stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Engelbert Humperdinck (laulaja)
Musiikkiura

1950-luvun alusta lähtien Dorsey soitti yökerhoissa mutta ei uskaltanut yrittää laulamista ennen kuin 17-vuotiaana. Ensimmäisen levytyksensä ”I'll Never Fall in Love Again” hän teki Decca Records -levy-yhtiössä vuonna 1958 nimellä Gerry Dorsey, sillä hänen vanhempansa nimittivät poikaa aina Gerryksi. Dorsey jatkoi työskentelyä yökerhoissa vuoteen 1961 asti, jolloin hän sairastui tuberkuloosiin. Tervehdyttyään hän työskenteli ilman suurempaa menestystä yökerhoissa vuoteen 1966, jolloin hän tapasi vanhan kaverinsa Gordon Millsin, joka oli Tom Jonesin manageri.
Gordon Mills suositteli nimen vaihtamista näyttävämmäksi Engelbert Humperdinckiksi (saksalaisen myöhäisromantiikan ajan säveltäjän mukaan). Mills järjesti uuden sopimuksen Decca Recordsin kanssa. Vuoden 1967 alkupuolella Engelbert levytti kappaleen ”Release Me”, josta tuli listamenestys Atlantin molemmin puolin. ”Release Me” nousi listaykköseksi Englannissa lyöden The Beatles -yhtyeen singlen ”Penny Lane” / ”Strawberry Fields Forever”, jotka niin sanottuna tupla-A-singlenä BBC katsoi levymyynnin kannalta kahdeksi eri levyksi. ”Release Me” -kappaleen uskotaan myyneen enimmillään 85 000 kappaletta päivässä. ”After the Lovin” -kappaleesta tuli yksi suosituimmista hiteistä hänen urallaan vuonna 1976 ja hän sai Grammy-palkinnon tämän johdosta. Hänet valittiin Hollywood Walk of Fameen 1989, ja hän voitti Golden Globe -palkinnon samana vuonna. Vuonna 2000 ilmestyi levyalbumi Engelbert AT His Very Best, joka nousi listojen kärkisijoille.
Humperdinck edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2012 euroviisuissa kappaleella Love Will Set You Free, joka sai finaalissa 12 pistettä, sijoittuen toiseksi viimeiselle sijalle.
Aiheesta muualla

Engelbert Humperdinckin viralliset sivut (englanniksi)
Encrinurus

| Encrinurus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Luokka::  †Trilobiitit Trilobita
Lahko::  †Phacopida
Heimo::  †Encrinuridae
Suku::  †Encrinurus  Emmrich, 1844
Katso myös
   Encrinurus Wikispeciesissä   Encrinurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Encrinurus oli trilobiittisuku, joka tunnetaan ajalta 472–412,3 miljoonaa vuotta sitten. Niillä oli isot silmät, ja pituutta noin 5 senttimetriä.
Aiheesta muualla

Encrinurinae Angelin, 1854 Fossiilid.info. Viitattu 13.12.2019. (englanniksi)
Erik Lodenius

Helge Erik Gustaf Lodenius (18. elokuuta 1913 Turku – 11. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hänen isänsä oli päätoimittaja Elias Lodenius ja poikansa toimittaja Peter Lodenius.
Lodenius tuli vuonna 1937 Nyland-lehden palvelukeen, ja hän oli lehden päätoimittajana 1941–1945. Hän oli sitten Ruotsalaisen kansanpuolueen asiamiehenä 1945–1947 ja Österbottningen-lehden päätoimittajana 1947–1949. Lodenius oli Hufvudstadsbladet-lehden taloustoimittajana 1949–1975 ja kirjoitti lehden pääkirjoituksia vuodesta 1965 alkaen sekä oli vt. päätoimittajana vuodesta 1968 alkaen. Lodenius kirjoitti myös useita yrityshistoriikkeja.
Teoksia

