stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viktor Troicki

| Viktor Troicki |
| --- | --- |
 Viktor Troicki US Openissa vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Serbia
Tennispelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  86 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2006–
Palkintorahat:  9 100 756 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  12. (6.6.2011)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  293–269
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2011, 2015, 2016, 2017)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2011, 2013, 2016)
Wimbledon:  4. kierros (2012, 2015)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2008, 2015, 2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  49. (25.10.2010)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  111–153
Aiheesta muualla
www.viktortroicki.com
ITF
ATP
Viktor Troicki (s. 10. helmikuuta 1986 Belgrad) on serbialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut miesten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 12 ja nelinpelissä sijalla 49. Hän on voittanut kolme ATP-turnausta kaksinpelissä ja kaksi nelinpelissä.
Tennisura

Troicki teki debyyttinsä ATP-kiertueella Tokiossa lokakuussa 2006. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Fernando Vicenten 6–7(4), 6–4, 6–2, mutta hävisi toisella kierroksella maailmanlistan ykköspelaaja Roger Federerille tiukan ottelun 7–6(2), 7–6(3). Heinäkuussa 2007 Umagin turnauksessa hän otti isoimman voittonsa: pudotti jatkosta maanmiehensä ja ystävänsä, maailmanlistan kolmosen Novak Đokovićin toisella kierroksella luvuin 2–6, 6–4, 7–5. Lopulta hän hävisi semifinaalissa Andrei Pavelille.
Tennisura > 2008

Troicki pelasi ensimmäisen Grand Slam -turnauksensa, Australian avoimet. Hän kohtasi 1. kierroksella maailmanlistan kakkospelaaja Rafael Nadalin, jolle hän hävisi kolmieräisen ottelun 7–6(3), 7–5, 6–1, vaikka ensimmäisessä erässä Troickilla oli eräpallo. Seuraavaksi hän edusti Serbiaa Davis Cupissa Venäjää vastaan. Hän hävisi Nikolai Davydenkolle 1–6, 6–1, 3–6, 6–1, 2–6 ja voitti Dmitri Tursunovin 7–6(7), 4–6, 6–3. ATP Masters Series -turnauksessa Miamissa hän pelasi toisella kierroksella Andy Roddickia vastaan. Troicki voitti ensimmäisen erän, mutta hävisi ottelun lopulta luvuin 5–7, 6–2, 6–4. Ranskan avointen debyytissään hän hävisi avauskierroksella Marc Gicquelille luvuin 4–6, 3–6, 6–4, 5–7. Wimbledonissa hän hävisi toisella kierroksella Radek Štěpánekille kahdesta ensimmäisestä erävoitosta huolimatta luvuin 7–6(1), 7–6(3), 3–6, 1–6, 2–6. Seuraavaksi hän kilpaili Croatia Openissa Umagissa häviten Carlos Moyàlle toisella kierroksella.
Troicki pääsi ensimmäisen kerran ATP-turnauksen finaaliin Washington DC:ssä Legg Mason Tennis Classic -turnauksessa. Troicki voitti Bobby Reynoldsin, ja sen jälkeen Andy Roddickin puolivälierissä luvuin 0–6, 6–2, 6–4. Välierässä hän voitti Igor Kunitsinin, kunnes hävisi finaalissa Juan Martin del Potrolle 3–6, 3–6. US Openissa Troicki voitti Carsten Ballin ensimmäisellä kierroksella ja Philipp Kohlschreiberin toisella, kunnes hävisi Rafael Nadalille. Troicki edusti jälleen Serbiaa Davis Cupissa – tällä kertaa Slovakiaa vastaan. Troicki voitti ainoan matsinsa Lukáš Lackoa vastaan 6–3, 6–4. AIG Japan Openissa hän hävisi puolivälierän Andy Roddickille ja Kremlin Cupissa puolivälierätappio tuli Mischa Zvereviä vastaan. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 56.
Tennisura > 2009

Tammikuussa 2009 hän hävisi 1. kierroksella Qatar ExxonMobil Openissa Victor Hanesculle ja puolivälierissä Juan Martin del Potrolle. Australian avointen toisella kierroksella hänet murskasi Tommy Robredo luvuin 1–6, 3–6, 0–6. Tämän jälkeen Troicki teki hyvää jälkeä PBZ Zagreb Indoors -turnauksessa. Hän hävisi semifinaalissa Marin Čilićille luvuin 6–2, 7–5. Helmikuussa Troicki voitti GEMAX Openin finaalissa Dominik Hrbatýn. Maaliskuussa Troicki pelasi Serbian Davis Cup -joukkueessa häviten David Ferrerille 0–6, 3–6. Seuraavaksi hän kilpaili neljässä Masters-turnauksessa. BNP Paribas Openissa hän hävisi kolmannella kierroksella David Nalbandianille 4–6, 2–6. Miami Mastersissa hän pääsi neljännelle kierrokselle, kunnes hävisi Andy Murraylle 6–1, 6–0. Hän hävisi 1. kierroksella Stanislas Wawrinkalle Monte Carlo Mastersissa. Rome Mastersissa hän hävisi Juan Martin Del Potrolle toisella kierroksella. Troicki kilpaili ensimmäistä kertaa kotimaassaan Serbia Openissa, häviten Novak Đokovićille. Madrid Mastersissa hän hävisi Nikolai Davidenkolle luvuin 2–6, 2–6. Seuraavaksi hän edusti Serbiaa World Team Cupissa, ja auttoi Serbiaa voittamalla Rainer Schüttlerin finaalissa. Ranskan avoimissa hän hävisi toisella kierroksella viidenneksi sijoitetulle Juan Martin del Potrolle 3–6, 5–7, 0–6. Ensimmäisellä kierroksella Troicki voitti viisieräisen ottelun Lukasz Kubotia vastaan 3–6, 6–3, 6–4, 6–7(4), 6–3.
Wimbledonissa Troicki oli sijoitettu 30:nneksi. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Brian Dabulin ja toisella Daniel Gimeno-Traverin, mutta hävisi kolmannella kierroksella Andy Murraylle. US Openissa hän voitti 1. kierroksella Peter Luczakin 6–3, 6–3, 1–6, 2–6, 6–1, mutta hävisi toisella kierroksella Julien Benneteaulle. PTT Thailand Openissa hän voitti Thomaz Belluccin 6–3, 7–6(4) ja puolivälierässä John Isnerin 7–6(3), 6–2. Semifinaalissa Troicki voitti Jo-Wilfried Tsongan 1–6, 6–2, 6–3. Finaalissa Troicki hävisi Gilles Simonille. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 29.
Tennisura > 2010

Troicki aloitti vuoden Qatar ExxonMobil Openissa viidenneksi sijoitettuna. Hän pääsi semifinaaliin voittamalla Daniel Gimeno-Traverin 6–1, 7–5, Olivier Rochusin 6–2, 6–2 ja Lukasz Kubotin 4–6, 6–4, 7–6(1), mutta hävisi Rafael Nadalille 6–1, 6–3. Medibank International -turnauksessa hän voitti Florent Serran 7–6(5), 6–4, mutta hävisi toisella kierroksella Marcos Baghdatisille 7–5, 6–3. Australian avointen toisella kierroksella Florian Mayerille 4–6, 6–4, 7–6(2), 6–1. BNP Paribas Openissa hän hävisi neljännellä kierroksella Tomáš Berdychille 6–1, 6–3. Ranskan avoimissa Troicki pääsi kolmannelle kierrokselle asti, jossa hän hävisi Mihail Južnyille. Wimbledonissa hän pääsi toiselle kierrokselle, jossa hävisi Jürgen Melzerille. Yhdysvaltain avoimissa Troicki hävisi avauskierroksella maanmiehelleen, Novak Đokovićille tiukan ottelun lopulta luvuin 3–6, 6–3, 6–2, 5–7, 3–6. Ensimmäisen turnausvoittonsa hän otti lokakuussa 2010 voittamalla Kremlin Cupin loppuottelussa Marcos Baghdatisin.
Troicki pelasi Serbian Davis Cup -joukkueessa, joka selvisi ensimmäistä kertaa Davis Cupin finaaliin asti. Alun perin Troickin ei pitänyt pelata ratkaisevassa kaksinpelissä, mutta koska ensimmäisen päivän kaksinpelissä Janko Tipsarević hävisi Gael Monfilsille, niin Serbia päätti vaihtaa viime hetkillä Tipsarevićin tilalle Troickin. Troicki voitti ratkaisevassa kaksinpelissä Ranskan kilpailijan, Michaël Llodran lukemin 6–2, 6–2, 6–3, ja ratkaisi näin Serbialle sen kaikkien aikojen ensimmäisen Davis Cup -mestaruuden.
Tennisura > 2011

