stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Latvian yliopisto
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Latvian yliopiston kotisivu (englanniksi)
| n k Euroopan pääkaupunkien yliopistojen institutionaalinen verkosto (UNICA) |
| --- | --- |
Jäsenet:  Amsterdam  Ankara (AU)  Ankara (METU)  Ateena  Belgrad  Berliini (FU)  Berliini (HU)  Bratislava  Bryssel (ULB)  Bryssel (VUB)  Budapest (Loránd Eötvös)  Budapest (Semmelweis)  Bukarest  Bukarest (ASE)  Dublin  Edinburgh  Helsinki  Kiova  Kööpenhamina  Lausanne  Lissabon (ULisboa)  Lissabon (NOVA)  Ljubljana  Lontoo  Luxemburg  Madrid  Madrid (UC3M)  Madrid (UAM)  Moskova (HSE)  Moskova (Lomonosov)  Moskova (RUDN)  Nikosia  Oslo  Pariisi (PSL)  Pariisi III  Praha  Reykjavík  Riika  Rooma (FI)  Rooma III  Rooma (Sapienza)  Rooma (Tor Vergata)  Sarajevo  Skopje  Sofia  Tallinna (TU)  Tallinna (TUT)  Tirana  Tirana (UPT)  Tukholma  Varsova  Vilna  Wien  Zagreb 
Latvian yliopiston päärakennus.
Latvian yliopiston uusi kampus (2019).
Laukonlinna

| Laukonlinna |
| --- | --- |
 Laukonlinna (keskellä) torin puolelta nähtynä. Vasemmalla Laukonhovi.
Osoite:  Laukontori 6a Aleksis Kiven katu 32
Sijainti:  Nalkala, Tampere
Koordinaatit:  61°29′44″N, 23°45′36″E
Rakennustyyppi:  asuin- ja liikerakennus
Valmistumisvuosi:  1907
Suunnittelija:  Birger Federley
Rakennuttaja:  Matti Wigelius
Tyylisuunta:  jugend
Kerrosluku:  5 
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laukonlinna on Tampereen Laukontorilla sijaitseva, vuonna 1907 valmistunut jugendtyylinen kerrostalo, jonka on suunnitellut arkkitehti Birger Federley. Sen on rakennuttanut kauppias, tiilitehtailija Matti Wigelius (1862–1944). Laukonlinnan pohjakerroksessa on liiketiloja ja yläkerroksissa asuntoja.
Arkkitehtuuri

Laukonlinnan jalusta on muurattu graniitista ja yläosa on rapattua seinäpintaa. Vesikatto on vihreäksi patinoitunutta kuparia. Torin puoleisessa julkisivussa on epäsymmetrisesti sijoitettu päätykolmio ja kaksi erkkeriä, jotka ovat melko huomaamattomia. Aleksis Kiven kadun puolella julkisivussa on enemmän eloisuutta.
Laukonlinnan ulkoasu muistuttaa kahta Federleyn aiemmin suunnittelemaa kansallisromanttista rakennusta: Tampereen Osake-Pankin taloa ja Blomin taloa. Tutkija Paula Kivisen mukaan Laukonlinnassa näkyy kuitenkin selvästi, että Federley on sitä piirtäessään pyrkinyt luopumaan kansallisromantiikan muotokielestä. Etenkin rakennuksen ovissa ja porrastiloissa on yksinkertaisia, ”rationaalisia” piirteitä.
Rakennuksessa on säilynyt useita alkuperäisiä, Federleyn suunnittelemia kaakeliuuneja.
Status

Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan Laukonlinna on rakennustaiteen ja kaupunkikuvan kannalta merkittävä kohde. Taloa ei kuitenkaan ole suojeltu.
Latvuskerttuli

| Latvuskerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Loistokerttulit Setophaga
Laji::  cerulea
Kaksiosainen nimi
 Setophaga cerulea  (Wilson, 1810) 
Synonyymit
 Dendroica cerulea 
Katso myös
   Latvuskerttuli Wikispeciesissä   Latvuskerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Latvuskerttuli (Setophaga cerulea) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Latvuskerttuleita pesii Kanadan kaakkoisosissa ja Yhdysvaltain itäosissa. Laji on muuttolintu ja talvehtii Etelä-Amerikan pohjois- ja luoteisosissa. Laji on tavattu kerran Islannissa lokakuussa 1997.
Laji on aiemmin vähentynyt nopeasti, mutta vuonna 2019 raportointiin, että väheneminen on selvästi hidastunut. Laji luokiteltiin aiemmin vaarantuneeksi, mutta vuoden 2019 listauksessa se oli silmelläpidettävä. Latvuskerttuli keskeisin uhka on pesimä- ja talvehtimisalueiden elinympäristöjen tuhoutuminen ja pirstoutuminen.
Elinympäristö

Latvuskerttuli pesii vanhoissa, lehtensä pudottavissa metsissä, usein soiden läheisyydessä. Laji suosii tiheälatvuksisia ja suuripuisia metsiä. Talvehtimispaikoilla latvuskerttuli elää vuoristometsissä, pääosin 1000–2000 metrin korkeudella. Perinteiset, varjoisat kahviplantaasit ovat lajin tärkeitä talvehtimispaikkoja.
Lisääntyminen

Latvuskerttuli tekee pesänsä puun oksalle. Pesiminen tapahtuu touko-kesäkuussa.
Wilfrid Laurier

| Wilfrid Laurier |
| --- | --- |

Kanadan 7. pääministeri
 11. heinäkuuta 1896 – 6. lokakuuta 1911  
Edeltäjä:  Charles Tupper
Seuraaja:  Robert Borden
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1841 Saint-Lin, Kanada
Kuollut: 17. helmikuuta 1919 (77 vuotta) Ottawa, Ontario
Arvonimi: The Right Honourable, Monsieur le bâtonnier, The Honourable ja sir
Puoliso:  Zoé Laurier
Tiedot
Puolue:  Kanadan liberaalipuolue
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Wilfrid Laurier (20. marraskuuta 1841 – 17. helmikuuta 1919) oli kanadalainen liberaalipoliitikko. Hän oli Kanadan 7. pääministeri vuosina 1896–1911. Laurier oli Kanadan ensimmäinen ranskankielinen pääministeri. Hän toimi myös liberaalipuolueen puheenjohtajana 1887–1919.
Laurier’n aikaansaannoksina pidetään muun muassa tullietuuksien myöntämistä Britannialle sekä kanadalaisten lähettämistä toiseen buurisotaan 1899–1903. Sen sijaan yrityksissään parantaa kauppasuhteita Yhdysvaltojen kanssa hän ei onnistunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilfrid Laurier Wikimedia Commonsissa
Kanadan pääministerit
Macdonald
Mackenzie
Abbott
Thompson
Bowell
Tupper
Laurier
Borden
Meighen
King
Bennett
St. Laurent
Diefenbaker
Pearson
P. Trudeau
Clark
Turner
Mulroney
Campbell
Chrétien
Martin
Harper
J. Trudeau
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Kalevi Laurila

| Kalevi Laurila |
| --- | --- |
 Kalevi Laurila Oslon MM-hiihdoissa 1966.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1937 Sääksmäki
Kuollut: 13. huhtikuuta 1991 (53 vuotta) Kangasala
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Pispalan poliisi
Seura:  Tampereen Poliisi-Urheilijat
Laji:  maastohiihto
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Grenoble 1968 | 4×10 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Zakopane 1962 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Oslo 1966 | 30 km |  |
|  Hopeaa | Oslo 1966 | 4×10 km viesti |  |
Kalevi Johannes Laurila (5. joulukuuta 1937 Sääksmäki – 13. huhtikuuta 1991 Kangasala) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Kalevi Laurila oli 1960-luvulla Suomen parhaita maastohiihtäjiä. Zakopanen MM-kisoissa 1962 hän saavutti hopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä, jossa hän hiihti toisen osuuden. Lisäksi hän sijoittui 15 kilometrillä 17:nneksi. Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän hiihti viestissä kolmannen osuuden ja saavutti jälleen hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui kuudenneksi 30 kilometrillä ja yhdeksänneksi 15 kilometrillä.
Ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalinsa Laurila saavutti Oslon MM-kisoissa 1966. Hän hävisi 30 kilometrillä ainoastaan maanmiehelleen Eero Mäntyrannalle ja kukisti Länsi-Saksan Walter Demelin 0,3 sekunnilla saaden hopeaa. Hopealle yltäneessä viestijoukkueessa hän hiihti jälleen kolmannen osuuden. 15 kilometrillä hän sijoittui viidenneksi.
Viimeisen arvokisamitalinsa, viestin olympiapronssia Laurila saavutti Grenoblessa 1968. Hän sijoittui 15 kilometrillä neljänneksi hävittyään Ruotsin Gunnar Larssonille 3,9 sekuntia, 30 kilometrillä kuudenneksi ja 50 kilometrillä 11:nneksi. Viimeisen kerran "Vanha vipeltäjä" hiihti arvokisoissa Falunin MM-kisoissa 1974, joissa paras saavutus oli viestin neljäs sija.
Seuratasolla Laurila edusti Tampereen Poliisi-Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden 15 kilometrillä neljä kertaa, 30 kilometrillä kaksi kertaa ja 50 kilometrillä kerran. Vuonna 1967 hän voitti Takon Soutajien joukkueessa soudun sisähankanelosen Suomen mestaruuden. Salpausselän Kisoissa hän voitti pikamatkan vuonna 1966 ja Ruotsin hiihtokisoissa 30 kilometriä vuonna 1967.
Laurila oli ammatiltaan ylikonstaapeli, ja hänet tunnettiin kilpaladuilla myös lempinimellä "Pispalan poliisi". Aleksis Kiven Seura valitsi hänet vuonna 1975 ensimmäiseksi "vuoden Eskoksi" antamalla hänelle Eskon puumerkki -tunnustuspalkinnon.
Saavutuksia

Olympiahopeaa Innsbruckissa 1964 viestissä
Olympiapronssia Grenoblessa 1968 viestissä
MM-hopeaa Zakopanessa 1962 viestissä sekä Oslossa 1966 30 km:llä ja viestissä
SM-kultaa 15 km:llä 1967, 1968, 1970 ja 1974, 30 km:llä 1966 ja 1968 sekä 50 km:llä 1967
Poliisien EM-hopeaa (1973) ja pronssia (1978) ampumahiihdossa
Lauriina

| Lauriina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Laurina, Laurine 
Nimen alkuperä:  Lauri, Laura
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lauriina on Suomessa käytetty naisen etunimi. Se on johdettu miehennimestä Lauri. Toisaalta se voidaan tulkita myös Laura-nimen muunnelmaksi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Lauriina-nimisiä naisia on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 380–390.
Lauriinalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Tunnettuja Lauriinoja

Lauriina Vilkkonen (s. 1963), kirjailija
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Lauriina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Latvian naisten koripallomaajoukkue

| Latvia |
| --- | --- |

Valmentaja:  Ainars Zvirgzdins
Fiba-ranking:  24. 
Liittyi Fibaan:  1992
fiba-alue:  Eurooppa
Kansallinen liitto:  Latvian koripalloliitto
Olympialaiset
Esiintymiset:  1 (2008)
Mitalit:  ei
Maailmanmestaruuskilpailut
Esiintymiset:  1 (2018)
Mitalit:  ei
Euroopan-mestaruuskilpailut
Esiintymiset:  9
Mitalit:  ei
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Latvian naisten koripallomaajoukkue edustaa Latviaa kansainvälisissä naisten arvokilpailuissa. Sitä hallinnoi Latvian koripalloliitto, Latvijas Basketbola Savienība.
Latvia on ollut kahdeksan kertaa mukana EM-kilpailuissa. Parhaimmillaan se on yltänyt neljänneksi vuonna 2007, jolloin se hävisi pronssiottelussa Valko-Venäjälle luvuin 63–72. Vuosina 2005 ja 2017 joukkue sijoittui kuudenneksi, kotikisoissaan 2009 seitsemänneksi, 2011 kahdeksanneksi ja 1999 yhdeksänneksi. Vuosina 2013 ja 2015 se jäi kymmenen parhaan ulkopuolelle.
Latvia pelasi ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran olympialaisissa Pekingin olympiaturnauksessa 2008 sijoittuen yhdeksänneksi. MM-kilpailuissa se oli mukana ensimmäisen kerran vuonna 2018 ja sijoittui 13:nneksi.
Arvokisat > Olympialaiset

1992 : Ei selviytynyt karsinnoista
1996 : Ei selviytynyt karsinnoista
2000 : Ei selviytynyt karsinnoista
2004 : Ei selviytynyt karsinnoista
2008 : yhdeksäs
2012 : Ei selviytynyt karsinnoista
2016 : Ei selviytynyt karsinnoista
Arvokisat > MM-kilpailut

1994 : Ei selviytynyt karsinnoista
1998 : Ei selviytynyt karsinnoista
2002 : Ei selviytynyt karsinnoista
2006 : Ei selviytynyt karsinnoista
2010 : Ei selviytynyt karsinnoista
2014 : Ei selviytynyt karsinnoista
2018 : kolmastoista
Arvokisat > EM-kilpailut

1993–1997: Ei selviytynyt karsinnoista
1999 : yhdeksäs
2001 : Ei selviytynyt karsinnoista
2003 : Ei selviytynyt karsinnoista
2005 : kuudes
2007 : neljäs
2009 : seitsemäs
2011 : kahdeksas
2013 : viidestoista
2015 : kolmastoista
2017 : kuudes
2019: yhdestoista
Aiheesta muualla

Latvian koripalloliitto
Tomi Lauri

| Tomi Lauri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979
Taiteilija
Ala:  kuvataiteilija, lavastaja
Tomi Juhani Lauri (s. 1979) on suomalainen kuvataiteilija ja lavastaja. Hän on työskennellyt myös televisio- ja elokuvanäyttelijänä.
Ura

Lauri näytteli ensimmäisen kerran yksitoistavuotiaana, mutta ei ollut kiinnostunut näyttelijän ammatista. Hän aloitti opinnot Kuvataideakatemiassa, josta hän valmistui kuvataiteen maisteriksi 2008. Hänen tyylilleen on ominaista häivyttää rajaa katsojan ja teoksen välistä.
Lauri on lavastanut muun muassa elokuvat Nuoren Wertherin jäljillä (2013) ja Koskinen (2022). Hän on näytellyt autonkuljettajaa Taru Mäkelän komediaelokuvassa Varasto (2011), Christiania television draamasarjassa Ihmeidentekijät (1996–1998) ja Sakua komediasarjassa Kuumia aaltoja (2003).
Lauri toimii niin ikään Aalto-yliopiston elokuva- ja televisiolavastuksen opettajana.
Tomi Laurin vanhemmat ovat näyttelijät Hannu Lauri ja Hannele Markkula.
Aiheesta muualla

Kauppalehti: Tomi Lauri voitti Leijona-kisan
Artfacts: Tomi Lauri
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Jari Laru

Jari Jukka Laru (s. 9. maaliskuuta 1975) on suomalainen yliopistonlehtori ja kaupunginvaltuutettu. Laru on koulutukseltaan luokanopettaja, joka työskentelee Oulun yliopiston Kasvatustieteiden tiedekunnassa teknologiatuetun oppimisen ja opetuksen yliopistonlehtorina. Hän on tutkinut mobiililaitteiden hyödyntämistä opetuksessa ja on väitellyt kasvatustieteiden tohtoriksi Oulun yliopistossa 2012.
Opinnot

Laru on valmistunut kasvatustieteen maisteriksi teknologiapainotteisesta luokanopettajan koulutusohjelmasta Oulun yliopistosta vuonna 2003. Hänen suomenkielisen pro-gradu työnsä otsikko on: Langattomat päätelaitteet hajautetun asiantuntijuuden ja yhteisöllisen tiedonrakentelun tukena.
Luokanopettajaksi valmistumisen jälkeen hän jatkoi opintojansa valmistuen kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 2012. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa otsikko on: Scaffolding learning activities with collaborative scripts and mobile devices
Laru on sotilasarvoltaan reservin ylikersantti.
Työura

Jari Laru on aloittanut nykyisessä tehtävässään elokuun 2013 alussa. Tehtävän täsmennys on teknologiatuettu oppiminen ja opetus. Aiemmin Laru on toiminut määräaikaisena yliopistonopettajana ja tutkijakoulutettavana vuodesta 2003. Vuosina 2006–2010 hän työskenteli tutkijakoulutettavana Suomen Akatemian ja Opetusministeriön rahoittamassa oppimisympäristöjen monitieteisessä tutkijakoulussa (OPMON). Laru on työskennellyt myös EU:n kuudennen puiteohjelman Kaleidoscope NoE -huippututkimusverkostossa.
Jari Larun tutkimustyö suuntautuu tieto- ja viestintäteknologian pedagogiseen hyödyntämiseen aiheina kognitiiviset työkalut, yhteisöllinen oppiminen ja oppimisympäristöjen suunnittelu. Laru on perehtynyt työssään erityisesti mobiililaitteiden -ja sovellusten hyödyntämiseen opetuksessa ja oppimisessa. Laru työskentelee Oulun yliopistossa Oppimisen ja koulutusteknologian tutkimusyksikössä, joka tekee alan monitieteellistä perustutkimusta.
Jari Laru vastaa Oulun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnassa annettavasta tieto- ja viestintätekniikan opetuksesta. Hän opettaa myös Oppimisen ja koulutusteknologian tutkimusyksikön sivuaine- ja maisteriopinnoissa.
Työura > Palkinnot ja kunnianosoitukset

Tieteellisten seurain valtuuskunnan avoimen tieteen koordinaatioryhmän myöntämä kansallinen avoimen tieteen palkinto 2020.
IT-kouluttajat ry valitsi Larun vuoden 2014 tieto- ja viestintätekniikan opettajaksi vuonna helmikuussa 2015.
Työura > Julkaisuja > Väitös

Scaffolding learning activities with mobile devices and collaborative scripts.  (Väitöskirja: Oulun yliopisto. Acta Universitatis Ouluensis. Series E, Scientiae rerum socialium 125)  Oulu:  Oulun yliopisto, 2013.  ISBN 978-951-42-9940-7
Työura > Julkaisuja > Artikkelit (väitöskirjan osajulkaisut)

Järvelä, S., Näykki, P., Laru, J., & Luokkanen, T. (2007). Structuring and Regulating Collaborative Learning in Higher Education with Wireless Networks and Mobile Tools. Journal of educational technology & society, 10(4).
Laru, J., & Järvelä, S. (2008). Social patterns in mobile technology mediated collaboration among members of the professional distance education community. Educational Media International, 45(1), 17-32.
Laru, J., Järvelä, S., & Clariana, R. B. (2012). Supporting collaborative inquiry during a biology field trip with mobile peer-to-peer tools for learning: a case study with K-12 learners. Interactive Learning Environments, 20(2), 103-117.
Laru, J., Näykki, P., & Järvelä, S. (2012). Supporting small-group learning using multiple Web 2.0 tools: A case study in the higher education context. The Internet and Higher Education, 15(1), 29-38.
Poliittiset luottamustehtävät

Jari Laru oli Kokoomuksen kuntavaaliehdokkaana Oulussa kevään 2021 kuntavaaleissa ja tuli valituksi kaupunginvaltuustoon saatuaan 436 ääntä Kaupunginvaltuutetun tehtävän ohella hän jatkaa myös sivistys- ja kulttuurilautakunnan jäsenenä. Näiden ohella hän toimii OSAOn hallituksen varajäsenenä ja Pohjois-Pohjanmaan maakunnan valtuuston jäsenenä. Laru oli ehdolla myös aluevaaleissa keväällä 2022 ja tuli valituksi varavaltuutetuksi saatuaan 368 ääntä.
Hän oli Kokoomuksen kuntavaaliehdokkaana Oulussa myös vuonna 2017 ja tuli valituksi valtuustoon saatuaan 354 ääntä. Vaalikaudella 2017–2021 hän toimi sivistys- ja kulttuurilautakunnan jäsenenä
Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Laru sai 168 ääntä ja hänet valittiin Oulun kaupunginvaltuuston varavaltuutetuksi. Vaalikaudella 2013–2016 hän toimi Oulun kaupungin lähidemokratiatoimikunnan puheenjohtajana.
Aiemmat kunnallispoliittiset luottamustehtävät
Jari Laru on ollut Kokoomuksen kunnallisvaaliehdokkaana myös Raahessa (2000), Oulussa (2004) ja Kiimingissä (2008), mutta ei tullut tuolloin valituksi. Hän toimi vaalikauden 2001–2004 Raahen kaupungin koululautakunnan jäsenenä. Vaalikaudella 2005–2008 Laru oli Oulun kaupungin nuorisolautakunnan jäsen ja vaalikaudella 2009–2012 Kiimingin kunnan hyvinvointilautakunnan varajäsen.
Aiheesta muualla

Jari Larun www-sivut
Oppimisen ja koulutusteknologian tutkimusyksikkö (LET)
ResearchGate -profiili
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Natalija Lavrinenko

| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Valko-Venäjä> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | kahdeksikko |  |
Natalija Lavrinenko (s. 30. maaliskuuta 1977) on valkovenäläinen soutaja. Hän saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 pronssia kahdeksikossa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui pariaironelosessa viidenneksi Aiguebelettessa 1997 sekä kahdeksanneksi Kölnissä 1998 ja St. Catharinesissa 1999.
Lastuava työstö

Sorvausta
Lastuavalla työstöllä tarkoitetaan kappaleiden valmistamista lastuavilla työstömenetelmillä, kuten sorvaamalla, jyrsimällä tai poraamalla. Lastuttaessa aihiosta poistetaan ainetta lastuina, kunnes jäljellä on vain halutun muotoinen kappale.
Lastuaminen voi tapahtua määrämuotoisella terällä tai epämääräisen muotoisilla hiomarakeilla. Hiomarakeet voivat olla sidottuina kiinteään kappaleeseen, kuten paperiin tai laikkaan, mutta hioma-aine voi olla myös sekoitettuna tahnaan.
Tavallisimmin lastuamalla valmistetaan koneiden tarkkamittaisia osia. Esimerkiksi lähes kaikki polttomoottorin osat ovat joiltakin osin koneistettuja. Lastuavaa työstöä tekevät koneet on nykyään varustettu paikanmittauksella ja yleensä myös tietokoneohjauksella, jolloin konepajoilla näiden koneiden käyttäjän eli koneistajan tehtäväksi jää uusien ohjelmien laadinta sekä koneen- ja laadunvalvonta.
Lastuaminen hiomarakeilla

Hiomarakeita käytetään erilaisissa lastuamiseen erilaisissa hiontamenetelmissä. Tasohionnassa pyritään hiomalaikalla hiomalla aikaansaamaan tasainen, tarkkamittainen, sileä ja tasomainen pinta. Laahimalla viimeistellään erilaisten sylintereiden pintoja. Hiertämisessä hioma-aine on sidottu hiomatahnaan.
Lastuaminen terällä

Lastuavan työstön aikaansaamiseksi kappaleen ja terän on liikuttava määrätyllä tavalla toisiinsa nähden. Näitä liikkeitä ovat syöttöliike ja päätyöstöliike. Päälastuamisliike saa aikaan lastun irtoamisen kappaleesta, ja tämän liikkeen nopeus on lastuamisnopeus.
Syöttöliike tarvitaan, jotta työstö etenisi johonkin suuntaan, eikä kappaleesta irtoaisi vain yhtä lastua. Syöttöliikkeen nopeus vaikuttaa syötön suuruuteen.
Lastuavan työstön keskeisiä käsitteitä ovat lastuamisarvot. Näistä tärkeimmät ovat lastuamisnopeus, syöttö ja lastuamissyvyys. Lastuamisnopeus määräytyy päätyöstöliikkeen nopeuden mukaan, syöttö syöttöliikkeen nopeuden mukaan ja lastuamissyvyys asetuksien, työkalun koon tai asetusliikkeiden mukaan.
Lastuavan terän kulmille ja pinnoille on annettu nimitykset. Pinta, jota pitkin lastu liukuu työstön aikana, on terän rintapinta. Terän pinta, joka on työkappaleen pintaa vastaan, josta juuri on irrotettu lastu, on päästöpinta. Terän särmä, joka leikkaa kappaleesta lastua, on nimeltään teräsärmä. Terän kärki on nimeltään nirkko.
Terän eri pintojen on oltava oikeassa asennossa työstöliikkeiden suuntiin ja nopeuksiin nähden, jotta lastuaminen onnistuu. Näistä kulmista tärkeimmät ovat rinta- ja päästökulma.
Terien muodot riippuvat niiden käyttötarkoituksesta. Jyrsinnässä ja sorvauksessa käytettävät terät muistuttavat toisiaan. Usein terän muotoilu on tehty vain lastuamisominaisuuksien ja yksinkertaisuuden ehdoilla ja kappaleen lopullisen muodon määräävät terän liikkeet työstön aikana. Tästä säännöstä poikkeuksen tekevät muototerät, joiden tarkoituksena on antaa kappaleelle geometriansa mukainen muoto. Muototerät saatetaan tehdä vain jonkin tietyn kappaleen yksityiskohdan valmistamiseksi. Toisaalta tietyntyyppisten piirteiden, kuten kierteiden, valmistukseen on tätä varten muotoiltuja työkaluja, kuten sorvin teriä sekä kierretappeja ja -leukoja.
Lastuamisneste

Lastuamisnesteen tehtävänä on voidella ja jäähdyttää työkalua ja kappaletta. Lastuamisnesteinä käytetään yleisimmin öljyn ja veden emulsioita. Tavallisesti työstökoneissa on laitteet, joilla lastuamisnestettä voidaan ruiskuttaa työstettävään kohtaan. Poranterissä voi olla kanavat, joiden kautta nestettä saadaan syötettyä reiän pohjalle.
Pinnan laatu

Lastutun pinnan laatu riippuu lastuttavasta materiaalista ja siitä, miten lastuaminen tehdään. Hiomarakeilla tapahtuvan lastuamisen avulla saavutetaan sileimmät pinnat.
Terällä lastuamalla tehdyn pinnan laatuun vaikuttavat terän geometria, lastuamisnopeus, syötön suuruus ja lastuamisnesteen käyttö.
Työstömenetelmiä

Sorvauksessa aihio/työkappale eli raaka-aine pyörii, kun taas jyrsinnässä ja poraamisessa työkalu/terä pyörii:
Sorvaaminen on työmenetelmä, jossa hitaasti syöttöliikettä tekevällä terällä lastutaan pyörivää työkappaletta.
Jyrsinnässä kappaletta ja terää toisiinsa nähden liikuttamalla saadaan aikaan syöttöliike ja terää pyörittämällä päätyöstöliike.
Poraamisessa pyörivällä terällä tehdään halutun kokoinen reikä.
Sahauksessa pyörivä tai edestakaisin liikkuva hammastettu terä leikkaa työkappaletta
Höyläyksessä työkappaletta lastutaan vakiosyvyydellä pinnasta liikkuvan terän avulla.
Hiottaessa hioma-aineen rakeet leikkaavat hiottavasta kappaleesta pieniä lastuja.
Esimerkkejä muista lastuavista työstömenetelmistä ovat aventaminen, avartaminen, kaiverrus, kalvaaminen, kierteitys ja viilaaminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lastuava työstö Wikimedia Commonsissa
A. W. Lawrence

Lawrence veljekset vuonna 1910, Thomas (vas.), Frank, Arnold (keskellä), Bob ja Will.
Arnold Walter Lawrence (2. toukokuuta 1900 – 31. maaliskuuta 1991) oli brittiläinen arkeologi ja historioitsija. Hän oli myös T. E. Lawrencen nuorin veli. Lawrence meni naimisiin Barbara Thompsonin kanssa 1925 ja sai tämän kanssa yhden lapsen.
Käännös suomeksi