stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tulen ja jään laulun maailma
Westeros > Rautasaaret > Piikki

Piikki (engl. Pyke) on Rautasaariin kuuluva saari ja saarella sijaitseva samanniminen linnoitus. Linnoitus kuuluu Greyjoyn suvulle.
Piikin satamaan sijoittuvat Game of Thronesin kohtaukset kuvattiin Ballintoyn satamassa Pohjois-Irlannissa. Rautasaarille tyypillistä merellistä tunnelmaa välitetään katsojille linnan sisätiloihin sijoitetuilla simpukoilla, rikkinäisillä kuvakudoksilla ja väriltään haalistuneilla huonekaluilla.
Westeros > Muuri

Muuri (engl. The Wall) on kivestä ja jäästä valmistettu korkea rakennelma, joka ulottuu Westerosin länsirannikolta itärannikolle. Se rakennettiin Pitkän yön jälkeen pitämään valkeat kulkijat loitolla. Muurin rakensi Brandon Rakentaja jättiläisten ja metsän lasten avulla.
Essos

Essos on suuri manner Westerosin itäpuolella. Mantereita erottaa toisistaan Kapeameri. Essosin länsirannikolla sijaitsevat Vapaakaupungit ja mantereen etelärannikolla on Orjakauppiaanlahtena tunnettu lahti, jonka Daenerys Targaryen nimeää uudelleen Lohikäärmeenlahdeksi vapautettuaan orjat. Lahden rannikolla on useita vanhoja kaupunkeja, jotka olivat muinoin osa ghiscari-sivilisaatiota. Orjakauppiaanlahden lähellä sijaitsee myös Valyria, joka oli ennen kiinni muussa mantereessa. ”Tuhoksi” nimitetyn tapahtuman seurauksena Vanhan Valyrian kuningaskunta tuhoutui, jolloin koko Valyrian niemimaa irtautui Essosista ja niiden väliin muodostui Savuava meri.
Essosin keskiosassa on Dothrakinmereksi kutsuttu aro, jolla elävät dothrakit. Sen eteläpuolella Lhazarissa asuvat ”lammaskansaksi” kutsutut paimentolaiset. Lhazarista itään sijaitsee Punaiseksi erämaaksi kutsuttu autiomaa, jonka toisella puolella on ”idän keskus”, Qarth. Vielä idempänä sijaitsevat Yi Ti ja Asshai.
Toisin kuin Westerosia, Essosia ei pidä vallassaan yksi hallitsija, vaan siellä on monia itsenäisiä kaupunkivaltioita. Ennen tuhoutumistaan mannerta hallitsi Vanha Valyria viiden vuosituhannen ajan ja sitä ennen suuressa osassa Essosia valtaa pitivät ghiscarilaiset.
Essos > Valyria

Valyrian niemimaa sijaitsi Essoksen etelärannikolla, Orjakauppiaanlahden länsipuolella. Huippuvuosinaan se oli tunnetun maailman mahtavin kaupunki ja sivistyksen keskus, mutta noin 400 vuotta ennen Tulen ja jään laulu -kirjasarjan alkua niemimaa murtui saariryppääksi ”Valyrian tuhoksi” kutsutun katastrofin seurauksena. Maailman asukkaat eivät tiedä tuhon todellista syytä, mutta arvelevat sen johtuvan joko lähellä tapahtuneista tulivuorenpurkauksista tai valyrialaisten käyttämän taikuuden epäonnistumisesta. Niemimaan ja mantereen liittymäkohdassa oli Neljäksitoista tuleksi kutsuttu tuliperäinen alue, jolla sijaitsi 14 tulivuorta. Valyrian saarten on kuvattu kytevän vielä kauan tuhon jälkeen. Alue on edelleen raunioina ja sinne on karkotettu harmaasuomuun sairastuneita henkilöitä, joita kutsutaan kivimiehiksi.
Martin ei ole paljastanut katastrofin syytä kirjoissa tai niiden ulkopuolella. Sarjan suosiosta johtuen aihetta on pohdiskeltu jonkin verran mediassa. Kirjoissa esitettyjen kuvausten perusteella on arveltu, että samaan aikaan on tapahtunut maanjäristys ja sarja tulivuorenpurkauksia sekä jokin maaginen onnettomuus. Geotutkija Miles Traer perehtyi Martinin kirjoituksiin ja vertasi tapahtunutta oikean maailman tulivuoriin ja tektonisiin ilmiöihin. Hän teoriansa mukaan tuho todennäköisesti alkoi yksittäisestä tulivuorenpurkauksesta, joka aiheutti muiden lähellä olevien tulivuorien purkautumisen. Se puolestaan olisi hänen mukaansa hyvin voinut johtaa suureen tsunamiin, joka tuhosi osan niemimaasta. Vaikka kaikki läheiset 14 tulivuorta olisivat purkautuneet samanaikaisesti, se ei kuitenkaan olisi yksin riittänyt irrottamaan koko niemimaata muusta mantereesta. Traerin mielestä ainoa jäljelle jäänyt luonnollinen vaihtoehto oli alueelle pudonnut meteoriitti, joka irrotti niemimaan jo ennen sen tuhoutumista. Irtoaminen vain yhdistettiin myöhemmin alueen muuhun tuhoutumiseen. Hänen mielestään meteoriitti voisi selittää myös alueen suuret lohikäärmelasi- ja kultaesiintymät.
Essos > Valyria > Vanha Valyria

Vanha Valyria (myös pelkkä Valyria) oli kaupunki Valyrian niemimaalla. Se kuului Valyrian kuningaskuntaan, joka kattoi suurimmillaan niemimaan lisäksi koko Essoksen eteläosan. Se muodostui siirtokunnista, joita olivat esimerkiksi Vapaakaupungit Kapeanmeren rannalla.
Valyrialaiset olivat alun perin paimentolaisia. He kuitenkin löysivät Neljäntoista tulen alueelta lohikäärmeenmunia ja oppivat kesyttämään lohikäärmeitä. Niiden taikuuden ja voimien avulla he alkoivat valloittaa ympäröiviä alueita. Valyrialaisten luomaa valtakuntaa pidettiin maailman edistyneimpänä ja he hallitsivat Essosta viiden tuhannen vuoden ajan tuhoonsa asti.
Valyrian tuhon seurauksena Targaryeneista tuli ainoita lohikäärmelordeja. Suku selvisi tuhosta, sillä he olivat ennustuksen takia jättäneet alueen ja asettuneet asumaan Lohikäärmekivelle. Ainoa tuhosta ja sitä seuranneista levottomuuksista selviytynyt lohikäärme oli Targaryenin suvulle kuulunut Balerion Mustakauhu. Sen lisäksi Lohikäärmekiveltä löydettiin kaksi kuoriutumatonta munaa, jotka nekin olivat suvun hallussa.
Materiaalit

Yläkuvassa obsidiaania ja alempana damaskiteräksinen veitsi.
Materiaalit > Lohikäärmelasi

Lohikäärmelasi (engl. dragonglass) eli obsidiaani on todellisen maailman obsidiaania muistuttava vulkaaninen kivilaji, jolla on muutamia maagisia ominaisuuksia. Sitä voidaan käyttää valkeita kulkijoita vastaan ja nieltynä se auttaa sairauksiin. Lohikäärmelasia kuvaava valyriankielinen sana tarkoittaa kirjaimellisesti käännettynä jäätynyttä tulta. Lohikäärmelasia esiintyy suurina määrinä Lohikäärmekivellä.
Materiaalit > Valyrialainen teräs

