Lutetia (kaupunki)
Historia > Myöhempi historia

Gallian sodan jälkeen Lutetia rakennettiin uudelleen gallo-roomalaiseksi kaupungiksi. Nyt osa siitä sijaitsi edelleen saarella, mutta pääasiassa kaupunki kehittyi joen eteläpuolelle, jonne rakennettiin julkisia rakennuksia. Korkeampi paikka valittiin muun muassa siksi, ettei se ollut niin altis tulvimiselle. Plinius vanhempi mainitsee Lutetian Gallian merkittävien kaupunkien joukossa. Se ei kuitenkaan koskaan ollut erityisen suuri paikka vielä Rooman vallan aikana. Sen väkiluvuksi on arvioitu 5 000–10 000 henkeä.
Roomalaisella ajalla Lutetialle haluttiin kehittää hienoa historiaa, jossa se kytkettäisiin kreikkalais-roomalaiseen mytologiaan muiden paikkojen tavoin. Siksi kehitettiin kertomus, jonka mukaan kaupungin perustajat olisivat tulleet Troijasta kaupungin tuhon jälkeen. Samalla pariisien nimi liitettiin keinotekoisesti Troijan prinssi Parikseen. Kristinusko asettui Lutetiaan viimeistään 200-luvun puolivälissä, jolloin kaupungin piispana toimi marttyyrikuoleman kärsinyt Dionysius.
Barbaarit tuhosivat Lutetian noin vuonna 275 (tai 285) jaa. Sen jälkeen monet jäljelle jääneestä väestöstä siirtyivät La Citén saarelle, jolle rakennettiin ympärysmuuri. Asutusta oli tämän jälkeisellä myöhemmän keisarikauden ajalla kuitenkin edelleen myös joen etelärannalla, vaikka usein asutuksen on ajateltu rajoittuneen tuona aikana vain saarelle.
Lutetialla oli tärkeä sotilaallinen merkitys 300-luvulla. Julianus vietti talven Lutetiassa vuonna 358 jaa., ja hänet julistettiin siellä augustukseksi. Tapahtuman paikkaa ei mainita, mutta keskiajalta lähtien se on yhdistetty niin kutsuttuihin Clunyn termeihin. Lutetiassa viipyi myös Valentinianus. Ammianus Marcellinus kutsuu Lutetiaa linnakkeeksi (castellum). Notitia dignitatumissa roomalaisilla on laivasto Pariisissa; ja Notitian sanat ”Praefectus classis Anderitianorum Parisiis” saivat Jean-Baptiste Bourguignon d'Anvillen arvelemaan, että nimi ”Anderitiani” viittaa paikkaan nimeltä Anderitium, jonka hän olettaa olevan Andrésy, juuri Seinen ja Oisen yhtymäkohdan alapuolella. Vuonna 1711 Notre Damen kirkon muinaismuistojen joukosta löydetyssä niin kutsutussa Nautae-pylväässä (Pilier des nautes) oleva kaiverrus sisältää sanat ”Nautae Parisiaci”. Henri Valois arveli, että koska kaupungin asukkailla oli aina laivasto silmiensä edessä, he saattoivat tästä syystä ottaa kaupungin tunnukseksi laivan; laiva esiintyy edelleen nykyisen Pariisin vaakunassa.
Lutetia, kuten monet muut gallialaiset kaupungit, otti ajan kuluessa asukkaidensa nimen ja alettiin tuntea nimellä Civitas Parisiorum, mistä nykyaikainen nimi Pariisi on johdettu. Zosimos kutsuu 400- ja 500-lukujen vaihteessa kaupunkia nimellä Parisium. Hän sijoittaa kaupungin virheellisesti Germaniaan. Itse kaupunkia hän nimittää pieneksi kaupungiksi (πολίχνη, polikhnē), samoin kuin Julianus.
Nunna Genevièven kerrotaan pelastaneen Lutetian rukouksillaan vuonna 451, kun Attilan johtamat hunnit olivat hyökkäämässä sinne. Hän auttoi kaupunkia myös vuonna 464, jolloin frankit piirittivät sitä Kilderikin johdolla. Genevièvestä tuli kaupungin suojeluspyhimys. Frankit valtasivat Lutetian lopulta Kilderikin pojan Klodvigin johdolla vuonna 486, ja noin vuonna 508 Klodvig teki kaupungista asuinpaikkansa.