Neil Gaiman
Elämä ja ura

Lapsena ja nuorena Gaiman luki C. S. Lewisin, J. R. R. Tolkienin ja G. K. Chestertonin tuotantoa. Nuorena hän innostui tieteiskirjallisuudesta: hänen mielilukemistaan olivat Samuel R. Delany, Roger Zelazny, Harlan Ellison ja varsinkin Gene Wolfe.
Vaikka Gaiman oli juutalainen, hän kävi koulua Englannin kirkon oppilaitoksissa, joissa tarjottiin normaalin lukujärjestyksen lisäksi uskonnollista opetusta. Samaan aikaan hän valmistautui bar mitsvaan ortodoksijuutalaisen hazzanin opastuksella. Koulutaustansa ansiosta Gaimanilla on laajat tiedot niin juutalaisesta kuin kristillisestä jumaluusopista ja ilmestyskirjallisuudesta. Ne ovat vaikuttaneet suuresti hänen teoksiinsa, kaikkein selvimmin Sandmaniin.
1980-luvun alussa Gaiman oli jonkin aikaa toimittajana tehden haastatteluja ja kirja-arvosteluja. Vuonna 1984 hän kirjoitti ensimmäisen kirjansa, Duran Duran -yhtyeen historiikin. Seuraavana vuonna yhteistyö Kim Newmanin kanssa tuotti teoksen Ghastly Beyond Belief, joka sisälsi otsikon mukaisia lainauksia tieteis- ja fantasiakirjallisuudesta. Vuonna 1988 häneltä ilmestyi Don't Panic: The Official Hitchhikers Guide to the Galaxy Companion. Pian sen jälkeen hän kirjoitti yhteistyössä Terry Pratchettin kanssa koomisen ilmestyskirjan Hyviä enteitä.
Tutustuttuaan sarjakuvakirjoittaja Alan Mooreen Gaiman alkoi itsekin alalle ja jatkoi Miracleman-sarjakuvan käsikirjoittamista Mooren jälkeen.
Sarjakuvaromaanit Violent Cases ja Signal to Noise hän kirjoitti yhdessä Dave McKeanin kanssa. Sen jälkeen Gaiman siirtyi työskentelemään sarjakuvayhtiö DC Comicsiin, jossa hänen ensimmäinen työnsä oli Black Orchid -lyhytsarja.
Gaimanin tunnetuin teos on laaja Sandman-sarja, jonka kuvittajina on toiminut suuri joukko taiteilijoita. Sandman-sarjan päähenkilöt ovat unen henkilöitymä Sandman eli Dream sekä hänen kuusi sisarustaan Despair, Desire, Delirium, Death, Destiny ja Destruction (”Epätoivo”, ”Intohimo”, ”Houre”, ”Kuolema”, ”Kohtalo” ja ”Tuho”). Gaimanin mukaan nämä seitsemän loputonta olentoa ”eivät ole jumalia, he olivat olemassa ennen kuin ihmiskunta uneksikaan jumalista, ja he ovat olemassa kun viimeinen jumala on kuollut” (Brief Lives -teoksen esipuheesta). ”Saadessani oman lehteni, Sandmanin, pääsin tulkitsemaan perinteisiä myyttejä sekä luomaan kokonaan omiani. Sandman on tarina tarinoista, 75 numeron mittainen murhenäytelmä”, Gaiman on kuvaillut. Sarja julkaistiin ensin 75 osassa The Sandman -lehtenä 1988–1995, sitten kymmenenä kokooma-albumina vuosina 1991–1996. Gaiman palasi Sandmanin maailmaan vuonna 2003 albumissa Ikuiset yöt. Kirja sisältää seitsemän tarinaa Sandmanista ja tämän perheestä.
Neverwhere – maanalainen Lontoo (1996) kertoo Lontoon alla elävistä ihmisistä, joiden joukkoon päähenkilö vahingossa joutuu. Romaani perustuu Gaimanin BBC:lle käsikirjoittamaan Neverwhere-televisiosarjaan.
Gaiman on myös muun muassa tehnyt käsikirjoituksen yhteen Babylon 5 -televisiosarjan jaksoon ja kolmeen Doctor Who -sarjan jaksoon. Gaiman kirjoitti myös englanninkielisen tekstin Hayao Miyazakin elokuvaan Prinsessa Mononoke.
Romaanistaan Tähtisumua Gaiman sai vuonna 1999 Mythopoeic-palkinnon. Alkuteoksen kuvitti Charles Vess.
Unohdetut jumalat (2001) on romaani tavallisesta miehestä jumalten välisessä taistelussa. Teos nosti Gaimanin menestyskirjailijoiden joukkoon ja sai muun muassa Hugo-palkinnon.
Vuonna 2002 Gaiman haastoi oikeuteen Todd McFarlanen koskien kolmea Spawn-sarjakuvan hahmoa: Cogliostro, Medieval Spawn ja Angela. Vuonna 1991 McFarlane oli pyytänyt Gaimania (ja myös muita tunnettuja kirjoittajia kuten Frank Miller ja Dave Sim) kirjoittamaan yhden Spawn-tarinan. Tällöin Gaiman loi sarjaan edellä mainitut hahmot. McFarlane ei maksanut Gaimanin tekijänoikeusmaksuja uusintapainoksista. Gaiman voitti oikeudenkäynnin McFarlanea ja Image Comicsia vastaan.
Monista Gaimanin teoksista on tehty televisio- tai elokuvaversiot, tunnetuimpana Matthew Vaughnin 2007 ohjaama elokuva Tähtisumua sekä animaatio Coraline ja toinen todellisuus (2009). Gaiman toimi myös Robert Zemeckisin vuoden 2007 animaatioelokuvan Beowulf toisena käsikirjoittajana, ja hänet on myös liitetty tulevaan Gilgameš-eepokseen perustuvaan elokuvaan.milloin?
Galmania kohtaan on esitetty syytöksiä seksuaalisesta väkivallasta. Syytökset tulivat julki kesällä 2024. Aiemmin Gailman on ollut tunnettu seksuaalista väkivaltaa kokeneiden puolustajana.