stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Selviytyjät
Tuotantokaudet > Selviytyjät 19: Samoa

Selviytyjien 19. tuotantokausi kuvattiin Samoalla. Kilpailijat oli jaettu jo alussa kahteen heimoon, Foa Foa ja Galu. Foa Foan jäsenet ovat Mick, Jaison, Russell H, Ben, Mike, Ashley, Natalie, Elizabeth, Marisa ja Betsy. Galun jäsenet ovat Brett, Dave, Erik, Russell S, John, Kelly, Laura, Monica, Ramboo/Shamboo ja Yasmin. Epätavallisesti tällä tuotantokaudella heimot yhdistyivät kun 12 kilpailijaa oli jäljellä, Galun johtaessa 8-4. Natalie White voitti Russell Hantzin ja Mickin äänin 7-2-0.
Jury: Erik, Kelly, Laura, John, Dave, Monica, Shambon, Jaison, Brett.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 20: Heroes vs. Villains

Toista kertaa sarjan historiassa kaikki 20 kilpailijaa ovat olleet jo aiemmin mukana. Heroes-heimon ("Sankarit") pelaajat ovat pelanneet aiemmin suhteellisen reilua peliä, siinä missä Villains-heimon ("Konnat") pelaajat ovat juonitelleet, manipuloineet, pettäneet liittolaisensa ja valehdelleet. 
Heroes-heimossa kisailevat 
Amanda (Kiina (3.) & Mikronesia (2.))
Candice (Cookinsaaret (8.))
Cirie (Panama (4.) & Mikronesia (3.))
Colby (Australia (2.) & All-Stars (11.) 
James (Kiina (7.), Mikronesia (7.))
JT (Tocantins (1.))
Rupert (Pearl Islands (7.) & All-Stars (4.)) 
Stephenie (Palau (7.) & Guatemala (2.)) 
Sugar (Gabon (3.) 
Tom (Palau (1.))
Villains-heimossa Coach (Tocantins (5.)), Courtney (Kiina (2.)), Danielle (Panama (2.)), Jerri (Australia (8.) & All-Stars (10.)), Parvati (Cookinsaaret (6.) Mikronesia (1.), Randy (Gabon (8.), Rob (Marquesassaaret (10.) All-Stars (2.)), Russell (Samoa (2.), Sandra (Pearl Islands (1.)) ja Tyson (Tocantins (8.)). Tällä kertaa sarjan logossa lukee perinteisen "Outwit, Outplay, Outlast":in sijasta "Return, Revenge, Redemption" ("Paluu, Kosto, Lunastus"). Tuotantokausi kuvattiin pian Selviytyjät - Samoan kuvausten jälkeen. CBS näytti 20. tuotantokauden 11. helmikuuta 2010 alkaen. Kilpailun voitti Sandra Diaz-Twine 6-3-0 äänestyksessä.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 21: Nicaragua

Selviytyjien 21. tuotantokausi kuvattiin Nicaragualla, ja esitettiin Amerikassa syksyllä 2010. Kilpailijat jaettiin eri heimoihin iän perusteella. Koska kahdessa edellisessä kaudessa piilotettu immuniteetti-patsas löytyi liian helposti, se on nyt piilotettu eri tavalla ja sen löytämisvihjeet ovat piilosanoja. Uusi "Medallion of Power" -elementti on lisätty peliin ja se antaa heimolle etua, mutta jos sen käyttää, seuraavalla kierroksella sen saa toinen heimo käyttöönsä.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 21: Nicaragua > Voittaja:

Kauden voitti Judson “Fabio” Birza 5-4-0 äänestyksessä.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 22: Redemption Island

Selviytyjien 22. tuotantokausi kuvattiin Nicaragualla, ja esitettiin Amerikassa keväällä 2011. Uusien kasvojen lisäksi mukana ovat myös Russell Hantz (jo 3. kertaa) ja Rob Mariano (4. kertaa). Kauden uutuus on Redemption island, saari, jonne kilpailijat lähetetään sen jälkeen, kun heidät on äänestetty pois heimoneuvostossa. Saarella pudonneet kilpailijat joutuvat kohtaamaan toisensa kaksintaisteluhaasteessa, jonka häviäjä joutuu pelistä lopullisesti ulos. Haasteen voittaja saa aina jatkaa eloaan saarella, ja lopulta tälle tarjoutuu mahdollisuus palata varsinaiseen peliin jossain vaiheessa kautta uudestaan. Ensimmäisenä Redemption Islandilta palasi Matt Elrod top 12 kohdalla, mutta kuitenkin joutui heti takaisin. Toisena Redemption Islandilta palasi Andrea Boehlke, joka myös äänestettiin heti pois.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 22: Redemption Island > Voittaja:

Voittaja
Kauden voitti jo neljättä kertaa pelissä mukana ollut Rob Mariano (äänestyksessä 8–1–0), jonka taktiikkaa kehuttiin kaikkien aikojen parhaaksi koko Selviytyjien historiassa.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 23: South Pacific

Selviytyjien 23. tuotantokausi kuvattiin Samoalla jo kolmannen kerran, ja esitettiin Amerikassa syksyllä 2011. Mukana oli tällä kertaa kuusitoista uutta kilpailijaa, sekä kaksi vanhaa kilpailijaa, Ozzy Lusth ja Benjamin "Coach" Wade. Redemption Island palasi takaisin, mutta tällä kertaa siellä ei ollut kuin kaksi kilpailijaa kerrallaan.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 23: South Pacific > Voittaja:

Voittaja
Kauden voitti Sophie Clarke äänestyksellä 6-3-0
Tuotantokaudet > Selviytyjät 24: One World

Kausi kuvattiin jälleen Samoalla. Mukana on kahdeksantoista kilpailijaa. Heimot on jaettu miehiin ja naisiin. Kausi sai ensi-iltansa helmikuussa 2012. Molemmat heimot elävät yhdessä samassa leirissä. Ensimmäistä kertaa sarjan historiassa koskemattomuuden voittanut joukkue halusi vapaaehtoisesti mennä heimoneuvostoon.
Tuotantokaudet > Selviytyjät 24: One World > Voittaja:

Voittaja
--- Kim Spradlin voitti viimeisessä äänestyksessä äänin 7-2-0 ---
Tuotantokaudet > Selviytyjät 25: Filippiinit

Selviytyjien 25. tuotantokausi kuvattiin Filippiineillä. Kisaan osallistui viisitoista uutta kilpailijaa, ja kolme konkaria, Michael Skupin, Jonathan Penner ja Russell Swan. Kausi esitettiin Amerikassa syyskuussa 2012. Tällä kaudella kisassa oli kolme heimoa. Kilpailun voitti Denise Stapley. Hän oli myös ensimmäinen kilpailija, joka joutui kaikkiin heimoneuvostoihin.
Selviytyjät Suomi

MTV3 ilmoitti helmikuussa 2012 aloittavansa Selviytyjät Suomi -ohjelman tuotannon. Ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin touko–heinäkuun 2012 aikana Malesiassa, jossa kuvattiin myös Nelosen esittämän Suomen Robinson -sarjan molemmat tuotantokaudet. Vuosina 2001–2005 MTV3 esitti hieman Selviytyjiä muistuttanutta Suuri Seikkailu -ohjelmaa, jota kuitenkin kuvattiin Suomessa sekä MTV3:n Thaimaassa kuvattu ja maaliskuussa 2012 alkanut Viidakon tähtöset -sarja myös hiukan muistuttaa Selviytyjät-sarjaa.
Aiheesta muualla

Selviytyjät-triviaa suomeksi
Selviytyjät MTV3:n sivuilla (suoratoistopalvelu) (Arkistoitu – Internet Archive)
Selviytyjät CBS:n sivustolla (englanniksi)
Selviytyjien kilpailupaikat (Arkistoitu – Internet Archive)
Selviytyjien kuvauskohteet tuotantokausilla 1-16
X.org

| X> org |
| --- | --- |


Kehityshistoria
Vakaa versio:  21.1.15 (17. joulukuuta 2024)
Tiedot
Lisenssi:  X11-lisenssi, Expat-lisenssi, Historical Permission Notice and Disclaimer ja 3-lauseinen BSD-lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
X.Org-projekti on avoimen lähdekoodin toteutus X Window Systemille. Kehitys tapahtuu freedesktop.org-yhteisön kanssa ja X.Org Foundationin kanssa.
Ohjelmiston viimeisin täysi julkaisu on ollut X11R7.7, josta lähtien julkaisut ovat olleet moduulikohtaisia tarpeen mukaan.
The Open Group perusti X.Orgin toukokuussa 1999, jonka jälkeen X.Org teki X:n julkaisut X11R6.5.1:stä eteenpäin.
X.Org Foundationin tavoitteena on muun muassa kehittää, hallinoida, edistää ja puolustaa kehitystyötä ja kehittäjiä. Vuosina 2003 ja 2004 XFree86-projektin lisenssiin yritettiin lisätä rajoituksia, josta johtuen kehittäjät irtaantuivat ja palasivat X.Orgin kehitykseen. Viimeiset aiemman lisenssin mukaiset lähdekoodit säilytettiin ja liitettiin X.Org-projektiin. X.Org Foundation on X Consortiumin de facto seuraaja, joka on perustettu vuonna 2005 yleishyödyllisenä järjestönä.
XWayland on ohjelmistoon lisätty tuki, jolla X-ikkunointia voidaan suorittaa Wayland-protokollan päällä.
X.Org toteuttaa ikkunointipalvelimen (display server), jota graafisen käyttöliittymän toteuttavat ohjelmat käyttävät.
OpenBSD:n käyttämä Xenocara perustuu X.Orgiin.
Muita X.Orgiin perustuvia versioita ovat Cygwin-projektin Cygwin/X ja MinGW-projektin Xming sekä VcXsrv.
X.Org Developer's Conference (XDC, aiemmin nimellä X Developers' Conference) on vuosittain järjestettävä konferenssi kehittäjille.
Vuosi 2024 oli git-transaktioiden määrän perusteella aktiivisin sitten vuoden 2014.
Aiheesta muualla

X.Org Foundationin YouTube-kanava, konferenssiesitykset videoituna (englanniksi)
Juhani Karhumäki

Juhani Karhumäki
Eero Urho Juhani Karhumäki (s. 20. elokuuta 1949 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen matemaatikko.
Juhani Karhumäen isä Valto oli yksi lentäjinä tunnetuksi tulleista Karhumäen veljeksistä sekä isoisän veljiään olivat muun muassa lastenkirjailija Waldemar Karhumäki ja olympiavoittaja (XI olympiadin kisat 1936 Berliini), kirjailija Urho Karhumäki. Juhani Karhumäki asuu Salon Perniössä.
Karhumäki toimi Turun yliopistossa matematiikan professorina sekä tilastotieteen ja matematiikan laitoksen johtajana. Hän työskenteli erityisesti äärellisten automaattien teorian ja sanojen kombinatoriikan parissa.
Professori Karhumäki valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2000 ja Academia Europæan jäseneksi vuonna 2006.
Karhumäelle myönnettiin ansioistaan luonnonsuojelun alalla Varsinais-Suomen luonnonsuojelupiirin ympäristöpalkinto vuonna 2014. Karhumäki on toiminut muun muassa Salon seudun luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1975–1984, edistänyt metsien suojelua vuonna 2010 perustetun Salon luonnonmetsäsäätiön kautta, ollut yhtenä aloitteentekijänä Kiikalan Varesjoen notkon ja Halikon Vaisakon lehdon suojelussa, edistänyt aloitetta Teijon kansallispuistosta sekä harjoittanut lintujen rengastusta Salon seudulla vuodesta 1967. Karhumäki on myös valittu Suomen vuoden rengastajaksi 1989.
Kummeli Kultakuume

| Kummeli Kultakuume |
| --- | --- |
 DVD:n kansikuva vuodelta 2004.
Ohjaaja:  Matti Grönberg
Käsikirjoittaja:  Heikki Vihinen Timo Kahilainen
Tuottaja:  Markus Selin
Säveltäjä:  Timo Kahilainen
Kuvaaja:  Petri Rossi
Leikkaaja:  Kauko Lindfors
Lavastaja:  Johanna Hasu Petri Neuvonen Ville Savijärvi
Erikoistehosteet:  Kari Lehtinen   Jari Pekkinen
Pääosat:  Heikki Vihinen   Timo Kahilainen Heikki Silvennoinen Heikki Hela
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films Inc. Porkkana Ryhmä (yhteistuotanto) FantasiaFilmi (yhteistuotanto)
Ensi-ilta:   5. joulukuuta 1997
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  4 140 000 mk
Katsojat:  181 546
Edeltäjä:  Kummeli Stories
Seuraaja:  Kummelin Jackpot
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kummeli Kultakuume on suomalainen vuonna 1997 valmistunut Kummeli-ryhmän komediaelokuva. Elokuva kuvattiin elokuussa 1997 ja sen ensi-ilta oli 5. joulukuuta 1997. Kummeli Kultakuume oli Suomessa vuoden 1997 katsotuin kotimainen elokuva. Kummeli Kultakuume julkaistiin DVD:nä Finnkinon puolesta 3. joulukuuta 2004. Elokuva julkaistiin uudestaan DVD:llä uuden levittäjän, Nordisk Filmin kautta 13. toukokuuta 2011.
Elokuvalle suunniteltiin jatko-osaa, mutta se hyllytettiin toistaiseksi näyttelijä Heikki Silvennoisen kuoleman myötä.
Tarina

Mielisairaalaan suljettu Elmeri Hautamäki (Heikki Silvennoinen) tietää, että Lapissa sijaitseva kulta-aarre odottaa noutajaansa. Kulta on Elmerin isän, Kyrpä-Joosepin (Heikki Silvennoinen) sota-aikana kätkemä. Mielisairaalassa Elmerin hoitajana toimii homoseksuaalinen Janne-Petteri Broman (Heikki Hela), jonka hän saa houkuteltua mukaansa pakomatkalle, vaikka tämä lähtee mukaan epäillen. Matkalla parivaljakko törmää työpaikaltaan irtisanottuihin Kagelbergin veljeksiin, Dilleen ja Jönssiin (Timo Kahilainen ja Heikki Vihinen). Myös entinen SS-upseeri Peter North (Jukka Puotila) tavoittelee kulta-aarretta itselleen.
Tarina > Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Heikki Silvennoinen  | … |  Elmeri Hautamäki / Kyrpä-Jooseppi   |
|  Timo Kahilainen  | … |  Dean Kagelberg, "Dille" / Erä-Jorma   |
|  Heikki Hela  | … |  mielisairaanhoitaja Janne-Petteri Broman / Naamanka   |
|  Heikki Vihinen  | … |  James Kagelberg, "Jönssi"   |
|  Mari Turunen  | … |  Raili Rasinkangas, Niksulan mielisairaalan ylilääkäri   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Kulokoski, Niksulan mielisairaalan ylihoitaja   |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  paroni Eugen von Lahtinen   |
|  Jukka Puotila  | … |  Peter North, SS-upseeri   |
|  Kalle Holmberg  | … |  komisario Kulkunen   |
|  Aake Kalliala  | … |  elintarviketehtaan alijohtaja   |
|  Vesa Vierikko  | … |  Herman Göring   |
|  Ritva Jalonen  | … |  Vanessa   |
|  Tapio Liinoja  | … |  Isä Aleksei, Elmerin velipuoli   |
|  Oiva Lohtander  | … |  Karl-Heinz Rummenigge   |
|  Kristiina Elstelä  | … |  Tyyne-täti   |
|  Tuula Nyman  | … |  Lyyli-täti   |
|  Vesa-Matti Komonen  | … |  SS-mies   |
|  Markku Köngäs  | … |  SS-mies   |
|  Paavo Salmi  | … |  elintarviketehtaan ylijohtaja   |
|  Mika Eloranta  | … |  Seppo, mielisairaanhoitaja   |
|  Kimmo Eloranta  | … |  Lasse, mielisairaanhoitaja   |
|  Aleksi Mäkelä  | … |  bussikuski   |
|  Jukka-Pekka Jyrä  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Kari Honkanen  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Ari Myllyselkä  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Reija Jassu  | … |  nainen elintarviketehtaalla   |
|  Anita Martikainen  | … |  nainen elintarviketehtaalla   |
|  Clas-Ove Bruun  | … |  kapakkatappelija   |
|  Jussi Liski  | … |  ravintolaorkesterin kosketinsoittaja   |
|  Jarmo Nikku  | … |  ravintolaorkesterin kitaristi   |
|  Anssi Nykänen  | … |  ravintolaorkesterin rumpali   |
|  Harri Rantanen  | … |  ravintolaorkesterin basisti   |
|  Jorma Kahilainen  | … |  flyygelinsoittaja   |
|  Matti Takala  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Tero Mäkinen  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Ville Tervonen  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Erkki Viljavuori  | … |  mielisairaanhoitaja   |
|  Mikko Kaskia  | … |  lentomatkustaja   |
|  Juha Junttu  | … |  mielisairaalan potilas   |
|  Tony Kyengo  | … |  vieras elintarviketehtaalla   |
|  Riku Pentti  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Henkka Sihvo  | … |  mielisairaalan potilas   |
|  Eero Viljavuori  | … |  mielisairaalan potilas   |
|  Kyösti Suova  | … |  mielisairaalan potilas   |
|  Kari Ylijoki  | … |  mielisairaalan potilas   |
|  Kai Tikkala  | … |  mielisairaalan potilas   |
|  Titta Tuulispää  | … |  lentomatkustaja   |
|  Eeva Tyvijärvi  | … |  tunnistamaton rooli   |
|  Henri Salenius  | … |  mielisairaalan potilas   |
|  Janne Saarinen  | … |  elintarviketyöläinen   |
|  Marko Kajanne  | … |  tunnistamaton rooli   |
|  Tommi Tähkänen  | … |  tunnistamaton rooli   |
|  Esa Muittari  | … |  North kartanonsa pihalla (sijaisnäyttelijä) / poliisi   |
|  Pasi Saarinen  | … |  poliisi   |
|  Mika Pietiläinen  | … |  Northin miespalvelija   |
|  Jaana Aro  | … |  poliisi passintarkastuksessa   |
Hyllytetty jatko-osa

Heikki Silvennoinen kuoli 18. joulukuuta 2024 pitkäaikaiseen sairauteen. Seuraavana päivänä Silvennoisen muistoksi järjestetyssä Ylen suorassa lähetyksessä Timo Kahilainen paljasti, että Kummeli Kultakuume -elokuvalle oli suunniteltu jatko-osaa tuotantoyhtiö Solar Filmsin kanssa. Jatko-osan käsikirjoitus oli valmis ja rahoitus oli jo suunnitteilla. Solar Filmsin vastaava tuottaja Markus Selin sanoi, että jatko-osa hyllytetään toistaiseksi. Timo Kahilainen sanoi Iltalehdelle, että vaikkei elokuvan kohtalosta voida sanoa vielä varmuudella mitään, uskoo hän ettei elokuvaa tehdä. Hän kommentoi asiaa seuraavasti: ”Onhan se täysin selvää, että eihän se tietenkään toteudu tässä vaiheessa. Eli kyllä se jää nyt tekemättä. Jos meiltä puuttuu elokuvan Elmeri Hautamäki, kuinka me voisimme sen tehdä?”
Tiivistetyt tuotantotiedot

| --- | --- |
Käsikirjoitus:: Heikki Vihinen ja Timo Kahilainen
Musiikki:: Timo Kahilainen
Puvustus:: Jaana Aro
Maskeeraus:: Marika Vanhatalo
Lavastus:: Johanna Hasu, Petri Neuvonen ja Ville Savijärvi
Äänisuunnittelu:: Pekka Karjalainen
Leikkaus:: Kauko Lindfors
Kuvaus:: Petri Rossi
Tuottaja:: Markus Selin
Ohjaus:: Matti Grönberg
Tuotanto:: Solar Films Inc. Oy
Yhteistuotanto:: Porkkana Ryhmä Oy ja FantasiaFilmi Oy
Elokuvan levitys:: Finnkino Oy
Kuvaukset:: Elokuu 1997
Ensi-ilta:: 5. joulukuuta 1997
Tuotantobudjetti:: 4 140 000 mk
Suomen elokuvasäätiön tuki:: 2 000 000 mk
Rahoittava TV-yhtiö:: Yle TV2
Ikäraja:: 
Kopioiden määrä:: 26 kpl.
TV-esitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 13.12.1998 | TV2 | 704 000 |
| 10.12.2003 | TV2 | 701 000 |
| 13.10.2014 | Nelonen |  |
| 9.2.2015 | Nelonen |  |
| 5.10.2015 | Nelonen |  |
| 11.6.2016 | Nelonen |  |
| 30.8.2016 | Nelonen |  |
| 28.11.2016 | Nelonen |  |
| 7.7.2017 | Nelonen |  |
| 9.7.2017 | Nelonen |  |
| 5.6.2019 | Nelonen |  |
| 7.6.2019 | Nelonen |  |
| 26.12.2019 | Nelonen |  |
| 4.1.2020 | Nelonen |  |
| 21.6.2020 | Nelonen | 137 000 |
| 27.6.2020 | Nelonen | 39 000 |
| 5.4.2021 | Nelonen |  |
| 17.8.2021 | Nelonen |  |
| 30.12.2021 | Nelonen |  |
| 31.12.2021 | Nelonen | 103 000 |
| 9.6.2023 | MTV Sub | 81 000 |
| 4.3.2024 | MTV Sub |  |
| 14.12.2024 | MTV3 |  |
Vastaanotto

Kummeli Kultakuume oli Suomessa vuoden katsotuin suomalainen elokuva keräten yli 180 000 katsojaa. Kaikkien elokuvien joukossa Kummeli Kultakuume oli vuoden 1997 kahdeksanneksi katsotuin elokuva Suomessa. Elokuva voitti Yleisö-Jussin ja sai myös kaksi Jussi-ehdokkuutta: Heikki Hela parhaasta miessivuosasta ja Jaana Aro puvustuksesta.
Tammikuussa 1998 Keuhkovammaliitto ilmaisi huolestumisensa Kummeli Kultakuumeen runsaista tupakointikohtauksista ja lopputeksteissä mainituista kiitoksista BAT Finland -tupakkayhtiölle. Keuhkovammaliiton oli tarkoitus lähestyä silloin tupakkalakia valvonutta Tuotevalvontakeskusta (nyk. Valvira) yhdessä muiden kansanterveystyötä tekevien järjestöjen kanssa, koska elokuvan nähtiin rikkovan tupakkalakia tuomalla tupakkaa esiin mainonnallisella tavalla. Tämän seurauksena elokuva olisi asetettu markkinointikieltoon.
Elokuvan tekijät vastasivat tupakoinnin liittyvän elokuvassa käsiteltävän aikakauden (vuosien 1944–1984 välillä) luonteeseen. Vastineessaan Tuotevalvontakeskukselle Solar Films sanoi, kuinka ”tupakointi kuuluu elokuvan juoneen sen vuoksi, että tupakointi on mielisairaaloissa yleistä. Tiedämme tapauksia, että hoitajat ovat käyttäneet savukkeita porkkanana hoidokkien kuriin saattamiseksi eli saat tupakan, jos olet kiltisti. Mielisairaalan lääkärin hahmo on hermostunut ja polttaa siksi heikkoudessaan.” Tuotevalvontakeskus ei lopulta päätöksessään nähnyt Solar Filmsin ja BAT Finlandin tehneen tupakoiden sijoittamista elokuvaan mainostarkoituksessa, vaikkakin se ”markkinoi tupakanpolttoon liittyvää elämäntapaa esikuvineen tupakkalain hengen vastaisesti ja on samalla omiaan edistämään tupakan myyntiä.”
Suomen Syöpäyhdistyksen ja Suomen ASHin raportissa Tupakkayhtiöt - Elokuvien kummit vuodelta 2008 elokuvan kantavana teemana nähtiin laajamittainen ja jatkuva tupakointi. Elokuvan nähtiin korostavan tupakan rauhoittavaa vaikutusta ja tupakointikohtausten pyrkivän luomaan lapsille ja nuorille positiivisia ja hauskoja elämyksiä.
Simon Goossens

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Simon Goossens |  Simon Goossens |  Simon Goossens |  |
Maa:   Belgia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | kuvanveisto |  |
Simon Goossens (15. kesäkuuta 1893 Sint–Lenaarts, Brecht – 10. lokakuuta 1964) oli belgialainen kuvanveistäjä ja olympiamitalisti.
Goossens osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa sai olympiahopeaa kuvanveistossa teoksellaan Les Patineurs.
Maineenhallinta verkossa

Maineenhallinta verkossa tai digitaalinen maineenhallinta (engl. ORM, online reputation management) tarkoittaa henkilön, brändin tai yrityksen maineen seuraamista Internetissä tavoitteena vähentää siihen kohdistuvaa negatiivista julkisuutta esimerkiksi osallistumalla keskusteluihin sosiaalisessa mediassa ja laskemalla negatiivisten kommenttien näkyvyyttä hakukoneissa.
Pohjois-Kaukasian levottomuudet

Spetsnaz joukkoja terrorismin vastaisessa operaatiossa Dagestanin pääkaupungissa Mahatškalassa.
Pohjois-Kaukasian levottomuudet olivat sarja väkivaltaisia levottomuuksia Venäjän hallinnon ja islamistien sekä muiden kapinallisten välillä Pohjois-Kaukasiassa. Islamistit julistivat alueelle oman valtion, Kaukasian emiraatin.
Levottomuudet olivat jatkoa toisen Tšetšenian sodan aikaisille kahakoille. Niiden painopiste on tosin siirtynyt Tšetšeniasta Dagestaniin. Alueen paikallisilla sotaherroilla oli paljon valtaa, ja alueen lukuisten etnisten ryhmien väliset jännitykset ja Venäjä-vastaisuus syventivät konfliktia. Kaukasialaiset kapinalliset olivat tehneet useita terrori-iskuja eripuolilla Venäjää.
Levottomuuksissa kuolleiden määrää on vaikea arvioida, mutta yksinään vuonna 2010 kuolleita arvioitiin olevan 1 710.
Hevosen näivetystautivirus

| Hevosen näivetystautivirus |
| --- | --- |

Virusten luokittelu
Ryhmä::  ssRNA-RT virukset
Kunta::  Virus
Heimo::  Retrovirukset Retroviridae
Suku::  Lentivirus
Katso myös
   Hevosen näivetystautivirus Wikispeciesissä   Hevosen näivetystautivirus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hevosen näivetystautivirus eli hevosen lentivirus (lyh. EIAV) on hevosilla esiintyvä retroviruksiin kuuluva lentivirus, joka infektoi hevosen makrofageja ja lymfosyyttejä ja aiheuttaa hevoselle näivetystaudin.lähde?
Lentivirustartunnan kantajina voivat toimia kärpäset ja hyttyset mutta myös likaantuneet neulat. Hevosen lentivirus aiheuttaa ensin akuutin vaiheen, jolloin tartunnan saaneella hevosella esiintyy korkeaa kuumetta, anemiaa ja yleistä heikkoutta. Jos hevonen selviää hengissä akuutista vaiheesta, seuraa subakuutti vaihe ja hevonen jää viruksen elinikäiseksi kantajaksi. Osa tartunnan saaneista hevosista voi myös olla täysin oireettomia.
Suomessa näivetystautia esiintyi viimeksi vuonna 1943.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Equine infectious anemia virus
Näivetystauti – Equine infectious anemia, EIA Heppalääkäri. 1.1.2016. Viitattu 1.8.2020.
Näivetystauti (Equine Infectious Anemia, EIA) Eestin raskaat vetohevoset ry. 19.5.2017. Viitattu 1.8.2020.
Summanen, Anni: Hevosen näivetystauti : kirjallisuuskatsaus Helsingin yliopisto. 2015. Viitattu 1.8.2020.
National Center for Biotechnology Information (NCBI): ◦Equine infectious anemia virus, taxonomy (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q570260  Wikispecies: Equine infectious anemia virus  CoL: 6FYG8  GBIF: 10070423  IRMNG: 11459761
Arnold Burgen

| Arnold Burgen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1922 Finchley, Lontoo
Kuollut: 26. toukokuuta 2022 (100 vuotta)
Kansalaisuus:  britti
Ammatti:  farmakologian professori (emeritus)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Lontoon yliopisto (MB 1945, MD 1959)
Instituutti:  National Institute for Medical Research, Cambridgen yliopisto, McGill-yliopisto
Tutkimusalue:  Farmakologia ja lääketiede
Palkinnot:  lukuisia, mm. tieteen akateemikko
Arnold Stanley Vincent Burgen (20. maaliskuuta 1922 Finchley, Lontoo – 26. toukokuuta 2022) oli englantilainen fysiologian ja farmakologian aloilla työskennellyt lääkäri ja tutkija. Burgen tutki erityisesti biologisten järjestelmien hermoston säätelyn vaikuttavia lääkeaineita.
Burgen valmistui Lontoon yliopistosta lääkäriksi (MB 1945, MD 1959) ja toimi aluksi kotiyliopistossaan opetuksen ja tutkimuksen parissa (1945–1949). Sittemmin hän työskenteli McGill-yliopiston fysiologian professorina Kanadassa (1949–1962), Cambridgen yliopiston farmakologian professorina (1962–1971) ja Britannian kansallisen lääketieteellisen tutkimuslaitoksen (NIMR, National Institute for Medical Research) johtajana (1971–1981). Tämän jälkeen hän jatkoi useissa tieteen ja tutkimuksen organisaation merkittävissä tehtävissä vielä 1990-luvulle saakka. Hän oli esimerkiksi vuonna 1988 perustetun, Lontoosta käsin johdetun Academia Europæan ensimmäinen presidentti (1988–1994) ja tiedeakatemian julkaiseman European Review -tiedejulkaisun ensimmäinen päätoimittaja.
Burgen sai työstään monia tunnustuksia. Hänet aateloitiin työstään lääketieteen parissa. Hän oli muun muassa Royal Societyn jäsen (1964–), ja Cambridgen yliopiston Downing Collegen kunniajäsen vuodesta 1970. Hän oli myös Saksan kansallisen tiedeakatemia Leopoldinan (1984–) ja Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen (1989–). Suomen Akatemian tieteen akateemikko hän oli vuodesta 1990 lähtien.
Käännös suomeksi