stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laajakallio

Laajakallio (ruots. Bredberget) on asuinalue Kirkkonummella. Alueella on paljon omakotitalotontteja. Laajakalliossa järjestetään paljon tapahtumia, kuten Laajakallion koulun perinteiset joulumyyjäiset. Alue on jaettu kolmeen osaan, jotka ovat Laajakallion länsirinne, Laajakallion itärinne ja Laajakallion laki. Laajakallion koulu sijaitsee Laajakallion länsirinteen puolella. Laajakallio rajoittuu etelässä rantarataan, lännessä Tolsantiehen, pohjoisessa vanhaan rantatiehen ja idässä vanhan Gillobackan kartanon alueeseen.
Laajakallio, kuten Kirkkonummi muutenkin, kasvaa edelleen. Alueen etelälaidalle junaradan varteen rakennetaan suuria kerrostaloja, minkä jälkeen Laajakalliossa tulee asumaan noin 4 000 asukasta.[lähde? ] Asia on herättänyt paljon keskustelua alueen nykyisissä asukkaissa. Lisäksi Tolsanmäen asemakaavaan eli alueen lounaispuolelle on kaavailtu kerrostalokorttelia. Vuonna 2021 valmistuu rantaradan kupeeseen suora kevyenliikenteen yhteys Laajakalliosta Kirkkonummen keskustaan.
Alueella sijaitsee Tolsan rautatieasema, jossa pysähtyvät U- ja L-junat. Laajakallion korkein kohta on Maanmittauslaitoksen maastokartan mukaan noin 50 metriä merenpinnan yläpuolella ja se sijaitsee Koillis-Laajakalliossa. 1900-luvulle asti Laajakalliossa on ollut Solbackan, Hagalundin, Sofielundin ja Tallholmin talot alueen länsipuolella. Näistä Hagalund oli osittain myös Jolkbyn puolella.
Laajakallion päiväkoti aloitti toimintansa vuonna 2001. Laajakallion koulu valmistui päiväkodin yhteyteen vuonna 2003, ja se aloitti toimintansa saman vuoden syksyllä[lähde? ]. Vuonna 2012 Laajakallion Tarutielle avattiin Kauneushoitola Orkidéa, mutta se lopetti toimintansa Tarutiellä vuonna 2020. Orkidéan tiloissa avasi vuoden 2020 elokuussa parturi-kampaamo ja kosmetiikkapalvelu -BEIS.  Lisäksi Laajakalliossa on toinen parturi-kampaamo eli AM-hiussalonki sekä joulukuussa 2016 avattu K-Market, joka tosin kantaa juna-aseman tavoin Tolsan nimeä (K-Market Tolsa).
K-Marketin läheisyydessä on myös loma-asuntoja vuokraavan Interhome OY:n toimisto sekä ompelimo hyvinvointihoitaja TiiaMaarian toimipiste (paikalla oli ennen EcoPassion niminen ompelimo ja Re/Maxin toimipiste). Samassa korttelissa sijaitsee myös pieni toriaukio, Tolsan tori. Kirkkonummen suomalainen seurakunta omistaa Laajakallion Tarutieltä kerhotilan.
Vuonna 2018 Itä-Laajakalliossa, vanhan Gillobackan kartanon mailla aloitti toimintansa yksityinen Touhula-liikuntapäiväkoti. Touhula Laajakalliossa on mahdollisuus myös esiopetukseen.
Alueen asioita ajaa Jolkbyn, Heikkilän ja Laajakallion asukasyhdistys JoHeLa.
Laatikkomyymälä

Alepa Helsinki-Vantaan lentoasemalla.
Laatikkomyymälä on myymälä, jossa myytävät tavarat ovat pääosin kuljetus- ja varastopakkauksissa. Suomessa tällaista myymälätyyppiä edustaa S-ryhmään kuuluvan HOK-Elannon omistama Alepa.
Koukkulammi (Ruovesi, Harakkala)

| Koukkulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°58′36″N, 24°04′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskuoja:  oja Paloveteen 
Järvinumero:  35.322.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,8 m  
Rantaviiva:  1,558 km  
Pinta-ala:  5,423 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoukkulammi 
Koukkulammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Harakkalan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,4 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Jäminginselän–Ruhalanselän alueeseen (35.322) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,8 metriä mpy.
Laatikkolumiaura

Aurausmerkki: aurausta haittaava kiinteä este, auran terät on nostettava / suljettava.
Laatikkolumiaura on veturin työnnettäväksi tarkoitettu katettu lumenaurausvaunu, joka on erilliseksi vaunuksi rakennettu ja molempiin päihin sijoitetulla auralla varustettu. Sivuilla on erilliset kokoon käännettävät vyörytyssiivet.  Laatikkoaurassa oli omat veturin etuvaloja vastaavat valot. Veturiin pidettiin useimmiten yhteys sähkösoittokellolla ja veturi vastasi merkkisoittoihin viheltimellä.
Päätyaurojen nokkaa saattoi vaunun sisään sijoitetulla vivustolla nostaa ylös muun muassa tasoristeysten kohdalla, ettei nokka ottanut laudoitukseen kiinni. Samoin auratun lumen kauemmas siirtämiseen tarkoitetut vyörytyssiivet olivat sisältä käsin ohjattavia. Tämän vuoksi pitkin radan vartta oli erillisiä aurausliikennemerkkejä, joiden mukaan joko aurannokka laskettiin tai nostettiin ja vyörytyssiivet suljettiin tai avattiin kiinteiden esteiden väistämiseksi.
Kapearaiteisilla radoilla oli omia liikennemerkkejään tätä varten; esimerkiksi Jokioisten rautatiellä ne olivat normaalisti kuusennäreitä.
Sittemmin tämä auratyyppi syrjäytyi suoraan veturiin kytkettävien siipiaurojen ja omalla koneistolla varustettujen, ratakuorma-auton työntämien kiskoilla liikkuvien harjakoneiden tieltä. Leveäraiteisia laatikkoauroja on säilynyt runsaasti, muutama kappale on Haapamäellä.
Kuinka ollaan cool

| Kuinka ollaan cool> How to Be Cool |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philip Pullman
Kieli:  englanti
Genre:  nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  UK Heinemann Young Books
Julkaistu:  1987
Suomennos
Suomentaja:  Kimmo Rentola
Kansitaiteilija:  Jussi Aho
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1989
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  208
ISBN:  951-1-10158-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuinka ollaan cool (kansialanimeke Cool-Hallituksen kieltämä kirja) on Philip Pullmanin satiirinen nuortenkirja vuodelta 1987.  Kirjasta on myös tehty tv-sarja vuonna 1988.
Juoni

"Mutta mistä se tulee? Kuka päättää, mikä on cool?"

Kirjan alussa Jacob ja hänen ystävänsä pohtivat mitä pikein on olla "cool". Pian Jacob tapaa kadulla ikäisensä pojan, joka kertoo olevansa Cool-Agentti. Jacobin mielestä poika on coolein tyyppi, jonka hän on ikinä nähnyt ja hän kuulee salaperäiseltä pojalta Cool-Hallituksesta, jonka agentiksi päättää pyrkiä. Cool-Hallituksessa Jacob tapaa yrityksen toimintajohtajan ja saa selville, että he luovat kaiken mistä tulee muotia. Mietittyään asiaa jacob ei enää haluakkaan agentiksi mutta peruminen on liian myöhäistä. Jacob puetaan naurettaviin vaatteisiin ja ohjataan ulos, minkä jälkeen Jacob joutuu naurunalaiseksi.
Jacob haluaa kostaa nöyryytyksensä ja päättää perustaa uuden organisaation "piestä Cool Hallitus niiden omilla aseilla", jonka nimeksi tulee Kuinka Ollaan Cool. Pikkuhiljaa Jacob ja hänen ystävänsä keksivät coolometrin, joka mittaa ihmisten cool-aaltoja. Hallitus ei pidä Jacobin asemasta kilpailijana ja he lähettävät tämän perään trendinpoistojoukkueen, minkä jälkeen seuraa useita taisteluja Jacobin johtaman järjestön ja Cool-Hallituksen välillä.
Juoni > Henkilöitä

Jacob "Gaf" Smith: Teoksen päähenkilö, josta tulee kilpaileva muodinluoja.
Nings:Jacobin ystävä.
David:Jacobin ystävä.
Herra Cashman: Cool-Hallituksen toimitusjohtaja.
Henry: Hallituksen päätutkija.
Louise Smith: Jacobin sisko.
Laatikko

Tyhjä, aaltopahvista valmistettu laatikko
Puinen laatikko ilotulitteita.
Laatikko on esineiden tai kuiva-aineiden säiliö. Ne ovat useimmiten suorakulmion tai neliön muotoisia ja niillä on usein irrotettava tai saranallinen kansi.  Laatikkoon voi kuulua kansi, mutta se ei ole välttämätön.
Laatikkoa kuvataan usein valmistusaineensa mukaan: puhutaan esimerkiksi pahvi-, puu-, muovi- ja metallilaatikoista. Toisaalta laatikkoa voidaan luonnehtia sen sisällön mukaan (esimerkiksi heinälaatikko). Muuttolaatikko-nimitys viittaa käyttötarkoitukseen. Muuttolaatikko on vakiomittainen, pinoutuva muovilaatikko, joita myydään ja vuokrataan muuttoja tai muuta kuljetus- tai varastointitarvetta varten. Vetolaatikko on huonekaluista kuten lipastosta esiin vedettävä säilytyslaatikko.
Pientä laatikkoa kutsutaan yleensä rasiaksi tai lippaaksi. Suurta, kannellista laatikkoa puolestaan nimitetään arkuksi tai kirstuksi. Suomen kielen sana laatikko on neutraali, niinpä sitä ei käytetä ylätyyliä edellyttävissä yhteyksissä, vaan puhutaan esimerkiksi ruumisarkusta ja öylättirasiasta.
Laatikko-termiä käytetään myös kuvaamaan rakenteita, jotka ovat laatikon kaltaisia, vaikka niiden pääasiallinen merkitys ei liitykään varastointikykyyn. Niinpä paperikoneen eräs osa on perälaatikko ja vaihteistoa (oikeammin sen osaa) voidaan kutsua vaihdelaatikoksi. Kojeiden ja laitteiden ympärille asennettua usein suorakulmaista suojakuorta kutsutaan koteloksi tai koteloinniksi.
Toisella tavalla laatikko-sanan merkitys on laajentunut ruoanlaitossa. Sen yhteydessä laatikko tarkoittaa uunivuoassa – eräänlaisessa laatikossa – kypsennettäviä laatikkoruokia, kuten peruna-, maksa- tai silakkalaatikkoa. Ruoanlaitossa välineenä käytettävä laatikko on keittolaatikoksi tai heinälaatikoksi kutsuttu hauduttamisväline.
Laatikko on lainasana muinaisruotsista, jossa oli pientä laatikkoa merkitsevä sana lâdika. Se on johdos alun perin kirstua merkitsevästä sanasta. Suomen kirjakielessä laatikko-sanaa on ensi kertaa käytetty 1637 asussa laitikka. Nykyasu on tullut käyttöön 1700-luvulla.
Korpilahti (Rukajärvi)

| Korpilahti Коргуба, Korguba |
| --- | --- |
 Korpilahti
 Koordinaatit: 63°48′46″N, 33°11′16″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Mujejärven piiri
Kunta:  Rukajärvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  entinen kylä
Väkiluku:  0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korpilahti (ven. Коргуба, Korguba) on entinen kylä Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Rukajärven kunnassa. Se sijaitsi Ontajärven Korpilahden rannalla 36 kilometriä Rukajärveltä kaakkoon.
1900-luvun alussa Korpilahti lähikylineen muodosti Rukajärven volostiin kuuluneen kyläkunnan. Vuonna 1905 kylässä oli koulu, 31 taloa ja 192 asukasta. 1920-luvulla kylä liitettiin Rukajärven piirin Ontajärven kyläneuvostoon. Vuonna 1933 Korpilahdella oli 208 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia ja loput venäläisiä. Kylä on autioitunut 1950-luvun jälkeen.
Korpilahden lähistöltä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja.
Kultakolibrit

| Kultakolibrit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Kultakolibrit Polytmus  Brisson, 1760
Katso myös
   Kultakolibrit Wikispeciesissä   Kultakolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultakolibrit (Polytmus) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kolme Etelä-Amerikassa elävää lajia.
Kultakolibrilajit

Pensaskultakolibri (Polytmus guainumbi)
Tepuinkultakolibri (Polytmus milleri)
Viherkultakolibri (Polytmus theresiae)
Koukkulammi (Ruovesi, Pourunperä)

| Koukkulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°05′01″N, 23°43′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.414.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,7 m  
Rantaviiva:  0,77 km  
Pinta-ala:  1,906 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoukkulammi 
Koukkulammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Pourunperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 166,7 metriä mpy.
Kyyjärven helluntaiseurakunta

| Kyyjärven helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1957
Pääkirkko:  Tuliharjuntie 24 43700 Kyyjärvi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyyjärven helluntaiseurakunta on Kyyjärvellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1957. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kyyjärven keskustassa Tuliharjuntiellä.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat kuukausittainen seurakunnankokous, yökahvilatoiminta, nuorisotyö sekä radio-ohjelmien teko. Seurakunta tekee yhteistyötä koulujen ja kristillisten seurakuntien kanssa.
Knight of Cups

| Knight of Cups |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Terrence Malick
Käsikirjoittaja:  Terrence Malick
Tuottaja:   Nicolas Gonda  Sarah Green  Ken Kao 
Säveltäjä:  Hanan Townshend
Kuvaaja:  Emmanuel Lubezki
Leikkaaja:   Geoffrey Richman  Keith Fraase  A. J. Edwards 
Tuotantosuunnittelija:  Jack Fisk
Pääosat:   Christian Bale  Cate Blanchett  Natalie Portman  Antonio Banderas  Brian Dennehy  Freida Pinto  Imogen Poots  Isabel Lucas  Teresa Palmer  Wes Bentley 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Waypoint Entertainment  FilmNation Entertainment  Dogwood Films  Broad Green Pictures 
Levittäjä:  Broad Green Pictures
Ensi-ilta:   2015-02-088. helmikuuta 2015 (Berlinale)  2016-03-044. maaliskuuta 2016 (Yhdysvallat)  
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Knight of Cups on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Terrence Malick. Elokuva kertoo käsikirjoittajasta nimeltä Rick (Christian Bale), joka etsii itseään ja elämäänsä tarkoitusta. Elokuva on osittain saanut inspiraationsa John Bunyanin allegorisesta kristillisestä romaanista Kristityn vaellus, Tuomaan teot -kirjoituksen runosta Helmihymni, sekä Suhrawardin allegoriasta A Tale of the Western Exile.
Pääosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christian Bale  | … |  Rick   |
|  Cate Blanchett  | … |  Nancy   |
|  Natalie Portman  | … |  Elizabeth   |
|  Antonio Banderas  | … |  Tonio   |
|  Brian Dennehy  | … |  Joseph   |
|  Freida Pinto  | … |  Helen   |
|  Imogen Poots  | … |  Della   |
|  Isabel Lucas  | … |  Isabel   |
|  Teresa Palmer  | … |  Karen   |
|  Wes Bentley  | … |  Barry   |
Vastaanotto

Ilmestyessään Knight of Cups sai ristiriitaisen vastaanoton. Elokuvasivusto Rotten Tomatoes ilmoittaa 47 prosentin kriitikoista arvostelleen sen myönteisesti: sivustolla arvioidaan jopa Malickin vannoutuneimpienkin fanien kokevan elokuvan tarinankerronnallinen vähäisyys haastavana.
Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Veli-Pekka Lehtonen antoi Knight of Cupsille neljä tähteä viidestä; hänen mukaansa elokuva on "niin henkilökohtainen ja jahkaileva, että kuka tällaista haluaa katsoa? Malickin fanit, tietysti, ja elokuvahullut, mutta kuka muu? Ehkä kaikki me, jotka jahkailemme, harhailemme". Lehtonen kehuu Malickin tarinankerrontataitoja, ja elokuvan kameratyöskentelyä, joka "ikään kuin ohi mennen imee katsojan kulkemaan maisemassa, luonnossa ja Los Angelesin kattohuoneistoissa ja kodittomien parissa".
Aiheesta muualla

Pajukallio, Arto: Kulttiohjaaja Terrence Malickin kiitelty elokuva Knight of Cups on kiehtova tarina itsensä etsimisestä Seura -lehti.  16.09.2018. Viitattu 26.2.2021.
Horila, Heidi: Knight of Cups – Löydä sisäinen haahuilijasi Film-O-Holic.com.  25.03.2016. Viitattu 26.2.2021.
Koga (Ibaraki)

| Koga (古河市) |
| --- | --- |
 Suzume-jinjan pyhäkkö
 lippu:  symboli
 Kogan sijainti Ibarakin prefektuurissa
 Koga
 Koordinaatit: 36°10′42″N, 139°45′20″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Ibarakin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  123,58 km²
Väkiluku (09/2020):  142 337
 – Väestötiheys:  1 152 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Idänselkova
 – Kukka:  Persikan kukka (hanamomo)
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
 – Kala:  Carassius
 
 https://www.city.ibaraki-koga.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koga (jap. 古河市, Koga-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Tone- ja Watarasejokien varrella. Lännessä kaupunki rajautuu Saitaman ja Tochigin prefektuureihin. Kogassa on 142 337 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 123,58 neliökilometriä.
Kogaa palvelee JR Higashi-Nihonin Utsunomiya-linja eli Tōhoku-päälinja.
Kuvia

Kogan kaupunginpuiston vierailukeskus
Kogan historiallinen museo
Kogan rautatieasema
Kogan kantakaupunki vuoden 1986 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koga Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kultakorvalukkinen

| Kultakorvalukkinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Lukkiset Arachnothera
Laji::  chrysogenys
Kaksiosainen nimi
 Arachnothera chrysogenys  (Temminck, 1826) 
Katso myös
   Kultakorvalukkinen Wikispeciesissä   Kultakorvalukkinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultakorvalukkinen (Arachnothera chrysogenys) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pitkänokkalukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Polkupyörän voimansiirto

Polkupyörän voimansiirto on kehittynyt potkupyörän maahan jaloin ulottuvasta potkimisesta moottoripolkupyörän ja moottoroidun polkupyörän apumoottoreihin. Moottoripolkupyörä on kehittynyt moottoripyörän kaltaiseksi siten, ettei niissä ole polkimia enää lainkaan, ja käynnistys voi tapahtua käynnistysmoottorilla.
Kiinteäakseliset polkimet

Ensimmäinen varsinainen polkupyörän voimansiirto oli etupyörän akseliin asennetut kiinteät polkimet, ratkaisua käytettiin velosipedissä. Koska kiinteä voimansiirto pakotti pitämään jalat koko ajan liikkeessä, ja koska hidastaminen oli hankalaa, kehitettiin turvapolkupyörä.
Kiinteäakselista voimansiirtoa käytetään aivan pienten lasten käyttämissä kolmipyöräisissä polkupyörissä edelleen, sekä leikkikaluiksi tarkoitetuissa muovisissa polkutraktoreissa.
Ketjuveto > Kiinteä vaihde

Turvapolkupyörässä, joka muistuttaa nykyistä vakiopolkupyörää, olivat polkimet etu- ja takapyörän välissä. Suuri eturatas välitti vedon ketjuja myöten takarattaalle.
Ketjuveto > Ratasvaihde

Seuraavassa vaiheessa pyrittiin kehittämään polkupyörään erilaisia vaihteita. Ne toteutettiin siten, että takapyörän akseliin kiinnitettiin yhtä useampi ratas. Rattaan automaattinen vaihtaminen liikkeessä mahdollisti kilpapyörille suuren nopeuden. Kilpapyöristä tekniikka levisi retkipyöriin ja maastopyöriin sekä hybridipolkupyöriin. Ratasvaihteen heikkona puolena on sen likaantuvuus.
Ketjuveto > Napavaihde

Napavaihteessa välitystä ohjataan vaihtamalla vaihde polkupyörän takarenkaan kapan sisällä, jossa mekanismi on suojassa maantien epäpuhtauksilta, jolloin tavallisen käyttäjän huoltovelvollisuudet vähenevät, mutta vaikeutuvat. Napavaihteen huonona puolena on vaihdekoneiston aiheuttama ylimääräinen vastus, joka tekee liikkumisesta raskaampaa.
Napavaihteen etuja ovat muun muassa, että ne ovat vankkatekoisia ja että itse vaihdemekanismi on hyvin suojattu.
Napavaihteella on helppo vaihtaa, ja myös paikoillaan ollessa voi vaihtaa. Vaihtamisen paikoillaan voi tehdä ketjuvaihteellakin, vaikkei se olekaan aivan yksinkertaista.
Planeettavaihteistojen monet hammaspyörät aiheuttavat enemmän tehohäviöitä, kuin ketjuvaihteen kaksi pikkupyörää[lähde? ]. Tämä ei koske suoraa vaihdetta, joka on suunnilleen yhtä tehokas kuin ketjuvaihde, kun taas matalat välitykset hukkaavat tehoa paljonkin[lähde? ].
Ketjun huoltaminen

Ketju kuluu ajanoloon sekä käytössä. Ketjua on hyvä puhdistaa ja voidella käyttöiän pidentämiseksi sekä kitkan vähentämiseksi. Ketjun voitelu on yleensä jaksoittaistaselvennä ja sen väli satunnaista. Voitelun optimoiminenselvennä pidentää ketjun käyttöikää parhaiten.
Ketjun voitelu on Sheldon Brownin mukaan lähes uskonnollinen kysymysselvennä.
Polttomoottori

Voimansiirron kehittymisen lisäksi polkupyöriin asennettiin apumoottoreita, jolloin muodostui moottoripolkupyörä. Äärimmillään kehitys johti siihen, että moottoripolkupyörässä ei ollut enää polkimia lainkaan, vaan ainoastaan moottori ja jalkatapit, jolloin polkupyörästä kehittyi moottoripyörä, nykyiset mopot ovat myös polkimettomia. Polttomoottorilla varustetuissa polkupyörissä nopeutta säädeltiin moottorin kierrosluvun avulla ja myöhemmin kierrosluvun lisäksi moottorin yhteyteen rakennetulla vaihteistolla.
Sähkömoottori

Nykyään on olemassa sähköisellä apumoottorilla varustettuja moottoroituja polkupyöriä. Ne tukevat ajamista sähkömoottorin kierroslukua vaihtelemalla. Suomen laki sallii moottoriavusteiset polkupyörät, joiden moottorin maksimiteho saa olla enintään 1 000 wattia ja huippunopeus 25 km/h. Muutoin pyörä on rekisteröitävä moottoripyöräksi tai mopoksi.
Vaihderattaita näkyvissä.
Vaihderattaat kotelossa.
Kultapäämaina

| Kultapäämaina |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Ampeliceps
Laji::  coronatus
Kaksiosainen nimi
 Ampeliceps coronatus  Blyth, 1842 
Katso myös
   Kultapäämaina Wikispeciesissä   Kultapäämaina Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultapäämaina (Ampeliceps coronatus) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kultapäämainaa tavataan laajalla alueella Aasian kaakkoisosissa. Lajin on raportoitu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on laskeva. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska vähenemisen ei uskota vielä vaarantavan sitä, ja koska sen levinneisyysalue on niin laaja.
Lampila

Lampila on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Hannu-Ilari Lampila (s. 1947), musiikkikriitikko, toimittaja, suomentaja, tietokirjailija
Lea Lampila (1924–2006), ruotsinsuomalainen muistelmakirjailija
Martti Lampila (1924–2004), maataloustieteilijä, professori
Seija Lampila (oik. Lampila-Lassiter, 1936–2021), iskelmälaulaja
Yrjö Lampila (1901–1963), uimahyppääjä ja muotoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.