stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Virtsanjohdinsyöpä

Virtsanjohdinsyöpä on harvinainen syöpäsairaus. Vuonna 2003 ilmeni Suomessa neljätoista uutta tapausta. Sairaus on yleensä uroteelista lähtenyt transitiosellulaarinen karsinooma. Esiintyvyys on korkeampi miehillä. Tyypillisimmin sairastuneet ovat 50–70-vuotiaita. Sairaus voi oireilla muun muassa verivirtsaisuutena ja kipuna virtsatessa.
Virtsanjohdinsyövän tärkein hoitomuoto on leikkaus. Yleensä koko virtsanjohdin ja munuainen poistetaan.
Tupakointi on sairauden keskeinen riskitekijä.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1952

| Mestaruussarjan kausi 1952 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  27. huhtikuuta− 26. lokakuuta
Mestari:  KTP 2. Mestaruussarjan mestaruus 2. Suomen mestaruus
Toinen sija:  VIFK
Kolmas sija:  Pyrkivä
Pudonneet joukkueet:  TPK TPS
Ottelut:  90
Maalit:  322 (3,6 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Mauri Vanhanen (16)
Suurin kotivoitto:  KTP−Haka 8−0
Suurin vierasvoitto:  KIF−Haka 2−8 Haka−KTP 0−6
Eniten maaleja ottelussa:  KIF−Haka 2−8
Suurin yleisömäärä:  4 896 Jäntevä−KTP 0−0
Kokonainen yleisömäärä:  164 043
Yleisökeskiarvo:  1 823
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1951 :  1953 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1952 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 21. kausi. Kaudella 1952 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti KTP, joka varmisti toisen mestaruutensa kolmanneksi viimeisessä ottelussa 12. lokakuuta, kun se otti ratkaisevan pisteen Aimo Sommarbergin maalilla 1–1-tasapelissä VIFK:a vastaan. Viimeiseksi sijoittuneet TPK ja TPS putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1952 voitti KTP:n Mauri Vanhanen 16 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1952 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen KuPS:in hyökkääjä Aulis Rytkösen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1952 oli yhteensä 164 043 eli keskimäärin 1 823 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 17. kesäkuuta Kotkassa pelatussa paikallisottelussa Jäntevä−KTP, kun ottelua saapui seuraamaan 4 896 katsojaa. Yleisömäärä oli sotien jälkeen toiseksi suurin Mestaruussarjassa.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1951 ja kaksi nousijaa kauden 1951 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja Pyrkivä ja Itälohkon voittaja Jäntevä nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet Sudet ja I-Kissat.
| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
Kotkan Jäntevä (Jäntevä): Kotka
Kotkan Työväen Palloilijat (KTP): Kotka
Kronohagens IF (KIF): Helsinki
Kuopion Palloseura (KuPS): Kuopio
Turun Pallokerho (TPK): Turku
Turun Palloseura (TPS): Turku
Turun Pyrkivä (Pyrkivä): Turku
Vaasan Palloseura (VPS): Vaasa
Valkeakosken Haka (Haka): Valkeakoski
Vasa IFK (VIFK): Vaasa
Huom. Valkeakoski oli kauppala.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | KTP (M) | 18 | 10 | 6 | 2 | 52 | 20 | +32 | 26  |
| 2 | VIFK | 18 | 10 | 2 | 6 | 43 | 22 | +21 | 22  |
| 3 | Pyrkivä | 18 | 8 | 5 | 5 | 41 | 26 | +15 | 21  |
| 4 | Jäntevä | 18 | 6 | 6 | 6 | 26 | 24 | +2 | 18  |
| 5 | KuPS | 18 | 7 | 4 | 7 | 28 | 31 | −3 | 18  |
| 6 | VPS | 18 | 7 | 2 | 9 | 29 | 32 | −3 | 16  |
| 7 | Haka | 18 | 7 | 2 | 9 | 32 | 45 | −13 | 16  |
| 8 | KIF | 18 | 6 | 4 | 8 | 31 | 45 | −14 | 16  |
| 9 | TPK (P) | 18 | 5 | 5 | 8 | 22 | 39 | −17 | 15  |
| 10 | TPS (P) | 18 | 5 | 2 | 11 | 18 | 38 | −20 | 12  |
Lähde: Jalkapallokirja 1953
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | KTP | VIFK | PYR | Jän | KuPS | VPS | Haka | KIF | TPK | TPS |
| KTP  |   | 1–1  | 2–2  | 1–1  | 4–0  | 1–4  | 8–0  | 0–1  | 5–0  | 2–1 |
| VIFK  | 1–1  |   | 0–2  | 5–1  | 2–0  | 4–2  | 7–0  | 0–2  | 2–0  | 4–0 |
| Pyrkivä  | 2–2  | 0–4  |   | 2–0  | 2–1  | 3–4  | 1–2  | 8–1  | 0–1  | 4–0 |
| Jäntevä  | 0–0  | 2–0  | 1–2  |   | 4–1  | 2–0  | 1–1  | 4–1  | 2–2  | 3–1 |
| KuPS  | 2–3  | 4–1  | 2–2  | 0–0  |   | 2–0  | 3–2  | 2–1  | 2–1  | 2–1 |
| VPS  | 1–3  | 1–4  | 1–0  | 2–0  | 3–1  |   | 4–2  | 1–1  | 0–0  | 3–0 |
| Haka  | 0–6  | 0–2  | 1–1  | 2–0  | 0–2  | 4–1  |   | 2–4  | 3–1  | 0–2 |
| KIF  | 2–4  | 2–1  | 3–4  | 1–0  | 2–2  | 1–0  | 2–8  |   | 2–2  | 1–1 |
| TPK  | 2–5  | 2–4  | 1–6  | 1–1  | 1–1  | 1–0  | 0–2  | 4–3  |   | 2–1 |
| TPS  | 0–4  | 2–1  | 0–0  | 2–4  | 2–1  | 3–2  | 0–3  | 2–1  | 0–1  |   |
Lähde: Suomen Palloliiton vuosikertomus 1952
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Mauri Vanhanen | KTP | 16 |
| 2 |  Stig-Göran Myntti | VIFK | 14 |
| 3 |  Nils Rikberg | Jäntevä | 13 |
| 4 |  Kalevi Lehtovirta | Pyrkivä | 12 |
| 5 |  Aulis Rytkönen | KuPS | 10 |
| 6 |  Åke Forsberg | KIF | 9 |
| 6 |  Rainer Forss | Pyrkivä | 9 |
| 6 |  Kalle Lahti | KTP | 9 |
| 9 |  Eino Koskinen | TPK | 8 |
| 9 |  Veikko Kuusisto | VIFK | 8 |
Lähde: Suomen Sosialidemokraatti
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pyrkivä | 9 | 21 674 | 2 408 |
| 2 | TPS | 9 | 20 425 | 2 269 |
| 3 | KTP | 9 | 19 609 | 2 179 |
| 4 | TPK | 9 | 18 195 | 2 022 |
| 5 | KuPS | 9 | 17 306 | 1 923 |
| 6 | Jäntevä | 9 | 16 241 | 1 805 |
| 7 | VIFK | 9 | 15 239 | 1 693 |
| 8 | KIF | 9 | 14 273 | 1 586 |
| 9 | VPS | 9 | 13 003 | 1 448 |
| 10 | Haka | 9 | 8 237 | 915 |
|  | Yhteensä | 90 | 164 232 | 1 825 |
Lähde: Suomen Urheilulehti
Huom. Palloliiton vahvistama lopullinen yleisömäärä oli 164 043 katsojaa. Tilastossa seurojen ilmoittamat alustavat yleisömäärät.
Suomen mestarit

