stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ileana Ros-Lehtinen

| Ileana Ros-Lehtinen |
| --- | --- |

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Floridan 27. vaalipiiristä
 29. elokuuta 1989 – 3. tammikuuta 2019  
Edeltäjä:  Claude Pepper
Seuraaja:  Donna Shalala
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1952 (ikä 72) Havanna, Kuuba
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Dexter Lehtinen (vih. 1984)
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Aiheesta muualla
ros-lehtinen.house.gov
Ileana Ros-Lehtinen (s. Ileana Carmen Ros y Adato, 15. heinäkuuta 1952 Havanna, Kuuba) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Ros-Lehtinen syntyi Havannassa, Kuubassa, Enrique Rosin ja Amanda Adaton tyttärenä. Hänen perheensä pakeni Kuubasta Yhdysvaltoihin Ros-Lehtisen ollessa 8-vuotias. Opintonsa hän suoritti Floridan osavaltiossa, jonka edustajainhuoneen jäsenenä hän istui vuosina 1982–1986.
Osavaltionkongressin alahuoneen jälkeen Ros-Lehtinen istui vielä vuosina 1986–1989 Floridan osavaltionsenaatissa ennen pääsyään Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jonka jäsenenä hän oli vuosina 1989–2019 Floridan 18.lähde? vaalipiiristä. Republikaanien vuoden 2010 vaalivoiton jälkeen Ros-Lehtisestä tuli kongressin ulkopoliittisen komitean puheenjohtaja. Hän ei pyrkinyt enää vuoden 2018 vaaleissa jatkokaudelle.
Ros-Lehtisen puoliso Dexter Lehtinen on lakimies ja poliitikko. Parilla on kaksi yhteistä lasta (s. 1986 ja 1988).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Biographical Directory of the United States Congress (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  US Congress 
Muut:  SNAC
Muuratjärven valuma-alue

Muuratjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.28) on Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueella sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue. Sen laskujoki Muuramenjoki laskee Päijänteeseen, joka kuuluu Päijänteen alueeseen (14.22).
Yleistä > Vesistön sijainti

Muuratjärven valuma-alueen pinta-ala on 375 neliökilometriä (tai myös 385 km² ) ja sen järvisyys on 13,2 %. Valuma-alue on pohjois-etelä -suunnassa lähes 40 kilometriä pitkä ja noin 20 kilometriä leveä. Se sijaitsee Jyväskylän kaupungin sekä Muuramen ja Petäjäveden kuntien alueilla. Valuma-alue jää Kymijoen vesistöalueen, ja siellä Suur-Päijännteen alueen (14.2) sisälle niin, että sen länsipuolella sijaitsee Jämsän reitin valuma-alue (14.5). Suur-Päijänteen sisällä sen vedenjakajan jakavat seuraavat toisen jakovaiheen vesistöalueet: Saajoen valuma-alue (14.27) lounaassa, Päijänteen alue (14.22) etelässä, Ristiselän alue (14.23) idässä ja Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alue (14.29) koillisessa ja pohjoisessa.
Yleistä > Pääoman kulun ja pituuden määritys

Muuramenjoki on Muuratjärven valuma-alueen laskujoki, jolle voidaan yläjuoksulta määrittää pääuomaksi nimitetty vesistöreitti. Muuratjärvi on valuma-alueen keskusjärvi, johon kaikki valuma-alueen joet ja ojat laskevat ensin. Muuratjärveen laskee seitsemän jokea, joille on vesistöaluejaossa määritelty oma valuma-alue. Niistä suurin on Myllyjoen valuma-alue, joka muodostuu alajuoksulla Kuusjärven alueesta (14.285) ja yläjuoksulla Vesankajärven valuma-alueesta (14.286). Niiden yhteinen pinta-ala on 127,65 neliökilometriä , joka on huomattavasti suurempi kuin muilla valuma-alueilla ja siten pääuoman reitti sijaitsee täällä. Pääuomaksi tulee vesistöviranomaisten julkaiseman Paikkatietoikkuna -verkkopalvelun tietojen mukaan alajuoksulla Muuramenjoki ja Muuratjärvi, sitten Myllyjoki, Kuusjärvi, Vispiläjoki, Iso-Lampsi, Neulajärvi, Neulajoki, Mustajärvi, Kotanen, Vesankajärvi, Koveroinen, Suolijoki, Kolujärvi, Kolujärvenjoki, ja aivan yläjuoksulla vielä Vasarainen, Myllyjoki sekä Iso-Musta. Nyrölässä sijaitsevat ojitetut suot kuuluvat vielä pääuoman latvauomiin.
Pääuoman pituus saadaan laskemalla yhteen eri osuudet. Muuramenjoki on 1,47 kilometriä pitkä, Muuratjärven järvenselkää on 15,8 kilometriä ja Myllyjoesta alkaen Iso-Mustan pohjoispäähän tulee vesireitille pituutta 28,0 kilometriä lisää. Pääuoman kokonaispituus on siten 45,3 kilometriä.
Yleistä > Vesistöalueen jako

