stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iain Dale
Koulutus ja ura

Dale kävi koulua Ashdonin alkeiskoulussa, Saffron Waldenin lukiossa ja suoritti tutkinnon saksan kielessä, lingvistiikassa ja englannin kielen opettamisessa vieraana kielenä East Anglian yliopistossa 1985. Ennen yliopisto-opintoja hän vietti välivuoden hoitoapulaisena Länsi-Saksassa Werner Wicker Klinikillä. Myöhemmin hän opetti vuoden englantia Besigheimin lukiossa.
Hän toimi konservatiivisen parlamenttiedustajan Patrick Thompson tutkimusapulaisena 1985–1987, yhteiskuntasuhteiden johtajana British Ports Federationissa 1987–1989, taloustoimittajana Lloyd's List 1989–1990 ja sen jälkeen varatoimitusjohtajana The Waterfront Partnershipissa ja toimitusjohtajana The Waterfront Conference Companyssa 1990–1996.
Vuonna 1997 hän avasi Politico's Bookstore -nimisen kirjakaupan ja kahvilan, jossa hän myi politiikkaa käsitteleviä kirjoja, muistoesineitä ja lahjaesineitä. Liikkeen oheen syntyi kustannusyhtiö ja verkkosuunnitteluyritys, jotka toimivat Politicon nimellä. Hän perusti Politico's Publishing -kustannusyhtiön 1998 ja myi sen 2003 Methuen Publishingille. Vuonna 2004 Dale ilmoitti kirjakaupan sulkemisesta ja siirsi liiketoimintansa Kentiin postimyyntiyritykseksi. Samana vuonna Westminsterissa avattiin uudestaan kirjakauppa nimellä Westminster Bookshop, jonka omisti Methuen Publishing. 2006 Dale myi Politico's Bookstoren liiketoiminnan Harriman Houselle.
Media

Dalen blogi Iain Dale's Diary on Britannian luetuimpia poliittisia blogeja. The Guardian palkitsi sen vuoden 2005 blogina. Hänellä on toinenkin blogi, West Ham Till I Die, jossa hän kirjoittaa kannattamastaan jalkapalloseurasta West Ham United.
Dale on kirjoittanut maaliskuusta 2007 joka toinen viikko ilmestyvää poliittista kolumnia The Daily Telegraph -lehdelle, samoin The Guardianlle, The Independentlle ja New Statesmanlle.
Dale on kirjoittanut tai toimittanut kolmattakymmentä kirjaa. Hän toimi myös juontajana 18 Doughty Streetillä ja oli isäntänä ohjelmassa Vox Politix ja muutamissa muissa kanavan ohjelmissa sekä toimi kanavajohtajana. Sitä ennen hän juonsi Oneword Radiossa ohjelmaa Planet Politics ja esiintyi ajoittain ohjelmassa Sunday Service kanavalla BBC Radio Five Live.
Poliittinen ura

Toukokuussa 2005 Dale oli konservatiivipuolueen ehdokkaana parlamenttiin mutta hävisi  liberaalidemokraattien ehdokkaalle Norman Lambille. Vuonna 2010 hän ei enää ollut ehdolla.
Teokset

Julkaistuja, koottuja ja toimitettuja teoksia:
Little Book of Boris, Harriman House, 2007
Guide to Political Blogging in the UK, Harriman House, 2007
500 of the Most Witty, Acerbic & Erudite Things Ever Said About Politics, Harriman House, 2007
Big Red Book of New Labour Sleaze, Harriman House, 2007
Little Red Book of New Labour Sleaze, Politico's Media, 2006
Margaret Thatcher: A Tribute in Words & Pictures, Weidenfeld & Nicolson, 2005
Politico's Book of the Dead, Politico's Publishing, 2003
Directory of Political Lobbying, Politico's Publishing, 2003
Times Guides to the House of Commons 1929–35, Politico's Publishing, 2003
Times Guides to the House of Commons 1906–10, Politico's Publishing, 2003
Prime Minister Portillo & Other Things That Never Happened, Politico's Publishing, 2003
Memories of the Falklands, Politico's Publishing, 2002
Directory of Think Tank Publications, Politico's Publishing, 2001
Directory of Political Websites, Politico's Publishing, 2001
Directory of Political Lobbying, Politico's Publishing, 2001
Tony Blair New New Labour Joke Book (2nd ed), Robson Books, 2000
Memories of Maggie, Politico's Publishing, 2000
Conservative Party General Election Manifestos 1900–1997, Routledge, 1999
Liberal Party General Election Manifestos 1900–97, Routledge, 1999
Labour Party General Election Manifestos 1900–97, Routledge 1999
Wit & Wisdom of Tony Banks, Robson Books, 1999
Dictionary of Conservative Quotations, Politico's Publishing, 1999
Tony Blair New Labour Joke Book, Robson Books, 1998
Bill Clinton Joke Book, Robson Books, 1998
The Blair Necessities, Robson Books, 1998
As I Said to Denis: The Margaret Thatcher Book of Quotations, Robson Books, 1997
Unofficial Book of Political Lists, Robson Books, 1997
Aiheesta muualla

Iain Dale's Diary
West Ham Till I Die blog
18 Doughty Street TV (Arkistoitu – Internet Archive)
Caparison Guitars

Caparison Guitars on japanilainen kitaramerkki. Caparison valmistaa etupäässä sähkökitaroita, mutta myös bassoja. Yhtiön perusti japanilainen Itaru Kanno vuonna 1995 työskenneltyään Jacksonilla tätä ennen.
Merkin suunnittelutoimisto sijaitsee Tokiossa ja tuotantolinja Nagoyassa. Kitaroita valmistuu vuodessa noin 600. Ne kaikki rakennetaan pääosin käsityönä.
Aiheesta muualla

Valmistajan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Chapati

Kaksi lämmintä chapatia.
Chapati on Intian niemimaalta peräisin oleva ohutleipä. Leipä kuuluu peruselintarvikkeisiin Intiassa, Nepalissa, Bangladeshissa, Pakistanissa, Sri Lankassa, Itä-Afrikassa, Arabian niemimaalla ja Karibialla. Chapati on itse asiassa lähes samaa leipää kuin roti, mutta se vain kaulitaan ja paistetaan eri tavalla kuin roti.
Bunny Bleu

| Bunny Bleu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kimberly Sue Warner
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1964 (ikä 60)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Bunnie Bleu, Bunny Blue, Bunnie Blue, Kim Morgan, Kim Warner, Kirsti Warrner, Ruby Smart
Aktiivisena:  1982–2004
Elokuvien määrä:  535
Siviilisääty:  eronnut
Silmien väri:  sininen
Hiusten väri:  punainen
Mitat:  115F-56-84 cm
Pituus:  160 cm
Aiheesta muualla
IMDb
Bunny Bleu (s. 1. kesäkuuta 1964) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti pornoalalla 1983 työskennellen niin kutsuttuna flufferina, eli henkilönä, joka esimerkiksi suuseksillä valmistelee miesnäyttelijän kohtausta varten. Myöhemmin hän sai rooleja elokuvista tunnettujen pornonäyttelijöiden Traci Lordsin ja Christy Canyonin tähdittämissä elokuvissa. Hän piti urallaan tauon palaten alalle uudestaan 1990-luvulla hankittuaan silikonirinnat. Bunny Bleu oli jonkin aikaa naimisissa Lowell Smithin kanssa mutta on sittemmin eronnut.
Bunny Bleu on saanut uransa johdosta paikan AVN:n Hall of Famesta.
Impious Havocin diskografia

Tässä artikkelissa on  Impious Havocin ilmestyneiden albumien kappaleet.
The Great Day Of Wrath (LP, CD, MC)

