stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ian Rush

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ian James Rush
Syntymäaika: 20. lokakuuta 1961
Syntymäpaikka: Flint, Wales, Iso-Britannia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1979–1980 1980–1987 1987–1988 1988–1996 1996–1997 1997–1998  1998 1998–1999 1999–2000 | Chester City Liverpool Juventus Liverpool Leeds United Newcastle United → Sheffield United (laina) Wrexham Sydney Olympic Yhteensä | 34 (18) 224 (139) 29 (12) 245 (90) 36 (3) 10 (2) 4 (0) 18 (0) 2 (1) 602 (254) |
Maajoukkue
| 1980–1996 | Wales | 73 (28) |
Valmennusura
2004–2005: Chester City
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. toukokuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. toukokuuta 2007.
Ian James Rush (s. 20. lokakuuta 1961 Flint, Wales) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Rush aloitti ammattilaisuransa vuonna 1979 Chester Cityssä. Sieltä hän siirtyi yhden kauden jälkeen Liverpooliin, missä vietti suurimman osan urastaan yltäen useisiin huippusaavutuksiin. Kauden 1987–1988 hän pelasi Italiassa Juventuksessa, mutta palasi takaisin Liverpooliin, missä pelasi aina vuoteen 1996 saakka. Liverpoolissa Rush voitti liigamestaruuden ja Liigacupin viidesti, kolme kertaa FA Cupin ja kerran Euroopan Cupin. Hän pelasi joukkueessa 469 sarjaottelua ja teki 229 maalia. Vuonna 1984 hän sai Kultainen kenkä -palkinnon oltuaan Euroopan liigojen paras maalintekijä 32 maalillaan. Samana vuonna sekä pelaajat että toimittajat valitsivat hänet Englannin vuoden pelaajaksi.
Liverpoolista Rush siirtyi kaudeksi 1996–1997 Leeds Unitediin, missä teki vain kolme maalia 36 ottelussa. Hän siirtyikin seurasta vapaalla siirrolla Newcastle Unitediin, missä kuitenkin jäi vaihtomiehen asemaan Alan Shearerin tervehdyttyä. Hän oli myös jonkin aikaa lainassa Sheffield Unitedissa. Hän pelasi urallaan vielä yhden kauden Wrexhamissa ja muutaman ottelun australialaisessa Sydney Olympicissä ennen lopettamistaan 38-vuotiaana. Walesin maajoukkueessa Rush pelasi urallaan 73 ottelua ja teki 28 maalia vuosina 1980–1996. Vuonna 2021 hän on edelleen Walesin maajoukkueen kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä, edellään vain Gareth Bale. Hän ei koskaan pelannut arvokisojen lopputurnauksessa.
Elokuusta 2004 huhtikuuhun 2005 Rush toimi Chester Cityn managerina. 2005 hän hetkellisesti harkitsi paluuta pelikentille Walesin liigan Total Network Solutionsin riveihin. Vuonna 2006 hän pelasi Suomessa Fireball-turnauksen näytösottelussa Suomi - Muu maailma, ja teki myös yhden maalin.
Rush valittiin English Football Hall of Fameen vuonna 2006.
Huhdasjärvi (järvi)

| Huhdasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°10′16″N, 26°35′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskujoki:  Vesalanjoki Niskajärveen
Järvinumero:  14.942.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  73,8 m  
Pituus:  2,796 km  
Leveys:  1,312 km  
Rantaviiva:  10,5478 km  
Pinta-ala:  106,936 ha   
Tilavuus:  0,00506155 km³  
Keskisyvyys:  4,73 m  
Suurin syvyys:  18,55 m  
Saaria:  1 
:  Pukkisaari
 fiHuhdasjärvi 
Huhdasjärvi on järvi Kouvolan Jaalassa Kymenlaakson luoteisosassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 33 kilometriä pohjoiseen.
Maantietoa

