stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Soutu kesäolympialaisissa 1908
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| Yksikkö |  Harry Blackstaffe |  Alexander McCulloch |  Bernhard von Gaza |  Károly Levitzky |
| Perämiehetön kaksikko |  Leander ClubJohn Fenning Gordon Thomson |  Leander ClubGeorge Fairbairn Philip Verdon |  Argonaut Rowing ClubFrederick Toms Norway Jackes |  BerliiniMartin Stahnke Willy Düskow |
| Perämiehetön nelonen |  MagdalenCollier Cudmore James Angus Gillan Duncan Mackinnon John Somers-Smith |  Leander ClubPhilip Filleul Harold Barker John Fenning Gordon Thomson |  Argonaut Rowing ClubGordon Balfour Becher Gale Charles Riddy Geoffrey Taylor |  AmstelHermannus Höfte Albertus Wielsma Johan Burk Bernardus Croon |
| Kahdeksikko |  Leander ClubAlbert Gladstone Frederick Kelly Banner Johnstone Guy Nickalls Charles Burnell Ronald Sanderson Raymond Etherington-Smith Henry Bucknall Gilchrist Maclagan |  Royal Club Nautique de GandOscar Taelman Marcel Morimont Rémy Orban Georges Mijs François Vergucht Polydore Veirman Oscar de Somville Rodolphe Poma Alfred van Landeghem |  Argonaut Rowing ClubIrvine Robertson  Joseph Wright Julius Thomson Walter Lewis Gordon Balfour Becher Gale Charles Riddy Geoffrey Taylor Douglas Kertland |  Cambridge University Boat ClubFrank Jerwood Eric Powell Oswald Carver Edward Williams Henry Goldsmith Harold Kitching John Burn Douglas Stuart Richard Boyle |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 4 | 3 | 1 | 8 |
| 2. |  Belgia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3. |  Kanada | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 4. |  Saksan keisarikunta | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 5. |  Unkari | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5. |  Alankomaat | 0 | 0 | 1 | 1 |
Sega Mega Drive Ultimate Collection

| Sega Mega Drive Ultimate Collection |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Backbone Entertainment
Julkaisija:  Sega
Julkaistu:  2009
Lajityyppi:  videopelimusiikki
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Xbox 360 ja PlayStation 3
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Sega Mega Drive Ultimate Collection (joillain markkina-alueilla Sonic’s Ultimate Genesis Collection) on PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle vuonna 2009 julkaistu videopelikokoelma. Se sisältää 49 aiemmin pääasiassa Sega Mega Drive -konsolille julkaistua peliä 720p-teräväpiirtoversioina, muun muassa Sonic the Hedgehog -sarjan.
Pelit

| --- | --- |
 Alex Kidd in the Enchanted Castle  Alien Storm  Altered Beast  Beyond Oasis  Bonanza Bros.  Columns  Comix Zone  Decap Attack  Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine  Dynamite Headdy  Ecco the Dolphin  Ecco: The Tides of Time  ESWAT: City Under Siege  Fatal Labyrinth  Flicky  Gain Ground  Golden Axe  Golden Axe II  Golden Axe III  Kid Chameleon :  Phantasy Star II  Phantasy Star III: Generations of Doom  Phantasy Star IV: The End of the Millennium  Ristar  Shining Force: The Legacy of Great Intention  Shining Force II: The Ancient Seal  Shining in the Darkness  Shinobi III: Return of the Ninja Master  Sonic & Knuckles  Sonic 3D: Flickies’ Island  Sonic the Hedgehog  Sonic the Hedgehog 2  Sonic the Hedgehog 3  Sonic the Hedgehog Spinball  Streets of Rage  Streets of Rage 2  Streets of Rage 3  Super Thunder Blade  Vectorman  Vectorman 2
Pelit > Avattavat pelit

| --- | --- |
 Alien Syndrome (kolikkopeli)  Altered Beast (kolikkopeli)  Congo Bongo (kolikkopeli)  Fantasy Zone (kolikkopeli)  Golden Axe Warrior (Sega Master System) :  Phantasy Star (Sega Master System)  Shinobi (kolikkopeli)  Space Harrier (kolikkopeli)  Zaxxon (kolikkopeli)
Aiheesta muualla

