stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skeittipuisto

Skeittipuisto Meksikossa.
Sisäskeittipuisto
Skeittipuisto eli rullalautailupuisto on alue, joka on rakennettu rullalautailun, temppupotkulautailun, rullaluistelun ja BMX:n freestylen kaltaisia lajeja varten. Niissä on erityisiä rakennelmia, joiden avulla harrastajat voivat harjoitella lajiaan ja esimerkiksi tehdä temppuja. Tavallisesti skeittipuistot sijaitsevat ulkona, mutta puisto voidaan rakentaa myös sisätiloihin.
Yleisiä skeittipuistoissa olevia rakennelmia ovat erilaiset rampit, kaiteet ja kiskot, rappuset, kielekkeet, altaat ja mäet.
Ensimmäiset skeittipuistot rakennettiin 1960-luvulla. Kun skeittauksen suosio kasvoi 1970-luvulla huomattavasti, alettiin skeittipuistojakin rakentaa paljon enemmän.
Seyyed Hossein Nasr

Seyyed Hossein Nasr vuonna 2007
Seyyed Hossein Nasr (pers. ‏سيد حسين نصر‎) on iranilainen islamilainen filosofi ja George Washington Universityn islamin tutkimuksen professori. Hän on vertailevan uskontotieteen, islamilaisen esoteerisuuden, sufilaisuuden, tieteenfilosofian ja metafysiikan oppinut.
Nasr on kirjoittanut yli 50 teosta ja yli 500 artikkelia neljällä kielellä.
Teoksia

Islam and the plight of Modern Man (1975)
Ideals and Realities of Islam (1975)
An Introduction to Islamic Cosmological Doctrines (1978)
Living Sufism (1980)
Knowledge and the Sacred (1981)
Islamic Life and Thought (1981)
Islamic Art and Spirituality (1981)
Sufi Essays (1991)
The Need for a Sacred Science (1993)
Religion and the Order of Nature (1996)
Man and Nature: The Spiritual Crisis in Modern Man (1997)
The Essential Frithjof Schuon: Selected and Edited by Seyyed Hossein Nasr
Three Muslim Sages
An Introduction to Islamic Cosmological Doctrines
Science and Civilization in Islam
Islamic Science: An Illustrated Study
Man and Nature
Religion and the Order of Nature
The Heart of Islam: Enduring Values for Humanity
Ideals and Realities of Islam
Beacon of Knowledge – Essays in Honor of Seyyed Hossein Nasr (2003)
Shi'ism: Doctrines, Thought, and Spirituality
Shi'a Islam
Expectation of the Millennium: Shi'ism in History
History of Islamic Philosophy – osat I ja II, toim. Seyyed Hossein Nasr ja Oliver Leaman
Islamic Philosophy from its Origin to the Present: Philosophy in the Land of Prophecy
Aiheesta muualla

The Seyyed Hossein Nasr Foundation (englanniksi)
Silvana Koch-Mehrin

Silvana Koch-Mehrin 2014
Esther Silvana Koch-Mehrin (s. 17. marraskuuta 1970 Wuppertal) on saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen. Hän oli toukokuuhun 2011 asti parlamentin varapuhemies mutta ilmoitti luopuvansa kaikista poliittisista nimityksistään väitöskirjaansa kohdistuneiden plagiointisyytöksien tähden. Hän oli puolueensä Vapaiden demokraattien (FDP) suuri lupaus.
Koch-Mehrin väitteli tohtoriksi 1999 rahaliitosta. Heidelbergin yliopisto tutkii väitöskirjan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Silvana Koch-Mehrin Wikimedia Commonsissa
Shanghain kirjasto

| Shanghain kirjasto> 上海图书馆 |
| --- | --- |
 Shanghain kirjasto on kokoelmaltaan Kiinan toiseksi suurin kirjasto. Sen kuvassa näkyvä päärakennus (1996) on maailman korkeimpia kirjastorakennuksia.
Sijainti:  pääkirjasto: 1555 Huai Hai Zhong Lu (Central Huai Hai Road), 200031 Shanghai, Kiina
Tyyppi:  kaupunginkirjasto (yleinen kirjasto), tutkimuskirjasto, erikoiskirjasto
Perustettu:  1847
Kokoelman koko:  50,95 milj. nimikettä
Kotisivut
Shanghain kirjasto (kiin. 上海图书馆) on yleinen kirjasto Kiinan Shanghaissa. Shanghain kirjasto on kokoelmaltaan Kiinan toiseksi suurin kirjasto Kiinan kansalliskirjaston jälkeen. Kirjaston yli 106 metriä korkeassa päärakennuksessa on 24 kerrosta; rakennus on maailman korkeimpia kirjastorakennuksia. Rakennuksen torniosa muistuttaa suurta majakkaa. 
Shanghain kirjaston oman ilmoituksen mukaan sen kokoelmissa on 50,95 miljoonaa nimikettä. Kirjasto kertoo lukeutuvansa maailman kymmenen suurimman kirjaston joukkoon.
Historiaa

Shanghain kirjaston historia ulottuu vuoteen 1847, jolloin perustettu Bibliotheca Zi-ka-wei loi pohjan sekä kiinalaisia että länsimaisia teoksia sisältävän kirjastolle Shanghaissa. Vuodesta 1956 Bibliotheca Zi-ka-wei on ollut Shanghain kirjaston haarakirjasto. Vuonna 1995 Shanghain kirjasto ja Shanghai Institute of Scientific and Technological Information (ISTIS) yhdistyivät, mikä johti Kiinan ensimmäiseen yleisen kirjaston sekä tieteen ja teknologia-alan tutkimuskirjaston yhteenliittymään. Jo vuonna 1987 pelkästään ISTIS-instituutin palveluksessa oli noin 540 henkeä ja sen kokoelmat sisälsivät 16 miljoonaa nimikettä.
Ennen nykyistä päärakennusta (1996) Shanghain kirjasto (päärakennus) sijaitsi osoitteessa 325, Nan Jing Xi Lu (Nanjing Rd. West). Rakennuksen lattiapinta-ala oli 35 000 neliötä. Lisäksi kirjastoon kuului Bibliotheca Zi-Ka-Wei (Xujiahuissa), kaksi kirjavarastoa ja audiovisuaalinen haaraosasto osoitteessa Huai Hai Zhong Lu (Huai Hai Rd. Middle).
Pääkirjasto (1996)

Joulukuussa 1996 Shanghain kirjasto muutti nykyiseen päärakennukseensa osoitteessa 1555, Huai Hai Zhong Lu. Kirjastorakennuksen lattiapinta-ala on 83 000 neliömetriä. Kirjaston runko-osa on viisikerroksinen, ja tähän liittyy kaksi torniosaa (korkeudeltaan 58,8 ja 106,9 metriä).
Kirjastorakennuksessa on 32 lukuhuonetta, joissa on yhteensä yli 3 000 lukupaikkaa. Rakennuksessa on kaksi näyttelytilaa (1 100 ja 650 m2). Lisäksi rakennuksessa on useita luentosaleja ja monikäyttötiloja kansallisiin ja kansainvälisiin kulttuurielämän sekä muihin tarpeisiin. Kirjastossa on yli 700 työasemaa yleisön ja henkilökunnan (teknisten palvelujen) käytössä.
Shanghain kirjastoverkko

Vuonna 2001 Shanghain kirjasto laajensi palvelutarjontaansa paikallisella tasolla ja nykyään Shanghain keskuskirjaston järjestelmä yltää kaikiin Shanghain piireihin. Shanghain kirjastojärjestelmä pitää sisällään yhteensä 37 yleistä kirjastoa, yliopisto- tai erikoiskirjastoa. Shanghain kirjasto on Shanghain kirjastoverkon pääkirjasto ja muut kirjastot verkon haarakirjastoja.
Shanghain itäinen kirjasto (2021)

Shanghain kirjastolle valmistuu suunnitelmien mukaan vuonna 2021 suuri, 115 000 neliömetrin laajuinen uudisrakennus (Shanghain itäinen kirjasto, engl. Shanghai Library East) Pudongin piiriin. Shanghain itäisen kirjaston suunnitteli tunnettu tanskalainen arkkitehtitoimisto Schmidt Hammer Lassen, joka voitti aiheesta järjestetyn arkkitehtuurikilpailun vuonna 2016. Tämä arkkitehtitoimisto on tunnettu esimerkiksi Vuoden yleisenä kirjastona (2016) palkitun, Tanskan Aarhusissa sijaitsevan Dokk1-kirjaston (2015) samoin kuin Ningbon uuden kirjaston (2019) arkkitehtuurikilpailun voittajana. Uudisrakennus suunnitellaan neljän miljoonan vuosittaisen kävijän käyttöön ja sinne on tarkoitus sijoittaa 4,8 miljoonan kirjaa. Kirjastorakennukseen sisältyy muun muassa 1 200 istumapaikan esiintymistila, näyttely- ja tapahtuma-alue sekä lapsille omistettu kirjasto. Kirjaston odotetaan valmistuvan ja otettavan koekäyttöön vuoden 2021 aikana.
Shanghain itäisen kirjaston rakennustyömaata (2019).
Käännös suomeksi
Sidekudos

Sidekudos on selkärankaisten eläinten ja ihmisen kudostyyppi, josta muodostuu yhdessä luu- ja rustokudoksen kanssa eri elinten tukirakenne. Se kuuluu tukikudoksiin. Luut, rustot, jänteet, nivelsiteet,  lihaksia ympäröivät peitinkalvot, sydämen läpät, aivoja tukevat liimamaiset verkostot, sarveiskalvo, hammasluu ja monet muut elimistön rakenteet koostuvat sidekudossoluista.
Varsinaista sidekudosta on kahta tyyppiä: löyhää sidekudosta ja jäykkää sidekudosta. Kaksi kolmasosaa elimistön nesteistä on sidekudoksesta koostuvissa peitinkalvoissa ja niitä voitelevassa hyaluronihapossa.
Löyhä sidekudos

Löyhä sidekudos muodostuu sidekudossoluista eli fibroblasteista, jotka muodostavat kudoksen syntyessä soluväliainetta. Löyhässä sidekudoksessa on melko vähäinen määrä kollageeni- ja elastisia syitä. Fibroblastien lisäksi sidekudoksessa on plasmasoluja, makrofageja ja syöttösoluja. Yleensä löyhässä sidekudoksessa parveilee myös veren valkosoluja. Löyhän sidekudoksen yksi tärkeimmistä tehtävistä on toimia diffuusiotienä kudosten välillä. Löyhä sidekudos regeneroituu, uusiutuu, kudoksista parhaiten, koska se on edelleen lähellä sikiöaikaista muotoaan. Se on siis erilaistunut vain vähän. Se sisältää myös paljon verisuonia, jotka nopeuttavat kudoksen paranemista.
Tiivis sidekudos

Tiivis sidekudos muodostuu sidekudossoluista eli fibroblasteista, jotka erittävät kudoksen muodostuessa soluväliainetta. Soluväliaine koostuu pääasiassa kollageenisyistä, jotka voivat olla järjestäytyneitä tai järjestäytymättömiä, jolloin puhutaan tiiviistä järjestäytymättömästä sidekudoksesta. Tiivis järjestäytymätön sidekudos muodostaa vahvoja peitinkalvoja elinten ympärille tai väliseiniä eri elimistön osien välille. Järjestäytynyttä sidekudosta on esimerkiksi isoja niveliä tukevissa siteissä ja jänteissä.
Aiheesta muualla

Solunetti: Sidekudos
Solunetti: Löyhä järjestäytymätön sidekudos
Solunetti: Tiivis järjestäytymätön sidekudos
Solunetti: Tiivis järjestäytynyt sidekudos
Sampo Joro

| Sampo Joro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. maaliskuuta 2002 (ikä 22) Pyhäjärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  JYP
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  37
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  PyPo (III-div.)
Sampo Joro (s. 14. maaliskuuta 2002 Pyhäjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Joro pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura

Joro on Pyhäjärven Pohdin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 14-vuotiaana III-divisioonassa kaudella 2016–2017, jolloin Joro pelasi kaksi playoff-ottelua. Kaudella 2017–2018 hän pelasi sarjassa kuusi runkosarjaottelua. Kaudeksi 2018–2019 Joro siirtyi JYPin organisaatioon. Joro oli seuran B2-nuorten paras pistemies ja maalintekijä sekä B2-nuorten SM-sarjassa tehoilla 13+12=25 että B2-nuorten Mestiksessä tehoilla 6+7=13.
Kaudella 2021–2022 Joro debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 10. helmikuuta 2022 Rauman Lukkoa vastaan. Jorolle avautui paikka JYPin kokoonpanosta, kun joukkueesta oli sivussa useita pelaajia koronavirustartuntojen ja muiden syiden vuoksi. Hänet merkittiin JYPin nelossentteriksi laidoilleen kaksi muuta U20-joukkueen pelaajaa, Atte Tiitinen ja Emil Kangasniemi. Joro sai ottelussa jääaikaa 11.53 minuuttia. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä.
Muuta

Joro valmistui ylioppilaaksi Schildtin lukiosta syksyllä 2021.
Sherif Ekramy

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. heinäkuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Kairo, Egypti
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 senttimetriä
Seura
Seura: Feyenoord
Pelinumero: 32
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2005 2005– | Al-Ahly Feyenoord |  ? (?) 6 (0) |
Maajoukkue
| 2006– | Egypti | 19 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. kesäkuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. heinäkuuta 2017.
Sherif Ekramy (s. 1. heinäkuuta 1983, Kairo, Egypti) on egyptiläinen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia.
191 senttimetriä pitkä Ekramy siirtyi nykyiseen seuraansa vuonna 2005 Al-Ahlystä. Vuoteen 2008 asti sopimuksen tehnyt Ekramy pelasi debyyttikaudellaan kolmessa ottelussa. Hän oli mukana Egyptin joukkueessa vuoden 2003 alle 21-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Ekramy Transfermarkt-tietokannassa (saksaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Egyptin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 El-Hadary |
2 Gabr |
3 Elmohamady |
4 Gaber |
5 Morsy |
6 Hegazi |
7 Fathy |
8 Hamed |
9 Mohsen |
10 Salah |
11 Kahraba |
12 Ashraf |
13 Abdel-Shafy |
14 Sobhi |
15 Hamdy |
16 Ekramy |
17 Elneny |
18 Shikabala |
19 Said |
20 Samir |
21 Trézéguet |
22 Warda |
23 El-Shenawy |
Valmentaja Cúper
Simssi

Simssi tai gesimssi (saks. gesims, sims) on seinäpinnasta ulkoneva ja profiloitu, vaakasuora muuri- tai seinälista, joka jäsentää seinäpintaa.
Sir John A. Macdonaldin patsas

Sir John A. Macdonaldin patsas
Sir John A. Macdonaldin patsas (engl. Sir John A. Macdonald statue) on Kanadan ensimmäisen pääministerin John A. Macdonaldin muistoksi pystytetty patsas, joka sijaitsee Reginan kaupungin Victoria-puistossa Kanadassa. Patsaan veisti kuvanveistäjä Sonia de Grandmaison. Idea patsaan pystyttämisestä keksittiin vuonna 1891,[lähde? ] samaisena vuonna kun John A. Macdonald kuoli. Patsas valmistettiin vasta vuonna 1967.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sir John A. Macdonald statue
Simson Shituwa

Simson Tetinge Haivela Shituwa (s. n. 1871, Oilambo, Oukwanyama, Portugalin Länsi-Afrikka — 30. tammikuuta 1969) oli yksi ensimmäisestä seitsemästä ambolaisesta, jotka lähetysjohtaja Matti Tarkkanen vihki 27.9.1925 Oniipassa Ambomaalla papiksi Tampereen piispan antamalla valtuutuksella.
Shituwa syntyi n. 1871 Shituwa shaHaivelan ja Namutenyan poikana. Hänet kastoivat saksalaiset lähetyssaarnaajat 16. maaliskuuta 1902. Hän kävi Oniipan pappisseminaarin vuosina 1922–25.
Hän työskenteli Endolassa vuosina 1925–40 ja 1945–69 ja Eenhanassa vuosina 1941–44.
Shituwa oli paikallinen suurmies, jonka kanssa monet valkoiset Lounais-Afrikan hallitusmiehet usein neuvottelivat. Hän näyttäisi kääntyneen kristityksi Ondjivassa Reinin Lähetysseuran toiminnan tuloksena.
Shituwa oli raajarikko, mutta sellaisenakin hänen sanotaan olleen ”voimakkaampi kuin muinoinen kaimansa. Tällä Simsonilla ei ollut voima hiuksissa eikä lihaksissa, vaan sydämessä, jossa Jumala asui.”
Kun saksalaiset joutuivat vuonna 1916 jättämään lähetysasemansa Angolassa ensimmäisen maailmansodan seurauksena, Shituwa muutti Lounais-Afrikan puolelle. Hän oli tuosta lähtien, jo ennen pappisvihkimystään Oukwanyaman kirkon kantavia voimia. Shituwa hoiti tuolloin eteläisen Oukwanyaman länsiosaa, kun taas itäisestä osasta piti huolta Wilhelm Kafita. Ilmeisesti he hoitivat alueen seurakuntia riippumatta siitä, olivatko asukkaat Angola vai Lounais-Afrikan puolella. Suomalaiset perustivat tälle alueelle, Lounais-Afrikan puolelle ensimmäisen lähetysaseman, Engelan, vasta 1921.
Vuonna 1918 Shituwa joutui Omafossa Lounais-Afrikan puolella tekemisiin katolisen lähetyssaarnaajan kanssa. Tämä oli ilmaantunut paikalle ja halusi kastaa ihmisiä. Shituwa epäröi, ja kun sitten katolinen isä olisi halunnut kokonaisen punnan jokaisesta kastetusta, Shituwan oli helppo vastata kieltävästi tämän isän tarjoukseen. Näin tämä pappi sai jatkaa matkaansa tyhjin toimin.
Vuonna 1921 Shituwa avusti suomalaista August Hännistä Engelan lähetysaseman perustamisessa. Hän osoitti uudelle asemalle paikan pari kilometriä Omafon länsipuolella olevan laajan laakson (oshanan) vastarannalta, jossa maa on hieman ylevämpää kuin ympäristössä.
Vuonna 1922 Shituwa aloitti opintonsa Oniipan seminaarin pappisluokalla. Saatuaan pappisvihkimyksen Shituwa toimi pappina kotiseudullaan Endolassa, joka muodosti Engelan  kappeliseurakunnan 30 km Engelasta lounaaseen. Sinne vihittiin kirkko vuonna 1927. Kirkonkirjoista pidettiin kuitenkin tässä vaiheessa huolta Engelassa.
1950-luvun lopulla Shituwa oli “korkeasta iästään huolimatta säilynyt henkisesti harvinaisen virkeänä ja paloi halusta palvella edelleenkin evankeliumin asiaa”, kirjoittaa hänestä Elias Pentti vuonna 1958.
Shituwa oli naimisissa kolme kertaa, ensin Katrina kaShikongon kanssa, sitten Hulde yaAmitin kanssa, joka kuoli vuonna 1921, ja viimeiseksi Miriam gaHamunyelan kanssa, jonka kanssa hänet vihittiin vuonna 1921.
Simala

| Simala (Simàba) |
| --- | --- |

 Sijainti Oristanon maakunnassa
 Simala
 Koordinaatit: 39.720°0′0″N, 8.828°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Oristano
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,38 km²
Korkeus:  155 m
Väkiluku:  326
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09090
Suuntanumero(t):    0783
Rekisterikilpi:  OR
 
 http://www.comune.simala.or.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Simala (sardiksi Simàba) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 326 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 13,38 neliökilometriä. Se sijaitsee 155 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simala Wikimedia Commonsissa
Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Sirpa Alalääkkölä

Sirpa Elise Alalääkkölä (s. 1964 Alatornio) on Uudessa-Seelannissa asuva suomalainen kuvataiteilija.
Alalääkkölä opiskeli maalausta ja animaatiota Suomen kuvataideakatemiassa 1985–1990 ja sai sitten Fulbright-stipendin New Yorkin yliopistoon lukuvuodeksi 1991–1992. Sieltä hän lähti matkalle Tyynenmeren suuntaan, asui 1990-luvun alkupuolella Tongassa ja Australian Tasmaniassa ja asettui sitten Uuden-Seelannin Eteläsaaren pohjoisrannalle.
Alalääkkölä teki 1980-luvulla synkkiä punk- ja sadomasokismiaiheisia kuvia, kunnes päätyi vähitellen kuvaamaan iloisempia aiheita, kuten lomailevia ihmisiä karikatyyrimäisen värikkäästi. Hän tuli tunnetuksi Aino-triptyykillään (1988), parodialla Akseli Gallen-Kallelan Ainosta. Kesällä 1995 hänellä oli näyttely Ihmisyyden tila Galerie Pelinillä Helsingissä.
Alalääkkölä oli yksi yhdestätoista Kiasman avajaisnäyttelyyn 1998 valitusta suomalaistaiteilijasta. Tätä varten hän työskenteli Suomessa kolmen kuukauden ajan, tuloksena muotokuvasarja Suomessa asuvista ja työskentelevistä ulkomaalaisista. Seuraavan kerran hän työskenteli Suomessa vuonna 2002 synnyinkaupunkinsa Tornion taiteilijaresidenssissä Viippolassa ja valmisteli Aineen taidemuseossa kesällä 2002 pidettyä näyttelyään. Samassa yhteydessä hän toimi Torniossa ja Haaparannalla pidetyn Kalott Jazz & Blues -festivaalin vuoden taiteilijana.
Alalääkkölän töitä on Kiasman ja Heinon taidesäätiön kokoelmissa. Niitä on paljon esillä myös Levillä Päivikki Palosaaren omistamissa matkailukiinteistöissä.
Alalääkkölä oli parikymmentä vuotta naimisissa Uudessa-Seelannissa ja joutui avioerossa 2020-luvun taitteessa taistelemaan lakituvassa teostensa tekijänoikeuksista, koska osa niistä katsottiin entiselle aviomiehelle kuuluvaksi.
Aiheesta muualla

Sirpa Art, Alalääkkölän verkkosivusto (englanniksi)
Sigrid Precht

Sigrid Precht noin vuonna 1880
Sigrid Leopoldina Precht, o.s. Silfverblad, (17. lokakuuta 1865 Helsinki – 17. kesäkuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Helsingin Ruotsalaiseen teatteriin 1884–1926, lukuun ottamatta vuosia 1894–1898, jolloin Precht kiersi Ruotsissa näyttelijä August Lindbergin teatteriseurueen mukana. 1910-luvulla hän esiintyi kolmessa suomalaisessa mykkäelokuvassa, jotka kaikki ovat sittemmin kadonneet.
Sigrid Prechtin puoliso oli ruotsalainen näyttelijä Axel Precht. Heidän poikansa John Precht oli myös näyttelijä.
Filmografia

Nuori luotsi (1913)
Kun onni pettää (1913)
Kesä (1915)
Snellmanin koulu

| Snellmanin koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Maaherrankatu 13, 70100 Kuopio
Koordinaatit:  62.8919°N, 27.6881°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Riikka Karttunen 
Luokat:  1–6
Verkkosivut
Snellmanin koulu on Kuopion keskustaan kuuluvassa Vahtivuoren kaupunginosassa, Snellmaninpuiston itälaidalla toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua kävi lukuvuoden 2015–2016 alussa noin 210 oppilasta.
Koulun päärakennus on W. Polónin suunnittelema ja valmistunut vuonna 1904. Rakennusta on korotettu 1941 ja siinä toimi aiemmin Teollisuuskoulu. Koulun sisäpihalla on tätä vanhempi (1850) Mutterina tunnettu rakennus. Sen suunnitteli E. B. Lohrmann. Piharakennus toimi aiemmin muun muassa Kuopion yläalkeiskoulun (1843–1872) voimistelusalina. Mutterin seinässä on muistolaatta (2006), jossa ovat J. V. Snellmanin sanat (1841): Totuudessaan ihmishenki ei ole äärellinen vaan ääretön.
Snellmanin koulun päärakennus (W. Polón, 1904) Vahtivuodenkadun suunnalta nähtynä.
Koulupihan Mutteri-rakennus (E. B. Lohrmann, 1850).
Sidekalvontulehdus

| Sidekalvontulehdus |
| --- | --- |
 Viruksen aiheuttama sidekalvontulehdus.
Luokitus
ICD-10:  H10
ICD-9:  372.0
MedlinePlus:  001010
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Konjunktiviitti eli sidekalvontulehdus on silmän sidekalvon eli silmän pintakerroksen ja silmäluomen sisäpinnan tulehdus, joka johtuu yleisimmin allergisesta reaktiosta tai bakteeri- tai virusinfektiosta. Sidekalvontulehdus voi liittyä flunssaan; tällöin sen mekanismina on flunssaviruksen aiheuttama kyynelkanavan tukkeutuminen ja kyynelnesteen virtauksen estyminen, jolloin bakteerit pääsevät leviämään sidekalvolle. Tulehdus voi esiintyä toisessa tai molemmissa silmissä.
Aiheuttajat

Sidekalvon tulehduksen aiheuttaa useimmiten bakteeri tai virus. Yleisiä aiheuttajabakteereita ovat pneumokokki, hemofilus, klamydia, meningokokki, gonokokki, stafylokokki ja moraxella, ja aiheuttajaviruksena voi olla esimerkiksi adenovirus, herpes simplex tai molluscum contagiosum. Sidekalvontulehdus voi syntyä myös atopian eli allergian pohjalta tai kemiallisen ärsytyksen aiheuttamana. Myös jotkin lääkkeet voivat aiheuttaa sidekalvontulehduksen.
Akuutti eli äkillinen konjunktiviitti seuraa usein ylähengitysteiden tulehdusta. Tällöin on todennäköistä, että kummatkin silmät tulehtuvat.
Tulehduksen leviävyys vaihtelee sen aiheuttajan mukaan.
Oireet

Sidekalvontulehduksen oireet ovat silmän punoittelu, kutina, kirvely, rähmiminen, vetistäminen ja rikantunne. Sairaus ei yleensä ole kovinkaan kivulias; voimakas kipu, painoarkuus, heikentynyt näkö tai samea sarveiskalvo voivat viitata johonkin muuhun silmäsairauteen, kuten iriittiin tai glaukoomaan.
Hoito

Bakteerin tai viruksen aiheuttamaa sidekalvontulehdusta suositellaan hoidettavaksi antibioottia sisältävillä silmätipoilla tai -voiteilla 3–7 päivän ajan. Suomessa käytössä on esimerkiksi kloramfenikolia, fusidiinihappoa tai fluorokinolonia sisältäviä silmätippoja. Silmä tulisi myös puhdistaa säännöllisesti märkäeritteestä. Bakteerinkin aiheuttama sidekalvontulehdus voi parantua myös itsestään. Allergista sidekalvontulehdusta voi hoitaa natriumkromoglikaattia sisältävillä silmätipoilla ja antihistamiinilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta terveyskirjaston sivuilla.
Gonokokin aiheuttama sidekalvontulehdus.
Sivukvanttiluku

Sivukvanttiluku l kuvaa sen atomiorbitaalin avaruudellista muotoa ja symmetriaa, jolta elektroni todennäköisimmin löytyy. Sivukvanttiluku l saa arvot  0\leq \ell \leq n-1\ , jossa n on pääkvanttiluku. Lukuarvot on usein tapana korvata kirjaimilla s, p, d ja f kasvavan energian mukaisessa järjestyksessä.