stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Burt Young
Filmografiaa

M.A.S.H. (tv-sarja, yhdessä jaksossa vuonna 1973)
Chinatown (1974)
Piru pakassa (1974)
Baretta (tv-sarja, kolmessa jaksossa vuosina 1975–1976)
Rocky (1976)
Raivopäät (1978)
Rockyn uusintaottelu (1979)
Amityville – paholaisen piiri (1982)
Tiikerinsilmä – Rocky III (1982)
Suuri gangsterisota (1984)
The Pope Of Greenwich Village (1984)
Miami Vice (tv-sarja, yhdessä jaksossa vuonna 1984)
Rocky IV (1985)
Rocky V (1990)
Sopranos (tv-sarja, yhdessä jaksossa vuonna 2001)
Rob the Mob (2014)
Rocky Balboa (2006)
Downtown (2007)
Win Win (2011)
Aiheesta muualla

Burt Young Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Skoútari (Sérres)

| Skoútari Σκούταρι |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Skoútari
 Koordinaatit: 41°1′5″N, 23°31′11″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Sérres
Kunta:  Sérres
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  120106
Väkiluku (2011):  5 621
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  2 154
 – Kaupunki:  2 154
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ER
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skoútari (kreik. Σκούταρι) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Sérresin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σκουτάρεως, Dimotikí Enótita Skoutáreos) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 621 ja varsinaisen Skoútarin kaupungin väkiluku 2 154 (vuonna 2011).
Skoútarin pieni kaupunki sijaitsee linnuntietä noin kahdeksan kilometriä etelään Sérresin kaupungista. Skoútarin kunnallisyksikkö käsittää Sérresin kunnan eteläosan. Skoútari oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sérresin kuntaan yhdessä Áno Vrontoún, Kapetán Mitroúsin, Lefkónaksen ja Oreinín kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Skoútarin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Adelfikó | Adelfikó | 254 |
| Agía Eléni | Agía Eléni | 476 |
| Káto Kamíla | Káto Kamíla | 1 127 |
| Konstantináto | Konstantináto | 332 |
| Koumariá | Koumariá | 381 |
| Kouvoúklia | Kouvoúklia | 222 |
| Peponiá | Peponiá | 432 |
| Skoútari | Skoútari | 2 154 |
| Vamvakoússa | Vamvakoússa | 243 |
Yhteensä: 5 621
Souad Massi

Souad Massi konsertoimassa.
Souad Massi (s. 1972) on algerialaissyntyinen naislaulaja ja -kitaristi, joka asuu nykyään Pariisissa, Ranskassa. Massi teki vuonna 1999 levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa. Hän on tähän mennessä julkaissut kolme albumia. Massi laulaa pääasiassa arabiaksi, mutta hänen levyillään kuulee myös ranskaa sekä jonkin verran espanjaa ja englantia.
Diskografia

Raoui (2003)
Deb (2004)
Mesk Elil (2005)
Aiheesta muualla

http://www.africanmusiciansprofiles.com/souadm.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.bbc.co.uk/radio3/womad2004/souad_massi.shtml
Stanisław Skrowaczewski

Stanisław Skrowaczewski
Stanisław Paweł Stefan Jan Sebastian Skrowaczewski (3. lokakuuta 1923 Lwów, Puola – 21. helmikuuta 2017 St. Louis Park, Minnesota, Yhdysvallat) oli puolalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Skrowaczewski opiskeli lapsena pianon- ja viulunsoittoa. Hän oli lahjakas pianisti ja debytoi esittämällä Beethovenin kolmannen pianokonserton, mutta joutui lopettamaan uransa käden vammauduttua. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai kapellimestarintöitä Wrocławissa, Katowicessa, Krakovassa ja Varsovassa.
Skrowaczewski opiskeli sävellystä Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Hän voitti vuonna 1956 Santa Cecilian kapellimestarikilpailun ja 1973 Ditsonin kapellimestaripalkinnon. George Szellin pyynnöstä hän sai johtaa Clevelandin orkesteria. Hän toimi vuosina 1960–1980 ylikapellimestarina Minnesotan orkesterissa, joka ennen vuotta 1968 tunnettiin nimellä Minneapolisin sinfoniaorkesteri.
Skrowaczewski oli vuosina 1984–1991 Hallé-orkesterin ylikapellimestari ja oli useiden orkesterien vierailevana kapellimestarina eri puolilla maailmaa. Hänen tunnettuja levytyksiään ovat muiden muassa Anton Brucknerin sinfoniat ja Johannes Brahmsin toinen pianokonsertto. Hänet nimitettiin vuonna 2007 japanilaisen Yomiuri Nippon -sinfoniaorkesterin ylikapellimestariksi.
Puolan hallitus teki Skrowaczewskista Valkoisen kotkan ritarikunnan jäsenen. Vaikka hänet tunnetaan kansainvälisesti lähinnä kapellimestarina, hän työskenteli myös säveltäjänä; teoksiin lukeutuvat tilaustyönä klarinetisti Joe Longolle kirjoitettu konsertto, Passacaglia Immaginaria ja Chamber Concerto. Hän oli ehdolla Pulitzerin musiikkipalkinnon saajaksi.
Skrowaczewski kuoli 93-vuotiaana sairaalassa Minnesotan St. Louis Parkissa 21. helmikuuta 2017.
Jeesus-marssi

| Jeesus-marssi> March for Jesus |
| --- | --- |
 Jeesus-marssi Brasilian Sao Paulossa vuonna 2019.
Alkaa:  kesäkuu
Tapahtumapaikka:  maailmanlaajuinen
Paikkakunta:  Lontoo
Ensimmäisen kerran:  1987
Aktiivisuus:  vuosittain
Järjestäjä:  Pioneer Ichthus Missionuoret
Jeesus-marssi (engl. March for Jesus) on maailmanlaajuinen kristittyjen yhteinen rukous- ja ylistystapahtuma. Jeesus-marssit syntyivät Lontoossa vuonna 1987 Ichthus- ja Pioneer-kirkkokuntien sekä Youth With A Missionin yhteistyön tuloksena. Marssit olivat ylistysmarsseja, joissa laulettiin usein vasta kirjoitettuja lauluja. Jeesus-marsseja on pidetty näytteenä yhteiskristillisyyden mahdollisuuksista.
Marsseille osallistui tuhansia ihmisiä (ensimmäiseen marssiin osallistui 15 000 kristittyä) ja ilmiö levisi satoihin kaupunkeihin Isossa-Britannissa. Marssit kehittyivät nopeasti kansainväliseksi ilmiöksi. Pohjois-Irlannin Belfastin ylistysmarssia on pidetty merkittävänä, sillä tuolloin tuhannet katoliset ja protestanttiset marssivat yhdessä. Vuonna 1997 siihen osallistui 40 miljoonaa kristittyä yli 170 maassa. Marssi järjestetään kesäkuussa aikavyöhykkeittäin eri puolilla maailmaa. [lähde? ]
Jeesus-marssi Suomessa

Suomeen tapahtuma rantautui vuonna 1992. Aluksi marssittiin kesäkuussa muun maailman kanssa, mutta se osoittautui huonoksi ajankohdaksi muun muassa kesälomien vuoksi. Siksi marssipäiväksi on vakiintunut Suomessa vapunpäivä, jolloin ihmiset ovat muutenkin liikkeellä. Nykyisin marsseja järjestetään kaupungeissa, kuten Helsingissä, Tampereella, Joensuussa, Heinolassa ja Kokkolassa.
Jeesus-marssi Suomessa > Vuosi 2013 > Helsinki

Jeesus-marssi järjestetään jälleen Helsingin Senaatintorilla Vapunpäivänä 1. toukokuuta 2013.
Tänä vuonna juhlitaan 20-vuotiasta marssia!
Valtiovallan tervehdyksen tapahtumaan tuo eduskunnan puhemies Eero Heinäluoma ja Helsingin kaupungin puolesta toriyleisöä tervehtii Helsingin kaupungin valtuuston 2. varapuheenjohtaja Sara Paavolainen. Tapahtuman teemana on kristittyjen yhteinen vuoden 2013 Rakas nuori –teema, joka korostaa nuorisotyön ja nuorten roolin merkitystä seurakunnissa. Tapahtuman juontajina toimivat Kirsi Rostamo ja Markku Vuorinen.
Jeesus-marssi Suomessa > Vuosi 2011 > Helsinki

Jeesus-marssi järjestetään jälleen Helsingin Senaatintorilla Vapunpäivänä 1. toukokuuta 2011.
Tapahtuman juontajina toimivat Kirsi Rostamo ja Markku Vuorinen.
Jeesus-marssi Suomessa > Vuosi 2009 > Helsinki

Jeesus-marssi oli kello 17 Senaatintorilta alkanut ja sinne päättynyt marssikierros. Teemaksi oli valittu "Rakas rukous". Ennen marssia oli tarjolla: kahvia, makkaraa, rukousta, yhteislaulua, aasilla ratsastusta, rukouspalvelua ja sielunhoitoa. Marssia ennen äänessä olivat mm. Antti Ronkainen ja Antero Laukkanen, sekä luettiin kaupunginjohtaja Jussi Pajusen lähettämä kirje tapahtumaan.
Marssin jälkeen ohjelmaan sisältyi kiitosjuhla, jossa puhujana oli tuomiorovasti Matti Poutiainen, lisäksi Mika Karolan ja Lasse Heikkilän vetämä Lauluista kaunein toivelaulujen yhteislaulutunti. Tämän jälkeen oli vuorossa lasten Jippii-kuoro, Outi Rossin ja Toni Mäki-Leppilampi Bandin johdolla. Marssitapahtuma päättyi Tuomiokirkossa kuultuun Samuli Edelmannin virsikonserttiin. Jeesus-marssin reitti kulki perinteisesti; Senaatintorilta – Pohjois-Esplanadi – Mannerheimintie – Etelä-Esplanadi – Senaatintori.
Jeesus-marssi Suomessa > Vuosi 2009 > Tampere

Marssilla mukana oli mm. Jarmo Jylli & Man's Castle ylistysryhmä, Hervannan katukappelin ylistysryhmä, Jaakko Ahvenainen, Martti Falck, Erkki Välimäki, Leena Rauhala, Päivi Sarjasto & Ruokkikaa Nälkäiset, Kings Kids Tampere Joyseeds, Jarmo Makkonen, Asko Peltonen, Mika Piirto, Riku Rinne & Come Home -tiimi. Kokoontuminen tapahtui Ortodoksi-kirkon aukiolla ja päätösjuhla  vietettiin Aleksanterin kirkossa.
Jeesus-marssi Suomessa > Vuosi 2009 > Kokkola

Kokkolassa Jeesus-marssia vietettiin vappuna jo viidettä kertaa. Kokkolan Jeesus-marssin idea lähti alulle ”..minulla on paljon kansaa tässä kaupungissa.” Eri kristilliset seurakunnat järjestää Jeesus-marssin Kokkolassa ja myös työryhmä koostuu eri seurakuntien edustajista. Marssimusiikki marssin aikana tulee entisten vuosien tapaan Radio Deistä. Marssireitti kulkee reitin; Kokoontuminen Ke-Le:n eteen torin laidalta, Torikatu - Rantakatu - Tehtaankatu - Kustaa Adolfinkatu - Torikatu - Mannerheiminaukio.
Aiheesta muualla

Jeesus-marssin verkkosivut
Netmission (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Areena: Jeesusmarssi 1.5.1996, kesto: 0.39
Stansvikin kartano

| Stansvikin kartano |
| --- | --- |

Sijainti:  Kruunuvuorenranta, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°09′49″N 25°01′49″E﻿ / ﻿60.1636°N 25.0303°E﻿ / 60.1636; 25.0303
Rakennustyyppi:  Kartanon päärakennus, rakennus ja kartano (d)
Käyttö:  Kartanon päärakennus
Suunnittelija:  Fabian Casimir Roswall (d)
 fiStansvikin kartano 
Stansvikin kartano on kartano Laajasalon kaupunginosassa Helsingissä. Kartano oli Helsingin kaupungin omistuksessa vuosina 1938–2024. Kartano sijaitsee Kruunuvuorenrannan osa-alueella, jonka nimi oli vuoteen 2013 asti Tahvonlahti (ruots. Stansvik).
Kartanon alueen rakennukset on suojeltu. Sittemmin museokäytössä ollut päärakennus on rakennettu vuosina 1803–1804, jolloin se oli kapteeni Fabian Casimir Roswallin omistuksessa. Roswall todennäköisesti myös suunnitteli rakennuksen itse. Kartanoon vievää tietä koristavat 1860-luvulta peräisin olevat tammipuut.
Historia

Stansvik alkoi toimia itsenäisenä tilana vuonna 1798, mitä ennen se oli Degerön kartanoon kuulunut torppa. Roswallin jälkeen kartanon omisti vuosina 1805–1817 taidemaalari Emanuel Thelning. Sen jälkeen se oli ensin Edelheimin ja vuodesta 1856 Willebrandin suvun omistuksessa. Knut Felix von Willebrand toteutti 1800-luvun puolivälin jälkeen muutoksia päärakennukseen. Helsingin kaupunki osti tuolloin 100 hehtaaria käsittäneen kartanon Willebrandin suvulta vuonna 1938. Kartanon vuokralaisena on ollut vuodesta 1945 kaupungin virkamiesyhdistys (nykyisin Jyty Metropoli ry). Kartanon entisille maille rakennettiin 1950-luvulla kesäasuntoja.
Maaliskuussa 2024 Helsingin kaupunki ilmoitti myyneensä kartanon 70 000:lla eurolla Stansvikin kartano Oy:lle, jonka toimitusjohtajana toimii Tommi Korkala. Kauppaan kuuluivat myös muun muassa kaksi tenniskenttää ja venelaitureita. Kartanon ostanut yritys lupasi kaupan yhteydessä remontoida kartanorakennuksen. Kartanolla tuotetaan esimerkiksi ravintola-, majoitus- ja vierasvenesatamapalveluita. Toiminta on tarkoitus käynnistää vappuna 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stansvikin kartano Wikimedia Commonsissa
STS-6

STS-6 oli Nasan avaruussukkulaohjelman kuudes ja Challenger-sukkulan ensimmäinen lento. Lähtö viivästyi kaikkiaan kahdella kuukaudella. Sukkulan moottoreita jouduttiin irrottamaan ja korjaamaan polttoainevuodon takia, ja sukkulan rahtiruuma sekä sinne asennettava satelliitti oli huollettava voimakkaan myrskyn aiheuttaman kontaminaation seurauksena. Laukaisu tapahtui lopulta 4. huhtikuuta 1983 kello 18.30 UTC-aikaa Kennedyn avaruuskeskuksesta. Lento päättyi laskeutumiseen 9. huhtikuuta kello 18.53 Edwardsin lentotukikohtaan.
Challengerin komentaja lennolla oli Skylab-astronautti Paul J. Weitz. Ensimmäistä kertaa avaruuslennolla olivat lentäjä Karol J. Bobko sekä tehtäväspesialistit Donald H. Peterson ja Story Musgrave. Lennolla oli ensimmäistä kertaa käytössä kevennetyt kiinteän ajoaineen SRB-moottorit ja polttoainesäiliö. Hyötykuormana lennolla oli ensimmäinen avaruuslentojen tiedonsiirtoon tarkoitettu TDRS-satelliitti. Satelliitin irrotus onnistui, mutta sen geostationaariselle radalle viemiseksi tarkoitettu IUS-moottori ei toiminut, ja satelliitti jäi liian matalalle radalle. Myöhemmin radan korjaaminen kuitenkin onnistui satelliitin omilla moottoreilla, ja se saatiin käyttökuntoon tukemaan tulevia lentoja.
Lennon aikana suoritettiin myös ensimmäinen avaruuskävely sukkulasta. Astronautit Peterson ja Musgrave tekivät neljän tunnin ja 17 minuutin mittaisen kävelyn, jonka aikana he kokeilivat EMU-avaruuspukujen toimintaa ja menetelmiä hätätilanteiden varalta.
TDRS-satelliitti Challengerin rahtitilassa.
Stanisław Szpinalski

Stanisław Szpinalski
Stanisław Szpinalski (15. marraskuuta 1901 Jekaterinodar – 12. kesäkuuta 1957 Pariisi) oli puolalainen pianisti.
Szpinalski pääsi Moskovan konservatorioon vuonna 1911 ja valmistui sieltä huhtikuussa 1918. Palattuaan Puolaan hän jatkoi opiskelua Varsovan konservatoriossa Józef Turczyńskin johdolla ja valmistui neljä vuotta myöhemmin kunniamaininnoin. Vuosina 1925–1926 Szpinalski täydensi opintojaan Pariisissa pianonsoitossa Ricardo Viñesin ja sävellyksessä Louis Aubertin johdolla. Joulukuussa 1925 hän debytoi pianistina Pariisissa pitämällä resitaalin Salle Pleyelissä. Vuonna 1927 hän saavutti toisen sijan ensimmäisessä järjestetyssä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa.
Szpinalskin kehitykseen pianistina vaikutti keskeisesti hänen kesästä 1928 lähtien Ignacy Jan Paderewskilta saamansa ohjaus. 1930-luvulla Szpinalski eteni konserttiurallaan Ranskan lisäksi Sveitsiin, Englantiin, Belgiaan, Alankomaihin, Espanjaan, Saksaan, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. 2. toukokuuta 1939 hän esitti Carnegie Hallissa Artur Rodzińskin johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa Karol Szymanowskin neljännen sinfonian. Toisen maailmansodan ajan Szpinalski vietti Vilnassa, jossa oli saanut paikan konservatorion professorina ja johtajana. Sodan jälkeen hän palasi Puolaan, jossa vuonna 1951 pääsi nykyisen Varsovan konservatorion rehtoriksi. Myös sodan keskeyttämä ura esiintyjänä jatkui, ja vuonna 1949 Szpinalski piti Puolassa sekä Englannissa kymmeniä konsertteja Frédéric Chopinin kuoleman satavuotismuistoksi. Hän sairastui reumaan, mutta teki vielä paluun esiintymislavoille Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa marraskuussa 1955. Hän jatkoi esiintymistä Puolassa, Englannissa ja Saksassa, mutta sairastui syöpään, johon kuoli Pariisissa.
Skoutáros

| Skoutáros Σκουτάρος |
| --- | --- |
 Skoutáros
 Koordinaatit: 39°17′32″N, 26°8′3″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Lesbos
Kunta:  Länsi-Lesbos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5301110301
Väkiluku (2011):  881
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skoutáros (kreik. Σκουτάρος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 881 (vuonna 2011).
Skoutároksen Pyhän Kolminaisuuden (Agía Triáda) kirkko.
Skoutároksen kylä sijaitsee Lesboksen luoteisosissa noin seitsemän kilometriä lounaaseen Pétran kylästä ja vajaa kaksi kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Egeanmeren rannasta. Skoutáros muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σκουτάρου, Dimotikí Koinótita Skoutárou), johon kuuluvat varsinaisen Skoutároksen kylän lisäksi rannikolla sijaitsevat kylät Ampélia ja Ánaxos Skoutárou. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 037.
Aiemmin kylä kuului Pétran kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Pétran kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skoutáros Wikimedia Commonsissa
Skrapi

Sairastunut lammas on hangannut takapäätään.
Skrapi eli scrapie on lampaissa ja vuohissa esiintyvä kuolettava aivorappeumasairaus. Se kuuluu tarttuviin sienimäisiin aivorappeumasairauksiin (TSE) samoin kuin hullun lehmän tauti BSE. Ihmiseen skrapin ei tiedetä tarttuneen. Taudin aiheuttajaksi epäillään prionia.
Suomen ensimmäinen skrapiin sairastunut vuohi havaittiin 2002 ja lammas 2004.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
http://www.tiede.fi/artikkeli/jutut/artikkelit/dementiakin_voi_olla_tartuntauti (Arkistoitu – Internet Archive)
Toulouse-Blagnacin lentoasema

Toulouse Blagnacin lentoasema (ransk. Aéroport de Toulouse-Blagnac) (IATA: TLS, ICAO: LFBO) on lentoasema joka sijaitsee noin 7 kilometriä  luoteeseen Toulousesta Blagnacissa, Ranskassa.
Vuonna 2012 lentoaseman kautta kulki 7 550 350 matkustajaa. Airbus ja ATR kokoavat ja testaavat lentokoneensa lentoaseman alueella. Lentoaseman johtaja on vuodesta 1999 lähtien ollut Jean-Michel Vernhes.
Perustiedot

Lentoasema sijaitsee 152 metriä merenpinnan yläpuolella. Kentällä on kaksi asfaltilla ja osittain betonilla päällystettyä kiitotietä, 14R/32L (3 500 m × 45 m) ja 14L/32R (3 000 m × 45 m).
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet | Halli |
| --- | --- | --- |
| Aer Lingus | Kausittainen: Dublin | C |
| Aigle Azur | Alger, Oran | D |
| Air Algérie | Alger, Oran   Kausittainen: Constantine | D |
| Air Arabia Maroc | Casablanca | C |
| Air Corsica | Kausittainen: Ajaccio | C |
| Air France | Casablanca, Hampuri, Istanbul-Atatürk, Lyon, Malta, Marrakesh, Pariisi-CDG, Pariisi-Orly, Praha, Rooma,  Sevilla, Strasbourg, Tunis, Venetsia  Kausittainen: Ateena, Berliini-Tegel, Malaga, Naples | B, C, D |
| Air France   Airlinairin operoimana | Marseille, Nizza | C |
| Air France  Brit Airin operoimana | Nantes, Rennes | C |
| Air France   | Lille  Kausittainen:  Calvi, Figari | C |
| Air Transat | Kausittainen: Montreal | D |
| Alitalia  Alitalia CityLinerin operoimana | Rooma, | B |
| British Airways | Lontoo-Heathrow | C |
| Brussels Airlines  Flyben operoimana | Bryssel | B |
| Eastern Airways | Dijon | B |
| EasyJet | Basel/Mulhouse, Bristol, Bryssel, Geneve, Lille,  Lontoo-Gatwick, Lyon, Madrid, Milano-Malpensa, Nantes, Nizza, Pariisi-CDG, Pariisi-Orly, Porto, Rooma, Venetsia   Kausittainen: Bastia (2.4.2013 alkaen) | C |
| Iberia  operated by Air Nostrum | Madrid, Sevilla | B |
| Jet2.com | Kausittainen: Edinburgh, Leeds/Bradford, Manchester | D |
| Jetairfly | Agadir, Marrakesh | D |
| KLM  operated by KLM Cityhopper | Amsterdam | C |
| Lufthansa | Frankfurt | B |
| Lufthansa Regional  operated by Lufthansa CityLine | Frankfurt, München | B |
| Royal Air Maroc | Casablanca, Marrakesh | D |
| TAP Portugal | Lissabon | B |
| Tunisair | Tunis | D |
| Turkish Airlines | Istanbul-Atatürk | C |
| Twin Jet | Basel/Mulhouse, Metz-Nancy | B |
| Volotea | Kausittainen: Ajaccio (30.3.2013 alkaen), Bastia (28.3.2013 alkaen) | C |
| Vueling | Barcelona   Kausittainen: Ibiza, Malaga, Palma de Mallorca | B |
| XL Airways France | Kausittainen: Punta Cana | D |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toulouse-Blagnacin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Ranskan lentoasemat
| --- | --- |
Suuret kansainväliset:   Lyon  Marseille  Nizza  Pariisi-Charles de Gaulle  Pariisi-Orly  Toulouse 
Muut kansainväliset:   Ajaccio  Angers  Avignon  Basel-Mulhouse-Freiburg  Bastia  Beauvais  Bergerac  Béziers  Biarritz  Bordeaux  Brest  Brive  Caen  Calvi  Carcassonne  Chambéry  Clermont-Ferrand  Deauville  Dinard  Dole  Figari  Grenoble  La Rochelle  Le Touquet  Lille  Limoges  Metz/Nancy  Montpellier  Nantes  Nîmes  Perpignan  Poitiers  Quimper  Rennes  Rodez  Saint-Étienne  Strasbourg  Tarbes/Lourdes  Toulon  Tours  Vatry 
Vain kotimaanlentoja:   Agen  Annecy  Aurillac  Castres  Épinal  Île d’Yeu  Lannion  Le Havre  Le Puy  Lorient  Pau  Périgueux 
Muut:   Pariisi-Le Bourget
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1976

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1976 olivat järjestyksessään viidennet jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut. Lopputurnaus järjestettiin Jugoslaviassa 16. – 20. kesäkuuta 1976. Siihen osallistui karsintojen kautta aiempien EM-kilpailujen tapaan neljä joukkuetta. Kisojen ohjelmassa oli vain neljä ottelua: välierät, pronssi- ja loppuottelu.
Lopputurnaukseen selviytyivät Tšekkoslovakia, Saksan liittotasavalta, Jugoslavia ja Hollanti. Edellisten MM-kisojen finalistit Saksa ja Alankomaat olivat mestarisuosikkeja, mutta lopputurnauksen kaikki ottelut menivät jatkoajalle. Tšekkoslovakia otti välierässään Alankomaat vastaan ohjat jo ensimmäisellä puoliajalla Anton Ondrušin maalilla. Varsinainen peliaika päättyi 1–1, mutta jatkoajalla Tšekkoslovakia eteni finaaliin voitettuaan lopulta 3–1. Toisessa välierässä Saksan liittotasavalta oli vaikeuksissa isäntämaa Jugoslaviaa vastaan. Jugoslavia johti ensimmäisen puoliajan jälkeen 2–0, mutta Saksa nousi Heinz Flohen ja Dieter Müllerin maaleilla väkisin tasoihin. Jatkoajalla Dieter Müller teki vielä kaksi maalia, ja Saksa selviytyi finaaliin maalein 4–2.
Pronssiottelussa Alankomaat voitti Jugoslavian 3–2.
Belgradissa pelattu loppuottelu eteni aina rangaistuspotkukilpailuun saakka. Ottelun alussa Tšekkoslovakia siirtyi nopeasti 2-0 johtoon Saksaa vastaan Svehlikin ja Karol Dobiaksen maaleilla. Dieter Müller kavensi hetkeä myöhemmin tekemällä Saksan avausmaalin, ja  varsinaisen peliajan viime hetkillä Bernd Hölzenbein tasoitti puskemalla kulmapotkusta lukemiksi 2–2. Jatkoaikakaan ei tuonut ratkaisua, joten ensimmäistä kertaa arvokisojen mestaruus ratkaistiin rangaistuspotkukilpailussa. Siinä molempien joukkueiden ensimmäiset laukojat onnistuivat, mutta Saksan neljäs vetäjä Uli Hoeness ampui selvästi maalin yli.
Seuraavana vuorossa ollut Tšekkoslovakian viides laukoja Antonín Panenka saattaisi ratkaista mestaruuden. Vauhtia ottaessaan hän harhautti Saksan maalivahti Sepp Maierin aavistamaan oikealle puolelleen, minkä jälkeen hän kevyesti nosti pallon roikkuna heittäytyvän maalivahdin yli maaliin. Rangaistuspotku oli ensimmäinen laatuaan kansainvälisillä kentillä ja tuli kuuluisaksi. Vastaavanlaista rangaistupotkua kutsutaan edelleen nimellä "panenka". Rangaistupotkulla Antonín Panenka ratkaisi maalleen Euroopan-mestaruuden.
Stadionit

Stadion Crvena Zvezda, Belgrad – kapasiteetti 54 000
Stadion Maksimir, Zagreb – kapasiteetti 45 000
Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. kesäkuuta 1976 |  Tšekkoslovakia | 3–1 ja. (1–1) |  Alankomaat |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Ondruš 19'  Nehoda 114'  Veselý 118' | (1–0) |  Ondruš 77' (o.m.) | Stadion Maksimir, Zagreb     Tuomari: Clive Thomas (Wales) |
|   |  Ondruš 19'  Nehoda 114'  Veselý 118' |   |  Ondruš 77' (o.m.) | Stadion Maksimir, Zagreb     Tuomari: Clive Thomas (Wales) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. kesäkuuta 1976 |  Jugoslavia | 2–4 j.a. (2–2) |  Saksa |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Popivoda 19'  Džajić 30' | (2–0) |  Flohe 64'  D. Müller 82'  115'  119' | Stadion Crvena Zvezda, Belgrad     Tuomari: Alfred Delcourt (Belgia) |
|   |  Popivoda 19'  Džajić 30' |   |  Flohe 64'  D. Müller 82'  115'  119' | Stadion Crvena Zvezda, Belgrad     Tuomari: Alfred Delcourt (Belgia) |
Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. kesäkuuta 1976 |  Alankomaat | 3–2 ja. (2–2) |  Jugoslavia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Geels 27'  107'  van de Kerkhof 39' | (2–1) |  Katalinski  43'  Džajić  82' | Stadion Maksimir, Zagreb     Tuomari: Walter Hungerbühler (Sveitsi) |
|   |  Geels 27'  107'  van de Kerkhof 39' |   |  Katalinski  43'  Džajić  82' | Stadion Maksimir, Zagreb     Tuomari: Walter Hungerbühler (Sveitsi) |