stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyljätyt
Juoni > Naispuoliset Hyljätyt > Moghedien

Moghedien tarkoittaa vanhalla kielellä hämähäkkiä, joka kuvaa häntä hyvin. Nimen hän sai juonittelusta ja piilottelusta, kunnes oli varma voitostaan.
Moghedien seurasi Nynaevea ja Elaynea Tanchioon, naamioituneena Glydiniksi, jotta voisi pitää silmällä mustaa ajahia. Tanchiossa hän kohtasi ensimmäisen kerran Nynaeven ja hävisi. Hän pääsi kuitenkin vapaaksi Nynaeven kilvestä, ja katosi. Hän otti komentoonsa mustan ajahin Amadiciassa, ja kohtasi Nynaeven ja Birgitten Tel'aran'rhiodissa, josta Moghedien repäisi Birgitten pois.
Nynaeven ja Elaynen matkatessa Salidariin, Moghedien naamioitui tällä kertaa Mariganiksi, joka oli pakolainen ja kahden lapsen äiti. Aliarvioiden Nynaeven, Moghedien joutui vangiksi Tel'aran'rhiodissa. Elayne valmisti a'damin Moghedienille, ja lypsivät hänestä salaisuuksia ja tietoja Legendojen aikakaudelta.
Halima, Aran'gar/Balthamel, päästi hänet a'damista ja sai käskyn mennä heti Shayol Ghuliin. Siellä hänelle pantiin mielipyydys, ja hän on nykyään Moridinin (Ishamaelin) palveluksessa.
Radio Kayira

Oumar Mariko (keskellä) Radio Kayiraa edustamassa vuonna 2009.
Radio Kayira on radioasema Malin pääkaupungissa Bamakossa ja samannimisten paikallisasemien muodostama ketju maan eri osissa.
Malin demokratialiikkeen aktivistit perustivat Radio Kayiran kesäkuussa 1992. Se oli Radio Bamakanin ja Radio Libertén jälkeen Bamakon kolmas hallituksesta riippumaton radioasema. Taustayhteisöksi perustettiin yhdistys nimeltä Association radio libre Kayira.
Radio Kayiran tavoitteiksi julistettiin kansalaisten ilmaisunvapauden toteuttaminen, demokratian lujittaminen ja maan kulttuuriperinnön puolustaminen. Lähetysten teemoja olivat taloudellinen ja yhteiskunnallinen tasa-arvo, kulttuuri, koulutus, terveys, ympäristö ja kansalaisoikeudet. Tunnuslauseekseen asema otti ”Äänettömien ääni”. Kolmen vuoden aikana Radio Kayirasta kehittyi asemaketju, joka toimi Bamakon lisäksi Ségoussa, Koulikorossa, Koutialassa, Kitassa ja Mahinassa. Myöhemmin avattiin asemat Nionoon, Kolondiébaan, Kayesiin ja Kolondiéban kunnan Niakourazanaan. Vuonna 2008 Radio Kayiran kuuntelijakerhossa oli lähes 10 000 jäsentä.
Adema-puolueen ja presidentti Alpha Oumar Konarén vastaista oppositiota edustanut Radio Kayira joutui 1990-luvulla useaan otteeseen viranomaisten sulkemaksi. Sitä syytettiin muun muassa opiskelijalevottomuuksien lietsomisesta. SADI-puolueen ja sen johtajan Oumar Marikon hallitsema radioketju on 2000-luvulla jatkanut Malin hallituksen arvostelua ja kokenut jatkuvia vastoinkäymisiä. Viranomaiset ovat pidättäneet sen toimittajia ja sulkeneet asemia. Vuoden 2012 vallankaappausta tukeneen radion toimitilat ryöstettiin ja poltettiin Bamakossa, Koutialassa ja Nionossa.
Mariko syrjäytettiin asemaketjun johdosta SADI:n entisen puheenjohtajan Cheick Oumar Sissokon johdolla vuonna 2019. Perusteena toimii Malin lainsäädäntö, joka kieltää tiedotusvälineiden hallinnan poliittisilta puolueilta ja niiden johtajilta.
Aiheesta muualla

Bamakon Radio Kayiran Internet-lähetys (toimii epäsäännöllisesti)
Island Lake

Island Lake voi tarkoittaa:
Paikkakunnat

Island Lake, Illinois.
Island Lake Township, Lyonin piirikunta, Minnesota, Yhdysvallat.
Island Lake Township, Mahnomenin piirikunta, Minnesota, Yhdysvallat.
Island Lake, Manitoba, Kanada.
Järvet

Island Lake, kuiva järvi Australiassa.
Island Lake, Manitoban 6. suurin järvi, Kanada.
Island Lake, Minnesota, Yhdysvallat.
Muita

Island Laken lentoasema, Island Lake, Manitoba.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Island Lake”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Raman Pratasevitš

| Raman Pratasevitš> Раман Дзмітрыевіч Пратасевіч |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1995 (ikä 29) Minsk
Kansalaisuus:  valkovenäläinen
Ammatti:  oppositioaktivisti, toimittaja, bloggaaja
Muut tiedot
Koulutus: journalistiikan opiskelija/ Valko-Venäjän valtionyliopisto (erotettu kesken opintojen)
Raman Dzmitryjevitš Pratasevitš (valkoven. Раман Дзмітрыевіч Пратасевіч; ven. Роман Дмитриевич Протасевич, Roman Dmitrijevitš Protasevitš, s. 5. toukokuuta 1995 Minsk) on valkovenäläinen toimittaja, aktivisti ja poliittinen vanki. Hän on erityisesti Valko-Venäjällä suosittujen, viestipalvelu Telegramissa ja Youtubessa toimivien Nexta-kanavien toinen perustaja ja entinen päätoimittaja. Tammikuussa 2020 Pratasevitš haki turvapaikkaa Puolasta, jonne hän oli muuttanut maanpakoon edellisvuonna.
Pratasevitš on tunnettu Valko-Venäjän hallinnon kriitikko. Hän on ollut poliittisesti aktiivinen ja kansainvälisten tiedotusvälineiden tuntema mielipidevaikuttaja 2010-luvun alkupuolelta. Hänet on pidätetty useita kertoja. 16-vuotiaana lukiolaisena hänet pidätettiin esimerkiksi hänen osallistuttuaan rauhanomaiseen, lähinnä talouskriisiä ja suurdevalvointeja kritisoineeseen "hiljaiseen mielenosoitukseen", jollaiset yksinvaltaisesti johdetun maan parlamentti sitten kielsi. Hän oli muun muassa Ruotsin yleisradioyhtiön (Sveriges Television) "Uppdrag granskning" -ohjelman haastateltavana alkuvuodesta 2012. Hän pääsi opiskelemaan journalistiikkaa Valko-Venäjän valtionyliopistoon, mutta hänet erotettiin yliopistosta melko pian.
Pratasevitš työskenteli useille Valko-Venäjän hallinnosta riippumattomille joukkotiedotusvälineille. Ennen maanpakoaan hän työskenteli syyskuusta 2018 marraskuuhun 2019 Euroradio-radiokanavalle (European Radio for Belarus). Hän pakeni pian tämän jälkeen kotimaastaan työtoverinsa jouduttua pidätetyksi ja syytteeseen välttääkseen itse joutumasta jopa 15 vuoden vankeutta vaativien, poliittisesti motivoituneiden syytteiden kohteeksi.[lähde? ]
Valko-Venäjän KGB lisäsi hänet marraskuussa 2020 maan "terroristilistalle" yhdessä toisen Nexta-kanavien perustajan kanssa (Stsjapan Putsila eli Stepan Putilo). Saksalaisen televisiokanava ZDF:n uutisten mukaan Valko-Venäjän KGB:n johtaja olisi kehottanut maan viranomaisia "eliminoimaan ja kidnappaamaan opposition johtoa esimerkiksi Varsovasta, Vilnasta ja muista maista".
Viikko ennen Pratasevitšin pidätykseen johtanutta Ryanairin lennon pakottamista Minskiin Pratasevitš oli lentänyt Kreikkaan liittyäkseen siellä valkovenäläisen oppositiojohtaja ja ex-presidenttiehdokas Svjatlana Tsih’anouskajan seurueeseen. Valkovenäläisenä oppositioaktivistina Pratasevitš luetaan Euroopan parlamentin Saharov-ihmisoikeuspalkinnon (2020) saajien joukkoon, vaikka Valko-Venäjän opposition kärkinimiin lukeutuva Tsih’anouskaja oli noutanut fyysisesti palkinnon syksyllä 2020.
Pratasevitšin pidätys Ryanairin lennolta

