stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lämpösäteily
Säteilyn teho

Mustan kappaleen lämpö­säteilyn teho pinnan avaruuskulma- ja taajuusyksikköä kohti on Planckin lain mukaan:
tai aallonpituuksien avulla ilmaistuna
missä  \beta =2hc on vakio.
Matemaattisesti tämä kaava saadaan laskemalla spektrin energiajakauma kvantittuneessa sähkömagneettisessa kentässä, joka on täydellisessä termodynaamisessa tasapainossa säteilevän kappaleen kanssa. Yhtälö voidaan johtaa kaikkien mahdollisten taajuuksien äärettömänä summana. Kunkin fotonin energia,  E=h\nu , kerrotaan tätä taajuutta vastaavien tilojen lukumäärällä ja todennäköisyydellä, että kukin näistä tiloista on miehitetty.
Kun edellä esitetty yhtälö integroidaan taajuuden  \nu  suhteen, saadaan Stefanin–Boltzmannin lain mukainen säteilyteho:
missä verrannollisuuskerroin  \sigma  on Stefanin–Boltzmannin vakio ja  A säteilevän pinnan ala.
Aallonpituuden  \lambda \,, jonka kohdalla lähtevän säteilyn intensiteetti on suurimmillaan, ilmoittaa Wienin siirtymälaki:
missä vakio b on noin 2,897729 · 10-3 mK.
Käsiteltäessä pintoja, jotka eivät ole mustia kappaleita, on otettava huomioon emissiivisyystekijä  \epsilon (\nu ), joka yleensä riippuu myös taajuudesta. Tämä tekijä on kerrottava säteilyn spektrin kaavalla ennen integrointia. Jos se voidaan käsittää vakioksi, saatu tehon kaava sisältää emissiivisyystekijän  \epsilon  vakiotekijänä:
Tämänkaltaista teoreettista mallia, jossa taajuudesta riippumaton emissiivisyystekijä on pienempi kuin täydellisellä mustalla kappaleella, sanotaan usein harmaaksi kappaleeksi. Esimerkiksi grafiittia voidaan käytännössä pitää harmaana kappaleena.  Jos emissiivisyys riippuu taajuudesta, säteilyn kokonaisteho riippuu myös emissiivisyyttä taajuuden funktiona esittävän kuvaajan muodossa, mutta yleensä sille ei ole olemassa yksinkertaista lauseketta. Jos kuitenkin emissiivyys on likipitäen vakio lähellä sitä aallonpituutta, jonka kohdalla intensiteetti on suurimmillaan, harmaan kappaleen mallia voidaan käyttää säteilyn kokonaisteholle hyvänä likiarvona, sillä suurin osa lähtevästä säteilystä on aallonpituudeltaan lähellä tätä huippukohtaa ja näin ollen säteilytehoa taajuuden funktiona esittävän käyrän huippuosa dominoi integraalia.
Kaikissa edellä esitetyissä yhtälöissä lämpötila tarkoittaa niin sanottua absoluuttista lämpötilaa. Toisin sanoen se on ilmoitettava asteikolla, jonka nollapisteenä on absoluuttinen nollapiste, käytännössä kelvineinä, ei siis esimerkiksi celsiusasteina.
Säteilyn teho > Vakioita

Edellä esitetyissä yhtälöissä esiintyvät seuraavat vakiot vuoden 2019 SI järjestelmän päivityksen mukaisina:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  h\, | Planckin vakio | = 6,626 070 150· 10−34 J·s ≈ 4,135 667 69·10−15 eV·s |
|  b\, | Wienin siirtymälain vakio | ≈ 2,897 771 955·10−3 m·K |
|  k_{B}\, | Boltzmannin vakio | = 1,380 649 ·10−23 J/K ≈ 8,617 333 ·10−5 eV / K |
|  \sigma \, | Stefanin–Boltzmannin vakio | ≈ 5,670 374 ·10−8 W ·m−2·K−4 |
|  c\, | Valonnopeus | = 299 792 458 m/s |
Arvot, jotka on merkitty "=" ovat tarkkoja; "≈" merkityt on laskettu tarkoista arvoista, katkaistu ja pyöristetty annettuun tarkkuuteen.
Säteilynä siirtyvä lämpömäärä

