stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KDM Støren (P555)

| KDM Støren |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Aalborg
Laskettu vesille:  1. syyskuuta 1990
Palveluskäyttöön:  24. huhtikuuta 1992
Poistui palveluskäytöstä:  7. lokakuuta 2010
Tekniset tiedot
Uppouma:  450 t
Pituus:  50,0 m (vesiraja) 54,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  2,60 m (norm) 3,00 m (max)
Koneteho:  1 × GE kaasuturbiini 5 680 hv 2 × MTU dieselmoottoria 5 440 hv
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  19–29
Aseistus
Aseistus:  1 × 76 mm M/85 -tykki 2 × 12,7 mm konekivääriä
KDM Støren (runkonumero P555) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1990 ja valmistui 24. huhtikuuta 1992.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 7. lokakuuta 2010.
Juutalaisten autonominen alue

| Juutalaisten autonominen alue Еврейская автономная область |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Juutalaisten autonominen alue Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 28.36°N, 132.12°E 
Valtio:  Venäjä
Autonominen alue:  Juutalaisten autonominen alue
Perustettu:  7. toukokuuta 1934
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Birobidžan (75 413 as.)
 – suurin kaupunki:  Birobidžan
 – Kuvernööri:  Aleksandr Vinnikov
Pinta-ala:  36 000 km²
Väkiluku (2010):  176 558
 – väestötiheys:  4,9 as./km²
Kielet:  venäjä
Symbolit:  
 – Lippu:  Lippu
 – Vaakuna:  Vaakuna
 – Kansallislaulu:  Kansallishymni
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  79
 – ISO 3166:  RU-YEV
 
http://www.eao.ru/
 Aikavyöhyke UTC +10 (MSK+7) 
Juutalaisten autonominen alue (ven. Евре́йская автоно́мная о́бласть, Jevreiskaja avtonomnaja oblast; jidd. ‏יידישע אויטאנאמע געגנט, jidiše avtonome gegnt‎) on Venäjän federaatioon kuuluva hallintoalue (federaatiosubjekti) Venäjän kaukoidän eteläosassa Aasiassa.
Maantiede

Se rajoittuu etelässä Kiinaan, luoteessa Amurin alueeseen, pohjoisessa ja idässä Habarovskin aluepiiriin. Alueen pääkaupunki on Birobidžan, ja sen nimeä käytetään usein viittaamaan koko alueeseen. Alueen pinta-ala on 36 000 km².
Alueen pohjoisosa on vuoristoa, etelä- ja itäosat puolestaan alankoa. Suurin joki on Amur, joka muodostaa rajan Kiinaa vastaan. Alueen pinta-alasta yli kolmannes on metsää.
Historia

Neuvostoliiton hallitus julisti alueen juutalaisten kansalliseksi alueeksi 1928. Se oli tarkoitettu Neuvostoliiton juutalaisille, vaikka juutalaisilla ei ollut minkäänlaista historiallista yhteyttä alueeseen. Piirikunnasta tuli autonominen alue 7. toukokuuta 1934.
Väestö

Juutalaisten autonomisen alueen asukasluku vuonna 2010 oli 176 600 ja väestötiheys 4,9 as./km². Väkiluku on laskussa. Väestö on keskittynyt Siperian radan varrelle alueen pohjoisosaan. Alueen merkittävin kaupunki on pääkaupunki Birobidžan (81 500 as.) Yhdentoista tuhannen asukkaan Oblutšje on toinen alueen kaupungeista.
Alueen nimestä huolimatta vain pieni osa väestöstä on juutalaisia. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan alueen asukkaista oli venäläisiä 83,2 %, ukrainalaisia 7,4 %, juutalaisia 4,2 %, valkovenäläisiä 1,0 % ja muita 4,2 %. Vuonna 2002 asukkaista oli venäläisiä 89,9 %, ukrainalaisia 4,4 %, juutalaisia 1,22 %, tataareja 0,63 %, valkovenäläisiä 0,62 % ja muita 3,2 %. Väestön koostumuksen muutos johtuu lähinnä juutalaisten muutosta Israeliin ja ukrainalaisten muutosta takaisin Ukrainaan.
Hallinto

Juutalaisten autonominen alue on osa Habarovskin aluepiiriä, mutta on myös suoraan yksi Venäjän federaation subjekti.[lähde? ] Se on jaettu hallinnollisesti viiteen piiriin ja yhteen kaupunkiin. Paikallishallinnosta vastaa kuvernööri ja hallituksen puheenjohtaja sekä lakiasäätävä kokous.
Birobidžanin kaupunkipiiri
Birobidžanin piiri
Leninskojen piiri
Oblutšjen piiri
Oktjabrskin piiri
Smidovitšin piiri
Ortodoksinen kirkko Birobidžanissa.
Alueen pääkaupungin Birobidžanin rautatieasemaa.
Birajoki ja lämpövoimala Birobidžanissa.
Talous

Alueen vuoristoinen pohjoisosa tuottaa puuta, tinaa ja rautaa. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, puunjalostus-, rakennusaine- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt Amurin ja sen lisäjokien laaksoihin, joissa viljellään viljaa ja kasvatetaan lihakarjaa. Lisäksi harjoitetaan mehiläistarhausta, metsästystä ja kalastusta.
Aiheesta muualla

Suomi-Venäjä-Seura: Juutalaisten autonominen alue (Jevreiskaja avtonomnaja oblastj) kaapeli.fi.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juutalaisten autonominen alue Wikimedia Commonsissa
Maataloustöitä juutalaisella kolhoosilla 1930-luvulla.
KDM Tulugaq (Y388)

| KDM Tulugaq |
| --- | --- |
 KDM Tulugaq

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Svendborg Shipyard
Kölinlasku:  22. toukokuuta 1978
Laskettu vesille:  20. syyskuuta 1978
Palveluskäyttöön:  26. kesäkuuta 1979
Tekniset tiedot
Uppouma:  330 t
Pituus:  26,75 m (vesiraja) 31,20 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,70 m
Syväys:  3,30 m
Koneteho:  1 x B & W -dieselmoottori 800 hv
Nopeus:  11,84 solmua
Miehistöä:  12
Aseistus
Aseistus:  2 x 20 mm Machine Gun Mk M/42 LvSa
KDM Tulugaq (runkonumero Y388) oli Tanskan laivaston Agdlek-luokan kutteri.
Valmistus

Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 22. toukokuuta 1978. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna 20. syyskuuta ja aloitti 17. toukokuuta 1979 koeajot. Alus valmistui 26. kesäkuuta.
Palvelus

Heinäkuusta elokuuhun 1982 alus oli Grönlannissa osana Royal Flotillaa. Sen aseistukseksi vaihdettiin 2004 kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä (12,7 mm Heavy Machine Gun M/01 LvSa). Alus oli 2015 edelleen palveluksessa.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020 oli tarkoitus pelata huhtikuussa 2020. A-lohkon ottelut oli tarkoitus pelata Zagrebissa ja B-lohkon Reykjavíkissa. MM-kilpailut peruttiin koronapandemian takia.
Joukkueet > A-Lohko

Kroatia
Australia
Espanja
Kiina
Israel
Alankomaat
Joukkueet > Lohko B

Islanti
Uusi-Seelanti
Georgia
Meksiko
Belgia
Bulgaria
Karhuvuoren ilmavalvontatorni

Karhuvuoren näkötorni heinäkuussa 2021.
Viking Linen M/S Isabella kuvattuna Karhuvuoren näkötornista.
Karhuvuoren ilmavalvontatorni oli alun perin vuonna 1938 rakennettu ilmavalvontatorni Aaslaluodon saarella, entisessä Rymättylän kunnassa, nykyisessä Naantalissa. Tornin tarkoituksena oli tukea Turun ilmavalvontaa. Torni hajotettiin 1950-luvulla tarpeettomana polttopuiksi.
Vuonna 2004 paikalle rakennettiin vapaaehtoisvoimin vanhan mallin mukaan uusi torni, josta sittemmin on käytetty myös nimeä Karhuvuoren näkötorni. Paikalle tuotiin helikopterilla rakennustarvikkeita. Nykyään tornia käytetään muun muassa lintujentarkkailuun.
Torni kuuluu Saariston rengastien, Pikku-Rengastien kohteisiin.
Aiheesta muualla

Jaramo, Kimmo: Karhuvuorella Rymättylässä Retkipaikka.  16.7.2014. Viitattu 5.7.2021.
Kaapo Hakola

Kaapo Antinpoika Hakola (26. elokuuta 1753 Alahärmä – 17. joulukuuta 1808 Alahärmä) oli suomalainen kirkonrakentaja, Antti Hakolan poika. Hänet mainitaan ainakin seuraavien kirkkojen rakentajana (joissakin lähteissä etunimi on muodossa Kaappo):
Ylihärmän kirkko.
Nurmon kirkko, 1779. Kirkon rakentamisen aloitti Antti Hakola ja hänen kuoltuaan vuonna 1778 Kaapo Hakola jatkoi työn loppuun.
Ylihärmän kirkko, 1787. Kirkko on 24-kulmainen ristikirkko, jonka sekä sisä- että ulkonurkat on viistetty. Kirkon ensimmäiset suunnitelmat teki Antti Hakola, jota pidetään kyseisen ristikirkkotyypin kehittäjänä.
Jurvan kirkko, 1802. Hakola aloitti rakentamisen, työn saattoi loppuun Jaakko Jaaksi.
Aiheesta muualla

Cabriel (Kaappo), Kaappo Hakolan henkilöhistoriaa yksityishenkilön kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Lykósoura

| Lykósoura Λυκόσουρα |
| --- | --- |
 Lykósoura
 Koordinaatit: 37°23′30″N, 22°0′53″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Kunta:  Megalópoli
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4004011401
Väkiluku (2011):  37
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lykósoura (kreik. Λυκόσουρα; myös Likós(o)ura) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Megalópolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 37 (vuonna 2011).
Lykósouran kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan lounaisissa keskiosissa linnuntietä noin 11 kilometriä länteen Megalópolin kaupungista ja noin 35 kilometriä länsilounaaseen Trípolista. Kylä on ottanut nimensä antiikin ajan Lykosuran kaupungilta, joka sijaitsi sen lähellä. Nykyisen kylän nimi oli vuoteen 1926 saakka Astála (Αστάλα).
Lykósoura muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Λυκοσούρας, Topikí Koinótita Lykosoúras), johon kuuluu varsinaisen Lykósouran kylän lisäksi Mármaran kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 62.
Kaapista ulos (albumi)

| Kaapista ulos Chebaleba |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2007
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: omakustanne
Chebaleban muut julkaisut
|   | Kaapista ulos 2007 | Puun takaa 2009 |
Kaapista ulos on rap-artisti Chebaleban vuonna 2007 julkaistu debyyttialbumi.
Kappaleet

Alkusanat – 2.01
Kuulolla – 1.28
Kesäfiilistä – 3.50
Haluun ganjaa – 3.37
Muista kastella – 3.00
On niin kuuma – 3.55
Shakkimatti – 4.35
Sä ja mä – 3.38
Passaa sitä – 3.19
Auringon noususta laskuun – 4.27
En haluu muuta – 4.05
Kesähitti -05 – 3.33 (mukana RicoWamos)
Ei midistä – 3.20 (mukana RicoWamos)
Letkeetä – 3.50
Kenen vuoro – 3.48
Elä ja anna elää – 3.25
Meiän rakkaus on kreisii – 4.23
Koiran kirouksii – 4.51
Sweetloverisepari – 2.26
Torppismafia – 4.31
Propsit – 2.25
Outro – 1.25
Juovanapsijat

| Juovanapsijat |
| --- | --- |
 Valkojuovanapsija (Mecocerculus stictopterus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Juovanapsijat Mecocerculus  P. L. Sclater, 1862
Katso myös
   Juovanapsijat Wikispeciesissä   Juovanapsijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juovanapsijat (Mecocerculus) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.
Juovanapsijoihin (Mecocerculus) kuuluvia lajeja

Isojuovanapsija (Mecocerculus leucophrys)
Pikkujuovanapsija (Mecocerculus poecilocercus)
Ruskojuovanapsija (Mecocerculus hellmayri)
Ruskosiipinapsija (Mecocerculus calopterus)
Sitruunavatsanapsija (Mecocerculus minor)
Valkojuovanapsija (Mecocerculus stictopterus)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Mecocerculus (englanniksi)
Luettelo Suomessa uhanalaisista kätköpistiäisistä

Luettelo Suomessa uhanalaisista kätköpistiäisistä sisältää ne Suomessa esiintyvät kätköpistiäislajit (Parasitica), joiden uhanalaisuusluokka vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa on äärimmäisen uhanalainen (CR), erittäin uhanalainen (EN) tai vaarantunut (VU). Silmälläpidettäviä, puutteellisesti tunnettuja tai jo hävinneitä lajeja luettelo ei sisällä.
Suomesta on luetteloitu yli 5600 kätköpistiäislajia, mikä tekee noin 14 % kaikista monisoluisista eliöistä. Lisäksi noin 500 lajia ei vielä sisälly virallisiin lajiluetteloihin ja maalle uusia kätköpistiäislajeja löydetään keskimäärin 30 lajia vuodessa. Vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa arvioitiin 1784 lajia, joista 195 sisällytettiin Suomen punaiseen listaan. Arviointi pyrittiin tekemään erityisen yksityiskohtaisesti ahmaspistiäisille (heimo Ichneumonidae). Vasta 2000-luvulla ensimmäisen kerran Suomesta havaitut lajit katsottiin arviointiin soveltumattomiksi. Näitä on 116 lajia. Arvioidusta lajistosta 2 lajia on luokiteltu äärimmäisen uhanalaisiksi, 6 lajia erittäin uhanalaisiksi ja 36 vaarantuneiksi. Loput punaisen listan lajit ovat silmälläpidettäviä, puutteellisesti tunnettuja tai hävinneitä.
Allomarcus arcticus VU, mahdollisesti hävinnyt
Andricus paradoxus VU
Andricus quadricorticis VU
Andricus quercusradicis VU
Andricus testaceipes VU
Arotes albicinctus EN
Asternis sinuata VU
Betuloxys hortorum VU
Brachymeria minuta EN
Coeloides filiformis VU
Coeocentrus caligatus VU
Conura xanthostigma EN
Cylloceria borealis VU
Cylloceria fusciventris VU
Cynips quercusfolii VU
Dolichomitus dux VU
Dolichomitus speciosus VU
Eupelmus fuscipennis VU
Gasteruption pedemontanum VU
Halticella rufipes VU
Histeromerus mystacinus VU
Hockeria inopinata VU
Hockeria susterai VU
Ibalia jakowlewi VU
Itoplectis clavicornis VU
Itoplectis curticauda VU
Liotryphon crassiseta VU
Lycorina triangulifera VU
Mesoclistus cushmani VU
Microleptes rectangulus EN, mahdollisesti hävinnyt
Microleptes splendidulus VU
Orgilus obesus VU
Pauesia maculolachni VU, mahdollisesti hävinnyt
Perithous septemcinctorius VU
Piogaster pilosator EN
Pseudogonalos hahnii VU
Sigalphus irrorator VU
Stilbops ruficornis CR, mahdollisesti hävinnyt
Trigonaspis megaptera VU
Trioxys iziphyae CR
Xorides ater VU
Xorides brachylabis VU
Xorides depressus EN
Xorides gravenhorstii VU
Lykurgos

Lykurgos (m.kreik. Λυκούργος, Lykūrgos, lat. Lycurgus) voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Lykomedes, Skyroksen kuningas kreikkalaisessa mytologiassa, vaihtoehtoinen nimi
Lykurgos, edonialainen kuningas, joka kielsi Dionysoksen kultin
Lykurgos, myyttinen arkadialainen kuningas
Lykurgos Spartalainen (n. 700–630 eaa.), lainsäätäjä, josta Plutarkhos kirjoitti
Lykurgos Ateenalainen (396–323 eaa.), ateenalainen valtiomies ja yksi attikalaisista puhujista
Lykurgos, Spartan kuningas 219–210 eaa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lykurgos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maissikoisa

| Maissikoisa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Aitoperhoset Ditrysia
Yläheimo::  Koisaperhosmaiset Pyraloidea
Heimo::  Koisat Pyralidae
Suku::  Ostrinia
Laji::  nubilalis
Kaksiosainen nimi
 Ostrinia nubilalis  (Hübner, 1796) 
Katso myös
   Maissikoisa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maissikoisa (Ostrinia nubilalis) on koisaperhosiin kuuluva vanhan mantereen hyönteinen, joka on alun perin hirssin tuholainen. Siitä on tullut Amerikassa sitäkin vakavammin otettava tuhoeläin. Se on raportoitu Yhdysvaltojen itärannikolta Massachusettsista vuonna 1917, ja sen toukka tuhoaa erityisesti maissin satoa. Nyttemmin se tunnetaan Kanadaa ja Kalliovuoria myöten.
Maissikoisa ei elä pelkästään viljakasveissa, vaan sille kelpaavat melkein kaikki ruohovartiset kasvit, joiden varsi on tarpeeksi tukeva, että toukka voi kaivautua sen sisään. Yhdysvalloissa on havaittu, että maan itäosissa maissikoisat suosivat monia eri isäntäkasveja, kun taas lännessä ne pysyttelevät selvemmin maississa.
Maissikoisan biologiseen torjuntaan on käytetty menestyksekkäästi munakiilukaisten (Trichogramma) sukuun kuuluvia loispistiäisiä.
Maissikoisan munat ovat noin millin mittaisia, soikeita, aluksi valkoisia, vanhemmiten oranssinsävyisiä. Niistä kuoriutuu toukkia 4–7 päivässä. Toukat ovat vaaleanruskeita, mustapäisiä. Ne käyvät läpi kuusi muodonmuutosvaihetta joiden kokonaiskesto on noin kaksi kuukautta. Kotelo on kellertävä, pari milliä paksu ja puolitoista senttiä pitkä. Aikuisen koiraan siipien kärkiväli on 20–26 mm naaraan 25–34 mm. Ne ovat ruskea-harmaa-keltakuvioisia, koiras tummempi kuin naaras.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Maissikoisa (Ostrinia nubilalis)
Lajin nimestä
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ostrinia nubilalis (European maize borer) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Ostrinia nubilalis, the European corn borer (englanniksi)
József Deme

| Mitalit> Maa:   Unkarin kansantasavalta.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkarin kansantasavalta.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkarin kansantasavalta.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Unkarin kansantasavalta> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | K-2, 1 000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tampere 1973 | K-2, 1 000 m |  |
|  Kultaa | Tampere 1973 | K-4, 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Tampere 1973 | K-2, 500 m |  |
|  Hopeaa | México 1974 | K-2, 500 m |  |
|  Pronssia | México 1974 | K-4, 1 000 m |  |
|  Pronssia | Belgrad 1975 | K-2, 1 000 m |  |
|  Pronssia | Belgrad 1975 | K-4, 1 000 m |  |
József Deme (s. 11. joulukuuta 1951 Szolnok) on unkarilainen ratameloja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Deme edusti Unkaria Münchenin kesäolympialaisissa 1972, Montrealin kesäolympialaisissa 1976 ja Moskovan kesäolympialaisissa 1980. Münchenissa 1972 hän saavutti hopeaa 1 000 metrin kajakkikaksikossa parinaan János Rátkai. Montrealissa 1976 hän sijoittui Rátkain kanssa kajakkikaksikon 500 metrillä viidenneksi. Unkarin joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa Deme kuului Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980.
Deme saavutti kaksi maailmanmestaruutta 1 000 metrin kajakkikaksikossa ja -nelosessa Tampereella 1973. Samoissa kilpailuissa hän voitti myös hopeaa 500 metrin kajakkikaksikossa. Méxicossa 1974 Deme sai hopeaa 500 metrin kajakkikaksikossa ja pronssia 1 000 metrin kajakkinelosessa. Belgradissa 1975 hän saavutti kaksi pronssia 1 000 metrin kajakkikaksikossa ja -nelosessa.
Kaaperi Kivialho

Alli Gabriel (Kaaperi, A. K.) Kivialho, sukunimi vuoteen 1904 Alander (17. heinäkuuta 1884 Kisko – 28. huhtikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen opettaja, pankinjohtaja, kansanedustaja ja tietokirjailija.
Kivialhon vanhemmat olivat puuseppä Gabriel Alander ja Matilda Fredrika Hammar. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1925.
Kivialho toimi Turun Sanomien päätoimittajana 1907–1908. Hän oli Parikkalan yhteiskoulussa koulun johtajana sekä historian ja suomen kielen opettajana 1911–1915, Viipurin uuden yhteiskoulun historian ja suomen kielen opettajana 1915–1919 ja Helsingin maanviljelyslyseossa historian ja suomen kielen opettajana 1919–1920 sekä kansantalouden opettajana 1920–1936.
Kivialho työskenteli pankkialalla Suomen käsityöläis-osakepankin Kallion konttorin johtajana 1920–1935. Hän oli Suomen Pankin ylikamreeri 1935–1938 ja Suomen Pankin johtokunnan jäsen 1938–1954.
Kivialho oli kansallisen edistyspuolueen kansanedustajana 1923–1924 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan Rudolf Holstin tilalle. Kivialho toimi Helsingin kaupunginvaltuutettuna ja hän oli Viennin suhdannerahaston johtokunnan puheenjohtaja sekä Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan ja Yksityiskoulujen eläkekassan johtokunnan puheenjohtaja. Kivialo kuului lisäksi muun muassa Tervakoski Oy:n ja Strömberg Oy:n johtokuntiin ja Suomen Sokeri Oy:n ja Imatran Voima Oy:n hallintoneuvostoihin.
Kivialho oli naimisissa 1911–1952 Marja Edith Charlotta Laakson kanssa ja vuodesta 1954 Vilma Ester Paanasen (ent. Liljander) kanssa.
József Gyuricza

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | floretti, joukkuekilpailu |  |
József Gyuricza (16. tammikuuta 1934 – 11. maaliskuuta 2020) oli unkarilainen miekkailija. Hän sai kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa pronssia floretin joukkuekilpailussa. Lisäksi hän sijoittui sen yksilökilpailussa viidenneksi. Kesäolympialaisissa 1960 Roomassa hän kilpaili vain floretin joukkuekilpailussa sijoittuen siinä neljänneksi.
Gyuricza osallistui vielä kesäolympialaisiin 1964 Tokiossa; hän kilpaili sekä floretin yksilö- että joukkuekilpailussa sijoittuen jälkimmäisessä seitsemänneksi.
Karhuvuori (Kotka)

| Karhuvuori |
| --- | --- |
 Steveco-areena
Kaupunki:  Kotka
Kaupunginosa nro:  15
Väkiluku:  3 660 (31.12.2012)
Postinumero(t):  48350
Karhuvuori on kaupunginosa Kotkan länsiosassa. Karhuvuoren alue liitettiin laajan alueliitoksen yhteydessä Kymin kunnasta Kotkaan vuonna 1954.
Rakennukset

Kaupunginosa on tyypillinen 1960–1970-lukujen lähiö, jossa rakennuskanta muodostuu 3–4-kerroksisista elementtikerrostaloista. Myöhemmin alueelle on tehty jonkin verran täydennysrakentamista. Muutamat peruskorjatut kerrostalot, joihin on rakennettu muun muassa hissi, kuuluivat Kotkan asuntomessujen oheiskohteisiin vuonna 2002.
Kaupunginosan alueella sijaitsee Steveco-areena (Karhuvuoren urheilutalo), joka toimii Korisliigassa pelaavan KTP-Basketin ja koripallon naisten SM-sarjassa pelaavan Peli-Karhujen kotiareenana. Muita merkittäviä rakennuksia ovat Karhuvuoren koulu (luokat 6–9) ja Karhuvuoren vesitorni. Karhuvuoressa toimii myös Kotkan kaupunginkirjaston lähikirjasto.
Maine

Karhuvuorta pidetäänkenen mukaan? yleisesti ottaen yhtenä Suomen huonoimmista lähiöistä, johtuen alueen korkeasta työttömyysprosentista sekä lukuisista alueella tapahtuneista väkivaltarikoksista. Monet alueen pitkäaikaiset asukkaat pitävät Karhuvuorta kuitenkin mainettaan parempana.
Jyrkkälä

Jyrkkälää yöllä.
Vuonna 2016 kahteen taloon asennettiin julkisivumateriaalina seinän leveydeltä aurinkopaneeleita.
Jyrkkälä on Turussa Pahaniemen kaupunginosassa sijaitseva asuinalue Härkämäen, Suikkilan ja Vienolan vieressä. Alueella asuu nykyisin noin 1 300 ihmistä yli 600 asunnossa 17 eri kerrostalossa, mutta alun perin lapsiperheille tarkoitetussa lähiössä asukkaita oli noin 2 500.
Suunnittelutausta

Jyrkkälä oli Kunta-alan ammattiliitto KTV:n, Turun kaupungin ja Rakennus-Ruolan yhteisprojekti. Arava-lainoitettuja kerrostaloja alettiin rakentaa vuonna 1968, ja kaikki talot on alun perin suunnitellut Olli Vahteran arkkitehtitoimisto. Kaikki 17 toteutunutta taloa ovat olleet alusta saman kiinteistöyhtiön hallinnassa. Samassa katuosoitteessa (Jyrkkälänkatu 2) on porraskäytäviä aakkosten jokaiselle kirjaimelle A:sta Ö:hön. Talojen julkisivuja alettiin peruskorjata vuonna 1990, ja alueelle tilattiin värityssuunnitelma, jonka myötä osa taloista maalattiin ja osa levytettiin. Lisäksi julkisivuihin kiinnitettiin isot tunnuskirjaimet.
Korjaushanke

Vuosina 2014–2018 lähiössä tehtiin korjaushanke. Muun muassa kaikkien rakennusten julkisivut ja ikkunat, sekä ilmanvaihto uusittiin. Otettiin käyttöön lämmöntalteenotto ja aurinkosähkön tuotanto. Vuonna 2016 kahteen taloon asennettiin päätyseinän julkisivumateriaaliksi aurinkopaneeleja. Työ tehtiin allianssimenettelyllä, asukasosallistumisessa käytettiin arkkitehtien kenttätyötoimistoa ja Charrette-työpajoja ja ympäristöanalyyseissä käytettin CASE-metodia. Tavoitteena on asuinalueen elinkaaren pidentäminen kaksinkertaiseksi, yli 100 vuoteen. Projektin suunnittelua johti TkT Kimmo Kuismanen ja pääsuunnitelijana toimi Yrjänä Vuojaja.
Palvelut ja toiminnot

Jyrkkälässä on päivittäistavarakauppa, pizzeria, kampaamo, RC-Racing-rata, skeittialue sekä baari. Lähistöllä on myös Aunelan alakoulu. Myös Gatorade Center ja Turun Messu- ja Kongressikeskus sijaitsevat Jyrkkälän lähellä.
Alueen mukaan nimetty Jyrkkälän Tykit pelaa jalkapalloa Turun Piirin Kolmosessa.
Aiheesta muualla

Turun Sanomien artikkeli Jyrkkälän seudusta ja historiasta 1.5.2006[vanhentunut linkki]
Aunelan koulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyrkkälän Tykkien kotisivu
Jyrkkälä – Suomen paras asuinalue, Archinfo
Kari Savolainen (kenraali)

Kari Ilmari Savolainen (s. 15. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen upseeri ja eläkkeellä oleva prikaatikenraali. Hänet ylennettiin arvoon vuonna 1997.
Savolainen valmistui Kadettikoulun jalkaväkilinjalta vuonna 1963.