stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pierre-Michel Lasogga
Seurajoukkueura

Monessa eri saksalaisseurassa juniorina pelannut Lasogga teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2010 Bundesliiga-seura Bayer Leverkusenin reservijoukkueessa. Kun paikkaa ykkösjoukkueessa ei auennut, siirtyi Lasogga jo samana vuonna Hertha BSC:n riveihin. Herthassakin saksalaishyökkääjä pelasi aluksi kakkosjoukkueessa, mutta sai vuonna 2010 paikan tuolloin 2. Bundesliigassa pelanneessa ykkösjoukkueessa. Lasogga teki debyyttinsä Saksan kakkostasolla syyskuussa 2010.
Kaudeksi 2011-12 Hertha nousi Bundesliigaan ja näin Lasogga sai pelata ensimmäistä kertaa urallaan Bundesliigaa. Hertha putosi kuitenkin takaisin 2. Bundesliigaan kauden jälkeen. Huhtikuussa 2013 Lasogga ratkaisi Herthalle suoran nousun takaisin maan korkeimmalle sarjatasolle. Hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2013-14 lainalle Bundesliiga-seura Hamburger SV:hen. Lasogga teki heti toisessa ottelussaan hampurilaisjoukkueessa hattutempun 1. FC Nürnbergiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 20 Bundesliiga-ottelua ja teki niissä 13 maalia, jotka säästivät seuran putoamiselta. Hamburger SV osti Lasoggan kauden jälkeen omakseen. Kaudella 2014-2015 Lasogga teki Bundesliigassa 26 ottelussa neljä maalia.
Maajoukkueura

Lasogga debytoi Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2011 Alankomaita vastaan. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2013 asti. Helmikuussa 2014 Saksan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Joachim Löw kutsui Lasoggan mukaan harjoitusmaaotteluun Chileä vastaan. Lasogga ei kuitenkaan pelannut ottelussa.
Muuta

Lasoggan isäpuoli on entinen Saksan maajoukkueen maalivahti Oliver Reck ja hänen managerinaan toimii hänen äitinsä Kerstin. Lasoggan veljet Gian-Luca ja Etienne pelaavat molemmat Hertha BSC:n juniorijoukkueissa.
Käännös suomeksi
Peter Pan (vuoden 2003 elokuva)

| Peter Pan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  P. J. Hogan
Käsikirjoittaja:  P. J. Hogan Michael Goldenberg
Perustuu:  J. M. Barrien romaaniin Peter and Wendy
Tuottaja:  Patrick McCormick Lucy Fisher Douglas Wick
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  Donald McAlpine
Leikkaaja:  Garth Craven Michael Kahn
Pukusuunnittelija:  Janet Patterson
Pääosat:  Jeremy Sumpter Rachel Hurd-Wood Jason Isaacs
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures Columbia Pictures Revolution Studios Red Wagon Productions Allied Stars Ltd
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   18. joulukuuta 2003 25. joulukuuta 2003
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 000 000 dollaria
Tuotto:  121 975 011 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peter Pan on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut P. J. Hoganin ohjaama australialainen fantasiaelokuva. Elokuva perustuu J. M. Barrien 1900-luvun alussa kirjoittamaan samannimiseen lastenromaaniin ja -näytelmään. Elokuvan pääosissa esiintyvät Jeremy Sumpter, Rachel Hurd-Wood, ja Jason Isaacs.
Vaikka elokuvan katsotaan olevan sovituksista lähinnä Barrien tarinaa, se korostaa kuitenkin alkuperäisteosta suoremmin Peterin ja Wendyn välistä rakkautta. Peter Pan on kerran kotoaan karannut esiteini-ikäinen poika, joka ei halua kasvaa aikuiseksi, ja on asunut tuntemattoman ajan toisessa maailmassa nimeltä Mikä-Mikä-Maa, jossa kukaan ei vanhene päivääkään, ja jonne pääsee vain lentämällä (onnellisten ajatusten ja keijupölyn voimalla) toiseen tähteen oikealta ja suoraan aamunkoittoon.
Matkoillaan syntymäkaupunkiinsa Lontooseen Peter on ajan kuluessa kerännyt Mikä-Mikä-Maahan kavereikseen poikia, joista pian sukeutui Kadonneet Pojat. Kadonneet Pojat pitävät Peteriä yhtä aikaa ystävänä ja jonkinlaisena isähahmona. Mutta Peter on käynyt hieman yksinäiseksi.
Juoni

Peter Pan maleksii salaa Wendyn kodin lastenhuoneen ikkunalla katselemassa ja kuuntelemassa kuinka Wendy kertoo seikkailutarinaa veljilleen, mutta perheen lapsenvahtina toimiva koira ajaa Peterin pois. Millicent-täti ei tahdo Wendyn ryhtyvän kirjailijaksi, jollaiseksi tyttö itse tahtoo. Täti haluaisi Wendyn menevän hyviin naimisiin ja viettävän vähemmän aikaa veljiensä kanssa.
Peterin seuraavalla matkalla, jolla hän tarinoiden kuuntelemisen sijaan on tullut keskellä yötä ihastelemaan nukkuvaa Wendyä, hän onnistuu hukkaamaan varjonsa lastenhuoneeseen. Seuraavana iltana hän palaa etsimään varjoaan Helinä-keijun kanssa. Wendy herää meteliin, ja Peter ja Wendy ihastuvat heti toisiinsa. Myös Helina-keiju rakastaa Peteriä. Peter houkuttelee Wendyn veljineen mukaansa Mikä-Mikä-Maahan, ja Wendystä tulee Kadonneiden Poikien ”äiti”.
Suuren seikkailun jälkeen kadonneet pojat – Peteriä ja Sinttiä lukuun ottamatta – saavat lopulta kodin Darlingin perheen luota. Sintti saa kodin Wendyn Millicent-tädin luota, mutta Peter jää Mikä-Mikä-Maahan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeremy Sumpter  | … |  Peter Pan   |
|  Rachel Hurd-Wood  | … |  Wendy Darling   |
|  Jason Isaacs  | … |  George Darling / Kapteeni Koukku   |
|  Lynn Redgrave  | … |  Millicent   |
|  Richard Briers  | … |  Smee    |
|  Olivia Williams  | … |  Mary Darling   |
|  Harry Newell  | … |  John Darling   |
|  Freddie Popplewell  | … |  Michael Darling    |
|  Ludivine Sagnier  | … |  Helinä-keiju   |
|  Saffron Burrows  | … |  kertoja   |
|  Carsen Gray  | … |  Tiger Lily    |
Suomenkieliset äänet:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jan Lindroos  | … |  Peter Pan   |
|  Annituuli Kasurinen  | … |  Wendy Darling   |
|  Heikki Sankari  | … |  George Darling / Kapteeni Koukku   |
|  Carla Rindell  | … |  Millicent   |
|  Ulla Renko  | … |  Mary Darling   |
|  Sari Moilanen  | … |  kertoja   |
Muissa rooleissa: Joakim Geitel, Henri Piispanen, Ossi Ahlapuro, Otto Piispanen, Oskari Tamminen, Miika Vintturi, Feniks Willamo, Jali Menna
Suomenkielisen version on ohjannut Minna Tasanto, kääntänyt Marko Hartama ja toteuttanut Sun Studio.
Vastaanotto

Ilta-Sanomien Harri-Ilmari Moilanen arvioi, että parhaiten seikkailussa toimivat digitekniikalla ja tehosteilla luodut kommellukset. Visuaalisesta loistokkuudesta huolimatta ”pikku pottereille” suunnatussa elokuvassa ei hänestä ole erityistä fantasian lumoa.
Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä uusimman Peter Panin monitahoisuudessa on hyvää yritystä, mutta kokonaisuus jää kummalliseksi muotopuoleksi koettaessaan kalastella mahdollisimman suurta yleisöä. Suomenkielinen jälkiäänitys on Valotiestä täysin käsittämätön ratkaisu ihmisten näyttelemässä eikä aivan pikkulapsille sopivassa elokuvassa.
Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander

| Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander |
| --- | --- |
 Helmer Salmo ja Pirkko-Liisa Lehtosalo 1960-luvun lopulla
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1934 (ikä 90) Lahti
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  arkeologia
Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander, o.s. Lehtosalo (s. 9. kesäkuuta 1934 Lahti) on suomalainen arkeologi ja filosofian tohtori. Hän on Suomen kansainvälisesti tunnetuimpia arkeologeja, joka on erikoistunut tutkimaan Suomen rautakautta ja erityisesti Euran aluetta. Lehtosalo-Hilanderille myönnettiin vuonna 2015 H. G. Porthan -mitali arvokkaasta elämäntyöstä tutkijana ja esihistorian elävöittäjänä.
Henkilöhistoria

Lehtosalo-Hilander  syntyi vaatturimestari Kaarle Lehtosalon ja Bertha Elisabeth Sutiosen perheeseen. Lehtosalo-Hilander tuli ylioppilaaksi 1954 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1967. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1982. Lehtosalo-Hilander on työskennellyt arkeologina Suomessa sekä Helsingin yliopiston että Museoviraston palveluksessa, samoin kuin Suomen Akatemian tutkijana. Turun yliopistossa hän on ollut tuntiopettaja sekä vs. ja va. professori. Hän on toiminut tuntiopettajana myös Taideteollisessa korkeakoulussa. Ruotsin Riksantikvarieämbetetin tutkimusapulainen Tukholmassa Lehtosalo-Hilander oli 1960-luvun lopussa. Hänen puolisonsa on vuodesta 1968 lähtien ollut Rauno Kalevi Hilander.
Lehtosalo-Hilander tunnetaan erityisesti vuosina 1969–1992 Luistarin kalmistossa suorittamistaan kaivauksista. Eurassa sijaitseva kalmisto on Suomen suurin ja merkittävin rautakautinen hautapaikka. Kolmiosaisen väitöskirjansa Luistarin kaivauksista hän julkaisi vuonna 1982 ja sarjan neljäs osa valmistui vuonna 2000. 1970-luvulla Lehtosalo-Hilander oli mukana suunnittelemassa tunnettua Euran emännän pukua, joka valmistettiin hänen Luistarissa avaamansa ja tutkimansa ns. Euran emännän haudan löytöjen perusteella. Luistari-tutkimuksensa ohella Lehtosalo-Hilander on tutkinut myös useita muita muinaisjäännöksiä Lounais-Suomessa sekä muun muassa Vartiokylän linnavuorta Helsingissä.
Teoksia

Luistari 1: The Graves.  Helsinki:  Suomen muinaismuistoyhdistys, 1982.  ISBN 951-90564-6-7.
Luistari 2: The Artefacts.  Helsinki:  Suomen muinaismuistoyhdistys, 1982.  ISBN 951-90564-8-3.
Luistari 3: A Burial-ground Reflecting the Finnish Viking Age Society.  (Helsingin yliopiston väitöskirja)  Helsinki:  Suomen muinaismuistoyhdistys, 1982.  ISBN 951-90564-6-7.
Ancient Finnish Costumes.  (Helsingin yliopiston väitöskirja)  Helsinki:  Suomen arkeologinen seura, 1982.  ISBN 951-99605-4-6.
Blomstedt, Yrjö ; Edgren, Torsten ; Lehtosalo-Hilander, Pirkko-Liisa ; Salo, Unto: Suomen historia 1 : kivikausi, pronssikausi ja rautakauden alku, keski- ja myöhäisrautakausi.  Espoo:  Weilin + Göös, 1984.  ISBN 951-35248-9-2.
Lehtosalo-Hilander, Pirkko-Liisa ; Pirinen, Kauko: Savon historia 1 : esihistorian vuosituhannet Savon alueella.  (2. uudistettu laitos)  Kuopio:  Kustannuskiila, 2001.  ISBN 951-65721-6-2.
Kalastajista kauppanaisiin : Euran esihistoria.  Eura:  Euran kunta, 2000.  ISBN 951-96964-1-5.
Luistari 4: A History of Weapons and Ornaments.  Helsinki:  Suomen muinaismuistoyhdistys, 2000.  ISBN 951-90573-7-4.
Euran puku ja muut muinaisvaatteet.  Eura:  Euran muinaispukutoimikunta, 2001.  ISBN 952-91413-8-6.
Lehtosalo-Hilander, Pirkko-Liisa ; Wahlqvist, Sirpa ; Sohlström, Peter: Viikinkejä Eurassa? : pohjoismaisia näkökulmia Suomen esihistoriaan.  Eura:  Euran muinaispukutoimikunta, 2001.  ISBN 952-91356-1-0.
Richmond Hill

Richmond Hill on usean eri paikkakunnan nimi.
Richmond Hill, Ontario, Kanada
Richmond Hill, Georgia, Yhdysvallat
Richmond Hill, New York, Yhdysvallat
Richmond Hill, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Richmond Hill”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Raymond Razakarinvony

Raymond Razakarinvony (s. 19. marraskuuta 1927 Antananarivo) on madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Miarinarivon hiippakunnan piispaksi 14. helmikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armand Gaétan Razafindratandra, jota avustivat Bernard Charles Ratsimamotoana ja Albert Joseph Tsiahoana.
Razakarinvony jäi eläkkeelle 15. helmikuuta 2007.
Raymond Roussin

Raymond Roussin (17. kesäkuuta 1939 Saint-Vital – 24. huhtikuuta 2015 Winnipeg) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi Societas Mariaen jäseneksi 22. elokuuta 1961 ja sai pappisvihkimyksen 21. maaliskuuta 1970. Hänet nimitettiin 10. huhtikuuta 1995 Gravelbourgin hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Noël Delaquis, jota avustivat Antoine Hacault ja Paul Vollmar.
Roussin sai 14. syyskuuta 1998 nimityksen Victorian koadjuuttoripiispaksi, ja 18. maaliskuuta 1999 hänestä tuli sen piispa. Tähän virkaan hänet asetettiin 28. kesäkuuta.
Roussin nimitettiin 10. tammikuuta 2004 Vancouverin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 17. helmikuuta. Hän erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 2. tammikuuta 2009. Hän kertoi sairastaneensa masennusta.
Raymond Saint-Gelais

Raymond Saint-Gelais (s. 23. maaliskuuta 1936 Baie-Saint-Paul) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint-Hyacinthen hiippakuntaan 12. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Saint-Jérômen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Dianan titulaaripiispaksi 5. heinäkuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Roy, jota avustivat Louis-de-Gonzague Langevin ja Charles-Omer Valois.
Saint-Gelais sai 19. helmikuuta 1988 nimityksen Nicoletin koadjuuttoripiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. huhtikuuta. Hänestä tuli 14. maaliskuuta 1989 Nicoletin piispa. Hän jäi eläkkeelle 11. heinäkuuta 2011.
Raymond Salles

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | Perämiehellinen kaksikko |  |
Raymond Julien Salles (18. heinäkuuta 1920 Pariisi – 15. kesäkuuta 1996 Créteil) oli ranskalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisissä kaksikoissa, joista Ranskan joukkue voitti kultaa.
Raymond Ramazani Baya

Raymond Ramazani Baya
Raymond Ramazani Baya (16. kesäkuuta 1943 Beni, Pohjois-Kivu – 1. tammikuuta 2019 Pariisi) oli kinshasankongolainen poliitikko, diplomaatti ja journalisti.
Ramazani Baya oli pitkäaikainen Mouvement Populaire de la Révolutionin (MPR) jäsen Mobutu Sese Sekon aikana. Hän työskenteli informaatioministerinä ja suurlähettiläänä Ranskassa. Sese Sekon hallinnon kaaduttua vuonna 1997 Ramazani Baya oli tyytymätön uuteen Laurent-Désiré Kabilan hallitukseen ja liittyi Jean-Pierre Bemban johtamaan Mouvement de Libération du Congoon (MLC). Vuonna 2003 MLC pääsi siirtymäkauden hallitukseen ja Bemba varapresidentin asemaan. Bemba nimitti ulkoministeriksi Antoine Ghondan, jonka Ramazani Baya korvasi 22. heinäkuuta 2004, kun Ghonda poistettiin virastaan. Ramazani Bayan kausi ulkoministerinä päättyi 6. helmikuuta 2007, ja häntä seurasi virassa Antipas Mbusa.
Ramazani Baya kuoli sairauteen 75-vuotiaana Pariisissa uudenvuodenyönä 2019.
Pirkka (nimi)

| Pirkka |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  1. syyskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  26. helmikuuta,  9. marraskuuta,  12. joulukuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  pirkkalaiset
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pirkka on suomalainen miehen etunimi. Etunimi on ollut suomalaisessa nimipäiväalmanakassa vuodesta 1950 lähtien. Nimipäivä on 1. syyskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Pirkka on annettu hieman alle 400 miehelle ja noin 20 naiselle.
Pirkka on tullut tunnetuksi Eino Leinon Helkavirsien runosta Orjan poika. Nimen lähtökohtana olivat Lapin verotusta hoitaneet pirkkalaiset (birkarlar). Epävarmat perimätiedot kertovat, että pirkkalaiset ovat saaneet nimensä Pirkkalan pitäjästä, ja että pirkkalaiset pohjankävijät olivat hämäläisiä.[lähde? ]
Kesko käyttää Pirkka-nimeä tavaramerkkinä ja asiakaslehden nimenä.
Tunnettuja Pirkkoja

Pirkka Aalto (s. 1969), poliitikko (Kristillisdemokraatit)
Pirkka Fritz Niinivaara (1919–2010), elintarviketutkija ja professori
Pirkka-Pekka Petelius (s. 1953), näyttelijä, koomikko, laulaja, elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja ja kansanedustaja (Vihreä liitto)
Plymouthin synagoga

| Plymouthin synagoga |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  Plymouth, Yhdistynyt kuningaskunta
Uskonnollinen käyttö:  ortodoksijuutalaisuus
Arkkitehtuuri
Valmistumisvuosi:  1762
Infobox OKNimi-testi OK: 
Plymouthin synagoga on Englannissa Plymouthin kaupungissa sijaitseva synagoga, joka on perustettu vuonna 1762. Se kuuluu Grade II* -rakennussuojeluluokkaan ja on Englannin vanhin aškenasisynagoga.
Aiheesta muualla

http://www.plymouthsynagogue.com/
Raya

Raya (oik. Raija Jääskä, o.s. Alenius, s. 1947) on suomalainen laulaja ja musiikkiteatterin esiintyjä. 1970-luvulla Raya näytteli muun muassa Tampereen Popteatterin musikaaleissa West Side Story ja Jesus Christ Superstar. Hän toimi laulusolistina pop-yhtyeissä kuten Matthews, Pastori Pohjalainen & Defiers, Apostolit, Woodoo, Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra.
Raya kiinnitettiin vuonna 1967 Lassi Kossilan tanssiorkesterin kakkossolistiksi. Vuonna 1969 Danny otti hänet ohjelmatoimistonsa D-Tuotannon listoille ja mukaan sen kesän Danny Show -kiertueelle. Samana vuonna Scandia julkaisi Rayan Jaakko Salon orkesterin kanssa tekemän esikoissinglen Syliis saat mun puristaa / Pois tieni kääntyy. Levyn a-puolen suomenkielinen versio Dusty Springfieldin kappaleesta ”I Close My Eyes And Count To Ten” nousi pieneksi hitiksi. Levytysura ja yhteistyö Dannyn kanssa päättyi kuitenkin pian Stump-lehdessä julkaistuihin bikinikuviin. Toisen singlensä Raya pääsi tekemään 1974. ”Mies, joka myi maailman” / ”Suostun kun rock´n´roll soi” -julkaisun a-puoli on Vexi Salmen suomennos David Bowien laulusta ”The Man Who Sold the World”.
1970-luvun alkupuolella Raya lauloi aviomiehensä Suikki Jääskän rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra solistina. Vuodesta 1978 hän esiintyi Seinäjoen kaupunginteatterin musiikkinäytelmissä Lemmenlakko, Monte Christon kreivi ja Puhtaana käteen. Jyväskylän kaupunginteatterissa hän esiintyi näytelmässä Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen. 1990-luvulla hän on tehnyt ääninäyttelijän työtä Disney-animaatiossa Leijonakuningas.
Vuonna 1982 Raya sijoittui kahdeksanneksi MTV:n Syksyn sävel -kilpailussa diskotyylisellä laululla ”Harhaa”. Sen singlejulkaisun b-puolella on kappale ”Aika vie haavat”. Vuonna 1984 Raya, Suikki ja Bestsellers Orchestra julkaisi omakustanteena singlen Do You Know / Changes In The Wind.
Aiheesta muualla

Raya Jääskä Discogs.com-tietokannassa
Robert Ratna Bamrungtrakul

Robert Ratna Bamrungtrakul (11. helmikuuta 1916 Bangkok – 8. joulukuuta 2000) oli thaimaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. tammikuuta 1949 ja nimitettiin Ratchaburin hiippakunnan johtoon 26. kesäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pietro Luigi Carretto, jota avustivat Joseph Khiamsun Nittayo ja Clarence James Duhart.
Bamrungtrakul sai 28. huhtikuuta 1975 nimityksen Chiang Main piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 17. lokakuuta 1986.
Richmal Crompton

Richmal Crompton (oikeasti Richmal Crompton Lamburn) (15. marraskuuta 1890 Bury, Lancashire, Englanti - 11. tammikuuta 1969 Chislehurst, Lontoo, Englanti) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan yli neljäkymmentä osaa käsittävästä Villi Ami (Just William) -poikakirjasarjastaan. Kirjat koostuvat lyhyistä kertomuksista, joiden päähenkilö on 11-vuotias Ami. Tarinat kehittyvät Amin ja hänen kavereidensa kolttosten ympärille. Suomessa Villi Ami -kirjoja on kustantanut  1970-luvulla Kustannus Oy Taikajousi, joka on koostanut erilliset kokoelmat Don Engströmin suomentamista alkuperäisteoksista.
Suomennetut teokset

Villi Ami (Just William, luvut 1-6, 1922)
Villi Ami yllättää
Villi Ami vauhdissa (More William, luvut 1-7, 1922)
Villi Ami kostaa (More William, luvut 8-14, 1922)
Villi Ami toimii (William Again, luvut 1-7, 1923)
Villi Ami iskee
Villi Ami jälleen (William the fourth, luvut 1-7, 1924)
Villi Ami huvittelee (William the fourth, luvut 8-14, 1924)
Villi Ami pulassa
Villi Ami kapinoi
Riikka Suominen

Riikka Suominen (oikealla) äitinsä Riitta Suomisen kanssa vuonna 1996.
Riikka Suominen (s. 1977 Nakkila) on suomalainen vapaa toimittaja ja kirjailija. Hän perusti ekologisen Huili-aikakauslehden ja toimi sen päätoimittajana vuoteen 2015. Suominen oli Vihreän liiton parlamentaarisella viestintätuella rahoitetun Vihreän Langan päätoimittaja sen lopettamiseen asti vuosina 2015–2019. Hän on muun muassa Lääkärilehden ja Imagen kolumnisti. Hän on toimittanut kuusiosaisen Suuri rakkaushuijaus -podcastin. Suomisen esikoisromaani Suhteellisen vapaata ilmestyi vuonna 2020 Otavan kustantamana.
Riikka Suomisen vanhemmat olivat kokoomusvaikuttaja Ilkka Suominen ja Helsingin kaupunginvaltuutettu Riitta Suominen.
Plácido Domingo

| Plácido Domingo |
| --- | --- |
 Plácido Domingo lokakuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1941 (ikä 83)
Ammatti:  oopperalaulaja, oopperanjohtaja, orkesterinjohtaja
Muusikko
Tyylilajit:  ooppera 
Levy-yhtiöt:  EMI Classics 
Aiheesta muualla
www.placidodomingo.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Placido Domingo 2014
Plácido Domingo (s. 21. tammikuuta 1941 Madrid, Espanja) on espanjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Hän aloitti uransa baritonina, mutta teki aktiiviuransa tenorina. Hän on eläkkeelle jäätyään jälleen esiintynyt baritonirooleissa. Domingo on laulanut muun muassa ranskan-, saksan- ja italiankielisiä oopperoita. Hän on opiskellut orkesterinjohtoa ja työskennellyt kapellimestarina.
Domingo syntyi Madridissa, mutta muutti lapsena Meksikoon, jossa hän alkoi opiskella pianon soittoa ja orkesterinjohtamista. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa oopperalaulajana vuonna 1959 Giuseppe Verdin oopperassa Rigoletto, ja 1961 hän sai laulaa pääroolin Verdin oopperassa La Traviata. Yksi Domingon tunnetuimmista rooleista on Verdin Otellon nimirooli. Domingo toimi vuodesta 1996 Washingtonin oopperan johtajana eikä tehnyt enää vuonna 2011 sopimusta uudelle kaudelle.
Domingo esiintyi yhteiskonserteissa Luciano Pavarottin ja José Carreraksen kanssa Kolme tenoria -nimellä 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Domingo palkittiin 20. helmikuuta 2009 ruotsalaisella miljoonan dollarin arvoisella Birgit Nilsson -palkinnolla. Domingo on myöhemmällä urallaan toiminut myös kapellimestarina.
Domingolta poistettiin vuonna 2010 paksusuolen syöpä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Plácido Domingo -verkkosivusto.
Ylen Elävä arkisto: Plácido Domingon haastattelu
Plzeň

| Plzeň |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 lippu:  vaakuna
 Plzeň
 Koordinaatit: 49°44′51″N, 13°22′39″E 
Valtio:  Tšekki
Lääni:  Plzeň
Piirikunta:  Plzeň-město
Perustettu:  1295
Hallinto:  
 – Pormestari:  Martin Zrzavecký
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  138 km²
Korkeus:  310 m
Väkiluku (2020)  (arvio):  174 842
 – Väestötiheys:  1 267 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.pilsen.eu/citizen/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Plzeň  kuuntele ääntämys (ohje) (saks. Pilsen) on kaupunki Tšekin tasavallassa läntisessä Böömissä. Se on Plzeňin läänin pääkaupunki, ja se sijaitsee noin 90 kilometriä Prahasta lounaaseen. Kaupungissa asui vuoden 2020 arvion mukaan 174 842 asukasta.
Plzeň sijaitsee viljavalla Plzeňin tasangolla, jossa monet pienet sivujoet yhtyvät Berounka-jokeen. Sen kautta kulkee vanha kauppareitti Prahasta Baijeriin.
Plzeň mainitaan historiassa ensimmäistä kertaa vuonna 976 prinssi Boleslaus II:n ja keisari Otto II:n välisen sodan taistelupaikkana. Kaupunki siitä tuli vuonna 1295. Toisen maailmansodan lopussa kenraali Pattonin joukot vapauttivat kaupungin (ja läntisen Böömin), kun taas puna-armeija saapui ensinnä muuhun osaan Tšekkoslovakiaa.
Plzeň on tullut kuuluisaksi pilsener-oluttyypistä, jolle kaupunki on antanut nimensä ja jota pantiin ensi kertaa Plzeňissä. Baijerilainen panimomestari Josef Groll teki ensimmäisen erän pohjahiivaolutta vuonna 1842. Tämä olut tuli myöhemmin maailmankuuluksi nimellä  pilsneri, Pilsner Urquell – tšekiksi Plzeňský prazdroj.
Valdštejn-Vartenberkin aatelisperhe perusti Plzeňissä teollisuusyrityksen vuonna 1859. Kymmenen vuotta myöhemmin sen osti Emil Škoda, jonka nimi säilyi konsernilla nykypäiviin asti. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Škoda valmisti tykkejä ja työllisti 35000 henkeä Plzeňin alueella. Tehtaat vaurioituivat pahoin toisessa maailmansodassa. Kommunistivallan aikana yritys kansallistettiin, 1989 siitä tuli osakeyhtiö.
Jääkiekkojoukkue HC Škoda Plzeň ja jalkapallojoukkue FC Viktoria Plzeň pelaavat maan pääsarjoissa.