stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amazoniansuomuaratti

| Amazoniansuomuaratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Alaheimo::  Arinae
Tribus::  Arini
Suku::  Suomuaratit Pyrrhura
Laji::  amazonum
Kaksiosainen nimi
 Pyrrhura amazonum  Hellmayr, 1906 
Synonyymit
 Pyrrhura picta amazonum 

Katso myös
   Amazoniansuomuaratti Wikispeciesissä   Amazoniansuomuaratti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Amazoniansuomuaratti (Pyrrhura amazonum) on suomuaratteihin kuuluva papukaijalaji. Se on erotettu omaksi lajikseen vastikään, ja aiemmin sitä pidettiin täpläsuomuaratin (Pyrrhura picta) alalajina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Amazoniansuomuaratti (Pyrrhura amazonum)
iNaturalist: Amazoniansuomuaratti (Pyrrhura amazonum)
UniProt: Taxonomy - Pyrrhura amazonum (Santarem parakeet) (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura amazonum (englanniksi)
Rauni Turkia

Rauni Turkia (23. kesäkuuta 1926 Kouvola – 6. maaliskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteen kandidaatti, kehitysyhteistyövirkamies ja suomentaja. Turkia oli virkamiehenä vuonna 1965 perustetussa Jaakko Iloniemen johtamassa kansainvälisen kehitysavuntoimistossa. Hän oli aiemmin työskennellyt kehitysyhteistyötehtävissä Pohjois-Afrikassa Tunisiassa 1960–1962.
Teoksia

Kuka on vapaa? ; kirj. Rauni Turkia, Osmo Jussila, Olavi Kaukola ja Lauri O. af Heurlin. Yleisradion julkaisusarja 9. Helsinki 1967
Vietnam : Lohikäärmeenpojan maa ; julkaisija Sosiaalihallitus ; kirjoittaja Tran Minh Canh ; asiantuntija-avustajat Anna Paljakka, Rauni Turkia ; muut kirjoittajat Annika Forsander ym. ; kuvat Kim Karlsson ym. VAPK-kustannus, Helsinki 1990
Suomennoksia

Mary Stolz: Annen pitkä kesä: romaani. Otava 1960 (alkuteos To tell your love)
Mary Stolz: Tyttö tulee kaukaa: romaani. Otava 1960 (alkuteos Pray love, remember)
Michel Quoist: Rukouksia elämän arjesta. Suomen kirkon sisälähetysseura, Helsinki 1963, 10. painos Kirjaneliö, Helsinki 1985 (alkuteos Prières)
Ignace Lepp: Aikamme ateismin kasvot. Avain-sarja 4. Suomen kirkon sisälähetysseura, Helsinki 1964 (alkuteos Psychanalyse de l'athéisme moderne)
Carmen Bernos de Gasztold: Ääniä Nooan arkista; suom. Rauni Turkia; kansi ja kuvitus Osmo Visuri. Suomen kirkon sisälähetysseura, Helsinki 1965, 3. painos 1984 (alkuteos Prières dans l'arche)
Carmen Bernos de Gasztold:  Eläinten kuoro. Sisälähetysseura, Helsinki 1968 (alkuteos Choral de bêtes)
Ho Xuân Huong: Kysymyksiä kuulle; suomentaneet Rauni Turkia ja Kai Nieminen; valikoima, jälkisanat ja selitykset Rauni Turkia; vietnamin kielen asiantuntija Tran Le Dong. Nostromo, Helsinki 1992
Andreas Seppi

| Andreas Seppi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Italia
Tennispelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  75 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2002–
Palkintorahat:  11 816 212 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  18. (28.1.2013)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  386–422
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2013, 2015, 2017, 2018)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2012)
Wimbledon:  4. kierros (2013)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2008, 2013, 2015)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  50. (14.4.2014)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  115–240
Aiheesta muualla
www.andreasseppi.com
ITF
ATP
Andreas Seppi (s. 21. helmikuuta 1984 Bolzano) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 18 tammikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kolme ATP-turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Seppi on päässyt kaksinpelissä parhaimmillaan neljännelle kierrokselle Ranskan avoimissa vuonna 2012, Australian avoimissa vuosina 2013 ja 2015 ja Wimbledonissa vuonna 2013 sekä kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa vuosina 2008 ja 2009 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2008.
Ensimmäisen finaalipaikkansa ATP-kiertueen kaksinpelissä Seppi saavutti vuonna 2007 Gstaadissa. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän otti Eastbournessa, jossa hän voitti loppuottelussa Janko Tipsarevićin luvuin 7–6(5), 3–6, 5–3 luovutus. Tipsarević lopetti ottelun ratkaisevassa erässä kaaduttuaan liukkaalla ruohokentällä ja loukattuaan jalkansa. Toisen turnausvoittonsa Seppi saavutti Belgradissa keväällä 2012 voitettuaan loppuottelussa ranskalaisen Benoît Pairen lukemin 6–3, 6–2.
Seppi eteni Wimbledonissa 2013 4. kierrokselle, jossa hävisi argentiinalaiselle Juan Martín del Potrolle.
Seppin valmentajana on toiminut Massimo Sartori vuodesta 1995 lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andreas Seppi Wikimedia Commonsissa
Andreas Seppin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Andreas Seppi profiili ATP:n kotisivuilla
Recreation Day

| Recreation Day Evergrey |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. maaliskuuta 2003
 Tuottaja(t): Tom S. Englund, Henrik Danhage
 Tyylilaji: heavy metal progressiivinen metalli
 Kesto: 60.10
 Levy-yhtiö: InsideOut Music
Evergreyn muut julkaisut
| In Search of Truth 2001 | Recreation Day 2003 | The Inner Circle 2004 |
Recreation Day on ruotsalaisen progressiivista metallia soittavan yhtyeen Evergreyn vuonna 2003 julkaistu neljäs studioalbumi.
Kappaleet

The Great Devceiver – 4.18
End of your Days – 4.38
As I Lie Here Bleeding – 3.51
Recreation Day – 5.21
Visions – 6.01
I', Sorry – 3.18
Blinded – 4.34
Fragments – 5.37
Madness Caught Another Victim – 2.59
Your Darkest Hour – 6.14
Unforgivable – 4.28
Trilogy of the Damned – 9.00 (Limited editionin bonus-kappale)
Kokoonpano

Tom S. Englund - laulu, kitara
Henrik Danhage - kitara
Michael Håkansson - basso
Patrick Carlsson - rummut
Rikard Zander - kosketinsoittimet
Carina Kjellberg - naislaulu
Mercury Choir - kuoro
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Aiheesta muualla

Recreation Day Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Recreation Day Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Amazonianpöllönen

| Amazonianpöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Kirkupöllöset Megascops
Laji::  watsonii
Kaksiosainen nimi
 Megascops watsonii  (Cassin, 1849) 
Synonyymit
 Otus watsonii 
Katso myös
   Amazonianpöllönen Wikispeciesissä   Amazonianpöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amazonianpöllönen (Megascops watsonii aiemmin Otus watsonii) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät.
Aiheesta muualla

Amazonianpöllönen (Megascops watsonii) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Alfa-aurigidit

Aurigid-meteoriparvi, jonka tähtitieteilijäryhmä havaitsi ollessaan NASAn tehtävällä noin 14 300 metrin korkeudessa.
Alfa-aurigit on Meteoriparvi joka ilmaantuu yleensä syyskuussa. C/1911 N1 Kiess -komeetta on parven alkuperä. Parvella on normaaliaktiivisuuden periodinen maksimi joka on esiintynyt viimeksi vuosina 1935, 1986 ja 1994 jolloin sen ZHR-luku oli noin 40.
Aiheesta muualla

URSA: 4.6. Meteoriparvitaulukko
URSA: 9.5 ZHR-luku
Alpha Aurigids Meteor Shower (englanniksi)
Meteor Showers Online: Alpha Aurigids (englanniksi)
SPACE.com: Aurigid Meteor Shower Peaks Saturday Morning (englanniksi)
International Meteor Organization: alpha Aurigids 2000 (englanniksi)
Retkikunta 64

Retkikunta 64 (Rk64, engl. Expedition 64) on  Kansainvälisen avaruusaseman 64. miehistö. Rk64 alkoi 21. lokakuuta 2020, kun osa Rk63:n miehistöstä poistui asemalta Sojuz MS-16 lennolla. Rk63:n loppuosa siirtyi Rk64:n ensimmäiseksi osaksi. Rk64:n toinen osa saapui asemalle 17. marraskuuta 2020 lennolla SpaceX Crew-1.
Rk64 on aseman ensimmäinen varsinainen 7-henkinen miehistö. SpaceX Crew-1 lennon Crew Dragon -aluksen kapasiteetti on 4 henkeä ja se soveltuu pitkäkestoiseen (>6 kk) avaruudessa oloon. Näin miehistön määrä voitiin nostaa kuudesta seitsemään. Samalla asemalla suoritettavaa tutkimustoimintaa voidaan lisätä huomattavasti, koska seitsemäs työpanos voidaan jo keskittää lähes yksinomaan tutkimustoimintaan aseman ylläpidon sijaan.
Ryzhikov ja Kud-Sverchkov suorittivat evan 18. marraskuuta 2020. Siinä valmisteltiin Nauka-laboratoriomoduulin asentamista Pirs-telakointimoduulin paikalle. Eva oli ensimmäinen Poisk-ilmalukosta.
Miehistö

| Asema | Ensimmäinen osa Lokakuu 2020 - marraskuu 2020 | Toinen osa Marraskuu 2020 - x |
| --- | --- | --- |
Komentaja:  Sergei Ryžikov (kosmonautti), RSA
Lentoinsinööri 1:  Kathleen Rubins, NASA
Lentoinsinööri 2:  Sergei Kud-Sverchkov, RSA
| Lentoinsinööri 3 |  |  Michael S. Hopkins, NASA |
| Lentoinsinööri 4 |  |  Victor J. Glover, NASA |
| Lentoinsinööri 5 |  |  Soichi Noguchi, JAXA |
| Lentoinsinööri 6 |  |  Shannon Walker, NASA |

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Retkikunta 64 Wikimedia Commonsissa
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Rebecca Belmore

Rebecca Belmore vuonna 2016.
Rebecca Belmore (s. 22. maaliskuuta 1960 Upsala, Ontario) on kanadalainen eri taiteenlajeja yhdistelevä taiteilija. Hän on ojibwa ja on tuonut teoksillaan esiin alkuperäiskansojen asemaan Kanadassa liittyviä epäkohtia. Hän on tuotannossaan yhdistellyt performanssitaidetta, valokuvausta, kuvanveistoa ja videoita.
Belmoresta tuli vuonna 2004 Kanadan kuninkaallisen taideakatemian jäsen. Samana vuonna hänelle myönnettiin VIVA-palkinto. Vuonna 2005 hän edusti Kanadaa Venetsian biennaalissa, ja samana vuonna hän sai kunniatohtorin arvon Ontarion taide- ja designkorkeakoulusta. Vuonna 2013 Belmore voitti Kenraalikuvernöörin palkinnon ja vuonna 2016 Gershon Iskowitz -palkinnon.
Rebecca Adlington

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rebecca Adlington vuonna 2012. |  Rebecca Adlington vuonna 2012. |  Rebecca Adlington vuonna 2012. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 400 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 800 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 400 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 800 m vapaauinti |  |
| Pitkän radan MM-kilpailut  | Pitkän radan MM-kilpailut  | Pitkän radan MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Shanghai 2011 | 800 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2011 | 400 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Rooma 2009 | 400 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Rooma 2009 | 4×200 m vapaauinti |  |
| Lyhyen radan MM-kilpailut  | Lyhyen radan MM-kilpailut  | Lyhyen radan MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Manchester 2008 | 800 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Manchester 2008 | 4×200 m vapaauinti |  |
| Pitkän radan EM-kilpailut  | Pitkän radan EM-kilpailut  | Pitkän radan EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 2010 | 400 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Budapest 2006 | 800 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Budapest 2010 | 4×200 m vapaauinti |  |
Rebecca Adlington (s. 17. helmikuuta 1989 Mansfield, Nottinghamshire) on entinen englantilainen vapaauimari, kaksinkertainen olympiavoittaja.
Adlington voitti junioreiden Euroopan mestaruuden 800 metrin vapaauinnissa vuonna 2004. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän sai oltuaan Budapestin EM-kilpailuissa 2006 samalla matkalla toinen ajalla 8.27,88. Lyhyen radan MM-kisoissa Manchesterissa 2008 hän voitti 800 metrin mestaruuden ajalla 8.08,25 ja kuului hopeaa saavuttaneeseen Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueeseen 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Adlington voitti Pekingin olympialaisissa 2008 kultaa sekä 400 että 800 metrin vapaauinnissa. 400 metrillä hänen aikansa oli 4.03,22. 800 metrillä hän teki maailmanennätyksen 8.14,10 rikkoen Janet Evansin lähes 19 vuotta aiemmin uiman entisen ME:n 2,12 sekunnilla. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia sekä 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.00,79 että 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui ankkuriosuuden brittien joukkueessa.
Adlington voitti Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 Euroopan-mestaruuden 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.04,55 ja saavutti jälleen pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti Delhin Kansainyhteisön kisoissa kultaa 400 ja 800 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 200 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän voitti mestaruuden 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.17,51 ja oli toinen 400 metrin vapaauinnissa.
Adlington sai Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 400 ja 800 metrin vapaauinnissa. Adlington ilmoitti lopettavansa uintiuransa 5. helmikuuta 2013 järjestetyssä tiedotustilaisuudessa.
Rebecca Clarke

Rebecca Clarke.
Rebecca Clarke (27. elokuuta 1886 – 13. lokakuuta 1979) oli englantilainen alttoviulisti ja säveltäjä.
Clarke syntyi Lontoon Harrow’ssa ja kasvoi kaksikieliseksi: hän puhui englantia ja saksaa. Hän opiskeli Royal Academy of Musicissa ja sitten Sir Charles Villiers Stanfordin johdolla sävellystä Royal College of Musicissa. Hän soitti alun perin viulua, mutta siirtyi Stanfordin kehotuksesta alttoviuluun. Hän opiskeli alttoviulunsoittoa Lionel Tertisin johdolla.
Clarke muutti vuonna 1916 Yhdysvaltoihin. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluvat alttoviulusonaatti ja pianotrio sekä rapsodia pianolle ja sellolle. Hän esiintyi ja sävelsi toisen maailmansodan jälkeen hyvin satunnaisesti.
Clarke meni vuonna 1944 naimisiin James Friskinin kanssa. Miehen kuoltua vuonna 1967 Clarke alkoi työstää muistelmateosta, joka valmistui vuonna 1973, mutta jota ei koskaan julkaistu. Teoksessa Clarke kuvasi lapsuutensa heikkoja perhesuhteita ja ankaraa isäänsä, joka oli aikoinaan suhtautunut kielteisesti hänen musiikkiopintoihinsa. Clarken viimeinen sävellys oli todennäköisesti laulu ”God Made a Tree”, joka sävellettiin 1954 ja julkaistiin 2002. Clarke kärsi ainakin aktiivisimman sävellyskautensa jälkeen dystymiasta.
Clarke menehtyi 93-vuotiaana New Yorkissa ja tuli polttohaudatuksi. Moni hänen teoksensa on julkaistu vasta postuumisti. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat kamarimusiikkia, josta suuressa osassa on keskeisessä osassa alttoviulu.
Recovery

| Recovery Eminem |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007–2010
 Julkaistu: 18. kesäkuuta 2010 (katso julkaisuhistoria)
 Tuottaja(t): Dr. Dre, Eminem, Just Blaze, DJ Khalil, Boi-1da, Denaun Porter, Emile, Havoc, Jim Jonsin, Alex da Kid
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 76.56
 Levy-yhtiö: Aftermath Interscope Shady
Muut kannet
 Albumin kansilehtiössä oleva vaihtoehtoinen kansi
Listasijoitukset
  8. (albumilista)
Eminemin muut julkaisut
| Relapse 2009 | Recovery 2010 | Hell: The Sequel (EP) 2011 |
Singlet albumilta Recovery
 ”Not Afraid” Julkaistu: 29. huhtikuuta 2010  ”Love the Way You Lie” Julkaistu: 21. kesäkuuta 2010  ”No Love” Julkaistu: 5. lokakuuta 2010  ”Space Bound” Julkaistu: 23. kesäkuuta 2011
Recovery on rap-artisti Eminemin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 18. kesäkuuta 2010.
Taustatietoa

Albumi piti julkaista heti Eminemin aikaisemman Relapse-albumin jälkeen nimellä Relapse 2. Albumin julkaisu kuitenkin venyi syksyyn, sitten talveen ja lopulta seuraavan vuoden puolelle, ja se julkaistiin 21. kesäkuuta 2010. Albumi kuitenkin vuosi internetiin 7. kesäkuuta, noin kaksi viikkoa ennen tarkoitettua julkaisupäivää. Tämän epäillään kuitenkin olleen vain mainoskikka. Albumin ensimmäinen single "Not Afraid" julkaistiin 29. huhtikuuta 2010. Single poikkeaa Eminemin aikaisempien albumien esikoissingleistä aiheellaan. Muiden esikoissinglejen ("My Name Is", "The Real Slim Shady", "Without Me", "Just Lose It" ja "We Made You") aihe on humoristinen, mutta "Not Afraid" singlellä Eminem räppää päihderiippuvuudestaan ja rohkaisee vastaavista ongelmista kärsiviä hakemaan tilanteeseensa rohkeasti apua. Albumilla vierailevat Lil Wayne, Rihanna, Slaughterhouse, Kobe ja Pink. Albumilla ei ole skittejä, mikä on epätavallista Eminemin albumille.[lähde? ] Albumilla kappale "You're Never Over" on omistettu Eminemin edesmenneelle ystävälle ja D12-yhtyeen jäsenelle Proofille, joka ammuttiin Detroitissa huhtikuussa 2006. Albumia on myyty maailman laajuisesti lähes 10 miljoonaa kappaletta ja se oli vuoden 2010 myydyin albumi.[lähde? ]
Palkinto

Albumi palkittiin vuoden 2010 American Music Awards -gaalassa vuoden parhaana rap/hip-hop -albumina.
Albumi voitti vuoden 2011 parhaan rap/hip-hop -albumin Grammy-palkinnon
Kappaleet

| # | Kappale | Vierailija(t) | Tuottaja(t) | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cold Wind Blows |  | Just Blaze | 5:04 |
| 2. | Talkin' 2 Myself | Kobe | DJ Khalil | 5:00 |
| 3. | On Fire |  | Mr. Porter | 3:33 |
| 4. | Won't Back Down | Pink | DJ Khalil | 4:26 |
| 5. | W.T.P |  | Supa Dups | 3:58 |
| 6. | Going Through Changes |  | Emile Haynie | 4:59 |
| 7. | Not Afraid |  | Boi-1da | 4:10 |
| 8. | Seduction |  | Boi-1da | 4:35 |
| 9. | No Love | Lil Wayne | Just Blaze | 5:00 |
| 10. | Space Bound |  | Jim Jonsin | 4:39 |
| 11. | Cinderella Man |  | Script Shepherd | 4:39 |
| 12. | 25 to Life |  | DJ Khalil | 4:02 |
| 13. | So Bad |  | Dr. Dre & Nick Brongers | 5:25 |
| 14. | Almost Famous |  | DJ Khali | 4:52 |
| 15. | Love the Way You Lie | Rihanna | Alex da Kid | 4:23 |
| 16. | You're Never Over |  | Just Blaze | 5:06 |
| 17. | Untitled |  | Havoc | 3:14 |
| 18. | Ridaz (iTunes bonuskappale) |  | Dr. Dre | 6:00 |
| 19. | Session One (iTunes bonuskappale) | Slaughterhouse | Just Blaze | 4:28 |
Julkaisuhistoria

| Maa | Päiväys | Levy-yhtiö | Formaatti | Kataloogi | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia | 18. kesäkuuta 2010 | Aftermath/Interscope | CD | 2739452 |  |
|  Eurooppa (paitsi Britannia) | 18. kesäkuuta 2010 | Polydor | CD |  |  |
|  Britannia | 21. kesäkuuta 2010 | Polydor | CD | B003KUSUG8 |  |
|  Yhdysvallat | 21. kesäkuuta 2010 | Interscope | CD | B0014411 |  |
Pyöriä (Luumäki)

| Pyöriä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki, Savitaipale
Koordinaatit:  61°05′25″N, 27°14′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  Nikarinoja Kortonjokeen 
Järvinumero:  14.193.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,4 m  
Pituus:  630 m  
Leveys:  580 m  
Rantaviiva:  2,079 km  
Pinta-ala:  28,22 ha  
Tilavuus:  0,001487 km³ 
Keskisyvyys:  5,27 m  
Suurin syvyys:  14 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPyöriä 
Pyöriä  on Etelä-Karjalassa Luumäellä ja Savitaipaleella Viuhkolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0015 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,3 metriä ja suurin syvyys on 14,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kortonjoen valuma-alueeseen (14.193) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,4 metriä mpy.
Red Star

Red Star on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1897. Se on yksi Ranskan jalkapallohistorian vanhimpia seuroja, ja sen menestysvuodet ajoittuivat 1900-luvun alkupuolelle.
Red Starin kotipaikka on Pariisin pohjoisrajalla sijaitseva Saint-Ouenin kaupunki.
Saavutukset

Cup-mestaruudet: 5 (1921, 1922, 1923, 1928, 1942)
Ligue 2-mestaruudet: 2 (1934, 1939)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi)
Alibre Design

Alibre Design  on yhdysvaltalaisen Alibre LLC:n 3D-suunnitteluohjelmisto mekaniikka- ja tuotesuunnitteluun. Alibre on parametrinen suunnitteluohjelmisto kuten SolidWorks, Autodesk Inventor ja VertexG4.
Ohjelmisto on jaoteltu kahteen eri versioon, Professionaliin ja Expertiin. Professional sisältää työkalut 3D-mallinnukseen. Exper tuo  muun muassa ohutlevysuunnittelun ja visualisointityökalun (Keyshot). Alibresta on saatavana lisäksi kevyempi versio, joka tunnetaan nimellä Atom 3D.
Ravinto-oppi

Ravinto-oppi on käsite, jolla tarkoitetaan ravinnon vaikutusta terveyteen. Ravinto-opin avulla usein tarkkaillaan ravinnon monipuolisuutta ja terveellisyyttä. Ravinto-oppia opiskellaan kouluissa terveystiedon oppitunneilla.
Andrew Bloxam

Piirros Andrew Bloxamista ja hänen veljestään Richard Rowland Bloxamista.
Andrew Bloxam (1801–1878) oli brittiläinen luonnontieteilijä.
Bloxam osallistui luonnontieteilijänä Blonden maailmanympäripurjehdukselle 29. syyskuuta 1824 – 15. maaliskuuta 1826. Hän kirjoitti matkasta päiväkirjaansa.
Bloxam nimesi linnuista oahunamakihin (Hemignathus flavus) 1827. Hän kuvaili myös niin sanotun mystisen kottaraisen (Mysterious Starling (maukenkottarainen, Aplonis mavornata)) 1825 Cookinsaarilla ja antoi linnulle tieteellisen nimen Sturnus mautiensis. Nimi ei kuitenkaan koskaan tullut virallisesti käyttöön ja lajikin on hävinnyt.
Aiheesta muualla

Oahu Nature Tours (Arkistoitu – Internet Archive)
Retkikunta 47

Retkikunta 47 (engl. Expedition 47) on  Kansainvälisen avaruusaseman 47. miehistö.
Miehistö

| Asema | Ensimmäinen osa  | Toinen osa  |
| --- | --- | --- |
Komentaja:  Timothy Kopra, NASA
Lentoinsinööri 1:  Timothy Peake, ESA
Lentoinsinööri 2:  Juri Malentšenko, RSA
| Lentoinsinööri 3 |  |  Aleksei Ovtšinin, RSA |
| Lentoinsinööri 4 |  |  Oleg Skripotška, RSA |
| Lentoinsinööri 5 |  |  Jeffrey Williams, NASA |

Lähde: Spacefacts
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Retkikunta 47 Wikimedia Commonsissa
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Andrew Bodnarchuk

| Andrew Bodnarchuk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Drumheller
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Boston Bruins (NHL) Providence Bruins (AHL) Manchester Monarchs (AHL) Columbus Blue Jackets (NHL) Lake Erie Monsters (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Texas Stars (AHL) EHC München (DEL) Nürnberg Ice Tigers (DEL)
NHL-varaus:  128. varaus, 2006 Boston Bruins
Andrew Bodnarchuk (s. 11. heinäkuuta 1988) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liiga joukkue EHC Münchenissä. Hän on pelannut pääosan urastaan AHL:ssä, jossa hän oli voittamassa keväällä 2015 Manchester Monarchsissa Calder Cupia.
Bodnarchuk pelasi juniorikiekkoa QMJHL-joukkue Halifax Mooseheadsissa. Hän on Boston Bruinsin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2006. Pelattuaan suurimman osan kaudesta 2009-2010 AHL-joukkue Providence Bruinsissa, Bodnarchuk pääsi 3. huhtikuuta 2010 tekemään NHL-debyyttinsä Toronto Maple Leafsia vastaan.
6. heinäkuuta 2012 Bodnarchuk teki yhden vuoden sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hän pelasi Kingsin organisaatiossa kolmen kauden ajan, mutta pelasi koko ajan vain farmijoukkue Manchester Monarchsissa. Kaudella 2013–2014 Bodnarchuk oli Monarchsien eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehoillaan 8+24. Tehotilastossa hän keräsi saldon +43, jolla hän voitti koko AHL:n tehotilaston.
Kolmen Manchsterissa pelatun kauden jälkeen Bodnarchuk teki kesällä 2015 vuoden sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Bodnarchuk pelasi Blue Jacketsissa 16 ottelua, kunnes Colorado Avalanche nappasi hänet siirtolistalta. Loppukauden aikana hän edusti Avalanchea 21 ottelussa ja AHL:n Lake Erie Monstersia 14 ottelussa. Bodnarchuk jatkoi Avalanchen organisaatiosta Dallas Starsiin, jonka kanssa hän teki kesällä 2016 kaksivuotisen sopimuksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrew Bodnarchuk Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Andrew Bodnarchuk
Käännös suomeksi