Nico Robin
Menneisyys > Saulon uhraus

Saulon huomattua taistelualuksien saapuneen, hän juoksi etsimään Robinia. Hyökkäyksen alkaessa Oharaan selvisi samalla, että Robin osaa tulkita poneglyfejä. Koska pommitus oli alkanut, kaikki arkeologit koottiin yhteen. Robin ja Olvia kohtasivat, ja hetken kuluttua Saulo tuli.
Paljastui, että Saulo oli entinen Merivoimien lippueamiraali, joka päästi Nico Olvian vapaaksi. Olvia pyysi, että Saulo veisi hänen tyttärensä turvallisesti pois saarelta, ja kertoi Robinille, että hänen pitää elää. Robin halusi jäädä äitinsä luokse, mutta Olvia ei antanut hänen jäädä. Oli vielä jotain, mitä hänen piti tehdä.
Saulo toteutti Olvian toiveen ja vei Robinin saaren rannalle, mutta taistelualukset huomasivat hänet ja aloittivat tulittamisen. Hän tuhosi monta taistelualusta, kunnes Kuzan (tunnetaan myöhemmin nimellä Aokiji) saapui taistelemaan. Samalla Robin yritti päästä kukkakukkamarjavoimillaan evakuointilaivaan, mutta Spandine kertoi heille Robinin olevan arkeologi, joten hän ei päässyt kyytiin.
Laiva kuitenkin tuhoutui lippueamiraalin (joka myöhemmin tunnetaan nimellä Akainu) käskystä. Syyksi hän kertoi sen, että kyydissä saattoi olla joku arkeologi. Tämä järkytti Sauloa ja jopa Kuzania. Saulo yritti paeta Robinin kanssa, mutta Kuzan jäädytti Saulonin jalan pirunmarjavoimillaan. Kuzanin jäädyttäessä Sauloa, Saulo käskee Robinin paeta merelle. Robin kieltäytyi sanoen, ettei hänellä ole ketään merellä. Silloin Saulo lupasi, että Robin joskus löytäisi mereltä tovereita, eikä hän koskaan olisi täysin yksin. Saulo viimeiseksi teokseen nauroi jäätyessään kokonaan. Syy nauruun oli se, että hänen mielestään kuuluu nauraa, vaikka olisi surullinen.
Tiedon puun luona Olvia, Clover ja monet muut heittivät kirjaston kirjoja mereen, jotta ne säästyisivät palamiselta, ja toivoen, että tulevaisuudessa joku löytäisi ne. He ymmärsivät etteivät he enää voineet muutakaan tehdä, sillä kaikkialla heidän ympärillään vallitsi tuli. Olvia pyysi itsekseen anteeksi, ettei jättänyt Robinille hyvästejä.
Robin juoksi Saulon rakentaman laudan luokse, ja törmäsi siellä Kuzaniin. Kuzan kuitenkin päästi Nico Robinin menemään, sillä Saulo uhrasi henkensä tämän vuoksi. Hän kuitenkin vakuutti, ettei ole Robinin ystävä. Jos Robin tekisi jotain pahaa, hän lähtisi Robinin perään. Robin lähti lautalla pois saarelta Kuzanin tekemää jääreittiä kulkien. Muistaen Saulon sanat Robin yritti nauraa oloaan helpottaakseen, mutta se oli vaikeaa Oharan palaessa hänen silmiensä edessä. Robin on ainoa, joka selvisi Oharasta.
Hänelle koitui kova elämä, kiitos hänen 79 miljoonan kiinniottopalkkionsa, jonka Spandine asetti (selittäen syyksi kuuden sota-aluksen upottamisen piilottaakseen Oharan tapahtumat julkisuudelta). Monet ihmiset olivat aluksi Robinin ystäviä, mutta tajutessaan olevansa vaarassa Nico Robinin ollessa heidän huostassaan Robin aina käännytettiin pois. Ihmiset kaikkialla uskoivat, että Robin on todelliseksi vaaraksi ja tuhoaisi koko maailman mikäli häntä ei tapettaisi. Hänen luottamuksensa  joka kerralta vähentyi. Robinille ilmestyi mielikuva, että kukaan ihminen ei suo hänelle onnea ja totesi kohtalokseen, että hänet aina hylätään ja petetään. Siksi hänestä itsestään tuli petosten mestari, ja hän liittoutui merirosvojen ja muiden alamaailman rikollisten kanssa suojellakseen itseään, ja kun vaara uhkaa, hän pettää muut. Hän ei kuitenkaan koskaan lopettanut unelmoimasta Tosi historian selvittämisestä, ja teki mitä vain löytääkseen Rio-poneglyfejä. Neljä vuotta sitten, ollessaan 24-vuotias, Nico Robin liittyi Baroque Worksiin ja auttoi kaapparilordi Sir Crocodilea saamaan Alabastan haltuunsa ja löytämään muinaisen aseen, Plutonin olinpaikan. Vastalahjaksi Crocodile suojelisi häntä.