stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)
Rooleissa > Muissa rooleissa

Muissa rooleissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Seppo Kolehmainen  | … |  valkoisten puolelle pyrkivä mies   |
|  Matti Kassila  | … |  kertoja   |
|  Kosti Klemelä  | … |  nimismies   |
|  Jyrki Kovaleff  | … |  Aadolf Heino (laulajapoika kuolemansellissä)   |
|  Fritz-Hugo Backman  | … |  E. Dahlberg (apteekkari)   |
|  Eero Eloranta  | … |  Santeri Silander   |
|  Pentti Lähde  | … |  rintaman komentaja   |
|  Artturi Laakso  | … |  Myllymäki (punakaartin päällikkö)   |
|  Ville Salminen  | … |  Granlund (kenttäoikeuden jäsen)   |
|  Arvo Lehesmaa  | … |  kunnanlääkäri   |
|  Yrjö Järvinen  | … |  "tilattoman väestön alakomitean päällikkö" (punakaartilainen)   |
|  Allan Lindfors  | … |  lakkoneuvottelija   |
|  Ekke Hämäläinen  | … |  Carl Wallen (tuomari)   |
|  Rolf Labbart  | … |  Grönberg (ratsupoliisiluutnatti)   |
|  Holger Blommila  | … |  pakolaisisä   |
|  Oiva Sala  | … |  rovasti Wallen   |
|  Pentti Saares  | … |  Halmeen pidättäjä   |
|  Jaakko Jokelin  | … |  Timofei (laukkuryssä)   |
|  Jukka Sipilä  | … |  vääpeli   |
|  Marjatta Rinne  | … |  Mellolan palvelustyttö   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  tuomari   |
|  Teemu Rinne   | … |  Akseli vuonna 1899   |
|  Juuso Jokela  | … |  Akseli 7-vuotiaana   |
|  Teemu Jokela  | … |  pieni poika   |
|  Mirja Traat  | … |  Salpakarien lastenhoitajatar   |
|  Alli Linko  | … |  rouva Yllö   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  kartanon valttari   |
|  Aimo Tepponen  | … |  kansanlehden toimittaja   |
|  Georg Korkman  | … |  poliisi   |
|  Katriina Rinne  | … |  Sanni Silander   |
|  Risto Palm  | … |  Uolevi Yllö   |
|  Petri Ukkonen  | … |  Voitto Koskela vauvana   |
|  Mirjam Salminen  | … |  pakolaisäiti   |
|  Elvi Saarnio  | … |  Viinu (luutamummo)   |
|  Aino-Inkeri Notkola  | … |  teloitettava rouva   |
|  Heikki Heino  | … |  purnaava punakaartilainen   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  seonnut punakaartilainen   |
|  Ari Laine  | … |  vanki Hennalassa   |
|  Kalle Sulkunen  | … |  mies suurlakkokokouksessa   |
|  Tauno Lehtonen  | … |  mies suurlakkokokouksessa   |
|  Jussi Laine  | … |  mies Urjalan asemalla   |
|  Vesa Mäkelä  | … |  mies Urjalan asemalla   |
|  Sointu Angervo  | … |  raskaana oleva kartanon karjapiika   |
|  Senja Soitso  | … |  nainen koulutalon vihkiäisissä   |
|  Ingrid Ahonlinna  | … |  pappilan palvelija   |
|  Pentti Aalto  | … |  valkoisten tiedustelija   |
|  Jukka Salomaa  | … |  teloitettavia naisia saattava vartija   |
|  Tarja Markus  | … |  yksi teloitettavista naisista   |
|  Esko Töyri  | … |  punakaartilainen   |
|  Raimo Nupponen  | … |  (tunnistamaton rooli)   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  punakaartilainen   |
|  Leo Mustonen  | … |  vanki Hennalassa   |
|  Keijo Komppa  | … |  (avustaja)   |
|  Matti Lehtelä  | … |  punakaartilainen   |
|  Petra Frey  | … |  (avustaja)   |
|  Eila Roine  | … |  (avustaja)   |
|  Ale Porkka  | … |  (avustaja)   |
|  Olavi Tuomi  | … |  ryyppymies häätilaisuudessa   |
|  Erkki Stillman  | … |  mies nurkan takana häätilaisuudessa   |
|  Jarno Hiilloskorpi  | … |  mies työväentalolla   |
Aiheesta muualla

Yle Areena: Täällä pohjantähden alla
Elonet: Täällä pohjantähden alla
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
2 Fast 2 Furious

| 2 Fast 2 Furious |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Singleton
Käsikirjoittaja:  Michael Brandt Derek Haas Gary Scott Thompson
Tuottaja:  Neal H. Moritz
Säveltäjä:  David Arnold
Kuvaaja:  Matthew F. Leonetti
Leikkaaja:  Bruce Cannon Dallas Puett
Lavastaja:  Keith Brian Burns
Pääosat:  Paul Walker Tyrese Gibson Eva Mendes Cole Hauser Ludacris James Remar
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios Original Film Mikona Productions GmbH & Co. KG
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   5. kesäkuuta 2003  6. kesäkuuta 2003   22. kesäkuuta 2003
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  76 miljoonaa $
Tuotto:  236 350 661 $
Edeltäjä:  Hurjapäät
Seuraaja:  Hurjapäät: Tokio Drift
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
2 Fast 2 Furious on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut elokuva, joka on jatko-osa elokuvalle Hurjapäät. Elokuvalle on tehty kahdeksan jatko-osaa: Hurjapäät: Tokio Drift, Fast & Furious, Fast & Furious 5, Fast & Furious 6, Fast & Furious 7, Fast & Furious 8, Fast & Furious 9 ja Fast & Furious X.
Juoni

Autokilpailukohtauksen päätteeksi poliisi nappaa Brian O’Connerin ja uhkaa tätä vankilatuomiolla lähinnä ykkösosassa tehtyjen tekojen perusteella – ellei hän suostu auttamaan virkavaltaa soluttautumalla huumekeisari Carter Veronen palvelukseen ja auttamalla poliisia nappaamaan tämän.
Brian suostuu, mutta poliisin hänelle tarjoama pari ei kuitenkaan kelpaa, vaan sellainen pitää hakea vanhasta kaverista Roman Pearcesta. He soluttautuvat roiston palvelukseen kuljettaakseen tämän huumerahoja, samalla kun poliisi valmistautuu pidättämään tämän heti, kun tämä ottaa likaiset rahat vastaan. Verone pakenee veneellä ja Brian sekä Roman aikovat hypätä Yenkolla veneeseen. He onnistuvat, mutta Roman murtaa kätensä ja Brian saa lievän aivotärähdyksen. Verone osoittaa kaksikkoa haulikolla, mutta Roman antaa Brianille pistoolin. Brian ampuu Veronea olkapäähän, ja kun tämä yrittää ottaa vielä haulikkoa, Monica tulee kannelle ja ottaa sen itse.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Walker  | … |  Brian O’Conner   |
|  Tyrese Gibson  | … |  Roman Pearce   |
|  Eva Mendes  | … |  Monica Fuentes   |
|  Cole Hauser  | … |  Carter Verone   |
|  Ludacris  | … |  Tej   |
|  Thom Barry  | … |  Agent Bilkins   |
|  James Remar  | … |  Agent Markham   |
|  Devon Aoki  | … |  Suki   |
|  Amaury Nolasco  | … |  Orange Julius   |
|  Michael Ealy  | … |  Slap Jack   |
|  Jin Auyeung  | … |  Jimmy   |
|  Edward Finlay  | … |  Agent Dunn   |
|  Matt Gallini  | … |  Enrique   |
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä 2 Fast 2 Furious on yhtä tympeä autorymistely kuin edeltäjänsäkin: ”Keskiössä ovat komeat ja coolit mutta tarinahenkilöinä täysin yksiulotteiset kukkoilijat, joiden lakia uhmaava elämäntapa ja toinen toistaan kiillotetummat kaarat ovat vähä-älyisen glorifioinnin kohteena.”
Aiheesta muualla

2 Fast 2 Furious Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Leffatykin arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Leave It to Beaver

| Beaver> Leave It to Beaver |
| --- | --- |
 Beaver-rintamerkki
Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  30 min
Pääosissa:  Barbara Billingsley Hugh Beaumont Jerry Mathers Tony Dow
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS  ABC
Esitetty:  lokakuu 1957 – syyskuu 1963
Jaksoja:  234
Tuotanto
Tuottaja(t):  Harry Ackerman Joe Connelly Bob Mosher
Käsikirjoittaja(t):  Joe Connelly, Bob Mosher
Tuotantoyhtiö(t):  Gomalco Productions
Aiheesta muualla
IMDb 
Leave It to Beaver (suomenkieliseltä nimeltään Beaver) oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota aluksi CBS ja myöhemmin American Broadcasting Company esittivät televisiossa lokakuusta 1957 syyskuuhun 1963. Sarjan loivat käsikirjoittajat Joe Connelly ja Bob Mosher.
Leave it to Beaver kertoi Cleaverin perheestä, jossa vanhempien lisäksi on kaksi poikaa. Perheen vanhempia June ja Ward Cleaveriä esittivät Barbara Billingsley ja Hugh Beaumont ja poikien, Beaverin (oik. Theodore) ja Wallyn rooleissa olivat Jerry Mathers ja Tony Dow. Sarjan alkaessa Beaver oli 8-vuotias ja Wally oli iältään 12 vuotta. Sarjan tapahtumat sijoittuivat kuvitteelliseen Mayfieldin pikkukaupunkiin.
Sarja ei saavuttanut mainittavaa menestystä alkuperäisinä esitysvuosinaan, mutta on 1970-luvun lopulta alkaen kerännyt merkittäviä katsojamääriä uusintaesityksilleen ja esimerkiksi vuonna 1983 Kellogg's alkoi käyttää sarjan hahmoja markkinoinnissaan.
Aiheesta muualla

www.leaveittobeaver.org (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Livertäjätyranni

| Livertäjätyranni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Tyrannit Tyrannus
Laji::  melancholicus
Kaksiosainen nimi
 Tyrannus melancholicus  Vieillot, 1819 
Katso myös
   Livertäjätyranni Wikispeciesissä   Livertäjätyranni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Livertäjätyranni (Tyrannus melancholicus) on tyrannien heimoon kuuluva amerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Yhdysvaltain lounaiskolkasta Meksikoon, Keski-Amerikkaan, Grenadaan, Trinidad ja Tobagoon, Hollannin Antilleille, sekä pääosaan trooppista Etelä-Amerikkaa Argentiinan keskiosiin saakka. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Paraguaysta vuonna 1819.
Leikkikieli

Leikkikieli on lasten joskus huvikseen puhuma kieli, jossa sananosia siirrellään ja sotketaan. Tunnetuimpia suomalaisia leikkikieliä on kontinkieli, jossa joka sanan tavut sekoitetaan kontti-sanan tavuihin (esimerkiksi minä > kona-mintti). Muita suomalaisia leikkikieliä ovat esimerkiksi vitikieli, vedekieli, lampaanlatina ja fikon-kieli. Yrjö Karilas mainitsee toimittamassaan Antero Vipusessa (1966) suomen kielen leikkikielet risakieli eli rastaankieli, punkakieli, raappakieli, lekkerikieli, hernekieli eli her-kieli, ver-kieli, pee-kieli, mullikkakieli, tiaisenkieli, varpusenkieli, tintakieli, rengonkieli ja inkerin kieli, joissa on samankaltaista logiikkaa.
Käsittämätöntä leikkikieltä voidaan kutsua siansaksaksi. Toisaalta siansaksa mainitaan yhtenä leikkikielenä Antero Vipusessa, jonka näyte siansaksasta kuuluu "Huiska lavonen keti verran kuolasuormaa sirven jävyitse." sekä "Raskalaisella ehoja on, vailla muin ratavata."
Ruotsissa tunnetaan "ryövärinkieli" Rövarspråket (rorövovarorsospoproråkoketot), jota on käytetty Astrid Lindgrenin Kalle Blomkvist -hahmoissa. Tanskalainen vastaava ryövärinkielinen nimitys ryövärinkielelle (röversprog) on rorövöverorsospoprorogog.
Lapin ilmatorjuntarykmentti
Komentajat

Everstiluutnantti Seppo Lehto 1989–1990
Everstiluutnantti Heikki Haapala 1990–1996
Everstiluutnantti Risto Tyrväinen 1996–1999
Eversti Pertti Viik 1.6.1999 – 31.12.2001
Everstiluutnantti Juha Pyykönen 1.1.2002 – 31.8.2004
Everstiluutnantti Rauno Lankila 1.9.2004 – 31.8.2006
Everstiluutnantti Hannu Kylmäniemi 1.9.2006 – 31.8.2010
Eversti Ari Grönroos 1.9.2010 – 31.12.2012
Everstiluutnantti Arto Ikonen 1.1.2013 – 31.10.2014
Everstiluutnantti Teijo Oksanen 31.10. – 31.12.2014
Kokoonpano

Lapin ilmatorjuntarykmentin kokoonpano oli:
Esikunta
Lapin aluetoimisto
Rovaniemen ilmatorjuntapatteristo
1. Ilmatorjuntapatteri (1. ItPtri)
2. Ilmatorjuntapatteri (2. ItPtri)
3. Ilmatorjuntapatteri (3. ItPtri)
4. Ilmatorjuntapatteri (4. ItPtri)
Lapin Sotilassoittokunta (LapSK)
Huoltokeskus (HKesk)
Varasto-osasto
Korjaamo
Kuljetuskeskus
Soittokunnan päällikkö vuonna 2012 oli Juha Tiensuu.
Aiheesta muualla

Lapin Ilmatorjuntarykmentin sivut [vanhentunut linkki]
Lapin Sotilassoittokunnan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Leave Out All the Rest

| ”Leave Out All the Rest” Linkin Park |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Minutes to Midnight
 Julkaistu: 14. heinäkuuta 2008
 Tuottaja(t): Rick Rubin Mike Shinoda
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.29
 Levy-yhtiö: Warner Brothers Records
Linkin Parkin muut singlet
| ”Given Up” 2008 | ”Leave Out All the Rest” 2008 | ”New Divide” 2009 |
Leave Out All the Rest on kappale Linkin Parkilta. Se on viides ja viimeinen single yhtyeen kolmannelta, vuonna 2007 julkaistulta studioalbumilta, Minutes to Midnightilta. Single julkaistiin 14. heinäkuuta 2008. "Leave Out All the Rest" -kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Linkin Park -yhtyeen Joe Hahn.
Listasijoitukset

Kappale oli yhden viikon Billboard Pop 100-listalla, sijalla 98 ja myös Billboard Hot Modern Rock Tracks -listan sijalla 11. Kappale on yksi Linkin Parkin huonoiten menestyneistä singleistä listoilla. Britanniassa on menestynyt huonommin yhtyeen kappaleista vain "Given Up", joka jäi kokonaan ilman listasijoitusta. Parhaat sijoitukset kappale sai Portugalin Airplay-listalta (5.), Turkin Top 20-listalta (9.), Saksan singlelistalta (15.), Itävallan singlelistalta (17.) ja Suomen singlelistalta (19.).
Wallander (elokuvasarja)

| Wallander |
| --- | --- |
 Ensimmäisen elokuvan DVD-julkaisu.
Tyyli:  rikos
Kestoaika:  90 minuuttia
Pääosissa:   Krister Henriksson  Johanna Sällström  Ola Rapace 
Alkuperämaa:  Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Esitetty:  2005 – 2013
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  32
Tuotanto
Käsikirjoittaja(t):  Henning Mankell
Aiheesta muualla
IMDb 
Wallander on ruotsalainen 32-osainen elokuvasarja, joka kertoo Henning Mankellin luoman ystadilaisen poliisin Kurt Wallanderin elämästä. Wallanderia esittää Krister Henriksson, jonka Mankell itse valitsi Wallanderin rooliin.
Mystery Tribune -lehti listasi Wallanderin maailman kaikkien aikojen 15. parhaaksi rikossarjaksi.
Ensimmäinen kausi 2005–2006

Ensimmäisissä kolmessatoista elokuvassa toinen päähenkilö on Kurtin tytär Linda (Johanna Sällström). Elokuvista ensimmäinen, Ennen routaa, on elokuvista ainoa, joka perustuu aiemmin ilmestyneeseen Wallander-kirjaan; muut osat ovat vain tätä tarkoitusta varten kirjoitettuja. Muissa filmeissä Mankell on ensin kirjoittanut tarinan novellin muodossa, jonka pohjalta muut ovat tehneet käsikirjoituksen. Novelleja ei ole julkaistu missään; ne on tehty vain elokuvien käsikirjoittajien käyttöön. Mankell on aina tarkastanut käsikirjoituksen ja joko hyväksynyt sen tai tehnyt siihen muutoksia. Krister Henriksson on myös jonkin verran osallistunut käsikirjoitusten muokkaamiseen Mankellin kanssa. [lähde? ]
Ensimmäisellä kaudella kolmas keskeinen hahmo on poliisi Stefan Lindman, jota esittää Ola Rapace. Lindman tuli Ystadin poliisiasemalle kirjassa Ennen routaa. Mukana elokuvasarjassa on myös vanhemmista Wallander-kirjoista tuttuja hahmoja: miespoliisit Nyberg, Svartman ja Martinsson (joiden etunimiä ei juurikaan käytetä), naispoliisi Ann-Britt Höglund, poliisilaitoksen toimistotyöntekijä Ebba sekä kuolinsyytutkija Karin Linder. [lähde? ]
Vuosina 2005–2006 kuvatut elokuvat muodostavat 13-osaisen sarjan. Ensimmäinen osa tuli Suomessa teatterilevitykseen tammikuussa 2005, ja elokuvat julkaistiin DVD:nä Suomessa vuosina 2005–2007. Ruotsissa koko elokuvasarja on julkaistu myös blu-raylla 2010-luvulla. Televisiossa Wallander-elokuvasarja on esitetty MTV3:lla ainakin vuosina 2008, 2009, 2015, 2016, 2019 ja 2021. [lähde? ]
Toinen kausi 2009–2010

Vuonna 2009 alettiin tehdä lisää Kurt Wallander -elokuvia, pääosassa yhä Krister Henriksson. Linda Wallander ei ole näissä tarinoissa mukana, sillä edesmenneen Johanna Sällströmin tilalle ei haluttu ottaa uutta näyttelijää. Myöskään Stefan Lindman ei ole enää mukana. Uusina henkilöinä elokuvissa on kaksi nuorta poliisiharjoittelijaa, Isabelle (Nina Zanjani) ja Pontus (Sverrir Gudnason) sekä syyttäjä Katarina Ahlsell (Lena Endre).
Uusien elokuvien oli tarkoitus olla aiempaa enemmän poliittisesti kantaa ottavia. Elokuvissa käsitellään esimerkiksi terrorismia. Mankell halusi välttää, että uudet filmit olisivat edellisiä toistavia. Toisen kauden elokuvissa juoni on yhä Mankellin suunnittelema, mutta hän ei ole puuttunut yhtä paljon filmien tekoon kuin aiemmin, vaan on antanut käsikirjoittajien ja Henrikssonin tehdä elokuvista mieleisiään.
Toinen kausi on saanut huonompia arvosteluja kriitikoilta kuin ensimmäinen. Tosin joitakin osia on kehuttukin; kauden laatua on moitittu epätasaisuudesta. Ennen elokuvien filmaamisen aloittamista Linda Wallanderin poissaololle luvattiin antaa järkevä selitys. Ensimmäisten elokuvien ilmestyttyä kriitikot kuitenkin totesivat, että näin ei ole tapahtunut. Toisen kauden edetessä elokuvia alettiin arvostella tyhjäkäynnistä ja toistosta.
Kolmas kausi 2013

Syyskuussa 2011 Mankell ja Henriksson kertoivat televisiohaastattelussa aikovansa tehdä vielä kuusi Wallander-elokuvaa. Ne ovat kauden viimeiset, ja ne keskittyvät Wallanderin muistisairauteen, johon hän sairastui kirjassa Rauhaton mies. Elokuvan Rauhaton mies kuvaukset alkoivat toukokuussa 2012, ja sen ensi-ilta elokuvateattereissa oli alkuvuodesta 2013. Loput elokuvat ilmestyivät DVD-levyinä vuoden 2013 aikana. Lindaa esittää uusissa elokuvissa Charlotta Jonsson.
Elokuvat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ensimmäinen kausi Ennen routaa  Kylähullu  Veljekset  Pimeys  Afrikkalainen  Heikkous  Mastermind  Valokuvaaja  Peitenimi  Pilvilinna  Veriside  Jokeri  Salaisuus  |  Toinen kausi Kosto  Syyllisyys  Kuriiri  Varas  Sellisti  Pappi  Vuoto   Ampuja  Kuoleman enkeli  Haamu  Perintö  Velkoja  Todistaja  |  Kolmas kausi Rauhaton mies  Kadonnut  Petos  Kaipaus  Tuhopolttaja  Surulintu  |
Livet-et-Gavet

| Livet-et-Gavet |
| --- | --- |
 Riouperoux’n kylä
 Livet-et-Gavet
 Koordinaatit: 45°05′31″N, 5°54′11″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Rhône-Alpes
Departementti:  Isère
Arrondissementti:  Grenoble
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,5 km²
Väkiluku:  1 315
 – Väestötiheys:  28,3 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Livet-et-Gavet on kunta Kaakkois-Ranskassa Isèren departementissa Rhône-Alpesin alueella. Vuonna 2017 siellä asui 1 315 asukasta. Kaupungilla on ollut huomattava rooli koko Oisans’n alueen teollistumiseen. Vuonna 1918 Charles Albert Keller perusti terästehtaan, joka sai käyttövoimansa Romanche-joen vesivoimalla tuotetusta sähköstä. Nykyään tämä laitos, Centrale des Vernes, toimii museona.
Centrale des Vernes’n vesivoimalaitos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Livet-et-Gavet Wikimedia Commonsissa
Livertäjätapakulo

| Livertäjätapakulo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Tapakulot Scytalopus
Laji::  parvirostris
Kaksiosainen nimi
 Scytalopus parvirostris  Zimmer, 1939 
Katso myös
   Livertäjätapakulo Wikispeciesissä   Livertäjätapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Livertäjätapakulo (Scytalopus parvirostris) on pienikokoinen eteläamerikkalainen varpuslintu. Harmaatapakulo (Scytalopus unicolor) jaettiin eli splitattiin kolmeksi lajiksi vuonna 2005: harmaatapakulo, mustatapakulo (Scytalopus latrans) ja livertäjätapakulo.
Esiintyminen

Livertäjätapakulot elävät Etelä-Amerikassa Boliviassa ja Perussa noin 120 000 neliökilometrin alalla.
Linja 4 (New Yorkin metro)

| Lexington Avenue Express>  |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  New Yorkin metro
Reitti:  Woodlawn–Utica Avenue tai New Lots Avenue (myöhään illalla ja muutamia ruuhka-ajan vuoroja)
Tekniset tiedot
Asemia:  54
Linja 4 on yksi  New Yorkin metron linjoista. Se on merkitty vihreänä opasteissa, kartoissa ja linjaopasteissa.
South Ferryn metroasema toimii 1-linjan ja entisen 9-linjan pääteasemana.
Asemat

| --- | --- |
Aseman nimi: Vaihtomahdollisuudet
Woodlawn: 
Mosholu Parkway: 
Bedford Park Boulevard – Lehman College: 
Kingsbridge Road: 
Fordham Road: 
183rd Street: 
Burnside Avenue: 
176th Street: 
Mount Eden Avenue: 
170th Street: 
167th Street: 
161st Street – Yankee Stadium: B, D
149th Street – Grand Concourse: 2, 5
138th Street – Grand Concourse: 5
125th Street: 5, 6
116th Street: 6
110th Street: 6
103rd Street: 6
96th Street: 6
86th Street: 5, 6
77th Street: 6
68th Street – Hunter College: 6
59th Street: 5, 6, F, N, Q, R
51st Street: 6, E
42nd Street – Grand Central: 5, 6, 7, S
33r33rd Street: 6
28th Street: 6
23rd Street: 6
14th Street – Union Square: 5, 6, L, N, Q, R
Astor Place: 6
Bleecker Street: 6, D, F
Spring Street: 6
Canal Street: 6, N, Q, J
Brooklyn Bridge – City Hall: 5, 6, J, M, Z
Fulton Street: 2, 3, 5, A, C, J, Z
Wall Street: 5
Bowling Green: 5
Borough Hall: 2, 3, 5, N, R
Nevins Street: 2, 3, 5
Atlantic Avenue: 2, 3, 5, B, D, N, Q, R
Bergen Street: 2
Grand Army Plaza: 2
Eastern Parkway – Brooklyn Museum: 2
Franklin Avenue: 2, 3, 5, S
Nostrand Avenue: 
Kingston Avenue: 
Crown Heights – Utica Avenue: 2, 3, 5
New Lots-linja (ruuhka-aikoina ja myöhään illalla)
Sutter Avenue – Rutland Road: 2, 3, 5
Saratoga Avenue: 2, 3, 5
Rockaway Avenue: 2, 3, 5
Junius Street: 2, 3, 5
Pennsylvania Avenue: 2, 3, 5
Van Siclen Avenue: 2, 3, 5
New Lots Avenue: 2, 3, 5
Entiset logot

1967-1979
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linja 4 (New Yorkin metro) Wikimedia Commonsissa
New Yorkin metro
| --- | --- |
Linjat:  ····· · ···· ····· ······
Suunnitellut metrolinjat:  
Metrojunat:  R32 • R38 • R42 • R44 • R46 • R68 • R68A • R143 • R160 • R62 • R62A • R142 • R142A
Luettelot:  Luettelo New Yorkin metron linjoista
Lihula

| Lihula |
| --- | --- |
 Lihulan pääkatu
 Lihula
 Koordinaatit: 58°41′N, 23°50′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  aiemmin Läänemaa nykyisin Pärnumaa
Kunta:  aiemmin Lihula nykyisin Läänerannan kunta
Kaupunkioikeudet:  1993–1999
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  epäitsenäinen kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,19 km²
Väkiluku (2015):  1 237
 – Väestötiheys:  295 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nelikopterilla ilmasta kuvattu video Lihulan linnanrauniossa mutta kaupunkissa
Lihula on Läänerannan kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Länsi-Virossa, Pärnumaan maakunnassa, noin 50 kilometriä Haapsalusta kaakkoon. Se on Läänerannan kunnan hallinnollinen keskus.
Vuoden 2015 alussa Lihulassa on asukkaita 1 237, ja asukastiheys on 295 asukasta neliökilometrillä. Lihulan pinta-ala on 4,19 neliökilometriä.
Historia

Lihula oli Viron piispan asuinpaikka 1200-luvulla. Lihulan piispanlinnasta ovat jäljellä Lihulan linnanrauniot. Kaupungissa käytiin elokuussa vuonna 1220 Lihulan taistelu ruotsalaisten ja virolaisten välillä. Taistelu päättyi virolaisten voittoon.
Kaupunkioikeudet Lihula sai vuonna 1993, mutta vuonna 1999 se menetti itsenäisen asemansa, kun Lihulan kunta ja Lihulan kaupunki yhdistyivät uudeksi Lihulan kunnaksi. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta Lihulan kunta kuului Läänemaan maakuntaan ja Lihulan kaupunki oli Lihulan kunnan keskuspaikka.
Väestö

Vuonna 2011 Lihulan epäitsenäisessä kaupungissa oli 1 338 asukasta, joista 1 302 (97,3 %) oli virolaisia, 21 (1,6 %) venäläisiä ja 15 (1,1 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lihula Wikimedia Commonsissa
Leuʹdd

Leuʹdd on kolttasaamelaisten oma musiikkiperinne. Se on niin sanottu eeppinen joiku, eli siinä on tarina. Yleensä leuʹddit kertovat ihmisistä, eläimistä tai luonnosta. Myös sota- ja evakkoajasta on paljon leuʹddeja. Leuʹddin taitajia on enää jäljellä vain muutamia.
Kolttien leuʹdd tarkoittaa ennen kaikkea pitkää lyyris-eeppistä laulua, joka yleensä ainakin jossain määrin sisältää improvisointia. Carl Widstrand arvioi kolttaleuʹddin lähemmäksi Ruotsin eteläsaamelaista vuolletta kuin pohjoissaamelaista joikua.