stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lordiversity

| Lordiversity Lordi |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Julkaistu: 26. marraskuuta 2021
 Formaatti: CD, Vinyyli
 Tuottaja(t): Mr. Lordi, Mana, Janne Halmkrona
 Tyylilaji: Hard Rock, Disco, Progressive Rock, Heavy Metal, AOR, Thrash/Speed Metal & Industrial Metal
 Levy-yhtiö: AFM
Muut kannet
 Skelectric Dinosaur  Superflytrap  The Masterbeast From The Moon  Abusement Park  Humanimals  Abracadaver  Spooky Sextravaganza Spectacular
Listasijoitukset
  15. (albumilista)    7. (fyysinen albumilista)
Lordin muut julkaisut
| Killection 2020 | Lordiversity 2021 | Screem Writers Guild 2023 |
Singlet albumilta Lordiversity
 ”Believe Me” Julkaistu: 19. elokuuta 2021  ”Abracadaver” Julkaistu: 24. syyskuuta 2021  ”Borderline” Julkaistu: 22. lokakuuta 2021  ”Merry Blah Blah Blah” Julkaistu: 10. joulukuuta 2021  ”Demon Supreme” Julkaistu: 17. joulukuuta 2021  ”Day Off Of The Devil” Julkaistu: 7. tammikuuta 2022  ”Spear Of The Romans” Julkaistu: 28. tammikuuta 2022
Lordiversity on suomalaisen hard rock- ja heavy metal -yhtye Lordin seitsemän albumia käsittävä kokonaisuus, joka julkaistiin fyysisenä boxisettinä 26. marraskuuta 2021 CD- ja vinyyliformaateissa. Vinyyliversiota painettiin kolmena eri värisenä.
Albumit julkaistiin suoratoistopalveluihin seuraavasti: Superflytrap 26. marraskuuta 2021, Abracadaver 10. joulukuuta 2021, Humanimals 7. tammikuuta 2022,  Abusement Park 28. tammikuuta 2022, Spooky Sextravaganza Spectacular 11. helmikuuta 2022, Skelectric Dinosaur 15. helmikuuta 2022, Masterbeast From The Moon 18. helmikuuta 2022.
Seitsemän albumin yhtäaikainen julkaisu olisi päässyt Guinnessin ennätystenkirjaan, mutta siitä olisi kuitenkin joutunut maksamaan.
Taustaa

Idea seitsemän levyn julkaisemiseen samanaikaisesti syntyi, kun yhtyeen Killection-kiertue keskeytyi maaliskuussa 2020, ja ylimääräinen aika pitää saada käytettyä johonkin. Mr. Lordin alkuperäinen idea oli julkaista kymmenen albumin kokonaisuus, mutta levy-yhtiö ei tähän suostunut. Kolme tekemättä jäänyttä albumia olisivat sisältäneet countryä, elokuvamusiikkia orkesterin kanssa sekä kasariheviä.
Albumien työstö

Osa Killection -albumin kappaleista miksattiin uudestaan, jotta ne sopisivat kokonaisuuteen paremmin. Osa kappaleista on kuitenkin jätetty pois. Killection -albumin ”Apollyon”-kappaleen sanoituksissa on viittaus johonkin isompaan tarinaan. Yhtye koki liian vaikeaksi luoda tarinaa kappaleen ympärille, joten se jätettiin pois. Progelevy Masterbeast from the Moon ei ikään kuin kuulu Killection -levylle koottuun kuvitteelliseen julkaisuhistoriaan.
Mr. Lordi kirjoitti kappaleet noin kolmen kuukauden aikana kesällä 2020. Seitsemältä albumilta jäi yli noin 40–50 kappaletta. Yhtyeellä kului äänityksiin 9 kuukautta, eli reilu kuukausi per levy. Jokaisella levyllä on eri miksaaja.
Musiikki

