stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matt Serra

| Matt Serra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1974 (ikä 50) East Meadow, New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Terror
Aktiivisena:  1999–2013
Pituus:  168 cm
Paino:  78 kg
Painoluokka:  välisarja (1999–2002, 2005–2013) kevytsarja (2002–2005)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  Brasilialainen jujutsu, nyrkkeily
Tilastot
Ottelut:  18
Voitot:  11
– tyrmäyksellä:  2
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  4
Tappiot:  7
– tyrmäyksellä:  2
– päätöksellä:  5
Aiheesta muualla
www.serrabjj.com
Matthew John Serra (s. 2. kesäkuuta 1974) on yhdysvaltalainen valmentaja ja entinen vapaaottelija. Hänellä on musta vyö brasilialaisessa jujutsussa. Hän on entinen UFC:n välisarjan mestari sekä ADCC Submission Wrestling World Championship hopemitalisti. Hän aloitti kamppailulajien harrastamisen varhaisessa iässä, opiskelemalla aluksi kungfuta. 1990-luvulla hän alkoi opettelemaan brasilialaista jujutsua Renzo Gracien opetuksessa ja 23. toukokuuta 2000 sai ensimmäisen mustan vyönsä, näin ollen ensimmäinen tähän yltänyt yhdysvaltalainen Gracien opetuksessa.
Ottelut

| Tulos | Tilasto | Vastustaja | Tyyli | Tapahtuma | Päivämäärä | Erä | Aika | Paikka | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tappio | 11-7 |  Chris Lytle | Kaikin tuomariäänin | UFC 119: Mir vs. Cro Cop | 25. syyskuuta, 2010 | 3 | 5:00 |  Indianapolis, Indiana, USA |  |
| Voitto | 11-6 |  Frank Trigg | Tyrmäys (Lyönnit) | UFC 109: Relentless | 6. helmikuuta, 2010 | 1 | 2:23 |  Las Vegas, Nevada, USA | Voitti Knockout of the Night -palkinnon |
| Tappio | 10–6 |  Matt Hughes | Kaikin tuomariäänin | UFC 98: Evans vs. Machida | 23. toukokuuta, 2009 | 3 | 5:00 |  Las Vegas, Nevada, USA | Voitti Fight of the Night -palkinnon |
| Tappio | 10–5 | Georges St. Pierre | Tekninen tyrmäys (Polvet) | UFC 83: Serra VS St-Pierre 2 | 19. huhtikuuta, 2008 | 2 | 4:45 |  Montreal, Quebec, Kanada | Menetti UFC:n välisarjan mestaruuden  |
| Voitto | 10–4 | Georges St. Pierre | Tekninen tyrmäys (Lyönnit) | UFC 69: Shootout | 7. huhtikuuta, 2007 | 1 | 3:25 |  Houston, Texas, USA | Voitti UFC:n välisarjan mestaruuden |
| Voitto | 9–4 |  Chris Lytle | Kaikin tuomariäänin | The Ultimate Fighter 4 Finale | 11. marraskuuta, 2006 | 3 | 5:00 |  Las Vegas, Nevada, USA | Voitti The Ultimate Fighter 4:n välisarjan |
| Tappio | 8–4 | Karo Parisyan | Kaikin tuomariäänin | UFC 53: Heavy Hitters | 4. kesäkuuta, 2005 | 3 | 5:00 |  Atlantic City, New Jersey, USA | Siirtyi välisarjaan |
| Voitto | 8–3 | Ivan Menjivar | Kaikin tuomariäänin | UFC 48: Payback | 19. kesäkuuta, 2004 | 3 | 5:00 |  Las Vegas, Nevada, USA |  |
| Voitto | 7–3 |  Jeff Curran | Kaikin tuomariäänin | UFC 46: Supernatural | 31. tammikuuta, 2004 | 3 | 5:00 |  Las Vegas, Nevada, USA |  |
| Tappio | 6–3 |  Din Thomas | Päätös haja-äänin | UFC 41: Onslaught | 28. helmikuuta, 2003 | 3 | 5:00 |  Atlantic City, New Jersey, USA |  |
| Tappio | 6–2 |  B.J. Penn | Kaikin tuomariäänin | UFC 39: The Warriors Return | 27. syyskuuta, 2002 | 3 | 5:00 |  Uncasville, Connecticut, USA | Ensimmäinen kierros turnauksesta UFC:n kevytsarjan mestaruudesta |
| Voitto | 6–1 |  Kelly Dullanty | Luovutus (Triangle Choke) | UFC 36: Worlds Collide | 22. maaliskuuta, 2002 | 1 | 2:58 |  Las Vegas, Nevada, USA |  |
| Voitto | 5–1 | Yves Edwards | Päätös valta-äänin | UFC 33: Victory in Vegas | 28. syyskuuta, 2001 | 3 | 5:00 |  Las Vegas, Nevada, USA |  |
| Tappio | 4–1 |  Shonie Carter | Tyrmäys (Spinning Back Fist) | UFC 31: Locked and Loaded | 4. toukokuuta, 2001 | 3 | 4:51 |  Atlantic City, New Jersey, USA |  |
| Voitto | 4–0 |  Greg Melisi | Luovutus (Käsilukko) | Vengeance at the Vanderbilt 11 | 24. helmikuuta, 2001 | 1 | 0:46 |  Plainview, New York, USA |  |
| Voitto | 3–0 |  Jeff Telvi | Luovutus (Guillotine Choke) | Vengeance at the Vanderbilt 7 | 29. tammikuuta, 2000 | 1 | 0:30 |  Plainview, New York, USA |  |
| Voitto | 2–0 |  Graham Lewis | Luovutus (Käsilukko) | Vengeance at the Vanderbilt 6 | 21. elokuuta, 1999 | 1 | 1:04 |  Plainview, New York, USA |  |
| Voitto | 1–0 |  Khamzat Vitaev | Luovutus (Rear Naked Choke) | Vengeance at the Vanderbilt 3 | 1. huhtikuuta, 1999 | - | - |  Plainview, New York, USA |  |
Aiheesta muualla

