stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
World Series of Poker 1981
Turnaukset

| N:o | Pvm | Turnaus | Voittaja | Palkintorahat | Toinen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ?. toukokuuta | $ 10 000 Deuce to Seven Draw | Stu Ungar | $ 95 000 | Bobby Baldwin |
| 2. | ?. toukokuuta | $ 1000 Ace to Five Draw | Glen Rodgers | $ 44 000 | Rich Morella |
| 3. | ?. toukokuuta | $ 1000 No Limit Hold'em | Doby Roach | $ 81 000 | tuntematon |
| 4. | ?. toukokuuta | $ 2500 Ace to Five Draw | Mickey Perry | $ 46 250 | Jack Straus |
| 5. | ?. toukokuuta | $ 400 Womens' Seven-Card Stud | Ruth Godfrey | $ 17 600 | tuntematon |
| 6. | ?. toukokuuta | $ 1500 No Limit Hold'em | Fredric David | $ 96 000 | Doug Johnson |
| 7. | ?. toukokuuta | $ 600 Mixed Doubles | Juanda Matthews & Frank Cardone | $ 7 800 | tuntematon |
| 8. | 7. toukokuuta | $ 1000 Draw High | Ed Barmach | $ 18 000 | Jackie Mills |
| 9. | ?. toukokuuta | $ 1000 Limit Seven Card Stud | Sid Gammerman | $ 52 000 | Mark Speert |
| 10. | 12. toukokuuta | $ 1000 Seven-Card Razz | Bruce Hershenson | $ 34 500 | Bob Ross |
| 11. | 13. toukokuuta | $ 1000 Seven-Card Stud Split | Johnny Moss | $ 33 500 | Ralph Bidwell |
| 12. | 14. toukokuuta | $ 5000 Limit Seven-Card Stud | A. J. Myers | $ 67 500 | Eric Drache |
Turnaukset > Mestaruusturnaus

Pääturnauksessa oli 10 000 dollarin sisäänosto. Kaikkiaan 75 pelaajaa tavoitteli 19.–22. toukokuuta yhteensä 746 000 dollarin kokonaispalkintopottia. Ensimmäisen päivän jälkeen 38 pelaajaa jatkoi. Toisen päivän jälkeen mukana oli 20 pelaajaa, mukaan lukien kolme entistä WSOP-mestaria (Bobby Baldwin, Doyle Brunson ja Stu Unger).
Ratkaisevassa jaossa Ungarin A♥ Q♥ voitti Greenin 10♠ 9♦. Vaikka Green sai päistä avoimen suoranvedon, riverillä tullut kuningatar toi parilla voiton Ungarille.
Turnaukset > Mestaruusturnaus > Finaalipöytä

| Sij>  | Pelaaja | Palkintorahat |
| --- | --- | --- |
| 1. | Stu Ungar | $ 375 000 |
| 2. | Perry Green | $ 150 000 |
| 3. | Gene Fischer | $ 75 000 |
| 4. | Ken Smith | $ 37 500 |
| 5. | Bill Smith | $ 37 500 |
| 6. | Jay Heimowitz | $ 30 000 |
Turnaukset > Mestaruusturnaus > Muita sijoituksia

| Sij>  | Pelaaja | Palkintorahat |
| --- | --- | --- |
| 7. | Bobby Baldwin | $ 15 000 |
| 8. | Sam Petrillo | $ 15 000 |
| 9. | Sam Moon | $ 15 000 |
Əli Əsədov

| Əli Əsədov |
| --- | --- |

Azerbaidžanin pääministeri
 8. lokakuuta 2019–  
Edeltäjä:  Novruz Məmmədov
Kansanedustaja
 1995–2000  
Ryhmä/puolue:  Uusi Azerbaidžan
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1956 (ikä 67) Baku, Azerbaidžanin SNT
Kansalaisuus:  Azerbaidžan
Tiedot
Puolue:  Uusi Azerbaidžan
Əli Hidayət oğlu Əsədov (s. 30. marraskuuta 1956) on azerbaidžanilainen poliitikko, joka on toiminut Azerbaidžanin pääministerinä vuodesta 2019 lähtien.
Əsədov syntyi Bakussa. Hän opiskeli vuosina 1974–1978 G. V. Plehanovin Moskovan kansantalousinstituutissa. Vuosina 1978–1980 hän suoritti asepalvelusta. Vuosina 1978–1981 ja 1985–1989 hän työskenteli Azerbaidžanin SNT:n tiedeakatemian taloustieteen instituutissa tutkijana. Vuosina 1981–1984 hän opiskeli Neuvostoliiton tiedeakatemian taloustieteen instituutissa Moskovassa. Vuosina 1989–1995 hän toimi dosenttina Bakun sosiaalihallinnon ja valtiotieteiden instituutissa.
Vuosina 1995–2000 Əsədov istui kansanedustajana Azerbaidžanin parlamentissa. Vuonna 1998 hänet nimitettiin presidentin talousasioiden neuvonantajaksi, jona hän toimi Heydər Əliyevin ja İlham Əliyevin alaisuudessa. Vuosina 2012–2017 hän toimi presidentinhallinnon varajohtajana. Vuonna 2019 hänet nimitettiin pääministeriksi.
Äijänpäivänjärvi

| Äijänpäivänjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Lieksa
Koordinaatit:  63°38′07″N, 29°44′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Laskujoki:  Äijänpäivänpuro
Järvinumero:  04.484.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  162,7 m 
Rantaviiva:  6,08 km 
Pinta-ala:  0,53 km² 
Tilavuus:  0,00326 km³ 
Keskisyvyys:  6,25 m 
Suurin syvyys:  21 m 
 fiÄijänpäivänjärvi 
Äijänpäivänjärvi on kapea ja saareton metsäjärvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 53 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 114 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Äijänpäivänjärven pituus etelästä pohjoiseen on 2,5 kilometriä. Järven eteläinen osa on selvästi keskiosaa kapeampi, järven pohjoinen osa kaartuu kaventuen kohti koillista. Noin neljäsosa Äijänpäivänjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 21 metriä, sijaitsee järven keskiosassa.
Äijänpäivänjärven itärannalla kohoaa Äijänpäivänvaara, jonka huippu on yli 220 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven kaakkoisella rannalla kohoaa Pieni Äijänpäivänvaara, jonka huippu on yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäpuolella on suomaata (Korkeansärkänsuo, Suurisuo). Järven pohjoinen ranta rajautuu Tolkeenvaaran luonnonsuojelualueeseen.
Äijänpäivänjärvi laskee järven etelärannalta alkavaa Äijänpäivänpuroa lounaaseen Issakkajärveen.
Äijänpäivänjärven vesitilavuus on 3 259 000 kuutiometriä.
Äijänpäivänjärvi (04.484.1.013) kuuluu Pyörysen alueeseen (04.484), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04).
Ƒ

Ƒ (ƒ) on latinalaisiin aakkosiin kuuluva kirjain.
Kirjain esiintyy ewen kielessä, jossa sillä kuvataan soinnitonta bilabiaalista frikatiivia (IPA: [ɸ]). Sitä käytetään myös guldenin ja floriinin valuuttamerkkinä sekä valokuvauksessa aukkosuhteen (niin sanottu f-luku) merkkinä.
Ålands landskapsarkiv

Ahvenanmaan maakunnanarkisto
Ålands landskapsarkiv (suom. Ahvenanmaan maakunnanarkisto) on Ahvenanmaan maakunnan arkistolaitos . Ahvenanmaan maakunnanarkisto perustettiin vuonna 1978 ja on siitä lähtien toiminut Ahvenanmaan itsehallintotalon (Självstyrelsegården) tiloissa Maarianhaminassa. Ahvenanmaan maakunnan arkistolain mukaan maakunnanarkisto johtaa ja kehittää asiakirjahallintoa maakunnanhallinnossa sekä edistää arkiston käyttöä.
Ahvenanmaan maakunnanarkiston toimialaan kuuluvat myös ne valtion viranomaisarkistot, joiden toimialueena on Ahvenanmaa. Ahvenanmaan maakunnanarkistossa säilytetään lisäksi Ahvenanmaan seurakuntien ja kuntien vanhempia arkistoja. Maakunnanarkistossa säilytetään myös yksityisarkistoja, joita yhdistykset, yritykset ja säätiöt, sekä yksityishenkilöt, tilat ja kyläyhdistykset ovat luovuttaneet tai lahjoittaneet Ahvenanmaan maakunnanarkistolle. Ahvenanmaan maakunnanarkiston kokoelmat ulottuvat aina 1600-luvun alkuun saakka.
Ahvenanmaan maakunnanarkistossa on lisäksi kirjasto, joka on keskittynyt erityisesti Ahvenanmaan historiaa käsittelevään kirjallisuuteen. Kirjastosta löytyy myös kattava kokoelma sukututkimukseen liittyvää kirjallisuutta.
Ahvenanmaan maakunnanarkiston johtajan virkanimike on landskapsarkivarie. Virkaa ovat hoitaneet seuraavat henkilöt:
Aiheesta muualla

Ålands landskapsarkiv (Arkistoitu – Internet Archive)
Łomżan voivodikunta

Łomżan voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
Łomżan voivodikunta (puol. województwo łomżyńskie) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Łomża. Łomżan voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Podlasian ja Masovian voivodikunnille.
Ơ

Ơ (ơ) on yksi vietnamin kielen 12 vokaalista. Kirjainta on vaikea esittää tietokoneilla, joten se merkitään joskus O+ tai O*.kenen mukaan?
Koska vietnamin kielessä käytetään tooneja, Ơ voidaan merkitä myös 5 muulla eri tavalla:
Ờ ờ
Ớ ớ
Ở ở
Ỡ ỡ
Ợ ợ
Perusmuodossaan Ơ ääntyy [əː].
Łosicen piirikunta

Łosicen piirikunta (puol. powiat łosicki) on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 30 774. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Huszlew, Łosice, Olszanka, Platerów, Sarnaki ja Stara Kornica.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Łosicen piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,1 prosenttia ja eläkeikäiset 22,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 310 lasta. Łosicen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 24 212 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Émile Brugsch

Émile Brugsch
Ramses II Émile Brugschin kuvaamana.
Émile Charles Adalbert Brugsch tai Emil Karl Albert Brugsch (24. helmikuuta 1842, Berliini – 14. tammikuuta 1930, Nizza) oli saksalainen egyptologi. Egyptin valtio palkitsi Brugschin tämän ansioista egyptologian ja Kairon egyptiläisen museon hyväksi beyn ja paššan arvonimillä.
Kairon egyptiläisen museon konservaattorina

Émilellä oli vanhempi veli, Heinrich Karl Brugsch, jonka jalanjälkiä hän seurasi liittyessään apulaiseksi tämän kaivauksille Egyptissä 1870. Myöhemmin Émile Brugsch työskenteli Marietten ja Masperon alaisuudessa ensin Bulaqin museon, sittemmin sen seuraajan Kairon uuden Egyptiläisen museon konservaattorina yli neljäkymmentä vuotta jääden eläkkeelle 72-vuotiaana 1. tammikuuta 1914.
Deir el-Bahrin hautalöytö

Émile Brugschin uran huippuhetki osui vuoteen 1881, jolloin hän Egyptin muinaismuistojen viraston edustajana pelasti yli neljäkymmentä uuden valtakunnan aikaista kuninkaallista muumiota Deir el-Bahrin läheltä Luxorista löytyneestä kätköstä (hauta DB320), jonne hänet vei paikallinen haudanryöstäjä Mohammed Abd el Rassul. Löydettyjen kuningasvainajien joukossa oli Ramses II:n muumio. Brugsch harrasti valokuvausta, ja Gaston Masperon hautalöydöstä 1881 julkaisemassa kirjassa La Trouvaille de Deir-el- Bahari olevat muumiokuvat ovat hänen käsialaansa.
Ympäristödeterminismi

