stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylilento

Ylilento Ranskan kansallispäivänä vuonna 2007.
Red Arrows ja Concorde suorittavat ylilennon Buckinghamin palatsin yli  Lontoossa kesäkuussa 2002 juhlistaen kuningatar Elisabet II:n kultariemujuhlaa.
Ylilento on seremoniallinen lentokoneiden lentotapahtuma. Ylilentoja suoritetaan muun muassa kuninkaallisissa, valtiollisissa, vuosipäivien juhlistuksissa sekä joskus hautajais- ja muistotilaisuuksissa. Suomessa ylilento järjestetään yleensä Puolustusvoimien valtakunnallinen itsenäisyyspäivän paraatin ja ilmavoimien joukko-osastojen vuosipäivien yhteydessä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylilento Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Flypast
Käännös suomeksi
Ílio

| Ílio Ílion kunta Ίλιο Δήμος Ιλίου |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Ílio
 Koordinaatit: 38°2′N, 23°42′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Länsi-Ateena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4705
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,453 km²
Väkiluku (2011):  84 793
 – Väestötiheys:  8 969,96 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  131 xx, 133 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  IB
 
 www.ilion.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ílio (kreik. Ίλιο; kath.kreik. Ίλιον, Ílion) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιλίου, Dímos Ilíou), joka sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 9,453 neliökilometriä ja väkiluku 84 793 (vuonna 2011).
Ílio sijaitsee noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta luoteeseen.
Ílion katuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ílio Wikimedia Commonsissa
Δήμος Ιλίου. Ílion kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Wolverine Blues

| Wolverine Blues Entombed |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sunlight studiot, Tukholma 1992–1993
 Julkaistu: 1. lokakuuta 1993
 Tuottaja(t): Tomas Skogsberg
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 35.10
 Levy-yhtiö: Earache
Entombedin muut julkaisut
| Clandestine 1991 | Wolverine Blues 1993 | DCLXVI – To Ride, Shoot Straight and Speak the Truth 1997 |
Wolverine Blues on death metal -yhtye Entombedin vuonna 1993 julkaistu kolmas studioalbumi. Sitä pidetään yleisesti yhtenä merkittävimmistä Entombed-julkaisuista, sekä myös melko merkittävänä albumina koko death metal -genren kannalta. Levyn päätösraita "Out of Hand" on julkaistu myös EP:nä.
Kappaleet

Kaikki sovitukset Entombed.
Eyemaster – 3.18 (säv. Andersson, san. Hellid)
Rotten Soil – 3.24 (säv. Andersson – Cederlund, san. Andersson)
Wolverine Blues – 2.13 (säv. Andersson – Cederlund, san. Hellid)
Demon – 3.17 (säv. Andersson – Cederlund, san. Hellid)
Contempt – 4.31 (säv. Hellid, san. Hellid)
Full of Hell – 3.20 (säv. Hellid, san. Hellid)
Blood Song – 3.22 (säv. Andersson – Cederlund – Rosenberg, san. Hellid – Cederlund)
Hollowman – 4.25 (säv. Andersson, san. Andersson)
Heavens Die – 4.13 (säv. Andersson, san. Kenny Håkansson)
Out of Hand – 3.07 (säv. Cederlund – Hellid – Rosenberg, san. Hellid – Andersson)
Kokoonpano

Lars-Göran Petrov – laulu
Alex Hellid – kitara
Ulf Cederlund – kitara, tamburiini
Lars Rosenberg – basso
Nicke Andersson – rummut, kitara
Aiheesta muualla

Wolverine Blues discogs.com -sivustolla
Albumi Wolverine Blues Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Yliluonnollinen ilmiö

| Yliluonnollinen ilmiö: Totuus on jossain sisällämme> Paranormality: Why We See What Isn't There |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Richard Wiseman
Kieli:  englannin kieli
Kustantaja:  Pan Macmillan
Suomennos
Suomentaja:  Tuija Tuomaala
Kustantaja:  Atena
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  351
ISBN:  978-951-796-817-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Yliluonnollinen ilmiö: Totuus on jossain sisällämme (Paranormality: Why We See What Isn't There) on Richard Wisemanin vuonna 2011 ilmestynyt kirja paranormaaleista ilmiöistä. Teoksen on suomentanut Tuija Tuomaala ja julkaissut suomeksi Atena vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Johan Lahdenperä: Aaveiden talo on aivoissamme (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 1.6.2012.
Terhi Hyvärinen: Yliluonnollinen ilmiö (Arkistoitu – Internet Archive). MTV.fi
Yliluonnollisten ilmiöiden ensyklopedia

| Yliluonnollisten ilmiöiden ensyklopedia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Harri Virolainen & Ilkka Virolainen
Kansitaiteilija:  Mika Tuominen
Kieli:  suomi
Genre:  parapsykologia
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  223
ISBN:  978-951-31-7686-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Yliluonnollisten ilmiöiden ensyklopedia Harri Virolaisen ja Ilkka Virolaisen vuonna 2014 ilmestynyt kirja.
Aiheesta muualla

Merja Leppälahti: Uskotko yliluonnolliseen? Agricola 25.3.2014.
Whitney

Whitney voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paikannimenä

Whitney, kaupunki Texasissa
Whitney, kaupunki Michiganissa
Whitney, territorio Mainessa
Whitney, kunnallishallinnoton asutuskeskus Kaliforniassa
Whitney, kunnallishallinnoton asutuskeskus Idahossa
Whitney, kunnallishallinnoton asutuskeskus Nevadassa
Whitney, kunnallishallinnoton asutuskeskus Oregonissa
Whitney, kunnallishallinnoton asutuskeskus Länsi-Virginiassa
Whitney, kylä Nebraskassa
Whitney-on-Wye, kylä Britanniassa
Whitney, kalifornialaisen aavekaupungin Lone Pine Stationin entinen nimi
Mount Whitney, vuori Sierra Nevadan vuoristossa Kaliforniassa
Henkilöitä > Sukunimenä

Amos Whitney (1832–1920), yhdysvaltalainen mekaanikko ja tehtailija
Bret M. Whitney (s. 1955), yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja luonto-opas
Gertrude Vanderbilt Whitney (1875–1942), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä, mesenaatti ja taidekeräilijä
Daniel Lawrence Whitney, Larry the Cable Guy (s. 1963), yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä
Eli Whitney (1765–1825), yhdysvaltalainen keksijä
Eric Whitney, Ghostemane (s. 1991), yhdysvaltalainen hip hop -artisti
Joe Whitney (s. 1988), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Phyllis A. Whitney (1903–2008), yhdysvaltalainen kirjailija
Ray Whitney (s. 1972), kanadalainen jääkiekkoilija
Ryan Whitney (s. 1983), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Willis R. Whitney (1868–1958), yhdysvaltalainen kemisti
Henkilöitä > Etunimenä

Whitney Able (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
Whitney Cummings (s. 1982), yhdysvaltalainen stand up -koomikko
Whitney Houston (1963–2012), yhdysvaltalainen R&B-, gospel- ja pop-laulaja, näyttelijä, tuottaja ja malli
Whitney Port (s. 1985), yhdysvaltalainen televisioesiintyjä, malli, muotisuunnittelija ja stylisti
Whitney Stevens (s. 1987), panamalainen pornonäyttelijä
Whitney Thompson (s. 1987), yhdysvaltalainen malli
Muita merkityksiä

Pratt & Whitney, yhdysvaltalais-kanadalainen lentokonemoottorien valmistaja
Whitney, Whitney Houstonin albumi
Whitney Museum of American Art eli The Whitney, taidemuseo New Yorkissa
Whitney, vuonna 2018 valmistunut dokumenttielokuva Whitney Houstonista
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Whitney”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Wimbledonin tennisturnaus 2012

Vuoden 2012 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 25. kesäkuuta – 8. heinäkuuta 2012 Wimbledonissa, Lontoossa.
Naisten kaksinpelin puolustava mestari oli Petra Kvitová ja miesten kaksinpelin Novak Đoković. Naisten mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Serena Williams, joka ylsi saavutukseen viidennen kerran urallaan. Finaalissa hän kukisti puolalaisen Agnieszka Radwańskan. Yhdessä sisarensa Venusin kanssa Williams voitti myös naisten nelinpelin mestaruuden.
Miesten turnauksen voitti Sveitsin Roger Federer, joka kohtasi loppuottelussa britannialaisen Andy Murrayn. Kyseessä oli Federerin seitsemäs mestaruus Wimbledonin kaksinpelissä.
Miesten nelinpelin voitto meni Jonathan Marraylle ja tanskalaiselle Frederik Nielsenille. Kaksikko oli päässyt mukaan pääsarjaan villillä kortilla. Voiton myötä Marraysta tuli ensimmäinen miesten nelinpelimestaruuteen yltänyt brittipelaaja 76 vuoteen. Sekanelinpelissä mestaruuden voittivat yhdysvaltalaiset Mike Bryan ja Lisa Raymond.
Poisjäännit

