stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marcel Kint

| Marcel Kint |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1914
Kuollut: 23. huhtikuuta 2002 (87 vuotta)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  klassikkojen erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1935–1936 1937 1937–1938 1938–1939 1939 1940–1950 1950–1951 1951:  Mercier-Hutchinson-A.Leducq Fr. Pélissier Mercier-Hutchinson-A.Leducq Fr. Pélissier Mercier-Hutchinson-A.Leducq Mercier-Hutchinson Girardengo Mercier-Hutchinson
Suurimmat voitot
 Maantieajon maailmanmestaruus 1938 La Flèche Wallonne 1943, 1944, 1945 Pariisi–Roubaix 1943 Gent–Wevelgem 1949 Ranskan ympäriajo, 6 etappia Belgian maantiepyöräilymestaruus 1939 
 Tiedot päivitetty: 27. joulukuuta 2007 
| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Belgia> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Valkenburg 1938 | maantieajo |  |
|  Hopeaa | Zürich 1946 | maantieajo |  |
Marcel Kint (20. syyskuuta 1914 Zwevegem – 23. maaliskuuta 2002 Kortrijk) oli belgialainen maantiepyöräilijä, joka oli parhaimmillaan yhden päivän kilpailuissa.
Kint kilpaili ammattilaisena vuosina 1935–1951. Hänen menestyksekkäin vuotensa oli 1938, jolloin hän voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden Alankomaiden Valkenburgissa, Pariisi–Bryssel-kilpailun, kolme etappia Ranskan ympäriajossa sekä epävirallisen kauden kokonaismestaruuden. Hän sijoittui MM-kilpailuissa lisäksi hopealle Zürichissä 1946 Sveitsin Hans Knechtin viedessä voiton.
Kint voitti La Flèche Wallonne -klassikon peräkkäisinä vuosina 1943, 1944 ja 1945. Hän jakaa kolmella ykköstilallaan kilpailun voittoennätyksen Eddy Merckxin ja Moreno Argentinin kanssa. Kint voitti suurkilpailuista lisäksi Pariisi–Roubaix'n 1943 ja Gent–Wevelgemin 1949. Hän voitti myös useita kuuden päivän ajoja Rik Van Steenbergenin parina.
Saavutuksia

Maantieajon MM-kilpailu: 1938 kultaa, 1946 hopeaa
La Flèche Wallonne: 1937 toinen, 1943 voitto, 1944 voitto, 1945 voitto
Pariisi–Roubaix: 1939 toinen, 1943 voitto
Liège–Bastogne–Liège: 1938 toinen
Flanderin ympäriajo: 1938 kolmas, 1943 viides
Gent–Wevelgem: 1949 voitto
Pariisi–Bryssel: 1938 voitto
Antwerpen–Gent–Antwerpen: 1936 voitto, 1939 voitto
GP Espéraza: 1938 voitto
Ransart–Beaumont–Ransart: 1939 voitto
Tour du Limbourg: 1943 voitto
Bryssel–Pariisi: 1943 voitto
Flèche Flamande: 1945 voitto
Circuit des Ardennes Flamandes: 1945 voitto
Mont-sur-Marchienne: 1945 voitto
Liege–Vichte: 1946 voitto
Circuit des 11 Villes à Bruges: 1951 voitto
Belgian maantiepyöräilymestari: 1939
Ranskan ympäriajo:
1936 kokonaiskilpailussa yhdeksäs, etapin 19 a voitto, etapilla 19 b toinen, etapilla 14 kolmas
1937 etapeilla 3 ja 6 kolmas, ajoi yhden päivän maillot jaune -paidassa
1938 kokonaiskilpailussa yhdeksäs, etappien 15, 16 ja 18 voitto
1939 etappien 8 a ja 18 b voitto, etapilla 1 kolmas
1949 etapilla 12 toinen
Pariisi–Nizza-ajo: 1936 kokonaiskilpailussa neljäs
Belgian ympäriajo: 1936 etapin 2 voitto
Circuit de Belgicue: 1943 kokonaiskilpailun voitto
Marina Heinonen

Marina Heinonen (s. 1960 Helsinki) on suomalainen tutkija ja ravinnon turvallisuuden professori Helsingin yliopistossa. Hän on toiminut elintarvike- ja ravitsemustieteiden osaston johtajana vuodesta 2018. Julkisuudessa hän on puhunut aktivisesti lisäaineiden turvallisuudesta, minkä johdosta Skepsis ry on myöntänyt hänelle Sokrates-palkinnon vuonna 2019.
Heinonen on valmistunut elintarviketieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1990 ja toiminut siitä lähtien elintarvikekemian yliopistonlehtorina. Vuosina 2002–2007 hän toimi funktionaalisten elintarvikkeiden professorina ja vuosina 2010-2011 elintarvikekemian professorina. Hän toimi Euroopan elintarviketurvallisuusviraston EFSA:n tieteellisenä asiantuntijana 2004–2018 terveysväittämien ja uuselintarvikkeiden työryhmissä.
Heinonen ottaa mielellään kantaa elintarvikkeiden turvallisuuteen, lisäaineisiin ja terveysväittämiin liittyviin asioihin niin omalla Twitter-tilillään kuin Helsingin Sanomien yleisönosastollakin.
Heinonen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Marina Heinonen Helsingin yliopiston sivuilla
Marina Heinosen Twitter-tili
Luluanluba

| Luluanluba |
| --- | --- |
 Luluanluban puhuma-alue.
Oma nimi:  Ciluba, Tshiluba
Muu nimi:  luba, tšiluba
Tiedot
Alue:  Kongon demokraattinen tasavalta
Virallinen kieli:  kansallinen kieli Kongon demokraattisessa tasavallassa
Puhujia:  n. 6 miljoonaa
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläiskongolaiset kielet
Kieliryhmä:  bantukielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  lua
ISO 639-3:  lua
 Ohje 
Luluanluba (omakielinen nimi: Ciluba tai Tshiluba) on bantukieli, jota puhutaan Itä- ja Länsi-Kasain maakunnissa Kongon demokraattisen tasavallan keskiosassa sekä jonkin verran myös Angolassa. Luluanluba on yksi Kongon neljästä kansallisesta kielestä, joilla annetaan opetusta peruskoulussa. Kielen katsotaan olevan elinvoimainen. Sitä puhuu noin 6 miljoonaa henkilöä.
Kirjaimisto

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan luluanlubaksi vuonna 1927. Luluanluban aakkosiin sisältyvät seuraavat kirjaimet: A B C D E F G H I J K L M N O P S Sh T U V W Y Z.
Suomen kielestä eroavien kirjainten ääntämys: C = [tʃ], J = [ʒ], SH = [ʃ], W = [w], Y = [j] ja Z = [z]. L-kirjaimen ääntämys vaihtelee L:n ja R:n välillä.
Luluanluban kirjoittamiseen on vakiintunut kaksi erilaista tapaa. Lähetyssaarnaajien luomassa oikeinkirjoituksessa C:n sijasta kirjoitetaan TSH, W muuttuu konsonantin jälkeen U:ksi ja Y muuttuu I:ksi. Kielitieteellisessä kirjoitustavassa näitä muutoksia ei tapahdu.
Murteet

Kieli jaetaan kahteen päämurteeseen. Itä- ja Länsi-Kasain murteet poikkeavat toisistaan huomattavasti sekä ääntämyksen että sanaston osalta. Lännen [p] äännetään idässä [h], kuten sanoissa lupemba/luhemba (eräs maalaji) ja Lupatapata/Luhatahata (eräs kaupunki). Maniokin lehtiä kutsutaan lännessä nimellä matamba ja idässä nimellä kaleji. Muitakin eroja löytyy.
Sanasto

buloba = maa
dyulu = taivas
mayi = vesi
muntu = ihminen
kudya = syödä
kunwa = juoda
Michel v. Tell

Michel v. Tell (s. 8. lokakuuta 1980 Zürich) on sveitsiläinen koomikko ja juontaja. Hän saavutti maailmanennätyksen vuonna 2012 uudella Harley Davidson LiveWire. Hän työskentelee Saksan parlamentissa, ja on sadan parhaan pokeripelaajan joukossa Sveitsissä.
Aiheesta muualla

IMDB
eWRC
Midlandin piirikunta

Midlandin piirikunta (engl. Midland County) on kahden yhdysvaltalaisen piirikunnan nimi:
Midlandin piirikunta, Michigan
Midlandin piirikunta, Texas
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Midlandin piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marisa Pavan

| Marisa Pavan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1932 Cagliari, Italia
Kuollut: 6. joulukuuta 2023 (91 vuotta) Gassin, Ranska
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Marisa Pavan (19. kesäkuuta 1932 Cagliari, Italia – 6. joulukuuta 2023 Gassin, Ranska) oli italialaissyntyinen näyttelijä. Hänen kaksossisarensa oli vuonna 1971 kuollut näyttelijä Pier Angeli.
Marisa Pavan esiintyi itse muun muassa elokuvissa Tatuoitu ruusu (1955), Harmaapukuinen mies (1956), Keskiyön mysteeri (1957) ja Lippulaivan kapteeni (1959). Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1956. Hän voitti samana vuonna Golden Globen vastaavassa kategoriassa ja oli vuonna 1957 Bafta-ehdokkaana.
Pavan oli naimisissa näyttelijä Jean-Pierre Aumontin kanssa vuodesta 1956 tämän kuolemaan 2001. Parilla oli kaksi poikaa.
Aiheesta muualla

Marisa Pavan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lydia Sesemann

| Lydia Sesemann |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1845 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 28. maaliskuuta 1925 (80 vuotta) München, Weimarin tasavalta
Kansalaisuus:   Suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Zürichin yliopisto (tohtori 1874)
Väitöstyön ohjaaja:  Victor Menze ja Wilhelm Weith
Tutkimusalue:  kemia
Tunnetut työt:  Ueber Dibenzylessigsäure und eine neue Synthese der Homotoluylsäure
Lydia Maria Sesemann (14. helmikuuta 1845 Viipuri – 28. maaliskuuta 1925 München) oli suomalainen kemisti ja ensimmäinen tohtoriksi väitellyt suomalainen nainen. Sesemann oli myös Euroopan ensimmäisiä luonnontieteellisen tutkinnon suorittaneita naisia. Hän ei väitellyt Suomessa, vaan Zürichin yliopistossa Sveitsissä (1874). Hän oli myös ensimmäinen Zürichin yliopistossa väitellyt naisopiskelija. Suomessa naiset saivat väitösoikeuden ja tohtorinarvon vuonna 1895.
Elämäkerta > Sukutausta

Lydia Sesemannin suku on taustaltaan kotoisin Saksasta. Hänen isoisänsä isoisän isä Hans David Sesemann oli muuttanut Viipuriin kauppiaaksi vuonna 1661 Lyypekistä. Hän kohosi pian Viipurin kaupungin raatimieheksi. Sesemannin suvun seuraavat polvet jatkoivat isänsä ammattia viipurilaisina kauppiaina tai tukkukauppiaina. Perhekunta sitoutui kaupungin muihin saksalaissyntyisiin ja saksaa puhuviin kauppiassukuihin monien avioliittojen kautta.
Lydia Sesemannin isä Mikael Carl Sesemann oli tukkukauppias ja Rosenius & Sesemann -puutavaraliikkeen osakas. Hän oli myös Tanskan konsuli. Mikael Sesemann solmi vuonna 1829 ensimmäisen avioliittonsa Maria Charlotta Jænischin kanssa. Perheeseen syntyi yhteensä kuusi lasta, kolme tyttöä ja kolme poikaa. Ensimmäisen puolisonsa kuoltua Mikael Sesemann solmi uuden avioliiton vuoden 1842 aikoihin Antonie Williamsin kanssa. Tämän vanhemmat olivat saksalaissyntyinen Karl Williams ja Christine Holtz. Williams oli siihen aikaan Karjalankannaksella Rokkalan lasitehtaan johtajana. Sesemannin toiseen avioliittoon syntyi neljä tytärtä ja kolme poikaa. Vuonna 1845 syntynyt Lydia oli lapsista toiseksi vanhin.
Elämäkerta > Nuoruus

Oman ilmoituksensa mukaan Lydia Sesemann kävi koulunsa yhdessä useasta Viipurissa sijainneesta saksalaisesta yksityiskoulusta. Hänen käymänsä koulun nimeä ei tiedetä, eikä minkään koulun asiakirjojen merkinnöistä ole löydetty Sesemannia. Sesemann on saattanut saada myös kotiopetusta, sillä tuohon aikaan monet varakkaat perheet pyrkivät saamaan myös tyttärillensä hyvän koulutuksen. Sesemannin isän kuoltua hänen vaimonsa muutti Lydian ja Helene Christinan kanssa Stuttgartiin Saksaan.
Elämäkerta > Opiskeluvuodet

Saksassa asuessaan Sesemann ilmeisesti pyrki jatkamaan opintojaan yliopistossa. Tätä varten hän otti yksityisopetusta latinassa ja matematiikassa. Zürichin yliopisto alkoi hyväksyä naisia opiskelijoiksi 1860-luvulla. Naisopiskelijoita tuli erityisesti Venäjältä. Sesemann oli yksi yliopistoon hakeneista ja hyväksytyistä naisopiskelijoista. Hän opiskeli kemiaa filosofisessa tiedekunnassa syksystä 1869 kevääseen 1874 asti.
Opiskeluaikoinaan Sesemann asui Zürichissä erään professorin vaimon Ottilie Kapp-Rappardin ylläpitämässä hoitolassa, myöhemmin viinitehtailija Johannes Ottikerin ja kauppias Lebrecht Bruncon luona. Sesemannin opiskelijatovereihin kuului alkuvaiheessa lääketieteen opiskelija Vera Figner, josta myöhemmin tuli kansankiihottaja, terroristi ja lopulta Pähkinälinnan vanki.
Vuonna 1873 Venäjä kuulutti, että ulkomailla opiskelevien tulisi palata takaisin Venäjälle jatkamaan opintoja, mikäli he haluavat myöhemmin suorittaa tutkinnon Venäjällä tai saada töitä hallituksen alaisesta virasta. Monet venäläiset naisopiskelijat muuttivat Venäjälle; Sesemannin lisäksi ainoastaan viisi jäi vielä Zürichiin.
Keväällä vuonna 1874 Sesemann puolusti orgaanisen kemian väitöskirjaansa Ueber Dibenzylessigsäure und eine neue Synthese der Homotoluylsäure. Sesemann sai tohtorinarvon 15. toukokuuta vuonna 1874. Sesemannin saavutus pantiin merkille muutamissa julkaisuissa. Suomessa Sesemannia ei mainittu kuin kahdessa sanomalehdessä. Pikku-uutisen julkaisivat Finlands Allmänna Tidning ja viipurilainen Suomenlehti, jonka mukaan ”neiti Sesemann tästä kaupungista on Zyrichin yliopistossa Sveitsinmaalla ottanut tohtorin tutkinnon luonnon ja matematiikan tieteissä”.
Elämäkerta > Myöhemmät vuodet

Sesemannin myöhemmästä elämästä ei tiedetä paljonkaan. Sesemann kuitenkin muutti Sveitsistä heti väiteltyään tohtoriksi. Mahdollinen asuinpaikka Zürichin jälkeen oli München, jossa hän oletettavasti asui äitinsä kanssa. Varmaksi kuitenkin tiedetään, että hän asui Münchenissä vuosina 1896–1901 ja uudelleen vuodesta 1901 eteenpäin. Vuosina 1903–1907 he asuivat Lausannessa. Viranomaisille antamiensa selvitysten mukaan he elivät siellä koroillaan. Lydia ilmoitti matkustavansa takaisin Suomeen vuonna 1907, kun taas hänen siskonsa ilmoitti omaksi päämääräkseen Alankomaat. Todennäköisesti molemmat kuitenkin muuttivat takaisin Müncheniin, jossa he viettivät loppuelämänsä. Sesemann kuoli vuonna 1925 Münchenissä 80-vuotiaana ja hänen sisarensa kuoli kolme vuotta myöhemmin 67-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Engman, Marja: / Sesemann, Lydia (1845–1925). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  8.12.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 14.8.2013.
Marcel Haščák

| Marcel Haščák |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1987 (ikä 37) Poprad, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  HC Prešov
Sarja:  1. hokejová liga SR
Pelinumero:  87
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  HK Poprad (SloEL) HC Košice (SloEL) Dinamo Riika (KHL) Amur Habarovsk (KHL) HC Karlovy Vary (ČEL) HC Kometa Brno (ČEL) HC Slovan Bratislava (SloEL) Dragons de Rouen (Ranska)
Marcel Haščák (s. 3. helmikuuta 1987 Poprad, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 2012 | jääkiekko |  |
Haščák edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2017, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Yhteensä Haščák on pelannut 77 A-maaottelua tehopistein 10+19=29.
Midlands (Zimbabwe)

| Midlands |
| --- | --- |

 Midlandsin sijainti Zimbabwen kartalla.
Valtio:  Zimbabwe
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  provinssi
 – hallinnollinen keskus:  Gweru
Pinta-ala:  49 166 km²
Väkiluku (2012):  1 614 941
 – väestötiheys:  33 as./km²
Midlands on yksi Zimbabwen kahdeksasta provinssista. Se sijaitsee maan keskiosassa. Vuonna 2002 provinssissa oli noin 1,47 miljoonaa asukasta. Sen pääkaupunki on Gweru, joka on koko maan viidenneksi suurin kaupunki.
Alueella oli aiemmin kultakaivoksia, mutta levottomuuksien takia niiden toiminta on tyrehtynyt.
Michele Carey

Michele Carey El Doradon trailerissa.
Michele Carey (26. helmikuuta 1943 – 21. marraskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Carey esiintyi jo 1960-luvulla muun muassa Elvis-elokuvassa Tytöstä tyttöön (Live a Little, Love a Little, 1968). Myöhempi ura on tuonut tullessaan esimerkiksi roolin elokuvassa Kilimanjaro (In the Shadow of Kilimanjaro, 1986).
Carey syntyi Annapolisissa, Marylandissa. Ennen saavuttamaansa menestystä elokuvissa ja televisiossa hän oli jo lupaava pianisti ja malli.
Aiheesta muualla

Michele Carey Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marko Leinonen

| Marko Leinonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. toukokuuta 1971 (ikä 53) Jyväskylä
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2000
Seurat:  JyP HT (SM-liiga) SaPKo (I divisioona) Diskos (I divisioona) MoDo (Elitserien)
NHL-varaus:  ei varattu
Marko Leinonen (s. 9. toukokuuta 1971 Jyväskylä) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Leinonen edusti SM-liigassa koko uransa ajan JyP HT/JYP:iä. Jypissä hän saavutti SM-pronssia kauden 1992-1993 päätteeksi. Sen lisäksi hän pelasi uransa viimeisen kauden 1999-2000 Ruotsissa MoDo:n riveissä voittaen siellä hopeaa.
Michele Besso

Besso vaimonsa Anna Wintelerin kanssa kuvattuna
Michele Besso (25. toukokuuta 1873– 15. maaliskuuta 1955) oli sveitsiläis-italialainen insinööri ja Albert Einsteinin hyvä ystävä heidän opiskellessa ETH Zürichissä ja koulujen jälkeen Sveitsin patenttitoimistossa. Besson ajatellaan johdattaneen Einsteinin Ernst Machin töihin, jotka ovat todella skeptisiä fysiikan suhteen.
Aiheesta muualla

http://www.aip.org/history/einstein/early3.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://physicsweb.org/articles/review/11/10/1
http://www.tc.umn.edu/~janss011/pdf%20files/EBms.pdf (Arkistoitu – Internet Archive)
Mikaela Soratie

Mikaela Soratie (s. 22. marraskuuta 1982 Helsinki) on suomalainen kouluratsastaja. Hän on edustanut Suomea nuorten hevosten MM-kilpailuissa orilla Royale De Topaz. Hän on saavuttanut useita PM- ja SM-mitaleja. Soratie on saavuttanut myös voittoja ja sijoituksia kansainvälisistä kilpailuista.
Arvokilpailut

2010 Nuorten hevosten MM, Verden Saksa sija 9. / Royale De Topaz
2019 EM, Rotterdam Alankomaat sija 61. / Dacor
2021 EM, Hagen Saksa sija 29.  joukkue 6. / Hot Casanova
2022 MM, Herning, Tanska. sija 64. (GP), joukkue 11, Hot Casanova
Aiheesta muualla

Soratien profiili SportEliten verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Marisanna Jarva

Anu Marisanna Kristiina Jarva (o.s. Pyykkönen, s. 11. elokuuta 1981 Paltamo) on suomalainen poliitikko. Hänet valittiin keskustan kansanedustajaksi Oulun vaalipiiristä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa 5 347 äänellä. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Jarva sai 4 165 ääntä eikä tullut valituksi. Jarva toimi Paltamon kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuosina 2013–2021. Vuonna 2021 Jarva ilmoitti vetäytyvänsä politiikasta eikä asettunut ehdolle kuntavaaleissa.
Koulutukseltaan Jarva on hallintotieteiden maisteri ja siviiliammatiltaan yrittäjä.
Aiheesta muualla

.aspx Marisanna Jarva Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Midna

Midna on pelissä The Legend of Zelda: Twilight Princess esiintyvä hahmo. Pelissä hänet nähdään sekä paholaisena että prinsessana. Midnalla on Fused Shadow -naamari ja punaoranssit hiukset. Prinsessana ollessaan hän on suurikokoisempi, pitää yllään kaapua eikä osaa leijua.
Hahmon seikkailut

Midna ilmestyy peliin, kun Link on muutettu sudeksi ja on vankilassa. Midna auttaa Linkin ulos vankilasta, ja parivaljakko alkaa etsiä Fused Shadow -naamareita. Kun naamari on haettu Lakebedin temppelistä, Zant ilmestyy. Käy ilmi, että löydetyt voimakalut ovat voimattomia. Sitten Zant muuttaa Midnan Lanuyryn valonhengen avulla valolliseksi.
Prinsessa Zelda parantaa Midnan, ja Link etsii Mestarin Miekan ja Pimeän peilin palat. Kun palat on kerätty, Linkille selviää, että Midna on hämärän prinsessa. Link pääsee peilin avulla Hämärän palatsiin. Siellä Midna saa takaisin sulautuneet varjot, joiden voima on suurentunut. Midna rikkoo hämärän suojamuurin, joka ympäröi Hurylen linnaa. Link joutuu taisteluun Ganondorfin kanssa, ja Ganon häviää.
Kun Ganon kuolee, raukeaa kirous, jonka Zant oli langettanut Midnan päälle. Midna palaa Twilight Realm -hämymaailmaan. Hän myös tuhoaa Pimeän Peilin sulkien portin valon ja hämärän väliltä.
Lippisch P.10

| P> 10 |
| --- | --- |
 Li P.10 rynnäkkölentokone
Tyyppi:  Rynnäkkölentokone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Messerschmitt
Suunnittelija:  Rudolf Rentel
Valmistusmäärä:  0 kpl
Lippisch P.10 on nimitys kahdelle toisistaan eroavalle toisen maailmansodan aikana toteutetulle saksalaiselle lentokoneprojektille, jotka jäivät suunnitteluasteelle. Pommikoneprojektista oli vastuussa Hermann Wurster ja rynnäkkökoneprojektista Rudolf Rentel.
Suunnittelu ja kehitys

Kahdelle lentokoneprojektille on annettu nimitys Lippisch P.10, joista toinen keskittyi pommikoneen suunnitteluun, ja toinen rynnäkkökoneen.
Suunnittelu ja kehitys > Lippisch P.10 (pommikone)

Tämä projekti kantautuu vuoden 1942 toukokuulta, ja siitä oli vastuussa Hermann Wurster. Projektin tarkoituksena oli suunnitella suurnopeuksiin kykenevä pyrstötön pommikone.
Lentokoneen voimanlähteenä tuli toimia Daimler Benz DB 606 moottori, joka koostui kahdesta vierekkäin asennetusta DB 601 moottorista tuottaen 2,700hv. Moottori sijaitsi suoraan ohjaamon takana, ja se pyöritti 4-lapaista työntöpotkuria jatkoakselin avulla. Koneessa käytettiin sisäänvedettävää kolmipyöräistä laskutelinettä. Koneen siivet olivat taitettuna noin 33 asteen kulmassa taaksepäin. Koneen ohjaamoa peitti pienehkö kuplanmuotoinen lasikupu, ja koneen nokka oli myös lasitettu näköpaneeleilla pommien tähtäämistä varten. Kone oli aseistettu kahdella tykillä, sijaiten siipien juurissa, sekä kykeni kuljettamaan pommilastia aina tuhanteen kiloon saakka.
Saksan ilmailuministeriön (RLM) asiakirjoissa tämä projekti esiintyi nimellä Me 334, mutta tätä nimitystä ei tähän mennessä olla voitu vahvistaa 100% varmuudella. Kaiken kaikkiaan tämäkään projekti ei edennyt suunnitteluvaihetta pidemmälle, sillä RLM: n varat eivät riittäneet mallinnoksen valmistamiseen.
Suunnittelu ja kehitys > Lippisch P.10 (rynnäkkölentokone)

Tämä projekti kantautuu vuoden 1941 marraskuulta, ja siitä oli vastuussa Rudolf Rentel. Projektin tarkoituksena oli suunnitella kahdella turbojetillä varustettu pyrstötön rynnäkkölentokone.
Ulkonäöltänsä kone muistutti suurennettua Me 163 hävittäjää. Koneen kaksi turbojettiä sijaitsivat rungon molemmin puolin siipien juurissa. Ohjaamon takana sijaitsi kaksi suurta polttoainesäiliötä. Näiden polttoainesäiliöiden alapuolelle jäi tilaa pommiruumalle, johon mahtui pommilastia tuhanteen kiloon saakka. Koneen aseistuksena toimi kahdet MG 151/20 20mm lentokonetykit koneen nokassa, sekä toiset kaksi koneen pyrstössä. Näitä pyrstössä sijaitsevia konekiväärejä olisi pilotti käyttänyt periskoopin avulla. Koneen laskuteline koostui kahdesta sisäänvedettävästä renkaasta siivissä, sekä kannuspyörästä. Kone suunniteltiin kaksipaikkaiseksi, mutta muutettiin myöhemmin yksipaikkaiseksi. Projekti ei edennyt suunnitteluvaihetta pidemmälle.
Tekniset tiedot > P.10 (pommikone)

Miehistö: 1
Pituus: 9,85 m
Kärkiväli: 16,00 m
Korkeus: 6,00 m
Siipipinta-ala: 53,00 m²
Voimalaite: Daimler Benz DB 606 moottori; 2 013 kW (2 700 hv)
Tekniset tiedot > P.10 (pommikone) > Aseistus

2 x MG 151/20 20 mm tykkiä
1 x 1000 kg pommi
Tekniset tiedot > P.10 (rynnäkkölentokone)

Miehistö: 1
Pituus: 8,15 m
Kärkiväli: 13,40 m
Korkeus: 3,80 m
Siipipinta-ala: 39,40 m²
Voimalaite: 2 x Junkers Jumo 004 turbojettiä
Tekniset tiedot > P.10 (rynnäkkölentokone) > Aseistus

4 x MG 151/20 20 mm tykkiä
1 x 1000kg pommi
Tekniset tiedot > P.10 (rynnäkkölentokone) > Suoritusarvot

Suurin nopeus: 850 km/h
Li P.10 Pommikone
Lippisch P.09

| P> 09 |
| --- | --- |
 Li P.09:n raskaan hävittäjän malli
Tyyppi:  Raskas hävittäjä, Maataistelukone / kevyt pommikone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Lippisch
Suunnittelija:  Rudolf Rentel
Valmistusmäärä:  0 kpl
Lippisch P.09 on toisen maailmansodan aikainen, suunnitteluasteelle jäänyt saksalainen hävittäjäsarjaselvennä. Projektisarjastaselvennä oli vastuussa Rudolf Rentelselvennä.
Suunnittelu

Vuonna 1941 Professori Rudolf Rentel laitettiin vastuuseen P.09-projektista.