stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bloomington (Illinois)
Historia

Kaupunki perustettiin vuonna 1822. Vuonna 1831 McLeanin piirikunta perustettiin, jolloin asukkaita oli 150. Myöhemmin kaupungista tuli piirikuntansa hallintokeskus. Vuonna 1900 tulipalo tuhosi kaupungin keskustaa, mutta jälleenrakennus tapahtui nopeasti. Kaupungilla oli paljon esimerkiksi maataloutta, jonka avulla kaupunki kasvoi nopeasti. 1924 Route 66 meni kaupungin ohi, ja monia uusia yrityksiä syntyi. Myöhemmin tie korvattiin I-55-tiellä, joka meni keskustan ohi. Tällöin historialliset yritykset heikentyivät.
Väestö

Kaupungissa asui vuoden 2021 heinäkuun arvion mukaan 78 283 asukasta. Vuonna 2020 kaupungissa asui kymmenen asukasta vähemmän, ja vuonna 2010 asukkaita oli 76 610. Vuonna 1990 asukkaita oli 52 655. Kaupunki on Yhdysvaltain 464. suurin.
Asukkaista alle 5-vuotiaita oli 6,9 prosenttia, alaikäisiä 22,5 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 13 prosenttia. 50,8 prosenttia asukkaista on naisia. Väestön keski-ikä on 33 vuotta, ulkomaalaisilla hieman korkeampi, joka on osavaltion keskiarvon alapuolella. Ulkomaalaisia asukkaista on 6,6 prosenttia ja maan kansalaisia 96 prosenttia. Asukkaista suurin osa kannattaa demokraatteja.
Ilmasto

Kaupungissa on kuumat kesät ja viileät talvet. Kuumin kuukausi on heinäkuu ja kylmin tammikuu. Kaupungissa vähäsateisin jakso on joulu-maaliskuu, ja kuivin kuukausi tammikuu. Sateisin kuukausi on toukokuu. Lumisin kausi on marras-maaliskuu.
Marja Lappalainen

| Marja Lappalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1980  Jalasjärvi 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marja Lappalainen (s. 1980 Jalasjärvi) on suomalainen sarjakuvakäsikirjoittaja.
Lappalainen tekee yhdessä Jarkko Vehniäisen kanssa sarjakuvaa Kamala luonto.
Madagaskar talviolympialaisissa 2018

Madagaskar osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli alppihiihtäjä Mialitiana Clerc, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa sekä päättäjäisissä.
Clerc on syntynyt Madagaskarilla, josta hänet yksivuotiaana adoptoitiin Ranskaan.
Joukkue > Alppihiihto

Madagskar sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle naiselle.
Mialitiana Clerc
Madagaskar olympialaisissa

Madagaskar osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tokiossa 1964, ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa Montrealin 1976 ja Soulin 1988 kisoja lukuun ottamatta. Talviolympialaisissa maa on esiintynyt kahdesti, Torinossa 2006 ja Pyeongchangissa 2018, yhden alppihiihtäjän joukkueilla.
Madagaskar ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt pikajuoksija Jean-Louis Ravelomanantsoa, joka oli kahdeksas miesten 100 metrillä Méxicossa 1968. Madagaskaria vuosien 1992 ja 1996 olympialaisissa edustanut Nicole Ramalalanirina oli Ranskan edustajana kuudes naisten 100 metrin aitajuoksussa Sydneyssä 2000.
Maromokotro

Maromokotro
| --- | --- |
Sijainti:  Madagaskar
Korkeus merenpinnasta:  2 876 m
Prominenssi:  2 876 m
Suojelualue:  Tsaratananan suojelualue (en) 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Maromokotro on Madagaskarin saaren korkein vuori. Saaren pohjoisosassa sijaitsevan vuoren korkeus on 2 876 metriä. Vuori kuuluu Tsaratananan kansallispuistoon.
Marc Hynes

Marc Hynes Donington Parkissa British Touring Car Championshipin osakilpailussa vuonna 2014.
Marc Hynes (s. 26. helmikuuta 1978 Guildford) on brittiläinen autourheilija. Hän voitti Britannian Formula 3 -mestaruuden kaudella 1999, jolloin kolmanneksi tuli F1-kuljettaja Jenson Button.
Hynes on kilpailut Porsche Supercup -sarjassa vuonna 2007. Nykyäänmilloin? hän antaa ajo-opetusta, jota hän on antanut myös Kimi Räikköselle ja Lewis Hamiltonille.
Formula 3000 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | WRT | SMR   | GBR   | ESP   | EUR DNQ | MON Kesk. | FRA Kesk. | AUT   | GER   | HUN   | BEL   | 0 | NC |
| 2003 | BCN F3000 | SMR   | ESP   | AUT   | MON   | EUR   | FRA   | GBR 14 | GER   | HUN   | ITA   | 0 | 28. |
Porsche Supercup -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Team IRWIN SAS | BHR 14 | BHR Kesk. | ESP 18 | MON 21 | FRA 6 | GBR 16 | EUR 16 | HUN 11 | TUR 12 | ITA 10 | BEL 12 | 48 | 11. |
Maalahden baptistiseurakunta

| Maalahden baptistiseurakunta> Malax baptistförsamling |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Baptismi
Kirkkokunta:  Finlands svenska baptistsamfund
Perustettu:  9. helmikuuta 1901
Pääkirkko:  Betel Malaxvägen 85 66100 Maalahti
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maalahden baptistiseurakunta (ruots. Malax baptistförsamling) on maalahtelainen baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1901. Seurakunnan Betel-rukoushuone sijaitsee Maalahden Klockarbackenilla. Seurakunta on Finlands svenska baptistsamfund-kirkkokunnan jäsen.
Betel-kappeli

Seurakunnan Betel-kappeli rakennettiin vuonna 1901 ja siinä on tilaa 200 henkilölle. Lisäksi rakennukseen kuuluu pastorin asunto. Rakennus remontoitiin vuonna 1929 ja sitä on remontoitu myöhemmin useaan otteeseen. Viimeisin suuri peruskorjaus tehtiin vuonna 2004.
Seurakunta omisti vuoteen 2002 Betania-kappelin Havrasisssa, joka oli rakennettu vuosina 1931–1933. Samoin seurakunta omisti vuosina 1939–1944 rakennetu Salem-kappelin Åminnessä vuoteen 1998.
Historia

Seurakunta perustettiin helmikuussa 1901 Karolina Klockarsin kotona. Seurakuntaan liittyi 102 henkilöä, jotka olivat kuuluneet aikaisemmin Åmossan baptistiseurakuntaan. Seurakunta perustettiin paikallisista syistä ja sopusoinnussa äitiseurakunnan kanssa. Jakautuminen tapahtui Erik Janssonin johdolla.
Seurakunnan johtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet seurakunnan johtajina:
1901–1910: M. Westström
1910–1921: A. Andersson
1923–1928: A. R. Hallberg
1928–1930: I. Almqvist
1930–1931: Alfons Sundqvist
1935–1942: Alwar Edström
1942–1946: Alef Wikström
1946–1949: Villard Wallin
1955–1957: Holger Nystedt
1963–1967: Villard Wallin
1970: Samuel Högberg
1970–1972: Göran Björk
1972–: Max Söderberg
Marondera

| Marondera Marandellas |
| --- | --- |
 Marondera
 Koordinaatit: 18°11′20″S, 31°33′0″E 
Valtio:   Zimbabwe
Maakunta:  Itä-Mashonamaa
Väkiluku (2012):  61 998
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marondera, aikaisemmalta nimeltään Marandellas, on kaupunki Zimbabwen koillisosissa. Kaupungissa oli vuonna 2002 51847 asukasta ja vuonna 2012 61998 asukasta.
Marondera perustettiin alun perin vuonna 1890 majapaikaksi Salisburyn (nykyisen Hararen) ja Umtalin (nykyisen Mutaren) väliä kulkeneille ihmisille. Paikka nimettiin määräysvaltaa pitäneen barozwikansan päällikön, Maronderan mukaan. Paikka tuhoutui kuitenkin šonakansan vastarinnan myötä vuonna 1896 ja se siirrettiin noin 6 km pohjoiseen, Salisburysta (Hararesta) Beiraan johtaneen rautatien varteen. Maronderasta tuli kylä vuonna 1913 ja kaupunki vuonna 1943. Toisen buurisodan aikaan Marondera toimi brittiläisten sotatoimien näyttämönä ja toisessa maailmansodassa se toimi ilman asuinpaikkaa jääneiden puolalaisten turvapaikkana.
Nykyisin Marondera on metsäteollisuuden sekä maatalouden paikkakunta ja siellä tuotetaan markkinoille puutavaraa, tupakkaa, maissia, lihaa sekä maitotaloustuotteita. Marondera on myös koulutuksen keskus ja siellä sijaitsee Grasslands Research Station, joka on yksi Zimbabwen maatalouden tutkimusasemista.
Marokonarabia

| Marokonarabia |
| --- | --- |

Oma nimi:  الدارجة (eddārija) مغربي (maġribī)
Tiedot
Alue:   Marokko  Länsi-Sahara
Puhujia:  21 miljoonaa
Kirjaimisto:  arabialainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  afroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  seemiläiset kielet
ISO 639-3:  ary
 Ohje 
Marokonarabia on Marokossa ja Länsi-Saharassa puhuttava arabian puhekielimuoto. Sitä puhuu äidinkielenä noin 21 miljoonaa ihmistä, minkä lisäksi Marokon berberikielten kuten tašelhitin ja keskiatlaksentamazightin puhujat osaavat sitä toisena kielenä. Marokonarabiassa on paljon lainasanoja ranskasta, espanjasta ja berberikielistä.
Marokonarabia on Marokossa pääkieli jokapäiväisessä puheessa, kun taas virallinen viestintä tapahtuu standardiarabiaksi. Tunisian, Algerian ja Libyan arabiankielinen väestö ymmärtää jotenkuten marokonarabiaa, mutta kauempaa tulevilla arabian puhujilla on vaikeuksia Marokon puhekielen ymmärtämisessä.
Luettelo korttipelien termeistä

Tällä sivulla on korttipelien termien sanasto.
A

A ks. Ässä
H

Hertta (♥) on yksi neljästä peruskorttipakan pelikorttien maista. Se on myös yksi saksalaisen korttipakan maista.
J

J ks. Sotilas
Jokeri on yksi korttipakan pelikorteista. Sitä ei käytetä joissain peleissä. Yleensä se toimii "villinä" eli on mikä tahansa kortti.
K

K ks. Kuningas
Kello on yksi saksalaisen ja sveitsiläisen korttipakkojen maista.
Kilpi on yksi sveitsiläisen korttipakan maista.
Kolikko on yksi latinalaisen korttipakan maista.
Kuningas (K) on peruskorttipakan suurin kortti ja arvoltaan 13 kun ässä on 1. Kun ässä on 14, kuningas on toiseksi suurin kortti ja 12. kortti.
Kuningatar (Q) on peruskorttipakan toiseksi suurin kortti kun ässä on 1. Kun ässä on 14, kuningatar on kolmanneksi suurin kortti ja 11. kortti.
Kuvakortti on korttipakan kortti, jossa on jonkun henkilön kuva esim. normaalissa korttipakassa kuvakortit ovat Sotilaat, Kuningattaret ja Kuninkaat.
L

Lehti on yksi saksalaisen korttipakan maista.
M

Malja on yksi latinalaisen korttipakan maista.
Miekka on yksi latinalaisen korttipakan maista.
Mökki (myös talo) on mm. Kasinossa saatava lisäpiste, jonka saa kun saa otettua pöydän tyhjän korteista. Pelissä on mahdollista saada montakin mökkiä.
N

Nostopakka (kädessä myös käsipakka) on pelin valmisteluissa jäljellejäänyt pakka, josta otetaan lisää kortteja silloin kun pitää esim. kun ne loppuu kädestä.
P

Pata (♠) on yksi neljästä peruskorttipakan pelikorttien maista.
Poistopakka on pakka, johon joissain peleissä laitetaan kortteja kun ne on käytetty. Joissain peleissä poistopakkaa tarvitaan siinä järjestyksessä, jossa poistopakkaan on laitettu kortteja pelissä esim. sen päällimmäistä korttia voi tarvita.
Puhallus on mm. Hertassa käsite, joka tarkoittaa kaikkien pistekorttien saamista, jolloin vastapelaajat saavat 26 pistettä pistekorttien ottaneen pelaajan sijasta (Hertassa yritetään vältellä pisteitä).
Q

Q ks. Kuningatar
R

Risti (♣) on yksi neljästä peruskorttipakan pelikorttien maista.
Ruusu on yksi sveitsiläisen korttipakan maista.
Ruutu (♦) on yksi neljästä peruskorttipakan pelikorttien maista.
S

Sauva on yksi latinalaisen korttipakan maista.
Sotilas (J) on peruskorttipakan 11. kortti. Se on 10. kortti kun ässä on 14.
T

Tammenterho on yksi saksalaisen ja sveitsiläisen korttipakkojen maista.
V

Villikortti on kortti, joka voi olla mikä vain kortti. Kun tällaisen kortin omaava pelaaja laittaa sellaisen pöytään, hän päättää mitä korttia se edustaa. Villikortti on yleensä Jokeri.
Ä

Ässä (A) on peruskorttipakan pienin kortti, arvoltaan 1. Ässä voi olla myös pakan suurin kortti. Silloin se on arvoltaan 14.
Marc Isambard Brunel

| Marc Isambard Brunel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1769 Hacqueville, Normandia, Ranska
Kuollut: 12. joulukuuta 1849 (80 vuotta) Lontoo
Koulutus ja ura
   
Marc Isambard Brunel (25. huhtikuuta 1769 Hacqueville, Normandia, Ranska – 12. joulukuuta 1849 Lontoo) oli ranskalaissyntyinen brittiläinen insinööri. Hänen poikansa oli kuuluisa insinööri Isambard Kingdom Brunel.
Elämä ja ura

Brunel palveli Ranskan merivoimissa kuusi vuotta. Ranskan vallankumouksen aikana hänen oli pakko lähteä maasta kuningasmielisten mielipiteidensä vuoksi. Hän pakeni Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi New Yorkin pääinsinöörinä. Hän rakennutti monia rakennuksia, paransi  Narrowsin salmen puolustusta ja rakensi arsenaalin ja tykkivalimon. Hän lähti Lontooseen vuonna 1799, jossa hän esitteli keksintönsä valmistaa laivojen taljoja koneellisesti. Hän sai tehtäväkseen asentaa koneensa Portsmouthin telakalle. Brunel kehitti myös puutavaran sahaus- ja taivutuskoneita, ja vuosina 1811 ja 1812 hallitus palkkasi hänet rakentamaan sahoja Woolwichiin ja Chathamiin. Hän kehitti myös saappaiden valmistuskoneen, joka otettiin käyttöön armeijan tarpeisiin. Hänen Batterseassa sijainnut sahansa ajautui kuitenkin konkurssiin tulipalon jälkeen ja sotilasjalkinetehdas lopetti tuotantonsa Napoleonin sotien päätyttyä, mikä johti vuonna 1821 Brunelin hetkelliseen velkavankeuteen.
Brunelin tärkein työ oli Thamesin tunneli. Tämän suuren hankkeen suunnitelma valmistui vuonna 1819, ja vuonna 1825 työt aloitettiin Thames-joen alla Rotherhithen ja Wappingin välillä. Suurten taloudellisten ja teknisten vaikeuksien jälkeen tunneli avattiin liikenteelle vuonna 1843. Brunel lyötiin ritariksi vuonna 1841.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marc Isambard Brunel Wikimedia Commonsissa
Marja Laine

Marja-Maija Laine (12. kesäkuuta 1946 Helsinki – 30. tammikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Teoksia

Päiviä ja öitä, lauluja. Weilin + Göös, Espoo 1981
Maria-Emma Schul-Martin

| Maria-Emma Schul-Martin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Maria-Emma Schul-Martin oik. Marija Emma Šūle
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1896 Dobele, Liivinmaa
Kuollut: 15. joulukuuta 1943 (47 vuotta) Auschwitz
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Ammatti:  vakooja
Maria-Emma Schul-Martin (oik. Marija Emma Šūle, 5. huhtikuuta 1896 Dobele, Liivinmaa – 15. joulukuuta 1943 Auschwitz) oli 1920- ja 1930-luvuilla toiminut neuvostoliittolainen vakooja, joka pidätettiin 1933 Suomessa niin sanotun suuren vakoilujutun yhteydessä.
Elämä

Latvialaissyntyinen Marija Emma Šūle liittyi 1919 Venäjän kommunistisen puolueen jäseneksi ja vuonna 1920 hän siirtyi puna-armeijan tiedustelun palvelukseen. Hän työskenteli 1922–1923 Saksassa, Tšekkoslovakiassa, Itävallassa ja Romaniassa.
Šūle toimi Neuvostoliiton Tšekkolovakian lähetystön konekirjoittajana ja salakirjoitusvirkailijana 1922–1923. Vuosina 1923–1926 hän toimi aviomiehensä Alfred Tyltynin (1897–1942) avustajana Pariisissa, jossa Tyltyn johti puna-armeijan tiedustelua Ranskassa. Tämä jälkeen Alfred Tyltyn ja Marija Emma Šūle työskentelivät yhdessä ensin Saksassa 1926–1927 ja sitten Yhdysvalloissa 1927–1930.
Šūle palasi Moskovaan vuonna 1930 ja toimi sitten helmikuuhun 1931 saakka puna-armeijan tiedustelupalvelun päämajassa osastonjohtajana.
Vuonna 1931 Šūle siirtyi Suomeen jossa hän alkoi johtaa noin 30 henkilön vahvuista tiedusteluryhmää. Hän esiintyi Suomessa varakkaana kanadanranskalaisena seurapiirirouvana nimeltä Mary-Louise Martin ja hän piti Helsingissä omaa salonkiaan Kaivopuistossa. Vakoojana toimiessaan Šūle käytti useita nimiä kuten Helene Holl, Olga Zeiler-Winter, Müller-Tiltin, Meerbach, Paquette, Stein ja Stone. Julkisuudessa hän tuli paljastuttuaan tunnetuksi nimellä Schul-Martin.
Schul-Martin pidätettiin 1933 niin sanotun suuren vakoilujutun yhteydessä ja hovioikeus tuomitsi hänet 1934 kahdeksan vuoden vankeusrangaistukseen valtionpetoksen valmistelusta ja valtionsalaisuuksien paljastamisesta. Vakoilujutun yhteydessä tehtiin pidätyksiä myös Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Pidätyksen jälkeen Schul-Martin sai Neuvostoliitossa Punaisen lipun kunniamerkin ansioistaan tiedustelijana.
Marraskuussa 1942 Schul-Martinin luovutettiin Saksalle Valpon apulaisjohtajan Ville Pankon päätöksellä. Suomen Gestapolle tekemiä ihmisluovutuksia tutkineen Elina Sanan tietojen mukaan Schul-Martin olisi kuljetettu S/S Hohenhörn -laivalla Saksaan ja viety Auschwitzin keskitysleirille, jossa hänet olisi ammuttu. Auschwitzin kuolleiden luettelon mukaan Marija Schul murhattiin leirillä 15. joulukuuta 1943.
Aiheesta muualla

Vakoilijatar "Mary-Louise" E. K:n suuri kaappaus, Suomen Kuvalehti, 04.11.1933, nro 45, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vakoojat kiinni! Pentikäisen pako paljasti muut vakoojakoplan jäsenet, Hakkapeliitta, 07.11.1933, nro 45, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Örnulf Tigerstedt : Vastavakoilu iskee, Otava 1943 (Internet Archive), luku Suuri vakoilujuttu sivut 142-196
Boro Primorac

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. joulukuuta 1954 (ikä 69)
Syntymäpaikka: Mostar, Jugoslavia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 190 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1972–1978 |  Velež Mostar | 133 | (10) |
| 1978–1983 |  Hajduk Split | 157 | (22) |
| 1983–1986 |  Lille | 107 | (13) |
| 1986–1990 |  Cannes | 111 | (14) |
Maajoukkue
| 1976–1982 |  Jugoslavia | 14 | (0) |
Valmennusura
1990–1992:  Cannes
1992–1993:  Valenciennes
1994:  Guinea
1995–1997:  Nagoya Grampus (apuv.)
1997–2018:  Arsenal (apuv.)
2020–2021:  Hajduk Split
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Boro Primorac (s. 5. joulukuuta 1954) on bosnian kroaatti jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana

Primorac aloitti pelaajauransa synnyinkaupunkinsa Mostarin ykkösseuran FK Veležin takalinjoilla vuonna 1972. Hänestä kehittyi seuran avainpelaajiin kuulunut toppari, joka nousi Veležin vuosinaan myös Jugoslavian maajoukkueeseen. Jugoslavian liigamestaruus Primoracilta jäi seurassaan saavuttamatta ja parhaimmillaan tuloksena oli mestaruushopeaa 1973 ja 1974. Lisäksi Primorac pelasi Velež Mostarin kanssa Mitropa Cupin loppuottelussa 1976 ja UEFA Cupin puolivälierissä 1974–1975.
Vuonna 1978 Primorac siirtyi HNK Hajduk Splitiin, jossa voitti ensimmäisellä kaudellaan kauan kiertäneen Jugoslavian mestaruuden. Toista kertaa mestaruutta ei tullut, vaikka Primorac uurasti Hajduk Splitin paidassa 283 liigaottelussa. Eurokentillä Hajduk Split eteni Primoracin aikana Mestarien liigan puolivälieriin kaudella 1979–1980.
Viiden Hajduk-kauden jälkeen Primorac siirtyi pelaamaan Ranskaan, jossa edusti LOSCia ja AS Cannesia, kunnes lopetti pelaajauransa vuonna 1990.
Maajoukkuetasolla Primorac edusti Jugoslaviaa 14 A-maaottelussa ja oli mukana maan olympiajoukkueessa 1980 Moskovassa. Jugoslavia sijoittui olympialaisten jalkapalloturnauksessa neljänneksi.
Meriitit pelaajana

Jugoslavian mestaruus: 1979
Hopeaa (4): 1973, 1974, 1981, 1983
Ura valmentajana

Valmennusuransa Primorac aloitti AS Cannesin peräsimessä 1990 ja luotsasi seuran UEFA Cupin toiselle kierroksella kaudella 1991–1992. Kausi sujui kuitenkin muuten kehnosti, ja Primorac sai potkut tammikuussa 1992. Kaudella 1992–1993 hän toimi Valenciennesin päävalmentajana, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta pääsarjasta.
Vuonna 1994 hän toimi lyhyen aikaa Guinean maajoukkueen päävalmentajana, kunnes siirtyi Arsène Wengerin apulaisvalmentajaksi japanilaisseura Nagoya Grampusiin. Maaliskuussa 1997 hän seurasi Wengeriä Arsenaliin, jossa hänestä tuli seuran ykkösjoukkueen apuvalmentaja. Primorac työskenteli Wengerin valmennustiimissä 11 vuotta, kunnes jätti ranskalaisvalmentajan lähdettyä seuran kesällä 2018.
Elokuussa 2019 Primorac palasi pelaajaurallaan edustamansa Hajduk Splitin palvelukseen, kun hänet nimettiin seuran junioriakatemian johtoon. Marraskuussa 2020 Primoracista tuli Hajduk Splitin päävalmentaja. Hänet korvattiin kuitenkin Paolo Tramezzanilla jo tammikuussa 2021, kun Hajdukin tulokset eivät vastanneet odotuksia.
Meriitit valmentajana

Englannin mestaruus (3): 1998, 2002, 2004 (apuv.)
FA Cup (7): 1998, 2002, 2003, 2005, 2014, 2015, 2017 (apuv.)
Muuta

Primorac on kielinero, joka puhuu sujuvasti yhdeksää kieltä (kroatia, makedonia, ranska, japani, englanti, saksa, espanja, portugali, italia).
Hänen poikansa Jure on myös jalkapalloilija.
Makamba

| Makamba |
| --- | --- |
 Makamba
 Koordinaatit: 4°8′S, 29°48′E 
Valtio:   Burundi
Provinssi:  Makamban provinssi
Väkiluku (2008):  9 396
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Makamba on kaupunki Burundin Makamban provinssissa. Se on samalla provinssinsa pääkaupunki. Kaupungissa asuu 9 396 asukasta, ja kaupungin väestönkasvu on yli kolme prosenttia vuosittain.
Marc Lauenstein

Marc Lauenstein kilpailemassa Virossa vuonna 2009.
Marc Lauenstein (s. 15. syyskuuta 1980) on sveitsiläinen kaksinkertainen suunnistuksen pitkän matkan MM-hopeamitalisti. Hän edustaa suomalaista Vehkalahden Veikot -nimistä suunnistusseuraa ja kotimaassaan CO Chenauta.
Nuorten sarjoissa kilpaillessaan Lauenstein harrasti aktiivisesti hiihtosuunnistusta voittaen myös nuorten maailmanmestaruuden viestissä vuonna 2000. Aikuisten sarjaan siirtyessään hän vaihtoi kuitenkin kesäsuunnistukseen. Hänen arvokisadebyyttinsä on vuodelta 2002 Unkarin EM-kisoista. Jo kolme vuotta myöhemmin Japanin MM-kisoissa 2005 hän juhli MM-hopeaa pitkällä matkalla häviten kultaa voittaneelle venäläiselle Andrei Hramoville kaksi minuuttia. Kisat kruunasi vielä viestipronssi, jossa Lauenstein juoksi toisen osuuden. Vuotta myöhemmin hän voitti jälleen hopeaa mielimatkallaan häviten Jani Lakaselle minuutin.
Launsteinin muita saavutuksia ovat Jukolan viestin kolmas sija vuosina 2005, 2007 ja 2008 Vehkalahden Veikkojen joukkueessa sekä maailmancupin kokonaiskilpailun kahdeksas sija vuonna 2005.
Sveitsiläisen uraa ovat viime vuosina varjostaneet lukuisat loukkaantumiset ja vastoinkäymiset. Esimerkiksi vuoden 2007 Ukrainan MM-kisoissa Lauenstein sairastui juuri ennen pitkän matkan finaalia voitettuaan pari päivää aikaisemmin oman karsintaeränsä. Loukkaantumiset vaivasivat häntä varsinkin valmistautumisessa kauden 2008 arvokisoihin.
Saavutukset > MM-kilpailut

2003 21. pitkällä matkalla ja neljäs viestissä
2004 20. pitkällä matkalla
2005 15. sprintissä, hopeaa pitkällä matkalla ja pronssia viestissä
2006 hopeaa pitkällä matkalla ja neljäs viestissä
2008 14. sija pitkällä matkalla
Saavutukset > EM-kilpailut

2002 21. sprintissä ja 11. keskimatkalla
2004 30. sprintissä ja 32. pitkällä matkalla
2008 27. keskimatkalla
Saavutukset > Maailmancup

2002 59. kokonaispisteissä
2004 19. kokonaispisteissä
2005 8. kokonaispisteissä
2006 54. kokonaispisteissä
2007 17. kokonaispisteissä
2008 14. kokonaispisteissä
Luettelo televisiosarjan Star Wars: The Clone Wars jaksoista

Star Wars: The Clone Wars on animaatiosarja, joka sijoittuu George Lucasin luomaan Tähtien sota -universumiin. Sitä alettiin esittää Yhdysvalloissa Cartoon Networkillä 3. lokakuuta 2008, mutta sitä ennen esitettiin elokuvateattereissa 15. elokuuta 2008 samanniminen elokuva, joka toimi sarjan pilottina. Sarjaa esitettiin Cartoon Networkillä viidenteen tuotantokauteen asti ja kuudes tuotantokausi julkaistiin Netflixissä. Sarja lopetettiin alun perin kuudenteen tuotantokauteen 7. maaliskuuta 2014, mutta se elvytettiin lopulta seitsemännelle tuotantokaudelle, jonka jaksot julkaistiin Disney+:aan viikoittain 21. helmikuuta 2020 alkaen ja kauden päätösjakso julkaistiin poikkeuksellisesti Star Wars -päivänä 4. toukokuuta 2020. Suomessa sarjan kolme ensimmäistä tuotantokautta on esitetty televisiossa MTV3:lla ja Subilla.