stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1923
Mitalistit

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 300 m vapaakivääri, asennot  | Morris Fisher  Yhdysvallat | 1 090 | Walter Stokes  Yhdysvallat | 1 069 | Laurence Nuesslein  Yhdysvallat | 1 062 |
| 300 m vapaakivääri, asennot, joukkueet |  Yhdysvallat John Boles Morris Fisher Carl Osburn Walter Stokes Laurence Nuesslein | 5 301 |  |  |  |  |
| 300 m vapaakivääri, makuu | Morris Fisher  Yhdysvallat | 385 | John Boles  Yhdysvallat | 379 | Walter Stokes  Yhdysvallat | 377 |
| 300 m vapaakivääri, polvi | Morris Fisher  Yhdysvallat | 367 | Walter Stokes  Yhdysvallat | 358 | Laurence Nuesslein  Yhdysvallat | 352 |
| 300 m vapaakivääri, pysty | Laurence Nuesslein  Yhdysvallat | 339 | Morris Fisher  Yhdysvallat | 338 | John Boles  Yhdysvallat | 335 |
| 300 m sotilaskivääri, asennot | E. Ned Moor  Yhdysvallat | 484 | James Boa  Kanada |  | B. van Spreekens  Alankomaat |  |
| 300 m sotilaskivääri, makuu | James Boa  Kanada | 182 | E. Ned Moor  Yhdysvallat |  | B. van Spreekens  Alankomaat |  |
| 300 m sotilaskivääri, polvi | B. van Spreekens  Alankomaat | 162 | James Boa  Kanada |  | E. Ned Moor  Yhdysvallat |  |
| 300 m sotilaskivääri, pysty | E. Ned Moor  Yhdysvallat | 150 | Andre Regaud  Ranska |  | James Boa  Kanada |  |
| 50 m vapaapistooli | Irving Calkins  Yhdysvallat | 523 | Charles Price  Yhdysvallat | 513 | R. G. Wescott  Yhdysvallat | 512 |
| 50 m vapaapistooli, joukkueet |  Yhdysvallat Irving Calkins J. Dunn Karl Frederick Charles Price R. G. Wescott | 2 540 |  |  |  |  |
Alphonso Taft

Alphonso Taft
Alphonso Taft (5. marraskuuta 1810 – 21. toukokuuta 1891) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi oikeusministerinä ja presidentti Ulysses S. Grantin sotaministerinä. Hänen poikansa oli Yhdysvaltojen presidentti William Howard Taft. Hän perusti myös luokkatoverinsa William Huntington Russellin kanssa Skull and Bones -salaseuran.
Alijäähtyminen

Alijäähtynyt vesi on jäätynyt Cairn Gorm -vuoren laella olevaan pylvääseen. Kuvassa tuuli on puhaltanut oikealta.
Alijäähtyminen on prosessi, jossa neste jäähtyy jäätymispistettään kylmemmäksi, mutta pysyy edelleen nestemäisenä.
Normaalisti jäätymispisteen paikkeilla neste alkaa kiteytyä jäätymisytimen ympärille – esimerkiksi vesi alkaa jäätyä lämpötilan laskiessa pakkasen puolelle jonkin vedessä leijuvan hiukkasen tai suolakiteen ympärille. Jos sopivia ytimiä ei ole, neste voi jäähtyä tiettyyn, paljon kylmempään lämpötilaan (vedellä −42 °C), jossa alkaa tapahtua homogeenista jäätymistä.
Ilmakehässä on alijäähtynyttä vettä etenkin pilvipisaroissa: kumpu- ja kumpukerrospilvet muodostuvat useimmiten alijäähtyneistä pienistä vesipisaroista. Pintajännitys pitää niitä nestemäisinä; niinpä lentokoneen siipeen törmätessään ne jäätyvät heti ja aiheuttavat jäätämistä.
Tihkusateen pilvipisaroita suuremmissa pisaroissa pintajännitys on pienempi, ja alijäähtyminen on harvinaisempaa, mutta kuitenkin yleisempää kuin varsinaisen vesisateen halkaisijaltaan jopa millimetrin kokoisissa pisaroissa.
Alijäähtynyt vesi aiheutti onnettomuustutkijoiden mukaan välillisesti Air Francen lennon 447 onnettomuuden 1. kesäkuuta 2009.
Alice Brady