| Pelaaja | O | M |
| --- | --- | --- |
|  Pentti Tähtinen (mv) | 9 | 0 |
|  Kauko Hakala | 18 | 9 |
|  Kaarlo Kalavainen | 18 | 0 |
|  Pertti Koivisto | 16 | 0 |
|  Into Koskimaa | 18 | 0 |
|  Kalle Lahti | 15 | 8 |
|  Sulo Parkkinen | 11 | 1 |
|  Matti Salmelainen | 11 | 6 |
|  Aimo Sommarberg | 16 | 2 |
|  Mauri Vanhanen | 18 | 16 |
|  Pertti Vanhanen | 18 | 6 |
Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös Veikko Heiskanen (mv, 9/0), Yrjö Rainero (9/4), Pentti Volanen (7/0) ja Pauli Imeläinen (5/0).
Under Cold Blue Stars

| Under Cold Blue Stars Josh Rouse |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2002
 Tyylilaji: folk, indie rock
 Levy-yhtiö: Slow River Records
Josh Rousen muut julkaisut
| Bedroom Classics, Vol. 1 2001 | Under Cold Blue Stars 2002 | 1972 2003 |
Under Cold Blue Stars on folklaulaja Josh Rousen kolmas studioalbumi. Sen julkaisi Slow River Records vuonna 2002.
Kappaleet

Twilight
Nothing Gives Me Pleasure
Miracle
Christmas with Jesus
Under Cold Blue Stars
Ugly Stories
Feeling No Pain
Ears to the Ground
Summer Kitchen Ballad
Women and Men
The Whole Night Through
Arviot

Soundi:
Aiheesta muualla

Under Cold Blue Stars discogs.com -sivustolla
Veikko Järvinen

Veikko Järvinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Veikko O. Järvinen (1925–1978), kunnallispoliitikko, Helsingin apulaiskaupunginjohtaja 1961–1978
Veikko Järvinen (s. 1930), yritysjohtaja, osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja kauppaneuvos.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Veikko Järvinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Victor Appleton

The Moving Picture Boys on the War Front
Victor Appleton oli yhdysvaltalaisen Stratemeyer-syndikaatin kirjoittajien yhteinen nimimerkki, jonka nimissä julkaistiin muun muassa Tom Swift -kirjasarjaa.
Victor Appletonin nimellä julkaistiin seuraavia sarjoja:
Tom Swift, 1910–1941
Motion Picture Chums, 1913–1916
Moving Picture Boys, 1913–1922
Movie Boys, 1926–1927
Don Sturdy, 1925-1935
Tom Swift, Jr., 1954–1971
Tom Swift (Third Series), 1981–1984
Tom Swift (Fourth Series), 1991–1993
Tom Swift (Terror on the Moons of Jupiter)
Haamukirjoittajia olivat Howard Roger Garis, John W. Duffield, W. Bert Foster, Debra Doyle ja James D. Macdonald, F. Gwynplaine MacIntyre, Robert E. Vardeman ja Thomas M. Mitchell.
Under Attack (Destructionin albumi)

| Under Attack Destruction |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. toukokuuta 2016
 Kesto: 53.55
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Destructionin muut julkaisut
| Spiritual Genocide 2012 | Under Attack 2016 | Thrash Anthems II 2017 |
Under Attack on Destructionin studioalbumi, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2016.
Kappaleet

Under Attack – 6.13
Generation Nevermore – 4.04
Dethroned – 4.50
Getting Used To The Evil – 6.08
Pathogenic – 4.27
Elegant Pigs – 3.40
Second To None – 5.11
Stand Up For What You Deliver – 4.20
Conductor Of The Void – 4.33
Stigmatized – 4.12
Black Metal – 3.14
Thrash Attack – 2.58
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Kaaoszine: 7½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Under Attack (Destructionin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Under Attack (Destructionin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Viisineniöt

| Viisineniöt |
| --- | --- |
 Ruskoviisineniö (Pentarrhinum insipidum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Oleanterikasvit Apocynaceae
Suku::  Viisineniöt Pentarrhinum  E.Mey.
Katso myös
   Viisineniöt Wikispeciesissä   Viisineniöt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viisineniöt (Pentarrhinum) on oleanterikasvien (Apocynaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi seitsemän lajia.
Lajeja

Pentarrhinum abyssinicum
Pentarrhinum balense
Pentarrhinum coriaceum
Pentarrhinum gonoloboides
Pentarrhinum insipidum (syn. Cynanchum insipidum) – ruskoviisineniö
Pentarrhinum ledermannii
Pentarrhinum somaliense
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Viisineniöt – Pentarrhinum
Itä-Timor talviolympialaisissa 2014

Itä-Timor osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Itä-Timor osallistui talviolympialaisiin. Joukkueen ainoa jäsen oli alppihiihtäjä Yohan Goutt Goncalves. Hän toimi myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa.
Joukkue > Alppihiihto

