stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avoin tie

| Avoin tie: Kurkistuksia tulevaisuuteen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Esko Valtaoja
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Ursa
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  275
ISBN:  952-5329-39-9

Edeltävä:  Kotona maailmankaikkeudessa
Seuraava:  Ihmeitä: Kävelyretkiä kaikkeuteen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Avoin tie: Kurkistuksia tulevaisuuteen on Esko Valtaojan vuonna 2004 kirjoittama yleistajuinen tiedekirja, joka jatkaa siitä mihin Valtaojan ensimmäinen kirja Kotona maailmankaikkeudessa jäi. Tässä toisessa kirjassaan Valtaoja pohtii vastausta Paul Gauguinin kolmanteen kysymykseen ”Mihin me menemme?”. Hän pohtii ihmiskunnan tulevaisuudennäkymiä.
Sisällys

Esko Valtaoja kiipeää lentokoneeseen
Rappiota ja utopiaa Venetsiassa
Anarkiaa Ruisrockissa
TEOTWAWKI!
Uhka avaruudesta
Kreivi Saint-Germainin vierustoverina
Aivodopingia kelanauhurilla
Musta on kaunista
Pääsiäissaaren arvoitus
Heinähenkilöitä ja designvauvoja
Taskulaskin valloittaa tähdet
Iltakävelyllä Kuussa
Avoin tie
Aiheesta muualla

Sami Pihlström: Tiede ja edistyksen myytti (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 1/2005. (PDF)
Sami Syrjämäki: Fasismikortti (Arkistoitu – Internet Archive). Filosofia.fi 11.10.2009.
Basalttipylväs

Basalttipylväitä Giant’s Causeway, Irlannissa.
Basalttipylväs on basaltista muodostuva rakenne. Basalttipylväitä muodostuu joko laavan tai vulkaanisen tuhkan jäähtyessä, jolloin laava tai tuhka kutistuu. Tämä kutistuminen aiheuttaa jännitteitä, joiden purkautuessa laavan tai tuhkan ylä- ja alapinta rakoilee. Raot syvenevät, kunnes ylä- ja alapuolella olevat raot kohtaavat ja basalttipylväs on muodostunut. Yleisimmin basalttipylväissä on viisi tai kuusi tahoa.
Tunnetuimpia basalttipylväitä sisältäviä rakenteita ovat Devils Tower, joka on vuori Wyomingissa, Yhdysvalloissa, sekä Giant’s Causeway, joka sijaitsee Pohjois-Irlannissa. Muita basalttipylväiden esiintymispaikkoja ovat Tasmaniassa, Australiassa sijaitseva Cape Raoul, New Yorkissa sijaitseva Palisades ja Columbiajoen kanjoni.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Internationally rare acidic polygonal volcanic rock columns － High Island Hong Kong UNESCO Global Geopark. Viitattu 30.1.2020. (englanniksi)
Geology – Unusual Geologic Features of the Park North Dakota History – Geology of the South Unit, Theodore Roosevelt National Memorial Park. Viitattu 30.1.2020. (englanniksi)
Berliinin teknillinen yliopisto

| Technische Universität Berlin |
| --- | --- |
  

Motto:  Wir haben die Ideen für die Zukunft
Perustettu:  1879
Tyyppi:  julkinen
Rahoitus:  287,6 M€ (valtion 2013) 
Rehtori:  Jörg Steinbach 
Kansleri:  Ulrike Gutheil 
Henkilökunta:  8 136 
Opiskelijoita:  31 962 
Sijainti:  Berliini,  Saksa
Sivusto:  www.tu.berlin
Päärakennus etelän suunnasta.
Technische Universität Berlin (TUB, TU Berlin), suomeksi Berliinin teknillinen yliopisto, on Berliinissä sijaitseva yliopisto. Se on perustettu vuonna 1879, ja se kuului Länsi-Berliinin puolelle. Yliopistossa opiskelee yli 31 000 opiskelijaa, ja se on siten Saksan suurimpia teknillisiä yliopistoja. Lähes viidennes, 18,5 prosenttia, opiskelijoista on ulkomaalaisia. Yliopiston kasvattien ja professorien joukossa on kahdeksan nobelistia.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berliinin teknillinen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (saksaksi)
Viralliset sivut (englanniksi)
Avoin standardi