Turnauksesta jäivät naisten puolella pois Ranskan avoimissa puolivälieriin päässyt Kaia Kanepi jalkavamman vuoksi sekä Andrea Petkovic nilkkavamman vuoksi. Miehistä turnaukseen ei osallistunut Gaël Monfils polvivamman vuoksi.
Tapahtumia

Turnauksen suurin yllätys nähtiin miesten toisella kierroksella, kun Wimbledonin kaksinkertainen mestari Rafael Nadal hävisi maailmanlistan sijalla 100. olleelle Lukáš Rosolille viiden erän kamppailussa. Rosol ei ollut aiemmin päässyt edes Wimbledonin pääsarjaan. Edellisen kerran Nadal oli pudonnut jatkosta Grand Slam -turnauksessa näin aikaisessa vaiheessa vuonna 2005. Kolmannella kierroksella Roger Federerille oli käydä samalla tavalla, kun Julien Benneteau voitti kaksi ensimmäistä erää häntä vastaan. Turnauksen kolmannella kierroksella nähtiin Wimbledonin kaikkien aikojen toiseksi pisin ottelu, jossa Marin Čilić voitti Sam Querreyn viidessä tunnissa ja 31 minuutissa luvuin 7–6(6), 6–4, 6–7(2), 6–7(3), 17–15. Viimeinen erä kesti yli kaksi tuntia.
Naisten puolella kolmannella kierroksella Jaroslava Švedova kukisti Sara Erranin ottelussa, jonka ensimmäisessä erässä Švedova voitti kaikki pallot. Tämä oli ensimmäinen kerta Grand Slam -turnausten historiassa, kun pelaaja on kyennyt ”kultaiseen erään” (engl. golden set) eli pelaamaan erän häviämättä vastustajalle ainoatakaan palloa.
Sijoitetut pelaajat

| --- | --- |
 Miesten kaksinpeli  Novak Đoković   Rafael Nadal (2. kierros, hävisi Lukáš Rosolille)   Roger Federer   Andy Murray   Jo-Wilfried Tsonga   Tomáš Berdych (1. kierros, hävisi Ernests Gulbisille)   David Ferrer   Janko Tipsarević (3. kierros, hävisi Mihail Južnyille)   Juan Martín del Potro   Mardy Fish   John Isner (1. kierros, hävisi Alejandro Fallalle)   Nicolás Almagro (3. kierros, hävisi Richard Gasquet'lle)   Gilles Simon (2. kierros, hävisi Xavier Malisselle)   Feliciano López (1. kierros, hävisi Jarkko Niemiselle)   Juan Mónaco (3. kierros, hävisi Viktor Troickille)   Marin Čilić   Fernando Verdasco (3. kierros, hävisi Xavier Malisselle)   Richard Gasquet   Kei Nishikori (3. kierros, hävisi Juan Martín del Potrolle)   Bernard Tomic (1. kierros, hävisi David Goffinille)   Milos Raonic (2. kierros, hävisi Sam Querreylle)   Aleksandr Dolgopolov (2. kierros, hävisi Benoît Pairelle)   Andreas Seppi (1. kierros, hävisi Denis Istominille)   Marcel Granollers (1. kierros, hävisi Viktor Troickille)   Stanislas Wawrinka (1. kierros, hävisi Jürgen Melzerille)   Mihail Južnyi   Philipp Kohlschreiber   Radek Štěpánek (3. kierros, hävisi Novak Đokovićille)   Julien Benneteau (3. kierros, hävisi Roger Federerille)   Andy Roddick (3. kierros, hävisi David Ferrerille)   Florian Mayer   Kevin Anderson (1. kierros, hävisi Grigor Dimitroville) :  Naisten kaksinpeli  Marija Šarapova   Viktoryja Azarenka   Agnieszka Radwańska   Petra Kvitová   Samantha Stosur (2. kierros, hävisi Arantxa Rusille)   Serena Williams   Caroline Wozniacki (1. kierros, hävisi Tamira Paszekille)   Angelique Kerber   Marion Bartoli (2. kierros, hävisi Mirjana Lučićille)   Sara Errani (3. kierros, hävisi Jaroslava Švedovalle)   Li Na (2. kierros, hävisi Sorana Cîrstealle)   Vera Zvonarjova (3. kierros, hävisi Kim Clijstersille)   Dominika Cibulková (1. kierros, hävisi Klára Zakopaloválle)   Ana Ivanović   Sabine Lisicki   Flavia Pennetta (1. kierros, hävisi Camila Giorgille)   Marija Kirilenko   Jelena Janković (1. kierros. hävisi Kim Clijstersille)   Lucie Šafářová (1. kierros, hävisi Kiki Bertensille)   Nadja Petrova (3. kierros, hävisi Camila Giorgille)   Roberta Vinci   Julia Görges (3. kierros, hävisi Ana Ivanovićille)   Petra Cetkovská (2. kierros, hävisi Sloane Stephensille)   Francesca Schiavone   Zheng Jie (3. kierros, hävisi Serena Williamsille)   Anabel Medina Garrigues (3. kierros, hävisi Jana Čepeloválle)   Daniela Hantuchová (1. kierros, hävisi Jamie Hamptonille)   Christina McHale (3. kierros, hävisi Angelique Kerberille)   Monica Niculescu (1. kierros, hävisi Stéphanie Foretz Gaconille)   Peng Shuai   Anastasija Pavljutšenkova (2. kierros, hävisi Varvara Lepchenkolle)   Svetlana Kuznetsova (1. kierros, hävisi Yanina Wickmayerille)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wimbledonin tennisturnaus 2012 Wikimedia Commonsissa
Yann Bonato