Autio, Matti – Lodenius, Erik: Finska pappersbruksföreningen 1918–1968: Ursprung och utveckling. Helsingfors 1968.
Autio, Matti – Lodenius, Erik: Suomen paperitehtaitten yhdistys 1918–1968: Synty- ja kehitysvaiheet. Helsinki 1968.
Havets vida arbetsfält: Ångfartygs aktiebolaget Bore 1897–1972. Bore, Helsingfors 1972.
Meren avara työkenttä: Höyrylaiva osakeyhtiö Bore 1897–1972. Suomentanut Jorma Pohjanpalo. Bore, Helsinki 1972
Urbans, Runar – Lodenius, Erik: Bank och samhälle: Helsingfors sparbank 2. En allmännyttig inrättning blir en allmänhetens bank. Helsingfors sparbank, Helsingfors 1974.
Bank och samhälle: Helsingfors sparbank 3. Från guldmarkens trygghet mot frihetens ovissa framtid. Helsingfors sparbank, Helsingfors 1975.
Bank och samhälle: Helsingfors sparbank 4. 1926–1976. Helsingfors sparbank, Helsingfors 1976.
Hundra år med Pauligs 1876–1976. Paulig, Helsingfors 1976.
Sata vuotta Pauligia 1876–1976. Suomentanut Eero Heikkula. Paulig, Helsinki 1976
Försäkringsaktiebolaget Fennia 1882–1982. Fennia, Helsingfors 1984.
Vakuutusosakeyhtiö Fennia 1882–1982. Suomentanut Yrjö Pasonen. Fennia, Helsinki 1984
Hurrikaani Gilbert

| Gilbert |
| --- | --- |
 Satelliittikuva 13.9. 21:17 UTC
Nimettiin::  9.9.1988
Rantautui::  12.9. Jamaika, 14.9. Jukatan
Laantui::  19.9.1988
Kuolleita::  318
 .  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Aiheesta muualla
  Hurrikaani Gilbert Commonsissa 
Hurrikaani Gilbert oli kaikkien aikojen toiseksi voimakkain Atlantin valtamerellä havaittu trooppinen hirmumyrsky matalapaineen keskuksen syvyydellä mitattuna. Se oli vuoden 1988 kolmas hurrikaani ja kahdeksas nimetty trooppinen matalapaine. Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin korkeimmalle tasolle viisi. Gilbert aiheutti tuhoja Karibianmerellä ja Meksikonlahdella yhdeksän päivän ajan. Se surmasi 318 henkeä ja aiheutti tuhoa yli viiden miljardin sen aikaisen Yhdysvaltain dollarin edestä.
Myrskyn kehitys

Gilbertiksi kehittynyt säähäiriö oli havaittavissa Afrikan rannikolla 3. syyskuuta 1988. Satelliittikuvista näkyi 8. syyskuuta, että se oli kehittynyt trooppiseksi matalapaineeksi, joka havaittiin noin 600 km Barbadoksen itäpuolella. Karibian lämpimät (27 °C) vedet antoivat energiaa Gilbertille, joka voimistui trooppiseksi myrskyksi 9. syyskuuta. Se ylitti Pienten-Antillien eteläisimmät saaret ilman suurempia tuhoja.
Koska mikään ei hidastanut kehitystä, Gilbert jatkoi kasvuaan lämpimän meren päällä ja oli 11. syyskuuta kolmosluokan hurrikaani. Se liikkui johdonmukaisesti luoteeseen pohjoispuolellaan sijainneen voimakkaan korkeapaineen ohjaamana. Se ylitti 12. syyskuuta Jamaikan nelosluokan hurrikaanina. Suurimmat tuulen nopeudet olivat 60 m/s. Gilbert voimistui edelleen ja iski Grand Caymanille viitosluokan hurrikaanina. Tuulen nopeus nousi 83 m/s:iin. Vaikka suurempiakin tuulen nopeuksia on havaittu, Gillbert luokiteltiin voimakkaimmaksi hurrikaaniksi, koska paine sen keskuksessa oli 888 hPa eli alempi kuin missään muussa hurrikaanissa ennen sitä. Ennätyksen ennätyksen rikkoi Hurrikaani Wilma vasta vuonna 2005.
14. syyskuuta Gilbert oli edelleen viitosluokan hurrikaani, kun se iski Meksikoon Jukatanin niemimaalle. Se synnytti tornadoja ja aiheutti tulvia vielä viiden päivän ajan, kunnes yhdistyi säärintamaan 19. syyskuuta Texasissa.
Tuhot

Gilbertissä kuoli kaikkiaan 318 ihmistä, joista 202 Meksikossa, 45 Jamaikalla, 30 Haitilla, 12 Guatemalassa ja muutamia Venezuelassa, Dominikaanisessa tasavallassa, Yhdysvalloissa, Costa Ricassa ja Nicaraguassa.
Tuhot > Voimakkaimmat hurrikaanit

Wilma (2005): 882 hPa
Gilbert (1988): 888 hPa
Labor Dayn hurrikaani (1935): 892 hPa
Rita (2005): 897 hPa
Allen (1980): 899 hPa
Linda (1997): 900 hPa
Katrina (2005): 902 hPa
Camille (1969): 905 hPa
Mitch (1998): 905 hPa
Ivan (2004): 910 hPa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hurrikaani Gilbert Wikimedia Commonsissa
Fedir Lyzohub

| Fedir Lyzohub> Федір Лизогуб |
| --- | --- |

Ukrainan pääministeri
 10. toukokuuta – 14. marraskuuta 1918  
Edeltäjä:  Vsevolod Holubovytš
Seuraaja:  Sergei Gerbel
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1851 Sedniv, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 1928  (ikä 76–77) Belgrad, Jugoslavia
Tiedot
 Nimikirjoitus
Fedir Andrijovytš Lyzohub (ukr. Федір Андрійович Лизогуб; 6. marraskuuta 1851 Sedniv, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1928 Jugoslavia) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan valtakunnan (hetmanaatin) pääministerinä toukokuusta marraskuuhun 1918.
Fedir Lyzohub kuului Lyzohubin sukuun, joka oli ollut Ukrainan mahtisukuja 1600-luvun kasakkahetmanaatin aikana. Hän oli vuosina 1886–1901 Tšernihivin kuvernementin zemstvon jäsenenä ja vuosina 1901–1915 Pultavan kuvernementin zemstvon puheenjohtajana. Lyzohub esiintyi tuolloin ukrainalaisen kulttuuriperinnön suojelijana; hänen johdollaan Pultavaan perustettiin historiallinen museo ja pystytettiin runoilija Ivan Kotljarevskyin patsas. Vuosina 1915–1917 Lyzohub kuului Kaukasian varakuninkaan neuvostoon. Ukrainassa hetmaniksi Saksan tukemalla vallankaappauksella noussut Pavlo Skoropadski nimitti hänet pää- ja sisäministeriksi 10. toukokuuta 1918. Lyzohubin hallitus oli selvästi konservatiivisempi kuin sitä edeltänyt Ukrainan kansantasavallan hallinto. Hetmanaatti syrjäytettiin 14. marraskuuta 1918. Lyzohub pakeni myöhemmin Krimille ja lopulta Jugoslaviaan.
Extra (purukumi)

Erimakuisia Extra-purukumeja.
Extra on Wrigleyn valmistama makeutusainetta sisältävä purukumimerkki. Sen valmistaminen aloitettiin vuonna 1984. Tuotemakuja ovat muun muassa piparminttu, viherminttu, ceyloninkaneli, vesimeloni, vadelma ja lakritsi.
Extraliga

Extraliga tarkoittaa seuraavia asioita:
Extraliga, slovakialainen jääkiekkosarja
Extraliga, tšekkiläinen jääkiekkosarja.
Ekstraliga, valkovenäläinen jääkiekkosarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Extraliga”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Federico Johow

| Federico Johow |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Federico Richard Adelbert Johow
Syntynyt: 1859 Bonn
Kuollut: 1933 (73–74 vuotta)  Chile
Kansalaisuus:  Saksa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  sieni- ja kasvitiede
Federico Richard Adelbert Johow (1859 – 1933) oli saksalaissyntyinen kasvitieteilijä. Hän aloitti uransa jo Saksassa, mutta muutti 1880-luvun lopulla Chileen ja toimi siellä Pedagogisen instituutin ensimmäisenä johtajana. Hän teki tutkimuksia muun muassa Juan Fernándezin saarilla. Hän kuoli 74-vuotiaana Valparaísossa.
Hänen nimeämien kasvien ja sienien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Johow.
Fedir Petrun

| Fedir Petrun> Федір Петрунь.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1894 Ustja, Podilian kuvernementti
Kuollut: 1963 (68–69 vuotta) Odessa, Ukrainan SNT
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  maantiede,  bibliografia
Fedir Petrun, ukr. Федір Петрунь, (1. maaliskuuta 1894 Ustja, Podilian kuvernementti – 1963 Odessa, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen maantieteen historian tutkija ja bibliografi.
Petrun opetti 1920-luvulla Odessassa Kansanopetusinstituutissa, johti Odessan tieteellisen kirjaston erästä osastoa ja oli Ukrainan itämaisen tutkimuksen yhdistyksen Odessan osaston tieteellinen sihteeri. Hän kirjoitti Ukrainan tiedeakatemian julkaisusarjaan Ukrainan historiaan liittyviä artikkeleita ja 1929 julkaistun kirjoituksen Viktor Hryhorovytšin toiminnasta ennen tämän Odessan-aikaa sekä toiminnan suhteesta Ukrainaan.
Petrun pidätettiin 1929 mutta vapautettiin 1931. Hän työskenteli vuodesta 1941 Odessan yliopistossa.
Extra (lehti)

Extra oli Turussa vuonna 1968 neljän numeron verran ilmestynyt musiikkipainotteinen nuortenlehti. Sen takana olivat Raimo Möysä ja Kari Tapana, jotka olivat yhdessä perustaneet Suomeen The Rolling Stones -yhtyeen ihailijakerhon joitakin vuosia aiemmin. Extran ensimmäinen numero ilmestyi vuoden 1968 ja viimeiseksi jäänyt saman vuoden elokuussa. Tämän hankkeen jälkeen Möysä ryhtyi puuhaamaan Turkuun omaa rockfestivaalia, josta tuli Ruisrock.
Kahden ensimmäisen Extra-lehden numeron päätoimittajaksi on merkitty Martti Kivikoski, kolmannen Kaj Björkqvist ja neljännen Möysä. Muita tekijöitä olivat Tapana ja Lars Tiusanen.
Sittemmin kansainvälisen toimittajauran Reader’s Digest -yhtiössä tehnyt Möysä on myöhemmin muistellut Extraa ensimmäisenä journalismin oppituntinaan. Lehti syntyi pikemminkin Helsingissä ilmestyviä nuortenlehtiä vastustamaan kuin tarjoamaan jotakin omintakeista sisältöä. Innokkaita kirjoittajia oli Möysän mukaan myös vaikea löytää.
Encyclopedia Americana

Encyclopedia Americana Göttingenin valtion- ja yliopistonkirjastossa
Encyclopedia Americana on yksi laajimmista englanninkielisistä tietosanakirjoista. Sarjaa julkaisee Scholastic.
Encyclopedia Americana sisältää yli 45 000 artikkelia, joista useimmat ovat yli 500 sanan mittaisia ja useat huomattavasti pidempiä (Yhdysvaltoja käsittelevä artikkeli on yli 300 000 sanaa pitkä). Tietosanakirjan vahvimpina osa-alueina on perinteisesti pidetty Yhdysvaltain ja Kanadan maantiedettä ja historiaa. Tietosanakirjan tekemiseen on osallistunut yli 6 500 henkilöä ja se sisältää yli 9 000 bibliografiaa, 150 000 ristiviittausta, yli 1 000 taulukkoa, 1 200 karttaa ja lähes 4 500 kuvaa.
Tietosanakirja oli pitkään saatavilla 30-osaisena painoksena, mutta nykyään sitä markkinoidaan sähköisenä tietosanakirjana. Maaliskuussa 2008, Scholastic kertoi, että painetun tietosanakirjan myynti on edelleen hyvä ja että yritys oli päättänyt jatkaa painetun version julkaisemista. Vuonna 2007 tietosanakirjasta ei poikkeuksellisesti julkaistu uutta laitosta. Yleensä Encyclopedia Americanasta on julkaistu vuosittain päivitetty laitos.
Encyclopedia Americanan sähköinen versio julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Sekä sähköinen että painettu versio on suunnattu lukioikäisille ja julkisten kirjastojen käyttäjille.
Ensimmäisen kerran Encyclopedia Americana julkaistiin vuosina 1829–1833 ja se koostui 13 osasta. Vuonna 1846 tietosanakirjaan liitettiin 14. osa. Vuonna 1849 John Sutter tarkisti tietosanakirjan avulla tekemänsä kultalöydön aitouden. Tästä syntyi myöhemmin Kalifornian kultaryntäys. 1902 julkaistiin uusi laitos, joka koostui 16 osasta. Tietosanakirjan toimittamista valvoi Scientific American. Lehden päätoimittaja Frederic Converse Beach toimi myös tietosanakirjan päätoimittajana. Yhteistyö Scientific Americanin kanssa päättyi vuonna 1911. Vuosina 1918–1920 julkaistiin George Edwin Rinesin johdolla huomattavasti laajennettu laitos, joka koostui 30 osasta.
Grolier osti tietosanakirjan vuonna 1945. Vuoteen 1950 mennessä tietosanakirjan, ja Grolierin muiden julkaisujen myynti oli niin suurta, että yritys pystyi ostamaan Manhattanilla, Lexington Avenuella sijainneen suuren rakennuksen. Tuohon aikaan tietosanakirjaa myytiin pääasiassa postimyynnin ja ovelta-ovelle-myynnin avulla. 1970-luvulla telemarkkinointi lisäsi myyntiä. Vuonna 1988 ranskalainen mediayhtiö Hachette osti Grolierin. Hachette vuorostaan sulautui Lagardère Groupiin ja Grolier siirsi toimitilansa Danburyyn, Connecticutiin. Tietosanakirjasta julkaistiin CD-ROM-versio vuonna 1995 ja verkkoversio vuonna 1997. Vuonna 2000 Grolier päätyi Scholasticin omistukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Encyclopedia Americana Wikimedia Commonsissa
Encyclopaedia Americana 1851 wiki (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Encyclopedia Americana
Käännös suomeksi
FK Vilnius

Futbolo Klubas Vilnius on liettualainen jalkapalloseura Vilnasta. Seura pelaa Liettuan korkeimmalla sarjatasolla Pirma lygassa. Seura on perustettu vuonna 2019.
Kausi

| Kausi | Sarjataso | Liiga | Paikka | Linkki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | 2. | Pirma lyga | 11. |  |
Aiheesta muualla

Facebook
Pirma lyga pirmalyga.lt
Pirma lygan joukkueet
Atmosfera  BFA  Babrungas  Banga B  FK Be1  FK Garliava FK Ekranas  Minija  Neptūnas  Nevėžis  Panevėžys B  Riteriai  Šiauliai B  [[]]   [[]]  Žalgiris B
Faija (elokuva)

| Faija> Farsan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Josef Fares
Käsikirjoittaja:   Josef Fares  Torkel Petersson 
Tuottaja:  Anna Anthony
Säveltäjä:  Per Egland
Kuvaaja:  Linus Eklund
Leikkaaja:   Michal Leszczyłowski  John Hellberg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Memfis Film AB
Levittäjä:  SF Studios Disney+
Ensi-ilta:   12. helmikuuta 2010 (Ruotsi)  23. huhtikuuta 2010 (Suomi) 
Kesto:  99 min.
Alkuperäiskieli:  Ruotsin kieli
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Faija on ruotsalainen Josef Faresin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2010.
Kotimaassaan Faija keräsi keväällä 2010 muutamassa viikossa yli 300 000 katsojaa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Torkel Petersson  | … |  Jörgen   |
|  Jan Fares  | … |  Aziz ("Faija")   |
|  Hamadi Khemiri  | … |  Sami   |
|  Juan Rodrígues  | … |  Juan   |
|  Anita Wall  | … |  Edith   |
|  Nina Zanjani  | … |  Amanda   |
|  Jessica Forsberg  | … |  Lotta   |
Erkki Markkanen

Erkki Armas Markkanen (11. huhtikuuta 1941 Suonenjoki – 17. syyskuuta 1994 Joensuu) oli suomalainen historioitsija ja apulaisprofessori. Hän tutki erityisesti taloushistoriaa. Markkanen oli Jyväskylän yliopiston  Suomen historian assistenttina 1967–1985, dosenttina 1978–1994 ja yliassistenttina 1985–1993 sekä Joensuun yliopiston Suomen historian apulaisprofessorina 1993–1994.
Teoksia

