stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Posthuset

| Posthuset |
| --- | --- |

Osoite:  Biskop Gunnerus' gate 14
Sijainti:  Oslo, Norja
Rakennustyyppi:  toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  1976
Suunnittelija:  Odd Bogrud Pedersen Rolf Christian Krognes
Korkeus:  112 m
Kerrosluku:  26
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Posthuset (vuoteen 2003 Postgirobygget) on Oslossa sijaitseva pilvenpiirtäjä ja kaupungin kolmanneksi korkein rakennus Tryvannstårnetin ja Oslo Plaza -hotellin jälkeen. Se on myös Norjan korkein toimistorakennus ja siinä sijaitsee muun muassa Norjan postin pääkonttori. Posthuset, tuolloiselta nimeltään Postgirobygget, valmistui vuonna 1976 ja oli alun perin 19-kerroksinen, mutta sitä korotettiin vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Posthuset Wikimedia Commonsissa
Pirkan Kierros

Pirkan Kierros on vuotuinen neljästä osatapahtumasta koostuva liikuntatapahtuma. Kierroksen osat ovat hiihto, pyöräily, soutu ja hölkkä.
Aiheesta muualla

Pirkan Kierros
Pterygotus

| Pterygotus |
| --- | --- |
 Siluurikauden Pterygotus-fossiileita New Yorkista
 Siluurikausi–Devonikausi  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  †Meriskorpionit Eurypterida
Heimo::  †Pterygotidae
Suku::  †Pterygotus  Agassiz, 1839
Katso myös
   Pterygotus Wikispeciesissä   Pterygotus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pterygotus on sukupuuttoon kuollut meriskorpionien suku, joka eli siluuri- ja devonikausilla. Suurimmat kasvoivat fossiililöydöistä tehtyjen arvioiden mukaan jopa noin 1,6 metriä pitkiksi. Pterygotus-fossiilit ovat sangen tavallisia, mutta harvoin kokonaisia. Niitä on löydetty Etelä- ja Pohjois-Amerikasta, Euroopasta ja Australiasta.
Rekonstruktiopiirros
Piirros Pterygotus-eläimen alapuolesta
Posti kulkee

| Posti kulkee> Going Postal |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Kansitaiteilija:  Josh Kirby
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Doubleday
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  0-385-60342-8
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kansitaiteilija:  Josh Kirby
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  978-951-23-5497-9
Sarja: Kiekkomaailma
Edeltävä:  Hirmurykmentti
Seuraava:  Muks!
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Posti kulkee (engl. Going Postal) on vuonna 2004 ilmestynyt 30. romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa. Romaani julkaistiin suomeksi 2012 Mika Kivimäen kääntämänä ja Kariston kustantamana. Kirjassa esiintyy ensimmäistä kertaa päähenkilönä Tahmee von Lipwig. Vuonna 2010 brittiläinen Sky One -kanava esitti kirjasta tehdyn kaksiosaisen TV-elokuvan.
Aiheesta muualla

Jonathan McCalmont: Going Postal. Zone-sf.com 2004. (englanniksi)
Pumpulikirkko

Pumpulikirkko on nähtävyys Rautavaaran pohjoisosassa, Pohjois-Savossa. Se on geologinen muodostuma, joka on saanut nimensä suuresta haljenneesta hiidenkirnusta, joka muistuttaa kirkkosalia saarnatuoleineen. Pumpuli-nimi on tullut ennen koko kirnun pohjaa peittäneestä sammaleesta. Hiidenkirnun lisäksi alueeseen kuuluu paikoin jopa yli 10 m korkea rotko. Alueella sijaitsee myös Sammakkolampi, joka on tunnettu ruutanoistaan. Paikka on Metsähallituksen aarnialue. Paikalle pääsee metsäautoteitä pitkin Ylä-Keyrityn järven suunnasta, jossa on myös Metsäkartanon retkeilykeskus.
Alue kuuluu Natura 2000-alueisiin. Metsähallituksen perustama luonnonsuojelualue se on ollut vuodesta 1972. Se käsitti aluksi 11 hehtaarin alueen, mutta 1993 alue laajennettiin 308 hehtaariin. Nykyään Pumpulikirkon seutu muodostaa suojelualuekokonaisuuden Löytynsuo-Maammonsuon ja Tiilikan Natura-alueiden kanssa. Alueella on vanhaa kuusivaltaista metsää ja siellä
esiintyy monenlaisia lintuja.
Alueen kallioperään muodostui miljoonia vuosia sitten halkeamia, jota jääkausi on muokannut. Kallioperä on enimmäkseen 2700 miljoonaa vuotta vanhaa gneissiä.
Pulmuset

Pulmuset voi viitata seuraaviin:
pulmuset, varpuslintuheimo
pulmuset, pulmusten heimoon kuuluva varpuslintusuku
Pulmuset, yhdysvaltalainen tilannekomediasarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pulmuset”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Prinssi ja kerjäläispoika (elokuva)

| Prinssi ja kerjäläispoika> The Prince and the Pauper |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Scribner
Käsikirjoittaja:   Gerrit Graham  Samuel Graham  Chris Hubbell 
Perustuu:  Mark Twain romaaniin
Tuottaja:  Dan Rounds
Säveltäjä:  Nicholas Pike
Leikkaaja:  H. Lee Peterson
Lavastaja:  Thom Enriquez
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Productions
Levittäjä:  Walt Disney Pictures Disney+
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  24 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prinssi ja kerjäläispoika  (engl. The Prince and the Pauper) on George Scribnerin ohjaama, Walt Disney Feature Animationin tuottama animoitu lyhytelokuva vuodelta 1990. Prinssi ja kerjäläispoika on 25 minuuttia pitkä filmatisointi Mark Twainin samannimisestä kirjasta vuodelta 1881, ja elokuvassa prinssin ja kerjäläispojan rooleissa on Mikki Hiiri.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Wayne Allwine | Jukka Pekka-Palo (VHS, 1999) Antti Pääkkönen (DVD, 2004) | Mikki Hiiri, prinssi |
| Bill Farmer | Petri Liski  | Hessu Hopo,  Polle Koninkaulus |
| Arthur Burghardt | Markku Riikonen | Kapteeni Pekka |
| Tony Anselmo | Jukka Rasila | Aku Ankka |
| Frank Welker | Esa Saario | Kuningas |
| Roy Dotrice | Esa Saario | Kertoja |
| Elvia Allman | ei tiedossa | Heluna Ammu |
| Bill Farmer  Charlie Adler  Frank Welker  Trevor Eyster  Rocky Krakoff  | muun muassa Antti Pääkkönen ja Esa Saario | sivuäänet |
Paul Ricard

Paul Louis Marius Ricard (9. heinäkuuta 1909 – 7. marraskuuta 1997) oli ranskalainen teollisuusmies, joka kehitti omaa nimeään kantavan pastis-alkoholijuomabrändin. Pastiksen nimi muuttui vuonna 1975, kun Ricard ja hänen kilpailijansa Pernod muodostivat Pernod Ricardin. Ricard oli myös ympäristöaktivisti ja kahden Välimeren saaren elinolosuhteiden kehittäjä.
Varhainen elämä

Ricard syntyi viinikauppiasperheeseen Sainte-Marthessa, joka kuului Marseillen 14. kaupunginosaan. Ricard meni vuonna 1937 naimisiin Marie-Therese Thiersin kanssa ja sai hänen kanssaan kaksi poikaa ja kolme tytärtä.
Pastiksen kehittäminen

Marseillen Lycée Thiersin opintojen jälkeen Ricard lannistui aluksi, kun isä halusi maalaustaiteesta innostuneen Paulin tulevan mukaan perheen viiniyritykseen.
Nuorena Ricard tutustui vanhan lammaspaimenen opastamana alkoholijuoma pastiksen valmistukseen. Pastis, aniksella maustettu likööri ja aperitiivi, oli kielletty muiden anispohjaisten väkiviinojen tavoin Ensimmäisen maailmansodan aikana, koska kyseisiä alkoholijuomia pidettiin selityksenä Ranskan sotavoimien menestyksen heikkenemiseen. Ricard kokeili valmistaa juomasta hienostuneemman tuotteen makuhuoneeseen perustamassaan tislaamossa. Ricard käytti muun muassa tähtianista, fenkolin siemeniä, lakritsia ja Provencen yrttejä. Ricardin tarkkaa alkuperäisreseptiä ei ole koskaan julkistettu, ja on se edelleen salaisuus.
Ricard oli valmistautunut kieltolakiin lievempien anisväkijuomien osalta vuonna 1932 ja otti nopeasti hallintaansa muita yrityksiä, kuten Pernodin. Absintti, toinen anispohjainen juoma, pysyi kiellettynä. Ricard myi pastista "aitona Marseillen pastiksena". Ricardin samanniminen tislaamoyritys perustettiin vuonna 1939. Edellisenä vuonna Ricard oli myynyt pastistaan yli 2,4 miljoonaa litraa.
Toisen maailmansodan aikana pastis kiellettiin jälleen, koska sitä pidettiin Vichyn Ranskan "arvojen vastaisena". Sodan aikana Ricard vetäytyi Camarguen alueelle, jossa hän kokeili riisinviljelyä. Tislaustaitojensa avulla Ricard kehitti luumuista ja kirsikoista bensiinille alkoholipohjaisen korvikkeen, jota Ranskan vastarintaliike käytti sota-aikana.
Ricard jatkoi sodan jälkeen liiketoimintaansa. Vuonna 1952 Charles Pasqua palkattiin matkustelevaksi myyntimieheksi, ja myöhemmin hänestä tuli Ricardin yrityksen markkinointijohtaja. Pasquasta tuli myöhemmin myös kahdesti sisäministeri pääministereiden Jacques Chiracin ja Édouard Balladurin hallituksiin.
Osa voitosta muutettiin vuosittain osakkeiksi ja jaettiin työntekijöille. Vuonna 1962 Ricard hallitsi Ranskan pörssiosakkeita, Boursea. Pörssi rikastutti monia yrityksen vanhempia työntekijöitä.
Protestina Ranskan hallituksen puuttumiselle liiketoimintoihinsa Ricard erosi yrityksensä johtoportaasta vuonna 1968. Ricardin liiketoiminta ja taloudenhoito menestyivät hänen poikansa Patrickin alaisuudessa. Yhtiö sulautui suurimman kilpailijan Pernodin kanssa vuonna 1975, ja yhtiön nimi muuttui Pernod Ricardiksi. 1990-luvulla Ricard oli myydyin ranskalainen alkoholijuoma, jota myytiin 140 maassa. Ricardin kuoleman aikoihin Pernod Ricard oli kolmanneksi suurin maailmanlaajuinen väkiviinayritys.
Pastiksen kehittäminen > Brändi

Koulutettuna taiteilijana Ricard kehitti taiteellisia taitojaan ja loi sinikeltaisen Ricardin merkkinsä Marseillen taivaan ja auringon värien innoittamana.
Anispohjaisten juomien mainonnasta tuli laitonta vuonna 1951 (poikkeuksena olivat jälleenmyyjien, ravintoloiden ja kuljetusautojen mainokset). Omaelämäkerrassaan Ricard kirjoitti, että kielto osoittautui "salaiseksi eduksi, joka sai meidät käyttämään mielikuvitustamme...".
Ricard suunnitteli vuonna 1935 pastikseen lisättävälle jäälle ja vedelle kannun, joka edisti tuotemerkin markkinointia ranskalaisille kuluttajille. Ricard tuotti Ricard-brändillä myös paljon juoma-astioita ja oheistuotteita, mukaan lukien karahvit, juomalasit, tuhkakupit, kellot ja pelikortit. Ricard perusti myöhemmin museon mainontaesineille Bendorin saarelle.
Urheilu

Ricard tunnusti urheilusponsoroinnin olevan tehokas markkinointiväline pastisbrändilleen. Ricard oli ensimmäinen kaupallinen sponsori Tour de France -kilpailulle vuonna 1948. Lavakuorma-autot näkyivät Ricardin väreissä, ja yritys tarjosi ilmaisia konsertteja kilpareitin varrella. Vuonna 1970 Ricard rakennutti Circuit Paul Ricard kilpa-radan lähelle Le Castelletin kylää Variin Etelä-Ranskassa. Varin departementti isännöi 14 kilpailua Formula ykkösten Ranskan Grand Prix vuosien 1971 ja 1990 välillä sekä Bol d’Or ja moottoripyörien Ranskan Grand Prix'tä. Kymmenen vuoden poissaolonsa jälkeen Ranskan Grand Prix palasi Circuit Paul Ricardille vuonna 2018. Le Castelletin lentokenttä rakennettiin myös radan läheisyyteen.
Myöhemmät elämänvaiheet

Vuonna 1950 Ricard toimi tuottajana yhdessä ensimmäisistä ranskalaisista värielokuvista, La maison du printemps. Hän julkaisi omaelämäkerran La Passion de Creer vuonna 1983.
Ricard osti kaksi saarta Varin departementista Provence-Alpit-Rivieran alueelta 1950-luvulla. Bendorin asumattoman saaren läheltä Bandolia hän osti vuonna 1950 ja Embiez islandin läheltä Six-Fours-les-Plagesia vuonna 1958.
Ricard perusti Bendorille viinien ja väkevien alkoholijuomien näyttelyn, jonka tavoitteena oli luoda "täydellinen ja pysyvä tietokirjamainen kokoelma viineistä ja väkevistä alkoholijuomista". Ricard rakennutti myös museon Ricard-tuotemerkin juoma-astioille ja oheistuotteille.
Välimerelle päästetyistä teollisuudenalojen "punaliejupäästöistä" kauhistuneena Ricard kampanjoi teollisuussaasteita vastaan ja perusti vuonna 1966 Observatoire de la Merin, josta myöhemmin tuli Paul Ricardin meritieteellinen instituutti. Instituutti perustettiin Ile des Embieziin, ja se harjoittaa merentutkimusta ja nostaa yleistä tietoisuutta mereen liittyvissä kysymyksissä. Akvaario on avoinna vierailijoille instituutissa.
Eläkkeellä Ricard maalasi taideteoksia ja toimi Signesin pormestarina 1972–1980. Ricard kuoli Signesissä 88 vuoden ikäisenä vuonna 1997.
Pornograffitti

| Pornograffitti Extreme |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990, Scream Studios, Studio City, Los Angeles
 Julkaistu: 7. elokuuta 1990
 Tuottaja(t): Michael Wagener & Nuno Bettencourt
 Tyylilaji: glam metal, heavy metal, hard rock
 Kesto: 64.30
 Levy-yhtiö: A&M Records
Extremen muut julkaisut
| Extreme 1989 | Pornograffitti 1990 | III Sides to Every Story 1992 |
Pornograffitti ("Extreme II: Pornograffitti") on Yhdysvaltain Bostonista kotoisin olevan Extreme-yhtyeen toinen levy. Levy ilmestyi vuonna 1990. Yhtye teki ns. läpimurtonsa tällä levyllä. Levyllä on yhteensä 13 kappaletta ja se sisältää yhtyeen suurimmat hitit Hole Hearted, Get The Funk Out ja More Than Words.
Kappaleet

Decadence Dance – 6.49
Lil' Jack Horny – 4.51
When I'm President – 4.21
Get the Funk Out – 4.24
More Than Words – 5.34
Money (In God We Trust) – 4.11
It('s a Monster) – 4.24
Pornograffitti – 6.16
When I First Kissed You – 4.00
Suzi (Wants Her All Day What?) – 3.38
He-Man Woman Hater – 6.19
Song for Love – 5.55
Hole Hearted – 3.39  (CD-bonus)
Arviot

Allmusic:
Pentti Lahti (muusikko)

Pentti Lahti (s. 5. elokuuta 1945) on pitkän uran luonut saksofonisti. Saksofonin lisäksi ”kahdentoista puhaltimen Pena” hallitsee klarinetit, huilut sekä erinäisen määrän harvinaisia pillejä ja muita puhaltimia. Lahti on soittanut UMO Jazz Orchestrassa jo sen perustamisesta asti, vuodesta 1975. Lahdelle myönnettiin Yrjö-palkinto vuonna 1983.
Valikoitu diskografia > Jukka Gustavson Organ Fusion Band

Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko (2005,  Rockadillo Records)
Between fire and ice (2003,  Rockadillo Records)
Valikoitu diskografia > Pentti Lahti

BaranBaran (2002,  Alba Records)
Ben Bay (1994,  Pro)
Valikoitu diskografia > Saxperiment

Saxperiment (1997,  murto)
Valikoitu diskografia > Mircea Stan/Pentti Lahti Duo

Friendship and collaboration (1985,  Kompass Records)
Pietinen (Äänekoski)

| Pietinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°33′36″N, 25°57′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskujoki:  Pietisjoki Saakikkaaseen 
Järvinumero:  14.418.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,8 m  
Pituus:  2 km  
Leveys:  710 m  
Rantaviiva:  5,949 km  
Pinta-ala:  52,425 ha  
Saaria:  2 
 fiPietinen 
Pietinen  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Suolahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 710 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 52 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 5,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Kurojoen valuma-alueeseen (14.418) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,8 metriä mpy.
Perttu Rastas

Perttu Tapio Rastas (s. 4. lokakuuta 1952 Helsinki) on suomalaisella video- ja mediataiteen kentällä yli 30 vuotta toiminut kuraattori, tuottaja ja tapahtumien organisoija sekä asiantuntija. Hän työskenteli Kansallisgallerian Kiasman intendenttinä ja Kansallisgallerian kuvaamon kuvaamopalvelupäällikkönä ja erikoissuunnittelijana 1996–2016. Perttu Rastas toimi Uudistuva ihmiskunta -lehden päätoimittajana vuosina 1982–1985.
1980-luvun puolivälissä Rastas oli mukana käynnistämässä Kansan Sivistystyön Liiton videotyöpajaa, jossa moni taiteilija sai perustan videotoiminnalle. Hän toimi suomalaisen videotaiteen levitysarkisto AV-arkin perustajana ja työntekijänä ja oli järjestämässä Suomen ensimmäistä laajaa kansainvälistä mediataiteen festivaalia, Muumediafestivaalia, 1989–1994. Hän toimi myös ensimmäisenä Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen (AVEK) mediataiteen tuotantotuen esittelijänä 1992–1996.
Vuodesta 1996 lähtien Rastas toimi nykytaiteen museo Kiasman mediataiteen kuraattorina. Hän toimi myös Kansallisgallerian Kokoelmahallinta -osastossa erikoissuunnittelijana ja Kuvaamo-yksikön esimiehenä toimialueenaan media-arkistointi vuoden 2015 loppuun. Hän jäi eläkkeelle 2016 lopussa. Vuonna 2001 Rastas toimi jonkin aikaa Kiasman johtajana.
Rastas oli Taiteen keskustoimikunnan mediataiteen jaoston jäsen 2000–2009. Kaudella 2013–2014 hän oli Taiteen edistämiskeskuksen media-, sarjakuva-, ja kuvitustaiteen toimikunnan puheenjohtaja. Kaudella 2015–2016 hän oli Taiteen edistämiskeskuksen audiovisuaalisen toimikunnan varapuheenjohtaja ja mediataidejaoston puheenjohtaja sekä jäsen Taiteiden välisyyden, moninaisuuden ja kansainvälisyyden toimikunnassa.
Vuonna 2005 Rastas sai ensimmäisenä AV-arkin kiertopalkinnon suomalaisen mediataiteen edistämisestä. Tammikuussa 2014 hänet kutsuttiin Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun ja 2018 Muu ry:n kunniajäseneksi. Vuonna 2019 Taiteen edistämiskeskuksen Audiovisuaalinen toimikunta myönsi Rastaalle mediataiteen valtionpalkinnon.
Julkaisut

Kulttuuri ja ay-liike, Kansan sivistystyön liitto, 1981
Kulttuuri ja vapauden politiikka, Kansan sivistystyön liitto, 1982
Kulttuuriopas, Rakennustyöläisten liitto, 1981
Luovan kulttuurin politiikasta, Kansan sivistystyön liitto, 1983
Massakulttuuri, Kansan sivistystyön liitto, 1981
Hargnemisi elektroonilisi hargnemisi 18.11.–15.12.1996 Tallinna kunstihoone meediakunsti Soome kaasaegse kunsti muuseumi kogust, 1996
Sähkömetsä, videotaiteen ja kokeellisen elokuvan historiaa Suomessa 1933–1998, Valtion taidemuseo, 2007
Aiheesta muualla

Perttu Rastas Elonetissä.
Pro-mia

Pro-mia on lähinnä Internetissä ilmenevä liike, jonka mielestä bulimia ei ole sairaus vaan elämäntapa. Sille rinnakkainen liike on pro-ana. Varsinaisina kansanliikkeinä näitä hajanaisia sivustoja ei kuitenkaan pidetä. Pro-mian mielestä bulimia voi kuulua normaaliin elämään. Oksentaminen ja ahmiminen on osa päivittäistä rutiinia.
Molempia liikkeitä on kritisoitu siitä, että niiden vuoksi syömishäiriöiset eivät välttämättä hakeudu hoitoon. Kannattajien mielestä kyseessä ei ole kuitenkaan häiriö, joka tarvitsisi hoitoa, vaan normaali elämäntapa ja yksityisasia, johon ulkopuoliset eivät saisi puuttua.
Potsdamer Platz (runokokoelma)

| Potsdamer Platz: En dikt |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ralf Andtbacka
Kieli:  ruotsi
Genre:  runokokoelma
Kustantaja:  Förlaget
Julkaistu:  2019
Sivumäärä:  376
ISBN:  978-952-333-186-0

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Potsdamer Platz on Ralf Andtbackan runokokoelma. Se julkaistiin ruotsiksi vuonna 2019 Förlagetin kustantamana.
Runokokoelma voitti Runeberg-palkinnon vuonna 2020, ja se oli ensimmäinen kerta, kun ruotsinkielinen runoteos voitti palkinnon. Raati perusteli valintaansa muun muassa sillä, että teos uudisti runokieltä ja -muotoa sekä käsitystä nojatuolimatkasta. Teos on saanut innoituksensa Berliinistä.
Pumpulirintamanikki

| Pumpulirintamanikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Heteromunia
Laji::  pectoralis
Kaksiosainen nimi
 Heteromunia pectoralis  (Gould, 1841) 
Katso myös
   Pumpulirintamanikki Wikispeciesissä   Pumpulirintamanikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pumpulirintamanikki (Heteromunia pectoralis) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pumpulirintamanikkia tavataan Australian pohjoisosissa. Vaikka laji on vähenemässä, sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pro-ana

Pro-ana (oikeammin lat. pro anorexia, joskus myös pro-ano, "anoreksian puolesta") on nimitys ihmisille, jotka pitävät anoreksiaa sairauden sijaan elämäntapana ja haluttavana tilana. Pro-anat useimmiten joko sairastavat anoreksiaa tai haluavat "saavuttaa" anoreksiatilan.
Asiantuntijoiden mukaan pro-ana on vain yksi anoreksian ilmenemismuoto, mutta itse pro-anorektikot kieltävät tämän usein, koska heidän mielestään monet heistä eivät ole sairaita. Jotkut pitävät anoreksiaa puhtaasti elämäntapana, johon lääkäreiden ja läheisten ei tulisi puuttua.
Pro-anat tekevät usein samanhenkisille suunnattuja kotisivuja, jotka sisältävät neuvoja laihduttamiseen ja keskustelupalstoja. Usein tällaiset sivustot sisältävät myös kuvia äärilaihoista ihmisistä: ne on tarkoitettu "laihdutusinspiraatioksi" (thinspiration). Tarkoituksena on, että kuvat kannustavat laihtumaan yhä enemmän.
Useat kotisivutilaa tarjoavat palveluntarjoajat pyrkivät poistamaan pro-anoreksia-sivustot palvelimiltaan, koska niiden koetaan yllyttävän ihmisiä laihtumaan sairaalloisen laihoiksi ja jopa kuolemaan tällä tavoin. Monilla sivustoilla on myös periaatteesa 18 vuoden ikäraja, mutta sen valvonta on vaikeaa. Kotisivujen sijasta pro-anorektikot kokoontuvat usein myös suljetuilla keskustelufoorumeilla, joissa on harvemmin ulkopuolisia häiriötekijöitä.
Portimão

| Portimão |
| --- | --- |
 Portimãon Praia da Rocha
 vaakuna
 Portimãon sijainti
 Koordinaatit: 37°8′13″N, 8°32′18″W 
Valtio:  Portugali
Piiri:  Faro
Alue:  Algarve
Ala-alue:  Algarve
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Manuel da Luz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  182 km²
Väkiluku (2011):  55 614
 – Väestötiheys:  305,6 as./km²
 
 www.cm-portimao.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Portimão on kaupunki Algarvessa, Portugalissa. Se sijaitsee Atlantin rannalla.
Portimãosta tuli kaupunki vuonna 1924. Koko kunnan väkiluku on 55 614 (2011).[lähde? ] Praia da Rochan uimaranta on suosittu turistikohde. Kaupungin lähialueella sijaitsee moottorirata Autódromo Internacional do Algarve.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Portimão Wikimedia Commonsissa
Faron piirin kunnat
Albufeira
Alcoutim
Aljezur
Castro Marim
Faro
Lagoa
Lagos
Loulé
Monchique
Monte Gordo
Olhão
Portimão
São Brás de Alportel
Silves
Tavira
Vila do Bispo
Vila Real de Santo António
Pumpulihäntäkaniinit

| Pumpulihäntäkaniinit |
| --- | --- |
 Aavikkokaniini (S. audubonii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jäniseläimet Lagomorpha
Heimo::  Jänikset Leporidae
Suku::  Pumpulihäntäkaniinit Sylvilagus  Gray, 1867
Katso myös
   Pumpulihäntäkaniinit Wikispeciesissä   Pumpulihäntäkaniinit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pumpulihäntäkaniinit eli amerikankaniinit (Sylvilagus) on jänisten heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluvista lajeista kookkain on rämekaniini (S aquaticus). Muita suvun lajeja ovat aavikkokaniini (S. audubodii), pensaskaniini (S. bachmani), metsäkaniini (S. brasiliensis), meksikonkaniini (S. cunicularius), tresmariasinkaniini (S. graysoni), olmittenkaniini (S. insonus), saarikaniini (S. manseatus), vuorikaniini (S. nuttallii), suokaniini (S. palustris)  ja uudenenglanninkaniini (S. transitionalis).
Suvun englanninkielinen nimi "Cottontails" on saanut nimensä niiden hännästä joka muistuttaa pumpulipalloa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Amerikankaniinit (Sylvilagus)
Prizrenin piiri

| Prizrenin piiri |
| --- | --- |

 Sijainti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Prizren
 – suurin kaupunki:  Prizren
Pinta-ala:  1 739 km²
Väkiluku (2020):  349 858
 – väestötiheys:  201,2 as./km²
Aikavyöhyke:  +1
– kesäaika:  +2
Prizrenin piiri on yksi Kosovon piireistä maan eteläosassa. Piirissä asuu 349 858 asukasta viiden kunnan ja 1 739 neliökilometrin alueella. Suurin ikäryhmä piirissä on 10-19-vuotiaat.