stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ondřej Kúdela

Ondřej Kúdela lokakuussa 2019.
Ondřej Kúdela (s. 26. maaliskuuta 1987 Bojkovice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 182-senttinen. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa ja edustaa seuratasolla kotimaassaan Slavia Prahaa.
Kúdela on edustanut kotimaansa liigassa Slováckoa vuosina 2005–2007, Kladnoa lainasopimuksella vuonna 2007, Sparta Prahaa vuosina 2007–2009, Mladá Boleslavia vuosina 2009–2017, Slovan Liberecia vuosina 2017–2018 ja Slavia Prahaa tammikuusta 2018 alkaen. Vuoden 2014 jälkipuoliskon hän edusti lainasopimuksella kazakstanilaista Ordabasya. Hän on maaliskuun 2021 puoliväliin mennessä pelannut Tšekin pääsarjassa 330 ottelua ja tehnyt niissä 21 maalia. Kazakstanin pääsarjassa hän pelasi 14 ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi Slavia Prahan kaikki kuusi ottelua alusta loppuun kaudella 2019–2020.
Kúdela on pelannut Tšekin eri nuorisomaajoukkueissa kymmeniä maaotteluita. Hän kuului joukkueeseen alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2006 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007, joista jälkimmäisessä Tšekki saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Argentiinalle 1–2. Tšekin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2019 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan tultuaan kentälle vaihtopelaajana. Tämän jälkeen hän on pelannut täydet minuutit lokakuussa 2019 Pohjois-Irlantia vastaan, marraskuussa 2019 Bulgariaa vastaan sekä lokakuussa 2020 Israelia ja Skotlantia vastaan.
Kúdela solvasi rasistisesti suomalaista Glen Kamaraa Eurooppa-liigan ottelussa maaliskuussa 2021 ja sai teostaan Euroopan jalkapalloliitto Uefalta 10 ottelun pelikiellon eikä näin voinut osallistua jalkapallon EM-kisoihin 2021.
P. Sidorow Suomalainen Kalustokauppa

P. Sidorow Suomalainen Kalustokauppa Osakeyhtiö oli suomalainen maatalouskoneiden ja -laitteiden kauppaa sekä urakointia harjoittanut yritys, joka oli toiminnassa 1873–1930. Yritys oli ensimmäinen alallaan Suomessa ja se oli 1900-luvun alussa myös alansa suurimpia.
Yrityksen perusti vuonna 1873 helsinkiläinen kauppias Paul Sidorow (1838–1907) yhtiökumppaninsa kanssa alun perin nimellä Jonsson & Sidorow. Yritys oli toiminimi vuoteen 1896 jolloin siitä muodostettiin osakeyhtiö. Vähän aiemmin, vuonna 1894. Sidorow oli siirtynyt syrjään yrityksen johdosta. Yrityksen pääkonttori sijaitsi Helsingissä osoitteessa Aleksanterinkatu 7a / Fabianinkatu 18. Yhtiön varasto sijaitsi Helsingin pitäjän Malmilla pääradan varressa. Yhtiöllä oli haarakonttoreita ja asiamiehiä myös muissa Suomen kaupungeissa. Sidorowin liike siirtyi vuonna 1894 A. E. Sundströmin omistukseen, ja myöhemmin yhtiön omisti sen toimitusjohtajana ollut Uno Staudinger (1861–1912).
Maanviljelyskoneet ja -laitteet säilyivät P. Sidorowin yhtiön päätoimialana, mutta yhtiö myi ja rakensi myös meijereitä, myllylaitoksia, sahalaitoksia ja turbiinilaitoksia. 1920-luvulla yhtiön auto-osasto toi maahan amerikkalaisia Moon-merkkisiä autoja ja Kelly Springfield -merkkisiä autonrenkaita. Vuonna 1923 yhtiö alkoi myydä ruotsalaisia Alfa Laval -lypsykoneita.
Lokakuussa 1917 yhtiön osakkeet olivat siirtyneet liikemies Leopold Lerchen johtamalle konsortiolle, ja myöhemmin yhtiö joutui rahoittajapankkinsa Pohjoismaiden Yhdyspankin määräysvaltaan. Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy osti keväällä 1928 suurimman osan P. Sidorowin osakkeista, ja yhtiö fuusioitiin Suomen Maanviljelijäin Kauppaan vuoden 1930 lopulla.
Aiheesta muualla