Avoin standardi (engl. open standard) on standardi, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla ja hyödynnettävissä. Edellytyksenä on myös käyttää avointa lisenssiä, syrjimättömyys ja laajennettavuus. Tyypillisesti kehitykseen pääsee myös vapaasti osallistumaan.
Esimerkkejä avoimista standardeista:
OpenDocument (ISO/IEC 26300)
PDF (ISO 32000-1:2008)
Ogg
WebM
FLAC
Vorbis
Määritelmä

Avoimelle standardille on useita määritelmiä. Keskeisiä tekijöitä useimissa ovat standardin avoin saatavuus, avoin lisenssi, laajennettavuus, avoin kehitysprosessi ja läpinäkyvyys kehitystyössä sekä yhteistyö standardia hyödyntävien toimijoiden kanssa. Standardi ei saisi suosia tai syrjiä ketään standardia hyödyntävää toimijaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
COSS - Avoimet standardit
Barcode Brothers

Barcode Brothers oli tanskalainen trance-yhtye, jonka muodostivat Christian Møller Nielsen ja Anders Øland. Heidät tunnetaan klubihiteistään "Dooh Dooh", "Flute" ja "SMS". Yhtye julkaisi kaksi studioalbumia ennen kuin hajosi vuonna 2004.
Diskografia > Albumit

Swipe Me (2000)
BB02 (2002)
Diskografia > Singlet

These Boots Are Made For Walking (1999)
Dooh Dooh (1999)
Tele (2000)
I Feel Your Heartbeat (2000)
It's a Fine Day (2000)
Flute (2000)
SMS (2002)
Aiheesta muualla

Barcode Brothers (myspace.com) (englanniksi)
Basava

Basavan rintakuva Lontoossa Thamesin varrella.
Basava (tunnetaan myös nimillä Basavanna ja Basaveshwara) oli 1100-luvulla elänyt intialainen runoilija ja filosofi sekä hindulaisuuden uudistaja.
Basavaa pidetään veerashaivistisen lingayat-yhteisön perustajana, mutta joidenkin lähteiden perusteella hän herätti henkiin itseään vanhemman uskonnollisen tradition. Hänen elämäänsä on kuvattu 1300-luvulla kirjoitetussa Basava-purana-teoksessa. Hän arvosteli erityisesti kastilaitosta, temppeleissä suoritettua kuvien palvontaa ja rituaaleja vaikka olikin itse kastiltaan bramiini.
Basava pyrki tekemään eri sukupuolista ja kasteista keskenään tasa-arvoisia, minkä seurauksena lingayat-yhteisö syntyi. Yhteisön ajama kastittomuus herätti vastarintaa, jonka seurauksena Basava karkotettiin maanpakoon.
Basavan luomasta lingayatismista kehittyi aikaa myöten vaikutusvaltainen uskonnollinen ryhmä ja kasti, jonka merkitys on huomattava varsinkin Karnatakan osavaltiossa. Nykyään lingayatit ovat suurin Karnatakan kastiryhmistä.
Lontoossa sijaitsee Basavalle omistettu patsas, jonka Intian pääministeri Narendra Modi paljasti vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Basava Wikimedia Commonsissa
Bucephalidae

| Bucephalidae |
| --- | --- |
 Bucephalus polymorphus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Laakamadot Platyhelminthes
Luokka::  Tiehytmadot Trematoda
Lahko::  Plagiorchiida
Alalahko::  Bucephalata
Heimo::  Bucephalidae  Poche, 1907
Alaheimot
 Bucephalinae  Dolichoenterinae  Heterobucephalopsinae  Prosorhynchinae 
Katso myös
   Bucephalidae Wikispeciesissä   Bucephalidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bucephalidae on tiehytmatoihin kuuluva merivesissä elävien laakamatojen heimo. Siihen kuuluu 27 sukua, jotka jaetaan neljän alaheimon kesken.
Benedetto Marcello

