stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukontulikukka
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ukontulikukka (Verbascum thapsus)
LuontoPortti: Ukontulikukka (Verbascum thapsus)
Pohjolan kasvien pauloissa: Verbascum thapsus – ukontulikukka
Pohjolan kasvien pauloissa: Verbascum nigrum x thapsus – tummatulikukka x ukontulikukka
Kasviatlas 2016: Ukontulikukan (Verbascum thapsus) levinneisyys Suomessa
Yrttitarha: Ukontulikukka (Verbascum thapsus)
ITIS: Verbascum thapsus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Verbascum thapsus (englanniksi)
Flora of China: Verbascum thapsus (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Verbascum thapsus (common mullein) (englanniksi)
Fire Effects Information System (FEIS): Verbascum thapsus (englanniksi)
Toki (Gifu)

| Toki (土岐市) |
| --- | --- |
 Valtatie 19 Tokissa
 lippu:  symboli
 Tokin sijainti Gifun prefektuurissa
 Toki
 Koordinaatit: 35°21′09″N, 137°11′00″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Gifun prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  116,16 km²
Väkiluku (04/2020):  57 726
 – Väestötiheys:  497,0 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Chionanthus retusus
 – Kukka:  Jalokello
 
 https://www.city.toki.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toki (jap. 土岐市, Toki-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Gifun prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Tokijoen varrella. Pääosa kaupungin alueesta on kukkulaa, etelässä myös vuoristoa, ja sen keskusta on rakentunut Tokijoen varren tasankoalueelle. Etelässä kaupunki rajautuu Aichin prefektuuriin. Tokissa on 57 726 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 116,16 neliökilometriä.
Tokin kaupunki perustettiin vuonna 1955 laajan kuntaliitoksen myötä. Se on hyvälaatuisen savimaansa ansiosta vanhaa Mino-keramiikan tuotantoaluetta. Keramiikan tuotanto seudulla alkoi jo 600-luvulla ja muodostaa edelleenkin kaupungin talouden selkärangan. Tokissa tuotetaan etenkin japanilaistyylisiä käyttöastioita, mutta myös länsimaalaistyylisiä astioita vientiin. Kaupungissa on myös tieteellistä tutkimusta, kuten kansallinen fuusiotutkimuksen instituutti. Tokin kantakaupunkia ympäröville kukkuloille on sijoittunut teollisuutta ja lähiörakentamista.
Tokin kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Hakusan-jinjan šintolainen pyhäkkö sekä useat historialliset muistomerkit, kuten Otozukan kofun-hautakumpu ja Tsumagin linnan rauniot. Tokia palvelee JR Tōkain Chūō-päälinja.
Kuvia

Sōzen-jin portti
Sogin puisto
Tokin kantakaupunki vuoden 1987 ilmakuvassa
Chūōn silta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toki Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Tol Cormpt Norz Norz Norz

| Tol Cormpt Norz Norz Norz Impaled Nazarene |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: 1. helmikuuta 1993
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 30.00
 Levy-yhtiö: Osmose Productions
Impaled Nazarenen muut julkaisut
| Goat Perversion 1992 | Tol Cormpt Norz Norz Norz... 1.2.1993 | Ugra-Karma 1993 |
Tol Cormpt Norz Norz Norz on suomalaisen black metal -yhtye Impaled Nazarenen ensimmäinen studioalbumi ja keskeinen pala suomalaisen black metalin historiaa. Yhtye aiheutti jo debyytillään pienoista kohua vaatien itäeurooppalaisilta mailta lisähintaa levystä ja kieltäytyi täysin lähettämästä sitä Norjaan.
Suomeksi levyn eenokinkielinen nimi kääntyy laulaja Mika Luttisen mukaan: "Meidät kaikki tullaan merkitsemään kuusi kuusi kuusi".
Kappaleet

Levystä on julkaistu useita eri versioita. joiden kappaleluettelossa on ollut useita virheitä.
Alla alkuperäisen julkaisun virallinen kappaleluettelo.
Apolokia – 0.34
I Al Purg Vonpo – 2.48
My Blessing (the Beginning of the End) – 0.10
Apolokia II : Aikolopa 666 – 0.45
In the Name of Satan – 0.21
Impure Orgies – 3.22
Goat Perversion – 1.13
The Forest (the Darkness) – 3.26
Mortification/Blood Red Razor Blade – 1.10
The God (Symmetry of Penis) – 3.32
Condemned to Hell – 1.09
The Dog (Art of Vagina) – 1.07
The Crucified – 0.21
Apolikia III : Agony – 3.33
Body-mind-soul – 1.14
Hoath : Darbs Lucifero – 0.47
Apolokia Finale XXVII A.S. – 4.22
Damnation (Raping the Angels)
Albumin uudelleenjulkaisut sisältävät debyytin lisäksi "Taog Eht Fo Htao Eht" demon, sekä "Goat Perversion" ja "Sadogoat" EP:t bonusraitoina.
Kokoonpano

Mika Luttinen – laulu
Kimmo Luttinen – rummut, kitara
Taneli Jarva – bassokitara (sessio)
Jarno Anttila – kitara (sessio)
Aiheesta muualla

Tol Cormpt Norz Norz Norz Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Tol Cormpt Norz Norz Norz Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Impaled Nazarene
| --- | --- |
Studioalbumit:   Tol Cormpt Norz Norz Norz  Ugra-Karma  Suomi Finland Perkele  Latex Cult  Rapture  Nihil  Absence of War Does Not Mean Peace  All That You Fear  Pro Patria Finlandia  Manifest  Road to the Octagon  Vigorous and Liberating Death  Eight Headed Serpent 
EP:t:   Goat Perversion  Motörpenis  Die in Holland 
Kokoelmat:  Decade of Decadence
Livealbumit:  Death Comes in 26 Carefully Selected Pieces
Splitit:  Impaled Nazarene / Driller Killer
Demot:   Shemhamforash  Taog Eht Fo Htao Eht 
Singlet:   Satanic Masowhore  Sadogoat  Enlightenment Process  Die in Holland 
Videografia:   1999: Karmakeddon Warriors  1990–2012
USS San Francisco (SSN-711)

| USS San Francisco |
| --- | --- |
 USS San Francisco
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  26. toukokuuta 1977
Laskettu vesille:  27. lokakuuta 1979
Palveluskäyttöön:  24. huhtikuuta 1981
Poistui palveluskäytöstä:  4. marraskuuta 2016
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 759 t (pinnalla) 6 145 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,7 m
Koneteho:  S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria ja 98 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 torpedoputkea
USS San Francisco (runkonumero SSN-711) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 1. elokuuta 1975 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 26. toukokuuta 1977. Se laskettiin vesille 27. lokakuuta 1979 kumminaan Robert Y. Kaufmanin puoliso ja liitettiin laivastoon 24. huhtikuuta 1981 ensimmäisenä päällikkönään J. Allen Marshall.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 4. marraskuuta 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS San Francisco (SSN-711) Wikimedia Commonsissa
Ukonpalot

| Ukonpalot |
| --- | --- |
 Idänukonpalko Bunias orientalis
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Ukonpalot Bunias  L. (1753)
Katso myös
   Ukonpalot Wikispeciesissä   Ukonpalot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ukonpalot (Bunias) on kasvisuku ristikukkaiskasvien heimossa. Siihen luokitellaan kuuluvaksi kaksi lajia.
Lajit

Bunias cochlearioides (tai Leiocarpaea cochlearioides)
etelänukonpalko (Bunias erucago L.)
idänukonpalko eli ukonpalko (Bunias orientalis L.)
Levinneisyys

Etelänukonpalko kasvaa alkuperäisenä Etelä-Euroopassa ja idänukonpalko kasvaa alkuperäisenä Itä-Euroopassa. Suomessa idänukonpalko kasvaa laajalti vakiintuneena uustulokkaana. Etelänukonpalko on kasvanut 1940-luvulla saksalaisten tuomana sotatulokkaana Kristiinankaupungissa.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bunias
Suomen Lajitietokeskus: Ukonpalot – Bunias
Tribute to Sarcófago

| Tribute to Sarcófago (useita artisteja) |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2002
 Tyylilaji: black metal thrash metal death metal
 Levy-yhtiö: Cogumelo Records
Tribute to Sarcófago on Cogumelo Recordsin vuonna 2002 julkaisema tribuuttialbumi brasilialaiselle metalliyhtye Sarcófagolle.
Albumin kappaleet valittiin siten, että kaikki halukkaat saivat lähettää Cogumelo Recordsille demon joka sisältäisi yhtyeen version jostain Sarcófagon kappaleesta. Demoja kertyikin yli tuhat, jotka Cogumelo Recordsin ja Sarcófagon jäsenet kuuntelivat lävitse valiten mielestään parhaat versiot. Lopullisella albumilla oli 18 kappaletta ja esittäjinä monia nimekkäitä black metal -yhtyeitä.
Osa yhtyeistä on julkaissut joko saman tai eri cover-version Sarcófagon jostain kappaleesta myös jollain muulla julkaisullaan.
Kappaleet

Kappaleen jälkeen tulee esittäjä suluissa
Desecration of Virgin (Angel Corpse)
The Laws of Scourge (Drowned)
INRI (Satyricon)
Nightmare (Lustful)
The Black Vomit (Impaled Nazarene)
Nightmare (Mysteriis)
Piercings (Under Threat)
Rotting/Sreeches From The Silence (Lethal Curse)
The Black Vomit (Black Witchery)
Satanic Lust (Mystifier)
Christ´s Death (Conqueror)
Satanas (Demo Version) (Sextrash)
Sex, Drinks and Metal (Exhumed)
Satanas (Pathologic Noise)
Christ´s Death (Posthumous)
Sex, Drinks and Metal (Descerebration)
The God’s Faces (Calvary Death)
Orgy of Flies (Impurity)
Tuomas Anhava

| Tuomas Anhava |
| --- | --- |
 Anhava vuonna 1957.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1927 Helsinki
Kuollut: 22. tammikuuta 2001 (73 vuotta) Helsinki
Ammatti:  Runoilija, suomentaja
Puoliso:  Helena Anhava
Lapset:  Martti Anhava
Kirjailija
Esikoisteos:  Runoja (1953)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Tuomas Anhava (5. kesäkuuta 1927 Helsinki – 22. tammikuuta 2001 Helsinki) oli runoilija, suomentaja, kriitikko ja suomalaisen kirjallisuuden taustavaikuttaja. Koulutukseltaan hän oli filosofian kandidaatti (1947). Hän työskenteli 1940-luvun lopulta aina 1960-luvun alkuun WSOY:ssä, Otavassa ja Tammessa. Parnasson päätoimittajana ja kirjallisuuskriitikkona hän oli 1966–1979 ja taiteilijaprofessorina 1970–1975. Hän suomensi muun muassa Gunnar Björlingin, Bo Carpelanin ja Ezra Poundin runoja sekä japanilaisia tankarunoja.
Anhavan teosten hallitsevat runotyypit ovat tiivis lyyrinen mieteruno ja sarjamuotoinen retorinen opetusruno.[lähde? ]
Tuomas Anhava oli runoilija Helena Anhavan aviopuoliso ja kirjailija Samuli Paulaharjun tyttärenpoika. Heidän poikansa on kirjailija, kustannustoimittaja Martti Anhava.
Teokset

Runoja (1953)
Runoja 1955 (1955)
36 runoa (1958)
Kuuntelen, vieras (1960)
Runoja 1961 (1961)
Kuudes kirja (1966)
Runot 1951–1966.  Helsinki:  Otava, 1967.
Oikukas tuuli (1970)
Täällä kaukana (1975)
Valitut runot (1976)
Kevään kukat, syksyn kuu: Kootut tankarunot 1960–1982.  Suomentanut ja valikoinut Tuomas Anhava. Otava, 2000 (1. painos 1982).  ISBN 951-1-16652-2.  Sisältää kokoelmat Kuuntelen, vieras, Oikukas tuuli, Täällä kaukana ja myös näiden kokoelmien ulkopuolelta. Suomennettu engl., ransk. ja saks. käännöksistä
Todenkaltaisuudesta: Kirjoituksia vuosilta 1948–1979.  (Toimittaneet Helena ja Martti Anhava)  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17911-X.
Minä kirjoitan sinulle kaukaisesta maasta: Runosuomennoksia.  (Toimittaneet Helena ja Martti Anhava)  Helsingissä:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18638-8.
Sateen ääni sillalla: Japanilaista runoutta.  (Toimittanut ja selityksin varustanut Jaakko Anhava)  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21576-9.
Ja maisteri pisti sen: Tuomas Anhavan polemiikit.  (Toimittaneet Matti Suurpää ja Martti Anhava)  Helsingissä:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-26928-1.
Palkinnot ja tunnustukset

Professorin arvonimi 1977
Pro Finlandia 1968
Aleksis Kiven palkinto 1976
Eino Leinon palkinto 1989[lähde? ]
Kirjallisuutta

Anhava, Helena: Toimita talosi: Muistijälkiä.  Helsingissä:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21347-4.
Hakkarainen, Juho: Modernismin kätilö: Tuomas Anhava ateljeekriitikkona ja kustannustoimittajana.  (Pro gradu -työ)  Tampere:  Tampereen yliopisto, Kieli-, käännös- ja kirjallisuustieteiden laitos, 2012.  Verkkoversio (PDF).[vanhentunut linkki]
Liukkonen, Tero: Kuultu Hiljaisuus: Tuomas Anhavan runoudesta.  (Väitöskirja: Helsingin yliopisto)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1993.  ISBN 951-717-765-8.
Makkonen, Anna: Avoin ja suljettu: Kirjoituksia 1950-luvusta suomalaisessa kulttuurissa.  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1997.  ISBN 951-717-706-2.
Aiheesta muualla

Kirjallisuuden palvelija Tuomas Anhava. Ylen Elävä arkisto.
Otavan kirjailijat.
Tuomas Anhava 375 humanistia -sivustolla 15.4.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Tuija Vuolteen filmografia

Tämä on Tuija Vuolteen filmografia.
Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1982 | Arvottomat | taulun ostajan vaimo |
| 1984 | Klaani – tarina Sammakoitten suvusta | Ulla Sammakko |
| 1986 | Vägg i vägg | Kirsti Leppänen |
| 1995 | Taikapeili | Hellä Mendolin |
| 1998 | Eros ja Psykhe | Afrodite |
Lyhytelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1966 | Tänään Tampereella | — |
| 2000 | Kolme vuodenaikaa | — |
| 2003 | The Duel | — |
| 2005 | Leija | — |
Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1969 | Yhdeksän miehen saappaat | sisäkkö |
| 1978 | Tankki täyteen | pankkivirkailija |
| 1982 | Reinikainen | Aili Hinkka |
| 1985 | Reinikainen – jäitä hattuun, Reinikainen! | — |
| 1985 | Jäähyväiset lasihevoselle | — |
| 1989 | Häräntappoase | Allun äiti |
| 1992 | Luonnonmukainen rakastaja | kahvilan emäntä |
| 1997 | Elämän suola | rouva Liiponen |
| 1998 | Vain muutaman huijarin tähden | Viola Turpeinen |
| 2001 | Peräkamaripojat | Viola Turpeinen |
| 2002 | Mooseksen perintö | Viola Turpeinen |
| 2006 | Turvetta ja timantteja | Viola Turpeinen |
| 2006 | Paavo ja Raili | neiti Piironen |
| 2015 | Pintaa syvemmältä | Vieno Vehkaperä |
| 2016–2018 | Korpelan kujanjuoksu | Lahja Perttula |
| 2024- | Salatut elämät | Vuokko Hänninen |
Televisioelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1965 | Isien koulu | Monsieur Orlaksen tytär |
| 1967 | Miehen kylkiluu | Aina Zinck |
| 1973 | Sulka | Anna |
| 1983 | Kaksi päivää, kaksi yötä | Helena |
| 1983 | Aina suvi Aulangolla – totta ja tarinaa eversti | puolatar |
| 1987 | Niskavuoren nuori emäntä | herrasväkeä |
| 1988 | Hiltu ja Ragnar | kertoja |
| 1993 | Onnellinen hääpäivä | Marjatta |
Aiheesta muualla

Tuija Vuolle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
↑  Jokinen, Teresia: Tuija Vuolteen, 81, hahmo astelee Pihlajakadulle ristiriitaisissa tunnelmissa – tämän roolin näyttelijäkonkari haluaisi vielä tehdä  10.4.2024. MTV. Viitattu 13.8.2024.
Uryū Ishida

Uryū Ishida (石田雨竜,, Ishida Uryū) on kuvitteellinen henkilö anime- ja manga-sarjassa Bleach. Ishida on sarjan päähenkilön Ichigo Kurosakin luokkatoveri.
Tausta

Ishida on quincy. Normaalisti quincyt ja shinigamit ovat vihollisia, mutta Ishida on saanut ystäväkseen luokkatoverinsa Ichigo Kurosakin ja Rukia Kuchikin, jotka ovat shinigameja. Ishidan mestari kuoli kesken opetuksen. Häntä opetti hänen isoisänsä, joka kasvatti hänet. Ishida on vasenkätinen.
Ishida ystävystyi Ichigon kanssa sen jälkeen, kun Hueco Mundon ja ihmisten maailman välinen portti repesi ja hollow't hyökkäsivät. Ichigo, Rukia, Ishida, Yasutora Sado, Orihime Inoue, Kisuke Urahara, Jinta Hanakari, Ururu ja Tessai joutuivat puolustamaan ihmismaailmaa tuholta niin, etteivät ihmiset saaneet koskaan tietää hyökkäyksestä. Kun Rukia vietiin Soul Societyyn teloitettavaksi sääntöjen rikkomisesta, lähti Ishida Ichigon, Orihimen, Chadon ja Yoruichi Shihōinin mukaan pelastamaan häntä. Ishida kohtaa Soul Societyssä monien heikkojen shinigamien lisäksi 12. divisioonan kapteenin, Mayuri Kurotsuchin.
Jouset

Ishida osaa muiden quincyjen tapaan ampua energianuolia. Samoin hänellä on aseenaan jousi, joka muodostuu hänen isoisänsä antamasta helmirannekorusta[lähde? ]. Ishida saa ylleen quincy-haarniskanselvennä, hänen olkapäänsä alkavat hohtaa sinistä valoa ja hän saa käyttöönsä tavallisen jousen sekä yhden nuolen, jolla hän ampuu Mayuria. Silloin Ishida menettää voimansa, mutta myöhemmin hän saa uuden, hopeisesta rannekorusta muodostuvan jousen Mayurin tyttäreltä, Nemulta. Mangassa Ishidan isä alkaa valmentaa Ishidaa, jotta tämä saisi quincy-voimansa takaisin. Myöhemmin Ishida lähtee Ichigon ja Chadin kanssa pelastamaan Inoueta Aizenilta. Myöhemmin pelastusretkikuntaan liittyvät myös Renji Abarai ja Rukia Kuchiki.
Ukrainan aron luonnonpuisto

Ukrainan aron luonnonpuistoa.
Ukrainan aron luonnonpuisto (ukr. Український степовий (природний) заповідник, Ukrajinskyi stepovyi (pryrodnyi) zapovidnyk) on luonnonpuisto, jolla suojellaan alkuperäisiä aroalueita Ukrainan Donetskin alueella.
Vuonna 1961 perustetun suojelualueen pinta-ala on nykyään 2 768,4 hehtaaria eli 27,684 neliökilometriä ja siihen kuuluu useita eri alatyypin arojen suojelualueita. Luonnonpuistolla on Kansainvälisen luonnonsuojeluliitto IUCN:n on suojelualueluokittelun korkein eli I-tason luokitus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan aron luonnonpuisto Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan aron luonnonpuisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ukrainian Steppe Nature Reserve
Käännös suomeksi
Trusti (taloustiede)

Trusti on monopolin luonteinen saman alan yritysten yhteenliittymä. Trustin yritykset muodostavat kiinteän kokonaisuuden yhteisen johdon alaisena. Saavuttamassaan monopoliasemassa trusti saattaa kontrolloida hintoja ja estää kilpailun.
Trustivapaaksi ilmoittautuva yritys haluaa viestiä, ettei se kuulu mihinkään trustiin, vaan kilpailee markkinoilla rehellisesti. Sana trustivapaa esiintyi suomalaisissa yritysnimissä erityisesti 1930-luvulla.
Torsten Tiebout

Torsten Tiebout on jazz- ja klassinen muusikko  Helsingistä. Hänen soittimiinsa kuuluvat alttoviulu ja viulu.
Tiebout opiskeli Internationale Händel-Akademie -ssa Karlsruhessa, Saksassa. Tällä hetkellä (2020) hän soittaa HKO -ssa ja kamariorkesterissa Avanti!. Klassisten konserttien lisäksi hän on soittanut yhdessä jazz- ja rockmuusikkojen kanssa, esimerkiksi John Storgårds, Antti Sarpila ja Pave Maijanen.
Vapaa-ajallaan hän on pelannut jalkapalloa useissa harrasteliigan seuroissa vuodesta 2012 lähtien, mm Saksan maahanmuuttajaklubille FC Germania Helsinki.
Diskografia

Pehr Henrik Nordgren Violin Concerto No. 4 / Cronaca, 1996, Ondine
Yari Ihanat naiset rannalla / Tuliportaat, 1998, Pyramid
Pave Maijanen Mestarit Areenalla, 1999, Emi Finland/BMG Finland
Antti Sarpila, Severi Pyysalo New moods, new sounds, 2001, Blue Note Records
Erkki-Sven Tüür Oxymoron, 2007, ECM Records
Johanna Grüssner, Patrick Wingren, Marcus Söderström & Wegeliuskvartetten I Sagans Värld, 2014, Wonderland
Torsten Tiebout, Päivi Severeide, Erica Nygård Ensemble Transparent : Finnish Music for Flute, Viola and Harp, 2020, Pilfink Records
Aiheesta muualla

Torsten Tiebout, Discogs
Torsten Tiebout, Helsingin kaupunkiorkesteri
Ummeljoen lentokenttä

Ummeljoen lentokenttä (ICAO: EFKW) on Kouvolan Ummeljoella sijaitseva Tuomo Salosen omistama yksityinen lentopaikka. Kenttä on saanut tunnuksensa Suomen ensimmäisen lentolupakirjan omistajan Kasper Wreden mukaan, joka vuoden 1914 koelensi rakentamaansa lentokonetta Kymijoen jäällä. Kenttä valmistui vuonna 2011.
Ummeljoen lentokentän hiekka-, moreeni- ja nurmipintainen kiitotie on 1 040 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Toisen 800 metriä pitkän ristikkäisen kiitotien rakentaminen aloitettiin syksyllä 2012. Kentän 10 koneen lentokonehallissa on säilytetty Tuomo Salosen ultrakevyttä Ikarus C 42 -konetta, maailmanmestari Markku Kuittisen itsestarttaavaa Ventus 2cxM -purjelentokonetta ja valkealalaisen Harri Tuvialan ultrakevyttä Renegade Spirit -konetta. Kentälle on rakennettu myös sauna-, takka- ja lepotilat. Kenttä on auki läpi vuoden. Kentällä ei ole polttoainepistettä.
Aiheesta muualla

Ummeljoki KW
Unto Heikura

Unto Einari Heikura (11. toukokuuta 1939 Kuhmo –  7. maaliskuuta 2021 Valkeakoski) oli suomalainen luokanopettaja ja näytelmäkirjailija.
Heikura pääsi ylioppilaaksi Kuhmon yhteislukiosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi Oulun yliopiston opettajainvalmistuslaitokselta. Hän toimi opettajana Kuhmossa vuoteen 1999 saakka ja asui sen jälkeen Toijalassa.
Heikura kirjoitti useita näytelmiä, joita on esitetty kesäteattereissa ja televisiossa. Timo Linnasalon 1978 ohjaama elokuva Vartioitu kylä 1944 perustuu Heikuran näytelmään Vartioitu kylä. Heikura julkaisu vuonna 2006 talvisodan ajan Kuhmoon sijoittuvan romaanin Kun kyynelkin jäätyi – Matin ja Maijan talvisota.
Unto Heikuran tytär on runoilija Sara Heikura.
Näytelmiä

Härkähäät. 1969
Kettuvaari. 1972
Vartioitu kylä. 1974 (näytelmä)
Pihkasetelit. 1976
Kylän viimeinen nainen. 1977
Kirkkokapina. 1997
Rajasampo. 1998
Matin ja Maijan talvisota. 1998
Kuntakonnat. 2000
Hukkareissu. 2001
Naistenmaa. 2002
Timanttikuume. 2003
Kesäparatiisi. 2010
Tietokirjat

Kuhmon kuvailme, Kuhmon kunta, 1977 (kuvateos, kuvat: Auvo Sauramäki)
Kuhmon sampo : kotiseutulukemisto. Kuhmon kunta 1981
Kuhmon yhteislukion ylioppilaat. 2004
Proosa

Kuhmossa kuultua. Kaskut, sananparret. 1999  (omakustanne)
Kun kyynelkin jäätyi – Matin ja Maijan talvisota, romaani. Gummerus 2006
Poltettu unelma 2010 (omakustanne)
Ensin täytyy kuolla, Toijalan seudun reserviupseerikerho, 2010
Partisaanikesä, Toijalan Seudun Reserviupseerikerho, 2011
Kotikaipuu -44, Toijalan Seudun Reserviupseerikerho, 2012
Palkinnot

Kuhmon kulttuuriteko 1981
Antti-patsas 1984
Suomalaisen liiton Kalevala-mitali 1985
OAJ:n hopeinen ansiomerkki kulttuurin hyväksi 1987
Suomen kotiseutuliiton juhlamitali 1994
Lähde:
Aiheesta muualla

Muistokirjoitus: Evakkoretken kokenut kirjailija Unto Heikura muutti eläkkeellä Akaaseen, Akaan Seutu, 4.4.2021
Turpasauna

| Turpasauna YUP |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 4.–5. elokuuta 1990 Savonlinnan Studiopalvelu
 Julkaistu: syyskuu 1990
 Formaatti: 7″ vinyyli
 Tuottaja(t): YUP
 Tyylilaji: hardcore punk progressiivinen rock
 Kesto: 10.32
 Levy-yhtiö: SHJ Records
YUP:n muut julkaisut
| The Hippos from Hell 1990 | Turpasauna 1990 | Julmasti juhlallista 1991 |
Turpasauna on YUP:n vuonna 1990 julkaistu seitsentuumainen EP-levy. Turpasauna on YUP:n ensimmäinen julkaisu, jolla sanoitukset ovat suomenkielisiä. Levyllä myös yhtyeen musiikkityyli muuttui edellisten julkaisujen yksinkertaisesta hardcore punkista huomattavasti progressiivisempaan suuntaan, joskin hardcore-vaikutteita oli yhtyeen musiikissa edelleen jonkin verran. Se oli myös viimeinen äänite, jonka yhtye levytti kolmimiehisellä kokoonpanolla, kosketinsoittaja Tommi Kärkkäisen liityttyä yhtyeeseen samana vuonna. EP julkaistiin omakustanteena SHJ Records-levymerkillä julkaisukoodilla SHJ-007.
Turpasauna-EP:n kappaleet on julkaistu CD-muodossa vuonna 1992 julkaistulla kokoelma-albumilla 1990-1992. Kappale ”Kirvesperseet” julkaistiin uudelleennauhoitettuna versiona Huuda harkiten -albumilla vuonna 1991.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut YUP, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Turpasauna – 3.14 (san. YUP & Jukka Kokkonen)
Kirvesperseet – 2.33
Kappaleet > B-puoli

Persearsenaali – 2.02 (san. Juha Rytkönen & Jarkko Martikainen)
Maanalainen – 2.47 (san. Rytkönen)
Kokoonpano

Jarkko Martikainen – laulu, kitara
Valtteri Tynkkynen – basso
Jussi Hyyrynen – rummut