stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Libanonin sota 2006
Tapahtumat elokuussa 2006 > 20. elokuuta

Israel ilmoitti, ettei se halua rauhanturvaajiksi maita, joilla ei ole diplomaattisia suhteita Israelin kanssa. Tällaisia halukkaita rauhanturvaajia Libanoniin ovat muun muassa Indonesia ja Malesia sekä Bangladesh. Israelin pääministeri Ehud Olmert soitti Italian pääministeri Romano Prodille ehdottaen Italiaa Libanonin rauhanturvaoperaation johtovaltioksi. Italia oli aikaisemmin kaavaillut lähettävänsä jopa 3 000 rauhanturvaajaa. 2 500 rauhanturvaajasta puhunut Ranska ilmoitti lähettävänsä 400 rauhanturvaajaa, joista 49 pioneeria oli jo saapunut. Israelin päähuolena oli Syyrian vastainen raja ja Hizbollahin mahdollisesti sitä kautta saama Iranin järjestämäksi uskottu aseapu.lähde?
Tapahtumat elokuussa 2006 > 21. elokuuta

Yhdistyneiden kansakuntien suunnitelman mukaan 2. syyskuuta 2006 pitäisi olla lähetetty Libanoniin 3 500 sotilasta, mihin sisältyisi kolme jalkaväkipataljoonaa, kevyt tiedustelupataljoona, yksi rakentava pioneeripataljoona sekä sotilaspoliiseja. 5. lokakuuta mennessä tulisi Libanoniin olla lähetettynä lisäksi kolme moottoroitua jalkaväkipataljoonaa, kaksi kevyttä tiedustelupataljoonaa sekä lisää pioneereja ja sotilaspoliiseja. 4. marraskuuta lisäksi loput joukoista.lähde?
Tapahtumat elokuussa 2006 > 22. elokuuta

Italian ulkoasiainministeri Massimo D'Alema pyysi Suomea kutsumaan koolle perjantaiksi 25. elokuuta EU-kokouksen, jossa päätettäisiin Libanonin rauhanturvaamisesta. Italia lupautui edellisenä päivänä lähettämään 2 000–3 000 rauhanturvaajaa Libanoniin ja pyrkivänsä samalla johtovaltioksi. Aikaisemmin Ranska oli luvannut 2 500 rauhanturvaajaa, mutta olikin lähettämässä 200 Unifil-turvaajan lisäksi vain 200 rauhanturvaajaa, joista 49 pioneeria oli saapunut.lähde?
Tapahtumat elokuussa 2006 > 27. elokuuta

Hassan Nasrallah ilmoitti Libanonin televisiossa katuvansa kahden israelilaissotilaan sieppaamista todeten, että ei olisi ryhtynyt siihen, mikäli olisi tiennyt siitä seuraavan kuukauden mittaisen sodankäynnin.
Tapahtumat elokuussa 2006 > 28. elokuuta

Kofi Annan kehotti Hizbollahia vapauttamaan panttivangit ja Israelia lopettamaan Libanonin saarron.lähde?
Mediaskandaalit

Joitakin journalisteja syytettiin tapahtumien tahallisesta vääristelystä Hizbollahin hyväksi valokuvia muokkaamalla ja kirjoittamalla harhaanjohtavia kuvatekstejä. Reuters poisti yli 900 Adnan Hajj'n ottamaa valokuvaa hänen myönnettyään muokanneensa digitaalisesti joitakin valokuvia.
23. heinäkuuta Kansainvälinen Punainen risti totesi lehdistötiedotteessaan Israelin ampuneen ohjuksilla kahta sen ambulanssia, jotka olivat selvästi merkittyjä. Kiista alkoi, kun nimimerkillä Zombie esiintyvä henkilö väitti verkkosivuillaan vaurioiden olleen aivan liian vähäisiä ollakseen ohjuksen tai raketin tekemiä. Australian ulkoministeri Alexander Downer totesi kuultuaan tästä, että ambulanssin vahingoista otettujen kuvien lähemmän tarkastelun jälkeen on selvää, että kyseessä on väärennös. 30. elokuuta Punainen risti ilmoitti, että väärennöksestä ei ole todisteita.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Libanonin sota 2006 Wikimedia Commonsissa
Arabien–Israelin konflikti
| n k Israelin historia |
| --- | --- | --- |
| Israelin maa |  Israelin esihistoria  Israelin ja Juudan historia  Juutalaiset  Sionismi  Alija  Tel Aviv (1917)  Viisi sopimusta: McMahon–Husain-sopimus (1915–16)  Sykes–Picot-sopimus (1916)  Balfourin julistus (1917)  Weizman–Feisalin sopimus (1919)  Feisal–Frankfurter-sopimus (1919)  Palestiinan brittiläinen mandaatti  Transjordania (1921)  Valkoinen paperi (1939)  Kuolleenmeren kääröt  |  |
| Itsenäinen Israel |  YK:n jakosuunnitelma  Israelin itsenäisyysjulistus  Juutalainen pakolaisuus arabimaista  Arabien–Israelin konflikti Israelin–Palestiinan konflikti  Israelin itsenäisyyssota (1948–49)  Suezin kriisi (1956)  Fatah ja Palestiinan vapautusjärjestö  Kuuden päivän sota (1967)  Jom kippur -sota (1973)  Camp Davidin rauha (1978)  Operaatio rauha Galileaan (1982)  Sabra ja Shatila  Ensimmäinen intifada  Oslon rauhanprosessi (1993–2000)  Israelin ja Jordanian rauhansopimus (1994)  Toinen intifada  Tiekartta (2003)  Libanonin sota 2006  Dimonan ja Nahal Sorekin tutkimuslaitokset  Mossad  Kibbutsit ja Mošavit  Operaatio Mooses  Mordechai Vanunu  Juutalaisten pakolaisuus Venäjältä (1989)  Jitzhak Rabinin salamurha (1995)  |  |
| Nyky-Israel |  Juutalaissiirtokunnat  Länsiranta Juudean ja Samarian hallintoalue  Gazan kaista  Jerusalem Länsi-Jerusalem  Itä-Jerusalem  Golanin kukkulat  |  |
Kartalla konfliktialue (punaisella) ja Israelin sulkualueet (vihreällä) 14. heinäkuuta 2006.
Raketti-iskujen kohteiksi joutuneita Israelin alueita (tilanne 24.7.)
Lohja

| Lohja Lojo |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  60°15′N, 024°04′E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Helsingin seutukunta
Kuntanumero:  427 (–1996), 444 (1997–)
Hallinnollinen keskus:  Lohjan keskustaajama
Perustettu:   
– kirkkopitäjäksi:  1323
– kunnaksi:  1867
– kauppalaksi:  1926
– kaupungiksi:  1969
Kuntaliitokset:  Lohjan kunta (1997) Sammatti (2009) Karjalohja (2013) Nummi-Pusula (2013)
Kokonaispinta-ala:  1 109,73 km² 106:nneksi suurin 2022 
– maa:  939,44 km²
– sisävesi:  170,29 km²
Väkiluku:  45 693 25:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  48,64 as./km² (31.12.2024)
– väestönkasvu:  0,07 % (2011)
– väestöennuste:  52 572 (2021)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,8 %
– 15–64-v.:  59,5 %
– yli 64-v.:  24,7 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  90,1 %
– ruotsinkielisiä:  3,5 %
– muut:  6,4 %
Kunnallisvero:  7,9 % 266:nneksi suurin 2025 
Lohjan kaupunginjohtaja:  Pasi Perämäki
Hallituksen puheenjohtaja:  Pekka Luoma
Lohjan kaupunginvaltuusto:  51 paikkaa
– puheenjohtaja:  Joona Räsänen
  2021–2025   • Kok.   • SDP   • PS   • Vihr.   • ML   • Kesk.   • Vas.   • KD   • RKP   • VL:   11 11 7 6 4 4 4 2 1 1
www.lohja.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lohja (ruots. Lojo) on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Kaupunki on virallisesti kaksikielinen, vaikkei se siihen olekaan kielisuhteiden perusteella velvollinen; sen asukkaista puhuu äidinkielenään ruotsia 3,5 %. Nykyiseen Lohjan kaupunkiin liitettyjä kuntia ovat Lohjan kunta (1997), Sammatti (2009), Karjalohja (2013) ja Nummi-Pusula (2013). Lohjan naapurikunnat ovat Inkoo, Karkkila, Raasepori, Salo, Siuntio, Somero, Tammela ja Vihti.
Lohja tunnetaan erityisesti puutarhoista ja omenatarhoista. Lohjan kaupunki on syntynyt Salpausselän jatkeen ja kunnan suurimman järven, Lohjanjärven, väliin. Lohjan maaperä on hyvin kalkkipitoista ja Lohjalla sijaitsee Tytyrin kaivos.
Lohjan slogan kuuluu: Lohja – Järvikaupunki, Lojo – insjöstaden.
Maantiede ja luonto

Kaupunkirakenne on Lohjanharjun suuntainen nauhataajama, joka alkaa moottoritie E18:lta ja jatkuu Hanko–Hyvinkää-tien suuntaisesti Virkkalaan saakka. Nauhataajaman osia idästä lukien ovat Muijala, Perttilä, Lempolan kauppapuisto, Ventelä, Asemaseutu, Keskilohja, Ojamo, Tynninharju ja Virkkala. Uudenmaan suurin järvi, Lohjanjärvi, on suurelta osin kunnan alueella. Hormajärvi sijaitsee kokonaisuudessaan Lohjalla. Suomen suurin luonnon muodostama luola, Torholan luola, sijaitsee Lohjalla. Kunnan alueella on yhteensä 141 järveä ja lampea.
Lohjan seudun luontoa pidetään ainutlaatuisen rikkaana. Jalot lehtipuut, pähkinäpensaat ja lehtokasvit viihtyvät alueen kalkkikallioilla.
Salpausselällä kasvillisuus on pääosin karua hiekkamaiden kuivaa mäntykangasta. Lohjanjärven seudun savikoilla kasvillisuus on rehevämpää, ja laajat kuusimetsät hallitsevat maisemaa. Kasvillisuutensa osalta Lohja sijaitsee pohjoisten boreaalisten havumetsien ja havumetsien ja lehtimetsien vaihettumisalueen, hemiboreaalisen vyöhykkeen rajaseudulla. Muuhun Etelä-Suomeen verrattuna alueella esiintyy erityisen paljon pähkinäpensasta ja sinivuokkoa. Oman leimansa kasvillisuuteen antaa myös kalkkipitoinen maaperä, jota on laaja esiintymä Lohjanjärven ympärillä. Kalkkivaikutus yhdistettynä järvien luomaan lauhaan mikroilmastoon, sekä lounainen sijainti, mahdollistavat Lohjan seudun runsaan lehtokasvillisuuden.
Lohjanjärven rannalla sijaitseva Karkalin luonnonsuojelualue on tunnettu laajoista pähkinäpensaslehdoistaan, toukokuisista valkovuokon ja keltavuokon muodostamista kukkameristään ja tammi-lehmusmetsistään. Eteläisen Suomen hienoimmat lehtoalueet saa aikaan kalkkipitoinen maa ja läheinen järvi, joiden ansiosta harvinaiset lehtokasvit viihtyvät. Paikkaan ihastui jo yli sata vuotta sitten arkkipiispa Gustaf Johansson.
Lohjanjärven rannoilla on myös muutama suojeltu Suomen oloissa ainutlaatuinen jalavalehto, joissa kasvaa runsaasti sekä kynäjalavaa että vuorijalavaa.
Lohjalla lienee myös Suomen tunnetuin luola, Torholan kalkkikiviluola. Se on Suomen suurin karstiluola, jollainen syntyy, kun hapan vesi liottaa kalkkikiven pois. Luola on 31 metriä pitkä ja alhaisimmillaan 9 metrin syvyydessä. Luolan alkuosa on helposti saavutettavissa, mutta viimeiseen kammioon, niin kutsuttuun Torholan kellariin joutuu ryömimään ahtaista koloista.
Karkalinniemen vieressä sijaitsee Karstun linnavuori, jolla arvellaan olleen yksi Suomen sadoista muinaislinnoista. Sen huipulta avautuvat komeat näköalat länteen Lohjanjärvelle. Paikalla on myös himmeä kalliomaalaus.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Lohjan suosituimpia nähtävyyksiä on 80 metrin syvyydessä sijaitseva Tytyrin kaivosmuseo, jossa järjestetään yleisökierroksia päivittäin. Myös valtioneuvos Johannes Virolaisen kotimuseo Vironperä on suosittu kohde. Matkailijoita kiinnostavat myös luontokohteet, kuten Karkalin luonnonpuisto. Vuonna 2010 Lohjalla vieraili noin 400 000 matkailijaa.
Kulttuurihistoriallisesti merkittävin nähtävyys on Lohjan Pyhän Laurin kirkko. 1400–1500-lukujen vaihteessa valmistuneen kirkon erityispiirre on hyvin säilyneet keskiaikaiset Al secco -tekniikalla tehdyt katto- ja seinämaalaukset. Sen lisäksi merkittäviä nähtävyyksiä ovat Lohjan museo ja Kässän talo Virkkalassa.
Perinteikkäässä Vivamon toimintakeskuksessa sijaitsee muun muassa Särkyneen sydämen kirkko sekä Kansan Raamattuseuran keskustoimisto.
Marraskuussa 2016 Lohja sai kansainvälistä näkyvyyttä uutisella, jonka mukaan kaupunkiin on tulossa Emojikatu ja Meemikatu.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupunginosat

Lohjan kaupungin viralliset kaupunginosat numerojärjestyksessä ovat: 1. Anttila, 2. Ahtsalmi, 3. Pitkäniemi, 4. Hiidensalmi, 5. Pappila (Lohja), 6. Moisio (Lohja), 7. Myllylampi, 8. Neitsytlinna, 9. Ojamo, 10. Ojamonkangas, 11. Keskilohja, 12. Metsola (Lohja), 13. Gunnarla, 14. Vienola (Lohja), 15. Gruotila, 16. Pappilankorpi, 17. Jönsböle, 18. Kyrkstad, 19. Virkkala, 20. Maksjoki, 21. Vappula, 22. Routio, 23. Lempola, 24. Ventelä, 25. Perttilä (Lohja), 26. Muijala, 27. Röylä (Lohja), 28. Paloniemi (Lohja), 29. Immula, 30. Kirkniemi, 31. Nummenkylä (Lohja), 32. Karnainen, 101. Sammatti, 102. Karjalohja, 103. Nummi (Lohja), 104. Pusula, 105. Saukkola
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kylät > Lohjan kylät

Ahtiala (ruots. Aktilaby), Askola, Hermala, Hietainen (roots. Hietais), Hiittinen (ruots. Hitis), Hongisto, Humppila, Immula, Iso-Teutari (ruots. Stortötar), Jalassaari, Jantoniemi, Kaijola, Karnainen (ruots. Karnais), Karstu, Kirkniemi (ruots. Gerknäs), Kirkonkylä (ruots. Kyrkstad), Kittilä (ruots. Kittfall), Koikkala, Kokkila, Koski (ruots. Koskis), Kouvola, Kukkumäki (ent. Luttula, ruots. Jönsböle) Kunnarla (ruots. Gunnars), Kutsila, Kuusia (ruots. Kusis), Kärri (ruots. Kärr), Laakspohja (ruots. Laxpojo), Lehmijärvi, Lindkulla, Lieviö (ruots. Skräddarskog), Lohjankylä (Lohjannummi), Lylyinen (ruots. Lylyis), Maarpakka/Näätälä (ruots. Mårbacka), Maikkala, Maksjoki, Marttila, Moisio, Muijala, Mustlahti (rusts. Mustlax), Mynterlä (ruots. Mynderlä), Mäntynummi (ruots. Tallbacka), Nummenkylä, Ojamo, Osuniemi (ruots. Orsnäs), Outamo, Paavola, Paksalo, Paloniemi (ruots. Fagernäs), Pappila (ruots. Prästgården), Pauni (ruots. Paunis), Pietilä (ruots. Pietnäs), Piispala (ruots. Biskospnäs), Pulli, Routio (ruots. Routiobacka), Röylä, Seppälä, Skraatila (ruots. Skräddarla), Suittila, Talpela, Torhola, Vaanila (ruots. Wanberg), Valla (ruots. Valby), Vanhakylä (ruots. Gammelby), Vappula (ruots. Vabby), Varola, Vasarla, Veijola (ruots. Vejby), Ventelä (Vendelä), Virkkala (ruots. Virkby), Vohloinen (ruots. Vols). Vähä-Teutari (ruots. Lilltötar).
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kylät > Karjalohjan kylät

Ahtiala, Härjänvatsa, Ilmoniemi, Immola, Karjalohja (ruots. Karislojo), Karkali, Kärkelä, Kattelus, Kourjoki, Kuusia, Pitkälahti (ruots. Långvik), Lönnhammar, Lohjantaipale, Maila, Makkarjoki, Murto, Mustlahti, Nummijärvi, Pappila, Pellonkylä (ruots. Voltarby), Pipola, Puujärvi, Pyöli (ruots. Böle), Saarenpää, Sakkola, Suurniemi (ruots. Stornäs), Särkjärvi (ruots. Malmby), Tallaa (ruots. Tallnäs), Tammisto
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kylät > Nummen kylät

Haarla, Hakula, Heijala, Heimola, Huhti, Hyrsylä, Hyvelä, Immola, Jakova, Järvenpää, Jättölä, Korkianoja (ruots. Högfors), Kovela, Leppäkorpi, Luttula, Maikkala, Mäntsälä, Maskila, Mettula, Miemola, Millola, Mommola, Niemi, Näkkilä, Nummi (ruots. Nummis), Oinola, Oittila, Pakkala, Pälölä, Raatti, Remala, Rettlahti (ruots. Rättlax), Röhkölä, Salo, Saukkola, Sierla, Sitarla, Säräjärvi, Tavola, Varttila, Vivola, Yli-Immola
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kylät > Pusulan kylät

Ahonpää, Hattula, Hauhula, Herrala, Hirvijoki, Hyönölä, Hyrkkölä, Ikkala, Karisjärvi, Kärkölä, Kaukela, Koisjärvi, Mäkkylä, Marttila, Pusula, Radus, Seppälä, Suomela, Uusikylä (ruots. Nyby), Viiala, Vörlö
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kylät > Sammatin kylät

Haarjärvi, Kaukola, Kiikala, Leikkilä, Lohilampi, Luskala, Myllykylä, Niemenkylä, Sammatti
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kartanoita

Lohjan huomattavimpia kartanoita ja suurtiloja ovat: Hiiden kartano, Kirkniemi, Kyrkstadin kartano, Laakspohjan kartano, Ojamon kartano, Paloniemen kartano, Vaanilan kartano ja Vohloisten kartano.
Historia

Lohjan vanhimmat asutuslöydöt ovat kahdeksantuhannen vuoden takaa. Lohjalle on myöhemmin muuttanut väkeä Hämeestä ja Varsinais-Suomesta. Paikannimistön perusteella alueella on sijainnut etenkin Varsinais-Suomesta, erityisesti Halikosta, peräisin ollutta asutusta. Hiitin eli Hiidenkylän mailla asutusta on ollut 400–700-luvuilla ja Lohjan suurpitäjään kuuluneen Nummen Hyrsylästä on löydetty kansainvaellusajan keihäänkärkiä. Lohjalla on kaksi rautakautista muinaislinnaa, Pöykärin Linnanmäki sekä Uusipöylin linnavuori.
1200-luvulta alkaen ruotsalaisten kolonisaatio ulottui muun Uudenmaan ohella myös Lohjalle. Lohja oli keskiajalla emäpitäjä, josta vanhin kirjallinen maininta on vuodelta 1323. Suur-Lohjaan kuuluivat nykyisen Lohjan kaupungin alueen lisäksi Vihti, Karkkila, Nummi-Pusula, Sammatti, Karjalohja ja Siuntion pohjoisosa. Alueelle perustettiin herraskartanoita – Kirkniemi, jonka historiasta on tietoja vuodesta 1417 alkaen ja Laakspohja.
Lohjan keskustassa sijaitseva Lohjan Pyhän Laurin kirkko on Suomen kolmanneksi suurin keskiaikainen harmaakivikirkko. Se on rakennettu 1400-luvun lopussa ja se tunnetaan runsaista seinämaalauksistaan.
Ojamolla avattiin 1500-luvun puolivälissä Suomen ensimmäinen kaivos. Sen malmia jalostamaan perustettiin Mustion ruukki.
Lohja tunnetaan omenoistaan. Omena saapui Lohjalle Siuntion kautta 1530-luvulla, kun Siuntion Suitian kartanon isäntä, Etelä-Suomen laamanni Erik Fleming tuotti Tallinnasta puutarhaansa omenapuuntaimia. Pian myös toiseen Siuntion mahtikartanoon – Sjundbyhyn – tuli omenapuita. Sjundbytä hallitsivat Tottit Henrik – ja hänen vaimonsa Sigrid Vaasa - Ruotsin kuninkaan tytär. Tottit hallitsivat myös silloisen Lohjan merkittävintä suurtilaa, Kirkniemen kartanoa, jonka lähiympäristö sopi omenankasvatukseen paremmin kuin Sjundby, joten omenaa istutettiin myös Kirkniemen kalkkipitoiseen ja multavaan maaperään. Kirkniemen kartanon esimerkkiä seurasivat ensin Lohjan muut suurkartanot, kuten Laakspohjan kartano, Iso-Pappilan kirkkoherra, varakkaat rusthollarit ja Lohjan rahvas.
Lohjalle perustettiin suomenkielisen maaseudun ensimmäinen koulu vuonna 1659. 1800-luvun puolivälin jälkeen Lohja kehittyi nopeasti. Pitäjässä oli kaksi taajamaa, teollisuusyhdyskunta Virkkala ja kirkon ympärille syntynyt palvelukeskus Lohjannummi. Lohjannummen ensimmäinen kauppa perustettiin vuonna 1861, apteekki vuonna 1862 ja postikonttori vuonna 1865. Vuonna 1865 Virkkalassa käynnistettiin ensimmäinen höyrysaha, samana vuonna kun pitäjään tuli lainakirjasto. Kunnallishallinnon Lohja sai vuonna 1867. Säästöpankki avattiin vuonna 1870. Vuodesta 1897 alkaen Lohjalla jalostettiin kalkkikiveä, vuonna 1906 Mustion ruukinpatruuna Hjalmar Linder rakennutti selluloosatehtaan ja vuonna 1907 Lohjalla avattiin lasitehdas. Länsi-Uudenmaan maaseudun ensimmäinen suomenkielinen oppikoulu alkoi toimia vuonna 1914. Kirkniemeen perustettiin 1960-luvun puolivälissä paperitehdas. Vuonna 1978 Lohjan maalaiskunta muutti nimensä Lohjan kunnaksi.
Historia > Kuntaliitokset

Sammatti päätti vuonna 2007 liittyä Lohjan kaupunkiin, ja liitos toteutui 1. tammikuuta 2009. Karjalohja puolestaan liittyi Lohjan kaupunkiin 1. tammikuuta 2013. Liitosneuvottelut oli aloitettu maaliskuussa 2008.
Siuntio ja Nummi-Pusula aloittivat liitosneuvottelut Lohjan kanssa tammikuussa 2011. Alustavasti mukana ollut Inkoo luopui hankkeesta. Myös Siuntiossa valtuuston enemmistö kääntyi keväällä 2012 vastustamaan kuntaliitosta, minkä johdosta Lohja ja Nummi-Pusula päättivät, että Lohjaan liittyy vain Nummi-Pusula ja aiemmin päätetysti Karjalohja. Liitokset toteutuivat vuoden 2013 alusta. Valtioneuvosto teki kuntaliitospäätöksen kesäkuussa 2012.
Historia > Lohjan kauppala ja kaupunki

Lohjannummesta tuli vuonna 1911 taajaväkinen yhdyskunta, viralliselta nimeltään Lohjannummi – Lojobacken. Vuonna 1926 Lohjankylä sekä Pappilan, Moision ja Ojamon yksinäistilat erotettiin Lohjan kunnasta Lohjan kauppalaksi. Samalla ympäröivän Lohjan kunnan nimeen liitettiin erotukseksi sana maalaiskunta. Siihen kuuluivat ne osat, jotka eivät tulleet osaksi uutta kauppalaa.
Vuonna 1953 Lohjan kauppalasta tuli yksikielinen suomenkielinen kunta. Kauppala sai kaupunkioikeudet vuonna 1969. Lohjalla ja kaksikielisessä Lohjan kunnassa pidettiin kansanäänestys kuntaliitoksesta vuonna 1995, ja kunnat yhdistyivät 1. tammikuuta 1997. Yhdistynyt Lohja on jatkanut vapaaehtoisesti kaksikielisenä.
Historia > Lohjan vaakuna

Lohjan kaupungin vaakunan heraldinen selitys vaakunan piirtäneen Olof Erikssonin mukaan kuuluu Sinisessä kentässä hopeinen halstari paaluttain; sen varren kummallakin puolella saatteena kultainen pähkinäterttu. Pähkinätertut kertovat Lohjan vehreästä luonnosta. Halstari on Lohjan suojelupyhimyksen, Pyhän Laurin tunnus - Pyhän Laurin kerrotaan kuolleen kidutettuna kuumalle halstarille. Kirkon lisäksi suojelupyhimyksen mukaan on nimetty yksi Lohjan kolmesta pääkadusta, Laurinkatu. Vaakuna oli ennen Lohjan kunnan vaakuna, josta tuli yhdistyneen kunnan ja kaupungin vaakuna. Sitä ennen Lohjan kaupungin käytössä oli Ahti Hammarin suunnittelema vaakuna, jonka selitys kuuluu: sinisessä kentässä kolme hopeista, hopeapunaliekkistä masuunia vieretysten, tyvessä hopeinen punavaruksinen lohi.
Historia > Lohja 700 vuotta

Lohjan kaupunki täytti 700 vuotta vuonna 2023. Kirjallisissa lähteissä Lohjan seurakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1323. Tätä vanhempia kirjallisia merkintöjä löytyy vain neljältä maalaispaikkakunnalta Varsinais-Suomesta ja yhdestä kaupungista; Turusta.
Lohjan juhlavuoden pääjuhla pidettiin 10.–13.8.2023. Paikalle kutsuttiin muun muassa Espoon hiippakunnan piispa Kaisamari Hintikka, sekä ministeritason puhujia.
Talous

Lohjan työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (2.3%)
Jalostus (26.0%)
Palvelusektori (70.1%)
Muut sektorit (1.6%)
Talousalueena Lohja kuuluu Helsingin seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 60 189 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa suurempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa kuudenneksi suurin.
Lohjalla oli vuonna 2022 yhteensä 15 577 työpaikkaa ja kunnassa asui 19 548 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 57,9 prosenttia. Lohjan työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 70,1 prosenttia, jalostuksen 26,0 prosenttia ja alkutuotannon 2,3 prosenttia.
Kunnan työpaikkaomavaraisuus on 79,7 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 77,2 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 8,9 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Lohjalla on 134,4 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Lohja on teollisuusvaltainen kaupunki, ja kaupunki onkin kasvanut yhdessä etenkin kaivos- ja metsäteollisuuden kanssa. Teollisuuden vahvoja toimialoja ovat metsä-, metalli- ja muoviteknologia sekä elektroniikka.
Talous > Kaivos- ja mineraaliteollisuus

Kustaa Vaasa antoi jo 1542 Eerik Flemingille luvan rautamalmin louhintaan, ja Ojamon rautakaivoksen sanotaankin olevan Suomen ensimmäinen. Rautaa tärkeämmäksi kaivannaiseksi osoittautui kuitenkin kalkkikivi, jota on kaivettu Lohjalla Ojamon avolouhoksen lisäksi Törmän ja Solhemin avolouhoksista, sekä myöhemmin Tytyrin kaivoksesta. Lohjalla on Tytyrin lisäksi sijainnut 1990-luvun laman aikana suljettu, vuonna 1897 perustettu Virkkalan kalkkitehdas. Kalkkikaivostoiminnan aloitti Petter Forsströmin luotsaama Lohjan Kalkkitehdas Oy, mutta vuonna 1992 toiminta myytiin nykyiselle Nordkalk Oyj:lle.
Muita merkittäviä rakennusmateriaaliteollisuuden tehtaita ovat Nordic Waterproofing Oy:n kattohuopatehdas Keskilohjalla, Ruduksen betonielementtitehdas Perttilässä sekä vuonna 1959 perustettu, noin 200 henkilöä työllistävä Cembrit Oy:n tehdas, joka valmistaa rakennus- ja julkisivulevyjä Muijalassa.
Talous > Matkailu

Lohjalla on rikas järvikulttuuri sekä paljon luonto-, elämys- ja ohjelmapalveluyrittäjiä. Lohjan Matkailupalvelukeskus palvelee Lohjan keskustassa. Lohjanjärvi on hyvin tunnettu kalastusmatkailukohde niin itsenäisesti matkaileville sekä opastettuina kalastusmatkoina.
Lohjan Paloniemeen suunniteltiin keväällä 2017 kiinalaisille tarkoitettua lomakylää . Lohjan Hiidensalmessa järjestetään vuoden 2021 asuntomessut.
Talous > Metsäteollisuus

Nykyään kaivosteollisuutta merkittävämpi työllistäjä Lohjalla on metsäteollisuus. Myös sen juuret ulottuvat 1800-luvun lopulle. Kamariherra Hjalmar Linder perusti Lohjan Selluloosatehtaan Pitkäniemeen vuonna 1906. Samana vuonna Linder rakennutti myös Lohjan sähkörautatien Lohjan rautatieasemalta selluloosatehtaalle. Rata avattiin vuonna 1912 yleiselle liikenteelle, ja siitä tuli Suomen ensimmäinen yleistä liikennettä välittänyt sähkörautatie. Nykyään tehtaassa ei enää valmisteta selluloosaa, vaan se on erikoistunut irroke- ja muihin erikoispapereihin. Vuoden 2008 huhtikuussa tehdas työllisti noin 350 henkilöä. Kesään 2015 saakka Mondi-nimisenä toiminut paperitehdas suljettiin lopullisesti.
Metsäliitto rakensi Kirkniemen paperitehtaan Jönsböleen vuonna 1966. Tehdasta on laajennettu uusilla paperikoneilla vuosina 1972 ja 1996. Nykyään Sappi Limitedin omistama tehdas valmistaa pääasiassa aikakauslehtipaperia, ja työllistää 760 henkilöä.
Pitkäniemessä sijaitsee myös Metsä Woodin kertopuutehdas, sekä lentokonevaneria ja ohutviilua valmistava Mahogany Oy.
Talous > Muoviteollisuus

Lohjalla toimii kaksi merkittävää suomalaista talousmuovien valmistajaa: vuonna 1936 perustettu ja vuonna 1942 toimintansa Lohjan Ventelään siirtänyt Oy Plastex Ab, sekä aina Lohjan Immulassa sijainnut, vuonna 1956 toimintansa aloittanut Oy Orthex Ab. Korkean automaatioasteen vuoksi muoviteollisuus ei kuitenkaan ole erityisen merkittävä työllistäjä, esimerkiksi Orthex työllistää noin 90 henkilöä. Plastex valmistaa muovituotteita sekä teollisuus- että kotikäyttöön. Kuluttajatuotteista tunnetuimpiin kuuluvat kastelukannut, kanisterit sekä sumutin- ja retkipullot. Orthexin valikoimaan kuuluu pelkästään kuluttajatuotteita, ja se onkin Suomen suurin kotitalousmuovien valmistaja. Tuotevalikoimaan kuuluvat lähes kaikki kodin muovit keittiövälineistä pyykkikoreihin ja löylykiuluista lumikoliin.