Papin rintakilpi
Jalokivet > Kolmas rivi

Lešem (לֶשֶׁם = masoreettisessa tekstissä) / Ligurios (Septuaginta-käännöksessä) - nämä nimet tässä näyttävät viittaavan paikkoihin - Leshem ja Liguria. Theofrastos mainitsee fossiloituneen mäntyresiinin, meripihkan, jota kutsutaan kreikaksi liggourrion or lyngurium, kuten Dioskoridesillä ja Aëtiuksella. Kreikan antiikissa tämän kiven uskottiin olleen kovettunutta ilvesten virtsaa, ja sen nimi on pelkkä rappiomuoto sanoista lykos ouron, tarkoittaen valkeaa virtsaa, oletettavasti viitaten sen väriin. Plinius (joka ei uskonut, että kivi oli olemassa) kuvasi Liguriosta, että sillä on tiettyjä sähköisiä ominaisuuksia, minkä joukko tutkijoita on tulkinnut viittaavan meripihkaan. Meripihka on yksi ensimmäisistä aineista, jolla on huomattu olleen sähköisiä ominaisuuksia (katso Thales); englannin kielen vartalo electric- on peräisin latinan sanasta meripihkalle (elektrum). Latinankielisessä Vulgata-käännöksessä nimi oli annettu sanana ligure, joka on ilmeisesti Flavius Josephuksen keksimä latinisaatio, jota on pidetty samana kuin lyngurium, mutta Luther käytti sanaa hyasintti (jasintti), ja renessanssin aikana usko lynguriumiin kuoli pois. Modernit tutkijat ovat taipuvaisia ajattelemaan, että kiven on täytynyt olla samanlainen kuin luonnollisen kullan kalpea väri (vastakkaisena värille, joka tunnetaan kultana); Midrash Rabba (Numbers Rabba 2:7) väittää, että tällä mineraalilla oli musta väri, ja on siellä nimetty כוחלין, tarkoittaen antimonia, joka tunnettiin stibiumina. Rabbi Saadia Gaon, ja muut keskiajan rabbiiniset kommentaattorit väittivät, että kivi itse oli onyksi (juutalaisarabiaksi: גזע = جَزَع ), vaikka Abraham ibn Ezra heittää epäilyksen Rabbi Saadian tradition virheettömyydestä. Modernit englantilaiset käännökset käyttävät joko sanaa amber tai jacinth.
Ševo (שְׁבוֹ = masoreettisessa tekstissä) / Achates (Septuaginta-käännöksessä) - Achates todellakin viittaa akaattiin, ja Ševo voi olla sukua assyrian termille Subu, tarkoittaen akaattia. Akaatit olivat yleisiä Egyptissä ja Assyriassa, ja niitä pidettiin vahvoina taikakaluina. Isidorus Sevillalainen listaa akaatin kuuluvan mustiin jalokiviin. Midrash Rabba (Numbers 2:7) näyttää väittävän, että kyseinen jalokivi olisi ollut harmaa muunnelma. Sitä vastoin, Rabbi Saadia Gaonin (882-942 CE) juutalais-arabialaisessa käännöksessä Pentateukista, yhtä hyvin kuin keskiaikaisessa samarialais-arabialaisessa käännöksessä, kivi on käännetty sanalla سبج , tarkoittaen, obsidiaania.
Aḥlamah (אַחְלָמָה = masoreettisessa tekstissä) / Amethystos (Septuaginta-käännöksessä) - Amethystos viittaa ametistiin, purppuranväriseen mineraaliin, jonka uskottiin suojelevan alkoholista humaltumiselta (ametistin nimi viittaa tähän uskomukseen, ja kirjaimellisesti kääntyy ei päihdyttäväksi), ja sitä käytettiin yleisesti Egyptissä. Aḥlamah näyttää tulevan termistä, joka tarkoittaa vahvaa, vaikka se voi yhtä hyvin tulla sanasta Ahlamu, joka on paikka, josta ametisteja löydettiin; Babylonialaisessa Targumissa Aḥlamah käännetään termiksi, joka tarkoittaa vahvaa juotavaa, joka näyttää viittaavan uskomuksiin ametistista, mutta Jerusalem Targumissa se käännetään termiksi, joka tarkoittaa vasikan silmää. Midrash Rabba (Numbers Rabba 2:7) kuvatessaan kiven väriä sanoo: "[It is] similar to clear wine whose redness is not too strong."