stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo tutkimusmatkailijoista
T

| Nimi | Kansalaisuus | Vuosisata | Tutkitut alueet |
| --- | --- | --- | --- |
| Abel Tasman | hollantilainen | 1600-luku | Australaasia ja Tasmania |
| Jean-Baptiste Tavernier | ranskalainen | 1600-luku | Persia, Intia |
| Pedro Teixeira | portugalilainen | 1600-luku | Amazonjoki |
| Sámuel Teleki | unkarilainen | 1800-luku | Itä-Afrikka |
| Tristão Vaz Teixeira | portugalilainen | 1400-luku | Madeiran saaret |
| Guðríður Þorbjarnardóttir | islantilainen | 1000-luku | Pohjois-Amerikka |
| David Thompson | kanadanenglantilainen | 1700–1800-luvut | Pohjois-Amerikka |
| Harold William Tilman | englantilainen | 1900-luku | Himalaja, Patagonia |
| Jermak Timofejevitš | venäläinen (kasakka) | 1500-luku | Siperia |
| Tenjiku Tokubei | japanilainen | 1600-luku | Kaakkois-Aasia, Intia |
| Luis Váez de Torres | espanjalainen | 1500-1600-luvut | Australaasia |
| Nuno Tristão | portugalilainen | 1400-luku | Länsi-Afrikan rannikko, Guinea-Bissau |
| Hasekura Tsunenaga | japanilainen | 1600-luku | México, Eurooppa |
| Jussi Tuohimaa | suomalainen | 2000-luku | Kaldoaivi |
U

| Nimi | Kansalaisuus | Vuosisata | Tutkitut alueet |
| --- | --- | --- | --- |
| Andrés de Urdaneta | espanjalainen | 1500-luku | Manila galleon reitti |
V

| Nimi | Kansalaisuus | Vuosisata | Tutkitut alueet |
| --- | --- | --- | --- |
| Cayetano Valdés | espanjalainen | 1700-luku | Pohjois-Amerikan luoteisrannikko |
| George Vancouver | englantilainen | 1700-luku | Pohjois-Amerikan länsirannikko |
| Pierre Gaultier de Varennes | kanadanranskalainen | 1700-luku | läntinen Kanada |
| Gonçalo Velho | portugalilainen | 1400-luku | Azorit |
| Giovanni da Verrazzano | italialainen | 1500-luvun alkupuoli | Yhdysvaltain itärannikko |
| Amerigo Vespucci | Italialainen | 1400-1500-luvut | Etelä-Amerikan itärannikko, Länsi-Intia |
| Ruy López de Villalobos | espanjalainen | 1500-luku | Tyynimeri, Filippiinit |
| Willem de Vlamingh | hollanninflaami | 1600-luku | Australian lounaisrannikko |
W

| Nimi | Kansalaisuus | Vuosisata | Tutkitut alueet |
| --- | --- | --- | --- |
| Jean-Frédéric Waldeck | ranskalainen | 1800-luku | Mesoamerikka (Mayojen rauniot) |
| Thomas Walker | brittiläinen | 1700-luku | itäinen Yhdysvallat (Allegheny vuoristo, Cumberland ylänkö) |
| Georg August Wallin | suomalainen | 1800-luku | Arabian niemimaa |
| Langdon Warner | yhdysvaltalainen | 1900-luvun alkupuoli | Silkkitie |
| Sir Hugh Willoughby | brittiläinen | 1500-luku | Koillisväylä |
| Harry de Windt | ranskalainen | 1800-1900-luvut | Euraasia |
Y

| Nimi | Kansalaisuus | Vuosisata | Tutkitut alueet |
| --- | --- | --- | --- |
| John Young | brittiläinen | 1700-luku | Havaiji |
| Sir Francis Younghusband | brittiläinen | 1800-1900-luvut | Keski-Aasia |
Z

| Nimi | Kansalaisuus | Vuosisata | Tutkitut alueet |
| --- | --- | --- | --- |
| João Gonçalves Zarco | portugalilainen | 1400-luku | Madeiran saaret |
| Zhang Qian | kiinalainen | 100-luku eaa. | Keski-Aasia |
| Xuanzang | kiinalainen | 600-luku | Intia, Keski-Aasia |
| Zheng He | kiinalainen | 1400-luku | Etelä-Aasia, Kaakkois-Aasia, Lähi-itä, Itä-Afrikan rannikko (mahdollisesti Amerikan manner) |
Grant Marshall

