stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Georg Lukács
Tuotanto

Keiichi Maruyaman toimittamassa Lukácsin bibliografiassa on yli 1500 nimikettä: tieteellisiä monografioita ja artikkeleita, arvosteluja, käännöksiä, puheita ja poliittisia pamfletteja, haastatteluja ja kirjeenvaihtoa.
Tunnetuin Lukácsin teos on 1923 ilmestynyt Geschichte und Klassenbewusstsein (’Historia ja luokkatietoisuus’), jota on pidetty yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä filosofiateoksista. Se vaikutti huomattavasti länsimaisen marxismin kehitykseen ennen toista maailmansotaa ja löydettiin länsimaiden vasemmistopiireissä uudelleen 1960-luvun lopulla. Teoksessa Lukács esittää ajalleen tyypillistä tieteellisen ajattelun kritiikkiä, jonka erityispiirteenä on, että se asettaa tämän kritiikin osaksi historiallista ja yhteiskunnallista kokonaisuutta: toisin kuin "porvarillinen tiede", joka haluaa tarkastella erillisiä asioita ja ilmiöitä, ja toisin kuin tuolloisessa Neuvostoliitossa jo kehittyvä mekanistinen marxismin tulkinta, Lukács näkee marxilaisen ajattelun eräänlaisena kokonaisvaltaisena historiallisena tietoisuutena.
Jälkimaine

Lukács oli sekä eläessään että kuoltuaan ristiriitainen ja mielipiteitä jakava hahmo, jonka suhde viralliseen Unkariin sekä sosialismin aikana että järjestelmänvaihdoksen jälkeen on ollut ongelmallinen. ”Kommunistisen Unkarin olennainen intellektuelli” ei useinkaan ollut profeetta omalla maallaan, ja vaikka hän itse kaikista vaikeuksista huolimatta enimmäkseen pysyi lojaalina kommunistiselle puolueelle ja puoluevallalle, hänen teoksensa inspiroivat sosialistimaiden toisinajattelijoita.
Lukácsin kuoleman jälkeen hänen Budapestin-asuntonsa arvokkaine kirja- ja kirjoituskokoelmineen muutettiin tutkimuskirjastoksi ja museo-arkistoksi. Se toimi aluksi Unkarin Tiedeakatemian alaisuudessa itsenäisenä yksikkönä, joka mm. julkaisi Lukácsin kirjoituksia. Vuonna 2016 Tiedeakatemia laajoista tutkijapiirien kansainvälisistä protesteista huolimatta lakkautti arkiston ja siirsi Lukácsin jäämistön omiin kokoelmiinsa. Lukács-arkistoa puolustamaan perustettu kansainvälinen säätiö (Lukács Archívum Nemzetközi Alapítvány, LANA) jatkaa yhä toimintaansa.
Suomennetut teokset

Lenin. Tutkimus hänen ajatustensa yhtenäisyydestä.  (Lenin, 1924.)  Suomentanut Sirpa Rossi. Helsinki:  Tammi, 1972.  ISBN 951-30-2156-4.
Balzac ja ranskalainen realismi.  (Balzac und der französische Realismus, 1952.)  Suomentanut Hannu Launonen. Esipuhe: Seppo Rantonen. Helsinki:  Love, 1978.  ISBN 951-835-008-6.
Kirjallisuutta

Sevänen, Erkki: Georg Lukács, historiallinen romaani ja realisminteoria. Teoksessa Ihonen, Markku & Saariluoma, Liisa (toim.): Historiallisen romaanin teoriaa ja käytäntöä Georg Lukácsista Umberto Ecoon.  Joensuu:  Joensuun yliopisto, 1986.  ISBN 951-696-647-0.
Sevänen, Erkki & Saariluoma, Liisa & Turunen, Risto (toim.): Taide modernissa maailmassa. Taiteensosiologiset teoriat Georg Lukácsista Fredric Jamesoniin.  Helsinki:  Gaudeamus, 1991.  ISBN 951-662-518-5.
Toiviainen, Seppo: Nuori Lukács. Kriittinen esitys Georg Lukácsin varhaisesta ajattelusta ja toiminnasta (1906–1929).  Helsinki:  Kansankulttuuri, 1977.  ISBN 951-615-142-6.
Aiheesta muualla