Created By Void
Rape Of The Holy
End Of Mankind
Plague And Death
God Of The Weak
Uncreation I
Uncreation II
Destruction Awaits
Funeral Fog  *
( * = vain kasetilla)
At The Ruins Of The Holy Kingdom (LP, CD)

Dark Sacrifice
At The Ruins Of The Holy Kingdom
I Am All
Slaughtering The Holy Maiden
Winds Of Death  *
Slaves Of The Horned One
Burning The Temple
Satan is The Key
The Legion  *
( * = vain vinyylillä)
Monuments Of Suffering (LP, CD)

Annihilation  *
Carnal Lust
Monuments Of Suffering
Time For War
Era Of Tyranny
Triumph Of Evil  *
The Black Spell Of Doom  *
( * = vain vinyylillä)
Dawn Of Nothing (LP, CD)

Created Not
Messiah Before His Fall
Purifying Fires
From The Thousand Wounds
Dawn Of Nothing
Codex Of Death
A Void Inside
Drink The Poison *
Quintessence **
( * Vain vinyylillä ja kasetilla, ** vain CD:llä)
A Sixth Sense of Darkness (Split CD)

Icon Of Torture
The Smoking Ruins
Manifestations Of Plague And War (MC, CD)

Holy City In Flames
Gates Have Opened
Lifeless Eyes
Misantropic Thoughts *
Vivere Non Est Necesse
Black Angels *
Death From Above *
Declaration *
Emperor Of Darkness *
Enter To The Pentagram
Unorthodox Incantation
( * = vain kasetilla)
The Good Shepherd (7")

The Good Shepherd
Obedience
Maleficium (CD)

Harbingers Of A New Era
To The Chambers
Black Presence
My Sign
Insanity
Desert Filth
A Night
Dead And Forgotten
Blondi (elokuva)

| Blondi> Blonde |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrew Dominik
Käsikirjoittaja:  Andrew Dominik
Perustuu:  Joyce Carol Oatesin romaaniin Blondi
Tuottaja:   Brad Pitt  Dede Gardner  Jeremy Kleiner  Tracey Landon  Scott Robertson 
Säveltäjä:   Nick Cave  Warren Ellis 
Kuvaaja:  Chayse Irvin
Leikkaaja:  Adam Robinson
Pääosat:   Ana de Armas  Adrien Brody  Bobby Cannavale  Xavier Samuel  Julianne Nicholson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Plan B Entertainment
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2022-9-88. syyskuuta 2022 (Venetsia)  2022-9-1616. syyskuuta 2022 (Yhdysvallat)  2022-9-2828. syyskuuta 2022 (Netflix)  
Kesto:  166 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  22 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blondi (engl. Blonde) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Andrew Dominik. Elokuva perustuu Joyce Carol Oatesin vuonna 2000 julkaistuun romaaniin, ja se kertoo fiktiivisen tarinan näyttelijä Marilyn Monroen elämästä. Monroeta elokuvassa esittää Ana de Armas. Muita rooleja esittävät muun muassa Adrien Brody, Bobby Cannavale, Xavier Samuel ja Julianne Nicholson.
Elokuva on osittain kuvattu mustavalkoiseksi. Elokuva sai NC-17-ikärajan Yhdysvalloissa seksuaalisen sisällön vuoksi, ollen ensimmäinen suoratoistopalveluissa julkaistava NC-17-ikärajoitettu elokuva.
Blondi sai maailmanensi-iltansa syyskuussa 2022 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se kilpaili Kultaisesta leijonasta. Se sai myös rajoitetun teatterilevityksen Yhdysvalloissa. Elokuva julkaistiin maailmanlaajuisesti Netflixissä 28. syyskuuta 2022. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton. Armas sai roolistaan parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Elokuva myös sai kaksi Razzie-palkintoa huonoimmasta elokuvasta ja huonoimmasta käsikirjoituksesta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ana de Armas  | … |  Norma Jeane   |
|       Lily Fisher  | … |  nuori Norma Jeane   |
|       Vanessa Lemonides  | … |  Norma Jeanen lauluääni   |
|  Adrien Brody  | … |  näytelmäkirjailija   |
|  Bobby Cannavale  | … |  ex-urheilija   |
|  Xavier Samuel  | … |  Cass Chaplin   |
|  Julianne Nicholson  | … |  Gladys   |
|  Evan Williams  | … |  Eddy Robinson Jr.   |
|  Toby Huss  | … |  Whitey   |
|  David Warshofsky  | … |  herra Z   |
|  Caspar Phillipson  | … |  presidentti   |
|  Dan Butler  | … |  I.E. Shinn   |
|  Sara Paxton  | … |  neiti Flynn   |
|  Rebecca Wisocky  | … |  Yvet   |
|  Tygh Runyan  | … |  Norma Jeanen isä   |
|  Michael Drayer  | … |  Will Bonnie   |
|  Ryan Vincent  | … |  Clive-eno   |
|  Patrick Brennan  | … |  Joe   |
|  Eric Matheny  | … |  Joseph Cotten   |
|  Lucy DeVito  | … |  ex-urheilijan veljentytär   |
|  Scoot McNairy  | … |  Tommy Ewell / Richard Sherman   |
|  Ravil Isyanov  | … |  Billy Wilder   |
|  Catherine Dent  | … |  Jean   |
|  Michael Masini  | … |  Tony Curtis / Josephine   |
|  Chris Lemmon  | … |  Jack Lemmon / Daphne   |
|  Ned Bellamy  | … |  Doc Fell   |
|  Haley Webb  | … |  Brooke   |
|  Eden Riegel  | … |  Esther (kreditoimaton)   |
|  Garret Dillahunt  | … |  pomo (kreditoimaton)   |
|  Spencer Garrett  | … |  presidentin parittaja (kreditoimaton)   |
Kritiikki

Elokuva sai ristiriitaisia arvosteluja kriitikoilta, jotka ylistivät de Armaksen roolisuoritusta, mutta kritisoivat Dominikin graafista kuvausta Monroen elämästä; monet pitivät sitä eksploitatiivisena sekä epäeettisenä ratkaisuna.
Elokuvakritiikille omistautunut Elitisti kuvailee elokuvaa tekotaiteelliseksi ja nostaa esille ohjaajan julkisuudessa esittämät Marilyn Monroeta vähättelevät lausunnot.
Aiheesta muualla

Blondi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Boni Pelkonen

Rauni Olavi ”Boni” Pelkonen (19. tammikuuta 1920 Hyvinkää – 12. lokakuuta 1976 Turku) oli Turussa asunut suomalainen kuvataiteilija. Hän toimi merimiehenä ja sotilaana ja aloitti maalaamisen tosimielessä vuonna 1960. Hän oli matkoillaan tutustunut useisiin Euroopan ja Etelä-Amerikan taidemuseoihin. Pelkosen debyytti oli Turun Kuvataiteilijoiden vuosinäyttelyssä 1962. Häntä luonnehdittiin tällöin jossain määrin kubistiseksi abstraktiksi ekspressionistiksi.
Aiheesta muualla

Suomen kuvataiteen bibliografia : Boni Pelkonen
Bye Bye Baby (täsmennyssivu)

Bye Bye Baby voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Bye Bye Baby , CatCatin albumi vuodelta 1994
”Bye Bye Baby”, duon esittämä kappale vuodelta 1994
”Bye, Bye, Baby (Baby, Goodbye)”, The Four Seasonsin kappale vuodelta 1964
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bye Bye Baby”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ilmastopolitiikka

Ilmastopolitiikka on ilmaston lämpenemisen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen liittyvää politiikkaa. Ilmastopolitiikka pyrkii säilyttämään ilmastojärjestelmän vakaana. Valtiolliset elimet, tiedeyhteisöt, yritykset ja ympäristöjärjestöt osallistuvat ilmastopoliittiseen keskusteluun.
Ilmastopolitiikan voidaan katsoa saaneen alkunsa 1970-luvun lopulla, jolloin pidettiin ensimmäiset ilmastonmuutosta käsittelevät konferenssit, kuten WMO:n sponsoroima Ensimmäinen maailman ilmastokonferenssi Genevessä 1979.
Ilmastopolitiikan valtavirtaistamisessa hallinnon toimijat joiden päätehtävät eivät liity ilmastonmuutokseen, edistävät omilla toimillaan ilmastonmuutoksen hillintää ja sopeutumista.
Kansainväliset konferenssit ja sopimukset

Ilmastopolitiikka otti merkittävän edistysaskeleen Rio de Janeirossa 1992 pidetyn YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssin myötä. Konferenssissa solmittiin muun muassa YK:n ilmastosopimus UNFCCC. Sopimusta täydennettiin myöhemmin Kioton pöytäkirjalla, joka astui voimaan 2005.
Kansainväliset konferenssit ja sopimukset > Balin neuvottelut 2007

Joulukuussa 2007 Balilla sovittiin 190 valtion kesken kahden vuoden neuvottelukierroksesta, jonka päämääränä on saada aikaan jatkosopimus Kioton sopimukselle. Tarkoista määrällisistä supistustavoitteista ei päästy sopimukseen.
Kansainväliset konferenssit ja sopimukset > Balin neuvottelut 2007 > Kritiikkiä

Suomen luonnonsuojeluliiton mukaan kokouksen anti jäi epämääräiseksi. Liitto piti riskinä sitä ettei kaikkia teollisuusmaita vaadittu sitoutumaan yksiselitteisiin supistusmääriin. Muilta osin lopputulos oli liiton mukaan tyydyttävä. WWF:n mukaan sitovien tavoitteiden puuttuessa sopimus on liian hidas tie päästövähennyksiin. Suomen ympäristöministeri Kimmo Tiilikainen oli tyytyväinen kokouksen tuloksiin ja piti sopimusta historiallisena.
Yksi johtavia ilmastoskeptikoita USA:ssa on Fred Singer (1924). Vuonna 2003 Fred Singer vieraili Suomessa metalliliiton kutsumana. Samalla matkalla Singer pyrki estämään Venäjää ratifioimasta Kioton pöytäkirjaa. Metalliliiton viestintäpäällikkö Matti Putkosen mukaan tätä menoa teollinen länsi ja EU hirttävät itsensä vihreään vyöhön.
Kansainväliset konferenssit ja sopimukset > Pariisi 2015 ja Glasgow 2021

Pariisin ilmastokokouksessa 2015 sitoutui 127 maata rajoittamaan maapallon lämpenemisen 1,5 asteeseen esiteollisesta ajasta. Maiden Glasgow'n ilmastokokouksessa 2021 julistamat toimet rajoittaisivat lämpenemisen 1,8 asteeseen, mutta ei ole varmuutta, toteuttavatko maat lupauksensa. Toisaalta 1,5 astettakin on mahdollista saavuttaa. Kolme viikkoa ennen kokousta IEA oli laskenut, että maakohtaiset sitoumukset johtaisivat 2,1 asteen lämpenemiseen ja pelkästään jo ilmoitettujen toimien toteuttaminen 2,6 asteen lämpenemiseen, mutta sen jälkeen tuli useita lupauksia uusista toimista, mikä johti 1,8 asteen arvioon. Osa niistä on arveluttavia, koska Venäjä ja Saudi-Arabia eivät esittäneet minkäänlaisia välitavoitteita vuoden 2060 hiilineutraaliuksilleen ja Kiina ei luvannut mitään vähennyksiä 2020-luvulla. Kyseessä voi olla "vihreä valeasu", jonka takana jatketaan entistä hiilipolitiikkaa.
Asiantuntijoiden kanta ilmastopolitiikkaan

Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC:n asiantuntijoiden mukaan kasvihuonekaasujen tarvittava väheneminen edellyttää hallitusten ohjausta säädöksin ja ohjelmin. Ryhmä tutkijoita eri maista vaati syyskuussa 2009 teollisuusmailta 40 prosentin päästövähennyksiä vuoteen 2020 mennessä vuoteen 1990 verrattuna. Myös eräiden tutkimustulosten mukaan päästövähennysten olisi oltava merkittävästi hallitusten suunnittelemia suurempia.
IPCC:n mukaan ilmastonmuutos on 95 % varmuudella ihmisen aiheuttama. Toimittaja Paul Brownin mukaan asiasta eri mieltä olevien tutkijoiden osuus on alle 0,1% tiedemiehistä, mutta kourallinen skeptikoita putkahtelee esiin lehdistössä ja tiedotustilaisuuksissa. Paul Brownin mielestä he pyrkivät hämärtämään tietoja. Anti-ilmastotieteilijät muodostavat ajatushautomoita, lobbausryhmiä ja organisaatioverkostoja. Brownin mukaan erityisesti Wall Street Journal on referoinut runsaasti kyseenalaisen pätevyyden omaavia henkilöitä.
IPCC:n tuoreimman raportin (AR5) mukaan eri menetelmin ja eri oletuksin tehdyt tutkimukset ovat päätyneet samaan johtopäätökseen: ilmastonmuutoksen kokonaisvaikutus ihmisen hyvinvointiin on "pientä verrattuna talouskasvuun" (vastaa 0-3 prosentin tulonmenetystä melkein kaikissa tutkimuksissa). Maailman ilmatieteen järjestön pääsihteeri Petteri Taalaksen mukaan on silti halvempaa torjua ilmastonmuutosta kuin sietää se. Tärkeintä on päästä eroon fossiilisista polttoaineista: kun voimala tai auto vanhenee, se voidaan korvata päästöttömällä.
Päästörajoitusten saavutukset

Vuonna 1992 yli 160 valtiota hyväksyi ilmastonmuutossopimuksen ja sitoutuivat vähentämään kasvihuonepäästönsä vuoden 1990 tasolle. Muutokset 1990–2008 olivat: Viro -50 %, Saksa -28,2 %; Ruotsi -2,3 %, Ranska -1,9 % ja Suomi +21,5 %.
Ilmastopolitiikan keinot

Hiilivero eli hiilipäästömaksu on verottaa suoraan hiilidioksidipäästöjä ja siten kannustaa vähentämään niitä.
Vaihtoehtoisia haittaveroja ilmastohaitoille ovat polttoaineiden hiilipitoisuusverot tai hyödykkeen hiilijalanjäljen vero. Hiilijalanjäljen vero on epätarkin ja mielivaltaisin mutta sitä on ehdotettu tuontituotteille maista, joissa hiiliveroa ei ole.
Haittaverojen vaihtoehto on päästökauppa tai tuotannolle ja kulutukselle asetetut normit ja rajoitukset.
Ilmastopolitiikan keinot > Haittaverot

Vatt:n ja Etlan valtioneuvostolle vuonna 2019 tekemän selvityksen mukaan tasasuuruinen vero kaikille kasvihuonekaasupäästöille olisi edullisin keino vähentää päästöjä. Verotusta pitäisi käyttää ainakin niihin päästöihin, joita EU:n päästökauppa ei koske. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi kotimaan liikenne, maatalous sekä rakennusten erillislämmitys. Kun vero päästöille on yhdenmukainen, se kannustaa vähentämään niitä päästöjä, joiden vähentäminen on edullisinta. Kasvihuonepäästöjen verotusta kiristettäisiin. Koska päästöjen tulee pienentyä nopeasti, verotuotto ei riitä ratkaisemaan väestön ikääntymisestä johtuvaa kestävyysvajetta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ilmasto.org: Ilmastopolitiikan historia ja YK:n ilmastosopimus (Arkistoitu – Internet Archive)
Näiden kolmen luvun avulla ymmärrät, mitä toimet ilmaston­muutosta vastaan oikeasti tarkoittavat Hs.fi 16.2.2019
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:   Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:   Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:   Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:   Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka
Bongorummut

Bongorummut
Bongorummut tai bongot ovat rumpusoitin, joka koostuu kahdesta pienestä, puupalikan avulla toisiinsa kiinnitetystä rummusta. Bongorumpujen runkokin on tavallisimmin tehty puusta, mutta rumpuja valmistetaan myös metallista ja komposiittimateriaalista. Rumpujen kansi on tehty joko aidosta nahasta (yleensä vasikkaa) tai tekonahasta.
Bongorumpujen varsinaiset rummut ovat eri kokoisia. Suurempaa rumpua (feminiininen rumpu, hembra) on tapana pitää soittajasta katsoen oikealla puolella, ja pienempää (maskuliininen rumpu, macho) vasemmalla puolella. Oikeaoppisesti rumpuja tulee pitää polvien välissä, ja niitä soitetaan lyömällä rumpukansia sormilla ja kämmenillä. Rummuista lähtevä ääni on melko korkea. Bongorumpuja käytetään perinteisesti kuubalais- tai salsa-musiikkia esitettäessä, mutta melkein mitkä tahansa kevyttä musiikkia esittävät yhtyeet saattavat toisinaan käyttää bongorumpuja yhtenä instrumenttinaan.
Bongoja soitetaan myös Lähi-idässä, Turkissa ja arabimaissa. Esimerkiksi Marokossa soittimen paikallinen nimi on Tbila. Marokkolaiset bongot ovat käsin tehtyä keramiikkaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bongomania.com
Bara Sara

| Bara Sara |
| --- | --- |
 Bara Sara
 Koordinaatit: 14°6′7″N, 3°47′6″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Bandiagaran piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  15 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bara Sara on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ouo Sarre sijaitsee Dogonin ylängöllä 35 kilometriä Bandiagarasta lounaaseen. Kunnassa on 15 000 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede

Bara Saran kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Pignaryn ja Doucoumbon, etelässä Timnirin, idässä Bankassin piirin Séguén, Dimbal Habén ja Kani Bozonin sekä lännessä Djennén piirin Fakalan kuntiin.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus koostuu etupäässä heinäsavannista. Pysyviä vesistöjä ei juurikaan ole.
Asutus

Kuntaan kuuluu 23 kylää ja 11 pikkukylää. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat keskuskylän lisäksi Garou Leye, Nomono, Fangadougou ja Diallo. Asukkaiden enemmistö on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Moptin, Bandiagaran, Bankassin ja Koron välinen maantie, johon yhtyy Somadougousta tuleva tie. Paikallisia liikennevälineitä ovat hevoskärryt ja moottoripyörät.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, ja fonio. Niiden ohella kasvatetaan maapapua, seesamia, hibiskusta, lehmänpapua ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi tuotetaan puutavaraa ja puuhiiltä sekä harjoitetaan hyvin pienimuotoista keräilyä ja metsästystä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Diallossa ja Garou-Leyessä pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii kuusi alakoulua, yläkoulu, kymmenen koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja lukutaitokeskus. Ouo Sarressa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja, Diallon vesijohtoverkon ja neljä patoallasta. Muita palveluja ovat joukko kauppoja, kaksi ruokalaa ja kaksi bensiiniasemaa.
Matkailu

Matkailu kuntaan on vähäistä eikä mitään majoituspalveluja ole.