stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emerson

Emerson tarkoittaa seuraavia asioita:
Emerson (Emerson Moisés Costa, s. 1972), brasilialainen jalkapalloilija
Emerson (Emerson Ferreira da Rosa, s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija
Emerson, Lake & Palmer, brittiläinen yhtye
Emerson, Lake & Palmer, yhtyeen ensimmäinen albumi
Emerson, Lake & Powell, brittiläinen yhtye, jossa oli Palmerin tilalla uusi rumpali Powell
Sukunimi

Ernest Emerson (s. 1955), yhdysvaltalainen insinööri, kamppailulajien taitaja ja teräaseiden asiantuntija
Hope Emerson (1897–1960), yhdysvaltalainen näyttelijä
Hunt Emerson (s. 1952), englantilainen sarjakuvataiteilija
Jacqueline Emerson (s. 1994), yhdysvaltalainen näyttelijä
Keith Emerson (1944–2016), kosketinsoittaja
Michael Emerson (s. 1954), yhdysvaltalainen näyttelijä
Nelson Emerson (s. 1968), kanadalainen jääkiekkoilija
Peter Henry Emerson (1856–1936), brittiläinen valokuvaaja
Ralph Waldo Emerson (1803–1882), yhdysvaltalainen filosofi
Roy Emerson (s. 1936), australialainen tennispelaaja
Sukunimi > Kuvitteellisia henkilöitä

Grant Albert Emerson, Damage, DC Comicsin sarjakuvahahmo.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Emerson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ritva Oksanen

| Ritva Oksanen |
| --- | --- |
 Ritva Oksanen esiintymässä Jyväskylän kirjamessuilla 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ritva Annikki Oksanen
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1939 (ikä 85) Vaasa
Näyttelijä
Aktiivisena:  1963–
Merkittävät roolit:  Eila   (Elämänmeno)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ritva Annikki Oksanen (o.s. Piilikangas; s. 16. kesäkuuta 1939 Vaasa) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Elämä ja ura

Ensimmäisen teatteriroolinsa Ritva Oksanen teki Jyväskylän Huoneteatterissa vuonna 1957, minkä jälkeen hänet on nähty näyttämöillä ympäri Suomea. Oksasen tulkintoja ovat olleet muun muassa Maria Callas (Mestariluokka), Marlene Dietrich, Medeia ja musiikilliset koosteohjelmat Korva elämän kyljessä ja Ei koske minua – vai koskeeko.
Oksanen on tehnyt useita televisiorooleja, Elämänmenon Eila Nieminen on yksi Oksasen tunnetuimmista televisiorooleista. Muita Ritva Oksasen sarjoja televisiossa ovat olleet muun muassa Pesärikko, Kohtaamiset ja erot, Konstan Pylkkerö, Pimeän hehku, Elämän suola sekä Pieni pala jumalaa.
Oksanen on myös tunnettu omista laulua, lausuttua runoutta ja proosaa sisältävistä tuotannoistaan, joista viimeisin on nimeltään Elämän sirkus. Elämän sirkuksella Oksanen juhlisti 40-vuotista taiteilijauraansa vuonna 2003.
Esikoislevytyksensä Maria Isabel Oksanen teki Ossi Ahlapuron kanssa vuonna 1970. Hän oli mukana Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnassa vuonna 1974 kappaleella Musta tango sekä Syksyn Sävelessä vuonna 1971 kappaleella Tuli mies ja vuonna 1972 kappaleella "Aikeet arvaan". Vuonna 1979 hän edusti Suomea Sopotin laulufestivaaleilla kappaleella Tuulessa soitto sousi.
1980-luvulla Oksanen teki henkilökohtaisen uskonratkaisun kärsittyään alkoholismista ja on tehnyt sen jälkeen myös hengellisiä produktioita. Hän on ollut absolutisti vuodesta 1988 lähtien.
Oksanen palkittiin urastaan Pro Finlandia -mitalilla vuonna 2001, ja vuonna 2017 hänelle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi.
Diskografia