.
| Grantley Evan Marshall |
| --- | --- |
 Grant Marshall Eurockéennes -festivaaleilla, toukokuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1959 (ikä 64) Brighton, Yhdistynyt kuningaskunta
Muusikko
Taiteilijanimi:  Daddy G
Aktiivisena:  1983–
Tyylilajit:  trip hop, electronica
Soittimet:  DJ 
Yhtyeet:  Massive Attack The Wild Bunch
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Grantley Evan Marshall (s. 18. joulukuuta 1959 Brighton), tunnetaan myös nimellä Daddy G, on englantilainen muusikko ja Massive Attack -yhtyeen toinen perustajajäsen.
Ura

Marshall liittyi The Wild Bunch -DJ kollektiiviin vuonna 1980. Kollektiivin hajottua Marshall, Robert Del Naja ja Andrew Vowles perustivat Massive Attackin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grant Marshall Wikimedia Commonsissa
German Skurygin

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | 50 km kävely |  |
|       Hylätty | Sevilla 1999 | 50 km kävely |  |
German Stepanovitš Skurygin (ven. Герман Степанович Скурыгин, 15. syyskuuta 1963 Udmurtia, Venäjä – 28. marraskuuta 2008) oli venäläinen kävelijä.
Skurygin sijoittui Stuttgartin MM-kisoissa 1993 50 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi ajalla 4.04.27. Seuraavana vuonna hän oli Helsingin EM-kisoissa matkan kuudes. 1995 hän käveli kävelyn maailmancupissa kahdeksanneksitoista ajalla 3.54.48. Neljä vuotta myöhemmin hän oli maailmancupin viides käveltyään 3.40.54. Skurygin voitti Sevillan MM-kisoissa 1999 kultaa 50 kilometrillä, mutta kärähti doping-testissä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Vuonna 2002 hän sijoittui Münchenin EM-kisoissa neljänneksi ja myöhemmin samana vuonna maailmancupissa toiseksi.
Skurygin voitti vuonna 2003 kävelyn Euroopan cupin 50 kilometrillä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa ajalla 3.36.42. Seuraavana vuonna hän oli maailmancupin neljäs.
Skurygin kuoli sydänkohtaukseen marraskuussa 2008.
Ennätykset

20 kilometrin kävely: 1.22.12 (1988)
30 kilometrin kävely: 2.05.37 (1998)
35 kilometrin kävely: 2.25.58 (1998)
50 kilometrin kävely: 3.36.42 (2003)
Maila Heinonen

Maila Heinonen (ent. Peuraniemi, 21. huhtikuuta 1925 Viitasaari – 10. kesäkuuta 2014) oli suomalainen yleisurheilija. Hän edusti Viitasaaren Viestiä.
Hän voitti kiekonheiton Suomen-mestaruuden 1945 ennätystuloksellaan 31,88. Hän sai samoissa kisoissa pronssia keihäänheitossa.
Heinosen ennätys kuulantyönnössä on 10,22 m (1951), kiekonheitossa 31,88 (1945) ja keihäänheitossa 42,28 (1953).
Maila (täsmennyssivu)

