stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vapautuksen teologia
Oppi > Raamatullinen argumentointi

Yksi Gutierrezin ja muiden vapautuksen teologien käyttämistä raamatullisista kirjoista on Exodus. Vapautusteologien mukaan Ilmestyskirjassa käsitellään historiallista sortoa ja vapautusta, jota ihmiskunta johtaa Kristuksen esimerkin eikä niinkään Jumalan ilmoitetun sanan kautta.
Vapautuksen teologit lukevat Raamattua vapautuskertomuksena ja antavat erityistä painoa kertomuksille israelilaisten vapautumiselle Egyptistä, profeettojen tuomion sanoille sortajia kohtaan sekä Jeesuksen köyhille ja hyljeksityille julistamalle ilosanomalle. Raamatun lukemisen tavoitteena pidetään halua soveltaa Raamatun vapauttavia näkemyksiä Latinalaisen Amerikan tilanteeseen. Vapautuksen teologia pyrkii myös samaistamaan pelastuksen ja vapautuksen sekä painottaa pelastuksen sosiaalisia, poliittisia ja taloudellisia aspekteja.
Oppi > Suhtautuminen yhteiskuntaan

Vapautuksen teologia suhtautuu kriittisesti kapitalismiin ja puhuu sosialismin puolesta. Vapautuksen teologit ovat viitanneet Karl Marxiin ja nähneet marxismin “yhteiskunnallisen analyysin välineenä”, joka mahdollistaa latinalaisamerikkalaisen yhteiskunnan tämänhetkisen tilan tarkastelun. He katsovat marxismin myös antavan välineitä köyhien surkean elämäntilanteen parantamiseksi sekä tarjoavan poliittisen ohjelman vallitsevan yhteiskunnallisen järjestelmän purkamiseksi ja korvaamiseksi tasa-arvoisemmalla yhteiskunnalla.
Historia

Suuntauksen juuret johtavat vuoteen 1968, jolloin Medellínissä Kolumbiassa järjestettiin Latinalaisen Amerikan roomalaiskatolisten piispojen CELAM II -kongressi. Se julkisti tunnustuksen, että kirkko oli usein asettunut alueen sortohallitusten puolelle ja vakuutti, että tulevaisuudessa kirkko olisi köyhien puolella. Kolme vuotta myöhemmin perulainen teologi Gustavo Gutiérrez esitteli kirjassaan Vapautuksen teologia (1971) liikkeen määräävät teemat.
Liikkeen muita merkittäviä teologeja olivat brasilialainen Leonardo Boff, uruguaylainen Juan Luis Segundo ja argentiinalainen José Míguez Bonino, joista viimeinen oli poikkeuksellisesti protestantti.
Ruohonjuuritasolla alkunsa saanut vapautuksen teologia sai 1960-luvulla virallisen muodon, kun paavi Johannes XXIII vaati köyhien ja sorrettujen asettamista etusijalle. Myöhemmin katolinen kirkko on kuitenkin suhtautunut liikkeeseen varauksellisesti ja paavi Johannes Paavali II tuomitsi sen marxilaisena.
Muodot

Vapautuksen teologia on toiminut tulkinnallisena perustana useille eri vapautuksen teologian muodoille. Uudet vapautuksen teologian muodot ovat siirtäneet teologian painopistettä ortodoksisuudesta (suom. oikeaoppisuus) ortopraksiaan (suom. oikea toiminta), mikä heijastaa niiden ensisijaisen huolenaiheyhteisön tarpeita. Merkittävin vapautuksen teologian ääni nykyään on feministinen teologia.
Muodot > Musta teologia

Ensimmäinen sovellus vapautuksen teologiasta on musta teologia, jonka keskeisiä ajattelijoita ovat olleet Joseph R. Washington, Martin Luther King Jr. ja James Cone jonka keskeinen teos oli A Black Theology of Liberation (1970). Cone sovelsi Gutierrezzin ajatuksia Jumalan huolenpidosta köyhiä kohtaan afroamerikkalaisiin luodakseen teologian, jossa Jumala asettui mustien puolelle. Cone meni jopa niin pitkälle, että väitti Jumalan olevan musta. Cone väitti, että ollakseen todellinen kristitty, ihmisen pitäisi tulla hengellisesti mustaksi samaistumalla sorrettujen kokemuksiin. Vaikka nämä ajatukset kasvoivat enemmän akateemisissa piireissä kuin ruohonjuuritasollla, vapautuksen teologia tasoitti tietä postmoderneille ilmauksille kuten feministiteologialle.
Muodot > Feministiteologia

Feministiteologia pyrkii tarkastelemaan Raamattua ja perinteistä kristillistä teologiaa miesvaltaisen yhteiskunnan ja sen instituutioiden aiheuttaman sorron naiskokemusten näkökulmasta. Tärkeimpiä edustajia ovat olleet Mary Daly, Elizabeth Schussler Fiorenza, Letty Russell ja Rosemary Radford Ruether. Purkaessaan kristillistä teologiaa, feministiteologia on korostanut perinteisen teologian patriarkaalisuutta.
Feministiteologien mukaan erityisesti ortodoksinen teologia on jättänyt naiset huomioimatta ja että kristillisen teologian patriarkaalinen luonne on ollut vahingollista naisille. Tämän vuoksi feministiteologit nostavat naisten kokemukset teologian lähteeksi ja normiksi. Monet feministiteologit ovat kannattaneet myös klassisten jumalakuvausten ja kolminaisuusopin (Isä, Poika ja Pyhä Henki) hylkäämistä ja suosivat naisille myötämielisempiä kuvauksia.
Muodot > Queer-teologia

Feministiteologian tulkinta on viime vuosina omaksuttu ns. queer-teologian kannattajien toimesta. Queer-teologian kannattajat pyrkivät tulkitsemaan Raamattua ja luomaan teologiaa HLBT-näkökulmasta. Kaksi Queer-teologian kannalta huomattavinta edustajaa ovat Miguel A. De La Torre ja Patrick Cheng.
Muodot > Ekoteologia

Yhä useammat vapautusteologit ovat ryhtyneet kiinnittämään huomiota ympäristörasismiin. Tällaisia edustajia ovat muun muassa Robert Bullard, Bryan Massingale ja Laura Westra. Viime vuosina on noussut esiin ekologian ja talouden välisen yhteyden tiedostaminen ja luonnontilan vaikutukset köyhyyteen, taloudellisiin järjestelmiin ja sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen.
Ekoteologia edustaa monenlaisia kantoja, jotka pyrkivät yhdistämään ekologisia ja hengellisiä teemoja. Usein ekoteologiassa keskitytään enemmän mystisiin kuin opillisiin ja teologisiin näkökohtiin eletyssä  uskossa. Vihreä hengelllisyys nojaa yleensä biologiseen egalitarismiin, joka toimii ympäristöetiikan perustana.
Kirjallisuutta

Vuola, Elina: Köyhien Jumala. Johdatus vapautuksen teologiaan.  Helsinki:  Gaudeamus, 1991.  ISBN 951-662-529-0
Hopeakylkimuura

| Hopeakylkimuura |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Sclateria
Laji::  naevia
Kaksiosainen nimi
 Sclateria naevia  (Gmelin, 1788) 

Alalajit
 S. n. argentata  S. n. diaphora  S. n. naevia  S. n. toddi 
Katso myös
   Hopeakylkimuura Wikispeciesissä   Hopeakylkimuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeakylkimuura (Sclateria naevia) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Hopeakylkimuura kasvaa 14–15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Hopeakylkimuurakoiras on päästään, selästään ja siivistään harmaa. Siivissä on valkoisia pilkkuja. Rinta ja vatsa ovat valkoiset ja niissä on alalajista riippuen vaihteleva määrä harmahtavanruskeita juovia tai pilkkuja. Naaraslintu on päästään, selästään ja siivistään koirasta ruskeampi. Rinta ja vatsa ovat valkoiset ja kyljet punaruskeat.
Levinneisyys ja elintavat

Hopeakylkimuuraa tavataan länsi-itäsuunnassa Ecuadorista Brasiliaan ja pohjois-eteläsuunnassa Venezuelasta Bolivian pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja erityisesti se viihtyy jokien ja järvien rannoilla. Hopeakylkimuura liikkuu tavanomaisesti pareittain. Lajin ravintoa ovat hyönteiset ja hämähäkit.
Naaras
Thorstein Veblen

| Thorstein Veblen |
| --- | --- |
 Thorstein Veblen
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1857 Wisconsin, Yhdysvallat
Kuollut: 3. elokuuta 1929 (72 vuotta) Palo Alto, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  William Graham Sumner
Oppilaat:  Katharine Bement Davis
Tutkimusalue:  sosiologia, taloustiede
 Nimikirjoitus
Thorstein Bunde Veblen (alkuperäinen etunimi Torsten, 30. heinäkuuta 1857 – 3. elokuuta 1929) oli norjalais-yhdysvaltalainen sosiologi ja taloustieteilijä. Hän kuului institutionaalisen taloustieteen perustajiin. Veblen tunnetaan Yhdysvaltain talouden kriitikkona. Hänen tunnetuin teoksensa on Theory of the Leisure Class (1899, suom. Joutilas luokka, 2002). Veblen on tunnettu myös siitä, että hän kutsui kapitalismin varhaisvaihetta saalistamisen kulttuuriksi.
Elämänvaiheet

Veblen syntyi Wisconsinin Catossa Norjasta tulleeseen perheeseen. Hän oppi englannin jo varhain naapureiltaan ja koulussa. Koulutaipaleen Veblen aloitti viisivuotiaana. Perhe oli menestyksekäs ja painotti kasvatuksessa koulutuksen ja kovan työn merkitystä, minkä on arveltu vaikuttaneen Veblenin työssä näkyvään joutilaisuutta paheksuvaan asenteeseen.
Veblen sai alemman korkeakouluasteen tutkinnon taloustieteessä Carleton Collegesta vuonna 1880 opettajanaan John Bates Clark, joka oli tuolloin vielä nuoren uusklassisen taloustieteen johtavia teoreetikkoja. Ylemmän tutkinnon Veblen suoritti Johns Hopkinsin yliopistossa filosofi C. S. Peircen johdolla. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1884 Yalen yliopistossa laissez-faire-talouspolitiikkaa kannattaneen William Graham Sumnerin johdolla. Ehkä tärkein intellektuaalinen vaikutus Vebleniin oli tähän aikaan Herbert Spencerillä, jonka työt käsittelivät evoluutioaspektien soveltamista yhteiskunnan tutkimiseen.
Opiskelun jälkeen Veblen vietti kuusi vuotta lueskellen itsenäisesti perheensä maatilalla, jossa hän toipui malariasta. Vielä tohtorinakin hän jatkoi akateemisia taloustieteen opintojaan James Laurence Laughlinin johdolla Cornellin yliopistossa vuosina 1891–1892. Vuonna 1892 Veblenistä tuli professori tuolloin uudessa Chicagon yliopistossa. Hän toimi samalla myös Journal of Political Economyn toimittajana. Vuonna 1906 hän meni töihin Stanfordin yliopistoon. Tähän aikaan naimisissa ollut Veblestä levitettiin huhuja, että hänellä olisi ollut irtosuhteita muiden naisten kanssa. On arveltu, että huhujen tarkoitus oli vaikeuttaa ristiriitaisena hahmona tunnetun Veblenin uraa yliopistossa.
Vuonna 1911 Veblen siirtyi Missouri-Columbian yliopistoon taloustieteen laitoksen johtoon. Hän pysyi siellä vuoteen 1918, vaikkei erityisemmin pitänyt Missourista. Tuona vuonna hän muutti New Yorkiin ja The Dial -lehden toimittajaksi. Vuonna 1919 hän oli mukana perustamassa The New School for Social Research -nimistä oppilaitosta. Hän oli myös mukana Technical Alliance -liikkeessä, jonka tarkoitus oli soveltaa tieteellisiä keinoja hyvinvoinnin parantamiseen yhteiskunnassa. Vuosina 1919-1926 Veblen jatkoi kirjoittamista ja osallistui The New Schoolin toimintaan.
Veblen palasi 1927 Palo Altoon, jossa hän kuoli 1929.
Teokset

The Theory of the Leisure Class . New York: MacMillan, 1899. Teoksen verkkoversio. Myös: Project Gutenberg
Joutilas luokka.  (The theory of the leisure class)  Suomentanut Tiina Arppe ja Sulevi Riukulehto. Art House, 2002.
The Theory of Business Enterprise.  New York:  Charles Scribner's Sons, 1904.
The Instinct of Workmanship and the State of the Industrial Arts.  New York:  MacMillan, 1914.  Teoksen verkkoversio.
Imperial Germany and the Industrial Revolution.  New York:  MacMillan, 1915.  Teoksen verkkoversio.
An Inquiry into the Nature of Peace and the Terms of Its Perpetuation.  New York:  MacMillan, 1917.  Teoksen verkkoversio. Myös: Project Gutenberg
The Higher Learning In America: A Memorandum On the Conduct of Universities By Business Men.  New York:  B. W. Huebsch, 1918.  Teoksen verkkoversio.
The Place of Science in Modern Civilisation and Other Essays.  New York:  B. W. Huebsch, 1919.  Teoksen verkkoversio. Project Gutenberg
The Vested Interests and the Common Man.  New York:  B. W. Huebsch, 1919.  Teoksen verkkoversio.
The Engineers and the Price System.  New York:  B. W. Huebsch, 1921.
Absentee Ownership and Business Enterprise in Recent Times: The Case of America.  New York:  B. W. Huebsch, 1923.
Aiheesta muualla

McMaster University: Archive for the History of Economic Thought (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Theory of the leisure class, 1924
Harja-argusfasaani

| Harja-argusfasaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Alaheimo::  Phasianinae
Suku::  Rheinardia 
Laji::  ocellata
Kaksiosainen nimi
 Rheinardia ocellata  (Elliot, 1871) 
Katso myös
   Harja-argusfasaani Wikispeciesissä   Harja-argusfasaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harja-argusfasaani (Rheinardia ocellata) on  aitokanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Kaakkois-Aasiasta.
Taksonomia

Harja-argusfasaani on usein jaettu kahteen alalajiin, jotka ovat Malesiassa tavattava R. o. nigrescens ja Laosissa ja Vietnamissa elävä R. o. ocellata. Morfologisten ja ääntelyn erojen perusteella ne on kuitenkin erotettu lajeiksi Rheinardia ocellata ja Rheinardia nigrescens.
Koko ja ulkonäkö

Harja-argusfasaanikoiras voi kasvaa 190–240 cm pitkäksi, ja suurin osa tästä on pyrstöä. Naaraan pituus on noin 75 cm. Lajin koiras on väriltään tumman ruskea, lähes musta. Ruumiissa on runsaasti pieniä valkoisia täpliä. Kurkku on valkoinen. Päälaella on ruskea harja. Harja-argusfasaaninaaras ei ole yhtä tumma kuin koiras.
Levinneisyys ja elintavat

Harja-argusfasaania tavataan Laosista ja Vietnamista. Sen elinympäristöä ovat kukkuloiden ainavihannat metsät. Lajin ravintoa ovat hyönteiset, sammakot ja hedelmät.
Harja-argusfasaani luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä ja määrä on laskussa. Kantaa uhkaa erityisesti metsästys ravinnoksi ja pyydystäminen lemmikiksi. Myös metsien hakkuut ovat uhka.
Karviainen (Halikko)

Karviainen on kylä Salon kaupungin alueella Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Halikonlahden rannalla ja oli aikoinaan Angelniemen kunnan itäisin kylä. Mannerosan lisäksi kylään kuuluu itäpuoli Luotsisaaresta. Saaren ja mannerosan väliin jäävää vesialuetta kutsutaan Karviaistensalmeksi.
Karviainen sijaitsee Vartsalantien varrella ja Kaninkolan eksklaavin Syrjänkulman ja Valttilan kylän välissä. Valttilan ja Karviaisen rajalla virtaa Halikonlahteen laskeva Karviastenoja. Tien ja meren välinen kaistale on käännetty viljelysmaaksi. Kylän pohjoisosa on korkeaa ja metsäistä kalliomaastoa.
Karviainen on pysyvästi asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla. 1560-luvulla kylässä oli kaksi kantatilaa. Kylän historiallinen kylätontti on edelleen asutuskäytössä, joskin kantatilat ovat sulautuneet yhteen. Nykyisen asutuksen painopiste sijaitsee tien varressa kylän itärajalla, jossa se muodostaa yhteenkasvaneen omakotialueen Syrjänkulman ja Vartsalan kanssa.
Puhkeamaton rengas

Aukileikattu itsensä kannattava rengas.
Puhkeamaton rengas on autossa tai muissa ajoneuvoissa käytettävä rengas, joka puhkeamisestaan huolimatta pysyy käyttökelpoisena.
Renkaiden luokat

Puhkeamattomat renkaat voidaan jakaa kolmeen ryhmään niissä käytetyn tekniikan perusteella. lähde?
Itsensä kannattava rengas. Itsensä kannattavassa renkaassa renkaan ulkosyrjät pitävät renkaan muodossaan vaikka ilmanpaine renkaassa alenisikin.
Itsensä paikkaava rengas. Renkaassa on ylimääräinen kerros, joka kykenee sulkemaan pienet reiät. Renkaat voidaan täyttää myös jollain aineella (esimerkiksi uretaanikumilla).
Ulkoisesti tuettu rengas. Renkaan ulkopuolelle on kiinnitetty kehä, joka kykenee kannattamaan auton painon.
Muuta

Puhkeamattomia renkaita on käytetty ralliautoissa.kenen mukaan?. Puhkeamattomia renkaita käytetään myös panssaroiduissa autoissa, jotta renkaan puhkeaminen ei keskeyttäisi matkaa. Puhkeamaton rengas painaa noin 1-2 kiloa normaalia rengasta enemmän. Puhkeamattomat renkaat lisäävät polttoaineenkulutusta huomattavastikenen mukaan?, josta johtuen niiden käyttö ei siviiliajoneuvoissa ole yleistä.
Olivetti

| Ing>  C. Olivetti & C. SpA |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Futuro si scrive con la O
Perustettu:  1908
Toimitusjohtaja:  Patrizia Grieco
Puheenjohtaja:  Francesco Forlenza
Kotipaikka:  Ivrea, Italia
Tuotteet:  tietokoneet, tulostimet, kirjoituskoneet
Henkilöstö:  80 000 (suurimmillaan) 480 (31.12.2018)
Emoyhtiö:  Telecom Italia
Kotisivu:  Olivetti.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olivetti Summa 19 -laskukoneen muotoili Ettore Sottsass.
Olivetti oli italialainen toimistolaitteiden ja -tarvikkeiden valmistaja, joka toimi vuodesta 1908 vuoteen 2003, jolloin se yhdistyi Telecom Italian kanssa. Olivetti valmisti muun muassa laskimia, kirjanpitokoneita, kirjoituskoneita, tietokoneita, tulostimia ja kopiokoneita. Se oli 1970-luvulla Euroopan suurin konttorikonevalmistaja, joka tunnettiin kekseliäistä ja hyvin muotoilluista tuotteistaan. Yrityksen huippukausi ulottui 1950-luvulta 1980-luvulle, jona aikana Olivetti oli yksi ihailluimmista italialaisyrityksistä ja työllisti jopa 80 000 henkilöä. Nykyisin Olivetti on Telecom Italian pienehkö tytäryhtiö, joka työllistää enää alle 500 ihmistä. Olivetti-nimellä on julkaistu viime vuosinamilloin? Olipad-tablettitietokoneita ja Oliphone-älypuhelimia.lähde?
Historiaa

Olivettin perusti italialainen Camillo Olivetti vuonna 1908 Ivreassa, lähellä Torinoa. Olivetti teki aluksi kirjoituskoneita ja vuodesta 1948 alkaen sähköisiä laskimia. Vuonna 1925 Camillo Olivetti lähetti poikansa Adrianon Yhdysvaltoihin opiskelemaan uusia tehdastuotantomenetelmiä, joita tämän palattua alettiin soveltaa yrityksen toimintaan. Vuonna 1938 yrityksen johto siirtyi Adriano Olivettille, ja Olivettista tuli Italian toiseksi suurin vientiyritys ja alansa johtaviin kuuluva valmistaja Euroopassa.
Sekä Camillo että etenkin Adriano Olivetti pitivät muotoilua ja arkkitehtuuria olennaisena osana Olivettin yrityskuvaa. Yhtiön tuotteita muotoilivat muiden muassa Ettore Sottsass ja Mario Bellini sekä toimitiloja ja työväen asuinalueita muun muassa Le Corbusier, Louis Kahn ja Gae Aulenti. Vuosina 1950–1968 Olivettin taiteellisena johtajana toimi Giovanni Pintori.
1950- ja 1960-lukujen vaihteessa Olivetti osti Yhdysvalloista kirjoituskoneyhtiö Underwoodin, ja toimi siitä lähtien Pohjois-Amerikan markkinoilla nimellä Olivetti-Underwood. 1960-luvun lopulla Olivettin Programma 101 oli tunnetuimpia ohjelmoitavia laskimia ja sanottu myös ensimmäiseksi henkilökohtaiseksi tietokoneeksi. Yhdysvaltojen avaruushallinto Nasa osti laitteita miehitetyn kuulento-ohjelmansa Apollo 11:n käyttöön.
1970-luvun lopulla Olivettin uudeksi pääjohtajaksi tuli Carlo di Benedetti, joka saneerasi yhtiötä rajusti ja irtisanoi tuhansia, muun muassa kaikki muut silloiset johtohenkilöt. Vuonna 1982 ryhtyi kopiokoneissa ja muussa toimistotekniikassa yhteistyöhön japanilaisen Sharpin kanssa. Samana vuonna yhdysvaltalainen pankkiautomaattien valmistaja Docutel osti Olivettin USA:n-tytäryhtiön, ja Olivettista tuli kaupassa Docutelin suurin omistaja. Vuonna 1985 AT&T tuli mukaan yhteistyöhön. Samana vuonna Olivetti osti brittiläisen Acorn Computersin.
Vuonna 2003 Olivetti fuusioitui Telecom Italian kanssa, josta se omisti tuolloin jo enemmistön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olivetti Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Hopeakalat

| Hopeakalat |
| --- | --- |
 Hopeakala (Elops saurus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Tarponikalat Elopiformes
Heimo::  Hopeakalat Elopidae  Bonaparte, 1832
Suku::  Elops  Linnaeus, 1766
Lajit
 Veitsihopeakala (Elops affinis)  Elops hawaiensis  Elops lacerta  Elops machnata  Hopeakala (Elops saurus)  Elops senegalensis  Elops smithi 
Katso myös
   Hopeakalat Wikispeciesissä   Hopeakalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hopeakalat, aikaisemmalta nimeltään tenpounderit (Elopidae) on tarponikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit elävät trooppisissa ja subtrooppisissa vesissä.
Taksonomia

Varhaisimmat hopeakalafossiilit on ajoitettu myöhäiselle liitukaudelle. Nykyään heimoon kuuluu ainoastaan yksi suku Elops. Sukuun kuuluu 7 lajia, joskin lajien määrästä on epäselvyyttä ja eräät luonnontieteilijät katsovat lajeja olevan vähemmän. Toisinaan tarponit (Megalopidae) sijoitetaan kuuluvaksi tähän heimoon.
Anatomia

Hopeakaloista suurin Elops machnata voi saavuttaa metrin pituuden, muut lajit jäävät pienemmiksi. Kalojen ruumis on solakka ja hieman litistynyt, suu sijaitsee ruumiin kärjessä ja silmät ovat suuret. Lajien suomut ovat pienet ja hopeanväriset. Hopeakalojen pyrstö on suurikokoinen ja voimakkaasti haarautunut. Hopeakalojen poikaset muistuttavat ankeriaskalojen poikasia ja ovat läpikuultavia.
Levinneisyys

Hopeakalalajeja tavataan läheltä rannikkoa trooppisissa ja subtrooppisissa vesissä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne ovat pääosin mereisiä kaloja, mutta toisinaan niitä tavataan myös murto- ja makeista vesistä. Monet hopeakalat ovat urheilukalastuksen kohteita.
Joakim Brodén

| Joakim Brodén |
| --- | --- |
 Joakim Broden esiintymässä lokakuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1980 (ikä 44)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti, ruotsi
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  heavy metal, power metal
Soittimet:  kosketinsoittimet, laulu, kitara
Yhtyeet:  Sabaton
Levy-yhtiöt:  Underground Symphony Black Lodge Nuclear Blast
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joakim ”Jocke” Brodén (s. 5. lokakuuta 1980) on ruotsalaisen Sabaton-yhtyeen laulaja-laulunkirjoittaja ja keulahahmo.
Brodén käyttää esityksissään erityistä liiviä, johon on niitattu metallilaattoja. Brodén on kotoisin Falunista. Hänen äitinsä on tšekkiläinen. Joakim Brodén ja Pär Sundström ovat Sabatonin ainoat yhtyeessä vaikuttavat perustajajäsenet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joakim Brodén Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
| n k Sabaton |
| --- | --- |
 Joakim Brodén  Pär Sundström  Chris Rörland  Hannes van Dahl  Thobbe Englund   Richard Larsson  Rikard Sundén  Oskar Montelius  Daniel Mullback  Daniel Mÿhr  Robban Bäck  Tommy Johansson 
Studioalbumit:  Primo Victoria  Attero Dominatus  Metalizer  The Art of War  Coat of Arms  Carolus Rex  Heroes  The Last Stand  The Great War  The War To End All Wars 
Kokoelma-albumit:  Fist for Fight  Metalus Hammerus Rex 
Muuta:  diskografia  Luettelo Sabatonin kappaleista 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz
Myllyperä

Myllyperä on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee entisen Angelniemen kunnan alueella Kemiön saaressa Halikonlahden rannalla. Myllyperän naapurikylät ovat Ahtmaa, Sapalahti ja Paatelmaa.
Myllyperä on myöhäiskeskiaikainen uudisasutuskylä. Se on kuulunut alun perin Kemiön pitäjään ja edustaa Ahtmaan kanssa Angelniemen nuorinta asutusta. Kylässä on nimensä mukaisesti ollut iso mylly. Myllyperän kantatila on edelleen alkuperäisellä paikallaan, mutta muutoin kylä on hiljentynyt.