stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969
Joukkue > Miehet

| Laji | Nimi | Sijoitus   loppukilpailussa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metriä | Ossi Karttunen | - | välierissä 10,7 |
| 200 metriä | Ossi Karttunen | - | alkuerissä 21,4 |
| 1 500 metriä | Pekka Vasala | 9 | 3.44,1 |
| 5 000 metriä | Juha Väätäinen | - | ei osallistunut |
| 10 000 metriä | Juha Väätäinen | - | ei osallistunut |
| maraton | Pentti Rummakko | - | keskeytti |
| 110 metrin aidat | Ari Salin | - | alkuerissä 14,7 |
| 20 kilometrin kävely | Paavo Pohjolainen | - | keskeytti |
| 50 kilometrin kävely | Paavo Pohjolainen | - | hylättiin |
| korkeushyppy | Reijo Vähälä | 2 | 217 SE |
| seiväshyppy | Erkki Mustakari | 8 | 490 |
| seiväshyppy | Risto Ivanoff | 10 | 470 |
| pituushyppy | Hannu Kyösola | - | karsinnassa 724 |
| pituushyppy | Pertti Pousi | - | karsinnassa 681 |
| kolmiloikka | Pertti Pousi | - | karsinnassa ei tulosta |
| kuulantyöntö | Matti Yrjölä | 4 | 19,27 |
| kuulantyöntö | Seppo Simola | 11 | 18,65 |
| kiekonheitto | Jouko Montonen | 13 | 53,46 |
| kiekonheitto | Pentti Kahma | - | karsinnassa ei tulosta |
| moukarinheitto | Kauko Harlos | 9 | 65,16 |
| keihäänheitto | Pauli Nevala | 2 | 89,58 |
| keihäänheitto | Esko Kuutti | 7 | 78,84 |
| keihäänheitto | Jorma Kinnunen | 10 | 74,82 |
| kymmenottelu | Hannu Kyösola | 14 | 7113 |
Joukkue > Naiset

| Laji | Nimi | Sijoitus   loppukilpailussa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metriä | Mona-Lisa Strandvall | - | alkuerissä 12,4 |
| 400 metriä | Eeva Haimi | - | alkuerissä 55,8 |
| 100 metrin aidat | Sirkka Norrlund | 8 | 14,1 |
| 4 × 400 metriä | Mona-Lisa Strandvall   Riitta Hagman   Pirjo Wilmi   Eeva Haimi | 8 | 3.40,6 SE |
| keihäänheitto | Arja Mustakallio | 10 | 40,80 |
Vilho Suomi

Vilho Konstantin Suomi  (10. lokakuuta 1906 Helsinki – 19. heinäkuuta 1979 Helsinki) oli kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessori ja toimittaja. Hän tutki erityisesti Volter Kilven tuotantoa ja Ruotsin vallan ajan kirjallisuutta. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1952, ja hän oli vuonna 1952 ilmestyneen Päivän Uutiset -iltapäivälehden päätoimittaja. Uuden Suomen kulttuuriosaston toimittajana hän työskenteli 1947–1962, Aleksis Kiven Seuran puheenjohtajana 1961–1971 ja Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessorina 1967–1972.
Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Teokset

Suomen Yleisradio 1926–1951. Helsinki: Yleisradio, 1951.
Nuori Volter Kilpi: Vuosisadan vaihteen romantikko. Helsinki: Otava, 1952. väitöskirja
Tiet kaikki yhtyy täällä: Historiaa Helsingin vanhalla hautausmaalla, kuvat Osmo Taka. Helsinki: Tammi, 1966.
Ruotsin ajan suomenkielistä runoa ja proosaa, koonneet Väinö Kaukonen ja Vilho Suomi. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1967 (Tietolipas; 50).
Vieras, vieras minä olen kaikille: Volter Kilven ja Vilho Suomen kirjeenvaihto 1937–1939 ja muita kirjeitä. Toimittanut Pirjo Lyytikäinen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 597. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1993. ISSN 0355-1768.  ISBN 951-717-771-2
Aiheesta muualla

