stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2020
Mitaliyhteenveto > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| W1   tiedot |  Chen Minyi (CHN) |  Šárka Musilová (CZE) |  Victoria Rumary (GBR) |
| Taljajousi   tiedot |  Phoebe Paterson Pine (GBR) |  Mariana Zúñiga (CHI) |  Maria Andrea Virgilio (ITA) |
| Vastakaarijousi   tiedot |  Zahra Nemati (IRI) |  Vincenza Petrilli (ITA) |  Wu Chunyan (CHN) |
Mitaliyhteenveto > Seka

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| W1   tiedot |  Kiina Chen Minyi Zhang Tianxin |  Tšekki David Drahonínský Šárka Musilová |  Venäjän paralympiakomitea Elena Krutova Aleksei Leonov |
| Taljajousi   tiedot |  Kiina Lin Yueshan He Zihao |  Turkki Öznur Cüre Bülent Korkmaz |  Venäjän olympiakomitea Stepanida Artakhinova Bair Shigaev |
| Vastakaarijousi   tiedot |  Venäjän paralympiakomitea Margarita Sidorenko Kirill Smirnov |  Italia Elisabetta Mijno Stefano Travisani |  Kiina Wu Chunyan Zhao Lixue |
Kaitakorvasieni

| Kaitakorvasieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Pezizomycetes
Lahko::  Pezizales
Suku::  Korvasienet Gyromitra
Laji::  longipes
Kaksiosainen nimi
 Gyromitra longipes  Harmaja 
Katso myös
   Kaitakorvasieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaitakorvasieni (Gyromitra longipes) on Suomessa kasvava sienilaji. Se on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Kaitakorvasienen lakki on himmeäpintainen, loivapoimuinen ja hyvin tummanruskea. Sen jalka on pitkä suhteessa lakkiosaan. Kaitakorvasieni muistuttaa korvasientä (Gyromitra esculenta), ja on sen tavoin keittämisen jälkeen syötävä.
Maailmankiertue (Turistin albumi)

| Maailmankiertue Turisti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. tammikuuta 2020
 Kesto: 26.55
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 36.
Turistin muut julkaisut
|   | Maailmankiertue 2020 | Linnunrata 2021 |
Maailmankiertue on Turistin debyyttialbumi, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2020.
Kappaleet

180 – 3.30
Paholainen on osa-aikainen – 2.27
Harajuku – 1.50 (feat. Melo)
Jumpman – 3.19
Puolet kesäst – 2.41 (feat. Jore)
Red Bull – 3.20 (feat. Skii6)
Vastuu – 3.16 (feat. KC & Melo)
Ei enää bileti stadis – 3.18 (feat. Ege Zulu)
R.I.P Bigi – 3.12
Makhaon

Makhaon (m.kreik. Μαχάων, Makhaōn; lat. Machaon) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan sodan sankari.
Makhaon oli lääketieteen jumalan Asklepioksen ja Epionen poika ja Podaleirioksen veli. Hän oli yksi Helenan kosioista, ja uskollisena antamalleen valalle hän purjehti veljensä kanssa Troijaan kolmellakymmenellä aluksella osallistuakseen Troijan sotaan kreikkalaisten puolella.
Troijan sodassa Makhaon osoittautui veljensä tavoin vertaansa vailla olevaksi parantajaksi. Paris onnistui haavoittamaan häntä niin, että hän joutui jäämään sotatoimien ulkopuolelle., mutta jatkoi haavoittuneiden parantamista niin, että Filoktetes pystyi osallistumaan taisteluihin.
Eurypylos surmasi Makhaonin Troijan sodan kymmenentenä vuonna,, toisen version mukaan Penthesileia.  ja hänen ruumiinsa haudattiin Gereniaan Messeniaan. Hänet kuitenkin mainitaan yhtenä Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista.
Makhtar N’Diaye

Amadou Makhtar N’Diaye (s. 31. joulukuuta 1981 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän pelasi pääsarjaurallaan Ranskassa, Sveitsissä ja Skotlannissa. Hän pelasi Senegalin maajoukkueessa 2000-vuosikymmenen alussa.
N’Diaye pelasi kausina 1999–2003 Rennesin joukkueessa 57 Ranskan Ligue 1:n ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Kauden 2003–2004 hän pelasi lainalla Sedanin joukkueessa Ligue 2:ssa. Hän pelasi kaudella 2005–2006 Yverdon-Sportin joukkueessa 21 Sveitsin Superliigan ottelua ja kaudella 2006–2007 Rangersin joukkueessa yhden Skotlannin Valioliigan ottelun.
Karl Lindblom

Karl-Gustaf Lindblom (18. maaliskuuta 1927 Tappo, Västanfjärd – 17. toukokuuta 2003 Saarenmaa, Viro) oli suomalainen kauppias, yrittäjä, yritysjohtaja, joka sai talousneuvoksen ja kauppaneuvoksen arvonimet.
Lindblomin vanhemmat olivat maalari Karl Frans Lindblom ja Hulda Lindblom ja puoliso vuodesta 1958 Anja Sinikka Nurminen. Lindblom kävi Svenska Folkakademin Porvoossa 1946–1948. Hän oli Suomen Väri- ja Vernissatehdas Oy:n myyjä Helsingissä ja Riihimäen Tapetti ja Väri Oy:n, vuodesta 1970 RTV-Yhtymä, osakas ja toimitusjohtaja 1951–1996. Lindblom oli myös Puijon Väri Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1956, Mattotalo Vuorio Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1980, Kauppahuone K. G. Lindblomin toimitusjohtaja vuodesta 1989 sekä Lohjan Tapetti ja Väri Oy:n, Väri-Arkadia Oy:n ja Väriratas Oy:n toimitusjohtaja. Hän omisti maatilan Lopella. Lindblomilla oli lisäksi useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä. Hän oli Riihimäen kaupunginvaltuuston jäsen 1977–1988 ja kaupunginhallituksen jäsen 1981–1984. Lindblom sai talousneuvoksen arvonimen 1979 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1994. Vuoden riihimäkeläiseksi "Väri-Kallena"  tunnettu Lindblom valittiin 1993.
Aiheesta muualla

Jarmo Seppälä: Karl Lindblom Biografiasampo.
M2-Kodit

| Kiinteistö Oy M2-Kodit |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2003
Toimitusjohtaja:  Teija Ojankoski
Omistaja:  Y-Säätiö
Kotisivu:  m2kodit.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiinteistö Oy M2-Kodit (vuoteen 2016 Kiinteistö Oy Y-Asunnot ) on suomalainen vuokra-asuntoyhtiö, jonka omistaa Y-Säätiö. Yhtiö perustettiin vuonna 2003, ja sen tarkoituksena on tarjota laadukkaita vuokra-asuntoja kohtuulliseen hintaan. M2-Kodeilla on yhteensä yli 10 000 vuokra-asuntoa Espoossa, Helsingissä, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Iisalmessa, Imatralla, Jyväskylässä, Järvenpäässä, Kangasalla, Keravalla, Kirkkonummella, Kotkassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Nokialla, Nurmijärvellä, Oulussa, Pirkkalassa, Porvoossa, Raumalla, Riihimäellä, Rovaniemellä, Salossa, Tampereella, Turussa, Tuusulassa, Uudessakaupungissa, Vantaalla, Vihdissä ja Ylöjärvellä.
Aiheesta muualla

M2-Kotien verkkosivu
Kartuzyn piirikunta

Kartuzyn piirikunta (puol. powiat kartuski) on yksi Pommerin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 139 397. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Chmielno, Kartuzy, Przodkowo, Sierakowice, Somonino, Stężyca, Sulęczyno ja Żukowo.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Kartuzyn piirikunnan asukkaista 50,1 prosenttia oli naispuolisia ja 49,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 26,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,7 prosenttia ja eläkeikäiset 14,2 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 36 vuotta, mikä on huomattavasti koko Puolan väestön keski-ikää alempi. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 2 268 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa piirikunnassa oli määrällisesti eniten kašubin kieltä puhuvia Puolan piirikunnista; 47 276 henkilöä eli 39,4 prosenttia Kartuzyn piirikunnan väestöstä puhui sitä. Kartuzyn piirikunnassa kašubin kieli on saanut virallisen vaihtoehtoisen kielen aseman Sierakowicen ja Żukowon kunnissa.
Kartuzyn piirikunnan väkiluku on kasvanut suoraviivaisesti koko 2000-luvun ajan, minkä alussa se oli 101 666 asukasta. Piirikunnan syntyvyys (2,41 syntymää yhtä kuolemaa kohden) on huomattavasti koko Puolan keskimääräistä tasoa korkeampi ja se on saanut muuttovoittoa sekä muulta Puolalta että ulkomailta. Myös uusien avioliittojen suhteellinen määrä oli vuonna 2019 merkittävästi Puolan keskiarvoa korkeampi ja suhteellinen erojen määrä Puolan keskiarvoa alempi. Asukkaiden määrän ennakoidaankin kasvavan 178 665 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Karl Lindahl

Karl Lindahl vuonna 1899.
Karl Håkan Einar Lindahl (10. maaliskuuta 1874 Jönköping, Ruotsi – 12. huhtikuuta 1930 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli aluksi jugend-tyylisiä rakennuksia mutta siirtyi sittemmin pelkistettyyn uusklassismiin.
Lindahlin perhe vietti kesät Suomessa ja muutti myöhemmin kokonaan Ruotsista Suomeen. Lindahl valmistui arkkitehdiksi Helsingin Polyteknillisestä opistosta 1898 ja työskenteli vuodesta 1899 alkaen arkkitehtina Lars Sonckin toimistossa Helsingissä. Hänellä oli 1900-luvun alussa yhteinen toimisto arkkitehti Valter Thomén kanssa mutta myöhemmin kumpikin perusti oman toimiston.
Lindahl oli mukana perustamassa 1907 Kulosaaren huvilakaupunkia ja 1910 Suvisaariston huvilayhdyskuntaa (Aktiebolaget Sommaröarna) Espooseen. Lindahl rakensi myös oman huvilansa Suvisaariston Bergöhön 1912. Lindahl suunnitteli Suvisaaristoon useita kalastajahuviloita, 1913 täysihoitolan ja 1910 Villa Zilliacuksen. Hän suunnitteli myös useita tehdasrakennuksia Varkauteen, Forssaan, Karhulaan ja Kotkaan.
Tuotantoa

1901 Oulun kauppahalli (yhdessä Valter Thomén kanssa)
1903 Vanha Poli, Lönnrotinkatu 29, Helsinki (yhdessä Valter Thomén kanssa)
1903 Gutzeit-yhtön konttori, Kotka (yhdessä Valter Thomén kanssa)
1905 Kustannusosakeyhtiö Otavan talo, Helsinki (yhdessä Valter Thomén kanssa)
1907 Villa Peter, Pietarinkatu 22 – Huvilakatu 13–15, Helsinki (yhdessä Lars Sonckin kanssa)
1908 Helsingin työväentalo (yhdessä Max Frelanderin kanssa)
1908 Asuinkerrostalo Annankatu 22 – Kalevankatu 14, Helsinki
1908 Uudenmaankatu 10–12, Helsinki (yhdessä Valter Thomén kanssa)
1909 Villa Pelander, Kauniainen
1909 Pietarsaaren tulli- ja pakkahuone
1910 Villa Gunnarsberg, Kauniainen
1911 Asuinkerrostalo Albertinkatu 21 – Uudenmaankatu 35, Helsinki
1911 Asuinkerrostalo Uudenmaankatu 11, Helsinki
1911 Asuinkerrostalo	Puistokatu 5 – Raatimiehenkatu 2a, Helsinki
1912 Vakuutusyhtiö Suomen talo, Eteläranta 20 – Eteläesplanadi 2, Helsinki
1912 Ehrensvärdintie 25 – Engelinaukio 9, Helsinki
1912 Asuinkerrostalo Puistoranta Raatimiehenkatu 2b – Pietarinkatu 2, Helsinki
1915 Asuinkerrostalo Lapinlahdenkatu 11, Helsinki
1915 Hahkialan kartano, Hauho, Hämeenlinna
1921 Finlaysonin voimalaitos, Forssa
1923 Asuinrakennus Lystimäelle, Pihlava, Kaunismäentie 3, Pori
1924 Asuinkerrostalo Uudenmaankatu 8, Helsinki
1924 Vaasan Puvillatehtaan pääkonttori, Palosaari, Vaasa
1927 Ahlströmin puuhiomo, Karhula
1927 Korkeakosken voimalaitos
1927 Honkalan huvilan muutostyöt, Pihlavan huvila-alue, Pori
1928 Asuinkerrostalo Punavuorenkatu 19, Helsinki
1929 Köydenpunojankatu 4b, Helsinki
1930 Solvikin huvila, Pihlavan huvila-alue, Pori (yhdessä F. Laimgruberin kanssa)
1933 Ahvenkosken voimalaitos, Pyhtää.
Maansiirtäjä

| Maansiirtäjä |
| --- | --- |
 Maansiirtäjä, Romutusryhmän jäsen
Luoja(t):  Len Wein & Sal Buscema
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Defenders #17 (1974)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Haep
Status:  Aktiivinen
Pituus:  196 cm
Paino:  192 kg
Ryhmäsidokset:  Romutusryhmä
Edelliset ryhmäsidokset:  Pahuuden Mestarit
Henkilöllisyydet:  aehi
Voimat:  Suunnattomat fyysiset voimat ja kestävyys
Maansiirtäjä on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui Defenders-lehden numerossa 17 (1974). Maansiirtäjä kuuluu Romutusryhmänä tunnettuun rikollisjärjestöön. Maansiirtäjän loivat Len Wein ja Sal Buscema.
Suomessa Maansiirtäjä esiintyi ensimmäisen kerran Hämähäkkimies -lehden numerossa 9 (1987).
Historia

Henry Camp toimi ylikersanttina Yhdysvaltain armeijassa, ennen kuin joutui kokemaan häpeällisen erottamisen. Pian tämän jälkeen Camp ajautui rikoksen poluille ja jäätyään kiinni tuomittiin vankilaan. Siellä hän ystävystyi Dirk Garthwaiten, alias Romuttajan kanssa.
Garthwaite, yhdessä Campin ja kahden muun sellitoverinsa kanssa päättivät karata paikasta. Garthwaite kertoi voimasta jonka hän sai Karnillalta, Nornien kuningattarelta. Yhdessä kahden muun vangin Eliot Franklinin ja Brian Caluskyn kanssa nelikko sai käsiinsä Romuttajan voimien lähteen, lumotun sorkkaraudan. Ukkosmyrskyn voimasta Romuttaja sai takaisin voimansa ja antoi muillekin nelikon jäsenille suuret voimat sorkkarautansa kautta. Caluskysta tuli Paaluttaja ja Franklinista Pallosalama. Yhdessä he muodostivat Romutusryhmä-nimisen superroistojoukkueen, joita Romuttaja johti.
Romutusryhmä pakenee vankilasta ja aikovat toteuttaa Pallosalaman suunnitelman, jonka mukaan hän kiristäisi New Yorkilta pommillaan miljoonia dollareita. Ryhmän epäonneksi Puolustajat ja Luke Cage estävät katalat suunnitelmat.
Maansiirtäjä on vuosien varrella taistellut useiden eri Marvel-universumin sankareita vastaan, kuten Kostajia, Puolustajia ja useimmiten Thoria vastaan.
Tuonpuoleinen kaappasi Salatuissa Sodissa koko Romutusryhmän, myös Maansiirtäjän, taistelemaan supersankareita vastaan. Myöhemmin joukkio kuitenkin vangittiin jälleen ja ainoastaan Rautamiehen väliintulo esti joukkopaon. Ryhmä on myös liittynyt Paroni Zemon Pahuuden Mestareihin, jonka aikana Maansiirtäjä hakkasi Herkuleksen yhdessä muiden Romutusryhmäläisten kanssa miltei kuoliaaksi. Joukkio kuitenkin vangittiin jälleen.
Kuukausia myöhemmin Romuttaja itse vapautti toverinsa ja palautti jälleen heidän voimansa. Pallosalama tympääntyi kuitenkin Romuttajan johtajuuteen ja halusi saada haltuunsa koko Romutusryhmän yhteenlasketut voimat. Romuttaja murskasikin tämän käden Pallosalaman yrittäessä varastaa Romuttajan sorkkarautaa. Tällä kertaa mahtava Herkules kosti hakkaajilleen ja pieksi ryhmän.
Romutusryhmän voimat alkoivat hiipua, kun Asgardin yhteys maahan alkoi kadota. Ryhmä palkkasi tiedemies Arnim Zolan palauttamaan heidän voimansa. Tämän jälkeen Romutusryhmä valloitti kokonaisen planeetan, Polemachuksen, joka on mahtavan sotalordi Arkonin koti. Arkonin suurvisiiri kuitenkin petti heidät, ja Romutusryhmä pakeni paikalta.
Pian ryhmä otti yhteen Ukonnuolten kanssa. Ryhmä hävisi kuitenkin jälleen ja on sen jälkeen ottanut yhteen monien sankarien kanssa. Lopulta Romutusryhmä palasi Lautalle, Rykerin Saaren huippuvarmaan vankilaan, mutta pakeni sieltä äskettäisen suurpaon yhteydessä
Toisin kuin esimerkiksi Pallosalama, Maansiirtäjä on aina pysynyt uskollisena Romuttajalle ja on joutunut eroon Romutusryhmästä ainoastaan jouduttuaan vangituksi.
Voimat & varusteet

Maansiirtäjällä on tehostetut fyysiset voimat, joiden avulla hän nostaa useita tonneja. Nämä voimat ovat aikaansaannoksia asgardilaisesta magiasta. Maansiirtäjä omaa myös uskomattoman kestävyyden, jonka ansiosta hän kestää suuria iskuja, kuten luoteja. Maansiirtäjä onkin käytännössä täysin luodinkestävä. Maansiirtäjän vastaanottamat voimat muokkasivat hänen koko kehoaan kuten luita, lihaksia ja ihoa paljon kestävämmäksi. Maansiirtäjällä on myös ihmistä suurempi vastustuskyky myrkkyjä ja happoja vastaan. On kuitenkin huomion arvoista, että Maansiirtäjällä on suuremmat voimat niskan, olkapäidensä ja jalkojensa alueella kuin mitä muilla Romutusryhmän jäsenillä (lukuun ottamatta kenties itse Romuttajaa). Tämä johtuu hänen hyökkäystavastaan, jonka aikana hän puskee vastustajaansa aggressiivisesti suurella nopeudella ja voimalla.
Maansiirtäjällä on myös erikoisvalmisteinen haarniskoitu kypärä, joka suojaa myös hänen niskaansa ja olkapäitään.
Voimat & varusteet > Rajoitukset

Maansiirtäjän käyttämä luja kypärä kuitenkin vaikuttaa jonkin verran Maansiirtäjän näkökenttään supistaen sitä.
Salatuissa Sodissa Hulktar pieksi Maansiirtäjän suunnilleen kertaiskulla tultuaan vaatimaan Romutusryhmää tilille Ampiaisen tappamisesta hiukan aiemmin:
»Olen kuullut sinusta! Sinulla on yleensä kovia tappeluita Hämähäkkimiehen kanssa - eli minulle et ole yhtään mitään!»
- ja sen jälkeen Hulktar pyyhkii lattiaa ensin Maansiirtäjällä ja heti perään lopulla Romutusryhmällä, kunnes Titania ehtii paikalle ja alkaa naisten tappelu..
Maansiirtäjä muissa medioissa

Maansiirtäjä esiintyy yhdessä muun Romutusryhmän kanssa Marvel: Ultimate Alliance -pelissä.
Aiheesta muualla

Marvel-kustantamon kotisivujen profiili Maansiirtäjästä (englanniksi)
Romutusryhmä, vasemmalta oikealle Romuttaja, Paaluttaja, Pallosalama ja etualalla Maansiirtäjä.
Kalleusluokitus

Kalleusluokitus on Suomen lainsäädännön tapa ottaa huomioon elinkustannusten erot eri paikkakuntien välillä.  Vuonna 1973 annettiin laki, jolla kunnat jaettiin kahteen kalleusluokkaan. Jako perustui tutkimukseen elinkustannuksista. Vuonna 2005 ensimmäiseen luokkaan kuuluvat ne 60 kuntaa, joissa elinkustannukset olivat korkeimmat. Muut kuuluivat toiseen luokkaan. Laki lakkasi olemasta voimassa vuoden 2007 lopussa.
Ensimmäisen kalleusluokan kunnissa maksettiin suurempia eläkkeitä ja muita etuisuuksia.
Kalliotoko

| Kalliotoko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Lophoceros
Laji::  hemprichii
Kaksiosainen nimi
 Lophoceros hemprichii  (Ehrenberg, 1833) 
Synonyymit
 Tockus hemprichii (Ehrenberg, 1833) 
 Kalliotokon levinneisyys.
Katso myös
   Kalliotoko Wikispeciesissä   Kalliotoko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kalliotoko (Lophoceros hemprichii) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Djibouti, Eritrea, Etiopia, Kenia, Somalia, Etelä-Sudan, Sudan ja Uganda.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan yleinen Etiopiassa ja muualla levinneisyysalueellaan harvinaisehko. Lajilla ei ole merkittäviä uhkia, joten kantaa pidetään vakaana.
Sen pääasiallista elinympäristöä ovat sisämaan joet, mutta myös kuivat savannit ja metsät jopa 4 300 metrin korkeuteen asti.
Aiheesta muualla

Tockus hemprichii Birdlife.org (englanniksi)
Kalliovuorten aika

Kalliovuorten aika (engl. Mountain Time, lyh. MT) on Pohjois-Amerikassa käytettävä aikavyöhyke. Normaaliaikana siitä käytetään nimitystä Kalliovuorten normaaliaika (engl. Mountain Standard Time, MST) ja kesäaikana nimitystä Kalliovuorten kesäaika (engl. Mountain Daylight Time, MDT). Erotus koordinoidusta yleisajasta on normaaliaikana UTC-7 ja kesäaikana UTC-6.
Kalliovuorten aikaa noudatetaan seuraavissa valtioissa:
Kanada
Alberta
Brittiläinen Kolumbia
Luoteisterritoriot
Nunavut
Saskatchewan
Yhdysvallat
Arizona
Colorado
Idaho
Kansas
Montana
Nebraska
New Mexico
Pohjois-Dakota
Oregon
Etelä-Dakota
Texas
Utah
Wyoming
Meksiko
Baja California Sur
Chihuahua
Nayarit
Sinaloa
Sonora
Aiheesta muualla

"MT – Mountain Time" (timeanddate.com)
Karoliina Kaasalainen

Silja Karoliina Kaasalainen (s. 1. huhtikuuta 1988 Vantaa) on suomalainen kävelijä. Hän edustaa Lapuan Virkiää ja häntä valmentaa Juhani Kaasalainen. Vuoteen 2020 saakka hän edusti  Nokian Urheilijoita.
Alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 Kaasalainen oli 5 000 metrin kävelyssä neljästoista ja alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006 hän oli 10 000 metrin kävelyssä kuudestoista. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 10 000 metrin kävelyssä neljänneksitoista. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi.
Hän on saavuttanut 10 kilometrin kävelyssä SM-kultaa vuosina 2007, 2009, 2011 ja 2012, SM-hopeaa vuonna 2008 ja SM-pronssia vuonna 2014. 20 kilometrin kävelyn Suomen-mestaruuden hän voitti vuonna 2012. Hän voitti viestijuoksun SM-kilpailuissa kultaa 3 × 3 000 metrin kävelyssä 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3 000 metrin kävelyssä kultaa vuosina 2008–2010.
Hän on osallistunut Suomi–Ruotsi-maaotteluun vuosina 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012 ja 2014 lajin ollessa 5 000 metrin kävely. Hän voitti maaottelun vuosina 2007, 2009 ja 2012.
Marc Forster

| Marc Forster |
| --- | --- |
 Marc Forster vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1969 (ikä 54) Illertissen, Länsi-Saksa
Ammatti:  ohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1995–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Finding Neverland – tarinan lähteillä 007 Quantum of Solace
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Marc Forster (s. 30. marraskuuta 1969 Illertissen, Länsi-Saksa) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvan 007 Quantum of Solace ohjauksesta.
Forster oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi parhaasta ohjauksesta elokuvasta Finding Neverland – tarinan lähteillä.
Filmografia

A Man Called Otto (2022)
Risto Reipas ja Nalle Puh (2018)
All I See Is You (2016)
World War Z (2013)
Machine Gun Preacher (2011)
007 Quantum of Solace (Quantum of Solace, 2008)
Leijapoika (The Kite Runner, 2007)
Aidosti outoa (Stranger Than Fiction, 2006)
Stay (2005)
Finding Neverland – tarinan lähteillä (Finding Neverland, 2004)
Monster's Ball (2001)
Everything Put Together (2000)
Loungers (1995)
Aiheesta muualla

Marc Forster Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marc Forsterin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
2000-luku: Everything Put Together (2000) · Monster’s Ball (2001) · Finding Neverland – tarinan lähteillä (2004) · Stay (2005) · Aidosti outoa  (2006) · Leijapoika (2007) · 007 Quantum of Solace (2008)
2010-luku: Machine Gun Preacher (2011) · World War Z (2013) · All I See Is You (2016) · Risto Reipas ja Nalle Puh (2018)
Marguerite Clark

| Marguerite Clark |
| --- | --- |
 Marguerite Clark vuonna 1916.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Helen Marguerite Clark
Syntynyt: 22. helmikuuta 1883 Avondale, Ohio
Kuollut: 25. syyskuuta 1940 (57 vuotta) New York, New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Marguerite Clark vuonna 1913.
Helen Marguerite Clark (22. helmikuuta 1883 Avondale, Ohio – 25. syyskuuta 1940 New York, New York) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja mykkäelokuvanäyttelijä.
Elämä

Clark syntyi Avondalessa, Ohiossa 22. helmikuuta 1883. Hän oli Augustus "Gus" Jamesin ja Helen Elizabeth Clarkin kolmas lapsi. Clarkin äiti Helen kuoli 21. tammikuuta 1893, ja isä Augustus kuoli 29. joulukuuta 1896. Tästä lähtien Clarkin sisko Cora hoiti häntä. Koulun hän kävi Ursuline Academyssä. Hän lopetti koulun 16-vuotiaana, päätti jatkaa uraa teatterissa ja teki pian debyyttinsä Broadwaylla vuonna 1900.
Clark esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan 31-vuotiaana eli vuonna 1914. Kyseessä oli Allan Dwanin ohjaama lyhytelokuva Wildflower. Tämän jälkeen Marguerite Clark alkoi keskittyä uraansa valkokankaalla.
15. elokuuta 1918 Clark meni naimisiin miljonääriliikemiehen Harry Palmerston Williamsin kanssa. Avioliitto päättyi Williamsin kuolemaan lento-onnettomuudessa vuonna 1936. Aviomiehensä kuoleman jälkeen Clark muutti New Yorkiin, missä hän asui sisarensa Coran kanssa. 20. syyskuuta 1940 Clark joutui sairaalaan, jossa hän kuoli viisi päivää myöhemmin keuhkokuumeeseen. Hänet haudattiin New Orleansiin.
Marguerite Clarkilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Filmografia

Vain viisi elokuvaa on säilynyt, loput ovat kadonneet.
Wildflower (1914)
The Crucible (1914)
The Goose Girl (1915)
Gretna Green (1915)
The Pretty Sister of Jose (1915)
The Seven Sisters (1915)
Heléne of the North (1915)
Still Waters (1915)
The Prince & the Pauper (1915)
Mice and Men (1916)
Out of the Drifts (1916)
Molly Make-Believe (1916)
Silks and Satins (1916)
Little Lady Eileen (1916)
Miss George Washington (1916)
Snow White (1916)
The Fortunes of Fifi (1917)
The Valentine Girl (1917)
The Amazons (1917)
Bab's Diary (1917)
Bab's Burglar (1917)
Bab's Matinee Idol (1917)
The Seven Swans (1917)
Rich Man, Poor Man (1918)
Prunella (1918)
Uncle Tom's Cabin (1918)
Out of a Clear Sky (1918)
The Biggest and the Littlest Lady in the World (1918)
Little Miss Hoover (1918)
Mrs. Wiggs of the Cabbage Patch (1919)
Three Men and a Girl (1919)
Let's Elope (1919)
Come Out of the Kitchen (1919)
Girls (1919)
Widow by Proxy (1919)
Luck in Pawn (1919)
A Girl Named Mary (1919)
All of a Sudden Peggy (1920)
Easy to Get (1920)
Scrambled Wives (1921)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marguerite Clark Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Marguerite Clark
Käännös suomeksi