Dareios III
Historia > Aleksanterin sotaretki Persiaan

Syksyllä 336 Aleksanteri Suuri nousi hallitsijaksi Makedoniassa. Persian valloitusta oli suunnitellut jo Aleksanterin isä Filippos II, mutta hänet murhattiin ennen suunnitelmiensa toteuttamista. Filippos oli kuitenkin kerennyt toteuttamaan armeijassaan merkittäviä uudistuksia, jotka vaikuttivat hänen poikansa Aleksanterin kaudella. Makedonialaiseen armeijaan kuului uutena elementtinä hyvin koulutettu jalkaväki, jonka aseina olivat aikaisempia kreikkalaisia malleja pidemmät keihäät. Aleksanteri jatkoi isänsä suunnitelmia ja hän hyökkäsi Persian hallitsemaan Vähä-Aasiaan vuonna 334 eaa. Alueen persialaiset puolustajat olivat hajanaisia ja vastassaan Aleksanterilla oli vain pieni persialaisarmeija, jonka hän voitti Granikosjoen taistelussa. Dareios ei ollut halunnut luovuttaa joukkoja persialaisille sotilaskomentajille, joita hän piti uhkana omalle vallalleen. Sen sijaan hän päätti kohdata Aleksanterin itse ja alkoi vuosina 334–333 eaa. koota nopeasti omaa armeijaansa. Rodoslaisesta sotilaskomentaja Menmonista tehtiin laivaston päällikkö ja hänen sotaretkensä mereltä käsin makedonialaisia vastaan oli aluksi menestyksekäs, mutta menestys päättyi Menmonin ennenaikaiseen kuolemaan. Mantereella Dareios oli johtanut armeijansa onnistuneesti Taurusvuorten läpi makedonialaisten selustaan lokakuussa vuonna 333. Issoksen tasangolla käydyssä taistelussa persialaiset kärsivät tappion makedonialaisille. Dareios oli paennut taistelukentältä, mutta hänen perheensä oli jäänyt makedonialaisten vangiksi. Vankien takia Dareios ei ryhtynyt vastahyökkäykseen, kun Aleksanteri kukisti persialaisten liittolaisia etelässä. Sen sijaan hän pyrki neuvottelemaan makedonialaisten kanssa tarjoten näille suuria maa-alueita ja lunnaita perheestään. Aleksanterin alainen Parmenion neuvoi häntä hyväksymään Dareioksen tarjouksen, mutta Aleksanteri vaati Dareiosta tunnustamaan oman yliherruutensa. Kun Dareios ei tähän suostunut, vaihtoehdoksi jäi vain sodan jatkaminen.
Aleksanteri valloitti Persian hallitsemat kaupungit Välimeren rannikolla ja eteni edelleen Egyptiin, jonne hän perusti Aleksandrian kaupungin. Sotaretkensä jälkeen hän kääntyi uudelleen kohti itää. Dareios oli päättänyt odottaa makedonialaisia Mesopotamiassa. Hän oli uudistanut joukkojaan kreikkalaisten mallin mukaisesti ja oli myös ottanut mukaansa sotanorsuja, joita kreikkalaiset eivät vielä olleet kohdanneet taistelukentällä. Armeijaan kuului myös pelättyjä viikatevaunuja. Aleksanteri ylitti Eufrat- ja Tigrisjoet kohdaten persialaiset Dareioksen valitsemalla taistelupaikalla Gaugamelassa lähellä Arbelaa eli nykyistä Irbiliä. Aleksanteri hyökkäsi 1. lokakuuta 331 ja kokeneet makedonialaiset voittivat jälleen persialaiset viikatevaunuista ja armeijan uudistuksista huolimatta. Dareios pääsi jälleen pakenemaan taistelukentältä, mutta hän ei enää kyennyt kokoamaan suurta armeijaa makedonialaisia vastaan. Ainoan takaiskunsa Aleksanteri koki Persian porttien taistelussa satraappi Ariobarzanesia vastaan, mutta hänetkin voitettiin lopulta ja Persepolis menetettiin makedonialaisille tammikuussa 330 eaa. Aleksanteri poltti osan kaupungista. Tarinan mukaan hän päätti ryhtyä tuhotöihin humalassa Thaïs-nimisen kurtisaanin taivuteltua hänet kostamaan Akropoliin tuhon Ateenassa Kserkseksen sotaretkellä. Todellisuudessa tuho lienee ollut akhaiminidien hallitsijasuvun päättymistä osoittava symbolinen ja poliittinen teko. Muuten Aleksanteri noudatti persialaistamispolitiikkaa muun muassa naimalla Dareioksen tyttären Statiran. Myös monet persialaiset paikalliset hallitsijat saivat jäädä asemiinsa.