stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaxholmin kunta
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Vaxholm
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Vaxholm
Seurakunnat > Kirkot

Resarön kappeli
Vaxholmin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vaxholmin kunnan kotisivut (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Vaxholms kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Tukholman läänin kunnat
Kartta Vaxholmin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Ina Colliander

Ina Colliander miehensä ja tyttärensä kanssa 1930-luvulla.
Ina Inna Colliander (26. kesäkuuta 1905 Pietari, Venäjä – 24. marraskuuta 1985) oli suomalainen kuvataiteilija, joka tunnetaan etenkin enkeleitä esittävistä puupiirroksistaan.
Elämä

Pietarissa syntynyt Colliander (o.s. Behrsen) lähetettiin Saksaan sisäoppilaitokseen, josta hän palasi vähän ennen vallankumousta Pietariin. Vuosina 1918–1922 hän kävi koulua Tsarskoje Selossa. Ina muutti Suomeen ensimmäisenä perheestään vuonna 1923, muu perhe seurasi perässä. Hän opiskeli Ateneumissa, muutti Porvooseen ja meni naimisiin Tito Collianderin kanssa.
Ina Colliander oli suomalaisen puupiirrostyylin edelläkävijöitä. Hän käytti puulaattojen työstämiseen pelkää veistä, ja toi laattana käytetyn puun rakenteen esiin. Työn jälki poikkeaa oleellisesti esimerkiksi Akseli Gallen-Kallelan tyylistä. Monet Collianderin puupiirrokset ovat värillisiä, ja hän vedosti kaikki värit samalla laatalla. Kuva-aihe nousee eroon taustastaan, kun taas Gallen-Kallela työsti koko laatan reunoja myöten. Useimmat suuret enkelityöt ovat 1950- ja 1960-lukujen vaihteesta, kuten Enkeli sininen vuodelta 1959. Hangon ortodoksisessa kirkossa ja Myllypuron Pyhän Aleksanteri Syväriläisen tsasounassa  on Ina Collianderin tekemät kirkkoliput.
Ina Colliander sai Pro Finlandia-mitalin vuonna 1959.
Perhe

Ina ja Tito Collianderin tyttärentytär on toimittaja Baba Lybeck.
Aiheesta muualla

Ina Colliander Kansallisgallerian kokoelmissa
Ateneumin taidemuseo, näyttelyesittely 2005-2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
Mikko Oranen, Puupiirtäjän jäljillä, Skenet.fi, näyttelyarvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Lea Rissanen, Isä Sergius Colliander: Äitini Ina Colliander, Ortodoksiviesti 5/2005 (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Kreikan kansanäänestys 1862

| Kansanäänestys 1862 |
| --- | --- |
 Kuninkaan valinta 
Sijainti:  Kreikka
Ajankohta:  19. marraskuuta 1862 –
Kreikan vuoden 1862 kansanäänestys järjestettiin 19. marraskuuta 1862 alkaen koskien uutta kuningasta.
Edellinen kuningas Otto, joka oli itsenäisen Kreikan ensimmäinen, oli syösty vallasta lokakuun 1862 kansannousussa. Kansa ei kuitenkaan hylännyt monarkiaa sinänsä. Moni halusi maahan brittiläisen kuninkaan, mutta Ison-Britannian kuningatar Viktoria vastusti tätä, ja myös vuoden 1832 Lontoon protokolla esti tämän. Siksi kysymyksestä järjestettiin kansanäänestys, joka oli itsenäisen Kreikan ensimmäinen.
Äänestyksen voitti ylivoimaisesti Ison-Britannian prinssi Alfred, joka sai noin 95 % äänistä. Hän oli kuitenkin Viktorian poika, eikä Britannian kuningashuoneen jäsenenä kelvannut muille Kreikan suojelijavaltioille Ranskalle ja Venäjälle. Lopulta vuoden 1862 Kreikan kansankokous valitsi kuninkaaksi Tanskan prinssi Vilhelmin, josta tuli kuningas Yrjö I. Kansanäänestyksessä tämä oli saanut muutaman hajaäänen.
Tulokset

| Ehdokas | Ääniä | Ääniä |
| --- | --- | --- |
| prinssi Alfred | 230 016 |  |
| Leuchtenbergin herttua | 2 400 |  |
| ortodoksinen kuningas | 1 917 |  |
| Venäjän keisari Aleksanteri II | 1 841 |  |
| suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš | 1 821 |  |
| kuningas | 1 763 |  |
| Venäjän prinssi Nikolai | 1 741 |  |
| Eläköön kolme suurvaltaa | 482 |  |
| suuriruhtinas Konstantin Romanov | 478 |  |
| prinssi Napoleon | 345 |  |
| Ranskan keisarillinen prinssi | 246 |  |
| tasavalta | 93 |  |
| prinssi Amadeus | 15 |  |
| venäläinen prinssi | 14 |  |
| Venäjän keisarillinen prinssi | 9 |  |
| Romanov | 8 |  |
| Flanderin kreivi Philippe  | 7 |  |
| Tanskan prinssi Vilhelm  | 6 |  |
| ruhtinas Ypsilántis | 6 |  |
| Giuseppe Garibaldi | 3 |  |
| Henri, Aumalen herttua | 3 |  |
| Napoleon III | 2 |  |
| Ruotsin prinssi | 2 |  |
| prinssi Joinville | 1 |  |
| Patrice de Mac-Mahon | 1 |  |
| Jean-Gabriel Eynard | 1 |  |
| Otto | 1 |  |
| Ääniä yhteensä | 241 202 |  |
Nepal

Nepalin demokraattinen liittotasavalta eli Nepal on sisämaavaltio Aasiassa. Nepal sijaitsee Kiinan ja Intian välissä, kutakuinkin puoliksi Himalajan vuoristossa ja puoliksi sen juurella. Valtion alueella sijaitsee kahdeksan maailman kymmenestä korkeimmasta vuorenhuipusta. Nepalin lähes 31 miljoonasta asukkaasta suurin osa on hinduja.
Nepal oli vuosina 1996–2006 sisällissodassa, jossa kuoli yli 13 000 ihmistä. Vastapuolina olivat maolaiset kommunistit ja Nepalin hallitus, joka oli julistanut kommunisteille sodan. Sisällissota päättyi kommunistien voittoon. Sen seurauksena maa luopui vuonna 2008 monarkiasta.
Nepal on yksi maailman köyhimmistä ja vähiten kehittyneistä valtioista. Neljännes sen asukkaista elää köyhyysrajan alapuolella. Se saakin merkittävästi tukea ulkomailta, sekä kansainvälisiltä järjestöiltä että kahdenvälisenä apuna.
Historia > Varhaiset vuodet

