stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Last Waltz

| The Last Waltz |
| --- | --- |
 The Band 25.11.1976
Ohjaaja:  Martin Scorsese
Käsikirjoittaja:  Mardik Martin
Tuottaja:  Robbie Robertson
Säveltäjä:  The Band
Kuvaaja:  Michael Chapman
Leikkaaja:  Jan Roblee Yeu-Bun Yee
Tuotantosuunnittelija:  Boris Leven
Pääosat:  Rick Danko Levon Helm Garth Hudson Richard Manuel Robbie Robertson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  26. huhtikuuta 1978 (Yhdysvallat)
Kesto:  117 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Last Waltz on The Band -yhtyeen yhdysvaltalaisena kiitospäivänä, 25. marraskuuta 1976, Winterland Ballroomissa San Franciscossa pitämän rockkonsertin taltioinut dokumenttielokuva. Itse esiintyminen kantoi nimeä The Last Waltz. Nimitys "viimeinen valssi" viittaa konsertin ennakkomaineeseen The Bandin kiertueuran loppuna  .
Konsertissa The Bandin kanssa soitti useita vierailevia tähtiä kuten  Paul Butterfield, Eric Clapton, Neil Diamond, Bob Dylan, Emmylou Harris, Ronnie Hawkins, Dr. John, Joni Mitchell, Van Morrison, Ringo Starr, Muddy Waters, Ronnie Wood, Bobby Charles ja Neil Young.
Esiintyjät > The Band

Rick Danko – bassokitara, viulu, laulu
Levon Helm – rummut, mandoliini, laulu
Garth Hudson – urut, piano, haitari, syntetisaattorit, sopraanosaksofoni
Richard Manuel – piano, urut, rummut, clavinet, dobro, laulu
Robbie Robertson – kitara, piano
Arvioita

Ilta-Sanomien Timo Malmin mukaan kuvaajat ovat tallentaneet dokumentin rauhallisella, kikkailemattomalla tavalla. Myös haastattelut on toteutettu harkiten ja osana kokonaisuutta. The Last Waltz henkii Malmin mukaan rockin 1960-luvun ja 1970-luvun alun huippukautta. "Scorsesen seitsentuntisesta konsertista kokoama dokumentti on kuin rockin erään aikakauden elokuvallinen joutsenlaulu.", hän kirjoittaa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat The Last Waltzin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

The Last Waltz, official MGM website
Mikko Montonen: The Bandin viimeinen blues, Soundi 8/1978 s. 8–9.
Alamaailman kenraali

| Alamaailman kenraali> The General |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Boorman
Käsikirjoittaja:  John Boorman
Perustuu:  Paul Williamsin romaaniin
Tuottaja:  John Boorman
Säveltäjä:  Richie Buckley
Kuvaaja:  Seamus Deasy
Leikkaaja:  Ron Davis
Tuotantosuunnittelija:  Derek Wallace
Pukusuunnittelija:  Maeve Paterson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Irlanti
Tuotantoyhtiö:  Merlin Films, J & M Entertainment
Levittäjä:  Sony Pictures Classics
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alamaailman kenraali (The General) on John Boormanin tuottama, käsikirjoittama ja ohjaama irlantilainen draamaelokuva vuodelta 1998. Tositapahtumiin perustuva, Dublinissa toimineesta rikollispomosta Martin Cahillista kertova elokuva perustuu Paul Williamsin romaaniin. Cahillia esittää Brendan Gleeson ja häntä jahtaavaa poliisipäällikköä Jon Voight.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brendan Gleeson  | … |  Martin Cahill   |
|  Adrian Dunbar  | … |  Noel Curley   |
|  Sean McGinley  | … |  Gary   |
|  Maria Doyle Kennedy  | … |  Frances   |
|  Angeline Ball  | … |  Tina   |
|  Jon Voight  | … |  Ned Kenny  |
Vastaanotto

Cannesin elokuvajuhlilla 1998 Alamaailman kenraali toi Boormanille parhaan ohjaajan palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi.
Elokuvaa ei tuotu Suomessa teattereihin, vaan se julkaistiin VHS- ja DVD-tallenteena vuonna 2000.
Film-O-Holic.comin Kimmo Ahosen mielestä gangsterin uho ja tuho on yksi elokuvan perustarinoista, eikä Alamaailman kenraalilla ole siihen mitään lisättävää. Hänestä elokuvassa ei näy Boormanin varhaistuotannon visuaalista loistoa eikä näkemystä, vaan se voisi olla kenen tahansa televisio-ohjaajan tekemä. Kimmo Hämäläisen mielestä taas Alamaailman kenraali on tavanomaista pirteämpää Boormania.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Alamaailman kenraalin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Alamaailman kenraali Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Alamaailman kenraali Elonet.
Heikki Herva (näyttelijä)

Heikki Herva
Heikki Herva (s. 2. heinäkuuta 1955 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Heikki Herva näyttelee vapaiden ryhmien produktioissa, Nälkäteatterissa sekä Ylioppilasteatterissa. Toiselta ammatiltaan hän on tietotekniikkakonsultti.
Muut työt

Herva on tehnyt rooleja televisiosarjoissa Salatut elämät, Koukussa sekä Luottomies. Herva on myös näytellyt elokuvissa Punasii päin sekä Yksittäistapaus: Play Rape.
Syksyllä 2004 Heikki Herva oli mukana perustamassa levy-yhtiötä Osuuskunta Riskirecords.
Aiheesta muualla

Heikki Herva Elonetissä.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Emile Zolan elämä

| Emile Zolan elämä> The Life of Emile Zola |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Dieterle
Käsikirjoittaja:  Norman Reilly Raine Geza Herczeg Heinz Herald
Tuottaja:  Henry Blanke
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Tony Gaudio
Leikkaaja:  Warren Low
Tuotantosuunnittelija:  Anton Grot
Lavastaja:  Anton Grot
Pääosat:  Paul Muni Gloria Holden Gale Sondergaard
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix Fandango at Home
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 11. elokuuta 1937 Suomi 21. joulukuuta 1937
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emile Zolan elämä (The Life of Emile Zola) on William Dieterlen ohjaama yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva vuodelta 1937. Elokuva muistetaan ennen kaikkea Paul Munin roolisuorituksesta Émile Zolana.
Elokuva kertoo Émile Zolan elämästä uran alkuvaiheista hautajaisiin asti. Se seuraa jokseenkin uskollisesti Zolan elämää. Suurimmat erot ovat Dreyfusin tapauksen käsittelyssä – elokuva ei edes mainitse Dreyfusin olleen juutalainen. Monia juttuun sekaantuneita henkilöitä ei mainita nimeltä, koska elokuvan tekijät halusivat välttää mahdolliset oikeusjutut.
Elokuva voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon lisäksi kaksi muuta ja oli ehdolla kuudessa kategoriassa.
Elokuva valittiin vuonna 2000 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Muni  | … |  Émile Zola   |
|  Gale Sondergaard  | … |  Lucie Dreyfus   |
|  Joseph Schildkraut  | … |  kapteeni Alfred Dreyfus   |
|  Gloria Holden  | … |  Alexandrine Zola   |
|  Donald Crisp  | … |  Maitre Labori   |
|  Erin O'Brien-Moore  | … |  Nana   |
|  Vladimir Sokoloff  | … |  Paul Cézanne   |
|  Grant Mitchell  | … |  Georges Clemenceau   |
|  Morris Carnovsky  | … |  Anatole France   |
Palkinnot

Voitetut Oscar-palkinnot:
elokuva – Warner Bros. ja Henry Blanke
miessivupääosa – Joseph Schildkraut
sovitettu käsikirjoitus – Norman Reilly Raine, Geza Herczeg ja Heinz Herald
Oscar-ehdokkuudet
ohjaus – William Dieterle
miespääosa – Paul Muni
avustava ohjaaja –  Russ Saunders
lavastus – Anton Grot
alkuperäinen tarina – Geza Herczeg ja Heinz Herald
musiikki – Warner Bros. Studio Music Department, Leo Forbstein, (osastonjohtaja) (sävellys: Max Steiner)
äänitys – Warner Bros. Studio Music Department, Nathan Levinson
Aiheesta muualla

Emile Zolan elämä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Emile Zolan elämä Elonet.
Emile Zolan elämä AllMoviessa. (englanniksi)
| n k Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat |
| --- | --- |
1927/1928–1940:  Siivet (1927/28)  Broadwayn sävel (1928/29)  Länsirintamalta ei mitään uutta (1929/30)  Cimarron (1930/31)  Grand Hotel (1931/32)  Cavalcade (1932/33)  Tapahtui eräänä yönä (1934)  Kapina laivalla (1935)  Ziegfeld, naisten kuningas (1936)  Emile Zolan elämä (1937)  Komedia meistä ihmisistä (1938)  Tuulen viemää (1939)  Rebekka (1940) 
1941–1960:  Vihreä oli laaksoni (1941)  Rouva Miniver (1942)  Casablanca (1943)  Kulje tietäni (1944)  Tuhlattuja päiviä (1945)  Parhaat vuodet (1946)  Hiljainen sopimus (1947)  Hamlet (1948)  Kaikki kuninkaan miehet (1949)  Kaikki Eevasta (1950)  Pariisin lumoissa (1951)  Suuri maailmansirkus (1952)  Täältä ikuisuuteen (1953)  Alaston satama (1954)  Marty (1955)  Maailman ympäri 80 päivässä (1956)  Kwai-joen silta (1957)  Gigi (1958)  Ben-Hur (1959)  Poikamiesboksi (1960) 
1961–1980:  West Side Story (1961)  Arabian Lawrence (1962)  Tom Jones – hulivilihurmuri(1963)  My Fair Lady (1964)  Sound of Music (1965)  Kunnian mies (1966)  Yön kuumuudessa (1967)  Oliver! (1968)  Keskiyön cowboy (1969)  Panssarikenraali Patton (1970)  Kovaotteiset miehet (1971)  Kummisetä (1972)  Puhallus (1973)  Kummisetä osa II (1974)  Yksi lensi yli käenpesän (1975)  Rocky (1976)  Annie Hall (1977)  Kauriinmetsästäjä (1978)  Kramer vastaan Kramer (1979)  Tavallisia ihmisiä (1980) 
1981–2000:  Tulivaunut (1981)  Gandhi (1982)  Hellyyden ehdoilla (1983)  Amadeus (1984)  Minun Afrikkani (1985)  Platoon – nuoret sotilaat (1986)  Viimeinen keisari (1987)  Sademies (1988)  Palveluksessanne, Miss Daisy (1989)  Tanssii susien kanssa (1990)  Uhrilampaat (1991)  Armoton (1992)  Schindlerin lista (1993)  Forrest Gump (1994)  Braveheart – taipumaton (1995)  Englantilainen potilas (1996)  Titanic (1997)  Rakastunut Shakespeare (1998)  American Beauty (1999)  Gladiator (2000) 
2001–:  Kaunis mieli (2001)  Chicago (2002)  Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)  Million Dollar Baby (2004)  Crash (2005)  The Departed (2006)  Menetetty maa (2007)  Slummien miljonääri (2008)  The Hurt Locker (2009)  Kuninkaan puhe (2010)  The Artist (2011)  Argo (2012)  12 Years a Slave (2013)  Birdman or (The Unexpected Virtue of Ignorance) (2014)  Spotlight (2015)  Moonlight (2016)  The Shape of Water (2017)  Green Book (2018)  Parasite (2019)  Nomadland (2020)
Suuret setelit

| Suuret setelit> The Color of Money |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Martin Scorsese
Käsikirjoittaja:  Martin Scorsese   Nicholas Pileggi
Tuottaja:  Irving Axelrad   Barbara De Fina
Säveltäjä:  Robbie Robertson
Kuvaaja:  Michael Ballhaus
Leikkaaja:  Thelma Schoonmaker
Tuotantosuunnittelija:  Boris Leven
Pääosat:  Paul Newman   Tom Cruise   Mary Elizabeth Mastrantonio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Touchstone Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  119 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10 000 000 dollaria
Edeltäjä:  Suurkaupungin hait
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suuret setelit (The Color of Money) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka pohjautuu löyhästi Walter Tevisin romaaniin The Color of Money. Elokuvan on ohjannut Martin Scorsese. Suuret setelit on jatkoa elokuvalle Suurkaupungin hait (The Hustler), joka sekin perustuu Tevisin romaaniin.
Elokuvan pääosaa, Fast Eddie Felsonia näyttelee Paul Newman, joka näytteli myös Suurkaupungin hait -elokuvassa. Suurissa seteleissä näyttelevät lisäksi Tom Cruise, Mary Elizabeth Mastrantonio, Helen Shaver ja John Turturro.
Scorsese myönsi myöhemmin,lähde? että Suuret setelit oli hänelle vain välityö, jolla hän rahoitti Kristuksen viimeinen kiusaus -elokuvan tekemisen.
Paul Newman sai roolityöstään Oscarin parhaasta miespääosasta ja oli ehdolla Golden Globe -voittajaksi. Kaikkiaan elokuva sai neljä Oscar-ehdokkuutta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Suuret setelit vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

Paul Newman – Fast Eddie Felson
Tom Cruise – Vincent Lauria
Mary Elizabeth Mastrantonio – Carmen
Helen Shaver – Janelle
John Turturro – Julian
Bill Cobbs – Orvis
Palkinnot > Oscarit

Paras miespääosa: Paul Newman
Ehdokkaana:
Paras naissivuosa: Mary Elizabeth Mastrantonio
Paras sovitettu käsikirjoitus: Richard Price
Paras lavastus: Boris Leven, Karen O'Hara
Palkinnot > Golden Globet

Ehdokkaana:
Paras miespääosa draamaelokuvassa: Paul Newman
Paras naissivuosa: Mary Elizabeth Mastrantonio
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Suuret setelit saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Pirullisia ihmisiä

| Pirullisia ihmisiä> Ruthless People |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jim Abrahams  David Zucker  Jerry Zucker 
Käsikirjoittaja:  Dale Launer
Tuottaja:  Michael Peyser
Säveltäjä:  Michel Colombier
Kuvaaja:  Jan DeBont
Leikkaaja:  Arthur Schmidt
Pääosat:   Danny DeVito  Judge Reinhold  Helen Slater  Bette Midler 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Touchstone Pictures  Silver Screen Partners II 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pirullisia ihmisiä (Ruthless People) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1986. Sen ohjasivat Dale Launerin käsi­kirjoituksen pohjalta ZAZ-kolmikkona tunnetut Jim Abrahams, David Zucker	 ja Jerry Zucker. Tarinassa on nähty vaikutteita O. Henryn kertomuksesta ”The Ransom of Red Chief”, mutta käsikirjoittaja Launer on todennut tekstinsä pohjautuvan pikemminkin Patty Hearstin kidnappaus­tapaukseen vuonna 1974.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Juoni

Spandex-minihameilla rikastunut vaatetehtailija Sam Stone (Danny DeVito) on päättänyt tappaa vaimonsa Barbaran (Bette Midler) periäkseen tämän omaisuuden ja naidakseen sitten rakasta­jattarensa Carolin (Anita Morris). Kuin taivaan lahjana vaimo Barbara joutuukin kidnapatuksi ja tappo­uhkauksen alle. Kidnap­paajina on pariskunta (Judge Reinhold ja Helen Slater), jonka menestyvän tuoteidean Sam on varastanut. Kuultuaan miehensä epä­oikeuden­mukaisuudesta ja haluttomuudesta pelastaa häntä Barbara liittoutuukin kidnappaajiensa kanssa, ja he alkavat kaikki kolme jahdata Samia.
Tuotanto

Elokuvassa näkyy paljon tyypillistä 1980-luvun puolenvälin postmodernia muotoilua, muun muassa Sally Cruikshankin teräväkulmaisissa alkutekstianimaatioissa ja Sam Stonen kodin Memphis-tyylisessä sisustuksessa.
Aiheesta muualla

Pirullisia ihmisiä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pirullisia ihmisiä Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ruthless People
Käännös suomeksi
Ylipainehalli

Turussa sijaitseva Impivaaran kuplahalli.
Ylipainehalli (myös Kuplahalli) on rakennus, jonka rakenteiden kantavuus perustuu kokonaan tai osittain rakenteen sisään puhallettavaan ylipaineeseen. Kantavan rakenteen muoto määräytyy muotoon leikatun kankaan tai apurungon avulla. Paineilmalla täytetty rakenne antaa vaipalle myös lämmöneristyskykyä. Tyypillinen esimerkki ylipainehallista on profiililtaan kaarimainen hallirakennus.lähde?
Ylipainehalleja käytetään esimerkiksi tilapäisinä kokoontumistiloina tai urheiluhalleina. Esimerkiksi Kokkolassa 1 260 neliömetrin ylipainehalli toimi vuosina 1970–1985 uimahallina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylipainehalli Wikimedia Commonsissa
Suurkaupungin hait

| Suurkaupungin hait> The Hustler |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi
Ohjaaja:  Robert Rossen
Käsikirjoittaja:  Sidney Carroll Robert Rossen (käsik.)
Perustuu:  Walter Tevisin kirjaan The Hustler
Tuottaja:  Robert Rossen
Säveltäjä:  Kenyon Hopkins
Kuvaaja:  Eugen Schüfftan
Leikkaaja:  Dede Allen
Tuotantosuunnittelija:  Harry Horner
Pääosat:  Paul Newman Jackie Gleason Piper Laurie George C. Scott
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Rossen Films Twentieth Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 25. syyskuuta 1961 Suomi 16. helmikuuta 1962
Kesto:  132 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suurkaupungin hait (engl. The Hustler) on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1961. Sen on tuottanut, käsikirjoittanut (Sidney Carrollin ohella) ja ohjannut Robert Rossen. Pääosia näyttelevät Paul Newman, Jackie Gleason, Piper Laurie ja George C. Scott.
Elokuva pohjautuu Walter Tevisin 1959 kirjaan The Hustler, joka kertoo pienten piirien biljardihaista "Fast Eddie" Felsonista, joka tahtoo todistaa olevansa maan paras voittamalla legendaarisen pelaajan "Minnesota Fatsin".
Suurkaupungin hait oli ehdokkaana yhdeksään Oscar-palkintoon. Elokuva palkittiin kahdella Oscarilla (paras lavastus, Harry Horner ja Gene Callahan, sekä paras kuvaus, Eugen Schüfftan). George C. Scott kieltäytyi parhaan miessivuosan ehdokkuudesta. Elokuva sai myös 1961 parhaan elokuvan Bafta-palkinnon, tosin jaettuna neuvostoliittolaisen elokuvan Vain neljä päivää kanssa. Lisäksi Newman sai parhaan ulkomaisen miesnäyttelijän palkinnon. Laurie oli ehdolla parhaan ulkomaisen naisnäyttelijän Baftan saajaksi. Golden Globe -ehdokkaita olivat Newman (paras miesnäyttelijä), Scott (paras sivuosa ja paras tulokas) ja Gleason (paras sivuosa).
Suurkaupungin hait valittiin 1997 säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. The New York Timesin kriitikot valitsivat Suurkaupungin hait vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Newman  | … |  Eddie Felson   |
|  Jackie Gleason  | … |  Minnesota Fats   |
|  Piper Laurie  | … |  Sarah Packard   |
|  George C. Scott  | … |  Bert Gordon    |
|  Myron McCormick  | … |  Charlie    |
|  Murray Hamilton  | … |  Findley    |
|  Stefan Gierasch  | … |  saarnaaja    |
Aiheesta muualla

Suurkaupungin hait Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Parhaan elokuvan Bafta-palkinto |
| --- | --- |
1947–1960:  Parhaat vuodet (1947)  Hamlet (1948)  Polkupyörävaras (1949)  Kaikki Eevasta (1950)  Intohimojen karuselli (1951)  Avaruuksien aave (1952)  Kielletyt leikit (1953)  Pelon palkka (1954)  Rikhard III (1955)  Ansa (1956)  Kwai-joen silta (1957)  Tilaa huipulla (1958)  Ben-Hur (1959)  Poikamiesboksi (1960) 
1961–1980:  Balladi sotilaasta (1961)  Suurkaupungin hait (1961)  Arabian Lawrence (1962)  Tom Jones – hulivilihurmuri (1963)  Tohtori Outolempi eli: kuinka lakkasin olemasta huolissani ja opin rakastamaan pommia (1964)  My Fair Lady (1965)  Kuka pelkää Virginia Woolfia? (1966)  Kunnian mies (1967)  Miehuuskoe (1968)  Keskiyön cowboy (1969)  Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1970)  Saakelin sunnuntai (1971)  Cabaret (1972)  Amerikkalainen yö (1973)  Lacombe, Lucien (1974)  Alice ei asu enää täällä (1975)  Yksi lensi yli käenpesän (1976)  Annie Hall (1977)  Muistojeni Julia (1978)  Manhattan (1979)  Elefanttimies (1980) 
1981–2000:  Tulivaunut (1981)  Gandhi (1982)  Tunnit Ritan kanssa (1983)  Kuoleman kentät (1984)  Kairon purppuraruusu (1985)  Hotelli Firenzessä (1986)  Jean de Florette (1987)  Viimeinen keisari (1988)  Kuolleiden runoilijoiden seura (1989)  Mafiaveljet (1990)  The Commitments (1991)  Talo jalavan varjossa (1992)  Schindlerin lista (1993)  Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994)  Järki ja tunteet (1995)  Englantilainen potilas (1996)  Housut pois! (1997)  Rakastunut Shakespeare (1998)  American Beauty (1999)  Gladiator (2000) 
2001–:  Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (2001)  Pianisti (2002)  Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)  Lentäjä (2004)  Brokeback Mountain (2005)  The Queen (2006)  Sovitus (2007)  Slummien miljonääri (2008)  The Hurt Locker (2009)  Kuninkaan puhe (2010)  The Artist (2011)  Argo (2012)  12 Years a Slave (2013)  Boyhood (2014)  The Revenant (2015)  La La Land (2016)  Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017)  Roma (2018)
Synti – dokumentti jokapäiväisistä rikoksista

Synti – dokumentti jokapäiväisistä rikoksista on Susanna Helken ja Virpi Suutarin ohjaama lyhyt dokumenttielokuva vuodelta 1996.
Elokuva käsittelee seitsemää kuolemansyntiä. Ihmiset tunnustavat syntejään rikospaikoilla – kodeissa, työpaikoilla ja puutarhoissa – luoden intiimin ja rehellisen kuvan arkisista moraalisista valinnoista.
Elokuvan kerronnasta vastaa Risto Helke, ja mukana on laaja joukko esiintyjiä eri elämäntilanteista. Dokumentin visuaalinen ilme perustuu autenttisiin kuvauspaikkoihin eri puolilla Suomea. Musiikin on säveltänyt Tuomas Kantelinen.
Elokuva sai useita palkintoja, kuten Tampereen elokuvajuhlien yleisöpalkinnon sekä Kritiikin kannukset. Se esitettiin useilla kansainvälisillä festivaaleilla ja keräsi televisioesityksissä merkittäviä katsojamääriä. Dokumentti herättää ajatuksia ihmisten moraalisista valinnoista ja jokapäiväisistä synneistä, tehden siitä ajattoman ja vaikuttavan katselukokemuksen.
Titanic (vuoden 1997 elokuva)

| Titanic |
| --- | --- |
 elokuvajuliste
Ohjaaja:  James Cameron
Käsikirjoittaja:  James Cameron
Tuottaja:   James Cameron  Jon Landau 
Säveltäjä:  James Horner
Kuvaaja:  Russell Carpenter
Leikkaaja:   James Cameron  Richard A. Harris 
Tuotantosuunnittelija:  Peter Lamont
Pukusuunnittelija:  Deborah Lynn Scott
Pääosat:   Leonardo DiCaprio  Kate Winslet 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Lightstorm Entertainment Paramount Pictures
Levittäjä:  InterCom Paramount Pictures Disney+
Ensi-ilta:   19. joulukuuta 1997  16. tammikuuta 1998
Kesto:  194 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 000 000 $
Tuotto:  2 187 463 944 $
Katsojat:  1 040 000 (Suomessa)lähde?
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elokuvan 3D-version elokuvateatterijuliste (2012).
Titanic on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut James Cameronin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama romanttinen katastrofielokuva. Elokuva kertoo osittain kuvitteellisen tarinan matkustajahöyrylaiva RMS Titanicin uppoamisesta. Elokuvan päähenkilöitä esittävät Leonardo DiCaprio ja Kate Winslet. Muita päärooleja elokuvassa esittävät Bill Paxton, Billy Zane, Kathy Bates ja Gloria Stuart.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. joulukuuta 1997 ja Suomessa 16. tammikuuta 1998. Elokuvasta tuli nopeasti suosittu, ja se oli ehdolla ennätykselliseen neljääntoista Oscar-palkintoon, joista se voitti yksitoista, mukaan lukien parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen Oscar-palkinnot. Titanic oli ensimmäinen yli miljardin dollarin lipputulot kerännyt elokuva, ja se pysyi maailman taloudellisesti menestyneimpänä elokuvana kaksitoista vuotta. Suomessa elokuva ylitti miljoonan katsojan rajan ensimmäistä kertaa sitten alkuperäisen Tuntemattoman sotilaan, ja Titanic onkin yhä Suomen kaikkien aikojen katsotuin ulkomainen elokuva.
Näyttelijät > Kuvitteelliset henkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Leonardo DiCaprio  | … |  Jack Dawson   |
|  Kate Winslet  | … |  Rose DeWitt Bukater   |
|  Billy Zane  | … |  Caledon Nathan "Cal" Hockley   |
|  Frances Fisher  | … |  Ruth DeWitt Bukater   |
|  Gloria Stuart  | … |  Rose vanhana   |
|  Bill Paxton  | … |  Brock Lovett   |
|  Suzy Amis  | … |  Lizzy Calvert   |
|  Danny Nucci  | … |  Fabrizio De Rossi   |
|  David Warner  | … |  Spicer Lovejoy   |
|  Jason Barry  | … |  Thomas "Tommy" Ryan   |