stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirgisian kansanäänestys uudesta perustuslaista 2010
Muutokset perustuslakiin

Uusi perustuslaki muuttaisi presidentin oikeuksia. Se vähentäisi presidentin valtaa ja muuttaisi maan parlamentaariseksi tasavallaksi. Lisäksi se sallisi presidentille vain yhden kuuden vuoden virkakauden, kun vanha perustuslaki salli presidentille kaksi viisivuotista kautta. Presidentti voisi olla jatkossa vallassa viisi vuotta pidempään, eli 70-vuotiaaksi. Maan väliaikainen johtaja Roza Otunbajeva saisi perustuslain turvin olla vallassa vuoden 2011 loppuun, mutta hän ei saisi olla ehdokkaana vuoden 2011 vaalissa.
Parlamentin paikkamäärä kasvaisi 90:stä 120:een, ja mikään puolue ei voisi jatkossa saada 65 paikkaa enempää parlamentissa. Opposition toimintamahdollisuudet parantuisivat, sillä se ei tarvitsisi enää virallista lupaa mielenosoitusten järjestämiseen hallintorakennusten ulkopuolelle eikä hallinnon kritoisoiminen olisi enää rangaistavaa.
Äänestys

Kansanäänestyksen äänestysprosentti oli noin 65. Kun lähes kaikki äänet oli laskettu, keskusvaalilautakunnan mukaan 90,7 prosenttia äänestäjistä kannatti perustuslain uudistusta ja vain kahdeksan prosenttia vastusti sitä. Otunbajeva ilmoitti jo pian äänestyspaikkojen sulkemisen jälkeen, että uusi perustuslaki on hyväksytty.
Venäjän presidentti Dmitri Medvedev ilmaisi kuitenkin huolensa äänestystuloksen varmistumisen jälkeen. Hänen mukaansa etnisistä väkivaltaisuuksista kärsivä Kirgisia tarvitsisi vahvan johtajan. Medvedev pelkää, että uusi perustuslaki mahdollistaa äärijärjestöjen valtaannousun.
Palava armeijan rekka huhtikuun vallankaappausta seuranneissa levottomuuksissa.
Kfar Blum

| Kfar Blum |
| --- | --- |
 Paikallinen hotelli.
 Kfar Blum
 Koordinaatit: 33°10′20″N, 35°36′35″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Pohjoinen
Väkiluku (2018):  771
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kfar Blum (hepr. ‏כפר בלום‎) on kibbutsi Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 771 ja nimensä se on saanut Leon Blumin mukaan.
Maantiede

Kfar Blum sijaitsee Israelin pohjoisosassa Hulanlaaksossa.
Historia

Kfar Blumin kibbutsi perustettiin vuonna 1943. Perustamisen taustalla toimi yhdysvaltalainen työväen sionistinen järjestö American Nationaler Arbeter Farband ja paikka sai nimensä ranskanjuutalaisen sosialistipoliitikko Leon Blumin mukaan. Sen ensimmäiset asukkaat olivat siirtolaisia Englannista ja Baltian maista.
Talous

Kibbutsin asukkaat harjoittavat maataloutta kasvattaen esimerkiksi viljaa, hedelmiä, siipikarjaa ja nautakarjaa. Kibbutsilla on myös jonkin verran teollisuutta ja matkailua. Paikalla on esimerkiksi vierasmaja ja kajakointikeskus.
Väestö

Kfar Blumin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 771. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 527.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kfar Blum Wikimedia Commonsissa
Leon Blumin muistomerkki.
Komeil Ghasemi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ghasemi vuonna 2016 |  Ghasemi vuonna 2016 |  Ghasemi vuonna 2016 |  |
Maa:   Iran
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 120 kg |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | 125 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Taškent 2014 | 125 kg |  |
Komeil Nemat Ghasemi (pers. ‏کمیل قاسمی‎, s. 27. helmikuuta 1988 Sari, Iran) on iranilainen vapaapainija ja olympiavoittaja. Ghasemi on saavuttanut jaetun olympiakullan Lontoossa 2012 ja olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Alun perin hän saavutti Lontoossa pronssia, mutta kun kultaa (Artur Taimazov) ja hopeaa (Davit Modzmanashvili) voittaneet painijat hylättiin dopingrikkeiden vuoksi, annettiin heinäkuussa 2020 Ghasemille jaettu kulta yhdessä Biljal Mahovin kanssa. MM-kilpailuissa 2014 Ghasemi saavutti hopeaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Komeil Ghasemi Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuusvuosi 1895

Kirjallisuusvuosi 1895 käsittelee vuoden 1895 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Kirjailija Oscar Wilde tuomittiin Lontoossa kahden vuoden vankeuteen homoseksuaalisuuden harjoittamisesta (säädyttömyydestä). Hän joutui konkurssiin, ja hänen talonsa ja omaisuutensa huutokaupattiin. Hänen teostensa tekijänoikeudet joutuivat eri omistajille.
Julkaisuja

Minna Canth – Anna Liisa
Minna Canth – Kotoa pois
Joseph Conrad – Almayer’s Folly (esikoisteos)
Émile Durkheim – Sosiologian metodisäännöt
Thomas Hardy – Jude the Obscure
Arvid Järnefelt – Ihmiskohtaloja
Gaetano Mosca – Elementi di scienza politica (yhteiskuntatieteen teoriaa)
Thiodolf Rein – J. V. Snellmanin elämä (alkuosa, jatko vuonna 1901)
Henryk Sienkiewicz – Quo vadis
Jules Verne – L'Île à hélice
Anton Tšehov – Sahalin (matkakertomus)
H. G. Wells – Aikakone
Palkintoja

Teuvo Pakkala
Kontrasti

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kontrasti voi tarkoittaa:
vastakohtaa, jyrkkää erilaisuutta
televisiokuvan tai muun kuvan kontrastia eli sävykkyyttä
kontrasti-ilmiötä eli havaitun seikan voimistumista, kun sen rinnalla esiintyy  vastakkainen seikka. Esimerkiksi vastavärien värikontrasti.
Kontrasti, suomalainen hip hop -yhtye
Elokuvalehti Kontrasti, suomalainen elokuviin keskittynyt ilmaisjakelulehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kontrasti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koodi (dokumentti)

| Koodi> The Code – Story of Linux |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hannu Puttonen
Tuottaja:   Jacques Debs (vastaava tuottaja)  Delphine Morel (vastaava tuottaja)  Tuomo Holm 
Säveltäjä:   Brandi Ifgray  Tuomo Puranen  Nicholas Currie  Jöns Hallanaho  Richard Stallman 
Kuvaaja:  Arto Kaivanto
Leikkaaja:  Kimmo Kohtamäki
Erikoistehosteet:  Seppo Renvall
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Making Movies Oy
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  59 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koodi tai Koodi – Linuxin tarina (engl. The Code – Story of Linux) on suomalainen englanninkielinen dokumenttielokuva Linuxin kehityksestä. Elokuva on julkaistu vuonna 2001, ja sen on ohjannut Hannu Puttonen.
Elokuva käsittelee linuxin kehitystä ja historiaa, sekä Linus Torvaldsia ja hänen elämäänsä haastattelemalla häntä itseään ja hänet tuntevia ihmisiä. Haastateltavana on joukko linuxin tunnettuja kehittäjiä, linux harrastajia, Linuksen työtovereita ja hänen sukulaisiaan. Elokuvaa varten kuvattiin useita tunteja materiaalia, mutta siitä ei dokumenttiin asti päässyt kun pieni osa, ja dvd:llä on lisämateriaalina noin kolme tuntia.
Elokuvassa esiintyviä henkilöitä

| --- | --- |
 Linus Torvalds  Richard Stallman  Alan Cox  Eric Raymond  Robert ’Bob’ Young  Jon ’Maddog’ Hall  Theodore Ts’o  David S. Miller  Miguel De Icaza :  Ari Lemmke  Eric Allman  Anna Torvalds  Nils Torvalds  Martti Tienari  Andrew Leonard  Larry Augustin  Sun Yu-fang  Liang Changtai 
Lähde:
Aiheesta muualla

The Code – a film by Hannu Puttonen. Code.linux.fi. Arkistoitu 16.8.2006. Viitattu 27.3.2021. (englanniksi) Elokuvan viralliset arkistoidut sivut.
Kirjallisuusvuosi 1901

Kirjallisuusvuosi 1901 käsittelee vuoden 1901 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Nobelin kirjallisuuspalkinto jaettiin ensimmäisen kerran ja sen sai ranskalainen Sully Prudhomme.
Julkaisuja

Arthur Conan Doyle – Aarnihauta eli kullankaivaja Jackmans Gulchissa sekä muita jännittäviä kertoelmia
Arvid Järnefelt – Mitä on jumalanpalvelus
Rudyard Kipling – Kim (romaani)
Eino Leino – Sota valosta
Eino Leino – Kivesjärveläiset
Eino Leino – Pyhä kevät
Jack London – Hänen isänsä Jumala ym. kertomuksia
Thomas Mann – Buddenbrooks : Verfall einer Familie, (suom. Buddenbrookit, 1925)
Anton Tšehov – Kolme sisarta (näytelmä, ven. Три сестры, Tri sestry)
Jules Verne – Ilmakylä
H. G. Wells – The First Men on the Moon, (suom. Ensimmäiset ihmiset kuussa, 1907)
Palkintoja

Arvid Järnefelt
Volter Kilpi
Eino Leino
Mikael Lybeck
Jonatan Reuter
Juhani Aho
J. H. Erkko
Larin Kyösti
Kasimir Leino
Eino Leino
Alceste
J. Ahrenberg
Sully Prudhomme
Koppeliviljelys

Koppeliviljelys oli maanviljelyssä aikoinaan edistyksellinen kiertoviljelymenetelmä, jossa viljelymaa pidettiin määrävuodet viljalla tai juurikasveilla ja jätettiin sitten muutamaksi vuodeksi kasvamaan heinää. Koppeliviljelyn arvellaan olevan alun perin kotoisin pohjoisesta Saksasta kuten Holsteinista, jossa erilliset peltolohkot eli koppelit ympäröitiin ojin ja pensasaidoin. Menetelmä oli käytössä ainakin jo 1700-luvun aloissa monilla suurtiloilla. Viljaa, laidunta, kesantoa sekä palko- ja juurikasveja vuoroteltiin sovitussa järjestyksessä, jotta maaperän tuotto olisi paras mahdollinen.
Suomessa koppeliviljelys otettiin käyttöön esimerkiksi Helsingin pitäjässä sijainneessa Tavastkullan kartanossa 1860-luvulla. Kartanon maat pidettiin ensimmäisenä vuotena kesantona, toisena vuotena viljeltiin ruista, kolmannesta seitsemänteen vuoteen pellot olivat heinällä ja kahtena seuraavana laitumena. Kymmenentenä kesänä peltoon kylvettiin juurikasveja ja kahtena viimeisenä vuotena ohraa tai kauraa, minkä jälkeen kierto alkoi taas alusta.
Konstfack

| Konstfack |
| --- | --- |

Perustettu:  1844
Rehtori:  Maria Lantz
Henkilökunta:  200 (2019)
Opiskelijoita:  900 (2019)
Sijainti:  Tukholma,  Ruotsi
Sivusto:  konstfack.se
Konstfackskolanin tilat ovat Telefonplanilla Tukholmassa.
Konstfack on taideteollinen korkeakoulu Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Telefonplanilla Midsommarkransenin kaupunginosassa. Oppilaitoksen perusti Nils Månsson Mandelgren vuonna 1844. Korkeakoulu-statuksen se sai vuonna 1973, ja nykyistä nimeään se on kantanut vuodesta 1993 lähtien. Vuodesta 2004 saakka Konstfack on sijainnut nykyisissä tiloissaan Tukholman Telefonplanilla Ericssonin entisissä toimitiloissa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (ruotsiksi)
Jouko Räsänen

Jouko Kalervo Räsänen (s. 20. lokakuuta 1949 Kaavi) on kunnallismies, joka toimi Viitasaaren kaupunginjohtajana.
Jouko Räsänen syntyi maanviljelijä Tuomas Räsäsen ja emäntä Hedvig Ålanderin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1975 on työterveyshoitaja Leena Liinamaa. Räsänen tuli ylioppilaaksi 1969 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1974. Hän toimi Kaavin suunnittelu- ja elinkeinolautakunnan sihteerinä 1973 ja kunnanjohtajana 1990–2003. Varpaisjärven suunnittelusihteeri Räsänen oli 1974 ja kunnanjohtaja 1976–1990. Ammattikasvatushallituksen suunnittelijana hän työskenteli 1975–1976. Räsänen valittiin Viitasaaren kaupunginjohtajaksi vuonna 2003.  Kun hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2013, seuraajaksi valittiin Janne Kinnunen.
Kirjallisuusvuosi 1899

Kirjallisuusvuosi 1899 käsittelee vuoden 1899 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

4. marraskuuta – Sigmund Freudin kirja Unien tulkinta (Die Traumdeutung) julkaistiin Wienissä.
Julkaisuja

Houston Stewart Chamberlain – Die Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts
Sigmund Freud – Die Traumdeutung (suom. Unien tulkinta, 1968)
Eino Leino – Ajan aalloilta
Leo Tolstoi – Воскресеніе (suom. Ylösnousemus, 1973 ja 2008)
Thorstein Veblen – Theory of the Leisure Class (taloustiedettä, suom. Joutilas luokka, 2002).
H. G. Wells – Kun nukkuja herää
Palkintoja

Juhani Aho
Konni Zilliacus
Joseph Neil MacNeil

Joseph Neil MacNeil (15. huhtikuuta 1924 Sydney, Nova Scotia – 11. helmikuuta 2018) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Antigonishin hiippakuntaan 23. toukokuuta 1948 ja nimitettiin Saint John, New Brunswickin hiippakunnan johtoon 9. huhtikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Edward Power, jota avustivat James Martin Hayes ja Alfred Bertram Leverman.
MacNeil sai 2. heinäkuuta 1973 nimityksen Edmontonin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 7. kesäkuuta 1999.
Joseph Niangoran Téky

Joseph Niangoran Téky (s. 21. joulukuuta 1932) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Manin hiippakunnan johtoon 17. joulukuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. maaliskuuta 1993. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Bernard Agré ja Alexandre Kouassi.
Niangoran Téky jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 2007.
Kolmas Intian–Pakistanin sota

Intian–Pakistanin sota vuoden 1971 joulukuussa liittyi Bangladeshin itsenäistymiseen. Varsinaiset sotatoimet kestivät kaksi viikkoa 3.–16. joulukuuta ja päättyivät Pakistanin tappioon. Bangladeshin itsenäisyyssodassa Intia asettui Bangladeshin (silloisen Itä-Pakistanin) puolelle. Länsipakistanilaisten arveltiin murhanneen kolme miljoonaa ihmistä, ja kymmenen miljoonaa pakolaista vyöryi Intiaan.
Intian Indira Gandhi yritti koota kansainvälistä painostusta Euroopan matkallaan. Yhdysvaltain tiedettiin tukevan Länsi-Pakistania, Neuvostoliiton Itä-Pakistania. Intialaiset siirsivät joukkojaan lähemmäs rajaseutuja ja odottivat talven tuloa, mikä tukkisi Himalajan solat ja estäisi Kiinan sekaantumisen sotatoimiin.
Pakistanin sukellusvene PNS Ghazi (aiempi USS Diablo) upposi sodan aikana.
Intian laivaston INS Khukri upposi pakistanilaisen sukellusveneen (Hangor) hyökkäyksen seurauksena 9. joulukuuta 1971.
Joulukuun 3. päivän iltana pakistanilaiset tekivät ilmaiskun Pohjois-Intian sotilaslentokentille. Intialaiset iskivät takaisin seuraavana päivänä, ja hyökkäisivät Itä-Pakistanissa olevien länsipakistanilaisten joukkojen kimppuun maalta, mereltä ja ilmasta. Länsi-Pakistanin armeija antautui kahdessa viikossa, ja intialaiset saivat 90 000 sotavankia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bangladeshin historia (Arkistoitu – Internet Archive) Taksvärkki 2002 (suomeksi)
Subcontinent com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kolo Touré

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kolo Abib Touré
Syntymäaika: 19. maaliskuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Bouaké, Norsunluurannikko
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
2000–2002:  ASEC Mimosas
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999-2002 2002–2009 2009–2013 2013–  |  ASEC Mimosas   Arsenal  Manchester City  Liverpool  Celtic |  ? (?) 225 (9) 82 (2) 31 (1)  |
Maajoukkue
| 2003–2015 |  Norsunluurannikko | 120 (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. elokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. elokuuta 2018.
| Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Norsunluurannikko> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Päiväntasaajan Guinea 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Egypti 2006 |  |  |
|  Hopeaa | Gabon-Päiväntasaajan Guinea 2012 |  |  |
Kolo Touré (s. 19. maaliskuuta 1981 Bouaké, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi muun muassa Englannissa Arsenalissa, Manchester Cityssä ja Liverpoolissa sekä Skotlannissa Celticissä.
Touré voitti Arsenalissa Valioliigan 2004, FA Cupin 2003 ja 2005 sekä Community Shieldin 2002 ja 2004. Mestarien liigassa hän kuului loppuottelun hävinneeseen Arsenalin joukkueeseen 2006. Manchester Cityssä hän voitti Valioliigan 2012, FA Cupin 2011 ja Community Shieldin 2012.
Norsunluurannikon maajoukkueessa Touré on pelannut 120 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän voitti Afrikan-mestaruuden 2015 sekä sai hopeaa 2006 ja 2012. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2006, 2010 ja  2014. Hänen pikkuveljensä Yaya Touré pelaa Manchester Cityssä sekä maajoukkueessa.
Touré antoi maaliskuussa 2011 positiivisen dopingnäytteen ja sai puolen vuoden kilpailukiellon. Hän väitti kärynsä johtuneen laihdutuspilleristä.
Konneveden kirkko

| Konneveden kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Sirkkamäentie 47, Konnevesi
Koordinaatit:  62°37′37.4″N, 026°19′28.9″E
Seurakunta:  Laukaan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1923
Suunnittelija:  Ilmari Launis
Materiaali:  graniitti
Istumapaikkoja:  360
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Konneveden kirkko on Konneveden seurakunnan vuonna 1923 käyttöön ottama, arkkitehti Ilmari Launiksen suunnittelema kirkkorakennus. Se on paikallisesta graniitista rakennettu, Keski-Suomen ainoa harmaasta graniitista tehty kivikirkko. Se sijaitsee Konneveden keskustasta noin 2 kilometriä kantatietä 69 Kuopioon päin.
Kolmilaivaisen kirkon keskilaiva on sivulaivoja korkeampi. Alttaritaulu on 1950-luvulla hankittu Urho Lehtisen työ ”Taakankantajat”, Lehtisen käsialaa ovat myös kymmeneen käskyyn liittyvät maalaukset sivulaivojen lehtereiden kaiteissa. Pilarisyvennyksissä on Pauli Koskisen elinkeinoelämää kuvaavat veistokset. Kirkkotekstiilit ovat professori Päikki Prihan tuotantoa.
Kirkon katonrajassa, kuorissa ja sivulaivojen kohdilla olevissa pyöröikkunoissa on lyijylasitus, jossa on käytetty värillisiä laseja. Kellotornissa on kaksi saksalaisvalmisteista kirkonkelloa. Konneveden kirkossa on kahdet urut, vuonna 1957 Kangasalan urkutehtaan rakentamat 20-äänikertaiset pneumaattiset urut ja vuonna 2003 hankitut Allenin urkutehtaan Renaissance-digitaaliurut, joissa on 50 äänikertaa.
1950-luvulla kirkko peruskorjattiin, hankittiin Lehtisen maalaama alttaritaulu ja tehtiin muutoksia tilajärjestelyihin. Uusi peruskorjaus tehtiin vuonna 2006. Tällöin kirkon peltikatto ja sähköistys uusittiin, vesijohto ja wc-tilat rakennettiin ja sakasti remontoitiin. Kirkossa on 360 istumapaikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konneveden kirkko Wikimedia Commonsissa
Ilmari Launiksen suunnittelemia suomalaisia kirkkoja
Kalvolan kirkko | Konneveden kirkko | Lumivaaran kirkko | Pomarkun kirkko | Pornaisten kirkko | Saaren kirkko | Sammaljoen kirkko | Tervon kirkko | Valkjärven kirkko | Vieremän kirkko | Vuokselan kirkko | Ylämaan kirkko
Kirjallisuusvuosi 1900

Kirjallisuusvuosi 1900 käsittelee vuoden 1900 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Taolaismunkki Wang Yuanlu löysi tuhat vuotta vanhat Dunhuangin käsikirjoitukset Mogao-luolista Kiinan Gansun maakunnasta. Tekstit olivat pienessä huoneessa, joka oli täynnä kirjoituskääröjä.
Suuri osa Kiinan Hanlinin akatemian (翰林院) kirjaston kokoelmista tuhoutui boksarikapinan aikana.
Ensimmäisen sortokauden alettua Venäjä kielsi suomalaisten postimerkkien käyttämisen ulkomaanpostissa heinäkuusta 1900 alkaen ja Suomen sisäisessä postissa tammikuusta 1901 alkaen.
Julkaisuja

Henri Bergson – Le rire. Essai sur la signification du comique (suom. Nauru : Tutkimus komiikan merkityksestä, 1994)
L. Frank Baum – Ihmemaa Oz
Sigmund Freud – Die Traumdeutung (suom. Unien tulkinta, 1968)
Edmund Husserl – Logische Untersuchungen. Erste Teil: Prolegomena zur reinen Logik (fenomenologian perusteos, I osa)
Ilmari Kianto – Lauluja ja runoelmia
Ilmari Kianto – Margareeta; Sydämen säveliä
Eino Leino – Hiihtäjän virsiä
Eino Leino – Johan Wilhelm
Anton Tšehov – Vanja-eno (näytelmä, ven. Дядя Ваня, Djadja Vanja)
Palkintoja

Santeri Ivalo
Petrus Nordmann
Helena Westermarck
Jumalten tuho (romaani)

| Jumalten tuho |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juri Nummelin
Kansitaiteilija:  Juha Korhonen
Kieli:  suomi
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Pikku-idis
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  235
ISBN:  978-952-9589-43-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jumalten tuho on Juri Nummelinin vuonna 2012 ilmestynyt pulp-fantasiaromaani.
Aiheesta muualla

Juhani Karila: Ihanaa pulp-törkyä. Helsingin sanomat 14.3.2012.
Juri Nummelin: Jumalten tuho: miten teini-iän novellista tuli ihanaa pulp-törkyä sisältävä romaani. Julkaisemattomia 19.3.2012.
J. Tuomas Harviainen: Puhdasta, kaoottista, roskaviihdettä (Arkistoitu – Internet Archive). Turun ylioppilaslehti 5/2012.
Jarmo Karonen: Maailmanloppu iskee Forssaan (Arkistoitu – Internet Archive). Satakunnan kansa 16.4.2012.
Matti Komulainen: Sarjamurhaaja ei-mistään. Turun sanomat 11.5.2012.
Joseph Musonda

Joseph Musonda (s. 1977) on sambialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Musonda edusti Sambian jalkapallomaajoukkuetta vuosina 2002–2014. Hän on pelannut 108 maaottelua Sambian jalkapallomaajoukkueessa. Musonda aloitti seurajoukkueuransa vuonna 1995.
Korolkowinsahrami

| Korolkowinsahrami |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kurjenmiekkakasvit Iridaceae
Suku::  Sahramit Crocus
Laji::  korolkowii
Kaksiosainen nimi
 Crocus korolkowii  Maw & Regel 
Katso myös
   Korolkowinsahrami Wikispeciesissä   Korolkowinsahrami Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korolkowinsahrami (Crocus korolkowii) on sahramien sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Levinneisyys

Korolkowinsahrami kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa, Uzbekistanissa, Afganistanissa ja Pakistanissa.
Kopparberg (panimo)

Sofiero-tölkki
Kopparbergs Bryggeri on Kopparbergissa Ljusnarsbergin kunnassa toimiva ruotsalainen panimo, joka Sofiero-oluensa (Suomessa 4,6 t-%) lisäksi valmistaa siidereitä useissa eri mauissa. Panimo perustettiin vuonna 1882.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi) (ruotsiksi)
Oy Kopparberg Finland Ab, tytäryhtiö
Kotka – 50 vuotta unelmista kuvaksi

| Kotka 50 vuotta unelmista kuvaksi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Seppo Parkkinen
Kuvittaja:  Hannu Hautala
Kansitaiteilija:  Hannu Hautala (kuvat) Petri Kuokka (ulkoasu)
Kieli:  suomi
Genre:  kuvateos, lintukirja
Kustantaja:  Docendo
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  142 s.
ISBN:  978-952-291-270-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kotka – 50 vuotta unelmista kuvaksi on kuvateos, joka esittelee luontokuvaaja Hannu Hautalan valokuvia kotkasta. Mukana on muutamia muidenkin kuvaajien kuvia. Teksti on Seppo Parkkisen. Kirjan on kustantanut Docendo, ja se on ilmestynyt 2016.
Palkittu luontokuvaaja Hannu Hautala otti ensimmäisen kotkakuvansa 1960-luvulla. Kuva esittää Suomen silloista eteläisimmän, Karstulassa pesivän parin poikasta. Vuonna 1973 Hautalan kuva parittelevista kotkista valittiin Vuoden lehtikuvaksi. Hautala kuvaa edelleen filmille.
Tekstin on Hautalasta tekemiensä haastattelujen pohjalta kirjoittanut tietokirjailija Seppo Parkkinen.
Arviot

Pertti Koskimies kiittää Linnut-lehden arviossaan kirjan sisältöä, jossa Hautala kertoo Parkkisen haastattelemana kuvaajanurastaan. Koskimies toteaa, että muistelot ja vanhat kuvat "luovat kaunista nostalgiaa ainakin meille mennyttä haikaileville ikämiehille". Kritiikin kärki suuntautuu faktoihin, jotka Hautala sanoo tarkistaneensa, mutta joista Koskimies löytää turhan usein virheitä. Hän toteaa, että kirja on arvokas lisä luontokuvauksemme historiaan, mutta mainitsee muutamin esimerkein vahvistettuna, että maailmalla on julkaistu monia omaan luokkaansa kohoavia klassikkoja.
Aiheesta muualla

Luontokuvaajan pitkä taival, Keskisuomalainen 3.12.2016
Ensio Karjalainen: Auton alta kameran taakse – Hannu Hautalalla on intohimoinen suhde luontoon, Yle.fi uutiset 29.10.2016
Kontran toinen puoli

| Kontran toinen puoli Kontra |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Äänitetty : 1978
 Julkaistu: 1978
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Love Records
Listasijoitukset
  14.
Kontran muut julkaisut
| Ei kontrollia 1977 | Kontran toinen puoli 1978 | Mieto levy 1979 |
Kontran toinen puoli on Kontran toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 14, ja pysyi listalla yhteensä 16 viikkoa.