Maila voi tarkoittaa seuraavia:
Tennismaila ja palloja
maila, peliväline esimerkiksi tenniksessä, jääkiekossa, pesäpallossa ja salibandyssä
Maila, naisen etunimi
Seinäjoen Maila-Jussit, urheiluseura
Kankaanpään Maila, pesäpalloseura
Joensuun Maila, pesäpalloseura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Imatran kylpylä

| Imatran kylpylä |
| --- | --- |

Osoite:  Purjekuja 2
Sijainti:  Imatra
Rakennustyyppi:  kylpylä-hotelli
Valmistumisvuosi:  1985
Käyttäjä:  Imatran kylpylä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Imatran kylpylä ilmasta
Promenadi, Imatran Kylpylä
Imatran Kylpylä on vuonna 1985 perustettu imatralainen kylpylähotelli, joka sijaitsee Saimaan rannalla Imatran vapaa-aikakeskuksessa.
Vaiheet ennen toiminnan alkamista

Imatran Kylpylän historia juontaa juurensa 1970-luvulle, jolloin aloitettiin Imatran vapaa-aikakeskuksen suunnittelu. Suunnitelmassa oli varaus alueelle tulevaa Kylpylää varten. Kylpylän omistajataho Etelä-Karjalan Kuntoutumissäätiö perustettiin 16.1.1980. Lomaliitto ry:n silloinen toimitusjohtaja Heikki Ollila valtuutettiin hakemaan säätiön perustamislupaa. Kuvaputkitehdas Finnvalcon konkurssin vauhdittamana Imatran vapaa-aikakeskukseen tulevan kylpylän suunnittelu käynnistyi 1980-luvun alussa. Työttömyyden alentamiseksi valtio halusi tukea hyvää asiaa, ja Valtioneuvoston päätöksellä RAY:n edellytettiin antavan avustusta Imatran liikunta- ja kuntoutuskeskuksen perustamiseen. Avustusta tulikin sitten 47 miljoonan markan investointien rahoittamiseen 37 miljoonaa markkaa. Varsinainen suunnittelu käynnistyi 5.11.1981 ja rakentaminen 1983.
Kylpylän rakentamisen aikana oli monia rahoituksellisia ja toiminnallisia ongelmia. Rakentajien vaikeuksia kuvaa urakkasumman korotuksen perusteeksi ilmoitettu ”vuosisadan vaikein lumitalvi”. Myös monet työseisaukset uhkasivat rakentamista. Pääurakoitsijan konkurssi juuri ennen hankkeen valmistumista toi omat ongelmansa. Rakennusaikaista rahoitusta saatiin päärahoittaja Postipankilta, joka lainoitti investointia 13 miljoonalla markalla, kun taas Imatran kaupungin rakentamisrahastoluototus oli 1,5 miljoonaa markkaa. Ammattiyhdistysluottoja saatiin yhteensä kolme miljoonaa markkaa, josta Metalliliiton osuus oli miljoona markkaa.
Operatiivisen toiminnan pyörittämiseen perustettavan yhtiön omistus oli alkuperäisissä kaavailuissa Lomaliitto ry. 14.3.1984 hyväksytyn sopimuksen allekirjoituksen jälkeen Lomaliitto ajautui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin, ja toimitusjohtaja Ollila vapautettiin tehtävistään. Vaikeuksien seurauksena Lomaliiton edustajat ilmoittivat säätiön edustajille 15.12.1984, ettei Lomaliitolla ole edellytyksiä ryhtyä harjoittamaan sopimuksissa mainittua kylpylätoimintaa.
Neuvotteluissa saavutettiin lopulta yhteisymmärrys, ja Imatran Kylpylän omistajiksi tulivat Etelä-Karjalan Kuntoutumissäätiö (60 %) ja Lomaliitto ry (40%). Liikkeenhoito- ja hallintopalvelusopimuksen perusteella liikkeenhoidon vastuu oli kuitenkin Lomaliitolla. Imatran Kylpylä Oy:n toiminnan valmistelutyötä johti Savonlinnan Kylpylaitos Oy:n toimitusjohtaja Esa Löppönen. Kylpylän henkilökunta palkattiin asteittain rakentamisen aikana. Imatran kylpylä Oy:n perustava kokous pidettiin 1.3.1985. Toimitusjohtajana aloitti Pentti Mäkinen.
Kylpylän ensimmäiset asiakkaat saapuivat 15.4.1985. Viimeisenä yönä ennen avaamista henkilökunta kantoi irtokalusteet paikalleen. Kylpylä Oy on alusta alkaen työllistänyt noin 100–140 henkilöä joko omina työntekijöinä tai ostopalveluhenkilöstönä.
Kiinteistö ja arkkitehtuuri