Nettomääräinen lämmön siirtyminen pinnalta toiselle saadaan vähentämällä ensimmäiseltä pinnalta lähteneen ja toiselle pinnalle osuneen säteilyn määrästä toiselta pinnalta lähteneen ja ensimmäiselle pinnalle osuneen säteilyn määrä.
Mustien kappaleiden tapauksessa pinnalta 1 pinnalle 2 siirtyvä energia on:
missä  A on pinnan ala,  E_{b} on energiavuo (lähtevän säteilyn määrä pinta-alayksikköä kohti), ja  F_{1\rightarrow 2} on näkymätekijä pinnalta 1 pinnalle 2. Käyttämällä näkymätekijöiden vastavuoroisuusehtoa  A_{1}F_{1\rightarrow 2}=A_{2}F_{2\rightarrow 1} ja Stefanin–Boltzmannin laki,  E_{b}=\sigma T^{4} saadaan
missä  \sigma  on Stefanin–Boltzmannin vakio ja  T lämpötila. Jos  {\dot {Q}} on negatiivinen, lämpöä siirtyy nettomääräisesti pinnalta 2 pinnalle 1.
Kun kaksi harmaapintaista kappaletta sulkee väliinsä tilan, niiden välinen nettomääräinen lämmön siirtyminen on:
missä  \epsilon _{1} ja  \epsilon _{2} ovat pintojen emissiivisyydet.
Erikoistapauksissa kuten esimerkiksi yhdensuuntaisten levyjen, samankeskisten pallopintojen tai sisäkkäiden lieröiden välillä siirtyvän lämmön määrälle voiaan johtaa yksinkertaisempia lausekkeita.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Thermal radiation
Aiheesta muualla

Black Body Emission Calculator (Laskuri, jolla voidaan laskea mustan kappaleen lähettämän säteilyn määrä) spectralcalc.com. Arkistoitu 25.9.2021. Viitattu 20.12.2016.
Lämpö­säteily­paneeli Kanadan National Research Councilissa lähellä Ottawaa. Sillä testataan määrällisesti tarkoin säädellyn lämpö­säteilyn vaikutuksia.
Mustan kappaleen säteilyn tehon riippuvuus lämpötilata Stefanin–Boltzmannin lain mukaan.
Käännös suomeksi
Kuopion kauppahalli

Kuopion kauppahalli.
Kuopion kauppahallin läntisen sisäänkäynnin edustalla on Taru Mäntysen patsas Siskotyttö (1984): Siskotytön lakitus vappuaattona 2018.
Kuopion kauppahalli on jugend-tyyliin rakennettu kauppahalli Kuopion torilla. Kauppahallissa on myyntipiste 30 yritykselle. Se on auki ympäri vuoden kuutena päivänä viikossa.
Rakennuksen on suunnitellut Johan Victor Strömberg. Kauppahalli aloitti toimintansa elokuussa 1902. Hallia laajennettiin 1914 Arne Sireliuksen suunnittelemalla lihatarkastamolla, joka toimii nykyään kalahallina. Myöhemmin hallin ulkoasua on paranneltu ja tehty sisäremontteja. Kauppahallin purkamisesta keskusteltiin vakavasti viimeksi 1960-luvulla. Kauppahalli päätettiin kuitenkin kunnostaa 1970-luvun alussa. Rakennuksen nykyinen väritys on peräisin tältä ajalta.
Kauppahalli-hanketta oli suunniteltu jo 1870-luvulta lähtien. Ruoan myynnin puhtausvaatimukset olivat nousseet ja näin myös Kuopiossa tuli tarve rakentaa torille pysyvä myyntipaikka. Samaan aikaan torille suunniteltiin myös basaarirakennuksen rakentamista, mutta sitä ei koskaan toteutettu. Myöskään satamatorille samoihin aikoihin suunniteltu kauppahalli ei koskaan toteutunut.
Kauppahallin laajennus

Kauppahallia ja torin ympäristöä muutettiin alatorihankkeessa, johon liittyi myös kalahallin siiven purkaminen ja uuden kahvilaravintolan rakentaminen sen tilalle. Myös kauppahallin väritys muutettiin toriremontin yhteydessä keltaiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuopion kauppahalli Wikimedia Commonsissa
Kauppahallin kotisivut
Kuononuoliaiset

| Kuononuoliaiset |
| --- | --- |
 Serpenticobitis cingulata
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Kuononuoliaiset Serpenticobitidae  Kottelat, 2012
Katso myös
   Kuononuoliaiset Wikispeciesissä   Kuononuoliaiset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuononuoliaiset (Serpenticobitidae) on karppikaloihin kuuluva kalaheimo. Lajeja tavataan makeissa vesissä Kaakkois-Aasiassa.
Lajit ja anatomia

Kuononuoliaisiin kuuluu vain yksi suku Serpenticobitis ja siinä kolme lajia, esimerkiksi vannekuononuoliainen (Serpenticobitis octozona). Heimon lajien ruumis on pitkänomainen, kuono on pitkä ja siinä on kolme viiksisäieparia. Silmien alla on piikki. Uimarakkoa ympäröivät luut. Kuononuoliaisten pyrstöevä on hieman haarautunut. Ruumiissa on seitsemän tai kahdeksan tummaa juovaa.
Levinneisyys ja elintavat

Kuononuoliaisia tavataan Mekongjoessa.
Kuntamarkkinointi

Kuntamarkkinoinniksi kutsutaan toimenpiteitä, millä pyritään tuomaan kunta esille. Mielikuvaa paikkakunnasta luodaan muun muassa tapahtumien (myös matkailumarkkinointi) ja mainonnan keinoin. Yleensä markkinointiin liittyy myös joitakin konkreettisia, lyhyellä tähtäimellä mitattavissa olevia tavoitteita, kuten uusien asukkaiden hankkiminen.
Kuntamarkkinointia voidaan pitää elinkeinopolitiikan osana, sillä mielikuvilla on todellista vaikutusta esimerkiksi yritysten sijoittumiseen eri alueille.
Seudulliset kehittämisyhteisöt SEKES ry järjestää Kuntamarkkinoinnin SM-kilpailun vuosittain.
Suomalaisia kuntamarkkinointikampanjoita > Puolangan pessimistit

Puolangan pessimistit -niminen yhdistys on kehittänyt Puolangan kunnasta kuvaa maailman pessimistisimpänä paikkakuntana. Vuonna 2020 brittiläinen BBC teki jutun aiheesta.
Suomalaisia kuntamarkkinointikampanjoita > Avaruuden pääkaupunki 2018

Seinäjoen kaupunki aloitti elokuussa 2018 uuden markkinointikampanjan teemalla ”Avaruuden pääkaupunki”. Tammikuussa 2019 palkattiin somevideoita tekemään ”taivastelija”, joka ”tutkimusmatkailee” ympäri kaupunkia. Kampanja sai mediassa ja somekanavissa yli 77 miljoonaa näyttökertaa ja tuotti satakunta mediajuttua. Osin kampanjan ansiosta Seinäjoki nousi ykköseksi Kuntien imago 2018 -tutkimuksessa ja piti ykköspaikan suurten kaupunkien sarjassa monena seuraavanakin vuonna
Suomalaisia kuntamarkkinointikampanjoita > Porisuhdeneuvoja 2022

Porista kotoisin olevan näyttelijä Joonas Nordmanin käsikirjoittama ja näyttelemä Porisuhdeneuvoja Luukkone nousi vuonna 2022 tunnetuksi some- ja mediailmiöksi. Poria asuinpaikkana markkinoiva itseironinen kampanja sai monia markkinointiviestintäalan palkintoja.
Aiheesta muualla

Rainisto, Seppo K.: Success Factors of Place Marketing: A Study of Place Marketing Practices in Northern Europe and the United States..  (väitöskirja)  Teknillinen korkeakoulu, 2003.  ISBN 951-22-6685-7  Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 2.6.2008).
Kuntamarkkinointi nojaa bisnekseen ja lifestyleen Turun Sanomat.  22.5.2007. Viitattu 2.6.2008.[vanhentunut linkki]
Kuusamo, Tampere ja Vantaa voittajia Kuntamarkkinoinnin SM-kilpailussa SopuSavo.  14.5.2008. Viitattu 2.6.2008.[vanhentunut linkki]
Kontio, Aino-Maija: Kunta- ja seutuviestinnän periaatteita (ppt)  3.2.2005. Kuntaliitto. Arkistoitu 29.11.2007. Viitattu 2.6.2008.
Kauppatavarana kunta Markkinointi&Mainonta.  21.2.2003. Viitattu 2.6.2008.[vanhentunut linkki]
Zimmerbauer, Kaj & Korpimäki, Ulla: Houkuttimet ja imago maaseutumaisten kuntien muuttoliikkeen hallinnassa – Kuntajohdon näkemyksiä kolmessa eteläpohjalaiskunnassa. Maaseudun uusi aika, 2006, nro 1.  Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 2.6.2008. (Arkistoitu – Internet Archive)
Anna Kuoppamäki

