stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pahtahanhikki
Levinneisyys

Pahtahanhikin levinneisyysalue on laaja mutta varsin hajanainen. Se käsittää Pohjois-Amerikan pohjoiset osat, Siperian, Mongolian sekä Kaukasuksen, Alpit ja Fennoskandian tunturiseudut. Suomen lähialueilla laji on yleinen Norjassa ja Kuolan niemimaalla. Suomessa pahtahanhikkia tavataan Kuusamon ja Sallan rotkolaaksoista, Enontekiöltä sekä Utsjoelta.
Elinympäristö

Pahtahanhikki kasvaa pääasiassa kalkkipitoisilla kalliopengermillä ja pahdanaluslouhikoissa. Laji on kalkinsuosija. Suomessa lajin suurimpina uhkina olivat aikaisemmin lähinnä laiton keräily sekä kalliokiipeily kasvupaikoilla. Nykyään suppealla alueella kasvavan lajin suurin tulevaisuuden uhka on ilmaston lämpiämisen mukanaan tuomat mahdolliset epäsuotuisat olosuhteet kasvupaikoilla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Pahtahanhikin levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Pahtahanhikit (Potentilla nivea)
ITIS: Potentilla nivea (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Potentilla nivea (englanniksi)
Paul Milgrom

| Paul Milgrom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1948 (ikä 76)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Robert B. Wilson
Tutkimusalue:  taloustiede
Palkinnot:  Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinto Alfred Nobelin muistoksi (2020)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Paul Robert Milgrom (s. 20. huhtikuuta 1948) on yhdysvaltalainen ekonomisti. Hän on ollut professorina Stanfordin yliopistossa vuodesta 1987 alkaen. Milgrom on peliteorian, erityisesti huutokauppateorian ja hinnoittelustrategioiden asiantuntija. Hänelle myönnettiin vuoden 2020 taloustieteiden Nobel-muistopalkinnon Robert B. Wilsonin kanssa ”Huutokauppateorian ja uusien huutokaupan muotojen kehittämisestä”.
Pariisi–Roubaix 2006

Pariisi–Roubaix 2006 -pyöräilykilpailu ajettiin 9. huhtikuuta ja sen voittoon ajoi sveitsiläinen Fabian Cancellara. Vuoden 2005 maailmanmestari  belgialainen Tom Boonen, joka oli kisan suuri ennakkosuosikki, ajoi toiseksi.
Vain 47 kilometriä ennen maalia eräs kisan ennakkosuosikeista, yhdysvaltalainen George Hincapie, kaatui erittäin pahasti Mons-en-Pévèlèn sektorilla rikkoontuneen etuhaarukan vuoksi. Hänen olkapäänsä luu katkesi ja hän joutui jättämään kisan kesken.
Vuoden 2006 Pariisi–Roubaix-kilpailun reitti.
Fabian Cancellara sai seuraajikseen kaksi ryhmää tehtyään irtioton 19 km ennen maalia Chanhin-En-Pélèven sektorilla. Ensimmäisessä ryhmässä ajoivat Peter Van Petegem, Vladimir Gusev ja Leif Hoste sekä toisessa ryhmässä Tom Boonen, Juan Antonio Flecha ja Alessandro Ballan.
Kymmenen kilometriä ennen maalia oli rautatien tasoristeyksen puomi jo laskettu alas, mutta ensimmäinen seuraajaryhmä jatkoi matkaansa, vaikka säännöt kieltävät moisen. Toinen seuraajaryhmä pysähtyi 30 sekunnin ajaksi odottamaan metallilastissa ollutta junaa.
Ensimmäinen seuraajaryhmä suljettiin kilpailusta, vaikka kilpailijoiden tallit protestoivatkin poissulkemista. Näin toiselle sijalle tuli Tom Boonenin johdolla ajanut seuraajaryhmä.
Kuitenkin 21. syyskuuta 2006 Pariisi-Roubaix -kisan järjestäjät saivat 5 000 Sveitsin frangin sakot UCI:ltä järjestelyissä sattuneen epäonnistumisen tähden.
Diskaukset

1.17 voittajalle hävinneet ja alun perin toiselle, kolmannelle ja neljännelle sijalle tulleet belgialaiset Leif Hoste ja Peter Van Petegem sekä venäläinen Vladimir Gusev diskattiin koska olivat jatkaneet matkaa suljetusta puomista huolimatta.
Vampire

