stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
How Deep Is the Ocean?

| ”How Deep Is the Ocean?” |
| --- | --- |
Säveltäjä:  Irving Berlin
Sanoittaja:  Irving Berlin
Julkaistu:  1932
Kieli:  englanti
”How Deep Is the Ocean? (How High Is the Sky?)” on Irving Berlinin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1932.
Berlinin elämässä oli kappaleen kirjoittamisen aikaan käynnissä vaikea vaihe. Hänen kolmevuotias poikansa oli kuollut vuonna 1928, ja vuoden 1929 pörssiromahdus ja sitä seurannut 1930-luvun lama heikensivät 1920-luvulla suurta suosiota nauttineen laulunkirjoittajan taloudellista tilannetta merkittävästi. Lisäksi Berlin oli alkanut vähitellen epäillä omaa kyvykkyyttään säveltäjänä; epäilyä pahensivat entisestään huonot kokemukset alkuvuosien Hollywood-musikaalien parissa.
Vuosi 1932 osoittautui kuitenkin menestyksekkääksi Berlinille. Hänen kappaleensa ”Say It Isn’t So” nousi listaykköseksi Rudy Valléen esittämänä. ”How Deep Is the Ocean?” -kappaleen nostivat listoille samana vuonna neljä eri artistia: Vallée, Paul Whiteman, Guy Lombardo ja Ethel Merman. Sittemmin kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi. Sen ovat levyttäneet Benny Goodman, Charlie Parker, Coleman Hawkins, Ben Webster, Billie Holiday ja lukuisat muut jazzartistit.
Bing Crosby lauloi kappaleen vuoden 1946 elokuvassa Sinitaivaan alla (engl. Blue Skies). Vuonna 1954 Frank Sinatra esitti sen elokuvassa Laukauksia öisellä stadionilla (engl. Meet Danny Wilson). Vuoden 2002 elokuvassa Vallaton rakkaus (engl. Unconditional Love) sen lauloi Dan Aykroyd.
Kappaleen nimi tarkoittaa suomeksi ”Kuinka syvä on valtameri? (Kuinka korkea on taivas?)”. Laulun sanat on esitetty sarjana kysymyksiä. Osa sanoituksesta, mukaan lukien laulun nimeksi tullut säe ”How Deep Is the Ocean?”, on lainattu Berlinin vuonna 1920 kirjoittamasta kappaleesta ”My Mammy”. Alkusanat ”How much do I love you” viittaavat Elizabeth Barrett Browningin 1800-luvulla kirjoittamaan sonettiin ”How do I love thee”.
Musiikillisesti 32 tahdin mittainen kappale käyttää ABAC- tai ABAB’-rakennetta.  Se on alussa d-mollissa ja siirtyy myöhemmin rinnakkaissävellaji F-duuriin, tehden välissä neljän tahdin mittaisen vierailun a-molliin.
Hotokka

| Hotokka Стрельцово |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Viipurin piiri
Kunta:  Kyyrölä
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hotokka (myös Ala-Hotokka, v:sta 1948 ven. Стрельцово, Streltsovo) on kylä Muolaanjärven pohjoisrannalla Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Hotokka kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Muolaan kuntaa.
Historia > Kyläkuva

Hotokka sijaitsi Suomelle kuuluessaan Muolaan kunnan pohjoisosassa Muolaanjärven pohjoisrannalla noin 17 kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta luoteeseen. Hotokan naapurikyliä olivat idässä Muolaankylä ja lännessä Ylä-Hotokka, joiden lisäksi kylän pohjoispuolella oli Kuusaan ja Määttälän metsäpalstoja, jotka erottivat Hotokon Heinjoen kunnan rajasta.
Hotokan halki kulki kantatie 63 Viipurista Kivennavalle. Vuonna 1936 Hotokan pinta-ala oli 7,59 neliökilometriä, josta oli peltoa 172 hehtaaria, niittyä 17 hehtaaria ja metsää 569 hehtaaria. Kylän itäosan läpi virtaa pieni Hotojoki. Kylän talot ja pellot olivat sijoittuneet kylän läpi kulkevan maantien molemmin puolin. Tien varressa on myös maamiesseurantalo. Muolaanjärven rannoilla oli useita Venäjän vallan aikana rakennettuja huviloita. Ylä-Hotokan rajan tuntumasta maantiestä erkani pikkutie Hotokan eteläosaan, Lammaslahteen, jossa sijaitsi aikoinaan Uschanoffin raamisaha.
Hotokka muodosti naapurikyliensä kanssa Hotokan koulupiirin, joka perustettiin vuonna 1886. Koulu toimi aluksi vuokratiloissa, kunnes koulurakennus valmistui vuonna 1890.
Historia > Sota-aika

Hotokan alueen väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäivät taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen ja Etelä-Pirkanmaalle, jossa Hotokan  asukkaat asutettiin Somerolle.
Classics – The Rarest

| Classics – The Rarest Wigwam |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1990
 Tyylilaji: pop, progressiivinen rock
 Levy-yhtiö: Castle
Listasijoitukset
 Ei listasijoitusta Suomessa.
Wigwamin muut julkaisut
| Rumours on the Rebound 1979 | Classics – The Rarest 1990 | Light Ages 1993 |
Classics – The Rarest on suomalaisen Wigwam-yhtyeen kolmas kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1990.
Kappaleet > A-puoli

633 Jesu Fåglar – 0.08
Pidän sinusta – 5.38
En aio paeta – 3.02
Neron muistolle; hyvää yötä – 3.10
No Pens, Ei karsinoita – 4.54
Henry’s Highway Code – 2.53
Kappaleet > B-puoli

Freddie Are You Ready – 5.37
Kite – 4.17
Wardance – 3.45
Helsinki Nights – 4.06
Tombstone Valentine – 3.10
Kappaleet > C-puoli

Frederick & Bill – 4.30
1936 Lost in the Snow – 2.16
Let It Be – 7.51
Help Me/Checkin’ Up On My Baby – 7.58
Kappaleet > D-puoli

The Moonstruck One – 17.20
Imagine – 3.32
Luulosairas – 4.07
Jim Howden

| Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Australia> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | kahdeksikko |  |
James Guthrie "Jim" Howden (4. syyskuuta 1934 – 10. lokakuuta 1993) oli australialainen soutaja. Hän saavutti pronssia kahdeksikossa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Australian venekunta hävisi Yhdysvalloille 4,0 sekuntia ja Kanadalle 2,1 sekuntia.
Ulla Hovinen

| Ulla Hovinen (o> s. Lundholm).Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ulla Kaija Hovinen
Syntynyt: 20. tammikuuta 1957 (ikä 67) Helsinki
Yleisurheilija
Pituus:  174 cm
Paino:  70 kg
Laji:  kiekonheitto, kuulantyöntö
Seura:  Viipurin Urheilijat
Ennätykset:  Kiekonheitto  67,02 (SE)
Ulla Kaija Hovinen (o.s. Lundholm, s. 20. tammikuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hovinen saavutti kiekonheitossa neljä Suomen mestaruutta ja hänen ennätystuloksensa 67,02 m vuodelta 1983 on voimassa oleva Suomen ennätys. Los Angelesin olympialaisissa 1984 Hovinen sijoittui neljänneksi. Seuratasolla hän edusti Viipurin Urheilijoita.
Hän on naimisissa keihäänheittäjä Seppo Hovisen kanssa. Pariskunnan keskimmäinen poika Niko on jääkiekkomaalivahti ja nuorin poika Miro jääkiekkopuolustaja.
Saavutukset

Kiekonheitto
4. sija Los Angelesin olympialaisissa 1984
Suomen mestari: 1980, 1981, 1983, 1984
SM-hopea: 1976, 1978
SM-pronssi: 1977, 1979
Kuulantyöntö
SM-pronssi: 1980, 1981, 1983
Cicindela

| Cicindela |
| --- | --- |
 Cicindela repanda
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Petokuoriaiset Adephaga
Yläheimo::  Caraboidea
Heimo::  Maakiitäjäiset Carabidae
Alaheimo::  Hietakiitäjäiset Cicindelinae
Tribus::  Cicindelini
Suku::  Cicindela  Linnaeus, 1758
Alasuvut
 Cicindela (Ancylia)  Cicindela (Archidela)  Cicindela (Austrocicindela)  Cicindela (Brasiella)  Cicindela (Calochroa)  Cicindela (Cephalota)  Cicindela (Chaetodera)  Cicindela (Cicindela)  Cicindela (Cicindelidia)  Cicindela (Cylindera)  Cicindela (Duponti)  Cicindela (Euzona)  Cicindela (Fulgoris)  Cicindela (Habroscelimorpha)  Cicindela (Hypaetha)  Cicindela (Jansonia)  Cicindela (Lophyridia)  Cicindela (Macfarlandia)  Cicindela (Micromentignatha)  Cicindela (Myriochile)  Cicindela (Neolaphyra)  Cicindela (Opilidia)  Cicindela (Pachydela)  Cicindela (Pancallia)  Cicindela (Rivacindela)  Cicindela (Sophiodela)  Cicindela (Tribonia)  Cicindela (Incertae sedis) 
Katso myös
   Cicindela Wikispeciesissä   Cicindela Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cicindela on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva suku.
Suomessa on tavattu neljä suvun lajia. Yleisin laji on kenttäkiitäjäinen (Cicindela campestris). Muita tavattuja lajeja ovat nummikiitäjäinen (Cicindela sylvatica), hietikkokiitäjäinen (Cicindela hybrida) ja Cicindela maritima.
Cicindela-sukuun kuuluvia lajeja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cicindela (Ancylia) Cicindela (Archidela) |  Cicindela (Austrocicindela) Cicindela (Brasiella) |  Cicindela (Callytron) Cicindela (Calochroa) |
Cicindela-sukuun kuuluvia lajeja > Cicindela (Cephalota)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cephalota atrata  Cephalota besseri  Cicindela chiloleuca  Cephalota circumdata |  Cephalota deserticola  Cephalota eiselti  Cephalota elegans  Cephalota hispanica |  Cephalota kutshumi  Cephalota litorea  Cephalota luctuosa  Cephalota maura |  Cephalota schrenki  Cephalota tibialis  Cephalota turcica  Cephalota turcosinensis |
Cicindela-sukuun kuuluvia lajeja > Cicindela (Cicindela)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cicindela altaica  Cicindela ancocisconiensis  Cicindela arenicola  Cicindela asiatica  Cicindela bellissima  Kenttäkiitäjäinen Cicindela campestris  Cicindela clypeata  Cicindela coerulea  Cicindela colombica  Cicindela decemnotata  Cicindela denverensis  Cicindela depressula  Cicindela duodecimguttata  Cicindela fabrici  Cicindela formosa  Cicindela fulgida  Cicindela gallica  Cicindela gemmata  Saksanhietakiitäjäinen Cicindela germanica  Cicindela granulata  Cicindela hirticollis  Hietikkokiitäjäinen Cicindela hybrida |  Cicindela iberica  Cicindela japana  Cicindela lacteola  Cicindela lengi  Cicindela lewisii  Cicindela ligi  Cicindela limbalis  Cicindela limbata  Cicindela longilabris  Cicindela lusitanica  Cicindela majalis  Cicindela maroccana  Cicindela nebraskana  Cicindela nigrior  Cicindela ohlone  Cicindela oregona  Cicindela parowana  Cicindela patruela  Cicindela plutonica  Cicindela pugetana  Cicindela pulchra |  Cicindela purpurea  Cicindela repanda  Cicindela resplendens  Cicindela restricta  Cicindela sachalinensis  Cicindela sahlbergii  Cicindela scutellaris  Cicindela sexguttata  Cicindela soluta  Cicindela songorica  Cicindela splendida  Nummikiitäjäinen