stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palvelunestohyökkäys
Hyökkäyksiä

Yleisradion, Suomi24:n ja Eniron verkkosivustot joutuivat 14.–15. toukokuuta 2007 Suomen siihen asti laajimman palvelunestohyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäyksen takana oli F-Securen Mikko Hyppösen mukaan todennäköisesti Team Elite -niminen ryhmä, jossa on jäseniä useista eri maista. Harrastajista koostuva ryhmä ei tavoittele taloudellista hyötyä, vaan ainoastaan häiriköi. Hyökätyt sivut valittiin mahdollisesti sen perusteella, että ne ovat korkealla Suomen suosituimpien sivujen listassa, ja Suomen joutumiseen hyökkäyksen kohteeksi saattoi vaikuttaa Euroviisujen kautta tullut medianäkyvyys. Suomen tietotoimiston sivuille tapahtui myös hyökkäys 17. toukokuuta. Palvelunestohyökkäys erosi teknisesti Ylen sivuille tapahtuneesta hyökkäyksestä ja oli laajuudeltaan pienempi.
Useat suomalaiset verkkosivut olivat laajan palvelunestohyökkäyksen kohteena 11.9.2012. Muun muassa Helsingin Sanomien ja Ilta-Sanomien verkkosivut eivät toimineet kunnolla hyökkäyksen aikana. Edellispäivänä hyökkäyksiä oli tehty suosittuun yhdysvaltalaiseen GoDaddy-verkkopalveluun.
OP kertoi 2.1.2015 sivuillaan, että palvelunestohyökkäykset aiheuttavat häiriöitä verkkopalveluihin. Palvelunestohyökkäys alkoi 31.12.2014. Häiriökuormitus oli poikkeuksellisen suurta. Myös Nordea oli samoihin aikoihin hyökkäyksen kohteena.
Lokakuun 21. 2016 tapahtui hajautettu palvelunestohyökkäys DNS-palveluita tarjoavaa Dyn-yritystä kohtaan. Hyökkäys esti pääsyn muun muassa PayPaliin, Pinterestiin ja Tumblriin.
Palvelunestohyökkäyksiä voidaan käyttää myös informaatiosodankäynnin keinona. Operaatio Payback, suomeksi Takaisinmaksu, oli Anonymous-ryhmän hyökkäys RIAA:ta vastaan siksi, että oikeuden päätöksellä suljettiin LimeWire.
Aiheesta muualla

Cert.fi Tietoturva nyt!
Virusliiga-kaappaus tietokoneella Ylen Elävässä arkistossa
Formula 2 Belgian Grand Prix 2018

|  Formula 2 Belgian Grand Prix 2018 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  25. elokuuta 2018
Sijainti:  Stavelot ja Malmedy, Belgia
Rata:  Moottorirata   7,004 km
Lauantain kilpailu
Pituus:  25 kierrosta, 175,100 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nyck de Vries  (Pertamina Prema Theodore Racing)
Aika:  1.56,054
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nyck de Vries  (Pertamina Prema Theodore Racing)
Aika:  2.00,632 (kierroksella 19)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Nyck de Vries  (Pertamina Prema Theodore Racing)
Toinen:   Sérgio Sette Câmara  (Carlin)
Kolmas:   George Russell  (ART Grand Prix)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  18 kierrosta, 126,072 km
Sää:   Puolipilvinen
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nicholas Latifi  (DAMS)
Aika:  2.01,484 (kierroksella 2)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Nicholas Latifi  (DAMS)
Toinen:   Lando Norris  (Carlin)
Kolmas:   Alexander Albon  (DAMS)
Formula 2 Belgian Grand Prix 2018 oli Formula 2 -kauden 2018 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. elokuuta Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa.
Muuta

Nyck de Vriesin ensimmäinen paalupaikka.
Roy Nissanyn ensimmäinen piste.
Dorian Boccolaccin ensimmäinen kilpailu.
Françoise Dorléac

Françoise Dorléac ja Michael Caine Helsingin jäähallissa, jossa kuvattiin Miljardin dollarin aivoja vuonna 1967.
Françoise Paulette Louise Dorléac (21. maaliskuuta 1942 Pariisi – 26. kesäkuuta 1967 Villeneuve-Loubet) oli ranskalainen näyttelijä. Hän näytteli 1960-luvulla muutamissa huippuohjaajien ranskan- ja englanninkielisissä elokuvissa, kunnes kuoli vain 25-vuotiaana liikenneonnettomuudessa Ranskan Rivieralla. Hän oli näyttelijä Catherine Deneuven vanhempi sisar.
Françoise Dorléacin läpimurto tapahtui François Truffaut’n elokuvassa Pehmeä iho vuonna 1964. Viimeiseksi elokuvaksi jäi Jacques Demyn ja Michel Legrandin musiikkielokuva Rochefortin tytöt. Hän näytteli myös valtaosin Suomessa kuvatussa brittiläisessä vakoiluelokuvassa Miljardin dollarin aivot.
Kesäkuun lopulla 1967 Françoise Dorléac törmäsi Nizzan lähellä vuokraamallaan Renault 10 -henkilöautolla liikennemerkkiin, jolloin auto kierähti katolleen ja syttyi palamaan. Dorléac kuoli onnettomuudessa.
Elokuvia

1960: Ce soir ou jamais
1961: Kultasilmäinen tyttö (La Fille aux yeux d’or)
1962: Arsene Lupin kummittelee (Arsène Lupin contre Arsène Lupin)
1964: Pehmeä iho (La Peau douce)
1964: Mies Riosta (L’Homme de Rio)
1965: Tšingis-Kaani (Genghis Khan)
1966: Umpikuja (Cul-de-sac)
1967: Miljardin dollarin aivot (Billion Dollar Brain)
1967: Rochefortin tytöt (Les Demoiselles de Rochefort)
Aiheesta muualla

Françoise Dorléac Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Françoise Dorléac Elonetissä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: sv:Françoise Dorléac & en:Françoise Dorléac
Käännös suomeksi
Garry O’Neill

| Garry O'Neill> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1973
Kansalaisuus:   Australia
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1990–2003, 2012
Pituus:  172 cm
Paino:  74 kg
Painoluokka:  keskisarja
Kätisyys:  vasen
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Australia.Miesten kyokushin karate.Japanin mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten kyokushin karate.Japanin mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten kyokushin karate.Japanin mestaruuskilpailut  | Maa:   Australia> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1996 | avoin |  |
|  Hopeaa | Tokio 1997 | avoin |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Osaka 1995 | -75 kg |  |
| World Team Cup  | World Team Cup  | World Team Cup  |  |
|  Pronssia | Pariisi 1998 | joukkue |  |
| All American Open  | All American Open  | All American Open  |  |
|  Hopeaa | New York 1998 | avoin |  |
| Australian Open  | Australian Open  | Australian Open  |  |
|  Pronssia | 2002 | avoin |  |
| Australian Nationals  | Australian Nationals  | Australian Nationals  |  |
|  Kultaa | 1995 | -80 kg |  |
|  Kultaa | 1998 | -80 kg |  |
|  Hopeaa | 1991 | -70 kg |  |
|  Hopeaa | 1994 | -80 kg |  |
Garry O’Neill (s. 1973) on australialainen karateka. Hän on maansa yksi menestyneimpiä Kyokushin-ottelijoita, tultuaan toiseksi muun muassa Japanin mestaruuskilpailuissa kahdesti, sekä neljänneksi World Openissa. Hän on voittanut myös Australian mestaruuden kahdesti.
Alkuvuodet

O’Neill aloitti kyokushinin harjoittelun 14-vuotiaana ja saavutti mustan vyön 16-vuotiaana Cameron Quinnin opissa Brisbanessa. 19-vuotiaana O’Neill suoritti 2. danin mustan vyön ja myöhemmin 21-vuotiaana hän muutti Japaniin harjoittelemaan Kyokushinia. O’Neill harjoitteli sittemmin kaksi vuotta Kamata Dojolla Hiroshige Shihanin opissa. Hän suoritti Japanissa 3. danin mustan vyön ja osallistui samantien World Openiin, jossa O’Neill sijoittui neljänneksi. Hän asui Japanissa aina vuoden 1997 loppuun saakka ja työskenteli viimeisenä vuotena ohjaajana Kyokushinin pääsalilla, Honbussa. O’Neill palasi sen jälkeen takaisin Australiaan ja Melbourneen, jossa hän opetti karatea kaksi vuotta.
Kilpaura

O'Neill saavutti ensimmäisen kerran menestystä isoissa kansainvälisissä kilpailuissa World Openissa 1995. Tuolloin hän hävisi pronssiottelun Francisco Filholle ja sijoittui neljänneksi. Hän saavutti pronssia keskisarjassa Japanin painoluokallisissa kilpailuissa 1995. Seuraavat kaksi vuotta O'Neill otteli 
Japanin mestaruuskilpailuissa 1996 ja 1997. Molemmilla kerroilla avoimessa painoluokassa käydyssä turnauksessa hän eteni loppuotteluun, jossa O'Neill kohtasi kummallakin kerralla Hajime Kazumin, häviten molemmilla kerroilla mestaruuden. O'Neill otteli ensimmäisen kerran myös ensimmäisissä painoluokallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1997, joissa hän oli viides keskisarjassa.
O’Neill saavutti uransa toisen Australian mestaruuden 1998. Hän kävi myöhemmin marraskuussa yksittäisen ottelun Japanin mestaruuskilpailuissa kolminkertaista Euroopan kevytsarjan mestaria Piotr Sawickia vastaan, jonka hän voitti tuomariäänin.
Kilpauran päättäminen

O'Neillin päätettyä kilpauransa 2003 jälkeen hän ryhtyi työskentelemään CrossFit Brisbanessa. Sittemmin 2012 O'Neill palasi takaisin karaten pariin ja perusti oman seuransa Brisbaneen. Hän otteli paluunsa myötä yhden ottelun Uuden-Seelannin Openissa Jamie Eadesia vastaan. Kamppailu päättyi kahden lisäerän jälkeen tasapeliin.
Australianterrieri

| Australianterrieri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Australia
Määrä:  Suomessa rekisteröity 6 803
Alkuperäinen käyttö:  tuhoeläinten torjuminen, vartiointi
Nykyinen käyttö:  seura- ja työkoira
Elinikä:  11–15 vuotta
Muita nimityksiä:  aussi, Australian Terrier, terrier australien, austraalia terjer
FCI-luokitus:  ryhmä 3 Terrierit alaryhmä 2 Pienet terrierit #8
Ulkonäkö
Paino:  uros n. 6,5 kg narttu hieman pienempi
Säkäkorkeus:  n. 25 cm narttu hieman kevyempi
Väritys:  fawn, punainen tai blue & tan
Australianterrieri (engl. Australian Terrier) on pienikokoinen terriereihin kuuluva koirarotu.
Ulkonäkö

Silmät ovat pienet ja soikeat; aina sävyltään tummanruskeat. Korvat ovat pienet, pystyt ja teräväkärkiset. Karvapeite on karhea, tiheä ja suora; pituudeltaan n. 6 cm. Väritys voi olla joko sininen –  teräksen- tai tummanharmaan sävyissä – punaruskein merkein (blue&tan), yksivärinen hiekka (fawn) tai yksivärinen punainen. Urosten ihannesäkäkorkeus on 25 cm, ja nartut ovat hieman pienempiä. Urosten ihannepaino on 6,5, ja nartut ovat hieman kevyempiä.
Luonne ja käyttäytyminen

Australianterrieri on luonteeltaan iloinen ja leikkisä, voisi sanoa jopa huumorintajuinen ja aina valmis osallistumaan kaikkeen toimintaan.[lähde? ]
Alkuperä

Australianterrieriä pidetään vanhimpana australialaisena rotuna, ja se polveutuu brittiläisistä terriereistä. Sillä lienee yhteiset esi-isät silkkiterrierin kanssa: Victoriassa, Uudessa Etelä-Walesissa ja Tasmaniassa eläneet karheakarvaiset terrierit (Broken Coated Terriers). Nämä karheakarvaiset koirat olivat tiettävästi kehittyneet useista brittiläistä alkuperää olevista roduista: skotlanninterrieristä (tai edeltäjästään aberdeeninterrieristä), dandiedinmontinterrieristä ja skyenterrieristä. Jalostukseen käytettiin silloin tällöin myös yorkshirenterrieriä. 1800-luvun alussa erityisesti Tasmanian Campbelltownissa ja Rossissa kasvatettiin karheakarvaisia terriereitä, jotka tunnettiin kiiltävästä sinertävästä perusvärityksestään ja tan-merkeistään. Vaikka ne painoivat vain 4,5 kg, niitä pidettiin kuitenkin hyvinä vahtikoirina.
Rotua käytettiin aikaisemmin maatiloilla muun muassa tuhoeläinten torjumisessa sekä vahtikoirana. Nykyisin sitä käytetään monissa koiraharrastuksissa kuten agilityssä, koiratanssissa ja kaverikoirina.[lähde? ]
Hoito

Australianterrieri on trimmattava rotu, ja trimmaaminen tapahtuu käsin nyppimällä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Australianterrierikerho Ry
FCI - Fédération Cynologique Internationale
Rotumääritelmä
São Paulo

| São Paulo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 23°32′56″S, 46°38′20″W 
Valtio:   Brasilia
Osavaltio:  São Paulo
Perustettu:  25. tammikuuta 1554
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Ricardo Nunes (MDB) (2013–2016)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 521 km²
 – Metropolialue:  7 946 km²
Korkeus:  760 m
Väkiluku (2021):  12 284 940
 – Väestötiheys:  8 005 as./km²
 – Metropolialue:  22 001 281
 – Väestötiheys metropolialue:  2 714 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-3
 – Kesäaika:  UTC-2
Postinumero:  01000-000
Suuntanumero(t):  11
Lempinimi::  Selva de Pedra , Terra da Garoa, Sampa
Motto::  Non ducor, duco
 
 Portal da Prefeitura da Cidade de São Paulo 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
São Paulo (/ˈsɑu̯ ˈpɑu̯lo/) on Brasilian suurin kaupunki ja samannimisen osavaltion pääkaupunki. São Paulon metropolialueella asuu yli 22 miljoonaa ihmistä, ja se muodostaa eteläisen pallonpuoliskon suurimman väestökeskittymän. Itse kaupungin asukasluku on noin 12 miljoonaa (2021).
São Paulo on Brasilian taloudellinen keskus ja se kilpailee Rio de Janeiron kanssa asemasta Brasilian kulttuurin ja urheilun pääkaupunkina. Matkailukohteena se ei kuitenkaan ole yhtä suosittu kuin Rio de Janeiro.
Maantiede ja ilmasto

São Paulo sijaitsee noin 350 km lounaaseen Rio de Janeirosta, noin 50 km sisämaahan lähimmästä satamakaupungista Santosista.
São Paulo sijaitsee trooppisella vyöhykkeellä lähes 800 metrin korkeudessa merenpinnasta. Kaupungin sää on vaihteleva ja sateinen erityisesti joulu–helmikuussa, jolloin Brasiliassa on kesä. Kaupunki oli aikaisemmin kuuluisa sumuistaan, mutta ne ovat vähentyneet ilman keskilämpötilan kohottua viimeisten 40 vuoden aikana.
Historia

Jesuiitat perustivat kaupungin vuonna 1554 ja antoivat sille nimen apostoli Paavalin mukaan, koska perustamispäivä oli Paavalin kääntymyksen vuosipäivä. Jesuiitat perustivat São Pauloon lähetysaseman ja koulun. Alkuvuosina kaupunki oli nimellä bandeirantes kutsuttujen seikkailijoiden tukikohta, josta käsin tehtiin sisämaahan löytö-, tutkimus- ja ryöstöretkiä. Minas Geraisista löydettiin kultaa 1600-luvulla, ja kultakuume tuntui myös São Paulossa. Osa kullan tuotosta sijoitettiin sokeriplantaaseihin, jotka olivat varsin tuottavia. São Paulo sai kaupunkioikeudet vuonna 1711. Kahvinviljely Brasiliassa alkoi 1727.
Kaupungin merkitys alkoi kasvaa 1800-luvulla, kun kahvista tuli Brasilian tärkein vientituote. Se oli Brasilian teollistumisen veturi 1900-luvun alkupuolella.
Väestö

São Pauloon on tullut 1900-luvun aikana siirtolaisaaltoja Italiasta, Portugalista, Japanista, Saksasta, Kreikasta ja Lähi-idästä. Maahanmuuttajat ovat tuoneet ruoka- ja muun kulttuurinsa mukanaan. Italialaistaustaiset ovat suurin ryhmä, yli kuusi miljoonaa, ja japanilaisia on puoli miljoonaa. Talouskasvun myötä kaupunkiin on muuttanut myös ihmisiä Brasilian eri osista.
Liikenne

São Paulon metron ensimmäinen linja avattiin 1974. Kaupungin lentoliikennettä palvelee kaksi kansainvälistä lentoasemaa, São Paulo-Guarulhosin kansainvälinen lentoasema ja Congonhas-São Paulon kansainvälinen lentoasema.
Rikollisuus ja köyhyys

São Paulo on vauras, mutta kaupungissa on myös paljon köyhyyttä. Faveloissa asuu iso määrä köyhiä ihmisiä vieretysten rikkaiden kanssa. Alueet on saatettu eristää sähköaidoin ja erilaisin turvajärjestelmin, koska rikkaat pelkäävät köyhien tekemiä rikoksia. Rikollisuus onkin São Paulossa maailman huippuluokkaa. Eniten tehdään kidnappauksia, ryöstöjä ja murhia. Sen takia monet liikemiehet lentävät helikoptereilla töihin ja kulkevat luodinkestävillä autoilla. São Paulossa on ennätysmäärä helikoptereita ja erillinen lentoliikennejärjestelmä helikoptereita varten. Poliiseista on huutava pula. São Pauloon on luotu erityinen erikoisryhmä kidnappauksia vastaan, mutta silti voimavarat ovat vähissä. Rikollisuuden kasvun yhtenä syynä voidaan pitää väärin käytettyä varallisuutta. Rahaa ei ole käytetty perusasioihin ja köyhyyden kitkemiseen, joten moni faveloissa asuva ei pääse nuorena töihin ja joutuu täten helposti rikoksen poluille.[lähde? ]
Vuosina 1999-2011 väkivaltatilanne parani ja murhien määrä putosi kolme neljäsosaa. Viime vuosina rikollisuus on lisääntynyt uudelleen. Vuonna 2012 arvioitiin murhien määrän nousevan jälleen yli kymmeneen 100 000 asukasta kohti. Vuonna 2006 vankiloista alkanut kapina on jatkunut väkivaltaisuuksina Primeiro Comando da Capital (PCC) -rikollisjengin ja poliisin välillä. Poliisien murhat lisääntyivät 40% vuodesta 2011 vuoteen 2012. Takavarikoitujen huumeiden määrä nousi ennätykseen 2011 ja sivusi sitä 2012. Sieppauksista on kehitetty kaksi alalajia: pikasieppauksissa uhri viedään pankkiautomaatille tyhjentämään tilinsä. Virtuaalisieppauksissa väitetään perheenjäsenen olevan konnien hallussa ja vaaditaan lunnaita, taustalla soitetaan nauhoitettua lasten itkua. Yhdysvaltojen ulkoministeriö pitää São Paulon rikollisuustilannetta kriittisenä.
São Paulon poliisi sai paljon lisää voimavaroja vuosien 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen ja 2016 olympialaisten lähestyessä.
Urheilu

Kuten koko Brasiliassa, jalkapallo on São Paulossa suosituin urheilulaji. Kaupungin merkittävimmät jalkapalloseurat ovat Corinthians, Palmeiras, ja São Paulo Futebol Clube.
Formula 1:n Brasilian osakilpailu järjestetään São Paulossa, Interlagosissa.
Muita suosittuja urheilulajeja kaupungissa ovat koripallo, lentopallo, käsipallo ja tennis.
Huomiot

↑  Portugaliksi [sɐ̃w̃ ˈpawlu] ('pyhä Paavali').
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta São Paulo Wikimedia Commonsissa
Kuvia São Paulosta
Näkymää São Paulosta
Avenida Paulista on São Paulon tärkeimpiä katuja.
Formula 2 Belgian Grand Prix 2019

|  Formula 2 Belgian Grand Prix 2019 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 2019. 

Päivämäärä:  31. elokuuta 2019
Sijainti:  Stavelot ja Malmedy, Belgia
Rata:  Moottorirata   7,004 km
Formula 2 Belgian Grand Prix 2019 oli FIA Formula 2 Championship -sarjan kauden 2019 yhdeksäs osakilpailu, joka oli määrä ajaa 31. elokuuta.–1. syyskuuta Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa.
Lauantain kilpailu

Paalupaikalta kisaan starttasi kauden neljättä kertaa ART-tallin Nyck de Vries. Kilpailun toisella kierroksella Anthoine Hubert menetti autonsa hallinnan Eau Rouge-Raidillon-mutkayhdistelmässä. Tilanne sai alkunsa, kun Tridentin Giuliano Alesi pyörähti ja hänen takanaan ajanut Ralph Boschung hiljensi vauhtia, jolloin Hubert törmäsi Boschungin oikeaan takapyörään, jonka johdosta Hubert sinkoutui rengasvalliin. Charouzin Juan Manuel Correa osui taaempana radalla olleisiin auton osiin, menetti oman autonsa hallinnan ja törmäsi suoraan Hubertin autoon, jonka seurauksena se halkesi kahtia. Hubert kuoli saamiinsa vammoihin.
FIA:n tutkimuksen mukaan 14.6 sekuntia kestäneissä tapahtumissa ei ollut yhtä yksittäistä syytä vaan useita tapahtumaan vaikuttaneita asioita. Alesin pyörähtäminen johtui rengaspaineen putoamisesta auton oikeanpuoleisessa takarenkaassa. Hubertin auto kosketti Boschungin autoa näiden yrittäessä väistää Alesin autoa. Ilman etusiipeä Hubert törmäsi valliin ja jatkoi siitä poispäin. Correa, joka oli menettänyt etusiipensä ja kärsinyt jousitusvaurioita välttäessään romua, osui Hubertin lähes pysähtyneeseen autoon keskellä rataa, josta seurasi 81,8 g:n voima Hubertin autoon, joka törmäsi valliin toistamiseen. Myös Correa loukkaantui onnettomuudessa vakavasti.
Kilpailua ei onnettomuuden jälkeen enää jatkettu. Sunnuntain sprinttikilpailu myös peruttiin onnettomuuden vuoksi.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 |  Nyck de Vries | ART Grand Prix | 1.58,304 |  | 1 |
| 2 | 5 |  Sérgio Sette Câmara | DAMS | 1.58,576 | +0,272 | 2 |
| 3 | 15 |  Jack Aitken | Campos Racing | 1.58,785 | +0,481 | 3 |
| 4 | 2 |  Nobuharu Matsushita | Carlin | 1.58,832 | +0,528 | 4 |
| 5 | 1 |  Louis Delétraz | Carlin | 1.58,910 | +0,606 | 5 |
| 6 | 9 |  Mick Schumacher | Prema Racing | 1.59,141 | +0,837 | 6 |
| 7 | 3 |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | 1.59,142 | +0,838 | 7 |
| 8 | 16 |  Jordan King | MP Motorsport | 1.59,366 | +1,062 | 11 |
| 9 | 7 |  Zhou Guanyu | UNI-Virtuosi Racing | 1.59,425 | +1,121 | 8 |
| 10 | 8 |  Luca Ghiotto | UNI-Virtuosi Racing | 1.59,614 | +1,310 | 9 |
| 11 | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 1.59,747 | +1,443 | 10 |
| 12 | 20 |  Giuliano Alesi | Trident | 1.59,961 | +1,657 | 12 |
| 13 | 19 |  Anthoine Hubert | BWT Arden | 2.00,005 | +1,701 | 13 |
| 14 | 21 |  Ralph Boschung | Trident | 2.00,030 | +1,726 | 14 |
| 15 | 12 |  Juan Manuel Correa | Sauber Junior Team by Charouz | 2.00,250 | +1,946 | 15 |
| 16 | 10 |  Sean Gelael | Prema Racing | 2.00,327 | +2,023 | 16 |
| 17 | 14 |  Marino Sato | Campos Racing | 2.01,185 | +2,881 | 17 |
| 18 | 17 |  Mahaveer Raghunathan | MP Motorsport | 2.01,226 | +2,922 | 19 |
| 19 | 18 |  Tatiana Calderón | BWT Arden | 2.03,224 | +4,920 | 18 |
| 20 | 11 |  Callum Ilott | Sauber Junior Team by Charouz | Ei aikaa |  | 20 |
Lähde:
Muuta

Marino Saton ensimmäinen kilpailu.
True Blood
Tuotanto > Kehittely

Tuottaja-käsikirjoittaja Alan Ball näki sattumalta Sookie Stackhouse -sarjan ensimmäisen kirjan kirjakaupassa ja osti sen, koska takakannen teksti "Ehkä vampyyri poikaystävänä ei olekaan hyvä idea" huvitti häntä. Hän alkoi lukea sitä ollessaan etuajassa hammaslääkärissä ja sai idean tuottaa kirjasta televisiosarja. Ball otti yhteyttä kirjailija Charlaine Harrisiin ja sai tietää, että kirjoista oli jo elokuvaoptio. Optiota ei kuitenkaan käytetty ja Ball sai ostettua filmausoikeudet.
Ball oli tehnyt vuonna 2005 kahden vuoden mittaisen sopimuksen HBO-kanavan kanssa ja alkoi tuottaa sarjaa HBO:lle nimellä True Blood. Hän käsikirjoitti ja ohjasi sarjan alkuperäisen pilottijakson, joka kuvattiin kesällä 2007. Jaksossa näyttelivät pääosissa Anna Paquin, Stephen Moyer, Sam Trammell, Ryan Kwanten ja Brook Kerr.
Alkuperäistä pilottijaksoa ei esitetty sellaisenaan televisiossa, mutta HBO tilasi sen perusteella sarjan ensimmäisen tuotantokauden. Tuotanto alkoi saman vuoden syksyllä.  Näyttelijöistä Brook Kerr korvattiin Rutina Wesleyllä. True Bloodin tuotanto keskeytyi kahden jakson tuottamisen jälkeen muutamaksi kuukaudeksi käsikirjoittajien lakon takia, mutta jatkui lakon päättymisen jälkeen.
Sarjan alkutekstijakson loi tuotantoyhtiö Digital Kitchen ja se valittiin TV Guide -lehdessä 10 parhaan televisiosarjojen alkutekstijaksojen joukkoon. Alkutekstijakson tunnusmusiikkina on laulaja Jace Everettin kappale "Bad Things".
Tuotanto > Esitys

True Blood alkoi HBO-kanavalla syyskuussa 2008. Ensimmäinen jakso sai 1,4 miljoonaa katsojaa. HBO tilasi sarjasta toisen tuotantokauden, kun sarjaa oli esitetty vasta kaksi jaksoa. Toinen kausi esitettiin seuraavan vuoden kesäkuussa ja kolmas kausi kesällä 2010. Sarjan näyttelijäkaartiin liittyi toisella kaudella muun muassa Michelle Forbes, Evan Rachel Wood ja Anna Camp ja kolmannella kaudella Joe Manganiello ja Denis O’Hare.
Neljäs kausi esitettiin kesällä 2011. Sarjaan tuli uusina näyttelijöinä muun muassa Fiona Shaw ja Janina Gavankar. Viides kausi esitettiin 2012. Kuudes kausi alkoi 16. kesäkuuta 2013. Alan Ball siirtyi syrjään johtavan tuottajan tehtävistä, mutta aikoo kuitenkin pysyä mukana tuotantotiimissä. Ballin tilalle johtavaksi tuottajaksi siirtyi Brian Buckner.
Suomessa Canal+ esitti syksyllä 2008 ensimmäisen kauden jaksoja. Toisen kauden jaksot alkoivat kanavalla syyskuussa 2009. Yle TV2 alkoi esittää sarjaa maaliskuussa 2010 ja esitti kaksi ensimmäistä tuotantokautta peräkkäin. Sarjan kolmas tuotantokausi alkoi Suomessa 14. helmikuuta 2011. Neljäs tuotantokausi esitettiin Suomessa keväällä 2012. Viidennen kauden jaksoja alettiin näyttää huhtikuussa 2013.