Spede Show
Vuodet 1964–1976

Ensimmäinen Spede-show-ohjelma lähetettiin 10. tammikuuta 1964. Se oli 15 minuutin pituinen suora lähetys. Kevään ja syksyn 1964 aikana Spede esiintyi yhdessä Simo Salmisen kanssa yhteensä 21 ohjelmassa. Viimeinen ohjelma esitettiin 11. joulukuuta 1964. Ohjelmista ei ole säilynyt yhtään tallennetta. Ohjelmien ohjaajina toimivat Ilkka Linnasalmi, Juhani Kauppinen, Veikko Kerttula ja Pekka Parikka.
15-minuuttisen show’n jälkeen Spede teki keväällä 1965 sketsisarjan Speden saluuna (1965) ja sen jälkeen yhdessä Ere Kokkosen ja Jukka Virtasen kanssa sketsisarjoja  Spedevisio (1965–1970) ja 50 pientä minuuttia (1967–1971). Myös Spede Show -nimellä tehtiin ohjelmia Spedevision ja 50 pientä minuuttia ohjelmien välillä 1968–1971. Spede Show vakiintui pysyväksi nimeksi vuodesta 1971 lähtien. Mustavalkoista show’ta jatkettiin vuoteen 1974 asti, jonka jälkeen Spede lopetti televisio-ohjelmien tekemisen kokonaan ja keskittyi entistä enemmän elokuviin. Lopettamispäätökseen vaikutti paljon erimielisyydet MTV:n ohjelmajohtajan Leo Mellerin kanssa. Spede palasi takaisin MTV:lle, kun Meller jäi eläkkeelle. Vuosina 1975–1976 ohjelmista esitettiin uusintoja ja koostejaksoja. 1960- ja 1970-lukujen ohjelmista on säilynyt vain muutamia jaksoja, kun kalliita kuvanauhoja käytettiin uudelleen ja joitain nauhoja on kadonnut tai tuhoutunut. 1980-luvun kaikki ohjelmat ovat tallessa MTV3:n arkistoissa.
Uuno Turhapuro esiintyi ensimmäisen kerran Spede show’ssa vuonna 1971, ensimmäisessä sketsissä tosin nimellä Usko. Uuno syntyi siten, että Vesa-Matti Loiri meni yksin maskiin ja maskeerasi itsensä Uunon näköiseksi. Hänen tultuaan maskista Uunon näköisenä ohjaaja Inkeri Pilkama oli kauhistunut törkyistä ulkomuotoa, mutta Spede hihkui innoissaan koska hahmo oli juuri sellainen kuin hän oli mielessään kuvitellut. Uuno ja Marjatta Raidan tulkitsema vaimo esiintyivät noin 20 sketsissä. Uuno Turhapurosta tuli Spede show’n suosituin hahmo, jopa niin suosittu, että Spede päätti kokeilla tehdä tästä myös elokuvaa. Ensimmäinen Uuno Turhapuro -elokuva sai ensi-iltansa 1973.
Uunon lisäksi muita sketsejä ja hahmoja olivat muun muassa Simo Salmisen esittämä ”Kammottava röyhtäisijä”. Röyhtäisijä-sketseissä Pentti Siimeksen esittämä mies pelkäsi kotona milloin mistäkin kaamea röyhtäisijä ilmestyy ja röyhtäisee. Siimeksen esittämä ujo mies ei uskaltanut kosia tyttöystäväänsä eikä ostaa hänelle rintaliivejä kaupasta. Useissa jaksoissa oli mukana myös "Iltasatu"-sketsi, jossa Speden näyttelemä isä yrittää kertoa lapselleen (Pentti Siimes) iltasatua, mutta lapsi keskeyttää ja alkaa tehdä tarkentavia kysymyksiä ja monesti myös puheet karkaavat muihin aiheisiin. Vuonna 1974 mukaan tulivat huonosti suomea puhuva herra Tossavainen (Seppo Laine) ja tätä auttava psykiatri Pehmeäleff (Jyrki Kovaleff). Tossavainen ja Pehmeäleff esiintyivät myös Speden elokuvassa Viu-hah hah-taja (1974) ja Tossavainen yksin elokuvassa Lottovoittaja UKK Turhapuro (1976).
Spede kiinnostui 1970-luvulla trikkitekniikasta. Trikkien avulla tehtiin erilaisia temppuja ja esityksiä, muun muassa Speden kääpiötanssi, tanssivat nuket ja Spede luurankona. Edellä mainittujen lisäksi Spede käytti sketsissä ”Väkivalta” hyödykseen MTV:n silloin omistuksessa ollutta Ampexin valmistamaa videokuvan magneettilevytallenninta. Sketsissä on nähtävissä kuvan hidastusta, nopeutusta sekä edestakaista kuvan liikettä, joka ei siihen aikaan ollut videonauhureilla mahdollista.