Emily Howell Warner
Lentäjän ura > Liikennelentäjänä

Vuonna 1967, kun moni Warnerin lennonopettajakollegoista Clinton Aviationilla oli palkattu liikennelentäjiksi, Warner päätti itsekin hakea liikennelentäjän paikkaa. Hän lähetti hakemukset United Air Linesille, Continental Airlinesille ja Frontier Airlinesille. Edistääkseen asiaa Warner muun muassa kirjoitti kirjeen Continentalin johtaja Bob Sixin vaimolle Audreylle, joka oli aktiivinen naisten aseman edistämisessä, ja kävi Frontierin toimistolla parin viikon välein tiedustelemassa tilannetta. Naislentäjiin kohdistuneiden ennakkoluulojen lisäksi lentäjien tarve oli vähenemään päin, ja Warnerin hakemukset hylättiin.
Lentäjien tarve alkoi jälleen kasvaa vuonna 1972. Kun Warnerin kollega, jolla oli häntä vähemmän lentokokemusta, palkattiin Frontierille, hän päätti taas keskittyä liikennelentäjän paikan hakemiseen. Hänen Frontier Airlinesilla työskennellyt ystävänsä auttoi Warneria esittelemällä hänet yhtiön lentotoimintojen apulaisjohtajalle Ed O’Neilille. Alkuvuodesta 1973 hän pääsi O’Neilin haastatteluun. Yleensä työhaastettaluihin ei kuulunut tarkastuslentoa lentosimulaattorissa, mutta O’Neil vei Warnerin näyttämään taitonsa Convair 580 -simulaattoriin. Onnistuneen suorituksen jälkeen O’Neil palkkasi hänet, ja hän aloitti tyyppikoulutuksen tammikuussa 1973.
Warner lensi ensimmäisen kerran Frontier Airlinesilla toisena perämiehenä Boeing 737 -koneella Denveristä Las Vegasiin 6. helmikuuta 1973. Ensimmäisen lentonsa jälkeen Warnerille toimitettiin kukkakimppu, jonka oli lähettänyt länsimaiden ensimmäisenä täysaikaisena naislentäjänä pidetty Turi Widerøe. Warner aloitti täysiaikaisena ensimmäisenä perämiehenä seuraavana vuonna. Hänestä tuli Yhdysvaltain ensimmäinen naislentäjä kaupallisessa lentoliikenteessä sitten Helen Richeyn 1930-luvulla ja ensimmäinen täysiaikaiseksi liikennelentäjäksi palkattu nainen. Perämiehenä hän lensi aluksi Convair 580 ja de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter -koneilla. Warner hyväksyttiin vuonna 1974 ensimmäisenä naisena liikennelentäjien Air Line Pilots Association -ammattiliittoon. Vuonna 1976 hänet ylennettiin Twin Otterin kapteeniksi, mikä teki hänestä Yhdysvaltain ensimmäisen naispuolisen kapteenin ja toi hänelle runsaasti huomiota tiedotusvälineissä. Myöhemmin hän siirtyi jälleen lentämään myös 737-koneita.
Warner jatkoi Frontier Airlinesin palveluksessa, kunnes yhtiö lopetti toimintansa vuonna 1986. Hän siirtyi Continental Airlinesin palvelukseen, jossa hän samana vuonna johti kapteenina ensimmäistä pelkästään naislentäjistä koostunutta miehistöä. Oltuaan lyhyen aikaa Continentalilla hän siirtyi UPS Airlinesille Boeing 727:n kapteeniksi. Hän lopetti aktiivisen lentämisen vuonna 1990 ja siirtyi Yhdysvaltain ilmailuhallinto FAA:n palvelukseen, jossa hän valvoi FAA:n edustajana United Air Linesin Boeing 737 -lentäjiä. Warner jäi eläkkeelle kesällä 2002. Hänellä oli tuolloin yli 21 000 lentotunnin kokemus, mikä oli siihen aikaan enemmän kuin yhdelläkään toisella naislentäjällä maailmassa.
Eläkkeelle jäätyään Warner jatkoi aktiivista toimintaa ilmailualan järjestöissä ja lensi itse Cessna 182 Skylane -koneella vähintään kerran kuukaudessa. Lentämisen lisäksi hän harrasti murtomaahiihtoa ja ratsastusta. Hän kuoli 80-vuotiaana vanhainkodissa Littletonissa kaatumisen ja Alzheimerin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin.