stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arthur Bergström

Arthur Osvald Bergström
Arthur Osvald Bergström, joka käytti Saksassa nimeä Bergh (8. marraskuuta 1876 Helsingin pitäjä – 15. joulukuuta 1932) oli suomalainen Torpedoveneen päällikkö ja merikapteeni. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Constantin Bergström ja Fredrika Elisabeth Eklund. Arthur Osvald Bergström kävi keskikoulun ja harjoitteli kotitilallaan maataloustöitä, mutta kiinnostui merenkulusta ja suoritti Helsingin merikoulussa aliperämiehentutkinnon vuonna 1900, perämiestutkinnon hän suoritti vuonna 1901 ja merikapteenitutkinnon vuonna 1905.
Hän työskenteli usealla Höyrylaivaosakeyhtiön aluksella, kunnes sai kapteenin vakanssin S/S Castorin päällikkönä vuonna 1914. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän oli Bremenin satamassa aluksensa kanssa ja joutui saksalaisten pidättämäksi, mutta hänet vapautettiin ja hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 27. syyskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet komennettiin erikoistehtäviin Englantiin ja Ruotsiin. Hän palasi takaisin pataljoonan yhteyteen ennen sen Suomeen paluuta ja toimi kotimatkalla kipparoimansa laivan kapteenina (Castor).
Hän toimi koko Suomen sisällissodan ajan Castorin kapteenina. Sisällissodan jälkeen hän astui Suomen armeijan laivaston palvelukseen 18. helmikuuta 1919 ja toimi aluksi torpedovene C 3:n ja myöhemmin torpedovene S1:n päällikkönä. Suomen armeijan laivastosta hän erosi 26. huhtikuuta 1919 palatakseen S/S Castorin päälliköksi, josta tehtävästä hän erosi vuonna 1930. Hänet on haudattu Helsinkiin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.
Yrjö Koskinen (jääkäri)

Yrjö Mikael Koskinen (4. lokakuuta 1891 Pieksämäki – 30. tammikuuta 1972) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänet tunnetaan asesuunnittelija Aimo Lahden aisaparina, joka suunnitteli muun muassa Suomi-konepistoolin rumpulippaan.
Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat ratamestari Nestor Koskinen ja Amanda Kannisto. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Elli Alfhild Amalia Lindroosin kanssa.
Opinnot

Koskinen kävi Turun teollisuuskoulun ja lukukauden Tampereen teknillistä opistoa, mutta keskeytti opiskelunsa liittyäkseen jääkäriliikkeeseen. Koskinen teki kolme virka- ja opintomatkaa Sveitsiin Tavaron tehtaille Geneveen vuosina 1938–1939.
Jääkärikausi

Koskinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 29. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän suoritti rintamalta paluun jälkeen vuonna 1917 Polangenissa järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).
Suomen sisällissota

Koskinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui taistelussa pahasti 28. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika

Koskinen siirrettiin sisällissodan jälkeen 2. huhtikuuta 1919 alkaen Keski-Suomen rykmentin luetteloihin, mutta astui palvelukseen vasta joulukuussa vuonna 1920. Palvelukseen astumisen jälkeen hän työskenteli rykmentin esikunnan asetoimistossa. Armeijasta hän erosi 20. syyskuuta 1922, mutta astui uudelleen palvelukseen 31. maaliskuuta 1923 Keski-Suomen rykmenttiin, missä hänelle oli varattuna erikoistehtäviä.
Keski-Suomen rykmentissä hän työskenteli yhdessä asemestari Aimo Lahden kanssa Suomi-konepistoolin suunnittelu- ja valmistustyössä. Hänet määrättiin 1. tammikuuta 1927 alkaen ylimääräiseksi ja 17. elokuuta 1928 alkaen vakinaiseksi tavarantarkastajaksi Puolustusministeriön taisteluvälineosaston tavarantarkastustoimistoon. Koskisen omaa suunnittelutyötä on armeijan käyttöönottama konepistoolin rumpulipas.
Talvi- ja jatkosota

