stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espanjan ympäriajo 2013

Espanjan ympäriajo 2013 oli järjestyksessään 68. maantiepyöräilyn Espanjan ympäriajo. Se alkoi Vilanova de Arousassa 24. elokuuta ja päättyi Madridiin 15. syyskuuta.
Chris Horner voitti kilpailun 37 sekunnin erolla Vincenzo Nibaliin. Hänestä tuli 41-vuotiaana kaikkien aikojen vanhin suuren ympäriajon voittaja. Hän ratkaisi kilpailun voiton oltuaan Nibalia parempi kolmella viimeisellä vuoriosuudella. Pistekilpailun voitti Alejandro Valverde, mäkikirikilpailun Nicolas Edet, yhdistelmäkilpailun Chris Horner ja joukkuekilpailun Euskaltel-Euskadi.
Lopputulokset

Lähde: Cyclingnews
Kilpailujen kehittyminen

Lähde: Cyclingnews
| Etappi | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja  | Pistekilpailu  | Mäkikirikilpailu  | Yhdistelmäkilpailu  | Joukkuekilpailu | Yritteliäin ajaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Astana Team | Janez Brajkovič | ei jaettu | ei jaettu | ei jaettu | Astana Team | Janez Brajkovič |
| 2 | Nicolas Roche | Vincenzo Nibali | Nicolas Roche | Nicolas Roche | Nicolas Roche | RadioShack-Leopard | Alex Rasmussen |
| 3 | Chris Horner | Chris Horner | Nicolas Roche | Nicolas Roche | Nicolas Roche | RadioShack-Leopard | Pablo Urtasun |
| 4 | Daniel Moreno | Vincenzo Nibali | Daniel Moreno | Nicolas Roche | Nicolas Roche | RadioShack-Leopard | Nicolas Edet |
| 5 | Michael Matthews | Vincenzo Nibali | Daniel Moreno | Nicolas Roche | Nicolas Roche | RadioShack-Leopard | Antonio Piedra |
| 6 | Michael Mørkøv | Vincenzo Nibali | Michael Matthews | Nicolas Roche | Nicolas Roche | RadioShack-Leopard | Tony Martin |
| 7 | Zdeněk Štybar | Vincenzo Nibali | Michael Matthews | Nicolas Roche | Nicolas Roche | RadioShack-Leopard | Javier Aramendia |
| 8 | Leopold König | Nicolas Roche | Daniel Moreno | Nicolas Roche | Nicolas Roche | Team Saxo-Tinkoff | Antonio Piedra |
| 9 | Daniel Moreno | Daniel Moreno | Daniel Moreno | Nicolas Roche | Daniel Moreno | Team Movistar | Javier Aramendia |
| 10 | Chris Horner | Chris Horner | Daniel Moreno | Chris Horner | Chris Horner | Team Saxo-Tinkoff | Juan Antonio Flecha |
| 11 | Fabian Cancellara | Vincenzo Nibali | Daniel Moreno | Chris Horner | Nicolas Roche | Astana Team | Fabian Cancellara |
| 12 | Philippe Gilbert | Vincenzo Nibali | Daniel Moreno | Chris Horner | Nicolas Roche | Astana Team | Fabricio Ferrari |
| 13 | Warren Barguil | Vincenzo Nibali | Daniel Moreno | Chris Horner | Nicolas Roche | Astana Team | Michele Scarponi |
| 14 | Daniele Ratto | Vincenzo Nibali | Alejandro Valverde | Daniele Ratto | Chris Horner | Astana Team | Daniele Ratto |
| 15 | Alexandre Geniez | Vincenzo Nibali | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Astana Team | Alexandre Geniez |
| 16 | Warren Barguil | Vincenzo Nibali | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Euskaltel-Euskadi | Juan Antonio Flecha |
| 17 | Bauke Mollema | Vincenzo Nibali | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Euskaltel-Euskadi | Javier Aramendia |
| 18 | Vasil Kiryienka | Vincenzo Nibali | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Euskaltel-Euskadi | Egoi Martínez |
| 19 | Joaquim Rodríguez | Chris Horner | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Euskaltel-Euskadi | Edvald Boasson Hagen |
| 20 | Kenny Elissonde | Chris Horner | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Euskaltel-Euskadi | David Arroyo |
| 21 | Michael Matthews | Chris Horner | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Euskaltel-Euskadi | ei jaettu |
| Lopputulokset | Lopputulokset | Chris Horner | Alejandro Valverde | Nicolas Edet | Chris Horner | Euskaltel-Euskadi | Javier Aramendia |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Argos-Shimano, Astana Team, Belkin Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ, Garmin-Sharp, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto-Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, Orica-GreenEDGE, RadioShack-Leopard, Team Saxo Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM
UCI Continental Circuits -joukkueet: Caja Rural-Seguros RGA, Cofidis, Team NetApp-Endura
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Espanjan ympäriajo 2013 Wikimedia Commonsissa
Espanjan ympäriajo
1935
1936
1937
1938
1939
1940
1941
1942
1943
1944
1945
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
Eija-Riitta Korhola

| Eija-Riitta Korhola |
| --- | --- |
 Eija-Riitta Korhola toukokuussa 2023.
Euroopan parlamentin jäsen
 20.7.1999–30.6.2014, 1.6.–16.7.2024  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1959 (ikä 65) Lahti
Asuinpaikka:  Raasepori
Puoliso:  Atte Korhola (vih. 1980, e. 2011)
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  Suomen Kristillisdemokraatit
Muut puolueet:  Kokoomus (2003–2023) Suomen Kristillisdemokraatit (1999–2003)
Koulutus:  Filosofian tohtori
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Eija-Riitta Anneli Korhola (o.s. Nieminen, s. 15. kesäkuuta 1959 Lahti) on suomalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen. Vuosina 2003–2023 hän kuului kokoomukseen. Kristillisdemokraatteihin hän palasi vuoden 2024 eurovaalien alla lähtiessään puolueen ehdokkaaksi.
Korhola toimi kristillisdemokraattien europarlamentaarikkona vuosina 1999–2003 ja puoluesihteerinä vuonna 2003. Vuosina 2003–2014 hän oli kokoomuksen europarlamentaarikko ja vuosina 2006–2010 myös kokoomuksen varapuheenjohtaja. Helmikuussa 2023 hän ilmoitti eronneensa kokoomuksesta.
Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Korholaa ei tullut valituksi. Hän pääsi varasijalle vuoden 2019 vaaleissa ja nousi europarlamenttiin kesäkuussa 2024 Petri Sarvamaan tilalle. Kaudella 2020–2024 hän oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Helsingin hiippakunnan maallikkoedustaja.
Elämäkerta

Korhola valmistui ylioppilaaksi vuonna 1978, filosofian kandidaatiksi vuonna 1990 ja lisensiaatiksi vuonna 1994 Helsingin yliopistosta. Hän opiskeli teoreettista filosofiaa ja teologiaa. Marraskuussa 2014 hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopiston bio- ja ympäristötieteellisen tiedekunnan ympäristötieteiden laitokselta aiheenaan ilmastopolitiikka. Väitöskirjan otsikko oli The Rise and Fall of the Kyoto Protocol: Climate Change as a Political Process.
Korhola työskenteli Kirkon Ulkomaanavun koulutussihteerinä vuosina 1993–1996. Vuodesta 1996 hänellä on ollut oma yritys, Good Enough Prod., joka harjoittaa journalismia, viestintää ja yrityskonsultointia. Vuosina 1996–1999 Korhola työskenteli freelancertoimittajana ja -kouluttajana radiossa, lehdissä ja televisiossa muun muassa Nelosen ohjelmissa Ylähuone ja Naisia vuosituhannen partaalla sekä Yle TV2:n ohjelmassa Uneton yö.
Vuonna 1997 Korhola oli Helsingin juhlaviikkojen tiedottaja ja vuosina 1998–1999 Plan International Suomen säätiön projektitiedottaja. Hän on toiminut kolumnistina muun muassa lehdissä Kotimaa (1992), Vihreä Lanka (1994–1999), Kirkko ja kaupunki (1998), Hiidenkivi (2000–2001), Uutislehti 100 (2001–2002), Nykypäivä (2004–), Askel (2005–), Hämeen Sanomat (2005–) ja Etelä-Suomen Sanomat (2007–2008). Lisäksi hän on pitänyt blogia Iltalehden, Uuden Suomen ja Aamulehden sivuilla.
Korhola on ollut First Step Forumin puheenjohtaja vuodesta 2002 ja HelsinkiMission valtuuskunnan jäsen vuodesta 2007. First Step Forum on uskonnollinen järjestö, joka ilmoittaa tekevänsä ”näkymätöntä työtä maailman johtohenkilöiden parissa”.
Poliittinen ura > Europarlamentaarikkona

Korhola toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2014. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 1999 eurovaaleissa kristillisdemokraattien sitoutumattomana ehdokkaana. Euroedustajan toimensa ohella Korhola toimi vuoden 2003 eduskuntavaalien aikaan joitakin kuukausia kristillisdemokraattien puoluesihteerinä ennen puolueesta eroamistaan. Lokakuussa 2003 hän loikkasi kokoomukseen. Europarlamentissa hän edusti aina Euroopan kansanpuolue EPP:tä.lähde?
Korhola valittiin toiselle kaudelle europarlamenttiin vuoden 2004 vaaleissa. Vuoden 2009 vaaleissa hänet valittiin jatkokaudelle puolueensa toiseksi suurimmalla äänimäärällä. Hän oli ehdolla myös vuoden 2014 eurovaaleissa, mutta ei tullut enää valituksi. Hän asettui ehdokkaaksi myös vuoden 2019 eurovaaleissa ja valittiin varasijalle.
Euroopan parlamentissa Korhola oli sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan varapuheenjohtaja vuosina 2008–2012. Lisäksi hän oli jäsen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa (1999–2009 ja 2012–2014) sekä ihmisoikeuksien alivaliokunnassa (2004–2008) ja varajäsen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa (1999–2007), talousarvion valvontavaliokunnassa (2004–2009) ja teollisuus- tutkimus- ja energiavaliokunnassa (2007–2014). Vuonna 2006 Korhola vastasi EPP:n energiaraportista ja vuonna 2007 ilmastoraportista.
Vuonna 2009 Korhola oli suomalaismeppien aktiivisuustilastojen kärjessä. Hän piti 166 täysistuntopuhetta ja antoi 130 päätöslauselmaesitystä. Läsnäolomäärien mukaan hänellä oli kuitenkin suomalaismepeistä eniten poissaoloja.
Poliittinen ura > Kokoomuksen varapuheenjohtaja

Korhola toimi vuosina 2006–2010 kokoomuksen varapuheenjohtajana. Kataisen hallituksen hallitusneuvotteluissa 2007 hän oli kokoomuksen neuvottelijana elinkeino-, energia- ja ilmastotyöryhmässä.
Korhola erosi varapuheenjohtajan paikalta huhtikuussa 2010 kertoen syyksi pettymyksen hallituksen energiapakettiin, jossa sovittiin tuista uusiutuvalle energialle. Korholan mukaan sen ylimitoitetuilla toimilla tuhotaan Suomen saaristomaisemat, ajetaan alas kestävä metsäpolitiikka ja talous.
Poliittinen ura > Ero kokoomuksesta ja kristillisdemokraattien eurovaaliehdokkaaksi

