stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nobuhiro Ueno

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Nobuhiro Ueno
Syntymäaika: 26. elokuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Shiga, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988–1991 1991–1994 | All Nippon Airways Sanfrecce Hiroshima | 10 (1) 18 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Nobuhiro Ueno (jap. 上野 展裕, Ueno Nobuhiro; s. 26. elokuuta 1965 Shiga) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ueno kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Aiheesta muualla

worldfootball.net
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1988
1 Tsuchida |
2 Ueno |
3 Horiike |
4 Taguchi |
5 Sakakura |
6 Motoyoshi |
7 Ihara |
8 Ōtake |
9 Shirasawa |
10 Oenoki |
11 Ikenoue |
12 Nakayama |
13 Kurosaki |
14 Noda |
15 Minoguchi |
16 Maeda |
17 Sukigara |
18 Matsuyama |
19 Sanada |
20 Takagi |
Valmentaja Yokoyama
Ohion ja Erien kanava

Ohion ja Erien kanava (idempi kahdesta suuresta kanavasta).
Ohion ja Erien kanava, sulku 14.
Ohion ja Erien kanava on vesireitti Yhdysvaltojen Ohion osavaltiossa Ohiojoelta Eriejärvelle. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1825 Akronin ja Clevelandin välillä. 495 km (308 mailia) pitkä reitti avattiin liikentelle vuonna 1832.
Vuoden 1913 Miamijoen tulva tuhosi kanavan rakenteita pahasti.
Nicolas Sinebrychoff

Nicolas ja Anna Sinebrychoff vuonna 1879. (Valokuva Daniel Nyblin.)
Nicolas Sinebrychoff (17. heinäkuuta 1856 Helsinki – 21. heinäkuuta 1896 Espoo) oli venäläistä sukua ollut suomalainen liikemies ja kauppaneuvos, joka toimi sukunsa omistaman Sinebrychoffin panimon toimitusjohtajana vuosina 1878–1886.
Elämänvaiheet

Nicolas Sinebrychoff oli iäkkäänä avioituneen, upporikkaan kauppaneuvoksen Pavel Sinebrychoffin ja tämän puolison Anna Sinebrychoffin vanhempi poika. Häntä valmennettiin perheyrityksen johtoon lähettämällä hänet nuorena opintomatkoille eri Euroopan maihin ja lyypekkiläisen kauppahuoneen palvelukseen. Hän tuli Sinebrychoffin panimon palvelukseen vuonna 1875. Jo kolme vuotta myöhemmin 79-vuotias Pavel Sinebrychoff luovutti toimitusjohtajan tehtävät 22-vuotiaalle pojalleen Nicolakselle.
Panimo menestyi Nicolas Sinebrychoffin johdossa hyvin ja uusi viinanpolttimo valmistui vuonna 1880. Hän joutui luopumaan toimitusjohtajan tehtävästä vuonna 1886 sairastuttuaan tuberkuloosiin. Perheyritys muutettiin vuonna 1888 osakeyhtiöksi, jonka johtoon tuli hänen nuorempi veljensä Paul Sinebrychoff. Nicolas oli vielä lyhyen aikaa yhtiön hallituksen jäsenenä ja viimeksi sen tilintarkastajana. Hän sai vuonna 1891 kauppaneuvoksen arvonimen. Kuollessaan tuberkuloosiin vuonna 1896 hän oli pahasti velkaantunut. Hän oli joutunut jo vuonna 1888 panttaamaan omistamansa Sinebrychoff Ab:n osakkeet äidilleen lainaa vastaan.
Sinebrychoff harrasti purjehdusta ja kuului pursiseura Nyländska Jaktklubbeniin (NJK). Seuran ensimmäinen paviljonki rakennettiin vuonna 1881 Mössenholmenin saarelle, Sinebrychoffin perheen Espoossa omistaman Hagalundin kartanon maille. Sinebrychoff maksoi vuonna 1885 paviljongin siirron Helsingin edustalle Valkosaareen, jossa seura edelleen toimii. Tämän ansiosta hänet valittiin vain 28-vuotiaana NJK:n historian nuorimmaksi kommodoriksi. Hän toimi seuran kommodorina vuosina 1885–1889 ja 1892–1893. Vuonna 1886 hän lahjoitti seuralle kiertopalkinnoksi Pietarissa teettämänsä maljan, niin sanotun Sinebrychoffin pokaalin, joka on edelleen käytössä. Se on nykyään Kruunuvuorenselällä käytävän Nicolas Sinebrychoff Challenge -nimisen purjehduskilpailun palkintona.
Sinebrychoffin puoliso oli vapaaherratar Anna Nordenstam (1854–1944), vaikutusvaltaisen senaattori Johan Mauritz Nordenstamin ja Olga Panovan tytär. Nuorempi Anna Sinebrychoff oli kuollessaan vuonna 1944 Suomen viimeinen Sinebrychoff-niminen henkilö. Nicolas ja Anna Sinebrychoffin ainoa lapsi oli kirjailija Olga ”Olly” Donner, joka meni naimisiin insinööri Uno Donnerin kanssa.
Sinebrychoff omisti vuodesta 1890 eteläisessä Espoossa Björnholmin eli Karhusaaren tilan, joka lohkaistiin hänen veljensä perimän Hagalundin kartanon maista. Hän rakennutti sinne arkkitehti K. A. Wreden suunnitteleman huvilan eli Sinebrychoffin huvilan, joka on nykyään Espoon kaupungin omistama Karhusaaren taidekeskus.
Aiheesta muualla

Sinebrychoff, Nicholas hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Nicolai Abraham Abildgaard

Nicolai A. Abildgaard (1772)
Nicolai Abraham Abildgaard (11. syyskuuta 1743 Kööpenhamina – 4. kesäkuuta 1809 Frederiksdal) oli tanskalainen taidemaalari.  Hän syntyi Kööpenhaminassa, ja hänen isänsä oli aikansa huomattava taiteilija Søren Abildgaard.
Abildgaard opiskeli Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Johan Edvard Mandelbergin ja Johannes Wiedeweltin johdolla. Hän jatkoi opintoja Roomassa, jossa hän asui vuosina 1772–1777. Abildgaardista tuli akatemian professori vuonna 1778. Hän toimi vuosina 1789–1791 akatemian johtajana ja palasi virkaan vuonna 1801.
Abildgaard sai Kööpenhaminan taideakatemian suuren kultamitalin 1767 maalauksestaan Samuel voitelee Davidin kuninkaaksi. Hän valmisti joukon suuria maalauksia Kristiansborgin linnaa varten, mutta 1794  melkein kaikki paloivat. Huomattavimmat hänen muista teoksistaan ovat Ossian laulaa harppunsa säestyksellä sekä neljä suurta sommitelmaa, joiden aiheet ovat Terentiuksen komediasta Androksen tyttö. Hän työskenteli jonkin verran myöskin kuvanveiston ja rakennustaiteen alalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicolai Abraham Abildgaard Wikimedia Commonsissa
Norsunluurannikonkoro

| Norsunluurannikonkoro> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Norsunluurannikko
Puhujia:  40,000 (1999)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  mandelaiset kielet manding-kielet
ISO 639-3:  kfo
 Ohje 
Norsunluurannikonkoro on mandelainen kieli, jota puhuu äidinkielenään 40,000 ihmistä Worodougoun alueella Norsunluurannikolla. Se kuuluu mandelaisten kielten manding-haaraan ja sen läheisiä sukukieliä ovat muun muassa kojaga, bambara ja djula. Kojagan ja norsunluurannikonkoron puhujat ymmärtävät suureksi osaksi toisiaan.
Noboribetsu

| Noboribetsu (登別市) |
| --- | --- |
 Jigokudani Noboribetsun kuumilla lähteillä
 lippu:  symboli
 Noboribetsun sijainti Hokkaidōn prefektuurissa
 Noboribetsu
 Koordinaatit: 42°24′46″N, 141°06′24″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidōn prefektuuri
Yleiskehitystoimisto:  Iburin yleiskehitystoimisto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  212,21 km²
Väkiluku (9/2021):  46 287
 – Väestötiheys:  218 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Plataani
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 – Kukkiva puu:  Alppiruusu
 
 https://www.city.noboribetsu.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Noboribetsu (jap. 登別市, Noboribetsu-shi) on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Iburin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn lounaisosassa. Kaupunki on rakentunut Tyynenmeren rannikolle, ja sisämaassa sen alue nousee Raibavuorelle ja lähelle Kuttarajärveä. Noboribetsussa on 46 287 asukasta (30. syyskuuta 2021) ja sen pinta-ala on 212,21 neliökilometriä.
Noboribetsun nimi on peräisin ainun kielen ilmauksesta nupur pet ja tarkoittaa voimakkaan väristä jokea. Nykypäivänä joen vesi ei ole mitenkään erikoisen väristä, mutta japanilaisten 150 vuoden takaisista matkakertomuksista selviää, että joen vesi oli tuolloin voimakkaan valkoista tai kellertävää Helvetin laakson (Jigokudani) mineraalipitoisista kuumista lähteistä virtaavan veden takia. Ainun sana nupur tarkoittaa esimerkiksi vahvaa tai voimakasta väriä, makua jne. mutta se voi myös viitata henkiseen voimakkuuteen. Ainuille kaikki ympärillä olevat asiat olivat jumaluuksia (kamuy), joten voidaan ajatella, että jokea pidettiin myös vahvana jumalolentona sen erikoisen värin takia.
Japanilainen uudisasutus alueella alkoi 1870-luvun vaihteessa. Kunta tunnettiin nimellä Horobetsu vuoteen 1961 saakka; Horobetsu on Noboribetsun ohella toinen sen ydinalueista. Toisen maailmansodan jälkeen se alkoi kasvaa viereisen Muroranin esikaupunkina. Sinne sijoittui esimerkiksi elintarvike-, keramiikka-, muovi-, kemian- ja elektroniikkateollisuutta. Kaupunkioikeudet Noboribetsulle myönnettiin vuonna 1970.
Matkailijoita Noboribetsuun houkuttelevat kaupungin koillisosien luonnonalueet, joista osa kuuluu Shikotsun–Tōyan kansallispuistoon. Seudulla toimivat Noboribetsu-onsenin ja Kururusu-onsenin kuumat lähteet. Noboribetsua palvelee JR Hokkaidōn Muroran-päälinja.
Kuvia

Noboribetsun keskustaa
Noboribetsu Marine Park Nixe -teemapuistoa
Katta-jinja
Horobetsun rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Noboribetsu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Nicolai Boilesen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nicolai Møller Boilesen
Syntymäaika: 16. helmikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka:  Ballerup, Tanska
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura:  FC Kööpenhamina
Junioriseurat
–2004:  Skovlunde
2004–2009:  Brøndby
2010–2011:  Ajax
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2016 |  Ajax | 52 | (1) |
| 2011–2013 | →  Jong Ajax | 14 | (2) |
| 2016– |  FC Kööpenhamina | 94 | (3) |
Maajoukkue
| 2011– |  Tanska | 20 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. kesäkuuta 2021 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. kesäkuuta 2021 .
Nicolai Møller Boilesen (s. 16. helmikuuta 1992 Ballerup, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa FC Kööpenhaminaa. Hän edusti kausina 2010–2016 Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä pelaavaa AFC Ajaxia.
Boilesen siirtyi vuonna 2004 13-vuotiaana synnyinkuntansa seuransa Skovlunde IF:stä Tanskan suurseuraan Brøndby IF:ään. Ajaxiin hän siirtyi Brøndby-sopimuksen päätyttyä 31. joulukuuta 2009.
Boilesen teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 3. huhtikuuta 2011, kun Ajax voitti Heracles Almelon kotonaan 3–0. Hän tuli ottelussa kentälle ensimmäisen jakson lisäajalla Daley Blindin tilalle. Hän pelasi kaudella 2010–2011 myös viidessä muussa liigaottelussa, joissa kaikissa aloituskokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 Boilesen pelasi neljässä alkukauden liigaottelussa. Koko syksyn 2012 hän oli sivussa reisivamman vuoksi, eikä pelannut kaudella 2012–2013 ainuttakaan liigaottelua. Kaudella 2013–2014 Boilesen nousi Ajaxin runkopelaajien joukkoon pelattuaan 20 liigaottelua, joista 17:ssä hän oli avauskokoonpanossa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Eredivisiessa 22 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kaudella 2015–2016 hän ei saanut pelata lainkaan, kun hän ei halunnut uusia sopimustaan Ajaxin kanssa. Kesällä 2016 hän siirtyi FC Kööpenhaminaan.
Tanskan maajoukkueessa Boilesen pelasi ensimmäiset kaksi otteluaan vuonna 2011. Vuosina 2013–2015 hän pelasi 13 maaottelua. Tämän jälkeen tuli taas taukoa ja hän pelasi kaksi maaottelua maaliskuussa 2018. Vuonna 2021 hän pelasi ennen EM-kilpailuja uransa 18. maaottelun maaliskuussa sekä 19. ja 20. maaottelun kesäkuussa. Toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2013 ystävyysottelussa Norjaa vastaan.
Saavutukset

Ajax:
Eredivisien mestaruus: 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014
Toinen sija: 2014–2015
KNVB-cupin toinen sija: 2010–2011, 2013–2014
Alankomaiden supercupin voitto: 2013–2014
Toinen sija: 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013, 2014–2015
FC Kööpenhamina:
Tanskan Superliigan mestaruus: 2016–2017, 2018–2019
Toinen sija: 2019–2020
Tanskan cupin voitto: 2016–2017
Niklas Piensoho

| Niklas Piensoho |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1964 (ikä 59) Västerås, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  pastori, kirjailija
Niklas Piensoho (14. lokakuuta 1964 Västerås) on ruotsalainen seurakunnanjohtaja, helluntaipastori ja kristillinen kirjailija. Piensoho on Pohjoismaiden suurimman vapaaseurakunnan, Tukholman Filadelfia-seurakunnan johtaja. Piensoho on toiminut pastorina 24-vuotiaasta lähtien, ja hänellä on vapaakirkollinen tausta. Aikaisemmin hän on työskennellyt myös Ruotsin lähetyskirkon palveluksessa sekä Ruotsin valtiopäivien rukousryhmän pastorina. Piensoho on julkaissut yhteensä kahdeksan kirjaa.
Teokset

En för alla - alla för en – läs och förstå första Petrusbrevet, 2003, Libris, Örebro,  ISBN 917-195-647-6
Att finna fotfäste – andlig vägledning för vanliga dagar 2005, Cordia, Örebro  ISBN 917-085-313-4
39 frågor, 2007, Libris, Örebro  ISBN 978-91-7195-914-0
För det första – om Gud, trons liv och församlingen 2008, Libris, Örebro,  ISBN 978-91-7195-986-7
100 dagar med Jesus 2009, Libris, Örebro,  ISBN 978-91-7387-016-0
Ditt viktigaste val 2010. Libris, Örebro,  ISBN 978-91-7387-105-1
Frid i själen 2012, Libris, Örebro,  ISBN 978-91-7387-194-5
365 dagar med Jesus, 2015 Libris förlag  ISBN 978-91-7387-308-6
Nimetön (täsmennyssivu)

Nimetön voi tarkoittaa seuraavia:
nimetön, yksi ihmisen sormista
Nimetön, kauhuelokuva vuodelta 1999
Nimetön, lahtelaisen Raaka-Aine -yhtyeen EP-levy vuodelta 2009
Nimetön, rap-artisti Eevil Stöön EP-levy vuodelta 2020
Nimetön, saari Joutenvedellä Enonkoskella
Nimetön, saari Haukiputaan edustalla Perämerellä
Nimetön, saari Naantalin Rymättylässä
Nimetön, järvi Heinolassa
Nimetön, järvi Heinävedellä
Nimetön, järvi Hyrynsalmella
Nimetön, lampi Jämsän Hallin kylässä
Nimetön, lampi Jämsässä lähellä Jämsänkoskea
Nimetön, järvi Kinnulassa
Nimetön, lampi Sysmän Kappelinkylässä
Nimetön, järvi Sysmän Karilankulmalla
Nimettömänmatala (myös Nimetön), matalikkoalue Perämerellä.
Nimetön, helsinkiläinen vuonna 2008 perustettu yhtye
Paikannimiä, joihin sisältyy sana nimetön

Nimetönjärvi, järvi Ylöjärvellä lähellä Kurun kylää
Nimetönlammi, lampi Ruovedellä
Nimetönlampi, lampi Kannonkoskella lähellä Lakomäkeä
Nimetönlampi, lampi Keurun ja Virtain rajalla
Nimetönriipi, lampi Pellossa lähellä Koutuksen kylää.
Nikolai Bažukov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 |  15 km |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 |  4x10 km |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1976 | 4x10 km |  |
Nikolai Serafimoviš Bažukov (ven. Николай Серафимович Бажуков, s. 23. heinäkuuta 1953 Troitsko-Petšorsk, Komin tasavalta, Neuvostoliitto) on Neuvostoliittoa edustanut entinen venäläinen maastohiihtäjä, olympiavoittaja. Etniseltä taustaltaan hän on komi.
Bažukov saavutti 15 kilometrin olympiakultaa Innsbruckissa 1976 voitettuaan toiseksi tulleen maanmiehensä Jevgeni Beljajevin vajaalla kolmella sekunnilla. Samoissa kisoissa hän kuului lisäksi Neuvostoliiton pronssijoukkueeseen 4 x 10 kilometrin viestissä sekä sijoittui 30 kilometrillä viidenneksi.
Lahden MM-kilpailuissa 1978 Bažukov sijoittui yhdeksänneksi sekä 15:llä että 50 kilometrillä. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa, jonka muut jäsenet olivat Vasili Rotšev, Jevgeni Beljajev ja Nikolai Zimjatov.
Ohion roomalaiset kolikot

Ohion roomalaiset kolikot ovat esineitä, jotka löydettiin vuonna 1963 sillanrakennustöiden yhteydessä Ohiosta, Yhdysvalloista. Kaksi kolikkoa on saatu museoon, mutta loput ovat kadoksissa. Rahat ovat roomalaisia ja ajoittuvat vuosille 268 ja 312 tai 313. Työmaalla olleen henkilön leski toimitti kolikot museolle vuonna 1997.
Kolumbusta varhaisempaan aikaan ajoittuvia vanhasta maailmasta peräisin olevia rahoja on väittämän mukaan löydetty Amerikan mantereelta yhteensä yli 40. Näiden joukossa on roomalaisten lisäksi muun muassa numidialaisia ja juutalaisia rahoja. Rahat ovat todennäköisesti kulkeutuneet Amerikkaan vasta viime vuosisatoina esimerkiksi keräilijöiden mukana. Neljänkymmenen kolikkolöydön tutkimukset eivät ole viitanneet siihen, että kyseessä olisivat ennen Kolumbusta Amerikkaan tulleet kolikot vaan että sellaiseksi väitetty alkuperä on joko kyseenalainen tai selvästi väärä ja osoitettu sellaiseksi joko löytöpaikan perusteella tai löytämisestä kerrottujen olosuhteiden perusteella.
Aiheesta muualla

Roman Coins from the Falls of the Ohio (englanniksi)
Niin hyvä on

| ”Niin hyvä on” Uniikki mukana Diandra |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2014
 Tuottaja(t): Elastinen
 Tyylilaji: rap, pop
 Kesto: 03.16
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Uniikin muut singlet
| ”Naiseni mun” 2013 | ”Niin hyvä on” 2014 |   |
Diandran muut julkaisut
| ”Fiiliksissä” 2014 | ”Niin hyvä on” 2014 | ”Paha poika” 2014 |
"Niin hyvä on" on rap-artisti Uniikin kappale hänen syksyllä 2014 julkaistavalta ensimmäiseltä kokoelma-albumilta. Kappale julkaistiin kokoelman ensimmäisenä singlenä 9. toukokuuta 2014. Kappaleella vierailee Diandra.
Kappaleen oli tarkoitus sisältyä jo Uniikin edelliselle studioalbumille, #kylänmies, mutta kappaletta ei ehditty saada albumin julkaisuun mennessä valmiiksi.
Kappaleella on samplenä otteita Satu Pentikäisen esittämästä ”Niin hyvä on” -käännösiskelmästä. Osuuksia laulaa myös Diandra. Yhdysvaltalainen The Notorious B.I.G. on tehnyt samalla periaattella kappaleensa ”Mo Money Mo Problems”, jossa puolestaan "sämplätään" ”Niin hyvä on”-kappaleen alkuperäisversiota, Diana Rossin ”I’m Coming Out” -kappaletta.
Dubaissa kuvatun musiikkivideon on ohjannut Tom Hakala.
Kappaleet

Niin hyvä on (mukana Diandra) – 3.16
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: –
Suomen radiolista: 77
Ohion senaatti

| Ohion senaatti |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  osavaltion ylähuone
Johto
Puheenjohtaja:  Keith Faber
President pro tempore:  Chris Widener
Kokoonpano
Edustajia:  33
Puolueet:  republikaaninen puolue (23) demokraattinen puolue (10)
Kokouspaikka
 Ohion senaatin kokoushuone
 Columbus
Ohion senaatti on Ohion osavaltion parlamentin ylähuone. Se perustettiin 1802, kun Ohiosta tehtiin Yhdysvaltain osavaltio. Ensimmäinen senaatti kokoontui Chillicothessa, ja sen puhemies oli vapaussodan veteraani Nathaniel Massie. Ensimmäisessä senaatissa oli 14 senaattoria. Ohion toinen perustuslaki kirjattiin 1851. Sen myötä perustettiin Ohion varakuvernöörin virka, jonka haltija valvoisi senaattia. Ohion ensimmäinen varakuvernööri oli William Medill. Nykyisen muotonsa senaatti sai 1967, jolloin senaatista tehtiin 33-jäseninen. Senaatin johtaja nimitettiin puheenjohtajaksi.
Ohion senaatin jäsenet valitaan 33 vaalipiiristä. Piirit ovat maantieteellisesti eri kokoisia, ja niiden koko vaihtelee kaupungin osista useiden piirikuntien laajuisiin kokonaisuuksiin. Jokainen senaattori kuitenkin edustaa noin 344 000 äänestäjää. Senaattorit voivat istua maksimissaan kaksi neljän vuoden kautta.
Aiheesta muualla

Senaatin kotisivut (englanniksi)
Nicolai

Nicolai on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Sukunimenä

Aimar-Charles-Marie de Nicolaï (1747–1794), ranskalainen virkamies ja Ranskan akatemian jäsen
Bruno Nicolai (1926–1991), italialainen elokuvamusiikin säveltäjä
Carl Otto Nicolai (1810–1849), saksalainen säveltäjä ja kapellimestari
Friedrich Nicolai (1733–1811), saksalainen kirjailija
Henricus Nicolai, Henrik Wennä (k. 1513), suomalainen tuomiorovasti ja diplomaatti
Jürgen Nicolai (1925–2006), saksalainen lintutieteilijä ja kirjailija
Mia Nicolai (s. 1996), alankomaalainen laulaja
Philipp Nicolai (1556–1608), saksalainen pappi, runoilija ja säveltäjä
Raniero Nicolai  (1893–1958), italialainen runoilija ja olympiavoittaja
Kirjailijanimenä

Henrik Scharling (1836–1920), tanskalainen kirjailija ja teologi (kirjailijanimi Nicolai).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nicolai”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nimemme on Dingo

Nimemme on Dingo on vuonna 1984 julkaistu Dingon konserttitallenne, joka julkaistiin VHS- ja Betamax-formaateissa. Konsertti on taltioitu Tavastia-klubilla vuonna 1984. Osa videon sisällöstä julkaistiin vuonna 2004 Dingomania-DVD:llä.
Kappaleet

Nimeni On Dingo
Pistoolisankari
Sinä ja minä
Hän on se
Lakatut varpaankynnet
Jokainen aamu
Levoton Tuhkimo
Aino
Lähetyssaarnaaja
Huumeita Japaniin
Autiotalo
Apinatarhaan
Kokoonpano

