stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peter Quenneville

| Peter Quenneville> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1994 (ikä 30) Edmonton, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pistol-Pete
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  182 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Espoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  89
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Lake Erie Monsters (AHL) Cincinnati Cyclones (ECHL) HC Pardubice (ČEL) SaiPa (SML) Aalborg Pirates (Tanska) Sparta Sarpsborg (Norja) Rapid City Rush (ECHL) Rockford IceHogs (AHL) Lausitzer Füchse (DEL2) Storhamar Ishockey (Norja)
NHL-varaus:  195. varaus, 2013 Columbus Blue Jackets
Peter Markham Quenneville (s. 9. maaliskuuta 1994 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Kiekko-Espoossa. Hän on pelipaikaltaan keskusahyökkääjä, mutta Quenneville osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet

Quenneville vietti suurimman osan juniorivuosistaan Albertan Sherwood Parkissa. Prince George Cougars varasi hänet 69. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2009. Quenneville vietti vuodet 2010–2012 kuitenkin AJHL-junioriliigan Sherwood Park Crusadersissa, jotta hän voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Kaudella 2011–2012 Quenneville voitti Crasadersin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 31+50=81, joilla hän sijoittui koko AJHL:n pistepörssissä kolmanneksi. Quenneville valittiin kauden päätteeksi liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi ja pohjoisen divisioonan tähdistökentälliseen.
Dubuque Fighting Saints varasi Quennevillen 13. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013. Quenneville oli Fighting Saintsin toiseksi paras pistemies Mike Szmatulan jälkeen tehoilla 33+37=70, joilla hän sijoittui koko USHL:n maalipörssissä viidenneksi ja jakoi pistepörssin kahdeksannen sijan Fargo Forcen Dominic Toninaton ja Brendan Harmsin kanssa. Quenneville pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa. Hän voitti kauden päätteeksi Clark Cupin. Quenneville valittiin liigan toiseen tähdistökentälliseen.
Columbus Blue Jackets varasi Quennevillen seitsemännellä kierroksella 195. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Quinnipiacin yliopistojoukkueeseen. Quenneville pelasi siellä vain viisi ottelua, kunnes marraskuussa 2013 hän päätti siirtyä WHL-junioriliigan Brandon Wheat Kingsiin, joka hankki siirron yhteydessä Quennevillen pelaajaoikeudet hänet varanneelta Prince George Cougarsilta. Joukkueessa pelasi jo ennestään Quennevillen pikkuveli John. Peter Quenneville teki loppukaudella runkosarjassa 44 ottelussa 52 tehopistettä. Kaudella 2014–2015 hän nousi joukkueensa kapteeniksi. Quenneville oli Wheat Kingsin toiseksi paras pistemies Tim McGauleyn jälkeen tehoilla 28+47=75. Pudotuspeleissä Quenneville oli kymmenellä osumallaan joukkueen paras maalintekijä Jayce Hawrylukin ja pikkuveljensä John Quennevillen kanssa. Viidennessä konferenssivälieräottelussa 17. huhtikuuta 2015 Regina Patsia vastaan hän teki Wheat Kingsin 3–2-voittomaalin ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 66.15 ja se ratkaisi joukkueelle konferenssifinaalipaikan. Wheat Kings eteni aina Ed Chynoweth Cup-finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Kelowna Rockets otteluvoitoin 4–0.
Ura > Seuraura > AHL-sopimus Lake Erie Monstersiin

Quenneville ei tehnyt kahden vuoden aikana sopimusta hänet varanneen Columbus Blue Jacketsin kanssa, joten hän jäi rajoittamattomaksi vapaaksi agentiksi kesäkuussa 2015. Samana kesänä Quenneville haki ensisijaisesti pelipaikkaa SM-liigasta. Hänen agenttina Darryl Wolski luonnehti liigasta:
»Ihmisiä jotka tietävät eurooppalaisesta kiekkoilusta sanovat sitä, että Suomessa kyseinen sarja on lähimpänä NHL:ää sen tyylin, pelin ja valmentamisen kautta. Moneltakin osin siis. Esimerkiksi taklaaminen sun muu paistaa myös läpi ja meidän mielestämme se on erittäin hyvä liiga. Se on kilpailukykyinen, siellä maksetaan kohtuullisesti ja siellä pidetään nuorista pelaajista.»
Quenneville ei kuitenkaan siirtynyt Suomeen, vaan hän teki syyskuussa vuoden mittaisen AHL-sopimuksen hänet varanneen Columbus Blue Jacketsin farmijoukkueen, Lake Erie Monstersin kanssa. Hän pelasi joukkueessa kauden 2015–2016 aikana kuitenkin vain yhden ottelun ja Quennevillen kausi eteni pääosin ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesin vahvuudessa tehden 58 runkosarjaottelussa tehot 11+15=26.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Eurooppaan

Kaudeksi 2016–2017 Quenneville siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Aalborg Piratesiin. Hän voitti tehoilla 30+19=49 koko liigan maalipörssin ja Quenneville sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Hän oli myös joukkueensa paras pistemies.
Quenneville siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Pardubiceen. Hän teki 12 pelaamassaan ottelussa kuitenkin vain tehot 2+1=3. Quenneville ei onnistunut tekemään yhtään tehopistettä viidessä viimeisessä ottelussaan. Marraskuussa 2017 hänen sopimuksensa lopulta purettiin. Seuraavana päivänä Quennevillen ilmoitettiin siirtyvän loppukauden kattavalla ja joulutaukoon asti kestävän tryoutin sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Hän pelasi siellä yhdeksän ottelua tehopistein 3+1=4, mutta Quennevillen koejakso ei lopulta tuottanut jatkosopimusta. Runsas viikko myöhemmin hän palasi loppukauden sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Aalborg Piratesiin. Quenneville voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden.
Kaudeksi 2018–2019 Quenneville siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Norjan GET-ligaenin Sparta Sarpsborgiin. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 20+30=50, joilla Quenneville jakoi liigan pistepörssin kahdeksannen sijan Stavanger Oilersin Jacob Lagacén kanssa. Quenneville voitti myös Spartan sisäisen tehotilaston lukemalla +14. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan.
Ura > Seuraura > Paluu ECHL:ään

Syyskuussa 2019 Quenneville teki vuoden mittaisen ECHL-sopimuksen Rapid City Rushin kanssa. Marraskuussa hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Quenneville teki kaudella 2019–2020 runkosarjassa 51 ottelussa tehot 24+34=58, joilla hän oli Rushin paras pistemies ja jakoi sisäisen maalipörssin voiton Tyler Coulterin kanssa. Quenneville pelasi kauden aikana myös ECHL:n tähdistöottelussa. Tammikuussa 2020 Rush lainasi hänet ammattilaistryout-sopimuksella AHL-joukkue Rockford IceHogsiin, jossa pelasi myös Quennevillen pikkuveli John. Hän pelasi siellä seitsemän ottelua ilman tehopisteitä, kunnes helmikuussa Quenneville pelasi Rushin vahvuuteen. Elokuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Quenneville pelasi kaudella 2020–2021 ECHL:ssä 68 runkosarjaottelua tehopistein 28+40=68, joilla hän jakoi liigan pistepörssin kolmannen sijan Florida Everbladesin John McCarronin kanssa edellään vain Orlando Solar Bearsin Aaron Luchuk ja Wichita Thunderin Anthony Beauregard. Quenneville valittiin kauden päätteeksi ECHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > DEL2 ja paluu Norjaan

Kaudeksi 2021–2022 Quenneville siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Lausitzer Füchseen. Hän voitti koko liigan pistepörssin tehoilla 32+48=80. Kaudeksi 2022–2023 Quenneville siirtyi Norjan Fjordkraft-ligaenissa (aik. GET-ligaen) pelaavan Storhamar Ishockeyn riveihin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Patrick Thoresenin jälkeen tehoilla 19+30=49, joilla Quenneville jakoi liigan pistepörssin kymmennen sijan Stavanger Oilersin Dan Kisselin ja Frisk Askerin Hampus Gustafssonin kanssa. Pudotuspeleissä hän teki 17 ottelussa tehot 12+8=20, joilla Quenneville voitti liigan pistepörssin ja jakoi maalipörssin voiton Stavanger Oilersin Christoffer Karlsenin kanssa. Puolivälieräsarjassa Manglerud Staria vastaan hän sai neljässä ottelussa nimiinsä kaksi voittomaalia ja Quenneville onnistui kypärätempussa kahdessa ottelussa. Ottelusarjan ensimmäisessä ottelussa 3. maaliskuuta 2023 hän teki tehot 3+2=5, kun Storhamar voitti ottelun lukemin 6–0. Kolmannessa ottelussa 7. maaliskuuta 2023 Quenneville teki kaksi maalia joukkueensa 5–0-voitossa. Niistä ensimmäinen oli ottelun avausmaali ja se jäi Storhamarin voittomaaliksi. Neljännessä ottelussa 9. maaliskuuta 2023 pelatussa vierasottelussa hän teki kolme maalia ja yhden syöttöpisteen, kun Storhamar voitti ottelun murskalukemin 1–12. Quennevillen ensimmäinen maali syntyi rangaistuslaukauksella. Quenneville voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Quenneville voitti kaudella 2023–2024 koko EliteHockey Ligaenin (aik. GET-ligaen ja Fjordkraft-ligaen) piste- ja maalipörssin tehtyään 43 runkosarjaottelussa tehot 33+39=72. Hän ylsi Storhamarissa historialliseen saavutukseen, sillä Quenneville pääsi tehopisteille 22 peräkkäisessä ottelussa, mihin kukaan seurassa ei ole aiemmin pystynyt. Hänen pisteputkensa päättyi seuraavassa ottelussa 21. joulukuuta 2023. Pudotuspeleissä Quenneville teki 14 ottelussa tehot 10+6=16, joilla hän voitti liigan maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Neljännessä finaaliottelussa 21. huhtikuuta 2024 vieraissa Vålerenga IF:ää vastaan Quenneville teki Storhamarin 2–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaalin ja hänelle merkittiin teholukema +2. Joukkue siirtyi ottelusarjassa 3–1-johtoon. Quenneville voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Hänet valittiin EliteHockey Ligaenin tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Kiekko-Espooseen

Kaudeksi 2024–2025 Quenneville palasi SM-liigaan ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella nousijajoukkue Kiekko-Espooseen. 10. tammikuuta 2025 vierasottelussa Tapparaa vastaan hän kohtasi vastustajajoukkueen riveissä pikkuveljensä Johnin, jolloin heistä tuli liigahistorian ensimmäinen toisiaan vastaan pelannut ulkomaalainen veljespari.
Ura > Maajoukkueura

Quenneville edusti Canada Westin joukkuetta World Junior A Challengessa vuonna 2011, jolloin hän voitti kultaa.
Muuta

Quennevillen pikkuveljet John ja David ovat myös jääkiekkoilijoita. John pelaa hyökkääjänä SM-liigajoukkue Tapparassa. Hän on pelannut urallaan myös yhteensä 44 NHL-ottelua New Jersey Devilsissa ja Chicago Blackhawksissa. David pelaa puolustajana Ruotsin SHL-liigan Örebro HK:ssa. Veljesten pikkuserkku Joel Quenneville pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 835 NHL-ottelua viidessä eri seurassa. Joel on myöhemmin luonut valmentajauraa NHL:ssä neljän eri seuran päävalmentajana. Hän on johdattanut Chicago Blackhawksin kolmeen Stanley Cupiin (2010, 2013 ja 2015). Lisäksi veljesten täti Sheena Burletoff on naimisissa puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 829 NHL-ottelua pelanneen Johnny Boychukin kanssa. Boychuk kuului myös Boston Bruinsin vuoden 2011 Stanley Cupin voittaneeseen joukkueeseen.
Viipurin pamaus

Olaus Magnus on kuvannut vuonna 1539 Carta marinassa Viipurin pamauksen tulivuoren kaltaiseksi.
Viipurin pamaus on kansantarinan mukaan suuri räjähdys, joka 30. marraskuuta 1495 käänsi pakosalle Venäjän sotaväen, joka oli juuri valloittamaisillaan Viipurin. Kansantarinoiden mukaan puolustusta johtanut Knut Posse olisi aiheuttanut Viipurin pamauksen jonkinlaisella räjähtävällä seoksella.
Joidenkin tarinan muunnosten mukaan venäläisten pakenemisen olisi aiheuttanut taivaalla nähty valoilmiö, joka olisi muistuttanut X:n muotoista Pyhän Andreaan ristiä. Tämä on tyypillinen pyhimyksiin liittyvä keskiaikainen legenda, jollainen liittyy lukuisiin taisteluihin eri puolilla Eurooppaa.
Tarinan historiallisuudesta ja tapahtumien täsmällisestä kulusta on erilaisia käsityksiä. Tiedetään, että Venäjän joukot saapuivat Viipurin edustalle syyskuun lopussa 1495 vuosien 1495–1497 sodan, vanhan vihan, aluksi. He alkoivat piirittää muurilla ympäröityä kaupunkia ja linnaa. Suomen puolella sotilaita oli vain muutamia tuhansia, ja lisää yritettiin värvätä talonpojista. Ensimmäiset hyökkäykset torjuttiin, mutta marraskuun lopulla venäläiset hyökkäsivät kaikella voimallaan kohti kaupunkia, ja taistelu näytti jo menetetyltä. Hyökkääjät olivat onnistuneet tunkeutumaan kaupungin muureille ja miehittämään torneja. Sen jälkeen tapahtui jotain, joka sai venäläiset vetäytymään. Ruuti tunnettiin ja erilaiset ampuma-aseet olivat kuuluneet sodan kummankin puolen arsenaaliin jo pitkään.
Yhden tarinan mukaan Viipurin linnan komentaja Knut Posse asetutti ruutimiinan tai terva- ja pikitynnyreitä yhden tornin alle ja räjäytti sen ilmaan. Räjähdyksestä selvinneet venäläiset eivät tajunneet, mitä oli tapahtunut, ja pakenivat kauhuissaan. Toisen tarinan mukaan venäläiset pakenivat, koska he pelästyivät pimeälle taivaalle ilmestynyttä valoilmiötä. Tapahtuman päivä 30. marraskuuta oli Pyhän Andreaan päivä, ja he luulivat valoilmiötä Andreaan ristiksi. He luulivat pyhimyksen suojelevan kaupunkia ja lopettivat hyökkäyksen.
Nykypäiviin asti säilyneitä, tapahtunutta toistavia tarinoita tuotettiin jo muutaman vuosikymmenen sisällä. Olaus Magnus on kuvannut vuonna 1539 Carta marinassa Viipurin kohdalle pyöreään torniin suuren räjähdyksen.
Viipurin pamauksesta kertoo muun muassa kalevalamittainen kansanruno.
Viipurilaistaustainen Pamaus-Seura on nimetty tapahtuman mukaan.
Aiheesta muualla

P. S. Kärmeniemi: Tykinpaikat ja sotauunit kertomassa ryssien Viipurin piirityksestä, Hakkapeliitta, 30.8.1932, nro 35, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helmer Winter: Viipurin pamaus historian, taiteen ja kirjallisuuden kuvastimessa, Hakkapeliitta, 1.12.1936, nro 48, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Veli Punnus: Käyttikö Knuut Posse taistelukaasua?, Suomen Kuvalehti, 11.6.1938, nro 23, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kesoil

| Kesoil |
| --- | --- |

Perustettu:  1949
Lakkautettu:  2024
Kotisivu:  www.kesoil.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kesoilin huoltoasema Ömossassa (Metsälässä) Kristiinankaupungissa vuonna 1992.
Kesoil Oy oli suomalainen, K-ryhmään kuulunut huoltoasemayritys. Se perustettiin vuonna 1949 ja lakkautettiin vuonna 1995, jolloin Kesoileja alettiin muuttaa Neste-asemiksi. Yhtiönä Kesoil fuusioitiin vuoden 1995 lopulla Neste Liikennepalvelu Oy:hyn, josta tuli sittemmin Neste Markkinointi Oy:n osa.
Historia

Yhtiön juuret olivat tamperelaisten ammattiautoilijoiden vuonna 1949 perustamassa Autori Oy:ssä. Ensimmäiset asemat olivat Tampereen ja Porin alueilla, ja ne toimivat seuraavan vuosikymmenen ajan Union-ketjussa. Omistajien erimielisyydet alkoivat kuitenkin haitata liiketoimintaa, ja niinpä yritys myytiin vuonna 1963 Keskolle. Uuden huoltoasemaketjun nimeksi tuli Kesoil. Yhtön pitkäaikainen toimitusjohtaja vuodesta 1963 aina vuoteen 1986 asti oli kauppaneuvoksen arvonimen saanut Esko Pietilä.
1960-luvulla syntyi Motorest-ketju, jossa Kesoilin yhteydessä oli motelli. Motorest Oy:n muina osakkaina olivat Yhtyneet Ravintolat Oy, Kesko, Autoliitto, Neste ja Finnlines. Motellit myytiin pois, mutta nimi jäi elämään ensin Kesoilin ja sittemmin Nesteen huoltoasemilla ravintolan nimenä. Silloinmilloin? myös avattiin sadas Kesoil-asema ja saavutettiin kymmenen prosentin markkinaosuus. Vuonna 1972 Kesoilille siirtyi yrityskaupassa osa Gulfin asemista.
Kesoil uusi liikemerkkinsä 1980-luvun alussa, kun tikkataulu muutettiin neliöksi. Vuoden 1985 lopulla Kesko myi 40 prosenttia Kesoilin osakkeista Nesteelle, jolloin sen omistusosuus nousi 89,9 prosenttiin. Vuosikymmenen lopussa Kesoilin liikemerkkiä uudistettiin jälleen, ja ketjun uskottiin säilyvän itsenäisenä. Kesoil kuitenkin sulautettiin Nesteen huoltoasemaverkostoon vuonna 1995. Viimeisetkin Kesoilit katosivat teiden varsilta kolmen vuoden sisällä.
Suomen viimeinen Kesoil sijaitsi Kärkölässä. Nykyisin tontilla on SEO:n kylmäasema.
Aiheesta muualla

Toivonen, Matti: Kesoilin tarina 1949–1996. Espoo: Neste markkinointi 1998.
Pörssitieto: Täydentäviä yhtiötietoja, Kesoil
HMNB Harwich

Her Majesty’s Naval Base (HMNB) Harwich oli ensimmäisen maailmansodan aikana Harwichiin muodostettu laivastotukikohta. Harwich muodostui Alankomaiden ja Englannin välisen liikenteen tärkeimmäksi satamaksi. Satamalla oli tähän hyvät edellytykset, koska sinne oli Lontoosta hyvät junayhteydet ja satama oli riittävän suojainen.
Tukikohtaan oli sijoitettu kaksi kommodorien johtamaa osastoa: sukellusvenelaivue kommodori (myöhemmin kontra-amiraali) Roger Keyesin komennossa ja hävittäjäosasto kommodori (myöhemmin kontra-amiraali) Reginald Tyrwhittin komennossa. Hävittäjäosasto koostui suurimmillaan kahdesta laivueesta eli yhteensä yli kahdestakymmenestä hävittäjästä, joiden johtoaluksina toimivat kevyet risteilijät.
Aallotar (nimi)

Aallotar on suomalainen naisen etunimi. Se mainittiin nimiehdotuksena Uusi Suometar-lehdessä vuonna 1879 ja se oli vuonna 1892 Kansanvalistusseuran kalenterissa nimipäivänään 24. lokakuuta, mutta ei ole koskaan ollut virallisessa almanakassa. 1800-luvun lopulla ehdotettiin myös muita kansallismielisyydestä inspiraationsa saaneita nimiä, kuten Ilmatar, Päivätär ja Suometar, mutta heikolla menestyksellä. Vuonna 1980 Aallotar-nimisiä henkilöitä oli 952, mutta 1980-luvulla vain kymmenkunta lasta sai tämän nimen. Tammikuuhun 2025 mennessä nimi Aallotar on annettu noin 1300 henkilölle.
Joan

Joan on etunimi, joka voi olla naisen tai miehen nimi. Englantilaisella kielialueella sitä käytetään naisennimenä; siellä se käsitetään Janen ja Joannan tavoin Johanna-nimen lyhentymäksi. Kataloniassa Joan on sen sijaan miehennimi ja vastaa nimeä Johannes.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Joan on vuoteen 2023 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 240–250 naisella ja noin 90–100 miehellä.
Kuvitteellisia Joaneja

Joan Girardi, päähenkilö televisiosarjassa Joanin salaisuus
Olivier

Olivier voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä ja asioita:
Henkilöt > Olivier etunimenä

Olivier Adam (s. 1974), ranskalainen kirjailija
Olivier Allamand (s. 1969), ranskalainen freestylehiihtäjä ja olympiamitalisti
Olivier Assayas (s. 1955), ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Olivier Beretta (s. 1969), monacolainen autourheilija
Olivier Besancenot (s. 1974), ranskalainen poliitikko
Olivier Blanchard (s. 1948), ranskalainen taloustieteilijä
Olivier Boumal (s. 1989), kamerunilainen jalkapalloilija
Olivier Boumelaha (s. 1981), ranskalainen jalkapalloilija
Olivier Burri (s. 1963), sveitsiläinen autourheilija
Olivier Chastel (s. 1964), belgialainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Olivier Dacourt (s. 1974), ranskalainen jalkapalloilija
Olivier Dall’Oglio (s. 1964), ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Olivier Dame-Malka (s. 1990), kanadalainen jääkiekkoilija
Olivier Derivière (s. 1978), ranskalainen videopelien säveltäjä
Olivier Elzéar Mathieu (1853–1929), kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
Olivier Gendebien (1924–1998), belgialainen autourheilija
Olivier Giroud (s. 1986), ranskalainen jalkapalloilija
Olivier Grouillard (s. 1958), ranskalainen autourheilija
Olivier Jacque (s. 1973), ranskalainen ratamoottoripyöräilijä
Olivier Kapo (s. 1980), ranskalainen jalkapalloilija
Olivier Lechner (s. 1986), ranskalais-monacolainen jalkapalloilija
Olivier Lenglet (s. 1960), ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja
Olivier Martinez (s. 1966), espanjalais-ranskalainen näyttelijä
Olivier Messiaen (1908–1992), ranskalainen säveltäjä, urkuri ja ornitologi
Olivier Nkamhoua (s. 2000), suomalainen koripalloilija
Olivier Noirot (s. 1969), ranskalainen pikajuoksija
Olivier Panis (s. 1966), ranskalainen autourheilija
Olivier Pantaloni (s. 1966), ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Olivier Piou (s. 1958), ranskalainen liikemies
Olivier Pla (s. 1981), ranskalainen autourheilija
Olivier Quesnel (s. 1950), ranskalainen autourheiluvaikuttaja
Olivier Richters (s. 1989), alankomaalainen kehonrakentaja ja näyttelijä
Olivier Rochus (s. 1981), belgialainen tennispelaaja
Olivier Roy (s. 1991), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
Olivier de Sagazan (s. 1959), ranskalainen biologi, taidemaalari, veistäjä ja performanssitaiteilija
Olivier Schmitthaeusler (s. 1970), ranskalainen roomalaiskatolinen piispa
Olivier Schoenfelder (s. 1977), ranskalainen taitoluistelija
Olivier Siegelaar (s. 1986), alankomaalainen soutaja ja olympiamitalisti
Olivier Sorin (s. 1981), ranskalainen jalkapallomaalivahti
Olivier Suray (s. 1971), belgialainen jalkapalloilija
Olivier Véran (s. 1980), ranskalainen poliitikko
Olivier Weber (s. 1958), ranskalainen toimittaja ja kirjailija
Henkilöt > Olivier sukunimenä

Abelardo Olivier (1877–1951), italialainen miekkailija ja olympiavoittaja
Eugène Olivier (1881–1964), ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja
Fernand Allard l'Olivier (1883–1933), belgialainen taidemaalari ja graafikko
Joan Ann Olivier, Baroness Olivier, Joan Plowright (1929–2025), englantilainen näyttelijä
Joseph Olivier (1874–1901), ranskalainen rugbynpelaaja ja olympiavoittaja
Laurence Olivier (1907–1989), englantilainen näyttelijä ja ohjaaja
Leonard James Olivier (1923–2014), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa
Philippe Olivier (s. 1961), ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Muita merkityksiä

Olivier, kraatteri Kuussa
Olivier-palkinto, brittiläinen teatterialan palkinto
Olivier-salaatti, Lucien Olivier’n kehittämä ruokalaji
Olivier Theatre, Ison-Britannian kansallisteatterin suurin näyttämö
Olivier, Olivier, ranskalainen elokuva vuodelta 1992
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olivier”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orenda

| Orenda |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pirjo Honkasalo
Käsikirjoittaja:  Pirkko Saisio
Tuottaja:   Misha Jaari  Mark Lwoff 
Säveltäjä:   Sanna Salmenkallio  Elias Salmenkallio 
Kuvaaja:  Max Smeds
Leikkaaja:  Samu Heikkilä
Lavastaja:  Tiiu-Ann Pello
Pääosat:   Alma Pöysti  Pirkko Saisio  Hannu-Pekka Björkman  Luca Leino 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Bufo
Levittäjä:  B-Plan Distribution
Ensi-ilta:  17.4.2025
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 820 000 € (Suomen elokuvasäätiön osuus 850 000 €)
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orenda on Pirjo Honkasalon ohjaama suomalainen elokuva, joka on tulossa ensi-iltaan huhtikuussa 2025. Elokuvan on käsikirjoittanut Pirkko Saisio.
Elokuvassa Nora, menestyvä oopperalaulaja, saapuu saarelle, koska hänen miehensä on tehnyt itsemurhan ja halusi tulla haudatuksi saarelle. Natalia, kirkosta vieraantunut pappi, on eristäytynyt samalle saarelle. Kahden naisen kohtalot kietoutuvat toisiinsa tutkien syyllisyyden ja armon teemoja.
Elokuvan pääosia näyttelevät Alma Pöysti ja Pirkko Saisio.
Orenda saa maailmanensi-iltansa International Film Festival Rotterdamin Big Screen -kilpasarjassa tammi-helmikuussa 2025. Elokuva valittiin Göteborgin elokuvafestivaalin Nordic Competition -sarjaan kilpailemaan parhaan pohjoismaisen elokuvan Dragon Award -palkinnosta.
Elokuvan ovat tuottaneet Misha Jaari ja Mark Lwoff Bufo-tuotantoyhtiöstä. Elokuvan levittää elokuvateattereihin B-Plan Distribution.
Aiheesta muualla

Orenda-elokuvan traileri Youtubessa
Ruokolahden kotiseutumuseo

| Ruokolahden kotiseutumuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Museo, kotiseutumuseo, paikallismuseo 
Osoite:  Rasilantie 1, 56100 Ruokolahti  
Sijainti:  Ruokolahti 
Kotisivut:  ruokolahti-seura.fi/kotiseutum... 
Koordinaatit:  61°17′10″N, 28°49′37″E
 fiRuokolahden kotiseutumuseo 
Ruokolahden kotiseutumuseo sijaitsee Ruokolahden kirkonmäellä Etelä-Karjalassa. Museo on perustettu 1955, ja sitä ylläpitää, kunnan omistamassa kiinteistössä, paikallinen kotiseutuyhdistys Ruokolahti-Seura Ry. Museorakennus on kookas, jykevistä hirsistä veistetty kaunis rakennus, joka on aiemmin palvellut manttaalikunnan lainajyvästönä. Rakennus on pystytetty nykyiselle paikalleen 1861, ja sen on urakoinut Antti Enlund -niminen urakoitsija.
Museo on avoinna yleisölle kesäkuukausina.