stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väinö Mäkelä (elokuva-alan vaikuttaja)
Aiheesta muualla

Pro gradu
Tirkistys lavasteisiin (Arkistoitu – Internet Archive) - film-o-holic.com
Taru Mäkelä: Saalis - Tarua ja totta Mäkelän suvusta[vanhentunut linkki] - Uutispäivä Demari
Taru Mäkelä etsi paikkaansa elokuvasuvun historiassa Turun Sanomat, 31.5.2007.
Nykyisen Kinoston kotisivut
Aikapommi

Kaaviokuva putkipommin muotoisesta aikapommista.
Aikapommi on räjähde, joka on asennettu toimimaan määrätyllä hetkellä.
Yksinkertaisin aikapommi on niin sanottu umpisytytin: se on kaksiosainen tynnyri, jonka toisessa päässä on räjähde ja toisessa seiniin kiinnitetty sytytyslanka. Tynnyri on suojattu pietyllä purjekankaalla, joka on jätetty tulpanreiän kohdalta avoimeksi. Sytyttämisen jälkeen purjekankaalla päällystetty tulppa kastetaan sulaan pikeen ja lyödään kiinni, peitetään pikikerroksella ja sen jälkeen purjeentekijä ompelee suojuksen kiinni tihein tikein. Ommel pietään ja pommi on valmis. Nyt se voidaan laskea paikalleen.
Menetelmää käytettiin hylkyjen avaamiseen räjäyttämällä tavaran pelastamiseksi tai vaaran aiheuttavien hylkyjen poistamiseksi.
Menetelmä oli tavattoman vaarallinen: paloaika oli täysin arvaamaton koska vähähappisessa tilassa kipinä saattoi hyppiä jopa kierroksia yli ja panos saattoi räjähtää aivan ennen aikojaan.
Siksi muun muassa Royal George -hylyn tuhoamisessa käytettiinkin pinnalta toimivia sähkösytyttimiä.
Kellolaitetta käyttävä sytytin keksittiin lukemattomia kertoja, mutta koska kellot tehtiin yksilökappaleina ratkaisu oli liian kallis – kunnes räjäytystarvikkeita alettiin valmistaa tarpeen kasvaessa teollisesti. Aiemmin ne tehtiin vakiotarvikkeista soveltamalla, ja joka hylkymestarilla tai tykkialiupseerilla oli omat menetelmänsä.
Kehityksen kulkiessa ilmaantuivat myös kemialliset aikasytyttimet: niissä tavallisin on happosytytin, jossa on lasikapseliin pakattua voimakasta happoa. Kun kapseli rikotaan, happo pääsee sytyttimeen jossa se syövyttää metallisäpin poikki, ja säpin katketessa jousiviritteinen iskuri räjäyttää nallin. Aika säädetään vaihtelemalla säpin paksuutta mutta tavallisin on noin viisitoista minuuttia.
Tällaista aikasytytintä käytti muun muassa ylieversti Claus von Stauffenberg tehdessään Adolf Hitleriä vastaan epäonnistuneen murhayrityksen: sytytin toimi, mutta aivan vahingossa pommisalkku osui vahvan tammilevyn taakse joka suojasikin Hitleriä ratkaisevasti.
Who Do You Trust?

| Who Do You Trust? Papa Roach |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. tammikuuta 2019
 Tuottaja(t): Nicholas Furlong, Colin Brittain, Jason Evigan
 Kesto: 38.28
 Levy-yhtiö: Eleven Seven Music
Papa Roachin muut julkaisut
| Crooked Teeth 2017 | Who Do You Trust? 2019 | Ego Trip 2022 |
Singlet albumilta Who Do You Trust?
 ”Who Do You Trust?” Julkaistu: 5. lokakuuta 2018  ”Elevate” Julkaistu: 14. joulukuuta 2018  ”Come Around” Julkaistu: 6. elokuuta 2019
Who Do You Trust? on yhdysvaltalaisen Papa Roach -rockyhtyeen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 18. tammikuuta 2019.
Kappaleet

The Ending – 3.29
Renegade Music – 3.29
Not the Only One – 3.25
Who Do You Trust? – 3.16
Elevate – 3.11
Come Around – 3.30
Feel Like Home – 3.10
Problems – 3.03
Top of the World – 3.53
I Sudffer Well – 1.21
Maniac – 3.20
Better Than Life – 3.21
Arvostelut

Imperiumi: 7/10
Inferno:
Soundi:
Air Mauritius

| Air Mauritius |
| --- | --- |
 IATA: MK  –  ICAO: MAU 
Kutsukoodi:  AIR MAURITIUS
Perustettu:  1967
Laivaston koko:  10 (2021)
Kohteiden määrä:  30
Solmukohdat:  Sir Seewoosagur Ramgoolamin kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Mauritius
Allianssi:  Vanilla Alliance
Air Mauritiuksen Airbus A330
Air Mauritius (IATA: MK, ICAO: MAU, kutsukoodi: AIR MAURITIUS) on Mauritiuksen kansallinen lentoyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1967. Sen tärkein lentokenttä sijaitsee saaren kaakkoisosassa ja on nimeltään Sir Seewoosagur Ramgoolamin kansainvälinen lentoasema.
Air Mauritiuksen ensilento suoritettiin kuusipaikkaisella Madagaskarin lentoyhtiöltä vuokratulla Piper PA 30 Navajolla Réunionille. Nykyään yhtiöllä on 80 lentovuoroa viikossa 30 kohteeseen.
Laivasto

Yhtiön laivasto heinäkuussa 2021:
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia |
| --- | --- | --- |
| Airbus A330-200 | 1 | — |
| Airbus A330-900 | 2 | — |
Airbus A350-900: 4
| ATR 72-500 | 3 | — |
| Yhteensä | 10 | 4 |
Laivaston keski-ikä 6,8 vuotta (Heinäkuu 2021).
Air Mauritiuksen Airbus A319
Violeta Parra

| Violeta Parra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1917 San Fabián tai San Carlos, Chile
Kuollut: 5. helmikuuta 1967 (49 vuotta) Santiago de Chile, Chile
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, runoilija, kuvataiteilija
Muusikko
Laulukielet:  espanja
Tyylilajit:  Folk, Protestilaulu
Soittimet:  kitara, charango, cuatro, harppu, harmonikka ja lyömäsoitin 
Levy-yhtiöt:  EMI 
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Violeta del Carmen Parra Sandoval (4. lokakuuta 1917 – 5. helmikuuta 1967) oli chileläinen laulaja-lauluntekijä, sekä edelleen eräs Latinalaisen Amerikan kansainvälisesti arvostetuimmista kommunistisista artisteista. Parra keräsi talteen chileläistä kansanmusiikkia ja loi pohjan Chilessä ennen vuoden 1973 sotilasvallankaappausta vaikuttaneelle laululiikkeelle, jota kutsutaan alkukielellä nimellä Nueva Canción Chilena.
Yhteiskunnallisesti aktiivisen ja taiteellisesti tuotteliaan Violeta Parran tunnetuin laulu on Gracias a la vida ("Elämälle kiitos", 1966), jonka ovat sittemmin tulkinneet muiden muassa Mercedes Sosa ja Joan Baez. Masennusjaksoista kärsinyt Parra päätyi itsemurhaan 49-vuotiaana. Hänen lähisukuunsa kuuluu monia maineikkaita kulttuuripersoonia, kuten veli, runoilija Nicanor Parra. Violeta Parran työtä Chilen kansanmusiikin ja laululiikkeen parissa jatkoivat hänen poikansa Ángel Parra ja tyttärensä Isabel Parra.
Parran lauluista on tehty myös suomenkielisiä levytyksiä. Vuonna 1979 Arja Saijonmaa levytti yhdessä chileläisen Inti-Illimanin kanssa albumillisen Parran tuotantoa nimellä Miten voi kyllin kiittää. Kappaleiden suomennoksista vastasi runoilija Pentti Saaritsa. Yksittäisistä Parran tuotannon suomalaisversioista tunnetuin lienee Liisa Tavin levyttämä Elämälle kiitos.
Tausta

Violeta Parra kasvoi monilapsisessa perheessä, jonka isä toimi musiikinopettajana. Tarkasta syntymäpaikasta käydään kädenvääntöä keskisessä Chilessä sijaitsevan San Carlosin ja läheisen San Fabián de Alicon välillä. Parran sisarussarjan lapsuus kului osin maaseudulla, osin pääkaupunki Santiagossa. Kaikki harrastivat monipuolisesti musiikkia, kirjoittamista, kansanperinnettä ja taiteita.
Musiikki

Violeta aloitti kitaran soittamisen 9-vuotiaana, ja vain kolme vuotta myöhemmin hän sävelsi ensimmäiset kappaleensa. Isän kuoleman jälkeen 1931 tuleva muusikko asettui pysyvästi pääkaupunkiin, jossa veli Nicanor tuolloin opiskeli. Laulaminen vei pian voiton koulunkäynnistä, esiintymistilaisuuksia alkoi tarjoutua ja Hilda-sisaren kanssa muodostettu duo Las hermanas Parra syntyi.
Luis Cerecedan kanssa 1930-luvun lopulla solmitun avioliiton myötä heräsi myös paljon myöhempään uraan ja tuotantoon vaikuttanut poliittinen kiinnostus. Liitto päättyi lopulta eroon, samoihin aikoihin käynnistyivät sisarduon ensimmäiset, suosittuja chileläisiä kansanlauluja sisältäneet levytykset.
Vahva side paikalliseen musiikkiperinteeseen sai kansainvälisen arvostuksen kasvaessa rinnalleen matkustamisen. Erityisen merkittäväksi muodostui oleskelu Pariisissa. Seurannut jakso lauluntekijän elämässä oli levoton, mutta tuottelias. Mukaan mahtui muun muassa muutto Buenos Airesiin ja La Pampan maakuntaan lukeutuvaan pikkukaupunki General Picoon, vierailu Helsingissä 1962 järjestyillä Maailman nuorison ja opiskelijoiden festivaaleilla sekä uusi rakkaus sveitsiläiseen antropologiin Gilbert Favreen.
Kappaleista ikonisin, "Gracias a la vida", kirjaimellisesti "kiitos elämälle" julkaistiin osana kokoelmaa Las últimas composiciones (1966). Se jäi myös Violeta Parran viimeiseksi albumiksi ennen helmikuussa 1967 tapahtunutta kuolemaa.
Muu taiteellinen perintö

Musiikillisen tuotannon ohella Violeta Parra kokeili siipiään maalauksessa ja kuvanveistossa, osallistuen lukuisiin näyttelyihin.
Levyt > Studiolevyt

Chants et danses du chili Vol. 1 (1956)
Chants et danses du chili. Vol. 2 (1956)
Violeta Parra, Canto y guitarra. El Folklore de Chile, Vol. I (1956)
Violeta Parra, acompañada de guitarra. El Folklore de Chile, Vol. II (1958)
La cueca presentada por Violeta Parra: El Folklore de Chile, Vol. III. (1958)
La tonada presentada por Violeta Parra: El Folklore de Chile, Vol. IV. (1958)
Toda Violeta Parra: El Folklore de Chile, Vol. VIII (1960)
Violeta Parra, guitare et chant: Chants et danses du Chili. (1963)
Recordandeo a Chile (Una Chilena en París). (1965)
Carpa de la Reina (1966)
Las últimas composiciones de Violeta Parra (1967)
Levyt > Kuoleman jälkeen julkaistut levyt

Violeta Parra y sus canciones reencontradas en París (1971)
Canciones de Violeta Parra (1971)
Le Chili de Violeta Parra (1974)
Un río de sangre (1975)
Presente / Ausente (1975)
Décimas (1976)
Chants & rythmes du Chili (1991)
El hombre con su razón (1992)
Décimas y Centésimas (1993)
El folklore y la pasión (1994)
Haciendo Historia: La jardinera y su canto (1997)
Violeta Parra: Antología (1998)
Canciones reencontradas en París (1999)
Composiciones para guitarra (1999)
Violeta Parra – En Ginebra, En Vivo, 1965 (1999)
Violeta Parra: Cantos Campesinos (1999)
Parran kuoleman jälkeen hänen kunniakseen tehtyä taidetta