Vampire viittaa muun muassa seuraaviin:
De Havilland Vampire, Britannian kuninkaallisten ilmavoimien toinen suihkumoottoreilla varustettu lentokone toisen maailmansodan aikana
Tanz der Vampire, musikaali
Vampire: The Masquerade, roolipelisarja
Vampire: The Masquerade – Redemption, videopeli
Vampire: The Masquerade – Bloodlines, videopeli
Vampire: The Eternal Struggle, White Wolf-yhtiön julkaisema keräilykorttipeli
HMAS Vampire (D68), V-luokan laivueenjohtaja
HMAS Vampire (D11), Daring-luokan hävittäjä
HMS Vampire (D68), V-luokan laivueenjohtaja
HMS Vampire (P72), V-luokan sukellusvene
Varaha (Vishnun inkarnaatio)

Varaha (sanskritiksi वराह, Varāha, ’villisika’) on hindujumalan Vishnun avataara, intialaisen villisian muodossa. Varaha on listattu kolmanneksi Dashavatarassa, Vishnun kymmenessä tärkeimmässä avataarassa.[lähde? ]
Varaha liittyy legendaan maan nostamisesta kosmisesta valtamerestä. Kun asura Hiranyaksha varasti maan ja piilotti sen ikivanhoihin vesiin, Vishnu ilmestyi Varahan muodossa pelastamaan sen. Varaha tappoi Hiranyakshan ja nosti maan valtamerestä hampaillaan palauttaen Bhumin paikkaansa universumissa.[lähde? ]
Varaha on kuvattu karjuna tai antropomorfisessa muodossa, villisian pään ja ihmisruumiin kanssa. Hänen puolisoansa Bhumia kuvataan yleensä jumalattarena, jonka Varaha nosti.[lähde? ]
Olivera

| Olivera> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Katriina Ullakko
Syntynyt: 1994
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Olivera 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  indie pop, elektropop
Levy-yhtiöt:  Playground Music
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Olivera (oik. Katriina Ullakko, s. 1994 Espoo) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Tyyliltään hänen musiikkinsa on indie- ja elektropoppia. Hänen tuottajanaan toimii suomalainen DJ Lenno.
Olivera nousi suuren yleisön tietoisuuteen osallistuessaan vuoden 2022 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella "Thank God I’m an Atheist". Hän sijoittui kilpailussa neljänneksi.
Olivera on julkaissut yhden albumin, Paradox, 28. lokakuuta 2022. Yli 10 miljoonan kuuntelukerran No More -single on Oliveran striimatuin kappale.
Ura

Olivera on tehnyt kappaleita lapsesta saakka. Musiikki-urallaan hän on alusta asti tehnyt kappaleita itsensä lisäksi myös muille artisteille. Esikuvikseen Olivera on nimennyt muun muassa ruotsalaisen Tove Lon ja amerikkalaisen Halseyn.
Olivera on kuvannut musiikkiuransa alkaneen halusta päästä kertomaan tarinoita laulujen avulla. Lukion jälkeen Olivera pyrki opiskelemaan Helsingin Pop & Jazz Konservatorioon, muttei saanut opiskelupaikkaa. Alkujärkytyksen jälkeen hän keskittyi tutkinnon tavoittelemisen sijaan musiikin tekemiseen sekä julkaisemiseen Spotifyssa.
Ura > Ura omakustanneartistina

Julkinen ura artistina alkoi, kun Oliveran itse sanoittama ja säveltämä Flow-kappale nousi YleX-radiokanavalla voimakkaaseen radiosoittoon kesäkuussa 2015. Radiokanava nimesi tuolloin 20-vuotiaan Oliveran Nosteessa-artistiksi, ja hän sai huomiota monissa Ylen kanavissa.
Olivera julkaisi ensimmäisen omakustanne-EP:nsä Sometimes The World Is Yours 2.10.2015. Ennen sen valmistumista Olivera epäili, olisiko hänen hento lauluäänensä heikkous, mutta EP:n luomisprosessin yhteydessä hän teki äänestään tavaramerkkinsä.
Joulukuussa 2016 Oliveran omakustanne-single Safe and Sound pääsi jälleen YleX:n soittolistoille. Edellisvuonna samalta kanavalta saamansa Nosteessa-huomion ansiosta hän oli päässyt myös neuvottelemaan levy-yhtiösopimuksesta. Samoihin aikoihin Olivera alkoi ensimmäisen kerran haaveilla live-esiintymisistä ja musiikkivideoista, sillä tuohon asti hän oli keskittynyt vain kappaleiden kirjoittamiseen ja julkaisuun.
Vuonna 2018 omakustanteena julkaistu No More -single lähti leviämään Spotifyssa, ja nousi Oliveran tunnetuimmaksi kappaleeksi. Mediassa Oliveraa kutsuttiin uuden ajan suoratoisto- tai Spotify-artistiksi, joka pystyi tienaamaan musiikillaan ilman levy-yhtiötä välikätenä. Olivera pystyi lopettamaan sivutyöt ja on toiminut täysipäiväisenä muusikintekijänä vuodesta 2017.
Keikkailun Olivera aloitti syksyllä 2018, kun hän allekirjoitti keikkamyyntisopimuksen Fullsteam Agencyn kanssa. Ensimmäinen live-esiintyminen oli syyskuussa 2018 Tavastialla LCMDF-yhtyeen lämmittelijänä. Oliveran ensimmäinen oma keikka oli Tampereen Lost in Music -festivaalilla lokakuussa 2018.
Ura > Kansainvälinen ura ja yhteistyö

