stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiski Salomaa
Elämä > Nuoruus Suomessa

Hiski Salomaa (alk. Möttö) oli Anna Leena Mötön avioton poika, jonka isäksi tiedettiin Anna Leenan sisaren Amandan mies Ananias Romo. Anna Leena asui heidän kanssaan Tipsalon torpassa Kangasniemellä. Hiski oppi räätälin ammatin äidiltään jo nuorena, ja hänen tiedetään kirjoitelleen värssyjä ihmisistä ja tapahtumista rekilaulujen tyyliin ja lauleskelleen niitä töitä tehdessään sekä iltaisin kylällä. Salomaa kävi kahden kuukauden ajan kiertävää kansakoulua ja oppi lukemaan ja kirjoittamaan. Hän kävi myös rippikoulun.
Elämä > Muutto Amerikkaan

Salomaa muutti äitinsä kuolemaa seuranneena vuonna 1909 Yhdysvaltoihin muutaman muun kangasniemeläisen nuoren miehen kanssa. Salomaa oli vielä Amerikkaan lähtiessään sukunimeltään Möttö, mutta hänen passissaan kohdassa ”Muut nimet” luki jo ”Salomaa”. Matkalipussa Salomaan päämääräksi oli merkitty Negauneen kaupunki Michiganissa. New Yorkista Salomaa kuitenkin jatkoi ensin metsätöihin South Rangen suomalaiskylään ja sitten Negauneesta sadan mailin päässä olevaan Hancockiin, jossa asui paljon amerikansuomalaisia ja myös joitain Salomaan sukulaisia. Hancockissa Salomaa työskenteli räätälinä ja lauloi pienissä tilaisuuksissa.
Salomaa meni heinäkuussa 1915 naimisiin Aini Saaren (joissain papereissa Saine) kanssa. He olivat tavanneet ilmeisesti Hancockissa paikallisten suomalaisten kesäjuhlissa 1913 tai 1914. Avioliiton solmimisen aikaan Aini oli 21- ja Hiski 24-vuotias.
Salomaa avasi vuonna 1917 Hancockissa oman räätälinliikkeensä nimeltä Hiski Salomaa & Company. Laulettuaan vuosien ajan kupletteja Salomaa alkoi vuonna 1917 tehdä ja esittää myös poliittisia lauluja. Samana vuonna hän sai kutsuntojen välttelemisestä kaksi vankeustuomiota, yhteispituudeltaan runsaan kuukauden. Calumetin vankilasta marraskuussa 1917 vapauduttuaan hän rekisteröityi asevelvolliseksi muttei joutunut palvelukseen. Hän kelpasi kuitenkin kaikkien aatesuuntien haaleille esiintymään.
Salomaa muutti pois Hancockista vuonna 1919. Hän asettui vaimonsa kanssa Virginiaan Minnesotaan ja perusti sinne räätälinliikkeen. Kaksi vuotta myöhemmin pariskunta siirtyi Duluthiin Minnesotaan. Siellä Salomaa kirjautui vajaan vuoden ajaksi opiskelijaksi Työväen Opistoon, jonka toiminnasta vastasi anarkosyndikalistinen työväenjärjestö IWW. Hänen mahdollisista opinnoistaan ei ole kuitenkaan säilynyt dokumentteja. Salomaa myös esiintyi IWW:n haaleilla sekä tilasi IWW:n Industrialisti-lehteä ja mainosti siinä räätälinliikettään.
Salomaat muuttivat vuoden 1921 lopulla Chicagon suurkaupunkiin kolmen vuoden ajaksi. Siellä Salomaa työskenteli ilmeisesti suomalaisessa räätälinliikkeessä palkollisena sekä esiintyi soittajana ja myös näyttelijänä eräässä suomalaisessa näytelmässä.
Vuoden 1925 alussa Salomaa muutti vaimoineen New Yorkiin, jossa hän alkoi räätälintyönsä lomassa panostaa muusikonuraansa. Hän oli saavuttanut jo siinä määrin mainetta, että sai nimensä mainituksi iltamien esiintyjälistoilla.
Elämä > Levytysura

Salomaa aloitti levytysuransa vuonna 1927. Hänen ensimmäinen levytyksensä on laulu ”Tiskarin polkka”. Salomaa oli suosionsa huippuvuosina 1930-luvun taitteessa melko suosittu amerikansuomalaisena levylaulajana, joskaan ei aivan kaikkein suosituimpia. Hän ei saanut talouden heikentymisen vuoksi levy-yhtiöltään tilaisuutta levyttää enää vuoden 1931 jälkeen, mutta esiintymisiä hän jatkoi edelleen.
Elämä > Myöhemmät elämänvaiheet

New Yorkin -vuosinaan Salomaa asui pääasiassa Harlemissa ja työskenteli Louis Schwartzin hienostoräätäliliikkeessä. Musiikkia hän soitti New Yorkin lisäksi muuallakin itärannikolla, kuten Rhode Islandissa ja Connecticutissa. Salomaat lähettivät säännöllisesti rahaa ja käytettyjä vaatteita Suomeen sukulaisille ja tuttaville. Salomaa kävi itse Suomessa lähtönsä jälkeen ensimmäisen kerran vuonna 1932 ja sen jälkeen useasti. Aini ja Hiski Salomaa viettivät aikaa etenkin sukulaistensa luona Kangasniemellä ja Vehmaalla. Salomaat kävivät myös seuraamassa Helsingin olympialaisia 1952.
Vuonna 1940 Salomaat muuttivat Fosteriin Rhode Islandiin ja perustivat siellä suomalaissyntyisen Erik Ryhäsen kanssa majatalon nimeltä Erik & Hiski’s Inn. Salomaa työskenteli majatalossaan kokkina ja esitti siellä myös omaa musiikkiaan. Kolmikko myi majatalonsa pois kuitenkin jo vuoden kuluessa, ja Salomaat palasivat New Yorkiin. Kolme vuotta myöhemmin he palasivat Fosteriin ja perustivat sinne kanalan. He pitivät ja vuokrasivat kanafarmiaan vuoteen 1952 asti ja palasivat loppuelämäkseen asumaan New Yorkiin.
Kun Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansotaan joulukuussa 1941, Salomaa sai kutsuntailmoituksen. Hän välttyi kuitenkin palvelukseenastumismääräykseltä, koska hän oli aiemmin samana vuonna ehtinyt täyttää 50 vuotta.
Salomaa sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1947. Hänen vaimonsa ei koskaan hakenut Yhdysvaltain kansalaisuutta.
Elämä > Viimeiset vuodet

Aini Salomaa sairastui vuonna 1953 rintasyöpään ja kuoli syyskuussa 1954. Hiski Salomaa toi vaimonsa tuhkan Saaren sukuhautaan Vehmaan kirkkomaalle Varsinais-Suomeen. Vietettyään yli vuoden Suomessa Hiski Salomaa palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1956. Hän halvaantui seuraavana vuonna ja kuoli veritulpan jälkiseurauksiin New Yorkissa heinäkuussa 1957. Salomaan tuhka laskettiin hänen vaimonsa viereen. Aini ja Hiski Salomaalla ei ollut lapsia.
Aatemaailma

Salomaata on yhtäältä kutsuttu aatteellisesti vasemmistolaiseksi työväen mieheksi kuin epäpoliittiseksi kuplettimaakariksikin. Salomaa oli syndikalistisen Industrial Workers of the World -ammattiliiton jäsen ja kirjoitti työväenhenkisiä lauluja. Hänen vasemmistolainen maineensa teki hänestä Suomessa 1960-luvun lopulta alkaen etenkin vasemmistolaisten kulttuuripiirien arvostaman ja versioiman.
Tutkija Markku Salomaan mukaan Salomaa kuitenkin omaksui ensimmäisen maailmansodan sytyttyä republikaanisen vakaumuksen, koska hekin vastustivat pasifistisen Salomaan lailla sotaa ja halusivat pysyä puolueettomina. Suomen sisällissodan jälkeen Salomaa kuvasi työväenaatetta levyttämättä jääneessä  laulussaan ”Aatetta päähän”:
»”Meillä aatetta päähän on päntätty / kirjoja ja lehtiä präntätty / että nouskaa te toverit taistohon päin / niin vapaus se koittaisi kirkkahin säin. / Monta vuotta on tehtynä valistustyötä / haaleilla valvottu päivää ja yötä / mutta tulos on ollut vain nollassa / koska on aatteemme biiripollossa” (eli olutpullossa, beer bottle). / Monet rehusat seurat meill' on tääll' / biirit ja viinat on pöytien pääll' / niissä on nyt meidän aatteemme lies' / niitä maistaa papit sekä puoluemies.»
Kunnianosoituksia

Kangasniemen Kotiseutuyhdistys pystytti vuonna 1979 muistokiven Salomaan syntymäkodin paikalle Luusniementien varrelle. Muistokivi on kodin porraskivi, kodista ei ole enää jäljellä kuin kivijalka ja talli. Vuonna 2010 muistomerkin juurelle istutettiin ranskanruusu ’Iitin Tiltu’.
Kangasniemen Pirtin puistoon on pystytetty kuvanveistäjä Juhani Saksan suunnittelema muistomerkki, sen hankkivat yhdessä Kangasniemen kunta ja Harrastajateatteri Ilona. Muistomerkki paljastettiin kesäkuussa 2009.
Levytykset > Columbia Recordsille tehdyt levytykset

Ajankohta ilmaisee levytyssession ajankohdan.
| --- | --- |
 5.2.1927 Askon kolmirivinen  Tiskarin polkka Tammikuu 1928 Laulu taiteilijoista  Vanhanpiian polkka 18.5.1928 Emännät piknekissä  Savonpojan Amerikkaan tulo 20.3.1929 Dahlmannin paartit  Elisan valssi  Häät Remulassa  Vapauden kaiho :  1.6.1930 Auvisen akkahommat  Iitin Tiltu  Kemppaisen avioelämä  Lännen lokari  Talvella maa on valkoinen Kesäkuu 1931 Ryöstöpolkka  Taattoni maja  Värssyjä sieltä ja täältä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiski Salomaa Wikimedia Commonsissa
Ylen Elävä arkisto: Lännen lokari Hiski Salomaa Mukana kappaleet "Tiskarin polkka", "Savonpojan Amerikkaan tulo", "Vapauden kaiho", "Lännen lokari", "Värssyjä sieltä ja täältä" sekä Niilo ja Olli-Pekka Ihamäen radio-ohjelma "Hiskias Mötön tarina".
Veikko Tiiton kokoama diskografia
Timo Kinnusen sivusto Hiski Salomaasta
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  Europeana 
Salomaan lapsuudenkodista Tipsalon torpasta on jäljellä kivijalkaa ja talli.
Aini ja Hiski Salomaan tuhkat on laskettu Ainin suvun hautaan Vehmaan kirkkomaalle.
Salomaan muistokivi on tehty hänen lapsuustorppansa porraskivestä.
Oberwil (Basel-Landschaft)

| Oberwil |
| --- | --- |
 Oberwilin pääkatu.
 vaakuna

 Oberwil
 Koordinaatit: 47°31′N, 7°33′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Basel-Landschaft
Hallintoalue (Bezirk):  Arlesheimin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,89 km²
Korkeus:  290–423 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  11 138
 – Väestötiheys:  1 412 as./km²
 
 www.oberwil.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oberwil on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Basel-Landschaftin kantonissa. Siellä on runsaat 11 000 asukasta.
Sijainti

Oberwil sijaitsee viitisen kilometriä Baselin kaupungista etelään Ranskan rajalla. Obewil muodostaa yhtenäisen taajama-alueen pohjoisten naapurikuntiensa Baselin, Binningenin ja Bottmingenin kanssa
Liikenne

Baselin liikennelaitoksen raitiotieverkko ulottuu Oberwiliin.
Aiheesta muualla

Strub, Brigitta: Oberwil (BL) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  14.9.2010. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oberwil (Basel-Landschaft) Wikimedia Commonsissa
| n k Basel-Landschaftin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Bezirk) ja kunnat (86 kpl, 1972–)
 Arlesheim: Aesch • Allschwil • Arlesheim • Biel-Benken • Binningen • Birsfelden • Bottmingen • Ettingen •  Münchenstein • Muttenz • Oberwil • Pfeffingen • Reinach • Schönenbuch • Therwil
Laufen: Blauen • Brislach • Burg im Leimental • Dittingen • Duggingen • Grellingen • Laufen • Liesberg • Nenzlingen • Roggenburg • Röschenz • Wahlen • Zwingen
 Liestal: Arisdorf • Augst • Bubendorf • Frenkendorf • Füllinsdorf • Giebenach • Hersberg • Lausen • Liestal • Lupsingen • Pratteln • Ramlinsburg • Seltisberg • Ziefen
 Sissach: Anwil • Böckten • Buckten • Buus • Diepflingen • Gelterkinden • Häfelfingen • Hemmiken • Itingen • Känerkinden • Kilchberg • Läufelfingen • Maisprach • Nusshof • Oltingen • Ormalingen • Rickenbach • Rothenfluh • Rümlingen • Rünenberg • Sissach • Tecknau • Tenniken •  Thürnen • Wenslingen • Wintersingen • Wittinsburg • Zeglingen • Zunzgen
Waldenburg: Arboldswil • Bennwil • Bretzwil • Diegten • Eptingen • Hölstein • Lampenberg • Langenbruck • Lauwil • Liedertswil • Niederdorf • Oberdorf • Reigoldswil • Titterten • Waldenburg
Sane (Akte)

| Sane> Σάνη.Sijainti |
| --- | --- |
 Sane
Koordinaatit:  40°21′48″N, 23°56′5″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Metóchi Agíou Pávlou, Aristotélis, Chalkidikí, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Akte, Traakia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sane (m.kreik. Σάνη, Sanē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akten niemellä nykyisin Chalkidikína tunnetulla niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Aristotéliin kunnan alueella lähellä nykyistä Metóchi Agíou Pávlouta.
Maantiede

Sane sijaitsi Akten eli nykyisen Áthoksen niemen pohjoisosan kapean kohdan länsirannikolla eli Singoksenlahden rannalla. Niemi luettiin antiikin aikana osaksi Traakiaa, ei Khalkidikea, sillä viimeksi mainittu alue käsitti antiikin aikana vain osan siitä myöhemmin nimensä saaneesta Chalkidikín niemimaasta. Sanen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen Saneen lännempänä Pallenen niemellä eli nykyisellä Kassándran niemellä.
Historia

Thukydideen mukaan Sane oli joonialainen Androksen perustama siirtokunta. Plutarkhoksen mukaan sen asuttivat Khalkiin ja Androksen asukkaat yhdessä. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Sanios (Σάνιος), Sanaios (Σαναῖος) ja Sēnaios (Σηναῖος).
Sanen tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella noin 454–414 eaa. Sane kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Spartalaiset hyökkäsivät kaupunkiin peloponnesolaissodassa vuonna 424 eaa., mutta eivät saaneet sitä vallattua. Sanea ei mainita enää hellenistisellä kaudella, joten se saatettiin yhdistää lähelle perustettuun Uranopoliin kaupunkiin tai Akanthokseen.
Rakennukset ja löydökset

Antiikin lähteiden perusteella Sane on ollut ympäröity muurein. Muureista on ollut kaupungin paikalla joitakin jäänteitä ainakin vielä 1800-luvulla. Nykyisen Néa Ródan kylän läheltä on löydetty mahdollisesti Sanen alaisuuteen kuuluneen pyhäkön rauniot.
Santa María (F81)

| Santa María |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bazán
Kölinlasku:  23. toukokuuta 1982
Laskettu vesille:  24. marraskuuta 1984
Palveluskäyttöön:  12. lokakuuta 1986
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 668 t (standardi) 4 244 t (kuormattu)
Pituus:  137,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,3 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  223
Aseistus
Aseistus:  1 x OTO Melara Mk 75 76 mm/62 -tykki 6 x 324 mm Mk32 torpedoputkea Mk46 torpedoille 1 x Mk13 laukaisualusta Harpoon-merimaaliohjuksille ja SM-1 ilmatorjuntaohjuksille 1 x 20 mm Meroka CIWS 2 x SH-60 Seahawk LAMPS III -helikopteri
Santa María (runkonumero F81) on Espanjan laivaston vuonna 1984 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1977 Bazánilta, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 1982. Alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1984 ja otettiin palvelukseen 12. lokakuuta 1986.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Sankari vai vakooja

| Sankari vai vakooja> The Russia House |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fred Schepisi
Käsikirjoittaja:  Tom Stoppard
Perustuu:  John le Carrén romaaniin
Tuottaja:   Paul Maslansky  Neil Canton  Fred Schepisi 
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Ian Baker
Leikkaaja:  Peter Honess
Lavastaja:  Simon Wakefield
Pääosat:   Sean Connery  Michelle Pfeiffer  Roy Scheider  James Fox  John Mahoney  J. T. Walsh  Klaus Maria Brandauer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Pathé Entertainment
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 19. joulukuuta 1990  Suomi 10. toukokuuta 1991 
Kesto:  122 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sankari vai vakooja (The Russia House) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen vakoojaelokuva, jonka on ohjannut Fred Schepisi. Elokuvan pääosissa ovat Sean Connery ja Michelle Pfeiffer. Elokuva perustuu John le Carrén romaaniin Sankari vai vakooja.
Elokuva on kuvattu osittain Neuvostoliiton loppuaikojen Moskovassa. Ääniraidalla kuullaan Branford Marsalisin saksofoninsoittoa.
Juoni

Kylmä sota on loppumassa ja Neuvostoliitto hajoamassa. Elokuva kuvaa yksittäisten ihmisten toimia kolmen eri vakoilujärjestön (CIA, KGB, MI5) puristuksessa. Elokuvan peruskysymyksenä on se mikä on tärkeintä maailmassa: Rakkaus, ystävän lupaus vai isänmaan etu. Ja lisäksi, voiko nuo kaikki kolme asiaa saada yhtä aikaa. Pääosan esittäjiä ahdistaa niin heidän kotimaansa vakoilijat kuin vastavakoilijatkin. Kaikilla on yhteinen päämäärä, totuus, josta kaikilla on tietysti eri käsitys.
Sean Connery näyttelee boheemia kirjankustantajaa ja muusikkoa, joka vihaa lähes kaikkea muodollisuutta ja tärkeilyä. Hänellä on loistavat suhteet ympäri maailmaa kirjailijoiden parissa. CIA:n ja MI5:n vapaamuotoisessa kuulustelussa häneltä kysytään ”Miksi olit Lissabonissa naisen kanssa?” Tähän Connery vastaa lakonisesti ”Mitä väliä sillä on, olinko siellä miehen, naisen vai myskisorsan kanssa?”
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Connery  | … |  Barley   |
|  Michelle Pfeiffer  | … |  Katya   |
|  Roy Scheider  | … |  Russell   |
|  James Fox  | … |  Ned   |
|  John Mahoney  | … |  Brady   |
|  Michael Kitchen  | … |  Clive   |
|  J.T. Walsh  | … |  Quinn   |
|  Ken Russell  | … |  Walter   |
|  David Threlfall  | … |  Wicklow   |
|  Klaus Maria Brandauer  | … |  Dante   |
|  Mac McDonald  | … |  Bob   |
|  Nicholas Woodeson  | … |  Niki Landau   |
|  Martin Clunes  | … |  Brock   |
|  Ian McNeice  | … |  Merrydew   |
|  Colin Stinton  | … |  Henziger   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo toimintaelokuvan kääntyvän alun jälkeen ”paremman puutteessa” rakkaustarinaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
NRP São Roque (M401)

| NRP São Roque |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  CUF
Laskettu vesille:  1954
Palveluskäyttöön:  1955
Tekniset tiedot
Uppouma:  360 t (standardi) 445 t (kuormattu)
Pituus:  46,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,8 m
Syväys:  2,5 m
Koneteho:  2 500 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  29
Aseistus
Aseistus:  1 × Bofors 40 mm/60 -ilmatorjuntatykki 1 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykki 1 × .50" M2 Browning -konekivääri
NRP São Roque (runkonumero M401) oli Portugalin laivaston São Roque -luokan miinanraivaaja.
Valmistus

Alus tilattiin 1954 CUF:lta, missä se valmistettiin 1954-1957. Aluksen rahoituksesta vastasi Yhdysvallat MDAP-ohjelman puitteissa.
Palvelus

Aluksen 40 millimetrin Bofors poistettiin 1972, kun se muutettiin partioalukseksi, minkä jälkeen aluksen aseistuksen muodostivat kaksi 20 millimetrin Oerlikonia. Alus oli edelleen palveluksessa vuonna 1995.
Santa Ana (1784)

| Santa Ana |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol
Kölinlasku:  kesäkuu 1783
Laskettu vesille:  29. syyskuuta 1784
Palveluskäyttöön:  30. marraskuuta 1784
Loppuvaihe:  romutettu 1816
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 308 t
Pituus:  60,34 m (tykkikansi) 53,40 m (köli)
Leveys:  16,67 m
Syväys:  7,90 m
Miehistöä:  948
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi:30 x 36 naulan tykkiä keskimmäinen tykkikansi:32 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi:30 x 12 naulan tykkiä puolikansi:18 x 8 naulan tykkiä peräkansi: 4 x 4 naulan haupitsia
Santa Ana oli Espanjan laivaston vuonna 1784 vesille laskettu Santa Ana -luokan kolmikantinen 112-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Aluksen oli suunnitellut José Romero y Fernández de Landa. Se tilattiin 9. marraskuuta 1782 Reales Artilleros de Esteirolta Ferrolista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1783 laivanrakentaja Miguel de la Puenten johdolla. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1784..
Ensimmäisen kerran palvelukseen varustettaessa aluksen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella kolmekymmentä 32 naulan tykkiä, keskikannella 32 kappaletta 24 naulan tykkiä ja ylemmällä tykkikannella jälleen kolmekymmentä 12 naulan tykkiä. Näiden lisäksi aluksen puoli- ja keulakannella oli kahdeksantoista kahdeksan naulan tykkiä. Näin aseistettuna aluksen täyslaidallisen paino oli 1 176 naulaa. Ennen Trafalgarin taistelua aluksen puolikannelle oli asennettu kaksikymmentä 8 naulan tykkiä ja kaksi 32 naulan karronadia ja keulakannelle kuusi 24 naulan karronadia, mikä kasvatti täyslaidallisen 1 508 naulaan.
Saráki

| --- | --- |
Muut nimet:  Sarakinó (Σαρακηνό), Sarakíniko (Σαρακήνικο), Sarakianós (Σαρακιανός)
Sijainti:  37°13′42″N, 26°42′01″E, Leipsoí Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,023 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Saráki (kreik. Σαράκι, myös Sarakinó, Σαρακηνό, Sarakíniko, Σαρακήνικο, Sarakianós, Σαρακιανός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Leipsoín saaren lounaispuolella, luoteeseen Léroksesta. Saaren pinta-ala on noin 0,023 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Saráki kuuluu Leipsoín kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Šapsugit

Šapsugit (adygeiksi шапсыгъ) ovat Etelä-Venäjällä Krasnodarin aluepiirin Tuapsen ja Lazarevskojen piireissä sekä Adygeiassa asuva adygen kielen murretta puhuva adygeiryhmä. Vuonna 1926 heitä laskettiin olleen yli 4 000 henkeä. 1990-luvulla määräksi arvioitiin noin 10 000. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 3 200 šapsugia. Perinteinen uskonto on sunnalainen islam.
Šapsugit muodostivat 1800-luvulle saakka yhden suurimmista Mustanmeren rantojen adygeiryhmistä. He asuttivat Džubga- ja Šaha-jokien välistä aluetta (ns. Pieni Šapsugia) sekä Kaukasusvuorten metsäisiä pohjoisrinteitä mm. Anthir-, Abin-, Afips-, Bakan- ja Šips-jokien varrella (ns. Suuri Šapsugia). Šapsugit osallistuivat 1700-luvulla adygeiden ja Krimin kaanikunnan väliseen sotaan ja sotivat myös muiden adygeiryhmien kanssa. Kansa jakaantui maanviljelijä- ja ylimysluokkiin, jotka taistelivat toisiaan vastaan 1700-luvun lopulla.
Kaukasian sodan aikana šapsugit tekivät ankaraa vastarintaa Venäjän joukkoja vastaan ja osallistuivat Mustanmeren rannikkolinnoitusten hävittämiseen. Heidän vastarintansa nujerrettiin lopullisesti vuonna 1864. Tappion jälkeen suurin osa šapsugeista karkotettiin Turkkiin, jossa he sulautuivat muihin ”tšerkesseihin”. Kaukasiaan jäi noin 2 000 šapsugia. Autioksi jäänyttä seutua alettiin asuttaa muualta tulleilla siirtolaisilla.
Vuonna 1924 perustettiin Šapsugien kansallinen piiri, jonka keskuksena toimi aluksi Tuapse ja myöhemmin Krasnoaleksandrovskojen ja Lazarevskojen kylät. Kansallisen piirin statuksen 1940-luvulla menettänyt Lazarevskojen piiri kuuluu nykyään Sotšin kaupunkiin. 1990-luvun alussa perustettiin šapsugien kansallinen edustuslaitos Adyge Hase. Lazarevskojessa toimii šapsugien perinteistä kulttuuria esittelevä museo ja julkaistaan Šapsugija-nimistä lehteä.
Aiheesta muualla

Adyge Hasen ja Šapsugija-lehden sivusto (venäjäksi)
Sapatinmatka

Sapatinmatka on Uudessa testamentissa esiintyvä pituusmitta. Sillä tarkoitetaan matkaa, joka juutalaisilla lain mukaan oli lupa
kulkea sapattina. Sapatinmatka oli kuusi stadionia tai enintään 2000 kyynärää, hieman yli kilometrin.
Määräykset

Rabbien määrittelemä sapatinmatkan pituus on 2 000 kyynärää kotoa tai asuinpaikasta. Se perustui tulkintaan Joosuan kirjassa olevasta määräyksestä, jonka mukaan kansan oli pysyttävä vähintään 2000 kyynärän päässä liiton arkista. Tietoa siitä, milloin sääntö on luotu, ei ole, mutta se on ollut olemassa ainakin Jeesuksen aikana.
Rabbit keksivät keinon kiertää säännön pilkuntarkkaa noudattamista. He veivät ennen sapattia syötävää 2 000 kyynärän päähän. Sinne syntyi tilapäinen majapaikka, josta matka voitiin jälleen laskea eteenpäin. Aina eivät etukäteisvalmistelutkaan olleet tarpeen. Matkalla oleva saattoi pysähtyä puun alle ja pitää sitä tilapäisenä majapaikkana, jolloin hän saattoi jatkaa matkaa jälleen 2 000 kyynärää. Paikka piti julistaa asuinpaikaksi tietyin muodollisuuksin.
Säännöstä joustamiseksi on keksitty muitakin keinoja. Asuinpaikaksi on voitu julistaa kortteli tai kokonainen kaupunginosa, jolloin 2 000 kyynärää mitataan sen rajalta. Näin voitiin hyvin toimia muurien ympäröimissä kaupungeissa.
Maininnat Uudessa testamentissa

Apostolien teoissa mainitaan Öljymäen sijainneen sapatinmatkan päässä Jerusalemista.
Saostustitraus

Saostustitraus on titrausmenetelmä, jonka käyttö analyyttisessä kemiassa perustuu ioniyhdisteiden erilaisiin liukoisuuksiin veteen. Saostustitrauksella on  käyttöä erityisesti vesinäytteiden halogeeniatomien ionien, kuten kloridi-ionien, pitoisuuden määrittämisessä.