stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MSL-studio

MSL-studio on musiikkistudio, joka aloitti toimintansa Ylöjärven Mettistössä vuonna 1978. Studion perustivat omistajat Mika Sundqvist ja Simo Luukkanen. Studioilla on äänitetty ja tuotettu etenkin Suomirockin kuten Yön, Eppu Normaalin, Popedan,  Riistettyjen, Karanteenin, Bastardsin, Juice Leskisen ja Mikko Alatalon albumeita, ja se tuli tunnetuksi alkuvaiheessa erityisesti yhteistyöstään Epe Heleniuksen Poko Rekordsin kanssa. Ensimmäinen MSL-studiolla äänitetty Poko Rekords -single oli 12-tuumainen heinäkuussa 1978 tehty Popedan ”Erkki ja Leena”.
Studio muutti alkuvuonna 1981 Lempäälään. Muutosta aiheutuneita sotkuja syytettiin Eppu Normaalin ja Popedan vuoden 1981 albumien soundien epäonnistumisesta.[lähde? ] Lempäälästä Sundqvist siirsi MSL-Studion synnyinsijoilleen Kihniöön. Yhtiö poistettiin Kesällä 2016 poistettiin kaupparekisteristä. Studiosta uusimpana albumina ilmestyi Masa Maindsin  albumi Made in MSL 10. päivänä maaliskuuta 2017. Albumi juhlisti samalla levyllä soittavan ja äänittäneen Mika Sundqvistin 70-vuotissyntymäpäivää.
Aiheesta muualla

discogs.com
Lynkestis

Lynkestis ja muut Makedonian valtakunnan alueet (n. 334–323 eaa.) kartalla.
Lynkestis (m.kreik. Λυγκηστίς, Lynkēstis, lat. Lyncestis) eli Lynkos (Λύγκος, lat. Lyncus) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa.
Maantiede

Lynkestis sijaitsi Makedonian länsiosassa. Sen koillispuolella sijaitsi Almopia, itäpuolella Bottiaia, kaakkoispuolella Eordaia, eteläpuolella Orestis, länsipuolella Epeiros ja pohjoispuolella Deuriopos. Alueen läpi kulki merkittävä itä-länsisuuntainen tie, myöhempi Via Egnatia. Alueen merkittävin joki oli Erigon.
Lynkestiin tärkein kaupunki oli Herakleia Lynkestis.
Historia

Lynkestistä asutti alun perin lynkestien tai lynkestisläisten (Lynkestis, Λυγκηστίς) heimo, jolla oli omat kuninkaansa. Tunnetuin näistä oli Arrhibaios peloponnesolaissodan aikaan 400-luvulla eaa. Strabonin mukaan Arrhibaioksen tytär Irrha oli Amyntas III:n vaimon Eurydiken äiti. Makedonialaiset liittivät alueen valtakuntaansa Filippos II:n aikana 300-luvulla eaa., mikä saattoi perustua mainittuun sukuyhteyteen.
Alueen maantiedettä kuvataan usein Makedonian ja Rooman käymien makedonialaissotien yhteydessä, sillä alueella sijaitsi merkittäviä solia.
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (26–50)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 26–50. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1975–1980.
1975

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kansi | Numero | Ilmestynyt | Sivuja | Tunniste | Inducks |
|  Kannen piirtäjä Giuseppe Perego. | 26: Aku ei anna periksi | 1975 | 256 | ISBN 951-875-276-1 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Giuseppe Perego.:  (Esinäytös), s. 5, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 10-A.  Aku Ankka ja epäonnen koulu, s. 9, tarina Guido Martina, piirrokset Romano Scarpa, tussaus Luciano Gatto. Tarinakoodi I TL 195-AP.  Aku ja "Lentävä Skotlantilainen", s. 73, tarina ja piirrokset Romano Scarpa, tussaus Luciano Gatto. Tarinakoodi I TL 174-AP.  Akun filmifestivaalit, s. 129, piirrokset Tony Strobl ja Phil De Lara. Tarinakoodi W OS 649-01.  Roope-setä ja taikapeili, s. 185, tarina Carl Barks ja Carl Fallberg, piirrokset Carl Barks ja Tony Strobl. Tarinakoodi W USGD 1-01.
 Kannen piirtäjä Giuseppe Perego.: Muut painokset 1984 ja 1991. Akun filmifestivaalit ja Roope-setä ja taikapeili koostettu viidestä ja neljästä yhteen liitetystä lyhyemmästä tarinasta.

