stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trolls: Maailmankiertue

| Trolls: Maailmankiertue> Trolls World Tour |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Walt Dohrn
Käsikirjoittaja:   Jonathan Aibel  Glenn Berger  Elizabeth Tippet  Maya Forbes  Wallace Wolodarsky 
Tuottaja:  Gina Shay
Säveltäjä:  Theodore Shapiro
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   DreamWorks Animation  Universal Pictures 
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:   2020-04-1010. huhtikuuta 2020 (Yhdysvallat)  2020-09-2525. syyskuuta 2020 (Suomi)  
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Trolls
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Trolls: Maailmankiertue (engl. Trolls World Tour) on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut Kyle Baldan ohjaama 3D-tietokoneanimaatioelokuva. Se on jatkoa elokuvalle Trolls. Elokuvan piti alun perin saada ensi-iltansa teattereissa, mutta se julkaistiinkin lopulta suoratoistopalveluihin 10. huhtikuuta 2020 koronaviruspandemian 2019–2020 vuoksi. Elokuva julkaistiin Suomessa 25. syyskuuta 2020.
Äänirooleissa

| Alkuperäinen Ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- |
Anna Kendrick: Poppy
Justin Timberlake: Risu
Rachel Bloom: Roxi
Ron Funches: Cooper
James Corden: Biggie
Kelly Clarkson: Delta Dawn
Sam Rockwell: Hikkori
Anderson Paak: Prinssi D
Anthony Ramos: Kuningas Trollex
Kenan Thompson: Mini Timantti
Kunal Nayyar: Kai Timantti
Jeffrey Tambor: Kuningas Pepe
Aiheesta muualla

Trolls: Maailmankiertue Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tulppaani (kappale)

| ”Tulppaani” Ajattara |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Joululevy
 Julkaistu: 28. marraskuuta 2007
 Formaatti: CDS
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 04.33
 Levy-yhtiö: Spikefarm
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 11.
Ajattaran muut singlet
| ”Sika” 2006 | ”Tulppaani” 2007 | ”Aura” 2011 |
Tulppaani on suomalaisen black metal -yhtye Ajattaran neljäs joulusingle. Se julkaistiin 28. marraskuuta 2007 levymerkillä Spikefarm Records.
Kappale ylsi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Kappaleet

Tulppaani – 04.33
Joulupukki puree ja lyö (M.A. Numminen cover) – 02.05
Kokoonpano

Ruoja – laulu, kitara
Kalmos – kitara, taustalaulu
Tohtori Kuolio – basso, taustalaulu
Raajat – koskettimet, taustalaulu
Malakias IV – rummut
Tytöt

| Tytöt> Les Girls |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Cukor
Käsikirjoittaja:   Vera Caspary  John Patrick 
Tuottaja:   Sol C. Siegel  Saul Chaplin 
Säveltäjä:  Cole Porter
Kuvaaja:  Robert Surtees
Leikkaaja:  Ferris Webster
Tuotantosuunnittelija:  Richard Pefferle
Pukusuunnittelija:  Orry-Kelly
Lavastaja:   William A. Horning  Gene Allen 
Pääosat:   Gene Kelly  Kay Kendall  Mitzi Gaynor  Taina Elg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  1957
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tytöt (engl. Les Girls) on yhdysvaltalainen musikaali-komediaelokuva vuodelta 1957. Sen ohjasi George Cukor ja tuottivat Sol C. Siegel sekä Saul Chaplin. Musiikin sävelsi ja sanoitti Cole Porter.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gene Kelly  | … |  Barry Nichols   |
|  Mitzi Gaynor  | … |  Joy Henderson   |
|  Kay Kendall  | … |  Lady Sybil Wren   |
|  Taina Elg  | … |  Angèle Ducros   |
Lähde:
Palkinnot

Parhaan puvustuksen Oscar-palkinto
Parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globe -palkinto
Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa (Golden Globe) – Kay Kendall ja Taina Elg
Töpökeriö

| Töpökeriö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Keriöt Kyllinga
Laji::  brevifolia
Kaksiosainen nimi
 Kyllinga brevifolia  Rottb. 
Katso myös
   Töpökeriö Wikispeciesissä   Töpökeriö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töpökeriö (Kyllinga brevifolia) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon ja keriöiden (Kyllinga) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Sitä kasvaa yleisesti trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla sekä lämpimillä temperaattisen vyöhykkeen alueilla. Töpökeriö kasvaa erilaisilla avoimilla ruohostomailla, muun muassa tienpientareilla, hakkuuaukeilla sekä jokipenkereillä, aina noin 1500 metrin korkeudelle asti.
Töpökeriö kasvaa 10–50 senttimetriä korkeaksi ja se muodostaa pitkän, lähellä maanpintaa kulkevan juurakon. Varren päässä sijaitseva kukinto on pallomainen ja sen alla on isokokoisia tukilehtiä. Töpökeriön lehdistä ja varsista nousee hienonnettaessa esiin ominainen, minttukaramellintapainen tuoksu ja kasvia käytetäänkin erilaisiin lääkintätarkoituksiin. Hoitokeinona ripuliin käytetään töpökeriön tuoreista varsista valmistettua tahnaa, jota nautitaan riisin kera kerran päivässä kolmen päivän ajan.
Aiheesta muualla

JSTOR Global Plants: Kyllinga brevifolia (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Kyllinga brevifolia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Kyllinga brevifolia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Kyllinga brevifolia (englanniksi)
Flora of North America: Kyllinga brevifolia (englanniksi)
Flora of China: Kyllinga brevifolia (englanniksi)
Wail al-Shehri

Wail Mohammed al-Shehri (31. heinäkuuta 1973 Asir, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 New York, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä American Airlinesin lennon 11 kaappaajasta. Shehri saapui Yhdysvaltoihin kesäkuun 2001 alussa. Hän asui motelleissa Boynton Beachissä Floridassa. 5. syyskuuta 2001 hän matkusti Bostoniin ja kirjautui motelliin veljensä Waleedin kanssa. Kuusi päivää myöhemmin hän saapui aikaisin aamulla Loganin kansainväliselle lentoasemalle ja nousi American Airlinesin lennolle 11. 15 minuutin kuluttua noususta hän kaappasi lennon veljensä ja kolmen muun terroristin kanssa. Mohammed Atta lensi koneen päin World Trade Centerin pohjoistornia New Yorkissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Wail al-Shehri
Tuesday Weld

Kuva televisio-ohjelmasta Bus Stop, Weld keskellä.
Susan Ker "Tuesday" Weld (s. 27. elokuuta 1943) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Weld syntyi New Yorkissa ja menetti isänsä jo vuonna 1947. Hän oli vuonna 1978 ehdolla Parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon ja vuonna 1985 Baftan saajaksi.
Weldille myönnettiin lupaavimman tulokkaan Golden Globe vuonna 1960. Muutamia hänen elokuvistaan ovat Täyskäsi-Kid (1965), Lain tällä puolella (1971) ja Suuri gangsterisota (1984).
Avioliitot

Weld on ollut kolmesti naimisissa, mutta kaikki avioliitot ovat päättyneet eroon. Hänellä on lapsia liitoista. Entiset puolisot ovat:
Claude Harz (1965–1970)
Dudley Moore (1975–1980)
Pinchas Zukerman (1985–1998)
U8 (Berliinin metro)

U8 on yksi Berliinin metron linjoista. Tekniikaltaan se edustaa Großprofil-tyyppiä.
Linjan kartta
Asemat

| Asema | Risteävät linjat |
| --- | --- |
U8
Wittenau: S1, S26
Rathaus Reinickendorf: 
Karl-Bonhoeffer-Nervenklinik: S25
Lindauer Allee: 
Paracelsus-Bad: 
Residenzstraße: 
Franz-Neumann-Platz: 
Osloer Straße: U9
Pankstraße: 
Gesundbrunnen: S1, S2, S25, S26, S41, S42, DB
Voltastraße: 
Bernauer Straße: 
Rosenthaler Platz: 
Weinmeisterstraße: 
Alexanderplatz: U2, U5, S3, S5, S7, S9
Jannowitzbrücke: S3, S5, S7, S9
Heinrich-Heine-Straße: 
Moritzplatz: 
Kottbusser Tor: U1, U3
Schönleinstraße: 
Hermannplatz: U7
Boddinstraße: 
Leinestraße: 
Hermannstraße: S41, S42, S45, S46, S47
Historia

Linjan ensimmäinen osuus Schönleinstraßen ja Boddinstraßen välillä avattiin vuonna 1927. Alun perin linjan tunnuksena oli D. Schönleinstraße linjaa jatkettiin vuoteen 1930 mennessä vaiheittain Gesundbrunnenille, toisessa päässä Boddinstraßelta Leinestraßelle vuonna 1929. Vuosina 1977 linjaa jatkettiin Gesundbrunnenilta edelleen Osloer Straßelle, vuonna 1997 Paracelsus-Badiin ja 1994 nykyiselle pääteasemalleen Wittenauhun. Toisessa päässä linjan jatke Leinestraßelta Hermannstraßelle valmistui vuonna 1996.
Berliinin kahtiajaon aikana 1949–1990 linja oli Länsi-Berliinin julkisen liikenteen käytössä. Reitin molemmat päät sijaitsivat Länsi-Berliinissä, mutta keskiosa osittain Itä-Berliinin puolella. Sen jälkeen kun Berliinin muuri vuonna 1961 rakennettiin, linja kulki edelleen Itä-Berliinin kautta, mutta metrojunat eivät saaneet pysähtyä siellä sijainneilla asemilla, joita kutsuttiinkin haamu­asemiksi. Saksojen yhdistymisen yhteydessä suljetut asemat avattiin muutaman kuukauden kuluessa marraskuusta 1989 lähtien.
Pankstraßen metroasema
Tuffikeila

S P Crater -niminen tuhkakartio Arizonassa.
Tuffikeila tai tuhkakartio on tulivuorityyppi. Se koostuu irtonaisesta purkauksessa ilmaan lentäneestä aineesta. Koostumukseltaan tuhkakartiot ovat yleensä basalttisia. Kun kaasupitoinen basalttinen magma purkautuu kraatterista, se jäähtyy ja rikkoutuu purkauksen aikana muodostaen monimuotosia kappaleita. Tuhkakartion muodostumista seuraa usein rauhallisempi laavapurkausvaihe, kun kaasujen pitoisuus magmassa laskee räjähdyspurkausvaiheen jälkeen. Tuhkakartiot ovat harvoin muutamaa sataa metriä korkeampia. Esimerkiksi Eldfell on tuhkakartio Islannissa. Se muodostui noin puoli vuotta kestäneen purkauksen aikana vuonna 1973.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuffikeila Wikimedia Commonsissa
Tuoteseloste

Tuoteseloste on myytävän tuotteen sisällöstä kertova pakkausmerkintä.
Useissa maissa tuotteiden täytyy sisältää tuoteseloste, jonka sisältö voi olla lailla määritelty. Useimmiten tuoteselosteen täytyy kertoa tuotteen sisältö tai ainesosat, valmistuspäivä, viimeinen käyttöpäivä, käyttö- tai varastointiohjeet, valmistaja ja markkinoija. Tuoteselosteessa voi lukea myös erilaisia varoituksia.[lähde? ]
Suomi

Suomessa tuoteselosteet ovat pakollisia. Huhtikuussa 2015 pakolliseksi tuli ainesosien ja allergiaa tai intoleranssia aiheuttavien aineiden kertominen myös pakkaamattomissa elintarvikkeissa. Käyttö- ja säilytysohjeetkin ovat pakollisia. Vain tietyissä tapauksissa ne saa antaa vain suullisesti. Pakattujen elintarvikkeiden tuoteselosteissa on joulukuusta 2016 asti pitänyt olla ravintoarvomerkintä. Yleensä myös elintarvikkeen nimi, sisällön määrä, vähimmäissäilyvyysaika, toimijan nimi, osoite ja tarvittaessa alkuperäismaa ovat pakollisia.
1950-luvulta 1980-luvulle tuoteselosteen sijaan käytössä oli tavaraseloste.[lähde? ]
Ruokapakkausmerkinnät

Professori Pertti Mustajoen mukaan monet tutkimukset osoittavat, että ruokapakkausten etuosan merkinnät, jotka kertovat ruoan terveellisyydestä tai epäterveellisyydestä, auttavat ihmisiä löytämään terveellisempiä ruokia.
Wade Everett

| Will Cook ja Giles A>  Lutz.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Wade Everett
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Wade Everett on kirjailijanimimerkki, jolla on julkaistu lännenkirjoja. Sen takana ovat Will Cook ja Giles A. Lutz.
Suomennetut teokset

Luutnantin kunnia (First command); suomennos: L. Ranta, Tapiola: Viihdekirjat 1964. Sarja: Montana-kirjat, 40.
Kultakaupunki Bonanza (Shotgun marshal); suomennos: Niilo Nopanen, Tapiola: Viihdekirjat 1965. Sarja: Sheriffi-kirjat, 25.
Suuri vuori (Big man, big mountain); suomennos: Niilo Nopanen, Tapiola: Viihdekirjat 1965. Sarja: Montana-kirjat, 41.
Viskiä - olkaa hyvä (The whiskey traders), Suomennos: L. Ranta, Tapiola: Viihdekirjat 1971. Sarja: Sheriffi-kirjat
Hevostenkesyttäjä (The horse trader); suomennos: M. Hossa, Tapiola: Viihdekirjat 1976, Sarja: Sheriffi-kirjat, 75.
Triesten katedraali

Triesten katedraali.
Triesten katedraalin fasadi.
Triesten katedraali (ital. Basilica cattedrale di San Giusto Martire) on Italian Triestessä sijaitseva katedraali. Se rakennettiin vuosien 1302–1320 välillä yhdistämällä kaksi vanhaa kirkkoa yhteen rakennukseen. Vuonna 1422 katedraalin kellotorniin osui salama, joka pienensi kellotornin nykyiseen kokoonsa. Kirkon julkisivua koristaa suuri ruusun muotoinen ikkuna. Vuonna 1899 Triesten katedraali sai basilikan arvonimen.
Historia

Ensimmäinen uskonnollinen rakennus paikalle rakennettiin 500-luvulla roomalaiselle propylonille käyttämällä osaa olemassa olevasta rakenteesta.
Pääsalissa osa mosaiikkilattian alkuperäisistä jäännöksistä on integroitu nykyiseen lattiaan, jossa on varhaiskristillisen rakennuksen ulkoseinien merkintöjä. Pian avaamisensa jälkeen kirkko tuhoutui langobardien hyökkäyksessä.
800- ja 1000-luvuilla vanhan kirkon raunioille pystytettiin kaksi basilikaa, joista ensimmäinen oli omistettu Neitsyt Marialle ja toinen, katedraali, Pyhälle Justukselle (San Giusto). Jälkimmäisen rakennuksen alkuperäistä suunnittelua pitkitettiin reilusti. 1300-luvulla kaksi basilikaa yhdistettiin purkamalla jommankumman basilikan yksi laiva ja rakentamalla yksinkertainen epäsymmetrinen julkisivu, jota hallitsee yksityiskohtaisesti työstetty goottilainen ruusuikkuna, joka oli yhtä koristeellinen kuin uusi kellotorni, johon oli käytetty paikalta löydettyjä kiviä ja friisien osia.
Karlismi-mausoleum

Pyhän Kaarlen Borromeon kappeli toimii Espanjan valtaistuimen karlistilaisten perheiden hautauskappelina.[1] Se sisältää mm. seuraavien Don Carloksien haudat:
Don Carlos, Molinan kreivi (1788–1855)
Don Carlos, Asturian ruhtinas (1818–1861)
Don Carlos, Madridin herttua (1848–1909)
Taideteokset

Katedraalin historiallisesti kiinnostaviin töihin kuuluvat 1100-1200-luvuilla Venetosta kotoisin olevat käsityömestareiden teokset, jotka kuvaavat Neitsyt Marian taivaaseenastumista ja Kristusta Pyhä Justuksen ja Pyhä Servoluksen välillä. Pieni 1300-luvun San Giovannin kirkko, vanha kastekappeli ja San Michele al Carnale -kirkko täydentävät hienon keskiaikaisen kirkkopihan.
Kirkon edessä olevalla aukiolla on alttari 3. armeijan siunaamisen ja aseiden laskemisen muistoksi. Siellä on myös pertuskalla varustettu pylväs ja muistomerkki ensimmäisessä maailmansodassa kuolleille.
Alueella 1930-luvulla tehdyt arkeologiset kaivaukset paljastivat roomalaisen foorumin jäänteet ja kahdelle pylväskerrokselle rakennetun kaupunkirakennuksen jäännökset, jossa oli ollut kaksi apsista. Kaksi alemman kerroksen pylvästä on kunnostettu.
Kellotornin 5 kelloa on viritetty G-duuri -asteikkoon.
Käännös suomeksi
U96

U96 on saksalainen eurodanceprojekti, jonka loivat DJ:t ja tuottajat Alex Christensen, Ingo Hauss, Helmut Hoikins ja Hajo Panarinfo. He ovat tuottaneet monia 1990-luvun eurodance-hittejä.
Projektin nimi on otettu tunnetusta Sukellusvene U-96 -elokuvasta, joka on nähty myös televisiosarjana. Heidän ensimmäinen hittinsä vuonna 1991 oli techno-dance-versio elokuvan tunnussävelestä. Alkuperäisen version oli säveltänyt Klaus Doldinger. Ensimmäinen levy Das Boot ilmestyi 1992.
Seuraavalla Replugged (1993) albumilla oli kokeellisempi äänimaailma, inspiraatioina olivat toimineet 1980-luvun elektropop, ambient ja disco. Replugged oli menestys 
kuten yhtyeen ensimmäinen levy Das Boot (1992). Albumilla oli muutama Top 10 hitti, esimerkkeinä Love Sees No Colour ja Night in Motion. Lisäksi levyltä löytyi rauhallisempia kappaleita kuten The One Russian ja Without You.
Kolmannella levyllä Club Bizarre (1995) yhtyeen soundi muuttui radikaalisesti. Albumin kappaleet ovat sekoitus teknopoppia ja nopeaa trancea. Levyn hittejä olivat Love Religion ja Club Bizarre.
Vuonna 1996 julkaistiin albumi Heaven.
90-luvun lopussa julkaistiin singlet Seven Wonders (1997), Energie (1998), Beweg Dich, Baby (1998) ja Das Boot 2001 (2000). U96 julkaisi kokoelman Best Of 1991–2001, joka sisälsi muutamia uusia kappaleita julkaisemattomalta Rhythm Of Life -albumilta.
U96 palasi saksan Top 30 -listoille vuonna 2006 hittinsä Vorbei kanssa, jossa lauloi vieraileva laulaja Ben.
Pitkään odotettu uusi täysipitkä albumi, Out of Wilhelmsburg, julkaistiin 2007.
Diskografia > Albumit

Das Boot (1992)
Replugged (1993)
Club Bizarre (1995)
Heaven (1996)
Best Of 1991–2001 (2000)
Out of Wilhelmsburg (2007)
REBOOT (2018)
Diskografia > Singlet

"Das Boot" (1991)
"I Wanna Be A Kennedy" (1992)
"Come 2 Gether / Der Kommandant" (1992)
"Ambient Underworld" (1992)
"Das Boot / Kennedy Megamix" (1992)
"Love Sees No Colour" (1993)
"Night In Motion" (1993)
"Inside Your Dreams" (1994)
"Club Bizarre" (1994)
"Love Religion" (1994)
"Movin'" (1995)
"Boot II" (1995)
"Heaven" (1996)
"A Night To Remember" (1996)
"Venus In Chains" (1996)
"Seven Wonders" (1997)
"Calling The Angels (Feat. Dea-Li)" (1997)
"In Your Mind" (1998) [Which Never Released]
"Energie" (1998)
"Beweg Dich, Baby" (1998)
"Das Boot 2001" (2000)
"We Call It Love" (2003)
"Vorbei" (2006)
"Mr. DJ Put On The Red Light" (2006)
Wailuku

| Wailuku |
| --- | --- |

Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Havaiji
Piirikunta:   Maui
Pinta-ala:  
 – Maa:  13,64 km²
Väkiluku (2020):  17 697
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wailuku on Havaijilla, Mauin piirikunnassa, sijaitseva kaupunki, joka toimii myös piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on perustettu 1800-luvun alussa ja sen syntyyn vaikutti se, että Havaijin kuningaskunnan pääkaupunki muutti Honoluluun, Wailukusta tuli Mauin hallinnollinen ja taloudellinen keskus.
Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Wailukussa asuu 17 697 asukasta ja kaupungin pinta-ala on 5,27 neliömailia eli noin 13,64 km2.
Wailukussa ei ole omaa lentokenttää, vaan piirikunnan pääkenttänä toimii Kahuluin lentoasema.
Vuorinen (Ruokolahti)

| Vuorinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Rautjärvi, Ruokolahti
Koordinaatit:  61°22′20″N, 29°01′40″E
Järvinumero:  04.197.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110 m 
Rantaviiva:  10,92 km 
Pinta-ala:  0,89 km² 
Tilavuus:  0,00642 km³ 
Keskisyvyys:  7,2 m 
Suurin syvyys:  24,3 m 
 fiVuorinen 
Vuorinen on pääosin pitkistä ja kapeista lahdista koostuva metsäjärvi Ruokolahden ja Rautjärven rajalla Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 89 hehtaaria. Etäisyys Imatralta on 26 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Vuorisen polveilevan rantaviivan pituus on 10 918 metriä. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on 2,35 kilometriä. Vuorisen eteläosan muodostaa Vuorisenlahti ja Katitsalahti. Lahtia erottaa Haisniemi. Järven keskiosasta työntyy länteen noin 900 metriä pitkä Pitkälahti. Pohjoisessa on Kotilahti ja Lentamonlahti. Lähes kolmasosa Vuorisesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 24 metriä, sijaitsee järven keskivaiheilla. Lisäksi järvessä on useita noin 20-metrisiä syvänteitä
Vuorisen saariluku on neljä. Yksi saarista on alle aarin laajuinen luoto. Ainoa nimetty saari on muutaman aarin laajuinen Kalliosaari Pitkälahden edustan matalikolla. Vuorisen rannat ovat metsämaata, rannoilla on pientaloja harvakseltaan.
Vuoriseen virtaa laskuojia ympäristön metsälammilta. Vuorinen laskee länsirannan Mustaniemen pohjoispuolelta Mutajokea länteen Vesamoon (104,4 metriä mpy), joka laskee Taineenjokea etelään Veikkolanjärveen (102,8 metriä mpy). Veikkolanjärvi sijaitsee Vuorisen lounaispuolella noin puolen kilometrin päässä Vuorisenlahden pohjukasta.
Vuorisen vesitilavuus on 6 424 000 kuutiometriä.
Vuorinen (04.197.1.007) kuuluu Myllyjoen-Taineenjoen valuma-alueeseen (04.197), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Vuoksen alue (04.19) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Vuorinen on kolmanneksi laajin Myllyjoen-Taineenjoen valuma-alueen 20:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Ylinen ja Kaituri.
Vuoriorneero

| Vuoriorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Vuoriorneerot Anabacerthia
Laji::  striaticollis
Kaksiosainen nimi
 Anabacerthia striaticollis  Lafresnaye, 1840 
Katso myös
   Vuoriorneero Wikispeciesissä   Vuoriorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuoriorneero, aikaisemmalta nimeltään vuorilehvälintu (Anabacerthia striaticollis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Vuoriorneeroa tavataan Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Where Have All the Flowers Gone

Where Have All the Flowers Gone (myös muodossa Where Have All the Flowers Gone?) on folk-kappale, jonka tekijäksi on yleensä merkitty Pete Seeger, vaikka osan sanoituksesta on tehnyt Joe Hickerson.
Laulun tekstin idea on Donin kasakoiden kehtolaulusta, jonka sanat Seeger löysi venäläisen Nobel-kirjailijan Mihail Šolohovin kirjasta Hiljaa virtaa Don. Hän teki sen pohjalta oman sanoituksen ja sävelsi tekstinsä. Seeger levytti laulun kolmisäkeistöisenä. Joe Hickerson lisäsi lauluun säkeistöt neljä ja viisi. Laulu esitetään useimmiten viisisäkeistöisenä.
Laulua lauletaan myös hieman erilaisilla melodioilla. Peter, Paul and Maryn versio on suunnilleen sama kuin Seegerin levytyksessä, mutta Kingston Trion versio on jo melko kaukana alkuperäisestä.
Marlene Dietrich on laulanut laulun levylle englanniksi, saksaksi nimellä "Sag mir wo die Blumen sind" sekä ranskaksi nimellä "Qui peut dire où vont les fleurs?". Pete Seeger on sanonut, että saksankielinen käännös on hänen mielestään parempi kuin hänen alkuperäinen sanoituksensa. Ranskaksi laulun on levyttänyt myös Dalida nimellä "Que sont devenues les fleurs?". Nana Mouskouri on levyttänyt laulun sekä saksaksi että ranskaksi.
Suomeksi laulun ovat levyttäneet Kukonpojat, Ritva Oksanen ja Ossi Ahlapuro nimellä "Minne kukat kadonneet". Suomalaiset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila salanimellä Veikko Vallas. Vironkielisen version "Kuhu küll kõik lilled jäid" on tehnyt yhtye Lindpriid.
Uinti kesäolympialaisissa 1904

Uinti
Kesäolympialaisissa 1904, St. Louisissa, uitiin yhdeksän uintimatkaa, ainoastaan miehille. Ainoan kerran olympialaisten historiassa uintimatkat mitattiin jaardeina. Kilpailut järjestettiin 4.-6. syyskuuta.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 50 jaardin vapaauinti  (46 metriä) | Zoltán Halmay   Unkari | Scott Leary   Yhdysvallat | Charles Daniels   Yhdysvallat |
| 100 jaardin vapaauinti   (91 metriä) | Zoltán Halmay   Unkari | Charles Daniels   Yhdysvallat | Scott Leary   Yhdysvallat |
| 220 jaardin vapaauinti   (201 metriä) | Charles Daniels   Yhdysvallat | Francis Gailey   Yhdysvallat | Emil Rausch   Saksa |
| 440 jaardin vapaauinti   (402 metriä) | Charles Daniels   Yhdysvallat | Francis Gailey   Yhdysvallat | Otto Wahle   Itävalta |
| 880 jaardin vapaauinti   (805 metriä) | Emil Rausch   Saksa | Francis Gailey   Yhdysvallat | Géza Kiss   Unkari |
| 1 mailin vapaauinti   (1609 metriä) | Emil Rausch   Saksa | Géza Kiss   Unkari | Francis Gailey   Yhdysvallat |
| 100 jaardin selkäuinti   (91 metriä) | Walter Brack   Saksa | Georg Hoffmann   Saksa | Georg Zacharias   Saksa |
| 440 jaardin rintauinti   (402 metriä) | Georg Zacharias   Saksa | Walter Brack   Saksa | Jamison Handy   Yhdysvallat |
| 4 × 50 jaardin   vapaauintiviesti | New York Athletic Club   Yhdysvallat  Joseph Ruddy Leo Goodwin Louis Handley Charles Daniels | Chicago Athletic Association   Yhdysvallat  David Hammond William Tuttle Hugo Götz Raymond Thorne | Missouri Athletic Club   Yhdysvallat  Amedee Reyburn Gwynne Evans Marquard Schwarz William Orthwein |
Kisojen mitalitaulukko

| Sijoitus | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Mitalien määrä | Sijoitus mitalien määrän mukaan |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Saksa | 4 | 2 | 2 | 8 | 2. |
| 2. |  Yhdysvallat | 3 | 6 | 5 | 14 | 1. |
| 3. |  Unkari | 2 | 1 | 1 | 4 | 3. |
| 4. |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 | 4. |