Valko-Venäjän valtio pidätti paluulennolla olleen Pratasevitšin sunnuntaina 23. toukokuuta 2021 Euroopan unionin sisäisen reittilennon (Ryanairin lento 4978) aikana tapahtuneen, valtiolliseksi lentokonekaappaukseksi luonnehditun tapahtuman yhteydessä. Tapahtumassa valkovenäläinen hävittäjälentokone ja Valko-Venäjän lennonjohto pakottivat tekaistun pommiuhan varjolla Ryanairin reittilennon laskeutumaan Minsk-2-lentoasemalle. Siellä oppositioaktivisti ja hänen naisystävänsä Sofia Sapega pidätettiin. Samalla matkustajien joukossa olleet kolme tai neljä muuta valkovenäläistä tai venäläistä matkustajaa jäivät pois jatkolennolta. Muun muassa Irlannin ulkoministerin mukaan lennolla oli myös Valko-Venäjän turvallisuuspalvelun KGB:n työntekijöitä. Minskiin pakotetun lentokoneen annettiin sittemmin jatkaa Vilnaan, jonne se saapui yli kahdeksan tuntia myöhässä.
Poliittiseksi vangiksi

Ihmisoikeusjärjestö Vjasna luokitteli Pratasevitšin poliittiseksi vangiksi samana päivänä. Huhtikuussa 2021 Valko-Venäjän poliittisten vankien määrä lisääntyi yli 40:llä. Kuun lopussa maassa oli Viasnan mukaan 449 poliittista vankia. Nexta-kanavan perustajiin kuuluvan Pratasevitšin ohella esimerkiksi suurimpiin kuuluvan valkovenäläisen internetportaalin tut.by:n johto ja toimitus oli suurelta osin pidätetty tai vangittu osana Valko-Venäjän valtionjohdon autoritaarisia, vapaampaa joukkoviestintää estäviä toimia.
Reborn to be Wild

| Reborn to be Wild Steppenwolf |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1974-1976
 Julkaistu: 1976
 Tuottaja(t): Steppenwolf
 Tyylilaji: rock hard rock
 Levy-yhtiö: Epic Records
Steppenwolfin muut julkaisut
| The ABC Collection 1976 | Reborn to be Wild 1976 | Live in London 1981 |
Reborn to be Wild on Steppenwolfin kokoelma-albumi yhtyeen toisen tulemisen vuosilta 1974-1976.
Kappaleet

"Straight Shootin' Woman"
"Hard Rock Road"
"Another's Lifetime"
"Mr. Penny Pincher"
"Smokey Factory Blues"
"Caroline (Are You Ready For The Outlaw World)"
"Get Into The Wind"
"Gang War Blues"
"Children Of The Night"
"Skullduggery"
Richard Rautoja

Richard Rautoja, sukunimi esiintyi myös muodossa Raut’oja (18. heinäkuuta 1877 Janakkala – 16. maaliskuuta 1936 Janakkala) oli suomalainen taidemaalari.
Janakkalan Löyttymäessä syntyneen Rautojan vanhemmat olivat torppari Kustaa Rautoja ja Iida Rautoja. Rautoja harjoitti taideopintoja luultavasti ulkomailla ja hän kiersi pääasiassa Hämeen ja Pirkanmaan alueella maalaten kattomaalauksia ja kulisseja useille työväen-, nuorisoseura- ja maamiesseurataloille. Hän asui Janakkalan Hallakorvessa ja teki myös öljymaalauksia ja hiilipiirroksia, joiden aiheena oli usein Janakkalan kirkko.
Rautoja kuoli 1936 sydänsairauteen. Hänet on haudattu Janakkalan hautausmaalle.
Maalauksia

Lempäälän työväentalon kattomaalaukset, Lempäälä 1907
Aiheesta muualla

Lempäälän työväenyhdistyksen talo, sisäkuva juhlasalista 1907-1920-luvuilta, kattomaalaukset maalannut Richard Rautoja 1907, Työväen Arkisto (Finna)
Reefer Madness

| Reefer Madness |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste
Ohjaaja:  Louis Gasnier
Käsikirjoittaja:  Paul Franklin
Tuottaja:  Dwain Esper
Säveltäjä:  Hugo Riesenfeld
Kuvaaja:  Jack Greenhalgh
Leikkaaja:  Carl Pierson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Netflix Hulu
Kesto:  66 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reefer Madness
Reefer Madness (toiselta nimeltään Tell Your Children) on yhdysvaltalainen vuonna 1936 valmistunut eksploitaatioelokuva, joka kertoo kannabista polttavan nuorison onnettomuuksista ja rikoksista: päälleajoista, murhista, itsemurhista, raiskauksista ja mielisairauksista. Sana reefer elokuvan nimessä on yksi kannabissavukkeen lukuisista slanginimityksistä.
Elokuva kuvattiin nimellä Tell Your Children opetuselokuvaksi, jonka tarkoitus oli varoittaa nuorisoa kannabiksen vaaroista. Sen kuvaamisen rahoitti uskonnollinen ryhmä. Kuvausten valmistuttua tuottaja Dwain Esper osti sen ja leikkasi siitä sensaationhakuisen eksploitaatioelokuvan, joka ei kuitenkaan päässyt julkiseen levitykseen.
Reefer Madness löydettiin uudelleen 1970-luvulla, kun vastaperustettu New Line Cinema -yhtiö alkoi levittää tekijänoikeuksiltaan rauennutta elokuvaa collegeyleisöille. Siitä tuli kulttielokuva kannabiksen käyttäjien keskuudessa. Uusi katsojaryhmä piti siitä sen tahattoman komediallisuuden vuoksi[lähde? ]. Elokuvasta on tehty myös satiirinen musikaalisovitus, joka ensiesitettiin Los Angelesissa 1998 ja off Broadway -tuotantona New Yorkissa 2001.
Aiheesta muualla

Reefer Madness Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuva on katsottavissa kokonaisuudessaan Google Videos -palvelussa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Elitisti.net: Artikkeli Reefer Madness
Kasia Cieplak-Mayr von Baldegg: The Craziest Scenes From the Original 'Reefer Madness'. The Atlantic, 20.4.2012. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kuvakaappaus elokuvasta
Käännös suomeksi
Ramana Maharshi

Sri Ramana Maharshi noin vuonna 1940.
Sri Ramana Maharshi (30. joulukuuta 1879 – 14. huhtikuuta 1950) oli intialainen henkinen mestari. Hän syntyi tamili hindu bramiini -perheeseen Tiruchuzhissa, Tamil Nadussa.
Kuusitoistavuotiaana hän lähti Arunachalaan Tiruvannamalaihin, vuorelle jota hindut pitävät pyhänä, ja eli siellä koko loppuelämänsä. Sri Ramanan mukaan hänen opetustensa puhtain muoto oli voimakas hiljaisuus, joka säteili hänen läsnäolostaan ja hiljensi siihen virittyneet mielet. Hän antoi suullista opetusta vain niiden hyödyksi, jotka eivät kyenneet ymmärtämään hänen hiljaisuuttaan. Kun häneltä kysyttiin neuvoa, hän suositteli itsekyselyä nopeimpana tienä mokšaan. Vaikka hänen pääopetuksensa edusti nondualismia, advaita-vedantaa ja jnana-joogaa, hän suositteli myös bhakti-joogaa, ja antoi hyväksyntänsä useille eri tekniikoille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla > Englanniksi

The official Bhagavan Sri Ramana Maharshi website. (englanniksi)
David Godman - Author - contains many articles and translated works of or about Ramana Maharshi. (englanniksi)
Kheper article, information on Sri Ramana Maharshi. (englanniksi)
Bhagavan-Ramana.org Site (Comprehensive, extensively sourced information on Ramana Maharshi). (englanniksi)
The official Russian Bhagavan Sri Ramana Maharshi website. (englanniksi)
Recaș

| Recaș |
| --- | --- |
 Recaşin kirjasto
 vaakuna
 Recaș
 Koordinaatit: 45°48′05″N, 21°30′48″E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Timiș
Kehittämisalue:  Vest
Historiallinen alue:  Baanaatti
Ensimmäinen asiakirjamaininta:  1319
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marinel Pașca
Väkiluku (2011):  8 336
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.primariarecas.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Recaș (unk. Temesrékás, saks. Rekasch) on kaupunki Timișin piirikunnassa, Baanaatissa, Romaniassa. Siellä oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 8 336 asukasta.
Kaupungissa on asunut lukuisia kansoja, muun muassa unkarilaisia ja slovakkeja.
Aiheesta muualla

Kaupungin verkkosivusto
Ristiniemen lasitehdas

Lasia ja painolastikiviä lasitehtaanrannasta.
Ristiniemen lasitehdas oli entisellä Vehkalahdella, nykyisen Haminan kaupungin alueella, Haminanlahden rannalla Ristiniemen länsiosassa 1896–1926 toiminut yritys. Tehtaan perustaja kauppaneuvos Carl Henrik Ahlqvist omisti Ristiniemessä myös höyrysahan. Lasitehdas valmisti pääasiassa ikkunalasia Venäjän markkinoille.
Suomen Akkunalasikonttori osti tehtaan 1910 lakkauttaakseen sen, mutta tehdas saattoi kuitenkin jatkaa toimintaansa vuonna 1911 perustetun Haminan Lasitehdas Osakeyhtiön omistuksessa.
Tehdas lopetettiin 1926 sen jälkeen, kun Ikkunalasi Oy oli ostanut sen.
Aiheesta muualla

Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus vuodesta 1681 nykyaikaan. II osa. Kehitys vuoden 1809 jälkeen. Ensimmäinen nide, s. 390–400.  Helsinki:  Suomen lasiteollisuusliitto, 1948.
Renault RE20

| Renault RE20 Renault RE20B |
| --- | --- |

Talli:   Equipe Renault Elf
Suunnittelija(t):   Michel Tétu
Kuljettajat:   Jean-Pierre Jabouille  René Arnoux  Alain Prost
Teknisiä tietoja
Renkaat:  Michelin
Polttoaine:  Elf
Runko:  alumiinimonokokki
Moottori:  Renault Gordini EF1
Voimansiirto:  5-vaihteinen manuaali
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Argentiinan GP 1980
Kilpailuja:  18
Voittoja:  3
Paalupaikkoja:  5
Nopeimpia kierroksia:  4
Palkintosijoja:  5
MM-pisteitä:  44
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Renault RE20/RE20B on Formula 1 -auto, jota Renault-talli käytti 18 kilpailussa kausilla 1980–1981. Michel Tétun suunnittelemassa autossa oli voimanlähteenä Renaultn’ oma 1,5-litrainen V6-turbomoottori. Autolla kilpailuissa ajoivat ranskalaiset Jean-Pierre Jabouille, René Arnoux ja Alain Prost.
Reeta Laaksonen

Reeta Susanna Laaksonen (s. 9. kesäkuuta 1972 Paimio) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti urallaan Paimion Urheilijoita, Helsingin Kisa-Veikkoja ja Turun Urheiluliittoa. Häntä valmensi Sirkka Laaksonen. Laaksonen voitti Kalevan Kisoissa pronssia vuonna 1995 ja vuonna 1996. Hänellä on myös maaotteluedustuksia.
Laaksosen ennätys ulkoradoilla on 187 cm ja sisäradoilla 183 cm.
Reetamaria Rajala

Reetamaria Rajala (s. 12. lokakuuta 1990) on suomalainen pianisti. Viimeiset vuodet hän on ollut aktiivinen Ruotsissa. Hän esittää usein elokuvamusiikkia konserteissaan ja tekee paljon yhteistyötä pohjoismaisten säveltäjien kanssa.
Ravintolalaiva Glückauf

Ravintolalaiva Glückauf.
Ravintolalaiva Glückauf on Porvoon jokirannassa sijaitseva kesäkaudella auki oleva ravintolalaiva.
Laivan historia

M/S Glückauf on kaksimastoinen, teräsrakenteinen kuunari, joka rakennettiin Bremerhavenissa Saksassa vuonna 1898. Aluksen kasteessa saama nimi Glückauf tarkoittaa saksalaisten louhijoiden käyttämää tervehdystä "Glück Auf". Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiö osti aluksen Saksasta vuonna 1904. Kaupan yhteydessä alus nimettiin M/S Kalkiksi.
Yrityksen omistaja purjehti aluksella Saksasta takaisin Suomeen omalla häämatkallaan. Vuonna 1959 alus myytiin Nordströmin veljeksille, jotka antoivat aluksen nimeksi M/S Margot. Alus kuljetti hiekkaa Porvoon ja Helsingin välillä aina vuoteen 1984 jolloin Böge Larsenin omistama Oy Larsen Marin Ab osti aluksen.
Böge Larsen kunnosti aluksen ja rakensi siitä kelluvan kaupan jota hän piti Porvoon jokirannassa aina vuoteen 1987 asti. Laivassa myytiin erilaisia veneilytarvikkeita. Toimiessaan kelluvana kauppana alus nimettiin uudelleen Glückauf-nimiseksi.
Vuonna 1987 porvoolainen yrittäjäpariskunta Marjo ja Esa Nuutinen ostivat aluksen ja tekivät siitä ravintolalaivan. Alus vietiin Helsinkiin, jossa se toimi ravintolalaivana Siltasaarenrannan kupeessa Hakaniemessä. Vuonna 1996 porvoolainen Jalohovi Oy pelasti aluksen pakkohuutokaupasta. Alus vietiin takaisin Porvooseen kesällä 1996. Glückaufin saapumista takaisin Porvooseen oli seuraamassa monisatapäinen yleisö.
Saapuessaan takaisin kotikaupunkiinsa Porvooseen alus kunnostettiin täydellisesti sekä takiloitiin alkuperäiseen muotoonsa Porvoolaisen merenkulun asiantuntijan Lasse Wahan toimesta. Alus on vuodesta 1996 yhtäjaksoisesti toiminut ravintolalaivana Porvoon jokirannassa. 15. tammikuuta 2010 alus oli upota Porvoonjokeen vuodon seurauksena. Vuonna 2015 Glückauf myytiin kahdelle porvoolaiselle yksityishenkilölle, jotka omistavat aluksen edelleen.
Tekniset tiedot

Nimi: M/s Glückauf
Valmistunut: 1898 Bremerhaven Saksa
Saapui Suomeen 1904
Tyyppi: Kaksimastoinen teräsrakenteinen kuunari
Voimanlähde: Höyrypannu sekä purjeet
Pituus: 37,5 metriä
Leveys: 6,5 metriä
Syväys: 3,0 metriä
Korkeus: 6,2 metriä
Kuollut paino (DWT) 488 tonnia
Keulamaston pituus 22 metriä
Perämaston pituus 17 metriä
Entiset nimet:
Glückauf 1898-1904
Kalk     1904-1959
Margot   1959-1984
Reeth Abraham

Reeth Abraham vuonna 2014.
Reeth Abraham on intialainen pituushyppääjä. Hän on pituushypyn ja kolmiloikan Intian mestari. Hän voitti Arjuna -palkinnon vuonna 1997.
Inbreeding the Anthropophagi

| Inbreeding the Anthropophagi Deeds of Flesh |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Moon Productions Studio
 Julkaistu: maaliskuu 1998
 Tuottaja(t): Deeds of Flesh
 Tyylilaji: brutaali death metal
 Kesto: 30.37
 Levy-yhtiö: Repulse Records
Deeds of Fleshin muut julkaisut
| Trading Pieces 1996 | Inbreeding the Anthropophagi 1998 | Path of the Weakening 1999 |
Inbreeding the Anthropophagi on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Deeds of Fleshin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Repulse Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Deeds of Flesh.
End of All – 1.21
Feeding Time – 4.24
Inbreeding the Anthropophagi – 4.46
Infecting Them with Falsehood – 4.54
Canvas of Flesh – 3.04
Ritual of Battle – 3.35
Fly Shrine – 4.12
Gradually Melted – 4.21
Kokoonpano

Erik Lindmark – laulu, kitara
Jacoby Kingston – bassokitara, laulu
Brad Palmer – rummut
Matti Way – taustalaulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Tomas E. Gingle – äänittäjä, efektit
Zig – kansikuva
Jackie – grafiikka
Steve Miller – valokuvat
Arvostelut

Allmusic:
Metal Storm: 8/10
Aiheesta muualla

Inbreeding the Anthropophagi Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Inbreeding the Anthropophagi Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Raman Hrabarenka

| Raman Hrabarenka |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1992 (ikä 32) Mahiljou, Valko-Venäjä
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  194 cm
Paino:  105 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Albany Devils (AHL) Elmira Jackals (ECHL) New Jersey Devils (NHL) Dinamo Minsk (KHL) Neftehimik Nižnekamsk (KHL) Kunlun Red Star (KHL) HC Litvínov (ČEL) HC Bílí Tygři Liberec (ČEL)
KHL-varaus:  12. varaus, 2012 Dinamo Minsk
Raman Andrejevitš Hrabarenka (valkoven. Раман Андрэевіч Грабарэнка; ven. Роман Андреевич Граборенко, Roman Andrejevitš Graborenko; s. 24. elokuuta 1992 Mahiljou, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja. Hän on aiemmin pelannut myös yhden NHL-ottelun New Jersey Devilsissa. The Hockey News -verkkolehden mukaan Hrabarenkan vahvuuksiin kuuluu koko, viivapelaaminen, monipuolisuus, laukaus ja ylivoimapelaaminen. Hänen heikkouksiinsa kuuluu kokemattomuus, epätasaisuus ja ajoittaiset turhat jäähyt. Hrabarenka laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Hrabarenka siirtyi Pohjois-Amerikkaan jo 17-vuotiaana kaudeksi 2009–2010, jonka hän pelasi EJHL-joukkue Philadelphia Revolutionissa. QMJHL-joukkue Cape Breton Screaming Eagles varasi Hrabarenkan 36. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2010. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2010–2011. Kesken kauden 2011–2012, vuoden 2012 vaihteessa Screaming Eagles kauppasi Hrabarenkan Drummondville Voltigeursiin vaihdossa kesän 2013 kuudennen kierroksen varausvuoroon.
Syyskuussa 2012 NHL-varaamaton Hrabarenka siirtyi try-outille AHL-joukkue Albany Devilsiin. Hän sai harjoitusleirin päätteeksi vuoden mittaisen jatkosopimuksen lokakuussa. Hrabarenkan tulokaskausi AHL:ssä toi 34 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5. Heinäkuussa 2013 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue New Jersey Devilsin kanssa. Hrabarenka pelasi kautensa pääosin Albanyssa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 6+15=21. Hrabarenka pelasi kauden aikana myös viisi ottelua ECHL-joukkue Elmira Jackalsissa. Kaudella 2014–2015 hän debytoi New Jerseyn NHL-joukkueessa, jossa Hrabarenka pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 9. huhtikuuta 2015 vieraissa Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.55 minuuttia. Kauden 2015–2016 Hrabarenka pelasi kokonaan farmissa.
Elokuussa 2016 Hrabarenka teki ammattilaistry-out -sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän jäi lokakuussa kuitenkin ilman jatkosopimusta. Hrabarenka oli ilman sopimusta joulukuuhun asti, kunnes hän teki loppukauden 2016–2017 kattavan sopimuksen kotimaansa KHL-joukkueen Dinamo Minskin kanssa. Hrabarenkan ensimmäinen kausi toi siellä 16 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 2+6=8. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kaudeksi 2017–2018 Hrabarenka siirtyi jatkamaan KHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Neftehimik Nižnekamskin riveihin. Lokakuussa 2017 seura kuitenkin kauppasi hänet kiinalaisjoukkue Kunlun Red Stariin rahallista korvausta vastaan.
Ura > Maajoukkueura

Hrabarenka edusti Valko-Venäjää MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2017. Vuoden 2013 turnauksessa hänet valittiin Tanskaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2014 turnauksessa Hrabarenka voitti Valko-Venäjän sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Hän pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.
Hrabarenka pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa ja oli nostamassa Valko-Venäjää seuraavaksi vuodeksi A-sarjaan. Hrabarenka jakoi turnauksen tehotilaston voiton Saksan Konrad Abeltshauserin kanssa lukemalla +10 ja hänet valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Hrabarenka pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäinen turnaus eteni I-divisioonassa ja päättyi A-lohkon kultaan sekä sarjanousuun.