stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tietojenkäsittely
Opetus Suomessa

Suomessa tietojenkäsittelyn tutkintoon (tradenomi (AMK)) johtavaa koulutusta tarjotaan seuraavissa ammattikorkeakouluissa.
Haaga-Helia ammattikorkeakoulu (Helsinki)
Hämeen ammattikorkeakoulu (Hämeenlinna)
Jyväskylän ammattikorkeakoulu
Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu
Kajaanin ammattikorkeakoulu
Karelia-ammattikorkeakoulu (Joensuu)
Lahden ammattikorkeakoulu
Lapin ammattikorkeakoulu
Laurea-ammattikorkeakoulu
Ammattikorkeakoulu Novia
Oulun ammattikorkeakoulu
Satakunnan ammattikorkeakoulu
Savonia-ammattikorkeakoulu (myös verkkokurssi)
Tampereen ammattikorkeakoulu
Turun ammattikorkeakoulu
Vaasan ammattikorkeakoulu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tietojenkäsittely Wikimedia Commonsissa
Titanoboa

| Titanoboa cerrejonensis |
| --- | --- |

 Paleoseeni 60–58 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Jättiläiskäärmeet Boidae
Alaheimo::  Boat Boinae
Suku::  †Titanoboa
Laji::  cerrejonensis
Kaksiosainen nimi
 † Titanoboa cerrejonensis  Head et al., 2009 
Katso myös
   Titanoboa Wikispeciesissä   Titanoboa Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Titanoboa cerrejonensis oli noin 60 miljoonaa vuotta sitten elänyt jättiläiskäärme ja samalla Titanoboa-suvun ainut tunnettu laji. Se painoi noin 1 100 kg ja sen pituus oli todennäköisesti ainakin 13 metriä. Käärmeen uskotaan syöneen krokotiileja, suuria kaloja ja makeanveden kilpikonnia.
Titanoboa cerrejonensis eli Etelä-Amerikan alueella sademetsissä, ja sen uskotaan viettäneen lähes koko elämänsä veden äärellä. Titanoboan fossiilit löydettiin Cerren kivihiilikaivoksilta.
Tilsitin sopimus

Nicolas Gossen maalauksessa Napoleon I, Venäjän Aleksanteri I, Preussin kuningatar Luise von Mecklenburg-Strelitz ja Frederick William III Tilsitissä 1807.
Napoleon I:n ottamassa vastaan Aleksanteri I:n lautalla Niemenjoella Tilsitissä  25. kesäkuuta 1807. Adolphe Roehnin maalaus.
Tsaari Aleksanteri I asui tässä talossa Napoleonin vieraana Tilsitissä Itä-Preussin puolella
Tilsitin sopimus oli Ranskan keisari Napoleonin ja Venäjän tsaari Aleksanteri I:n välillä Tilsitissä 7. heinäkuuta 1807 solmittu rauhan- ja liittosopimus. Kaksi päivää myöhemmin Napoleon solmi Tilsitissä rauhan myös Preussin kanssa, mikä päätti neljännen liittokunnan sodan.
Aselepo Ranskan sekä Venäjän ja Preussin välillä oli solmittu 21.–25. kesäkuuta.
Ranskan ja Venäjän sopimus

Napoleonin ja Aleksanterin neuvottelupaikkana toimi Niemenjokeen ankkuroitu lautta. Sopimuksen perusteella osapuolet sitoutuivat paitsi rauhaan myös keskinäiseen liittoon. Napoleonin kannalta kyse oli merkittävästä edistysaskeleesta, koska hän sai aiemmin vastahakoisen Venäjän viimein mukaan ajamaansa Britannian mannermaasulkemukseen, jonka toimivuus oli riippuvainen sen tiiviydestä.
Sopimuksen perusteella Venäjä sitoutui välittämään rauhaa Ranskan ja Britannian välille. Edelleen, mikäli rauhantunnustelut epäonnistuisivat, Venäjä katkaisisi diplomaattisuhteensa Lontooseen ja tarvittaessa painostaisi mannermaasulkemukseen sitoutumattomat Portugalin, Tanskan ja Ruotsin mukaan saartoon.
Vastaavasti Ranska lupautui välittämään rauhaa sodassa olevien Venäjän ja Turkin välille sekä tukemaan Venäjän valloituksia Turkin kustannuksella Euroopassa, mikäli Turkki ei suostuisi rauhanehtoihin.
Ranskan ja Preussin sopimus

Tsaari Aleksanterin tavoin myös Preussin kuningatar Luise neuvotteli henkilökohtaisesti Napoleonin kanssa, mutta Napoleon ei suostunut lieventämään Preussilta vaadittuja ankaria rauhanehtoja. Rauhansopimuksessa Preussi menetti puolet alueistaan, mukaan lukien kaikki sen Puolan jaoissa 1793 ja 1795 saamat alueet sekä kaikki Elben länsipuoliset alueet. Preussin alue kutistui 231 000 neliökilometristä 119 000 neliökilometriin. Preussin luovuttamista alueista muodostettiin muun muassa Ranskan vasallivaltioiksi tarkoitetut Westfalenin kuningaskunta sekä Varsovan herttuakunta. Preussi joutui myös osallistumaan mannermaasulkemukseen. Lisäksi Preussi joutui maksamaan 120 miljoonaa frangia sotakorvauksia, ja Ranskan joukot miehittäisivät maata kunnes koko summa olisi maksettu.
Seuraukset

Tilsitin sopimuksella oli suuri merkitys Suomen historian kannalta, koska Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf oli vastustanut Napoleonia väsymättä eikä nytkään halunnut antaa periksi. Kovan diplomaattisen taivuttelun osoittauduttua tuloksettomaksi Aleksanteri julisti Napoleonin painostuksesta Ruotsille Suomen sodan nimellä tunnetun sodan vuonna 1808. Sen seurauksena Suomi liitettiin osaksi Venäjää.
Tilsitissä saavutettu kahden suurvallan yksimielisyys jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä jo 31. joulukuuta 1810 Aleksanteri salli brittiläisten alusten jälleen saapua venäläisiin satamiin. Päätöksen taustalla oli Napoleonin oma yritys helpottaa maansa talousongelmia sallimalla määrättyjen puolueettomien alusten välittää Ranskan ja Britannian välistä kauppaa. Lopulta, alle viisi vuotta sopimuksen solmimisen jälkeen, Tilsitin sopimuskumppanit ajautuivat sotaan, jonka tulos oli ratkaiseva Napoleonin kohtalon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tilsitin sopimus Wikimedia Commonsissa
The International

| The International |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Tykwer
Käsikirjoittaja:  Eric Singer
Tuottaja:  Charles Roven Richard Suckle Lloyd Phillips
Säveltäjä:  Johnny Klimek
Kuvaaja:  Frank Griebe
Leikkaaja:  Mathilde Bonnefoy
Pääosat:  Clive Owen Naomi Watts
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Saksa  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   27. helmikuuta 2009
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The International on 27. helmikuuta 2009 julkaistu Tom Tykwerin ohjaama elokuva.
Tarina

Interpolin agentti Louis Salinger (Clive Owen) tutkii korruptiosta ja murhista epäiltyä kansainvälistä pankkia. Häntä avustaa manhattanilainen apulaispiiriasianajaja (Naomi Watts).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clive Owen  | … |  Interpol-agentti Louis Salinger   |
|  Naomi Watts  | … |  Manhattanin apulaispiiriasianajaja Eleanor Whitman   |
|  Ulrich Thomsen  | … |  insvestointipankkiiri Jonas Skarssen, joka sekaantuu asekaupparinkiin  |
Tuotanto

The International perustuu käsikirjoittaja Eric Singerin alkuperäistyöhön. Pääosien esittäjä valittiin 2007, Clive Owen huhtikuussa ja Naomi Watts heinäkuussa.
Kuvaukset alkoivat Berliinissä 10. syyskuuta 2007. Osa kuvauksista tehtiin Filmstudio Babelsbergissä. Kuvauksia varten rakennettiin alkuperäisen kokoinen malli New Yorkin Guggenheim-museosta.
Aiheesta muualla

The International Sony Pictures Entertainment / Youtube.  16.9.2008. Viitattu 26.2.2021. (englanniksi)
Valokuvafilmiruutukoko

Valokuvafilmiruutukoko on mitta, joka määrittää valokuvafilmille valottuvan alueen mitat. Yleisin ruutukoko on ollut 24 mm x 36 mm filmikameroissa, joka on leveydeltään 35 mm ja tyyppimerkinnältään 135. Samaa kokoa on käytetty myös elokuvakameroissa. Siksi sitä kutsutaankin kinofilmiksi.
120

1888 Kodak kehitti rullafilmin. Kuva-alat ovat 4,5 cm x 6 cm = 27 cm², 6 cm x 6 cm = 36 cm², 7 cm x 6 cm = 42 cm² sekä 9 cm x 6 cm = 54 cm².
135

1892 alkoi kinofilmin kehitys. Se sai lopullisen muotonsa 1894-1895 ja se on vieläkin laajahkossa käytössä mekaanisissa kameroissa. Kuva-ala on 24 mm x 36 mm = 8,64 cm²
126

126-koko on muovikasettiin sisällytetyn filmin tyyppi. Se esiteltiin 1963 Kodak Instamatic -kameroihin. Filmin kuva-ala on tosiasiassa 28 mm x 28 mm, mutta sitä oli reunoista varjostettu tai muutoin pienennetty siten, että tehokas valottuva kuva-ala oli yleensä 26,5 mm x 26,5 mm = 7,0225 cm²
110

110-koko on periaatteessa samankaltainen muovikasettiin pakattu filmi kuin 126. Se esiteltiin 1972 Pocket Instamatic -kameroihin. Kuva-ala oli 13 mm x 17 mm = 2,21 cm².
APS

APS on 1996 esitelty nykyaikaistettu kinofilmityyppi, jossa filmi voidaan kelata kesken kuvaamisen takaisin rullalle ja jatkaa seuraavasta tyhjästä ruudusta seuraavalla kerralla. Tämä mahdollistaa useiden eri filmiherkkyyksisien filmirullien kuvaamisen kuvaamatta ainuttakaan ensin loppuun ennen toisten aloittamista. Ongelmaksi on nähty lähinnä se, että filmiala on pienempi kuin kinofilmillä. Kuva-alat ovat:
30,2 mm x 16,7 mm = 5,0434 cm² (APS-H "High Definition")
25,1 mm x 16,7 mm = 4,1917 cm² (APS-C "Classic") ja
30,2 mm x 9,5 mm = 2,869 cm² (APS-P "Panorama").
4/3

4/3- eli Four Thirds -kooksi kutsutaan vuonna 2002 digitaalisille kameroille esiteltyä CCD- tai CMOS-valotuskennon kuva-alaa käyttävää digitaalisen kameran ratkaisua, jota käyttää muun muassa Olympus. Sen kuva-ala on 18 mm x 15,5 mm = 2,79 cm². Kyseiselle koolle ei valmisteta valokuvafilmiä analogiseen kameraan, minkä vuoksi se ei ole filmikoko, mutta valotuskennon koolla on merkitystä kuvan kykyyn erotella kohteen yksityiskohtia, minkä vuoksi vertaaminen filmeihin on tarkoituksen mukaista. 4/3-koon tarkoituksena on tehdä kameroista pienikokoisempia pienen kennon avulla sekä suuntautua verkkojulkaisemiseen. Pienikokoista valotuskennoa pidetään jossain määrin haasteena tapauksissa, jossa kuvausolosuhteet ovat vähävaloiset ja halutaan käyttää suurta valotusherkkyyttä, esimerkiksi ISO 800 - ISO 3200. Tällaisissa tapauksissa pienikennoinen kamera tuottaa suurempikennoisia herkemmin kohinaa kuvaan.
Toinen kehityssuunta digitaalisissa kameroissa on kuvan painaminen lehtikuvaksi, minkä vuoksi tekniset perusteet tulevat kinofilmikameroista. Kinofilmiä vastaavan digitaalisten kameroiden teknistä parhaimmistoa edustavat ne, digitaaliset kamerat, joiden CCD- tai CMOS-valotuskenno on kinofilmikoon 24 mm x 36 mm -kokoinen.
Valokuvafilmiruutukoot
9,5 mm x 30,2 mm ("APS-P")
16,7 mm x 25,1 mm ("APS-C")
13 mm x 17 mm ("110")
16,7 mm x 30,2 mm ("APS-H")
18 mm x 15,5 mm ("4/3")
24 mm x 36 mm ("135" tai "kinofilmi")
26 (28) mm x 26 (28) mm ("126")
4,5 cm x 6 cm
6 cm x 6 cm
7 cm x 6 cm
9 cm x 6 cm
Tony Richards

Tony Richards (s. Anthony Richard Orlando) on yhdysvaltalainen muusikko, jonka pääinstrumentti on rummut. Richards tunnetaan parhaiten heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in alkuperäisenä rumpalina vuosina 1982-1984.
Uransa alkuaikoina Richards soitti eri yhtyeissä ilman mainittavaa menestystä. Muutettuaan Phoenixistä Arizonasta Los Angelesiin Kaliforniaan hän liittyi yhtyeeseen nimeltä Dante Fox, josta myöhemmin muotoutui glam metal -yhtye Great White. Tony Richards jätti Dante Foxin ystävänsä Don Costan kanssa vuonna 1982 ja he liittyivät Blackie Lawlessin pyynnöstä W.A.S.P.:iin. Don Costa ei ehtinyt levyttää W.A.S.P.:in riveissä, vaan liittyi Ozzy Osbournen yhtyeeseen vuonna 1983. Tony Richards sen sijaan soitti rumpuja W.A.S.P.:in debyyttialbumilla W.A.S.P. Yhteistyö Blackie Lawlessin kanssa ei kuitenkaan sujunut ja Richards jätti yhtyeen vuonna 1984.
Nykyään Tony Richards soittaa DellaVella-yhtyeessä basisti Carl Della Vellan ja kitaristi Lee Oliverin kanssa.
Aiheesta muualla

History of Tony Richards - W.A.S.P. & Great White days - haastattelu, osa 1 (englanniksi)
Tony Richards - W.A.S.P. days - haastattelu, osa 2 (englanniksi)
DellaVellan virallinen kotisivu
Valokuitu

Valokuituja
Valokuitu tai optinen kuitu on ohut lasista tai muovista (esim. akryylimuovi) vedetty kuitu, jonka tarkoituksena on johtaa valoa. Valon taajuus on satoja terahertsejä ja tietoliikenteessä moduloidulla LED- tai laservalolla voidaan lähettää tietoa suurella nopeudella. Paksumpaa muovikuitua käytetään myös valonjohteena sisustuksessa. Valokuitu koostuu ytimestä (core) ja sitä ympäröivästä kuoresta (cladding) sekä mekaanista suojaa antavasta pinnoitteesta (coating).
Valokuiduista valmistetaan useita kuituja sisältäviä valokaapeleita.
Valokuitu Suomen tietoliikenteessä

Suomen tietoliikenne perustuu nykyisin valokuidusta rakennettuun runkoverkkoon, joka kuljettaa puhelinkeskusten välistä tietoliikennettä. Ensimmäiset puhelinverkon valokaapelit otettiin käyttöön Yhdysvalloissa vuonna 1976 ja Suomessa vuonna 1979. Suomessa valokuituverkkoa rakentaa mm. Valoo, Lounea, Elisa, GlobalConnect ja Valokuitunen.
Valokuitutekniikka > Yksimuotokuidut

Valo kulkee halkaisijaltaan 5–10 mikrometriä eli noin 0,005–0,01 mm paksussa ytimessä heijastumalla suoraan päästä päähän. Kuitujen valmistuksessa käytettävän lasin on oltava erittäin puhdasta, koska tyypilliset valokuituyhteydet ovat pituudeltaan useita kilometrejä. Tyypilliset yksimuotokuidulle tarkoitetut IP-verkkokäytössä olevat moduulit tukevat 11 kilometrin linkkejä. Moduuleja on saatavilla myös pidemmille matkoille, mutta ne ovat hinnaltaan kalliimpia ja yhteensopivuus on heikompi verrattuna lyhyen matkan lähettimiin. Todella pitkien yhteyksien rakentamiseen voidaan käyttää optisia vahvistimia, jolloin signaalia ei tarvitse välillä muuttaa sähköiseen muotoon. Tyypillisesti erbiumilla seostetusta lasikuidusta valmistetuilla laseroivilla vahvistimilla signaalin voimakkuus voidaan palauttaa alkuperäiselle lähetystasolle ja yhteyttä jatkaa edelleen useita kilometrejä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kategoria (ISO/IEC 11801) | Siirtonopeus | Suurin pituus | Lisähuomautuksia |
| OS1/OS2 | 10 Gb | 10 km | 9/125 µm (Laser) aallonpituus 1310 nm |
| OS1/OS2 | 10 Gb | 40 km | 9/125 µm (Laser) aallonpituus 1550 nm |
OS2 = ns. vesipiikitön
Valokuitutekniikka > Monimuotokuidut

Monimuotokuitujen ytimet ovat halkaisijaltaan 50–70 mikrometriä. Monimuotokuidussa valo kulkee heijastumalla sekä taittumalla kuidun ytimen ja lasikuoren rajapinnasta. Lyhyille yhteyksille valokuituja valmistetaan myös muovista (POF, Plastic Optical Fiber). Edullisilla ja helppokäyttöisillä muovikuiduilla yhteyksien pituudet ovat tyypillisesti vain kymmenien tai satojen metrien mittaisia (yleensä korkeintaan 200–300 metriä). Rakennuskaapeloinnissa monimuotokuiduilla tehdään siirtymiset kerrosten välillä. Rakennusten välillä voidaan myös käyttää monimuotokuitua, mikäli niiden etäisyys ei kasva liian suureksi.
Monimuotokuituluokat (OM1, OM2, OM3, OM3 Plus (tai OM4)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kategoria (ISO/IEC 11801) | Siirtonopeus | Suurin pituus | Lisähuomautuksia |
| OM1 | 100 Mb | 2000 m | 62,5/125 µm (LED) |
| OM1 | 1 Gb | 300 m | 62,5/125 µm (Laser) |
| OM1 | 10 Gb | 33 m | 62,5/125 µm (Laser) |
| OM2 | 10 Gb | 82 m | 50/125 µm (Laser) |
| OM3 | 1 Gb | 1000 m | 50/125 µm (Laser) |
| OM3 | 10 Gb | 300 m | 50/125 µm (Laser) |
| OM3+ | 10 Gb | 550 m | 50/125 µm (Laser) |
| OM3+ (OM4) | 40 Gb | 100 m ? | 50/125 µm (Laser) |
| OM3+ (OM4) | 100 Gb | ? m | 50/125 µm (Laser) IEEE standardi n. 2010 |
Valokuitutekniikka > Tilaajayhteyksien toteutusmalleja

Fiber to the node (FTTN): Kuituyhteys ulottuu kaupunginosan, asuinalueen tai vastaavan keskittimeen (solmu).
Fiber to the curb (FTTC): Yhteys ulottuu korttelin tai muun pienalueen laitekaappiin.
Fiber to the premises (FTTP) tai Fiber to the building (FTTB): Yhteys ulottuu kiinteistön tai rakennuksen jakamoon.
Fiber to the home (FTTH): Yhteys ulottuu pientaloon tai huoneistoon.
FTTx-toteutuksissa, pois lukien FTTH, toteutetaan yhteyden loppupää kuparikaapeloinnilla ja sopivalla verkkotekniikalla, esim. Ethernet, DSL, HomePNA tai PLC.
Hybrid fibre-coaxial: (HFC) Valokuitu- ja koaksiaalikaapelin (kaapeli-tv) hybridiverkko. Käyttö esim. DOCSIS-järjestelmässä.
Valokuitu sisustuksessa

Valokuitua käytetään myös sisustuksessa, esimerkiksi saunan valaistukseen ja olohuoneessa koristeena. Näissä on yleensä vain yksi valonlähde, josta erkanee kuituja useaan suuntaan ja valo karkaa kuitujen toisesta päästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valokuitu Wikimedia Commonsissa
Helkama Bica: FLASH CORD 2001, Valokaapelit tele- ja tietoverkoissa, 4. painoksen uusintapainos, 2004, 113 sivua (pdf)
Helkama Bica: Kaapeloidun valokuidun ominaisuudet (pdf)
Helkama Bica: Valokaapelit - yleiskatsaus
Fiber to the Home Council Europe (englanniksi)
Valokuiduista koostuva valokaapeli
Yksimuotokuidun rakenne
 1. Ydin 8 µm
2. Verhous 125 µm
3. Puskuri 250 µm
4. Vaippa 400 µm
Tilaajayhteksien toteutusmalleja
Tony Purnell

| Tony Purnell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. toukokuuta 1958 (ikä 66) Carshalton, Surrey, Australia
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Tony Purnell (s. 23. toukokuuta 1958 Carshalton, Surrey) on brittiläinen liikemies ja entinen Jaguarin Formula 1 -tallin tallipäällikkö. Marraskuussa 2002 Purnell nimettiin Jaguarin tallipäälliköksi korvaten tehtävässään Niki Laudan, jossa hän toimi 7. tammikuuta 2005 asti jolloin hänet korvasi tehtävässään Red Bullilla Christian Horner.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tony Purnell
Käännös suomeksi
Tommy Gunn

Tommy Gunn on Sylvester Stallonen luoma ja Tommy Morrisonin esittämä kuvitteellinen hahmo elokuvassa Rocky V.
Hahmon taustaa

Tommy Gunn on kotoisin Oklahomasta ja hän asui perheessä, jossa hänen alkoholisoitunut isänsä hyväksikäytti häntä ja vaimoaan vuosia. Eräänä päivänä Tommyn jouduttua ongelmiin koulussa hänen isänsä pahoinpiteli hänet niin pahasti että Tommy ei pystynyt kävelemään viikkoon. Tommyn varttuessa hän alkoi nousta isäänsä vastaan ja sanoi hänen olleen ensimmäinen jonka hän on tyrmännyt. Samoihin aikoihin Tommy alkoi harrastaa nyrkkeilyä. Tommy oli voittanut seitsemän ottelua ennen kuin hän tapasi Rockyn toivoen tämän treenaavan häntä. Tommyllä oli myös amatööriennätys 45-1-0.
Hahmon taustaa > Rocky V

Tommy kohtasi Rockyn kadulla ja pyysi häntä opettamaan hänelle joitakin hänen liikkeitään kehittyäkseen paremmaksi nyrkkeilijäksi. Samalla Rocky joutui George Washington Duken silmätikuksi, joka halusi Rockyn palaavan kehään jotta hänen suojattinsa Union Cane (josta tuli mestari Rockyn jäätyä eläkkeelle) voittaisi mestaruuden oikeasti. Rocky neuvoi Tommya käymään nyrkkeilysalillaan joku päivä.
Tommyn saavuttua salille hän treenasi harjoitusvastustajaa vastaan ilman pääsuojusta. Vastustajan oltua voitolla Tommy suuttui ja alkoi lyömään häntä kunnes Rocky ja Paulie keskeyttivät hänet. Tilanteen rauhoituttua Tommy pyysi Rockya managerikseen. Hieman emmittyään Rocky suostui. Rocky antoi Tommyn jopa asua luonaan. Rockyn manageroimana Tommy voitti 15 ottelua lisää, kaikki tyrmäyksellä. Tommyn saadessa median huomiota hän huomasi jäävänsä Rockyn varjoon. Tällöin Duke näki tilaisuutensa ja lähestyi Tommya tarjoten hänelle tilaisuutta, jota Rocky ei voi tarjota. Rocky yrittää vakuuttaa Tommylle olevansa hänen puolellaan mutta Tommy hylkää Rockyn ja lähtee.
1. tammikuuta 1990 kun oli kulunut 15 vuotta Rockyn ja Apollon ensimmäisestä ottelusta Tommy otteli raskaan sarjan mestaruudesta Union Canea vastaan. Tommy tyrmää Canen ensimmäisessä erässä voittaen mestaruuden. Jälkeenpäin Tommy kiitti henkilöä jonka ansiota tämä oli sanoen henkilön olevan Duke eikä Rocky. Yleisö alkoi buuata Tommylle tämän kommentista ja Tommy joutui median kritisoimaksi heidän sanomalla Unionin olleen vain paperimestari koska ei ollut virallisesti voittanut mestaruusvyötä ja ettei Tommy ole mestari ennen kuin hän voittaisi oikean vastustajan. Duke aistii tilaisuutensa ja ehdottaa Tommylle että hänen tulee voittaa Rocky niin hänestä tulee oikea mestari.
Tommy kohtaa Rockyn baarissa ja haastaa tämän mestaruusotteluun. Paulie mollaa Tommya sanoen hänen olevan vain vitsi jolloin Tommy iskee Paulien maahan. Rocky raivostuu ja haastaa Tommyn katutappeluun, joka hyväksyy haasteen Duken vastustuksista huolimatta. Rocky on aluksi voitolla kunnes Tommy pääsee niskan päälle ja on voittamaisillaan Rockyn kunnes Rocky saa näyn Mickeystä joka käskee Rockyn voittamaan Tommyn. Rocky käyttää katutappelumetodejaan Tommya vastaan ja lopulta iskee hänet bussia vasten ja tyrmää hänet. Tommy pidätetään ja Duke kutsuu häntä pummiksi. Duke yrittää saada Rockyn puolelleen mutta Rocky tyrmää Duken ja lähtee pois. Tommy ehti voittaa 23 ottelua ennen pidätystään ja on todennäköistä että hän menetti mestaruutensa tämän jälkeen. Elokuvan vaihtoehtoisessa lopussa Rocky tyrmättyään Tommyn tarjoaa hänelle apuaan minkä Tommy hyväksyy. Samalla eräs yleisöstä pyytää Tommylta nimikirjoitusta.
Tommy Gunn (pornonäyttelijä)

| Tommy Gunn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Thomas Joseph Strada
Syntynyt: 13. toukokuuta 1967 (ikä 57)
Pornonäyttelijä
Silmien väri:  ruskea
Hiusten väri:  ruskea
Pituus:  1,73 m
Paino:  84 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Tommy Gunn (oik. Thomas Joseph Strada, s. 13. toukokuuta 1967) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Ura

Gunn aloitti uransa pornoelokuvissa vuonna 2004 ja hän saikin vuonna 2005 AVN Awardin parhaana uutena tulokkaana. Hän sai AVN-palkinnon myös parhaasta miessivuosasta vuoden 2005 elokuvassa Pirates. Lisäksi hänet palkittiin vuonna 2007 vuoden parhaana esiintyjänä.
Gunn oli naimisissa pornonäyttelijä Rita Faltoyanon kanssa vuosina 2005–2008. Kysyttäessä elokuussa 2007 hän kertoi romanssistaan pornonäyttelijä Ashlynn Brookeen. He ovat sittemmin päättäneet suhteensa.
Vuonna 2009 Gunn ohjasi ja tähditti seikkailuelokuvan Cummin' At You 3D.
Vuonna 2010 hän esiintyi televisiosarjan Entourage 7. tuotantokauden jaksossa 10 Lose Yourself.
Palkinnot

2005 AVN Award – Best Male Newcomer award
2006 AVN Award – Best Supporting Actor - Pirates
2006 AVN Award – Best Couples Sex Scene "Pornstar" Michael Ninn (kanssaan Brittney Skye)
2007 AVN Award – Male Performer of the Year
2007 AVN Award – Best oral sex scene "FUCK" Wicked Pictures
2007 AVN Award – Best Group sex scene Film "FUCK" Wicked Pictures
2007 AVN Award – Best POV Sex Scene "Jacks POV 2" Digital Playground
2011 XBIZ Award – Male Performer of the Year
Tonejoki

| Tonejoki |
| --- | --- |
 Tone Naritassa
Alkulähde:  Ōminakamivuori
Laskupaikka:  Tyynimeri, Chōshi
Maat:  Japani
Pituus:  322 km
Valuma-alue:  16 840 km²
Tonejoki (jap. 利根川, Tonegawa) on joki Kantōssa, Japanissa. Se on Japanin toiseksi pisin joki Shinanojoen jälkeen. Joen pituus on 322 km ja valuma-alue on 16 840 km², mikä on Japanin suurin. Joen lempinimi on Bandō-Tarō. Bandō on Kanton vanhentunut nimitys ja Tarō on tyypillinen japanilainen vanhimman pojan nimi.
Jokea pidetään toisinaan yhtenä japanin kolmesta suurimmasta joesta (kaksi muuta ovat Shikokussa sijaitseva Yoshinojoki ja Kyūshūssa sijaitseva Chikugojoki.
Maantiede

Joki saa alkunsa Gunman prefektuurin ja Niigatan prefektuurin välisellä raja-alueella sijaitsevalta Ōminakamivuorelta. Joki virtaa Tyyneen valtamereen Chōshin kaupungin kohdalla. Edojoki haarautuu Tonesta ja virtaa Tokionlahteen.
Historia

Joki tunnettiin aikoinaan hallitsemattomasta luonnostaan, ja Tonejoen reitti muuttui aina tulvien sattuessa. Joen historiallista uomaa onkin hankala jäljittää.
Joki virtaisi aikoinaan Tokionlahteen. Joen nykyinen reitti vakiintui Meiji-kaudella 1600-luvulla, kun Kantōsta tuli Japanin poliittinen keskus ja alueella aloitettiin merkittävät rakennustyöt.
Käyttö

Joki oli rautateiden keksimiseen asti merkittävä kulkuväylä. Sitä pitkin kuljetettiin paitsi paikallisia tuotteita kuten soijakastiketta Chōshista, myös Tōhokusta asti.
Nykyään joessa on useita patoja, jotka turvaavat Tokion metropolialueen yli 30 miljoonan asukkaan vedensaannin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tone River
Käännös suomeksi