stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rehbinder
Suvun jäseniä

Heinrich von Rehbinder (1604–1680), paroni, Ruotsin Suomen armeijan ylipäällikkö, Suomen kuvernööri ja Kenraalimajuri
Otto von Rehbinder (ns. 1640–lokakuu 1710), paroni, baltisaksalaista alkuperää oleva, ruotsalainen sotilas ja poliitikko, Otto von Rehbinder syntyi Suomen kenraalikuvernöörin kenraalimajuri Heinrich von Rehbinderin ja Hildegard Elisabeth von Uexküllin pojaksi. Otto von Rehbinder palveli Ruotsin armeijassa, jossa hän saavutti everstin arvon.
Bernhard Otto von Rehbinder (1662 Tallinna – 12. marraskuuta 1741 Torino) paroni, Sardinian marsalkka
Reinhold Johan Rehbinder (1741–1824), suomalainen sotilas ja valtiopäivämies
Karl Friedrich Rehbinder (1764–1841), kreivi, Saku-oluttehtaan perustaja
Robert Henrik Rehbinder (1777–1841), kreivi, Venäjän keisarinalainen Suomen ministerivaltiosihteeri (1811–1841)
Otto Reinhold Rehbinder (1795–1855), vapaaherra, senaattori, valtioneuvos
Otto Carl Rehbinder (1797–1873), vapaaherra, eversti, Hämeen läänin kuvernööri
Bernt Reinhold Alfred Rehbinder (1817–1883), kenraalimajuri
Gustaf Rehbinder (1824–1874), suomalainen vapaaherra, upseeri ja valtioneuvos, Suomen lennätinosaston päällikkö
Robert Otto Nikolai Rehbinder (1851–1913), kenraalimajuri
Woldemar Alfred Ludvig Rehbinder (1859–1925), vapaaherra, everstiluutnantti ja valtiopäivämies, Gustaf Rehbinderin poika
Bengt Rehbinder (1911–1999), A. Ahlström Oy:n pääjohtaja
Berndt-Otto Rehbinder (1918–1974), ruotsalainen miekkailija
Kaisu Rehbinder (1940–2013), suomalainen taidegalleristi.
Bengt Rehbinder (1911–1999), A. Ahlström Oy:n pääjohtaja
Berndt-Otto Rehbinder (1918–1974), ruotsalainen miekkailija
Bernt Reinhold Alfred Rehbinder (1817–1883), kenraalimajuri
Gustaf Rehbinder (1824–1874), suomalainen vapaaherra, upseeri ja valtioneuvos, Suomen lennätinosaston päällikkö
Henrik Rehbinder (1604–1680), vapaaherra, Ruotsin Suomen armeijan ylipäällikkö
Kaisu Rehbinder (1940–2013), suomalainen taidegalleristi
Karl Friedrich Rehbinder (1764–1841), kreivi, Saku-oluttehtaan perustaja
Otto Reinhold Rehbinder (1795–1855), vapaaherra, senaattori, valtioneuvos
Otto Carl Rehbinder (1797–1873), vapaaherra, eversti, Hämeen läänin kuvernööri
Reinhold Johan Rehbinder (1741–1824), suomalainen sotilas ja valtiopäivämies
Robert Henrik Rehbinder (1777–1841), kreivi, Suomen ministerivaltiosihteeri
Robert Otto Nikolai Rehbinder (1851–1913), kenraalimajuri
Woldemar Alfred Ludvig Rehbinder (1859–1925), vapaaherra, everstiluutnantti ja valtiopäivämies, Gustaf Rehbinderin poika.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
/ Rehbinder (1600-) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Paroni Bernhard Otto von Rehbinder ( 21. marraskuuta 1662 Tallinna - 12. marraskuuta 1741 Torino ) oli Sardinian marsalkka. Hänen isänsä oli ruotsalainen paroni, sotilas ja poliitikko (ns. 1640 - lokakuu 1710) Otto von Rehbinder .
Ovda

Ovdan lentokenttä Eilatissa
Ovda on lähellä Eilatia sijaitseva sotilaslentokenttä, jolle laskeutuvat myös pitkänmatkan siviililentokoneet siksi, että Eilatin keskustassa oleva lentokenttä on kiitotieltään liian lyhyt pitkän matkan koneille ja siksi että Israelin kotimaan lentoliikenne on ohjattu Eilatin lentokentälle.
Aiheesta muualla

Ovdan kansainvälinen lentokenttä (englanniksi)
Israelin sotilaslentokentät (englanniksi)
Panderichthys rhombolepis

| Panderichthys rhombolepis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Lihaseväiset Sarcopterygii
Alaluokka::  Tetrapodomorpha (luokittelematon)
Lahko::  Panderichthyida
Heimo::  Panderichthyidae
Suku::  Panderichthys  Gross, 1941
Laji::  rhombolepis
Kaksiosainen nimi
 Panderichthys rhombolepis  Gross, 1941 
Katso myös
   Panderichthys rhombolepis Wikispeciesissä   Panderichthys rhombolepis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panderichthys rhombolepis oli devonikautinen kala, jolla oli vahvat luiset raajamaiset evät ja pitkänomainen suuri pää. Siinä näkyy selvästi elämän maihinnousun ensi askeleet. Sammakkoeläin tämä laji ei vielä ollut.
Panderichthys ei ollut maaselkärankaisten suora esi-isä, mutta uudemmat tutkimukset ovat paljastaneet, että sen "raajoissa" oli - eväruotojen alla - yli kymmenen usean luun pitkittäistä ryhmää, jotka ovat mahdollisesti homologisia sormien ja ranteen kanssa. Niissä ei kuitenkaan ollut jälkiä kehittyneistä nivelistä tai lihaksista, joten ne luultavasti toimivat ruotojen kiinnityskohtina.
Aiheesta muualla

Panderichthys rhombolepis Pharyngula.  22.12.2005. Arkistoitu 6.8.2008. Viitattu 20.6.2020. (englanniksi)
Panderichthys rhombolepis Gross 1941 Encyclopedia of Life – EOL. Viitattu 20.6.2020. (englanniksi)*
Panderichthys rhombolepis (Gross, 1930) Fossiilid.info. Viitattu 20.6.2020. (englanniksi)
Pandemian vakavuusasteikko

Pandemian vakavuusasteikko (Pandemic Severity Index, PSI) on Yhdysvalloissa kehitetty luokitus influenssapandemioiden vakavuudelle. Asteikon otti käyttöön Yhdysvaltain terveysministeriö vuonna 2007.
Asteikko

| Vakavuusaste | Kuolleisuus% sairastuneita kohti | Esimerkki |
| --- | --- | --- |
| 1 | alle 0,1 % | tavallinen vuotuinen influenssa |
| 2 | 0,1–0,5 % | Aasialainen H2N2 ehkä 0,24 % ja hongkongilainen H3N2 0,1 %, ehkä sikainfluenssa maailmanlaajuisesti (jos 0,4 %) |
| 3 | 0,5–1 % | Covid-19 Imperial Collegen mukaan. 0.5 % alaraja Covid-19:n infektiokuolleisuudelle. |
| 4 | 1–2 % | Sikainfluenssa Meksikossa (muualla lievempi)  Covid-19? |
| 5 | yli 2 % | Espanjantauti, sikainfluenssa Meksikossa 5 toukokuuta 2009 mennessä noin 2–5 %   Covid-19 WHO:n kahden ensi arvion mukaan keskimäärin 2-3%, jopa tappavampi |
Oskari Frösén

Oskari Frösén (edessä) ja Otto Kärki (takana) matkalla Budapestin EM-kilpailuihin 1998.
Tommi Oskari Frösén (s. 24. tammikuuta 1976 Kristiinankaupunki) on suomalainen entinen korkeushyppääjä. Hän edusti IF Länkeniä ja häntä valmensi Reijo Jokela vuosina 1994–1995 ja 2005–2009. Vuosina 1996–2005 häntä valmensivat Mikko Levola ja Antti Haapalahti.
Frösén sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lissabonissa 1994. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden Nyíregyházassa 1995 tuloksella 219. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa 1997 hän sijoittui kymmenenneksi.
Frösén sijoittui kuudenneksi Gentin EM-hallikilpailuissa 2000 tuloksella 224. Münchenin EM-kisoissa 2002 hän oli yhdeksäs ja Helsingin MM-kilpailuissa 2005 yhdestoista. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 227. Birminghamin EM-hallikisoissa 2007 hän oli kahdeksas. Frösén on karsiutunut loppukilpailusta Ateenan olympialaisissa 2004, Pariisin 2003, Osakan 2007 ja Berliinin 2009 MM-kilpailuissa, Budapestin EM-kilpailuissa 1998 sekä samassa kaupungissa järjestetyissä sisäratojen MM-kilpailuissa 2004.
Frösén edusti Suomea aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran vuonna 1996.  Hän on voittanut hallimaaottelun korkeuskilpailun Tampereella 2000 ja ulkoratamaaottelussa Helsingissä 2003. Hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Dublinissa 1997.
Kalevan Kisoista Frösénillä on kahdeksan kultaa eli eniten mieskorkeushyppääjistä. SM-hallikilpailuista hänellä on seitsemän kultaa. Hänen ulkoratojen ennätyksensä on 230 cm (2001) ja sisäratojen ennätys 231 cm (2004).
Frösén avioitui 3. toukokuuta 2008 korkeushyppääjä Niina Masalinin kanssa.
Aikuisten SM-mitalit

Ulkoradat
Kultaa 1996, 1999, 2002, 2004, 2005, 2007, 2008 ja 2009
Hopeaa 1997, 1998, 2000 ja 2006
Sisäradat
Kultaa 2000, 2001, 2003, 2004, 2005, 2007 ja 2008
Hopeaa 2006 ja 2009
Pronssia 1995 ja 1997
Pacheiá

Pacheiá (kreik. Παχειά) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Pacheiá, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Nísyrosta
Pacheiá, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Anáfia
Pacheiá Ámmos, kylä Ierápetran kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan saarella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pacheiá”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pachtourniáska

| --- | --- |
Sijainti:  Tríkala, Thessalia, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 976 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pachtourniáska (kreik. Παχτουρνιάσκα) on vuori Thessaliassa Kreikassa. Sen korkeus on 1 976 metriä.
Pachtourniáska-vuori sijaitsee Tríkalan alueyksikössä Thessalian länsiosassa. Vuoren korkeimman huipun nimi on Tsigkóri (Τσιγκόρι). Vaellusreitit vuorelle saavat alkunsa Pýlin kunnan Armatolikón kylästä.
Ovatio

Ovatio (lat., < ovare, riemuita) oli antiikin Roomassa kulkue, joka järjestettiin sodassa voiton saavuttaneen sotapäällikön kunniaksi, jos tämän saavutusta ei katsottu niin merkittäväksi, että sen takia olisi järjestetty triumfi, jota pidettiin juhlallisempana kuin ovatiota.
Toisin kuin triumfissa, viettäjä oli pukeutunut myrttiseppeleeseen ja kulki jalan tai ratsain huilun säestyksellä. Ovatio vietettiin Rooman sijaan Mons Albanuksella. Oikeuden sen järjestämiseen myönsi senaatti ja kustannukset maksoi viettäjä itse. Ovatio saatettiin myöntää triumfin sijaan esimerkiksi, jos sodassa ei ollut tapettu tarpeeksi vihollisia, muodollista sotaa ei ollut julistettu tai vastustajana ei ollut valtakunnan tasoinen organisaatio, vaan kyseessä oli esimerkiksi sisällissota tai kapina. Esimerkiksi Marcus Licinius Crassus vietti ovatiota kukistettuaan Spartacuksen johtaman orjakapinan.
Aiheesta muualla

Frediani, Andrea: Julius Caesar came. He saw. He conquered. Here's how Rome celebrated. National Geographic.  10.7.2019. Viitattu 17.8.2019. (englanniksi)
Ramsay, William & Smith, William: Triumphus Attalus.org. Viitattu 17.8.2019. (englanniksi)
ovation (n.) Online Etymology Dictionary. Viitattu 17.8.2019. (englanniksi)
Pacheco

Pacheco on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Abel Pacheco de la Espriella (s. 1933), Costa Rican presidentti 2002–2006
Alfredo Pacheco (1982–2015), elsalvadorilainen jalkapalloilija
Daniel Pacheco (s. 1991), espanjalainen jalkapalloilija
Felipe Benito Condurú Pacheco (1892–1972), brasilialainen katolinen piispa
Fernando Pacheco (s. 1992), espanjalainen jalkapallomaalivahti
Jaime Pacheco (s. 1958), portugalilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Johnny Pacheco (1935–2021), dominikaanilainen säveltäjä, orkesterinjohtaja ja musiikkituottaja
Nilton Pacheco (1920–2013), brasilialainen koripalloilija
Romualdo Pacheco (1831–1899), yhdysvaltalainen poliitikko
Rosendo Huesca Pacheco (1932–2017), meksikolainen katolinen piispa
Susana Díaz Pacheco (s. 1974), espanjalainen poliitikko, Andalusian itsehallintoalueen johtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ogoi Määränen

Ogoi Määränen esiintymässä Kalevalan 100-vuotisjuhlilla Helsingin Messuhallissa vuonna 1935.
Ogoi (Agafia) Määränen o.s. Härkin (14. toukokuuta 1858 Suojärvi – 3. kesäkuuta 1940 Helsinki) oli suomenkarjalainen arvostettu runonlaulaja ja kansanparantaja Suojärveltä. Kansanrunouden kerääjät saivat häneltä yhteensä 137 runoa ja loitsua talteen. Ogoi Määräsen pronssinen näköispatsas, johon hänet on kuvannut kuvanveistäjä Taisto Martiskainen vuonna 1981, sijaitsee Bomban karjalaistalon pihalla Nurmeksessa. Hänen haudallaan Helsingin ortodoksisella hautausmaalla on Suojärvi-seuran ja professori Martti Haavion hankkima muistomerkki. Ogoi Määräsen elämänvaiheista kertoo Maija-Liisa Sutisen ohjaama televisiofilmi Ogoi, isoäitini (1983) .
Tausta

Ogoi Määränen syntyi ja vietti lapsuutensa Kaitajärven kylässä Suojärvellä. Hänen isänsä oli Ilja Härkin ja äitinsä Avdotja (Oudoi) Härkin. Mentyään naimisiin suutari Jeremei (Djermei) Määräsen kanssa hän muutti Suojärven Moisienvaaraan (Moisseinvaara, Moisenvaara). Heille syntyi kolme poikaa.
Ogoi Määrästä kuvataan työteliääksi ja monitaitoiseksi kansannaiseksi, joka oman perheensä ja karjan hoidon ohella toimi myös lapsenpäästäjänä eli tuon ajan kätilönä, osasi lausua verensulkusanat ja kävi myös lempeä nostattamassa.
Runonlaulaja

Härkkimet olivat runonlaulajasukua. Jo Europaeus oli kerännyt runoja Ogoin isoisältä ja myöhemmin niitä oli saatu hänen isältään ja sedältään  Myös Ogoin sisaret osasivat runonlaulun. Ogoi Määränen osasi sekä kaikki Suojärvellä yleisesti tunnetut runot että myös harvinaisempia. Hänen monipuolinen ohjelmistonsa kattoi eeppiset ja lyyriset naisten kertauslaulut, kertomarunot, kehto- ja leikkilaulut sekä loitsut, poverkat ja arvuutukset.  Hän taisi laulut myös Neitsyt Mariasta, Lemminkäisestä, Ogoista ja papinpojasta, Isosta härästä ja Iro-neidosta.
Hän lauloi perinteen tallentajille jopa yhdeksän tuntia kerrallaan. Edvard Vilhelm Ahtia kävi Suojävellä vuonna 1904 ja sai Ogoi Määräseltä neljä runoa. Martti Haaviolle hän lauloi vuonna 1921 tämän ensimmäisellä keruumatkalla 18 runoa, toisella vuonna 1933 21 runoa ja Ogoin käydessä Helsingissä vuonna 1935 vielä 21 runoa. Sanni Aalto sai vuonna 1936 häneltä 17 runoa, Hannes Vornanen peräti 55 runoa ja Paavo Pyykönen viimeisimmät, kaikkiaan 137 Ogoi Määräsen laulamasta runosta. Suojärven lukuisista runonlaulajista Ogoi Määränen taisi ylivoimaisesti eniten runoja. Ogoi Määränen esiintyi Kalevalan 100-vuotisjuhlassa Helsingissä vuonna 1935 suistamolaisen Oksenja Mäkiselän ja vienalaisen Domna Huovisen kanssa. Martti Haavio antoi Ogoi Määräselle epiteetin Suojärven lauluemo.
Kansanparantaja ja kätilö

Ogoi oli myös parantaja ja lapsenpäästäjä. Hän kertoi Hannes Vornaselle auttaneensa maailmaan yli viisikymmentä lasta, eikä yksikään kuollut hänen käsiinsä. Hänen kerrotaan parantaneen monenlaisia tauteja etenkin lapsilta. Hän saattoi viipyä talossa kaksikin viikkoa kylvettäen, rukoillen ja toimittaen muita parantamisrituaaleja. Hänet tunnettiin myös tietäjänä, jolta kysyttiin apua vaikkapa katoamistapauksissa.
Vanhuusvuodet

Ogoi Määränen vietti vanhuuttaan poikansa Paavon kanssa. Hän joutui talvisodan aikana kuten moni muukin suojärveläinen puna-armeijan vangiksi Neuvostoliittoon ja sieltä evakkona Suomeen  päästyään kuoli pian karanteenileirillä Helsingissä Aleksis Kiven koululla 82-vuotiaana.
Maija-Liisa Sutisen vuonna 1983 ohjaama tv-elokuva Ogoi, isoäitini kuvaa runonlaulajaa lastenlasten näkökulmasta. Kertojan osassa on Anni Paulakoski, jolle Ogoibaba oli läheinen lapsuus- ja nuoruusvuosina. Ogoita esittää tämän lapsenlapsi Martta Havu.
Ogoi Määräsen laulua on kuultavana Ylen Elävässä arkistossa.
Runonlaulajia Kalevalan 100-vuotisjuhlilla vuonna 1935. Vasemmalta Ogoi Määränen, Domna Huovinen ja Oksenja Mäkiselkä.
Patronyymi

Patronyymi eli isännimi on asiakirjassa (tai esimerkiksi sukuselvityksessä) esiintyvä ilmaus, jolla ilmoitetaan, kenen isän poika tai tytär etunimeltä mainittu henkilö on. Patronyymi on tavallaan etunimen attribuutti, tarkentava lisämäärite.
Patronyymi on käytössä muun muassa itäslaavilaisissa maissa Venäjällä, Valko-Venäjällä ja Ukrainassa. Suomessakin joillakuilla on toisena etunimenä patronyymi, jolloin nimi kokonaisuudessaan voi olla esimerkiksi Lauri Juhanpoika Virtanen. Islannissa patronyymi on käytössä sukunimen sijasta.
Pachasura stellata

| Pachasura stellata> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Siilikkäät Arctiidae
Suku::  Pachasura
Laji::  stellata
Kaksiosainen nimi
 Pachasura stellata  Dognin, 1923 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pachasura stellata on perhoslaji, jonka kuvaili Paul Dognin 1923. Pachasura stellata kuuluu sukuun Pachasura ja heimoon siilikkäät. Sille ei ole listattu alalajeja Catalogue of lifeen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Pachasura stellata
Pangaea Ultima

Pangaea Ultima
Pangaea Ultima on mahdollisesti 250–400 miljoonan vuoden kuluttua muodostuva jättiläismanner. Hypoteesin on esittänyt yhdysvaltalainen geologi Christopher Scotese. Se on nimetty aiemman Pangaea-jättiläismantereen mukaan.
Oscar Wirkkala

Oscar Wirkkala (lokakuussa 1880 Kaustinen – 25. tammikuuta 1959 Naselle, Washington, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen metsuri ja keksijä.
Hänen isänsä Abraham ja veljensä Andrew saapuivat Amerikkaan ensin ja työskentelivät sahalaitoksella Cosmopoliksessa, Washingtonissa säästääkseen rahaa muun perheen maahanmuuttoon. Oscar saapui seuraavana, vuonna 1898, ja häntä seurasivat nopeasti äiti, sisko ja kolme nuorempaa veljeä. Perhe asui Nasellessa ja Deep River-alueella Washingtonissa vuodesta 1899 vuoteen 1905, jonka aikana Oscar keksi ja kehitti High Lead -metodin tukiuitossa. Tämä parrumetodi, joka oli suunniteltu jyrkkiin maastoihin, mullisti alan. Hän keksi myös tärkeitä osia alan koneistosta, joita käytettiin 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla.
Hän sai ensimmäisen patenttinsa 1917. Se oli nelitelaiselle apukoneelle, jota käytettiin hänen High Lead -metodissaan. Seuraavina vuosina useita hänen patentoiduista laitteistaan tuotettiin Wirkkala-brändin alla South Bendissä. Muutamia hänen laitteistaan oli vielä tuotannossa 1900-luvun toisella puoliskolla. Wirkkala haastoi oman patenttiasianajajansa oikeuteen patenttirikkomuksesta erästä laitettaan kohtaan ja monien vuosien käräjöinnin jälkeen juttu päätettiin Wirkkalan hyväksi.
Uransa aikana hän patentoi ainakin 18 keksintöä. Wirkkala ei koskaan oppinut puhumaan tai kirjoittamaan englantia ja tarvitsikin useissa tilaisuuksissa tulkin.
Oscar Wirkkala meni naimisiin kahdesti. Hänen nuorin tyttärensä, Elizabeth, on yhä elossa (vuonna 2006). Wirkkala oli yksi alkuperäisestä viidestäkymmenestä henkilöstä, jotka pääsivät Washingtonin osavaltion Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

The Washington State Centennial Hall of Honor[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Sou'wester 1999 Winter (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Patron Tequila

| ”Patron Tequila” Paradiso Girls ft>  Lil Jon & Eve |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 14. huhtikuuta 2009
 Formaatti: Digitaalinen lataus, airplay
 Tuottaja(t): Polow da Don, Lil Jon, Keri Hilson
 Tyylilaji: pop, dancepop, crunk, R&B
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Interscope
Paradiso Girlsin muut singlet
|   | ”Patron Tequila” 2009 | ”Who's My Bitch” 2010 |
Lil Jonin muut julkaisut
| ”Let Me See the Booty” 2008 | ”Patron Tequila” 2009 | ”Shots” 2009 |
Even muut julkaisut
| ”Give It to You” 2007 | ”Patron Tequila” 2009 | ”Who's That Girl” 2010 |
Patron Tequila on Paradiso Girlsin kappale, jolla vierailee Lil Jon ja naisräppäri Eve. Kappaleen piti ilmestyä heidän julkaisematta jääneellä Crazy Horse-studioalbumilla. Kappale julkaistiin albumin johdantosinglenä Yhdysvalloissa 14. huhtikuuta 2009. Paradiso Girls on julkaissut levyt The Remixes ja The Remixes Part 2 markkinoidakseen kappaletta.
Käännös suomeksi
Patronaattioikeus

Patronaattioikeus (lat. ius patronatus, ’suojelusherruus’) merkitsi aateliselle aiemmin kuulunutta oikeutta ottaa pappi seurakuntaan, jossa hänellä oli säteritila.  Alun perin niissä seurakunnissa, joissa joku varakas henkilö, useimmiten aatelinen, oli tehnyt kirkolle huomattavan lahjoituksen, hän oli saanut patronaattioikeuden eli oikeuden seurakunnanpapin nimittämiseen. Patronaattioikeus muodostui keskiajalla ja se oli laajassa käytössä Ruotsin suurvaltakaudella 1600-luvulla. Kustaa II Adolf vahvisti nämä oikeudet vuonna 1612 antamassaan aatelin privilegiossa. Aatelin vallan kasvaessa patronaattioikeus muutti yhä enemmän luonnettaan siihen suuntaan, että jo pelkkä asuinpaikka voitiin tulkita oikeudeksi papin valintaan, vaikka lahjoituksia ei olisi tehtykään.
Patronaattioikeudesta oli haittaa kahdella tavalla: toisaalta se kavensi seurakunnan mahdollisuuksia vaikuttaa papin valintaan samoinkuin piispan ja tuomiokapitulin mahdollisuuksia valvoa virkoihin nimettävien kelpoisuutta; toisaalta se houkutteli pappeja moraalisesti epäilyttävään patronusten mielistelyyn virkapaikkojen toivossa. Pappi saattoi joutua alentavaan riippuvuuteen jo aatelin voudista, joka pienen herran tavoin käyttäytyi mielellään isännän elkein. Näitä epäkohtia kasvatti papinvaalijärjestelmän yleinen epämääräisyys.
Petri Karosen mukaan patronaattioikeuden merkitystä on liioiteltu ja pappien nimittämisessä oli usein kyse aikakaudelle tyypillisestä patronus-klientti-suhteesta. Suurvalta-ajalla seurakuntien pappismiesten määrä kaksinkertaisui. Suurin osa Suomen seurakunnista oli konsistoraalisia, joihin tuomiokapituli ja seurakuntalaiset yhdessä valitsivat papin.
Käytännössä oikeus johtui siitä, että kartano edusti taloudellista kykyä rakentaa kirkkoja, kappeleita tai rukoushuoneita, jolloin kirkkoherran, kappalaisen tai papiston apulaisen, saarnaajan asettaminen vaikutti kohtuulliselta.
Suomessa uusien patronaattioikeuksien jakaminen kiellettiin vuonna 1867, jolloin oikeus oli jäljellä neljällä aateliskartanolla kahdeksan seurakunnan alueella. Viimeisinä Suomessa patronaattioikeuksista luopuivat Åminnen kartano Halikossa vuonna 1896 ja Louhisaaren kartano Askaisissa vuonna 1910. Ennen vuotta 1865 evankelis-luterilaiset seurakunnat Suomessa vastasivat myös paikallishallinnosta ennen kuin maaseudulla kunta-asetuksella erotettiin maallinen kunta evankelis-luterilaisesta seurakunnasta, mihin saakka seurakunnan kirkkoherra toimi myös kunnanjohtajana.
PC-FX

| PC-FX |
| --- | --- |

Kehittäjä:  NEC
Sukupolvi:  Viides sukupolvi
Julkaisu:  1994
Laitteisto:  CPU: NEC V810
Tallennusväline:  CD-ROM
Edeltäjä:  PC Engine
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
PC-FX (jap. ピーシー エフエックス, Pī Shī Efu Ekkusu) oli NEC Corporationin 23.12.1994 Japanissa julkaisema pelikonsoli. Sen suorituskyky oli muihin viidennen sukupolven konsoleihin verrattuna alhainen, ja valmistus lopetettiin helmikuussa 1998.
Konsoli julkaistiin vain vähän Sonyn PlayStationin ja Sega Saturnin jälkeen.
Konsoli oli PC Enginen seuraaja (nimellä TurboGrafx-16 Pohjois-Amerikassa).
Tekniikka

Suoritin oli 32-bittinen NEC V810.
Konsolissa oli liitäntätukea NEC PC-9801 -tietokoneisiin, mikä mahdollisti konsolin käyttämisen ulkoisena SCSI-asemana.
Pelit

Konsolille julkaistiin alle 70 peliä sen elinaikana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PC-FX World (Arkistoitu – Internet Archive)
Viidennen sukupolven pelikonsolit
3DO
Amiga CD32
Apple Bandai Pippin
Atari Jaguar
Bandai Playdia
Casio Loopy
FM Towns Marty
Nintendo 64
NEC PC-FX
PlayStation
Sega Saturn
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:PC-FX
Käännös suomeksi
Olivier Roy

| Olivier Roy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1991 (ikä 33) Amqui, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Springfield Falcons (AHL) Stockton Thunder (ECHL) Oklahoma City Barons (AHL) Abbotsford Heat (AHL) Alaska Aces (ECHL) Idaho Steelheads (ECHL) HDD Olimpija Ljubljana (EBEL) Villacher SV (EBEL)  Eispiraten Crimmitschau (DEL2) Augsburger Panther (DEL) Fehérvár AV19 (ICEHL)
NHL-varaus:  133. varaus, 2009 Edmonton Oilers
KHL-varaus:  88. varaus, 2010 Barys Astana
Olivier Bellavance-Roy (s. 12. heinäkuuta 1991 Amqui, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Oilers varasi Royn viidennellä kierroksella 133. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009.