Imatran vapaa-aikakeskuksen suunnittelu aloitettiin vuonna 1966, jolloin Imatran kaupunki solmi suunnittelusopimuksen arkkitehti Paavo Tammekannin kanssa. Suunnittelu sisälsi leirintäalueen, sataman, urheilupaikkojen, kalastuksen, liikunta- ja kunnallistekniikan verkostojen ja kylpylän kehittämistä. Vuonna 1981 Imatran Kylpylän rakennuksen pääsuunnittelijaksi valittiin Suunnittelutoimisto Tapio Korpisaari Oy, pääsuunnittelijanaan arkkitehti Seppo Jurvanen. Sisustussuunnittelusta vastasi sisustussuunnittelija Vuokko Kantanen. Vuonna 1992 rakennettiin uusi lisärakennus, jossa on squash-kenttiä, kuntosali, liikuntatiloja, toimistoja sekä baari.
Kun tilojen laajennuksen suurinvestointi tehtiin vuosina 1999–2001, suunnittelusta vastasi Arkkitehtuuritoimisto Arktes Oy, pääsuunnittelijanaan Paavo Karjalainen. Sisustussuunnittelusta vastasi sisustussuunnittelija Leena Litovuo. Noin 15 miljoonan euron investoinnissa pääpaino oli elämyskylpylällä, uudet ja vanhat osat yhdistävällä kylpyläkadulla ja hotellin laajennuksella. Muutos oli menestys, ja se ajoittui matkailuympäristön kehityksen kannalta hyvään saumaan.  Karjalaisen ja Litovuon kanssa toteutettiin myös loma-asuntojen suunnittelu vuonna 2003 sekä ravintola-, allas- ja kokoustilojen laajennus vuosina 2007–2008. Kylpylärakennuksen alkuperäiset hotellihuoneet modernisoitiin vuosina 2004 ja 2013. Suunnittelusta vastasi Arkkitehtuuritoimisto Manninen & Kni, pääsuunnittelijana arkkitehti Eeva Manninen. 2020 kylpylässä aloitetaan peruskorjaus.
Kylpylä Taikametsän efektit ja teatterilavastustekniikan on suunnitellut ja rakentanut ElectroWaves Oy
Toiminnan alkuvaihe 1985–2000

Toiminnan alussa kaikki keskittyi kuntoutukseen; majoitus- ja ravintolapalvelut toimivat lähinnä kuntoutuksen aputoimintoina. 1990-luvun vaihteessa tehtiin ensimmäiset uudistusinvestoinnit, joita sitten jatkettiin muutaman vuoden välein vuosina 1994–1996. Vuosikymmenen loppupuolella strategiaa alettiin muuttaa kuntoutumislaitoksesta perhekylpyläksi ja lomakeskukseksi. Muutosvaiheeseen liittyi myös Kylpylä Oy:n toimitusjohtajan vaihdos: Pentti Mäkisen tilalle valittiin Jarmo Ikäheimonen. Tuolloin hotellissa oli 95 kahden hengen hotellihuonetta, pieni kuntosali, liikuntasali, sauna- ja allasosasto, jossa oli 25-metrinen allas, kaksi saunaa ja höyrysauna, tilaussauna ja ravintola. Terveyspalvelutoiminta oli hyvin laajaa ja aktiivista: siihen kuuluivat erilaiset kuntoutushoidot, luennot, kylpylähoidot, kosmetologi ja parturi-kampaamo. Imatran kylpylässä tehtiin erilaisten kuntoutustuotteiden ja kuntoremonttien aktiivista kehittelyä.
Vuosina 1992–2000 vapaa-ajantuotteiden ja lomien markkinointi ja kysyntä kuntoutustuotteen rinnalla lisäsi majoittuvien asiakkaiden määrää. Paikallisten yhdistysten ja yritysten kokouskysyntä lisääntyi. Pukuhuone-, kokous- ja ryhmätyötiloja muokattiin ja rakennettiin.
Uusi kylpylä 2001

2000-luvun alussa kylpylän viikonloppujen vapaa kapasiteetti haluttiin käyttöön, ja huomattiin, että matkailu olisi luonteva suunta laajentua luontoa mukailevaksi elämyskeskukseksi. Teema haettiin suomalaiseen metsään liittyvästä mytologiasta, ja kylpylän uusi, elämyksellinen teatterilavastettu sauna- ja allasosasto sai nimekseen Taikametsä. Tässä vaihteessa kylpylässä tehtiinkin noin 100 miljoonan markan investoinnit, joihin kuuluivat Taikametsä, hotellisiipi, kokoustiloja, loma-asuntoja ja kylpyläkatu. Ulkomaalaisten asiakkaiden määrä oli kasvanut vuodesta 1997 alkaen merkittävästi, ja vapaa-ajan lomatuotteiden kysyntä jatkoi kasvuaan. Kokoustuotteiden, kylpylähoitojen, erityiskuntoutusryhmien myynnissä nähtiin potentiaalia. Vuosina 2000–2001 rakennettiin uusi hotellisiipi, joka nosti huonemäärän 136 huoneeseen, kylpylän brändiä kohottava Promenadi-katu, Taikametsän allasosasto, uusia kokoustiloja, uusi kahvila ja erillinen à la carte -ravintola. Kylpylän koko aula ja vastaanotto rakennettiin uudestaan sekä sisääntulo uudistettiin.
Imatran Kylpylä osti Etelä-Karjalan Messukeskuksessa toimineen Fitnesstoiminnan välineineen vuonna 2004. Imatran Kylpylä operoi Messukeskuksen ravintolatoimintaa vuosina 1996–2000.
Lomatuotteen kasvaminen

Vuonna 2004 rakennettiin yksityisen puolen kesken jääneille perustuksille lomakylä, jota laajennettiin vuonna 2008. Lomakylässä on yhteensä 36 loma-asuntoa. Laajennukset jatkuivat vuosina 2006–2008, jolloin uusittiin ravintolamaailma (ravintolat Pistaasi ja Kastanja Nordic Kitchen) ja rakennettiin Keilahalli Bowlville sekä lisää kokoustiloja. Vuosina 2005–2007 tehdyt uudet investoinnit lisäsivät vapaa-ajan asiakkaitten kysyntää merkittävästi: kuntoutus ja vapaa-aika toivat kumpikin n. 50 % liikevaihdosta. Venäläisten asiakkaiden esiinnousu ja agenttikumppanuudet lisäsivät ulkomaalaisia asiakkaita.
Vuonna 2007 ravintolatoimintaan panostettiin laajentamalla ravintola- ja keittiötiloja, erityisesti tähdättiin iltaravintolamyyntiin ravintola Tähtitaivaalla ja Aulabaari Helmellä. Uusia sauna- ja pukutiloja rakennettiin kasvavan yleisömäärän vuoksi vuonna 2007. Samana vuonna aloitettiin työterveyshuoltopalveluiden tuottaminen ostamalla Imatran kaupungin työterveystoiminnot. Organisaatio uudistui uusia liiketoimintoja vastaavaksi. Imatran Kylpylä on nykyisin myös YIT Villas & Chalets -lomaverkoston operaattori, ja se markkinoi Imatra Spa Viikko Oy:n kautta loma-asuntojaan viikko-osakkeiksi ollen samalla mukana kansainvälisessä RCI-pistevaihtojärjestelmässä.
Lomaliitto ry luopui omistuksestaan Imatran Kylpylä Oy:ssä vuonna 2009, jolloin Etelä-Karjalan kuntoutumissäätiö tuli ainoaksi osakkaaksi. Lomaliitto ajautui konkurssiin loppuvuodesta 2009. Nykyisin kylpylän toimitusjohtajana toimii Ari Aspia, ja vuodesta 2015 alkaen varatoimitusjohtaja on ollut Harri Hirvelä.
Tausta

Etelä-Karjalan Kuntoutumissäätiön hallituksessa on ollut kolme puheenjohtajaa:
Martti Beloff (1980–2002)
Pentti Komi (2002–2009)
Anu Urpalainen (2009–)
Hallituksen varapuheenjohtajina ovat toimineet
Erkki Ollilainen (1980–1994)
Aira Saarenmaa (1994–1997)
Aino Ylä-Jarkko (1997–2005)
Anu Urpalainen (2005–2009)
Heikki Luukkanen (2009–)
Imatran Kylpylä kirjallisuudessa

Maria Kuutin voittoisa lastenkirja Anna ja Elvis kylpylässä sijoittuu Imatran Kylpylään. Kirjan on kuvittanut Katri Kirkkopelto.
Aiheesta muualla

Imatran Kylpylän sivusto
Imatran Kylpylä Facebookissa
Finlandia Hotelsin sivusto
goSaimaa.com-matkailusivusto
Suomalaiset kylpylät -sivusto
Gala Dalí

Gala Éluard Dalí, (s. 7. syyskuuta 1894 – 10. kesäkuuta 1982) alkuperäiseltä nimeltään Elena Ivanovna Diakonova, tuli tunnetuksi Salvador Dalín vaimona.
Nuoruus

Gala Éluard Dalí syntyi Venäjällä Kazanissa syksyllä 1894. Hän opiskeli opettajaksi. Jatkuvista keuhkosairauksista kärsivänä hänet lähetettiin Sveitsiin Clavadelissa sijaitsevaan parantolaan vuonna 1913. Galalla todettu keuhkokasvain leikattiin myöhemmin onnistuneesti ja keuhkoputkentulehdukset loppuivat. Parantolassa hän tapasi tulevan miehensä, ranskalaisen runoilija Paul Éluardin (1895–1952). Pari avioitui, ja he muuttivat Pariisiin. Pariskunnalle syntyi tytär Cécile, joka kasvoi myöhemmin isänsä Paulin hoivissa.
Gala ja Salvador Dalí

Gala Dalí oli inspiraationa monille nimekkäille aikalaisilleen. Dalin ja Éluardin lisäksi häntä ihailivat Max Ernst ja André Breton. Gala arvosti surrealismia ja esimerkiksi Picasson taidetta.
Vuonna 1929 Gala vieraili miehensä Éluardin kanssa nuoren nousevan surrealistin, Salvador Dalín, luona Katalonian Port Lligatissa Cadaquesin lähellä. Dalín ja Galan suhde alkoi pian tämän jälkeen. Vuonna 1934 Gala ja Salvador menivät naimisiin siviilivihkimyksellä, ja heidät vihittiin kirkollisesti 14 vuotta myöhemmin.
Galan vaikutus näkyy Dalín töissä. Usein Gala löytyy niistä selin tai kasvokkain, erikokoisina hahmoina tai Pyhänä Neitsyenä. Salvador Dalí sanoi myöhemmin, että Gala pelasti hänet hulluudelta ja varhaiselta kuolemalta. Gala toimi Dalín managerina ja hoiti arkirutiineja. Häntä kritisoitiin myös rahanahneeksi ja materialistiseksi naiseksi, joka otti kaiken irti miehensä neroudesta.
Viimeiset vuodet pariskunnan välillä eivät olleet pääsääntöisesti onnellisia. Niinpä Dalí osti rakastetulleen oman kodin, Duboin linnan, Pohjois-Espanjasta Peran kylästä, jonne Gala muutti 1971. Dalí sai kyläillä vaimonsa luona vain kirjallisesta kutsusta. Vierailijoita ei linnassa Galan rakastajien lisäksi paljon käynyt. Hän kuoli linnassaan kesäkuussa 1982 88-vuotiaana.
Nykyään Duboin linna toimii museona. Linnan alakerrassa on krypta, jonne Gala on haudattu. Kryptaan on rakennettu kaksi hautapaikkaa, toinen Dalílle itselleen. Dalí päätti kuitenkin Galan kuoleman jälkeen, että haluaa tulla haudatuksi omaan teatterimuseoonsa Figueresiin Pohjois-Espanjaan, jossa hänen hautansa nykyään sijaitsee.
Gala ikkunassa. Salvador Dalín veistos Marbellassa.
Golla

