stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fabrício Werdum
Vapaaottelu > Pride

Kahden ottelun jälkeen Brasiliassa Werdum siirtyi Japaniin, Priden organisaatioon. Hän otteli ensimmäiseksi tuolloin uraansa lopettelevaa Tom Eriksonia vastaan, jonka Werdum voitti takakuristuksella ensimmäisessä erässä. Toisen vastustajansa hän kohtasi elokuussa 2005. Venäläinen Roman Zentsov oli M-1 Globalin entinen raskaansarjan mestari, mutta oli kärsinyt juuri kolmen ottelun tappioputken. Werdum voitti hänet ensimmäisessä erässä kuuden minuutin jälkeen triangelikuristuksella. Lokakuussa 2005 Werdum koki ensimmäisen tappionsa vapaaottelussa hävittyään hajaäänin Sergei Kharitonoville. Kharitonov oli edellisvuonna selvinnyt Priden raskaansarjan turnauksessa välieriin. Werdum kohtasi seuraavaksi entinen brasilialaisen jujutsun maailmanmestarin John-Olav Einemon, joka oli vapaaottelussa voittamaton ennen ottelua tilastolla 5–0. Helmikuussa 2006 käyty kamppailu päättyi Werdumin voittoon tuomariäänin.
Werdum osallistui seuraavaksi Priden avoimenpainoluokan turnaukseen. Hän kohtasi toukokuussa 2006 avauskierroksella Alistair Overeemin, jonka hän voitti kimuralla toisessa erässä. Toisella kierroksella Werdum kohtasi Priden entisen tilapäisen raskaansarjan mestarin Antônio Rodrigo Nogueiran, jolle hän hävisi tuomariäänin.
Vapaaottelu > UFC

Priden jälkeen Werdum siirtyi ottelemaan UFC:hen ja kohtasi 21. huhtikuuta 2007 entisen raskaansarjan mestarin Andrei Arlovskin, joka oli juuri edellisvuonna menettänyt mestaruutensa. Werdum hävisi kamppailun tuomariäänin.
Tappion jälkeen Werdum voitti seuraavat kaksi ottelua teknisellä tyrmäyksellä 2008. Ensin Gabriel Gonzagan ja sen jälkeen entisen WEC:n raskaansarjan mestarin Brandon Veran. Werdumin vuosi 2008 päättyi tyrmäystappioon Junior dos Santosia vastaan, joka otteli ensimmäisen ottelunsa UFC:ssä. Tappion jälkeen UFC purki Werdumin sopimuksen, jota Werdum itse ei tiennyt ja oletti sen aluksi olleen huhu.
Vapaaottelu > Strikeforce

Werdum allekirjoitti vapaana-agenttina sopimuksen Strikeforcen kanssa ja ilmoitti saman tien olleensa halukas ottelemaan tuolloin Strikeforcen raskaansarjan mestaria Alistair Overeemia vastaan, jonka hän oli voittanut Pridessa. Werdum voitti ensimmäisen ottelunsa Strikeforcessa Mike Kylea vastaan elokuussa 2009 giljotiinikuristuksella ensimmäisen minuutin jälkeen. Seuraavaksi Werdum kohtasi marraskuussa 2009 entisen Cage Warriorsin ja EliteXC:n raskaansarjan mestarin Antônio Silvan, jonka hän voitti tuomariäänin.
Kolmannessa ottelussaan Werdum nousi maineeseen, kun hän kohtasi entisen Priden raskaansarjan mestarin Fjodor Jemeljanenkon. Kesäkuussa 2010 käydyssä ottelussa Werdum voitti ottelun triangelikäsilukolla ensimmäisen erän alussa, joka katkaisi Jemeljanenkon 28 ottelun tappiottoman putken. Useat uutissivustot, kuten MMAFighting äänestivät voiton vuoden 2010 luovutukseksi. Seuraavaksi Werdum otteli kahdeksan ottelijan turnauksessa Strikeforce raskaansarjan mestaruudesta. Hänen turnaus jäi kuitenkin lyhyeksi hävittyään ensimmäisellä kierroksella Alistair Overeemille tuomariäänin (27–30, 27–30, 28–29).
Vapaaottelu > Paluu UFC:hen

Werdum teki paluun UFC:hen 4. helmikuuta 2012, kun hän kohtasi Roy Nelsonin. Werdum voitti ottelun tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–27).
Saavutukset > Vapaaottelu

Raskaansarjan mestaruus (kerran)
Tilapäinen raskaansarjan mestaruus (kerran)
Illan ottelu -palkinto (kerran)
Illan suoritus -palkinto (kaksi kertaa)
2010 Vuoden luovutusvoitto (Fjodor Jemeljanenkoa vastaan, 26.6.2010)
2010 Vuoden pettymys (Fjodor Jemeljanenkoa vastaan, 26.6.2010)
Førden lentoasema

| Førden lentoasema> Førde lufthamn, Bringeland |
| --- | --- |

IATA-koodi:  FDE
ICAO-koodi:  ENBL
Koordinaatit:  61°23′28″N, 5°45′25″E
Ylläpitäjä:  Avinor
Valmistumisvuosi:  1986
Korkeus:  319 m
Matkustajamäärä (2023):  68 618
Førden lentoasema (norj. Førde lufthamn, Bringeland) on Norjan Vestlandin läänissä, Sunnfjordin kunnassa Førden lähellä sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Førden lentoasema Wikimedia Commonsissa
Fredrik Idestam

| Fredrik Idestam |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Knut Fredrik Idestam
Syntynyt: 28. lokakuuta 1838 Tyrväntö
Kuollut: 8. huhtikuuta 1916 (77 vuotta) Helsinki
Muut tiedot
Yritys:  Nokia
Knut Fredrik Idestam (28. lokakuuta 1838 Tyrväntö – 8. huhtikuuta 1916 Helsinki) oli Nokia Ab:n perustaja ja toimi sen toimitusjohtajana vuosina 1871–1895.
Idestam syntyi Tampereen masuunin omistajan, vuorimestari Gustaf Idestamin poikana. Idestam oli sinnikäs ja ennakkoluuloton. Hän oli Saksan matkallaan saanut tietoonsa menetelmän, jolla puusta valmistetaan paperia. Tämä aiempaa edullisempi menetelmä kyllä jo tunnettiin Suomessa, mutta vasta Idestam rohkeni ottaa sen käyttöön. Filosofian maisteri ja vuori-insinööri Fredrik Idestam perusti ensimmäisen puuhiomotehtaansa Tampereelle vuonna 1865. Kyseistä vuotta on myös pidetty Nokia Oyj:n historian alkupisteenä.  Idestam kävi esittelemässä puuhiokettaan Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1867 ja voitti sillä pronssia. Kun saksalainen esikuva sai kultamitalin, menetelmä ja laitteistot herättivät huomiota. Idestamin menetelmä levisikin sitten Suomessa varsin nopeasti ja sitä hyödynsi muun muassa G. A. Serlachius.
Idestam perusti toisen tehtaansa vuosina 1868–1869 Nokialle ja hankki yhtiönsä omistukseen Nokian kartanon maita. Vuonna 1871 hänen tehtaistaan muodostettiin osakeyhtiö nimeltään Nokia Aktiebolag, ja Idestam pysyi yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1895.
Tehtaan ensimmäisen paperikoneen myötä vuonna 1880 Idestam laajensi yhtiön tuotantoa puuhiokkeesta paperiin. Häntä pidetäänkin puuta raaka-aineena käyttävän paperiteollisuuden isänä Suomessa. Hän perusti Nokialle myös Suomen ensimmäisen sulfiittiselluloosatehtaan vuonna 1885. Idestam toimi myös Suomen Paperiyhdistyksen hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana vuosina 1892–1903.
Idestamd oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878, 1891 ja  1904–1905.
Fredrik Idestamin muistopatsas paljastettiin Nokialla hänen syntymänsä 100-vuotispäivänä 28. lokakuuta 1938.
Aiheesta muualla

Tapio Helen: / Idestam, Fredrik (1838–1916) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  16.9.1997. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Fredrik Lång

Fredrik Lång (s. 9. maaliskuuta 1947 Närpiö) on suomenruotsalainen kirjailija ja filosofian tohtori. Lång on naimisissa Sunniva Draken kanssa. Heillä on kolme lasta: Fredrika ja Markus Drake sekä Andreas Lång.
Teokset

Ockupationen, 1978
När Thales myntade uttryck, en bok om det sakliga tänkandets uppkomst, 1982
Sabotaget, roman, 1983
Sommaren med Sue, en komedi,1984
Industrialiserade medvetandet, arbete och rationalitet från Platon till Nietzsche, Fredrik Lång. 1986
Återblick - nu, dikter och epigram,1986
Egologier, interna samtal, 1986.
Pengor, ett libretto, 1987
Porträttet av direktör Rask, en tragedi, 1988
Bagges italienska resa, roman, 1991
Kärlek utan nåd, tre variationer på ett tema,1992
I dessa tider, aforismer, 1994
Finska mannens sorg, 1996
För några stockars skull, 1998
Bild och tanke, om det kategoriala seendets genesis, 1999
Något som liknar en roman, 2000
Vägen, vandringen och livet, om platser, resor 1990-2000, 2001
Äktenskapliga komedin, 2002
Ryska kusinen, roman, 2003
Mitt liv som Pythagoras, 2005
Hålla hus, 2006
Porträttet av direktör Rask, 2007
Dick, Docenten och Jane, 2009
Jaget, duet och kärleken, 2010
Av vad är lycka, 2012
Flickorna på Nappari, 2013
Den stora historien, 2014
Ansiktet i månen, 2016
Flykten från Mosul, 2016
Basim min kära, 2018
Geosofi eller Bilder på en utställning, 2020
Teokset > Suomennetut teokset

Kesä ja Sue, komedia, alkuteos: Sommaren med Sue, suom. Anne Valkonen ja Erja Tenhonen. Gaudeamus, 1986
Johtaja Raskin muotokuva, tragedia, alkuteos: Porträttet av direktör Rask, suom. Kaarina Ripatti. Kirjayhtymä, 1990
Ajatuksen ja tunteen matka, alkuteos: Bagges italienska resa, eller, Tankens och känslans roman, suom. Kaarina Ripatti. Kirjayhtymä, 1991
Kärsivä mies ei rakastu, alkuteos: Något som liknar en roman, 2000, suom. Marja Kyrö. Tammi, 2001
Venäjän serkku, alkuteos: Ryska kusinen, suom. Marja Kyrö. Tammi, 2003
Elämäni Pythagoraana, alkuteos: Mitt liv som Pythagoras, suom. Marja Kyrö. Tammi, 2005
Minä, Dosentti ja Jane, alkuteos: Dick, Docenten och Jane, suom. Marja Kyrö. Tammi, 2009.
Kuva ja ajatus. Alkuteos: Bild och tanke, om det kategoriala seendets genesis, 1999. Suom. Jarkko S. Tuusvuori. Tampere: niin & näin, 2017.
Aiheesta muualla

Lång, Fredrik hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Frédéric Chichin

Fred Chichin - Eurockéennes de Belfort, 2007
Frédéric Chichin (1. toukokuuta 1954 – 28. marraskuuta 2007) oli ranskalainen pop- ja rockmuusikko. Hän oli yhdessä Catherine Ringerin kanssa 1980-luvulla maineeseen nousseen Les Rita Mitsouko -yhtyeen keulahahmo. Hänen kuolemansa 53 vuoden iässä aiheutti nopeasti levinnyt syöpä.
Georg Nordblad

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | haulikko, joukkuekilpailu |  |
Georg Julius Wilhelm "Oje" Nordblad (24. elokuuta 1894 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 15. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen ampuja.
Nordblad kuului Suomen haulikkoammunnan olympiapronssia Pariisissa 1924 voittaneeseen kuusihenkiseen joukkueeseen. Nordblad ei sijoittunut neljän parhaan suomalaisen joukkoon tuossa kilpailussa, joten hänen tulostaan ei laskettu mukaan Suomen joukkueen tulokseen. Lähteestä riippuen Nordbald on joko luettu mitalistiksi tai ei. Haulikon yksilökilpailussa Nordblad sijoittui Pariisissa jaetulle 24. tilalle.
FIFA 15

| FIFA 15 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Canada
Julkaisija:  EA Sports
Jakelija:  Nintendo eShop, Microsoft Store, PlayStation Store, Google Play ja App Store
Pelisarja:  FIFA
Pelimoottori:  Ignite
Julkaistu:  NA 23. syyskuuta 2014EU 26. syyskuuta 2014
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation Vita, Xbox 360, Xbox One, Wii, Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
FIFA 15 on EA Canadan kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema FIFA-pelisarjan kahdeskymmenestoinen julkaisu. Se julkaistiin syyskuun viimeisellä viikolla 2014. FIFA 15 julkaistiin monelle eri alustalle. Pelin kannessa on sarjan edellisten pelien tapaan Lionel Messi.
Peli käyttää EA Sportsin Ignite-pelimoottoria.
Peli sisältää ensimmäistä kertaa kaikki 20 Englannin valioliigan stadionia.
Uudistukset

Dynaaminen pelipäivä
Päivitetty joukkueen hallinta
Uuden sukupolven maalivahdit
Päivitetyt pelisuunnitelmat
Uuden sukupolven grafiikat
Elävä katsomo
Pelaajien ohjattavuutta lisätty
Pelaajien kohtaukset parannettu
Match Day Live
Kaikki Englannin Valioliigan areenat
Parannettu Ultimate Team
Price ranget Ultimate Teamiin
Joukkueet > Seurajoukkueet

Pelissä on yksi uusi liiga, Turkin Superliiga. Brasilian Campeonato Brasileiro Série A poistuu pelistä lisenssiongelmien takia. Italian Serie A on nyt täysin lisensoitu.
Saudi-Arabia
Saudi-Arabian valioliiga
Argentiina
Argentiinan 1. divisioona
Australia/ Uusi-Seelanti
A-League
Itävalta
Itävallan Bundesliiga
Belgia
Jupiler Pro League
Chile
Chilen 1. divisioona
Saksa
Bundesliiga
2. Bundesliiga
Kolumbia
Categoría Primera A
Etelä-Korea
K League Classic
Tanska
Tanskan Superliiga
Skotlanti
Skotlannin valioliiga
Espanja
Primera División
Segunda División
Yhdysvallat / Kanada
Major League Soccer
Ranska/ Monaco
Ligue 1
Ligue 2
Alankomaat
Eredivisie
Englanti / Wales
Englannin Valioliiga
Englannin mestaruussarja
Englannin ykkösliiga
Englannin kakkosliiga
Irlanti/ Pohjois-Irlanti
League of Ireland
Italia
Serie A
Serie B
Meksiko
Primera División de México
Norja
Tippeligaen
Puola
Ekstraklasa
Portugali
Primeira Liga
Venäjä
Venäjän valioliiga
Ruotsi
Allsvenskan
Sveitsi/ Liechtenstein
Raiffeisen Super League
Turkki
Turkin Superliiga
Joukkueet > Muun maailman seurajoukkueet

Pelissä on kolme fiktiojoukkuetta, adidas All-Stars, World XI ja Classic XI
Kaizer Chiefs
Orlando Pirates
Olympiakos FC
PAOK FC
Panathinaikos FC
MLS All-Stars
Rangers FC
FK Šah’tar Donetsk
Joukkueet > Maajoukkueet

Maajoukkueet ovat täysin samat kuin FIFA 14:ssä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Argentiina   Australia   Itävalta   Belgia   Bolivia   Brasilia   Bulgaria   Chile   Kolumbia   Norsunluurannikko   Tšekki   Tanska   Ecuador   Egypti   Englanti   Suomi  |   Ranska   Saksa   Kreikka   Unkari   Intia   Irlanti   Italia   Etelä-Korea   Meksiko   Alankomaat   Uusi-Seelanti   Pohjois-Irlanti   Norja   Paraguay   Peru   Puola  |   Portugali   Romania   Venäjä   Skotlanti   Slovenia   Etelä-Afrikka   Espanja   Ruotsi   Sveitsi   Turkki   Yhdysvallat   Uruguay   Venezuela   Wales  |
Francisco Serrano

| Francisco Serrano |
| --- | --- |
 Francisco Serrano vuonna 1857 Nadarin valokuvaamana.
Espanjan valtionhoitaja
 18. kesäkuuta 1869 – 2. tammikuuta 1871  
Edeltäjä:  Isabella II (kuningatar)
Seuraaja:  Amadeus I (kuningas)
Espanjan pääministeri
 3. lokakuuta 1868 – 18. kesäkuuta 1869  
Edeltäjä:  Joaquín Aguirre de la Peña
Seuraaja:  Juan Prim
 4. tammikuuta – 24. heinäkuuta 1871  
Monarkki:  Amadeus I
Edeltäjä:  Juan Prim
Seuraaja:  Manuel Ruiz Zorrilla
 26. toukokuuta – 13. kesäkuuta 1872  
Monarkki:  Amadeus I
Edeltäjä:  Práxedes Mateo Sagasta
Seuraaja:  Manuel Ruiz Zorrilla
 3. tammikuuta – 26. helmikuuta 1874  
Edeltäjä:  Emilio Castelar
Seuraaja:  Juan de Zavala
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1810 Cádiz, Espanja
Kuollut: 26. marraskuuta 1885 (74 vuotta) Madrid, Espanja
Tiedot
Puolue:  Liberaali unioni
 Nimikirjoitus
Francisco Serrano y Domínguez, de la Torren herttua (17. joulukuuta 1810 Cádiz – 26. marraskuuta 1885 Madrid) oli espanjalainen sotamarsalkka ja poliitikko. Hänellä oli keskeinen rooli vuoden 1868 vallankumouksessa, jolla kuningatar Isabella II syrjäytettiin vallasta. Serrano toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1868–1869, valtionhoitajana 1869–1871 ja uudelleen pääministerinä 1871, 1872 sekä 1874.
Elämä

Serrano liittyi jo 12-vuotiaana Espanjan armeijaan ja soti ensimmäisessä karlistisodassa kuningatar Isabellalle uskollisten joukkojen puolella. Hän yleni vuoteen 1841 mennessä kenraaliluutnantiksi ja hänet nimitettiin vuonna 1845 sotaministeriksi sekä vuonna 1848 Granadan kenraalikapteeniksi. Serranolla oli näihin aikoihin suuri vaikutusvalta hovissa ja hän oli läheisissä väleissä kuningatar Isabellan kanssa. Vähitellen hän kuitenkin ajautui hallitsijan epäsuosioon ja joutui asumaan välillä maanpaossa. Hän osallistui vuonna 1854 kenraali Leopoldo O’Donnellin johtamaan maltilliseen vallankumoukseen. Sen jälkeen Serrano oli vuonna 1856 Uuden-Kastilian kenraalikapteenina, 1857–1858 Espanjan suurlähettiläänä Pariisissa, 1859–1862 Kuuban käskynhaltijana ja 1862–1863 ulkoministerinä. Hän sai 1862 de la Torren herttuan arvon.
Kenraali O’Donnellin kuoltua vuonna 1867 Serranosta tuli kuningatar Isabellan vastaisen liberaalin opposition johtava hahmo. Vuonna 1868 hänet pidätettiin ja karkotettiin Kanarialle, mutta hän palasi vallankumousliikehdinnän käynnistyttyä saman vuoden syyskuussa. Hänet nimitettiin kumouksellisten joukkojen ylipäälliköksi ja hän löi kuninkaallisen armeijan Alcolean taistelussa 28. syyskuuta. Isabellan luovuttua kruunusta Serranosta tuli uuden väliaikaisen hallituksen pääministeri. Hallituksen vahva mies oli kuitenkin Juan Prim. Seuraavan vuoden aikana Espanjassa toteutettiin miesten yleinen äänioikeus, vahvistettiin paino- ja uskonnonvapaus, uudistettiin oikeuslaitosta ottamalla käyttöön valamiehistöt, karsittiin kristillisten munkkiveljeskuntien etuoikeuksia ja kiellettiin jesuiittojen toiminta.
Serrano toimi valtionhoitajana 15. heinäkuuta 1869 – 2. tammikuuta 1871, kunnes uudeksi kuninkaaksi valittu Amadeus I pääsi aloittamaan tehtävässään. Amadeuksen lyhyeksi jääneen hallitsijakauden aikana Serrano oli vielä kahdesti pääministerinä: tammikuusta heinäkuuhun 1871 ja hetkellisesti kesäkuussa 1872.
Kun Amadeus I luopui kesäkuussa 1873 kruunusta ja Espanja julistettiin tasavallaksi, Serrano siirtyi maanpakoon Ranskaan. Hän palasi pääministeriksi tammikuussa 1874 suoritetun vallankaappauksen myötä, mutta joutui uudelleen eroamaan ja lähtemään maasta kenraali Arsenio Martínez Camposin julistettua Alfonso XII:n kuninkaaksi joulukuussa 1874. Serrano palasi vuonna 1876 Espanjaan, jossa hänestä tuli jälleen oppositiossa olleiden liberaalien johtaja ja muun muassa senaatin puhemies. Hän ilmoitti 1881 tunnustavansa Alfonso XII:n kuninkuuden ja sai toimia 1883–1884 lyhyen aikaa suurlähettiläänä Pariisissa. Hän kuoli marraskuussa 1885 päivää kuningas Alfonso XII:n jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Francisco Serrano Wikimedia Commonsissa
Georg Neumark

Georg Neumark
Georg Neumark (16. maaliskuuta 1621 Langensalza, Thüringen, Saksa - 18. heinäkuuta 1681, Weimar, Saksa) oli saksalainen luterilainen virsirunoilija, säveltäjä, kirjastonhoitaja ja hovirunoilija Weimarissa.
Neumark kävi koulua Schleusingenissä ja Gothassa. 1641 hän lähti joidenkin liikematkalle lähtevien kauppiaiden kanssa Köningsbergiin, jossa hän suunnitteli jatkavansa opintojaan. Matkalla seurue kuitenkin joutui ryöstetyksi ja hänelle jäi vain rukouskirja sekä vähän rahaa, jonka hän oli piilottanut vaatteisiinsa. Hän palasi Magdeburgiin ja etsi työtä, mutta tuloksetta. Kielissä hän lopulta sai apua kirkkoherralta, joka oli kotoisin Neumarkin kotiseudulta. Hän sai kotiopettajan paikan ja saattoi lopulta 1643 jatkaa opintojaan Köningsbergissä.
Hän opiskeli lakitiedettä ja runousoppia Köningsbergissä ja viipyi siellä vuoteen 1648. Hän oleskeli sen jälkeen mm. Varsovassa, Danzigissa ja Hampurissa kunnes palasi 1651 takaisin Thüringeniin ja hänestä tuli Saksin-Weimarin ruhtinas Wilhelm II:n kirjastonhoitaja ja hovirunoilija. Lopulta hänestä tuli arkistosihteeri ja sai arvonimen pfalzgreve.
Hän on kirjoittanut maallisia pastoraalirunoja ja tilapäisrunoja ja hän oli taitava gamban soittaja, mutta hänet tunnetaan virsirunoilijana. Hän on säveltänyt kirjoittamiaan virsiä ja hän on kirjoittanut 34 virttä, mutta niistä on säilynyt käytössä vain yksi, jonka hän kirjoitti Kielissä saatuaan siellä kotiopettajan paikan, joka innoitti hänet kirjoittamaan tunnetuimman virtensä "Wer nur den lieben Gott lässt walten". Virsi on vuodelta 1741, mutta se on julkaistu 1657. Hänen teoksiaan ovat mm. Fortgepflantzer Musikalisch Poetischer Lustwald, 1657 ja Der Neu-Sprossende Teutsche Palmbaum 1669.
Johann Sebastian Bach on käyttänyt Neumarkin virsirunoja ja koraalia teoksissaan mm kantaateissaan BWV 21, BWV 88, BWV 93 (Wer nur den lieben Gott läßt walten) sekä BWV 197 ja BWV 434.
Neumarkin virsi "Wer nur den lieben Gott läßt walten" on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 370 "Ah, tiesi usko haltuun Herran" (Ruots. Gustaf Ållon 1684, suom. arkkivirtenä 1700, uud. Niilo Rauhala 1984 Sävelmä: Georg Neumark 1657). Neumarkin sävelmä on myös virsillä 245 "Nyt sydän luopuu kalleimmastaan" (Jochen Klepper 1940, suom. Anna-Maija Raittila 1983) ja 479 "Sinussa, Kristus, luotiin kerran" (Niilo Rauhala 1984).
Ruotsin kirkon virsikirjassa Neumarkin virsi on 575 "Ah, tiesi usko haltuun Herran" (Ruots. Gustaf Ållon 1684, Olov Hartman 1978, uud. suom. Hartmanin ruotsinkielisen tekstin mukaan Anna-Mari Kaskinen 1999, säv. Georg Neumark 1641). Sävelmä on myös virrellä 270 "Kun yhä viipyy aamurusko". (Ernst M. Arndt 1819, suom. Pekka Kivekäs 1997).
Frans Josef von Becker

| Frans Josef von Becker |
| --- | --- |
 Verner Thomén muotokuva Frans Josef von Beckeristä
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1823 Turku
Kuollut: 21. marraskuuta 1890 (67 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Keisarillinen Aleksanterin-yliopisto
Tutkimusalue:  silmätautioppi, farmasia, farmakologia
Frans Josef von Becker (19. heinäkuuta 1823 Turku – 21. marraskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, ensimmäinen farmasian ja farmakologian professori ja ensimmäinen oftalmologian eli silmätautiopin ylimääräinen professori.
Frans Josef von Beckerin vanhemmat olivat yliopiston apulainen ja suomen kielen tutkija, sittemmin senaatin suomen kielen kääntäjä Reinhold von Becker ja Carolina Idestam. Hän syntyi esikoisena tähän lopulta nelilapsiseen turkulaisperheeseen. Reaalilyseon von Becker suoritti perheen muutettua Helsinkiin. Hän valmistui ylioppilaaksi 16-vuotiaana vuonna 1839. Aatelinen von Becker osallistui säätyvaltiopäiville 1867, 1872, 1877–1878 ja 1885. Hän oli Ritarihuoneen johtokunnan jäsen 1873–1877.
Lääkäri ja farmakologian professori

Ylioppilas von Becker kirjoittautui Keisarilliseen Aleksanterin- yliopistoon ja suoritti aluksi filosofian kandidaattitutkinnon vuonna 1844. Tutkinto oli ehtona lääketieteen opintojen aloittamiselle. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1850, jolloin hänet laillistettiin lääkäriksi. Toimittuaan lyhyen aikaa lääkärinä Hämeenlinnassa von Becker matkusti vuosiksi 1851–1853 opiskelemaan Saksaan ja Itävaltaan. Perhe oli varakas äidin saaman perinnön vuoksi, mikä helpotti hyvän ulkomaisen koulutuksen hankkimista. Tällä matkalla hän opiskeli Göttingenin, Leipzigin ja Wienin yliopistoissa pätevöityäkseen Helsingin yliopiston farmasian ja farmakologian professuuria varten, ja hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1852. Vuonna 1854 hänet nimitettiin farmasian ja farmakologian professorin viran ensimmäiseksi haltijaksi. Professorina toimessaan von Becker järjesti yliopiston farmakologian laboratorion.