stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silmälasit
Tehot

Yksiteho = yksiteholasit eli linssit yksitehosilmälaseissa, tarkoittaa, että koko linssi on hiottu samalla voimakkuudella. Se on myös kaikkein tavallisin silmälasilinssi. Yksiteholla hiottu linssi auttaa esimerkiksi lukemista, tai autolla ajaessa kauempana olevien liikennemerkkien huomaamista. Yksiteholla hiotut linssit korjaavat näköä, jos näkee epäselvästi joko lähelle tai kauas. Sen lisäksi, että yksiteholasit korjaavat lähinäköä tai kaukonäköä, yksiteholasit korjaavat myös näkövikoja, kuten astigmatismia ja taittovikaa.
Moniteho = voimakkuus muuttuu asteittain niin, että linssin yläosalla näkee kauas, väliosalla välietäisyyksille ja alaosalla lähelle.
Historiaa

Keisari Neron kerrotaan ajanlaskun alussa seuranneen gladiaattorikisoja smaragdin lävitse mahdollisesti auttaakseen likinäköisyyttään . Arabeilla saattoi olla suurennuslaseja 1100-luvulla.
Silmälasit keksittiin Pohjois-Italiassa, todennäköisesti Pisassa 1280- tai 1290-luvulla. Alkuperäiseksi keksijäksi on useissa lähteissä väitetty Salvino D’Armatea, mutta tämä tieto on osoitettu vääräksi, ja alkuperäinen keksijä on jäänyt tuntemattomaksi.
Dominikaanisaarnaja Pisan Jordania (Giordano da Pisa) kertoo vuodelta 1306 peräisin olevassa saarnassaan tavanneensa silmälasien keksijän alle 20 vuotta aikaisemmin. Pian tämän jälkeen hänen kollegansa, pisalainen pastori Alessandro della Spina alkoi valmistamaan silmälaseja.
Venetsiasta tuli pian tärkeä silmälasien tuotantokeskus, erityisesti Muranossa valmistetun korkealaatuisen lasin ansiosta. Varhaisin kuvallinen todiste silmälasien käytöstä on Tommaso da Modenan vuonna 1352 maalaama muotokuva kardinaali Saint-Cherin Hugosta.
Toinen varhainen esimerkki silmälasien käytöstä on Alppien pohjoispuolelta, Saksan Bad Wildungenin kirkon alttaritaulusta vuonna 1403 löytynyt kuvaus silmälaseista, joilla voitiin korjata sekä kaukonäköisyyttä että ikänäköisyyttä. Kuitenkin vasta vuonna 1604 Johannes Kepler antoi selityksen sille, miksi kuperilla ja koverilla linsseillä voitiin korjata ikä- ja likinäköisyyttä.
Ensimmäiset silmälasikehykset koostuivat kahdesta toisiinsa kiinnitetystä suurennuslasista, joiden kahvoista saattoi pitää kiinni. Ensimmäiset tunnetut silmälasikehykset löydettiin saksalaisen Wienhausenin luostarin lattialautojen alta ja niiden arvioitu olevan noin vuodelta 1400.
Maailman ensimmäinen silmälasikauppa avattiin Strasbourgissa, silloisen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ja nykyisen Ranskan alueella, vuonna 1466.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta silmälasit Wikimedia Commonsissa
Kalevi Rantanen: Rillipäillä hyvät näkymät, Tiede 4.1.2006
Jenni Laakso: Silmälasit, Jyväskylän yliopisto, Fysiikan laitos  (Arkistoitu – Internet Archive)
Seattle taittovikaisen näkemänä ilman laseja ja lasien kanssa.
Silmälasit 1400-luvulla
Matti Huutola

| Matti Huutola |
| --- | --- |
 Matti Huutola vuonna 2012.
Kansanedustaja
 1.6.1998–18.3.2003  
Ryhmä/puolue:  Vasemmistoliitto
Vaalipiiri:  Lappi
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1959 (ikä 65) Rovaniemen mlk
Ammatti:  kirvesmies, ammattiyhdistystoimitsija
Matti Ilmari Huutola (s. 21. helmikuuta 1959 Rovaniemen mlk) on suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Vasemmistoliiton kansanedustajana 1998–2003 ja SAK:n varapuheenjohtajana 2004–2020. Hän oli myös puolueensa varapuheenjohtaja 2001–2004.
Elämä

Rovaniemen maalaiskunnan Lehtojärvellä varttunut Huutola valmistui kirvesmieheksi 1976 Rovaniemen teknisestä ammattioppilaitoksesta, jonka jälkeen hän työskenteli kirvesmiehenä Rovaniemellä vuoteen 1989 ja Rakennusliiton Lapin aluetoimitsijana 1990–1997.
Kesäkuussa 1998 Huutola nousi eduskuntaan varasijalta Asko Apukan siirtyessä Kansaneläkelaitoksen johtoon. Hänet valittiin jatkokaudelle seuraavissa vaaleissa keväällä 1999. Samana vuonna Huutola toimi myös Vasemmistoliiton eduskuntaryhmän toisena varapuheenjohtajana. Kansanedustajana hän puolusti uskollisesti Vasemmistoliiton politiikkaa Lipposen II hallituksessa puolueensa oppositioita vastaan. Huutola kuului myös eri puolueista koottuun salaiseen ryhmään, joka Teollisuuden Voiman johdolla lobbasi eduskuntaa Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushankkeen kannalle. Vuoden 2003 vaaleissa hän putosi eduskunnasta oltuaan vaalipiirinsä kolmanneksi eniten ääniä saanut vasemmistoliittolainen Esko-Juhani Tennilän ja Markus Mustajärven jälkeen. Marraskuussa 2003 Huutola valittiin SAK:n varapuheenjohtajaksi. Vuonna 2020 hän jäi eläkkeelle SAK:n varapuheenjohtajan ja järjestöjohtajan tehtävästä.
Huutola oli Vasemmistoliiton varapuheenjohtaja vuosina 2001–2004. Hän oli myös Rovaniemen maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen 1993-2004. Eläkkeelle jäätyään Huutola on toiminut Eläkeläiset ry:n puheenjohtajana vuodesta 2021. Toukokuussa 2024 hänet valittiin järjestön johtoon toiseksi kolmivuotiskaudeksi. Vesa Sompin kirjoittama Huutolan elämäkerta ilmestyi vuonna 2020.
Perhe

Matti Huutola on naimisissa. Perheessä on kolme lasta.
Kirjallisuutta

Somppi, Vesa: Matti Huutola : heikomman puolella.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-35976-0
Asko Apukka

| Asko Apukka> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 21.3.1987–31.5.1998  
Ryhmä/puolue:  SKDL, Vasemmistoliitto
Vaalipiiri:  Lappi
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1946 (ikä 78) Sodankylä
Ammatti:  kuntavirkamies
Asko Asser Apukka (s. 2. heinäkuuta 1946 Sodankylä) on suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n ja Vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 1987–1998. Hän oli myös Kansaneläkelaitoksen palveluosaston johtaja 1998–2009.
Elämä

