stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaroslav Balaštík

| Jaroslav Balaštík |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1979 (ikä 44) Gottwaldov, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  HC Zlín
Sarja:  Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–
Aik. seurat:  HPK (SM-liiga)   Columbus Blue Jackets (NHL)   HV71 (Elitserien)   BK Mladá Boleslav (Extraliga)   HC Bílí Tygři Liberec (Extraliga)
NHL-varaus:  184. varaus, 2002 Columbus Blue Jackets
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Latvia 2006 | jääkiekko |  |
Jaroslav Balaštík (s. 28. marraskuuta 1979 Gottwaldov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC Zlíniä.
Balaštík aloitti uransa pääsarjatasolla Extraligassa kaudella 1997–98, HC Zlínissä, jossa hän pelasi kuuden kauden ajan, kunnes siirtyi kaudeksi 2002–2003 Jääkiekon SM-liigaan HPK:hon. Seuraaviksi kahdeksi kaudeksi Balaštík palasi taas tuttuun seuraan. Kaudella 2003–2004 hän voitti Zlínissä Tšekin-mestaruuden ja oli Extraligan paras maalintekijä sekä runkosarjassa (29 maalia) että pudotuspeleissä (9 maalia). Seuraavalla kaudella hän teki 30 maalia ja voitti maalintekijätilaston toistamiseen.
Kaudet 2005–2006 ja 2006–2007 Balaštík aloitti Pohjois-Amerikassa ja pelasi NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa kahden kauden aikana yhteensä 74 ottelua ja AHL-joukkue Syracuse Crunchissa 20 ottelua. Pelipaikkaa NHL:ssä ei löytynyt, joten Balaštík päätti siirtyä kesken kauden Ruotsin Elitserieniin HV71:n joukkueeseen. Yhden Ruotsin-kauden jälkeen Balaštík palasi taas HC Zlíniin. Palattuaan Zlíniin hän voitti jälleen maalitilaston tehtyään 29 maalia. Lopulta Balaštík edusti Zlíniä neljä kautta, ja kauden 2010–2011 hänet lainattiin toiseen tšekkiläisjoukkueeseen, BK Mladá Boleslaviin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaroslav Balaštík Wikimedia Commonsissa
Jaroslav Balaštík The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Isovirtaorneero

| Isovirtaorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Vesiorneerot Cinclodes
Laji::  palliatus
Kaksiosainen nimi
 Cinclodes palliatus  (Tschudi, 1844) 
Katso myös
   Isovirtaorneero Wikispeciesissä   Isovirtaorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isovirtaorneero (Cinclodes palliatus) on uhanalainen orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isovirtaorneeroa tavataan Perussa Andeilla Junínin, Huancavelican ja Liman alueilla. Laji on harvinainen ja hyvin paikallinen, ja sen kannaksi on arvioitu 70–400 yksilöä. Laji kärsii elinympäristöjen tuhoutumisesta ja se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
It-viikko

| It-viikko |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  Talouslehti
Julkaisija:  Taloussanomat Oy
Perustettu:  1999
Lakkautettu:  2015
Päätoimittaja:  Tapio Sadeoja
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
It-viikko (aikaisemmin ITviikko) oli Helsingissä vuosina 1999–2015 julkaistu tieto- ja viestintätekniikan uutisviikkolehti.
Lehteä julkaisi ensin Sanoma Magazines Oy ja sittemmin Taloussanomat Oy, jotka molemmat kuuluivat Sanoma-konserniin.
Lehden uutisista merkittävä osa julkaistiin lehden omalla verkkosivustolla, joka oli yksi ensimmäisiä laajoja verkon uutissivustoja Suomessa. Keväästä 2004 alkaen uutisia julkaistiin myös Sanomiin kuuluvassa Digitoday-verkkolehdessä ja It-viikko julkaisi myös sen uutisia.
Historiaa

Ensimmäinen It-viikko ilmestyi 18. marraskuuta 1999. Sanoma-konserniin kuuluva Sanoma Magazines kustansi It-viikkoa viikoittaisena uutislehtenä huhtikuuhun 2004 saakka, jolloin lehti liitettiin Taloussanomiin. Sen jälkeen It-viikko jaettiin Taloussanomien välissä torstaisin. It-viikon painosmäärä oli noin 70 000 kappaletta. It-viikko jaettiin normaalijakelun lisäksi myös Tietotekniikan liitto ry:n jäsenille. It-viikko vaihtui Tietoviikon tilalle TTL ry:n jäsenetulehdeksi vuonna 2000. Paperilehden ilmestyminen lakkasi vuoden 2007 lopussa yhdessä Taloussanomien lehtiversion kanssa. Viimeinen paperilehti ilmestyi 13. joulukuuta 2007.
Lopetus

It-viikon toiminta loppui vuoden 2016 alkaessa, kun Taloussanomat ja Digitoday ilmoittivat It-viikon ja Digitodayn toimitusten yhdistymisestä. Tämän yhdistymisen myötä jäljelle jäi Digitoday. Taloussanomien mukaan toimitusten yhdistäminen vahvistaa Digitoday-verkkolehden asemaa entisestään.
Aiheesta muualla

Taloussanomat
Digitoday
It-viikko
Jatiyo Sangshad

| Jatiyo Sangshad |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Kokoonpano
 
Puolueet:  Hallitus (222)      Awamiliitto (222) Hallituksen tukipuolueet (2)      Bangladeshin työväenpuolue (1)      Jatiya Samajtantrik Dal (1) Oppositio (74)      Jatiya Party (11)      Bangladesh Kalyan Party (1)      Sitoutumaton (62) Muut (2)      Tyhjä (2)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  7. tammikuuta 2024
Kotisivut
 https://www.parliament.gov.bd/
Jatiyo Sangshad Bhaban, Bangladeshin parlamenttirakennus.
Jatiya Sangsad (bengaliksi জাতীয় সংসদ Jatiyô Sôngsôd) on Bangladeshin yksikamarinen ja 350-paikkainen parlamentti. Parlamentin jäsenistä 300 valitaan viisivuotiskaudeksi suoralla äänestyksellä alueellisista vaalipiireistä. Vaalipiirien edustajat valitsevat edustajat 50 naisille varattuun kiintiöpaikkaan siirtoäänivaalitavalla.
Vuoden 2024 parlamenttivaalit järjestettiin 7. tammikuuta 2024. Vaalit voitti awamiliittoa edustava pääministeri Sheikh Hasina, joka jatkoi viidennelle kaudelleen. Oppositio boikotoi vaaleja, joita edelsi Bangladeshin nationalistipuolueen jäsenten joukkopidätykset. Awamiliitolla on enemmistö parlamentissa 222 paikalla.
Parlamentti kokoontuu Jatiyo Sangshad Bhaban -parlamenttirakennuksessa maan pääkaupungissa Dhakassa.
Jakta

Jakta
Jakta nähtynä Slogenilta.
| --- | --- |
Sijainti:  Møren ja Romsdalin lääni,  Norja
Vuoristo:  Sunnmørsalpene, Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 588 m
Prominenssi:  539  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jakta on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Norjassa Ørstan kunnassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 588 metriä.
James Scott (näyttelijä)

| James Scott |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1979 (ikä 45) Newcastle Upon Tyne, Englanti, UK
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  EJ Wells
Aiheesta muualla
IMDb
James Scott (s. 14. tammikuuta 1979) on englantilainen näyttelijä ja malli.
Hänen ensimmäinen merkittävä työ Yhdysvalloissa oli saippuasarjassa All My Children. Scott aloitti Ethan Cambiasen roolissa elokuussa 2004, ja esitti sitä helmikuuhun 2006 asti. Toukokuusta 2006 lähtien hän on näytellyt Elvis Jr ”EJ” Wells DiMeraa saippuasarjassa Päivien viemää.
Scott työskenteli aluksi elokuva-alalla. Työskenneltyään näyttelijänä kunnallisessa teatterissa hän muutti Lontooseen. Siellä hän opiskeli London Academy of Music and Dramatic Artissa (LAMDA).
Scott teki mallin töitä eri vaateyrityksille. Los Angelesiin suuntautuneen työmatkan aikana hän osallistui näyttelijäkurssille Ivana Chubbuckin studiolla Hollywoodissa. Kurssi innoitti häntä muuttamaan Los Angelesiin, jossa hän opiskeli näyttelemistä pari vuotta.
James Le Mesurier

| James Le Mesurier> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. toukokuuta 1971 Singapore
Kuollut: 11. marraskuuta 2019 (48 vuotta) Istanbul, Turkki
Kansalaisuus:  Britannia
Ammatti:  sotilas, vapaaehtoisjärjestön perustaja
Muut tiedot
Tunnustukset:  Order of the British Empire
Järjestö:  Mayday Rescue
James Le Mesurier (25. toukokuuta 1971 Singapore – 11. marraskuuta 2019 Istanbul, Turkki) oli Mayday Rescue -ryhmän perustaja ja Syyrian kapinallisalueilla toimivan järjestön Syyrian siviilipuolustus eli Valkoiset kypärät -järjestön tukija. Hänet löydettiin kuolleena Istanbulista, missä hän asui.
Kuolinsyystä liikkuu huhuja, ja puhutaan itsemurhasta mutta myös Venäjän salamurhasta. Muutama päivä aikaisemmin Venäjän ulkoministeriö oli syyttänyt Le Mesurieriä vakoilijaksi. Venäläinen uutistoimisto RT levittää Le Mesurierin järjestöstä kielteisiä näkemyksiä ja syyttää sitä epäeettisestä toiminnasta.
Palkinnot ja tunnustukset

Order of the British Empire 2016
Aiheesta muualla

Roland Oliphant: How an ex-Army officer inspired by The Great Escape masterminded the evacuation of White Helmet rescuers from Syria The Telegraph.  10.2.2019. Viitattu 11.11.2019. (englanniksi)
Iso Valklampi

| Iso Valklampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°45′24″N, 26°08′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Suonteen alue (14.84)
Laskuoja:  oja Pieneen Koiralampeen 
Järvinumero:  14.842.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,8 m  
Pituus:  650 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  1,799 km  
Pinta-ala:  13,83 ha  
Saaria:  1 
 fiIso Valklampi 
Iso Valklampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 650 metriä pitkä, 320 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,8 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ala-Suonteen alueella (14.84), jonka Sunkinjoen valuma-alueeseen (14.842) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,8 metriä mpy.
Japaninkattara

| Japaninkattara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Töpökattarat Bromus
Laji::  japonicus
Kaksiosainen nimi
 Bromus japonicus  Houtt. 
Katso myös
   Japaninkattara Wikispeciesissä   Japaninkattara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Japaninkattara (Bromus japonicus) on yksivuotinen heinälaji kattaroiden suvussa. Sitä esiintyy Euroopassa. 
Japaninkattara kasvaa 30–50 senttimetriä korkeaksi. Sen röyhy on harsu ja nuokkuva; sen haaroissa tavallisesti kolme tähkylää. Tähkylöissä on yhden senttimetrin pituisia siirottavia vihneitä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Japaninkattara (Bromus japonicus)
Kasviatlas 2022: Japaninkattaran (Bromus japonicus) levinneisyys Suomessa.
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bromus japonicus (englanniksi)
JSTOR Global Plants: Bromus japonicus (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Bromus japonicus (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Bromus japonicus (englanniksi)
Javor Genov

Javor Genov (bulg. Явор Генов) on bulgarialainen luutisti.
Genov opiskeli klassista kitaransoittoa Sofian yliopistossa. Siellä hän kiinnostui keskiajan, renessanssin ja barokkiajan musiikkityyleistä. Hän on saanut opetusta myös Jakob Lindbergiltä. Genov on pitänyt resitaaleja eri puolilla Bulgariaa, Alankomaissa ja Ruotsissa. Hän on esiintynyt myös Euroopan unionin barokkiorkesterin kanssa. Genov on tehnyt levytyksiä Brilliant Classics -levymerkille. Niillä on hän on saanut kansainvälistä arvostelumenestystä.
Genov tehnyt yhteistyötä muiden muassa Emma Kirkbyn, Núria Rialin, Andrew Lawrence-Kingin, Lars Ulrik Mortensenin ja Teodor Currentziksen kanssa. Hän on työskennellyt Bulgarian tiedeakatemian taiteentutkimuksen henkilökunnan jäsenenä.
Javor Janakiev

| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Bulgaria> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2008 | 74 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Baku 2007 | 74 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tbilisi 2013 | 74 kg |  |
Javor Dimitrov Janakiev (bulg. Явор Димитров Янакиев, s. 3. kesäkuuta 1985 Stara Zagora) on bulgarialainen entinen kreikkalais-roomalainen painija, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Janakiev saavutti pronssia vuonna 2008 Pekingin olympialaisissa 74 kg sarjassa. Janakiev voitti maailmanmestaruuden vuonna 2007 74 kg sarjassa. Hänellä on myös EM-pronssi vuodelta 2013 74 kg sarjasta.
IMOCA 60

| IMOCA 60 |
| --- | --- |

Tyyppi:  konstruktioluokka
Miehistö:  1 tai enemmän
Materiaali:  komposiitti
Riki:  sluuppi
Vesilinjan pituus:  18 m (60 jalkaa)
Leveys:  5,85 m
Syväys:  4,50 m
Mastonkorkeus:  29 m
IMOCA 60 on 60-jalkainen ja yksirunkoinen kilpapurjeveneluokka, jota käytetään ennen kaikkea yksin purjehdittavissa valtamerikilpailuissa. Luokan säännöistä vastaa International Monohull Open Classes Association. Avoimen luokan veneillä on kilpailtu avomerikilpailuissa vuodesta 1986 ja ne ovat jatkuvat teknisen kehityksen kohteina. Kantosiivillä varustettuina luokan veneillä on kilpailtu Vendée Globessa vuodesta 2016 ja Ocean Race-kilpailussa vuodesta 2022.
Historia

IMOCA katsoo luokan historian alkaneen vuonna 1986, jolloin viisi venettä osallistui BOC Challenge-yksinpurjehduskilpailuun uudessa 58–60 -jalkaisten luokassa. Open 60 -nimen saaneet veneet kehittyivät raskaista alumiiniveneistä keveiksi, matalalla ja leveällä komposiittirungolla ja suurilla purjeilla varustetuiksi. Veneiden leveä runko ja pitkä vesilinja olivat omiaan eteläisten leveysasteiden myötätuuliosuuksilla. Veneiden turvallisuus purjehduksessa herätti kuitenkin jatkuvia epäilyksiä ja vuoden 1996 Vendee Globessa kolme luokan venettä kaatui ja yksi osallistuja hukkui. Hyvin väljien sääntöjen mahdollistamana kehitys kuitenkin jatkui ja yksinpurjehduskilpailuista BOC:n ja Vendee Globen lisäksi myös Route_du_Rhumissa alettiin nähdä IMOCA 60-veneitä. Yves Parlier toi lähtöviivalle ensimmäisenä siipipurjeen ja vuonna 2000 nähtiin seuraava kilpailun voittanut innovaatio, sivusuunnassa kallistettava köli, jolla saatiin lisää oikaisumomenttia. Hiilikuitu alkoi hallita runkomateriaalina. Veneen kummallekin sivulle asennettiin tuulen sortoa vastustavat nostokölit ja veneet varustettiin pumpuin ja monin painolastitankein. (Samoja piirteitä on myös vuonna 2005 kilpailukäyttöön tulleissa Volvo Open 70-luokan veneissä). IMOCA 60 -veneet paransivat Vendee Globessa maailmanympäripurjehdusaikaa vuoden 1997 105:stä vuorokaudesta vuoden 2013 78:aan vuorokauteen.
Samoihin aikoihin, kun Ocean Race-kilpailussa vuonna 2014 siirryttiin kustannussyistä tiukasti määriteltyyn yksityyppiluokkaan (VO65), myös IMOCA:an kohdistui painetta leikata veneiden kehityskustannuksia. Järjestö ei lähtenyt kokonaan standardoimaan luokkaa, mutta jo ennestään muun muassa turvallisuussyistä jonkun verran kiristettyihin sääntöihin tuli joitakin lisärajoituksia.
Kantosiipiä oli nähty jo aiemmin lyhyen matkan nopeusennätyksiä varten tehdyissä purjeveneissä, joista kuuluisimpia ovat vuosina 2007–2012 ennätyksiä meripeninkulman ja 500 metrin matkoilla rikkoneet Hydroptère ja Vestas Sail Rocket 2. 
Vuoden 2013 America's Cupissa kilpailleet 22 metriä pitkät AC72-trimaraanit rohkaisivat kokeilemaan kantosiipiä myös yksirunkoisissa avomeriveneissä. Nostokölit muotoiltiin kantosiiviksi ja ensimmäisen kerran niillä varustettuja veneitä osallistui vuoden 2016 Vendee Globeen. Neljä kuudesta niistä selvisi purjehduksesta maapallon ympäri ja valloitti loppusijoituksissa kärkipaikat.
Purjeet

IMOCA 60-veneiden purjeet ovat normaalisti läpilatoitettuja. Vuoden 2019 Vendee Globen veneissä käytettiin materiaalina Spectraa tai kalliimpaa North Sailin 3Di:tä. Boatsnews.comin mukaan isopurjeen koko oli noin 180 m² ja se oli varustettu 3−4 reivirivillä. Pientä sääntöjen vaatimaa myrskypurjetta huomioimatta keulapurjeiden koot olivat noin 50 m² ja 140 m² vaihdettaville rullagenuoille ja 100 m² taemman, kiinteän etuharuksen rullareiviin kiinnitetylle perusgenualle. Suurin purje oli jopa 400 m²:n epäsymmetrinen ja puomiton spinaakkeri. Niin sanottuja genaakkereita oli tyypillisesti kaksi erikokoista, joista pienempi 200 m²:n purje kiinnittyi keulapuomiin, mutta isompi 300 m²:n etumaiseen etuharukseen rullapurjeeksi.
Turvallisuus

Veneen tulee olla itseoikaiseva; mastonsa menettäneen veneen joutuessa ylösalaisin, sen toiselle puolelle käännetyn kölin pitää jaksaa oikaista runko oikeinpäin. Kallistumaa veneen pitää sietää vähintään 108°. Veneeseen kuuluu kaksi täytettävää pelastuslauttaa, joista toinen on kannella, toinen veneen sisällä. Näissä pitää selvitä 15° pakkasessa 24 tuntia. Kannella oleva on SOLAS A -standardin mukainen ja runsaasti varusteltu ruokineen ja juomineen.
Veneen runkotila on jaettavissa vedenpitävin ovin vähintään kuuteen osastoon. Kuten VO70-veneissä, keulassa on polyuretaanilla täytetty törmäysosasto. Kaksi ulospäin aukeavaa luukkua, toinen keulassa ja toinen perässä toimivat hätäuloskäynteinä. Taempi luukku on aivan veneen perässä, ja jää veneen kelluessa normaalikorkeudella pinnan yläpuolelle, jos kallistuma on 0−90° astetta.
Luokan sääntöjä

Veneet pitää varustaa kilpailuun muuan muassa kiinteällä diesel-käyttöisellä apukoneella ja 20 litralla polttoainetta, kahdella magneettikompassilla, GPS-paikantimella, kahdella DSC-VHF-radiolla ja -antennilla, AIS-järjestelmällä, satelliittivastaanottimella ja kaikuluotaimella.
Mittoja
pituus vesilinjassa: 17,98-18,28 m (60 jalkaa)
suurin leveys: 5,85 m
suurin syväys: 4,50 m
suurin maston korkeus: 29,00 m
painolastitankkeja: 4
kölin sivusäätö: ± 38°
sisäänvedettävät sivukölit/kantosiivet: max 2 × 7,7 m²
kölipaino: 2 200–2 850 kg
peräsimet: 2 kpl
myrskyfokka: 14–25 m²
purjeita: 8
pilssipumput: vähintään 2 kpl; yht. 12 000 litraa tunnissa, á ≥2 400 l/h
Ennätyksiä

yksinpurjehdus maailman ympäri, yksirunkoveneet: Banque Populaire 8 (Armel le Cleac'h  Ranska) 2016–2017, 74 vrk
yksinpurjehdus maailman ympäri, yksirunkoveneet, naiset: Banque Populaire X (Clarisse Crémer  Ranska) 2020–2021, 87 vrk.
vuorokausimatka: Holcim-PRB 25.5.2023, 640,48 mpk, keskivauhti 26,68 solmua
Maître Coq V (2022).
Hugo Boss maissa, Port-la-Forêt 2019.
Sebastien Josse (2022).
No Way Back (Vendee Globe 2016–2017).
No Way Back (Vendee Globe 2016–2017).
Hublot (entinen Hugo Boss, 2019).
Aiheesta muualla

Video: IMOCA 60 -veneitä vuoden 2023 Guyader Bermudes 1000 -avomerikilpailussa. IMOCA Globe Series. YouTube.
1.masto 2.saalingit 3. säätököli 4. vantti 5. "S-siipi" sisäänvedettynä 6. "S-siipi" ulostyönnettynä 7. "C-siipi" mallia Hugo Boss 8. nostettavissa oleva sivuköli 9. "C-siipi" mallia Corum.
Jawadin oireyhtymä

Jawadin oireyhtymä on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa rakennepoikkeavuuksia ja kehitysvammaisuutta. Oireiston kuvasi Thaddeus E. Kelly vuonna 1993, joten sitä on kutsuttu myös Kellyn oireyhtymäksi. Tarkka oirekuva on jäänyt puutteellisesti tunnetuksi.
Jawadin oireyhtymään liittyvä kehitysvammaisuus on ollut vaikeusasteeltaan keskivaikeaa tai vaikeaa. Sairastuneiden ulkoisiin piirteisiin on kuulunut muun muassa mikrokefaliaa, raajojen maitokahviläiskiä, kynsien synnynnäistä puuttumista sekä sormien ja varpaiden poikkeavuuksia. Näitä poikkeavuuksia ovat olleet yhdyssormisuus ja -varpaisuus, lyhytsormisuus ja -varpaisuus sekä vinosormisuus ja -varpaisuus. Vaivaisenluu saattaa olla vino. Viides sormi voi olla poikkeuksellisen lyhyt ja siinä voi olla vain yksi niveluurre. Jawadin oireyhtymästä kärsivien ihmisten kasvonpiirteisiin on kuulunut mikrokefalian lisäksi otsan ulkonevuutta, nenän poikkeavuutta ja alaleuan taaksepäin vetäytyneisyyttä.
Jawadin oireyhtymä johtuu RBBP8-geenin mutaatiosta kromosomissa 18. Tyypin II Seckelin oireyhtymä aiheutuu saman geenin virheestä. Jawadin oireyhtymällä on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Diagnostiikan pohjan muodostavat oirekuva ja siihen sopiva geenitutkimuksen tulos. Hoito on oireenmukainen.
Jackie Walorski

| Jackie Walorski |
| --- | --- |

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Indianan 2. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 2013 - 3. elokuuta 2022  
Edeltäjä:  Joe Donnelly
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1963 South Bend, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 3. elokuuta 2022 (58 vuotta)
Puoliso:  Dean Swihart
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Uskonto:  evankelikalismi
Aiheesta muualla
walorski.house.gov
Jacqueline R. Walorski (13. elokuuta 1963 South Bend, Indiana, Yhdysvallat – 3. elokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän oli republikaanisen puolueen jäsen ja edusti Indianan 2. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa tammikuusta 2013 lähtien.
Walorski kuoli auto-onnettomuudessa Indianassa 3. elokuuta 2022. Poliisin mukaan Walorskin työntekijän ajama auto ylitti keskiviivan ja törmäsi vastaantulevaan autoon. Walorskin ja kuljettajan lisäksi turmassa kuoli myös toinen Walorskin työntekijä sekä vastaantulevan auton kuljettaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jackie Walorski Wikimedia Commonsissa
Walorskin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jatagan

Jataganeja Topkapin palatsin museossa.
Jatagan (turk. yatağan) on turkkilainen sapelityyppi, jota käytettiin osmanien valtakunnan aikana 1500-luvun puolivälistä 1800-luvun loppuun.
Tyypillisen jataganin terä on 60-80 cm pitkä, yksipuolinen ja kaartuu selvästi eteenpäin. Teräpuoli on karkaistu kovaksi, mutta tylsä selkäpuoli on yleensä pehmeämpi. Kahva koostuu kahdesta vastakkaisesta levystä, jotka on kiinnitetty ruodon läpi. Kahvan pää on leveä ja muistuttaa muodoltaan korvaa. Kahvalevyjen välinen rako on yleensä täytetty koristellulla metallinauhalla. Terän ja kahvan välissä olevassa helassa ei tavallisesti ole suojaa tai väistintä. Kahvalevyt on yleensä valmistettu luusta, norsunluusta, sarvesta tai hopeasta. Kahvan leveä korvamainen takaosa estää leikatessa veitsen putoamisen tai luistamisen.
Miekan rakenteessa oli alueellisia eroja. Esimerkiksi Balkanin alueen malleissa kahvan korvamainen peräosa oli suurempi ja kahvalevyt olivat tavallisesti valmistettu luusta tai norsunluusta, kun anatolialaisissa jataganeissa kahvan peräosa oli pienempi ja kahvalevyt valmistettu sarvesta tai hopeasta. Huotra valmistettiin puusta, kankaasta, nahasta ja metallista, ja se kiinnitettiin siihen liitetyn koukun avulla vyönä toimivaan kankaaseen.
Suurin osa jataganeista valmistettiin 1750-1860 välillä ja niitä käytettiin sekä paraatiaseina sekä taistelussa. Yleensä koristeellisimmat jataganit toimivat sotilaiden ja myös siviilien mukanaan kantamina statussymboleina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turkish cultural foundation: Yatagan, The Turkish Sword
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi