stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Otto von Stülpnagel

| Otto von Stülpnagel |
| --- | --- |
 Walther von Brauchitsch ja Otto von Stülpnagel Pariisissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1878  Berliini, Saksa
Kuollut: 6. helmikuuta 1948 (69 vuotta)  Pariisi, Ranska
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Jalkaväenkenraali
Otto von Stülpnagel (16. kesäkuuta 1878 Berliini, Saksa – 6. helmikuuta 1948 Pariisi, Ranska) oli saksalainen ilmavoimien kenraali ja jalkaväenkenraali, joka toimi Saksan sotilaskäskynhaltijana miehitetyssä Ranskassa ja Belgiassa toisen maailmansodan aikana. Hän syyllistyi tällöin sotarikoksiin, joiden takia hän oli syytettynä sodan jälkeen. Kun hän kuitenkin torjui SS:n vaatimukset vielä jyrkemmistä väkivaltaisuuksista, hänet siirrettiin helmikuussa 1942 Berliinin esikuntatehtäviin. Käskynhaltijan tehtävä annettiin hänen serkulleen Carl-Heinrich von Stülpnagelille. Otto von Stülpnagel teki vankilassa itsemurhan vuoden 1948 alkupuolella.
Samsung Galaxy S6 Edge+

| Samsung Galaxy S6 Edge+ |
| --- | --- |


Valmistaja:  Samsung Electronics
Julkaistu:  elokuu 2015
Käyttöverkot:  4G (LTE Cat. 6 300/50 Mbps) 3G (HSPA+ 42 Mbps): 850/900/1900/2100 MHz 2.5G (GSM/GRPS/EDGE): 850/900/1800/1900 MHz
Mitat:  154,4 x 75,8 x 6,9 mm
Paino:  153 g
Näyttö:  5,7″ Quad HD Super AMOLED-kosketusnäyttö
Näytön kuvatarkkuus:  1 440 x 2 560
Suoritin:  (4x2.1 GHz Cortex-A57 & 4x1.5 GHz Cortex-A53) Sama kuin Galaxy S6 Edge
Muisti:  4 Gt RAM-muistia 32 Gt/ 64 Gt/ 128 Gt sisäinen muisti
Kamera:  16 MP takakamera / 5 MP etukamera
Radio:  FM-radio
Musiikkisoitin:  on (Samsung Music)
Käyttöjärjestelmä:  Android 5.2 (2015) Android 7.1 (2017)
Tiedonsiirto:  NFC, Bluetooth
Liitännät:  Wi-Fi, NFC, Bluetooth, Micro USB Fast charging
Muuta:  esiteltiin yhdessä Galaxy Note5:n kanssa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samsung Galaxy S6 Edge+ on Samsung Electronicsin elokuussa 2015 julkaisema älypuhelin. Puhelin esiteltiin yhdessä Galaxy Note5:n kanssa New Yorkissa. Puhelimessa on Androidin 7.0 Nougat. Puhelimesta tekee erikoisen se, että siinä on sivuille asti ylettyvä kaareva näyttö, jolla voi hyödyntää useita toimintoja samanaikaisesti.
Puhelimen kaareva näyttö on 5,7 tuuman Gorilla-lasista valmistettu Quad HD -kosketusnäyttö, sen mitat ovat 154,4 x 75,5 x 6,9 millimetriä ja paino 153 grammaa. Tallennustilaa on saatavilla 32, 64 tai 128 gigatavua. Puhelimen takakuori on ensimmäistä kertaa Samsungissa lasista.
Otto Schily

| Otto Schily |
| --- | --- |

Saksan sisäministeri
 27. lokakuuta 1998–22. marraskuuta 2005  
Edeltäjä:  Manfred Kanther
Seuraaja:  Wolfgang Schäuble
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1932 (ikä 92) Bochum, Weimarin tasavalta
Tiedot
Puolue:  SPD (1989–)
Muut puolueet:  Vihreät (1980–1989)
 Nimikirjoitus
Otto Georg Schily (s. 20. heinäkuuta 1932 Bochum) on saksalainen lakimies, poliitikko ja Saksan liittotasavallan sisäasiainministeri 1998–2005.
Schily opiskeli oikeustiedettä ja valtio-oppia Münchenissä, Hampurissa ja Berliinissä ja valmistui 1962. Hän sai asianajajan oikeudet 1963.
Schily kiinnostui opiskeluaikoinaan politiikasta ja oli lähellä Saksan sosialistista opiskelijaliittoa (Sozialistischer Deutscher Studentenbund). Tuolloin hän ystävystyi Rudi Dutschken ja Horst Mahlerin kanssa. Samoin hän toimi asianajajana myös Benno Ohnesorg -oikeudenkäynnissä. Vuonna 1971 Schily toimi RAF:n lähipiirissä vaikuttaneen Mahlerin puolustusasianajajana ja 1975–1977 Gudrun Ensslinin puolustusasianajajana. Tuolloin Schily oli yksi merkittävimmistä henkilöistä, jotka epäilivät terroristien tehneen itsemurhan.
Schily oli vihreän puolueen (Die Grünen) perustajia 1980. Hänet valittiin Saksan liittopäiville 1983. Hän oli siten ensimmäisiä kansanedustajiksi nousseita vihreitä. Vihreiden sisällä hän edusti "realisteja" (Realo) ja piti mahdollisena liittoutumista sosiaalidemokraattien kanssa.
Schily erosi vihreistä 1989 ja liittyi sosiaalidemokraatteihin. Vuodesta 1990 alkaen hänet on valittu Saksan liittopäiville sosiaalidemokraattisen puolueen jäsenenä. Vuoden 1998 vaalien jälkeen Schily nousi sisäasiainministeriksi 1. heinäkuuta 2005 epäluottamuslauseen saaneessa Gerhard Schröderin hallituksessa, johon myös vihreät (Bündnis 90/Die Grünen) osallistuivat.
Sisäministerinä toimineen Schilyn politiikka erottui selvästi hänen nuoruuden aikaisesta toiminnastaan. Vuoden 2001 terrori-iskujen jälkeen Schily on edustanut ns. kovaa linjaa ja kannattanut mm. biometrisin tunnistein varustettujen passien käyttöönottoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otto Schily Wikimedia Commonsissa
Sandra Forgues

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sandra Forgues vuonna 2020. |  Sandra Forgues vuonna 2020. |  Sandra Forgues vuonna 2020. |  |
Maa:   Ranska
Miesten koskipujottelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | C-2 |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | C-2 |  |
Sandra Forgues (Wilfrid Forgues) (s. 22. joulukuuta 1969) on ranskalainen koskipujottelija. Hän voitti yhdessä Frank Adissonin kanssa kultaa C-2 sarjasta Atlantan 1996 olympialaisissa ja pronssia Barcelonasta 1992. Hän sijoittui myös Sydneyssä 2000 Adissonin kanssa seitsemänneksi.
Ouder-Amstel

| Ouder-Amstel |
| --- | --- |
 Kirkko Duivendrechtissa
 lippu:  vaakuna
 Ouder-Amstel
 Koordinaatit: 52°18′00″N, 04°54′00″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Pohjois-Hollanti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,13 km²
Väkiluku (2016):  13 411
 – Väestötiheys:  555,8 as./km²
 
 www.ouder-amstel.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ouder-Amstel on kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Siellä on arviolta 13 411 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 24,13 neliökilometriä. Sen rajanaapureita ovat Amstelveen, Amsterdam, Diemen, Abcoude, Stokkelaarsburg, Vinkeveen, Waverveen ja De Rode Venen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ouder-Amstel Wikimedia Commonsissa
Kartta Ouder-Amstelin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Samsung Galaxy S9+

| Samsung Galaxy S9+ |
| --- | --- |

Valmistaja:  Samsung
Julkaistu:  16. maaliskuuta 2018
Edeltäjä:  Samsung Galaxy S8+
Seuraaja:  Samsung Galaxy S10+
Muut versiot:  Samsung Galaxy S9
Mitat:  158,1 × 73,8 × 8,5 mm
Paino:  189 g
Näyttö:  6,2" Super AMOLED
Näytön kuvatarkkuus:  1 440 × 2 960 px
Suoritin:  Exynos 9810 kahdeksan­ydin­prosessori
Grafiikkapiiri:  Mali-G72 MP18
Muisti:  64 Gt
Keskusmuisti:  6 Gt
Takakamera:  12 + 12 megapikseliä
Etukamera:  8 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 8.0 Oreo, päivitettävissä 9.0 Pie -versioon
Akku:  3 500 mAh
Liitännät:  USB-C 3.1
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 400 gigatavun microSD-kortteja
Muuta:  sormenjälkitunnistin, kasvojentunnistus, IP-luokitus68
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samsung Galaxy S9+ on Samsungin helmikuussa 2018 Mobile World Congressissa Barcelonassa esittelemä älypuhelin. Puhelin tuli myyntiin 16. maaliskuuta 2018. Se on Samsung Galaxy S9:n parempi versio. Käyttöjärjestelmä on Android 8.0 Oreo, joka on päivitettävissä 9.0 Pie -versioon.
Puhelimessa on 6,2 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Keskusmuistia on 6 gigatavua ja tallennustilaa 64 gigatavua. Takakamera on 12 megapikselin kaksoiskamera, ja etukamera on 8 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 3 500 milliampeerituntia. Puhelimessa on sormenjälkitunnistin, iiristunnistin ja kasvojentunnistus.
Puhelimen IP-luokitus on 68 ja se on pölyn- ja vedenkestävä.
Aiheesta muualla

Samsung Galaxy S9+ Samsungin sivuilla
Opettajaneuvosto

Opettajaneuvosto oli aiemmin Suomessa toimielin, joka edusti oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajia valtionhallinnossa.
Säännökset opettajaneuvostosta

Opettajaneuvostosta vuonna 1924 annetussa asetuksessa säädettiin, että oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajia edusti heidän valitsemansa opettajaneuvosto, joka kokoontui joka toinen vuosi Helsinkiin enintään viiden päivän ajaksi kouluhallituksen kutsusta ja sen määräämänä päivänä. Mikäli kouluhallitus hankki opetusministeriön suostumuksen, kouluhallitus saattoi kutsua opettajaneuvoston tai jonkin sen osaston koolle myös muina aikoina.
Opettajaneuvoston edustajat valittiin neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Säännökset opettajaneuvostosta > Opettajaneuvoston kokoonpano

Opettajaneuvostossa oli kolme osastoa, joista suomenkielisten oppikoulujen opettajien valitsemat edustajat muodostivat yhden osaston, suomenkielisten kansanopetuslaitosten opettajien edustajat toisen osaston, ja ruotsinkielisten oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajien edustajat muodostivat kolmannen osaston. Osastot saattoivat toimia myös jaostoittain.
Opettajaneuvoston osastot kokoontuivat erikseen, mutta kaksi tai kolme osastoa saattoivat pitää myös yhteisiä kokouksia. Osastojen puheenjohtajina toimivat kouluhallituksen määräämät kouluneuvokset. Osastot järjestivät työnsä itse. Kouluhallituksen ylijohtajilla ja jäsenillä oli kokouksissa puhevalta mutta ei äänivaltaa.
Säännökset opettajaneuvostosta > Opettajaneuvoston tehtävät

Opettajaneuvosto ja sen osastot antoivat lausuntoja niistä asioista, joista kouluhallitus pyysi. Sen lisäksi opettajaneuvostolla, sen osastolla tai jaostolla oli oikeus tehdä valtioneuvostolle ja kouluhallitukselle esityksiä kysymyksistä, jotka koskivat opetus- ja kasvatustoimea tai hallitukselle esityksiä kysymyksistä, jotka koskivat opettajien taloudellista tai oikeudellista asemaa. Tarpeen vaatiessa kouluhallitus sai, hankittuaan siihen opetusministeriön suostumuksen, kutsua kuuromykkäin- ja sokeainkoulujen opettajien edustajia neuvottelemaan mainituista kysymyksistä.
Säännökset opettajaneuvostosta > Opettajaneuvoston valinta

Suomenkielisten oppikoulujen opettajien edustajanvaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa valtion suomenkielisten oppikoulujen opettajat, joilla oli valta- tai virkavahvistuskirja virkaansa sekä heihin verrattavat opettajat ja myös yksityisoppikoulujen vakinaiset, muodollisesti pätevät opettajat.
Suomenkielisten kansanopetuslaitosten opettajien edustajanvaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa suomenkielisten kansakouluseminaarien opettajat, joilla oli valta- tai virkavahvistuskirja virkaansa taikka jotka suorittivat koepalvelusta, virkakelpoiset ja virantoimituksessa olevat kansakoulunopettajat sekä kansanopistojen ja työväenopistojen vakinaiset opettajat.
Opettajaneuvoston ruotsinkielisen osaston vaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa ruotsinkielisten opetuslaitosten opettajat.
Paavo Vaskio

Paavo Vaskio (1. maaliskuuta 1931 Helsinki – 26. syyskuuta 2012 Espoo) oli suomalainen ratameloja.
Vaskio kuului Rooman kesäolympialaisissa 1960 Suomen 4×500 metrin kajakkiyksikköviestijoukkueeseen Torbjörn Blomqvistin, Juhani Heleniuksen ja Rolf Björklundin kanssa. Kyseisellä matkalla kilpailtiin ainoan kerran olympiahistoriassa. Suomen nelikko jäi alkueränsä viimeiseksi mutta eteni keräilyerän kautta välieriin, missä se karsiutui loppukilpailusta.
Vaskio kuoli 81-vuotiaana Espoossa 26. syyskuuta 2012.
Paatsivuono (vuono)

| Paatsivuono> norj. Balsfjorden, pohjoissaameksi Báhccavuotna |
| --- | --- |
 Aamuinen näkymä Paatsivuonolle etelästä E6-tien varrelta helmikuussa 2009.
Sijainti:  Tromssan lääni, Norja
Merialue:  Norjanmeri, Atlantin valtameri
Paatsivuono.
Paatsivuono (norj. Balsfjorden, pohjoissaameksi Báhccavuotna) on vuono Tromssan läänissä Pohjois-Norjassa. Vuonon mukaan on saanut nimensä Paatsivuonon kunta, mutta lisäksi vuono yltää pohjoisessa myös Tromssan kunnan alueelle.[lähde? ]
Vuono on yhteydessä Atlantin valtamereen Straumsfjordenista Malankivuonon, Kvalsundetin ja Grøttsundetista Ullsfjordenin kautta.[lähde? ]
Näkymä Paatsivuonoon E6-tien varrelta.
Kesäinen näkymä Paatsivuonoon.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sandra Farmer-Patrick

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 400 m aj |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1993 | 400 m aj |  |
Sandra Marie Farmer-Patrick (alk. Miller, o.s. Farmer, s. 18. elokuuta 1962 Spanish Town, Jamaika) on jamaikalais-yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän saavutti 400 metrin aitajuoksussa hopeaa olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.
Farmer-Patrick kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984 ja sijoittui Jamaikan edustajana 400 metrin aitajuoksun loppukilpailussa kahdeksanneksi. Barcelonassa 1992 hän saavutti Yhdysvaltain edustajana hopeaa. Atlantassa 1996 hän karsiutui välierissä mutta hänen suorituksensa hylättiin jälkikäteen, kun hänen olympiakarsinnoissa antamansa dopingnäyte osoittautui positiiviseksi.
Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa 1987 Farmer-Patrick sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa kuudenneksi. Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui aitajuoksussa jälleen neljänneksi. Stuttgartissa 1993 hän saavutti aitajuoksussa MM-hopeaa ennätysajallaan 52,79.
Oudenaarden taistelu

Oudenaarden taistelu käytiin Espanjan perimyssodassa 11. heinäkuuta 1708 Suurliiton (Iso-Britannia, Itävalta, Preussi ja Alankomaat) ja Ranskan joukkojen välillä.
Ranskalaiset olivat aikeissa piirittää Oudenaarden, kun Liitoutuneiden armeija ylitti Schelde-joen 11. heinäkuuta ja hyökkäsi ennen kuin ranskalaiset ehtivät sijoittaa joukkojaan. Ranskalaisten johto oli jakautunut, sillä Burgundin herttua halusi perääntyä, mutta Vendômen herttuan pyynnöstä hän päätti ryhtyä taisteluun. Katkera ja sekava taistelu jatkui koko iltapäivän. Suurliiton joukkojen de facto komentaja Marlborough’n herttua lähetti hollantilaisjoukon kiertämään ranskalaiset lännestä näiden huomaamatta. Joukko hyökkäsi ranskalaisten oikeaan sivustaan samalla kun Savoijin prinssi Eugen painoi päälle vasemmalta. Taistelun päätyttyä ranskalaiset olivat menettäneet 6 000 kaatunutta ja 9 000 vangittua, kun taas Liittoutuneet olivat menettäneet 4 000 kaatunutta. Seuraavana päivänä Vendôme kokosi kukistetun armeijan yhteen ja torjui Liittoutuneet Gentissä. Marlborough valtasi Gentin ja Bruggen uudelleen tammikuussa 1709 ja ranskalaiset vetäytyivät takaisin omalle rajalleen.
Aiheesta muualla

Oudenaarden taistelu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Orvokki Itä

Toivo Kärki ja Reino Helismaa työn touhussa. He tekivät menestyksekkäästi yhteistyötä 1950-luvun alusta aina Helismaan kuolemaan saakka.
Orvokki Itä oli Reino Helismaan ja Toivo Kärjen yhteisesti käyttämä salanimi. Nimi on Helismaan keksimä anagrammi Toivo Kärjestä. Orvokki Idän nimissä tehdyissä lauluissa sanoittajana oli aina Helismaa, säveltäjänä Kärki, poikkeuksena kappale ”Lintu merellä”, jonka myös sävelsi Helismaa. Tunnetuimpia Orvokki Itä -nimellä kirjoitettuja kappaleita ovat muun muassa ”Sinun silmiesi tähden” ja ”Täysikuu”. Nimimerkki oli Helismaan tunnetuin.
Aluksi salanimi oli käytössä Helismaalla, myöhemmin myös Kärki alkoi käyttää sitä. Kärki käytti nimeä ensimmäisen kerran vuonna 1953 laulussa ”Niin kauan siitä on” ja viimeiseksi kappaleella ”Neljä ruusua” vuonna 1960. Hän käytti nimeä kaikkiaan 22 kappaleessa.
Nimimerkillä kirjoitetut kappaleet eivät olleet mitään tiettyä tyyppiä. Osa kappaleista oli käännöskappaleita, joihin Helismaa kirjoitti salanimellä suomenkieliset sanat.
Aiheesta muualla

Orvokki Itä Discogs.comissa
Otto Lilienthal

Otto Lilienthal
Otto Lilienthalin tekemien varhaisten liitimien pienoismalleja
Lilienthal liitokoneen kyydissä 1895
Otto Lilienthal (23. toukokuuta 1848 Anklam – 10. elokuuta 1896 Berliini) oli saksalainen keksijä ja lentämisen uranuurtajia. Häntä pidetään usein ensimmäisen menestyksellisen ihmistä kannattavan liitolaitteen rakentajana (ns. Derwitzer-liitokone vuodelta 1891), mutta tämä kunnia kuuluu itse asiassa Sir George Cayleylle lähes neljäkymmentä vuotta aikaisemmin.
Lilienthalin merkitys ilmaa raskaampien ilma-alusten kehitykseen on kuitenkin huomattava. Hän suoritti yli 2000 lentoa suunnittelemissaan liitokoneissa vuoden 1891 ja viisi vuotta myöhemmin tapahtuneen kuolemansa välillä. Lilienthal auttoi todistamaan, että ilmaa raskaammat lentolaitteet olivat mahdollisia ilman räpyttäviä siipiä, mikä loi perustan Wrightin veljesten muutamaa vuotta myöhemmin rakentamalle ensimmäiselle menestyksekkäälle moottorikäyttöiselle lentokoneelle.
Lilienthal oli nuoresta lähtien kiinnostunut lintujen lennosta, varsinkin haikaroiden. Vuonna 1889 hän julkaisi kirjan ”Der Vogelflug als Grundlage der Fliegekunst” (Lintujen lento lentotaidon perustana). Hän hankki koneenrakennusinsinöörin koulutuksen, minkä avulla hän järjestelmällisesti sovelsi lintuhavaintojaan ihmislennon toteuttamiseen. Vuonna 1891 hän pystyi lentämään jo yli 25 metriä liitokoneillaan. Lilienthal rakensi sekä liitokoneita että lihasvoimalla toimivia siipien räpyttelyyn perustuvia lentolaitteita ja vuonna 1893 hän liiti jo 250 metriä. Vuonna 1894 aloitettiin erään liitokoneversion (Normalsegelapparat) sarjatuotanto.
Lilienthal syöksyi useita kertoja maahan kokeilujensa aikana, mutta hänen lentolaitteensa lensi ainoastaan matalalla ja alhaisella nopeudella. 9. elokuuta 1896 tuulenpuuska taittoi hänen liitokoneensa siiven ja hän putosi 17 metrin korkeudelta, mikä mursi hänen selkärankansa. Hän kuoli seuraavana päivänä sanoen ”Opfer müssen gebracht werden!” (”Uhrauksia on tehtävä!”).
Hänen lentoonlähtöpaikkansa Schütte-Lanz-Straße-nimisellä kadulla Lichterfelden kaupunginosassa Berliinissä muutettiin vuonna 1932 Lilienthalin muistopaikaksi. Berlin-Tegelin lentoasema sai 7. kesäkuuta 1988 toiseksi nimekseen Otto Lilienthalin lentokenttä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Otto Lilienthal Museo
Lilienthal Glider - National Air and Space Museum
Erkki Honkanen : Lentotaidon isä, Hakkapeliitta, 21.03.1939, nro 12, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Serapis

Serapista esittävä patsas Museo Pio-Clementinossa Vatikaanissa.
Serapis (m.kreik. Σέραπις) eli Sarapis (Σάραπις, alkuperäinen muoto) oli alkuaan hedelmällisyyden jumala, sittemmin kuoleman ja sairauden jumala, jolta pyydettiin myös terveyttä. Alun perin Serapista palvottiin Vähän-Aasian Sinopessa. Tacituksen ja Plutarkhoksen mukaan Ptolemaios I vei Serapiksen palvonnan muinaiseen Egyptiin. Hän pyrki poliittisista syistä tekemään Serapiksesta valtionjumalan ja tarjosi Serapis-kulttia myös kreikkalaisille. Egyptiläiset eivät ottaneet Serapista valtionjumalakseen, vaan samaistivat sen omaan Osiris-Apis-jumalaansa eli kuoltuaan Osiriksena palvottuun Apis-härkään. Näin Serapiksesta tuli manalan ja kuoleman jumala. Kreikkalaiset antoivat Serapikselle Zeuksen ja Haadeen piirteitä. Kuvissa Serapiksella on Zeuksen kasvonpiirteet, pitkä puku ja päässä modius eli tähkillä koristettu jyvämitta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Serapis Wikimedia Commonsissa
Sabayon Linux

| Sabayon Linux |
| --- | --- |

 Sabayon Linux 7 KDE SC
Kehittäjä:  Fabio Erculiani
Tuoteperhe:  Linux
Viimeisin vakaa versio:  19.03 (31. maaliskuuta 2019)
Ytimen tyyppi:  Monoliittinen ydin
Lähdekoodimalli:  Avoin lähdekoodi
Lisenssi:  Useita
Aiheesta muualla
www.sabayonlinux.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sabayon Linux on Fabio Erculianin ja Sabayonin kehitystiimin tekemä Gentoo Linuxin epävakaaseen pakettikirjastoon perustuva Linux-jakelupaketti.  Sabayonin filosofian mukaan järjestelmän on oltava käyttövalmiina heti asennettua.  Näin ollen Sabayon pyrkii antamaan käyttäjille valmiina laajan sovellusvalikoiman ja itse-konfiguroidun käyttöjärjestelmän.  Nimi 'Sabayon' tulee italialaisesta zabaione-nimisestä jälkiruuasta, joka tehdään munista . Sabayonin logo on valkokulmapingviinin (englanniksi 'Gentoo' -pingviini) jalanjälki.
Ydin

Sabayonin suunnitelma antaa käyttäjälle helposti käytettävän työpaikan, jolla on kiehtova ulkonäkö, hyvä laitteiston havaitseminen ja suuri määrä päivitettyjä ohjelmistopaketteja. Lisää ohjelmia on saatavissa pakettivarastosta. Sabayonista julkaistaan versiot x86- ja AMD64-alustoille. SpinBase-versio tulee ilman X-palvelinta käyttöliittymää, jotta versio olisi kevyempi ja nopeampi ja sopisi paremmin räätelöintiin.
Versiot

Sabayon on julkaistu versiosta 4.1 lähtien ainakin kahdella versiona. Toinen versio käyttää GNOME-työpöytäympäristöä ja toinen käyttää KDE-työpöytäympäristöä.
Sabayonin päivitykset ovat saatavilla Sabayonin testaajille päivittäin, mutta julkaistaan yleisölle vain viikoittain. Viralliset julkaisut ovat pelkästään päivittäisiä versioita, jotka ovat saaneet syvempää testausta.
Tällä hetkellä saatavilla olevat versiot:
| Nimi | Työpöytäympäristö | Saatavuus |
| --- | --- | --- |
| CoreCD | Ei ole | Ei enää kehitetä |
| CoreCDX | Fluxbox | Päivittäinen ja vakaa |
| G | GNOME | Päivittäinen ja vakaa |
| K | KDE | Päivittäinen ja vakaa |
| LXDE | LXDE | Päivittäinen ja vakaa |
| XFCE | Xfce | Päivittäinen ja vakaa |
| E17 | Enlightenment | Päivittäinen ja vakaa |
| SpinBase | Ei ole | Päivittäinen ja vakaa |
| SpinBase OpenVZ Templates | Ei ole | Päivittäinen ja vakaa |
Konfigurointi

Sabayon käyttää samoja olennaisia komponentteja kuin Gentoo Linux-jakelu, muun muassa OpenRC- ja baselayout2-komponenttia. Gentoon kaikki konfigurointivälineet, kuten esimerkiksi etc-update ja eselect, ovat täysin toimivia. Sabayon sisältää myös lisää välineitä, joiden avulla voi automaattisesti konfiguroida järjestelmäkomponentteja kuten OpenGL:a. Sabayon tarjoaa omisteisia video-ajureita sekä nVidia- että ATI-laitteistoon.  Omisteisia video-ajureita otetaan käyttöön jos yhteensopiva laitteisto havaitaan ja muuten avoimen lähdekoodin ajureita käytetään. Automaattisen ajureiden konfiguroinnin takia Compiz Fusionia ja KWinia käyttävät Sabayonin GNOME- ja KDE-versiot vastaavasti. Verkkokorttien ja nettikameroiden havaitseminen ja konfigurointi on samalla tavalla automaattinen. Useimmat tulostimet havaitetaan automaattisesti, mutta niiden käyttöönotto vaatii manuaalista konfigurointia CUPS-littymän kautta.
Pakettien hallinta

Sabayon Linux sisältää kaksi paketinhallintajärjestelmää. Portage periytyi Gentoosta, kun taas Entropy luotiin Sabayoniin. Portage lataa lähdekoodia ja kääntää sitä erityisesti kohdejärjestelmää varten, kun taas Entropy hallitsee palvelimista ladattuja binääritiedostoja. Binääritiedostot käännetään Gentoo Linuxin unstable-puusta. Tämä tarkoittaa, että järjestelmä on täysin yhteensopiva Gentoo-järjestelmään, joka käyttää samaa kääntämiskonfigurointia.  Taitavimmat käyttäjät voivat käyttää Gentoo-järjestelmän koko joustavuutta Portagella ja muut käyttäjät voivat helposti ja nopeasti hallita sovelluksia ja päivityksiä Entropylla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sabayon Linux Wikimedia Commonsissa