stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simon Blackburn
Teoksia

Reason and prediction.  Cambridge:  Cambridge University Press, 1973.  ISBN 0-521-08742-2.
(toim.): Meaning, Reference and Necessity: New Studies in Semantics.  Cambridge:  Cambridge University Press, 1975.  ISBN 0-521-20720-7.
Spreading the Word: Groundings in the Philosophy of Language.  (Reprint 2004)  Oxford:  Clarendon Press, 1984.  ISBN 019824651X.
Essays in Quasi-realism.  New York:  Oxford University Press, 1993.  ISBN 0-19-508041-6.
The Oxford Dictionary of Philosophy.  Oxford:  Oxford University Press, 1994.  ISBN 0-19-211694-0.
Ruling Passions: A Theory of Practical Reasoning.  Oxford:  Oxford University Press, 1998.  ISBN 0-19-824785-0.
Blackburn, Simon & Simmons, Keith (toim.): Truth.  (Oxford readings in philosophy)  Oxford:  Oxford University Press, 1999.  ISBN 0-19-875251-2.
Think: A Compelling Introduction to Philosophy.  Oxford:  Oxford University Press, 1999.  ISBN 0-19-210024-6.
Being good: A Short Introduction to Ethics.  Oxford:  Oxford University Press, 2001.  ISBN 0-19-285377-5.
Ethics: A Very Short Introduction.  (Very short introductions 80)  Oxford:  Oxford University Press, 2003.  ISBN 0192804421.
Lust (2004)
Truth: A Guide . Oxford: Oxford University Press, 2005. ISBN 0195168240.
Sisältö: Faith, belief, and reason – Man the measure – Ishmael’s problem and the delights of keeping quiet – Nietzsche: The arch debunker – The possibility of philosophy – Observation and truth: From Locke to Rorty – Realism as science; realism about science – Historians and others
Teoksia > Suomennettu teos

Platonin Valtio.  ((Plato’s Republic: A Biography, 2006.) Suomentanut Kimmo Paukku)  Helsingissä:  Ajatus, 2007.  ISBN 978-951-20-6970-5.
Aiheesta muualla

Simon Blackburnin kotisivu, Cambridgen yliopisto (englanniksi)
Nykyaikaiset filosofit
| --- | --- |
Analyyttiset filosofit:   William Alston  Simon Blackburn  Ned Block  J. Budziszewski  David Chalmers  Patricia Churchland  Paul Churchland  Donald Davidson  Daniel Dennett  Jerry Fodor  Susan Haack  Jaakko Hintikka  Jaegwon Kim  Saul Kripke  Thomas Kuhn  Bryan Magee  Ruth Barcan Marcus  Colin McGinn  Bradley Monton  Thomas Nagel  Robert Nozick  Martha Nussbaum  Alvin Plantinga  Karl Popper  Hilary Putnam  W. V. Quine  John Rawls  Richard Rorty  Roger Scruton  John Searle  Peter Singer  David Stove  Eleonore Stump  Charles Taylor  Nicholas Wolterstorff  Georg Henrik von Wright 
Mannermaiset filosofit:   Louis Althusser  Giorgio Agamben  Roland Barthes  Jean Baudrillard  Isaiah Berlin  Maurice Blanchot  Pierre Bourdieu  Hélène Cixous  Guy Debord  Gilles Deleuze  Jacques Derrida  Herman Dooyeweerd  Michel Foucault  Hans-Georg Gadamer  Jürgen Habermas  Werner Hamacher  Luce Irigaray  Julia Kristeva  Henri Lefebvre  Claude Lévi-Strauss  Emmanuel Lévinas  Jean-François Lyotard  Paul de Man  Jean-Luc Nancy  Antonio Negri  Paul Ricoeur  Michel Serres  Paul Virilio  Slavoj Žižek
Subačius

| Subačius |
| --- | --- |
 Kirkko Subačiusissa
 Subačius
 Koordinaatit: 55°46′0″N, 24°45′0″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Panevėžys
Kunnallispiiri:  Kupiškisin kunnallispiiri
Ensimmäinen maininta:  1837
Kaupunginoikeudet:  1958
Väkiluku (2010):  1 070
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Subačius on Liettuan koillisosassa, Panevėžysin läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Kupiškisin kunnallispiiriä. Subačius sijaitsee 14 kilometriä Kupiškisista länteen Viešinta-joen rannalla. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1 070 asukasta.
Stu Bickel

| Stu Bickel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1986 (ikä 38) Chanhassen
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  San Diego Gulls
Sarja:  AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Rangers (NHL)   Wild (NHL)
Stu Bickel (s. 2. lokakuuta 1986) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura San Diego Gullsissa.
Ura

2. heinäkuuta 2008 Anaheim Ducks hankki Bickelin itselleen kolmivuotisella sopimuksella vapaiden pelaajien markkinoilta. Kaudella 2010-2011 23. marraskuuta 2010 Ducks vaihtoi Bickelin New York Rangersin puolustaja Nigel Williamsiin. Aloitettuaan kauden 2011-2012 farmijoukkue Connecticut Whalessa, Bickel nostettiin 18. joulukuuta 2011 Rangersin NHL-kokoonpanoon. Hän debytoi joulukuun 20. päivänä Prudential Centerissä New Jersey Devilsiä vastaan. Hän sai ottelussa myös heti ensimmäisen tehopisteensä syöttöpisteen muodossa.
1. heinäkuuta 2012 Rangers jatkoi Bickelin sopimusta kahdella vuodella. Työsulun loputtua kaudella 2012-2013 Bickel aloitti Rangersissa, jossa pelasi 16 ottelua, ennen kuin hänet asetettiin waiver -listalle. Hän pelasi kaksivuotisen sopimuksensa loppuun asti farmissa Connecticut Whalessa ja Hartford Wolf Packissa.
1. heinäkuuta 2014 Bickel siirtyi vuoden mittaisella kaksisuuntaisella sopimuksella Minnesota Wildiin.
Käännös suomeksi
Slaughter

| Slaughter |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1988–
Tyylilaji:  Hard rock Heavy metal Glam metal
Kotipaikka:  Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mark Slaughter,  laulu, kitara   Dana Strum,  basso   Jeff Blando,  kitara, laulu   Blas Elias,  rummut  
Entiset jäsenet:  Tim Kelly,  kitara, taustalaulu (k. 1998) 
Levy-yhtiö:  Chrysalis Records   CMC international Records   Victor Records   Capitol records  
Aiheesta muualla
www.SlaughterWeb.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Slaughter on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye Las Vegasista, Nevadasta.
Slaughter perustettiin vuonna 1988. Debyyttialbumilta Stick It To Ya nousivat listoille hitit "Fly to the Angels", "Up All Night" ja "Spend My Life". Myöhemmin yhtyeen toimintaa varjostivat kitaristi Tim Kellyn saamat syytteet huumausainerikoksista ja basisti Dana Strumin moottoripyöräonnettomuus, jossa hän vammautti soittokätensä.
Slaughter oli ehtinyt julkaista neljä studioalbumia, kun kitaristi Tim Kelly kuoli auto-onnettomuudessa Arizonassa 5. helmikuuta 1998. Yhtye päätti kuitenkin jatkaa uraansa uutena kitaristinaan Jeff Blando. Yhtyeen tuorein studioalbumi on Back to Reality (1999).
Kokoonpano > Nykyiset jäsenet

Mark Slaughter - kitara, taustalaulu
Dana Strum - basso, taustalaulu
Jeff Blando - kitara, taustalaulu
Blas Elias - rummut, taustalaulu
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Tim Kelly - kitara, taustalaulu (k. 1998)
Diskografia > Studioalbumit

Stick It To Ya (1990)
The Wild Life (1992)
Fear No Evil (1995)
Revolution (1997)
Back To Reality (1999)
Diskografia > Livelevyt ja kokoelmat

Stick It Live (1990)
Mass Slaughter: The Best of Slaughter (1995)
Eternal Live (1998)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sosialistinen Aikakauslehti

Sosialistinen Aikakauslehti oli vuosina 1905–1908, 1919–1923 ja 1946–1991 Suomessa ilmestynyt teoreettis-poliittinen aikakauslehti. Sitä julkaisi aluksi Työväen Kirjapaino Oy, toisella ilmestymiskerralla Suomen sosialidemokraattinen nuorisoliitto ja sotavuosien jälkeen Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.
Vuosien 1905–1908 lehti

Sosialistisen Aikakauslehden näytenumero ilmestyi aikaisemmin syksyllä järjestetyn suurlakon innoittamana joulukuussa 1905. Lehden päätoimittaja oli Edvard Gylling ja muun toimituskunnan muodostivat toimitussihteeri Otto Wille Kuusinen sekä Yrjö Sirola ja Sulo Wuolijoki, jotka kaikki kuuluivat niin sanottuihin "marraskuun sosialisteihin". Palkattomana taloudenhoitajana toimi Lauri af Heurlin. Ensimmäisen näytenumeron pääkirjoituksessaan Gylling kertoi Sosialistisen Aikakauslehden noudattavan "uusaikaisen sosialidemokratian marxilaista linjaa". Lehti otti tehtäväkseen myös sosialistisen kirjallisuuden kustantamisen ja Työväen Kalenterin julkaisemisen.
Vakinaisen toimituksen lisäksi sillä oli myös lukuisia muita kirjoittajia. Suomen varhaisista sosialisteista lehteen kirjoittivat muun muassa Erland Aarnio, Julius Ailio, Severi Alanne, Linda Anttila, Matti Helenius-Seppälä, Martti Kovero, Paavo Leppänen, Matti Paasivuori, Hilja Pärssinen, Hannes Ryömä, Väinö Tanner, Mikko Uotinen, N. R. af Ursin ja Väinö Voionmaa. Lisäksi lehdessä julkaistiin kirjailijoiden ja akateemisten vaikuttajien, kuten Jaakko Forsmanin, Hilma Jahnssonin, J. J. Mikkolan ja Maila Talvion kirjoituksia. Ulkomaisten sosialistien suomennoksia edustivat muun muassa August Bebelin, Hjalmar Brantingin, Christopher Hornsrudin, Karl Kautskyn, Charles Rappoportin, Henriette Roland Holstin, Ilja Rubanovitšin, Eduard Vilden ja Georg von Vollmarin tekstit. Sosialistista Aikakausehteä julkaistiin ensimmäisellä kerralla vain kolme vuosikertaa, jonka jälkeen se lopetettiin ja toimituskunta yhdistettiin Työmies-lehden toimitukseen.
Myöhemmät julkaisut

Sosialistinen Aikakauslehti alkoi ilmestymään toisen kerran sisällissodan jälkeen elokuussa 1919, jolloin sitä julkaisi Suomen sosialidemokraattinen nuorisoliitto. Yksi lehden perustamisen avainhahmoista oli maanalaisesti toiminut Otto Wille Kuusinen, joka määritteli sen sivuilla Suomen radikaalin vasemmiston poliittisen linjan salanimellä Usko Sotamies. Sosialistinen Aikakauslehti lakkautettiin huhtikuussa 1923, kun kommunistien haltuun siirtynyt sosialidemokraattinen nuorisoliitto kiellettiin Helsingin raastuvanoikeuden päätöksellä.
Kolmannen kerran Sosialistinen Aikakauslehti ilmestyi vuosina 1946–1991 SDP:n kustantamana. Lehti yhdistyi vuonna 1991 Sosialistisen politiikan kanssa. Uuden lehden nimeksi tuli Suunta 2000.
Aiheesta muualla

Sosialistisen Aikakauslehden ensimmäinen näytenumero digitoituna Suomen kansalliskirjasto.
Sokka irti

| Sokka irti Cheek |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. huhtikuuta 2012
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): MMEN, Sakke, DJ RZY, Elastinen, OP Beats
 Tyylilaji: rap, pop, R&B, dubstep
 Kesto: 42.15
 Levy-yhtiö: Liiga Music Oy / Warner
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Cheekin muut julkaisut
| Jare Henrik Tiihonen 2 2010 | Sokka irti 2012 | Kuka muu muka 2013 |
Sokka irti on suomalaisen rap-artisti Cheekin seitsemäs studioalbumi, ja kaiken kaikkiaan yhdeksäs sooloalbumi, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2012 Liiga Music Oy:n kautta. Albumin ensimmäinen single "Pyrkiny vähentää" (mukana Spekti) sai ensisoittonsa YleX:llä 13. tammikuuta 2012 ja  julkaistiin digitaalisesti 16. tammikuuta 2012. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo. Albumin toinen single, nimikkokappale "Sokka irti" sai ensisoittonsa YleX:llä 21. maaliskuuta 2012 ja julkaistiin digitaalisesti 2. huhtikuuta 2012. Tästäkin kappaleesta on julkaistu musiikkivideo. Albumi sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan kolmannelle sijalle. Kultalevy myönnettiin vuonna 2012, platinalevy 2012, ja tuplaplatinalevy 2013. Albumia on myyty yhteensä yli 64 000.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Liiga Music | 2.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sokka irti | 3.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Kyyneleet (mukana Sami Saari) | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Syypää sun hymyyn (mukana Yasmine Yamajako) | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ei oikotietä | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Pyrkiny vähentää (mukana Spekti) | 3.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Ne tekee | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | 2012 | 3.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Jehu | 3.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Liian viilee | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Anna mä meen (mukana Jonne Aaron) | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Ohituskaistalla       (mukana Mikael Gabriel) | 3.33 |  |  |  |  |  |  |  |
Taustaa

Kappale "Ne tekee" sisältää samplen Donna﻿ Summerin kappaleesta "She Works Hard For The Money". Kappale "Kyyneleet" on cover-versio Sami Saaren hitistä "Onnen kyyneleet". Kappaleen "Liian viilee" kertosäkeessä räpättiin alun perin "Pimee ku Breivik, viilee ku James Dean". Cheekin levy-yhtiö Warner kuitenkin halusi, että Anders Behring Breivikiä ei mainita kappaleessa, koska he eivät halunneet tuoda tälle lisää huomiota kappaleen kautta. Niinpä albumille päätyneessä versiossa räpätään "Pimee ku Charlie Sheen, viilee ku James Dean".
Tuottajat

MMEN: 1
Sakke: 2, 5, 6, 9, 11
DJ RZY: 3, 11
Elastinen: 7
OP Beats: 4, 8, 12
Arvostelut

Rumba:
Snowcross

Snowcrossia vuoden 2007 Winter X Games -tapahtumassa.
Snowcross on moottorikelkoilla ajettava kilpaurheilulaji. Kilpailut ajetaan talvisin tekoradoilla, jotka vastaavat crossmoottoripyörillä ajettavien motocross-kilpailujen ratoja. Moottorikelkat kiihtyvät nollasta sataan alle kolmessa sekunnissa – samaa vauhtia, kuin maailman nopeimmat superautot ja hypyissä kuljettaja (ja kelkka) lentää jopa 10 metrin korkeuteen. Hypyt ovat pisimmillään jopa 30 metrin mittaisia.
Kilpailujen finaalit ajetaan 15–20 kelkan yhteislähtöinä, jotka sisältävät kosolti kontakteja, sekä vauhtia ja sykettä nostattavia tilanteita.
Snowcross oli ensimmäistä kertaa mukana Winter X Games:ssa Aspenissa vuonna 1998.
Snowcross Suomessa

Snowcrossissa ajetaan Suomessa nykyään useampaa eri luokkaa SM-sarjan osalta. Suomen mestaruuksista taistellaan Pro-, Pro Lite-, Junior 14–16, ja Naisten -luokissa. Jokaisena kautena parhaat Pro Lite -sarjan kuljettajat nousevat Pro-luokkaan.
Muut kansalliset luokat ovat; Junior 11-14, Mini Junior (9-11v), Micro Junior (7-9v), Sport (harrasteluokka) ja Veteraanit (yli 40v).
Snowcross on toinen moottoriurheilulaji Suomessa jossa naiset ajavat Suomen mestaruudesta.
Stadion Snowcrossin suomen mestaruudesta on ajettu vuodesta 2017 alkaen. Kilpailupaikkana on joka vuosi ollut Raksilan pesäpallostadion Oulussa. Vuoden 2021 Suomen mestari on Topi Posti.
Nykyisiä suomalaisia huippukuljettajia ovat muun muassa Aki Pihlaja, Joonas Keskiaho, Topi Posti, Miika Lammi, Mikko Osmo, Pieti Puhakka, Jere Tynkkynen, Sami Huttunen ja Jarno Hietalahti. Suomen menestyksekkäin snowcross-kuljettaja on kaksinkertainen maailmanmestari Janne Tapio.
Snowcross Freestyle

Snowcrossin Freestyle -ajot ovat yleistyneet maailmalla paljon viime vuosina. Suomen ainoa ammattilainen Snowcrossin FSX-ajaja on Jyri Keskiaho. Suomen korkeimmalla sarjatasolla snowcrossin Pro-luokassa ajaa myös toinen Keskiahon veljeksistä, Joonas Keskiaho.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Snowcross Wikimedia Commonsissa
Suffolk (täsmennyssivu)

Suffolk voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Suffolk, kreivikunta (county) Englannin itäosassa
Suffolkin piirikuntia (Suffolk County):
Suffolkin piirikunta Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Suffolkin piirikunta New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Suffolk, kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa
Suffolk-luokka, Britannian kuninkaallisen laivaston entinen linjalaivaluokka
Suffolkin yliopisto Bostonissa, Yhdysvalloissa.
Sebastian Dyk

| Sebastian Dyk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. syyskuuta 1992 (ikä 32) Malmö, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Seba, Seb, Sebbe
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  182 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Södertälje SK
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelinumero:  45
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Malmö Redhawks (Allsv./SHL) HV71 (SEL) IF Troja-Ljungby (Allsv.) Asplöven HC (Allsv.) IK Pantern (Allsv.) HIFK (SML)
Sebastian Dyk (s. 24. syyskuuta 1992 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:ssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Dyk laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Dyk pelasi alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuosina 2009 ja 2010. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja kymmenen poikien maaottelua.
Muuta

Dykin pikkuveli Tobias pelaa hyökkääjänä Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåan-joukkue IK Panternissa. Hän on aiemmin luonut pääsarjauraa Tanskassa.
Sebastian Collberg

| Sebastian Collberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1994 (ikä 30) Mariestad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sebbe
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Mariestad BoIS HC (Ruotsi3) Örebro HK (Allsv.) Frölunda HC (SEL/SHL) Hamilton Bulldogs (AHL) Stockton Thunder (ECHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) Rögle BK (SHL) Timrå IK (SHL) Graz 99ers (EBEL) Löwen Frankfurt (DEL2) BIK Karlskoga (Allsv.)
NHL-varaus:  33. varaus, 2012 Montréal Canadiens
KHL-varaus:  124. varaus, 2011 Avangard Omsk
Erik Sebastian Collberg (s. 23. helmikuuta 1994 Mariestad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Frölundan J20-joukkueen päävalmentaja Emil Olsén vertasi Collbergiä juniorina luistelutaidoiltaan Paul Coffeyhyn. Collberg on itse pitänyt esikuvanaan Aleksandr Ovetškinia.
Ura > Seuraura

Collberg on Mariestad BoIS HC:n kasvatti. Hän siirtyi vuonna 2010 Frölunda HC:hen, jossa Collberg teki Elitserien-debyyttinsä 7. joulukuuta 2010 Södertälje SK:ta vastaan ollen kymmenenneksi nuorin Elitserienissä debytoinut pelaaja. Collberg pelasi kauden aikana viisi Elitserien-ottelua runkosarjassa ja yhden ottelun European Trophy -harjoitusturnauksessa. Hän voitti kaudella myös J20 SuperElitin ja J18 Allsvenskanin mestaruuden. Collberg voitti J20 Superelitin pudotuspelien alle 17-vuotiaiden pistepörssin tehoilla 21+23=44 ja voitti junioreiden European Trophyn sekä valittiin sen tähdistökentälliseen.
KHL-joukkue Avangard Omsk varasi Collbergin viidennellä kierroksella 124. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011. Kaudella 2011–2012 hän nousi Frölundan Elitserien-miehistöön, mutta Collberg pelasi kauden aikana myös sen J20- sekä J18-joukkueessa. Hän voitti J18 Allsvenskanin pronssia keväällä 2012 ja valittiin sarjan parhaaksi hyökkääjäksi. Elitserienissä Collberg pelasi tulokaskaudellaan 41 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä. Hän pelasi Frölundan miesten joukkueessa myös European Trophy -harjoitusturnauksessa tehden yhden maalin. Toukokuussa 2012 Collberg teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Frölundan kanssa.
Tammikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Collbergin Euroopassa pelaavista kenttäpelaajista toiseksi NHL:n varaustilaisuuteen 2012. Rankingissa hänen edellään oli vain maanmies Filip Forsberg. Huhtikuussa Collberg putosi siinä kolmanneksi Teuvo Teräväisen noustua toisella sijalle. Montréal Canadiens varasi hänet lopulta toisella kierroksella 33. pelaajana.
Kaudella 2012–2013 Collberg teki Elitserienissä 35 runkosarjaottelussa tehot 6+3=9 sekä viidessä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue Örebro HK:ssa sekä yhden ottelun verran myös kasvattajaseurassaan Mariestad Bois HC:ssa, Ruotsin I-divisioonassa. Elitserien-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2013 Collberg siirtyi ammattilaistry-out -sopimuksella Montréal Canadiensin farmijoukkue Hamilton Bulldogsin vahvuuteen. Hän pelasi siellä kaksi ottelua ja teki toukokuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Canadiensin kanssa. Collberg palasi syksyn harjoitusleirin kuitenkin takaisin Frölundaan vielä ensimmäisen sopimuskauden 2013–2014 ajaksi. Maaliskuussa 2014 Collbergin oikeudet kaupattiin New York Islandersille vaihdossa Thomas Vanekiin.
Collberg siirtyi Islandersin organisaatioon kaudeksi 2014–2015. Hän pelasi kautensa pääosin AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersissa, jossa tulokaskausi toi 43 runkosarjaottelussa tehot 4+14=18. Collberg pelasi myös kuusi ottelua ECHL-joukkue Stockton Thunderissa. Kauden 2015–2016 hän pelasi kokonaan Sound Tigersissa. Toukokuussa 2016 Islanders asetti Collbergin siirtolistalle, mutta mikään joukkue ei kuitenkaan napannut häntä, joten Collbergin sopimus purettiin. Muutamaa päivää myöhemmin Collberg teki kaksivuotisen sopimuksen SHL-joukkue Rögle BK:n kanssa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Alberta 2012 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Ufa 2013 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Malmö 2014 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekki 2012 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Hopeaa | Břeclav 2011 | jääkiekko |  |
Collberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013 ja 2014. Ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja jälkimmäiset hopeaan. Vuoden 2012 turnauksessa hän oli tehoilla 4+3=7 Ruotsin toiseksi paras pistemies Max Fribergin jälkeen. Collberg oli myös Joakim Nordströmin ja Mika Zibanejadin kanssa joukkueen toiseksi parhaita maalintekijöitä. Vuoden 2013 turnauksessa hän jakoi tehoilla 4+2=6 Ruotsin sisäisen maalipörssin voiton Viktor Arvidssonin kanssa sekä sisäisen pistepörssin voiton Emil Molinin ja Rickard Rakellin kanssa.
Collberg oli voittamassa myös alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2012, jolloin hän toimi Ruotsin varakapteenina. Collberg jakoi tehoilla 4+5=9 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Alexander Wennbergin kanssa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011, jolloin Collberg oli Ruotsin paras pistemies tehoilla 4+3=7 ja voitti hopeaa.
Muuta

Collbergin pikkuveli Ludvig pelaa puolustajana Växjö Lakersin J20-junioreissa.
Subbuteo-pöytäjalkapallo

Subbuteo-pöytäjalkapallo on jalkapallon sääntöjä mukaileva peli, jossa johdetaan omaa joukkuetta vihreällä veralla. Peli on mitoiltaan 1:100-suhteessa oikeaan jalkapalloon. Pelaajat ovat muovisia, vapaasti liikkuvia figuureja.
Rekisteröityjä Subbuteo-pöytäjalkapallon pelaajia on maailmanlaajuisesti noin 2 000. Lisäksi tuhannet harrastajat pelaavat peliä satunnaisesti. Kansainvälinen liitto Federation International Sports Table Football (FISTF) on järjestänyt lajin MM- ja EM-kilpailuja 1970-luvulta lähtien.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Pöytäjalkapalloyhdistys
Federation International Sports Table Football (englanniksi)
Stephan Ladislaus Endlicher

| Stephan Ladislaus Endlicher |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1804 Pressburg, Unkari (nykyään Bratislava, Slovakia)
Kuollut: 28. maaliskuuta 1849 (44 vuotta) Wien
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Kasvitiede
   
Stephan Ladislaus Endlicher (24. kesäkuuta 1804 Pressburg, Unkari (nykyään Bratislava, Slovakia) – 28. maaliskuuta 1849 Wien) oli itävaltalainen kasvitieteilijä, jonka laatima kasvien luokittelujärjestelmä oli 1800-luvun alkupuolella laajalti käytössä Euroopassa.