2009 – Violetas para Violeta, levyllä Vinagre y Rosas (Joaquín Sabina)
2011 – Violeta se fue a los cielos / Violeta Went to Heaven, elokuva (Andrés Wood)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Violeta Parra Wikimedia Commonsissa
82 Eridani

| 82 Eridani |
| --- | --- |

Flamsteedin designaatio:  82 Eridani, 82 Eri
HR-designaatio:  HR 1008
HD-designaatio:  HD 20794
Muut designaatiot:  e Eri,  CD -43° 1028, GCTP 703, GJ 139, LHS 19, LTT 1583,  SAO 216263, FK5 119, ja HIP 15510.
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  4,27 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  5,35 Mv
Valovoima:  0,60 aurinkoa
Spektriluokka:  G8V
Väri-indeksi:  B-V 0,70 U-B 0,22
Lämpötila:  5305 K
Massa:  0,97 M☉
Säde:  0,92 R☉
Pyörimisnopeus:  ?
Metallipitoisuus:  29-100% Auringon
Ikä:  1,0 × 1010
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Eridanus
Rektaskensio (J2000):  03h 19m 55.6505s
Deklinaatio (J2000):  -43° 04′ 11.221″
Etäisyys:  19,77 ± 0,07 vv. (6,06 ± 0,02 pc)
Parallaksi:  165,00+/-0,55 mas mas
Säteisnopeus:  +87,3 km/s
Ominaisliike:  RA 3037.21 dekl. 726.52 mas/v mas/v
 Näkyy leveysasteiden 47° N  ja 90° S välillä. 
82 Eridani (82. G. Eridani, e Eridani) on keltainen pääsarjan tähti 19,8 valovuoden päässä. Se kuuluu vanhaan metalliköyhään tähtipopulaatio II:een ja liikkuu avaruudessa nopeasti, eikä kulje Linnunradan kiekon tähtien mukana. Tähti muistuttaa jonkin verran Aurinkoa, mutta on sitä himmeämpi. Toisaalta se on spektriluokkaansa nähden epätavallisen kirkas.
Aiheesta muualla

82 Eridani Sol Companyn sivuilla
| --- | --- |
Tähdet:  Achernar, β Eri, θ1 Eri, γ Eri, δ Eri, υ4 Eri, φ Eri, χ Eri, τ4 Eri, ε Eri, υ2 Eri, 53 Eri, η Eri, ν Eri, 43 Eri, μ Eri, ο1 Eri, τ3 Eri, ι Eri, HD 24160, τ6 Eri, κ Eri, λ Eri, 82 Eri, τ5 Eri, HD 24071, 54 Eri, θ2 Eri, ω Eri, π Eri, 40 Eri A, 32 Eri A, τ1 Eri, υ1 Eri, HD 22663, HD 23319, τ9 Eri, τ8 Eri, HD 24072, HD 16754, 17 Eri, τ2 Eri, 64 Eri, 32 Eri B, ζ Eri, ψ Eri, 15 Eri, 39 Eri, 45 Eri, 60 Eri, HD 10939, HD 24626, 68 Eri, 66 Eri, ξ Eri, 47 Eri, 51 Eri, 20 Eri, 24 Eri, τ7 Eri, ρ3 Eri, 35 Eri, ρ2 Eri, 63 Eri, 4 Eri, 37 Eri, 30 Eri, 58 Eri, 62 Eri, HD 10647, 22 Eri, 5 Eri, 25 Eri, 46 Eri, R Eri, ρ1 Eri, HD 10360, HD 10361, 59 Eri, 56 Eri, 6 Eri, HD 27563, 21 Eri, 55 Eri A, 7 Eri, 14 Eri, 55 Eri B, 40 Eri B, Gl 86, HD 28185, EF Eri
Eksoplaneetat:  ε Eri b, HD 10647 b, Gliese 86 A b
Yasutora Sado

Sado Yasutora (茶渡泰虎,, Yasutora Sado) on fiktiivinen henkilö anime- ja mangasarjassa Bleach. Sado on päähenkilö Ichigo Kurosakin luokkatoveri ja hyvä ystävä. Heidän tavatessaan Ichigo luki nimilapusta hänen nimensä väärin Chadna, sillä japaniksi kirjoitettuna se voidaan lukea kummallakin tavoin. Tällä lempinimellä häntä sitten usein kutsutaankin.
Tausta

Chad kasvoi isoisänsä kanssa. Isoisä opetti hänelle, että taistella ei saa, paitsi jos suojelee ystävää. Chad lähti isoisän kuoltua kuitenkin opiskelemaan lukioon, missä hän tutustui Ichigoon ja muihin.
Muuta

