Porin Palloilijat
Historia > Kohti korkeampia sarjatasoja

Seuran 10. toimintavuosi 1935 alkoi vankalla pohjalla. Seuran jäsenmäärä oli tällöin 133, joista aktiivipelaajia oli 74, jääpalloilijat mukaan luettuna. Seuraan liittyi taitava ja innokas turkulaispelaaja Toivo Laakso, joka oli merkittävä pelaajavahvistus. PoPa pääsi ensimmäistä kertaa valtakunnan toiseksi korkeimmalle tasolle B-sarjaan voitettuaan karsinnoissa Kärpät 5–2 ja 7–2, sekä Iirot tuloksin 3–2 ja 1–1. Kyyti oli kylmää, sillä PoPa keräsi 0 pistettä. Joukkue oli hankkinut nousun kunniaksi uudet peliasut ja seuramerkkikin suunniteltiin uusiksi.
SPL oli kauden 1936 alkuun tehnyt muutoksia sarjajärjestelmänsä nimityksiin – ylin sarjataso eli entinen A-sarja oli nyt Mestaruussarja. Entinen B-sarja oli saanut nimekseen Itä–Länsi-sarja, joka pysyi voimassa vuoteen 1943 asti. Toisen sarjatason alapuoliset sarjat olivat kesään 1936 asti kulkeneet yleensä vain piirinsarjojen nimityksillä – nyt otettiin käyttöön termi Maakuntasarja.
Myöhäisen kevään vuoksi päästiin vuonna 1936 vasta toukokuun alussa pallon kimppuun Tiilimäellä, jossa oli jo muutamana aikaisempanakin keväänä harjoittelu aloitettu. Edellisenä vuotena PoPa oli tipahtanut B-sarjasta ja sinne yritettiin uudelleen karsintojen kautta. 7.5. tuli voitto Kärpistä lukemin 8–2, mutta tie katkesi Raumalla Iirojen voittaessa jatkoajalla 1–0.
Seura sai vieraakseen unkarilaisen ammattilaisjoukkueen Szegedin, ja tätä ottelua nimitettiin 10-vuotisjuhlaotteluksi, tosin vuoden verran myöhästyneenä.
Herralahden urheilukentälle oli kerääntynyt yleisöä tuhatkunta ja soittokunta sekä muut seremoniat loivat tilaisuuteen aitoa juhlatunnelmaa. Unkarilaiset voittivat tämän näytöspelin 7–1.
PoPa pelasi nyt maakuntasarjassa, joka alkoi elokuussa. Sarjasysteemiä oli muutettu nyt myös siten, että seuraavan kauden alussa ei enää järjestetty paikallisia karsintoja Itä–Länsi-sarjaan, vaan nyt oli siirrytty käytäntöön, että kolmannen sarjatason eli nyt Maakuntasarjan päätteeksi karsittiin menestyjien kesken nousijat seuraavan kauden toiselle sarjatasolle. PoPa voitti Pargas IF:n jatkoajalla 2–0 ja Kokkolan BK:n 3–0 päästen noususta pelattuun ratkaisuotteluun. PoPa voitti Hangon BK:n jatkoajalla 2–1 ja nousi kaudeksi 1937 takaisin toiselle sarjatasolle.
Vuonna 1937 PoPalla oli kova urakka Länsisarjassa ja kausi päättyi viimeiselle sijalle tuloksena 12 ottelusta 3 voittoa ja 9 tappiota. Maalisuhde oli murskaavat 19–43. Automaattista putoamista seuraavalle kaudelle kolmannelle sarjatasolle se ei kuitenkaan merkinnyt. PoPa pelasi seuraavallakin kaudella Länsisarjassa. Vuosi 1938 ei tuonut lohdullisempia numeroita seuran tilastoon kuin edellinenkään. Saaliina oli 12 ottelusta 1 tasapeli ja 11 tappiota sekä viimeinen sija. Vuoden 1939 kautta aloittaessa ei vielä osattu aavistaa kuinka kohtalokkaan lopun vuosi saakaan. Harjoitukset päästiin aloittamaan jo maaliskuun alkupuolella Cygnaeuksen koulun luona. PoPa pelasi nyt Länsisarjan kolmannessa lohkossa. Kevät kausi alkoi heikosti tappion merkeissä Hakalle 0–1, Kärpille 1–2, ottelussa jossa tuomittiin 52 vapaapotkua. Tampereella KV:tä vastaan pelattiin tasan 2–2, mutta Turun Riennolle ja TaPa:lle hävittiin lukemin 1–2. Tulokset osoittivat kuitenkin PoPan saaneen juonesta kiinni ja syyskausi alkoi 1.8. komeasti 7–0-voitolla Kärpistä. 10.8. PoPa peittosi vanhan kiistakumppanini TaPa:n 5–2. Tilanne oli kiristynyt siihen, että 12.10. Palloliitto kaikki sarjaottelut. Joukkue sijoittui sarjassa 4. sijalle, joka oli seurahistorian paras siihen mennessä. Edustusjoukkue pelasi 13 ottelua, joista 5 voittoa, 1 tasapeli ja 7 häviötä. Maalit 35–27 PoPan hyväksi.