|  Kannen piirtäjä Giuseppe Perego. | 27: Mikki on suurin | 1975 | 256 | ISBN 951-875-330-X | Inducks |
 Kannen piirtäjä Giuseppe Perego.:  (Esinäytös), s. 5, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 18-A.  Mikki Hiiri ja irokeesikaulanauha, s. 9, tarina ja piirrokset Romano Scarpa, tussaus Rodolfo Cimino. Tarinakoodi I TL 230-AP.  Mikki ja Hessu Hessunperän perintö, s. 77, juoni Luciano Bottaro, käsikirjoitus Carlo Chendi, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 269-BP.  Mikki ja Keltaisen meren rosvot, s. 157, tarina Ennio Missaglia, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 247-BP.  Mikki ja hypnoosi-aivastusjauhe, s. 201, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giulio Chierchini. Tarinakoodi I TL 236-BP.
 Kannen piirtäjä Giuseppe Perego.: Muut painokset 1984 ja 1992. Tarinassa Mikki ja Hessu Hessunperän perintö metsästetään alun perin Sukkeli-sikarirasiaa, mutta se on piirretty uudelleen suklaarasiaksi ja -konvehdeiksi.
1980

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kansi | Numero | Ilmestynyt | Sivuja | Tunniste | Inducks |
|  Kannen piirtäjä Giancarlo Gatti. | 49: Mikki ja Aku | 1980 | 256 | ISBN 951-875-335-0 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Giancarlo Gatti.:  Riesakopla, s. 5, tarina Andrea Fanton, piirrokset Sergio Asteriti. Tarinakoodi I TL 832-A.  (Esinäytös), s. 39, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 66-A.  Kaksi ynnä kaksi on neljä, s. 41, tarina Guido Martina, piirrokset Sergio Asteriti. Tarinakoodi I TL 636-A.  Tritonien kaivo, s. 77, juoni Abramo Barosso, käsikirjoitus Giampaolo Barosso, piirrokset Guido Scala. Tarinakoodi I TL 796-B.  Varkaus arkistossa, s. 109, juoni Abramo Barosso, käsikirjoitus Giampaolo Barosso, piirrokset Sergio Asteriti. Tarinakoodi I TL 864-B.  Talousrobotit, s. 145, juoni Abramo Barosso, käsikirjoitus Giampaolo Barosso, piirrokset Sergio Asteriti. Tarinakoodi I TL 856-B.  Valvova silmä, s. 181, tarina Rodolfo Cimino, piirrokset Giorgio Cavazzano. Tarinakoodi I TL 794-B.  (Esinäytös), s. 211, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 67-A.  Rentoutumiskuuri, s. 213, tarina Guido Martina, piirrokset Luciano Gatto. Tarinakoodi I TL 884-C.
 Kannen piirtäjä Giancarlo Gatti.: Ensimmäinen taskukirja, jossa on sekä Mikki- että Aku-tarinoita sekaisin. Toinen painos 1992.

|  Kannen piirtäjä Carl Barks. | 50: Rahamies Roope | 1980 | 256 | ISBN 951-875-491-8 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Carl Barks.:  (Esinäytös), s. 5, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 6-A.  Supermiljardijuhla, s. 13, tarina Guido Martina, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I TL 167-BP.  Roopen kylmä kauppa, s. 73, tarina ja piirrokset Carl Barks. Tarinakoodi W US 17-02.  Uponnut manner, s. 113, tarina ja piirrokset Carl Barks. Tarinakoodi W US 5-02.  Kultaisten kattojen kaupunki, s. 157, tarina ja piirrokset Carl Barks. Tarinakoodi W US 20-01.  Roope-setä ja merikäärme, s. 193, tarina Guido Martina, piirrokset Giulio Chierchini. Tarinakoodi I TL 178-AP.
 Kannen piirtäjä Carl Barks.: Toinen painos 1993 (uusinta julkaisun versiossa kansilehteä on hiukan muutettu. Roopen turbaanissa oleva teksti: "10 vuotta Suomessa" on vaihdettu $ -merkkiin).
Jättihauki

