stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aaltoluku

Aaltoluku tarkoittaa aaltoliikkeiden fysiikassa aaltovektorin itseisarvoa. Spektroskopiassa määritellään samanniminen suure, joka tarkoittaa aallonpituuden käänteisarvoa.
Aaltoliikkeiden fysiikassa käytetyssä merkityksessä aaltoluku määritellään aallonpituuden  \lambda  avulla suureena  k=2\pi /\lambda . Se ilmaisee aallon vaiheen muutoksen pituusyksikköä kohti. Näin määritellyn aaltoluvun SI järjestelmän mukainen mittayksikkö on radiaania metrillä (rad/m).
Spektroskopiassa käytetyssä merkityksessä aaltoluku määritellään tyhjiössä kulkevalle aallolle kaavalla  {\tilde {\nu }}=1/\lambda , missä  {\tilde {\nu }} on spektroskooppisen aaltoluvun tunnus. (Jos aalto etenee väliaineessa, suureelle käytetään tavallisesti tunnusta  \sigma .) Spektroskooppisen aaltoluvun SI järjestelmän mukainen yksikkö on  m−1, mutta yleisesti käytetään sen sijaan yksikköä cm−1, joka perusyksiköissä esitettynä vastaa arvoa 100 m−1.
Kun aallon kulmataajuus on ω, niin aaltoliikkeen vaihenopeus on ω/k ja ryhmänopeus on dω/dk. Edellinen kuvaa aallon nollakohdan liikkumisnopeutta ja jälkimmäinen energian tai signaalin siirtymisnopeutta. Jos aaltoliikkeessä ei ole dispersiota, niin nämä ovat yhtä suuria. Vaihenopeudella ei ole ylärajaa mutta ryhmänopeudelle suhteellisuusteoria asettaa ylärajaksi valon nopeuden tyhjössä. Häviöllisessä väliaineessa etenevän tai muuten vaimenevan aallon aaltoluku on kompleksinen suure.
Sähkömagneettinen säteily koostuu fotoneista ja sen energiaa määrittää yhtä hyvin aaltoluku, aallonpituus tai taajuus. Spektroskooppiselle aaltoluvulle voidaan siksi kirjoittaa seuraavat yhtä pitävät lausekkeet:
missä λ on fotonin aallonpituus tyhjiössä, ν fotonin taajuus, c valonnopeus, E fotonin energia ja h Planckin vakio. Fotonin aaltoluku ja taajuus ovat siis suoraan verrannollisia fotonin energiaan.
Infrapunasäteilyn aaltolukualue on noin 10–10 000 cm−1 ja infrapunaspektroskopiassa spektrit piirretään useimmiten aaltolukuyksiköissä. Esimerkiksi karbonyyliryhmä >C=O absorboi yleensä voimakkaasti säteilyä, jonka aaltoluku on 1 700 cm−1:n lähettyvillä. Vastaava taajuus on noin 5,1 · 1013 Hz.
|  | cm−1 | kJ/mol | eV |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 cm−1 | 1 | 0,01196 | 0,0001240 |
| 1 kJ/mol | 83,59 | 1 | 0,01036 |
| 1 eV | 8066 | 96,49 | 1 |
Jos tiedetään fotonin energia, fotonin aaltoluku voidaan selvittää edellä esitetyn yhtälön avulla. Oheisen taulukon mukaan esimerkiksi 1 elektronivoltin verran energiaa sisältävän fotonin aaltoluku on noin 8 066 cm−1. Joskus sanotaan epätäsmällisesti, että ”energia on 100 aaltolukua”, kun tarkoitetaan, että ”energia vastaa aaltolukua 100 senttimetriä miinus yhteen”.
Vetyatomin spektriviivat kertova yhtälö ilmoitetaan usein aaltoluvuissa:
missä RH =109 677 cm−1 on vetyatomin Rydbergin vakio ja n1 ja n2 ovat kvanttilukuja (n2 > n1).
Aiheesta muualla

IUPAC:n määritelmä aaltoluvusta (englanniksi)
Who I Am

| Who I Am Nick Jonas and the Administration |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. helmikuuta 2010
 Tuottaja(t): Nick Jonas, John Fields
 Tyylilaji: blues rock, R&B, blue-eyed soul
 Kesto: 41.21
 Levy-yhtiö: Hollywood, Jonas
Listasijoitukset
  3.
Who I Am on Nick Jonas and the Administration yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 2. helmikuuta 2010 ja sen on tuottanut John Fields.  Levy-yhtiö on Hollywood Records. Albumi sijoittui kolmanneksi Billboard 200 -listalle. Vuoteen 2011 mennessä albumi on myynyt vajaat 200 000 kappaletta.
Albumin single on nimeltään Who I Am. Ensimmäinen levylle kirjoitettu kappale on Rose Garden, ja se on saanut inspiraationsa vaikeasta erosta.
Levyn kappaleet

Rose Garden
Who I Am
Olive & an Arrow
Conspiracy Theory
In the End
Last Time Around
Tonight (Versio Jonas Brothersien kappaleesta)
State of Emergency
Vesper's Goodbye
Stronger (Back on the Ground)
Arviot

Allmusic:
Entertainment Weekly: B–
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Who I Am discogs.com -sivustolla
A. H. Bergholm

Axel Herman Bergholm (24. tammikuuta 1876 Porvoo – 30. elokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja eduskunnan kirjastonhoitaja. Hän sai professorin arvon 1946.
Bergholmin vanhemmat olivat Porvoon Lyseon rehtori, professori Karl Axel Bergholm ja Ida Augusta Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Porvoon Lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1896, lisensiaatiksi 1902 ja tohtoriksi 1903.
Bergholm toimi eduskunnan kirjastonhoitajana ja ylikirjastonhoitajana 1907–1946.
Bergholmille myönnettiin ansioistaan Suomen Valkoisen Ruusun, Ruotsin Pohjantähden ja Tanskan Dannebrog-ritarikuntien komentajaristit.
Bergholmin sisar oli Porvoon naisopiston perustaja Edith Bergholm. Bergholm oli naimisissa vuodesta 1900 sotilaskotitoiminnan johtajana myöhemmin toimineen Katri Ignatiuksen (k. 1949) kanssa.
Teoksia

Abraham Poppius: elämäkerta ja runot. Suomi, Kirjoituksia isänmaallisista aineista 3. jakso, 17. osa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1899
Studier öfver C. J. L. Almqvist, väitöskirja. Helsingfors 1902
Kirjojen valinnasta kirjastoihin. Suomen kirjastoseuran julkaisuja 2. WSOY 1917
Eduskunnan kirjasto: luettelo 1920-1922; toim. A. H. Bergholm. Helsinki 1923
Litteraturen om Finlands rättskamp 1899-1917 i riksdagsbiblioteket i Helsingfors. Eripainos Nordisk administrativt tidsskriftistä. 1938
Yasuo Takamori

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. maaliskuuta 1934
Syntymäpaikka: Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ?-1968 | Nippon Kokan |  |
Maajoukkue
| 1955-1963 | Japani | 30 (0) |
Yasuo Takamori (jap. 高森 泰男; 3. maaliskuuta 1934 – 2016) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Takamori edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1955–1963. Hän osallistui Melbournen kesäolympialaisiin 1956.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1955 | 5 | 0 |
| 1956 | 3 | 0 |
1957: 0
| 1958 | 4 | 0 |
| 1959 | 10 | 0 |
| 1960 | 1 | 0 |
| 1961 | 2 | 0 |
| 1962 | 3 | 0 |
| 1963 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 30 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1956
Furukawa |
Hiraki |
Iwabuchi |
Kawamoto |
Kitaguchi |
Kobayashi |
Mimura |
Naganuma |
Ōmura |
Ozawa |
Satō |
Shimomura |
Takabayashi |
Takamori |
Tokita |
Uchino |
Yaegashi |
Valmentaja Takenokoshi
A. I. Routio

Ahti Ilmari (A. I.) Routio (31. maaliskuuta 1925 Toijala – 3. huhtikuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen taidekriitikko ja nuortenkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Mikko Mykkänen.
Routio valmistui taidemaalariksi mutta siirtyi myöhemmin kritiikin pariin. Hän aloitti kriitikkona Kauppalehdessä. Routio toimi Uuden Suomen ja Kauppalehden kuvataidekriitikkona 20 vuotta 1970- ja 1980-luvuilla.
Teoksia

Kolme poikaa ja Musta Rudolf : nuorison jännityskirja. Gummeruksen nuorten kirjasto 32.    Gummerus 1957  (nimimerkillä Mikko Mykkänen)
Hurjapää puussa. Nuorten toivekirjasto 156.    WSOY 1964
Minne menet kuvataide? : pahaa puhetta uusista ismeistä.     WSOY 1966
A. Hakkarainen

Aaro Hakkarainen, kirjailijanimi A. Hakkarainen (12. syyskuuta 1848 – (haudattu 22. lokakuuta) 1931 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa asunut kansanrunoilija ja arkkiveisujen tekijä.
Ensimmäisiä runoja Hakkarainen kokoili alle 20-vuotiaana kuten runot "Lauluja nälkävuodesta 1967", "Konstikauppiaista", ja "Äkäisistä äideistä". Kaikkiaan vuoteen 1920 saakka Hakkarainen oli kokoillut yli 40 runoa. Hakkaraisen runoista voidaan mainita myös "Runo Nurmes-kauppalasta ja L. 1 v. 1911" sekä omalla kustannuksellaan Savonlinnassa vuonna 1903 julkaisemansa "Runo huonosta ajasta".
Hakkarainen oli alkujaan ammatiltaan poliisi ja hänen poikansa oli maanmittausinsinööri ja näytelmäkirjailija Aaro Hakkarainen. Hakkaraisen ensimmäinen puoliso oli Greta Lovisa (o.s. Rissanen; kuollut 1885). Toinen puoliso oli Hilda (o.s. Kähkönen). Viimeisinä vuosinaan Hakkarainen asui Kuopion Karhossa.
Teoksia

Runo sunnuntaista ja juhlapäivistä. Etelä-Sawon kirjapaino, Savonlinna 1911
Kertomus Titanic-laiwan haaksirikosta. Pohjois-Karjalan kirjapaino, Joensuu 1912
Kuusi laulua : Laulu Kuopion kiwikirkosta, Titanickin hymni 1921, Piirileikkilauluja, Piirilaulu, Laulu. Savon työväen kirjapaino, Kuopio 1915
Historiallinen runo 1916 ihmiskunnan alkuajoilta ja nykyisestä naisten tasa-arvolta. Sanan walta, Kuopio 1916
Laulu weljesmurhasta huhtikuulta 1916 Iisalmenpit. Pörsämäenkylästä. Sanan walta, Kuopio 1916
Runo 1916 maataloudelliselta alalta. Sanan walta, Kuopio 1916
Laulu Kalliista ajasta w. 1919, Laulu Euroopan sodasta 1931/7 14. Sanan walta, Kuopio 1917
Laulu 1917 Nicolai II:sta ja Rasputiinista. Sanan walta, Kuopio 1920
Laulu Valkoisen Suomen kieltolaista v. 1914. Tekijä, Kuopio 1924
Aftersun – päivämme auringossa

| Aftersun – päivämme auringossa> Aftersun |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Charlotte Wells
Käsikirjoittaja:  Charlotte Wells
Tuottaja:   Adele Romanski  Amy Jackson  Barry Jenkins  Mark Ceryak 
Säveltäjä:  Oliver Coates
Kuvaaja:  Gregory Oke
Leikkaaja:  Blair McClendon
Pääosat:   Paul Mescal  Frankie Corio  Celia Rowlson-Hall 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   BBC Film  Screen Scotland  Tango Entertainment  British Film Institute  Pastel Productions  Unified Theory 
Levittäjä:   Mubi (Yhdistynyt kuningaskunta)  A24 (Yhdysvallat) 
Ensi-ilta:   2022-5-2121. toukokuuta 2022 (Cannes)  2022-10-2121. lokakuuta 2022 (Yhdysvallat)  2022-11-1818. marraskuuta 2022 (Yhdistynyt kuningaskunta)  2023-4-1414. huhtikuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  8 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aftersun – päivämme auringossa (engl. Aftersun) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-brittiläinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Charlotte Wells (debyytti elokuvantekijänä). Sen pääosia esittävät Paul Mescal, Frankie Corio ja Celia Rowlson-Hall.
Elokuvan sijoittuu 1990-luvulle, ja kertoo Sophiesta (Corio), 11-vuotiaasta tytöstä sekä hänen masentuneesta isästään, Calumista (Mescal), jotka ovat lomamatkalla turkkilaisessa lomakeskuksessa Calumin 31. syntymäpäivän aattona.
Aftersun – päivämme auringossa sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2022, missä se palkittiin tuomariston palkinnolla. Suomen-ensi-iltansa se sai 14. huhtikuuta 2023. Elokuva sai ylistävän vastaanoton, ja erityisesti Wellsin ohjausta ja käsikirjoitusta sekä Corion ja Mescalin roolisuorituksia kehuttiin. Mescal sai roolistaan myös parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden vuoden 2023 gaalassa. Sight & Sound -elokuvalehti myös nimesi elokuvan vuoden 2022 parhaaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Mescal  | … |  Calum   |
|  Frankie Corio  | … |  Sophie   |
|       Celia Rowlson-Hall  | … |  Sophie aikuisena   |
|  Sally Messham  | … |  Belinda   |
|  Brooklyn Toulson  | … |  Michael   |
|  Spike Fearn  | … |  Olly   |
|  Harry Perdios  | … |  Toby   |
|  Ruby Thompson  | … |  Laura   |
|  Ethan James Smith  | … |  Scott   |
|  Kayleigh Coleman  | … |  Jane   |
Aiheesta muualla

Aftersun Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Aleksandr Ivantšenkov

| Aleksandr Ivantšenkov |
| --- | --- |
 Vladimir Kovaljonok JA Aleksandr Ivanchenkov neuvostoliittolaisessa postimerkissä vuonna 1978.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1940 (ikä 84)  Ivantejevka, Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta
Ura
Aika avaruudessa:  147 vuorokautta
Valittu avaruuslentäjäksi:  27. maaliskuuta 1973
Eläköityminen:  3. marraskuuta 1993
Lennot

 :  Sojuz 29
 
:  Sojuz T-6
 
Aleksandr Ivantšenkov (ven. Александр Сергеевич Иванченков, s. 28. syyskuuta 1940 Ivantejevka, Venäjän neuvostotasavalta) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti.
Hänet valittiin kosmonautiksi 27. maaliskuuta 1973. Hän lensi Sojuz 29- ja Sojuz T-6 -avaruusaluksilla viettäen kaikkiaan 147 vuorokautta avaruudessa. Hän siirtyi eläkkeelle 3. marraskuuta 1993.
Hän on naimisissa, ja perheessä on yksi lapsi.
Aleksandr Ivanov (täsmennyssivu)

Aleksandr Ivanov (ven. Александр Иванов) on seuraavien henkilöiden nimi:
Aleksandr Ivanov (1806–1858), venäläinen taidemaalari
Aleksandr Ivanov (1898–1984), neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja
Aleksandr Ivanov (s. 1993), venäläinen kävelijä
Aleksandr Ivanov (s. 1982), venäläinen keihäänheittäjä
Aleksandr Ivanov (s. 1994), valkovenäläinen laulaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aleksandr Ivanov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aleksandr Izmodenov

| Aleksandr Izmodenov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aleksandr Georgijevitš Izmodenov
Syntynyt: 3. toukokuuta 1938 Sredneuralsk, Sverdlovskin alue
Kuollut: 30. elokuuta 2022 (84 vuotta)
Jääpallon pelaaja
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: Spartak Jaroslavl
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1956–1975 | SKA-Sverdlovsk |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 525 | (272) |
Maajoukkue
| 1957–1971 | Neuvostoliitto | 40 | (21) |
Valmennusura
1984–: SKA-Sverdlovsk

Aleksandr Georgijevitš Izmodenov (ven. Александр Георгиевич Измоденов, 3. toukokuuta 1938 – 30. elokuuta 2022) oli venäläinen jääpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa oli Sredneuralsk Sverdlovskin alueella. Myöhemmin hän edusti uransa aikana vuodesta 1956 lähtien nykyisen Jekaterinburgin SKA-Sverdlovskia aina vuoteen 1971. Hän lukeutui myös Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi saman jekaterinburgilaisseuran johto- ja valmennustehtävissä.
Urallaan hän saavutti:
7 jääpallon maailmanmestaruutta vuosina 1957, 1961, 1963, 1965, 1967, 1969 ja 1971
8 Neuvostoliiton jääpallomestaruutta vuosina 1956, 1958, 1959, 1960, 1962, 1966, 1968 ja 1971
6 Neuvostoliiton jäapallomestaruushopeaa vuosina 1957, 1961, 1963, 1965, 1967 ja 1969
2 Neuvostoliiton jäapallomestaruuspronssia vuonna 1964 ja 1970
Aktiiviuransa jälkeen vuodesta 1984 Izmodenov toimi SKA Sverdlovskin joukkueenjohtajana ja valmentajana.
Yksityisomaisuus

Yksityisomaisuus on yksityisen henkilön omaisuutta. Yksityisomaisuus on erotettavissa julkisesta omaisuudesta, jolla viitataan valtion tai yhteisön omistukseen. Yksityisomistus syntyi teollisen vallankumouksen myötä 1700-luvun alussa [lähde? ] ja se korvasi kartanotalouden ja ammattikuntalaitoksen, jotka pohjautuivat työntekijöiden omistamiseen.
Poliittinen tavoite

Konservatismissa yksityinen omistusoikeus on tärkeä osa laillisen yhteiskuntajärjestyksen ylläpitämistä. Yksityinen omistusoikeus kuuluu sellaisenaan konservativiisiin arvoihin riippumatta yksityisen omistusoikeuden taloudellisista vaikutuksista. Yksityisen omistusoikeuden säilyminen yhteiskunnassa muodostaa sellaisenaan konservatiivisen tavoitteen.
Yksityinen omistusoikeus on arvo sinänsä, koska yksityinen omistusoikeus vahvistaa kansakunnan sisäistä lujuutta ja vakiintuneita elämänmuotoja ja koska yksityinen omistusoikeus kuuluu sellaisenaan kansalaisen perusoikeuksiin. Yksityinen omistusoikeus on myös välttämätön markkinatalouden edellytys.
Kritiikki

Marxismi ja sosialismi erottelevat yksityisomaisuuden ja "henkilökohtaisen omaisuuden". Näiden mukaan yksityisomaisuudet ovat tuotannon välineitä, kuten tehtaita, suhteessa yksityisyrityksiin, jotka pohjautuvat sosialistiseen tuotantoon. Jälkimmäisellä tarkoitetaan kuluttajatavaroita tai yksilön valmistamia tavaroita. Historiallisessa merkityksessään "omaisuus" on tarkoittanut maaomaisuutta kapitalismin syntyyn saakka, jolloin omaisuudesta tuli yksi tuotantokeino. Siitä lähtien omaisuus on arkikielessä muuntunut kattamaan henkilökohtaisen omistuksen ja yksilön ei-tuottavan omaisuuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yksityisomaisuus Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Private property
Käännös suomeksi
X68000

| Sharp X68000 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Sharp
Kehittäjä:  Sharp
Tyyppi:  mikrotietokone
Julkaistu:  1987
Mukana toimitettu käyttöjärjestelmä:  Human68K
Suoritin:  Motorola 68000
Massamuisti:  levykeasema (5 1/4), kiintolevy (valinnainen) 20–80 MB
Keskusmuisti:  1–4 MB
Sharp X68000 (tunnetaan myös lyhenteellä X68K) oli ainoastaan Japanissa julkaistu mikrotietokone. Tietokone oli Sharpin valmistama ja se julkaistiin vuonna 1987. Tietokonetta kutsuttiin "henkilökohtaiseksi työasemaksi" ja se sai huomiota grafiikkaominaisuuksien ansiosta.
Ensimmäisessä julkaistussa X68000:n mallissa oli 10 megahertsin Motorola 68000 -suoritin, 1 megatavua keskusmuistia ja sen mukana ei toimitettu kiintolevyä. 
Ensimmäinen malli sisälsi saman keskussuorittimen kuin Amiga 500 ja Atari ST, mutta se toimi vähän korkeammalla kellotaajuudella. Laite oli muutenkin näitä koneita tehokkaampi.
Vuonna 1993 julkaistussa viimeisessä X68030:n mallissa oli jo 25 megahertsin Motorola 68030 -suoritin, 4 megatavun keskusmuisti ja valinnainen 80 megatavun SASI- tai SCSI-kiintolevy. Keskusmuisti oli laajennettavissa 12 megatavuun.
Lisäkorteista MIDI-kortit olivat tunnusomaisia koneelle. Monet pelit sisälsivät MIDI-tuen.
Koneessa on kaksi peliohjainporttia, joiden liitin on Atari-tyyppinen 9-nastainen D-liitin. Standardi on yhteneväinen MSX-standardin kanssa ja käytössä on kaksi eri toimintonappia. Chelnov-pelin mukana tulee adapteri Sega Mega Driven peliohjaimille.
Käyttäjäyhteisö on edelleen aktiivinen ja lisäkorttien avulla koneessa on nykyään käytettävissä myös ulkoiset USB-levyt.
Käyttöjärjestelmä

X68K:ssa oli Hudson Softin kehittämä DOS käyttöjärjestelmä, Human68K.
Varhaisissa versioissa oli VS-niminen graafinen käyttöliittymä, mutta myöhemmät versiot käyttivät SX-WINDOWS -nimistä käyttöliittymää.
Käyttöjärjestelmässä nähtävämmin oli MS-DOS:n kanssa samankaltaiset komentokäskyt jotka syötettiin englanniksi, mutta tuloste oli englannin ja japanin kanji ja kana-merkistöjen yhdistelmiä.
Ohjelmisto ladattiin joko 5 1/4 levykkeeltä tai järjestelmän kiintolevyltä. Pelit käynnistyivät myös levykkeiltä, jotka sisälsivät yleensä supistetun version Human68K:sta.
Pelit

X68:lle tuotettiin monia aikansa kolikkopelikäännöksiä. Laitteelle tehtyjä pelejä olivat muun muassa Parodius, Final Fight, Downtown Nekketsu Monogatari, Street Fighter 2, Ghosts 'n Goblins, Akumajou Dracula (Castlevania) ja monet muut tunnetut kolikkopelit. Kolikkopelikäännökset olivat oman aikansa parhaita kotikonekäännöksiä ja monet arcade-käännökset, kuten Dragon Spirit ovat kaikilta osin lähes identtisiä alkuperäisen kanssa.
Mallit

Tietokoneesta oli useita malleja:
X68000
X68000 ACE-HD
X68000 ACE
X68000 EXPERT
X68000 EXPERT-HD
X68000 PRO
X68000 PRO-HD
X68000 EXPERT II
X68000 EXPERT II-HD
X68000 PRO II
X68000 PRO II-HD
X68000 SUPER-HD
X68000 SUPER
X68000 XVI
X68000 XVI-HD
X68000 CompactXVI
X68030
X68030 -HD
X68030 Compact
X68030 Compact-HD
Erikoispiirit

Koneessa käytettiin myös erikoispiirejä tehtäviin kuten näyttötoimintoihin.
Suoritin ei ollut Motorolan valmistama vaan Hitachin valmistama HD68HC000-klooni.
Äänipiirejä oli kaksi: Yamaha YM2151 ja OKI MSM6258.
Kuvia

X68000ACE – 20 Mt HD
X68000:n näppäimistö
Aaliyah

| Aaliyah |
| --- | --- |
 Aaliyah Berliinissä toukokuussa 2000
Henkilötiedot
Koko nimi:  Aaliyah Dana Haughton
Syntynyt: 16. tammikuuta 1979 Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 25. elokuuta 2001 (22 vuotta) Marsh Harbour, Abaco, Bahama
Ammatti:  laulaja, tanssija, näyttelijä, malli
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1991–2001
Tyylilajit:  R&B, pop, hip hop
Levy-yhtiöt:   Blackground  Jive  Atlantic  Virgin  Universal 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aaliyah (oik. Aaliyah Dana Haughton; 16. tammikuuta 1979 Brooklyn, New York – 25. elokuuta 2001 Abaco, Bahama) oli yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä. Hän kuoli 22-vuotiaana lento-onnettomuudessa Bahamalla musiikki­videon kuvauksiin liittyvällä matkalla.
Varhainen elämä

Aaliyah Dana Haughton syntyi vuonna 1979 Brooklynissa New Yorkissa. Hän oli Diane ja Michael Haughtonin toinen ja nuorin lapsi.[lähde? ] Aaliyahin ollessa viisi­vuotias perhe muutti Detroitiin Michiganiin.[lähde? ]
Aaliyah alkoi esiintyä jo nuorena ja kilpaili muun muassa 11-vuotiaana kyky­ohjelma Star Searchissa sisään 1989. Hän esiintyi samana vuonna myös Las Vegasissa setänsä Barry Hankersonin entisen vaimon Gladys Knightin kanssa. Hän solmi ensimmäisen levytyssopimuksensa 12-vuotiaana.
Ura

Aaliyah’n debyyttialbumi Age Ain’t Nothing but a Number julkaistiin vuonna 1994, jolloin hän oli vasta 15-vuotias. Albumia oli tuottamassa R&B-laulaja R. Kelly, jonka kanssa Aaliyah’n huhuttiin salaa avioituneen alaikäisyydestään huolimatta. Vibe-lehti julkaisi parin 31. elokuuta 1994 Illinoisissa päivätyn avioliittotodistuksen, jossa Aaliyah’n iäksi oli merkitty 18. Avioliitto kuitenkin kumottiin seuraavan vuoden helmikuussa Aaliyah’n vanhempien toimesta. Hän itse ei halunnut kommentoida suhdettaan Kellyyn.
Albumia Age Ain’t Nothing but a Number myytiin platina­levyyn oikeutettavan määrän. Sen suosio perustui erityisesti menestyneille äänitteille ”Back & Forth” ja ”At Your Best (You Are Love)”. Aaliyah’n toinen albumi One in a Million julkaistiin vuonna 1996, ja sitä myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta. Sitä oli tuottamassa Timbaland, ja sillä vieraili muun muassa rap-artisti Missy Elliott.
Aaliyah äänitti vuonna 1997 Anastasia-elokuvan teemakappaleen ”Journey to the Past” ja esitti sen myös Oscar-gaalassa, jossa kappale oli ehdolla parhaasta laulusta. Aaliyah levytti elokuvaan Eläintohtori (1998) kappaleen ”Are You That Somebody?”, joka nousi R&B-listojen ykköseksi ja toi Aaliyah’lle ensimmäinen Grammy-ehdokkuutensa. Hän päätyi elokuviin ja näytteli toimintaelokuvassa Romeon on kuoltava (2000). Hän myös tuotti elokuvan soundtrackin ja esitti singlen ”Try Again”, mistä hän sai toisen Grammy-ehdokkuutensa.
Aaliyah’n kolmas albumi Aaliyah julkaistiin heinä­kuussa 2001. Se nousi Billboardin albumi­listan toiseksi. Samana vuonna hän näytteli pää­osaa vampyyri­elokuvassa Kadotettujen kuningatar. Sen jälkeen hän sai roolin Matrixin kahteen jatko-osaan. Aaliyah oli ehtinyt kuvata osan The Matrix Reloadedin kohtauksista ennen kuolemaansa. Hänen korvaajakseen valittiin Nona Gaye.
Aaliyah’n oli tarkoitus esiintyä elo­kuvassa Honey, mutta hän kuoli  lento-onnettomuudessa juuri ennen kuvausten alkamista.
Kuolema

Aaliyah sai surmansa 25. elokuuta 2001 lento-onnettomuudessa Abacon saarella Bahamalla ollessaan paluu­matkalla "Rock the Boat" -musiikkivideonsa kuvauksista. Cessna 402 -tyyppisessä pien­lento­koneessa oli kaikkiaan yhdeksän henkilöä, jotka kaikki kuolivat heti nousun jälkeen tapahtuneessa maahan­syöksyssä. Lento­koneessa oli runsas yli­kuormitus (320 kg) eikä sitä ollut huollettu määräysten mukaisesti. Lisäksi mies­pilotin verestä löytyi alkoholi- ja kokaiinijäämiä eikä hänen lento­lupansa ollut kunnossa. Kuoleman­syyn­tutkimuksen mukaan Aaliyah oli saanut pahoja palo­vammoja ja kovan iskun päähänsä. Lisäksi hän kärsi pahasta šokista ja hänellä oli heikko sydän. On luultavaa, ettei Aaliyah olisi toipunut saamistaan vammoista, vaikka olisikin jäänyt henkiin. Aaliyah’n hautajaiset pidettiin 31. elokuuta 2001.
Diskografia

Age Ain’t Nothing but a Number (1994)
One in a Million (1996)
Aaliyah (2001)
Filmografia

Romeon on kuoltava (2000)
Kadotettujen kuningatar (2002)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aaliyah Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (englanniksi)
Aaliyah Internet Movie Databasessa. (englanniksi)