stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hexic

| Hexic / Hexic HD / Hexic 2 |
| --- | --- |
 Hexic HD Xbox 360 -konsolilla
Kehittäjä:  Microsoft Game Studios
Julkaisija:  Microsoft Game Studios
Suunnittelija:  Aleksei Pažitnov
Julkaistu:   22. marraskuuta 2005  2. joulukuuta 2005  10. joulukuuta 2005
Lajityyppi:  Pulmapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Xbox 360
Jakelumuoto:  digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Hexic on pulmapeli, jossa pelaajan tulee muodostaa erilaisia kuvioita kuusikulmaisia palasia pyörittämällä. Peli-idean on kehittänyt Tetriksen suunnittelijana tunnettu Aleksei Pažitnov. Peli julkaistiin aluksi MSN Games -palvelussa ilmaisversiona ja maksullisena deluxe-versiona. Myöhemmin siitä on kehitetty Xbox 360 -versiot Hexic HD ja Hexic 2. Hexic HD on esiasennettuna kaikissa kovalevyllisissä Xbox 360 -malleissa.
Saavutukset Hexic HD:ssä

Hexic HD on varsin vaativa peli. Saavutuksia on Arcade-pelille normaalit 12 kpl, joista saa 200 GS. Saavutuksista vaikeimmat ovat niin vaativia, että peli on luokiteltu netin saavutusneuvontasivustoilla miltei mahdottomaksi saada täydet 200 GS. Peli esiintyy vähäisesti kaikki saavutukset pelattuna saavutustilastopalveluissa, vaikka sitä on pelattu paljon kiintolevyllä mukanatulon takia.
Hugo Vasarla

Hugo Vasarla, vuoteen 1935 Vasenius, (2. helmikuuta 1886 Viipuri – 11. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen osuustoiminnan parissa toiminut kauppaneuvos (1923) ja vuorineuvos (1936). Hän oli Suomen elintarpeiden tuontikunnan toimitusjohtaja 1917–1920, SOK:n toimitusjohtaja 1921–1939, Valtion hankintakeskuksen (nyk. Hansel) toimitusjohtaja 1948–1956. Eduskunnan pankkivaltuusmies hän oli 1924–1926, yleisen Osuuskauppojen Liiton puheenjohtaja 1921–1939.
Hietasaari (Padasjoki, Virmaila)

Hietasaari
| --- | --- |
Sijainti:  Padasjoki Päijät-Häme Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  102,5 m 
Pinta-ala:  30 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hietasaari  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.
Maantietoa

Saari on 1,4 kilometriä pitkä, 580 metriä leveä ja sen pinta-ala on 30 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailanselän länsiosassa Virmailansaaren edustalla ja Kelventeen pohjoispuolella. Saari on kaksiosainen niin, että kapea hiekkakannas yhdistää pohjoisen Tupasaaren eteläiseen Hietasaareen ja muodostaa näin yhden saarikokonaisuuden. Kannas toimii samalla suojaisana allonmurtajana retkeilijöille, jotka hakevat suojaa Virmailanselän aallokolta. Saaren molemmissa päissä on mäet, joista eteläisin on korkein mäki. Sen huippu yltää noin 103 metrin korkeuteen merenpinnasta eli se kohoaa 24 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren lounais- ja länsirannoilla on hiekkarannat. Kaakkoiselle hiekkarannalle on merkitty toinen saaren kahdesta nuotiopaikasta ja Tupasaaren etelärannassa on toinen.
Luontoarvoja

Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). Hietasaaren ympärillä on saariryhmä, johon kuuluvat Sammalsaari, Vasainsaari ja Huhtsaari sekä Hietasaaren itäpuolella oleva saariryhmä. Ryhmään kuuluu seitsemän pikkusaarta, jotka kuuluvat myös kansallispuistoon.
Aiheesta muualla

http://www.patikka.net/Melonta/Retkisatamia/satamat/tupasaari.htm
Päijänteen kansallispuisto
Päijänne
Haapasaari
Kelvenne
Pulkkilanharju
Päijätsalo
Hopeakurki

| Hopeakurki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Kurjet Gruidae
Suku::  Neitokurjet Anthropoides
Laji::  paradiseus
Kaksiosainen nimi
 Anthropoides paradiseus  (A.A.H. Lichtenstein, 1793) 
Katso myös
   Hopeakurki Wikispeciesissä   Hopeakurki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeakurki
Hopeakurki (Anthropoides paradiseus, myös A. paradisea ja Grus paradisea) on eteläafrikkalainen kurkilintu. Se elää Etelä-Afrikan itä- ja eteläosissa, pieni populaatio myös Namibian Etosha Panin alueella. Anton August Heinrich Lichtenstein kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikan sisämaasta vuonna 1793.
Heikki Kekkonen

Heikki Antero Kekkonen (27. syyskuuta 1937 Oulu – 24. lokakuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli toimittajana Kalevassa, Tutkassa, Liitossa, Oulu-lehdessä, Yleisradiossa (Radio ja TV) ja Iltaset-iltapäivälehdessä sekä tiedottajana Suomen Rakennusaineteollisuus -yhdistyksessä. Hän avusti lukuisia aikakauslehtiä sekä kirjoitti kirjoja, TV-näytelmiä ja kuunnelmia. Hän sai Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon 1973 pamfletista Viljelijän pakkopaita.
Teokset > Kirjat

Isänmaan pakolaiset, pamfletti, Karisto 1970
Varokaa vakauttajia, pamfletti, Otava 1970
Ruotsin priha, romaani, Karisto 1971
Viljelijän pakkopaita, pamfletti, Kirjayhtymä 1972
Teokset > TV-näytelmät

Mies joka rakasti trukkia
Rakas peto (tv-sarja)
Teokset > Kuunnelmat

Luvattu maa, radiokuunnelma 1972
Suomalaiset Ruotsissa 1972
Kantolan perhe (kirjoittaja kuunnelman alkuperäistyöryhmässä)
Palkinnot

Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1973 (kirjasta Viljelijän pakkopaita)
Ivana Trump

| Ivana Trump |
| --- | --- |
 Ivana Trump 10th Annual Angel Ball -gaalassa New Yorkissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1949 Gottwaldov, Tšekkoslovakia
Kuollut: 14. heinäkuuta 2022 (73 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Muut tiedot
Yritys:  Ivana, Inc.
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ivana Marie Trump (o.s. Zelníčková; 20. helmikuuta 1949 Gottwaldov, Tšekkoslovakia – 14. heinäkuuta 2022 New York, New York, Yhdysvallat) oli tšekkiläissyntyinen, yhdysvaltalainen bisnesnainen, kirjailija ja seurapiirihenkilö ja entinen urheilija ja malli. Julkisuuden henkilöksi Trump nousi avioiduttuaan liikemies, sittemmin presidentti Donald Trumpin kanssa vuonna 1977. Pariskunta erosi 1992.
Elämä ja ura Tšekkoslovakiassa

Ivana Marie Zelníčková syntyi Gottwaldovissa Tšekkoslovakiassa. Hänen isänsä Milos Zelníček oli sähköinsinööri ja hänen äitinsä Marie Zelníčková puhelunvälittäjä. Ivana oli urheilullisesti lahjakas lapsi, ja hän alkoi jo varsin nuorena kilpailla alppihiihdossa. Hänet valittiin myöhemmin junioreiden Tšekkoslovakian alppihiihtomaajoukkueeseen. Urheilijana Zelníčková pystyi matkustelemaan myös itäblokin maiden ulkopuolelle ja halusi pian muuttaa pois Tšekkoslovakiasta.
Zelníčková opiskeli Kaarlen yliopistossa Prahassa ja valmistui 1972 liikuntakasvatuksen maisteriksi.
Elämä ja ura Kanadassa

Ivana Zelníčková muutti vuonna 1972 aviomiehensä Alfred Winklmayrin mukana Kanadaan. Trump kutsui myöhemmin suhdetta ”kylmän sodan avioliitoksi”. Winklmayer ja Zelníčková 
olivat olleet naimisissa, jotta jälkimmäinen oli voinut saada Itävallan passin ja muuttaa sen turvin Kanadaan. Zelníčková ja Winklmayer erosivat vuonna 1973. Zelníčková asui Kanadassa hiihtäjä George Syrovatkan kanssa. He olivat seurustelleet Tšekkoslovakiassa ja joidenkin tietojen mukaan olleet myös naimisissa.
Zelníčková alkoi pian saada töitä mallina eri puolilla Kanadaa, ja kesällä 1976 hän matkusti työmatkalle New Yorkiin mainostamaan Montrealin olympialaisia. Tällä matkalla hän tapasi tulevan aviomiehensä, kiinteistöalalla vaikuttavan Donald Trumpin.
Elämä ja ura Yhdysvalloissa

Ivana ja Donald Trump menivät naimisiin vuonna 1977, ja he saivat kolme lasta, Donaldin, Ivankan ja Ericin. Trumpista tuli miehensä ohella yksi New Yorkin tunnetuimmista julkisuuden henkilöistä, ja he herättivät huomiota paitsi kiinteistöbisneksillään ja hyväntekeväisyystyöllään, myös ylellisellä elämäntyylillään. Trumpit asuivat vuodesta 1984 Trump Towerin kolmessa ylimmässä kerroksessa.
Ivana Trump osallistui aktiivisesti miehensä yritystoimintaan ja auttoi tätä pääsemään mukaan New Yorkin seurapiireihin. Siinä missä Donald oli tunkeileva ja paikoin karkea Ivana tunnettiin hurmaavana ja hienostuneena. Ivana oli myös yhtä kunnianhimoinen kuin miehensä, ja hänellä oli tapana kertoa, että 50 vuoden päästä Trumpit vastaavat Rockefellereita.
Ivana Trump oli keskeinen hahmo miehensä projekteissa, kuten Trump Towerin, Grand Hyattin ja Trump Taj Mahalin rakennettumisessa. Hän muun muassa valitsi Trump Towerin vaaleanpunaisen marmorin ja rakennutti atriumiin melkein 20 metriä korkean vesiputouksen. Jälkimmäisessä ratkaisussa hän ylikäveli arkkitehtien suunnitelmat. Ivana Trump toimi Trump Organizationin sisustusarkkitehtuuriosaaston varatoimitusjohtajana ja Plaza Hotelin johtajana. Vuonna 1990 Trump sai Hotelier of the Year -palkinnon työstään Plaza Hotelin uudeistajana.
Trumpien avioliiton vaikeudet nousivat vuonna 1989 lehdistön puheenaiheeksi, kun Ivana ja Donald olivat riidelleet julkisesti joululomalla 1989 Aspenissa. Siellä Donaldin salarakas Marla Maples oli käynyt esittäytymässä. Trumpien avioeroa käsiteltiin lehdistössä tarkasti, ja esimerkiksi New York Daily Newsin juorukolumnisti Liz Smith kirjoitti siitä kolmen kuukauden ajan joka päivä. Avioero myönnettiin vuonna 1990, mutta erosta päästiin sopuun vasta 1992. Ivana sai eron myötä käteistä 15 miljoonaa dollaria, 45-huoneisen kartanon Connecticutissa, 650 000 dollaria kuukaudessa elatustukea ja oikeuden käyttää joka vuosi kuukauden ajan Mar-a-Lago-kartanoa.
Myöhäisempi elämä ja kansainvälinen ura

Eronsa jälkeen Trump oli luonut menestyksekästä uraa liikenaisena. Hän oli tuonut markkinoille muun muassa vaatemalliston, korulinjan ja kauneudenhoitotuotteita sekä tuoksuja, jotka ovat myyneet valtavasti muun muassa kansainvälisen Home Shopping Network -ostoskanavan kautta rikkoen myyntiennätyksiä. Trumpi itsensä mukaan House of Ivana -vaatemallisto tuotti kymmeniä miljoonia dollareita. Hänen  Ivana Haute Couture -brändiinsä kuului tuoksuja, meikkejä ja pukukoruja.
Ivana Trump on vuosien varrella julkaissut myös useita menestyskirjoja. Hänen romaaninsa For Love Alone oli The New York Timesin bestseller-listan kärjessä neljä viikkoa, se on käännetty 25 kielelle ja sitä myydään yli 40 maassa. Kirja myi pelkästään Pohjois-Amerikassa yli 500 000 kappaletta, ja siitä on tehty elokuva CBS-televisiokanavalle. Hänen toinen romaaninsa Free to Love on sekin käännetty 25 kielelle, ja sitä myydään yli 50 maassa. Sitä on myyty pelkästään Pohjois-Amerikassa yli 350 000 kappaletta. Lisäksi Trump on julkaissut itseapuoppaan The Best Is Yet to Come, ja vuonna 1999 hän lanseerasi oman Ivana's Living in Style -lifestyle-lehden. Hän oli kirjoittanut myös kolumneja useisiin lehtiin, kuten Globe ja Divorce Magazine.[lähde? ]
Trump esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan asuessaan vielä Tšekkoslovakiassa, ja vuonna 1996 hän teki cameoroolin Hollywood-elokuvassa Hylättyjen vaimojen kerho. Hän esiintyi vuonna 2006 omassa Ivana Young Man -televisio-ohjelmassaan Yhdysvalloissa, ja vuonna 2010 hän oli mukana julkkisten Big Brotherissa Britanniassa.
Ivana Trump oli seurapiiritilaisuuksien vakiokasvo Yhdysvalloissa ja paikoin Euroopassa. Hänellä oli asunnot New Yorkissa, Palm Beachissa, Miamissa, Lontoossa ja Saint-Tropezissa.
Myöhäisempi elämä ja kansainvälinen ura > Myöhemmät avioliitot

Ivana Trumpin yksityiselämä ja erityisesti suhteet huomattavasti nuorempiin italialaismiehiin olivat olleet kansainvälisen median jatkuvan mielenkiinnon kohde. Hänen kolmas avioliittonsa liikemies Riccardo Mazzucchellin kanssa kesti pari vuotta vuosina 1995–1997. Avioliitto näyttelijä Rossano Rubicondin kanssa kesti runsaan vuoden vuosina 2008–2009. Kaksikon on–off-suhde kesti kaikkinensa kuitenkin yli 15 vuotta, vaikka molemmilla oli matkan varrella myös muita suhteita. Viimeisen kerran Trump ilmoitti parin erosta vuonna 2019.
Myöhäisempi elämä ja kansainvälinen ura > Välikohtaus matkustajakoneessa tapaninpäivänä 2009

Loppuvuodesta 2009 Ivana Trump nousi otsikoihin, kun virkavalta joutui poistamaan hänet jo kiitotielle ehtineestä matkustajakoneesta. Hän oli matkustamassa Delta Air Lines -lennolla Palm Beachista New Yorkiin, ja hän oli jo ehtinyt asettautua paikalleen koneen ykkösluokassa, kun hän vihastui ja alkoi kiroilla ja huutaa paikalla olleille lapsille näiden kovaäänisyydestä. Hän huusi myös muille matkustajille ja lentokoneen henkilökunnalle, ja kiitotielle siirtyneen koneen kapteeni joutui palaamaan terminaaliin tekemään ilmoitusta häiriköivästä matkustajasta. Hän kieltäytyi poistumasta, jolloin virkavalta saapui paikalle ja poisti hänet koneesta. Poliisiviranomaisten mukaan hän oli huutanut, käyttänyt hävytöntä kieltä ja käyttäytynyt riidanhaluisesti paitsi matkustajia ja lentohenkilökuntaa myös virkavaltaa kohtaan. Tapauksesta raportoitiin myös FBI:lle, mutta syytteitä ei tullut. Koneen lähtö viivästyi kaksi tuntia, ja hänelle järjestettiin liput toiselle lennolle myöhempänä ajankohtana.
Myöhäisempi elämä ja kansainvälinen ura > Kuolema

Trump löydettiin kuolleena asunnostaan New Yorkista heinäkuussa 2022. Kuolinsyytutkija arvioi Trumpin menehtyneen onnettomuuden seurauksena. Trump haudattiin ex-miehensä Donald Trumpin omistaman golfklubin maille Bedminsterissä New Jerseyssä.
Aiheesta muualla

Ivana Trump Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ivana Trump Life Ball 2009 -gaalassa Wienissä.
Huuto (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Huuto voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
huutaminen, voimakas ääntely
huuto, tarjous huutokaupassa
Huuto, Edvard Munchin maalaus
Huuto, Allen Ginsbergin runo
Huuto.net, suomalainen verkkohuutokauppa
Huuto, Jaromil Jirešin ohjaama elokuva vuodelta 1964
Galleria Huuto, Helsingin Kalasatamassa sijaitseva galleria
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – naisten 15 km yhdistelmäkilpailu

| Hiihdonmaailmanmestaruuskilpailut 2021> Maastohiihto  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sprintti |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Vapaa tyyli |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Yhdistelmäkilpailu |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Perinteinen |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Parisprintti |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Viesti |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
Yhdistetty 
| Normaalimäki |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Suurmäki |  | miehet |  |  |  |  |  |
| Joukkuemäki |  | miehet |  |  |  |  |  |
| Parisprintti |  | miehet |  |  |  |  |  |
Mäkihyppy 
| Normaalimäki |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Suurmäki |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Joukkuemäki |  | miehet |  | naiset |  |  |  |
| Sekajoukkuemäki |  | seka |  |  |  |  |  |
| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |  |  |  |
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 naisten 15 km yhdistelmäkilpailu järjestettiin 27. helmikuuta 2021.
Hippiäisnapparit

| Hippiäisnapparit |
| --- | --- |
 Viiruhippiäisnappari (Myiophobus fasciatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Hippiäisnapparit Myiophobus  Reichenbach, 1850
Katso myös
   Hippiäisnapparit Wikispeciesissä   Hippiäisnapparit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hippiäisnapparit (Myiophobus) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 6 lajia.
Hippiäisnappareihin (Myiophobus) kuuluvia lajeja

Harmaahippiäisnappari (Myiophobus phoenicomitra)
Pilvihippiäisnappari (Myiophobus roraimae)
Rillihippiäisnappari (Myiophobus inornatus)
Tummahippiäisnappari (Myiophobus cryptoxanthus)
Viherhippiäisnappari (Myiophobus flavicans)
Viiruhippiäisnappari (Myiophobus fasciatus)
Aiheesta muualla

ITIS: Myiophobus (englanniksi)
Here We Go Again

| Here We Go Again Demi Lovato |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 21. heinäkuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Aris Archonitis, Gary Clark, Adam Dodd, John Fields, Jeannie Lurie, Chen Neeman, SuperSpy, Adan Watts
 Tyylilaji: pop, pop rock, power pop, akustinen rock
 Kesto: 46.26
 Levy-yhtiö: Hollywood Records
Listasijoitukset
  Billboard 200: 1.
Demi Lovaton muut julkaisut
| Don’t Forget 2008 | Here We Go Again 2009 | Unbroken 2011 |
Singlet albumilta Here We Go Again
 ”Here We Go Again” Julkaistu: 3. kesäkuuta 2009  ”Remember December” Julkaistu: 18. tammikuuta 2010
Here We Go Again on Demi Lovaton toinen studioalbumi. Se julkaistiin 21. heinäkuuta 2009, ja sen julkaisija on Hollywood Records. Levy myi julkaisuviikollaan  108 000 kappaletta ja nousi Billboard 200 -listan kärkeen.
Kappaleesta ”Remember December” kuvattiin musiikkivideo. Kahden virallisen singlen lisäksi promosingle ”Gift of a Friend” julkaistiin 8. syyskuuta 2009 edistämään Helinäkeiju ja kadonnut aarre -elokuvan myyntiä.
Kappaleet

| # | Nimi | Kirjoittaja(t) | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Here We Go Again | Meher Filian, Isaac Hasson, Lindy Robbins | 3:46 |
| 2. | Solo | Demi Lovato, Scott Cutler, Anne Preven | 3:15 |
| 3. | U Got Nothin' on Me | Demi Lovato, Filian, Hasson | 3:38 |
| 4. | Falling Over Me | Demi Lovato, John Fields, Jon McLaughlin | 4:06 |
| 5. | Quiet | Demi Lovato, Cutler, Preven | 2:45 |
| 6. | Catch Me | Demi Lovato | 3:10 |
| 7. | Every Time You Lie | Demi Lovato, John Fields, McLaughlin | 3:48 |
| 8. | Got Dynamite | Evan Kidd Bogart, Gary Clark, Victoria Horn | 3:24 |
| 9. | Stop the World | Demi Lovato, Nick Jonas, P.J. Bianco | 3:33 |
| 10. | World of Chances | Demi Lovato, John Mayer | 2:50 |
| 11. | Remember December | Demi Lovato, John Fields, Preven | 3:11 |
| 12. | Everything You're Not | Demi Lovato, Toby Gad, Lindy Robbins | 3:43 |
Kappaleet > Bonuskappaleet

| # | Nimi | Kirjoittaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 13. | Gift of a Friend | Andy Dodd, Demi Lovato, Adam Watts | 3:26 |
| 14. | So Far So Great | Aris Archontis, Jeannie Lurie, Chen Neeman | 2:15 |
Arvostelut

Allmusic:
Billboard: positiivinen
Entertainment Weekly: B–
Rolling Stone:
Huutojärvi

| Huutojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Nikel
Koordinaatit:  68°55′42″N, 30°29′28″E
Laskujoki:  Vallaš (d) 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153 m
 fiHuutojärvi 
Huutojärvi (myös Iso Huutojärvi, ven. Озеро Хутоявр, Ozero Hutojarv) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon piirin Nikelin kunnan kaakkoisosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Järven pinta on 153 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäpäähän laskee Uallash-niminen joki. Huutojärven länsipäästä laskee lyhyt laskujoki Akkajokeen.
Huutojärvi sijaitsee Suomeen vuosina 1920–1944 kuuluneen entisen Petsamon kunnan itäosassa silloisen valtakunnan rajan läheisyydessä.
Henry de Montherlant

Henry de Montherlant
Henry Marie Jeseph Frédéric Expedite Millon de Montherlant  (20. huhtikuuta 1895 Pariisi – 21. syyskuuta 1972 Pariisi) oli ranskalainen romaanikirjailija, esseisti, näytelmäkirjailija ja Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta

De Montherlant oli syntyisin vähäisestä aatelisperheestä, ja jo varhain hän suunnitteli ryhtyvänsä kirjailijaksi. Aluksi hän kirjoitti intiimiä päiväkirjaa, jonka hän kuitenkin hävitti elämänsä loppupuolella. Kun hänen isänsä kuoli melko varhain, pojan kasvatus jäi äidin huoleksi. Äidin luettavaksi antama Henryk Sienkiewiczin historiallinen romaani Quo Vadis antoi pojalle innostuksen kirjallisuuteen sekä ystävyyden, härkätaistelujen, Rooman ja itsemurhan teemat, joita hän kehitteli sen jälkeen koko tuotannossaan.[lähde? ]
Opiskelu Saint-Crois’n sisäoppilaitoksessa Neuilly-sur-Seinessä antoi de Montherlantille teemat ainakin kahteen hänen teokseensa: La Ville dont le prince est un enfant (1951) sekä Les Garçons (1969). Hänen romaanituotantonsa on osittain autobiografista hänen käyttämänsä alter egon Alban de Bricoulen kautta. André Gide luonnehti hän ”kirjallisuuden herraksi”
De Montherlant oli Välimeren alueen kulttuurien suuri ihailija: Antiikin Rooma, Espanja ja arabikulttuurit olivat hänen kohteitaan. Hän teki lukuisia matkoja Välimeren alueelle. Hän myös asui muutaman vuoden Ranskan siirtomaassa Algeriassa. Hän oli nuoruudessaan ahminut Nietzschen ja Maurice Barrèsin teoksia ja löysi niistä antiikin aikakauden rohkeuden ja hyvyyden idealismia. Hän oli patriootti ja antikolonialisti kun hän kirjoitti teoksen Le Songe, joka kertoi taistelijoiden rohkeudesta ja ystävyydestä. Tämä teos sai aikaan useita artikkeleita ja teoksia, jotka vastustivat natsi-Saksaa (1936) ja sitten teoksen L'Équinoxe de Septembre (1938), jonka Ranskaa miehittäneet saksalaiset kielsivät. Tämän jälkeen syntyi teos La Rose de Sable, jossa hän kuvaa kolonialistisen Ranskan tekemisiä. Tämä teos ilmestyi sensuroimattomassa muodossaan vasta 30 vuotta myöhemmin vuonna 1968.
Kun ensimmäinen maailmansota oli päättynyt, de Montherlant siirtyi urheiluun, juoksun ja jalkapallon pariin. Tällöin hän kohtasi nuorisoa, joka oli ollut juoksuhaudoissa. Hän ihaili kaveruutta, atleettista vartalo sekä ystävyyttä.
Montherlant ei ollut innostunut rakkaudesta eikä naisista, joiden suhteen hän oli aina puolustuskannalla. Hän kuitenkin tunkeutui naisen psykologiaan neljässä romaanissaan, jotka kuuluivat yhteisnimikkeen Jeunes Filles alle.
Kirjailija joutui törmäyskurssille oman ympäristönsä ja ajan yhteiskunnan kanssa yrittäen ylittää itsensä partisaanina taistellen, tämän, toisen maailmansodan päättymisen jälkeen hän omistautuikin näytelmien kirjoittamiselle.selvennä Ihmisen suuruus ja kurjuus, jotka olivat ominaisia niin naisille kuin miehillekin saivat ilmaisunsa, joko petettyinä tai kadotettuina.
Kirjailija tuli ikääntyessään lähes sokeaksi, kun hän oli kokenut vakavan onnettomuuden. Hän teki itsemurhan asunnossaan 23. quai Voltairella 21. syyskuuta 1972. Näin hän noudatti itse kehittämäänsä teemaa, joka oli kulkenut lävitse koko hänen tuotantonsa: ”välttääkseen ikävystymisen ja tullakseen äkisti sokeaksi”.
Salaisuuksien kultti

Montherlantin elämäkerran kirjoittaja Pierre Sipriot todistelee kirjoituksissaan, että koko elämänsä ajan kirjailija kätkeytyi naamion taakse ja kehitti tämän taidon melkein taiteeksi. Hänen aatelinen nimiliitteensä ja myös syntymäaika olivat väärennettyjä, sillä hän halusi olla vuoden nuorempi. Hän olisi halunnut syntyä 21. huhtikuuta, joka oli Rooman perustamispäivä. Myös muussa yksityiselämässään de Montherlant eli kaksoiselämää, kuten on paljastanut hänen ystävänsä Roger Peyrefitte, jonka lailla hän jakoi intohimon nuoriin poikiin. Kirjailijan kuoleman jälkeen nämä elementit antavat uutta valaistusta hänen tuotantoonsa, suurentavat sitä joissain tapauksissa ja suhteellistavat joissain toisissa.kenen mukaan?
De Montherlant valittiin vuonna 1960 Ranskan akatemian jäseneksi tuolille numero 20.
Teokset > Suomennetut teokset

Lumottu rajuilma (Le songe, 1922), suom. Einari Vehmas, Helsinki: Säilä 1933
Härkätaistelijat (Les bestiaires, 1926), suom. Martti Santavuori, Karisto 1962
Teokset > Romaanit

La jeunesse d'Alban de Bricoule :
Le songe (1922) suom. Einari Vehmas; Lumottu rajuilma (1933)
Les bestiaires (1926) suom. Matti Santavuori; Härkätaistelijat, Karisto, (1962)
Les garçons (1969)
Les voyageurs traqués:
Aux fontaines du désir (1927)
La petite infante de Castille (1929)
Un voyageur solitaire est un diable (1961)
Les jeunes filles :
Les jeunes filles (1936)
Pitié pour les femmes (1936)
Le démon du bien (1937)
Les lépreuses (1939)
Les célibataires (1934)
Le chaos et la nuit (1963)
Un assassin est mon maître (1971)
Mais aimons-nous ceux que nous aimons? (1973)
Teokset > Näytelmät

L'exil (1929)
La Reine morte (1942) esitetty suomeksi Kuningattaren kuolema
Fils de personne (1943)
Un incompris (1943)
Malatesta (1946)
Le maître de Santiago (1947)
Demain il fera jour (1949)
Pasiphaé (1949)
Celles qu'on prend dans ses bras (1950)
La Ville dont le prince est un enfant (1951)
Port-Royal (1954)
La Mort qui fait le trottoir (1956)
Le cardinal d'Espagne (1960)
Teokset > Esseet

La relève du matin (1920)
Les Olympiques (1924)
Mors et vita (1932)
Service inutile (1935)
L'équinoxe de septembre (1938)
Le solstice de juin (1941)