stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helmi Tengén
Elämä > Työura

Valmistuttuaan Helmi Tengén työskenteli voimistelunopettajana Sortavalan seminaarissa, josta siirtyi Mikkelin kuurojenkouluun veistonopettajaksi ja sen jälkeen Helsinkiin voimistelun opettajaksi Helsingin kaupungin yläkansakouluun, jossa opetti poikaluokille 1904-1942. Helmi sai hankituksi oppilaille 40 paria nahkaisia voimistelutossuja, kun siihen aikaan voimisteltiin vielä puukengin. Tengén syrjäytti työnhaussa 9 mieshakijaa aikaisempien ansioiden ja ulkomailla hankitun työkokemuksen ansioista, mutta hämmästyi ensimmäisenä palkkapäivänä, kun palkka oli huomattavasti pienempi kuin hakemusilmoituksessa ilmoitettu. Tarkastaja Adolf von Bonsdorff sanoi syyksi sen, että Tengén on nainen. Helmi Tengén ei voinut ymmärtää mitä tekemistä sukupuolelle oli asian kanssa. Lopulta hän sai saman palkan, mitä miesopettajille maksettiin.
Elämä > Naisasianainen

Helmi Tengén oli monella tavalla uranuurtaja. Helsingissä hän liittyi Naisasialiitto Unionin jäseneksi ihailemansa Maikki Fribergin innoittamana. Tengén edusti Fribergin ja Annie Furuhjelmin kanssa Unionia Kansainvälisen naisliiton (ICW) kongresissa Berliinissä, jossa perustettiin Kansainvälinen äänioikeusliitto (IWSA, myöhempi Kansainvälinen naisten allianssi). Naisasialiitto Unionin naiset panivat Suomessa alulle äänioikeustaistelun.
Helmi Tengénille naisten äänioikeus merkitsi ennen kaikkea oikeudenmukaisuutta, jonka perusteella hän myös vaati naisille samaa palkkaa, naisten nimittämistä korkeisiin virkoihin tai naisten vihkimistä papeiksi. Naisunionin lisäksi hän toimi Helsingin Kansakoulun Naisopettajain Yhdistyksessä, Suomen Naisopettajain Liitossa sekä Autoklubissa ja Helsingin voimistelijain liitossa. Vuonna 1907 hän oli mukana perustamassa Suomalaista Naisliittoa. Naisopettajien yhdistys sai aikaan sen, etteivät miesopettajat saaneet enää ilman valtakirjaa nostaa opettajana toimivan vaimonsa palkkaa.
Keväällä 1918 Helsinki oli punaisten miehittämä ja elintarvikkeista oli huutava pula. Helmi Tengén johti tuolloin Unionin järjestämää päivittäistä ruoanjakelua lapsille. Ammatti-ihmisenä hän valvoi Unionin kiinteistön korjaustöitä ja toimi vielä 95-vuotiaana Unionin kiinteistöjen isännöitsijänä. Tengén toimi myös 30 vuotta Unionin Naisten joulumessujen johtajana. Messujen tarkoitus oli antaa mahdollisuus vähävaraisille naisille joulurahan hankkimiseen omien tuotteiden myymisen kautta.
Tengénillä oli huvilat Impilahdella ja Hauholla, jotka toimivat naisten kansainvälisenä kohtauspaukka vuosikymmenien ajan. Naisverkostoista Tengén sai voimia ja innostusta jatkaa työtään parantaa naisten asemaa.
Tengénille on myönnetty Mannerheimin muistomitali ja Helsingin kaupungin kultainen ansiomerkki, sekä Naisasialiitto Unionin 1. kultainen ansiomerkki 1950.
Helmi Tengénille leimallista oli naiselle hänen aikanaan sopimattomana pidetty maskuliinisuus. Harvojen mielestä hän eli edellä omaa aikaansa.
Hattusili III

Hattusili III oli muinaisen heettiläisten valtakunnan kuningas noin vuosina 1267–1237 eaa. Hän kaappasi veljenpojaltaan Mursili III:lta vallan Samuhan taistelun jälkeen ja erotutti tämän neuvostossa. Benteshinaselvennä sai palata Amurruun, ja puolisoksi hänelle annettiin heettiläinen prinsessa.
Hattusili III jakoi Syyrian egyptiläisten kanssa. Tähän liittyvän rauhansopimuksen Ramses II:n kanssa hän teki noin vuonna 1258 eaa. ja rauhoitti alueen pitkäksi aikaa. Hattusili yritti luoda samantyyppistä sopimusta myös Babylonian kanssa Assyriaa vastaan, mutta epäonnistui. Heettiläiset joutuivat tämän vuoksi lopulta luovuttamaan Mitannin Assyrian Salmanassar I:lle.
Hiastinlahti