Kun Olivera pääsi Suomen radiosoittoon kesällä 2015, hän oli jo tehnyt musiikkia ruotsalaisten John Dahlbäckin ja Albin Myersin kanssa. Oliveran ja John Dahlbäckin yhteiskappale Shooting Star julkaistiin kuuluisan hollantilaistuottaja Armin Van Buurenin Armada Music -levy-yhtiöltä.
Vuonna 2018 Olivera julkaisi hollantilais-dj Tiëston ja yhdysvaltalaismuusikko Zaxxin kanssa kappaleen Affliction. Olivera on kirjoittanut kappaleen sanat ja myös laulaa kappaleella. Samana vuonna hän teki myös yhteiskappaleen Dirty Neon tuottaja 3LAU:n ja muusikko Zaxxin kanssa. Kappale pääsi yhdysvaltalaislistoille ja huomioitiin myös musiikkimedia Billboardissa.
Ura > Ura levy-yhtiöartistina

Olivera allekirjoitti levysopimuksen Playground Musicin kanssa tammikuussa 2019. Vuonna 2019 Oliveralla oli parhaimmillaan yli 275 000 kuukausittaista Spotify-kuuntelijaa, mikä oli enemmän kuin monella muulla huomattavasti tunnetummalla suomalaisartistilla.
Olivera julkaisi 27.9.2019 neljän kappaleen Life Is a Blooper Reel -ep:n.
Vuonna 2022 julkaistun Paradox-albuminsa kappaleita Olivera alkoi kirjoittaa vuonna 2020, kun koronapandemia lopetti keikat. Levyn kappaleita olivat tekemässä Oliveran ja Lennon lisäksi Ruusut-yhtyeestä tunnettu Alpo Nummelin ja Jori Sjöroos.
Ura > Uuden musiikin kilpailu 2022

Olivera oli viidentenä paljastettu UMK-artisti vuoden 2022 karsinnassa. Hänen kilpailukappaleensa Thank God I'm An Atheist julkaistiin suoratoistopalveluissa 19.1.2022. Olivera kirjoitti kappaleen itse, ja tuottajina toimivat Lenno ja Alpo Nummelin.
Kappale herätti jonkin verran keskustelua aihevalinnallaan. Kappale sai Turun Logomossa 26.2.2022 järjestetyssä UMK-finaalissa 167 ääntä sijoittuen kilpailun neljänneksi.
Yksityiselämä

Olivera on naimisissa myös tuottajanaan toimivan Lenno Linjaman kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi. Olivera on omistanut kappaleensa Human Baby tyttärelleen.
Oliveran veli on arkkitehti ja indie-elokuvatoimija Miika Ullakko, joka on myös ohjannut Oliveran musiikkivideoita ja kuvannut tämän promootiomateriaaleja.
Olivera on kotoisin Espoon Jorvista ja asuu perheensä kanssa Espoon Nöykkiössä.  Hän sai lapsuudessaan tapakristillisen kasvatuksen, mutta on varhaisaikuisuudestaan saakka määritellyt itsensä ateistiksi.
Pariisi–Roubaix 2002

Pariisi–Roubaix 2002 oli järjestyksessään sadas maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 261 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix’hen 14. huhtikuuta 2002. Kilpailu kuului maantiepyöräilyn maailmancupiin.
Sateisessa säässä ajettu kilpailu sisälsi 49 kilometriä mukulakiviosuuksia. Johan Museeuw voitti Pariisi–Roubaix’n kolmannen kerran karattuaan 12 ajajan kärkiryhmästä noin 40 kilometriä ennen maalia. Toiseksi tullut Steffen Wesemann hävisi hänelle yli kolme minuuttia, Tom Boonen oli kolmas.
Tulokset

Lähde: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Johan Museeuw |  Belgia | Domo - Farm Frites | 6.39.08 |
| 2 | Steffen Wesemann |  Saksa | Team Telekom | + 3.04 |
| 3 | Tom Boonen |  Belgia | US Postal Service | + 3.08 |
| 4 | Tristan Hoffman |  Alankomaat | CSC-Tiscali | + 4.02 |
| 5 | Lars Michaelsen |  Tanska | Team Coast | + 4.02 |
| 6 | George Hincapie |  Yhdysvallat | US Postal Service | + 4.02 |
| 7 | Thierry Gouvenou |  Ranska | BigMat–Auber 93 | + 4.02 |
| 8 | Max van Heeswijk |  Alankomaat | Domo - Farm Frites | + 4.02 |
| 9 | Nico Mattan |  Belgia | Cofidis | + 4.02 |
| 10 | Enrico Cassani |  Italia | Domo - Farm Frites | + 4.02 |
Petter Thoresen

Petter Thoresen
Petter Thoresen (s. 10. maaliskuuta 1966) on norjalainen suunnistaja.
Petter Thoresen voitti suunnistuksen henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Skövdessä 1989, West Pointissa 1993 ja Grimstadissa 1997. Ensimmäisellä kerralla kisaohjelmaan kuului vain yksi henkilökohtainen laji, toisen mestaruutensa Thoresen voitti lyhyellä matkalla, ja kolmas mestaruus tuli normaalimatkalta. Viestin maailmanmestaruuden Thoresen voitti 1989 ja 1999.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Petter Thoresen voitti 1994. Hän on voittanut myös useita kertoja Tiomila-viestin ja Jukolan viestin.
Saavutukset > MM-kisoissa

Skövdessä 1989
Kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa
Kultaa viestissä
Mariánské Lázněssa 1991
Hopeaa viestissä
West Pointissa 1993
Kultaa lyhyellä matkalla
Pronssia normaalimatkalla
Grimstadissa 1997
Kultaa normaalimatkalla
Pronssia viestissä
Viides pikamatkalla
Invernessissa 1999
Kultaa viestissä
Kuudes normaalimatkalla
Seitsemäs lyhyellä matkalla
Saavutukset > PM-kisoissa

Kultaa viestissä 1990
Kultaa lyhyellä matkalla, normaalimatkalla ja viestissä 1992
Kultaa normaalimatkalla 1999
Saavutukset > Muita saavutuksia

Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto 1994
Jukolan viestin voitto 1988 (Bækkelagets SK) sekä 1993, 1997, 1998 ja 2003 (Halden SK)
Tiomila-viestin voitto 1998, 1999, 2002, 2003, 2004 ja 2006 (Halden SK)
Petter Silfverskiöld

| Petter Silfverskiöld |
| --- | --- |
 Silfverskiöld-suvun aatelisvaakuna nr .1073
Valtiopäivämies 
 Aatelissäädyn edustaja Porvoon valtiopäivillä 22. maaliskuuta – 19. heinäkuuta 1809.  
 Suomen lähetyskunnan edustaja
 Aatelissäädyn edustaja Suomen pietarin lähetyskunnassa 26. lokakuusta 1808 – 7. tammikuuta 1809.  
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. joulukuuta 1756 Ruotsin valtakunta
Kuollut: 7. tammikuuta 1811 (55 vuotta) Espoo, Suomen suuriruhtinaskunta
Kansalaisuus:  Ruotsi 1756– , Suomi 1809–
Ammatti:  poliitikko ja sotilas
Arvonimi: sotaneuvos
Vanhemmat:  isä; Nils Gustaf Silfverskiöld ja äiti; Christina Charlotta Giertta
Puoliso:  Anna Maria Kuhlhielm
Tiedot
Dynastia:  Silfverskiöld
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  luutnantti
Kunniamerkit:  Pyhän Annan ritarikunta II. lk ritarimerkki
Petter ”Per” Cristian "Kristian" Silfverskiöld tai Silfverschiöld, (ven. Питер Кристиан Сильфвершельд, (25. joulukuuta 1756 – 7. tammikuuta 1811 Espoo) oli Suomessa syntynyt ruotsinsuomalainen aatelinen, sotaneuvos ja luutnantti. Silfverskiöld valittiin Uudenmaan ja Hämeen läänin edustajaksi vuoden 1808 Suomen lähetyskuntaan sekä vuoden 1809 Porvoon valtiopäiville.
Silfverskiöld-suku on aateloitu Ruotsin ritarihuoneella vuonna 1686.
Petter Silfverskiöld omisti Gumbölen kartanon, Nupurbölen eli Nupurin kartanon ja Glimsin kestikievarin Espoossa.
Perhetausta

Petter Silfverskiöldin isä oli vapaaherra Nils Gustaf Silfverskiöld (1725–1764) ja äiti vapaaherratar Christina Charlotta Giertta (1732–1804). Hän oli naimisissa Anna Maria Kuhlhielmin (1785–1833) kanssa.
Paul Merton

| Paul Merton |
| --- | --- |
 Paul Merton vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1957 (ikä 67) Lontoo,  Iso-Britannia
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Ammatti:  juontaja, käsikirjoittaja, näyttelijä
Paul James Martin, taiteilijanimeltään Paul Merton (s. 9. heinäkuuta 1957 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen juontaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on tehnyt käsikirjoituksia muun muassa televisiosarjaan Lunta tupaan. Have I Got News for You -televisiovisailun toisena kapteenina Merton on ollut sarjan alusta alkaen. Muita televisiosarjoja, joissa hän on esiintynyt ovat muun muassa Channel 4:llä 1991–1993 esitetty sketsisarja Paul Merton, The Series ja BBC:n esittämä haastatteluohjelma Room 101, jota Merton isännöi.
Aiheesta muualla

Paul Merton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mertonin profiili BBC:n sivuilla (englanniksi)
Viimeinen reservi

| Viimeinen reservi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Eino Pietola
Kansitaiteilija:  Nikolai Punin
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaanit
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1984
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  223
ISBN:  951-20-2588-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Viimeinen reservi on Eino Pietolan kirjoittama sotaromaani, joka kertoo jatkosodan ajasta, jolloin Neuvostoliiton suurhyökkäys on alkanut. Pietola on kirjoittanut romaanille itsenäisen jatko-osan Siellä miestä kylmeni.
Viimeinen partio Kannaksella

| Viimeinen partio Kannaksella |
| --- | --- |
 1. painoksen kansi
Kirjailija:  Esa Anttala
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  Arvi A. Karisto Oy
Julkaistu:  1969
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  166
ISBN:  951-23-4529-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Viimeinen partio Kannaksella on Esa Anttalan kirjoittama ilmailuaiheinen sotaromaani. Teos julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1969.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat jatkosotaan, kesään 1944. Suomalaispartioita lähetetään vihollisselustaan suorittamaan tiedustelua ja häiritsemään huoltoyhteyksiä. Nämä tehtävät eivät kuitenkaan suju suunnitelmien mukaan. Ensimmäistä partiota kuljettanut lentokone joutuu tekemään pakkolaskun moottorivian vuoksi.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – naisten 59 kg

Naisten painonnoston 59 kg Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.
Karsinnat > Olympialaisiin pääsevät urheilijat

| Karsintatapa | Paikat | Urheilija |
| --- | --- | --- |
| Maailmanranking | 8 |  Kuo Hsing-chun (TPE) |
| Maailmanranking | 8 |  Alexandra Escobar (ECU) |
| Maailmanranking | 8 |  Hoàng Thị Duyên (VIE) |
| Maailmanranking | 8 |  Yusleidy Figueroa (VEN) |
| Maailmanranking | 8 |  Zoe Smith (GBR) |
| Maailmanranking | 8 |  Dora Tchakounté (FRA) |
| Maailmanranking | 8 |  Izabella Yaylyan (ARM) |
| Maailmanranking | 8 |  Maria Alemanno (ITA) |
| Aasia | 1 |  Polina Gurýewa (TKM) |
| Afrikka | 1 |  Magdeline Moyengwa (BOT) |
| Amerikka | 1 |  Tali Darsigny (CAN) |
| Eurooppa | 1 |  Sabine Kusterer (GER) |
| Oseania | 1 |  Erika Yamasaki (AUS) |
| Isäntämaa/kutsu | 1 |  Mikiko Andoh (JPN) |
Kilpailu

| Sijoitus | Nimi | Valtio | Tempaus> 1. | Tempaus> 2. | Tempaus> 3. | Tempaus> Tulos | Työntö> 1. | Työntö> 2. | Työntö> 3. | Työntö> Tulos | Yhteistulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.:
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – naisten 76 kg

Naisten painonnoston 76 kg Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 1. elokuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.
Karsinnat > Olympialaisiin pääsevät urheilijat

| Karsintatapa | Paikat | Urheilija |
| --- | --- | --- |
| Maailmanranking | 8 |  Neisi Dajomes (ECU) |
| Maailmanranking | 8 |  Katherine Nye (USA) |
| Maailmanranking | 8 |  Aremi Fuentes (MEX) |
| Maailmanranking | 8 |  Kim Su-hyeon (KOR) |
| Maailmanranking | 8 |  Kumushkhon Fayzullaeva (UZB) |
| Maailmanranking | 8 |  Iryna Dekha (UKR) |
| Maailmanranking | 8 |  Darya Naumava (BLR) |
| Maailmanranking | 8 |  Emily Muskett (GBR) |
| Aasia | 1 |  Mahassen Fattouh (LIB) |
| Afrikka | 1 |  Jeanne Gaëlle Eyenga (CMR) |
| Amerikka | 1 |  Kristel Ngarlem (CAN) |
| Eurooppa | 1 |  Patricia Strenius (SWE) |
| Oseania | 1 |  Megan Signal (NZL) |
| Isäntämaa/kutsu | 1 |  Nancy Genzel Abouke (NRU) |
Kilpailu

| Sijoitus | Nimi | Valtio | Tempaus> 1. | Tempaus> 2. | Tempaus> 3. | Tempaus> Tulos | Työntö> 1. | Työntö> 2. | Työntö> 3. | Työntö> Tulos | Yhteistulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.:
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – naisten yli 87 kg

Naisten painonnoston yli 87 kg Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 2. elokuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.
Karsinnat > Olympialaisiin pääsevät urheilijat

| Karsintatapa | Paikat | Urheilija |
| --- | --- | --- |
| Maailmanranking | 8 |  Li Wenwen (CHN) |
| Maailmanranking | 8 |  Sarah Robles (USA) |
| Maailmanranking | 8 |  Lee Seon-mi (KOR) |
| Maailmanranking | 8 |  Verónica Saladín (DOM) |
| Maailmanranking | 8 |  Emily Campbell (GBR) |
| Maailmanranking | 8 |  Nurul Akmal (INA) |
| Maailmanranking | 8 |  Laurel Hubbard (NZL) |
| Maailmanranking | 8 |  Charisma Amoe-Tarrant (AUS) |
| Aasia | 1 |  Erdenebatyn Bilegsaikhan (MGL) |
| Afrikka | 0 |  |
| Amerikka | 1 |  Eyurkenia Duverger (CUB) |
| Eurooppa | 1 |  Anna Van Bellinghen (BEL) |
| Oseania | 0 |  |
| Isäntämaa/kutsu | 1 |  Kuinini Manumua (TGA) |
| Käyttämättömät paikat | 2 |  Sarah Fischer (AUT) |
| Käyttämättömät paikat | 2 |  Scarleth Ucelo (GUA) |
Kilpailu

| Sijoitus | Nimi | Valtio | Tempaus> 1. | Tempaus> 2. | Tempaus> 3. | Tempaus> Tulos | Työntö> 1. | Työntö> 2. | Työntö> 3. | Työntö> Tulos | Yhteistulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.:
Viksbergin kartano

Viksbergin kartano voi viitata seuraaviin:
Viksbergin kartano, Forssassa sijainnut kartano
Viksbergin kartano, kartano Paimiossa
Viksbergin kartano, kartano Porvoossa
Viksbergin kartano, kartano Södertäljen kunnassa Ruotsissa
Vapaamuurarin hauta

Vapaamuurarin hauta voi viitata johonkin seuraavista:
Vapaamuurarin hauta (Helsinki), Kaisaniemen puistossa Helsingissä sijaitseva hauta ja hautamuistomerkki
Vapaamuurarin hauta (Tampere), Hatanpäänpuistossa Tampereella sijaitseva muistomerkki.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vapaamuurarin hauta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vapaamäntämoottori

Havainne vapaamäntämoottorista ja turbiinista.
Vapaamäntämoottori on polttomoottori, jossa mäntäliike ei välity kampiakselille vaan pakokaasuina. Eräs käyttötapaus on tuottaa turbiinia pyörittävää kaasua.
Vapaamäntämoottori voi olla yhdistettynä työkoneen hydraulipumppuun.
Käännös suomeksi