Koskinen otti osaa talvisotaan edelleen samassa tehtävässä, josta hänet siirrettiin välirauhan aikana tavarantarkastajaksi Puolustusvoimain Pääesikunnan Taisteluvälineosastolle, josta tehtävästä hänet siirrettiin myöhemmin ampumatarvikkeiden tarkastuksen johtajaksi. Jatkosodan puhjettua hän jatkoi edelleen samassa tehtävässä  ja olikin tehtävässä kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1952. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917  Vänrikki 11. helmikuuta 1918  Luutnantti 16. toukokuuta 1920  Kapteeni 16. toukokuuta 1937  Majuri 1941 |     |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera (1919 ja 1940)  Suomen Leijonan 1. lk. ritarimerkki  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali |
Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Breaking Bad

| Breaking Bad |
| --- | --- |
 Sarjan alkutunnus.
Tyyli:  rikosdraama trilleri tragedia musta komedia
Kestoaika:  43–58 minuuttia
Luoja(t):  Vince Gilligan
Pääosissa:  Bryan Cranston Anna Gunn Aaron Paul Dean Norris Betsy Brandt RJ Mitte Bob Odenkirk Giancarlo Esposito Jonathan Banks Laura Fraser Jesse Plemons katso lisää
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  amerikanenglanti
Verkko:   AMC  Nelonen  Hero
Esitetty:  20. tammikuuta 2008 –  29. syyskuuta 2013
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  62 (luettelo jaksoista)
Ikäraja:  
Sisältömerkintä:    
Tuotanto
Tuottaja(t):  Stewart A. Lyons Sam Catlin John Shiban Peter Gould George Mastras Thomas Schnauz Melissa Bernstein Diane Mercer Bryan Cranston Moira Walley-Beckett Karen Moore Patty Lin
Vastaava(t) tuottaja(t):  Vince Gilligan Mark Johnson Michelle MacLaren
Ohjaaja(t):  Michelle MacLaren (11 jaksoa) katso lisää
Käsikirjoittaja(t):  Vince Gilligan (13 jaksoa) katso lisää
Säveltäjä(t):  Dave Porter
Leikkaaja(t):  Kelley Dixon Skip Macdonald Chris McCaleb Sharidan Williams-Sotelo Lynne Willingham
Kuvaaja(t):  Michael Slovis Reynaldo Villalobos Arthur Albert John Toll Nelson Cragg
Seuraaja:  Better Call Saul (televisiosarja, esiosa) El Camino: Breaking Bad -elokuva (elokuva, jatko-osa)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Breaking Bad on yhdysvaltalainen Vince Gilliganin luoma mustan huumorin sävyttämä rikosdraamasarja, jota tuotettiin vuodesta 2008 vuoteen 2013 yhteensä viisi tuotantokautta ja 62 jaksoa. Sarjan ensiesitys oli Yhdysvalloissa AMC-kanavalla tammikuussa 2008. Sen viimeinen jakso esitettiin 29. syyskuuta 2013. Suomessa sarja alkoi Nelosella vuonna 2009.  Sarja on katseltavissa myös Netflixissä, jossa se on saavuttanut suuren suosion.
Breaking Bad kertoo lukion kemianopettajasta Walter Whitesta (Bryan Cranston), joka saatuaan tietää sairastavansa parantumatonta keuhkosyöpää, alkaa valmistaa metamfetamiinia yhdessä entisen oppilaansa Jesse Pinkmanin (Aaron Paul) kanssa, turvatakseen perheensä taloudellisen tilanteen ennen kuolemistaan. Walterin perheeseen kuuluu hänen vaimonsa Skyler (Anna Gunn), heidän lievästi CP-vammainen teinipoikansa Walter Jr. (RJ Mitte) ja toisesta tuotantokaudesta alkaen pieni tytär Holly (Elanor Anne Wenrich). Sarjassa esiintyvät myös Skylerin sisko Marie (Betsy Brandt) ja hänen aviomiehensä Hank (Dean Norris), joka on Yhdysvaltain huumepoliisin DEA:n agentti. Walter palkkaa lakimiehen nimeltä Saul Goodman (Bob Odenkirk), jonka kautta hän tapaa yksityisetsivä Mike Ehrmantrautin (Jonathan Banks) ja huumeparoni Gustavo Fringin (Giancarlo Esposito). Viimeinen kausi esittelee kaksi merkittävää hahmoa nimeltä Todd Alquist (Jesse Plemons) ja Lydia Rodarte-Quayle (Laura Fraser).
Sarja sai lukuisia palkintoja, muiden muassa kuusitoista Emmy-palkintoa, kahdeksan Satellite-palkintoa, kaksi Kultaista maapalloa, kaksi Peabody-palkintoa ja yksi People’s Choice -palkinto. Breaking Badia pidetään yhtenä parhaista televisiosarjoista kautta aikojen.
Tuotanto > Taustaa

