stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trekka
Aiheesta muualla

Tunnetut säilyneet yksilöt Trekka-kerhon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Trekka korjattavana Vietnamissa vuonna 1969.
Erkki Hakamies

Erkki Emil Hakamies, vuoteen 1926 Hackman (23. heinäkuuta 1913 Koivisto – 8. joulukuuta 1998) oli suomalainen kauppaneuvos ja yritysjohtaja.
Hakamiehen vanhemmat olivat rovasti Emil Hakamies, aiemmin Hackman, ja farmaseutti Naemi Härkönen ja puoliso vuodesta 1939 Rauni Salminen. Hakamies kävi viisi luokkaa lyseota, mutta tuli jo kuusitoistavuotiaana Lassila & Tikanojan palvelukseen ja oli siellä juoksupoikana, harjoittelijana, osastonhoitajana ja kauppaedustajana Viipurissa. Vuonna 1938 Hakamies siirtyi johtajaksi Verkakauppa Ura -yhtiöön, jonka Lassila & Tikanojan omisti. Hän oli samalla johtaja Verha-valmisvaateyhtiössä vuodesta 1947 vuoteen 1953, jolloin hänestä tuli Lassila & Tikanojan Helsingin konttorin johtaja. Vuonna 1964 Tiklas-tuotelinjan johtajaksi siirtynyt Hakamies tuli tunnetuksi erityisesti toiminnastaan idänkaupassa. Vastuu Tiklaksesta annettiin kokonaan Hakamiehelle 1968, jolloin tehtaat työllistivät noin 2000 henkilöä ja niiden vienti oli lähes 100 miljoonaa markkaa. Tasavallan presidentin vientipalkinnon Tiklas sai seuraavana vuonna. Hakamiehesta tuli Tiklas teollisuuden toimitusjohtaja 1971, kauppaneuvoksen arvon hän sai 1978. Toimitusjohtajana Hakamies työskenteli vuoteen 1978, Lassila & Tikanojan johtokunnassa hän oli 1950-luvulta 1980-luvulle asti. Sotilasarvoltaan Hakamies oli reservin kapteeni (1943).
Yliopisto-opettaja, suomentaja Reino Hakamies oli Erkki Hakamiehen veli.
Suomen aluevaalit

Aluevaalit ovat vaalit, joissa valitaan hyvinvointialueiden valtuustoihin valtuutetut ja varavaltuutetut. Aluevaaleista on aiemmissa kokeiluissa ja suunnitelmissa käytetty nimitystä maakuntavaalit. Vaalit järjestetään muualla paitsi Helsingin kaupungissa (joka järjestää sosiaali- ja terveystoimen sekä pelastustoimen edelleen itsenäisesti ja siitä päättävät valitaan jatkossakin kuntavaaleissa) ja Ahvenanmaalla.
Suomessa aluevaaleista säädetään hyvinvointialuelaissa ja vaalilaissa. Aluevaltuustot päättävät hyvinvointialueen toiminnasta, taloudesta ja hallinnosta. Aluevaaleissa vaalipiirinä toimii hyvinvointialue.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022 Marinin hallituksen esittämän sote-uudistuslainsäädännön mukaisesti. Eduskunta hyväksyi esityksen sote-uudistuksesta ja hyvinvointialueista täysistunnossaan 23. kesäkuuta. Vuodesta 2025 eteenpäin aluevaalit järjestetään yhdessä kuntavaalien kanssa.
Vuoden 2022 aluevaaleissa naiset saivat enemmistön (53 %) valituista edustajista, vaalien äänestysprosentin oltua vain 47,5.
Historia

Kainuun maakuntahallintokokeilussa järjestettiin maakuntavaalit vuosina 2004 ja 2008.
Aluevaaleja valmisteltiin Juha Sipilän hallituksen kaudella maakuntavaalien nimellä sote-uudistuksen projektiryhmässä ja maakuntalain valmisteluryhmässä. Tällöin tavoitteena oli järjestää ensimmäiset maakuntavaalit osana maakunta- ja soteuudistusta. Sipilän hallituksen aikana maakuntavaaleille asetettiin useita tavoitteellisia päivämääriä muun muassa vuosille 2018 ja 2019, jotka kaikki lykkääntyivät. Uudistus kariutui.
Äänioikeus

Äänioikeus aluevaaleissa määräytyy samalla tavalla kuin kuntavaaleissa. Äänioikeutettuja ovat 18 vuotta täyttäneet henkilöt, joiden kotikunta on hyvinvointialueeseen kuuluva kunta 51. päivänä ennen vaalipäivää. Muilta kuin Suomen, muun Euroopan unionin jäsenvaltion, Islannin tai Norjan kansalaisilta vaaditaan lisäksi, että henkilöllä on ollut kotikunta Suomessa yhtäjaksoisesti kahden vuoden ajan laskettuna 51. päivästä ennen vaalipäivää.
Aiheesta muualla

Alueuudistus[vanhentunut linkki]
Maakuntalain luonnos (Arkistoitu – Internet Archive)
Toulouse

| Toulouse (Ville de Toulouse) oksitaaniksi Tolosa |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Toulouse
 Koordinaatit: 43°36′16″N, 01°26′35″E 
Valtio:   Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Haute-Garonne
Perustettu:  700-luvulla eaa.
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Jean-Luc Moudenc
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  118 km²
Korkeus:  115–263 m
Väkiluku (2012):  449 382
 – Väestötiheys:  3 798 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  31000–31500
Motto::  Per Tolosa totjorn mai
 
 Toulouse.fr 
 Lähteet:  = Väkiluku 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toulouse [tuluz] ( kuuntele ääntämys (ohje)) on kaupunki Lounais-Ranskassa Garonnejoen varrella. Toulouse on Haute-Garonnen departementin pääkaupunki, ja sen väkiluku on noin 449 000, esikaupungit mukaan lukien yli 1,2 miljoonaa (2012).
Toulouse on myös Oksitanian alueen pääkaupunki.
Toulousen lempinimi on "Vaaleanpunainen kaupunki", Ville rose, sen kaupunkikuvaa hallitsevan tiiliarkkitehtuurin takia.
Historia

Toulousen perustajina pidetään kelttejä, jotka ennen ajanlaskun alkua asettuivat lähimpänä Atlanttia olevalle Garonnen ylityspaikalle. Toulouse oli merkittävä kaupunki jo Rooman valtakunnan aikana. Sen nimi oli silloin Tolosa, ja se oli visigoottien pääkaupunki vuosina 419–507.
Toulouse oli myös itsenäinen kreivikunta vuosina 778–1271. Sen kreivit tukivat kataareja. Kataarit julistettiin kirkonkiroukseen 1148 ja 1200-luvun alussa paavi Innocentius III julisti kataareja ja Toulousen kreivi Raimund VI:tta vastaan ristiretken. Kataarien surmaaminen jatkui vuosikymmeniä ja ristiretkeläiset tuhosivat monia Lounais-Ranskan kaupunkeja.
1600-luvulla toulouselaiset porvarit rikastuivat värimorsingon kaupalla ennen kuin indigoa alettiin tuoda Eurooppaan.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Toulousessa valmistettiin aseita ja lentokoneita. Sodan jälkeen sieltä kuljetettiin lentopostia Afrikkaan ja Etelä-Amerikkaan – lentäjien joukossa oli Antoine de Saint-Exupery. Toisen maailmansodan jälkeen Ranskan ilmailuteollisuus keskittyi Toulouseen, missä valmistettiin muun muassa Caravelle, Concorde ja Airbus A380 sekä avaruussukkula Ariane. Toulousen väkiluku onkin kasvanut nopeasti, sillä se on hyötynyt asemastaan Euroopan ilmailuteollisuuden pääkaupunkina ja ihmisten muuttovirrasta teollisuusalueilta lämpimämmille ja puhtaammille alueille. Ilmailu- ja biotekniikkateollisuus siivittävät kaupungin kasvua edelleen.
Historia > Väkiluvun kehitys

| Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- |
1800: 50 171
1851: 96 564
1901: 149 841
1954: 268 863
1975: 373 796
2006: 435 000
Muiden Ranskan suurkaupunkien tavoin Toulouse on varsin kansainvälinen, vuoden 2006 väestönlaskennassa 8,6 % asukaista oli ulkomaista alkuperää. Maahanmuutto ei ole tuore ilmiö, sillä espanjalaisia siirtotyöläisiä on tullut jo 1920-luvulla, ja Espanjan sisällissodan aikana kaupunkiin tuli huomattava määrä pakolaisia. Pohjois-Afrikasta on muuttanut väkeä 1950-luvulta alkaen.
Maantiede ja ilmasto

Toulouse sijaitsee Ranskan eteläosan sydämessä, suunnilleen 150 km Välimerestä, 250 km Atlantista ja 110 km Pyreneiden hiihtokeskuksista.
Kaupunki on rakennettu Garonnen mutkaan, kohtaan jossa joki on virrannut Pyreneiltä koilliseen ja kääntyy luoteeseen kohti Atlanttia. Se on ikiaikainen kulkureittien risteyspaikka, jossa nykyisin kohtaavat E80 (Rooma–Lissabon) ja E9 (Pariisi–Barcelona).
Garonnen oikealla rannalla oli aikoinaan roomalaiskaupunki, ja sinne kehittyi Toulousen liikekeskus. Vasemman rannan Saint-Cyprien on tulville altista aluetta, ja siksi se on kehittynyt myöhemmin.
Garonnesta on Välimerelle vesiväylä Canal du Midi. Sen rakennustyöt alkoivat 1666. Nykyisin kanava on Unescon maailmanperintökohde.
Toulousen lämpimimmät kuukaudet ovat heinä- ja elokuu, jolloin päivän keskimääräinen ylin lämpötila on noin 27,5 astetta. Kylmimmän kuukauden, tammikuun, keskimääräinen alin on 2,2 astetta. Sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten huhti- ja toukokuussa, jolloin sataa keskimäärin 77 mm. Keskimäärin joka kolmas tai neljäs päivä on sadepäivä. Lunta on keskimäärin neljänä päivänä vuodessa.
Talous

Toulousessa on tekstiili-, elintarvike- ja kemianteollisuutta. Toulouse on Ranskan lentokoneteollisuuden keskus. Kaupungissa toimivat ilmailualan oppilaitos École Supérieure SUPAERO, ENAC, IPSA ja TBS. Airbus Industrien suurin tehdas toimii kaupungissa. Eurooppalaisen ilmailu-, avaruus- ja puolustusvälineyrityksen EADSin satelliittitehdas EADS Astrium ja ranskalaisen Alcatel Space satelliittitehdas sijaitsevat kaupungissa. Siellä on myös Ranskan avaruusjärjestön (CNES) teknologiakeskus.
Koulutus

Toulousen yliopisto on perustettu vuonna 1230. Yliopisto jaettiin kolmeksi yliopistoksi vuonna 1969 ja nykyään Toulousen yliopisto on kaikki kaupungin korkeakoulut käsittävä yhteistyöjärjestö. Yhteensä Toulousen yliopiston korkeakouluissa on 15 oppilaitosta ja 110 000 opiskelijaa.
Toulousen kolme yliopistoa ovat Toulouse Capitole, Toulouse II Jean Jaurès ja Toulouse III Paul Sabatier. Muita korkeakouluja ovat muun muassa ilmailutekniikan ENAC, IPSA ja SUPAERO, insinöörikoulut EPITA, INPT ja INSA, tietojenkäsittelyoppilaitos EPITECH, talousoppilaitos TSE, suunnittelukoulu e-artsup, viestintäkoulu ISEG, kauppakorkeakoulut TBS, TSM ja ISG.lähde?
Liikenne

Vuonna 2007 kaupunki päätti helpottaa keskustan ruuhkia ilmaisilla, fuksianpunaisilla sähköbusseilla, jotka kulkevat keskustassa maanantaista lauantaihin klo 9–19. Niillä on muutamia pysäkkejä, mutta bussin voi pysäyttää missä vain.
Varsinaisen bussiverkon reittejä on 83. Lisäksi Toulousessa on metro eli VAL (Véhicule Automatique Léger), joka kulkee kumipyörillä ilman kuljettajaa. Linja A Basso (Cambo–Balma Gramont) kulkee lounaasta koilliseen, linja B (Borderouge–Ramonville) pohjoisesta etelään. Metrot kulkevat aamuviidestä keskiyöhön, perjantaisin tunnin pidempään. Linja B on kokonaan maan alla, Linja A nousee kahdessa kohdassa maan pinnalle. Junat ovat kaksivaunuisia, 26 metriä pitkiä, mutta asemia suunnitellaan laajennettavaksi niin että voitaisiin käyttää 52 m pitkiä junia.
Raitiovaunut palasivat Toulouseen vuosien tauon jälkeen vuonna 2010 linjalle T1 (Beauzelle–Saint-Cyprien). Esikaupunkeihin on suunniteltu kaksi paikallisjunalinjaa, C (Toulouse–Auch) ja D (Toulouse–Bayonne). C on käytössä, D:n valmistumisesta ei ole tietoa.
Toulousen lentoasemalta on yli 80 suoraa lentoa eri kohteisiin. Lentobussilla pääsee kaupungin keskustaan 20 minuutissa. Lentobussi vie myös Matabiaun rautatieasemalle ja joillekin metroasemille, ja muutamat tavallisetkin kaupunkibussit tulevat lentoasemalle.
Kulttuuri

Toulousessa on vuonna 1229 perustettu yliopisto, arvostettu taidemuseo ja huomattava määrä kirkkoja, esimerkiksi 1000-luvulla rakennettu basilika Saint Sernin, Notre-Dame de la Daurade, Notre-Dame du Taur, Notre-Dame de la Dalbade ja Saint-Étiennen katedraali. Kaupungintalo on 1700-luvulta peräisin olevassa Le Capitolen palatsissa, jossa myös harjoitetaan teatteritoimintaa.
Saint Sernin
Notre-Dame de la Daurade
Notre-Dame du Taur
Notre-Dame de la Dalbade
Saint-Etiennen katedraali.
Toulousesta ovat kotoisin myös moni suosittu musiikkiyhtye, kuten nuorison keskuudessa varsin suosittu Zebda.
Kaupungin monet ravintolat tarjoavat paikallisena erikoisuutenaan usein rasvaisia ankkaruokia. Kaikkein tyypillisin perinneruoka on kuitenkin sianlihasta, makkarasta ja valkoisista pavuista tehty pataruoka cassoulet. Sen kotikaupungin asemasta taistelee kolme kaupunkia: Castelnaudary, Carcassonne ja Toulouse.
Muihin erikoisuuksiin kuuluvat toulouselainen valkosipulikastike (korppujauhoja, valkosipulia, saksanpähkinää ja oliiviöljyä), armanjakilla maustettu omenapiiras, etanat, hanhenmaksa, Toulousen panini (toulousemakkaraa, punasipulia, balsamiviinietikkaa, sinappia, juustoa), toulousensalaatti, valkosipulikeitto ja monet makkararuoat. Toulousenmakkaralla on ollut oma tuotemerkki vuodesta 1992.
Lähiseudun viinitarhojen ansiosta Toulouse on myös merkittävä viinikaupunki. Itse kaupunki omistaa viinitarhoja Le Domaine de Candiessa, ja siellä tuotetaan sekä puna- että valkoviinejä.
Orvokki on paikallisille tärkeä kukka. Paikallisessa orvokkilajikkeessa on kerratut kukat. Se kukkii lokakuusta huhtikuuhun. Sokeriin säilötyistä orvokinkukista tehdään koristeita jälkiruokiin. Kukkia käytetään myös antamaan makua, tuoksua ja väriä makeisiin ja alkoholijuomiin.
Toulousessa toimii tiedekeskus Cité de l'espace, joka esittelee erityisesti avaruustutkimusta, ilmailumuseo Aeroscopia, ja ilmailun pioneereille omistettu museo L’Envol des pionniers.
Kulttuuri > Urheilu

Toulousen rugbyjoukkue Stade Toulousain kuuluu kansallisen liigan kärkijoukkueisiin. Se on voittanut enemmän mestaruuksia kuin mikään muu ranskalaisjoukkue, ja Toulouse pitää itseään paitsi Ranskan, myös koko Euroopan rugbypääkaupunkina. Vuonna 2012 se voitti liigan loppuottelussa Toulonin kaupungin joukkueen Rugby Club Toulonnais.
Jalkapallojoukkue Toulouse FC pelaa korkeimmalla sarjatasolla Ligue 1:ssä.
Kaupungin ympäristössä on kolme golfkenttää, jotka ovat auki ympäri vuoden.
Kulttuuri > Media

Toulousessa toimii useita televisiokanavia ja radioasemia. France 3 Sudin pääkonttori on Toulousessa ja studiot Cepieressä. Se lähettää päivittäin alueuutisia ja tuottaa teemaohjelmia myös oksitaanin kielellä. Télé Toulouse -paikallistelevisiolla on toimitus José Cabanis -kirjaston yhteydessä. OC-TV välittää televisio-ohjelmaa internetissä.
Paikallis-ja alueradioita ovat France Bleu Toulouse, Canal Sud (92,2), FMR, Toulouse FM (92,6), NRJ Toulouse (100,4), Fun Radio Toulouse (105,9)181, RTL Toulouse (103,9), RMC Toulouse (104,3), Europe 1 Toulouse (106,3), Radio-Radio, Booster FM (106,8), Radio Plus, Radio Campus (94,0), Radio Mon Païs ja Radio Occitania. Monet niistä lähettävät ohjelmaa myös internetissä.
Alueen suurin lehti on päivittäin ilmestyvä La Dépêche du Midi. Gazette du Midi on talouslehti, entinen La Croix du Midi uudelta nimeltään Voix du Midi, on kirkollinen lehti ja Pyrénées Magazine tarjoaa luettavaa kulttuurista, maanviljelystä, taiteesta, historiasta ja urheilusta sekä muista alueen aiheista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toulouse Wikimedia Commonsissa
Le Wiki de Toulouse
Piirros keskiaikaisesta Toulousesta
(Liber Chronicarum 1493).
Garonnejoki virtaa Toulousen läpi
Metrolinjat A ja B, paikallisjunalinja C ja raitiolinja T1.
Orvokkimakeisia Toulousesta.
Outolintu (romaani)

| Outolintu> Divergent |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Veronica Roth
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus, dystopia, nuortenkirjallisuus
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  0-06-202402-7
Suomennos
Suomentaja:  Outi Järvinen
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  363
Sarja: Outolintu
Seuraava:  Kapinallinen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Outolintu (engl. Divergent) on yhdysvaltalaisen nuortenkirjailijan Veronica Rothin vuonna 2011 julkaistu debyyttiromaani ja samannimisen trilogian aloitusosa. Sen on suomentanut Outi Järvinen. Kirjasta tehty elokuva Divergent – Outolintu tuli ensi-iltaan vuonna 2014.
Juoni

Kirja kertoo 16-vuotiaan Beatrice Priorin elämästä tulevaisuuden maailmassa, jossa ihmiset on jaettu ominaisuuksiensa mukaan viiteen eri osastoon: Vaatimattomat, Terävät, Rehdit, Sopuisat ja Uskaliaat. Beatrice saa luokittelutestissä monimutkaisen tuloksen, jolloin hänet määritellään Outolinnuksi eli Divergentiksi. Valintaseremoniassa hän jättää kotipaikkansa Vaatimattoman, ja lähtee kouluttautumaan Uskaliaiden päämajaan, vaihtaen samalla nimensä Trisiksi. Uskaliaassa hän kuitenkin tapaa salaperäisen ohjaajan nimeltään Neljä, joka myöhemmin paljastuu entiseksi Vaatimattoman jäseneksi. Tris joutuu vaikeuksiin luokittelutestinsä tuloksen vuoksi Uskaliaan johtajan Ericin toimesta. Hän saa selville Terävän johtajan liittoutuneen Ericin kanssa, ja näiden suunnittelevan kaikkien muiden orjuuttamista armeijaksi, joka tottelee vain heitä, jotta he saisivat Vaatimattoman tuhottua. Syttyy sota, jossa ainoastaan Divergentit ja orjuuttamissuunnitelmassa mukana olleet pystyvät käyttämään omia aivojaan.
Aiheesta muualla

Veronica Roth - Outolintu (Arkistoitu – Internet Archive) Otava.fi
Nuorten tieteiskirjassa yhteiskunta jaetaan luonteiden mukaan HS.fi - Kirja-arvostelut. (Tilaajille)
Julian Hilliard

| Julian Hilliard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 2011 (ikä 13) Dallas, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Arianne Martin, Justin Hilliard
Näyttelijä
Aktiivisena:  2018–
Merkittävät roolit:  Billy Maximoff (Wandavision)
Aiheesta muualla
IMDb 
Julian Hilliard (s. 20. kesäkuuta 2011) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan nuoren Luke Crainen roolista Netflixin sarjasta The Haunting of Hill House. Tämän lisäksi Hilliard esittää Billy Maximoffia Marvelin televisiosarjassa Wandavision ja elokuvassa Doctor Strange in the Multiverse of Madness.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Martti Ilmanen

Martti Tapani Ilmanen (28. marraskuuta 1881 Loppi – 14. toukokuuta 1923 Amiens, Ranska) oli suomalainen juristi ja diplomaatti.
Martti Ilmasen vanhemmat olivat Orimattilan kirkkoherra, valtiopäivämies ja rovasti Johannes Ilmanen (1849–1915) ja Matilda Riddelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Vaasan suomalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1902 ja filosofian maisteriksi 1904. Hän suoritti vielä ylemmän hallintotutkinnon 1905 ja oikeustutkinnon 1906 ja sai varatuomarin arvon 1909.
Ilmanen oli Suomen valtiosihteerinvirastossa Pietarissa aktuaarina, sittemmin poliittisen osaston nuorempana toimitussihteerinä ja viimeksi vanhemman toimitussihteerin apulaisena 1908–1917. Suomen itsenäistyttyä hän oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1918 ja oli vt. lähetystösihteerinä Lontoossa 1919–1921. Ilmanen erosi virastaan 1921 ja siirtyi Pernajaan puutavara-alalla toimineen Joh. Askolinin yrityksen johtoon. Helmikuun alussa 1923 hän lähti vaimonsa kanssa ulkomaille oleskellen sitten pääasiassa Pariisissa. Martti Ilmanen kuoli lento-onnettomuudessa Ranskassa toukokuussa 1923, kun ranskalaisen Air Union -yhtiön Farman F.60 Goliath F-AEBY -kone syöksyi maahan Monsuresissa Sommen alueella koneen siiven katkettua. Kone, jossa hän oli matkustajana, oli lähtenyt Le Bourget’n lentoasemalta määränpäänään Croydonin lentokenttä Lontoon lähellä. Kaikki koneessa olleet kuusi henkilöä menehtyivät onnettomuudessa. Ilmanen haudattiin Pernajaan.
Martti Ilmanen oli naimisissa vuodesta 1920 Maini Askolinin kanssa, jonka isä oli kauppaneuvos Johannes Askolin.
Reijo Ruokanen

Reijo Väinö Tapani Ruokanen (s. 22. maaliskuuta 1961 Rovaniemi) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt päätoimittajana muun muassa Ilta-Sanomissa, Talouselämässä ja Tekniikan Maailmassa.
Ruokanen kirjoitti ylioppilaaksi Rovaniemen keskustan lukiosta 1979 ja pääsi opiskelemaan metsäekonomiaa Helsingin yliopistoon. Tuttu Iltalehden toimituspäällikkö pyysi kirjoittamisesta kiinnostunutta metsätieteiden ylioppilasta töihin lehteen, josta oli juuri irtisanoutunut kaksi politiikan toimittajaa. Ruokanen aloitti Iltalehden toimituksessa 1988. Lehden Berliinin kirjeenvaihtajana hän työskenteli 1992–1995 ennen siirtymistään MTV:n ajankohtaistoimitukseen vuosiksi 1996–1998. Iltalehden ja MTV:n yhteisenä kirjeenvaihtajana Lontoossa hän toimi 1998–2003. Ruokanen palasi kotimaahan 2003 Iltalehden toimituspäälliköksi ja hoiti sitä tehtävää siihen asti kunnes siirtyi vuosiksi 2007–2010 Ilta-Sanomien päätoimittajaksi.
Ruokanen toimi Talouselämä-, Fakta- ja Markkinointi & Mainonta -lehtien päätoimittajana Talentumissa syyskuusta 2010 vuoteen 2016. Syyskuun 2016 alussa hän siirtyi Otavamediaan Tekniikan Maailman päätoimittajaksi ja toimi myöhemmin myös muiden Otavamedian erikoislehtien, kuten Veneen ja Kipparin päätoimittajana. Hän jätti tehtävänsä Otavamediassa lokakuussa 2024.
Ruokanen on toiminut televisio-ohjelma Pressiklubin vaihtuvana journalistijäsenenä.
Lewis-rakenne

Vetyfluoridin Lewis-rakenne. Fluorilla on kolme vapaata elektroniparia.
Lewis-rakenne eli elektronipisterakenne, -diagrammi tai -esitys on molekyylistä piirretty esitys, joka kuvaa molekyylin atomien välistä kovalenttista sitoutumista ja mahdollisia vapaita elektronipareja.lähde tarkemmin? Lewis-rakenne voidaan piirtää mille tahansa kovalenttisia sidoksia sisältävälle molekyylille tai kompleksiyhdisteelle. Lewis-rakenteen ei ole tarkoitus kuvata kolmiulotteista rakennetta.lähde tarkemmin? Rakenne esittää valenssielektronit pisteinä, mutta jaetut sidoksia muodostavat elektroniparit yksinkertaistetaan yleensä viivoiksi. Yksi atomienvälinen viiva kuvaa sidoskertalukua yksi, kaksi viivaa sidoskertalukua kaksi ja niin edelleen. Ytimiä kuvaavat alkuaineiden tunnukset. Lewis-rakenne on nimetty rakenteen keksineen G. N. Lewisin mukaan. Hän esitti rakenteen vuonna 1916.
Elektronien lukumäärä Lewis-rakenteessa vastaa yksittäisten atomien valenssielektronien summaa. Oktettisäännön mukaan atomi on vakain, kun se on jalokaasujen valenssielektronitilassa, eli kun sillä on kahdeksan valenssielektronia. Kahdeksan valenssielektronin tilaan atomi pyrkii jakamalla elektroneja eli muodostamalla kovalenttisia sidoksia. Esimerkiksi fluori, jolla on seitsemän valenssielektronia, pyrkii jakamaan yhden elektroneistaan ja muodostamaan siten yksinkertaisen kovalenttisen sidoksen. Oktettisääntö on kuitenkin pelkkä malli ja siihen on lukuisia poikkeuksia. Esimerkiksi vety pyrkii kahdeksan elektronin sijasta kahden elektronin valenssielektronitilaan (heliumin valenssielektronitila [He]). Eräät toisen jakson alkuaineet (litium ja beryllium) pyrkivät neljän elektronin ja esimerkiksi boori pyrkii kuuden elektronin valenssielektronitilaan eli niin sanottuun sekstettiin. Eräillä alkuaineilla kuten fosforilla ja rikillä oktettisääntö voi myös ylittyä. Oktetin ylittäminen voi tapahtua 3. jakson alkuaineista lähtien. Tämän ajatellaan olevan seurausta siitä, että 3. jaksosta lähtien atomeilla on d-orbitaaleja, jotka sisältävät oktetin ylitykset.
Lewis-kaavojen kirjoittaminen

Lewis-rakenne kuvaa molekyylin tai ionin kovalenttisia sidoksia sen atomien välillä sekä mahdollisia vapaita elektronipareja. Lewis-rakenteesta selviää molekyylin tai ionin valenssielektronien järjestäytyminen. Lewis-rakenteet ovat osa valenssisidosteorian, jota joskus kutsutaan lokalisoituneet elektronit -malliksi, mukaista kovalenttisen sidoksen käsittelyä.
1. vaihe: Määritetään rakenteen valenssielektronit

Lasketaan yhdisteen kaikkien atomien valenssielektronien lukumäärä jaksollisen järjestelmän avulla. Ionien ollessa kyseessä lisätään (anionit) tai vähennetään (kationit) ionin varauksen osoittama määrä elektroneja.
2. vaihe: Piirretään molekyylin runko

Yhdistetään rakenteen atomit toisiinsa yksinkertaisilla sidoksilla, jolloin muodostuu elektronipari. Keskusatomiksi valitaan atomi jolla on pienin elektronegatiivisuus, joka useimmiten on kaavassa ensimmäisenä oleva atomi. Muut atomit ovat sidoksissa keskusatomiin. Tärkeimpiä poikkeuksia ovat vedyllä H alkavat kaavat, joiden keskusatomiksi tulee valita kaavassa seuraavana oleva atomi, sillä vedyllä voi olla vain kaksi elektronia ympärillään.
3. vaihe: Täydennetään elektronien lukumäärä

Lisätään loput elektronit rakenteeseen vapaina elektronipareina aloittaen keskusatomiin kiinnittyneistä atomeista siten, että vedylle tulee kaksi elektronia ja oktettisääntöä noudattaville kahdeksan. Mikäli kaikki elektronit on käytetty, siirrytään suoraan viidenteen vaiheeseen.
4. vaihe: Jäljelle jäävät elektronit

Jos edellisestä vaiheesta jää jäljelle elektroneja, lisätään jäljelle jääneet elektronit elektronipareina keskusatomille, jos tämä kuuluu vähintään jaksoon 3. Tällöin keskusatomi ylittää oktetin.
5. vaihe: Tarkistetaan molekyylin rakenne

Mikäli kaikilla atomeilla on kahdeksan elektronia (vedyllä kaksi) ympärillään, niin Lewis-rakenne on valmis. Rakenteessa näkyvien valenssielektronien lukumäärän tulee vastata alun perin laskettua valenssielektronien lukumäärää.
Jos elektronien määrä ei riitä tuottamaan kaikille oktettia, muodostetaan tarvittavat kaksois- ja kolmoissidokset niin, että jokainen atomi on oktetissa.tarvitaan parempi lähde Esimerkin tapauksessa voidaan kirjoittaa resonanssirakenteita, joka tulee ottaa huomioon Lewis-rakennetta kirjoitettaessa (ks. alla).