Hiastinlahti on Perämeren sivulahti Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Iijoen suiston pohjoispuolella, noin kuusi kilometriä luoteeseen Iin keskustaajamasta. Lahtea rajaavat Pauhun niemi pohjoisessa ja Louttin–Pensaskarin saari etelässä. Lahden pohjukassa sijaitsee Hiastinlahden Natura 2000 -luonnonsuojelualue, jonka pinta-ala on 168 hehtaaria. Alue on valtakunnallisesti arvokas lintuvesikohde.
Luonnonsuojelualue muodostuu Iijoen sivuhaarasta, Hiastinhaarasta sekä Hiastinlahdesta. Iijoen haaran suistoalueella on runsaasti pieniä, kapeita joki- ja purouomia, jotka rikkovat maiseman saraikkoniityt ja pensaikot pienten saarien saaristoksi. Ranta- ja vesikasvillisuus on pääasiassa makeanveden kasvillisuutta. Lahden perukassa on laajoja järvikaislan ja rantaluikan muodostamia niittyjä. Lahden saarien kasvillisuus muodostuu lähinnä kiiltopajupensaikosta, sisemmillä saarilla lisäksi harmaaleppäpensaikoista ja lepikoista.
Lahdella pesivät muun muassa härkälintu, silkkiuikku, uivelo sekä Perämerellä harvinainen lapinsirri. Alue on pesimä- ja levähdysalueena tärkeä vesialue myös kahlaajille sekä muille vesilinnuille.
Hakkuriteholähde

Hakkuriteholähde
Hakkuriteholähde (engl. switched-mode power supply, SMPS) on hyvin yleisesti käytetty jännitemuunninperiaate, joka perustuu sähkömagneettiseen induktioon. Hakkurimuuntimissa energiaa syötetään ottopuolelta kelan magneettikenttään ja puretaan kenttään varastoitunut energia muuntimen antopuolelle katkaisemalla ensiövirta. Energian siirto perustuu kelan ensiövirran nopeaan katkomiseen, jolloin hakkurin kela toimii suurtaajuisen muuntajan tavoin.
Hakkuriperiaatteella saavutetaan korkea hyötysuhde ja periaatetta voidaan soveltaa kaikkeen sähkönmuokkaukseen sekä vaihto- että tasasähköllä ja sekä jännitteen nostamiseen että alentamiseen.
Hakkurit voidaan jakaa neljään eri ryhmään. Kun merkitään vaihtovirtaa AC:llä ja tasavirtaa DC:llä, näitä voidaan merkitä seuraavasti:
AC → DC jännitelähde
DC → DC tasajännitemuunnin
AC → AC taajuusmuuttaja eli syklokonvertteri
DC → AC vaihtosuuntaaja eli invertteri.
Nykypäivänä hakkureita (AC → DC) käytetään kaiken tyyppisissä elektronisissa laitteissa kuten akkulatureissa, tietokoneissa, televisioissa ja radioissa. Hakkuriin sisältyvän ohjauselektroniikan avulla antopuolen antama jännite voidaan vakioida vaikka ottopuolen jännite tai antopuolen kuormitus vaihtelevat.
Toimintaperiaate (AC → DC hakkuri)

50 Hz vaihtovirralla toimiva verkkovirta tasasuunnataan pistorasiaan kytketyn laitteen virtalähteessä. Tämän jälkeen tasavirta vaihtosuunnataan (pätkitään tasavirtaa "hakkurilla") korkeataajuiseksi vaihtovirraksi, jonka taajuus voi olla kymmeniä tai satoja kilohertsejä, yleensä yli 20 kHz. Tämä korkeataajuinen vaihtosähkö muunnetaan muuntajalla pienemmäksi jännitteeksi, joka lopulta tasasuunnataan laitteen käyttöjännitteeksi. Koska magneettikenttään ladataan ja siitä puretaan energiaa suurella taajuudella, yhden jakson siirtämä energia on pieni ja siten "mahtuu" pienen ja halvan muuntajan magneettikenttään.
Hakkurin hyviä puolia