Valyrialainen teräs (engl. Valyrian steel) on maailmassa esiintyvä kuvitteellinen metalli, joka on monin tavoin ylivertainen muihin metalleihin verrattuna. Sitä käytetään aseissa ja muissa taisteluvarusteissa sekä koruissa. Metallin pintaa koristaa aaltokuvio. Valyrialaisesta teräksestä valmistetut aseet ovat kevyitä ja vahvoja, eikä niitä tarvitse koskaan teroittaa. Se on yksi harvoista materiaaleista, joilla pystytään surmaamaan valkeita kulkijoita.
Valyrialaista terästä valmistettiin alun perin Valyriassa ja tarujen mukaan prosessissa käytettiin sekä taikuutta että lohikäärmeiden syöksemää tulta. Valyrian tuhon myötä valmistusmenetelmä on kuitenkin unohtunut, eikä sitä enää osata tehdä lisää. Olemassa olevaa metallia voidaan kuitenkin työstää esimerkiksi yhdistämällä kaksi siitä valmistettua miekkaa yhdeksi suuremmaksi tai päinvastoin. Näin valmistetaan esimerkiksi Joffrey Baratheonin ja Jaime Lannisterin miekat, joita varten sulatetaan Starkeille kuulunut Jää-miekka. Valyrialaisesta teräksestä valmistettuja esineitä on jäljellä vain muutamia ja ne ovat pääosin aatelissukujen perintökalleuksia.
George R. R. Martinin mukaan valyrialainen teräs muistuttaa todellisen maailman damaskiterästä. Valyrialaisen teräksen tavoin damaskiteräs tunnetaan vahvuudestaan ja terävyydestään sekä unohdetusta valmistustavasta. Myös damaskiteräs on juovikkaasti kuvioitua.
Game of Thrones -televisiosarjassa Muurin pohjoispuolelle sijoittuvia kohtauksia kuvattiin muun muassa Vatnajökullin jäätiköllä Islannissa.
Brics

Bricsin nykyiset jäsenmaat.
Brics, BRICS tai BRICS-maat on alun perin viiden kehittyvän talouden, Brasilian, Venäjän, Intian, Kiinan ja Etelä-Afrikan, muodostama liittouma. Lyhenne tulee maiden englanninkielisten nimien alkukirjaimista. Tammikuussa 2024 liittoumaan liittyivät myös Egypti, Etiopia, Iran ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Indonesia liittyi Bricsiin vuoden 2025 alussa.
Liittouman päätavoite on lisätä jäsenmaidensa välistä yhteistyötä kaupan, rahoituksen, teknologian ja kestävän kehityksen aloilla. Brics ei ole vapaakauppa-alue.
Historia

Bricsiin kuuluvien maiden yhteistyötä alettiin viritellä jo 1990-luvulla. Vuonna 1996 Venäjän ulkoministeri Jevgeni Primakov ehdotti Venäjän, Intian ja Kiinan välistä strategista kumppanuutta, koska hän halusi moninapaisen maailmanjärjestyksen Yhdysvaltain vastapainoksi. Tämä oli tuolloin uutta, koska niin Venäjä kuin Kiina ja Intiakin pyrkivät lähentymään lännen kanssa. Vladimir Putinin noustua Venäjällä valtaan vuonna 2000 Yhdysvaltain ja sen liittolaisten sotaisa ulkomaanpolitiikka johti siihen, että Venäjä alkoi tehdä moninapaisuudesta strategisen tavoitteensa. Näin Venäjä, Intia ja Kiina muodostivat RIC-nimisen liittouman. Samaan aikaan Intia, Brasilia ja Etelä-Afrikka muodostivat oman IBSA-liittoumansa. Nämä kaksi liittoumaa loivat pohjan myöhemmälle Bricsille. Ne myös käsittelevät omilla foorumeillaan asioita ennen niiden tuomista Bricsin huippukokouksiin.
Nimityksen BRIC lanseerasi investointipankkiiriliike Goldman Sachsin ekonomisti Jim O’Neill vuonna 2001. Hän ennusti tuolloin Brasilian, Venäjän, Intian ja Kiinan nousevan merkittäviksi globaaleiksi talouksiksi.
Bric-nimitystä käytettiin aluksi akateemisissa piireissä ja yliopistoissa. Kun ne alkoivat tarjota Bric-aiheisia valinnaisaineita ja sijoitusfoorumit ryhtyivät laatimaan Bric-portfolioita, Bric-maat näkivät tilaisuuden aloittaa keskinäisen yhteistyön lännen ylivallan vastapainoksi. Kiinan, Intian ja Venäjän johtajat keskustelivat aiheesta Pietarissa Venäjällä vuoden 2008 G8-ryhmän kokouksen yhteydessä.
Bric-liittouma järjesti ensimmäisen huippukokouksensa vuonna 2009 Jekaterinburgissa Venäjällä. Kun Etelä-Afrikka liittyi mukaan virallisesti seuraavana vuonna, liittouman nimeksi tuli Brics. Brics-maat ovat järjestäneet yhteisen huippukokouksen vuoden 2009 jälkeen joka vuosi.
Brics-maat perustivat vuonna 2014 New Development Bank (NDB)-kehityspankin, jonka pääkonttori on Shanghaissa Kiinassa. Pankki rahoittaa Brics-maiden ja muiden kehittyvien talouksien infrastruktuuri- ja kehityshankkeita. Pankin tase on kuitenkin verrattaen pieni sen ollessa 31 miljardia dollaria kesäkuun 2024 lopussa. Samaan aikaan kahdeksan pienen Pohjois-Euroopan maan omistaman Pohjoismaiden investointipankin tase oli 44,5 miljardia dollaria. Samalla maat perustivat 100 miljardin dollarin valuuttavarannon auttamaan maita estämään lyhyen aikavälin maksuvalmiuspaineita. Bricsin toinen organisaatio on Brics Contingent Reserve Arrangement (DRA). Se tukee maksutasevaikeuksissa olevia jäsenmaita, ja sen pääkonttori on Moskovassa.
Yhteenliittymä laajeni 1. tammikuuta 2024, kun Etelä-Afrikan huippukokouksessa 24. elokuuta 2023 kutsutut maat Egypti, Etiopia, Iran ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat liittyivät siihen. Lisäksi kutsutuista Argentiina ei liittynyt, ja Saudi-Arabia miettii vielä jäsenyyttään. Tammikuussa 2025 Indonesia liittyi Bricsiin uutena jäsenvaltiona.
Merkitys

Brics-maat kattavat neljänneksen maailman maapinta-alasta, yli 40 prosenttia maailman väestöstä sekä arviolta kolmanneksen maailman BKT:sta. Niiden taloudet ovat kasvaneet 2000-luvulla nopeasti. Brics-maiden suuren väestön ja niiden talouskasvun takia on odotettavissa, että maiden taloudellinen vaikutusvalta kasvaa tulevaisuudessa huomattavasti, osittain teollisuusmaiden kustannuksella.
Haasteet

Koko Brics-konseptin hyödyllisyyttä on kyseenalaistettu. Kiinan ja Intian taloudet ovat kasvaneet menestyksekkäästi, mutta Venäjän, Brasilian ja Etelä-Afrikan taloudet puolestaan eivät niinkään. Vuonna 2024 Kiinan bruttokansantuote on suurempi kuin muiden Brics-maiden yhteensä. Bricsin yhtenäisyyttä on epäilty, koska jäsenmaat sijaitsevat eri mantereilla. Vaikka Brics-maiden suhteet toisiinsa ovatkin muuten hyvät, Kiinan ja Intian keskinäiset välit ovat tulehtuneet rajakiistojen vuoksi. Myös Brasilian poliittiset kuohunnat ja maan lähentyminen Yhdysvaltain kanssa ovat koetelleet liittoumaa. Brasilian presidenttinä 2019–2023 toimineen Jair Bolsonaron näkemykset poikkesivat muiden Brics-maiden näkemyksistä. Brasilia tuki voimakkaasti Venezuelassa Juan Guaidón hallintoa, kun taas Venäjä ja Kiina olivat Venezuelassa vallassa olevan Nicolás Maduron vasemmistolaisen hallinnon tärkeimmät ulkomaiset tukijat Kuuban ohella. Bolsonaro väitti myös, että voimakkaalla taloudellisella panoksellaan Kiina ”yrittää ostaa Brasilian”.
Kaikkien Brics-maiden suurin kauppakumppani on Kiina, mutta keskinäistä kauppaa niillä on vähän. Niillä on erilaisia sisäisiä ristiriitoja, ja suurlähettiläs Maria Serenius spekuloikin, että elleivät ne saa toimintaansa enempää sisältöä, ryhmä voi lopahtaa, sillä pelkkä lännen vastaisuus ei riitä toiminnan perusteeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brics Wikimedia Commonsissa
The BRICS Informational Portal (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Brics-maiden johtajat Lula da Silva, Xi Jinping, Cyril Ramaphosa ja Narendra Modi huippukokouksessa Etelä-Afrikassa elokuussa 2023. Oikealla Venäjän presidentin Vladimir Putinin sijainen Sergei Lavrov.
New Development Bank -kehityspankin logo.
Port Sudan

| Port Sudan (Būr Sūdān) بورتسودان‎ |
| --- | --- |
 Port Sudanin satamaa
 Port Sudan
 Koordinaatit: 19°37′N, 37°13′E 
Valtio:  Sudan
Osavaltio:  Al-Bahr al-Ahmar
Väkiluku (2008):  394 561
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Port Sudan (arab. بورتسودان‎, Būr Sūdān) on Sudanin ainoa kunnollisenselvennä merisataman omaava kaupunki. Nimensä mukaisesti itse kaupunki on muodostunut 1900-luvun alussa rakennetun sataman lähistölle, vaikkakin alueella on ollut muuta asutusta jo pitkään. Kaupungissa oli vuonna 2008 yhteensä 394 561 asukasta.
Maantiede

Port Sudan sijaitsee Punaisenmeren länsirannalla. Etäisyyttä alueen vanhempaan satamaan Sawakiniin on noin 55 km, pääkaupunki Khartumiin noin 800 km, Sueziin noin 1130 km ja toiseen Punaisenmeren rannan satamakaupunkiin Jeddahiin noin 270 km. Itse kaupunki sijaitsee jonkin verran etelään varsinaisesta satamasta. Kaupungin kohdalla Punainenmeri on leveimmillään ja syvimmillään. Kaupungin keskustalla on siirtomaakaupungille tyypillinen neliömäinen kaavoitus ja keskustaa ympäröivät kaupungin ympäristön kuivalle tasangolle alati laajenevat hökkelikylät.
Historia

Punaisenmeren rannikko on ollut satamien sijaintipaikka jo pitkään. Muinaisen Egyptin aikaisissa lähteissä mainitaan Puntamaana tunnetulle alueelle tehdyistä retkistä ja myöhemmin kreikkalainen historioitsija Herodotos mainitsi faaraoiden aikanaan myös valloittaneen alueen satamia. Alueen alkuperäisasukkaita ovat bedžat, joiden esi-isät saapuivat paikalle joskus vuosien 4000 ja 2500 eaa. välillä. Osmanit valtasivat Sawakinin ja alueen rannikon vuonna 1517 ja vuonna 1865 se päätyi Egyptin vallan alle. Britit kiinnostuivat alueesta Ranskan otettua haltuunsa Djiboutin 1850-luvulla ja he valtasivat Sawakinin vuonna 1879 ja vain hieman myöhemmin myös koko Egyptin. Sudan oli tämän jälkeen brittien ja heidän alaistensa egyptiläisten yhteisesti hallitsema alue. Idean Punaisenmeren sataman rakentamisesta sai British Cotton Growing Association, joka tarvitsi sitä puuvillan vientiä varten. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1904. Rakentamista varten haluttiin halpaa työvoimaa, mutta orjuus oli lakkautettu Sudanissa vuonna 1899. Niinpä satamaa rakentamaan tuotiin työläisiä Jemenistä, Hijazista ja Intiasta. Monet heistä jäivät alueelle sen jälkeen, kun satama avattiin vuonna 1909.
Port Sudanista tuli nopeasti tärkeä vientisatama, jonka kautta kulki esimerkiksi puuvillaa, arabikumia ja norsunluuta. Sataman menestyksen siivityksellä kaupunki kasvoi nopeasti, mikä johti sosiaalisiin ongelmiin. Kaupungissa syttyikin kapinoja ja lakkoja, jotka britit saivat kuitenkin pidettyä kurissa. Toisen maailmansodan aikaan Italian ilmavoimat teki kaupunkia vastaan ilmaiskuja ja liittoutuneet kuljettivat sen kautta polttoainetta Itä-Afrikan rintamalle. Sudanin itsenäistyttyä Arabimaat alkoivat sijoittaa kaupunkiin. 1970-luvulla yhtenä ajatuksena oli kehittää Sudanista Arabimaiden leipäkori. Kaupunkiin rakennettiin heiltä saaduilla rahoilla esimerkiksi lentokenttä ja Khartumiin johtava öljyputki. Monet hankkeista kuitenkin myöhästyivät ja myös Sudanin velkaantuminen hankaloitti talouselämää. Etiopian sisällissodan takia kaupunkiin tuli myös joukoittain pakolaisia. 1980-luvulla aluetta koetteli myös ankara kuivuus, joka johti nälänhätään.
Port Sudan päätyi myös osaltaan Sudanin sisällissodan näyttämöksi. Southern Peoples Liberation Army (SPLA) teki iskuja kaupungin Chevronin suunnittelemaa öljyputkihanketta vastaan, koska sen toiminnan katsottiin riistävän Etelä-Sudanin luonnonvaroja, joista öljy oli paljolti lähtöisin. Iskuissa kuoli yhtiön ulkomaalaisia työntekijöitä ja Chevron vetäytyi lopulta hankkeesta. SPLA teki iskuja myös Khartumia ja Port Sudania yhdistävän tien varrella. Tie tuli myöhemmin tunnetuksi, koska sen parannukset vuonna 1993 aloittanut yhtiö oli Osama Bin Ladenin johtama. Kaupungista viedään edelleen puuvilla ja nykyisin myös suuria määriä karjaeläimiä Saudi-Arabiaan. Lisäksi uusi öljyterminaali on kasvattanut öljynvientikapasiteettia.
Väestö

Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Port Sudanissa asui 394 561 henkilöä. Kaupungin yläluokan muodostavat Niililtä tulleet arabiankieliset sudanilaiset. Heitä alempana ovat alkuperäisasukkaat bedžat ja edelleen heidän alapuolellaan Sudanin muista osista muuttaneet nubat ja beni-amerit. Pohjimmaisina ovat kaupungissa edelleen asuvat pakolaiset. Yhteisöjen välit ovat olleet kireät ja levottomuuksia on sattunut usein.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Port Sudan Travel Guide (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Postitoimisto Port Sudanissa.
Port Sudanin satamaa.
Port Sudanissa sijaitsevan yliopiston kampusta.
BBC

| British Broadcasting Corporation |
| --- | --- |

Tunnuslause:  ”Nation Shall Speak Peace Unto Nation”
Yritysmuoto:  valtio-omisteinen osakeyhtiö
Perustettu:  1922 (radio) 1927 (yhtiö) 1932 (televisio)
Perustaja:  John Reith George Villiers
Toimitusjohtaja:  Tim Davie
Puheenjohtaja:  David Clementi
Avainhenkilöt:  Tony Hall (pääjohtaja)
Kotipaikka:   Broadcasting House, Portland Place, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Toiminta-alue:  Yhdistynyt kuningaskunta, koko maailma
Toimiala:  viestintä
Tuotteet:  televisio, radio ja internet-palvelut
Liikevaihto:   4,889 mrd. puntaa (2019)
Henkilöstö:  22 401 (2019)
Omistaja:  Kruunu
Kotisivu:  www.bbc.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
British Broadcasting Corporation eli BBC on Britannian julkinen, vuonna 1922 perustettu yleisradioyhtiö ja tuotantoyhtiö.
Yhtiöllä on Yhdistyneessä kuningaskunnassa useita radio- ja televisiokanavia maan eri kielillä ja myös kansainvälistä toimintaa eri kielillä. BBC käynnisti säännölliset televisiolähetykset ensimmäisenä maailmassa vuonna 1936 ja BBC:n radio- ja televisioteitse välitettyjä uutislähetyksiä katsotaan ympäri maailmaa. Yritys on alallaan maailman suurin.
BBC työllisti vuonna 2019 noin 22 401 ihmistä. BBC:n motto on "Nation Shall Speak Peace Unto Nation".
Historia

Alun perin British Broadcasting Company Ltd. -nimisen yhtiön perusti British General Post Office (GPO) ja joukko tietoliikenneyrityksiä 18. lokakuuta vuonna 1922 tarjoamaan kokeellisesti radiolähetyksiä. Tästä radioyhtiöstä tuli British Broadcasting Corporation vuonna 1927, ja ensimmäisenä pääjohtajana toimi John Reith. Toisin kuin Yhdysvalloissa, jossa radio toimi kaupallisesti, Reith halusi BBC:n toimivan lupamaksujen avulla.
Ensimmäinen radiolähetys lähetettiin 14. marraskuuta 1922 Lontoon Marconi Housesta. Jo seuraavana päivänä 15. marraskuuta BBC:n lähetyksiä saattoi kuunnella myös Birminghamista ja Manchesterista. Vuoteen 1925 mennessä BBC kuului lähes koko Britanniassa.
BBC:llä ei ollut kilpailijoita, kunnes vuonna 1955 toimintansa aloitti mainosrahoitteinen ja itsenäinen ITV. BBC:n radiomonopoli säilyi silti 1970-luvulle saakka.
BBC:n ensimmäinen televisiolähetys oli vuonna 1932, ja vuodesta 1936 alkaen tv-lähetyksistä tuli säännöllisiä, kaksi tuntia päivittäin. Ohjelmat lähetettiin Pohjois-Lontoossa sijaitsevasta Alexandra Palacesta, jonka itäpäädyn BBC oli vuokrannut käyttöönsä. Värilliset tv-lähetykset alkoivat BBC:llä 1. heinäkuuta 1967 BBC Two -kanavalla.
1980-luvulla BBC aloitti hallistuksen tukeman tietokoneosaamisprojektin (Computer Literacy Project, CLP). BBC:n ongelmana oli, että markkinoilla oli 20–30 merkkiä mikrotietokoneita, jotka eivät olleet yhteensopivia keskenään ja tämä oli vaikeus opetukselle.
BBC lähestyi seitsemää tietokonevalmistajaa mikrotietokoneen valmistamiseksi ja myönsi sopimuksen helmikuussa 1981 Acorn Computersille.
Acorn Computers kehitti BASIC-tulkkia käyttävän BBC Micron. Tietokone liittyi televisiosarjaan The Computer Programme.
BBC Micro julkaistiin loppuvuodesta 1981 ja sen valmistus loppui vuonna 1994. Laitetta käytettiin erityisesti Ison-Britannian kouluissa.
BBC omisti 50 prosenttia People+Artsista ja Animal Planetista vuoteen 2010 asti, kunnes myi osuutensa Discovery Networksille 156 miljoonalla dollarilla.
Vuonna 2015 BBC ilmoitti antavansa jokaiselle syksyllä yläasteen aloittavalle seiskaluokkalaiselle Micro Bits -tietokoneen.
BBC julkaisi heinäkuussa 2017 vuoden 2017–18 vuosiraportin, jossa se ilmoitti aikomuksestaan kehittää yhtiö uudelle sukupolvelle, kilpaillakseen paremmin kaupallisten suoratoistopalveluiden, kuten Netflixin ja Amazonin kanssa. Suunnitelmaan sisältyy sisällön monimuotoisuuden lisääminen televisiossa ja radiossa, ja huomattava investoiminen lasten digitaaliseen sisältöön.
Talous

Suurin osa BBC:n rahoituksesta tulee televisiolupamaksujen kautta, joka on Britanniassa 150,50 puntaa vuodessa. BBC:n budjetti oli vuonna 2018 5,1 miljardia Englannin puntaa.
BBC:n televisiokanavat > Kanavat Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Yhdistyneessä kuningaskunnassa BBC:n toiminta rahoitetaan televisioluvilla. Kaikki kanavat ovat nähtävissä ilmaiseksi digitaalisesti. BBC One ja BBC Two näkyivät analogisena koko maassa.
BBC One
BBC Two
BBC Four
CBBC
CBeebies
BBC Parliament
BBC Online
BBC News
BBC:n televisiokanavat > Kansainväliset kanavat

BBC Worldwide ylläpiti BBC:n kansainvälisiä kanavia, joista tunnetuimmat ovat uutiskanava BBC World News ja viihdekanava BBC Entertainment. Vuonna 2017 ilmoitettiin, että BBC WorldWide ja BBC Studios sulautuu yhteen vuonna 2018 perustaen yhden kaupallisen organisaation, jota kutsutaan BBC Studiosiksi. Poikkeuksellisesti ulkomailla näkyviä kanavia rahoitetaan mainostuloilla. 11. maaliskuuta 2008 BBC aloitti ensimmäisen arabiankielisen televisiokanavansa, BBC Arabic Televisionin.
BBC Studios
BBC World News
BBC Entertainment
BBC America
BBC Canada (Kanadassa)
BBC Kids (Kanadassa)
BBC UKTV (Australiassa)
BBC Lifestyle
BBC News Arabic (Arabimaailmassa)
BBC:n televisiokanavat > Entiset kanavat

BBC Choice
BBC Food
BBC Knowledge
BBC Three
BBC Prime
Radiokanavat

BBCn pääradiokanavat ovat Radio 1, Radio 2 (Britannian kuunnelluin radiokanava), Radio 3 (erikoismusiikkia), Radio 4 ja Radio Five Live (24/7 uutisia, urheilua ja puhetta). Kansainvälisesti tunnetuin BBC:n radiokanava lienee BBC World Service. BBC:llä on myös useita paikalliskanavia. BBC:llä oli myös vuoteen 2011 asti radiokuuntelijoille suunnattu aikakauslehti, Radio Times.
BBC Radio 1
BBC Radio 1Xtra
BBC Radio 2
BBC Radio 3
BBC Radio 4
BBC Radio 4 Extra
BBC Radio 5 Live
BBC Radio 5 Sports Extra
BBC Radio 6 Music
BBC Asian Network
BBC Local Radio
BBC Radio Scotland
BBC Radio nan Gàidheal
BBC Radio Wales
BBC Radio Cymru
BBC World Service
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
BBC.com (englanniksi)
BBC Television Centre, BBC:n entinen televisiokeskus Lontoossa.
BBC Broadcasting House, BBC:n nykyinen televisiokeskus.
BBC:n lähetyskulujen jakauma 2005-2006
Fərhad Bədəlbəyli

Fərhad Bədəlbəyli vuonna 2017.
Fərhad Şəmsi oğlu Bədəlbəyli (s. 27. joulukuuta 1947 Baku, Azerbaidžanin SNT) on azerbaidžanilainen pianisti ja säveltäjä, joka on saanut sekä Neuvostoliiton että Azerbaidžanin kansantaiteilijan arvonimet. Fərhadin isä Şəmsi Bədəlbəyli oli teatteriohjaaja ja näyttelijä.