Ritva Oksanen (1971)
Voiko naista näin käsitellä (1973)
Ritva Oksanen (1973)
Iitin Tiltu (1974)
Ritva Oksasen parhaita (1975, kokoelma)
Mä olen nainen (1976)
Laulanpa lapsille (1977)
Tanssitaanko (1978)
20 suosikkia – Tuli mies (1995, kokoelma)
Tuli mies (1999, kokoelma)
Hiuksenhienosti (1999)
Ja joka yö (2002)
Elämän sirkus (2004, kokoelma)
Toinen minäni (2006)
Dubbauksia

Prinsessa Ruusunen (1959) – Ilomieli
Prinsessa ja sammakko (2009) – Mama Odie
Coco (2018) – Abuelita
Aiheesta muualla

Ritva Oksanen Elonetissä.
Ritva Oksanen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ritva Oksasen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ritva Oksanen: Musta tango. Esitys Suomen euroviisukarsinnasta 16.2.1974. Ylen Elävä arkisto.
Ritva Oksanen – näyttelijä ja estraditaiteilija. Miten minusta tuli minä 12.4.2006. Ylen Elävä arkisto.
Oksanen, Ritva hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Erik Anker

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erik Anker vuonna 1928. |  Erik Anker vuonna 1928. |  Erik Anker vuonna 1928. |  |
Maa:   Norja
Miesten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 6mR |  |
Erik Anker (15. lokakuuta 1903 Berg – 15. elokuuta 1994 Halden) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa kuuden metrin luokassa. Hänen isänsä oli Johan Anker.
Emerson, Lake & Palmer (albumi)

| Emerson, Lake & Palmer Emerson, Lake & Palmer |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  marraskuu 1970    tammikuu 1971
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Greg Lake
 Tyylilaji: progressiivinen rock, taiderock
 Kesto: 41.14
 Levy-yhtiö:  Island Records    Cotillion Records  Castle Communications (CD painos 1996)
Listasijoitukset
  4. (5. joulukuuta 1970)    7. (31. heinäkuuta 1971)    18. (1971)    21. (6. maaliskuuta 1971)
Emerson, Lake & Palmerin muut julkaisut
|   | Emerson, Lake & Palmer 1970 | Tarkus 1971 |
Emerson, Lake & Palmer on samannimisen yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1970. Kappaleet ovat sekä yhtyeen jäsenten kokonaan omia sävellyksiä että klassisesta musiikista yhtyeelle sovitettuja. Tästä tuli tunnusomainen piirre yhtyeen musiikkiin.
Rakenteissa ja sovituksissa muusikoiden tekninen taito tulee hyvin esille. Hyvinä esimerkkeinä ovat ”The Barbarian”- ja ”Take a Pebble” -kappaleiden nopeat piano–basso–rummut-kokoonpanolla soitetut osiot.
”Lucky Man” on Greg Laken teini-ikäisenä säveltämä kappale, jonka hän ja Palmer äänittivät kahdestaan. Emerson improvisoi myöhemmin syntetisaattorilla nauhoitus päällä soolon luomiseksi ja improvisaatio lisättiin sellaisenaan kappaleen loppuosalle. Kappale julkaistiin singlenä ainoastaan Yhdysvalloissa ja se saavutti sijan 48.
”Tank” sisältää Carl Palmerin rumpusoolon.
Kappaleet

A-puoli
The Barbarian – 4.27 (säv. Béla Bartók, sov. Emerson/Lake/Palmer)
Take a Pebble – 12.32 (säv. Lake)
Knife-Edge – 5.04 (säv. Leoš Janáček & J. S. Bach, sov. Emerson/Lake/Palmer)
B-puoli
The Three Fates – 7.46 ( säv. Emerson )
Clotho (Royal Festival Hallin urut)
Lachesis (pianosoolo)
Atropos (pianosoolo)
Tank – 6.49 (säv. Emerson/Palmer)
Lucky Man – 4.36 (säv. Lake)
Kokoonpano

Keith Emerson – piano, urut, Hammond-urut, Moog-syntetisaattori, celesta
Greg Lake – bassokitara, akustinen- ja sähkökitara, laulu
Carl Palmer – rummut, lyömäsoittimet
Psykoottinen masennus

Psykoottinen masennus on vaikea-asteinen masennus, johon liittyy harhaluuloja, aistiharhoja, psykomotorista hidastumista, kiihtymistä tai sulkutila. ICD-10-luokituksessa sairaus on F32.3 vaikea-asteinen, psykoottinen masennustila.
Oireet