Sadon suojellessa haamupoikaa (joka oli ottanut papukaijan haltuunsa) ja Ichigon siskoa Karin Kurosakia hollow'lta muuttui hänen kätensä mustaksi, ja hän kykeni nostamaan paloauton ylös yhdellä kädellä. Kun Rukia Kuchiki, viedään Soul Societyyn teloitettavaksi sääntöjen rikkomisesta, alkaa Yoruichi Shihōin kouluttaa Sadoa ja Ichigon ja Sadon luokkatoveri Orihime Inouea pelastusretkeä varten. Ichigo, Orihime, Sado, Yoruichi ja Uryū Ishida lähtevät pelastamaan Rukiaa. Soul Societyssä Sado kohtaa monia heikkoja shinigameja ja Shunsui Kyōrakun, kahdeksannen divisioonan kapteenin. Myöhemmin mangassa Sado pyytää päästä Uraharan oppilaaksi, koska ei pärjännyt alkuunkaan arrancareille. Päästyään Hueco Mundoon ja taistellessaan Gantenbein Mosquedaa vastaan, hänen kätensä muuttaa kokonaan muotoa. Tämän
suuren kouran nimi on "Brazo Derecho Del Gigante", joka on espanjaa ja tarkoittaa "jättiläisen oikeaa kättä". Se on tarkoitettu etupäässä puolustukseen, sillä kädestä tulee hyvin leveä, kuin kilpi. Kädessä piirtyvät juovat ja viivat muuttuvat yksityiskohtaisemmiksi ja mutkikkaammiksi, ja sen keskelle piirtyy hollowin hampaita muistuttava kuvio. Sado kertookin, että hänen voimansa eivät muistuta shinigamien tai Quincien voimia, vaan enemmänkin hollowien voimia. Miltei heti perään Sadon vasen käsi saa oman voimansa. Tätä kättä kutsutaan puolestaan nimellä "Brazo Izquiedo Del Diablo", joka tarkoittaa "paholaisen vasenta kättä". Tämä käsi on hyökkäystä varten, se on valkoinen ja sitä pitkin kulkevat purppuran väriset juovat. Vasemman käden vahvin hyökkäys on nimeltään "La Muerte" joka tarkoittaa espanjaksi kuolemaa. La Muerten osuessa kohteeseen kädestä räjähtää sarveikkaan pääkallon muotoinen kuvio. Tämän voiman ansiosta, Sado on paljon voimakkaampi, kuin mitä Privaron Espadat (entiset espadat).
Aito Airola

Aito Kasimir Airola (20. lokakuuta 1910 Mynämäki – 13. elokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kemisti, filosofian tohtori, tutkimusjohtaja ja professori.
Airolan vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anselmi Airola ja kunnankätilö Aina Tuovinen. Hän kävi Turun suomalaista yhteiskoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1929. Airola valmistui filosofian kandidaatiksi 1935 ja filosofian lisensiaatiksi 1942.
Airola oli assistenttina Helsingin yliopiston kemian laitoksella 1936–1944 ja sisäballistiikan opettajana Sotakorkeakoulussa 1947–1948. Vuodesta 1944 alkaen hän johti Airam Oy:n tutkimusosastoa Helsingissä.  Airola julkaisi kirjoituksia koti- ja ulkomaisissa kemian ja valotekniikan aikakauslehdissä. Vuosina 1945–1950 Airola johti loistelampun kehitystyötä Airam Oy:n tutkimusosastolla.
Aito Airola oli naimisissa vuodesta 1942 Marja-Liisa Somersalon kanssa. Airola on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Julkaisuja

Über das Diffusionspotential der chemischen Ketten: akademische Abhandlung, Helsingin yliopiston väitöskirja. Annales Academiae scientiarum Fennicae, Series A, 55, 5. Helsinki 1940
Valo-oppi: moniste, kirj. Aito Airola ja K. V. Laurikainen. Helsinki 1943
Sähköstatiikka: moniste, kirj. Aito Airola ja K. V. Laurikainen. Helsinki 1944
Valontuottoon käytettävistä aineista. Suomen kemistilehti A 34/1961
Finnish lamp industry. Sähkö 38/1965
Nykyajan yleisvalonlähteet. Teknillinen aikakauslehti 55/1965
Ajdovščina

| Ajdovščina |
| --- | --- |

 Ajdovščina
Valtio:   Slovenia
NUTS 2 -aluejako:  Länsi-Slovenia
Perinteinen alue:  Primorska
Tilastollinen alue:  Goriška
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7 km²
Väkiluku (2021):  6 922
 – Väestötiheys:  988,9 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ajdovščina on kaupunki Slovenian Länsi-Slovenian Goriškan tilastollisella alueella, Primorskan perinteisellä alueella. Kaupungissa asuu seitsemän neliökilometrin alueella 6 922 asukasta. Kaupunki on Ajdovščinan kunnan keskuspaikka.
Aasiantöpökerttuset

| Aasiantöpökerttuset |
| --- | --- |
 Töpökerttunen (Urosphena squameiceps)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Aasiantöpökerttuset Urosphena  Swinhoe, 1877
Katso myös
   Aasiantöpökerttuset Wikispeciesissä   Aasiantöpökerttuset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aasiantöpökerttuset (Urosphena) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Aasiantöpökerttusiin (Urosphena) kuuluvia lajeja

Borneontöpökerttunen (Urosphena whiteheadi)
Timorintöpökerttunen (Urosphena subulata)
Töpökerttunen (Urosphena squameiceps)
Aiheesta muualla

ITIS: Urosphena (englanniksi)
Aaltoluura

| Aaltoluura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Luurat Grallariidae
Suku::  Luurat Grallaria
Laji::  squamigera
Kaksiosainen nimi
 Grallaria squamigera  Prévost & Des Murs, 1842 
Katso myös
   Aaltoluura Wikispeciesissä   Aaltoluura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aaltoluura (Grallaria squamigera) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Aaltoluuraa tavataan Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Boliviassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Akalauttapää

Akalauttapää (inarinsaameksi Ákálávttááuáiváš) on Tsarmitunturin erämaa-alueella Inarissa sijaitseva pyöreälakinen tunturi, jonka korkeus on 507 metriä mpy. Se on Tsarmitunturin erämaa-alueen korkein kohta. Akalauttapään ja Tsarmitunturin ylängön välissä on jyrkkä ja syvä kuru.
Tunturin huipulla on lautarakennuksen jäänteet. Rakennuksen on epäilty olleen toisen maailmansodan aikainen ilmavalvontamaja tai palovartijan maja.
Ajinomoto-stadion

| Ajinomoto-stadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Chōfu, Tokio
Koordinaatit:  35°39′51.4″N, 139°31′37.7″E
Avattu:  Marraskuu 2000
Kenttä:  Ruoho
Käyttäjät
 FC Tokyo   Tokyo Verdy 
Katsojakapasiteetti
 50 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ajinomoto-stadion (jap. 味の素スタジアム, Ajinomoto Sutajiamu) tai Tokyo Stadium (jap. 東京スタジアム) on monikäyttöinen stadion Chōfun kaupungissa Tokion prefektuurissa. Stadionin kapasiteetti on 50 000 ja se on nimetty Ajinomoto-yhtiön mukaan.
Ahmet Zappa

Ahmet Zappa (vasemmalla) keikalla veljensä Dweezil Zappan kanssa.
Ahmet Zappa (s. 15. toukokuuta 1974 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, lasten- ja nuortenkirja Monsterimuistelmat (The Monstrous Memoirs of a Mighty McFearless, 2006) on humoristinen kirja hirviöistä. Teos sisältää muun muassa piirroksia ja valokuvia oudoista olennoista sekä reseptejä hirviönkarkotukseen sopivista keitoksista. Teoksen elokuvaoikeudet on ostanut Disney-yhtiö.
Ahmet Zappan isä oli muusikko Frank Zappa. Ahmet Zappan sisarukset ovat Dweezil Zappa, Moon Unit Zappa ja Diva Zappa.
Ahmet oli naimisissa Selma Blairin kanssa vuosina 2004-2006.
Teokset

Monsterimuistelmat, suom. Marja Helanen-Ahtola, WSOY, 2007
Ajdin Hrustic

Ajdin Hrustic toukokuussa 2022 Eintracht Frankfurtin pelaajana.
Ajdin Hrustic (s. 5. heinäkuuta 1996) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Hellas Veronaa.
Hrustic lähti jo juniorina Eurooppaan, jossa hän pelasi Englannin, Itävallan, Saksan ja Alankomaiden juniorisarjoissa. Vuonna 2014 hän siirtyi FC Groningeniin, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi ensimmäisen kerran huhtikuussa 2017. Hän pelasi Groningenissa 67 Eredivisien ottelua ja teki niissä viisi maalia. Syyskuussa 2020 hän siirtyi saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin, jossa hän pelasi kahden vuoden aikana 34 Bundesliigan ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi viisi ottelua Eintracht Frankfurtin voittamassa Eurooppa-liigassa. Loppuottelussa skotlantilaista Rangersia vastaan hän tuli jatkoajalla kentälle ja teki voiton ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa toisen maalin. Syyskuussa 2022 Hrustic siirtyi italialaiseen Hellas Veronaan.
Hrustic pelasi Australian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2017 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. MM-karsinnoissa hän on tehnyt maalin kesäkuussa 2021 Kuwaitia, lokakuussa 2021 Japania ja kesäkuussa 2022 Arabiemiraatteja vastaan. Hän on pelannut elokuun 2022 loppuun mennessä 19 A-maaottelua, joista 13 ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kolme maalia.
Hrusticin isä on alun perin bosnialainen ja äiti romanialainen.
Akaler Sandhane

| Akaler sandhane> আকালের সন্ধানে |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mrinal Sen
Käsikirjoittaja:  Mrinal Sen
Säveltäjä:  Salil Choudhury
Pääosat:  Satya Banerjee
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  D.K. Films
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  bengali
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akaler sandhane on intialainen elokuva vuodelta 1980. Se kertoo filmiryhmästä, joka tekee elokuvaa vuoden 1943 nälänhädästä.
Elokuva sai erikoispalkinnon Berliinin elokuvajuhlilla.
Aikapallo

Punainen aikapallo Greenwichin kuninkaallisen observatorion katolla Lontoossa.
Aikapallo on alun perin 1800-luvulla käytetty aikamerkkilaite. Se rakennettiin kiinnittämällä kirkkaalla värillä maalattu pallo pylvään ympärille. Pylvään huippuun nostettu pallo pudotettiin tiettyyn kellonaikaan merkiksi, jonka perusteella voitiin tarkastaa kellojen olevan oikeassa ajassa. Aikapalloja käytettiin etupäässä satamissa, jotta lähistölle ankkuroiduissa laivoissa voitiin palloa esimerkiksi kaukoputkella tarkkailemalla tarkastaa kellot viemättä niitä pois laivalta. Joitakin aikapalloja on yhä käytössä historiallisina turistinähtävyyksinä.
Ensimmäinen aikapallo rakennettiin Englannin Portsmouthiin vuonna 1829. Vuonna 1833 Greenwichin kuninkaallisen observatorion katolle asennettiin aikapallo, joka pudotetaan yhä nykyäänkin joka päivä kello 13:00. Ensimmäinen aikapallo Yhdysvalloissa rakennettiin vuonna 1845 Washingtoniin. Suomessa Turkuun rakennettiin 1860-luvulla aikapallo, joka pudotettiin maanantaisin kello 12 vuoteen 1939 asti.
Vuonna 1907, varsinaisten aikapallojen jäätyä jo pitkälti tarpeettomiksi, New Yorkin Times Squaren laidalla olevan New York Times -sanomalehden silloin omistaman One Times Square -rakennuksen katolle asennettiin samalla periaatteella toimiva Times Squaren pallo, joka on siitä lähtien pudotettu kerran vuodessa vuoden vaihtumisen merkiksi. Pallon pudotus on osa aukiolla järjestettävää uudenvuodenjuhlaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aikapallo Wikimedia Commonsissa
Ailyn

Ailyn vuonna 2008.
Pilar Giménez García (s. 29. toukokuuta 1982), joka tunnettiin ensin taiteilijanimellä An Ling ja sittemmin nimellä Ailyn, on espanjalainen naislaulaja.
Hän oli vokalisti Sirenia-yhtyeessä. Hän on tunnettu myös osallistumisestaan kotimaassaan Espanjassa paikalliseen X Factor -viihdeohjelmaanmilloin?, jossa hän lauloi nuorten joukkueessa.