Suomi, Vilho hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Pítta

| --- | --- |
Muut nimet:  Píta (Πίτα), Gárgari (Γάργαρη)
Sijainti:  37°04′57″N, 27°03′59″E, Kálymnos Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,024 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pítta (kreik. Πίττα, myös Píta, Πίτα) eli Gárgari (Γάργαρη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kálymnoksen saaren koillispuolella pohjoiseen Kalólimnoksen saaresta. Saaren pinta-ala on noin 0,024 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Pítta kuuluu Kálymnoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Henri Pitot

| Henri Pitot |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1695 Aramon, Ranska
Kuollut: 27. joulukuuta 1771 (76 vuotta)
Kansalaisuus:  ranskalainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  hydrauliikka
Tunnetut työt:  Pitot-putki
Henri Pitot (1695–1771) oli ranskalainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja hydraulikko. Hänet tunnetaan keksimästään virtauksen nopeutta mittaavasta Pitot-putkesta.
Henkilöhistoria

Pitot syntyi Aramonin kylässä, Ranskassa vuonna 1695 ja hänen vanhempansa olivat hyvin koulutettuja. Pitot ei nuoruudessaan ollut kiinnostunut akateemisesta oppineisuudesta. Palvellessaan armeijassa hän kiinnostui geometriasta ja itseopiskeli myöhemmin kolmen vuoden ajan matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hän muutti Pariisiin ja pääsi tiedeakatemian kemianlaboratorioon assistentiksi vuonna 1723.
Vuonna 1724 Pitot pääsi Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. Hän kiinnostui hydrauliikasta ja keksi mitata veden nopeutta suorakulmaiseksi käyristetyllä lasiputkella. Virtauksesta siis mitataan staattinen eli häiriötön paine ja Pitot-putken vedessä olevan pään kohdalta stagnaatiopaine, joiden avulla lasketaan virtausnopeus. Vuonna 1732 hän suoritti virtauksen nopeuden mittauksia Seinejoesta keksimällään putkella. Saman vuoden aikana hän ilmoitti tiedeakatemialle keksinnöstään.
Yksinkertainen Pitot-putki koostuu taivutetusta putkesta, joka asetetaan virtaavaan fluidiin, kuten kuvassa.
Suomi kesäolympialaisissa 1912

Suomen joukkue kisojen avajaisissa.
Suomen joukkueen vahvuus Tukholman kesäolympialaisissa 1912 oli 164 urheilijaa.
Suomen suuriruhtinaskunnan joukkue osallistui kisoihin erillään Venäjän keisarikunnan joukkueesta. Suomen osallistumisesta omana joukkueenaan oli sovittu Ruotsin ja Venäjän kesken.
Kisojen avajaisissa suomalaiset marssivat Venäjän joukkueen takana Finland-kyltin kanssa sekä myös ajoittain Helsingin ruotsinkielisen naisvoimisteluseuran lippua heiluttaen. Suomen suuriruhtinaskunnalla ei ollut omaa virallista lippua. Kisojen aikana Suomen jalkapallomaajoukkue pelasi voitokkaasti Venäjää vastaan. Tuolloin salkoon nostettiin Venäjän lippu, ja näkyville asetettiin lakana, jossa luki Finland vunnit (eli Suomi voitti). Myöhemmin kisojen aikana muodostui käytännöksi, että suomalaiset mitalinsaajat ilmoitettiin Venäjän lipun ja sen alle nostetun sinivalkoisen Finland-viirin kanssa.
Suomen jalkapallomaajoukkue sijoittui neljänneksi, joka on miesten maajoukkueen kaikkien aikojen paras sijoitus arvokisoissa.
Mitalistit > Kultaa

Hannes Kolehmainen 3 (5 000 m, 10 000 m, maastojuoksu)
Armas Taipale 2 (Kiekonheitto, Kiekonheitto – molemmat kädet)
Julius Saaristo (Keihäänheitto – molemmat kädet)
Kaarlo Koskelo (Kreikkalais-roomalainen paini 60 kg)
Emil Väre (Kreikkalais-roomalainen paini 67,5 kg)
Yrjö Saarela (Kreikkalais-roomalainen paini yli 82,5 kg)
Mitalistit > Hopeaa