Psykoottisen masennuksen oireet vastaavat muuten vaikeaa masennusta, mutta masennuksen lisäksi esiintyy joko harhaluuloja, aistiharhoja, psykomotorista hidastumista tai kiihtymistä sekä jopa täydellinen pysähtyminen eli sulkutila. Psykomotorinen eli mielen ja liikkeiden yhteistoiminnan hidastuminen näkyy liikkumisen, puheen, ilmeiden, eleiden tai hienomotoriikan vähentymisenä. Tavallisimpia psykoottisen masennuksen oireita ovat harhaluulot ja kuuloharhat.
Oireet > Vaikea masennus

Usein kyyniset ajatukset ovat hallitsevin oire. Masentunut henkilö kärsii yleensä hellittämättömän masentuneesta mielialasta, väsymyksestä, mielihyväkokemusten puutteesta, unihäiriöistä, ruokahaluttomuudesta, joskus lisääntyneestä ruokahalusta, keskittymisvaikeuksista, päättämättömyydestä, syyllisyyden ja arvottomuuden tunteista, toivottomuudesta tai itsetuhoajatuksista.
Oireet > Vaikea masennus > Sulkutila

Depressiivinen stupor tarkoittaa psykoottiseen masennukseen liittyvää sulkutilaa, jossa potilas on täysin pysähtynyt, reagoimaton, puhumaton ja kykenemätön syömään tai juomaan. Pitkittyessään tila on hengenvaarallinen.
Oireet > Aistiharhat

Kuuloharhojen sisältö voi olla halventava, masentunut, vihjaileva, kyyninen tai syyttävä. Tavallisesti kuuloharhat eivät puhu kolmannessa persoonassa tai kommentoi ihmistä. Hajuharhat saattavat olla esimerkiksi mädäntyneen lihan tai jätteiden hajun haistamista.
Oireet > Harhaluulot

Harhaluulojen sisältö on tavallisesti vainoava tai luulotautinen. Harhaluuloinen henkilö voi olla esimerkiksi vakuuttunut, että hän on tehnyt rikoksen tai syntiä tai että hän on puilla paljailla. Hän saattaa myös uskoa sellaisen katastrofin tai tuhon olevan tulossa, josta hän on vastuussa. Vanhoilla ihmisillä somaattiset harhaluulot liittyvät usein suoliston toimintaan.
Harhaluulot ovat harvoin yhtä mahdottomia tai kummallisia kuin skitsofrenian kirjon sairauksissa eli kokemuksia telepatiasta, satunnaisten asioiden liittymisestä itseensä tai tunnetta siitä, että joku toinen hallitsee henkilön mieltä.
Hoito

Usein psykoottisesta masennuksesta kärsivä on selvästi työkyvytön ja tarvitsee aluksi psykiatrista sairaalahoitoa, koska todellisuudentaju vääristyy ja toimintakyky heikkenee huomattavasti, mikä puolestaan vaikuttaa olennaisesti kotona selviytymiseen. Itsemurhavaara on myös suuri, samoin toipumisen jälkeen uudelleen sairastumisen riski. Sähköhoito on psykoottisen masennuksen tehokkain hoito. Tutkimuksen mukaan 95 % potilaista hyötyi sähköhoidosta ja se vähensi sairauden uusiutumisen vaaraa. Lääkehoidoksi suositellaan masennus- ja psykoosilääkkeiden samanaikaista käyttöä. Lisäksi annetaan psykoterapiaa. Hoidon keskeinen tarkoitus on myös tarjota potilaalle yleistä mielenterveydellistä ja sosiaalista tukea.
Yleisyys

0,35 % ihmisistä sairastuu Suomessa elämänsä aikana psykoottiseen masennukseen. Vuoden aikana Suomessa sairastetuista masennustiloista 3,4 % oli psykoottisia.
Vanhuksilla psykoottinen masennus on yleisempi kuin nuoremmilla. Vanhusten kaikista masennustiloista on psykoottisia arviolta 15–20 %. Vanhusväestöstä 1–4 % kärsii masennuksesta, sairaalahoidossa olevista jopa 10–12 % on vaikeasti masentuneita ja kotihoidossa olevista 6–9 %. Vanhenemisen myötä tulevat sairaudet saattavat aiheuttaa masentumista.
Kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön liittyvillä masennusjaksoilla esiintyy psykoottisuutta useammin kuin muissa masennuksissa.
Erik Arup