| Golla Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1994 (Suomi)
Perustaja:  Petri Kähkönen, Olli Kähkönen
Toimitusjohtaja:  Välitalo Sami Pekka
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Tuotteet:  laukut, reput ja matkapuhelinkotelot
Henkilöstö:  noin 20
Kotisivu:  golla.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Golla Oy on suomalainen yritys, joka suunnittelee ja valmistaa laukkuja. Gollan tuotteita on myyty kansainvälisesti yli 100 maassa. Toimistoja yrityksellä on Suomessa, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Päätoiminnot ja tuotteiden suunnittelu on keskitetty Gollan Espoon toimistoon. Yrityksellä on myös tytäryhtiöt Kiinassa sekä Yhdysvalloissa.
Gollan omistaa Petri Kähkönen perheineen. Huippuvuosinaan 2005–2010 Golla teki noin 20–30 miljoonan euron liikevaihdolla 5–10 miljoonan euron liiketuloksen.
Golla on valittu vuoden yritykseksi vuonna 2009. Vuonna 2010 tasavallan presidentti palkitsi Gollan kansainvälistymispalkinnolla. Vuonna 2013 Golla voitti vuoden helsinkiläisen yrityksen palkinnon.  Gollan liikevaihto kuitenkin laski vuosia ja parhaaksi vuodeksi jäi 2011. Myös kannattavuus heikkeni nopeasti. 2023 pitkän liikevaihdon laskun jälkeen Golla myytiin uusille omistajille.
Historia

Golla on vuonna 1994 suomalaisessa Kollan kylässä Raumalla perustettu perheyritys. Nimi Golla tulee Kollan kylästä. Nimen muodostamisessa on sovellettu Rauman murteen tapaa vaihtaa k:t g:ksi.
Yhtiö aloitti toimintansa valmistamalla muotoilutuotteita, kuten cd-telineitä. Ensimmäinen Gollan hittituote oli kumimaisesta muovista valmistettu koiranluun muotoinen Cd-Luu. Vaikka Gollan cd-telineitä päätyi myyntiin aina New Yorkin Museum of Modern Artin myymälää myöten, keskittyi yhtiö 2000-luvulle siirryttyään matkapuhelinkoteloiden valmistamiseen. Gollan brändi ja tuotemallisto houkutti pian yhteistyökumppanikseen Nokian, jonka alihankkijana yritys toimi jonkin aikaa. Nykyään Gollan tuotteita myydään useassa kansainvälisessä myymäläketjussa. Tappiollisten vuosien myötä yritys yritti saada ulkopuolista rahoitusta pitkään ja keskittyi pelkästään laukkuihin.
Tuotteet

Gollan mallisto käsittää laukkuja ja reppuja. Lisäksi mallistoon kuului puhelinlompakoita sekä koteloja matkapuhelimille ja tableteille. Nykyisistä tuotteista ei ole varmuutta koska uusi sivusto ei ole vielä auennut.
Aiheesta muualla

Golla verkkosivut
Gaahl

| Gaahl |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kristian Eivind Espedal
Syntynyt: 7. elokuuta 1975 (ikä 49) Sunnfjord, Norja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Gaahl
Aktiivisena:  1993–
Tyylilajit:  black metal
Yhtyeet:  God Seed, Gorgoroth, Gaalhskagg, Trelldom, Sigfader, Wardruna, Gaahls Wyrd
Levy-yhtiöt:  Indie Recordings
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gaahl (oik. Kristian Eivind Espedal, s. 7. elokuuta 1975, Sunnfjord, Norjatarvitaan parempi lähde) on norjalainen black metal -vokalisti ja black metal -yhtye Gaahls Wyrdin keulakuva. Espedal toimi pitkään myös black metal -yhtye Gorgorothin laulajana.
Yksityiselämä

Heinäkuussa 2008 Gaahl paljasti verkkohaastattelussa, että hän oli mukana erään naisten muotivaatemalliston "Wynjon" suunnittelussa yhteistyössä norjalaisen muotiagentin Dan DeVeron ja suunnittelija Sonja Wun kanssa.  Samassa haastattelussa DeVero kertoi toimittajalle, että "minulla ja Kristianilla oli läheinen suhde, ja hän kertoi usein, että hänellä oli voimakkaita tunteita minua kohtaan." Blabbermouthin uutisoinnin mukaan Gaahl seurusteli De Veron kanssa vuodesta 2006 (jolloin De Vero oli 18). Myöhemmin kerrottiin etteivät he enää ole pari mutta pysyivät ystävinä. Marraskuussa 2008 Rock Hard -lehden haastattelussa Gaahl vahvisti tiedon homoseksuaalisesta suuntautumisestaan. Saman kuukauden aikana De Vero ilmoitti, että hän on saanut uhkauksia black metal -yhteisön edustajilta sekä kotiovellaan että sähköpostitse.
FaceCulture.com-sivusto haastatteli Gaahlia siitä, että arveleeko hän ihmisten suhtautuvan musiikkiinsa eri tavalla nyt, kun hän julkisti homoseksuaalisuutensa. "Ihmiskunta on niin kapeakatseinen," Gaahl vastaa, "joten… ehkä jotkut [suhtautuvat kielteisesti]." "Luulen kuitenkin, että tilanne vielä tasoittuu jollain tavalla. Jotkut tulevat suhtautumaan asiaan myönteisesti ja jotkut kielteisesti. On kuitenkin hyvä, että on aina joitain, jotka suhtautuvat kielteisesti. Muuten päädytään tasa-arvoon, ja tasa-arvo on pahinta kaikista… Tasa-arvo on pinttymä. Se ei anna minkään kasvaa. Se pitää aloillaan." Tammikuussa 2010 vuosittainen Bergen Gay Galla äänesti Gaahlin "Vuoden homopersoonaksi". Gaahl oli paikalla vastaanottamassa palkinnon. Tällä hetkellä hän seurustelee itseään 15 vuotta nuoremman Robin Jakobsenin kanssa.
Uskomukset

Gaahl tunnetaan populaarikulttuurissa satanistina, vaikka hän sanoo pitävänsä Saatanaa kulttuurillisesti ja hengellisesti merkityksettömänä: hän sanoo käyttävänsä satanismia vain ilmaistakseen antikristillistä kantaansa. Hän kertoi eräässä haastattelussa, että "elämme kristillisessä maailmassa, jossa meidän on puhuttava heidän kielellään." Hän sanoo käyttävänsä satanismia sen kristinuskoa uhmaavan aseman vuoksi. Todellisuudessa Espedal sanoo harjoittavansa vanhaa norjalaista šamanismia ja vastustaa toisten määräilyä omien uskonnollisten aatteiden takia. Gaahl käyttää usein Mjölner-riipusta. Gaahl sanoo olevansa kasvissyöjä ja on äitinsä mukaan "hyvin nirso ruokansa suhteen".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gaahl Wikimedia Commonsissa