stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1998
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 17 | 6 | 9 | 32 |
| 2 |  Venäjä | 11 | 3 | 3 | 17 |
| 3 |  Australia | 7 | 8 | 10 | 25 |
| 4 |  Kiina | 6 | 8 | 4 | 18 |
| 5 |  Ukraina | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 6 |  Italia | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 7 |  Saksa | 1 | 7 | 6 | 14 |
| 8 |  Alankomaat | 1 | 4 | 3 | 8 |
| 9 |  Ranska | 1 | 4 | 1 | 6 |
| 10 |  Unkari | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 11 |  Espanja | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 12 |  Belgia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12 |  Costa Rica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 |  Japani | 0 | 4 | 4 | 8 |
| 15 |  Slovakia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 16 |  Kanada | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 17 |  Ruotsi | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 18 |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 19 |  Argentiina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Jugoslavian liittotasavalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Puerto Rico | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 53 | 53 | 54 | 160 |
Vesuminjärvi

| Vesuminjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°17′42″N, 25°56′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Kotajärveen 
Järvinumero:  14.173.1.040
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,9 m  
Pituus:  1,8 km  
Leveys:  670 m  
Rantaviiva:  6,146 km  
Pinta-ala:  28,484 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVesuminjärvi 
Vesuminjärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Marjoniemen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 6,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,9 metriä mpy.
Valokuvaaja

Urheilukuvaajia työssään kentän laidalla
Valokuvaaja on henkilö, joka ottaa valokuvia. Valokuvaajia työskentelee lehtivalokuvaajina, mainoskuvaajina, muotokuvaajina ja laitoskuvaajina. Ammattimainen valokuvaaja tarvitsee työssään monipuolisia taitoja, kuten valokuvauksen tekniikan osaamista, kuvallista lahjakkuutta, näkemystä ja vuorovaikutustaitoja.
Lehtivalokuvaajia ovat uutiskuvaajat, reportaasikuvaajat, henkilökuvaajat ja kuvituskuvaajat. Heitä työskentelee sanoma- ja aikakauslehdissä sekä joskus kuvatoimistoissa ja kustannustaloissa. Lehtikuvaaja ei yleensä ole erikoistunut mihinkään tiettyyn aihealueeseen, ja lehtikuvaajan työnkuva vaihtelee lehdestä riippuen. Sanomalehdissä lehtikuvaajat kuvaavat tyypillisesti haastatteluja, urheilu- ja kulttuuritapahtumia ja tiedotustilaisuuksia. Joskus he saattavat kuvata onnettomuuksia tai rikosten jälkiä. Suuriin kuvalehtiin kuvataan joskus useampien päivien reportaaseja.
Mainosvalokuvaajat tekevät pääasiassa tuotekuvauksia. Mainoskuvaajat toimivat yrittäjinä ja saavat tilauksia mainostoimistoilta ja yrityksiltä. Mainoskuvaaja työskentelee yleensä studiossa keinovalossa. Kuvaaja voi työskennellä yksin tai ryhmässä, johon kuuluu esimerkiksi toinen mainosvalokuvaaja, kuvaussihteeri ja assistentti.
Muotokuvaajat kuvaavat ihmisiä usein juhlien yhteydessä ja elämän tärkeiden tapahtumien kuten vuosipäivien, häiden ja ripille pääsemisen ikuistajina. Muotokuvan tekijän täytyy osata ikuistaa kuvattavan persoona. Muotokuvaajat työskentelevät paikan päällä tai omassa studiossaan, jolloin he samalla usein myyvät kameroita ja valokuvaustarvikkeita sekä muita palveluja.
Laitoskuvaajat työskentelevät esimerkiksi tutkimuskeskusten, teollisuuden, puolustusvoimien, poliisin, valtionarkiston tai sairaalan palveluksessa. He ottavat valokuvia arkistoihin, tiedotus- ja lehdistökäyttöön sekä erilaisiin julkaisuihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valokuvaaja Wikimedia Commonsissa
Viestikilpailu

Uintiviestin vaihdot käynnissä.
Viestikilpailu on urheilussa joukkuekilpailu, jossa saman joukkueen jäsenet suorittavat osuutensa peräkkäin niin että seuraava viestinviejä aloittaa suorituksensa heti kun edellinen lopettaa. Voittaja on se joukkue, jonka viimeinen viestinviejä eli ankkuri pääsee ensimmäisenä maaliin.
Viestikilpailuja käydään esimerkiksi juoksussa, hiihdossa, suunnistuksessa, uinnissa ja kaukalopikaluistelussa.
Viestinvaihto tapahtuu lajista riippuen eri tavoin: hiihdossa ja luistelussa viestinviejien välisellä kosketuksella, suunnistuksessa kosketuksella tai kartan tai viestivälineen luovutuksella, juoksussa yleensä viestikapulan vaihdolla ja uinnissa altaanpäätyä koskettamalla. Viestirikko eli väärällä tavalla suoritettu vaihto johtaa yleensä joukkueen hylkäykseen.
Vaslui (piirikunta)

| Vasluin piirikunta Județul Vaslui |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Romania
Kehitysalue:  Nord-Est
Historiallinen alue:  Moldavia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vaslui
Pinta-ala:  5 318 km²
Väkiluku (2014):  389 463
 – väestötiheys:  73,2 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  VS
 
Consiliul Județean Vaslui
Vaslui on piirikunta Romanian Moldaviassa. Piirikunnan pääkaupunki on Vaslui. Sen pinta-ala on 5 318 km² ja siellä on noin 389 463 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 318 km². Prutjoki virtaa sen itäosassa ja muodostaa rajan Moldovan kanssa.
Vasluin piirikunta rajautuu lännessä Neamţin, Bacăun ja Vrancean piirikuntiin, pohjoisessa Iaşin piirikuntaan, etelässä Galaţin piirikuntaan sekä idässä Moldovan Cantemirin ja Cahulin piireihin.
Kaupungit ja kunnat > Kaupungit

Vaslui
Bârlad
Huși
Murgeni
Negrești
Kaupungit ja kunnat > Kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Albești  Alexandru Vlahuță  Arsura  Băcani  Băcești  Bălteni  Banca  Berezeni  Blăgești  Bogdana  Bogdănești  Bogdănița  Boțești  Bunești-Averești  Ciocani  Codăești  Coroiești  Costești  Cozmești |  Cârja  Crețești  Dănești  Deleni  Delești  Dimitrie Cantemir  Dodești  Dragomirești  Drânceni  Duda-Epureni  Dumești  Epureni  Fălciu  Ferești  Fruntișeni  Găgești  Gârceni  Gherghești  Grivița  Hoceni |  Iana  Ibănești  Ivănești  Ivești  Laza  Lipovăț  Lunca Banului  Mălușteni  Miclești  Muntenii de Jos  Muntenii de Sus  Oltenești  Oșești  Pădureni  Perieni  Pochidia  Pogana  Pogonești  Poienești |  Puiești  Pungești  Pușcași  Rafaila  Rebricea  Roșiești  Solești  Stănilești  Ștefan cel Mare  Șuletea  Tăcuta  Tanacu  Tătărăni  Todirești  Tutova  Văleni  Vetrișoaia  Viișoaraa  Vinderei |  Voinești  Vulturești  Vutcani  Zăpodeni  Zorleni |
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 375 148 asukasta ja sen väestötiheys oli 70,54 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 98 prosenttia, loput romaneja ja muita vähemmistöjä.
| Vuosi | Piirikunnan väestönkasvu |
| --- | --- |
1948: 344 917
1956:  401 626
1966:  431 555
1977:  437 251
1992:  461 374
2002:  455 049
2011:  375 148
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasluin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan viralliset internetsivut (romaniaksi)
Romanian piirikunnat
Alba
Arad
Argeș
Bacău
Bihor
Bistrița-Năsăud
Botoșani
Brașov
Brăila
Buzău
Caraș-Severin
Călărași
Cluj
Constanța
Covasna
Dâmbovița
Dolj
Galați
Giurgiu
Gorj
Harghita
Hunedoara
Ialomița
Iași
Ilfov
Maramureș
Mehedinți
Mureș
Neamț
Olt
Prahova
Satu Mare
Sălaj
Sibiu
Suceava
Teleorman
Timiș
Tulcea
Vaslui
Vâlcea
Vrancea
Violeta Dinescu

Violeta Dinescu (2005)
Violeta Dinescu (s. 13. heinäkuuta 1953 Bukarest) on romanialainen säveltäjä ja professori, joka on asunut Saksassa vuodesta 1982. Hän opiskeli sävellystä kotimaassaan muun muassa Myriam Marben johdolla 1970-luvulla ja suoritti myöhemmin musikologian opintoja Heidelbergissä. Dinescu on voittanut useita palkintoja, kuten Carl Maria von Weber -palkinnon vuonna 1985 teoksella Hunger und Durst. Dinescu on opettanut Bukarestissa, Saksan kaupungeissa ja luennoitsijana myös Etelä-Afrikassa sekä Yhdysvalloissa.
Dinescun kustantaja on Verlag Dohr.
Dinescun näyttämö-, orkesteri-, kamarimusiikki-, vokaali-/kuoro- ja pianoteoksia on esitetty eri puolilla maailmaa. Näyttämöteosten joukossa ovat kamarioopperat Hunger und Durst (1985), Eréndira (1992) ja Schachnovelle (1994) sekä lastenooppera Der 35. Mai (1986).
Variationen für Klavier

Variationen für Klavier (”Muunnelmia pianolle”; op. 27) on Anton Webernin vuosina 1935–1936 säveltämä dodekafoninen teos soolopianolle. Ensimmäistä kertaa teos esitettiin Wienissä järjestetyssä konsertissa 26. lokakuuta 1936. Se koostuu kolmesta osasta.
Teoksen kantaesittänyt ja sen säveltäjän kanssa valmistanut itävaltalainen pianisti Peter Stadlen kertoo, että Webernille oli tärkeämpää teoksen poeettinen ja inspiroitunut tulkinta kuin sen rakenne. Webern vertasi ensiosan välijaksoa Brahmsin intermezzoihin ja kertoi ajatelleensa toista osaa säveltäessään Bachin Badinerieta h-molliorkesterisarjasta. Viimeinen osa jakautui Webernin mukaan teemaan ja viiteen muunnelmaan. Stadlenin mukaan kappaleen esitysmerkinnät ovat niin niukat, että sen autenttinen tulkinta on mahdoton ilman tradition tuntemusta. Hän katsoo kuitenkin Ernst Krenekin olleen väärässä, kun tämä piti Pianovariaatioita erityisen selvänä esimerkkinä säveltäjän ”vetäytymisestä abstraktien muotojen tyyneen ja itseriittoiseen maailmaan”. Stadlenin mukaan kappaleen metronomimerkinnät ovat nopeampia kuin säveltäjä itse asiassa halusi teosta soitettavan.
Osat

Sehr mäßig
Sehr schnell
Ruhig fließend
Viktor Šakalin

| Viktor Šakalin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Viktor Ivanovits Šakalin
Syntynyt: 13. elokuuta 1958 (ikä 66) Krasnojarsk
Jääpallon pelaaja
Pelipaikka:  puolustaja
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
1967-1971: Brigantine, Krasnojarsk
1971-1974: Jenisei, Krasnojarsk
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1975–1990 |  Jenisei | 364 | (16) |
| 1990-1992 |  WP-35 | - | (-) |
| 1992–1997 |  Örebro SK | - | (-) |
| 1997-2003 |  Katrineholm SK Bandy | - | (-) |
Maajoukkue
| 1980-1991 |  Neuvostoliito | - | (-) |
| 1992-1999 |  Venäjä | - | (-) |
Valmennusura
1999-2000:  Venäjä, valmentaja
2003–2004:  Katrineholm SK Bandy, päävalm.
2005–2006:  Katrineholm SK Bandy, päävalm.
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. tammikuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. tammikuuta 2018.
Viktor Ivanovits Šakalin (ven. Виктор Иванович Шакалин, (s. 13. elokuuta 1958) oli venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän aloitti uransa Neuvostoliitto-aikaan Krasnojarskin Jeniseissä, joka oli maan huippujääpallojoukkue Neuvostoliiton hajoamiseen asti. Šakalin kuului samaan aikaan Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueeseen. Hän oli myös seurajoukkueensa ja maajoukkueensa pitkäaikainen kapteeni. Seurajoukkueuraa hän jatkoi Suomessa ja Ruotsissa sekä pelaten samalla 1990-luvulla Venäjän jääpallomaajoukkueessa. Hän lukeutui 1980- ja 1990-luvulla maajoukkueen tärkeimpiin puolustuspelaajiin.
Šakalinin kasvattajaseura oli Krasnojarskin Jenisei, missä hän pelasi 15 kauden ajan vuosina 1975–1990. Sen jälkeen hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Suomen Bandyliigaan WP-35:n puolustukseen. Kaudesta 1992 lähtien hän siirtyi Ruotsiin viideksi kaudeksi Örebro SK:n riveihin ja kaudesta 1997 alkaen Katrineholmiin Katrineholm SK Bandyn puolustuksen johtajaksi. Viiden kauden jälkeen keväällä 2003 44-vuotiaana Viktor Šakalin päätti pelaajauransa yhtenä vanhimmista Allsvenskan-pelaajista. Hän oli lopettanut jo keväällä 2001, mutta Katrineholm SK Bandy halusi Šakalinin vielä keväällä 2003 riveihinsä.
Seurajoukkueurallaan Šakalin saavutti 10 Neuvostoliiton mestaruutta Jeniseissä (1980–1989). Maailman cupin mestaruuksia Šakalin saavutti kaksi Jenisein riveissä (1982 ja 1984). Euroopan mestaruuksia hän saavutti kuusi eli vuosina 1980, 1983, 1986, 1987, 1988, 1989 Jenisein riveissä.
Šakalin debytoi Neuvostoliiton maajoukkueessa kaudella 1980–1981. Venäjän maajoukkueessa hän jatkoi kaudella 1992–1993 aina kauteen 1998–1999 asti. Maajoukkueuransa aikana Šakalin on ollut voittamassa neljä maailmanmestaruutta: 1985 Neuvostoliiton joukkueessa sekä 1989, 1991 ja 1999 Venäjän joukkueessa. Viimeisen MM:n voitettuaan hänestä tuli vanhin jääpallon maailmanmestari. Tätä titteliä hän kantaa vielä ennen vuoden 2018 MM-kisoja.
Uransa jälkeen Šakalin jatkoi valmentajana Katrineholmissa ja jäi asumaan edelleen Katrineholmiin.
Saavutukset

Maajoukkueessa
MM-kultaa: 1985, 1989, 1991, 1999
MM-hopeaa: 1981, 1983, 1993, 1995 ja 1997
MM-pronssia: 1987
Seurajoukkueissa
Neuvostoliiton mestari: 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989
Neuvostoliiton mestaruushopeaa: 1990
Suomen Bandyliigan hopeaa: 1992
Jääpallon maailmancup-mestari: 1982, 1984
Jääpallon Euroopan cup-mestari: 1980, 1983, 1986, 1987, 1988, 1989
Varietee

Varietee on näyttämö, jolla esitetään hilpeitä laulu-, tanssi-, ilveily-, kabaree- tms. esityksiä tai siksi kutsutaan sellaisen sisältöistä esitystä. Suomalaisista varieteeteattereista ehkä kaikkein kuuluisin on Uusi Iloinen Teatteri, joka esiintyy joka kesä Linnanmäen Peacock-salissa.
Aiheesta muualla

Vuosisadan vaihteen varieteetähtiä, Kuva, 02.03.1938, nro 5, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Viherlehvi

| Viherlehvi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Irenat Irenidae
Suku::  Lehvit Chloropsis
Laji::  sonnerati
Kaksiosainen nimi
 Chloropsis sonnerati  Jardine & Selby, 1827 
Katso myös
   Viherlehvi Wikispeciesissä   Viherlehvi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherlehvi (Chloropsis sonnerati) on irenoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viherlehviä tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Populaation kokoa ei tunneta, mutta sen uskotaan olevan voimakkaasti vähentyvä, minkä takia Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee lajin erittäin uhanalaiseksi. Lajin suurimpana uhkana on häkkilinnuiksi myyminen. Se on tullut todella suosituksi 2010-luvulla, ja vuonna 2016 arvioitiin, että Sarawakista Kalimantaniin kuljetettiin 5 000 yksilöä kuukaudessa. Vielä vuosituhannen vaihteessa lintuja nähtiin toreilla vain joitakin yksilöitä.
Viherlakkikerttuli

| Viherlakkikerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Loistokerttulit Setophaga
Laji::  pityophila
Kaksiosainen nimi
 Setophaga pityophila  (Gundlach, 1858) 
Synonyymit
 Dendroica pityophila 
Katso myös
   Viherlakkikerttuli Wikispeciesissä   Viherlakkikerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherlakkikerttuli (Setophaga pityophila) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viherlakkikerttulia tavataan Kuubassa ja Bahamassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tiltu (radiokuuluttaja)

Tiltu voi tarkoittaa seuraavia propagandaradiokuuluttajia:
Aino Kallio eli Moskovan Tiltu
Inkeri Lehtinen eli Leningradin Tiltu
Saimi Virtanen eli Petroskoin Tiltu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tiltu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Varianssianalyysi

Varianssianalyysi (engl. analysis of variance, ANOVA) on riippumattomien otosten t-testin yleistys. Sen avulla voidaan selvittää eroavatko kahden tai useamman ryhmän keskiarvot toisistaan. Varianssianalyysi voidaan suorittaa yhdelle (yksisuuntainen varianssianalyysi), kahdelle (kaksisuuntainen varianssianalyysi) tai usealle (monisuuntainen varianssianalyysi) riippumattomalle muuttujalle.
F-testi

Varianssianalyysiin liittyvä testisuure  F on Fisherin F-suhde, joka on riippumattoman muuttujan varianssin suhde virhevarianssiin. F-suhde voidaan myös ajatella olevan ryhmien välisen varianssin suhde ryhmän sisäiseen varianssiin. Testisuure noudattaa F-jakaumaa, jonka vapausasteet ovat  k-1 ja  N-1, kun  k on ryhmien lukumäärä ja  N otoskoko. Hyvin korkeilla F-suhteen arvoilla on epätodennäköistä, että keskiarvojen erotus olisi sattumaa.
Esimerkiksi yksisuuntaisessa varianssianalyysissä F-suhde:
F={\frac {N-k}{k-1}}\cdot {\frac {\sum _{j=1}^{k}n_{j}({\bar {Y}}_{j}-{\bar {Y}})^{2}}{\sum _{j=1}^{k}\sum _{i=1}^{n_{i}}\left(Y_{ij}-{\bar {Y}}_{j}\right)^{2}}}
{\bar {Y}}_{j}={\text{Ryhmän j keskiarvo}},{\bar {Y}}={\text{Kokonaiskeskiarvo}}
Tilsiter

Tilsiteriä lautasella.
Tilsiter on puolikova, vaaleankeltainen lehmänmaitojuusto. Tilsiter on lähtöisin Tilsitin kaupungista (nyk. Sovetsk) Itä-Preussista ja se levisi sittemmin muualle Saksaan Itämeren rannikolla ja Sveitsiin. Nykyisin sitä valmistetaankin toisistaan hieman poikkeavana saksalaisena ja sveitsiläisenä muotona.
Tilsiter-juustoa alettiin valmistaa silloisen Itä-Preussin Tilsitin kaupungissa, eli nykyisessä Sovetskissa Kaliningradin alueella 1820-luvulla. Tuolloin eräs nuori piika Frau Westphal kirjoitti ensimmäisenä ylös juuston valmistustavat. Joissakin lähteissä Westphalin sanotaan olleen kotoisin Sveitsistä. Juusto oli olemassa jo entuudestaan, mutta vasta Westphalin myötä valmistus standardisoitiin. Itäpreussilaisten maitotuotteiden kehitykseen olivat vaikuttaneet paitsi Sveitsistä taloudellisten syiden takia tulleet siirtolaiset, mutta myös Puolan kuninkaan aikanaan kutsumat mennoniitat Alankomaista. Tilsiterin mahdollisia edeltäjiä olivat Limburger-tyyliset paikalliset juustot, kuten Ragnitzer, Woriener ja Brioler, joita oli alettu kypsyttää kosteammissa tiloissa. Kosteus taas vaikuttaa homeen Bacterium linens runsaampaan kasvuun.
1800-luvun jälkipuoliskolla Itä-Preussista Sveitsiin palasi joitakin siirtolaisia. Heidän joukossaan olivat Otto Wartmann ja Hans Wegmüller alkoivat valmistaa itäpreussilaista juustoa Sveitsin Thurgaussa. Hans Wegmüller mainitaan joissakin lähteissä ensimmäisenä juuston sveitsiläisen muodon respetin ylöskirjoittaneena vuonna 1870. Sveitsin ohella juuston valmistus levisi Saksassa Itä-Preussista länteen Itämeren rannikkoa pitkin aina Schleswig-Holsteiniin saakka. Allgäuhun etelässä juusto levisi Sveitsin puolelta. Tilsitissä juustosta oli tullut kaupungin menestynein vientituote. Kaupungissa avattiin erityinen koulu juustoin valmistusta varten vuonna 1928. Ensimmäiset tilsiter-juuston valmistusta koskevat valtion ohjesäännöt ovat Saksasta vuodelta 1934. Sveitsissä valtio alkoi ohjata sen valmistusta vuodesta 1948.
Toisen maailmansodan jälkeen Saksa oli jakaantunut Länsi- ja Itä-Saksaan. Itä-Saksassa nimi tilsiter päätettiin muuttaa muotoon Tollenser vuonna 1961. Aikaisempaa nimeä pidettiin Itä-Preussiin liitettynä liian patrioottisena nostalgiana. Tollenser on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys Mecklenburgissa vuodesta 1995. Holsteiner Tilsiter sai suojatun maantieteellisen merkinnän vuonna 2013.
Vihtori Niemi

