stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palautetut alueet (Puola)
Alueilla ennestään asuneet puolalaiset vähemmistöt

Puolaa 900-luvulta 1300-luvulle saakka hallinneen Piast-suvun ajoista saakka etnisiä puolalaisia on yhtäjaksoisesti asunut myös silloisen valtakunnan läntisillä alueilla siitä huolimatta, että niiden eri osia myöhemmin eri aikoina hallitsivatkin Böömi, Unkari, Itävalta, Preussi ja lopulta vuodesta 1871 lähtien Saksa. Puolalaiset olivat kuitenkin jääneet laajoilla alueilla vähemmistöksi, sillä jo 1200-luvulla alueet alkoivat väestöltään saksalaistua (Ostsiedlung), kun Sleesiaan ja Pommeriin muutti yhä enemmän saksalaisia sekä myös flaamilaisia ja hollantilaisia siirtolaisia.  Lisäksi 1300-luvulta lähtien monet Masovian puolalaiset muuttivat Preussin herttuakunnan läntisiin osiin.
Ennen toista maailmansotaa Masurian, Warmian ja Ylä-Sleesian seuduilla asui myös puolalaista väestöä, ja monilla paikkakunnilla puolalaiset olivat enemmistönäkin. Saksassa vuonna 1939 suoritetun väestönlaskennan mukaan näillä alueilla oli 8 855 000 asukasta, joista puolaa puhuvia ja kaksikielisiä oli vajaat 700 000. Useimmat tutkijat pitävät kuitenkin näitä natsien valtakaudella laadittuja tilastoja kansallisista väestöistä epäluotettavina ja karkeasti vääristeltyinä. Puolalaiset väestötieteilijät ovatkin arvelleet, että Saksan itäisillä alueilla asui ennen sotaa ainakin 1,2 miljoonaa, mahdollisesti jopa 1,3 miljoonaa puolalaista. Heistä arvellaan asuneen noin 850 000 Ylä-Sleesiassa, 30 000 Itä-Preussissa, loput muilla alueilla.
Saksan vallan alaisina puolalaiset yhteisöt joutuivat syrjinnän ja sorron alaiseksi. Vuonna 1924 Saksassa perustettiin kansallisten vähemmistöjen yhdistys, joka edusti myös puolalaisia. Warmialaisen Preussin maapäivien jäsenen Jan Baczewskin aloitteesta säädettiin laki, jonka mukaan kansallisille vähemmistöille voitiin perustaa omat koulut. Vuonna 1938 natsihallitus muutti alueella tuhansia paikannimiä; varsinkin kaupunkien ja kylien entiset puolankieliset nimet vaihdettiin tuolloin keksittyihin saksankielisiin. Pian Schutzstaffel (SS) alkoi tehdä hyökkäyksiä puolalaisten järjestöjen toimitiloihin, puolalaisten omistamiin kauppoihin ja yksityiskoteihinkin. Toisen maailmansodan aikana alueelle myös siirrettiin muualta tuhansittain puolalaisia pakkotyöhön.
Pommerissa, Lubuszin alueella ja Ala-Sleesiassa oli siellä täällä myös täysin puolalaisia kyliä. Lisäksi puolalaiset olivat merkittävänä vähemmistönä alueen suurissa kaupungeissa kuten Breslaussa (puol. Wrocław), Stettinissä  (puol. Szczecin) ja Grünberg in Schlesienissä (puol. Zielona Góra).
Kaavailut rajasta toisen maailmansodan aikana

Toisen maailmansodan alkuvaiheessa syyskuussa 1939 Saksa ja Neuvostoliitto miehittivät Puolan ja jakoivat maan keskenään. Vuonna 1941 Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon maa joutui kokonaisuudessaan Saksan miehittämäksi.
Kaavailut rajasta toisen maailmansodan aikana > Teheranin konferenssi

Teheranin konferenssissa vuonna 1943 Josif Stalin otti ensimmäisenä puheeksi Puolan länsirajan siirtämisen Oderjoelle. Yhdysvaltalaiset eivät kuitenkaan siihen aikaan osoittaneet kiinnostusta mahdollisiin rajamuutoksiin.
Kaavailut rajasta toisen maailmansodan aikana > Jaltan konferenssi

Kysymys Puolan rajoista tuli jälleen puheeksi Jaltan konferenssissa 1945. Tällöin sovittiin, että Puolan itärajaksi tulisi niin sanottu Curzonin linja. Hyvityksenä menetetyistä alueista Puolalle annettaisiin lisäalueita lännestä ja pohjoisesta. pohjoisessa ja lännessä Saksan alueista. Puolan uusista rajoista oli tarkoitus sopia lopullisesti Puolan uuden hallituksen kanssa erikseen pidettävässä konferenssissa.
Puolan länsirajasta Stalin totesi, että Puolan maanpaossa ollut pääministeri Stanisław Mikołajczyk oli ilmaissut suuren tyytyväisyytensä kuultuaan, että Puolalle tultaisiin luovuttamaan Stettin (Szczecin) ja Neissen itäpuolinen osa Saksaa Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt sanoi kuitenkin, että hänelle olisi suuri helpotus, jos Stalin tekisi myönnytyksiä Puolan itärajaa koskevista vaatimuksistaan. Winston Churchill sanoi, että Iso-Britannia ei hyväksyisi sellaisia järjestelyjä, jotka eivät palauttaisi Puolaa itsenäiseksi valtioksi, mutta näin laajaa aluesiirtoa Saksalta Puolalle hänen oli vaikea hyväksyä. Hän sanoi erityisesti, että monia brittejä suuresti järkyttäisi, jos yli 11 miljoonaa saksalaista joutuisi lähtemään luovutettavilta alueilta, mihin Stalin vastasi, että monet heistä olivat jo paenneet puna-armeijan tieltä.
Oderilla on kuitenkin kaksi Neisse-nimistä sivujokea (Lusatian Neisse ja Glatzerin Neisse), ja neuvotteluissa molempia ehdotettiin rajalinjoiksi.
Kaavailut rajasta toisen maailmansodan aikana > Puolan ja Neuvostoliiton vaatimukset

Alustavan sopimuksen mukaan Saksalle oli määrä jättää Stettin, mutta Puolaan olisi liitetty koko Itä-Preussi, Königsberg eli nykyinen Kaliningrad mukaan luettuna. Tätä Puolan hallitus oli vaatinutkin jo syyskuussa 1939, koska Itä-Preussin strateginen asema teki Puolan mahdottomaksi puolustaa.
Stalin kuitenkin vaati, että Königsberg oli liitettävä Neuvostoliiton alueisiin, jotta maan sotalaivasto saisi sieltä jäätymättömän sataman. Sen sijaan Puola saisi korvauksena Stettinin. Puolan maanpaossa olleella sotaa edeltävällä hallituksella ei ollut asiasta paljon sanottavaa, mutta se vaati, että Puolan historiallinen kaupunki Lwów (nykyinen L’viv) jäisi Puolalle. Siihen Stalin ei myöntynyt, mutta tarjosi vastineeksi Breslauta (Wrocław). Monet Lwów’in silloisista asukkaista muuttivat myöhemmin Gdańskiin.
Puolaan liitetyt alueet

Puolaan liitetyt alueet käsittivät melkein koko Sleesian, yli puolet Pommerista, itäisimmän osa Brandenburgista, pienen osa Saksia, Danzigin ja eteläosan Itä-Preussia eli Masurian ja Warmian. Suurin osa näistä alueista oli kuulunut Saksan suurimpaan osavaltioon, Preussiin, pieni alue Neissen yläjuoksun varrella kuitenkin Saksiin.
Alueelta karkotettiin tai sinne estettiin palaamasta noin 14 miljoonaa asukasta, mikä on maailmanhistorian suurimpia etnisiä puhdistuksia. Potsdamin konferenssissa päätettiin, että karkotusten olisi tullut tapahtua "järjestyneesti ja humaanisti". Näin ei kuitenkaan tapahtunut, vaan saksalaisten asukkaiden karkottamiseksi käytettiin julmia väkivaltakeinoja.
Puolalainen propaganda alkoi nimittää maahan liitettyjä alueita palautetuiksi alueiksi. Tämä perustui siihen, että keskiajalla ne olivat kuuluneet puolalaisen Piastin dynastian hallintaan. Suurin osa niistä oli kuitenkin liitetty Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan ja Preussiin jo vuosisatoja ennen 1700-luvulla tapahtuneita Puolan jakoja. Nimitys tuli käyttöön välittömästi toisen maailmansodan jälkeen. Tuolloin uskottiin, että lopullinen rauhansopimus solmittaisiin piankin ja että uusi raja jäisi pysyväksi.
Uusi järjestely oli myös Stalinin intressien mukainen, koska se teki Neuvostoliitolle mahdolliseksi toimia Puolan länsirajan pääasiallisena takaajana.
Palautetut alueet käsittävät pääosan nykyisistä Warmia-Masurian, Pommerin, Länsi-Pommerin, Lubuszin, Ala-Sleesian ja Opolen voivodikunnista.
Alueiden sodanjälkeisen väestön alkuperä

Puolassa joulukuussa 1950 toimeenpannussa väestönlaskennassa kerättiin tilastotietoja siitä, missä Puolaan liitettyjen alueiden asukkaat olivat asuneet ennen sotaa, elokuussa 1939. (Syyskuussa 1939 tai myöhemmin syntyneet tilastoitiin sen mukaan, missä heidän äitinsä oli tuolloin asunut). Tällöin todettiin esimerkiksi, että monilla alueilla, jotka ennen sotaa olivat kuuluneet Saksaan mutta sijaitsivat lähellä rajaa, suuri osa väestöstä oli tullut Puolaan jo silloin kuuluneilta naapurialueilta. Esimerkiksi entisen Puolan käytävän alueelta kotoisin olleita kasubeja asui runsaasti läheisillä ennen Saksaan kuuluneilla Pommerin alueilla. Puolaan jo ennen sotaa Poznańin alueen entisiä asukkaita taas asui runsaasti Brandenburgiin kuuluneen Neumarkin alueella ja Suwałkin seudulta tulleita läheisessä Masuriassa.  Puolasta Neuvostoliittoon liitetyiltä, nykyisin Valko-Venäjään ja Ukrainaan kuuluneilta itäisiltä alueilta karkoitettuja puolalaisia asui runsaasti kaikkialla Puolaan liitetyillä entisillä saksalaisalueilla, mutta myös Keski-Puolassa.
| Alue (vuoden 1939 rajojen mukaan): | Ylä-Sleesia | Ala-Sleesia | Itä-Brandenburg | Länsi-Pommeri | Danzigin vapaakaupunki | Itä-Preussin eteläosa | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alueella ennestään asuneet (1939 Saksan tai Danzigin kansalaisia) | 789,716 | 120,885 | 14,809 | 70,209 | 35,311 | 134,702 | 1,165,632 |
| Puolalaiset pakolaiset (1944–1946) Neuvostoliittoon liitetyltä Kresyn alueelta | 232,785 | 696,739 | 187,298 | 250,091 | 55,599 | 172,480 | 1,594,992 |
| Muut ulkomaat kuin Neuvostoliitto, puolalaisia | 24,772 | 91,395 | 10,943 | 18,607 | 2,213 | 5,734 | 153,664 |
| Varsova | 11,333 | 61,862 | 8,600 | 37,285 | 19,322 | 22,418 | 160,820 |
| Varsovan voivodikunta (Masovia) | 7,019 | 69,120 | 16,926 | 73,936 | 22,574 | 158,953 | 348,528 |
| Białystokin voivodikunta ja Suwałkin alue | 2,229 | 23,515 | 3,772 | 16,081 | 7,638 | 102,634 | 155,869 |
| Pommerin voivodikunta (Puolaan ennen sotaa kuulunut osa Pommeria) | 5,444 | 54,564 | 19,191 | 145,854 | 72,847 | 83,921 | 381,821 |
| Poznańin voivodikunta | 8,936 | 172,163 | 88,427 | 81,215 | 10,371 | 7,371 | 368,483 |
| Katowicen seutu (itäinen Ylä-Sleesia) | 91,011 | 66,362 | 4,725 | 11,869 | 2,982 | 2,536 | 179,485 |
| Łódźin kaupunki | 1,250 | 16,483 | 2,377 | 8,344 | 2,850 | 1,666 | 32,970 |
| Łódźin voivodikunta | 13,046 | 96,185 | 22,954 | 76,128 | 7,465 | 6,919 | 222,697 |
| Kielcen voivodikunta | 16,707 | 141,748 | 14,203 | 78,340 | 16,252 | 20,878 | 288,128 |
| Lublinin voivodikunta | 7,600 | 70,622 | 19,250 | 81,167 | 19,002 | 60,313 | 257,954 |
| Krakovan voivodikunta | 60,987 | 156,920 | 12,587 | 18,237 | 5,278 | 5,515 | 259,524 |
| Ala-Karpatian voivodikunta (Rzeszówin seutu) | 23,577 | 110,188 | 13,147 | 57,965 | 6,200 | 47,626 | 258,703 |
| asuinpaikka 1939 tuntematon | 36,834 | 26,586 | 5,720 | 17,891 | 6,559 | 13,629 | 107,219 |
| Koko väestö joulukuussa 1950 | 1,333,246 | 1,975,337 | 444,929 | 1,043,219 | 292,463 | 847,295 | 5,936,489 |
Palautettujen alueiden osuus kommunistien valtaannousussa

Puolan kommunistihallitus, jota ei noussut valtaan demokraattisten vaalien tuloksena, pyrki oikeuttamaan valtansa saksalaisvastaisen propagandan avulla. Uhkakuvaa Saksan revansismista pidettiin jatkuvasti yllä, ja kommunistien katsottiin olevan ainoita, jotka pystyivät takaamaan "palautettujen alueiden" pysymisen Puolan hallinnassa. Gomułka vakuutti:
»Läntiset alueet ovat yksi syistä, joiden vuoksi hallituksella on kansan tuki. Tämä neutraloi useita aineksia ja pitää kansan koossa. Läntinen laajentuminen ja maatalouden uudistus tulee yhdistämään kansakunnan ja valtion.»
Hallitus pyrki saamaan kansan suosion jakamalla kansalaisille "omistajatonta omaisuutta".
Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitto liitti alueisiinsa Curzonin linjan itäpuolella olevat entiset Puolan alueet ja rohkaisi tai pakotti näiden alueiden etnisiä vähemmistöjä, myös puolalaisia, muuttamaan länteen. Neuvostoliiton viranomaiset kiinnittivät yleisille paikoille julisteita, joissa saattoi lukea esimerkiksi:
»Läntiset alueet. Eldorado. Verisissä taisteluissa puolalainen sotilas on vapauttanut ikivanhoja puolalaisia alueita. Puolalaiset alueet Puolalle. 5000 kuorma-autoa käytettävissä uudisasukkaiden kuljettamiseksi länteen.

»
Suomen Teollisuussijoitus

| Suomen Teollisuussijoitus |
| --- | --- |

Perustettu:  1995
Toimitusjohtaja:  Pia Santavirta
Puheenjohtaja:  Andreas Tallberg
Kotipaikka:  Porkkalankatu 1 Helsinki, Suomi
Toimiala:  Muualla luokittelemattomat rahoituspalvelut
Liikevoitto:  -1,7 milj. € (2023)
Henkilöstö:  51
Omistaja:  Suomen valtio (TEM)
Kotisivu:  tesi.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Teollisuussijoitus Oy (Tesi) on Suomen valtion kokonaan omistama pääomasijoitusyhtiö, joka sijoittaa suoraan suomalaisiin startup- ja kasvuyrityksiin sekä niiden kasvua rahoittaviin pääomasijoitusrahastoihin. Tesi sijoittaa yhdessä yksityisten sijoittajien kanssa, vähemmistösijoittajana, markkinaehtoisesti ja samoilla ehdoilla. Tesi kehittää suomalaista pääomasijoitusmarkkinaa:
sijoitustoiminnallaan
tuottamalla ja jakamalla markkinatietoa
edistämällä kestävyyttä yrityksissä ja pääomasijoitusalalla
tuomalla pääomasijoitusalan kotimaisia ja kansainvälisiä toimijoita yhteen.
Tesillä on talouden kasvuun ja uudistumiseen sekä investointien edistämiseen keskittyvä teollisuuspoliittinen tehtävä.
Tesi hallinnoi lisäksi ulkopuolisia pääomia erityismandaatein. Tällaisiin mandaatteihin lukeutuvat muun muassa Euroopan investointipankin kanssa luodut yhteisrahoitusohjelmat sekä suomalaisten institutionaalisten sijoittajien kanssa luodut viisi Kasvurahastojen rahastoa (KRR I–V).
Vuoden 2023 lopussa Tesi oli suoraan tai välillisesti rahastosijoitustensa kautta vähemmistöomistajana lähes 560 suomalaisessa yrityksessä. Vuonna 2023 näiden yritysten vuosittainen liikevaihto oli noin 12 miljardia euroa, ja ne työllistivät suoraan noin 70 000 henkilöä tuottaen verokertymää noin 1,4 miljardia euroa.
Historia

Suomen Teollisuussijoitus, nykyiseltä brändinimeltään Tesi, on perustettu vuonna 1995.
Yhtiön toimintaa on aina ohjannut laki ja asetus Suomen Teollisuussijoitus Oy -nimisestä valtionyhtiöstä. Työ- ja elinkeinoministeriö vastaa yhtiön omistajaohjauksesta.
Tesin historian aikana toimitusjohtajina ovat toimineet:
1995–2014 Juha Marjosola
2014–2017 Martin Backman
2017–2022 Jan Sasse
2023–nykyhetki Pia Santavirta
Tesin hallituksen puheenjohtajia ovat vastaavasti olleet:
1996–1998 Harri Pynnä, teollisuusneuvos
1999–2003 Markku Tapio
2004–2006 Heikki Aurasmaa
2005–2011 Heikki Vesa, teollisuusneuvos
2012 Harri Kerminen, vuorineuvos
2012–2014 Jukka Alho
2014 Sakari Tamminen, vuorineuvos
2015–2018 Esa Lager
2019–2021 Kimmo Jyllilä
2022–2024 Jacob af Forselles
2024–nykyhetki Andreas Tallberg
Aiheesta muualla

Tesin kotisivut
| n k  Suomen valtio-omisteiset yhtiöt |
| --- | --- |
Erityistehtävät:  A-Kruunu  Alko  Business Finland  Cinia (77,5 %)  CSC – Tieteen tietotekniikan keskus (70,0 %)  DigiFinland (33,46 %)  FinnHEMS  Finnpilot Pilotage  Finnvera  FVR – Suomen rokotetutkimus (51,0 %)  Gasonia  Governia  Hansel (65,0 %)  HAUS kehittämiskeskus  Hevosopisto (25,0 %)  Ilmastorahasto  Itärata (51,0 %)  Kuntarahoitus (16,0 %)  Liikenteenohjausyhtiö Fintraffic  Länsirata (51,0 %)  Maakuntien tilakeskus  Oppiva Invest  Solidium  STUK International  Suomen Erillisverkot  Suomen Ilmailuopisto (98 %)  Suomen Malmijalostus  Suomen Teollisuussijoitus  Suomi-rata (51,0 %)  Teknologian tutkimuskeskus VTT  Teollisen yhteistyön rahasto (96,04 %)  Työkanava  Veikkaus  Yleisradio 
Strateginen intressi:  Arctia  Boreal Kasvinjalostus (65,0 %)  Finavia  Fingrid (36,9 %)  Gasgrid Finland  Gasum  Leijona Catering  Motiva  Neova (50,1 %)  Patria (50,1 %)  Posti Group  Suomen Lauttaliikenne  Suomen Siemenperunakeskus (22,0 %)  Suomen Viljava  Tapio  VR-Yhtymä 
Sijoitusintressi:  Edita Group  Finnair (55,8 %)  Fortum (51,26 %)  Kemijoki (50,1 %)  Neste (44,22 %)  SSAB (6,3 %)  Suomen Rahapaja 
Solidium:  Anora Group (19,4 %)  Elisa (10,0 %)  Konecranes (11,1 %)  Metso (14,9 %)  Nokia (5,8 %)  Nokian Renkaat (10,10 %)  Outokumpu (15,5 %)  Sampo (6,6 %)  Stora Enso (10,7 %)  Tieto-Evry (10,9 %)  Valmet (10,1 %) 
Päivitetty: 29. tammikuuta 2024
Herra, kädelläsi

| Herra, kädelläsi |
| --- | --- |
säveltäjä:  Pekka Simojoki
sanoittaja:  Anna-Mari Kaskinen
virsikirjan numero:  517
virsikirjaan:  1986
Herra, kädelläsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 517. Sanat virteen on kirjoittanut Anna-Mari Kaskinen ja sävelen Pekka Simojoki. Virsi syntyi kun työpari huomasi sattumalta valmiiksi tehtyjen tekstin ja sävelmän sopivan hyvin yhteen. Virsi on suosittu niin kaste- ja konfirmaatiotilaisuuksissa kuin häissä ja hautajaisissakin.
Aiheesta muualla

Herra, kädelläsi – Virsikirja.fi
Herra, kädelläsi – MusicBrainz-tietokanta (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  MusicBrainz work
San Fernando (kunta Espanjassa)

| San Fernando |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 San Fernando
 Koordinaatit: 36°28′0″N, 6°12′0″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Andalusia
Maakunta:  Cádiz
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,66 km²
Väkiluku (2024):  93 645
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Fernando on kunta Andalusian itsehallintoalueella Etelä-Espanjassa. San Fernandon asukasluku on 93 645 vuonna 2024.
Kuvia

Panteón de Marinos Ilustres
Jardín Botánico de San Fernando
Iglesia Mayor de San Pedro y San Pablo
Rautatieasema San Fernando–Bahía Sur
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Fernando (kunta Espanjassa) Wikimedia Commonsissa
Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia

| Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia |
| --- | --- |
 Kreivi Carolus Örn (Konrad Tallroth), Carl Örn (Eugen Kopkin), palvelijatar Mary (Greti Grey) ja kreivitär Hedvig Örn (Ida Brander).
Ohjaaja:  Konrad Tallroth
Käsikirjoittaja:  Konrad Tallroth
Tuottaja:  Erkki Karu
Kuvaaja:  Kurt Jäger
Leikkaaja:  Kurt Jäger
Lavastaja:  Carl Fager
Pääosat:  Ida Brander Konrad Tallroth Eugen Kopkin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  12. marraskuuta 1922
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia on vuonna 1922 valmistunut Konrad Tallrothin ohjaama suomalainen mykkäelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 12. marraskuuta 1922 Kino-Palatsissa Helsingissä.
Elokuva edustaa Suomessa harvinaista salonkielokuvaa. Se herätti kahdenlaista paheksuntaa. Ensinnäkin kameroiden vientiä hautausmaalle pidettiin vainajien rauhan häpäisemisenä, ja uhkana oli jopa oikeusjuttu. Toiseksi elokuvan sukurutsa-aihetta paheksuttiin.
Elokuva kuului Yleisradion vuonna 2009 käynnistämään Mykkä valo -hankkeeseen. Yleisradio tilasi viideltä suomalaiselta säveltäjältä uuden musiikin RSO:lle hankkeeseen kuuluviin viiteen suomalaiseen mykkäelokuvaan. Yleisradio ja Kansallinen audiovisuaalinen arkisto (KAVA) olivat yhteistyössä restauroineet elokuvan, ja se esitettiin hankkeessa pitkänä versiona, jollaisena sitä ei ollut aiemmin nähty. Sarjaan kuuluivat lisäksi elokuvat Ollin oppivuodet (1920) ja Noidan kirot (1927) sekä Kurt Jägerin ohjaama Elämän maantiellä (1927) sekä Axel Slangusin ja Wilho Ilmarin Tukkijoella. Mykkä valo -esityssarjan yhteydessä elokuvaan on säveltänyt musiikin Lotta Wennäkoski.
Arviot

Kriitikoiden aikalaisarviot olivat lähes järjestään myönteisiä. Ainoastaan suomalaiskansallisuuden puute on saanut ristiriitaisesti paitsi kehua myös moitetta.
Myöhemmin myönteinen linja jatkuu: televisioesityksen yhteydessä on todettu, että Tallroth on saanut kuviin lähes taianomaista voimaa. Lotta Wennäkoski on säveltänyt elokuvaan uuden musiikin, ja eräs arvio siitä on, että se on vakuuttavaa mutta irrallaan elokuvan tapahtumista ja tunnelmista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ida Brander  | … |  kreivitär Hedvig Örn   |
|  Konrad Tallroth  | … |  kreivi Carolus Örn   |
|  Eugen Kopkin  | … |  Carl Örn, Hedvig ja Carolus Örnin poika   |
|  Eero Leväluoma  | … |  Kristian, kreivin palvelija   |
|  John Precht  | … |  luutnantti Henrik Loeven   |
|  Sara Järnefelt  | … |  Margaretha von Wildheim, Maryn tytär   |
|  Alex Biaudet  | … |  Carl-Johan Örn, Carlin poika   |
|  Valentine Panjutin  | … |  Harriet Örn, Carlin vaimo   |
|  Beat-Sofi Granqvist  | … |  Adèle von Wildheim   |
|  Greti Grey  | … |  Mary, kreivi Örnin palvelijatar   |
|  Edith Lamroth  | … |  kaikki järjestävä ”täti”   |
Aiheesta muualla

Kuvia Kavan arkistosta. Tunnistatko esittäjiä ja paikkoja?
Arvostelu Mykkäelokuvasivustolla
Amor omnia, yle.fi (pdf)
Rakkauden kaikkivalta. Uusi suomal. Konrad Tallrothin johtama filmi, Suomen Kuvalehti, 18.11.1922, nro 46, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Boxholmin kunta

| Boxholmin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Keskustaajama:  Boxholm
Kuntakoodi:  0560
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  525,74 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  5 441
 – Väestötiheys:  10,3 as./km²
 
 www.boxholm.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Boxholmin ruukki.
Boxholmin rautatieasema.
Boxholmin kirkko.
Boxholmin työväentalo.
Malexanderin kirkko.
Stensjön-järvi.
Boxholmin kunta (ruots. Boxholms kommun) on Itä-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Itä-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Boxholm.
Kunnan maapinta-ala on 525,74 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 5 441 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 34,47 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 6,5 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1862 kunnallislakien jälkeen Boxholmin alueelle muodostettiin viisi maalaiskuntaa. Jo vuonna 1880 osia Torpasta ja Ekebystä erotettiin uudeksi Blåvikin maalaiskunnaksi. Vuonna 1904 Ekebyn ja Åsbon kuntien alueelle perustettiin Boxholmin taajaväkinen yhdyskunta. Sen Åsbohon kuulunut osa siirrettiin vuonna 1926 Ekebyhyn. Vuonna 1947 koko Ekebyn kunta muutettiin Boxholmin kauppalaksi, jolloin taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin kaksi "suurkuntaa":
Södra Göstring (Blåvik, Malexander, Åsbo)
Folkunga (Rinna ja muita kuntia)
Boxholmin kauppalaan uudistus ei vaikuttanut. Södra Göstring sai nimensä siitä, että se sijaitsi historiallisen Göstringin kihlakunnan eteläosassa. Nykyinen kunta muodostettiin yhdistämällä kauppalaan Södra Göstring sekä Rinnan seurakunta jaetusta Folkungan kunnasta. Muut Folkungan osat liitettiin Vadstenan ja Mjölbyn kuntiin.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Boxholmin kauppalan vaakuna. Myös Folkungan maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Folkungan maalaiskunta
Väestönkehitys

| Boxholmin kunnan väestönkehitys 1950–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 7 214 | 7 214 |
| 1955 | 1955 |    | 6 809 | 6 809 |
| 1960 | 1960 |    | 6 416 | 6 416 |
| 1965 | 1965 |    | 6 523 | 6 523 |
| 1970 | 1970 |    | 6 387 | 6 387 |
| 1975 | 1975 |    | 5 899 | 5 899 |
| 1980 | 1980 |    | 5 794 | 5 794 |
| 1985 | 1985 |    | 5 629 | 5 629 |
| 1990 | 1990 |    | 5 675 | 5 675 |
| 1995 | 1995 |    | 5 642 | 5 642 |
| 2000 | 2000 |    | 5 334 | 5 334 |
| 2005 | 2005 |    | 5 242 | 5 242 |
| 2010 | 2010 |    | 5 221 | 5 221 |
| 2015 | 2015 |    | 5 328 | 5 328 |
| 2020 | 2020 |    | 5 441 | 5 441 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 392 | 7,4 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 79 | 1,5 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 205 | 3,8 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 4 652 | 87,3 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 48 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,9 prosenttia kunnan väestöstä. Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,3 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 50 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 179 238 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 64 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,2 %
18–64-vuotiaat: 58,1 %
65 vuotta täyttäneet: 22,7 %