stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fili

FILI – Kirjallisuuden vientikeskus (engl. Finnish Literature Exchange) on suomalainen kirjallisuusviennin asiantuntija- ja tukiorganisaatio. Se tukee kääntämistä, painattamista ja julkaisemista sekä edistää kotimaisen kirjallisuuden tuntemusta maailmalla ja toimii tiiviissä yhteistyössä kirja-alan toimijoiden kanssa. Fili perustettiin opetusministeriön aloitteesta vuonna 1977 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran yhteyteen. Filin johtajana on 1. helmikuuta 2017 alkaen toiminut Tiia Strandén. Häntä edelsi tehtävässä Leena Majander-Reenpää.
Fili on kansainvälinen toimija, joka edustaa suomenkielisen kirjallisuuden lisäksi ruotsin- ja saamenkielistä kirjallisuutta. Fili tukee myös kauno- ja tietokirjallisuuden kääntämistä kotimaisille kielille. Tukimuotoja ovat käännösapurahat, kääntäjien koulutus ja muu tukeminen, kirjallisuuden tunnetuksi tekeminen, kustantajavierailut ja messu- ja kirjallisuustapahtumat. Fili myöntää vuosittain käännöstukia, matka-apurahoja ja protoomitotukia noin 700 000 euroa yli 400 hankkeelle.
Fili kuuluu Suomen taiteen tiedotuskeskuksien TAIVE-verkostoon, kehittää aktiivisesti suomalaista kirjallisuusvientiä ja osallistuu kansainvälisiin erillishankkeisiin. Fili on ollut perustamassa kahta kansainvälistä kirjallisuuden yhteistyöverkostoa: se muodostaa NordLit-verkoston yhdessä pohjoismaisten sisarorganisaatioiden kanssa ja kuuluu LAF – Literature Across Frontiers -verkostoon.
Toiminta

Filin perustoimintaa on tukien myöntäminen kirjallisuuden kääntämiseen ja painattamiseen – myös suomentamiseen. Filistä voidaan hakea promootiotukea, tukea matkakulujen kattamiseen ja näytekäännöstukea. Sillä on myös residenssiohjelma käännöstyöskentelyyn.
Fili on mukana monissa kotimaisilla ja kansainvälisillä messuilla ja kirjallisuustapahtumissa. Fili järjestää kansainvälisiä kustantaja- ja toimittajavierailuja Suomeen ja kääntäjäkoulutusta ja -tapahtumia ja kartoittaa uusia kääntäjiä. Suomen kirjallisuuden ulkomaisten kääntäjien paremman keskinäisen verkostoitumisen mahdollistaa Filin luoma virtuaalinen kohtaamispaikka Kääntöpiiri.
Hankkeet

Finnland.cool – Suomi teemamaana oli Filin hanke Frankfurtin kirjamessuilla syksyllä 2014. Fili koordinoi Suomen mittavinta kulttuurivientihanketta, jonka suunnittelu aloitettiin 2009. Ohjelma oli rakennettu yhteistyössä suomalaisten kustantajien ja muiden kirjallisuuden asiantuntijoiden sekä keskeisten ministeriöiden (OKM, TEM ja UM) ja kulttuuritoimijoiden kanssa. Teemamaahankkeen keskiössä oli käännösoikeuksien myynti. Hankkeeseen kuului lisäksi suomalaisen kulttuurin esittely Frankfurtin museoissa ja muissa taidelaitoksissa.
Toinen hanke on ollut suomenruotsalaisen kirjallisuuden vienti maailmalle 2010–2014. Hanke oli Svenska Kulturfondenin rahoittama ja kuului myös Frankfurt 2014 -teemahankeeseen. Projektin pitkän tähtäimen tavoite on luoda pysyviä rakenteita suomenruotsalaisen kirjallisuuden vientiin ulkomaille ja lyhyellä tähtäimellä kasvattaa käännettyjen nimikkeiden määrää.
Sarjakuva maailmalle on hanke, jonka myötä Filiin on perustettu oma käännös- ja painatustukiohjelma sarjakuvalle. Fili järjestää sarjakuvakustantajien vierailuja, osallistuu omalla osastolla Angoulêmen sarjakuvafestivaaleille ja esittelee suomalaista sarjakuvaa muilla kansainvälisillä kirjamessuilla. Sarjakuvahankkeita suunnitellaan yhteistyössä Sarjakuvakeskuksen kanssa.
Tietokirjallisuus maailmalle on Filin hanke, jossa se tukee tietokirjallisuuden vientiä käännös- ja painatustuilla, tuottamalla materiaalia ajankohtaisista teoksista ja esittelemällä suomalaista tietokirjallisuutta kansainvälisillä kirjamessuilla. Hankkeen aikana järjestetään kansainvälinen kustantajavierailu Suomeen sekä koulutusta suomalaisille tieto- ja tieteellisen kirjallisuuden kustantajille.
Lasten- ja nuortenkirjallisuuden viennin tueksi on perustettu oma käännös- ja painatustukiohjelma. Fili kouluttaa lasten- ja nuortenkirjallisuuden kääntäjiä ja kutsuu kansainvälisiä alan kustantajia vierailuille. Tuodaan materiaalia lasten- ja nuortenkirjallisuuden viennin edistämiseksi ja ylläpidetään Kolonkolonkolo-lastenkirjallisuusportaalia.
Hankkeet > Mestariluokka

Fili pilotoi vuonna 2013 uutta kääntäjäkoulutuksen mentorointimallia, jota rakennetaan yhteistyössä seitsemän ulkomailla toimivan Suomen kulttuuri-insitituutin kanssa. Mestariluokan käynnistysvaiheessa mukana ovat seuraavat instituutit: Benelux, Berliini, Budapest, Madrid, Pietari, Tukholma ja Viro.
Hankkeet > Books from Finland

Englanninkielinen lehti Suomen kirjallisuudesta verkossa. Lehti julkaistaan yhteystyössä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja opetus- ja kulttuuriministeriön kanssa. Books from Finland on riippumaton lehti, joka perustettiin vuonna 1967 ja siirtyi verkkojulkaisuksi 2009.
Hankkeet > Palkinto

Valtion ulkomainen kääntäjäpalkinto on palkinto, josta Filin neuvottelukunta tekee vuosittain esityksen valtion ulkomaisen kääntäjäpalkinnon saajasta. 15 000 euron suuruisen palkinnon on jakanut 1975 alkaen opetus- ja kulttuuriministeriö.
Aiheesta muualla

Filin verkkosivut
Finnland.cool -hankeen englanninkielinen sivusto
Kääntöpiiri - Suomen kirjallisuuden kääntäjien verkkoyhteisö
Books from Finland Englanninkielinen lehti Suomen kirjallisuudesta verkossa
Brita Flander

Brita Maria Flander (ent. Sirén, s. 17. joulukuuta 1957 Vaasa) on suomalainen muotoilija. Muotoilijana Flander tunnetaan etenkin lasiesineistään ja valaisimistaan.
Flander opiskeli teollista muotoilua ja valmistui taiteiden kandidaatiksi 1989. Hän työskenteli vuosina 1982–1984 Sisustustoimisto Carita Holthoerissa ja sen jälkeen freelancerina. 1980-luvulta hän on suunnitellut tuotteita muun muassa Skannolle, Artekille, Innojokille, Marimekolle ja Hackman-Iittalalle.
Vuodesta 1987 Flander on osallistunut yhteisnäyttelyihin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hänen töitään on muun muassa Suomen kansallismuseon, Designmuseon ja Suomen lasimuseon kokoelmissa. Ulkomaisista museoista hänen töitään ovat kokoelmiinsa ottaneet Pariisin Musée des Arts Décoratifs de Louvre, espanjalainen Fundacion Nacional del Vidrio, tšekkiläinen Crystalex sekä Corning-lasimuseo Yhdysvalloissa.
Flander on tehnyt myös uniikkeja lasiteoksia, joihin kuuluu Helsingin Stockmannin lasikaton alle ripustettu 8×20 metrin kokoinen Iris. Tilausteoksia on syntynyt myös Ingvar Kamprad Designcentrumiin Lundin yliopistoon, tasavallan presidentin virka-asuntoon Mäntyniemessä, Sammonlahden kirkkoon Lappeenrannassa sekä Oulun tuomiokirkkoon.
Brita Flanderin aviomies on ravivalmentaja Erik Skutnabb. Flander on itsekin ajanut muutamia ravilähtöjä vuodessa, ja perheellä on oma hevostalli Kärkölässä.
Kirjallisuutta

Peltonen, Jarno: Brita Flander. Helsinki: Taideteollisuusmuseo, 1996. ISBN 978-919-73-0170-1.
Viisi naista: Tuula Falk, Brita Flander, Kristina Riska, Janna Syvänoja, Ulla-Maija Vikman. Suomalaisen muotoilun edistämiskeskus Design Forum Finland, 1997.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
John Fiske

John Fiske (12. syyskuuta 1939 Bristol, Englanti - 12. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen viestintätutkija ja professori Wisconsinin yliopistossa Madisonissa. Hän oli perehtynyt populaarikulttuuriin ja televisiotutkimukseen. Fisken tunnetuin teos lienee Merkkien kieli (Introduction to communication studies).
Kirjat > Suomeksi

Fiske, John: Merkkien kieli: Johdatus viestinnän tutkimiseen.  ((Introduction to communication studies, 1990.) 8. painos 2005)  Tampere:  Vastapaino, 1992.  ISBN 951-9066-55-1
Kirjat > Englanniksi

Understanding Popular Culture  (1987) ISBN 978-0415078764
Television Culture (Studies in Communication Series) (1987) ISBN 0415039347
Reading the Popular (Aug 1, 1989) ISBN 978-0415078757
Power Plays, Power Works (1993) ISBN 0860916162
Reading Television (J. Fiske &  J. Hartley) Routledge, (1996) ISBN 0415042917
Introduction to Communication Studies (Studies in Culture and Communication) (Oct 25, 1990) ISBN 0415046726
Media Matters: Race and Gender in U.S. Politics (Mar 1996) ISBN 978-0-8166-2463-8
Myths and Myth-Makers: Old Tales and Superstitions (Nov 22, 2000) ISBN 978-0766100930
Remote Control : Television, Audiences and Cultural Power "Moments of Television: Neither the Text not the Audience" E. Seiter, H. Borchers, G. Kreutzner and E-M. Warth (eds.) (1989) ISBN 978-0415065054
Mass Media and Society "Postmodernism and Television"  J. Curran and M. Gurevitch (eds.) (1991) ISBN 978-0340732014
Channels of Discourse, Reassembled "British Cultural Studies and Television" R. C. Allen (ed.) (1992) ISBN 978-0807843741
Finströmin kirkko

| Finströmin kirkko |
| --- | --- |
 Finströmin kirkko
Sijainti:  Finström
Koordinaatit:  60°15′48″N, 019°55′51″E
Seurakunta:  Pohjois-Ahvenanmaan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1400-luku
Materiaali:  harmaakivi
Istumapaikkoja:  435
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Finströmin kirkko sisältä.
Finströmin kirkko eli Pyhän Mikaelin kirkko on pääosin harmaakivestä 1400-luvulla rakennettu tornillinen pitkäkirkko Ahvenanmaalla Finströmissä. Tohtori Markus Hiekkanen on ajoittanut kirkon runkohuoneen rakentamisen vuosiin 1445–1460 ja liittää kirkon tyyliltään samaan aikaan rakennettuihin Varsinais-Suomen ja Uudenmaan kirkkoihin.  Kirkon paikalla on erittäin todennäköisesti sijainnut aiemmin puukirkko, jonka vanha kivisakasti on liitetty tähän kirkkoon. Kivisakasti on ajoitettu 1200-luvulle. Finströmin kirkko ei varmastikaan valmistunut kerralla, vaan sitä paranneltiin koko vuosisadan ajan. Kirkon sisäholvauksen, asehuoneen ja kellotornin arvellaan olevan peräisin vuosisadan loppupuoliskolta. Hiekkasen mukaan torni rakennettiin 1465–1470.
Näyttävää luonnonkivistä holvimuurausta vahvistavat kirkkosalissa tukevat vyökaaret ja seinäpinnasta voimakkaasti ulkonevat pilarit, joiden välissä on leveät pyörökaariset aukot. Kirkko entistettiin perusteellisesti vuosina 1967–1970.
Kirkossa on istumapaikkoja 435 hengelle ja 18-äänikertaiset urut, jotka on rakentanut Hans Heinrich vuonna 1974. Ne korvasivat kirkon vanhat, vuodelta 1768 olleet urut, jotka ovat edelleen käyttökuntoisina kirkon asehuoneessa. Alttaritauluna on Lennart Segerstrålen tekemä lasimaalaus Syntien sovitus vuodelta 1947. Kirkossa oleva saarnastuoli on peräisin 1600-luvulta ja se sijaitsee melko harvinaiseen tapaan alttarin oikealla puolella. Lisäksi kirkossa on useita keskiaikaisia veistoksia sekä 1400-luvulta peräisin oleva alttarikaappi.
Kirkon tornin oletetaan olleen esikuvana arkkitehti Lars Sonckin suunnitteleman Tampereen tuomiokirkon tornille. Sonck kasvoi 7-vuotiaasta lähtien Ahvenanmaalla, jossa hänen isänsä oli Finströmin kirkkoherrana. Markus Hiekkasen mukaan kirkon rakentamista johtaneella mestarilla olivat tornin esikuvina toisaalta Saksan rannikkokaupunkien tornien huiput, toisaalta Turun tuomiokirkon ja Tallinnan Nigulisten (Nikolain) kirkon tornien huiput.
Kirkon pihalla on Finströmin kirkkoherrana vuosina 1834−1875 toimineen, Ahvenanmaan koululaitoksen isäksi kutsutun Frans Peter von Knorringin patsas.
Kuvia

Kirkon keskiaikainen alttarikaappi
Apostoli Mattiasta esittävä seinämaalaus
Neitsyt Mariaa esittävä seinämaalaus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finströmin kirkko Wikimedia Commonsissa
Finströmin kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Finströmin kirkko (Q10495618)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Finström
katuosoite: Pålsbölevägen 258
koordinaatit: 60°15′49″N 19°55′51″E﻿ / ﻿60.26354°N 19.93074°E﻿ / 60.26354; 19.93074
Teofilo Folengo

Teofilo Folengo
Maccheronee
Teofilo Folengo (alkuaan Girolamo Folengo, 8. marraskuuta 1491 Mantova, Italia – 9. joulukuuta 1544 lähellä Bassano Campesea Venetsian tasavallassa) oli italialainen runoilija, joka kirjoitti salanimellä Merlinus Cocajus eli Merlino Coccaio. Hänen tärkein teoksensa on runosatiiri Baldus, jonka hän kirjoitti benediktiinimunkkina ollessaan. Teos on eepossarja, joka 1517 julkaistiin 17-osaisena ja 1521 25-osaisena. Sarja kertoo talonpoikaisen sankarin , Balduksen, seikkailuista. Baldus on keskiaikaisen sankarin Rolandin Rinaldo-serkun jälkeläinen. Teoksessaan hän ivasi Kaarle Suurta, astrologiaa, magiaa ja ritarirunoutta käyttäen heksametreissaan latinan ja italian sekoitusta, jota kutsutaan makaronilatinaksi. Folengon makaronilyriikka sai joukon jäljittelijöitä, mutta he eivät yltäneet kuuluisuuteen esikuvansa lailla.
Folengon muutkin teokset edustavat makaronilyriikkaa. Moschea ivasi romanttisia runoja, Zanitonella (1521) paimenrunoutta ja Orlandino (1526) munkkeja, pappeja ja talonpoikia. Chaos del Triperuno (1526) kertoo runoilijasta itsestään ja hänen uskonnollisesta kääntymyksestään.
Folengo ryhtyi melko nuorena miehenä munkiksi ja otti samalla käyttöönsä nimen Teofilo Folengo, jolla hänet parhaiten tunnetaan. Noin vuonna 1525 hän erosi munkkikunnasta ja jätti luostarielämän. Vuoden 1530 jälkeen hän eli erakkona lähellä Sorrentoa, mutta liittyi 1534 benediktiiniveljeskuntaan, jossa pysyi kuolemaansa asti.
Filosofinen zombi

Filosofinen zombi (p-zombie) on filosofinen ajatuskoe olennosta, joka on muuten täysin samanlainen kuin normaali ihmisolento, mutta sillä ei ole tietoisuutta eikä subjektiivisia kokemuksia (kvalia). Sen sijaan filosofinen zombi toimii kuin jonkinlainen automaatti. Kun zombia esimerkiksi pistetään terävällä esineellä, se käyttäytyy kuin tuntisi kipua (se voi esimerkiksi huudahtaa kivusta). Todellisuudessa se ei kuitenkaan tunne kipua, eli sillä ei ole kivun kokemusta samalla tavalla kuin ihmisellä.
Filosofiset zombit esiintyvät pääasiassa mielenfilosofisissa argumenteissa, erityisesti fysikalismia (kuten behaviorismia) vastaan suunnatuissa argumenteissa.
Filosofisten zombien tyypit

Filosofisia zombeja käytetään usein erilaisissa mielenfilosofisissa ajatuskokeissa, vaikkakaan zombeja ei aina määritellä niissä samalla tavalla. Ajatuskokeissa esiintyy siis useita erityyppisiä zombeja. Erona on ennen kaikkea se, kuinka paljon zombeilla on yhteistä normaalien ihmisten kanssa.
Erityyppisiä zombeja voidaan erotella sen mukaisesti, miten niitä käytetään erilaisissa ajatuskokeissa, esimerkiksi seuraavalla tavalla:
Käyttäytymiszombia ei voi erottaa käyttäytymiseltään ihmisistä, mutta silti sillä ei ole tietoisia kokemuksia.
Neurologisella zombilla on samanlaiset aivot kuin ihmisellä, eikä sitä voi muutenkaan erottaa fyysisesti ihmisestä; silti sillä ei ole tietoisia kokemuksia
Sieluttomalla zombilla ei ole sielua, mutta muuten sitä ei voi erottaa ihmisestä. Tätä argumenttia käytetään tutkittaessa, mitä (jos mitään) sielu voisi olla.
Kritiikki

Fysikalisti saattaisi vastata yllä esitettyyn argumenttiin useilla tavoilla. Suurin osa vastauksista kieltää premisiin 2, eli zombiskenaarion mahdollisuuden.
Eräs vastaus on esittää, etteivät kvalioita ja niihin liittyviä fenomenaalisia käsitteitä koskevat ajatukset ole koherentteja, ja että myös zombiskenaario on tämän vuoksi epäkoherentti. Tätä mieltä ovat muun muassa Daniel Dennett ja eräät muut filosofit. Heidän mukaansa tietoisuus, subjektiiviset kokemukset ja niin edelleen ovat olemassa jossain mielessä, mutta eivät siinä mielessä kuin zombiargumentin kannattajat esittävät; esimerkiksi kipu ei ole jotain sellaista, joka voidaan vain irrottaa ihmisen henkisestä elämästä ilman, että siitä seuraisi myös fysiologisia tai käyttäytymisessä ilmeneviä eroja. Dennett kehitti termin zimbo (filosofinen zombi, jolla on toisen kertaluvun uskomuksia) esittääkseen, että ajatus filosofisesta zombista on epäkoherentti..
Eräät toiset fysikalistit ovat vastanneet torjumalla filosofisia zombeja koskevat intuitiot. Stephen Yablo on huomauttanut, että ajatukset siitä mikä on fysikaalista ja fysikaalisesti mahdollista muuttuvat ajan mittaan. Vaikka käsiteanalyysi onkin luotettavaa joillakin filosofian alueilla, se ei ole hänen mukaansa luotettavaa tässä tapauksessa.
Kirjallisuutta

Chalmers, David. 1995. "Facing Up to the Problem of Consciousness", Journal of Consciousness Studies, vol. 2,  no. 3, pp. 200–219.
Chalmers, David. 1996. The Conscious Mind: In Search of a Fundamental Theory, New York and Oxford: Oxford University Press. hardcover: ISBN 0-19-511789-1, paperback: ISBN 0-19-510553-2
Chalmers, David. 2003. "Consciousness and its Place in Nature", teoksessa Blackwell Guide to the Philosophy of Mind, S. Stich and F. Warfield (eds.), Blackwell; myös teoksessa Philosophy of Mind: Classical and Contemporary Readings, D. Chalmers (ed.), Oxford, 2002. ISBN 0-19-514581-X.
Chalmers, David. 2004. "Imagination, Indexicality, and Intensions", Philosophy and Phenomenological Research, vol. 68, no. 1.
Dennett, Daniel. 1995. "The Unimagined Preposterousness of Zombies", Journal of Consciousness Studies, vol. 2, no. 4, pp. 322–326.
Dennett, Daniel. 1999. "The Zombic Hunch: Extinction of an Intuition?", Royal Institute of Philosophy Millennial Lecture.
Kirk, Robert. 1974. "Sentience and Behaviour" Mind, 83, pp. 43–60.
Kripke, Saul. 1972. "Naming and Necessity", teoksessa Semantics of Natural Language, toim. D. Davidson and G. Harman, Dordrecht, Holland: Reidel, pp. 253–355. (1980, Harvard University Press.)
Nagel, Thomas. 1970. "Armstrong on the Mind", Philosophical Review, 79, pp. 394–403
Nagel, Thomas. 1974. "What is it Like to Be a Bat?" Philosophical Review, 83, pp. 435–450.
Yablo, Stephen. 2000. "Textbook Kripkeanism and the Open Texture of Concepts", Pacific Philosophical Quarterly, 81, pp. 98–122.
Aiheesta muualla