| Erik Arup> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. marraskuuta 1876
Kuollut: 23. syyskuuta 1951 (74 vuotta)
Kansalaisuus:  tanskalainen
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Instituutti:  Kööpenhaminan yliopisto
Opettaja:  Kristian Erslev
Tutkimusalue:  historia
Erik Ipsen-Arup (22. marraskuuta 1876 – 23. syyskuuta 1951) oli tanskalainen historioitsija ja vuodesta 1917 Kööpenhaminan yliopiston professori. Hän opiskeli 1890-luvulla Kristian Erslevin johdolla. Tältä hän omaksui modernin lähdekritiikin. Arupin tavoite oli kirjoittaa koko Tanskan historian käsittävä oppikirjasarja, mutta hän julkaisi vain kaksi ensimmäistä osaa vuoteen 1624 saakka. Postuumisti ilmestyi keskeneräinen kolmas osa, joka ulottui vuoteen 1660. Hankkeen kariutumiseen vaikutti osaltaan hänen kollegoiltaan saama arvostelu ensimmäisistä osista, koska hän pyrki selittämään historian kulkua materialistisesta näkökulmasta suurmiesten tekojen sijaan. Arup tunnettiin myös Islannin itsenäisyyden tukijana, ja hän myös kannatti islantilaisten käsikirjoitusten palauttamista tanskalaisista arkistoista Islantiin.
Ranskan Grand Prix 1978

|  Ranskan Grand Prix 1978  |
| --- | --- |
 9 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1978. 
Päivämäärä:  2. heinäkuuta 1978
Sijainti:  Circuit Paul Ricard, Ranska
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,810 km
Kilpailun pituus:  54 kierrosta, 313,740 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   John Watson   (Brabham)
Paaluaika:  1.44,41
Palkintokoroke
Voittaja:   Mario Andretti   (Lotus)
Toinen:   Ronnie Peterson   (Lotus)
Kolmas:   James Hunt   (McLaren)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Carlos Reutemann   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.48,56 (kierroksella 48)
Ranskan Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. heinäkuuta 1978 Circuit Paul Ricardin radalla. Kilpailun voitti Mario Andretti.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 54 | 1.38.51,92 | 2 | 9 |
| 2 | 6 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 54 | + 2,93 | 5 | 6 |
| 3 | 7 |  James Hunt | McLaren-Ford | 54 | + 19,80 | 4 | 4 |
| 4 | 2 |  John Watson | Brabham-Alfa Romeo | 54 | + 36,88 | 1 | 3 |
| 5 | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 54 | + 41,81 | 14 | 2 |
| 6 | 20 |  Jody Scheckter | Wolf-Ford | 54 | + 54,53 | 7 | 1 |
| 7 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 54 | + 54,74 | 10 |  |
| 8 | 35 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 54 | + 1.24,88 | 12 |  |
| 9 | 8 |  Patrick Tambay | McLaren-Ford | 54 | + 1.27,06 | 6 |  |
| 10 | 3 |  Didier Pironi | Tyrrell-Ford | 54 | + 1.29,98 | 16 |  |
| 11 | 16 |  Hans Joachim Stuck | Shadow-Ford | 53 | + 1 krs. | 20 |  |
| 12 | 12 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 53 | + 1 krs. | 9 |  |
| 13 | 9 |  Jochen Mass | ATS-Ford | 53 | + 1 krs. | 25 |  |
| 14 | 31 |  René Arnoux | Martini-Ford | 53 | + 1 krs. | 18 |  |
| 15 | 36 |  Rolf Stommelen | Arrows-Ford | 53 | + 1 krs. | 21 |  |
| 16 | 10 |  Keke Rosberg | ATS-Ford | 52 | + 2 krs. | 26 |  |
| 17 | 19 |  Vittorio Brambilla | Surtees-Ford | 52 | + 2 krs. | 19 |  |
| 18 | 11 |  Carlos Reutemann | Ferrari | 49 | + 5 krs. | 8 |  |
| Kesk. | 30 |  Brett Lunger | McLaren-Ford | 45 | Moottori | 24 |  |
| Kesk. | 14 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 43 | Ripustukset | 15 |  |
| Kesk. | 18 |  Rupert Keegan | Surtees-Ford | 40 | Moottori | 23 |  |
| Kesk. | 33 |  Bruno Giacomelli | McLaren-Ford | 28 | Moottori | 22 |  |
| Kesk. | 1 |  Niki Lauda | Brabham-Alfa Romeo | 10 | Moottori | 3 |  |
| Kesk. | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 10 | Moottori | 13 |  |
| Kesk. | 17 |  Clay Regazzoni | Shadow-Ford | 4 | Sähköt | 17 |  |
| Kesk. | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 1 | Moottori | 11 |  |
| DNQ | 37 |  Arturo Merzario | Merzario-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 22 |  Derek Daly | Ensign-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 25 |  Hector Rebaque | Lotus-Ford |  |  |  |  |
Epifaneia

