stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dynamo Alma-Ata

| Dynamo Alma-Ata |
| --- | --- |
Koko nimi:  Dynamo Alma-Ata
Entiset nimet:  Burevestnik (1957-58) SKIF (1958-60) Burevestnik (1960-63) Dynamo (1963-94)
Kaupunki:  Alma-Ata
Kenttä:  Medeo
Dynamo Alma-Ata oli jääpalloseura Alma-Atan kaupungista, (nyk. Almaty) Kazakstanista. Se nousi Neuvostoliiton jääpallon pääsarjaan ensimmäistä kertaa kaudeksi 1958, ja se pelasi korkeimmalla sarjatasolla Neuvostoliiton hajoamiseen asti. Sen jälkeen Dynamo pelasi Venäjän jääpallon pääsarjassa yhden kauden 1992-1993. Seuraavana kautena 1993-1994 Dynamo vetäytyi rahoituksen puutteen takia sarjasta kesken kauden.
Seuralla on ollut vuosien varrella useita nimiä, kuten Burevestnik ja SKIF 1950- ja 60-lukujen taitteessa. Neuvostoliiton jääpallomestaruuden seura voitti ensimmäisen kerran kaudella 1976/77 ja samana vuonna myös Eurooppa-cupin Ruotsissa. Toinen mestaruus tuli kaudella 1989/90. kerran seura oli mitaleilla kaudella 1965/66 saavuttaen pronssia.
Saavutuksia

Saavutuksia Neuvostoliiton mestaruussarjassa:
2 kultaa 1977, 1990
6 hopeaa 1973, 1975, 1976, 1978, 1979, 1981
6 pronssia 1966, 1967, 1971, 1974, 1983, 1992
Aiheesta muualla

ibdb.bandysidan.nu - Dynamo Almaty
Epäkongruentti sulaminen

Epäkongruentti sulaminen tapahtuu, kun yhdiste sulaessaan hajoaa yhdestä kiinteästä faasista nestefaasiksi ja toiseksi kiinteäksi faasiksi. Ilmiötä kutsutaan peritektiseksi reaktioksi. Yhdisteen täydellinen sulaminen siis tapahtuu lämpötilavälillä toisin kuin kongruentissa sulamisessa.
Epäkongruentti sulaminen voi tapahtua, jos yhdisteen sulamispiste on alempi kuin jommankumman komponentin. Esimerkiksi natriumin ja kaliumin muodostama yhdiste hajoaa sulaessaan kiinteäksi natriumiksi sekä natrium-kalium -liuokseksi johtuen natriumin korkeammasta sulamislämmöstä.
Na_{2}K(s)\rightarrow Na(s)+Na_{2}K(l)
Eläinten vallankumous (täsmennyssivu)

Eläinten vallankumous tai Eläinten kapina voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Eläinten vallankumous (Animal Farm), George Orwellin romaani vuodelta 1945
Eläinten kapina tai Eläinten vallankumous (Animal Farm), animaatioelokuva vuodelta 1954
Eläinten kapina (Animal Farm), televisioelokuva vuodelta 1999
”Eläinten vallankumous”, Popedan single vuodelta 1986
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eläinten vallankumous”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ellinikó-Argyroúpoli

| Ellinikó-Argyroúpoli Ellinikó-Argyroúpolin kunta Ελληνικό-Αργυρούπολη Δήμος Ελληνικού-Αργυρούπολης |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Ellinikó-Argyroúpoli
 Koordinaatit: 37°54′N, 23°45′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Etelä-Ateena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  4805
 – Kuntakeskus:  Argyroúpoli
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,1 km²
Väkiluku (2011):  51 356
 – Väestötiheys:  3 401,06 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.elliniko-argyroupoli.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ellinikó-Argyroúpoli (kreik. Ελληνικό-Αργυρούπολη eli Δήμος Ελληνικού-Αργυρούπολης, Dímos Ellinikoú-Argyroúpolis) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 15,1 neliökilometriä ja väkiluku 51 356 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Argyroúpoli.
Ellinikó-Argyroúpoli sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Ateenan keskustasta etelään. Kunta syntyi, kun Argyroúpoli ja Ellinikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan alueella sijaitsee Ellinikón vanhan lentoaseman alue.
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ellinikó-Argyroúpolin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kaupungit ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kaupunki­yhdys­kunta | Kaupunki | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Argyroúpoli | Argyroúpoli | Argyroúpoli | 34 097 |
Argyroúpoli: Yhteensä: 34 097
| Ellinikó | Ellinikó | Ellinikó | 17 259 |
Ellinikó: Yhteensä: 17 259
Yhteensä: 51 356
Aiheesta muualla

Δήμος Ελληνικού-Αργυρούπολης. Ellinikó-Argyroúpolin kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
E. J. Manuel

| E>  J. Manuel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1990 Virginia Beach, Virginia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  196 cm
Paino:  108 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Pelaajaura
Aik. seurat:  Buffalo Bills   Oakland Raiders
NFL-varaus:  16. varaus, 2013 Buffalo Bills
Pääsarjaura:  2013–2018
Erik James "E. J." Manuel, Jr. (s. 19. maaliskuuta 1990 Virginia Beach, Virginia) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Urallaan Manuel on edusti Buffalo Billsiä ja Oakland Raidersia. Manuel pelasi lähinnä varamiehenä, eikä onnistunut koskaan vakiinnuttamaan paikkaansa NFL-liigassa.
Pelaajaura

Floridan osavaltionyliopistossa yliopistojalkapalloa ennen ammattilaisuraansa pelannut Manuel oli Buffalo Billsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuudessa.
Ennen varaustilaisuutta Manuelia verrattiin Josh Freemaniin ja häntä pidettiin yhtenä parhaista varaustilaisuuden pelinrakentajista. Häntä kuitenkin arvosteltiin alahtelevista tuloksista yliopistopeleissä.[lähde? ] Buffalon päätös varata Manuel oli yllätys, koska muun muassa Matt Barkley ja Geno Smith olivat vielä varaamatta.[lähde? ] Kesäkuussa 2013 Manuel teki neljän vuoden noin 9 miljoonan arvoisen sopimuksen.
Vuonna 2017 Manuel teki yksivuotisen sopimuksen Oakland Raidersin kanssa. Raidersissa Manuel toimi Derek Carrin varamiehenä, eikä saanu paljoa peliaikaa.
Manuelilla ei ollut sopimusta minkään seuran kanssa kaudella 2018. Keväällä 2019 hän teki sopimuksen Kansas City Chiefsin kanssa, mutta ennen harjoitusleirien alkua hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Elton Brand

| Elton Brand |
| --- | --- |
 Brand ottelussa syksyllä 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elton Tyron Brand
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1979 (ikä 45) Cortland Manor, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  206 cm
Paino:  115 kg
NBA-varaus:  1. varaus 1999 (Chicago Bulls)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1997–1999:  Duke University
Seurajoukkueet
1999–2001 2001–2008 2008–2012 2012–2013 2013–2015:   Chicago Bulls  Los Angeles Clippers  Philadelphia 76ers  Dallas Mavericks  Atlanta Hawks
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Japani 2006 |  |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puerto Rico 1999 |  |  |
|  Kultaa | Puerto Rico 2003 |  |  |
Elton Tyron Brand (s. 11. maaliskuuta 1979 Cortland Manor, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaajauransa jälkeen on toiminut muun muassa Philadelphia 76ersin toimitusjohtajana syksystä 2018 alkaen. Brand pelasi isona laitahyökkääjänä tai sentterinä viidessä NBA-joukkueessa.
Chicago Bullsin varaama Brand oli vuoden 1999 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa Duken yliopiston joukkue Duke Blue Devilsissä.
Brand pelasi NBA:n tähdistöottelussa vuosina 2002 ja 2006. Vuonna 2000 hänet valittiin yhdessä Steve Francisin kanssa NBA:n vuoden tulokkaaksi. Brand kuului pronssia saavuttaneeseen Yhdysvaltain maajoukkueeseen Japanin MM-kilpailuissa 2006.
Brand ilmoitti 36 vuoden ikäisenä elokuussa 2015 lopettavansa kilpauransa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elton Brand Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2006
4 Johnson |
5 Hinrich |
6 James |
7 Jamison |
8 Battier |
9 Wade |
10 Paul |
11 Bosh |
12 Howard |
13 Miller |
14 Brand |
15 Anthony |
Valmentaja Krzyzewski
Christa Wolf

Christa Wolf Berliinissä maaliskuussa 2007.
Christa Wolf (o.s. Ihlenfeld; 18. maaliskuuta 1929 Landsberg an der Warthe, Saksa, nyk. Gorzów Wielkopolski, Puola - 1. joulukuuta 2011 Berliini), oli tunnetuimpia entisessä Itä-Saksassa aloittaneita kirjailijoita. Hän toimi kirjailijana, esseistinä ja myös kirjallisuuskriitikkona.[lähde? ]
DDR:n aikaan Wolf arvosteli avoimesti Itä-Saksan valtionjohtoa, mutta pysyi kuitenkin uskollisena marxilaisille arvoille ja vastusti Saksan yhdistymistä.[lähde? ]
Elämä ja ura

Wolf perheineen karkotettiin 1945 kotoaan uuden rajan yli, ja he asettuivat Mecklenburgiin, tulevaan Itä-Saksaan. Hän liittyi Sosialistiseen yhtenäisyyspuolueeseen vuonna 1949 ja erosi siitä talvella 1989–1990. Hän opiskeli kirjallisuutta Jenassa ja Leipzigissa. Valmistuttuaan hän työskenteli Saksan kirjailijaliitossa, ja hänestä tuli kustannustoimittaja kustannusyhtiöön. 1993 löydetyistä Stasin arkistoista ilmenee, että hän on ollut ilmiantajana (Inoffizieller Mitarbeiter) vuosina 1959–1961. Stasin virkailijat kuitenkin arvostelivat häntä "vähäpuheisuudesta" eivätkä olleet enää kiinnostuneita yhteistyöstä. Hänen toimiaan tarkkailtiin sen jälkeen 30 vuotta. Wolf asui Berliinissä miehensä Gerhard Wolfin kanssa.[lähde? ]
Wolfin läpimurto kirjailijana tapahtui 1963 teoksen Der geteilte Himmel (Jaettu taivas) ilmestyessä. Sen jälkeen seurasivat muun muassa teokset Nachdenken über Christa T. (Erään naisen elämä) (1968), Kindheitsmuster (1976), Kein Ort. Nirgends (1979), Kassandra (Kassandra) (1983), Medea (Medeia, kertomus kuudelle äänelle) (1996) ja Auf dem Weg nach Tabou (1994). Kassandraa on pidetty hänen tärkeimpänä teoksenaan. Siinä hän tulkitsee Troijan sotaa uudella tavalla taisteluksi taloudellisesta vallasta ja siirtymisestä matriarkaalisesta yhteiskunnasta patriarkaaliseen yhteiskuntaan. Teoksen Was bleibt, joka kertoo hänen elämästään Stasin valvonnassa, hän kirjoitti 1979, mutta se ilmestyi vasta 1990. Auf dem Weg nach Tabou (1995) sisältää esseitä, puheita ja kirjeitä, jotka on kirjoitettu neljänä Saksan yhdistymisen jälkeisenä vuotena. Hänen tuorein teoksensa Leibhaftig (2003) kertoo naisesta, joka taistelee elämästä ja kuolemasta 1980-luvun itäsaksalaisessa sairaalassa ja odottaa lääkettä Länsi-Saksasta. Hänen teostensa keskeisiä teemoja ovat saksalainen fasismi, inhimillisyys, feminismi ja itsensä löytäminen.[lähde? ]
14 vuoteen ensimmäisessä teoksessaan Stadt der Engerl oder The Overcoat of Dr. Freud Wolf käsittelee Stasi-menneisyyttään. Teos on omaelämäkerrallinen romaani, jossa hän yhdistää tota ja tarua. Sen keskeinen kysymys on syyllisyys ja kuinka sen on voinut unohtaa. Arviot kirjasta ovat niin myönteisiä kuin kielteisiäkin, mutta niiden kohde ei ole kirjailija vaan Wolfin luonne. Toisaalta sanotaan, että kirjasta tulee esiin "itsesääli ja hurskaus", toisaalta: "niin raikkaan itseironinen on Christa Wolf ollut tuskin koskaan ennen". Kriitikon mukaan itäsaksalaisten kirjailijoiden odotetaan Saksassa ansaitsevan pääsyn yhdistyneeseen Saksaan, mikä saa heidät kokemaan itsensä huonommiksi.
Palkintoja

Heinrich Mann -palkinto 1963
Georg Büchner -palkinnon 1980
Schillerin muistopalkinto 1983
Nelly Sachs -palkinto 1999
Lisäksi hän on saanut useita saksalaisia ja ulkomaisia palkintoja.
Suomennetut teokset

Jaettu taivas, 1966
Erään naisen elämä, 1970
Kassandra, 1985
Häiriötapaus: Erään päivän uutisia.  (Störfall, 1987.)  Suomentanut Riitta Liimatainen. Helsinki:  Naisten kulttuuriyhdistys, 1988.  ISBN 951-95903-4-X.
Kesänäytös, 1989
Medeia, kertomus kuudelle äänelle, 2000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christa Wolf Wikimedia Commonsissa
Christa Wolf: Biography at FemBio – Notable Women International (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The quest for Christa Wolf haastattelu (englanniksi)
Chris Lee (jääkiekkoilija)

| Chris Lee |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1980 (ikä 44) MacTier, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Metallurg Magnitogorsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Florida Everblades (ECHL) Albany River Rats (AHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) Omaha Ak-Sar-Ben Knights (AHL) Iowa Stars (AHL) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Kölner Haie (DEL) Adler Mannheim (DEL) Färjestads BK (SEL)
Chris Lee (s. 3. lokakuuta 1980 MacTier, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu luistelu, pelikäsitys ja kiekollinen peli. Leen heikkouksiin kuuluu omaan pään pelaaminen sekä aggressiivisuuden ja fysiikan puute.
Ura > Seuraura

Leen kasvattajaseura on North Central Predators. Hän pelasi vuosina 1996–2000 OPJHL-juniorisarjaa Orillia Terriersin, Couchiching Terriersin ja Parry Sound Shamrocksin joukkueissa, jonka jälkeen Lee pelasi vuodet 2000–2004 NCAA:n III-divisioonaa SUNY-Potsdamin yliopistojoukkueessa. Pelipaikastaan huolimatta hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin kolmella jälkimmäisellä kaudellaan, joista kaudella 2001–2002 Lee jakoi sen voiton Anthony Greerin kanssa.
Kaudeksi 2004–2005 Lee siirtyi ECHL-joukkue Florida Everbladesin riveihin. Hän oli kahdella seuraavalla kaudella joukkueen tehokkain puolustaja. Niistä jälkimmäisestä kaudesta 2006–2007 Lee pelasi kuitenkin noin puolet AHL:ssä. Hän edusti siellä kauden aikana Albany River Ratsin, Bridgeport Sound Tigersin ja Omaha Ak-Sar-Ben Knightsin joukkueita, mutta suurimmaksi osaksi Omahaa, joita Lee edusti myös kevään 2007 pudotuspeleissä. Kauden 2007–2008 hän pelasi NHL-joukkue Dallas Starsin farmijoukkue Iowa Starsissa, jonka tehokkain puolustaja Lee oli tehoilla 7+21=28. Kaudeksi 2008–2009 hän palasi New York Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersiin. Kauden 2009–2010 Lee pelasi puolestaan Pittsburgh Penguinsin farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 9+30=39.
Elokuussa 2010 Lee teki vuoden mittaisen sopimuksen Saksan DEL-liigassa pelaavan Kölner Haien kanssa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Adler Mannheimiin. Lee toimi joukkueen varakapteenina ja oli tehoilla 13+32=45 Mannheimin toiseksi paras pistemies Adam Mitchellin jälkeen. Hän voitti myös koko DEL:n puolustajien piste- ja syöttöpörssin ja valittiin liigan parhaaksi puolustajaksi.
Kaudeksi 2012–2013 Lee siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin Elitserienissä pelannesseen Färjestads BK:hon. Hän voitti tehoilla 12+29=41 koko sarjan puolustajien piste- ja syöttöpörssin. Lee voitti pelipaikastaan huolimatta myös Färjestadin sisäisen piste- ja syöttöpörssin ja oli kevään 2013 pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+5=12. Hänet valittiin myös European Trophyn parhaaksi puolustajaksi.
Lee siirtyi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Metallurg Magnitogorskiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 12+19=31, joilla Lee sijoittui koko liigan puolustajien maalipörssissä toiseksi ja puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Hän pelasi kauden aikana KHL:n tähdistöottelussa ja valittiin liigan syyskuun 2013 kuukauden puolustajaksi. Lee voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin. Lokakuussa 2014 hänen sopimustaan jatkettiin kevääseen 2017 saakka. Myös kaudella 2014–2015 Lee pelasi KHL:n tähdistöottelussa. Hänet valittiin 1. helmikuuta 2015 liigan viikon puolustajaksi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saksa/Ranska 2017 | jääkiekko |  |
Lee edusti Kanadaa MM-kilpailuissa 2017, joissa joukkue sijoittui hopealle. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti pronssia.
Eläintenpalvonta

Eläintenpalvonta eli zoolatria on johonkin eläinlajiin kohdistuvaa uskonnollista kunnioitusta. Se perustuu katsomukseen, jonka mukaan luonnossa on paljon ihmisten tavoin ajattelevia olentoja. Palvonta kohdistuu yleensä lajeihin, jotka ovat voimakkaita, vaarallisia, elintavoiltaan huonosti tunnettuja tai taloudellisesti tärkeitä. Eläintenpalvonta liittyy dynamismiin, joka katsoo kaikkeen olevaan, sekä elolliseen että elottomaan, kuuluvan persoonattoman voiman. Palvonnan kohteena on joko laji yleensä, jota edustaa tavallisesti yksi yksilö, tai lajin yliluonnollinen "eläinten herra" eli haltijaeläin. Usein palvonta ei kohdistu eläimeen sinänsä, vaan voimaan tai olentoon, jolla on eläimen hahmo tai joka on asettunut eläinyksilöön. Yliluonnollisen olennon käsittämistä eläinhahmoiseksi nimitetään zoomorfismiksi ja elollisiin tai elottomiin olioihin sisältyviin sieluihin uskomista kutsutaan animismiksi.
Yleisimpiä palvottuja eläimiä ovat hevonen, jänis, karhu, kettu, kissa, kobra, kotka, lehmä, susi ja tiikeri. Oma artikkeli on karhunpalvonnasta ja käärmeenpalvonnasta. Eläintenpalvonnassa kuolleita eläimiä saatetaan haudata uskonnollisin menoin tai pyhistä eläimistä tehdään kuvia, joiden uskotaan auttavan tai suojelevan. Magian muotoa, jossa käytetään välineenä eläintä, ihmistä tai jumalaa esittävää tai symboloivaa kuvaa, nimitetään kuvataikuudeksi.
Hindulaisuudessa eläintenpalvonta on säilyttänyt asemansa ja pyhät lehmät ovat osa Intian arkielämää. Primitiivisellä taiteella on läheinen yhteys eläintenpalvontaan ja niin on ilmeisesti myös eläimiä esittävillä esihistoriallisilla esineillä. Siihen liittyy mahdollisesti myös luolamaalaukset. Eläintenpalvontaa ei pidä sekoittaa totemismiin, joka on eri asia.
E. J. Nyström

| Evert Johannes Nyström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. syyskuuta 1895 Värtsilä
Kuollut: 13. helmikuuta 1960 (64 vuotta) Helsinki
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Ernst Lindelöf
Evert Johannes Nyström (25. syyskuuta 1895 Värtsilä – 13. helmikuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko,  Teknillisen korkeakoulun professori.
Evert Johannes Nyström tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1916 ja opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi 1921 ja väitteli tohtoriksi 1926 Ernst Lindelöfin oppilaana. Nyströmin väitöskirja oli Über die numerische Integration von Differentialgleichungen. Nyström toimi Teknillisessä korkekoulussa matematiikan lehtorina (1929–1937), deskriptiivisen ja projektiivisen geometrian professorina (1937–1944) ja sovelletun matematiikan professorina (1944–1960).
Nyströmin tutkimustyö suuntautui lähinnä numeeriseen analyysiin. Hän julkaisi noin 65 tieteellistä artikkelia. Nyström muun muassa kehitti kansainvälistä tunnustusta saaneen algoritmin differentiaaliyhtälön numeeriseksi ratkaisuksi. Hän julkaisi myös useita korkeakoulutasoisia geometrian oppikirjoja.
Nyströmillä oli perintönä saatu huomattavan suuri maaomaisuus Helsingin Oulunkylässä, jonka hän suurelta osin (noin 100 miljoonaa markkaa) testamenttasi Suomen Tiedeseuralle, jonka jäsen hän oli.
Nyströmin vanhemmat olivat metsänhoitaja Wilhelm Nyström ja Alfhild Charlotta Blomqvist.
Valikoima teoksia

Deskriptiivinen geometria (Ulrich Grafin teoksesta Darstellende Geometrie muokattu ja laajennettu). Otava 1940, 2. painos 1945.
Graafinen esitys ja nomografia. Otava 1942.
Perspektiivioppi – Perspektivlära. Teknillinen korkeakoulu 1946.
Korkeamman geometrian alkeet sovellutuksineen. Otava 1948.
Nyström, E.J.: Stereoskooppikuvista integraali.com. Viitattu 22.12.2018.
Nyström, E.J.: Uusi integroimiskone integraali.com. Viitattu 22.12.2018.
Eragon (täsmennyssivu)

Eragon voi tarkoittaa:
Eragon, Christopher Paolinin kirjoittama romaani
Eragon, Perillinen-kirjasarjan päähenkilö
Eragon, Christopher Paolinin saman nimiseen kirjaan perustuva elokuva
Eragon, samannimiseen elokuvaan perustuva videopeli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eragon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
E. J. Vehmaksen rahasto

E. J. Vehmaksen rahasto on taidearvostelija Einari J. Vehmaksen nimellä Suomen Kulttuurirahaston yhteydessä toimiva rahasto. Vuonna 1972 perustettu rahasto perustuu Sara Hildénin lahjoitukseen Suomen arvostelijain liitolle, joka luovutti lahjoituksen Suomen Kulttuurirahastolle.
Rahaston tarkoituksena on jakaa palkintoja eteville taidearvostelijoille, erityisesti kuvataidearvostelijoille. Rahasto voi myös tukea arvostelijoiden ulkomaisia jatko-opintoja.
E. J. Vehmaksen rahaston palkitsemat kriitikot

1965: E. J. Vehmas, Olli Valkonen, J. O. Mallander, Erik Kruskopf
1974: Eeli Aalto
1979: Markku Valkonen
1981: Pekka Suhonen
1983: Soili Sinisalo
1984: Jaakko Lintinen
1985: Kuutti Lavonen
1986: Maila-Katriina Tuominen-Vakkari
1988: Timo Valjakka
1989: Altti Kuusamo
1991: Leena Maunula
1994: Tuomo-Juhani Vuorenmaa
1997: Dan Sundell
2000: Pekka Helin, Marja-Terttu Kivirinta
2003: Hannu Castrén, Jonni Roos
2005: Otso Kantokorpi
2008: Juha-Heikki Tihinen
2011: Lars Saari
2014: Leena Kuumola
2017: Harri Kalha, Sini Mononen
2019: Camilla Granbacka
2022: Sanna Lipponen
Lähde
Dynamo-Kazan

| Dynamo-Kazan |
| --- | --- |

Koko nimi:  Dinamo-Kazan (ven. Динамо-Казань)
Perustettu:  1958
Entiset nimet:  Raketa (1958–2008)
Kaupunki:  Kazan, Tatarstan, Venäjä
Kenttä:  Raketa
– kapasiteetti:  7500
Värit:           
Sarja:  Superliiga
Päävalmentaja:  Igor Zagoskin
Dynamo-Kazan (ven. Динамо-Казань) on venäläinen jääpalloseura Kazanista, Tatarstanista. Seura perustettiin vuonna 1958 nimellä Raketa. Nykyistä nimeä se on käyttänyt vuodesta 2008. Raketa ei koskaan pelannut neuvostoliiton mestaruussarjassa. Seura esiintyi Venäjän liigassa ensimmäistä kertaa kaudella 1996-1997, ja sijoittui heti liigan keskikastiin. Mitalisijoja ei Raketa-nimellä koskaan tullut. Kun seura otti nimekseen Dynamo-Kazan kaudelle 2008-2009, se voitti Venäjän liigan pronssia. Seura voitti ensimmäisen Venäjän mestaruutensa kaudella 2010-2011, voitettuaan loppuotteluissa Moskovan Dynamon. Viime vuodet Dynamo-Kazan on ollut yksi Venäjän menestyneimpiä jääpalloseuroja.
Suomalaisista Venäjän Superliigassa pelaavaa seuraa ovat edustaneet Sami Laakkonen viiden kauden ajan kausina 2009-2014 ja Petteri Lampinen neljän kauden ajan kausina 2007-2008, 2009-2012.
Saavutuksia

Saavutuksia Venäjän liigassa:
1 kulta 2011
1 hopea 2012
1 pronssi 2009
Kansainvälisiä saavutuksia:
Maailmancupin voitto 2010
Jääpallon Champions Cup voitto 2009
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Venäjän Jääpallon Superliiga
Baikal-Energija, Irkutsk
Ak Bars Dynamo, Kazan
Dynamo, Moskova
Jenisei, Krasnojarsk
Kuzbass, Kemerovo
Rodina, Kirov
Sibselmash, Novosibirsk
SKA-Neftyanik, Habarovsk
Start, Nižni Novgorod
Uralski Trubnik, Pervouralsk
Volga, Uljanovsk
Vodnik, Arkangeli
Sajany-Hakasija, Abakan
Murman, Murmansk