stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mentawain kieli

| Mentawai> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Indonesia
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  Malaijilais-polynesialaiset kielet Luoteissumatralaiset kielet
ISO 639-3:  mwv
 Ohje 
Mentawai on Mentawaisaarilla, Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Kieli jakautuu yhdeksään murteeseen, jotka ovat simalegi, sakalagan, silabu, taikaku, saumanganja, pohjoissiberut, eteläsiberut, sipura ja pagai. Mentawain katsotaan olevan elinvoimainen. Sitä puhuu äidinkielenään noin 58 000 ihmistä (2000).
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu kännettiin kokonaisuudessaan mentawaiksi vuonna 2015.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n | ɲ | ŋ |  |
| Klusiili | p | b | t | d |  | k | g |  |
| Affrikaatta |  |  | t͡ɕ | d͡ʑ |  |  |
| Frikatiivi | f | s |  | ɣ | ʔ |
| Lateraali |  | l |  |  |  |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  | j |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puoliavoin | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Sanastoa

Lukusanat 1–10 mentawaiksi:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| sara | rua | telu | epat | lima | enem | pitu | balu | siba | pulu |
Myllykosken yhteiskoulu

Myllykosken yhteiskoulu
| Myllykosken yhteiskoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Myllykoski, Kouvola
Luokat:  7-9
Oppilaita:  250
Myllykosken yhteiskoulu on peruskoulun yläaste, joka sijaitsee Kouvolan Myllykoskella. Koulussa annetaan opetusta 7.–9. -luokkalaisille ja oppilaita koulussa on noin 250. Myllykosken yhteiskoululla on oma "Joustava Perusopetus" -luokka, eli niin kutsuttu JoPo-luokka. Koulun rehtorina toimii Miia Ojalainen. Myllykosken yhteiskoulu Kouvolan ja Kotkan välisen rataosuuden välittömässä läheisyydessä sekä lähellä Saviniemen jalkapallostadionia. Vuonna 2016 koulussa oli 211 oppilasta.
Kouvolan uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan kaikki Myllykosken peruskoulut eli Yhteiskoulu sekä Saviniemen, Viialan ja Ummeljoen ala-asteet lakkautetaan ja tilalle tulee uusi lähes 500 oppilaan yhtenäiskoulu.
Historia

Myllykosken yhteiskoulun toiminta alkoi 13.10.1941 viisiluokkaisena keskikouluna  60 oppilaan voimin. Koulu toimi aluksi erinäisissä tiloissa, kunnes nykyistä koulurakennusta ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1951 luokkaosan valmistuessa vuonna 1953. Voimistelusali sekä tekstiilityön, kotitalouden ja teknisen työn luokat valmistuivat vuonna 1959. Edelleen vuonna 1962 valmistuivat luonnonhistorian opetustilat. Yhteiskoulu siirtyi peruskoulujärjestelmään vuonna 1975, minkä jälkeen toimintaa jatkoivat Myllykosken yläaste ja lukio. Koulua on saneerattu 70-luvulla ja uudelleen 90-luvun loppupuolella. Vuonna 2000 koulun nimeksi muutettiin jälleen Myllykosken yhteiskoulu.Yhteiskoulu ja Saviniemen koulu yhdistyivät hallinnollisesti vuoden 2022 syksyllä ja uudeksi nimeksi vaihtui Myllykosken yhtenäiskoulu.
Biologinen hierarkia

Biologinen hierarkia tai elämän järjestys tarkoittaa monimutkaisten biologisten rakenteiden muodostamaa hierarkiaa. Tämä rakenne määrittelee elämän reduktionistisesti. Perinteisesti hierarkian pienimmän osan muodostavat atomit ja suurimman biosfäärit. Hierarkian ylempiä tasoja kuvataan yleensä ekologiseksi hierarkiaksi.
Hierarkian kukin taso kuvaa kasvavaa kompleksisuutta, jossa kunkin tason systeemi koostuu alemman tason perusyksiköistä. Hierarkian taustalla on käsite emergenssi, jonka mukaan tasolla esiintyviä ominaisuuksia ei löydy alemmilta tasoilta.
Organisoituminen viittaa lisäksi organismin koskeaan entropian tasoon. Ideaalisesti kunkin lajin yksittäisillä organismeilla on sama rakenne. Esimerkiksi tyypillisesti ihmisellä on vartalo, jonka alaosassa on kaksi jalkaa alhaalla ja eri puolilla kaksi kättä eri sekä yläosassa pää. On erittäin harvinaista (ja fysiologisista ja biomekaanisista tekijöistä johtuen yleensä mahdotonta) löytää ihmistä, jolla on kaikki nämä rakenteet, mutta eri järjestyksessä.
Elämän rakentuminen hierarkiana on useiden tieteellisten menetelmien, erityisesti lääketieteen perusolettama. Ilman organisaatiota olisi huomattavasti vaikeampaa hyödyntää fysikaalisten ja kemiallisten ilmiöiden vaikutuksia sairauksien hoitamisessa. Esimerkiksi kognitiivinen ja behavioraalinen neurotietiede pohjautuvat näkemykselle, jonka mukaan  aivot rakentuvat tietynlaisista erikoistuneista soluista. Myöskään farmakologian peruskäsitteitä ei voitaisi määritellä, jos ei tiedettäisi, että solutasolla tapahtuva muutos vaikuttaa koko organismiin. Sovellukset ulottuvat myös ekologille tasoille. Esimerkiksi DDT:n suora vaikutus tapahtuu solun alapuolisella tasolla, mutta vaikutukset ulottuvat hierarkian ylemmille tasoille. Teoriassa yhdessä atomissa tapahtuva muutos voisi aiheuttaa muutoksen koko biosfäärissä.
Tasot

Tasot yksinkertaisimmasta monimutkaisimpaan ovat:
atomi
molekyyli, joukko atomeja
soluelin, joukko biomolekyylejä
solu, elämän perusyksikkö
kudos, joukko soluja
elin, joukko kudoksia
elimistö, joukko elimiä
eliö, elävä systeemi, joka koostuu vähintään yhdestä solusta
populaatio, samaan lajiin kuuluvien eliöiden joukko
eliöyhteisö, samalla alueella elävien eri lajien populaatioiden joukko
ekosysteemi, eri kuntiin kuuluvien organismien yhdessä  fysikaalisen ympäristön kanssa muodostama joukko
biosfääri, ekosysteemien muodostama joukko
Monimutkaisemmat rakenteet voivat sisältää useita muita elementtejä. Esimerkiksi molekyylin voidaan katsoa koostuvan joukosta alkuaineita ja atomi voidaan jakaa subatomisiin hiukkasiin (nämä eivät kuitenkaan kuulu biologiseen hierarkiamalliin).
Jokainen taso voidaan kuvata alempien tasojen elementtien avulla. Esimerkiksi eliö voidaan kuvata atomien tai elinten muodostamana joukkona, Jokaisen tason mukana syntyy joukko toimintoja elämän hallitsemiseksi. Näitä toimintoja ei tarvita alemmilla tasoilla ja näitä kutsutaan emergenteiksi ominaisuuksiksi.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Biological organisation
Käännös suomeksi
Au (albumi)

| Au Sydän, sydän |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. toukokuuta 2006
 Tyylilaji: alternative rock, kokeellinen rock, heavy metal
 Kesto: 48.14
 Levy-yhtiö: Pyramid
Sydän, sydän -yhtyeen muut julkaisut
| Tårta på tårta (EP) 2005 | Au 2006 | Usko itseesi 2008 |
Au on Sydän, sydän -yhtyeen vuonna 2006 julkaisema albumi.
Kappaleet

A# – 0.09
Kissa ja hiiri – 2.29
Hai – 3.12
Kukko – 2.36
Viha ei kuihdu koskaan – 5.46
Koira – 3.57
Jänis – 2.03
Kolme kysymystä, kaksi vastausta – 2.52
Muurahainen – 3.49
Marsu – 2.48
Rakkaus ei kuihdu koskaan – 3.11
Käki – 2.24
Kärpänen – 3.04
Hirviö – 3.05
Tiikeri – 6.49
Kokoonpano

Tuomas Skopa – kitara ja laulu
Juho Minerva – kitara
Tomi Flyckt – bassokitara
Mikko Rekonen – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Aake Otsala – miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 8+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Au discogs.com -sivustolla
Beautiful Darkness

| Beautiful Darkness Tacere |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Karri Knuuttila
 Tyylilaji: metallimusiikki
 Kesto: 50.36
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Taceren muut julkaisut
| A Voice in the Dark 2006 | Beautiful Darkness 2007 | At World's End 2012 |
Beautiful Darkness on suomalaisen melodista metallia soittavan Taceren esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007.
Kappaleet

Deep Tears of Tragedy – 5.00
I Devour – 3.44
Excursion – 4.10
Black Roses – 3.56
A Voice in the Dark – 6.07
Foes of the Sun – 3.54
Phantasm – 4.07
Born of the Ground – 5.00
Bitter, Regressive – 3.19
Beyond Silence – 0.36
Beautiful Darkness – 5.36
Into Your Dreams – 4.59
Kappale 1 sävellys: Karri Knuuttila, sanoitus: Karri Knuuttila & Helena Haaparanta
Kappaleet 2–12 sävellys ja sanoitus: Karri Knuuttila
Kokoonpano

Karri Knuuttila – laulu, kitara
Helena Haaparanta – laulu
Jarno Vanhanen – rummut
Janne Salminen – kosketinsoittimet
Arvostelut

Imperiumi: 8+/10
Aiheesta muualla

Beautiful Darkness sanoitukset (Arkistoitu – Internet Archive) Taceren kotisivulla
Beautiful Darkness Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Beautiful Darkness Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Michael Pax

Michael Pax Kirkkonummella 14.8.1977
Michael "Mikko" Pax (5. joulukuuta 1930 Berliini, Saksa – 10. syyskuuta 2015 Kirkkonummi) oli saksalaissyntyinen suomalainen biodynaamisen maanviljelyn uranuurtaja. Hän on suomalaisen luomuverkoston historian kannalta yksi merkittävimpiä henkilöitä, sillä hänen ansiotaan on Biodynaamisen yhdistyksen neuvonta- ja kurssitoiminnan alkaminen 1950-luvun lopulla.
Pax muutti Suomeen 1954 biodynaamisen tilan tilanhoitajaksi Paraisille. Hän aloitti 1960-luvulla Biodynaamisen yhdistyksen viljelykonsulenttina ja viljeli Kirkkonummella omaa vihannestilaa.
Kirjallisuutta

Sampsa Heinonen, Michael Pax - Suomalaisen luomutuotannon elävä legenda, Luomulehti 20 (2001): 6 s. 36–37
Kari Järvinen, Michael Pax 70 vuotta, Demeter 3/2000 s. 26
Sirkka-Liisa Virtanen-Lohtaja: Michael Pax – Suomen biologisen viljelyn grand old man 70-vuotias, Demeter 1/2001 s. 7–10
Sirkka-Liisa Virtanen-Lohtaja: Michael Pax jatkaa muisteluaan, Demeter 2/2001 s. 11–14
Murtolampi (Petäjävesi, Hallanperä)

| Murtolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°20′23″N, 25°05′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pengerjoen valuma-alue (14.54)
Laskujoki:  oja Ohrajokeen 
Järvinumero:  14.548.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,9 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,841 km  
Pinta-ala:  4,027 ha  
Tilavuus:  0.000099 km³ 
Keskisyvyys:  2,46 m  
Suurin syvyys:  4,3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMurtolampi 
Murtolampi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä Hallanperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 340 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 99 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 4,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Pengerjoen valuma-alueella (14.54), jonka Ohrajoen valuma-alueeseen (14.548) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,9 metriä mpy.
Björn Ferry

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Björn Ferry |  Björn Ferry |  Björn Ferry |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | takaa-ajo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Anterselva 2007 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Ruhpolding 2012 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Hanty-Mansijsk 2010 | sekaviesti |  |
Björn Ferry (s. 1. elokuuta 1978 Stensele) on ruotsalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Ferry aloitti ampumahiihtouransa kaudella 2001–2002, jolloin hän sijoittui seitsemänneksitoista Salt Lake Cityn olympialaisten sprinttikilpailussa. Oberhofin MM-kisoissa 2004 hän oli Ruotsin viestijoukkueen mukana kuudes. Torinon olympialaisissa 2006 Ferry hiihti toisen osuuden viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi vain 0,03 sekuntia Ranskalle hävinneenä. Sprinttikilpailussa hän oli kolmastoista.
Ferry hiihti kolmannen osuuden Ruotsin joukkueessa, joka voitti sekaviestin maailmanmestaruuden Anterselvassa 2007. Hänen lisäkseen joukkueeseen kuuluivat Helena Jonsson, Anna Carin Olofsson ja Carl Johan Bergman. Ferry oli samoissa kisoissa neljäs sprintissä, neljästoista normaalimatkalla ja viidestoista yhteislähtökilpailussa. Östersundin MM-kisoissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi yhteislähdössä ja viidenneksitoista sprintissä sekä Ruotsin joukkueen jäsenenä neljänneksi sekaviestissä ja kuudenneksi miesten viestissä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti takaa-ajossa kultaa sekä oli viestissä neljäs, sprinttikilpailussa kahdeksas ja yhteislähdössä kahdestoista. Saman vuoden sekaviestin MM-kilpailuissa Hanty-Mansijskissa hän hiihti kolmannen osuuden Ruotsin pronssijoukkueessa.
Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 Ferry oli normaalimatkalla viides, takaa-ajossa kymmenes sekä miesten viestissä ja sekaviestissä neljäs. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän sai yhteislähdössä hopeaa sekä sijoittui sprintissä seitsemänneksi, takaa-ajossa 11:nneksi ja sekaviestissä neljänneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimatkalla viides, yhteislähdössä kahdeksas, takaa-ajossa yhdeksäs ja sprintissä kolmastoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui normaalimatkalla ja yhteislähtökilpailussa 12:nneksi.
Ferry saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa maailmancupin osakilpailussa oltuaan toinen Torinon sprinttikilpailussa kaudella 2004–2005. Ensimmäisen voittonsa hän sai Anterselvan takaa-ajokilpailussa 19. tammikuuta 2008.
Ferry lopetti uransa keväällä 2014.
Maailmancupin palkintosijat

Kausi 2004–2005: Torino sprintissä toinen
Kausi 2006–2007: Hochfilzen sprintissä kolmas, Pokljuka sprintissä toinen, Hanti-Mansijsk takaa-ajossa toinen
kokonaiskilpailussa seitsemäs, sprintticupissa toinen
Kausi 2007–2008: Anterselva takaa-ajossa voitto ja yhteislähdössä toinen
kokonaiskilpailussa kuudes, takaa-ajocupissa kolmas, sprintticupissa viides
Kausi 2008–2009: Hochfilzen normaalimatkalla kolmas, Anterselva sprintissä toinen, takaa-ajossa voitto
kokonaiskilpailussa yhdeksäs, takaa-ajocupissa viides
Kausi 2009–2010: Vancouver takaa-ajossa voitto
Kausi 2010–2011: Pokljuka sprintissä voitto, Ruhpolding takaa-ajossa voitto, Anterselva yhteislähdössä toinen, Oslo sprintissä toinen
kokonaiskilpailussa seitsemäs
Kausi 2011–2012: Nové Město normaalimatkalla kolmas, Ruhpolding yhteislähdössä toinen
Kausi 2013–2014: Pokljuka sprintissä ja yhteislähdössä voitto, takaa-ajossa toinen, Kontiolahti takaa-ajossa kolmas, Oslo sprintissä ja takaa-ajossa kolmas
kokonaiskilpailussa kahdeksas, takaa-ajocupissa toinen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Björn Ferry Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (ruotsiksi)
Björn Ferry Bio, Stats, and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Awaken the Guardian

| Awaken the Guardian Fates Warning |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–lokakuu 1986
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): Fates Warning, Brian Slagel
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 47.46
 Levy-yhtiö: Metal Blade
Fates Warningin muut julkaisut
| The Spectre Within 1985 | Awaken the Guardian 1986 | No Exit 1988 |
Awaken The Guardian on  Fates Warning -yhtyeen kolmas albumi. Kitaristi Victor Arduinia jo edellisen albumin kiertueella korvannut Frank Aresti on otettu yhtyeeseen vakiojäseneksi. Albumi oli myös laulajan John Archin viimeinen työ yhtyeen kanssa. Awaken the Guardian vie kuuntelijan raskaiden riffien ja loppumattomien kitarasoolojen maailmaan. John Archin ääni on parhaimmillaan ja se onkin albumin paras ase. Koko yhtye oli kehittynyt valtavasti kolmen vuoden aikana ja albumista tuli yksi progressiivisen metallin kulmakivistä. Sanoitukset käsittelevät henkistä maailma ja elämää kuoleman jälkeen mytologisessa ilmaisussa ja niillä pyritään esittää myös sanomaa, joka koskee nykyistä elämää. Esimerkkinä mainittakoon kappale ”Guardian”, joka on omistettu fyysisesti ja henkisesti rajoittuneille ihmisille.[lähde? ]
Kappaleet

The Sorceress – 5.43 (säv. Arch, Matheos)
Valley of the Dolls – 5.22 (säv. Arch, Matheos)
Fata Morgana – 5.25 (säv. Arch, Matheos)
Guardian – 7.33 (säv. Arch, Matheos)
Prelude to Ruin – 7.23 (säv. Arch, Matheos)
Giant’s Lore (Heart of Winter) – 6.00 (säv. Arch, Aresti)
Time Long Past – 1.50 (säv. Matheos)
Exodus – 8.31 (säv. Arch, Matheos)
Yhtyeen kokoonpano

John Arch – laulu
Frank Aresti – kitara
Joe DiBiase – basso
Jim Matheos – kitara
Steve Zimmerman – rummut
Aiheesta muualla

Awaken the Guardian Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Awaken the Guardian Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Aya Shimokozuru

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Aya Shimokozuru
Syntymäaika: 7. kesäkuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Kioto, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 168 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2004 2005–2008 2009 2010–2011 2012–2013 | Speranza FC Takatsuki Tasaki Perule FC Speranza FC Takatsuki TEPCO Mareeze Vegalta Sendai | 63 (5) 77 (4) 14 (1) 18 (3) 35 (7) |
Maajoukkue
| 2004–2008 | Japani | 28 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Aya Shimokozuru (jap. 下小鶴 綾, Shimokozuru Aya; s. 7. kesäkuuta 1982 Kioto) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Shimokozuru debytoi Japanin maajoukkueessa huhtikuussa 2004. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös kesäolympialaisissa 2004. Hän on pelannut 28 maaottelua.
Michal Sersen

| Michal Sersen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. joulukuuta 1985 (ikä 38) Gelnica, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  92 kg
Pelinumero:  8
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  Rimouski Océanic (QMJHL) Quebec Remparts (QMJHL) Avtomobilist Jekaterinburg (KHL) HC Sparta Praha (ČEL) Lev Poprad (KHL) HC 05 Banská Bystrica (SloEL) HC Slovan Bratislava (KHL/SloEL)
NHL-varaus:  130. varaus, 2004 Pittsburgh Penguins
Michal Sersen (s. 28. joulukuuta 1985 Gelnica, Tšekkoslovakia) on  slovakialainen jääkiekkopuolustaja. Eliteprospects.com -sivuston Ulf Anderssonin mukaan hän on hyökkäävä puolustaja, joka on hyvä luistelemaan. Sersenillä on kuitenkin kehitettävää oman pään pelaamisessa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 2012 | jääkiekko |  |
Sersen edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012, 2013, 2015 ja 2016, joista vuoden 2012 turnaus päättyi hopeaan. Vuoden 2013 turnauksessa hänet palkittiin Saksaa vastaan pelatun ottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaana pelaajana. Vuoden 2016 turnauksessa Sersen toimi joukkueensa varakapteenina. Hänet valittiin Slovakian joukkueeseen myös Sotšin olympiakisoihin 2014, mutta Sersen ei kuitenkaan toipunut ajoissa hänen joulukuussa 2013 saamastaan alavartalovammasta. Yhteensä Sersen on pelannut 102 A-maaottelua tehopistein 9+12=21.
Sersen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003.
Benito Jacovitti

Benito Jacovitti
Benito Franco Giuseppe Jacovitti (9. maaliskuuta 1923 Termoli – 3. joulukuuta 1997 Rooma) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä. Jacovitti oli tunnettu absurdeista ja omituisia yksityiskohtia pursuavista huumorisarjakuvistaan. Hänen tunnetuimmat sarjakuvahahmonsa ovat villin lännen sankari Cocco Bill ja Zorroa parodioiva Zorry Kid.
Elämänvaiheet

Benito Jacovitti syntyi 9. maaliskuuta 1923 Termolissa, Molisen seudulla Campobasson maakunnassa, eteleläisessä Italiassa. Hänen äitinsä oli Elvira Talvacchio, jolla oli sukujuuria Albaniassa. Isä Michele Iacovitti (Benito otti taiteilijanimekseen sukunimen J-alkuisena) oli rautatieläinen. Isä työskenteli myös elokuvateatterin koneenkäyttäjänä. Sen ansiosta pikku-Benitolla oli tilaisuus katsella sadoittain elokuvia, joista etenkin lännenelokuvat olivat hänelle mieleisiä.
Benitolla oli kaksi sisarusta, Maria ja Mario. Koska perhe oli melko köyhä, Benito rakenteli sisaruksilleen leikkikaluja: kangasnukkeja, junia, leikkitaloja ja autoja. Kuusivuotiaana hän alkoi piirrellä katukiviin, mitä ihmiset pysähtyivät ihaillen katselemaan. Perhe muutti Macerataan, kun hän oli kahdeksanvuotias. Lopulta hän alkoi käydä ensin taidekoulua ja sitten taidelukiota Firenzessä.
Toisen maailmansodan jälkeen Benito Jacovitti avioitui Floriana (Lilli) Jodicen kanssa. Pariskunta muutti Roomaan vuonna 1946.
Jacovitti kuoli 3. joulukuuta 1997. Pariskunnan tytär, Silvia Jacovitti, on vaalinut isänsä perintöä järjestäen muun muassa Cocco Bill -juhlanäyttelyitä Italiassa.
Piirroksensa Jacovitti signeerasi nimellä Jac. Nimen lisäksi hän käytti piirroksissa puumerkkinään kalanruotoa muistuttavaa piirrosta, josta hän sai lempinimekseen Lisca di Pesce eli Kalanluut. Villin lännen lisäksi Jacovitti rakasti jazzmusiikkia, vaaleaverikköjä ja isoja sikareja.
Piirtäjänura

Jacovitti valmistui 16-vuotiaana Firenzen taidekoulusta. Hänen ensimmäisiä sarjakuviaan alettiin julkaista vuonna 1939 humoristisessa viikkolehti Il Brividossa, samoin  Il Travasossa. Samana vuonna alkoi Il Vittorioso -nimisessä lastenlehdessä ilmestyä hänen Pippo-nimisen hahmonsa seikkailuja. Pippon ja hänen kumppaneittensa Pertican ja Pallan (i 3 P eli kolme peetä) seikkailuja julkaistiin Il Vittoriosossa siihen saakka kunnes lehti lakkasi ilmestymästä vuonna 1967. Il Vittoriosossa esiintyi lukuisia muitakin Jacovittin hahmoja, muun muassa Jak Mandolino. Jacovitti piirsi myös mukaelmia saduista, kuten Ali Babasta ja Pinokkiosta. Vuonna 1949 Jacovitti alkoi työskennellä Il Diari Vitt -lehdelle (Vitt on lyhennös Vittoriososta). Lehteä julkaisi A.V.E. ja se oli suunnattu koululaisille.
Vuosina 1957–67 Jacovitti piirsi Il Giorno dei Ragazzi -lehteen, joka oli sanomalehti Il Giornon lastenlehtiliite. Tässä lehdessä 28. maaliskuuta 1957 syntyi Cocco Bill, Jacovittin kuuluisa, hillitön sarjakuva ja villin lännen parodia. Toisen kuuluisan hahmonsa, Zorroa parodioivan Zorry Kidin, Jac loi vuonna 1968 työskennellessään Il Corriere dei Piccoli -lehdessä. Zorry Kid seikkaili myöhemmin myös Il Giornalinossa sekä Il Corriere dei Ragazzissa. Viimeksi mainittuun lehteen Jacovitti aloitti uudelleen Jack Mandolinon piirtämisen vuonna 1973. Il Corriere dei Ragazzi ja Il Corriere dei Piccoli -lehdille Jacovitti työskenteli 1970-luvun alusta vuoteen 1982 asti. Jacovittin töitä julkaistiin lukuisissa muissakin lehdissä.
Jacovitti ei arkaillut tarttua vaikeisiinkaan piirrosaiheisiin. Hän teki esimerkiksi poliittisia pilapiirroksia. Piirrosten anarkismi kuitenkin herätti ärtymystä niin äärioikeistossa kuin äärivasemmistossakin ja piirroksia yritettiin sensuroida. Jacovitti itse kuului niin Kristillisdemokraattiseen puolueeseen kuin sittemmin vasemmistolaiseen Kansandemokraattiseen rintamaan.
Vuonna 1977 Jacovitti julkaisi yhdessä Marcello Marchesin kanssa oman versionsa Kamasutrasta. Tämä johti Jacovittin ja Il Diario Vittin yhteistyön loppumiseen, sillä katolinen lehti ei pitänyt siitä, että taiteilija piirsi eroottisia aiheita. Jacovitti sai asiasta haukut myös vaimoltaan. Jacovitti jatkoi työtään kritiikkiä pelkäämättä ja aloitti yhteistyön Playmen-lehden kanssa. Tuloksena syntyi vuonna 1980 Kamasutra-erikoisnumero.
Benito Jacovitti koetti myös tehdä hahmojaan tunnetuiksi myymällä niitä esimerkiksi erilaisten elintarvikkeiden mainoksiin.
Presidentti Oscar Luigi Scalfaro myönsi vuonna 1994 Italian valtion ritarikunniamerkin Jacovittille.
Jacin tuotanto käsittää yli 60 piirroshahmoa sekä yli 150 kirjaa. Hahmoista Cocco Bill, jacovittiläisen mielikuvituksen mahtava ilmentymä, oli epäilemättä hänen alter egonsa. Jacovittilla oli vielä aikuisiässä tapana leikkiä länkkäriä itsekin! Jacovittin ehtymätön ja anarkistinen luovuus täytti hänen sarjakuvansa pienillä yksityiskohdilla ja omituisuuksilla, kuten maassa lojuvilla makkaranpätkillä ja luilla, puhuvilla toukkamaisilla madoilla sekä mahdottomilla juonenkäänteillä.