stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Manchester Arena
Manchesterin isku 2017

Amerikkalaisen poplaulaja Ariana Granden Dangerous Woman Tour -konsertin jälkeen 22. toukokuuta 2017 areenan aula-alueella tapahtui itsemurhapommi-isku. Manchesterin poliisi vahvisti, että lopulta 23 aikuista ja lasta kuoli mukaan lukien pommi-iskun tekijä sekä 500 ihmistä loukkaantui.Terroristiryhmä Islamic State (ISIS) ilmoittautui iskun tekijäksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Areenan verkkosivusto
Panoraama areenan sisältä.
Marek Grechuta

Marek Grechuta rintakuva, Kielce, Puola.
Marek Michał Grechuta (10. joulukuuta 1945 Zamość – 9. lokakuuta 2006 Krakova) oli puolalainen laulaja, runoilija, säveltäjä, taidemaalari ja arkkitehti. Hänen työnsä edustaa progressiivista rockia, joka on saanut vaikutteita jazzista.
Grechuta opiskeli arkkitehtuuria Krakovassa. Siellä hän tapasi Jan Kanty Pawluśkiewiczin, jonka kanssa hän perusti Cabaret Anawa -arkkitehtiliiton. 
Grechuta debytoi vuonna 1967. Vuonna 1971 hän perusti WIEMin. Vuonna 1977 hän sai palkinnon laulustaan "Hop, szklankę piwa".
Diskografia

Marek Grechuta & Anawa (1970)
Korowód (1971)
Droga za widnokres (1972)
Magia obłoków (1974)
Szalona lokomotywa (1977)
Pieśni Marka Grechuty do słów Tadeusza Nowaka (1979)
Śpiewające obrazy (1981)
W malinowym chruśniaku (1984)
Wiosna - ach to ty (1987)
Krajobraz pełen nadziei (1989)
Ocalić od zapomnienia (1990)
Piosenki dla dzieci i rodziców (1991)
Jeszcze pożyjemy (1993)
Dziesięć ważnych słów (1994)
Serce (1998)
Niezwykłe miejsca (2003)
Godzina miłowania (2005)
Aiheesta muualla

Sienkiewicz, Maciej: Marek Grechuta 10.12.1945–9.10.2006 Culture.pl.  kesäkuussa 2010. Viitattu 27.8.2018.
Stolarczyk, Eugenia: Two Famous Polish Artists: Major figures in two contrasting musical genres ideastream.  8.102017. Viitattu 27.8.2018.
Marek Grechuta Europopmusic - Poland. Arkistoitu 7.9.2017. Viitattu 27.8.2018.
Marjaana Väre

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keihäänheitto, F42-46-luokka. Paralympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keihäänheitto, F42-46-luokka. Paralympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keihäänheitto, F42-46-luokka. Paralympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten keihäänheitto, F42-46-luokka. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 |  |  |
Marjaana Väre (s. 10. tammikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen vammaisurheilija, joka on kilpaillut alaraaja-amputoitujen kilpailuluokissa.
Hän on osallistunut neljä kertaa paralympialaisiin. Paras saavutus Barcelonassa 1992 oli neljäs sija 400 metrin vapaauinnissa luokassa S9. Atlantassa 1996 paras sijoitus oli kahdeksas 100 metrin rintauinnissa luokassa SB8. Väre voitti kultaa naisten keihäänheiton F42-46 -luokassa Ateenan kisoissa 2004. Samoissa kisoissa hän osallistui kiekonheittoon ollen 12. Pekingin kisoissa 2008 hän tuli keihäänheitossa yhdeksänneksi.
Arvo Eränen

Arvo Emil Eränen (24. lokakuuta 1886 Kangasala – 9. elokuuta 1940) oli suomalainen arkkitehti.
Arvo Eräsen vanhemmat olivat Kangasalan kappalainen Emil Filemon Eränen, entinen Grönlund (1856–1905) ja Gustava Irjala. Eränen pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1906 ja opiskeli arkkitehdiksi Teknillisessä korkeakoulussa. Hän oli arkkitehtinä Tampereella vuodesta 1915 alkaen ja hänellä oli siellä oma arkkitehtitoimisto Eränen ja Autero arkkitehti Lauri Auteron kanssa. Vuodesta 1933 lähtien Eränen asui Kangasalla. Eränen suunnitteli muun muassa noin 30 kansakoulurakennusta eri puolille Satakuntaa sekä lukuisia muita rakennuksia Tampereelle ja maaseudulle. Eränen toimi myös sisustusarkkitehtinä ja suunnitteli huonekalustoja.
Rakennuksia

Asunto oy Hatanpään valtatie 12, Tampere 1927-1928 (7-kerroksinen talo oli aikanaan Tampereen suurin asuinkerrostalo)
Ojakatu 1, Tampere 1927
Asuinkerrostalo Hämeenkatu 36, Tampere 1928
Asuinkerrostalo Pikarilinna, Pyynikintori 2, Tampere 1928
Muotialan kartano 1928
Pieksämäen keskuskoulu, Pieksämäki 1929
Koiviston koulu, Koivistonkylä, Tampere 1929
Kangasalan kunnantalo, Kangasala 1938
Huutijärven siunauskappeli, Kangasala 1940
Aiheesta muualla

Tampereen suurin asuntotalo Hatanpään valtatien varteen. Oy. Hatanpäänvaltatie 12:n 6-7 kerroksinen asuinrakennus, joka sisältää 264 asuinhuonetta, valmistuu ensi syksyksi, Aamulehti, 22.01.1928, nro 21, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ari Saarnilehto

Ari Erkki Saarnilehto (s. 1947) on suomalainen oikeustieteilijä ja emeritusprofessori.
Elämä ja ura

Saarnilehto alkoi opiskella oikeustiedettä Turun yliopistossa vuonna 1967. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1970, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1973 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1982.
Saarnilehto työskenteli Turun yliopistossa siviili- ja roomalaisen oikeuden virkaa tekevänä assistenttina vuosina 1972–1977, yksityisoikeuden virkaa tekevänä yliassistenttina vuosina 1977–1980, yksityisoikeuden yliassistenttina vuosina 1981–1991 ja siviilioikeuden professorina vuosina 1992–2015. Hän toimi myös yliopiston vararehtorina vuosina 2003–2004, yliopiston hallituksen jäsenenä viidellä eri vuosikymmenellä ja oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina vuosina 1992–2004. Saarnilehto sai Vaasan yliopiston sopimusoikeuden dosentin arvon vuonna 1998. Hän toimi Tutkimuseettisen neuvottelukunnan jäsenenä vuosina 1998–2001. Akateemisen uransa ohella Saarnilehto on toiminut muun muassa alioikeuden tuomarina ja lukuisissa välimiestehtävissä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2015.
Vuonna 2014 Suomen Asianajajaliitto myönsi Saarnilehdolle Vuoden oikeusteko -palkinnon erityisesti hänen panoksestaan lakimiesten yliopisto-opintojen jälkeiseen täydennyskoulutukseen.
Julkaisuja

Huoneenvuokran sääntelystä.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Suomalainen Lakimiesyhdistys, 1981.  ISBN 951-855-044-1.
Saarnilehto, Ari; Tuomisto, Jarmo: Luottosopimuksesta.  Turku:  Turun yliopisto, 1995.  ISBN 951-29-0607-4.
Vahingonkorvauslaki oikeuskäytännön valossa.  Turku:  Turun yliopisto, 1996.  ISBN 951-29-0882-4.
Pääasiat velvoitteesta.  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30717-3.
Vuokraoikeus: Yleiset periaatteet ja erityissääntely.  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-31161-8.
Ossa, Jaakko; Saarnilehto, Ari; Villa, Seppo: Yritysmuodot: Toiminta, rahoitus ja verotus.  Helsinki:  WSOYpro, 2007.  ISBN 978-951-0-31160-8.
Vahingonkorvauslaki: Käytännön kommentaari.  Helsinki:  Edita, 2007.  ISBN 978-951-37-4854-8.
Annola, Vesa; Hemmo, Mika; Karhu, Juha; Kartio, Leena; Saarnilehto, Ari; Tammi-Salminen, Eva; Tolonen, Juha; Tuomisto, Jarmo; Viljanen, Mika: Varallisuusoikeus.  (2. uudistettu painos)  Helsinki:  Sanoma Pro, 2012.  ISBN 978-952-63-0122-8.
Kivi, Kati; Saarnilehto, Ari; Vuorenpää, Mikko: Takaus ja oikeudenkäynti.  Helsinki:  Edita, 2013.  ISBN 978-951-37-6265-0.
Linna, Tuula; Saarnilehto, Ari: Velan vanhentuminen.  Helsinki:  Alma Talent, 2016.  ISBN 978-952-14-2339-0.
Annola, Vesa; Saarnilehto, Ari: Sopimusoikeuden perusteet.  (8. uudistettu painos)  Helsinki:  Alma Talent, 2018.  ISBN 978-952-14-3468-6.
Kirjallisuutta

Annola, Vesa; Björne, Lars; Kairinen, Martti; Tuomisto, Jarmo: Sopimus, vastuu, velvoite: Juhlajulkaisu, Ari Saarnilehto 1947-21/11-2007.  Turku:  Turun yliopisto, 2007.  ISBN 978-951-29-3239-9.
Man of Action

Man of Action on yhdysvaltalainen neljän henkilön Joe Kellyn, Duncan Rouleaun, Joe Caseyn ja Steven T. Seaglen perustama kehitys- ja tuotantotalo, joka keskittyy kirjoittamiseen, konseptoimiseen ja kehitystyöhön sarjakuvien, television ja videopelien parissa. Ryhmä tunnetaan erityisesti luodessaan piirrossarjan Ben 10. He ovat myös tehneet sarjakuvia muun muassa DC Comicsille, Marvel Comicsille ja Image Comicsille.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Marek Bakoš

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Marek Bakoš
Syntymäaika: 15. huhtikuuta 1983 (ikä 41) 
Syntymäpaikka: Nová Baňa, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 182 senttimetriä
Seura
Seura: Viktoria Plzeň
Pelinumero: 23
Junioriseurat
1990–1998: Nová Baňa
1998–2002: Nitra
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2004 | Nitra |  ? | (?) |
| 2004–2006 | Matador Púchov | 75 | (17) |
| 2006–2007 | Šinnik Jaroslavl | 22 | (3) |
| 2007–2009 | Ružomberok | 47 | (16) |
| 2009– | Viktoria Plzeň | 62 | (24) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. marraskuuta 2011.
Marek Bakoš (s. 15. huhtikuuta 1983 Nová Baňa, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tšekkiläistä Viktoria Plzeňia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Bakoš edusti vuodet 1999–2004 kasvattajaseuraansa Nitraa, josta hän siirtyi Matador Púchovin kautta Venäjän pääsarjassa pelanneeseen Šinnik Jaroslavliin.
Kesäkuussa 2009 hän teki sopimuksen tšekkiläisseura Viktoria Plzeňin kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi joukkue voitti historiansa ensimmäisen maan mestaruuden. Bakoš teki kauden aikana yhdeksän maalia.
Aiheesta muualla

Marek Bakošin esittely Viktoria Plzeňin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (tšekiksi)
Attila (yhtye)

| Attila> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  metalcore, nu metal
Kotipaikka:   Atlanta, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Chris Fronzak   Bryan McClure   Chris Linck   Kalan Blehm  
Entiset jäsenet:  Sean Heenan   Chris Comrie   Nate Salameh   Paul Ollinger   Sam Halcomb   Kris Wilson   Matt Booth  
Levy-yhtiö:  Artery Recordings, SharpTone Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Attila on Atlantasta Yhdysvalloista kotoisin oleva metalliyhtye. Yhtye on ollut toiminnassa vuodesta 2005 lähtien. Jäsenten omien sanojen mukaan Attilan tyylilaji on "party death metalia", mutta luokitellaan usein metalcore-yhtyeeksi. Attila oli yksi ensimmäisistä yhtyeistä jotka toivat nu metal vaikutteita perinteiseen metalcoreen.
Kokoonpano

Chris "Fronz" Fronzak - laulu
Sean Heenan - rummut
Chris Linck - kitara
Kalan Blehm - bassokitara, taustalaulu
Diskografia > Studioalbumit

Fallacy (2007)
Soundtrack To A Party (2008)
Rage (2009)
Outlawed (2011)
About That Life (2013)
Guilty Pleasure (2014)
Chaos (2016)
Villain (2019)
Closure (2021)
Maltan Valioliiga

Maltan Valioliiga (maltaksi Premier League Malti, engl. Maltese Premier League) on Maltan jalkapallon korkein sarjataso. Se tunnetaan sponsorisopimuksen vuoksi myös nimellä BOV Premier League, mutta puhekielessä siihen viitataan yleensä nimillä Il-Kampjonat, Il-Lig tai Il-Premjer. Liigaa pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1909.
Joukkueet kaudella 2019–2020

Balzan FC
Birkirkara FC
Floriana FC
Gudja United FC
Gżira United FC
Ħamrun Spartans FC
Hibernians FC
Mosta FC
Senglea Athletic FC
Sirens FC
Sliema Wanderers FC
St. Lucia FC
Tarxien Rainbows FC
Valletta FC
Mestarit

Luettelo Maltan Valioliigan mestareista:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1909-10 Floriana  1910-11 ei pelattu  1911-12 Floriana  1912-13 Floriana  1913-14 Ħamrun Spartans  1914-15 Valletta United  1915-16 ei pelattu  1916-17 St. George's  1917-18 Ħamrun Spartans  1918-19 King's Own Malta Regiment  1919-20 Sliema Wanderers  1920-21 Floriana  1921-22 Floriana  1922-23 Sliema Wanderers  1923-24 Sliema Wanderers  1924-25 Floriana  1925-26 Sliema Wanderers  1926-27 Floriana  1927-28 Floriana  1928-29 Floriana  1929-30 Sliema Wanderers  1930-31 Floriana  1931-32 Valletta United  1932-33 Sliema Wanderers  1933-34 Sliema Wanderers  1934-35 Floriana  1935-36 Sliema Wanderers  1936-37 Floriana  1937-38 Sliema Wanderers  1938-39 Sliema Wanderers  1939-40 Sliema Wanderers  1940-44 ei pelattu toisen maailmansodan vuoksi  1944-45 Valletta  |  1945-46 Valletta  1946-47 Ħamrun Spartans  1947-48 Valletta  1948-49 Sliema Wanderers  1949-50 Floriana  1950-51 Floriana  1951-52 Floriana  1952-53 Floriana  1953-54 Sliema Wanderers  1954-55 Floriana  1955-56 Sliema Wanderers  1956-57 Sliema Wanderers  1957-58 Floriana  1958-59 Valletta  1959-60 Valletta  1960-61 Hibernians  1961-62 Floriana  1962-63 Valletta  1963-64 Sliema Wanderers  1964-65 Sliema Wanderers  1965-66 Sliema Wanderers  1966-67 Hibernians  1967-68 Floriana  1968-69 Hibernians  1969-70 Floriana  1970-71 Sliema Wanderers  1971-72 Sliema Wanderers  1972-73 Floriana  1973-74 Valletta  1974-75 Floriana  1975-76 Sliema Wanderers  1976-77 Floriana  1977-78 Valletta  |  1978-79 Hibernians  1979-80 Valletta  1980-81 Hibernians  1981-82 Hibernians  1982-83 Ħamrun Spartans  1983-84 Valletta  1984-85 Rabat Ajax  1985-86 Rabat Ajax  1986-87 Ħamrun Spartans  1987-88 Ħamrun Spartans  1988-89 Sliema Wanderers  1989-90 Valletta  1990-91 Ħamrun Spartans  1991-92 Valletta  1992-93 Floriana  1993-94 Hibernians  1994-95 Hibernians  1995-96 Sliema Wanderers  1996-97 Valletta  1997-98 Valletta  1998-99 Valletta  1999-00 Birkirkara  2000-01 Valletta  2001-02 Hibernians  2002-03 Sliema Wanderers  2003-04 Sliema Wanderers  2004-05 Sliema Wanderers  2005-06 Birkirkara  2006-07 Marsaxlokk  2007-08 Valletta  2008-09 Hibernians  2009-10 Birkirkara  2010-11 Valletta  |  2011-12 Valletta  2012-13 Birkirkara  2013-14 Valletta  2014-15 Hibernians  2015-16 Valletta  2016-17 Hibernians  2017-18 Valletta  2018-19 Valletta  |
| Joukkue | Mestaruudet |
| --- | --- |
Sliema Wanderers: 26
Floriana: 25
Valletta: 25
Hibernians: 12
Ħamrun Spartans: 7
Birkirkara: 3
Rabat Ajax: 2
King's Own Malta Regiment: 1
Marsaxlokk: 1
St. George's: 1
Marjaana Tulosmaa

Marjaana Leena Lyylikki Tulosmaa (s. 1948) on suomalainen sarjakuvalehtien päätoimittaja ja kustannusalan vaikuttaja. Hän toimitti vuosikymmenten ajan useita Semic- ja sen jälkeen Egmont-kustantamon julkaisemia sarjakuvalehtiä. Lehdissä häneen viitattiin yleensä nimellä M. Tulosmaa.
Tulosmaa oli muun muassa Suomen MADin päätoimittajana koko sen ilmestymisen ajan eli vuosina 1982–2005. Hän myös suomensi 1980-luvun alkupuolella muutamia Semicin julkaisemia sarjakuva-albumeja, Tibetin Chick Billejä ja Peyon Smurffeja. Muita Tulosmaan päätoimittamia sarjakuvalehtiä olivat muun muassa Mustanaamio, Tex Willer, Agentti X-9, Ryhmä-X, Batman, Hämähäkkimies ja Bamse.
Tulosmaa oli pitkään Egmont Kustannuksen toimitusjohtaja. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2011 alusta.
Maltan Valioliigan kausi 2015–2016

| Maltan Valioliigan kausi 2015–2016 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  21. elokuuta 2015 – 30. huhtikuuta 2016
Mestari:  Valletta FC
Toinen sija:  Hibernians
Kolmas sija:  Birkirkara FC
Pudonneet joukkueet:  Naxxar Lions FC   Qormi FC
Paras maalintekijä:  Mario Fontanella (10 maalia)
  ← 2014–2015 :  2016–2017 → 
Maltan Valioliigan kausi 2015–2016 on järjestyksessään 101. Maltan Valioliigan kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Hibernians. Kauden päätteeksi Valletta FC voitti historiansa 23. mestaruuden.
Joukkueet

Balzan FC
Birkirkara FC
Floriana FC
Hibernians FC
Mosta FC
Naxxar Lions FC
Pembroke Athleta FC
Qormi FC
Sliema Wanderers FC
St. Andrews FC
Tarxien Rainbows FC
Valletta FC
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  Huomautukset  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Valletta  | 33 |  25 |  4  |  4  |  69 |  27 | +42 | 79 | Mestarien liigan kauden 2016–2017 1. karsintakierros |
| 2 |  Hibernians  | 33 |  22 |  8  |  3  |  85 |  33 | +52 | 74 | Eurooppa-liigan kauden 2016–2017 1. karsintakierros |
| 3 |  Birkirkara  | 33 |  20 |  8  |  5  |  64 |  29 | +35 | 68 | Eurooppa-liigan kauden 2016–2017 1. karsintakierros |
| 4 |  Balzan  | 33 |  20 |  6  |  7  |  69 |  33 | +36 | 66 |   |
| 5 |  Floriana  | 33 |  18 |  4  |  11 |  60 |  42 | +18 | 58 |   |
| 6 |  Tarxien Rainbows  | 33 |  15 |  8  |  10 |  59 |  31 | +28 | 53 |   |
| 7 |  Sliema Wanderers  | 33 |  12 |  6  |  15 |  49 |  51 | -2 | 42 |   |
| 8 |  Pembroke Athleta  | 33 |  10 |  6  |  17 |  48 |  61 | -13 | 36 |   |
| 9 |  Mosta  | 33 |  10 |  7  |  16 |  42 |  60 | -18 | 37 |   |
| 10 |  St. Andrews  | 33 |  4  |  3  |  26 |  32 |  90 | -58 | 15 | Putomiskarsinta |
| 11 |  Naxxar Lions  | 33 |  5  |  4  |  24 |  29 |  95 | -66 | 19 | Putoaa Maltan 1. divisioonaan |
| 12 |  Qormi  | 33 |  3  |  4  |  26 |  26 |  80 | -54 | 13 | Putoaa Maltan 1. divisioonaan |
Askaniá

Askanián saari.
| --- | --- |
Sijainti:  36°14′02″N, 25°12′48″E, Thíra Thíra, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Pinta-ala:  0,257 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Askaniá (kreik. Ασκανιά) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladeihin ja tarkemmin Santorínin saariryhmään. Saaren pinta-ala on 0,257 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Askaniá kuuluu Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Askaniá (oikealla) ja Christianí (vasemmalla) ilmasta.
Askaniá sijaitsee Santorínin pääsaarten lounaispuolella kauempana suurimmasta osasta saariryhmän muita saaria. Sen pohjoispuolella sijaitsee suurempi Christianí. Saaria kutsutaan yhdessä Christianín saariksi.
Marjaana Pitkänen

| Marjaana Pitkänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1991 (ikä 33) Siilinjärvi, Suomi
Uran tiedot
Seura:  Vantaan Hiihtoseura
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2009–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 31. elokuuta 2020 
| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten maastohiihto.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten maastohiihto.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten maastohiihto.Talviuniversiadit  | Maa:  Suomi> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Trentino 2013 | 10 km yhdistelmähiihto |  |
Marjaana Pitkänen (s. 10. syyskuuta 1991 Siilinjärvi) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vantaan Hiihtoseuraa. Aikaisemmin hän on edustanut Vieremän Koittoa ja Oulun Hiihtoseuraa.
Pitkänen debytoi maastohiihdon maailmancupissa Rukalla marraskuussa 2009 ollen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 72. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 38. sija Salpausselän 15 kilometrin kilpailusta maaliskuulta 2010.
Pitkänen voitti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2009 kultaa 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa 4 × 3,3 kilometrin viestissä 2010. Samojen kisojen takaa-ajokilpailussa hän oli seitsemäs. Vuonna 2013 Pitkänen saavutti pronssia 10 kilometrin yhdistelmähiihdosta talviuniversiadeista Trentinosta.
Pitkänen on sijoittunut SM-kilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan kahdeksanneksi 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Rukalla 2015 ja 10 kilometrin perinteisen kilpailussa Keuruulla 2017. Hän voitti pariviestin ja viestin Suomen-mestaruudet 2014.
Arto Nieminen

Arto Nieminen (s. 1957) on suomalainen teatterinäyttelijä, näytelmäkirjailija ja ohjaaja. Hän on lisäksi toiminut ääninäyttelijänä vuodesta 1995 lähtien. Niemisen näyttelijäura alkoi 1980-luvulla. Lisäksi Nieminen on toiminut freelance-teatterintekijänä vuodesta 1990 lähtien.
Näytelmät

Suosikki (2019)
NyyrockCity - Puljusta Pulpukkaan (2013)
SaloNkia (2012)
Immola (2011)
Laulu lapselle - Lotus Hill (2010)
Rakkauden rikkaus (2008)
Pikatie (2007)
Paratiisi (2006)
Alla - Elämäni miehet (2006)
Tapsa, Toivo ja Rakkaus (2005)
Laatikkoleikki (2005)
Lailan laulu (2005)
Isältä pojalle (2004)
Minä tulin viidakosta (2003)
Kumpi, kampi ja kummitus (2002)
Unta ja totta (2000)
Täällä jossakin (1999)
Alla taivaan ja maan (1998)
Valtamon kioski (1997)
Lukkarin rakkaus (1996)
Ukkosen poika (1996)
Punainen kukko, harmaa tuhka (1996)
Kolme ruusua Ruuskanen (1995)
Haapaniemen neitsyt (1995)
Punahilkka (1994)
Reissumiehen poika (1992)
Aiheesta muualla

Arto Nieminen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Arto Nieminen Elonetissä.
Arto Nieminen Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Manchester (Etelä-Dakota)

Manchester vuonna 1991 otetussa ilmakuvassa.
Manchester tornadon jälkeen vuonna 2004.
Manchester oli pieni asutuskeskus Kingsburyn piirikunnassa Etelä-Dakotan osavaltion keskiosassa Yhdysvalloissa. Se tuhoutui täydellisesti 24. kesäkuuta 2003, kun siihen iski F4-voimakkuuden tornado. Kylästä on sen jälkeen tullut aavekaupunki.
Historia

Useiden muiden samalta aikakaudelta peräisin olevien Etelä-Dakotan kylien tapaan Manchester perustettiin Chicago and North Western Railwayn asemakyläksi, ja sen kautta kulkivat niin länteen suuntaavat uudisasukkaat kuin itään matkalla olleet viljatuotteet. Kylään perustettiin postitoimisto 29. kesäkuuta 1881, ja se nimettiin ensimmäisen postimestarin, C. H. Manchesterin mukaan.
Rautatie toi mukanaan nopean kehitysaallon, jonka aikana kaupunkiin perustettiin lukuisia koteja, kaupungintalo, kauppoja, talleja, saha, kaksi viljasiiloa, rautatieasema, ravintola, pankki, hotelli, sanomalehti, sekä myöhemmin korjaamo, sepän paja, kaksi kirkkoa ja useita kouluja..
Grace Ingalls, kirjailija Laura Ingalls Wilderin sisar, vietti huomattavan osan elämästään Manchesterissa, jossa hän työskenteli opettajana. Myös hänen vanhempi sisarensa Mary asui Manchesterissa sisarensa taloudessa. Laura Ingalls Wilder vietti nuoruutensa viiden kilometrin päässä sijaitsevassa De Smetissä.
1900-luvulla CNW:n rautatielinja menetti merkitystään ja kuljetusmäärät hiipuivat, jolloin Manchesterin kehitys pysähtyi ja monet muuttivat pois kaupungista. Negatiivinen kehitys jatkui suureen lamaan saakka, jonka aikana rautatie oli käytännössä suljettuna liikenteeltä ja Manchesterin asukkaat joutuivat muuttamaan kaupungista toimeentulon perässä. Edes 1930-luvulla kaupungin sivuitse rakennettu maantie ei saanut kaupungin väkilukua nousuun. Muutamia jäljelle jääneitä perheitä lukuun ottamatta asukkaat muuttivat läheisiin kehittyneisiin kaupunkeihin, kuten De Smetiin sekä Huroniin.
Kaupungin väkiluku väheni tasaisesti kunnes jäljelle jäi alle sadan hengen ydinjoukko. Suurin osa aktiivisista maa- ja karjatiloista sijaitsi varsinaisen kaupungin ulkopuolella. Rautatieyhtiö CNW ilmoitti vuonna 1986 aikomuksensa lakkauttaa rautatie pysyvästi ja lopetti rautatien kunnossapidon. Vuoteen 2003 mennessä kaupungin rakennuksista oli jäljellä kymmenkunta, näistä kaksi toimivia yrityksiä.
Vuoden 2003 tornadotuho

24. kesäkuuta 2003 raivonnut supersolu-ukkosmysky synnytti useita tornadoja itäisen Etelä-Dakotan alueella. Näistä Manchesteriin iskenyt F4-voimakkuudeen tornado kasvoi halkaisijaltaan 800–1600-metriseksi ennen kuin se osui kaupunkiin.
Tornadoon liittynyttä mesosyklonia seurasivat lukuisat meteorologit sekä myrskyharrastajat. Tornadon reitille asetettiin pieni luotain, ja myrskyn keskus kulki suoraan luotaimen yli. Luotaimesta saatiin ennätysmäisiä meteorologisia mittaustuloksia. Luotain ilmoitti yli 116 m/s:n tuulennopeuksista, ja barometrinen paine putosi noin 100 millibaaria lähellä myrskyn keskusta. Arvioiden mukaan tuulennopeus EF4-voimakkuuden tornadossa on 74–89 metriä sekunnissa.
Manchester oli pieni ja tiiviisti rakennettu kaupunki US 14:n ja 425th Avenuen risteyksessä Kingsburyn piirikunnan maatalousalueella keskellä laajaa viljelysaluetta. Tornado iski kaupunkiin pohjoisesta aiheuttaen voimakkaan F3- ja heikon F4-myrskyn vahinkoja. Myrskyn voimakkuus oli riittävä tuhoamaan kourallisen kaupungissa olleista vanhoista rakennuksista, postitoimiston mukaan lukien, sekä useita valtatien varrella sijainneita rakennuksia. Yhä Manchesterissa asuneiden onneksi tornado iski päiväsaikaan, jolloin kaupungissa ei ollut ketään. Kingsburyn piirikunnan sheriffin mukaan kaupungin keskustassa asui tapahtuma-aikaan ainoastaan muutamia perheitä, jotka eivät olleet kotonaan myrskyn iskiessä.