Sega Mega Drive Ultimate Collection PlayStation-sivustolla
Sonic the Hedgehog -pelisarja
| --- | --- |
Tasohyppelyt:  Sonic the Hedgehog |  Sonic the Hedgehog 2 |   Sonic CD | Sonic the Hedgehog 3 |  Sonic & Knuckles |  Sonic Adventure | Sonic Adventure 2 |  Sonic Heroes | Sonic the Hedgehog (2006) |  Sonic Unleashed | Sonic the Hedgehog 4: Episode I | Sonic Colours | Sonic Generations | Sonic the Hedgehog 4: Episode II | Sonic Lost World | Sonic Boom: Rise of Lyric | Sonic Mania | Sonic Forces | Sonic Frontiers | Sonic Superstars
Käsikonsolipelit:  Sonic the Hedgehog | Sonic the Hedgehog 2 | Sonic Chaos | Sonic the Hedgehog: Triple Trouble | Sonic Blast | Sonic Pocket Adventure | Sonic Advance | Sonic Advance 2 | Sonic Advance 3 | Sonic Rush | Sonic Rush Adventure | Sonic Colours  | Sonic Generations | Sonic Lost World | Sonic Boom: Shattered Crystal | Sonic Boom: Fire & Ice
Ajopelit:  Sonic Drift | Sonic Drift Racing | Sonic R | Sonic Riders | Sonic Riders: Zero Gravity | Sonic & Sega All-Stars Racing | Sonic Free Riders | Sonic & All-Stars Racing Transformed | Team Sonic Racing
Spinoff-pelit:  Sonic Spinball | Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine | Knuckles’ Chaotix | Tails’ Skypatrol | Tails Adventure | Sonic Labyrinth | Sonic 3D: Flickies’ Island | Sonic Shuffle | Sonic Pinball Party | Sonic Battle | Shadow the Hedgehog | Sonic Jump | Sonic Rivals | Sonic and the Secret Rings | Mario & Sonic at the Olympic Games | Sonic Rivals 2 | Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood | Sonic and the Black Knight | Mario & Sonic at the Olympic Winter Games | Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games | Sonic Dash | Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games | Sonic Runners | Sonic Jump Fever | Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games | Sonic Dash 2: Sonic Boom | Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games
Kolikkopelit:  SegaSonic the Hedgehog | Sonic the Fighters
Uudelleenjulkaisut:  Sonic Jam | Sonic Mega Collection | Sonic Gems Collection | Sega Mega Drive Collection | Sega Mega Drive Ultimate Collection | Sonic Classic Collection | Sega Mega Drive Classics Collection | Sonic Origins
Julkaisemattomat pelit:  Sonic Crackers | Sonic X-treme
Muut pelit:  Ristar | Super Smash Bros. Brawl | Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U | Super Smash Bros. Ultimate
Televisio -ja elokuvat:  Adventures of Sonic the Hedgehog | Sonic SatAM | Sonic the Hedgehog: The Movie | Sonic Underground | Sonic X | Sonic Boom | Sonic the Movie | Sonic the Movie 2 | Sonic Prime | Knuckles | Sonic the Hedgehog 3
Katso myös:  Sega | Sonic Team | Luettelo pelisarjan peleistä | Luettelo pelisarjan hahmoista
Seututie 125

Seututie 125 on seututie Lohjalla. Se alkaa Nummen kirkonkylästä seututieltä 110. Nummen Oinolassa siihen yhtyy niin ikään seututieltä 110 alkunsa saava yhdystie 1251, ja ennen Nummen kirkonkylää tie ylittää Nummenjoen. Nummen kirkonkylässä tien läheisyyteen jäävät muiden muassa Nummen kotiseutumuseo ja Nummen kirkko. Nummen kirkonkylän jälkeen tien varrella sijaitsevat Nummen Jakovan, Jättölän ja Miemolan kylät ja loppuosaltaan se noudattelee Pusulanjoen laaksoa. Tie päättyy Nummen Heijalassa Seututie 280:n risteykseen.
Sulo Toivonen

Sulo Ilmari Toivonen (12. tammikuuta 1909 Somero – 6. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä.
Toivonen oli Helsingin yliopistossa ensin vuodesta 1945 ontogenian ja kehitysfysiologian dosentti ja sitten kokeellisen eläintieteen henkilökohtainen ylimääräinen professori 1952–1973. Hän tutki selkärankaisten yksilönkehitystä sääteleviä tekijöitä ja osoitti, että ne ovat kemiallisia yhdisteitä. Hänelle myönnettiin lääketieteen ja kirurgian kunniatohtorin arvo Helsingin yliopistosta vuonna 1966. Hänen johdollaan muodostui suomalainen kehitysbiologian koulukunta, joka ollut kansainvälisestikin erittäin merkittävä 2000-luvulle saakka. Hänen oppilaisiinsa kuuluvat muun muassa Lauri Saxén ja Seppo Vainio.
Toivosen ja hänen puolisonsa  Aini Tellervo Anderssonin poika oli energianeuvos Timo Toivonen.
Suppo (jäätyyppi)

Hyydettä Kymijoen Pernoonkoskissa
Pioneerit asentamassa räjähteitä Kokemäenjoen hyydepadon murtamiseksi Porissa tammikuussa 1955.
Suppo eli hyyde eli suppojää on dynaamisen jäänmuodostuksen selvennä kautta syntynyttä jäätä. Sitä syntyy erityisesti jokien turbulenttisissa virtauksissa, kun veden liike ei ole tarpeeksi tasaista, jotta niihin voisi syntyä jääkansi. Supon muodostuminen aiheuttaa ongelmia vesivoimalaitoksissa, kun jäätä alkaa kasaantua turbiinien seuloihin. Ajoittain vesivoimaloiden juoksutusta joudutaan pienentämään hyyteen aiheuttamien haittojen ehkäisemiseksi.
Muodostuminen

Talvipakkasillakin riittävän suuri virtausnopeus tekee mahdottomaksi yhtenäisen jääkannen muodostumisen. Tämän vuoksi turbulenttisissa joissa lämmönvaihto uoman ja ympäristön välillä on tehokasta, ja veden on mahdollista alijäähtyä eli jäähtyä jäätymispistettä kylmemmäksi. Hyydettä alkaa muodostua, kun tällaiseen veteen syntyy kasvavia ja toisiinsa tarttuvia jääkiteitä, esimerkiksi vedenpinnan yläpuolisen alijäähtyneen sumun härmistymisen tai lumihiutaleiden kautta.
Aiheesta muualla

Video: Yosemite Nature Notes Episode 9: Frazil Ice Youtube
Merkinnän syy: Muodostumisesta puuttuu mm. supon tuoton vaiheet. Myös supon estämisestä ja syntymekanismista voisi ottaa lisää selvää.
Seru Epenisa Cakobau

Seru Epenisa Cakobau 1870-luvulla.
Seru Epenisa Cakobau (1815–1883) oli fidžiläinen heimopäällikkö ja sotalordi, joka yhdisti suuren osan fidžiläisistä heimoista valtansa alle.
Nousu päälliköksi

Serun isä Tanoa Visawaqa karkotettiin, kun hän oli hävinnyt sodassa kilpailijalleen pienellä Baun saarella. Seru sai kuitenkin jäädä. Seru nousi oman heimonsa johtajaksi ja löi hänen isänsä karkottaneen heimon 1837. Vuonna 1852 hän julisti itsensä Baun hallitsijaksi ja samalla koko Fidžin kuninkaaksi. Muut heimot eivät tätä hyväksyneet ja Seru joutui 19 vuoden sotaan heitä vastaan. Vuonna 1871 hänen onnistui yhdistää heimot valtansa alle. Levukasta tuli hänen pääkaupunkinsa. Hän päätti perustaa perustuslaillisen monarkian, mutta uusi hallitus joutui ulkomaalaisten käsiin.
Vallan loppu

Yhdysvallat, joka oli tunnustanut Serun kuninkuuden jo ennen muita heimopäälliköitä, muutti linjaansa ja vaati Serulta 44 000 dollarin korvauksia tämän tekemästä hyökkäyksestä Nukulaun saarelle, jossa asui yhdysvaltalainen konsuli John William. Seru ei voinut maksaa vaadittua summaa ja hän pelkäsi Yhdysvaltain invaasiota, joten hän luovutti saaret Isolle-Britannialle. Samalla hän kääntyi kristityksi ja kielsi kannibalismin saarella 1854.
Seru säilytti asemansa arvovaltaisimpana päällikkönä kuolemaansa asti 1883. Cakobaun suku on arvostettu vielä tänäkin päivänä ja monet saaren tärkeimmistä poliittisista henkilöistä ovat Cakobaun sukua, yhtenä esimerkkinä modernin Fidžin perustaja Kamisese Mara. Poliitikkojen lisäksi Cakobaun suku on hallitsevissa asemissa myös armeijassa ja yliopistoissa.
Sotapeli

H. G. Wells ja ystävät pelaamassa Little Wars -peliä.
Sotapeli on sota-aiheinen tai sotaa jäljittelevä peli, jota voidaan pelata tietokoneella tai pelikentällä. Sotapeli tarkoittaa taistelun tai kampanjan simulaatiota. Myös eräitä upseerikoulutuksessa käytettäviä johtamisharjoituksia kutsutaan sotapeleiksi, ja niissä upseerit toimivat pelin vastakkaisten puolten johtajina. Sotapelissä käydään simuloitu taistelu tai kampanja. Monet sotapelit ovat miniatyyripelejä, jolloin peliä pelataan pelikentällä, joka voi olla kartta tai pienoiskokoinen maisema, jossa voidaan jäljitellä oikeaa sodankäyntiä ja joukkojen liikkeitä. Pelissä käytettävät miniatyyrifiguurit kuvaavat yksikköjä tai yksittäisiä sotilaita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sotapeli Wikimedia Commonsissa
Suomen romanien historia

| Suomen romanien historia |
| --- | --- |
 Kuvassa Nybergin perhe Helsingin Puistolassa 1954.
Kirjailija:  Panu Pulma (päätoim.)
Kansitaiteilija:  Yrjö Lintunen (kuva) Anne Kaikkonen (kannen suunnittelu)
Kieli:  suomi
Genre:  historia
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  494 s.
ISBN:  978-952-222-364-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen romanien historia on Suomalaisen kirjallisuuden seuran vuonna 2012 julkaisema laaja monialainen teos Suomen romaneista. Teoksen julkaisemiseksi perustettiin tutkimushanke, jossa oli mukana eri alojen asiantuntijoita, ja kirjoittajat ovat siten johtavia romanihistorian tutkijoita. Teoksen päätoimittajana ja hankkeen johtajana toimi dosentti Panu Pulma. Teoksen tekijät palkittiin vuonna 2013 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
Tausta

Tutkimushankkeen tehtäväksi asetettiin laatia vuosina 2009–2011 yhtenäinen esitys eri tieteenalojen näkökulmasta romanien historiallisista vaiheista Suomessa. Hankkeessa mukana olleet tutkijat edustivat historian-, perinteen- ja kulttuurintutkimusta, ja lisäksi mukana yhteistyössä oli Romaniasiain neuvottelukunta.
Hankkeen aikana järjestettiin muistitiedon keruu, jossa osallisina olivat suomalaiset romanijärjestöt. Lisäksi SKS:n piirissä on tehty aiemmin tutkimusta ja koottu muistitietoa. Teos julkistettiin juhlaseminaarissa lokakuussa 2012.
Sisältö

Teos jakautuu kolmeen osaan. Ensimmäinen osa, ”Ulkoa marginaaliin”, kuvaa historiaa alkaen 1500-luvulta, jolloin ensimmäiset romanit tulivat Ruotsiin ja Suomeen. Tämä osa kattaa historian toiseen maailmansotaan saakka. Toinen osa ”Kohti täyttä kansalaisuutta" kuvaa kehitystä 1940-luvulta nykypäivään. Kolmannen osan aiheena on ”Kielen ja kulttuurin muutos”.
Arviot

Kritiikissä "teosjärkälettä" on pidetty merkittävänä. Teos kumoaa monelta osin romaneista luotuja stereotypioita, kuten kuvan kansasta joka oli jatkuvasti liikkeessä tai eristäytyi muusta yhteiskunnasta. Hiidenkivi-lehdessä Lassi Saressalo arvioi julkista sanaa erityisesti kiinnostavan Anna-Maria Viljasen artikkelin, jossa hän kertoo valkolaisilta salatusta romanien omasta kulttuurista.
Dosentti Kai Åberg kirjoittaa arviossaan, että "paikoin - - vaikutelmaksi jää jo kertaalleen kirjoitetun historian toisto näennäisesti kulttuurin sisäistä perspektiiviä korostaen". Hän ennustaa kuitenkin, että teoksesta tulee oppikirja ja historiantutkijoiden aineistoa.
Palkinnot

Teoksen tekijöistä Suomen ja Skandinavian historian dosentti Panu Pulma, filosofian maisteri Tuula Rekola, filosofian tohtori Miika Tervonen, filosofian tohtori Risto Blomster, yhteiskuntatieteiden tohtori Sarita Friman-Korpela ja dosentti, filosofian tohtori Anna Maria Viljanen saivat Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon.
Teos on saanut lisäksi kunniamaininnan Historian Ystäväin Liiton Vuoden historiateos 2012 –kilpailussa sekä erityismaininnan Suomen kotiseutuliiton Vuoden kotiseutukirja 2013 –kilpailussa.
Aiheesta muualla

Leena Rossi: Mustalaiseks' olen syntynyt,  Kirja-arvostelu teoksesta Panu Pulma (toim.): Suomen romanien historia. SKS 2012.  (Agricolan kirja-arvostelut, 5.2.2013)
Gia Virkkunen: Suomen romanien historia - ainutlaatuinen teos. Kirja-arvostelu teoksesta Panu Pulma (toim.): Suomen romanien historia. SKS 2012 (Agricolan kirja-arvostelut, 16.1.2013)
Suomen romanien historia SKS:n sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kimmo Oksanen, Vähemmistö näyttää voimansa, Helsingin Sanomat 24.2.2013 (Arkistoitu – Internet Archive)
Marja-Liisa Kinturi, Suomen romanit: keitä he ovat? (Arkistoitu – Internet Archive) Vitonen.fi
Elina Koskinen, Romanit – silmätikkuja ja suomalaisia. Aikalainen – Tampereen yliopiston tiede- ja kulttuurilehti 22.2.2013 (Arkistoitu – Internet Archive)
Santa Barbara (Kalifornia)

| Santa Barbara |
| --- | --- |
 Näkymä Santa Barbaraan
 lippu
 Santa Barbaran kaupungin sijainti Santa Barbaran piirikunnan kartalla.
 Santa Barbara
 Koordinaatit: 34°25′N, 119°42′W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Santa Barbara
Väkiluku (2010):  88 410
 – Metropolialue:  423 895
 
 www.santabarbaraca.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Santa Barbara on kaupunki Yhdysvaltojen Kaliforniassa Tyynenmeren rannikolla. Kaupunki on saanut alkunsa 1700-luvulla perustetusta espanjalaisesta presidiosta ja lähetysasemasta. Nykyisin se on suosittu matkailukohde ja turismi muodostaa merkittävän tekijän kaupungin taloudessa. Santa Barbaran asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 88 410 ja suuremman metropolialueen 423 895.
Maantiede

Santa Barbara sijaitsee Kalifornian osavaltion lounaisosassa Santa Barbaran piirikunnassa Tyynenmeren rannikolla. Mantereen puolella kohoavat Santa Ynez-vuoret ja rannikko kuuluu Santa Barbaran salmeen Santa Barbaran saarten välissä. Matkaa Los Angelesin kaupunkiin Santa Barbarasta kaakkoon on noin 156 kilometriä. Santa Barbaran suurempaan metropolialueeseen kuuluvat myös Santa Marian ja Goletan kaupungit.
Historia

Nykyisen Santa Barbaran alkuperäisasukkaita eli intiaaneja olivat chumashit. Ensimmäinen alueella liikkunut eurooppalaistaustainen tutkimusmatkailija oli espanjalainen Juan Rodríguez Cabrillo vuonna 1542. Hän tapasi alueen alkuperäisasukkaita ja kuoli seuraavana vuonna. Hänet haudattiin San Miguelin saarelle nykyisen Santa Barbaran edustalla. Nimen Santa Barbara antoi pyhimys Pyhän Barbaran mukaan toinen espanjalainen Sebastián Vizcaíno vuonna 1602. Vuonna 1772 alueen läpi kulki Gaspár de Portolán ja fransiskaani padre Junipero Serran tutkimusretkikunta, joka oli pari vuotta aiemmin perustanut presidion ja lähetysaseman San Diegoon. Itse Santa Barbaran ensimmäinen presidio perustettiin vuonna 1782 ja lähetysasema vuonna 1786. Santa Barbaran lähetysasemasta tuli fransiskaanien pääasiallinen tukikohta lännessä ja paikka on käytössä edelleen. Lähetysasemalta käsin käännytettiin paikallsia chumasheja kristinuskoon. Lähetysaseman myötä Santa Barbarasta kasvoi pikku hiljaa myös satama ja lähistöllä harjoitettiin maataloutta.
Meksiko itsenäistyi Córdovan sopimuksella vuonna 1821 ja Santa Barbarasta tuli osa Meksikon hallitsemaa Kaliforniaa. Meksikon–Yhdysvaltain sota syttyi vuonna 1846 ja 4.–5. elokuuta kommandööri Robert Stocktonin johtamat yhdysvaltalaisjoukot valtasivat kaupungin. Meksikolaisten onnistui vallata kaupunki takaisin pienltä yhdysvaltalaisvaruskunnalta 1.–2. lokakuuta, mutta yhdysvaltalaiset joukot valtasivat sen lopullisesti joulukuussa. Virallisesti sota päättyi vuonna 1848 ja Santa Barbarasta tuli muun Kalifornian ohella osa Yhdysvaltoja. Saman vuoden alussa Keski-Kaliforniasta oli löydetty kultaa, mikä johti kultaryntäykseen Kaliforniaan. Alueen asukasluku kasvoi ja 9. syyskuuta 1850 Kaliforniasta tuli uusi Yhdysvaltojen osavaltio. Santa Barbaran asukasluku oli vuonna 1860 2 351. Southern Pacific Railroad-rautatien valmistumisen myötä vuonna 1887 Santa Barbaraa alettiin mainostaa rantalomakohteena. Vuonna 1900 kaupungin asukasluku oli kasvanut lukemaan 6 587. 1900-luvun alkupuolella Santa Barbara oli myös merkittävä amerikkalaisen elokuvateollisuuden keskus, mutta elokuvientuotannon painopiste siirtyi sittemmin Los Angelesiin. 29. kesäkuuta 1925 kaupunkiin iski 6,8 Richterin maanjäristys, joka surmasi 12 henkilöä ja tuhosi monet kaupungin rakennuksista. Monet tuhoutuneet rakennukset rakennettiin sittemmin uudeestaan Espanjan siirtomaavallan aikaiseen tyylliin. Vuonna 1930 kaupungin asukasluku oli 33 613 ja vuonna 1999 91 900.
Talous

Santa Barbaralla on monipuolinen taloudellinen pohja. Yhden talouden kulmakivistä muodostaa matkailu ja kaupunki on tunnettu lomakohde. Vuosina 2016-2017 Santa Barbarassa kävi arviolta 7,2 miljoonaa matkailijaa ja suurin osa heistä muualta Yhdysvalloista. Matkailu ylläpitää alueella arviolta yli 13 000 työpaikkaa. Matkailijoiden yleisimpiä aktiviteetteja Santa Barbarassa olivat ruokailut, rantailu ja shoppailu. Matkailijoiden kulutus alueella oli 1,9 miljardia dollaria. Huomattava merkitys alueen taloudelle on myös Santa Barbarassa sijaitsevilla oppilaitoksilla.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Santa Barbarassa aikavälillä 2013–2017 olivat 71 160 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 41 525 dollaria. 13,7 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Santa Barbaran asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 88 410 ja vuoden 2017 arvion mukaan 92 101. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 423 895. Kaupungin asukkaista 77,5 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 55,6 %), 1,4 % afroamerikkalaisia, 0,7 % intiaaneja, 37 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 3,9 % aasialaisia. 35,3 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 23,2 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Koulutus

Santa Barbarassa on viisi korkeamman asteen oppilaitosta. Westmont College on perustettu vuonna 1940, Santa Barbara City College vuonna 1946 ja Kalifornian yliopisto, Santa Barbara vuonna 1944.
Kulttuuri

Santa Barbarassa sijaitsevat Santa Barbara Zoological Gardens, Santa Barbara Museum of Natural History ja Santa Barbara Historical Museum. Kaupungin vanha satama Stearns Wharf on suosittu matkailukohde, jolla sijaitsee nykyisin esimerkiksi ravintoloita ja kauppoja.  Kaupungissa on myös golfratoja ja sen rannikolla harjoitetaan lainelautailua ja urheilukalastusta.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santa Barbara Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Näkymä Santa Barbaraan ilmakuvassa.
Santa Barbaran espanjalaisen lähetysaseman kappeli.
Stearns Wharf.
Kalifornian yliopisto, Santa Barbara.