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
Muuratjärven lähialue (14.281)
Punasillanojan valuma-alue (14.289)
Kalaojan valuma-alue (14.288)
Ryssänojan valuma-alue (14.282)
Vuojoen valuma-alue (14.283)
Patajärven valuma-alue (14.284)
Sallaanojan valuma-alue (14.287)
Kuusjärven alue (14.285)
Vesankajärven valuma-alue (14.286)
Yleistä > Vesistöalueen maankäyttö

Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 77,6 %, maatalousalueita 5,1 %, kosteikkoja ja soita on 0,8 % ja rakennettuja alueita on 4,4 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 12,1 %.
Vesistöalueen jokia ja järviä > Pääuoman sivu-uomia

Valuma-alueen pääuoma on vesistöreitti, jossa vuorottelevat joet ja järvet. Muuratjärvi muodostaa kuitenkin keskusjärven, johon laskee seitsemän vesistöalueen suurimmista pienjokien valuma-alueista. Myllyjoki muodostaa pääuoman keskijuoksun osuuden. Etäisyys tarkoittaa matkaa Muuramenjoen kautta Päijänteelle ja sivu-uoman pituus on laskettu yhdistämällä Paikkatietoikkunan tietoja ja Karttapaikan mittausarvoja toisiinsa. Lihavoidut nimet kuuluvat Muuratjärven lisäksi pääuoman vesistöreittiin. Kunkin tiedon lähde on mainittu taulukon alla ja lähteet on riveittäin yksilöity oikeassa sarakkeessa.
| nimi     | pääuoman kohta   | etäisyys Päjänteestä (km) | pituus (km)   | virtaama (MQ) (m³/s) | valuma- alue (km²) | lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Muuratjärven Muuramenjoki laskee Päijänteeseen
| Sillanniitunoja | Muuramenlampi | 2 | 7 |  | 17 | 2,2,2,3,–,5 |  |
| Kalaoja | Rannankylä | 6 | 3 |  | 5 | 2,2,2,3,–,5 |  |
| Ryssänoja | Vihtalahti | 10 | 5 |  | 11 | 2,2,2,3/2,–,5 |  |
| Vuojoki | Pöykynlahti | 11 | 11 |  | 38 | 2,2,2,3/2,–,5 |  |
| Mattilanjoki | Tikkala | 13 | 12 |  | 56 | 2,2,2,–,3/2,5 |  |
| Sallaanoja | Isolahti | 13 | 10 |  | 35 | 2,2,2,3/2,–,5 |  |
| Myllyjoki | Saukkolanlahti | 15 | 30 |  | 128 | 2,2,2,1,–,5  |  |
Vesistöalueen yläjuoksu on 30 kilometriä pitkä ja sen pinta-ala on 128 km².
Lähteet: 1 = tietoluettu omasta artikkelista, 2 = Karttapaikka-verkkopalvelu , 3 = Paikkatietoikkuna-verkkopalvelu , 4 = VALUE-verkkopalvelu , 5 = Ekholm, Matti: Suomen vesistöalueet
Sillanniitunoja on Punasillanojan valuma-alueen (14.289) laskuoja ja Mattilanjoki on Patajärven valuma-alueen (14.284) laskujoki. Muut valuma-alueet tunnistaa laskuojan nimen perusteella.
Järviä

Valuma-alueella on Suomen ympäristökeskuksen tietokannan mukaan 115 vähintään hehtaarin kokoista järveä. Niistä merkittävimmät esitellään kunkin valuma-alueen puitteissa.
Järviä > Muuratjärven lähialue ja pienet valuma-alueet