Hannes Kolehmainen, Jalmari Eskola, Albin Stenroos (Maastojuoksun joukkuekilpailu)
Elmer Niklander (Kiekonheitto – molemmat kädet)
Julius Saaristo (Keihäänheitto)
Väinö Siikaniemi (Keihäänheitto – molemmat kädet)
Ivar Böhling (Kreikkalais-roomalainen paini 82,5 kg)
Johan F. Olin (Kreikkalais-roomalainen paini yli 82,5 kg)
Harry Wahl, Waldemar Björkstén, Jacob Björnström, Bror Brenner, Allan Franck, Erik Lindh, Aarne Pekkalainen (Purjehdus – 10 m luokka)
Kaarle Ekholm, Eino Forsström, Eero Hyvärinen, Mikko Hyvärinen, Tauno Ilmoniemi, Ilmari Keinänen, Jalmari Kivenheimo, Karl Lund, Aarne Pelkonen, Ilmari Pernaja, Arvid Rydman, Eino Saastamoinen, Aarne Salovaara, Heikki Sammallahti, Hannes Sirola, Klaus Uuno Suomela, Lauri Tanner, Väinö Tiiri, Kaarlo Vasama, Kaarlo Vähämäki (Joukkuevoimistelu – vapaa järjestelmä)
Mitalistit > Pronssia

Albin Stenroos (10 000 m)
Elmer Niklander (Kuulantyöntö – molemmat kädet)
Urho Peltonen (Keihäänheitto – molemmat kädet)
Otto Lasanen (Kreikkalais-roomalainen paini 60 kg)
Alppo Asikainen (Kreikkalais-roomalainen paini 75 kg)
Bertil Tallberg, Gunnar Tallberg, Arthur Ahnger, Emil Lindh, Georg Westling (Purjehdus – 8 m luokka)
Ernst Krogius, Max Alfthan, Erik Hartvall, Jarl Hulldén, Sigurd Juslén, Eino Sandelin, Johan Silén (Purjehdus – 12 m luokka)
Nestori Toivonen (Hirviammunta – kertalaukaukset)
Nestori Toivonen, Iivo Väänänen, Axel Fredrik Londén, Ernst Rosenqvist (Hirviammunta – kertalaukaukset joukkuekilpailu)
Joukkue > Jalkapallo

Suomen jalkapallomaajoukkue sijoittui neljänneksi, joka on miesten maajoukkueen kaikkien aikojen paras sijoitus arvokisoissa.
Joukkue > Soutu

Axel Haglund, yksikkö
Oskar Forsman, Valdemar Henriksson, Edvin Lönnberg, Johan Nyholm ja Emil Nylund, perämiehellinen nelikko
Joukkue > Uimahypyt

Toivo Aro, miesten vaihtelevat kerroshypyt ja miesten suorat kerroshypyt
Tauno Ilmoniemi, miesten suorat kerroshypyt
Kalle Kainuvaara, miesten vaihtelevat kerroshypyt ja miesten suorat kerroshypyt
Albert Nyman, miesten suorat kerroshypyt
Leo Suni, miesten vaihtelevat kerroshypyt ja miesten suorat kerroshypyt
Oskar Wetzell, miesten 3 metrin ponnahduslauta, miesten vaihtelevat kerroshypyt ja miesten suorat kerroshypyt
Joukkue > Uinti

Lennart Lindroos, miesten 200 ja 400 metrin rintauinti
Arvo Aaltonen, miesten 200 ja 400 metrin rintauinti
Herman Cederberg, miesten 200 metrin rintauinti
Vilhelm Lindgrén, miesten 200 ja 400 metrin rintauinti
Tyyne Järvi, naisten 100 metrin vapaauinti
Regina Kari, naisten 100 metrin vapaauinti
Suomurintakapuaja

| Suomurintakapuaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Kapuajat Upucerthia
Laji::  dumetaria
Kaksiosainen nimi
 Upucerthia dumetaria  I. Geoffrey Saint-Hilaire, 1832 
Alalajit 
 U. d. dumetaria  U. d. hypoleuca  U. d. peruana  U. d. saturatior 
Katso myös
   Suomurintakapuaja Wikispeciesissä   Suomurintakapuaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suomurintakapuaja (Upucerthia dumetaria) on Etelä-Amerikassa elävä orneeroihin  kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan suomurintakapuaja on noin 22 cm. Selästään päästään ja siivistään laji on harmahtavan ruskea. Siivissä on myös ruosteenruskeita höyheniä. Nokka on suomurintakapuajalla pitkä ja alaspäin kaartuva. Vaaleassa rinnassa on ruskeita suomukuvioita, jotka erottavat linnun muista kapuajalajeista. Vatsa on vaalea.. Selän tummuus ja suomukuvion selkeys vaihtelevat alalajeittain.
Levinneisyys, elinympäristö ja elintavat

