stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eila Pohjonen
Tuotanto

Pohjosen esikoisteos on vuonna 2002 julkaistu Puutarhakadun Ulla, joka kertoo pienen tytön elämässä sattuneista tapahtumista Jyväskylän Puutarhakadulla 1950-luvun Jyväskylässä. Kirjan kuvituksesta ja ulkoasusta vastasi Elise Luokkanen Pekka Halosen akatemiassa lopputyönään.
Toinen teos Kirjastokeijun urotyö ja muita keijusatuja julkaistiin joulukuussa 2007 ja se kertoo keijujen maailmasta. Kirja on saanut nimensä tarinasta, jossa kerrotaan "Kirjastokeijusta", jonka kirjasto aiotaan lakkauttaa. Teoksen on kuvittanut Tiina Ilola, joka on myös opiskellut Pekka Halosen akatemiassa.
2008 ilmestynyt Soliseva satulähde sisältää eri aiheisia satuja. Sen on kuvittanut Annemari Lehtonen ja julkaissut Sanasiivet.
2010 ilmestynyt teos Punainen lanka on jouluaiheinen lastenkirja. Kustantajana toimii edelleen Sanasiivet ja kuvittajana Annemari Lehtonen.
2016 ilmestynyt teos on  Marin ja hänen perheensä tarina. Kirja kertoo hyväksikäytöstä, ja mitä se saa aikaan.
2017 ilmestyi Eilan ensimmäinen runoteos Elämänmaku.Elämänmaku sisältää helppolukuisia, elämänmakuisia runoja. Runot ovat syntyneet iloista, suruista ja yllätyksistä joita elämällä on ollut runsain määrin tarjolla.
2018 Toukokuussa vuorossa on tositapahtumiin perustuva sukukertomus Juno-elämä antoi ja otti. Tämä kirja on sukutarinan ensimmäinen osa, joka kertoo orpotytöstä jonka vanhemmat pakenivat Krimin sotaa Suomenlinnaan. Juno oli huutolaistyttö, joka sai kasvaa lapsuutensa pappilassa.
Pohjonen on ison perheen äiti, joten hän on elämänsä aikana saanut lukea paljon lastenkirjoja ja harjoitellut tarinankerrontaa. 
Tarinat soveltuvatkin niin perheen pienimpien luettavaksi kuin aikuisillekin. Lukemista helpottavat isot koko sivun kuvat jotka täydentävät tarinaa.
Pohjonen on kirjoittanut satujen lisäksi paljon novelleja, runoja ja lehtiartikkeleita eri lehtiin.
Aiheesta muualla

Pohjosen kotisivut
Teokset

Puutarhakadun Ulla, SRK, 2002
Kirjastokeijun urotyö ja muita keijusatuja, Sanasiivet, 2007
Soliseva satulähde, Sanasiivet, 2008
Punainen lanka, Sanasiivet, 2010
Mari, Mediapinta 2016
Elämänmaku, Mediapinta 2017
Juno, Valmiixi 2018
Eila Rinne

