stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexander Nouri
Ura

Nouri hankki pelilliset oppinsa Werder Bremenin juniorijoukkueessa, mutta läpimurto edustusmiehistöön jäi kuitenkin tekemättä. Vuonna 1999 hän pelasi lainalla Seattle Soundersissa. Saksan kentillä Nouri teki läpimurtonsa KFC Uerdingenissa, jossa hän pelasi yli 80 ottelua. Nouri ei koskaan noussut Bundesliigatason pelaajaksi, vaan edusti alempien sarjatasojen joukkueita. Hän lopetti uransa VfB Oldenburgissa vuonna 2011.
Valmennuruansa Nouri aloitti kesällä 2011 VfB Oldenburgin juniorivalmentajana. Marraskuussa hän siirtyi edustusjoukkueen valmennustiimiin apuvalmentajaksi ja keväällä 2013 urheilutoimenjohtajaksi. Nourin pesti Oldenburgissa huipentui seuran päävalmentajuuteen kaudella 2013/14. Hän luotsasi seuran Regionalligan kolmanneksi. Kauden jälkeen Nouri siirtyi Werder Bremenin organisaatioon reservijoukkueen apuvalmentajaksi. Lokakuussa hän korvasi Viktor Skrypnykin reservijoukkueen päävalmentajana.
Syyskuun puolivälissä 2016 Nouri korvasi Skripnikin Werder Bremenin edustusjoukkueen päävalmentajana. Nourin johdolla putoamiskamppailuun juuttuneen Werder Bremenin peli piristyi ja lokakuussa seura teki hänen kanssaan kauden loppuun ulottuvan sopimuksen. Nourin johdolla Bremen nousi sarjan häntäpäästä taistelemaan jopa paikasta Eurooppa-liigaan. Erityisen vahva jakso Bremenillä alkoi helmikuun puolivälissä, jonka jälkeen joukkue pelasi 11 ottelua tappioitta. Ennen Bundesliigan viimeistä kierrosta Bremen teki Nourin kanssa kesään 2019 ulottuvan jatkosopimuksen.
Kausi 2017/18 lähti Nourin valmentamalta Bremeniltä heikosti liikkeelle. Joukkue ei voittanut yhtään pelaamistaan kymmenestä ensimmäisestä Bundesliiga-ottelusta ja vajosi putoamiskamppailuun. Seurajohto erotti Nourin lopulta lokakuun lopussa 2017, kun Bremen oli kärsinyt 3–0 tappion FC Augsburgille.
Syyskuun puolivälissä 2018 Nourista tuli 2. Bundesliigan FC Ingolstadtin päävalmentaja. Nourin johdolla Ingolstadtin syöksykierre jatkui ja joukkue vajosi sarjan jumboksi. Seurajohto erotti Nourin jo marraskuun lopussa.
Marraskuussa 2019 Nourista tuli Jürgen Klinsmannin apuvalmentaja Hertha BSC:n edustusjoukkueeseen. Klinsmannin siirryttyä sivuun päävalmentajan tehtävistä helmikuussa 2020 nousi Nouri seuran päävalmentajaksi. Huhtikuussa 2020 seura irtisanoi Nourin ja palkkasi päävalmentajaksi Bruno Labbadian. Nourin potkujen aikaan Bundesliiga-kausi oli koronaviruksen vuoksi toistaiseksi keskeytetty.
Perhe

Nouri syntyi saksalaisessa pikkukaupunki Buxtehudessa. Hänen isänsä on iranilainen ja äitinsä saksalainen. Nourilla on Saksan ja Iranin kaksoiskansalaisuus.
Albrekt Almqvist

Albrekt Almqvist
Albrekt Almqvist (14. marraskuuta 1880 – 10. huhtikuuta 1961) oli ruotsalainen köydenvetäjä. Hän osallistui vuoden 1908 olympialaisiin Ruotsin köydenvetomaajoukkueessa.
Alexandru Buligan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alexandru Buligan |  Alexandru Buligan |  Alexandru Buligan |  |
Maa:   Romania
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten käsipallo
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | joukkuekilpailu |  |
Alexandru Buligan (s. 22. huhtikuuta 1960 Drobeta-Turnu Severin, Romania) on romanialainen entinen käsipalloilija. Hän kuului lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Hän osallistui myös vuoden 1992 kesäolympialaisiin Barcelonassa ja jäi siellä joukkueineen kahdeksannelle sijalle.
Aiheesta muualla

Alexandru Buligan Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Alena Abramovitš

| Alena Abramovitš |
| --- | --- |
 Abramovitš (edessä) ja Szádvári Krisztina
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1981 (ikä 43) Minsk
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Käsipalloilija
Pituus:  192 cm
Pelipaikka:  maalivahti
Seurajoukkueet
2010-:  Ferencvárosi TC
Maajoukkueet
2002-:   Valko-Venäjä
Alena Abramovitš (valkoven. Алена Абрамовіч, ven. Елена Абрамович, Jelena Abramovitš, s. 18. heinäkuuta 1981 Minsk) on valkovenäläinen käsipalloilija, joka edustaa Ferencvárosi TC:tä ja Valko-Venäjän naisten käsipallomaajoukkuetta. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Abramovitš on voittanut naisten EHF Cup Winners’ Cupin joukkueensa riveissä kaksi kertaa, vuosina 2011 ja 2012.
Alba August

| Alba August |
| --- | --- |
 August Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alba Adèle August
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1993 (ikä 31)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Aiheesta muualla
IMDb 
Alba Adèle August (s. 6. kesäkuuta 1993) on tanskalais-ruotsalainen näyttelijä. Hänen vanhempansa ovat tanskalainen ohjaaja Bille August ja ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja Pernilla August.
August aloitti näyttelijänuransa lapsena ja teki ensimmäisen roolinsa isänsä elokuvassa Laulu Martinille (2001). Vuonna 2017 August valittiin tanskankieliseen Netflix-sarjaan The Rain. Hän näyttelee pääosaa Astrid Lindgrenin nuoruudesta kertovassa elokuvassa Nuori Astrid.
Aiheesta muualla

Alba August Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alexandru Macedonski

| Alexandru Macedonski |
| --- | --- |
 Alexandru Macedonski
Henkilötiedot
Syntynyt: 1854 1854 Craiova, Valakia
Kuollut: 1920 (65–66 vuotta) Bukarest, Romania
Kansalaisuus:  Romania
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: romania
Tuotannon kieli: romania, ranska
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alexandru Macedonski (1854 Craiova, Valakia – 1920 Bukarest, Romania) oli romanialainen kirjailija.
Macedonskin isä oli upseeri ja sittemmin sotaministeri. Isänsä tavoin Macedonski vastusti monarkiaa, ja hänet pidätettiin mielipiteidensä vuoksi.
Macedonskin esikoisrunokokoelma Prima verba ilmestyi 1872. Lehtikirjoituksissaan hän vastusti vaikutusvaltaisen kirjallisuusseuran Junimean edustamaa suuntausta ja joutui konflikteihin. Toinen runokokoelma Poezii ilmestyi 1882. Hän asui Pariisissa 1884–1912 ja loi yhteyksiä kirjallisiin piireihin. Romanian kirjallisuudessa hän edusti sittemmin symbolismia, modernismia ja parnassolaisuutta. Proosatuotannossaankin hän oli kokeileva. Hän kirjoitti myös ranskaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexandru Macedonski Wikimedia Commonsissa
Alamaailma-trilogia

| Alamaailma-trilogia |
| --- | --- |
Tyyli:  rikos
Kestoaika:  50 min
Luoja(t):  Minna Virtanen
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV1
Jaksoja:  12
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Minna Virtanen Petri Kotwica
Käsikirjoittaja(t):  Marko Leino Pekka Lehtosaari
Tuotantoyhtiö(t):  Vertigo Production
Alamaailma-trilogia on kansainväliseen ammattirikollisuuteen pureutuva 12-osainen rikossarjaselvennä, jonka Vertigo Production on tuottanut vuonna 2010. Sarjaa esitettiin Yle TV1:llä.
Sarjan ovat ohjanneet Minna Virtanen ja Petri Kotwica sekä käsikirjoittaneet Marko Leino ja Pekka Lehtosaari.
Sarjan osat