Korkea hyötysuhde
Matala hukkateho
Pieni koko ja paino
Hakkurin huonoja puolia

Mahdolliset RF- eli radiotaajuushäiriöt
Mahdolliset sähköiset häiriöt
Mahdolliset akustiset häiriöt (korkeataajuksinen vikinä)
Monimutkaisuus
Hakkurin aiheuttamat häiriöt

Hakkuriteholähteet aiheuttavat sekä johtuvia että säteileviä radiotaajuushäiriöitä. Johtuvat häiriöt kytkeytyvät piirin fyysisiä kulkureitteja kuten johtimia pitkin. Säteilevät häiriöt välittyvät sähkömagneettisena säteilynä, pääosin ilmateitse. Merkittävin häiriöiden lähde hakkuriteholähteessä on tasavirran vaihtosuuntaus, jossa tasavirta “hakataan” kanttiaalloksi. Virran aikaderivaatta on tällöin suuri, eli virran muutokset ovat nopeita ja syntyy ns. nousu- ja laskureunoja. Piirin sisäinen induktanssi vastustaa virran muutosta, mikä saa aikaan myös nopeita jännitevaihteluita.
Nopeasti muuttuva, eli suuritaajuinen sähkövirta ja jännite, aiheuttavat muuttuvan sähkömagneettisen kentän. Piiri toimii ikään kuin antennina, joka säteilee ympäristöönsä radiotaajuushäiriöitä. Samalla aiheutuu johtuvia sähköisiä häiriöitä, jotka näkyvät nopeina jännitteenvaihteluina eli jännitepiikkeinä.
Häiriöitä voidaan vähentää hidastamalla virran muutosnopeutta, eli loiventamalla nousu- ja laskureunoja. Tämä kuitenkin heikentää hakkuriteholähteen hyötysuhdetta, sillä transistorin on oltava tällöin pidempään aktiivitilassa ja se kuumenee enemmän. Häiriöiden syntyä voidaan vähentää myös käyttämällä mahdollisimman lyhyitä ja suojattuja johtimia. Myös johtimien ja komponenttien sijoittelulla teholähteen sisällä voidaan vaikuttaa sen aiheuttamiin häiriöihin. Säteileviä häiriöitä voidaan minimoida myös sijoittamalla laite metallikoteloon, joka läpäisee huonosti sähkömagneettista säteilyä.
Johtuvia häiriöitä voidaan suodattaa, esimerkiksi passiivisista komponenteista koostuvan EMI-suodattimen tai ferriittirenkaan avulla. Oleellista on sijoittaa hakkuriteholähde siten, ettei se ole liian lähellä häiriöille herkkiä laitteita tai komponentteja.
Hiili (täsmennyssivu)

Hiili voi tarkoittaa seuraavia asioita:
hiili (C), alkuaine ja epämetalli
kivihiili, eloperäinen pääosin hiilestä koostuva kivilaji
ruskohiili, energiasisällöltään vähäinen kivihiili
puuhiili, orgaanisen aineen palamisesta syntyvä lopputuote
piirustushiili, piirustusväline
Hiili Hiilesmaa, suomalainen muusikko ja tuottaja
Hiili American Bar & Grill, ravintola Turussa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hiili”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hannu Mäkirinta

Hannu Matias Mäkirinta (30. huhtikuuta 1949 Jurva – 17. helmikuuta 1989) oli suomalainen suunnistaja, joka oli vuosina 1974 ja 1976 tuomassa Suomelle MM-mitalia suunnistusviestissä.
Mäkirinta voitti poikien sarjassa Pohjoismaiden mestaruuden 1969 ja nousi seuraavalla vuosikymmenellä miesten maajoukkueeseen. MM-kisoihin hän osallistui ensi kerran Tanskan Viborgissa 1974. Henkilökohtaisessa kisassa saaliina oli vain 19. sija, mutta viestikilpailuun hän pääsi Suomen joukkueen avaajaksi. Ruotsi karkasi kisan aikana lähes 16 minuutin päähän, mutta Mäkirinta, Markku Salminen, Risto Nuuros ja Seppo Väli-Klemelä saivat uurastuksestaan palkinnoksi hopeisen mitalin. Syksyllä 1975 Mäkirinta kamppaili PM-kisoissa jopa henkilökohtaisen kisan voitosta, mutta Ruotsin maailmanmestari Bernt Frilen jätti suomalaisen kuitenkin hopealle. Aviemoren MM-kisoissa Skotlannissa 1976 Mäkirinta joutui tyytymään 15. sijaan. Viestiin hän pääsi taas avausosuudelle ja suunnisti Markku Salmisen, Matti Mäkisen ja Kimmo Rauhamäen kanssa pronssille.
Suomen mestariksi Mäkirinta suunnisti normaalimatkalla 1974 ja yömestaruus tuli 1975. Samana vuonna hän ankkuroi vielä Jukolan viestin voiton. Parhaina menestysvuosinaan (1973–1977) hän edusti Alavuden Urheilijoita.
Mäkirinta menehtyi sairaalassa Malagassa vuonna 1989.
Saavutukset

MM-hopeaa viestissä 1974
MM-pronssia viestissä 1976
MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 15:s 1976 ja 19:s 1974
PM-hopeaa henkilökohtaisella matkalla 1975
SM-kultaa normaalimatkalla 1974
SM-kultaa yösuunnistuksessa 1975
Hossa (Kittilä)

Hossa on loma-asuntojen myötä kasvanut asuinalue tai kulmakunta Kittilän kunnan Sirkan kylän taajama-alueen itäosassa. Asuinalue sijaitsee Ounasjoen länsipuolella, Levin ympärystiellä, noin kaksi kilometriä Sirkan koululta.
Hossa merkitsee ’(kangas)kortetta’ ja on sanana saamelaisperäinen (hoašša).
Hospodar

Gheorghe Bibescu, Valakian hospodar 1843-1848.
Hospodar on slaavilaisissa kielissä herraa tai isäntää merkitsevä termi, joka oli myös arvonimi joissakin slaavilaisissa maissa.
Moldovan ja Valakian ruhtinaita kutsuttiin hospodareiksi slaavilaisissa kirjoituksissa Osmanien valtakunnan aikana vuoteen 1866, jolloin ne itsenäistyivät Tonavan ruhtinaskunniksi ja myöhemmin Romanian kuningaskunnaksi. Moldovassa ja Valakiassa titteliä hospodar käytettiin voivodin lisäksi, kun latinaksi kirjoittaessa ruhtinaista käytettiin arvonimeä Domn.[lähde? ]
Ukrainassa hospodar saattaa tarkoittaa suvun päämiestä ja talon tai tilan omistajaa.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Hossa (täsmennyssivu)

Hossa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Hossan kansallispuisto Suomussalmella
Hossa, kulmakunta Kittilässä.
František Hossa, slovakialainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Marcel Hossa (s. 1981), slovakialainen jääkiekkoilija
Marián Hossa (s. 1979), slovakialainen jääkiekkoilija, Marcel Hossan veli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hossa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heinrich Gustav Magnus

| Heinrich Gustav Magnus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1802 Berliini
Kuollut: 4. huhtikuuta 1870 (67 vuotta) Berliini
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Eilhard Mitscherlich
Tutkimusalue:  Kemia
   
Heinrich Gustav Magnus (2. toukokuuta 1802 Berliini – 4. huhtikuuta 1870 Berliini) oli saksalainen fyysikko ja kemisti.
Elämä ja ura

Magnuksen isä oli varakas kauppias, ja yhdestä hänen viidestä veljestään, Eduardista (1799-1872), tuli kuuluisa taidemaalari. Opiskeltuaan Berliinissä Magnus lähti Tukholmaan Jöns Jacob Berzeliuksen oppiin ja myöhemmin Pariisiin, jossa hän opiskeli jonkin aikaa Louis-Joseph Gay-Lussacin ja Louis Jacques Thénardin johdolla. Vuonna 1831 hän palasi Berliiniin yliopiston tekniikan ja fysiikan lehtoriksi. Vuonna 1834 Magnus valittiin Berliinin yliopiston ylimääräiseksi ja vuonna 1845 varsinaiseksi professoriksi. Hänet valittiin kolme kertaa tiedekunnan dekaaniksi, vuosina 1847, 1858 ja 1863. Magnus varusti omilla varoillaan laboratorion, josta tuli malliesimerkki myöhemmin perustetuille tutkimuslaitoksille.
Vuosina 1827-1833 Magnus keskittyi pääasiassa kemiallisiin tutkimuksiin, joiden tuloksena hän löysi etyylirikkihapon, etikkahapon ja isetionihapon sekä niiden suoloja ja yhdessä C. F. Ammermüllerin kanssa perjodihapon. Muiden aiheiden joukossa, joiden parissa hän myöhemmin työskenteli, olivat kaasujen imeytyminen vereen (1837-1845), kaasujen laajeneminen lämmön vaikutuksesta (1841-1844), veden ja erilaisten liuosten höyrynpaineet (1844-1854), lämpösähköinen ilmiö (1851), elektrolyysi (1856), sähkömagneettinen induktio (1858-1861), lämmön siirtyminen kaasuissa (1860) ja lämmön polarisaatio (1866-1868). Vuodesta 1861 lähtien hän kiinnitti paljon huomiota joidenkin kaasujen ja höyryjen diatermiseen ilmiöön eli valonsäteiden lämmön läpäisyyn, erityisesti kuivan ja kostean ilman kohdalla, sekä lämpövaikutuksiin, joita kosteuden tiivistyminen kiinteille pinnoille aiheuttaa. Virtausfysiikan Magnuksen ilmiö on nimetty hänen mukaansa.
Magnuksen maine johti siihen, että Preussin hallitus antoi hänelle useita tehtäviä. Vuonna 1865 hän edusti Preussia Frankfurtin konferenssissa, joka kutsuttiin koolle yhtenäisen metrijärjestelmän käyttöönottamiseksi Saksassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinrich Gustav Magnus Wikimedia Commonsissa
Helsinki Mets

Helsinki Mets on baseballin SM-sarjassa pelaava joukkue, joka perustettiin vuonna 2010. Mika Sarjanen ja Tony Jones aloittivat joukkueen kehittääkseen nuorisobaseballia Helsingin seudulla.
Metsilla on myös kakkosjoukkue Helsinki City, joka osallistui Suomi-sarjaan kaudella 2014.
Mets voitti Suomen mestaruuden Espoo Exposia vastaan pelatussa finaalissa 2018.
Valmentajat

Tony Jones
Mika Sarjanen
Carmen Bové
Tyson Garrett
Aiheesta muualla

Suomen baseball-liiton kotisivut
Hindon

Hindonin Johannes Kastajan kirkko ja oikealla postitoimisto, 2001.
Hindon on keskikokoinen kylä Englannin Wiltshiressa 26 kilometriä Salisburysta länteen ja 11 kilometriä Warminsterista etelään. Se on alueella, joka on määritelty erityisen luonnonkauniiksi (AONB) Hindon oli aiemmin menestyvä pikkukaupunki, jossa oli oma tori, mutta sittemmin se on taantunut hiljaiseksi maalaiskyläksi, jossa asuu muualla työssäkäyviä, eläkeläisiä ja lomanviettäjiä. Sen väkiluku on 500.
Kaupungissa sattui suuri tulipalo vuonna 1754, jolloin 144 rakennusta paloi maan tasalle. Apua talonsa menettäneille saatiin kaikkialta Etelä-Englannista. Tulipalon jälkeen kaupunki nousi takaisin kukoistukseensa, mutta rautatien rakentaminen kulkemaan sen ohi sai aikaan, että se vaipui hiljaiseksi maalaiskyläksi ja menetti myös kuusisataavuotisen virallisen kaupunkiaseman.
Heinrich Schläppi

| Mitalit> Maa:  Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Maa:  Sveitsi> Miesten rattikelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Chamonix 1924 | neljän miehen kelkka |  |
Sveitsin rattikelkkajoukkue (Leysinistä), olympiavoittaja vuonna 1924 Chamonix'ssa (Scherrer, Neveu ja Schläppin veljekset)
Heinrich Schläppi (30. huhtikuuta 1905 – 15. helmikuuta 1958) oli sveitsiläinen rattikelkkailija. Hän voitti kultaa vuoden 1924 olympialaisissa Chamonix'ssa neljän miehen kelkkailussa yhdessä Alfred Neveun, Alfred Schläppin, ja Eduard Scherrerin kanssa.
Heinrich Schläppin urheilulliset saavutukset eivät jääneet ainoastaan yksiin olympialaisiin, sillä hän oli yhdessä veljensä Alfredin kanssa järjestämässä Toisen maailmansodan jälkeen vuoden 1948 talviolympialaisia, jotka pidettiin St. Moritzissa.
Hospits Betel

Bryggmanin suunnittelemassa Hospits Betelin talossa toimii tällä hetkellä Scandic Plaza -hotelli.
Hospits Betel on arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema rakennus Turussa Yliopistonkadulla. Bryggman voitti Turun lähetysseuran liike- ja hotellirakennuksesta Hospits Betelistä 1926 järjestämän arkkitehtikilpailun ehdotuksellaan ”Ympyrään piirretty enkeli”. Kilpailuehdotus edusti italialaishenkistä klassismia. Rakennus valmistui vuonna 1929.
Bryggman suunnitteli hotellin yhdeksi kokonaisuudeksi asuintalo Atriumin kanssa. Hotellin ja Atriumin väliin sijoitettiin Kristiinankadun jatkeeksi aukio, joka toimi sekä Betel-kirkon että hotellin sisäänkäyntinä. Itse kilpailuehdotus oli viisikerroksinen, mutta myös kuusikerroksista rakennusta mietittiin. Lopulliseksi ratkaisuksi valikoitui vaihtoehto, jossa rakennus oli kerroksen korkeampi pihasivulta kuin katusivulta.
Arkkitehti matkusteli Italiassa, Itävallassa ja Saksassa ja kehitteli voittanutta ehdotustaan. Matkojen jälkeen julkisivujen klassistiset koristeaiheet riisuutuivat ja tilalle tulivat selkeät funktionalistiset muodot. Myös pyörökaariset kaupan ikkunat muuttuivat suorakulmaisiksi. Aukiolla olevalle hotellin sisäänkäynnille rakennettiin pylväätön katos ja julkisivun parvekkeista tehtiin laatikkomaisia. Betel-kirkon italialaistyyppinen kellotorni toimii edelleen aukiolla katseenvangitsijana. Vaikkakin se lämpörapattiin ymmärtämättömästi 1990, jolloin torni menetti alkuperäisiä ominaispiirteitään.
Seinässä oleva muistolaatta kertoo, että rakennus toimi sotasairaalana 1939–1945. Tällä hetkellä paikalla on Scandic Plaza, jonka alakerrassa on arkkitehdin nimeä kantava Bryggman’s Restaurant & Deli.
Heinrich Schöne

Heinrich Schöne
Heinrich Schöne (25. marraskuuta 1889 Berliini – 4. huhtikuuta 1945 Königsberg) oli Ukrainan valtakunnankomissariaatin Volynia-Padolian päähallintopiirin kenraalikomissaari.
Heinrich Friedrich Link

| Johann Heinrich Friedrich Link |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1767 Hildesheim, Saksa
Kuollut: 1. tammikuuta 1851 (83 vuotta) Berliini, Saksa
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Johann Friedrich Blumenbach
Tutkimusalue:  Kasvitiede
   
Johann Heinrich Friedrich Link (2. helmikuuta 1767 Hildesheim, Saksa – 1. tammikuuta 1851 Berliini, Saksa) oli saksalainen kasvitieteilijä, joka tutki kasvien anatomiaa ja ensimmäisenä mikroskoopilla kivihiiltä.
Ura

Link suoritti vuosina 1786–1789 lääketieteen opinnot Göttingenin yliopistossa ja toimi sen jälkeen farmasian yksityisluennoitsijana. Hänet nimitettiin kemian, eläintieteen ja kasvitieteen professoriksi Rostockissa vuonna 1792. Vuonna 1797 Link oli Johann Centurius von Hoffmannseggin mukana kasvitieteellisellä matkalla Portugaliin, jonka tuloksena syntyi kasvitieteellinen matkakirja Bemerkungen auf einer reise durch Frankreich, Spanien und vorzüglich Portugal (1801–1804) ja yhdessä Hoffmannseggin kanssa laadittu Flore portugaise (1809–1840). Vuonna 1811 Link siirtyi kemian ja kasvitieteen professoriksi Breslauhun, ja vuonna 1815 hänet kutsuttiin Berliiniin lääketieteen professoriksi ja samalla kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi. Hän sai näin materiaalia useita kasvitieteellisiä kirjoituksia varten. Link oli Preussin tiedeakatemian ja Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen.
Link todisti vuonna 1838 mikroskooppitutkimuksella, että hiilen koostumus on periaatteessa samanlainen kuin turpeen. Hänen lukuisista kasvitieteellisistä teoksistaan, erityisesti kasvien anatomiasta, voidaan mainita edellä mainittujen lisäksi Elementa philosophiae botanicae (1824; 2. painos 1837) ja Anatomie der pflanzen in abbildungen (1843–1847).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinrich Friedrich Link Wikimedia Commonsissa
Heinrich Schomburgk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dorothea Köring ja Heinrich Schomburgk. |  Dorothea Köring ja Heinrich Schomburgk. |  Dorothea Köring ja Heinrich Schomburgk. |  |
Maa:   Saksa
Miesten tennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | Sekanelinpeli |  |
Heinrich Georg Schomburgk (23. kesäkuuta 1885 Leipzig, Sachsen, Saksa – 29. maaliskuuta 1965 Königstein, Sachsen) oli saksalainen tennispelaaja ja jalkapalloilija. Tenniksessä hän saavutti olympiakultaa.
Schomburgk voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kultaa sekanelinpelissä Dora Köringin kanssa. He voittivat loppuottelussa Ruotsin Gunnar Setterwallin ja Sigrid Fickin erin 6–4, 6–0. Jalkapallossa hän voitti Saksan mestaruuden.
Heron Aleksandrialainen

Heronin aeolipiili
Heron Aleksandrialainen (m.kreik. Ἥρων ὁ Ἀλεξανδρεύς, n. 10–70) oli antiikin kreikkalainen keksijä, mekaanikko ja matemaatikko. Hänet tunnetaan etenkin nerokkaista mekaniikkaa, hydrauliikkaa ja pneumatiikkaa hyödyntävistä keksinnöistään, joiden tarkoitus oli pikemminkin hämmästyttää kuin tehdä mitään hyödyllistä. Eräs näistä laitteista oli eolipiili, jota pidetään ensimmäisenä, alkeellisena höyrykoneena. Matematiikan alalla Heron tunnetaan etenkin Heronin kaavan keksijänä.
Muutamia Heronin keksintöjä:
Eolipiili (höyryturbiini)
Pyulkos (suom. mädänimijä), alipaineeseen perustuva alkeellinen injektioruisku
Automaattiteatterit, jotka mutkikkailla naru- ja ratasmekanismeilla ohjelmoituna pystyivät esittämään hyvinkin monivaiheisia esityksiä automaattisesti
Erilaiset temppeleissä käytetyt mekaaniset laitteet kuten
itsestään avautuvat ovet
trumpetteja soittavat enkelipatsaat
suihkulähteellä livertävät linnut
Kolikkoautomaatti
pyhän veden annostelija temppelissä
Öljylampun automaattinen sydänlangan syötin
Käsikäyttöinen katapultti ja sarjatulta ampuva ase (ei toteutettu)
Matematiikan alalla:
Heronin kaava ja Heronin kolmiot
Iteratiivinen algoritmi neliöjuurten laskemiseksi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heron Aleksandrialainen Wikimedia Commonsissa
The Pneumatics of Hero of Alexandria – Heronin pneumatiikkakirjan englanninnos vuodelta 1851
Heinrich Schwarz

Heinrich Schwarz (14. kesäkuuta 1906 München – 20. maaliskuuta 1947 Sandweier) oli Auschwitz III Monowitzin keskitysleirin komendantti toisen maailmansodan aikana Saksan valtaamassa Puolassa.
Schwarz nimitettiin Auschwitz I:n leiriin Oświęcimin kaupungin lähelle ja 30. syyskuuta 1941 hän oli aktiivinen natsien työsuunnitteluhallinnossa (Abt. IIIa). Marraskuussa 1943 Rudolf Höss nimitettiin toimistoryhmä D:n päälliköksi SS:n talouden ja hallinnon päätoimistoon (SS-WVHA) ja hän lähti Auschwitzista. Leiri jaettiin kolmeen eri hallinnolliseen yksikköön ja Schwarzista tuli komendantti Auschwitz III Monowitziin. Kun muut leirikomendantit toisilla leireillä siirrettiin muutaman kuukauden kuluttua pois, Schwarz nautti esimiehensä Oswald Pohlin suosiosta. Evakuoinnin jälkeen hänestä tuli Natzweiler-Struthofin keskitysleirin komendantti Elsass-Lorrainessa. Sodan jälkeen SS-Hauptsturmführer Schwarz joutui Ranskassa sotilasoikeuteen vastaamaan sotarikossyytteisiin. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin vuonna 1947.