stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Agricola

Johannes Agricola
Johannes (Johann) Agricola, (Schnitter/Schneider), (20. huhtikuuta 1494 Eisleben, Saksa – 22. syyskuuta 1566 Berliini, Saksa) oli saksalainen luterilainen teologi, pappi ja reformaattori.
Agricola oli kotoisin Eislebenistä, missä hänen isänsä oli räätäli. Hän pääsi opiskelemaan Wittenbergin yliopistoon, jossa hän pääsi tutustumaan Martin Lutheriin ja Agricolasta tulikin Lutherin työtoveri. Hänestä tuli 1525 Eislebenin koulun rehtori ja Nikolain kirkon saarnaaja. Hän palasi kuitenkin 1536 Witterbergiin jossa hän toimi yliopistossa opettajana. Hän joutui erimielisyyksiin Martin Lutherin ja Fhilipp Melanchtonin kanssa, sillä hän kannatti ja kehitti ns. antinomista näkemystä. Kuitenkin hän joutui luopumaan käsityksestään, joskin vastahakoisesti. Brandenburgin herttua Joakim II nimitti hänet 1540 hovisaarnaajaksi ja Berliinin superintendentiksi. Hän tuki protestantismin leviämistä Brandnburgissa ja hän vaikutti myös kirjailijana. Hän on julkaissut kokoelman saksalaisia sananlaskuja.
Berliinin aikanaan hän vastusti Lutheria ja muita uudistajia, ja myöhemmin hän oli yksi keskeinen henkilö ns. Augsburgin interimin valmistelussa ja toteuttamisessa, mikä oli pääasiassa kompromissi katolisuuden ja uskonpuhdistuksen välillä ja torjui reformaation pääperiaatteet. Hän kuoli syyskuussa 1566.
Häntä pidetään myös virren ”Ich ruf zu dir, Herr Jesu Christ” kirjoittajana, joskin asiasta ei ole varmuutta. Virttä on Johann Sebastian Bach käyttänyt kantaateissaan BWV 177 ja BWV 185.  Virsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 346 "Mä huudan, Kristus, sinua" (Suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605. Uud. Julius Krohn 1880, Virsikirjakomitea 1984) ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 564 "Nyt huudan, Kristus, sinua" (Uud. Pekka Kivekäs 1998, 2000). Virren teksti ja sävelmä ovat tulleet Ruotsiin ja sitä kautta Suomeen mahdollisesti  tanskankielisen käännöksen kautta. Virren sävelmä on saksalainen, julkaistu Wittenbergissä 1526/1533.
Johannes Agricola ei ollut sukua Mikael Agricolalle.
Perustuslaillinen monarkia

Perustuslaillinen monarkia on valtiomuoto, jossa monarkki toimii valtionpäämiehenä perustuslain rajoittamana. Demokraattisessa järjestelmässä (parlamentaarinen monarkia) monarkin rooli on epäpoliittinen ja seremoniallinen, ja hän symboloi kansallista yhtenäisyyttä, jatkuvuutta ja perinnettä.
Monarkki nimittää hallituksen johtajan eli pääministerin, mutta ei saa itse valita tätä tai muitakaan ministereitä. Monarkki tekee nimityksiä pääministerin ja muiden hallituksen ministerien ehdotuksesta, eikä hän itse ole poliittisessa vastuussa. Pääministeri taas ei ole poliittisessa vastuussa monarkille vaan parlamentille.
Hallituksen ministerit laativat lakiehdotukset ja vastaavat hallitsemisesta, ja monarkin kuuluu vain allekirjoittaa lait, vaikka perustuslaki määritteleekin nämä lait poliittisesti neutraalin monarkin laeiksi.
Monarkilla on pääministerin nimitysoikeuden lisäksi myös oikeus hajottaa parlamentti. Hänellä on lisäksi joitain valtaoikeuksia perustuslaillisessa hätätilanteessa. Monarkki voi myös nimittää tuomareita, ohjata puolustusvoimia, julistaa sodan, tehdä sopimuksia ja ohjata virkamiehistöä. Lisäksi hänellä on etuoikeuksia, joista tärkeimpiä ovat oikeus tulla konsultoiduksi, oikeus kehottaa, ja oikeus varoittaa.
Perustuslaillinen monarkia kehittyi Euroopassa antiikin ja keskiajan monarkioiden pohjalta. Ennen demokratisoitumista Euroopassa oli kahdentyyppisiä monarkioita: aristokraattinen eli feodaalinen monarkia sekä absoluuttinen monarkia. Jälkimmäisessä monarkin valta oli suurempi, mutta siinäkin hänen valtaansa rajoitettiin joillain tavoin. Perustuslaillisen monarkian vallanjako kehittyi rinnakkain modernin valtion kehityksen kanssa 1600-luvun Ranskassa. Britanniassa perustuslaillinen monarkia kehittyi Henrik VIII:n ja Elisabet I:n aikana. Vuoden 1688 mainion vallankumouksen jälkeen monarkista tuli Britanniassa perustuslain periaatteiden rajoittama, eli parlamentin alahuone jakaa lainsäädäntövallan monarkin ja ylähuoneen kanssa. 1900-luvulla monarkkien perustuslaillista valtaa on edelleen vähennetty vaiheittain tärkeimmillä alueilla.
Nykyiset perustuslailliset monarkiat

Euroopan demokraattiset perustuslailliset monarkiat 2000-luvulla ovat Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja, Ruotsi, Tanska, Norja, Alankomaat, Belgia, Luxemburg ja Liechtenstein. Euroopan ulkopuolella perustuslaillinen monarkia on esimerkiksi Japanissa. Kansainyhteisön jäsenmaista viidentoista nimellinen valtionpäämies on sama henkilö, joka toimii Yhdistyneen kuningaskunnan monarkkina. Eri maiden välillä on joitain historiaan perustuvia eroja siinä, kuinka paljon vaikutusvaltaa monarkilla on.
Nykyiset perustuslailliset monarkiat > Seremonialliset perustuslailliset monarkiat

Alankomaat
Belgia
Espanja
Japani
Kambodža
Lesotho
Luxemburg
Malesia
Johor
Kedah
Kelantan
Negeri Sembilan
Pahang
Perak
Perlis
Selangor
Terengganu
Norja
Ruotsi
Tanska
Thaimaa
Yhdistynyt kuningaskunta
Nykyiset perustuslailliset monarkiat > Kansainyhteisön Commonwealth realm- Seremonialliset perustuslailliset monarkiat (Yhdistyneiden kuningaskuntien monarkin hallinnassa)

Antigua ja Barbuda
Australia
Bahama
Belize
Grenada
Jamaika
Kanada
Papua-Uusi-Guinea
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Salomoninsaaret
Tuvalu
Uusi-Seelanti
Nykyiset perustuslailliset monarkiat > Toimeenpanevat perustuslailliset monarkiat

Bahrain
Bhutan
Jordania
Kuwait
Liechtenstein
Monaco
Marokko
Qatar
Tonga
Yhdistyneet arabiemiraatit
Hannu Sinivuori

Hannu Tapani Sinivuori (26. joulukuuta 1932 Riihimäki – 22. elokuuta 2006) oli suomalainen everstiluutnantti.
Sinivuori kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta vuonna 1952. Seuraavana vuonna hän palveli varusmiehenä Uudenmaan Rakuunarykmentissä ja suoritti reserviupseerikurssin numero 77. Vuosina 1953-1955 hän opiskeli Kadettikoulussa kurssilla numero 39. Kadettikoulusta valmistuttuaan hän palveli nuorempana upseerina Panssariprikaatin patteristossa josta siirtyi Jääkäripatteriston adjutantiksi vuosiksi 1956-1959. Vuosina 1959-1965 hän toimi  Reserviupseerikoulussa opetusupseerina.
Tämän jälkeen hän toimi vuoden 1965 Satakunnan Tykistörykmentissä patterinpäällikkönä ja toimistopäällikkönä. Tämän jälkeen hän toimi Kyproksella YK-joukkojen suomalaisen pataljoonan (YKSP/UNFICYP) komppanian päällikkönä sekä operatiivisen toimiston päällikkönä vuoteen 1968. Vuosina 1968 ja 1969 Sinivuori toimi adjutanttina YK:n sotilastarkkailijakurssilla (UNSOMOC) ja vuodesta 1969 vuoteen 1980 Niinisalossa YK-koulutuskeskuksen päällikkönä. Vuoden 1980 päätteeksi hän siirtyi reserviin.
Ylennykset

vänrikki 1953
luutnantti 1956
yliluutnantti 1959
kapteeni 1962
majuri 1970
everstiluutnantti 1977
Daniel Komen

| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 5 000 m |  |
Daniel Kipngetich Komen (s. 17. toukokuuta 1976) on kenialainen keski- ja pitkien matkojen juoksija. Komen voitti vuoden 1997 MM-kilpailuissa kultaa 5 000 metrillä. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi Sevillan vuoden 1999 MM-kisojen vastaavalla matkalla.
Komen juoksi ensimmäisenä miehenä kaksi peräkkäistä mailia alle neljän minuutin parantaen 2 mailin maailmanennätykseksi 7.58,61. Hän oli myös toinen ihminen maailmassa Said Aouitan jälkeen joka juoksi 5 000 metriä alle 13 minuutissa ja 1 500 metriä alle kolmen ja puolen minuutin. Hänen nimissään oli 3 000 metrin maailmanennätys sekä sisä- että ulkoradoilla; edellisen hän menetti helmikuussa 2023 ja jälkimmäisen elokuussa 2024. Hän juoksi maailmanennätyksen myös 5 000 metrillä Brysselissä 1997, mutta sen rikkoi pian Haile Gebrselassie.
Daniel Komen tunnettiin huippuvuosinaan keinuvasta juoksutyylistään sekä siitä, että hän juoksi erilaisilla taktiikoilla, kuten välillä alusta loppuun kovaa ja välillä kyttäillen ja lopussa vaiheittain kiristäen.
Daniel Komen ei ole sukua toiselle huippujuoksijalle Daniel Kipchirchir Komenille.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Matka | Aika | Ranking | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 500 metriä | 3.29,46 | 10. | 16. elokuuta 1997 | Monaco |
| maili | 3.46,38 | 5. | 26. elokuuta 1997 | Berliini |
| 2 000 metriä | 4.51,30 | 9. | 5. kesäkuuta 1998 | Milano |
| 3 000 metriä | 7.20,67 | 1. | 1. syyskuuta 1996 | Rieti |
| 2 mailia | 7.58,61 | 1. | 17. heinäkuuta 1997 | Hechtel |
| 5 000 metriä | 12.39,74 | 3. | 22. elokuuta 1997 | Bryssel |
Transfobia

Transfobinen graffiti Roomassa. Graffiti on saksan kielellä ja sisältää hakaristin.
Transfobia tarkoittaa transsukupuolisuuteen ja transsukupuolisiin henkilöihin kohdistuvaa kielteisiä asenteita ja tunteita kuten pelkoa, vihaa tai inhoa. Transfobia ei ole lääketieteellinen fobia, vaan se rinnastuu homofobiaan, rasismiin, sanismiin ja seksismiin. Transfobisia asenteita ei nykyään yleisesti pidetä hyväksyttävinä. Kansainvälinen homofobian, transfobian ja bifobian vastainen päivä on 17. toukokuuta.
Seuraukset

Transfobia aiheuttaa merkittävää stressiä transsukupuolisille ihmisille, ja se voi johtaa häpeään, heikkoon itsetuntoon, vieraantumiseen ja riittämättömyyden tunteisiin. Transsukupuoliset nuoret yrittävät selvitä stressistä esimerkiksi karkaamalla kotoa, jättämällä koulun kesken, käyttämällä huumeita tai viiltelemällä itseään. Vaikka tarkkojen tilastojen saaminen onkin vaikeaa, transsukupuolisten henkilöiden itsemurhamääriä pidetään erityisen korkeina. Niiden katsotaan johtuvan siitä, miten he tulevat perheen ja yhteiskunnan taholta kohdelluiksi.
Transihmisiin kohdistuvat viharikokset ovat joissain määrin yleisiä. Vuonna 2020 rekisteröitiin maailmanlaajuisesti yli 350 transihmisen murhaa. Marraskuun 20. päivä vietetään kansainvälistä transihmisten muistopäivä, jossa muistellaan viharikoksen kohteiksi joutuneita vainajia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Setan Transtukipiste (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuului laulu enkelten

Näyte
Instrumentaalinen versio Hammond-uruilla.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kuului laulu enkelten (ransk. Les Anges dans nos campagnes) on alkuperältään ranskalainen joululaulu. Laulun kertosäkeenä toistuvat latinankieliset sanat ”Gloria in excelsis Deo” (”Kunnia Jumalalle korkeudessa”), jotka lauletaan gloria-sanan o-äännettä huomattavasti venyttäen.
Virheellisen tiedon mukaan laulu olisi saanut alkunsa paavi Telesforuksen vuonna 129 antamasta kehotuksesta laulaa ”Gloria in excelsis deoa” joka vuosi jouluiltana Jeesuksen syntymän kunniaksi. Laulun ranskankieliset sanat ilmestyivät painettuina ensi kerran vuonna 1842 Quebecissä julkaistussa laulukokoelmassa Choix de cantiques sur des airs nouveaux. Epävarman tiedon mukaan laulusta olisi tosin ilmestynyt jo vuonna 1816 James Montgomeryn laatima englanninkielinen sanoitus ”Angels from the Realms of Glory”, josta on myös tullut tunnettu joululaulu ja jota lauletaan nykyään samalla sävelellä.
Sävelmä on peräisin ranskalaisesta laulusta ”Les anges dans nos campagnes”, joka on ilmeisesti 1700-luvulla syntynyt kansanlaulu. Se saattaa olla peräisin Lorrainen tai Provencen alueelta, ja se on julkaistu painettuna vuonna 1842. Sävelmään on liittynyt useita erilaisia ja erikielisiä tekstejä, esimerkiksi ”Angels we have heard on high”, ”Engel lassen laut erschallen”, ”Hört, der Engel helle Lider” ja ”Hört, wir singen Jubellieder”. Nykyään sävelmä esitetään usein yhdysvaltalaisen urkurin Edward Shippen Barnesin laatiman sovituksen mukaisena.
Laulun sanat on suomentanut R. R. Ryynänen. Sävelmä on Ruotsin kirkon virsikirjassa jouluvirrellä 429 ”Mitä saitte kuulla, nähdä”. Tämän tekstin tekijäksi mainitaan englantilainen virsirunoilija George Ratcliffe Woodward (1848–1934). Hän julkaisi vuonna 1908 parafraasin ”Shepherds in the field abiding” Sarumin luostarista Salisburysta lähtöisin olevaan antifoniin ”Quem vidistis pastores dicite” (”Kertokaa, paimenet, mitä te olette nähneet”).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Les Anges dans nos campagnes Wikimedia Commonsissa
Utah

Utah (suom. [utɑh], am. /'ju:tɒ:/) on Yhdysvaltojen osavaltio. Se liittyi liittovaltioon 45. osavaltiona 4. tammikuuta 1896. Utahin rajanaapureita ovat Idaho ja Wyoming pohjoisessa, Colorado idässä, New Mexico kaakossa, Arizona etelässä ja Nevada lännessä. Osavaltion asukasluku vuonna 2020 oli 3 271 616. Pääkaupunki ja suurin kaupunki on Salt Lake City, jonka metropolialueella asukkaita on noin 1,1 miljoonaa. Valtauskonnolla Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkolla on suuri vaikutus osavaltion politiikkaan, ja osavaltio onkin Yhdysvaltain konservatiivisimpien joukossa.
Utahin osavaltion nimen etymologiasta on kaksi teoriaa. Ensimmäisen mukaan se tulee ute-nimisestä heimosta, joka tarkoittaa ”vuoristokansaa”. Toisen teorian mukaan nimi tulee apaššikielten sanasta yuttahih, joka tarkoittaa ”ne, jotka asuvat korkealla”. Se voidaan tulkita myös ”Auringon maaksi”.
Maantiede

Utah jakautuu kolmeen maantieteelliseen alueeseen: Coloradon laakioon, Great Basiniin ja Kalliovuoriin. Coloradon laakio käsittää hieman yli puolet osavaltion alueesta. Kohtuullisen korkealla olevaa laakiota halkovat useat kanjonit.
Utahin läntinen kolmannes on osa Great Basinia, joka on tasainen aavikkomainen alue, jossa on myös joitakin yksittäisiä vuoria. Iso Suolajärvi on Great Basinin koillisosassa, ja sen lounaispuolella on yli 10 000 neliökilometrin laajuinen aavikko Great Salt Lake Desert, jossa on muun muassa Bonnevillen suolatasanko. Kalliovuoret kohoavat Utahin koillisosassa, ja siellä on muun muassa Uintavuoret ja Wasatchvuoristo, joka on Yhdysvaltain harvoja itä-länsisuuntaisia vuorijonoja. Osavaltion korkein kohta Kings Peak (4 123 metriä) on Uintavuorilla.
Utahin kolme merkittävintä valuma-aluetta ovat Colorado- ja Columbiajokien vesistöt sekä Great Basin. Colorado ja sen sivujoki Green River virtaavat Utahin itäosassa, kun taas osavaltion luoteiskulma kuuluu Columbiajoen valuma-alueeseen. Keskisen ja läntisen osan jokia ovat puolestaan Bear, Weber, Provo, Jordan ja Sevier. Vielä noin 11 700 vuotta sitten iso osa tasankoa kuului Bonnevillejärveen, jonka jäänteitä Iso Suolajärvi, Sevierjärvi ja Utahjärvi ovat.
Utahin ilmasto on pääosin kuiva, mutta sen lounaisnurkassa on Utahin Dixieksi kutsuttu alue, jonka ilmasto on subtrooppinen ja lämmin. Coloradon laakion eteläosissa talvet ovat kuivia ja kylmiä ja kesät kosteita. Osavaltion pohjoisosassa vaikuttaa mannermainen polaari-ilmasto, ja suurin osa kosteudesta tulee kylmänä kautena. Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Salt Lake Cityssä on noin 33,7 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta helmikuuhun, kylmimmillään tammikuussa −5,8 astetta. Talven keskilämpötila on Dixieta lukuun ottamatta koko osavaltiossa nollan alapuolella. Sadanta vaihtelee Great Salt Lake Desertin 200 millimetristä Wasatchvuoriston yli 1 200 millimetriin. Talvisin lunta on vuoristoissa jopa 3 metriä, mutta lounaisosien laaksoissa lunta tulee vain harvoin.
Utahin kartta (iso kartta)
Archesin kansallispuisto.
Deer Creek Reservoir.
Historia

Utahin asutus on alkanut arkeologisten todisteiden perusteella noin 12 000 vuotta sitten. Ensimmäiset asukkaat kuuluivat niin sanottuun aavikon arkaaisen kulttuuriin. He olivat metsästäjä-keräilijöitä, jotka liikkuivat perheyksiköissä, metsästivät pienriistaa ja keräsivät siemeniä ja juuria. Fremontin kulttuuri alkoi kehittyä noin vuonna 400 Utahin pohjois- ja itäosissa. He olivat edelleen pääosin varhaistan aavikkokulttuurien tapaan metsästäjä-keräilijöitä, mutta vuodesta 800 eteenpäin he myös viljelivät maissia, papuja ja kurpitsoja.
Pueblo-kulttuuri alkoi vuonna 400 levitä Coloradojoen eteläpuolelta Utahin kaakkoisosiin. Fremontin kulttuurin ihmisten tavoin he olivat liikkuvia ja viljelivät samoja ruokakasveja. Pueblot rakensivat valtavia asuinyhteisöjä kallioseinämiin laaksojen ylle, muun muasssa nykyisen Hovenweepin kansallismonumentin alueelle. Pueblo-kulttuuri kukoisti Utahissa noin vuosiin 1200–1400.
Eurooppalaiset ja yhdysvaltalaiset tutkimusmatkailijat saapuivat Utahiin 1700- ja 1800-luvuilla, jolloin alueella eli numic-kieliä puhuneita alkuperäisasukkaita, kuten eteläisiä paiuteja, gosiuteja, shoshoneja ja uteja. Utet olivat omaksuneet tasankointiaaneilta hevosen ja metsästivät biisoneita. He myös liittoutuivat espanjalaisten kanssa ja ajoivat navajot pois Utahista 1700-luvun puolivälissä. Navajot olivat saapuneet alueelle noin vuonna 1400.
Brigham Youngin johtamat mormoniuudisasukkaat saapuivat 1847 Ison Suolajärven laaksoon ja halusivat muuttaa kuivan laakson ”Jumalan valtakunnaksi”. He uskoivat alkuperäisasukkaiden olevan lamanilaisia, jotka mormonien mukaan lähtivät Israelista 600 eaa. ja asettuivat Amerikkaan. Heitä rankaistiin mustalla iholla, koska he olivat vastustaneet Jumalaa.
Salt Lake City perustettiin 1847. Sieltä mormonien oli määrä asuttaa 540 000 neliökilometrin laajuinen alue Kalliovuorilta Sierra Nevadaan ja Columbiajoelta Gilajoelle. Usean nykyisen osavaltion alueelle ulottuvaa maata kutsuttiin nimellä Deseret. Uudisasukkaat hakivat sille 1849 osavaltion asemaa.
Mormonit ja alkuperäisasukkaat tappoivat Mountain Meadowsin verilöylyssä 1857 yli sata ei-mormonia, minkä jälkeen presidentti James Buchanan määräsi 2 500 sotilasta syrjäyttämään Brigham Young Utahin territorion kuvernöörin paikalta. Utahin sotana tunnettu tapahtuma oli lopulta veretön, mutta Alfred Cummingista tuli Youngin seuraaja. Utahista tuli lopulta osavaltio 4. tammikuuta 1896. Sitä ennen mormonikirkon oli lopetettava poliittinen toimintansa kansanpuolueen kautta, lopetettava taloudellinen käytäntö, jonka perusteella mormonit tekivät kauppaa käytännössä vain keskenään, ja lopetettava moniavioisuus.
Hallinto ja politiikka

Utahin lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 29 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainhuoneessa on 75 jäsentä. Istuntokausi kestää yleensä 45 päivää. Senaattorit valitaan neljän ja edustajainhuoneen jäsenet kahden vuoden välein.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Hänen tukenaan on varakuvernööri, auditoija, varainhoitaja ja lainopillinen neuvonantaja. Kuvernöörillä on veto-oikeus jokaiseen lakiehdotukseen, mutta kamarit voivat ohittaa tämän kahden kolmasosan enemmistöllä. Osavaltion jokapäiväisiä asioita hoitavat virastot, joita on yli 50.
Utahin politiikkaa hallitsee republikaaninen puolue. Vuonna 2022 Utahin kaikki neljä edustajainhuoneen edustajaa ja kummatkin senaattorit edustivat republikaanista puoluetta. Republikaanien vahva asema on seurausta osavaltion uskonnollisesta taustasta, sillä iso osa sen asukkaista on konservatiivisia mormoneja. Republikaaniehdokkaat ovat vuoden 1952 jälkeen saaneet yhtä tapausta lukuun ottamatta presidentinvaaleissa eniten ääniä, ja kuvernööri on ollut puolueesta lähes koko osavaltiuden ajan. Salt Lake Cityn pormestari on kuitenkin toisen maailmansodan jälkeen ollut demokraatti useammin kuin republikaani.
Osavaltio on jaettu 29 piirikuntaan. Kunnallishallinto vaihtelee huomattavasti kuntien koon mukaan. Salt Lake Cityssä, Provossa ja muissa yli 90 000 asukkaan kaupungeissa on pormestari ja kaupunginvaltuusto. Pienemmissä kunnissa on pormestarin lisäksi muutaman hengen valtuustoja, ja pienissä kunnissa kunnanjohtaja ja luottamusmiehiä.
Talous

Utahin bruttokansantuote vuonna 2010 oli 115 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 35. sijalla.
Maatalouden tuotannosta yli kolme neljäsosaa tulee karjataloudesta, varsinkin nautakarjasta ja maitotuotteista. Kaivannaisista tärkeimpiä ovat öljy ja kupari. Suuren suolajärven vedestä saadaan magnesiumia ja suoloja.
Utahissa sovelletaan yksityishenkilöiden tuloihin tasaveroa, jonka taso vuonna 2014 oli 5 %.
Talous > Liikenne

Utahissa on 30 lentoasemaa. Niistä suurin on Salt Lake City.
Utah Transit Authority -liikenneyhtiön pikaraitiotie TRAX palvelee Salt Lake Cityn paikallisliikennettä. Vuonna 2013 avattiin sen laajennus lentoasemalle asti.
Väestö

Utahin 2,8 miljoonasta asukkaasta 91,8 % on valkoisia. Osuus on selvästi suurempi kuin Yhdysvalloissa keskimäärin (tiedot vuosilta 2010–2012).
Lähes 80 % osavaltion väestöstä asuu Ison Suolajärven ja Salt Lake Cityn ympäristössä. Suurin osa osavaltion pinta-alasta on lähes asumatonta aavikkoa.
Utah on mormonien keskus. 55 % (2014) osavaltion asukkaista on mormoneja, 13 % protestantteja, 5 % katolilaisia, 4 % muita uskontoja ja 22 % uskonnottomia.
Utahin perustuslaki kieltää moniavioisuuden, mutta vaikka mormonikirkko irtisanoutui moniavioisuudesta jo 1890, on olemassa lahkoja joissa sitä harjoitetaan edelleen. Aiemmin moniavioisuudesta rangaistiin ankarasti. Nykyään viranomaiset eivät puutu vapaaehtoiseen moniavioisuuteen.
Kulttuuri

Koska niin suuri osuus väestöstä on mormoneja, heidän kulttuurinsa hallitsee osavaltion kulttuuria. Mormonien arvoihin kuuluu tiivis perheyhteisö, kiinnostus sukututkimukseen, alkoholin ja tupakan välttäminen ja urheilun ja muun itsensä kehittämisen harrastaminen. Kulttuuriharrastuksista tärkein on musiikki. Mormonien tabernaakkelikuoro esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1847. Siinä on nykyisin 325 laulajaa, jotka ovat amatöörejä mutta harjoittelevat kurinalaisesti. Salt Lake Cityn mormonitabernaakkeliin mahtuu 8 000 henkeä, siellä on erityinen akustiikka joka rikastaa kuuluisien suurten urkujen äänimaisemaa.
Aiheesta muualla

Utahin osavaltion yliopiston verkkokurssi: HIST3850 - History of Utah (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Utah Wikimedia Commonsissa
| n k  Utahin osavaltio |
| --- | --- | --- |
Salt Lake City (pääkaupunki)
| Alueet |  Cache Valley  Coloradon laakio  Dixie  Iso Suolajärvi  Ison Suolajärven aavikko  Mojaven aavikko  Uintavuoret  Wasatch Back  Wasatch Front  Wasatchvuoristo  |  |
| Kaupungit (suurimmat) |  American Fork  Bountiful  Clearfield  Cottonwood Heights  Draper  Layton  Lehi  Logan  Midvale  Murray  Pleasant Grove  Ogden  Orem  Provo  Riverton  Roy  Spanish Fork  Salt Lake City  St. George  Sandy  South Jordan  Taylorsville  Tooele  West Jordan  West Valley City  |  |
| Piirikunnat |  Beaver  Box Elder  Cache  Carbon  Daggett  Davis  Duchesne  Emery  Garfield  Grand  Iron  Juab  Kane  Millard  Morgan  Piute  Rich  Salt Lake  San Juan  Sanpete  Sevier  Summit  Tooele  Uintah  Utah  Wasatch  Washington  Wayne  Weber  |  |
| n k  Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Alabama  Alaska  Arizona  Arkansas  Colorado  Connecticut  Delaware  Etelä-Carolina  Etelä-Dakota  Florida  Georgia  Havaiji  Idaho  Illinois  Indiana  Iowa  Kalifornia  Kansas  Kentucky  Louisiana  Länsi-Virginia  Maine  Maryland  Massachusetts  Michigan  Minnesota  Mississippi  Missouri  Montana  Nebraska  Nevada  New Hampshire  New Jersey  New Mexico  New York  Ohio  Oklahoma  Oregon  Pennsylvania  Pohjois-Carolina  Pohjois-Dakota  Rhode Island  Texas  Tennessee  Utah  Vermont  Virginia  Washington  Wisconsin  Wyoming  |  |
| Liittopiiri |  Washington (DC)  |  |
| Saarialueet |  Amerikan Samoa  Guam  Pohjois-Mariaanit  Puerto Rico  Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |  |
| Erillisalueet |  Bajo Nuevo ja Serranilla kiistanalaisia  Bakerinsaari  Howlandinsaari  Jarvis  Johnstonin atolli  Kingmanin riutta  Midwaysaaret  Navassa  Palmyran atolli  Wakensaari  |  |
 luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista  intiaanireservaatti 
Utahin parlamentin käyttämä Utah State Capitol -rakennus.
Salt Lake Cityssä sijaitseva Salt Laken temppeli on mormonikirkon tunnetuin temppeli.