stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Birgitta Ulfsson

| Birgitta Ulfsson |
| --- | --- |
 Birgitta Ulfsson Helsingin kirja­messuilla 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1928 Helsinki
Kuollut: 8. lokakuuta 2017 (89 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja
Puoliso:  Lasse Pöysti (1952–1984) Iwar Wiklander (2007–2017)
Lapset:  Tom Pöysti Erik Pöysti
Näyttelijä
Palkinnot
 Pro Finlandia -mitali 1973 Karl Gerhards hederspris 1979 Suomi-palkinto 2015 Gösta Ekman-stipendiet 2015 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Birgitta Margaretha Ulfsson (1. heinäkuuta 1928 Helsinki – 8. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomenruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli sekä suomeksi että ruotsiksi Svenska Teaternissa, Lilla Teaternissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Televisioteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tukholman Kuninkaallisessa draamateatterissa, Göteborgin Folkteaternissa sekä yli 20 elokuvassa tai televisiosarjassa.
Ulfsson meni naimisiin näyttelijä Lasse Pöystin kanssa vuonna 1952. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1984. Avioparin kahdesta pojasta Tom Pöysti on myös näyttelijä ja Erik ”Miki” Pöysti ohjaaja.
Näyttelijän myöhempi kumppani oli Iwar Wiklander. Birgitta Ulfssonille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1973 ja Taiteen Suomi-palkinto vuonna 2015.
Kirjallisuutta

Hansén, Stig: Birgitta Ulfsson – mikä ettei.  ((Birgitta Ulfsson – med och mot min vilja, 2017.) Suomentanut Liisa Ryömä)  Helsinki:  Teos & Förlaget M, 2017.  ISBN 978-951-851-780-4
Aiheesta muualla

Söderling, Trygve: / Ulfsson, Birgitta (1928–2017). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2015. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Ulfsson, Birgitta hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Ylen Elävä arkisto: Birgitta Ulfsson – Muumimamman rohkeudella.
Birgitta Ulfssonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Birgitta Ulfsson
Käännös suomeksi
Ohikiitävää (kappale)

| ”Ohikiitävää” Juha Tapio |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ohikiitävää
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: huhtikuu 2005 
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 04.22
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Juha Tapion muut singlet
| ”Arvaamatta tuuli kääntyy” 2005 | ”Ohikiitävää” 2005 | ”Ihme” 2005 |
Ohikiitävää on suomalaisartisti Juha Tapion kappale hänen samannimiseltä studioalbumiltaan. Sen julkaisi Warner Music Finland albumin toisena singlenä huhtikuussa 2005.
Kappale nousi neljäksi viikoksi latauslistalle maalis-huhtikuussa 2007, jolloin se saavutti parhaan sijoituksensa listalla, 17. sija (13/2007). Marraskuussa 2013 kappale käväisi yhden viikon ajan latauslistan sijalla 29. Julkaisuvuonnaan kappale oli parhaimmillaan radioiden soitetuin kappale.
Kappaleet

Ohikiitävää – 4.22
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: 17 
Radiolista: 1
Aiheesta muualla

Ohikiitävää discogs.com -sivustolla
Ruosniemen hiihtokeskus

Ruosniemen hiihtokeskus on hiihtokeskus Porin Ruosniemessä. Laskettelukeskuksessa on neljä rinnettä ja kolme hissiä. Rinteiden isoin korkeusero on 30m ja keskuksen pisin rinne on 230 metriä. Ruosniemen hiihtokeskuksessa toimii lisäksi välinevuokraamo ja hiihtokoulu. Lisäksi laskettelukeskuksessa on lumetettu pulkkamäki.
9. toukokuuta

9. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 129. päivä (130. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 236 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Timo, Timi
suomenruotsalainen kalenteri: Tim
ortodoksinen kalenteri: Esa, Risto, Nikolai, Niko, Niilo
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Sárrajuoksa
vanhemmissa kalentereissa: Gottfridus, Hermes, Hiob, Prochorus, Timoteus, Timotheus, Åke
Kuolleita

1688 – Fredrik Vilhelm, Suuri vaaliruhtinas, Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttua (s. 1620)
1707 – Dietrich Buxtehude, tanskalais-saksalainen säveltäjä ja urkuri (s. noin 1637)
1760 – Nikolaus Ludwig von Zinzendorf, saksalainen uskonnollinen uudistaja (herrnhutilaisuus) (s. 1700)
1805 – Friedrich Schiller, saksalainen runoilija ja historioitsija (Rosvot) (s. 1759)
1850 – Louis-Joseph Gay-Lussac, ranskalainen kemisti ja fyysikko (s. 1778)
1851 – Gustaf Idestam, suomalainen tuomari, vuorimestari ja yksi Tampereen masuunin perustajista (s. 1802)
1851 – Hugh McVay, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja kuvernööri (s. 1766)
1864 – John Sedgwick, yhdysvaltalainen kenraali (s. 1813)
1915 – François Faber, luxemburgilainen maantiepyöräilijä (s. 1887)
1931 – Albert Abraham Michelson, vuoden 1907 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut puolalaissyntyinen saksalais-yhdysvaltalainen fyysikko (s. 1852)
1949 – Ludvig II, Monacon ruhtinas 1922–1949 (s. 1870)
1960 – Arvid Lydecken, suomalainen kirjailija (s. 1884)
1970 – Walter Reuther, yhdysvaltalainen ammattiyhdistysjohtaja (s. 1907)
1973 – Uuno Montonen, suomalainen näyttelijä (s. 1891)
1974 – Väinö Hervo, suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko (s. 1894)
1976 – Ulrike Meinhof, saksalainen toimittaja ja terroristi (s. 1934)
1978 – Aldo Moro, Italian pääministeri 1963–1968 ja 1974–1976 (s. 1916)
1985 – Aksel Airo, suomalainen kenraali (s. 1898)
1985 – Edmond O’Brien, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Paljasjalkakreivitär) (s. 1915)
1986 – Tenzing Norgay, nepalilainen vuorikiipeilijä (Mount Everestin valloittaja) (s. 1914)
1997 – Marco Ferreri, italialainen elokuvaohjaaja (s. 1928)
1998 – Alice Jeane Leppert (”Alice Faye”), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja (s. 1915)
2001 – Jouko Tyyri, suomalainen kirjailija ja ministeri (s. 1929)
2004 – Ritva Ahonen, suomalainen lausuntataiteilija (s. 1928)
2004 – Ahmat Kadyrov, Tšetšenian presidentti 2003–2004 (s. 1951)
2006 – Harri Hyttinen, suomalainen näyttelijä (s. 1952)
2007 – Tarja-Tuulikki Tarsala, suomalainen näyttelijä (s. 1937)
2008 – Nuala O’Faolain, irlantilainen toimittaja (s. 1942)
2009 – Charles Jerome Daly (”Chuck Daly”), yhdysvaltalainen koripallovalmentaja (s. 1930)
2010 – Lena Horne, yhdysvaltalainen jazzlaulaja, näyttelijä ja tanssija (s. 1917)
2012 – Vidal Sassoon, brittiläinen kampaaja ja liikemies (s. 1928)
2015 – Markku Mäntymaa, suomalainen poliitikko (s. 1954)
2017 – Liisa Ryömä, suomalainen kirjallisuuden, runojen ja laulujen suomentaja (s. 1947)
2018 – Delphine Gibson, pitkäikäinen yhdysvaltalainen, Yhdysvaltain vanhin ihminen (s. 1903)
2018 – Arto Häilä, suomalainen kääntäjä (s. 1942)
2018 – Per Kirkeby, tanskalainen akateemikko, kuvataiteilija ja geologi (s. 1938)
2020 – Richard Wayne Penniman (”Little Richard”), yhdysvaltalainen muusikko (s. 1932)
Juhlapäiviä

Rooman valtakunta: 'Lemuria (ks. Larvae), ”kuolleiden henkien juhla”, mihin liittyi niiden karkottaminen.
Neuvostoliitto ja Venäjä: voitto kansallissosialistisesta Saksasta 1945.
Eurooppa-päivä: Schumanin julistuksen muistopäivä.
Äitienpäivä vuosina: 1976, 1982, 1993, 1999, 2004, 2010.
Opettajien päivä: Yhdysvallat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 9. toukokuuta: |  |
:   Iso Euroopan lippu Strasbourgissa Eurooppa-päivänä 2009. Voitonpäivä Venäjällä natsi-Saksasta saadun voiton kunniaksi. Eurooppa-päivä Schumanin julistuksen vuosipäivänä. 1671 – Thomas Blood yritti varastaa kruununjalokivet Lontoon Towerista.  1874 – Englantilainen arkeologi ja egyptologi Howard Carter syntyi.  1947 – Brittiläis-yhdysvaltalainen biofyysikko Michael Levitt syntyi.  1949 – Laulaja-lauluntekijä ja pianisti Billy Joel syntyi.  1950 – Robert Schuman esitti Schumanin julistuksena kutsutun ja Euroopan unionin alkuna pidetyn suunnitelmansa yhdistetystä Euroopasta.  1960 – Yhdysvalloissa hyväksyttiin ehkäisypillerin myynti.  
Katso myös: kalenteri ~ 8. toukokuuta, 10. toukokuuta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 9. toukokuuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Åberg

Åberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arvid Åberg (1885–1950), ruotsalainen moukarinheittäjä
Axel Åberg (1868–1929), suomalainen arkkitehti
Carl Eugen Åberg (1838–1906), suomalainen kauppaneuvos ja valtiopäivämies
Erica Åberg (s. 1976), taloussosiologian tutkija
Eliel Åberg (1861–1936), suomalainen merikapteeni ja virkamies, merenkulkuneuvos
Erik Åberg (1920–2006), suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija
Evert Wilhelm Åberg, (1890–1959), teollisuusneuvos, Olvin omistaja ja Olvi-säätiön perustaja vaimonsa Hedwig Åbergin kanssa
Georg Åberg (1893–1946), ruotsalainen urheilija
Helena Åberg (s. 1971), ruotsalainen uimari
Hjalmar Åberg (1870–1935), suomalainen arkkitehti
Jan Håkan Åberg (1916–2012), ruotsalainen urkuri ja säveltäjä
Jesper Åberg (s. 1967), suomalainen yritysjohtaja
Johan Eggert Åberg (1820–1885), suomalainen kirkkoherra
Johan Olof Åberg (1843–1898), ruotsalainen kirjailija
Krister Åberg (s. 1958), suomalainen iskelmälaulaja
Lars Wilhelm Åberg (1879–1942), Wärtsilän toimitusjohtaja vuosina 1918–1928
Lasse Åberg (s. 1940), ruotsalainen näyttelijä, laulaja ja elokuvaohjaaja
Leif Åberg (1948–2020), Helsingin yliopiston organisaatioviestinnän professori
Lennart Åberg (1942–2021), ruotsalainen jazzmuusikko ja säveltäjä
Linnéa Åberg (s. 1996), ruotsalainen jalkapalloilija
Majken Åberg (1918–1999), ruotsalainen kiekonheittäjä
Nils Åberg, suomalainen linja-autoyrittäjä, Åbergin Linjan perustaja
Olle Åberg (1925–2013), ruotsalainen keskimatkojen juoksija
Pontus Åberg (s. 1993), ruotsalainen jääkiekkoilija
Ritva Åberg (1936–2024), suomalainen näyttelijä
Sandro Key-Åberg (1922–1991), ruotsalainen kirjailija
Ture Åberg, Ture Ara (1903–1979), suomalainen ooppera- ja iskelmälaulaja, laulunopettaja ja näyttelijä
Urho Åberg, vuodesta 1939 Orola (1887–1942), suomalainen arkkitehti ja tietokirjailija
Victoria Åberg (1824–1892), suomalainen taidemaalari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Leppäkosken paperitehdas

Leppäkosken paperitehdas vuonna 1920-1930
Leppäkosken tehtaat (paperitehdas ja sellutehdas) eli Leppäkoski Fabrikers Aktiebolag oli Harlun kunnassa Laatokan Karjalassa toiminut sellu- ja paperitehdas. Tehdas tunnetaan myös nimellä Harlun tehtaat. Tehtaan toiminta alkoi vuonna 1893, kun Waldemar von Frenckell osti Läskelänjoen Leppäkosken ja perusti sinne puuhiomon. Hiomoon lisättiin vuonna 1899 paperikone.
Vuonna 1920 yhtiö osti Kotkan Hovinsaaren sellutehtaan. Vuonna 1927 käynnistyi sulfiittisellutehdas Leppäkoskella. Tuotanto vuonna 1912 oli 7 500 t puumassaa ja 7 000 t paperia. Työntekijöitä oli 300. Lisäksi 1920 ostettu Hovinsaari tuotti 10 000 t sellua vuodessa. Vuonna 1924 yhtiö ajautui taloudellisiin vaikeuksiin mittavien investointien seurauksena. Hovinsaaren tehdas myytiin vuonna 1927 Lohjan Selluloosalle ja Leppäkoski fuusioitiin vuonna 1929 Läskelä Bruks Ab-yhtiöön. Muut Harlussa sijaitsevat Jänisjoen suuret kosket ovat ylempänä sijaitseva Hämekoski ja alempana sijaitseva Läskelänkoski. Leppäkoski Fabrikers Aktiebolag oli noteerattu Helsingin pörssissä 6.10.1916–2.1924.
Toiminta Neuvostoliiton ja Venäjän aikana

Tehtaan toiminta jatkui myös Neuvostoliiton ja Venäjän aikana. Vuonna 1958 Leppäkosken sellu- ja paperitehdas sekä Läskelän tehtaat yhdistettiin samaksi yhtiöksi ja toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka. Tehtaan rakennukset ovat jäljellä rapistuneena Jänisjoen varressa.
Tuotanto

Tehtaaseen kuuluu sellu- ja paperitehdas sekä vesivoimala.
Tuotanto > Tehtaan paperikone

Tehtaalla oli yksi saksalaista valmistetta oleva paperikone sekä kaksi Viipurin konepajan valmistamaa konetta.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kone | Valmistaja | Toiminnassa vuosina | Viiraosa | Viiraleveys | Puristinosa | Nopeus | Kapasiteetti ja tuotteet | Muuta |
| Paperikone PKI | Voith | 1899-1908 |  ? | mm |  ? |  ? | 7 000 t/a, Kääre-, pullo-, ilmoitus-, silkki, paino- ja kotelopaperit | Tuhoutui tulipalossa vuonna 1908. |
| Paperikone PKII | ulkomaalainen | 1902-1941 |  ? | mm |  ? |  ? | t/a | Yankee-sylinteri.Kone jäi sodassa luovutetulle alueelle. |
| Paperikone PKIII | Viipurin Konepaja | 1904-1941 |  ? | 2 100 mm |  ? |  ? | t/a | Ensimmäinen Suomessa valmistettu paperikone. Yankee-sylinteri. Kone jäi sodassa luovutetulle alueelle. |
Tuotanto > Leppäkosken vesivoimala

Leppäkoskeen rakennettiin vesivoimala (Harlun vesivoimala) vuonna 1936. Kosken itäisellä rannalla sijaitseva voimala on säilynyt hyvässä kunnossa. Voimalan omistaa TGK-1, josta suomalainen Fortum omistaa 25,66 %. Voimalan nykyinen nimi on Harlu HPS-22. Voimalan putouskorkeus on 7,5 m, teho 3,00 MW ja siinä on kaksi turbiinia. Voimalassa on meneillään peruskorjaus. Vuonna 1910 koskessa oli 7 turbiinia.
Tuotanto > Rautatie

Leppäkosken tehdasosakeyhtiö anoi haararadan rakentamista Hämekosken (nykyisin) Jänisjärven asemalta noin 9 kilometrin päässä olevalle tehtaalleen. Haararadan 9 kilometrin pituinen osa tuli valtion omaksi liikennöimis- ja kunnossapitovelvollisuuksin. Rata luovutettiin yleiselle liikenteelle 31. joulukuuta 1923.
Rataa jatkettiin vuonna 1924 tapahtuneen Leppäkosken ja Läskelän tehtaiden fuusion myötä. Tällöin Harlun haararataa jatkettiin Läskelään ja Läskelän tehtaalle saakka. Myöhemmin rataa jatkettiin vielä Läskelästä Salmiin ja edelleen Lotinanpeltoon saakka, jolloin muodostui nk. Aunuksen rata.
Aiheesta muualla

Kuva tehtaasta vuonna 1932
Plutoniumheksafluoridi

| Plutoniumheksafluoridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Plutonium(VI)fluoridi
CAS-numero:  13693-06-6
PubChem CID:  51880988
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  PuF6
Moolimassa:  357,99 g/mol
Ulkomuoto:  Tumman punaisia, rombisia kiteitä
Sulamispiste:  52 °C (325 K)
Kiehumispiste:  62 °C (335 K)
Tiheys:  5,06 g/cm3
Plutoniumheksafluoridi eli plutonium(VI)fluoridi (molekyylikaava PuF6) on plutoniumin fluoridi. Se muodostaa tumman punaisia tai ruskehtavia rombisia kiteitä. Plutoniumheksafluoridia, kuten muitakin plutoniumin fluorideja, voidaan käyttää metallisen plutoniumin valmistukseen. PuF6 on käytännössä tärkein plutoniumin fluoridi, vaikka se onkin voimakkaan syövyttävänä, epävakaana (mm. itseradiolyysi, alhainen kiehumispiste) ja radioaktiivisena aineena hankalaa käsitellä.
Plutoniumheksafluoridia voidaan valmistaa antamalla fluorikaasun (F2) reagoida plutoniumdioksidin (PuO2) tai plutoniumtetrafluoridin (PuF4) kanssa 600 °C:n lämpötilassa:
Myös plutoniumtrifluoridin (PuF3) edelleen fluoraaminen on mahdollista:
Plutoniumheksafluoridia valmisti ensimmäisenä vuonna 1950 Los Alamosissa Alan E. Florin työryhmineen.
Plutoniumheksafluoridi hajoaa plutoniumpentafluoridiksi (PuF5) tai takaisin plutoniumtetrafluoridiksi, jos sitä säteilytetään aallonpituudeltaan alle 520 nm olevalla laservalolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plutoniumheksafluoridi Wikimedia Commonsissa
Candomino

Candomino, viralliselta nimeltään Espoon nuorisokuoro Candomino ry, on vuonna 1967 perustettu espoolainen nuorisosekakuoro, eräs Suomen tunnetuimmista kuoroista. Candomino-kuoro on osallistunut menestyksekkäästi niin kotimaisiin kuin kansainvälisiinkin kuorokilpailuihin. Vuonna 1980 Candomino voitti ensimmäisen palkinnon BBC:n Let the Peoples Sing -kuorokilpailussa. Kesällä 2010 kuoro osallistui Sveitsissä Festival Choral International de Neuchâtelin kuorokilpailuun. Kuoro saavutti sekakuorosarjassa toisen sijan ja lisäksi voitti palkinnon: "Parhaan hengellisen teoksen esittäjä". Yleisradio valitsi Candominon vuoden nuorisokuoroksi kaudelle 2014–2015.
Candomino on konsertoinut laajalti sekä kotimaassa että ulkomailla. Kuoro on historiansa aikana tehnyt yli 20 korkeatasoista levytystä, joista viimeisimmät ovat olleet Olli Kortekankaan kuoromusiikkia sisältävä O Mare Mio -levy, joka ilmestyi syyskuussa 2005 ja joululevy Ihme marraskuulta 2011.
Kuoron nimi perustuu latinankielisiin sanoihin Cantate Domino, mikä on suomennettuna laulakaa Herralle. Candomino on viime aikoina syventynyt erityisesti kirkkomusiikkiteoksiin, vaikka esittääkin laajasti taidemusiikkia eri aikakausilta. Candominon perusti Tauno Satomaa (s. 1936), joka toimi kuoron johtajana 38 vuotta. Tällä hetkellä kuoroa johtaa Esko Kallio (s. 1974).
Kuorokoulu

Candominon toiminta-ajatuksena on alusta asti ollut nuorison musiikkiharrastuksen edistäminen ja kuorolaulun tason kohottaminen. Kuoron menestys perustuu määrätietoiseen harjoitukseen ja kuoron jäsenten jatkuvaan koulutukseen. Nämä ovat elementtejä, jotka ovat kuultavissa Candominon ainutlaatuisessa ominaissoinnissa, jota on kuvattu kuulaaksi, heleäksi ja tiiviiksi.
Kuorokoulu-ajatusta tukemaan perustettiin Candominon yhteyteen vuonna 2013 lapsikuoro CandoMini, jota johti pitkään musiikkipedagogi Viena Kangas. Kuoro on saavuttanut paljon taipaleensa aikana. Menestystä on tullut esimerkiksi kuorokilpailuissa, kuten kultaleimat Canta Al Mar -kuorofestivaalilla Espanjassa 2016, kultaleima ja lapsikuoron erikoispalkinto Tampereen sävelessä 2017 sekä lapsikuorosarjan että koko kilpailun Grand Prix'n voitto Venetsian Claudio Monteverdi -kuorokilpailussa syksyllä 2018. Keväällä 2019 CandoMini voitti Radio Classicin parhaan kuoron Tempo-palkinnon ja Yle valitsin sen Vuoden nuorisokuoroksi 2019–2020. Kuorokilpailujen ja festivaalien lisäksi CandoMini on konsertoinut ahkerasti kotimaassa ja levyttänyt vuonna 2016 kuuden kappaleen UNI-levyn, Tuike-joululevyn vuonna 2019 ja Sammumaton-levyn keväällä 2023. Kuoroa on syksystä 2022 lähtien johtanut Anna Sandström. Candomino-kuoroperheeseen kuuluu tätä nykyä myös pienten laujajien CaMinus-kuoro Liisalotta Lepistön johdolla.
Esko Kallio

Esko Kallio (s. 1974) valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian kuoronjohtoluokalta vuonna 2004 erinomaisin arvosanoin ja hän on täydentänyt opintojaan useilla mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla. Kallio on palkittu moneen otteeseen: lupaavan nuoren johtajan erikoispalkinto Madetoja-mieskuorokilpailussa vuonna 2000, kuoronjohtajan erikoispalkinto Tampereen Sävelen kuorokatselmuksessa vuonna 2003 ja Suomen Kuoronjohtajayhdistyksen vuoden kuoronjohtaja vuonna 2015.
Diskografia

Rauhallista joulua – Soiva joulukortti (2014)
Ihme (2011)
O Mare Mio (2005)
Joulun tähtihetkiä (2002)
Arvo Pärt – Johannes-Passion (2001)
Karjalaisia lauluja (2000)
Heinrich Schütz – The Seven Last Words of Jesus Christ (1997)
Iloinen joulu (1994)
Kauneimmat hengelliset laulut (1994)
Candomino laulaa joulusta (1991)
Tuulan tei (1990)
Suomalaista musiikkia (1986-87)
Missa Brevis (1983)
Virsi elää, (1982)
Suomalaista kuoromusiikkia (1980)
Pikkulintu riemuissaan, (1978)
Kirkkovuoden Lauluja (1977)
Pikkulipi töpsis, (1976)
Joulun lauluja (1975)
Aiheesta muualla

Candominon kotisivut
1792

| --- | --- |
Vuosisadat: 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku
Vuosikymmenet: 1690-luku · 1700-luku · 1710-luku · 1720-luku · 1730-luku · 1740-luku 1750-luku · 1760-luku · 1770-luku · 1780-luku · 1790-luku · 1800-luku
Vuodet: 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709 1710 · 1711 · 1712 · 1713 · 1714 · 1715 · 1716 · 1717 · 1718 · 1719 1720 · 1721 · 1722 · 1723 · 1724 · 1725 · 1726 · 1727 · 1728 · 1729 1730 · 1731 · 1732 · 1733 · 1734 · 1735 · 1736 · 1737 · 1738 · 1739 1740 · 1741 · 1742 · 1743 · 1744 · 1745 · 1746 · 1747 · 1748 · 1749 1750 · 1751 · 1752 · 1753 · 1754 · 1755 · 1756 · 1757 · 1758 · 1759 1760 · 1761 · 1762 · 1763 · 1764 · 1765 · 1766 · 1767 · 1768 · 1769 1770 · 1771 · 1772 · 1773 · 1774 · 1775 · 1776 · 1777 · 1778 · 1779 1780 · 1781 · 1782 · 1783 · 1784 · 1785 · 1786 · 1787 · 1788 · 1789 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809
Tapahtumia

29. tammikuuta – Berliinissä perustettiin juutalainen humanitaarinen yhdistys Gesellschaft der Freunde. Se kiellettiin 1935.
7. helmikuuta – Domenico Cimarosan oopperan Il matrimonio segreto kantaesitys Wienin Burgtheaterissa.
29. maaliskuuta – Ruotsin kuningas Kustaa III murhattiin Tukholmassa. uudeksi kuninkaaksi tuli Kustaa IV Aadolf.
2. huhtikuuta – Yhdysvaltain kongressi hyväksyi Coinage Actin, jonka myötä hopeadollarista tuli maan virallinen rahayksikkö ja se jaettiin osiin kymmenjärjestelmän mukaisesti.
17. huhtikuuta – Hudiksvallin palo Ruotsissa.
20. huhtikuuta – Ranska julisti sodan Itävallalle aloittaen Ranskan vallankumoussodat.
25. huhtikuuta – Mestauslaite, giljotiini otettiin käyttöön Pariisissa lääkäri Joseph-Ignace Guillotinin aloitteesta.
26. huhtikuuta – Claude Joseph Rouget de Lisle esitteli hymnin Chant de guerre pour l’armée du Rhin, joka myöhemmin tunnetaan nimellä Marseljeesi.
16. toukokuuta – Venetsiassa avattiin arkkitehti Gian Antonio Selvan suunnittelema oopperatalo La Fenice.
17. toukokuuta – New Yorkin pörssi perustettiin.
21. toukokuuta – Unzen-vuori purkautui Kyūshūn saarella Japanissa. Seurannut tsunami tuhosi Shimabaran kaupungin ja noin 15 000 ihmistä sai surmansa.
1. kesäkuuta – Kentuckysta tuli Yhdysvaltain 15. osavaltio.
25. heinäkuuta – Koblenzin manifesti annettiin.
10. elokuuta – Tuileries’n palatsin valtaus, Ranskan monarkia kukistui.
20. syyskuuta – Ranskalaiset joukot voittivat Preussin armeijan Valmyn taistelussa.
20. syyskuuta – Ranskan kansalliskonventti kokoontui ensi kerran.
22. syyskuuta – Kansalliskonventti julisti Ranskan tasavallaksi. Tästä päivästä alkoi myöhemmin käyttöön otettu vallankumouskalenteri, jonka mukaan kyseessä oli vendémiaire-kuun 1. päivä vuonna 1.
13. lokakuuta – Valkoisen talon peruskiven muuraus Washingtonissa Yhdysvalloissa.
4. marraskuuta – Giovanni Pacinin oopperan Elfrida kantaesitys Teatro San Carlossa Napolissa.
William Murdoch aloitti kaasuvalaistuskokeilunsa.
Orjakauppa kiellettiin Tanskassa.
Der Kunstverein Nürnberg, Saksan vanhin taideyhdistys, perustettiin.
Tapahtumia aiheittain

Kirjallisuusvuosi 1792