stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palvelumuotoilu
Palvelun kontaktipisteet, palvelutuokiot ja palvelupolku > Esineet

Palveluun kuuluvat esineet sijoittuvat tiloihin tai muuhun ympäristöön. Esineiden, kuten ravintolan ruokalistan tai itsepalveluautomaatin, on tarkoitus synnyttää vuorovaikutusta palveluntarjoajan ja asiakkaan välillä. Esineet voivat olla monimutkaisia ja isoja laitteita, kuten lentokentän matkatavarahihnat tai yksinkertaisia ja pieniä, kuten ravintolan lautasliina. (Saffer 2007.) Palvelumuotoilussa esineet voivat olla myös palvelun tuotantoon tarvittavia esineitä, joita vain henkilökunta käyttää, mutta jotka silti ovat asiakkaalle näkyviä ja vaikuttavat palvelukokemukseen.
Palvelun kontaktipisteet, palvelutuokiot ja palvelupolku > Prosessit

Prosessit määrittävät palvelun tuotantotavan. Palveluissa kaikki prosessit ja rutiinit voidaan määrittää pienintäkin yksityiskohtaa myöten, kuten kuinka lentoemäntä tervehtii asiakasta tämän saapuessa lentokoneeseen. Palvelujen tuottamiseen tarvittavia prosesseja voidaan muuttaa ja kehittää jatkuvasti. (Saffer 2007.)
Palvelun kontaktipisteet, palvelutuokiot ja palvelupolku > Ihmiset

Palvelun tuottamiseen tarvitaan usein ihmisiä. Palvelumuotoilussa ihmiset jaotellaan asiakkaisiin ja asiakaspalvelijoihin. Palvelu muodostuu näiden välisestä monimutkaisesta vuorovaikutteisesta koreografiasta. Asiakaspalvelijoita pyritään ohjaamaan toimimaan halutulla tavalla luomalla heille erilaisia rooleja esimerkiksi univormujen avulla. (Saffer 2007.)
Palvelun kontaktipisteet, palvelutuokiot ja palvelupolku > Palvelutuokiot ja palvelupolku

Jokainen palvelu rakentuu jaksojen tai episodien sarjasta tai joukosta osapalveluja, jotka yhdessä muodostavat asiakkaalle arvoa tuottavan palvelun kokonaisuuden. Yksittäistä episodia kutsutaan palvelutuokioksi.
Esimerkiksi autonpesupalvelu koostuu seuraavista palvelutuokioista (Saffer 2007):
Asiakas etsii autopesulan
Asiakas menee sisään autopesulaan
Asiakas valitsee palvelun sisällön (esimerkiksi vain pesun, vahauksen, jne.)
Asiakas maksaa
Auto siirtyy pesupaikalle
Auto on pesty
Auto kuivataan
Auton sisäosat siistitään
Asiakas poistuu pesulasta
Jokainen palvelutuokio muodostuu useista eri kontaktipisteistä. Esimerkiksi edellä mainittuun ”asiakas maksaa” -tuokioon liittyvät ainakin seuraavat kontaktipisteet: hinnasto, palveluautomaatti tai asiakaspalvelija rahastusta varten, se mitä asiakaspalvelija sanoo tai miten palveluautomaatti toimii, kuitti, autopesula fyysisenä tilana, jne. Kontaktipisteiden avulla pystytään muotoilemaan jokainen palvelutuokio halutunlaiseksi sekä asiakkaan tarpeita ja odotuksia vastaavaksi. Suunniteltaessa tiettyä palvelutuokiota on mietittävä, mitkä kontaktipisteet ovat asiakkaan kannalta tärkeitä ja oleellisia sekä mitkä kontaktipisteet tuovat asiakkaalle paljon arvoa vähin kustannuksin. (Saffer 2007.)
Palvelutuokio on vain yksittäinen episodi asiakkaan kokemasta palvelusta, sillä palvelu on prosessi, joka muodostuu useista toisiaan seuraavista palvelutuokioista. Asiakas kokee palvelutuokiot ja niihin sidotut moninaiset kontaktipisteet ajassa palvelupolkuna, johon vaikuttaa sekä suunniteltu palvelun tuotantoprosessi että asiakkaan omat valinnat. Vaikka palveluun on suunniteltu tietty palvelun tuotantoprosessi, asiakkaat kulkevat tämän prosessin läpi muodostaen oman yksilöllisen reittinsä, koska asioita voi tehdä usealla eri tavalla, ja koska palveluntuottaja voi tarjota asiakkaalle useita vaihtoehtoisia tapoja ja kanavia kuluttaa tietty palveluprosessin vaihe. Esimerkiksi lentomatkan voi varata internetistä tai lipputoimistosta, joista kummastakin muodostuu asiakkaalle oman näköisensä palvelupolku. Palvelumuotoilussa pyritään hahmottamaan yleisimmät eri palvelupolut suunnittelun pohjaksi. (Saffer 2007.)
Aiheesta muualla

Service Design Network
Kuivaneula

Monotypia
Kohopaino
Puupiirros
Linoleikkaus
Syväpaino
Kuivaneula
Etsaus
Akvatinta
Mezzotinto
Carborundum
Laakapaino
Litografia
Serigrafia
Muuta
Vedosmerkinnät
Passepartout
Suomalaiset taidegraafikot
n
k
Kuivaneula on grafiikan menetelmä, jossa kaiverretaan terävällä piikillä kuva hiottuun, kiillotettuun kuparilevyyn, sinkkilevyyn tai muovilevyyn.lähde? Kaivertimen käsitteleminen edellyttää voimaa, taitoa ja kokemusta, joten se on vaikea menetelmä. Kuivaneulalla tehty laatta vaurioituu helposti jossain määrin. Siksi kuivaneulalla ei saada aikaan useita ensiluokkaisia vedoksia. Kuivaneulaa on käytetty ensisijaisesti täydentämään muita tekotapoja, ensisijaisesti etsausta. Kuivaneulakaiverrusta voidaan käyttää myös syövytettyjen levyjen korjailemiseen.
Kuivaneulavedoksia

Lesser Ury, Nainen kahvilassa, 1919/1921.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuivaneulavedoksia Wikimedia Commonsissa
Haas VF-24

| Haas VF-24 |
| --- | --- |

Talli:   Haas
Suunnittelija(t):   Simone Resta
Kuljettajat:  20.  Kevin Magnussen 27.  Nico Hülkenberg
Testikuljettajat:  51.  Pietro Fittipaldi   Oliver Bearman
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Runko:  VF-24
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Bahrainin GP 2024
Kilpailuja:  24
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  58
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2024
Haas VF-24 oli Formula 1 -talli Haasin käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Kevin Magnussen, Nico Hülkenberg ja Oliver Bearman.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | Haas | Ferrari | P |  | BHR | SAU | AUS | JPN | CHN | MIA | EMI | MON | CAN | ESP | AUT | GBR | HUN | BEL | NED | ITA | AZE | SIN | USA | MXC | SÃP | LVG | QAT | ABU | 58 | 7. |
| 2024 | Haas | Ferrari | P |  Kevin Magnussen | 12 | 12 | 10 | 13 | 16 | 19 | 12 | Kesk. | 12 | 17 | 8 | 12 | 15 | 14 | 18 | 10 | EX | 19† | 117 | 7 |  | 12 | 9 | 16 | 58 | 7. |
| 2024 | Haas | Ferrari | P |  Nico Hülkenberg | 16 | 10 | 9 | 11 | 10 | 117 | 11 | Kesk. | 11 | 11 | 6 | 6 | 13 | 18 | 11 | 17 | 11 | 9 | 88 | 9 | DSQ | 8 | Kesk.7 | 8 | 58 | 7. |
| 2024 | Haas | Ferrari | P |  Oliver Bearman |  |  |  |  |  |  | TD |  |  | TD |  | TD | TD |  |  |  | 10 |  |  |  | 12 |  |  |  | 58 | 7. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haas VF-24 Wikimedia Commonsissa
Pylades

Pylades ja Orestes. François Bouchot'n maalaus, 1800-luku.
Pylades (m.kreik. Πυλάδης, Pyladēs) oli kreikkalaisessa mytologiassa Fokiin kuninkaan Strofioksen poika, joka oli Oresteksen läheinen ystävä.
Orestes ja Pylades

Oresteen oli lähettänyt Fokiihin joko hänen hoitajansa Arsinoe tai sisarensa Elektra hänen äidillään Klytaimnestralla oltua suhde Aigisthoksen kanssa. Siellä hänet kasvatti kuningas Strofioksen kuin omana poikanaan Pyladeen rinnalla. Tällä välin Klytaimnestra tappoi miehensä ja Oresteksen isän Agamemnonin Aigisthoksen avustamana tämän palatessa Mykeneen.
Aigisthoksen ja Klytaimnestran kuolema

Delfoin oraakkeli välitti Oresteelle Apollonin käskyn palata kotiin ja kostaa isänsä kuolema. He lähtivät takaisin Mykeneen Pyladeen ja Elektran kanssa ja etsivät tilaisuutta tappaa Aigisthos ja Klytaimnestra, mutta kun Oresteen pitäisi tappaa äitinsä, hän alkaa tuntea sääliä tätä kohtaan ja epäröi. Pylades kuitenkin rohkaisee häntä suorittamaan teon, jolloin molemmat hänen isänsä surmaajat tapetaan.
Tauris

Jotta Orestes voisi paeta erinysten vainoa, Apollon käskee hänen mennä Tauriihin ja tuoda sieltä Artemiin taivaasta pudonnut patsas Ateenaan. Hän lähtee Tauriihin Pyladeen kanssa, mutta perillä heidät vangitsee väkijoukko, joiden keskuudessa on tapana uhrata kreikkalaiset muukalaiset Artemiille. Artemiin papitar, jonka tehtävänä oli suorittaa uhri, oli Oresteen sisar Ifigeneia. Hän tarjoutuu päästämään Oresteen vapaaksi, jos tämä veisi hänen kirjeensä mukanaan kotiin. Orestes kieltäytyi pyytäen Pyladesta viemään kirjeen ja tarjoutuen jäämään uhrattavaksi. Pylades lopulta suostuu, mutta kun kirjeestä paljastuu veljen ja sisaren välinen sukulaisuusside, kaikki kolme pakenevat vieden Artemiin patsaan mukanaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pylades Wikimedia Commonsissa
Allan Lagerström

| Allan Lagerström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Allan Verner Lagerström
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1910 Viipuri
Kuollut: 22. syyskuuta 1998 (88 vuotta) Helsinki
Jääpallon pelaaja
Lempinimi:  Lake
Pelipaikka:  Keskuspuolustaja / hyökkääjä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1925-1926 | Viipurin IFK | - | (-) |
| 1927-1928 | Viipurin Reipas | - | (-) |
| 1929-1938 | Viipurin Palloseura | 38 | (13) |
| 1939 | HJK, Helsinki | 5 | (0) |
| 1941 | Sudet, Helsinki | 6 | (0) |
| 1943-1945 | Hukat, Helsinki | 8 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | - | (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Allan Verner Lagerström (23. heinäkuuta 1910 Viipuri – 22. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, joka toimi puutarhakaupan alalla. Hän oli myös jääpalloilija.
Urheilu-ura > Päälajina jääpallo

Allan Lagerströmin päälajina oli jääpallo, jossa hän pelasi aluksi keskuspuolustajana. Hän aloitti jääpallouransa Viipurin IFK:ssa, jossa hän pelasi 15-vuotiaana ensimmäisen SM-sarjaottelun paikallista Susia vastaan. Pari vuotta myöhemmin hän siirtyi seuraavaan viipurilaisseuraan eli Viipurin Reippaaseen kahdeksi kaudeksi. Reippaasta hän siirtyi 18-vuotiaana uuteen viipurilaiseen palloiluseuraan Viipurin Palloseuraan (ViPS), jossa hän oli voittamassa seuran kahta mestaruutta kaudella 1931 ja  1936, jolloin pelattiin sarjamuotoista jääpallon pääsarjaa. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän kautta ViPS:ssä. Hän hallitsi jääpalloa pelaatessaan laajaa aluetta keskuspuolustajan tontilla. Myöhemmin hän pelasi myös keskushyökääjänä.
Allan Lagerström siirtyi kaudeksi 1939 Helsinkiin HJK:n riveihin. Välirauhan kautena 1941 Helsingissä ollessaan hän pelasi viipurilaisessa evakkoseura Viipurin Sudet. Seura voitti alkulohkonsa ja voitti välierässä Lagerströmin edellisen seuran HJK:n jatkoajalla 2-1, mutta hävisi loppuottelussa toiselle helsinkiläisseuralle eli HIFK:lle. Jatkosodan aikana Sudet siirtyi takaisinvallattuun Viipuriin osan viipurilaisjääpalloilijoista jäädessä Helsinkiin, jossa entiset ViPS:n pelaajat perustuivat uuden seuran Hukat, jossa Lagerström pelasi kaudet 1943, 1944 ja 1945. Näin hän pelasi jääpallon pääsarjaa kaikkiaan 16 kautta seuroina viipurilaiset VIFK, Reipas, ViPS ja helsinkiläiset HJK, Sudet ja Hukat. Kaikkiaan hän pelasi 59 pääsarjaottelua tehden niissä 39 maalia.
Jääpallomaaotteluja Allan Lagerström pelasi urallaan 11 A- ja 2 B-maaottelua, joista ensimmäinen oli vuonna 1931. Niissä hän teki yhden maalin.
Urheilu-ura > Päälajina jääpallo > Saavutukset

Suomen mestaruus 1931 ja 1936 ViPS:n riveissä,
2 SM-hopeaa 1934 ViPS:n riveissä ja 1941 Susien riveissä
4 SM-pronssia 1930, 1932, 1933 ViPS:n riveissä, 1943 Hukkien riveissä
Urheilu-ura > Jääkiekkoilijana lajin ensimmäinen Suomen mestaruus

Lagerström pelasi myös jääkiekkoa. Hän voitti Viipurin Reippaassa pelatessaan jääkiekon ensimmäisen Suomen-mestaruuden vuonna 1928.
Urheilu-ura > Jalkapalloilijana myös pääsarjapelaaja Viipurissa

Lagerström pelasi pääsarjassa myös jalkapalloa ViPS:n riveissä 13 ottelua kaudet 1930-1931.
Ura urheilujohtajana

Akttiviuransa jälkeen Allan Lagerström toimi Palloliton jääpallojaostossa 1948-1953 ja valitsemisvaliokunnan puheenjohtajana 1950-1955.
Vuonna 1952 jääpallo oli näytöslajina Oslon talviolympialaisissa. Lagerström toimi olympialaisten jääpallojoukkueen johtajana Pelle Lindholmin toimiessa joukkueen valmentajana.
Jääkiekon ensimmäinen Suomen mestarijoukkue Viipurin Reipas vuonna 1928. Allan Lagerström rivissä toinen vasemmalta.
Tiaistangara

| Tiaistangara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkulit Passerellidae
Suku::  Sammaltangarat Chlorospingus
Laji::  pileatus
Kaksiosainen nimi
 Chlorospingus pileatus  Salvin, 1865 

Alalajit 
 C. p. diversus  C. p. pileatus 
Katso myös
   Tiaistangara Wikispeciesissä   Tiaistangara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tiaistangara (Chlorospingus pileatus) on Keski-Amerikassa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Tiaistangara on kooltaan noin 13 cm. Ruumiinrakenteeltaan tiaistangara on tiaismaisen pyöreähkö ja tukeva. Pää on musta lukuun ottamatta niskaan ulottuvaa valkeaa silmäkulmajuovaa. Tiaistangaran kurkku on harmahtava. Selästään laji on oliivinvihreä. Rinta on oliivinvärinen ja muuttuu vatsassa väritykseltään valkoiseksi. Mustaposkikerttuli (Basileuterus melanogenys) muistuttaa ulkonäöltään tiaistangaraa, mutta eroaa kastanjanruskean päälakensa perusteella. Lajin voi sekoittaa myös sammaltangaraan (Chlorospingus ophthalmicus).
Levinneisyys ja elinympäristö

Tiaistangaraa tavataan Costa Rican ja Panaman länsirannikon vuoristosta. Linnun elinympäristöä ovat vuoristojen sademetsät ja kosteat metsät sekä metsien reunat ja aukiot. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä yli 2 100 metrin korkeudella meren pinnasta, mutta levinneisyysalueen itäosissa tiaistangaraa on tavattu matalammalla kasvavistakin metsistä.
Tiaistangarat liikkuvat usein sekaparvissa yhdessä sammaltangaroiden ja punaorneerojen (Margarornis rubiginosus) kanssa. Linnun ravintoa ovat hedelmät ja marjat, erityisesti kanervakasvien ja herukkojen marjat. Lisäksi laji voi syödä myös hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Barbu Știrbey

