stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Catherine McAuley
Varhaisvaiheet

Catherine McAuley syntyi Dublinissa, Irlannissa 29. syyskuuta 1778 roomalaiskatoliseen perheeseen. Catherine oli kolmilapsisen perheen vanhin lapsi. Perheen isä kuoli lasten ollessa varsin nuoria vuonna 1783, minkä jälkeen perheen toimeentulo oli pitkälti muiden ihmisten avun ja hyväntahtoisuuden varassa. Perheen äiti menehtyi pian tämän jälkeen vuonna 1789.
Vuonna 1801 vanhempansa menettänyt ja naimaton McAuley muutti Armstrong -nimisen protestanttisen sukulaisperheen suojelukseen. Vuonna 1803 hän alkoi työskennellä varakkaan mutta lapsettoman protestanttisen avioparin William ja Catherine Callaghanin kodinhoitajattarena.
McAuleyn elinpiiri oli hänen nuoruusvuosinaan vahvasti protestanttinen. Ympäröivän yhteiskunnan lisäksi niin Armstrongit kuin Callaghanit pyrkivät painostamaan McAuleytä luopumaan katolisesta uskosta, mihin McAuley ei kuitenkaan missään vaiheessa suostunut. Uskonnollisista erimielisyyksistä huolimatta McAuleyn välit häntä tukeneisiin perheisiin olivat kuitenkin ilmeisesti lämpimät, ja niin Armstrongin kuin Callaghanin perhe suhtautuivat myötämielisesti McAuleyn aloittamiin hyväntekeväisyyshankkeisiin. McAuley esimerkiksi tarjosi uskonnollista opetusta sekä käsityökoulutusta vähävaraisille lapsille Armstrongien talossa.
Lapsettomaksi jäänyt William Callaghan puolestaan testamenttasi huomattavan osan omaisuudestaan McAuleylle. William Callaghan kuoli vuonna 1822 ja testamentattu omaisuus siirtyi McAuleyn haltuun vuoteen 1824 mennessä. Perimänsä omaisuuden turvin McAuley pystyi laajentamaan avustushankkeitaan ja omistautumaan aiempaa täyspainoisemmin hyväntekeväisyydelle.
Baggot Streetin "the House of Mercy"

Perimänsä omaisuuden turvin McAuley vuokrasi Dublinissa Baggot Streetillä sijaitsevan talon, tarkoituksenaan tarjota suojaa ja koulutusta kodittomille ja vähävaraisille tytöille ja naisille. Avustustyö Baggot Streetillä alkoi vuonna 1827. Avustusorganisaatio kasvoi nopeasti, ja jo ensimmäisten vuosien aikana Baggot Streetillä työskenteli yhteensä 12 naisen yhteisö.
Baggot Streetin avustusyhteisö alkoi jo varhaisessa vaiheessa omaksumaan myös luostarimaisia piirteitä - esimerkiksi yksinkertaisen ja koruttoman pukeutumisen sekä arkea rytmittävän sääntökuntamaisen aikataulun. Avustusorganisaatio myös tunnustettiin varsin pian virallisesti katolisen kirkon taholta, kun Dublinin arkkipiispa Daniel Murray antoi vuonna 1828 McAuleylle luvan käyttää talostaan nimeä "House of Our Lady of Mercy".
McAuleyn alkuperäinen suunnitelma oli ollut perustaa katolinen maallikkojärjestö joka koostuisi avustustyölle omistautuneista muttei luostarilupausta antaneista naisista. Noin vuonna 1830 osin ulkoisten paineiden vaikutuksesta ja arkkipiispa Murrayn suosituksesta hän päätyi kuitenkin siihen, että pyrkisi tekemään Baggot Streetin yhteisöstä kirkon tunnustaman sääntökunnan. Sääntökunnan perustamisen mahdollistamiseksi McAuley ja kaksi hänen toveriaan liittyivät vuonna 1830 Presentation sisters -nunnasääntökunnan noviiseiksi.
Sisters of Mercyn perustaminen

Vuonna 1831 noviisiaikansa päätyttyä McAuley ja kaksi muuta Baggot Streetin yhteisön jäsentä antoivat luostarilupauksen. He eivät kuitenkaan liittyneet lupauksellaan Presentation Sisters -järjestöön, vaan heitä varten muotoiltiin uusi "Sisters of Mercyksi" nimetylle järjestölle laadittu lupaus. Vuotta 1831 pidetään näin ollen myös Sisters of Mercyn perustamisvuotena. Pian myös uusia jäseniä pyrki liittymään uuteen luostariyhteisöön ja ensimmäinen Sisters of Mercyn oma jäseneksiottoseremonia järjestettiin Baggot Streetillä vuonna 1833.
Vuonna 1835 Pyhä istuin antoi Sisters of Mercylle siunauksensa. Tämän jälkeen sääntökunta alkoi laajeta nopeasti. Vuosina 1836–1841 perustettiin McAuleyn myötävaikutuksesta Irlannin ja Englannin alueelle yhteensä yhdeksän uutta autonomista Sisters of Mercy yhteisöä. Vaikka McAuley oli tiiviissä yhteydessä uusiin yhteisöihin ja osallistui niiden perustamiseen, oli niillä kullakin oma täysin McAuleystä ja Baggot Streetistä riippumaton paikallinen johtonsa. Dubliniin puolestaan perustettiin vuosina 1835 ja 1838 kaksi uutta Sisters of Mercy yhteisöä, jotka olivat tiiviimmin yhteydessä McAuleyn alkuperäiseen järjestöön.
Kesällä 1841 paavi Gregorius XVI vahvisti Siters of Mercyn luostarisäännön. Tieto sääntökunnan vahvistamisesta ehti saavuttaa McAuleyn vain hieman ennen hänen kuolemaansa.
Kuolema

Kesällä 1841 McAuleyn kunto alkoi nopeasti heiketä. Hän jatkoi Sisters of Mercyn hallinnollisten ja hengellisten tehtävien hoitamista kuitenkin saman vuoden syksyyn asti. Syyskuussa 1841 McAuleylla todettiin keuhkotubrkuloosi sekä siihen liittyvä absessi, ja lokakuussa hän joutui lopulta vuodepotilaaksi. McAuley menehtyi tuberkuloosiin ja sen komplikaatioihin 11. marraskuuta.
Vaikutus ja jälkimaine

McAuleyn perustama sääntökunta jatkoi nopeaa kasvuaan hänen kuolemansa jälkeen. McAuleyn kuollessa sääntökuntaan kuului noin 100 nunnaa, kun taas nykyään jäsenmäärä on noin 12 000. Sisters of Mercy ylläpitää myös noin 200 sairaanhoitoon liittyvää laitosta, sekä useita kymmeniä kouluja.
McAuleyta ei ole ainakaan toistaiseksi julistettu katolisen kirkon pyhimykseksi, mutta hänen kanonisointiprosessinsa on aloitettu. McAuley julistettiin kunnianarvoiseksi paavi Johannes Paavali II:n toimesta vuonna 1990.
McAuleyta esittävä patsas Baggot Streetillä
Christian Benteke

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Christian Benteke Liolo
Syntymäaika: 3. joulukuuta 1990 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Kinshasa, Zaire
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 190 senttimetriä
Seura
Seura: D.C. United
Pelinumero: 20
Junioriseurat
1996–2004: JS Pierreuse
2004–2006: Standard Liège
2006–2007: Genk
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2009 | Genk | 10 | (0) |
| 2009–2011 | Standard Liège | 18 | (3) |
| 2009–2010 | → Kortrijk (laina) | 33 | (14) |
| 2010–2011 | → Mechelen (laina) | 18 | (6) |
| 2011–2012 | Genk | 37 | (19) |
| 2012–2015 | Aston Villa | 89 | (42) |
| 2015–2016 | Liverpool | 29 | (9) |
| 2016–2022 | Crystal Palace | 162 | (35) |
| 2022- | D.C. United | 7 | (1) |
Maajoukkue
| 2007 | Belgia U17 | 11 | (6) |
| 2007–2008 | Belgia U18 | 7 | (3) |
| 2008–2009 | Belgia U19 | 10 | (10) |
| 2009–2012 | Belgia U21 | 9 | (4) |
| 2010– | Belgia | 45 | (18) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. tammikuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. tammikuuta 2023.
Christian Benteke Liolo (s. 3. joulukuuta 1990 Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa yhdysvaltalaista D.C. Unitedia
Seurajoukkueura

Ennen Englantiin siirtymistään Benteke pelasi Belgiassa, jonne hänen perheensä pakeni Kongon demokraattisesta tasavallasta Mobutu Sese Sekon diktatuuria. Belgiassa hän edusti Genkiä ja Standard Liègeä, jossa voitti maan mestaruuden 2009, sekä lainasopimuksilla Kortrijkia ja Mecheleniä.
Englannissa Benteken ensimmäinen seura oli Aston Villa. Tulokaskaudellaan 2012–2013 hän teki 34 valioliigaottelussa 19 maalia. Yhteensä hän viimeisteli 89 liigaottelussa 42 maalia. Hän avitti seuran menestymistä esimerkiksi vuonna 2015 FA Cupin finaaliin saakka. Benteke siirtyi 32,5 miljoonan punnan summalla Liverpooliin heinäkuussa 2015. Ainoalla kaudellaan hän viimeisteli 29 liigaottelussa yhdeksän maalia. Kesällä 2016 hän siirtyi Crystal Palaceen ja teki ensimmäisellä kaudellaan seurassa 15 maalia 36 valioliigaottelussa. Seuraavalla kaudella hän teki vain kolme liigamaalia ja kolmannella kaudellaan, jolloin hän oli polvivamman takia neljä kuukautta poissa kentiltä, yhden. Kaudella 2019–2020 hän viimeisteli kaksi liigamaalia, mutta seuraavalla kaudella kymmenen.
Maajoukkueura

Benteke pelasi useissa Belgian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian kaikki kolme ottelua alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007. Ensimmäisen ottelunsa Belgian jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Bulgariaa vastaan tammikuussa 2010. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän viimeisteli Alankomaita vastaan elokuussa 2012. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsinnassa Kroatiaa vastaan saman vuoden syyskuussa. Hän joutui akillesjännevamman vuoksi jäämään sivuun MM-kilpailuista 2014. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kahdessa ottelussa yhteensä 11 minuuttia.
Clark Johnson

| Clark Johnson |
| --- | --- |
 Clark Johnson Karlovy Varyn elokuvajuhlilla vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1954 (ikä 70) Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja
Clark Johnson (s. 10. syyskuuta 1954 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja, joka on työskennellyt sekä televisiossa että elokuvissa. Joskus häneen viitataan myös nimillä Clark 'Slappy' Jackson, Clarque Johnson ja J. Clark Johnson.
Valikoitu filmografia > Näyttelijänä

Night Heat, televisiosarja (1985–1988)
Shield – lain varjolla, televisiosarja (2008)
Langalla, televisiosarja (2008)
Nurse.Fighter.Boy (2008)
Defendor (2009)
Muistin vanki, televisiosarja (2012)
Daredevil: Born Again, televisiosarja (2025)
Can’t Buy a Thrill

| Can’t Buy a Thrill Steely Dan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1972
 Julkaistu: lokakuu 1972
 Tuottaja(t): Gary Katz
 Tyylilaji: poprock, soft rock, jazz-rock
 Kesto: 40.39
 Levy-yhtiö: ABC Records
Listasijoitukset
 17. Billboard
Steely Danin muut julkaisut
|   | Can’t Buy a Thrill 1972 | Countdown to Ecstasy 1973 |
Can’t Buy a Thrill on Steely Danin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Sen avausraita ”Do It Again” julkaistiin singlenä, joka myi toista miljoonaa kappaletta.
Albumin kepeä jazz- ja latinalaisvaikutteinen pop loi suuntaa Steely Danin tuleville albumeille. Sanoituksissa suosittiin rentoa ja etäännytettyä arvoituksellisuutta, joka toisen voimahahmon Walter Beckerin mukaan oli silloinen ajan henki.
Kappaleet > A-puoli

”Do It Again” – 5:56
”Dirty Work” – 3:08
”Kings” – 3:45
”Midnite Cruiser” – 4:08
”Only a Fool Would Say That” – 2:57
Kappaleet > B-puoli

”Reelin’ in the Years” – 4:37
”Fire in the Hole” – 3:28
”Brooklyn (Owes the Charmer Under Me)” – 4:21
”Change of the Guard” – 3:39
”Turn That Heartbeat Over Again” – 4:58
Kokoonpano

Donald Fagen - piano, urut, laulu, taustalaulu
Walter Becker - basso, taustalaulu
Jeff "Skunk" Baxter - kitara, pedal steel-kitara
Denny Dias - kitara, elektroninensitar
Jim Hodder - rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
David Palmer (laulaja) - laulu
Cynopterus minutus

| Cynopterus minutus |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Hedelmälepakot Pteropodidae
Suku::  Cynopterus
Laji::  minutus
Kaksiosainen nimi
 Cynopterus minutus  Miller, 1906 

Katso myös
   Cynopterus minutus Wikispeciesissä   Cynopterus minutus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Cynopterus minutus on Indonesiassa, Malesiassa ja Bruneissa elävä hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Sitä on tavattu metsissä ja kylissä. Laji on keskikokoinen, kyynärvarren pituus on 52,7–69,4 mm ja paino 20–56 g.
Charles-Ferdinand Ramuz

| Charles-Ferdinand Ramuz |
| --- | --- |
 Charles-Ferdinand Ramuz 200 Sfr setelissä vuodelta 1997.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1878 Lausanne, Vaud, Sveitsi
Kuollut: 24. toukokuuta 1947, 68 vuotta Pully, Vaud, Sveitsi
Kansalaisuus:  Sveitsi
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Cécille Cellier
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Esikoisteos:  Le petit village, 1903
Aiheesta muualla
www.fondation-ramuz.ch
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Charles-Ferdinand Ramuz (24. syyskuuta 1878 Lausanne Sveitsi – 24. toukokuuta 1947 Pully, Sveitsi) oli sveitsiläinen kirjailija.
Henkilöhistoria

Ramuzin isä oli liikemies, mutta poika perehtyi hänen omistamallaan maatilalla myös maataloustyöhön ja talonpoikaisväestöön. Valmistuttuaan yliopistosta Ramuz toimi lyhyen aikaa opettajana, ennen kuin muutti Pariisiin, jossa hän julkaisi ensimmäiset teoksensa. Hänen uransa kirjailijana kehittyi kuitenkin varsinaisesti vasta, kun hän oli palannut takaisin Sveitsiin.
Ramuz on kuvattu 200 Sveitsin frangin setelissä, joka otettiin käyttöön vuonna 1996.[lähde? ]
Kirjallinen tuotanto

Ramuz julkaisi ennen muuta romaaneja mutta myös päiväkirjamuistiinpanonsa ja toimitti ranskalaisen runouden antologian.
Teokset > Suomennetut teokset

Vuoren viemä (Derborence, récit, 1934), kertomus, suomentanut Lauri Hirvensalo, WSOY, 1947
Sotilaan tarina: kuunnelma (Histoire du soldat), suom. Olli-Matti Ronimus, Helsinki: Yleisradio 1985 – Helsinki: TNL [i.a.]
Valitus, suom. Anja Samooja, teoksessa: Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta, Helsinki: Otava 1953
Teokset > Alkuperäisteokset

Le petit village, runoja, 1903
Aline, romaani, 1905
Aimé Pache, peintre vaudois, romaani, 1911
La guérison des malades, romaani, 1917
Chant de notre Rhône, proosarunoja, 1920
La grande peur dans la montagne, romaani, 1926
Adam et Eve, romaani, 1932
Derborence, récit, 1934; Vuoren viemä
Farinet ou la Fausse Monnaie, romaani, 1932
Si le soleil ne revenait pas, romaani, 1937
La guerre aux papiers, romaani, 1942
Journal 1896-1942, päiväkirjamerkintöjä, 1943
Ramuzin ja Igor Stravinskin yhteistyönä syntyneen venäläiseen kertomukseen pohjautuvan teoksen L’histoire du soldat (Sotilaan tarina, 1918) on suomentanut ja sovittanut näytelmäksi Joel Elstelä vuonna 2001. Toisen suomennoksen tehnyt Olli-Matti Ronimus.
Aiheesta muualla

Eino Palola : Ihmisiä vuoriston lumoissa. C. F. Ramuz - Sveitsin suurin kirjallinen nimi, Helsingin Sanomat, 17.02.1939, nro 46, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ramuzin ja hänen tyttärensä Marianne Olivieri-Ramuzin (1913–2012) hauta Pullyn hautausmaalla.
Cynoglossinae

| Cynoglossinae |
| --- | --- |
 Cynoglossus capensis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kampelakalat Pleuronectiformes
Heimo::  Kielikampelat Cynoglossidae
Alaheimo::  Cynoglossinae  Jordan, 1888
Katso myös
   Cynoglossinae Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cynoglossinae on kielikampeloiden (Cynoglossidae) heimoon kuuluva alaheimo. Siihen kuuluu kaksi sukua; Cynoglossus ja Paraplagusia.
Cosmopolitan Productions

Cosmopolitan Productions oli yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, joka toimi 1918–1923 New Yorkissa ja sen jälkeen vuoteen 1938 Hollywoodissa.
Historia

Lehtimoguli William Randolph Hearst perusti yhtiön edistääkseen naisystävänsä, näyttelijä Marion Davies uraa. Davies esiintyi 29:ssä yhtiön tuottamassa mykkäelokuvassa ja 17 äänielokuvassa.
Cosmopolitanin elokuvien levytyksestä vastasi ensi vuosina Paramount. Vuodesta 1923 levittäjä ja toinen tuottaja oli MGM ja vuodesta 1934 Warner Bros..
Ohjaajia

Robert G. Vignola on ohjaaja, joka liittyy vahvasti Cosmopolitan Productionsiin. Hän ohjasi sille useita elokuvia, kuten noiden aikojen kalleimman elokuvan When Knighthood Was in Flower (1922). Ohjaaja King Vidor teki yhtiölle kolme komediaa Show People (1928), The Patsy (1928) ja Not So Dumb (1930), joiden pääosassa oli Davies.
Cosmopolitanille työskenteli lyhyen aikaa muitakin merkittäviä ohjaajia, kuten John Ford, joka ohjasi Young Mr. Lincoln (1939), ja Howard Hawks, joka ohjasi elokuvan Ceiling Zero (1936).
Aiheesta muualla

Complete filmography IMDB
Christoph Kramer

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Christoph Kramer
Syntymäaika: 19. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Solingen, Saksa
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 191 cm
Junioriseurat
–2000: BV Gräfrath
2000–2006: Bayer Leverkusen
2006–2008: Fortuna Düsseldorf
2008–2010: Bayer Leverkusen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2011 | Bayer Leverkusen II | 27 | (0) |
| 2011–2016 | Bayer Leverkusen | 28 | (0) |
| 2011–2013 | → VfL Bochum | 61 | (4) |
| 2012 | → VfL Bochum II | 1 | (0) |
| 2013–2015 | → Borussia Mönchengladbach | 63 | (5) |
| 2016– | Borussia Mönchengladbach | 119 | (5) |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Saksa U19 | 5 | (0) |
| 2010–2012 | Saksa U20 | 4 | (1) |
| 2014– | Saksa | 12 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. toukokuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. toukokuuta 2021.
Christoph Kramer (s. 19. helmikuuta 1991 Solingen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka on pelannut viimeksi Bundesliigan Borussia Mönchengladbachissa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Kramer pelasi Bayer Leverkusenin kakkosjoukkueessa Regionalligassa 27 ottelua vuosina 2010–2011. Seuraavat kaksi kautta hän oli lainalla 2. Bundesliigan Bochumissa, jossa pelaamissaan 61 liigaottelussa hän viimeisteli neljä maalia. Kaudet 2013–2015 hän oli lainalla Borussia Mönchengladbachissa, jossa teki 63 bundesliigaottelussa viisi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua.
Kramer pelasi kaudella 2015–2016 Leverkusenissa 28 ottelua Bundesliigassa, kuusi Mestarien liigassa ja neljä peliä Eurooppa-liigassa. Hän siirtyi aiempaan lainaseuraansa Borussia Mönchengladbachiin 15 miljoonalla eurolla kesällä 2016. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut tällä toisella rupeamallaan seurassa 119 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 12 ottelua ja tehnyt maalin marraskuussa 2020 vierasottelussa FK Šah’tar Donetskia vastaan. Eurooppa-liigassa hän on pelannut seitsemän ottelua.
Maajoukkueura

Kramer pääsi mukaan Saksan maajoukkueeseen, kun sen vakituiset keskikenttäpelaajat Lars Bender ja İlkay Gündoğan joutuivat jäämään pois maajoukkueesta loukkaantumisten vuoksi. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Puolaa vastaan toukokuussa 2014. Hän pelasi jalkapallon 2014 MM-turnauksessa yhteensä 12 minuuttia otteluissa Algeriaa ja Ranskaa vastaan.. Voitokkaassa loppuottelussa hän oli avauskokoonpanossa mutta pyörtyi törmättyään Argentiinan pelaajan kanssa ja joutui jättämään kentän noin puolen tunnin pelin jälkeen.
Kramer on pelannut kaikkiaan 12 maaottelua, viimeisimmän maaliskuussa 2016.
Chester

| Chester Chester |
| --- | --- |
 Chesterin Bridge Street
 fiChester 
 53°12′00″N, 2°52′59″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Luoteis-Englanti
Kreivikunta:  Cheshire
Yhtenäishallintopiiri:  Cheshire West and Chester
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  23,6 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  87 780
Väestötiheys:  3 719 as./km²
 www.cityofchester.org 
Chester (kymriksi Caer) on noin 88 000 asukkaan kaupunki (city) Cheshiren kreivikunnassa Luoteis-Englannissa, lähellä Walesin rajaa. Se sijaitsee pienellä hiekkakiviharjanteella, Deejoen estuaarin alkupäässä. Kaupungin vanhinta osaa ympäröi yhä kolme kilometriä pitkä keskiaikainen muuri.
Chesterillä oli aikaisemmin hallintopiirin asema, mutta se menetti sen liittyessään Cheshire West and Chesterin yhtenäishallintopiiriin vuonna 2009. Se toimii yhtenäishallintopiirin hallinnollisena keskuksena, mutta ei muodosta omaa kuntaansa (unparished area).
Chester on roomalaisten sotilaslinnoitukseksi perustama kaupunki, jossa on myös suurin Italian ulkopuolella oleva amfiteatteri. Teollistumisen aikana Manchesterin ja Liverpoolin yläluokka hankki asuntoja Chesterin miellyttävämmästä ja puhtaammasta ympäristöstä. Edelleenkin Chester on rikkaiden suosiossa ja siellä sanotaan olevan maan toiseksi eniten miljonäärejä suhteessa asukaslukuun, Lontoon jälkeen. Kaupungin rakennuskannasta iso osa on 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alusta. Keskustan huomiota herättävin piirre ovat keskiajalta peräisin olevat kaksikerroksisten kaupparakennusten kujat. Kauppa ja turismi ovatkin nykyisin tärkeimpiä elinkeinoja.
Chesterin yöelämä on hyvin vilkasta ja tarjolla on yli 200 erilaista ja eri tavoin erikoistunutta pubia.[lähde? ]
Chesterissä on helppoa liikkua jalan. Kätevä tapa liikkua paikasta toiseen on ydinkeskustaa ympäröivä kaupunginmuuri, josta saa melko hyvän kuvan kaupungista, noin tunnin kävelyllä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chester Wikimedia Commonsissa
Christine Muzio

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Naisten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 | floretti, joukkuek. |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | floretti, joukkuek. |  |
Christine Carmen Marie Muzio (10. toukokuuta 1951 Creil – 29. marraskuuta 2018) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Muzio kuului Ranskan floretin joukkuekilpailussa olympiakultaa Moskovassa 1980 ja olympiahopeaa Montréalissa 1976 saavuttaneisiin joukkueisiin. Hän kuoli 67-vuotiaana 29. marraskuuta 2018.
Christine Nordhagen

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naispaini.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Naispaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sofia 1994 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 1996 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Clermont-Ferrand 1997 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Poznań 1998 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 2000 | 75 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 2001 | 68 kg |  |
|  Hopeaa | Stavern 1993 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Boden/Hildursborg 1999 | 75 kg |  |
| Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | San Juan 1997 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Winnipeg 1998 | 75 kg |  |
Christine Nordhagen-Vierling (s. 26. kesäkuuta 1971 Grande Prairie) on kanadalainen entinen naispainija, maailman- ja amerikanmestari.
Nordhagen voitti painijanurallaan kuusi maailmanmestaruutta, kaksi muuta MM-mitalia ja kaksi Pan-Amerikan-mestaruuskilpailujen kultamitalia. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Nordhagen oli sarjan 72 kg viides. Hänet nimettiin ensimmäisenä naispainijana FILA:n kunniagalleriaan vuonna 2006.
Coral Browne

Coral Brown aviomiehensä Vincent Pricen kanssa vuonna 1989.
Coral Edith Browne (23. heinäkuuta 1913 Melbourne, Australia – 29. toukokuuta 1991 Los Angeles, Yhdysvallat) oli australialainen näyttelijä, joka näytteli muun muassa elokuvissa Taistelu kullasta, Tapahtuipa Piccadillyllä, Jännittävä tätini, Mrs. Stonen Rooman kevät, Tri Crippen - Ihmispeto?, Villikkotyttö Tahitilla, Kenraalien yö, Harhakuva, Sisar Georgen surma, Kauhujen teatteri, Kasvot vedessä, Xanadu, Amerikkalainen uneksija ja Ihmelapsi. Browne voitti Saturn Award -palkinnon elokuvasta Ihmelapsi.
Aiheesta muualla

Coral Browne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Coral Brownen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Contra (pelisarja)

| Contra |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Konami
Julkaisija:  Konami
Ensijulkaisu:  Contra (1987)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Contra on Konamin kehittämä shoot ’em up-pelien sarja.
Sarjan pelejä on julkaistu Euroopassa myös nimillä Gryzor ja Probotector.
Pelit

Contra (1987, kolikkopeli, NES)
Super Contra (1988)
Contra (1989, MSX)
Operation C (1991, Game Boy)
Contra III: The Alien Wars (1992, SNES)
Contra Force (1992, NES)
Contra: Hard Corps (1994, Sega Mega Drive)
Contra: Legacy of War (1996, PlayStation, Sega Saturn)
Contra: Shattered Soldier (2002, PlayStation 2)
Neo Contra (2004, PlayStation 2, PlayStation 3)
Contra 4 (2007, Nintendo DS)
Contra ReBirth (2009, Wii)
Contra Returns (Android, iOS)
Contra: Rogue Corps
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)