stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pierre-Luc Létourneau-Leblond

| Pierre-Luc Létourneau-Leblond |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Lévis, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Tampa Bay Lightning / Toronto Marlies
Sarja:  NHL / AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Albany River Rats (AHL)   Trenton Titans (ECHL)   Lowell Devils (AHL)   New Jersey Devils (NHL)   Calgary Flames (NHL)   Abbotsford Heat (AHL)   Norfolk Admirals (AHL)   Pittsburgh Penguins (NHL)   Wilkes-Barre/Scranton (AHL)   Albany Devils (AHL)   Syracuse Crunch (AHL)
NHL-varaus:  216. varaus, 2004 New Jersey Devils
Pierre-Luc Létourneau-Leblond (s. 4. kesäkuuta 1985 Lévis, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa tappelijana ja siirtyi kaudeksi 2016–2017 Tampa Bay Lightningiin.
Ura

Leblond pelasi juniorina jääkiekkoa QMJHL:n Baie-Comeau Drakkarissa vuosina 2003–2005. New Jersey Devils varasi hänet NHL:n vuoden 2004 varaustilaisuudessa vuorolla 216. Vuosina 2005–2008 hän pelasi useissa alasarjojen joukkueissa. Kaudella 2008–2009 Leblond vakiinnutti paikkansa New Jerseyn farmijoukkueessa, AHL:n Lowell Devilsissä. Samalla kaudella hän pelasi 15 NHL-ottelua. Kesällä 2009 New Jersey teki kolmevuotisen, 1,575 miljoonan dollarin sopimuksen Leblondin kanssa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi New Jerseyssä ja AHL:n Lowellissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain kaksi NHL-ottelua. AHL:ssa hän keräsi kauden aikana 334 jäähyminuuttia 64 ottelussa.
Calgary Flames hankki hänet New Jerseystä kesällä 2011 vaihdossa viidennen kierroksen varausoikeuteen vuoden 2012 varaustilaisuudessa. Tammikuussa 2013 hän siirtyi Anaheim Ducksiin, mutta hän pelasi vain Ducksin farmijoukkueessa. Kaudeksi 2013–2014 Leblond siirtyi Pittsburgh Penguinsiin.
Pittsburghin organisaatiossa Létourneau-Leblond vietti kaksi kautta, joiden aikana hän pelasi vain yhden NHL-ottelun. AHL-seura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsinssa hän pelasi pääosan ajasta. Molempina kausinaan hän teki pisteet 2+4 ja sijoittui AHL:n jäähytilastossa kolmanneksi.
Létourneau-Leblond siirtyi kaudeksi 2015–2016 takaisin New Jersey Devilsin organisaatioon, mutta hän pelasi koko kauden farmijoukkue Albany Devilsissä. Kesällä 2016 Létourneau-Leblond teki vuoden sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän edusti alkukauden Lightningin farmiseura Syracuse Crunchin, kunnes hänet lainattiin Toronto Marliesiin.
Punainen sade

Tapahtumapaikka
Punainen sade oli sääilmiö, joka havaittiin useita kertoja 25. heinäkuuta – 23. syyskuuta välisenä aikana vuonna 2001 Keralan osavaltiossa Intiassa. Voimakkaiden sateiden aikana vesi oli toisinaan selvästi punaista, tahrasi vaatteet ja näytti vereltä.
Punaista vettä satoi kerralla vain muutamien neliökilometrien laajuiselle alueelle, ja sade kesti yleensä alle 20 minuuttia.
Värillisiä sateita on ollut ennenkin. Ne johtuvat yleensä autiomaan hiekkapölystä. Saharan pöly on saanut aikaan värillistä sadetta jopa Englannissa asti. Keralan punaisesta vedestä ei kuitenkaan löydetty hiekkapölyä. Analysoitaessa punaista vettä havaittiin, että punainen väri johtuu vedessä olevista hiukkasista, jotka muistuttavat solua. Vuonna 2013 tiedemiehet löysivät soluista Trentepohlia annulata -nimisen levän DNA:ta. Sen arveltiin tulleen pilvien mukana Itävallasta.
Joidenkin tutkijoiden mukaan solua muistuttavat olivat maan ulkopuolisia eliöitä. Tämän teorian mukaan ne olivat peräisin ilmakehässä tuhoutuneesta meteorista. Tiedetään, että ensimmäisen punaisen sateen aikoihin putosi ilmakehään meteori. Paikalliset kuulivat voimakkaan ukkosen jyrähdyksen ja näkivät välähdyksen juuri ennen ensimmäistä punaista sadetta. Samalla puiden kerrotaan pudottaneen lehtiään, jotka olivat harmaita ja ”palaneita”. Punaisesta vedestä ei kuitenkaan löytynyt pölyä, jollaista olisi voinut odottaa, jos sen olisi aiheuttanut ilmakehässä hajonnut meteori.
Toisten mukaan kyseessä oli jonkinlainen siitepöly tai levä. Levän tiedetään toisinaan aiheuttaneen jokien veden muuttumisen punaiseksi. Myrskyt ovat joskus nostaneet ilmaan jopa joukoittain sammakoita ja kaloja, jotka ovat sitten sataneet toisaalla alas.
Aiheesta muualla

Reed, Jebediah: Mysterious red cells might be aliens CNN.com.  2.6.2006. (englanniksi)
Pitié-Salpêtrière

Ranskalainen psykiatri Philippe Pinel (1745-1826) vapauttaa kahlehdittuja mielisairaita Salpêtrièressa 1795. Tony Robert-Fleuryn (1838–1912) maalaus.
Pitié-Salpêtrière (ransk. Hôpital de la Salpêtrière) on pariisilainen sairaala. Se on historiansa aikana toiminut mielisairaalana, vankilana ja köyhäintalona. Sen pihalla kokeiltiin giljotiinia ensi kerran, silloin kuolleisiin.
Niin sanottujen syyskuun murhien aikana jakobiinit järjestivät Salpêtrièressä, kuten muissakin vastaavissa laitoksissa, hirvittävän verilöylyn.
Napoleonin aikana laitos muutettiin yksinomaan mielisairaiden ja hysteerikkojen säilytyspaikaksi. Laitos oli pitkään vanhuspsykiatrinen eli psykogeriatrinen sairaala, mutta avohoidon kehittyessä se muutettiin 1980-luvulla tapaturmasairaalaksi ja on nykyisin osa Pariisin yliopistollista keskussairaalaa.
Kuuluisa ranskalainen neurologi Jean-Martin Charcot oli Salpêtrièren ylilääkäri. Sigmund Freud oli Salpêtrièressä harjoittelemassa Charcot’n johdolla.[lähde? ]
Walesin prinsessa Diana ja yhdysvaltalainen tanssija Joséphine Baker kuolivat Salpêtrièren sairaalassa. Siellä ovat olleet hoidettavana esimerkiksi Michael Schumacher, Ronaldo, ruhtinas Rainier III, Alain Delon ja Gérard Depardieu.[lähde? ]
Sairaalassa on Institut du cerveau et de la moelle épinière.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pitié-Salpêtrière Wikimedia Commonsissa
Pitkinin piirikunta

Piirikunnan sijainti Coloradon osavaltiossa.
Pitkinin piirikunta (engl. Pitkin County) on piirikunta Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Piirikunta perustettiin 23. helmikuuta vuonna 1881 ja se on nimetty Coloradon kuvernöörinä vuosina 1879–1883 toimineen Frederik Walker Pitkinin mukaan. Vuoden 2010 väestönlaskennassa piirikunnan asukasluku oli 17 148. Sen pinta-ala 2 521 neliökilometriä, josta 2 513 neliökilometriä on maata ja seitsemän neliökilometriä (0,29 %) vettä. Piirikunnan hallintokaupunki on Aspen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pitkinin piirikunnan viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Piotr Zieliński

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Piotr Sebastian Zieliński
Syntymäaika: 20. toukokuuta 1994
Syntymäpaikka: Ząbkowice Śląskie, Puola
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: Napoli
Pelinumero: 20
Junioriseurat
: Orzeł Ząbkowice Śląskie
2007–2011: Zagłębie Lubin
2011–2012: Udinese
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2016 | Udinese | 19 | (0) |
| 2014–2016 | → Empoli | 63 | (5) |
| 2016– | Napoli | 277 | (36) |
Maajoukkue
| 2010–2011 | Puola U17 | 10 | (1) |
| 2012 | Puola U18 | 5 | (1) |
| 2011–2012 | Puola U19 | 15 | (5) |
| 2014–2015 | Puola U20 | 3 | (1) |
| 2012–2014 | Puola U21 | 7 | (1) |
| 2013– | Puola | 88 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. maaliskuuta 2024 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. maaliskuuta 2024 .
Piotr Zieliński (s. 20. toukokuuta 1994 Ząbkowice Śląskie) on puolalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Napolia. Oikeajalkainen Zieliński on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Puolan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Zieliński siirtyi vuonna 2011 kotimaastaan italialaiseen Udineseen. Debyyttinsä seuran edustusjoukkueen paidassa Serie A:ssa hän teki joulukuussa 2012 Cagliaria vastaan. Tuolla kaudella hän pelasi yhdeksän Serie A -ottelua. Kaudella 2013–2014 Zieliński debytoi Eurooppa-liigassa ja pelasi myös kymmenen Serie A -ottelua.
Kaudeksi 2014–2015 Zieliński siirtyi lainalle Serie A:han nousseeseen Empoliin. Hän pelasi kauden 2014–2015 aikana 28 liigaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi 35 liigaottelua ja teki viisi maalia, joista ensimmäisen lokakuussa 2015 Genoan verkkoon.
Elokuussa 2016 Zieliński siirtyi Napoliin. Kolmena ensimmäisenä kautena hän pelasi kunakin 36 liigaottelua ja kolmannella kaudella niistä 33 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki maaleja kausittain viisi, neljä ja kuusi. Elokuussa 2018 hän teki kaksi maalia kotiottelussa AC Milania vastaan Napolin voittaessa 3–2. Kaudella 2019–2020 Zieliński pelasi Serie A:ssa 37 ottelua, joissa 32 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia, joista toisen tammikuussa kärkijoukkue Juventusta vastaan Napolin voittaessa kotiottelunsa 2–1. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Serie A:ssa 36 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia, joista kaksi tammikuussa vierasvoitossa Cagliaria vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Serie A:ssa 35 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Napoliin mestaruuteen päättyneellä kaudella 2022–2023 hän pelasi 37 Serie A:n ottelua, joista 27:ssa hän oli avauskokoonpanossa, ja teki kolme maalia.
Zieliński on pelannut Napolin joukkueessa Mestarien liigassa kauden 2023–2024 loppuun  mennessä 41 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, niistä kaksi syyskuussa 2022 kotiottelussa Liverpoolia vastaan. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa Napolin edustajana 21 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia. Hän voitti Italian cupin 2020 ja Serie A:n 2023.
Maajoukkueura

Zieliński on edustanut Puolaa kaikissa nuorten maajoukkueissa. Puolan A-maajoukkueessa hän teki debyyttinsä kesäkuussa 2013 ystävyysottelussa Liechtensteiniä vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki kolmannessa maaottelussaan, elokuussa 2013 Tanskaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi ensimmäisen puoliajan alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa Puolan kaikissa kolmessa ottelussa, kuten myös kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa. Hän oli MM-kilpailuissa 2022 avauskokoonpanossa Puolan kaikissa neljässä ottelussa, ja teki maalin alkulohkopelissä Saudi-Arabiaa vastaan.
Maajoukkueura > Maalit Puolan maajoukkueessa

| # | Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Lopputulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 14.8.2013 | Gdańsk, Puola |  Tanska | 3–2 | Ystävyysottelu |
| 2 | 10.9.2013 | Serravalle, San Marino |  San Marino | 5–1 | MM-kilpailujen 2014 karsinnat |
| 3 | 10.9.2013 | Serravalle, San Marino |  San Marino | 5–1 | MM-kilpailujen 2014 karsinnat |
| 4 | 27.3.2018 | Varsova, Puola |  Etelä-Korea | 3–2 | Ystävyysottelu |
| 5 | 8.6.2018 | Poznań, Puola |  Chile | 2–2 | Ystävyysottelu |
| 6 | 7.9.2018 | Bologna, Italia |  Italia | 1–1 | Kansojen liiga 2018–2019 |
| 7 | 8.6.2021 | Poznań, Puola |  Islanti | 2–2 | Ystävyysottelu |
| 8 | 29.3.2022 | Varsova, Puola |  Ruotsi | 2–0 | MM-kilpailujen 2022 karsinnat |
| 9 | 11.6.2022 | Rotterdam, Alankomaat |  Alankomaat | 2–2 | Kansojen liiga 2022–2023 |
| 10 | 26.11.2022 | Doha, Qatar |  Saudi-Arabia | 2–0 | MM-kilpailut 2022 |
| 11 | 21.3.2024 | Varsova, Puola |  Viro | 5–1 | EM-kilpailujen 2024 karsinnat |
Polykles

Polykles (m.kreik. Πολυκλῆς, Polyklēs, lat. Polycles) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Polykles (toimi n. 370 eaa.), kuvanveistäjä
Polykles (toimi n. 155 eaa.), kuvanveistäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Polykles”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pikkuvaahtera

| Pikkuvaahtera |
| --- | --- |
 Pikkuvaahteran lehtiä ja hedelmiä.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Saippuamarjakasvit
Suku::  Vaahterat Acer
Laji::  tataricum
Kaksiosainen nimi
 Acer tataricum  L. 
Katso myös
   Pikkuvaahtera Wikispeciesissä   Pikkuvaahtera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkuvaahtera, aiemmin tataarivaahtera, (Acer tataricum) on puuksi tai pensaaksi kasvava vaahteralaji. Sitä esiintyy alkuperäisenä Euraasiassa Itä- ja Kaakkois-Euroopasta Itä-Aasiaan, Koreaan ja Japaniin.
Alalajit

Pikkuvaahtera jaetaan viiteen alalajiin:
A. tataricum subsp. aidzuense (Franch.) P.C.de Jong
mongolianpikkuvaahtera eli mongolianvaahtera (A. tataricum subsp. ginnala (Maxim.) Wesm.) – Luokitellaan usein myös eri lajiksi (Acer ginnala Maxim.).
turkestaninpikkuvaahtera eli turkestaninvaahtera (A. tataricum subsp. semenovii (Regel & Herder) A.E.Murray) – Luokitellaan myös eri lajiksi (Acer semenovii Regel & Herder).
tataaripikkuvaahtera eli tataarivaahtera (A. tataricum L. subsp. tataricum)
A. tataricum subsp. theiferum (W.P.Fang) Y.S.Chen & P.C.de Jong
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pikkuvaahtera – Acer tataricum
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pikkuvaahtera (Acer tataricum)
Kasviatlas 2020: Pikkuvaahtera (Acer tataricum) Suomessa.
Plantagen

Plantagenin logo
Plantagen on norjalaislähtöinen puutarhamyymäläketju, joka kotimaassaan tunnetaan nimellä Plantasjen. Yritys on perustettu vuonna 1986, ja ensimmäiset ulkomaiset myymälät perustettiin Ruotsiin vuonna 2001 ja Suomeen vuonna 2002. Syksyn 2016 aikana sijoitusyhtiö Ratos osti puutarhamyymäläketju Plantagenin kaikki osakkeet Apax Partnersilta. Ratos on sijoitusyhtiö, joka omistaa ja kehittää pohjoismaisia yrityksiä.
Tällä hetkellä myymälöitä on yhteensä 120 Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Irlannissa. Suomessa myymälöitä on Espoossa, Itäkeskuksessa Helsingissä, Jyväskylässä, Tampereella, Lahdessa, Porvoossa, Raisiossa, Vaasassa ja Vantaalla Tammistossa, jossa on myös Suomen pääkonttori. Plantagen Suomen toimitusjohtaja on Annika Järvensivu.
Plantagenit palvelevat 362 päivää vuodessa.
Plantagen Finland Oy jätti 22. elokuuta 2024 yrityssaneeraushakemuksen Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuteen ja ilmoitti maanantaina 30. syyskuuta 2024. samalle tuomioistuimelle hakeutuvansa konkurssiin.
Myös Ruotsin ja Norjan Plantagenit ovat yrityssaneerauksessa.
Plantagen-myymälä Jyväskylässä.
Aiheesta muualla

Plantagenin kotisivut
Kauppalehti: Plantagen tekee yhä tappiota Suomessa
Pjotr Vjazemski

Pjotr Sokolovin vuonna 1824 maalaama Pjotr Vjazemskin muotokuva.
Runoilijan äiti Jevgenia Vjazemskaja, alunp. Jenny O'Reilly (1762 - 1802), n. 1800-1802
Pjotr Andrejevitš Vjazemski (ven. Пётр Андре́евич Вя́земский, 23. heinäkuuta (J: 12. heinäkuuta) 1792 Moskova – 22. marraskuuta (J: 10. marraskuuta) 1878 Baden-Baden) oli venäläinen ruhtinas, runoilija ja kirjallisuuskriitikko.
Suku ja koulutus

Pjotr Vjazemski syntyi rikkaaseen aatelisperheeseen ruhtinas, senaattori, todellinen salaneuvos Andrei Ivanovitš Vjazemskin (1754-1807) poikana ja sai erinomaisen kotisivistyksen. Isä Andrei oli koulutettu ranskalaisessa hengessä, osasi latinaa, puhui saksaa, englantia ja ranskaa. Hän tilasi vuosittain Ranskasta suuria määriä kirjoja, pääasiassa filosofisia ja historiallisia. Kotikirjasto joka käsitti yli 17 000 nidettä, oli yksi Moskovan laajimmista.
Pjotrin äiti oli irlantilainen Jevgenia (Jenny) Ivanovna Quinn o.s. O'Reilly (1762-1802), joka oli vielä tahollaan naimissa kun Andrei Vjazemski toi hänet halki Euroopan 1782-1786 kestäneeltä ylellistä elämää ja lukuisia rakkausseikkailuita sisältäneeltä matkaltaan Venäjälle. Jennyn saatua avioeron ensimmäisestä miehestään, he menivät uuden aviomiehen vanhempien vastustuksesta huolimatta naimisiin vuonna 1786.
Isän kuoltua hänen holhoojanaan toimi kirjailija Nikolai Karamzin, joka oli hänen 12 vuotta vanhemman aviottoman sisarpuolensa Jekaterina Andrejevna Kolyvanovan (1780-1851) aviomies. Jekaterinan äiti ruhtinatar Jelizaveta Karlovna Sievers-Putjatinin (1746-1818) oli ollut niin ikään tahollaan naimisissa, kun suhde ja sen aikaansaama lapsi olivat syntyneet. Hänellä oli myös toinen vanhempi sisar Jekaterina Andrejevna Vjazemski (1789-1810), joka meni vuonna 1809 naimisiin Aleksei Grigorevitš Štšerbatovin (1776-1848) kanssa ja kuoli ensimmäisen raskautensa aikana.
Vuonna 1811 Vjazemki meni naimisiin ruhtinatar Vera Feodorovna Gagarinan (1790-1886) kanssa. Avioliitto osoittautui onnelliseksi ja kestäväksi, heillä oli kahdeksan lasta. Runoilija omisti vaimolleen useita runoja, joista tunnetuin on "Ystävälle" (ven. К подруге, 1812). Vera Feodorovna osallistui kirjalliseen piiriin, joka ryhmittyi hänen miehensä ympärille. Hän oli Žukovskin ystävä sekä Puškinin uskottu. Vera Feodorovna toimi miehensä puhtaaksikirjoittana ja jäi asumaan Baden-Badeniin miehensä kuoleman jälkeen.
Poika, ruhtinas Pavel Petrovitš Vjazemski (1820-1888) oli kirjailija. Pavelin tytär kreivitär Jekaterina Pavlovna Šeremeteva, ruhtinatar Vjazemskaja (1849-1929) perusti yhdessä isänsä kanssa vuonna 1877 kirjallisuusseuran Obštšestva ljubitelei drevnei pis'mennostin (ven. Общества любителей древней письменности, Muinaisvenäläisen kirjallisuuden ystävien seura).
Sotilas- ja virkaura

Vuoden 1812 isänmaallisessa sodassa Vjazemski osallistui Borodinon taisteluun. Sodan jälkeen hän suhtautui kriittisesti hallituksen toimintaan. Vuodesta 1817 lähtien Vjazemski työskenteli virkamiehenä Varsovassa, jossa hän osallistui Venäjän perustuslain valmisteluun ja seurusteli puolalaisten liberaalien kanssa. Oppositiohenkisten kannanottojensa takia hänet erotettiin palveluksesta vuonna 1821.
Vjazemski arvosteli tsaarinvaltaa vielä vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeenkin, mutta vähitellen hän alkoi lähentyä Nikolai I:n hallitusta. Vuodesta 1830 lähtien hän työskenteli virkamiehenä raha-asiain ministeriössä ja vuosina 1856–1858 kansanvalistusministerin apulaisena johtaen sensuuria. Elämänsä loppuvaiheessa Vjazemski saavutti huomattavan aseman Aleksanteri II:n hovissa, mutta vuodesta 1863 lähtien hän asui etupäässä ulkomailla Baden-Badenissa.
Kirjallinen ura

Vjazemskin ensimmäiset runot ilmestyivät vuonna 1808. Aluksi hän kirjoitti dekabristeja myötäilevää kansalaislyriikkaa, jota julkaistiin muun muassa Kondrati Rylejevin ja Aleksandr Bestuževin Poljarnaja zvezdassa. Kirjallisuusseura Arzamasissa hän esiintyi kieliuudistaja Karamzinin kannattajana. Vuosina 1825–1828 Vjazemski oli mukana julkaisemassa Moskovski telegraf -aikakauslehteä, jossa hän toimi kriitikkona romantiikan puolesta klassismia vastaan. Vjazemski oli Aleksandr Puškinin ystävä ja osallistui tämän kanssa Literaturnaja gazetan ja Sovremennikin toimittamiseen. Vuonna 1830 laadittu ja vuonna 1848 julkaistu kirja Denis Fonvizinista oli Venäjän ensimmäinen laaja tutkimus kirjailijan elämästä ja tuotannosta.
1840-luvulla Vjazemski esiintyi konservatiivisena kirjallisuuskriitikkona, joka vastusti Vissarion Belinskin ajatuksia. Euroopan vallankumousvuosi 1848 sai hänet kirjoittamaan monarkismia puolustavia runoja. Vuonna 1865 Lausannessa ilmestyi isänmaallishenkinen esseekokoelma Lettres d'un vétéran russe de l'année 1812 sur la question d'Orient (”Venäläisen vuoden 1812 veteraanin kirjeitä idänkysymyksestä”). Vuosikymmenten ajan Vjazemski julkaisi myös otteita ”vanhasta muistikirjastaan”, jotka kuvaavat aikansa politiikkaa ja kirjallisuuselämää.
Vjazemski oli lahjakas ja monipuolinen runoilija, jonka lyriikassa esiintyy erilaisia tyylilajeja juhlallisista oodeista hienostuneisiin luonnonkuviin tai ajankohtaisista sanomalehtirunoista seurapiirilyriikkaan ja kansanlauluihin. Hänen runokielensä pyrkii ajatuksen tarkkuuteen, mikä toisinaan rikkoo kielen ja runomitan normeja. Runoilija tunnetaan myös satiiristen epigrammien ja taitavien sanaleikkien mestarina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pjotr Vjazemskin teoksia Lib.ru-sivustolla (venäjäksi)
Runoilijan isä Andrei Ivanovits Vjazemski (1754-1807) , Xavier de Maistre 1802.
Runoilijan vaimo Vera Feodorova Vjazemskaja (1790-1886). Aleksandr Molinarin miniatyyri 1800-luvun alku.
Provenienssi

Provenienssi (ransk. provenir, 'olla peräisin', 'johtua') tarkoittaa asian tai esineen alkuperää, lähdettä, esineen omistajuuden tai sijainnin historiaa sen tekoajasta nykyhetkeen.  Erityisesti se voi tarkoittaa taideteoksen tai arvokkaan esineen alkuperää arkeologiassa, paleontologiassa tai dokumentissa kuten käsikirjoituksessa tai jopa laajassa mielessä kirjallisuudessa olevaa, kuten harvinaisen julkaistun teoksen ensipainoksen alkuperää.
Provenienssin ensisijainen tarkoitus on vahvistaa esineen luomiseen, tuottamiseen tai löytämiseen liittyvä aika, paikka ja jos tarkoituksenmukaista, siitä vastuussa oleva henkilö. Provenienssin määrittelemiseksi käytetään usein vertailevia tekniikoita, asiantuntijoiden mielipiteitä, kirjoitettuja ja sanallisia arkistoja ja erilaisten tieteellisten tutkimusten tuloksia.
Esimerkiksi Kansainvälisen museoneuvoston (ICOM) eettisissä ohjeissa provenienssi on "esineen ja sen omistussuhteiden täysi historia, sen löytymisestä tai valmistuksesta nykypäivään, minkä perusteella sen aitous tai omistajuus voidaan määritellä". Neuvoston ohjeissa todetaan kokoelmien hankkimisesta muun muassa: "Ennen minkään ostettavaksi, lainaksi, lahjaksi, testamentin perusteella tai vaihdossa tarjotun esineen tai näytteen hankkimista on pyrittävä kaikin tavoin varmistamaan, ettei sitä ole hankittu tai viety vastoin lakia alkuperämaastaan tai muusta maasta, jossa se mahdollisesti on omistettu laillisesti (mukaan lukien maa, jossa museo sijaitsee). Asianmukaista huolellisuutta on noudatettava esineen koko historian selvittämiseksi siitä lähtien, kun se on löydetty tai valmistettu."
Provenienssi eri aloilla > Arkeologia

Pohjoisamerikkalaisessa arkeologiassa ja joskus antropologisessa arkeologiassa sanan provenance (=provenienssi) sijaan saatetaan käyttää sanaa provenience. Jotkut tutkijat tarkoittavat provenience-sanaa viittaamaan vain esineen tarkkaan sijaintiin kaivauspaikalla, kun taas provenance tarkoittaa esineen täydellistä dokumentoitua historiaa.
Provenienssi eri aloilla > Kuvataide

Kuvataiteessa provenienssi on taideteoksen lähtökohta, vaiheet sekä sen omistaja- ja sijoitustiedot.
Aiheesta muualla

Tiedon organisoinnin ja kuvailumenetelmien perusteet, Internetix (Arkistoitu – Internet Archive)
Eettiset säännöt (Arkistoitu – Internet Archive), Kansainvälinen museoliitto ICOM, Suomen komitea
EU Provenance Project – EU:n teknologiaprojekti, joka pyrki tukemaan elektronisen tiedon provenienssin sertifikointia.
Provenienssitutkimus, Sinebrychoffin taidemuseo
Provenienssitutkimus suomalaisissa museoissa (Arkistoitu – Internet Archive), museot.fi, Suomen museoliitto.
Polykarpus

| Polykarpus |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Karp, Karppi, Karpus 
Vastineita eri kielissä:  Polikarpus, Polykarp 
Nimen alkuperä:  kreik. Polykarpos ’runsashedelmäinen’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Polykarpus on miehen etunimi. Sen lähtömuotona on kreikankielinen nimi Polykarpos, joka merkitsee ’runsashedelmäistä’ ja ’hedelmällistä’. Suomalainen nimi Viljo voidaan tulkita Polykarpukseen pohjautuvaksi käännösnimeksi.
Polykarpuksella oli aikoinaan Suomen almanakassa nimipäivä 26. tammikuuta. Mikael Agricola teki vuoden 1544 rukouskirjassaan kyseisen päivän kohdalle merkinnän ”Policar. mar.”, jolla hän viittasi Polykarpos-marttyyriin eli varhaiskristilliseen Smyrnan piispaan. Almanakassa nimestä käytettiin 1700-luvulla muotoja Polycarp ja Polycarpus, mutta 1800-luvun puolivälissä kirjoitusasuksi vakiintui Polykarpus. Nimi esiintyi viimeisen kerran almanakassa vuonna 1928.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syntynyt useita Polykarpuksia 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Tämä etunimi on annettu myös ainakin yhdelle 2000-luvun lapselle.
Plymouth Cricket

Plymouth Cricket -nimellä on markkinoitu Pohjois-Amerikassa kahta automallia:
Hillman Avenger, myytiin vuosina 1971–1973 Pohjois-Amerikassa nimellä Plymouth Cricket
Dodge Colt, myytiin vuosina 1973–1975 Kanadassa nimellä Plymouth Cricket.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Plymouth Cricket”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.