stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan parlamenttivaalit 2007
Kiista sisäasiainministeriön joukkojen hallinnasta

Pääministeri Viktor Janukovytš vetosi 25. toukokuuta presidentti Viktor Juštšenkoon suoraan, jotta tämä keskeyttäisi voimatoimet. Hän myös sanoi hallituksen tekevän kaikkensa, ettei syyttäjänlaitos tai perustuslakituomistuin menettäisi merkitystään.
Ukrainan rada nimitti varapääministeriksi Oleksandr Kuzmukin 246 äänellä. Hän oli toiminut 1996-2001 ja lokakuusta 2004 helmikuuhun 2005 Ukrainan puolustusministerinä sekä Ukrainan maaliskuun 2006 parlamenttivaaleista asti kansanedustajana. Paikkansa varapääministerinä joutui jättämään Volodymyr Radženko  Hänet oli Ukrainna korkein oikeus todennut 1+1-televisiokanavan 70%:ksi omistajaksi.
Viktor Juštšenko pyysi, etteivät Ukrainan kansallisen turvallisuus- ja puolustusneuvoston jäsenet poistuisi Kiovasta ja että he olisivat jatkuvasti tavoitettavissa tilanteen kehittymisen ajan.
Viktor Juštšenko ilmoitti myös ottavansa Ukrainan sisäasiainministeriön joukot suoraan komentoonsa. Tätä määräystä piti laittomana 259 kansanedustajaa ja laillisena 226 kansanedustajaa parlamentissa. Ukrainan parlamentin puhemies, Oleksandr Moroz, luonnehti tapahtumia puhdistukseksi. Hän lyhensi Slovakian vierailuaan.
Noin kaksituhatta Ukrainan sisäasiainministeriön joukkojen sotilasta aloitti marssinsa komentajansa Oleksander Kikhtenkon johdolla kohti Kiovaa presidentti Viktor Juštšenkon tueksi tämän antaman määräyksen perusteella. Toimella ei ollut Ukrainan sisäasiainministerin valtuutusta. Kilpailevat osapuolet kävivät neuvotteluja.
Oleksander Kikhtenko kieltäytyi ottamasta määräyksiä vastaan sisäasiainministeriltä ja toimi oman tilannenäkemyksensä mukaan. Sisäasiainministeri Vasyl Tsuškon mukaan poliitikkojen pitäisi olla vähemmän jännittyneitä: On välttämätöntä rauhoittua. Mitään voimaa ei käytetä. Emme rynnäköi minnekään.
Syyskuun vaalit

Ukrainan presidentti ja pääministeri käytyään neuvotteluja sopivat, että vaalit järjestetään 30. syyskuuta 2007.
Vaaleissa tuloslaskennan ollessa kesken kaikkein keskeisimmäksi kysymykseksi koitui se, pääseekö Alueiden puolueen kanssa hallitukseen mennyt Ukrainan sosialistinen puolue 3%:n vaalikynnyksen yli. Ukrainan vaalilaskenta suoritettiin hitaammin kuin maaliskuun 2006 parlamenttivaaleissa, vaikka silloin samoihin vaaliuurniin pudotettiin myös paikallisvaalien äänet.
Hidas vaalilaskenta sai Julija Tymoshenkon ryhmittymän epäilemään, että ylimääräinen vaalilaskentaan käytetty aika olisi käytetty vaaliväärennökseen, jotta Alueiden puolueen kanssa hallituksessa oleva Ukrainan sosialistinen puolue saataisiin 3%:n vaalikynnyksen yli ja parlamenttiin.
Ukrainan parlamenttivaaleista jätettiin 85 tutkintapyyntöä syyttäjäviranomaisille koskien 30.9. ja 29.9. tapahtuneita vaalilautakuntien toimia.
Mahdollinen hallituspohja

