stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
5-Star (Stray Kidsin albumi)
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | Hall of Fame (위인전) | 3racha | 3racha, Versachoi | Versachoi, Bang Chan | 2.51 |  |  |  |  |
| 2. | S-Class (특) | 3racha | 3racha, Chae Kang-hae, Restart | Chae, Restart, Bang Chan | 3.16 |  |  |  |  |
| 3. | Item | 3racha | 3racha, Versachoi | Versachoi, Bang Chan | 3.12 |  |  |  |  |
| 4. | Super Bowl | 3racha, Felix | 3racha, Zack Djurich | Djurich, Bang Chan | 3.03 |  |  |  |  |
| 5. | Topline (mukana Tiger JK)  | 3racha, Tiger JK | 3racha, Versachoi | Versachoi | 3.24 |  |  |  |  |
| 6. | DLC | Changbin, Restart | Changbin, Restart | Changbin, Restart | 3.06 |  |  |  |  |
| 7. | Get Lit (죽어보자) | Han | Han, Chae, Restart | Chae, Restart | 2.51 |  |  |  |  |
| 8. | Collision (충돌) | Han | Han, Millionboy | Millionboy | 2.38 |  |  |  |  |
| 9. | FNF | Bang Chan, Felix | Bang Chan, Felix, Trippy | Trippy, Bang Chan | 2.52 |  |  |  |  |
| 10. | Youtiful | Bang Chan | Bang Chan, Nickko Young | Nickko Young | 3.29 |  |  |  |  |
| 11. | The Sound (koreankielinen versio)  | 3racha | 3racha, Djurich, Kyle Reynolds, Chris LaRocca | Djurich, Reynolds, Bang Chan, LaRocca | 2.58 |  |  |  |  |
| 12. | Mixtape: Time Out | 3racha | 3racha, Versachoi, Jun2 | Versachoi, Bang Chan, Jun2 | 2.55 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 36.35 |  |  |  |  |
Ossi Räikkä

Ossi Räikkä (21. syyskuuta 1935 Karinainen – 22. joulukuuta 2004 Phuket, Thaimaa) oli suomalainen teatteriohjaaja, teatterinjohtaja ja näyttelijä.
Räikkä toimi teatterinjohtajana Turun, Vaasan ja Kokkolan kaupunginteatterissa sekä Porin Teatterissa sekä ohjaajana muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa. Hän teki ohjaajavierailuja useiden Suomen laitos- ja kesäteattereiden lisäksi muun muassa Saksaan, Puolaan ja Viroon.
Räikän kamerarooleja ovat muun muassa agitaattori Eetu Salin elokuvassa Täällä Pohjantähden alla sekä metsänvartija Ylen vuoden 2004 televisiosarjassa Rajametsän tarinoita.
Räikkä ohjasi Lauri Kokkosen näytelmän Ruskie neitsyt kantaesityksen Porin teatteriin vuonna 1972.
Räikkä ohjasi myös Leena Landerin romaaniin perustuvan näytelmän Tummien perhosten koti Tampereen työväenteatteriin vuonna 1995. Pääosaa, Juhani Johanssonia näytteli Eppu Salminen.
Räikän vaimo oli näyttelijä Laila Räikkä ja tytär näyttelijä Tanja-Lotta Räikkä.
Räikkä kuoli sairauskohtaukseen lomamatkalla Thaimaan Phuketissa vain neljä päivää ennen Intian Valtameren tsunamikatastrofia.
Filmografia

Jengi (1963)
Täällä Pohjantähden alla (1968)
Pohjantähti (1973)
Tie Eedeniin (tv-sarja, 2004)
Aiheesta muualla

Ossi Räikkä Elonetissä.
Ossi Räikkä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Elonet
Andrei Stackenschneider

Nikolai Terebenevin maalaama Andrei Stackenschneiderin muotokuva.
Andrei Ivanovitš Stackenschneider (Štakenšneider) (ven. Андре́й Ива́нович Штакеншне́йдер); (6. maaliskuuta (J: 22. helmikuuta) 1802 Hatsinan lähellä – 20. elokuuta (J: 8. elokuuta) 1865 Moskova) oli saksalaissyntyinen venäläinen arkkitehti.
Andrei Stackenschneider opiskeli vuosina 1815–1821 Pietarin taideakatemiassa, jossa hän myöhemmin toimi opettajana ja vuodesta 1844 professorina. Stackenschneider työskenteli vuodesta 1825 lähtien Iisakin kirkon rakennustyömaalla ja vuonna 1833 hänestä tuli keisarillinen hoviarkkitehti. Vuonna 1834 hän sai akateemikon arvonimen.
Stackenschneider on eklektisen arkkitehtuurin edustaja, joka yhdisteli etupäässä renessanssin ja barokin vaikutteita uusrenessanssiksi ja uusbarokiksi. Hänen tärkeimpiä töitään ovat Marian palatsi (1839–1844), Beloselski-Belozerskin palatsi (1846–1848), suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitšin Nikolain palatsi (Työn palatsi, 1853–1861) ja suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin Uusi Mikaelin palatsi (1857–1861) Pietarissa. Arkkitehti tunnetaan myös mestarillisena sisustussuunnittelijana. Hänen kotinsa oli 1850–1860-luvuilla yksi Pietarin kulttuurielämän keskuksista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Andrei Stackenschneider Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Structurae 
Muut:  IdRef
Suomalainen Lakimiesyhdistys

| Suomalainen Lakimiesyhdistys |
| --- | --- |
Perustettu:  1898
Toimiala:  oikeustiede
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  1 902 (2022)
Puheenjohtaja:  Janne Salminen
Varapuheenjohtaja:  Outi Suviranta
Aiheesta muualla
www.lakimiesyhdistys.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomalainen Lakimiesyhdistys on suomalainen oikeustieteen alan tieteellinen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää alan tutkimus- ja koulutustoimintaa, oikeustieteellisen tutkimuksen julkaisemista ja muuta tunnetuksi tekemistä, vaalia oikeuskulttuuria sekä toimia suomalaisten lakimiesten yhdyssiteenä ja muutoinkin edistää lakimieskunnan yhteisiä pyrkimyksiä.
Yhdistys on julkaissut vuodesta 1903 alkaen Lakimies-aikakauskirjaa. Lisäksi yhdistys julkaisee muun muassa väitöskirjoja, monografioita, artikkelikokoelmia, oppi- ja käsikirjoja sekä Oikeustiede–Jurisprudentia-vuosikirjaa. Yhdistys myös jakaa erilaisia oikeustieteen alan huomionosoituksia, kuten Allan Serlachius-Särkilahti -palkinto, K. G. Idmanin palkinto ja vuoden väittelijän palkinto.
Yhdistyksen varsinaiseksi jäseneksi voi liittyä henkilö, joka on suorittanut oikeustieteen maisterin tai oikeustieteen kandidaatin taikka siihen rinnastettavan oikeustieteellisen tutkinnon Suomessa. Yhdistyksen varsinaiseksi jäseneksi voidaan hyväksyä myös oikeustieteen ylioppilas, oikeustieteellisen tutkinnon ulkomailla suorittanut henkilö sekä muun kuin oikeustieteellisen tutkinnon suorittanut tutkija, joka on toiminnallaan osoittanut edistävänsä yhdistyksen tarkoitusperien toteutumista.
Historia

Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen edeltäjä oli Suomenmielisten juristien klubi, joka perustettiin vuonna 1898. Sen perustamisen taustalla oli pyrkimys parantaa suomen kielen asemaa, mikä ei onnistunut vuonna 1868 perustetun, pääosin ruotsinkielisessä oikeustieteellisessä järjestössä Juridiska Föreningen i Finland. Järjestön keskeisimpiä toimijoita olivat muun muassa P. E. Svinhufvud, joka toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana, ja K. J. Ståhlberg, joka toimi sen toisena puheenjohtajana. Yhdistyksen oma aikakauskirja, Lakimies, perustettiin vuonna 1903 alun perin käytännönläheisemmäksi vastineeksi Juridiska Föreningenin liian teoreettisena pidetylle JFT-aikakauskirjalle.
24. marraskuuta 1905 Suomenmielisten juristien klubi hyväksyi järjestölle säännöt, joissa sen nimeksi otettiin Suomalaisten lakimiesten yhdistys. Säännöt saivat senaatin vahvistuksen 29. tammikuuta 1906 ja yhdistyksen perustamiskokous pidettiin 15. marraskuuta 1906. Marraskuussa 1940 yhdistyksen nimi muutettiin Suomalaiseksi Lakimiesyhdistykseksi. Yhdistyksestä tuli melko nopeasti Suomen suurin oikeustieteellinen yhdistys, jonka jäsenmäärä oli enimmillään yli 4 000. Vuonna 1944 yhdistys oli mukana perustamassa Suomen Lakimiesliittoa.
Puheenjohtajat

Yhdistyksen puheenjohtajia ovat olleet:
| --- | --- |
 1898–1901 P. E. Svinhufvud  1902–1910 K. J. Ståhlberg  1911–1913 Allan Serlachius  1914–1920 F. O. Lilius  1921–1922 Antti Tulenheimo  1923–1924 Allan Serlachius  1925–1926 Iivar Ahava  1927–1928 U. J. Castrén  1929–1930 Anton Kotonen  1931–1932 Bruno Salmiala  1933–1937 Bertil Alfred Sjöström  1938–1945 Kaarlo Kaira  1946–1950 Veli Merikoski  1951–1955 Aarne Rekola  1956–1958 Veli Merikoski  1959–1963 Tauno Tirkkonen  1964–1969 Tauno Ellilä:  1970–1973 Simo Zitting  1974–1976 Esko Hoppu  1977–1979 Antti Suviranta  1980–1982 Toivo Holopainen  1983–1988 Mikael Hidén  1989–1991 Juhani Wirilander  1992–1994 Leena Kartio  1995–1998 Pekka Hallberg  1999–2001 Raimo Lahti  2002–2004 Risto Nuolimaa  2005–2007 Pekka Vihervuori  2008–2010 Mika Hemmo  2011–2013 Tatu Leppänen  2014–2016 Jaana Norio-Timonen  2017–2020 Pasi Pölönen  2020–2022 Jukka Mähönen  2023– Janne Salminen
Marella Discovery 2

| Marella Discovery 2 |
| --- | --- |
 Legend of the Seas
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Bahama
Kotipaikka:  Nassau
IMO-numero:  9070620
MMSI-numero:  311378000
Tunnuskirjaimet:  C6SL5
Aiemmat nimet:  Legend of the Seas
Omistaja:  Royal Caribbean Cruise Ltd, Monrovia, Liberia (RCL Cruises Ltd)
Rakennustelakka:  Chantiers de l'Atlantique, St. Nazaire, Ranska
Rakennusnumero:  A31
Tilattu:  1. maaliskuuta 1993
Kölinlasku:  15. joulukuuta 1993
Vesillelasku:  5. syyskuuta 1994
Luovutettu:  28. huhtikuuta 1995
Neitsytmatka:  16. toukokuuta 1995
Tekniset tiedot
Pituus:  264,26 m
Leveys:  37,00 m
Syväys:  8,07 m
Bruttovetoisuus (GT):  69 472
Koneisto:  5 x Wärtsilä-Vasa 12V46 -dieselmoottoria
Koneteho:  54 300 kW
Nopeus:  24,0 kn
Hyttipaikkoja:  2 064
Matkustajia:  2 064
Sisaralukset:  M/S Splendour of the Seas
Lähteet:  
Legend of the Seas Oslossa 2014
Marella Discovery 2 on Marella Cruisesin vuonna 1995 Ranskassa valmistunut Vision-luokan risteilyalus.
Rakentaminen

Alus tilattiin Chantiers de l'Atlantiquelta St. Nazairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin 15. joulukuuta 1993 telakkanumerolla A31 ja alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1994. Alus luovutettiin 28. huhtikuuta 1995 Monroviaan Liberiaan rekisteröidylle Royal Caribbean Cruises Limitedille ja aluksen operointi vastuu luovutettiin RCL Cruises Limitedille.
Käyttöhistoria

Alus aloitti 16. toukokuuta 1995 ensimmäisen risteilynsä Miamista Los Angelesiin. Se ajoi karille Catalinan saaren edustalla 29. marraskuuta 1996. Alus siirrettiin 24. maaliskuuta 2003 Bahaman lipun alle kotipaikkanaan Nassau.
Hytit

Laivan hyttikategoriat ovat:
RS
OS
FS
GS
JS
D1
FO
F,H,G,I
K,L,M,N,Q
Royal Caribbean International -varustamon laivasto
| Käytössä olevat risteilyalukset |
| --- | --- |
Sovereign-luokka: Majesty of the Seas
Vision-luokka: Legend of the Seas · Splendour of the Seas · Grandeur of the Seas · Rhapsody of the Seas · Enchantment of the Seas · Vision of the Seas
Voyager-luokka: Voyager of the Seas · Explorer of the Seas · Adventure of the Seas · Navigator of the Seas · Mariner of the Seas
Radiance-luokka: Radiance of the Seas · Brilliance of the Seas · Serenade of the Seas · Jewel of the Seas
Freedom-luokka: Freedom of the Seas · Liberty of the Seas · Independence of the Seas
Oasis-luokka: Oasis of the Seas · Allure of the Seas · Harmony of the Seas · Symphony of the Seas · Wonder of the Seas
Quantum-luokka: Quantum of the Seas · Anthem of the Seas
| Entiset laivat |
| --- | --- |
Moottorialukset: Song of Norway (nyk. Ocean Pearl) · Nordic Prince (nyk. Aquamarine) · Sun Viking (nyk. Long Jie) · Song of America · Viking Serenade (nyk. Island Escape) · Empress of the Seas (nyk. Empress)
Sovereign-luokka: Sovereign of the Seas · Monarch of the Seas
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mielenosoitus

Hallituksen vastainen mielenosoitus Helsingissä 2015, johon arvioitiin osallistuvan 30 000 ihmistä.
Kylttejä mielenosoituksesta.
Mielenosoitus on toiminta tai teko, jolla esitetään huomiota herättävästi vaatimus, vastalause, mielipide tai muu sellainen. Sanaa käytetään joukkoesiintymisestä.
Rauhanomaisen mielenosoituksen järjestäminen tai sellaiseen osallistuminen on perustavanlaatuinen ja universaali ihmisoikeus. Mielenosoituksessa käytetään ainakin kahta erittäin merkittävää vapautta ja oikeutta, sananvapautta ja kokoontumisvapautta. Mielenosoituksiin liittyvät iskulauseet, yksinkertaiset lauseet tai sanat, joita toistetaan mielipiteen ilmaisemiseksi. Näitä iskulauseita huudellaan tai niitä kirjoitetaan kyltteihin.
Rauhanomaisen mielenosoittamisen kieltämistä pidetään vajeena ihmisoikeuksien toteutumisessa, koska kansanvallan perusteena on vapaa vaikuttaminen yleiseen mielipiteeseen ja julkinen mielipiteen muokkaaminen.
Suomessa mielenosoittaminen on perusoikeus, joka mainitaan perustuslain toisessa luvussa: Jokaisella on oikeus lupaa hankkimatta järjestää kokouksia ja mielenosoituksia sekä osallistua niihin. Suomessa ei mielenosoitukseen anota lupaa, vaan annetaan ilmoitus mielenosoituksesta, jotta yleinen järjestys ja turvallisuus kyetään takaamaan.
Viranomaisilla on perusoikeuksien turvaamis- ja edistämisvelvollisuus: Julkisen vallan on edistettävä kokoontumisvapauden käyttämistä turvaamalla oikeus kokoontua ilman ulkopuolista häiriötä ja luomalla edellytyksiä yleisten kokousten järjestämiselle.
Sosiologi Risto Alapuron mukaan mielenosoituksilla on kaksi keskeistä piirrettä: ryhmän tai luokan edustaminen sekä vaatimuksen “lavastaminen” julkiseen tilaan. Maan historia, poliittinen järjestelmä ja kulttuuri vaikuttaa siihen minkälaiset toiminnan muodot koetaan hyväksyttäviksi, sekä minkälainen edustus koetaan legitiiminä.
Tavallinen mielenosoitus on yleensä ulkotiloissa tapahtuvaa fyysistäselvennä mielipiteen ilmausta. Tämän lisäksi on olemassa virtuaalimaailmassa (videopeleissä tai keskustelualueilla (kuten keskustelupalstoilla) tapahtuvia, jokseenkin harvinaisia mielenosoituksia. Esimerkiksi toukokuussa 2007 suositussa tietokoneroolipelissä World of Warcraft pelaajat muodostivat pitkän ruumisjonon virtuaalihahmoista osoittaen mieltään yhdysvaltalaiselle Blizzard Entertainment -peliyhtiölle heidän huonon asiakaspalvelunsa takia.
Suomen suurin yksittäinen mielenosoitus on vuoden 2018 Helsinki Pride, johon osallistui 30. kesäkuuta 100 000 ihmistä.
Rauhanomaisuus ja väkivalta mielenosoituksissa

Kansainväliset ihmisoikeussopimukset turvaavat oikeuden vain rauhanomaiseen kokoontumiseen. Mielenosoitus on kuitenkin rauhanomainen, vaikka se ärsyttäisi tai loukkaisi ihmisiä, jotka ovat eri mieltä mielenosoituksen viestin kanssa.
Väkivallalla tarkoitetaan tyypillisesti sellaisen fyysisen voiman käyttöä muita kohtaan, joka voi johtaa loukkaantumiseen, kuolemaan tai vakavaan vahinkoon omaisuudelle. Pelkkä töniminen, tuuppiminen tai ajoneuvoliikenteen, jalankulkuliikenteen tai arkitoimen häiriytyminen ei kansainvälisten ihmisoikeusnormien mukaan ole väkivaltaa. Syrjintä tai väkivaltaan yllyttäminen ei kuitenkaan ole sallittua.
Rauhallista mielenosoittamista ei tule sekoittaa mellakkaan. Mellakat voivat syntyä mielenosoituksista, kun pieni osanottajajoukko menee liian pitkälle tai viranomaisten häirittyä rauhanomaista mielenosoitusta. Mellakoijat saattavat rikkoa ikkunoita yms. omaisuutta ja käyttäytyä uhkaavasti, jota yleensä seuraa poliisin väliintulo.
Rauhanomaisuus ja väkivalta mielenosoituksissa > Uutisoinnin ja julkisen keskustelun vaikutus väkivallan esiintymiseen

Tutkimusten mukaan väkivallan esiintymiseen vaikuttaa merkittävästi julkinen diskurssi ja miten media käsittelee aihetta. Ruud Koopmansin ja Susan Olzakin mukaan median luoma näkyvyys väkivaltaisiin tekoihin voi pahimmillaan toimia voimakkaana kannustimena vastaaviin tekoihin tulevaisuudessa, varsinkin jos julkisessa keskustelussa herää risitiriitaisia reaktioita tai väkivaltaan kannustamista.
Merkittäviä mielenosoituksia

Suolamarssi 1930
Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitus 1989
Baltian ketju 23. elokuuta 1989
Irakin sodan vastaiset mielenosoitukset 15. helmikuuta 2003
Arabikevät, mielenosoitusten ja kansannousujen aalto, joka alkoi Tunisian vallankumouksesta vuodenvaihteessa 2010–2011.
Maidan, Ukraina 2014
Greta Thunbergin maailmanlaajuiseksi levinnyt ilmastonmuutoksen vastainen mielenosoitus 2018-
Mielenosoitusmalleja > Joukkokokous

Joukkokokous on tapa osoittaa joukkovoimaa. Joukkokokouksessa suuri väkijoukko kokoontuu julkiseen tilaan, yleensä torilla tai mieluummin hallinnolliselle aukealle, joka on keskeisellä paikalla vedotakseen päättäjiin ja vaikuttajiin, yleensä poliitikkoihin ja johtaviin virkamiehiin suoraan ja tiedotusvälineiden kautta. Suomessa tällainen paikka on ollut Senaatintori. Kansainvälisesti kuuluisa mielenosoituspaikka on ollut Kiinassa Taivaallisen rauhan aukio.
Mielenosoitusmalleja > Mielenosoitus katutilassa

Ranskassa maanviljelijät ja kuorma-autonkuljettaja tukkivat Pariisiin meneviä liikenneväyliä saadakseen huomiota asialleen. Venäjällä uutiskynnyksen yli nousee valtatien liikenteen tai rautatieyhteyden katkaiseminen 2–3 tunniksi, mikä ei vielä aiheuta valtiovallan voimakkaita vastatoimenpiteitä, mutta takaa julkisuuden joukkotiedotusvälineissä,
Mielenosoitusmalleja > Kansalaistottelemattomuus

Kansalaistottelemattomuudella tarkoitetaan lakien, asetusten, käytäntöjen tai normien tietoista rikkomista suuremman tavoitteen edistämiseksi. Kansalaistottelemattomuus rinnastetaan usein rauhanomaisiin mielenosoituksiin tai väkivallattomaan suoraan toimintaan. Kansainvälisten sopimusten mukaan kansalaistottelemattomuus voi olla kokoontumisvapauden nojalla suojattua, jos toiminta on väkivallatonta.
Suomessa on pitkä kansalaistottelemattomuuden historia, mutta 2020-luvulla varsinkin Elokapina ja Greenpeace ovat käyttäneet toimintamuotoa vaatiakseen toimia luontokadon ja ilmastokriisin hillitsemiseksi.
Mielenosoitusmalleja > Mielenosoitusmarssi

Mielensoituksista tunnetuimpia ovat mielensosoitusmarssit, joiden rauhanomaisuutta viranomaiset pyrkivät valvomaan. Joissakin maissa ei mielenosoittaminen yhdessä marssimalla ole ilmoituksenvarainen vapausoikeuksiin kuuluva demokraattinen kansalaisvapaus, vaan luvanvarainen toimi, mikä mahdollistaa viranomaisille luvan epäämisen. Esimerkiksi Moskovassa järjestäjät ovat yrittäneet saada luvan Gay Pridelle, johon Moskovan kaupunki on vastannut kieltävästi useammin kuin 150 kertaa.
Suomessa yksi suurimmista mielenosoitusmarsseista on ollut 1930 järjestetty talonpoikaismarssi. Euroopan unionissa maanviljelijät järjestävät traktorimarsseja. Joissain mielenosoituksissa huomiota herätetään paheksuttavalla käytöksellä, esimerkiksi alastomuudella.
Joitain vakiintuneita ja juhlalliseksi muuttuneita mielenosoitusmarsseja ei enää pidetä varsinaisina mielenosoituksina. Tällaisiksi ovat muuttuneet mm. vappumarssit ja paraatit, joilla osoitetaan joukkovoimaa tai voimannäyttöä. Paraatien merkitys sotatilanteessa on osoittaa valloitetun alueen tai kaupungin asukkaille, että valta on vaihtunut. Tällöin kysymys on usein voitonparaatista.
Myös uskonnollisilla liikkeillä on julkisia marsseja, joilla osoitetaan yhteisön monilukuisuus julkisesti sekä sen sanoma. Tällöin ei kuitenkaan viitata tapahtumaan mielenosoituksena, vaan kulkueena. Esimerkkinä on mm. ortodoksien ristisaatto.
Mielenosoitusmalleja > Mielenosoituksellinen äänimerkin käyttö

Mielenosoituksellinen äänimerkin käyttö kaupunkiliikenteessä voi olla mielenosoittamisen väline. Tätä käytettiin mm. Tallinnassa pronssisoturimellakoiden yhteydessä. Ajonopeus hidastettiin 20–30 km/h, ja annettiin äänimerkkejä.
Mielenosoitusmalleja > Ulosmarssi

Virallisissa yhteyksissä, esimerkiksi kokousten yhteydessä voivat vähemmistöön jääneet tai sellaiset, joiden mielen mukaan asioita ei käsitellä, voivat virallisetkin kokousedustajat suorittaa ulosmarssin eli poistua mielenosoituksellisesti yhdessä samanaikaisesti kokouksesta, jolloin se huomataan ja joissain tapauksissa se menee tiedoksi myös joukkotiedotusvälineisiin.
Ulosmarssina Suomessa viitataan myös suunnittelemattomaan ja lyhyeen mielenosoituslakkoon, josta ei ole tehty asianmukaista lakkovaroitusta, ja joka sen vuoksi voi osoittautua työtuomioistuimessa laittomaksi työtaistelutoimeksi.
Mielenosoitusmalleja > Lipun polttaminen

Vihapuhetutkija Tuija Saresman (JyU) mukaan Suomen lipun polttaminen on "hyvin väkivaltainen teko", siinä häpäistään vahvan symboliarvon omaava esine. Myös Pride-lipun tuhoaminen on hänestä vakavaa.
Terrorismi

Joissain tapauksissa terroriteot ovat mielenosoitustapa. Uhreja on varsinaiseen taisteluun nähden vähän, mutta julkisuus on melkoinen. Ehkä yksi kuuluisimmista terroriteoista on ollut Frans Ferdinandin murha 1914, joka tarjosi syyn Itävalta-Unkarille Serbian kuningaskunnan rankaisemiseen sodalla, minkä seurauksena Venäjän keisarikunta aloitti Serbiaa suojellakseen Itävalta-Unkarin vastaisen liikekannallepanon, jonka seurauksena Saksan valtakunta julisti sodan Venäjälle ja ensimmäinen maailmansota alkoi.
Suomessa Eugen Schauman teki poliittisen murhan 1904 hankkiakseen Suomen asialle julkisuutta.kenen mukaan?
Terrorismi > Palvelunestohyökkäykset

Palvelunestohyökkäykset viranomaisten tai merkittävien tahojen verkkopalvelimille ovat tapa osoittaa vastustusta asianomaisen tahon menettelyä vastaan. Samalla voidaan myös osoittaa, ettei verkkopalvelun ylläpitäjä kykene estämään häirintää, jolloin se on myös voimannäyttö ja tietoteknisessä mielessä voimankäyttöä.
Joidenkin Viron ministeriöiden verkkosivut joutuivat hyökkäyksien kohteiksi pronssisotilasmielenosoitusten yhteydessä, millä tavallaan demonstroitiin sitä, ettei Viro NATO-maanakaan kykene suojelemaan edes tietoverkkojaan. Puolustaakseen verkkojaan Viro hankki itselleen NATO-maiden organisaatioon kuuluvan kehityskeskuksen suojelemaan verkkoja.
Yleiset kokoukset Suomessa > Poliisin rooli mielenosoituksessa

Poliisin toimista mielenosoituksessa säädetään tarkemmin kokoontumislaissa ja poliisilaissa. Viranomaisten tulee pyrkiä siihen, että rauhanomaiset kokoontumiset toteutuvat onnistuneesti. Poliisin on otettava kokoontumisvapauden turvaamis- ja edistämisvelvollisuus huomioon antaessaan ohjeita ja määräyksiä. Poliisin tulee edistää dialogia osapuolten kesken, vähentää jännitteitä ja ratkaista mahdollisia erimielisyyksiä.
Yleisten kokousten ja yleisötilaisuuksien järjestämistä ei saa rajoittaa määräyksillä, jotka eivät ole välttämättömiä. Lisäksi määräyksillä asetettujen rajoitusten tulee olla oikeassa suhteessa niiden tavoitteeseen, ja suositusluontoisten ohjeiden tulisi olla ensisijaisia sitoviin määräyksiin nähden. Poliisin määräysten tottelematta jättäminen saattaa johtaa sakkoihin tai rikossyytteeseen.
Poliisin tehtävistä, valtuuksista ja velvollisuuksista sekä voimankäytöstä säädetään tarkemmin poliisilaissa. Poliisilain mukaan poliisin täytyy kunnioittaa perusoikeuksia ja ihmisoikeuksia, suhteellisuusperiaatetta ja vähimmän haitan periaatetta. Laissa määritellään myös poliisin voimankäytön rajat.
Poliisi voi mielenosoituksessa käyttää voimaa, jos se on tarpeen tilanteen tai teon rauhoittamiseksi tai lopettamiseksi. Voimankäyttö on kuitenkin viimeinen vaihtoehto, jos kehotukset ja käskytys eivät tehoa. Voimaa käytetään aina lievintä keinoa hyödyntäen ja tilannetta arvioiden. Jos tilanne on vaativa, poliisi voi ottaa käyttöön voimankäyttövälineitä.
Mielenosoitukset Suomessa

Suomessa mielenosoitusten oikeutus on historiallisesti vahvasti linkitetty niiden järjestäytyneisyyteen ja kurinalaisuuteen. 1800-luvun lopulla työläisten ensimmäiset mielenosoitukset, kuten vappumarssit, saivat alkunsa kansainvälisistä työväenliikkeen perinteistä, mutta ne omaksuivat Suomessa hillityn ja kurinalaisen muodon. Tämä eroaa esimerkiksi Ranskan konfrontatiivisemmista mielenosoituksista.
Vaikka suomalaiset mielenosoitukset ovat yleensä olleet rauhanomaisia, ja poikkeukset keskittyvät poliittisiin kriisikausiin, erityisesti vuoden 1917 vallankumouksen jälkimaininkeihin ja toisen maailmansodan jälkeisiin vuosiin. Näinä aikoina mielenosoituksia leimasi lisääntynyt epäjärjestyksen pelko, mikä heijastui erityisesti työväenliikkeen ja kommunististen liikkeiden toimintaan.
Viime vuosikymmeninä mielenosoitusperinne on monipuolistunut muiden maiden vaatimusten ja taktiikoiden innoittamana. Silti niissä on edelleen jälkiä Suomen järjestäytyneen ja rauhanomaisen kollektiivisen toiminnan perinteestä.
Suomessa on osoitettu mieltä muun muassa seuraavissa tilanteissa: