stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tallinnan portti

| Tallinnan portti> Tallinna värav Pärnu Tallinna värav saks. Revalsches Thor t. Revaler Thor ven. Ревельский порт t. Ревельские ворота |
| --- | --- |
 Tallinnan portti joulukuussa 2021
Osoite:  Vana-Tallinna tänav 1, Pärnu, Viro
Sijainti:  Pärnun vanhakaupunki
Koordinaatit:  58°23′1″N, 24°29′45″E
Rakennustyyppi:  portti
Valmistumisvuosi:  1686
Suunnittelija:  Eric Dahlberg
Omistaja:  Pärnun kaupunginhallitus
Julkisivumateriaali:  rua- (t. riia-)kivi tai Riian dolomiitti
Korkeus:  6,85 metriä
Kerrosluku:  2
Tilavuus:  1580 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tallinnan portti (vir. Tallinna värav) tai Pärnun Tallinnan portti (vir. Pärnu Tallinna värav), myös Karl Gustav -portti (Carl Gustav), ven. ”Ревельский порт” t. ”Ревельские ворота” tai baltiansaksalaisten nimeämä Revalsches Thor t. Revaler Thor on keskiaikaista linnoitusta ympäröineen vallihaudan portti Pärnussa, Virossa. Rakennus otettiin käyttöön vuonna 1686, ja siinä on 1600-luvun keskipaikasta vuoteen 1710 hallinneen ruotsalaisen barokkiklassismin tyylipiirteitä.
Portin seinällä on viron- että venäjänkielinen muistolaatta Aleksandr Puškinin isoisälle Ibrahim Petrovitš Gannibalille, joka asui Pernovissa (nyk. Pärnussa) vuosina 1731–1733 ja opetti siellä matematiikkaa, linnoittamista ja piirtämistä. Tallinnan porttia pidetään Baltian maiden ainoana jäljellä olevana 1700-luvun valliporttina ja linnoitusarkkitehtuurin muistomerkkinä, vaikka täydellisesti on säilynyt myös Arensburgin linnoituksen porttien ja ympäröivien paksujen multavallien, linnoitteiden (nurkkalinnoitusten), kurtiinien ja ravelliinien järjestelmä Kuressaaressa, Saarenmaalla.
Tallinnan portti kuuluu Viron kansalliseen kulttuurimonumenttien rekisteriin 10. elokuuta 1998 lähtien.
Sijainti ja nimi

Arkkitehti Eric Dahlbergin kaavailema Tallinnan portti sijaitsee 136,4 hehtaarin kokoisella Pärnun vanhankaupungin ja lomakohteen perintösuojelualueella. Portti merenpuolisine pääjulkisivuineen rakennettiin vuosina 1675–1686 Mercury- ja Luna-nimisiä tykkiasemia yhdistävään välivalliin, jonka takana oli kaupungin laidunmaita ja matala merenranta. Portilta vallihaudan yli vei silta, jonka jälkeen alkoi maantie kohti Tallinnaa.
Ruotsalaisen sotilasinsinöörin ja arkkitehdin Paul von Essenin ”Grundt Riss von der Stadt Pernau mit deren Plätzen”- nimisen suunnitelman mukaan 4. syyskuuta v. 1696 tälle portille annettiin nimeksi ”Kuninkaan” tai ”Karl Gustavin”-portti ja tämä nimi oli käytössä vuoteen 1710 saakka. Kun Pohjansodan jälkeen linnoitus luovutettiin voittajien joukoille vuonna 1710, antautumisasiakirjojen liitteenä Pärnun venäjänkielisellä asemakaavalla oli maininta seitsemästä tykkiasemasta, kahdesta ravelliinista ja kolmesta portista. Näistä ruotsinaikainen Karl Gustavin barokkiportti oli Tallinnan tuonaikaiseen nimeen Reval viittavasti Ревельский порт tai Ревельские ворота, josta maanomistajaluokan baltiansaksalaiset aatelit käyttivät nimeä Revalsches Thor tai Revaler Thor. Vuonna 1761 Pärnun kaupungin syndic F. F. Zange kuvaili, kuinka ”Tallinnan portin luona mentiin veneellä toiselle puolelle jokea, jossa pidettiin vahtia kaiken varalta, koska tästä alkoi iso maantie Tallinnaan, Saarenmaalle, Haapsaluun ja Läänemaalle. Tallinnan portti menetti kuitenkin varsinaisen merkityksensä, kun vuonna 1804 rakennettiin ponttonisilta tai kansankielellä Nahksild Vee-portin edestä Pärnujoen yli. Viron itsenäistyessä alkuvuonna 1918 Revalista käytössä olleiden Taani linn (suom. tanskalainen kaupunki tai linna) tai muiden nimen takaa löytyvien teorioiden mukaisten Talu linn ('maanviljelyksen kaupunki') tai Tali-linna ('talvikylä') nimien ansiosta tuli Tallinna, josta todennäköisesti johtui myös portin uusi nimi.[lähde? ]
Muistomerkin ominaispiirteet > Suunnittelu

E. Dahlbergin sotilasarkkitehtuurille tyypillisiä piirteitä oli monumentaalisten kulkuaukko- että sulkurakennusten sijoittaminen linnoitusten tykkiasemia yhdistäviin välivalleihin, joiden läpi kulkevien porttien tunnelit ja niiden julkisivut pistivät silmään pysyvällä kauneudellaan. Erityisen edustavasti hän suunnitteli kaupungin pääportin, jonka ulkojulkisivu oli juhlallisempi sisäistä ja joiden joukkoon lasketaan Pärnussa sijaitseva Tallinnan portti. Joidenkin lähteiden mukaan portti rakennettiin E. Dahlbergin avustajan, insinöörin ja arkkitehdin Paul von Essenin piirustusten mukaan. Jo ennen vuotta 1667 insinööri arkkitehti P.v. Essen esitti Pärnun kaupungin laajennus- ja bastionijärjestelmän sotilasarkkitehtuurisen rakennussuunnitelmansa, jossa Tallinnan portin perusratkaisuna oli ns. kuressaaretyylinen yksilaivainen tila, jonka pituusakselin päässä oli kaariportti. Suunnitelmassa oli ilmeisiä esikuvia hänen Italian matkaltaan, jota uusihollantilaiseen arkkitehtuuriin ja kaupunkisuunnitteluun suuntautunut Dahlberg ei kuitenkaan hyväksynyt. Muutama vuosi myöhemmin v. 1667 von Essen teki uusia piirustuksia ns. ruotsin barokkityylisestä holviportista, jossa oli Dahlbergin vaikutteita. Portin rakentamista koskeva asiakirjamateriaali kuuluu puolustusvoimien arkistoon Ruotsissa, joka vahvistanee rakentamisen toteutumisen siellä asuvan Dahlbergin piirustusten mukaan ja Pärnuun siirtyneen Paul v. Essenin valvonnassa.[lähde? ]
Muistomerkin ominaispiirteet > Kuvaus

Sommittelultaan portin pääjulkisivu muistuttaa riemukaarta, johon on holvattu kolme aukkoa, keskimmäisen pääaukon ollessa sivuaukkoja korkeampi. Sisäjulkisivussa on vain yksi korkea kulkuaukko ja se on kapeampi kuin ulompi julkisivu. Kaikilla holveilla on pituusakselilla sylinterimäiset kaaret. Dekorointiin kuuluvat toisen kerroksen suorakaiteen muotoiset seinäsyvennykset pystysuorine reunoineen ja pyöröikkunoineen ja ensimmäisen kerroksen segmenttikaariset jalankulkijaportit.[lähde? ]
Rakennuksen ulkovuoraus on Elsbet Parekin tutkimuksien perusteisen muistomerkkipassin mukaan vaaleanpunaista ns. rua- (t. riia-)kiviä tai muistomerkkien rekisterin mukaan huokoista Riian dolomiittia ja sisävuoraus on tehty dolomiitista, siirtolohkareista ja savitiilistä kalkkilaastilla. Portin molemman julkisivun pinta on karkeaksi karhittu ja koristeina pilastereita ja friisi doorilaiseen tyyliin. Ulkojulkivivun neljä pylvästä kantaa arkkitraavia, jossa reliefein koristeltu keskimmäinen osa e. friisi, ja siitä ylöspäin palkistolle nojautuu kolmiosainen yläosa. Sen alaosa toistaa päärakenteen pilasterijaottelua, kaupungin vaakuna on asennettu keskiosan päätunnelilaajuiselle suorakulmaiselle osuudelle, jota ympäröivät koordinoidusti kaarevat reunaosat, ja yläkolmanneksessa on päätunnelilevyinen segmenttikaarinen kenttä, jolla on koverasti nouseva reuna. Sisäjulkisivussa on korkea päätunnelilevyinen pyöreä aukko, jota reunustaa kaisi friisiä kannattavaa pylvästä. Sen päällä on matala koristeellinen päätyelementti eli vimperg.[lähde? ]
Portit, ovet ja niiden neliömainen verhoilu on toteutettu diagonaalisena. Ulkojulkisivun korkeaa pyörökaarevaa keskiaukkoa reunustavat sivuilla olevat matalat oviaukot. Matalat sivuaukot olivat aikoinaan ammusten varastotiloja ja nykyisin niihin pääsee vain tunneliseinissä olevien ovien kautta. Pääjulkisivuissa korostetaan barokkiarkkitehtuurille tyypillistä jäsentelyä toisaalta korkealla segmenttikaarevalla päätykolmiolla, joka kruunaa rakennuksen muita osia ja on keskeinen tekijä ulkoseinälle monumentaalisen ilmeen luomisessa, ja toisaalta koristeellisella kolmiomaisella erkkerillä tai vimpergillä kaupunginpuolisessa ulkoseinässä. Tunneli on varustettu kolmella ovella. Ulkosiiven luultavasti puupintaisesta pariovipuoliskosta ovat säilyneet vain mahtavien rautasaranoiden koukut, parin metrin päästä tunnelin sisällä on alaslaskettavan oven aukko ja kaupunginpuolella portin sulkuna toinen pariovipuolisko.
Kaupunkilegenda muistomerkistä

Legendan mukaan Kaarle XII saapui kerran Pärnuun vihollisten jahtaamana. Kuninkaan käsi oli haavoittunut ja vuosi verta. Kun kuningas pääsi Karl Gustafin portille, se oli suljettu. Kun Kaarle XII koputti portille haavoittuneella kädellään, hänet päästettiin välittömästi sisään ja sillä tavalla hän pelastui viholliselta. Portille tippui muutama kuninkaallinen veripisara, josta kaupunkilaiset huolehtivat vuosisadan ajan maalaten ne punaisiksi joka vuosi.
Tallinnan portin ulkojulkisivu
Portti sisältä
Sisäjulkisivu koristeellisine vimpergeineen.
Tadeusz Ogiński

Tadeusz Ogiński
Tadeusz Franciszek Andrzej Ogiński (liett. Tadas Pranciškus Oginskis, 26. elokuuta 1712 – 31. joulukuuta 1783 Maladzyechna, Puola-Liettua) oli puolalais-liettualainen virkamies ja kuului szlachtaan. Hän toimi korkeana virkamiehenä Liettuan suuriruhtinaskunnassa vuodesta 1737 ja Trakain linnanherrana vuodesta 1744. Vuodesta 1770 lähtien hän oli Trakain voivodi. Vuonna 1744 hän toimi 5. lokakuuta – 19. marraskuuta Puola-Liettuan parlamentin sejmin puhemiehenä Grodnossa.
Hänet lyötiin Puolan Valkoisen Kotkan ritarikunnan ritariksi 3. elokuuta 1742.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Taskarin sankarit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Taskarin sankarit on vuonna 2011 ilmestynyt Aku Ankka -sarjakuvasarja. Sarjaan kuuluu neljä eri osaa ja toisen osan mukana myyty säilytyskotelo. Se on myös verrattavissa vuonna 2010 ilmestyneeseen Taskarin parhaat -sarjaan.
Tässä sarjakuvasarjassa on mukana erityisen paljon Aku Ankka -aiheisia agenttitarinoita. Jokainen kirja sisältää yhden Aku Ankan taskukirjoissa ennen julkaisemattoman tarinan.
Tekken Tag Tournament 2

| Tekken Tag Tournament 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Namco Bandai Games
Julkaisija:  Namco Bandai Games
Jakelija:  Nintendo eShop ja PlayStation Now
Ohjaaja:  Yuichi Yonemori
Tuottaja:  Katsuhiro Harada
Pelisarja:  Tekken
Pelimoottori:  Octave Engine
Julkaistu:  2011
Lajityyppi:  taistelupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  kolikkopeli, PlayStation 3, Xbox 360, Wii U
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Tekken Tag Tournament 2 on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema Tekken-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Pelin demo ilmestyi 2011 syksyllä Tekken Hybrid -kokoelmassa, ja itse peli julkaistiin Euroopassa 14. syyskuuta 2012. Peli julkaistiin yhtä aikaa PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille, ja Wii U -versio julkaistaan myöhemmin.
Samalla tapaa kuin ensimmäinenkin Tag Tournament, peli ei sisällä varsinaista tarinaa ja ei siten ole myöskään osa pelisarjan virallista juonijatkumoa. Tämän ansiosta peli kuitenkin sisältää hahmoja jotka ovat tarinan aikana kuolleet tai kadonneet. Hahmovalikoima on pelisarjan suurin tähän mennessä ja sisältää yli 50 hahmoa. Kuten edeltäjässäänkin, pelin pääpaino on kaksi vastaan kaksi -taisteluissa jossa kukin pelaaja valitsee kaksi hahmoa ohjattavakseen. Vaihtoehtoisesti pelaaja voi valita vain yhden hahmon joka on vahvempi ja kestävämpi.
Peli sisältää uuden harjoittelumuodon nimeltä Fight Lab, jossa pelaaja ohjaa Combot-robottia. Pelimuoto sisältää haasteita jotka opettavat pelaamaan peliä. Pelaaja voi myös itse muokata Combotin liikkeitä haluamikseen.
Tekken Tag Tournament 2 panostaa suuresti internet-moninpeliin. Jokainen pelin ostanut pääsi ilmaiseksi käyttämään Namcon World Tekken Federation -sivustoa joka seurasi pelaajien tilastoja, mutta kyseinen palvelu suljettiin syksyllä 2013.
Kuten edellisissäkin Tekken-sarjan osissa, pelaaja kerää pelatessaan rahaa jota voi käyttää hahmojen ulkonäön muokkaamiseen vaatteilla ja muilla esineillä.
Hahmot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alex  Alisa Bosconovitch  Angel (DLC-Hahmo)  Anna Williams  Armor King  Asuka Kazama  Baek Doo San  Bob  Bruce Irvin  Bryan Fury  Christie Monteiro  Combot  Craig Marduk  Devil Jin  Dr. Bosconovich (DLC-hahmo)  |  Eddy Gordo  Feng Wei  Forest Law  Ganryu  Heihachi Mishima  Hwoarang  Jack-6  Jaycee (Julia Chang)  Jin Kazama  Jinpachi Mishima  Jun Kazama  Kazuya Mishima/Devil Kazuya  King  Kuma  Kunimitsu (DLC-Hahmo)  |  Lars Alexandersson  Lee Chaolan  Lei Wulong  Leo Kliesen  Lili  Ling Xiaoyu  Marshall Law  Michelle Chang (DLC Hahmo)  Miguel Cabarello Rojo  Miharu Hirano (DLC-hahmo)  Mokujin  Nina Williams  Ogre  Ancient Ogre (DLC-Hahmo)  Panda  |  Paul Phoenix  P.Jack  Raven  Roger Jr.  Sebastian (DLC-hahmo)  Sergei Dragunov  Slim Bob (DLC-hahmo)  Steve Fox  Tiger Jackson  Unknown (DLC-hahmo)  Violet (DLC-hahmo)  Wang Jinrei  Yoshimitsu  Zafina  |
Kentät

| --- | --- |
 Arctic Dream (Suomi)  Arena (Tokio, Japani)  Bountiful Sea Air (South Pacific)  Coastline Sunset (Filippiinit)  Eternal Paradise (Fidži)  Festive Parade (Yhdysvallat)  Fontana Di Trevi (Italia)  Historic Town Square (Saksa)  Moonlit Wilderness (Iso-Britannia)  Sakura Schoolyard (Yokosuka, Japani)  Tulip Festival (Alankomaat/Hollanti)  Wayang Kulit (Indonesia):  Condor Canyon (Kolumbia)  Dusk After The Rain (Kiina)  Fireworks over Barcelona (Espanja)  Riverside Promenade (Ranska)  Strategic Space * (Dubai)  Tempest (Norja)  Tropical Rainforest (Brasilia)  Winter Palace (Kanada)  Hall Of Judgement (Nara, Japani)  Naraku (Japani)  Heavenly Garden (tuntematon)  Fallen Garden (tuntematon)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tekken Tag Tournament 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Tekken Tag Tournament 2: Wii U Edition MobyGamesissa (englanniksi)
World Tekken Federation (Arkistoitu – Internet Archive)
Riikka Simpura

| Riikka Simpura> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1994
Ammatti:  runoilija, päätoimittaja
Kirjailija
Esikoisteos:  Painottomuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Riikka Simpura (s. 1994) on suomalainen runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hänen esikoisteoksensa Painottomuus ilmestyi Poesian kustantamana vuonna 2022.
Simpura on toiminut runouslehti Tuli & Savun päätoimittajana.
Runokirjat

Simpura, Riikka: Painottomuus.  Helsinki:  Poesia, 2022.  ISBN 978-952-305-195-9.
Aiheesta muualla

Riikka Simpura Poesia-kustantamon verkkosivuilla
Taskarin tähtihetket

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Taskarin tähtihetket vuonna 2012 julkaistu neliosainen sarjakuvakirjasarja. Se sisältää pääosin Aku Ankan taskukirjoissa jo aiemmin julkaistuja tarinoita. Kaikissa kirjoissa on 400 sivua. Sarjan toisen osan mukana myytiin liitteenä säilytyslaatikko kaikille osille.
Osat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kansi | Numero | Ilmestynyt | Sivuja | Tunniste | Inducks |
| – Kannen piirtäjä ei tiedossa. | 1: Taskarin tähtihetket 1: Viihteen mestari | 2012 | 400 | ISBN 978-951-32-3338-9 | Inducks |
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: 
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: Ei muita painoksia, painosmäärä 25 400 kappaletta.

| – Kannen piirtäjä ei tiedossa. | 2: Taskarin tähtihetket 2: Pörssihai | 2012 | 400 | ISBN 978-951-32-3339-6 | Inducks |
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: 
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: Ei muita painoksia, painosmäärä 21 600 kappaletta. Mukana säilytyslaatikko sarjalle.

| – Kannen piirtäjä ei tiedossa. | 3: Taskarin tähtihetket 3: Kilpakenttien kuningas | 2012 | 400 | ISBN 978-951-32-3340-2 | Inducks |
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: 
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: Ei muita painoksia, painosmäärä 19 900 kappaletta.

| – Kannen piirtäjä ei tiedossa. | 4: Taskarin tähtihetket 4: Arjen sankari | 2012 | 400 | ISBN 978-951-32-3341-9 | Inducks |
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: 
– Kannen piirtäjä ei tiedossa.: Ei muita painoksia, painosmäärä 19 600 kappaletta.
Susa (Italia)

| Susa |
| --- | --- |
 Susan kaupunkia.
 Susa
 Koordinaatit: 45°8′19″N, 7°3′21″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,99  km²
Korkeus:  503 (min. 430 - maks. 705) m
Väkiluku (2015):  6 540
 – Väestötiheys:  595 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Susa on kaupunki Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2015 alussa kunnassa oli 6 540 asukasta.
Se sijaitsee Val di Susan laaksossa Dora Riparia -joen sekä sen sivujoen Cenischian yhtymäkohdassa.
Historia > Antiikki

Susa oli merkittävä kaupunki Rooman valtakunnan aikaan, jolloin se tunnettiin nimellä Segusio. Kaupungissa on yhä joitakin tuon ajan jäänteitä, mukaan lukien keisari Augustukselle omistettu riemukaari sekä kaupunginmuurin portti, nykyinen Porta Savoia.
Riikinkukkorausku

| Riikinkukkorausku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Ylälahko::  Rauskut Batoidea
Lahko::  Myliobatiformes
Heimo::  Jokirauskut Potamotrygonidae
Suku::  Potamotrygon
Laji::  motoro
Kaksiosainen nimi
 Potamotrygon motoro  (Müller & Henle, 1841) 
Katso myös
   Riikinkukkorausku Wikispeciesissä   Riikinkukkorausku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Riikinkukkorausku (Potamotrygon motoro) on Etelä-Amerikassa Amazonin alueella elävä rauskulaji joka on täydellisesti sopeutunut makeaan veteen vaikka sen esi-isät olivat mereisiä. Paikalliset ihmiset pelkäävät tätä kalaa enemmän kuin piraijoja sillä se sitä on värityksensä ansiosta vaikea erottaa joenpohjasta ja jos sen päälle astuu se käyttää pyrstössään olevaa myrkkypiikkiä. Myrkky ei ole ihmiselle vaarallista mutta pisto on kylläkin hyvin tuskallinen (vastaa useampaa ampiaisenpistoa). Kaikesta huolimatta riikinkukkorausku on suosittu laji yleisöakvaarioissa sillä se sopeutuu hyvin vankeuteen ja sen tiedetään lisääntyneen vankeudessa. Myös erittäin suuriin kotiakvaarioihin mielenkiintoinen laji.
Koko ja ulkonäkö

Täysikasvuinen riikinkukkorausku on 50–70 cm pitkä ja 30 cm leveä. Selkäpuoli on ruskea ja musta-keltaisten rengaskuvioiden kirjoma.
Ravinto

Riikinkukkorausku saalistaa pieniä pohjaeläimiä kuten matoja, nilviäisiä ja pieniä kaloja.
Akvaariossa pidettäessä sille voi tarjota ruoaksi esim. muikkua ja silakkaa. Kauppojen kuivamuoniin tämä kala ei koske lainkaan.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

aikuiselle riikinkukkorauskulle akvaario saisi olla laajapinta-alainen, ja kooltaan vähintään 700–1000 litraa. Akvaarion korkeus on epäolennainen seikka riikinkukkorauskun akvaariossa. Laaja pinta-ala on tärkeää, sillä rausku liikkuu lähinnä pohjaa pitkin, ja suurena lätyskänä tarvitsee tilaa. Akvaariossa tulisi olla laajoja hiekka-alueita ja järeä suodatus. Nostelee kaivautuessaan kasveja pohjalta, joten ei kasviakvaarioon soveltuva kalalaji. Samaan akvaarioon käyviä lajeja ovat lähinnä erittäin suuret plekot ja erittäin suuret kirjoahvenet. Syö pienemmät lajit.
Aiheesta muualla

Potamotrygon motoro (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Tell Me You Love Me (kappale)

| ”Tell Me You Love Me” Demi Lovato |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tell Me You Love Me
 Äänitetty : 2017
 Julkaistu: 14. marraskuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Stint, John Hill, Mitch Allan, Scott Robinson
 Tyylilaji: pop, R&B
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Hollywood Records, Island Records, Safehouse Records
Demi Lovaton muut singlet
| ”Sorry Not Sorry” 2017 | ”Tell Me You Love Me” 2017 | ”Échame la Culpa” 2017 |
Tell Me You Love Me on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Demi Lovaton kappale. Se julkaistiin Lovaton kuudennen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin toisena ja viimeisenä singlenä 14. marraskuuta 2017. Joissakin valtioissa kappale oli julkaistu promosinglenä jo 24. elokuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Kirby Lauryen, Ajay Bhattacharya ja John Hill, joista kaksi viimeisintä myös tuotti sen Mitch Allanin sekä Scott Robinsonin kanssa.
Kappaleelle on toteutettu myös Mark Pellingtonin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin 1. joulukuuta 2017. Video keräsi vuorokaudessa 10 miljoonaa näyttökertaa. "Tell Me You Love Me" menestyi kaupallisesti melko huonosti, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Kanadassa, Kreikassa, Portugalissa ja Tšekissä. Kappale on kuitenkin onnistunut myymään hyvin pidemmällä aikavälillä Brasiliassa ja Yhdysvalloissa, joissa se on myynyt kaksinkertaista platinaa.
Käännös suomeksi
Revolution Software

| Revolution Software |
| --- | --- |
Perustettu:  23. maaliskuuta 1990
Kotipaikka:  York, Britannia
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Kotisivu:  revolution.co.uk
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Revolution Software Ltd on vuonna 1990 perustettu brittiläinen pelitalo. Yritys tunnettiin aluksi nimellä Turnvale Limited.
Yritys on erikoistunut seikkailupelien tekemiseen ja on kehittänyt Virtual Theatre pelimoottorin näiden tekemiseen.
Pelit

Yrityksen kehittämiin peleihin kuuluvat muun muassa Broken Sword -sarja.
Beneath a Steel Skyn seuraaja Beyond a Steel Sky on julkaistu vuonna 2020.
| Vuosi | Peli | Alusta(t) |
| --- | --- | --- |
| 1992 | Lure of the Temptress | Atari ST, Amiga, DOS |
| 1994 | Beneath a Steel Sky | Amiga, Amiga CD32, DOS |
| 1996 | Broken Sword: The Shadow of the Templars | Game Boy Advance, Mac OS, DOS, Microsoft Windows, PlayStation |
| 1997 | Broken Sword II: The Smoking Mirror | Microsoft Windows, PlayStation |
| 2000 | In Cold Blood | Microsoft Windows, PlayStation |
| 2000 | Gold and Glory: The Road to El Dorado | Microsoft Windows, PlayStation |
| 2003 | Broken Sword: The Sleeping Dragon | Microsoft Windows, PlayStation 2, Xbox |
| 2006 | Broken Sword: The Angel of Death | Microsoft Windows |
| 2009 | Broken Sword: The Shadow of the Templars – Director's Cut | Microsoft Windows, Nintendo DS, OS X, Wii |
| 2013-2014 | Broken Sword 5: The Serpent's Curse | Linux, Microsoft Windows, OS X, PlayStation Vita, PlayStation 4, Xbox One |
| 2020-2021 | Beyond a Steel Sky | Linux, macOS, Nintendo Switch, PlayStation 5, Windows, Xbox One |
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Revolution Software
Käännös suomeksi
The Beherial Midnight

| The Beherial Midnight Baptism |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu 2002
 Julkaistu: 12. kesäkuuta 2002
 Tuottaja(t): Baptism
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 38.19
 Levy-yhtiö: Northern Heritage
Baptismin muut julkaisut
|   | The Beherial Midnight 2002 | Black Ceremony (EP) 2004 |
The Beherial Midnight on suomalaisen, black metalia soittavan Baptismin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2002. Albumin lyriikoita on ollut kirjoittamassa itsensä Sargofagianin lisäksi myös Satanic Warmaster ja Johannes Nefastos.
Levyn julkaisi Northern Heritage vuonna 2002 sekä CD- että Vinyylipainoksina, joista CD-painos oli rajattu 1000:een ja vinyylipainos 500:n kopioon. Myöhemmin vuonna 2005 samainen levy-yhtiö julkaisi myös 150:n kopioon rajatun kasettipainoksen.