Aivan Muurtajärven (3 154 ha) rannikolla sijaitsee neljä pienempää järveä. Mellerinlahteen laskee Hokkasenlampi (3 ha), Isolahteen Pieni Pukkilampi, Ala-Vihtajärvi (2 ha) ja Ylä-Vihtajärvi (2 ha) Vihtalahteen Longenojaa myöten ja Kivijärvi (12 ha) lyhyttä ojaa myöten Saukkolanlahteen. Lisäksi Ryssänojan valuma-alueella sijaitsee Hangasjärvi (3 ha) ja Kalaojan valuma-alueella Kalajärvi (8 ha).
Järviä > Punasillanojan valuma-alue

Punasillanojan valuma-alueen laskuoja on Sillanniitunoja, ja sen valuma-alueella on 8 vähintään hehtaarin kokoista järveä. Ojan alajuoksu seuraa valtatietä 9, joka kulkee sen valuma-alueen halki. Valuma-alueen koillispuolella sijaitsevat Iso Palojärvi (3 ha) ja Pieni Palojärvi, joiden yhteinen laskuoja yhtyy Sillanniitunojan alajuoksuun. Yläjuoksulta löytyy vielä teiden välinen lammikko ja ylimpänä Lylyjärvi (1 ha) ja Kurulampi. Suolikon (2 ha) laskusuunta jää arvailun varaan. Alajuoksulla Sillanniitunojaan yhtyy Levonoja, joka tulee luoteesta päin. Sen valuma-alueella ovat alajuoksulla Murtolampi (2 ha) ja Pyyppälänjärvi (5 ha), golfkentän ympäristössä Mustalampi (2 ha) ja Ala-Pirttijärvi (4 ha), ja yläjuoksulla Karhijärvi (7 ha) ja Haukilampi. Suolikko voi laskea myös Haukilammen kautta.
Järviä > Sallaanojan valuma-alue

Sallaanojan valuma-alueella sijaitsee 18 vähintään hehtaarin kokoista järveä. Sen laskuoja Sallaanoja alkaa Ala-Sallaajärvestä (36 ha), jonka kyljestä löytyy Vähäjärvi (3 ha). Järveen laskee pohjoisesta tuleva pääuoma, joka virtaa Myllyjärven (5 ha) ja Ylä-Sallaajärven (37 ha) läpi. Ylä-Sallaajärveen laskee idästä Ylä-Kitulammen (3 ha) ja Selkäjärven yhteinen laskuoja, pohjoisesta Pirttijärven (6 ha) laskuoja ja luoteesta Perälän suunnalla sijaitsevien järvien laskuoja. Niitä ovat Yläinen Kotajärvi (4 ha), Alainen Kotajärvi, Salmijärvi (2 ha), Pitkäjärvi (13 ha), Valkonen (9 ha) ja ylimpänä Kukkarolampi (1 ha). Ala-Sallaajärven itärantaan laskee Ruokepuolisesta (18 ha) alkava oja. Ojan valuma-alueella sijaitsee lisäksi Ylä-Pirttijärvi (3 ha), Ala-Kitulampi (4 ha), Kurikkalammit ja Kurpinojan päässä sijaitseva Uimalampi. Sallaanojan alajuoksulle yhtyy pohjoisesta tuleva oja, jonka valuma-alueella sijaitsevat eri suunnilla hajallaan Iso Pukkilampi (3 ha), Rummakkolampi (1 ha), Valkeajärvi (4 ha) ja Savilampi (2 ha).
Järviä > Vuojoen valuma-alue

Vuojoen valuma-alueella on 13 järveä. Vuojoki alkaa Moksinjärvestä (46 ha) ja virtaa keskijuoksullaan Moksinmyllylammen (3 ha) läpi. Joen yläjuoksulla on Moksinjärven takana useita järviä ja lampia. Niitä ovat Särkijärvi (7 ha), Kumpulampi (2 ha), Joutee (21 ha), Hoikka (7 ha), Surkee (67 ha), Kurppa (7 ha), Kauralampi (3 ha), Kotalampi (2 ha), Aittolampi, Perälänlampi ja Pahalampi (1 ha). Pirttijärvi (4 ha) sijaitsee Moksinjärven koillispuolella ja se laskee Vuojokeen erinäisten suo-ojien kautta. Vuojokeen yhtyy keskijuoksulla Kolunoja, jonka valuma-alueella on Haaralanlampi. Vuojoessa on patoja, jotka nostavat vedenpintaa pieniksi lammiksi. Viljaspohjan peltoalueella Vuojokeen yhtyy lyhyt Viljasjärven (16 ha) laskuoja.
Järviä > Patajärven valuma-alue

Patajärven valuma-alueella sijaitsee 17 vähintään hehtaarin kokoista järveä. Valuma-alueen laskujoki on Patajärvestä (128 ha) alkava lyhyt Mattilanjoki, jonka virtaa Rimminlammen (6 ha) läpi. Patajärveen laskee pohjoisesta Lahnalampi (2 ha) ja etelästä pienet Soidenlampi ja Likolampi. Patajärven länsipäähän laskee Hangasoja, johon yhtyy lounaasta tuleva Heinäoja ja pohjoisesta tuleva Vihtaoja. Heinäojan valuma-alueella sijaitsee vain Sirkkalampi (2 ha), Naskuttajanlampi (1 ha) ja Sarvilampi. Vihtaojan valuma-alueella sijaitsee Vihtajärvi (11 ha), josta Vihtaoja alkaa. Ojaan yhtyy lännestä tuleva Naulapuro. Sen valuma-alueella ovat alajuoksulla Pyssyjärvi (19 ha), Matala Kotajärvi (8 ha), Syvä Kotajärvi (5 ha), ja yläjuoksulla Alainen Naulajärvi (3 ha), Keskinen Naulajärvi (2 ha) joista ylimpänä Myllylampi (1 ha). Hangasoja alkaa Hangasjärvestä (30 ha), johon laskevat Likaoja luoteesta ja Tuoresoja pohjoisesta. Likaojan valuma-alueelta löytyvät Kalliojärvi (4 ha), Myllyjärvi (4 ha), Luhtajärvi (7 ha) ja ylimpänä Löytänä (5 ha).
Järviä > Myllyjoen valuma-alue

Myllyjoki on kahden peräkkäisen vesistöalueen Kuusjärven alueen (14.285) ja Vesankajärven valuma-alueen (14.286) laskujoki. Myllyjoki alkaa Vähä-Vesangasta (102 ha) samoin kuin Kuusjärven vesistöaluekin. Sen nimi on aluksi Neulajoki ja virtaa ensin Kotasen (9 ha) ja Mustajärven (17 ha) kautta. Sitten se virtaa Neulajärven (16 ha) läpi ja laskee Iso-Lampsiin (42 ha), josta alkaa Vispiläjoki. Se laskee vuorostaan Kuusjärveen (106 ha), josta Myllyjoki alkaa ja laskee Muuratjärven Saukkolanlahteen. Kuusjärven alueella sijaitsee 29 vähintään hehtaarin kokoista järveä, jotka esitellään seuraavaksi.
Kuusjärven laskee Nälkäjärvi (5 ha) lyhyttä ojaa myöten, Pitkäjärven (7 ha), Miittulammen ja Pahalammen yhteistä ojaa myöten, ja kuuluvat laskuojattomina pienet Tarkkalampi (1 ha) ja Valkonen (3 ha). Vispiläjokeen yhtyvät Ylä-Maksingan (5 ha) (vieressä myös Keski-Maksinka, 1 ha) ja Tiehisen (2 ha) yhteinen laskuoja, Savilammien (2 ha), Kortelammen (2 ha) ja Koiralammen (7 ha) yhteinen laskuoja, sekä Saarijärven (9 ha) ja Mustalammen (1 ha) erilliset laskuojat. Vispiläjoen yläjuoksulle yhtyy Marjojärvestä (10 ha) alkava oja. Sen valuma-alueella sijaitsevat vielä Haukilampi (2 ha), pohjoinen Saukkojärvi (2 ha) ja eteläinen Saukkojärvi (6 ha). Iso-Lampsiin laskee lännestä Pikku-Lampsin (25 ha) lyhyt oja. Pikku-Lampsin kautta laskevat länsipuisen alueen pienet järvet. Niitä ovat lounaasta laskevat Mustalampi (2 ha), Kuohun tekojärvi (1 ha), Hyötlampi (1 ha) ja Torvilampi, lännestä laskeva Lauttalampi (8 ha), ja pohjoisesta laskevat Niemijärvi (49 ha) ja Heinälampi. Neulajoen varressa sijaitseva Neulalampi (1 ha) laskee Neulajärveen, ja Tervalampi (3 ha) laskee Kotaseen.
Vesankajärven valuma-alueella on 24 vähintään hehtaarin kokoista järveä. Valuma-alue päättyy Vesankajärveen (203 ha), joka on valuma-alueen suurin järvi, ja Vähä-Vesankaan (102 ha). Järveen laskevia järviä ovat Valkolampi (1 ha) ja Ykshaukinen (3 ha). Vesangan pohjoisrantaan laskee kaksi jokea. Toinen on Saarijärven (29 ha) kautta pohjoisesta tuleva lyhyt vesireitti. Sen pääuomassa ovat Pitkäjärvi (15 ha) ja Kalliojärvi (23 ha), ja sivu-uomien alueilla Punkalampi, Ala-Aitolampi (1 ha), Keski-Aitolampi, Ylä-Aitolampi (4 ha) sekä Honkalampi (3 ha). Alajuoksulle yhtyy kaakosta tuleva Tuhkuri (4 ha). Toinen vesireitti on Suolijoki, joka laskee Vesankaan Koveroisen (15 ha) läpi. Koveroiseen laskee pohjoisesta tuleva Suolijoki, jonka pääuomassa sijaitsevat Suolijärvi (2 ha), Kolujärvi (11 ha), Uhkulampi, Vasarainen (51 ha) ja Iso-Musta (36 ha). Iso-Mustaan laskee vain Pieni-Musta (8 ha). Vasaraiseen laskevat Pieni-Vasarainen (20 ha), Varrenvesi (9 ha), Mörkölampi (1 ha) ja Pirttijärvi (7 ha) yhteistä ojaa myöten. Turvakkojoen uomassa sijaitsee Kinnaslampi (14 ha), johon laskevat Örön (4 ha) ja Särkilammen (2 ha) laskuojat.
Vilhelm II (Sisilia)

Vilhelm II lahjoittaa kirkon Pyhälle Neitsyelle, mosaiikki Monrealen katedraalissa Palermo
Vilhelm II Hyvä (joulukuu 1153 Palermo, Sisilian kuningaskunta – 11. marraskuuta 1189 Palermo) oli Sisilian kuningas vuosina 1166–1189.
Suku

Vilhelm syntyi Palermossa Vilhelm I Pahan (1120/1121–1166) ja espanjalaisen prinsessa Margarita Navarralaisen (n. 1135–1183) lapsena. Hänellä oli kolme veljeä, joista hän oli kolmanneksi vanhin. Kaikki veljet kuolivat vähän yli kymmenvuotiaina ennen kuin isä kuoli Vilhelmin ollessa 12-vuotias, ja äidistä tuli hänen huoltajansa.
Kuningas

Vilhelm julistettiin vuonna 1171 täysi-ikäiseksi ja siihen asti kuningaskunnan hallinnon hoitivat ensin liittokansleri Stephan du Perche (1166–1168), Margaretin serkku, ja sen jälkeen Palermon arkkipiispa Walter Ophamil ja varakansleri Matteo d'Aiello. Hänen isoisänsä oli Sisilian ensimmäinen kuningas Roger II ja isoäitinsä Kastilian prinsessa Elvira. Hänen äidinpuoleinen isoisänsä oli Navarran kuningas García IV Ramírez ja äidinpuoleinen isoäitinsä Marguerite de l'Aigle.
Vuonna 1168 du Perche kukistettiin vallankaappauksella ja kapinalliset väittivät, että Vilhelm oli murhattu. Huolimatta siitä, että perimysjärjestyksessä seuraava, Vilhelmin nuorempi veli Capuan prinssi Henrik (1158–1172) oli elossa, Stephan du Perche aikoi heidän mukaansa saada valtaistuimen itselleen naittamalla veljensä Constanzan, Vilhelmin tädin kanssa. Prinsessa Constanza oli aikalaiskronikoitsijoiden mukaan ollut suljettuna Palermon Santissimo Salvatoren luostariin lapsuudestaan saakka, koska oli ennustettu, että "hänen avioliittonsa tuhoaisi Sisilian". Todennäköisemmin prinsessa kuitenkin eli Palermon hovissa.
Avioliitto ja liitot

Tranin arkkipiispan Bertrand II:n yritys järjestää avioliitto Bysantin prinsessa Maria Komnenan kanssa ei tuottanut tulosta ja johti välirikkoon tämän isän Bysantin keisari Manuel I Komnenoksen kanssa vuonna 1172.
Samana vuonna nuoremman veljen Capuan prinssi Henrikin (ital. Arricus tai Arrico, 1158/1160–1172) kuolema merkitsi mahdollista perimyskriisiä. Väitettiin, että Vilhelm II oli nimittänyt seuraajakseen ja saanut uskollisuudenvalan Constanzalta, viimeiseltä valtaistuimen lailliselta perilliseltä vuonna 1174.
Vuosina 1174 ja 1175 Vilhelm solmi valtiosopimukset Genovan ja Venetsian kanssa. Hänen avioliittonsa helmikuussa 1177 Englannin kuningas Henrik II:n ja Akvitanian herttuatar Eleonooran tyttären prinsessa Joan Plantagenet'n (1165–1199) kanssa merkitsi hänelle korkeaa asemaa Euroopan politiikassa. Vaikka kuningatar Joan ei synnyttänytkään elävää perillistä, Vilhelm ei osoittanut aikomustakaan mitätöidä avioliittoa.
Heinäkuussa 1177 Vilhelm lähetti Salernon arkkipiispa Romuald II:n ja Andrian kreivi Rogerin valtuuskunnan allekirjoittamaan Venetsian sopimuksen keisarin kanssa. Vuonna 1184 hän kihlasi 30-vuotiaan Constanzan keisarin pojalle, tulevalle keisari Henrik VI:lle rauhan turvaamiseksi. He avioituivat Milanossa tammikuussa 1186, minkä seurauksena Constanzalle vannottiin yleinen vala kruununperillisenä. Tällä teolla oli suuri merkitys normannien valtakunnalle. Se saatettiin toteuttaa, jotta Vilhelm voisi omistautua ulkomaisille valloituksille tai sen tarkoituksena oli estää Tankredia, Leccen kreiviä, Vilhelmin laitonta serkkua, vaatimasta valtaistuinta.
Sodat Egyptin ja Bysantin valtakunnan kanssa

Kykenemättä elvyttämään Afrikan valtakuntaa, Vilhelm suuntasi hyökkäyksensä Ayyubid Egyptiin, mistä käsin Saladin uhkasi latinalaista Jerusalemin kuningaskuntaa. Aleksandrian luona nousi maihin 30 000 miestä heinäkuussa 1174, mutta Saladinin saapuminen pakotti sisilialaiset nousemaan maihin uudelleen sekasorron vallitessa. Manuel I Komnenoksen kuolema vuonna 1180 avasi parempia näkymiä Bysantin asioihin sitä seuranneessa sekaannuksessa, ja Vilhelm omaksui vanhan suunnitelman ja riidan Bysantin valtakuntaa vastaan. Dyrrhachium vallattiin 11. kesäkuuta 1185. Kun armeija, jossa lienee ollut 80 000 miestä ja 5 000 ritaria, marssi Thessalonikiin, 200 aluksen laivasto purjehti kohti samaa kohdetta vangiten matkallaan Joonianmeren saaret Korfun, Kefalonián, Ithakan ja Zákynthoksen. Elokuussa 1185 Thessaloniki joutui Sisilian laivaston ja armeijan yhteiseen hyökkäykseen ja piiritettiin.
Joukot marssivat sitten pääkaupunkiin, mutta keisari Isaak Angeloksen armeija voitti hyökkääjät Strymónasin rannalla 7. marraskuuta 1185 kenraali Aleksios Branasin johdolla. Thessaloniki antautui heti ja vuonna 1189 Vilhelm solmi rauhan Isaakin kanssa luopumalla kaikista valloituksista. Hän aikoi nyt saada lännen ristiretken armeijat kulkemaan alueidensa läpi, ja näytti olevan johtavassa roolissa Kolmannessa ristiretkessä. Hänen amiraalinsa Margarito, Georgios Antiokialaisen veroinen laivastonero, piti 60 aluksella itäisen Välimeren avoimena frankeille ja pakotti vahvan Saladinin vetäytymään Tripolin luo keväällä 1188.
Perintö

