stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Noam Chomsky
Poliittiset näkemykset > Uskonto

Chomsky puhuu harvoin suhteestaan uskontoon, mutta kysyttäessä Chomsky on vastannut tieteilijälle tyypilliseen tapaan: tiede ei anna syytä uskoa yliluonnolliseen, mutta Chomsky muistuttaa verkkolehti Science & Theologyn haastattelussa, että monet asiat, joihin ihmiset uskovat, ovat irrationaalisia, mutta silti tosia. Kysyttäessä uskooko Chomsky Jumalaan, on Chomsky vastannut, että ei ymmärrä kysymystä. Chomsky ei omien sanojensa mukaan ole saanut selvyyttä, mitä jumaluudella tarkoitetaan, joten hän ei voi antaa vastausta. Ateistiksi Chomsky ei itseään laske, sillä termiin kohdistuu sama ongelma kuin jumaluuteen; Chomsky ei tiedä, mitä hän ateistina kieltäisi. Chomskyn elämänkatsomus onkin melko lähinnä agnostikkojen ajatuksia. Chomsky kertoo isoisänsä olleen ortodoksijuutalainen, mutta itse hän katsoo olevansa “valistuksen lapsia”, jotka lähestyvät ja tarkkailevat maailmaa rationaalisesta näkökulmasta.lähde?
Chomsky on arvostellut uusateistista liikettä ja todennut esimerkiksi, että ei liity liikkeeseen, sillä hänellä ei ole "ylimielisyyttä" saarnata tieteen filosofiasta lapsensa menettäneelle äidille, joka odottaa näkevänsä edesmenneen lapsensa taivaassa.
Chomsky on työskennellyt monien kristillisten hyväntekeväisyysjärjestöjen kanssa ja puhunut kirkoissa. Etenkin katolisen kirkon pappien vapautuksen teologian työtä Latinalaisen Amerikan köyhien ja vähäosaisten hyväksi Chomsky arvostaa hyvin paljon, pitää sitä jopa sankarillisena, kuten Chomsky itse eräissä kirjoissaan toteaa.lähde?
Poliittiset näkemykset > Ihmisoikeudet

Poliittisen aktivismin ohella Chomsky on tehnyt töitä eri ihmisoikeusjärjestöille, muun muassa Amnesty Internationalille esimerkiksi Itä-Timorissa ja Kolumbiassa. Chomsky on myös kirjoittanut paljon Turkin harjoittamasta kurdien sorrosta. Sen seurauksen käynnistyi vuonna 2002 Turkissa Chomskyn julkaisijaa vastaan oikeudenkäynti, mutta Chomskyn saapuminen paikalle sai median kiinnittämään huomiota oikeudenkäyntiin, ja syytteet kumottiin. Chomsky on myös puhunut useissa ihmisoikeuskonferensseissa.lähde?
Merkittäviä oppilaita

Chomskyn oppilaina on ollut monia nykyisin tunnettuja vaikuttajia, kuten Mark Baker, Ray C. Dougherty, C.-T. James Huang, Ray Jackendoff, George Lakoff, Howard Lasnik, Robert Lees, James McCawley, Barbara Partee, John R. Ross ja monia muita.lähde?
Palkinnot ja tunnustukset

Guggenheim Fellowship, 1971
APA Award for Distinguished Scientific Contributions to Psychology, 1984
Orwell Award, 1987, 1989
Kyoto Prize in Basic Sciences, 1988
Helmholtz Medal, 1996
Benjamin Franklin Medal in Computer and Cognitive Science, 1999
Sydney Peace Prize, 2011
Teokset (valikoima)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  "Colorless green ideas sleep furiously"  Axiom of categoricity  Bought priesthood  Kartesiolainen kielitiede  Chomskyn normaalimuoto  Chomskyn hierarkia  Chomsky–Schützenberger theorem  Cognitive closure (philosophy)  Yhteydetön kielioppi  Context-sensitive grammar  Corporate media  Deep structure and surface structure  Deterministic context-free grammar  Digital infinity  E-Language  Elite media  Empty category principle  Extended Projection Principle  Formal democracy  Formaali kielioppi  Generative grammar  Government and binding  |  I-Language  Konstituenttianalyysi  Innateness hypothesis  Intellectual responsibility  Language acquisition device  Levels of adequacy  Linguistic competence  Linguistic performance  Logical Form (linguistics)  M-command  Markedness  Media manipulation  Mentalismi  Merge (linguistics)  Minimalist program  Non-configurational language  Parasitic gap  Fonologia  Phrase structure grammar  Phrase structure rules  Plato's Problem  Ärsykkeen köyhyys  |  Principles and parameters  Projection Principle  Propaganda model  Psykologinen nativismi  Rekursio  Scansion  Second-language acquisition  Itsesensuuri  Specified subject condition  Speech community  Statistical language acquisition  Structure preservation principle  Subjacency  Symbol (formal)  Tensed-S condition  Terminal and nonterminal symbols  Trace erasure principle  Transformational grammar  Transformational syntax  Universal grammar  X'-teoria  |
Huomioita

↑  Lausutaan englanniksi  [noʊm ˈtʃɒmski], (ohje) hepreaksi ['noʔam 'χomski].
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Noam Chomsky Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Noam Chomsky Wikisitaateissa
Lisää luettavaa aiheesta Noam Chomsky on Wikiaineistossa
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Chomskyn MIT-kotisivu (englanniksi)
Noam Chomsky -arkisto – suomennettuja Chomskyn kirjoituksia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  Google Scholar  Leopoldina  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  ORCID  Scopus  zbMATH 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC 2  IdRef 
Presidentti Richard Nixon asetti Chomskyn ”vihollisten listalle” (”Enemies List”).
Noam Chomsky (1977)
Chomsky Maailman sosiaalifoorumissa Porto Alegressa vuonna 2003.
Chomsky puhumassa Occupy-liikkeessä vuonna 2011.
Nordanå

Nordanå on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiönsaaren länsiosassa Dragsfjärdissä.
Nordanå sijaitsee Sunnanåjoen pohjoispuolella. Nordanån kyläalue ulottuu länteen merelle saakka ja pohjoiseen Stormossenille. Idässä kylää rajaa Finhova. Kylän eteläosa on tasaista peltoaukeaa, mutta muutoin alue on metsää, mäkiä ja suota.
Vuoden 1571 maakirjan mukaan Nordanåssa on ollut tuolloin kuusi taloa. Kylä autioitui 1600-luvulla, mutta asutettiin uudelleen 1700-luvulla. Isojaon aikaan kylässä oli viisi kantatilaa. Näistä Nybondas ja Vestergård yhdistyivät Nyborgin tilaksi vuonna 1969 ja Berga ja Östergård yhdistyivät Nordanån tilaksi vuonna 1983. Nykyisin kylän harva asutus sijaitsee kylän halki kulkevan Skinnarvikintien varrella. Meren rantaan on rakennettu hieman kesämökkejä.
Votka

Votkamartini on suosittu drinkki.
Votka tai vodka (ven. во́дка, vodka) on kirkas väritön viina. Sitä valmistetaan käyttämällä ja tislaamalla jostain tärkkelys- tai sokeripohjaisesta raaka-aineesta, kuten viljasta, perunasta tai melassista. Votkan alkoholipitoisuudeksi on Euroopan unionissa määritelty vähintään 37,5 tilavuusprosenttia ja Yhdysvalloissa 40 tilavuusprosenttia.
Votka keksittiin vuosisatoja sitten Venäjällä tai Puolassa. Koska votka on lähes mautonta ja hajutonta lukuun ottamatta alkoholin tuomaa polttavaa makua, se on suosittu drinkkisekoitusten ja boolien ainesosana.
Etymologia

Juoman suomenkielinen nimi on lainasana venäjän kielestä. Venäjänkielinen nimitys vodka on diminutiivimuoto sanasta voda, ’vesi’, ja äännetään [ˈvotkə].
Määritelmät ja lainsäädäntö > EU:ssa

Euroopan parlamentti määritteli votkan tammikuussa 2008 alkoholijuomaksi, joka valmistetaan etanolista ja tuotetaan käyttämällä ja tislaamalla perunasta, viljasta tai muusta maataloustuotteesta, joiden osuutta on vähennetty valmistusprosessissa tietoisesti. Votkan alkoholipitoisuuden tulee olla vähintään 37,5 tilavuusprosenttia, ja sen saa maustaa vain aineilla, joita esiintyy käytetyissä raakamateriaaleissa. Jos votka on valmistettu muusta kuin viljasta tai perunasta, tämä pitää mainita etiketissä.
Määritelmät ja lainsäädäntö > Suomessa

Nimitystä ”suomalainen vodka” voidaan Suomessa käyttää vain sellaisesta alkoholijuomasta, joka on valmistettu viljasta tai perunasta ja joka on kokonaan valmistettu sekä pullotettu Suomessa. Asetuksen mukaan votka on ”Suomesta peräisin oleva yksinomaan käymistietä saadusta viljamäskistä tislaamalla valmistettu vodka, jonka alkoholipitoisuus on enintään 60 prosenttia tilavuudesta ja joka vastaa Euroopan talousyhteisössä ja sen jäsenvaltioissa voimassa olevia määräyksiä”. EU-direktiivin johdosta myös suomalaisen Koskenkorva-viinan etiketissä on pitänyt vuodesta 2009 alkaen mainita, että tuote on votkaa.
Määritelmät ja lainsäädäntö > Yhdysvalloissa

Yhdysvalloissa votkalta edellytetään sitä, että sen aromi, maku ja väri on poistettu tislauksessa, ja sen alkoholipitoisuuden täytyy olla vähintään 40 prosenttia. Lisäaineet ovat sallittuja tiettyyn määrään asti.
Raaka-aineet

Votka tehdään useimmiten viljasta, perunasta tai sokerijuurikkaasta saatavasta melassista, joskus viinirypäleistä. Raaka-aineen valinta riippuu tuotantoalueen ilmastosta sekä kansallisista tavoista ja mieltymyksistä. Venäjällä suositaan vehnää, Puolassa ruista ja Suomessa ohraa. Perunana käytetään tavallista perunaa tärkkelyspitoisempaa lajiketta sekä pienikokoisia mukuloita, sillä niissä on enemmän tärkkelystä kuin isommissa.
Käytetyllä raaka-aineella on vaikutuksensa votkan makuun. Esimerkiksi perunasta tehty votka on voimakkaamman makuista ja suutuntumaltaan kermaisempaa kuin viljapohjainen votka.
Ainakin Ruotsissa ja Suomessa on votkaa valmistettu myös sulfiittiselluloosatehtaiden tuotannolle tarpeettomista puun sokereista tuotetusta metanolipitoisesta sulfiittispriistä poistamalla siitä metanolikomponentti erityisellä puhdastislauskojeistolla.
Valmistus

Veteen sekoitettu raaka-aine aluksi lämmitetään ja sekoitetaan mäskiksi. Siihen sekoitetaan amylaasia ja diastaasientsyymejä, jotta tärkkelys hajoaisi yksinkertaisiksi sokereiksi, kuten glukoosiksi ja maltoosiksi. Perunat täytyy kuoria ja harjata ensin. Mäski jäähdytetään noin 30 celsiusasteeseen, ja siihen lisätään hiiva, joka on useimmiten leivinhiivaa. Näin saatua ainetta käytetään 7–15-prosenttiseksi käymisastioissa yhdestä päivästä kahteen viikkoon.
Käymisen jälkeen rankki tislataan useita kertoja. Jos tisleen lopullinen alkoholipitoisuus on 95 prosenttia, mausta tulee neutraali, mutta jos alkoholipitoisuus on vähemmän, siinä on enemmän makua. Yleisimmin käytetään jatkuvaa tislausmenetelmää eli kolonnitislausta, jolla tuotanto on tehokasta, mutta myös vanhempaa pannutislausmenetelmää käytetään edelleen.
Tisleeseen lisätään vettä, niin että valmiissa juomassa on vettä noin 70 prosenttia. Parhaanlaatuisessa vedessä ei ole paljon suoloja tai ioneita, eikä siitä tule juomaan sivumakua. Jotkut tuottajat lisäävät votkaan hiukan hunajaa, sokeria, glyseriiniä tai sitruunahappoa lisätäkseen juoman viskositeettia ja pehmentääkseen sen makua.
Ennen pullotusta votka suodatetaan aktiivihiilen läpi. Suodatuksessa juomasta saadaan poistettua epäpuhtaudet, jotka vaikuttavat väriin, tuoksuun ja makuun. Ennen hiilen käyttöönottoa votkan suodatus tehtiin esimerkiksi kankaan, villan, paperin tai hiekan läpi. Joskus votka viilennetään ennen suodatusta.
Kansallisia erityispiirteitä

Venäläinen votka valmistetaan yleensä vehnästä, ja siinä on usein hienoinen aniksen maku. Venäläinen votka makeutetaan usein pienellä määrällä sokeria tai hunajaa.
Puolalainen votka valmistetaan perinteisesti rukiista. Joskus käytetään perunaa, etenkin Stobrawaa, mutta harvemmin muuta viljaa kuin ruista. Puolan lain mukaan puolalaisessa votkassa ei saa olla lisäaineita, mutta maustetussa votkassa saa olla luonnollisia makuaineita, väriaineita ja korkeintaan sata grammaa sokeria litrassa.
Länsimaiselle votkalle on sen tuotantoalueen laajuuden vuoksi vaikea antaa yleistä luonnehdintaa. Pohjoismaista, eurooppalaista ja pohjoisamerikkalaista votkaa markkinoidaan usein puhtaana tuotteena. Alkujaan länsimaiset votkat olivat melko neutraaleja, mutta nykyaikana tuotetaan myös hienoisesti maustettuja juomia. Smirnoff on Britannian ja Amerikan suosituin votkamerkki. Huokeampi amerikkalainen votka tehdään usein melassista mutta kalliimmat merkit viljasta.
Historia > Venäjällä

Votkaa juotiin Venäjällä viimeistään 1300-luvulla. Pietari Suuren aikana ylimystöllä oli yksinoikeus votkan tuotantoon. Votkan tuotanto ja myynti tulivat valtion monopoliksi vuonna 1902. Neuvostoliiton aikana venäläistä votkaa myytiin valtiollisen Sojuzplodoimportin kautta.
Neuvostoliiton romahduksen jälkeen Venäjän presidentti Boris Jeltsin lakkautti 1990-luvulla valtion votkamonopolin, ja halvasta verottomasta votkasta tuli jälleen suosittua juomaa aiempien vuosien alkoholirajoitusten poistuttua. Raakana juotu votka on Venäjän suosituin alkoholijuoma suurkaupunkien Moskovan ja Pietarin ulkopuolella. Venäläinen aikuinen joi 2010-luvulla keskimäärin 20 litraa votkaa vuodessa. Votkan suurkulutus oli tuolloin tutkijoiden mukaan merkittävä syy sille, että neljäsosa venäläisistä miehistä kuoli alle 55-vuotiaana.
Historia > Puolassa

Votkaa on valmistettu Puolassa yhtä kauan kuin Venäjälläkin. Varhaisin tunnettu maininta sanalle wódka esiintyy oikeuden pöytäkirjoissa vuodelta 1405. Keskiajalla Puolan kuningas antoi kaikille Puolan kansalaisille oikeuden valmistaa ja myydä votkaa ja muita alkoholijuomia. Sen seurauksena monet puolalaiset perheet ryhtyivät valmistamaan itsetehtyä ja eri tavoin maustettua votkaa. Krakovasta tuli Puolan votkatuotannon keskus 1500-luvun loppuun mennessä, ja sen jälkeen Gdańskista.
Puolan aateli sai 1600-luvun puolivälissä monopolin votkan tuotantoon ja myyntiin alueillaan. Perunaa alettiin käyttää puolalaisen votkan raaka-aineena uudella menetelmällä 1800-luvun alussa. Toisen maailmansodan jälkeen Puolan votkatuotanto tuli valtion monopoliksi. Votkayhtiöt yksityistettiin jälleen vuonna 1999, minkä seurauksena maassa on nykyisin yli tuhat votkamerkkiä.
Historia > Länsimaissa

Votka tuli länsimaihin Venäjän vallankumouksen seurauksena, kun Ranskaan paennut Vladimir Smirnov perusti Pariisiin tislaamonsa ja alkoi valmistaa Smirnoff-votkaa. Sitä alettiin valmistaa 1930-luvulla myös Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Votkasta alkoi 1960- ja 1970-luvuilla tulla länsimaissa suosittua nuorten aikuisten keskuudessa. Votkan etuina pidettiin sitä, ettei se aiheuttanut krapulaa tai pahanhajuista hengitystä. Suosituiksi nousivat Smirnoffin ohella muun muassa suomalainen Finlandia ja ruotsalainen Absolut.
Votkan suosioon vaikutti se, että kirjailija Ian Flemingin 1950-luvulla luoma suosittu agenttisankari James Bond juo votkamartineja ginimartinien sijaan sekä votkaa myös muiden drinkkien osana. Elokuvissa Bond on yleensä juonut Smirnoffia, romaaneissa Stolitšnajaa. Votka on ollut toistuvasti esillä myös brittiläisessä komediasarjassa Todella upeeta (1992–).
Käyttö

Votka voidaan nauttia raakana, jolloin se usein jäähdytetään kylmäksi. Votkaa käytetään myös monessa drinkissä eli cocktailissa. Votkadrinkkejä ovat esimerkiksi Bloody Mary, Musta Ryssä, Screwdriver, Sex on the Beach, Valkovenäläinen ja vodkamartini.
Perinteiseen venäläiseen ruokapöytään kuuluu votkakarahvi, ja edelleen venäläisissä ravintoloissa votka tilataan usein karahvi kerrallaan tai ainakin paino-, ei tilavuusmitoissa. Perinteinen venäläinen annoskoko votkalle on sata grammaa.
Suosio nykyisin

Votka on ollut jo kauan suosittu juoma Itä-Euroopassa, Pohjois-Euroopassa ja Keski-Euroopassa. Länsi-Euroopassa ja Amerikassa se nousi suosioon 1960-luvulta alkaen.
Asukasta kohti votkaa käytetään eniten Venäjällä, Puolassa, Ukrainassa, Bulgariassa, Slovakiassa, Yhdysvalloissa, Irlannissa, Suomessa ja Isossa-Britanniassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Votka Wikimedia Commonsissa
| n k Alkoholijuomat |
| --- | --- |
Käymisteitse  valmistetut alkoholijuomat‎:  Olut  Siideri  Viini (Hedelmäviini, Kuohuviini, Madeira, Marsala, Portviini, Punaviini, Roseeviini, Samppanja, Sherry, Valkoviini, Vermutti) 
Juomasekoitukset‎:  Booli  Drinkki  Glögi  Lonkero  Ready to drink 
Väkevät alkoholijuomat‎:  Katkerot  Likööri  Rommi  Viski  Viina (Absintti, Akvaviitti, Anis, Brandy‎, Calvados, Genever, Gini, Grappa, Konjakki, Mezcal, Ouzo, Raki, Soju, Tequila, Votka) 
Votkamuseo Mandrogissa.
Maat, joissa vodka on suosituimpia alkoholituotteita ja joissa sitä valmistetaan eniten.
E-Type

E-Type vuonna 2008.
E-Type (oik. Bo Martin Erik Erikson, s. 27. elokuuta 1965 Uppsala) on ruotsalainen eurodance-artisti, joka nousi myyntilistoille kappaleella "Set the World on Fire" vuonna 1995. E-Typen pääsolistina vuoteen 2004 toimi Nana Hedin. Videoilla ja keikkalavoilla E-typen kanssa kuitenkin esiintyi Dilnarin ”Dee” Demirbag, siksi että Hedin oli ylipainoinen, eikä omasta mielestään voinut sen vuoksi esiintyä julkisesti.
E-Type aloitti vuonna 1991 singlellä "We've Got the Atmosphere". Se nousi Ruotsin listojen kärkeen. Seuraavan vuoden aikana E-Typestä tuli tunnettu ruotsalaisessa viihdemaailmassa. Hän toimi TV-juontajana, teki elokuvamusiikkia ja kirjoitti lauluja useille ruotsalaisille artisteille.
E-Type on julkaissut 30 singleä, 6 studioalbumia ja kaksi kokoelmaa. Hänen äänitteet olivat myyneet vuoteen 2009 mennessä maailmanlaajuisesti 17 miljoonaa kappaletta.
E-Typen viimeisin albumi julkaistiin vuonna 2007.
Yhtye > Soittajat, laulajat ja taustalaulajat

Nana Hedin; naispäävokalisti vuoteen 2004 saakka.
Mikkey Dee; rummut, soittaa rumpuja Motörheadissa. E-Typen hyvä ystävä.
Johan Dereborn; soittaa bassoa, laulaa ja johtaa yhtyettä. On työskennellyt myös Dr. Albanin kanssa. Tehnyt E-Typenkin kappaleista countryversioita.
Pontus Norgren; kitarat, heavy rock -kitaristi.
Roger Gustafsson; soittaa kitaraa. Johanin vanha ystävä.
Therese Löf; taustalaulaja, tuli yhtyeeseen kesällä 2008.
Linda Andersson; taustalaulaja.
Jessica Folcker; taustalaulaja.
Yhtye > Tekniikka

Niklas Ekström, kiertueen manageri ja näyttöinsinööri
Johan Walin, ääni-insinööri
Stefan Sjöland, valaistusinsinööri
Roger Albinsson, backline-teknikko
Jonas Hultgren, pyrotekniikka
Uran alku

Artistinimensä E-Type keksi matkalla kirjoittamaan sopimusta levy-yhtiöön Stakka Bon jengin kanssa. He joutuivat matkalla poliisin pysäyttämäksi, ja heidän ohitseen viiletti Jaguar E-Type -urheiluauto.
Alun perin 1980-luvulla E-Type soitti rumpalina speed metal -yhtyeissä Maninnya Blade ja Hexenhaus (ei tule sekoittaa suomalaiseen samannimiseen goottirock-yhtyeeseen). Vuonna 1991 hän tapasi Stakka Bon ja alkoi kiinnostua dancemusiikista. Alun perin he toimivat nimellä Stakka B and E-Type. Vuoden 1993 keskivaiheilla hän teki ensimmäisen soolosinglensä nimeltä "I'm Falling", mutta siitä ei tullut suurtakaan menestystä.
Uran kehittyminen

E-Type alkoi yhdessä tuottajien Denniz Popin ja Max Martinin kanssa tehdä materiaalia debyyttialbumilleen "Made in Sweden".
Kesällä 1994 ensimmäinen yhteistyön tulos, single "Set The World On Fire", nousi ruotsalaisille listoille. Kappaleella oli mukana myös Nana Hedin, jonka hän oli tavannut samana vuonna. Seuraava single "This Is The Way" myi edeltäjänsä lailla kultaa. Debyyttialbumi "Made In Sweden" julkaistiin marraskuussa 1994. Vuoden 1994 ruotsalainen menestyjä on palkittu kolmella palkinnolla Swedish Dance Music Awardseissa.
Euroopan ja USA:n valloitus

Onnistumisten jälkeen Eurooppa alkoi osoittaa lisääntyvää mielenkiintoa ruotsalaiseen platinaa myyneeseen artistiin. Singlet "Set The World On Fire" ja "This Is The Way" pääsivät Ranskan ja Saksan listoille vuoden 1995 aikana. Keväällä 1996 USA:n yökerhot alkoivat suosia E-Typea "This Is The Way" -kappaleen myötä, joka sijoittui todella hyvin Billboard Club Chartissa. E-Typen toinen albumi, "The Explorer", julkaistiin syyskuussa vuonna 1996 ja tuottajina toimivat edelleenkin Denniz Pop ja Max Martin. Albumi tuotti viisi onnistunutta singleä.
E-Typen kolmas albumi "Last Man Standing" julkaistiin marraskuussa 1998, ja tuon vuoden kesällä sekä syksyllä E-Type menestyi vieläkin paremmin singleillä "Angels Crying" ja "Here I Go Again". Seuraava albumi "Euro IV Ever" menestyi hyvin myyntilistoilla singlejulkaisujen "Life" ja "Africa" ansiosta.
E-Typen muut harrastukset

Vuonna 2000 julkaistiin E-Typen ensimmäinen kirja, "Sveakampen". Kirja on puoliomaelämäkerta viikingeistä. Kirjan hahmot pohjautuvat E-Typen kavereihin ja tuttaviin. Vuoden 2001 lopulla Sveakampen oli saatavilla myös tietokonepelinä.
Musiikkityyli

E-Typen musiikki, jonka tyyli on pysynyt samana yli kymmenen vuotta,milloin? on rap-vaikutteista dancemusiikkia, jossa käytetään vahvoja naisvokalisteja kuten Nana Hedin. E-Typen tunnettuja kappaleita ovat myös "This is the Way", "Life", "Here I Go Again", "Angels Crying" ja "Campione 2000". Vuonna 1998 E-Type palkittiin World Music Awards -tapahtumassa parhaana pohjoismaisena artistina.
Yksityiselämä

E-type on seurustellut huhtikuusta 2022 Melinda Jacobsin kanssa ja he kertoivat kesällä 2022 saavansa lapsen tammikuussa 2023.
Levytykset > Albumit

Made In Sweden  (1994)
The Explorer  (1996)
Last Man Standing  (1998)
Greatest hits+remix  (1999)
Euro IV Ever  (2001)
Loud Pipes Save Lives  (2004)
Loud Pipes Save Lives (Sport edition)  (2004)
Euro IV Ever In America  (2006)
Eurotopia  (2007)
Greatest hits 2008  (2008/Only russia)
Levytykset > Singlet

Numania 1 (Stakka B:n kanssa)  (1991)
We Got the Atmosphere (Stakka B:n kanssa)  (1992)
I'm Falling  (1993)
Set the World on Fire   (1994)
This Is the Way  (1995)
Do You Always Have to Be Alone  (1995)
Russian Lullaby  (1995)
Megamix  (1996)
Free Like a Flying Demon  (1996.)
Calling Your Name  (1997)
Back in the Loop  (1997)
I Just Wanna Be With You  (1997)
You Will Always Be a Part of Me  (1997)
Angels Crying  (1998)
Here I Go Again  (1998)
Princess of Egypt  (1999)
Hold Your Horses  (1999)
Campione '2000  (2000)
Es Ist Nie Vorbei  (Blümchenin kanssa) (2000)
Life  (2001)
Africa  (2002)
Banca Banca  (2002)
Paradise  (2004)
Camilla / Olympia  (2004)
The Predator / Far Up in the Air  (2005)
True Believer  (2007)
Eurofighter  (2007)
True Believer [UK Version]  (2008)
The Tide  (2008)
Rain [UK Version]  (2009)
Back 2 life  (2011)
Det Löser Sig (2011)
Campione 2012 (2012)
Ride the Lightning (2019)
Aiheesta muualla

E-Type.se
E-Typeportalen
E-Type.dk
E-Type.nl
Thisisetype.fr (Arkistoitu – Internet Archive)
E-Type.fr (Arkistoitu – Internet Archive)
Dalslanninkoira

| Dalslanninkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ruotsi
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija, karjakoira, vartiokoira
Muita nimityksiä:  Dalbohund, Dalbo Dog, Dalbo Hound, Dahlbo Hound
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  75–81 cm
Väritys:  mustaharmaa, ruskea ja kellanharmaa
Dalslanninkoira (Dalbohund) on sukupuuttoon kuollut ruotsalainen koirarotu.
Ulkomuoto

Dalslanninkoira muistutti ulkoisesti estrelanvuoristokoiraa ja oli tämän ja leonberginkoiran tapaan olemukseltaan leijonamainen. Suteen verrattuna se oli vankkarakenteinen ja tukeva. Se oli kookas, tuuheakarvainen, voimakasrakenteinen ja vaikuttavan näköinen. Sen pää oli leveä ja silmien välistä litteä, kuono melko lyhyt ja leveä. Runko oli pitkä ja lihaksikas, korvat suuret ja riippuvat ja häntä pitkä ja hapsuinen. Raajat olivat suuret ja vankat. Pitkä, runsas karvapeite peitti selän ja hännän. Väritys oli susimainen: joko ruskea, musta harmain laikuin tai kellanharmaa – Ruotsin Kennelliiton mukaan yleisin väritys oli kuitenkin keltainen mustalla satulalla. Säkäkorkeus oli 75–81 cm.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu oli luonteeltaan valpas, nopeasti reagoiva ja erittäin rohkea. On paljon tarinoita koirista, jotka kykenivät jopa tappamaan laumaa uhanneita susia.