stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rūdolfs Bangerskis
Elämäkerta

Rūdolfs Bangerskis syntyi Taurepessa tuolloisella Liivinmaalla 21. heinäkuuta 1878. Hän liittyi Venäjän armeijaan vuonna 1895 ja valmistui jalkaväen kadettikoulusta Pietarissa vuonna 1901. Valmistuttuaan Bangerskis toimi upseerina ottaen osaa Venäjän–Japanin sotaan vuosina 1904–1905. Sodan jälkeen vuonna 1912 hän aloitti opinnot Pietarin yleisesikunta-akatemiassa, mutta jätti opintonsa kesken ensimmäisen maailmansodan syttyessä vuonna 1914.
Ensimmäisen maailmansodan aikana vuodesta 1916 Bangerskis toimi everstinä 14. ja sittemmin 31. armeijakunnan esikunnissa. Tammikuussa 1917 hänet asetettiin siperialaisen kiväärirykmentin komentoon. Bangerskis päätti palveluksensa maaliskuussa 1918, minkä jälkeen hän liittyi kenraali Aleksandr Koltšakin johtamiin valkokaarteihin Jekaterinburgissa. Valkokaarteissa Bangerskis yleni kenraaliluutnantiksi, komensi divisioonaa ja lokakuusta 1919 lähtien ensin armeijakuntaa ja sitten armeijaa. Joulukuussa 1920 Bangerskis palasi lopulta tällä välin itsenäistyneeseen Latviaan. Latviassa Bangerskis komensi vuodesta 1924 divisioonaa Latvian armeijassa. Joulukuusta 1924 ja joulukuuhun 1925, sekä joulukuusta 1926 tammikuuhun 1928 hän toimi maansa puolustusministerinä. Bangerskis oli saanut vuonna 1925 myös Latvian armeijan kenraalin arvon. Vuonna 1936 hän jäi lopulta eläkkeelle.
Neuvostoliitto miehitti Latvian vuonna 1940. Neuvostoviranomaiset olivat määränneet Bangerskisin karkotettavaksi, mutta hänen onnistui pakoilla pidättäjiään. Natsi-Saksa miehitti Latvian toisessa maailmansodassa hieman myöhemmin. Vuosien 1942 ja 1943 välillä Bangerskis toimi saksalaismyönteisessä Latvian hallinnossa ja huhtikuussa 1943 latvialaisen SS-legioonan Gruppenführer. Saksalaiset alkoivat lopulta vetäytyä etenevien neuvostojoukkojen tieltä ja Bangerskis vetäytyi heidän mukanaan kohti länttä. Hän jäi brittijoukkojen sotavangiksi kesäkuussa 1945. Päästyään vapaaksi joulukuussa 1946 Bangerskis asettui Saksan Oldenburgiin ja kirjoitti muistelmansa Mana mūža atmiņas. Bangerskis kuoli autokolarissa Oldenburgissa 25. huhtikuuta 1958.
Kasala

Kasalan ruotsinkielinen kansakoulu sisältä 1964.
Kasala (ruots. Kasaböle) on kylä Merikarvialla. Se sijaitsee aivan kunnan luoteisosassa ruotsinkielisen Pohjanmaan rajalla noin 13 kilometriä Merikarvian keskustaajaman pohjoispuolella.
Kasalan läpi kulkee keskiaikainen Pohjanlahden rantatie, joka aikoinaan yhdisti Turun ja Tukholman. Kylässä sijaitsee muun muassa 1990-luvun alussa rakennettu kalasatama, joka toimii myös vierassatamana. Kasalan ja Riispyyn välissä virtaa noin seitsemän kilometrin pituinen Kasalanjoki, jota myöten Heikinjärvi sekä Storsjöträsket laskevat Selkämereen. Vuosina 1919–1935 Kasalassa toimi OTK:n kalansuolaamo, jonka rakennuksen oli suunnitellut Antti Lastu.
Kasala on Merikarvian vanhimpia kyliä, joka kuului keskiajalla ns. ruotsalaisen vero-oikeuden piiriin. Se on vanhastaan ollut myös yksi Satakunnan harvoja ruotsinkielisiä alueita. Vuosina 1897–1967 Kasalassa toimi ruotsinkielinen kansakoulu, Kasaböle svenska folkskola.
Philippe Clement

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22. maaliskuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Antwerpen, Belgia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 196 cm
Seura
Seura:  Rangers
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1995 |  K. Beerschot | 48 | (1) |
| 1995–1998 |  KRC Genk | 86 | (3) |
| 1998–1999 |  Coventry City | 12 | (0) |
| 1999–2009 |  Club Brugge | 353 | (51) |
| 2009–2011 |  Germinal Beerschot | 14 | (2) |
Maajoukkue
| 1998–2007 |  Belgia | 38 | (1) |
Valmennusura
2011–2012:  Club Brugge U21
2012–2017:  Club Brugge (apuv.)
2017:  Waasland-Beveren
2017–2019:  KRC Genk
2019–2022:  Club Brugge
2022–2023:  AS Monaco
2023–:  Rangers
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Philippe Clement (s. 22. maaliskuuta 1974) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.  Lokakuusta 2023 lähtien hän on toiminut Rangersin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Clement aloitti pelaajauransa K. Beerschotissa, jossa debytoi kaudella 1992/93. Keskuspuolustajana pelannut Clement edusti uransa alkupuolella myös KRC Genkiä Belgian liigassa. Kaudella 1998/99 hän edusti Englannin Valioliigassa Coventry Cityä, mutta peliaika jäi vähäiseksi. Hän palasi yhden kauden jälkeen takaisin Belgiaan ja liittyi Club Bruggen vahvuuteen. Clement edusti seuraavan vuosikymmenen Clubia ja esiintyi yli 300 ottelussa seuran paidassa. Hän voitti joukkueen kanssa kahdesti Belgian mestaruuden. Hän siirtyi Clubista vuonna 2009 Germinal Beerschotiin, jossa lopetti uransa vuonna 2011.
Belgian maajoukkueessa Clement esiintyi 38 kertaa. Hän oli mukana MM-kisoissa 1998 ja EM-kisoissa 2000.
Ura valmentajana

Lopetettuaan pelaajauransa Clement palasi Club Bruggen organisaatioon U21-joukkueen valmentajaksi. Marraskuussa 2012 hän toimi kahdessa ottelussa Clubin päävalmentajana Georges Leekensin potkujen jälkeen. Juan Carlos Garridon tultua seuran päävalmentajaksi Clement siirtyi hänen apuvalmentajakseen. Garridon saatua potkut syyskuussa 2013 toimi Clement jälleen hetken aikaa Clubin päävalmentajana. Clement palasi apuvalmentajan tehtävään Michel Preud’hommen tultua päävalmentajaksi.
Clement jätti Clubin apuvalmentajan tehtävät kauden 2016/17 jälkeen ja siirtyi Waasland-Beverenin päävalmentajaksi kolmen vuoden sopimuksella. Hän jätti seuran kuitenkin jo joulukuussa siirtyäkseen KRC Genkin päävalmentajaksi. Clement luotsasi Genkin kaudella 2017/18 Belgian cupin loppuotteluun, jossa joukkue kuitenkin hävisi Standard Liègelle jatkoajalla. Kaudella 2018/19 Genk voitti Belgian liigan runkosarjan ja varmisti seurahistorian neljännen mestaruutensa ylemmässä loppusarjassa kahden pisteen erolla Club Bruggeen.
Mestaruuskauden jälkeen Clement jätti Genkin ja palasi takaisin Club Bruggeen seuran päävalmentajaksi. Clement luotsasi Bruggen kahteen perättäiseen Belgian mestaruuteen niin koronapandemian ennenaikaisesti päättämällä kaudella 2019/20 kuin kaudella 2020/21. Tammikuussa 2022 hän jätti Bruggen ja siirtyi Ranskan liigaan AS Monacon päävalmentajaksi. Clementin johdolla Monaco pelasi vahvan loppukauden ja se voitti yhdeksän viimeisestä kymmenestä liigaottelustaan nousten lopulta liigassa kolmanneksi. Kaudella 2022/23 Monaco putosi Mestarien liigasta karsinnoissa ja eteni Eurooppa-liigassakin vain ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle, jossa hävisi Bayer 04 Leverkusenille rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Liigassa joukkue taisteli pitkään kolmossijasta, mutta heikot esitykset viimeisillä kierroksilla pudottivat Monacon lopulta kuudenneksi ja europelien ulkopuolelle. Seura erotti Clementin kauden jälkeen.
Lokakuussa 2023 Clement teki kesään 2027 ulottuvan sopimuksen Skotlannin Valioliigan Rangersin kanssa.
Clement
Saavutukset > Pelaajana

Belgian mestaruus (2): 2003, 2005
Belgian cup (4): 1998, 2002, 2004, 2007
Saavutukset > Valmentajana

Belgian mestaruus (3): 2019, 2020, 2021
Belgian Supercup: 2021
Belgian liigan vuoden valmentaja: 2019
Belgian vuoden valmentaja (Gouden Schoen): 2019, 2020
Raymond Goethals -palkinto: 2018, 2019
Narsistinen kaltoinkohtelu

Narsistinen kaltoinkohtelu on narsistiseen persoonallisuushäiriöön liittyvää itsesäätelyä, jonka välineenä ovat muut ihmiset. Narsistinen kaltoinkohtelu on psykologiassa ulkoistamisena tunnettua toimintaa. Ulkoistaminen on tapa päästä eroon omista ongelmista. Narsistinen persoonallisuushäiriö on tieteellisesti analysoituna ulkoistamishäiriö.
Narsistinen kaltoinkohtelu yleisesti aiheuttaa henkisiä traumoja narsistin vaikutuspiiriin joutuneille ihmisille. Psykoterapeutti Bree Bonchay on arvioinut (2017), että Yhdysvalloissa se koskettaa noin 60–158 miljoonaa henkilöä vuosittain. Yleinen muoto narsistisesta kaltoinkohtelusta on se, että narsisti on erinomainen. ja uhri huono.
Ihmisillä on hyvin vähän tietoisuutta tämäntyyppisestä väärinkäytöksestä, joka esiintyy emotionaalisena väkivaltana, joka lukeutuu henkisen väkivallan alle. Narsistinen kaltoinkohtelu on hienosti piilotettua, jolloin ihmisten on vaikea tunnistaa, ymmärtää ja paeta sitä. Narsisti dominoi ja kontrolloi, mutta lisäksi hänen antamansa pettävä vaikutelma on keino siihen, että narsistin toimintaa ei tunnisteta väärinkäytökseksi.
Motiivia narsistiseen kaltoinkohteluun on spekuloitu, ja yksi esitetty motiivi on narsistin halu tuntea olevansa valta-asemassa. Narsisti tuntee olevansa muiden yläpuolella. Tämän saavuttamiseksi narsisti käyttää alistamista. Tätä on kuvailtu myös otteen ottamiseksi toisesta ihmisestä. Ainoa keino suojautua narsistiselta kaltoinkohtelulta on olla suostumatta alistettavaksi ja katkaista ihmissuhde. Narsistinen kaltoinkohtelu on kuluttavaa ja se syö uhrin itsetuntoa ja itseluottamusta.
Ulkoistamisesta lyhyesti

Ulkoistamishäiriöitä ovat narsistisen persoonallisuushäiriön lisäksi päihdehäiriöt, epäsosiaalinen persoonallisuushäiriö ja käytöshäiriöt. Eräässä tieteellisessä tutkimuksessa narsistisen persoonallisuushäiriön ulkoistamisen tyyppi on hätä. Hädällä yleensä tarkoitetaan kärsimystä tai kipua johon yksilö ei pysty sopeutumaan. Narsistinen kaltoinkohtelu on siis pyrkimys ulkoistamalla lievittää omaa kärsimystä tai kipua. Lievityspyrkimys kohdistuu muihin ihmisiin ja tuloksena pitäisi olla oman kivun tai kärsimyksen lieventyminen. Esimerkkejä ulkoistamisesta ovat klassisen erinomaisen ja huonon lisäksi muut erilaiset vastakohtaisuudet: rikas—köyhä, mahtava—avuton sekä vallassa—alistettu. Ulkoistaminen ilmenee epäsosiaalisena käytöksenä. Epäsosiaalinen käytös tarkoittaa normeja rikkovaa käyttäytymistä tai muille haitallista käyttäytymistä. Aggressio on muihin ihmisiin kohdistuvaa epäsosiaalista käytöstä. Narsistille uhrin murhe on hänen ilonsa. Ulkoistamisen kokonaisvaikutus uhrille esimerkiksi edellä kuvatuilla akseleilla (huono, köyhä, avuton, alistettu) voi olla karmea.
Antagonismi piirteenä

Antagonismi eli toisten ihmisten vastustaminen, vastakkaisuus, on narsistisen persoonallisuushäiriön keskeinen piirre. HLBT-nuoret ovat erityisen alttiita narsistiselle kaltoinkohtelulle. Useimpien ihmisten perhepiirissä tai sukupiirissä on joku narsisti, joka pitää HLBT-nuorta häpeällisenä, kiusaa häntä ja sulkee häntä toiminnan ulkopuolelle. Tiettyjen ihmisten kärsimystä narsistin ympärillä voi selittää siten, että narsistiseen persoonallisuushäiriöön kuuluva antagonismi luo kielteistä suhtautumista ihmisiin. Narsistit käyttävät stigmoja eli häpeäleimoja. Yksi syy voi myös olla että narsisti kokee henkilön uhkakseen sosiaalisessa ympäristössä.
Narsististen haavojen välttäminen

Narsistisen kaltoinkohtelun asiantuntijan Tanya Gaumin mukaan narsistisen kaltoinkohtelun syy ymmärretään väärin. Narsistin ilmeistä toimintaa ovat toisen ihmisen satuttaminen, halventaminen ja saattaminen pois tolaltaan. Gaumin mukaan narsisti kuitenkin ajattelee vain itseään ja pyrkii välttämään omien kipeiden tunteiden kohtaamista. Muiden ihmisten tai ympäristön kontrollointi johtuu Gaumin mukaan tarpeesta välttää narsistisen haavan aiheutuminen. Narsistinen haava tarkoittaa nöyryytystä.
Henkilökohtaisuuksiin meneminen

Muut ihmiset ovat narsistin tunnetilojen armoilla. Narsistin suhtautuminen heittelehtii "täysin hyvän" ja "täysin huonon" ääripäiden välillä. Ääripäihin ampuvat tunnetilat ovat varmuudella toisen ihmisen aiheuttamia. Kun toinen ihminen tulee nähdyksi "täysin huonona", se johtaa henkilökohtaisuuksiin menemiseen eli devalvaatioon.
Hr. Ms. Banckert (F810)

| Hr>  Ms. Banckert |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Banckert

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Royal Schelde, Vlissingen, Alankomaat
Kölinlasku:  25. helmikuuta 1976
Laskettu vesille:  30. syyskuuta 1978
Palveluskäyttöön:  29. lokakuuta 1981
Poistui palveluskäytöstä:  Kreikalle 1993 nimellä Aegaeon
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t (standardi) 3 900 t (kuormattu)
Pituus:  130,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,4 m
Syväys:  6 m
Koneteho:  2-akselinen COGOG: 2 × Rolls-Royce Olympus TM 3B -kaasuturbiinia 51 600 shp 2 × Rolls-Royce Tyne TM 1C -kaasuturbiinia 9 800 shp
Nopeus:  30 solmua 20 solmua
Miehistöä:  176
Aseistus
Aseistus:  2 x neliohjuksista Harpoon-ohjusten laukaisualustaa 1 x kahdeksan ohjuksen Sea Sparrow -ohjusten laukaisualusta 1 x OTO Melara Compatto 76 mm/L62 -tykki 1 x 30 mm Goalkeeper CIWS 4 x 324 mm Mk46 -torpedoputkea 2 x Westland Lynx -helikopteria
Hr. Ms. Van Banckert (runkonumero F810) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Kortenaer-luokan ohjusfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 25. helmikuuta 1976. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1978 ja se valmistui 29. lokakuuta 1980.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1993 ja se myytiin Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Aegaeon.
Delain

| Delain |
| --- | --- |
 Delain Wackenissa vuonna 2010
Tiedot
Toiminnassa:  2002, 2005–
Tyylilaji:  sinfoninen metalli, goottimetalli
Kotipaikka:  Zwolle, Alankomaat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:   Martijn Westerholt  Diana Leah  Ronald Landa  Ludovico Cioffi  Sander Zoer 
Entiset jäsenet:   Rob van der Loo  Ray van Lente  Ewout Pieters  Ruben Israel  Merel Bechtold  Charlotte Wessels  Otto Schimmelpenninck van der Oije  Timo Somers  Joye de Boer 
Levy-yhtiö:  Roadrunner   Napalm   CNR  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Delain on hollantilainen sinfonista metallimusiikkia esittävä yhtye.
Historia

Yhtyeen perusti Within Temptationin entinen kosketinsoittaja Martijn Westerholt vuonna 2002. Westerholt kuntoutui ja kirjoitti musiikkia yhtyeelle. Yhtyeeseen liittyi Charlotte Wessels laulajaksi. Yhtyeen ensimmäinen single "Frozen" julkaistiin vuonna 2006 Roadrunnerin kautta. Yhtyeen nimi on peräisin fiktiivisestä kuningaskunnasta Stephen Kingin romaanista Lohikäärmeen silmät.
Alkuvuodesta 2021 yhtyeen jäsenet Westerholtia lukuunottamatta ilmoittivat jättävänsä yhtyeen. Elokuussa 2022 yhtye julkaisi uuden kokoonpanon ja singlen "The Quest and the Curse". Rumpuihin palasi yhtyeessä aiemmin soittanut Sander Zoer ja kitaristiksi palasi Ronald Landa. Täysin uusia jäseniä ovat basistina toimiva Ludovico Cioffi ja laulaja Diana Leah. Uusitun kokoonpanon ensimmäinen yhteinen albumi Dark Waters julkaistiin alkuvuonna 2023.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Jäsenet:
Martijn Westerholt – koskettimet (2002, 2005–)
Sander Zoer – rummut (2006–2014, 2022–)
Ronald Landa – kitara (2006–2009, 2022–)
Ludovico Cioffi – basso (2022–)
Diana Leah – laulu (2022–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Rob van der Loo – basso (2006–2010)
Guus Eikens – kitara (2006–2007 sessio, 2008-2009, 2011–2012)
Ronald Landa – kitara (2006–2009)
Ray van Lente – kitara (2006–2007)
Ewout Pieters – kitara (2009–2010)
Sander Zoer – rummut (2006–2014)
Merel Bechtold – kitara (2015–2019; live 2013, 2014–2015)
Ruben Israel – rummut (live 2013; 2014–)
Charlotte Wessels – laulu (2005–2021)
Otto Schimmelpenninck van der Oije – basso, taustalaulu (2010–2021)
Timo Somers – kitara, taustalaulu (2011–2021)
Joey de Boer – rummut (2018–2021; live 2017–2018)
Jäsenet > Kiertuejäsenet

Roel Vink – basso (2009)
Bas Maas – kitara (2012)
Elianne Anemaat – sello (2017-)
Jäsenet > 2002 kokoonpano

Roy van Enkhuyzen – kitara
Frank van der Meijden – kitara
Anne Invernizzi – laulu
Martijn Willemsen – basso
Tim Kuper – rummut
Jäsenet > Sessiojäsenet

Marko Hietala – basso (2006), laulu (2006, 2009, 2014)
Ad Sluijter – kitara (2006)
Guus Eikens – kitara, taustalaulu (2006, 2009, 2012)
Ariën van Weesenbeek – rummut (2006)
Rosan van der Aa – taustalaulu (2006)
Jan ”Örkki” Yrlund – kitara (2006)
Diskografia > Albumit

Lucidity (2006)
April Rain (2009)
We Are the Others (2012)
The Human Contradiction (2014)
Moonbathers (2016)
Apocalypse & Chill (2020)
Dark Waters (2023)
Diskografia > Livealbumit

A Decade of Delain: Live at Paradiso (2017)
Diskografia > Demot

Amenity (2002)
Diskografia > EP:t

Interlude (2013)
Lunar Prelude (2016)
Hunter's Moon (2019)
Dance with the Devil (2024)
Diskografia > Singlet

”Frozen” (2007)
”See Me in Shadow” (2007)
”The Gathering” (2008)
”April Rain” (2009)
”Stay Forever” (2009)
”Smalltown Boy” (2010)
”Get the Devil Out of Me” (2012)
”We Are the Others” (2012)
”Are You Done with Me” (2013)
”Your Body Is a Battleground” (2014)
”Stardust” (2014)
”Sing to Me” (2015)
”Suckerpunch” (2016)
”The Glory and the Scum” (2016)
”Fire with Fire” (2016)
”Masters of Destiny” (2019)
”Burning Bridges” (2019)
”One Second” (2019)
”The Quest and the Curse” (2022)
”Beneath” (2022)
”Moth to a Flame” (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delain Wikimedia Commonsissa
Delain Discogsissa. (englanniksi)
Kotisivut (englanniksi)
Delain
| --- | --- |
Studioalbumit:   Lucidity  April Rain  We Are the Others  The Human Contradiction  Moonbathers  Apocalypse & Chill  Dark Waters  Dance with the Devil 
Livealbumit:   A Decade of Delain: Live at Paradiso
Johan Banér

Johan Banér (1596–1641)
Johan Banér (myös Juhana Banér) (23. kesäkuuta 1596 – 10. toukokuuta 1641), Gustav Banérin poika, oli Ruotsin armeijan marsalkka ja johti maan armeijaa kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuosina 1634–41.
Banér tuli Ruotsin armeijan palvelukseen 1615 ja taisteli Kustaa II Aadolfin alaisuudessa Venäjällä, Puolassa, Liivinmaalla ja Saksassa. 1634 hänestä tuli marsalkka, ja vuosina 1634–41 hän johti Ruotsin armeijaa kolmikymmenvuotisessa sodassa. Ruotsin armeija murskattiin Nördlingenin taistelussa 1634, mutta Banér käänsi sodan suunnan voittamalla Wittstockin taistelun 1636. Hän johti Ruotsin armeijan peräytymistä 1637 takaisin Pommeriin ja voitti saksilaiset Chemnitzin taistelussa 1639.
Ruotsin Pommerin kenraalikuvernöörinä Banér toimi vuosina 1638–1641.
Olli Seppälä

Olli Seppälä (s. 24. marraskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri pääaineena teatteritiede, sivuaineena dogmatiikka. Seppälä on ollut toimittajana Kirkko ja kaupungissa, päätoimittajana Askelessa ja Ilossa, sekä toimituspäällikkönä Kotimaassa, päätoimittajana Kotimaa24-uutissivustolla sekä julkaisupällikkönä. Seppälä on kirjoittanut runsaasti kirja- ja teatteriarvosteluja sekä kulttuurijuttuja.
Seppälän kirjallinen tuotanto, yli 20 kirjaa on monipuolinen, hänen aiheitaan ovat olleet muun muassa enkelit ja Jeesus-elokuvat. Hän on koonnut kirkollisia kaskuja ja suomalaisten kokemuksia esimerkiksi ihmeistä, slangintanut Katekismuksen, kirjoittanut hautamuistomerkkien symboliikasta ja ajan käsitteen haltuun ottamisesta sekä julkaissut kaksi runokokoelmaa. Seppälän tuoreimpia  kirjoja on näyttelijä-ohjaaja Kari Hakalan henkilökuva Kari Hakala. Kiihko ja kutsumus. Seppälän kustantajana on yhtä kirjaa lukuun ottamatta ollut Kirjapaja.
Teokset

Ei se ole sama.  Helsinki:  Kirjapaja, 1984.  ISBN 951-621-475-4
Mies joka synnytti. Muistiinpanoja odottamisen ilosta ja surusta.  Helsinki:  Kirjapaja, 1988.  ISBN 951-621-850-4
Matkalla Johannes. Interreilaajan evankeliumi.  Helsinki:  Lasten keskus, 1993.  ISBN 951-627-001-8
Seppälä, Olli (toim.): Sakastissa nauretaan.  Helsinki:  Kirjapaja, 1994.  ISBN 951-625-284-2
Seppälä, Olli (toim.): Sakastissa kuollaan nauruun.  Helsinki:  Kirjapaja, 1995.  ISBN 951-625-343-1
Näkymättömän hipaisu. Enkelit ennen ja nyt.  Helsinki:  Kirjapaja, 1995.  ISBN 951-625-308-3
Seppälä, Olli (toim.): Kymmenen kaskua.  Helsinki:  Kirjapaja, 1996.  ISBN 951-625-421-7
Seppälä, Olli & Tiihonen, Tuija (toim.): Askelia ajassa. 22 hengellistä elämäkertaa.  Helsinki:  Kirjapaja, 1996.  ISBN 951-625-419-5
Seppälä, Olli & Latvanen, Marko: Vapahtajia valkokankaalla.  Helsinki:  Kirjapaja, 1996.  ISBN 951-625-359-8
Maan ja taivaan enkelit.  Helsinki:  Kirjapaja, 1998.  ISBN 951-625-525-6
Seppälä, Olli & Seppälä, Ullamaija (toim.): Enkeli tuli luokseni. Suomalaisia kokemuksia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2000.  ISBN 951-625-632-5
Seppälä, Olli (toim.): Stadilaisten katkismus.  Helsinki:  Kirjapaja, 2000.  ISBN 951-625-676-7
Seppälä, Olli & Seppälä, Ullamaija: Se oli ihme. Suomalaisia kokemuksia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2001.  ISBN 951-625-707-0
Seppälä, Olli (toim.): Luukkaan evankeliumi slangiks skrivattuna.  Helsinki:  Kirjapaja, 2001.  ISBN 951-625-740-2
Seppälä, Olli & Seppälä, Ullamaija (toim.): Hetki joka muutti elämäni. Suomalaisia kokemuksia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2002.  ISBN 951-625-806-9
Seppälä, Olli (toim.): Kaikki joutavat taivaaseen.  Helsinki:  Kirjapaja, 2003.  ISBN 951-625-933-2
Enkeli. Taivaallinen sanansaattaja.  Helsinki:  Kirjapaja, 2003.  ISBN 951-625-968-5
Paratiisin katuvalot.  Helsinki:  Kirjapaja, 2005.  ISBN 951-607-226-7
Surun ja toivon kuvat. Hautamuistomerkkien sanoma.  Helsinki:  Kirjapaja, 2005.  ISBN 951-607-243-7
Seppälä, Olli (toim.): Da Vitsi -koodi.  Helsinki:  Kirjapaja, 2007.  ISBN 978-951-607-466-8
Stop! Vähemmän kiirettä, enemmän aikaa.  Helsinki:  Kirjapaja, 2008.  ISBN 978-951-607-650-1
Kari Hakala. Kiihko ja kutsumus.  Helsinki:  Kirjapaja, 2009.  ISBN 978-951-607-836-9
Seppälä, Olli (toim.): Tekstareita pyhälle Pietarille.  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-952-247-021-8
Lentävä omena.  Helsinki:  Kirjapaja, 2012.  ISBN 978-952-247-387-5
Seppälä, Olli & Pyhäranta, Tuija & Raudaskoski, Joona: Adventista ramadaniin. Uskonnolliset juhlat Suomessa.  Helsinki:  Kirjapaja, 2016.  ISBN 978-952-288-520-3
Seppälä, Olli: Siipien havinaa.  Helsinki:  Sacrum, 2019.  ISBN 978-952-693-200-2
Seppälä, Olli (Toim.): Lepään joogamatiollani ja rukoilen.  Helsinki:  Kirjapaja, 2020.  ISBN 978-952-354-281-5
Aiheesta muualla

Olli Seppälän kirjallisuusaiheinen blogi
Olli Seppälän kelloaiheinen blogi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Babylonia

Hammurabin lakipatsaan yläosa.
Babylonia oli valtakunta Mesopotamiassa, nykyisen Irakin valtion eteläosassa. Valtakunnan pääkaupunki oli Babylon. Babylonian kulttuurin vaikutus levisi laajalle muun muassa aktiivisen kaupan ansiosta, ja muun muassa paino- ja mittajärjestelmät olivat perustana seuraavilla vuosisadoillaselvennä.
Babylonian rajoina olivat Persianlahti, Tigris- ja Eufratvirrat ja autiomaa. Laajimmillaan Babylonia ulottui idässä Elaminvuoriin ja lännessä Välimereen.
Babylonian sivistys oli pitkälti sumerilaisten luomaa. Babyloniassa kehittyi vuosisatojen aikana monipuolinen kulttuuri, josta on kirjallisia lähteitä 2500 eaa. alkaen. Babylonian kirjallisuudesta tunnettuja ovat muiden muassa luomistaru ja Gilgames-eepos. Astrologia kehittyi pitkälle, ja babylonialaiset pystyivät määrittämään melko tarkoin vuosien ja kuukausien pituudet, sekä auringon- ja kuunpimennykset. Myös oikeuslaitos oli kehittynyt. Kostoperiaatteesta tunnetussa Hammurabin lakikokoelmassa oli talouteen ja perheeseen liittyviä säädöksiä. Käytössä oli savitauluille kirjoitetut nuolenpääkirjoitukset.
Rakennuksista mainittavimpia olivat temppelit, palatsit ja zikkuratit, jotka rakennettiin kuivatuista ja myöhemmin myös poltetuista tiilistä. Lasitetuissa tiilissä oli monimutkaisia kohokuvia ja ornamentteja. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty muinaisia kaupunkeja, kuten Lagai, Nippur, Babylon ja Susa.
Hammurabi yhdisti valtakunnan 1700-luvulla eaa. Toinen huomattava hallitsija oli Nebukadressar II, joka hallitsi Assyrian vallan jälkeen 616 eaa. syntyneessä uusbabylonialaisessa valtakunnassa. Persia valloitti alueen 539 eaa. Poliittisesti Babylonia oli vahvimmillaan 612–539 eaa. Uus-Babylonian aikana. Silloin Babylonia valloitti muun muassa Israelin kuninkaansa Nebukadressar II:n johdolla vieden silloisia juutalaisia pakkosiirtolaisuuteen.
Babylonian pääkaupungin nimi tulee sanasta bab-ili, Jumalan portti, myöhemmin Bab-ilani, Jumalten portti, josta kreikan Babylon.