stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marianne von Werefkin
Elämänvaiheita

Tulevan taidemaalarin vanhemmat olivat vanhaa ja varakasta venäläistä aatelia. Isä oli upseeri ja palkkioksi palveluksistaan tsaari Aleksanteri II oli lahjoittanut hänelle maatilan Liettuasta. Perhe vietti siellä kesänsä ja siellä Marianne von Werefkin aloitti maalaamisen.
Huomattuaan tyttärensä lahjat vanhemmat hankkivat hänelle yksityisten taideopettajan. Vuonna 1880 hän pääsi Ilja Repinin oppilaaksi ja oli tämän opissa kymmenen vuotta. Opetus katkesi vuonna 1888 hetkeksi kun von Werefkin ampui metsästysretkellä itseään vahingossa käteen. Vuonna 1892 Werefkin tapasi Repinin kautta taidemaalari Alexei Jawlenskyn ja jakoivat samoja taiteellisia näkemyksiä. Ystävyys kesti vuosia ja he vaikuttivat monipuolisesti toistensa uraan. Tässä vaiheessa Werfkin alkoi saada jo mainetta muotokuvien maalarina.
Vuosi 1896 oli merkittä Werefkinin elämässä. Hän muutti yhdessä Jawlenskyn kanssa Müncheniin ja hänen isänsä kuoli. Isän eläkettä voitiin nyt maksaa tyttärelle, sillä ehdolla, että tämä ei mene naimisiin. Tämän vuoksi hän torjui kosinnan. Münchenissä Werefkin ja Jawlensky ottivat osaa kaupungin vilkaaseen taide-elämään ja opiskelivat ja asuivat yhdessä. Kotonaan he pitivät salonkia, joka sai nimen Pyhän Luukkaan veljeskunta ja Wassily Kandinsky oli sen vakiovieraita.
Werefkinin ja Jawlenskyn elämään Saksassa liittyy myös tragedia. Jawlenskyn oletetaan käyttäneen kotiapulaista seksuaalisesti hyväkseen ja tämän seurauksena olisi ollut lapsi, jonka pariskunta kasvatti omanaan. Werefkin alkoi pitää päiväkirjaa ranskaksi, jossa käsitteli sisäisiä tuntojaan. Vuodet 1903- 1905 Werefkin ja Jawlensky viettivät Ranskassa.
Saksaan palattuuaan vuonna 1905 Werefkin alkoi tauon jälkeen maalata. Tuolloin syntyivät ensimmäiset ekspressionistiset työt. Vuonna 1908 Jawlensky ja Werefkin muuttivat yhdessä Gabriele Münterin kanssa Münchenin ulkopuolelle pieneen maalaistaloon. Heidän keskustelunsa ja yhteinen maalaamisensa loi pohjaa uudelle abstraktille taiteelle. Yhdessä Franz Macin ja August Marcin kanssa he perustivat NKVM-yhdistyksen, joka tunnetaan nykyään paremmin nimellä Der Blaue Reiter. Ryhmää pidetään ekspressionismin perustajina.
Ensimmäinen maailmansota alkoi vuonna 1914. Werefkin ja Jawlensky muuttivat Sveitsiin. Siellä he asettuivat Asconaan ja heille tuli 30 yhteisen vuoden jälkeen ero. Jawlensky muutti Saksaan. Venäjän vallankumouksen jälkeen Werefkin menetti eläkkeensä ja toimeentulo vaikeutui. Niukkuudesta huolimatta hän jatkoi maalaamista ja mainosjulisteiden tekeminen toi tuloja. Lisäksi hän sai rahaa ystäviltään. Viimeisinä vuosinaan hän lahjoitti paljon töitään Asconan kaupungille.
Valikoituja teoksia

Teatterissa I, vuodelta 1906.
Syksy, koulu, noin vuodelta 1907.
Luistelijat vuodelta 1911.
Fantastinen yö, vuodelta 1917.
Perhe vuodelta 1922.
Malvern

| Malvern |
| --- | --- |
 Näkymä Malverniin Worcestershire Beaconilta.
 fiMalvern 
 52°06′29″N, 2°19′30″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Länsi-Midlands
Kreivikunta:  Worcestershire
Hallintopiiri:  Malvern Hills
Korkeus merenpinnasta:  50 – 200 m
Väestö
Väkiluku (2011):  29 626
 www.malverntowncouncil.org/home/ 
Malvern on noin 30 000 asukkaan kaupunki Worcestershiressä, Englannissa.  Kaupunki sijaitsee noin 13 kilometriä Worcesteristä lounaaseen, Malvernin kukkuloiden jyrkällä rinteellä.
Malvernin kukkuloiden itärinteillä oli aikoinaan useita kyliä, joista Great Malvern oli suurin, mutta kylät ovat kasvaneet yhteen.
Maantiede

Malvernissa on kaksi pääkatua: jyrkkä Church Street ja likimain vaakasuoraan kulkeva Bellevue Terrace. Church Streetin kauppojen takaovet aukenivat ennen Edith Walk -nimiselle kujalle, mutta nyt sen varrelle on avattu suuria marketteja.
Kaupungin länsipuolella aukeavat Malvernin kukkulat, joiden korkeimpia huippuja ovat Worcestershire Beacon (425 m), North Hill (397 m) ja British Camp Hill eli Herefordshire Beacon (338 m).
Historia

Malvernin  alueella on jälkiä rautakautisesta asutuksesta. Keskiajalla kylässä oli vain muutamia mökkejä. Benediktiiniveljet perustivat sinne luostarikirkon vuonna 1085.
Kylä pysyi melko pienenä, kunnes sinne perustettiin 1800-luvulla kylpylä, johon matkalijat tulivat nauttimaan paikallisesta lähdevedestä, joka mainoslauseen mukaan ”ei sisältänyt mitään”. Terveysvesien nauttiminen oli hyvin muodikasta Yrjöjen ja Viktorian aikakaudella. Monet vesihoitoloiksi rakennetut talot ovat nykyisin muina julkisina rakennuksina.
Säveltäjä Edward Elgar asui pitkään kaupungissa, kahdessakin eri osoitteessa, ja kaupungin keskustassa on hänen patsaansa. Elgar ja George Bernard Shaw aloittivat Malvernin teatteri- ja musiikkijuhlat kaupungin Talvipuutarhassa.
Toisen maailmansodan aikana Malvernissa toimi Britannian Viestintäviraston tutkaosasto TRE, joka tuki Ilmavoimia suorittamalla kehitystyötä. TRE:n työ oli salaista, ja monet kaupunkilaiset paheksuivat tutkijoita, jotka eivät olleet rintamalla. Heidän työnsä merkitys paljastui vasta 1945.
Politiikka

2010-luvun vaaleissa konservatiivit ja UKIP-puolue ovat menestyneet hyvin. Läntisen Worcestershiren vaalipiirin edustaja Britannian parlamentin alahuoneessa on konservatiivien Harriett Baldwin, joka sai vuoden 2017 vaaleissa yli puolet kaikista äänistä. Kesäkuun 2016 kansanäänestyksessä Malvern Hills äänesti EU:sta eroamisen puolesta. Piirikunnan valtuuston vaaleissa vuonna 2015 konservatiivit saivat 21 valtuuston 36 paikasta. Vuoden 2014 EU-parlamenttivaleissa Konservatiivit ja UKIP saivat kumpikin noin 7 000 ääntä, liberaalit, työväenpuolue ja vihreät noin 2 000 ääntä.
Yrityksiä

Morgan Motor Company autotehdas toimii Malvernissa.
Malvernin lähdevesi tuli kuuluisaksi, kun J. Schweppe & Co. esitteli sitä Lontoon maailmannäyttelyssä vuonna 1851. Schweppes pullotti Malvernin alueen lähdevettä vuoteen 2010 asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malvern Wikimedia Commonsissa
Church Streetin yläpäätä.
Mannistenlampi

| Mannistenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°57′34″N, 26°32′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.046
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,8 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  1,067 km  
Pinta-ala:  7,665 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMannistenlampi 
Mannistenlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Raitamäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 390 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,8 metriä mpy.
Rich Moore

Rich Moore vuonna 2012.
Rich Moore (s. 10. toukokuuta 1963) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja ja Rough Draft Studiosin yhteistyökumppani. Hän on ohjannut useita jaksoja animaatiosarjoihin Simpsonit, Futurama ja Drawn Together sekä Disney-elokuvat Räyhä-Ralf (2012) ja Räyhä-Ralf valloittaa Internetin (2018, yhdessä Phil Johnstonin kanssa). Elokuvassa Zootropolis – eläinten kaupunki (2016) hän oli apulaisohjaaja.
Luettelo alppihiihdon Suomen mestareista

Tämä on luettelo alppihiihdon Suomen mestareista. Alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailuja on käyty vuodesta 1937 lähtien.
Mana (rockmuusikko)

| Mana |
| --- | --- |
 Mana Lordin keikalla vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1979 (ikä 44)
Ammatti:  muusikko, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Mana
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  glam rock hard rock heavy metal shock rock
Soittimet:  rummut, kitara, basso, laulu
Yhtyeet:  Lordi (2012-)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mana (taiteilijanimi, s. 26. joulukuuta 1979) on suomalainen rockmuusikko ja musiikkituottaja. Mana toimii nykyisin suomalaisen hard rock -yhtyeen Lordin rumpalina.
Suurimmaksi musiikilliseksi esikuvakseen Mana on maininnut yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen.
Mana on kotoisin Hervannasta.
Diskografia > Lordi

To Beast Or Not To Beast (2013) – rummut, taustalaulu
Scare Force One (2014) – rummut, taustalaulu
Monstereophonic – Theaterror vs. Demonarchy (2016) – rummut
Sexorcism (2018) - rummut
Killection (2020) - rummut
Lordiversity (2021) - rummut
Screem Writers Guild (2023) - rummut
Diskografia > Muilla levyillä

Martti Servo: Sinisellä Sydämellä (2013) - kaikki instrumentit, tuottaja
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mana (rockmuusikko) Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Maria von Trapp

Maria von Trapp vuonna 1944.
Maria Augusta von Trapp (s. Kutschera 26. tammikuuta 1905 Wien, Itävalta-Unkari – 28. maaliskuuta 1987 Morrisville, Vermont) oli itävaltalainen opettaja, kirjailija ja laulaja.
Luostari ja avioliitto

Maria Augusta Kutscherasta tuli orpo seitsemänvuotiaana. 18-vuotiaana hän meni hartaana katolilaisena Nonnbergin luostariin Salzburgiin noviisiksi tarkoituksenaan tulla nunnaksi. Marian noviisiaikana luostarin abbedissa kuitenkin lähetti hänet yhdeksäksi kuukaudeksi Georg von Trappin, leskiytyneen kapteenin toiseksi vanhimman tyttären, Marian, opettajattareksi. Tytär-Maria ei sairautensa vuoksi voinut kävellä pitkiä matkoja kouluun ja siksi vanhempi Maria opetti häntä kotona. Lopulta kotiopettajatar-Maria alkoi huolehtia myös perheen muista lapsista: Rupertista, Agathesta, Werneristä, Hedwigistä, Johannasta sekä Martinasta. Marian toivomuksena oli, että Georg olisi mennyt naimisiin itävaltalaisen prinsessan kanssa, jota hän tuohon aikaan tapaili. Georg ei kuitenkaan halunnut tätä vaihtoehtoa, vaan päätyi lopulta pyytämään Mariaa vaimokseen. Maria, joka oli aina halunnut olla nunna, kauhistui tätä vaihtoehtoa ja pakeni takaisin Nonnbergiin. Marian kerrottua tilanteesta, abbedissa kertoi Marialle, että on Jumalan tahto, että Maria avioituu kapteenin kanssa. Ja koska Marialle oli aina opetettu, että Jumalan tahtoa tulee noudattaa hän palasi von Trappien luokse ja ilmoitti kapteenille avioituvansa hänen kanssaan. Georg ja Maria vihittiin Nonnbergin luostarissa 26. marraskuuta 1927. Hääpäivänään Maria oli raivoissaan sekä Jumalalle että miehelleen siitä, että hänen piti mennä naimisiin ja myöhemmin hän kirjoittikin elämäkerrassaan, ettei hän hääpäivänään rakastanut miestään, vaan hän rakasti lapsia ja tavallaan siis meni heidän kanssaan naimisiin. Maria kuitenkin jatkoi kirjassaan, että ajan myötä hän oppi rakastamaan miestään enemmän kuin hän ketään oli koskaan rakastanut.
Maria ja Georg saivat yhdessä kolme lasta: Rosemarien (s. 1929), Eleonoren (s. 1931) ja Johannes Georgin (s. 1939). Lisäksi Maria menetti munuaissairautensa vuoksi monta odottamaansa lasta. Myös Georgin kuollessa hän oli raskaana. Kolme kuukautta Georgin kuoleman jälkeen hän menetti myös odottamansa lapsen.
Pako Yhdysvaltoihin

Trappin perhe rakasti musiikkia ja esiinnyttyään festivaaleilla vuonna 1935 tuli Trappin laulavasta perheestä suosittu esiintyjä ympäri maata. Itävalta joutui osaksi natsi-Saksaa vuonna 1938, ja perhe muutti ensin Italiaan ja sieltä Yhdysvaltoihin. Von Trappien talosta tuli sittemmin Heinrich Himmlerin pääpaikka. Yhdysvalloissa heistä tuli Trapp Family Singers, ja he esiintyivät ensin Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja sitten ympäri maailman. Toisen maailmansodan loputtua perhe perusti hyväntekeväisyysjärjestön auttamaan sodasta toipuvaa Itävaltaa.
Kirja, musikaali ja elokuvat

Georg kuoli 1947 ja vuonna 1949 Maria von Trapp julkaisi omaelämäkerrallisen romaanin The Story of the Trapp Family Singers (julkaistu suomeksi nimellä Laulava Trappin perhe). Romaanin pohjalta tehtiin kaksi saksalaista elokuvaa: Trappin perhe (Die Trapp-Familie, 1956) ja Trappin perhe Amerikassa (Die Trapp-Familie in Amerika, 1958). Maria von Trappin romaanista tehtiin myös Broadway-musikaali The Sound of Music, jonka ensi-ilta oli vuonna 1959 ja josta tuli suurmenestys. Vuonna 1965 musikaalista tehtiin samanniminen elokuvasovitus, jossa Mariaa esitti Julie Andrews. Maria von Trapp itse asiassa vilahtaa itsekin elokuvassa taustalla. Sound of Musicista tuli kaikkien aikojen suosituin musikaalielokuva ja se on näytelmänäkin yksi tämän päivän suosituimmista.
Oikea von Trappin perhe ei Mariaa lukuun ottamatta ollut järin ihastunut The Sound of Musiciin. He olivat kovin pettyneitä siihen, että heidän isänsä, joka todellisuudessa oli hyvin lempeä ja rakastava, esitettiin musikaalissa ankarana ja etäisenä. Todellisuudessa Marian ja kapteenin luonteet olivat toisinpäin kuin musikaalissa. Kapteeni oli lempeä, mutta Maria oli erittäin kovatahtoinen ja temperamenttinen, joka toisinaan saattoi saada voimakkaitakin raivokohtauksia. Hän piti perheen lapsia tiukasti hallinnassaan, jopa niinkin kovasti, että perheen vanhin tytär Agathe pääsi käymään kaupassa itsenäisesti vasta 40-vuotiaana. Vaikka perheen 10 lasta tunnustivat äitinsä kovan temperamentin ja halun hallita asioita, he myönsivät kuitenkin myös sen, etteivät he todennäköisesti olisi onnistuneet luomaan uutta elämäänsä Yhdysvalloissa ilman Mariaa.
Kuolema

Maria von Trapp kuoli vuonna 1987 sydänsairauteen 82-vuotiaana kolme päivää leikkauksen jälkeen noin 40 vuotta miehensä jälkeen, joka oli kuollut ennen omaelämäkertaa, musikaalia tai elokuvia. Marian kuoleman jälkeen lasten tukahdetut tunteet nousivat pintaan ja suku riitautui niin pahasti, että lopulta asioita jouduttiin ratkomaan oikeudessa asti. Trappin perheen omistaman Vermontin tilan omistajuus ja johtajuus aiheuttivat riitoja, jotka ratkaistiin oikeudessa. Kiistat ovat jatkuneet vuosikausia.
Aiheesta muualla

Maria von Trappin tarina
The Trapp Family Lodge
Rajevskisaaret

| Rajevskisaaret |
| --- | --- |

Merialue:  Tyyni valtameri
Saaria yht.:  3 atollia
Suurin saari:  Tuanake
Muita saaria:  Hiti, Tepoto
Pinta-ala:  10 km²
Valtio
Valtio:  Ranska
Territorio:  Ranskan Polynesia
Kunta:  Makemo
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Rajevskisaaret (ransk. Îles Raevski) on Tuamotusaarten alaryhmä Ranskan Polynesiassa. Saariryhmä koostuu kolmesta asumattomasta atollista.
Venäläinen tutkimusmatkailija Fabian Gottlieb von Bellingshausen löysi saaret vuonna 1820, ja nimesi ne kenraali Nikolai Rajevskin mukaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Îles Raevski
Pyörökuonosiika

| Pyörökuonosiika |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Lohikalat Salmoniformes
Heimo::  Lohet Salmonidae
Suku::  Coregonus
Laji::  nasus
Kaksiosainen nimi
 Coregonus nasus  (Pallas, 1776) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pyörökuonosiika (Coregonus nasus) Euraasiassa ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa  elävä lohikalojen lahkoon kuuluva vaelluskala.
Pyörökuonosiika kasvaa yleisesti 45 cm pitkäksi. Suurin julkaistu paino on ollut yli 15 kg. Muiden siikojen tapaan sillä on pitkulainen vartalo ja hopeanhohtoiset suomut, mutta pyörökuonosiika on tukevarakenteisempi kuin sukulaisensa. Sen suu osoittaa alaspäin ja sitä peittää lihaksikas ylähuuli.
Pyörökuonosiikaa tavataan kaikissa Pohjoiseen jäämereen laskevissa vesistöissä Volongasta (46°E) ja  Petšorasta Alaskaan (102°W). Sitä tavataan harvinaisena myös murtovedessä, jonka suolapitoisuus on  9-15 ‰ tai vähemmän.
Pyöröjänönputki

| Pyöröjänönputki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Jänönputket Bupleurum
Laji::  rotundifolium
Kaksiosainen nimi
 Bupleurum rotundifolium  L., 1753 
Katso myös
   Pyöröjänönputki Wikispeciesissä   Pyöröjänönputki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyöröjänönputki (Bupleurum rotundifolium) on yksivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Se on väriltään sinivihreä ruoho, joka kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat ruodittomia, ehytlaitaisia, sepiviä, soikean tai pyöreähkön muotoisia. Kukinnon pääsarja on suojukseton. Pikkusarjojen suojuslehdet ovat pitkulaisen puikeita, kellanvihreitä, valkoiseksi muuttuvia. Kukat ovat keltateriöllisiä.
Manolon lumoava matka

| Manolon lumoava matka> The Book of Life |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jorge Gutierrez
Käsikirjoittaja:  Jorge Gutierrez Doug Langdale
Tuottaja:  Aaron Berger Brad Booker Guillermo del Toro Carina Schulze
Säveltäjä:  Gustavo Santaolalla
Leikkaaja:  Ahren Shaw
Pääosat:  Diego Luna Zoë Saldaña Channing Tatum Ron Perlman Christina Applegate Ice Cube Kate del Castillo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  20th Century Fox
Tuotantoyhtiö:  20th Century Studios Reel FX Animation (käännä suomeksi) 20th Century Animation
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Disney+
Ensi-ilta:  12. lokakuuta 2014
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Manolon lumoava matka (engl. The Book of Life) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Jorge Gutierrezin ohjaama 3D-tietokoneanimaatioelokuva. Se sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta animaatioelokuvasta.
Äänissä

| Henkilö | Englanti | Suomi |
| --- | --- | --- |
| Manolo | Diego Luna | Aaro Liimatainen |
| Joaquín Mondragon Jr. | Channing Tatum | Eero Saarinen |
| María Posada | Zoe Saldana | Heljä Heikkinen |
| Candle Maker | Ice Cube | Aaro Niinistö |
| Xibalba | Ron Perlman | Markus Bäckman |
| La Muerte | Kate del Castillo | Saija Tuupanen |
| Mary Beth | Christina Applegate | Elena Vikström |
| Vanha nainen kuten La Muerte | Tonita Castro | Elena Saarinen |
| Carlos Sánchez | Héctor Elizondo | Anssi Kela |
| Carmen Sánchez | Ana de la Reguera | Emmi Itäranta |
| Luis | Danny Trejo | Elmeri Hautamäki |
| Mummi Anita Sanchez | Grey Griffin | Rinna Paatso |
| Kenraali Ramiro Posada | Carlos Alazraqui | Elmeri Eronen |
| Nuori Manolo | Emil-Bastien Bouffard | Aaro Saarinen |
| Nuori María | Genesis Ochoa | Hanna Salminen |
| Nuori Joaquín | Elias Garza | Aaro Salminen |
| Jorge Sánchez | Plácido Domingo | Ari Kokkonen |
| Carmelo | Jorge R. Gutierrez | Ari Lahti |
| Pepe Rodríguez | Gabriel Iglesias | Tuomas Santavuori |
| Pancho Rodríguez | Cheech Marin | Aaro Jaronen |
| Pablo Rodriguez | Ricardo Sánchez | Teemu Pukki |
| Chakal | Dan Navarro | Niko Saarela |
| Chato | Eugenio Derbez | Ari Ilmakunnas |
| Adelita | Anjelah Johnson | Annika Metsäketo |
| Scardelita | Sandra Equihua | Elena Laakso |
Muissa rooleissa: Aku Hirviniemi, Annika Salminen, Irene Sorsa, Ari Koivunen, Annika Sjölund, Eero Melasniemi, Irene Suominen, Aku Louhimies, Kiira Korpi, Susanna Laine, Linnea Leino, Maaret Kallio, Vappu Pimiä, Maisa Torppa, Jasmin Hamid ja Olga Temonen.
Aiheesta muualla

Manolon lumoava matka Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rich Sommer

| Rich Sommer |
| --- | --- |
 Rich Sommer Tribecan elokuvajuhlilla vuonna 2012
Henkilötiedot
Koko nimi:  Richard Olen Sommer II
Syntynyt: 2. helmikuuta 1978 (ikä 46) Toledo, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Merkittävät roolit:  Mad Men
Aiheesta muualla
IMDb 
Rich Sommer (s. 2. helmikuuta 1978 Toledo, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Harold Cranena draamasarjassa Mad Men.
Aiheesta muualla

Rich Sommer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rich Sommer  NNDB . Viitattu 1.10.2023. (englanniksi)
Lyijy (albumi)

| Lyijy Poisonblack |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2012 – kesäkuu 2013
 Studio : Sonic Pump Studios, Helsinki; Victory Audio Studio, Kokkola
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2013
 Tuottaja(t): Jonas Olsson
 Tyylilaji: heavy metal, goottimetalli
 Kesto: 50.23
 Levy-yhtiö: Warner Music
Listasijoitukset
  4.
Poisonblackin muut julkaisut
| Drive 2011 | Lyijy 2013 |   |
Singlet albumilta Lyijy
 ”Home Is Where the Sty Is” Julkaistu: 2013
Lyijy on Poisonblackin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2013.
Kappaleista ”Home Is Where the Sty Is” ja ”Down the Ashes Rain” kuvattiin musiikkivideot.
Kappaleet

Home Is Where the Sty Is – 3.35
Down the Ashes Rain – 3.53
The Flavor of the Month – 3.57
The Absentee – 4.46
Maybe Life Is Not for Everyone – 5.32
Death by the Blues – 3.41
The Halfway Bar – 5.38
Them Walls – 4.12
Blackholehead – 3.39
Pull the Trigger – 5.23
Elämän kevät – 6.07
How Low Can You Go – 2.54 (Japanin bonuskappale)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Ville Laihiala – kitara & laulu  Antti Leiviskä – kitara  Antti Remes – basso  Tarmo Kanerva – rummut  Marco Sneck – kosketinsoittimet Vierailevat muusikot Kari Vähäkuopus – taustalaulu  Timo Käsmä – soolokitara (kappaleet 6 & 11) :  Tuotanto Jonas Olsson – tuottaja, äänittäjä, taustalaulu  Jens Bogren – miksaaja  Svante Forsbäck – masteroija  Jenri Luoma – kansikuva  Teemu Hostikk – kansitaide  Onni Kinnunen – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi.net:
Kaaoszine:
Metal Temple:
Aiheesta muualla

Lyijy discogs.com -sivustolla
Albumi Lyijy (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Poisonblack
| --- | --- |
Studioalbumit:   Escapexstacy  Lust Stained Despair  A Dead Heavy Day  Of Rust and Bones  Drive  Lyijy 
Kokoelmat:   Classics 
Singlet:   Rush  Bear the Cross  Mercury Falling  Home Is Where the Sty Is
Luiz Razia

| Luiz Razia |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Brasilia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  2013
Talli(t):  Marussia (2013)
Kilpailuja:  0 (0 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Aiheesta muualla
www.luizrazia.com
Luiz Tadeu Razia Filho (s. 4. huhtikuuta 1989 Barreiras, Bahia, Brasilia) on brasilialainen moottoriurheilija. Hän kilpailee nykyään Stock Car Brasil-sarjassa. Razia on kilpaillut aikaisemmin Formula Renault- ja Formula 3 -sarjassa vuosina 2005–2006 ja 2007. Vuonna 2006 Razia voitti Etelä-Amerikan Formula 3 Sudamericana -sarjan mestaruuden. Vuonna 2007 Razia sijoittui Euroseries 3000 -sarjan loppupisteissä kolmanneksi. Vuosina 2009–2012 Razia kilpaili GP2-sarjassa sijoittuen viimeisellä kaudellaan sarjan toiseksi.
Ura > GP2

Razia testasi GP2-autoa Jerezissä vuonna 2006 ja uudestaan Paul Ricardin radalla 2008. Samana vuonna hän ajoi Aasian GP2-sarjassa Ardenilla ja voitti sarjan päätöskilpailun. Kaudella 2009 Razia kilpaili Fisichella Motor Sportin tiimissä ja hän voitti Italian sprinttikilpailussa. Kaudella 2010 Razia kilpaili Rapax-tallissa ja oli samalla Virgin-tallin testikuljettajana. Kausi lähti hyvin liikkeelle Razian ajettua kuudessa peräkkäisessä kilpailussa pisteille. Putki katkesi hänen keskeytettyä molemmissa Valencian kilpailuissa. Kauden päättävässä Abu Dhabin kilpailussa Razia ajoi toiseksi varmistaen tallimestaruuden Rapaxille. Kaudella 2011 Razia kilpaili uudessa Team Air Asia -tiimissä, jossa hän saavutti yhden paalupaikan, yhden palkintokorokesijan ja keräten 19 pistettä. Hän sijoittui kokonaispisteissä sarjan 12:ksi.
Razia jatkoi vuonna 2012 GP2-sarjassa Arden-tallissa. Hän ajoi uransa toiseen GP2-voittoon avausviikonlopun ensimmäisessä kilpailussa. Razia otti kauden kolmannen voittonsa Valencian sprinttikisassa ohittamalla viimeisellä kierroksella kaksi kuljettajaa. Hän voitti tämän lisäksi vielä Barcelonan ja Silverstonen sprinttikilpailut. Razia sijoittui lopulta loppupisteissä toiseksi.