stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Callidiini

| Callidiini |
| --- | --- |
 Aaltojäärä (Semanotus undatus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Sarvijäärät Cerambycidae
Alaheimo::  Cerambycinae
Tribus::  Callidiini  Kirby, 1837
Katso myös
   Callidiini Wikispeciesissä   Callidiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Callidiini  on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaisten sukuryhmä eli tribus. Tribukseen kuuluvien sukujen määrä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuryhmään kuuluu 27 sukua. Suomessa sukuryhmän lajeja on tavattu viidestä suvusta: Semanotus, Callidium,  Pyrrhidium, Phymatodes ja Poecilium.
Sukuja

Callidiellum
Callidium
Elatotrypes
Hylotrupes
Leioderus
Meriellum
Phymatodes
Physocnemum
Poecilium
Pronocera
Pyrrhidium
Ropalopus
Semanotus
Xylocrius
Aiheesta muualla

iNaturalist: Tribus Callidiini
ITIS: Callidiini (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Callidiini (englanniksi)
Cerambycidae of the World: Tribe Callidiini (englanniksi)
Callidium

| Callidium |
| --- | --- |
 Viherjäärä (Callidium aeneum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Sarvijäärät Cerambycidae
Alaheimo::  Cerambycinae
Tribus::  Callidiini
Suku::  Callidium  Fabricius, 1775
Katso myös
   Callidium Wikispeciesissä   Callidium Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Callidium  on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin 40 lajia. Suomessa suvun lajeista on tavattu kolme: Harmojäärä (Callidium coriaceum), papintappaja (Callidium violaceum) ja viherjäärä (Callidium aeneum).
Lajeja

Viherjäärä (Callidium aeneum)
Callidium angustipennis
Callidium antennatum
Callidium californicum
Callidium cicatricosum
Harmojäärä (Callidium coriaceum)
Callidium frigidum
Callidium hoppingi
Callidium juniperi
Callidium leechi
Callidium powelli
Callidium pseudotsugae
Callidium rufipenne
Callidium schotti
Callidium sempervirens
Callidium sequoiarium
Callidium texanum
Callidium vandykei
Callidium violaceipenne
Papintappaja (Callidium violaceum)
Callidium viridocyaneum
Aiheesta muualla

iNaturalist: Suku Callidium
ITIS: Callidium (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW):  Callidium (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Callidium (englanniksi)
Pherobase:  Semiochemicals of Genus Callidium (englanniksi)
Biffy Clyron diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 9 |  |
| ↙Livealbumit | 3 |  |
| ↙Kokoelmat | 7 |  |
| ↙EP:t | 6 |  |
| ↙Singlet | 43 |  |
| ↙Musiikkivideot | 37 |  |
| ↙Soundtrackit | 1 |  |
Biffy Clyro on Skotlannista kotoisin oleva alternative rock -yhtye.
Albumit

Blackened Sky (2002)
The Vertigo Of Bliss (2003)
Infinity Land (2004)
Puzzle (2007)
Only Revolutions (2009)
Opposites (2013)
Ellipsis (heinäkuu 2016)
A Celebration of Endings (2020)
The Myth of the Happily Ever After (2021)
Kokoelmat

Singles 2001-2005 (2008)
Missing Pieces - The Puzzle B-Sides (2009)
Lonely Revolutions (B-side Albumi) (2010)
Similarities (2014)
Soundtrack-albumit

Balance, Not Symmetry (2019)
Livealbumit

Revolutions: Live at Wembley (2011)
Opposities: Live from Glasgow (2013)
MTV Unplugged: Live at Roundhouse, London (2018)
Kokoelmat

