stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Darcy Kuemper

| Darcy Kuemper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1990 (ikä 34) Saskatoon, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Saksa
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Kuemperor
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  195 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Los Angeles Kings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  35
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Minnesota Wild (NHL) Los Angeles Kings (NHL) Arizona Coyotes (NHL)   Colorado Avalanche (NHL)   Washington Capitals (NHL)
NHL-varaus:  6. kierros, 161. varaus, 2009 Minnesota Wild
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Colorado Avalanche | 2022  |
Darcy Kuemper (s. 5. toukokuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissä. Kuemperilla on myös Saksan kansalaisuus, ja hänen nimensä voidaan kirjoittaa myös muodossa Kümper.
Ura

NHL-joukkue Minnesota Wild varasi Kuemperin vuoden 2009 NHL:n varaustilaisuudessa. Kuemper varattiin kuudennella kierroksella koko varaustilaisuuden 161. pelaajana. Hän liittyi joukkueeseen vuonna 2011 tehtyään seuran kanssa NHL-tulokassopimuksen.
Ura > Kausi 2011–2012

Kuemper saapui Minnesota Wildin harjoitusleirille syksyllä 2011. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakuuttamaan valmennusjohtoa tarpeeksi, ja seura luotti selvästi kokeneempiin Niklas Bäckströmiin ja Josh Hardingiin Wildin maalivahteina. Kuemper lähetettiin Wildin farmiseuraan, AHL-liigassa pelaavaan Houston Aerosiin. Kuemper oli Houstonissa joukkueen kakkosmaalivahti, toisen nuoren maalivahdin, Matt Hackettin takana. Kuemper torjui Aerosin maalilla 19 runkosarjaottelussa torjuntaprosentilla 92,3%. Kauden aikana Kuemper pelasi kahdeksan ottelua myös Wildin toisessa yhteistyöseurassa, Ontario Reignissä, NHL:n ja AHL:n jälkeen Pohjois-Amerikan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ECHL:ssä. Kauden aikana Kuemper oli loukkaantumisten vuoksi varamaalivahtina myös muutamassa Minnesota Wildin ottelussa, muttei pelannut.
Ura > Kausi 2012–2013

Seuraavan kauden Kuemper aloitti jälleen AHL:ssä, jossa hän torjui jälleen Hackettin takana Aerosin kakkosmaalivahtina. Kuemper pelasi Aerosin paidassa 21 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 93,4%. Kauden aikana Kuemper kävi jälleen lyhyellä visiitillä ECHL:ssä, jossa hän pelasi kolme ottelua. Helmikuussa 2013 Wildin kakkosmaalivahti Josh Harding loukkaantui ja Kuemper nostettiin AHL:stä NHL:ään. Wildin ykkösmaalivahti Niklas Bäckström oli pelannut kauden aikana paljon ja hänelle annettiin 17. helmikuuta pelatussa ottelussa lepovuoro, joten Kuemper pelasi ottelun. Kuemper teki ottelussa NHL-debyyttinsä ja torjui uransa ensimmäisessä NHL-ottelussa 29 laukausta, päästi kaksi maalia ja torjui joukkueelleen voiton Detroitista.
Huhtikuussa 2013 Hackett myytiin suurkaupassa Buffalo Sabresiin, yhdessä Johan Larssoniin, varausvuoron jonka Sabres käytti Nikita Zadoroviin ja vuoden 2014 2. kierroksen varausvuoroon, vaihdossa Jason Pominvillesta ja 2014 4. kierroksen varausvuorosta. Tämä nosti Kuemperin Wildin kolmosvahdiksi. Hän pelasi kauden 2012–2013 aikana NHL:n runkosarjassa yhteensä kuudessa ottelussa, joista torjui yhden voiton. Torjuntaprosentti Kuemperilla näissä otteluissa oli 91,6%. Kun Harding palasi sairastuvalta, Kuemper lähetettiin takaisin AHL:ään pelaamaan pudotuspelejä Houston Aerosin paidassa. Minnesota Wildin ykkösmaalivahti Niklas Bäckström kuitenkin loukkaantui ensimmäistä pudotuspeliottelua edeltäneissä harjoituksissa ja joutui leikkaukseen. Harding torjui Wildin maalilla ensimmäisen ottelun Chicago Blackhawksia vastaan, ja Wild kärsi tappion. Ottelun jälkeen Kuemper kutsuttiin pikahälytyksellä AHL:sta takaisin Wildiin. Kuemper seurasi vaihtoaitiosta varamaalivahtina kaksi seuraavaa pudotuspeliottelua, joista kuitenkin toisessa Kuemper jouduttiin vaihtamaan maalille Hardingin loukkaannuttua. Kuemper pelasi ottelun loppuun ja torjui maalilla myös Wildin seuraavan pudotuspeliottelun, joista molemmista oli tuloksena tappio. Näin Wild putosi pudotuspeleistä ensimmäisellä kierroksella ja seuran kausi oli ohi. Kuemperin torjuntaprosentti heikosti sujuneista pudotuspeleistä oli 87,9%.
Ura > Kausi 2013–2014

