stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylioppilaslehti
Aiheesta muualla

Ylioppilaslehden kotisivu
Ylioppilaslehti Ylen Elävässä arkistossa.
Ajantasan uutispuntari: Ylioppilaslehti 100 vuotta[vanhentunut linkki] – Yle Areenan äänitiedosto, 25 min, 1.2.2013
| n k Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultin jäsenlehdet |
| --- | --- |
Jäsenliitot:  Aakusti  Aikakauskirja Genos  Aikamerkki  Amfion.fi  Animalia  Antimilitaristi  ARK – Arkkitehti  Astra  Asukki  Blues News  Debatti  Demeter  Elonkehä  Eläinten ystävä  Elävän ravinnon ystävä  Esperantolehti  Etsijä  Filmihullu  Finlands Natur  Finnanest  Finnish Music Quarterly  Finnisharchitecture.fi  Freelance Online  Futura  Grafia  Haava  Historiallinen Aikakauskirja  Idäntutkimus  Ikaros  Imetysuutisia  Improbatur  Jahrbuch fur Finnisch-Deutsche literaturbeziehungen  Jazzrytmit  Jyväskylän Ylioppilaslehti  Jänkä  Kajastus  Kaltio  Kamera-lehti  Kansanmusiikki  Kansan Tahto  Kantele  KD-lehti  Kehrääjä  Kide  Kiiltomato.net  Kirjailija  Kirjallisuusterapia  Kirjastolehti  Kompositio  Kosmopolis  Kosmoskynä  Kristosofi  Kritiikin uutiset  Kulttuurintutkimus  Kulttuurivihkot  Kuti  Kuvittaja  Kynnys  Lapillinen  Lapsen Maailma  Lehto  Leija  Le Monde Diplomatique & Novaja Gazeta  Libero  Liikekieli.com  Linnut  Lippu  Long Play  Lukufiilis  Lumooja  Luonnonsuojelija  Lähikuva  Lätta Bladet  Maailma.net  Maailman Kuvalehti  Maatiainen  Media & viestintä  Minna  Museo  Musiikin Suunta  Musiikintekijä  Mustekala.info  Muuriankkuri  Natura  Niin & näin  Niinipuu  NMI-Bulletin  Nuorisotutkimus  Nuori Voima  Nuorten Luonto  Ny Tid  Näkövammaisten Airut  Olutposti  Onnimanni  Pirta  Plan  Portti  Protu  Psykoanalyyttinen psykoterapia  Psykologia  RATKES – Ratkaisukeskeisen kulttuurin lehti  Rauhanpuolustaja  Rondo  Ruskeat Tytöt  Ruumiin kulttuuri  Sarjainfo  Selkosanomat  Sieppo  Skeptikko  Skrolli  Sosiologia  Steiner-kasvatus  Stylus  Sukupuolentutkimus – Genusforskning  Sukuviesti  Sulasol  Suomen Luonto  Suomi–Puola Finlandia–Polska  Synkooppi  Synsygus  Synteesi  Särö  Taide  Taiteilija  Taito  Takoja  Tatsi  Teatteri & tanssi + sirkus  Tehohoito  Teosofi  Tiede & edistys  Tiedepolitiikka  Tiede-toimittaja  Tiedonantaja  Tiedosta  Tieteessä tapahtuu  Tringa  Tsilari  Tukiviesti  Tuli & Savu  Tulva  Turun ylioppilaslehti  Työelämän tutkimus  Työväentutkimus vuosikirja  Tähtivaeltaja  Ulkopolitiikka  Ultra  Uusi Safiiri  Vaikutuksessa-media  Vapaa ajattelija  Vasen kaista  Virikkeitä  Visiiri  Voima  Ydin  Yhteiset lapsemme  Yliopisto  Ylioppilaslehti
Westminsterin tunnustus

Westminsterin tunnustus (Westminster Confession of Faith) on reformoitu vuonna 1647 laadittu tunnustuskirja. Vaikka se laadittiin alkujaan Englannin kirkon tunnustukseksi, tuli siitä Skotlannin kirkon tunnustus ja se on vaikuttanut presbyteriaanisiin ja muihin reformoituihin kirkkoihin ympäri maailmaa.
Syntyhistoria

Westminsterin tunnustuksen synty liittyi puritaanien pyrkimyksiin muuttaa Englannin kirkko haluamansa kaltaiseksi. Reformoitujen puritaanien hallussa ollut Englannin parlamentti määräsi piispanvirat sekä käytössä olleet jumalanpalvelusjärjestykset lakkautetuiksi vuonna 1642. Tämän jälkeen parlamentti kutsui koolle Westminsterin synodin, joka oli kalvinististen teologien hallitsema kokous. Tämä laati vuosien 1645–1652 aikana useita kirkon uudistamiseen pyrkineitä asiakirjoja. Näistä merkittävin oli vuonna 1647 valmistunut Westminsterin tunnustus. Sen syntyyn vaikuttaneisiin teologeihin kuuluivat muiden ohella Alexander Henderson, John Lightfoot sekä James Ussher.
Vaikutus

Vaikka tunnustus laadittiin Englannissa omaksuttiin se suuremmalla innolla Skotlannissa, sillä Skotlannin kirkon synodi hyväksyi sen tunnustuskirjakseen heti samana vuonna kuin se laadittiin ja Skotlannin parlamentti hyväksyi sen vuonna 1649. Englannin kirkko puolestaan hyväksyi sen lisäyksin ja raamattuviittein varustettuna vuonna 1648. Kuningasvallan palattua vuonna 1660 se kuitenkin menetti asemansa Englannissa ja siitä tuli siellä vain pienten vapaakirkkojen tunnustus. Skotlannissa tekstin asema kuitenkin säilyi, ja vuonna 1690 anglikaanien hallussa ollut Englannin parlamenttikin joutui tunnustamaan sen Skotlannin kirkon tunnustukseksi.
Westminsterin tunnustuksesta muodostui myös Pohjois-Amerikan presbyteeristen kirkkojen keskeinen tunnustus, jota käyttivät myös kongregationalistit ja jotkut baptistit. Nämä laativatkin tunnustuksesta muokattuja versioita soveltaakseen sitä omaan perinteeseensä.
Harold Whitlock

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Harold Whitlock |  Harold Whitlock |  Harold Whitlock |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 50 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | 50 km kävely |  |
Hector Harold Whitlock (16. joulukuuta 1903 – 27. joulukuuta 1985) oli brittiläinen yleisurheilija, joka kilpaili 50 kilometrin kävelyssä.
Whitlock voitti olympiakultaa vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ajalla 4.30.42. Hän siirtyi kilpailun kärkeen 33 kilometrin kohdalla ja pysyi loppuun saakka ensimmäisenä vaikka oksenteli useita kertoja 38:n ja 43 kilometrin välillä.
Ammatiltaan Whitlock oli automekaanikko.
What’s Another Year?

| What’s Another Year?> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Johnny Logan
Säveltäjä(t):  Shay Healy
Sanoittaja(t):  Shay Healy
Euroviisutiedot
Vuosi:  1980
Maa:  Irlanti
Kieli:  englanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  143
”What’s Another Year?” on Shay Healyn säveltämä ja sanoittama kappale, jolla Irlantia edustanut Johnny Logan voitti vuoden 1980 Eurovision laulukilpailun. Kappale sai 143 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Saksan 15 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 17. Kappale on levytetty suomeksi nimellä ”Vuodet ohi käy”.
”What’s Another Year?” nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan ja siitä on tullut ikivihreä euroviisuklassikko. Se olikin yksi neljästätoista kappaleesta, jotka valittiin vuonna 2005 Eurovision viisikymmenvuotista historiaa juhlistaneeseen Congratulations-tapahtumaan ehdokkaiksi kaikkien aikojen euroviisuksi. Kappale sijoittui 12:nneksi.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:   1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:   1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:   1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:   1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:   1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:   2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:   2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:   2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code" 
| n k Uusivuosi |
| --- | --- |
 Uudenvuodenaatto  Uudenvuodenpäivä 
Perinteet:  Ilotulitus  Illallinen yhdelle  Times Squaren pallo  Tinanvalanta  Uudenvuodenjuoksu  Uudenvuodenkello  Uudenvuodenkortti  Uudenvuodenrevyy  Uudenvuoden vierailut  Wienin filharmonikkojen uudenvuoden konsertti 
Musiikki:  Auld Lang Syne  Happy New Year  New Year’s Day  What’s Another Year? 
Urheilu:  Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut  Yliopistojalkapallon kuusikko: Rose  Orange  Sugar  Fiesta  Cotton  Peach  NHL Winter Classic  Spengler Cup  Tour de Ski  Uudenvuoden mäkikilpailu  Keski-Euroopan mäkiviikko 
Politiikka:  Puolustusministerin uudenvuodenpäivän vastaanotto  Tasavallan presidentin uudenvuodenpuhe 
Liittyvät:  Karkaussekunti  Gregoriaaninen kalenteri  Guy Lombardo
Norman Whiteside

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Norman Whiteside
Syntymäaika: 7. toukokuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Belfast, Pohjois-Irlanti
Pituus: 188 senttimetriä
Junioriseurat
: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1982-1989  1989-1991 | Manchester United  Everton | 206 (47)  29 (9) |
Maajoukkue
| 1982-1989 | Pohjois-Irlanti | 38 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Norman Whiteside (s. 7. toukokuuta 1965 Belfast) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edusti maataan kaksissa MM-kisoissa. Urallaan hän edusti Manchester Unitedia ja Evertonia ennen kuin joutui lopettamaan uransa loukkaantumisten takia 26-vuotiaana.
Manchester Unitedissa Whiteside debytoi kaudella 1981–1982, ollen nuorin debytoinut ManUssa sitten Duncan Edwardsin. Seuraavalla kaudella Whiteside pelasi liigacupin ja FA Cupin loppuottelussa. Belfastilainen teki nuorimpana pelaajana molemmissa finaaleissa maalin. Liigacupin finaalin ManU hävisi, mutta FA Cupissa se kukisti Brighton & Hove Albionin 4–0.
Vuoden 1982 MM-kisoissa Whiteside rikkoi Pelén ennätyksen nuorimpana pelaajana MM-kisoissa. Hän oli debytoidessaan 17-vuotias ja 41 vuorokauden ikäinen. Kisoissa Whiteside oli Pohjois-Irlannin aloituskokoonpanossa jokaisessa viidessä ottelussa, mukaan lukien historiallisessa 1–0-voitossa Espanjaa vastaan. Alkulohkonsa voittanut Pohjois-Irlanti putosi toisella kierroksella.
Vuoden 1986 MM-kisoissa Pohjois-Irlannin tie katkesi jo alkulohkoon. Alkulohkon ottelussa Algeriaa vastaan Whiteside onnistui maalinteossa, kun Pohjois-Irlanti jäi 1–1-tasapeliin. Yhteensä Whiteside pelasi 38 maaottelua, joissa hän teki 9 maalia.
Keskushyökkääjänä uransa aloittanutta Whitesidea ryhdyttiin myöhemmin peluuttamaan keskikentällä. Whiteside oli muun muassa monipuolisuutensa ansiosta pidetty pelaaja fanien keskuudessa.
Vuonna 1989 Norman Whiteside sai lähteä Manchester Unitedista ja siirtyi Evertoniin. Evertonissa hän pelasi vain 29 ottelua ennen kuin päätti vuonna 1991 lopettaa uransa kun lääkäri oli sanonut ettei hän enää mahdollisesti kävelisi jos jatkaisi pelaamista. Whitesiden polvi oli operoitu uran aikana 13 kertaa.
Why Don’t You Do Right?

| ”Why Don’t You Do Right?” |
| --- | --- |
Säveltäjä:  Joe McCoy
Julkaistu:  1941
Kieli:  englanti
Tyylilaji:  blues
”Why Don’t You Do Right?” on Joe McCoyn säveltämä ja sanoittama blueskappale. McCoy kirjoitti laulun Lil Greenille, joka nauhoitti sen 23. huhtikuuta 1941 Big Bill Broonzyn säestämänä.
Peggy Lee nauhoitti kappaleen Benny Goodmanin yhtyeen kanssa vuonna 1942. Leen versio kuullaan saman vuoden elokuvassa Tähtien kanttiini ja toi nuorelle laulajalle ensimmäisen kerran huomiota kansallisella tasolla. Lee nauhoitti kappaleen uudelleen vuonna 1947 aviomiehensä, Goodmanin entisen kitaristin Dave Barbourin kanssa. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Amos Milburn ja Johnny Otis.
Westmalle (panimo)

Westmalle Tripel -pulloja. Oikealla on uusi nykyinen etikettimalli, vasemmalla vanha edellinen malli.
Westmallen panimo (Brouwerij der Trappisten van Westmalle) on belgialainen luostaripanimo. Se sijaitsee Westmallen kylässä, Belgiassa Onze-Lieve-Vrouw van het Heilig Hart -sisterssiläisluostarissa.
Westmalle on suurin ja kaupallisin trappist-oluita tuottavista panimoista. Luostari tuottaa myös maitoa ja juustoa. Panimo valmistaa kolmea erilaista pintahiivaolutta.
Historiaa

Luostari perustettiin vuonna 1794, mutta trappistiluostari siitä tuli vasta 22. huhtikuuta 1836. Samana vuonna apotti Martinus Dom aloitti pienen panimon rakentamisen, ja 10. joulukuuta tarjoiltiin lounaalla ensimmäisen kerran oman panimon olutta. Alkuvuosina olutta tehtiin vain omaan tarpeeseen. Paikallinen myynti luostarin porteilta alkoi vuonna 1856 ja tukkukauppa vuonna 1921.
Westmalle on pannut tummaa olutta vuodesta 1856, mutta nykyinen dubbel perustuu ensi kerran vuonna 1926 tehdyn oluen reseptiin.
Vuonna 1934 panimo kehitti ensimmäisen tripel-tyyppisen trappist-oluen. Sekä dubbelin että tripelin on sanottu saaneen alkunsa Westmallesta.
Panimoon rakennettiin uudet tuotantotilat vuonna 1991 ja uusi pullotuslinja vuonna 2000. Nykyinen pullotuskapasiteetti on 45 000 pulloa tunnissa ja vuosittainen tuotantomäärä 120 000 hehtolitraa (2004).
Oluet

Westmalle valmistaa kolmea erilaista olutta. Extra on tarkoitettu munkkien nautittavaksi, muu tuotanto jakautuu 40:60 trippelin hyväksi.
Westmalle Extra (alkoholia 5 % tilavuusprosenttia); vaalea ale-tyyppinen olut. Extraa valmistetaan vain kerran tai kahdesti vuodessa ja on tavallisesti tarjolla vain luostarin munkeille. Olutta myydään kuitenkin satunnaisesti luostarilta.
Westmalle Dubbel (7 %); tumma, punertavan ruskea dubbel, joka jälkikäy pullossa. Nykyinen resepti pohjautuu vuoden 1926 olueen. Dubbelia myydään 33 ja 75 senttilitran pulloissa. Se on myös ainoa tumma trappist-olut, jota saa hanaoluena.
Westmalle Tripel (9,5 %); kirkkaan kullankeltainen tripel, joka jälkikäy pullossa. Tripel kehitettiin uusien tuotantotilojen myötä vuonna 1934, nykyinen resepti on vuodelta 1956. Olutta myydään sekä 33 että 75 senttilitran pulloissa.
Westmallen oluthiiva tulee Saccharomyces cerevisiae -hiivasienestä. Myös Westvleterenin trappist-panimo käyttää Westmallen hiivaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luostarin kotisivut
Westmalle Dubbel -pulloja. Oikealla on uusi nykyinen etikettimalli, vasemmalla vanha edellinen malli.
Why? (Geir Rönningin kappale)

| Why?> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Geir Rönning
Säveltäjä(t):  Mika Toivanen
Sanoittaja(t):  Steven Steward
Euroviisutiedot
Vuosi:  2005
Maa:  Suomi
Kieli:  englanti
Sijoitus:  ei selviytynyt finaaliin.
Sijoitus semifinaalissa:  18.
Pisteet semifinaalissa:  50
Video:  videolinkki
Why? on Geir Rönningin esittämä kappale, joka edusti  Suomea  Euroviisuissa 2005 Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa. Esitys jäi semifinaalissa sijalle 18 eikä päässyt finaaliin.
Suomen euroviisukarsintoihin 2005 osallistuessaan norjalaissyntyinen Rönning oli asunut Suomessa vuosia ja osallistunut karsintoihin jo kaksi kertaa aeimminkin. ”Why?” edusti tyyliltään angloamerikkalaista popmusiikkia ja Rönning oli norjalaisena helppo hyväksyä suomalaiskappaleen esittäjäksi. Silti esimerkiksi Iltalehti pyrki herättelemään yleisön mielipahaa nostamalla kanteensa otsikon ”Viisuvoittaja ei osaa suomea” ja haastattelemalla jutussa Suomalaisuuden liiton puheenjohtajaa suomen kielen tärkeydestä.
Kappale kertoo Beslanin koulukaappauksesta.
Henri Jan Wienese

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Henri Jan Wienese |  Henri Jan Wienese |  Henri Jan Wienese |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | yksikkö |  |
Henri Jan Wienese (s. 4. kesäkuuta 1942) on entinen alankomaalainen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.
Wienese voitti yksikkösoudun olympiakultaa Méxicossa 1968. Hopealle sijoittunut Länsi-Saksan Jochen Meissner hävisi hänelle 4,2 sekuntia.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Wienese sai hopeaa Bledissä 1966. Euroopan mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia Duisburgissa 1965 ja Vichyssä 1967.
Whitehallin palatsi

Hendrick Danckertsin maalaus Whitehallin palatsista noin vuodelta 1675.
Whitehallin palatsi oli Englannin kuningaskunnan hallitsijoiden asuinpalatsi Lontoossa vuosina 1530–1698, kunnes se tuhoutui tulipalossa. Ennen tulipaloa se oli Euroopan suurin palatsi. Whitehall-katu on nimetty sen mukaan. Palatsin ainoat nykyaikaan säilyneet osat ovat Banqueting House ja Henrik VIII:n viinikellari. Lisäksi Thamesin rannan puoleisella alueella on yhä nähtävissä osa kuningatar Marian portaista, joita pitkin palatsista oli kulkuyhteys kuninkaalliselle proomulle.
Historiaa

Yorkin arkkipiispa Walter de Grey hankki tontin Thamesin rannasta vuoden 1240 paikkeilla ja rakennutti siihen oman asumuksensa. Kuningas Henrik VIII otti tontin ja rakennukset käyttöönsä erotettuaan kardinaali Wolseyn valtion viroista vuonna 1530.
Henrik laajensi palatsia huomattavasti, ja laajennusten jälkeen siellä saattoi harrastaa muun muassa tennistä, nurmikeilailua, kukkotappelua ja turnajaisia. Rakennustyöt vuoteen 1536 mennessä olivat maksaneet yli 8 000 puntaa, mikä vastaa nykyrahassa Englannin bruttokansantuotteeseen suhteutettuna 1,4 miljardia puntaa. Henrikin avioliitoista kaksi solmittiin Whitehallin palatsissa: Anna Boleynin kanssa vuonna 1533 ja Jane Seymourin kanssa vuonna 1536. Henrik myös kuoli siellä vuonna 1547.
William Shakespearen näytelmä Myrsky esitettiin ensimmäisen kerran Whitehallin palatsissa vuonna 1611.
Inigo Jonesin suunnitteleman Banqueting Housen rakentaminen aloitettiin Jaakko I:n aikana vuonna 1619. Sen kattomaalaukset ovat Peter Paul Rubensin käsialaa. Jaakon poika Kaarle I mestattiin Banqueting Housen edessä vuonna 1649. 1680-luvulla Whitehallin palatsiin tehtiin Sir Christopher Wrenin suunnittelemia muutoksia.
Whitehallin palatsi oli hyvin epäsäännöllinen, siinä oli erikokoisia ja -tyylisiä osia, ja se näytti enemmänkin pieneltä kaupungilta kuin yhdeltä rakennukselta. Tammikuussa 1698 palatsissa riehui tulipalo, joka tuhosi lähes kaiken lukuun ottamatta Banqueting Housea ja Henrik VIII:n viinikellaria. Palatsia ei rakennettu enää entiselleen, vaan alue muuttui ajan myötä hieman tavallisempien asuintalojen ja hallintorakennusten paikaksi.
Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriön päärakennus valmistui entiselle palatsialueelle vuonna 1959. Puolustusministeriön pohjakerroksessa sijaitsee Henrik VIII:n viinikellari, jota jouduttiin siirtämään kolme metriä länteen ja kuusi metriä syvemmälle, jotta se saatiin uuden rakennuksen sisään. Kellarissa järjestetään joskus juhlia.
Roland Wieser

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 1980 | 20 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1978 | 20 km kävely |  |
Roland Wieser (s. 6. toukokuuta 1956 Zschopau) on itäsaksalainen yleisurheilija, joka voitti 20 kilometrin kävelyssä kultaa Prahan EM-kilpailuissa 1978 ja saavutti pronssia vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa. Hän piti hallussaan 20 km kävelyn maailmanennätystä 30. elokuuta 1978 – 13. toukokuuta 1979.
Wieser oli menestyksekäs jo nuorena, hänestä tuli Itä-Saksan mestari 10 kilometrin kävelyssä vuonna 1971. Vuonna 1975 hän voitti juniorien Euroopan-mestaruuden samoin 10 kilometrin matkalla. Hän voitti myös Itä-Saksan mestaruuden 50 kilometrin matkalla vuonna 1978.
Olympiamenestyksen jälkeen hän ei kuitenkaan kyennyt voittamaan mitaleja kansainvälisissä kilpailuissa. Vuoden 1982 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli yhdeksäs. Hän lopetti uransa vuonna 1987.
Urheilu-uransa jälkeen hän ryhtyi automekaanikoksi.
Käännös suomeksi
Roland Wiik

Roland Wiik (22. maaliskuuta 1915 – 8. lokakuuta 1976) oli suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Wiik pelasi HIFK:n maalivahtina mestaruussarjaa hopeaan päättyneillä kausilla 1934 ja 1935. Hän pelasi yhteensä kuusi pääsarjaottelua. Pelaajauran jälkeen Wiik valmensi muun muassa HIFK:a koko 1950-luvun. Hän nosti seuran Suomensarjasta takaisin pääsarjatasolla ja voitti HIFK:n peräsimessä Suomen mestaruuden 1959.
Wiik toimi myös muun muassa Suomen naisten maajoukkueen kakkosvalmentajana 1973.
USS Wexford County

| USS Wexford County |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Christy Corporation, Sturgeon Bay, Wisconsin
Kölinlasku:  27. helmikuuta 1952
Laskettu vesille:  28. marraskuuta 1953
Palveluskäyttöön:  15. kesäkuuta 1954
Poistui palveluskäytöstä:  29. lokakuuta 1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 800 t (kuormattu)
Pituus:  177,04 m
Leveys:  16,78 m
Syväys:  5,18 m
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  16 upseeria ja 189 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  6 × 3"/50 tykkiä 5 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä
USS Wexford County (runkonumero LST-1168) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1953 vesillelaskettu Terrebonne Parish -luokan maihinnousualus (engl. Landing Ship, Tank, LST).
Valmistus

Alus tilattiin Christy Corporationilta Sturgeon Baystä Wisconsinista, missä köli laskettiin 27. helmikuuta 1952. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1953 kumminaan Philip K. Wrigleyn puoliso ja otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1954 ensimmäisenä päällikkönään Victor Vansant.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 29. lokakuuta 1971 ja se luovutettiin Espanjalle vielä samana päivänä.
Espanjan laivasto

Espanja laivastoon alus otettiin palvelukseen nimellä Martín Álvarez (L12). Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1980.
Stig Wetzell

| Stig Wetzell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1945 (ikä 79) Vaasa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  172 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1967–1983
Aik. seurat:  Upon Pallo HJK HIFK
Stig Wetzell (s. 7. lokakuuta 1945 Vaasa) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hänet muistetaan muun muassa hieman epäselvästä doping-tapauksesta MM-kotikisoissa 1974. Wetzellin käryn takia Suomi menetti kotikisoissaan pronssimitalin, joka olisi ollut Suomen historian ensimmäinen MM-kisamitali.
Ura

Suomen pääsarjasta Wetzell muistetaan parhaiten HIFK:n tähtimaalivahtina. Hän aloitti kuitenkin SM-sarjauransa lahtelaisessa Upon Pallossa, jota edusti kaudet 1967–1969. HIFK:hon Wetzell saapui vuonna 1972 kolmen kauden mittaisen HJK:n vierailun jälkeen. HIFK:ssa hän pelasikin uransa loppuun vuoteen 1983. Wetzell voitti kolme Suomen mestaruutta ja yhteensä seitsemän SM-mitalia. Hän pelasi SM-sarjan ja -liigan runkosarjassa 378 ja pudotuspeleissä 31 ottelua kentällä.
A-maaotteluita Wetzell ehti pelata ennen doping-käryään 53. Hän edusti Suomea kaksi kertaa MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa Sapporossa.