| Barbu Alexandru Știrbey |
| --- | --- |

Romanian pääministeri
 4. kesäkuuta 1927 – 21. kesäkuuta 1927  
Edeltäjä:  Alexandru Averescu
Seuraaja:  Ionel Brătianu
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1872  Buftea, Romanian kuningaskunta
Kuollut: 24. maaliskuuta 1946 (73 vuotta)  Bukarest, Romanian kuningaskunta
Ammatti:  liikemies poliitikko
Arvonimi: prinssi
Puoliso:  Nadejda Bibescu
Tiedot
Uskonto:  ortodoksi
Prinssi Barbu Alexandru Știrbey (4. marraskuuta 1872, Buftea – 24. maaliskuuta 1946 Bukarest) oli romanialainen liikemies ja poliitikko, joka toimi kuukauden ajan kesäkuussa 1927 kuningas Ferdinand I:n hallitsijakauden viimeisenä pääministerinä. Prinssi Știrbey toimi vielä keväällä 1944 rauhantunnustelijana ja syyskuussa 1944 välirauhan tehneen valtuuskunnan johtajana Moskovassa.
Romanialaisen ylhäisaatelin jälkeläisenä

Prinssi Știrbey oli prinssi Alexandru Știrbeyn ja hänen vaimonsa Maria Ghika-Comăneștin poika Valakian prinssin Barbu Dimitrie Știrbein (syntyjään Bibescu, adoptoituna Știrbei). Hän opiskeli nuoruudessaan Ranskassa - viime vaiheessa Pariisin yliopistossa oikeustiedettä. Palattuaan Romaniaan hän avioitui serkkunsa Nadejda Bibescun kanssa. Heillä oli kaikkiaan neljä tytärtä. Știrbeystä tuli Romaniassa suurliikemies, jonka omistuksessa oli laajoja maa- ja metsäalueita. Vaikka hän ei ollut aktiivisesti mukana politiikassa, hänet valittiin oikeistolaisen Perustuslaillisen puolueen listalta vuosiksi 1901-1905 Romanian parlamenttiin.
Prinssi Știrbey toimi lähellä Romanian kuningashuonetta. Hänestä tuli Romanian politiikan "harmaa eminenssi" eli hänellä oli hyvät suhteet kuningashuoneeseen ja hän tunsi silloiset romanialaisen politiikan keskeiset toimijat. Hänen sisarensa Elisa Știrbei oli naimisissa Romanian Kansallisliberaalin puolueen johtajan ja moninkertaisen pääministerin Ionel Brătianun kanssa. Știrbeyllä oli läheinen suhde myös perintöprinssi Ferdinandin, josta tuli myöhemmin kuningas Ferdinand I, puolison prinsessa Marian kanssa. Vahvat aikalaishuhut kertoivat, että kuningasparin kahden nuorimman lapsen eli prinsessa Ileanan ja lapsena kuolleen prinssi Mircean biologinen isä olisi ollut prinssi Știrbey. Vuonna 1913 Știrbeystä tuli vielä Romanian kuningashuoneen omaisuuden valvoja.
Suur-Romanian johtomiehenä

Știrbeyn asema vahvistui, kun perintöprinssi Ferdinandista tuli Romanian kuningas elokuussa 1914. Știrbeystä tuli kuninkaan henkilökohtainen neuvonantaja. Romania liittyi elokuussa 1916 ensimmäiseen maailmansotaan ympärysvaltojen puolella. Keskusvallat Saksan keisarikunnan johdolla valloittivat kuitenkin nopeasti Romanian alueen. Romanialaiset perääntyivät Venäjän suuntaan niin, että ainoastaan Iasin alue jäi romanialaisille. Sinne siirtyivät  myös kuningashuone ja myös prinssi Știrbey. Maailmansota päättyi marraskuussa 1918 ympärysvaltojen voittoon.
Prinssi Știrbeyn vaikutusvalta Romaniassa oli 1920-luvulla vahvimmillaan. Talouselämässä hän oli myös suurten pankkien, yritysten ja tehtaiden hallitusten puheenjohtajana, kuten esimerkiksi öljy-yhtiössä Steaua Româna ja metallurgiayhtiössä Resita. Hän oli tällöin myös Romanian rikkaimpia henkilöitä. Läheinen suhde kuningatar Marian kanssa katkesi välillä jatkuen muutaman vuoden jälkeen. Kuningas Ferdinand pyysi kesäkuussa 1927 prinssiä muodostamaan maahan hallituksen, jonka hän onnistuikin kasaamaan pääpuolueiden eli Kansallisliberaalien Brătianun ja Kansallisen talonpoikaispuolueen Iuliu Maniun edustajien kanssa. Hallituksen kausi jäi kuitenkin vain vajaan kuukauden mittaiseksi. Kuningas Ferdinandin kuolema heinäkuun lopulla 1927 johti hallitusvallan vaihtumiseen Brătianun noustessa pääministeriksi. Kuninkaaksi nousi Ferdinandin pojanpoika 6-vuotias Mikael todellisen vallan ollessa kolmihenkisellä valtionhoitajaneuvostolla.
Maanpakolainen ja rauhansopimuksen tekijänä

Prinssi Barbu Știrbeyn keskeinen poliittinen vaikutusvalta Romaniassa säilyi aina edemenneen Ferdinandin pojan prinssi Kaarlen paluuseen kesäkuuhun 1930 asti. Kuningas Kaarle ei hyväksynyt äitinsä kuningatar Marien ja prinssi Știrbeyn suhdetta. Lisäksi kuningas Kaarle katsoi hänen maanpakolaisuutensa olevan yhtenä keskeisenä syynä prinssi Știrbey yhdessä äitinsä, kuningatar Marien ja silloin jo edesmennyt liberaalipoliitikko Ionel Brătianu. Niinpä prinssi poistui Romaniasta. Kuningatar Marie oleskeli käytännössä myös Romanian ulkopuolella, lähinnä Italiassa ja Ranskassa, aina kuolemaansa eli heinäkuuhun 1938 asti. Kuningas Kaarlen asiamiehet yrittivät surmata prinssi Știrbeyn Pariisissa, jos hän eli 1930-luvun pakolaisaikansa, mutta epäonnistuivat. Prinssi Știrbey pääsi palaamaan Romaniaan, vasta kuningas Kaarlen vallan kaaduttua ja poistuttua maasta syyskuussa 1940. Prinssi Știrbey palasi maanpakolaisuudesta 15. lokakuuta 1940.,
Știrbeyn rooli "harmaana eminenssinä" tuli jälleen oikeuksiin, kun Romania haki rauhaa liittoutuneilta maan kokiessa tappioita natsi-Saksan kumppanina itärintamalla. Kuningas Mikael ja hänen poliittiset yhteistyökumppaninsa, jotka työskentelivät salassa maan silloiselta poliittiselta johtajalta, marsalkka Ion Antonesculta, lähettivät Știrbeyn Kairoon neuvottelemaan liittoutuneiden kanssa tammikuussa 1944. Kuningas Mikael johti 23. elokuuta 1944 kaappausta, jolloin hän vangitutti marsalkka Antonescun lähimpine miehineen ja Romania teki aselevon liittoutuneiden kanssa. Välirauhaa koskevat neuvottelut käytiin sen jälkeen Moskovassa, joihin prinssi Știrbey osallistui yhdessä Lucrețiu Pătrășcanun, Dumitru Dămăceanun ja Ghiță Poppin kanssa vastapuolen pääneuvottelujan ollessa Neuvostoliiton marsalkka Rodion Malinovskin. Neuvottelijat allekirjoittivat välirauhasopimuksen 12. syyskuuta 1944.
Neuvostoliitto oli edennyt Toisen maailmansodan loppuvaiheessa myös Romanian kautta kohti Saksaa. Maassa oli siis puna-armeijan joukkoja. Kuningas Mikael pyrki nimittämään porvarillisen pääministerin kenraali Nicolae Rădescun syrjäyttimisen jälkeen helmikuussa 1945. Hänen ehdokkaansa oli prinssi Barbu Știrbey, mutta venäläisten painostuksesta pääministeriksi nousi kommunistien kanssa liitossa ollut agraarijohtaja Petru Groza. Barbu Știrbey kuoli odottamatta vain vuoden tämän jälkeen maaliskuussa 1946 maksasyöpään. Hänet haudattiin isoisänsä, hallitsijan Barbu Stirbei rinnalle Buftean palatsinpuiston kappeliin.
Kansat (intiaaniheimo)

Kansat (joskus myös nimillä kanza ja kaw, etelätuulen kansa, omankieliseltä nimeltään hutañga) olivat alun perin eteläisten tasankojen maanviljelijöihin lukeutuva intiaaniheimo Kansasin osavaltion koillisosassa ja Missourin luoteisosissa. Kansat menettivät maansa Yhdysvalloille 1800-luvun aikana ja heidät siirrettiin Intiaaniterritorioon eli nykyiseen Oklahomaan. Nykyisin virallisesti rekisteröityneitä kansoja on 3 542 ja heitä asuu lähinnä Oklahomassa. Viimeinen täysiverinen kansa kuoli kuitenkin vuonna 2000.
Kulttuuri

Kansojen elinkeinot vaihtelivat kausittain maanviljelystä metsästykseen sekä ryöstöretkistä kaupankäyntiin. Naiset istuttivat huhtikuisin esimerkiksi maissia, kurpitsaa ja meloneja. Maanviljelyä täydennettiin keräilemällä esimerkiksi pähkinöitä, marjoja ja juuria. Samaan aikaan miesten tehtävänä oli laiduntaa hevosia ja metsästää hirviä ja kauriita. Hevosia kansoilla ei ollut ennen vuotta 1724, ja sitä ennen vetojuhtina käytettiin koiria. Istutustöiden jälkeen toukokuussa kansat lähtivät metsästysalueilleen biisonien perässä. Näihin aikoihin pienet sotaryhmät tekivät ryöstöretkiä naapuriheimoja vastaan. Elokuussa kansat palasivat pelloilleen ja talvet vietettiin pienissä ryhmissä metsissä esimerkiksi majavia, kauriita ja kalkkunoita metsästäen. Turkiseläimistä saaduilla taljoilla käytiin kauppaa ranskalaisten ja yhdysvaltalaisten kanssa. Takaisin kylään palattiin jälleen maaliskuussa.
Perinteiset vaatteet valmistettiin nahasta. Miehet pitivät vaatteiden lisäksi usein koruja, joiden valmistamiseen käytettiin esimerkiksi simpukankuoria, tai kaupan kautta saatuja metalliesineitä. Perinteisesti miehet ajelivat karvoituksensa rinnastaan, naamaltaan ja päältään aina kulmakarvoja myöten. Päälaelle jätettiin kuitenkin hiuskaistale. Niin miehet kuin naisetkin värjäsivät hiuksensa punaiseksi sinoperilla.
Kansojen perinteisen majojen rakentamiseen käytettiin maata, puuta, ruohoa ja kaarnaa. Yhdessä majassa asui tavallisesti kaksi perhettä eli noin 10 henkilöä. Metsästysretkillä käytettiin puolestaan nahasta rakennettuja tipiä. Kansojen yhteiskunta oli patrilineaarinen. Eri klaaneja oli kahdeksan, joiden löyhästä liittoumasta muodostui heimo. Kansoilla oli näin samaan aikaan myös useita eri päällikköjä, jotka valittiin viiden johtavan klaanin keskuudesta. Sodan aikana oli myös erityisiä sotapäällikköjä, jotka valittiin pääasiassa heidän taisteluissa osoittamansa kyvykkyyden perusteella. Suuria päätöksiä tehtiin yhteisillä kokouksilla, joissa vaikuttivat usein monet eri kilpailevat ryhmittymät.
Kansojen perinteisen uskon mukaan eri luonnon asioilla tai ilmentymillä oli sielu. Aurinkoa palvottiin ja sille uhrattiin. Samaan tapaan rukoiltiin ja uhrattiin myös tuulelle. Pojat vietiin murrosiässä syrjäiseen paikkaan kolmipäiväistä näkyetsintää varten, jonka aikana paastottiin.
Kansojen ja naapuriheimojen asuinalueet noin 1820-luvulla.
Kaksi kansapäällikköä valokuvassa 1900-luvun alulta.
Kansa-intiaani Meach-o-shín-gaw maalauksessa vuodelta 1832.
24. kesäkuuta

24. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 175. päivä (176. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 190 päivää. 24. kesäkuuta on perinteinen juhannuspäivä. Suomessa ja Ruotsissa juhannus on kuitenkin nykyisin aina lauantaina, joka sijoittuu kesäkuun 20. ja 26. päivän välille.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Jani, Janne, Johannes, Juha, Juhana, Juhani, Juho, Jukka, Jussi
suomenruotsalainen kalenteri: Johannes, Johan, Jan, Janne, Jean, Jon, John, Johnny, Jens, Ian, Jack
ortodoksinen kalenteri: Johannes, Juhani, Juha, Eero
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Johanas, Juhán, Johán