stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julianna Leblanc
Aiheesta muualla

Annie LeBlancin YouTube-kanava
Bratayleyn perheen YouTube-kanava
Krischer, Hayley: With Hair Bows and Chores, YouTube Youth Take On Mean Girls The New York Times.  30.3.2017. (englanniksi)
Alli Hoff Kosik: Annie LeBlanc’s New YouTube Red Series Is the Inspiration We Wished for As Teens Brit + co.  13.9.2017. (englanniksi)
Jules Lapierre

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jules Lapierre vuonna 2016. |  Jules Lapierre vuonna 2016. |  Jules Lapierre vuonna 2016. |  |
Maa:   Ranska
Miesten maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | 4×10 km viesti |  |
Jules Lapierre (s. 2. tammikuuta 1996 Grenoble) on ranskalainen maastohiihtäjä. Hänen edustamiaan seuroja ovat olleet Club Ski Nordique Chartrousin ja Team Grenoble Isere Nordique. Hän on pituudeltaan 169 cm.
Lapierre saavutti nuorten MM-kilpailuissa 4 × 5 kilometrin viestissä hopeaa vuosina 2014 ja 2015 sekä pronssia 2016. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kultaa 2019 ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa hopeaa 2018.
Lapierre sijoittui 2018 Pyeongchangin olympialaisissa 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 15:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli yhdistelmäkilpailussa 18:s ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 24:s. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän hiihti ankkuriosuuden Ranskan pronssijoukkueessa 4 × 10 kilometrin viestissä ja oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kuudestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 14:nneksi ja lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kahdeksas ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 16:s.
Lapierre saavutti maailmancupin pisteitä heti ensimmäisessä kilpailussaan oltuaan Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 25:s joulukuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan Val di Fiemmessä käydyn Tour de Skin päätösetapin, vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun, osuusajoissa neljäs 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan yhteislähtönä käydyllä Tour de Skin päätösetapilla kolmas 2023. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes vuodenvaihteessa 2022–2023. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti vuodenvaihteen 2023–2024 Tour de Skin viimeisellä etapilla, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Val de Fiemmessä. Kiertueen kokonaiskilpailussa hän oli tuolloin yhdeksäs. Hän sijoittui kolmanneksi Gomsin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.
Kaasujousi

Kaasujousi
Kaasujousi on pitkänomainen jousi, jonka toiminta perustuu paineen alaiseen kaasuun, joka pyrkii liikuttamaan kaasujousen vartta kaasusäiliöstä poispäin.
Tyypillinen käyttökohde kaasujouselle on henkilöauton takaluukussa oleva mekanismi, joka pitää luukun tarvittaessa ylhäällä.
Kaasu (auto)

Kaasuventtiili
Kaasulla tarkoitetaan autotekniikassa bensiinistä tai muusta polttoaineesta ja ilmasta koostuvaa seosta. Seos syttyy moottorin palotilassa ja työntää männän liikkelle. Tavanomaisessa polttomoottorissa työntöliike muuttuu kiertokangen ja kampiakselin kautta pyörimisliikkeeksi. Sylinteriin tulevan seoksen määrä vaikuttaa siihen, kuinka suurella käyntinopeudella moottori käy. Moottorissa polttoaineen ja ilman suhteen on oltava oikea, jotta moottori on tarpeeksi taloudellinen ja siitä saadaan optimaalinen hyöty.
Jules Ladoumègue

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jules Ladoumègue vuonna 1930. |  Jules Ladoumègue vuonna 1930. |  Jules Ladoumègue vuonna 1930. |  |
Maa:  Ranska
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | 1 500 m |  |
Jules Ladoumègue (10. joulukuuta 1906 Bordeaux – 2. maaliskuuta 1973 Pariisi) oli ranskalainen keskimatkojen juoksija. Ladoumègue oli 1 000 metrin, 1 500 metrin, mailin ja 2 000 metrin maailmanennätyksen juoksija. Hän sai olympiahopeamitalin 1 500 metrillä Amsterdamin olympialaisissa vuonna 1928.
Jun Aoyama

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Jun Aoyama
Syntymäaika: 3. tammikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Miyagi, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2008 2008 2009–2010 2011 2012–2015 | Nagoya Grampus Cerezo Osaka Tokushima Vortis Urawa Reds Tokushima Vortis | 2 (0) 14 (0) 63 (2) 1 (0) 59 (1) |
Maajoukkue
| 2007 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jun Aoyama (jap. 青山 隼, Aoyama Jun; s. 3. tammikuuta 1988 Miyagi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Aoyama kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007.
Aiheesta muualla

Soccerway
Jäädyke

Jäädyke
Jäädyke (myös parfee tai parfait) on kermasta, keltuaisesta, sokerista ja makuaineista valmistettu jälkiruoka, joka on tavallisesti jäädytetty korkeassa vuoassa. Se eroaa rakenteeltaan jäätelöstä, sillä jäädyke jäädytetään pakastimessa, jäätelö vatkaamalla. Tosin joskus jäädykekin saatetaan käsittää kermajäätelöksi. Kuitenkin jäätelö on aina tehty jäätelökoneella ja jäädyke sen sijaan sähkövatkaimella tai yleiskoneella. Jäädykkeitä tarjoillaan juhlapöydissäkin, myös joulun aikana. Jäädykkeisiin käytetään joskus halvaa tai mascarponejuustoa. Jäädykkeisiin käytettyjä aineksia ovat myös maitorahka ja soseutetut marjat. Jäädykkeestä voidaan tehdä kakku, jossa pohjana voi olla vaikka marenkipohja. Jäädykekakku voi olla myös hyydykettä.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1964

| Mestaruussarjan kausi 1964 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  26. huhtikuuta− 11. lokakuuta
Mestari:  HJK 3. Mestaruussarjan mestaruus 10. Suomen mestaruus
Toinen sija:  KuPS
Kolmas sija:  KTP
Pudonneet joukkueet:  HPS MiPK KIF
Ottelut:  132
Maalit:  423 (3,2 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Arto Tolsa (26)
Suurin kotivoitto:  Reipas−MiPK 9−3
Suurin vierasvoitto:  KIF−Haka 0−9
Eniten maaleja ottelussa:  Reipas−MiPK 9−3
Suurin yleisömäärä:  12 311 HJK−Haka 1−1
Kokonainen yleisömäärä:  307 225
Yleisökeskiarvo:  2 327
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1963 :  1965 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1964 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 33. kausi. Kaudella 1964 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti HJK, joka varmisti kymmenennen mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella, kun se voitti 3. lokakuuta Aulis Rytkösen, Eero Rainialan ja Raimo Pajon maaleilla Reippaan 3–0 ja KuPS jäi kierroksen ottelussaan tasapeliin. Viimeisiksi sijoittuneet HPS, MiPK ja KIF putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1964 voitti KTP:n Arto Tolsa 26 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1964 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Hakan hyökkääjä Juhani Peltosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1964 oli yhteensä 307 225 henkeä eli keskimäärin 2 327 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 31. toukokuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–Haka, kun ottelua saapui seuraamaan 12 311 katsojaa. Yleisömäärä ylitti ensimmäistä kertaa 10 000 katsojan rajan Mestaruussarjassa ja se oli uusi ottelukohtainen yleisöennätys.
Reipas hävisi kaudella 1964–65 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa norjalaiselle Lynille yhteismaalein 2–4. Haka voitti Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa norjalaista Skeidiä vastaan yhteismaalein 2–1. Toisella kierroksella Haka hävisi italialaiselle Torinolle yhteismaalein 0–6. Haka oli ensimmäinen suomalaisjoukkue, joka eteni seuraavalle kierrokselle eurocupeissa.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1963 ja kolme nousijaa kauden 1963 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja I-Kissat, Itälohkon voittaja HJK ja Pohjoislohkon voittaja GBK nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet TPS:n, TaPa:n ja VIFK:n.
| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
Gamlakarleby BK (GBK): Kokkola
Helsingfors IFK (HIFK): Helsinki
Helsingin Jalkapalloklubi (HJK): Helsinki
Helsingin Palloseura (HPS): Helsinki
Ilves-Kissat (I-Kissat): Tampere
Kotkan Työväen Palloilijat (KTP): Kotka
Kronohagens IF (KIF): Helsinki
Kuopion Palloseura (KuPS): Kuopio
Mikkelin Pallo-Kissat (MiPK): Mikkeli
Lahden Reipas (Reipas): Lahti
Valkeakosken Haka (Haka): Valkeakoski
Åbo IFK (ÅIFK): Turku
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK (M) | 22 | 14 | 6 | 2 | 42 | 18 | +24 | 34  |
| 2 | KuPS | 22 | 13 | 4 | 5 | 39 | 21 | +18 | 30  |
| 3 | KTP | 22 | 12 | 4 | 6 | 47 | 29 | +18 | 28  |
| 4 | Haka | 22 | 11 | 5 | 6 | 42 | 22 | +20 | 27  |
| 5 | Reipas | 22 | 10 | 4 | 8 | 46 | 33 | +13 | 24  |
| 6 | HIFK | 22 | 7 | 9 | 6 | 27 | 29 | −2 | 23  |
| 7 | I-Kissat | 22 | 8 | 6 | 8 | 32 | 37 | −5 | 22  |
| 8 | ÅIFK | 22 | 8 | 5 | 9 | 33 | 33 | 0 | 21  |
| 9 | GBK | 22 | 7 | 4 | 11 | 27 | 42 | −15 | 18  |
| 10 | HPS (P) | 22 | 5 | 3 | 14 | 31 | 45 | −14 | 13  |
| 11 | MiPK (P) | 22 | 4 | 4 | 14 | 38 | 64 | −26 | 12  |
| 12 | KIF (P) | 22 | 3 | 6 | 13 | 19 | 50 | −31 | 12  |
Lähde: Jalkapallokirja 1965
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Huomautukset:
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | HJK | KuPS | KTP | Haka | REI | HIFK | I-K | ÅIFK | GBK | HPS | MiPK | KIF |
| HJK  |   | 2–1  | 1–4  | 1–1  | 3–0  | 0–0  | 1–1  | 3–0  | 7–2  | 2–0  | 1–0  | 5–1 |
| KuPS  | 0–1  |   | 3–1  | 1–0  | 2–1  | 4–0  | 0–2  | 1–1  | 1–0  | 4–0  | 1–0  | 2–1 |
| KTP  | 0–0  | 2–0  |   | 0–0  | 1–0  | 5–2  | 2–2  | 2–0  | 1–2  | 4–0  | 6–2  | 4–0 |
| Haka  | 0–0  | 2–0  | 0–2  |   | 2–0  | 1–1  | 1–1  | 5–0  | 2–0  | 1–2  | 2–0  | 2–1 |
| Reipas  | 1–1  | 2–2  | 1–1  | 4–0  |   | 3–0  | 2–1  | 5–1  | 3–2  | 3–1  | 9–3  | 3–0 |
| HIFK  | 3–2  | 0–1  | 2–1  | 1–3  | 0–1  |   | 4–1  | 0–0  | 1–1  | 0–0  | 3–1  | 2–2 |
| I-Kissat  | 1–2  | 1–1  | 2–3  | 1–2  | 2–1  | 1–1  |   | 3–2  | 1–0  | 2–0  | 5–4  | 1–0 |
| ÅIFK  | 0–1  | 1–2  | 3–0  | 3–2  | 1–0  | 0–0  | 2–0  |   | 1–2  | 1–0  | 5–0  | 5–0 |
| GBK  | 2–4  | 2–5  | 0–3  | 2–0  | 2–1  | 0–1  | 3–3  | 1–0  |   | 2–0  | 0–1  | 1–1 |
| HPS  | 0–1  | 1–2  | 1–3  | 2–3  | 5–2  | 1–4  | 1–0  | 2–2  | 1–2  |   | 4–4  | 1–0 |
| MiPK  | 1–3  | 1–6  | 6–2  | 0–4  | 1–1  | 1–2  | 0–1  | 4–4  | 4–0  | 3–2  |   | 1–1 |
| KIF  | 0–1  | 0–0  | 2–0  | 0–9  | 2–3  | 0–0  | 5–0  | 0–1  | 1–1  | 0–7  | 2–1  |   |
Lähde: Suomen Palloliiton vuosikertomus 1964
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Arto Tolsa | KTP | 26 |
| 2 |  Timo Paimander | Haka | 15 |
| 3 |  Semi Nuoranen | Reipas | 14 |
| 4 |  Martti Hyvärinen | Reipas | 12 |
| 4 |  Jaakko Murtovaara | HJK | 12 |
| 4 |  Kaj Österberg | HPS | 12 |
| 7 |  Pertti Tiitta | KuPS | 10 |
| 8 |  Esko Maaranen | MiPK | 9 |
| 8 |  Keijo Tamminen | MiPK | 9 |
| 10 | Kuusi pelaajaa | Kuusi pelaajaa | 8 |
Lähde: Jalkapallokirja 1965
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 11 | 43 004 | 3 909 |
| 2 | ÅIFK | 11 | 33 780 | 3 071 |
| 3 | KTP | 11 | 31 848 | 2 894 |
| 4 | KuPS | 11 | 27 603 | 2 509 |
| 5 | Reipas | 11 | 27 125 | 2 466 |
| 6 | HIFK | 11 | 26 445 | 2 404 |
| 7 | Haka | 11 | 25 114 | 2 283 |
| 8 | GBK | 11 | 22 849 | 2 077 |
| 9 | HPS | 11 | 21 669 | 1 970 |
| 10 | KIF | 11 | 19 908 | 1 810 |
| 11 | I-Kissat | 11 | 16 641 | 1 513 |
| 12 | MiPK | 11 | 11 099 | 1 009 |
|  | Yhteensä | 132 | 307 085 | 2 326 |
Lähde: Helsingin Sanomat
Huom. Palloliiton vahvistama lopullinen yleisömäärä oli 307 225 katsojaa. Tilastossa seurojen ilmoittamat alustavat yleisömäärät. Luvut koottu Helsingin Sanomien otteluraporteista.
Suomen mestarit

| # | Pelaaja | O | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Urho Örn (mv) | 20 | 0 |
| 2 |  Reijo Jalava | 22 | 0 |
| 3 |  Eero Rainiala | 22 | 3 |
| 4 |  Arvo Näppi | 12 | 0 |
| 5 |  Stig Holmqvist | 22 | 0 |
| 6 |  Olavi Käppi | 13 | 0 |
| 7 |  Raimo Pajo | 19 | 2 |
| 8 |  Kari Lehtolainen | 17 | 8 |
| 9 |  Jaakko Murtovaara | 18 | 12 |
| 10 |  Aulis Rytkönen | 15 | 4 |
| 11 |  Raimo Kauppinen | 21 | 2 |
| 13 |  Hannu Kankkonen | 18 | 5 |
| 15 |  Pentti Kokko | 14 | 1 |
Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006; Helsingin Sanomat
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös #14 Leo Ristlakki (mv, 2/0), #12 Kaj Kaartinen (9/3) ja #16 Raimo Aaltonen (4/2).
Eurocupit > Euroopan Cup

Karsintakierros
Lyn voitti yhteismaalein 4–2.
Eurocupit > Cup-voittajien cup

1. kierros
Haka voitti yhteismaalein 2–1.
2. kierros
Torino voitti yhteismaalein 6–0.
HJK:n mestarijoukkue.
Julie Walters

| Julie Walters |
| --- | --- |
 Julie Walters vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Julia Mary Walters
Syntynyt: 22. helmikuuta 1950 (ikä 74) Smethwick, West Midlands, Englanti
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Molly Weasley
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Julia Mary Walters (s. 22. helmikuuta 1950 Smethwick, West Midlands, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Ura

Ennen ensiesiintymistään elokuvassa Educating Rita Walters työskenteli Liverpoolin paikallisteatterissa. Hän on näytellyt muun muassa Molly Weasleyta seitsemässä Harry Potter -elokuvassa. Lisäksi Walters on näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Mamma Mia!", Jane Austenin jalanjäljillä, Billy Elliot ja Kalenteritytöt.
Yksityiselämä

Walters syntyi Smethwickissä kolmilapsisen perheen nuorimmaiseksi ja ainoaksi tytöksi. Hänen vanhempansa olivat irlantilaisia katolisia. Waltersin äiti Mary Bridget O'Brien oli postiapulainen ja isä Thomas Walters oli rakentaja ja sisustaja. Julie Waltersilla ja hänen miehellään Grant Roffeylla on yksi tytär.
Waltersilla diagnosoitiin vuoden 2018 lopulla suolistosyöpä, joka on edennyt levinneisyysasteikon kolmanteen vaiheeseen, maksimin ollessa viisi.
Palkinnot, ehdokkuudet ja tunnustukset

2008: Brittiläisen imperiumin komentaja
2001: Screen Actors Guild Awards (ehdokkuus)
2001: BAFTA
2001: Golden Globe (ehdokkuus)
2001: Oscar-palkinto (ehdokkuus)
2001: Laurence Olivier Award
1999: Brittiläisen imperiumin upseeri
1983: BAFTA
1983: Oscar-palkinto (ehdokkuus)
1983: Golden Globe
Aiheesta muualla

Julie Walters Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Justin Smith

| Justin Smith |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1979 Jefferson City, Missouri
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lempinimi:  Cowboy
Pituus:  193 cm
Paino:  129 kg
Pelipaikka:  puolustuksen linjamies
Pelinumero:  94
Pelaajaura
Seurat:  Cincinnati Bengals   San Francisco 49ers
NFL-varaus:  4. varaus, 2001 Cincinnati Bengals
Pääsarjaura:  2001–2014
Justin Smith (s. 30. syyskuuta 1979, Jefferson City, Missouri) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Smith pelasi 14 kautta NFL-liigassa edustaen Cincinnati Bengalsia ja San Francisco 49ersia. Hänet valittiin urallaan viidesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
NFL-ura

Cincinnati Bengals varasi Missourin yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Smithin vuoden 2001 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, koko tilaisuuden neljäntenä pelaajana. Hän pelasi Bengalsissa seitsemän kauden ajan, kunnes teki vuonna 2008 vapaana pelaajana sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa.
49ersissa Smith nousi uudelle tasolle, ja valittiin NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin viisi kertaa peräkkäin vuosina 2009–2013. Jotkut asiantuntijat pitivät häntä jopa mahdollisena ehdokkaana vuoden parhaaksi puolustavaksi pelaajaksi.
Kauden 2014 jälkeen Smith ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Julkinen kaupankäynti

Julkinen kaupankäynti on arvopaperimarkkinalain mukaan arvopapereilla tapahtuvaa joko arvopaperipörssin pörssilistalla tapahtuvaa kaupankäyntiä tai muuta julkista kaupankäyntiä. Muuta julkista kaupankäyntiä voi järjestää arvopaperinvälittäjä. Molemmissa tapauksissa valtiovarainministeriön on hyväksyttävä kaupankäynnin säännöt.
Julkinen moraali

Julkinen moraali on sellainen käyttäytymisnormisto, jonka noudattamista laki valvoo rangaistuksen uhalla. Julkinen moraali on oleellinen osa yhteisöllistä olemassaoloa. Valtion moraaliin kuuluvat sellaiset keskeiset moraalin opinkappaleet, joita kenenkään ei katsota voivan kohtuudella vastustaa. Siihen kuuluvat myös yhteisön implisiittisesti tai eksplisiittisesti omaksumat tai vahvistamat pyrkimykset ja ihanteet. Julkisen moraalin lainsäädännöllisen valvonnan kattavuus ja perusteet ovat aina kiistanalaisia kysymyksiä. Yksityistä moraalia laki ei valvo.
Jon Lancaster

Jon Lancaster vuonna 2014.
Jon Lancaster (s. 10. joulukuuta 1988 Leeds) on brittiläinen moottoriurheilija.
Ura

Lancaster ajoi kartingia vuosina 1999–2006, kunnes hän siirtyi kilpailemaan Formula Ford -sarjaan. Siellä hän kilpaili Star of Silverstone -sarjaa voittaen yhden kilpailun. Hän ajoi samana vuonna Formula Renault’n talvisarjassa neljä kilpailua. Vuonna 2007 Lancaster kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa voittaen viisi kilpailua ja sijoittuen sarjan toiseksi. Hän ajoi samana vuonna Ranskan Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Vuonna 2008 Lancaster ajoi Formula 3 -eurosarjassa ART-tallin autolla sijoittuen sarjan 12:nneksi. Hän oli samana vuonna Formula 3 Masters -kilpailun kolmas. Vuonna 2009 Lancaster kilpaili FR 3.5 -sarjassa. Hän voitti yhden kilpailun ja sijoittui sarjan 13:nneksi. Vuonna 2010 hän jatkoi sarjassa ollen jälleen kolmastoista.
Vuonna 2011 Lancaster ajoi FIA Formula Two Championship -sarjassa kaksi kilpailua saavuttaen 14 pistettä ja neljä kilpailua Auto GP -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2012 Lancaster kilpaili GP2-sarjassa Ocean Racing Technology -tallissa. Hänet kuitenkin korvattiin budjettiongelmien myötä heti kauden avausviikonlopun jälkeen Brendon Hartleyllä. Vuonna 2013 Lancaster teki paluun GP2-sarjaan Hilmer Motorsport -tallissa. Hän otti ensimmäisen GP2-voittonsa Silverstonen sprinttikilpailussa. Hän ajoi voittoon myös Nürburgringin sprinttikilpailussa. Hän sijoittui lopulta sarjan 11:ksi. Vuonna 2014 Lancaster jatkoi GP2:ssa MP Motorsport -tallissa. Hän ajoi vain kaksi kilpailua kunnes hänet korvattiin Tio Ellinasilla. Myöhemmin Lancaster palasi jälleen GP2-sarjaan korvaten Facu Regalian Hilmer Motorsport -tallissa. Hän saavutti kuusi pistettä.
GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Ocean Racing Technology | MALFEA Kesk. | MALSPR 17 | BHR1FEA   | BHR1SPR   | BHR2FEA   | BHR2SPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | SINFEA   | SINSPR   | 0 | 34. |
| 2013 | Hilmer Motorsport | MALFEA   | MALSPR   | BHRFEA   | BHRSPR   | ESPFEA 3 | ESPSPR 10 | MONFEA 12 | MONSPR 17 | GBRFEA 5 | GBRSPR 1 | GERFEA 7 | GERSPR 1 | HUNFEA 23 | HUNSPR 18 | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA 13 | ITASPR 17 | SINFEA 9 | SINSPR 5 | ABUFEA Kesk. | ABUSPR Kesk. |  |  | 73 | 11. |
| 2014 | MP Motorsport | BHRFEA 17 | BHRSPR 15 | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | AUTFEA   | AUTSPR   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 | 23. |
| 2014 | Hilmer Motorsport |  |  |  |  |  |  |  |  | GBRFEA 22 | GBRSPR 13 | GERFEA Kesk. | GERSPR 5 | HUNFEA 17 | HUNSPR 16 | BELFEA 19 | BELSPR Kesk. | ITAFEA 11 | ITASPR 15 | RUSFEA 12 | RUSSPR 16 | ABUFEA 18 | ABUSPR 14 |  |  | 6 | 23. |
| 2015 | Hilmer Motorsport | BHRFEA   | BHRSPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | AUTFEA   | AUTSPR   | GBRFEA 16 | GBRSPR 17 | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | RUSFEA   | RUSSPR   | BHRFEA   | BHRSPR   | ABUFEA   | ABUSPR   |  |  | 0 | 32. |
Juovakäärmeenpää

| Juovakäärmeenpää |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  micropeltes
Kaksiosainen nimi
 Channa micropeltes  Cuvier, 1831 
Katso myös
   Juovakäärmeenpää Wikispeciesissä   Juovakäärmeenpää Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovakäärmeenpää (Channa micropeltes) on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Georges Cuvier kuvaili lajin tieteelle vuonna 1831.
Ulkonäkö ja koko

Juovakäärmeenpään pohjaväritys on tummanvihreä. Vatsapuoli on valkoinen. Lajin tavallinen pituus on noin 50 senttimetriä. Pisin tavattu yksilö oli 150 senttimetrin mittainen ja painavin 20 kilogramman painoinen.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa, 25–28 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Julma-Ölkyn kalliomaalaus

| Julma-Ölkyn kalliomaalaus |
| --- | --- |
 Julma-Ölkky on poikkeuksellisen vaikuttava järvi, jota kalliojyrkänteet reunustavat.
Sijainti
 Julma-Ölkyn kalliomaalaus
Koordinaatit:  65°32′38.2736″N, 29°19′35.5891″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Järvi on 3,5 kilometriä pitkä ja maalauspaikka on järven eteläpuoliskon keskivaiheella.
Julma-Ölkyn kalliomaalaus sijaitsee Kuusamossa noin 3,5 km pohjoiskoilliseen läheisestä Suomussalmen Värikallion maalauksesta ja noin 47 kilometriä Kuusamon kirkosta etelään Kuusamon ja Suomussalmen kuntien rajalla. Se on Suomen pohjoisin kalliomaalaus, joka sijaitsee pystykalliossa 3,5 kilometriä pitkän Julma-Ölkyn rotkojärven itärannalla. Maalaus on veden pinnasta 1,5 metrin korkeudella ja siinä on 3−4 kuviota, joista voi helposti tunnistaa kaksi ihmishahmoa ja eläimen katkelman. Maalauksen kohdalle johtaa opastettu polku, mutta parhaiten sen näkee talvella järven jäältä.
Löytöhistoria ja tutkimukset

Maalaukset löysi vuonna 1987 tamperelainen hiihtoseurue retkellään Julma-Ölkyn rotkojärven vaikuttavien maisemien halki . Vuoden 2009 inventoinnissa kaikkia kuvioita ei pystytty erottamaan. Maalausten ikää ei pystytä päättelemään edes luonnonhistorian perusteella. Julma-Ölkky ja Värikallio ovat esimerkki maalauskohteista, jotka sijaitsevat ikiaikaisen kulkureitin varrella. Julma-Ölkky kuuluu Oulunjoen vesistöön.