stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Paavali II
Oppi ja politiikka > Toiminta ja kannanotot

Opillisesti paavi oli enemmän säilyttäjä kuin uudistaja. Paavin maailmankuvaan kuuluivat myös katolisen opin perinteiset maagiset osat kuten ihmeet, ennustukset, manaukset ja sairaiden parantaminen rukouksilla. Usein sensaatiohakuisen New York Post -sanomalehden mukaan paavi suoritti kaudellaan henkilökohtaisesti kolme manausta vuosina 1982, 2000 ja 2001.
Paavi vastusti leppymättä naispappeutta, ehkäisyä, homoseksuaalisuutta, geenimanipulaatiota, vapautuksen teologiaa, aborttia, eutanasiaa, pappien avio-oikeutta, transsukupuolisuutta, Irakin sotaa ja kuolemanrangaistusta. Hän kannatti radikaaleja toimia köyhyyden poistamiseksi, muun muassa köyhien maiden velkojen anteeksiantamista. Hän yritti saada maininnan kristinuskosta EU:n perustuslakiin.
Johannes Paavali II piti feminismiä seurauksena siitä, ettei naisia ole kunnioitettu, ja uskoi nykyaikaisen feminismin juontavan juurensa naisten todellisen kunnioittamisen puutteeseen. Hänen mukaansa länsimaisessa kulttuurissa naisesta on tullut ennen kaikkea nautinnon väline.
Paavi kirjoitti useita kirjoja, joita on käännetty lukuisille kielille. Hän kirjoitti myös runoja. Paavin apostolinen motto oli totus tuus (”täysin sinun”). Se on lainattu eräästä rukouksesta.
Johannes Paavali II julisti pyhimykseksi 1340 ihmistä. Luvun sanotaan olevan suurempi kuin kaikilla hänen edeltäjillään yhteensä, vaikka tarkkoja tietoja kaikista pyhimyksistä ei olekaan. Hän julisti autuaaksi muun muassa Äiti Teresan.
Katolinen kirkko on ehtinyt kaksituhatvuotisen historiansa aikana osallistua lukuisiin epäilyttäviin toimiin. Paavi Johannes Paavali II pyysi kautensa aikana anteeksi monia näistä.
31. lokakuuta 1992 Galileo Galilein oikeudenkäyntiä vuonna 1633.
Toukokuussa 1993 uskonsotia protestantteja vastaan.
9. elokuuta 1993 katolisen kirkon osallisuutta orjakauppaan.
10. heinäkuuta 1995 naisten oikeuksien sortoa.
16. maaliskuuta 1998 sitä, ettei kirkko puuttunut holokaustiin.
18. joulukuuta 1998 Jan Husin teloitusta vuonna 1415.
12. maaliskuuta 2000 katolilaisten suorittamaa etnisten ryhmien sortoa ja vieraiden kulttuurien ja uskontojen halveksuntaa.
4. toukokuuta 2001 neljättä ristiretkeä, joka ”ohimennen” hävitti Konstantinopolin.
22. marraskuuta 2001 lähetyssaarnaajien syntejä Tyynenmeren alueella.
Lisäksi paavi on todennut, että ”evoluutioteoria on enemmän kuin hypoteesi”.
Oppi ja politiikka > Suhtautuminen muihin uskontoihin

Paavina Johannes Paavali II pyrki lisäämään vuoropuhelua eri uskontojen välillä ja parantamaan eri uskontojen suhteita toisiinsa. Paavin mukaan kaikilla uskonnoilla on yhteinen peruselementti ja yhteiset juuret. Samoin paavi uskoi, että ihmiset ”odottavat eri uskonnoilta vastausta ihmiselämän ratkaisemattomiin arvoituksiin”, kuten hän itse asian ilmaisi.
Oppi ja politiikka > Suhtautuminen muihin uskontoihin > Hindulaisuus ja buddhalaisuus

Vastatessaan toimittajan kysymykseen paavin suhtautumisesta useisiin uskontoihin paavi lainasi hindulaisuuden ja buddhalaisuuden kohdalla kirkolliskokouksessa tehtyä kirjoitusta:
»Niin tutkivat ihmiset hindulaisuudessa jumalallista salaisuutta ja ilmaisevat sen myyttien tyhjentymättömillä rikkauksilla ja teräväjärkisin filosofisin opein. Askeettisesti eläen tai syvällisiin mietiskelyihin vaipuen he etsivät vapautusta ihmiselämän ahdistuksilta. Buddhalaisuus monissa eri muodoissaan tunnustaa tämän muuttuvaisen maailman ehdottoman riittämättömyyden ja opettaa tietä, jota kulkien hurskassydämiset ja luottavaiset ihmiset kykenevät joko saavuttamaan täydellisen vapautumisen tilan tai – tapahtui se sitten omin neuvoin tai ylhäältä tulleen avun turvin – tavoittamaan korkeimman valaistumisen asteen.

Katolinen kirkko ei hylkää mitään siitä, mikä näissä uskonnoissa on totta ja pyhää. Vilpitöntä kunnioitusta tuntien se tarkastelee näitä toiminta- ja elämäntapoja, säännöksiä ja oppeja, jotka – vaikka ne poikkeavat monessa siitä, mitä se itse uskoo ja opettaa – monesti tuovat mukanaan säteen siitä totuudesta, joka valaisee kaikki ihmiset. Taukoamatta se kuitenkin julistaa ja sen tuleekin julistaa Kristusta, joka on ’tie, totuus ja elämä’ (Joh. 14:6), josta ihmiset löytävät uskonnollisen elämän täyteyden ja jossa Jumala sovitti kaiken itsensä kanssa.»
Paavin mukaan ”buddhalaisuus on suureksi osaksi ’ateistinen’ järjestelmä”. Lisäksi paavi sanoi pelastusopin olevan buddhalaisen järjestelmän ainoa pääasia. Paavin mukaan buddhalaisuudessa tapahtuva vapautuminen pahasta ei tapahdu Jumalasta lähtöisin olevan hyvän kautta, vaan ainoastaan pahan maailmasta etääntymisellä.
Paavi sanoikin, että kristinuskon ja buddhalaisuuden välillä on olemassa ”perustavaa laatua oleva ero huolimatta samanlaisista piirteistä”, kuten hän itse asian ilmaisi. Paavin mukaan sopiikin varoittaa kristittyjä, jotka ”ottavat vastaan Kaukoidän uskonnollisesta perinteestä lähtöisin olevia ajatuksia”, eli esimerkiksi mietiskelymenetelmiä.
Oppi ja politiikka > Suhtautuminen muihin uskontoihin > Islam

Vastatessaan Vittorio Messorin kysymykseen paavin suhtautumisesta islamiin Johannes Paavali II aloitti vastauksensa lainaamalla julistusta Kirkon suhteesta ei-kristillisiin uskontoihin:
»Kunnioittavasti kirkko tarkastelee myös muslimeja, jotka palvovat yhtä ainoata Jumalaa, elävää ja itsessään olevaa, armahtavaista ja kaikkivaltiasta, taivaan ja maan Luojaa.»
Paavin mukaan muslimit ovatkin juuri monoteistisen uskontonsa takia erityisen lähellä kristittyjä. Tosin paavi myös sanoi haastattelussa, että islamissa Koraani latistaa jumalallisen ilmoituksen ja että islamissa Jumalan ”koko itsensä ilmoittamisen rikkaus” on jätetty syrjään. Paavi huomauttikin, että islamin teologia on hyvin kaukana kristinuskosta. Huolimatta islamin ja kristinuskon eroista paavi kunnioitti vastauksessaan myös muslimien uskonnollisuutta:
»Muslimien uskonnollisuus ansaitsee kuitenkin kunnioitusta. Heidän rukousperinnettään on mahdotonta olla ihailematta. Kuva Allahin palvelijoista, jotka ajasta ja paikasta piittaamatta lankeavat polvilleen ja vaipuvat rukoukseen, voisi olla mallina kaikille, jotka kutsuvat todellista Jumalaa, erityisesti niille kristityille, jotka jättävät suurenmoiset katedraalinsa autioiksi ja unohtavat rukouksen melkein kokonaan.»
Paavin mukaan huolimatta katolisen kirkon halusta vuoropuheluun islaminuskoisten maiden kanssa konkreettisia vaikeuksia on paljon. Johannes Paavali II ajattelikin, että maissa, joissa fundamentalistiset liikkeet pääsevät valtaan, uskonnonvapaus alkaa merkitä vain vapautta alistaa jokainen kansalainen ”todelliseen uskoon”. Paavi kuitenkin ilmoitti, että ”kirkko pysyy aina avoimena vuorokeskustelulle ja yhteistyölle”.
Oppi ja politiikka > Suhtautuminen muihin uskontoihin > Juutalaisuus

Paavi Johannes Paavali II piti juutalaisuutta muista uskonnoista lähimpänä kristinuskoa. Paavi pyrki parantamaan aikaisemmin juutalaissuhteisiin syntyneitä traumoja. Hän muun muassa vieraili synagogassa. Vastatessaan Messorille suhtautumisestaan juutalaisuuteen Johannes Paavali II lainasi jälleen julistusta Kirkon suhteesta ei-kristillisiin uskontoihin:
»Kristuksen kirkko tunnustaa, että Jumalan pelastussalaisuuden mukaisesti sen uskon ja valituksi tulemisen alkujuuret ovat olemassa jo patriarkoilla, Mooseksella ja profeetoilla… Sen tähden kirkko ei voikaan unohtaa, että se sai Vanhan testamentin ilmoituksen tämän kansan välityksellä, kansan, joka kanssa Jumala sanattomassa armossaan näki hyväksi solmia Vanhan liiton, ja että se saa ravintonsa sen hyvän öljypuun juurista, johon pakanain muodostama villi öljypuu on oksastettu… Koska siis kristittyjen ja juutalaisten yhteinen hengellinen perintö on niin runsas, tahtoo pyhä kirkolliskokous edistää ja suosittaa keskinäistä tuntemusta ja arvonantoa, jotka ennen kaikkia ovat raamatullisten ja teologisten tutkimusten sekä veljellisen vuoropuhelun tulosta.»
Paavi Johannes Paavali II:lla oli jo nuoruudestaan lähtien läheinen suhde juutalaisiin, ja myös useat hänen koulutovereistaankin olivat juutalaisia. Vieraillessaan Rooman synagogassa paavi Johannes Paavali II kutsuikin juutalaisia ”vanhemmiksi veljiksemme uskossa”.
Arvostelua

Paavi puolusti näkemyksiään kiihkeästi ja sai osakseen myös paljon arvostelua. Paavin väitetään olleen välinpitämätön aiheuttamastaan tuskasta linjatessaan ja ajaessaan moraalioppiaan. Johannes Paavali II vastusti kondomin käyttöä ja häntä onkin syytetty siitä, että hän toiminnallaan aiheutti välillisesti lukemattomia tarpeettomia HIV-infektioita sekä abortteja, joita hän kiivaasti vastusti.
Paavin asenne totalitarismia kohtaan oli kaksijakoinen. Idän kommunistisen totalitarismin paavi tuomitsi kiivaasti, mutta hän arvosteli poliittisuudesta niitä katolisia pappeja ja piispoja, jotka uskaltautuivat vastustamaan Etelä-Amerikan oikeistolaisia sotilasjunttia. Esimerkiksi El Salvadorin piispa Óscar Romero murhattiin hänen vaadittuaan sotilasdiktatuuria lopettamaan kansan sortamisen, mutta paavin mielestä Romero oli ”liian poliittinen”. Latinalaisessa Amerikassa paavin politiikka johti siihen, että kansanjoukot ovat hakeutuneet vapaiden kirkkokuntien kannattajiksi ja katolinen kirkko on menettänyt kannatustaan.
Suvivirsi

Gotlannissa Visbyn lähellä sijaitseva Hångerin lähde, jonka luona piispa Israel Kolmodin perimätiedon mukaan sai innoituksen Suvivirren kirjoittamiseen.
Den blomstertid nu kommer vuoden 1819 Ruotsin virsikirjassa
Suvivirsi (ruots. Den blomstertid nu kommer) on ruotsalainen virsi 1600-luvun lopulta. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa laulu on numerolla 571, ja suomenruotsalaisessa virsikirjassa se on numerolla 535. Virressä on kuusi säkeistöä.
Virren teksti

Virren ruotsinkielisen alkutekstin sanoituksen pohjana on arveltu olleen keskiaikaisia maallisia runoja, tai keskiaikainen eroottinen runo 1200-luvulta. Runossa päähenkilö johdattelee naista keväiselle niitylle rakastelemaan kanssaan. Vuodelta 1582 olevan Piae Cantiones -kokoelman lopussa on kevätruno ”Tempus adest floridum”, jolla on silmiinpistäviä yhtäläisyyksiä Suvivirren kanssa, ja samoilla sanoilla alkaa teksti 1200-luvun alusta olevassa Carmina Burana -kokoelmassa. ”Tempus adest floridum” on julkaistu ruotsinkielisenä käännöksenä 1619 Laurentius Jonae Gestritiuksen julkaisemassa kokoelmassa Några Psalmer, Andelige Wijsor och Loffsonger.
On otaksuttu, että virren ruotsinkieliset sanat kirjoitti Gotlannin superindententti Israel Kolmodin kesäisellä saarnamatkallaan vuonna 1693. Perimätiedon mukaan hän sai niihin innoituksen Hångerin lähteellä lähellä Visbyä. Tästä ei kuitenkaan ole varmuutta, ja siksi virsikirjassa sanoittaja on ilmoitettu näin: ”Israel Kolmodin (?) 1694”. Samoin se, että virsi on painettu samoihin aikoihin, kun Kolmodin otti vastaan superindententin viran, vahvistaa olettamusta, että hän ei olisi sen kirjoittaja. Kolmodin itse oli ollut vuodesta 1691 lähtien Jesper Svedbergin apulaisena mukana virsikirjan uudistustyössä. Kuitenkin vielä 1720-luvulla virsien alkuperää tutkinut Olof Plantin mainitsi, että tämän virren tekijää ei ollut pystytty selvittämään; vasta vuonna 1739 gävleläinen lehtori Nils Wettersten tiettävästi ensimmäisenä mainitsi Kolmodinin sen kirjoittajaksi.
Virsi julkaistiin Jesper Svedbergin vuonna 1694 julkaisemassa virsikirjassa, mutta kirjan painos sensuroitiin koska sen nähtiin sisältävän väärää oppia, ja tämän virren väitettiin sekoittavan maallisen ja hengellisen ilon. Siitä huolimatta se otettiin mukaan vuonna 1695 vahvistettuun ns. Karoliiniseen virsikirjaan, sillä kirjoja ei haluttu jo toistamiseen ottaa pois yleisön saatavilta. Virsi oli kirjassa numerolla 317, otsikolla "En sommarvisa". Otsikko on ollut hieman harhaanjohtava, kuvaavan virsi alkavaa kesää.
Virsi on suomennettu uskollisesti ruotsinkielisen runon mukaan ja suomentaja on mahdollisesti virsikirjatoimikunnan puheenjohtaja Erik Cajanus vuonna 1700, mutta varmuutta asiasta ei ole. Se otettiin mukaan vuoden 1701 virsikirjaan. Suomennosta on uudistettu vuosina 1867 ja 1937.
Virren sävelmä

Virren  säveltäjää ei tunneta, joten virsikirjassa on merkintä ”Ruotsissa 1697”. Melodiaa pidetään ruotsalaisena kansansävelmänä, joskin sen on myös arveltu olevan saksalaista alkuperää. Sävelmä julkaistiin jo vuoden 1697 koraalikirjassa tämän virren sävelmänä.
Suomen ruotsinkielisessä virsikirjassa sekä Ruotsin kirkon virsikirjassa virren sävelmä poikkeaa muutaman nuotin verran Suomessa suomen kielellä käytetystä sävelmästä. Ero on virren kunkin säkeistön 1. ja 3. säkeen lopussa, jossa alkuaan on ollut saman sävelen toisto. Suomessa sitä lauletaan suomeksi kuitenkin K. J. Moringin 1800-luvulla tekemän sekakuorosovituksen mukaisesti, jossa ensimmäisen säkeen lopussa esiintyi ylöspäinen asteikkokulku, ja se vakiintui myöhemmin suomenkieliseen virsisävelmään.
Virren rakenne

Virsi alkaa luonnonkuvauksella, joka on harvinainen piirre 1600-luvulla syntyneissä virsissä. Toisessa säkeistössä tulee mukaan opettava sisältö, joka vahvistuu kolmannessa: luonto muistuttaa ihmistä Jumalan hyvyydestä, ja lintujen laulu on seurattava esimerkki Jumalan ylistämiseksi. Virren hengellinen ydin on neljännen säkeistön rukouksessa: "Oi Jeesus Kristus jalo / ja kirkas paisteemme, / sä sydäntemme valo, / ain asu luonamme".
Virren viidennen säkeistön kielikuvat, joissa Jeesusta verrataan Saaronin liljaan ja laulajan sielua Libanoniin, viittaavat Raamatun Laulujen lauluun. Kuudennessa säkeistössä pyydetään siunausta maan sadolle, ja virsi päättyy rukoukseen hengellisestä ravinnosta.
Nykyisin