| Eila Rinne |
| --- | --- |
 Rinne Tommi Rinteen kanssa tv-sarjassa Pidättekö ostereista? vuonna 1969.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eila Ilona Rinne
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1920 Viipuri
Kuollut: 19. tammikuuta 1991 (70 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kalevi Kahra
Lapset:  Tuula, Yrjö, Silja, Kimmo ja Jaana
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Eila Rinne, Eila Teikko
Aktiivisena:  1946-1990
Merkittävät roolit:   ”Aliina Laurila”  Täällä Pohjantähden alla 
Palkinnot
  1969 Pro Finlandia-mitali  
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Eila Ilona Rinne (oik. Kahra, ent. Teikko) (18. kesäkuuta 1920 Viipuri – 19. tammikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän syntyi Viipurissa maineikkaaseen Rinteen näyttelijäsukuun: Einari Rinne oli hänen isänsä, Jalmari Rinne ja Joel Rinne setiä. Hänen äitinsä oli näyttelijä Eine Laine.
Eila Rinne oli naimisissa näyttelijä Kalevi Kahran kanssa. Hän esiintyi useissa elokuvissa, muun muassa Täällä Pohjantähden alla (1968) Aliina Laurilan roolissa. Hän työskenteli myös Helsingin kaupunginteatterissa muun muassa musikaalissa Viulunsoittaja katolla Goldena. Omien rooliensa lisäksi hän toimi opettajana Teatterikorkeakoulussa.
Eila Rinne palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1969. Hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen. Rinne kuoli 70-vuotiaana vaikeaan sairauteen Helsingissä. Rinne on haudattu sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalle.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1946 | Menneisyyden varjo | Raili, Leimujen sisäkkö |
| 1946 | Kultainen kynttilänjalka | sairaanhoitaja |
| 1948 | Kilroy sen teki | sisäkkö |
| 1948 | Ruusu ja kulkuri | itkevä nuori nainen kirkossa |
| 1949 | Jossain on railo | neiti Thimélius, Thorénin sihteeri |
| 1952 | Rengasmatka eli peräkylän pikajuna | nainen |
| 1953 | Me tulemme taas | kyläläinen |
| 1953 | Tyttö kuunsillalta | sihteeri Saariaho |
| 1968 | Täällä Pohjantähden alla | Laurilan Aliina |
| 1969 | Punatukka | vuokraemäntä |
| 1971 | Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin | Kerttu Luodepohja |
| 1973 | Pohjantähti  | Laurilan Aliina |
| 1976 | Antti Puuhaara | Louhi, Pohjolan emäntä |
| 1980 | Tullivapaa avioliitto | Pekan äiti |
| 1982 | Ramses ja unet | Senebin vaimo / Teje  (äänet) |
| 1987 | Lain ulkopuolella | Aune Kyllikki Heikura, yläkerran vanhus |
Filmografia > Televisioelokuvat -ja sarjat

| Vuosi | Sarja/Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1963 | Kaverukset | Veera |
| 1963 | Lepakko | Ida, prinssin vieras |
| 1963-1967 | Me Tammelat | Bertta |
| 1965 | Hiltu ja Ragnar  | Riina, hänen vaimonsa |
| 1966 | Rahkeiset | Esteri Rahkeinen |
| 1966-1970 | Teatterituokio | useita rooleja |
| 1969 | Pidättekö ostereista? | rouva Boström |
| 1973 | Jegor Bulitsov | Ksenja |
| 1973 | Virtanen vastaan Järvinen  |  |
| 1975 | Sirkka ja Sakari | Sirkka |
| 1976 | Kultainen vasikka | Katariina Ahlroos |
| 1976-1977 | Omat jutut |  |
| 1977 | Viimeinen kesä | isoäidin ääni |
| 1984 | Hautajaiset | isoäiti |
| 1984 | Kepissä on kaksi päätä |  |
| 1985 | -30° C aurinkoa etsimässä | naapurin mummo |
| 1985 | Karamzinin hevonen |  |
| 1989 | Seitsemän veljestä | Männistön Muori |
1990: Hilja
Aiheesta muualla

Eila Rinteen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Etelä-Korfu

| Etelä-Korfu Etelä-Korfun kunta Νότια Κέρκυρα Δήμος Νότιας Κέρκυρας |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Etelä-Korfu
 Koordinaatit: 39°25′N, 19°59′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Jooniansaaret
Alueyksikkö:  Korfu
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  
 – Kuntakeskus:  Lefkímmi
Väkiluku (2011):  15 681
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KY
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Etelä-Korfu (kreik. Νότια Κέρκυρα, Nótia Kérkyra eli Δήμος Νότιας Κέρκυρας, Dímos Nótias Kérkyras) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Korfun alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Sen väkiluku on 15 681 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella). Kunnan kuntakeskus on Lefkímmi.
Etelä-Korfun kunta käsittää nimensä mukaisesti Korfun saaren eteläosan. Siihen kuuluvat myös Lagoúdian saaret. Kunta syntyi 1. syyskuuta 2019, kun aiempi vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä muodostettu Korfun kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kolmeksi kunnaksi, joista muut ovat Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunta ja Pohjois-Korfun kunta.
Kunnan osat

Etelä-Korfun kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka olivat vuosina 2011–2019 osa Korfun kuntaa ja jotka vastaavat vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmaa edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella):
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Korissía | Ágios Nikólaos | Ágios Nikólaos | 315 |
| Korissía | Ágios Nikólaos | Nótos | 93 |
| Korissía | Ágios Nikólaos | Roumanádes | 32 |
| Korissía | Argyrádes | Ágios Geórgios | 503 |
| Korissía | Argyrádes | Argyrádes | 660 |
| Korissía | Argyrádes | Marathiás | 331 |
| Korissía | Argyrádes | Neochoráki | 225 |
| Korissía | Kouspádes | Boúkaris | 54 |
| Korissía | Kouspádes | Kouspádes | 295 |
| Korissía | Perivóli | Perivóli | 1 378 |
| Korissía | Perivóli | Potámia | 49 |
| Korissía | Petrití | Korakádes | 30 |
| Korissía | Petrití | Petrití | 663 |
| Korissía | Vasilátika | Vasilátika | 147 |
Korissía: Yhteensä: 4 775
| Lefkímmi | Lefkímmi | Kávos | 685 |
| Lefkímmi | Lefkímmi | Lefkímmi | 2 935 |
| Lefkímmi | Mólos | Mólos | 213 |
| Lefkímmi | Neochóri | Dragotiná | 249 |
| Lefkímmi | Neochóri | Kritiká | 453 |
| Lefkímmi | Neochóri | Neochóri | 182 |
| Lefkímmi | Neochóri | Palaiochóri | 459 |
| Lefkímmi | Neochóri | Sparterá | 100 |
| Lefkímmi | Vitaládes | Gardénos | 82 |
| Lefkímmi | Vitaládes | Vitaládes | 442 |
Lefkímmi: Yhteensä: 5 800
| Meliteieís | Ágios Matthaíos | Ágios Matthaíos | 1 088 |
| Meliteieís | Ágios Matthaíos | Chalikoúnas | 81 |
| Meliteieís | Ágios Matthaíos | Skála | 21 |
| Meliteieís | Áno Pavliána | Áno Pavliána | 442 |
| Meliteieís | Áno Pavliána | Paramónas | 36 |
| Meliteieís | Chlomatianá | Chlomatianá | 347 |
| Meliteieís | Chlomatianá | Káto Spílaio | 51 |
| Meliteieís | Chlomatianá | Mesongí | 104 |
| Meliteieís | Chlomatianá | Vragkaniótika | 182 |
| Meliteieís | Chlomós | Ágios Dimítrios | 88 |
| Meliteieís | Chlomós | Chlomós | 357 |
| Meliteieís | Chlomós | Línia | 273 |
| Meliteieís | Chlomós | Psarás | 152 |
| Meliteieís | Káto Pavliána | Káto Pavliána | 125 |
| Meliteieís | Moraḯtika | Episkopianá | 261 |
| Meliteieís | Moraḯtika | Moraḯtika | 553 |
| Meliteieís | Pentáti | Pentáti | 262 |
| Meliteieís | Strongylí | Ágios Ioánnis Peristerón | 27 |
| Meliteieís | Strongylí | Strongylí | 448 |
| Meliteieís | Vouniatádes | Vouniatádes | 208 |
Meliteieís: Yhteensä: 5 106
Yhteensä: 15 681
Enock Mwepu

Enock Mwepu helmikuussa 2018.
Enock Mwepu (s. 1. tammikuuta 1998 Lusaka) on uransa vuonna 2022 lopettanut sambialainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti neljä kautta itävaltalaista Red Bull Salzburgia sekä kauden 2021–2022 ja alkusyksyn 2022–2023 ajan Englannin Valioliigan Brighton & Hove Albionia.
Mwepu edusti kotimaassaan Napsa Starsia ja Kafue Celticiä. Hän siirtyi kesällä 2017 Itävaltaan, jossa hän edusti Bundesliigassa Red Bull Salzburgia ja toisella sarjatasolla Lieferingiä. Hän pelasi Bundesliigassa 81 ottelua, joista 51 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä 11 maalia. Hän voitti jokaisella neljällä kaudella Itävallan liigamestaruuden ja kolmella viimeisellä kaudella Itävallan cupin. Kauden 2020–2021 kuudessa cup-ottelussaan hän teki viisi maalia, joista kaksi välierässä ja yhden loppuottelussa. Hän pelasi Mestarien liigassa 11 ja Eurooppa-liigassa yhdeksän ottelua.
Mwepu siirtyi heinäkuussa 2021 englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin. Hän pelasi avauskaudellaan Englannissa 18 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia, lokakuussa Liverpoolia ja huhtikuussa Arsenalia vastaan. Liigacupissa hän teki maalin rangaistuspotkukilpailuun päättyneessä ja tappiollisessa neljännen kierroksen ottelussa Leicesteriä vastaan. Kauden 2022–2023 alussa Mwepu pelasi kuusi valioliigaottelua.
Mwepu voitti alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden 2017. Hän pelasi lopputurnauksen viidessä ottelussa täydet minuutit ja teki maalin alkulohko-ottelussa Malia vastaan. Myöhemmin samana vuonna hän pelasi saman ikäluokan MM-kilpailuissa avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki viisi ottelua mutta jätti loukkaantumisen vuoksi puolivälierän kesken 28. minuutilla. Sambia hävisi puolivälierän Italialle jatkoajalla. Mwepu teki maalin alkulohko-ottelussa Irania ja neljännesvälierässä Saksaa vastaan.
Mwepu pelasi ensimmäisen kerran Sambian A-maajoukkueessa syys-marraskuussa 2017 neljässä MM-karsintaottelussa, joista ensimmäisessä Algeriaa vastaan hän teki maalin. Hän pelasi 23 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia: debyyttiottelun lisäksi kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Marokkoa, marraskuussa 2020 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Botswanaa, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Mauritaniaa, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Kongon tasavaltaa ja kesäkuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Komoreita vastaan.
Mwepu joutui lopettamaan uransa jo 24-vuotiaana vuonna 2022 perinnöllisen sydänsairauden vuoksi.
Eno (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Eno voi viitata johonkin seuraavista:
eno, äidin veli
eno, iso joki
Eno, entinen kunta Pohjois-Karjalassa
ENO (Environment Online), verkkokoulu
Brian Eno (s. 1948), englantilainen muusikko
Roger Eno (s. 1959), englantilainen muusikko
Will Eno (s. 1965), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija
Eno Raud (1928–1996), virolainen lastenkirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eno”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Echo Is Your Love

| Echo Is Your Love> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  noise, punk, indie rock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Nea Helsto, laulu   Mikko Heikkonen, kitara   Ilai Rämä, kitara   Tommi Forsström, basso   Riku Korhonen, rummut  
Levy-yhtiö:  If Society, 1999–  
Aiheesta muualla
www.ifsociety.com/echo
Infobox OKNimi-testi OK: 
Echo Is Your Love on suomalainen noise rock -yhtye, joka on perustettu vuonna 1998.
Historia

Echo Is Your Love perustettiin vuonna 1998, kun Mikko Heikkonen ja Ilai Rämä olivat tutustuneet toisiinsa. Myös Heikkosen vaimo Nea Helsto oli laulajana alusta asti mukana.
Musiikkityylillään yhtye on onnistunut rikkomaan raja-aitoja ollen samalla hardcore punk -yhtye ja popyhtye. Sen musiikissa on niin post-punkia, art corea, post-rockia kuin taiderockiakin. Yhtyeen sanoitukset ovat melko kantaa ottavia.
Ensimmäisen ulkomaankiertueensa yhtye teki vuonna 2001. Sittemmin se on kiertänyt paljon muun muassa Britanniassa, Venäjällä ja muualla Euroopassa sekä Yhdysvalloissa. Konsertteja on ollut enemmän ulkomailla kuin Suomessa.
Echo Is Your Love juhli 10-vuotissyntymäpäiviään huhtikuussa 2008 Semifinalissa, jossa se esiintyi kaikilla yhtyeen historian kolmella eri kokoonpanolla.
Yhtyeen kaikki levyt on julkaissut Heikkosen ja Forsströmin If Society -levy-yhtiö.
Julkaisut > Albumit

Sheets of Blank Fucking Paper (2000)
8 hours (2002)
Paper Cut Eye (2004)
Humansize (2006)
Heart Fake (2010)
Julkaisut > Singlet ja EP:t

Saw Them Play Like Ghosts (7",  1998)
Echo Is Your Love / Kemialliset ystävät (split 12",  1999)
Echo Is Your Love / Warser Gate (split 7",  1999)
Frustration / Tired of My Eyes (7",  2000)
Echo Is Your Love / Electroscope (split 7",  2000)
Lion Tamer vs Tigers (2008)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset sivut (englanniksi)
Echo Is Your Love Myspacessa (englanniksi)
Eva Österberg

| Eva Österberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1942 (ikä 81–82)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  historian emeritaprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Lundin yliopisto (Ph.D. 1971)
Instituutti:  Lundin yliopisto
Palkinnot:  useita, Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (1993), Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen (1996)
Aiheesta muualla
Eva Österberg
Eva Österberg (s. 1942) on ruotsalainen historioitsija, joka työskenteli Uppsalan (1983-1987) ja Lundin yliopiston (1987-2007) historian professorina, sittemmin hän on ollut emeritaprofessori.
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Österberg on ollut vuodesta 1993. Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen hänestä tuli vuonna 1996. Hän on saanut useita muitakin tunnustuksia.
Teokset

Österberg, E. (2011). Tystnader och tider : samtal med historien. Bokförlaget Atlantis.
Österberg, E. (2010). Friendship and love, ethics and politics : studies in mediaeval and early modern history. Central European University Press.
Österberg, E. (2007). Vänskap : en lång historia. Bokförlaget Atlantis.
Bergenlöv, E., Lindstedt Cronberg, M. & Österberg, E. (2002). Offer för brott. Våldtäkt, incest och barnamord i svensk historia från reformation till modernitet. Nordic Academic Press.
Österberg, E. (1995). Folk förr : historiska essäer. Bokförlaget Atlantis.
Österberg, E. (1991). Mentalities and Other Realities : essays in medieval and early modern Scandinavian history. Lund Studies in International History.
Österberg, E. & Lindström, D. (1988). Crime and Social Control in Medieval and Early Modern Swedish Towns. Studia historica Upsaliensia.
Österberg, E., Behre, G. & Larsson, L.-O. (1985). Sveriges historia 1521-1809 : stormaktsdröm och småstatsrealiteter. Scandinavian university books.
Österberg, E., Gissel, S., Juttikkala, E., Sandnes, J. & Teisson, B. (1981). Desertion and land colonization in the Nordic countries c. 1300-1600 : comparative report from the Scandinavian research project on deserted farms and villages. Almqvist & Wiksell International.
Österberg, E. (1977). Kolonisation och kriser : bebyggelse, skattetryck, odling och agrarstruktur i västra Värmland ca 1300-1600. Bibliotecha Historica Lundensis.
Österberg, E. (1971). Gränsbygd under krig : ekonomiska, demografiska och administrativa förhållanden i sydvästra Sverige under och efter nordiska sjuårskriget. Bibliotecha Historica Lundensis.
Österbergin toimittamat teokset:
Österberg, E., Lindstedt Cronberg, M. & Stenqvist, C. (submitted). (Red.) Dygdernas renässans. Bokförlaget Atlantis.
Österberg, E. & Fazlhashemi, M. (2009). (Red.) Omodernt : människor och tankar i förmodern tid. Nordic Academic Press.
Österberg, E. & Lindstedt Cronberg, M. (2006). (Red.) Våld i representation och verklig. Nordic Academic Press.
Österberg, E. & Lindstedt Cronberg, M. (2005). (Red.) Kvinnor och våld: En mångtydig kulturhistoria. Nordic Academic Press.
Österberg, E. & Lindstedt Cronberg, M. (2004). (Red.) Våldets mening. Makt, minne, myt. Nordic Academic Press.
Österberg, E. (2002). (Red.) Socialt och politiskt våld : perspektiv på svensk historia. Lagerbringbiblioteket. Historiska Media.
Österberg, E. & Carlsson Wetterberg, C. (2002). (Red.) Rummet vidgas : kvinnor på väg ut i offentligheten 1880-1940. Bokförlaget Atlantis.
Österberg, E. & Bauge Sogner, S. (2000). (Red.) People meet the law : control and conflict-handling in the courts : the Nordic countries in the post-reformation and pre-industrial period. Universitetsforl..
Österberg, E. & Dahl, G. (2000). (Red.) Renässansens eliter : maktmänniskor i Italien och Norden. Nordic Academic Press.
Österberg, E. (1997). (Red.) Jämmerdal och fröjdesal : kvinnor i stormaktstidens Sverige. Bokförlaget Atlantis.
Edgren, L. & Österberg, E. (1992). (Red.) Ut med historien! : sju historiker om historieundervisningens uppgifter idag.
E. A. Saarimaa

Eemil Arvi Saarimaa, vuoteen 1905 Emil Arvid Söderholm (13. toukokuuta 1888 Mynämäki – 23. tammikuuta 1966 Helsinki) oli kielitieteilijä, suomen kielen opettaja, kielenhuollon asiantuntija sekä Aleksis Kiven teosten tekstikriittinen toimittaja. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1950.
Henkilöhistoria

Ylioppilaaksi Saarimaa tuli 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. Hän oli Virittäjän päätoimittaja 1927–1936. Hän toimi Tyttönormaalilyseon suomen kielen yliopettajana 1934–1952, mitä ennen hän oli opettaja Kallion yhteiskoulussa ja nuorempi lehtori Helsingin 2. suomalaisessa tyttökoulussa ja vanhempi lehtori Suomalaisessa normaalilyseossa. Saarimaa oli tunnettu kielenhuoltaja. Hän kirjoitti moniin painoksiin yltäneen oppikirjan Kielenopas ja muita kielenhuollon oppaita ja suomen kielen ja kirjallisuuden oppikirjoja. Saarimaa toimitti Aleksis Kiven kootut teokset 1915, 1916 ja 1919. Kotikielen seuran kunniajäseneksi hänet nimitettiin 1948.
E. A. Saarimaan vanhemmat olivat maalari Kaarle Saarimaa ja Hanna Knuutti ja puoliso vuodesta 1932 Alli Korhonen.
Julkaisuja

Selityksiä Aleksis Kiven "Seitsemään veljekseen" ja "Nummisuutareihin", 1919
Kalevalan sanasto koulujen tarpeita varten, 1921
Kalevalan vaikutus Aleksis Kiven tyyliin, 1923
Uudempi suomalainen kansanlyriikka, 1923
Kokoelma ylioppilasaineita, 1924
Kielen ja tyylin alalta: kirjoitelmia, 1925
Kokoelma ainekirjoitustehtäviä oppikoulun eri asteille, 1925
Isänmaallinen lukukirja kouluja varten, 1926
Kalevalan selityksiä, 1927 (2. uud. painos)
Suomalaisia kansansatuja, 1927 (toim.)
Selityksiä Aleksis Kiven teoksiin, 1929
Tyyliseikat äidinkielen opetuksessa, 1929
Huonoa ja hyvää suomea: oikeakielisyysohjeita, 1930
Runoanalyysin opas: oikeakielisyysohjeita. Huonoa ja hyvää suomea, 1930, V. Arti ja E. A. Saarimaa
Eräitä uusia teitä äidinkielen opetuksessa, 1934
Kantele: koulun runokirja: valikoima suomalaista runoutta, 1936
Valikoima Kantelettaren runoja, 1937 (toim.)
Lukemisto uudempaa suomalaista kirjallisuutta, 1940
3000 aineenaihetta, 1957, 2. painos 1960
Suomennoksia

Johannes Käis : Yksilöllinen työtapa kouluopetuksessa ; viron kielestä suom. E. A. Saarimaa. WSOY 1935
Edv. Laaman : Kommunismin toteuttaminen Venäjällä. WSOY 1935
Robert S. Woodworth  : Psykologia; suomentanut Urpo Harva ja E. A. Saarimaa. WSOY 1938, lyh. laitos 1946, 3. painos lyh. laitos 1953
Jaan Siiras : Viro neuvostokurimuksessa : piirteitä Viron tapahtumista ja kehityksestä bolševikkivallan aikana vv. 1939-41 ; viron kielestä suomentanut E. A. Saarimaa. WSOY 1942
Bengt E. Nyström : Koulumaisterin pakinoita ; suom. E. A. Saarimaa. WSOY 1950 (alkuteos Magisterns språkstund)
Aiheesta muualla

E. A. Saarimaa : Ajankohtaisia kielikysymyksiä, Suomen Kuvalehti, 26.11.1938, nro 47, s. 50, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ellen Cajander

Ellen Sofia Cajander (14. helmikuuta 1863 Mikkeli – 28. helmikuuta 1956) oli suomalainen kielten opettaja ja sanakirjojen ja kielioppaiden tekijä.
Ellen Cajanderin vanhemmat olivat oikeusraatimies Mortimer Cajander (1824–1865) ja Lovisa Hällström. Hän kävi Pietarissa Smolnan instituuttia 1882 ja sen jälkeen Helsingissä ruotsalaisen tyttökoulun yhteydessä toiminutta ruotsalaista jatko-opistoa valmistuen opettajakandidaatiksi 1884. Cajander opiskeli ranskan, saksan ja venäjän kieliä ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1886. Hän toimitti G. W. Edlundin kustantamon vuonna 1891 julkaisemaa venäläis-ruotsalais-suomalaista sanakirjaa. Cajander toimi kääntäjänä ja piti oppikursseja venäjän, ranskan, englannin ja saksan kielissä. Hän laati kielioppaita ja sanakirjoja joiden kustantajana oli helsinkiläinen Lindstedtin Antikvaarinen kirjakauppa.
Julkaisuja

Ny svensk-rysk tolk eller en lättfattlig och praktisk metod att kunna utan förberedelse och lärare riktigt tala ryska. Lindstedts praktiska tolkböcker n:o 3. Lindstedts antikvariska bokhandel , Helsingfors 1899, 2. painos 1903, 3. painos 1913, 4. painos 1915
Uusi suomalais-venäläinen tulkki eli vasta-alkaville uusi erittäin helppotajuinen ja käytännöllinen keino oppia pian opettajatta ja valmistelematta puhumaan englanninkieltä: tämä tulkki sisältää suuren valikoiman jokapäiväisessä puheessa esiytyviä sanoja ja lauseita y. m. Lindstedt'in käytännöllisiä tulkkikirjoja, osa 4. Lindstedt'in antikvaarinen kirjakauppa, Helsinki 1899
Uusi venäläis-ruotsalais-suomalainen sanakirja: Ny rysk-svensk-finsk ordbok. Lindstedt'in antikvaarinen kirjakauppa, Helsinki 1899
Ny svensk-engelsk tolk eller lättfattlig och praktisk metod att kunna utan förberedelse och lärare riktigt tala engelska. Lindstedts praktiska tolkböcker 6. Lindstedts antikvariska bokhandel, Helsingfors 1900, 2. painos 1911, 3. par. painos August Rietz, Stockholm 1924
Uusi suomalais-englantilainen tulkki eli vasta-alkaville uusi erittäin helppotajuinen ja käytännöllinen keino oppia pian opettajatta ja valmistelematta puhumaan englanninkieltä: tämä tulkki sisältää suuren valikoiman jokapäiväisessä puheessa esiytyviä sanoja ja lauseita y. m. Lindstedt'in käytännöllisiä tulkkikirjoja osa 5. Lindstedt'in antikvaarinen kirjakauppa, Helsinki 1900, 2. tark. ynnä lisätty painos 1902
Uusi suomalais-venäläinen tulkki eli vasta-alkaville uusi erittäin helppotajuinen ja käytännöllinen keino oppia opettajatta ja valmistuksetta puhumaan venättä: tämä tulkki sisältää suuren valikoiman jokapäiväisessä puheessa esiytyviä sanoja ja lauseita ja on jokaisen sanan ääntämistapa tässä kirjassa tarkoin osoitettu paikassansa: tätä tulkkia voi käyttää semmoinenkin henkilö, joka ei tunne ollenkaan venäläisiä kirjaimia. Lindstedt'in käytännöllisiä tulkkikirjoja 4 osa. Lindstedt'in antikvaarinen kirjakauppa, Helsinki 1909, 1913, 5-6. tark. painos 1915, 7. tark. painos 1916
Uusi suomalais-venäläinen tulkki. K. E. Holm, Helsinki 1915
IMF (täsmennyssivu)

IMF on lyhenne, joka voi tarkoittaa seuraavia:
Kansainvälinen valuuttarahasto
IMF, audiotiedostomuoto
Immortal Metal Fest, musiikkitapahtuma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IMF”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.