1. osa: Vanki
2. osa: Kyttä
3. osa: Lakimies
Aiheesta muualla

Alamaailma-sarja katsottavissa Areenassa. Yle
Alamaailma-trilogian osat IMDb:ssä
Alamaailmamaalari

| Alamaailmamaalari |
| --- | --- |
 Alamaailmamaalarille nimen antanut voluuttikrateeri, n. 330–310 eaa. Staatliche Antikensammlungen, München.
Henkilötiedot
Syntynyt: 300-luku eaa.
Kuollut: 300-luku eaa.?
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 340–310 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Alamaailmamaalari (merkityksessä ”Manalamaalari”, englanninkielisessä tutkimuksessa Underworld Painter) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi apulialaista eteläitalialaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi klassisella kaudella noin vuosina 340–310 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erään hänen teoksensa manala-aiheeseen.
Alamaailmamaalari oli Dareios-maalarin työn jatkaja. Heidän työpajansa sijaitsi mahdollisesti Taraksessa. Alamaailmamaalari maalasi erityisesti suurikokoisia vaaseja, kuten krateereita ja lutroforoksia. Maalausten aiheissa on muun muassa mytologisia aiheita, teatteria sekä hautajaisaiheita.
Maalarille nimen antaneen voluuttikrateerin toisella puolella on kuvattuna Haades, Persefone, Orfeus ja muita manalan asukkaita sekä Selene ja Helios, ja toisella puolella Dionysoksen kruunaava Nike sekä nuorukaisia ja naisia. Vaasi on nykyisin esillä Staatliche Antikensammlungenissa Münchenissä.
Teoksia

Voluuttikrateeri, n. 340–310 eaa.
Yksityiskohta krateerista, n. 340 eaa.
Lutroforos, n. 330 eaa.
Nestoris, n. 330–320 eaa.
Fiale, n. 330–320 eaa.
Yksityiskohta krateerista, n. 330–320 eaa.
Pelike, n. 330–310 eaa.
Pelike, n. 330–310 eaa.
Ajopuut

Ajopuut on suomalainen yhtye. Yhtyeen perustajajäsenet ovat Esko Rahikainen, Antero Launis, Liisa Eskola, Pekka Ristola ja Netti Walli. Heidän lauluharrastuksensa, säveltämisensä ja sanoitustensa taustalla on 1960- ja 1970-luvun folk- ja hootenanny-innostus. Ajopuiden lauluissa tekstit ovat tärkeät ja yhtyeen jäsenet ovat säveltaneet suomalaista ja ulkomaista runoutta. Yhtyeen levyillä on myös kansanlauluja ja laulelmia suomenkielisinä käännöksinä tai mukailuina. Ajopuut edustavat klassisen laulumusiikin ja viihdemusiikin välissä olevaa luonnollisen laulun perinnettä. Ajopuut-nimi on otettu käyttöön vuonna 1990, kun Jaakko Salo (Finnlevy) otti yhtyeen meriaiheisen LP-albumin julkaistavakseen ja yhtyeelle tarvittiin nimi. Yhtyeen jäsenet ovat esiintyneet lukuisissa kulttuuritilaisuuksissa ja vuodesta 2004 pitäneet yhteislaulukonsertteja Kansalliskirjastossa Taiteiden yönä ja vuodesta 2010 Helsingin Laulelman ystävät HELY:ryn Laulelmatreffeillä.
Suomen yleisten kirjastojen musiikkiosastot täyttivät 50 vuotta syksyllä 2008. Ajopuut pitivät Kansalliskirjaston suuressa lukusalissa yhteislaulukonsertin, jossa laulettiin yksi laulu jokaisesta siihen mennessä ilmestyneestä Suuresta Toivelaulukirjasta, joilla myös oli juhlavuosi.
Ajopuiden jäsenet

Ajopuut-yhtyeessä on laulanut ja soittanut 30-vuotisen toiminnan aikana äänitysstudiossa ja konserteissa 55 jäsentä, joista moni muissakin kokoonpanoissa, jotkut ammattilaisina, pääosa musiikinharrastajina:
Hannaleena Akkanen (laulu), Anne Kolstela (laulu),  Aino Launis (laulu), Leena Launis (laulu), Hanna Rahikainen (laulu), Tuomas Raitio (laulu), Ulla Raitio (laulu), Maaret Wager (laulu),Netti Walli (laulu), Margit Pasola (laulu), Elisa Nick (laulu), Ilkka Ojanperä (laulu),   Petteri Riikonen (laulu),  Pia Selin (laulu),  Rea Ristola (laulu),
Liisa Eskola (laulu, kitara),  Antti Komulainen (laulu, basso, kitara), Heimo Kuparinen (laulu, kitara), Matti Niskala (laulu, kitara), Esko Rahikainen (laulu, kitara), Mikko Salovaara (laulu, kitara), Timo Vitikka (laulu, kitara), Veli-Pekka Lifländer (laulu, kitara),
Pekka Ristola (laulu, kitara, piano), Antero Launis (laulu, kitara, mandoliini, huuliharppu, piano),
Siiri Launis (laulu, piano), Aino Parada (laulu, piano),  Anna Pulkkis (laulu, nokkahuilut, piano),
Tiia Lampela (laulu, sello),  Jaakko Leskelä (sello, laulu),  Rosa Parada (laulu, alttoviulu), Sofia Parada (viulu, laulu), Johanna Logren (laulu, harmonikka),  Petri Jussila (laulu, harmonikka),
Roger Freundlich (saksofoni), Janne Jääskeläinen (viulu), Okko Kivikataja (klarinetti), Tuomas Kivikataja (rummut),  Petri Kurttila (basso),  Ari Lehtonen (harmonikka), Elina Leskelä (harmonikka) , Jari Metsberg (kitara), Tuure Paalanen (sello),  Veli-Pekka Piironen (rummut), Tero Pulkkinen (banjo, buzuki),Ville Puskala (syntetisaattori), Heikki Puukko (viulu, alttoviulu),   Antti Riikonen (rummut),Matti Saarinen (kitara, basso, syntetisaattori, haitari, rummut, perkussiot), Tapio Salo (kontrabasso),  Hannu Sinervuo (klarinetti), Tuomas Tyyri (basso), Juha Uitto (huilu), Hannu Wager (kitara), Osmo Walli (rummut).
Ajopuiden jäsenet > Ajopuita muissa kokoonpanoissa

Hannaleena Akkanen (Sibelius-Akatemia, Cantabile, Karairin laulajat (joht.), Aino Launis (Hämäläisen Osakunnan laulajat, Kamarikuoro Värinä), Siiri Launis (Wiipurilaisen Osakunnan Laulajat), Antero Launis (Guldgurkorna, Epa ja Akku), Elina Leskelä (Leikarit, HoivaPelimannit), Jari Metsberg (Jussi & The Boys), Tero Pulkkinen (Metrofolk), Anna Pulkkis (Musiikkitalon kuoro), Heikki Puukko (Pohjois-Kymen musiikkiopisto), Esko Rahikainen (Epa ja Akku), Tapio Salo (eri yhtyeitä), Mikko Salovaara (Kiuas), Pia Selin (Aiolis kuoro), Hannu Wager (The Swing Solicitors) ja Osmo Walli (Martin Brushane Big Band).
Äänilevyt ja kasetit

Öinen meri (LP ja kasetti, Finnlevy 1990)
Aleksis Kiven metsä (kasetti 1991, CD:nä 2002, Aleksis Kiven Seura)
Kaivo – Ihmisiä sodassa (CD 1996, Melske Oy)
Kaukaiset rannat – Lauluja merimiesten, kalastajien ja runoilijoiden mereltä (CD 2002, Saaristokeskus Oy)
Anjanpelto (CD 2004, Aleksis Kiven Seura)
Haukkoja ja pääskysiä (CD  2010, Mainmix Records)
Merellä nousi tuuli. Suomalaisia kansanlauluja. Finska folkvisor. Finnish Folk Songs (CD 2014, Mainmix Records)
Isäni puutarhassa. Eurooppalaisia kansanlauluja. European Folk Songs (CD 2016, Mainmix Records)
Ihana Martta. Eurooppalaisia kansanlauluja. European Folk Songs (CD 2017, Mainmix Records)
Vanhoilla väylillä  (CD 2019, Mainmix Records)
Muuta Ajopuut-tuotantoa

Poutapilvet. Runoja ja sävelmiä (1977 Lintu)
Trio Launis - Oi miehet laidunten (CD 2002)
The Waves - Tuulen teille (CD 2007)
Epa ja Akku - Jäähyväiset hiirimatolle (CD 2008, Mainmix Records)
Sydänyön lauluja (CD 2008, digitoitu vinyyli vuodelta 1980)
Antero Launis - Saareni (CD 2009, Mainmix Records)
Kaksi rantaa (CD 2010, vinyyli-LP 1984)
Epa ja Akku – Päijänne ja Saimaa (CD 2012, Mainmix Records)
Äänittäjät: Jarno Patala (1980, 1984), Martin Brushane (1989–1991, 1999) , Matti Saarinen 1996-, Mainmix-Studio
Alena Chadimová

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Naisten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Rooma 1954 | joukkuekilpailu |  |
Alena Chadimová (s. 22. marraskuuta 1931 Olomouc) on tšekkoslovakialainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Chadimová voitti joukkuekilpailusta olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili Helsingissä myös ottelussa ja sijoittui yhteisvoimistelussa kuudenneksi. MM-kilpailuissa Chadimová saavutti joukkuekilpailun pronssia Roomassa 1954.
Albert Sandner

Albert Sandner on saksalainen käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on tehnyt käsikirjoituksia televisiosarjoihin Kettu, Siska ja Polizeiinspektion 1. Sandner on näytellyt elokuvassa Baranski (1979).
Aiheesta muualla

Albert Sandner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Allison Beckford

| Mitalit> Maa:   Bahama.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bahama.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bahama.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Bahama> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2003 | 4×400 m |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Annecy 1998 | 400 m aj |  |
Allison Beckford (s. 8. toukokuuta 1979) on jamaikalainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat 400 metrin juoksu ja 400 metrin aitajuoksu.
Beckford juoksi 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa toiseksi 400 metrin aidoissa ajalla 57,19. Kolme vuotta myöhemmin hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa 400 metrin sileän alkuerissä ajalla 53,08. Vuonna 2002 hän voitti 400 metrin juoksussa NCAA-mestaruuden. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä ajalla 55,76, mutta oli mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän karsiutui Ateenan olympialaisissa 400 metrin sileän alkuerissä ajalla 52,85.
Ennätykset

400 metrin juoksu: 50,83 (2002)
400 metrin aitajuoksu: 55,12 (2003)
Alena Nazdrova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nazdrova kuvassa kolmas oikealta |  Nazdrova kuvassa kolmas oikealta |  Nazdrova kuvassa kolmas oikealta |  |
Maa:   Valko-Venäjä
Naisten ratamelonta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Motemor-o-Velho 2018 | C-2 200 m |  |
|  Kultaa | Szeged 2019 | C-1 500 m |  |
|  Hopeaa | Motemor-o-Velho 2018 | C-1 500 m |  |
|  Pronssia | Račice 2017 | C-2 500 m |  |
|  Pronssia | Motemor-o-Velho 2018 | C-1 200 m |  |
|  Pronssia | Szeged 2019 | C-1 200 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2016 | C-2 500 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 2018 | C-1 500 m |  |
|  Hopeaa | Plovdiv 2017 | C-2 500 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2018 | C-2 200 m |  |
|  Pronssia | Plovdiv 2017 | C-1 200 m |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Minsk 2019 | C-1 200 m |  |
Alena Nazdrova (valkoven. Алена Наздрова, s. 10. marraskuuta 1998) on valkovenäläinen ratameloja ja maailmanmestari. Hän kilpailee erityisesti kanadalaiskanootilla. Nazdrova aloitti ammattilaisuransa 2016.
Vuoden 2016 heinäkuussa Nazdrova kilpaili alle junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa kolme maailmanmestaruutta kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailussa sekä kanadalaiskaksikon 200 ja 500 metrin kilpailussa. Kaksikkomestaruudet hän voitti Nadzeja Makartšankan kanssa. Vuotta myöhemmin hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailun, kanadalaiskaksikon 200 ja 500 metrin kilpailun ja oli kolmas kanadalaisyksikön 200 metrin kilpailussa. Kaksikkokilpailujen mestaruudet hän saavutti Kamila Bobrin kanssa. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli kolmas kanadalaisyksikön 200 metrin kilpailussa ja toinen 500 metrin kilpailussa. Vuoden 2019 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti voiton kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailussa ja oli toinen 200 metrin kilpailussa.
Ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin hän osallistui vuonna 2016, kun hän kilpaili Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016 kanadalaiskaksikon 500 merin kilpailussa. Hän voitti mestaruuden Nadzeja Makartšankan kanssa. Vuotta myöhemmin EM-kilpailuissa hän oli toinen kanadalaiskaksikon 500 metrillä ja kolmas yksikön 200 metrillä. Hän kilpaili kaksikossa Kamila Bobrin kanssa. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa hän kilpaili kanadalaisyksikön 200 metrillä, jolla oli neljäs sekä kanadalaiskaksikon 500 metrillä, jossa hän oli kolmas. Vuonna 2018 EM-kilpailuissa hän voitti kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailun ja oli toinen kanadalaiskaksikon 200 metrillä Bobrin kanssa. MM-kilpailuissa 2018 hän voitti kanadalaiskaksikon 200 metrin kilpailun Kamila Bobrin kanssa. Kanadalaisyksikön 200 metrin matkalla hän oli kolmas ja 500 metrin matkalla toinen.
Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Nazdrova voitti 500 metrin kanadalaisyksikön kilpailun. Hän oli kolmas 200 metrin yksikkökilpailussa. Euroopan kisoissa 2019 Nazdrova voitti 200 metrin yksilökilpailun.
Allikkomalluaiset

| Allikkomalluaiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arhtropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Luteet Heteroptera
Osalahko::  vesiluteet Nepomorpha
Yläheimo::  Corixoidea
Heimo::  Pikkumalluaiset Corixidae
Alaheimo::  Cymatiinae
Suku::  Allikkomalluaiset Cymatia  Flor 1860
lajit
 Cymatia americana  kirjoallikkomalluainen Cymatia bonsdorffi  kipruallikkomalluainen Cymatia coleoptrata 
Katso myös
   Allikkomalluaiset Wikispeciesissä   Allikkomalluaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Allikkomalluaiset (Cymatia) on pikkumalluaisten heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluvilla lajeilla on suuret silmät ja otsa on erittäin kaareva. pää on etuselkää leveämpi. Etuselkä on väriltään ruskea. Lajeja tavataan järvissä ja lammissa.
Aiheesta muualla

Funet:  Allikkomalluaiset (Cymatia)
Alena Krutšynkina

| Alena Krutšynkina |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Smolni, Venäjä
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Ampumahiihtäjä
Aktiivisena:  2009–
Ammattilaistiedot
Maailmancup- debyytti:  2019
 Tietolaatikko päivitetty 23. helmikuuta 2021 
Aiheesta muualla
IBU
Alena Krutšynkina (valkoven. Алена Кручынкіна; s. 28. maaliskuuta 1995) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä.
Krutšynkina kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Ruhpoldingissa kaudella 2018–2019 sijoittuen pikakilpailussa 23:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2020–2021. Hän voitti takaa-ajon Euroopan-mestaruuden Minskissä 2020. MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan normaalimatkalla 26:s ja viestissä neljäs Pokljukassa 2021.
Albert Scherrer

Albert Scherrer (28. helmikuuta 1908 – 5. heinäkuuta 1986) oli sveitsiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1953, Sveitsin GP:hen. Hän oli kilpailussa 16 kierrosta kärjen takana ollen 9. Aika-ajoissa Scherrer oli kahdeksastoista. Hän ei saavuttanut pisteitä. Hän ajoi Hersham and Walton Motors -tallissa.
Aiheesta muualla

http://www.statsf1.com/en/albert-scherrer.aspx
Skrydstrupin tyttö

| Skrydstrupin tyttö> Skrydstruppigen |
| --- | --- |
 Arkun sisällön rekonstruktio
Sijainti
 Skrydstrupin tyttö
Koordinaatit:  55°13′56.3″N, 9°17′33.6″E
Valtio:  Tanska
Paikkakunta:  Vojens, Skrydstrup
Historia
Tyyppi:  tammiarkkuhauta
Ajanjakso:  n. 1300–1200 eaa. 
Huippukausi:  Pronssikausi
Kulttuuri:  Skandinavian pronssikausi
Merkitys:  erinomaisesti säilynyt ruumishautaus
Aiheesta muualla
  Skrydstrupin tyttö Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skrydstrupin tyttö (tansk. Skrydstruppigen, noin 1300–1200 eaa. , Skandinavian pronssikausi, Monteliuksen periodi III) oli tyttö tai nuori nainen, jonka hyvin säilyneet jäännökset löydittiin vuonna 1935 Tanskan Etelä-Jyllannin Skrydstrupista läheltä Vojensin kylää. Vainaja oli laitettu makaamaan selälleen tammen puunrungosta valmistettuun arkkuun ja arkku oli peitetty turpeella suuren hautakummun sisään. Osa vainajan kudoksista, vaatetuksesta ja hautavaatteista olivat säilyneet tunnistettavina. Tarkemmat tutkimukset osoittavat, että tyttö oli mahdollisesti ollut kotoisin nykyisestä Tšekistä, Keski-Saksasta tai Ranskasta ja että hän olisi muuttanut asumaan Tanskaan 13–14-vuotiaana ja asuntut siellä neljä vuotta ennen kuolemaansa. Hän oli kuollessaan 17–18-vuotias. Hautauksesta on viime aikoina selvinnyt uusia asioita Skandinavian pronssikauden kulttuurista ja naisen asemasta siinä. Vainajan jäännökset kuuluvat Köpenhaminassa sijaitsevan Tanskan kansallismuseon kiinteään näyttelyyn. Vojensissa sijaitsee Jens-Peter Kellermann pronssista valaama muistopatsas  Skrydstrupin tytöstä.
Tutkimushistoria

Tutkittu hautakumpu kuului kahdeksan kumpuhaudan ryhmään  (tai kuuden kummun ), joista on enää kolme jäljellä. Hautakumpi oli pohjaltaan pyöreä, halkaisijaltaan 24 metriä ja noin neljä metriä korkea. Kumpuhaudan tutki vuonna 1935 arkeologi C.M. Lund Haderslevin museosta.
Vuonna 2017 julkaistiin Karin Margarita Frein ryhmän tutkimus haudatun tytön hampaiden kiilteestä ja hiuksista tehdyistä hivenainetutkimuksista, jossa selvitettiin muun muassa strontiumin isotooppien välisiä suhteita. Niiden avulla selvisi, ettei hän ollut syntyjään kuolinseudultaan, vaan muualta. Tutkimuksella voitiin osoittaa melko karkealla tarkkuudella useita alueita Euroopasta, mistä tyttö olisi voinut olla kotoisin.