Itä-Timor sai yhden maapaikan alppihiihtoon. Yohan Goutt Goncalvesin isä on ranskalainen ja äiti itätimorilainen, joten hän on oikeutettu edustamaan Itä-Timoria. 12. joulukuuta 2013 Goutt Goncalves ylsi kilpailussa Serbiassa suoritukseen, jonka ansiosta hän sai paikan olympialaisiin. Hänestä tuli ensimmäinen Itä-Timoria olympiatasolla edustanut urheilija, joka ei ole päässyt mukaan olympialaisiin villillä kortilla.
| Urheilija | Laji | 1>  lasku.Aika | 1>  lasku.Sija | 2>  lasku.Aika | 2>  lasku.Sija | Yhteensä> Aika | Yhteensä> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yohan Goutt Goncalves | Miesten pujottelu | 1:09.01 | 77 | 1:21.88 | 43 | 2:30.89 | 43 |
Veikko Järvinen (kauppaneuvos)

Veikko Aleksanteri Järvinen (s. 19. toukokuuta 1930 Kalanti) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Järvinen kävi Turun kaupungin kauppakoulun 1946–1948 ja myymälänhoitajan koulutuksen 1948 sekä liha-alan koulutuksen 1951, myyntityönneuvojien koulutuksen 1956 ja myymäläintarkastajien koulutuksen 1959. Hän on suorittanut myös liikkeenjohdon koulutuksia. Järvinen oli Osuusliike Tarmolan myymäläharjoittelija ja myymäläapulainen Turussa 1944–1946, myymälänhoitaja 1948–1956, myyntityönneuvoja 1957–1958 ja myymäläintarkastaja 1959. Osuuskauppa Perhelän myymäläintarkastaja Järvenpäässä hän oli 1959 ja hallinnollinen sihteeri ja henkilöstöasiainhoitaja 1960–1961.
Osuusliike Eteläpohjan toimitusjohtaja Seinäjoella Järvinen oli 1963–1970, Osuusliike Tarmolan kaupallinen johtaja Turussa 1971, Osuusliike Imatran toimitusjohtaja 1971–1977, Osuusliike Voiman toimitusjohtaja Tampereella 1977–1981 ja Keskusosuusliike OTK:n kenttäjohtaja 1981–1983. Järvinen oli E-osuuskunta Ekan hotelli- ja ravintolatoimialan toimialajohtaja 1983–1984 ja Oy Renlund Ab:n toimitusjohtaja 1985–1990. Hän oli lisäksi Asunnonhankinta Oy Seinäjoen Hakan toimitusjohtaja 1964–1970 ja Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen 1967–1970. Hänellä on ollut myös useita osuustoiminnallisia ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Järvinen sai 1987.
Valtion elokuvapalkinto

Valtion elokuvapalkinto (vuodesta 1970 lähtien elokuvatuotannon laatutuki) on vuonna 1961 perustettu suomalaisen elokuvan tukipalkinto, joka jaetaan vuosittain jälkitukena laadukkaille elokuville. Valtion elokuvapalkinto muodostui tärkeäksi kannustimeksi, joka sai uusia elokuvaohjaajia ja -tuottajia alalle.
Valtion elokuvapalkinnon voittaneet lyhytelokuvat