Anna Mirjami Kuoppamäki (s. 14. huhtikuuta 1963) on suomalainen musiikkikasvattaja, musiikkikasvatuksen tutkija, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka vaikuttaa myös yhtyeessä Wilma. Hän toimii nykyään (2022) Länsi-Helsingin musiikkiopistolla laulun ja musiikin perusteiden opettajana.
Kuoppamäki valmistui musiikin maisteriksi 1995 ja väitteli musiikin tohtoriksi 2015 Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Väitöskirjassaan hän tutki musiikin ryhmäopetustilanteita. Englanninkielisen väitöskirjan otsikko on Gender lessons. Girls and boys negotiating learning community in Basics of Music.
Kuoppamäki on toiminut myös ääninäyttelijänä Disneyn Tuhkimo-elokuvissa. Hän on myös näytellyt Elämänmeno-televisiosarjassa vuodelta 1978 ja ollut Levyraati-televisio-ohjelmassa vierailijana vuonna 2002.
Annan isä on muusikko Jukka Kuoppamäki. Anna Kuoppamäki oli naimisissa Wilma-yhtyeen kitaristin Hans Anderssonin kanssa vuoteen 2018 saakka. Heillä on yksi yhteinen lapsi.
Aiheesta muualla

Anna Kuoppamäen haastattelu
Anna Kuoppamäen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Anna Kuoppamäen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Anna Kuoppamäen sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Anna Kuoppamäki laulaa Ylen elävässä arkistossa kappaleen Sinua sinua rakastan
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Maailmankaikkeudesta (Lucretius)

| Maailmankaikkeudesta> De rerum natura |
| --- | --- |
 Teoksen käsikirjoitus vuodelta 1483.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Lucretius
Kieli:  latina
Genre:  filosofia
Julkaistu:  noin 50 eaa.
Suomennos
Suomentaja:  Paavo Numminen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1965
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maailmankaikkeudesta (lat. De rerum natura, sananmukaisesti ”Asioiden luonteesta”) on roomalaisen filosofin ja runoilijan Lucretiuksen kirjoittama eeppinen runoelma. Se kuvaa epikurolaista todellisuuskäsitystä, jossa on keskeisenä atomismi. Runo on kirjoitettu noin vuonna 50 eaa.
Historia

Lucretius omisti runon ”Memmiukselle”, joka saattaa olla vuonna 58 eaa. preettorina toiminut Gaius Memmius. Eri puolilla runoa on useita viittauksia ”Memmiukseen”, kuten ”Memmiukselleni” ja ”Memmion mainio poika”. Lucretius todennäköisesti yritti saada Gaius Memmiuksen omaksumaan atomiopin.
Sisältö

Lucretius katsoo, että jotkut valistuneet yksilöt voisivat paeta omia halujaan ja katsoa tietämätöntä, onnetonta ja aina jotain haluavaa ihmiskuntaa, itsensä mukaan lukien, sääliä tuntien.
Yksilön velvollisuuksiin kuuluu julistaa totuutta ja elää sitä itse todeksi. Vastaavasti Maailmankaikkeudesta on Lucretiuksen oma esitys totuudesta tietämättömälle yleisölle. Hän toivoo, että joku kuulisi, ymmärtäisi ja välittäisi totuuden edelleen, jotta maailmaa voitaisiin parantaa.
Runon kerronnassa esiintyy useita henkilöhahmoja. Epikuros on opettaja, joka antoi Lucretiukselle ymmärryksen valon. Uskonnon hahmo on hirviö, joka hyökkää taivaasta ihmisiä kohtaan ja pyrkii tuhoamaan totuuden. Epikuros voittaa Uskonnon, koska selvittää maailmankaikkeuden toiminnan ja koostumuksen, ja auttaa ymmärtämään, mitä voi olla ja mitä ei voi olla. Tämä ymmärrys atomeista, tyhjyydestä ja maailmankaikkeuden toiminnasta auttaa vapauttamaan ihmiset jumalien ja kuoleman pelosta.
Sisältö > Kirjat