Kauden toisessa turnauksessaan, Sydneyssä, Troicki pääsi finaaliin asti, jossa hävisi Gilles Simonille. Australian avoimissa Troicki pääsi kolmannelle kierrokselle voitettuaan Dmitri Tursunovin ja Nicolas Mahutin. Kolmannella kierroksella hän joutui luovuttamaan Novak Đokovićia vastaan vatsaongelmien vuoksi toisessa erässä. Helmikuussa hän pääsi välieriin Rotterdamissa, jossa hävisi Robin Söderlingille. Indian Wells Masters -turnauksessa Troicki eteni neljännelle kierrokselle, jossa hävisi Novak Đokovićille. Ranskan avoimissa Troicki eteni aina neljännelle kierrokselle saakka, jossa hän hävisi Andy Murraylle viisieräisen ottelun.
Tennisura > 2013−2015

25. heinäkuuta 2013 Troicki sai 18 kuukauden kilpailukiellon, koska hän ei suostunut antamaan verinäytettä huhtikuussa käydyssä Monte Carlo Masters -turnauksessa. Hänen kilpailukieltonsa määrättiin päättyväksi 24. tammikuuta 2015. Marraskuussa 2013 kilpailukieltoa lyhennettiin 12 kuukauteen. Troicki palasi kilpakentille heinäkuussa 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viktor Troicki Wikimedia Commonsissa
Viktor Troickin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Viktor Troicki ATP:n sivuilla
Volda

Volda on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnan maapinta-ala on 834 neliökilometriä ja asukasluku 11 093 vuoden 2024 alussa. Hornindalin kunta liitettiin Voldaan vuonna 2020. Kuntakeskuksena toimivan Voldan lisäksi kunnassa sijaitsevat Grodåsin ja Morkin taajamat.
Media

Paikallislehti Møre ilmestyy kahdesti viikossa.
Koulutus

Voldassa sijaitsee Voldan korkeakoulu, jossa on noin 4 600 opiskelijaa.
Kuvia

Näkymä Voldan keskustaan.
Voldan kirkko
Kunnan vaakuna vuoteen 2020.
Tunnettuja henkilöitä

Jon Georg Dale (s. 1984), poliitikko
Ørjan Nyland (s. 1990), jalkapallomaalivahti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volda Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivu (norjaksi)
Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Aukra
Aure
Averøy
Fjord
Giske
Gjemnes
Hareid
Herøy
Hustadvika
Kristiansund
Molde
Rauma
Sande
Smøla
Stranda
Sula
Sunndal
Surnadal
Sykkylven
Tingvoll
Ulstein
Vanylven
Vestnes
Volda
Ørsta
Ålesund
Norjan läänit | Norja
Vivien Halász

| Vivien Halász> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Kansalaisuus:   Unkari
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2010–2019, 2022
Pituus:  170 cm
Paino:  63–66 kg
Painoluokka:  keskisarja (2012–2019) kevytsarja (2010–2012) raskassarja (2022)
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten kyokushin.Team World Cup  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten kyokushin.Team World Cup  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten kyokushin.Team World Cup  | Maa:   Unkari> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | São Paulo 2015 | joukkuekumite |  |
| European Open  | European Open  | European Open  |  |
|  Pronssia | Belgrad 2010 | kata |  |
|  Pronssia | Katowice 2015 | kata |  |
|  Pronssia | Katowice 2015 | joukkuekata |  |
| All American Open  | All American Open  | All American Open  |  |
|  Kultaa | New York 2017 | kata |  |
|  Hopeaa | New York 2014 | kata |  |
|  Hopeaa | New York 2016 | kata |  |
|  Hopeaa | New York 2019 | -65 kg |  |
|  Pronssia | New York 2012 | kevytsarja |  |
|  Pronssia | New York 2013 | kata |  |
|  Pronssia | New York 2016 | -65 kg |  |
| Espanjan Open  | Espanjan Open  | Espanjan Open  |  |
|  Kultaa | Badalona 2012 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Badalona 2019 | -65 kg |  |
|  Hopeaa | Badalona 2012 | kata |  |
|  Hopeaa | Badalona 2014 | kata |  |
|  Hopeaa | Badalona 2017 | kata |  |
|  Hopeaa | Badalona 2018 | -65 kg |  |
|  Pronssia | Badalona 2017 | -65 kg |  |
| Galizia Cup  | Galizia Cup  | Galizia Cup  |  |
|  Pronssia | Lezajsk 2012 | -65 kg |  |
| Saksan Open  | Saksan Open  | Saksan Open  |  |
|  Pronssia | Dortmund 2018 | -65 kg |  |
Vivien Halász (s. 17. maaliskuuta 1990) on unkarilainen karateka. Hän on saavuttanut kolmesti EM-pronssia katassa ja MM-pronssia joukkuekisoissa.
Alkuvuodet

Halasz aloitti karaten harjoittelemisen neljävuotiaana, kun hänen isänsä Károly Halász vei tyttärensä ensimmäistä kertaa harjoituksiin. Halászin isä kuuluu Unkarin Kyokushinin liiton johtokuntaan.
Kilpaura

Halasz voitti ensimmäisen merkittävän mitalinsa Serbiassa 2010 oltuaan katassa EM-kilpailun kolmas.
Maaliskuussa 2012 Halasz saavutti hopeaa Espanjan mestaruuskilpailuissa katassa. Kesäkuussa Halasz kilpaili All American Openissa katassa ja kumitessa. Katassa hän sijoittui neljänneksi sushiho katalla ja kumitessa Halasz saavutti pronssia kevytsarjassa voitettuaan Karine Corriveaun. Myöhemmin syyskuussa hän otteli kumitessa Galizia cupissa, Puolassa. Halasz saavutti pronssia alle 65-kiloisten sarjassa.
Syyskuussa 2013 Halasz saavutti ensimmäistä kertaa mitalin All American Openissa katassa, jossa tuloksena oli pronssia. Hän esitti Sushino katan.
Maaliskuussa 2014 Halász saavutti hopeaa Espanjan Openin katassa. Kesäkuussa hän saavutti sushiho katalla hopeaa All American Openissa. Myös kultaa voittanut Gergana Kostova esitti saman katan.
Toukokuussa 2015 Halasz oli mukana Berliinin EM-kisoissa, jossa hänen turnaus päättyi toisella kierroksella hävittyään keskisarjan ottelussa Ksenija Zasorinalle. Heinäkuussa hän edusti kummitessa Euroopan joukkuetta Brasiliassa pidetyissä World Team Cupissa. Joukkueeseen kuuluivat Oliveri Roberto, Elsa Álvarez, Rudolf Conquet ja Alejandro Navarro. Joukkue saavutti pronssia. Loppuvuodesta joulukuussa Halasz saavutti kaksi EM-pronssia Puolassa. Yksilö- ja joukkuekatassa.
Kesäkuussa 2016 hän saavutti hopeaa naisten katassa All American Openissa, New Yorkissa, jossa Elsa Álvarez voitti kultaa. Hän otteli myös alle 65-kiloisten sarjassa, jossa Halasz voitti pronssiottelussa Danessa Rodriguezin.
Maaliskuussa 2017 Halasz saavutti katassa hopeaa Espanjan Openissa häviten turnauksen voittaneelle Elsa Álvarezille. Halasz voitti kumitessa alle 65-kiloisten sarjassa pronssia. Kesäkuussa hän voitti All American Openin mestaruuden ennen toiseksi tullutta Zornitsa Kostovaa.
Maaliskuussa 2018 Halász saavutti Espanjan Openissa naisten keskisarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Jekaterina Korolevalle. Lokakuussa Halasz sen sijaan saavutti pronssia Saksan Openin keskisarjassa. Marraskuussa hän sijoittui kahdeksanneksi Euroopan Openissa hävittyään ainoan ottelunsa Marianna Krashakovalle.
Maaliskuussa 2019 Halasz voitti urallaan toista kertaa Espanjan Openin keskisarjan, kun hän voitti loppuottelussa Nicoleta Filomencun. Kesäkuussa Halasz tuli toiseksi All American Openissa, hävittyään alle 65-kiloisten sarjan loppuottelussa Shainez El Haimourille.
Kesäkuussa 2022 Halász eteni urallaan ensimmäistä kertaa EM-kilpailuissa mitaliotteluun. Hän hävisi raskaansarjan pronssiottelun Greta Szalaille.
Virkasyyte (Yhdysvallat)

Piirros presidentti Andrew Johnsonin virkasyytteen käsittelystä senaatissa vuonna 1868.
Ensimmäinen presidentti Richard Nixonia vastaan käytävä virkasyyte edustajainhuoneen kuulemisprosessissa 9. toukokuuta 1974.
Senaatti käsittelee Bill Clintonin virkasyytettä korkeimman oikeuden puheenjohtajan William Rehnquistin johdolla.
Edustajainhuone käsittelee Donald Trumpin virkasyytettä korkeimman oikeuden puheenjohtajan John Robertsin johdolla.
Virkasyyte (engl. impeachment) on menettely, jonka avulla Yhdysvaltain presidentti tai muu korkea virkamies voidaan panna viralta. Yhdysvaltain perustuslain mukaan virkasyytteeseen voi joutua maanpetoksesta, lahjonnasta tai muista väärinkäytöksistä ja rikkomuksista. Nämä muotoilut ovat melko tulkinnanvaraisia, joten virkasyytteeseen voi joutua rikoksen lisäksi poliittisista väärinkäytöksistä.
Liittovaltion tasolla virkasyytteeseen henkilön asettaa edustajainhuone, ja siitä äänestää senaatti. Menettelyä on käytetty enimmäkseen poistamaan liittovaltion tuomareita virasta väärinkäytösten jälkeen. Myös muutama presidentti ja yksi korkeimman oikeuden tuomari on ollut virkasyytteessä, eikä niistä yksikään johtanut viraltapanoon. Alempien tuomioistuinten kohdalla virkasyytteeseen on joutunut yli kymmenen tuomaria, joista lähes kaikki ovat olleet liittovaltion alimman oikeusasteen eli piirioikeuden (district court) tuomareita.
Virkasyytteitä asetetaan myös osavaltiotasolla, jolloin syyte käsitellään osavaltion lainsäädäntöelimessä. Virkasyytteeseen joutui esimerkiksi Illinois’n kuvernööri Rod Blagojevich, joka oli yrittänyt kaupitella Barack Obamalta vapautunutta senaattorin paikkaa.
Virkasyytemenettely

Virkasyytteen käynnistämistä voi ehdottaa yksittäinenkin edustajainhuoneen jäsen, mutta sen käynnistämiseen vaaditaan edustajainhuoneen yksinkertainen enemmistö. Virkasyyteoikeudenkäynti ja henkilön kuuleminen käydään senaatissa, jossa käsittelyä johtaa korkeimman oikeuden puheenjohtaja silloin, kun syytteessä on presidentti. Virkasyyteäänestyksessä syytetyn viraltapanoon vaaditaan kahden kolmasosan enemmistö senaatissa. Jos virkasyyteäänestyksessä saavutetaan vaadittu määräenemmistö, syytetty pannaan automaattisesti viralta. Muussa tapauksessa syytteet raukeavat ja syytetty voi jatkaa tehtävissään. Virkasyytemenettelyssä langetetusta tuomiosta ei voi valittaa, eikä presidentti voi armahtaa tuomittua. Virkasyytteen lisäksi henkilö voi joutua oikeuteen myös tavallisessa tuomioistuimessa.
Virkasyytteeseen joutuneet presidentit

Andrew Johnsonia vastaan nostettiin virkasyyte vuonna 1868. Sen taustalla oli muun muassa yritys erottaa sotaministeri Edwin Stanton sääntöjen vastaisesti. Johnsonin erottaminen jäi virkasyyteäänestyksessä vain yhden äänen päähän.
Bill Clintonia vastaan nostettiin virkasyyte 1998 väärästä valasta ja oikeuden vastustamista hänen valehdeltuaan seksisuhteestaan Valkoisen talon harjoittelijaan Monica Lewinskyyn. Yhdysvaltain tutkimuksen professori Mikko Saikun mukaan Clintonin tekoja pidettiin melko mitättömänä syynä virkasyytteen käynnistämiseen ja hänen erottamistaan pidettiin alkujaankin epätodennäköisenä. Saikun mukaan Clintonin virkasyytemenettely koettiin tarkoitukselliseksi nöyryyttämiseksi, joka ei vähentänyt hänen suosiotaan. Senaatissa oli tuolloin 45 demokraatti- ja 55 republikaaniedustajaa. Kaikki demokraatit äänestivät molemmissa tapauksissa syyttömyyden puolesta, ja myös republikaaneista syyttömyyden puolesta äänesti väärän valan kohdalla kymmenen ja oikeuden vastustamisen kohdalla viisi edustajaa. Näin Clinton vapautettiin molemmista syytteistä äänin 55—45 ja 50—50. Syytteen läpimenemiseen olisi vaadittu 67 edustajaa eli esimerkiksi kaikki republikaanit sekä 12 demokraattia.
Myös Richard Nixonia vastaan oltiin aloittamassa virkasyytemenettely, mutta hän erosi ennen virkasyytteen nostamista. Yhdysvaltain 45. presidentti Donald Trump joutui virkasyytteeseen ensimmäisen kerran oikeudenkäytön estämisen takia hänen erotettuaan FBI:n johtajan James Comeyn, joka johti tutkintaa Trumpin Venäjä-yhteyksistä. Virkasyytteen nostamista ei kuitenkaan pidetty ensi alkuun todennäköisenä, sillä republikaaneilla oli enemmistö edustajainhuoneessa. Syyskuussa 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies Nancy Pelosi ilmoitti, että Trumpia vastaan aloitetaan virkasyytetutkinta. Trumpin epäillään painostaneen Ukrainan presidenttiä asiassa, joka liittyy Yhdysvaltain demokraattipuolueen presidenttiehdokkaaksi pyrkineeseen Joe Bideniin.
Korkeimman oikeuden tuomarin virkasyyte

Samuel Chase on ainoa korkeimman oikeuden tuomari, joka on joutunut virkasyytteeseen. Sen käsittelyä senaatissa johti Yhdysvaltain varapresidentti Aaron Burr. Enimmäkseen poliittisista syistä vuonna 1805 nostettu syyte ei mennyt läpi senaatissa, ja Chase jatkoi korkeimman oikeuden tuomarina kuolemaansa asti vuonna 1811.
Liittovaltion tasolla tehdyt  virkasyytteet > Presidentit

| Virkasyyteen päivämäärä | Syytetty | Syytetty | Syyte | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| maalis–kesäkuu 1860 |  | James Buchanan | Korruptio | Covode-komitea perustettiin 5. maaliskuuta 1860, ja se toimitti loppuraporttinsa 16. kesäkuuta 1860. Komitea totesi, että Buchanan ei ollut tehnyt mitään syytteeseenpanon perustelemiseksi, mutta että hänen hallintonsa oli korruptoitunein hallinto Yhdysvaltojen perustuslain hyväksymisen jälkeen 1789.  |
| 24. helmikuuta, 1868 |  | Andrew Johnson | Toimikautta koskevan lain rikkominen. Korkein oikeus totesi myöhemmin kiistattomasti, että (siihen mennessä kumottu) toimikautta koskeva laki oli ollut perustuslain vastainenl. | Vapautettiin 26. toukokuuta 1868 äänin 35–19. |
| 1973–1974 |  | Richard Nixon | Oikeuden estäminen, vallan väärinkäyttö, Kongressin halveksunta | Edustajainhuoneen oikeusvaliokuntaa alkoi tutkia ja lähettää haastekutsuja (30. lokakuuta 1973); Edustajainhuoneen komitean tutkinnasta tehty raportti (1. helmikuuta 1974); v päätöslauselmassa 93-803 sallittiin oikeuslaitoksen komitean tutkinta (6. helmikuuta 1974); Edustajainhuoneen oikeusvaliokunta äänesti kolmesta artikkelista syytteeseenpanon Edustajainhuoneelle (27. – 30.7.1974); menettely päättyi presidentti Nixonin eroamalla (8. elokuuta 1974) |
| 19. joulukuuta 1998 |  | Bill Clinton | Väärä vala ja oikeuden estäminen | Vapautettiin 12. helmikuuta 1999: äänin 45–55 väärennöksistä ja 50–50 oikeuden estämisestä  |
| 18. joulukuuta 2019 |  | Donald Trump | Vallan väärinkäyttö ja Kongressin lainkäytön estäminen | Vapautettiin 5. helmikuuta 2020: äänin 48–52 vallan väärinkäytöstä ja äänin 47–53 Kongressin estämisestä |
| 13. tammikuuta 2021 |  | Donald Trump | Kapinaan kiihottaminen | Vapautettiin 13. helmikuuta 2021 äänin 57–43 (57 tuomion puolesta, ei riittänyt määräenemmistöön). |
Liittovaltion tasolla tehdyt  virkasyytteet > Muut  virkasyytteet

| Virkasyyteen päivämäärä | Syytetty | Syytetty | Asema | Syyte | Lopputulos | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. heinäkuuta 1797 |  | William Blount | Senaattori (Tennessee) | Salaliitto | Senaatti kieltäytyi hyväksymästä edustajainhuoneen päätöstä nostaa virkasyyte senaattoria vastaan. Erotettiin senaatista |  |
| 2. maaliskuuta 1803 |  | John Pickering | Tuomari (New Hampshiren piiri) | Humalatila ja laittomat tuomiot | Erotettiin  12. maaliskuuta 1804 |  |
| 12. maaliskuuta 1804 |  | Samuel Chase | Tuomari (Yhdysvaltain korkein oikeus) | Poliittinen puolueellisuus ja mielivaltaiset tuomiot | Vapautettiin 1. maaliskuuta 1805 |  |
| 24. huhtikuuta 1830 |  | James H. Peck | Tuomari (Missourin piiri) | Vallan väärinkäyttö | Vapautettiin    31. tammikuuta 1831 |   |
| 6. toukokuuta 1862 |  | West Hughes Humphreys | Tuomari (Tennesseen itäiset, keski- ja länsi piirit) | Tuki konfederaatiolle | Erotettiin 26. kesäkuuta 1862 |  |
| 28. helmikuuta 1873 |  | Mark W. Delahay | Tuomari (Kansasin piiri) | Humalatila | Erosi 12.joulukuuta 1873 |   |
| 2. maaliskuuta 1876 |  | William W. Belknap | Sotaministeri | korruptio | Vapautettu eroamisensa jälkeen 1. elokuuta 1876 |  |
| 13. joulukuuta 1904 |  | Charles Swayne | Tuomari (Floridan pohjoinen piiri) | Vallan väärinkäyttö | Vapautettiin 27. helmikuuta 1905 |  |
| 11. heinäkuuta 1912 |  | Robert Wodrow Archbald | Tuomari (Yhdysvaltojen markkinaoikeus) Tuomari (kolmannen  piirin valitustuomioistuin) | Laittomien palkkioiden hyväksyminen asianosaisilta ja asianajajilta | Erotettiin 13. tammikuuta 1913 |  |
| 1. huhtikuuta 1926 |  | George W. English | Tuomari (Illinoisin itäinen piiri) | Vallan väärinkäyttö | Erosi  4. marraskuuta 1926. Kanteet hylättiin  13. joulukuuta 1926 |  |
| 24. helmikuuta 1933 |  | Harold Louderback | Tuomari (Kalifornian pohjoinen piiri) | Korruptio | Vapautettiin on 24. toukokuuta 1933 |  |
| 2. maaliskuuta 1936 |  | Halsted L. Ritter | Tuomari (Floridan eteläinen piiri) | Korruptio, veropetos, lain harjoittaminen tuomarin virka-aikana | Erotettiin 17.huhtikuuta 1936 |  |
| 22. heinäkuuta 1986 |  | Harry E. Claiborne | Tuomari (Nevadan piiri) | Verojen kierto | Erotettiin 9. lokakuuta 1986 |  |
| 3. elokuuta 1988 |  | Alcee Hastings | Tuomari (Floridan eteläinen piiri) | Lahjuksten hyväksyminen ja väärä vala tutkimuksen yhteydessä | Erotettiin 20. lokakuuta 1989 |  |
| 10. toukokuuta 1989 |  | Walter Nixon | Päätuomari (Mississippin eteläinen piiri) | Väärä vala | Erotettiin  3. marraskuuta 1989 |  |
| 19. kesäkuuta  2009 |  | Samuel B. Kent | Tuomari (Texasin eteläinen piiri) | Seksuaalinen hyväksikäyttö ja oikeudenkäynnin estäminen tutkimuksen aikana | Erosi 30. kesäkuuta 2009. Kanteet hylättiin 22. heinäkuuta 2009 |  |
| 11. maaliskuuta 2010 |  | Thomas Porteous | Tuomari (Louisianan itäinen piiri) | Väärien taloudellisten tietojen antaminen | Erotettiin  8. joulukuuta 2010 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Virkasyyte (Yhdysvallat) Wikimedia Commonsissa