Pertti Neumann (laulu)
Jonttu Virta (kitara)
Pepe Laaksonen (basso, laulu)
Juha Seittonen (rummut)
Pete Nuotio (koskettimet)
Ohio Statehouse

| Ohio Statehouse |
| --- | --- |

Osoite:  1 Capitol square
Sijainti:  Columbus, Ohio
Koordinaatit:  39°57′9″N, 82°59′55″W
Rakennustyyppi:  julkinen rakennus
Valmistumisvuosi:  1831-1869
Suunnittelija:  7 eri arkkitehtiä
Omistaja:  Ohion osavaltio
Runkorakenne:  kivi
Julkisivumateriaali:  tiili, valurauta, kalkkikivi
Korkeus:  47,85 m
Kerrosluku:  4
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ohio Statehouse on Ohion osavaltion parlamenttirakennus, joka sijaitsee Columbuksessa. Rakennuksessa on osavaltion kongressin lisäksi kuvernöörin, varakuvernöörin, valtiovarainministerin ja osavaltion tilintarkastajan toimistot.[lähde? ]
Historia

Nykyisen kongressirakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1839 ja se voitiin ottaa käyttöön vuonna 1857.
Rakennus valmistui kokonaan Yhdysvaltojen sisällissodan kynnyksellä vuonna 1861. Sitä pidetään yhtenä Yhdysvaltojen varhaisvuosien hienoimmista rakennuksista. Se edustaa uusklassista tyyliä.
Siitä tehtiin Kansallinen historiallinen maamerkki vuonna 1972.
Rakennukseen tehtiin laajennusosa vuosina 1890-1891 Ohion korkeinta oikeutta ja muita osavaltion toimistoja varten. Se remontoitiin ja savaltion Senaatti muutti sinne vuonna 1993.
Niimi

| Niimi (新見市) |
| --- | --- |
 Sisäänkäynti Ikuran luolaan
 lippu:  Symboli
 Niimin sijainti Okayaman prefektuurissa
 Niimi
 Koordinaatit: 34°58′37″N, 133°28′13″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Prefektuuri:  Okayaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  793,29 km²
Väkiluku (11/2019):  29 060
 – Väestötiheys:  36,6 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Pione-viiniköynnös
 – Kukka:  Hamamelis japonica var bitchuensis
 – Eläin:  Chiya-nauta
 
 https://www.city.niimi.okayama.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Niimi (jap. 新見市, Niimi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Takahashijoen yläjuoksulla Chūgokuvuorilla ja Kibin ylängöllä. Se rajautuu lännessä Hiroshiman ja pohjoisessa Tottorin prefektuuriin. Lähes koko kaupungin alue on metsäistä vuoristoa; sen keskusta sijaitsee pienellä tasangolla Takahashijoen varrella. Niimissä on 29 060 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 793,29 neliökilometriä.
Niimi kehittyi keskiajalla Kioton Tō-jin temppelin läänityksenä ja myöhemmin Edo-kaudella jokisatamana ja Seki-klaanin linnanaluskaupunkina. Edo-kaudella sen pohjoisosassa Chiyan seudulla harjoitettiin raudan valmistusta magnetiittihiekasta tatara-uunein. Kun kaupunkiin johtava rautatielinja avattiin vuonna 1928, sinne perustettiin sementtitehdas ja myöhemmin sinne syntyi muun muassa kalkin ja kalsiumkarbonaatin valmistusta. Tärkeitä elinkeinoja ovat myös metsätalous, maanviljely ja wagyū-karjan kasvatus. Kaupunkiin on sijoittunut myös korkeateknologista teollisuutta. Niimi sai kaupunkioikeudet vuonna 1954, kun silloiseen Niimin maaseutukaupunkiin liitettiin seitsemän ympäristön kuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Ōsan, Shingōn, Tessein ja Tettan maaseutukaupungit.
Niimin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Rashōmonin suuri kalkkikivimuodostelma ja muut kalkkikiviluolat, kuten Ikuran rotkossa sijaitseva Ikuran luola ja Makin luola. Koigakubon suo on nimitetty kansalliseksi luonnonmuistomerkiksi. Kaupungin alueelle Takahashijoen sivujokiin on rakennettu useita patoja. Niimiä palvelevat JR Nishi-Nihonin Geibi-linja, Hakubi-linja ja Kishin-linja.
Kuvia

Niimin ammattikorkeakoulu
Makin luola
Niimin rautatieasema
Komoton pato
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niimi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)