Viktor (Vihtori) Robert Niemi (27. maaliskuuta 1870 Luumäki – 21. huhtikuuta 1910 Kristiinankaupunki) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja Suupohjan Kaiun (sittemmin Suupohjan Sanomat) vastaava toimittaja ja Kaskisten lehden perustaja ja toimittaja.
Vihtori Niemi oli syntynyt Luumäellä ja hänen sukunsa on nimeltään Hirviniemi. Hän oli myöhemmin lyhentänyt nimensä Niemeksi. Merkittävän osan elämästään hän asui Kristiinankaupungissa, jossa tuli tunnetuksi myös sekä fennomaanina että raittiusmiehenä. Merkittävä osa hänen näytelmistään käsitteleekin juuri raittiuden ihannetta. Hänen vaimonsa oli Mimmi Niemi (o.s. Malin, kuollut 1912). Koulutukseltaan Vihtori Niemi oli tekniikan ylioppilas.
Niemi toimi nykyisin Suupohjan Sanomat nimellä ilmestyvän edeltäjän Suupohjan Kaiun vastaavana toimittajana vuoden 1901 alusta saman vuoden heinäkuun 20. päivään asti. Tänä aikana lehdellä oli kiistaa muun muassa paino-oikeuksista, minkä seurauksena Niemen sekä lehden omistajan, Vihtori Haarosen, välit tulehtuivat. Tämä johtikin lopulta Vihtori Niemen eroon. Useiden vaiheiden jälkeen Niemestä tuli kuitenkin uuden kirjapainon Kirjapaino Tapion omistaja ja niin ollen Suupohja Kaikuakin painaneen Kansallis Kirjapainon kilpailija. Vuodesta 1904 hän alkoi julkaista uutta Kaskisten Lehteä, joka nimestään huolimatta oli keskittynyt enemmän Kristiinankaupunkiin ja oli siis Suupohjan Kaiun kilpailija. Lehti muutti nimensä Etelä-Pohjanmaaksi vuodesta 1906, ja se kilpaili tasaväkisesti Suupohjan Kaiun kanssa Vihtori Niemen vuonna 1910 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Vihtori Niemen vaimo Mimmi Niemi vuokrasi lehden julkaistavaksi muille, mutta lehti lopetti ilmestymisensä Mimmi Niemen kuoleman jälkeen vuonna 1912. Vihtori Niemi kuoli keuhkokuumeeseen.
Vihtori ja Mimmi Niemellä oli kaikkiaan neljä lasta, joista ensimmäinen, Taimi Lilja Lemmikki, kuoli varhain. Muut lapset olivat Toinen Taimi Lilja Lemmikki, Vieno Tauno Tapio sekä Ilta. [lähde? ]
Teoksia

Mikkelin kekkerit : yksinäytöksinen ilveily. Näytelmäkirjallisuutta 1. Tekijä, Helsinki 1899
Juomalakko : yksinäytöksinen näytelmä. Näytelmäkirjallisuutta 39. Telén, Kuopio 1900
Lukkarin arkityöt : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Näytelmäkirjallisuutta 38. Telén, Kuopio 1900, 3. painos 1902, 4. painos 1907, 5. painos 1912, 6. painos 1919, 7. painos Karisto 1933, 8. painos 1939, 9. painos 1948, 10. painos 1957
Warpuja vainioilta : Suupohjan Kaiun kevätalbumi ; toim. Vihtori Niemi. Suupohjan Kaiun kirjapaino, Kristiina 1901
Joulukuusi : lasten näytelmä. Kristiina 1902
Rauhan soihtu : kuvitettu, tilapäinen julkaisu. Kristiina 1902
Suomennoksia

Milton Danvers : Salapoliisin häämatka, suomennos Suupohjan Kaiulle. Suomentaja, Kristiina 1900
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Vihtori Niemen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
Vidar Riseth

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. huhtikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Frosta, Norja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 190 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1993 | Rosenborg | 11 | (2) |
| 1994–1996 | Kongsvinger | 42 | (15) |
| 1995–1996 | → Luton Town (laina) | 11 | (0) |
| 1996–1998 | LASK Linz | 69 | (11) |
| 1998–2000 | Celtic | 56 | (3) |
| 2000–2003 | 1860 München | 43 | (3) |
| 2003–2007 | Rosenborg | 104 | (12) |
| 2008–2009 | Lillestrøm | 32 | (3) |
| 2009 | → Strømsgodset (laina) | 7 | (0) |
| 2010 | Kongsvinger | 14 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 403 | (54) |
Maajoukkue
| 1997–2007 | Norja | 52 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Vidar Riseth (s. 21. huhtikuuta 1972 Frosta) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.