Sodankylän Sattasessa syntyneen Asko Apukan isä oli kielletyssä SKP:ssa vaikuttanut Eelis Apukka (1908-1976), joka istui poliittisena vankina Tammisaaren pakkotyölaitoksessa ja loikkasi vuonna 1931 kolmeksi vuodeksi Neuvostoliittoon. Suomeen palattuaan hän sai uuden tuomion ja toimi myöhemmin sotavuosien jälkeen muun muassa SKDL:n kunnanvaltuutettuna.
Apukka kirjoitti ylioppilaaksi Sodankylän lukiosta 1965 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1970. Apukka työskenteli Kittilän taloussihteerinä 1970–1973, Sisä-Savon kansanterveystyön kuntainliiton talouspäällikkönä 1973 ja Sallan kunnansihteerinä 1973–1985, jolloin hän toimi myös väliaikaisena kunnanjohtajana vajaan kahden vuoden ajan. Vuosina 1985–1998 Apukka oli Sodankylän kunnankamreeri, mutta oli suurimman osan ajasta virkavapaalla hoitaessaan kansanedustajan tehtäviään. Hän jätti eduskunnan kesken vaalikauden toukokuussa 1998 siirtyessään Kansaneläkelaitoksen johtajaksi eläkkeelle jääneen Veikko Saarron paikalle. Vasemmistoliitolle jyvitettyä tehtävää hakivat myös Esko Vainionpää ja Marjatta Stenius-Kaukonen. Apukan tilalle kansanedustajaksi nousi Matti Huutola.
Apukka oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1988 vaalissa. Hän on toiminut myös Sodankylän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Apukka valittiin tauon jälkeen Sodankylän kunnanvaltuustoon jälleen vuoden 2021 kuntavaaleissa. Vuosina 1988–1994 hän toimi SDPL:n puheenjohtajana. Apukka on tunnettu Vasemmistoliiton piireissä taitavana imitaattorina, jonka bravuuri on Uuno Turhapuro.
Eduskunnassa Apukka vaikutti varsinaisena jäsenenä suuressa valiokunnassa (1987–1990), maa- ja metsätalousvaliokunnassa (1987–1990), Valtion vakuusrahaston valtuustossa (1996–1998), Yleisradion hallintoneuvostossa (1996–1998) ja palkkavaltuuskunnassa (1987–1991).
Perhe

Asko Apukan puoliso on kirjastovirkailija Hilkka Apukka, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1967. Heillä on kolme lasta. Myös Hilkka Apukka on toiminut Sodankylän kunnanvaltuutettuna. Heidän tyttärensä viestintäjohtaja Miia Apukka (s. 1968) julkaisi vuonna 2022 isoisästään Eelis Apukasta kertovan dokumenttiromaanin Itään ja takaisin.
People-first

People-first- tai person-first-kielenkäyttö (ihminen tai henkilö ensin) tarkoittaa Yhdysvalloissa amerikanenglannin APA Style -ohjeistuksen ohjetta kirjoittaa vammaisista henkilöistä tavalla, joka ei absolutisoi heille annettua vammaan liittyvää ominaisuutta vaan suhteellistaa sen yhdeksi ominaisuudeksi muiden joukossa. Ohjeen mukaan aikaisemmin voitiin kirjoittaa esimerkiksi person with a disability (’henkilö, jolla on vamma’) eikä disabled (’vammainen’). Ohjeen noudattamista voitiin jopa vaatia APA Style -kirjoitusohjeita käyttävissä tieteellisissä aikakauslehdissä ehtona käsikirjoitusten julkaisemiselle.
Identity-first

People-first-kielenkäyttöä suositeltiin APA:n ohjekirjan kuudennessa painoksessa vuodelta 2010 etenkin vammaisista henkilöistä puhuttaessa. Samalla todettiin, että tulisi käyttää sellaisia nimityksiä, jotka henkilöt itse hyväksyvät. Kirjan seitsemännessä painoksessa vuodelta 2020 hyväksytään sekä people-first- että aiemmin ei-suositeltavana pidetty kirjoitustapa identity-first. Jälkimmäinen tarkoittaa esimerkiksi ilmaisua disabled tai disabled person.
Muutoksen syynä oli useiden yhdysvaltalaisten vammaisjärjestöjen muuttunut kanta kielenkäyttöön. Ne ovat nähneet people-first-kielenkäytön alentavana puhetapana, jossa ihmisen identiteetti nimenomaan vammaisena on haluttu syrjäyttää. Helen Pluckrose ja James A. Lindsay katsovat kirjassa Cynical Theories, että vammaisliikkeestä käytetty identity-first-kielenkäyttö rinnastui vastaavan ilmiöön kriittisen rotuteorian piirissä ja edusti postmodernin sosiaalisen oikeudenmukaisuusteorian kehitystä Yhdysvalloissa.
EuroLLM

EuroLLM yhteiseurooppalainen, Euroopan unionin rahoittama tutkimus- ja kehityshanke ajanmukaisten, avoimien laajojen kielimallien (LLM) kehittämiseksi kaikille Euroopan unionin kielille. Kestoltaan hanke on lyhyt: vain vuoden (1. toukokuuta 2024–30.huhtikuuta 2025). Hankkeen eräänä tarkoituksena on luoda monikielinen kehys luonnollisen kielen käsittelyn (NLP) tutkimukselle Euroopassa.
Hankkeessa on mukana monia yliopistoja ja tutkimuslaitoksia Euroopasta. Tutkimushankkeeseen osallistuvat esimerkiksi Edinburghin yliopisto, Lissabonin yliopiston teknillinen korkeakoulu ja Sorbonnen yliopisto.
EuroLLM-yhteenliittymä kertoo kotisivullaan hankkeen tavoittelevan kielimallien julkaisemista kolmessa kokoluokassa (1B, 9B ja 22B) 4T tokenilla. Julkaistuja kielimalleja ovat (1/2025 mennessä):
EuroLLM-1.7B
LLM-1.7B-Instruct
EuroLLM-9B
EuroLLM-9B-Instruct
Mallin versiot 1.7B ja 9B on julkaistu 35 kielellä, jossa ovat mukana Euroopan unionin 24 virallista kieltä ja 11 muuta kieltä. EU-kielten ohella hankkeeseen valittuja kaupallisesti ja strategisesti tärkeitä kieliä olivat arabia, hindi, japani, kiina, korea, norja, turkki, venäjä, ukraina sekä kaksi Espanjan kansallista kieltä (katalaani ja galicia). Hankkeen vahvuus eurooppalaisissa kielissä johtuu osittain EuroLLM-9B mallin sanoja osiinsa jaottelevavasta tokenizer-ohjelmistosta, joka on rakennettu 128 000 luonnollisen kielen sanan sanastolle. Mallia on koulutettu Barcelonan supertietokonekeskuksen Mare Nostrum 5-supertietokoneen avulla.
Wiola Talvikki

| Viola Talvikki Nikkanen |
| --- | --- |
 Viola Nikkanen vuonna 1959
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1934 (ikä 90) Viipuri
Kansalaisuus:   Suomi/ Yhdistynyt kuningaskunta
Lapset:  tytär Marlene ”Marle” Mikkola
Muusikko
Taiteilijanimi:  Wiola Talvikki Wiola Talvi
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  1956–
Yhtyeet:  Onni Gideonin orkesteri
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Viola Talvikki Nikkanen (Wiola Talvikki, nykyisin Wiola Talvi; s. 6. joulukuuta 1934 Viipuri) on suomalaissyntyinen englantilainen laulaja.
Ura

Onni Gideon etsiskeli vuoden 1956 alussa orkesteriinsa uutta laulajaa ja käännyttyään Toivo Kärjen puoleen, tämä ehdotti hänellä koelaulussa käynyttä Viola Nikkasta. Gideon järjesti tälle koe-esiintymisen ja piti nuoren naisen tummasta äänestä ja upeasta ulkoisesta olemuksesta. Lisäksi hän lauloi erinomaista englantia oleskeltuaan pitkään Lontoossa au pairina. Gideonin ehdotuksesta Viola Nikkanen alkoi käyttää taiteilijanimeä Wiola Talvikki. Ensimmäisen levynsä Lullaby of Birdland Talvikki levytti helmikuussa 1956.
Talvikista kehittyi nopeasti kansainvälisen luokan laulaja. Aikalaiskriitikot pitivät häntä Suomen parhaana jazzvokalistina. Talvikki kävi keikoilla myös ulkomailla, ja hänen vierailunsa Itä-Saksassa oli menestys, josta kirjoiteltiin jopa lontoolaisissa musiikkilehdissä. Vuonna 1959 Talvikki esiintyi Hannes Häyrisen Fennada-Filmille ohjaamassa musiikkikavalkadissa Iskelmäketju esittäen kappaleen ”You Go to My Head”, jonka hän myös lauloi levylle. Lisäksi hän esiintyi viikoittain televisiossa Music, music, music -ohjelmassa.
Suomen show-ympyrät tuntuivat kuitenkin Talvikista pieniltä, ja hän lähti tulevan puolisonsa perässä Lontooseen jatkaen esiintymisiä Englannissa muun muassa televisiossa. Lastensa syntymän jälkeen hän oli muutaman vuoden sivussa mutta palasi vuonna 1968 taas musiikkiuralleen keikkailemalla ja esiintymällä televisiossa sekä tekemällä englanninkielisiä käännöksiä Toivo Kärjen lauluihin.
1970-luvulla Talvikki esiintyi yökerhoissa ja kiersi Tom Jonesin kiertueella ympäri maailmaa. Vuonna 1974 hän esiintyi viikon pari itse kokoamansa orkesterin säestämänä Dar es-Salaamin Kilimanjaro-hotellissa. Hän esiintyi myös Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carterille Glenn Millerin orkesterin kanssa. Vuonna 1989 Talvikki vieraili Suomessa ja levytti albumillisen jazzia täkäläisten muusikkojen kanssa.
Tunnustuksia

Musiikkiarkisto myönsi Talvikille vuonna 2020 Suomen Jazzlegenda -palkinnon.
Yksityiselämä

Myös Wiola Talvikin tytär Marlene ”Marle” Mikkola on jazzlaulaja.
Diskografia > Singlet

Lullaby of Birdland / Armaani sä silloin oisit (Decca SD 5350 • 1956)
Kun tuuli huokaa / Malaguena (Decca SD 5356 • 1956)
Amado Mio / Luokseni jääthän (Parlophone PAR 901 • 1959)
Muistatko / Hän nyt jo toisen orjaksensa saa (Parlophone PAR 903 • 1959)
Tuhat laulua lemmestä (Odeon PLD 201 • 1959) B-puolella Jörgen Petersen
Ei koskaan sunnuntaisin / Damaskon yössä (Manhattan MAN 51 • 1960)
Ikkunasi alla / Kerrothan (RCA FAS 919 • 1964)
Diskografia > EP:t

Wiola Talvikki laulaa (Rytmi RN 4044 • 1956)
Tunnelmasta toiseen (Rytmi RN 4045 • 1956)
Wiola Talvikki & Onni Gideon (Parlophone PAR EP 401 • 1959)
Wiola Talvikki & Jokerit (Parlophone PAR EP 402 • 1959)
Benny Bailey Suomessa (Parlophone PAR EP 407 • 1959)
Jazz (Parlophone PAR EP 408 • 1959)
Diskografia > Albumit

Yours (Bluebird BBL 1078 • 1989)
Onni Gideonin Kvintetti 1955–1957 Live. Solistit: Wiola Talvikki, Annikki Tähti (Fino ‎– CD-123 • 2009)
Jazzvokalismia 1956–1960. Levy-yhtiö Sointu, 2020.
Aiheesta muualla

Wiola Talvikki jätti iskelmä-Suomen ja lähti jazzmaailmaan. Ylen Elävä arkisto.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Ammattiopisto Spesia

| Ammattiopisto Spesia |
| --- | --- |

 Spesia Turun Vähäheikkilässä.
Sijainti:  Päätoimipaikat: Järvenpää, Jyväskylä, Turku, Pieksämäki. Muut: Helsinki, Kotka, Mikkeli, Rauma, Savonlinna, Uusikaupunki, Viitasaari.
Tyyppi:  ammattioppilaitos
Perustettu:  2018
Rehtori:  Tiina Mäki-Gaetz, Etelä-Suomi Annemari Suonsivu, Länsi-Suomi Jaana Myyryläinen, Keski- ja Itä-Suomi
Opiskelijoita:  1 500
Verkkosivut
Ammattiopisto Spesia on eri puolilla Suomea toimiva ammatillinen erityisoppilaitos. Spesia kouluttaa nuoria ja aikuisia, jotka tarvitsevat yksilöllistä tukea opintoihinsa.
Spesian päätoimipaikat ovat Jyväskylä, Järvenpää, Pieksämäki ja Turku. Spesia järjestää koulutusta myös useilla muilla paikkakunnilla. Noin 1 500 opiskelijan Spesia on Suomen toiseksi suurin ammatillinen erityisoppilaitos Ammattiopisto Luovin jälkeen.
Toiminta > Valmentavaa ja tutkintotavoitteista koulutusta

Spesia tarjoaa sekä valmentavaa että tutkintoon johtavaa ammatillista koulutusta opiskelijoille, jotka tarvitsevat oppimiseensa ja opinnoista suoriutumiseen yksilöllistä tukea. Tuen tarve voi liittyä esimerkiksi oppimisvaikeuksiin, fyysisiin rajoitteisiin, sairauteen tai sosiaalisiin haasteisiin. Opiskelu on käytännönläheistä ja tapahtuu pienissä ryhmissä.
Koulutustarjontaan kuuluu:
TUVA, tutkintokoulutukseen valmentava koulutus
TELMA, työhön ja itsenäiseen elämään valmentava koulutus
tutkintotavoitteinen koulutus, ammatilliset perustutkinnot
Spesiaan voi hakea joko yhteishaussa helmi-maaliskuussa tai jatkuvan haun kautta ympäri vuoden.
Toiminta > Erityisen tuen asiantuntijapalveluita

Ammattiopisto Spesia toimii myös ammatillisen erityisopetuksen palvelu- ja kehittämiskeskuksena. Spesia Asiantuntijapalvelut järjestää koulutuksia ja konsultaatiota opetus- ja ohjausalan ammattilaisille, työnantajille sekä muille erityistä tukea tarvitsevien parissa työskenteleville.
Historia

Ammattiopisto Spesia syntyi vuonna 2018, kun Bovallius-ammattiopisto ja Validia Ammattiopisto yhdistyivät. Oppilaitoksen ylläpitäjäksi perustettiin vuoden 2017 alussa Ammattiopisto Spesia Oy, jonka omistajia ovat Invalidiliitto (57 %) ja S. ja A. Bovalliuksen säätiö sr‎ (43 %).
S. ja A. Bovalliuksen säätiö on järjestänyt ammatillista koulutusta vuodesta 1905 alkaen ja Invalidiliitto vuodesta 1942. Ammattiopisto Spesian juuret ulottuvat myös Kuhankosken erityisammattikouluun (Laukaa) ja AURA-instituuttiin (Turku), jotka yhdistyivät Bovallius-ammattiopistoon vuonna 2009.
Jon Blair

Jon Blair (s. 1950, Etelä-Afrikka) on dokumenttien kirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hän on voittanut BAFTA -palkinnon parhaasta dokumentista vuonna 1983 ohjaamallaan, tuottamallaan ja käsikirjoittamallaan Oskar Schindleristä kertovalla dokumentilla. Lisäksi hänen ohjaamansa, tuottamansa ja käsikirjoittamansa dokumentti Anne Frank Remembered voitti parhaan dokumentin Oscar-palkinnon vuonna 1996. Anne Frank Remebered on myös voittanut kansainvälisen Emmy-palkinnon. Blairillä on kaksi aikuista lasta, Tanya ja Ben, sekä yhdeksänvuotiaat kaksospojat Artie ja Louis. Hän asuu Lontoossa ja Suffolkissa vaimonsa Yvonnen sekä Artien ja Louisin kanssa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  FID  Grammy Awards 
Muut:  SNAC
Blair

Blair voi tarkoittaa seuraavia:
Betsy Blair (1923–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä
Bonnie Blair (s. 1964), yhdysvaltalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja
Cherie Blair (s. 1954), englantilainen asianajaja, pääministeri Tony Blairin puoliso
David Blair (1874–1917), Titanicin alkuperäinen aliperämies
Doug Blair (s. 1963), yhdysvaltalainen W.A.S.P.-yhtyeen kitaristi
Eric Blair (1903–1950), englantilainen kirjailija, paremmin tunnettu nimellä George Orwell
Isla Blair (s. 1944), intialainen näyttelijä
Jayson Blair (s. 1976), yhdysvaltalainen entinen New York Timesin toimittaja
Jon Blair (s. 1950), brittiläinen dokumenttien kirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja
Larry Blair (s. 1984), yhdysvaltalainen koripalloilija
Lee Blair (1911–1993), yhdysvaltalainen kuvataiteilija ja olympiavoittaja
Linda Blair (s. 1959), yhdysvaltalainen näyttelijä, aloitti lapsiroolissa Manaaja-elokuvassa
Mary Blair (1911–1978), yhdysvaltalainen taiteilija ja animaattori
Patricia Blair (1931–2013), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ron Blair (s. 1948), yhdysvaltalainen basisti
Selma Blair (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä.
Tony Blair (s. 1953), Ison-Britannian pääministeri 1997–2007
Port Blair, kaupunki Andamaaneilla Intiassa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
National Women’s Soccer League

| National Women’s Soccer League |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Yhdysvallat
Perustettu:  2012
Hallitseva mestari:  Orlando Pride
Eniten mestaruuksia:  Portland Thorns (3)
Sarjataso:  1
National Women’s Soccer League (NWSL) on yhdysvaltalainen naisten jalkapalloliiga ja maan korkein sarjataso. Se perustettiin 2012 WPS-liigan seuraajaksi.
Liigan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 2013. Mukana oli neljä entistä WPS-liigan joukkuetta ja neljä uutta joukkuetta. Sittemmin mukaan on tullut kaksi uutta joukkuetta ja yksi on lopettanut, joten kaudella 2018 liigaan osallistui yhdeksän joukkuetta.
Joukkueet

| Joukkue | Kaupunki | Stadion | Kapasiteetti | Perustettu | Liittynyt | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Angel City FC | Los Angeles, Kalifornia | BMO Stadium | 22 000 | 2020 | 2022 | Becki Tweed |
| Bay FC | San Jose, Kalifornia | PayPal Park | 18 000 | 2023 | 2024 | Albertin Montoya |
| Chicago Red Stars | Bridgeview, Illinois | SeatGeek Stadium | 20 000 | 2006 | 2013 | Lorne Donaldson |
| Houston Dash | Houston, Texas | Shell Energy Stadium | 7 000 | 2013 | 2014 | Vapaana |
| Kansas City Current | Kansas City, Missouri | CPKC Stadium | 11 500 | 2020 | 2021 | Vlatko Andonovski |
| NJ/NY Gotham FC | Harrison, New Jersey | Sports Illustrated Stadium | 25 000 | 2007 | 2013 | Juan Carlos Amorós |
| North Carolina Courage | Cary, Pohjois-Carolina | WakeMed Soccer Park | 10 000 | 2017 | 2017 | Sean Nahas |
| Orlando Pride | Orlando, Florida | Inter&Co Stadium | 25 500 | 2015 | 2016 | Seb Hines |
| Portland Thorns FC | Portland, Oregon | Providence Park | 25 218 | 2012 | 2013 | Rob Gale |
| Racing Louisville FC | Louisville, Kentucky | Lynn Family Stadium | 15 304 | 2019 | 2021 | Bev Yanez |
| San Diego Wave FC | San Diego, Kalifornia | Snapdragon Stadium | 32 000 | 2021 | 2022 | Vapaana |
| Seattle Reign FC | Seattle, Washington | Lumen Field | 10 000 | 2012 | 2013 | Laura Harvey |
| Utah Royals | Sandy, Utah | America First Field | 20 213 | 2017 | 2024 | Jimmy Coenraets |
| Washington Spirit | Washington (DC) | Audi Field | 20 000 | 2012 | 2013 | Jonatan Giráldez |
Joukkueet > Tulevat joukkueet

| Joukkue | Kaupunki | Stadion | Kapasiteetti | Perustettu | Liittyy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BOS Nation FC | Boston, Massachusetts | White Stadium | TBD | 2023 | 2026 |
| Denver | Denver, Colorado | TBD | TBD | 2025 | 2026 |
Joukkueet > Entiset joukkueet

| Joukkue | Kaupunki | Stadion | Kapasiteetti | Perustettu | Liittynyt | Viimeinen kausi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Boston Breakers | Boston, Massachusetts | Jordan Field | 4 000 | 2007 | 2013 | 2017 |
| FC Kansas City | Kansas City, Missouri | Swope Soccer Village | 3 557 | 2012 | 2013 | 2017 |
| Western New York Flash | Rochester, New York | Sahlen's Stadium | 13 000 | 2008 | 2013 | 2016 |
Mestarit

| Kausi | Mestari |
| --- | --- |
2013: Portland Thorns FC 
2014: FC Kansas City
2015: FC Kansas City
2016: Western New York Flash
2017: Portland Thorns FC
2018: North Carolina Courage
2019: North Carolina Courage
2020: Mestaruutta ei myönnetty COVID-19:n vuoksi
2021: Washington Spirit
2022: Portland Thorns FC
2023: NJ/NY Gotham FC
2024: Orlando Pride
Juha Leimu

| Juha Leimu |
| --- | --- |
 Juha Leimu vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. tammikuuta 1983 (ikä 42) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Lepa
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–2019
Seurat:  KOOVEE (S-S) LeKi (S-S/Mestis) Tappara (SML) Pelicans (SML) Ilves (SML)
Juha Olavi Leimu (s. 30. tammikuuta 1983 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Tapparassa, Pelicansissa ja Tampereen Ilveksessä yhteensä 418 runkosarjaottelua tehopistein 75+112=187 ja 51 playoff-ottelua tehopistein 10+10=20.
Leimu tunnettiin varsin poikkeuksellisesta reitistään SM-liigaan; hän vaihtoi pelipaikkaansa vakituisesti hyökkääjästä puolustajaksi ensimmäisellä Mestis-kaudellaan 2007–2008 ja debytoi SM-liigassa vasta 26-vuotiaana Tapparassa kaudella 2009–2010. Hän voitti joukkueessa SM-hopeaa keväällä 2013.
Kaudella 2014–2015 Leimu toimi Pelicansin kapteenina. Kahdella seuraavalla kaudella 2015–2016 ja 2016–2017 hän voitti SM-liigan puolustajien maalipörssin ja hänet palkittiin Juha Rantasila -palkinnolla. Kaudella 2015–2016 15. joulukuuta 2015 vieraissa JYPiä vastaan Leimu onnistui pelipaikastaan huolimatta tekemään Suomen pääsarjatason kaikkien aikojen nopeimman kypärätempun vain 44 sekunnissa.
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Leimu oli hyökkäävä puolustaja, joka on taitava syöttämään ja kova laukomaan, mikä teki hänestä ylivoimalla hyvän viivapelaajan. Leimu ei ollut kuitenkin kovin fyysinen pelaaja.