Breaking Badin luoja Vince Gilligan vietti muutaman vuoden televisiosarjan Salaiset kansiot (1993–2002) käsikirjoittajana. Gilligan halusi luoda sarjan, jossa protagonistista tulee antagonisti. ”Televisiosarjat ovat historiallisesti hyviä pitämään hahmonsa itse aiheutetussa staasissa, jotta sarjat voivat jatkua vuosien tai jopa vuosikymmenten ajan”, hän on sanonut. ”Kun oivalsin tämän, seuraava looginen askel oli miettiä, miten voisin tehdä sarjan, jonka keskeinen pyrkimys on muuttua.” Hän lisäsi, että hänen tavoitteenaan oli muuttaa Walter White Mr. Chipsistä Scarfaceksi. Sarjan konsepti syntyi, kun Gilligan jutteli kollegansa Thomas Schnauzin kanssa heidän senaikaisesta työttömyydestään ja vitsaili, että heidän pitäisi laittaa ”metamfetamiinilabra asuntoautoon ja ajella ympäri maata valmistaen metaa ja tehden rahaa.”
Sarjan nimi on Etelävaltioiden slangia ja tarkoittaa ”villiintyä”, ”alkaa riehua”, ”aiheuttaa häiriötä”. Gilligan valitsi sen kuvaamaan Walterin muutosta. Time-lehden toimittajan Lily Rothamin mukaan termillä on laajempi merkitys ja että se on vanha sanonta, joka ”merkitsee enemmän väkivaltaa kuin sanonta ’alkaa riehua’... Sanoilla on monia vivahteita: ’break bad’ voi tarkoittaa ’villiintyä’, ’uhmata viranomaisia’ ja rikkoa lakia, olla sanallisesti ’riidanhaluinen, väkivaltainen tai uhkaava’ tai, jos siihen on liitettynä prepositio ’on’, ’täysin hallita tai nöyryyttää.’”
Gilligan sanoi ennen sarjan päättymistä, että Walter Whiten kirjoittaminen oli vaikeaa, koska hahmo oli niin synkkä ja moraalisesti kyseenalainen: ”Tulen kaipaamaan sarjaa, kun se on ohi, mutta jollain tasolla se tulee olemaan helpotus, kun Walt ei ole enää ajatuksissani.” Gilligan sanoi myöhemmin, että Walterin hahmon idea kiehtoi häntä niin paljon, että hän ”ei ajatellut paljoakaan sitä, kuinka hyvin se myisi”, mainiten, että olisi alussa luovuttanut, koska se oli ”niin outo ja synkkä tarina”, että olisi ongelmallista esitellä sitä studioille. Sarjan edetessä Gilligan ja muut käsikirjoittajat tekivät Walterista yhä epämiellyttävämmän. Gilligan sanoi, että ”hän muuttuu protagonistista antagonistiksi. Haluamme katsojien kyseenalaistevan, ketä he kannattavat ja miksi.” Cranston sanoi neljänteen kauteen mennessä: ”Luulen, että Walt on tajunnut, että on parempi olla jahtaaja kuin jahdattu. Hän on matkalla pahikseksi.”
Esitellessään sarjaa studioille Gilligan oli ensin lannistunut kuullessaan, että televisiosarjalla Weeds oli samantapainen alkutilanne. Vaikka hänen tuottajansa vakuuttivat hänet siitä, että sarja oli tarpeeksi erilainen ollakseen silti menestyvä, hän mainitsi myöhemmin ettei olisi vienyt ideaa eteenpäin, jos olisi kuullut Weedsistä aiemmin.
Tuotanto > Kehitys

AMC tilasi sarjasta alun perin yhdeksän jaksoa, mutta vuosien 2007–2008 käsikirjoittajien lakko rajoitti tuotannon seitsemään jaksoon. Käsikirjoituksen varhaiset versiot sijoittuivat Kalifornian Riversideen, mutta Sonyn ehdotuksesta sarja sijoitettiin Albuquerqueen New Mexicon osavaltion tarjoamien taloudellisten tukien vuoksi. Sarja kuvattiin pääasiassa kinofilmille ja digitaalikameroita käytettiin tarvittaessa lisäkulmiin, näkökulmaottoihin ja ajastettuihin kuvauksiin. Breaking Badin tuottaminen maksoi oletetusti kolme miljoonaa dollaria jaksolta, mikä tekee siitä keskimäärin muita peruskaapelisarjoja kalliimman.
Vince Gilligan kertoi heinäkuussa 2011 aikeensa päättää Breaking Bad viidenteen kauteen. Neuvottelut koskien viidettä ja mahdollisesti viimeistä kautta alkoivat elokuussa 2011 televisiokanava AMC:n ja sarjan tuotantoyhtiön Sony Pictures Televisionin välillä. AMC ehdotti lyhennettyä viidettä kautta (kuudesta kahdeksaan jaksoa 13 sijaan) kustannusten vähentämiseksi, mutta tuottajat kieltäytyivät. Tämän jälkeen Sony tarjosi sarjaa muille kaapelikanaville mikäli sopimusta ei saataisi aikaan. AMC tilasi sarjan viidennen ja viimeisen 16-osaisen kauden 14. elokuuta 2011.
Breaking Badin suunnattomasta maailmanlaajuisesta suosiosta sarjan luoja Vince Gilligan kiitti tilausvideopalvelu Netflixiä vuoden 2013 Emmy-gaalassa. Hän jopa väitti, että Netflix ”piti meidät elossa”.
Tuotanto > Televisiointi

Suomessa Breaking Bad alkoi Nelosella 2009, jolloin kanavalla esitettiin ensimmäinen kausi. Toisen kauden Nelonen näytti vuoden 2013 aikana. Sarjan viimeiset jaksot tulivat saataville Netflixin Irlannissa ja Britanniassa asuville käyttäjille heti seuraavana päivänä Yhdysvaltain ensiesityksen jälkeen. Sarjan viimeiset kahdeksan jaksoa esitettiin AMC-kanavalla 11. elokuuta 2013 alkaen. Päätösjakso näytettiin 29. syyskuuta 2013, ja katsojia sillä oli 10,3 miljoonaa, mikä oli sarjan oma ennätys.
Tuotanto > Sarjan lopettaminen

Sarja sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, mutta sen katsojaluvut pysyivät keskimäärin alle kahdessa miljoonassa ensimmäisen neljän vuoden aikana. Neljännen tuotantokauden päätösjakso kirjoitettiin potentiaaliseksi lopetukseksi siltä varalta, ettei sarja saisi jatkoa. Pienten katsojalukujen takia sarja päätettiin lopettaa viidenteen kauteen. Sillä välin vanhat jaksot olivat kuitenkin saaneet niin suuren suosion Netflixissä, että viidennen kauden katsojaluvut nousivat kahdesta miljoonasta kymmeneen miljoonaan. Nousua on pidetty ennennäkemättömänä, ja on arvioitu, ettei AMC olisi lopettanut sarjaa viidenteen kauteen, jos katsojaluvut olisivat ehtineet nousta ennen viimeisestä kaudesta käytyjä neuvotteluja.
Juoni

Kun kemian opettaja Walter H. White (Bryan Cranston) kuulee sairastavansa parantumatonta keuhkosyöpää, hän yrittää saada perhelleen tarpeeksi rahaa taatakseen näille taloudellisen turvan. Walter kiinnostuu metamfetamiinia valmistavasta entisestä oppilastaan, Jesse Pinkmanista (Aaron Paul), joka näyttäisi tarvitsevan apua aineen valmistamisessa. Jessen mukaan siitä saa hyvän hinnan, joten Walter päättää hyödyntää kemistin taitojaan ja ryhtyy Jessen kanssa laittomiin toimiin. Kaksikko saa kuitenkin huomata, että rikollinen tie vaatii aina veronsa ja lopulta he sotkevat itsensä New Mexicon pahamaineisimpiin kartelleihin ja paikalliseen huumepoliisiin.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat Albuquerqueen, New Mexicoon.
Juoni > Tuotantokaudet

| Kausi | Kausi | Jaksoja | Esitetty>  Yhdysvallat | Esitetty>  Suomi | DVD-julkaisu>  Yhdysvallat | DVD-julkaisu>  Suomi | DVD-julkaisu>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 7 | 20. tammikuuta – 9. maaliskuuta 2008 | 1. tammikuuta – 12. helmikuuta 2009 | 24. helmikuuta 2009 | 3. helmikuuta 2010 |  |
|  | 2 | 13 | 8. maaliskuuta – 31. toukokuuta 2009 | 5. huhtikuuta – 28. kesäkuuta 2013 | 16. maaliskuuta 2010 | 26. lokakuuta 2011 |  |
|  | 3 | 13 | 21. maaliskuuta – 13. kesäkuuta 2010 | 6. helmikuuta – 27. helmikuuta 2015 | 7. kesäkuuta 2011 | 12. helmikuuta 2012 |  |
|  | 4 | 13 | 17. heinäkuuta – 9. lokakuuta 2011 | 27. helmikuuta – 20. maaliskuuta 2015 | 5. kesäkuuta 2012 | 12. helmikuuta 2013 |  |
|  | 5 | 8 | 15. heinäkuuta – 2. syyskuuta 2012 | — | 4. kesäkuuta 2013 | 17. heinäkuuta 2013 |  |
|  | 5 | 8 | 11. elokuuta – 29. syyskuuta 2013 | — | 26. marraskuuta 2013 | 9. huhtikuuta 2014 |  |
Näyttelijät

Sarjan päähenkilöt vasemmalta oikealle: Bryan Cranston, Anna Gunn, Aaron Paul, Dean Norris, Betsy Brandt, RJ Mitte, Bob Odenkirk, Giancarlo Esposito ja Jonathan Banks.
Bryan Cranston näyttelee 50-vuotiasta lukion kemian opettajaa Walter Whitea, joka saa tietää sairastavansa keuhkosyöpää ja alkaa valmistaa metamfetamiinia saadakseen rahaa perheelleen. Anna Gunn esittää Walterin vaimoa Skyleria, joka odottaa pariskunnan toista lasta. Aaron Paul näyttelee Walterin entistä oppilasta Jesse Pinkmania, josta tulee Walterin kumppani huumeiden valmistamisessa. Huumepoliisia ja Walterin lankomiestä Hank Schraderia esittää Dean Norris. Betsy Brandt näyttelee Hankin vaimoa ja Skylerin siskoa Marieta. CP-vammainen RJ Mitte näyttelee Waltin ja Skylerin poikaa Walter Jr.:a. Bob Odenkirk näyttelee toisella kaudella mukaan tullutta lakimies Saul Goodmania. Giancarlo Esposito esittää huumekuningas Gustavo Fringiä, josta tulee Waltin työnantaja. Jonathan Banks esittää Gustavolle työskentelevää salamurhaajaa Mike Ehrmantrautia. Laura Fraser liittyy sarjaan viidennellä tuotanto­kaudella esittäen Lydia Rodarte-Quaylea. Jesse Plemons näyttelee Todd Alquistia, Vamonos Pestin työntekijää, josta tulee myöhemmin Waltin työpari.
Vastaanotto

Breaking Bad on voittanut kuusitoista Emmy-palkintoa. Vuonna 2013 ja 2014 sarja sai parhaan draamasarjan Emmy-palkinnon. Internet Movie Databasessa viidennen kauden 14. jakso Ozymandias oli saanut arvosanakseen täyden 10:n, kun oman arvionsa oli jättänyt 194 000 käyttäjää. Vince Gilligan on myös sanonut pitävänsä sitä sarjan parhaana jaksona. Ozymandiaksen ohjasi Rian Johnson, ja se keräsi yhteensä 6,4 miljoonaa katsojaa. Jakson nimi pohjautuu Percy Bysshe Shelleyn kirjoittamaan ja vuonna 1818 ilmestyneeseen sonettiin Ozymandias.
Vuonna 2014 sarja palkittiin parhaan draamasarjan ja parhaan miespääosan draamasarjassa Golden Globella.
Spin-offit

Vuonna 2013 Kolumbiassa sarjasta tuotettiin espanjankielinen, kohtaus kohtaukselta uudelleen kuvattu versio Metástasis. Sarjan pääosissa esiintyi Diego Trujillo Walter Whiteä vastaavan hahmon Walter Blancon ja Roberto Urbina Jesse Pinkmania vastaavan hahmon José Miguel Rosasin rooleissa. Sarja esitettiin ensimmäistä kertaa 2014 Univisionin UniMás-kanavalla sekä Caracol- ja Fox Latin America -verkoissa.
Breaking Badin spin-off-sarja Better Call Saul sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa helmikuussa 2015. Sen tapahtumat keskittyvät molemmissa sarjoissa esiintyvän lakimies Saul Goodmanin ympärille aikaan ennen Breaking Badin tapahtumia. Sarjaa tuotettiin kuusi tuotantokautta vuosina 2015–2022.
Breaking Badin jatko-osa El Camino: Breaking Bad -elokuva julkaistiin Netflixissä lokakuussa 2019. Elokuva jatkaa Jesse Pinkmanin tarinaa Breaking Badin tapahtumien jälkeen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Breaking Bad Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Breaking Bad TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Breaking Bad Wiki (englanniksi)
Save Walter White.com/ -verkkosivu
| n k Parhaan draamasarjan Primetime Emmy -palkinto |
| --- | --- |
 L.A. Law (1990)   L.A. Law (1991)   Villi Pohjola (1992)   Rooman sheriffi (1993)   Rooman sheriffi (1994)   NYPD Blue (1995)   Teho-osasto (1996)  Kova laki (1997)   Oikeus ja kohtuus (1998)   Oikeus ja kohtuus (1999)   West Wing (2000)   West Wing (2001)   West Wing (2002)   West Wing (2003)   Sopranos (2004)  Lost (2005)  West Wing (2006)   24 (2006)  Sopranos (2007)  Mad Men (2008)   Mad Men (2009)   Mad Men (2010)   Mad Men (2011)   Isänmaan puolesta (2012)   Breaking Bad (2013)   Breaking Bad (2014)   Game of Thrones (2015)   Game of Thrones (2016)   The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (2017)   Game of Thrones (2018)  
Vince Gilligan vuoden 2013 San Diego Comic-Con International -tapahtumassa.
Niilo Koskinen

Niilo Johannes Koskinen (25. toukokuuta 1895 Tampere – 9. heinäkuuta 1974) oli suomalainen jääkärimajuri.
Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat aliupseeri Johan Koskinen ja Lydia Nurminen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ellen Aliisa Ilosen kanssa.
Opinnot

Koskinen kävi kansakoulun ja opiskeli sähköalaa ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1921 sekä seitsemännen luokan samassa koulussa vuonna 1925. Kahdeksannen luokan hän suoritti Helsingin suomalaisessa yksityislyseossa vuonna 1932. Jääkärialiupseereille järjestetty aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa hän suoritti vuonna 1921 ja asemestarikurssin vuosina 1922 ja 1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. Kadettikoulun lyhennetyn kurssin hän suoritti vuosina 1926–1927 ka sotilashallinnollisen kurssin ensimmäisen jakson vuosina 1929–1930 ja toisen jakson vuonna 1931.
Jääkärikausi

Koskinen työskenteli sähkötyönjohtajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, mistä hänet 8. lokakuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja edelleen 15. marraskuuta 1916 alkaen Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin Saksaan.
Suomen sisällissota