Cicindela sylvatica  Cicindela sylvicola  Cicindela tenuicincta  Cicindela theatina  Cicindela tranquebarica  Cicindela transbaicalica  Cicindela turkestanika  Cicindela waynei |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cicindela (Cicindelidia) Cicindela (Cosmodela) Cicindela (Cylindera) Cicindela (Dromochorus) Cicindela (Duponti) Cicindela (Ellipsoptera) Cicindela (Eugrapha) Cicindela (Euzona) Cicindela (Fulgoris) |  Cicindela (Habrodera) Cicindela (Habroscelimorpha) Cicindela (Hypaetha) Cicindela (Jansonia) Cicindela (Lophyridia) Cicindela (Macfarlandia) Cicindela (Micromentignatha) Cicindela (Myriochile) Cicindela (Neolaphyra) |  Cicindela (Opilidia) Cicindela (Pachydela) Cicindela (Pancallia) Cicindela (Rivacindela) Cicindela (Sophiodela) Cicindela (Spilodia) Cicindela (Taenidia) Cicindela (Tribonia) |
Cicindela-sukuun kuuluvia lajeja > Cicindela (Incertae sedis)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cicindela aino  Cicindela albanica  Cicindela altaica  Cicindela angustioricollis  Cicindela asiatica  Cicindela atava  Cicindela atlantis  Cicindela aurofasciata  Cicindela badakschana  Cicindela balearica  Cicindela brodskii  Kenttäkiitäjäinen Cicindela campestris  Kiinankenttäkiitäjäinen Cicindela chinensis  Cicindela clypeata  Cicindela coerulea  Cicindela cyanea  Cicindela cyprensis  Cicindela desertorum  Cicindela gabbi  Cicindela fasciatopunctata  Cicindela ferriei  Cicindela flammifera  Cicindela gallica  Cicindela gemmata  Cicindela gissariensis  Cicindela granulata  Cicindela grumi |  Cicindela guttata  Cicindela hamifasciata  Cicindela herbacea  Cicindela hybrida  Cicindela iberica  Cicindela indigonacea  Cicindela japana  Cicindela japanensis  Cicindela japonica  Cicindela javetii  Cicindela kanssuensis  Cicindela kaszabi  Cicindela khersonensis  Cicindela kirgisica  Cicindela koschagachensis  Cicindela kozhantshikovi  Cicindela kozlovi  Cicindela lacteola  Cicindela lagunensis  Cicindela lewisii  Cicindela liaodongensis  Cicindela limbata  Cicindela lucifera  Cicindela lusitanica  Cicindela lutshniki  Cicindela magnifica  Cicindela magyarica |  Cicindela majalis  Cicindela maritima  Cicindela maroccana  Cicindela monticola  Cicindela nigrita  Cicindela nihozana  Cicindela nitida  Cicindela nordmanni  Cicindela octussis  Cicindela okinawana  Cicindela olivieria  Cicindela palpalis  Cicindela palustris  Cicindela pannonica  Cicindela perreaui  Cicindela pontica  Cicindela potanini  Cicindela przewalskii  Cicindela pseudomaroccana  Cicindela pseudoriparia  Cicindela raddei  Cicindela reitteri  Cicindela resplendens  Cicindela restricta  Cicindela rhodoterena  Cicindela rubescens  Cicindela rumelica |  Cicindela sachalinensis  Cicindela sahlbergii  Cicindela saphyrina  Cicindela selengensis  Cicindela sexguttata  Cicindela shantungensis  Cicindela siculorum  Cicindela silvaticoides  Cicindela sinicola  Cicindela soluta  Cicindela songorica  Cicindela spinigera  Cicindela stoliczkana  Cicindela suffriani  Cicindela sumbarica  Nummikiitäjäinen Cicindela sylvatica  Cicindela sylvicola  Cicindela talychensis  Cicindela tokatensis  Cicindela tosana  Cicindela transbaicalica  Cicindela transversalis  Cicindela trifasciata  Cicindela turkestanica  Cicindela turkestanicoides  Cicindela vulcanicola  Cicindela yezoana |
Aiheesta muualla

ITIS: Cicindela (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q4165862  Wikispecies: Cicindela  AFD: Cicindela  BioLib: 3650  BOLD: 6184  BugGuide: 563  CoL: 8KVK7  EoL: 15843  EPPO: 1CICNG  Fauna Europaea: 103718  Fauna Europaea (new): b733bfb6-b260-4ef7-9d91-b08a00171ce8  GBIF: 1034699  iNaturalist: 49568  IRMNG: 1026325  ITIS: 109231  NBN: NHMSYS0001717603  NCBI: 27452  NZOR: 41c62b76-38af-4b65-9dda-f19544f3ba34  Open Tree of Life: 724018  Plazi: D8A5B52F-9E4A-5322-2525-7B3F491EBBFB  WoRMS: 232017  ZooBank: 21B5763C-E918-45F5-BE08-ED86D9C095AF
Snezana Hrepevnik

Snezana Hrepevnik (13. marraskuuta 1948 Umka – 13. toukokuuta 1981 Belgrad) oli jugoslavialainen korkeushyppääjä.
Hrepevnik sijoittui olympialaisissa korkeushypyssä 14:nneksi Méxicossa 1968, 19:nneksi Münchenissä 1972 ja 12:nneksi Montrealissa 1976. EM-kilpailuissa hän ylsi kahdeksan parhaan joukkoon kolme kertaa ulkoradoilla ja viisi kertaa sisäradoilla. Ulkosalla hän oli kuudes Ateenassa 1969 tuloksella 177 cm, kahdeksas Helsingissä 1971 tuloksella 178 cm sekä seitsemäs Prahassa 1978 tuloksella 185 cm. Hallissa hän sijoittui kuudenneksi Prahassa 1967 tuloksella 170 cm, neljänneksi Madridissa 1968 tuloksella 176 cm, viidenneksi Wienissä 1970 tuloksella 176 cm, viidenneksi Sofiassa 1971 tuloksella 176 cm sekä kahdeksanneksi San Sebastiánissa 1977 tuloksella 180 cm.
Hotelli Hesperia

Hotelli Crowne Plaza Helsinki - Hesperia.
Töölön hotellit Mannerheimintien varrella. Vasemmalla Scandic Park (ent. Intercontinental), oikealla Crowne Plaza (ent. Hesperia).
Crowne Plaza Helsinki - Hesperia eli Hotelli Hesperia on Helsingin Taka-Töölössä Mannerheimintien varrella vastapäätä Hesperianpuistoa sijaitseva hotelli. Se on avattu vuonna 1972. Sen vieressä on samaan aikaan valmistunut toinen suurhotelli, Hotelli InterContinental Helsinki. Korttelissa ei ole muita rakennuksia.
Hotellin historia

Hotellin rakennutti Helsingin Osuuskauppa (HOK) ja rakennuksen suunnitteli arkkitehti Pauli Lehtinen. Sisustusarkkitehtina toimi Jorma Valve. Sisustus perustui paljolti Voitto Haapalaisen suunnittelemaan monisärmäiseen Prisma-kalustesarjaan, jota valmisti Martela.
Samana vuonna 1972 hotellin viereen valmistui myös Hotelli InterContinental. Molemmat hotellit olivat Helsingissä vuosina 1973 ja 1975 pidettyjen ETYK-kokousten vieraiden majapaikkoina.
Hotelli Hesperia oli viereisen InterContinentalin tavoin tarkoitettu alun perin ensisijaisesti amerikkalaisille turisteille. Hankkeen taustalla olivat Pohja-yhtymä ja pellervolaisen osuustoimintaliikkeen HOK, kun taas kilpailevaa edistysmielistä osuusliikettä edustanut OTK lähti mukaan viereiseen hotelliin. InterContinentalin tavoin myös Hesperian rakennustyöt aloitettiin vuonna 1969 jo ennen rakennusluvan hyväksymistä. Hotelli Hesperia avattiin 20. toukokuuta 1972. Hotellissa oli tällöin 285 huonetta, ravintoloita ja myymälöitä. Hotellin tekstiilit suunnitteli Marjatta Metsovaara ja sisustuksen Maj Kuhlefelt. Hotellirakennuksen edessä on Kimmo Kaivannon 10 metriä korkea veistos Oodi 60 000 järvelle.
Hotelli Hesperia oli tunnettu varsinkin yökerhostaan, jossa esiintyivät muun muassa Frank Zappa, Abba, James Brown ja Sammy Davis Jr kotimaisten artistien ohella. Vuosina 1979–1998 hotellissa järjestettiin vuosittain tammikuinen talvikarnevaalitapahtuma Winter Carnival, jossa esitettiin sambaa ja salsaa. Suomen ensimmäinen Blackjack-kasinopelipöytä avattiin Hesperiassa 1982.
Hotellissa ja sen presidenttisviitissä kuvattiin kohtauksia elokuviin Meiltähän tämä käy (1973), Karvat (1974) sekä Hurriganes-yhtyeestä kertoneeseen elokuvaan Kuumat kundit (1976).
Hotellia laajennettiin ja saneerattiin 1985. Se ehti toimia myös nimellä Radisson SAS Hesperia. Hotellin toiminta päättyi Hesperia-nimellä keväällä 2004.
Perusteellisen saneerauksen läpikäynyt hotelli avattiin uudelleen tammikuussa 2005 Crowne Plaza -nimellä. Saneerauksen yhteydessä ravintola- ja keittiötilat sekä huoneet uusittiin, yökerhon tilalle tuli kuntokeskus ja sisäpiha muutettiin talvipuutarhaksi. Hotellirakennuksen huonokuntoinen marmorijulkisivu korvattiin vaalealla graniitilla. Hotelli on nykyisin tarkoitettu liike- ja kokousmatkailijoille.
Crowne Plaza siirtyi vuodenvaihteessa 2017–2018 Scandic Hotels Oy:n omistukseen. Hotellin uudeksi nimeksi tuli vuoden 2019 alusta Crowne Plaza Helsinki - Hesperia. Vuoden 2020 alkupuolella hotellissa tehtiin merkittävät uudistustyöt ja se avautui uudelleen kesäkuussa 2020.
Paikan varhaisempi historia

Nykyisten Crowne Plazan ja viereisen Scandic Parkin paikkeille, kaupunkiin johtaneen tien varrelle mutta silloin vielä selvästi kaupungin ulkopuolelle, rakennettiin 1700-luvun lopulla sotilassairaala ja varasto. Myöhemmin, Venäjän vallan aikana alueelle rakennettiin kasarmeja tykistöä varten, ja alue tuli tunnetuksi nimellä Tykistöpiha (ruots. Artillerigården), mihin yhä viittaa läheisen Tykistökadun nimi.  Suomen itsenäistyttyä Helsingin kaupunki osti alueen rakennuksineen, jotka samoihin aikoihin olivat jo jäämässä keskelle Töölön uutta kerros­talo­kaupungin­osaa. Tämän jälkeen suurin osa Tykistöpihan vanhoista rakennuksista oli pitkään kaupungin puhtaana­pito­laitoksen käytössä. Korttelin pohjoislaidalla, nykyisen Crowne Plazan tontilla Kivelänkadun varressa sijainnut kivirakennus toimi kuitenkin aluksi lastentarhana, myöhemmin vuodesta 1937 lähtien Töölön kirjastona, kunnes alueen koko vanha rakennuskanta vuonna 1968 purettiin paikalle rakennettavien hotellien tieltä.
Aiemmin kulttuurirakennusten sijoituspaikaksi kaavaillun Tykistöpihan korttelin kaavoitus suurhotelleille ja 1700-luvulla valmistuneen kirjastorakennuksen purkaminen herättivät aikanaan arvostelua. Hankkeella oli kuitenkin Helsingin kaupunginjohdon vahva tuki ja kaupunginvaltuustossa sitä vastustivat pelkästään SKDL ja TPSL.
Aiheesta muualla

Crowne Plaza Helsinki-kotisivut
Hotelli Hesperian aula vuonna 1972.
Nykyisten hotellien kortteli vuonna 1954 nähtynä Töölönkadun puolelta. Vasemmalla näkyvässä rakennuksessa toimi tuolloin Töölön kirjasto. Taustalla Suomen Sokerin pääkonttori ja Töölön sokeritehtaan savupiippu.
Clevelandinruunikko

| Clevelandinruunikko |
| --- | --- |

Tyyppi::  kevyt lämminverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Iso-Britannia
Polveutuminen::  vanhat paikalliset hevoset, englannintäysiverinen, berberihevonen, andalusianhevonen
Rodun syntyaika::  keskiaika
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  valjakkohevonen
Globaali esiintyminen::  uhanalainen
Ominaisuudet
Korkeus::  160-165 cm
Värit::  ruunikko; merkeistä sallitaan vain pieni tähti
Clevelandinruunikko eli cleveland bay on brittiläinen, Clevelandin alueelta kotoisin oleva hevosrotu. Se on Britannian alkuperäisistä hevosroduista vanhin ja puhtain. Rodun ainoa sallittu väri on ruunikko.
Ominaisuudet

Clevelandinruunikot ovat pitkäikäisiä ja älykkäitä hevosia. Säkäkorkeudeltaan ne ovat yleensä noin 160–165 cm ja väriltään ruunikkoja. Rotuun syntyy kuitenkin silloin tällöin myös rautiaita, mutta muun kuin ruunikon värisiä yksilöitä ei hyväksytä. Merkeistä hyväksytään ainoastaan pieni tähti, ja harjassa ja hännässä sallitaan korkeintaan hieman harmaata.
Rakenteeltaan clevelandinruunikot ovat melko vankkoja ja erittäin kestäviä, ja niillä on myös monia valjakkohevoselle tunnusomaisia piirteitä. Niillä on suuri ja kuperahko pää, syvä runko, vahvat lavat sekä lihaksikas, pitkänpuoleinenselkä. Kaviot ovat lujat, hyvänmuotoiset ja sinertävänmustat. Jalat ovat lihaksikkaat ja hyväluustoiset ja takaosa erittäin voimakas.
Rodun luonnetta pidetään rauhallisena.
Historia

Clevelandinruunikon katsotaan polveutuvan alun perin roomalaisten Englantiin tuomista hevosista. Jo keskiajalta on asiakirjoja, joissa mainitaan Yorkshiressa käytetyt ruunikot vaunuhevoset, joilla ei ollut pitkiä vuohiskarvoja. Rotu oli kehitetty alun perin kiertelevien kauppiaiden kuormahevosiksi, ja tunnettiin 1500- ja 1600-luvuilla nimellä chapman horse eli kauppamiehenhevonen.
Clevelandinruunikkoon on 1700-luvulla risteytetty useita rotuja. Gallowaynponia arvellaan käytetyn parantamaan rodun nopeutta ja liikkeitä, ja englannintäysiverinen jalosti rodun ulkomuotoa. Tuolloin englannintäysiveristä parantamaan käytettiin vielä arabianhevosia, ja kaksi tärkeää rotuun vaikuttanutta englannintäysiverioritta Manica ja Jalap olivatkin puoliksi ja neljäsosaksi arabialaista sukua.
1800-luvulla clevelandinruunikosta risteytettiin englannintäysiverisen kanssa korkeampi yorkshirenvaunuhevonen, josta tuli suosittu rotu kautta maailman. Autojen yleistyminen kuitenkin syrjäytti rodun, joka miltei hävisi. Puhdasrotuiset clevelandinruunikot säilyivät monipuolisempina, ja niitä käytettiin sekä metsästysratsuina, kuormahevosina sekä vaunuhevosina. Toisen maailmansodan jälkeen yhä edennyt koneellistuminen uhkasi hävittää rodun, kunnes sen säilyttämisestä alettiin kiinnostua 1960-luvulla. Etenkin arvokasta jalostustyötä rodun parissa tehneen kuningatar Elisabet II:n merkitys rodun uudelle suosiolle oli merkittävä. Clevelandinhevonen on nykyisin yhä harvinainen rotu ja puhdasrotuisia tammoja on vain vähän.
Käyttö

Nykyään clevelandinruunikoita käytetään pääasiallisesti vaunuhevosina, jollaisiksi ne sopivat hyvin muun muassa näyttävyytensä ja rodun yhtenäisen värityksen ansiosta. Rotu on Britannian hovissa käytetyistä kahdesta hevosrodusta runsaslukuisempi. Se on ollut kuninkaallisten suojeluksessa jo 200 vuoden ajan.
Clevelandinruunikon pitkään jatkunut puhdasjalostus on tehnyt rodusta arvokkaan muiden rotujen jalostuksessa, ja se on vaikuttanut esimerkiksi nykyajan parhaana kilpahevosrotuna pidetyn holsteininhevosen kehitykseen. Englannintäysiverisen ja clevelandinruunikon risteytyksiä pidetään erinomaisina esteratsuina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Clevelandinruunikko Wikimedia Commonsissa
Horraon

| Horraon> Ὅρραον |
| --- | --- |
 Horraonin raunioita.
Sijainti
 Horraon
Koordinaatit:  39°16′18″N, 20°55′28″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ammótopos, Árta, Epeiros
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  387/370–31 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Epeiros
Pinta-ala:  0,072 km²
Aiheesta muualla
  Horraon Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Horraon (m.kreik. Ὅρραον, lat. Horreum) eli Orraon (Ὄρραον) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Epeiroksessa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ártan kunnan alueella noin 1,5 kilometriä länteen nykyisestä Ammótopoksen kylästä.