stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1914
Naiset > Naiset 100 metriä

Mukana 10 juoksijaa. Suoritettiin alku- ja välierät ennen loppukilpailua.
| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ida Välimäki |  | 14,2 |
| 2 | Lisie Nyström |  | 14,3 |
| 3 | Ida Paananen |  | 14,6 |
Nick Kroll

Nick Kroll vuonna 2024.
Nicholas Kroll (s. 5. kesäkuuta 1978 Rye, New York) on  yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, koomikko, kirjailija ja tuottaja. Hänet tunnetaan luomisesta ja ääninäyttelijöistä Sausage Party, Sing, Kapteeni Kalsari: Elokuva, Lemmikkien salainen elämä 2, Perhe Addams, Perhe Addams 2, Sing 2 ja Smurffit.lähde?
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Pikaluistelun matkakohtaiset Suomen-mestaruuskilpailut 1970

Pikaluistelun matkakohtaiset Suomen-mestaruuskilpailut 1970 järjestettiin Rovaniemellä 14.-15. maaliskuuta. Miehet olivat kilpailleet matkamestaruuksista erillisissä kilpailuissa vuodesta 1967 lähtien. Naisille erillinen kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa.
Miehet > 500 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Seppo Hänninen | 41,8 |
| 2 | Kari Hujanen | 42,2 |
| 3 | Leo Linkovesi | 42,4 |
Miehet > 1 000 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kimmo Koskinen | 1.26,8 |
| 2 | Kari Hujanen | 1.27,6 |
| 3 | Seppo Hänninen | 1.29,7 |
Miehet > 1 500 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kimmo Koskinen | 2.13,2 |
| 2 | Simo Rinne | 2.16,7 |
| 3 | Kari Hujanen | 2.16,8 |
Miehet > 5 000 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kimmo Koskinen | 8.03,6 |
| 2 | Olavi Hjellman | 8.25,1 |
| 3 | Raimo Hietala | 8.28,8 |
Miehet > 10 000 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kimmo Koskinen | 16.16,3 |
| 2 | Pekka Halinen | 16.59,7 |
| 3 | Olavi Hjellman | 17.03,2 |
Naiset > 500 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Paula-Irmeli Halonen | 48,8 |
| 2 | Anneli Repola | 49,6 |
| 3 | Tarja Rinne | 50,3 |
| 3 | Arja Kantola | 50,3 |
Naiset > 1 000 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Anneli Repola | 1.38,2 |
| 2 | Tarja Rinne | 1.38,3 |
| 3 | Arja Kantola | 1.39,4 |
Naiset > 1 500 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Anneli Repola | 2.37,0 |
| 2 | Tarja Rinne | 2.37,2 |
| 3 | Paula-Irmeli Halonen | 2.37,8 |
Naiset > 3 000 metriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Tarja Rinne | 5.30,5 |
| 2 | Anneli Repola | 5.31,3 |
| 3 | Arja Kantola | 5.39,7 |
Aalto Media Lab

Aalto Media Lab sijaitsee Aalto-yliopiston Väre-rakennuksessa, korkeakouluaukion ja metroaseman vieressä.
Aalto Media Lab on transdisiplinaarinen laboratorio ja studio, jossa tutkitaan digitaalista designia ja sen vaikutuksia kulttuurille ja yhteiskunnalle. Laboratorio on osa Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun taiteen ja median laitosta.
Media Lab toimii alustana maisteri ja tohtoriopinnoille sekä tutkimukselle, jossa perehdytään digitaalisen median ja kulttuurin suunnitteluun, vuorovaikutussuunnittelun, uusmedia muotoiluun, taiteeseen ja teknologiaan sekä näiden vaikutuksiin yhteiskuntaan. Laboratorio on osallistunut useisiin digitaalista teknologiaa, taidetta, muotoilua, mediaa ja kulttuuria käsitteleviin kansainvälisiin tutkimus-, design- ja tuotekehitysprojekteihin ja johtaa niitä.
Media Lab perustettiin vuonna 1993 osaksi taideteollista korkeakoulua. Ensimmäiset maisteriopiskelijat aloittivat 1994, ja ensimmäinen tutkimusryhmä perustettiin vuonna 1996.
Media Labin juuret ovat Skandinaavisen mediataiteen, demoskenen, pelisuunnittelun, hakkerikulttuurin, ja osallistavan suunnittelun yhteisöissä. Perustamisestaan lähtien Media Lab on ollut olennainen osa digitaalisen kulttuurin kenttää Helsingissä.
Media Labin, vuodesta 1995 pidetyn demopäivän yhteydessä, vuonna 2025 Media Lab juhli 30-vuotista olemassaoloaan näyttelyllä, jossa oli esillä sekä upouusia teoksia sekä vanhoja klassikoita vuosien varrelta.
Ruokolahden eukkoja kirkonmäellä

| Ruokolahden eukkoja kirkonmäellä |
| --- | --- |

Nimi:  Ruokolahden eukkoja kirkonmäellä
Tekijä:  Albert Edelfelt
Valmistumisvuosi:  1887
Taiteenlaji:  öljy kankaalle
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  129,5 cm
Leveys:  158,5 cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneumin taidemuseo
Ruokolahden eukkoja kirkonmäellä (ruots. Kvinnor utanför Ruokolaks kyrka) on Albert Edelfeltin maalaus vuodelta 1887 ja yksi hänen pääteoksistaan. Se on myös tunnetuimpia hänen naturalistisista maalauksistaan, toinen tunnettu on Lapsen ruumissaatto. Ruokolahden eukkoja kirkonmäellä noudattaa 1800-luvulle ominaista pyrkimystä aidon kansan tunteiden vapaaseen realistiseen kuvaamiseen.
Maalauksessa neljä karjalaisiin kansanpukuihin pukeutunutta talonpoikaisnaista istuu rentoutumassa nurmikolla Ruokolahden kirkon mäellä. Kaksi vasemmanpuoleista naista käy keskustelua, jota oikeanpuoleiset kuuntelevat. Kolmella naisista on valkoiset huivit. Taustalla näkyy lisää naisväkeä.
Teoksen historia

Edelfelt matkusti vuonna 1887 Itä-Suomessa keräten materiaalia Harper’s New Monthly Magazinen tilaamaan Suomesta kertovaan artikkeliin. 
Hän vieraili myös Ruokolahdella, jossa hän asui kansanparantaja Elli Jäppisen luona Jäppilänniemen Haapsiissa. Jäppinen auttoi häntä löytämään paikallisia asukkaita maalauksen malleiksi. Edelfelt luonnosteli maalausta Ruokolahden kirkolla heinäkuussa 1887, mutta ei ollut tyytyväinen hahmoihin. Hän teki lopullisen maalauksen loppukesällä kotonaan Porvoon Haikon kartanossa käyttämällä malleina lähiseudun asukkaita, joille hän puki Ruokolahdelta lainaamansa vaatteet. Maalauksen hahmoissa lienee sekä ruokolahtelaisten että haikkoolaisten mallien piirteitä, ja siitä on väitetty tunnistetun niin Jäppisen kuin Haikkoon Strömbergin ja Klanginkin vanhat emännät. Toisaalta etualan naisten sanotaan perustuvan haikkoolaisiin malleihin.
Edelfelt tiesi pohjoisten kansankuvausten vetoavan ulkomaisten taiteenostajien alkuperäisyyden kaipuuseen, mutta toisaalta hän suosi malleina uusmaalaisia rannikon ihmisiä ruotsinmielisyytensä vuoksi ja pyrki esittämään heidät mahdollisimman ihanteellisina vastustaakseen epäsuorasti venäläistämispyrkimyksiä.
Ruokolahden eukkoja kirkonmäellä sai aikanaan kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Sitä moitittiin liiallisesta naturalismista ja Suomen kansan ominaispiirteiden kuvaamisesta pahansuovalla tavalla ylevän kuvauksen sijaan. Suomen senaatti osti teoksen valtiolle 4 000 markalla Helsingissä pidetystä näyttelystä vuonna 1888 ja lahjoitti vasta avatulle Ateneumin taidemuseolle. Se kuuluu nykyään kansallisgallerian kokoelmiin.
Teoksen muistaminen Ruokolahdella

Ruokolahti-Seura pystytti Ruokolahden kirkon luo Edelfeltin syntymän satavuotismuistoksi vuonna 1954 maalaukselle omistetun kaksiosaisen muistomerkin, jonka ovat suunnitelleet taiteilijat Gerda Qvist ja Erkki Pitkäpaasi. Muistomerkin kivet ovat peräisin Salpalinjan panssariesteestä. Ruokolahdella on vuodesta 1973 valittu joka toinen vuosi Ruokolahden Eukko.
Kirjallisuutta

Kvinnor utanför Ruokolaks kyrka Albert Edelfelts brev. Elektronisk brev- och konstutgåva (Albert Edelfeltin kirjeet. Elektroninen julkaisu). 2014−2020. Maria Vainio-Kurtakko & Henrika Tandefelt & Elisabeth Stubb, Svenska litteratursällskapet i Finland. (ruotsiksi)
Aiheesta muualla

Teos Kansallisgallerian sivuilla
Luonnoksia maalaukseen
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1918

Suomen uintimestaruuksista kilpailtiin 10. - 11. elokuuta 1918 Lahdessa. Miesten yleisessä sarjassa ei mestaruuskilpailuja järjestetty. Naisten lisäksi kilpailuja järjestettiin alokkaille.
Naiset > 50 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Alkuerä | Loppukilpailu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Elin Väkevä | 40,0 | 39,0 |
| 2 | Anna Järvinen | 40,4 | 40,4 |
| 3 | Femi Niilikoski | 42,8 | 40,6 |
| 4 | Aili Kaivanto | 43,2 | 44,4 |
| 5 | Linnea Limnell | 43,3 |  |
| 6 | Liisa Lehmus | 47,2 |  |
| 7 | Greta Aaltonen | 47,9 |  |
| 8 | Lehmus | 48,9 |  |
| 9 | Aino Hiironen | 52,1 |  |
Naiset > 100 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Alkuerä | Loppukilpailu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Anna Järvinen | 1.33,4 | 1.33,4 |
| 2 | Femi Niilikoski | 1.33,3 | 1.33,9 |
| 3 | Aili Kaivanto | 1.35,5 | 1.39,5 |
| 4 | Lussi Niilikoski | 1.40,8 (erän 1.) | dnf |
| 5 | Hilda Kuusela | 1.38,4 (erän 2.) |  |
| 6 | Linnea Limnell | 1.42,2 |  |
| 7 | Linda Ihalainen | 1.49,9 |  |
| 8 | Ester Ihalainen | 1.57,7 |  |
Naiset > 4 × 50 m vapaauintiviesti

| Sija | Seura | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Uimarit | Hellin Kahila, Helmi Mäkinen, Hilda Kuusela, Anna Järvinen | 2.56,5 |
| 2 | Åbo Simklubb | Mary Lindberg, Lisie Nyström, Lussi Niilikoski, Femi Niilikoski | 2.58,8 |
| 3 | Helsingfors Simsällskap | Eugenia Holmberg, Karin Julin, Hjördis Markelin, Linnea Limnell | 3.04,6 |
Naiset > Suorat hypyt

| Sija | Kilpailija | Toivo Aro | Pöysälä | Jonni Raita | Pisteet | Sijaluku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helga Markelin | 33,00 / 1. | 30,75 / 1. | 33,25 / 1. | 97.00 | 3 |
| 2 | Vieno Lind | 27,00 / 2. | 27,50 / 2. | 29,75 / 2. | 84,25 | 6 |
| - | Elsa Thorsoe | 27,00 / 2. | 27,50 / 2. | 29,00 / 3. | 83,50 | 7 |
| 3 | Aino Viklund | 25,00 / 4. | 25,75 / 5. | 26,50 / 4. | 77,25 | 13 |
| 4 | Kerttu Väänänen | 24,25 / 5. | 26,00 / 4. | 21,25 / 5. | 71,50 | 14 |

Thorsoe oli Tanskan kansalainen ja kilpaili kilpailun ulkopuolella.
Naiset > Taideuinti

| Sija | Kilpailija | Toivo Aro | Jonni Raita | Ville Lehtinen | Pisteet | Sijaluku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Elin Väkevä | 131,82 / 1. | 134,11 / 1. | 126,73 / 1. | 392,66 | 3 |
| 2 | Vieno Lind | 122,70 / 2. | 123,21 / 3. | 117,00 / 2. | 362,91 | 7 |
| 3 | Aino Viklund | 118,25 / 3. | 124,80 / 2. | 115,56 / 3. | 358,61 | 8 |
| 4 | Jenny Allardt | 112,88 / 4. | 107,70 / 4. | 108,10 / 4. | 328,68 | 12 |
Eino Kaakkolahti

Eino Kaakkolahti lukkarina vuonna 1958
Eino Vihtori Kaakkolahti (25. huhtikuuta 1929 – 25. kesäkuuta 2014) oli suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi useimmat vuotensa Jyväskylän Kirissä.
Eino Kaakkolahti valittiin vuoden pesäpalloilijaksi 1961 etenkin loistavan ulkopelinsä ansiosta. Vuonna 1953 Jyväskylän Kiri pelasi SM-sarjassa koko kauden ilman yhtään tappiota. Kaakkolahti pelasi 15 Itä–Länsi-ottelua ja valittiin kuusi kertaa vuoden lukkariksi. Hän menestyi 1950-luvulla myös mäkihyppääjänä.
Vuosina 1973–74 Kaakkolahti oli pesäpalloliiton varapuheenjohtaja. Vuonna 1992 hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen ja vuonna 2001 Pro Urheilu -mitalin. Kaakkolahti on nimetty pesäpallon kunniagalleriaan ja Suomen urheilun Hall of Fameen.
Eino Kaakkolahden pikkuveli Matti Kaakkolahti on mäkihypyn SM-mitalisti ja on pelannut pesäpalloa SM-sarjassa.
Saavutuksia > Pesäpallossa

4 SM-kultaa: 1953, 1954, 1957, 1958
3 SM-hopeaa: 1949, 1952, 1954
3 SM-pronssia: 1950, 1951, 1961
15 Itä–Länsi-ottelua: 1948–1964
4 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1956–1962
Vuoden pesäpalloilija 1961
Vuoden lukkari (6): 1951, 1952, 1953, 1954, 1961, 1964
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1952
Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki no. 34 (1978)
Saavutuksia > Mäkihypyssä

Nuorten SM-kultaa 1946–48
Salpausselän kisoissa viides 1951
Aiheesta muualla

Heikki Klemola: / Kaakkolahti, Eino (1929 – 2014) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Pesäpalloliiton joukkue – Pesäpallo kesäolympialaisissa 1952
Pertti Ahonen |
Antti Elomaa |
Leo Hannula |
Olli Hanski |
Toivo Ilola |
Pertti Jaakkola |
Eino Kaakkolahti |
Vilho Kokkonen |
Taisto Lehto |
Viljo Niemi |
Eero Vilevaara |
Eero Vuorio
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Gunnar

| Gunnar |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  8. tammikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Gunni, Kunnari
Vastineita eri kielissä:  Gunther, Günther
Nimen alkuperä:  muinaisskandinaavinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gunnar on miehen etunimi.
Gunnar on muinaisskandinaavinen nimi, jonka merkitys on 'rohkea taistelija'. Suomessa nimi on tunnettu 1400-luvulta lähtien.
Nimi oli Suomen almanakassa 29. joulukuuta vuosina 1791–1796 sekä 8. tammikuuta vuosina 1908–1928. Nykyisin nimi on vain ruotsinkielisessä kalenterissa, jonka mukaan Gunnarin nimipäivä on edelleen 8. tammikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on ollut kirjoilla vuoden 2019 loppuun mennessä 13 276 Gunnar-nimistä miestä sekä muutama samanniminen nainen.
Kuvitteellisia Gunnareita

Gunnar vierasmaalainen, hahmo Martti Innasen samannimisessä kappaleessa
Gunnar Mustavaara, hahmo televisiosarjassa Salatut elämät
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gunnar Wikimedia Commonsissa
Puolanka

| Puolanka |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Puolangan kirkko
Sijainti:  64°52′05″N, 027°40′15″E
Maakunta:  Kainuun maakunta
Seutukunta:  Kehys-Kainuun seutukunta
Kuntanumero:  620
Hallinnollinen keskus:  Puolangan kirkonkylä
Perustettu:  1867
Kuntaliitokset:  osa Säräisniemestä (1921)
Kokonaispinta-ala:  2 598,71 km² 33:nneksi suurin 2022 
– maa:  2 461,21 km²
– sisävesi:  137,50 km²
Väkiluku:  2 344 242:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  0,95 as./km² (31.12.2024)
– väestöennuste:  asukasmäärä laskee (9.2.2018)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  9,1 %
– 15–64-v.:  51,5 %
– yli 64-v.:  39,5 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,2 %
– ruotsinkielisiä:  0,2 %
– muut:  2,5 %
Kunnallisvero:  8,9 % 154:nneksi suurin 2025 
Työttömyysaste:  15,5% % (2020) 
Pormestari:  Harri Peltola
Hallituksen puheenjohtaja:  pormestari
Kunnanvaltuusto:  21 paikkaa
– puheenjohtaja:  Mikko Kanniainen
  2021–2025   • Kesk.   • Vas.   • PS:   13 4 4
puolanka.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puolanka (sama ruots., jolla myös vanh. nimi Puolango) on Suomen kunta, joka sijaitsee Kainuun maakunnan pohjoisosassa. Kunnan keskustaajama sijaitsee Puolankajärven pohjoisrannalla. Kunnassa asuu 2 344 ihmistä, ja sen pinta-ala on 2 598,71 km², josta 137,50 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0,95 asukasta/km². Puolangan naapurikunnat ovat Hyrynsalmi, Paltamo, Pudasjärvi, Ristijärvi, Suomussalmi, Utajärvi ja Vaala. Puolangalta maakuntakeskukseen Kajaaniin on sata kilometriä ja Ouluun 125 kilometriä.
Historia

Puolangan ensimmäisiä asuttajia olivat saamelaiset, joista muun muassa paikkakunnan nimistö yhä kertoo. Nimi Puolanka merkitsee saameksi palopaikkaa. Muita saameen perustuvia nimiä ovat ainakin Piltunkijärvi, Jaurakkavaara, Askanmäki ja Jorva. Lisäksi kunnan alueella, etenkin Kongas- ja Osamankajärven rantamilla, on useita niin sanottuja lapinraunioita.
Vakinaisesti alue asutettiin 1550-luvulla, jolloin seudulle saapui savolaisia. Asutus alkoi tihentyä 1560-luvun loppuvuosina. Puolangan ensimmäiset kylät olivat Kongasmäki, Voipuanjärvi, Kivarinjärvi ja Lylykylä.
Puolangan historiaan liittyy tunnettu tarina Askanmäen kauniista Kaijasta. Tarina ajoittuu 1600-luvun loppuvuosille. 1890-luvulla kirjailija Juhani Aho kuuli metsänhoitajatuttavaltaan Kaijan tarinan, josta hän sai aiheita romaaniinsa Juha.
Vuosi 1867 on Puolangan historian merkkivuosi, sillä tuolloin Hyrynsalmen seurakunnan alaisuudessa toiminut Puolangan kappeliseurakunta itsenäistyi. Samana vuonna perustettiin myös Puolangan kunta. Kunnan asukasluku ylitti 5 000 rajan vuoden 1900 tienoilla. Puolangan asukasluku oli suurimmillaan 1960, jolloin asukkaita oli 7 520. 1960-luvun loppupuolella väestö alkoi vähentyä. Kunnan aktiivisen politiikan ansioista Puolanka alkoi nopeasti teollistua 1970-luvulla. Kunnan huomattavin teollinen yritys oli Sinisalo Sport Oy, joka on maailman suurin yksittäinen motocross-varusteita valmistava tuotantolaitos. Myös rakennustoiminnan merkitys kasvoi Kostamuksen rakennustöiden ansiosta 1970- ja 1980-luvuilla. 1985 Puolangan asukasluku oli 5 105. Väestömäärä on tuosta saakka ollut laskussa ja vuonna 2018 asukkaita oli 2648.
Hallinto

Puolangan viimeinen kunnanjohtaja oli Esko Rautiainen, joka toimi tehtävässään vuosina 2016–2018. Puolangan kunnanvaltuusto päätti hallintosäännön muutoksesta, jolla kunta siirtyi pormestarimalliin. Valituksi tuli Harri Peltola, joka pormestarina johtaa seitsemänjäsenistä kunnanhallitusta.
Kunnanvaltuustossa on 21 jäsentä, joista kaudella 2021–2025 keskustalaisia on 13, vasemmistolaisia neljä ja perussuomalaisia neljä. Puheenjohtajana toimii Mikko Kanniainen (kesk.).
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2023 tilanteen mukainen.
| Puolangan väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 5 609 | 5 609 |
| 1980 | 1980 |    | 5 327 | 5 327 |
| 1985 | 1985 |    | 5 049 | 5 049 |
| 1990 | 1990 |    | 4 620 | 4 620 |
| 1995 | 1995 |    | 4 286 | 4 286 |
| 2000 | 2000 |    | 3 846 | 3 846 |
| 2005 | 2005 |    | 3 408 | 3 408 |
| 2010 | 2010 |    | 3 063 | 3 063 |
| 2015 | 2015 |    | 2 776 | 2 776 |
| 2020 | 2020 |    | 2 491 | 2 491 |
Lähde: Tilastokeskus.
Luonto

Puolanka jakautuu maisemiltaan kahteen osaan. Kunnan itäosaa hallitsevat komeat vaarat, länsiosille ovat sen sijaan ominaisia laajat nevalakeudet.
Kallioperä on vaihtelevaa. Itäosat kuuluvat Kainuun liuskealueeseen, jonka vaaraselänteet ovat kulutusta hyvin kestäviä kvartsiitteja. Kvartsiittien joukossa on useita kivilajeja, muun muassa Suomessa harvinaista kaoliinia, jota on Pihlajavaarassa, Leppälässä ja Pahkavaarassa. Länsiosan kallioperässä hallitsevat gneissigraniitit. Yleisin maalaji on moreeni. Kunnassa on useita harjujaksoja, mutta savea on vähän. Turvetta on paljon erityisesti kunnan länsi- ja eteläosissa. Kunnan itäosia halkoo pohjois- eteläsuuntainen vaarajakso, jonka tunnetuimmat vaarat ovat Rännivaara, Paljakka ja Kuirivaara. Syystä Puolankaa onkin kutsuttu ”Suomen vaarallisimmaksi pitäjäksi”. Puolanka on hyvin runsasmetsäinen kunta. Kainuun alkuperäisen metsäluonnon suojelemiseksi on perustettu Paljakan luonnonpuisto, jossa kasvavat muun muassa Suomen pisimmät kuuset. Kunnassa sijaitsee lisäksi Natura 2000 -ohjelman kohde Siikavaaran-Korpijoen seutu (FI1200401), jonka pääosan muodostaa Metsähallituksen mailla sijaitseva Siikavaaran luonnonsuojelualue. Siikavaara on sekä kasvillisuudeltaan että maisemallisesti Suomen arvokkaimpia luonnonsuojelualueita.
Puolangan vedet virtaavat Oulujoen, Kiiminkijoen ja Iijoen vesistöihin. Kiiminkijoen latvahaaroihin kuuluvassa Heinijoessa on 24 metriä korkea Hepoköngäs, Suomen huomattavin luonnontilainen vesiputous.
Liikenne

Kantatie 78 tulee Paltamosta Puolangalle ja jatkuu edelleen Pudasjärvelle. Seututie 800 Vaalasta jatkuu Puolangan kautta Taivalkoskelle. Yhdystie 8950 risteää valtatie 5:n kanssa Suomussalmella, kulkee Pesiökylän ja Joukokylän läpi, ylittäen seututie 800:n Joukokylässä ja päättyy kantatie 78:n risteykseen. Seututie 837 alkaa Utajärven keskustasta Sanginkylän, Juorkunan ja Särkijärven kylien kautta Puolangan keskustaan, jossa se risteää seututien 800 ja kantatien 78 kanssa. Seututie 891 alkaa Hyrynsalmelta valtatieltä 5 ja kulkee Hyrynsalmen keskustan, Haapolan, Väisälän, Kytömäen ja Rasinkylän kautta Puolangalle Leipivaaraan, jossa se yhtyy kantatiehen 78.
Kyliä

Aittokylä, Askankylä, Auho, Joukokylä, Kivarinjärvi, Kotila, Kongasmäki, Leipivaara, Lylykylä, Naulaperä, Puokio, Puolanka, Rasinkylä, Suolijärvi, Vihajärvi, Väyrylä, Yli-Oterma, Törmänmäki.
Kyliä > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Puolangalla oli 2 669 asukasta, joista 1 485 asui taajamassa, 1 155 haja-asutusalueilla ja 29:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Puolangan taajama-aste on 56,3 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Puolangan kirkonkylä.
Urheilu

Puolangalla toimii muutamia urheiluseuroja. Yleisseura Puolangan Ryhti tarjoaa mahdollisuuksia harrastaa monipuolisesti niin talvi- kuin kesälajeja sisällä ja ulkona. Ryhti on useampana vuonna vastannut Kainuun rastiviikon järjestämisestä. Puolangan Ampujat tarjoaa mahdollisuuden ammunnan harrastamiseen. Omat seuransa löytyy myös keilaajille ja moottoriurheilijoille.
Puolangan Pallo-80 on jalkapallon parissa toimiva erikoisseura. Puolangan Moottorikerho/Urheiluautoilijat toimii moottoriurheiluseurana. Puolangalla on myös moottoriurheilukeskus Roninkankaalla, jossa järjestetään yleisittäin kaksi jokamiesluokan kilpailua per vuosi.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Puolangalla on Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluva Puolangan seurakunta:
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii herännäisyys sekä vanhoillislestadiolaisuus, jolla on paikkakunnalla Puolangan rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva, vuonna 1986 perustettu Puolangan helluntaiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Puolangan alueella toimii Pohjois-Suomen ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva Kainuun ortodoksinen kappeliseurakunta.
Nähtävyydet

Hepoköngäs, Kainuun korkein luonnonvarainen vesiputous (24 m)
Askanmäen kotiseututalo: Kauniin Kaijan kotitalona tunnettu Keskitalo on rakennettu vuonna 1874, mutta Askanmäen asutus juontaa 1500-luvulle saakka. Askanmäki on tullut kuuluisaksi Kauniiksi Kaijaksi kutsutusta emännästään, joka 1700-luvulla ryöstettiin tai lähti vapaaehtoisesti komean kauppavenäläisen mukaan Venäjälle. Askanmäessä on esitetty Raija Orasen käsikirjoittamaa laulunäytelmää Kauniin Kaijan Balladi - Pala Purppuraa. Talon esittely sekä majoitus- ja ruokapalveluja tilauksesta. Talossa on myytävänä käsitöitä. Aska on valittu Vuoden valtakunnalliseksi kyläksi 1999. Askanmäessä on kuvattu myös kohtauksia elokuvaan Rukajärven tie
Olvassuon luonnonpuisto
Puolangan kirkko: Olavi Sortan suunnittelema vuonna 1954 rakennettu kolmilaivainen pitkäkirkko.
Isa Aspin patsas: Puolangalla vaikuttaneen, nuorena keuhkotautiin menehtyneen ensimmäisen suomenkielisen naislyyrikon patsas Isa Aspin puistossa, paljastettiin marraskuussa 2002
Puolanka-Pirtti, museo: Sisältää naisten ja miesten töihin liittyvää maa- ja kotitalousesineistöä sekä työkaluja
Pessimismitalo ja kahvila
Matkailu

Paljakan laskettelukeskus
UKK-reitti
Paljakan luonnonpuisto
Tapahtumia

Puolangan rokuli
Pessimismipäivät ympäri vuoden.
Lankafest
Ruokakulttuuri

Puolangan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla nauris-maitovelli, joka sisältää naurista ja perunaa.
Tunnettuja puolankalaisia

Santeri Haapanen, kansanedustaja
Jessi Jokelainen, kansanedustaja (syntynyt Puolangalla)
Antero Keihäs, yritysjohtaja, kauppaneuvos
Tuulikki Kemppainen, hiihtäjä
Markku Kukkoaho, juoksija
Louis (Lauri) Moilanen, amerikansuomalainen jättiläinen ja voimamies
Kalle Määttä, lentopalloilija
Antti Arvid Räsänen, Metsähallituksen virkamies, metsäneuvos
Sulo Salo, kansanedustaja
Juha Sipilä, pääministeri (kävi koulua Puolangalla)
Lasse Väisänen, jalkapalloilija
Waltteri Väyrynen, muusikko