stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hristo Marinov

| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Maa:   Bulgaria> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 2010 | 84 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2012 | 84 kg |  |
|  Pronssia | Dortmund 2011 | 84 kg |  |
Hristo Marinov (bulg. Христо Маринов, s. 14. maaliskuuta 1987 Stara Zagora) on bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja maailmanmestari.
84 kg:n sarjassa painiva Marinov voitti maailmanmestaruuden Moskovassa 2010. Lisäksi hän on voittanut EM-kultaa Belgradissa 2012. ja EM-pronssia Dortmundissa 2011.
Hiekan ja sumun talo

| Hiekan ja sumun talo> House of Sand and Fog |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vadim Perelman
Käsikirjoittaja:   Shawn Lawrence Otto  Vadim Perelman 
Perustuu:  Andre Dubus III:n romaaniin House of Sand and Fog
Tuottaja:   Vadim Perelman  Michael London 
Säveltäjä:  James Horner
Kuvaaja:  Roger Deakins
Leikkaaja:  Lisa Zeno Churgin
Pääosat:   Jennifer Connelly  Ben Kingsley  Shohreh Aghdashloo  Ron Eldard  Frances Fisher  Kim Dickens 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Bisgrove Entertainment  Cobalt Media Group 
Levittäjä:  DreamWorks Pictures
Ensi-ilta:  19. joulukuuta 2003
Kesto:  124 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti persia
Budjetti:  16,5 miljoonaa dollaria
Tuotto:  16,9 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiekan ja sumun talo (engl. House of Sand and Fog) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Vadim Perelman. Elokuva perustuu Andre Dubus III:n romaaniin House of Sand and Fog, jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi Perelman ja Shawn Lawrence Otto.
Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta vuoden 2004 gaalassa: paras miespääosa (Ben Kingsley), paras naissivuosa (Shohreh Aghdashloo) ja paras musiikki (James Horner).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Connelly  | … |  Kathy Nicolo   |
|  Ben Kingsley  | … |  eversti Massoud Amir Behrani   |
|  Shohreh Aghdashloo  | … |  Nadereh ”Nadi” Behrani   |
|  Ron Eldard  | … |  Lester Burdon   |
|  Frances Fisher  | … |  Connie Walsh   |
|  Jonathan Ahdout  | … |  Esmail Behrani   |
|  Kim Dickens  | … |  Carol Burdon   |
|  Carlos Gómez  | … |  luutnantti Alvarez   |
|  Navi Rawat  | … |  Soraya Behrani   |
|  Al Rodrigo  | … |  Torez   |
|  Marco Rodríguez  | … |  Mendez   |
|  Aki Aleong  | … |  Tran   |
|  Cooper Thornton  | … |  Gary   |
|  Ray Abruzzo  | … |  Frank   |
|  Spencer Garrett  | … |  huutokaupanpitäjä   |
Aiheesta muualla

Hiekan ja sumun talo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hiekan ja sumun talo Elonet.
Hiekan ja sumun talo AllMoviessa. (englanniksi)
Hristo Botev Stadium (Blagoevgrad)

| Hristo Botev Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Blagoevgrad, Bulgaria
Avattu:  ?
Omistaja:  ?
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 PFC Pirin Blagoevgrad 
Katsojakapasiteetti
 16 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hristo Botev Stadium on monikäyttöinen stadion Blagoevgradissa Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Pirin Blagoevgradin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 16 000 ihmistä.
Hristo Tsvetkov

| Hristo Tsvetkov> Христо Цветков.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Hristo Tsvetkov
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1934 Euglene, Bulgaria
Kuollut: 31. tammikuuta 2018 (83 vuotta) Sofia, Bulgaria
Kansalaisuus:   Bulgaria
Koripalloilija
Pituus:  196 cm
Paino:  92 kg
Maajoukkueet
:   Bulgaria
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Bulgaria> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Jugoslavia 1961 |  |  |
Hristo Tsvetkov (bulg. Христо Цветков, 6. maaliskuuta 1934 Euglene – 31. tammikuuta 2018 Sofia) oli bulgarialainen koripalloilija.
Tsvetkov voitti Bulgarian miesten maajoukkueessa EM-pronssia Jugoslaviassa 1961. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Rooman kesäolympialaisissa 1960, missä Bulgaria oli 16:s. Tsvetkov kuoli sairastettuaan pitkään 83-vuotiaana Sofiassa 31. tammikuuta 2018.
Stemmen i mit liv

|  Stemmen i mit liv> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Kølig Kaj
Säveltäjä(t):  Lars Pedersen
Sanoittaja(t):  Thomas Lægård
Euroviisutiedot
Vuosi:  1997
Maa:  Tanska
Kieli:  tanska
Sijoitus:  16.
Pisteet:  25
Sanat:  sanoitus
Stemmen i mit liv on Kølig Kajn esittämä kappale, jolla hän edusti Tanskaa vuoden 1997 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksitoista 25 pisteellä.
Hristo Botev Stadium

Hristo Botev Stadium -nimisiä stadioneja on useita:
Hristo Botev Stadium, stadion Vratsassa
Hristo Botev Stadium, stadion Blagoevgradissa
Hristo Botev Stadium, stadion Botevgradissa
Hristo Botev Stadium, stadion Gabrovossa
Hristo Botev Stadium, stadion Plovdivissä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Christo-Botew-Stadion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hiram Mier

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hiram Ricardo Mier Alanís
Syntymäaika: 25. elokuuta 1989
Syntymäpaikka: Monterrey, Meksiko
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Club de Fútbol Monterrey
Pelinumero: 21
Junioriseurat
2008-2010: Club de Fútbol Monterrey
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010- | Club de Fútbol Monterrey | 90 | (0) |
Maajoukkue
| 2011-2012 | Meksiko U23 | 14 | (1) |
| 2011- | Meksiko | 10 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. huhtikuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. huhtikuuta 2014.
| Mitalit> Maa:   Meksiko.miesten jalkapallo.CONCACAF Gold Cup  | Mitalit> Maa:   Meksiko.miesten jalkapallo.CONCACAF Gold Cup  | Mitalit> Maa:   Meksiko.miesten jalkapallo.CONCACAF Gold Cup  | Maa:   Meksiko> miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2011 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Meksiko 2011 |  |  |
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
Hiram Mier (s. 25. elokuuta 1989) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa Club de Fútbol Monterreytä. Hän voitti olympiakultaa jalkapallossa Lontoossa 2012 ja kuuluu Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen. Mier on Monterreyn kasvatti. Hän on pelannut koko uransa seurassa.
Seurajoukkueura

Monterreyssä ammattilaisuransa aloittanut Mier on voittanut CONCACAF Champions Leaguen kolme kertaa peräkkäin, vuosina 2011, 2012 ja 2013. Hän voitti myös Meksikon liigan joukkueen riveissä kaudella 2010-11.
Maajoukkueura

Hiram Mier debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2011. Hän oli voittamassa maalle olympiakultaa jalkapallossa Lontoossa 2012 ja kuului joukkueeseen myös vuoden 2013 Confederations Cupissa.
Käännös suomeksi
Spresiano

| Spresiano |
| --- | --- |

 Spresiano
 Koordinaatit: 45°46′36″N, 12°15′38″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Veneto
Maakunta:  Treviso
Pinta-ala:  
 – Maa:  25,73  km²
Korkeus:  56 (min. 37 - maks. 65)  m
Väkiluku (2015):  12 176 
 – Väestötiheys:  473  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Spresiano on kunta Pohjois-Italiassa Trevison maakunnassa Veneton alueella.
Urheilu

Spresianossa sijaitseva tekojärvi Lago Le Bandie on suosittu vesilautailukeskus. Alueella on järjestetty myös triathlon-, räpyläuinti-, cyclocross-, maastopyöräily- ja maastojuoksukilpailuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spresiano Wikimedia Commonsissa
Spirulina

| Spirulina |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Eubacteria
Pääjakso::  Syanobakteerit Cyanobacteria
Luokka::  Cyanophyceae
Lahko::  Nostocales 
Heimo::  Oscillatoriaceae
Suku::  Spirulina  Turpin ex Gomont, 1893
Katso myös
   Spirulina Wikispeciesissä   Spirulina Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spirulina on sinilevien Cyanophyta-kaareen ja sinivihreiden levien Oscillatoriaceae-heimoon kuuluva suku. Siniviherlevät ovat pieniä mikroleviä, jotka viihtyvät alkaalisessa ympäristössä. Spirulina kasvaa luonnonvaraisena subtrooppisissa merissä sekä suolajärvissä kuten Tšadjärvessä ja muinaisessa Texcocojärvessä.tarkistettava Sitä käytetään elintarvikkeena sen ravinteikkuuden ja terveysvaikutusten vuoksi sekä luonnollisena väriaineena esimerkiksi elintarvike- ja juomateollisuudessa.
Käyttö

Spirulina maxima- ja Spirulina platensis -lajit ovat elintarvikkeeksi kasvatettavia mikroleviä. Spirulinaa myydään kuivattuna ja pakastekuivattuna pillerin, jauheen tai hiutaleiden muodossa. Spirulinaa markkinoidaan superruokana ja terveystuotteena, joka auttaa moniin vaivoihin. Se onkin hyvin ravinteikasta, mutta sen tehosta sairauksien hoidossa ei ole merkittävästi tieteellistä näyttöä. Spirulinaa tulisi myös syödä suuria määriä, jotta siitä saisi riittävät määrät ravinteita. Spirulinan sisältämä fykosyaniini on todettu terveelliseksi ja jopa lääkinnälliseksi: se hillitsee tulehdusta, on antioksidanttinen, suojaa hermosoluja, suojaa maksaa ja hillitsee syöpäsolujen kasvua.
Kasvissyöjät ja varsinkin vegaanit käyttävät spirulinaa sen rikkaiden ravintoarvojen, erityisesti sen runsaan proteiinimäärän lähteenä tasapainoisessa ruokavaliossa.
Ravintosisältö

Spirulina on hyvä proteiinin lähde, koska kuivattu spirulina sisältää 60–70 % proteiinia. Spirulina sisältää lisäksi hiilihydraatteja 16–20 % ja rasvoja 2–3 %.
Spirulinassa on runsaasti B-vitamiineja, beetakaroteenia, E-vitamiinia ja gammalinoleenihappoa, joka on välttämätön rasvahappo. Siinä on myös runsaasti mineraaleja kuten mangaania, sinkkiä, kuparia, rautaa ja seleeniä.
Turvallisuus

Spirulinassa voi olla myrkyllisiä mikrokystiinejä tai ympäristömyrkkyjä, joita siihen on tullut kasvatusaltaaseen tulleista muista mikrolevistä. Lähes kaikessa myytävässä spirulinassa on mikrokystiinejä, sillä pääosa spirulinasta tuotetaan ulkoaltaissa.  Spirulina itsessään ei tuota mikrokystiinejä.
Sukuun kuuluvia lajeja

Spirulina corakiana
Spirulina crispum
Spirulina labyrinthiformis
Spirulina laxa
Spirulina laxissima
Spirulina major
Spirulina meneghiniana
Spirulina nordstedtii
Spirulina princeps
Spirulina subsalsa
Spirulina subtilissima
Spirulina tenerrima
Spirulina weissii
Aiheesta muualla

Laji.fi: Spirulina
Makeanveden levä, spirulina, kuivattu : Ravintoarvot / 100 g (Arkistoitu – Internet Archive), Fineli
ITIS: Spirulina (englanniksi)
AlgaeBase.org: Spirulina (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Spirulina, taxonomy (englanniksi)
Henrik Tomas Adlercreutz

Henrik Tomas Adlercreutz (17. toukokuuta 1732 Tukholma – 26. tammikuuta 1801 Porvoo) oli  suomalainen virka- ja valtiopäivämies ja kartanonomistaja.
Henkilöhistoria

Adlercreutzin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Erik Adlercreutz ja Brita Maria von Westerling ja puoliso vuodesta 1765 Sofia Elisabeth Tandefelt (k. 1799). Adlercreutz tuli ylioppilaaksi Turussa 1741 ja opiskeli Uppsalassa. Svean hovioikeudessa hän toimi auskultanttina vuodesta 1748, amanuenssina vuodesta 1749 ja ylimääräisenä notaarina vuodesta 1753. Hovioikeuden palveluksesta hän erosi kollegiasessorin arvonimellä 1760. Tämän jälkeen Adlercreutz oli tilanomistaja Porvoon Boen kartanossa, mutta omisti myös Korpilahden Veijon kartanon, Sjundbyn kartanon Siuntiossa sekä Raalan kartanon Nurmijärvellä. Valtiopäiville Adlercreutz osallistui kahteen otteeseen, 1756 ja 1769. Hän laati elämäkerrallisen käsikirjoituksen 1700-luvun jälkipuoliskolta, joka julkaistiin vuonna 1887.
Kihlakunnantuomari, valtiopäivämies Karl Henrik Adlercreutz oli Henrik Tomas Adlercreutzin poika.
Julkaisuja

Historiskt-politiska anteckningar för åren 1743-1796, 1887, julk. Elis Lagerblad, Helsinki: Svenska litteratursälskapet i Finland, 185 s.
Hohler Felsin Venus

Hohler Felsin Venus
Hohler Felsin Venus eli Schelklingenin Venus (saks. Venus vom Hohle Fels, vom Hohlen Fels; Venus von Schelklingen) on kivikautinen venusveistos, joka on löydetty Saksasta läheltä Schelklingenin kaupunkia. Se on iältään noin 35 000–40 000 vuotta ja kuuluu varhaiseen Aurignacin kulttuuriin, joka oli vallalla myöhäispaleoliittisen kauden alussa, jolloin Homo sapiensia (Cro-Magnonin ihminen) esiintyi ensimmäisen kerran Euroopassa.
Hohler Felsin Venuksen löytäminen varhentaa muutamalla tuhannella vuodella vanhimman esihistoriallisen veistoksen löytämisen ja ylipäänsä vanhimman tunnetun esittävän taiteen löydön ja vahvistaa, että taideteoksia on tehty koko Aurignacin ajan.
Veistos löydettiin syyskuussa 2008 Hohler Felsin luolasta, joka sijaitsee lähellä Schelklingeniä Baden-Württembergissä, noin 15 kilometriä Ulmista länteen. Löydön teki Tübingenin yliopiston ryhmä, jota johti arkeologian professori Nicholas Conard, joka ilmoitti löydöstä Naturessa.
Mammutin torahampaasta valmistettu veistos esittää naisen ruumista, jossa korostuvat häpy ja rinnat ja jota siksi pidetään hedelmällisyyteen liittyvänä taikaesineenä. Pään sijasta veistoksessa on lenkki, josta se on voitu pujottaa riipusnauhaan. Arkeologi John J. Shean mukaan veistoksen valmistaminen on saattanut kestää ”kymmeniä ellei satoja tunteja”. Veistos löydettiin noin 20 metrin päästä luolan sisäänkäynnistä ja noin kolmen metrin syydestä nykyisestä maanpinnasta. Se on oli palasina, joista kuusi on löydetty, mutta vasen käsivarsi ja olkapää puuttuvat vielä.
Schwabenin Juran alueella on luolia, joista on paljastunut mammutinluisia veistoksia myöhäispaleoliittiselta ajalta noin 25 esinettä. Niihin kuuluu Hohlenstein-Stadelin leijonaihminen ja vanhin tunnettu soitin, mammutinluinen huilu. Tämä esinelöytöjen keskittymä 30 000–40 000 vuoden takaa on ainutlaatuinen koko maailmassa, ja Conard arvelee, että silloisten ihmisten ansioksi voidaan lukea paitsi figuratiivinen taide ja musiikki, myös uskonnon alkuvaiheet. Muita samasta luolakerroksesta löydettyjä esineitä ovat piikivisen tulentekovälineen sirpaleet, työstetty luu ja mammutinluu sekä erilaisten eläinten jäännökset, kuten tarpaani, peura, luolakarhu, mammutti ja vuorikauris.
Aiheesta muualla

The Earliest Pornography? Science.  13.5.2009. Viitattu 30.11.2020. (englanniksi)
Moskowitz, Clara: Obsession with Naked Women Dates Back 35,000 Years Live Science.  13.5.2009. Viitattu 30.11.2020. (englanniksi)
Hirst, K. Kris: Ancient Flutes – Archaeological Evidence of Prehistoric Music Making ThoughtCo.  3.7.2019. Viitattu 30.11.2020. (englanniksi)
Prehistoric pin-up: by Nature Video (video) Nature Video / Youtube.  19.5.2009. Viitattu 30.11.2020. (englanniksi)
Hiekantakanen

| Hiekantakanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi, Multia
Koordinaatit:  62°34′47″N, 24°40′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pussijoen valuma-alue (35.64)
Laskujoki:  oja Isoon Palojärveen 
Järvinumero:  35.642.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176,5 m  
Rantaviiva:  1,291 km  
Pinta-ala:  8,115 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHiekantakanen 
Hiekantakanen  on Keski-Suomessa Saarijärvellä ja Multialla Kukon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,1 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Pussijoen valuma-alueella (35.64), jonka Iso Palojärven alueeseen (35.642) se kuuluu.
Homohymni

Gay anthem eli vapaasti suomennettuna homohymni on suosittu kappale, josta on tullut laajalti suosittu etenkin homoseksuaalien keskuudessa, tai jotkin näistä kappaleista saattavat tulla hittikappaleiksi myös muulle HLBT- yhteisölle. Popular music” -lehden mukaan kaikkein perinteisin gay anthem kautta aikojen on Gloria Gaynorin kappale ”I will survive” vuodelta 1978.
Kaikkia lauluja, jotka on merkitty "homohymneiksi", ei ole kirjoitettu varta vasten gay anthemeiksi, mutta ne sisältyvät tähän populaarimusiikin alaryhmään, jossa niistä on tullut erityisen suosittuja homoyhteisön keskuudessa. Esimerkiksi Village People n " YMCA ",  The Weather Girls 's " It's Raining Men ", Diana Rossin " I'm Coming Out " ja "Ain't No Mountain High Enough" sekä  ABBA:n " Dancing Queen " ovat klassisia homohymnejä.
Erityisten kappaleiden sijasta gay anthemeiden genre muistuttaa ennemminkin homomiehen henkilöpalvontaa, jossa korostuu etenkin diva-tyyliset popmusiikin laulajat, jotka ovat melkein aina naispuolisia homoikoneita. Nykyaikaisia esimerkkejä ovat Cher, Shirley Bassey, Cyndi Lauper, Britney Spears, Diana Ross, Mariah Carey, Whitney Houston, Céline Dion, Kylie Minogue, Madonna, Barbra Streisand, Donna Summer, Evelyn "Champagne" King, Tamar Braxton, Geri Halliwell, Christina Aguilera, Beyoncé, Jennifer Lopez, Shakira, Jessica Simpson, Lady Gaga, Katy Perry, Adele, Rihanna, Miley Cyrus, Demi Lovato, Selena Gomez ja Ariana Grande.
Sojuz TMA-2

Sojuz TMA-2 -laukaisu
Sojuz TMA-2 (Союз ТМА-2) oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Laukaisu Baikonurin kosmodromilta tapahtui 26. huhtikuuta 2003 ja paluu 1. toukokuuta 2003.
Alun perin Sojuzin rooliksi oli rajoitettu toimia aseman pelastusaluksena. Kun Columbia-sukkula tuhoutui, tilanne muuttui. Sojuz oli pari vuotta ainoa keino päästä avaruuteen.
Malentšenko oli ensimmäinen ihminen, joka meni avaruudessa naimisiin; morsian tosin oli maassa.
Miehistö

Laukaistiin
Juri Malentšenko, Venäjän avaruusjärjestö
Edward Lu, NASA
Palaavat
Juri Malentšenko
Edward Lu
Pedro Duque, ESA, Espanja
Rata

Massa 7136 kg
Perigee 200 km
Apogee 250 km
Inklinaatio 51,7°
Periodi 88,7 min
Sojuz TMA-2:n laskeutumisen jälkeen
Homoioi

Hallinto
Spartan kuningas
Efori
Gerusia
Apella
Luokat
Homoioi
Perioikit
Helootit
Homoioi, yhdenvertaiset, oli yksi muinaisen Spartan yhteiskuntaluokista. Homoioi koostui täysi-ikäisistä miehistä, joilla oli täydet kansalaisoikeudet. Homoioi eivät saaneet harjoittaa mitään elinkeinoa eivätkä kerätä rikkauksia. Spartalainen yhteiskunta pyrki poistamaan sekä köyhyyden että rikkauden. Kaikenlainen koreilu ja hienostelu oli Spartan vapaasyntyisiltä kansalaisilta kielletty. Jos yksilö ei kyennyt täyttämään "yhdenvertaisten" vaatimuksia, hän saattoi menettää kansalaisoikeutensa ja pudota holhokkien luokkaan.
Heikki Pitkänen

| Heikki Pitkänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Merkittävät roolit:  Myrsky (Enon opetukset) Riitaoja / Hauhia (Tuntematon sotilas, Smedsin näytelmä)
Aiheesta muualla
Elonet
Heikki Pitkänen on suomalainen näyttelijä.  Hän aloitti Suomen Kansallisteatterin riveissä 2004. Hänen puolisonsa on näyttelijä Pirjo Määttä.
Elämä ja ura

Äänekoskella varttunut Pitkänen oli jo pienestä pitäen tiiviisti mukana teatterimaailmassa. Hän jätti lukion kesken ja siirtyi Haminaan musiikkiteatterikouluun. Hänelle kertyi alan kokemusta myös Jyväskylän kaupunginteatterissa avustajan tehtävistä. Haminasta Pitkänen muutti Helsinkiin ja pääsi Teatterikorkeakouluun sisään ensi yrittämällä. Teatterikoulun jälkeen hän aloitti Kansallisteatterissa vierailevana näyttelijänä, myöhemmin hän sai kiinnityksen samaan teatteriin. Ennen Kansallisteatteria hän näytteli Oulun teatterissa.
Pitkänen on näytellyt muun muassa Kristian Smedsin ohjaamassa Väinö Linnan alkuperäistekstiin perustuvassa näytelmässä Tuntematon sotilas. Hän teki Hauhian ja Riitaojan roolit.
Taiteellisesti monipuolisen näyttämöuransa lisäksi Pitkäsellä on ollut rooleja useissa televisiotuotannoissa, kuten Myrskyn osa Matti Ijäksen elokuvassa Enon opetukset.
Valikoitu rooliluettelo

Mikke (Mobile Horror, 2003)
Bernard (Kauppamatkustajan kuolema, 2007)
Riitaoja / Hauhia (Tuntematon sotilas, 2007)
Nuorempi veli (Nuorempi veli, 2009)
Max (Olviretki)
Petri Portaankorva (Maaseudun tulevaisuus, 2014)
Mooney (Hirttäjät, 2016)
Filmografia > Televisioelokuvat ja -näytelmät

Paavo Pantteri (2002)
Ilona (2003)
Tuntematon sotilas (2009)
Enon opetukset (2011)
Luolasto (2014)
Maaseudun tulevaisuus (2015)
Filmografia > Televisiosarjat

Seitsemän (2001)
Kylmäverisesti sinun (2002)
Vakavaa viihdettä (2002)
Kotikatu (2004)
Roba (2016)
DREAMZzz (2023)
Aiheesta muualla

Heikki Pitkänen Ilona-tietokannassa
YLE Elävä arkisto: Kristian Smedsin Tuntematon sotilas (Kristian Smedsin Tuntematon sotilas: Koskela vähän selvittää; videoleike, 2:57)
Harold Ramis

Harold Ramis lokakuussa 2009.
Harold Allen Ramis (21. marraskuuta 1944 Chicago, Illinois – 24. helmikuuta 2014 Chicago) oli yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Elämänvaiheet

Ramis syntyi Illinois’n osavaltion  Chicagossa. Hänen vanhempansa olivat Nathan Ramis ja Ruth o.s. Cokee, ja hän sai juutalaisen kasvatuksen. Hän valmistui St. Louisin Washington-yliopistosta.
Ramis oli kahdesti naimisissa: ensimmäisen kerran Anne Jean Plotkinin kanssa vuosina 1967–1984 ja toisen kerran Erica Mannin kanssa vuodesta 1989. Hänellä on lapsia. Hänestä tuli Washington-yliopiston kunniatohtori vuonna 1993.
Ramisille myönnettiin vuonna 1994 parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Bafta-palkinto elokuvasta  Päiväni murmelina (1993), jossa hän toimi ohjaajana, käsikirjoittajana ja tuottajana.
Ura

Ramis esiintyi 1970-luvun lopulla kanadalaisessa sketsikomediasarjassa Second City Television. Varhaisia elokuvarooleja nähtiin elokuvissa Natsat (1981) ja Haamujengi (1984). Hän esiintyi myöhemmin myös Haamujengin jatko-osassa Ghostbusters II (1989).
Ramis ohjasi tai käsikirjoitti muiden muassa elokuvat Delta-jengi (1978), Latvasta laho (1980), Sekopäiden seurakunta (1995), Terapian tarpeessa (1999) ja Jäätävää satoa (2005).