Huhdasjärvi on 2,8 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 107 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Järvi koostuu suurelta osin lahdista, joista laajin on kaakkoon työntyvä Pitkälahti. Järven koillisosa jakautuu Kinturinlahteen, Sorsanlahteen ja Paskolahteen.
Huhdasjärven keskiosan syvänteen lounaispuolella sijaitsee järven ainoa saari, 1,96 hehtaaria laaja Pukkisaari, jonka pohjoisosassa on kivikautinen asuinpaikka.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,06 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00506 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 4,7 metriä. Huhdasjärven keskiosassa on lähes kolmen hehtaarin laajuinen vähintään 15 metriä syvä alue, jonka sisällä sijaitsee järven syvin kohta, 18,6 metriä . Lisäksi järven koillisosassa ja Pitkälahdessa on noin 13-metrinen syvänne. Järven rantaviivan pituus on 10,5 kilometriä, josta ainoan saaren osuus on 600 metriä. Järven rannoilla on useita peltoalueita ja pientaloja. Huhdasjärven kyläkeskus sijaitsee Ruuhasjärven ja Huhdasjärven välissä.
Vesistösuhteet

Huhdasjärvi kuuluu Huhdasjärven alueeseen (14.942), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Karijärven valuma-alue (14.94) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Huhdasjärvi on Huhdasjärven alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Ruuhasjärvi ja kolmanneksi laajin on Kaajärvi. Huhdasjärven alueeseen kuuluu 27 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joita edellä mainittujen ohella ovat muun muassa Hyvikäs, Ahvenistonlampi, Nöyleppilampi ja Maajärvi. Järven vedenpinnan korkeus on 73,8 metriä mpy.
Huhdasjärveen virtaa laskuoja lounaasta Ruuhasjärveltä (74,2 metriä mpy) ja pohjoisesta Maajärveltä (86,1 metriä mpy). Huhdasjärven luusua sijaitsee Sorsanlahden lounaiskolkassa, josta lähtee noin 600 metriä pitkä Vesalanjoki kaakkoon Niskajärven Raikoonlahteen.
The E Street Band

| E Street Band |
| --- | --- |
 E Street Band, 2009
Tiedot
Toiminnassa:  1972–1989, 1995, 1999-
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:  New Jersey, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Roy Bittan, piano   Nils Lofgren, kitara, taustalaulu   Patti Scialfa, taustalaulu   Bruce Springsteen, laulu, kitara, huuliharppu   Garry Tallent, basso   Steven Van Zandt, kitara, mandoliini   Max Weinberg, rummut  
Entiset jäsenet:  Ernest "Boom" Carter, rummut   Clarence Clemons, saksofoni   Danny Federici, koskettimet   Suki Lahav, viulu   Vini "Mad Dog" Lopez, rummut   David Sancious, piano  
Levy-yhtiö:  Columbia  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
E Street Band on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka tunnetaan pääasiassa Bruce Springsteenin taustayhtyeenä. Yhtye on esiintynyt myös itsenäisesti,  samoin sen jäsenet. Se on oletettavasti perustettu 1972, mutta varsinaisesti se on toiminut yhtyeenä vuodesta 1974 lähtien.
Nykyinen kokoonpano

Varsinaiset jäsenet
Bruce Springsteen - laulu, kitarat, huuliharppu, koskettimet (1973-)
Roy Bittan – piano, haitari, koskettimet (1975–)
Nils Lofgren – kitara, taustalaulu, haitari (1984–)
Patti Scialfa – taustalaulu, kitara, perkussiot (1984–)
Garry Tallent – bassokitara, taustalaulu (1973–)
Steven Van Zandt – kitara, mandoliini, taustalaulu (1975–1984, 1995-)
Max Weinberg – rummut (1975–)
Sekä
Jake Clemons - saksofoni, perkussiot, taustalaulu
Charles Giordano – koskettimet (2008–)
Soozie Tyrell – viulu, akustinen kitara, perkussiot, taustalaulu
Lisäksi vuosien 2023-2025 kiertueella
Ed Manion - saksofonit, perkussiot
Curt Ramm - trumpetti, perkussiot
Barry Danielian - trumpetti, perkussiot
Ozzie Melendez - pasuuna, perkussiot
Curtis King - taustalaulu, perkussiot
Lisa Lowell - taustalaulu, perkussiot
Michelle Moore - taustalaulu, perkussiot
Ada Dyer - taustalaulu, perkussiot
Anthony Almonte - perkussiot, taustalaulu
Aiemmat jäsenet

Ernest "Boom" Carter – rummut (1974–1975)
Clarence Clemons – saksofoni (1973–2011)
Danny Federici – koskettimet (1973–2008)
Suki Lahav – viulu (1974–1975)
Vinnie "Mad Dog" Lopez – rummut (1973–1974)
David Sancious – piano (1973–1975)
Diskografia > E Street Band - albumit ja singlet > Bruce Springsteenin kanssa, osa 1

Greetings from Asbury Park, N.J. (1973)
The Wild, the Innocent & the E Street Shuffle (1973)
Born to Run (1975)
Darkness on the Edge of Town (1978)
The River (1980)
Born in the U.S.A. (1984)
Live/1975–85 (1986)
Tunnel of Love (1987) (koko yhtye ei ole yhtä aikaa missään kappaleessa, vaikka yhtyeen nimi mainitaan, ja kaikki yhtyeen jäsenet esiintyvät levyllä)
Chimes of Freedom (1988)
Greatest Hits (1995)
Blood Brothers (EP) (1996)
Tracks (1998)
18 Tracks (1999)
Live in New York City (2001)
The Rising (2002)
The Essential Bruce Springsteen (2003)
Magic (2007)
Working on a Dream (2009)
Diskografia > E Street Band - albumit ja singlet > Gary U.S. Bondsin kanssa

Dedication (1981)
On the Line (1982)
Diskografia > E Street Band - albumit ja singlet > Muita albumeja ja singlejä

Ronnie Spector & the E Street Band: "Say Goodbye to Hollywood" / "Baby Please Don't Go" (1977)
Musicians United for Safe Energy: No Nukes (1979)
Various artists: In Harmony 2 (1981)
Various artists: A Very Special Christmas (1987)
Various artists: Folkways - A Vision Shared (1988)
Darlene Love: All Alone on Christmas (1992)
Various artists: The Concert for the Rock & Roll Hall of Fame (1996)
Various artists: Enjoy Every Sandwich - The Songs of Warren Zevon
Diskografia > Albumit ja singlet, joilla mukana kaksi tai useampia yhtyeen jäseniä > Bruce Springsteenin kanssa, osa 2

Nämä albumit ovat merkittäviä siitä että niissä ei ole mukana E Street Band, mutta jokaisella on yhtyeestä muutamia jäseniä, kuten laulaja-vaimo Patti Scialfa , joka on jokaisella.
Human Touch (1992) (Bittan, Scialfa, entinen jäsen Sancious)
Lucky Town (1992)  (Bittan, Scialfa, myöhempi jäsen Tyrell)
In Concert/MTV Plugged (1992)  (Bittan, Scialfa)
The Ghost of Tom Joad (1995)  (Federici, Tallent, Scialfa, myöhempi jäsen Tyrell)
Devils & Dust (2005)   (Federici, Scialfa, Tyrell)
We Shall Overcome: The Seeger Sessions (2006) (Scialfa, Tyrell, myöhempi jäsen Giordano)
Diskografia > Albumit ja singlet, joilla mukana kaksi tai useampia yhtyeen jäseniä > Meat Loafin kanssa

Bat Out of Hell (1977)
Dead Ringer (1981)
Diskografia > Albumit ja singlet, joilla mukana kaksi tai useampia yhtyeen jäseniä > Southside Johnny & the Asbury Jukesin kanssa

Hearts of Stone (1978)
Better Days (1992)
Diskografia > Albumit ja singlet, joilla mukana kaksi tai useampia yhtyeen jäseniä > Bonnie Tylerin kanssa

Faster Than the Speed of Night (1983)
Secret Dreams and Forbidden Fire (1986)
Bitterblue, Roy Bittan (Arranger, Keyboards, Producer) (1991)
Diskografia > Albumit ja singlet, joilla mukana kaksi tai useampia yhtyeen jäseniä > Muut artistit

Ian Hunter: You're Never Alone with a Schizophrenic (1979)
Garland Jeffreys: Escape Artist (1980)
Jim Steinman: Bad for Good (1981)
Little Steven & the Disciples of Soul: Men Without Women (1982)
Clarence Clemons: Hero (1985)
Artists United Against Apartheid: Sun City (1985)
Jersey Artists for Mankind: "We Got the Love" / "Save Love, Save Life" (1986)
Ringo Starr: Ringo Starr and His All-Starr Band (1990)
Nils Lofgren: Silver Lining (1990)
Steven Roque: The Hoarse Whisperer (1990)
Killer Joe: Scene of the Crime (1991)
Bob Dylan: The Bootleg Series Vol. III (1991)
Patti Scialfa: Rumble Doll (1993), "23rd Street Lullaby" (2004)
Soozie Tyrell: White Lines (2003)
Idänkäärmeenpää

| Idänkäärmeenpää |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  argus
Alalaji::  argus
Kolmiosainen nimi
 Channa argus argus 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänkäärmeenpää (Channa argus argus) on suvussa Channa lajin Channa argus alalaji. Se elää Kiinassa ja Koreassa.  Laji on istutettu Japaniin 1900-luvun alussa. Idänkäärmeenpäätä tavataan myös Nigeriassa Afrikassa ja Thaimaassa. 2000-luvun alussa sitä tavattiin myös Yhdysvalloissa, mihin se on ilmeisesti levinnyt ruokakaloiksi kasvatetuista yksilöistä.
Iisalmen Visa

Iisalmen Visa on vuonna 1904 perustettu iisalmelainen urheiluseura. Seura jakaantuu neljään eri jaostoon, joita ovat: hiihto, painonnosto, suunnistus ja yleisurheilu.
Yleisurheilu

Iisalmen Visa tarjoaa kaikenikäisille mahdollisuuden toimia seurassa joko lajin harrastajana, ohjaajana, valmentajana, yleisurheilutuomarina tai monipuolisissa vapaaehtoistoiminnan tehtävissä. Koulutusta ohjaajaksi, valmentajaksi ja tuomariksi järjestetään. Kilpailuja järjestetään useimmiten vähintään pari kertaa kuukaudessa. Harjoittelu- ja kilpailupaikkana toimii kesäisin Sankariniemen stadion ja talvisin halli, joka sijaitsee Iisalmen väestönsuojassa.
Iisalmen Pallo-Veikot

Iisalmen Pallo-Veikot (lyhenne PaVe) on iisalmelainen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1948, kun paikalliset jalkapalloaktiivit halusivat irrottautua Iisalmen Työväenurheilijoista omaksi itsenäiseksi seuraksi. Vaikka jalkapallo onkin ollut seuran päälajina koko sen historian ajan, on myös jääpallo ollut lajivalikoimassa mukana talvisena harjoittelumuotona. Jääpallo kuitenkin jäi kokonaan pois vuonna 1956, kun seuralla ei ollut enää riittävästi pelaajia. Vuonna 1956 PaVe myös liittyi Suomen Palloliiton jäsenseuraksi (ennen tätä PaVe oli TUL:n jäsenseura). Parhaimmillaan PaVe on pelannut Kakkosessa kaudella 1997. Vierailu Kakkosessa jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi johtuen pelaajapulasta. Noustessaan Kakkoseen kaudella 1996 pelasi seura yhden kaikkien aikojen kovimmista kausista koko Suomea ajatellen. Saldona tuolloin 110 tehtyä maalia 26 ottelussa ja yhteensä 74 kerättyä pistettä pelatuissa sarjaotteluissa. Tällä hetkellä vuonna 2019, Pallo-Veikkojen edustusjoukkue pelaa Itä- ja Keski-Suomen Kolmosessa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Ian Phillips

| Ian Phillips> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. helmikuuta 1951 (ikä 73)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Ian Phillips (s. 9. helmikuuta 1951) on brittiläinen entinen Virginin Formula 1 -tallin operaatiivinen johtaja.
Phillips työskenteli vuodesta 1990 lähtien Jordanilla ja myöhemmin Midlandilla, Spykerilla ja Force Indialla kaupallisten asioiden hoitajana.
Helmikuussa 2011 Phillips nimettiin Virgin-tallin operatiiviseksi johtajaksi.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com
Hotakainen

Hotakainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kari Hotakainen (s. 1957), kirjailija
Markus Hotakainen (s. 1963), tietokirjailija
Otto Hotakainen (1908–1980), säveltäjä ja pelimanni
Valtteri Hotakainen (s. 1990), jääkiekkoilija
Ville Hotakainen (s. 1988),  pesäpalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ichthyosaurus

| Ichthyosaurus |
| --- | --- |

 Jurakausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Ylälahko::  †Ichthyopterygia
Lahko::  †Kalaliskot Ichthyosauria
Heimo::  †Ichthyosauridae
Suku::  †Ichthyosaurus  De la Beche & Conybeare, 1821
Lajit
 †I. breviceps  †I. communis  †I. conybeari  †I.‭ ‬intermedius 
Katso myös
   Ichthyosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ichthyosaurus (joka tarkoittaa kalaliskoa) eli triaskautisissa merissä noin 210 miljoonaa vuotta sitten. Se muistutti nykyisiä delfiinejä, mutta oli matelija. Kuten delfiinien, senkin piti käydä pinnalla haukkaamassa happea. Kalojen tapaan ichthyosauruksellakaan ei ollut kaulaa, mikä teki ruumiista virtaviivaisemman. Tasapainossa pysymistä varten sillä oli selkäevä ja leveä pyrstö. Ichthyosauruksella oli pitkä leuka, joka oli täynnä teräviä hampaita, joilla se on saalistanut ravintoaan: kaloja, katkarapuja, nilviäisiä ja mustekaloja. Joidenkin fossiilien vatsasta on löytynyt jopa lentäviä pterosauruksia. Ichthyosaurus kasvoi noin kahden metrin mittaiseksi.
Hosgrin siirros

Hosgrin siirros on merenalainen siirrosvyöhyke, joka sijaitsee Kalifornian rannikolla San Luis Obispon piirikunnan läheisyydessä. Pääasiallinen siirros on noin 140 kilometriä pitkä, ja sijaitsee Cambrian, San Simeonin, Morro Bayn, Baywood Park-Los Ososin ja Avila beachin yhteisöjen läheisyydessä. Koko siirrosvyöhyke (mukaan lukien sen haarat) on noin 420 kilometriä pitkä, ja se on San Andreasin siirrokesen oikea-lateraalinen osa.
Ominaisuudet

Hosgrin siirros on osa San Andreasin siirroshyöhykettä. Sen liike on ensisijaisesti käänteinen työntösiirros, kuten myös sivuttaisuuntainen siirros. Tutkijoiden mukaan Hosgrin siirros kykenee aiheuttamaan jopa 7,5 magnitudin maanjäristyksiä.  4. marraskuuta 1927 tapahtuneen Lompocin maanjäristyksen (7,1 magnitudia) arvioidaan saaneen alkunsa mahdollisesti kyseisestä siirroksesta.
Diablo Canyonin voimalaitos

Seismologit valvovat jatkuvasti Hosgrin siirroksen aktiivisuutta johtuen Diablo Canyonin ydinvoimalan läheisyydestä. Itse asiassa siirros on merellä vain 4 kilometrin päässä ydinvoimalasta. Vasta vuonna 2008 löydettiin uusi vieläkin lähempämä oleva siirros; Shorelinen siirros, vain noin 1,5 kilometrin päässä ydinvoimalasta.
IS-sarja (panssarivaunu)
Muut mallit

IS-vaunuista tehtiin rynnäkkötykkimuunnoksia, kuten KV-sarjan vaunuistakin. Näitä olivat:
ISU-152, 152 mm ML-20-mallin 1927 haupitsilla
ISU-122, 122 mm A-19-tykillä ja 12,7 mm DShK-konekiväärillä
ISU-122s, 122 mm D-25S, puoliautomaattinen A-19-tykin malli
‎ Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IS-sarja Wikimedia Commonsissa
Hota-pulveri

Hota-pulverin pakkaus.
Hota-pulveri oli tamperelaisen lääketehtaan Starin valmistama särkylääke, joka oli suosittu aina 1960-luvulle asti. Pulveria myytiin keltasinisessä pakkauksessa, jossa oli kuvattuna intiaanihahmo, ja sitä kutsuttiin myös intiaanipulveriksi. Pakkauksessa näkyvä kukka viittasi intiaanien pyhään kukkaan, "Hotaan".
Jauhetta nautittiin kaatamalla sitä pussista veteen tai suoraan suuhun. Hota-pulverin ainesosia olivat asetyylisalisyylihappo, salisyyliamidi, askorbiinihappo eli C-vitamiini, kolapähkinä ja kofeiini. Aluksi pulverin valmistuksessa käytettiin kofeiinipitoisesta rohdosta valmistettua guarana-tahnaa, mutta sota-aikana tahnaa ei ollut saatavilla, ja se korvattiin kofeiinilla sekä kolapähkinällä.
Hota-pulverin valmistus alkoi vuonna 1929, ja sitä valmisti Star ja myöhemmin turkulainen Leiras (nykyinen Takeda) aina vuoteen 1998, jolloin Lääkelaitos perui sen myyntiluvan.
Hota-pulveria käytettiin vielä 1960-luvulla hyvin runsaasti särkylääkkeenä. Ajoittain sen käyttö sai riippuvuutta läheneviä piirteitä, sillä se sisälsi 1950-luvulla pienen määrän amfetamiinia. Pulverin aikaisemmin sisältämä fenasetiini, mutta ilmeisesti myös salisyyliamidi, yhdistettynä muihin pulverin ainesosiin oli munuaisille vaarallinen, ja sen takia myös hengenvaarallista.
Hotchkiss 13 mm M1929

| Hotchkiss 13 mm M1929 |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  raskas konekivääri
Alkuperämaa:   Ranska
Palvelushistoria
Valtion käytössä:   Ranska  Japani
Sodissa:  Toinen maailmansota
Valmistushistoria
Valmistajat:  Hotchkiss
Tekniset tiedot
Paino:  37,5 kg
Pituus:  1,67 m
Piipun pituus:  1 m
Patruuna:  13,2 × 96 mm
Kaliiperi:  13,2
Toimintatapa:  kaasutoiminen
Lipas:  30 patruunan rumpu
Tulinopeus:  450 ls/min
Lähtönopeus:  800 m/s
Hotchkiss 13 mm M1929 oli ranskalaisen Hotchkiss et Cien 1920-luvun lopulla suunnittelema ja valmistama raskas konekivääri. Ase oli käytössä usean maan asevoimissa toisessa maailmansodassa.
Hotchkiss esitteli 1920-luvun lopulla joukon 13,2 mm:n, 25 mm:n ja 37 mm:n ilmatorjunta-aseita. Kaikki perustuivat samankaltaisiin kaasutoimisiin ratkaisuihin. Ensimmäisessä maailmansodassa erittäin varmatoimiseksi osoittautunut 8 mm mle 1914 -konekivääri oli tuolloin edelleen käytössä Ranskassa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hotchkiss M1929 machine gun
Hjalmar Sjöman

Hjalmar Sjöman.
Hjalmar Sjöman, Oulua vuoden 1882 palon jälkeen.
Sven Gustaf Hjalmar Sjöman,  (5. toukokuuta 1857 Tukholma – 7. marraskuuta 1934 Tukholma) oli Oulussa ja Vaasassa toiminut valokuvaaja.
Perhe

Hjalmar Sjöman oli merikapteeni Sven Sjömanin poika, joka kiinnostui valokuvauksesta, koska hänen äitinsä Rosalie Sjöman (ent. Hammarqvist) oli Ruotsin historian ensimmäisiä naispuolisia valokuvaajia. Everstiluutnantti Anders Johan Sjöman oli hänen isoisoisä.
Ura

Sjöman kouluttautui Tallinnassa ja asettui sitten Ouluun vuonna 1881, avaten siellä valokuvausateljeen. Avioiduttuaan hän muutti Vaasaan, jonne perusti myös valokuvaamon. Sjöman kierteli kuvausmatkoilla Pohjanlahden rannikolla Kristiinankaupungista Tornioon asti. Hän otti muotokuvien ohella maisemakuvia, Oulussa mm. Kaupunginojan ja Rantakadun varrelta sekä ennen Oulun paloa 1882 että heti sen jälkeen, kun rauniot vielä savusivat. Viimeiset tunnistetut kaupunkikuvat Oulusta hän otti vuonna 1887.
Muotokuvattavia olivat filosofi Elias Lönnrot, säveltäjä Jean Sibelius, arkkitehti Berndt Ivar Aminoff, oopperalaulaja Olefine Moe, laulaja Alma Fohström, koulunjohtaja Anna Heikel, taidemaalari Otto Wallenius, Sissi Serlachius, Ilma de la Chapelle, Lilli Furuhjelm, näyttelijä Vilhelm Olin.
Galleria

Säveltäjä Jean Sibelius.
Arkkitehti Ivar Aminoff.
Oopperalaulaja Olefine Moe.
Laulaja Alma Evelina Fohström.
Opettaja Anna Heikel.
Huhdanalanen

| Huhdanalanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°50′11″N, 23°30′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Jokijärveen 
Järvinumero:  35.343.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  150,5 m  
Rantaviiva:  0,853 km  
Pinta-ala:  3,858 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHuhdanalanen 
Huhdanalanen  tai myös Huhdanalainen on Pirkanmaalla Ikaalisissa Juhtimäen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen yläosan valuma-alueeseen (35.343) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,5 metriä mpy.
Idänlehtikuoriainen

| Idänlehtikuoriainen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Lehtikuoriaiset Chrysomelidae
Alaheimo::  Chrysomelinae
Suku::  Agelastica
Laji::  alni
Kaksiosainen nimi
 Agelastica alni  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Idänlehtikuoriainen Wikispeciesissä   Idänlehtikuoriainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänlehtikuoriainen (Agelastica alni) on lehtikuoriainen, jonka toukat syövät lepän ja toisinaan myös pähkinäpensaiden lehtiä jättäen vain lehtisuonet jäljelle. Idänlehtikuoriainen on aikuisena 6-7 millimetrin mittainen ja ulkonäöltään metallinhohtoisen sinivioletti, kupera kuoriainen. Toukat munitaan alkukesästä lepän lehden alapinnalle. Toukissa on piikkimäisiä ulokkeita ja sukasia. Ne elävät ensin suurena ryhmänä lehden alla, mutta jakautuvat nahanluonnin jälkeen eri lehdille. Idänlehtikuoriaiset talvehtivat sammalten tai lehtien alla. Runsaina määrinä idänlehtikuoriaiset voivat syödä kokonaisia lepikoita paljaaksi. Niitä esiintyy toisinaan etenkin Itä-Suomessa paljon. Lajin aiheuttamat tuhot eivät kuitenkaan ole taloudellisesti kovin merkittäviä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Idänlehtikuoriainen (Agelastica alni)
Ötökkätieto: Idänlehtikuoriainen (Agelastica alni)
ITIS: Agelastica alni (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Agelastica alni (alder leaf beetle) (englanniksi)