stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hollanninpunaherukka
Levinneisyys ja elinympäristö

Hollanninpunaherukkaa ei esiinny missään luonnonvaraisena. Sen sijaan se on yleinen viljelykasvi, ja se voi levitä puutarhoista myös luontoon lehtoihin, rannoille ja pientareille. Etelä-Suomessa laji onkin varsin yleinen viljelykarkulaisena.
Sienitauteja

Hollanninpunaherukkaa vaivaavia sienitauteja ovat muun muassa herukansararuoste (Puccinia ribesii-caricis), sembranherukkaruoste (Cronartium ribicola), punaherukanruoste (Puccinia ribis), karviaishärmä (Podosphaera mors-uvae), punapahkasieni (Nectria cinnabarina) ja herukanvalkolaikku (Mycosphaerella ribis).
Vuohisnivel

Vuohisnivel tarkoittaa seuraavia asioita:
Vuohisnivel kavio- ja sorkkaeläinten takaraajassa
Vuohisnivel kavio- ja sorkkaeläinten eturaajassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vuohisnivel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vähä Kokevesi

| Vähä Kokevesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°55′23″N, 22°56′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Iso Kokemusveteen 
Järvinumero:  35.525.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,8 m 
Rantaviiva:  1,2 km 
Pinta-ala:  0,04763 km² 
 fiVähä Kokevesi 
Vähä Kokevesi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Vähä Kokevesi on osa Kokemusjoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Järvi on 550 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Se sijaitsee useiden soiden ympäröimänä alueella, jota kutsutaan Isonevaksi. Ympäröiviltä ojitetuilta soilta laskeekin ojia järveen ja laskuoja, joka lähtee luoteiskärjestä, virtaa 300 metriä Iso Kokeveteen. Rantaviivaa on yli kilometrin ja se on pääasiassa suota. Vain kaakkoiskulmassa on ranta kovalla maalla ja sinne onkin rakennettu pari loma-asuntoa. Nille johtaa tie Lapiolahdelta. Parkanon ja Ikaalisten välinen raja kulkee vain 800 metrin päässä.
Vedetään hatusta

| Vedetään hatusta |
| --- | --- |
 Ohjelman tunnus kaudelta 4.
Tyyli:  komedia improvisointi
Kestoaika:  22 min
Pääosissa:  Jenni Pääskysaari (2018) Roope Salminen (2018) Sara-Maria Heinonen (2018) Ernest Lawson (2018) Aku Hirviniemi (2010–2012) Minttu Mustakallio (2011–2012) Riku Nieminen (2011–2012) Jaakko Saariluoma (2012) Mikko Kuustonen (2011) Hannu-Pekka Björkman (2010) Ria Kataja (2010) Kari Ketonen (2010) Ville Myllyrinne (2010) 
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  18. syyskuuta 2010 –  22. kesäkuuta 2018
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  42
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Samuli Norhomaa Tuomas Summanen Sari Valtanen (MTV3)
Ohjaaja(t):  Ville Panhelainen Petteri Summanen
Tuotantoyhtiö(t):  StoryOf
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Elonet
Vedetään hatusta on suomalainen viihdeohjelma, jota esitetään MTV3-kanavalla 	18. syyskuuta 2010 alkaen. Ohjelma perustuu brittiläiseen ohjelmaformaattiin Whose Line Is It Anyway? ja muistuttaa myös suuresti vuonna 1991 esitettyä viihdesarjaa Nyhjää tyhjästä. Ohjelmassa näyttelijät esittävät improvisoiden komediallisia tehtäviä. Ohjelmassa ei ole käsikirjoitusta tai ylipäätään minkäänlaista ennakkosuunnittelua, ja pisteitä annetaan sattumanvaraisesti eikä niillä ole merkitystä.
Näyttelijät

| Näyttelijä | Kausi> 1 | Kausi> 2 | Kausi> 3 | Kausi> 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Aku Hirviniemi : 
Hannu-Pekka Björkman : 
Ria Kataja : 
Kari Ketonen : 
Ville Myllyrinne (ohjelman isäntä) : 
Riku Nieminen : 
Minttu Mustakallio : 
Mikko Kuustonen (ohjelman isäntä) : 
Jaakko Saariluoma: 
Jenni Pääskysaari (ohjelman emäntä): 
Roope Salminen: 
Sara-Maria Heinonen: 
Ernest Lawson:
Ensimmäinen tuotantokausi

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin kesällä 2010 studioyleisön edessä, ja sen esittäminen alkoi 18. syyskuuta 2010 ja päättyi 20. marraskuuta 2010. Ensimmäisellä kaudella ei nähty vierailevia näyttelijöitä. Jaksot esitettiin lauantai-iltaisin kello 19:30–20:00. Näyttelijöinä nähtiin Hannu-Pekka Björkman, Aku Hirviniemi, Ria Kataja ja Kari Ketonen. Juontajana toimi Ville Myllyrinne.
Toinen tuotantokausi

Toisen tuotantokauden jaksot kuvattiin touko-kesäkuussa 2011. Kauden esittäminen alkoi 2. lokakuuta 2011 ja päättyi 4. joulukuuta 2011. Jaksot esitettiin sunnuntai-iltaisin.
Toisella kaudella vanhoista näyttelijöistä mukana jatkoi ainoastaan Aku Hirviniemi, uusina näyttelijöinä nähtiin Riku Nieminen ja Minttu Mustakallio sekä juontajana Mikko Kuustonen. Lisäksi toisella kaudella nähtiin jokaisessa jaksossa myös vieraileva näyttelijä.
Toinen tuotantokausi > Toisen tuotantokauden vierailijat jaksoittain

Ville Virtanen (2. lokakuuta 2011, uusinta 15. kesäkuuta 2012)
Jukka Rasila (9. lokakuuta 2011, uusinta 22. kesäkuuta 2012)
Elina Knihtilä (16. lokakuuta 2011, uusinta 29. kesäkuuta 2012)
Eero Ritala (23. lokakuuta 2011, uusinta 6. heinäkuuta 2012)
Jussi Lampi (30. lokakuuta 2011, uusinta 13. heinäkuuta 2012)
Maria Sid (6. marraskuuta 2011, uusinta 27. heinäkuuta 2012)
Anu Sinisalo (13. marraskuuta 2011, uusinta 3. elokuuta 2012)
Jukka Rasila (20. marraskuuta 2011, uusinta 10. elokuuta 2012)
Eero Saarinen (27. marraskuuta 2011, uusinta 17. elokuuta 2012)
Mika Nuojua (4. joulukuuta 2011, uusinta 24. elokuuta 2012)
Kolmas tuotantokausi

Sarjan kolmas tuotantokausi kuvattiin kesällä 2012, ja sen esitys alkoi 16. syyskuuta 2012 ja päättyi 25. marraskuuta 2012. Jaksot esitettiin sunnuntai-iltaisin kello 21:05-21:30. Vakionäyttelijöinä nähtiin Aku Hirviniemi, Minttu Mustakallio, Riku Nieminen ja Jaakko Saariluoma. Viidessä eri jaksossa nähtiin myös vieraileva esiintyjä.
Kolmannella tuotantokaudella ohjelmassa ei ole enää juontajaa, vaan voice-overina kuullaan Petteri Summanen. Näyttelijät käyvät vuorollaan vetämässä tehtävän isosta mustasta hatusta. Pisteitä ei myöskään anneta, eikä kukaan näyttelijä lue jakson lopuksi lopputekstejä.
Kolmas tuotantokausi > Kolmannen tuotantokauden vierailijat jaksoittain

Ensimmäisessä jaksossa (16. syyskuuta 2012, uusinta 9. maaliskuuta 2013) ei vierailijoita
Kari Hietalahti (23. syyskuuta 2012, uusinta 16. maaliskuuta 2013)
Kolmannessa jaksossa (30. syyskuuta 2012, uusinta 23. maaliskuuta 2013) ei vierailijoita
Jaana Saarinen (7. lokakuuta 2012, uusinta 30. maaliskuuta 2013)
Viidennessä jaksossa (14. lokakuuta 2012, uusinta 6. huhtikuuta 2013) ei vierailijoita
Niina Lahtinen (21. lokakuuta 2012, uusinta 3. toukokuuta 2013)
Seitsemännessä jaksossa (4. marraskuuta 2012, uusinta 10. toukokuuta 2013) ei vierailijoita.
Robin Svartström (11. marraskuuta 2012, uusinta 17. toukokuuta 2013)
Mari Perankoski (18. marraskuuta 2012, uusinta 24. toukokuuta 2013)
Kymmenennessä jaksossa (25. marraskuuta 2012, uusinta 31. toukokuuta 2013) ei vierailijoita
28. lokakuuta 2012 ohjelmaa ei esitetty kunnallisvaalien tulosillan vuoksi.
Neljäs tuotantokausi

MTV tiedotti marraskuussa 2017, että Vedetään hatusta palaa ruutuun keväällä 2018. Ohjelman juontajana nähdään Jenni Pääskysaari, sekä vakioesiintyjinä Roope Salminen, Sara-Maria Heinonen ja Ernest Lawson.
Uusi kausi alkoi 6. huhtikuuta 2018. Olli Äkräs säesti kohtauksia ja muutamissa jaksoissa Heinosen korvasi Antto Hinkkanen.
Neljäs tuotantokausi > Neljännen tuotantokauden vierailijat jaksottain

Jenni Kokander (6. huhtikuuta 2018)
Karlo Haapiainen
Jaakko Saariluoma
Jussi Vatanen
Eija Vilpas
Sanna Stellan
Janne Reinikainen
Eija Vilpas
Jussi Vatanen
Sanna Stellan
Janne Reinikainen
Kalle Lamberg
Aiheesta muualla

Ohjelman virallinen sivusto
Vedetään hatusta -tunnus kausina 1-3.
Hong Kong Central Harbourfront Circuit

| Hong Kong Central Harbourfront Circuit |
| --- | --- |

Sijainti:   Central and Western District, Hongkong
Aikavyöhyke:  UTC+8
Valmistumisvuosi:  2016
Suunnittelija:  Rodrigo Nunes
Radan pituus:  1,860 km
Mutkia:  10
Rataennätys:  1.02,317 ( André Lotterer, DS Techeetah, 2019)
Suurimmat tapahtumat:  Formula E, Rallicross
Formula E
Kilpailun pituus:  36 kierrosta
Ensimmäinen ePrix:  2016
Viimeinen ePrix:  2019
ePrix’itä ajettu:  4
Eniten voittoja:   Sébastien Buemi  Sam Bird  Felix Rosenqvist  Edoardo Mortara (1)
Hong Kong Central Harbourfront Circuit (kiin.: 香港中環海濱賽道; Jyutping: Hoeng1gong2 zung1waan4 hoi2ban1 coi3dou6) on katurata Central and Western Districtissä Hongkongissa Kiinassa.
Se valmistui vuoden 2016 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 9. lokakuuta 2016.
Voittajat > Formula E

| Kausi | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 |  Sébastien Buemi |  Renault e.dams | Raportti |
| 2017–2018 |  Sam Bird |  DS Virgin | Raportti |
| 2017–2018 |  Felix Rosenqvist |  Mahindra | Raportti |
| 2018–2019 |  Edoardo Mortara |  Venturi | Raportti |
Hauskat eläinvideot

| Hauskat eläinvideot> Funnymals |
| --- | --- |
Tyyli:  Viihde
Kestoaika:  noin 20 min
Pääosissa:  Kari Hietalahti   Santtu Karvonen   Lotta Lehtikari   Armi Toivanen   Jukka Rasila
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  3. maaliskuuta 2013 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  7
Tuotanto
Tuottaja(t):  Sami Keski-Vähälä Ville Myllyrinne
Vastaava(t) tuottaja(t):  Meira Noronen
Ohjaaja(t):  Mika Hotakainen
Käsikirjoittaja(t):  Sami Keski-Vähälä (käännös)
Tuotantoyhtiö(t):  Funfar Films Oy
Hauskat eläinvideot oli Nelosella esitettävä viihdeohjelma, jossa tunnetut koomikot ja näyttelijät antavat äänensä sadoille eläimille ja tilanteille. Kuvamateriaalina on aitoa luontokuvaa, jonka päälle on ääninäytelty eläinten repliikkejä. Ääninäyttelijöinä toimivat Kari Hietalahti, Armi Toivanen, Jukka Rasila, Santtu Karvonen ja Lotta Lehtikari. Puolituntista ohjelmaa esitetään sunnuntaisin Nelosella.
Heavy Duty

| Heavy Duty |
| --- | --- |
 Heavy Duty vuoden 2002 G.I. Joe: A Real American Hero sarjakuvassa.
Luoja(t):  Hasbro
Näyttelijä(t):  Maurice LaMarche (1989–1991) Blu Mankuma (2003–2004) Robert B. Owens (2005–2006) Rodney Saulsberry (2009) Adewale Akinnuoye-Agbaje (2009) Keith Ferguson (2011)
Ensi- esiintyminen:  leluna 1991
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lamont A. Morris
Ammatti:  sotilas
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:   Chicago, Illinois
Suhteet
Serkut:  Roadblock
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heavy Duty on Action Force -universumissa esiintyvä sankari. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1991 A Real American Hero -lelusarjassa.
Hahmon tausta

Heavy Duty syntyi Chicagossa ja on erikoistunut serkkunsa Roadblockin tavoin raskasaseisiin. Hän kiinnostui nuorena klassisesta musiikista ja opetteli soittamaan kitaraa. Tämä on johtanut myös Heavy Dutyn tapaan kuunnella mielellään taisteluiden aikana klassista musiikkia, erityisesti Bachia. Heavy Duty on sotilasarvoltaan kersantti.
Sarjakuvat > G.I. Joe: A Real American Hero

Heavy Duty esiintyi G.I. Joe: A Real American Hero -sarjakuvassa vuonna 1992. Se auttoi ensiesiintymisessään Joen joukkoja puolustamaan päämajaansa Kuilua Cobran joukkojen hyökkäykseltä.
Sarjakuvat > G.I. Joe

Heavy Dutyn nimi esiintyy IDW Publishingin kustantamassa G.I. Joe -sarjakuvassa. Hahmo perustuu luonteeltaan ja ulkonäöltään Roadblockin. Se taistelee kuitenkin sarjakuvassa Heavy Dutyn kotikaupungissa Chicagossa taisteluandroidiarmeijaa, Dreadnokseja ja Cobran sotilaita vastaan. Hän haavoittuu taistelun aikana, mutta kykenee jatkamaan ja auttamaan Joen sotilaita.
Televisiosarjat > Sigma 6

Robert B. Owens ääninäytteli Heavy Dutya vuosina 2005-2006 animaatiosarjassa G.I. Joe: Sigma 6. Heavy Duty kuului sarjassa Joen ryhmän päähahmoihin. Hän useimmiten työskenteli Tunnel Ratin parina ja tapasi sarjassa useimmiten esitellä lihaksiaan.
Televisiosarjat > G. I. Joe: Renegades

Keith Ferguson ääninäytteli Heavy Dutya vuonna 2011 animaatiosarjassa G. I. Joe: Renegades. Hahmo vieraili sarjan aikana yhdessä jaksossa.
Elokuvat > G.I. Joe: The Rise of Cobra

Adewale Akinnuoye-Agbaje esitti Heavy Dutya vuoden 2009 elokuvassa G.I. Joe: The Rise of Cobra.
Hershel Dalton eli Heavy Duty oli elokuvassa entinen Yhdistyneen kuningaskunnan armeijan sotilas ennen liittymistään G.I. Joen joukkoihin, jossa hän toimi taistelukentän komentajana. Heavy Duty esitteli Dukelle ja Ripcordille heidän erikoisasunsa ja oli myöhemmin Scarlettin kanssa auttamassa takaa-ajossa Dukea ja Ripcordia, jotka jahtasivat Pariisissa Baronessia ja Storm Shadowta. Elokuvan lopussa Heavy Duty oli johtamassa Joen joukkoja Cobran tukikohdan tuhoamisessa.
Videopelit

Heavy Duty on pelattavana hahmona videopelissä G.I. Joe: The Rise of Cobra.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989–1991 | Maurice LaMarche | A Real American Hero |  |  |
| 2003–2004 | Blu Mankuma |  | G.I. Joe: Spy Troops G.I. Joe: Valor vs. Venom |  |
| 2005–2006 | Robert B. Owens | G.I. Joe: Sigma 6 |  |  |
| 2009 | Rodney Saulsberry |  |  | G.I. Joe: The Rise of Cobra |
| 2009 | Adewale Akinnuoye-Agbaje |  | G.I. Joe: The Rise of Cobra |  |
| 2011 | Keith Ferguson | G. I. Joe: Renegades |  |  |

Adewale Akinnuoye-Agbajen esittämä Heavy Duty elokuvassa G.I. Joe: The Rise of Cobra.
Hausvogteiplatzin metroasema

Hausvogteiplatz on Berliinin metrolinjalla U2 sijaitseva asema Mitten kaupunginosassa. Se sijaitsee samannimisen aukion alla. Asema on ollut käytössä 1. lokakuuta 1908 alkaen. Asemalla on yksi laituri ja kaksi raidetta. Koska asema sijaitsee radan mutkassa, sen laituri on varsin kaareva. Hissejä asemalla ei ole.
Hausvogteiplatzin asemalaituri on varsin kaareva.
Helmiripsimonni

| Helmiripsimonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Ripsimonnit Mochokidae
Suku::  Synodontis
Laji::  angelicus
Kaksiosainen nimi
 Synodontis angelicus  Schilthuis, 1891 
Katso myös
   Helmiripsimonni Wikispeciesissä   Helmiripsimonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmiripsimonni, aikaisemmalta nimeltään täpläselkäuimari (Synodontis angelicus) on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko

Aikuiset kalat ovat 9–18 senttiä pitkiä. Niiden pohjaväri on ruskea tai violetti, ja siinä on kellertäviä pyöreähköjä läikkiä. Nuoret, 4–9 senttiä pitkät yksilöt ovat erityisen kauniita: niillä hohtavan valkoiset läikät erottuvat selvästi punertavanvioletilta pohjalta.
Elinympäristö

Helmiripsimonnit elävät Kongojoen sekä sen sivujokien Kasain ja Ubangin vesistössä. Niille sopii ympäristö, joissa on kivikkoa, puunjuuria ja luolia.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Helmiripsimonnit ovat aktiivisia lähinnä öiseen aikaan.
Ne muodostavat lisääntymistä varten pareja. Akvaariokauppaa varten kaloja on kudetettu hormonien avulla.
Aiheesta muualla

ITIS: Synodontis angelicus (englanniksi)
WWE Bragging Rights

WWE Bragging Rights on showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä tuottaa World Wrestling Entertainment (WWE) lokakuisin. Tapahtuma paikkasi Cyber Sunday tapahtuman vuonna 2009. Show’n konseptina on taistelu RAW:n ja SmackDown brändien välillä. Show’n lopuksi jaetaan Bragging Rights palkinto paremmalle brändille.
Bragging Rights tapahtumat

| Tapahtuma | Päivämäärä | Kaupunki | Päätapahtuma |
| --- | --- | --- | --- |
| Bragging Rights (2009) | 25. lokakuuta, 2009 | Pittsburgh, Pennsylvania | Randy Orton (c) vs. John Cena) 60 minuutin Iron Man matsissa WWE Mestaruudesta |
| Bragging Rights (2010) | 24. lokakuuta, 2010 | Minneapolis, Minnesota | Randy Orton (c) vs. Wade Barrett |
Herman Gustaf Jäderholm

Herman Gustaf Jäderholm (19. heinäkuuta 1850 Kuopio – 18. heinäkuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, joka omisti Helsingfors skeppsvarv & Mekaniska verkstad -nimisen telakan. Telakka sijaitsi nykyisen Olympiaterminaalin paikalla. Jäderholmin vanhemmat olivat Kuopion kappalainen, sittemmin Jaakkiman kirkkoherra Gustav Vilhelm Jäderholm (1805–1895) ja hänen vaimonsa Laura Gustava Granit (1818–1893). Jäderholm oli naimisissa Hilma Fredrika Nybergin kanssa ja heillä oli muun muassa tytär Greta Lisa Jäderholm-Snellman (1894–1973). Jäderholmin hauta[vanhentunut linkki] sijaitsee Helsingin vanhalla hautausmaalla.
Herman Jäderholm kävi Savonlinnan alkeiskoulua ja oli maanmittaushallituksen oppilaana, mutta suuntautui sitten tekniselle alalle. Hän toimi harjoittelijana Pietarissa ja oli Rudolf Kolsterin yksityisoppilaana Helsingissä 1872–1873, jonka jälkeen hän opiskeli Polyteknillisessä instituutissa. Jäderholm työskenteli työnjohtajana ja piirtäjänä konetehtailla Pietarissa 1874–1875 sekä teknillisenä johtajana Osberg & Bade -nimisessä firmassa Helsingissä 1875–1886, jonka jälkeen hän siirtyi Helsingfors skeppsvarv & Mekaniska verkstad -nimisen telakan omistajaksi.

Jäderholm oli useaan otteeseen Helsingin vahvennetun kaupunginvaltuuston jäsen ja Helsingin puhelinyhdistyksen hallituksen jäsen sekä usean teollisen alan yhdistyksen hallituksen jäsenenä. Jäderholm oli Keisarillisen Senaatin 1897 antamasta määräyksestä tarkastamassa jäänmurtaja Sammon rakennuspiirustuksia, Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettu vuodesta 1897, kahdeksan vuoden aikana Takseerauslautakunnan jäsen, erinäisiä kertoja lisätty kaupunginvaltuusmies, neljä vuotta Konepajain tapaturmavakuutusyhtiön johtokunnan jäsen, kaksi vuotta haaksirikkojen tarkastusmies. Hän oli myös jäsen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen asettamassa komiteassa, jonka oli ehdottava keskustelukysymyksiä Yleiseen teollisuudenharjoittajain kokoukseen 1893 sekä komiteassa, jonka oli valmistettava Helsingissä 1898 pidettyä samanlaista kokousta, sekä jäsen Yhdistyksen 1899 asettamassa komiteassa ammattikoulun aikaansaamiseksi metalliteollisuutta varten Helsinkiin. Hän oli myös jäsen valtuutettujen 1900 asettamassa komiteassa, jonka oli ehdotettava keinoja konetyöntekijäin työtaidon kohottamiseksi.
Vichyn Ranska

Vichyn Ranska (ransk. Régime de Vichy), virallisesti Ranskan valtio (ransk. État français) oli natsi-Saksaa myötäillyt satellittihallituksen hallitsema Ranskan valtio vuosina 1940–1944. Vichyn Ranska hallitsi nimellisesti sekä Saksan miehittämää pohjoisosaa että ”vapaata” eteläosaa, käytännössä kuitenkin vain jälkimmäistä sekä siirtomaita. Vichyn Ranskaa johti marsalkka Philippe Pétain ja sen pääkaupunki oli Vichy. Vuoden 1942 vapaan eteläosan miehittämisen jälkeen koko maata käytännössä kuitenkin hallitsi natsi-Saksa, ja Vichyn hallitus jatkoi toimintaansa nimellisesti, rampana nukkehallituksena.
Historia

Kesäkuussa 1940 Saksan armeija miehitti Pohjois-Ranskan, muun muassa Pariisin. Tappion jälkeen marsalkka Pétain nimitettiin pääministeriksi laajoin valtaoikeuksin. Ranska allekirjoitti 22. kesäkuuta antautumista merkinneen aseleposopimuksen, jonka mukaan Ranskan pohjois- ja länsiosat, Pariisi mukaan luettuna, jäivät Saksan miehittämiksi, mutta eteläosa jäi itsenäisen hallinnon alaisuuteen. Britit hyökkäsivät 3. heinäkuuta Ranskan laivastoa vastaan Mers-el-Kébirissa, jossa kuoli lähes 1 300 ranskalaista merimiestä.[lähde? ]
Ranskan kansalliskokous ja senaatti kokoontuivat 10. heinäkuuta hätäistuntoon, jossa ne päättivät luovuttaa sekä lainsäädäntä-, toimeenpano- että tuomiovallan Pétainin hallitukselle, ja antoivat tälle tehtäväksi säätää uusi perustuslaki. Tämä merkitsi kolmannen tasavallan perustuslain kumoamista ja teki Pétainista diktaattorin.[lähde? ]
Marraskuussa 1942 liittoutuneet nousivat maihin Ranskalle kuuluneessa Marokossa ja Algeriassa (operaatio Soihtu). Tämän jälkeen Saksa miehitti myös Ranskan eteläosan. Tällöin Vichyn hallitus käytännössä menetti valtansa, mutta se hallitsi Ranskaa sen jälkeenkin nimellisesti.[lähde? ]
Sodan jälkeen Vichyn hallitukseen kuuluneet saivat syytteet maanpetoksesta. Valtionpäämiehenä toimineen Pétainin kuolemantuomio muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi, mutta pääministeri Pierre Laval teloitettiin.[lähde? ]
Politiikka

Vichyn Ranska kutsui itseään nimellä État français eli Ranskan valtio. Nimitys République katosi virallisista dokumenteista vallansiirron yhteydessä. Se oli myös yleisesti tunnustettu. Yhdysvaltain lähettiläänä Ranskassa toimi amiraali William D. Leahy. Myös Neuvostoliitto piti yllä suhteita Vichyyn aina heinäkuun 1941 loppuun.[lähde? ]
Vichyn Ranskan tunnuslauseena oli Työ, perhe, isänmaa. Se otti käyttöön uuden Pétainia ylistävän kansallislaulun ”Maréchal, nous voilà !” sekä esitti marsalkka Pétainin maan pelastajana, jolle kaikkien valtion virkamiesten piti vannoa vala.[lähde? ] Pétainin mukaan nimettiin myös suuri määrä katuja ja teitä, kunnes hän laajalti kielsi sen maaliskuussa 1941.
Vichyn Ranskan politiikan ytimeksi muodostui ”kansallinen vallankumous” (ransk. Revolution nationale). Termiä oli käyttänyt jo vuonna 1924 Georges Valois erään kirjansa nimenä, ja se mainittiin Lavalin 8. kesäkuuta 1940 laatimassa perustuslakiuudistusta käsittelevässä muistiossa. Kansallisen vallankumouksen ajatuksena oli Ranska, joka olisi maatalousvaltainen ja jossa katolinen usko ja perhe olisivat keskiössä. Myöskään ei-toivottuja henkilöitä ei kansallisen vallankumouksen jälkeen olisi Ranskassa – näihin lukeutuivat muun muassa juutalaiset, romanit, kommunistit, salakuljettajat, laittomasti maassa oleskelevat ja radikaalit tasavaltalaiset.
Kansallisen vallankumouksen periaatteita opetettiin Vichyn Ranskan nuorille miehille Chantiers de la Jeunesse -järjestössä. Se perustettiin heinäkuussa 1940, ja sitä johti kenraali Joseph de La Porte du Theil, joka oli aiemmin vaikuttanut Ranskan partioliikkeessä. Tammikuuhun 1944 mennessä yli 300 000 ihmistä oli ollut sen jäsenenä.
Naisten oikeuksia heikennettiin järjestelmällisesti Vichyn Ranskassa erityisesti sen alkuaikoina. Naiset pyrittiin pitämään poissa työelämästä kasvattamassa lapsia, mihin myönnettiin lapsilisiä. Valtion palveluksessa olevien naisten ylenemismahdollisuuksia rajoitettiin. Abortti tehtiin laittomaksi, ja helmikuussa 1942 siitä alettiin rangaista kuolemalla. Myös avioerojen myöntämistä vaikeutettiin. Ennen pitkää kuitenkin tuli selväksi, että naisten tarjoamaa työvoimaa tarvittiin, ja naisia alettiin muun muassa lähettää työhön Saksaan.