stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aiken

Aiken on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Clay Aiken (s. 1978), yhdysvaltalainen poplaulaja
Conrad Aiken (1889–1973), yhdysvaltalainen kirjailija
Howard H. Aiken (1900–1973), tietojenkäsittelytieteen tutkija
Joan Aiken (1924–2004), englantilainen kirjailija
Liam Aiken (s. 1990), yhdysvaltalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
AS Marsa

Avenir Sportif de la Marsa (arab. المستقبل الرياضي بالمرسى‎‎) on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1939. Sen kotistadion on Stade Abdelaziz Chtioui, joka sijaitsee La Marsassa. Alun perin joukkue tunnettiin perustamisen jälkeen nimellä Club Musulman.
AS Marsalla on joukkue myös lentopallossa ja koripallossa.
Saavutukset

Tunisian cup (5): 1961, 1977, 1984, 1990, 1994
Tunisian liigacup: 2007
Entisiä pelaajia

1980-luku
Mohamed Ali Mahjoubi (1986–1991)
1990-luku
Mehdi Ben Slimane (1994–1996)
2000-luku
Mohamed Larbi Arouri (2002–2003)
Issam Trabelsi (2003–2004)
Youssef Mouihbi (2005–2007)
Khaled Azaiez (2006–2008)
Puheenjohtajat

Montassar Mehrzi (2008–2010)
Aiheesta muualla

Weltfussballarchiv (Arkistoitu – Internet Archive)
Aminofenoli

Aminofenoli viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin:
m-Aminofenoli
o-Aminofenoli
p-Aminofenoli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aminofenoli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alfredo Panzini

Alfredo Panzini (1863–1939) oli italialainen kirjailija. Hän kuului vuodesta 1929 Italian akatemiaan. Hänen tuotantoonsa kuuluu leppoisan ironian ja huumorin sävyttämiä romaaneja, teoksia filosofian alalta ja nuortenkirjoja, muun muassa Io cerco moglie (1920, suomennettu Minä etsin vaimoa) sekä erikoislaatuinen sanakirja Dizionario moderno (1906).
Alfredo Panzini, romanzi
Suomennetut teokset

Minä etsin vaimoa, suom. Hilja Brinis, Otava 1922. Tähtisarja: 20
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfredo Panzini Wikimedia Commonsissa
Aikavääristymä

| Aikavääristymä> Time Warp |
| --- | --- |
Kestoaika:  22 min
Pääosissa:  Jeff Lieberman Matt Kearney
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Discovery Channel ja Kutonen
Esitetty:  15. lokakuuta 2008 –
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Aikavääristymä (engl. Time Warp, Kutonen on esittänyt sarjaa Suomessa nimellä Ajan hidastajat) on yhdysvaltalaisen Jeff Liebermanin juontama televisiosarja, jossa kuvataan erilaisia tapahtumia suurnopeuskameroilla. Ohjelmaa näytetään Discovery Channelilla.
Yleensä ohjelmaan kutsutaan mukaan joku tietyn alan erikoisosaaja, esimerkiksi tulennielijä, jonka temput kuvataan ja näytetään hidastettuina. Hidastuksessa selviää paremmin tapahtumien oikea kulku ja yksityiskohdat.
Sarjaa on kuvattu lokakuusta 2008 lähtien. Yksi jakso kestää noin 22 minuuttia.
Aikia Aikianpoika

Aikia Aikianpoika (noin 1591–1671 Kemi) oli Kemin Lapissa elänyt saamelainen šamaani ja noita, joka tuomittiin kuolemaan noituudesta.
Kuusamon Kitkan seudulla asunut Aikia joutui syytteeseen noitumalla tehdystä murhasta. Hän oli noitunut Kemijoen varren talonpojalle Tobias Mordulalle lohionnen, mutta palkka oli jäänyt saamatta. Hän noitui, ja myöhemmin tämä vihamies oli sitten hukkunut. Käräjät pidettiin 8.3.1671 Kuolajärvellä.
Aikia myönsi oikeudessa, että miehen hukkuminen oli johtunut hänen asettamastaan kirouksesta, ja oikeus tuomitsi hänet kuolemaan. Kemissä vangittuna olleen Aikian väitettiin noituneen itsensä hengiltä välttyäkseen tuomion täytäntöönpanolta.
Aikian oikeudenkäynnistä tehdyissä käräjäpöytäkirjoissa kuvattiin myös noitarummun käyttötapoja.
Addis Abebe

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Addis Abebe |  Addis Abebe |  Addis Abebe |  |
Maa:   Etiopia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 10 000 m |  |
Addis Abebe (s. 5. syyskuuta 1970) on etiopialainen entinen kestävyysjuoksija.
Vuoden 1989 maastojuoksun MM-kisoissa Abebe voitti mestaruuden juniorien matkalla. Samana vuonna Afrikan mestaruuskilpailuissa Nigerian Lagosissa hän voitti 10 000 metrillä kultaa ja 5 000 metrillä hopeaa. Afrikan mestaruuskisoissa 1990 Kairossa hän oli 10 000 metrillä pronssilla. Kympillä hän saavutti pronssia myös Barcelonan olympialaisissa 1992. Vuoden 1992 maailmancupissa Havannassa hän voitti 10 000 metrin kilpailun.
Abeben nimi on melkein sama kuin kotimaansa pääkaupungin Addis Abeban nimi, niissä on ainoastaan yhden kirjaimen ero.
Henkilökohtaiset ennätykset

5 000 m: 13.58,08, Sudbury 27. heinäkuuta 1988
10 000 m: 27.17,82, Helsinki 29. kesäkuuta 1989
puolimaraton: 1.02,40, Uster 27. syyskuuta 1998
Aiheesta muualla

Addis Abebe Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Emirates

| Emirates طيران الإمارات‎ Ṭayarān al-’Imārāt |
| --- | --- |

 IATA: EK  –  ICAO: UAE 
Kutsukoodi:  EMIRATES
Perustettu:  25. maaliskuuta 1985
Laivaston koko:  261
Kohteiden määrä:  145
Solmukohdat:  Dubain kansainvälinen lentoasema (DXB)
Emoyhtiö:  The Emirates Group
Tytäryhtiö(t):   Emirates SkyCargo  Emirates Executive 
Kotipaikka:  Dubai, Arabiemiirikunnat
Kanta-asiakasohjelma:  Emirates Skywards
Avainhenkilö(t):   Ahmed bin Saeed Al Maktoum (perustaja, toimitusjohtaja)  Tim Clark (puheenjohtaja) 
Yhtiön sivut:  www.emirates.com
Emirates (arab. طَيَران الإمارات‎, Ṭayarān al-’Imārāt) on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien suurin lentoyhtiö sekä yksi maan kansallisista lentoyhtiöistä Etihad Airwaysin kanssa. Vuonna 1985 perustettu yhtiö on kokonaan Dubain emiraatin omistuksessa. Sen päälentokenttänä sekä pääkonttorina toimii Dubain kansainvälinen lentoasema.
Toukokuussa 2024 Emiratesin laivasto koostuu 261 lentokoneesta, jotka ovat pääasiallisesti laajarunkoisia Airbus A380 -koneita ja Boeing 777 -sarjan koneita. Syyskuussa 2021 Emirates lentää 145 kohteeseen 79 maassa Lähi-idässä, Euroopassa, Afrikassa, Aasiassa, Oseaniassa ja Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.
Emirates SkyCargo on Emiratesin tytäryhtiö, joka harjoittaa rahtiliikennettä.
Emiratesilla on Dubaissa oma lentokoulu, Emirates Flight Training Academy, joka kouluttaa alusta alkaen liikennelentäjäksi (nk. integroitu koulutusohjelma).
Emirates on useiden jalkapallon huippuseurojen, kuten Arsenalin, Real Madridin ja AC Milanin, pääsponsori. Se sponsoroi muitakin urheilutapahtumia ja -seuroja.
Emiratesin Airbus A380, maailman suurin matkustajalentokone, on vieraillut kaksi kertaa Helsinki-Vantaan lentoasemalla Moskovassa vallinneiden huonojen sääolosuhteiden takia. Vierailut tapahtuivat vuosina 2013 ja 2017.
Emiratesin lentoemäntiä.
Emiratesin turistiluokan matkustamo Boeing 777-300ER -koneessa vuonna 2016.
Historia

Emirates perustettiin maaliskuussa 1985 Dubain hallituksen päätöksellä. Yhtiön ensimmäiset lennot Karachiin ja Mumbaihin tapahtuivat 25. lokakuuta 1985. Se vuokrasi Airbus A300B4-200- ja Boeing 737-300 -lentokoneet Pakistan International Airlinesilta, Pakistanin kansalliselta lentoyhtiöltä. Emirates lensi myös Delhiin vuoden 1985 lopulla. Vuonna 1986 reittiverkostoon lisättiin Amman, Colombo, Dhaka ja Kairo. Emiratesin ensimmäinen oma lentokone, Airbus A310-300, toimitettiin 3. heinäkuuta 1987. Ensimmäiset Euroopan kohteet Frankfurtiin ja Istanbuliin lisättiin kohdelistalle vuonna 1987, ja Lähi-idässä palvelut aloitettiin vuonna 1988. Vuosikymmenen lopussa Emiratesilla oli 14 kohdetta.
Vuonna 1992 Emirates tilasi seitsemän ensimmäistä Boeing 777 -sarjan konettaan. Ensimmäinen Boeing 777-200 toimitettiin vuonna 1996. Vuosina 1999–2000 Emirates kuljetti 4,7 miljoonaa matkustajaa.
Vuonna 1996 Emirates lensi ensimmäistä kertaa Melbourneen Australiaan, mikä oli yhtiön ensimmäinen kohde Oseaniassa. Vuonna 2004 se lensi New Yorkiin Yhdysvaltoihin, mikä oli sen ensimmäinen kohde Pohjois-Amerikassa. Vuonna 2007 se lensi São Pauloon Brasiliaan, mikä oli sen ensimmäinen kohde Etelä-Amerikassa.
Emiratesin kanta-asiakasohjelma, Emirates Skywards, perustettiin vuonna 2000. Samana vuonna Emiratesista tuli ensimmäinen Airbus A380 -koneen tilaaja. Se tilasi yhteensä seitsemän konetta, joista ensimmäinen toimitettiin 28. heinäkuuta 2008. Vuonna 2004 Emirates teki 100 miljoonan punnan sopimuksen Englannin Valioliigan joukkueen Arsenalin kanssa. Sopimus sisällytti joukkueen stadionin, Emirates Stadiumin, nimioikeudet. Sopimus uusittiin vuosina 2012 ja 2018.
Vuonna 2010 Emirates SkyCargo siirsi rahtitoiminnat Dubain uudelle Al Maktoumin kansainväliselle lentoasemalle. Vuonna 2016 Emirates sijoittui ensimmäiseksi SkyTrax World Airline Awards -listalla ja valittiin maailmaan parhaaksi lentoyhtiöksi.
Syyskuussa 2020 Emiratesilla oli 45 040 työntekijää. Se kuljetti yli 56 miljoonaa matkustajaa vuosina 2019–2020.
Laivasto > Nykyinen laivasto

Toukokuussa 2024 Emiratesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 10,4 vuotta. Yhtiö on maailmanlaajuisesti ainoita, joiden laivasto Emirates Executive -tytäryhtiötä lukuun ottamatta koostuu vain laajarunkokoneista.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A350-900 | — | 65 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat elokuussa 2024. |
| Airbus A380-800 | 116 | — | 489 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Airbus A380-800 | 116 | — | 517 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Airbus A380-800 | 116 | — | 615 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Boeing 777-200LR | 10 | — | 302 |  |
| Boeing 777-300ER | 123 | — | 354 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Boeing 777-300ER | 123 | — | 356 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Boeing 777-300ER | 123 | — | 360 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Boeing 777-300ER | 123 | — | 427 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Boeing 777-300ER | 123 | — | 442 | Konetyypin suurin käyttäjä. |
| Boeing 777-8 | — | 205 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat vuonna 2030. |
| Boeing 777-9 | — | 205 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat vuonna 2025. |
| Boeing 787-8 | — | 20 | vahv. myöh. |  |
| Boeing 787-10 | — | 15 | vahv. myöh. |  |
| Yhteensä | 249 | 305 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Boeing 777F | 11 | 5 |  |
| Boeing 777ERSF | — | 10 |  |
| Yhteensä | 11 | 15 |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus ACJ319 | 1 | — |  |
| Yhteensä | 1 | 0 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emirates Wikimedia Commonsissa
Emiratesin virallinen verkkosivusto
Emirates Groupin virallinen verkkosivusto
Emirates SkyCargon virallinen verkkosivusto
Arab Air Carriers Organizationin (AACO) jäsenet
Afriqiyah Airways
Air Algérie
Air Arabia
Air Cairo
Badr Airlines
EgyptAir
Emirates
Etihad Airways
Express Air Cargo
flydubai
FlyEgypt
flynas
Gulf Air
Iraqi Airways
Jordan Aviation
Kuwait Airways
Libyan Airlines
Mauritania Airlines
Middle East Airlines
Nile Air
Nouvelair
Oman Air
Palestinian Airlines
Qatar Airways
Royal Air Maroc
Royal Jordanian
Saudia
SaudiGulf Airlines
Sudan Airways
Syrian Arab Airlines
Tassili Airlines
Tunisair
Yemenia
Emiratesin entinen Airbus A300-600R vuonna 1995.
Emirates Stadium
Emiratesin Airbus A380-800 lähdössä Münchenin lentoasemalta.
Emiratesin Boeing 777-300ER laskeutumassa Frankfurt am Mainin lentoasemalle.
Emirates SkyCargon Boeing 777F laskeutumassa Heathrow’n lentoasemalle.
En soisi sen päättyvän

| En soisi sen päättyvän Otto Donner Treatment |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1970, Finnvox-studiot
 Julkaistu: kesäkuu 1970
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Otto Donner
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 44.07
 Levy-yhtiö: Love Records (LRLP 14)
Otto Donner Treatmentin muut julkaisut
|   | En soisi sen päättyvän 1970 | Kuinka myöhään valvoo blues? 1980 |
En soisi sen päättyvän on Otto Donner Treatmentin esikoisalbumi Pentti Saarikosken runoihin vuodelta 1970.
Kappaleet

Kaikki sävellykset Otto Donner.
Kappaleet > A-puoli

Olen sinun kanssasi täällä kauan
Sinun kasvovetesi on kirkasta
En soisi sen päättyvän
Keitä minulle velliä
Kappaleet > B-puoli

Avoin suhtautuminen, ei ainoastaan mäntyihin
Maailma tulee pienemmäksi kun kukat kuihtuvat
Kappaleet > Muusikot

Ilkka Willman – basso
Esko Rosnell – rummut
Don Bane – kitara
Eero Ojanen – piano
Otto Donner – trumpetti, vibrafoni, laulu
Arja Saijonmaa – laulu
Tarleena Sammalkorpi – laulu
Jim Pembroke – laulu
Pepe Willberg – laulu
Kappaleet > Tuotanto

Otto Donner – tuottaja, masterointi
Aino Kostiainen, Erkki Hyvönen – äänitys
Aiheesta muualla

En soisi sen päättyvän discogs.com -sivustolla
Anchorage Island (Uusi-Seelanti)

Anchorage Island
| --- | --- |
Sijainti:  47°12′16″S, 167°40′29″E Southland Uusi-Seelanti
Vesialue:  Port Pegasus / Pikihatiti (d), Blind Passage (d) (käännä suomeksi), Pegasus Passage (d) (käännä suomeksi) 
Korkein kohta:  144  m 
Suojelualue:  Rakiuran kansallispuisto 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Anchorage Island on pieni saari Uudessa-Seelannissa. Se sijaitsee Stewartinsaaren lounaisrannikolla Noble Islandin ja Pearl Islandin välissä. Anchorage Island on osa Rakiuran kansallispuistoa. Saarta ympäröivät Pegasus-, Big Ship- ja Blindsalmet.
↑  https://gazetteer.linz.govt.nz/place/15428. Tieto on haettu Wikidatasta.
Anchoragen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

| Anchoragen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Hiippakunnan sijainti Alaskan kartalla.
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Osa kirkkoa:  Ecclesiastical Province of Anchorage
Seurakuntia:  23
Jäseniä:  43 761 eli 9,2% alueen väkiluvusta (2017)
Perustettu:  22. tammikuuta 1966
Erotettiin:  Juneaun hiippakunnasta
Arkkipiispa:  Paul Dennis Etienne
Tuomiokirkko:  Cathedral of the Holy Family
Virallinen sivusto
Anchoragen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (engl. Roman Catholic Archdiocese of Anchorage, lat. Archidioecesis Ancoragiensis) on roomalaiskatolisen kirkon hiippakunta Alaskassa Yhdysvalloissa. Vuonna 2015 siihen kuului 43 761 katolista 23 seurakunnassa. Nykyinen arkkipiispa on Paul Dennis Etienne.
Hiippakunta julkaisee kuukausittain ilmestyvää lehteä Catholic Anchor, jolla on noin 11 000 tilaajaa.
Amparo Baró

| Amparo Baró |
| --- | --- |
 Amparo Baró vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1937 Barcelona, Espanja
Kuollut: 29. tammikuuta 2015 (77 vuotta) Madrid, Espanja
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Amparo Baró San Martín (21. syyskuuta 1937 Barcelona – 29. tammikuuta 2015 Madrid) oli espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta 7 vidas, mutta hän oli tuottelias esiintyjä myös teatterissa ja elokuvissa.
Baró sai urallaan useita palkintoja. Niiden joukossa on yksi Goya-palkinto, joka hänelle myönnettiin vuonna 2007 parhaasta naissivuosasta elokuvassa Siete mesas de billar francés.
Aiheesta muualla

Amparo Baró Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amoya

| Amoya |
| --- | --- |
 Amoya madraspatensis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Gobioidei
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Amoya  Herre, 1927
Katso myös
   Amoya Wikispeciesissä   Amoya Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amoya on tokkojen heimoon kuuluva kalasuku.
Lajit

Sukuun kuuluu FishBasen mukaan seuraavat 4 lajia:
Amoya gracilis (Bleeker, 1875)
Amoya madraspatensis (F. Day, 1868)
Amoya signata (Peters, 1855)
Amoya veliensis (Geevarghese & John, 1982)
Elcoline Group

| Elcoline Group |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2002 nimellä Sähköpalvelu Elcoline 
Perustaja:  Jouko Juvonen ja Jere Räisänen
Toimitusjohtaja:  Leif Backman 
Puheenjohtaja:  Jere Räisänen
Kotipaikka:  Varkaus, Suomi 
Toiminta-alue:  Suomi ja Ruotsi
Toimiala:  Teollisuuden palvelut
Liikevaihto:  67 miljoonaa euroa (pro forma) (2022)
Henkilöstö:  noin 600 (2023)
Emoyhtiö:  Elcoline Group Oy
Tytäryhtiöt:  Elcoline Construction Oy, Elcoline Industrial Service Oy, Elcoline Plant Service Oy, Elcoline Power Oy ja Elcoline AB (2023)
Kotisivu:  www.elcoline.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elcoline Group on suomalainen teollisuuden kunnossapitotoimialalla toimiva konserni, joka tarjoaa huoltopalveluita ja vaativien teknisten projektien toteutusta.  Sen urakointi- ja kunnossapitopalveluihin kuuluu esimerkiksi sähkö- ja automaatiopalveluita, raskaita mekaanisia asennuksia, laiteasennuksia, paineenalaisia luokkahitsauksia ja LVI-töitä sekä IoT-laitteiden huoltoa ja asennuksia. Konsernin asiakkaita ovat pääasiassa suuret, globaalisti toimivat yritykset, muun muassa kaivokset, öljynjalostamot, ydinvoimalat, telakka-, metsä-, metalli- ja kemianteollisuuden yritykset ja liikenteenhallintajärjestelmien toimittajat.
Historia > 2002–2009

21-vuotias automaatioalan insinööriopiskelija Jouko Juvonen ja 19-vuotias sähköasentaja Jere Räisänen perustivat sähköasennusyrityksen (Sähköpalvelu Elcoline ky) vuonna 2002.. Heillä ei ollut tarpeeksi rahaa osakeyhtiön perustamiseen, joten yritysmuodoksi valittiin kommandiittiyhtiö. He toimivat aluksi Räisäsen vanhempien autotallissa, mistä muutettiin Juvosen autotalliin. Kaverukset haaveilivat muun muassa siitä, että saisivat palkata kavereitaan töihin. Yritys laajensi palveluitaan sähköasennuksista teollisuuden kunnossapitopalveluihin ja sai ensimmäinen ison asiakkaansa, Porvoon öljyjalostamon. Osakeyhtiöksi Elcoline muuttui vuonna 2006.
Vuonna 2006 liikevaihto oli 2,3 miljoonaa euroa, vuonna 2007 yritys työllisti 40 henkilöä ympäri Suomea. Yritys oli erikoistunut räjähdysherkissä tiloissa tehtäviin asennuksiin.
Historia > 2010–2019

Vuonna 2012 yrityksen liikevaihtoi oli 5,8 miljoonaa euroa.
Vuonna 2013 yritys ajautui kriisiin ison asiakasmenetyksen vuoksi. Keväällä 2013 suurin osa sen liikevaihdosta tuli ranskalaiselta asiakkaalta Olkiluodon ydinvoimalatyömaalta, mutta kesällä selvisi, ettei sopimukselle tullut enää jatkoa. Yritys muutti toimintatapaansa ja liiketoiminta muutettiin projektitöistä pidempiaikaisiin kunnossapitosopimuksiin. Pankista haettiin lainaa ja yrityksen omistuspohjaa laajennettiin avainhenkilöihin, jotka haluttiin sitouttaa yritykseen aiempaa paremmin. Yrityksen hallitukseen otettiin mukaan hallitusammattilainen Jari Osmala, joka neuvoi perustajia muun muassa hakemaan johtamiseen lisäkoulutusta.
Vuonna 2014 Elcoline Groupin tytäryhtiö Elcoline Construction osti Leppävirralta Parmaco Productionin sähköasennustoiminnot. Kaupan myötä Elcoline alkoi huolehtia Parmacon Leppävirran tehtaan sähköteknisistä palveluista, vuonna 2016 vastaava sopimus tehtiin myös Parmacon Pyhäjoen tehtaan LVI-palveluista.
Vuonna 2016 Elcoline Plant Service Oy osti amerikkalaisen General Electricin GE Power Service -yksiköltä sen liiketoiminnan Raahesta.
Elcoline Piping Oy osti paineenalaisten putkistojen hitsaukseen keskittyneen Hemax Welding Oy:n vuonna 2018.
Heinäkuussa 2019  Elcoline Group osti Kymenlaaksossa toimineen SVS Supervise Service Oy:n, joka oli erikoistunut voimalaitosten huoltoon ja osien valmistukseen. 3 Step IT:n perustajat Jarkko Veijalainen ja Marko Sjöman sijoittivat Elcolineen. Konsernin liikevaihto vuonna 2019 on noin 30 miljoonaa euroa, josta viennin osuus oli noin 20 prosenttia, ja se työllisti lähes 300 henkeä.
Historia > 2020–

Koronakeväällä 2020 yritys kasvoi budjetoitua enemmän, sillä osa asiakkaista aikaisti suunniteltuja huolto- ja korjaustöitään. Esimerkiksi SSAB aikaisti Raahen tehtaan masuuninsa peruskorjausta noin vuodella. Toukokuussa kerrottiin, että yritysjohtajina ja pääomasijoittajin toimineet Karri Kaitue, Heikki Westerlund, Harri Pärssinen ja Esko Mäkeläinen olivat ostaneet merkittävän osuuden Elcolinesta. Myynnillä tavoiteltiin vauhtia kansainvälistymiseen. Enemmistön omistivat edelleen Elcolinen perustajat Räisänen ja Juvonen, heidän lisäkseen yhtiöllä oli yli kymmenen omistajaa toimivan johdon ja henkilöstön joukossa. Heinäkuussa Caverion myi osia teollisuuden liiketoiminnoistaan (Caverion Industri) Elcolinelle. Syy myyntiin oli Caverionin tekemässä Maintpartner-kaupassa, johon liittyvässä Kilpailu- ja kuluttajaviraston tekemässä päätöksessä oli ehto, että Caverionin oli luovuttava noin 6,5 prosentista Suomen liikevaihdostaan. Elcolinen kanssa tehtyyn kauppaan kuului etupäässä kemianteollisuuden ja energia-alan asiakkaiden kanssa tehtyjä teollisuuden palveluihin liittyviä kokonaisulkoistussopimuksia. Myös Caverionin meriteollisuuden yksikkö sekä Maintpartner-kaupasta saadut teollisen kunnossapidon palvelukeskukset Turussa, Porissa, Raumalla ja Oulussa siirtyivät Elcolinelle. Yhtiön liikevaihto oli 41 miljoonaa euroa.
Kesäkuussa 2022 Elcoline osti Capmanilta Maintpartner AB:n liiketoiminnan Ruotsista. Yhtiöllä oli noin 140 asennuspalveluiden ja projektiliiketoiminnan parissa työskentelevää henkilöä muun muassa Karlskogan ja Arbogan alueilla. Kaupan jälkeen yhtiössä oli noin 600 työntekijää. Kauppa vahvistettiin joulukuun alussa.
Kesäkuussa 2023 Elcoline sai yli 20 miljoonan euron kasvurahoituksen. Sijoittajiin kuuluivat EAB Private Equity, Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo, Suomen Teollisuussijoitus ja Arvo Sijoitusosuuskunta.
Organisaatio

Vuonna 2023 konserniin kuului viisi tytäryhtiötä:
Elcoline Construction Oy,
Elcoline Industrial Service Oy,
Elcoline Plant Service Oy,
Elcoline Power Oy ja
ruotsalainen Elcoline AB.
Tuotteet ja palvelut

Suurin osa Elcolinen liikevaihdosta koostuu jatkuvaluonteisesta palvelusta. Toimialoista suurimmat ovat energia- ja infrastruktuurisektorit. Yhtiön asiakkaita ovat esimerkiksi ABB, Andritz, Meyer Turku, Outokumpu, Parmaco ja SSAB.
Tunnustuksia

Vuoden nuori yrittäjä 2007
Maakunnallinen yrittäjäpalkinto 2016
Elcoline voitti valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon lokakuussa 2018 ja marraskuussa Kasvuryhmän Kultaisen Kuokan. Joulukuussa yrityksen perustajat olivat Linnan juhlissa.
Kansainvälistymiskilpailu Golden Gavian voitto
Vuonna 2019 Elcoline nousi ensimmäistä kertaa Talouselämän 15 lupaavimman kasvuyrityksen listalle
Aiheesta muualla

yrityksen verkkosivu
Finnvera: Elcoline Groupin yritystarina
Aminet

Aminet on maailman suurin Amiga-aiheisten ohjelmien ja tiedostojen arkisto, joka on aloitettu vuonna 1992. Arkiston ylläpitäjäksi asetettiin Urban Dominik Müller.
Arkistoa on alusta lähtien ylläpidetty useiden yliopistojen FTP-palveluissa, arkistoa on saanut CD-ROM:lla ja se on saatavilla verkkosivujen kautta.
Kaupallisia ohjelmistoja tekevät yritykset ovat julkaisseet rajoitettuja demo-versioita ohjelmistaan Aminetissä, mutta myös täysin toimivia rajoittamattomia versioita. Esimerkiksi Cloanto on julkaissut Personal Paint -ohjelman täyden version kaikkien saataville Aminetissä.
Aiheesta muualla

Aminet
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aminet
Käännös suomeksi