stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolme suudelmaa
Aiheesta muualla

Kolme suudelmaa Yle Areenassa
Kolme suudelmaa Ylen Elävässä arkistossa
Kolme suudelmaa Elonet.
Kolme suudelmaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jungholz

| Jungholz |
| --- | --- |

 vaakuna
 Jungholz (punainen) kuuluu Itävallan Reutten piirikuntaan (tummanharmaa). Ympärillä Saksaa (valkoinen).
 Jungholz
 Koordinaatit: 47°34′25″N, 10°26′50″E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Tiroli
Piirikunta:  Reutte
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Karina Konrad [lähde? ]
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,05 km²
Korkeus:  1 054 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  294
 – Väestötiheys:  41,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  6691 (Itävalta) 87491 (Saksa)
 
 www.jungholz.tirol.gv.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jungholz on kunta Itävallassa Tirolin osavaltion Reutten piirikunnassa. Asukkaita kunnassa oli vuoden 2019 arvion mukaan 294 ja väestötiheys oli noin 42 asukasta neliökilometriä kohden. Pinta-alaa Jungholzilla on 7,05 neliökilometriä. Jungholz kuuluu naapurimaa Saksan tullialueeseen ja kunnalla on sekä Itävallan että Saksan postinumerot.
Kunnan alueelle pääsee ainoastaan Saksalle kuuluvan alueen läpi kulkemalla. Jungholz on lähes Itävallan eksklaavi, sillä se on yhteydessä muuhun Itävaltaan ainoastaan yhdellä pisteellä. Tämä piste sijaitsee 1 636 metriä korkean Sorgschrofen-vuoren huipulla ja siellä kahden itävaltalaiskunnan ja kahden saksalaiskunnan rajat kohtaavat. Kunnat ovat Jungholz pohjoisessa, Pfronten (Saksa) idässä, Schattwald etelässä ja Bad Hindelang (Saksa) lännessä.
Jungholzissa toimii yksi kansakoulu (saks. Volksschule).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jungholz Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivusto (saksaksi)
Joukkuepeli

Maalivahti torjuu hyökkäyksen NHL-sarjan jääkiekko-ottelussa.
Joukkuepeli on urheilua, jossa useamman kuin yhden jäsenen muodostamat joukkueet kilpailevat toisiaan vastaan.
Kesäolympialaisten 2020 ohjelmassa oli 11 joukkuepeliä: baseball, rugby-7, softball, jalkapallo, koripallo, 3x3 koripallo, käsipallo, lentopallo, rantalentopallo, maahockey ja vesipallo.  Talviolympialaisten ohjelmassa ovat jääkiekko ja curling.  Pesäpallo on Suomen kansallispeli.
Monella ensisijaisesti yksilölajilla on myös joukkuekilpailu, kuten tenniksellä, purjehduksella, kelkkailulla ja soudulla. Joukkuekilpailuiksi kutsutaan lisäksi sellaisia yksilölajien kilpailumuotoja, joissa joukkueen tulokseen lasketaan yhteen joukkueen osanottajien henkilökohtaiset tulokset. Tällaisia kilpailumuotoja ovat esimerkiksi joukkuemäkihyppy, viestikilpailut, golfin Ryder Cup, ammunta, shakkiolympialaiset ja yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joukkuepeli Wikimedia Commonsissa
Juho Mönkkönen

| Juho Mönkkönen |
| --- | --- |
 Juho Mönkkönen vuonna 2022
Henkilötiedot
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Juho Mönkkönen on kangasalalainen lapsinäyttelijä, joka on näytellyt sekä Michael Caffreyn että Billyn (päärooli) rooleja Tampereen Työväen Teatterin Billy Elliot -musikaalissa. Mönkkönen pääsi Michaelin rooliin koe-esiintymisen kautta. Sekä Billyn että Michaelin rooleissa oli kolmoismiehitys. Valituille viidelletoista pojalle alettiin pitää musikaalin konseptiin kuuluvaa Billy-koulua vuonna 2017, jossa heille opetettiin muun muassa balettia ja steppiä. Mönkkönen esiintyi Michaelina tammikuuhun 2019, jolloin hän siirtyi musikaalin päärooliin Jiri Rajalan jätettyä roolin. Musikaalin lapsinäyttelijät saivat Kalle Kaiharin kulttuurisäätiön palkinnon.
Aiheesta muualla

Billy Elliot -musikaalin esittely Tampereen Työväen Teatterin sivuilla
Jousikvartetto nro 13 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitš sävelsi kolmattatoista jousikvartettoaan b-mollissa (op. 138) vuosina 1969–1970 ortopedisellä klinikalla vietettyjen hoitojaksojen välissä. Hän kärsi tuohon aikaan poliosta, joka rampautti hänen oikean kätensä. Pian sävellystyön valmistuttua hän sai myös useita sydänkohtauksia. Beethoven-kvartetti kantaesitti synkän teoksen joulukuussa 1970.
Jousikvartetto koostuu vain yhdestä, mutta pitkästä osasta (Adagio – Doppio movimento – Tempo primo), jonka avaa alttoviulun eleginen teema. Teos on omistettu alttoviulisti Vadim Borisovskille.
Jumalan käsi -maali

Kuva tapahtumasta.
Piirros tapahtumasta.
Jumalan käsi (esp. La mano de Dios) on argentiinalaisen jalkapalloilijan Diego Maradonan antama nimitys kiistanalaiselle maalille, jonka hän itse teki Englantia vastaan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden puolivälieräottelussa Meksikossa 1986. Argentiina voitti ottelun 2–1.
Tapahtuma

Ottelu pelattiin 22. kesäkuuta 1986 Azteca-stadionilla 114 580 katsojan edessä. Ottelussa oli jo ennakkoon vahva poliittinen tunnelataus maiden välillä neljä vuotta aiemmin käydyn Falklandin sodan johdosta.
Ottelun ensimmäinen puoliaika oli maaliton Argentiinan vahvasta painostuksesta huolimatta. Avausmaalia saatiin odottaa ottelun 51. peliminuutille. Maradona ohitti kolme englantilaista ja yritti seinäsyöttöä Jorge Valdanon kanssa rangaistusalueen rajalla. Englannin Steve Hodge ehti kuitenkin väliin ja nosti pallon taaksepäin maalivahti Peter Shiltonille. Maradona jatkoi vauhdilla rangaistusalueen sisälle ehtien palloon – kädellään – juuri ennen vastaan tullutta Shiltonia ja pallo leijaili verkkoon. Tunisialainen päätuomari Ali Bennaceur näytti keskialoitusta hyväksytyn maalin merkiksi.
Englantilaiset protestoivat voimakkaasti argentiinalaisten juhliessa. Videolla näkyy, miten Maradona katsoo erotuomaria. Hän sanoi myöhemmin, ”Odotin että pelitoverit olisivat tulleet halaamaan, ja kukaan ei tullut... Sanoin heille: ’Tulkaa halaamaan, tai erotuomari ei salli tuota.’”
Argentiina voitti ottelun 2–1 edeten välieriin ja lopulta maailmanmestaruuteen. Ottelun voittomaali – niin ikään Maradonan tekemä – valittiin myöhemmin kansainvälisen jalkapalloliiton äänestyksessä vuosisadan maaliksi.
Ilmaisun synty

Seuraavana päivänä Maradona ei vielä vihjannutkaan käyttäneensä kättä. Hän kertoi tiedotusvälineille, ettei tiennyt mihin kohtaan pallo häntä osui. Myöhemmin Maradona väitti ”Jumalan käden” puuttuneen peliin ja sen seurauksena tuota kiistanalaista maalia ruvettiin kutsumaan ”Jumalan kädeksi”. Lopulta Maradona kuitenkin myönsi tehneensä maalin omalla kädellään.
John Leech

John Leech, omakuva.
John Leech (1817 Lontoo, Britannia – 1864) oli englantilainen pilapiirtäjä ja kirjankuvittaja. Hän oli Englannin ja erityisesti pilalehti Punchin suosituimpia piirtäjiä, jonka kuville oli ominaista humoristis-realistinen sisältö.
Leech oli 1840-alusta lähtien pilalehti Punchin – ja koko Englannin – suosituin kuvittaja. Hän teki lehdelle noin 3 000 kuvaa ja kuvitti lisäksi noin  50 kirjaa. Hänen pääasiallisinta aihepiiriään olivat osin politiikka – hänen satiirinsa kohteena oli usein Napoleon III, mikä helposti leimasi kaikki ranskalaiset – osin Lontoon arkipäivä. Hän pilkkasi erilaista hienostelua, muotihulluutta, urheilua ja niin edelleen. Erityisen tunnettuja olivat hänen piirroksensa pikkuvanhoista lapsista. Taiteellisesti piirrokset eivät yllä kerronnan tasolle, mutta ajan englantilaisten ihmistyyppien kuvaamisessa Leech nousee ystävänsä William Makepeace Thackerayn rinnalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Leech Wikimedia Commonsissa
Joukkuejuoksu olympialaisissa

| Yleisurheilu olympialaisissa Joukkuejuoksu  |
| --- | --- |
 3 000 metrin joukkuejuoksun finaali vuoden 1912 olympialaisissa.
Laji:  Yleisurheilu
Olympialajina:  1900–1924
Joukkuejuoksu on entinen yleisurheilun olympialaji, joka kuului olympialaisten ohjelmaan kuusi kertaa, vuosina 1900–1924. Juostava matka vaihteli, vuonna 1900 matka oli 5 000 metriä, vuonna 1904 4 mailia, 1908 3 mailia ja muina vuosina 3 000 metriä.
Mitalitaulukot

|  Miesten joukkuejuoksun olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1900 Pariisi tulokset |   Sekajoukkue  Charles Bennett (GBR)   John Rimmer (GBR)   Sidney Robinson (GBR)   Alfred Tysoe (GBR)   Stan Rowley (AUS) |   Ranska Henri Deloge  Gaston Ragueneau  Jacques Chastanié  André Castanet  Albert Champoudry |   ei jaettu |  |
| 1904 Saint Louis tulokset |   Yhdysvallat Arthur Newton  George Underwood  Paul Pilgrim  Howard Valentine  David Munson |   Sekajoukkue  James Lightbody (USA)   Frank Verner (USA)   Lacey Hearn (USA)   Albert Corey  (FRA)   Sidney Hatch (USA) |  ei jaettu |  |
| 1908 Lontoo tulokset |   Iso-Britannia Joe Deakin  Archie Robertson  William Coales |   Yhdysvallat John Eisele  George Bonhag  Herbert Trube |   Ranska Louis de Fleurac  Joseph Dreher  Paul Lizandier |  |
| 1912 Tukholma tulokset |   Yhdysvallat Tell Berna  George Bonhag  Abel Kiviat  Louis Scott  Norman Taber |   Ruotsi Bror Fock  Nils Frykberg  Thorild Olsson  Ernst Wide  John Zander |   Iso-Britannia Joe Cottrill  George Hutson  William Moore  Edward Owen  Cyril Porter |  |
| 1920 Antwerpen tulokset |   Yhdysvallat Horace Brown  Ivan Dresser  Arlie Schardt |   Ranska Joe Blewitt  Albert Hill  William Seagrove |   Ruotsi Eric Backman  Sven Lundgren  Edvin Wide |  |
| 1924 Pariisi tulokset |   Suomi Elias Katz  Paavo Nurmi  Ville Ritola |   Iso-Britannia Herbert Johnston  Bertram Macdonald  George Webber |   Yhdysvallat William Cox  Edward Kirby  Willard Tibbetts |  |
  Lähde:  Athletics Men's 5,000 metres, Team Medalists Sports-Reference. Viitattu 21.10.2015. (englanniksi) Athletics Men's 4 mile, Team Medalists Sports-Reference. Viitattu 21.10.2015. (englanniksi) Athletics Men's 3 mile, Team Medalists Sports-Reference. Viitattu 21.10.2015. (englanniksi) Athletics Men's 3,000 metres, Team Medalists Sports-Reference. Viitattu 21.10.2015. (englanniksi)
Kolmosraskaus

Kolmosraskaus on monisikiöraskaus, jossa nainen kantaa raskauden aikana kohdussaan kolmea sikiötä kerralla. Kyseessä on riskiraskaus, sillä sekä raskaana oleva nainen että syntymättömät sikiöt joutuvat huomattavasti kovemmalle rasitukselle kuin normaalissa yhden sikiön raskaudessa.
Kolmosraskaudet ovat jonkin verran lisääntyneet erilaisten hormoni- ja hedelmöityshoitojen seurauksena, jolloin kohtuun lisätään useampi kuin yksi alkio, jotta edes yksi niistä kiinnityisi kohdun seinämään ja alkaisi kehittyä sikiöksi. Kolmosraskaus voi alkaa myös täysin spontaanisti ilman minkäänlaisia hormoni- tai hedelmöityshoitoja. Kolmosraskauden riskiä lisää geeniperimä, erityisesti äidin puolen suvussa.
Suomessa on vuosittain noin 20 kolmosraskautta. Vuonna 1969 Suomessa syntyi identtiset kolmostytöt.
Kolmosraskauden synty

Yleisin kolmosraskauden syy on se, että naiselta irtoaa kaksi munasolua, jotka kummatkin hedelmöittyvät kohdatessaan siittiön, ja sen jälkeen toinen niistä jakautuu kahtia. Näin ollen kolmosista kaksi on identtisiä, jotka ovat samaa sukupuolta ja joilla on sama veriryhmä, ja yksi epäidenttinen, joka voi olla kumpaa sukupuolta tahansa.
Naiselta voi myös irrota kolme munasolua, jotka kaikki hedelmöittyvät kohdatessaan siittiön. Tässä tapauksessa kolmoset ovat kaikki keskenään epäidenttisiä ja voivat olla kumpaa sukupuolta tahansa.
Kolmas ja harvinaisin vaihtoehto on se, että naiselta irtoaa yksi munasolu, joka hedelmöittymisen jälkeen jakautuu ensin kahtia, ja sen jälkeen toinen puolikas jakautuu vielä kerran kahtia. Näin ollen kolmoset ovat keskenään identtisiä, kaikki samaa sukupuolta ja heillä on sama veriryhmä.
Kolmosten synnytys ja riskit

Kolmoset syntyvät lähes poikkeuksitta keskosina, useimmiten raskausviikoilla 31–35. Normaali täysimittainen raskaus kestää 40 viikkoa.
Synnytykseen liittyvien suurten riskien vuoksi kolmoset synnytetään yleensä suunnitellulla keisarileikkauksella. Lapset painavat noin kaksi kiloa. Koska kolmoset ovat syntyessään keskosia, heidän on oltava sairaalahoidossa muutamista päivistä useisiin viikkoihin tai jopa kuukausiin.
Kolmosraskauksiin liittyviä riskejä ovat muun muassa ennenaikainen synnytys, keskosuus, alhainen syntymäpaino ja jonkin verran suurempi sikiökuolleisuus. Osa riskeistä selittyy sillä, että kolmosilla on kohdussa huomattavasti vähemmän tilaa kasvaa kuin normaalissa yhden sikiön raskaudessa.
Aiheesta muualla

Suomen Kolmosperheet ry:n verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Joukkuekilpailu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

Joukkuekilpailu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 16. helmikuuta Kandahar-rinteessä.
Kilpailuun sai osallistua FIS-rankingin kuusitoista parasta maata, ja joka joukkueessa piti olla vähintään kaksi miestä ja kaksi naista. Lopulta 11 maata osallistui. Kilpailijat laskivat vastakkain suurpujottelussa vierekkäin asetetuilla rinteillä siten, että parin voittaja saa yhden pisteen. Neljän parin jälkeen voittaja pääsi jatkoon ja tasapelin sattuessa jatkoon pääsi joukkue, jonka nopeamman miehen ja nopeamman naisen yhteisaika oli pienempi.
Kilpailun voitti Ranska, toiseksi sijoittui Itävalta ja pronssia voitti Ruotsi.
Kilpailu > Karsinta

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kroatia | 3–2 |  Kanada |
| Palić 27,04 | 3–2 | B. Janyk 27,04 |
| Široki 26,25 | 3–2 | M. Janyk 26,18 |
| Novošelić 26,73 | 3–2 | Gagnon 26,78 |
| Zrnčić-Dim 30,31 | 3–2 | Stutz 33,77 |
|  Saksa | 4–0 |  Slovakia |
| Dürr 27,23 | 4–0 | Gantnerová 27,37 |
| Dopfer 25,78 | 4–0 | Babušiak 27,01 |
| Hronek 27,08 | 4–0 | Saalová 27,67 |
| Neureuther 25,89 | 4–0 | Zampa 29,01 |
|  Ruotsi | 3–1 |  Tšekki |
| Pärson 26,88 | 3–1 | Paulathová 26,98 |
| M. Olsson 26,59 | 3–1 | Kryzl 25,44 |
| Pietilä-Holmner 26,46 | 3–1 | Zemanová 27,93 |
| H. Olsson 25,80 | 3–1 | Zika 25,86 |
Jälkilämpö

Jälkilämpö tarkoittaa seuraavia asioita:
jälkilämpö, jota syntyy ydinreaktorissa, kun radioaktiiviset fissiotuotteet hajoavat
Jälkilämpö, televisiosarja, jota esitettiin vuonna 2010.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jälkilämpö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jousikvartetto nro 12 (Beethoven)

Jousikvartetto nro 12 Es-duuri opus 127 on Ludwig van Beethovenin jousikvartetto, joka valmistui vuonna 1825. Kvartetto on ensimmäinen venäläisen mesenaatin Nikolai Golitsynin Beethovenilta tilaamista kolmesta kvartetosta ja samalla myös ensimmäinen Beethovenin niin sanotuista myöhäiskauden kvartetoista, jotka valmistuivat vuosina 1825–1826 ja käsittävät jousikvartetot nro 12–16.
Kvarteton toinen osa on teoksen laajin, se käsittää kuusi muunnelmaa ja koodan.
Osat

Maestoso - Allegro
Adagio, ma non troppo e molto cantabile
Scherzo. Vivace
Finale - Allegro comodo
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Jumalan morsian

| Jumalan morsian |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Anastasia Lapsui Markku Lehmuskallio
Käsikirjoittaja:  Anastasia Lapsui
Tuottaja:  Kristiina Pervilä
Säveltäjä:  Leena Joutsenlahti Anna-Kaisa Liedes
Kuvaaja:  Johannes Lehmuskallio
Leikkaaja:  Juho Gartz
Pääosat:  Jana Hudi Ljubov Lapsui Angelina Serotetto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Millennium Film
Ensi-ilta:   5. maaliskuuta 2004
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  nenetsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jumalan morsian on suomalainen fantasiaelokuva vuodelta 2003. Sen käsikirjoitti Anastasia Lapsui, joka myös ohjasi sen yhdessä Markku Lehmuskallion kanssa. Elokuvan päähenkilöä Sjardaa näyttelevät hänen elämänsä eri vaiheissa Angelina Serotetto, Jana Hudi ja Ljubov Lapsui. Elokuva kuvattiin Jamalin niemimaalla Venäjällä.
Juoni

Tundralla elävä iäkäs nenetsinainen Sjarda kertoo elämäntarinansa sokealle Ilse-pikkutytölle. Shamaanin ennustuksen vuoksi Sjardasta tuli Num-jumalan morsian, eikä hän siksi voinut mennä naimisiin yhdenkään ihmismiehen kanssa tai hankkia lapsia.
Vastaanotto

Jumalan morsian sai ensiesityksensä suomalais-ugrilaisilla filmifestivaaleilla Helsingin yliopistossa 27. syyskuuta 2003. Sen teatteriensi-ilta oli Suomessa 5. maaliskuuta 2004. Elokuva sai Suomen teattereissa 1 103 katsojaa.
Jumalan morsian voitti pääpalkinnon Montréalissa järjestetyillä alkuperäiskansojen taidefestivaaleilla vuonna 2006.
Kirkkorakennusten vandalismi Ranskassa

Kirkkorakennuksiin kohdistuvaa vandalismia on Ranskassa kirjattu 2010-luvulla runsaasti. Ranskassa on noin 42 000 kirkkorakennusta. Erityisesti katolisen kirkon tilat ovat joutuneet vandalismin kohteiksi.
Vuosina 2008–2019 iskut katolisia kirkkoja ja hautausmaita vastaan nelinkertaistuivat. Vuoteen 2018 mennessä tehtiin katolisen kirkon tiloihin yli tuhat iskua vuodessa.
Ranskan pääministeri Édouard Philippe tuomitsi vandaali-iskut helmikuussa 2019.
Tapauksia

Vuonna 2016 pidätettiin kolme radikaali-islamiin kääntynyttä naista, joiden suunnitelmana oli polttaa Pariisin Notre-Damen katedraali. Välineinä heillä oli kuusi kanisterillista bensiiniä, jotka löydettiin heidän autostaan katedraalin lähistöltä.
Helmikuun 2019 alussa Nîmes’n Notre-Dame-des-enfants-kirkkoon tunkeutuneet vandaalit piirsivät ulosteella ristin kirkon seinään ja kiinnittivät siihen ehtoollistarvikkeita.
17. maaliskuuta 2019 Pariisin toiseksi suurimman kirkon Saint-Sulpicen ovi sytytettiin palamaan. Kirkon sisätilat ja siellä olleet taideteokset kärsivät palosta aiheutuneesta tuhkasta vaurioita.
9. marraskuuta 2019 tunkeuduttiin Charente-Maritimen departementissa Tonnay-Charentessä sijaitsevaan Saint-Etiennen kirkkoon, mistä varastettiin monstranssi, minkä lisäksi tabernaakkeli rikottiin ja risti käännettiin ylösalaisin.
18. heinäkuuta 2020 Nantesin katedraalin urut tuhoituivat täysin palossa, jota epäillään tahallaan sytytetyksi.
Syyt

Esprit-lehden päätoimittaja Jean-Louis Schlegelin mukaan kirkkojen vandalismin taustalla on todennäköisesti useissa tapauksissa ammattivarkaiden toimintaa. Varkaat tunkeutuvat kirkon tiloihin varastaakseen esimerkiksi ehtoollismaljoja, patsaita, veistoksia ja maalauksia, jotka myyvät edelleen keräilijöille. Osa tapauksista saattaa olla myös narkomaanien tekemiä huumeiden käyttöään rahoittaakseen. Tunkeutujat yrittävät mahdollisesti tiloja häpäisemällä vaikeuttaa todellisten motiiviensa paljastumista. Osassa vandalismista on luultavasti myös kyse satanistien tarkoituksellisista yrityksistä häpäistä tilat, joihin tunkeutuvat.
Juutalaisvastainen vandalismi

Vandalismin kohteiksi ovat joutuneet enenevässä määrin myös Ranskan juutalaisten pyhät rakennukset, monumentit ja hautausmaat. Ranskalaiset piispat ovat osoittaneet solidaarisuutta maan juutalaisia kohtaan.
Aiheesta muualla

Est-il vrai que 875 églises ont été vandalisées en France en un an ? Liberation 18.4.2020 (ranskaksi)
Kaimio

Kaimio on suomalainen sukunimi:
Jorma Kaimio (s. 1946), antiikintutkija ja etruskologi, yritysjohtaja
Maarit Kaimio (o.s. Vuorenjuuri,s. 1941), antiikintutkija ja professori, Jorma Kaimion puoliso
Tuire Kaimio (s. 1973),  eläinnäyttelijöiden kouluttaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jousikvartetto nro 14 (Beethoven)

Säveltäjän omia luonnoksia  jousikvartettoon op. 131.
Jousikvartetto nro 14 cis-molli opus 131 on Ludwig van Beethovenin (1770–1827) jousikvartetto, joka valmistui heinäkuussa 1826. Kvarteton numero perustuu julkaisujärjestykseen, todellisuudessa teos on säveltämisjärjestyksessä Beethovenin viidestoista kvartetto. Teos on omistettu paroni Joseph von Stutterheimille. Muutkin jousikvartetot oli omistettu korkea-arvoisille henkilöille, millä epäilemättä oli tekemistä säveltäjän taloudellisen ahdingon kanssa.
Kvartetossa katsotaan yleisesti olevan seitsemän osaa, sillä näin Beethoven itse ne numeroi. Osat kolme ja kuusi ovat kuitenkin niin lyhyitä, että ne ovat oikeastaan vain johdantoja niitä seuraaviin osiin. Tuloksena oli teoksen pirstaloituminen, mutta Beethoven paikkasi asiaa osien temaattisten suhteiden yhdenmukaisuudella, osien liittymisellä toisiinsa ja koko teoksen yleisellä rakenteella.
Osat on  tarkoitettu soitettavaksi ilman taukoa. Ne ovat useissa toisistaan suuresti poikkeavissa sävellajeissa. Teos alkaa hitaalla ja vakavalla  fuugalla, jota vastakohtana seuraa teemaltaan kansantanssinomainen Allegro molto vivace. Lyhyt kolmas osa, joka tarjoaa muistuman yhdeksännestä sinfoniasta ("O Brüder, nicht diese Töne --")  toimii siirtymänä laajaan neljänteen osaan, joka käsittää teeman ja sen kuusi muunnelmaa. Viidentenä osana on nopea Presto, jonka jälkeen on hidas Adagio quasi un poco andante. Se toimii johdantona myrskyisälle sonaattimuotoiselle finaalille, joka ennen tuskaisaa ja uhmakkaan hämärää päätöstään sisältää kaikuja ensimmäisen osan teemasta.
Osat

Adagio ma non troppo e molto espressivo     8'53"
Allegro molto vivace     3'06"
Allegro moderato     0'57"
Andante ma non troppo e molto cantabile – Più mosso – Andante moderato e lusinghiero – Adagio – Allegretto – Adagio, ma non troppo e semplice – Allegretto     14'36"
Presto     5'35"
Adagio quasi un poco andante     2'26"
Allegro     6'48"
Jousikvartetto nro 15 (Beethoven)

Jousikvartetto nro 15 a-molli opus 132 on Ludwig van Beethovenin jousikvartetto, joka valmistui vuonna 1825. Sen kantaesitti Schuppanzigh-kvartetti 6. marraskuuta samana vuonna. Kvartetto on toinen venäläisen mesenaatin Nikolai Golitsynin Beethovenilta tilaamista kvartetoista. Kvarteton numero perustuu julkaisujärjestykseen, todellisuudessa teos on säveltämisjärjestyksessä Beethovenin kolmastoista kvartetto.
Kolmas osa on kvarteton pisin. Beethoven sävelsi osan toipuessaan vakavasta sairaudesta ja nimesi sen tämän vuoksi "Heiliger Dankgesang eines Genesenen an die Gottheit, in der lydischen Tonart" ("toipuneen pyhä kiitoslaulu jumaluudelle lyydisessä sävellajissa"). Osassa vuorottelevat hitaat jaksot nopeampien jaksojen ("Neue Kraft fühlend", "uutta voimaa tuntien") kanssa. Neljäs osa on lyhyt marssi, joka johtaa resitatiivia muistuttavan jakson kautta rondomuotoiseen finaaliin.
Osat

Assai sostenuto – Allegro
Allegro ma non tanto
Heiliger Dankgesang eines Genesenen an die Gottheit, in der lydischen Tonart. Molto adagio –  neue Kraft fühlend. Andante – Molto adagio – Andante – Molto adagio. Mit innigster Empfindung.
Alla Marcia, assai vivace – Più allegro
Allegro appassionato – Presto
Kvarteton toisen osan alku.
Kvarteton viimeisen osan alku.
Juurakon Hulda

Juurakon Hulda on Juhani Tervapään eli Hella Wuolijoen kirjoittama näytelmä. Se sai ensiesityksensä Helsingin Kansanteatterissa 10. maaliskuuta 1937 pääparina Emmi Jurkka ja Kaarlo Angerkoski. Näytelmä tapahtuu yksinomaan tuomari Soratien asunnossa. Toisin kuin näytelmästä tehdyssä elokuvassa, tohtori Alisen osuus jää vaatimattomaksi. Juurakon Huldan aineksia on havaittavissa myös Wuolijoen 1933 ilmestyneessä vironkielisessä romaanissa Udutaguste Leeni Tartus (Usvantakaisten Leeni Tartossa).
Samasta tarinasta on Valentin Vaala ohjannut elokuvan Juurakon Hulda, ja H. C. Potter on ohjannut siitä Hollywood-elokuvan Farmarin tytär, jonka pääosaa näytellyt Loretta Young sai suorituksestaan Oscarin. Hannu Lemisen ohjaama ja käsikirjoittama Vain sinulle on Juurakon Huldan teemoista rakennettu muunnelma.
Kainuun käräjäoikeus

Kainuun käräjäoikeus on yksi Suomen 20 käräjäoikeudesta. Kainuun käräjäoikeuden kanslia sijaitsee Kajaanissa.
Kainuun käräjäoikeus kuului aikaisemmin Itä-Suomen hovioikeuden tuomiopiiriin, mutta siirrettiin vuonna 2014 osaksi Rovaniemen hovioikeuden tuomiopiiriä. Kainuun käräjäoikeuden tuomiopiiriin kuuluvat Kajaanin ja Kuhmon kaupungit sekä Hyrynsalmen, Paltamon, Puolangan, Ristijärven, Sotkamon ja Suomussalmen kunnat. Tuomiopiirin yrityssaneeraukset ja ulosottovalitusasiat käsittelee Oulun käräjäoikeus. Tuomiopiirin maaoikeusasiat käsittelee Lapin käräjäoikeus.
Käräjäoikeuden henkilöstöön kuuluvat laamanni, viisi käräjätuomaria, käräjänotaarit, kansliahenkilökunta, virastomestari ja haastemiehet. Käräjäoikeuden laamanni on Jyrki Rinnemaa.