Korhola ilmoitti helmikuussa 2023 eronneensa kokoomuksesta. Syyksi hän kertoi ”puolueen naiivin suhtautumisen ilmasto- ja energiapolitiikkaan” sekä puolueen linjattomuuden. Korhola kertoo olleensa eri mieltä kokoomuksen kanssa myös EU:n elpymispaketista 2021 sekä harjoitetun koronapolitiikan perusoikeusnäkökulmasta.
Orpon hallituksen hallitusneuvotteluissa 2023 Korhola toimi kristillisdemokraattien neuvottelijana ilmastopolitiikkaa käsittelevässä pöydässä.
Maaliskuussa 2024 kristillisdemokraatit nimesivät Korholan eurovaaliehdokkaakseen eurovaaleihin 2024. Hän sai 45 059 ääntä ja oli eniten ääniä saanut ehdokas kristillisdemokraattien ja Liike Nyt puolueen vaaliliitossa. Koska vaaliliitto ei saanut yhtään edustajaa, ei Korhola tullut valituksi.
Vaalimenestys

| Vaalit | Puolue | Äänimäärä | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Kristillisdemokraatit (sit.) | 27 984 | Valittiin. |
| 2004 | Kokoomus | 35 285 | Valittiin. |
| 2009 | Kokoomus | 51 508 | Valittiin. |
| 2014 | Kokoomus | 27 453 | Ei valittu. |
| 2019 | Kokoomus | 42 872 | Varalla. |
| 2024 | Kristillisdemokraatit | 45 059 | Ei valittu. |
Poliittisia näkemyksiä

Korhola on kertonut olevansa aatteelliselta näkemykseltään eurooppalainen kristillisdemokraatti.
Poliittisia näkemyksiä > Ympäristöpolitiikka

Korhola on ilmoittanut tärkeimmiksi poliittisiksi tavoitteikseen ”kolme iitä” – ilmasto, Itämeri ja ihmisoikeudet.lähde? Hän ei usko että hiilidioksidipäästöjä voi vähentää samalla tavoin kuin muita päästöjä. Hän vastustaa lyhyen aikavälin päästöjen vähentämistavoitteita ja painottaa teknologioiden kehittämistä fossiilisten polttoaineiden korvaamiseksi ja pienhiukkaspäästöjen välitöntä vähentämistä. Hän on vastustanut tuulivoiman rakentamista valtioiden tuella ja arvostellut rajusti ”tuulivoimateollisuuden lobbausta”. Korhola on vaatinut Suomea kampanjoimaan Itämeren suojelemiseksi. Korhola vaati 15. huhtikuuta 2015 puolueetonta tutkimusta ”eläinkuolemista tuulivoimaloiden läheisyydessä” viitaten kuulemaansa tapaukseen, jossa Siikaisissa kanalan kaikki kanat olisivat kuolleet ja niiden silmien verisuonet räjähtäneet. Siikaisten kunnaneläinlääkärin mukaan kanojen omistaja olisi arvellut sittenkin minkin tappaneen kuusi kanaa. Korhola kritisoi jälkikäteen, että minkkiä ei kuitenkaan ollut todistettu syylliseksi. Lisäksi Korhola selitti, ettei alunperin ollut edes väittänyt tuulivoiman aiheuttaneen kuolemia ja että hän toisaalta olisikin toiminut tuulivoiman vaikutuksista huolestuneiden ihmisten varaventtiilinä.
Suomen luonnonsuojeluliiton tekemän vertailun mukaan Korhola on toiminut Euroopan parlamentissa pääosin ”ympäristövastaisen” politiikan puolesta. Kolmestatoista vertailun kohteena olleesta yksittäisestä äänestyksestä Korhola oli kaikkiaan yhdeksässä toiminut SLL:n kriteerien mukaan ympäristövastaisesti. Vertailun kohteina olivat REACH-kemikaalidirektiivi, ilmanlaatudirektiivi, ilmailualan sisällyttäminen päästökauppaan, maatalouden torjunta-ainedirektiivi ja päästövähennykset vuoteen 2050 mennessä. Korhola on kirjoittanut joutuneensa ympäristöjärjestöjen silmätikuksi, kiristämäksi ja uhkailemaksi.
Poliittisia näkemyksiä > Tutkimus

Korhola on painottanut tutkimukseen sijoittamista: ”Tutkimuksen ja kehityksen alalle suunnattavat rahat ja hankkeet generoivat uusia innovaatioita ja säteilevät useille yhteiskunnan ja yrityselämän sektoreille. Ne luovat myös uskoa ja toivoa nuorille ja koulutetuille ihmisille. Kyseessä olisi aivan toisenlainen satsaus tulevaisuuteen: sijoitus, joka maksaa itsensä takaisin ja herättää toivoa. Lisäksi T&K-aloilla naisilla on merkittävä ja kasvava rooli”.
Poliittisia näkemyksiä > Ihmisoikeudet

Pakistanin oppositiojohtaja Benazir Bhutto kutsui Korholan vierailemaan vuonna 2007. Samalla matkalla Korhola työskenteli ihmisoikeusasioissa. Vuonna 2009 Pakistanin vähemmistöministeri Shahbaz Bhatti kiitti Korholaa hänen ihmisoikeustyöstään.
Korhola otti vuonna 2008 täysistuntopuheessaan kantaa Mauritanian vallankaappaukseen ja vaati EU:ta tukemaan demokratiakehitystä: ”Tiukan linjan ottaminen ei tietenkään tarkoita elintarvikeavun ja humanitaarisen avun poistamista mauritanialaisilta. Hallitsevaa sotilasjunttaa on kuitenkin tarpeellista muistuttaa Cotonoun sopimuksesta ja siitä, että mikäli vuoropuhelua demokraattisen järjestyksen palauttamisesta ei saada aikaan, tulee EU:n rahoitus jälleen kerran katkeamaan”.
Yksityiselämä

Korhola oli lapsuudenperheensä viidestä lapsesta nuorin. Hän oli vuosina 1980–2011 naimisissa professori Atte Korholan kanssa. Heillä on kolme aikuista lasta. Lapsista vanhin on muusikko Reeta-Leena Vestman, yksi on vuoden 2017 Tuntematon sotilas -elokuvan roolittajana toiminut Raakel Huikuri ja kolmas dancehall-artisti MEGA-Ertsi eli Eero-Lauri Korhola.
Korhola sairastui aggressiiviseen syöpään vuonna 2017, ja arvioi pelastuneensa nopean diagnoosin ansiosta.
Korhola asuu Helsingin Ullanlinnassa ja hänellä on vapaa-ajan asunto Raaseporissa.
Teokset

Olkapäämepin kantapääkausi.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-27569-7
The Rise and Fall of the Kyoto Protocol: Climate Change as a Political Process.  (Väitöskirja)  Helsinki:  University of Helsinki Press, 2014.  ISBN 978-951-51-0233-1
Kuolemaa nopeampi: Lähikuvia elämästä.  Helsinki:  Tammi, 2019.  ISBN 978-952-04-0432-1
Ilkeitä ongelmia: tarinoita politiikasta.  Tammi, 2020.  ISBN 9789520408589
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eija-Riitta Korhola Wikimedia Commonsissa
Eija-Riitta Korholan kotisivu
Eija-Riitta Korhola Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Milla Kalliomaa | Kristillisdemokraattien puoluesihteeri 2003 | Seuraaja: Annika Kokko |
Suomen europarlamentaarikot
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1999–2004) |
| --- | --- |
EPP–ED:  Kauppi  Korhola  Matikainen-Kallström  Suominen  Vatanen 
ELDR:  Pesälä  Pohjamo  Thors  Virrankoski  Väyrynen 
PES:  Iivari  Myller  Paasilinna 
G-EFA:  Aaltonen (2003–2004)  Hautala (1999–2004)  Wuori 
EUL/NGL:  Seppänen 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (2004–2009) |
| --- | --- |
EPP–ED:  Itälä  Kauppi (2004–2008)  Korhola  Siitonen (2009)  Stubb (2004–2008)  Pietikäinen (2008–2009) 
ALDE:  Jäätteenmäki  Lax  Pohjamo (2007–2009)  Takkula  Virrankoski  Väyrynen (2004–2007) 
PES:  Lehtinen  Myller  Paasilinna 
G-EFA:  Hassi 
EUL/NGL:  Seppänen 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (2009–2014) |
| --- | --- |
EPP:  Itälä (2009–2012)  Essayah  Korhola  Pietikäinen  Sarvamaa (2012–2014) 
ALDE:  Haglund (2009–2012)  Jäätteenmäki  Pakarinen  Takkula  Torvalds (2012-2014) 
S&D:  Jaakonsaari  Repo 
G-EFA:  Cronberg (2011–2014)  Hassi  Hautala (2009–2011) 
EFD:  Soini (2009–2011)  Terho (2011–2014) 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Korhola (2024)  Pietikäinen  Sarvamaa (2019–2024)  Virkkunen 
Renew:  Katainen  Pekkarinen  Torvalds 
G-EFA:  Alametsä (2020–)  Hautala  Niinistö 
S&D:  Heinäluoma  Kumpula-Natri 
ID & ECR:  Hakkarainen  Huhtasaari (2019–2023)  Ruohonen-Lerner (2023–) 
GUE/NGL:  Modig 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  MEP-hakemisto 
Ville Tavio ja Eija-Riitta Korhola turvetuottajien mielenosoituksessa Eduskuntatalolla 2021.
H’milnyk

| H’milnyk (Хмільник) |
| --- | --- |
 H’milnykin palatsi (1915).
 lippu:  vaakuna
 H’milnyk
 Koordinaatit: 49.5536°N, 27.9479°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Vinnytsjan alue
Piiri:  H’milnykin piiri
Väkiluku (2021):  27 158
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
H’milnyk (ukr. Хмільник) on kaupunki Vinnytsjan alueella Ukrainan keskiosassa. Kaupunki on maaseutuvaltaisen H’milnykin piirin (183 913 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 27 158 (2021).
H’milnyk sijaitsee 67 kilometriä aluekeskus Vinnytsjasta luoteeseen.
H’milnykin kaupungintaloa.
Piirin kulttuuritalo.
Kirkko H’milnykissa.
Kirkko H’milnykissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta H’milnyk Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat
Kansas City (Kansas)

| Kansas City |
| --- | --- |

 Kansas City
 Koordinaatit: 39°6′24″N, 94°40′35″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kansas
Piirikunta:  Wyandotte
Hallinto:  
 – Pormestari:  Tyrone Garner
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  332,31 km²
 – Josta vettä:  9,24 km² (2,78 %)
Korkeus:  266 m
Väkiluku (2020):  156 607
 – Väestötiheys:  470 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
Lempinimi::  Heart of America
 
 http://www.wycokck.org/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä Quality Hilliltä kaupunkiin
Kansas City on Yhdysvaltain Kansasin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa asui vuoden 2020 väestönlaskennassa 156 607 ihmistä. Kansas City on Kansasin osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee Missourijoen ja etelämpää virtaavan Kansasjoen yhtymäkohdassa. Kaupunki muodostaa kaksoiskaupungin Missourin osavaltioon kuuluvan samannimisen suurkaupungin kanssa.
Kansas City -nimisiä kaupunkeja on myös Oregonin ja Tennesseen osavaltioissa.
Kansasin Kansas City on kasvanut lähes 160 000 asukkaan kaupungiksi Wyandotten piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansas City (Kansas) Wikimedia Commonsissa
Kansasin osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Allen  Anderson  Atchison  Barber  Barton  Bourbon  Brown  Butler  Chase  Chautauqua  Cherokee  Cheyenne  Clark  Clay  Cloud  Coffey  Comanche  Cowley  Crawford  Decatur  Dickinson  Doniphan  Douglas  Edwards  Elk  Ellis  Ellsworth  Finney  Ford  Franklin  Geary  Gove  Graham  Grant  Gray  Greeley  Greenwood  Hamilton  Harper  Harvey  Haskell  Hodgeman  Jackson  Jefferson  Jewell  Johnson  Kearny  Kingman  Kiowa  Labette  Lane  Leavenworth  Lincoln  Linn  Logan  Lyon  Marion  Marshall  McPherson  Meade  Miami  Mitchell  Montgomery  Morris  Morton  Nemaha  Neosho  Ness  Norton  Osage  Osborne  Ottawa  Pawnee  Phillips  Pottawatomie  Pratt  Rawlins  Reno  Republic  Rice  Riley  Rooks  Rush  Russell  Saline  Scott  Sedgwick  Seward  Shawnee  Sheridan  Sherman  Smith  Stafford  Stanton  Stevens  Sumner  Thomas  Trego  Wabaunsee  Wallace  Washington  Wichita  Wilson  Woodson  Wyandotte 
Kaupungit (suurimmat):   Andover  Derby  Dodge City  Emporia  Garden City  Gardner  Great Bend  Hays  Hutchinson  Junction City  Kansas City  Lawrence  Leavenworth  Leawood  Lenexa  Liberal  Manhattan  Newton  Olathe  Overland Park  Pittsburg  Prairie Village  Salina  Shawnee  Topeka (pääkaupunki)  Wichita
Luettelo Yhdysvaltain kuvernöörien virka-asunnoista

Tämä on luettelo Yhdysvaltain kuvernöörien käymmämistä virka-asunnoista. Suurimmalla osalla virka-asunnoilla ei ole mitään erikoista nimeä, vaan ne tunnetaan virallisesti nimellä [osavaltion nimi] kuvernöörin kartano (engl. governor's mansion).
Joissain osavaltioissa nykyinen virka-asunto on otettu käyttöön kauan sen jälkeen, kun itse kuvernöörin virka on perustettu. Viisi osavaltiota ei tarjoa kuvernöörille mitään virka-asuntoa. Alabaman kuvernöörillä on käytössään virallisesti kolme virka-asuntoa.
Territoriot

| Territorio | Kuva | Virka-asunto | Sijainti | Käyttöönottovuosi | Muuta | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Amerikan Samoa |  | Hallituksen talo | Pago Pago | 1903 |  |  |
|  Guam |  | Hallituksen talo | Hagåtña |  |  |  |
|  Puerto Rico |  | La Fortaleza | San Juan | 1540 | Läntisen pallonpuoliskon vanhin edelleen käytössä oleva hallintorakennus |  |
|  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  | Yhdysvaltain Neitsytsaarten kuvernöörin kartano Saint Croix'lla | Saint Croix |  | Se, kumpi on virallinen virka-asunto, riippuu siitä, kummassa kuvernööri milloinkin oleskelee |  |
|  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  | Yhdysvaltain Neitsytsaarten kuvernöörin kartano Saint Thomasilla | Saint Thomas |  | Se, kumpi on virallinen virka-asunto, riippuu siitä, kummassa kuvernööri milloinkin oleskelee |  |
Italian ympäriajo 2016

Vincenzo Nibali voitti vuoden 2016 kilpailun.
Italian ympäriajo 2016 oli järjestyksessään 99. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Se alkoi Alankomaiden Apeldoornista 6. toukokuuta ja päättyi Torinoon 29. toukokuuta 2016.
Vincenzo Nibali voitti kilpailun 52 sekunnin erolla Esteban Chavesiin. Vielä 18. etapin jälkeen Nibali oli neljäntenä neljä minuuttia 43 sekuntia kilpailua johtanutta Steven Kruijswijkia jäljessä. Nibali voitti Risouliin päättyneen 19. etapin nousten kokonaiskilpailussa toiseksi 44 sekunnin päähän kilpailun johtoon siirtyneestä Chavesista. Toiseksi viimeisellä etapilla Nibali karkasi Chavesilta nousussa 15 kilometriä ennen maalia ja siirtyi kokonaiskilpailun johtoon lopullisella 52 sekunnin erolla. Alejandro Valverde sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Giacomo Nizzolo, mäkikirikilpailun Mikel Nieve, nuorten kilpailun Bob Jungels, aikaan perustuvan joukkuekilpailun Astana Team ja pisteisiin pohjautuvan joukkuekilpailun Etixx-Quick Step.