stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rautamies
Rautamies muissa medioissa > Elokuva > Marvel Cinematic Universe

Robert Downey Jr. näytteli Tony Starkia / Rautamiestä tämän ensimmäisessä näytelmäelokuvassa, vuoden 2008 elokuvassa Iron Man, jatkoi roolissaan elokuvissa Iron Man 2 (2010), The Avengers (2012), Iron Man 3 (2013), Avengers: Age of Ultron (2015), Captain America: Civil War (2016), Spider-Man: Homecoming (2017) Avengers: Infinity War (2018) ja Avengers: Endgame (2019), tehden myös pienen cameon elokuvassa The Incredible Hulk (2008). Mick Wingert ääninäyttelee vaihtoehtoisten universumien variantteja Starkista Disney+-animaatiosarjoissa What If...? (2021–2024) ja Your Friendly Neighborhood Spider-Man (2025–).
Rautamies muissa medioissa > Animaatiot > Rautamies (1966)

1960-luvulla Rautamiestä ääninäytteli John Vernon hahmon nimikkosarjassa.
Rautamies muissa medioissa > Animaatiot > Rautamies (1994)

1990-luvun sarjassa Rautamies nimihahmoa ääninäytteli Robert Hays. Hahmo vieraili myös Hämähäkkimies-animaatiosarjassa jaksoissa: 37 "Venomin paluu", 38 "Carnage", 39 "Pilkku", 61–63 "Salatut Sodat" ja 64 "Minä todella, todella vihaan klooneja" (takauma). Lisäksi hän esiintyi Hulk-animaatiossa 1990-luvulla ja takaumaroolissa Ihmenelosissa vuonna 1995, joka oli osa Marvelin animaatiouniversumia.
Rautamies muissa medioissa > Animaatiot > Ihmeneloset

Viimeisin vieraileva rooli Rautamiehellä oli vuonna 2007 vuoden 2006 Ihmeneloset-animaatiosarjassa, jossa hän taisteli Tohtori Doomia vastaan yhdessä Ihmenelosten kanssa.
Rautamies muissa medioissa > Animaatiot > Iron Man: Armored Adventures

Rautamiehen kolmas nimikkosarja Iron Man: Armored Adventures ilmestyi Yhdysvalloissa vuoden 2009 alussa. Sarjassa hahmo on tällä kertaa nuorempi kuin edellisisissä sarjoissa. Rautamiehen äänenä toimii Adrian Petriw. Sarjassa hahmon pääapureina toimivat samassa lukiossa opiskelevat Rhodey ja Pepper Potts. Tonyn isä kuoli sarjan mukaan lentokoneonnettomuudessa, jonka syyllisenä Tony pitää Stanea.
Rautamies muissa medioissa > Videopelit

Rautamies on yksi Lego Marvel Super Heroes-pelin päähahmoista.
Rautamies esiintyy Marvel: Ultimate Alliance -pelissä yhtenä pelattavista hahmoista.
Rautamies on pelattavana hahmona omassa elokuvaan pohjautuvissa nimikkopeleissä Iron Man ja Iron Man 2.
Rautamies on yksi Marvel: Ultimate Alliance 2 -pelin päähahmoista.
Rautamies muissa medioissa > Rautamiestä näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 | John Vernon | Rautamies |  |  |
| 1981 | William Marshall | Spider-Man and His Amazing Friends |  |  |
| 1994–1997 | Robert Hays | Rautamies Hämähäkkimies Hulk |  |  |
| 1995 | Christopher Britton |  |  | Marvel Super Heroes |
| 2005, 2007 | David Kaye | Ihmeneloset |  | Marvel Nemesis: Rise of the Imperfects |
| 2005–2006 | John Cygan |  |  | X-Men Legends II: Rise of Apocalypse Marvel: Ultimate Alliance |
| 2006–2007 2010, 2013 | Marc Worden |  | Ultimate Avengers Ultimate Avengers 2 The Invincible Iron Man Planet Hulk | Marvel Heroes |
| 2007 | Mark Hamill | Robot Chicken |  |  |
| 2008, 2010, 2012–2013, 2015–2019 | Robert Downey Jr. |  | Iron Man The Incredible Hulk Iron Man 2 The Avengers Iron Man 3 Avengers: Age of Ultron Captain America: Civil War Spider-Man: Homecoming Avengers: Infinity War Avengers: Endgame | Iron Man |
| 2008 | Stephen Stanton |  |  | The Incredible Hulk |
| 2008 | Tom Kane |  | Next Avengers: Heroes of Tomorrow |  |
| 2009–2012 | Adrian Petriw | Iron Man: Armored Adventures |  |  |
| 2009–2011 | Tom Kenny | The Super Hero Squad Show |  | Marvel Super Hero Squad |
| 2009 | Crispin Freeman |  |  | Marvel: Ultimate Alliance 2 |
| 2010–2013 | Eric Loomis | The Avengers: Earth's Mightiest Heroes |  | Iron Man 2 |
| 2013 | Matthew Mercer |  | Iron Man: Rise of Technovore Avengers Confidential: Black Widow & Punisher |  |
| 2012–2017 | Adrian Pasdar | Ultimate Spider-Man Avengers Assemble |  |  |
| 2017– | Mick Wingert | Avengers Assemble Spider-Man What If...? Your Friendly Neighborhood Spider-Man |  |  |
| 2020 | Nolan North |  |  | Marvel’s Avengers |
| 2022 | Josh Keaton |  |  | Marvel’s Midnight Suns |
Suomennettuja albumeja