Maaseutuväestön varallisuusolot ja luottosuhteet Sisä-Suomessa elinkeinoelämän murroskaudella v. 1850-1914. (1977)
Juho Lallukka : karjalainen elämäntarina. (1999)
Vanhan Viitasaaren historia. (1983)
Säästöpankki ja maakunta : Keski-Suomen Säästöpankin historia. (1992)
Tuhansien järvien maa. Suomen matkailun historia. (Sven Hirnin kanssa, 1987)
Etkö ole ihmisparka

| Etkö ole ihmisparka |
| --- | --- |
säveltäjä:  tuntematon Hollannissa 1647 Suomessa 1702.
sanoittaja:  säkeistöt 1–9, 11–13 Juhana Cajanus 1603. säkeistö 10 Alfred Brynolf Roos 1867.
virsikirjan numero:  612
virsikirjaan:  1701/1886
Etkö ole ihmisparka eli Katoovaisuudesta (alkuperäinen nimi Yxi hengellinen weisu, josa tämän mailman catowainen meno edespannan, nijn myös cuinga ihminen cuolemata wastans itziänz lohdutta taita) on suomalaisen virsikirjan virsi, jonka sanat on kirjoittanut Juhana Cajanus perimätiedon mukaan kuolinvuoteellaan vuonna 1681. Virsi otettiin suomalaisen virsikirjan vuonna 1701 ilmestyneeseen laitokseen virreksi 278 vähän muutettuna. Nykyisessä virsikirjassa se on virsi numero 612. Sävelmä on alkujaan hollantilainen ja virressä oli alkuaan 23 säkeistöä, mutta nykyisessä virsikirjassa on jäljellä 13 säkeistöä.
Lähellä Cajanuksen virttä on myös virtenä käytetty, Henrik Achreniuksen vuonna 1832 julkaisema runo ”Katoowaisuus”, joka kuvaa kuoleman ja häviämisen kaikkivaltaa.
Säveltäjä Uuno Klami sävelsi Cajanuksen tekstiin vuonna 1936 kuoro- ja orkesteriteoksen Psalmus.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Etkö ole, ihmisparka,  aivan arka,  Koskas itket päivät yöt,  Koska suret suuttumatta,  puuttumatta  Muistain tuonen murhatyöt. | ” |
– Virsi numero 612
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Etkö ole ihmisparka on Wikiaineistossa
Euroopan historian talo

| Euroopan historian talo |
| --- | --- |
 Euroopan historian talo Léopold-puistossa, Brysselissä.
Osoite:  Rue Belliard 135
Sijainti:  Eurooppa-kortteli, Bryssel
Rakennustyyppi:  Museo
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euroopan historian talo on museo, joka sijaitsee Brysselin EU-korttelin keskellä, Léopold-puistossa lähellä Euroopan parlamenttia. Talo tarjoaa vierailijoille mahdollisuuden tutustua Euroopan historiaan interaktiivisen näyttelyn ja monipuolisten opetusohjelmien kautta.
Museossa on pysyvä näyttely, joka kertoo Euroopan historian vaiheista. Lisäksi museossa järjestetään työpajoja ja oppimisaineistoja, jotka keskittyvät Euroopan historian merkitykseen nykypäivän kannalta.
Museon rakennus toimi alun perin vähävaraisten lasten hammashoitolana 1930-luvulla ja on kunnostettu huolella alkuperäiseen ulkoasuunsa. Rakennuksessa on myös entisöityjä eläinaiheisia art deco -seinämaalauksia.
Engelberger Aa

| Engelberger Aa |
| --- | --- |
 Joki Engelbergin kaakkoispuolella, taustalla Spannortvuoret.
Alkulähde:  Surenenpass, Attinghausen, Uri  46°50′1″N, 8°32′49″E
Laskupaikka:  Buochs, Nidwalden  → Vierwaldstättersee → Reuss → Aare → Rein  46°58′44″N, 8°25′32″E
Maat:  Sveitsi
Pituus:  38 km
Alkulähteen korkeus:  2 250 m
Virtaama:  12,5 m³/s
Valuma-alue:  229 km²
 Engelberger Aa virtaa Nidwaldenin kantonin halki ja laskee Vierwaldstätterseehen.
Engelberger Aa on joki Kaakkois-Sveitsissä. Joen pituus on 38 kilometriä, ja se on Sveitsin 31:nneksi pisin joki.
Sijainti

Engelberger Aa saa alkunsa Urin Alpeilta Titliksen koillispuolelta noin 2 250 metrin korkeudessa.
Joki virtaa Urin, Nidwaldenin ja Obwaldenin kantonien alueella. Isoimmat paikkakunnat joen varrella ovat Engelberg ja Buochs.
Virtaama

Joen virtaama vaihtelee vuosien 1916–2010 tietojen perusteella vuosittain jonkin verran: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Buochissa – ennen joen laskemista Vierwaldstätterseehen – on ollut 12,5 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1981 (15,8 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1949 (8,8 m³/s).
Vesivoima

Engelberger Aan pääuomassa ja sen sivujoissa on yhteensä yhdeksän vesivoimalaa. Suurimman osan laitoksista omistaa kantonin energiayhtiö Kantonales Elektrizitätswerk Nidwalden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Engelberger Aa Wikimedia Commonsissa
Espoon kulttuurikeskus

| Espoon kulttuurikeskus |
| --- | --- |
 Espoon kulttuurikeskus huhtikuussa 2022.
Osoite:  Kulttuuriaukio 2
Sijainti:  Tapiola, Espoo
Rakennustyyppi:  konserttitalo
Valmistumisvuosi:  1989
Suunnittelija:  Arto Sipinen
Käyttäjä:  Tapiola Sinfonietta, Tapiolan kirjasto, Tapiolan yhteispalvelupiste, Espoon työväenopisto, Espoon musiikkiopisto
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espoon kulttuurikeskus (ruots. Esbo kulturcentrum) on Espoon Tapiolan kaupunginosan keskustassa sijaitseva kulttuuritalo. Espoon kulttuurikeskus on esittävän taiteen päänäyttämö Espoossa ja siellä tarjotaan kulttuuri- ja julkisia palveluita sekä järjestetään näyttelyitä, juhlia, kokouksia, messuja sekä yksityistilaisuuksia. Kulttuurikeskuksessa toimivat Espoon musiikkiopisto, Espoon kaupunginorkesteri Tapiola Sinfonietta, Tapiolan kirjasto ja Espoon työväenopisto. Muiden muassa Espoon Kaupunginteatteri, April Jazz, Espoo Ciné, Tapiola Sinfonietta, PianoEspoo ja KuoroEspoo tuottavat ohjelmaa Espoon kulttuurikeskukseen.
Kulttuurikeskuksen sini-violetti julkisivuvalaistus joulukuussa 2018.
Espoon kulttuurikeskus sijaitsee Tapiolan Keskustornin vieressä ja Kulttuuriaukion ja Keskusaltaan välissä. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Arto Sipinen ja se valmistui vuonna 1989. Talossa on kaksi salia: 300-paikkainen teatterille sopiva Louhisali ja 800-paikkainen konserttikäytössä oleva Tapiolasali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Espoon kulttuurikeskus Wikimedia Commonsissa
Kulttuurikeskus Espoon kaupunki.
Espoon kulttuurikeskus kartalla Google Maps.
Earthship

Earthship (New Mexico)
Earthship "Solaria"(Taos, New Mexico)
Earthship on luonnon- ja kierrätysmateriaalista rakennettu ekotalo, joka käyttää hyväkseen aurinkoenergiaa passiivisesti. Earthship-rakennukset on yleensä rakennettu mullalla täytetyistä autonrenkaista, jotka varaavat lämpöä ja tasoittavat siten luonnollisesti sisätilojen lämpötilavaihteluita. Yleensä rakennuksissa on huomioitu myös ilmanvaihto ja ne yritetään tehdä mahdollisimman riippumattomiksi sähköverkoista ja fossiilisten polttoaineiden käytöstä.
Earthship-rakennukset yritetään yleensä rakentaa mahdollisimman ekologisesti käytössä olevista materiaaleista ja ne pyrkivät käyttämään auringonvaloa ja muita saatavilla olevia resursseja hyväkseen. Esimerkiksi auringonvalon puoleiset seinät pyritään rakentamaan niin, että sisään pääsee mahdollisimman paljon valoa ja lämpöä.
Vanhemmat rakennukset ovat usein hevosenkengän muotoisia, uudemmat mallit ovat enemmän suorakaiteen muotoisia jotta luonnonvalo ja lämpö pääsevät sisään. Lämmön on tarkoitus imeytyä paksuihin sisempiin seiniin. Suomen oloissa vähäisen auringonvalon vuoksi perinteinen malli ei toimi kovin hyvin, mutta Suomen oloissa paremmin toimivia malleja tutkitaan jo.
Sisäseinissä käytetään usein hunajakennomaisia rakenteita, joissa osana läpinäkyviä pulloja käytetään valon pääsemiseksi läpi seinistä keinovalon tarpeen vähentämiseksi ja eristeenä.  Earthship rakennuksissa katto on usein energian säästämiseksi erityisen hyvin lämpöeristetty.