stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rhabdodendraceae
Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat pienehköjä ainavihantia puita, joilla on kilpimäisten karvojen muodostama peite. Lehdet ovat melko kookkaita, yksinkertaisia ja korvakkeettomia. Lehtilapa on kuultavapilkkuinen, ja sivusuonet muodostavat silmukoita sen reunan lähelle. Lehtikanta on melko leveä. Täysin kehittyneet lehdet sijaitsevat melko tiheässä oksan päässä ja muuttuvat vähitellen  pienemmiksi ja erilaistumattomammiksi oksan tyveä kohti. Kukinto sijaitsee lehtihangassa ja on haarainen. Kukkapohjus on lyhyen maljamainen hypanthium, jonka reunaan kukkalehdet kiinnittyvät sikiäintä lukuun ottamatta. Verholehdet ovat enemmän tai vähemmän yhteenkasvaneita ja lyhyitä. Terälehdet ovat melko paksuja. Heteitä on paljon, ja ponnet ovat palhoja paljon pidempiä. Kukassa ei ole mesiäistä. Sikiäin on yhden emilehden muodostama, ja vartalo kiinnittyy sen tyveen; luotti on hyvin pidentynyt. Luokkimaisesti taipuneita siemenaiheita on korkeintaan kaksi pohjaistukassa. Hedelmä on pieni luumarja, jonka tyvellä on verhiö ja kukkapohjuksen laajentuma; myös hedelmäperä on turvonnut. Siemenessä on ravintovarastona niukka endospermi ja niukka perispermi sekä vihreä ja suurisirkkainen alkio. Kromosomiston annosluku on n = 10.
Levinneisyys

Heimo kasvaa trooppisessa Etelä-Amerikassa.
Luokittelu

Heimossa on vain yksi kolmelajinen Rhabdodendron-suku. Sen asema koppisiemenisten luokitusjärjestelmässä on ollut pitkään epävarma. Cronquist (1983) piti sitä Rosales-lahkoon kuuluvana, Takhtajan (1997) sen sijaan sijoitti sen Rutales-lahkoon, vaikka aiemmin oli jo ehdotettu sen sijoittamista Caryophyllales-lahkon yhteyteen.
Aiheesta muualla

Kuvia: http://floredeguyane.piwigo.com/index?/category/590-rhabdodendron_amazonicum
Lajiluettelo: http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=Rhabdodendron
Ritva Vepsä

| Ritva Vepsä |
| --- | --- |
 Ritva Vepsä Autotyttöjen kuvauksissa 1960.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. helmikuuta 1941 Helsinki
Kuollut: 30. heinäkuuta 2016 (75 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Näyttelijä
Aktiivisena:  1958–2012
Palkinnot
 Parhaan naisnäyttelijän Jussi-palkinto 1969 Sixtynine 69 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ritva Annikki Vepsä (12. helmikuuta 1941 Helsinki – 30. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Vepsä esiintyi vuodesta 1958 alkaen useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän oli pääosissa muun muassa Maunu Kurkvaaran ohjaamissa elokuvissa Autotytöt (1960) ja Raportti eli balladi laivatytöistä (1964), Jörn Donnerin elokuvissa Sixtynine 69 (1969) ja Naisenkuvia (1970) sekä Risto Jarvan elokuvassa Ruusujen aika (1969). Hän näytteli myös muun muassa TV-sarjoissa Me Tammelat, Spede Show ja Studio Impossible.
Vepsälle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2007. Hän kuoli keuhkosyöpään 75-vuotiaana 30. heinäkuuta 2016. Hänellä ja Yrjö Tähtelällä on kaksi yhteistä lasta. Vepsä on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Ritva Vepsä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ritva Vepsän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Rantakallio Southforelandissa

| Rantakallio Southforelandissa |
| --- | --- |

Nimi:  Rantakallio Southforelandissa
Tekijä:  Alfred  William Finch
Valmistumisvuosi:  1892
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  66,5  cm
Leveys:  80,5  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Rantakallio Southforelandissa on öljyvärimaalaus kankaalle, 66,5×80,5 cm, jonka Alfred William Finch (1854-1930) maalasi vuonna 1892. Suomeen vuonna 1897 asettuneen Finchin maalaus ostettiin vuonna 1928 Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Täplämaalaustekniikalla toteutettu Rantakallio Southforelandissa ilmentää Finchin tuttavaltaan Georges Seuratilta omaksumaa sekoittamattomien värien rinnakkaisasetteluun ja niiden optisen sekoittumiseen perustuvaa väriteoriaa. Värit sinällään ovat tässä maaluksessa vaaleita värejä. Maalauksen asettelu kuvastaa uusimpressionismille ominaista juhlallista harmoniaa.
Puhtaan paletin vaikutteet johtivat niin sanotun puhtaan paletin kauteen Suomessa, mutta myös Septem-ryhmän syntyyn täällä. Alfred Finch toi tullessaan Suomeen mukanaan uusia eurooppalaisia vaikutteita, mutta myös omat yhteytensä sikäläisiin taidepiireihin, jotka olivat myös joskus tärkeitä.
Aiheesta muualla

Maalaus Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Rantakallio Southforelandissa.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Saareke

| Saareke |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°21′25″N, 26°52′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Iso-Varpaseen 
Järvinumero:  14.978.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91,5 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  1,064 km  
Pinta-ala:  3,45 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSaareke 
Saareke  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Varpaisten lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 480 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,5 metriä mpy.
SAR

Lyhenne SAR voi viitata seuraaviin asioihin:
ominaisabsorptionopeus (engl. specific absorption rate, SAR), suure, joka mittaa sähkömagneettisen säteilyn absorptiota ihmiskehoon esimerkiksi matkapuhelinta käytettäessä tai magneettikuvauksessa
SAR-tutka, lyhenne sanoista synthetic-aperture radar
rial, Saudi-Arabian rahayksikkö, valuuttakoodi SAR
meripelastus (engl. search and rescue): SAR on yleinen kansainvälinen pelastustoiminnan lyhenne, jota käytetään muun muassa pelastusalusten ja -helikoptereiden kyljessä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SAR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saarden kunta

| Saarden kunta (Saarde vald) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Saarde sijaitsee Lounais-Virossa.
 Koordinaatit: 58°11′N, 24°54′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Surjun ja vanhan Saarden yhdistyminen:  21.10.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta  (vir. vald)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 064,80 km²
Väkiluku (1.1.2018):  4 722
 – Väestötiheys:  4 as./km²
 
 saarde.kovtp.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saarden kunta sijaitsee Lounais-Virossa Pärnumaan maakunnassa.
Sijainti

Kunta sijaitsee Pärnun kaakkoispuolella ja rajoittuu pohjoisessa Pärnuun ja Põhja-Sakalan kuntaan, idässä Mulgin kuntaan, etelässä Latviaan ja lännessä Häädemeesten kuntaan.
Hallinto

Saarden kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Saarden ja Surjun kunnat. Kunnassa on 4 722 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Kilingi-Nõmmen kaupungista, Tihemetsan pienkauppalasta (alevik) ja 35 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Kilingi-Nõmme.
Liikenne

Valtatie 6 Pärnusta Valgaan kulkee Saarden poikki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saarde Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Surju Wikimedia Commonsissa
Ruusukardinaali

| Ruusukardinaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Sitruunakardinaalit Caryothraustes
Laji::  erythromelas
Kaksiosainen nimi
 Caryothraustes erythromelas  (Gmelin, 1789) 
Synonyymit
 Periporphyrus erythromelas 
Katso myös
   Ruusukardinaali Wikispeciesissä   Ruusukardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruusukardinaali (Caryothraustes erythromelas) on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruusukardinaalia tavataan Brasiliassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin on kuvattu ilevan harvinainen ja laikuttaisesti levittäytynyt.
Elinympäristö

Ruusukardinaali elää koskemattomissa ja ksoteissa alankojen metsissä. Se ei viihdy ihmisasutuksen läheisyydessä.
Raimo Hirvi

Raimo Juhani Hirvi (7. huhtikuuta 1952 Jyväskylän maalaiskunta – 10. elokuuta 2016 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija.
Raimo ”Ramles” Hirvi aloitti miesten tasolla pelaamisen Jyväskylän Kirissä suomensarjassa. Pesäpallon mestaruussarjassa Hirvi pelasi 1972–1983 Kirissä ja 1984–1986 Kouvolan Pallonlyöjissä yhteensä 343 ottelua, jonka jälkeen siirtyi HoNsU:un ykkössarjaan. Pörssipisteitä Hirvi keräsi kunnioitettavat 1774 ollen vuosina 1976, 1978 ja 1979 mestaruussarjan paras etenijä. Tehotilaston Hirvi voitti 1978 ja 1982 ja vuonna 1982 hänet valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi.
Itä–Länsi-ottelussa Hirvi pelasi kahdeksan kertaa ja Liitto–Lehdistö-kamppailuun hänet valittiin yhdeksän kertaa. SM-mitaleja Hirvi saavutti miehissä 7 (1 kulta, 4 hopeaa ja 2 pronssia) ja A-junioreiden SM:n 1971.
Saavutukset

8 Itä-Länsi-ottelua: 1973-1976, 1978, 1980, 1982, 1983
Pesäpallon etenijäkuningas (3): 1976, 1978, 1979
Vuoden pesäpalloilija: 1982
Robert S. Kaplan

Kaplan vuonna 2017
Robert S. Kaplan (s. 1940) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Kaplan on työskennellyt vuodesta 1984 lähtien professorina Harvard Business Schoolissa. Kaplan on tunnettu David Nortonin kanssa kehittämästään johtamismenetelmästä, Balanced Scorecardista.
Ennen virkaansa Harvard Business Schoolissa, Kaplan toimi dekaanina Carnegie Mellon -yliopistossa 1977–1983. Kaplan ja Norton julkaisivat Balanced Scorecardin vuonna 1992. Jopa suuret yhtiöt, kuten Mobil ja Sears, hyödyntävät Kaplanin ja Nortonin johtamismenetelmiä.
Vuonna 2006 Kaplan valittiin Accounting Hall of Fameen.
Käännös suomeksi
Ruby Pawankar

Intian presidentti Pratibha Patil myöntämässä Pravasi Bharatiya Samman -palkintoa Ruby Pawankarille vuonna 2010.
Ruby Pawankar on intialainen Japanissa työskentelevä lääkäri, joka toimi Maailman allergiajärjestön puheenjohtajana vuosina 2012–2013. Intian hallitus myönsi hänelle vuonna 2010 Pravasi Bharatiya Samman -palkinnon. Hän muutti Tokioon aviomiehensä kanssa vuonna 1989 saatuaan stipendin japanilaiselta yliopistolliselta naisjärjestöltä. Hän suoritti tohtorintutkinnon (Ph.D.) allergia- ja immunologiatutkimuksesta 1995.
Pawankarin perhe on syyrialaiskristittyjä. Hän aloitti lääketieteelliset opintonsa Punessa sijaitsevasta asevoimien lääketieteellisestä akatemiasta, josta hän valmistui vuonna 1982. Hänen kiinnostuksensa suuntautui allergioihin, koska hän oli lapsena astmaatikko ja hän allergisoitui myöhemmin äyriäisille. Häneen vaikutti myös tietoisuus kotimaansa allergiatietämyksen ja hyvien testien puutteesta, mikä houkutteli hänet Japaniin. Hän on Nippon Medical Schoolin professori.
SMS S135

| SMS S135 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Schichau
Laskettu vesille:  27. lokakuuta 1917
Palveluskäyttöön:  15. maaliskuuta 1918
Poistui palveluskäytöstä:  luovutettu 1920 sotakorvauksena Ranskalle
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 170 t (kuormattu)
Pituus:  83,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,32 m
Syväys:  3,9 m (keula)
Koneteho:  23 690 shp
Nopeus:  33,4 solmua
Miehistöä:  4 upseeria ja 101 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  3 × 10,5 cm L/45 Utof -tykkiä 6 × 50 cm torpedoputkea 24 × miinaa
SMS S135 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Valmistus

Alus tilattiin Schichaulta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 1008. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1917 ja valmistui 15. maaliskuuta 1918.
Palvelus

Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919. Alus luovutettiin Ranskalle 20. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Mazaré. Se poistettiin palveluksesta 24. heinäkuuta 1935 ja romutettiin.
SMS S134

| SMS S134 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Schichau
Laskettu vesille:  25. elokuuta 1917
Palveluskäyttöön:  4. tammikuuta 1918
Poistui palveluskäytöstä:  luovutettu 1920 sotakorvauksena Ranskalle
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 170 t (kuormattu)
Pituus:  83,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,32 m
Syväys:  3,9 m (keula)
Koneteho:  23 690 shp
Nopeus:  33,4 solmua
Miehistöä:  4 upseeria ja 101 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  3 × 10,5 cm L/45 Utof -tykkiä 6 × 50 cm torpedoputkea 24 × miinaa
SMS S134 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Valmistus

Alus tilattiin Schichaulta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 1007. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1917 ja valmistui 4. tammikuuta 1918.
Palvelus

Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919. Alus luovutettiin Ranskalle 14. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Vesco. Se poistettiin palveluksesta 24. heinäkuuta 1935 ja romutettiin.
Ryöstö seraljista

Ryöstö seraljista (saks. Die Entführung aus dem Serail, KV 384) on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kolminäytöksinen ooppera.
Oopperan synty

Ooppera tuotettiin Wienin Burgtheateriin keisari Joosef II:n tilauksesta. Sen libreton kirjoitti Gottlieb Stephanie, ja teksti perustui kirjailija Christoph Friedrich Bretznerin teokseen Belmont und Constanze, oder Die Entführung aus dem Serail. Oopperan kantaesitys 16. heinäkuuta 1782 oli menestys, ja se auttoi Salzburgista edellisenä vuonna muuttanutta Mozartia nousemaan maineeseen Wienissä.
Henkilöt

Belmonte, espanjalainen herrasmies, Oranin kuvernöörin poika – tenori (kantaesityksessä Johann Valentin Adamberger)
Konstanze, hänen rakastettunsa – sopraano (Katherina Cavalieri)
Blonde, Konstanzen englantilainen palvelija – sopraano (Theresia Teyber)
Pedrillo, Belmonten palvelija, rakastunut Blondeen – tenori (Johann Ernst Dauer)
Osmin, paššan palatsin ylivartija – basso (Johann Ignaz Ludwig Fischer)
Selim, pašša – puherooli (Dominik Jautz)
Klaas, laivuri – puherooli
mykkä mies, vartion päällikkö, janitsaareja, paššan saattue, vartijoita – kuoro
Synopsis > Tapahtumapaikka ja -aika

Paššan palatsi (seralji) Turkissa, 1500-luvun puoliväli.
Synopsis > Edeltävät tapahtumat

Belmonten kihlattu Konstanze ja hänen palvelijansa Blonde ja Pedrillo ovat joutuneet merirosvojen ryöstämäksi ja heidät on myyty orjamarkkinoilla pašša Selimille. Pedrillo on voittanut paššan luottamuksen ja toimii hänen puutarhansa vartijana. Pedrillo onnistuu välittämään Belmontelle tiedon heidän olinpaikastaan.
Synopsis > Ensimmäinen näytös

Belmonte odottaa näkevänsä rakastettunsa, muttei tiedä kuinka pääsisi sisälle paššan palatsiin. Osmin estää hänen sisäänpääsynsä. Pedrillon avulla Belmonte pääsee palatsiin, sillä Pedrillo suosittelee Belmontea paššalle taitavana rakennusmestarina.
Synopsis > Toinen näytös

Pašša antaa Blonden lahjaksi Osminille. Osmin rakastuu Blondeen ja ahdistelee häntä karkealla tavalla. Blonde opettaa Osminia kuinka eurooppalaisneitojen kanssa tulee toimia. Konstanze on huolissaan; hän rakastaa edelleen Belmontea, mutta on myös oppinut arvostamaan paššaa. Konstanze torjuu paššan viettely-yritykset jolloin pašša sanoo voivansa turvautua jopa väkivaltaan. Pedrillo tainnuttaa Osminin unilääkkeellä ja kertoo Blondelle ja Konstanzelle ryöstösuunnitelmasta. Mustasukkaisuus herää Belmontessa ja hän kysyy onko Konstanze ollut hänelle uskollinen.
Synopsis > Kolmas näytös

Pedrillo ja naiset yrittävät paeta palatsista keskellä yötä tikapuita pitkin, mutta mykkä vartija huomaa heidät. Pakoyritys päättyy ja Osminin iloitessa heidät viedään paššan eteen. Belmonte tarjoaa lunnaita jolloin paljastuu että hän on paššan perivihollisen poika. Näyttää siltä että rakastavaiset surmattaisiin mutta jalomielisyys voittaa paššan sydämessä ja Belmonte saa paššalta anteeksiannon. Pašša päästää heidät vapaiksi ja kaikki paitsi raivoava Osmin ylistävät paššan armeliaisuutta ja jalomielisyyttä.
Synopsis > Triviaa

Osminin rooli on kenties yksi maailman vaativimpia bassorooleja, sillä libreton matalin sävel bassolla on suuri D. Matalan sävelen lisäksi roolissa lauletaan myös runsaasti korkeita nuotteja.
SMS S139

| SMS S139 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Schichau
Laskettu vesille:  24. marraskuuta 1917
Palveluskäyttöön:  15. huhtikuuta 1918
Poistui palveluskäytöstä:  luovutettu 1920 sotakorvauksena Ranskalle
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 170 t (kuormattu)
Pituus:  83,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,32 m
Syväys:  3,9 m (keula)
Koneteho:  23 690 shp
Nopeus:  33,4 solmua
Miehistöä:  4 upseeria ja 101 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  3 × 10,5 cm L/45 Utof -tykkiä 6 × 50 cm torpedoputkea 24 × miinaa
SMS S139 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Valmistus

Alus tilattiin Schichaulta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 1012. Alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1917 ja valmistui 15. huhtikuuta 1918.
Palvelus

Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919. Alus luovutettiin Ranskalle 20. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Deligny. Se poistettiin palveluksesta 18. elokuuta 1933 ja romutettiin.
Salainen perintömääräys

| Salainen perintömääräys |
| --- | --- |
Käsikirjoittaja:  Asser Pohjanheimo
Tuottaja:  Hjalmar V. Pohjanheimo
Säveltäjä:  Emil Kauppi
Pääosat:  Hilarius Pohjanheimo   Helinä Svensson   Birger Pohjanheimo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lyyra Filmi
Ensi-ilta:  16. helmikuuta 1914
Kesto:  62 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salainen perintömääräys (rinnakkaisnimet Helsingin salaperäisyyksiä ja Salaperäinen perintömääräys) on vuonna 1914 valmistunut Asser Pohjanheimon käsikirjoittama suomalainen mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 16. helmikuuta 1914 Pohjanheimojen omistamassa Lyyra-teatterissa Helsingissä. Esityskopioita arvioidaan olleen yksi.
Sen on sanottu olleen historian ensimmäinen suomalainen toimintaelokuva.
Aikakauden ulkomaisista rikoselokuvista vaikutteita saaneesta elokuvasta on säilynyt muutamia valokuvia, jotka esittävät ampumavälikohtauksia ja takaa-ajokohtauksia kaupungin talojen katoilla.
Lehti-ilmoituksissa oli elokuvasta tekijöiden oma arvio:
»Salainen perintömääräys on näytelmä, jota voi hyvällä syyllä verrata ulkomaalaisiin salapoliisinäytelmiin. Valokuvaus ensiluokkaista, aihe jännittävä ja puoleensa tempaava. Hurjat takaa-ajot tärisyttävät, pommiräjähdykset uudistuvat, kuristukset ja vangitsemiskamppailut pitävät katsojan koko ajan suuressa jännityksessä.»
Elokuvassa esitettävän tangon "Argentiinalainen salonki-Tango" on säveltänyt Teatteri Lyyran kapellimestari Emil Kauppi. Elokuvassa kantaesitetyn tangon nuotit ovat säilyneet säveltäjän arkistossa. Tanssinumeron esittää helsinkiläinen tanssija Hilma Liiman. Varhaisin säilynyt suomalaiseen elokuvaan sävelletty alkuperäissävellys on historioitsija Hannu Salmen mukaan ensimmäinen suomalainen tango.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hilarius Pohjanheimo  | … |  Paul Honkavaara   |
|  Helinä Svensson  | … |  Elsa Honkavaara   |
|  William Rölling  | … |  Juho Honkavaara   |
|  Birger Pohjanheimo  | … |  salapoliisi Uljas Railio   |
|  Hilma Liiman  | … |  tangotanssin esittäjä   |
Aiheesta muualla

Hannu Salmi: Salainen perintömääräys. Suomalaisen rikoselokuvan juurilla, Turun yliopiston tutkimusportaali, julkaistu alun perin lehdessä Ruumiin kulttuuri 4/2017
Saldusin piiri

Saldusin piiri Latvian kartalla.
Saldusin piiri oli hallinnollinen alue Latviassa. Vuoden 2008 alussa alueen väkiluku oli 36 324. Väestöstä 84,0 prosenttia oli latvialaisia, 6,7 prosenttia liettualaisia ja 5,1 prosenttia venäläisiä. Saldusin pinta-ala on 2 076 neliökilometriä. Väestötiheys on 17,5 asukasta neliökilometriä kohden (vuoden 2008 alku).  Latvian piirit lakkautettiin vuonna 2009 Latvian aluehallintouudistuksen yhteydessä.
Ruotsin hiihtoliitto

Ruotsin hiihtoliitto (ruots. Svenska Skidförbundet) on organisaatio, joka hallinnoi Ruotsin hiihtourheilua. Se perustettiin alun perin 1903, mutta epäselvän jakson jälkeen varsinainen hiihtoliitto perustettiin 11. joulukuuta 1908. Nykyisen ruotsalaisen nimensä Svenska Skidförbundet se sai vuonna 1911. Liiton toimisto sijaitsi alun perin Tukholmassa, mutta siirtyi vuonna 2001 Faluniin. Alppihiihdolla on oma lisäksi oma toimisto Åressa.
Puheenjohtajat

Fritz af Sandeberg (1908–1910)
Gustaf Lindencrona (1910–1915)
Sven Hermelin (1915–1922)
Sixtus Janson (1922–1948)
Björn Kjellström (1948–1952)
Sigge Bergman (1952–1961)
Karl Arne Wegerfelt (1961–1965)
Nils Stenberg (1965–1974)
Stig Synnergren (1974–1977)
Arne Jägmo (1977–1982)
Sven Larsson (1982–1996)
Carl Eric Stålberg (1996–2008)
Mats Årjes (2008–2018)
Karin Mattsson Wejber (2018–)
Aiheesta muualla

Ruotsin hiihtoliitto - kotisivu
Raamatuntutkijat

Raamatuntutkijat on uskonnollinen liike, joka polveutui pastori Charles Taze Russellin opetuksista. Hänen seuraajansa kutsuivat itseään "raamatuntutkijoiksi". Russellin kuoleman jälkeen he hajaantuivat, ja heistä tuli muutama pienempi ryhmä. Jotkut ryhmistä ovat lakanneet uskomasta pastori Russellin opetuksiin. Suurin yksittäinen ryhmä, joka polveutuu Raamatuntutkijoista, on Jehovan todistajat. Varsinaisia Raamatuntutkijoita on kuitenkin vielä tuhansia ympäri maailman.
Historian alkuaika

Russellin vaikutuksia ja ajatuksia käyttäneitä ihmisiä:
Nelson H. Barbour (1824-1908)
John Nelson Darby (1800 - 1882)
Henry Dunn (1801-1878)
Dunbar Isidore Heath (1816-1888)
Dwight L. Moody (1835-1899)
George Stetson (1814-1879)
R. E. Streeter (1847-1924)
Jonas Wendell (1815-1873)
Jehovan todistajat

Jehovan todistajat ovat saaneet suurimman osan huomiosta ja heitä kutsutaankin liikkeen "pääosaksi". Tämä johtuu siitä, että he ovat suurin enemmistö niistä, jotka ajattelevat uskonsa polveutuvan pastori Russellin opetuksista. Jehovan todistajien vuosittaisen raportin mukaan aktiivisia jäseniä on 8,2 miljoonaa (2014). Muut ryhmät, joita muodostui Russellin kuoleman jälkeen, erosivat Vartiotorni-seurasta, joka Russellin perustamana uskonnollisen kirjallisuuden painotalona on periytynyt Jehovan todistajat -liikkeen käyttöön. Koska varsinaiset Raamatuntutkijat eivät pidä jäsenrekisteriä, heidän määräänsä ei tiedetä. Rolondo Rodrigues mainitsee kirjassaan Daughters of the Tower, että Raamatuntutkijoiden määrä on alle 10 000, joista noin puolet toimii Yhdysvaltojen ulkopuolella.