Ellis, Warren & Granov, Adi: Rautamies. Extremis.  ((Iron Man. Extremis, 2005–2006.) Tarina: Warren Ellis. Kuvitus: Adi Granov. Suomentanut Petri Silas)  Tampere:  Egmont, 2013.  ISBN 978-952-233-694-1
Fraction, Matt & Larroca, Salvador: Rautamies. Viisi painajaista.  ((Iron Man. The Five Nightmares, 2008.) Tarina: Matt Fraction. Kuvitus: Salvador Larroca. Suomentanut Petri Silas)  Tampere:  Egmont, 2010.  ISBN 978-952-233-308-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marvel-kustantamon kotisivujen osuus Rautamiehestä. (englanniksi)
The Unofficial Handbook of Marvel Comics Creators-sivuston artikkeleita Rautamiehen tekijöistä. (englanniksi)
The Grand Comic-Book Database-sivuston osuus Rautamiehestä. (englanniksi)
Marvel Animation Age-sivuston osuus Rautamiehen animaatioista (1994-1995) (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Toymania-sivuston esittelyjä Rautamies-lelufiguureista. (englanniksi)
The Iron Man Armory-fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Advanced Iron-sivuston artikkeleita Rautamiehestä (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Rautamiehen haarniska esittelyssä (suomennos Lauri ”Mail-Man” Narinen).
Rautamies kohtaa mahtavan Thorin "ThorBuster" -haarniskassaan.
Rautamies Hämähäkkimies-animaatiosarjassa.
James Tate

| James Tate |
| --- | --- |
 21-vuotias James Tate ja kirjakauppias Gordon Cairnie tammikuussa 1965. Kuva: Elsa Dorfman.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. joulukuuta 1943 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat
Kuollut: 8. heinäkuuta 2015 (71 vuotta) Amherst, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Esikoisteos:  The Lost Pilot
Aiheesta muualla
www.jamestate.net
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
James Tate (8. joulukuuta 1943 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 8. heinäkuuta 2015 Amherst, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hänen esikoiskokoelmansa The Lost Pilot ilmestyi 1967 Yalen Nuorten runoilijoiden sarjassa. Kunnianosoitus tuli hänen osalleen, kun hän vielä opiskeli Iowan yliopistossa. Kokoelmalla oli vaikutusta 1960-1970-luvun runoilijasukupolveen. Hän julkaisi toistakymmentä runokokoelmaa. Hän opetti Massachusettsin yliopistossa Amherstissa kuolemaansa asti.
Taten puoliso oli runoilija Dara Wier.
Arviossaan Valheiden kirjasta -suomennosvalikoimasta Jukka Koskelainen on sitä mieltä, että Aki Salmelan suomennokset onnistuvat paremmin tarinallisissa runoissa kuin varhaistuotannon puhekielen sanonnoille ja poljennolle perustuvissa runoissa.
Palkinnot ja tunnustukset

Kokoelmasta Selected Poems (1991)
Pulitzer-palkinto
William Carlos Williamsin palkinto
Suomennetut teokset

