stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaiatu järv

| Vaiatu järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Jõgevamaa
Kunnat:  Jõgevan kunta
Koordinaatit:  58°49′22″N, 26°39′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kullavere jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Kullavere jõgi
Laskujoki:  Kullavere jõgi 
Järvinumero:  VEE2081010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,8 m  mpy. 
Pituus:  0,27 km  
Leveys:  0,09 km  
Rantaviiva:  0,76 km  
Pinta-ala:  1,6 ha  
Valuma-alue:  20 km²
Saaria:  1 
 fiVaiatu järv 
Vaiatu järv (myös Vaiatu paisjärv) on Virossa Jõgevamaalla Jõgevan kunnan Vaiatun kylässä sijaitseva patojärvi. Vironkielisessä vesistönimistössä pais tarkoittaa patoa, jolloin paisjärv tarkoittaa patojärveä.
Maantietoa

Patojärvi on 270 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se on Vaiatun kylässä, joka sijaitsee 15 kilometriä Mustveestä länteen Jõgevan ja Mustveen välisen kantatien 36 varressa. Se on padottu pieneksi lammeksi maapadolla, jonka yli kulkee kylän tie. Järvessä on saari, joka muistuttaa ojalla katkaisua niemeä. Järven rantaviiva on 760 metriä pitkä. Järven ympäristö on peltomaiden keskellä ja järvi on asutuksen ympäröimä.
Vesistösuhteita

Vaiatu järv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, sillä järvi on joen läpivirtausjärvi. Järven valuma-alue johtuu vain joesta ja sen pinta-ala on 20 neliökilometriä. Kullavere jõgi laskee 19 kilometrin päässä Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan, jossa sijaitsee Kasepää. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2 3  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Vicq (Nord)

| Vicq |
| --- | --- |
 Vicqin kirkko
 vaakuna
 Vicq
 Koordinaatit: 50°24′33″N, 03°36′21″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Valenciennes
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jean-Charles Dulion
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,92 km²
Väkiluku (2013):  1 474
 – Väestötiheys:  376 as./km²
Postinumero:  59970
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vicq on kunta Nordin departementissa Ranskassa. Vuonna 2013 siellä oli arviolta 1 474 asukasta. Kunnan pinta-ala on 3,92 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vicq Wikimedia Commonsissa
Valkeajärvi (Kannonkoski)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  62°56′29″N, 25°40′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskupuro:  Valkeapuro Vuorijokeen 
Järvinumero:  14.441.1.032
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  173,5 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,582 km  
Pinta-ala:  2,025 ha  
Tilavuus:  0.000023 km³ 
Keskisyvyys:  1,16 m  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Alamaan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 240 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,0 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 23 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Vuosjärven alueeseen (14.441) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,5 metriä mpy.
Vanginlukko

Vanginlukko alkutilanteessa
Vanginlukko eli siperianlukko (engl. Chinese Rings tai Patience Puzzle; kiin. Ryou Kaik Tjyo) on älypeli, josta on useita muunnelmia. Pelin tarkoituksena on saada erotettua / yhdistettyä pelin kaksi osaa: kahva- ja rengasosa. Tämä tapahtuu pujottelemalla rengasosan renkaita tietyssä järjestyksessä ylös ja alas kahvaosan pitkulaisessa lenkissä. Renkaiden määrä - joka voi periaatteessa olla kuinka monta tahansa - määrittää ratkaisuun tarvittavien siirtojen määrän. Koska ratkaisu on mekaaninen siirtosarja, ei renkaiden lisääminen vaikeuta ratkaisuun pääsyä vaan ainoastaan lisää siihen tarvittavaa aikaa. Tyypillisessä vanginlukossa on noin 7 rengasta. Yhden renkaan peli ratkeaisi yhdellä siirrolla. Jokainen renkaan lisäys tuplaa (±1) ratkaisuun tarvittavien siirtojen määrän. Esimerkiksi seitsen-renkaisen pelin ratkaisuun tarvitaan 65 siirtoa.
Vanginlukko on eräs tunnetuimmista älypeleistä. Kiinalaisen tarun mukaan sotasankari Hung-Ming (181–234 jaa.) keksi pelin vaimolleen ajankuluksi, sotaretkiensä ajaksi. Skandinaviassakin peli on tunnettu jo useita satoja vuosia. Nimi Siperianlukko saattaa olla peräisin 1700-luvun alusta, kun Siperian vankeudesta palanneet karoliinit toivat pelin Suomeen.
Liigacup (naiset)

| Liigacup |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Suomi
Perustettu:  2007
Hallitseva mestari:  HJK
Eniten mestaruuksia:  HJK (4)
Liigacup on suomalainen Kansallisen Liigan joukkueille tarkoitettu jalkapallokilpailu, joka pelataan kevättalvella ennen sarjakauden alkua.
Pelijärjestelmä

Joukkueet jaetaan kahteen lohkoon, joissa pelataan yksinkertainen sarja. Molempien lohkojen kaksi parasta pääsee välieriin, jossa lohkon A voittaja kohtaa lohkon B toiseksi sijoittuneen ja lohkon B voittaja lohkon A toiseksi sijoittuneen. Välierät pelataan yksiosaisena lohkovoittajan kotikentällä. Loppuottelu pelataan samana päivänä miesten liigacupin loppuottelun kanssa.
Loppuottelut

| Vuosi | Voittaja | Tulos | 2>  sija | Pelipaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | FC Honka | 0–0, 5–4 rp. | HJK | Finnair Stadium, Helsinki |
| 2008 | FC Honka | 3–1 | TPS | Finnair Stadium, Helsinki |
| 2009 | HJK | 8–1 | FC United | ISS Stadion, Vantaa |
| 2010 | HJK | 3–0 | Åland United | Finnair Stadium, Helsinki |
| 2011 | HJK | 0–0, 4–2 rp. | PK-35 Vantaa | Tapiolan urheilupuisto, Espoo |
| 2012 | HJK | 1–0 | FC Honka | Talin halli, Helsinki |
Aiheesta muualla

Liigacup Naisten Liigan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Les Diablerets (matkailualue)

Näköalasilta ja köysiradan yläasema Sex Rouge -vuorella (2 971 m mpy.).
Les Diablerets on matkailualue Sveitsissä, Vaud’n, Valais’n ja Bernin kantoneissa, Ormont-Dessusin, Contheyn, Savièsen ja Gsteigin kunnissa. Matkailualueen keskus on Les Diableretsin kylä Ormont-Dessusissa.
Historiaa

Matkailu alueelle alkoi 1800-luvun puolen välin jälkeen; vuonna 1869 Les Diableretsin kylään perustettiin matkailutoimisto ja vuorikiipeilijät rakensivat vuonna 1904 ensimmäisen vuoristomajan.
Matkailualue

Talviurheilualueita on kolme:
Isenaun suhteellisen loivat rinteet sijaitsevat Les Diableretsin kylän koillispuolella.
Le Meilleret’n alue on kylän lounaispuolella yhdistyen Ollonin ja Gryonin rinnealueisiin.
Glacier 3000 -alue sijaitsee Les Diableretsin vuorilla. Alueen rinteet ovat vaativia. Vuorilla on jäätiköitä ja talviurheilu on mahdollista myös kesällä.
Erilaisten hiihto- ja laskettelulajien lisäksi alueella on mahdollista harrastaa muun muassa jäätikkö- ja vuorikiipeilyä, rattikelkkailua ja kävelyä.
Les Diablerets on myös kesämatkailualue, jossa voi harrastaa muun muassa retkeilyä, maastopyöräilyä, vuorikiipeilyä, golfia.
Liikenne

Alueelle pääsee maanteitse kolmesta suunnasta: lännestä moottoritieltä A9 Aiglen tai Bexin kautta sekä idästä Gstaadin kautta. TPC-yhtiön junayhteys Aiglesta alueelle valmistui vuonna 1914.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Les Diablerets (matkailualue) Wikimedia Commonsissa
Les Diableretsin matkailusivut
Liigacup 1994

Liigacup 1994 oli ensimmäinen järjestetty Suomen jalkapallon Liigacup. Myöhemmistä vuosista poiketen se pelattiin liigakauden jälkeen lokakuun kolmen viimeisen viikon aikana. Kilpailuun osallistuivat Veikkausliigan kuusi parasta joukkuetta TPV, MyPa, HJK, FC Jazz, RoPS ja FC Haka. Liigan kaksi parasta TPV ja MyPa selviytyivät suoraan välieriin.
Liigacupin voittaja HJK sai rahapalkintona 100 000 markkaa. FC Jazzin ja Rovaniemen Palloseuran välinen ensimmäisen kierroksen ottelu ratkesi jatkoajalla niin sanottuun kultaiseen maaliin.
Loppuottelu > Joukkueiden kokoonpanot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  HJK: 1. Antti Niemi (mv)  2. Aki Hyryläinen  5. Jari Europaeus (kapteeni)  6. Tommi Grönlund  8. Vasili Karatajev (70. → 3. Pekka Onttonen)  9. Pasi Tauriainen (87. → 14. Mika Lehkosuo)  10. Ismo Lius  17. Janne Saarinen  18. Markku Kanerva  20. Mika Kottila  22. Marko Helin  päävalmentaja: Jari-Pekka Keurulainen |   |  FC Jazz: 12. Markus Juhola (mv)  2. Lasse Karjalainen  4. Vesa Rantanen  6. Juha Riippa  7. Jarmo Alatensiö (kapteeni)  8. Jukka Ruhanen  10. Risto Koskikangas  14. Luiz Antônio  15. Tomi Leivo-Jokimäki (75. → 20. Rami Nieminen)  16. Piracaia  18. Janne Puputti (83. → 5. Pasi Sulonen) päävalmentaja: Jussi Ristimäki |
Parhaat maalintekijät

3 maalia:
Ismo Lius, HJK
Jukka Ruhanen, FC Jazz
2 maalia:
Vasili Karatajev, HJK
Aiheesta muualla

"HJK ensimmäisen Liigacupin voittoon" Ylen Elävä arkisto
Linnunlahti

Linnunlahden venesatamaa raviradan takana.
Linnunlahti on laaja kaupunginosa Joensuun keskustan luoteispuolella. Siihen kuuluu pientalo- ja vapaa-ajanviettoalueita sekä Joensuun tärkeimmät kesä- ja talviurheilupaikat. Pyhäselän rannoilla on satamia, uimarantoja, kulkureittejä ja julkisia rakennuksia. Kaupunginosa rajoittuu idässä Länsikatuun, pohjoisessa Siltakatuun ja Noljakkaan sekä lännessä ja etelässä Pyhäselkään. Vuonna 2022 Linnunlahdella oli 936 asukasta.
Laulurinne

Joensuun Laulurinne on suuri kesäjuhlakeskus. Vuonna 1985 valmistuneen katetun suuren Laulurinteen eli laululavan lisäksi alueeseen kuuluu 3,5 hehtaarin yleisökenttä, jonka suurin vuosittainen tapahtuma on Ilosaarirock. Alue on entistä matalaa järvenrantaa, johon on siirretty suuria maamassoja talo- ja tietyömailta.
Mehtimäki

Mehtimäellä sijaitsevat muun muassa Joensuun areena, uimahalli Vesikko, Joensuun keskuskenttä ja pesäpallostadion. Sieltä lähtevät myös ulkoilureitit Pielisjoen rantaan, Noljakkaan ja Lykynlammelle.
Martinpuisto

Martinpuistoksi nimitetään Linnunlahden asuinalueiden väliin jäävää laajaa ulkoilualuetta, jossa on metsää, pyörä- ja kävelyteitä, pururata ja hiihtolatu. Kuntorataa kutsutaan Hullunkolmioksi.
Ravirata

Joensuun ravirata sijaitsee Laulurinteen ja Linnunniemen välissä. Radalla on pidetty Kuninkuusravit 2000 ja 2015. Raviradan yhteydessä on kaupungin pieneläinklinikka.
Botania ja arboretum

Aikaisemmin Itä-Suomen yliopiston biologian laitokseen kuulunut kasvitieteellinen puutarha on nimeltään tapahtumapuutarha Botania. Siihen kuuluu myös perhospuutarha. Kaupungin omistama puupuisto eli arboretum levittäytyy koko Linnunlahden metsäalueelle.
Huvilat

Pyhäselän rannalla on kolme tärkeää huvilaa. Ne ovat julkisyhteisöjen omistamia, ja niissä pidetään yleisötilaisuuksia. Linnunniemen huvilan omistaa koulutuskuntayhtymä Riveria. Vainoniemen huvila eli entinen Neppenströmin huvila on Joensuun kaupungin omistuksessa, ja sitä käytetään edustustilana. Männikköniemen huvila on Joensuun luterilaisten seurakuntien kesäkoti.
Palvelut

Heinäpurontiellä sijaitseva Linnunlahden päiväkoti valmistui vuonna 2012. Se on maakunnan ensimmäinen viipaletekniikalla rakennettu talo. Rakennuksen omistaa sen rakentanut Parmeco Oy, ja Joensuun kaupunki on sen vuokralaisena. Talon arkkitehti on Päivi Pylkkönen-Palm ja pääsuunnittelija Jyrki Lappalainen.
Päiväkodin paikalla sijaitsi aikaisemmin vuonna 1967 rakennettu Joensuun vanhainkotiyhdistyksen perustama vanhainkoti.
Uimarannat

Linnunlahden uimaranta Länsikadun päässä palvelee kaupunkilaisia, leirintäalueen käyttäjiä ja Ilosaarirockin yleisöä. Toinen suosittu uimaranta on Honkaniemessä.
Leirintäalue

Linnunlahden leirintäalue sijaitsee Linnunlahden uimarannan ja Laululavan vieressä. Joensuun torille on matkaa vain 1,5 kilometriä. Leirintäalueelle valmistui 2011 uusia loma-osakerakennuksia.
Yliopisto ja Metla

Itä-Suomen yliopiston kampuksen lasketaan kuuluvan suurimmaksi osaksi Linnunlahteen.
Kampuksen alueella sijaitsevat myös Luonnonvarakeskuksen Metla-talo ja Kansallisarkiston Joensuun yksikkö.
Aiheesta muualla

Itä-Suomen yliopisto
Paalanen, Osmo: Kotikortteli Linnunlahdella: historiikki Joensuun kaupungin korttelista n:o 64(69). 1996.
Tapio Kosunen, toim: Linnunlahti. Linnunlahti-seura, 1993
Vainoniemi Honkaniemen suunnasta kuvattuna.
Venäjän 1. panssariarmeija

1. kaartin punalippuinen panssariarmeija (ven. 1-я гвардейская танковая Краснознамённая армия, Pervaja gvardeiskaja tankovaja Krasnoznamjonnaja armija) on Venäjän maavoimiin kuuluva yhtymä 1991—1999 ja 2014—.
Neuvostoliiton 1. kaartin panssariarmeija

Sen edeltäjä oli Neuvostoliiton 1. panssariarmeija. Siitä tuli 1944 ensimmäinen kaartin panssariarmeija kenraalieversti Mihail Katukovin alaisuudessa. Tämä oli yksi kuuluisimpia ja menestyneimpiä neuvostoarmeijan yksiköitä.
Armeija otti osaa Stalingradin ja Kurskin taisteluihin ja vapautti Ukrainan ja Puolan osana 1. Ukrainan ja 1. Valko-Venäjän rintamaa. Sodan jälkeen se kuului joukkojen läntiseen ryhmään päämajanaan Dresden.
Vuonna 1968 armeija osallistui Tšekkoslovian miehitykseen. Sen päämaja siirrettiin Smolenskiin Neuvostoliiton romahduksen jälkeen ja armeija hajotettiin 1999.
Uudelleenperustaminen 2014

1. kaartin punalippuinen panssariarmeija perustettiin uudelleen 13. marraskuuta 2014. Siihen kuuluivat 
2. kaartin Tamanin divisioona,
4. kaartin Kantemirov-divisioona,
erillinen 27. kaartin Sevastopol-prikaati ja 6. panssariprikaati Nižni Novgorodin alueella.
Armeijan uudelleenperustaminen liittyy läntisen sotilaspiirin luomiseen, jonka päämaja oli Pietarissa ja joukot Moskovan lähellä, mitä sotilaat eivät pitäneet käytännöllisenä. Lisäksi Venäjän 20. armeija siirrettiin kiireisesti Ukrainan rajalle, jota oli aiemmin pidetty turvallisena suuntana.
Hyökkäyksessä Ukrainaan armeijaan kuuluivat 2. ja 4. divisioona, 47. kaartin panssaridivisioona ja prikaateja. Kohti Kiovaa koillisesta edennyt 2. divisioona kohtasi Tšernihivissa Ukrainan 1. panssariprikaatin. Venäjän joukot vetäytyivät Kiovan ympäristöstä maaliskuussa 2022 rauhanneuvottelujen loppuvaiheessa.
4. divisioona joutui taisteluihin Ukrainan 4. panssariprikaatin kanssa Harkovan vastahyökkäyksen aikana Izjumin lähellä syksyllä 2022 ja joutui perääntymään. Tuolloin länsimediassa jo väitettiin joukon tuhoutuneen ja sen uudelleenrakentamisen kestävän vuosia.
Armeija täydennettiin talvella Valko-Venäjällä, minkä jälkeen se siirrettiin takaisin koillis-Ukrainaan keväällä 2023. Armeijan 47. divisioonaan oli liitetty uusi 153. panssarirykmentti.
Live at Hammersmith Odeon

| Live at Hammersmith Odeon Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 31. joulukuuta 1981 – 2. tammikuuta 1982
 Julkaistu: 1. toukokuuta 2007
 Tuottaja(t): Black Sabbath
 Tyylilaji: heavy metal
 Levy-yhtiö: Rhino
Black Sabbathin muut julkaisut
| Black Sabbath: The Dio Years 2007 | Live at Hammersmith Odeon 2007 | The Rules of Hell 2008 |
Live at Hammersmith Odeon on Black Sabbathin livealbumi, joka on taltioitu yhtyeen Lontoon Hammersmith Odeonin kolmessa konsertissa vuodenvaihteessa 1981–1982. Se julkaistiin 5 000 kappaleen rajoitettuna, numeroituna painoksena Heaven and Hell -kokoonpanon kiertueen yhteydessä. Painos myytiin saman tien loppuun. Rhino Records julkaisi albumista myös rajoitetun, kolmen LP:n vinyylipainoksen vuonna 2011.
Vuonna 2010 albumi julkaistiin Mob Rules -albumin ”Deluxe Edition” -version toisena CD:nä. Alun perin konsertit nauhoitettiin juuri Mob Rules -albumin kiertueella. Albumin sisällöstä noin kolmannes on kyseiseltä albumilta, mukaan lukien harvemmin livenä soitetut ”Country Girl” ja ”Slipping Away”. Heaven and Hell -albumilta on kolme kappaletta, joista nimikappale ”Heaven and Hell” venyy lähes 15-minuuttiseksi. Yhtyeen alkuperäiskokoonpanon eli laulaja Ozzy Osbournen ajalta on kuusi kappaletta.
Kappaleet

E5150 – 1.17 (säv. Butler, Dio, Iommi)
Neon Knights – 4.37 (säv. Butler, Dio, Iommi, Ward)
N.I.B. – 5.16 (säv. Iommi, Ward, Butler, Osbourne)
Children of the Sea – 6.07 (säv. Butler, Dio, Iommi, Ward)
Country Girl – 3.53 (säv. Butler, Dio, Iommi)
Black Sabbath – 8.24 (säv. Iommi, Ward, Butler, Osbourne)
War Pigs – 7.40 (säv. Iommi, Ward, Butler, Osbourne)
Slipping Away – 3.18 (säv. Butler, Dio, Iommi)
Iron Man – 7.05 (säv. Iommi, Ward, Butler, Osbourne)
The Mob Rules – 3.33 (säv. Butler, Dio, Iommi)
Heaven and Hell – 14.24 (säv. Butler, Dio, Iommi, Ward)
Paranoid – 3.21 (säv. Iommi, Ward, Butler, Osbourne)
Voodoo – 5.44 (säv. Butler, Dio, Iommi)
Children of the Grave – 5.03 (säv. Iommi, Ward, Butler, Osbourne)
Nauhoitusajankohdat

kpl. 6, 8, 10, 12 ja 14 nauhoitettu 31. joulukuuta 1981
kpl. 3, 4, 5, 7, 9 ja 11 nauhoitettu 1. tammikuuta 1982
kpl. 1, 2 ja 13 nauhoitettu 2. tammikuuta 1982
Yhtye soitti vuodenvaihteessa 1981–1982 Hammersmith Odeonissa neljänä iltana, eli viimeisestä konsertista, 3. tammikuuta 1982 ei käytetty materiaalia tällä albumilla.
Kokoonpano

Ronnie James Dio – laulu
Tony Iommi – kitara
Geezer Butler – basso
Vinnie Appice – rummut
Geoff Nicholls – kosketinsoittimet
Arvostelut

Allmusic:
Julkaisuhistoria

1. toukokuuta 2007: Rhino, RHM2-07735, US, CD, 5000 kappaleen rajoitettu painos
2010: Universal Music Group, 2735070, UK/EU, 2 CD, Mob Rules-albumin "Deluxe Editionin" toisena CD:nä
11. tammikuuta 2011: Rhino, R1-526573, US, 3 LP, rajoitettu painos
Aiheesta muualla

Live at Hammersmith Odeon Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Live at Hammersmith Odeon Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vice Vukov

Vice Vukov, 1964
Vice Vukov (3. elokuuta 1936 – 24. syyskuuta 2008) oli kroatialainen laulaja ja poliitikko. Hän edusti Jugoslaviaa Eurovision laulukilpailuissa vuosina 1963 ja 1965. Hän joutui 1970–1980-luvuilla hallituksen epäsuosioon poliittisena toisinajattelijana, ja hänen muusikonuransa keskeytyi. Hän oli kroatialaisen patriotismin symboli.
Šibenikissä syntynyt Vukov opiskeli Zagrebissa ja Pariisissa.
Kroatian itsenäistyttyä Vukov liittyi sosiaalidemokraatteihin. Hän pääsi parlamentin jäseneksi vuonna 2003. Kaaduttuaan portaissa 17. marraskuuta 2005 Vukov sai vaikean päähän kohdistuneen vamman eikä koskaan toipunut. Hän kuoli Zagrebissa vajaat kolme vuotta myöhemmin.
Vasili Košetškin

| Vasili Košetškin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1983 (ikä 41) Toljatti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Cat
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  200 cm
Paino:  115 kg
Pelinumero:  83
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Lada Toljatti (RSL/KHL) Ak Bars Kazan (RSL) Severstal Tšerepovets (KHL) Metallurg Magnitogorsk (KHL)
NHL-varaus:  233. varaus, 2002 Tampa Bay Lightning
Vasili Vladimirovitš Košetškin (ven. Василий Владимирович Кошечкин, s. 27. maaliskuuta 1983 Toljatti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Pelaajaura

Košetškin aloitti uransa Lada Toljattin riveissä varamaalivahtina. Hänestä tuli seuran ykkösmaalivahti kaudella 2005–06, jolloin hän pelasi 41 runkosarjapeliä 51:stä.
Košetškin pelasi Lada Toljattin jälkeen vähän aikaa Metallurg Magnitokorskissa, ennen siirtymistään Severstal Tsherepovetsiin. Košetškin on pelannut Severstalin ykkösvahtina kaksi kautta, ja hän on joukkueensa avainpelaajia. Košetškin luetaan yleisesti KHL:n parhaiden maalivahtien joukkoon.[lähde? ] Kaudesta 2013–2014 alkaen hän on pelannut Metallurg Magnitokorskissa.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Košetškin oli olympiakultaa voittaneen venäläisten olympiajoukkueen ykkösmaalivahti Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Košetškin on ollut Venäjän maajoukkueessa voittamassa MM-kultaa 2009, MM-hopeaa 2010 sekä MM-pronssia 2007. Košetškin oli Venäjän kakkosvahti 2007 ja 2010 kisoissa, joissa hän pelasi molemmissa kolme ottelua. 2009 kisoissa Košetškin oli kolmosvahti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vasili Košetškin Eurohockey.com. (englanniksi)
Vasili Košetškin The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Venäjän joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2018
3 Hafizullin |
4 Gavrikov |
7 Kaprizov |
11 Andronov (A) |
13 Datsjuk (C) |
15 Anisimov |
19 Butšnevitš |
22 Zaitsev |
25 Grigorenko |
29 Kablukov |
30 Šestjorkin |
31 Sorokin |
41 Sošnikov |
44 Jakovlev |
51 Bereglazov |
55 Kiselevitš |
63 Dadonov (A) |
66 Mihejev |
78 Mamin |
83 Košetškin |
87 Šalunov |
88 Trjamkin |
89 Nesterov |
94 Barabanov |
97 Gusev |
Valmentaja Ilja Vorobjov
Urajärvi (järvi Asikkalassa)

| Urajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Koordinaatit:  61°09′32″N, 25°47′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskuoja:  oja Säynätjärveen 
Järvinumero:  14.212.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,6 m  
Pituus:  5,5 km  
Leveys:  2,1 km  
Rantaviiva:  29,5165 km  
Pinta-ala:  4,45979 km²  
Tilavuus:  0,0270256 km³  
Keskisyvyys:  6,06 m  
Suurin syvyys:  16,63 m  
Saaria:  31 
 fiUrajärvi 
Urajärvi  on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Urajärven kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 446 hehtaaria eli 4,5 neliökilometriä, se on 5,5 kilometriä pitkä ja 2,1 kilometriä leveä. Järvi on muodostunut itä- ja länsipuolisten kallioisten harjanteiden väliin ja etelässä se on patoutunut Hyrtiälänkankaan luoteispään taakse. Kangas on viime jääkauden loppuvaiheen aikana syntynyt deltamuodostuma, joka kuuluu toisen Salpalusselän reunamuodostumiin ja jota esiintyy Vääksyssäkin. Ne ovat pohjavesialuetta, ja pohjavettä tihkuukin Hyrtiälänkankaan pohjoisreunasta rantojen rinteisiin ja järvenpohjasta suoraan järveen. Järven metsäiset kalliorannat ovat yleisestikin jyrkkiä.
Järvellä on kartan mukaan 31 saarta. Ne sijaitsevat rannoilla olevien kalliomuodostumien suuntaisina jonoina. Merkittäviä saaria ovat esimerkiksi Pässisaari, Laitasaari, Pimeäsaari, Pyöreäsaari, Malkosaari, Rovatsaari, Korppinen, Uusisaari, Vaskosaari, Lehtinen, Petäjäsaari, Kiiansaari, Vitilä, Talassaari, Koppisaaret ja Salmensaaret.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 27,03 miljoonaa kuutiometriä eli 0,02703 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 6,1 metriä ja suurin syvyys on 16,6 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoispäässä . Järven pohja on hyvin vaihtelevaa ja monien saarten välissä pohja painuu yli 10 metrin syvyyteen.
Järven rantaviivan pituus on 29,5 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, jota katkaisee lyhyet suoalueet. Rannoilta erottaa kallioisia alueita, mutta maaperä on muuten moreenimaata. Eteläosan hiekka-alueet Hyrtiälänkankaalla jäävät moreenireunan taakse. Järven haja-asutus muodostuu neljästä enitsestä maatilasta ja yli 150 vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet seututieltä 313 ja siitä haaratuvalta yhdystieltä 14129. Järven etelärannan ilmeeseen vaikuttaa Urajärven kartano  ja sen puistot. Huhtarannassa sijaitsee kesäkoti.