P. Sidorowin vuonna 1923 julkaiseman Maamies-lehden numerot digitoituina Kansalliskirjastossa
Aleksanterinkatu 7a, 7b - Fabianinkatu 18. Helsingin Osakepankki ja P. Sidorow Oy, suomalainen kalustokauppa, Eric Sundströmin valokuva 1910-luvulta, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)
P. Sidorowin varasto Malmilla 1920-luvulla, Reino Kalliomäki, Vaunut.org 8.10.2016
Oktantti

| Oktantti |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Octans
Lyhenne:  Oct
Genetiivi:  Octantis
Rektaskensio:  22h
Deklinaatio:  -90°
Ala taivaasta:  291 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  0
Kirkkain tähti:  Nu Octantis (3,73 mag.)
Meteoriparvet:  ei
Naapuri- tähdistöt:  Tukaani  Intiaani  Riikinkukko  Paratiisilintu  Kameleontti  Pöytävuori  Etelän vesikäärme
 Näkyy leveysasteiden +0° ja −90° välillä 
Oktantti (latinaksi Octans, Octantis, Oct) on eteläisen tähtitaivaan eteläisin tähdistö. Tämä tähtikuvio on keskisuuri ja himmeätähtinen. Taivaan etelänapa, deklinaatio −90° sijaitsee juuri Oktantin tähtikuviossa. Etelässä ei ole Pohjantähteen verrattavaa napatähteä, vaan ainoastaan hyvin himmeä
Sigma Octantis (lyhenne σ Oct) on melko lähellä etelänapaa. Sen deklinaatio on
−88° 57′ eli se sijaitsee hieman yli asteen päässä navasta. Sigma Octantiksen ("Polaris Australis, eteläinen napatähti") näennäinen kirkkaus on vain 5,42.
Sigma Octantiksen spektriluokka on F0III ja etäisyys 270 valovuotta. Se on siis kohtalaisen kaukana oleva kellanvalkea jättiläistähti, jonka kirkkaus vaihtelee.
Etelän risti osoittaa kohti taivaan etelänapaa ja on etelänavan paikannin eteläisellä pallonpuoliskolla.
Tietoja Oktantti-tähdistöstä

näkyy päiväntasaajalta -90° leveysasteelle
deklinaatio -90°, taivaan etelänavalla
291 neliöastetta, järjestyksessä 50:s
Oktantin tähdistön kirkkaita tähtiä

Nimetty eteläinen napatähti:
(σ Oct) 5.45 Polaris Australis
Tähtiä bayerin nimillä:
| --- | --- |
Tähdet:  ν Oct, β Oct, δ Oct, θ Oct, ε Oct, γ1 Oct, α Oct, λ Oct, γ3 Oct, χ Oct, ξ Oct, ζ Oct, ι Oct, σ Oct, φ Oct, ψ Oct, τ Oct, κ Oct, ρ Oct, π1 Oct, π2 Oct, γ2 Oct, υ Oct, ω Oct, μ1 Oct, η Oct, μ2 Oct
Eksoplaneetat: 
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
P. Solstrand

Johan Petter Solstrand, sukunimi aik. Lapponen ja sitä ennen Henriksson (24. kesäkuuta 1855 Brändö – 18. syyskuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkejä -an-an- ja P.S-d.
Ahvenanmaalta kotoisin ollut Solstrand valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista. Opettajan työn ohella Solstrand kirjoitti myös useisiin ruotsinkielisiin lehtiin (Åland, Västra Nyland, Vasa Posten). Vuonna 1896 hän oli Vasa Tidning-lehden toimittajana. Solstrand toimi myös pikakirjoittajana. Hän julkaisi 1899 runokokoelman Toner från skären.
Solstrand toimi viimeksi opettajana Helsingin kansakouluissa. Hän kuoli 45-vuotiaana syyskuussa 1900 pitkällisen sairauden jälkeen.
Teoksia

Rimmad hjälpreda vid rättskrifningen : till minnesarbetets underlättande sammansmidd.       Författare, Helsingfors 1898
Toner från skären : dikter.        G. W. Edlund, Helsingfors 1899
Nina Simone

| Nina Simone |
| --- | --- |
 Simone joulukuussa 1965
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eunice Kathleen Waymon
Syntynyt: 21. helmikuuta 1933 Tryon, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 21. huhtikuuta 2003 (70 vuotta) Carry-le-Rouet, Ranska
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, kansalaisaktivisti
Muusikko
Aktiivisena:  1954–2003
Tyylilajit:   blues  etno  gospel  jazz  klassinen  pop  R&B  soul 
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:   Bethlehem  Colpix  CTI  Legacy  Philips  RCA 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nina Simone (oik. Eunice Kathleen Waymon, 21. helmikuuta 1933 Tryon, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat – 21. huhtikuuta 2003 Carry-le-Rouet, Ranska) oli yhdys­valtalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen esittämäänsä musiikkiin kuuluivat jazz, blues ja soul. Hän levytti yli 60 albumia ja sävelsi satoja lauluja, mutta lisäsi vain harvoin sanat.
Varhainen elämä

Eunice Waymon syntyi kahdeksanlapsiseen köyhään perheeseen kuudentena ja aloitti pianon­soiton jo neljä­vuotiaana. Hän opiskeli New Yorkissa Juilliardin esittävien taiteiden koulussa. Waymon alkoi tehdä työtä säestäjänä, jotta voisi tukea perhettään taloudellisesti. Kesällä 1954 hän otti vastaan työn irlantilais­pubissa Atlantic Cityssä. Pubin omistaja vaati Waymonia soittamisen lisäksi myös laulamaan ja niin klassisen koulutuksen saanut pianisti siirtyi show-alalle. Hän otti taiteilijanimekseen Nina Simone, Nina oli entisen poikaystävän antama lempinimi ja Simone oli lainattu ranskalaiselta näyttelijättäreltä Simone Signoretilta.
Ura > Levytysuran alku

1950-luvun loppu­vaiheessa Nina Simone levytti ensimmäisen kerran Betlehem-levy-yhtiölle. Simone osoitti olevansa lahjakas pianisti, laulaja, säveltäjä ja sovittaja. Hänen vakituiseen ohjelmistoonsa tulivat muun muassa kappaleet Plain Gold Ring, Don't Smoke in Bed ja Little Girl Blue. Simonen tulkinnasta Porgy ja Bess -oopperan kappaleesta I Loves You Porgy tuli hyvin suosittu ja menestys teki yö­kerho­laulajattaresta tähden. Simone pääsi esiintymään Town Halliin, Carnegie Halliin ja Newportin Jazz-festivaaleille. [lähde? ]
Ura > Tyyli ja teemat

Simonen ohjelmistoon kuului koko hänen uransa ajan jazz, gospel, hengellinen ja klassinen musiikki, folk, blues, pop, musikaali- ja ooppera­musiikki, afrikkalainen musiikki sekä hänen omat sävellyksensä. Hänen omaperäinen tapansa käyttää hiljaisuutta musiikillisena elementtinä ja esiintymis­tyylinsä tekivät hänestä tunnetun. Paikoin Simonen ääni muuttui tummasta ja raa’asta pehmeään ja suloiseen. Simonen äänen­käyttö oli moni­puolista ja epä­sovinnaista. Nina Simonea kutsuttiin ”Soulin yli­papittareksi”. Sekä hänen ihailijansa että kriitikot kunnioittivat häntä sala­peräisenä, lähes uskonnollisena hahmona. [lähde? ]
Ura > 1970- ja 1980-luvut

Vuonna 1978 ilmestyi albumi Baltimore. Se sisältää muun muassa Judy Collinsin kappaleen My Father ja kappaleen Everything Must Change. Simonen seuraava albumi Fodder on My Wings nauhoitettiin Pariisissa vuonna 1982. Albumi perustui hänen maan­pakoonsa Amerikasta. Simone oli päättänyt entistä määrä­tietoisemmin tehdä omaa musiikkiaan, hän kirjoitti ja sovitti laulujaan, soitti pianoa ja cembaloa sekä lauloi englanniksi ja ranskaksi. Vuonna 1984 yksi hänen konserteistaan Ronnie Scottin jazz­klubilla Lontoossa kuvattiin ja tuloksena oli video, jossa myös Paul Robinson soitti rumpuja. My Baby Just Cares for Me, kappale hänen ensimmäiseltä albumiltaan, nousi nopeasti hitiksi ja levyn Nina's Back nimi puhui puolestaan. [lähde? ]
Ura > 1990-luku

Simonen elämäkerta I Put a Spell on You julkaistiin vuonna 1991. Se on käännetty ranskaksi saksaksi ja hollanniksi. [lähde? ]
Simone esiintyi vuonna 1993 Suomessa Järven­pään Puistobluesissa.
Simone esiintyi vuonna 1997 Nice Jazz -festivaaleilla Ranskassa ja vuonna 1998 Thessalonica Jazz -festivaaleilla Kreikassa. Dublinin Guinness Blues -festivaaleilla vuonna 1999 Simonen tytär Lisa Celeste, taiteilijanimeltään Simone, esitti muutaman dueton äitinsä kanssa. Lisa Celeste teki kiertueita eri puolilla maailmaa, esiintyi espanjalaisen tähden Rafaelin kanssa, näytteli nimiroolin Aidassa ja Leijona­kuninkaassa Nalana. Hänen ensi­albuminsa on Simone Super­star. [lähde? ]
Simone oli 24. heinä­kuuta 1998 kunnia­vieraana Nelson Mandelan 80-vuotisjuhlissa. Simone sai 7. loka­kuuta 1999 elämän­työstään palkinnon Dublinin Music Awardissa. Lukuisten palkintojen ja saavutusten lisäksi Nina Simone sai kunnia­tohtorin arvon, ”Dr. Simone, Honorary Doctor in Music and Humanities”. [lähde? ]
Kuolema

Simone sairasti pitkään rintasyöpää ja kuoli kotonaan Etelä-Ranskassa 21. huhti­kuuta 2003. Simonen toivomuksen mukaan hänen tuhkansa sirotettiin eri puolille Afrikkaa. [lähde? ]
Diskografia

Little Girl Blue (1958)
Forbidden Fruit (1961)
Nina Simone Sings Ellington (1962)
Broadway-Blues-Ballads (1964)
I Put a Spell on You (1965)
Pastel Blues (1965)
Wild Is the Wind (1966)
Nina Simone with Strings (1966)
High Priestess of Soul (1967)
Nina Simone Sings the Blues (1967)
Silk & Soul (1967)
Nina Simone and Piano (1969)
To Love Somebody (1969)
Gifted & Black (1970)
Here Comes the Sun (1971)
Baltimore (1978)
Fodder on My Wings (1982)
Nina’s Back (1985)
A Single Woman (1993)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut (englanniksi)
The Nina Simone Web (englanniksi)
Nina Simone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dowling, Stephen: Nina Simone: The End of an Era BBC News.  22.4.2003. (englanniksi)
Nina Simone vuonna 1969.
Paige VanZant

VanZant vuonna 2018
Paige Michelle VanZant (s. 26. maaliskuuta 1994 Dundee, Oregon) on yhdysvaltalainen vapaaottelija, kirjailija ja malli. Vapaaottelun lisäksi hän on esiintynyt television tanssikilpailuohjelmassa Dancing with the Stars ja leipomiskilpailuohjelmassa Chopped. Hän on myös toiminut urheiluvaatebrändien Nike ja Columbia Sportswear mallina.
Syyskuussa 2018 VanZant meni naimisiin Austin Vanderfordin kanssa.
On the Road 1972

| On the Road 1972 Camel |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 15. elokuuta 1992
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Camel
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 44.18
 Levy-yhtiö: Camel Productions
Camelin muut julkaisut
| Dust and Dreams 1991 | On the Road 1972 1992 | Never Let Go 1993 |
On the Road 1972 on Camel-yhtyeen vuonna 1992 julkaistu livealbumi. Materiaali on albumin nimen mukaisesti äänitetty vuonna 1972.
Kappaleet

Lady Fantasy – 13.45 (säv. Andrew Latimer/Peter Bardens/Andy Ward/Doug Ferguson)
Six Ate – 13.45 (säv. Latimer)
White Rider – 9.56 (säv. Latimer)
God of Light Revisited – 14.24 (säv. Bardens)
Kokoonpano

Andrew Latimer – kitara, laulu
Peter Bardens – kosketinsoittimet, laulu
Andy Ward – rummut
Doug Ferguson – basso
P. T. Barnum

Phineas Taylor Barnum.
Feejeen merenneito.
Phineas Taylor Barnum (5. heinäkuuta 1810 Bethel, Connecticut – 7. huhtikuuta 1891) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka perusti omaa nimeään kantaneen tunnetun sirkuksen ja järjesti kummajaisnäytöksiä. Hän järjesti näytöksiä ostamassaan museossa, joka tunnettiin nimellä Barnum's American Museum.
Barnum aloitti liiketoimensa kaupanpitäjänä ja arpajaisten järjestäjänä kotiosavaltiossaan, kunnes Connecticutin hallinto kielsi arpajaiset 1834. Vuosina 1831–1834 Barnum julkaisi kerran viikossa ilmestynyttä sanomalehteä The Herald of Freedom Danburyn kaupungissa. Muutaman oikeusjutun ja vankilatuomion jälkeen hän muutti New Yorkiin vuonna 1834, jossa hän myös piti kauppaa samalla kun hänen vaimonsa piti täyshoitolaa. Vuonna 1835 hän perusti kummajaisnäytöksen. Hän osti vanhan, sokean ja liikuntakyvyttömän entisen orjan Joice Hethin, jonka valehteli olevan yli 160-vuotias George Washingtonin entinen hoitaja. Heth kuoli vuonna 1836, mutta Barnum jatkoi maan kiertämistä vuoteen 1839 saakka. Vuonna 1841 hän hankki itselleen Scudder’s American Museumin, mistä tuli erittäin suosittu. Museossa oli näytteillä muun muassa erittäin pienikokoinen mies General Tom Thumb, Feejeen merenneito, joka oli olevinaan eriskummallisen olennon muumioitunut ruumis sekä maailman ensimmäiset tunnetut siamilaiset kaksoset Chang ja Eng Bunker ja Zip the Pinhead, jolla oli erikoisen muotoinen pää. Vuonna 1843 Barnum palkkasi joukkoonsa intiaani Do-Hum-Men.
Vuosina 1844—1845 Barnum kierteli Charles Strattonin kanssa Euroopassa ja tapasi kuningatar Viktorian.[lähde? ] Vuonna 1850 hän houkutteli Yhdysvaltoihin kuuluisan ruotsalaisen laulajattaren Jenny Lindin, jonka kanssa hän teki molemmille hyvin tuottoisan Amerikan-kiertueen.
Vuonna 1855 Barnum vetäytyi show-alalta viideksitoista vuodeksi Connecticutin Bridgeportin lähelle rakennuttamaansa itämaistyyliseen palatsiin, kunnes vuonna 1871 hän perusti uuden kummajaisnäyttelyn ja sirkuksen nimeltä P.T. Barnum’s Grand Traveling Museum, Menagerie, Caravan, and Circus, joka toimi aluksi kiinteästi teltassa New Yorkin Brooklynissä. Vuonna 1881 Barnumin sirkus yhdistyi James A. Baileyn ja James L. Hutchinsonin sirkuksen kanssa. Vuosina 1885—1888 Baileyllä ja Barnumilla oli välirikko, mutta sirkukset palasivat takaisin yhteen nimellä Barnum & Bailey Greatest Show On Earth, myöhemmin Barnum & Bailey Circus. Näytöksen vetonaula oli Barnumin vuonna 1882 Lontoon eläintarhasta ostama afrikannorsu Jumbo.
Barnum oli myös poliitikko: hän toimi edustajana Connecticutin kongressissa, ja hänet valittiin Bridgeportin pormestariksi vuonna 1875.
Barnum kuoli 7. huhtikuuta 1891. Vuonna 1907 hänen sirkuksensa myytiin Ringlingin veljeksille 400 000 dollarin hintaan. Barnum & Baileyn ja Ringlingin sirkukset toimivat aluksi erillisinä samasta omistajasta huolimatta, kunnes ne yhdistettiin vuonna 1919. Yhdistynyt sirkus toimi nimellä Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus toukokuuhun 2017 saakka.
Museo, jossa Barnum järjesti kummajaisnäytöksiään. Kuva vuodelta 1858.
Barnumin sirkus- ja kummajaisnäytöksistä tehtiin vuonna 2017 elokuva nimeltään The Greatest Showman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta P. T. Barnum Wikimedia Commonsissa
Paige Satchell

Paige Satchell vuonna 2022.
Paige Therese Satchell (s. 13. huhtikuuta 1998 Rotorua) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 42 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa vuonna 2016.
Satchell edustaa seuratasolla kotimaassaan Wellington Phoenixiä. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Saksassa FC Sandin joukkueessa. Vuosina 2020–2022 hän edusti australialaisia Canberra Unitedia ja Sydney FC:tä.
On the Rocks (Nat Newborn Big Timen albumi)

| On the Rocks Nat Newborn Big Time |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2007
 Tyylilaji: jazz
 Levy-yhtiö: Gebardi-Musiikki
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 4.
On The Rocks on Nat Newborn Big Time -yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 2007. Levy sisältää suomalaisia hittejä jazz-versioiksi käännettynä.
Kappaleet

Big Time (Tiittanen)
Get On (Hurriganes)
F-f-f-falling (The Rasmus)
Hard Rock Hallelujah (Lordi)
Fire Night (feat. Virve Rosti) (Laaksonen)
Last in Line (Asikainen)
Spank Me (Apulanta)
Join Me in Death (HIM)
Tin Drum (Sielun Veljet)
Dangerous Thing (Luttinen)
In the Shadows (The Rasmus)
Beauty Queen (Lindström)
Arvostelut

Stara.fi:
Paikuse (kunta)

Paikusen sijainti punaisella
Paikuse on entinen kunta Pärnumaan maakunnassa, Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Audrun, Paikusen ja Tõstamaan kunnat sekä Pärnun kaupunki yhdistyivät muodostaen uuden Pärnun kaupungin.
Kuntaan kuului Paikusen kauppala.
Väestö

Vuonna 2011 Paikusen kunnassa oli 3 579 asukasta, joista 3 267 (91,3 %) oli virolaisia, 210 (5,9 %) venäläisiä ja 99 (2,8 %) muita kansallisuuksia.
PEPO Hockey

| PEPO Hockey |
| --- | --- |

Perustettu:  1958 (Uus-Lavolan Peli-Pojat) 1999 (PEPO Hockey)
Kaupunki:  Lappeenranta, Suomi
Kotiareena:  Lappeenrannan kisapuiston jäähalli
– kapasiteetti:  4 847
Sarjataso:  Suomi-sarja
Värit:           
Puheenjohtaja:   Jorma Kaskinen
Päävalmentaja:   Pasi Kupiainen
Kapteeni:   Jari Innanen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
PEPO Hockey (PEPO HC) on lappeenrantalainen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelaa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-Sarja.
Historiansa 39 ensimmäistä vuotta PEPO kuului vuonna 1958 perustetun Uus-Lavolan Peli-Poikien alaisuuteen kunnes jääkiekkotoiminta erosi omaksi seurakseen. PEPO Hockey ry rekisteröitiin 18. kesäkuuta 1999.
PEPO pelasi kaudet 2002–2004 kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa. Ensimmäisellä kaudella se ylsi sarjan pudotuspeleihin, jossa se hävisi Diskokselle ja jäi ulos Mestiksen nousukarsinnoista. Jälkimmäisellä kaudella se säilytti sarjapaikkansa karsintojen kautta, mutta päätti lopulta luopua paikasta ja jatkaa toimintaa III-divisioonassa, josta se on sittemmin noussut II-divisioonaan.
PEPOn tunnetuin kasvatti on SaiPassa, Jokereissa ja Joensuun Kiekko-Pojissa SM-liigaa pelannut Ossi Lairi. Monet edustusjoukkueen pelaajista ovat kaupungin suuremman seuran SaiPan entisiä junioreita. PEPOlla itsellään on edustusjoukkueen lisäksi kolme juniorijoukkuetta.
Aiheesta muualla

PEPO Hockeyn sivusto
Mandariini (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Mandariini voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
mandariini (Citrus reticulata), sitruspuu ja sen hedelmä
mandariini, keisarillisen Kiinan virkamies
Mandariini, Marvel-kustantamon luoma superrikollinen
mandariinikiina, puhutuin siniittinen kieli
mandariinikala, riutta-akvaarion suosikki
Mandariinit (Les Mandarins), Simone de Beauvoirin romaani vuodelta 1954
Mandariinit (Mandariinid), virolais-georgialainen elokuva vuodelta 2013.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mandariini”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oldedalen

| Oldedalen |
| --- | --- |
 Oldedalen ja Floen-järvi elokuussa 2011.
 Koordinaatit: 61°41′26″N, 6°49′01″E 
Sijainti:  Sogn ja Fjordane,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Laakson ominaisuudet
Pituus:  20 km
Leveys:  2 km
Pituussuunta:  pohjoinen−etelä
Geologia ja hydrologia
Tyyppi:  jokilaakso
Joet:  Dalelva
Järvet:  Oldevatnet, Floen
Oldedalen on Strynin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa sijaitseva laakso.
Maantiede

Oldedalen on selväpiirteinen U-laakso, joka on jäänne aikanaan paikalle levinneestä suuresta laaksojäätiköstä. Useat laakson reunoilla olevista vuorenhuipuista yltävät noin 1 500–1 850 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta.
Maantiede > Jäätiköt

Laakso on jäätiköiden ympäröimä. Perukalta alkaen laakson ympärille levittäytyy suuri Jostedalsbreen-lakijäätikkö. Lisäksi kaksi merkittävää lakijäätikköä laakson eri puolilla ovat Myklebustbreen ja Ramnefjellbreen. Laakson perukalla Jostedalsbreeniltä virtaa alas laaksojäätiköitä, joista tunnetuimmat lienevät Briksdalsbreen ja Melkevollbreen. Näistä Briksdalsbreen on suosittu retkeilykohde ja Melkevollbreen puolestaan näkyy pitkälle Oldedalenin laaksoon. Vähemmän tunnettu, mutta silti merkittävä laaksojäätikkö laakson varrella on Briksdalenin pohjoisen puoleisessa laaksohaarassa, Brenndalenissa oleva Brenndalsbreen, joka ei näy hyvin laakson pohjalle ja jää monilta helposti huomaamatta.
Maantiede > Laakson vesi

Laakson perukalta lähtien pohjalla virtaa Dalelva-joki. Laakson suun luona sama vesi virtaa kuitenkin Oldeelva-nimistä uomaa pitkin kohti pohjoisempana olevaa Nordfjordin Oldebukta-lahtea. Laaksossa virtaavan joen varrella on kaksi järveä, Oldevatnet ja Floen. Oldevatnet on järvistä huomattavasti suurempi. Oldevatnetin keskikohta on erityisen kapea, minkä vuoksi järvi näyttää koostuvan kahdesta osasta, eteläisestä ja pohjoisesta.
Liikenne

Laakson pohjalla kulkee Fv724-tie, joka johtaa laakson suulla sijaitsevasta Oldenista laakson perukalle, Briksdalsbre Fjellstove -keskukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oldedalen Wikimedia Commonsissa
Oldedalenia nähtynä eteläpäästä pohjoisen suuntaan elokuussa 2011. Taustalla oleva vuori on Sandvikfjellet (1 628 m).
P. S. Vuoristo

Paavo Sakari Vuoristo (sukunimi aik. Friberg) (6. kesäkuuta 1869 Kankaanpää – 24. toukokuuta 1946 Kajaani) oli suomalainen seminaarinlehtori, kansakoulutarkastaja, oppikirjojen tekijä ja näytelmäkirjailija.