Valheiden kirja: valitut runot, valikoinut ja suomentanut Aki Salmela, Turku, Tallinna: Savukeidas 2016 ISBN 978-952-268-177-5
Suomennetut teokset > Suomennettuja runoja

Runoja julkaisussa Tuli & Savu: runouslehti:
Kuuro tyttö leikkii, suom. Aki Salmela Tuli & Savu 2003; nro 2
Opas kivikauteen, suom. Olli Sinivaara, Tuli & Savu 2004: 2
Pieni runo ruutukuvioisilla sukilla, suom. Aki Salmela Tuli & Savu 2004; nro 2
Rullatuoli perhonen, suom. Olli Sinivaara, Tuli & Savu 2004: 2
Runoja julkaisussa Kerberos 2005; nro 2, suom. Aki Salmela:
Ansa
Kuolemattomat (The Immortals)
Luettelo kuuluisista hatuista (The List of Famous Hats)
Naapurit
Opettaessaan apinaa kirjoittamaan runoja (Teaching the Ape to Write Poems)
Puujalkamies karkaa vankilasta (Man with Wooden Leg Escapes Prison)
Valheiden kirja (The Book Of Lies)
Venuksen keitto (The Soup of Venus)
Suomennettuja runoja on myös julkaisussa Nuori voima: kulttuuriharrastajain lehti 2002: 1.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Tate Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Doom 3: Resurrection of Evil

| Doom 3: Resurrection of Evil |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nerve Software id Software
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  Activision ja Steam
Pelisarja:  Doom
Pelimoottori:  id Tech 4
Julkaistu:  WindowsNA 3. huhtikuuta 2005EU 8. huhtikuuta 2005 Linux 24. toukokuuta 2005
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18 
Alusta:  Microsoft Windows, Linux, Xbox
Jakelumuoto:  CD
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Doom 3: Resurrection of Evil on lisäosa vuonna 2004 julkaistulle Doom 3 -pelille. Lisäosa julkaistiin Microsoft Windowsille huhtikuussa 2004 ja Xboxille lokakuussa.
Resurrection of Evilissä on 11 uutta kenttää yksinpeliin, neljä moninpeliin, kaksi uutta asetta sekä kolme uutta hirviötä. Moninpelissä on mahdollista pelata kahdeksan pelaajan kesken.lähde?
Juoni

Kaksi vuotta on kulunut siitä, kun helvetin voimat pääsivät valloilleen Marsissa sijaitsevassa UAC:n tutkimuskeskuksessa. Avaruussotilaat tutkivat Marsissa olevia raunioita, kunnes suuri voimanlähde Artefakti löytyy. Helvetissä majaileva Tohtori Malcom Betruger haluaa Artefaktin itselleen, ja pistää helvetin mahdin hoitamaan lopun.
Pelaajan on tehtävänä tuoda Artefakti turvallisesti UAC:n komentajalle, sekä estää pahuuden pääsy Maahan.
Juoni > Uudet aseet

Ionisoitu plasma-levitoija, lempinimeltään kiinniottaja, on uuden sukupolven työkalu, jolla voi ottaa esineitä kiinni ja heitellä niitä ympäriinsä. Tällä voi joskus avata uusia kätköjä tai muita paikkoja.
Kaksipiippuinen haulikko on metsästäjien käyttämä. Vaikka sen lataaminen kestää kauemmin kuin tavallisen haulikon, aseen tulivoima on tehokkaampaa.
Artefakti on salaperäinen esine, jolla on outoja voimia. Kolme helvetin metsästäjää (engl. Hell Hunter) tavoittelee esinettä ja pelaaja kohtaa heidät pelin aikana.
Juoni > Uudet hirviöt

Forgotten:
Tämä on uudenlainen versio Doom 3:en Lost Soulista. Se toimii samalla tavalla kuin Lost Soul, ainoastaan sen ulkomuoto on erilainen.
Vulgar:
Tämä hirviö vastaa hyvin paljon Impiä. Se heittelee tulipallon tapaisia ammuksia.
Bruiser:
Suunnilleen samankokoinen hirviö kuin Hell Knight, mutta huomattavasti vaarallisempi. Sillä on molemmissa käsissä voimakkaat aseet.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Doom 3: Resurrection of Evil MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääpelit:  Doom  Doom II  The Ultimate Doom  Master Levels for Doom II  Final Doom  Doom 64  Doom 3  Resurrection of Evil  Doom 4  Doom Eternal 
Mobiilipelit:  Doom RPG  Doom Resurrection  Doom II RPG 
Muuta:  Doom-pelimoottori  Doom 3 -pelimoottori  Doom-elokuva  Doom-lautapeli  id Software  GT Interactive  Activision  Luettelo Doom-pelien vihollisista
TB-veljeskunta

TB-veljeskunta (ruots. TB-Orden) on pohjoismainen
kunnallisvirkamiesten yhteisö, joka perustettiin vuonna 1928. Se toimii myös Suomessa, jossa sen jäsenlooseihin kuuluu vuonna 1950 perustettu Helsingin TB – Helsingfors TB.
Nimellä Tjänstemannabröderna Göteborgissa vuonna 1928 perustettu TB syntyi miespuolisten kunnallisvirkailijoiden järjestöksi. Vuonna 1931 se järjestäytyi veljeskunnan muotoon ja vuonna 1948 se laajeni muihin Pohjoismaihin. Suomeen perustettiin Helsingin TB vuonna 1950.
Vuonna 1993 veljeskunnan jäsenpohjaa laajennettiin koskemaan kaikkia miespuolisia viranhaltijoita, joilla on paikallishallintoon liittyviä työtehtäviä. Samalla nimestä Tjänstemannabröderna luovuttiin ja viralliseksi nimeksi tuli TB-Ordens Nordiska Storloge. Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa siitä käytetään lyhennettä TB, Tanskassa ja Islannissa TBO.
Vuonna 2007 järjestöön alettiin hyväksyä jäseniksi myös naisia.
TB:n paikallisloosit valitsevat edustajansa kerran vuodessa kokoontuvaan suurloosivaltuustoon, joka on TB-veljeskunnan korkein päättävä elin. Toimeenpaneva elin on nimeltään suurloosikollegio; sen muodostavat seitsemän valtuutettujen nimittämää veljeskuntaneuvosta.
Keskusjärjestö, suurloosi, toimii Göteborgissa. Se julkaisee TB-Tidender-jäsenlehteä, joka on ilmestynyt 2–4 kertaa vuosittain vuodesta 1948 lähtien . Toinen TB:n julkaisu on jäsenmatrikkeli. Joka kolmas vuosi pidetään kaikille veljille avoimet suurherrapäivät, joiden tarkoituksena on tarjota eri pohjoismaiden kunnallisvirkamiehille mahdollisuus solmia suhteita keskenään ja tutustua isäntämaahaan. Ensimmäiset suurherrapäivät Helsingissä järjestettiin vuonna 1968.
Paikalliset loosit pitävät loosikapitteliksi kutsutut kokouksensa kerran kuukaudessa lukuun ottamatta kesäkuukausia. Kokouksissa kuullaan ajankohtaisia esitelmiä, joita seuraa keskustelu. Loosin vihkimisen vuosipäivää (herrainpäivä) vietetään juhlallisimmin.
Kirjallisuutta

Hirn, Sven: Helsingin TB – Helsingfors TB 1950–2000. Helsingin TB 2003. ISBN 9789524730464.
Tbilisin kaupungintalo

Tbilisin kaupungintalo.
Tbilisin kaupungintalo (georg. თბილისის მერია, Tbilisis meria) on kellotornillinen rakennus Tavisuplebis moedanin eli Vapaudenaukion etelälaidalla Tbilisissä Georgian pääkaupungissa. Rakennuksessa sijaitsevat Tbilisin pormestarin toimitilat ja Tbilisin kaupunginvaltuusto (sakrebulo).
Kaupungintalo rakennettiin Venäjän keisarikunnan aikaan 1830-luvulla, minkä jälkeen sitä on muunneltu useita kertoja. Rakennus toimi vuoteen 1879 saakka ylipoliisimestarin ja poliisilaitoksen kansliana. Vuonna 1878 julkistettiin kilpailu rakennuksen muuttamisesta kaupungintaloksi (Gorodskoj dom), ja sen voitti arkkitehti Paul Sternin ehdotus. Talon julkisivuarkkitehtuuri edustaa tuohon aikaan suosittua eksotismia uusmaurilaisine vaikutteineen. Rakennukseen lisättiin torni vuonna 1910, ja sitä laajennettiin edelleen vuonna 1912.
Tbilisin kaupungintalossa toimii kaupunginvaltuuston ja pormestarin lisäksi useita Tbilisin hallinnollisia elimiä, kuten esimerkiksi Tbilisin kaupungin liikennelaitos, talouspolitiikan osasto, kaupungin kassa, hyvinvointipalvelujen osasto, kaupunkisuunnittelu, koulutus- ja kulttuuriosasto ja urheiluosasto. Lisäksi rakennuksessa on historiallinen apteekki.
Aiheesta muualla