Myspace
Virallinen sivu
UFC:n välisarjan mestarit
Miikka J. Anttila

Miikka J. Anttila (s. 1988) on suomalainen näyttelijä ja tuottaja. Hän on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja tv-sarjoissa.
Hän on ollut aktiivisesti teatteritoiminnassa mukana jo vuodesta 2005. Tie on vienyt harrastajateatterista kohti ammattinäyttelijän uraa.
Hänet nähdään 2017 Roope Oleniuksen elokuvassa Kyrsyä – Tuftland.
Anttila on näytellyt Hämeenlinnan Teatterin kantaesityksessä Naisia hermoromahduksen partaalla ja on Ofelia-teatteriryhmän perustajajäsen. Ofelia-ryhmän perustajajäseniä ovat myös Kyrsyä-elokuvan Neea Viitamäki ja Ria Kataja.
Kyrsyän (2017) lisäksi Anttila on näytellyt muun muassa elokuvissa Pahaa verta (2013), Se Mieletön Remppa (2020)  ja tv-sarjoissa Helppo elämä (2011), Ex-onnelliset (2016) ja Kullannuput (2021).
Anttila on Hämeenlinnan ensimmäinen Vuoden Onnistuja (2018).
Aiheesta muualla

Miikka J. Anttila Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mikkelin sotakirjallisuustapahtuma
Aiheesta muualla

Mikkelin sotakirjallisuustapahtuman kotisivu
Mitar Subotić

Mitar Subotić (23. kesäkuuta 1961 - 2. marraskuuta 1999) eli Suba oli serbialaissyntyinen laulunkirjoittaja, laulaja ja tuottaja, joka asui Brasiliassa vuodesta 1990 kuolemaansa saakka. Suba julkaisi ainoan sooloalbuminsa, São Paulo Confessionsin vuonna 1999. Suba kuoli saman vuoden marraskuussa tulipalossa.
Mason Trafford

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. elokuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Boynton Beach, Florida, Yhdysvallat
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
2000–2004: UNLV Rebels
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2008 | Vancouver Whitecaps Residency | 60 | (2) |
| 2008–2009 | Vancouver Whitecaps | 37 | (0) |
| 2010 | Real Maryland Monarchs | 20 | (2) |
| 2010–2012 | IFK Mariehamn | 65 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31.12.2012.
Mason Trafford (s. 21. elokuuta 1986 Boynton Beach, Florida) on yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Pohjois-Amerikan lisäksi Suomen Veikkausliigassa IFK Mariehamnin joukkueessa kausina 2010–2012.
Ura > Juniorina ja amatöörinä

Mason Trafford varttui North Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa ja opiskeli Handsworthin lukiossa, jossa pelasi jalkapalloa North Shore Selects -joukkueessa. Trafford kehitti taitojaan Roman Tulisin valmennuksessa Roman Tulis European Soccer School of Excellencessä . Nuorena hänellä oli tilaisuus pelata maailman parhaita juniorijoukkueita kuten Bayern Müncheniä, 1860 Müncheniä, NAC Bredaa ja Ajaxia vastaan. Trafford pelasi kaksi vuotta Brittiläisen Kolumbian provinssijoukkueessa ja neljä vuotta yliopistosarjaa Nevadan yliopistossa, Las Vegasissa. Viimeisenä vuotenaan Rebelsissä hän toimi joukkueen kapteenina. Urheilusaavutustensa ohessa hän suoritti huippuarvosanoin Bachelor of Science -tutkinnon laskentatoimesta.
Ura > Ammattilaisena

Mason Trafford nousi 15. elokuuta 2008 Vancouver Whitecapsin miesten joukkueeseen. Samana vuonna hän pelasi USL First Division -liigassa 14 ottelua ennen sopimuksensa päättymistä. Whitecaps varasi hänet uudelleen 3. joulukuuta 2008. Trafford allekirjoitti sopimuksen IFK Mariehamnin kanssa 29. elokuuta 2010. Kaudella 2010 hän pelasi Veikkausliigassa seitsemän ottelua ja kaudella 2011 28 ottelua ja teki molempina kausina yhden maalin. Kaudella 2012 hän pelasi Veikkausliigassa 30 ottelua.
Saavutukset > Vancouver Whitecaps

USL First Divisionin mestaruus kaudella 2008
Aiheesta muualla

Vancouver Whitecaps bio (englanniksi)
Menoceras

| Menoceras |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys lajista M. arikarense.
 Mioseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  Sarvikuonot Rhinocerotidae
Suku::  †Menoceras  Troxell, 1921
Synonyymit
 Moschoedestes Stevens, 1969 
 Menoceraksen levinneisyys fossiilien perusteella.
Lajit
 †M. arikarense Barbour, 1906 (tyyppilaji)  †M. barbouri Wood, 1964 
Katso myös
   Menoceras Wikispeciesissä   Menoceras Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Menoceras on sukupuuttoon kuollut sarvikuonosuku, jonka lajit olivat sian kokoisia. Se oli yksi aikansa pienimmistä sarvikuonoista, ja sen jalat olivat epätavallisen laihat sarvikuonoille. Koiraalla oli lähisukuisen Diceratheriumin tapaan pari sarvia vierekkäin kuonon päällä, joita on luultavasti käytetty naaraista taistellessa. Ne koostuivat keratiinista
, samoin kuin nykyisten sarvikuonojen sarvet, eivätkä ole fossiloituneet löydetyissä jäänteissä. Kallossa on kuitenkin jäljet sarvien kohdalla, joten tutkijat tietävät missä ne ovat sijainneet otuksen eläessä.
Taiteilijan näkemys lajista M. barbouri.
Menoceras eli Pohjois-Amerikan keskisillä ja itäisillä tasangoilla mioseenin alkuvaiheilla. Paljon tänän eläimen luita on löydetty, etenkin Nebraskasta (Agate Fossil Beds National Monument), mikä osoittaa niiden liikkuneen suurina laumoina. Sen fossiileja on löydetty Floridasta asti, mikä tekee siitä aikansa eteläisimpänä esiintyneen sarvikuonon. Seuraava sarvikuono alueella oli myöhemmin mioseenilla ilmestynyt Floridaceras.
Aiheesta muualla

Fossilworks: †Menoceras Troxell 1921 (rhinoceros) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mario Kart

| Mario Kart |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Nintendo Retro Studios
Julkaisija:  Nintendo
Suunnittelija:  Shigeru Miyamoto
Lajityyppi:  ajopeli
Ensijulkaisu:  Super Mario Kart (1992)
Viimeisin julkaisu:  Mario Kart Live: Home Circuit (2020)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mario Kart on Nintendon julkaisema ajopelisarja, jossa Mario-pelien hahmot kilpailevat keskenään karting-autoilla. Mario Kart eroaa muista ajopeleistä siinä, että se ei pyri simuloimaan tarkasti oikeita autoja, ajo-olosuhteita eikä fysiikkaa. Pelit ovat erityisen suosittuja moninpelinä: kaksin- ja nelinpelit. Mahdollisia ovat kahdeksan ja jopa 16 pelaajan moninpelit. Pelisarjan suosio sai muutkin pelitalot jäljittelemään pelejä ja sijoittamaan peleihinsä omia hahmojaan, joskus myös elokuvista ja televisiosarjoista lisensoituja hahmoja.
Pelaaminen

Pelit on jaettu erilaisiin Cup-turnauksiin, joissa ajetaan peräkkäin tietty määrä ratoja. Pelaajat ajavat karting-autoillaan rataa ympäri ja yrittävät päästä ensimmäisenä maaliin. Radan varrelta pelaajat saavat kysymysmerkkilaatikoita rikkomalla erilaisia esineitä, joita voi käyttää puolustautumiseen, hyökkäykseen tai ajokkinsa vauhdin lisäämiseen: esimerkiksi punainen kilpikonnankuori on edellä ajavaan hahmoon hakeutuva ohjus, joka osuessaan saa vastustajan auton pyörimään hetkeksi paikoillaan.
Mario Kartin pelimuodot ovat aika-ajo, grand prix ja moninpelit (Mario Kart DS:ssä myös yksinpelitehtävät). Grand Prix jakautuu kolmeen luokkaan: 50cc, 100cc ja 150cc, bonuskohteena Mirror Mode, jossa 150cc:n radat ovat peilattuina.
Historia

Sarjan ensimmäinen osa Super Mario Kart julkaistiin vuonna 1992 Super Nintendo Entertainment Systemille. Super Mario Kart aloitti ensimmäisenä kaltaisenaan pelinä ajopelien karting-alagenren.
Seuraava osa, Mario Kart 64, julkaistiin vuonna 1996 Nintendo 64:lle. Se on sarjan ensimmäinen 3D-peli, ja siinä on neljän pelaajan jaetun ruudun moninpeli.
Mario Kart: Super Circuit julkaistiin Game Boy Advancelle vuonna 2001, ja se oli ensimmäinen käsikonsolipeli sarjassa.
Nintendo GameCubelle julkaistiin oma Mario Kart -peli, Mario Kart: Double Dash!!, vuonna 2003. Se toi uutuutena sarjaan kahden kuljettajan yhdistelmän, jolloin ajajaa pystyy vaihtamaan lennossa. Lisäksi pelissä nähtiin ensi kertaa teemalliset ajokit sekä niiden vaihtamisominaisuus.
Nintendo DS:lle julkaistiin vuonna 2005 sarjan toinen käsikonsolipeli, Mario Kart DS. Mario Kart DS on ensimmäinen Nintendo-peli, joka käyttää Nintendon verkkopelipalvelua, Nintendo Wi-Fi Connectionia.
Seuraava Mario Kart -peli oli Wii-pelikonsolille vuonna 2008 julkaistu Mario Kart Wii, jossa moottoripyörät tekivät ensiesiintymisen Mario Kart -sarjassa. Pelissä hyödynnetään Wiin liikkeentunnistusohjausta hyppytempuilla ja keulimisella. Lisäksi radalla on kahdeksan kilpailijan sijasta kaksitoista kilpailijaa.
Pelisarjan seitsemäs osa Mario Kart 7 julkaistiin Nintendo 3DS:lle vuonna 2011. Pelin uutena ominaisuutena ovat veden alla ajelu, liitäminen liidokilla ja ajokin osien vaihtaminen.
Wii U:lle vuonna 2014 julkaistu Mario Kart 8 hyödyntää epäpainovoimaa ja 200cc-luokan ilmaista päivitystä. Lisäksi siihen pystyy ostamaan maksullisia DLC-paketteja.
Mario Kart 8:n uusintaversio Nintendo Switchille on Mario Kart 8 Deluxe, jossa DLC-paketit ovat heti valmiina, eikä niitä tarvitse ostaa. Peli on julkaistu vuonna 2017.
Vuonna 2019 Nintendo julkaisi Androidille ja iOS:lle pelin Mario Kart Tour. Se on Mario Kart -pelisarjan ensimmäinen älypuhelimelle ilmestynyt peli, ja se sisältää monia uusia ominaisuuksia, joita ei aiemmissa versioissa ole tavattu. Pelissä voi esimerkiksi oikeaa rahaa käyttäen ostaa rubiineja, jotka sitten toimivat pelin omana valuuttana.
Mario Kart Live: Home Circuit julkaistiin Nintendo Switchille syksyllä 2020. Kyseinen peli poikkeaa täysin muista sarjan peleistä; Mario Kart Live: Home Circuit käyttää hyväkseen fyysisiä radio-ohjattavia autoja, joille rakennetaan oikeassa elämässä ratoja.
Pelit

Super Mario Kart (Super Nintendo Entertainment System, 1992)
Mario Kart 64 (Nintendo 64, 1996)
Mario Kart: Super Circuit (Game Boy Advance, 2001)
Mario Kart: Double Dash!! (Nintendo GameCube, 2003)
Mario Kart DS (Nintendo DS, 2005)
Mario Kart Arcade GP (kolikkopeli, 2005)
Mario Kart Arcade GP 2 (kolikkopeli, 2007)
Mario Kart Wii (Wii, 2008)
Mario Kart 7 (Nintendo 3DS, 2011)
Mario Kart Arcade GP DX (kolikkopeli, 2013)
Mario Kart 8 (Wii U, 2014)
Mario Kart 8 Deluxe (Nintendo Switch, 2017)
Mario Kart Arcade GP VR (kolikkopeli, 2017)
Mario Kart Tour (mobiili, 2019)
Mario Kart Live: Home Circuit (Nintendo Switch, 2020)
Pelien pelattavat hahmot

| Hahmot | Peli> S | Peli> 64 | Peli> SC | Peli> DD | Peli> DS | Peli> A | Peli> A2 | Peli> W | Peli> 7 | Peli> AD | Peli> 8 | Peli> 8D | Peli> AV | Peli> T | Peli> L |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Mario: 
Luigi: 
Bowser: 
Yoshi: 
Toad: 
Prinsessa Peach: 
Donkey Kong JR.: 
Koopa Troopa: 
Wario: 
Donkey Kong: 
Baby Luigi: 
Baby Mario: 
Birdo: 
Bowser Jr.: 
Diddy Kong: 
King Boo: 
Paratroopa: 
Petey Piranha: 
Prinsessa Daisy: 
Toadette: 
Waluigi: 
Dry Bones: 
R.O.B.: 
Shy Guy: 
Pacman: 
Ms. Pacman: 
Blinkki: 
Mametchi: 
Baby Peach: 
Mii: 
Diddy Kong: 
Rosalina: 
Baby Daisy: 
Dry Bowser: 
Funky Kong: 
Metal Mario: 
Honey Queen: 
Wiggler: 
Lakitu: 
Don-Chan: 
Baby Rosalina: 
Ping Gold Peach: 
Iggy: 
Roy: 
Lemmy: 
Larry: 
Wendy: 
Ludwig: 
Morton: 
Tanooki Mario: 
Cat Peach: 
Link: 
Villager: 
Isabelle: 
Gold Mario: 
Inkling Girl: 
Inkling Boy: 
S = Super Mario Kart
64 = Mario Kart 64
SC = Mario Kart: Super Circuit
DD = Mario Kart: Double Dash!!
DS = Mario Kart DS
A = Mario Kart Arcade GP
A2 = Mario Kart Arcade GP 2
W = Mario Kart Wii
AD = Mario Kart Arcade GP DX
8D = Mario Kart 8 Deluxe
AV = Mario Kart Arcade GP VR
T = Mario Kart Tour
L = Mario Kart Live: Home Circuit
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen Mario Kart -sivusto (englanniksi)
Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2 
Super Mario Kartissa ruutu on aina jaettuna kahtia; alaosa näyttää radan kartan ja yläosa pelitilanteen. Kaksinpelissä taas alaruutu jää kakkospelaajalle.
Mimosa (maalaus)

| Mimosa |
| --- | --- |

Nimi:  Mimosa
Tekijä:  Alvar Cawen
Valmistumisvuosi:  1914
Taiteenlaji:  Asetelma
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kartonki (maalauspohja)
Korkeus:  70,00  cm
Leveys:  54,00  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Mimosa on taiteilija Alvar Cawénin öljyvärimaalaus paperille vuodelta 1914. Kooltaan maalaus on 70 × 54 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Hallonbladin kokoelmiin.
Alvar Cawénin tuotannossa kubismia alkoi esiintyä vuonna 1913 luonnonmuotojen varovaisena tyylittelynä. Hän oli tämän vuosikymmenen alkuvuosina opiskellut ja omaksunut kubismiakin Pariisissa sinne suuntautuneilla opintomatkoillaan. Mimosa on maalattu Pariisissa vuonna 1914. Tässä voimakkain syksyn värein toteutetussa maalauksessa Cawén säilyttää alkuperäisen aiheen tunnistettavuuden muodon, rakenteen ja värienkin osalta. Asetelman keskeisiä esittäviä tekijöitä ovat peili, hedelmät, pöytä, taustaverho ja kannu. Hän yhdistää orgaanisia ja geometrisia muotoja tilaa jäsentävästi sekä kuvaa valon himmenemisen syvyysvaikutelmaa luodakseen edestä taakse.
Alvar Cawénin kubismi loi maalaukseen rytmistä rakennetta ja hierarkiaa, toi uusia ulottuvuuksia sekä tuki ja jäsensi niitä. Hän sai myönteisimmän vastaanoton silloisista suomalaisista kubisteista kriitikoilta. Mimosa oli yksi hänen syksyllä 1914 Suomen Taiteilijain näyttelyyn tuomistaan kubistisista maalauksista, ja se ostettiin sieltä heti Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Cawénia kiiteltiin siitä, että hän näytti, että "kubismikasvi voi kehittyä kauniiksi myös Suomen ilmanalassa".
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgallerian sivut: Kokoelmat: Mimosa.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Matt Stajan

| Matt Stajan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1983 (ikä 40) Mississauga, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2019
Seurat:  Toronto Maple Leafs   Calgary Flames   EHC München (DEL)
NHL-varaus:  57. varaus, 2002 Toronto Maple Leafs
Matthew Stajan (s. 19. joulukuuta 1983 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka urallaan yli 1000 ottelua NHL-liigassa, edustaen Toronto Maple Leafsia ja Calgary Flamesia. Stajan oli vahvuuksiltaan älykäs ja monipuolinen keskushyökkääjä, jolla oli hyvä laukaus. Hän on slovenialaista syntyperää.
Ura > Seuraura

Stajan siirtyi kaudeksi 2000–2001 OHL-joukkue Belleville Bullsiin, joka varasi hänet 79. pelaajana vuonna 2000. Hän teki kaudella 2001–2002 läpimurtonsa tehoilla 33+52=85. Stajan oli OHL:n pistepörssin kuudestoista ja joukkueensa sisäisessä pistepörssissä kolmas Nathan Robinsonin ja Mike Renzin jälkeen. Kesken kauden Windsor Spitfiresistä Bullsiin siirtynyt Jason Spezza sijoittui joukkueen pistepörssissä neljänneksi, mutta hän teki OHL:ssä yhteensä enemmän pisteitä kuin Stajan. Kesällä 2002 Toronto Maple Leafs varasi Stajanin toisella kierroksella numerolla 57.
Kauden 2002–2003 Stajan pelasi vielä lähinnä Belleville Bullsissa. Hän oli tehoilla 34+60=94 joukkueen paras pistemies ja koko OHL:n pistepörssin kahdeksas. Stajan teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa maaliskuussa 2003. Hän pelasi jo keväällä 2003 yhden ottelun sekä AHL-joukkue St. John's Maple Leafsissa että yhden NHL-ottelun Toronto Maple Leafsissa. Stajan teki NHL-debyytissään 5. huhtikuuta 2003 myös ensimmäisen maalinsa Ottawa Senatorsin Martin Prusekin taakse. AHL-debyytissään hän antoi yhden syöttöpisteen.
Tulokaskaudella 2003–2004 Stajan pelasi koko kauden ylhäällä NHL:ssä. Hän teki 69 runkosarjaottelussa tehot 14+13=27. Stajan pelasi kauden aikana myös NHL:n nuorten tähdistöottelussa, jossa hän korvasi nilkkavammasta kärsineen Garnet Exelbyn. NHL:n työsulkukaudella 2004–2005 hän pelasi farmijoukkue St. John Maple Leafsissa. Stajan teki 80 ottelussa tehot 23+43=66 ja oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies David Lingin ja Kyle Wellwoodin jälkeen. Stajan teki syyskuussa 2006 kaksivuotisen ja 1,75 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen Maple Leafsion kanssa. Kaudella 2008–2009 Stajan teki Toronto Maple Leafsissä hyvät tehot 15+40=55 ja oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies Jason Blaken ja Oleksi Ponikarovskyin jälkeen. Hän oli myös Maple Leafsin paras syöttäjä.
Tammikuussa 2010 Stajan kaupattiin Niklas Hagmanin, Jamal Mayersin ja Ian Whiten kanssa Calgary Flamesiin vaihdossa Dion Phaneufiin, Fredrik Sjöströmiin ja Keith Aulieen. Hän oli joukkueeseen siirtyessä Maple Leafsin paras pistemies. Stajanin kausi oli pisteiden valossa tähän mennessä uran paras, kun hän teki 82 ottelussa tehot 19+38=57. Maaliskuussa 2010 hän teki Flamesin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen ja hän tienaa 3,5 miljoonaa dollaria kaudessa.
Uransa viimeisen kauden 2018–2019 Stajan pelasi Saksassa EHC Münchenissä. Joulukuussa 2019 Stajan ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nova Scotia 2003 | jääkiekko |  |
Stajan voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2003.
Muuta

Stajanin Maple Leafsissä käyttämällä pelinumerolla 14 oli hänelle suurta merkitystä. Stajan käytti numeroa hänen edesmenneen koripalloilijasetänsä Robertin kunniaksi. Robert kuoli syöpään vain 22-vuotiaana. Matt Stajan oli tuolloin kuusi vuotta vanha. Hän käytti numeroa 14 Maple Leafsissä myös kunnioittaakseen suosikkipelaajaansa Dave Keonia, joka pelasi joukkueessa menestyksekkään uran.