Minolainen kulttuuri
Historia > Kulttuurin syntyvaiheet

Kreetan saari on varmuudella asutettu viimeistään neoliittisen kauden alussa vuosien 7000–6000 eaa. välisenä aikana, jolloin Knossoksen asutus syntyi. Varhaiset asukkaat olivat mahdollisesti eteläisestä Anatoliasta tulleita Sésklon kulttuurin edustajia, jotka toivat muun muassa maanviljelyn Balkanille. Noin 6500 eaa. Kreetan maanviljelijäasutus keskittyi Messarán tasangolle eteläiselle Kreetalle. Näihin aikoihin oli alettu rakentaa suuria puulaivoja, joilla voitiin tehdä pitkiä merimatkoja. Myöhemmin uusia, joskus pelasgeiksi sanottuja minolaisia saapui saarelle noin vuosien 5500/4500–4000 eaa. välisenä aikana. Kreeta eli vielä jokseenkin erakoituneena uusista kulttuurivirtauksista vielä varhaisella pronssikaudella, sillä avomerenkulku ei ollut vielä niin kehittynyttä, että säännölliset yhteydet saaren ja varhaisempien kulttuurikeskusten välillä olisivat olleet mahdollisia. 6000-luvulta eaa. alkaen Kreetalla oli jo kuitenkin vallinnut menestyviä paikallisia kulttuureja, joista on jäljellä asutuskerrostumia erityisesti Knossoksessa.
Faistoksen asutus Messarán tasangolla syntyi noin 4000 eaa. Tämän jälkeen keskukset kasvoivat parin vuosituhannen aikana vähitellen suuriksi kaupungeiksi. Noin 3900–3700 eaa. esiminolaiset pelasgit alkoivat purjehtia pitkin Välimerta etsien louhittavia metalleja ja muita mineraaleja. Laivoja oli nyt helpompi rakentaa, kun noin 4000 eaa. Kreetalla käyttöön otetusta arsenikkikuparista tehdyillä sahoilla saatettiin sahata nopeasti lankkuja. Toisaalta arsenikkikupari aiheutti myös myrkytyksiä. Kultaa, hopeaa ja kuparia löytyi lopulta Iberian niemimaalta, minne syntyi noin 3200 eaa. kukoistava Los Millaresin kulttuuri.
Kolmannen vuosituhannen lopulla merenkulku vilkastui voimakkaasti uuden laivatyypin myötä niin, että yhteydet Aigeianmeren ympäristön sekä Syyrian ja Egyptin välillä tulivat säännöllisiksi. Näiden yhteyksien ansiosta Kreetan merkitys Välimeren piirissä kasvoi räjähdysmäisesti. Kreeta oli riittävän suuri saari pystyäkseen ylläpitämään huomattavaa asujaimistoa ja tuottamaan kauppatavaraa vietiinkin. Lisäksi se sijaitsi strategisesti edullisella paikalla Egyptin, Syyrian, Manner-Kreikan ja Vähän-Aasian välisten kauppareittien risteyskohdassa. Saari oli vielä pronssikaudella erittäin metsäinen, ja puutavara olikin eräs sen tärkeimmistä vientiartikkeleista. Muita tärkeitä tuotteita olivat viini, oliiviöljy, sekä villa ja siitä tehdyt kankaat. Myös pronssin tuotanto oli tärkeä, vaikka siihen tarvittava kupari olikin tuotava Kyprokselta ja tina joko Iberian niemimaalta, Keski-Euroopasta tai Iranista. Kreetan laivasto oli aikanaan maailmankuulu. Todennäköisesti kreetalaiset tunsivat olevansa laivastonsa ansiosta saarellaan niin turvassa, ettei heidän suuria ja rikkaasti sisustettuja palatsejaan ollut millään tavalla linnoitettu.
Noin vuonna 3100/3000 eaa. Kreetalle saapui muuttajia Vähästä-Aasiasta. Nämä perustivat saarelle varhaisminolaisen kulttuurin. Varhaisminolaiseksi kaudeksi (EM) luetaan noin vuodet 3100–2100 eaa. Palatsikausissa aika oli esipalatsikautta, koska silloin minolaiset eivät vielä rakentaneet palatseja. Esimerkiksi tuon ajan Mýrtos Pýrgoksen asutuksen talot olivat epäjärjestyksessä mutta lähekkäin. Myös melko tiiviisti ja säännöllisesti rakennetun Vasilikín löydöt ovat tältä ajalta, samoin Foúrnou Koryfí. Ruumiit haudattiin itä-länsisuuntaisiin taloihin. Samoihin aikoihin varhaisminolaisen kulttuurin kanssa Egeanmeren saarilla kukoisti varhaiskykladinen kulttuuri. Pronssia alettiin käyttää Kreetalla noin 2800–2700 eaa. Näihin aikoihin Knossos alkoi olla muita keskuksia suurempi, muttei liene varsinaisesti hallinnut koko saarta.lähde?