stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Čahkalakkis

Čáhkalakkis on saamelaisessa kertomusperinteessä maanalainen, pikkulapsen kokoinen, vuorien onkaloissa asuva olento. Sitä vastaavat koltansaamelaisilla čeäk'kli, kildinin- ja turjansaamelaisilla čahhkli ja inarinsaamelaisilla tšahalag. Nämä maahisiin luettavat olennot ovat itäsaamelaisen kertomusperinteen suosituimpia hahmoja, mutta pohjoissaamelaisilla niitä tunnetaan vain tietyllä alueella.
Čáhkalakkis on hyväntahtoinen olento, joka esiintyy joko alastomana tai vähissä vaatteissa. Nämä maahiset ovat saamelaisille vierasta, mutta eivät vihamielistä kansaa. Ne puhuvat omaa kieltään, jota saamelaiset vaivoin ymmärtävät. Ne käyttävät omanlaisiaan vaatteita erotuksena saamelaisista ja harjoittavat samoja elinkeinoja kuin saamelaiset. Ne omistavat erilaisia tavaroita, kultaa ja hopeaa, joita ihminen voi saada tietyllä konstilla. Aihelmaa kullasta ja hopeasta on syytä pitää saamelaisessa perinteessä verraten myöhäisenä ilmiönä. Kulta-hopea -motiivi čáhkalakkis-perinteessä sekä haltija-aarteenomistaja -ulottuvuus ovat otaksuttavasti muinaisskandinaavista tai jopa germaanista alkuperää. Suhteellisen myöhäistä alkuperää on pohjoissaamelaisessa perinteessä esiintyvä aihelma čáhkalakkis-maahisesta, jonka vatsassa on kulta- ja hopearahoja. Rahan saamiseksi näitä maahisia pyydystettiin ja tapettiin. Erotuksena näistä käsityksistä itäsaamelaisessa perinteessä čahhkli-maahisia ei saa tappaa. Sille, joka sen tekee, tapahtuu suuri onnettomuus.
Čáhkalakkis-maahisille on luonteenomaista ihmisten tekojen toistaminen ja matkiminen. Saadakseen maahisen kiinni on asetettava onkalon viereen puuroa sekä karvakenkä pauloineen syötiksi. Nähdessään maahisen ihmisen on pantava karvakenkä jalkaan ja käärittävä paulat nilkan ympärille. Kun ihminen on lähtenyt,tulee maahinen paikalle, syö puuron, työntää molemmat jalkansa kenkään ja käärii kengänsuun ympärilleen. Silloin se saadaan helposti kiinni ja voidaan pakottaa tuomaan kultaa ja hopeata. Itäsaamelaisen perinteen mukaan maahiset auttoivat monia saamelaisia antamalla heille vapaaehtoisesti kultaa, hopeaa ja rahaa. Kun maahisilta loppuivat rikkaudet, ne lähettivät ihmisille puulusikat merkiksi siitä, ettei niillä ole enää mitään annettavaa. Maahisilta ei saanut ottaa kaikkea, koska ahneen ihmisen jälkeläiset köyhtyvät. Näätämössä kerrottiin, että maahisilta saadut rahat pitää jakaa kahteen osaan. Puolet on annettava maahisille takaisin, puolet saa ottaa itselleen. Jos ottaa enemmän, ei tule koskaan rikkaaksi.
Čahhkli-maahisen touhukkaaseen ja matkivaan luonteeseen perustuvat jotkut sanonnat, kuten Nuortijärven sanonta tohisevasta ihmisestä: "Miksi sukellat kuin čahhkli?" Fiktiiviseen sanontaan liittyy paikoin lasten folkloressa esiintyvä aihelma čahhkli-maahisesta, joka kykenee sukeltamaan maan alle. Čahkkli-maahisperinteen siirtyminen lasten folkloreen on itäsaamelaisten keskuudessa varsin myöhäinen, luultavasti 100-200 vuotta vanhaa perua oleva ilmiö. Vanha perinne on jättänyt leimansa paikannimistöön. Itä- ja inarinsaamelaisten asuma-alueella on paikannimiä, jotka sisältävät čahkkli-sanan tai sitä vastaavia sanoja.
Trusti (oikeustiede)