Benedetto Marcello
Benedetto Marcello (1. elokuuta 1686 Venetsia – 24. heinäkuuta 1739 Brescia) oli italialainen barokkisäveltäjä.
Marcello syntyi Venetsiassa ja sai musiikinopetusta Antonio Lottilta ja Francesco Gasparinilta. Hän kuitenkin luki samanaikaisesti lakia ja loi huomattavan uran hallinnossa.
Marcello oli monipuolinen ja tuottelias säveltäjä; hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa erilaista kirkkomusiikkia, kantaatteja ja soitinmusiikkia. Hänen seitsemästä oopperasta tunnetuin ja arvostetuin on Arianna (“Ariadne”, Cassanin librettoon, Venetsia, 1726).
Hänen veljensä oli säveltäjä Alessandro Marcello.
Marcello julkaisi oopperasta satiirisen pamfletin Il teatro alla moda (”Muodinmukainen teatteri”, 1720), jossa hän kritisoi tuolloin vallinneita käytäntöjä.
Aiheesta muualla

Vapaasti käytettävissä olevia Marcellon partituureja Mutopia Project
Blut und Eisen

Blut und Eisen (saksaa, 'veri ja rauta') on käsite, jolla viitataan koviin voimakeinoihin turvautuvaan, hyvin määrätietoiseen politiikkaan. Sanoja käytti Bismarck Preussin valtiopäivien raha-asiain valiokunnassa 30. syyskuuta 1862. Sanonta on kuitenkin esiintynyt jo Quintilianuksella.
Benedek Oláh

| Benedek Márton Oláh |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1991 (ikä 33) Kalajoki, Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Pentti, Pena
Pituus:  191 cm
Laji:  pöytätennis
Seura:  Seinäjoen Sisu, Kiskunfélegyháza Asi 1, Unkari, 2007–2008, Frankfurt Victoria Preussen, Saksa, 2008–2010, Frickenhausen, Saksa, 2010–2011, Spårvägen, Ruotsi, 2011–2013, Hueschtert Forchette, Luxemburg, 2013–2014, Enjoy & Deploy Taverzo, Hollanti, 2014–2015, Szerva Asi 1, Unkari, 2015–2017
Valmentaja:  Peter Aranyosi, Mattias Bergkvist
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  56. (marraskuu 2016)
 Tietolaatikko päivitetty 27.10.2021 
Benedek Márton Oláh (s. 29. maaliskuuta 1991 Kalajoki) on suomalainen pöytätennispelaaja.
Oláh on pelannut Suomen maajoukkueessa vuodesta 2006 ja voittanut Suomen-mestaruuden kaksinpelissä vuosina 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019 ja 2020, miesten nelinpelissä vuosina 2008, 2009, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2019 ja 2020 sekä sekanelinpelissä vuosina 2010, 2011, 2012, 2013, 2015 ja 2018.
Oláhista tuli ensimmäinen suomalainen olympialaisissa pelannut pöytätennispelaaja Riossa 2016. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella singaporelaisen Chen Fengin ja hävisi toisella kierroksella tanskalaiselle Jonathan Grothille. Oláhin kehitys on ollut poikkeuksellisen nopeaa, sillä vielä kesäkuussa 2014 hänen listasijoituksensa oli 288, vuotta myöhemmin 189 ja vuoden 2016 kesäkuussa 63. Kansainvälinen pöytätennisliitto katsoi toukokuussa 2016 Oláhin olevan kehittyneimpiä pelaajia edeltäneen vuoden ajalta.
Lapsena Oláh harrasti uintia, hiihtoa, yleisurheilua, koripalloa, pesäpalloa ja lentopalloa. Pöytätenniksen hän aloitti vuonna 2000. Hänen vanhempansa muuttivat Suomeen Unkarista ennen Oláhin syntymää. Myös hänen siskonsa Zsófia Oláh pelasi nuorempana pöytätennistä.
Aiheesta muualla

