stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha Korhonen

| Juha Korhonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1980 (ikä 44) Hyvinkää, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Kore, Kokki, HardKore
Ulkopelipaikka:  Lyöjäjokeri
Seura:  Kouvolan Pallonlyöjät
Tehtävä:  vaihtaja/kotiuttaja
Pelaajaura
Junioriseurat
1986-1998:  Hyvinkään Tahko Hausjärven Kopparit
Ammattilaisjoukkueet
1998   1999-2016   2017-2018   2019-2023   2024-:  Hämeenlinnan Paukku   Hyvinkään Tahko   Kouvolan Pallonlyöjät   Hyvinkään Tahko  Kouvolan Pallonlyöjät
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22.9.2018 
Juha Korhonen (s. 3. syyskuuta 1980 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Superpesis-joukkue Kouvolan Pallonlyöjissä. Korhonen pelaa jokerina ollen joukkueessa kotiuttaja. Ulkokentällä Korhosen pelipaikka oli kakkosvahti.
Korhonen aloitti Superpesis-uransa vuonna 1999 18-vuotiaana Hyvinkään Tahkossa. Hänellä on sopimus Tahkon kanssa kauden 2020 loppuun. Lopulta Korhonen pelasi joukkueessa vielä yhden kauden. Hän sanoi edustavansa Tahkoa loppu-uransa ajan ja Korhosta voidaankin pitää yhtenä kaikkien aikojen Tahko pelaajista. Hän kuitenkin siirtyi kaudeksi 2017 Kouvolaan. Korhonen voitti Tahkossa Suomen mestaruuden vuonna 2007 sekä Superpesiksen kärkilyöntitilaston vuosina 2009 ja 2012. Hän on pelannut Itä–Länsi-ottelussa yksitoista kertaa, viimeksi vuonna 2013. Kaudella 2012 Korhonen teki Superpesiksen yhden vuoden kunnariennätyksen, 11 kappaletta. Juha Korhonen on ensimmäinen miespesäpalloilija, joka on lyönyt 100 kunnaria, kun hän löi sadannen 1.6.2022.
Ura > Juniorivuodet

Korhonen on Hyvinkään Tahkon kasvatti, mutta aikuisten tasolla hän pelasi ensimmäiset ottelunsa A-juniori-ikäisenä kaudella 1998 lainasopimuksella Hämeenlinnan Paukussa Ykköspesiksessä. Korhonen pelasi Paukussa 24 ottelua ja löi niissä 14 juoksua, joista kuusi oli kunnareita. Hän toi 26 juoksua. Kärkilyöntejä Korhonen löi 102. Hämeenlinna jäi sarjassa viimeiseksi. Seuraavaksi vuodeksi hän siirtyi pelaamaan Superpesistä Hyvinkään Tahkoon. Tahkon ja Paukun lisäksi Korhonen on juniorina edustanut myös Hausjärven Koppareita. Korhonen pelasi nuorena myös tennistä.
Ura > Pääsarjauran alku

Superpesiksessä Korhonen löi ensimmäisen juoksun ensimmäisessä ottelussaan, joka oli kauden 1999 avausottelu Koskenkorvan Urheilijoita vastaan. Korhonen löi avausottelussaan kolme juoksua ja valittiin Tahkon parhaaksi pelaajaksi. Hän kuului Tahkon vakiokokoonpanoon kauden aikana ja pelasi kahta peliä lukuun ottamatta jokaisen ottelun. Korhonen löi tulokaskaudellaan 26 juoksua. Hän toi uransa ensimmäisen juoksun toisessa ja löi ensimmäisen kunnarin 12. ottelussaan. 26 pelaamastaan ottelusta Korhonen pelasi 12 jokerina ja 14 yhdeksikössä. Sopupeleistä jaettujen tuomioiden johdosta Korhonen pääsi myös ulkokentälle. Hänen ulkopelipaikkansa oli kakkospolttaja. Tahko voitti kauden päätteeksi hopeaa. Seuraavan kerran Tahko ylsi finaaliin moneen vuoteen, mutta seuraavien kuuden kauden aikana Tahko pelasi viitenä vuonna pronssiottelussa. Seura voitti pronssia noina vuosina vain vuonna 2002.
Vakuuttavan tulokaskauden jälkeen Korhonen jatkoi Tahkossa. Hän pelasi seuraavat vuodet lähinnä kotiuttajana, mutta onnistui hyvin myös vaihtajana. Muutaman vuoden kuluttua rooli muuttui kuitenkin vaihtopainotteiseksi. Vuonna 2000 Korhonen pelasi jokaisessa joukkueensa ottelussa. Niistä kahdessa (yksi runkosarjassa ja yksi pudotuspeleissä) hän pelasi jokerina. Korhonen oli lyöjätilaston 20:s sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä. Tahko hävisi pronssiottelut Oulun Lipolle voitoin 1–2.
Kausi 2001 oli Korhoselle uran paras siihen mennessä. Hän löi kauden aikana yhteensä 77 juoksua, joista kymmenen oli kunnareita, ja toi 40 juoksua. Korhonen oli lyöjätilaston seitsemäs runkosarjassa ja yhdeksäs pudotuspeleissä. Hän oli kolmas runkosarjan tehopistetilastossa. Korhonen keräsi myös kärkilyöntipisteitä huomattavan paljon – runkosarjassa 147 ja pudotuspeleissä 36. Kausi päättyi pettymykseen, sillä Tahko jäi toisen kerran peräkkäin neljänneksi. Seuraavana vuonna joukkue voitti kuitenkin pronssia, kun se kaatoi Koskenkorvan Urheilijat voitoin 2-0. Korhonen ylsi pudotuspelien lyöjätilaston kymmenen joukkoon toisena vuonna peräkkäin. Sijoitus oli seitsemäs vain kaksi juoksua seurakaveria Marko Peltosta jäljessä. Korhonen pelasi jälleen kaikissa otteluissa. Ulkopelipaikaksi vakiintui kakkosvahdin tontti, muilla paikoilla Korhonen ei kauden aikana pelannut.
Ura > Kausi 2012

Kausi 2012 oli Korhoselle ristiriitainen. Henkilökohtaisten palkintojen valossa kausi oli Korhosen uran paras, mutta henkisesti raskas, sillä toukokuussa Korhosen joukkuekaveri Topi Koistinen kuoli Hyvinkään joukkoampumisessa. Korhonen itse kuvasi kautta ”tunteiden vuoristoradaksi”. Kauden päätteeksi Korhonen palkittiin vuoden pesäpalloilijana.
Tahko aloitti kauden 2012 hyvin, sillä kuuden ottelukierroksen jälkeen joukkue oli noussut sarjan kärkeen eikä pisteettömiä otteluita ollut vielä yhtään. Joukkuetta povattiinkin jo vuoden yllättäjäksi. Tahkon alkukauden voittoprosentti oli paras kymmeneen vuoteen. Korhonen löi alkukauden kuudessa ottelussa 11 juoksua, joista kaksi oli kunnareita. Tahkon voitettua ottelun Pattijoen Urheilijoita vastaan 2–0 joukkue juhlisti hyvin alkanutta alkukautta ja pientä taukoa saunaillalla. Illan päätteeksi toinen Hyvinkään Tahkon pelaaja Topi Koistinen kuoli Hyvinkään joukkoampumisessa, jossa lisäksi haavoittui kaksi Tahkon pelaajaa. Joukkue piti kriisipalaverin, mutta päätti jatkaa sarjassa. Pesäpalloliitto perui kolmen ylimmän sarjatason ottelut kahden päivän ajalta, ja Tahko sai kahden viikon mittaisen surutauon. Tahkon paluuottelussa katsojia oli 4 312. Korhosen mukaan ottelu oli erittäin tunteikas. Korhonen löi ottelussa neljä juoksua, ja hänet palkittiin ottelun parhaana. Lisäksi Korhonen pelasi Itä-Länsi-ottelussa. Hän löi ottelussa kaksi juoksua.
Loppukaudella Korhonen oli Tahkon avainpelaaja. Runkosarjan viimeisessä ottelussa Korhonen löi kaksi kunnaria, ja joukkue varmisti 2–0-voitolla runkosarjan neljännen sijan ja kotiedun pudotuspeleihin. Korhonen teki runkosarjassa Superpesiksen yhden kauden kunnariennätyksen ja oli lyöjätilastossa toinen Jere Dahlströmin jälkeen. Hän toi juoksuja yli yhden ottelukeskiarvolla. Lisäksi hän voitti tehopistetilaston, kärkilyöntipörssin kultakypärätilaston, Iltalehden leijonakilpailun ja oli kärkilyöntiprosenteissa koko kauden pelanneista toinen. Korhonen sai kauden aikana peräti 20 kertaa kultakypärän. Hän oli tehokkain lyöjä, joka ei ollut jokerina. Korhonen totesi, ettei olisi pystynyt ”villeimmissä unelmissakaan odottamaan tällaista”.
Pudotuspeleissä Tahko kohtasi Joensuun Mailan. Joensuu voitti kolme ensimmäistä ottelua ja eteni lopulta jatkoon otteluvoitoin 4–2. Korhonen löi otteluissa yhteensä kymmenen juoksua. Hänet valittiin kauden päätteeksi vuoden pesäpalloilijaksi. Korhonen piti valintaa parhaana henkilökohtaisena saavutuksenaan pesäpallourallaan. Myös Urheilutoimittajain liitto valitsi Korhosen vuoden pesäpalloilijaksi, ja pelaajat äänestivät Korhoselle Vuoden maila -palkinnon.
Ura > Lisää saavutuksia