Ympäristödeterminismi (tunnetaan myös nimellä ilmastodeterminismi tai maantieteellinen determinismi) tutkii, miten fyysinen ympäristö vaikuttaa yhteiskuntien ja valtioiden taloudelliseen, sosiaaliseen ja kulttuuriseen kehitykseen.
1900-luvun loppupuolella ja 2000-luvun alussa Jared Diamond ja muut yhteiskuntatieteilijät herättivät teorian uudelleen henkiin tarkastelemalla maantieteellisten ja ekologisten tekijöiden vaikutusta valtionmuodostukseen ja taloudelliseen kehitykseen. Nykytutkijat käyttävät tätä lähestymistapaa torjuakseen aikaisempien tulkintojen rasismia ja eurosentrismiä, väittäen esimerkiksi, että eurooppalaisten kolonisaatiokyky johtui heidän ympäristönsä tarjoamista eduista, ei synnynnäisestä paremmuudesta.
Łomżan piirikunta

Łomżan piirikunta (puol. powiat łomżyński) on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 50 943. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Jedwabne, Łomża, Miastkowo, Nowogród, Piątnica, Przytuły, Śniadowo, Wizna ja Zbójna.
Łomżan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 49,4 prosenttia oli naispuolisia ja 50,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,9 prosenttia ja eläkeläiset 18,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 460 lasta. Łomżan piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 48 021 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Łańcutin piirikunta

Łańcutin piirikunta (puol. powiat łańcucki) on yksi Ala-Karpatian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 81 049. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Łańcut. Kuusi maalaiskuntaa ovat Białobrzegi, Czarna, Łańcut, Markowa, Rakszawa sekä Żołynia.
Łańcutin piirikunnalla on yhteistä rajaa Leżajskin, Przeworskin ja Rzeszówin piirikuntien kanssa.
Łańcutin piirikunnan pinta-alasta arviolta 20,8 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Łańcutin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,6 prosenttia. Luku on huomattavasti koko Puolan työttömyysastetta korkeampi.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Łańcutin piirikunnassa arvioitiin olevan 81 049 asukasta, joista 50,8 prosenttia naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 79 373 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 78 152 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,3 prosenttia ja eläkeikäisten 19,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,4 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 921 lasta.
Ympäristöasiantuntijoiden keskusliitto

Ympäristöasiantuntijoiden keskusliitto YKL on suomalainen ympäristöalalla toimivien luonnon- tai ympäristötieteellisen yliopistotutkinnon suorittaneiden ammattiliitto. YKL kuuluu keskusjärjestö Akavaan. Edunvalvontaa tehdään Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n ja Julkisalan koulutettujen neuvottelujärjestö JUKO:n kautta.
Liittoon kuuluu noin 4 600 jäsentä: biologeja, geofyysikkoja, geologeja, hydrologeja, kalataloustieteilijöitä, limnologeja, maantieteilijöitä, meteorologeja, mikrobiologeja, ympäristötieteilijöitä, hydrobiologeja, ympäristöekonomisteja, maa- ja ympäristökemistejä sekä ympäristöekologeja. Ympäristöalan tutkinnon suorittaneita kuuluu myös esimerkiksi Agronomiliittoon ja Insinööriliittoon.
YKL perustettiin vuonna 1993 yhdistämällä kolme pientä akavalaista liittoa: Geologiliitto (perustettu 1954), Geofyysikkojen liitto (p. 1955) ja Ympäristöalojen ammattijärjestö (p. 1980-luvulla).
Vuonna 2016 YKL päätti yhdistyä Luonnontieteiden Akateemisten Liiton ja Metsänhoitajaliiton kanssa vuoden 2017 alusta alkaen uudeksi suuremmaksi, noin 15 000 jäsenen akavalaiseksi ammattiliitoksi nimeltään Luonnon-, ympäristö- ja metsätieteilijöiden liitto Loimu.
Williamina Fleming

| Williamina Fleming |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1857 Dundee, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 21. toukokuuta 1911 (54 vuotta) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Edward Charles Pickering
Instituutti:  Harvard Collegen observatorio
Tutkimusalue:  tähtitiede
Tunnetut työt:  59 löydettyä kaasusumua, 310 muuttuvaa tähteä ja 10 novaa
 Nimikirjoitus
Williamina Paton Stevens Fleming (15. toukokuuta 1857 Dundee, Yhdistynyt kuningaskunta – 21. toukokuuta 1911 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli Skotlannissa syntynyt yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka toimi noin 30 vuoden ajan Harvard Collegen observatorion tutkijana. Hän analysoi tähdistä otettuja valokuvia ja löysi muun muassa 59 kaasusumua, 310 muuttuvaa tähteä ja 10 novaa. Hän toimi myös vuodesta 1899 alkaen observatorion ensimmäisenä tähtitieteellisten valokuvien kuraattorina.
Nuoruus

Williamina Stevens syntyi Dundeessa vuonna 1857. Hän oli yksi skotlantilaisen käsityöläisen ja tämän vaimon yhdeksästä lapsesta. Perheen isä kuoli, kun Wiliamina oli seitsemänvuotias. Perheensä tukemiseksi Williamina joutui 14-vuotiaana työskentelemään opettajana oman koulutyönsä ohella.
Williamina meni 20-vuotiaana naimisiin 16 vuotta häntä vanhemman James Orr Flemingin kanssa. He lähtivät Britanniasta Yhdysvaltoihin marraskuussa 1878. Pian sen jälkeen kun he olivat päässeet Amerikkaan, Fleming jätti raskaana olleen vaimonsa.
Ura tähtitieteilijänä

Yksin jäänyt Fleming joutui etsimään töitä, ja hän sai paikan tähtitieteen professorin ja Harvard Collegen observatorion johtajan Edward Charles Pickeringin taloudenhoitajana. Fleming aloitti tehtävässä vuoden 1879 puolivälissä. Pickering päästi Flemingin synnyttämään Skotlantiin ja antoi tämän palata samaan työhönsä. Kunnioituksesta esimiestänsä kohtaan Fleming nimesi lapsensa Edward Charles Pickeringiksi.
Pickering vakuuttui Flemingin tarmokkuudesta ja älykkyydestä ja antoi tälle myös osa-aikaisia toimistotöitä. Vuonna 1881 Fleming sai vakituisen paikan observatoriosta. Pickering oli järjestämässä observatorion tutkimustyötä uudella tavalla. Öisin tähtitieteilijät kuvasivat tähtiä ja kaasusumuja, ja päivisin koulutetut toimistotyöntekijät analysoivat kuvia. Pickering uskoi, että naiset olisivat parempia tekemään toisteista kuvien tutkimista, ja palkkasi siksi heitä. Flemingin hän asetti työntekijäryhmän johtoon. Pickeringin ryhmää kutsuttiin nimellä ”Harvard Computers” (”Harvardin laskijat”; nykyenglannissa sana computer tarkoittaa tietokonetta). Fleming oli ryhmän ainoa, jolla ei ollut tieteellistä koulutusta. Hän kuitenkin oppi nopeasti ja alkoi pian avustaa Pickeringiä fotometriassa.
Fleming työskenteli noin 30 vuoden ajan tähtien spektrien parissa. Hän kehitti Pickeringin kanssa tähtien spektriluokkien luokittelua niiden ominaisuuksien mukaan. Vuonna 1890 julkaistuun Draper Catalogue of Stellar Spectra -teokseen Fleming luokitteli 28 266 spektriluokkaa 10 351 tähdestä. Fleming toimi samaan aikaan myös observatorion tuotantopäällikkönä, ja hän kirjoitti, toimitti ja oikoluki laitoksen tutkimuspapereita, vuosiraportteja, tilastotaulukoita ja annaaleja. Hän ei henkilökohtaisesti pitänyt työnsä akateemisesta osasta, sillä hän nautti huomattavasti enemmän uusien tähtien etsimisestä ja spektrien luokittelusta.
Fleming kirjoitti vuonna 1893 Astronomy & Astrophysics -lehdessä julkaistun artikkelin ”A Field for Woman’s Work in Astronomy”, missä hän kannusti lisää naisia tähtitieteeseen. Siinä hän myös kyseenalaisti sukupuolten väliset palkkaerot: samasta kuvien tutkimisesta nainen sai selvästi vähemmän palkkaa kuin mies.
Flemingista tuli vuonna 1899 observatorion ensimmäinen tähtitieteellisten valokuvien kuraattori. Royal Astronomical Society otti hänet vuonna 1906 ensimmäisenä yhdysvaltalaisnaisena kunniajäsenekseen. Fleming kirjoitti vielä uransa loppuvaiheessa muun muassa artikkelit ”A Photographic Study of Variable Stars” (1907) ja ”Stars Having Peculiar Spectra” (1912).
Fleming työskenteli heikkenevästä kunnostaan huolimatta elämänsä loppuun asti. Hän jopa matkusti rasittavasta sairaudestaan huolimatta syyskuussa 1910 Kaliforniaan osallistuakseen konferenssiin. Seuraavana keväänä hän joutui sairaalaan keuhkokuumeen takia ja kuoli toukokuussa 1911.
Löydöt ja merkitys

Fleming löysi satoja tähtitieteellisiä kohteita pitkän uransa aikana. Hänen löydöksiin kuuluu 59 kaasusumua, 310 muuttuvaa tähteä ja 10 novaa. Hän näki myös ensimmäisenä hevosenpääsumun tutkiessaan lasinegatiiveja vuonna 1888. Fleming nimesi myös Pickeringin ja Henry Norris Russellin kanssa tähtityypin, joka tunnettaisiin myöhemmin valkoisena kääpiönä. Hän kehitti myös ensimmäisen muuttujan tähtien kirkkauden mittaamiseen valokuvista.
Fleming oli merkittävä edelläkävijä miesvaltaisessa tähtitieteessä. Monista hänen alaisuudessa työskennelleistä naisista tuli myös itsenäisiä tieteilijöitä. Annie Jump Cannon paransi Flemingin luokittelujärjestelmää ja kehitti Harvard-järjestelmän. Henrietta Swan Leavitt puolestaan löysi yhteyden tähden luminositeetin ja sen jakson välillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Williamina Fleming Wikimedia Commonsissa
Pickeringin alaisuudessa toimineita ”Harvardin tietokoneita”.
Ylä-Vehkajärvi

| Ylä-Vehkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°31′14″N, 25°41′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.285
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80,6 m  
Pituus:  2,4 km  
Leveys:  1,4 km  
Rantaviiva:  7,866 km  
Pinta-ala:  1,11774 km²   
Saaria:  5 
 fiYlä-Vehkajärvi 
Ylä-Vehkajärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 112 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä, se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 7,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,6 metriä mpy.
Əmirxan Yeniki

Amirhan Jeniki.
Əmirxan Niğmətcan ulı Yeniki (Yenikiyev, tat. Әмирхан Нигъмәтҗан улы Еники / Еникиев, ven. Амирхан Нигметзянович Еникеев, Amirhan Nigmetzjanovitš Jenikejev; 2. maaliskuuta 1909 Ufan kuvernementti – 16. helmikuuta 2000 Kazan) oli tataarien kirjailija ja runoilija, jolle myönnettiin Tatarstanin tasavallan kansallistaiteilijan palkinto. Yeniki työskenteli myös kääntäjänä, toimittaen muun muassa Gogolin, Ostrovskin ja Aitmatovin töitä tataarin kielellä.
Teoksia

Ozın köy tıñlağanda (Озын көй тыңлаганда, 1926)
Bala (Бала, 1941)
Ana həm qız (Ана һәм кыз, 1942)
Mək çəçəge (Мәк чәчәге, 1944)
Ber genə səğətkə (Бер генә сәгатькә, 1944)
Tawlarğa qarap (Тауларга карап, 1948)
Kem cırladı (Кем җырлады, 1956)
Yalğızlıq (Ялгызлык, 1957)
Rəxmət, iptəşlər (Рәхмәт, иптәшләр, 1952)
Saz çəçəge (Саз чәчәге, 1955)
Yörək sere (Йөрәк сере, 1957)
Rəşə (Рәшә, 1962)
Tönge tamçılar (Төнге тамчылар, 1964)
Əytelməgən wasıyət (Әйтелмәгән васыять, 1965)
Wöcdan (Вөҗдан, 1968)
Göləndəm tutaş xatirəse (Гөләндәм туташ хатирәсе, 1977)
Xəterdəge töyennər (Хәтердәге төеннәр, 1983)
Soñğı kitap (Соңгы китап, 1986)
Qoyaş bayır aldınnan (Кояш баер алдыннан, 1996)
World Series of Poker 2008

Vuoden 2008 WSOP:n ensimmäisen turnauksen voitti Serbiassa syntynyt kanadalainen Nenad Medic.
World Series of Poker 2008 oli 39. WSOP-tapahtuma. Se alkoi 30. toukokuuta 2008 ja kesän osuus turnauksesta päättyi 15. heinäkuuta 2008. Kaikki sen turnaukset pelattiin Rio All Suite Hotel and Casinolla Las Vegasissa. Ensimmäistä kertaa WSOP:n pääturnauksen finaalipöytä pelattiin loppuun vasta myöhemmin syksyllä 9. - 11. marraskuuta 2008. Sen voittaja oli tanskalainen Peter Eastgate, josta tuli kaikkien aikojen nuorin pääturnausvoittaja.
Kahdeksan turnaus, 10 000 dollarin World Championship Mixed Event (sekapelin maailmanmestaruus), oli vuoden turnausuutuus. Siinä pelataan kahdeksaa eri pelimuotoa: 1. 2-7 Triple Draw Lowball, 2. limit hold'em, 3. omaha hi-lo, 4. razz, 5. seitsemän kortin avopokeri 6. seitsemän kortin avopokeri hi-lo, 7. No Limit Hold'em ja 8. pot Limit Omaha.
Turnauksien #2 ja #23 voittajat Grant ja Blair Hinkle ovat veljeksiä.
Seniors No Limit Hold'em World Championship, johon saavat osallistua 50 vuotta täyttäneet pelaajat, teki uuden senioriturnausten osallistujaennätyksen. 2 218 osallistujaa rikkoi viime vuoden ennätyksen 1 882 pelaajaa.
Vuoden pelaajan -kilpailun voitti yhdysvaltalainen Erick Lindgren, joka voitti yhden rannekkeen ja oli rahasijoilla viisi kertaa. John "Razor" Phan voitti ainoana kaksi ranneketta, venäläinen Nikolay Evdakov sijoittui rahasijoille kymmenen kertaa.
WSOP:n turnaukseen numero 2 (1500 dollarin no limit hold'em) osallistui ennätysmäiset 3 929 osallistujaa, joka oli uusi pääturnauksen ulkopuolisten turnausten ennätys. Aiempi ennätys oli viime vuoden turnauksen #49 3 151 pelaajaa.
Pääturnaus

Seuraavat yhdeksän pelaajaa aloittivat finaalipöydän pelaamisen 9. marraskuuta 2008:
Dennis Phillips - 26,295,000 (pelimerkkimäärä)
Craig Marquis - 10,210,000
Ylon Schwartz - 12,525,000
Scott Montgomery - 19,690,000
Darus Suharto - 12,520,000
David 'Chino' Rheem - 10,230,000
Ivan Demidov - 24,400,000
Kelly Kim - 2,620,000
Peter Eastgate - 18,375,000
"November 9"-nimellä tunnetun finaalipöydän lopputulokset ja palkintojakautuma:
| Sijoitus | Nimi | Palkintosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1. | Peter Eastgate | 9 152 416 |
| 2. | Ivan Demidov | 5 790 024 |
| 3. | Dennis Phillips | 4 503 352 |
| 4. | Ylon Schwartz | 3 763 515 |
| 5. | Scott Montgomery | 3 088 012 |
| 6. | Darus Suharto | 2 412 510 |
| 7. | David Rheem | 1 769 174 |
| 8. | Kelly Kim | 1 286 672 |
| 9. | Craig Marquis | 900 670 |