Singles 2001-2005 (2008)
Missing Pieces (2009)
Lonely Revolutions (2010)
Blackened Sky B-Sides (2012)
The Vertigo of Bliss B-Sides (2012)
Infinity Land B-Sides (2012)
Similarities (2014)
EP:t

thekidswhopoptodaywillrocktomorrow (2000)
Live At Radio 1's Big Weekend (2007)
iTunes Live from London (2009)
iTunes Festival: London 2010 (2010)
iTunes Festival: London 2012 (2012)
Spotify Sessions (2016)
Singlet

| --- | --- |
 iname (1999)  27 (2001)  Justboy (2001)  57 (2002)  Joy.Discovery.Invention (2002)  Toys, Toys, Toys, Choke, Toys, Toys, Toys (2002)  The Ideal Height (2003)  Questions and Answers (2003)  Eradicate the Doubt (2003)  There's No Such Thing As A Jaggy Snake (2004)  Glitter and Trauma (2004)  My Recovery Injection (2004)  Only One Word Comes To Mind (2005)  Semi-Mental (2006)  Saturday Superhouse (2006)  Living is a Problem Because Everything Dies (2006)  Folding Stars (2007)  Machines (2007)  Who's Got A Match? (2008)  Mountains (2008)  That Golden Rule (2009)  The Captain (2009)  Many of Horror (2010)  Bubbles (2010) :  God and Satan (2010)  Black Chandelier (2013)  Biblical (2013)  Opposite (2013)  Victory Over The Sun (2013)  Wolves of Winter (2016)  Animal Style (2016)  Howl (2016)  Re-Arrange (2016)  Flammable (2017)  Friends and Enemies (2017)  Many of Horror (live) (2018)  Black Chandelier (live) (2018)  Mountains (live) (2018)  Medicine (live) (2018)  Modern Love (David Bowie cover) (2019)  Balance, Not Symmetry (2019)  Instant History (2020)  End Of (2020)  Tiny Indoor Fireworks (2020)  Space (2020)  Cop Syrup (2020)  Unknown Male 01 (2021)  A Hunger in Your Haunt (2021)  Errors in the History of God (2021)
Musiikkivideot

| --- | --- |
 57 (2002)  Justboy (2002)  Joy.Discovery.Invention/Toys, Toys, Toys, Choke, Toys, Toys, Toys (2002)  The Ideal Height (2003)  Questions and Answers (2003)  Eradicate the Doubt (2003)  There's No Such Thing as a Jaggy Snake (2004)  Glitter and Trauma (2004)  My Recovery Injection (2004)  Only One Word Comes to Mind (2005)  Semi-Mental (2006)  Saturday Superhouse (2007)  Living Is a Problem Because Everything Dies (2007)  Folding Stars (2007)  Machines (2007)  Who's Got a Match? (2008)  Mountains (2008)  That Golden Rule (2009)  The Captain (2009) :  Many of Horror (2010)  Bubbles (2010)  God and Satan (2010)  Mountains (live) (2011)  Black Chandelier (2013)  Biblical (2013)  Opposite (2013)  Victory Over the Sun (2013)  Flammable (2017)  Friends and Enemies (2017)  Many of Horror (live) (2018)  Black Chandelier (live) (2018)  Mountains (live (2018)  Medicine (live) (2018)  Modern Love (David Bowie cover) (2019)  Balance, Not Symmetry (2019)  Instant History (2020)  Tiny Indoor Fireworks (2020)  Space (2020)  A Hunger In Your Haunt / Unknown Male 01 (2021)
Boys of the Band

Boys of the Band (BOB) on vuonna 2008 perustettu suomalainen yhtye. Se osallistui vuonna 2010 Suomen euroviisukarsintaan, mutta ei tullut valituksi.
Yhtyeen lauluntekijät Kimmo Blom ja Pekka Rautio tapasivat Raahessa vuonna 1989, ja yhteinen bänditaival alkoi sallalaisessa progressiivista rockia soittaneessa Nova Scotia -yhtyeessä. Useita vuosia ja monia yhteisiä bändejä myöhemmin 1990-luvun loppupuolella perustettiin yhtye nimeltä Mr C, johon myös BOBin muut jäsenet Janne Antikainen ja Teijo Jämsä liittyivät.
Jäsenet

Teijo Jämsä – rummut
Pekka Rautio – kitara
Kimmo Blom – laulu
Janne Antikainen – basso
Aiheesta muualla

Boys of the Band Myspacessa (englanniksi)
Boys of the Band discogs.com-sivustolla (englanniksi)
Boys of the Bandin esittely Yleisradion euroviisusivuilla vuodelta 2010 (Arkistoitu – Internet Archive)
Brad Gushue

Gushue vuonna 2018
Bradley Raymond "Brad" Gushue (s. 16. kesäkuuta 1980 St. John'sissa, Newfoundland ja Labradorissa, Kanadassa) on kanadalainen curling-pelaaja. Gushue toimi Kanadan joukkueen nelosheittäjänä sen voittaessa olympiakultaa 2006 Torinon kisoissa.
Gushue on voittanut kuusi kertaa (1995, 1996, 1998, 1999, 2000, 2001) Newfoundlandin ja Labradorin provinssin juniorimestaruuden, joista viisi kertaa joukkueen kapteenina. Vuonna 2001 hän voitti lisäksi juniorien maailmanmestaruuden sekä maansa mestaruuden. Gushue jatkoi menestyksekkäitä otteitaan myös aikuisten kilpailuissa.
Toukokuussa 2005 Gushue kutsui joukkueeseensa kokeneen kaksinkertaisen maailmanmestarin Russ Howardin Kanadan olympiakarsintoihin. Aluksi Howard oli vain varamies, mutta Mike Adam teki vapaaehtoisesti tilaa kokeneelle Howardille, joka käytännössä toimi myös joukkueen kapteenina. Joukkue selviytyi Kanadan kovatasoisista sisäisistä karsinnoista olympialaisiin, missä se sijoittui alkusarjassa toiseksi ja eteni loppuotteluun. Loppuottelussa joukkue voitti Markku Uusipaavalniemen kipparoiman Suomen ja saavutti olympiakultaa. Joukkueessa pelasivat Gushuen lisäksi Mark Nichols (kolmosheittäjä), Russ Howard (kakkosheittäjä ja kapteeni), Jamie Korab (ykkösheittäjä) ja Mike Adam (varamies).
Aiheesta muualla

Team Gushue
Brad Garrett

| Brad Garrett |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Brad H. Gerstenfeld
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1960 (ikä 64)  Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984–
Merkittävät roolit:  Robert Barone (Kaikki rakastavat Raymondia) Eddie Stark (Eddie & Jeff)
Palkinnot
 Emmy (2002, 2003, 2005) Screen Actors Guild (2003) 
Aiheesta muualla
www.bradgarrettcomedy.com
IMDb 
Elonet
Brad H. Gerstenfeld (s. 14. huhtikuuta 1960 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Kaikki rakastavat Raymondia, josta Garrett voitti kolme Emmy-palkintoa vuosina 2002, 2003 ja 2005.
Uransa alkuvaiheessa hän oli stand up -koomikko ja menestyksen myötä Garrett jatkoi esiintymisiään televisiossa. 1980-luvun lopulla hän esiintyi muutamissa televisiosarjoissa vierailevana tähtenä kunnes vuonna 1996 hän sai roolin komediasarjasta Kaikki rakastavat Raymondia. Sarja kesti aina vuoteen 2005 asti. Matalan äänensä myötä hän on myös toiminut ääninäyttelijänä 1980-luvulta asti, joista tunnetuimmat roolit ovat The Big Dog -animaatiossa kaksi tyhmää koiraa vuosina 1993–1995 ja Rasvanahka Prätkähiiret-animaatiossa.
Aiheesta muualla

Brad Garrett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cardiff Metropolitan University FC

Cardiff Metropolitan University Football Club on jalkapalloseura Cardiffin kaupungista. Seura on samalla Cardiff Metropolitan Universityn urheiluseura. Seura pelaa kaudella 2021–2022 Walesin korkeimmalla sarjatasolla Walesin Valioliigassa.
Brad Delp

| Brad Delp |
| --- | --- |
 Brad Delp esiintymässä vuonna 1976.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1951
Kuollut: 9. maaliskuuta 2007 (55 vuotta)
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1970–2007
Tyylilajit:  hard rock, rock
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Boston, RTZ
Levy-yhtiöt:  Epic, MCA, Artemis
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Bradley Edward Delp (12. kesäkuuta 1951 – 9. maaliskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen rock-laulaja, joka oli studiomuusikko sekä Boston-rockyhtyeen laulaja. Delp oli antanut lauluäänensä useille levyille studiomuusikkona, mutta häntä ei vielä tunnettu. Bostonin ensimmäinen albumi Boston (1976) oli suurmenestys ja Delp tuli tunnetuksi. Delp oli Paul McCartneyn fani ja hän lauloi myös Paul McCartneyn kappaleita soittavassa cover-yhtyeessä. Delpillä oli korkea ja kirkas ääni sekä hän lauloi aina vireessä.
Kuolema

Delp teki itsemurhan keväällä 2007. Itsemurhan syyksi epäiltiin riitaa bändikaverinsa Tom Scholzin kanssa. Scholz kuitenkin kevensi syyllisyydentaakkaansa kertomalla tarinan, jonka mukaan Delp olisi salakuvannut naishenkilöä ja kokenut kiinnijäämisestä häpeää. Brad sairasti kaksisuuntaista mielialahäiriötä, joka on todennäköisin syy itsemurhaan. [lähde? ]
Brad Fiedel

| Brad Fiedel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Brad Ira Fiedel
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1951 (ikä 73) New York, New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Soittimet:  syntetisaattori 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Brad Ira Fiedel (s. 10. maaliskuuta 1951 New York, New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti toiminta- ja jännityselokuvien musiikista.
Fiedel aloitti uransa televisioelokuvien parissa 1970-luvun lopulla, ja 1980-luvun alkupuolella ohjaaja James Cameron palkkasi hänet säveltämään musiikin tieteiselokuvaan Terminator – tuhoaja (1984). Tämä elokuva vauhditti hänen uraansa 1980–1990-luvulla, ja suurimmiksi menestyksiksi nousivat muiden muassa  Syytetty (1988), Terminator 2 – Tuomion päivä (1991) ja Tosi valheita (1994). Kauhuelokuvista voidaan mainita Kauhun yö (1985) ja Käärme ja sateenkaari (1988). Fiedel on säveltänyt sekä syntetisaattoreille että orkesterille. Hänen viimeiset elokuvasävellyksensä ovat 1990-luvulta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Brad Fiedel Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Brad Fiedel Elonet.
Cardiffin mies

Cardiffin mies nostetaan haudastaan. Valokuva lokakuulta 1869.
Cardiffin mies on New Yorkin Cardiffista vuonna 1869 löytynyt kolmimetrinen kivettynyt ihminen, joka myöhemmin osoittautui huijaukseksi. Huijauksen suunnitteli George Hull -niminen tupakkatehtailija tehdäkseen naurunalaiseksi kiistakumppaninsa, metodistipapin, jonka mukaan raamattua olisi tulkittava kirjaimellisesti. Patsas oli tehty kipsistä ja käsitelty erilaisilla hapoilla sekä väreillä, jotta se olisi näyttänyt vanhemmalta.
Cardiffin mies myytiin 37 500 dollarin hintaan ryhmälle liikemiehiä, jotka asettivat sen näytteille New Yorkiin. Patsaan aitoudella oli puolustajansa, vaikka kaikki siihen tutustuneet paleontologit ja arkeologit tuomitsivat sen yksimielisesti väärennökseksi, sillä jopa taltan jäljet olivat näkyvillä. Myöhemmin Hull tunnusti miehen huijaukseksi.
Myöhemmin, vuonna 1876, Hull suunnitteli vielä toisenkin kivi-ihmishuijauksen, jonka uskottavuuteen oli panostettu Cardiffin miestä enemmän. Tämä Coloradon Beulahista kaivettu kivi-ihminen oli valmistettu laastista, kivipölystä, savesta, kipsistä, murskatuista luista, verestä ja lihasta. Tästä sanomalehdet kirjoittivat "sen aitoudesta ei ole epäilystäkään".
Chrysoskalítissan luostari

| Panagía Chrysoskalítissan luostari Μόνη Παναγίας Χρυσοσκαλίτισσας |
| --- | --- |
 Chrysoskalítissan luostari.
Sijainti:  Inachóri, Kíssamos, Chaniá, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°18′40″N, 23°32′00″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustettu:  1637
Asukkaita:  66
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Panagía (Neitsyt Maria) Chrysoskalítissan luostari (kreik. Μονή Παναγίας Χρυσοσκαλίτισσας, Moní Panagías Chrysoskalitíssas) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren lounaisrannikolla Váthin kylän lähellä Inachórissa Kíssamoksen kunnassa noin 72 kilometriä lounaaseen Chaniásta.
Chrysoskalítissan luostarin kirkko sisältä.
Chrysoskalítissan luostari on perustettu vuonna 1637. Se oli alun perin munkkiluostari ja muutettiin nunnaluostariksi vuonna 1940. Nykyisin se on jälleen munkkiluostari. Luostari on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle ja Pyhälle Kolminaisuudelle. Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostarissa oli 66 asukasta.
Luostari on rakennettu 35 metriä korkealle kukkulalle, josta on hyvä näkymä merelle. Luostarin nimi tarkoittaa ”Kultaisen portaan Neitsyt Mariaa”. Kerrotaan, että yksi luostarille nousevasta 98 portaasta olisi ollut aiemmin kultainen, ja että vain ne, jotka todella uskovat, voivat edelleen nähdä sen. Yhden version mukaan kultainen porras olisi myyty turkkilaisvallan aikana luostarin taloudellisten ongelmien vuoksi. Toisen version mukaan nimi olisi peräisin siitä, että turkkilaisvallan aikana luostarin kulta-esineet kätkettiin yhden portaan alle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panagía Chrysoskalítissan luostari Wikimedia Commonsissa
Chryste Gaines

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 4 × 100 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | 4 × 100 m |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 4 × 100 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | 4 × 100 m |  |
Chryste Gaines (s. 14. syyskuuta 1970 Lawton, Oklahoma) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Gaines sijoittui Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa 1995 60 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 7,12. Myöhemmin samana vuonna Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän oli mukana voittamassa olympiakultaa Atlantan olympialaisissa pikaviestissä. Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 hän karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 23,31. Samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hän sijoittui 100 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 11,32 sekä oli mukana voittamassa MM-kultaa pikaviestissä. Vuonna 1998 hän juoksi GP-finaalissa 100 metrillä kuudenneksi ajalla 11,23.
Gaines karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 100 metrin välierissä. Pikaviestissä hän oli mukana kolmanneksi juosseessa joukkueessa. Kauden lopussa hän sijoittui GP-finaalissa 100 metrillä toiseksi ajalla 11,09. Seuraavana vuonna hän voitti Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä MM-pronssia ajalla 7,12 ja oli 100 metrillä viides Edmontonin MM-kisoissa ajalla 11,06. Vuonna 2002 hän voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden 60 metrillä ja oli GP-finaalissa 100 metrillä neljäs. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän oli mukana Yhdysvaltain pikaviestijoukkueessa, joka voitti kisoissa MM-hopeaa. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin 100 metrillä ajalla 10,83.
Vuonna 2005 Gaines sai kahden vuoden kilpailukiellon yhteyksistään Balco-laboratorioon, vaikka ei ollut koskaan antanut positiivista dopingtestiä. Kilpailukielto merkittiin alkaneeksi 6. kesäkuuta 2005 ja samalla Gainesin tulokset aikavälillä 30. marraskuuta 2003 – 6. kesäkuuta 2005 hylättiin.
Gaines teki paluun kilparadoille vuonna 2008.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 10,86 (2003)
200 metrin juoksu: 22,67 (2003)
Bretwalda

Anglosaksien kronikan sivu, jossa luetellaan kaikki kahdeksan Bretwaldaa.
Bretwalda, myös Brytenwalda, Bretenanwealda tai Brytenweald, oli nimitys, jota käytettiin useista anglosaksikuninkaista, joilla oli oman kuningaskuntansa lisäksi yliherruus myös muissa kuningaskunnissa. Nimitys on peräisin Anglosaksien kronikasta, ja se merkinnee suunnilleen ”brittien hallitsija” tai ”Britannian hallitsija”. Anglosaksien kronikassa nimitystä käytetään vuonna 839 kuolleesta Wessexin kuningas Egbertistä, joka oli kronikan mukaan kahdeksas kuningas, joka oli samalla Bretwalda. Kronikka mainitsee myös aikajärjestyksessä seitsemän aiempaa Bretwaldaa. He ovat:
Sussexin Ælle
Wessexin Ceawlin
Kentin Ethelbert Kentiläinen
Itä-Anglian Raedwald
Northumbrian Edwin
Northumbrian Oswald
Northumbrian Oswiu
Nämä nimet on kopioitu Beda Venerabiliksen Historia Ecclesiasticasta. Oletetaan, että nämä seitsemän kuningasta olisivat kukin vuorollaan hallinneet valtaosaa Englannista. Heidän valtansa ei kuitenkaan liene ollut ehdoton eikä pysyvä. Toisen teorian mukaan nimitys bretwalda olisi tarkoittanut sotapäällikkyyttä tai ylivaltaa Humberin eteläpuolisessa Englannissa, eikä sillä ollut mitään tekemistä brittien tai Britannian kanssa.
Baudelairen perhe

Baudelairen perhe on yksi merkittävistä kuvitteellisista perheistä amerikkalaisen Lemony Snicketin kirjoittamassa lasten- ja nuortenkirjasarjassa Surkeiden sattumusten sarja. Baudelairen lapset Violet, Klaus ja Sunny ovat kirjan päähenkilöt.
Tausta

Snicket nimesi Baudelairet ranskalaisen runoilija Charles Baudelairen mukaan. Ranskalainen sukunimi "Baudelaire", historiallisesti myös muodoissa "Badelaire" ja "Bazelaire"  viittaa lyhyeen miekkaan tai veitseen. Ranskalainen sana "baudelaire" tulee keskiaikaisen latinan sanoista bādelārius, bādelāris, ja bādārellus ja se tarkoittaa "jonkinlaista lyhyttä miekkaa" (ensis brevis species).
Perheenjäsenet > Bertrand Baudelaire

Bertrand Baudelaire on Violetin, Klausin ja Sunnyn isä, Beatrice Baudelairen, jonka ystävä hän oli lapsena, aviomies ja VPK-nimisen järjestön jäsen. Läpi sarjan lapset muistavat lyhyitä tarinoita isästään.
VPK:n jäsenenä Bertrand tunnetaan siitä, että hän on auttanut muun muassa vuorileijonien koulutuksessa. Bertrand oli Rehti Ratkaisun hyvä ystävä, ja Rehti mainitsikin, että he kaksi pitivätkin amerikkalaisten huumorirunoilijoiden runojen lausumisesta. Kreivi Olaf syyttää Bertrandia hänen vanhempiensa murhasta.
Bertrand kuoli, kun Baudelairien kartano tuhoutui tulipalossa.
Baudelairien kartano

Baudelairien kartano, Baudelairen perheen entinen asuinpaikka, paloi maan tasalle mahdollisessa tuhopoltossa.
Talo on yhteydessä tunnelin kautta Pimeä puistotie 667:een, Jerome Kurjimon, ja ennen myös Esmé Kurjimon, kotiin. Tämän tien tarkoitus oli mahdollisesti ohjata VPK:n, salaisen järjestön, jäsenet turvaan skisman aikana. Tämä tie on luultavasti syy, minkä vuoksi Jacques Snicket käski Jeromen ostaa Pimeä puistotie 667 ja olla koskaan myymättä sitä. Samasta syystä luultavasati Jacques aneli Jeromea olemaan naimatta Esméä.
Elokuvassa kartano on Prospero Place 28:ssa Bostonissa Massachusettsissa.
Baudelairen omaisuus

Baudelairen omaisuus on suuri summa rahaa, jonka Baudelairen vanhemmat jättivät taakseen kuoltuaan tulipalossa, ja joka Baudelairen orpojen on tarkoitus periä heti Violetin täytettyä 18. Siitä lähtien, kun kreivi Olaf sai lasten huoltajuuden, hän on punonut ilkeitä juonia saada omaisuus itselleen. Valepuvut hänen VPK-ajoiltaan ovat aina olleet tarpeellisia, ja asut ja meikit ovat aina huijanneet Baudelairien huolehtijoita ja herra Poea, joka on vastuussa heidän omaisuudestaan. Hän kuitenkin epäonnistuu aina aikeissaan Baudelairen orpojen käyttäessä kykyjään (keksimistä, tutkimista, kokkaamista ja päättäväisyyttä) Olafia vastaan. Olaf ei ikinä saa rahoja hyppysiinsä, sillä hän kuolee kirjassa "Loppu".
Tulipalo

Tulipalo, joka tappoi herra ja rouva Baudelairen, oli koko sarjan aloituspiste kirjassa Ankea alku. Koska ei ole koskaan kerrottu, oliko palo vahinko vai tuhopoltto, Snicket on vihjaillut muutaman kerran, että joku muu olisi ollut Baudelairien kartanossa, kun tulipalo syttyi. Kirjeessä Lemony Snicketiltä viinitarhan välillä - sen saman tarhan, jossa Lemonyn ja Beatricen oli tarkoitus mennä naimisiin - sanotaan suunnilleen: "Hei, jos olet yhä elossa, ole varovainen" ja sitten jotain, joka vihjaa rajusti "Jos menet naimisiin täällä, kreivi polttaa sinut ja Beatricen". Kreivi on luultavasti kreivi Olaf. Tämä on mahdollinen selitys sille, kuka poltti kartanon, mutta sitä ei ole koskaan vahvistettu. Kirjassa Avara akkuna, kun herra Poe listaa syitä, miksi Olaf on etsintäkuulutettuna, hän sanoo "Itkujärven poliisilaitos on varmasti iloinen saadessaan pidättää tunnetun roiston, joka on etsintäkuulutettuna kavalluksesta, murhasta ja lasten hyvinvoinnin vaarantamisesta." Tähän kreivi Olaf lisää: "Ja tuhopoltosta." Tämä vihjaa, että kreivi Olaf on vastuussa ainakin yhdestä tulipalosta.
Muutkin hahmot, kuten Duncan, Isadora ja Quigley Quagmire, ovat menettäneet vanhempansa samanlaisessa tulipalossa, ja VPK:n jäsenet ovat olleet loogisia epäiltyjä. Quigley vihjailee, että hän on tulipalon selviytyjä, eivät herra ja rouva Baudelaire. Lemony Snicket on monesti myös sanonut, että Beatrice ja Bertrand Baudelaire ovat molemmat kuolleet. On siis mahdollista, että sairaalan Arkistossa mainittu tulipalo oli itse asiassa Quagmirejen tulipalo, ja selviytyjä oli Quigley.
Kirjassa Tihutöiden tivoli, kun koukkukätinen mies sanoo että toinen heidän vanhemmistaan on elossa, Lemony Snicket sanoo, että se on valetta. Tämän voi ajatella niinkin, että he ovat molemmat kuolleet tai että he ovat molemmat elossa. Mutta Lemony Snicket sanoo myös, että Beatrice Baudelaire on kuollut, erityisesti jokaisen kirjan alussa löytyvässä omistuskirjoituksessa.