Tahko asetti kaudelle 2013 tavoitteeksi mitalin. Korhonen aloitti kauden hyvin lyömällä kahdessa ensimmäisessä ottelussa molemmissa kaksi juoksua. Avauskierroksella tulleilla juoksuilla Korhonen ylitti 500 lyödyn runkosarjajuoksun rajan. Kauden kolmannessa ottelussa hän löi vuoden ensimmäisen kunnarinsa. Hän ylitti kauden aikana myös 2 000 kärkilyöntipisteen rajan. Korhonen valittiin kahdeksannen kerran Itä-Länsi-otteluun. Korhonen löi ottelussa kaksi juoksua, ja hänet palkittiin ottelun parhaana. Tahko sijoittui runkosarjassa viidenneksi. Korhonen oli kärkilyöntitilaston toinen, tehopistetilaston kuudes sekä kärkilyöntiprosenttien kahdeksas. Pudotuspeleissä Tahko kohtasi jälleen Joensuun Mailan. JoMa eteni jatkoon voitoin 3-2. Korhonen löi pudotuspeleissä kymmenen juoksua Tahkon 23:sta. Lisäksi hän toi kaksi juoksua ja löi 35 kärkilyöntiä. Vaikka Korhonen pelasi vain viisi ottelua, hän sijoittui pudotuspelien lyöjätilaston neljänneksitoista. Korhonen valittiin Hyvinkään vuoden urheilijaksi 2013.
Pelityyli

Korhonen pelaa ulkovuorossa kakkosvahtina ja sisävuorossa vaihtelevasti kotiuttajana sekä vaihtajana. Hän lyö vasemmalta. Korhosta pidetään yleisesti sarjan parhaimpiin kuuluvana luotettavana vaihtajana sekä kotiuttajana. Häntä pidetään myös kovalyöntisenä. Riku Rantasen mukaan Korhonen on Suomen vaarallisin lyöjä ja sekä ihmisenä että urheilijana analyyttinen. Korhonen itse pitää vahvuutenaan kokemustaan. Lisäksi Korhonen on maininnut vahvuutenaan sisäpelin.
Yksityiselämä

Korhonen on naimisissa Marjut Korhosen kanssa. Heillä on kolme lasta, Olivia, Pihla ja Hilla.[lähde? ] 
Ammatiltaan Korhonen on vakuusarvioinnin asiantuntija.
Juha Korhosen isä Risto Korhonen on entinen pesäpalloilija, joka edusti urallaan vain Hyvinkään Tahkoa. Risto Korhonen lopetti uransa vuonna 1983.
Tilastot > Arvo-ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ottelu | Päivämäärä | Pelinumero | Pelipaikka | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit |
| Itä–Länsi | 2.8.2003 | 11 | J | 0 + 0 | 0 | 0 |
| Itä–Länsi | 20.6.2004 | 5 | 2V | 0 + 1 | 0 | 5 |
| Itä–Länsi | 1.7.2007 | 11 | J | 0 + 0 | 1 | 4 |
| Itä–Länsi | 28.6.2009 | 11 | J | 0 + 0 | 0 | 3 |
| Itä–Länsi | 4.7.2010 | 13 | J | 1 + 2 | 2 | 6 |
| Mestarit–Muu Suomi | 4.5.2011 | 12 | J | 0 + 2 | 0 | 2 |
| Liitto–Lehdistö | 17.6.2011 | 11 | J | 0 + 1 | 0 | 3 |
| Itä–Länsi | 24.7.2011 | 4 | 2V | 0 + 4 | 0 | 4 |
| Itä–Länsi | 22.7.2012 | 3 | 2V | 0 + 2 | 0 | 6 |
| Itä–Länsi | 14.7.2013 | 4 | 2V | 0 + 2 | 0 | 3 |
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 2007
2 SM-hopea: 1999,2018
2 SM-pronssi: 2002, 2024
11 Itä-Länsi-ottelua: 2003-2004, 2007, 2009-2015, 2018
Kentän paras (2): 2011, 2013
Vuoden pesäpalloilija 2012
Vuoden jokeri 2018
Kultainen maila (2): 2012, 2014
Superpesiksen kärkilyöntikuningas (3): 2009, 2012 ja 2014
Loppusarjan ja pudotuspelien kärkilyöntikuninkuus 2007
Superpesiksen yhden kauden kunnariennätys 2012
Tehopistetilaston, leijonakilpailun ja kultakypärätilaston voitto 2012
Heinäkuun pelaaja 2011, toukokuun pelaaja 2012, heinäkuun pelaaja 2018
Etelän Pesiksen vuoden miespelaaja 2009, 2011, 2012
Vuoden hyvinkääläisurheilija 2013
2808,7 pesispörssipistettä (kauden 2020 jälkeen)
Ensimmäisenä miespelaajana saavutti sadan kunniajuoksun rajan 1.6.2022, ensimmäisen kunnarin hän löi 15.6.1999
Ensimmäisenä pelaajana saavutti 3500 kärkilyönnin rajan 11.6.2023 Tahko - Manse PP ottelussa, kun hänen lyönnillä Samu Kyhyräinen juoksi kakkospesältä kolmoselle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juha Korhonen Wikimedia Commonsissa
Juha Korhonen lyömässä Tahko-Joensuu-ottelussa 2011.
Lakkajärvi (Kuhmoinen, Kotakoski)

| Lakkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°39′33″N, 25°11′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Isoon Liivejärveen 
Järvinumero:  14.225.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,3 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,798 km  
Pinta-ala:  2,701 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLakkajärvi 
Lakkajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kotakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järven pohjoisrannalla on vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie järven länsipuolelta kulkevalta yhdystieltä 3291.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,3 metriä mpy. Siihen johtaa yksi oja, joka tuo vettä Majurlammista. Järven laskuoja lähtee sen länsipäästä ja laskee 700 metrin päässä Isoon Liivejärveen. Laskuojan pudotus on 9,5 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli auto ja vuoteen 1986 mennessä sen pohjoisrannalle oli rakennettu vapaa-ajan asunto.
Lg

Lg tarkoittaa seuraavia:
ganda, ISO 639-1 -koodi lg, kieli
Luxair, IATA-koodi LG, lentoyhtiö
kymmenkantainen logaritmifunktio, tunnus lg, matemaattinen funktio
LG Group, LG, eteläkorealainen monialakonserni
Lahden Golf, LG, suomalainen urheiluseura.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lauri Lehtinen

Lauri Lehtinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Lauri Aleksanteri Lehtinen (1908–1973), suomalainen yleisurheilun olympiavoittaja
Lauri Lennart Lehtinen (1909–1991), suomalainen jalkapalloilija
Lauri Hjalmar Lehtinen (1927–2016), suomalainen jalkapalloilija
Lauri Lehtinen (s. 1987), suomalainen kilpapurjehtija
Lauri Lehtinen (s. 2002), suomalainen frisbeegolfaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lauri Lehtinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lakkajärvi (Kuhmoinen, Harjunsalmi)

| Lakkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°38′38″N, 25°15′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Löytöjärveen
Järvinumero:  14.225.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  136,4 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,688 km  
Pinta-ala:  2,988 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLakkajärvi 
Lakkajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Harjunsalmen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Järven rannalle on rakennettu kolme taloa, joille tulee tiet etelästä tai koillisesta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 136,4 metriä mpy. Siihen johtaa neljä ojaa. Järven laskuoja lähtee sen länsipäästä ja laskee 500 metrin päässä Löytöjärveen. Laskuojan pudotus on 6,2 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli autio ja siitä lähti vain laskuoja. Vuoteen 1986 mennessä järven etelärannalle oli rakennettu talo ja järveen oli johdettu neljä ojaa.
Lainapeitteet

| Lainapeitteet Sleepy Sleepers |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty :  ?
 Julkaistu: 2000
 Tuottaja(t):  ?
 Tyylilaji: huumorirock / punk
 Kesto: 0?.0?
 Levy-yhtiö: Sony BMG
Sleepy Sleepersin muut julkaisut
| CBS-klassikot 1989 | Lainapeitteet 2000 | Vanhat killerit 2 2000 |
Lainapeitteet on  Sleepy Sleepersin kokoelma-albumi vuodelta 2000.
Kokoelma koostuu yhtyeen aiemmin levyttämistä cover-kappaleista.
Kappaleet

Tärisin mä täysin (Shakin' All Over)
Metsäratio (On the radio)
Rai Rai Rai (Born to Be Wild)
La Bamba
Kaksi vanhaa tukkijätkää (You're The One That I Want)
Painimaan (Atomic)
Keskiyön aikaan (Sunshine of Your Love)
Isot pallit palaa (Great Balls of Fire)
Rapsutin (Rasputin)
Mainosuutiset (Moskau)
Ryyppy on aina paikallaan (11:59)
Kerran koin rakkauden (Tell him)
Muistatkos kuka kaivoon putosi (Do You Know (How Much I Love You))
Kaduttava homma (Trouble, Trouble)
Mustasukkaisuutta (Jealousie)
Maamme
Leishmaniaasi

Iholeishmaniaasi käden ihossa.
Leishmaniaasi on Leishmania-sukuun kuuluvien harvasiimaeliöiden aiheuttama sairaus, jolla on kolme eri ilmenemismuotoa. Leishmania-loisten aiheuttamat kolme erityyppistä infektiota ovat viskeraalinen eli sisäelinleishmaniaasi eli kala-azar, mukokutaaninen eli iho-limakalvoleishmaniaasi ja kutaaninen eli iholeishmaniaasi. Leishmaniaasi saadaan tartuntana verta imevien Phlebotomus- ja Lutzomyia-sukujen hietakärpästen pureman välityksellä.
Taudin yleisin muoto on iholeishmaniaasi, jossa puremakohtaan kehittyy vallireunainen haavauma. Hoitamattomana haavauman paraneminen kestää muutamasta kuukaudesta vuoteen ja jättää iholle arven. Taudin vaarallisempi muoto on viskeraalinen leishmaniaasi, jossa Leishmania-loiset infektoivat koko elimistön, erityisesti maksan ja pernan. Viskeraalinen leishmaniaasi voi hoitamattomana johtaa kuolemaan, ja se tunnetaan myös nimillä kala-azar ja mustakuume.
Leishmaniaasin lääkehoidossa käytetään esimerkiksi amfoterisiini-B:tä, vaikka vaihtoehtoisia ja vähemmän myrkyllisiä lääkkeitä tutkitaan.
Leishmaniaasia esiintyy myös eläimillä, esimerkiksi koirilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Therapia Fennica: Merja Kousa ja Hannu Kyrönseppä: Matkailijan ihotaudit, Iholeishmaniaasi
Terveyskirjasto, Jukka Lumio: Alkueläinten aiheuttamat yleisinfektiot (Leishmania, Trypanosoma), Lääkärikirja Duodecim, 5.11.2014
Leiskunsyvä

| Leiskunsyvä |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Varsinais-Suomi
Kunnat:  Sauvo
Koordinaatit:  60°16′22″N, 22°39′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Saaristomeren rannikkoalueen vesistö (82)
Järvinumero:  82.035.1.001
Mittaustietoja
Rantaviiva:  2,52 km 
Pinta-ala:  0,135 km² 
 fiLeiskunsyvä 
Leiskunsyvä on järvi Sauvossa Varsinais-Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 13,5 hehtaaria. Etäisyys Turusta on 29 kilometriä kaakkoon.
Maantiede

Leiskunsyvän rantaviiva on epämääräinen ja ilmakuvan perusteella järvi on rehevöitynyt. Mainittavia saaria ja niemiä ei ole. Järvi on osa luonnonsuojelualuetta. Sen itäpuolella kohoaa Heskelinmäki, jonka laki on noin 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Leiskunsyvä laskee Sauvonjokeen, joka puolestaan laskee Saaristomereen.
Leiskunsyvä (82.035.1.001) kuuluu Sauvonjoen valuma-alueeseen (82.035), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen päävesistössä (82). Sauvonjoen valuma-alueeseen kuuluu kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Silkkilänjärvi, Leiskunsyvä ja Koorlanjärvi.
Lf

Lf tarkoittaa seuraavia:
FlyNordic, IATA-koodi LF, lentoyhtiö
LF, taajuusalue (low frequency)
ASCII-ohjausmerkki LF, Line Feed eli rivinvaihto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lf”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Layla El

Layla El marraskuussa 2008.
Layla El (s. 25. kesäkuuta 1977) on brittiläinen tanssija, malli ja entinen showpainija. Hän oli viimeinen WWE Women's Championship -mestari ja oli WWE Divas Championship -mestari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Layla El Wikimedia Commonsissa
Layla El Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
NBA.com - Miami Heat 2005–06 team dancer profile: Layla (englanniksi)
Laya Lewis

Laya Lewis (s. 1992) on Skins – liekeissä -televisiosarjasta tunnetuksi tullut näyttelijä. Hän näytteli sarjassa Liviä. Lewis asuu Bristolissa.
Aiheesta muualla

Laya Lewis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lewis Boss

| Lewis Boss |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1846 Providence, Rhode Island
Kuollut: 12. lokakuuta 1912
Kansalaisuus:  amerikkalainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Dudley Observatory
Tutkimusalue:  tähtitiede
Tunnetut työt:  tähtiluettelo, Hyadien konvergenssipiste
Palkinnot:  Royal Astronomical Societyn kultamitali 1905
 Nimikirjoitus
Lewis Boss (26. lokakuuta 1846 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1912) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hänen merkittävin yksittäinen tieteellinen saavutuksensa oli liikkuvan Hyadien tähtijoukon konvergenssipisteen laskeminen.
Boss suoritti toisen asteen koulutuksen Scituaten Lapham Institutessa ja New Hampshiren New Hampton Institutionissa. Hän valmistui Dartmouth Collegesta vuonna 1870 ja siirtyi töihin apulaisastronomiksi valtion maanmittaushankkeeseen Kanadan rajalla. Vuonna 1876 Boss siirtyi Schenectadyn Dudley Observatoryn johtoon.
Lewis Boss tunnetaan erityisesti työstään tähtien sijaintien ja ominaisliikkeiden kartoittajana. Hän teki myös matkan Chileen tarkkailemaan Venuksen ylikulkua vuonna 1882 ja keräsi tietoa komeettojen kiertoradoista.
Hänestä tuli Astronomical Journalin toimittaja vuonna 1909. Lewisin poika Benjamin Boss jatkoi isänsä toimittajantyötä tämän kuolemasta vuoteen 1941.
Vuonna 1910 Lewis Boss julkaisi Preliminary General Catalogue of 6188 Stars for the Epoch 1900 -nimisen luettelon tähtien ominaisliikkeistä. Teosta laajennettiin myöhemmin hänen kuolemansa jälkeen.
Boss sai Royal Astronomical Societyn kultamitalin vuonna 1905. Kuun Boss-kraatteri on nimetty Lewis Bossin mukaan.
Layal Abboud

Layal Abboud (arab. ليال عبود‎ليال عبود‎:layāl ʿab'boud; s. 15. toukokuuta 1982) on libanonilainen poplaulaja. Ennen laulajanuraansa hän oli poliisi ja tuli julkisuuteen Studio El Fan -kykyjenetsintäkilpailusta. Hän on julkaissut kaksi studioalbumia.
Aiheesta muualla

/ Layal Abboud Facebookissa
Layal Abboud Instagramissa
Layal Abboud on YouTube
Layal Abboud Twitterissä
Layal Abboud on Myspace
Lafourchen piirikunta

Lafourchen piirikunta (engl. Lafourche Parish, ransk. Paroisse de la Fourche) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 98 426 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3 818 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Thibodaux on myös sen suurin kaupunki.
Väestö

Piirikunnan asukkaista 77,1 prosenttia on valkoisia, 13,3 prosenttia mustia ja 4,29 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 14,5 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 97,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,7 vuotta.
Kuvia piirikunnasta

Thibodauxin keskustaa.
Piirikunnan oikeustalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lafourchen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Lamine Diack

Lamine Diack vuonna 2015
Lamine Diack (7. kesäkuuta 1933 Dakar – 3. joulukuuta 2021) oli senegalilainen urheiluvaikuttaja ja poliitikko sekä pituushyppääjä ja jalkapallovalmentaja.
Diack toimi Kansainvälisen yleisurheiluliitto IAAF:n puheenjohtajana vuosina 1999–2015. Hän oli myös Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuosina 1999–2015.
Urheilija ja urheilun toimihenkilö

Kuten edeltäjänsä IAAF:n johdossa Primo Nebiolo, myös Lamine Diack oli aktiiviaikanaan urheilijana pituushyppääjä. Hän oli lupaava lahjakkuus, mutta polvivamma lopetti uran ennen aikojaan. Diack piti hallussaan pituushypyn Ranskan Länsi-Afrikan ennätystä vuosina 1957–1960 ja voitti Ranskan mestaruuden vuonna 1958. Hänen uransa pisin hyppy kantoi 7,72 metriä.
Urheilijauran jälkeen Lamine Diack kiinnostui jalkapallosta. Hän toimi seuravalmentajana Foyer France Sénégalissa, joka sittemmin muutti nimensä ASC Diarafiksi, vuosina 1963–1964. Saman seuran presidentti Diack oli vuodesta 1994 lähtien. Vuosina 1964–1968 hän oli Senegalin jalkapallomaajoukkueen tekninen johtaja. Tuona aikana Senegal ylsi kahdesti Afrikan mestaruuskisojen finaaliin.
Koulutus ja työura

Lamine Diack valmistui Dakarin yliopiston laki- ja taloustieteiden tiedekunnasta sekä Ranskan kansallisesta verokoulusta École Nationale des impôts. Diack toimi valtion verotarkastajana vuosina 1961–1969 ja yliverotarkastajana 1995–2001. Lisäksi hän oli Senegalin kansallisen vesilaitoksen (SONES) hallituksen puheenjohtaja.