| Yann Bonato |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Yann Bonato
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Cannes, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies/ Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1990–1991:   Virginia Commonwealth
Seurajoukkueet
1991–1993 1993–1995 1995–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2003 2003–2004:   Olympique Antibes  Paris Basket Racing  CSP Limoges  Scavolini Pesaro  Pallacanestro Reggiana  CSP Limoges  ASVEL Villeurbanne  CSP Limoges
Maajoukkueet
1993–2000:   Ranska
Ottelut (pisteet):  88 (1 164)
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | miehet |  |
Yann Jean Claude Bonato (s. 24. maaliskuuta 1972 Cannes) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura > Seurajoukkueet

Ennen pääsarjakoripalloa Bonato pelasi yliopistokoripalloa Virginia Commonwealthin yliopistossa kaudella 1990–1991. Hän aloitti ammattilaiskoripallon vuonna 1991 Olympique Antibesin joukkueessa. Bonato edusti seuraa kaksi kautta, jonka jälkeen hän siirtyi Paris Basket Racingiin. Hän pelasi Pariisin joukkueessa kaksi kautta, jossa hänet valittiin kaudella 1994–1995 Ranskan-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Bonato jatkoi uraansa vuonna 1995 CSP Limogesin joukkueessa. Bonato edusti seuraa kaksi kautta ja hänet valittiin kaudella 1996–1997 toista kertaa sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi italialaiseen Scavolini Pesaroon, josta hän jatkoi yhden kauden jälkeen Pallacanestro Reggianaan. Kahden Italian-kauden jälkeen Bonato palasi Ranskaan, jossa hän jatkoi pelaamista Limogesin joukkueessa. Bonato voitti kauden aikana Korać Cupin, Ranskan-mestaruuden sekä cup-mestaruuden. Kausiksi 2000–2003 hän siirtyi ASVEL Villeurbanneen. Bonato voitti seuran kanssa cup-mestaruuden vuonna 2001 sekä Ranskan-mestaruuden vuonna 2002. Kaudeksi 2003–2004 hän palasi Limogesiin, jossa hän lopetti ammattilaisuransa.
Ura > Maajoukkue

Bonato kuului maansa juniorimaajoukkueisiin. Hän oli mukana vuonna 1992, jolloin Ranska voitti pronssia alle 22-vuotiaiden EM-kilpailuista. Bonato pelasi myös vuonna 1993, jolloin maa voitti hopeaa alle 22-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Ensimmäiset aikuisten arvokisat Bonato pelasi vuonna 1993, jolloin Ranska pelasi EM-kilpailuissa. Hän oli mukana myös vuosien 1995 ja 1997 EM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa Bonato voitti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska saavutti hopeaa.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
Sports-Reference (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2000
4 Sonko |
5 Sciarra |
6 Rigaudeau |
7 Foirest |
8 Bonato |
9 Dioumassi |
10 Risacher |
11 Gadou |
12 Julian |
13 Palmer |
14 Bilba |
15 Weis |
Valmentaja de Vincenzi
Övrabyborgin kartano

Övrabyborgin kartano on Ruotsissa Tomelillan kunnassa sijaitseva rakennus. Se on valkoinen kivitalo, joka edustaa tyyliltään klassisismia. Nykyinen päärakennus on vuodelta 1809. Tila on ollut saman suvun hallussa vuodesta 1798, jolloin hovimarsalkka Achates Carl von Platen osti sen. Aikaisemmin kartanossa on kasvatettu sikoja, mutta siitä luovuttiin taloudellisista syistä.
Äijäkari

Äijäkari on Turussa Ruissalon pohjoispuolella sijaitseva pieni, 0,3 hehtaarin kokoinen kallioinen lintuluoto, joka on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi. Saari on puuton yhtä pihlajaa lukuun ottamatta. Sen pohjoispää on avokalliota ja matalampi eteläosa osittain kasvillisuuden peittämää. Saaren länsireunaa reunustaa pieni ruovikko. Pansion laivaväylä tekee jyrkän mutkan Äijäkarin kohdalla.
Lintudirektiivin I liitteen lajeista Äijäkarin alueella pesii valkoposkihanhi ja kalatiira. Muita saaressa pesiviä lajeja ovat kanadanhanhi, kyhmyjoutsen, sinisorsa, tukkasotka, haahka, rantasipi, harmaalokki ja vuosittain saaressa pesivä meriharakka. Vuonna 2001 Äijäkarilla pesi Turun 150 harmaalokkiparista 50. Vuonna 2012 todettiin ensimmäinen merimetson pesintä Äijäkarilla. Vuonna 2017 pesiä oli yli 1200.
Äijäkari kuuluu Ruissalon lintuluodot -kokonaisuuteen, jonka muodostavat kuusi erillistä luotoa tai karien ryhmää. Lintuluodot kuuluvat Natura 2000 -verkostoon sekä luontodirektiivin että lintudirektiivin mukaisina kohteina.
Äijäkari toukokuussa 2010 kuvattuna Ajonpään kalliolta Luonnonmaalta Naantalista.
Övertorneå

Övertorneå voi tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Matarenki (ruots. Övertorneå), taajama Ruotsissa
Ylitornio (ruots. Övertorneå), kunta Suomessa
Ylitornion kunta (ruots. Övertorneå kommun), kunta Ruotsissa
Ylitornion rautatieasema (ruots. Övertorneå järnvägsstation), rautatieliikennepaikka Suomessa
Ylitornion rautatieasema (ruots. Övertorneå järnvägsstation), lakkautettu rautatieliikennepaikka Ruotsissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Övertorneå”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
You Can’t Always Get What You Want

| ”You Can’t Always Get What You Want” The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Let It Bleed
 A-puoli: ”Honky Tonk Women”
 Äänitetty : 16.–17. marraskuuta 1968
 Julkaistu: 4. heinäkuuta 1969
 Formaatti: 7" single
 Tuottaja(t): Jimmy Miller
 Tyylilaji: rock, gospel, R&B
 Kesto: 05.00 (singleversio)
 Levy-yhtiö:  Decca Records    London Records
The Rolling Stonesin muut singlet
| ”Street Fighting Man” 1968 | ”Honky Tonk Women” 1969 | ”Brown Sugar” 1971 |
You Can’t Always Get What You Want on brittiläisen rock-yhtyeen The Rolling Stonesin vuonna 1969 julkaistu kappale. Se julkaistiin ensimmäiseksi ”Honky Tonk Women” -singlen B-puolella ja myöhemmin albumilla Let It Bleed. Laulu on ensimmäinen albumille äänitetty kappale. Singleversio ja albumiversio eroavat toisistaan kestoltaan (single 4:51, albumi 7:00).
Kappaleella rumpuja soittaa tuottaja Jimmy Miller. Kappale on Rolling Stonesin laulajan Mick Jaggerin ja kitaristi Keith Richardsin tekemä ja yhtye soittaa sen usein konserttiensa päätöskappaleena.[lähde? ]
Kokoonpano > The Rolling Stones

Mick Jagger – Laulu, akustinen kitara
Keith Richards – Akustinen kitara, sähkökitara, taustalaulu
Bill Wyman - Bassokitara
Kokoonpano > Vierailijat

Lontoon Bach-kuoro - (Kuorosovitukset Jack Nitzsche)
Al Kooper - Piano, urut, käyrätorvi
Jimmy Miller - Rummut
Rocky Dijon - Congarummut, marakassi, tamburiini
Madeline Bell - Taustalaulu
Nanette Workman - Taustalaulu
Doris Troy - Taustalaulu
The Rolling Stones
| --- | --- |
Studioalbumit::   The Rolling Stones  The Rolling Stones No. 2  Out of Our Heads  Aftermath  Between the Buttons  Their Satanic Majesties Request  Beggars Banquet  Let It Bleed  Sticky Fingers  Exile on Main St.  Goats Head Soup  It’s Only Rock ’n’ Roll  Black and Blue  Some Girls  Emotional Rescue  Tattoo You  Undercover  Dirty Work  Steel Wheels  Voodoo Lounge  Bridges to Babylon  A Bigger Bang  Blue & Lonesome  Hackney Diamonds 
Vain Yhdysvalloissa julkaistut studioalbumit::   12 X 5  The Rolling Stones, Now!  December’s Children (And Everybody’s) 
Livealbumit::   Got Live If You Want It!  Get Yer Ya-Ya’s Out!  Love You Live  ”Still Life” (American Concert 1981)  Flashpoint  Stripped  The Rolling Stones Rock and Roll Circus  No Security  Live Licks  Shine a Light 
Kokoelmia::   Big Hits (High Tide and Green Grass)  Flowers  Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2)  Stone Age  Gimme Shelter  Hot Rocks 1964–1971  Rock ’n’ Rolling Stones  More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies)  No Stone Unturned  Made in the Shade  Metamorphosis  Jump Back: The Best of The Rolling Stones 1971–1993  Forty Licks
Yliluoma

Yliluoma on kylä Kauhavan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Ylihärmän kunnan alueella. Yliluoma sijaitsee 10 kilometriä Ylihärmän keskustasta Ylistaron suuntaan seututien 723 varrella. Yliluomaan kuuluvat myös Heikkola, Pränni ja Harju sekä Vakoperä. Asukkaita on noin 110, talouksia 43 ja vapaa-ajan asuntoja noin 10. Yliluoma valittiin vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi 2015.
Aiheesta muualla

Yliluoman kyläsivut
Ydin (lehti)

| Ydin |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Ydin-julkaisut ry.
ISSN:  ISSN 0356-357X
Perustettu:  1966
Päätoimittaja:  Arja Alho
Sitoutuneisuus:  Sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  4 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
OCLC
www.ydinlehti.fi
Ydin on vuodesta 1967 ilmestynyt yhteiskunnallinen aikakauslehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehden näytenumero ilmestyi itsenäisyyspäivänä vuonna 1966. Lehteä julkaisevat Sadankomitea ja Suomen Rauhanliitto. Se käsittelee turvallisuuspolitiikan lisäksi globalisaatiota, demokratiaa, ihmisoikeuksia sekä kotimaista ja kansainvälistä politiikkaa. Lehden päätoimittajana on toiminut lokakuusta 2009 Arja Alho. Ydin on Kultti ry:n jäsenlehti.
Ytimessä vaikutti vuonna 1972 kirjoittajanimimerkki Y. Y. Antonen, jonka taustalla oli useita sosialidemokraattisia vaikuttajia.
Päätoimittajat

Ilkka Taipale 1966–1968
Pekka Peltola 1968–1969
Seppo Oikkonen ja Esko Pirinen 1969–1970
Reijo Käkelä 1970–1971
Jussi Tammisola (vt.) 1971
Elina Suominen (nyk. Sana) 1972–1973
Jyrki Pietilä ja Timo Hämäläinen 1973–1974
Jyrki Pietilä 1975
Jukka Väyrynen ja Hannu Pulkkinen 1975–1976
Erkki Tuomioja ja Johan von Bonsdorff 1977–1979
Erkki Tuomioja ja Jertta Roos 1980–?
Erkki Tuomioja –1992
Saska Saarikoski 1992–1995
Heikki Hiilamo 1995–
Jertta Roos (nyk. Blomstedt)
Elina Mikola (vt.)
Sirpa Puhakka 2004–2007
Emilia Palonen 2007–2009
Arja Alho 2009–
Aiheesta muualla

Ydin-lehden kotisivut