Seitsemän albumin kokonaisuus täydentää Killection -levylle kootun kuvitteellisen julkaisuhistorian 1970-luvulta 1990-luvulle. Disko-levy on saanut vaikutteita yhtyeiltä Earth, Wind & Fire, Boney M ja Bee Gees. Progelevyllä esikuvina on Rush sekä Pink Floyd. Progelevyltä löytyy kappale, jolla yhtye ei soita ollenkaan, vaan orkesteri sekä Mr. Lordi. Samalla levyllä on myös 12-minuuttinen kappale, joka on Lordin pisin kappale. Vuosille -83 ja -84 kuvitteellisella aikajanalla sijoittuvalla levyllä on vaikutteina W.A.S.P., Twisted Sister, Kiss, ja Scorpions. AOR-levyn vaikutteina on Bon Jovi, Desmond Child ja Alice Cooper. Kuvitteellisella aikajanalla vuodelle -91 sijoittuvalla ”Speedtrash”-levyllä on inspiraationa Anthrax, Metallica, sekä Pantera. Viimeinen levy vuodelta -95 on koneheviä. Eri albumien kuvitteeliset julkaisuvuodet ovat: "Skelectric Dinosaur" (1975), "Superflytrap" (1979), "The Masterbeast From the Moon" (1981), "Abusement Park" (1984), "Humanimals" (1989), "Abracadaver" (1991), "Spooky Sextravaganza Spectacular" (1995).
Kansitaide

Skelectric Dinosaurin kannessa on mustavalkoinen kuva yhtyeestä. Superflytrapin kansikuva ainut Lordiversityn kansista, joka on mukana jo Killectionin kansilehdessä. The Masterbeast From The Moonin kannen Mr. Lordi piirsi käsin, ja väritti photoshopilla. Abusement Parkin kannessa Mr. Lordi käytti pohjana kuvaa flipperistä, jonka hän piirsi alun perin U.D.O.:n Game Over -albumille. Flipperin High score -ruutujen lukemat ova 1984 ilmestyneiden albumien julkaisupäivämääriä. Mukana on muun muassa Kissin Animalize sekä Twisted Sistersin Stay Hungry. Humanimalsin kannessa on Hopeasurffarin tyylinen hahmo. Taustalla on auringonlasku merellä. Abracadaverin kansi on Mr. Lordin versio 90-luvun alun rock- ja hevialbumien kannesta, jossa ei ole kuvaa yhtyeestä tai artistista, vaan jokin fiktiivinen hahmo. Spooky Sextravaganza Spectacularin kannessa on Mr. Lordin kasvot rakennettuna erilaisista teollisista osista. Mr. Lordi kuvasi erilaisia laitteita, ja yhdisti ne kokonaisuudeksi.
Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu, kitara
Amen – kitara
Hiisi – basso
Mana – rummut, taustalaulu
Hella – koskettimet, laulu
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Imperiumi: 7-/10
Inferno:
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Indianan wesleyläinen yliopisto

| Indianan wesleyläinen yliopisto> Indiana Wesleyan University |
| --- | --- |
Motto:  Character. Scholarship. Leadership.
Perustettu:  1920
Sijainti:  Marion, Indiana  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.indwes.edu/
Indianan wesleyläinen yliopisto (engl. Indiana Wesleyan University, lyh. IWU) on Yhdysvaltain Indianassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1920 ja se sijaitsee Marionin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii metodistisen Wesleyan Church-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Joukkosidontapaikka

Haavoittunutta hoidetaan jatkosodan suomalaisessa joukkosidontapaikassa.
Joukkosidontapaikka (lyh. JSp) on haavoittuneita ja sairastuneita sodan aikana hoitava lääkärin johtama yksikkö, joka sijaitsee etulinjan takana. Suomalaisessa talvi- ja jatkosodan kenttäarmeijan organisaatiossa joukkosidontapaikka sijaitsi pataljoonan tasolla. Joukkosidontapaikan alapuolella kenttälääkintäjärjestelmässä tai -ketjussa eli hoitopolussa oli sidontapaikka, yläpuolella kenttäsairaala ja edelleen sotilassairaala. Tämä artikkeli käsittelee historiallista näkökulmaa. Nykyaikaisessa lääkintähuollossa käytetään haavoittuneiden ja sairastuneiden hoidon järjestämisestä sodassa osittain eri käsitteitä.
Joukkosidontapaikan tehtävä käy tiivistetysti ilmi Suomen puolustusvoimat -teoksessa (1973) esitetystä "Haavoittuneen tie" -kuvauksesta: "Lähin toveri auttaa haavoittuneen suojaan, missä hän saa ensiavun ja kuljetetaan joukkosidontapaikalle, josta kuljetuskelpoiseksi saatettuna lähetetään autolla kenttäsairaalaan." Hieman laajempi kuvaus mainitsee haavoittuneiden suojapaikan (Haav. SJp) kivääritulelta suojassa välittömästi etulinjan takana sekä sairasajoneuvoaseman (SAs.) välivaiheina ennen joukkosidontapaikkaa.
Joukkosidontapaikan henkilökunnan muodostivat talvisodan kokoonpanossa kaksi lääkäriä ja lääkintäryhmä. Jatkosodassa lääkäreitä oli yleensä yksi kullakin JSp:llä. Lääkintäryhmään kuului kaksi lääkintäaliupseeria tai lääkintäaliupseeri ja -korpraali, neljä sairaankantajaa (lääkintämiestä) sekä neljä ajomiestä. Lääkintäryhmän vahvuus arvioitiin hyökkäysvaiheen kannalta liian pieneksi. Jatkosodan aikaisessa vahvuudessa oli lääkintämiehiä oli kahdeksan.
Jatkosodan 5. divisioonan esikunta määräsi huoltokäskyssään heinäkuussa 1941 joukkosidontapaikkoja hankkimaan rekiä haavoittuneiden kuljetukseen sekä antamaan koulutusta tilapäisajoneuvo purilaiden tekemiseen.
Keskeisiä hoitotoimenpiteitä joukkosidontapaikalla olivat ensiavun täydentäminen, verenvuodon tyrehdyttäminen ja šokin hoito, kipulääkitys, lastoitus, jäykkäkouristusseerumin antaminen sekä paleltumien ensiapu. Operatiivinen eli kirurginen hoito ja sekä konservatiivinen eli ilman leikkausta tapahtuva hoito, kuten esimerkiksi raajojen kipsaaminen, keskittyi kenttäsairaaloihin. Niiden tärkeimpiä tehtäviä oli akuutti kirurginen hoito.
Toisinaan vaikeasti haavoittuneita menehtyi joukkosidontapaikalla tai sinne tuotaessa. Myös kaatuneita koottiin joukkosidontapaikan lähistölle ennen siirtoa kaatuneiden kokoamispaikalle (Kaatkp) ja edelleen kaatuneiden evakuointikeskukseen (KEK).
Kirjallisuutta

Kauttu, Kyllikki & Kaprio, Leo: Lääkärinä sodassa.  (Julk. Suomen lääkäriliitto)  Helsinki:  Tammi.
Haapala, Pertti & Hoppu, Tuomas (toim.): Sisällissodan pikkujättiläinen.  Helsinki:  WSOY, 2009.
Leskinen, Jari & Juutilainen, Antti (toim.): Talvisodan pikkujättiläinen.  Helsinki:  WSOY, 1999.
Meira

| Meira Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1914
Toimitusjohtaja:  Raimo Sinisalo
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Tuotteet:  kahvi mausteet
Liikevaihto:  99,8 milj. € (2023)
Henkilöstö:  noin 188
Omistaja:  Massimo Zanetti
Kotisivu:  www.meira.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meiran kahvinpaahtimorakennuksen julkisivu Helsingissä, Aleksis Kiven katu 15.
Meira Oy on suomalainen, kahvi- ja mausteteollisuuteen erikoistunut yritys. Sen juuret ulottuvat vuoteen 1914, jolloin kahvinpaahtimo aloitti toimintansa. Maustetehdas aloitti toimintansa vuotta myöhemmin.
Meira valmistaa ja markkinoi kahvi- ja maustamistuotteita niin vähittäiskauppa- kuin foodservice-sektorille. Sen omistaa italialainen Massimo Zanetti Beverage Group, joka on Euroopan suurimpia kahvialan yrityksiä. Meiran Viron tytäryhtiö on Meira Eesti OÜ, ja yhtiöllä on jakelijat Baltiassa ja Pohjoismaissa.
Historia

Meiran juuret ovat vuodessa 1914, jolloin SOK:n kahvinpaahtimo perustettiin Helsingin Erottajalle. Tuolloin työntekijöitä oli vain yksi, mutta kahvilaatuja 13 erilaista, muun muassa Rio-, Santos- ja Mokkakahvi. Kahvinpaahtimo ja maustetehdas siirtyivät nykyiselle paikalleen Aleksis Kiven kadulle 1930-luvulla. Vuonna 1937 Meira toi markkinoille Katriina-kahvin.
1950-luvulla paahtimo toi lukuisia uusia kahvimerkkejä markkinoille, muun muassa Kulta-Katriinan. 1960-luvulla keskityttiin puolestaan kahvin aromin säilyttämiseen ja pakkauskokoihin. Uutta paahtotekniikkaa ja koko paahtimoa markkinoitiin vuosina 1953–1966 tunnuksella AAA eli ”aito amerikkalainen aromipaahtomenetelmä”. Vuonna 1966 SOK:n AAA-paahtimon kahvit saivat uuden metallifoliota ja muovikalvoa yhdistämällä tehdyn ilmatiiviin Metalvac-pakkauksen.
Vuonna 1970 järjestetyn ideakilpailun pohjalta SOK:n tehtaan mausteiden tuotenimeksi otettiin Meira. Aluksi Meira-nimeä käytettiin maustetuotteiden nimenä, mutta vuonna 1988, kun SOK:n ja EKA:n tuotantolaitokset yhdistettiin, se otettiin käyttöön myös paahtimotoiminnassa. Pari vuotta Meira-nimen alle kuului myös vaate-, margariini- ja leipomoteollisuutta, kunnes nämä toimialat myytiin.
Vuonna 1996 Meira liitettiin osuuskauppojen omistamaan Inex-konserniin. Vuonna 2002 italialainen Massimo Zanetti Beverage Group osti Meiran.
Vuonna 2014 Meira juhli satavuotista taivaltaan. Samassa yhteydessä Meira päivitti tunnuksensa. Tunnuksen keskellä oleva lusikka kuvaa ruoka- ja kahvihetkeä, ruoanlaittoa sekä leivontaa.
Kahvit

Meira on Suomen toiseksi suurin kahvinpaahtimo. Meiran kahvimerkit valmistetaan useiden eri kahvilaatujen sekoituksista ja tuotteita myydään kaikkien kaupparyhmien myymälöissä. Kaikki Meiran omat merkit paahdetaan ja pakataan Helsingin Vallilassa.
Meiran tunnetuimpia tuotteita ovat Kulta Katriina, Saludo ja Segafredo-suodatinkahvit Pausa, Biondo, Intenso, Forza, Dolce ja Storia. Meiran valikoimiin kuuluu myös useita italialaisia espressokahveja.
Mausteet

Meira on Suomen markkinajohtaja mausteissa: Meira-maustesarja on Suomen myydyin, ja siinä on yli 200 tuotetta. Maustesarjan lisäksi maustetehtaan valikoimaan kuuluu muun muassa leivontatuotteita, kastikkeita, pähkinöitä, manteleita, sinappeja, ketsuppeja ja suoloja. Meiran maustamistuotteet kehitetään, valmistetaan ja pakataan Suomessa. Yhtiö pyrkii linjauksessaan tekemään maustetuotteistaan vähäsuolaisia. Tällä hetkellä Meira-maustesarjassa on yli 20 kokonaan suolatonta mausteseosta.
Aiheesta muualla

Meira Meira.
Palosaaren urheilukenttä

| Palosaaren urheilukenttä> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Urheilukatu, 65200 Vaasa (Palosaari)
Koordinaatit:  63°6′53″N, 21°36′19″E
Omistaja:  Vaasan kaupunki
Kenttä:  Luonnonnurmi
Käyttäjät
 Jalkapallo: FC Brändöpojkarna, Kungliga Wasa C.F., Vaasan Pallo-Veikot FC Sport Vaasa, VPS J  Yleisurheilu:  Palosaaren Urheiluseura 
Katsojakapasiteetti
 Istuma kapasiteetti  494  Maksimi kapasiteetti   600 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Palosaaren urheilukenttä (ruots. Brändö plan) on Vaasan kaupungin ylläpitämä yleisurheilukenttä Palosaarella. Urheilukenttä muodostuu keskellä sijaitsevasta jalkapallokentästä, jota ympäröi 400m juoksurata, joka on pinnoitettu kivituhkalla. Jouksuradan varrella sijaitsee myös kaksi pituushyppypaikka, sekä kuulantyöntöpaikka Talvisin kentän juoksurata jäädytetään ja tästä tulee luistelurata.
Jalkapallo

Palosaaren urheilukenttä toimii useammalle jalkapalloseuralle päämääräisenä kotikenttänä. Kungliga Wasa C.F., sekä Vaasan Pallo-Veikot pelaavat päämääräisesti kaikki ottelunsa Palosaaren urheilukentällä. Myös Vaasan Palloseuran junioriorganisaatio VPS Juniorit, sekä FC Brändöpojkarna ja FC Sportin naisten joukkueet pelaavat kentällä. Kentällä pelattavien naisten ja miesten Kolmosen ja Nelosen lisäksi kentällä pelataan vuosittain junioreille suunnattua Wasa Football Cuppia.
Yleisurheilu

Yleisurheilun puolella urheilukentän päämääräisenä käyttäjänä toimii Palosaaren Urheiluseura. Urheilukenttä on myös vapaassa käytössä, ellei se ole varattu, ja täten siellä usein näkee yksityishenkilöitä harjoittelemassa.
Lippupiste

| Lippupiste Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Tunne se.
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1996
Toimitusjohtaja:  Juhana Stenbäck
Avainhenkilöt:  Toimitusjohtaja Juhana Stenbäck
Kotipaikka:  Tampere
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  Lipunvälitys
Tuotteet:  Lipunmyyntijärjestelmät tapahtumalippujen myynti- ja markkinointiratkaisut
Liikevaihto:  18,67 milj. €
Emoyhtiö:  CTS Eventim AG
Kotisivu:  lippu.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lippupiste Oy on suomalainen lipunvälitysyritys, jonka myyntikanavien kautta myydään vuosittain noin viisi miljoonaa lippua yli 18 000 teatteri-, kulttuuri, viihde- tai urheilutapahtumaan . Lippupisteen omistaa saksalainen lipunvälitysyritys CTS Eventim AG, joka toimii 19 maassa ja välittää vuosittain yli 80 miljoonaa lippua yli 100 000 tapahtumaan.
Lippupiste tarjoaa lipunmyynnin järjestelmä- ja tukipalveluita tapahtumanjärjestäjille  ja julkaisee event.-tapahtumalehteä .
Lippupisteelle on myönnetty Suomalainen Vastuunkantaja -merkki kolmena vuotena peräkkäin osoituksena, että yritys on hoitanut velvoitteensa suomalaista yhteiskuntaa kohtaan muun muassa maksamalla veronsa Suomeen. Lippupisteen liikevaihto tilikaudella 2015 oli 11.1 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Lippupiste, yritysinfo
Kauppa kutistuu, mutta ei tämä kauppa: +22 % (7/2015) (talouselama.fi)
Kiekkotiketit siirtyvät Lippupisteen luukulle (5/2014) (kauppalehti.fi)
Lippupiste Oy (Arkistoitu – Internet Archive) (taloussanomat.fi)
RLC-piiri

Sarjaan kytketty RLC-piiri on esimerkki yksinkertaisesta RLC-piiristä. Kuvassa sarjaankytkettyinä ovat vasemmalla vastus, keskellä pyöreä toroidikäämi ja oikealla kondensaattori.
RLC-piiri (R, L ja C voivat olla nimessä myös eri järjestyksissä) on virtapiiri, jossa on vastus (R, resistanssi), käämi (L, induktanssi) ja kondensaattori (C, kapasitanssi). RLC-piireissä jännite ja sähkövirta riippuvat niiden taajuudesta. Tämän vuoksi niitä voidaan käyttää sähkötekniikassa ja elektroniikassa esimerkiksi värähtely- eli virityspiireissä ja suodattimissa.
RLC-piireihin liittyviä termejä > Resonanssi

RLC-piirit ovat pakotettuja harmonisia värähtelijöitä, eli niiden jännite ja sähkövirta värähtelevät samalla taajuudella kuin piiriin kytketyn sähkölähteen (esimerkiksi generaattori) taajuus. Kondensaattorin ''vaihtovirtavastus'', eli kapasitiivinen reaktanssi on kääntäen verrannollinen jännitteen tai virran muutoksen kulmataajuuteen 



ω


{\textstyle \omega }
X_{C}={\frac {1}{\omega C}},
kun taas kelan vastaava suure, induktiivinen reaktanssi, on suoraan verrannollinen samaan kulmataajuuteen:
X_{L}=\omega L.
Näin ollen kondensaattori ja kela vastustavat vaihtovirran kulkua eri tavoilla eri kulmataajuuksilla: pienillä kulmataajuuksilla (jännite ja virta muuttuvat hitaasti) kondensaattori vastustaa virran kulkua paljon ja vastaavasti suurilla kulmataajuuksilla (jännite ja virta muuttuvat nopeasti) kela vastustaa virran kulkua paljon. Vastuksen resistanssi ei juurikaan riipu kulmataajuudesta, joten resistanssin vaikutus sähkövirran suuruuteen on taajuuden suhteen vakio. Piiristä riippuvalla tietyllä kulmataajuudella 




ω

0




{\textstyle \omega _{0}}

 piirin impedanssi siis saavuttaa maksimi- tai minimiarvonsa. Tätä kulmataajuutta vastaavaa taajuutta
f_{0}={\frac {\omega _{0}}{2\pi }}
sanotaan ko. piirin resonanssitaajuudeksi. Sekä sarjaan- että rinnankytkettyjen RLC-piirien resonanssikulmataajuus on
\omega _{0}={\frac {1}{\sqrt {LC}}},
missä
RLC-piireihin liittyviä termejä > Kaistanleveys

Piirissä kuluva pätöteho riippuu sähkövirran suuruudesta, joka puolestaan riippuu sähkövirran taajuudesta. Piirin keskimääräinen pätöteho on
P(\omega )={\frac {({\hat {v}})^{2}}{2R}}\left({\frac {1}{1+{\frac {\left(\omega L-1/\omega C\right)^{2}}{R^{2}}}}}\right),
missä
RLC-piireihin liittyviä termejä > Kaistanleveys > Sarjaresonanssipiiri

Sarjaresonanssipiirissä pätöteho on maksimissaan, kun piiri värähtelee resonanssissa. Resonanssitaajuudella  X_{L}=X_{C}, jolloin piirin pätöteho saavuttaa maksimiarvonsa. Tietyllä resonanssitaajuutta pienemmällä ja suuremmalla taajuudella piirin teho puolittuu resonanssitilanteesta. Ts. on olemassa kulmataajuusalue 




ω

1


≤

ω

0


≤

ω

2




{\textstyle \omega _{1}\leq \omega _{0}\leq \omega _{2}}

 siten, että
P(\omega )\geq {\frac {P(\omega _{0})}{2}},
kun 




ω

1


≤
ω
≤

ω

2




{\textstyle \omega _{1}\leq \omega \leq \omega _{2}}

. Desibeliasteikolla tehon puolittuminen tarkoittaa sitä, että tehon muutos on −3 dB. Rajakulmataajuuksien erotusta sanotaan piirin kaistanleveydeksi:
B_{\text{w}}=\Delta \omega =\omega _{2}-\omega _{1}={\frac {R}{L}}.
Kaistanleveys voidaan laskea kulmataajuuksien sijaan myös taajuuksilla, sillä 



ω
=
2
π
f


{\textstyle \omega =2\pi f}

:
B_{\text{w}}({\text{Hz}})=\Delta f=f_{2}-f_{1}={\frac {\omega _{2}-\omega _{1}}{2\pi }}={\frac {B_{\text{w}}({\text{rad/s}})}{2\pi }}={\frac {R}{2\pi L}}.
Toisinaan on tarpeen määritellä myös suhteellinen kaistanleveys, joka on kaistanleveyden ja resonanssitaajuuden tai -kulmataajuuden suhde:
{\frac {\Delta \omega }{\omega _{0}}} tai  {\frac {\Delta f}{f_{0}}}.
RLC-piireihin liittyviä termejä > Hyvyysluku

RLC-piirin hyvyysluku 



Q


{\textstyle Q}

 kertoo piiriin varastoituneen energian ja yhden jakson aikana hyödyntämättömään muotoon (mm. lämmöksi) muuttuvan energian suhteesta. Hyvyysluku on piirin induktiivisen reaktanssin ja resistanssin suhde resonanssissa:
Q={\frac {\omega _{0}L}{R}}={\frac {\omega _{0}}{B_{\text{w}}}}.
Hyvyysluku kertoo piirin käyttäytymisestä resonanssitaajuuden ympäristössä: mitä suurempi hyvyysluku on, sen kapeampi piirin taajuuskaista on. Kaistanleveyttä voidaan siis pienentää kasvattamalla piirin resistanssia. Pienillä taajuuksilla tämä on kuitenkin käytännössä mahdotonta, sillä rautasydämisenkin käämin induktanssi−resistanssi-suhde on luokkaa 0,05 |henryä per ohmi. Näin ollen käytännössä
Q\simeq 0{,}05\omega _{0}.
Hyvyysluku on piirin suhteellisen kaistanleveyden käänteisluku:
Q={\frac {\omega _{0}}{\Delta \omega }}={\frac {f_{0}}{\Delta f}}.
Sarjaan kytketty RLC-piiri

RLC-piiri voidaan toteuttaa esimerkiksi siten, että vastus, käämi ja kondensaattori on kytketty peräkkäin sarjaan. Tällöin Kirchhoffin virtalain mukaisesti kaikkien komponenttien läpi kulkee sama sähkövirta. Piirin aikariippuvuutta kuvaa tällöin differentiaaliyhtälö
v=Ri+{\frac {q}{C}}+L{\frac {\mathrm {d} i}{\mathrm {d} t}},
missä
Tästä differentiaaliyhtälöstä voidaan ratkaista piirin hetkellinen sähkövirta ajan funktiona:
i(t)={\frac {\hat {v}}{\sqrt {R^{2}+\left(\omega L-{\frac {1}{\omega C}}\right)^{2}}}}\sin \left(\omega t-\phi \right),
missä 






v
^





{\textstyle {\hat {v}}}

 on jännitteen huippuarvo ja
\phi =\arctan \left({\frac {\omega L-{\frac {1}{\omega C}}}{R}}\right)
on piirin sähkövirran ja jännitteen välinen vaihe-ero. Sarjaan kytketyn RLC-piirin impedanssi voidaan ilmoittaa joko kompleksilukuna
\mathbf {Z} =R+j\left(\omega L-{\frac {1}{\omega C}}\right)
tai itseisarvonsa avulla
Z=|\mathbf {Z} |={\sqrt {R^{2}+\left(\omega L-{\frac {1}{\omega C}}\right)^{2}}}.
Kun sähkövirran taajuus on sama kuin piirin resonanssitaajuus,
f_{0}={\frac {1}{2\pi {\sqrt {LC}}}},
kutsutaan piiriä sarjaresonanssiksi. Resonanssissa käämin ja kondensaattorin jännitteet ovat yhtä suuret, mutta ne ovat vastakkaisissa vaiheissa, joten ne kumoavat toisensa. Näin ollen sarjaresonanssipiirin impedanssi koostuu puhtaasti resistanssista (




Z

min


=
R


{\textstyle Z_{\text{min}}=R}

) ja sähkövirta saavuttaa maksimiarvonsa:
I_{\text{max}}={\frac {\hat {v}}{Z_{\text{min}}}}={\frac {\hat {v}}{R}}.
Rinnan kytketty RLC-piiri

Toinen verrattain yksinkertainen RLC-piiri on piiri, jossa vastus, käämi ja kondensaattori on kytketty vierekkäin eli rinnan (ks. kuva Kytkentä A) tai jossa pelkästään käämi ja kondensaattori ovat rinnan ja vastus näiden kanssa sarjassa (ks. kuva Kytkentä B). Resonanssitaajuudella näitä kumpaakin piiriä kutsutaan rinnakkaisresonanssiksi.
Rinnan kytketty RLC-piiri > Vastus, käämi ja kondensaattori rinnan

Kytkentää, jossa vastus, käämi ja kondensaattori ovat kaikki rinnan jännitelähteen kanssa, kutsutaan myös GLC-piiriksi, missä G tarkoittaa vastuksen konduktanssia
G={\frac {1}{R}}.
Rinnan kytketyn RLC-piirin impedanssille pätee
{\frac {1}{\mathbf {Z} }}={\frac {1}{R}}+j\left(\omega C-{\frac {1}{\omega L}}\right),
mutta sarjakytkennälle analogisten yhtälöiden saavuttamiseksi voidaan käyttää admittanssia ja konduktanssia:
\mathbf {Y} =G+j\left(\omega C-{\frac {1}{\omega L}}\right).
Impedanssi itseisarvona on tällöin
Z=|\mathbf {Z} |={\frac {1}{\sqrt {{\frac {1}{R^{2}}}+\left(\omega C-{\frac {1}{\omega L}}\right)^{2}}}}.
Kun sähkövirran kulmataajuus on sama kuin piirin resonanssikulmataajuus
\omega _{0}={\frac {1}{\sqrt {LC}}},
ovat käämin ja kondensaattorin läpi kulkevat sähkövirrat yhtä suuret, mutta vastakkaisissa vaiheissa. Tällöin rinnakkaisresonanssipiirin impedanssi koostuu puhtaasti resistanssista  (




Z

max


=
R


{\textstyle Z_{\text{max}}=R}

) ja sähkövirta saavuttaa minimiarvonsa:
I_{\text{min}}={\frac {\hat {v}}{Z_{\text{max}}}}={\frac {\hat {v}}{R}}.
Rinnan kytketty RLC-piiri > Käämi ja kondensaattori rinnan

Kytkentä, jossa käämi ja kondensaattori ovat rinnan ja vastus näiden kanssa sarjassa jännitelähteen kanssa, on myös värähtelypiiri, jolla havaitaan resonanssi-ilmiö. Tämän kytkennän impedanssi on
\mathbf {Z} =R+j{\frac {\omega L}{1-\omega ^{2}LC}}.
Itseisarvona impedanssi on tällöin
Z=|\mathbf {Z} |={\sqrt {R^{2}+\left({\frac {\omega L}{1-\omega ^{2}LC}}\right)^{2}}}.
Kun sähkövirran kulmataajuus on sama kuin piirin resonanssikulmataajuus
\omega _{0}={\frac {1}{\sqrt {LC}}},
kasvaa impedanssi äärettömän suureksi  (




Z

max


→
∞


{\textstyle Z_{\text{max}}\to \infty }

). Tällöin rinnakkaisresonanssipiirin sähkövirta saavuttaa minimiarvonsa, joka on nolla.
RLC-suodattimet

Yleisesti RLC-piiriä sanotaan toisen kertaluvun suodattimeksi. 
Ohessa RLC-piiri kytkettynä erilaisiksi suodattimiksi
RLC-suotimia
Kaistanpäästösuodin.
Kaistanestosuodin.
Alipäästösuodin.