Suomurintakapuajaa tavataan Andeilla Perusta Chileen ja Patagonian alueella Chilessä  ja Argentiinassa sekä Uruguayssa. Lajin elinympäristöä ovat vuoristojen pensaikko- ja ruohikkoalueet aina 3 900 metrin korkeuteen merenpinnasta. Suomurintakipujat elävät yksin tai pareittain. Linnut liikkuvat maassa hyppien ja heiluttaen jatkuvasti pyrstöään. Ravintonaan laji käyttää hyönteisiä ja niiden tuokkia sekä hämähäkkejä. Ravintoa se etsii maasta tai maan alta. Pesänsä suomurintakapuajat rakentavat 1–2 metriä pitkään luolaan.
Mari Piuva

Mari Piuva (s. 21. lokakuuta 1980 Kemi) on suomalainen jousiampuja. Piuva voitti tauluammunnan Suomen mestaruuden vuosina 1999, 2003 ja 2004. Ennen ensimmäistä mestaruuttaan hän oli harrastanut lajia vain viisi vuotta.
Vuoden 2002 EM-kisoissa Piuva sijoittui sijalle 40. Vuoden 2004 EM-kisoissa hänen sijoituksensa oli kahdeksas, ja EM-kisojen yhteydessä käydyn karsintakilpailun perusteella Piuva lunasti paikan saman vuoden Ateenan olympiakisoihin. Olympialaisten tähtäinjousen henkilökohtaisessa kilpailussa Piuva sijoittui 25:ksi.
Piuva harrastaa pyöräilyä, pikaluistelua ja uintia. Ammatiltaan hän on urheiluhieroja, ja hänellä on myös ravintolakokin koulutus. Häntä valmentaa Rauno Simula, ja seuratasolla hän edustaa Pohjan Jousta.
Pyhä Pius I

| Pyhä Pius I |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Aquileia
Kuollut: 155 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  142
Paavius päättyi:  155
Edeltäjä:  Pyhä Hyginus
Seuraaja:  Anicetus
Pyhä Pius I oli kymmenes paavi. Hän toimi paavina noin vuosina 142–155 suunnilleen 14 vuoden ajan. Syntyjään Pius oli aquileialainen. Hän kuoli arviolta vuonna 154 Roomassa, ja hänen seuraajakseen valittiin Pyhä Anicetus. Piuksen muistopäivä on 11. heinäkuuta.
Wardy Alfaro Pizarro

Wardy Alfaro Pizarro (s. 31. joulukuuta 1977) on costaricalainen jalkapallomaalivahti, joka on pelannut muun muassa Costa Rican pääsarjassa LD Alajuelensessa.
Pizarro on pelannut yhden ottelun Costa Rican jalkapallomaajoukkueessa (tilanne toukokuu 2006). Hän kuului maajoukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 mutta ei päässyt pelaamaan.
Pizzicato

Kontrabasson soittoa pizzicatona.
Keski-C, pizzicatona
 Toista (ohje)
Pizzicato [pittsiˈkaːto] on jousisoittimen soittotapa, jossa soittaja jousella soittamisen sijaan näppäilee kieliä sormilla. Tuloksena on lyhyt, nopeasti sammuva ääni. Soittotavan ensimmäisiä käyttäjiä oli Monteverdi, jonka sävellyksessä Il Combattimento di Tancredi e Clorinda (noin 1638) pizzicato esiintyy tiedättävästi ensimmäistä kertaa musiikin historiassa. Sävellyksessä on ohjeena käyttää kahta oikean käden sormea ja näppäistä kieltä. Monteverdi käytti myös muita uusia soittotapoja, kuten tremoloa, luodakseen uusia sointivärejä ilmaisun korostamiseksi ja tuodakseen musiikkiin tunnelmaa. Vuonna 1756 Leopold Mozart ohjasi soittajaa teoksessaan Versuch einer gründlichen Violinschule soittamaan pizzicaton käyttäen oikean käden etusormea. Tapa on vakiintunut yleisimmäksi pizzicaton soittotavaksi, vaikka toisinaan käytetään myös keskisormea. Pizzicato on melko usein käytetty jousisoitinten soittotapa, joka merkitään nuoteissa myös lyhenteenä pizz.
Pižma (Petšoran sivujoki)