Maailmankaikkeudesta koostuu kuudesta kirjasta.
Ensimmäinen kirja alkaa Venuksen ylistyksellä. Muu sisältö koostuu pääasiassa atomiteorian kuvauksesta. Atomien pääominaisuuksiksi Lucretius luettelee tiiviyden, ikuisuuden, jakamattomuuden ja muuttumattomuuden. Tämän jälkeen Lucretius kumoaa kilpailevat käsitykset: monistien (Herakleitos) ja pluralistien (Empedokles) teoriat sekä Anaksagoraan näkemykset. Lopussa käsitellään kaikkeuden ja tilan sekä atomien lukumäärän äärettömyyttä.
Toinen kirja jatkaa atomiopilla ja käsittelee myös maailman alkuperää. Lucretius selvittää atomien liikkumista, muotoja, atomiyhdistelmissä tapahtuvaa vaihtelua sekä yhdistelmien ominaisuuksia. Kaikkeuden syntyä koskevassa osassa Lucretius torjuu kaikki uskonnolliset käsitykset.
Kolmas kirja alkaa Epikuroksen ylistyksellä. Loppuosa käsittelee sielua ja kuolemanpelkoa. Sieluun liittyen Lucretius selvittää sen koostumusta, kappalemaisuutta, sielun ja ruumiin suhdetta, sekä sielun kuolevaisuutta. Lucretiuksen mukaan sielu ei ole ollut olemassa ennen elämää, eikä säily sen jälkeen. Kuolemanpelkoa Lucretius pitää mielettömänä, koska hänen mukaansa aistimisen lakkaamisen seurauksena kuolema ei kosketa ihmisiä. Loppuosassa Lucretius selittää Manalaan liittyviä myyttejä.
Neljäs kirja käsittelee aistimista. Aisteista näköä käsitellään laajimmin. Lucretius käsittelee myös ajattelemista sekä hengen ja ruumiin yhteistoimintaa.
Viides kirja käsittelee maailmankaikkeutta, taivaankappaleita ja maata. Lucretius torjuu teologiset käsitykset maailman alkuperästä tai siitä, että taivaankappaleet olisivat jumalia tai että jumalat vaikuttaisivat maailmaan. Maailman Lucretius selvittää syntyneen atomien pyörteen satunnaisena muodostelmana. Taivaankappaleita käsittelevässä osassa Lucretius kuvaa maan kaiken keskuksena, sekä selvittää muun muassa taivaankappaleiden kokoa, kiertoliikettä ja rakennetta; päivän ja yön vaihtelua; kuun vaiheita; sekä auringon ja kuun pimennyksiä.
Maata käsittelevässä osassa Lucretius käsittelee elämän alkuperää, alkukantaisia elämänmuotoja ja alkukantaista ihmistä ja luonnonvalintaa. Lucretius selvittää myös kulttuurin kehitystä, kuten kielen, ihmisyhteisöjen, valtion ja jumalauskon syntyä, sekä käsityötaitojen, taiteiden ja tieteiden kehitystä.
Kuudes kirja käsittelee ilmakehän ilmiöitä, kuten ukkosta, vesipatsaita, pilviä ja sadetta, sekä maan ilmiöitä, kuten maanjäristyksiä, tulivuoria, Niilin tulvimista, magnetismia sekä ruttotauteja.
Sisältö > Keskeisiä väitteitä