Kathmandun laaksosta löytyneet muinaiset työkalut kertovat alueen olleen asuttuna jo muinaisajoista asti, mutta varhaishistorian tutkimus etenee hitaasti. Kirjallisia merkintöjä on intialaisissa lähteistä vasta 1000-luvulta eaa. alkaen. Mahabharatan mukaan alueella asuivat tuolloin kirātat, joiden jälkeläisiä elää edelleen Nepalin itäosassa. Indoarjalaisten levittäydyttyä alueelle sinne muodostui useita pieniä kuningaskuntia.
Maurya-valtakunta oli muinaisen Intian valtakunnista mahtavin niin poliittisesti kuin sotilaallisestikin. Ei ole varmuutta, ulottuiko se nykyisen Nepalin alueelle, mutta joka tapauksessa sen olemassaolo vaikutti Nepalin historiaan. Ašokan valtakaudella buddhalaisuus levisi Kathmandun laaksoon ja suureen osaan Nepalia. Samalla levisi kulttuuri, jossa itsevaltainen kuningas on maailman keskipiste. Mauryan kukistuttua alue hajosi jälleen useiksi pieniksi valtioiksi.
Nepalin yhdisti 1700-luvulla Prithvi Narayan Shah, pienen Gorkhan ruhtinaskunnan hallitsija, joka perusti Nepalin kuningaskunnan.
Nepal hävisi 1814–1816 käydyn sodan briteille, ja maa joutui kaaokseen. Järjestys palautettiin 1846, kun Rana-suku sai vallan: pääministerin virasta tuli perinnöllinen ja kuningas jäi keulakuvaksi. Rana-hallinto pyrki eristämään maan ulkomaisilta vaikutteilta, eivätkä Intiassa tapahtuneet muutokset edenneet sinne. Ranojen kaudellakin tapahtui hiukan edistystä: vuonna 1911 perustettiin vesivoimayhtiö, vuonna 1920 luovuttiin tavasta, jonka mukaan lesken piti tehdä itsemurha heittäytymällä miehensä hautarovioon, ja vuonna 1929 luovuttiin orjuudesta.
Ranat saivat tukea vallalleen brittiarmeijalta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Nepal lainasi brittiarmeijalle 16 000 sotilasta, ja näiden lisäksi 26 000 Nepalin kansalaista taisteli Brittiläisen Intian joukkojen mukana. Muutenkin brittiarmeijaan värväytyminen oli eristäytyneen Nepalin asukkaille lähes ainoa tapa nähdä maailmaa.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alkoi hajanainen oppositio järjestäytyä vastustamaan Ranojen valtaa. Samaan aikaan Intiassa virisi itsenäisyysliike, johon myös monet nepalilaiset aktivistit osallistuivat. Nepalin Kansalliseksi kongressiksi nimetty elin otti tavoitteekseen syrjäyttää Ranat ilman väkivaltaa ja edistää demokraattista sosialismia. Sen johtohahmoihin kuului B. P. Koirala, josta tuli myöhemmin pääministeri, kuten sittemmin hänen veljestään Girija Prasad Koiralastakin.
Historia > Kuninkaan yksinvalta

Kuningas Tribhuvan pakeni vuonna 1950 palatsivankilastaan Intiaan ja aloitti aseellisen vastarinnan hallitusta vastaan. Shahin kuningasperheen asema palautettiin ja pääministerinsuvun valta päättyi. Kuningas Mahendra sääti 1959 uuden perustuslain, ja ensimmäiset demokraattiset vaalit järjestettiin. Kuningas julisti demokraattisen parlamentin epäonnistuneeksi puolitoista vuotta myöhemmin, ja vuoden 1962 uudessa perustuslaissa parlamentin tilalle tulivat panchayat-neuvostot, jotka valittiin ilman puolueita ja jotka käytännössä jättivät kaiken päätösvallan kuninkaalle. Kuningas Birendra Bir Bikram astui valtaistuimelle 1972.
Historia > Monipuoluedemokratiaa

Mielenosoitusten jälkeen vuonna 1980 kuningas järjesti kansanäänestyksen, jossa panchayat-järjestelmän kannattajat voittivat niukasti. Kuningas suostui vaaleilla valittavaan parlamenttiin, mutta ilman puoluejärjestelmää. Vuonna 1985 kommunistinen puolue aloitti kansalaistottelemattomuuskampanjan monipuoluejärjestelmän palauttamiseksi ja boikotoi vaaleja.
Luvattujen maauudistusten viipyessä eräät maaseudun asukkaat alkoivat vuonna 1990 järjestää omia maauudistuksiaan vapautuakseen vuokraisäntien velkaorjuudesta. Nepalin hallitus kukisti liikkeen, ja useita aktivisteja surmattiin. Maahan luotiin kuitenkin uusi perustuslaki ja demokraattiset instituutiot. Ensimmäiseksi pääministeriksi tuli kongressipuolueen Girija Prasad Koirala. Häntä syytettiin kuitenkin korruptiosta, ja kuningas hajotti parlamentin ja hallituksen 1994. Seuranneet hallitukset olivat lyhytaikaisia. Vuonna 1996 maolainen kommunistipuolue (CPN-M) aloitti aseellisen vastarinnan monarkian lopettamiseksi ja kommunistisen yhteiskunnan perustamiseksi. Koiralasta tuli jälleen pääministeri vuonna 2000, ja hän muodosti yhdeksännen hallituksen kymmenen vuoden sisään.
Historia > Verilöyly palatsissa ja kansallinen hätätila

Maolaisten järjestämä yleislakko hyydytti huhtikuussa 2001 koko maan.
Kruununprinssi Dipendra murhasi 1. kesäkuuta 2001 kuningas Birendran ja kuningatar Aiswaryn, sekä seitsemän muuta kuninkaallisen perheen jäsentä sekä itsensä. Hänet julistettiin kuninkaaksi ennen hänen kuolemaansa sairaalassa.
Birendran veli prinssi Gyanendra peri valtaistuimen, ja hänet kruunattiin 4. kesäkuuta 2001. Maolainen kapina kiihtyi uuden kuninkaan astuessa valtaistuimelle, ja heinäkuussa 2002 kuningas erotti Koiralan hallituksen ja otti vallan itselleen. Uusi hallitus nimitettiin viikkoa myöhemmin. Sher Bahadur Deuba neuvotteli kapinallisten kanssa aselevosta, joka kesti marraskuuhun 2001. Tämän jälkeen maahan julistettiin hyökkäyksien vuoksi hätätila.
Huhtikuussa 2002 järjestettiin yleislakko ja sissit julistivat aselevon, jota hallitus ei hyväksynyt. Toukokuussa parlamentti hajotettiin, ja uusien vaalien järjestämistä lykättiin hamaan tulevaisuuteen. Lokakuussa pääministeriksi nimitettiin kuningasmielinen Lokendra Bahadur Chand. Tammikuussa 2003 julistettiin aselepo. Pääministeri erosi alkukesästä, ja kuningas nimitti oman ehdokkaansa Surya Bahadur Thapan tilalle. Elokuussa 2003 neuvottelut katkesivat jälleen.
Vuoden 2004 alusta järjestettiin lähes päivittäin mielenosoituksia, joissa vaadittiin parlamentin palauttamista. Protestoijat saivat tukea myös ulkomailta. Kesäkuussa 2004 kuningas nimitti Sher Bahadur Deuban eronneen Thapan tilalle, ja antoi tämän tehtäväksi vaalien järjestämisen. Elokuussa sissit piirittivät pääkaupunki Kathmandun viikon ajaksi.
Kuningas erotti hallituksen 1. helmikuuta 2005, julisti hätätilan ja otti vallan suoraan itselleen. Syyskuussa sissit julistivat kolmen kuukauden aselevon, joka päättyi lopulta vuoden 2006 alussa. Maolaiset ja oppositiopuolueet liittoutuivat demokratian palauttamiseksi.
Kymmenvuotisessa sisällissodassa kuoli noin 13 000 nepalilaista. Palatsivalta päättyi huhtikuussa 2006 viikkoja kestäneiden mielenosoitusten jälkeen. Kuningas suostui 24. huhtikuuta palauttamaan parlamentin, ja Koirala nimitettiin jälleen 28. huhtikuuta 2006 pääministeriksi. 84-vuotias Koirala oli tuolloin jo liian sairas vannomaan virkavalaa. 18. toukokuuta parlamentti hyväksyi yksimielisesti lain, jonka mukaan kuninkaalta poistettiin suurin osa valtaoikeuksista ja Nepalista tuli maallinen valtio. Hallitus ja maolaiskapinalliset aloittivat rauhanneuvottelut.
Politiikka

Nepalin väliaikaisen perustuslain korvannut perustuslaki tuli voimaan syyskuussa 2015. Nepal on sen mukaan monietninen, -kielinen, -uskontoinen, ja -kulttuurinen. Maa on määritelty demokraattiseksi, moniarvoiseksi liittotasavallaksi, jota tulee johtaa monipuoluejärjestelmän ja parlamentarismin pohjalta.
Toimeenpanovalta on valtioneuvostolla. Presidentti nimeää edustajainhuoneen suurimman poliittisen puolueen edustajan pääministeriksi. Provinsseilla on omat ministerineuvostot, joilla on alueellaan toimeenpanovalta. Kullakin provinssilla on presidentin nimittämä johtaja, joka edustaa aluetta liittovaltion hallituksessa. Provinsseja on seitsemän.
Lainsäädäntää varten on kaksikamarinen liittoparlamentti, joka koostuu edustajainhuoneesta ja kansalliskokouksesta. Edustajainhuoneesta valtaosa valitaan suoralla kansanäänestyksellä, kansalliskokouksen edustajat nimetään sillä periaatteella, että se edustaisi mahdollisimman kattavasti eri väestöryhmiä.
Suurin puolue on maolais-kommunistinen CPN-M, joka sai vuoden 2008 kansalliskokouksen vaaleissa 38 % äänistä. Sitä seuraavat Kongressipuolue NC 19 %, ja marxilais-leninistinen kommunistipuolue CPN-UML 19 % sekä Madhesi-kansan oikeuksien foorumi yhdeksän prosentin ääniosuudella. Lisäksi maassa on lukuisia pienpuolueita. Joulukuussa 2017 pidetyissä ensimmäisissä uuden perustuslain aikaisissa parlamenttivaaleissa Nepalin kommunististen puolueiden liittouma sai suurvoiton ja kongressipuolue hävisi. Voittaneessa liittoumassa olivat mukana molemmat suuret kommunistipuolueet CPN-UML ja CPN-M.
Ihmiskauppa ja lapsityö ovat edelleen vakavia ongelmia. Tyttöjä myydään sekä ulkomaille että maan sisällä. Vuonna 2008 arvioitiin Kathmandussa olevan 5 000–7 000 maaseudulta ostettua naista. Lapsityöläisten määräksi arvioitiin 20 000.
Hallinnollinen jako

Uutta perustuslakia linjatessaan Nepalin pääpuolueet sopivat kesäkuussa 2015, että Nepalin hallinnollista jakoa muutetaan.  
Syyskuun 2015 perustuslain mukaan Nepal koostuu seitsemästä maakunnasta (provinssista), joissa on yhteensä 75 piirikuntaa.
Aiemmin nämä piirikunnat olivat osa 14 vyöhykettä (anchal), jotka on ryhmitelty viiteen kehitysalueeseen. Jokaisella 75 piirikunnalla on johtajanaan Chief District Officer eli CDO, joka ylläpitää lakia ja järjestystä ja edustaa alueellaan keskusvaltaa. Alimmalla tasolla maa jaetaan kevään 2017 uutisten mukaan 744 paikallishallinnon yksikköön. Tämä käsittää neljä metropolia, 13 metropolia pienempää suurkaupunkia (sub-metropolitan city), 246 kaupunkia valtuustoineen ja 481 kyläneuvostoa. Aiemmin valtaa käyttivät maaseudulla  paikallistason kyläkomiteat (VDC), joita oli yli 3 000.
Oheinen taulukko kertoo Nepalin vyöhykkeiden pinta-alan sekä väkiluvun vuosina 2001 ja 2011.
| Numero | Vyöhyke | Nepaliksi | Pinta-ala | Väkiluku (2001) | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Bagmati | बाग्मती | 9 428 km² | 3 008 487 | &&&&&&&&03843596.&&&&003 843 596 |
| 2. | Bheri | भेरी | 10 545 km² | 1 417 085 | &&&&&&&&01701767.&&&&001 701 767 |
| 3. | Dhawalagiri | धौलागीरी | 8 148 km² | 556 191 | &&&&&&&&&0542296.&&&&00542 296 |
| 4. | Gandaki | गण्डकी | 12 275 km² | 1 487 954 | &&&&&&&&01549857.&&&&001 549 857 |
| 5. | Janakpur | जनकपुर | 9 669 km² | 2 557 004 | &&&&&&&&02837481.&&&&002 837 481 |
| 6. | Karnali | कर्णाली | 21 351 km² | 309 084 | &&&&&&&&&0388713.&&&&00388 713  |
| 7. | Kosi | कोशी | 9 669 km² | 2 110 664 | &&&&&&&&02335047.&&&&002 335 047 |
| 8. | Lumbini | लुम्बिनी | 8 975 km² | 2 526 868 | &&&&&&&&02834612.&&&&002 834 612 |
| 9. | Mahakali | सगरमाथा | 6 989 km² | 860 475 | &&&&&&&&&0977514.&&&&00977 514 |
| 10. | Mechi | मेची | 8 196 km² | 1 307 669 | &&&&&&&&01422182.&&&&001 422 182 |
| 11. | Narayani | नारायणी | 8 313 km² | 2 466 138 | &&&&&&&&02975908.&&&&002 975 908 |
| 12. | Rapti | राप्‍ती | 10 482 km² | 1 286 806 | &&&&&&&&01456202.&&&&001 456 202 |
| 13. | Sagarmāthā | सगरमाथा | 10 591 km² | 1 926 143 | &&&&&&&&02054326.&&&&002 054 326 |
| 14. | Seti | सेती | 12 550 km² | 1 330 855 | &&&&&&&&01575003.&&&&001 575 003 |
Maantiede

Nepal sijaitsee Himalajan vuoristossa Intian ja Kiinan Tiibetin välissä. Maan korkein kohta on maailman korkein vuori Mount Everest, ja yhteensä kahdeksan maailman kymmenestä korkeimmasta huipusta sijaitsee Nepalissa. Maa on vuoristoista ja kukkulaista, mutta vaihtelevaa. Maan keskiosassa on matalampi vuoristoalue, jossa sijaitsee muun muassa Kathmandun laakso, joka on Unescon maailmanperintökohde. Maan eteläosassa on Terai-alue, joka on alankoa, jossa kasvaa jopa trooppista metsää ja savannia. Eri arvioiden mukaan 16–25 % maasta on viljelykelpoista. Metsien häviäminen on vakava ongelma. Sateiden ja puunhakkuun seurauksena maanvyörymiä tapahtuu vuosittain.
Lievät maanjäristykset ovat yleisiä. Laajamittaisia tuhoja aiheuttanut järistys koettiin Kathmandussa vuonna 1934. Huhtikuussa 2015 yli 6 000 ihmistä sai surmansa 7,8 momenttimagnitudin maanjäristyksessä maan keskiosassa. Uhriluvun odotettiin nousevan, koska tietoja ei saatu syrjäisemmiltä turma-alueilta. Lopullinen uhriluku oli 8 900 ihmistä. Useat Nepalin maailmanperintökohteet tuhoutuivat tai vahingoittuivat pahoin järistyksen yhteydessä.
Nepalin kartta. Nepalin 14 vyöhykettä ja niiden keskukset käyvät ilmi kartalta.
Maantiede > Mount Everest ja Sagarmāthān kansallispuisto

Nepalin korkein kohta Mount Everest tunnetaan paikallisessa kielessä nimellä ’Sagarmāthā’ (सगरमाथा). Korkeusmittausten tulokset vuorenhuipusta vaihtelevat 8 844 ja 8 850 metrin välillä. Everestin ja sitä ympäröivän Himalajan osan alueelle perustettiin 19. heinäkuuta 1976 Sagarmāthān kansallispuisto. Suojeltu alue liitettiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Everestin tuntumassa olevia korkeita ja melko tunnettuja huippuja tai useampihuippuisia vuoria ovat muun muassa Lhotse (8 501 m), Lhotse Shar (8 393 m), Nuptse (7 861 m), Island Peak / Imja Tse (6 189 m), Peak 38 (7 591 m), Khumbutse (6 665 m) ja Pumo Ri (7 165 m).
Ilmasto

Nepalissa on viisi ilmastovyöhykettä, jotka vaihtelevat korkeuden mukaan subtrooppisesta viileään. Monsuunisateet tuovat 60–80 prosenttia sademäärästä, joka vaihtelee 2 500 millimetristä maan itäosissa 1 420 millimetriin Kathmandun ympäristössä ja 1 000 millimetriin Länsi-Nepalissa. Joillain alueilla vuotuinen sademäärä on 4 000–6 000 mm. Joulu-tammikuussa kukkula-alueidenkin lämpötilat laskevat öisin pakkasen puolelle. Silti päivälämpötilat voivat olla jopa 10–20 asteessa. Monsuunisateet tulevat kesäkuussa ja loppuvat syyskuussa.
Luonto

Eräs luokittelu jakaa Nepalin eliöstön neljään kasvillisuusvyöhykkeeseen:
Trooppinen monsuunivyöhykkeen lehtimetsä kasvaa Terai-tasangoilla ja laakeissa laaksoissa kukkuloiden välissä. Alueen pääasiallinen puulaji on intianmerantipuu. Niityt, joilla kasvoi kaksimetristä elefanttiheinää, on nyttemmin muutettu suurelta osin pelloiksi ja laitumiksi. Trooppisen alueen eläimistö on Nepalin runsainta. Metsissä esiintyy gauri, vesipuhveli, neljä lajia hirvieläimiä, tiikeri ja leopardi. Laaksojen ruohikkomailla esiintyy intiansarvikuono, barasinga ja sikahirvi. Joissa elää kaksi krokotiililajia ja gangesindelfiini.
Subtrooppista ikivihreää sekametsää kasvaa jokilaaksoissa ja Himalajan rinteillä 2 400 metriin asti. Alueelle tyypillisiä puulajeja ovat Castanopsis indica ja Schima wallichii, joiden joukossa kasvaa myös vaahteroita, leppiä, alppiruusuja ja tammia. Puiden rungoilla kasvaa köynnöskasveja ja orkideoja. Tällä vyöhykkeellä on vain vähän eläimiä. Ainoita nisäkkäitä ovat villisika, muntjakit, Capricornis thar-vuohieläin, goraali ja kauluskarhu.
Lauhkeaa ikivihreää metsää kasvaa 2 400 metrin yläpuolella. Vyöhykkeen alaosassa pääasiallisia puulajeja ovat tammi ja havupuut, ylempänä hallitsevat kuusi, jalokuusi, lehtikuusi. Lähellä puurajaa puusto muuttuu koivumetsäksi. Myös alppiruusua, vaahteraa ja bambua tavataan. Vyöhykkeen lajisto vaihtelee huomattavasti alueen eri osissa. Eläimiin kuuluvat kauluskarhu, serovit, goraali, muntjakit ja villisika sekä himalajanpuolivuohi ja kultapanda.
Vuoristokasvillisuutta kasvaa puurajan yläpuolella. Alppiruusua, katajaa ja muita matalia ikivihreitä puuvartisia kasveja tavataan noin 4 200 metriin asti. Ruohot ja sammalet jatkavat lumirajaan, noin 5 100 metriin, asti. Nisäkkäitä on vähän: murmelit, jänikset, myskihirvi, lumileopardi, himalajanpuolivuohi ja jokunen puolilammas. Aiemmin alueella tavattiin myös villejä jakkeja ja lampaita. Nykyisin alueella kasvatetaan kesyjä jakkeja, joita käytetään veto- ja kantojuhtina. Niiden maidosta tehdään juustoa.
Luonto > Luonnonpuistot ja -suojelualueet

Nepalissa on 19 kansallispuistoa ja luonnonsuojelualuetta, jotka kattavat puskurialueineen yhteensä 29 014,52 neliökilometriä eli 23,2 prosenttia Nepalin pinta-alasta. Kansallispuistoista Shey Phoksundon kansallispuisto on suurin, Chitwanin kansallispuisto vanhin ja Sagarmāthān kansallispuisto sisältää korkeimmat huiput.
Nepalin kansallispuistoja:
Bardian kansallispuisto
Chitwanin kansallispuisto
Khaptadin kansallispuisto
Langtangin kansallispuisto
Makalu Barunin kansallispuisto
Raran kansallispuisto
Sagarmāthān kansallispuisto
Shey Phoksundon kansallispuisto
Shivapurin kansallispuisto
Nepalin suojelualueita, jotka eivät ole kansallispuistoja:
Annapurnan suojelualue (7 629 km2)
Api Namban suojelualue (1 903 km2)
Blackbuckin suojelualue (16 km2)
Gaurishankarin suojelualue (2 179 km2)
Kanchanjungan suojelualue (2 035 km2)
Koshi Tappun luonnonpuisto (1 753 km2)
Manaslun suojelualue (1 663 km2)
Parsan luonnonpuisto (499 km2)
Shukla Phantan luonnonpuisto (205 km2)