stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gonten

| Gonten |
| --- | --- |
 Gontenin kirkonkylä.
 vaakuna
 Gonten sijaitsee Koillis-Sveitsissä.
 Koordinaatit: 47°19′42″N, 9°20′50″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Appenzell Innerrhoden
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,70 km²
Korkeus:  745 - 1 663 m
Väkiluku (joulukuu 2012):  1 452
 – Väestötiheys:  59 as./km²
 
 www.gonten.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gonten on kunta Koillis-Sveitsissä, Appenzell Innerrhodenin kantonissa. Kunnassa on noin 1 500 asukasta.
Gonten sijaitsee kumpuilevalla ylänköalueella, noin 10 kilometriä Sankt Gallenista etelään. Gontenin korkein vuori on Kronberg (1 663 m mpy.), jonne on köysirata Jakobsbadin kylästä.
Gonteniin on Appenzeller Bahnen -yhtiön rautatieyhteys Herisausta ja Appenzellistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gonten Wikimedia Commonsissa
Ghost Is Not Real

| Ghost Is Not Real Husky Rescue |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006–2007
 Julkaistu: 29. tammikuuta 2007
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Catskills Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Huscy Rescuen muut julkaisut
| Country Falls 2004 | Ghost Is Not Real 2007 | Other World: Remixes and Rarities 2007 |
Singlet albumilta Ghost Is Not Real
 ”Diamonds in the Sky” Julkaistu: 2006  ”My Home Ghost” Julkaistu: 2006  ”Nightless Night” Julkaistu: 2007  ”Caravan” Julkaistu: 2007
Ghost Is Not Real on suomalaisen Husky Rescue -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2007. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Diamonds In The Sky", "My Home Ghost" ja "Nightless Night".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Kappaleet

My Home Ghost – 3.06
Diamonds In The Sky – 4.48
Nightless Night – 7.12
Blueberry Tree Part 1 – 2.36
Blueberry Tree Part 2 – 2.47
Blueberry Tree Part 3 – 5.06
Hurricane (Don’t Come Knocking) – 4.44
Silent Woods – 2.25
Shadow Run – 4.29
Caravan – 5.17
Arvostelut

Allmusic:
Desibeli.net:
Nyt.fi:
Pitchfork: 6.9/10
Soundi:
Valko-otsalepinkäinen

| Valko-otsalepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lepinkäiset Laniidae
Suku::  Lepinkäiset Lanius
Laji::  nubicus
Kaksiosainen nimi
 Lanius nubicus  Lichtenstein, 1823 

Katso myös
   Valko-otsalepinkäinen Wikispeciesissä   Valko-otsalepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valko-otsalepinkäisen munia.
Valko-otsalepinkäinen (Lanius nubicus) on Kaakkois-Euroopassa ja Etu-Aasiassa pesivä lepinkäisten suvun varpuslintu.
Hieman pikkulepinkäistä kookkaamman valko-otsalepinkäisen pituus on 17–18,5 cm ja paino 50–70 g. Lajin elinympäristöä ovat pensaikot, puutarhat ja harvakasvuiset metsät. Väritys on mustavalkoinen, pyrstö pitkähkö. Vanhan linnun kupeilla on selkeä oranssi kuvio.
Valko-otsalepinkäinen rakentaa pesänsä puun oksalle tai pensaaseen. Munia on 4–7, ja naaras hautoo niitä kaksi viikkoa. Lintu saalistaa sekä maassa olevia että lentäviä hyönteisiä, kuten heinäsirkkoja ja pistiäisiä, sekä pieniä varpuslintuja ja liskoja. Lepinkäismäiseen tapaansa se istuu oksalla tai tolpan päässä ja syöksyy sieltä saaliin kimppuun.
Goliath (auto)

Goliath oli vuosina 1928–1961 valmistettu saksalainen automerkki, yksi neljästä Borgwardin automerkistä. Muut merkit olivat Borgward, Hansa ja Lloyd. Tehdas sijaitsi Bremenissä.
Goliathin pieni kolmipyöräinen pakettiauto noin vuodelta 1954
Ensimmäiset Goliath-autot olivat kolmipyöräisiä autoja, keskikokoisia autoja ja kuorma-autoja. Ensimmäinen Goliath-merkkinen henkilöauto oli Goliath Pionier vuonna 1931. Siinä oli kolme pyörää ja yksisylinterinen moottori. Vuoteen 1934 mennessä  Pionier-mallia oli valmistettu 4 000 kappaletta.
Toisen maailmansodan jälkeen Goliath-henkilöautoissa oli tavallisesti etuveto, kaksi ovea ja pieni, usein kaksitahtinen vesijäähdytteinen moottori. Nelitahtisiin moottoreihin Borgward-tehdas siirtyi 1950-luvun loppupuolella.
Tekniikan Maailma 1/1958 esitteli Goliath 1100-mallia koeajossa. Goliath 1100:ssa oli 4-sylinterinen nelitahtinen moottori, ja sitä valmistettiin vuosina 1957–1958. Goliath-merkkiä ilmeisesti rasitti kaksitahtisten ja kolmipyöräisten autojen mielikuva kuluttajien silmissä, joten Goliath 1100 siirrettiin Hansa-merkin alle elokuusta 1958 lähtien.
Goliath farmariauto
Goliath rakensi myös pieniä kolmipyöräisiä pakettiautoja, esimerkiksi etuvetoisia Goliath Tempoja ja takavetoisia Goliath Goli Kastenwageneja. Niissä oli kaksisylinterinen kaksitahtinen rivimoottori, iskutilavuudeltaan 493 cm³, tehoa 11 kilowattia. Pieni moottori antoi vain 65 km/t huippunopeuden.
Borgward-tehdas meni konkurssiin 1961, jolloin Goliath-autojen tuotanto päättyi.
Aiheesta muualla

Goliath Carworld (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) (vasemmassa reunassa mm. History)
Greg Upchurch

Greg David Upchurch (s. 1. joulukuuta 1971 Houma, Louisiana) on 3 Doors Downin nykyinen rumpali. Hän korvasi kokoonpanossa Daniel Adairin, joka jätti yhtyeen vuonna 2005. Aiemmin hän vaikutti Puddle of Muddissa.
Käännös suomeksi
Gyros

| Gyros |
| --- | --- |
 Pita-gyros.
Alkuperä
Alkuperämaa:  Kreikka
Tiedot
Ruokalaji:  pääruoka/pikaruoka
Tyyppi:  varrasliha
Pääainesosat:  porsaanliha
Gyros (kreik. γύρος, gýros, [ˈʝiros], ’pyörivä’) on kreikkalainen ruokalaji, joka tehdään vuolemalla porsaanlihasiivuja suurehkosta vartaasta.
Gyros on Kreikan suosituinta pikaruokaa ja maan versio turkkilaisesta döner kebabista, johon suurimpana erona on se, että gyrosliha on yleensä porsaanlihaa. Gyroksessa voidaan käyttää kuitenkin myös lampaanlihaa tai kanaa. Kebabin tavoin gyros paistetaan suurikokoisina pystyvartaina, josta liha vuollaan annosta valmistettaessa. Gyros tarjoillaan usein ranskanperunoiden, tsatsikin, tomaattisiivujen ja sipulin kera joko lautasella tai käärittynä pitaleipään (pita-gyros).
Gyros-vartaita
Gyroslautanen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gyros Wikimedia Commonsissa
Ultratop 50

Ultratop 50 -nimisiä musiikkilistoja on kaksi:
Ultratop 50 Flanderissa, Belgiassa
Ultratop 50 Valloniassa, Belgiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ultratop 50”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ghost Rider – aaveajaja

| Ghost Rider – aaveajaja> Ghost Rider |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Steven Johnson
Käsikirjoittaja:  Mark Steven Johnson
Tuottaja:   Avi Arad  Steven Paul  Gary Foster 
Säveltäjä:  Christopher Young
Kuvaaja:  Russell Boyd
Leikkaaja:  Richard Francis-Bruce
Tuotantosuunnittelija:  Kirk M. Petruccelli (käännä suomeksi)
Pukusuunnittelija:  Lizzy Gardiner
Pääosat:   Nicolas Cage  Eva Mendes  Wes Bentley  Sam Elliott  Peter Fonda 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix Sony Pictures Motion Picture Group Sony Pictures Television
Ensi-ilta:   2007-2-1616. helmikuuta 2007 (Yhdysvallat)  2007-2-2121. helmikuuta 2007 (Suomi)  
Kesto:  114 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Ghost Rider: Koston henki
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ghost Rider – aaveajaja on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Marvel-kustantamon Aaveajaja-supersankarisarjakuviin. Elokuvan on ohjannut Mark Steven Johnson ja pääosaa esittää Nicolas Cage. Elokuva sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa 16. helmikuuta ja Suomessa 21. helmikuuta 2007.
Elokuvassa helvetillisen kirouksen uhriksi joutunut Johnny Blaze joutuu kantamaan demonista energiaa sisällään ja moottoripyörällään taistelee rikollisia vastaan Aaveajajana. Elokuvassa Aaveajaja joutuu taistelemaan kahta vanhinta ja vaarallisinta vihollistaan, Mephistophelesia ja tämän poikaa Mustasydäntä vastaan. Elokuva keskittyykin pääasiallisesti käsittelemään Aaveajajan alkua ja Johnny Blazen aikaa helvetillisenä motoristina.
Juoni

Elokuva alkaa, kun Carter Slade on menossa noutamaan San Venganzan sopimusta. Sopimus on niin paha, ettei Slade voi antaa sitä paholaisen käsiin, joten hän karkaa hevosensa kanssa kauas pois. Paljon myöhemmin 17-vuotias Johnny Blaze ja hänen isänsä Barton Blaze ovat Sirkuksessa vetämässä moottoripyöräshow’ta. Temppu onnistuu, mutta Barton ei tykkää että Johnny yrittää hurmata hänen tyttöystäväänsä Roxanne Simpsonia kesken show’n. Johnny ja Roxanne menevät erään ison puun alle, johon Johnny kaivertaa tekstin ”J&B Forever”. Roxanne kertoo, että hänen isänsä lähettää hänet asumaan mummonsa luokse, koska pitää Johnnya niin villinä. Johnny ehdottaa, että he karkaisivat yhdessä pois seuraavana päivänä samassa paikassa. Kun Johnny palaa illalla kotiin ja hänen isä nukkuu tuolilla, Johnny huomaa roskakorissa paperin josta hän saa tietää että hänen isällään on syöpä, joka etenee hitaasti. Johnny menee korjaamaan pyöriä jolloin vanha mies tulee kysymään että jos Johnny myy sielunsa hänelle, niin hän lupaa parantaa Johnnyn isän syövän. Johnny suostuu sopimukseen ja hänen kädestään lentää verta sopimukseen, ikään kuin allekirjoituksena. Seuraavana aamuna Barton tulee herättämään Johnnyn ja kertoo olleensa sairas, mutta on nyt terve. Johnny muistaa edellisillan tapahtuneet ja hämmentyy. Kun Barton valmistautuu näytökseen, Johnny kertoo karkaavansa Roxannen kanssa pois. Barton antaa Cracie moottoripyörän avaimet ja menee esiintymään. Juuri kun Johnny on menossa pois, hän kuulee meteliä. Kun hän menee sirkustelttaan hän löytää kuolemaisillaan olevan isänsä jonka temppu meni pieleen. Johnny kuulee Mefiston (vanhan miehen) nauravan jonka jälkeen katoaa. Kun Johnny on menossa hakemaan Roxannea hän kaatuu pyörän kanssa ja huomaa Mefiston hänen edessään. Mefisto kiroaa Johnnyn jonka takia Johnny unohtaa miltä tuntuu ystävyys, rakkaus ja perhe. Johnny ajaa vesisateessa Roxannen ohi ja jättää hänet puunjuurelle.
Aiheesta muualla

Elokuvan viralliset sivut. (englanniksi)
Graveyard Classics II

| Graveyard Classics II Six Feet Under |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Julkaistu: 19. lokakuuta 2004
 Tyylilaji: death metal death 'n' roll
 Kesto: 42.04
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Six Feet Underin muut julkaisut
| Bringer of Blood 2003 | Graveyard Classics II 2004 | 13 2005 |
Graveyard Classics II on death metal -yhtye Six Feet Underin cover-albumi vuodelta 2004. Se on death metal -soundein äänitetty versio AC/DC:n vuoden 1980 albumista Back in Black.
Kappalelista

Hells Bells – 5.11
Shoot to Thrill – 5.17
What Do You Do for Money Honey – 3.36
Givin' the Dog a Bone – 3.32
Let Me Put My Love into You – 4.14
Back in Black – 4.24
You Shook Me All Night Long – 3.30
Have a Drink on Me – 3.58
Shake a Leg – 4.03
Rock and Roll Ain't Noise Pollution – 4.19
Kokoonpano

Chris Barnes – laulu
Steve Swanson – kitarat
Terry Butler – bassokitara
Greg Gall – rummut
Aiheesta muualla

Graveyard Classics II Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Graveyard Classics II Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Six Feet Under
| --- | --- |
Studioalbumit:  Haunted • Warpath • Maximum Violence • True Carnage • Bringer of Blood • 13 • Commandment • Death Rituals • Undead • Unborn • Crypt of the Devil • Torment • Nightmares of the Decomposed • Killing For Revenge
Cover-albumit:  Graveyard Classics • Graveyard Classics II • Graveyard Classics III
Livealbumit:  Double Dead Redux
Musiikkiboksit:  A Decade in the Grave
EP:t:  Alive and Dead
Videot:  Double Dead • Live with Full Force
Gesaffelstein

| Gesaffelstein |
| --- | --- |
 Gesaffelstein esiintymässä Ibizalla vuonna 2012
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mike Lévy
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1987 (ikä 37) Lyon, Ranska
Muusikko
Taiteilijanimi:  Gesaffelstein
Tyylilajit:  tech house, industrial techno, electro house, electronica, witch house, Dutch house, EBM, klassinen, synthwave (varhainen tuotanto)
Levy-yhtiöt:  Bromance, Parlophone, EMI, Virgin
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mike Lévy, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Gesaffelstein (s. 13. kesäkuuta 1987 Lyon, Ranska), on ranskalainen EDM-tuottaja ja DJ. Lévy aloitti musiikin tekemisen 16-vuotiaana löytäessään syntetisaattorin ja innostuen siitä. Hän listaa musikaallisina vaikutteinaan muun muassa Dopplereffektin, Underground Resistancen sekä Kraftwerkin.
Gesaffelstein on työskennellyt muun muassa artistien kuten Tigan, Miss Kittinin, ASAP Rockyn, Lana Del Reyn sekä Phoenixin kanssa. Hän oli mukana tuottamassa kaksi kappaletta yhdysvaltalaisen artistin Kanye Westin kuudennella albumilla Yeezus, singleissä ”Black Skinhead” ja ”Send It Up”. Gesaffelstein julkaisi debyyttialbuminsa ALEPH 28. lokakuuta 2013 levy-yhtiöillä Parlophone Records ja EMI. Hänen remixinsä The Hackerin kappaleesta ”Shockwave” esiintyy vuoden 2013 videopelissä Grand Theft Auto V, jossa kappaletta kuullaan pelin fiktiivisellä Soulwax FM -radiokanavalla. Vuonna 2015 Gesaffelstein julkaisi kappaleen ”Conquistador” yhdessä elektronisen musiikin pioneerin, ranskalaisen Jean Michel Jarren kanssa.
Nimi

Lévyn taiteilijanimi Gesaffelstein on sulautuma saksankielisestä sanasta Gesamtkunstwerk ja Lévyn ihaileman saksanjuutalaisen teoreettisen fyysikon Albert Einsteinin sukunimestä. Lévyn sukunimi on myös heprealaistaustainen ja hänen debyyttialbuminsa nimi ”Aleph” on heprealaisissa aakkosissa ensimmäinen kirjain (alef).
Diskografia > Albumit

ALEPH (2013, EMI Music France)
Hyperion (2019, Columbia)
Diskografia > Singlet

”Pursuit” (2013, Bromance, EMI Music France, OWSLA)
”Hate or Glory” (2013, Bromance, EMI Music France)
”Conquistador” (2013, EMI Music France, yhteistyönä Jean Michel Jarren kanssa)
”Lost in the Fire” (2019, yhteistyönä The Weekndin kanssa)
”Blast Off” (2019, yhteistyönä Pharrell Williams kanssa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gesaffelstein Wikimedia Commonsissa
Gina Lückenkemper

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gina Lückenkemper |  Gina Lückenkemper |  Gina Lückenkemper |  |
Maa:   Saksa
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 4 x 100 m viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Eugene 2022 | 4 x 100 m viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2022  | 100 m |  |
|  Kultaa | München 2022  | 4 x 100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | 100 m |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2016 | 200 m |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2016 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Berliini 2018 | 4 × 100 m |  |
Gina Lückenkemper (s. 21. marraskuuta 1996) on saksalainen pikajuoksija ja Euroopan-mestari.
Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Lückenkemper saavutti pronssia sekä 200 metrillä ajalla 22,74 että 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai 100 metrillä hopeaa ajalla 10.98 ja pikaviestissä pronssia.
Lückenkemper saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Hän sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa pikaviestissä viidenneksi. Hän karsiutui 60 metrin alkuerissä Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022. Eugenen 2022 MM-kilpailuissa Lückenkemper saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa, pronssia, pikaviestissä. 100 metrillä hän karsiutui välierissä.
Münchenin 2022 EM-kilpailuissa Lückenkemper otti kotiyleisönsä edessä ensimmäisen arvokilpailuvoittonsa: hän voitti Euroopan-mestaruuden 100 metrin juoksussa ajalla 10,99. Voiton seurauksena suurilukuinen saksalaisyleisö alkoi laulaa Lückenkemperille. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden Saksan voittaessa Euroopan-mestaruuden. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi kolmannen osuuden Saksan pronssijoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Lückenkemper voitti 200 metrillä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Eskilstunassa 2015 tuulituloksella 22,41. Junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa on 200 metrin viides sija Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista 2013. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2014.
Lückenkemperin ennätys 100 metrillä on 10,93 (2024) ja 200 metrillä 22,67 (2016).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gina Lückenkemper Wikimedia Commonsissa
Gina Krog-prisen

Gina Krog-prisen on Norjan Naisasialiiton jakama järjestön perustajan Gina Krogin mukaan nimetty palkinto. Se annetaan henkilölle, joka on "Krogin hengessä edistänyt ja tehnyt näkyväksi feminismiä".
Palkitut

2009 – historioitsijat Ida Blom, Gro Hagemann, Elisabeth Lønnå, Aslaug Moksnes ja Elisabeth Aasen
2010 – elokuvaohjaaja Anja Breien
2012 – Krisesentersekretariatin toiminnanjohtaja Tove Smaadahl
2014 – poliitikko ja suurkäräjien puhemies Kirsti Kolle Grøndahl
2016 – kirjailija Amal Aden
2018 – "De skamløse jentene" Nancy Herz, Sofia Nesrine Srour ja Amina Bile
2020 – professori Anne Hellum
2022 – mäkihyppääjät Anette Sagen ja Maren Lundby
Urun kieli

| Uru |
| --- | --- |
Oma nimi:  Uchumataqu
Tiedot
Alue:  Bolivia
Puhujia:  1 (2004)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Uru–chipaya-kielet
ISO 639-3:  ure
 Ohje 
Uru on urujen intiaaniheimon puhuma kieli, joka kuuluu uru–chipaya-kielten kielikuntaan. Kielitieteilijä William Adelaarin mukaan sitä puhui vuonna 2004 sujuvasti enää yksi henkilö. Lisäksi oli useita henkilöitä, jotka osasivat kieltä jonkun verran.
Urua puhuttiin esikolumbiaanisena aikana Bolivian Altiplanon jokien varsilla ja Titicaca-, Poopó- ja Coipasajärvien rannalla. Urut hajaantuivat todennäköisesti jo Inkavaltakunnassa, eikä heidän asemansa parantunut espanjalaisten tulon jälkeen. Urut joutuivat jättämään 1940-luvulla Titicacajärven vedenpinnan laskemisen takia omat kylänsä ja muuttamaan aimarakyliin. Urun kieli oli jo tuolloin lähes kuollut, ja monet urut menivät naimisiin aimaroiden kanssa. Urut ovat pystyneet palaamaan kyliinsä, ja he toivovat pystyvänsä herättämään kielensä henkiin.
Genua

Genua tai genoa (äännetään usein ”jenua”, puhekielessä usein ”jenni” tai ”jenny”) on nykyaikaisen purjeveneen fokkaa suurempi etupurje.
Genua on kolmiomainen, etuliesmasta veneen keulaharukseen kiinnittyvä ja takaliesmasta maston perän puolelle ulottuva purje. Kokonsa mukaan genuat numeroidaan genua 1, genua 2, jne, missä genua 1 on kaikkein suurin.
On olemassa myös erityisiä kevytkankaisia kevyen tuulen genuoita.
Rullagenua tai rolleri on genua, joka rullalaitteen avulla rullataan etustaagin ympärille kun sitä ei käytetä. Purjeen pinta-alaa voidaan myös pienentää (reivata) rullaamalla osa purjeesta. Rullagenuaa pidetään yleisesti helppokäyttöisenä. Osaksi sisään rullattuna genua kuitenkin menettää optimaalisen siipimuotonsa ja siksi kilpaveneissä keulapurjeen pinta-alaa muutetaan vaihtelemalla purjeita.
Purjeet, masto ja takila
| --- | --- |
Purjeet:  Genua · Genaakkeri · Kahvelipurje · Latinalaispurje · Raakapurje · Spinaakkeri · Course · Driver · Extra · Fokka · Haruspurje · Isopurje · Moonsail · Spanker · Studding · Tallboy · Prammipurje · Topsail · Trysail
Purjeen osat ja materiaalit:  Jalus/skuutti · Halssi · Dacron · Foot · Head · Kevlar · Spectra · Liesma eli liikki, liiktouvi · Reiviseisinki · Roach · Tack
Mastot ja puomit:  Fokkapuomi · Puomi · Kahveli · Kokkapuu · Jiggermasto · Masto · Isomasto · Mesaanimasto · Märssy · Puntarihaarukka · Raakapuu · Masthead Truck · Saalinki · Spinaakkeripuomi
Takilan muut osat:  Ahdin eli prässi · Harus eli staaki · Talja · Boom vang · Buntlines · Cleat · Clewlines · Cunningham · Downhaul · Etuharus · Seistinki · Gooseneck · Guy · Jury Rig · Nostin · Outhaul · Peak · Preventer · Ratlines · Juokseva riki · Sakkeli · Kiinteä riki · Vantti · Stay mouse · Stays · Throat · Trapetsi
Globaalikasvatusverkosto

Globaalikasvatusverkosto on Kepa ry:n koordinoima globaalikasvatusta tekevien suomalaisten järjestöjen yhteistyöverkosto.
Historia

Kepa koordinoi vuosina 2001-2004 EU-rahoitteista hanketta, jolla vahvistettiin suomalaisten kansainvälisyyskasvatusta tekevien järjestöjen toimintaa. Kepan nykyinen toiminta järjestöjen globaalikasvatustoiminnan ja vertaisoppimisen tukemiseksi on tämän hankkeen peruja. Lisätietoja hankkeesta löydät loppuraportin englanninkielisestä tiivistelmästä (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf).
Toiminta

Kepa tarjoaa verkostoon kuuluville järjestöille koulutusta ja neuvontaa sekä koordinoi toimijoiden välistä yhteistyötä, edunvalvontaa ja vaikuttamista. Globaalikasvatusverkoston toimijoita ja niiden tekemään työtä esitellään verkkosivustolla Globaalikasvatus.fi. Sivuston vinkkipankista löytyy kokoelma vapaasti hyödynnettäviä järjestöjen tuottamia globaalikasvatusmateriaaleja, menetelmiä ja koulutuspalveluita. Useat järjestöt toteuttavat myös kouluvierailuja.
Aiheesta muualla

Globaalikasvatus.fi
Valko-Venäjän valtionyliopisto

| Valko-Venäjän valtionyliopisto> Беларускі дзяржаўны ўніверсітэт Белорусский государственный университет |
| --- | --- |

Perustettu:  30. lokakuuta 1921
Tyyppi:  valtionyliopisto
Sijainti:  Minsk,  Valko-Venäjä (53.8940°N, 27.5470°E)
Osoite:  Pr. Nezaležnastsi 4, 220030 Minsk, Valko-Venäjä
Sivusto:  www.bsu.by
Valko-Venäjän valtionyliopiston päärakennus (1962), jonka suunnittelivat arkkitehdit A. Duhan (1924–1979), M. Baklanov ja insinööri N. Moroz.
Valko-Venäjän valtionyliopisto (valkoven. Беларускі дзяржаўны ўніверсітэт, Belaruski dzjaržauny universitet, BDU, ven. Белорусский государственный университет, Belorusski gosudarstvennyi universitet, BGU) on yliopisto Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. Tämä vuonna 1921 perustettu valtionyliopisto on Valko-Venäjän suurin ja arvostetuin yliopisto. Yliopiston päärakennus ja monet sen tiedekunnista sijaitsevat aivan Minskin ydinkeskustassa, maan parlamenttirakennusta vastapäätä sijaitsevassa kampuskorttelissa.
Valtionyliopiston rakennukset ovat ajallisesti usealta eri vuosikymmeniltä. Valko-Venäjän valtionyliopiston keskustakampuksen pohja luotiin vuosina 1928–1931 arkkitehtien I. Zaporožets ja G. Lavrov suunnitelman pohjalta. Osa rakennuksista kuitenkin tuhoutui sotavuosina. Itsenäisyyden aukion laidassa sijaitsevan, vuonna 1962 valmistuneen yliopiston päärakennuksen suunnittelivat arkkitehdit A. Duhan (А. Г. Духан, 1924–1979), M. Baklanov ja insinööri N. Moroz. Yliopistolla on monia tätä uudempiakin rakennuksia.
Yliopistossa on 16 tiedekuntaa ja neljä erillislaitosta.
Yliopiston hallintorakennus (BGU:n keskustakampuksen sisäpihalla)
Arkkitehti Viktar Kramarenkan suunnittelema Kansainvälisten suhteiden tiedekunnan rakennus vuodelta 1997 (BGU:n keskustakampus, rautatieaseman pohjoispuolella).
Fysiikan tiedekunta (keskustakampuksella).
Maantieteen tiedekunta (keskustakampuksella).
Biologian tiedekunta (Minskin kehätie M9:n eteläpuolisella kampuksella).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valko-Venäjän valtionyliopisto Wikimedia Commonsissa
Ranking web of Universities: Belarusian State University (englanniksi) (webometrics.info)
Ranking web of Universities: Belarus (englanniksi) (webometrics.info)