Runon keskeisimmät väitteet ovat seuraavat:
Aine (substanssi) on ikuista.
Atomit liikkuvat äärettömässä tyhjyydessä.
Kaikkeus koostuu pelkästään atomeista ja tyhjyydestä, ei mistään muusta. Lucretius kannatti siis atomismia.
Ihmisen sielu koostuu pienistä atomeista, jotka haihtuvat savuksi henkilön kuollessa.
Jumalia on olemassa, mutta ne eivät ole luoneet kaikkeutta, eivätkä ne ole kiinnostuneita ihmisistä.
Kaikkeudessa on todennäköisesti olemassa toisia maailmoja, jotka ovat samankaltaisia kuin omamme, ja jotka koostuvat samoin atomien vaihtuvista yhdistelmistä.
Koska maailmat ovat pelkästään atomien yhdistelmiä, jotka muuttuvat välillä, sen enempää tämä kuin muutkaan maailmat eivät ole ikuisia.
Muut maailmat eivät ole sen enempää jumalien ohjaamia kuin omammekaan.
Tämän ja muiden maailmojen elämänmuodot muuttuvat, saavat ajan myötä lisää voimaa ja sitten menettävät voimansa muille elämänmuodoille.
Ihmiskunnan alku oli alkukantainen ja se on kehittynyt huomattavasti kyvyissä ja taidoissa, mutta myös tämä maailma tulee katoamaan.
Ihmiset tietävät asioita joko aisteilla tai järjellä.
Aistit ovat luotettavia.
Järki päättelee kaiken takana olevia selityksiä, mutta voi tehdä vääriä päätelmiä. Siksi päätelmät tulee jatkuvasti todentaa aistien antamaa todistusta vastaan.
Aistit havaitsevat kappaleiden paljain silmin näkyvät yhteentörmäykset ja vuorovaikutuksen.
Järki tekee johtopäätöksiä atomeista ja tyhjyydestä, jotka selittävät sen, mitä aistit havaitsevat.
Ihmiset pyrkivät välttämään kipua ja etsimään nautintoa.
Tavallinen ihminen pyrkii siis enimmäistämään nautinnon ja vähimmäistämään kivun.
Ihmiset ovat syntymästään lähtien kahden pelon, jumalien ja kuoleman pelon, alaisia.
Jumalat eivät kuitenkaan välitä ihmisistä, ja kuolema on helppoa.
Kun kuolet, sielusi ja ruumiisi atomit säilyvät ja muodostavat jotain muuta, kuten kiven, järven tai kukan.
Täysin deterministisestä eli lainalaisesta ja materialistisesta eli aineellisesta todellisuuskäsityksestä seuraa ongelma vapaan tahdon mahdollisuudesta. Lucretius katsoo, että vapaa tahto on mahdollista, koska liikkuvat atomit poikkeavat satunnaisesti suunnastaan (lat. clinamen).
Sisältö > Uskontojen alkuperä

Lucretius tunsi myötätuntoa niitä ihmisiä kohtaan, jotka eivät ymmärtäneet heidät synnyttäneen maailmankaikkeuden toimintatapoja. Hän katsoi näiden tietämättömien ja kovaonnisten ihmisten tarvitsevan uskontoa selittämään alkuperänsä sekä sen, miksi joskus tapahtuu hyviä asioita, ja miten he voisivat suojautua onnettomuudelta, jonka he näkevät iskevän muihin. Jumalauskon synnystä Lucretius kirjoittaa muun muassa seuraavaa:
»[...] Luulivat onnessaan myös [jumalain] olevan vertoja vailla, niistä kun häirinnyt ketäkään ei kuoleman pelko, vielä kun nukkuissaan jumalain näki saattavan aikaan ponnistuksettaan monet kummastuttavat ihmeet.
Toisekseen, nuo huomasivat oloseikkojen taivaan järjestyksessään sekä vuoden vaihtuvan aikain, vaan ei tienneetkään, mikä kaikkeen siihen on syynä. Siis pakopaikkana vain oli tuo: jumaloille on kaikki suotu ja vaikuttaa pyhä näiden sallima kaiken [...]
Toisekseen, kenen ei jumalain voi kammous mieltä jähmettää, kenen ei jäsenet alas raueten vaivu, kärvenneen maan kun tärisyttää ukkosen vaaja hirveä iskullaan, jyry halkoo valtavan taivaan?» 
(Viides kirja, 1179–1221, suomentanut Paavo Numminen.)
Lucretius sanoo ihmisten nähneen unissaan jumalia ja sillä perusteella uskoneen jumaliin. Toiseksi hän sanoo, että kun ihmiset eivät tunteneet ilmiöiden syitä, he selittivät tapahtumia jumalilla. Kolmanneksi hän mainitsee eräiden luonnonilmiöiden synnyttämän pelon. Ihmisten elämän janoa hän vertaa veden kantamiseen reikäiseen ruukkuun. Lopuksi Lucretius puhuu kuolemanjälkeisen rangaistuksen pelosta ja tarkastelee erikseen kuolemattomuususkon syntyä. Erityisesti hän pyrkii selittämään hengityksen lakkaamista kuolemassa (sanat 'henki', 'sielu' ja 'elämä' ovat olleet monissa kielissä yhteyksissä toisiinsa).
Käännökset