| Jättihauki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Haukikalat Esociformes
Heimo::  Hauet Esocidae
Suku::  Esox
Laji::  masquinongy
Kaksiosainen nimi
 Esox masquinongy  Mitchill, 1824 
Katso myös
   Jättihauki Wikispeciesissä   Jättihauki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jättihauki (Esox masquinongy) on suurikokoinen pohjoisamerikkalainen sisävesikala, haukien heimon suurin laji. Sen normaali pituus on 70–120 senttimetriä, mutta se voi kasvaa jopa kaksimetriseksi. Toisin kuin Suomessakin yleisellä hauella (Esox lucius) sen pohjaväri on vaalea ja kuviointi tumma.
Levinneisyys

Jättihaukia tavataan Pohjois-Amerikassa Isojenjärvien ja Mississippin vesistöissä. Sitä on istutettu myös muihin Pohjois-Amerikan vesistöihin.
Elintavat ja lisääntyminen

Jättihauki suosii kirkasvetisiä, runsaskasvisia vesistöjä, koska se saalistaa sukulaistensa tavoin väijyksistä. Se syö kaloja sekä toisinaan myös vesilintuja, sammakoita ja vesinisäkkäitä. Se itse on suosittu saalis vapaa-ajan kalastajille.
Jättihaukien kutuaika on maalis-huhtikuussa. Ne kutevat vuosittain samoille paikoille rannikkovesiin, koiraat ensin ja naaraat perässä. Jättihauki voi myös risteytyä hauen kanssa. Risteymä on hedelmätön.
Aiheesta muualla

ITIS: Esox masquinongy (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Esox masquinongy, Allegheny River pike (englanniksi)
Luettelo suurimmista prominensseista

Tämä on luettelo suurimmista prominensseista.
Terminologia

On olemassa erilaisia määritelmiä prominentille huipulle.
Lyhyesti: vuorelle A prominentti huippu voidaan löytää jakamalla tutkittava alue osiin piirtämällä valuma-alue jokaisen vuorta A suurempi prominenssisen huipun avainsolasta. Vuorelle A prominentti huippu on se, jonka alueella A sijaitsee.
Ympäröivä prominentti tai saariprominentti voidaan löytää seuraamalla korkeuskäyrää, joka sijaitsee vuori A:n avainsolan alapuolella ja valitsemalla se vuori, joka on korkein tällä alueella. Tämä on helpompi määrittää kuin edellinen vaihtoehto. Ongelmana seuraavat ei-intuitiiviset tulokset vuorille, joiden avainsolat ovat hyvin matalalla, kuten Jabal Shams (listalla sijalla 110).
Molemmissa tapauksessa tyypillisen korkean prominenssin vuoren, kuten Denalin, prominentti vuori sijaitsee hyvin kaukana itse kohteesta, joka kuvastaa huipun itsenäisyyttä.
Jos alla olevassa taulukossa on ilmoitettu vain yksi prominentti huippu, eri määritelmät antavat saman tuloksen. Jos prominentteja huippuja on kaksi, prominentti huippu on merkitty indeksillä "1" ja ympäröivä prominentti indeksillä "2".
Prominentti-sarakkeessa oleva merkintä KP tarkoittaa kyseisen saaren tai mantereen korkeinta pistettä.
Muita huippuja

Seuraavien huippujen luettelo ei ole täydellinen, mutta kaikki mainitut huiput ovat merkittäviä. Saarilla sijaitsevista huipuista harvat ovat luettelossa, koska niiden absoluuttinen korkeus ei ole yleensä kovin suuri. Monien kuuluisten tässä lueteltujen huippujen prominenssi on melko alhainen. Jos huipun prominenssi ylittää 1 500 metriä, sitä kutsutaan ultraksi.
| Vuori | Sijainti | Korkeus (m) | Prominenssi (m) | Sola (m) | Prominentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mount Elbert |  Yhdysvallat (Colorado) | 4401 | 2772 | 1629 | Mount Whitney |
| San Jacinto Peak |  Yhdysvallat (Kalifornia) | 3302 | 2533 | 982 | Mount Whitney |
| Mount Sidley |  Etelämanner | 4285 | 2517 | 1768 | Mount Vinson |
| Corno Grande |  Italia | 2912 | 2476 | 436 | Mont Blanc |
| Musala |  Bulgaria | 2925 | 2473 | 452 | Mont Blanc |
| Großglockner |  Itävalta | 3798 | 2423 | 1375 | Mont Blanc |
| Galdhøpiggen |  Norja | 2469 | 2372 | 97 | Sauyr Zhotasy¹ / Everest² |
| Ólympos (Mýtikas) |  Kreikka | 2919 | 2355 | 564 | Mont Blanc |
| Mount Hood |  Yhdysvallat (Oregon) | 3426 | 2349 | 1077 | Mount Shasta |
| Finsteraarhorn |  Sveitsi | 4274 | 2280 | 1994 | Mont Blanc |
| Piz Bernina |  Sveitsi | 4049 | 2234 | 1815 | Finsteraarhorn |
| Mount Kosciuszko |  Australia | 2228 | 2228 | 0 | ei ole — KP Australia |
| Dufourspitze |  Sveitsi | 4634 | 2165 | 2469 | Mont Blanc |
| Triglav |  Slovenia | 2864 | 2052 | 812 | Marmolada¹ / Mont Blanc² |
| Mount Washington |  Yhdysvallat (New Hampshire) | 1917 | 1874 | 43 | Mount Mitchell¹ / Aconcagua² |
| Hermon |  Libanon /  Syyria | 2814 | 1804 | 1010 | Qurnat as Sawda', KP Libanon |
| Mount Ellen |  Yhdysvallat (Utah) | 3512 | 1790 | 1722 |  |
| Kebnekaise |  Ruotsi | 2104 | 1750 | 354 |  |
| Zugspitze |  Saksa /  Itävalta | 2962 | 1746 | 1216 | Piz Bernina1 / Mont Blanc² |
| Ben Nevis |  Iso-Britannia | 1344 | 1344 | 0 | ei ole — KP Iso-Britannia |
| Kailas |  Kiina (Tiibet) | 6638 | 1319 | 5319 | Lunpo Gangri |
| Machhapuchhare |    Nepal | 6993 | 1233 | 5760 | Annapurna I |
| Carrauntoohil |  Irlanti | 1038 | 1038 | 0 | ei ole — KP Irlanti |
| Matterhorn |  Sveitsi /  Italia | 4478 | 1031 | 3447 | Weisshorn (4507 m) |
| Pallastunturi |  Suomi | 809 | 514 | 295 | Galdhøpiggen2 |
| Eiger |  Sveitsi | 3970 | 356 | 3614 | Mönch (4099 m) |
Aiheesta muualla

Kartta 50 suurimmasta prominenssista
Luettelot ja kartat kaikista Euroopan yli 1 500 metrin prominensseista
Luettelot ja kartat kaikista maailman yli 1 500 metrin prominensseista. Arvio lukumäärästä on 1516.
Lumpeet

| Lumpeet |
| --- | --- |
 Valkolumme (Nymphaea alba)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Nymphaeales
Heimo::  Lummekasvit Nymphaeaceae
Alaheimo::  Nymphaeoideae
Suku::  Lumpeet Nymphaea  L.
Katso myös
   Lumpeet Wikispeciesissä   Lumpeet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lumpeet eli neidonlumpeet (Nymphaea) ovat vesikasveja. Niiden maavarsi ja juuristo kasvavat järven tai merenlahden pohjaan. Lumpeiden pitkäruotiset lehdet ja kukkavanat ulottuvat veden pinnalle. Mehevä juurakko on piisamin mieliruokaa.
Lajit

Lumpeiden sukuun kuuluu 69–91 lajia. Suomessa esiintyy kaksi tai kolme lummelajia lajien rajauksesta riippuen. Lumpeet risteytyvät keskenään helposti.
Suomessa esiintyvät lajit:
suomenlumme eli pikkulumme (Nymphaea tetragona)
isolummeryhmä (Nymphaea alba -ryhmä)
isolumme (Nymphaea alba)
pohjanlumme (Nymphaea candida)
valkolumme eli lumme (Nymphaea alba )
isolumme (Nymphaea alba subsp. alba)
pohjanlumme (Nymphaea alba subsp. candida)
Risteymät Suomessa:
näkinlumme (Nymphaea × borealis, iso- ja pohjanlumpeen risteymä)
vellamonlumme (Nymphaea × sundvikii, pohjan- ja suomenlumpeen risteymä)
iso- ja suomenlumpeen risteymä (Nymphaea alba × tetragona)
Muita lajeja:
mustelumme (Nymphaea capensis)
rikkilumme (Nymphaea sulphurea)
sinilumme (Nymphaea caerulea)
tiikerilumme (Nymphaea lotus)
tähtilumme (Nymphaea nouchali)
täplälumme (Nymphaea guineensis)
Lajit > Lajikkeita

Lumpeiden koristekasveiksi jalostettuja lajikkeita ovat esimerkiksi:
granaattiallaslumme ('Attraction')
liilasädelumme ('Carlos Magdalena')
mustesädelumme ('Kew's Stowaway Blues')
kelta-allaslumme ('Marliacea Chromatella')
roihulumme ('Red Flare')
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lumpeet (Nymphaea)
Funet: Lumpeet (Nymphaea)
United States Department of Agriculture (USDA): Nymphaea (englanniksi)
Flora of China: Nymphaea (englanniksi)
Lumpeita käytetään lammikoiden koristekasvina. Hangon keskustan puisto vuonna 2015.
Kanooppiastia

Kanooppiastioita uuden valtakunnan ajalta.
Kuningatar Neskonsin kanooppiastioita Egyptin myöhäiskaudelta.
Kanooppiastia on kannellinen, yleensä keraaminen astia, jota muinaiset egyptiläiset käyttivät muumioitujen vainajien ruumiinosien säilömiseen. Elimet jaettiin neljään astiaan: idän puoleiseen vatsa, lännen puoleiseen sisäelimet, pohjoisen puoleiseen keuhkot ja etelän puoleiseen maksa. Sydäntä ei koskaan säilötty astiaan, vaan se jätettiin vainajan muumioon koska sen uskottiin sisältävän sielun.
Uuden valtakunnan 19. dynastian aikaan kanooppiastioiden kanteen alettiin kuvata kunkin sisäelimen suojelusjumalan pää (haukan, apinan tai sakaalin pää). Kanooppiastiat sijoitettiin kanooppiarkkuun, joka haudattiin yhdessä muumion sarkofagin kanssa.
Kanooppeja käytettiin myös Etruriassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanooppiastia Wikimedia Commonsissa
Kanoottipoolo

Pelitilanne
Kanoottipoolo on vauhdikas joukkuepeli, jota pelataan viisihenkisin joukkuein kesällä avovedessä ja talvella uimahallissa. Poolossa tarvitaan hyvää kanootinhallintataitoa ja rautaista peruskuntoa. Joukkueet pelaavat ketterillä kolmimetrisillä kajakeilla ja pyrkivät saamaan pallon maaliin, joka on kahden metrin korkeudella vedenpinnasta. Tavoitteena on monien muiden joukkuepallopelien tapaan saada tehtyä tietyssä ajassa enemmän maaleja kuin vastustaja. Pallona käytetään samanlaista palloa kuin vesipallossa. Palloa voi liikutella sekä melalla että käsillä. Palloa saa pitää hallussa enintään viisi sekuntia.
Kanoottipoolon virallinen kenttä on kooltaan 35 metriä pitkä ja 23 metriä leveä. Uimahalleissa kenttä on usein pienempi johtuen altaan koosta. Kentällä on yhtä aikaa kymmenen pelaajaa. Joukkueeseen kuuluu maalivahti, kaksi hyökkääjää ja kaksi puolustajaa. Lisäksi joukkueessa on korkeintaan kolme vaihtopelaajaa, joita voi vaihtaa pelin kuluessa. Virallinen peliaika on 20 minuuttia, joka jakaantuu kahteen kymmenen minuutin erään. Puoliajalla joukkueet vaihtavat kenttäpuoliskoita. Pakollisina pelivarusteina on kasvosuojallinen kypärä ja iskuilta suojaavat liivit. Tuomarit tuomitsevat peliä kentän molemmin laidoin kulkevilta laitureilta.
Suomessa kanoottipooloa pelataan yleisessä sarjassa. Tällä hetkellä turnauksissa on yleisimmin 1. ja 2. divisioona. Kansallisen kilpailukauden pääturnaus on SM-kilpailut, jotka pelataan avovedessä yleisimmin heinä-elokuussa. Kanoottipooloa pelataan aktiivisesti Helsingissä, Nummelassa, Lohjalla, Tampereella ja Jyväskylässä. Myös monet koskimelontaan erikoistuneet seurat pelaavat kanoottipooloa harjoitusmuotona.
Kanoottipooloa on pelattu Suomessa jo yli 30 vuotta. Maajoukkue oli mukana jo lajin ensimmäisessä MM-kilpailuissa Englannissa 1994. Kanoottipoolon maajoukkuetoiminta on nykyäänkin aktiivista. Suomen naisten ja miesten joukkueet ovat osallistuneet lukuisiin kansainvälisiin turnauksiin viime vuosina, mukaan lukien lajin MM- ja EM-kilpailuihin. Miesten maajoukkue osallistui viimeisimpiin kanoottipoolon MM-kilpailuihin vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen melonta ja soutuliitto - Kanoottipoolo
Suomen melonta ja soutuliitto - Kanoottipoolon maajoukkuetoiminta (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansainvälinen kanoottiliitto
Maalarimestarien Oy

| Maalarimestarien Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1948
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  tukku- ja vähittäiskauppa
Liikevaihto:  15,3 milj. € (2015)
Henkilöstö:  32 (2015)
Kotisivu:  www.mestarit.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maalarimestarit-myymälä Unioninkatu 41:ssa
Myymälä sisältä.milloin?
Maalarimestarien Oy on suomalainen maaleja ja muita pintamateriaaleja, sekä rakennustarvikkeita myyvä tukku- ja vähittäiskauppaketju ja maahantuoja.
Suomessa oli sodan jälkeen pula maalaustarvikkeista ja niitä joutui tilaamaan osaksi maan rajojen ulkopuolelta. Maalarimestarien Oy syntyi, kun osa Maalarimestariliittoon kuuluneista urakoitsijoista kokosi rivinsä ja perusti vuonna 1948 oman hankinta- ja tukkuliikkeen. Ensimmäinen oma hankintasopimus koski 12 tonnia peitepaperia ja heti seuraavana oli 50 tonnin sinkkivalkoiserän hankinta Puolasta. Varhaisiin hankintoihin kuului myös 15 tonnia kalanmaksaöljyä Tanskasta.
Yhtiö toimi yli 40 vuotta pelkästään omistajien ja liittoon kuuluneiden urakoitsijoiden kauppana, mutta 1990-luvun taitteessa kaupankäynti avattiin kaikille halukkaille. Maalarimestarien Oy:n asiakkaita ovat maalausurakoitsijat, korjaus- ja saneerausurakoitsijat, rakennusliikkeet, kiinteistöyhtiöt, vuokra-asunto-organisaatiot, valtion ja kunnan laitokset sekä yksityiset kuluttajat.
Vuonna 2018 yrityksen liikevaihto oli 16 miljoonaa euroa ja se työllisti 33 henkilöä kuudessa toimipisteessä. Myymälät sijaitsevat Helsingissä (Metsälässä ja Hermannissa), Espoossa, Tampereella, Turussa ja Oulussa. Pääkonttori sijaitsee Helsingin Metsälässä.[lähde? ]
Maalarimestarien toimitusjohtajana aloitti 2019 Teemu Saarni.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Maalarimestarien Oy:n verkkosivusto
https://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/maalarimestarien.shtml
https://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/maalarien.shtml
Kahdesti vihitty

| Kahdesti vihitty> Libeled Lady |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Conway
Käsikirjoittaja:   Maurine Dallas Watkins  Howard Emmett Rogers  George Oppenheimer 
Perustuu:  Wallace Sullivanin tarinaan
Tuottaja:  Lawrence Weingarten
Säveltäjä:  William Axt
Kuvaaja:  Norbert Brodine
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pääosat:   Jean Harlow  William Powell  Myrna Loy  Spencer Tracy  Walter Connolly 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   9. lokakuuta 1936 (US)  29. maaliskuuta 1937 (FI) 
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spencer Tracy ja Jean Harlow
Kahdesti vihitty (Libeled Lady) on Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomediaelokuva vuodelta 1936, jota pidetään tuon tyylin eräänlaisena klassikkona. Päätähtinä ovat Jean Harlow, William Powell, Myrna Loy, Spencer Tracy ja Walter Connolly. Sivuosissa ovat muiden muassa Charley Grapewin, Cora Witherspoon ja E. E. Clive.
Maurine Dallas Watkins, Howard Emmett Rogers ja George Oppenheimer kirjoittivat käsikirjoituksen Wallace Sullivanin tarinasta. Kahdesti vihitty on mustavalkoinen ja pituudeltaan 98 minuuttia. Metro-Goldwyn-Mayer -yhtiö tuotti elokuvan.
Kahdesti vihitty oli ehdokkaana vuonna 1937 parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi, mutta hävisi palkinnon elokuvalle Ziegfeld, naisten kuningas, jossa Powell ja Loy myös näyttelevät.
Grand Hotelin (1932) ohella Kahdesti vihitty on yksi harvoista elokuvista, joka oli ehdolla parhaan elokuvan Oscar-palkintoon ilman muita ehdokkuuksia. Grand Hotel voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 1933.
Juoni

Tracy esittää juonikasta päätoimittajaa Haggertya, jonka sanomalehti on joutunut herjaussyytteen kohteeksi. Rikas ja kaunis perijätär Connie Allenbury (Loy) vaatii viiden miljoonan dollarin korvausta lehden julkaisemista väitteistä.
Kierona tunnettu Haggerty palkkaa herjausjuttujen asiantuntijan Bill Chandlerin (Powell) hoitamaan tilanteen ja kehottaa häntä tahraamaan Connien maineen, jotta tämä joutuisi perumaan syytöksensä. Jotta Chandler välttyisi epäilyiltä, Haggerty  järjestää pika-avioliiton Chandlerin ja oman tyttöystävänsä Gladysin (Harlow) kanssa edellyttäen, että he ottavat eron heti oikeusjutun päätyttyä. Mutta tämä vain monimutkaistaa asioita, kun Bill ja Connie rakastuvat oikeasti toisiinsa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Jean Harlow  | … |  Gladys Benton   |
|   William Powell  | … |  Bill Chandler   |
|   Myrna Loy  | … |  Connie Allenbury   |
|   Spencer Tracy  | … |  Warren Haggerty   |
|   Walter Connolly  | … |  James B. Allenbury   |
|  Charley Grapewin  | … |  Hollis Bane   |
|  Cora Witherspoon  | … |  Rouva Burns-Norvell   |
|  E. E. Clive  | … |  Evans   |
|  Bunny Beatty  | … |  Babs Burns-Norvell   |
|  Otto Yamaoka  | … |  Ching   |
|  Charles Trowbridge  | … |  Graham   |
|  Spencer Charters  | … |  Magistrate   |
|  George Chandleras  | … |  Hotellipoika   |