stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhä Linus

| Pyhä Linus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Ei tiedossa Volterra, Toscana (?)
Kuollut: n. 79 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  64 tai 67
Paavius päättyi:  76 tai 79
Edeltäjä:  Pyhä Pietari
Seuraaja:  Pyhä Anacletus
Pyhä Linus oli katolisen kirkon käsityksen mukaan kirkon toinen paavi, Pyhän Pietarin seuraaja. Hänen arvioidaan tulleen paaviksi noin vuonna 67 ja kuolleen noin vuonna 79. Linus lienee tullut Rooman piispaksi keisari Neron valtakautena, mutta todennäköiseti hänen aikanaan ei vielä käytetty arvonimeä paavi. Pyhä Linus on mahdollisesti ollut silloisen Rooman seurakunnan johtoryhmän jäsenenä mutta ei ole enempää tietoa, asetettiinko hänet muiden yläpuolelle tuolloin. Rooman piispa alkoi kuitenkin erottua muiden piispojen joukosta vasta 200-300 luvulla.
Hänestä ei tiedetä oikeastaan yhtään mitään. Ei ole löydetty yhtään historiankirjoitusta, jonka hän olisi kirjoittanut tai josta olisi kirjoitettu hänen elinaikanaan. Harvat häntä käsittelevät lähteet on kirjoitettu kymmeniä vuosia hänen kuolemansa jälkeen ja niissä hänet mainitaan vain ohimennen. Ensimmäisenä hänet mainitsi kirkkoisä Irenaeus n. vuodelta 180" .Irenaeus luokitteli  Linuksen  ensimmäiseksi Rooman piispaksi. Hieronymus on esittänyt Linuksen  "ensimmäiseksi sen jälkeen, kun Pietari oli vastuussa Rooman kirkosta" .  Vielä ongelmallisempaa on, että eri lähteissä ohimennen mainitut perusasiat ovat ristiriidassa keskenään: edes Linuksen syntymävuotta ei pystytä määrittelemään niiden perusteella kymmenenkään vuoden tarkkuudella.
Linus-niminen henkilö mainitaan myös Uudessa testamentissa, Paavalin toisessa kirjeessä Timoteukselle.  Vanhalla ajalla muun muassa kirkkoisä Irenaeus väitti, että kyseessä on sama Linus, josta myöhemmin tuli Rooman piispa. Tämä ei kuitenkaan ole varmaa, vaan kyseessä saattaa olla muukin saman niminen henkilö.
Marjatta Linna

| Marjatta Linna> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. marraskuuta 1948 (ikä 76) Kuusankoski
Ammatti:  näyttelijä
Katri Marjatta Linna (s. 5. marraskuuta 1948 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli yli 40 vuotta Lappeenrannan kaupunginteatterissa.
Ura

Marjatta Linnan vanhemmat olivat näyttelijä Veikko Linna ja tarpeistonhoitaja Katri Jaakkola. Hän opiskeli Suomen teatterikoulussa 1968–1971. Hänet kiinnitettiin näyttelijäksi Lappeenrannan kaupunginteatteriin 1971, ja hän toimi siellä aina vuoteen 2013, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Linnan näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Katri (Tukkijoella), Maiju Miehimys (Viisas neitsyt), Julia (Tohvelisankarin rouva) ja Hilda Husso (Kun on tunteet).
Valikoitu rooliluettelo

Olivia (Dogville)
Lidotska (Huijarin häät)
Hilja (Huojuva talo)
Jenny (Kolmen pennin ooppera)
Elli Sohlgren (Kultalampi)
Hilda Husso (Kun on tunteet)
Nina (Lokki)
Satutäti (Marjatan satuhetki)
Beba (Murhaajien yö)
Aliina (Niskavuoren Heta)
Frosine (Saituri)
Kekke (Tinasotilas)
Julia (Tohvelisankarin rouva)
Katri (Tukkijoella)
Maiju Miehimys (Viisas neitsyt)
Miljoonasade

| Miljoonasade |
| --- | --- |
 Miljoonasade Laukaan Satama -festivaaleilla 2018
Tiedot
Toiminnassa:  1986–2010, 2014–
Tyylilaji:  suomirock
Kotipaikka:   Jyväskylä, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Heikki Salo, laulu   Matti Nurro, kitara   Ari Laaksonen, basso   Jarmo Hovi, rummut   Tomi Aholainen, koskettimet 2014–  
Entiset jäsenet:  Olli Heikkinen, koskettimet (1986–2014) 
Levy-yhtiö:  Warner Music Finland, 1985–1999, 2006, 2014    Johanna Kustannus, 2000–2001    Sateen Ääni, 2015–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miljoonasade on suomalainen rockyhtye, joka on perustettu Jyväskylässä joko vuonna 1985 tai 1986, perustamisen määrittelystä riippuen. Alkuperäinen kokoonpano oli kasassa jo vuonna 1985, mutta nimeksi tuli Miljoonasade vasta 1986. Yhtye itse laskee juhlavuotensa vuoden 1986 perusteella.
Miljoonasateen alkuperäiseen kokoonpanoon muodostivat laulaja Heikki Salo, kitaristi Matti Nurro, kosketinsoittaja Olli Heikkinen, basisti Ari Laaksonen ja rumpali Jarmo Hovi. Yhtyeen ainoa miehistönvaihdos tapahtui vuonna 2014 kun Heikkinen erosi yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Tomi Aholainen.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Marraskuu", "Lapsuuden sankarille" (eli "Lennä Juri Gagarin"), "506 ikkunaa", "Olkinainen", "Köyhät", "Tulkoon rakkaus" ja "Lelukaupan häät".
Historia > Kokoonpanon muodostuminen ja levytyssopimus: 1983—1985

Laulaja Heikki Salo ja kitaristi Matti Nurro aloittivat soittamaan samassa kokoonpanossa vuonna 1983. Kokoonpanon muut jäsenet vaihtuivat taajaan. Myös yhtyeen nimi vaihtui useasti: "Pohjantähti" (1983–1984), "Neurooppa" (1984–1985) ja Kling Klang (1985–1986). Vuoden 1985 aikana mukaan liittyivät muut Miljoonasateen alkuperäiskokoonpanon jäsenet: Ari Laaksonen (basso), Olli Heikkinen (koskettimet) ja Jarmo Hovi (rummut). Osa Miljoonasateen sittemmin levyttämistä kappaleista periytyy näiltä tai jopa vanhemmilta ajoilta, esimerkiksi "Lapsuuden sankarille" -kappaleen sävelen Salo oli alun perin hahmotellut jo 1970-luvun lopulla, ja sanatkin jo 1983.
Syksyllä 1985 levy-yhtiö Fazer Finnlevy ilmoitti paikallisessa sanomalehdessä järjestävänsä seudulla koelaulutilaisuuden. Ylioppilaskunnan sihteerinä Salo järjesti samalle illalle Ylioppilastalo Ilokiveen bändikatselmuksen, jossa levy-yhtiön edustajilla oli mahdollisuus tutustua kaupungin parhaisiin rock-yhtyeisiin. Kling Klang oli yksi esiintyneistä yhtyeistä ja ainoa jonka demon levy-yhtiö halusi mukaansa. Lopulta Finnlevy päätti julkaista bändiltä singlen, ja sopimukseen sisältyi optio täyspitkästä albumista.
Historia > Bändin nimeäminen ja ensimmäinen levy: 1986—1987

Levy-yhtiölle ei kelvannut nimi Kling Klang, sillä heidän mielestään se kuvasi huonosti suomeksi laulavaa yhtyettä eikä erottunut joukosta tarpeeksi. Lopullinen nimi löytyi yhtyeen kappaleesta nimeltä Miljoonasade, jossa toivotaan sadetta joka tuo elämän tullessaan pitkän kuivan kauden jälkeen. Tämän vanhan maataloustermin Salo oli aikoinaan kuullut appiukoltaan kuivana kesäpäivänä: ”jos nyt tulisi sade, se olisi kyllä oikea miljoonasade”.
Miljoonasade julkaisi hitiksi nousseen Juri Gagarinista kertovan ensisinglensä ”Lapsuuden sankarille” (KRÄKS 85) 14. elokuuta vuonna 1986. Singlen B-puolelle päätyi kappale nimeltä ”Helenan baarissa”. Singlen kappaleita äänitettäessä Salolla oli keuhkoputkentulehdus, jonka vuoksi hän lauloi oktaavia alempaa kuin alun perin demoversiossa ja ääni kuulostaa käheältä. Esikoisalbumin julkaisua pohjustettiin tammikuussa 1987 singlellä ”Köyhät” / ”Radio Luxembourg” (KRÄKS 98). Janne Louhivuoren tuottama 12 kappaletta sisältävä albumi Pesuhuoneesta keittiöön (KRÄLP 32) ilmestyi 19. helmikuuta 1987. Levyllä on ainoastaan Nurron ja Salon sävellyksiä. Pesuhuoneesta keittiöön -levyn cd-versiolla (KRÄKCD 32) on kaksi bonuskappaletta: Aleksei Dolgovin sanoittama venäjänkielinen versio laulusta ”Lapsuuden sankarille”, sekä esikoissinglen B-puoli ”Helenan baarissa”. Vaikka "Lapsuuden sankarille" -kappaleesta tuli radiohitti, ei Pesuhuoneesta keittiöön yltänyt Suomen virallisella listalla 20 myydyimmän levyn joukkoon eikä yleisö löytänyt keikoille sankoin joukoin.
Jo yhden hitin ihmeeksi leimattu yhtye julkaisi syyskuussa 1987 singlen ”Marraskuu” / ”Posliinikukka” (KRÄKS 116). Kappaleesta tuli yhtyeelle käänteentekevä, sillä se nousi listaykköseksi ja oli vuoden 1987 toiseksi suurin hitti Suomessa, heti Pet Shop Boysin "It's a Sin" -kappaleen jälkeen. Yhtye julkaisi vielä saman vuoden lokakuussa singlen, jonka A-puolella on ”Lapsuuden sankarille” venäjäksi ja kääntöpuolella Pesuhuoneesta keittiöön -albumin päätösraita ”Kuu” (KRÄKS 115).
Suomen ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT ry palkitsi ”Marraskuu”-kappaleen Emma-patsaalla vuoden biisinä. Samassa Emma-gaalassa Miljoonasade palkittiin vuoden tulokkaana. Muina ehdokkaina tulokassarjassa olivat Gringos Locos ja Havana Black.
Tammikuussa 1988 ”Marraskuu” julkaistiin vielä kerran singlenä, nyt maxina (KRÄMX 124). Maxin muut kappaleet ovat ”Miljoonasade” ja ”Lapsuuden sankarille”, jälkimmäinen venäjäksi. ”Marraskuun” suuren suosion myötä Miljoonasade alkoi olla yleinen näky Suomen lavoilla. Yhtye esiintyi vuosina 1987 ja 1988 myös muualla kuin Suomessa. Leningradissa se vieraili Sata Lasta -yhtyeen kanssa. Tartossa ja Tallinnassa matkaseurana oli Kolmas Nainen.
Historia > Hiipuminen ja lopettaminen 2000—2010

Helmikuussa 2000 julkaistiin Siskon luo San Diegoon -albumi (1000-23108-2), jonka tuotti Janne Louhivuori. Levyn nimikappale julkaistiin myös promosinglenä. Levyltä löytyvässä ”Psykopaimen”-kappaleessa irvaillaan talk show -juontajalle, minkä vuoksi Heikki Salo pääsi vieraaksi Joonas Hytösen keskusteluohjelmaan.
Vuosi 2006 oli yhtyeen 20. vuosi ja yhtye juhli sitä kiertueella ja kaksi uutta kappaletta sekä harvinaisuuden ”Fly on Juri Gagarin” sisältävällä kokoelmalevyllä. Julkaisulla 20 vuotta kasvukipuja (5051011-6883-2-4) on mukana vuoden 1998 Slade-cover ”Tie tiettömään” (Far Far Away) ja vuoden 2006 uudet kappaleet ”Rakkauden lähdekoodi” ja ”Taksilapset”.
Maaliskuussa 2010 yhtyeen verkkosivu antoi viitteitä yhtyeen lopettamisesta. Myöhemmin Heikki Salo ilmoitti MTV3:n Huomenta Suomi -ohjelmassa yhtyeen lopettaneen toimintansa.
Jäsenet

Heikki Salo (laulu)
Matti Nurro (kitara)
Ari Laaksonen (basso)
Jarmo Hovi (rummut)
Tomi Aholainen (koskettimet)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Olli Heikkinen (koskettimet)
Diskografia > Studiolevyt

Pesuhuoneesta keittiöön (1987)
Laukauksia viulukotelossa (1988)
Veitsen valossa (1989)
Vain nopeat elävät (1989)
Nuoli ja väri (1991)
Lelukaupan häät (1992)
Hevonen ja Madonna (1993)
Vieraalla maalla (1994)
Käärmeenkantaja (1994)
Poikapainia ja digitaalidaameja (1996)
Stupido Groove (1998)
Siskon luo San Diegoon (2000)
Sähköinen Rouva Maa (2016)
Karkumorsian (2019)
Askeleet kahdelle - Pas de deux (yhdessä Jyväskylä Sinfonian kanssa, 2021)
Ohita intro (2023)
Diskografia > Kokoelmat

Pullo hunajaa (1992)
20 suosikkia – Marraskuu (1995)
20 suosikkia – Tulkoon rakkaus (1997)
Made in Taiwas ((4CD:n boksi, myös 2CD:n supistettuna versiona),  1998)
Kasvukipuja 20 vuotta (2CD,  2006)
Tähtisarja – 30 suosikkia (2CD,  2014)
Palkintoja > Kultalevyt

Veitsen valossa 1989
Laukauksia viulukotelossa 1990
Lelukaupan häät 1993
Pullo hunajaa 1993
Palkintoja > Muita palkintoja

Vuoden tulokas 1987, Emma-palkinto
Vuoden biisi 1987 (Marraskuu), Emma-palkinto
Vuoden kotimainen yhtye 1989, Kevyen musiikin gaala
Vuoden kotimainen musiikkivideo 1989 (Olkinainen-kappaleen video), Kevyen musiikin gaala
Jyväskylän kaupungin kulttuuripalkinto 1990
Juha Vainio -palkinto Heikki Salolle työstään suomalaisena lauluntekijänä (1995)
Taiteen valtionpalkinto Heikki Salolle 2012
Reino Helismaa -palkinto Heikki Salolle 2013
Sohwin kulttuuripalkinto XXV 2016
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miljoonasade Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen virallinen Facebook-sivu
Ohjelmatoimiston sivu, mm. keikkakalenteri
Yhtyeen vanha nettisivu
Yle Elävä arkisto: Miljoonasade jatkoi juurevan suomirockin perinnettä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Miletos

| Miletos> Μίλητος |
| --- | --- |
 Miletoksen arkeologista aluetta.
Sijainti
 Miletos
Koordinaatit:  37°31′17″N, 27°16′39″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Balat, Aydın
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  600–500-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Joonia
Aiheesta muualla
  Miletos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miletos (m.kreik. Μίλητος, Milētos, lat. Miletus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee noin kilometrin pohjoiseen nykyisestä Aydınin maakunnan Balatista.
Miletos oli joonialaisten kreikkalaisten siirtokunta, tärkeä satamakaupunki ja yksi koko Joonian merkittävimmistä kaupungeista. Sen huippukautta olivat erityisesti arkaaisen kauden 600- ja 500-luvut eaa. Miletos oli kukoistava kauppakaupunki ja perusti siirtokuntia varsinkin Mustanmeren rannikoille. Sitä pidetään myös koko länsimaisen filosofian syntypaikkana, sillä siellä vaikutti muun muassa joonialaisen luonnonfilosofian perustajana pidetty Thales.
Miletos joutui 500-luvulla eaa. ensin Lyydian ja sittemmin Persian alaisuuteen, ja se johti Joonian kapinaa Persiaa vastaan. Persialaisten kukistettua kapinan vuonna 494 eaa. Miletos tuhottiin kokonaan. Kaupunki rakennettiin uudelleen vuoden 479 eaa. jälkeen, mutta se ei enää saavuttanut entistä kukoistustaan. Myöhemmin kaupunki oli osa Rooman valtakuntaa. Nykyisin kaupungin luonnonympäristö on kokenut suuria muutoksia antiikin ajoista, ja paikalla on vain vähän huomattavampia raunioita. Merkittävin paremmin säilynyt rakennus on kaupungin ulkopuolella sijainnut Didyman Apollonin temppeli.
Historia > Esi- ja varhaishistoria

Miletoksen paikalla on ollut asutusta viimeistään kalkoliittisella kaudella. Paikalla oli kaupunki jo pronssikaudella, toisin sanoen kaupunki edelsi kreikkalaisten tuloa alueelle. Sen varhaisvaiheet sekoittuvat mytologiaan. Homeroksen ja Herodotoksen mukaan kaupunkia asuttivat alun perin kaarialaiset, Eforoksen mukaan puolestaan lelegit. Pliniuksen mukaan kaupungin varhaisia nimiä olivat Lelegeis, Pityusa ja Anaktoria. Strabonin mukaan Miletoksen asuttivat seuraavaksi Kreetan Milatoksen asukkaat, mistä kaupunki myös sai myöhemmän nimensä. Kreikkalaisessa perinteessä milatoslaisten johtajaksi mainitaan Sarpedon. Tämän jälkeen paikkaa asuttivat mykeneläiset akhaijit.
Myöhemmin noin 1050 eaa. paikan asuttivat Kreikasta tulleet joonialaiset, joiden johtajaksi mainitaan Ateenan kuninkaan Kodroksen poika Neileus. Joonialaisten kerrotaan vallanneen kaupungin väkivalloin, surmanneen miespuoliset asukkaat ja ottaneen naiset vaimoikseen. Arkeologia vaikuttaa tukevan esitettyä näkemystä kaupungin asutushistoriasta ainakin sen myöhemmiltä osin. On kuitenkin mahdollista, että tulijat perustivat uuden kaupungin vanhan lähelle.
Arkeologisesti vanhimmat löydöt Miletoksen paikalta ovat myöhemmän Athenen temppelin lähistöltä, etelään Teatterisatamasta. Sieltä on tehty löytöjä kalkoliittiselta kaudelta sekä varhaiselta ja myöhemmältä pronssikaudelta. Varhaista asutusta ei ollut linnoitettu. Asutus tuhottiin myöhäishelladisella LHIIIa2-kaudella. Tämän jälkeen se rakennettiin uudestaan muureilla ympäröitynä. Paikalta ei ole löydetty merkkejä subminolaisen/submykeneläisen kauden asutuksesta, mutta asutus palasi paikalle geometrisella kaudella. Tuolloin asutettiin myös nykyinen Kalabaktepe, joka toimi eräänlaisena akropoliina, vanhan paikan toimiessa satama-asutuksena.
Historia > Arkaainen kausi > Varhainen arkaainen kausi

Miletos oli myöhemmällä geometrisella sekä arkaaisella kaudella suurin ja merkittävin Joonian liiton eli seudun kahdentoista poliksen (dodekapolis) liiton kaupungeista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Milēsios (Μιλήσιος), myöhemmin latinaksi Milesius.
Miletoksesta tuli merkittävä satamapaikka neljän satamansa ansiosta, ja merkittävä merenkulku- ja kauppakaupunki. Miletoslaiset purjehtivat joka puolelle Välimerta, mutta erityisesti Pontoksen eli Mustanmeren suuntaan, johon he perustivat lukuisia omia siirtokuntiaan. Yhteensä miletoslaisten sanotaan perustaneen peräti 75 siirtokuntaa. Merkittävimpiä näistä olivat Abydos, Lampsakos ja Parion Hellespontoksella, Prokonnesos ja Kyzikos Propontiissa, sekä Sinope ja Amisos Mustanmeren Vähän-Aasian puoleisella rannikolla. Muita Miletoksen siirtokuntia sijaitsi muun muassa Traakiassa, Taurien Khersonesoksella eli nykyisellä Krimillä sekä Borystheneessä.
Miletoksen asukasluvun on arvioitu olleen jo arkaaisella kaudella suhteellisen suuri. Eri arvioiden mukaan kaupungissa olisi ollut noin 1 800–4 000 taloa. Miletoslaiset tunnettiin muiden joonialaisten tavoin aisteja palvovina ja ylellisyydessä elävinä. Kaupunki tunnettiin myös muun muassa villavaatteistaan ja matoistaan sekä sohvistaan ja muista huonekaluistaan, jotka olivat arvostettuja ylellisyystavaroita ja vientituotteita.
Kreikkalaisen filosofian katsotaan syntyneen Miletoksessa 600-luvulla eaa. filosofi ja luonnontutkija Thaleen toiminnan kautta. Tästä alkunsa saaneeseen joonialaisen luonnonfilosofian niin kutsuttuun miletoslaiseen koulukuntaan kuuluivat myös muun muassa Anaksimandros ja Anaksimenes. Kaupungissa vaikutti myös varhainen historioitsija Hekataios. Valtiomuodoltaan Miletos oli varhaisina aikoina tyrannia.
Lyydian valtakunnan noustessa se kiinnitti luonnollisesti huomiota Miletoksen vaurauteen. Gyges yritti ensimmäisenä kaupungin valtausta. Sotaa jatkoivat Ardys, Sadyattes ja tämän kuoltua Alyattes. Viimeksi mainittu miehitti Miletoksen alueita 12 vuotta. Lopulta hän teki rauhan miletoslaisten kanssa sairastuttuaan, sillä sen uskottiin olleen seurausta Assesoksen Athenen temppelin tuhoutumisesta palossa. Rauha ajoitetaan vuoteen 608, 598 tai 594 eaa. Tuohon aikaan Miletoksen tyrannina toimi Thrasybulos, joka oli Korintin tyrannin Periandroksen ystävä. Miletos alistui Lyydian vallan alle ja maksoi tälle veroa.
600-luvulla eaa. Miletos oli liitossa Erythrain kanssa Naksosta vastaan. Myöhemmin Miletos auttoi Khiosta Erythraita vastaan, ja sai Khiokselta puolestaan apua Alyatteen Lyydian hyökkäystä vastaan. Miletoksen tärkein kilpailija kaupassa ja samalla vihollinen oli Samos. Miletos muun muassa auttoi Eretriaa sen sodassa Khalkista vastaan, koska Samos oli auttanut Khalkista Lelantoksen sodassa. Toisaalta 500-luvulla eaa. Miletos ja Samos olivat myös liitossa keskenään Prieneä vastaan.
Historia > Arkaainen kausi > Myöhempi arkaainen kausi

Thrasybuloksen jälkeen Miletoksen tyranneina seurasivat Thoas ja Damasenor. Toisaalta kaupungissa oli paljon puolueriitoja. Herodotoksen mukaan kaupungissa oli jossakin vaiheessa kaksi sukupolvea kestänyt sisällissotamainen tila, joka päättyi lopulta sovittelijoiksi valittujen paroslaisten avulla. Nämä antoivat vallan niille maanomistajille, jotka olivat pitäneet omista tiloistaan parhaiten huolta. Tämä tarkoittaa käytännössä siirtymistä oligarkiaan. Tapahtumien ajoitusta ei tunneta, mutta ne saattaisivat sijoittua noin vuosiin 600–590 eaa. Kuitenkin myös myöhempiä ja paljon varhaisempia ajoituksia on ehdotettu.
Rauha Lyydian kanssa saattoi olla voimassa edelleen Kroisoksen aikana. Persian vallattua Lyydian Kyyros Suuren aikana vuonna 546 eaa. Miletos jatkoi tämän vallan alla samanlaisella sopimuksella kuin Lyydian alla. Siksi se välttyi monia muita Joonian kaupunkeja kohdanneilta onnettomuuksilta. Sopimuksen seurauksena Miletos myös pysyi alussa erossa muiden Joonian kaupunkien hankkeista Persiaa vastaan. Noin 530 eaa. Miletos oli liitossa Mytilenen ja muiden Lesboksen polisten kanssa perivihollistaan Samosta vastaan.
Viimeistään vuonna 513 eaa. Miletoksen tyrannina toimi Persian tehtävään nostama Histiaios. Hänen toimiessaan muualla Persian tehtävissä tyrannina toimi hänen serkkunsa Aristagoras. Epäonnistuneen vuoden 500 eaa. Naksoksen sotaretken jälkeen Aristagoras sai miletoslaiset nousemaan yhdessä muiden joonialaisten tavoin niin kutsuttuun Joonian kapinaan Persiaa vastaan vuonna 499 eaa. Histiaios oli tuolloin Susassa, mutta tuki salaisesti Aristagorasta. Seuranneessa sodassa persialaiset voittivat ensin miletoslaisten maajoukot, ja sitten saartoivat kaupungin maalta ja mereltä.
Kapina päättyi kaupungin lähellä käytyyn Laden taisteluun vuonna 494 eaa. Miletoslaiset osallistuivat siihen 80 laivalla. Persialaiset valtasivat kaupungin, ja se tuhottiin ja pääosa väestöstä surmattiin. Jäljelle jäänyt väestö asutettiin Ampeen lähelle Tigris-joen suuta. Miletoksen kaupungin alueet persialaiset antoivat kaarialaisille. Kaupungin tuhon jälkeen Joonian merkittävimmäksi kaupungiksi nousi Efesos.
Historia > Klassinen kausi

Miletoksen tuhosta huolimatta vaikuttaa kuitenkin siltä, että seudulle olisi jäänyt joitakin miletoslaisia, sillä näitä toimi osana Persian armeijaa klassisen kauden alussa, ennen Mykalen taistelua vuonna 479 eaa. Miletos ja muu Joonia saivat itsenäisyytensä takaisin taistelun myötä, ja vapaus vahvistettiin Eurymedonin taistelussa vuonna 469 tai 466 eaa.
Miletoksen jälleenrakentaminen alkoi heti vuonna 479 eaa. kaupungista kotoisin olleen Hippodamoksen johdolla ja tämän suunnittelemalla asemakaavalla. Hippodamoksen asemakaava on saattanut syntyä alun perin Miletoksen siirtokunnissa. Jälleenrakennus kesti pitkään, ja esimerkiksi kaupunginmuurit valmistuivat uusittuina vasta paljon myöhemmin. Vaikka kaupunki rakennettiin uudelleen, sen suuruuden päivät olivat kuitenkin mennyttä.
Miletos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon vuodesta 478 eaa. lähtien. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/443–415/414 eaa. Kaupunki oli valtiomuodoltaan oligarkia noin 479–450 eaa. Noin 450/449 eaa. kaupungissa oli jälleen suuria yhteiskunnallisia levottomuuksia, ja myös ateenalaiset puuttuivat asiaan tukien oligarkkeja kansaa vastaan. Tässä yhteydessä oligarkit surmasivat paljon kansaa. Ateena puuttui mahdollisesti uudelleen asiaan, ja kaupunkiin pakotettiin demokratia, mikä ajoitetaan viimeistään 430-luvulle eaa.
Noin 441/440 eaa. Ateena tuki Miletosta sen kiistassa Samoksen kanssa koskien Prienen aluetta. Peloponnesolaissodassa Miletos oli aluksi Ateenan liittolainen, ja osallistui sen rinnalla Korinttia vastaan tehtyyn hyökkäykseen sekä Sisilian sotaretkeen. Miletos kuitenkin kapinoi Ateenaa vastaan vuonna 412 eaa. Ateenalaiset yrittivät saada kaupungin takaisin sotavoimalla vuonna 411 eaa. Frynikhoksen johdolla, mutta vetäytyivät hävittyään taistelun. Miletos pysyi demokratiana noin vuoteen 405 eaa., jolloin siitä tuli jälleen oligarkia Spartan tuella.
300-luvun eaa. alkupuolella Miletoksesta tuli jälleen demokratia. Tämä liittyi mahdollisesti Tissaferneen hyökkäykseen kaupunkiin, sillä tämä pelkäsi oligarkkien tukevan Kyyros nuorempaa. Miletoksen demokraattinen valtiomuoto mallinnettiin ateenalaisen esikuvan mukaan. Kaupungissa tiedetään olleen ainakin bule eli neuvosto ja halie eli kansankokous. Miletoksen valtiomuoto saattoi olla osana Aristoteleen koulukunnan kokoelmaa 158 kaupungin valtiomuodot.
300-luvun eaa. aikana Miletos tuli jälleen Persian ja sen satraappien alaisuuteen. Aleksanteri Suuren sotaretken aikaan vuonna 334 eaa. miletoslaiset kieltäytyivät antautumasta tälle, koska Persian armeija oli lähellä. Lopulta Prienessä tukikohtaansa pitänyt Aleksanteri valtasi Miletoksen, jolloin osa siitä tuhoutui. Hän kuitenkin myönsi kaupungille vapauden tämän jälkeen.
Historia > Hellenistinen ja roomalainen kausi

Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen Miletos oli diadokkien ja epigonien kiistojen kohteena. Sitä hallitsivat myös omat tyrannit, kuten Asandros (314–313 eaa.) ja Timarkhos. Viimeksi mainitun vallasta Miletoksen vapautti Antiokhos II, joka sai tästä lisänimen ”Theos”. Miletos menestyi hellenistisellä kaudella jälleen kauppakaupunkina, vaikkakaan ei noussut entiseen suuruuteensa.
Rooman–Syyrian sodassa 192–188 eaa. Miletos oli Rooman puolella. Kaupungista tuli osa Rooman Asian (Vähän-Aasian) provinssia vuonna 133 eaa. Roomalaisella kaudella Miletos menestyi edelleen, vaikkakin jäi Efesoksen ja Pergamonin varjoon, sillä Efesos toimi Asian provinssin pääkaupunkina ja Pergamon keisarikultin keskuksena alueella. Miletos kasvoi kuitenkin huomattavasti, kun Pidasa yhdistettiin siihen synoikismoksella 100-luvulla eaa. ja Myus ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Mithridateen sotien aikana roomalaiset ilmeisesti pitivät Miletosta epäluotettavana, ja se menetti vapautensa. Se sai vapautensa takaisin Marcus Antoniuksen aikana vuonna 38 eaa.
Apostolien tekojen mukaan apostoli Paavali kävi Miletoksessa palattuaan Makedoniasta ja Troaksesta. Kaupunki saavutti uutta kukoistusta keisari Trajanuksen aikana. Keisari Marcus Aureliuksen puoliso Faustina kävi Miletoksessa vuonna 164 ja suosi kaupunkia rakennuttamalla Faustinan kylpylänä tunnetut termit sekä mahdollisesti myös saattamalla kaupungin roomalaisen teatterin valmiiksi.