| Alice Brady |
| --- | --- |
 Alice Brady vuonna 1916.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1892 New York, New York
Kuollut: 28. lokakuuta 1939 (46 vuotta) New York, New York
Näyttelijä
Aktiivisena:  1914–1939
Merkittävät roolit:  Angelica Bullock (Godfrey järjestää kaiken)   Molly O’Leary (Chicago palaa)
Palkinnot
 Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto (Chicago palaa) 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Alice Brady (2. marraskuuta 1892 New York, New York – 28. lokakuuta 1939 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti mykkäelokuvien aikakaudella, mutta siirtyi teatterikokemuksen tukemana menestyksekkäästi äänielokuviin. Hän kuoli syöpään 46-vuotiaana.
Ura

Alice Brady oli teatterituottaja William A. Bradyn tytär. Opiskeltuaan New England Conservatory of Musicissa hän ryhtyi näyttelijäksi debytoiden Broadwayllä The Mikadon sivuosassa vuonna 1910. Hänen elokuvauransa alkoi pääroolilla vuoden 1914 elokuvassa As Ye Sow. Monista mykkäelokuvien näyttelijöistä poiketen hänen elokuvauransa ei katkennut äänielokuvan tuloon. Bradyn tunnetuin rooli on luultavasti Angelica Bullockina elokuvassa Godfrey järjestää kaiken (My Man Godfrey, 1936), josta hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden. Vuotta myöhemmin hän voitti parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon elokuvasta Chicago palaa (In Old Chicago, 1937). Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi John Fordin ohjaama Vapauttajan nuoruus (Young Mr. Lincoln, 1939). Brady on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä

Brady meni naimisiin James Cranen kanssa vuonna 1919, mutta avioliitto päättyi eroon 1922. Heillä oli yksi lapsi. Brady kuoli syöpään vuonna 1939, vain viisi päivää ennen 47-vuotispäiväänsä.
La Vie de Bohême, 1916
Miss Petticoats, 1916
Bought and Paid For, 1916
The Gilded Cage, 1916
The Hungry Heart, 1917
The Dancer's Peril, 1917
A Self-Made Widow, 1917
Her Silent Sacrifice, 1917
Woman and Wife, 1918
Woman and Wife, 1918
The Whirlpool, 1919
The World To Live In, 1919
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alice Brady Wikimedia Commonsissa
Alice Brady NNDB:ssä
Alice Brady IBDB:ssä
Alice Brady Allmoviessa (englanniksi)
Alijäämähyvitys

Alijäämähyvitys tarkoittaa pääomatulon hankkimisesta aiheutuneiden menojen vähentämistä verotuksessa.
Jos pääomatuloista tehtävät vähennykset ovat suuremmat kuin pääomatulot, syntyy alijäämä. Osan alijäämästä saa vähentää ansiotulojen veroista alijäämähyvityksenä. Alijäämähyvitys on 30 % pääomatulolajin alijäämästä vuonna 2013.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1911

Vuoden 1911 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Roomassa. Kilpailut olivat viidennettoista maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli entiseen malliin vapaakivääri ja vapaapistooliammunta sekä ensimmäistä kertaa sotilaskiväärikilpailut. Vapaakiväärillä Sveitsin Konrad Stäheli oli ylivoimainen voittaen joukkuekilpailun lisäksi kaikki henkilökohtaiset mestaruudet. Pistooliammunnassa hän kuului Sveitsin pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Mitalistit

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 300 m vapaakivääri, asennot  | Konrad Stäheli  Sveitsi | 1 052 | Jakob Bryner  Sveitsi | 1 008 | Jean Reich  Sveitsi | 992 |
| 300 m vapaakivääri, asennot, joukkueet |  Sveitsi Jakob Bryner Mathias Brunner Jean Reich Konrad Stäheli Caspar Widmer | 5 014 |  Ranska Paul Colas Albert Courquin Husson Achille Paroche Andre Parmentier | 4 705 |  Belgia Paul van Asbroeck Joseph Geens Charles Paumier du Verger Henri Sauveur Fils Charles Cheirlinckx | 4 603 |
| 300 m vapaakivääri, makuu | Konrad Stäheli  Sveitsi | 355 | Jakob Bryner  Sveitsi | 352 | Charles Cheirlinckx  Belgia | 345 |
| 300 m vapaakivääri, polvi | Konrad Stäheli  Sveitsi | 365 | Jean Reich  Sveitsi | 344 | Jakob Bryner  Sveitsi | 340 |
| 300 m vapaakivääri, pysty | Konrad Stäheli  Sveitsi | 332 | Lars Jørgen Madsen  Tanska | 317 | Jakob Bryner  Sveitsi | 316 |
| 300 m sotilaskivääri, asennot 3 x 30 | Louis Percy  Ranska | 698 | Maurice Lecoq  Ranska |  | Aix Bouwens  Alankomaat |  |
| 300 m sotilaskivääri, makuu | Carlo Panza  Italia | 248 | Gerard van den Bergh  Alankomaat |  | Leon Moreaux  Ranska |  |
| 300 m sotilaskivääri, polvi | Caspar Widmer  Sveitsi | 243 | Uylke Vuurman  Alankomaat |  | R. Burchell  Alankomaat |  |
| 300 m sotilaskivääri, pysty | Auguste Marion  Ranska | 239 | V. L. Lommel  Alankomaat |  | Attilio Conti  Italia |  |
| 50 m vapaapistooli | Charles Paumier du Verger  Belgia | 528 | Jean Carrere  Ranska | 510 | Norbert van Molle  Belgia | 510 |
| 50 m vapaapistooli, joukkueet |  Belgia Norbert van Molle Serruys Philippe Cammaerts Paul van Asbroeck Charles Paumier du Verger | 2 473 |  Saksa Gassmann Eduard Ehricht Richard Fischer Eduard Schmeisser Joachim Vogel | 2 456 |  Sveitsi Mathias Brunner Jules Landry Conrad Roderer Konrad Stäheli Caspar Widmer |  |
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1914

Vuoden 1914 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 23.−26. heinäkuuta Viborgissa, Tanskassa. Kilpailut olivat 18. maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli vapaakivääri, vapaapistooliammunta sekä sotilaskiväärikilpailut. Kilpailut olivat viimeiset ennen ensimmäistä maailmansotaa. Uutena maana mitalisijoille selvisi Suomi Gustav Nymanin pronssimitalilla vapaakiväärin pystyasennossa. Myös joukkuekilpailussa Suomi pärjäsi mainiosti ollen viides tuloksella 4 750. Suomalaisten henkilökohtaiset tulokset täysottelussa olivat: Frans Nässling 1005, Heikki Huttunen 975, V. V. Kolho 951, Gustav Nyman 946 ja Emil Nässling 873.
Mitalistit

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 300 m vapaakivääri, asennot  | Rene Georges  Ranska | 1 056 | Konrad Stäheli  Sveitsi | 1 049 | Lars Jørgen Madsen  Tanska | 1 024 |
| 300 m vapaakivääri, asennot, joukkueet |  Sveitsi Mathias Brunner Fritz Kuchen Marcel Mayer de Stadelhofen Konrad Stäheli Caspar Widmer | 5 025 |  Ranska Albert Courquin Rene Georges Husson Andre Parmentier Achille Paroche | 4 902 |  Tanska Niels Andersen Kjør Madsen Lars Jørgen Madsen Anders Petersen Anders Nielsen | 4 871 |
| 300 m vapaakivääri, makuu | Konrad Stäheli  Sveitsi | 360 | Rene Georges  Ranska | 357 | Lars Jørgen Madsen  Tanska | 357 |
| 300 m vapaakivääri, polvi | Konrad Stäheli  Sveitsi | 357 | Rene Georges  Ranska | 351 | Mathias Brunner  Sveitsi | 351 |
| 300 m vapaakivääri, pysty | Rene Georges  Ranska | 348 | Konrad Stäheli  Sveitsi | 332 | Gustav Nyman  Suomi | 329 |
| 300 m sotilaskivääri, asennot | Aix Bouwens  Alankomaat | 484 | Antonius Bouwens  Alankomaat |  | Roberto Walfer  Italia |  |
| 300 m sotilaskivääri, makuu | Andre Barbillat  Ranska | 174 | Albert Courquin  Ranska |  | E. Walter  Ranska |  |
| 300 m sotilaskivääri, polvi | Svend Tomsen  Tanska | 162 | Erik Blomqvist  Ruotsi |  | Andre Barbillat  Ranska |  |
| 300 m sotilaskivääri, pysty | Aix Bouwens  Alankomaat | 155 | Anders Petersen  Tanska |  | Niels Larsen  Tanska |  |
| 50 m vapaapistooli | Paul van Asbroeck  Belgia | 528 | Mathias Brunner  Sveitsi | 528 | Andre Regaud  Ranska | 518 |
| 50 m vapaapistooli, joukkueet |  Italia Alfredo Galli Raffaele Frasca Luigi Moretto Roberto Preda Riccardo Ticchi | 2 518 |  Ranska Andre Barbillat Jean Carrere Girardot Leon Johnson Andre Regaud | 2 497 |  Belgia Paul van Asbroeck Louis Andrieu Henri Sauveur Fils Victor Robert Serruys | 2 483 |
M/S Brahe

M/S Kristina Brahe Savonlinnassa vuonna 2008.
M/S Brahe oli Saimaan Matkaverkko Oy:n omistama risteilyalus, joka valmistuessaan vuonna 1943 oli sotalaiva. Alus liikennöi Suomenlahden ja Saimaan välistä reittiliikennettä.Laiva myytiin Norjaan vuonna 2016, ja se sai takaisin vanhan norjalaisen nimensä M/S Sunnhordland.
Historia > Sotalaivana

Alus rakennettiin 650 uppoumatonnin PCE-842-luokan saattajaksi Chicagossa vuonna 1943. Yhdysvaltain laivastossa alus tunnettiin nimellä USS PCE-830. PCE-830 siirrettiin pian valmistumisensa jälkeen Ison-Britannian kuninkaalliseen laivastoon, jonka lipun alla alus palveli toisessa maailmansodassa nimellä HMS Kilchrenan. Sodan aikana alus toimi pääasiassa sukellusveneiden etsintä- ja torjuntatehtävissä Gibraltarilla sekä Länsi-Afrikan rannikolla. HMS Kilchrenanin aseistukseen kuului muun muassa 76 mm kansitykki, ilmatorjuntatykkejä ja syvyyspommeja.
Historia > Norjassa

Toisen maailmansodan jälkeen alus myytiin Norjaan vuonna 1948, ja se muutettiin matkustaja-autolautaksi nimellä MS Sunnhordland. Alus toimi postilaivana Bergenin ja Stavangerin välillä vuoteen 1973 asti. Tuolloin alukseen mahtui noin 600 matkustajaa ja 13 henkilöautoa.
Historia > Suomessa

Tämän jälkeen laiva myytiin Suomeen Oy Fagerlines Ab:lle, ja siitä tuli MS Kristina Brahe silloisen kotipaikkansa Ristiinan mukaan. Neitsytmatkansa Kristina Brahe teki vuonna 1975. Alkuvuosina alus liikennöi pääasiassa Saimaalla. Seuraavina vuosina risteilyalue laajentui Viipuriin ja Suomenlahden rannikolle. Vuonna 1982 alus liikennöi Suomenlahden yli Helsingistä Tallinnaan ja seuraavana vuonna Leningradiin. Joulukuussa 1984 Fagerlines myi laivan kotkalaiselle Rannikkolinjat Oy:lle, jonka nimeksi muuttui myöhemmin Kristina Cruises.
Elokuussa 2010 Kristina Cruises myi Kristina Brahen Saimaan Matkaverkko Oy:lle. Alus asetettiin Suomenlahden ja Saimaan välille reittiliikenteeseen, ja sen nimi muutettiin M/S Braheksi.[1]
Historia > Tanskassa

Saimaa Travel vuokrasi M/S Kristina Brahen kahdeksi vuodeksi tanskalaiselle Nordic Cruise Linesille.
Historia > Norjassa

Saimaa Travel myi M/S Brahen norjalaiselle yritykselle elokuussa 2016. Alus remontoitiin Tallinnassa, minkä jälkeen se alkoi taas liikennöimään vanhalla nimellään  M/S Sunnhordland.
Tekniset tiedot

Aluksen pituus on 56,8 metriä ja leveys 10,8 metriä. Syväys on 3,3 metriä. Alukseen mahtuu 200 matkustajaa. Aluksen magneettikompassi ja ruori ovat alkuperäisiä, ja valonheittimissä lukee "US Navy". Runko on alkuperäinen joltain osin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Brahe Wikimedia Commonsissa
M/S Brahe Helsingissä vuonna 2012.
Alto Paraguay

Departementti Paraguayn kartalla
Alto Paraguay on Paraguayn pohjoisin ja pinta-alaltaan suurin departementti. Sen pinta-ala on 82 349 neliökilometriä. Vuoden 2002 laskennassa  asukkaita oli 11 587, arvio vuodelle 2016 on 16 900. Departementin pääkaupunki on Fuerte Olimpo.
Paraguayn osuus Gran Chacosta, joka muodosti aikoinaan oman departementtinsa, liitettiin Alto Paraguayhin vuonna 1993.
Paraguayjoki jakaa departementin kahteen osaan. Joen eteläpuolinen osa on merkittävä luontoalue tulvatasankoineen ja erityyppisine metsineen. Joen pohjoispuolella, lähempänä Bolivian rajaa, maasto on kivikkoisempaa ja ilmasto kuivempi.
Departementissa on neljä kansallispuistoa, joista suurin on Defensores del Chaco.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1922

Vuoden 1922 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Milanossa. Kilpailut olivat kahdennetkymmenennet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa olivat vapaakivääri, vapaapistooli ja  sotilaskiväärikilpailut. Yhdysvallat puolusti menestyksellä Argentiina-pokaalia, jonka se vuotta aiemmin voitti.
Mitalistit

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 300 m vapaakivääri, asennot  | Walter Stokes  Yhdysvallat | 1 067 | Walter Lienhard  Sveitsi | 1 065 | Karl Zimmermann  Sveitsi | 1 054 |
| 300 m vapaakivääri, asennot, joukkueet |  Yhdysvallat John Boles Morris Fisher Calvin Lloyd Carl Osburn Walter Stokes | 5 132 |  Sveitsi Josias Hartmann Walter Lienhard Hans Pfeiderer Arnold Rösli Karl Zimmermann | 5 120 |  Tanska Simon Hansen Niels Larsen Niels Laursen Lars Jørgen Madsen Erik Sætter-Lassen | 4 965 |
| 300 m vapaakivääri, makuu | Walter Lienhard  Sveitsi | 375 | Walter Stokes  Yhdysvallat | 375 | Calvin Lloyd  Yhdysvallat | 371 |
| 300 m vapaakivääri, polvi | Walter Stokes  Yhdysvallat | 356 | Walter Lienhard  Sveitsi | 353 | Josias Hartmann  Sveitsi | 350 |
| 300 m vapaakivääri, pysty | Karl Zimmermann  Sveitsi | 341 | Carl Osburn  Yhdysvallat | 341 | Lars Jørgen Madsen  Tanska | 340 |
| 300 m sotilaskivääri, asennot | Emil Kellenberger  Sveitsi | 433 | Hans Pfeiderer  Sveitsi |  | Camillo Isnardi  Italia |  |
| 300 m sotilaskivääri, makuu | Erik Sætter-Lassen  Tanska | 160 | Gian Cantoni  Italia |  | Carlo Riccetti  Italia |  |
| 300 m sotilaskivääri, polvi | Wilhelm Schnyder  Sveitsi | 159 | Hans Pfeiderer  Sveitsi |  | Fritz Zulauf  Sveitsi |  |
| 300 m sotilaskivääri, pysty | Carlo Panza  Italia | 144 | Albert Tröndle  Sveitsi |  | Josias Hartmann  Sveitsi |  |
| 50 m vapaapistooli | Hans Hänni  Sveitsi | 514 | Camillo Isnardi  Italia | 514 | Robert Blum  Sveitsi | 511 |
| 50 m vapaapistooli, joukkueet |  Sveitsi Robert Blum Hans Hänni Fritz König Wilhelm Schnyder Fritz Zulauf | 2 553 |  Italia Luigi Corba Camillo Isnardi Franco Micheli Luigi Moretto Riccardo Ticchi | 2 468 |  Yhdysvallat Irving Calkins J. Considine Karl Frederick Alfred Lane Paul Raymond | 2 461 |
Alessandro Florenzi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 11. maaliskuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Rooma, Italia
Pelipaikka: oikea laitalinkki
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Milan
Pelinumero: 42
Junioriseurat
: Roma
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011– | Roma | 227 | (25) |
| 2011–2012 | → Crotone | 35 | (11) |
| 2020 | → Valencia | 12 | (0) |
| 2020–2021 | → Paris Saint-Germain | 21 | (2) |
| 2021–2022 | → Milan | 24 | (2) |
| 2022– | Milan | 21 | (0) |
Maajoukkue
| 2010–2011 | Italia U20 | 4 | (0) |
| 2011–2013 | Italia U21 | 18 | (5) |
| 2012– | Italia | 49 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. marraskuuta 2023.
Alessandro Florenzi (s. 11. maaliskuuta 1991 Rooma) on italialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Florenzi edustaa Milania.
Seurajoukkueura

Florenzi teki ensiesiintymisensä Serie A:ssa 22. toukokuuta 2011, kun AS Roma voitti Sampdorian kotonaan 3–1. Sarjaottelu oli hänen ainoansa kaudella 2010–2011. Kauden 2011–2012 Florenzi pelasi lainalla Crotonessa Serie B:ssä. Hän teki 35 sarjaottelussa 11 maalia. Seuraavaksi kaudeksi Florenzi palasi Romaan ja otti heti paikkansa vakiomiehistöstä pelaten kauden aikana 36 ottelua.
Florenzi kuului Roman runkopelaajiin myös kausina 2013–2014 ja 2014–2015 pelaten ensin mainitulla täydet 38 ja seuraavalla kaudella 35 sarjaottelua. Roma sijoittui sarjassa toiseksi molempina kausina. Kaudella 2015–2016 Florenzi pelasi Serie A:ssa 33 ottelua ja teki yhden kauden maaliennätyksensä, seitsemän maalia. Seuraavalla kaudella hänen pelinsä jäivät loukkaantumisen vuoksi vähiin mutta kaudella 2017–2018 hän pelasi 32 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2018–2019 hänelle kertyi 29 liigaottelua ja kolme maalia.
Tammikuussa 2020 Florenzi siirtyi lainalle Espanjan pääsarjassa pelaavaan Valenciaan. Hän pelasi kevätkauden aikana 12 Primera Divisiónin ja yhden Mestarien liigan ottelun ilman maaleja. Kauden 2020–2021 hän pelasi lainalla Paris Saint-Germainissa, jossa hänelle kertyi 21 Ligue 1 -ottelua ja niissä kaksi maalia. Hän voitti Ranskan cupin ja pelasi avauskokoonpanossa muun muassa välierässä ja loppuottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua.
Florenzi pelasi AC Milanissa lainalla kauden 2021–2022. jolloin Milan voitti Italian-mestaruuden. Pelaamissaan 24 Serie A:n ottelussa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljässä ottelussa. Hän siirtyi Milaniin vakituisella siirrolla kesällä 2022, mutta oli takareisivamman vuoksi seuraavalla kaudella kuusi kuukautta sivussa, ja pelasi vain kuusi ottelua Serie A:ssa.
Maajoukkueura

Florenzi saavutti alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa Israelissa 2013. Italian A-maajoukkueessa Florenzi pelasi ensimmäisen ottelunsa 14. marraskuuta 2012, kun joukkue hävisi ystävyysottelussa Ranskalle 1–2. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 15. lokakuuta 2013, kun Italia pelasi kotonaan 2–2-tasapelin Armeniaa vastaan MM-kilpailujen 2014 karsinnoissa. Toisen maaottelumaalinsa hän teki lokakuussa 2015 Italian 2–1-voittoon päättyneessä EM-karsintaottelussa Norjaa vastaan. Florenzi pelasi neljä ottelua EM-kilpailuissa 2016. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän aloitti ensimmäisen ottelun Turkkia vastaan avauskokoonpanossa mutta joutui loukkaantumisen vuoksi vaihtoon ottelun puolivälissä. Loppuottelussa Englantia vastaan hän pääsi kentälle jatkoajan viime minuuteiksi.
Florenzi on pelannut 49 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Lääketieteelliset yliopistotutkinnot

Lääketieteellistä tutkintoa vaaditaan lääkärin ammatin harjoittamiseen.
Iso-Britannia

Isossa-Britanniassa lääkärin ammattia saa harjoittaa Bachelor of Medicine - tai Bachelor of Surgery -tutkinnon (’lääketieteen kandidaatti’ ja ’kirurgian kandidaatti’, MB ja BS) suorittanut. Muita lääkäreitä paitsi kirurgeja kuitenkin puhutellaan nimityksellä Doctor (’tohtori’).
Italia

Lääketieteellinen tutkinto on kuudessa vuodessa suoritettava 360 opintopisteen laajuinen Laurea specialistica in Medicina e Chirurgia. Tutkinto on yksiportainen.
Suomi

Lääketieteen lisensiaatin (lyh. lääket. lis. ja LL; ruots. medicine licentiat, lyh. med. lic. ja ML) tutkintoon (ylempi korkeakoulututkinto) vaaditaan 360 opintopisteen opintoja. Opinnot kestävät kuusi vuotta.  Lääketieteessä ei ole alempaa korkeakoulututkintoa, vaan lääketieteen koulutusohjelma on Suomessa yksiportainen. Lääketieteen opiskelija saa kuitenkin lääketieteen kandidaatin (lyh. lääket. kand. ja LK; ruots. medicine kandidat, lyh. med. kand. ja MK) arvonimen suoritettuaan tietyn määrän opintoja.
Lääketieteen tohtorin (lyh. lääket. toht. ja LT, ruots. medicine doktor, lyh. med. dr. ja MD) tutkintoon (jatkotutkinto) vaaditaan väitöskirjaa ja jatko-opintoja (Helsingin yliopistossa 40–60 opintopistettä). Tutkinto oli aiemmin nimeltään lääketieteen ja kirurgian tohtori (lyh. lääket. ja kir. toht. ja LKT). Nykyisin lääketieteen ja kirurgian tohtorin arvo myönnetään vain Helsingin yliopistossa promovoiduille lääketieteen tohtoreille.
Puhekielessä lääkäristä käytetty nimitys tohtori ei välttämättä liity lääkärin oppiarvoon.
Yhdysvallat

Lääketieteelliset korkeakoulut Yhdysvalloissa myöntävät Doctor of Medicine -oppiarvoja (’lääketieteen tohtori’, MD). Tutkinnon saa, kun on suorittanut yliopistossa noin neljän vuoden esiammatillisen koulutuksen ja neljän vuoden lääketieteen opinnot.
On mahdollista osallistua tutkimusprojektiin ja kirjoittaa väitöskirja opintojen aikana. Tällöin valmistuu yliopistosta riippuen esimerkiksi kunniamaininnalla MD with Thesis (’lääketieteen tohtori väitöskirjalla’).
Aiheesta muualla

”Tutkinnoista ja oppiarvoista käytettyjä lyhenteitä”, Suomen valtiokalenteri, s. 20.  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2007.  ISSN 0355-2462.  ISBN 978-952-14-1147-2.  Luku verkossa (PDF).
Aleksi Ojala

Aleksi Ojala on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on julkaissut kolme sooloalbumia. Aiemmin Ojala on soittanut muun muassa James the Beaver -yhtyeessä. Siviiliammatiltaan Ojala on musiikkikasvattaja. Ojala on valmistunut Oulun yliopiston musiikinopettajakoulutuksesta kasvatustieteen maisteriksi vuonna 2001 ja Taideyliopiston Sibelius-Akatemiasta musiikin tohtoriksi vuonna 2017.
Diskografia > Sydämet ja nuolet

Sulla oli unelma
Tyhjä
Nukkumatti ja lentoemäntä
Apostolin kirje
Sydämet ja nuolet
Lemminkäisen laulu
Valvon sun unta
Pianistin poika
Mullon aikaa
Älä sano ...sti
Helmi
Julkaistu maaliskuussa 2003.
Diskografia > Koditon mies

Kalliomaalaukset
Ennen kun meet nukkumaan
Koditon mies
Rakastaa ja tulla rakastetuksi
Tartu hetkeen
Se oikea
Niin kuin aina ennenkin
Ainoa (osa 1)
Ainoa (osa 2)
Västäräkki
Jotain kaunista
Julkaistu 6. kesäkuuta 2007.
Diskografia > Retrospektiivi

Tuomittu vapauteen
Joutsenlampi
Maailman rakkaat
Elää ikuisesti
Leimii
Retrospektiivi
Te kävitte täällä
Parhaassa iässä
Kaikki on hyvin taas
Kiitos
Julkaistu 30. syyskuuta 2022
Aiheesta muualla

Aleksi Ojalan viralliset kotisivut