On mahdollista, että demokraatit saavat 230 paikkaa. Mikäli hallituspohjaa halutaan varmistaa mahdollisten kansanedustajien ryhmän vaihtamisen varalta, voi hallitusrintama ottaa kolmanneksi Lytvynin ryhmittymän 20 kansanedustajalla, jolloin hallitusrintaman kannatuspohjaksi muodostuu 250 kansanedustajaa, vähäisimmän yksinkertaisen enemmistön ollessa 226.
Venäjän federaation Kiovan suurlähettiläs Viktor Tšernomyrdin on ilmoittanut, että Venäjä on yhteistyössä minkä tahansa nimitettävän Ukrainan hallituksen kanssa.
Parlamenttivaalien ääntenlaskennan ollessa kesken Gazprom ilmoitti perivänsä Ukrainan maksamattomia maakaasumaksuja. Mikäli Ukraina ei maksa, vähentää Gazprom maakaasuntoimituksia Ukrainaan. Kuitenkin Ukrainan kautta kulkee myös kolmansiin maihin toimitettavaa maakaasua.
Paikkaennuste

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Political alignment 2007 | Vote percentage 2006 to 2007 (Top Six parties) |  |
| Puolue | Paikkaennuste |
| --- | --- |
Alueiden puolue Viktor Janukovytš:  173 (-13)
Julija Tymošenkon ryhmittymä Julija Tymošenko:  157 (+28)
Meidän Ukrainamme – Kansan itsepuolustus:  73 (-8)
Ukrainan kommunistinen puolue Petro Porošenko:  27
Volodymir Lytvynin ryhmittymä Volodymir Lytvyn:  20 (+20, jäi 26.3.2006 3%:n äänikynnyksen alle)
Paikkaennuste > Alueelliset tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Party of Regions  results (34.37%) | Bloc Yulia Tymoshenko results (30.71% | Our Ukraine People's Self-Defence results (14.15%) |
| Communist Party of Ukraine results (5.39%) | Bloc Lytvyn Party results (3.96%) | Socialist Party of Ukraine results (2.86%) |
| Alue> Ukraina | Äänet> 37,185,882 | Äänestysprosentti> 62.70 | Alueiden puolue> 34.4 | Julija Tymošenkon ryhmittymä> 30.7 | Meidän Ukrainamme> 14.2 | Ukrainan kommunistinen puolue> 5.4 | Volodymir Lytvynin ryhmittymä> 4.0 | Ukrainan sosialistinen puolue> 2.9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Itäinen |  | 63.8 | 66.5 | 7.5 | 3.4 | 7.3 | 2.2 | 4.9 |
| Donetskin alue | 3,620,888 | 66.0 | 76.0 | 4.5 | 2.0 | 6.8 | 1.0 | 1.3 |
| Luhanskin alue | 1,898,637 | 66.3 | 73.5 | 5.1 | 1.7 | 8.5 | 2.4 | 1.3 |
| Harkovan alue | 2,282,993 | 58.3 | 49.6 | 16.4 | 8.1 | 8.3 | 4.6 | 2.6 |
| Eteläinen |  | 57.0 | 54.6 | 13.6 | 6.5 | 7.7 | 4.6 | 3.4 |
| Krimin autonominen tasavalta | 1,568,070 | 55.8 | 61.0 | 6.9 | 8.2 | 7.6 | 3.9 | 1.9 |
| Zaporižžjan alue | 1,515,832 | 61.4 | 55.5 | 14.7 | 4.7 | 8.3 | 5.5 | 2.3 |
| Mykolajivin alue | 971,038 | 57.6 | 54.4 | 16.6 | 5.8 | 7.2 | 4.5 | 1.9 |
| Odessan alue | 1,851,868 | 54.5 | 52.2 | 13.7 | 6.5 | 6.2 | 5.1 | 7.2 |
| Hersonin alue | 893,442 | 55.5 | 43.2 | 23.1 | 9.1 | 9.1 | 3.7 | 2.5 |
| Sevastopol | 308,928 | 59.7 | 64.5 | 5.0 | 2.3 | 10.3 | 2.5 | 2.7 |
| Keskinen |  | 60.5 | 30.6 | 34.8 | 11.8 | 6.4 | 4.7 | 2.4 |
| Vinnytsjan alue | 1,342,608 | 64.5 | 12.6 | 50.0 | 18.6 | 5.0 | 3.1 | 2.5 |
| Dnepropetrovskin alue | 2,810,168 | 58.9 | 48.7 | 20.8 | 6.2 | 7.6 | 5.0 | 1.3 |
| Kirovohradin alue | 614,832 | 57.9 | 27.0 | 37.6 | 11.7 | 6.4 | 5.5 | 2.8 |
| Pultavan alue | 1250,952 | 61.9 | 24.8 | 37.9 | 14.5 | 6.5 | 4.9 | 3.0 |
| Tšerkasyn alue | 1,095,058 | 60.1 | 15.5 | 47.0 | 15.3 | 4.9 | 4.9 | 4.3 |
| Pohjoinen |  | 62.5 | 16.7 | 45.5 | 16.1 | 4.9 | 5.7 | 2.1 |
| Žytomyrin alue | 1,044,852 | 62.5 | 22.4 | 37.0 | 15.1 | 5.8 | 8.3 | 2.5 |
| Kiovan alue | 1,679,197 | 61.9 | 13.0 | 53.4 | 15.1 | 3.0 | 5.1 | 2.2 |
| Sumyn alue | 990,575 | 62.0 | 15.7 | 44.5 | 20.8 | 5.8 | 3.3 | 2.0 |
| Tšernihivin alue | 939,072 | 61.8 | 20.7 | 41.9 | 14.9 | 6.7 | 4.2 | 2.9 |
| Kiova | 2,151,576 | 63.5 | 15.0 | 46.2 | 15.8 | 4.6 | 6.6 | 1.6 |
| Läntinen |  | 68.4 | 8.3 | 48.9 | 29.1 | 1.8 | 3.2 | 1.6 |
| Volynian alue | 801,557 | 71.0 | 6.7 | 57.6 | 20.0 | 2.7 | 4.6 | 1.9 |
| Taka-Karpatian alue | 946,525 | 52.1 | 19.8 | 28.9 | 31.1 | 1.8 | 6.0 | 3.5 |
| Ivano-Frankivskin alue | 1,080,296 | 72.6 | 3.0 | 50.7 | 36.8 | 0.8 | 1.0 | 0.8 |
| Lvivin alue | 2,002,372 | 73.9 | 4.2 | 50.4 | 36.0 | 1.0 | 1.1 | 0.6 |
| Rivnen alue | 865,092 | 68.7 | 10.4 | 51.0 | 20.8 | 2.4 | 6.1 | 2.1 |
| Ternopilin alue | 870,214 | 76.5 | 3.0 | 51.6 | 35.2 | 0.7 | 1.6 | 1.1 |
| Hmelnytskyin alue | 1,083,968 | 66.3 | 14.1 | 48.2 | 18.4 | 4.0 | 6.6 | 1.7 |
| Tšernivtsin alue | 705,272 | 58.2 | 16.8 | 46.2 | 20.3 | 2.3 | 2.5 | 3.8 |
| Lähetystöt | 431,142 | 6.0 | 26.5 | 33.1 | 25.5 | 1.6 | 2.3 | 1.2 |
Aiheesta muualla

Ukrayinska Pravda: 300 Votes Is Not a Problem for Yanukovych and Moroz, Valeriy Pesetskyi (Arkistoitu – Internet Archive) 28.3.2007
Ukrayinska Pravda: Ukraine Is Going Downhill, Dear Friends! (Arkistoitu – Internet Archive), Maryna Pyrozhuk, käännös Eugene Ivantsov, 26.3.2007
Ukrayinska Pravda: The Party of War vs the Party of Peace (Arkistoitu – Internet Archive), Diana Dutsyk, käännös Eugene Ivantsov, 21.3.2007
Ukrayinska Pravda: Kuvia hallitusta ja radan enemmistöä tukevista vastamielenosoituksista[vanhentunut linkki]
The Moscow Times: Moscow No Match for Kiev (Arkistoitu – Internet Archive), Fyodor Lukyanov, numero 3631, sivu 8, 21.3.2007
The Guardian Unlimiten: Kiev paralysed by bitter divisions
Presidentti Juštšenkon puhe ukrainaksi (Arkistoitu – Internet Archive) ja puheen venäjänkielinen käännös
Luettelo mahdollista kansanedustajista
Highest vote per region (Percentage by national vote)
Results by electoral region (Percentage by national total vote)
Vote (Percentage by electoral region)
Swing 2006 to 2007 (Percentage by electoral regions)
Jupiter (harmonikka)

| Bayan Jupiter JSK |
| --- | --- |
Perustettu:  1994
Toimitusjohtaja:  Jevgeni Gusarov
Avainhenkilöt:  Mihail Platonov, tekninen johtaja
Kotipaikka:  Moskova, Venäjä
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  harmonikanvalmistus
Tuotteet:  bajan-harmonikka
Kotisivu:  www.bayanjupiter.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuva: Henry Doktorski, 2005. A World of Accordions Museum in Superior, Wisconsin, USA
Jupiter (ven. Баян Юптер) on venäläinen bajan-harmonikkamerkki ja soitinvalmistaja, jonka soittimet ovat maailmanlaajuisesti arvostettuja konserttiharmonikansoittajien instrumentteja.
Historia

Bayan Jupiter JSK -yhtiö perustettiin huhtikuussa 1994 jatkamaan Moskovan kokeellisen musiikki-instrumenttitehtaan (MEMIF) toimintaa, joka oli neuvostoaikoina Puna-armeijan alainen kehitysyksikkö. Perustajina oli ryhmä tunnettuja MEMIF:issä aiemmin työskennelleitä bajan-harmonikansoittajia. Yrityksen perustamista tuki Venäjän musiikkimestarien liitto sekä A. K. Ginzburg.
MEMIF:in arvostetuimman Jupiter-bajanmallin tekijänä oli suunnittelija ja insinööri Juri Volkovitš (1927–1981). "Jupiter" -malli sai kultamitalin ja ensipalkinnon Leipzigin soitinnäyttelyssä 1974 sekä muitakin kansainvälisiä tunnustuksia. Useat tunnetut konserttiharmonikkataiteilijat käyttävät tehtaan malleja.
Jupiler

Jupiler-pullo
Jupiler on belgialainen olutmerkki, tyyliltään pilsner. Jupileria valmistaa maailman suurin panimoalan yritys InBev.
Jupiler on yksi Belgian suosituimpia olutmerkkejä, ja panimo sijaitsee Jupillen kaupungissa, josta olut on saanut nimensäkin.
Jupiler on Belgian jalkapalloliigan pääsponsori.
Galleria

Korillinen Jupiler-pulloja
Jupiler-olutlasi
Jupiler-kahvila
Virkamaanjärvi

| Virkamaanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Tornio
Koordinaatit:  66°16′18″N, 24°25′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Virkamaanoja 
Järvinumero:  67.998.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,3 m  
Rantaviiva:  1,353 km  
Pinta-ala:  6,518 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVirkamaanjärvi 
Virkamaanjärvi  on Lapissa Torniossa Varajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Kivijoen valuma-alueeseen (67.998) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,3 metriä mpy.
Julia Varady

Julia Varady (s. 1. syyskuuta 1941) on saksanunkarilainen sopraano. Hän aloitti viulunsoiton kuusivuotiaana, mutta siirtyi 14-vuotiaana lauluun, jossa hänelle antoi varhaista opetusta Emilia Popp.
Varady debytoi Clujissa mezzosopraanona vuonna 1962. Hän on tulkinnut laajasti eri aikakausien repertoaaria Wolfgang Amadeus Mozartista ja romantikoista Aribert Reimanniin.
Varady on ollut vuodesta 1977 naimisissa itseään kuusitoista vuotta vanhemman baritoni Dietrich Fischer-Dieskaun kanssa. Mies jäi eläkkeelle laulu-uraltaan vuonna 1993.
Vesthardus-ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Vesthardus-ritarikunta (latv. Viestura ordenis) on historiallisesti Latvian kolmanneksi korkein ritarikunta. Ritarikunta perustettiin 12. heinäkuuta 1938, jolloin Latvian presidentti Karlis Ulmanis antoi asiaa koskevan asetuksen. Samalla annettiin asetus toisesta uudesta kunniamerkistä Kansallisen tunnustuksen rististä. Ritarikunnasta käytetään myös nimityksiä Isänmaan Vartijoiden ritarikunta ja Viesturs-ritarikunta (Verhardus Rex).
Ritarikunnan nimi periytyy Latvian historiasta 1200-luvulta. Tuolloin läntisessä Zemgalessa hallitsi Viesturs-niminen sotilashallitsija, jonka asuinpaikkana oli Tērveten linna. Hänestä käytettiin lähteestä riippuen erilaisia nimiä: Viestards, Viesthardus, Vesthardus, Vestardus ja Vesters. Tästä johtuu myös ritarikunnan nimitysten moninaisuus. Koska Viesturs taisteli menestyksekkäästi mm. saksalaisia vastaan, hänet otettiin ritarikunnan merkkihenkilöksi. Vesthardus-ritarikunta perustettiin Latvian muinaisten aikojen mahdin muistoksi.
Ritarikunnan kunniamerkkejä ehdittiin jakaa vain 20 kuukauden ajan ennen Neuvostoliiton miehitystä vuonna 1940. Marraskuun 1938 ja kesäkuun 1940 välisenä aikana kunniamerkkejä myönnettiin 3221 henkilölle, pääasiassa sotilaille. Suurristin eli 1. luokan kunniamerkin sai kuusi kenraalia.
Ritarikunta perustettiin uudelleen vuonna 2004 presidentti Vaira Vīķe-Freibergan toimiessa Latvian presidenttinä. Ritarikunnan kunniamerkkejä jaetaan pääasiassa armeijan palveluksessa oleville ja olleille sekä maanpuolustustyössä mukana olleille, mutta niitä voidaan myöntää myös ulkomaalaisille valtionpäämiehille ja esimerkiksi suurlähettiläille. Ritarikunta jakaantuu viiteen luokkaan: suurristin komentajat (suurristi), suurupseerit (1. luokan komentajamerkki), komentajat (komentajamerkki), upseerit (1. luokan ritarimerkki) ja ritarit (ritarimerkki). Siinä on lisäksi kolme mitaliluokkaa - kultainen, hopeinen ja pronssinen. Sotilashenkilöille kunniamerkit jaetaan miekkojen kera, siviilihenkilöiden kohdalla miekat korvataan toisella ristillä, ns. maltanristillä.
Ritarikuntaristi on valkoemaloitu ns. apilaristi, ja siinä on kullatut reunat. Ristin kultareunaisessa ja valkoemaloidussa keskuskuviossa on kirjaimet VR (Vesthardus Rex). Ristin kääntöpuolella on ritarikunnan tunnuslause "Confortamini et pugnate" (Ole vahva ja taistele) sekä vuosiluku 1219. Ritarikunnan nauha on tummanpunainen. Nauha ja risti liitetään toisiinsa heraldisen Latvian valtionvaakunan kautta.
Suurristi on halkaisijaltaan 58 mm ja sitä kannetaan 110 mm leveässä nauhassa. Naisten nauhan leveys on 75 mm. Suurristin rintatähti on halkaisijaltaan 87 mm. Suurupseerin kaulassa kannettavan kunniamerkin halkaisija on 52 mm ja siihen liittyvä rintatähti on halkaisijaltaan 80 mm. Rintatähti on nelisakarainen ja hopeoitu. Sen keskellä on ritarikunnan risti. Komentajien kaulassa kannettava merkki on samanlainen kuin suurupseerien, mutta siihen ei liity rintatähteä. Upseerit ja ritarit kantavat halkaisijaltaan 40 mm olevaa ristiä rinnassa 32 mm nauhassa. Mitalit ovat halkaisijaltaan 30 mm ja ne kannetaan 32 mm nauhassa.
Juha Mäkelä (tuomari)

Juha Mäkelä (s. 1971) on suomalainen juristi, joka toimii Suomen korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena.
Mäkelä valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1997 ja oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1999 sekä sai varatuomarin arvon vuonna 2000. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2010. Suomalainen Lakimiesyhdistys palkitsi hänet vuoden väittelijäksi.
Vuosina 1997–2009 Mäkelä toimi Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa assistenttina, tutkijana ja viransijaisena yliopistonlehtorina. Vuonna 2010 hän siirtyi työskentelemään korkeimpaan oikeuteen, jossa hän toimi määräaikaisena esittelijäneuvoksena 2010–2015, oikeussihteerinä 2011, vanhempana oikeussihteerinä 2011–2015 ja esittelijäneuvoksena 2015–2017. Lisäksi hän toimi korkeimman oikeuden riita-asioiden ryhmäpäällikkönä vuosina 2014–2017. Hänet nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi 1. tammikuuta 2018 alkaen.
Mäkelä on myös toiminut Vakuutuslautakunnan esittelijänä vuosina 2009–2010, kuluttajariitalautakunnan täysistunnon jäsenenä vuosina 2012–2017 ja asianajajatutkintolautakunnan puheenjohtajana vuonna 2023.
Julkaisuja

Sopimus ja erehdys: Sopimusoikeudellinen tutkimus oikeuserehdyksestä valinnanvapauden teorian näkökulmasta.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Suomalainen Lakimiesyhdistys, 2010.  ISBN 978-951-855-296-6.
Volkspark Friedrichshain

Märchenbrunnen-suihkulähdettä Volkspark Friedricshainissa.
Espanjan sisällissodan vapaaehtoisten muistomerkki Volkspark Friedrichshainissa. Fritz Cremerin veistos vuodelta 1968.
Volkspark Friedrichshain on puisto Berliinin Friedrichshainin kaupunginosassa. Se oli Berliinin ensimmäinen kunnallinen puisto. Puisto perustettiin vuosina 1846–1848 kansanpuistoksi kaupungin asukkaille, ja sitä laajennettiin 1874. Sen suunnitteli Gustav Meyer. Puiston pinta-ala on 49 hehtaaria.
Fridrichshainin puiston tunnetuin nähtävyys on arkkitehti Ludwig Hoffmannin suunnittelema, vuonna 1913 valmistunut Märchenbrunnen (”Satusuihkulähde”), joka käsittää useita terassimaisesia vesialtaita, holvikaaria ja satuhahmojen patsaita. Puisto kärsi toisessa maailmansodassa, minkä jälkeen sitä on uudistettu. Puistoon muodostettiin hävitettyjen bunkkereiden kivimurskasta kaksi keinotekoista kukkulaa, 78 metriä korkea Grosse Bunkerberg (”Suuri bunkkerivuori”) ja 48 metriä korkea Kleine Bunkerberg (”Pieni bunkkerivuori”). Puiston alueella on useita urheilukenttiä ja leikkipuistoja sekä joutsenlammikko.
Puiston alueella sijaitsee vuoden 1848 maaliskuun vallankumouksessa kuolleiden vallankumouksellisten hautausmaa Friedhof der Märzgefallenen. Sinne on haudattu yhteensä 183 maaliskuun vallankumouksen yhteydessä surmansa saanutta sekä 33 paikalle vuonna 1957 siirrettyä vuoden 1918 marraskuun vallankumouksen työläisvainajaa. Muualla puistossa ovat myös Espanjan sisällissotaan osallistuneiden vapaaehtoisten muistomerkki, saksalais-puolalainen muistomerkki sekä niin sanottu rauhankello.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkspark Friedrichshain Wikimedia Commonsissa
Volkspark Friedrichshain (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank
Juha Mäkelä (näyttelijä)

| Juha Mäkelä |
| --- | --- |
 Juha Mäkelä vuonna 1968
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1944 (ikä 80) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Toivo Mäkelä   Irma Seikkula
Sukulaiset:  Maarita Mäkelä (sisar)
Aiheesta muualla
IMDb 
Juha Toivo Mäkelä (s. 24. elokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisio­sarjoissa Puhtaat valkeat lakanat, Kotikatu, Kovaa maata ja Parhaat vuodet, sekä pienessä roolissa elo­kuvassa Anni tahtoo äidin. [lähde? ]
Varhainen elämä

Mäkelän vanhemmat olivat näyttelijät Toivo Mäkelä ja Irma Seikkula ja hänen sisarensa on näyttelijä Maarita Mäkelä.
Vetokytkin

Vetokytkin johon on kytketty perävaunu
Vetokytkin on laite, jonka avulla saadaan sekä varsinainen perävaunu että keskiakseliperävaunu kytkettyä kuorma-autoon.
Vetokytkimen keskellä on vetotappi, johon varsinaisen perävaunun tai apuvaunun aisan vetosilmukan pitää osua. Kun aisan vetosilmukka on tarpeeksi syvällä vetokidassa, lukittuu vetotappi silmukan läpi varmistaen perävaunun pysymisen paikoillaan ajon aikana.
Vetotappia voidaan käyttää käsin mekaanisesti tai servolla, joka on yleensä paineilmakäyttöinen.
Aiheesta muualla

Vetokytkimien valmistajia:
JOST (Arkistoitu – Internet Archive)
TAV-vetokytkimet (M. Korte Oy)
VBG
Just a Minute

Nicholas Parsons nauhoittamassa Just a Minutea BBC Radio 4:n studiolla 2. syyskuuta 2007.
Just a Minute on BBC Radio 4:n viihdeohjelma, jota on esitetty vuodesta 1967 alkaen. Ohjelmassa kilpailijat yrittävät puhua annetusta aiheesta 60 sekunnin ajan, ilman epäröintiä, aiheesta poikkeamista tai toistoa. Ohjelman alkuaikoina toistolla tarkoitettiin saman asian sanomista useamman kuin yhden kerran, mutta myöhemmin sääntöä tiukennettiin siten, että kutakin sanaa saa käyttää vain kerran, lukuun ottamatta sanaa "ja". Just a Minuten juontajana on alusta asti toiminut Nicholas Parsons. Kilpailijoina on vieraillut yleensä koomikoita ja muita julkisuuden henkilöitä, kuten Clement Freud, Kenneth Williams, Stephen Fry ja Paul Merton. Ohjelmalla on noin kaksi miljoonaa kuulijaa.
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut (englanniksi)
Jupiter (Florida)

| Jupiter |
| --- | --- |


 Koordinaatit: 26°55′34″N, 80°6′18″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Florida
Piirikunta:  Palm Beach
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  61,14 km²
 – Josta vettä:  4,57 km² 
Korkeus:  2 m
Väkiluku (2010):  55 156
 – Väestötiheys:  1 128,12 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
 
 www.jupiter.fl.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jupiter on Palm Beachin piirikunnan pohjoisin kaupunki, Floridan itärannikolla, Yhdysvalloissa. Se perustettiin 9. helmikuuta 1925. Jupiter kuuluu Miamin metropolialueeseen, jonka väkiluku arvioitiin olevan 6 012 331 vuonna 2015.
Kuvia kaupungista

Majakka Jupiterissa.
Juno Beach -rannan laituri.
Jupiter High Schoolin sisäpiha.
Pääkatu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jupiter (Florida) Wikimedia Commonsissa
Joseph Smith III

Joseph Smith III
Joseph Smith III (6. marraskuuta 1832–10. joulukuuta 1914) oli myöhempien aikojen pyhien liikkeen perustajan, profeetta Joseph Smithin vanhin elossa säilynyt poika. Joseph Smithin nimeen liitetty järjestysluku III selittyy sillä, että jo hänen isänsä isän nimi oli Joseph Smith. Hän oli siis ikään kuin kolmas sukupolvi samaa nimeä. Joseph Smith III nousi nykyään Kristuksen yhteisönä tunnetun Reorganisoidun myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon johtoon. Hänen persoonansa ja näkemyksensä vaikuttivat suuresti tämän yhteisön teologiaan.
Lapsuus

Joseph Smith III syntyi Kirtlandissä, Ohiossa 6. marraskuuta 1832 Joseph Smithin ja hänen vaimonsa Emma Hale Smithin perheeseen. Hän muutti perheensä kanssa Far Westiin, Missouriin 1838. Siellä hänen isänsä joutui pidätetyksi syntyneiden väkivaltaisuuksien yhteydessä. Nuori Joseph-poika yöpyi useaan otteeseen isänsä luona vankilassa. Myöhempien kertomusten mukaan isä-Joseph olisi siunannut poikansa vankilassa ja profetoinut tämän kerran nousevan seuraajakseen. Joseph Smith joutui olemaan vangittuna aina vuoteen 1839, mutta hänen perheensä muutti tuona aikana ensin Quincyyn, Illinoisiin ja myöhemmin pyhien uuteen keskukseen Nauvoohon. Vankilasta paennut isä Joseph Smith liittyi myöhemmin perheensä seuraan. Nauvoossa oleskelun aikana isä Joseph voiteli ja siunasi poikansa tiettävästi toistamiseen seuraajakseen.
Joseph Smith joutui kiihtyneen kansanjoukon lynkkaamaksi Carthagen vankilassa Illinoisissa 27. kesäkuuta 1844. Joseph Smith III oli tuolloin 11. Monet myöhempien aikojen pyhät olivat aikaisemmin ajatelleet poika Josephin kerran seuraavan isäänsä, mutta hänen nuori ikänsä teki tämän käytännössä mahdottomaksi. Sekä Joseph III:n äiti Emma että hänen isänäitinsä Lucy Smith yrittivät pitää pojan puolta, mutta heidän arvovaltansa ei osoittautunut riittäväksi. Koska selvää säännöstä johtajuudesta ei ollut annettu, ajautui Smithin perustama liike kriisiin. Useat kirkon vaikutusvaltaisista viranhaltijoista katsoivat olevansa joko kyvykkäimpiä tai kutsuttuja kirkon johtoon. Kahdentoista apostolin koorumin johtaja Brigham Young katsoi, ettei kirkolle pitänyt ensi alkuun valita johtajaa ensinkään, vaan kirkon johdon tulisi säilyä kahdentoista apostolin käsissä kollektiivisesti. Kolmen vuoden kuluttua Young valitutti itsensä virallisesti kirkon johtajaksi, profeetaksi ja ilmestyksensaajaksi. Hän ilmoitti johtaneensa myöhempien aikojen pyhät Kalliovuorille, turvaan vihollisen ahdistukselta. Suhteet Smithin perheen ja Youngin välillä kiristyivät. Smithin perhe kieltäytyi tunnustamasta Youngin asemaa ja seuraamasta häntä Kalliovuorille. Useat Smithin perheen jäsenistä tunnustivat James J. Strangin kirkon johtajaksi. Joseph Smith III jäi äitinsä ja isoäitinsä kanssa asumaan jo lähes autioituneeseen Nauvoohon. 1847 Emma Smith meni naimisiin toisen aviomiehensä Lewis C. Bidamonin kanssa.
Joseph Smith III alkoi opiskella lakia. 1856 hän meni naimisiin ensimmäisen vaimonsa Emmelinen Griswoldin kanssa. Nuori aviopari muutti asumaan Joseph III:n vanhempien ensimmäiseen asuintaloon Nauvoossa.