Kirkoissa suvivirsi lauletaan yleensä juhannuspäivän jumalanpalveluksessa. Se on Suomen ev. lut kirkon Evankeliumikirjassa alkuvirsisuositus juhannuspäivälle. Virsi on yleinen myös kesän häätilaisuuksissa.
Vuonna 2004 virsikirjan jumalanpalvelusliitteeseen otettiin suvivirren melodiaan tehty toinen sanoitus, joka alkaa sanoin: ”Se tuntee onnen syvän”. Sanat on kirjoittanut Pirjo Vahtola vuonna 2002, ja tekstiä on muokannut Niilo Rauhala vuonna 2003. Laulu on numeroltaan 822 ja kuuluu avioliiton solmimisen osastoon.
Suomessa koulujen päättäjäisjuhlissa lauletaan tavallisesti kolme ensimmäistä säkeistöä. Suvivirren asemasta koulujen kevätjuhlassa on keskusteltu viime vuosina. Eduskunnan perustuslakivaliokunta linjasi keväällä 2014, että koulujen perinteisiin juhliin voi sisältyä uskonnollista alkuperää olevia traditioita ja että yksittäinen virsi ei tee tilaisuudesta uskonnonharjoittamista.
Ruotsin kirkon virsikirjassa on virrestä Suomen kirkon virsikirjan tekstiin nähden hieman erilainen käännös, joka pohjautuu vuoden 1986 virsikirjan (Den svenska psalmboken) tekstiin. Virren numero on 199, siinä on viisi säkeistöä ja sen alkusanat ovat "Jo joutuu armas aika". Suomenkielinen teksti on virsikirjan käännöstyöryhmän muokkaama 1998, sekä 5. säkeistö on Pekka Kivekkään uudelleen 1998 kääntämä.
Virsi on myös Hengellisessä laulukirjassa, laulu 586 ja Helsingin katolisen hiippakunnan Cantemus-virsikirjassa virsi 302.
Helsingin Sanomat pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa Suvivirsi oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta.
Virren sanat

1. Jo joutui armas aika

ja suvi suloinen.

Kauniisti joka paikkaa

koristaa kukkanen.

Nyt siunaustaan suopi

taas lämpö auringon,

se luonnon uudeks luopi,

sen kutsuu elohon.
4. Oi Jeesus Kristus jalo

ja kirkas paisteemme,

sä sydäntemme valo,

ain asu luonamme.

Sun rakkautes liekki

sytytä rintaamme,

luo meihin uusi mieli,

pois poista murheemme.
2. Taas niityt vihannoivat

ja laiho laaksossa.

Puut metsän huminoivat

taas lehtiverhossa.

Se meille muistuttaapi

hyvyyttäs, Jumala,

ihmeitäs julistaapi

se vuosi vuodelta.
5. Ei vertaistasi sulle,

sä lilja Saaronin.

Suo armos lahjat mulle

ja kaste Siionin.

Kun Henkes virvoituksen

vain sielu saanut on,

keväisen kaunistuksen

se saa kuin Libanon.
3. Taas linnut laulujansa

visertää kauniisti.

Myös eikö Herran kansa

Luojaansa kiittäisi!

Mun sieluni, sä liitä

myös äänes kuorohon

ja armon Herraa kiitä,

kun laupias hän on.
6. Maan, meren anna kantaa

runsaasti lahjojas,

tarpeemme meille antaa

sun siunauksestas.

Suo suloisuutta maistaa

myös sielun sanassas,

ain armos sille paistaa,

niin on se autuas.
Virren sanat > Vanhassa virsikirjassa (1701)

Jo joutu armas aica

Ja Suwi suloinen

Joll caunist caiken paican

Caunista cuckainen.

Nyt armas Auring meitä

Taas lähte lähemmäx

Hän kuolleet hauto heitä

Jäll teke eläwäx.
Ne nijtyn cuckat corjat

Ja Laiho laxosa

Nijn ylpiät Yrtti tarhat

Puut wehriät werasa

Ne meillen muistuttawat

Suurt hywytt' Jumalan

Jong caick ain nähdä saawat

Juur ymbär Wuoden ain.
Virren sanat > Virren 1. säkeistö vuoden 1694 ruotsinkielisessä virsikirjassa

1. THen blomstertijd nu kommer

Medh lust och fägring stoor

Nu nalkas liufwe Sommar

Tå gräs och örter groor.

Then blida Sool vpwärmer

Alt hwad haar warit dödt;

Tå hon oss skrider närmar

Blijr thet på nyo födt.
Virren sanat > Suvivirren sanat stadin slangilla

Suvivirren sanat ovat stadin slangilla laatineet Mikko Seppälä ja E. J. Kauhanen. (Jo pukkas glaiduu aikaa/ on kesis viimeinkin./Ja minne vaan kun tsiigaa, /nii hittaa blumsterin.)
Arvostelua

Vapaa-ajattelijain liiton mielestä Suvivirren laulaminen ja sen kuunteleminen koulujen kevätjuhlassa on uskonnon harjoittamista. Helsingin yliopiston vapaa-ajattelijayhdistys Prometheus kanteli asiasta oikeusasiamiehelle, joka kuitenkin lausui kantelun perusteella vuonna 2013, että ”suvivirsi on vahvasti suomalaiseen traditioon vakiintunut ja perinteinen osa koulujen kevätjuhlia” ja että ”vallitsevassa kulttuuriympäristössämme suvivirren mainittu sisältö ei aiheuta sitä, että koulun päättäjäistilaisuudesta muodostuisi uskonnonvapauden negatiivisen ulottuvuuden kannalta kielletyllä tavalla luonteeltaan uskonnollinen tilaisuus”. Eduskunnan perustuslakivaliokunta tekikin sitten Suvivirrestä linjauksen, jonka mukaan koulujen perinteisiin juhliin voi sisältyä uskonnollista alkuperää olevia traditioita. Yksi virsi ei tee tilaisuudesta vielä uskonnollista.
Arvostelua > Suvilaulu

Jo joutui armas aika -laulusta on tehty myös sanoiltaan ei-uskonnollinen versio. Ehdotuksen Suvilaulun sanoiksi on tehnyt sanoittaja Miiroskari vuonna 2003.
1. Jo joutui armas aika

ja suvi suloinen,

kauniisti joka paikkaa

koristaa kukkanen.

Nyt lämpöänsä suopi

taas säteet auringon,

ne luonnon uudeks luopi,

sen kutsuu elohon.
2. Taas niityt vihannoivat

ja laiho laaksossa,

puut metsän huminoivat

jo lehtiverhossa.

Nyt linnut sinitaivaan

kauniisti visertää,

ja aallon kaarnalaivaan

käy reima tuulispää.
3. Jo joutui armas aika

ja suven ihanuus,

tää vehreys, sen taika

on aina ihan uus.

Se vuosi vuoden jälkeen

mun valtahansa saa,

oot vehmastoista kaunein,

sä kesäöiden maa!
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Suvivirsi on Wikiaineistossa
Virsi 571: Jo joutui armas aika (Arkistoitu – Internet Archive). Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Virsi 318. Jo joutuu armas aika. Vanha Virsikirja 1701
Suvivirsi Ylen Elävässä arkistossa.
Suvivirsi kitaralla. keepandshare.com
Suvivirsi saksaksi ja englanniksi laternanblogi.blogspot.fi
Onnela, Tapio: Agricolan julkaisusarjan uusin julkaisu käsittelee Suvivirttä Agricolan tietosanomat. 31.5.2019. Agricola - Suomen humanistiverkko. Viitattu 1.6.2019.
Suvivirren nuotit ja sanat, 1-3 säkeistöt ("Svensk söndagsskolsångbok för hem, skolor och barngudstjänster" 1929).
Suomisarja (salibandy)

| Miesten Suomisarja |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Miesten Suomisarjan kausi 2024–2025 

Laji:  salibandy
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  2020
Joukkueita:  28
Sarjataso:  3.
Ylempi taso:  Inssi-Divari
Alempi taso:  2. divisioona
TV:  SalibandyTV
Aiheesta muualla
Suomisarja
Miesten Suomisarja on kaudesta 2020–2021 lähtien järjestettävä salibandyn kolmanneksi korkein sarjataso. Se perustetaan Inssi-Divarin ja II-divisioonan väliin. Suomen Salibandyliitto tiedotti sarjan perustamisesta vuoden 2019 alussa.
Sarjajärjestelmä > Runkosarja

Kaksinkertainen sarja yksittäisinä otteluina. Lohkossa A pelataan kaksinkertaisen sarjan
lisäksi kaksi (2) lisäottelua ennalta määritellyin otteluparein, jonka myötä lohkon A
pelimäärä on 16 ottelua runkosarjassa.
Peliaika: 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Jos varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan
5 min jatkoaika viidellä viittä vastaan. Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn
maaliin. Mikäli jatkoaika ei tuo ratkaisua, ratkaistaan ottelun voittaja viiden laukojan RLkilpailussa. Ottelun voitosta varsinaisella peliajalla saa kolme (3) sarjapistettä.
Jatkoajalla tai rangaistuslaukauskilpailussa ratkenneesta ottelussa voitosta saa kaksi (2)
sarjapistettä ja häviöstä yhden (1) sarjapisteen. Varsinaisella peliajalla hävitystä
ottelusta ei saa pisteitä (0)
Sarjajärjestelmä > Pudotuspelit

Lohkojen 1.-4. sijoittuneet yhden kierroksen pudotuspeleihin, josta voittajat etenevät
Divarikarsintoihin. Pudotuspelit pelataan lohkojen sisäisesti, paras kolmesta systeemillä
(kaksi voittoa) yksittäisinä otteluina. Peliaika: 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Jos
varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 20 min jatkoaika viidellä viittä vastaan.
Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli jatkoaika ei tuo ratkaisua,
ratkaistaan ottelun voittaja viiden laukojan RL-kilpailussa. Varsinaisen peliajan ja
jatkoajan välillä on 5 min tauko.
Lohkon 1. sijoittunut saa ensimmäisenä valita vastustajansa oman lohkonsa 3.-4.
sijoittuneista joukkueista. 2. sijoittunut saa vastaansa valitsematta jääneen joukkueen.
Ottelupareissa runkosarjassa paremmin sijoittuneet joukkueet toimivat kotijoukkueina
1. ja mahdollisessa 3. ottelussa. Otteluparien voittajat etenevät Divarikarsintoihin.
Lohkon 1. sijoittunut saa ensimmäisenä valita vastustajansa oman lohkonsa 3.–4. sijoittuneista joukkueista.
2. sijoittunut saa vastaansa valitsematta jääneen joukkueen. Ottelupareissa runkosarjassa paremmin
sijoittuneet joukkueet toimivat kotijoukkueina 1. ja mahdollisessa 3. ottelussa. Otteluparien voittajat
etenevät Divarikarsintoihin (kts. sivu 2).
Sarjajärjestelmä > Suomisarjan karsinta

Suomisarjakarsintoihin osallistuvat Suomisarjassa pistevertailulla kaksi huonointa
seitsemänneksi (7.) sijoittunutta joukkuetta, Suomisarjassa kahdeksanneksi sijoittuneet
(8.), sekä lohkojen B ja C yhdeksänneksi sijoittuneet (9.) joukkueet, yhdessä alueellisista
2. divisioonalohkoista jatkoon edenneiden joukkueiden (7 kpl) kanssa. Karsinnat
pelataan paras kolmesta systeemillä (kaksi voittoa) yksittäisinä otteluina, peliaika: 3 x
20 min tehokasta peliaikaa. Jos varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 20 min
jatkoaika viidellä viittä vastaan. Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin.
Mikäli jatkoaika ei tuo ratkaisua, ratkaistaan ottelun voittaja viiden laukojan RLkilpailussa. Varsinaisen peliajan ja jatkoajan välillä on 5 min tauko.
Suomisarjan joukkueet valitsevat runkosarjan sijoitusten mukaisessa järjestyksessä
(samojen sarjasijoitusten paremmuutta vertaillaan pistekeskiarvon perusteella)
vastustajansa 2. divisioonan joukkueista. Pistekeskiarvoltaan parempi 7. sijoittunut saa
valita vastustajansa ensimmäisenä ja niin edelleen. Suomisarjajoukkueet toimivat
ottelupareissa kotijoukkueina 1. ja mahdollisessa 3. ottelussa.
Lohkojen B ja C viimeisiksi sijoittuneet (10.) joukkueet putoavat suoraan miesten 2. divisioona.
Otteluparien voittajat pelaavat Suomisarjassa kaudella 2025–26.
Otteluparien häviäjät pelaavat alueellisessa 2. divisioona