stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ingeborg Hunzinger
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingeborg Hunzinger Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana
Porter

Porter voi tarkoittaa seuraavia:
porter, portteri, tumma pintahiivaoluttyyppi
Henkilöitä, Porter sukunimenä

Adina Porter (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä
Charles Porter (1936–2020), australialainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti
Chris Porter (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija
Cody Porter (s. 1997), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
Cole Porter (1891–1964), yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja
Derek Porter (s. 1967), kanadalainen soutaja
Edwin S. Porter (1870–1941), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Eleanor H. Porter (1868–1920), yhdysvaltalainen kirjailija
George Porter (1920–2002), brittiläinen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Gregory Porter (s. 1971), yhdysvaltalainen jazzlaulaja
Hal Porter (1911–1984), australialainen kirjailija
Harry Porter (1882–1965), yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja
Joey Porter Jr. (s. 2000), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
John Porter
John Porter (1790–1874), yhdysvaltalainen poliitikko
John Porter (1300-luku), englantilainen poliitikko, portreeve
John Porter (fl. 1810-luku), pennsylvanialainen poliitikko
John Clinton Porter (1871–1959), Kalifornialainen poliitikko, Los Angelesin pormestari
John K. Porter (1819–1892), yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko New Yorkista
John K. Porter (1828–1897), wisconsinilainen maanviljelijä ja lainsäätäjä
John W. Porter (1860–1941), wisconsinilainen poliitikko
John E. Porter (1935–2022), yhdysvaltalainen poliitikko
John Porter (s. 1947), brittiläinen muusikko
John Porter (1904–1997), kanadalainen jääkiekkoilija
John Porter (s. 1961), skotlantilainen jalkapalloilija
John Addison Porter (1822–1866), yhdysvaltalainen kemisti ja Kalevalan kääntäjä
John K. Porter (1819–1892), yhdysvaltalainen lakimies
Katherine Anne Porter (1890–1980), yhdysvaltalainen kirjailija
Kevin Porter (s. 1986), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Michael Porter (s. 1947), yhdysvaltalainen liiketaloustieteen professori, kirjailija ja konsultti
Montel Vontavious Porter, oik. Alvin Burke jr. (s. 1973), yhdysvaltalainen showpainija
Otto Porter (s. 1993), yhdysvaltalainen koripalloilija
Peter Porter (1929–2010), australialaissyntyinen brittiläinen runoilija
Ralph Porter (s. 1971), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
Robert Ker Porter (1777–1842), brittiläinen taidemaalari, matkailija ja diplomaatti
Rodney Robert Porter (1917–1985), brittiläinen biokemisti, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Thomas Conrad Porter (1822–1901), yhdysvaltalainen kasvitieteilijä ja Kalevalan kääntäjä
Tiffany Porter (s. 1987), yhdysvaltalais-brittiläinen aitajuoksija
William Porter (1926–2000), yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiavoittaja
William Sydney Porter (1862–1910), yhdysvaltalainen kirjailija
Henkilöitä, Porter etunimenä

Porter Goss (s. 1938), yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen CIA:n johtaja
Porter Robinson, Ekowraith (s. 1992), yhdysvaltalainen elektronisen tanssimusiikin tuottaja ja DJ
Porter Wagoner (1927–2007), yhdysvaltalainen kantrilaulaja
Kuvitteellisia henkilöitä

Jane Porter, Tarzanin rakastettu Edgar Rice Burroughsin Tarzan-kirjoissa
Muita merkityksiä

USS Porter, useita Yhdysvaltain laivaston aluksia
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Porter”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Arto

| Arto |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  31. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  24. maaliskuuta, 13. huhtikuuta
Muunnelmia:  Arttu
Vastineita eri kielissä:  Arthur, Artur
Nimen alkuperä:  Arthur
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arto on suomalainen miehen etunimi. Arto saattaa olla suomalainen muunnos nimestä Arthur, joka on kelttiläinen ja merkitsee karhua (artos). Suomessa nimi Arto on 1900-luvun alusta tammikuuhun 2025 mennessä annettu 22 748 henkilölle. Arton lempinimi on usein Artsi, Arska, Aatsi tai Are.
Kuvitteellisia Artoja

Arto Vanala (Aaro Vaalanne), tv-sarjassa Salatut elämät
Muita Artoja

ARTO (Arkistoitu – Internet Archive), kotimainen artikkeliviitetietokanta, joka sisältää lähinnä tieteellisiä artikkeleita noin 400 jatkuvasti ilmestyvästä lehdestä. Tiedontuottajina toimivat korkeakoulu-, yleiset ja erikoiskirjastot, tiedekustantajat ja muut asiantuntijaorganisaatiot.
ARTO, Adultan radio- ja televisio-opisto (Adulta Oy on ammatillinen aikuiskoulutuskeskus)
Arto Muna ja Millennium, suomalainen rock-yhtye
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arto Wikimedia Commonsissa
Antennarius

| Antennarius |
| --- | --- |
 Monisilmäkrotti (Antennarius multiocellatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Antennikrotit Antennariidae
Suku::  Antennarius  Daudin, 1816
Katso myös
   Antennarius Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Antennarius on antennikrottien (Antennariidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluvia lajeja elää Atlantilla, Tyynellämerellä ja Indopasifisella merialueella.
Lajit

Sukuun kuuluu seuraavat 11 lajia:
Antennarius biocellatus (Cuvier, 1817)
Antennarius commerson (Lacépède, 1798)
Antennarius hispidus (Bloch & J. G. Schneider, 1801)
Antennarius indicus (L. P. Schultz, 1964)
Antennarius maculatus (Desjardins, 1840) – Täpläantennikrotti
Antennarius multiocellatus (Valenciennes, 1837) – Monisilmäkrotti
Antennarius pardalis (Valenciennes, 1837)
Antennarius pauciradiatus (L. P. Schultz, 1957)
Antennarius pictus (G. Shaw, 1794)
Antennarius randalli (G. R. Allen, 1970)
Antennarius striatus (syn. Antennarius scaber, G. Shaw, 1794) – Antennikrotti
Agenttikausaliteetti

Agenttikausaliteetti on filosofiassa toiminnan selittämisen tapa jonka mukaan toimija voi aloittaa uuden syy-seuraussuhteen jota aiemmat tapahtumat eivät määrittele. Agenttikausaliteettia on pidetty intentionalismin synonyymina ja determinismin vastakohtana.
Dark Matter Dimensions

| Dark Matter Dimensions Scar Symmetry |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2009
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 47.50
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Scar Symmetryn muut julkaisut
| Holographic Universe 2008 | Dark Matter Dimensions 2009 | The Unseen Empire 2011 |
Dark Matter Dimensions on Scar Symmetryn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2009.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Iconoclast | 05.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Consciousness Eaters | 04.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Noumenon and Phenomenon | 04.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Ascension Chamber | 03.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Mechanical Soul Cybernetics | 03.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Nonhuman Era | 04.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Dark Matter Dimensions | 04.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Sculptor Void | 05.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | A Parenthesis in Eternity | 04.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Frequencyshifter | 03.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Radiant Strain | 04.15 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 47.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Pariah | 05.23 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvioita

Imperiumi: 9+/10
Aiheesta muualla

Albumi Dark Matter Dimensions Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Dark Matter Dimensions Discogsissa. (englanniksi)
Scar Symmetry
|  Roberth Karlsson  Lars Palmqvist  Per Nilsson  Henrik Ohlsson  Benjamin Ellis >  Christian Älvestam  Jonas Kjellgren  Kenneth Seil  Andreas Holma  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Symmetric in Design  Pitch Black Progress  Holographic Universe  Dark Matter Dimensions  The Unseen Empire  The Singularity (Phase One: Neohumanity)  The Singularity (Phase II: Xenotaph) 
Singlet:  "The Illusionist"  "Morphogenesis"  "The Consciousness Eaters"  "Noumenon and Phenomenon"  "Ascension Chamber"  "The Iconoclast"  "Limits to Infinity"  "Cryonic Harvest"  "Scorched Quadrant"
Videopelilajityypit

Alustat
kolikkopeli
pelikonsoli
käsikonsoli
mobiilipeli
tietokonepeli
verkkopeli
Lajityypit
kasuaalipeli
roolipeli
seikkailu
toiminta
toimintaseikkailu
simulaatio
strategia
urheilu
Historia
kolikkopelien kulta-aika
vuoden 1983 videopelilama
Atarin videopelihautajaiset
Aiheet
videopelien vaikutustutkimus
videopelikulttuuri
videopelikeräily
videopelien säilöminen
videopelilokalisointi
videopelimusiikki
videopeliteollisuus
elektroninen urheilu
Lisää aiheita
Videopelien teemasivuilla
Videopelilajityypit ovat videopelien luokittelua varten nimettyjä lajityyppejä. Videopelit jaetaan eri lajityyppeihin pelimekaniikan mukaan sen sijaan että kiinnitettäisiin huomiota visuaalisiin tai kerronnallisiin eroavaisuuksiin.
Digitaalisten pelien sisällöt ovat nykyään varsin moninaiset, ja digitaalisista peleistä voidaan hahmotella genreryhmiä monin eri tavoin. Esimerkiksi Mark J. P. Wolf on jakanut pelit 42:een eri genreen. Näitä Wolfin genrejä ovat muun muassa  abstraktit pelit, estepelit, flipperipelit, korttipelit, strategiapelit, simulaatiopelit, tasohyppelyt ja takaa-ajopelit. Pelitutkija Thomas H. Apperley taas on nostanut esiin neljä näkökohtaa, jotka tulisi huomioida pelien luokittelussa. Nämä neljä näkökohtaa ovat Apperleyn mukaan laitteisto (tietokoneet, pelikonsolit, matkapuhelin, käsikonsolit), ilmenemismuoto, miljöö ja genre. Genrejä Apperleyn luokittelussa on neljä: toimintapelit, simulaatiopelit, strategiapelit ja roolipelit. Erilaisten peligenrejen hahmottaminen onkin haastavaa, koska digitaaliset pelit ovat suhteellisen nuori ilmiö, ja digitaaliset pelit, pelaamisen tavat, pelikulttuuri ja teknologia muuttuvat ja kehittyvät jatkuvasti. Myös digitaalisten pelien pelaajia voidaan jaotella pelaajatyyppeihin sen mukaan, millaisia pelejä he pääasiassa pelaavat.
Pelimekaniikka ja peliteema

Videopelien lajityyppien tutkiminen eroaa kirjallisuuden tai elokuvien lajityyppien tutkimisesta johtuen yleisön suorasta ja aktiivisesta vuorovaikutuksesta (niin fyysisessä kuin henkisessä mielessä). Pelaajien kokemukset ja aktiviteetit pelimekaniikkojen mukaan ovat olleet osa videopelien lajityyppiluokittelua varhaisimmista luokitteluista lähtien.
Pelit voidaan jakaa niiden pelimekaniikan lisäksi myös teemoihin: pelisuunnittelussa on huomioitava mekaniikat (kuten kortin veto) ja teemat (kuten muinaisen sivilisaation rakentaminen). Vuoden 2017 Nier: Automata on sanottu tutkivan eksitentialistista kriisiä androidien ja koneiden välillä.
Primitiivinen tapa valita teema on jakaminen muun muassa fantasian ja tieteisfiktion välillä. Usein teema esitetään pelin alussa, mutta sen vaikutus pelimekaniikkaan voi jäädä vähäiseksi. Pelin teema myös muuttuu kehityksen aikana pelimekaniikkaan tehtyjen muutoksien seurauksena, jonka johdosta lopputulos poikkeaa alkuperäisestä visiosta.
1980-luvun alussa luova kokeilu kasvoi räjähdysmäisesti, mutta tämä päättyi vuoden 1983 videopelilamaan. 1980-luvun jälkipuoliskolta lähtien muutama suuri julkaisija määritteli mitä päätyi myyntiin kauppojen hyllyille ja julkaisijat olivat pitkään varsin konservatiivisia. Pelien piti sopia tiettyihin lajityyppeihin, jotka olivat kaikille tuttuja. Internetissä julkaisun yleistyttyä kauppojen hyllytila ei enää ollut rajoittava tekijä ja luovuus kasvoi uudestaan räjähdysmäisesti. Tämän myötä syntyi myös uusia pelityyppejä, jotka eivät sopineet perinteisiin lajityyppeihin. Videopelit sijoittuvat erilaiseen hierarkiaan kuin elokuvat tai kirjat: videopelien lajityypin määrittelee niiden pelimekaniikat. Entertainment Software Association (ESA) on määritellyt joukon ylälajityyppejä lajityyppien hierarkiaan. Videopelien lajityypit ovat joustavia ja modernit pelit ovat usein yhdistelmiä perinteisistä lajityypeistä. Peleissä miljöö ja lajityyppi ovat erillisiä, joka voi aiheuttaa sekannuksia vertailussa elokuviin tai kirjoihin. Muita jaottelutapoja ovat kohdeyleisö, jota käytetään markkinoinnissa eikä liity lajityyppiin, sekä teema, jota ei välttämättä ole kaikissa peleissä.
Toimintapeli > Tappelupeli

Tappelupeli on videopeligenre, jossa pelaaja ohjaa hahmoa lähitaistelussa toista hahmoa vastaan. Tappelupelit voidaan jakaa kahteen kategoriaan: Beat ’em upeihin ja kaksintaistelupeleihin. Beat ’em up -pelit viittaavat yleensä sivuttaiseen ruudunvieritykseen pohjautuviin tappelupeleihin, joissa edetään suoraviivaisesti ja taistellaan tie auki yleensä päättyen jonkinlaisen loppuvihollisen kohtaamiseen. Näissä katutappelupeleissä ohjaus on yleensä varsin yksinkertainen ja pelin viehätys perustuu erilaisiin vihollisiin. Tunnettuja katutappelupelejä vuosien varrelta ovat pelisarjat Double Dragon ja Streets of Rage. Kaksintaistelupeleissä ollaan vastakkain toisen hahmon kanssa kehässä tai tatamilla. Näissä peleissä taas pääpaino on useissa pelattavissa hahmoissa ja monimutkaisten taisteluliikkeiden opettelemisella. Kaksintaistelupeleistä tunnettuja ovat olleet esimerkiksi pelisarjat Street Fighter ja Mortal Kombat sekä aikanaan kolmiulotteisen grafiikan tähän genreen tuoneet Virtua Fighter ja Tekken.
Toimintapeli > Ammuntapelit

Ammuntapelit ovat toimintapelejä, joissa pääosassa on ampuminen. Rajaavampaa nimitystä shoot ’em up (sisäpiirissä lyhennettynä ”shmup”) käytetään etenkin vanhemmista ammuntapeleistä, joissa liikkumavapaus on varsin rajoitettu. Joissakin on joko yksi staattinen ruutu taisteluareenana (esimerkiksi Asteroids ja Space Invaders), tai sitten vihollisia ja pelimaailmaa vieritetään vastaan pelaajasta riippumatta (esimerkiksi Nemesis ja R-Type).
Suosituimpia ammuntapelejä ovat ensimmäisen persoonan ammuntapelit (FPS), eli pelattavan hahmon näkökulmasta esitetyt pelit, joissa ase tai sen tähtäin on ruudun keskivaiheilla. Pelityyppi tuli tunnetuksi vuoden 1992 Wolfenstein 3D:stä ja etenkin vuoden 1993 Doomista. Vuonna 1995 Descent mullisti ensimmäisen persoonan ammuntapelien maailmaa tuomalla täyden 3D-grafiikan. Myöhempiä tunnettuja ensimmäisen persoonan ammuntapelejä ovat muiden muassa Half-Life (1998) ja Halo (2002). Nämä pelit ovat yleensä moninpelattavia, usein myös verkossa moninpelattavia.
Ammuntapeleihin kuuluvat myös valopistoolilla pelattavat pelit. Kolikkopelien valopistoolit korvattiin tietokoneversioissa usein hiirellä ohjattavalla tähtäimellä, mutta moniin pelikonsoleihin on edelleen saatavissa myös kotiin hankittavia valopistooleja. Klassisimpiin ammuntapeleihin kuuluvassa Cannon Fodderissa (1993) taas ohjataan sotilasjoukkoa hiirellä.
Seikkailupeli

Seikkailupelit ovat juonellisia miettimistä vaativia pelejä. Tämä on yksi varhaisimpia pelityyppejä. Aluksi seikkailupelit olivat tekstipohjaisia (tekstiseikkailut), ja pelityyppi onkin saanut nimensä erään varhaisen ja kuuluisan tekstiseikkailun Colossal Cave Adventure mukaan. Graafiset seikkailupelit syntyivät myöhemmin.
Yleensä pelattavan hahmon tulee selvittää joukko ongelmia, jutella pelissä esiintyvien henkilöiden kanssa jne. Pelijuoni on lähes poikkeuksetta suoraviivainen, eli loppujen lopuksi tarkoituksena on keksiä se yksi tapa miten juonessa päästään eteenpäin. Peliaiheet vaihtelevat laajasti keskiaikaisista näytelmistä tulevaisuusvisioiden kautta huumoripeleihin. Juonellisesti seikkailupelit edustavat ehkä syvällisintä tietokonepelikategoriaa yhdessä joidenkin seikkailupelimäisten roolipelien kanssa. Graafisten seikkailupelien huippukautta oli 1990-luvun alku. Viime vuosina seikkailupelejä ei ole julkaistu kovinkaan paljon, vaan on keskitytty yksinkertaisimpiin pelityyppeihin. Joitakin puhdasverisiä seikkailupelejä on kuitenkin viime vuosinakin tehty. Varhaisempia tärkeitä seikkailupelitaloja olivat esimerkiksi Sierra Online ja LucasArts.
Toimintaseikkailupeli

Toimintaseikkailut ovat pelejä, jotka yhdistävät toimintapeliin seikkailupelimäisiä elementtejä, kuten kerättyjen tavaroiden käyttöä oikeissa paikoissa ja usein myös juonta eteenpäin vieviä kertovia jaksoja. Pelimaailmassa liikkuminen on myös usein vapaampaa kuin puhtaammissa toimintapeleissä. Pelityypin edustajia ovat muun muassa Prince of Persia, Tomb Raider, Zelda ja Metroid.
Tasohyppelyt ovat pelejä, joissa pelihahmo hyppii pelimaailmassa, joka koostuu yleensä eri korkeuksilla olevista tasoista. Pelissä on yleensä tarkoitus edetä eteenpäin vihollisia vältellen ja mahdollisesti myös esineitä keräillen ja ongelmia ratkaisten. Joissakin tasohyppelypeleissä voi myös ampua, mutta se ei ole pelityypin keskeisin elementti. Klassiset tasohyppelypelit ovat yleensä sivulta kuvattuja, mutta uudemmissa peleissä käytetään yleensä kolmannen osapuolen perspektiivistä esitettyä 3D-grafiikkaa. Kuuluisimpia tasohyppelypelejä ovat Mario, Donkey Kong, Crash Bandicoot ja Sonic.
Hiiviskelypelit yhdistävät toiminta-, ammunta-  ja pulmapelejä. Niissä tehtävänä on välttää tekoälyn ohjaamia vihollisia, ja suorittaa tehtäviä niiden huomaamatta. Vihollisten tappaminen on yleensä rajoitettua, ja sen pitäisi tapahtua vain harkinnan jälkeen. Splinter Cell, Hitman, Sly Raccoon, Thief ja Metal Gear Solid ovat tunnettuja hiiviskelypelisarjoja.
Ajopeli

Ajopeleissä ohjataan jotain kulkuvälinettä, useimmiten autoa tai moottoripyörää, mutta joskus myös jotain keksittyä laitetta. Tavoitteena on yleensä selviytyä pelissä olevista radoista mahdollisimman lyhyessä ajassa, mikä vaatii usein jatkuvaa harjoittelua. On myös pelejä, joissa tärkeintä ei ole ensimmäisenä maaliin pääsy vaan muiden autojen romuttaminen joko törmäämällä tai käyttämällä aseita. Varhainen lajityypin edustaja on Pole Position (1982). Ajopelejä ja ajosimulaattoreita varten on olemassa erillisiä rattiohjaimia.
Lentopeli

Lentopelit ovat pelimäisempiä kuin varsinaiset lentosimulaattorit tai simulaatiopelit.
Simulaatiopeli

Simulaatiopelit ovat viihdekäyttöön tarkoitettuja simulointeja tietokonesimulaation keinoilla.
Simulaatiopeleissä pyritään yleensä mallintamaan mahdollisimman tarkasti jonkin tietyn kulkuvälineen, kuten lentokoneen, laivan, sukellusveneen, avaruusaluksen tai auton käyttäytymistä. Simulaattoripelien esimuotona voidaan pitää lentäjien koulutukseen jo vuosikymmenten ajan käytettyjä lentosimulaattoreita.
Strategiapeli

Strategiapeli on peli, jossa kaksi tai useampi osapuoli yrittää saavuttaa pelin voittoon johtavan tavoitteensa tekemällä suunnitelmia ja toteuttamalla ne vastustajan tai vastustajien päihittämiseksi. Kuvakulma on yleensä sijoitettu pelikentän yläpuolelle, jonka ansiosta pelaaja saa selkeän käsityksen taistelun tapahtumista ja kykenee siirtämään yksiköitään vaivattomasti paikasta toiseen. Strategiapeleissä on usein aiheena sota, joko kuviteltu tai maailmanhistoriasta otettu. Vuoropohjainen strategiapeli tarkoittaa peliä, jossa pelaaja(/t) ja tietokone odottavat toisen osapuolen siirtoa ennen kuin pääsevät itse vaikuttamaan peliin. Kyseinen pelimuoto on usein rinnastettavissa lautapelien mekaniikkaan. Suosittuja vuoropohjaisia strategiapelejä ovat Civilization ja Worms.
Strategiapelejä, joissa ei ole vuoroja, vaan joissa tapahtumat elävät koko ajan, kutsutaan reaaliaikaisiksi strategiapeleiksi (RTS– Real Time Strategy). Alkuperäinen sana ”strategia” viittaa enemmän sodan suuriin linjoihin kuin nykyisissä reaalistrategioissa esiintyvään yksittäisten yksiköiden komentamiseen, ja nämä pelit muistuttavatkin toisinaan enemmän taktiikka- kuin strategiapelejä, vaikka taktinen ajattelu on niissäkin tärkeää. Pääasia reaalistrategiapeleissä on yleensä tukikohtien ja joukkojen rakentelu. Samalla pitää kerätä resursseja ympäristöstä. Suosittuja RTS-pelejä ovat muun muassa StarCraft ja Command and Conquer -sarja.
Myös Dota ja League of Legends -tyyppiset verkkopelit on joskus luettu RTS-genren alle, ja niistä on käytetty nimitystä Action real-time strategy. Nämä pelit poikkeavat kuitenkin perinteisestä RTS-peleistä ja lajityypille on oma nimitys engl. Multiplayer Online Battle Arena, (MOBA).
Jonkinlaisena strategiapelin ja simulaation välimuotona voidaan pitää erilaisia valtion tai kaupungin toimintaa simuloivia kaupunkisimulaattoripelejä tai kaupunginrakennuspelejä, joissa voidaan käsitellä esimerkiksi paikallisen junaliikenteen kulkua. Näitä pelejä ovat SimCity-pelisarja, Cities: Skylines ja A-Train.
Vaihtoehtoisesti voidaan käsitellä kokonaisen kansakunnan kehitystä historian alkuhämäristä tulevaisuuteen kuten peleissä Populous, Mega Lo Mania ja Spore. Näitä pelejä kutsutaan jumalpeleiksi.
Roolipelit

Tietokoneroolipeleillä (RPG) tarkoitetaan pelejä, joissa yleensä ohjataan tiettyä hahmoa tai hahmoryhmää, joiden ominaisuudet ja taidot kehittyvät pelin edetessä. Tietokoneroolipelit eivät oikeastaan ole aitoja roolipelejä, koska niissä pelaaja ei esitä mitään roolia. Roolipelit voivat olla joko  vakavampia, juonellisia pelejä joissa pääpaino on ongelmien ratkaisussa ja juonen edistämisessä, tai nopeatempoisempia taistelupelejä. Niin sanottuihin pöytäroolipeleihin verrattuna tietokoneroolipelit ovat poikkeuksetta rajoittuneempia, koska niistä puuttuu kokonaan hahmojen roolin esittäminen, ja vain muutamassa on edes pyritty lähestymään perinteisiä roolipelejä. Roolipelit sijoittuvat yleensä fantasiamaailmaan tai dystopiseen tulevaisuuteen (Fallout).
Urheilupeli

Urheilupeleillä tarkoitetaan pelejä, joissa pelataan jotain tunnettua tai keksittyä urheilulajia tietokoneen ruudulla. Pelit ovat toteutustavoiltaan hyvin vaihtelevia, ja niiden yhdistävä tekijä on lähinnä aihepiiri. Jotkin pelit yrittävät jäljitellä käytössä olevien ohjauslaitteiden puitteissa oikeaa urheilusuoritusta — esimerkiksi Commodore 64:lla aikanaan suositun Decathlon -kymmenottelupelin 1 500 metrin juoksussa pelaaja vatkaa peliohjainta mahdollisimman nopeasti usean minuutin ajan. Useimmat urheilupelit keskittyvät kuitenkin muihin paremmin jäljiteltävissä oleviin osa-alueisiin. Pöytätenniksestä ideansa saanutta Pongia voidaan pitää yhtenä ensimmäisistä urheilupeleistä.
Kuntopeli on lajityyppi, jossa yhdistetään fyysistä liikuntaa pelaamiseen.
Muut lajityypit > Partypeli

Partypelit ovat pelejä, jotka on suunniteltu monen pelaajan illanviettopeleiksi. Partypelit koostuvat yleensä joukosta minipelejä, joissa pelaajat mittelevät paremmuudesta. Minipeleille on tyypillistä suhteellisen lyhyt (yleensä alle minuutin) kesto sekä helppo opittavuus. Pelaajien lukumäärä vaihtelee yhden ja neljän pelaajan välillä, mutta joitakin pelejä voidaan pelata jopa 16 pelaajan voimin vuorottelemalla. Tunnettuja partypelejä ovat pelisajat Guitar Hero, Mario Party, Buzz! ja Singstar.
Muut lajityypit > Lunar Lander

Lunar Lander on vuonna 1969 alkunsa saanut lajityyppi, jossa pyritään laskeutumaan kuuhun.
Lajityypin tunnettuja pelejä on Atarin kolikkopeli Lunar Lander (1979), jota seurasi lukuisia jäljittelijöitä.