Trusti (engl. trust) on angloamerikkalaisessa common law -oikeusjärjestelmässä erityinen omistusjärjestely, joka rakentuu kaksoisomistukselle. Trusti perustuu englantilaisen ennakkotapausoikeuden oikeustekniselle jaottelulle equity-oikeuteen ja common law -tapaoikeuteen. Sille ei ole vastinetta mannereurooppalaisissa oikeusjärjestelmissä. Kaksoisomistuksen myötä trustissa on yhtä aikaa kaksi esinekohtaista oikeutta ilman, että kyse olisi varsinaisesta yhteisomistuksesta. Näiden oikeuksien haltijoiden oikeusasema omistuksen kohteena olevan esineen tai omaisuuden suhteen on keskenään erilainen.
Trusti on lyhyesti "toisen henkilön eduksi hallittu varallisuuskokonaisuus". Vastaavaa instituutiota ei ole lainkaan Suomen oikeusjärjestelmässä.
Trustin periaatteet

Trustissa on kolme osapuolta:
asettaja eli perustaja (settlor),
edunvalvoja eli uskottu mies (trustee), joka on omaisuuden laillinen omistaja, ja
edunsaajat (beneficiary), jotka ovat omaisuuden asiallisia omistajia.
Asettaja siirtää omaisuuden valitsemalleen edunvalvojalle, joka pitää omaisuutta hallussaan edunsaajien hyväksi. Trusti voidaan perustaa osapuolten välisellä sopimuksella, suullisella ilmoituksella, testamentilla taikka tuomioistuimen päätöksellä. lähde?
Edunvalvojalla on omaisuuden muodollinen (legaalinen) omistusoikeus, johon kuuluvat sekä hallinta että rajoitettu luovutus- ja luottokompetenssi. Edunsaajalla on taas omaisuuden asiallinen omistusoikeus, johon kuuluvat asettajan määräämistä etuuksista nauttiminen, tietynlainen omistajansuoja sekä ns. oikeus jäljittää esine kolmannen käsiin (tracing), joka tarkoittaa sitä, että edunsaajan intressi seuraa trustin huolimatta sen luovutuksesta kolmannelle. Edunsaajan equity-oikeuteen perustuva omistusoikeus pysyy omaisuuteen kytkettynä, vaikka omaisuuden common law -perusteinen haltija vaihtuu.
Trustin tarkoituksia

Esimerkkejä:
Yksityisyys – esimerkiksi testamentin ehdot ovat julkisia, mutta trustin ehdot eivät ole.
Omaisuuden suojelu tuhlaamiselta – trusti voi suojella edunsaajan (esim. jos perinnönsaaja on lapsi) omaisuutta häneltä itseltään.
Hyväntekeväisyys – joidenkin maiden lainsäädännön mukaan kaikki hyväntekeväisyysyhteisöt tulee perustaa trusteina.
Eläkesuunnitelma – joissakin maissa työnantaja perustaa trustin, jossa työntekijät ja heidän huollettavansa ovat edunsaajia.
Trustin tarkoituksia > Veronkierto

