stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osuuspankki Yhteistuki
Historia

Yhteistuen perustamiseen johti sosiaalidemokraattien hajaantuminen. Hajaantuminen ”leskisläisiin” ja ”skogilaisiin" oli alkanut 1956 yleislakosta. Leskisläisten hallintaan oli jäänyt Helsingin Työväen Säästöpankki, joka toimi ay-liitto SAJ:n päärahoittajana. Skogilaisten johtama kilpaileva ay-liitto SAK perusti oman rahalaitoksen, Yhteistuen.
Yhteistuki perustettiin osuuskassana siitä huolimatta, että osuuskassaliike tunnettiin leimallisesti maalaisliittolaisena. Tämä aiheutti kilpailevassa leirissä kritiikkiä siitä, että ammattiliittojen varat olisivat päässeet maalaisliiton valvontaan. Yhteistuki muutettiin osuuspankiksi vuonna 1970, kun laki muuttui.
SAK:n ja SAJ:n kilpailu lakkasi 1969. Se ei kuitenkaan vastaavasti johtanut työväenliikkeen pankkien yhdistymiseen. Helsingin Työväen Säästöpankin seuraaja Suomen Työväen Säästöpankki (STS) ja Yhteistuki kilpailivat keskenään. STS oli taloudellisesti vahvempi: palkansaajien talletuksissa se oli ylivoimainen ja se sai myös joitain ay-liittoja asiakkaikseen. Osuuspankki Yhteistuen asiakkaina olivat kuitenkin useimmat ammattiliitot ja SAK. Pankkien yhdistämishankkeet eivät tuottaneet tulosta.
Osuuspankki Yhteistuki kasvoi 1980-luvun loppuun mennessä yhdeksi Suomen suurimmista osuuspankeista. Ay-liikkeen rahojen hoito ei Yhteistuelle enää riittänyt, vaan se kehitti tuotteita palkansaajille. Pankkiryhmää Yhteistuki ei halunnut vaihtaa, mutta sillä ei ollut halua myöskään keskinäiseen kampittamiseen STS:n kanssa.
Osuuspankki Yhteistuella oli 1980-luvulla yksitoista toimipaikkaa eri puolilla maata. Vuonna 1985 pankin ottolainaus oli 878 miljoonaa markkaa ja antolainaus 746 miljoonaa markkaa. Sillä oli tuolloin henkilökuntaa 152.
Yhteistuen viimeinen toimitusjohtaja oli vuodesta 1983 Reijo Setälä. Pankki meni 1984 Peruspankin osakkaaksi ostamalla sen osakekannasta viisi prosenttia.
Osuuspankki Yhteistuki ajautui 1990-luvun laman aikana kriisiin. Se fuusioitiin 1993 Suur-Helsingin Osuuspankkiin (SHOP). Molemmat pankit olivat tuolloin huonossa kunnossa. Yhteistuella oli järjestämättömiä luottoja 15 % lainakannasta. Lähes kaikki maksukyvyttömät asiakkaat olivat epäonnistuneita kiinteistösijoittajia. Luottojen vakuuksiksi annettujen kiinteistöjen arvot olivat romahtaneet. Vuonna 1994 Yhteistuen lainoista kertyi noin 500 miljoonan markan tappiot. Fuusio ei auttanut, vaan SHOP muutettiin 1996 osuuspankkien roskapankiksi.
Kirjallisuutta

Koskela, Heikki: Työväenliikkeen pääomat ja liikelaitokset: Osa 1, Yleiskatsaus.  Helsinki:  Työväen taloudellinen tutkimuslaitos, 1986.  ISBN 951-9281-55-X.
Koskela, Heikki: Työväenliikkeen pääomat ja liikelaitokset: Osa 2, Erillisselvitykset.  Helsinki:  Työväen taloudellinen tutkimuslaitos, 1986.  ISBN 951-9281-56-8.
Seppänen, Esko: Punapääoman romahdus.  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20814-0.
Setälä, Reijo: Erilainen pankkiiri.  Helsinki:  Breakwater, 2014.  ISBN 978-952-7032-05-3.
Aiheesta muualla

Työväenpankit ja ay-liike Osuuspankki Yhteistuen, Peruspankin ja STS-Pankin esittelyvideo 1985
Paraná

Paraná voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Paraná, kaupunki Argentiinassa
Paraná, joki Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa
Paraná, Brasilian osavaltio
Paraná Clube, brasilialainen jalkapallojoukkue
Paraná, brasilialainen jalkapalloilija
CT Paraná (1910), Brasilian laivaston hävittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paraná”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
P-fenyylifenoli

| p-fenyylifenoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-fenyylifenoli
CAS-numero:  92-69-3
PubChem CID:  7103
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)C2=CC=C(C=C2)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H10O
Moolimassa:  170,2 g/mol
Sulamispiste:  164-165 °C
Kiehumispiste:  305-308 °C
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
p-fenyylifenoli (C12H10O) eli 4-fenyylifenoli on fenolijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa p-fenyylifenoli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin sekä emäksiin.
p-fenyylifenolia muodostuu sivutuotteena valmistettaessa fenyylifenolia hydrolysoimalla klooribentseeniä emäksisissä olosuhteissa. Reaktiossa muodostuu myös o-fenyylifenolia, ja erottaminen tapahtuu tislaamalla. Toinen tapa on sulfonoida bifenyyliä ja kuumentaa muodostunutta 4-bifenyylisulfonihappoa hydroksidien kanssa.
p-fenyylifenolia käytetään fenoliformaldehydihartsipinnotteiden, emulgointiaineiden ja desinfiointiaineiden valmistuksen lähtöaineena sekä kumien hapettumisenestoaineena.
Aiheesta muualla

PubChem: 4-Phenylphenol (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): 4-Phenylphenol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 4-Phenylphenol (englanniksi)
Paavo Markkola

Paavo Johannes Markkola (7. joulukuuta 1915 Helsinki – 27. joulukuuta 2003) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja.
Paavo Markkolan vanhemmat olivat työnjohtaja Anselm Markkola ja Emilia Katajisto ja puoliso vuodesta 1944 Ida Elisabeth (Liisa) Kavén. Postin palveluksessa jo ennen toista maailmansotaa aloittanut Markkola oli Postiliiton Helsingin osaston puheenjohtaja 1949–1950, Postiliiton sihteeri 1951–1954, puheenjohtaja 1954–1977 ja kunniapuheenjohtaja 1977. Valtionvirkamiesten yhteisöjärjestön, sittemmin ensin Virkamiesten Yhteisjärjestö ja myöhemmin Virkamiesten ja Työntekijäin Yhteisjärjestö (VTY), varapuheenjohtaja hän oli 1958–1964 ja 1969–1977 ja puheenjohtaja 1965–1969.
Markkola oli myös Postimies-lehden päätoimittaja 1953–1977. Hänellä oli lisäksi sekä kotimaisia että kansainvälisiä oman alansa luottamustehtäviä, Pohjoismaisen postimiesunionin sihteeristön jäsen hän oli 1954–1977 ja pääsihteeri 1961–1963 ja 1971–1974. Shakkia lapsesta asti harrastaneella Markkolalla oli myös shakkiliittojen luottamustehtäviä. Asessorin arvonimen Markkola sai 1972.
Aiheesta muualla

Paavo Markkola Biografiasampo.
Paavo Mustonen

Paavo Tariu Mustonen (s. 10. marraskuuta 1989 Maryborough, Australia) on cookinsaarelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu Cookinsaarten maajoukkueeseen ja on osallistunut vuosien 2010, 2014 ja 2018 MM-karsintoihin. Hänen seurajoukkueensa on Tupapa Maraerenga.
Seuratasolla Mustonen on pelannut futsalia Australiassa. Hän pelasi Quake-nimisessä joukkueessa, joka voitti Uuden Etelä-Walesin futsalin valioliigan. Aiemmin hän on pelannut Emu Plains -joukkueessa. Mustonen on vieraillut ulkomailla myös Saksassa, jossa hän voitti pomputtelukilpailun. Kotisaarillaan hän on pelannut Tupapan joukkueessa ja juniorina Arorangin ja Nikaon joukkueissa.
Vuonna 2010 Mustonen voitti Cookinsaarten mestaruuden Tupapan joukkueen riveissä.
Yksityiselämä

Mustosen isä on suomalaissyntyinen Ari Mustonen. Perheen elämästä Cookinsaarilla kerrottiin Ulkosuomalaisen tarina -televisiosarjan 19. elokuuta 2010 Yle TV2:lla esitetyssä jaksossa.
Paavo Mustosen sisar Regina Mustonen pelaa Cookinsaarten naisten jalkapallomaajoukkueessa.
Omenamangrovet

| Omenamangrovet |
| --- | --- |
 Valko-omenamangrove (Sonneratia alba)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Rantakukkakasvit Lythraceae
Suku::  Omenamangrovet Sonneratia  L.f.
Katso myös
   Omenamangrovet Wikispeciesissä   Omenamangrovet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Omenamangrovet (Sonneratia) on rantakukkakasvien (Lythraceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun kuuluu neljästä kuuteen lajia sekä muutama lajiristeymä.
Omenamangrovet kasvavat luonnossa Afrikan itärannikolla, Madagaskarilla, Intian niemimaalla ja sen läheisillä saarilla, Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa, Oseaniassa sekä Australian pohjoisosissa.
Lajeja ja risteymiä

Sonneratia alba – valko-omenamangrove
Sonneratia apetala
Sonneratia caseolaris
Sonneratia ovata
Sonneratia × gulngai
Sonneratia × hainanensis
Aiheesta muualla

Laji.fi: Omenamangrovet (Sonneratia)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sonneratia (englanniksi)
ITIS: Sonneratia (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Sonneratia (englanniksi)
Mustikkajärvi

| Mustikkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°31′29″N, 25°04′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Valakkakorpeen 
Järvinumero:  14.221.1.034
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,7 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,956 km  
Pinta-ala:  3,209 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustikkajärvi 
Mustikkajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 950 metriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta itärannalla on myös peltoa. Järven etelärannalla on yksi talo ja kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tie etelästä seututieltä 325.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,7 metriä mpy. Siihen laskee kaksi ojaa. Laskuoja lähtee järven itäpäästä ja virtaa kilometrin koilliseen kunnes katoaa Valakkakorpeen.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimettömänä.
Vuoden 1965 peruskartassa järvellä oli yksi talo. Järven itäpuolinen pelto oli nykyistä laajempi ja peltoa oli myös järven etelä- ja lounaispuolella. Vuoteen 1985 mennessä järvelle oli rakennettu yksi talo lisää.
Ourcq

| Ourcq |
| --- | --- |
 Ourcq Lizy-sur-Ourcqissa.
Alkulähde:  Villardelle  49.1266°N, 3.5808°E
Laskupaikka:  Marne  49.0134°N, 3.0131°E
Maat:  Ranska
Pituus:  87 km
Alkulähteen korkeus:  200 m
Virtaama:  2,12 m³/s
Valuma-alue:  345 km²
Ourcq (lausutaan \uʁk\) on Seinen sivujoen Marnen oikeanpuoleinen sivujoki Ranskassa. Se on 87 kilometrin pituinen ja kulkee Aisnen, Oisen ja Seine-et-Marnen departementtien alueella.
Joki alkaa Villardellestä Fère-en-Tardenoisn itäpuolelta laskee Marneen lähellä Lizy-sur-Ourcqia.
Ourcq kulkee osan matkastaan kanavoidussa uomassa. Siitä erkanee 1800-luvulla rakennettu kanava, Canal de l’Ourcq, joka johtaa Bassin de la Villetteen Pariisiin. Sen jatkeita Pariisissa ja Saint-Denis'ssä ovat Canal Saint-Martin ja Canal Saint-Denis.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ourcq Wikimedia Commonsissa
Paranántulikärki

| Paranántulikärki |
| --- | --- |
 Paranantulikärki (koiras ylempänä, naaras alempana)
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Tulikärjet Campephilus
Laji::  robustus
Kaksiosainen nimi
 Campephilus robustus  (Lichtenstein, 1819) 

Katso myös
   Paranántulikärki Wikispeciesissä   Paranántulikärki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paranántulikärki (Campephilus robustus) on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Brasilian itäosista Rio Grande do Suliin, Argentiinan koillisosaan, sekä itäiseen Paraguayhin. Martin Lichtenstein kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1819.
Pablo Iglesias

Pablo Iglesias voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Pablo Iglesias Posse (1850–1925), espanjalainen poliitikko, PSOE-puolueen ja UGT-ammattiliiton perustaja ja johtaja
Pablo Iglesias Turrión (1978–), espanjalainen poliitikko, Podemos-puolueen pääsihteeri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pablo Iglesias”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ourense (maakunta)

Ourense (esp. Orense) on maakunta luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen kaakkoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Pontevedran, Lugon, Leónin ja Zamoran  maakunnat.
Ourensen pinta-ala on 7 273 neliökilometriä ja väkiluku 311 680 (vuonna 2017).
 Noin kolmasosa väestöstä asuu pääkaupungissa Ourensessa. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Verín, Ribadavia, Allariz, A Rua, Carballiño ja Xinzo de Limia. Maakunnassa on yhteensä 92 kuntaa.
Koska Ourensen maakunnassa puhutaan virallisina kielinä sekä galician että espanjan kieltä, siitä käytetään molempia kirjoitusasuja, Ourense (galicia) ja Orense (espanja).
Miño-joki (oik.)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ourense (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Espanjan maakunnat
Álava
Albacete
Alicante
Almería
Asturia
Ávila
Badajoz
Baleaarit
Barcelona
Biskaja
Burgos
Cáceres
Cádiz
Castellón
Ciudad Real
Córdoba
A Coruña
Cuenca
Gipuzkoa
Girona
Granada
Guadalajara
Huelva
Huesca
Jaén
Kantabria
León
Lleida
Lugo
Madrid
Málaga
Murcia
Navarra
Ourense
Palencia
Las Palmas
Pontevedra
La Rioja
Salamanca
Santa Cruz de Tenerife
Segovia
Sevilla
Soria
Tarragona
Teruel
Toledo
Valencia
Valladolid
Zamora
Zaragoza
Pablo Hernández

Pablo Hernández -nimisiä henkilöitä:
Pablo Hernández (Pablo Fernando Hernández Roetti, s. 1975), uruguaylainen jalkapalloilija.
Pablo Hernández (Pablo Hernández Domínguez, s. 1985), espanjalainen jalkapalloilija
Pablo Hernández (Pedro Pablo Hernández, s. 1986), chileläinen jalkapalloilija
Pablo Hernández, kuubalainen voimistelija
Pablo Hernández, kolumbialainen pyöräilijä
Pablo Hernández Coronado, espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pablo Hernández”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Onnelin ja Annelin talo

| Onnelin ja Annelin talo |
| --- | --- |

Kirjailija:  Marjatta Kurenniemi
Kuvittaja:  Maija Karma
Kieli:  suomi
Genre:  saturomaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1966
Sivumäärä:  93
ISBN:  951-0-04058-4
Sarja: Onneli ja Anneli
Seuraava:  Onnelin ja Annelin talvi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Onnelin ja Annelin talo on Marjatta Kurenniemen kirjoittama lastenromaani, joka aloittaa Onneli ja Anneli -kirjasarjan. Ensimmäinen painos julkaistiin vuonna 1966, ja sen on kuvittanut Maija Karma. Kirjasta on otettu useita uusintapainoksia, ja se on osana yhteisniteissä Onneli ja Anneli 1–2–3 sekä Onnelin ja Annelin kootut kertomukset.
Onnelin ja Annelin talo voitti Topelius-palkinnon vuonna 1967.
Onnelin ja Annelin talo -kirjaan pohjautuva, Saara Cantellin ohjaama elokuva Onneli ja Anneli sai ensi-iltansa tammikuussa 2014. Kirjasta tehtiin vuonna 2013 painos, jossa on mukana elokuvaliite.
Juoni

Onneli ja Anneli ovat parhaat ystävät. Ensimmäinen kouluvuosi on päättynyt, ja tytöt viettävät kesälomaa. Eräänä päivänä he löytävät kadulta kirjekuoren, joka on täynnä rahaa. Kuoressa lukee, että "rehellinen löytäjä saa pitää". Kuin sattumalta rouva Ruusupuulla on myynnissä talo, joka on aivan kuin kahdelle pienelle tytölle tehty. Onneli ja Anneli ostavat talon löytämillään rahoilla.
Annelin vanhemmat ovat eronneet, ja hän on välillä isänsä ja välillä äitinsä luona. Kumpikin vanhemmista on tahollaan lähtenyt lomamatkalle ja kuvittelee Annelin olevan toisen mukana. Onnelilla puolestaan on kahdeksan sisarusta ja heidän kotonaan on niin hirmuinen vilske, ettei kukaan oikeastaan huomaa Onnelin puuttumista. Tytöt saavat siis viettää kesän ihan kahdestaan omassa talossaan.
Kesän aikana tytöt tutustuvat uusiin naapureihinsa Ruusukujalla. Oikeanpuoleisessa naapurissa asuvat sisarukset Tingelstiina ja Tangelstiina Vappunen. Heillä on hyvin erikoinen puutarha, jossa kasvaa muun muassa vappuhuiskuja, ilmapalloja ja kuusenkoristeita. Heillä on myös kanoja, jotka munivat kirjavia pääsiäismunia. Toisessa naapurissa, korkean aidan takana asuu rouva Rosina Rusina. Hän on hyvin epäluuloinen eikä pidä uteliaista pikkutytöistä.
Pablo Graña

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten ratamelonta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten ratamelonta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten ratamelonta.MM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Szeged 2019 | C-2 200 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Poznań 2021 | C-2 200 m |  |
Pablo Graña (s. 21. maaliskuuta 1999) on espanjalainen ratameloja. Hän saavutti Szegedissä 2019 maailmanmestaruuden 200 metrin kanadalaiskaksikossa ajalla 36.066 ja Poznańissa 2021 Euroopan-mestaruuden samassa kilpailussa ajalla 36.900. Molemmissa mestaruuksissa hänen parinaan oli Alberto Pedrero.
Paavo Mikkola

Paavo Mikkola (29. syyskuuta 1906 Hietamäki, Inkeri – 13. huhtikuuta 1977 Lahti) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Paavo Mikkola veisti kivestä veljiensä Edvard ja Walter Mikkolan kanssa Lahden sankaripatsaan Vapauden Hengetär Wäinö Aaltosen kipsimallin mukaan. Mikkolan veljesten kiviveistämö valmisti myös Padasjoen ja Lapinjärven sankarimuistomerkkien kivet.
Julkiset työt

Luhangan sankaripatsas , prossiveistos "Älä itke äitini" , joka on paljastettu 14.9.1952
Heinolan maaseurankunnan kirkon sankaripatsas, graniittiveistos "Usko tulevaisuuteen" , joka on paljastettu 11.9.1950
Lähde:
Julkiset työt > Kuvia julkisista veistoksista

Usko tulevaisuuteen, 1950, Heinola.
Älä itke äitini, 1952, Luhanka.
Odobenocetops

| Odobenocetops |
| --- | --- |

 Plioseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti
Yläheimo::  Delfiininsukuiset valaat Delphinoidea
Heimo::  †Odobenocetopsidae  Muizon, 1993
Suku::  † Odobenocetops  Muizon, 1993
Lajit
 †O. peruvianus (tyyppilaji) Muizon, 1993  †O. leptodon Muizon et al. 1999 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Odobenocetops on sukupuuttoon kuollut pienten hammasvalaiden suku plioseenilta. Fossiileja on löydetty Perun eteläosista. Kahden pitkän syöksyhampaan ansiosta se näytti mursun ja manaatin sekoitukselta.
Syöksyhampaat

Odobenocetops on ollut tutkijoiden mielenkiinnon kohteena suurten syöksyhampaidensa vuoksi. Koiraan oikeanpuoleinen hammas saattoi kasvaa jopa 1,35 metriä pitkäksi, kun taas vasen hammas ei yleensä kasvanut 25 senttiä pidemmäksi. Koiraat ovat saattaneet käyttää melko hauraita syöksyhampaitaan taistellessaan naaraista. Naaraiden syöksyhampaat olivat paljon pienemmät. Eläimellä ei ollut syöksyhampaiden lisäksi muita hampaita.
Elintavat

Odobenocetops liikkui matalassa vedessä ja pysytteli lähellä merenpohjaa. Eräällä yksilöllä oli samankaltainen kaikuluotauselin kuin nykyisillä delfiineillä, jonka ansiosta se tuli toimeen myös täydellisessä pimeydessä. Merenpohjaa tonkimalla se löysi simpukoita, äyriäisiä ja kotiloita, joita se käytti ravintonaan. Lihaksikkaat huulet mahdollistivat sen, että se pystyi imemään simpukoita ulos kuoristaan.
Odobenocetops oli erinomainen uimari, mutta hengitti kaikkien nisäkkäiden tapaan ilmaa, joten se joutui nousemaan pinnalle sukellusten välissä. Se käytti voimakasta pyrstöään uidessaan. Odobenocetopsilla oli hyvä näkökyky, mutta kokonsa takia sillä ei ollut paljon vastusta haille, kuten jättimäiselle megalodonille. Syöksyhampaat eivät olleet tarpeeksi vahvat, että niitä olisi voinut käyttää taistelussa.
Luokittelu

Odobenocetops kuului delfiininsukuisten valaiden yläheimoon, ja sen läheisimmät elävät sukulaiset ovat maitovalas ja sarvivalas.
Löydöt

Odobenocetopsin fossiileja tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1993, ja siitä tunnetaan vieläkin vain muutama kallon ja luiden jäänne.
Aiheesta muualla

3D malli Odobenocetopsin tyyppiyksilöstä: Walrus whale (Odobenocetops) Smithsonian X 3D. Arkistoitu 19.7.2014. Viitattu 8.4.2017.
Kolme Odobenocetopsia
Paraná (Argentiina)

| Paraná |
| --- | --- |

 Paraná
 Koordinaatit: 31°44′S, 60°32′W 
Valtio:  Argentiina
Maakunta:  Entre Ríos
Väkiluku:  266 000
 
 http://www.parana.gov.ar/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paraná  on Entre Ríosin maakunnan  pääkaupunki Argentiinan pohjoisosassa. Vuonna 2010 kaupungissa oli 266 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Paranájoen varrella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Dorothy Masuka

Dorothy Masuka
Dorothy Masuka (3. syyskuuta 1935 Bulawayo – 23. helmikuuta 2019 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen laulaja-lauluntekijä.
Masukan isä oli sambialaissyntyinen ja äiti Liza Mafuyani kotoisin Natalista. Masuka muutti vuonna 1947 Etelä-Afrikkaan, jossa aloitti laulamisen koulun kuorossa. Hän aloitti uransa teini-ikäisenä hitillä "Hamba Nontsokolo". Hän esiintyi usein big bandien solistina ja sävelsi itse laulunsa, joihin vaikutti elämänmeno townshipeissa 1950-luvulla. Masuka joutui apartheidajan viranomaisten vainoamaksi ja suuntasi vuonna 1961 ulkomaille. Hän vietti aikaa Malawissa, Tansaniassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Zimbabwessa ja Sambiassa. Hän ajoi kappaleillaan Afrikan maiden itsenäisyyden asiaa ja joutui poliittisten kytköstensä takia uhatuksi myös Zimbabwessa ollessaan.
Sambiassa Masuka vähensi musiikillista aktiivisuuttaan ja työskenteli lentoemäntänä. Vuonna 1981 hän palasi itsenäistyneeseen Zimbabween. Hän jatkoi ammattimaista laulu-uraansa ja palasi Etelä-Afrikkaan vuonna 1992 Nelson Mandelan vapautumisen jälkeen. Masuka kuoli sairauteen 83-vuotiaana.
Masukan tekemiä lauluja ovat esittäneet myös muut laulajat, kuten Miriam Makeba.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1974 (kreikkalais-roomalainen paini)

Vuoden 1974 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta Katowicessa, Puolassa lokakuussa. Kisoissa painittiin kymmenessä painoluokassa.
Samana vuonna järjestettiin erikseen vapaapainin MM-kilpailut Istanbulissa.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Vladimir Zubkov |  Constantin Alexandru |  Georgi Georgijev |
| 52 kg |  Petăr Kirov |  Valeri Arutnujov |  Nicu Ginga |
| 57 kg |  Farhat Mustafin |  Józef Lipień |  Ivan Frgić |
| 62 kg |  Kazimierz Lipień |  Anatoli Kavkajev |  László Réczi |
| 68 kg |  Nelson Davidjan |  Heinz-Helmut Wehling |  Andrzej Supron |
| 74 kg |  Vítězslav Mácha |  Klaus-Peter Göpfert |  Iosif Berišvili |
| 82 kg |  Anatoli Nazarenko |  Dimitar Ivanov |  Ion Enache |
| 90 kg |  Valeri Rezantsev |  Stojan Ivanov |  Dumitru Manea |
| 100 kg |  Nikolai Balbošin |  Kamen Goranov |  Nicolae Martinescu |
| yli 100 kg |  Aleksandăr Tomov |  Šota Morsiladze |  János Rovnyai |
Osamu Maeda

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. syyskuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Fukuoka, Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988-1996 | Yokohama Flügels |  |
Maajoukkue
| 1988-1989 | Japani | 14 (6) |
Osamu Maeda (jap. 前田 治; s. 5. syyskuuta 1965 Fukuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Osamu Maeda edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1988-1989. Hän on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 1988.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1988 | 5 | 1 |
| 1989 | 9 | 5 |
| Yhteensä | 14 | 6 |