Ydinkäyttöinen jäänmurtaja
Venäläiset ydinkäyttöiset jäänmurtajat > Arktika-luokka

Arktika-luokan jäänmurtajat muodostavat pääosan Venäjän ydinkäyttöisten jäänmurtajien laivastosta; kuusi Venäjän kymmenestä ydinkäyttöisestä siviilialuksesta kuuluu tähän luokkaan. Koska niitä on rakennettu 30 vuoden ajanjakson aikana, luokan laivojen välillä on melkoisesti vaihtelua; siksi tekniset tiedot on ilmoitettu vaihteluvälinä. Yleisesti ottaen uudemmat laivat ovat suurempia, nopeampia ja tarvitsevat vähemmän miehistöä.
Tekniset tiedot:
pituus 148–159 m, vesiviivapituus noin 136 m
leveys 30 m, vesiviivalla 28 m
syväys 11 m
korkeus kölistä mastonhuippuun 55 m
uppouma 23 000–25 000 tonnia
suurin nopeus 18–22 solmua (33–41 km/h)
miehistöä 138:sta yli kahdensadan
matkustajia noin 100
reaktorit 2 x OK-900A, kokonaisteho 342 megawattia
kuljetuskoneisto 3 potkuria, kokonaisteho 55 MW
suurin jään paksuus 2–2,8 m
toiminta-aika 7,5 kuukautta merellä, polttoaineen ottaminen 4 vuoden välein
Arktika-luokan jäänmurtajissa on kaksoisrunko, jonka uloimmat levyt ovat 48 mm paksuja jäätämurtavilla alueilla ja 25 mm paksuja muualla. Sisemmän ja uloimman rungon välissä on painolastivettä, jota voidaan siirtää laivan kallistamiseksi, jotta laivan jäissäkulku helpottuisi. Jäänmurtoa auttaa myös ilmapuhallusjärjestelmä, joka voi puhaltaa 24 kuutiometriä ilmaa sekunnissa suuttimistaan, jotka ovat 9 metriä veden pinnan alapuolella. Joissakin murtajissa on polymeeripäällysteinen runko kitkan pienentämiseksi. Arktika-luokan laiva voi murtaa jäätä kulkien joko eteenpäin tai taaksepäin. Näiden laivojen pitää liikkua kylmissä vesissä järjestääkseen reaktoreidensa jäähdytyksen. Tämän vuoksi ne eivät voi kulkea eteläiselle pallonpuoliskolle, koska joutuisivat tropiikin lämpimille vesille. Vaikka laivoissa on kaksi reaktoria, niin tavallisesti vain toinen tuottaa tehoa toisen ollessa varalla.
Murtajilla on yksi tai kaksi helikopteria ja useita veneitä. Radio- ja satelliittiviestintäjärjestelmä sisältää suunnistus-, puhelin-, fax- ja sähköpostilaitteet.
Tätä nykyä useimmissa venäläisissä ydinkäyttöisissä jäänmurtajissa on uima-allas, sauna, elokuvateatteri ja kuntosali. Laivojen ravintoloissa on baari ja mahdollisuus eläviin musiikkiesityksiin. Joissakin laivoissa on kirjasto ja ainakin yhdessä on lentopallokenttä.
NS Arktika ja NS Sibir ("Siperia") eivät ole nykyään käytössä, mutta kuuluvat Atomflotille odottaen laajaa korjausta. Muun muassa ydinreaktorit ja turbogeneraattorit kaipaavat parantamista, koska  ne eivät täytä turvallisuusmääräyksiä, joita on asetettu uudemmille ydinkäyttöisille jäänmurtajille. Arktikan reaktorit ovat käyneet yli 150 000 tuntia ja nyt tehdään tutkimuksia, jotta voidaan ratkaista voidaanko ne korjata tuottamaan tehoa vielä 25 000–50 000 käyttötunniksi.
Tuskin NS Arktika sen paremmin kuin NS Sibirkään enää koskaan palaavat käyttöön korkeiden käyttökulujen vuoksi. Ellei arktisten alueiden liikennemäärissä tapahdu merkittävää kasvua, ei ole kannattavaa käyttää kaikkia kuutta Arktika-luokan jäänmurtajaa. Odotettavissa on, että vanhimmat murtajat poistetaan ensimmäisinä käytöstä.
NS Rossijalla ("Venäjä") on kaksi helikopteria. Sitä käytettiin kuljettamaan 40 länsi-saksalaisen muodostama tutkimusretkikunta pohjoisnavalle kesällä 1990. Se oli ensimmäinen ei-kommunistinen matka ydinkäyttöisellä jäänmurtajalla. Rossija oli korjattavana joulukuussa 2004.
NS Sovetski Sojuz ("Neuvostoliitto") juuttui jäihin kolmeksi päiväksi vuonna 1998. Vuonna 2004 se oli yksi kolmesta jäänmurtajasta, joita käytettiin arktisiin jäätutkimuksiin ilmastonmuutoksen ja maapallon lämpenemisen selvittämiseksi. Yksi turistimatkatoimisto listaa sen yhtenä mahdollisena laivana käytettäväksi pohjoisnaparisteilyihin.
NS Jamalia käytetään pääasiassa turistien ja tiedemiesten kuljettamiseen. Siinä on 50 matkustajahyttiä, ja se kuljettaa yhtä helikopteria. Miehistöä on 150 henkeä, mukaan lukien 50 insinööriä ja päällystöön kuuluvaa. Jamal oli 12. pinta-alus, joka saavutti pohjoisnavan.
NS 50 Let Pobedy on viimeisin Arktika-luokan laiva. Se laskettiin vesille pietarilaiselta telakalta 29. joulukuuta 1993 NS Ural -nimisenä ja luovutettiin Muurmanskiin 1994. Myöhemmin se sai uuden nimen ja se oli viimeistelemättömänä poissa käytöstä rahoitusvaikeuksien vuoksi vuoteen 2006. Miehistön normaaliksi lukumääräksi arvellaan 138. Aluksella on jätteenkäsittelymoduuli, joka pidentää runkoa ja vie 9 metriä laivan 159 metrin pituudesta. Siksi murtaja on Arktika-luokan suurin ja samalla maailman suurin ydinkäyttöinen jäänmurtaja. 50 vuotta voitosta kuljettaa mukanaan kahta Ka-32 -helikopteria.