Lehtinen, Ilja: Lukács, Georg Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Stahl, Titus: Georg (György) Lukács The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Rauhaniemi

Rauhaniemi voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Rauhaniemi, Sulkavalla sijaitseva kylä ja niemi, jossa toimii Rauhaniemen kotiseutumuseo
Rauhaniemi, Tampereen Lapinniemen kaupunginosassa sijaitseva niemi, jossa on Rauhaniemen kansankylpylä
Henkilöitä

Kati Rauhaniemi (s. 1975), yrittäjä ja kehitysjohtaja
Matti Rauhaniemi (s. 1954), kuvataiteilija ja aforistikko
Muita merkityksiä

Rauhaniemen kesäteatteri, kesäteatteri Tammelassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rauhaniemi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Presidentinpalmut

| Presidentinpalmut |
| --- | --- |
 Presidentinpalmu (Washingtonia filifera)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Presidentinpalmut Washingtonia  H.Wendl.
Katso myös
   Presidentinpalmut Wikispeciesissä   Presidentinpalmut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Presidentinpalmut (Washingtonia) on kaksilajinen palmusuku, joka on kotoisin Yhdysvaltain lounais- ja Meksikon luoteisosista. Sukuun kuuluvat lajit bulevardipalmu (Washingtonia robusta) ja presidentinpalmu eli puistopresidentinpalmu (Washingtonia filifera). Lajeja voidaan kasvattaa huonekasveina.
Presidentinpalmu tarvitsee talvisin viileän paikan, joten paras paikka tälle palmulle on talvipuutarha tai jonkinlainen viherhuone. Presidentinpalmua voi lisätä vain siemenistä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Presidentinpalmut – Washingtonia
Presidentinpalmut (Washingtonia Filifera ja Washingtonia Robusta) Palmublogi.  20.4.2016. Arkistoitu 14.10.2018. Viitattu 14.10.2018.
Lipponen, Visa: Presidentinpalmu kuihtuu Meillä kotona.  25.4.2012. Viitattu 14.10.2018.
Washingtonia Palm Washingtonia robusta South-Florida-Plant-Guide.com. Viitattu 14.10.2018 (englanniksi).
Washingtonia robusta Identifying Commonly Cultivated Palms.  toukokuu 2014. Viitattu 14.10.2018 (englanniksi).
Rantasalon koulu

| Rantasalon koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Koulutie 6, 58900 Rantasalmi
Koordinaatit:  62.0712°N, 28.2992°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Antti Turkki
Luokat:  0–9
Oppilaita:  234 (2018)
Verkkosivut
Rantasalon koulu on eteläsavolaisessa Rantasalmen kunnassa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0-9). Koulun rehtori on Antti Turkki.
Vuonna 2018 (2016) koulua kävi yhteensä 234 (268) peruskoululaista. Tämän lisäksi Rantasalon koulussa oli esikoululaisia. Lukuvuonna 2019-2020 oppilaita oli esikoululaistet mukaanluettuna yhteensä noin 260.
Rantasalon kouluun siirrettiin kesällä 2015 kahden Rantasalmen kyläkoulun (Osikonmäen koulu ja Parkumäen koulu) toiminta. Näiden kanssa lopetettavaksi kaavailtu kaksiopettajainen Tuusmäen koulu oli toiminnassa vielä keväällä 2020, jolloin koronaepidemia lykkäsi kevääksi suunniteltuja kuulemisia alkukesään Tuusmäen koulun uudemmasta lopettamisaikeesta syksystä 2021 alkaen.
Ralf Gyllenhammar

| Ralf Gyllenhammar |
| --- | --- |
 Ralf Gyllenhammar 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1966 (ikä 58) Örgryte, Ruotsi
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, juontaja, baarimikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Riff-Ralf, Riff-Raffe
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1987–
Tyylilajit:  heavy metal, hard rock, heavy metal
Soittimet:  kitara, harmonikka, piano
Yhtyeet:  Mustasch, B-Thong
Levy-yhtiöt:  Regain Records, EMI
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ralf Gyllenhammar (s. 1. heinäkuuta 1966 Örgryte, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko, lauluntekijä ja mediapersoona. Gyllenhammar tunnetaan Mustasch-metalliyhtyeen laulaja-kitaristina. Yhtyeen riveissä hän on voittanut kaksi kertaa Grammis-palkinnon parhaasta hard rock -albumista.
Maaliskuussa 2013 Gyllenhammar pääsi Melodifestivalenin finaaliin kappaleellaan ”Bed on Fire”.
Kolmevuotiaana Gyllenhammarin vanhemmat hylkäsivät pojan, ja myöhemmin hänet adoptoitiin sijaisperheeseen.
Diskografia

Bed on Fire (2013,  Gain, SME)
Potomacin armeija

| Potomacin armeija |
| --- | --- |
 Potomacin armeijan komentajia
Toiminnassa:  1861-65
Valtio:   Unioni
Puolustushaarat:  Maavoimat
Tukikohta:  Washington D.C.
Sodat ja taistelut:  Yhdysvaltain sisällissota (Itäinen sotanäyttämö)
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Irvin McDowell George B. McClellan Ambrose Burnside Joseph Hooker George Meade
Potomacin armeija oli Unionin armeija Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Se osallistui useimpiin itäisen sotanäyttämön tärkeimmistä taisteluista.
Potomacin armeija on nimetty Potomacjoen mukaan, joka kulkee Marylandin ja Washington D.C:n läntisen rajan halki. Potomacin Armeijan vahvuus 1862 oli noin 120000 sotilasta, 200 tykkiä ja armeija koostui alun perin neljästä armeijakunnasta, mutta myöhemmin se laajennettiin kuuteen ja lopulta kahdeksaan armeijakuntaan, joista viisi oli jalkaväkiarmeijakuntia, yksi oli tykistöarmeijakunta, yksi ratsuväen ja yksi reservissä.
Potomacin Armeijan taustaa

Potomacin Armeija muodostettiin entisestä Koillis-Virginian armeijasta, joka kärsi raskaita tappioita kesän 1861 taisteluissa. Kesän 1861 tappioiden seurauksena, Koillis-Virginian armeijan komentaja Irvin McDowell erotettiin ja kenttäarmeija uudelleen organisoitiin Potomacin Armeijaksi ja armeijan johtajaksi nimitettiin tunnettu kenraalimajuri George B. McClellan.
Potomacin Armeijan taistelut

1862 Potomacin armeija osallistui epäonnistuneeseen Virginian niemimaan sotaretkeen, jossa Unionin armeijan joukot pyrki valloittamaan Virginian Richmondin, joka toimi Amerikan konfederaation pääkaupunkina. Heinäkuussa 1863, Potomacin Armeija osallistui merkittävään Gettysburgin taisteluun, jota pidetään yhtenä Yhdysvaltain sisällissodan käännekohtana. Epäonnistuneen sotaretken seurauksena presidentti Abraham Lincoln erotti George McClellanin ja nimitti Ambrose Burnsiden komentamaan armeijaa.
Joulukuussa 1862, Ambrose Burnsiden johdolla Potomacin Armeija osallistui epäonnistuneeseen Fredericksburgin taisteluun. Suuren tappion seurauksena presidentti Lincoln erotti Burnsiden ja nimitti Joseph Hookerin komentamaan armeijaa. Hooker oli armeijan kolmas komentaja kolmeen kuukauteen.
Rauno Nieminen (erotuomari)

Rauno ”Ransu” Nieminen (3. kesäkuuta 1933 Pohjois-Pirkkala – 19. helmikuuta 2020) oli suomalainen kansainvälisen tason erotuomari sekä koripallossa että jalkapallossa.
Niemisen erotuomariuran huipentumat osuivat jalkapallossa kansainvälisiin tuomarointivuosiin 1972–1974 ja koripallossa tämän jälkeisellekin ajalle (kansainvälinen tuomari 1973–1983). Jalkapallon Palloliiton vaatimuksesta Niemisen oli valittava laji, jonka parissa hän jatkaisi tuomarointia. Nieminen valitsi koripallon ja tuomitsi siinä vuosina 1964–1984 yhteensä 270 miesten SM-sarjaottelua. Hänen vaikutuksensa ansiosta puhuttiin myös ”Tampereen koulukunnasta” tai ”Niemisen klaanista”. Koripallossa hän toimi myös erotuomarikouluttajana ja tuomitsi talkoolaisena lukuisia junioriotteluita ja muun muassa Delfin Basket -turnauksessa.
Nieminen oli ammatiltaan opinto-ohjaaja. Hän työskenteli pitkään Sampolan koulussa ja tätä ennen opettajana Mouhijärvellä, Teiskon Padustaipaleella ja Pyynikillä. Hänen perheeseensä kuuluivat elämänkumppani Leena ja Niemisen aiemmasta avioliitosta kaksi lasta. Poika Juha-Petri Nieminen on myös tuominnut koripalloa miesten pääsarjatasolla.
Sekä Suomen Koripalloliito että jalkapallon Palloliitto myönsivät Tampereen Osmonmäellä asuneelle Niemiselle kultaisen ansiomerkin. Nieminen kuoli 86-vuotiaana 19. helmikuuta 2020.
Relikti

Relikti eli jäänne on jokin varhaisemmilta ajoilta periytyvä eliölaji tai -populaatio, joka on jäänyt olosuhteiden muututtua erilleen päälevinneisyysalueesta tai joka muodostaa viimeisen säilyneen osan ennen laajemmin esiintyneestä yksiköstä. Esimerkkejä jäännelajeista ovat saimaannorppa (Pusa hispida saimensis) ja Itämeren kilkki (Saduria entomon), joiden yhteys kantapopulaatioihin on katkennut olosuhteiden muututtua viimeisimmän jääkauden loppuvaiheessa.
Jäänne voi myös olla ominaisuus, joka on jäänyt merkityksettömänä tai surkastumana jäljelle. Tällaisia ovat esimerkiksi ihmisen karvapeite, häntäluu ja viisaudenhampaat.
Ralf Helenius

Ralf Harry Helenius (19. lokakuuta 1938 Helsinki – 7. joulukuuta 2005 Espoo) oli suomalainen valtiotieteilijä ja Svenska handelshögskolanin talouspolitologian professori vuodesta 1977. Hän tutki puolueideologioita ja kulutusta.
Julkaisuja

The Profile of Party Ideologies, 1969
Kuluttajan käsikirja, 1980
Kuluttajien puolesta vai kuluttajia vastaan, 1981
Förstå och bättre veta, 1990
Sydämen terveys ja ylituotannon varjo, 1995
Rauno Ojanen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 19. maaliskuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Lempinimi: Rane
Seura
Seura: AC Oulu
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1976–1984: OPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1987 | OPS |  |  |
| 1988–1990 | RoLa | 52 | (3) |
| 1991 | OPS |  |  |
Valmennusura
1999–2010: Tervarit (juniorivalmentaja)
2011–2012: AC Oulu (apuvalmentaja)
2012–2017: AC Oulu
2018: SJK (juniorivalmentaja)
2019–: AC Oulu