Tbilisin kaupungin kotisivut
Käännös suomeksi
Luettelo televisiosarjan Glee kappaleista (5. tuotantokausi)

Glee on yhdysvaltalainen musikaalia, komediaa ja draamaa yhdistelevä televisiosarja, jota esitti Yhdysvalloissa televisiokanava Fox kuuden tuotantokauden verran vuosina 2009-2015. Suomessa sarjaa esitti Ava. Sarja keskittyy glee-kerhoon nimeltä Uudet Tuulet (engl. New Directions) kuvitteellisessa William McKinley High Schoolissa Limassa, Ohiossa. Sarjan loivat Ryan Murphy, Brad Falchuk ja Ian Brennan, ja se sisältää useita sarjan henkilöhahmojen laulamia cover-versioita tunnetuista kappaleista. Sarjassa esitettyjen kappaleiden valinnasta vastuussa ollut Murphy on kertonut pyrkineensä tasapainoon näytelmäsävellysten ja listahittien välillä, jotta sarja pystyisi tarjoamaan ”jokaiselle jotakin, jokaisessa jaksossa”.
Murphyn tehtyä kappalevalinnat, selvitti musiikkitarkastaja P. J. Bloom ensin kappaleiden esitysoikeusasiat, jonka jälkeen musiikkituottaja Adam Anders sovitti kappaleet uudelleen Gleen näyttelijöiden esitettäväksi. Sarjan musiikkinumerot esiäänitettiin studiossa näyttelijöiden laulamina ennen numerooden kuvaamista. Sarjan koreografit (Zach Woodlee, Brooke Lipton, Mandy Moore) loivat kappaleille koreografiat, jotka opetettiin näyttelijöille ennen kuvauksia. Tämän jälkeen kappaleista äänitettiin niiden varsinaiset studioversiot. Tämä kuvauksia edeltävä prosessi alkoi 6-8 viikkoa ennen jokaisen jakson kuvauksia, kestäen usein lähes kuvausten alkuun saakka.
Dennis E. Taylor

| Dennis E>  Taylor.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Kanada
Kansalaisuus:  kanadalainen
Ammatti:  kirjailija, ohjelmoija
Kirjailija
Äidinkieli: Englannin kieli
Tyylilajit:  Tieteiskirjallisuus
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dennis E. Taylor on kanadalainen tieteiskirjailija ja ohjelmoija.
Kirjailijan Bobiverse-sarjassa teemana ovat tekoäly, tietoisuuden lataaminen ja kuoleva Maa.
Teoksia

We Are Legion (We Are Bob) (2016), ISBN 978-1-68068-032-4
For We Are Many (2017), ISBN 978-1-68068-059-1
All These Worlds (2017), ISBN 978-1-68068-060-7
Heaven's River (2020)
The Singularity Trap (2018)
Aiheesta muualla

Dennis E. Taylor Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Taulumaalaus

Poikaa esittävä Faijum-maalaus 200-luvulta, vahamaalaus puulle.
Taulumaalaus eli staffliamaalaus on siirrettävissä oleva maalaus, joka on tehty irralliselle maalauspohjalle, tavallisesti puulle tai kankaalle. Pääosin taulumaalaus kehittyi öljymaalauksen myötä 1400-luvulla. Taulumaalausten lisäksi on olemassa tiettyyn paikkaan tehtyjä seinämaalauksia ja kiinteitä alttarilaitteita sekä esimerkiksi pergamentille maalattuja miniatyyrikuvituksia. Taulumaalauksesta käytetään myös nimeä paneelimaalaus, joka sisältää vain puulevylle ja vastaavalle pohjalle tehdyt maalaukset.
Apuna taulumaalauksessa on usein maalausteline, joten sitä nimitetään joskus stafliamaalaukseksi. Myös muita ratkaisuja on käytetty. Pierre Bonnard pingotti maalauskankaat suoraan seinään maalatessaan ja Jackson Pollock maalasi lattialla.
Taulumaalausta on väitetty vanhoilliseksi ja porvarilliseksi. Asiaa on pyritty korjaamaan niin monumentaali- ja seinämaalausten, taidegrafiikan kuin aineettomamman käsitetaiteen avulla. Taulumaalaus on silti säilyttänyt vankan asemansa ja perinteiset tekniikat ovat olleet ajoittain myös erityisen suosittuja.
Taulumaalaus länsimaissa

Taulumaalaus alkoi yleistyä 1500- ja 1600-luvulla. Länsimaisessa taulumaalauksessa on yhtymäkohtia eurooppalaiseen ajatukseen kuvasta, joka toimii ikkunana joko todelliseen tai kuviteltuun maailmaan. Taiteilijat eivät näköisyyden tavoittelusta huolimatta pyrkineet suoranaiseen illusionismiin tai harhauttamiseen, vaan tarjoamaan ikkunamaisia näkymiä, joten ei ole ihme, että kehystetty taulumaalaus sai vahvan aseman.
Taulumaalauksen kohoamisella vallitsevaksi taidemuodoksi oli vaikutuksia taiteilijan ja yleisön suhteeseen. Pääosa maalauksista oli maalattu 1500-luvulle asti tiettyyn tilaan ja hartauden harjoittamista varten. Teoksen lahjoittaja tilasi teoksen taiteilijalta ja määräsi myös aiheen, kuten seinämaalauksissa ja suurissa veistoksissa oli tapana myöhemminkin. Pienempiä ja irrallisia maalauksia taas oli mahdollista maalata itsenäisemmin. Niitä voitiin tehdä itseisarvoisina teoksina, joita ihailtiin taideteoksina ennemmin kuin esimerkiksi hartauden välineinä. Toisaalta maalauksista tuli siirreltävinä myös sisustuselementtejä ja esineitä, joita voitiin myydä. Siten taulumaalauksen yleistymisen myötä myös taidekauppa alkoi vakiintua.
Taulumaalauksen historiaa

Taulumaalauksesta alkoi tulla normi 1500-1600-luvun jälkeen, mutta puulevyille oli maalattu jo pitkään. Antiikin Kreikan ja Rooman taulumaalauksia ei ole kuitenkaan säilynyt kuin muutamia. Vanhimpia tunnettuja ovat Kreikan Pitsasta löytyneet 500-luvulta eaa. peräisin olevat taulumaalaukset.
Faijum-maalauksia tehtiin paljon muumioinnin yhteydessä ajanlaskun ensimmäisillä vuosisadoilla. Egyptissä on säilynyt noin 900 Rooman keisariajan faijum-maalausta maan kuivien olojen ansiosta. Yksi varhainen hautauksiin liittymätön taulumaalaus oli Septimius-Severus-Tondo Rooman keisariajalta, noin vuodelta 200.
Puutaululle maalaaminen oli tavallista bysanttilaisessa ja sittemmin ortodoksisessa ikonien maalauksessa. Vanhimmat esimerkit tunnetaan 500-600-luvuilta. Temperaa ja enkaustiikkaa eli vahamaalausta käytettiin antiikissa. Vahamaalauksesta luovuttiin Bysantin aikoihin.
Länsi-Euroopassa taulumaalaus nousi alttarilaitteiden ohella suosioon 1100-luvun lopun jälkeen uusien liturgisten käytäntöjen ansiosta. Pappi toimi seurakunnan tavoin alttarin etupuolella, joten alttarille jäi tilaa. Italiassa 1200- ja 1300-luku olivat taulumaalauksen, etenkin alttaritaulujen aikaa, joskin yli 90 prosenttia tauluista oletetaan kadonneen. Myös Alankomaissa taulumaalaus nousi suosioon. Jan van Eyckiltä tunnetaan monia puulle maalattuja teoksia. Yksi vanhimpia säilyneitä kankaalle maalattuja öljymaalauksia on Berliinin Gemäldegaleriessä oleva ranskalainen maalaus Madonna ja enkeleitä noin vuodelta 1410.
Uusia suuntia taulumaalaukseen toivat Euroopan lisääntynyt vauraus, humanismi ja taiteen tarkoitusta sekä sen tukemista koskeneiden käsitysten muuttuminen 1400-luvulla ja myöhemmin. Maallinen taide antoi mahdollisuuden maalausten käyttöön muun muassa huonekaluissa.
Kangas tuli puulevyjen tilalle Italiassa 1500-luvun alkupuolella venetsialaisten, kuten Andrea Mantegnan johdolla. Noin vuosisataa myöhemmin kankaaseen siirryttiin myös Alankomaissa. Puulle maalaaminen säilytti kuitenkin asemiaan erityisesti Pohjois-Euroopassa. Puuta käytettiin myös pienissä maalauksissa esimerkiksi Hollannissa pienoismestarien aikaan. Pieniin kabinettimaalauksiin käytettiin myös kuparilevyjä, jotka usein olivat palvelleet jo kertaalleen grafiikan laattoina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taulumaalaus Wikimedia Commonsissa
Maalaustekniikat
| --- | --- |
Sideaineen mukaan::  Öljymaalaus  Temperamaalaus  Akvarelli  Akryyliväri  Fresko  Seccomaalaus  Kalkkimaalaus  Vahamaalaus  Guassi  Pastellimaalaus 
Maalauspohjan mukaan::  Seinämaalaus  Taulumaalaus  Miniatyyrimaalaus 
Värinlevitystavan mukaan::  Pastoosi  Laseeraus  Laveeraus  Impasto  Sumraus  Sgraffito 
Maalausjärjestyksen mukaan::  Alla prima  Grisaille  Kerrosmaalaus  Imprimituuri 
Maalaustyylin mukaan::  Chiaroscuro  Sfumato  Trompe l’œil  Kollaasi  Ulkoilmamaalaus 
Kreikan Pitsasta Korintista löytynyt tuntemattoman tekijän taulumaalaus ohuelle puulevylle noin vuodelta 540-530 eaa.
Andrei Rubljovin Pyhä kolminaisuus, 1400-luku.
Bayard Taylor

| Bayard Taylor |
| --- | --- |
 Bayard Taylor
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Bayard Taylor
Syntynyt: 11. tammikuuta 1825 Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 19. joulukuuta 1878 (53 vuotta) Berliini, Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
James Bayard Taylor (11. tammikuuta 1825 Pennsylvania, Yhdysvallat – 19. joulukuuta 1878 Berliini, Saksa) oli yhdysvaltalainen matkakirjailija ja runoilija.
Taylor vaelsi 1844–1846 Englannissa, Saksassa ja Italiassa. Hän meni 1848 The New York Tribunen palvelukseen, teki 1849 matkan halki Kalifornian kultamaiden ja palasi kotiin Meksikon kautta. Hän matkusti 1851 ylävirtaan Niiliä ja kierteli Länsi-Aasiassa, 1852–1853 Intiassa, Kiinassa ja Perryn tutkimusretkueen mukana Japanissa. Vuonna 1856 hän kävi Ruotsissa ja julkaisi matkasta kirjan Northern travel: summer and winter pictures of Sweden, Denmark and Lapland (1858, ilm. ruotsiksi), 1858 Kreikassa ja 1874 Egyptissä sekä Islannissa maan tuhatvuotisjuhlilla. Hän oli 1863–1864 Yhdysvaltojen asiainhoitajana Pietarissa, ja 1878 hänet nimitettiin erikoislähettilääksi ja täysivaltaiseksi ministeriksi Berliiniin.
Taylorin matkakertomukset olivat suosittuja. Ensin ne julkaistiin hänen lehdille lähettäminään kirjeinä, sen jälkeen kirjamuodossa. Taylor julkaisi myös runokokoelmia. Runot ovat sointuvia ja värikkäitä, ja niissä on usein filosofista ylevyyttä, joka muistuttaa Shelleyn tuotantoa.
Taylorin suuri ansio on hänen käännöksensä Goethen Faustista (1870–1871). Lisäksi hän kirjoitti muutamia novelleja sekä pari kriittistä teosta (Studies in German Literature, 1879). Kootut teokset Complete Works ilmestyi 1870–1878. Elämäkerta ja kirjeet ilmestyivät nimellä Life and Letters 1884.