Yle Urheilu − Pöytätennisammattilainen unohteli aikoinaan passeja lentokentälle – nyt matkalla Rioon
Atlantiksen kostajat

| Atlantiksen kostajat> I Predatori di Atlantide |
| --- | --- |
 Italialainen mainosjuliste
Ohjaaja:  Ruggero Deodato
Käsikirjoittaja:  Tito Carpi Vincenzo Mannino
Tuottaja:  Maurizio Amati
Säveltäjä:  Guido De Angelis Maurizio De Angelis
Kuvaaja:  Roberto D'Ettorre Piazzoli
Leikkaaja:  Vincenzo Tomassi
Tuotantosuunnittelija:  Bruno Amalfitano
Pääosat:  Christopher Connelly Tony King Gioia Scola
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Tuotantoyhtiö:  Regal Films Regency Productions
Levittäjä:  Regal Entertainment
Ensi-ilta:  Maaliskuu 1987
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atlantiksen kostajat (alkuperäinen italiankielinen nimi I Predatori di Atlantide, tunnetaan myös englanninkielisillä nimillä The Atlantis Interceptors ja Raiders of Atlantis) on Ruggero Deodaton ohjaama post-apokalyptinen toimintaelokuva vuodelta 1983. Se on ottanut paljon vaikutteita 1980-luvun alun tieteistoimintaelokuvista Hurrikaani, Asfalttisoturi ja Pako New Yorkista.
Juoni

Atlantiksen kostajat sijoittuu vuoteen 1994, joka elokuvan tekoaikana oli tulevaisuutta. Mike Ross ja vastikään muslimiksi kääntynyt Washington (uudelta nimeltään Mohammed) ovat miamilaisia palkkamurhaajia, jotka menestyksekkään työpäivän päätteeksi lähtevät huviveneilemään. Rentoutuminen loppuu kuitenkin lyhyeen, kun öljynporauslautalta operoivat amerikkalaistutkijat yrittävät nostaa pintaan neuvostoliittolaisen sukellusveneen. Sukellusveneen mukana pinnalle nousee epähuomiossa myös Atlantis. Uponneen mantereen yht’äkkinen nousu aiheuttaa valtavan hyökyaalloon, joka kaataa öljynporauslautan.
Tsunamista kuin ihmeen kaupalla selvinneet Washington ja Mike nostavat eloonjääneet tutkijat omaan veneeseensä. Joukko palaa tsunamin tuhoamaan Miamiin, jossa atlantislaiset moottoripyöräjengit riehuvat pidäkkeettä. Heidän johtajansa Kristallikallo (Crystal Skull) on raivoissaan Atlantiksen vuosituhantisen rauhan rikkoutumisesta ja päättää rangaista ihmisiä kuolemalla. Miken ja Washingtonin seurue löytää asevaraston ja surmaa kymmenittäin atlantislaisia, joiden ylivoima on kuitenkin liian suuri.
Tutkijaseurueen jäsen tohtori Cathy Rollins tuntee oudon, hieroglyfein koristellun kiven. Hän aavistelee tietävänsä keinot atlantislaisinvaasion pysäyttämiseksi. Eloonjääneet varastavat helikopterin ja suuntaavat Atlantikselle, missä Cathy jää atlantislaisten vangiksi. Mike ja Washington surmaavat Kristallikallon ja suuntaavat muinaiseen katakombiin, missä he selviävät monista ansoista ja löytävät valtavien lasiseinien taakse vangitun Cathyn. Tämä neuvoo keinot Atlantiksen upottamiseksi ja kehottaa miehiä pelastautumaan, kun se vielä on mahdollista. Cathy jää lasiseen vankilaansa.
Mike ja Washington taistelevat tiensä helikopterille. Viimeisenä yllätyksenä helikopterista löytyykin Cathy, joka ei muista tapahtuneesta mitään. Kolmikko lentää turvaan Atlantiksen vajotessa aaltoihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Connelly  | … |  Mike Ross   |
|  Gioia Scola (nimellä Marie Fields)  | … |  Dr. Cathy Rollins   |
|  Tony King  | … |  Mohammed / Washington   |
|  Stefano Mingardo (nimellä Mike Miller)  | … |  Klaus Nemnez   |
|  Ivan Rassimov  | … |  Bill Cook   |
|  Giancarlo Prati (nimellä John Blade)  | … |  Frank   |
|  Bruce Baron  | … |  Crystal Skull (Kristallikallo)   |
|  George Hilton  | … |  Professori Peter Saunders   |
Tuotanto ja julkaisu

I Predatori di Atlantide tuotettiin Italiassa ja valmistui 1983. Ohjaaja Ruggero Deodato oli aiemmin saanut mainetta Viimeisten kannibaalien ja Kannibaalien polttouhrien kaltaisten äärimmäisen väkivaltaisten elokuvien tekijänä. Talon puiston laidalla jälkeen hän alkoi kokeilla erilaisia genrejä ja suuntautui kepeämpiin elokuviin: ”Tein kaikkeni päästäkseni eroon Cannibal Holocaustista. Se voi kuulostaa hullulta ajatukselta nyt, mutta usko pois, [Cannibal Holocaustin] perintö oli raskas.” Deodaton valintoihin vaikutti tosin myös rahoittajien haluttomuus antaa hänen käyttöönsä riittävän isoja budjetteja. I Predatori di Atlantide oli hänen kepeämmistä elokuvistaan ensimmäinen. Ainakin joissakin elokuvan versioissa Deodato oli merkitty ohjaajaksi salanimellä Roger Franklin.
Suomenkielinen VHS-kasetti Atlantiksen kostajat oli Transworld Video Oyn julkaisu. Ainakaan Suomen teattereissa elokuvaa ei esitetty.
Aiheesta muualla

The Atlantis Interceptors Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Raiders Of Atlantis Internet Archive:ssa
Betancurianpäivännouto

| Betancurianpäivännouto |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Päivännoutokasvit Cistaceae
Suku::  Päivännoudot Helianthemum
Laji::  thymiphyllum
Kaksiosainen nimi
 Helianthemum thymiphyllum  Svent. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Betancurianpäivännouto (Helianthemum thymiphyllum) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarten itäisillä saarilla, Lanzarotella ja Fuerteventuralla endeemisenä kasvava kasvilaji.
Betancurianpäivännouto on varpumainen ja kasvutavaltaan koheneva laji, joka ei kasva 25 cm korkeammaksi. Sen lehdet ovat pieniä, suikeita tai soikeita, vihreitä, kiiltäviä sekä harvakarvaisia. Kukat ovat keltaisia.
Betancurianpäivännoudon tieteellisen nimen lajinimi (thymiphyllum) viittaa lehtien samankaltaisuuteen ajuruohojen (Thymus) kanssa.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Helianthemum thymiphyllum (englanniksi)
Benedetto Cairoli

| Benedetto Cairoli |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 24. maaliskuuta 1878–19. joulukuuta 1878  
Monarkki:  Umberto I
Edeltäjä:  Agostino Depretis
Seuraaja:  Agostino Depretis
 14. heinäkuuta 1879–29. toukokuuta 1881  
Monarkki:  Umberto I
Edeltäjä:  Agostino Depretis
Seuraaja:  Agostino Depretis
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1825 Pavia, Lombardia-Venetsia
Kuollut: 8. elokuuta 1889 (64 vuotta) Napoli, Italian kuningaskunta
Tiedot
Puolue:  Historiallinen Vasemmisto
Benedetto Cairoli (28. tammikuuta 1825 Pavia, Lombardia – 8. elokuuta 1889 Napoli) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1878 ja 1879–1881.
Elämäkerta

Cairoli osallistui vallankumousvuoden 1848 aikana lombardialaisten opiskelijoiden protesteihin Itävaltaa vastaan. Hän kuului 1859–1860 Garibaldin vapaaehtoisiin ja haavoittui Palermon valtauksen yhteydessä. Hän oli vuosina 1860–1864 ja 1867–1870 Italian parlamentin edustajakamarissa Pavian edustajana ja kuului Garibaldin tavoin jyrkkään vasemmistoon. Cairoli valittiin maaliskuussa 1878 edustajakamarin puhemieheksi, mitä hän siirtyi pian pääministeriksi Agostino Depretisin tilalle ja otti samalla itselleen ulkoministerin salkun. Cairoli haavoittui Giovanni Passannanten kuningas Umberto I:tä vastaan tekemässä murhayrityksessä 17. marraskuuta 1878 Napolissa, kun hän yritti suojata kuningasta. Tämä lisäsi hänen suosiotaan, mutta hänen hallituksensa kuitenkin kaatui kuukautta myöhemmin hänen kilpailijoidensa muodostettua liittouman sitä vastaan.
Toisen kerran Cairoli toimi pääministerinä heinäkuusta 1879 toukokuuhun 1881. Hänen hallituksensa politiikka oli melko tehotonta ja sitä haittasi Italian vasemmiston eripuraisuus. Cairolin varsinaiseksi kompastuskiveksi muodostui ulkopolitiikka, jossa hänen syytettiin suhtautuvan liian luottavaisesti ja hyväuskoisesti muihin suurvaltoihin. Ranskan toukokuussa 1881 suorittama Tunisian miehitys ja sen pikaisesti sinetöinyt Bardon sopimus tuli Cairolille ikävänä yllätyksenä, sillä hän oli luottanut ranskalaisten lupauksiin. Tunisian yllättävä päätyminen Ranskan protektoraatiksi nostatti Italiassa niin suuren ärtymyksen, että se kaatoi Cairolin hallituksen ja katkaisi hänen poliittisen uransa.
Blut und Boden

Walther Darré ja ”Blut und Boden” joulukuussa 1937.
Blut und Boden (’veri ja maa’) oli kansallissosialistisessa Saksassa käytetty ilmaus, jolla haluttiin korostaa ”rodun” ja kotipaikan yhteyttä. Sitä käytti Walther Darré teoksessa Neuadel aus Blut und Boden (1930) ja jo häntä ennen yhtenä ensimmäisistä kansallissosialismin yhteydessä August Winnig kirjoituksessa Befreiung (1926), jossa hän julistaa: ”Blut und Boden sind das Schicksal der Völker” (’Veri ja maa ovat kansojen kohtalo’). Kirjallisuudessa se on kotiseudun ja ”rodun” runosuuntaus, jota kansallissosialismi pyrki edistämään. Sen tausta on 1800-luvun saksalaisissa kylätarinoissa ja 1900-luvun alun Heimatkunst-kotiseututaiteessa.
Betanekoliini

| --- | --- |

Betanekoliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-(karbamoiloksi)- N,N,N-trimetyylipropaani- 1-aminium
Tunnisteet
CAS-numero: 674-38-4
ATC-koodi: N07AB02
PubChem CID: 2370
DrugBank: APRD00051
Kemialliset tiedot
Kaava: C7H17N2O2 
Moolimassa: 161,221 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Synonyymit: 2-[(aminokarbonyyli)oksi]- N,N,N-trimetyyli- 1-propanaminium
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  C(US) 
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, ihonalainen
Betanekoliini on parasympatomimeetti, joka stimuloi voimakkaasti muskariinireseptoreita. Betanekoliini on rakenteeltaan koliinin esteri, kuten asetyylikoliinikin. Koliiniesteraasi ei hajota betanekoliinia.
Betanekoliinia käytetään suolisto- ja virtsarakkolaman poistoon lantio- ja vatsaonteloleikkausten jälkeen, sekä silmätippoina glaukooman hoidossa. Betanekoliinin käytön esteitä ovat astma, hypertyreoosi, mahahaava ja sydämen vajaatoiminta. Jos suoliston tai virtsanerityselimistön alueella on orgaaninen este, betanekoliinia ei tule käyttää.
Aiheesta muualla

http://www.chemspider.com/Chemical-Structure.2280 (Arkistoitu – Internet Archive)
IUPHAR ligand: 297 (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Betanekoliini (C06850)
ChEMBL: Betanekoliini (CHEMBL1768)
Antisuunnittelumalli

Suunnittelumalleja voidaan myös esittää antisuunnittelumalleina, jolloin tavoitteena on tunnistaa annetun kuvauksen perusteella jokin ohjelmiston, projektin tai prosessin rakenteessa oleva perustavanlaatuinen ongelma johon antisuunnittelumalli esittää korjausehdotuksen tai tavan vähentää ongelman kriittisyyttä. Teoksen määritelmä antisuunnittelumallin käsitteelle on laajempi kuin Erich Gamman suunnittelumallien käsite, koska se sisältää itse ohjelman arkkitehtuurista riippumattomia ongelmakokonaisuuksia, kuten ongelmat ohjelmistotuotantoprosessissa ja projektin johdossa.
Antisuunnittelumallien ymmärtäminen voi olla joskus hyödyllisempää kuin varsinaiset suunnittelumallit, koska niiden perusteella kehittäjät voivat löytää sovelluksestaan toteutustapoja joita he eivät ole aikaisemmin ymmärtäneet ongelmallisiksi.[lähde? ] Antisuunnittelumallit antavat hyödyllisiä vinkkejä, kun olemassa olevaa ohjelmistoa tulee parantaa tai kehittää edelleen.
Esimerkkejä antisuunnittelumalleista > Organisatorisia antisuunnittelumalleja

Analyysihalvaus (analysis paralysis): Uhrataan suhteettoman suuri panos projektin analyysivaiheeseen.
Jatkuva vanhentuminen (continuous obsolescence): Uhrataan suhteettoman suuri panos järjestelmän viemiseksi uusiin ympäristöihin.
Kasautuvat ominaisuudet (creeping featurism): Ohjelmaan lisätään "muutamia pieniä" ominaisuuksia, eikä osata lopettaa ajoissa.
Komiteasuunnittelu (design by commitee): Väärä suunnittelu johtuen yhtenäisen vision puutteesta.
Liiallinen sitoutuminen (escalation of commitment): Kykenemättömyys kumota päätös sen osoittautuessa vääräksi.
Sankarityyli (hero-mode): Tapa luottaa jatkuvasti henkilökunnan sankarillisiin panoksiin jotta saavutettaisiin mahdottomat aikarajat jättäen samanaikaisesti huomiotta se, mitä huonolaatuisen ohjelman kehittäminen on tullut alun perin maksamaan.
Minähän sanoin (I told you so): Kun asiantuntijan antama mutta laiminlyöty varoitus osoittautuukin oikeaksi, tulee asiantuntija jälleen huomion keskipisteeksi.
Luvuilla pelailu (management by numbers): Painotetaan liiaksi vain määrällisiä hallintakriteereitä, vaikka ne olisivat epäolennaisia tai maksaisivat liikaa.
Junttaus (management by perkele): Armeijamainen hallitseminen sallimatta eriäviä mielipiteet.
Moraalikato (moral hazard): Eristetään päätöksentekijä päätöksensä seurauksista.
Herkkusienijohtaminen (mushroom management): Ei välitetä tiedottaa työntekijöille ja hyväksikäytetään heitä, ja koetaan pätevät työntekijät uhkana omalle arvovallalle (pidetään pimeässä ja kylmässä, ruokitaan lannalla - ja kun on kasvanut tarpeeksi isoksi, leikataan pää poikki).
Me emme keksineet sitä (Not Invented Here syndrome): Kieltäydytään liiketoiminnallisista, organisatorisista tai poliittisista syistä käyttämästä organisaation tai yksikön ulkopuolisten kehittäjien tekemää teknisessä mielessä täysin toimivaa ratkaisua.
Paisuminen (scope creep): Sallitaan projektin laajuuden kasvaa ilman kunnollista hallintaa.
Valmistajariippuvuus (vendor lock-in): Järjestelmä riippuu liikaa ohjelman ulkopuolella toimitetusta osasta.
Viulunkieliorganisaatio (Violin string organization): Tiukaksi viritetty ja trimmattu organisaatio, jossa ei ole joustavuutta.
Esimerkkejä antisuunnittelumalleista > Projektin hallinnan antisuunnittelumalleja

Kuolonmarssi (Death March): Jokainen tietää, että projekti päätyy tuhoon -- paitsi pääjohtaja. Totuus jää kuitenkin piiloon ja sitä pidetään keinotekoisesti elossa kunnes päättöpäivä lopulta tulee ("Big Bang").
Paisuminen (software bloat): Ohjelma kasvaa liian suureksi, siinä on liikaa ominaisuuksia ja sen käyttö kuluttaa liikaa resursseja.
Illuusio (Smoke and mirrors): Esitellään miltä toteuttamattomat toiminnot tulisivat näyttämään.