Rauno Ojanen (s. 19. maaliskuuta 1965, Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka toimii päävalmentajana Ykkösen AC Oulussa.
Ojasen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 1985 OPS:in riveissä II divisioonassa. Ojanen pelasi OPS:in riveissä II divisioonaa kaudet 1985–1987. Kausina 1988–1990 Ojanen pelasi RoLa:ssa II divisioonaa ja III divisioonaa. Pelaajaura päättyi kuitenkin ennenaikaisesti kauden 1991 jälkeen loukkaantumisten vuoksi.
Valmennusuran Ojanen aloitti vuonna 1999 juniorivalmentajana Tervareissa. Ojanen toimi juniorivalmentajana vuoteen 2010 saakka, ja hänet palkittiin Palloliiton Vuoden kaikki pelaa -valmentajana 2007 ja Poikajoukkueiden vuoden valmentajana 2010.
Ojasen valmennusura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2011, kun hän liittyi Ykkösessä pelanneen AC Oulun valmennusryhmään. Ojanen nousi apuvalmentajan paikalta AC Oulun päävalmentajaksi kaudella 2012, kun Juha Malinen siirtyi loppukaudeksi FC Hakan päävalmentajaksi. Ojanen teki lokakuussa 2012 AC Oulun kanssa 1+1 -vuotisen päävalmentajasopimuksen kausista 2013–2014. Ojanen irtisanoutui siviilityöstään OYS:ssa 2014, ja AC Oulu jäi kaudella 2014 vain kolmen pisteen päähän liiganoususta. AC Oulu ja Ojanen tekivät kolmevuotisen jatkosopimuksen lokakuussa 2014. AC Oulu oli Ojasen johdolla lähellä liiganousua myös kaudella 2016, kun joukkue johti sarjaa kauden aikana. AC Oulu ilmoitti syyskuussa 2017, että Ojasen sopimusta seuran päävalmentajana ei enää jatketa. Ojanen toimi AC Oulun päävalmentajana Ykkösessä kuudella kaudella 2012–2017.
Ojanen siirtyi marraskuussa 2017 Veikkausliigassa pelanneen SJK:n organisaatioon juniorivalmentajaksi. Ojanen valmensi kaudella 2018 SJK:n U20-joukkuetta. Ojanen palasi takaisin AC Oulun valmennusryhmään kaudella 2019. Hänestä tuli kesäkuussa 2019 jälleen AC Oulun päävalmentaja, kun seura irtisanoi päävalmentaja Mika Lähderinteen sopimuksen odotuksia heikommin sujuneen alkukauden jälkeen.
Raimo Piirainen

| Raimo Piirainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. joulukuuta 1952 (ikä 71) Kajaani
Poliitikko
Puolue:  SDP
Asema:  kansanedustaja (2009–2015, 2019–2023) kaupunginvaltuutettu (1993–)
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Kotipaikka:  Kajaani
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Raimo Olavi Piirainen (s. 22. joulukuuta 1952 Kajaani) on suomalainen SDP:n poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hän nousi kansanedustajaksi varasijalta, kun Liisa Jaakonsaari valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa. Piirainen on ollut Kajaanin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1993 ja Kainuun maakuntavaltuuston jäsen vuodesta 2001.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Piirainen valittiin kansanedustajaksi yhteensä 4 187 äänellä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa SDP menetti toisen paikkansa Oulun vaalipiirissä ja Piirainen jäi varasijalle. Hän oli liikenne- ja viestintävaliokunnan sekä ympäristövaliokunnan jäsen. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Piirainen palasi eduskuntaan. Marraskuussa 2022 Piirainen ilmoitti että ei ole ehdolla vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Piirainen työskenteli veturinkuljettajana vuosina 1978–2007, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Hän toimi pääluottamusmiehenä Veturimiesten liitossa vuosina 2001–2003.
Aiheesta muualla

.aspx Raimo Piirainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Oulun vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015
Satu Haapanen
Olli Immonen
Risto Kalliorinne
Inkeri Kerola
Pentti Kettunen
Martti Korhonen
Timo Korhonen
Esko Kurvinen
Merja Kyllönen
Pirkko Mattila
Raimo Piirainen
Antti Rantakangas
Juha Sipilä
Eero Suutari
Tytti Tuppurainen
Tapani Tölli
Mirja Vehkaperä
Ville Vähämäki
Oulun vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011
Matti Ahde
Tuomo Hänninen
Kyösti Karjula
Inkeri Kerola
Martti Korhonen
Timo Korhonen
Merja Kyllönen
Paula Lehtomäki
Suvi Lindén
Raimo Piirainen
Erkki Pulliainen
Lyly Rajala
Antti Rantakangas
Tapani Tölli
Tuulikki Ukkola
Unto Valpas
Mirja Vehkaperä
Pekka Vilkuna
Pää-Kurikka

| Pää-Kurikka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°31′57″N, 26°54′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Särkilampeen 
Järvinumero:  14.718.1.050
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,7 m  
Pituus:  510 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  1,188 km  
Pinta-ala:  4,263 ha  
Suurin syvyys:  19,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPää-Kurikka 
Pää-Kurikka  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Mäkäränkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 510 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,7 metriä mpy.
Rashaidat

| Rashaidat |
| --- | --- |
 Rashaida-perheen lapsia Eritrean alamailla
Väkiluku:  112 000
Asuinalueet:  Saudi-Arabia, Kuwait, Sudan, Eritrea
Kielet:  Arabian kieli
Uskonnot:  Sunnalaisuus
Rashaidat ovat beduiineja, jotka elävät Punaisenmeren molemmin puolin. He ovat lähtöisin Banu Abs-heimosta Arabian niemimaalta. Suurin osa asuu Arabian niemimaalla.
Relizane

| Relizane غليزان |
| --- | --- |
 Al Noorin moskeija.
 Relizane
 Koordinaatit: 35°44′42″N, 0°33′29″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Relizane
Piirikunta:  Relizane
Väkiluku (2008):  130 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Relizane (arab. غليزان‎, Ġilīzān) on kaupunki ja Relizanen maakunnan hallinnollinen keskus Algerian luoteisosassa. Se sijaitsee Chelifin sivujoen Oued Minan varrella 300 kilometriä Algerista länteen. Relizanen kunnassa oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 130 100 asukasta.
Relizane on saanut alkunsa roomalaisesta Minan linnoituksesta, jota berberit kutsuivat sittemmin nimellä Ighil Izane. Ranskalaiset perustivat paikalle maataloussiirtokunnan vuonna 1857.
Kaupunki on maatalousalueen kaupallinen keskus, jossa on myös teollisuutta. Sen kautta kulkevat valtatie A1 ja rautatie. Relizanessa toimii Ahmed Zabanan yliopisto.
RSS Laaka

| RSS Laaka |
| --- | --- |

Perustettu:  2002
Paikkakunta:  Riihimäki
Miesten sarjataso:  II-divisioona
Miesten päävalmentaja:  Tomi Hietanen
Riihimäen Seudun Salibandyseura Laaka on 2002 perustettu riihimäkeläinen salibandyn erikoisseura. Seuran puheenjohtajana toimii Timo Kapulainen. Kaudella 2011–2012 seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan kolmanneksi korkeinta sarjatasoa II-divisioonaa.
Historia

Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kolme kautta I-divisioonassa, ennen kuin se päätti luopua sarjapaikastaan taloudellisista syistä kaudelle 2009–2010, ja anoi salibandyliitolta paikka II-divisioonasta. Liitto ei kuitenkaan myöntänyt paikkaa II-divisioonasta, vaan joukkue sijoitettiin III-divisioonaan.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Girona

| Girona Gerona |
| --- | --- |
 Gironan näkymää
 lippu:  vaakuna
 Girona
 Koordinaatit: 41°59′N, 2°49′E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Girona
Comarca:  Gironés
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,1 km²
Väkiluku (2021):  101 932
 – Väestötiheys:  2 600 as./km²
 
 web.girona.cat 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Girona (esp. Gerona) on Gironan maakunnan pääkaupunki Kataloniassa, Espanjassa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Katalonian pääkaupungista Barcelonasta koilliseen. Vuonna 2021 kaupungissa oli 101 932 asukasta.
Girona on tärkeä kaupan ja varsinkin kulttuurin keskus. Sen historia roomalaisine, arabialaisine, juutalaisine ja kristillisine vaikutteineen on hyvin esillä myös kaupungin nykypäivässä, erityisesti sen arkkitehtuurissa.
Kaupungille tunnusomaista on sen vanhan kaupungin muuri, sekä kaupungin läpi virtaavan Onyar-joen (esp. Oñar) varrella kohoavat pastellinväriset, 1800-luvulla rakennetut asuintalot. Talot rakennettiin korvaamaan vuonna 1809 tuhoutuneita muurin osia.
Suuri osa kaupungin Rooman vallan ajalta peräisin olevasta muurista on kuitenkin säilynyt, ja se alkaa kaupungin pohjoisosasta, jossa vieläkin ovat nähtävissä suuret Rooman vallan aikaiset kivet, jotka aikanaan toimivat merkkipaaluina Via Augustan reitillä, joka yhdisti kaksi Rooman valtakunnan tärkeintä kaupunkia, Tarragonan (lat. Tarraco) ja Rooman.
Historiaa

Girona on historiansa aikana kokenut 34 eri taistelua, mistä syystä se saikin aikanaan lempinimekseen La Ciudad de los Sitios, Piiritysten kaupunki.
Girona on jo 300-luvulta ollut merkittävä kaupunki Kataloniassa. Noista ajoista lähtien kaupunki on ollut myös kreivikunta ja hiippakunta.
Rooman vallan aikana Girona kuului Tarragonan kaupungin johtaman Tarraconensis-siirtokuntaan ja tunnettiin latinankielisellä nimellä Gerunda.
Girona on ollut myös arabivallan eli maurien vallan alla, kaikkiaan 67 vuotta, ja valtakausi päättyi vuonna 785, kun Kaarle Suuren frankkijoukot kukistivat maurit (esp. moro). Arabivaikutus säilyi tämänkin jälkeen, ja 800-luvulla Girona toimi eräänlaisena kristinuskon ja islamin välisenä rajapaikkana.
Gironan romaanisen katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1015, ja se valmistui 1036. Vuonna 1285 Gironasta tuli jälleen taistelutanner, kun ranskalaiset hyökkäsivät Aragonin valtakuntaa (nyk. Aragonia) vastaan. Ranskan joukot kuitenkin kärsivät tappion, johon ilmeisesti myös samoihin aikoihin riehuneella rutolla oli vaikutuksensa.
Vuonna 1809 Napoléonin armeija piiritti Gironaa yhdeksän kuukauden ajan. Piirityksen aikana tuhansia kaupungin asukkaita kuoli ja osa kaupungin muurista tuhoutui. Sekä kaupungin edellä mainittu lempinimi että vanhan kaupungin lempinimi, La Força (voima), ovat peräisin juuri tältä ajalta. Vanhan kaupungin katsottiin kestäneen niin monet taistelut, että se ansaitsi kyseisen lempinimen.
1800-luvun aikana kaupunki alkoi kasvaa ja erityisesti jokivarrelle rakennettiin paljon. Vaikka kaupungin asukasluku, vajaa 102 000 (2021), on espanjalaisittain aika pieni, Girona on kuitenkin maakunnan pääkaupunki. Nykyisin sitä pidetäänkin Katalonian tärkeimpänä kaupunkina Barcelonan jälkeen.
Historiaa > Asukasluvun kehitys

Gironan asukasluvun kehitys vuosina 1996–2020:
1996: 70 576
2000: 73 637
2005: 86 672
2010: 96 236
2015: 97 586
2020: 103 369
Lähde:
Ilmasto

Gironassa vallitsee lauhkea ilmasto. Vuorokauden keskimääräinen ylin lämpötila vaihtelee 13–30 °C:n välillä ja keskimääräinen alin lämpötila 1–17 °C:n välillä. Lämpimintä on heinäkuussa ja viileintä tammikuussa. Sadetta saadaan melko tasaisesti ympäri vuoden. Vuosittainen sadanta on noin 720 millimetriä.