stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matea Jelić

| Mitalit> Maa:   Kroatia.Naisten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Naisten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Naisten taekwondo. Olympialaiset  | Maa:   Kroatia> Naisten taekwondo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 67 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sofia 2021 | 67 kg |  |
|  Pronssia | Montreux 2016 | 67 kg |  |
Matea Jelić (s. 23. joulukuuta 1997 Split) on kroatialainen taekwondoin ja olympiavoittaja.
Jelić kilpaili ensimmäistä kertaa aikuisten turnauksessa vuonna 2014, kun hän osallistui Itävallan avoimeen turnaukseen. Hän myös voitti samana vuonna Kroatian avoimen turnauksen 67 kg sarjan. Vuonna 2015 hän osallistui ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin, mutta hävisi toisen ottelunsa ruotsalaiselle Elin Johanssonille. Hän kuitenkin voitti vuoden 2015 Serbian avoimen turnauksen. Vuonna 2016 Jelić kilpaili ensimmäistä kertaa EM-kilpailuihin. Hän eteni aina 67 kg sarjan välieriin, mutta hävisi tuolloin brittiläiselle Lauren Williamsille 13–12 saavuttaen kuitenkin uransa ensimmäisen arvokisamitalin. Hän voitti myös vuoden 2016 Venäjän avoimen turnauksen. Jelić voitti vuonna 2017 Itävallan avoimen turnauksen. Mujun MM-kilpailuissa 2017 hän eteni puolivälieriin, mutta hävisi sen turkkilaiselle Nur Tatarille 5–4. Vuoden 2018 EM-kilpailuissa Jelić hävisi puolivälierissä venäläiselle Polina Khanille. Hän myös kilpaili vuonna 2018 ensimmäistä kertaa Grand Prix -kilpailuissa voittaen Moskovan turnauksen ja ollen toinen Manchesterin turnauksessa. Vuonna 2019 Jelić viotti Belgian avoimen turnauksen. Mancehsterin MM-kilpailuissa 2019 hän hävisi puolivälierissä brasilialaiselle Milena Titonelille 14–13. Jelić kuitenkin voitti Rooman Grand Prix -turnauksen ja oli toinen Chiban ja Moskovan turnauksessa. Kauden päättäneessä Wuxin Grand Slam -turnauksen loppuottelussa Jelić voitti kroatialaisen Doris Polen.
Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Jelić sai kultaa alle 67 kg sarjassa voitettuaan loppuottelussa Lauren Williamsin.
Malmintori

| Malmintori |
| --- | --- |
 Malmintori nähtynä Ylä-Malmin torilta.
Sijainti:  Malmi, Helsinki
Avattu:  1987
Omistaja:  Malmintorin Kiinteistöosakeyhtiö
Pysäköintipaikkoja:  445
Malmintori on Ylä-Malmilla Koillis-Helsingissä sijaitseva kauppakeskus. Yhdessä Kauppakeskus Malmin Novan ja Malmin rautatieaseman kanssa se on koko Malmin alueen keskus. Malmintorin kauppakeskus valmistui vuonna 1987. Kauppakeskuksen ulkopuolella on Ylä-Malmin tori ja ratojen toisella puolella Ala-Malmin tori. Niitä yhdistää ratojen yli kulkeva katettu kävelysilta, puhekielessä ”Malmin putki”, jonka kautta pääsee myös asemalaitureille.
Pysäköintihalli sijaitsee rakennuksen kellarikerroksessa ja viereisissä pysäköintitaloissa. Keskuksen suurin liike on Prisma. Alkuvaiheessa 1980-luvulla Malmintorilla toimi myös Keskon supermarket Kauppaheikki, jonka toiminnot siirtyivät Ala-Malmintorin puolelle silloiseen Ostoparatiisiin Edvard Pajunen Oy:n lopetettua siellä market-toiminnan. Nykyään Malmintorilla mainituissa tiloissa toimii Lidl.
Liikkeitä > 1. kerros

Prisma
Lidl
valokuvausliike MV-Kuvat
korukauppa Famosa
TS-Pelipiste
Eestin Extra
suutari
Osuuspankki
Liikkeitä > 2. kerros

valokuvausliike Top Shot
Instrumentarium
kahvila Plaza Mocca
Bagdad Style
optikko Sjöblom
Fysios
Musti & Mirri
Hesburger
ravintola Malmin Mestari
ravintola Lef
Saiturinpörssi
S-pankki
Liikkeitä > 3. kerros

Terveystalo
Jalkaterapiapalvelut Askelma
Kauneuspiste Prava
ATK Malmi
Liikkeitä > 4. kerros

Oral Hammaslääkärit
Max Bulla

| Max Bulla |
| --- | --- |
 Max Bulla Ranskan ympäriajossa 1932.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1905
Kuollut: 1. maaliskuuta 1990
Kansalaisuus:   Itävalta
Pyöräilijä
Pituus:  172 cm
Paino:  75 kg
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1927 1930 1931 1932  1933 1934  1935–1937 1938 1939 1941–1942 1947:  Diamant Dürkopp-Polack Faggi-Pirelli ja Oscar Egg Alcyon-Dunlop-Armor ja Oscar Egg - Wolber Oscar Egg Oscar Egg - Hutchinson, Dürkopp ja Dei Oscar Egg Phänomen ja Oscar-Egg Oscar-Egg ja Phänomen Diamant Tebag
Suurimmat voitot
 Sveitsin ympäriajo 1933 Züri-Metzgete 1931 Ranskan ympäriajo, 3 etappia Espanjan ympäriajo, 2 etappia  Maantieajon Itävallan-mestaruus 1926, 1927 
 Tiedot päivitetty: 17. joulukuuta 2021 
Max Bulla (26. syyskuuta 1905 Wien – 1. maaliskuuta 1990 Pitten, Ala-Itävalta) oli itävaltalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1926–1939, 1941–1942 ja 1946–1949 edustaen useita joukkueita sekä kilpaillen välillä myös ilman joukkuetta.
Bulla voitti Züri-Metzgeten 1931 tasa-ajalla ennen saksalaista Karl Altenburgeria. Hän voitti vuoden 1933 Sveitsin ympäriajon yhdeksän minuutin ja yhden sekunnin erolla sveitsiläiseen Albert Büchiin. Hän voitti Ranskan ympäriajossa kolme etappia 1931 ja Espanjan ympäriajossa kaksi etappia 1935. Hän voitti maantieajon Itävallan-mestaruuden 1926 ja 1927.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Memoire-du-Cyclisme
Marcopolonlammas

| Marcopolonlammas |
| --- | --- |
 Piirustus vuodelta 1883.
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Vuohieläimet Caprinae
Suku::  Lampaat Ovis
Laji::  ammon
Alalaji::  polii
Kolmiosainen nimi
 Ovis ammon polii  Blyth, 1841 
 Argaalin eri alalajien levinneisyys
Katso myös
   Marcopolonlammas Wikispeciesissä   Marcopolonlammas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marcopolonlammas (Ovis ammon polii) on Afganistanissa, Kiinassa, Kirgisiassa, Pakistanissa ja Tadžikistanissa tavattava argaalin alalaji.
Taksonomia

Marcopolonlampaan kuvaili tieteelle Edward Blyth vuonna 1841. Sitä pidetään argaalin (Ovis ammon) alalajina (O. a. polii), mutta joskus myös kokonaan omana lajinaan (O. polii).
Koko ja ulkonäkö

Marcopolonlampaiden naaraat ovat huomattavasti uroksia pienempiä. Urokset painavat 100-135 kg ja naaraat 48-61 kg. Urosten ruumiinpituus on 160-180 cm ja säkäkorkeus 101-120 cm. Naaraiden vastaavat lukemat ovat 143 cm ja 87 cm. Turkki on kesäisin harmaa ja ruskea. Naama ja ruumiin alapuoli ovat valkoiset. Talviturkki on pitempi ja sen yläosa tummemmanruskea. Marcopolonlampaalla on argaalin alalajeista pisimmät sarvet. Sarvet kasvavat uroksilla ja naarailla, mutta naarailla ne ovat pienemmät. Uroksilla sarvet kasvavat kokonaisen tai puolikkaan spiraalin muotoisesti ja ulospäin kolmiomaisesti. Alalajin O. a. ammon sarvet ovat jonkin verran tukevammat. Lähellä tavattavien O. a. karelini ja O. a. collum-alalajien sarvet ovat hieman pienemmät.
Levinneisyys ja elinympäristö

Marcopolonlampaan levinneisyysalue käsittää osia Afganistanista, Kiinasta, Kirgisiasta, Pakistanista ja Tadžikistanista. Wakhanin käytävän itäosista Afganistanissa sen levinneisyysalue jatkuu Pamirvuorilla Tadžikistanin itäosaan ja Kirgisian eteläosaan. Narynjoki Kirgisiassa muodostaa sen levinneisyysalueen pohjoisrajan. Sitä tavataan myös maan länsiosassa Pamirin Kiinan puoleisissa osissa.
Marcopolonlampaan elinympäristö käsittää melko karuja ja kuivia seutuja noin 4 600–5 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Alle 3 000 metrin korkeuksilla niitä ei juurikaan tavata.
Elintavat

Marcopolonlampaat liikkuvat kokonaan uroksista tai naaraista koostuvissa laumoissa, joilla voi olla kokoa jopa sata yksilöä. Ne ovat aktiivisia koko päivän. Hyvin aurinkoisina päivinä ne ovat aktiivisimmillaan aamuisin ja iltaisin.
Marcopolonlampaat käyttävät ravinnokseen esimerkiksi heinää ja muuta kasvillisuutta. Sen pääasiallisia petoeläimiä ovat susi, lumileopardi, leopardi ja koira.
Marcopolonlampaat lisääntyvät joulu-tammikuussa. Kiima-ajan alkaessa urokset ottavat yhteen keskenään hallitsevasta asemasta kilpaillen. Kilpailijat kiertelevät ensin toisiaan, kunnes toinen syöksyy toista kohti. Yhteenotoissaan marcoponlampaat nousevat takajaloilleen, mikä ei ole kovin tyypillistä lampaille vaan pikemminkin vuohille. Urokset murtavat yhteenotoissaan usein kuononsa tai sarvensa.
Hallitseva uros lähestyy naaraiden laumaa ja saattaa liikkua sen mukana useita kuukausia paritellen mahdollisuuksien mukaan. Naaraan tiineys kestää 155-165 päivää, ja karitsoja on kerrallaan yksi tai kaksi. Emo imettää niitä neljä kuukautta. Naaraista tulee sukukypsiä 1,5–2,5-vuoden ja uroksista 4–5-vuoden ikäisinä. Marcopolonlampaat voivat elää 13-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu

Marcopolonlammasta pidetään silmälläpidettävänä. Sen kannan kooksi on arvioitu noin 25 000 yksilöä Tadžikistanissa, 5 000 Kirgisiassa, 2 500 Kiinassa, alle 150 Pakistanissa ja alle sata Afganistanissa. Alalajia uhkaa esimerkiksi laiton metsästys sekä elinympäristöjen tuhoutuminen polttopuun keruun ja karjanlaidunnuksen takia.
Uroksen kallo
marcopolonlampaita piirustuksessa vuodelta 1909.
Merkin

Merkin käytössä
Merkin on sukupuolielinten edessä pidettävä peruukki. Oxford Companion to the Body -teoksen mukaan häpykarvoitusperuukkien historia ulottuu 1450-luvulle. Kirjan mukaan naisten tuli ajella häpykarvansa satiaisia vastaan taistellakseen ja käyttää merkiniä. Myös prostituoidut saattoivat käyttää merkiniä peittääkseen sukupuolitautien merkit.
Käännös suomeksi
Mastodontit

| Mastodontit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Norsueläimet Proboscidea
Heimo::  †Mammutidae
Suku::  †Mammut  Blumenbach, 1799
Lajit
 †Mammut americanus  †Mammut giganteus 
Katso myös
   Mastodontit Wikispeciesissä   Mastodontit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villamammutin ja Mastodontin erot käyvät ilmi tästä kuvasta.
Mastodontit (Mammut) ovat sukupuuttoon kuolleita norsueläimiä. Ne muistuttivat nykyisiä norsuja.
Pleistoseenin mastodontit Amerikassa

Pleistoseenilla eli Amerikassa suurikokoiseksi kehittyneitä mastodontteja, joista viimeinen, yli 11 000 vuoden takainen 3 metriä pitkä varsinainen mastodontti (Mammut americanum) oli mammutin tapaan pitkäkarvainen. Se muistutti nykyisiä norsuja, mutta oli niitä matalampi ja pidempiruumiinen.
Aikuisen korkeus oli 2,5–3 metriä ja paino 3,5–5,4 tonnia. Säkäkorkeus oli 2–2,6 m. Mastodontit söivät muun muassa havupuiden oksia ja käpyjä, lehtiä, ruohoa ja suokasveja.
Mastodontit olivat tavallisia Yhdysvaltain Keskilännessä Suurten järvien eteläpuolella noin 40 000–11 000/9000 vuotta sitten.
Joitain mastodontteja saattoi olla elossa vielä noin 7 000–5 500 vuotta sitten. Mastodontin sukupuuttoon epäillään syiksi silloista ilmastonmuutosta ja mahdollisesti niin sanottujen paleointiaanien harjoittamaa lajin metsästystä.
Aiheesta muualla

Warren Mastodon American Museum of Natural History. Viitattu 11.9.2018.
Expedition Earth Glaciers & Giants Rochester Museum & Science Center: Expedition Earth Glaciers & Giants. Arkistoitu 6.7.2008. Viitattu 11.9.2018.
Greek mastodon find 'spectacular' BBC News.  24.7.2007. Viitattu 11.9.2018.
Illinoisin osavaltion museo
BBC Science & Nature
Missourin osavaltion nähtävyyssivusto
Saint Louis Front Page -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Merkinantopistooli

Merkinantopistooli
Merkinantopistooli (yleiskielessä myös valopistooli) on merkinantoon ja valaisuun tarkoitettu ampuma-ase. Siinä käytetään merkinantopatruunaa eikä sillä voi ampua muita patruunoita. Merkinantopatruunassa on valoa, savua tai ääntä synnyttävä osa.
Tietynkokoisen vesikulkuneuvon katsastusvarustukseen edellytetään sisältyvän mm. merkinantoväline. Valopistoolilla apua hälytettäessä tulee ampua lähes suoraan ylöspäin, jotta valosignaali näkyy mahdollisimman kauan ja ampujan sijainti voidaan helpommin paikantaa. Sen sijaan valaistaessa tulee ampua noin 45:n asteen korolla valaistavan kohteen tai alueen tuulenpuolelle, jolloin tuuli kuljettaa laskuvarjossa leijuvan, lentoratansa lakipisteessä syttyneen soihdun valaistavan alueen yli.[lähde? ]
Pistoolilla ammutaan ilmaan hätäraketti, joka ominaisuuksistaan riippuen nousee 100–300 metrin korkeuteen, valaisten 8–30 sekuntia, 10 000–40 000 kandelan teholla. Valopistoolilla voidaan myös ampua ääntä tuottavaa patruunaa, joka tuottaa jopa 170 desibelin äänen.
Suomessa merkinantopistoolin hankkimiseen ja hallussapitoon vaaditaan poliisin lupa.
Merkintä

Merkintä tarkoittaa seuraavia asioita tai esiintyy seuraavissa asiayhteyksissä:
Bra-ket-merkintätapa menetelmä, jolla kuvataan kvanttimekaanisia tiloja
CE-merkintä merkinnällä valmistaja vakuuttaa tuotteen täyttävän EU:n direktiivien vaatimukset ja, että tuote täyttää vaaditut tarkastukset
Matemaattinen merkintä on kirjoitusjärjestelmä, jota käytetään tallentamaan matemaattisia käsitteitä.
Shakkisiirtojen merkintätavat ovat lyhenteitä shakkisiirtojen merkitsemiseksi pöytäkirjoihin.
Tiemerkintä on tiestöön maalattava merkintä, joka kertoo liikennesäännöstä.
Tuote- ja pakkausmerkinnät on luotu kaupan, teollisuuden, viranomaisten ja kuluttajan yhtenäiseksi informaatiokeinoksi.
Turvamerkintä osoittaa omistusoikeutta. Sillä yritetään ehkäistä omaisuusrikoksia tai jäljittää anastettu omaisuus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Merkintä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Metabolinen

| --- | --- |
:  
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Metabolinen. Katso metabolinen Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Mauboussin

Mauboussin on ranskalainen jalokiviliike ja alansa vanhimpia.
Historia

Vuonna 1827 Rocher-niminen mies perusti pienen koruliikkeen Pariisiin. Liikkeen toimintaan tuli mukaan 1869 Jean Baptiste Noury, minkä jälkeen Nouryn suku jälkeläisineen on omistanut Mauboussinin jalokiviliikkeen näihin päiviin asti. Jean Baptiste Nouryn sukulaispoika Georges Mauboussin nousi liikkeen johtoon. Alusta alkaen Mauboussin oli yläluokan ja muiden varakkaiden ihmisten suosiossa. Liikkeen nimi muuttui 1922 muotoon "Mauboussin, Succeseur de Noury", ja hieman myöhemmin se lyhentyi muotoon "Mauboussin". Vuonna 1923 liike muutti suurempiin tiloihin. Taitavana liikemiehenä Georges Mauboussin laajensi toimintaa vuosina 1924–1931 ulkomaille. Sivuliikkeitä syntyi muun muassa New Yorkiin, Rio de Janeiroon, Buenos Airesiin ja Milanoon. Yhdysvalloissa Mauboussinilla oli lukuisia kuuluisia asiakkaita, kuten filmitähdet Marlene Dietrich, Greta Garbo ja Paulette Goddard. 1928 Mauboussinin liike alkoi järjestää suuria jalokivinäyttelyitä. Ensimmäisenä esiteltiin yleisölle ja ostajille eri kokoisia smaragdeja, 1930 rubiineja ja 1931 timantteja. Liike otti osaa myös muihin ajan suuriin näyttelyihin ja messuihin ympäri Eurooppaa. Esimerkiksi Pariisin suuressa maailmannäyttelyssä 1925 liike sai grand prix -palkinnon. Jo tuolloin Mauboussin käytti koruissaan jalokivien istuttamisessa vaikeasti työstettävää platinaa.
Georges Mauboussinin poika Pierre Mauboussin (1900–1984) tuli mukaan sukuyritykseen 1924 ja samoihin aikoihin myös toinen Jean Baptiste Nouryn sukulaispoika Marcel Goulet. Vuoden 1929 maailmanlaajuinen lama koetteli pahoin Mauboussinin yritystä. New Yorkin liike suljettiin samana vuonna. 1936 Mauboussin ja newyorkilainen jalokiviliike Trabert and Hoeffer solmivat yhteistyösopimuksen Mauboussinin korujen myynnistä, ja myöhemmin 1946–1953 Trabert and Hoefferilla oli yksinoikeus Yhdysvalloissa Mauboussinin koruihin. Siellä myydyt korut on markkinoitu ja leimattu nimellä "Trabert and Hoeffer-Mauboussin".
Vaikka Mauboussinin korut ovat yhä tasokkaita, sen kulta-aikana voidaan pitää niin kutsuttua art deco -kautta (noin 1915–1935), jolloin tyyliä hallitsi yksinkertaisen selkeä geometria ja kaiverretut jalokivet, väreinä kulta, valkoinen, punainen, sininen, vihreä ja musta. Suunnitteluun saatiin ideoita muun muassa Egyptistä, Kiinasta ja erityisesti Intiasta, jonne Mauboussinin liikkeellä oli hyvät yhteydet ja suhteet.
Aiheesta muualla

Mauboussinin kotisivut (ranskaksi)
The New York Times: These Jewels Look Smaller in France (englanniksi)
Margaret Mayo

| Margaret Mayo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1882 Bornsville, Yhdysvallat
Kuollut: 25. helmikuuta 1951 Ossining, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  näytelmäkirjailija, näyttelijä, käsikirjoittaja
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Margaret Mayo, alk. Lillian Elizabeth Slatten (19. marraskuuta 1882 Bornsville [lähde? ], Yhdysvallat - 25. helmikuuta 1951 Ossining, New York, Yhdysvallat), oli yhdysvaltalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja.
Mayo näytteli teatterissa 1896-1903, mutta luopui näyttelemisestä keskittyäkseen näytelmien kirjoittamiseen. Hänen varhaisimpia menestyksiään olivat romaanisovitukset The Marriage of William Ashe (1905) ja The Jungle (1907). Parhaiten muistetaan kuitenkin hänen omat näytelmänsä, kuten Polly of the Circus (1907), Baby Mine (1910), Twin Beds (1914) ja Seeing Things (1920), jonka hän kirjoitti Aubrey Kennedyn kanssa. Hän sovitti muutamia näytelmiään mykkäelokuvan käyttöön. Hänen näytelmänsä Polly of the Circus ensimmäinen  Goldwyn Companyn tuottama elokuva, vuodelta 1917. Hän itse kuului yhtiön perustajiin entisen puolisonsa Edgar Selwynin kanssa. Näytelmä sovitettiin elokuvaksi jälleen 1932, ja Suomessa sen pohjalta on Valentin Vaala tehnyt elokuvan Minäkö isä!.
Näytelmää Baby Mine on esitetty suomeksi nimillä Mistä minä lapsen saisin, Minun vauvani, Poikaa etsimässä, Lapsiautomaatti, En enää valehtele, Valheen kengillä ja Lainavauvat.
Aiheesta muualla

Margaret Mayo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Margaret Mayon teoksia Gutenberg-projektissa
Margaret Molesworth

| Margaret Molesworth |
| --- | --- |
 Margaret Molesworth noin vuonna 1941
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1894 Brisbane, Queensland, Australia
Kuollut: 9. heinäkuuta 1985 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Kansalaisuus:   Australia
Tennispelaaja
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  10 (1922)
Maud Margaret (Mall) Molesworth BEM (o.s. Mutch; 18. lokakuuta 1894 Brisbane, Queensland, Australia – 9. heinäkuuta 1985 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli australialainen tennispelaaja.
Ura

Molesworth nai 19. kesäkuuta 1918 Bevil Hugh Molesworthin.  Heidän ainoa lapsensa oli Hugh (1925–1960). Hän voitti kaksi ensimmäistä Australian avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpeliä, vuonna 1922, ja 1923. Molesworth voitti kumpanakin vuonna finaalissa Esna Boydin erin 2–0. Hän päätti jo lopettaa urheilun 1924 terveydellisistä syistä, mutta palasi tenniskentille muutamaa vuotta myöhemmin. Vuonna 1934 Molesworth pelasi jälleen Australian avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpelin finaalissa, mutta hävisi sen Joan Hartiganille erävoitoin 0–2. Hänelle myönnettiin British Empire Medal vuonna 1972.
Margaret Mahler

Margaret Schönberger Mahler tai Margit Mahler (1897–1985) oli unkarilainen psykiatri ja psykoanalyytikko, joka esitti teorian lapsen varhaiskehityksestä.
Länsi-Unkarissa syntynyt Mahler opiskeli Unkarissa ja Saksassa. Hän siirtyi toisen maailmansodan vuoksi ensin Lontooseen ja sitten New Yorkiin.
Lapsen minuuden kehityksen vaiheet kolmeen ikävuoteen mennessä Mahlerin mukaan:
Autistinen vaihe. Elämän ensi viikkoina lapsi elää eristyneisyyden tilassa, eikä ymmärrä itseään erilliseksi osaksi maailmassa. Vauva viettää suurimman osan ajasta nukkuen. Mahler hylkäsi myöhemmin tämän vaiheen olemassaolon.
Symbioosivaihe. Kestää noin viiden kuukauden ikään saakka. Lapsi kokee olevansa yhtä hoitajan kanssa ja ymmärtää heidät yhdessä erilliseksi osaksi maailmaa. Lapsi ei kuitenkaan tunne olevansa itse erillinen yksilö hoitajastaan.
Erillistymis-yksilöitymiskehitys. Lapsi erillistyy luopumalla symbioosikäsityksistään. Yksilöityminen tarkoittaa sitä, että lapsi alkaa tutustua omiin edellytyksiinsä: omiin liikunta- ja  vaikutusmahdollisuuksiinsa. Lapsen minäkokemus alkaa syntyä. Lapsi saattaa alkaa vierastaa ymmärtäessään oman erillisyytensä. Lapsi alkaa ottaa fyysistä etäisyyttä hoitajasta liikkumalla vapaammin. Toisen elinvuoden lopulla tapahtuu kuitenkin uudelleen lähentymistä hoitajaan lapsen ymmärtäessä riippuvuutensa hoitajasta.
Yksilöllisyyden kiinteytyminen. Noin 3-vuotiaaksi mennessä lapsen minä ja identiteetti on syntynyt. Lapsi ymmärtää, että hoitaja pysyy olemassa, vaikka hän ei olekaan läsnä.
Aiheesta muualla

Margaret Mahler Foundation (Arkistoitu – Internet Archive)
Merkintälasku

Merkintälasku on navigointimenetelmä, jossa arvioidaan aluksen paikka laskemalla se aiemmin määritetyn paikan,  tunnetun nopeuden ja suunnan avulla. Tulos perustuu arvioihin eikä siten ole tarkka, vaan huononee nopeasti ajan kuluessa — esimerkiksi tuulen, virran tai navigoinnin epätarkkuuksien takia. Laskemalla määritetty sijainti on vähemmän luotettava kuin todellisiin havaintoihin perustuva paikanmääritys.
Käytännössä merkintälasku etenee suunnilleen seuraavasti. Tiedämme aluksen sijainnin latitudin ja logitudin, tiedämme aluksen kulkusuunnan (tosisuuntana) ja kuljetun matkan (joka puolestaan on nopeus kerrottuna matka-ajalla). Näistä pystytään joko taulukkojen avulla tai tavallisella taskulaskimella selvittämään, mihin sijaintiin päädytään (tulopaikan latitudi ja longitudi). Tehtävä voidaan ratkaista myös päinvastoin: jos tiedetään, mihin sijaintiin halutaan päätyä, voidaan laskea, mihin suuntaan täytyy ohjata.
Laskukaavat ottavat huomioon sen, että päiväntasaajalta edettäessä kohti napa-alueita pituusaste kapeutuu. Kaavoja on erilaisia eri tarkoituksiin, mutta tavallisin on ns. keskilatitudimenetelmä. Se antaa oikeat tulokset silloin, kun lähtö- ja tulopaikan etäisyys on alle 600 meripeninkulmaa (eikä olla lähellä napa-alueita).
Tavallisesti merkinnänpidossa piirretään merikarttaan kuljettu matka kuljettuun todelliseen suuntaan. Jos kuljettu matka on hyvin pitkä ja varsinkin jos se ylittää kartan rajat, laskennalliset menetelmät ratkaisevat asian.
Suomessa merkintälaskun hallitseminen kuului pitkään rannikkolaivurin tutkintovaatimuksiin, mutta vuonna 2014 se poistettiin tutkintovaatimuksista. Merkintälaskua hyödynnetään avomerinavigoinnissa.
Elektroniset paikanmääritys- ja navigointilaitteet ovat vähentäneet merkintälaskun tarvetta tavanomaisessa navigoinnissa.
Marie Womplou

| Marie Womplou> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. joulukuuta 1969
Kansalaisuus:   Norsunluurannikko
Uran tiedot
Pituus:  161 cm
Paino:  46 kg
Laji:  aitajuoksu
Marie Womplou (s. 20. joulukuuta 1969) on norsunluurannikkolainen entinen aitajuoksija. Hän juoksi 400 metrin estejuoksussa kesäolympialaisissa vuonna 1988.
Käännös suomeksi