stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Purjelaivasäätiö
Talous > Rahoitus

| Rahoituksen lähde | 2018 | 2017 | 2016 | 2015 | 2014 | 2013 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille | - | 20 000 € | 25 000 € | 35 000 € | 40 000 € | 40 000 € | 40 000 € |
Aiheesta muualla

Suomen Purjelaivasäätiö
Super League Vrouwenvoetbal

| Super League Vrouwenvoetbal |
| --- | --- |
Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Belgia
Perustettu:  2015
Joukkueita:  8
Hallitseva mestari:  RSC Anderlecht (2023–24)
Sarjataso:  1
Super League Vrouwenvoetbal (suom. Naisten jalkapallon superliiga) on Belgian korkein naisten sarjataso jalkapallossa. Sarja perustettiin 2015, kun Alankomaiden ja Belgian yhteinen BeNe League lakkautettiin.
Sarjassa pelaa nykyään kuusi joukkuetta.
Joukkueet kaudella 2019–2020

| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
RSC Anderlecht: Anderlecht
KRC Genk Ladies: Genk
AA Gent: Gent
KSK Heist: Heist-op-den-Berg
Oud-Heverlee Leuven: Heverlee
Standard Liège: Liège
Mestarit

2016 – Standard Liège
2017 – Standard Liège
2018 – RSC Anderlecht
2019 – RSC Anderlecht
2020 – RSC Anderlecht
2021 – RSC Anderlecht
2022 – RSC Anderlecht
2023 – RSC Anderlecht
Vesikoira

Vesikoirat ovat metsästyskoiria, jotka on jalostettu noutamaan saaliit vedestä. Tyypillistä näille koirille on uimisesta pitäminen. Vesikoiriin kuuluu osa kaikkein vanhimmista koiraroduista. Vesikoirien turkki on kihara tai joskus narumainen. Useimmat vesikoirarodut ovat seurallisia sekä helppoja kouluttaa. Vesikoiriin kuuluvat espanjan-, friisin- ja portugalinvesikoira, lagotto romagnolo ja barbet, minkä lisäksi niihin luetaan myös vesispanielit eli irlannin- ja amerikanvesispanieli. Aiemmin Britanniassa tunnettiin myös tweedinvesispanieli.
Stella Christine

| Stella Löflund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. toukokuuta 1992 (ikä 32)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Stella Christine
Laulukielet:  englanti, suomi
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  R&B, soul
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Stella Christine Elisabet Löflund (taiteilijanimeltään Stella Christine, s. 13. toukokuuta 1992 Vantaa) on suomalainen laulaja-lauluntekijä.
Ura > Uuden musiikin kilpailu

Stella Christine teki Kotkan seudulla jazz-, bilebändi-, trubaduuri- ja tanssimusiikkikeikkoja, kunnes osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2016 finaaliin yltäneellä kappaleellaan ”Ain’t Got Time For Boys”. Aamulehden Antti Lähde luonnehti artistia: ”Jazzahtava R&B on ollut aina vaikea tyylilaji suomalaisille. Stella Christine vaikuttaa kuitenkin sisäistäneen Erykah Badunsa, Mary J. Bligensä ja Amy Winehousensa varsin hyvin.”  Helsingin Sanomien Mari Koppinen vertasi Stella Christineä Duffyyn ja Amy Winehouseen, piti tyylikkäänä ja aika sielukkaanakin.
Ura > 2017–2018

Stella Christinen toinen single ”Starship” julkaistiin 2017. Stella Christine toimi myös Erja Lyytisen lämmittelijäesiintyjänä ja Yö-yhtyeen viimeisellä kiertueella taustalaulaja-kitaristina. Hän laulaa Yön Mitä jos mä rakastan -albumin ”Haavoitetut”-kappaleella. Stella Löflund sai vuonna 2018 Kymenlaakson rahaston alaisesta Uuno Klamin rahastosta 8 000 € apurahan albumin äänittämistä ja markkinointia varten.
Ura > 2019–2020

Stella Christine esiintyi Porissa Isomäki Areenalla 10. toukokuuta 2019 ja Tampereella Tampere-talossa sekä 11. että 12. toukokuuta 2019 järjestetyissä kaikkiaan kolmessa Olli Lindholmin muistokonsertissa. Toukokuussa 2019 Stella Christine julkaisi singlen ”We’re Gonna Love”. Desibelin Mika Rothin mukaan Stella Christine hallitsee englannin kielen ”kuin syntyperäinen newyorkilainen”. Itse kappaletta hän kuvaili valoisaksi soulpop-helmeksi, joka sopii ”niin Ison Omenan kuumaan kesään kuin pohjoisempaankin suveen.”
Ura > Nykytilanne

Stella julkaisi sooloalbumin Whisper vuonna 2020 Avart Popin kautta. Lisäksi hän vaikuttaa nykyään Heroines-yhtyeessä. Stella työskentelee musiikki- ja muiden projektien lisäksi myös yrittäjänä, artistivalmentajana ja laulunopettajana
Vuonna 2022 Stella oli mukana Addams Family -musikaalissa joka esitettiin Kotkan Kaupunginteatterissa.
Suomen Pöytätennisliitto

Suomen Pöytätennisliitto on vuonna 1938 perustettu suomalaisen pöytätenniksen kattojärjestö.
Pöytätennisliiton perustamiseksi kutsuttiin helmikuussa 1938 Helsinkiin koolle suunnittelukokous, jonka tuloksena 20 seuran edustajat osallistuivat liiton perustamiskokoukseen 27. huhtikuuta 1938. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin liikemies Bruce Campbell. Ensimmäinen virallisesti liittoon liittynyt seura oli Helsingin Pöytätenniskerho. Jo 6. huhtikuuta 1938 Suomi pelasi Tallinnassa Viroa vastaan ensimmäisen maaottelunsa, jonka Viro voitti 5–0. Ensimmäisessä kotikentällä pelatussa maaottelussa vastustajana oli Latvia 7. marraskuuta 1938, ja tämänkin ottelun Suomi hävisi pistein 0–5. Ensimmäiset viralliset Suomen-mestaruuskilpailut liitto järjesti marraskuussa 1938 Balderin salissa, Aleksanterinkadulla, Helsingissä. A-luokan Suomen-mestaruudet jaettiin miesten kaksinpelissä, naisten kaksinpelissä, miesten nelinpelissä ja sekanelinpelissä.
Suomen Pöytätennisliitto on vuodesta 1980 järjestänyt vuosittain Finlandia Open -turnauksen, joka on vuodesta 1981 ollut kansainvälinen tapahtuma.
Suomen Pöytätennisliitto järjesti vuonna 2015 Tampereella veteraanien Euroopan-mestaruuskilpailut, joihin osallistui 1 830 pelaajaa.
Liiton puheenjohtajana ovat pisimpään toimineet Curt Åkerberg vuosina 1953–1966 ja Esa Ellonen 1975–1989. Vuodesta 2014 puheenjohtajana on ollut Esko Heikkinen. Suomen edustajina Kansainvälisen pöytätennisliiton valtuustossa (nykyisin Board of Directors) ovat olleet Esa Ellonen vuosina 1984–1989 ja Sonja Grefberg vuodesta 2017 sekä Euroopan pöytätennisliiton hallituksessa Ellonen vuosina 1980–1988 ja Grefberg vuodesta 2013.
Talous

Suomen Pöytätennisliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 765 500 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 123 000 euroa.
Aiheesta muualla

Suomen Pöytätennisliiton kotisivut
Sumerianjoki

| Sumerianjoki Сумерианйоки |
| --- | --- |
 Sumerianjoen silta vuonna 1944
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Pitkäranta
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Sumerianjoen valuma-alue
Pinta-ala:  157 km²  
Pääuoman pituus:  noin 30 km 
Pääuoman osuudet:  Sumerianjoki ←Hiihnijoki ←Hiihnijärvi ←Kokko-oja ←Heposärkänoja
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Hiihnijoen ja Pukamonjoen yhtymäkohta 
 :  61.6893°N, 31.1802°E
Laskupaikka:  Laatokka
 :  61.6478°N, 31.2427°E
Läpivirtausjärvet:  Laatokka
Sivu-uomat:  Pukamonjoki, Hihnijoki
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  7 m mpy. 
Laskukorkeus:  4,8 m mpy. 
Korkeusero:  3,6 m
Pituus:  4,4 km  
Kaltevuus:  0,82 m/km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Sumerianjoki (ven. Сумерианйоки, Сумерианъёки, Sumerianjoki) on Venäjällä Karjalan tasavallassa Pitkärannan piirissä virtaava 4 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkaan Impilahden kylän lähellä. Sumerianjoki on vain alajuoksu pidemmästä joesta, jolla on yläjuoksulla eri nimiä.
Joen kulku

Sumerianjoki alkaa kahden joen yhtymäkohdasta, jossa pohjois-luoteesta tulevan Hiihnijoki ja koillisesta tulevan Pukamonjoki yhtyvät toisiinsa Impilahden kylän koillispuolella. Joki virtaa eteenpäin kapeassa laaksossa, jossa se alittaa maantien ja rautatien ennen laskemistaan matalaan Sumerianlahteen.
Valuma-alue > Pääuoman kulku

Sumerianjoki muodostui kahden latvahaaran yhtyessä toisiinsa ja valuma-alueen pääuoman valinta tehdään usein sen mukaan, kumpi haarasta on suurempi joki. Pääuoman valinnasta ei ole löytynyt lähteitä. Vertailemalla jokihaaroja toisiinsa vaikuttaa karttojen perusteella selvältä , että Hiihnijoella on pitempi uoma ja laajempi valuma-alue. Pääuoman kulku olisi seuraava: Sumerianjoki (4 km), Hiihnijoki (yli 12 km ), Hiihnijärvi (3 km), Kokko-oja (5 km), Kokkolampi ja Heposärkänoja (9 km). Pääuomaksi saadaan noin 30 kilometriä. Huomaa, että nimistö on vanhoista Karjalan kartoista.
Aiheesta muualla

Berghell, Hugo: Salmi ja Suojärvi (selitys maalajikarttoihin), Suomen Geologinen yleiskartta, 1927
Super GT -kausi 2023

Super GT -kausi 2023 oli Super GT -sarjan kausi vuonna 2023.
Kaudella 2023 polttoaine oli biomassapohjaista selluloosasta tehtyä hiilineutraalia polttoainetta, jonka toimitti saksalainen Haltermann Carless. GT500- ja GT300-luokille tarkoitettu uusi polttoaine otettiin käyttöön GT300-luokassa vasta kauden kolmannessa kilpailussa kesäkuussa johtuen valmistajien, mallien ja moottorityyppien suuresta valikoimasta.
Kaudella oli mukana pidempiä 450 kilometrin kilpailuja, joiden mukaantulon tavoitteena oli houkutella moottorien ja renkaiden valmistajia keskittymään tuotteidensa pitkäikäisyyteen. Aiemmin sarjassa oli ajettu tyypillisesti 300 kilometrin kilpailuja, johon poikkeuksena yksi 500 kilometrin kilpailu. Pidempien kilpailujen määrää lisättiin vielä ennen kauden alkua.
Sadekelin renkaiden kehityksessä oli merkittävästi kilpailua Bridgestonen, Yokohaman ja Dunlopin välillä. Bridgestone toimitti renkaita Toyotalle, Hondalle ja Nissanille mutta Michelinin renkaita käytti vain Nissan.
Kilpailijat

Kaudella 2023 GT500-luokassa on 15 autoa, joiden valmistajia ovat Toyota, Honda ja Nissan.
Kaudella 2023 GT300-luokassa on 27 autoa, joista suuri osa on FIA GT3 -sääntöjen mukaan valmistettuja autoja. GT300:ssa kilpailevat myös GTA-GT300 ja GT300 Mother Chassis -autot.
Autovalmistaja apr kilpailee kaudella hybridijärjestelmää käyttävällä Lexus LC500h -autolla, joka kilpailee numerolla 31. Talli kilpailee myös ilman hybridijärjestelmää olevalla GR86 GT -autolla numero 30. Aiemmin apr kilpaili Prius-malliin perustuvalla autolla, jossa oli myös hybridijärjestelmä käytössä.
Kilpailukalenteri

Kauden kilpailut:
| Nro | Päivämäärä | Rata | Pituus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 15. – 16. huhtikuuta | Okayama International Circuit | 300km |
| 2. | 3. – 4. toukokuuta | Fuji Speedway | 450km |
| 3. | 3. – 4. kesäkuuta | Suzuka Circuit | 450km |
| 4. | 5. – 6. elokuuta | Fuji Speedway | 450km |
| 5. | 26. – 27. elokuuta | Suzuka Circuit | 450km |
| 6. | 16. – 17. syyskuuta | Sportsland Sugo | 300km |
| 7. | 14. – 15. lokakuuta | Autopolis | 450km |
| 8. | 4. – 5. marraskuuta | Mobility Resort Motegi | 300km |
Stella Gibbons

| Stella Gibbons |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1902  Lontoo 
Ammatti:  kirjailija, runoilija, journalisti
Kirjailija
Aikakausi:  1930–1970
Esikoisteos:  Cold Comfort Farm (1932)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Stella Gibbons (5. tammikuuta 1902 Lontoo – 19. joulukuuta 1989 Lontoo) oli brittiläinen kirjailija. Hänen parodinen debyyttiteoksensa Cold Comfort Farm (1932) kuvaa tulevaisuutta “vuoden 1946 brittiläis-nicaragualaisten sotien” jälkeen. Se on myös Gibbonsin tunnetuin teos. Yleisradioyhtiö BBC valitsi sen vuonna 2019 yhdeksi sadasta inspiroivimmista englanninkielisestä romaanista.
Teokset > Romaanit

Cold Comfort Farm (1932)  ISBN 978-2-298-10332-8
Bassett (1934)
Enbury Heath (1935)
Miss Linsey and Pa (1936)
Nightingale Wood (1938)  ISBN 978-2-35087-240-7
My American (1939)
The Rich House (1941)
Ticky (1943)
The Bachelor (1944)  ISBN 978-2-35087-352-7
Westwood, or The Gentle Powers (1946)  ISBN 978-2-35087-291-9
The Matchmaker (1949)
Conference at Cold Comfort Farm (1949)
The Swiss Summer (1951)
Fort of the Bear (1953)
The Shadow of a Sorcerer (1955)
Here Be Dragons (1956)
White Sand and Grey Sand (1958)
A Pink Front Door (1959)
The Weather at Tregulla (1962)
The Wolves Were in the Sledge (1964)
The Charmers (1965)
Starlight (1967)
The Snow Woman (1968)
The Woods in Winter (1970)
Pure Juliet (2016)
The Yellow Houses (2016)
Teokset > Lasten- ja nuortenkirjat

The Untidy Gnome (1935)
Teokset > Novellikokoelmat

Roaring Tower and other stories (1937)
Christmas at Cold Comfort Farm and other stories (1940)
Beside the Pearly Water (1954)
Teokset > Runokokoelmat

The Mountain Beast (1930)
The Priestess and other poems (1934)
The Lowland Venus (1938)
Collected Poems (1950)
Sotilasarvot Kiinan tasavallan asevoimissa

Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, asevoimien sotilasarvot jakautuvat upseereihin ja muihin, jotka toimivat näiden alaisina.
Upseerit

| Sotilasarvo (kiinaksi perinteisin merkein)> Pinyin.Suomeksi | 一級上將> yījí shàngjiàng.täysi kenraali | 二級上將> èrjí shàngjiàng.kenraali | 中將> zhōngjiàng.kenraaliluutnantti | 少將> shaojiàng.kenraalimajuri | 上校> shàngxiào.eversti | 中校> zhōngxiào.everstiluutnantti | 少校> shàoxiào.majuri | 上尉> shàngwèi.kapteeni | 中尉> zhōngwèi.luutnantti | 少尉> shàowèi.aliluutnantti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Armeija: 
| Sotilaspoliisi | – | – |  |  |  |  |  |  |  |  |
Laivasto: 
| Merijalkaväki | – |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Ilmavoimat: 
Lähde:
Muut

| Sotilasarvo (kiinaksi perinteisin merkein)> Pinyin.Suomeksi | 一等士官長> yīděng shìguānzhǎng.ylivääpeli | 二等士官長> èrděng shìguānzhǎng.vääpeli | 三等士官長> sānděng shìguānzhǎng.alivääpeli | 上士> shàngshi.ylikersantti | 中士> zhōngshi.kersantti | 下士> xiàshi.alikersantti | 上等兵> shàngděng bīng.ylikorpraali | 一等兵> yīděng bīng.korpraali | 二等兵> èrděng bīng.sotamies |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Armeija: 
Sotilaspoliisi: 
Laivasto: 
Merijalkaväki: 
Ilmavoimat: 
Lähde:
Veliini

Veliinille käsin kirjoitettu asiakirja jossa on sinetti. Asiakirja on päivätty 1638.
Veliini (ransk. vélin) on hieno, ohut ja sileä pergamenttilaatu. Pergamentista alettiin 200–300-luvuilla erotella karkeampi ja hienompi laatu. Karkeaa kutsuttiin edelleen pergamentiksi ja hienommasta alettiin käyttää nimitystä veliini.
Veliini valmistetaan karitsan-, vohlan- tai vasikannahasta. Yleensä veliiniin käytettiin alle kuuden viikon ikäisten eläinten nahkaa. Valmistaminen tapahtuu samalla tavalla kuin pergamentin valmistus mutta laatu on ohutta, pehmeää ja yleensä kestävää. Keskiajalla veliiniä käytettiin erityisesti hienoimmissa kirjossa ja kirjansidonnassa kansiin ja selkiin. Kirjojen sivuihin sen käyttö alkoi hiipua 1400–1600-luvuilla mutta nykyisin sitä käytetään lähinnä erikoistarkoituksiin ja myös taiteilijat ja kirjansitojat käyttävät sitä vieläkin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa lait kirjoitetaan edelleenkin veliinille. Perusteluna on sen että se on huomattavasti kestävämpää kuin paperi. Nykyisin veliiniksi voidaan kutsua myös veliini- eli silopaperia.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Veliini Wikimedia Commonsissa
Differences between Parchment, Vellum and Paper The U.S. National Archives and Records Administration.  15.8.2016. Viitattu 24.2.2020. (englanniksi)
Venäjän–Persian sota

Venäjän–Persian sota voi viitata useaan erilliseen Venäjän ja Persian väliseen sotaan:
Venäjän–Persian sota (1722–1723)
Venäjän–Persian sota (1796)
Venäjän–Persian sota (1804–1813)
Venäjän–Persian sota (1826–1828)
Venäjän–Persian sota (1911)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Venäjän–Persian sota”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vilho Hänninen

Vilho Edvard Hänninen (3. tammikuuta 1909 Terijoki – 1. marraskuuta 1983 Helsinki) oli Suomen parhaita kiekonheittäjiä 1940-luvulla.
Hänninen voitti kiekonheiton Suomen-mestaruuden vuosina 1939, 1940 ja 1944. Lisäksi hän saavutti SM-pronssia vuosina 1933, 1945, 1946,  1947 ja  1948. Moukarinheitossa hän saavutti SM-pronssia vuonna 1948. Kiekkoennätyksensä 48,27 m hän heitti vuonna 1947.
Hänninen edusti urallaan Terijoen Kiistoa vuoteen 1937 asti, Pölläkkälän Uraa vuoteen 1939, Helsingin Kisa-Veikkoja vuoteen 1945 ja sen jälkeen Viipurin Urheilijoita.
Hänninen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1929, valmistui kansakoulunopettajaksi 1931 ja rakennusmestariksi 1946. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1966.
Venäjän–Persian sota (1722–1723)

Venäjän-Persian sota oli sota Venäjän ja Persian välillä vuosina 1722-1723. Se tunnetaan venäläisessä historiankirjoituksessa Pietari Suuren sotana Venäjän ja Persian (Iranin) välillä. Tsaarin pyrkimyksenä oli laajentaa Venäjän vaikutusvaltaa Kaspianmeren ja Etelä-Kaukasian alueilla ja estää sen kilpailijaa, Osmanien valtakuntaa hyötymästä Safavidien hallitseman Persian valtakunnan heikkenemisestä.
Ennen sotaa Venäjän Pietari I turvasi Georgian kuningas Vakhtang VI:n ja Armenian katolikos Asdvadzadurin tekemän liiton. Nämä kristityt hallitsijat hakivat Venäjän tukea ristiriidoissaan Persian ja Osmanien valtakunnan kanssa.
Heinäkuussa 1722 Venäjän armeijan ratsuväki ja kasakat, noin 22000 miestä, aloittivat hyökkäyksen vähän aikaisemmin rakennetun Kaspianmeren laivueen avulla ja amiraali Fjodor Apraksin johdolla Astrahanista. He marssivat maitse Tsaritsyniin.  23. elokuuta 1722 Venäjän armeija valloitti Derbentin Etelä-Dagestanissa. Kuitenkin syysmyrskyt Kaspianmerellä pakottivat Pietari Suuren palaamaan Astrahaniin, mutta Venäjä jätti varuskuntia  Derbentiin ja Svyatoy Kresiin . Syyskuussa 1722 Vakhtang VI leiriytyi Ganjaan. Georgian ja Armenian armeijoissa oli yhteensä 40 000 miestä, ja ne olivat aikeissa liittyä etenevään Venäjän armeijaan, mutta saatuaan uutisia Pietari I:n lähdöstä ne palasivat marraskuussa takaisin Tbilisiin.
Joulukuussa 1722 Venäjän armeija ja laivasto valtasivat kenraalimajuri Mihail Matyushkin johdolla Raštin, ja heinäkuussa 1723 ne etenivät kaapatakseen Bakun. Venäjän sotilaallinen menestys Etelä-Kaukasiassa keväällä 1723 pakotti Tahmasp II:n hallituksen allekirjoittamaan Pietarin rauhansopimuksen, jossa se luovutti Derbentin, Bakun sekä Persian maakunnat Širvanin, Gīlānin, Māzandarānin ja Astrabadin venäläisille 12. syyskuuta 1723.
Vuonna 1735, juuri ennen Venäjän–Turkin sotaa, keisarinna Anna Ivanovnan hallitus palautti kaikki nämä alueet Persialle sillä ehdolla, että persialaiset tulivat mukaan liittoutumaan ottomaanien Turkkia vastaan. Samaan aikaan Venäjä kiinnostui Kaukasian valtaamisesta. Georgialaiset pyysivät Venäjältä apua omassa taistelussaan Turkkia vastaan. Toisaalta Persia vahvistui ja Georgia joutui kahden islamilaisen valtion puristuksessa turvautumaan Venäjän apuun. Venäjä sai siten yliotteen Georgiasta.
Vilho Hietakari

| Vilho Hietakari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Henrik Vilhelm Hietakari
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1894 Lappeenranta
Kuollut: 31. elokuuta 1946 (52 vuotta) Joensuu
Yleisurheilija
Pituus:  159 cm
Paino:  47 kg
Laji:  kestävyysjuoksu
Seura:  Viipurin Urheilijat
Henrik Vilhelm ”Vilho” Hietakari (alk. Häggblad, 6. huhtikuuta 1894 Lappeenranta – 31. elokuuta 1946 Joensuu) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hietakari osallistui maratonjuoksuun vuoden 1924 kesäolympialaisissa, jossa kuitenkin keskeytti. Hänen seuransa oli Viipurin Urheilijat.
SM-kisoissa Hietakari saavutti pronssia 25 000 metrin juoksussa vuonna 1922. Viestijuoksun SM-kisoissa hän saavutti hopeaa 5 × 2 000 metrin viestissä vuonna 1921.
Vicyohandri Odelín

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vicyohandri Odelín |  Vicyohandri Odelín |  Vicyohandri Odelín |  |
Maa:   Kuuba
Baseball
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | Baseball |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | Baseball |  |
| World Baseball Classic  | World Baseball Classic  | World Baseball Classic  |  |
|  Hopeaa | 2006 | Baseball |  |
Vicyohandri Odelín Sanamé (s. 26. heinäkuuta 1980 Guantánamo) on kuubalainen baseballpelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa syöttäjänä. Hän on voittanut urallaan kaksi olympiamitalia, joista toinen on kultainen ja toinen hopeinen. Kultaa hän oli voittamassa Ateenassa 2004 ja hopeaa Pekingissä 2008. Odelín oli mukana myös Kuuban hopeaa voittaneessa joukkueessa World Baseball Classic -turnauksessa 2006.
Seuratasolla Odelín edustaa Camagüeyta.
Victory Engineering

Victory Engineering oli italialainen pikkuformulatalli, joka perustettiin vuonna 2002 yhteistyössä Carlin Motorsportin kanssa. Talli kilpaili Italian Formula 3000 -sarjassa vuonna 2002 sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuosina 2003-04 talli kilpaili Formula Renault V6 Eurocup -sarjassa sijoittuen vuonna 2004 sarjan toiseksi. Vuosina 2005-2007 talli kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen yhteensä neljä voittoa sijoittuen parhaimmillaan sarjan kuudenneksi vuonna 2006. Vuonna 2007 talli kilpaili Formula BMW UK -sarjassa ollen 15:s. Talli lopetti toimintansa vuoden 2007 jälkeen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Vesikidutus

Havaintoesitys vesikidutuksesta vastalauseena sitä vastaan
Vesikidutus (engl. waterboarding) on hukuttamista jäljittelevä kidutusmenetelmä. Menetelmässä kiinnisidotun kuulusteltavan pään päälle kaadetaan vettä, mikä aiheuttaa hukkumisrefleksin.
Menetelmä on vuosisatoja vanha. Yhdysvaltain CIA:n käyttämässä waterboarding-menetelmässä kuulusteltava sidotaan jalat hieman kallellaan olevan lankun korkeammalle puolelle ja pään päälle sidotaan kangas, jonka päälle kaadetaan vettä. Tunne tukehtumisesta johtaa yökkäysrefleksiin ja voimakkaaseen hukkumisen pelkoon. Menetelmä ei aiheuta välttämättä pysyviä ruumiillisia vammoja. Kokeissa CIA:n agentit, joilla tekniikkaa kokeiltiin, kestivät käsittelyä keskimäärin 14 sekuntia.
Monet ihmisoikeusryhmät ovat arvostelleet waterboardingia ja kutsuneet menetelmää kidutukseksi. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty International on syyttänyt George W. Bushin hallintoa kidutuksen, etenkin vesikidutuksen, käytöstä. Bushin hallinnon mukaan vesikidutus oli tarpeellinen tapa saada terroristeiksi epäillyiltä kriittistä tiedustelutietoa. Kuulustelutekniikan asiantuntijat kertovat, ettei kovaotteisen kuulustelun tuloksiin voi luottaa, koska kidutettava on käsittelyn jälkeen tilassa, jossa hän on valmis tunnustamaan mitä tahansa tekemättömiäkin rikoksia.
Keväällä 2008 Yhdysvaltain senaatti sääti lain, joka olisi kieltänyt yksiselitteisesti vesikidutuksen käytön, mutta presidentti Bush esti lain voimaantulon veto-oikeudellaan. Hänen mielestään kidutuksen kieltäminen olisi rajoittanut hallituksen toimia ja kiduttamisen avulla Bushin hallinto voi toimia tulevaisuuden terrori-iskuja vastaan.
Yhdysvaltain entinen presidentti Barack Obama kielsi vesikidutuksen käytön Yhdysvalloissa vuonna 2009.
Aiheesta muualla

HowStuffWorks: What is water boarding? (englanniksi)
Super Tele

Super Tele -pallo.
Super Tele on Mondo Toysin valmistama lapsille suunnattu jalkapalloa muistuttava pallo. Täyteen puhallettuna pallo on halkaisijaltaan 23 cm. Suomessa pallo saavutti yleisyytensä vuoksi ikonisen aseman lasten pihapeleissä. Suomessa järjestetäänkin epävirallisia turnauksia, joissa käytetään Super Teleä pelivälineenä. Nykyisin muutkin valmistajat valmistavat hyvin vastaavia palloja jopa lähes vastaavalla nimellä.
Historia

Se syntyi Italiassa kesäkuussa vuonna 1972 yrittäjän ajatuksesta tehdä taloudellinen ja kestävä pallo.
Super Teleä myytiin samana vuonna lelukaupoissa, mistä tulikin saman tien menestys, mikä johtui pääosin edullisesta hinnasta, joka teki jalkapallon pelaamisen mahdolliseksi kaikille halukkaille.
Super Teleä valmistettiin aluksi valkoisena, jossa oli mustia viisikulmioita, kuten Adidaksen Telstar-palloissa, joita käytettiin vuoden 1970 maailmanmestaruuskisoissa. Mustien kuusikulmioiden lisäksi pallossa oli teksti ”Made in Italy”. 
Myöhemmin palloja alettiin valmistaa myös sini- ja punamustina muistutuksena Italian tärkeimpien jalkapalloseurojen: Juventuksen, Interin ja AC Milanin väreistä.
Kustannusten pienentämiseksi Super Telet pakattiin vain muoviseen verkkoon.