Godwin (jaarli)
Nousu Wessexin jaarliksi > Godwin vaihtaa puolta ja sotkeutuu Alfredin murhaan vuonna 1036

Edvard, Emman poika aiemmasta avioliitosta, kokosi pienen armeijan ja nousi 1036 maihin Southamptonissa, mistä jatkoi Winchesteriin äitinsä luo. Paluun syistä ei ole tietoa. Edvard ja hänen veljensä Alfred olivat asuneet maanpaossa Normandiassa vuodesta 1013. Ehkä paluu liittyi haluun julistaa kruununperimysvaade, kuten Vilhelm Poitierslainen väittää. Vilhelmin sanoin ”kuultuaan Knuutin kuolemasta Edward purjehti heti neljänkymmenen sotilaan kanssa Southamptoniin, missä hän kohtasi lukemattoman määrän englantilaisia, jotka olivat valmiit taisteluun häntä vastaan. Hän aloitti taistelun sillä hetkellä kuin astui maihin ja lähetti melkoisen joukon heistä kuolemaan. Voiton saatuaan hän palasi miehineen laivoille.”
Voitto vakuutti Edwardin, ettei kruunu ollut otettavissa ilman suurempaa armeijaa. Guillaume Jumiègeslaisen sanoin ”nähtyään tämän hän käänsi laivat ja suuren ryöstösaaliin kera purjehti takaisin Normandiaan”. Myös Edwardin normandialaiset liittolaiset aiheuttivat vastustusta brutaalilla käytöksellään.
Huolimatta Edwardin epäonnisesta kruununtavoittelusta hänen veljensä Alfred teki yrityksen päästä valtaan. Hän lähti Rouenista Boulogneen tapaamaan kreivi Eustacea tukea saadakseen. Alfred kokosi pienen armeijan ja ylitettyään kanaalin, hän rantautui Kentiin. Vallantavoittelija suuntasi kohti Canterburya, missä hän tapasi Godwinin, joka tarjosi apuaan. Wessexin jaarli oli salaisesti pettänyt liittolaisensa ja muodostanut allianssin kuningas Haraldin kanssa. Niinpä hän vei Alfredin Guildfordiin, mistä tämä joukkoineen lähetettiin kuningas Haraldille. John Worcesterlainen kertoo:
»Hän (Godwin) vangitsi Alfredin, kun hän oli kiiruhtamassa Lontooseen kuningasta tapaamaan, kuten sovittu, ja heitti Alfredin suoraan tyrmään. Todellakin, hän vangitsi Alfredin kumppaneita, joista osan laittoi kahleisiin ja myöhemmin sokaisi. Hän kidutti useita nylkemällä näiltä päänahka ja rankaisi heitä leikkaamalla irti heidän kätensä ja jalkansa. Hän myös määräsi monet myytäväksi orjiksi ja toimitti 600 miestä surkeaan kuolemaan Guilfordissa. Kuitenkin nyt on uskottava, että noiden säälittä tapettujen ja julmasti tuhottujen miesten sielut ovat taivaassa pyhimysten luo---Sitten, Godwinin määräyksestä, jalosukuinen Alfred ja muutama muu lähetettiin tiukasti sidottuina Elyn saarelle, mutta niin pian kuin laiva tuli rantaan, hänen silmänsä kaivettiin ulos, ja hänet jätettiin luostariin munkkien hoivaan. Kun hän pian tämän jälkeen kuoli---hänen ruumiinsa haudattiin arvokkain menoin.»
Keskiaikaiset lähteet jakaantuvat niihin, jotka syyttävät Godwinia Alfredin kuolemasta (Anglosaksien kronikka C-versio, Guillaume Jumiègeslainen ja John Worcesterlainen) ja niihin, joiden mukaan kuningas Harald oli syyllinen (Encomium Emmae, Vita Ædwardi Regis ja Anglosaksien kronikka D-versio). Anglosaksien kronikan E-versio ei mainitse koko tapausta.
Historioitsija Frank Barlow syyttää tapahtuneesta poikien äitiä Emmaa. Nähtyään poikansa Hardeknutin epäonnistuvan kruununtavoittelussa ja Godwinin vaihtaneen puolta, Emma alkoi levittää huhua, ettei Harald ollut Knuutin poika, vaan Knuutin ensimmäisen vaimon Ælgifun sänkyyn päässeen palvelijan. J. C. Fullerin mukaan vaikuttaa siltä, että käskyn Alfredin sokaisemisesta antoi kuningas Harald eikä jaarli Godwin. Oli Godwinin sitten syyllinen tai syytön Alfredin kuolemaan, tapahtuman varjo tuli seuraamaan häntä ja myös hänen poikiaan.