Marraskuussa 1189 Vilhelm II kuoli Palermossa ilman jälkeläisiä, vaikka Robert Torigni on merkinnyt muistiin vuonna 1181 lyhyen aikaa eläneen pojan Bohemondin, joka nimettiin Apulian herttuaksi.
Hänen kuolemansa jälkeen Matteo d'Aiellon johtamat normannivirkamiehet tukivat Tankredia hänen seuraajakseen Constanzan sijaan välttääkseen Saksan vallan.
Säilyneiden lähteiden perusteella Vilhelmin luonne oli epämääräinen. Häneltä puuttui sotilaallinen yritteliäisyys, hän oli eristäytynyt ja nautintoa rakastava, joten hän harvoin poistui palatsielämästään Palermossa. Silti hänen hallituskauttaan leimaa kunnianhimoinen ulkopolitiikka ja tarmokas diplomatia. Paavinvallan mestarina ja salaliitossa Lombardian kaupunkien kanssa hän pystyi uhmaamaan yhteistä vihollista Fredrik Barbarossaa. Jumalaisessa näytelmässä Dante sijoittaa Vilhelm II:n paratiisiin. Häneen viitataan myös Boccaccion Decameronessa (tarina IV.4, jossa hänellä kerrotaan olevan kaksi lasta, ja tarina V.7).
Vilhelm sai lempinimen "Hyvä" vasta kuolemaansa seuraavina vuosikymmeninä. Se ei johdu niinkään hänen omasta luonteestaan kuin hänen isänsä hallituskautta vaivanneista sisäisistä ongelmista ja hänen seuraajansa aikana syttyneistä sodista. Staufer-dynastian aikana hänen hallituskauttaan luonnehdittiin rauhan ja oikeudenmukaisuuden kultakaudeksi. Hän sai järjestysnumeronsa omana aikanaan, ja hän itse käytti sitä.
Monrealen katedraali on rakennettu Vilhelm II:n hallituskauden aikana. Vilhelm ja hänen vanhempansa on haudattu sinne.
Palermo suree Vilhelm II:sta, Liber ad honorem August, Peter di Eboli
Käännös suomeksi
Benjamin Fitzpatrick

Benjamin Fitzpatrick
Benjamin Fitzpatrick (30. kesäkuuta 1802 – 21. marraskuuta 1869) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko.
Fitzpatrick pääsi Yhdysvaltain senaattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1848. Hän toimi Alabaman kuvernöörinä vuosina 1841–1845. Häntä edelsi Arthur P. Bagby ja seurasi Joshua L. Martin.
Benjamin Fitzpatrick kuoli Alabamassa 67-vuotiaana. Hän oli ensimmäinen 1800-luvun puolella syntynyt Alabaman kuvernööri.
Elmer Söderblom

| Elmer Söderblom> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. heinäkuuta 2001 (ikä 23) Göteborg, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  202 cm
Paino:  108 kg
Seura
Seura:  Detroit Red Wings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  85
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Frölunda HC
NHL-varaus:  159. varaus, 2019 Detroit Red Wings
Elmer Söderblom (s. 5. heinäkuuta 2001 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura

Söderblom on Hovås HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Frölunda HC:hen. Kaudella 2016–2017 Söderblom voitti sekä J18 Allsvenskanin että U16 SM:n hopeaa. Kaudella 2017–2018 hän oli J18 Elitissä Frölundan paras maalintekijä 15 osumallaan. Söderblom voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia. Kaudella 2018–2019 hän voitti sekä J20 SuperElitin että J18 Allsvenskanin mestaruuden.
Detroit Red Wings varasi Söderblomin kuudennella kierroksella 159. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudella 2019–2020 hän voitti Frölundassa tehoilla 29+26=55 koko J20 SuperElitin maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Söderblom debytoi myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarja- ja yhden Mestarien liigan ottelun ilman tehopisteitä. Söderblom teki SHL-debyyttinsä 23. marraskuuta 2019 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.06 minuuttia. Söderblom voitti kauden aikana CHL:n mestaruuden. Tammikuussa 2020 Frölunda lainasi hänet viiden ottelun ajaksi sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Tingsryds AIF:ään.
Huhtikuussa 2020 Söderblom teki Frölundan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.
Kesäkuussa 2022 Söderblom teki Red Wingsin kanssa kolmivuotisen NHL-sopimuksen.
Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2019 | jääkiekko |  |
| Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  |  |
|  Hopeaa | Edmonton 2018 | jääkiekko |  |
Söderblom pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hänet valittiin sekä Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun että Suomea vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Söderblomin turnauksen molemmat maalit, avausottelussa Tšekkiä vastaan ja puolivälieräottelussa Suomea vastaan syntyivät samankaltaisesti, näyttävästi hänen jalkojensa välistä, mikä herätti huomiota mediassa.
Söderblom pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Söderblom pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Söderblom pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut yhdeksän nuorten ja 32 poikien maaottelua.