Kuemper aloitti kauden 2013–2014 jälleen AHL:ssä. Wildin farmiseura Houston Aeros oli kuitenkin vaihtanut kotikaupunkia ja muuttanut nimensä Iowa Wildiksi. Kuemper torjui Iowan maalilla kolmessa runkosarjaottelussa torjuntaprosentilla 92,5% kunnes hänet kutsuttiin taas Wildin NHL-joukkueeseen ykkösvahti Niklas Bäckströmin loukkaannuttua. Kuemper toimi Wildin kakkosmaalivahtina Bäckströmin ollessa sivussa ja sai peliaikaa vain ottelussa Colorado Avalanchea vastaan pelaten heikosti. Hän pelasi puolitoista erää, 32 minuuttia, päästi kolme maalia ja torjui vain seitsemän kertaa. Kuemperin torjuntaprosentti ottelusta oli surkea, 57,1%. Bäckströmin palattua sairastuvalta, Kuemper lähetettiin takaisin AHL-joukkue Iowa Wildin riveihin.
Kuemperin viimeinen kausi Wildissa oli 2016–2017.
Ura > Kausi 2017–2018, Kings ja Coyotes

Kaudeksi 2017–2018 Kuemper siirtyi Los Angeles Kingsiin, Hän pelasi Kingsissa 19 ottelua, kunnes siirtyi helmikuussa 2018 Arizona Coyotesiin vaihdossa Scott Wedgewoodiin ja Tobias Riederiin.
Ura > Kausi 2021–2022

Kaudeksi 2021-2022 Kuemper siirtyi Colorado Avalancheen Arizona Coyotesista vaihdossa puolustaja Conor Timminsiin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuodelle 2022.
Ura > Kausi 2022-2023

Heinäkuussa 2022 Kuemper teki vapaana agenttina Washington Capitalsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 26,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ura > Kausi 2023–2024

Kesäkuussa 2024 Capitals kauppasi Kuemperin Los Angeles Kingsiin vaihdossa Pierre-Luc Duboisiin.
Christopher Beazley

Christopher John Pridham Beazley (s. 5. syyskuuta 1952) on brittiläinen Konservatiivisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1984–1994 ja uudelleen vuosina 1999–2009.
Myös Beazleyn isä Peter Beazley oli europarlamentaarikko (1922–2004).
L’Avenir (parkki)

Nelimastoparkki Admiral Karpfanger Port Germeinissa Etelä-Australiassa vuonna 1938
L'Avenir oli suomalainen Gustaf Eriksonin varustamon nelimastoinen teräsparkki, joka oli rakennettu 1908. Parkki oli Eriksonin omistuksessa 1932–1937. Laiva myytiin Saksaan 1937 ja se sai uudeksi nimekseen Admiral Karpfanger. Laiva katosi 1938 jäljettömiin ollessaan viljalastissa matkalla Australiasta Eurooppaan.
L'Avenirin oli rakentanut R. C. Rickmers Geestemündessä Saksassa vuonna 1908. Laivan vetoisuus oli 2 754 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 650 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 92,80 metriä, leveys 13,62 metriä ja syväys 7,55 metriä. Valmistuttuaan L'Avenir toimi belgialaisena koululaivana. Vuonna 1911 laivalle asennettiin ensimmäisenä purjelaivana maailmassa radiolähetin ja -vastaanotin. Ahvenanmaalle L'Avenir ostettiin Soc. Anon. Maritime de Belge-varustamolla Antwerpenista vuonna 1932. Laiva kuljetti pääasiassa vehnälasteja Australiasta Eurooppaan. Kesällä 1931 L'Avenir teki risteilyn 70 matkustajan kanssa Tukholmasta Itämerelle.
Vuonna 1937 L'Avenir myytiin Hampuriin Hamburg-Amerika- linjalle ja sen uudeksi nimeksi tuli Admiral Karpfanger. Parkki katosi jäljettömiin maaliskuussa 1938 ollessaan viljalastissa matkalla Australiasta Eurooppaan. Laivalla oli tällöin 61 hengen miehistö ja 12 matkustajaa. Laivan hylynkappaleita löydettiin 1939 Tulimaan itärannikolta ja laivan hylky löytyi maaliskuussa 1939 Kap Hornin lähistöltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta L’Avenir (parkki) Wikimedia Commonsissa
Chelsea Girls

| Chelsea Girls |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andy Warhol
Käsikirjoittaja:   Andy Warhol  Ronald Tavel 
Tuottaja:  Andy Warhol
Säveltäjä:  The Velvet Underground
Kuvaaja:  Andy Warhol
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Ensi-ilta:  1967
Kesto:  195 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chelsea Girls on Andy Warholin ohjaama elokuva vuodelta 1966. Se oli ensimmäisiä 1960-luvun underground-elokuvia joka sai myös suuren yleisön suosiota.
Aiheesta muualla

Chelsea Girls Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Charles Morgan

| Charles Langbridge Morgan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1894 Bromley, Englanti
Kuollut: 6. helmikuuta 1958 (64 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  kirjailija, runoilija ja näytelmäkirjailija,
Aiheet:  romanttinen rakkaus ja mystiikka
Kirjallinen suuntaus: modernismi, imagismi
Esikoisteos:  näytelmä The Flashing Stream (1938)
Palkinnot
 French Legion of Honour 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Charles Langbridge Morgan (22. tammikuuta 1894 Bromley, Englanti – 6. helmikuuta 1958 Lontoo) oli brittiläinen romaani- ja näytelmäkirjailija sekä runoilija.
Varhainen elämä

Morgan syntyi Bromleyssä Englannissa ja oli sukujuuriltaan englantilais-walesilainen perheen nuorin lapsi. Hänen vanhempansa olivat menneet naimisiin Australiassa, minne Morganin äidin vanhemmat olivat muuttaneet Walesin Pembrokeshirestä. Isän vanhemmat puolestaan olivat lähtöisin Englannin Gloucestershirestä ja Devonista. Charles Morganin isä Sir Charles Langbridge Morgan oli ammatiltaan rautatieinsinööri.
Nuoruus

Vuonna 1907 Morgan liittyi Kuninkaalliseen laivastoon ja kouluttautui Osbornen sekä Dartmouthin merisotakouluissa. Hän palveli merikadettina vuoteen 1913 asti. Tuolloin hän pyrki opiskelemaan Oxfordiin. Ensimmäisen maailmansodan ollessa puhkeamaisillaan Morgan kuitenkin liittyi uudelleen laivastoon ja hänet lähetettiin puolustamaan Antwerpenia. Morgan internoitiin Hollannissa, mikä oli omiaan antamaan hänelle aineksia menestysromaaniin Lähde. Sodan jälkeen hän alkoi opiskella Brasenose Collegessa Oxfordissa ja valmistui sieltä vuonna 1921.
Perhe

Koettuaan erään epäonnisen suhteen Morgan meni naimisiin walesilaisen romaanikirjailijan Hilda Vaughanin kanssa 6. kesäkuuta 1923. He saivat kaksi lasta: Shirleyn, josta tuli Angleseyn markiisitar, sekä Rogerin, josta tuli kirjastonhoitaja.
Työt

Osa Morganin varhaisista runoista julkaistiin Westminster Gazette -julkaisussa. 1920-luvulta vuoteen 1938 Morgan toimi The Times -lehden draamakriitikkona. Samoihin aikoihin hän kirjoitti New York Timesiin viikoittaisia artikkeleita Lontoon teatterista. Morganin artikkeleita julkaistiin lisäksi mm. Sunday Timesissa.
Morganin ensimmäinen näytelmä The Flashing Stream (1938) menestyi Lontoossa ja Pariisissa, mutta sai heikon vastaanoton New Yorkissa. Morganin teoksissa toistuvia teemoja ovat romanttinen rakkaus ja mystiikka.
Eläessään Morgan sai lukuisia tunnustuksia työstään, ja hänet nimitettiin myös eräisiin luottamustoimiin. Vuonna 1953 hänet valittiin kansainvälisen Pen-klubin johtoon. Suuresta suosiostaan huolimatta Morgan sai osakseen myös kielteistä arvostelua teostensa ylenmääräisen vakavuuden takia.
Morgan kuoli Lontoossa 6. helmikuuta 1958.
Teokset > Suomennetut teokset

Lähde: romaani (The fountain), suom. J. Hollo, Porvoo: WSOY 1934
Matka (The voyage), suom. Katri Jylhä, Helsinki: Tammi 1945
Tuomarin tarina: romaani (The judge's story), suom. J. A. Hollo Porvoo: WSOY 1950
Liekki (Sparkenbroke), suom. J. A. Hollo, Porvoo: WSOY 1951 Sarja: Eurooppa-sarja
Teokset > Romaaneja

The Gunroom (1919)
My Name is Legion (1925)
Portrait in a Mirror (1929)
The Fountain (1932)
Sparkenbroke (1936) – Suom. Liekki (WSOY, 1951)
The Voyage (1940)
The Empty Room (1941)
The Judge's Story (1947)
The River Line (1949)
A Breeze of Morning (1951)
Challenge to Venus (1957)
Teokset > Näytelmiä

The Flashing Stream (1938)
The River Line (1952)
The Burning Glass (1953)
Epitaph on George Moore (1935)
Teokset > Runoutta

Ode to France (1944)
Chlefin maakunta

| Chlefin maakunta |
| --- | --- |
 Ténèsin satama.
 Maakunnan sijainti Algerian kartalla.
Valtio:  Algeria
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Chlef
Pinta-ala:  4 074 km²
Väkiluku (2018):  1 268 200
Chlefin maakunta (arab. ولاية الشلف‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian pohjoisosassa. Sen keskus on Chlefin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 4 074 neliökilometriä. Asukkaita on 1 268 200 henkeä (vuonna 2018, arvio).
Chlefin maakunta rajoittuu idässä Tipazan ja Aïn Deflan, kaakossa Tissemsiltin, lounaassa Relizanen ja lännessä Mostaganemin maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Luonnonalueita ovat rannikkovyöhyke, Dahran ja Zaccarin kukkulat pohjoisessa, keskiosan tasangot ja Ouarsenisvuoret etelässä. Maakunnan läpi virtaa Algerian suurin joki Chelif.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti 13 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 35 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Abou El Hassan, Aïn Merane, Beni Haoua, Boukadir, Chlef, El Karimia, El Marsa, Oued Fodda, Ouled Ben Abdelkader, Ouled Fares, Taougrit, Ténès ja Zeboudja.
Chlefin kautta kulkee Algerista länteen johtava valtatie A3 ja Oranin rautatie. Ténèsissä on kauppasatama ja El Marsassa ja Beni Haouassa kalastussatamat. Chlefin lähellä toimii kansainvälinen lentoasema.
Maakunnan elinkeinoja ovat maanviljely, teollisuus, matkailu ja kalastus. Oued Slyssä on muun muassa sementti-, lasi- ja muovitehtaat ja Sidi Akkachassa posliinitehdas. Chlefissä ja Ouled Faresissa toimii yliopisto. Matkailijoita houkuttelee varsinkin Välimeren rannikko hiekkarantoineen.
Aiheesta muualla

Chlefin matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)
Algerian maakunnat
Adrar
Aïn Defla
Aïn Témouchent
Alger
Annaba
Batna
Béchar
Béjaïa
Béni Abbès
Biskra
Blida
Bordj Badji Mokhtar
Bordj Bou Arreridj
Bouira
Boumerdès
Chlef
Constantine
Djanet
Djelfa
El Bayadh
El Meghaïer
El Meniaa
El Oued
El Tarf
Ghardaïa
Guelma
Illizi
In Guezzam
In Salah
Jijel
Khenchela
Laghouat
Mascara
Médéa
Mila
Mostaganem
M’Sila
Naâma
Oran
Ouargla
Ouled Djellal
Oum El Bouaghi
Relizane
Saïda
Sétif
Sidi Bel Abbès
Skikda
Souk Ahras
Tamanrasset
Tébessa
Tiaret
Timimoun
Tindouf
Tipaza
Tissemsilt
Tizi Ouzou
Tlemcen
Touggourt
Maatuminen

Maatuminen tarkoittaa maan eloperäisessä kerroksessa ainesta muuttavia biologisia, kemiallisia ja fysikaalisia tekijöitä. Hajoamisen aiheuttavat maassa elävät mikrobit ja sienet, jotka hajottavat aineen rakenteen ja synnyttävät siitä humusta. Järvissä ja muissa vesistöissä orgaanista ainesta joko laskeutuu vedestä pohjalle tai syntyy pohjalla. Vesistöjen hajottajaeliöt elävät pohjalla. Maatumista käytetään hyväksi esimerkiksi komposteissa. Kompostissa maatuminen tapahtuu hyvin, jos komposti on ilmava ja raakakompostin joukkoon lisätään aika ajoin kompostikuiviketta tai kompostimultaa.
Monet muovia tai metallia sisältävät roskat säilyvät maatumattomina luonnossa satoja vuosia ja lasi ei maadu koskaan. Tämä tekee luontoon heitetyistä roskista ympäristöongelman.
Catherine Zeta-Jonesin filmografia

Catherine Zeta-Jones vuonna 2010.
Tämä on luettelo Catherine Zeta-Jonesin filmografiasta.
Elokuvat

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Les 1001 nuits | Les 1001 nuits | Sheherazade |  |
| 1992 | Kolumbus – seikkailijoista suurin | Christopher Columbus: The Discovery | Beatriz Enríquez de Arana |  |
| 1993 | Perijät jaossa | Splitting Heirs  | Kitty Farrant |  |
| 1995 | Suuri aalto | Blue Juice | Chloe |  |
| 1996 | Mustanaamio | The Phantom | Sala |  |
| 1998 | Zorron naamio | The Mask of Zorro | Eléna Montero |  |
| 1999 | Ansa viritetty | Entrapment | Virginia ”Gin” Baker |  |
| 1999 | The Haunting – paholaistalo | The Haunting | Theodora |  |
| 2000 | High Fidelity – Uskollinen äänentoisto | High Fidelity | Charlie Nicholson |  |
| 2000 | Traffic | Traffic | Helena Ayala |  |
| 2001 | Valkokankaan lemmikit | America’s Sweethearts | Gwen Harrison |  |
| 2002 | Chicago | Chicago | Velma Kelly |  |
| 2003 | Sinbad – seitsemän meren sankari | Sinbad: Legend of the Seven Seas | Marina (äänirooli) |  |
| 2003 | Sietämätöntä julmuutta | Intolerable Cruelty | Marilyn Rexroth |  |
| 2004 | Terminaali | The Terminal | Amelia Warren |  |
| 2004 | Ocean’s Twelve | Ocean’s Twelve | Isabel Lahiri |  |
| 2005 | Zorron legenda | The Legend of Zorro | Eléna de la Vega |  |
| 2007 | Rakkauden resepti | No Reservations | Kate Armstrong |  |
| 2007 | Houdini ja rakkauden kahleet | Death Defying Acts | Mary McGarvie |  |
| 2009 | The Rebound | The Rebound | Sandy |  |
| 2012 | Lay the Favorite | Lay the Favorite | Tulip Heimowitz |  |
| 2012 | Rock of Ages | Rock of Ages | Patricia Whitmore |  |
| 2012 | Rakkauden pelikenttä | Playing for Keeps | Denise |  |
| 2013 | Broken City | Broken City | Cathleen Hostetler |  |
| 2013 | Side Effects | Side Effects | tri. Victoria Siebert |  |
| 2013 | Red 2 | Red 2 | Katja Petrokovich |  |
| 2016 | Dad’s Army | Dad’s Army | Rose Winters |  |
Televisio

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | The Play on One | The Play on One | Chirsty | ”Out of the Blue” |
| 1991–1993 | Oi ihana toukokuu | The Darling Buds of May | Mariette | 18 jaksoa |
| 1993 | Nuori Indiana Jones seikkailee | The Young Indiana Jones Chronicles | Maya | ”Palestine, October 1917” |
| 1994 | The Cinder Path | The Cinder Path | Victoria Chapman | 3-osainen minisarja |
| 1996 | Titanic | Titanic | Isabella Paradine | 2-osainen minisarja |
| 2017 | Feud: Bette and Joan | Feud: Bette and Joan | Olivia de Havilland | 6 jaksoa |
| 2018 | Queen America | Queen America | Vicki Ellis | 10 jaksoa |
| 2021 | Prodigal Son | Prodigal Son | tri. Vivian Capshaw | 7 jaksoa |
| 2022 | Wednesday | Wednesday | Morticia Addams | 2 jaksoa |
Televisioelokuvat

| Televisioelokuvat> Vuosi | Televisioelokuvat> Suomenkielinen nimi | Televisioelokuvat> Alkuperäinen nimi | Televisioelokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | The Return of the Native | The Return of the Native | Eustacia Vye |
| 1995 | Katariina Suuri | Katharina die Große | Katariina Suuri |
| 2018 | Cocaine Godmother | Cocaine Godmother | Griselda Blanco |
Colin Forbes

Colin Forbes (oik. Raymond Harold Sawkins), (salanimet Richard Raine, Harold English ja Jay Bernard) (14. heinäkuuta 1923 Hampstead, Lontoo, Englanti – 23. elokuuta 2006) oli brittiläinen jännityskirjailija.
Forbesin suosio kirjailijana oli huipussaan 1970- ja 1980-luvuilla. Yli 30 kielelle käännetyissä kirjoissa on niin seikkailujännitystä, sotakirjoja kuin vakoiluakin.
Ensimmäiset teoksensa Forbes julkaisi oikealla nimellään ja salanimellä. Teoksista on suomennettu seitsemäntoista, esimerkiksi Palermon loukku, Kaksoispetos, Peitetarina, Umpikuja, Syöveri ja Kuilu.
Peitetarinan suomennoksen ilmestyessä Forbes kävi markkinoimassa sitä Suomessa. Teoksen tapahtumapaikka on Suomi ja Helsinki. Myös Syöveri tapahtuu osin Suomessa.
Forbesin uusin ja samalla viimeinen teos The Savage Gorge ilmestyi marraskuussa 2006.
Tuotanto > Alkuteokset eri nimillä > Raymond Sawkins

Snow on High Ground (1966)
Snow in Paradise (1967)
Snow Along The Border (1968)
Tuotanto > Alkuteokset eri nimillä > Richard Raine

A Wreath for America (1967) (published in the United States as The Corder Index)
Night of the Hawk (1968)
Bombshell (1969)
Tuotanto > Alkuteokset eri nimillä > Jay Bernard

The Burning Fuse (1970)
Tuotanto > Alkuteokset eri nimillä > Colin Forbes

Tramp In Armour (1969)
The Heights of Zervos (1970)
The Palermo Ambush (1972)
Target 5 (1973)
The Year of the Golden Ape (1974)
The Stone Leopard (1975)
Avalanche Express (1976)
The Stockholm Syndicate (1981)
Double Jeopardy (1982)
The Leader and the Damned (1983)
Terminal (1984)
Cover Story (1985)
The Janus Man (1987)
Deadlock (1988)
The Greek Key (1989)
Shockwave (1990)
Whirlpool (1991)
Cross of Fire (1992)
By Stealth (1992)
The Power (1994)
Fury (1995)
Precipice (1995)
The Cauldron (1997)
The Sisterhood (1997)
This United State (1998)
Sinister Tide (1999)
Rhinoceros (2000)
The Vorpal Blade (2001)
The Cell (2002)
No Mercy (2003)
Blood Storm (2004)
The Main Chance (2005)
The Savage Gorge (2006)
Tuotanto > Alkuteokset eri nimillä > Harold English

The Heavens Above Us (1979)
Tuotanto > Teosten suomennokset > Colin Forbes

1971 Armoton Zervos, suom. Väinö J. Tervaskari
1974 Jääarkku, suom. Eero Mänttäri
1975 Kultaisen apinan vuosi, suom. Kalevi Tammisto
1976 Palermon loukku, suom. Arvi Tamminen
1977 Kivinen leopardi, suom. Aarne T. K. Lahtinen
1983 Kaksoispetos, suom. Tauno Peltola
1985 Führerin varjo, suom. Eero Mänttäri
1986 Kuoleman klinikka, suom. Väinö J. Tervaskari
1987 Peitetarina, suom. Eero Mänttäri
1988 Kaksikasvoinen mies, suom. Väinö J. Tervaskari
1989 Aavepanssari, suom. Aarne Valpola
1989 Umpikuja, suom. Väinö J. Tervaskari
1990 Kreikkalainen kirous, suom. Väinö J. Tervaskari
1991 Hyökyaalto, suom. Väinö J. Tervaskari
1992 Syöveri, suom. Väinö J. Tervaskari
1994 Voima, suom. Heikki Sarkila
1997 Kuilu, suom. Ilkka Äärelä
Aiheesta muualla

Colin Forbesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
L’Eclipse

| L’Eclipse |
| --- | --- |

Paikkakunta::  Courchevel, Ranska
Talviurheilukeskus:: Courchevel
Vuori:: Rocher de la Loze
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 2 235 m
Ala-asema:: 1 259 m
Korkeusero:: 976 m
Maksimijyrkkyys:: 58 %
Hissi
Hissi:: La Forêt, Bouc Blanc
Tyyppi:: 6-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 2 400 henkilöä/h 2 700 henkilöä/h
Ala-asema:: 1 259 m
Väliasema:: 1 902 m–1 675 m
Yläasema:: 2 228 m
Miehet
Syöksylasku
Lähtö:: 2 235 m
Maali:: 1 290 m
Korkeusero:: 945 m
Pituus:: 3 100 m
Maksimijyrkkyys:: 58 %
Minimijyrkkyys:: 11 %
Keskijyrkkyys:: 30,5 %
MM-kilpailu:: 12.2.2023
1. MC-kilpailu:: 16.3.2022
Super-G
Lähtö:: 1 880 m
Maali:: 1 290 m
Korkeusero:: 590 m
Pituus:: 1 857 m
Maksimijyrkkyys:: 58 %
Minimijyrkkyys:: 16 %
Keskijyrkkyys:: 31,8 %
MM-kilpailu:: 9.2.2023
1. MC-kilpailu:: 17.3.2022
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 730 m
Maali:: 1 280 m
Korkeusero:: 450 m
Pituus:: 1 340 m
Maksimijyrkkyys:: 56 %
Keskijyrkkyys:: 33,6 %
MM-kilpailu:: 17.2.2023
Pujottelu
Lähtö:: 1 485 m
Maali:: 1 280 m
Korkeusero:: 205 m
Pituus:: 575 m
Maksimijyrkkyys:: 56 %
Keskijyrkkyys:: 35,7 %
MM-kilpailu:: 19.2.2023
Naiset
Syöksylasku
Lähtö:: 1 990 m
Maali:: 1 290 m
Korkeusero:: 700 m
Pituus:: 2 307 m
Maksimijyrkkyys:: 58 %
Keskijyrkkyys:: 30,3 %
1. MC-kilpailu:: 16.3.2022
Super-G
Lähtö:: 1 865 m
Maali:: 1 290 m
Korkeusero:: 575 m
Pituus:: 1 857 m
Maksimijyrkkyys:: 58 %
Minimijyrkkyys:: 16 %
Keskijyrkkyys:: 31 %
1. MC-kilpailu:: 17.3.2022
L’Eclipse on laskettelurinne Courchevelin talviurheilukeskuksessa Saint-Bon-Tarentaisessa Ranskassa.
L’Eclipse rakennettiin vuoden 2023 alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuja varten. MM-kilpailuissa se toimi miesten kilpailurinteenä, pois lukien Roc de Fer -rinteessä laskettu parisuurpujottelukilpailu, sekä Stade de Slalom Émile Allais -rinteessä lasketut karsintakilpailut. MM-kilpailujen esikilpailuina toimi alppihiihdon maailmancupin finaaliviikko edellisenä talvena, jolloin siinä järjestettiin miesten ja naisten vauhtilajikilpailut.
Reitti

Miesten syöksylaskun lähtö sijaitsee 2 235 metriä merenpinnan yläpuolella lähellä Col de la Loze solan huippua. Rinteen ensimmäinen nimetty paikka on Saut du Zenith (Zenithhyppyri). Radan lyhyt alkuosuus on liukuosuutta ja Saut du Zenithin jälkeen alkavat laajat S-mutkat maaliin saakka.
Rinteen seuraavat nimetyt paikat ovat Mur du Son, S des Arolles ja Saut des Jockeys (Jockeyshyppyri). Sitä seuraa Trou Noir (Musta-aukko), Mur de la Bux, L’Envol ja Mur des Braves.
L’Eclipse päättyy 1 280 metriä merenpinnan yläpuolella Alpinium-urheilukentälle Albertvillen talviolympialaisten 1992 mäkihyppystadionin oikealle puolen Le Prazin kylään.
Mur du Son.
Mur de la Bux.