Kirk, Robert: Zombies The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Zombies and p-zombies The Skeptic's Dictionary (englanniksi)
Zombies (Arkistoitu – Internet Archive) Field Guide to the Philosophy of Mind (englanniksi)
Artikkeleita filosofisista zombeista (Arkistoitu – Internet Archive), koonnut David Chalmers (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Philosophical zombie
Käännös suomeksi
Flukonatsoli

| --- | --- |

Flukonatsoli
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-(2,4-difluorifenyyli)-1,3-bis(1,2,4-triatsol-1-yyli)propan-2-oli
Tunnisteet
CAS-numero: 86386-73-4
ATC-koodi: D01AC15
PubChem CID: 3365
DrugBank: DB00196
Kemialliset tiedot
Kaava: C13H12N6F2O 
Moolimassa: 306,271 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 138–140 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 90 %
Proteiinisitoutuminen: 11–12 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 30 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  D(AU) 
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, topikaalinen, intravenoosi
Flukonatsoli on triatsoleihin kuuluva sienilääke. Sen vaikutusmekanismi on sienten soluseinämän ergosterolisynteesin esto. Flukonatsoli tehoaa hyvin pinnallisiin ja syviin Candida albicans -infektioihin ja ihon dermatofyytteihin.
Lääkeyhtiö Pfizer suunnittelee jakavansa flukonatsolia (kauppanimellä Diflucan) ilmaiseksi köyhille AIDS-potilaille Etelä-Afrikassa. Kansalaisjärjestöt ovat painostaneet lääketeollisuutta jo pitkään, jotta AIDS-hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden hintaa eteläisessä Afrikassa saataisiin laskettua. Flukonatsoli on ainoa lääke AIDS:in liittyvän kryptokokkimeningiitin hoitoon. Diflucan-hoito maksaa Etelä-Afrikassa noin 15 $  per päivä. Tämä on kuitenkin huomattavasti enemmän, mitä Etelä-Afrikan 27 miljoonaa lääkettä tarvitsevaa potilasta pystyvät maksamaan. Thaimaassa, jossa geneeristä tuotetta valmistetaan ilman Pfizer:in lupaa, Diflucan maksaa vain puolitoista dollaria päivässä.lähde?
Uuden raportin mukaan berberiini tehostaa synergisesti flukonatsolin vaikutusta hiivainfektioissa, myös lääkeresistenteissä tapauksissa.
Aiheesta muualla

Terveysportti: Flukonatsoli
DrugBank: Fluconazole (englanniksi)
PubChem: Fluconazole (englanniksi)
Diflucan
Percy Fawcett

| Percy Harrison Fawcett |
| --- | --- |
 Percy Fawcett.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1867 Torquay
Kuollut: 29. toukokuuta 1925   (katosi, kohtalo jäänyt epäselväksi)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Ammatti:  arkeologi ja tutkimusmatkailija
Vanhemmat:  Edward B. Fawcett ja Myra Fawcett
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Nina Agnes Paterson
Lapset:  Jack Fawcett, Brian Fawcett ja Joan Fawcett
Percy Harrison Fawcett (31. elokuuta 1867, Devon, Englanti – katosi 29. toukokuuta 1925) oli brittiläinen arkeologi ja tutkimusmatkailija, joka katosi yhdessä poikansa Jack Fawcettin kanssa epäselvissä olosuhteissa etsiessään muinaista kadonnutta kaupunkia Brasilian viidakosta. Fawcettin katoaminen pysyi vuosikymmenet lehtijuttujen ja kirjojen aiheena.
Varhainen elämä ja ura

Fawcett syntyi vuonna 1867 Torquayissa, Devonissa Edward B. ja Myra Fawcettin perheeseen. Hänen Intiassa syntynyt isänsä oli Royal Geographic Society -seuran jäsen.
Vuonna 1886 Fawcett nimitettiin upseeriksi, ja hän palveli Trincomaleessa Ceylonissa (nyk. Sri Lanka), jossa hän myös tapasi vaimonsa. Myöhemmin Fawcett työskenteli salaisen palvelun tehtävissä Pohjois-Afrikassa ja oppi samalla selviytymään ankarissa oloissa. Fawcett oli H. Rider Haggardin ja Arthur Conan Doylen ystävä.
Varhainen elämä ja ura > Varhaiset tutkimusmatkat

Fawcett teki ensimmäisen tutkimusmatkansa Etelä-Amerikkaan vuonna 1906, kun hän matkusti Royal Geographic Societyn toimeksiannosta Brasiliaan kartoittamaan viidakkoaluetta Brasilian ja Bolivian rajalla. Hän saapui La Paziin heinäkuussa. Matkansa aikana Fawcett väitti nähneensä jättiläis­anakondan, minkä takia häntä pidettiin tiedeyhteisön piirissä naurettavana. Hän raportoi myös muista eläintieteelle tuntemattomista mystisistä eläimistä, kuten kissaa muistuttavasta koiraeläimestä mitla, jonka hän väitti nähneensä kahdesti.
Fawcett teki seitsemän tutkimusmatkaa vuosina 1906–1924. Hän tuli toimeen paikallisen väestön kanssa lahjoitusten, kärsivällisyyden ja kohteliaan käytöksen avulla.
Vuoden 1913 löytöretkensä jälkeen Fawcett väitti nähneensä koiria, joilla oli kaksi kuonoa. Hän palasi armeijaan aktiivipalvelukseen ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta sodan jälkeen hän palasi Brasiliaan tutkimaan paikallisia villieläimiä ja arkeologiaa.
Varhainen elämä ja ura > Fawcettin viimeinen tutkimusmatka

Vuonna 1925 The Glove -nimisen lontoolaisen liikemiesryhmän rahoittamana Fawcett palasi viidakkoon vanhimman poikansa Jackin kanssa.
Hän oli tutkinut muinaisia tarinoita sekä historiateoksia ja oli varma, että jossakin Mato Grosson alueella olisi olemassa kadonnut kaupunki, jonka hän nimesi Z-kirjaimella. Fawcett jätti jälkeensä ohjeet, joissa hän määräsi, että jos hänen retkikuntansa ei palaisi, etsintäpartioita ei pitäisi lähettää, koska etsijät saattaisivat kokea saman kohtalon.
Varhainen elämä ja ura > Katoaminen ja varhaiset oletukset

Fawcett nähtiin viimeisen kerran 29. toukokuuta 1925, kun hän sähkötti vaimolleen olevansa valmis matkustamaan kartoittamattomalle seudulle ainoastaan poikansa Jackin ja poikansa ystävän Raleigh Rimellin kanssa. Heidän tiedetään ylittäneen Amazonin sivujoen Xingun, minkä jälkeen heistä ei ole minkäänlaisia havaintoja.
Monet olettivat, että paikalliset intiaaniheimot olisivat tappaneet heidät. Molemmat nuoret miehet näyttivät valjuilta ja sairailta, kun heidät nähtiin viimeisen kerran. Heidän murhaamisestaan ei ole todisteita. Todennäköistä onkin, että he kuolivat Brasilian viidakossa luonnollisista syistä. Intiaaniheimo löysi vuonna 1927 Fawcettin nimikyltin. Läheltä baciaryintiaanien aluetta löytyi Fawcettin kompassi vuonna 1933.
Etsintämatkoja, selityksiä ja teorioita > Huhuja ja vahvistamattomia raportteja

Seuraavien vuosikymmenien aikana eri ryhmittymät tekivät useita tuloksettomia etsintäretkiä. He kuulivat ainoastaan erilaisia huhuja, joita ei voitu vahvistaa. 100 henkilöä on kuollut yli 13 etsintämatkalla, joiden tarkoituksena oli saada selville Fawcettin kohtalo.