Koskinen palasi takaisin Suomeen Ruotsin kautta 20. maaliskuuta 1918 ja hänet määrättiin 27. maaliskuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Vaasan rykmentin täydennyspataljoonaan.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Koskinen siirrettiin 30. heinäkuuta 1918 alkaen Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi koulutusaliupseerina Vöyrin pataljoonan eri komppanioissa ja 1. elokuuta 1918 alkaen pataljoonan esikunnan vääpelinä. Armeijasta hän erosi 8. joulukuuta 1919, mutta astui takaisin palvelukseen 1. toukokuuta 1920 ja hänet sijoitettiin takaisin Suomen valkoisen kaartin Vöyrin pataljoonaan esikuntavääpeliksi. Valkoisesta kaartista hänet siirrettiin 25. syyskuuta 1920 Käkisalmen läänin rykmentin esikuntaan, josta hänet siirrettiin edelleen 26. huhtikuuta 1921 Savon jääkärirykmentin 5. komppaniaan, missä hänet sijoitettiin 15. kesäkuuta 1921 alkaen nuoremmaksi upseeriksi. Savon jääkärirykmentistä hänet siirrettiin 31. elokuuta 1921 Polkupyöräpataljoona 1:een ja määrättiin aluksi nuoremmaksi upseeriksi ja 21. marraskuuta 1921 alkaen tiedonantoupseeriksi ja 19. huhtikuuta 1922 alkaen asemestariksi. Koskinen siirrettiin 27. kesäkuuta 1924 aseteknikoksi Tampereen rykmenttiin ja edelleen rykmentin talouspäällikön viransijaiseksi 29. joulukuuta 1928 – 31. maaliskuuta 1929 väliseksi ajaksi. Hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1930 Kajaanin sissipataljoonan talouspäälliköksi sekä 1. marraskuuta 1933 Kokkolan ja 18. helmikuuta 1935 alkaen Viipurin sotilaspiirin huoltopäälliköksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1938 saakka. Sotilaspiirin huoltopäällikkönä Huolto-osaston upseerina ja toimistopäällikkönä hän toimi Armeijakunnan esikunnassa vuosina 1938 - 1939.
Talvi- ja jatkosota

Koskinen osallistui talvisotaan aluksi edelleen II Armeijakunnan esikunnassa, josta hänet siirrettiin myöhemmin huoltopäälliköksi Jalkaväkirykmentti 21:een ja otti osaa taisteluihin Taipaleella. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä, kunnes siirrettiin myöhemmin pataljoonan huoltopäälliköksi 7. Prikaatiin.
Jatkosodan puhjettua hän jatkoi huoltopäällikkönä 7. Prikaatista muodostetussa Jalkaväkirykmentti 7:ssä, josta hänet siirrettiin myöhemmin huoltopäälliköksi Jalkaväkirykmentti 14:ään sekä edelleen Jalkaväkirykmentti 53:een. Vuonna 1943 hänet siirrettiin huoltopäälliköksi Pohjois-Savon suojeluskuntapiirin esikuntaan. Koskinen osallistui jatkosodan taisteluihin Tyrjällä, Louhi-Kiestinki akselilla ja Uhtuan suunnalla.
Koskinen erosi vakinaisesta palveluksesta sotien jälkeen ja siirtyi Maalaisliiton järjestösihteeriksi Helsinkiin, missä tehtävässä hän toimi vuonna 1945 ja siirtyi Metsähallituksen huolto- ja sosiaalipäälliköksi palvellen Metsähallituksessa vuoteen 1946 saakka. Takaisin puolustusvoimien palvelukseen hän astui vuonna 1947 ja hänet sijoitettiin huoltopäälliköksi Kemin sotilaspiirin esikuntaan, josta hänet siirrettiin seuraavana vuonna virkaatekeväksi huoltopäälliköksi Tampereen sotilaspiirin esikuntaan ja oli tehtävässä vuoteen 1950 saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Varavääpeli 27. maaliskuuta 1918  Vääpeli 5. heinäkuuta 1918  Vänrikki 15. kesäkuuta 1921  Luutnantti 16. toukokuuta 1923  Kapteeni 16. toukokuuta 1928  Majuri 1941 |     |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkki  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jatkosodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania.