stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyöreä pöytä (radio-ohjelma)

Pyöreä pöytä on radion keskusteluohjelma.
Pyöreää pöytää lähetetään Yle Radio Suomessa keskiviikkoisin klo 17.30 ja sen lisäksi ohjelma on ladattavissa Yle Areenasta.
Ohjelman suoralla lähetyksellä on keskimäärin vajaat 180 000 kuulijaa ja sen podcast on viikoittain Areenan kuunnelluimpien joukossa.
Lähetys kestää puoli tuntia ja se sisältää pelkkää puhetta. Keskustelua ohjaa puheenjohtaja, jonka lisäksi paikalla on kolme muuta keskustelijaa. Aluksi puheenjohtaja esittelee keskustelijat ja puhuttaa näitä lyhyesti jonkin itse valitsemansa, ajankohtaisen aiheen tiimoilta. Tämän jälkeen puheenjohtaja pyytää ensimmäistä keskustelijaa alustamaan oman keskustelunaiheensa. Kukin keskustelijoista tuo ohjelmaan yhden keskustelunaiheen. Alustuksen jälkeen alkaa ensimmäinen keskustelu. Keskustelu kestää noin 8–9 minuuttia. Keskustelu ei yleensä pääty tiettyyn tulokseen tai johtopäätökseen, vaan keskustelua jatketaan niin pitkään, kunnes ohjelman tuottaja antaa merkin. Kymmenen sekunnin mittainen äänimerkki erottaa aiheet toisistaan. Äänimerkin jälkeen siirrytään seuraavaan aiheeseen. Lopuksi puheenjohtaja kiittää keskustelun osallistujia ja päättää lähetyksen.
Ohjelma alkoi tammikuussa 2007. Tuolloin ohjelman nimi oli Taustapeilin pyöreä pöytä, mutta nimi typistyi, kun Taustapeili-nimiset ohjelmat lakkautettiin.
Ohjelman ensimmäinen puheenjohtaja oli Peter Nyman. Nymanin siirryttyä vuonna 2009 Puoli seitsemän -ohjelmaan Pauli Aalto-Setälästä tuli uusi puheenjohtaja. Aalto-Setälän ryhdyttyä eduskuntavaaliehdokkaksi joulukuussa 2022 hänen tilalleen puheenjohtajaksi tuli Olli Seuri. Syksyllä 2023 puheenjohtajana aloittaa Maria Pettersson. Virallisen puheenjohtajan ollessa poissa puhetta johtaa joko Ruben Stiller tai Pekka Seppänen.
Ohjelman alusta alkaen mukana keskustelemassa ovat olleet Pekka Seppänen, Mika Pantzar ja Kaarina Hazard. Paneelin vakiokaartiin kuuluvat  kirjailija Juha Itkonen, professori Anu Koivunen, pastori Hilkka Olkinuora, toimittaja Ruben Stiller, toimitusjohtaja Taru Tujunen ja muusikko Maija Vilkkumaa. Vakituisiin jäseniin ovat aiemmin kuuluneet Olavi Uusivirta, Sirkka Hämäläinen, Rakel Liekki, Tuulikki Petäjäniemi, Pekka Laiho ja Fatbardhe Hetemaj. Ohjelmassa ovat vierailleet mm. Hjallis Harkimo, Anne Berner, Lauri Törhönen, Sari Baldauf, Markku Kuisma, Kimmo Alho ja Tommy Lindgren.
Ohjelmaa tehdään Ylen radiotalon A5-studiossa. Keskustelijoiden käyttämä pöytä ei ole pyöreä, vaan munuaisen muotoinen.
Aiheesta muualla

Jaksot Yle Areenassa vuodesta 2016–
Päällekkäispuhunta suomenkielisessä radiokeskustelussa Minna Hannulan pro gradu -tutkielma, 2016
RMIT-yliopisto

| RMIT University |
| --- | --- |

Motto:  Perita manus, mens exculta
Perustettu:  1887
Opiskelijoita:  25 683 (2005)
Jatko-opiskelijoita:  8 424 (2005)
Sijainti:  Melbourne,  Australia
Sivusto:  www.rmit.edu.au
RMIT-yliopisto (virallinen nimi  The Royal Melbourne Institute of Technology) on australialainen yliopisto, ja se sijaitsee Melbournessa Victoriassa.
RMIT on kolmanneksi vanhin korkeakouluasteen oppilaitos Victoriassa ja kuudenneksi vanhin koko Australiassa. Sen maine on hyvä niin kotimaassa kuin ulkomaillakin, ja se on jatkuvasti ollut Times Higher Education -lehden 200 huippuyliopiston listalla.
RMIT-yliopiston perustaja Francis Ormond.
Yliopiston pääkampus sijaitsee Melbournen pohjoislaidalla, jossa sillä on käytössä useita kortteleita ja historiallisia rakennuksia.
RMIT:llä on Vietnamissa kansainvälinen yliopisto "RMIT International University, Vietnam" eli "RMIT Vietnam", ja sillä on kampukset Saigonissa ja Hanoissa.
RMIT-yliopisto keskittyy korkeimpaan opetukseen, kun taas RMIT TAFE on Victorian suurimpia ammatillista koulutusta tarjoavia oppilaitoksia.
Rafael Hårdh

Johan Rafael Hårdh (17. syyskuuta 1839 Kalajoki – 17. tammikuuta 1908 Turku) oli suomalainen opettajaseminaarin lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Hårdhin vanhemmat olivat lääninmaanmittari Karl Henrik Hårdh (1800–1870) ja Amanda Sofia Cajanus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1860 Kuopion lukiosta ja suoritti teknillisiä opintoja Helsingin teknillisessä reaalikoulussa sekä Hannoverin ja Zürichin polyteknillisissä yliopistoissa.
Hårdh toimi Jyväskylän opettajaseminaarin piirustuksen, käsitöiden ja maantiedon lehtorina 1869–1897. Hän harjoitti valokuvaajan ammattia ensimmäisenä Jyväskylässä ja omisti Muurikaisen tilan Jyväskylän maalaiskunnan puolella.
Rafael Hårdh oli naimisissa vuodesta 1871 Selina Sofia Charlotta Dahlströmin (1850–1927) kanssa. Heidän poikansa oli matematiikan ja fysiikan lehtori H. E. J. (Heikki) Hårdh (1877–1944). Hårdhin veljiä olivat Hämeenlinnan kaupunginlääkäri Josef Gabriel Hårdh (1837–1878) ja Hämeenlinnan klassillisen lyseon matematiikan kollega Henrik Eliel Hårdh (1843–1919).
Teoksia

Viivantopiirustuksen oppikirja. Weilin & Göös, Jyväskylä 1888
Ohjeita poikain käsitöiden johtamiseen kansakouluissa. Tekijä, Jyväskylä 1892
Rasvaliukoisuus

Rasvaliukoisuus (lipofiilisyys) on kemiallisen aineen kyky liueta rasvoihin, öljyihin, lipideihin ja poolittomiin liuottimiin. Rasvaliukoiset aineet liukenevat toisiin rasvaliukoisiin aineisiin, kun taas vesiliukoiset aineet liukenevat vesiliukoisiin aineisiin.
Rasvaliukoisuus (jakaantumiskerroin) on tärkeä parametri muun muassa uusien lääkkeiden arvioinnissa. Rasvaliukoisuutta mitataan esimerkiksi vesi-oktanoli-jakaantumiskertoimen määrityksellä.
Rasvaliukoiset myrkyt

Rasvaliukoiset myrkyt myrkkyjä, jotka liukenevat rasvoihin. Rasvaliukoiset myrkyt ovat erityisen vaarallisia, koska ne kertyvät rasvakudoksiin, eivätkä poistu elimistöstä itsestään. Rasvaliukoisia myrkkyjä ovat esimerkiksi DDT, dioksiinit ja PCB.
Ragnar Granitin aukio

Ragnar Granitin aukio.
Ragnar Granitin aukio eli Granitin aukio on Riihimäen Suokylässä sijaitseva Riihimäen kaupungin keskusta-aukio. Aukio valmistui sekavan takapiha-alueen tilalle vuonna 2006 ja se on nimetty Riihimäellä syntyneen nobelistin Ragnar Granitin mukaan. Avajaisia vietettiin lokakuussa 2006. Aukion rakentamiseen saatiin myös EU-tukea.
Ragnar Granitin aukio on tarkoitettu kaupunkilaisten sekä lähiseutujen asukkaiden kohtaamis- ja viihtymispaikaksi ja siellä on mahdollisuus järjestää ohjelmaa ja tapahtumia eri kohderyhmille. Aukiolla on myös esiintymislava yleisötapahtumia varten. Aukion reunamilla on myös ravintola Jolene (ent. Graniitti), kahvila Mokkasydän, baari Rabbit Hole Cocktail Bar, baari Pool Bar sekä pysäköintialue.
Aukion läheisyydessä on myös Pääskynpuisto eli Lapsenlikkapuisto, jonka Helsingin Työväen Säästöpankki lahjoitti Riihimäen kaupungille vuonna 1963. Kaupunki pystytti puistoon myös kuvanveistäjä Jyrki Sailon veistämän patsaan Lapsenlikka vuonna 1964.
Ragnar Gustafsson

Ragnar Gustafsson (14. syyskuuta 1890 Moloskovitsa, Venäjä  – 9. tammikuuta 1970) oli suomalainen arkkitehti.
Hän suunnitteli lähinnä Helsinkiin sekä muualle pääkaupunkiseudulle. Tunnetuin Gustafssonin piirtämistä rakennuksista oli vuonna 1999 purettu Suomen Väri- ja Vernissatehdas Oy:n entinen varastorakennus, joka viimeisinä vuosikymmeninään tunnettiin legendaarisena Lepakkoluolana. Vuonna 1934 hän laati Hagalundin kartanon omistaneen Arne Grahnin toimeksiannosta kartanon maille rakennetun Westendin huvilakaupunginosan asemakaavan.
Ragnar Graeffe

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Bern 1954 | 4×400 metriä |  |
Ernst Ragnar Graeffe (16. syyskuuta 1929 Hanko – 28. elokuuta 2005) oli suomalainen yleisurheilija. Arvokisoissa hän juoksi 400 metriä ja 400 metrin aitoja.
Graeffe voitti EM-pronssia Bernissä 1954 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Brysselin EM-kisoissa 1950 hän osallistui 400 metrille, mutta ei selviytynyt finaaliin. Helsingin olympialaisissa 1952 Graeffe karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 55,0. Hän oli mukana myös Suomen joukkueessa, joka karsiutui 4 × 400 metrin viestin alkuerissä ajalla 3.16,4.
Seuratasolla Graeffe edusti helsinkiläistä Idrottsklubben-32:sta.
Ramana Sayahi

| Ramana Sayahi> رامانا سیاحی.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. lokakuuta 1982 (ikä 42) Ahvaz, Iran
Kansalaisuus:   Iran
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2009-
Aiheesta muualla
IMDb
Ramana Sayahi (pers. ‏رامانا سیاحی‎; s. 4. lokakuuta 1982) on iranilainen-kanadalainen näyttelijä, malli ja meikkitaiteilija.
Sayahi syntyi Ahvazissa, Iranissa. Hän asuu Torontossa, Kanadassa.
Ramaramalaiset kielet

Ramaramalaiset kielet muodostavat tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kahta kieltä puhutaan ainoastaan Brasiliassa. Toinen kielistä on jo sammunut, ja kieliryhmän viimeisellä kielellä on enää noin 150 puhujaa jäljellä.
| Kieli | Murteet | Alue(et) | Arvioitu puhujamäärä | ISO 639-3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| karo |  | Rondônia ja Mato Grosso (Brasilia) | noin 150 | [arr] |
| urumi |  | Rondônia (Brasilia) | sammunut | [uru] |
Reaktiivisuudella hallittu puristussytytys

Reaktiivisuudella hallittu puristussytytys (englanniksi Reactivity Controlled Compression Ignition, lyhyemmin RCCI) on polttomoottorin prosessi, jossa hyödynnetään kahta eri polttoainetta, joista ensimmäinen on matalan reaktiivisuuden polttoaine kuten ottomoottorissa käytetty bensiini ja toinen on korkean reaktiivisuuden polttoaine kuten dieselmoottorissa käytetty dieselöljy. Rakenteeltaan RCCI-moottori muistuttaa dieselmoottoria, mutta sylinterien sisäisten dieselpolttoaineen suuttimien lisäksi sylinterien imukanavissa on matalapainesuuttimet.
Matalapainesuuttimilla muodostetaan bensiinistä ja imuilmasta tasainen laiha polttoaineseos, joka ei syty pelkästä puristuksesta tai syttymisviive on hyvin pitkä. Sylinterin sisäisellä korkeapainesuuttimella muodostetaan puristustahdin aikana vähän ennen männän yläkuolokohtaa suuttimen lähelle dieselpolttoaineella rikkaamman seoksen alue, jonka reaktiivisuutta bensiini vähentää. Lopuksi männän noustua yläkuolokohtaan seos sytytetään ruiskuttamalla sylinteriin dieselpolttoainetta, jolloin viimeksi sylinteriin ruiskutettu polttoaine syttyy puristuksella ja vuorostaan sytyttää muun polttoaineseoksen palotilassa.
RCCI-moottorin etuja ovat korkea hyötysuhde, vähäiset hiukkaspäästöt ja typen oksidien päästöt. RCCI-moottorin haitaksi on laskettu se että ajoneuvoon, jossa käytetään RCCI-moottoria, täytyy tankata kahta erilaista polttoainetta.
Reaktiiviväri

Reaktiivivärissä värillisyyden aikaansaava atomiryhmä, kromofori, sisältää substituentin, joka reagoi värjättävän materiaalin kanssa. Reaktiivisilla väriaineilla on värjäysprosessissa tapahtuvasta sidosten muodostumisesta johtuen hyvät valonkesto-ominaisuudet. Reaktiivivärejä käytetään yleisimmin värjättäessä selluloosapohjaisia materiaaleja kuten puuvillaa tai pellavaa, mutta myös villa on värjättävissä reaktiiviväriaineilla. Reaktiovärit sitoutuvat selluloosaan emäksen vaikutuksesta. Reaktiivivärjäys on selluloosapohjaisten kuitujen tärkein värjäysmenetelmä. Reaktiivivärejä voidaan käyttää myös villalle ja nylonille; nylonin tapauksessa edellytetään miedosti happamia värjäysolosuhteita. Reaktiivivärien käyttöaste on verrattain alhainen muihin väriainetyyppeihin verrattuna, koska niiden toiminnallinen ryhmä muodostaa sidoksia veden kanssa aiheuttaen hydrolyysin.
RME

RME on saksalaisen Audio AG:n omistama tuotemerkki, joka tunnetaan äänikorteistaan ja firewire-interfaceista. RME:n tunnetuin ja todennäköisesti myös myydyin tuote on 56-kanavainen Firewire 800-audiointerface.
Kaikki RME:n tuotteet valmistetaan Saksassa ja kenties osittain siitä syystä RME on saavuttanut mainetta luotettavana hardware-valmistajana. RME lienee myös ainut firewire-pohjaisten audiointerfacejen valmistaja, joka on valmistaa itse omat piirinsä yleisten firewire-komponenttien sijaan. Myös RME:n laiteajurit nauttivat luottamuksesta sekä PC- että MacIntosh-käyttäjien keskuudessa. RME on luonut myös mainetta innovatiivisuudellaan ääniammattilaisten käyttämien MADI-tuotteiden (Multichannel Audio Digital Interface) parissa.
Aiheesta muualla

RME:n kotisivu (englanniksi) (saksaksi)
RME:n suomalaisen maahantuojan sivut
Punahilkka (elokuva)

| Punahilkka |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Erkki Ruuhinen 1968
Ohjaaja:  Timo Bergholm
Käsikirjoittaja:  Eija-Elina Bergholm  Timo Bergholm
Tuottaja:  Arno Carlstedt
Säveltäjä:  Otto Donner
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Wic Kjellin
Lavastaja:  Jukka Salomaa
Pääosat:  Kristiina Halkola Petra Frey Hannu Kahakorpi Lasse Pöysti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Jörn Donner Productions FJ-Filmi
Ensi-ilta:  1. marraskuuta 1968
Kesto:  79 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punahilkka on Timo Bergholmin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1968. Käsikirjoittajina olivat ohjaaja ja hänen silloinen vaimonsa Eija-Elina Bergholm. Timo Bergholm sai elokuvasta ohjaus-Jussi-palkinnon. Elokuva jäi hänen ainoaksi elokuvateatteriohjauksekseen.
Elokuva kertoo koulukodista pois pääsevästä Anjasta. Hän joutuu koulukodin ulkopuolella ottamaan ensimmäisen kerran vastuun omasta elämästään.
Pepe Willberg ja Blues Section esittivät Otto Donnerin elokuvaa varten säveltämän ja Aulikki Oksasen sanoittaman kappaleen ”Kuka kertoisi minulle”.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvaa luonnehdittiin "hämmästyttävän kypsäksi" ohjaustyöksi, joskin varauksiakin esitettiin. Esimerkiksi Paula Talaskivi huomauttaa kerronnan ohuudesta Myöhemmin 1980- ja 1990-luvulla televisioesitysten yhteydessä elokuvaa sanotaan säyseäksi ja ohueksi: siitä puuttuu aiheen vaatima revittely. Sitä verrataan Bergholmin televisiotöihin, joiden ote on arvostelijan mukaan rohkea ja tukeva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kristiina Halkola  | … |  Anja Halme, "Punahilkka"   |
|  Petra Frey  | … |  Tarja Nurminen   |
|  Hannu Kahakorpi  | … |  Hannu, automekaanikko   |
|  Lasse Pöysti  | … |  Matti, lentokapteeni   |
|  Helinä Pekkanen  | … |  opettaja, "syntymäpäiväsankaritar"   |
|  Marja Pesonen  | … |  Suomen lippua taittava tyttö   |
|  Marjatta Saraheimo  | … |  Suomen lippua taittava tyttö   |
|  Kirsti Saraheimo  | … |  kameralle puhuva tyttö   |
|  Sirppa Sivori-Asp  | … |  Niittymaan koulukodin johtajatar   |
|  Eila Pehkonen  | … |  opettaja Mäkinen, "Kana"   |
|  Merja Linko  | … |  Anjan kanssa tuleva tyttö   |
|  Pentti Fagerholm  | … |  radiokuuluttajan ääni   |
|  Pirkko Karppi  | … |  keittäjä   |
|  Maja Klemola  | … |  Leena   |
|  Roger Östman  | … |  gynekologi   |
|  Nils Jönsson  | … |  huoltoaseman apumies   |
|  Irma Seikkula  | … |  asuntolan johtajatar   |
|  Milja Ahola  | … |  Anjan huonetoveri   |
|  Eriikka Magnusson  | … |  Anjan huonetoveri   |
|  Maarit Koskiluoma  | … |  Anjan huonetoveri   |
|  Kari Kihlström  | … |  autokorjaamon vaaleatukkainen mekaanikko   |
|  Jorma Rikala  | … |  auton lähettäjä Keimolassa   |
|  Tarja Holopainen  | … |  koulukodin tyttö   |
|  Tuula Parkusjärvi  | … |  koulukodin tyttö   |
|  Jaakko Talaskivi  | … |  jälkiäänitysääni / rakastelukohtauksen äänet   |
|  Nadja Saario  | … |  jälkiäänitysääni / rakastelukohtauksen äänet   |
Punatut huulet

| Punatut huulet> Rough House Rosie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank R. Strayer
Käsikirjoittaja:  Ethel Doherty Louise Long Sovitus: Max Marcin Välitekstit: George Marion Jr.
Perustuu:  Nunnally Johnsonin tarinaan
Tuottaja:  Jesse L. Lasky Adolph Zukor B. P. Schulberg
Kuvaaja:  Harold Rosson James Murray
Pääosat:  Clara Bow Reed Howes
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Famous Players-Lasky (Paramount Pictures)
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   14. toukokuuta 1927  2. tammikuuta 1928
Kesto:  66 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punatut huulet (engl. Rough House Rosie) on vuonna 1927 ensi-iltansa saanut Frank R. Strayerin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäkomedia, jonka pääosissa ovat Clara Bow ja Reed Howes. Sivurooleissa ovat muun muassa Arthur Housman ja Doris Hill. Punatut huulet kertoo köyhästä, mutta kunnianhimoisesta nuoresta Rosie-nimisestä tytöstä (Bow), joka on päättänyt soluttautua seurapiireihin. Hän ei ole kuitenkaan varautunut vastaanottoon, minkä hän saa. Elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana toimi Paramount Pictures.
Punatut huulet perustuu Nunnally Johnsonin tarinaan, jonka pohjalta Ethel Doherty ja Louise Long laativat käsikirjoituksen. George Marion Jr. teki välitekstit elokuvaan. Elokuvan tuottivat Jesse L. Lasky, Adolph Zukor ja B. P. Schulberg. Elokuvan tuotanto alkoi 24. tammikuuta 1927 ja päättyi 11. maaliskuuta. Punatut huulet sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 14. toukokuuta vuonna 1927. Suomessa elokuva sai ensi-illan 2. tammikuuta vuonna 1928.
Punatut huulet on listattu kadonneeksi elokuvaksi, mutta elokuvan 54 sekuntia kestävä traileri on säilynyt.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clara Bow  | … |  Rosie O’Reilly   |
|  Reed Howes  | … |  Joe Hennessey   |
|  Arthur Housman  | … |  Kid Farrell   |
|  Doris Hill  | … |  Ruth   |
|  Douglas Gilmore  | … |  Arthur Russell   |
|  John Miljan  | … |  Lew McKay   |
|  Henry Kolker  | … |  W. S. Davids   |
Aiheesta muualla

Punatut huulet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Punatut huulet Elonet.
Punatut huulet AllMoviessa. (englanniksi)
Punatut huulet SilentErassa (englanniksi)
Elokuvan traileri YouTubessa (englanniksi)
Päärynävirvoitusjuoma

Ukrainalaista Живчик-merkkistä päärynälimsaa.
Päärynävirvoitusjuoma on päärynältä  maistuvaa virvoitusjuomaa. Usein maku on kuitenkin keinotekoisesti esanssilla aikaan saatu. Päärynän maku saadaan aikaan etikkahapon ja pentanolin esterillä.
Suomalaisia päärynävirvoitusjuomamerkkejä

Hartwallin limonadi Päärynä.
Sinebrychoffin Smurffit.
Olvin Hevisaurus.[lähde? ]
Laitilan Wirvoitusjuomatehdas Herra Hakkaraisen limonaadit.
S-ryhmän Rainbow Limuliskon päärynä.[lähde? ]
Jo lopetettuja samanmakuisia 1970-luvulla olivat Mallasjuoman Asterix- ja Sinebrychoffin Aku Ankka -virvoitusjuomat. Näiden valmistus loppui, kun hahmojen käyttösopimus päättyi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Päärynävirvoitusjuoma Wikimedia Commonsissa
Rauni Arjas

Rauni Lea Arjas (Haarala; 5. tammikuuta 1921 Orimattila – 27. tammikuuta 2006 Tampere) oli suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa vuosina 1943–1944 ja teki taiteellisen debyyttinsä Tampereella vuonna 1958. Työskentelytapoina olivat akvarelli- ja öljyvärimaalaus.
Rauni Arjas syntyi v.1921 Orimattilan Niinikosken kylässä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Yrjö Henrik Haarala ja emäntä Lyyli Lempi Haarala. Lapsuutensa Arjas eli Niinikoskella maalaistalon tyttärenä. Koska oppikoulua ei ollut mahdollista käydä Orimattilassa, hän muutti asumaan Kotkaan tätinsä fil.maist. Anni Wennerstrandin ja hänen miehensä opetusneuvos Hugo Wennerstrandin luo, jotka myöhemmin adoptoivat hänet. Ylioppilastutkinnon Rauni Arjas suoritti Kotkan tyttölyseossa v. 1941.
Koulunkäynnin keskeytti sodan syttyminen. Talvisodan aikana Arjas toimi lottana vuosina 1939 -1940 Riihimäen sotasairaalassa ja jatkosodan aikana vuosina 1941-1942 lääkintälottana Orimattilan sotasairaalassa.
Kotkassa kouluaikanaan Rauni Arjas tutustui koulutoverinsa veljeen Veikko Arjakseen ja sodan jälkeen he menivät naimisiin vuonna 1946 ja muuttivat asumaan Tampereelle. Avioliitosta syntyi kaksi lasta Ulla Johanna Arjas, myöhemmin Tirronen (1947 – 1986) ja Jussi Veikko Arjas (1951 -). Avioliitto kesti Veikko Arjaksen kuolemaan saakka v. 1970.
Tampereella Rauni Arjas asui 60 vuotta kuolemaansa saakka. Hän kuului Tampereen Taiteilijaseuraan, Tampereen Saskioihin ja myöhemmin Kuvataiteilijasenioreihin.
Rauni Arjas kotonaan Tampreella. Kuvan otti Raunin mies, Veikko Arjas.
Arjaksen yksityisnäyttelyitä järjestettiin Tampereella vuosina 1972, 1973 ja 1977, Raumalla 1982 sekä Kotkassa 2004. Hän osallistui lisäksi useisiin ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin vv. 1959 – 1997. Hänen töitään kuuluu Tampereen kaupungin kokoelmiin. Kansainvälisesti Arjaksen töitä oli esillä naistaiteilijoiden kansainvälisessä näyttelyssä Pariisissa 1958. Hän työskenteli myös kuvaamataidon opettajana vuosina 1971–1980.
Reaktio

Reaktio (latinan sanasta reactio) eli vaste tarkoittaa seuraavia asioita:
reaktio, yleisesti toiminta tai ilmiö, joka tapahtuu vastauksena toiseen tapahtumaan
reaktio, psykologiassa ärsykkeen aiheuttama toiminta
reaktio, fysiologiassa jonkin tapahtuman aiheuttama muutos elimistössä
kemiallinen reaktio, prosessi, jossa aineet yhdistyvät tai hajoavat toisiksi aineiksi ja joka aiheutuu jostakin ulkoisesta tekijästä, esimerkiksi aineiden sekoittamisesta tai lämmittämisestä
ydinreaktio, atomiytimen muuttuminen toiseksi ytimeksi, esimerkiksi:
fissio eli atomiydinten hajoaminen
fuusio eli atomiydinten yhdistyminen
reaktio, fysiikassa yleensä vastavoima, joka on mekaniikan kolmannen peruslain mukaan aina voiman suuruinen, mutta vastakkaissuuntainen
reaktio, historiassa ja politiikassa usein sama kuin taantumus
reaktio, sosiologiassa erityisesti yleiselle käyttäytymiselle vastakkainen käyttäytyminen.
Reaktio, Kemianliiton jäsenlehden nimi vuosina 1993–2004
Puhekielessä käytetään yleisesti sanaa vastareaktio, kun halutaan tarkoittaa reaktiota.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Reaktio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Red Wolf

Red Wolf on suomalais-ruotsalainensuperyhtye, joka perustettiin keväällä 2020 Euge Valovirran Youtubeen soitinesittelyjä varten tekemien riffien perusteella. Cyhran Euge ja rumpali Adde Larsson tekivät ensin kahdestaan studioäänityksiä kappaleiden laajentamiseksi, mutta lopulta he päättivät kasata kokonaisen yhtyeen, johon tulivat mukaan myös Lost Societyn Samy Elbanna laulaja-kitaristiksi sekä Stonesta ja Suburban Tribestä tunnettu musiikin monitoimimies Janne Joutsenniemi bassoon.
Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Crossing the Line" syyskuussa 2020 ja täyspitkä levy Sessions vol. 1 julkaistiin 14. lokakuuta 2020.
Red and Anarchist Skinheads

Red and Anarchist Skinheads (RASH) -logo, alun perin New Yorkista. Siinä on antifasistiympyrä keskellä.
Red and Anarchist Skinheads (RASH) on vasemmistolainen rasismin ja fasismin vastainen skinhead -ryhmittymä.
RASH sisältää redskinejä ja anarkistiskinheadeja. Virallisesti RASHin perustivat 1. tammikuuta 1993 Mayday Crewn jäsenet, joka oli New Yorkin alueella toimiva vasemmistoskinheadien ja punkkarien ryhmä. The Mayday Crew perustettiin, kun New York Cityn Skinheads Against Racial Prejudice (SHARP) -ryhmittymän kanssa syntyi riitaa rasismin vastainen mutta oikeistolaisen skinheadin murhattua homoseksuaalisen miehen. Pian syntyi tarve verkostoitua muissakin maailman maissa. Muiden maiden RASH muodostui jo alun perin vasemmistolaisista skinhead-ryhmistä. RASHin verkkosivujen mukaan ryhmän joitakin tavoitteita ovat:
Oikaista väärä tieto siitä, että kaikki skinheadit ovat rasisteja niin median kuin suuren yleisönkin keskuudessa.
Pitää yllä ja laajentaa aitoa skinheadien alakulttuuria musiikin (kuten Oi!, Ska, Reggae, Soul, Hardcore, Streetpunk) ja pukeutumismuodin, fanzinejen, flaiereiden, konserttien, tanssihallien ja kokoontumisten avulla.
Luoda tilaa vasemmistolaisille ajatuksille skinheadpiireissä.
Taistella fyysisesti ja poliittisesti äärioikeistolaisia ideologioita vastaan skinheadpiireissä.
Saada takaisin alakulttuurin hyvä maine jonka boneheadit ja rasistit ovat vieneet.
Niveltää yhteen nuoren työväenluokkaisen, monirotuisen skinheadalakulttuurin ja vasemmistolaisten ajatusten yhteys.
Organisoitua omiensa fyysiseen itsepuolustukseen vihollisten väkivallantekojen varalta.
Osallistua organisoituna ja aktiivisena skinhead-ryhmänä radikaalivasemmisto- ja anarkistiliikkeisiin.
Varmistaa, että näkymämme antifasistisesta radikaalivasemmistosta (työväenluokkainen, monirotuinen, kadulla muodostunut ja militantti) säilyy hengissä tulevaisuudessakin.