Bolivia
Väestö

Bolivian tilastokeskuksen arvion mukaan maan asukasluku kesäkuussa 2019 oli 11 469 896. Bolivian asukasluku kasvoi nopeasti 1900-luvun kolmannella neljänneksellä. Vuosisadan alussa Boliviassa asui noin 1,8 miljoonaa ihmistä ja vuonna 1950 noin 3,05 miljoonaa, vaikka maa oli menettänyt runsaasti alueitansa Chacon sodassa. Vuosien 1950–1975 aikana kuolleisuusaste laski mutta syntyvyys pysyi edelleen suhteellisen korkealla. Vuonna 1975 asukkaita oli jo 5,3 miljoonaa. Väestönkasvu on sen jälkeen hidastanut, mutta se on pysynyt kuitenkin Etelä-Amerikan korkeimpien joukossa.
Bolivian väestö voidaan jakaa suuripiirteisesti kolmeen ryhmään, alkuperäisasukkaisiin, mestitseihin ja eurooppalaisten jälkeläisiin. Väestö on vuosisatojen aikana jo sekoittunut sen verran voimakkaasti, mutta tarkkoja osuuksia väestöryhmien koosta on vaikea antaa. Vuoden 2009 tilastojen perusteella mestitsejä asukkaista oli 68 prosenttia, alkuperäisasukkaita 20 prosenttia ja eurooppalaisia 5 prosenttia. Suurimmat intiaaniryhmät ovat aimarat, ketšuat ja guaranit. Aimaroita elää erityisesti Altiplanon pohjois- ja keskiosissa, inkoista polveutuvat ketšuat Altiplanon eteläosassa ja guaranit maan läntisillä ja eteläisillä alueilla. Alkuperäiskansojen oikeudet maassa ovat parantuneet hitaasti. Esimerkiksi äänioikeus niille myönnettiin vasta 1950-luvulla. 7. helmikuuta 2009 voimaan astuneen uuden perustuslain on tarkoitus vahvistaa köyhän intiaanienemmistön asemaa muun muassa lupaamalla alkuperäiskansoille oikeuden kulttuurinsa säilyttämiseen ja hajauttamalla valtaa paikalliselle tasolle. Perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksessä, jossa se sai yli 60 prosentin kannatuksen.
Bolivian väestötiheys on matala väestötiheys, ainoastaan noin 10,4 asukasta per neliökilometriä. 2000-luvun alussa noin 42 prosenttia maan asukkaista asui Altiplanon alueella maan länsiosassa, 30 prosenttia itäosan alangolla ja 29 prosenttia maan keskiosan laaksoissa. Kaupungistuminen on noudattanut väestönkasvun trendiä, sillä vielä 1900-luvun alussa alle kymmenesosa asukkaista eli kaupungeissa. Kaupunkiväestö oli vuoteen 1950 mennessä tuplaantunut, ja vuonna 2018 jo 69,4 prosenttia bolivialaisista oli kaupunkilaisia. Maan suurimmat kaupungit olivat vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan Santa Cruz (1 442 396), El Alto (846 880) ja La Paz (758 845).
Boliviassa puhutuista kielistä suurimmat ovat espanja (vuonna 2001 sen puhujia oli 60 %), ketšua (20 %) ja aimara (14 %). Muita virallisia kieliä ovat araona, baure, bésiro, canichana, cavineño, cayubaba, chácobo, chimán, ese ejja, guarani, guarasu’we, guarayu, itonama, leco, machajuyai-kallawaya, machineri, maropa, mojeño-trinitario, mojeño-ignaciano, moré, mosetén, movima, pacawara, puquina, sirionó, tacana, tapiete, toromona, uru-chipaya, weenhayek, yaminawa, yuki, yuracaré ja zamuco. Kaikkiaan maassa puhutaan Ethnologue-kirjan luokittelun mukaan 42 eri kieltä.
Katolinen kirkko on selvästi valta-asemassa, vaikka sen kannatus onkin ollut laskussa. Katolisia vuoden 2012 tilastojen mukaan maan asukkaista oli 76,8 prosenttia. Evankelikalisia ja helluntailaisia asukkaista oli 8,1 prosenttia ja muita protestantteja 7,9 prosenttia. Muiden uskontojen osuus oli 1,7 prosenttia ja uskonnottomien osuus 5,5 prosenttia.
YK:n vuosituhattavoitteista arvioidaan, että kolme jää saavuttamatta: äärimmäisen nälän ja köyhyyden poistaminen, odottavien äitien terveyden parantaminen ja ympäristön kestävä kehitys. Muidenkin saavuttaminen vaatii suuria muutoksia. Vuonna 2009 arvioitiin, että kolmannes maan lapsista ja nuorista (320 000 henkeä) työskenteli ankeissa oloissa: kaivoksissa, sokeriruoko- ja pähkinäviljelmillä. Monet maatalouden lapsityöläiset ovat liikkuvaa työvoimaa: he lähtevät maan köyhimmiltä alueilta ja kulkevat sinne, missä satoa korjataan asuen tilapäisissä parakeissa ja savimajoissa. Kaivoksissa työskentelevien elinajanodote on 40 vuoden paikkeilla.