Teos on suomennettu alkuperäisessä heksametrimuodossa. Sari Kivistö ja H. K. Riikonen toteavat Suomennoskirjallisuuden historiassa, että teos kaipaisi myös suorasanaista suomennosta.
Kirjallisuutta > Suomennos

Lucretius, Carus Titus: Maailmankaikkeudesta.  ((De rerum natura.) Suomentanut sekä johdannon ja selitykset kirjoittanut Paavo Numminen. Antiikin klassikot)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1965.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lucretius: On the Nature of Things (Arkistoitu – Internet Archive) (The Internet Classics Archive) (englanniksi)
Lucretius: On the Nature of Things (Project Gutenberg) (englanniksi)
Lucretius: De rerum natura libri sex (The Latin Library) (latinaksi)
Teoksen kansilehti vuoden 1570 painoksesta.
Kuopion Riento

Kuopion Riento on kuopiolainen urheiluseura. Seura on toiminut muun muassa Aulis Rytkösen kasvattajaseurana.
Historia

Riento perustettiin vuonna 1907 ja se oli kaupungin ensimmäinen työväen urheiluseura. Toiminta lähti hyvin käyntiin seuran toimiessa Kuopion Työväenyhdistyksen jaostona. Seuran toiminta lakkautettiin vuonna 1930 maan poliittisen tilanteen takia, jonka takia rientolaiset perustivat Kuopion Työväen Urheilijat. Tällä nimellä toimintaa kesti viisitoista vuotta, jonka jälkeen toimintaa jatkettiin Kuopion Riennon nimellä.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Kuormasto

Kuormasto, Edwin Forbesin kuparietsaus vuodelta 1876.
Kuormasto, myös huoltokolonna, tarkoittaa sotilasyksiköiden mukana liikkuvaa huoltoa.
Kuormasto on sotilaallisia huoltokuljetuksia suorittavan kuljetusyksikön tai kuljetusosaston vanhentunut nimitys. Sanan merkitys voitiin 1930-luvulla määritellä joko ahtaammin, jolloin kuormastoon sisältyi vain hevosvetoisia ajoneuvoja, tai laajemmin, jolloin siihen katsottiin kuuluvan myös moottoriajoneuvoja.
Tarve erilliselle kuormastolle tuli yksiköiden kasvun mukana. Pienet yksikkö saattoivat tehdä hyvin pitkiä matkoja turvautuen pelkästään ympäristön tarjoamaan ruokaan ja veteen, mutta huoltaminen kävi vaikeaksi armeijoiden koon kasvaessa. Aseiden ja varusteiden, kuten painavien haarniskojen kehitys ja tuliaseiden mukaantulo kasvattivat sotilaiden tarvitseman materiaalin määrää. Kuormastosta tuli elinehto pitkille vastustajan alueelle ulotetuille sotaretkille. Tämän vuokse se oli usein tärkeä kohde vastustajan sotatoimille.
Kuormastot puolestaan kasvoivat armeijoiden mukana. Esimerkiksi Ononjoen taisteluun päättyneellä sotaretkellä vuonna 1410 keisari Yonglen joukkoihin sanotaan kuuluneen jopa 300 000 miestä ja 30 000 vankkurin kuormasto.
Menneinä aikoina kuormasto koostui yleensä vetoeläinten, kuten hevosten ja härkien vetämistä vankkureista, mutta muitakin kuljetusmuotoja oli. Ristiretkellään 1100-luvulla Rikhard I Leijonamieli marssi Levanttiin autiomaan halki. Koska matka olisi ollut vaikeakulkuinen vankkureille ja niitä vetäville eläimille, turvautui hän laivoihin, jotka huolsivat hänen rannikon läheisyydessä kulkevia joukkojaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuormasto Wikimedia Commonsissa