| Julkaisuvuosi | Elokuva | Ohjaaja | Tuotantoyhtiö | Palkinnon suuruus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961 | Pikkuinen... | Maunu Kurkvaara | Kurkvaara-Filmi | 1 000 000 vmk |
| 1961 | Työtä Ylioppilasteatterissa | Risto Jarva | Teekkarien elokuvakerho Montaasi | 1 000 000 vmk |
| 1963 | Kitka | Risto Jarva | Filminor | 10 000 mk |
| 1964 | Kivimies | Martti Utriainen, Sauli Rantamäki | Fennada-Filmi, Fennada-Filmi Junior | 30 000 mk |
| 1965 | Kristiina | Asko Tolonen | Suomi-Filmi | 30 000 mk |
| 1966 | Herra Adam käy Suomessa | Eino Ruutsalo | Eino Ruutsalo | 15 000 mk |
| 1966 | Valtiovierailu Tunisiaan | Niilo Heino | Suomi-Filmi |  |
| 1967 | Impressio | Seppo Suo-Anttila | Gert Roose - Seppo Suo-Anttila, Seppo Suo-Anttila Productions, Mainos-TV-Reklam | 15.000 mk |
| 1967 | Käytöskukka | Heikki Partanen | FJ-Filmi, Partanen & Rautoma, Filmi-Jatta |  |
| 1967 | Kansanvakuutus turvanamme | Risto Jarva | Filminor | 30 000 mk |
| 1967 | Kaupungissa on tulevaisuus | Risto Jarva | Filminor | 15 000 mk |
| 1967 | Marimekko | Aito Mäkinen | Filmiryhmä | 40.000 mk |
| 1967 | Nainen astuu ulos kuvasta | Jukka Pakaslahti | Suomi-Filmi | 15 000 mk |
| 1967 | Olen suomalainen | Aito Mäkinen | Filmiryhmä | 30 000 mk |
| 1968 | Eläköön nuoruus! | Jaakko Pakkasvirta | Filminor | 15 000 mk |
| 1968 | Lumiakka | Veli-Matti Saikkonen | Veli-Matti Saikkonen | 30 000 mk |
| 1968 | Nainen ja yhteiskunta | Risto Jarva | Filminor | 50 000 mk |
| 1968 | Onninen | Virke Lehtinen | Filmiryhmä | 20 000 mk |
| 1968 | Puulinna | Heikki Katajisto | FJ-Filmi | 15 000 mk |
| 1969 | Joulukuu | Peter von Bagh | Peter von Bagh | 20 000 mk |
| 1969 | Kylmä kevät | Aune Kämäräinen | Aune Kämäräinen | 10 000 mk |
| 1969 | Pelurit | Petri Hämäläinen | Suomi-Filmi | 10 000 mk |
| 1969 | Rikkaus | Tuure A. Korhonen | Filmituotanto Tuure A. Korhonen |  |
| 1970 | ABC-lahja | Aito Mäkinen, Elina Katainen | Filmiryhmä |  |
| 1970 | Konalan joutsen | Kari Karmasalo, Kati Siikarla, Inger Nylund, Seppo Vesterinen | Rutto-Filmi / K.J. Karmasalo Pest-Film | 10 000 mk |
| 1970 | Luokkataistelu-lehti | Carolus Enckell, Christian Olsson, Claes Olsson | Kuva Oy Olsson, Carolus Enckell - Christian & Claes Olsson | 20 000 mk |
| 1970 | Maaseudun tulevaisuus? | Risto Jarva | Filminor | 30 000 mk |
| 1970 | Solidaarisuus | Lasse Naukkarinen | Lasse Naukkarinen | 20 000 mk |
| 1971 | Jalmari ja Hulda | Elina Katainen | Filmiryhmä | 10 000 mk |
| 1971 | Luonnon talous | Risto Jarva | Filminor | 35 000 mk |
| 1971 | Luonto ja työ | Timo Linnasalo | Filminor, Timo Linnasalo | 10 000 mk |
| 1971 | Punainen Helsinki | Kari Kyrönseppä | Helsingin kaupungintyöntekijöiden elokuvatoimikunta | 50 000 mk |
| 1971 | Rakennuslakko 1971 |  | Filmityö | 40 000 mk |
| 1971 | Rantojen miehet | Hannu Peltomaa | Erkki ja Hannu Peltomaa | 25 000 mk |
| 1971 | Tasavallan päiväkirja | Lasse Naukkarinen | Lasse Naukkarinen | 50 000 mk |
Under

| Under Rootwater |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. elokuuta 2004
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 58.25
 Levy-yhtiö: Fonografika
Rootwaterin muut julkaisut
|   | Under 2004 | The Legends of Hava Nagila 2006 |
Under on puolalaisen hardcore/thrash metal -yhtye Rootwaterin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Kappalelista

Lie Is the Law – 4.15
Red Love – 4.28
Hava Nagila – 3.55
The Tides – 7.13
Fame – 3.07
C.O.X – 10.18
Peacemaker – 4.15
Reflux – 5.05
Symetrix – 1.20
Angry Chair – 14.29 (Alice in Chains cover)
Kokoonpano

Maciej Taff - laulu
Sebastian Zusin - kitara
Yony - kitara
Przemysław Bieliński - bassokitara
Paweł Jurkowski - rummut
Aiheesta muualla

Under discogs.com -sivustolla
Victor Ambrus

Victor Ambrus Time Team -sarjan kuvauksissa.
Victor Ambrus, syntymänimeltään László Győző Ambrus (19. elokuuta 1935 Budapest – 10. helmikuuta 2021), oli unkarilaissyntyinen englantilainen kuvittaja. Ambrus opiskeli Unkarin taideakatemiassa ja Englantiin muutettuaan Lontoon Royal College of Artissa. Ambrus on kuvittanut muun muassa satukirjoja sekä historiaan ja mytologiaan liittyviä teoksia. Hän oli myös yksi David Dayn Tolkienin maailma -kirjan kuvittajista. Ambrus toimi 1990-luvulla arkeologiaa käsittelevien Time Team ja Time Team Extras -tv-sarjojen kuvittajana. Hänet palkittiin kahdesti Kate Greenaway -mitalilla.
Victor Alexander Reims

Victor Alexander Reims (28. heinäkuuta 1820 Turku – 1. maaliskuuta 1882 Turku) oli suomalainen Turussa vaikuttanut kauppias ja laivanvarustaja. Hän omisti myös 1865 perustetun A. Reims sprit- och punschfabrik viinanjalostustehtaan joka toimi Turussa nykyisen Jokikatu 2:n paikalla.
Reimsin vanhemmat olivat palovartija, Turun kaupungin rummunlyöjä Matts Johan Reims (1793–1831) ja Ulrika (Ulla) Berg (1784–1863). Hän työskenteli aluksi kauppa-apulaisena ja 1840-luvun alkupuolelta lähtien vähittäis- ja vientiruokatavarakauppiaana Turussa. 1850-luvun Reims ryhtyi myös laivanvarustajaksi ja aloitti puutavaran viennin Turusta ulkomaille. Saatuaan Turun maistraatilta viinanpoltto-oikeuden Reims rakennutti 1860-luvun alussa viinanpolttimon Piispanpellon alueelle Turussa. Vuonna 1867 arkkitehti Julius Basilier suunnitteli Reimsin polttimolle suuren tiilirakennuksen lähelle Aurajoen ylittävää rautatiesiltaa. Tämä rakennus purettiin 1955.
Reims oli yksi vuonna 1872 Kemiön Strömmassa rakennetun fregatti/parkkilaiva Alexanderin ja Uudessakaupungissa 1876 rakennetun fregatti Jalon omistajista. Fregatti Jalo oli kaikkien aikojen suurin puusta rakennettu alus Suomessa.
Kuollessaan 1882 Reims oli yksi Turun vauraimpia kauppiaita ja myös merkittävä laivanvarustaja. Turussa asunut runoilija Karl Robert Malmström omisti Reimsille vuonna 1879 ilmestyneessä runokokoelmassaan Dikter Reimsin persoonaa ja toimintaa kuvanneet vuosina 1863 ja 1866 kirjoitetut Till Gubben nimiset syntymäpäivärunot.
Victor Reimsin kuoltua hänen kauppaliikettään hoiti hänen poikansa varatuomari Albert Alexander Reims (1851–1892). Toinen poika Frans Emil Reims (1861–1940) toimi apteekkarina Ilmajoella, Kristiinankaupungissa, Turussa ja Helsingissä ja oli viimeksi Rohdoskauppa Ab Wegelius & Co. Oy:n toimitusjohtajana Turussa.
Victor Reims oli naimisissa neljä kertaa:
1844–1847 Fredrika Wilhelmina Sedergrenin (1818–1847) kanssa
1849–1879 puoliserkkunsa Anna Lovisa Reimsin (1821–1879) kanssa
vuodesta 1880 toisen puolisonsa sisarentyttären Anna Matilda Norströmin (1832–1915) kanssa
Virtausakku

Virtausakku on akku, jossa latautuminen ja purkautuminen tapahtuu kalvon läpi, jonka vastakkaisilla puolilla virtaa varauksenkantajat sisältävää nestettä tai kaasua. Virtausakun voi käsittää myös suljetun ainekierron regeneroitavaksi polttokennoksi.
Redox-akussa reaktiona on vanadiinin hapetus-pelkistysreaktio. Virtausakuissa käytetään yleensä metalleja kuten sinkki-halogeeniakussa, mutta myös orgaanisia virtausakkuja tutkitaan.
Sinkki-halogeeniakku

Sinkki-halogeeniakut ovat virtausakkuja, jossa negatiivisena elektrodina toimii metallinen sinkki ja positiivisena elektrodina on halogeeniliuos, yleensä kloori tai bromi.
Redox-akku

Redox-akku on virtausakku, jossa reaktiona on vanadiinin hapetus-pelkistysreaktio. Akuilla on pitkä käyttöikä, mutta alhainen energiatiheys ja monimutkainen rakenne.
| --- | --- |
Redox-virtausakku purkaustilassa.: Redox-virtausakku lataustilassa.
Victor Anichebe

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Victor Anichebe |  Victor Anichebe |  Victor Anichebe |  |
Maa:   Nigeria
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | jalkapallo |  |
Victor Chinedu Anichebe (s. 23. huhtikuuta 1988 Lagos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edusti Englannissa pelatessaan Evertonia vuosina 2006–2013, West Bromwich Albionia 2013–2016 ja Sunderlandia 2016–2017.
Anichebe on Evertonin oma kasvatti, joka allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa huhtikuussa 2006. Sopimuksen pituus on kaksi vuotta. Jo ennen ammattilaiseksi siirtymistä hän oli debytoinut seuran ykkösjoukkueessa: hän pääsi kentälle vaihdosta FA Cupin neljännen kierroksen ottelussa Chelseaa vastaan 28. tammikuuta 2006. Hän pelasi Evertonissa 131 liigaottelua ja teki niissä 18 maalia. West Bromwichissa hän pelasi 55 liigaottelua ja teki kuusi maalia. Sunderlandissa hän pelasi yhden kauden aikana 18 ottelua ja teki kolme maalia.
Synnyinmaastaan Nigeriasta yksivuotiaana Englantiin muuttanut Anichebe sai kutsun Englannin nuorten maajoukkueeseen, mutta kieltäytyi kutsusta. Hän on kertonut tuntevansa itsensä nigerialaiseksi ja haluavansa edustaa Nigeriaa.kenen mukaan?
Vikajärvi (järvi)

| Vikajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Rovaniemi
Koordinaatit:  66°38′00″N, 26°14′00″E
Laskujoki:  Raudanjoki 
Järvinumero:  65.721.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,4 m 
Rantaviiva:  17,16 km 
Pinta-ala:  6,46 km² 
Tilavuus:  0,0112 km³ 
Keskisyvyys:  1,8 m 
Suurin syvyys:  6,2 m 
 fiVikajärvi 
Vikajärvi on matala, osittain kulttuurimaiseman reunustama järvi Raudanjoen reitillä Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 6,5 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 26 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Vikajärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,2 kilometriä. Järvi koostuu yhdestä selkävedestä, josta työntyy länteen Etulahti ja Saunalahti sekä itään Kivilahti ja Mourunlahti. Järven eteläisin osa on Viankoukku. Noin neljä viidesosaa Vikajärvestä on vähintään metrin ja enintään kolmen metrin syvyinen. Järven keskiosassa sijaitsee yli kolme metriä syvä vyöhyke.
Vikajärven saariluku on kuusi. Saaret ovat alle hehtaarin laajuisia ja sijaitsevat rantojen läheisyydessä. Nimettyjä saaria ovat Luusuansaari länsirannan tuntumassa ja Kypäräsaari itärannan Kypäräjängän lähellä.
Vikajärven länsirannalla on kulttuurimaisemaa ja Vikajärven kylä. Itäranta on suo- ja metsämaata. Etelärannalla sijaitsee pientalojen rykelmä.
Vikajärveen laskee Raudanjoki koillisesta ja Vikajoki kaakosta. Raudanjoki jatkuu Vikajärven lounaisrannan Pieksanmukan kautta lounaaseen Olkkajärveen (98,6 metriä mpy).
Vikajärven vesitilavuus on 11 194 000 kuutiometriä.
Vikajärvi (65.721.1.001) kuuluu Vikajärven alueeseen (65.721), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Nampajärvien alue (65.72) ja ensimmäinen jakovaihe Raudanjoen valuma-alue (65.7). Vikajärvi on laajin Vikajärven alueen 29:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Ala-Nampajärvi ja kolmanneksi laajin on Valkiajärvi. Suurin osa Vikajärven alueen alle viiden hehtaarin laajuisista vakavesistä on vailla virallista nimeä.