Epifaneia (m.kreik. Ἐπιφανεία, lat. Epiphaneia, Epiphania) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Epifaneia, kaupunki Bithyniassa
Epifaneia, kaupunki Kilikiassa
Epifaneia eli Amathe, kaupunki Syyriassa
Epifaneia Eufratin varrella (Epiphaneia ad Euphratem), kaupunki Mesopotamiassa
Erkki Lehtinen

Erkki Lehtinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Erkki Lehtinen (1926–2015), suomalainen historioitsija, professori ja runoilija
Erkki Lehtinen (s. 1948), suomalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Erkki Lehtinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Erkki Lehtinen (historioitsija)

Erkki Antero Lehtinen (6. elokuuta 1929 Hollola – 16. huhtikuuta 2015 Jyväskylä) oli suomalainen historioitsija ja professori. Hän valmistui ylioppilaaksi 1950, filosofian kandidaatiksi 1954, lisensiaatiksi 1957 ja tohtoriksi 1961. Väitöskirja käsitteli hallituksen yhtenäistämispolitiikkaa Suomessa 1600-luvulla. Jyväskylän yliopiston Suomen historian apulaisprofessoriksi hän tuli 1969. Hän julkaisi Lapuan ja Suur-Ulvilan historian sekä tutkimuksen Suomen varhaishistorian ja ristiretkikauden kuvasta uskonpuhdistus- ja suurvalta-aikana (1968). 1980-luvulla hän kävi tunnettua julkista debattia professori Heikki Ylikankaan kanssa nuijasodan syistä ja osallistui samalla tavalla puukkojunkkari-ilmiön historiallisten syiden arviointiin.
Jäätyään eläkkeelle 1993 Lehtinen siirtyi runoilijaksi. Runoja on julkaistu kokoelmassa Suostuuko suvantoon virta (Minerva Kustannus Oy, Jyväskylä, 2006).
Erkki Lasonpalo

Erkki Lasonpalo (s. 1986 Lahti) on suomalainen kapellimestari. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Jorma Panulan ja Leif Segerstamin johdolla. Hänen oma soittimensa on viulu.
Lasonpalo sai vuonna 2019 nimityksen kaksivuotiskaudelle Lappeenrannan ja Mikkelin kaupunginorkesterien johtoon vuoden 2020 alusta. Näiden orkesterien soittajat toimivat myös yhteistyössä Saimaa Sinfoniettana. Vuonna 2023 hän sai jatkokauden näiden orkesterien johdossa samalla kun hänet nimitettiin Mikkelin musiikkijuhlien taiteelliseksi johtajaksi kaudelle 2023–2026. Lasonpalo oli toiminut jo vuodesta 2017 Mikkelin kaupunginorkesterin taiteellisena partnerina Daniel Raiskinin kanssa. Lisäksi hän on toiminut Kemin kaupunginorkesterin, Sinfoniaorkesteri Vivon ja Tapiolan nuorten sinfonikkojen johtajana. Keväällä 2013 hän johti ensimmäisen kerran Sinfonia Lahtea. Vuonna 2014 hänestä tuli Heinäveden musiikkipäivien taiteellinen johtaja.
Suomen ulkopuolella Lasonpalo on johtanut Islannin sinfoniaorkesteria. Viulua hän on soittanut Postiglione-kvartetissa.
Epifyysi

Pitkän luun anatominen rakenne.
Epifyysi (epiphysis) on toiseen luuhun niveltyvä luun pää. Epifyysi on kasvulevyn (fyysin) välityksellä yhteydessä metafyysiin. Epifyysin ydin koostuu luuytimestä ja itse epifyysi on lasirustoa eli hyaliinirustoa.
Enrico Hillyer Giglioli

Enrico Hillyer Giglioli
Enrico Hillyer Giglioli (13. kesäkuuta 1845 Lontoo – 16. joulukuuta 1909 Firenze) oli italialainen eläintieteilijä ja antropologi.
Enrico Gigliolin isä oli Vincenzo Giglioli, lääkäri ja antropologi, joka asui perheineen Lontoossa poliittisista syistä johtuen. Hänen äitinsä oli englantilainen sukunimeltään Hillyer. Perhe palasi Italiaan 1848. Giglioli opiskeli Paviassa, Lontossa ja Pisassa, ja toimi Torinon yliopiston professorina ja Firenzen Kuninkaallisen eläintieteellisen museon johtajana. Hän laati eläintieteellisen raportin matkastaan Magentalla Filippo de Filippin kanssa, joka oli hänen esimiehensä.
Giglioli nimesi useita uusia eläinlajeja, muun muassa linnuista tyrskyviistäjän (Pterodroma magentae) ja mauritiuksenviistäjän (Pterodroma arminjoniana) yhdessä Tommaso Salvadorin kanssa.
Ensimmäisen maailman ongelma

Ensimmäisen maailman ongelma on epävirallinen termi, joka kuvaa sellaisia ensimmäisen maailman maissa koettuja haasteita, joista valitetaan painavampien huolenaiheiden puuttumisen takia.  Vaikka sitä on kuvattu yhdeksi asian vierestä -argumentointivirheeksi (engl. fallacy of relative privation), monet käyttävät sitä myös osoittaakseen kiitollisuutta siitä, ettei heillä ole pahempia ongelmia, ja kiinnittääkseen huomiota ongelmiinsa maailmanlaajuisessa kontekstissa. Termiä on käytetty sekä vähättelemään epäolennaisiksi koetuista huolista valittamista ja nolaamaan valittajaa että nauramaan ensimmäisen maailman kulttuurin kustannuksella.
Historia

Termi esiintyi englanninkielisenä ensimmäisen kerran vuonna 1979 G. K. Paynen kirjassa Built Environment , mutta tuli tunnetummaksi Internet-meeminä vuodesta 2005 lähtien erityisesti sosiaalisissa verkostoissa kuten Twitterissä, jossa siitä tuli suosittu aihetunniste.  Uuden-Seelannin UNICEF teki vuonna 2012 tutkimuksen ensimmäisen maailman ongelmista Uudessa-Seelannissa ja havaitsi, että ”hidas verkkoyhteys” on yleisin.  Ilmaus lisättiin Oxford Dictionary Online -sanakirjaan marraskuussa 2012  ja Macquarie -verkkosanakirjaan joulukuussa 2012.
Esimerkkejä

Asioita, joita on mainittu ensimmäisen maailman ongelmina, ovat esimerkiksi:
Hidas Internet-yhteys
Huono matkapuhelimen kuuluvuus
Puhelimen akun tyhjeneminen
Television kaukosäätimen toimimattomuus
AirPod -kuulokkeiden häviäminen
Tuotteiden löytämisen vaikeus kaupassa
Epäonnistunut hiustenleikkaus
Pahanmakuinen hedelmä
Ensimmäisen persoonan ammuntapeli

Kuva ensimmäisen persoonan ammuntapelistä FreeDoom.
Ensimmäisen persoonan ammuntapeli (myös FPS-peli, engl. First Person Shooter) on videopelilajityyppi, jossa pelimaailma esitetään pelihahmon näkökulmasta ja joka vahvasti painottaa taistelua. Tyypillisesti kuvassa näkyy myös hahmon kädessä oleva ase, jolla ammutaan ympäristössä liikkuvia vihollisia tai muita esineitä. Näytössä saattaa olla myös pelaamiselle tärkeitä tietoja, kuten pelihahmon tavaravalikoima, pelihahmon elinvoiman tai energiatason kuvaaja, tekstitietoa ympäröivästä pelimaailmasta, erilaisia pistetaulukoita tai kartta.
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit simuloivat kokemusta kolmiulotteisesta ympäristöstä ja äänimaailmasta. Muissa pelityypeissä näkökulma on yleensä ulkopuolinen, lukuun ottamatta simulaatio- ja ajopelejä. Myös elokuvissa hahmon ensimmäisen persoonan näkökulmaa on käytetty ajoittain tehokeinona, mutta kokonaisen elokuvan kuvaaminen tästä näkökulmasta on harvinaista.
Pelien juoni on usein vihollishahmoille ohjelmoidun tekoälyn ja niiden toiminnan sekä erilaisten taustakertomusten varassa. Tavoitteena on useimmiten pelimaailmassa liikkuminen, erilaisten tehtävien suorittaminen ja vastustajien eliminoiminen.
Nykyaikaisten FPS-pelien realistinen grafiikka ja animointi on ajoittain johtanut siihen, että niitä on syytetty tarpeettomasta väkivaltaisuudesta, jopa eräistä väkivallanteoista, kuten koulujen ampumatapauksista Yhdysvalloissa.
Eräs varhaisia ja ikonisia pelihahmon näkökulmasta kuvattuja kolmiulotteisia räiskintäpelejä oli Atarin vuonna 1980 julkaisema Battlezone, jossa pelaaja asettui panssariajoneuvon ohjaimiin. Corporation (1990) oli varhainen roolipeliä ja FPS-peliä yhdistävä peli. Nykyisen FPS-lajityypin popularisoijana pidetään id Softwaren Wolfenstein 3D:tä. Varhaisiin teknisesti kehittyneisiin ensimmäisen persoonan näkökulmasta kuvattuihin peleihin kuului Ultima Underworld: The Stygian Abyss (1992), joka ei kuitenkaan ollut ammunta-, vaan roolipeli. Eri pelitalojen ja kehitystiimien luomat ja lisensoimat FPS-pelimoottorit johtivat 1990- ja 2000-luvuilla FPS-pelien lajityypin syntyyn. Nykyään FPS-pelejä valmistetaan sekä tietokoneille, pelikonsoleille ja älypuhelimille.
Tunnettuja ensimmäisen persoonan ammuntapelejä

Counter Strike -pelisarja
Battlefield -pelisarja
Doom -pelisarja
Call of Duty -pelisarja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ensimmäisen persoonan ammuntapeli Wikimedia Commonsissa
Videopelilajityypit
| --- | --- |
Toimintapeli:   Ammuntapeli ensimmäinen persoona  kolmas persoona  Shoot ’em up  Taktinen ammuntapeli  Valopistoolipeli  Beat ’em up  Taistelupeli 
Seikkailupeli:   Graafinen seikkailupeli  Tekstiseikkailupeli  Visual novel 
Toimintaseikkailupeli:   Hiiviskelypeli  Selviytymispeli  Selviytymiskauhupeli  Tasohyppely 
Tietokoneroolipeli:   Internet-roolipeli  Massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli  MUD  Roguelike  Taktinen roolipeli  Toimintaroolipeli 
Strategiapeli:   Valtiosimulaattori  Tykkipeli  Reaaliaikainen strategiapeli Tornipuolustuspeli  Reaaliaikainen taktiikkapeli  Vuoropohjainen strategiapeli  Vuoropohjainen taktiikkapeli 
Simulaatiopeli:   Kaupunginrakennussimulaattori  Liike-elämäsimulaattori  Rakentamissimulaattori  Sosiaalinen simulaatiopeli  Treffisimulaattori  Virtuaalinen eläintenhoito 
Kulkuneuvosimulaattori:   Ajopeli  Ajosimulaattori  Avaruuslentosimulaattori  Junasimulaattori  Lentopeli  Lentosimulaattori  Sukellusvenesimulaattori 
Muut lajityypit:   Hyötypeli  Managerointipeli  Musiikkipeli Rytmipeli  Oppimispeli  Partypeli  Pulmapeli  Urheilupeli
Ekojärvi (Hämeenlinna)

| Ekojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Koordinaatit:  61°11′47″N, 24°57′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  kanava Kuohijärveen 
Järvinumero:  35.787.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,3 m  
Rantaviiva:  7,091 km  
Pinta-ala:  72,579 ha  
Saaria:  6 
 fiEkojärvi 
Ekojärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 73 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 6 saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä.