stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Misato Nakamura

| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2008 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Rio 2016 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 2008 | joukkue |  |
|  Kultaa | Rotterdam 2009 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2011 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Astana 2015 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Astana 2015 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Tokio 2010 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2006 | joukkue |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Incheon 2014 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Incheon 2014 | joukkue |  |
|  Pronssia | Doha 2006 | 48 kg |  |
Misato Nakamura (jap. 中村 美里, s. 28. huhtikuuta 1989 Hachioji) on japanilainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on kilpaillut 52 kg:n sarjassa vuodesta 2007 lähtien.
Nakamura voitti alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuden 45 kg:n painoluokassa 2003 ja 48-kiloisissa 2005. Hän saavutti pronssia Pariisin MM-joukkuekilpailuissa 2006. Saman vuoden Aasian kisoissa hän oli kolmas 48-kiloisissa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän saavutti pronssia 52 kg:n sarjassa. Hän voitti samana vuonna joukkuemaailmanmestaruuden Tokiossa.
Nakamura voitti 52 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2009 kukistettuaan loppuottelussa kuubalaisen Yanet Bermoyn. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa hävittyään finaalissa maannaiselleen Yuka Nishidalle. Hän voitti samana vuonna kultaa Aasian kisoissa.
Nakamura voitti 52-kiloisten maailmanmestaruuden Pariisissa 2011 kukistettuaan loppuottelussa Yuka Nishidan. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi. Aasian kisoissa 2014 hän voitti kultaa 52 kg:n painoluokassa ja joukkuekilpailussa. Hän voitti Astanassa 2015 maailmanmestaruuden sekä 52-kiloisissa kukistettuaan finaalissa romanialaisen Andreea Chițun että joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia.
Nakamura on saavuttanut Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa kymmenen turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa. Maailmancupeissa / Continental Open -kilpailuissa hän on sijoittunut kolme kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kuusi Japanin-mestaruutta.
Median museo ja arkisto Merkki

| Median museo ja arkisto Merkki |
| --- | --- |
 Merkki-museon rakennus Ludviginkadulla.
Tyyppi:  erikoismuseo
Sijainti:  Ludviginkatu 2–4, 00130 Helsinki
Ylläpitäjä:  Helsingin Sanomain Säätiö
Kotisivut:  merkkiin.fi
Koordinaatit:  60.1656°N, 24.9456°E
 fiMedian museo ja arkisto Merkki 
     
Median museo ja arkisto Merkki (vuoteen 2023 Päivälehden museo) on erikoismuseo, joka sijaitsee Helsingin Kaartinkaupungissa Ludviginkadulla entisissä Helsingin Sanomien tiloissa. Se on osa Helsingin Sanomain Säätiötä.
Museo perustettiin vuonna 2001 nimellä Päivälehden museo, mikä oli viittaus Helsingin Sanomien historialliseen edeltäjään Päivälehteen. Uudistettu museo avautui uudelleen Merkki-nimisenä 2. joulukuuta 2023. Siihen on yhdistetty myös vuonna 1990 perustettu Päivälehden arkisto.
Näyttelyiden lisäksi museo järjestää aktiivisesti erilaista ohjelmaa, kuten työnäytöksiä, työpajoja, tapahtumapäiviä, museoteatteria ja seminaareja.
Näyttelyt > Perusnäyttely

Museon vuonna 2016 uusittu perusnäyttely kertoo median historiasta, nykypäivästä ja tulevaisuudesta sekä sananvapauden toteutumisesta Suomessa ja muualla. Perusnäyttelyssä käydään läpi myös Päivälehden ja Helsingin Sanomien vaiheita.
Näyttelyt > Vaihtuvat näyttelyt

Museo toteuttaa vuosittain noin viisi vaihtuvaa näyttelyä, jotka pykivät valottamaan median eri puolia. Näyttelyiden tarkoituksena on edistää medialukutaitoa sekä erityisesti lasten ja nuorten lukuharrastusta. Vaihtuvia näyttelyitä ovat olleet muun muassa Viisi ihmeellistä aarretta – Seikkailu oppikirjojen kuviin (2017), yhdessä Kuopion kulttuurihistoriallisen museon kanssa toteutettu Vapaus, rakkaus, tasa-arvo – Salonkielämää Helsingissä ja Kuopiossa (2017–2018), Uuden ja salaperäisen edessä – Kirjailijat ja esoteria modernisoituvassa Suomessa (2021), Lukemisen juhlaa! Aku Ankka -lehti Suomessa 70 vuotta! (2021) sekä Nishikie Shimbun – Kuumimmat lööpit ja uutiskuvat Meiji-kauden Japanista (2021). Oman näyttelynsä ovat saaneet myös muun muassa sarjakuvahahmo Pelle Peloton (2018) ja lastenkirjahahmo Pekka Töpöhäntä (2019).
Näyttelyt > Painokellari

Museon pohjakerroksessa sijaitseva painokellari esittelee kirjapainotekniikan historiaa. Painokellarissa voi tutustua kohopainotekniikassa käytettyihin laitteisiin ja työmenetelmiin – käsinladontaan, konelatomiseen ja painamiseen. Painokellarin työnäytöksissä perinteisten kirjapainoammattien taitajat näyttävät aidoilla työvälineillä, miten kirjat ja muut painotuotteet syntyivät ennen tietokoneaikaa.
Museokäynti

Museoon voi tutustua itsenäisesti tai oppaan johdolla. Kaikki museon toiminta on maksutonta. Museo on avoinna päivittäin kello 11–17. Vuonna 2017 museoon tutustui yhteensä 48 000 kävijää.
Arkisto

Merkin arkisto on entisen Päivälehden arkiston seuraaja. Arkiston kokoelmat käsittivät 3,5 hyllykilometrin fyysisen aineiston ja seitsemän teratavun sähköisen kokoelman. Mukana on 1,5 hyllykilometriä yksityisarkistoja.
Arkiston kokoelmiin sisältyvät arkistokappaleet muun muassa Päivälehdestä, Helsingin Sanomista, Ilta-Sanomista ja Taloussanomista sekä kaikista Sanoma-konsernin julkaisemista kotimaisista aikakauslehdistä, kuten Me Naisista, Kodin Kuvalehdestä, ET-lehdestä ja Aku Ankasta.
Arkistoon kuuluvat Sanoma-konsernin ja sen edeltäjien historialliset asiakirjat. Lisäksi sinne on talletettu media-alan säätiöiden ja järjestöjen arkistoja sekä Sanoman työntekijöiden henkilöarkistoja. Merkittävin henkilöarkistoista on Erkon suvun arkisto. Kokoelmissa on myös valokuvia, piirroksia ja muistitietohaastatteluja. Merkin kokoelmissa on myös noin 5 000 sanomalehtityön ja kirjapainotoiminnan historiaan liittyvää esinettä.
Mellotron Heart

| ”Mellotron Heart” Opeth |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Watershed
 Julkaistu: 3. kesäkuuta 2008
 Formaatti: CD-levy, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Jens Bogren, Mikael Åkerfeldt
 Tyylilaji: progressiivinen metal
 Kesto: 05.28
 Levy-yhtiö: The End Records, Roadrunner Records
Opethin muut singlet
| ”Porcelain Heart” 2008 | ”Mellotron Heart” 2008 | ”Burden” 2008 |
Mellotron Heart on ruotsalaisen Opeth-yhtyeen albumin Watershed toinen singlejulkaisu. Sen julkaisivat The End Records ja Roadrunner Records yhdessä.
Singleä on painettu 750 kappaletta. Kappale itsessään on mellotronilla ja Moog-syntetisaattorilla soitettu vaihtoehtoinen versio Porcelain Heart -kappaleesta, joka julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä.
Kappalelista

Mellotron Heart – 5.28 (säv. Mikael Åkerfeldt, Fredrik Åkesson)
Mika Mäkelä

Mika Mäkelä (s. 1965) on suomalainen amatöörinäyttelijä. Hän näytteli sotamies Rahikaista Väinö Linnan romaaniin perustuvassa Rauni Mollbergin ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas (1985).
Valinta elokuvarooliin

Mollberg kiersi videokameran kanssa ympäri Suomen etsimässä rooleihin sopivia henkilöitä. Hän valitsi elokuvaansa nuoria, tuntemattomiakin näyttelijöitä, joista monet olivat amatöörejä. Tarkoituksena tällä oli tuoda esiin sotilaiden nuoruutta, mikä poikkesi Edvin Laineen ohjaamasta Linnan romaanin ensimmäisestä elokuvasovituksesta.
Tätä kautta valittuihin kuuluivat Hannu Kivioja, teatterikoululainen Pertti Koivula ja Mika Mäkelä. Mäkelän Mollberg löysi Teivon raviradalta Tampereelta, josta hän kutsui tämän koekuvauksiin. Silloin vielä vanhempiensa luona Siivikkalassa Tampereen lähellä asunut Mäkelä oli Tuntematon sotilas -elokuvan rooliin valituksi tullessaan 18-vuotias eikä ollut vielä suorittanut varusmiespalvelustaan. Töitä hän oli tehnyt metsurina.
Mäkelällä ei tuolloin juuri ollut näyttelijäkokemusta.  Jälkeenpäin Mollbergin ratkaisua käyttää todella nuoria näyttelijöitä, toisin kuin Laine omassa sovituksessaan, on pidetty aikaa kestäneenä ja onnistuneena.
Valmistautuminen ja kuvaukset

Kun näyttelijät oli valittu, näitä valmistettiin rooleihinsa kielikylvyillä. Pohjoiskarjalaisen Rahikaisen rooliin valittu Mäkelä lähetettiin tätä varten ensin maatöihin Pohjois-Karjalaan. Kotimurteenaan hän puhui Tampereen murretta.
Kuvauksissa ammattinäyttelijöistä ja amatööreistä muodostui Mäkelän mukaan "hyvä porukka", ja hän ystävystyi myös tuolloin vielä elossa olleen ja kuvauksiin osallistuneen kirjailija Väinö Linnan kanssa. Muiden näyttelijöiden tapaan Mäkelä antaa suurta tunnustusta myös ohjaaja Mollbergille.
Hietasen roolissa monissa samoissa kohtauksissa Mäkelän kanssa näytellyt Pirkka-Pekka Petelius muistelee vailla aiempaa näyttelijäkokemusta olleen Mäkelän roolisuoritusta: "Hän oli hymyilevä ja leppoisa, ja hänen tulkinnassaan oli paljon sellaista hyvää, mitä hän ei varmasti itse edes tiennyt."
Arvioita roolisuorituksesta

Mollbergin elokuvan vastaanottoa tutkineiden Kimmo Jokisen ja Maaria Lingon mukaan Mollbergin sovituksessa on Rokan lisäksi nostettu Koskela ja Hietanen mutta myös "ovela ja huumorintajuinen kauppamies" Rahikainen. Elokuvan vastaanottoa tutkineissa haastatteluissa Rahikaisen hahmo yhdessä Kariluodon ja Lahtisen kanssa sijoittuu seitsemän eniten mainintoja saaneen joukkoon Rokan, Koskelan, Hietasen, Lammion ja Lehdon jälkeen.
Kriitikoista Peter von Bagh katsoo, että elokuvassa "[h]engissäselviytyjien akseli toimii. Rahikaisen ja Rokan tapaiset puuhakkaat kaverit erottuvat omaksi ryhmäkseen, ja heidän kauttaan jatkuvat monet sellaiset tekemiset, joissa sodasta ei tavallaan ole tietoakaan ja joiden kautta elämisen arvoinen elämä jatkuu." Jukka Sihvosen mielestä Rahikaisen hahmossa Mollbergin sovituksessa verrattuna Laineen tulkinnan rehvastelevan "isämäiseen" hahmoon (Laineen sovituksessa Kaarlo Halttunen) korostuu ilkikurinen poikamaisuus, samalla kun hahmossa on myös tunteettoman omaneduntavoittelijan aineksia. Samaa mieltä on Helena Ylänen, jonka mukaan "Mika Mäkelän esittämässä Rahikaisessa korostetaan epäluotettavuutta selviytymiskyvyn ohitse."
Ehdokkuuksia

Mäkelä oli vuonna 1986 roolistaan Tuntemattoman sotilaan Rahikaisena ehdolla Parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon saajaksi yhdessä Hannu Kiviojan ja Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa.
Myöhempi ura

Tuntemattoman sotilaan kuvausten päätyttyä elokuussa 1985 Mäkelä astui varusmiespalvelukseen. Toisin kuin muutamat muut Tuntemattoman sotilaan rooleihin valitut amatöörit, Mäkelä ei päätynyt näyttelijänuralle, vaan kertoo haastattelussa vuonna 2012 kokeneensa näyttelijän työn itselleen tulevaa ammattia ajatellen henkisesti liian raskaaksi.
Tuntemattoman sotilaan jälkeen Mäkelä esiintyi vielä pienissä rooleissa kahdessa Mollbergin elokuvassa: Ystävät, toverit (1990) ja liikennevalistuslyhytelokuvassa Me olemme syyllisiä (1989) sekä vieraili televisiosarjassa Metsolat. Varsinaisen työuransa Mäkelä on tehnyt rekankuljettajana ensin Euroopassa ja sitten Suomessa ja välillä yrittäjänä.
Mikko Kytölä

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 20. heinäkuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Suonenjoki, Suomi
Pelipaikka: kenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: KaDy
Pelinumero: 11
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2004 | SuPa | 58 | (38) |
| 2005–2006 | FCV | 41 | (2) |
| 2007–2008 | Warkaus JK | 35 | (5) |
| 2009 | FCV | 21 | (4) |
| 2010 | Warkaus JK | 10 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 165 | (50) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mikko Kytölä (s. 20. heinäkuuta 1984 Suonenjoki) on suomalainen futsalpelaaja. Suomessa pelatessaan hän on aina edustanut Futsal-liigaa pelaavaa Kampuksen Dynamoa. Kytölä on voittanut Kampuksen Dynamon kanssa Suomen mestaruuden viisi kertaa, kausilla 2017-2018, 2018-19 , 2020-21, 2021-22 ja 2022-23 .  Tämän lisäksi hän on saavuttanut 4 SM-hopeaa (2011, 2012, 2015 ja 2017) sekä SM-pronssin vuonna 2013.lähde tarkemmin? Kauden 2018-2019 päätteeksi Kytölä valittiin myös liigan parhaaksi pelaajaksi.
Kytölä on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa 104 ottelua ja tehnyt niissä 41 maalia. Hän on myös toiminut useasti maajoukkueen kapteenina. Hänen veljensä Jukka pelaa myös maajoukkueessa. Kytölä on pelannut myös jalkapalloa Kakkosessa ja Kolmosessa, edustaen Suonenjoen Palloa, FC Vaajakoskea ja Warkaus JK:ta.
Aiemmat kaudet

Kaudella 2012–2013 KaDy:n kapteenina toimiessaan hän voitti runkosarjan maalipörssin, syöttöpörssin ja näin ollen myös koko pistepörssin ylivoimaisesti tehden 21 ottelussa tehot 27+22. Kaudella 2013–2014 Kytölän seura oli ASD Futsal Tridentina Italiassa, joka pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:sessa. Hän oli joukkueensa kapteeni. Olkapäävamman pilatessa osan kaudesta Kytölä esiintyi vain yhdeksässä ottelussa, tehden yhteensä 10 maalia. Kaudelle 2014–2015 hän siirtyi toiseen italialaisseuraan, Tridentinan kanssa samassa sarjassa pelanneeseen ASD Gruppo Fassina Calcio a 5:een. Kytölä palasi kuitenkin Kampuksen Dynamon paitaan helmikuussa 2015 ja oli voittamassa joukkueen mukana SM-hopeaa sekä kesällä Pohjoismaiden mestaruuden.
Kesällä 2015 Kytölä solmi sopimuksen kaudelle 2015–2016 italialaisen Menegatti Metalli C5:n kanssa. Joukkue pelaa Italian toiseksi ylimmällä sarjatasolla..
Mikko Kytölä jatkoi Italiassa kevätkaudella 2016 sisilialaisen Real Cefalún paidassa, mutta allekirjoitti vuoden pestin elokuussa Kampuksen Dynamon kanssa ja toimi joukkueen pelaaja-valmentajana kauden 2016–17 ajan, jolloin joukkue saavutti SM-hopeaa. Kytölä jatkoi uraansa KaDy:ssa kaudella 2017–18 saavuttaen Suomen mestaruuden. Kaudella 2018–19 hän voitti Suomen mestaruuden toistamiseen KaDy:n kapteenina.
Aiheesta muualla

http://www.palloliitto.fi/futsal/maajoukkue/pelaajat/mikko-kytola (Arkistoitu – Internet Archive)
Mayumi Iizuka

| Mayumi Iizuka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  sama (Mayumi Iizuka)
Syntynyt: 3. tammikuuta 1977 (ikä 47)  Tokio, Japani
Näyttelijä
Aktiivisena:  1997-
Merkittävät roolit:  Misty (Pokémon) Tron Bonne (Mega Man Legends) Makoto Sawatari (Kanon)
Aiheesta muualla
berrysmile.net
IMDb 
Mayumi Iizuka (jap. 飯塚 雅弓, s. 3. tammikuuta 1977 Tokio, Japani) on japanilainen ääninäyttelijä ja laulaja, joka työskentelee enimmäkseen Tokuma Japan Communicationsille.
Julkaisut > Albumit

Kataomoi (1997)
Mint to Kuchibue (1998)
so loving (1999)
AERIS (2000)
Himawari (2001)
Niji no Saku Basho (2002)
SMILE×SMILE (2003)
∞infinity∞ (2004)
mine (2005)
10LOVE (2006)
Crystal Days (2007)
Stories (2008)
Fight!! (2009)
Kimi e... (2009)
Ichigo. (2012)
Julkaisut > Singlet

Akuseru (1997)
love letter (1999)
caress/place to be (2000)
My wish (2000)
Yasashi Migite (2002)
Koi no Iro (2002)
Kikaseteyo Kimi no Koe (2002)
Pure♡ (2003)
amulet (2004)
TRUST - Kimi to Aruku Mirai - (2011)
Aiheesta muualla

Mayumi Iizuka Anime News Networkissa (englanniksi)
Berry Smilessa (japaniksi)
Mikko Kurvinen

| Mikko Kurvinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1979 (ikä 45) Anjalankoski, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kurvi, Knockout
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2014
Seurat:  AaKoo (II-div.) HIFK (SM-liiga)   Mora IK (SEL) MODO Hockey (SEL)
Mikko Kurvinen (s. 11. maaliskuuta 1979 Anjalankoski) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi urallaan SM-liigassa ja Elitserienissä. Suomessa hän edusti koko uransa ajan HIFK:ta. Ruotsissa hänen seurojaan olivat Mora IK ja Modo. HIFK:ssa Kurvinen voitti 2011 SM-liigan mestaruuden ja 2004 SM-pronssia.
Ura

Kurvinen on Anjalankosken Kiekon kasvatti. Hän debytoi sen miesten II-divisioonajoukkueessa jo 16-vuotiaana kaudella 1995–1996. Kurvinen siirtyi kesken neljännen II-divisioonakautensa 1998–1999 Helsingin IFK:n A-nuoriin. Kaudella 1999–2000 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+8=14. Kurvinen debytoi samalla kaudella myös SM-liigassa, jossa hän pelasi kauden aikana 14 runkosarja- ja yhdeksän playoff-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Kaudella 2000–2001 Kurvinen nosti asemiaan ja teki 39 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 sekä neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 19. syyskuuta 2000 Rauman Lukkoa vastaan. Kurvisen runkosarjan loppua lyhensi kuitenkin selkävaivat.
Kausi 2001–2002 jäi Kurvisella vain 14 ottelun mittaiseksi selkävaivojen vuoksi, jotka olivat myös lopettaa koko hänen uransa. Kurvisen vaivat jatkuivat myös kaudella 2002–2003, joka puolestaan jätti hänen liigakautensa 20 ottelun mittaiseksi. Kurvinen pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla Mestis-joukkue Forssan Palloseurassa. Hän nousi siellä hankkimansa pelituntuman jälkeen aina HIFK:n ykköspuolustajapariin asti Marek Židlickýn vierelle. Seuraavan kauden 2003–2004 päätteeksi Kurvinen voitti SM-pronssia. Huhtikuussa 2004 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa.
Kurvinen haittana oli selkävaivat taas kaudella 2004–2005, jolloin hän pelasi vain 26 runkosarjaottelua. Reilun kuuden rikkonaisen HIFK:ssa pelatun kauden jälkeen Kurvinen siirtyi lyhyen testijakson jälkeen vuoden mittaisella sopimuksella Elitserien-joukkue Mora IK:n riveihin kaudeksi 2006–2007. Hän jatkoi joukkueessa myös toisen kauden 2007–2008, jolloin Kurvinen teki miesten sarjojen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+11=15. Mora putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin, mutta Kurvinen jatkoi kuitenkin Elitserien-uraansa MODO Hockeyssa kaudella 2008–2009.
Kaudeksi 2009–2010 Kurvinen palasi kaksivuotisella sopimuksella HIFK:hon. Hänen ensimmäisen sopimuskautensa runkosarja jäi taas lyhyeksi loukkaantumisten takia, vain 28 ottelun mittaiseksi. Liigauransa toisen yli 50 runkosarjaottelun kautensa 2010–2011 Kurvinen pelasi lähes kokonaan Toni Söderholmin puolustajaparina, pelasi varmaa puolustuspelaamista ja voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Toukokuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa.
Kaudella 2011–2012 Kurvisen haittana oli taas pienet vammat ja hänen runkosarjansa jäi vain 35 ottelun mittaiseksi. Kauden 2012–2013 runkosarja jäi Kurvisella puolestaan vain 14 ottelun mittaiseksi. Kausi oli hänelle myös neljäs peräkkäinen ilman maalia. Toukokuussa 2013 Kurvinen teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa. Kaudella 2013–2014 hänen loukkaantumisensa jatkuivat ja Kurvinen sai tililleen vain yhden runkosarja- ja kaksi ET-ottelua.
Kurvinen ilmoitti lopettavansa pelaajauransa kauden 2013–2014 jälkeen. HIFK palkitsi hänet myöhemmin keväällä seuran kultaisella sormuksella, joka jaetaan vähintään kymmenen vuotta joukkuetta edustaneille pelaajille.
Pelityyli

Kurvinen oli pelityyliltään peruspuolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluivat helpot ratkaisut, koko, luistelunopeus ja tasaisuus. Kurvisen heikkouksiin kuuluivat hyökkäyspään pelaaminen, laukaus, pelinrakentaminen ja taklaaminen. Hänen uraansa varjostivat myös lukuiset loukkaantumiset.
Mika Arvaja

| Mika Arvaja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. joulukuuta 1970 (ikä 53) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ere
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  95 kg
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2002
Seurat:  JyP HT (SML),   Ilves (SML),   Jokerit (SML),   Malmö IF (SEL),   Revier Löwen (DEL)
Mika Arvaja (s. 5. joulukuuta 1970 Jyväskylä, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Arvaja oli lopettaa jääkiekkouransa jo juniorivuosien jälkeen. JyP HT:n valmentaja Hannu Aravirta kysyi Arvajaa liigajoukkueen rinkiin vuonna 1991. Arvaja vastasi tähän kielteisesti, sillä uskoi, ettei hänellä ole potentiaalia liigakiekkoilijaksi. Hän aikoi keskittyä jatkossa opiskeluun. Kuitenkin seuraavan kuukauden aikana Arvaja pyörsi päätöksensä ja kysyi Aravirralta mahdollisuutta tulla mukaan harjoituksiin. Arvaja pääsikin mukaan jyväskyläläisten kokoonpanoon. Hän pelasi kaudet 1991–1992 ja 1993–1995 JyP HT:ssä. Ensimmäisellä kaudellaan Arvaja voitti SM-hopeaa. Välissä hän pelasi vuoden Ilveksessä.
Kaudet 1995–1996 ja 1996–1997 olivat Arvajan uran parhaat. Hän voitti kummallakin kaudella Ilveksen joukkueen sisäisen pistepörssin. Jälkimmäisellä kaudella Arvaja teki 50 ottelussa pisteet 22+30, mikä jäi hänen ennätyspisteikseen. Kaudeksi 1997–1998 Arvaja siirtyi Jokereihin, jossa ura lähti laskusuuntaan. Kesken kauden Arvaja siirtyi Elitserienin Malmöhön.
Kaudet 1998–2000 Arvaja pelasi jälleen Ilveksessä. Käytännössä vuosi kerrallaan koko uransa pelannut Arvaja halusi jättää keväällä 2000 Suomen kentät. Kaudeksi 2000–2001 hän siirtyi Saksan DEL-liigan Revier Löweniin, jossa pelasi kaksi kautta. Tämän jälkeen Arvaja päätti lopettaa lopullisesti ja palata takaisin opiskelun pariin. Yhteensä Arvaja pelasi SM-liigassa 408 runkosarjaottelua tehoin 103+116. Pudotuspeleissä Arvaja pelasi 38 ottelua ja sai pisteet 7+9.
Maajoukkue-edustuksia Arvaja sai vain B-maajoukkuetasolla, jossa hän pelasi 17 ottelua .
Arvaja on jäänyt peliuransa jälkeen Tampereelle asumaan. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Arvaja soittaa kitaraa S.W. Heimon kädet -yhtyeessä, jossa ovat mukana myös Sinuhe Wallinheimo, Markus Hätinen, Risto Kurkinen ja Marko "Rocco" Lehtonen .
Miyuki (1928)

| Miyuki / 深雪 |
| --- | --- |
 Miyuki

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  30. huhtikuuta 1927
Laskettu vesille:  26. kesäkuuta 1928
Palveluskäyttöön:  29. kesäkuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut kolaroituaan 29. kesäkuuta 1934
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 778 t
Pituus:  118,41 m (kokonaispituus) 115,3 m (vesiraja)
Leveys:  10,36 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  197
Aseistus
Aseistus:  6 x 127 mm/50 type 3 -tykkiä kaksiputkisena Malli A -asennuksena 2 x 13 mm type 93 -ilmatorjuntakonekivääriä 9 x 61 cm torpedoputkea 18 x miinaa
Miyuki (jap. 深雪) oli Keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1923 laivasto-ohjelmassa Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 30. huhtikuuta 1927. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 29. kesäkuuta 1929.
Palvelus

Alus upoposi 29. kesäkuuta 1934 kolaroituaan Inazuman kanssa.
Mohamed Ousserir

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Mohamed Nassim Ousserir
Syntymäaika: 5. helmikuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Boufarik, Algeria
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: CR Belouizdad
Pelinumero: 1
Junioriseurat
1993–1995 1995–1999: USM Blida RC Kouba
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2004 2004–2007 2007 2007– | RC Kouba NA Hussein Dey → CR Belouizdad (laina) CR Belouizdad | 134 (0) 70 (0) 7 (0) 49 (0) |
Maajoukkue
| 2003–2008 |  Algeria | 5 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. marraskuuta 2008.
Mohamed Nassim Ousserir (s. 5. helmikuuta 1978 Boufarik) on algerialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa CR Belouizdadia.
Maajoukkueura

Ousserir pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa Madagaskaria vastaan 24. huhtikuuta 2003. Hän oli mukana ensimmäisissä arvokisoissaan tultuaan vuoden 2010 Afrikan-kisoihin Lounès Gaouaoui tilalle, joka joutui sairaalaan juuri ennen kisoja.
Saavutukset

Algerian cup: 2009
AM-kisat 2010: 4. sija
Miscanthidium

| Miscanthidium> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit
Suku::  Miscanthidium  Stapf
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miscanthidium on norsunheinille (Miscanthus) läheinen, mahdollisesti erotettava heinäkasvisuku. Suvun kuvasi itävaltalainen Otto Stapf Flora of Tropical African yhdeksännessä osassa vuonna 1917.
Lajit

Miscanthidium-suvussa on kaksi lajia, jotka molemmat esiintyvät eteläisessä Afrikassa päiväntasaajan eteläpuolella:
Miscanthidium junceum (Stapf) Stapf, syn. Miscanthus junceus (Stapf) Pilg. norsunheinien suvussa.
Miscanthidium violaceum (K.Schum.) Robyns