stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dekooderi

Dekooderi on laite, ohjelma tai niiden yhdistelmä, joka purkaa tai erottelee jonkin algoritmin mukaan pakattua, salattua, yhdistettyä tai kätkettyä informaatiota alkuperäiseen muotoon käsittelyä tai esittämistä varten.
Digitaalitekniikassa dekooderilla tarkoitetaan kombinaatiopiiriä, joka koodaa binäärilukuja yksikäsitteiseksi binäärikoodiksi. Dekooderi ottaa sisään n kappaletta ottosignaaleja ja sillä on m kappaletta antosignaaleja, joista ottosignaalinen kombinaatio yksikäsittäisesti määrää mikä antosignaaleista aktivoituu.
Dekooderin vastakohta on enkooderi, joka muuttaa signaalin helpommin siirrettävään tai tallennettavaan muotoon.
David Patrick Kelly

| David Patrick Kelly |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. tammikuuta 1951 (ikä 73) Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
www.davidpatrickkelly.com
IMDb 
Elonet
David Patrick Kelly (s. 23. tammikuuta 1951 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen elokuvissa ja televisiosarjoissa esiintynyt näyttelijä. Hän on esiintynyt pääosassa Walter Hillin ohjaamassa kulttimainetta nauttivassa elokuvassa Soturit (The Warriors, 1979). Kelly on myös tunnettu yhteistyöstään elokuvaohjaaja Spike Leen kanssa elokuvissa Malcolm X (1992), Crooklyn (1994) ja Chi-Raq (2015), ja David Lynchin kanssa elokuvassa Villi sydän (1990) sekä televisiosarjassa Twin Peaks (1990-91) ja sen kolmannessa tuotantokaudessa Twin Peaks: The Return (2017). Lisäksi Kelly on näytellyt mm. elokuvissa 48 tuntia (1982), Commando (1985), Ford Fairlane (1990), The Crow (1994) ja Last Man Standing (1996).
Valikoitu filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 | Soturit | The Warriors | Luther |
| 1982 | 48 tuntia | 48 Hrs | Luther Kelly |
| 1985 | Commando | Commando | Sully |
| 1990 | Villi sydän | Wild at heart | 'Dropshadow' |
| 1990 | Ford Fairlane (elokuva) | The Adventures of Ford Fairlane | Sam |
| 1992 | Malcolm X | Malcolm X | Mr. Ostrowski |
| 1994 | Crooklyn | Crooklyn | Tony 'Tony Eyes' / Jim |
| 1994 | The Crow | The Crow | 'T-Bird' |
| 1996 | The Funeral | The Funeral | Michael Stein |
| 1996 | Last Man Standing | Last Man Standing | Doyle |
| 2001 | K-PAX | K-PAX | Howie |
| 2005 | Luunmurskaajat | The Longest Yard | Unger |
| 2006 | Isiemme liput | Flags of Our Fathers | Presidentti Harry S. Truman |
| 2014 | John Wick | John Wick | Charlie-siivooja |
| 2015 | Chi-Raq | Chi-Raq | Kenraali King Kong |
| 2017 | John Wick: Chapter 2 | John Wick: Chapter 2 | Charlie-siivooja |
That Was the Week That Was

| That Was the Week That Was |
| --- | --- |
Tyyli:  satiiri
Kestoaika:  50 min
Pääosissa:  David Frost
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  BBC
Esitetty:  24. marraskuuta 1962 – 28. joulukuuta 1963
Jaksoja:  36 + 1 erikoisjakso
Tuotanto
Tuottaja(t):  Ned Sherrin
Käsikirjoittaja(t):  Christopher Booker Keith Waterhouse Willis Hall David Nobbs John Cleese Jack Rosenthal
Aiheesta muualla
IMDb 
That Was the Week That Was on brittiläinen satiirinen viihdeohjelma, jota BBC esitti 1962–1963. Se oli ensimmäinen ohjelma lajityypissään kotimaassaan. BBC oli hyllyttämässä sarjaa pilottijakson jälkeen, mutta tieto siitä, että ITV:lle ohjelmia tekevä Associated-Rediffusion oli suunnittelemassa vastaavaa ohjelmaa, sai BBC:n muuttamaan mielensä.
Useimmat sarjan tekijöistä olivat ensikertalaisia televisiossa, ja ainoastaan ohjelman juontajalla David Frostilla ja yhtenä esiintyjänä olleella, Private Eye -lehden perustajalla, William Rushtonilla oli aikaisempia yhteyksiä satiiriin. Sarjalla oli useita käsikirjoittajia, joiden joukossa olivat muun muassa Keith Waterhouse ja tuolloinen Työväenpuolueen parlamenttiedustaja Gerald Kaufman.
Alkuvaiheessa satiirin kohteiksi joutuivat muun muassa pääministeri Harold Macmillan, sisäministeri Henry Brooke ja Britannian kansainvälisen aseman heikkeneminen. Erityisen ristiriitaisena pidettiin "kuluttajien uskonto-opasta", jossa eri uskontojen etuja vertailtiin Which?-kuluttajavalistuslehden tyyliin.
Ministeri Edward Heath sanoi ohjelman merkitsevän "kunnioituksen kuolemaa". Macmillan taas piti parempana olla pilkan kohteena, kuin jäämisen kokonaan ilman huomiota, eikä lähtenyt vastatoimiin BBC:tä vastaan. BBC kuitenkin lakkautti sarjan paineen alaisena vuoden 1963 lopussa, virallisena syynä lähestyvät parlamenttivaalit.
Aiheesta muualla

The Museum of Broadcast Communications: That Was the Week That Was (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tiet (kappale)

Tiet on alun perin venäläinen Anatoli Novikovin säveltämä ja Lev Ivanovitš Ošaninin sanoittama kappale nimeltään Dorogi (Tiet). Kappaleen suomenkieliset sanat on kirjoittanut Sauvo Puhtila.
Laulu alkaa sanoin: "Tietä kaitaa, toiset käydä saa. Aron laitaa kulkee ja askel syvään vajoaa. Tietä suoraa, harva vaeltaa, harjanteiden kautta, kun kukassa on koko maa." Laulu päättyy sanoihin: "Teiden päässä jossain, ne toisensa jo saavuttaa."
Laulun on esittänyt suomeksi ensimmäisenä Laila Kinnunen Erkki Melakosken orkesterin säestämänä vuonna 1962. Laulun ovat levyttäneet myös Eija Kantola (2002), Milana (2008) ja Paula Koivuniemi (2018).
Tavauskilpailu

Tavauskilpailu bangladeshilaisessa sisä­oppi­laitoksessa. Kilpailijat ovat kokoontuneet esiintymis­lavalle, ja yksi on asettunut lavan keskelle tavaamaan tuomareilta kuulemaansa kilpailu­sanaa.
Tavauskilpailu (engl. spelling bee ’tavaus­kokoontuminen’) on tapahtuma, jossa kilpailijat, yleensä lapset, vuorotellen tavaavat heille lausuttuja yksittäisiä sanoja kirjain kirjaimelta. Kilpailijat saavat ennen vastaustaan esittää lausujalle tarkentavia kysymyksiä esimerkiksi sanan merkityksestä ja alkuperästä. Väärin tavattu sana johtaa vaativimmilla tasoilla heti kilpailusta karsiutumiseen, paitsi jos kaikki jäljellä olevat kilpailijat epäonnistuvat saman kierroksen aikana. Jos vain yksi jäljellä olevista kilpailijoista onnistuu, hänen pitää tavata vielä yksi lisäsana eli mahdollinen voittosana. Jos hän epäonnistuu tässä, kukaan ei karsiudu vaan kilpailu jatkuu, kunnes joku osaa tavata voittosanansa virheettömästi.
Toisin kuin suomenkielisen nimityksen perusteella voisi ajatella, tavauskilpailussa ei kiinnitetä huomiota sanojen tavurakenteeseen vaan pelkästään kirjoitusasuun. Tällaisia kilpailuja voidaan pitää mielekkäinä lähinnä silloin, kun osanottajien äidinkielen kirjoitusasu ei likikään suoraan vastaa ääntämystä. Esimerkiksi Suomessa niitä ei juuri pidetä, koska suomenkielisen ihmisen on niin helppoa oppia lukemaan ja kirjoittamaan äidinkieltään. Tavauskilpailut ovat kansallisesti arvostettu perinne erityisesti Yhdysvalloissa, josta ne ovat jossain määrin levinneet muihinkin englanninkielisiin maihin ja yhteisöihin.
Pedagoginen merkitys

Tavauskilpailuja on arvosteltu pedagogisesti epätarkoituksenmukaisiksi. Vaikka Scrippsin kilpailun järjestäjät tarjoavat vinkkejä siitä, miten kilpailuun voi valmistautua, kilpailu ei sinänsä ole sitoutunut mihinkään erityisiin kasvatuksellisiin menetelmiin tai tavoitteisiin. Päämääränä ei ole lukemaan opetteleminen, kuten Cooten opetusmallissa, eikä varsinaisesti enää oikeinkirjoituskaan, vaan päällimmäiseksi tavoitteeksi on muodostunut kilpailun voitto ja televisiojulkisuus. Kilpailijoiden osaamistason noustessa myös kysymyksiä on jouduttu vaikeuttamaan, ja etenkin loppukilpailijoiden edellytetään nykyään selviävän hyvin erikoisista sitaattilainoista, joiden asemaa sinänsäkin mutkikkaassa englannin oikeinkirjoituksessa on vaikea hahmottaa. Toisaalta nimenomaan Scrippsin kilpailua on kiitettykin siitä, että viime kädessä menestymiseen ei riitä sanojen mekaaninen pänttääminen. Sen sijaan kilpailijat joutuvat pohtimaan ja erittelemään sanojen rakennetta ja alkuperää, sillä heidän pitäisi kyetä ymmärtämään, miksi muista kielistä lainautuneet sanat kirjoitetaan niin kuin ne kirjoitetaan.
Muunnelmia

Tavauskilpailujen muunnelmina voidaan pitää esimerkiksi ranskankielisissä maissa järjestettäviä sanelukilpailuja, joissa kilpailijoiden pitää kirjoittaa sanelun mukaan kokonainen tekstikatkelma ja arvostelussa huomiota kiinnitetään kirjoitusasun lisäksi laajemmin kielioppiin. Kiinan kielessä puolestaan kilpaillaan siitä, kuka löytää lausuttua sanaa vastaavan kirjoitusmerkin nopeimmin sanakirjasta.
Tavauskilpailut populaarikulttuurissa

Eläköön, Jaska Jokunen! (A Boy Named Charlie Brown), Tenavat-sarjakuvaan perustuva animaatioelokuva (1969)
Spellbound (vuoden 2002 dokumenttielokuva)
Tavausmestari (I'm Spelling as Fast as I Can), Simpsonit-televisiosarjan jakso vuodelta 2003
Bee Season (vuoden 2002 romaani ja vuoden 2005 elokuva)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Scripps National Spelling Bee spellingbee.com. Viitattu 8.6.2012.
Bret Harte: The Spelling Bee at Angel’s  (alun perin julkaistu vuonna 1878). The Literature Network. Viitattu 2.10.2013.
Tavauskilpailu aikuisten kesken 1800-luvulla (Thomas Eakinsin kuvitusta Bret Harten runoon ”The Spelling Bee at Angel’s”, julkaistu Scribner’s Magazine -lehdessä marraskuussa 1878).
Tavauskilpailuun osallistuvia lapsia 1900-luvun alussa (Norman Rockwellin maalaus ”Cousin Reginald Spells Peloponnesus”, julkaistu Country Gentleman -lehdessä 9. helmikuuta 1918).
Presidentti Obama kutsui perinteen mukaisesti vuoden 2009 Scripps Spelling Bee -kilpailun voittajan Kavya Shivashankarin Valkoiseen taloon.
Df

Df tai DF tarkoittaa seuraavia:
Aerolíneas de Baleares, IATA-koodi DF, lentoyhtiö
desifaradi, tunnus dF, kapasitanssin yksikkö
Diplomatarium Fennicum, Suomen keskiaikaisten asiakirjojen tietokanta
Quantum Air, IATA-koodi DF, lentoyhtiö
Tanskan kansanpuolue (Dansk Folkeparti), DF, tanskalainen puolue.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Df”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dekretaali

Dekretaali (myöhäislat. dēcrētā'le, päätös) on paavin tekemä ratkaisu, jota voidaan pitää ennakkopäätöksenä. Dekretaalit olivat vanhalla ajalla ja keskiajalla erityisesti kirkkokuriin liittyviä kirjelmiä tai määräyksiä, jotka paavi julkaisi. Niille oli tyypillistä ehdottoman tottelevaisuuden vaatimus.
Varhaisimmat dekretaalit ovat paavi Siriciuksen ajalta 300-luvun lopulta ja 400-luvun alkupuolelta lähtien niistä tehtiin kokoelmia. Tunnetuin asiakirjaryhmä on se, josta käytetään nimitystä pseudoisidoriset dekretaalit. Nämä noin vuonna 850 tehdyt asiakirjat pitivät tärkeänä frankkilaisen kirkon riippumattomuutta maallisten ruhtinaitten ja paavien vallasta. Tähän ”Isidorus Mercatorin” toimittamaan dekretaalikokoelmaan vedottiin jo 857, ja paavien valtapyrkimysten tukena sitä alettiin käyttää 1000-luvulla. Kokoelman osoitti vuonna 1628 väärennökseksi reformoitu teologi David Blondel.
Dekretaaleja pidettiin samanarvoisina kuin kirkolliskokouspäätöksiä, ja ne otettiin mukaan kanonisen oikeuden kodifikaatioihin. Tunnettu dekretaalikokoelma on muun muassa se, joka sisältyy "kanonisen oikeuden isän" kamaldolilaismunkki Gratianuksen (eli noin 1100–1160) vuonna 1140 toimittamaan paavilliseen määräyskokoelmaan Concordia discordantium canonum eli Decretum Gratiani. Se muodostaa Corpus juris canonici -nimisen kodifikaation ensimmäisen osan ja on yksi kirkkolainsäädännön perusteoksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dekretaali Wikimedia Commonsissa
The Wash

Alueen kartta.
The Wash on matala, 32 kilometriä pitkä ja 24 kilometriä leveä merenlahti, joka sijaitsee Pohjanmeren rannikolla Lincolnshiren ja Norfolkin rajalla. Lahteen laskee viisi jokea, joiden piiriin kuuluu yli 12 prosenttia Englannin vesistöalueesta. Pohjoisesta etelään lueteltuna ne ovat Steeping, Witham, Welland, Nene sekä Great Ouse. Alueelle ovat tyypillisiä laajat hiekkasärkät, joiden takia Bostonin ja King’s Lynnin satamakaupunkeihin on jouduttu ruoppaamaan väylät laivoja varten. Muita ympäröiviä asutuskeskuksia ovat Spalding ja Wisbech sekä lahden suulla sijaitsevat Skegness ja Hunstanton.
The Washia reunustavat alavat vuorovesitasangot ja marskimaat, jotka ovat tärkeitä talvehtimispaikkoja monille muuttolinnuille, kuten tundrakurmitsoille, suosirreille, meriharakoille sekä kuireille. Lahden rannoilla pesii myös harmaahylkeitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Wash Wikimedia Commonsissa
Säämi suuvâ laavlâ

Sámi soga lávlla.
Säämi suuvâ laavlâ (pohjoissaameksi Sámi soga lávlla) on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Matti Morottaja on kääntänyt laulun tekstin inarinsaameksi.
Dežnjovinniemi

NASA:n satelliittikuva Beringin salmesta. Dežnjovinniemi, Venäjä, on vasemmalla, kaksi Diomedensaarta ovat keskellä ja Prince of Walesin niemi, Yhdysvallat, on oikealla.
Itäniemi vuoden 1937 yhdysvaltalaisella kartalla. Uelenin kylä löytyy nimellä Ugelen.
Dežnjovinniemi eli Itäniemi (ven. Мыс Дежнёва, Mys Dežnjova) on Tšuktšien niemimaan itäisin niemi Beringinsalmen rannalla. Dežnjovinniemi on koko Aasian itäisin kohta. Niemellä korkeimmillaan 741 metriä merenpinnan yläpuolelle nousevat vuoret laskevat jyrkästi mereen.
Lähin kylä on niemenkärjestä noin 11 kilometriä luoteeseen sijaitseva Uelen (Уэлéн), joka on koko Venäjän itäisin kylä ja jossa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan oli 720 asukasta. Hallinnollisesti niemi on osa Tšuktšien autonomisen piirikunnan eli Tšukotkan 4 838 asukkaan (vuonna 2010) Tšukotkan piiriä. Sieltä on 82 kilometrin matka vastapäiselle Alaskan Prince of Walesin niemelle.
Vuonna 1879 Koillisväylän läpi purjehtinut Nordenskiöld nimesi niemen ensimmäisen Beringinsalmen läpi pohjoisesta etelään vuonna 1648 purjehtineen kasakka Semjon Dežnjovin mukaan. Koska kirjoitetussa venäjässä e-kirjaimella esitetään usein sekä jo- (ven. ё) että e-kirjain, niemi on toisinaan kirjoitettu hieman virheellisesti muodossa Deznevinniemi.
Tiesitkö tämän linnuista?

| Tiesitkö tämän linnuista? |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pertti Koskimies
Kuvittaja:  Markus Varesvuo
Kansitaiteilija:  Markus Varesvuo (kuvat) Jukka Aalto
Kieli:  suomi
Genre:  lintukirja
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sid
Sivumäärä:  191
ISBN:  978-951-31-6583-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tiesitkö tämän linnuista? on vuonna 2012 ilmestynyt lintukirja. Sen tekstin on kirjoittanut Pertti Koskimies, valokuvat on ottanut Markus Varesvuo. Kirjan on julkaissut Tammi.
Kirja kertoo lintujen maailman ilmiöistä ja lintujen elämäntavoista ja sopeutumiskeinoista kylmään ilmastoon. Tekstin kirjoittaja filosofian lisensiaatti Pertti Koskimies on lintutieteilijä, Markus Varesvuo maailman arvostetuimpia lintuvalokuvaajia.
Kirja-arviossa todetaan, että kirja on kiehtovaa luettavaa muillekin kuin lintubongareille. Tavallisten kotipihan lintujen elämä alkaa näyttää ihmeelliseltä ja kiehtovalta selviytymisretkeltä.
Aiheesta muualla

Tiesitkö tämän linnuista Tammen sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
David Pearce

David Pearce
David Pearce on brittiläinen filosofi, joka tunnetaan erityisesti hedonistinen imperatiivi -manifestistaan, jonka mukaan kaikki tietoisten olentojen kokema kärsimys pitäisi poistaa maailmasta kehittyneiden teknologioiden avulla. Pearce perusti World Transhumanist Associationin yhdessä Nick Bostromin kanssa vuonna 1998 sekä Abolitionist Societyn vuonna 2002 yhdessä Pablo Stafforinin, Sean Hendersonin ja Jaime Savagen kanssa.
Teoksia

Why Does Anything Exist?
The Good Drug Guide
Future Opioids
The Post-Darwinian Transition
The Hedonistic Imperative
Abolitionism and Buddhism
Smart Drugs 2 – A Review
The Wired Society
Cosmic Consciousness for Tough Minds
Critique of Huxley's "Brave New World"
Utopian Surgery : Early arguments against anaesthesia in surgery, dentistry and childbirth
Aiming for An All Time High
Utopian Pharmacology : Mental Health in the Third Millennium MDMA and Beyond
Aiheesta muualla

HedWeb - Pearcen kotisivu (englanniksi)
Abolitionist.com - Abolitionistinen hanke (suomeksi)
Deák Ferenc térin metroasema

Deák Ferenc tér on Budapestin metron linjojen 1, 2 ja 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Se oli ennen linjan 4 avaamista metrojärjestelmän ainoa asema, jossa metrolinjojen välillä on vaihtoyhteys. Asema on maanalainen ja se sijaitsee Deák Ferenc tér -aukion alla kaupungin keskustassa. Linjan 1 asema on otettu käyttöön vuonna 1896, linjan 2 vuonna 1970 ja linjan 3 vuonna 1976.
Teodor Avellan

Theodor Avellan vuonna 1900.
Teodor Kristian (Theodor Christian) Avellan (ven. Фёдор Ка́рлович Авела́н, Fjodor Karlovitš Avelan; 12. syyskuuta 1839 Loviisa – 30. marraskuuta 1916 Pietari) oli Venäjän laivastossa palvellut suomalainen amiraali. Hän johti Venäjän laivaston sen maineikkaalle vierailulle Ranskaan vuonna 1893 ja toimi Venäjän meriministerinä vuosina 1903–1905.
Perhe

Avellanin vanhemmat olivat luutnantti Carl August Avellan ja Ruotsissa syntynyt Nadine Justina Ericsson. Avellanin eno oli Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen pääjohtajana toiminut vara-amiraali Justus Adolf Ericsson, jonka tyttären Odalindan kanssa Avellan meni naimisiin vuonna 1867. Venäjän laivastossa palvellut vara-amiraali Oskar Enqvist oli Avellanin serkku. Professori Johan Henrik Avellan ja senaattori Carl Adam Adlerstjerna olivat hänen isoisänsä serkkuja.
Ura

Isänsä kuoltua vuonna 1846 Avellan varttui äitinsä kanssa Pietarissa. Hän pääsi kahdeksanvuotiaana Aleksanterin kadettikouluun, josta hän siirtyi kaksi vuotta myöhemmin Venäjän merikadettikouluun. Hän valmistui merikadetiksi vuonna 1857 ja sai ylennyksen luutnantiksi vuonna 1863 ollessaan mukana klipperi Abrekin maailmanympäripurjehduksella. Vuosina 1869–1872 aliluutnantti Avellan oli vanhimpana upseerina maailman ympäri purjehtineella klipperi Gaidamakilla. Hän palveli sen jälkeen vanhimpana upseerina useilla muillakin valtameriä kiertäneillä aluksilla ja yleni 1882 komentajaksi sekä 1886 kommodoriksi. Avellan kävi vuonna 1878 hakemassa Venäjän ostaman risteilijä Asian Yhdysvaltain Philadelphiasta ja toi sen seuraavana vuonna kotiin. Vuosina 1886–1889 hän oli päällikkönä maailman ympäri purjehtineella korvetti Ryndalla, joka upseeristoon kuului muun muassa suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitš.
Vuonna 1890 Avellan nimitettiin 3. meriekipaasin päälliköksi Kronstadtiin. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi ja nimitettiin Kronstadtin satamaesikunnan päälliköksi. Elokuussa 1893 hänet nimitettiin venäläisen eskaaderin komentajaksi Välimerelle. Myöhemmin samana vuonna hän sai tehtäväkseen viedä eskaaderinsa historialliselle laivastovierailulle Ranskan Touloniin. Kyseessä oli vastavierailu, sillä Ranskan laivasto oli vieraillut Kronstadtissa kaksi vuotta aiemmin, mutta samalla se merkitsi myös Ranskan ja Venäjän välisen sotilasliiton julkistamista. Avellan ja osa hänen miehistöstään vietiin kunniavieraina Pariisiin, jossa heihin kohdistui laaja myönteinen huomio, sillä mahtavan liittolaisen saaminen oli ranskalaisille riemun aihe. Tapaus toi Avellanille maailmanlaajuisen kuuluisuuden. Hän sai eron Välimeren eskaaderin päällikkyydestä vuotta myöhemmin. Hän toimi tammikuusta 1895 alkaen Venäjän merivoimien pääesikunnan päällikön apulaisena ja vuodesta 1896 pääesikunnan päällikkönä. Viimeksi mainitun nimityksen yhteydessä hän sai ylennyksen vara-amiraaliksi.
Avellan oli vuosina 1899 ja 1901 lyhyen aikaa Venäjän vt. meriministerinä. Hän oli meriministerinä myös vuosina 1903–1905 ja sai 1903 kenraaliadjutantin arvon. Hän erosi ministerin tehtävistä laivaston kärsittyä tappioita Venäjän–Japanin sodassa. Avellan jätti samana vuonna myös laivaston ja sai eronsa yhteydessä amiraalin arvon. Hän oli yksi niistä yhdeksästä suomalaisesta, jotka ovat ylenneet täysamiraaliksi Venäjän merivoimissa. Vuonna 1914 hänet nimitettiin viimeisenä suomalaissyntyisenä henkilönä Venäjän valtakunnanneuvoston jäseneksi.
Ritarikunnat

Pyhän Stanislauksen ritarikunta kolmannen luokan risti (1869)
Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan risti (1872)
Pyhän Vladimirin ritarikunta neljännen luokan risti (1875)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta toisen luokan risti (1879)
Pyhän Annan ritarikunta toisen luokan risti (1879)
Pyhän Vladimirin ritarikunta kolmannen luokan risti (1890)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan risti (1894)
Pyhän Annan ritarikunta ensimmäisen luokan risti (1896)
Pyhän Vladimirin ritarikunta toisen luokan risti (1899)
Valkoisen Kotkan ritarikunta ritarimerkki (1902)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta hopeinen rintatähti (1907)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta hopeinen rintatähti briljantein (1912)
Pyhän Vladimirin ritarikunta ensimmäisen luokan risti (1916)
Avellan sai monia korkeita venäläisiä ja ulkomaisia kunniamerkkejä, kuten erittäin harvinaisen Pyhän Vladimirin I luokan kunniamerkin vuonna 1916. Italia, Tanska, Kreikka, Ranska, Brasilia, Havaiji, Turkki, Buhara, Itävalta, Preussi, Bulgaria, Romania, Japani, Persia, Espanja ja Ruotsi palkitsivat Avellanin ulkomaisin kunniamerkein.
Aiheesta muualla

Четырнадцатый Морской министр Императорского флота России адмирал Авелан Федор Карлович (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Dekonstruktio

Postmodernismi
Robert Venturi: , 1959–1964. Chestnut Hill, Pennsylvania.
Pääartikkelit
Postmoderni filosofia | Postmoderni taide | Postmodernismi (arkkitehtuuri) | Postmoderni kirjallisuus
Aiheet
Dekonstruktio | Kriittinen teoria | Memphis-ryhmä | Oulun  koulu
Tekijät
Jean Baudrillard | Pierre Bourdieu | Rosi Braidotti | | Gilles Deleuze | Jacques Derrida | Paul Feyerabend | Michael Graves | Hans Hollein | Philip Johnson | Emmanuel Lévinas | Jean-François Lyotard | Jarmo Mäkilä | Reima Pietilä | Kimmo Sarje | Ettore Sottsass | James Stirling
Dekonstruktio on jälkistrukturalistisen ranskalaisfilosofi Jacques Derridan kehittämä kriittinen lukutapa. Sen tavoitteena on tuoda esiin käsityksissä ja käsitteissä piileviä ristiriitaisuuksia ja osoittaa kielen ja yleisesti merkityksen häilyvyys . Dekonstruktiosta on tullut merkittävä teoreettinen käsite mannermaisessa filosofiassa ja kirjallisuuskritiikissä sekä kirjallisuudentutkimuksessa.
Dekonstruktiivisen lukutavan mukaan esimerkiksi mikään kirja ei ole yksiselitteisesti yhden tekijän kirjoittama ja selkeää viestiä kommunikoiva teksti, vaan pikemminkin joukko konflikteja tietyssä kulttuurissa tai maailmankuvassa. Tekstin dekonstruoinnin uskotaan paljastavan useita erilaisia yhtäaikaisia näkökulmia, jotka saattavat olla myös ristiriidassa keskenään. Näin dekonstruoiva luenta tuottaa useita mahdollisia näkökulmia, jotka useimmiten on peitetty tai jätetty huomiotta perinteisemmässä luennassa.
Useimmiten dekonstruktio keskittyy mm. vastapareihin tekstissä, esimerkiksi maskuliinisuuteen ja feminiinisyyteen tai homouteen ja heterouteen, ja pyrkii esittämään ne yhteen kietoutuneina ja mahdottomina erottaa. Dekonstruktionistien mukaan jonkin seikan merkitys syntyy aina suhteessa siihen mitä se ei ole. Tästä he johtavat ajatuksen, ettei merkitystä ole olemassa minkäänlaisena selkeänä absoluuttisena kategoriana.
Derridan itsensä käyttämä esimerkki on kirjan painaminen. Sen yhteydessä kirjan sivuille syntyy marginaali. Marginaalista ei pääse eroon. Tekstiä lukiessa syntyy välttämättä merkityksiä, joita alkuperäisestä tekstistä ei löydy. Jos ne kirjoittaa auki tekstin sekaan ja latoo uuden kirjan, syntyy jälleen uusi marginaali.
Intertekstuaalisuus on nykyaikaisen kirjallisen analyysin vakiotyökaluja, ja sen katsotaan juontuneen pitkälti dekonstruktiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dekonstruktio Wikimedia Commonsissa