaksi, mutta ei pyhimykseksi, julistettu paavi oli Autuas Pius IX, joka hallitsi paavinistuinta 1800-luvulla. Johannes XXIII julistettiin pyhimykseksi yhdessä Johannes Paavali II:n kanssa 27. huhtikuuta 2014.
Elämä ennen paaviutta

Roncalli syntyi Sotto il Montessa 25. marraskuuta 1881. Hänen perheensä oli torppariperhe, johon kuului yhteensä kolmetoista lasta. Roncallin suvulla oli syvät juuret Bergamon maakunnassa, jonka yksi jäsen Guido Roncalli di Montorio oli Italian suurlähettiläänä Suomessa vuosina 1947-1950.
Käytyään läpi pappisseminaarin nuori Roncalli siirtyi jatkamaan opintojaan Rooman kaupungissa. Roncalli vihittiin papiksi Roomassa vuonna 1904, ja hän pääsi sekä opettajaksi että seurakuntapapiksi Bergamoon. Siellä Roncalli työskenteli Bergamon kaupungin piispan sihteerinä ja opetti samalla kirkkohistoriaa. Hän tutustui Achille Rattin – tulevaan paavi Pius XI:een – suorittaessaan 1500-luvun kirkkohallintoon liittyviä tutkimuksia Milanon Biblioteca Ambrosiniassa. Vuonna 1925 Roncalli vihittiin piispaksi, ja samalla paaviksi kohonnut Pius XI nimitti hänet diplomaatiksi Bulgariaan. Vuonna 1934 Roncalli nimitettiin paavin lähettilääksi Kreikkaan ja Turkkiin.
Toisen maailmansodan jälkeen Roncalli sai uudeksi tehtäväkseen toimia nuntiuksena Pariisissa. Tehtävä oli suhteellisen hankala, koska Ranska oli siihen aikaan sangen pappisvastainen valtio Euroopassa. Vuonna 1953 Roncalli nimitettiin Venetsian patriarkaksi ja kardinaaliksi palkkioksi hänen pitkästä urastaan Vatikaanin diplomaattina.
Valinta paaviksi

Vuoden 1958 konklaavi valitsi seuraajan samana vuonna kuolleelle Pius XII:lle, joka oli ollut paavina yhdeksäntoista vuotta. Konklaavin alkaessa kardinaalikollegioon kuului 51 jäsentä, joiden keski-ikä oli jo suhteellisen korkea. Paavi Pius XII oli nimittänyt uusia kardinaaleja tehtäviinsä viimeksi viisi vuotta ennen konklaavin alkua.
Vanhoillista linjaa edustavista kardinaaleista Gregorio Pietro Agagianian oli yksi pääehdokkaista. Hän oli armenialaissyntyinen kardinaali. Useiden 1900-luvun konklaavien tapaan muita pääehdokkaita etsittiin Pohjois-Italian suurimpien hiippakuntien johtajien joukosta. Heistä Genovan arkkipiispa Giuseppe Siri oli sangen nuori verrattuna muihin kardinaaleihin, vasta 52-vuotias, mikä huononsi hänen mahdollisuuksiaan, sillä konklaavi haki nyt Pius XII:n seuraajaksi ”välikauden paavia”, jonka pontifikaatin tulisi jäädä lyhyemmäksi kuin Pius XII:n yhdeksäntoista vuotta kestänyt kausi. Pohjois-Italian hiippakuntien johtajista Firenzen Elia della Costa taas oli jo erittäin iäkäs, 86-vuotias, ja useiden kardinaalien mielestä liian vanha paavinistuimelle. Bolognan Giacomo Lercaro taas tunnettiin liian edistyksellisenä, eikä hän siten kelvannut konservatiivisen linjan kannattajille. Milanon arkkipiispa Giovanni Battista Montini olisi voinut olla vahvoilla paavinvaalissa, mutta Pius XII ei ollut koskaan nimittänyt häntä kardinaaliksi, eikä hän täten ollut kelvollinen kandidaatti uudeksi paaviksi. Venetsian patriarkka Angelo Giuseppe Roncalli taas tunnettiin konservatiivisena, mutta myös sovittelunhaluisena ja iältään sangen sopivana, sillä 76-vuotiaana hän oli sopivan ikäinen välikauden paaviksi.
Vuoden 1958 konklaavin kulusta ei ole tarkkoja tietoja, koska konklaavi pidettiin sääntöjen mukaisesti suljettujen ovien takana, eikä kardinaalien ollut lupa tehdä muistiinpanoja äänestyksen kulusta. Saatavilla olevien vähäisten tietojen mukaan konklaavissa Agagianian ja Roncalli olivat kahdeksan äänestyskerran jälkeen tasoissa, jolloin kardinaalikollegion vanhin jäsen ehdotti kompromissiehdokkaaksi 79-vuotiasta Benedetto Masellaa. Masellan kohottaminen kompromissiehdokkaaksi vei Roncallilta ääniä, mutta tämä ei silti saanut taakseen tarvittavaa kahden kolmasosan enemmistöä. Masellan siirryttyä tukemaan Roncallia, tämä lopulta voitti paavinvaalin kahdennellatoista äänestyskierroksella.
Roncalli valittiin paaviksi 28. lokakuuta 1958 ja hänet vihittiin virkaan 4. marraskuuta Pietarinkirkossa.
Valinta paaviksi > Nimivalinta

Angelo Giuseppe Roncalli valittiin paaviksi ja hän otti paavilliseksi nimekseen Johannes XXIII:n. Nimivalinta oli sangen poikkeuksellinen, sillä edellinen Johannes-nimeä kantanut paavi oli 1300-luvulla hallinnut Johannes XXII. Lisäksi suuren skisman aikana oli hallinnut vastapaavi Johannes XXIII, jolla oli ollut erittäin huono maine ja joka oli hankkinut paavinistuimenkin epärehellisin keinoin. Roncallin nimivalinta tulee kuitenkin todennäköisesti siitä, että Johannes oli hänen kotikirkkonsa suojeluspyhimys. Lisäksi monet paaviuden historian aikana hallinneet Johannes-nimiset paavit olivat hallinneet paavinistuinta suhteellisen lyhyen ajan, minkä takia nimivalinta Johannes XXIII saattoi korostaa kyseessä olevan välikauden paavius, jonka ei odotettukaan kestävän kovin kauan.
Tilanne Johannes XXIII:n noustessa paaviksi

Ennen Johannes XXIII:n valintaa paaviksi, oli Pius XII hallinnut paavinistuinta yhdeksäntoista vuotta. Kuollessaan Pius XII jätti seuraajalleen pysähtyneisyyden tilassa olevan ja hyvin vanhoillisen katolisen kirkon. Pius XII oli johtanut Vatikaania itsevaltaisella tyylillä, ja hänen terveytensä pettäessä kirkkohallinnon kuvataan lamaantuneen, kuten ruotsalainen katolinen Gunnel Valquist aikanaan kirjoitti:
»Kun [Pius XII:n] terveys petti, koko kirkkohallinto lamaantui: mikään ei toiminut, ei ainakaan normaalisti. Rooman kirkko ajautui pysähtyneisyyden aikaan, jota leimasivat juonittelut ja valtataistelut, salailut ja juorut.»
Lisäksi Pius XII oli tehnyt hallaa katolisen kirkon suhteille protestanttisiin kirkkoihin nähden. Määritellessään vuonna 1950 ex cathedra -oikeutensa suoman erehtymättömyyden turvin dogmin Neitsyt Marian ottamisesta ruumiineen taivaaseen, Pius XII tuli samalla vaikeuttaneeksi katolisen kirkon suhteita protestantismiin. Useiden katolilaistenkin teologien mielestä oli tarpeetonta määritellä dogmi asiasta, eikä kyseisellä dogmille ollut helppo löytää myöskään tukea Raamatusta. Dogmi tuottikin ongelmia keskusteltaessa protestanttisten kirkkokuntien kanssa kristinuskon opista.