Pižma (komiksi ja venäjäksi Пи́жма) on Petšoran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 389 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5 470 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 55 kuutiometriä sekunnissa.
Pižma saa alkunsa Timanin selänteellä sijaitsevasta Jamozero-järvestä, virtaa kohti koillista ja laskee samaan jokisuuhun kuin Tsilma.
Yläjuoksulla joen nimenä on Petšorskaja Pižma. Kapea kangas erottaa sen Arkangelin alueella virtaavasta Mezenin sivujoesta Mezenskaja Pižmasta. Aikaisemmin joet ovat toimineet Mezenin ja Petšoran yhdistäneenä kulkureittinä.
Pižman varrella, nykyisen Skitskajan kylän lähellä, sijaitsi vuosina 1715–1851 yksi Petšoran vanhauskoisten keskuksista, Velikije Požnin skiitta. Joen suun lähellä on Ust-Tsilman piirikeskus.
Pittakos

Pittakos
Pittakos (m.kreik. Πιττακὸς, lat. Pittacus, n. 650–570 eaa.) oli Hyrradioksen poika, kotoisin Mytilenestä Lesbokselta. Hänet lasketaan Kreikan seitsemän viisaan joukkoon.
Pittakos toimi Mytilenen armeijan kenraalina, ja oli armeijoineen voitokas taistelussa ateenalaisia ja heidän komentajaansa Frynonia vastaan. Saavutetun voiton seurauksena mytileneläiset pitivät Pittakosta suuressa arvossa. He antoivat hänelle kaikkein ylimmän vallan. Hänen aikanaan kaupunki ja sen perustuslaki laitettiin hyvään kuntoon. Hän luopui vallasta kymmenen hallitusvuoden jälkeen.
Jotkut kirjoittajat mainitsevat, että hänellä olisi ollut poika nimeltä Tyrrhaios. Legendan mukaan hänen poikansa tapettiin, ja kun murhaaja tuotiin Pittakoksen eteen, hän päästi tämän vapaaksi, sanoen "armo on parempi kuin katumus". Tästä syystä Herakleitos kertoo hänen sanoneen miehen vapauttaessaan "armo on parempi kuin rangaistus".
Pittakokselta säilyi joukko mietelauseita, joista suurin osa on kadonnut. Joitakin hänen sanontojaan ovat:
"On vaikeaa olla hyvä mies."
"Edes jumalat eivät voi taistella pakkoa vastaan."
"Valta osoittaa miehen."
"Älä kerro etukäteen mitä aiot tehdä, sillä jos epäonnistut, sinulle tullaan nauramaan."
"Älä moiti miestä hänen epäonnestaan, sillä Nemesis voi yllättää sinut."
"Pidäty puhumasta pahaa paitsi ystävistäsi, myös vihollisistasi."
"Vaali totuutta, hyvää uskoa, tottumusta, nokkeluutta, seurallisuutta ja ahkeruutta."
Pittakoksen kukoistuskausi oli 42:n olympiadin aikana. Hän kuoli 52:n olympiadin kolmantena vuonna, elettyään yli 70 vuotta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Pittakoksen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pittakoksen elämäkerta (muinaiskreikaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Piuhan seisake

Piuhan seisake (lyh. Piu) on Uudenkaupungin radan varressa sijaitseva lakkautettu seisake. Se valmistui Maskuun radan myötä vuonna 1923 ja vuosien saatossa seisakkeen lähistölle kasvoi parin sadan asukkaan taajama. Piuha muutettiin laiturista miehittämättömäksi seisakkeeksi 1.7.1949. Seisake siirrettiin uuteen paikkaan vuonna 1964, jolloin seisakkeen paikka siirtyi 150 metriä Uuteenkaupunkiin päin.
Henkilöliikenne seisakkeelta lakkautettiin toukokuussa 1974 ja tavaraliikenne kesäkuussa 1975. Laiturirakennus ja sivuraiteet purettiin myöhemmin. Tontti rakennuksineen siirtyi Senaatti-kiinteistöjen myyntilistalle vuonna 2007, jolloin myyntiin tuli 1,5 hehtaarin tontilla sijaitseva pieni asunto, sauna ja kaksi ulkorakennusta. Ne siirtyivät uudelle omistajalle vuoden 2008 alkupuolella.
Pjažozero

Pjažozero (ven. Пяжозеро, vepsäksi Päžaŕ, kieli- ja kansatieteellisessä kirjallisuudessa on käytetty myös suomalaistettua muotoa Päžjärvi) on kylä ja maalaiskunta Vologdan alueen Babajevon piirissä Venäjällä.
Kunnan hallinnollinen keskus on Pjaželkan kylä. Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat kylät: Kargozero, Klenozero, Kološma, Nažmozero (vepsäksi Nažamjäŕv) ja Pjažozero.
Seudulla asuu 160 vepsäläistä, jotka muodostavat 7,5 % kunnan väestöstä. Kunnan päämies on Natalja Zaharenkova.
Pitäjän keisari

| Pitäjän keisari |
| --- | --- |

Nimi:  Pitäjän keisari
Toinen nimi:  Maakunnan keisari
Tekijä:  Vilho Lampi
Valmistumisvuosi:  1930
Korkeus:  104 cm
Leveys:  108 cm
Sijainti:  Vilho Lampi -museo
Paikkakunta:  Liminka
Pitäjän keisari, toiselta nimeltään Maakunnan keisari, on suomalaisen ekspressionistisen taidemaalarin Vilho Lammen (1898–1936) öljyvärimaalaus vanerille vuodelta 1930. Lampi itse kutsui teostaan Maakunnan keisariksi, mutta nykyään teos tunnetaan nimellä Pitäjän keisari.
Kooltaan noin 108×104 cm oleva maalaus on Vilho Lammen omakuva, jossa hän kuvaa itsensä rehvakkaana keikarina.
Pitäjän keisari kuuluu vuosiin 1928–1931 sijoittuneen Lammen herooisen eli sankarikauden maalauksiin ja teoksen on katsottu viestivän ylimielisyydestä ja uhmasta.
Vilho Lammen elämästä aineksensa saaneessa romaanissaan Jumala on kauneus Paavo Rintala esittää fiktiivisen kuvauksen maalauksen synnystä; kuinka taiteilija kokee olevansa fasistinen voimaihminen, tulevaisuuden mies ja pitäjän keisari ja maalaa uhmakkaan näkynsä vanerille.
Pitäjän keisari oli ensimmäisen kerran näytteillä Lammen ensimmäisessä ja ainoassa yksityisnäyttelyssä Oulussa vuonna 1931.
Maalaus on yksi tunnetuimmista Lammen omakuvista ja se on nykyään Limingan kunnan omistuksessa. Se on näytteillä Limingan Vilho Lampi -museossa.
Aiheesta muualla

Pitäjän keisari Oulun taidemuseon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pitney Bowes

| Pitney Bowes Inc>  |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: PBI
ISIN:  US7244791007
Perustettu:  1920
Perustaja:  Arthur Pitney ja Walter Bowes
Puheenjohtaja:  Marc Lautenbach
Avainhenkilöt:  Walter Wheeler (pääjohtaja 1938–1964)
Kotipaikka:  Stamford, Connecticut, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  postitus ja logistiikka
Tuotteet:  postitus­koneet, postin­lajittelu­järjestelmät, paikannus­ohjelmistot, asiakkuuden­hallinta­ohjelmistot
Liikevaihto:  3,6 miljardia USD (2015)
Henkilöstö:  14 800 (2015)
Kotisivu:  www.pitneybowes.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pitney Bowesin pääkonttori Stamfordissa.
Pitney Bowes on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka tunnetaan postitukseen ja muuhun logistiikkaan liittyvistä tuotteistaan ja palveluistaan. Yrityksen perinteisesti tunnetuin tuote ympäri maailmaa on perustajan Arthur Pitneyn vuonna 1901 patentoima postimaksu- eli frankeerauskone. Nykyisin yrityksen painopistealueena on verkkokaupan tarvitsemat laitteet ja sovellukset.
Historiaa

Arthur Pitney perusti postimaksukonettaan valmistamaan ja markkinoimaan vuonna 1910 American Postage Meter Companyn. Kaksi vuotta aiemmin Walter Bowes oli perustanut Universal Stamping Machine Companyn. Vuonna 1920 yritykset yhdistettiin Pitney Bowesiksi. Yhtiön suurin asiakas oli Yhdysvaltojen postilaitos, sota-aikana myös puolustusvoimat. Toisen maailmansodan jälkeen asiakkaiksi tuli yhä enemmän postimyynti- ja suoramarkkinointiyrityksiä.
Perustajakaksikon lisäksi yrityksen alkuvaiheen avainhenkilö oli pitkään (1938–1964) sen pääjohtajana toiminut Walter Wheeler. Hänen johdollaan Pitney Bowes listautui New Yorkin pörssiin vuonna 1950 ja esitteli vuonna 1957 ensimmäisen postinlajittelukoneen. Vuonna 1968 ostettu Monarch Marking Systems Company esitteli maailman ensimmäisen viivakoodinlukijan. 1980-luvulla Pitney Bowes alkoi markkinoida myös kopiokoneita, telefax-laitteita ja sanelukoneita, ja seuraavan vuosikymmenen uutuus oli osoitteiden ja viivakoodien lasertulostus. 2000-luvulla Pitney Bowes on edennyt edelleen logistiikkatoimialalla monin yritysostoin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pitney Bowesin historiaa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pitney Bowes
Käännös suomeksi
Suomusilli

| Suomusilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sillikalat Clupeiformes
Alalahko::  Clupeoidei
Heimo::  Kupusillit Dorosomatidae
Suku::  Harengula
Laji::  jaguana
Kaksiosainen nimi
 Harengula jaguana  Poey, 1865 
Katso myös
   Suomusilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suomusilli (Harengula jaguana) on kupusillien heimoon (Dorosomatidae) kuuluva Länsi-Atlantin lämpimissä murto- ja merivesissä elävä pienikokoinen sillikalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Suomusillin tavallinen pituus on 12 senttimetriä, enimmillään 21 senttiä. Vatsassaan sillä 28–31 suomun muodostama erillinen kölievä. Selkäevä sijaitsee hieman ruumiin keskipisteen edessä. Melko pitkän rintaevän takaosa sijaitsee pystysuunnassa melko tarkkaan samassa kohdassa selkäevän tyven kanssa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Suomusiliä tavataan Atlantin valtameren länsiosassa Yhdysvaltain rannikkolla New Jerseyn eteläosasta etelään, Bahamassa, koko Meksikonlahdella ja Karibianmerellä sekä Etelä-Amerikan rannikolla Brasilian eteläosiin asti. Meksikonlahdella laji on paikoin runsas rannikkoympäristöissä kuten meriruohopenkeillä, mangrovealueilla ja estuaareilla. Suomusilli on ulappa-alueen pohjakala. Sitä tavataan rannikkovesissä hiekka- ja mutapohjilla, usein estuaarien lähellä ja joskus hypersuolaisissa laguuneissa.
Ravinto ja elintavat

Suomusillin ravintoa ovat kalat ja pohjaeläimet. Lisääntymisaika on tammikuusta syyskuuhun ja kutu tapahtuu yöaikaan. Lisääntymisen huippukausi on huhtikuusta elokuuhun paikasta riippuen. Sukukypsyys saavutetaan yleensä yksivuotiaana ja 8–13 senttimetrin mittaisena, ja viimeistään kaksivuotiaana. Mätimunia on 5 500–52 000 kappaletta. Floridan rannikoilla suomusillit elävät tavallisesti vain vähän yli yksivuotiaaksi. Korkeintaan kala elää kolmen vuoden ikäiseksi.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat tarkoittaa Suomen ilmavoimien hävittäjälentokoneiden valintakriteerien asettamista, vertailua, valintaa, ostamista ja rakennuttamista vuodesta 1918 nykypäivään saakka.