Trusteja käytetään myös veronkiertoon, verosuunnitteluun ja verojen maksun siirtämiseen, sillä niiden avulla voidaan yrittää luoda porsaanreikiä tuloverojärjestelmään.
Vuonna 2017 Paratiisin paperit -tietovuodon yhteydessä paljastui, että lakitoimisto Appleby tarjosi asiakasyrityksilleen palvelua, missä työntekijöiden palkkioiden maksamiseksi perustettiin trustijärjestelyjä muun muassa Jerseyn ja Brittiläisten Neitsytsaarten kaltaisille veroparatiisisaarille. Jatkossa trusteilla palkitut henkilöt ovat voineet omilla toimillaan yrittää joko siirtää verojen maksamista tai kiertää niitä. Trustijärjestelyssä mukana olleiden työntekijöiden joukossa oli myös suomalaisia.
Skotlantilainen jalkapalloseura Glasgow Rangers maksoi vuosina 2001–2009 kymmeniä miljoonia puntia pelaajien palkkioita Jerseyllä oleviin trusteihin, joista pelaajat nostivat ne itselleen korottoman lainan muodossa. Lainoja ei kuitenkaan maksettu takaisin. Näin pelaajat välttyivät maksamasta tuloveroja sekä maksuja kansalliselle vakuutusjärjestelmälle (National Insurance). Kierrettyjen verojen määrä ehti kasvaa yli 47 miljoonaan puntaan.
Historia

Trusti-instituutio otettiin käyttöön Englannissa 1100-1200-lukujen aikana. Ensimmäisten trustien uskotaan olleen ristiretkille lähteneiden maanomistajien perustamia. Tyypillisesti yläluokkainen maanomistaja viipyi joitakin vuosia poissa kotimaastaan. Tänä aikana hänen omaisuudestaan huolehti trustee, jolle myönnettiin oikeus toimia maanomistajan sijaisena. Oli tärkeää, että trusteella oli samat oikeudet kuin omistajallakin, sillä trusteen tuli voida kerätä veroja ja päättää siitä, kuka sai kylvää maanomistajan peltoja. Trusteen täysivaltaisuuden vuoksi joskus saattoi syntyä ongelmia, kun ristiretkeläiset palasivat. Koska Common Law-oikeuden mukaan trustee oli laillinen omistaja, hän saattoi pitää maat itsellään yksinkertaisesti kieltäytymällä luovuttamasta niitä todelliselle omistajalle. Tämän vuoksi kehitetyn trust-järjestelyn mukaan poissaoleva maanomistaja säilyi aina edunsaajana eli asiallisena omistajana.
Monien tutkijoiden mukaan trusti periytyi islamilaisesta lainsäädännöstä, sillä ristiretkien kohteina olleissa Lähi-idän maissa oli olemassa jo vastaava järjestely. Islamilaisen maailman waqfit olivat trustin tavoin toimivia hyväntekeväisyyttä varten perustettuja säätiöitä.
Yksi varhaisista trusteista löytyy fransiskaanimunkkien historiasta. Koska munkit tekivät köyhyyslupauksen, he eivät voineet omistaa mitään yksityisesti. Munkeille kuitenkin annettiin henkilökohtaisia lahjoituksia, mutta varat siirrettiin munkkien sijasta edunvalvojalle, joka oli tavallisesti luostarin apotti. Koska lahjoitusten antajille oli tärkeää, että varat käytettiin nimenomaan munkkien hyväksi, niin osapuolten välille syntyi trusti, jossa edunsaajana oli lahjoituksen saanut munkki.
Kirjallisuutta

Mikkola, Tuulikki: Trust: Oikeusvertaileva tutkimus.  Kansainvälisen talousoikeuden instituutti, 2003.  ISBN 952-10-1254-4
Aiheesta muualla

Antti Kurikka: TRUSTI-sanastoa sopimattomien verokeidasjärjestelyjen varalta  1.10.2005. Asiakastieto. Viitattu 14.8.2009/27.7.2011.[vanhentunut linkki]
Trustia sivuava oikeustapaus Suomessa (törkeä veropetos): Helsingin HO 2006:5
Trusti Suomen perintöverotuksessa: KHO:2013:51 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuhkaus

Ruumis tuhkattavana.
Hautajaisseremonia Indonesiassa.
Tuhkaus eli polttohautaus on hautaustapa, jossa ruumis poltetaan.
Nykyaikana vainaja poltetaan arkussa krematoriossa. Palamisen jälkeen vainajan hienoksi jauhettu tuhka laitetaan uurnaan. Uurna haudataan yleensä hautausmaalle, mutta luvanvaraisissa tapauksissa voidaan tuhka ripotella myös luontoon, esimerkiksi vesistöön.
Erityisesti hindulaisuudessa on vielä nykyisinkin tapana polttaa kuolleen ruumis roviolla. Viikingit polttivat ruumiit aikoinaan puuveneissä.
Yleisyys

Tuhkauksen yleisyys vaihtelee suuresti maittain. Intiassa, Japanissa ja Kiinassa lähes kaikki vainajat tuhkataan. Tuhkaus on hyvin yleistä myös Taiwanissa, Hongkongissa ja Singaporessa. Euroopan maista vuonna 2010 esimerkiksi Sveitsissä, Tšekissä, Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Alankomaissa selvästi yli puolet vainajista tuhkattiin.
Uskonnot ja polttohautaus

Hautaustapoja on maailmassa monia uskonnosta ja kulttuurista riippuen. Polttohautaus on joissakin uskonnoissa yleinen ja suosittu, toisissa taas se on vieroksuttu tai kokonaan kielletty.
Perinteisesti kristillinen kirkko on kieltänyt polttohautauksen, koska ruumiin polttaminen roviolla on pakanallinen tapa ja estää lisäksi "ruumiin ylösnousemuksen". Valtaosassa kristillistä maailmaa polttohautaus ei ole käytössä.
Keskiajalla Euroopassa polttohautausta käytettiin vain äärimmäisissä poikkeusoloissa, kuten nälänhätien, kulkutautien ja kaupunkien piiritysten aikana sekä kirkollisena lisärangaistuksena, kuten myös hautaamista "siunaamattomaan maahan", toisin sanoen hautausmaiden ulkopuolelle. Näin meneteltiin esimerkiksi itsemurhaajien kohdalla - olivathan he "kapinoineet Jumalan tahtoa vastaan" riistämällä oman henkensä.
Protestanttisessa maailmassa polttohautaus alkoi yleistymään 1800-luvulla nykyaikaisen krematorioteknologian syntyessä. Käytäntö kuitenkin vaihtelee paljon maittain ja kirkkokunnittain. Ensimmäinen vainajan tuhkaus varta vasten rakennetussa uunissa tapahtui Milanossa Italiassa vuonna 1876.
Toisen maailmansodan jälkeen polttohautauksen suosio laski jyrkästi Euroopassa. Tämä johtui vastenmielisyydestä juutalaisten kohtelua kohtaan sodan aikana, jolloin miljoonia juutalaisia surmattiin kaasukammioissa ja poltettiin krematorioissa. Myöhemmin polttohautaus alkoi taas yleistymään erityisesti Euroopan suurissa kaupungeissa.
Katolinen kirkko vapautti tuhkauksen vuonna 1960, mutta ei lähtökohtaisesti suhtaudu siihen myönteisesti. Ortodoksinen kirkko hyväksyy polttohautauksen vain poikkeustapauksissa.
Islamin piirissä polttohautausta pidetään pakanarituaaleihin viittaavana ja sitä paheksutaan. Juutalainen laki puolestaan kieltää polttohautauksen ja myöhemmin se on yhdistetty holokaustiin. Äärijuutalaiset ovatkin pyrkineet kieltämään polttohautauksen ja tuhonneet krematorioita.
Tuhkaus Suomessa

Tuhkaa ei Suomessa saa jakaa ja se on haudattava viimeistään vuoden kuluttua kuolemasta.
Suomen ensimmäinen krematorio perustettiin vuonna 1926 Hietaniemen hautausmaan lähelle. Nykyisin varsinkin suurissa kaupungeissa tuhkaaminen on yleistä. Tuhkaus on yleistä myös siksi, että miltei kaikki hautausalalla toimivat tahot - myös luterilainen kirkko - ovat sitä jo kauan edistäneet kustannussyistä.
Aiemmin hautaustavan ja uskonnon nähtiin liittyvän yhteen. Nykyisessä maallistuneessa yhteiskunnassa ajatellaan, että uskonto ja hautaustapa ovat erillisiä asioita. Evankelis-luterilainen kirkko aikoinaan vastusti polttohautausta. Myöhemmin kirkko hyväksyi polttohautauksen vain sillä ehdolla, että vainaja oli sitä nimenomaisesti ja todisteellisesti eläessään toivonut. Tänään asia on toisinpäin. Siksi vainaja ainakin suuremmissa kaupungeissa suurella varmuudella poltetaan, ellei hän ole eläessään nimenomaisesti ja todisteellisesti kieltänyt sitä ja toivonut perinteistä kristillistä arkkuhautausta.
Vuonna 2016 Suomessa tuhkattiin enemmistö, 51 prosenttia, vainajista. Vuonna 2019 osuus oli noussut 57 prosenttiin ja edelleen vuonna 2021 osuus oli noussut 61 prosenttiin. Espoossa ja Vantaalla vainajista kaksi kolmasosaa tuhkataanlähde?. Turussa tuhkataan 77 prosenttialähde?. Tampereella vainajista tuhkattiin 82,7 prosenttia vuonna 2018. Helsingissä tuhkataan 90 prosenttia vainajista. Helsingissä arkkuhautauksia tehdään nykyisin vain Malmin hautausmaalle, ortodoksisille hautausmaille ja juutalaiselle hautausmaalle, Vantaalla Honkanummen hautausmaalle.
Erityisesti suurissa kaupungeissa arkkuhautapaikan löytäminen kaikille vainajille olisi vaikeaa, jos tuhkaus ei olisi niin yleistä. Pääkaupunkiseudulla on muun muassa paljon sukuhautoja, joihin ei mahdu enää yhtään arkkua, mutta tuhkauurnaa käyttämällä sukuhautojen käyttöä voidaan jatkaa. On kuitenkin pidetty tärkeänä, että kaupunkien kasvaessa ja uusia hautausmaita rakennettaessa perinteiseen arkkuhautaukseen annetaan riittävästi hautapaikkoja.
Polttohautaus tai tuhkaus ei ole kristilliseen uskoon tai perinteeseen liittyvä hautaustapa. Hautauksessa ei ole kyse ainoastaan vainajan teknisestä hautaamisesta, vaan hautaustapa on sekä uskonnollinen että mitä suurimmassa määrin tunnekysymys. Kaikki eivät halua tulla tuhkatuiksi. Monille asia on suorastaan pelastusmiskysymys. Halutaan tulla arkussa maahan haudatuksi odottamaan ylösnousemuksen aamua.
Hautaustavan suhteen on vainajan tahtoa aina kunnioitettava. Jos ei halua tulla tuhkatuksi, asia on syytä kirjallisesti julkituoda läheisille tai muille luotetuille henkilöille. Tuhkaus on laillinen vain ja ainoastaan, jos se on suoritettu krematoriossa. Vainajan roviolla polttamisesta voi saada syytteen hautarauhan rikkomisesta.
Tuhkaus Suomessa > Uurnat ja uurnaholvi

Nykyisten määräysten mukaan tuhkauurnan on oltava puuta tai muuta maatuvaa ainetta. Monet perheet valmistavatkin itse tarvittavat uurnat, jotka voidaan koristella valokuvilla tai koristemaalauksin. Uurnan täytön ja sinetöinnin hoitaa kuitenkin aina alan ammattilainen.
Uurnaholvi eli kolumbaario on tuhkahautauksen muoto ja vaihtoehto uurnaholville ja muistolehdolle. Tuhkaholvi on luonnonkivestä valmistettu hautamuistomerkki, jonka sisään vainajan tuhkat sijoitetaan. Tuhkaholvi mahdollistaa sukuhautausperinteen jatkamisen tuhkahautauksessa, koska yhteen muistomerkkiin voidaan sijoittaa kymmenienkin ihmisten tuhkat. Se voidaan sijoittaa myös yksityiselle maaperälle, Suomessa aluehallintoviraston luvalla.
Kirjallisuutta

Lahtinen, Tuomo: Polttohautaus Suomessa: Aatehistoria ja kehitys.  (Religionsvetenskapliga skrifter 18)  Turku:  Åbo akademi, 1989.  ISBN 951-649-571-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Krematoriosäätiö..
Forsius, Arno: Polttohautauksen eli tuhkaamisen varhaisvaiheita. (Julkaistu Tiimalasi 3/2010) Kuvauksia lääketieteen historiasta. Arkistoitu 12.5.2014.
Ripatti, Tapani: Ekologinen uurna ei jätä jälkiä. Yle Uutiset.  29.10.2009. Arkistoitu 23.5.2012.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse 
Tuhkauurna.
Óscar Pereiro Sío

| Óscar Pereiro |
| --- | --- |
 Pereiro vuoden 2006 Tourin 18. etapilla
Henkilötiedot
Koko nimi:  Óscar Pereiro Sío
Syntynyt: 3. elokuuta 1977 (ikä 47)
Kansalaisuus:   Espanja
Pyöräilijä
Pituus:  178 cm
Paino:  68 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2000–2001 2002–2005 2006–2009 2010:  Porta da Ravessa Phonak Caisse d'Epargne Astana
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo 2006  Ranskan ympäriajo, etappi ja aggressiivisin ajaja 2005 
 Tiedot päivitetty: 13. tammikuuta 2011 
Aiheesta muualla
www.oscarpereiro.com
Óscar Pereiro Sío (s. 3. elokuuta 1977 Mos, Pontevedran maakunta, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä, Ranskan ympäriajon voittaja. Hän kilpaili ammattilaisena 2000–2010.
Pereiro aloitti uransa ammattilaisena vuonna 2000 portugalilaisessa Porta da Ravessan tallissa. Hän siirtyi sveitsiläiseen Phonak-joukkueeseen vuonna 2002, jolloin hän voitti viidennen etapin Setmana Catalana -kilpailussa sekä sijoittui yhdenneksitoista Italian ympäriajossa. Seuraavana vuonna Pereiro voitti Sveitsin ympäriajon kuudennen etapin ja oli lopputuloksissa kolmas. Burgosin ympäriajossa hän oli toinen ja Espanjan ympäriajossa seitsemästoista. Vuoden 2004 Ranskan ympäriajossa Pereiro sijoittui 10:nneksi hävittyään voittaja Lance Armstrongille 22 minuuttia 54 sekuntia. Samana vuonna hän voitti Classique des Alps -kilpailun. Vuoden 2005 Ranskan ympäriajossa Pereiro oli 15. etapilla toinen, otti 16. etapin voiton ja sijoittui kokonaiskilpailussa jälleen kymmenenneksi. Lisäksi hän sai yritteliäimmän ajajan palkinnon ja sijoittui mäkikilpailussa toiseksi. Samana vuonna hän voitti Tour de Romandien prologin, oli toinen Espanjan ympäriajon 13. osuudella sekä kuudes Baskimaan ympäriajossa.
Pereiro Phonakin väreissä vuoden 2005 Ranskan ympäriajossa
Pereiro edusti Caisse d'Epargne -tallia vuosina 2006–2009. Vuoden 2006 Ranskan ympäriajossa hän sijoittui alun perin toiseksi hävittyään voittaja Floyd Landisille 57 sekuntia. Pereiro oli 13. etapilla toinen kuuluttuaan viiden miehen kärkiryhmään, joka tuli maaliin lähes puoli tuntia ennen pääjoukkoa; 16. osuudella hän oli kolmas. Landisin jäätyä kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä UCI julisti Pereiron kilpailun voittajaksi pitkällisen prosessin jälkeen syyskuussa 2007 . Vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa Pereiro sijoittui kymmenenneksi.
Pereiro osallistui myös vuoden 2008 Ranskan ympäriajoon. Hän joutui kuitenkin keskeyttämään kilpailun 15. etapilla ajettuaan rajusti ulos reitiltä. Pääjoukko oli laskeutumassa Col Agnel -vuorelta, kun Pereiro törmäsi tien reunan suojakaiteeseen ja putosi useita metrejä alemmalle tielle. Hän loukkasi rytäkässä olkapäänsä. Keskeyttäessään kilpailun Pereiron sijoitus oli 15., 6.01 kilpailun johtajaa Cadel Evansia perässä.
Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2010 Pereiro edusti Astana-tallia.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Oscarpereiro.com, Pereiron sivusto
cyclingnews.com, haastattelu vuoden 2005 Tourilta.
Tuomo Rissanen

| Tuomo Olavi Rissanen |
| --- | --- |
 Tuomo Rissanen vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1981 (ikä 43) Varpaisjärvi
Kansalaisuus:  suomalainen
Tuomo Olavi Rissanen (s. 3. heinäkuuta 1981 Varpaisjärvi) on suomalainen liikemies ja sijoittaja. Sarjayrittäjänä uransa tehnyt Rissanen on yksi kotimaisen laskun elinkaari- ja rahoituspalveluihin erikoistuneen Ropo Capitalin (ent. Trust Kapital Group) perustajista ja hän toimii startup-sijoittajana.
Irtauduttuaan Ropo Capitalin operatiivisesta toiminnasta yrityskaupalla vuonna 2016, Rissanen on keskittynyt sijoitustoimintaan. Sijoittajana Rissanen on toiminut 17 vuotta, ja vuodesta 2016 lähtien hänet on luokiteltu ammattimaiseksi sijoittajaksi.
Sijoittamisen lisäksi Rissanen toimii usean yrityksen hallituksessa sekä liiketoiminnan neuvonantajana erityisesti it-prosessien ja -palveluiden kehitykseen liittyvissä asioissa.
Ura

Tuomo Rissanen perusti ensimmäiset yrityksensä Talent CC Oy:n vuonna 2005, Talent Software Oy:n 2007 ja NetJames Oy:n 2012. Näillä yrityksillä markkinoitiin valtakunnallisesti erilaisia verkkohakemistoja kuten SYH Suomen Yrityshaku, Hakemistokeskus.fi, Suomenyrityshaku.fi baarihaku.fi, mokkihaku.fi ja Suomen WebKeskus.
Samaan aikaan Rissanen toimi elinkeinonharjoittajana toiminimellä Talent Solutions, joka on vuoden 2015 jälkeen ollut TMR Invest Oy:n aputoiminimi. Aputoiminimen toimialana mainitaan tekstiviestipalvelut, joka liittyy telemarkkinointikielto.fi -palveluun, jota tuotetaan talkoohengessä Suomen Telemarkkinointiliitto ry:lle, jossa Rissanen on jäsenenä.
Tuomo Rissanen on Ropo Capitalin perustajaosakas ja yhtiön liiketoiminnan perustana toimivan Ropo 24 -ohjelmistokokonaisuuden (ent. TrustPoint) kehittäjä. Rissanen toimi yhtiössä kehitysjohtajana ja hallituksen neuvonantajana vuoteen 2016 asti, kunnes pääomasijoitusyhtiö Sentica Partners osti enemmistön yhtiön osakkeista. Rissanen on edelleen pienellä omistusosuudella yksi yhtiön omistajista.
Ropo Capital on kasvanut voimakkaasti perustamisvuodesta 2008 lähtien. Alun perin maksuvalvontaan keskittynyt yhtiö vastaa nyt joka kuudennen Suomessa liikkuvan laskun välittämisestä, ja palveluihin sisältyy koko laskun elinkaari ja laskusaatavarahoitus. Vuonna 2017 yhtiön liikevaihdon odotetaan ylittävän 40 miljoonaa euroa.
Sijoittajana Rissanen on ollut aktiivinen vuoden 2000 alusta lähtien. Uransa aikana hän on ollut mukana niin sijoittajana, omistajana ja perustajanakin useissa kotimaisissa yrityksissä, joista tunnetuimpia ovat domain-kauppaa Kiinan markkinoilla tekevä TLD Registry Ltd, markkinointitoimisto Zeeland Family Oy ja virtuaalitodellisuuden sisältöjä rakennus- ja koneteollisuuden tarpeisiin tuottava 3D Talo Finland Oy.  Lisäksi hän on perustajaosakas espanjalaisessa TrainMe -hyvinvointi- ja urheiluvalmennusyhtiössä, jonka asiakkaana treenaa muiden muassa suomalainen ratakelaaja Leo-Pekka Tähti.
Rissanen on KPY:n neljänkymmenen suurimman osuudenomistajan ja Zeeland Familyn kolmenkymmenen suurimman osakkeenomistajan joukossa. Oman sijoitusyhtiönsä TMR Invest Oy:n kautta Rissanen tarjoaa startup-rahoitusta ja apua it-liiketoiminnan kehittämiseen.
Palkinnot > EY Young Entrepreneur of the Year 2014

Vuonna 2014 Rissanen palkittiin EY:n kansainvälisesti arvostetulla Young Entrepreneur of the Year -palkinnolla yhdessä silloisen yhtiökumppaninsa Petri Tukiaisen kanssa. Tuolloin Ropo Capitalin (ent. Trust Kapital Group) kehitysjohtajana toiminut Rissanen oli vain 33-vuotias.
Palkinnot > Kauppalehden Kasvajat paras kasvuyritys 2014

Kauppalehti palkitsi Trust Kapitalin keväällä 2014 Keski- ja Itä-Suomen kovimpana kasvuyrityksenä. Kauppalehti palkitsi yhtiön omistajat Petri Tukiaisen ja Tuomo Rissasen Kasvajat-kiertueen tilaisuudessa Jyväskylässä.
Koulutus

Rissanen on suorittanut tietoliikennekoulutusohjelman kaksoistutkinnon, jonka jälkeen hän jatkoi insinööriopintoja ammattikorkeakoulussa Kuopiossa vuonna 2002.  Ensimmäisen oman yrityksensä Talent CC Oy:n hän perusti Petri Tukiaisen kanssa vuonna 2005 insinööriopintojen ollessa vielä kesken. Yhteistä yrittäjäuraa miehille kertyi yli kymmenen vuotta, joista reilut kahdeksan Ropo Capitalissa.
Rissanen on valmistunut Savonia-ammattikorkeakoulusta tietotekniikan insinööriksi vuonna 2007.
Muuta

Rissanen on harrastanut aktiivisesti lentopalloa ja hän on vaikuttanut lajin kasvuun Kuopiossa. Hän on mm. Lentopallon Mestaruusliigaa pelaavan LEKA Volleyn perustajajäsen ja toimi seuran ensimmäisenä toimintavuotena myös hallituksen varapuheenjohtajana.
Vuodesta 2009 asti Rissanen on ollut Kuopiossa järjestettävän Sunsets Kuopio -tapahtuman (ent. Trust Perintä OPEN ja Trust Kapital OPEN) yhteistyökumppani ja tukija. Suomen suurimmaksi beach volley -tapahtumaksi kasvanut Sunsets järjestetään vuosittain Kuopion matkustajasatamassa.
Rissanen on ollut mukana myös tapahtumaan liittyneissä hyväntekeväisyystempauksissa. Turnaukseen on perinteisesti liittynyt hyväntekeväisyysottelu ja -huutokauppa, jonka tuotto on lahjoitettu Kuopion yliopistollisen sairaalan vastasyntyneiden teho-osastolle.