stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Livia Drusilla
Augustuksen kuoleman jälkeen

Augustus kuoli 19. elokuuta 14. Augustus julistettiin jumalaksi ja Liviasta tuli kultin papitar. Testamentissaan Augustus adoptoi Livian, joka sai nimekseen Julia Augusta, ja jätti Livialle kolmanneksen omaisuudestaan Tiberiuksen saadessa loput. Augustuksen seuraaja keisarina oli Tiberius. Julia kuoli myöhemmin samana vuonna ja Tiberiuksen mahdollinen kilpailija Agrippa Postumus murhattiin pian Augustuksen kuoleman jälkeen. Tiberius alkoi tehdä pesäeroa äitiinsä ja esti erilaisten arvonimien myöntämisen Livialle ja itselleen. Tiberius muun muassa kieltäytyi ottamasta Livian mukaan annettua Julian poika arvonimeä, joka oli mahdollisesti tunnustus Livian roolista Tiberiuksen valtaannousussa. Augustuksen kuoleman myötä Livia menetti neuvonantajan asemansa, mutta pysyi vaikutusvaltaisena Tiberiuksen yrityksistä huolimatta. Livia muun muassa varmisti Gnaeus Calpurnius Pison vaimon Plancinan syytteiden kaatumisen Germanicuksen kuolemaa koskevassa oikeudenkäynnissä. Ajan myötä Tiberiuksen ja Livian välit huononivat. Kun Tiberius vetäytyi Caprille vuonna 26, juorujen mukaan syynä oli Tiberiuksen halu vältellä dominoivaa äitiään. Tämän jälkeen Tiberius ja Livia näkivät vain kerran pikaisesti.
Livia kuoli 86-vuotiaana vuonna 29. Hautajaiset olivat suhteellisen vaatimattomat ja Caligula piti hautajaispuheen. Tiberius ei osallistunut hautajaisiin eikä antanut panna täytäntöön Livian testamenttia. Yksi edunsaajista olisi ollut Galba. Vasta Caligula hoiti Livian testamentin täytäntöönpanon. Tiberius esti myös Livian julistamisen jumalaksi, vasta Claudius julisti Livian jumalaksi vuonna 42.
Jälkimaine

Augustuksen eläessä Livian roolia ihanteellisena roomalaisnaisena ja äitinä korostettiin. Livian jälkimaine on kuitenkin hyvin toisenlainen. Jotkut historioitsijat olivat välinpitämättömiä Liviaa kohtaan, mutta jotkut varsinkin Tacitus suhtautuivat vihamielisesti Liviaan. Heille Livian suurin rikos oli vallankäyttö naisena, mihin he suhtautuivat hyvin kielteisesti. Lisäksi Livian kyvyttömyys synnyttää lapsia Augustukselle vaikutti hänestä kerrottaviin tarinoihin. Jo eläessään Livialla oli maine itsenäisenä ja lujatahtoisena naisena. Yleensä Livia kuvataan juonittelevana äitipuolena, jonka päämääränä oli tehdä Tiberiuksesta keisari keinoja kaihtamatta yleensä myrkyn avulla. Tacituksen mukaan Livian uhreina olisi ollut Augustuksen ensimmäinen perillinen Marcellus, Julian pojat ja jopa Augustus itse. Kuitenkin suurin osa Liviaa koskevista lähteistä ovat hänen kuolemansa jälkeiseltä ajalta, jolloin oli helppoa pistää tapahtumat hänen syykseen. Livian osuutta Augustuksen perillisten kuolemaan ei ole voitu osoittaa. Ne saattoivat olla Tiberiuksen kannalta onnekkaita sattumia. Livia myös auttoi Juliaa tämän maanpaon aikana, sillä on löytynyt merkkejä Livian vapautetuista orjista Julian palveluskunnassa. Tutkijat ovat yrittäneet puhdistaa Livian mainetta, mutta se on säilynyt sitkeänä nykyaikaan asti. Varsinkin Robert Gravesin teoksessa Minä, Claudius, Livian kuvaus perustuu pitkälti Tacituksen teokseen.
Kameekoru, jossa Livia pitää kädessään jumalaksi korotetun Augustuksen rintakuvaa. Valmistettu vuoden 14 jälkeen.
Omar ibn Abd al-Aziz

Kultadinaari Omar II:n ajalta.
Omar ibn Abd al-Aziz eli Omar II oli umaijadien dynastian Damaskoksen kalifaatin kalifi 717–720 serkkunsa Suleimanin jälkeen. Hän oli toiminut edeltäjänsä tärkeimpänä neuvonantajana ja päätteli, että laajan valtakunnan koossa pitäminen ei onnistu pelkillä sotavoimilla. Hän pyrki itse elämään vaatimattoman uskovaisen elämää ja saamaan uskonnosta valtakuntaa yhdistävän voiman. Samalla hän sitoi melko itsenäiseksi päässeitä valtakunnan reuna-alueita tiukasti keskushallinnon alaisuuteen. Tarkoitusta varten hän erotti useita kuvernöörejä ja nimitti tilalle itselleen lojaaleja miehiä. Hallitsijana mikään ei ollut liian vähäpätöistä kalifin kiinnostukselle: esimerkiksi Egyptissä hän määräsi puita istutettavaksi Niilin rantapenkalle.
Omar lopetti edeltäjänsä aloittaman Konstantinopolin piirityksen vuonna 718 menetettyään sitä ennen suunnattomasti miehiä ja laivoja.
Omaria seurasi kalifina hänen serkkunsa Jazid II (720–724), kalifi Abd al-Malik ibn Marwanin kolmas poika.
Hisham ibn Abd al-Malik

Dinaari Hishamin hallintokaudelta.
Hisham ibn Abd al-Malik oli umaijadien dynastian Damaskoksen kalifaatin kalifi 724–743 veljensä Jazid II:n jälkeen. Hän oli yksi islamin parhaita hallitsijoita..kenen mukaan?
Hisham syntyi Damaskoksessa vuonna 691 kalifi Abd al-Malik ibn Marwanin ja Aisha Bint Hishamin poikana. Hänen hallintokautensa oli umaijadien dynastian viimeinen loiston kausi, ja hän yritti pitää tasapainoa kilpailevien quay- ja kalbheimojen kesken. Hän myös suhtautui suvaitsevaisesti kristittyihin ja juutalaisiin. Eräiden näkemysten mukaan Hisham ei vielä ollut muslimi, vaan umaijadivaltakunnan uskontona olisi ollut kristillissävytteinen muhammadismi.
Hishamia seurasi kalifina hänen veljenpoikansa Walid II (743-44).
Pyhän Johanneksen katedraali (Varsova)

| Pyhän Johanneksen katedraali Archikatedra św>  Jana w Warszawie |
| --- | --- |

Sijainti:  Varsova, vanha kaupunki
Koordinaatit:  52°14′56″N, 21°00′49″E
Kirkkokunta:  roomalaiskatolinen
Rakentamisvuosi:  1300-luku
Tyylisuunta:  gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Johanneksen katedraali on katedraali Varsovan vanhassa kaupungissa Jesuiittakirkon vieressä ja yksi kaupungin vanhimmista kirkoista. Se on rakennettu alkujaan 1300-luvulla, mutta sitä on uudistettu ja jälleenrakennettu moneen kertaan. Katedraali oli paikka jossa kuninkaat ja kuninkaalliset kruunattiin, ja sinne on haudattu monia Puolan merkkihenkilöitä.
Saksalaiset tuhosivat kirkon Varsovan kansannousun aikana ja se rakennettiin uudelleen sodan jälkeen. Jälleenrakennuksen tavoitteena oli kirkon alkuperäinen gotiikan ajan ulkoasu, ei sotaa edeltänyt barokkikirkko.  Muun kaupungin ohella se on UNESCOn maailmanperintöluettelossa.
Katedraaliin on haudattu Puolan viimeinen kuningas Stanislaus II Poniatowski, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja Henryk Sienkiewicz, presidentti Gabriel Narutowicz ja kardinaalit August Hlond ja Stefan Wyszyński.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Johanneksen katedraali (Varsova) Wikimedia Commonsissa
Emily Armstrong

| Emily Armstrong |
| --- | --- |
 Armstrong vuonna 2024
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emily Marcia Armstrong
Syntynyt: 6. toukokuuta 1986 (ikä 38)  Los Angeles, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  hard rock alternative rock, punk blues, grunge, nu metal
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Dead Sara, Linkin Park
Levy-yhtiöt:  Warner Records, Dead Pocket
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Emily Marcia Armstrong (s. 6. toukokuuta 1986) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Hän perusti Dead Sara -yhtyeen vuonna 2005 ja hänet julkistettiin Linkin Park -yhtyeen uudeksi toiseksi laulajaksi syyskuussa 2024 Chester Benningtonin tilalle, joka kuoli vuonna 2017.
Varhainen elämä

Armstrong syntyi ja kasvoi Los Angelesissa. Hän alkoi kirjoittamaan lauluja ja soittamaan kitaraa. Kitaran soiton hän aloitti 11-vuotiaana ja laulamisen 15-vuotiaana. Armstrong keskeytti lukion; tiesi haluavansa olla rockbändissä heti, kun tarttui kitaraan, eikä ollut kiinnostunut mistään muusta. Vuonna 2012 hän kertoi El Paso Times -lehdelle, että musiikki oli ainoa asia, joka piti hänet motivoituneena elämässä.
Ura > Dead Sara

Vuonna 2002 Armstrong alkoi soittaa kitaristi Siouxsie Medleyn kanssa, jonka hän tapasi yhteisen ystävän kautta. Heillä oli samanlainen musiikkimaku; sekä Medley että Armstrong olivat saaneet vaikutteita muun muassa Nirvanalta ja L7:lta, sekä 1960-, 1970-luvun folk- ja bluesartisteilta, sekä klassisilta rockbändeiltä, kuten Led Zeppelin, Stevie Nicks, Joni Mitchell ja Fleetwood Mac. Lauluntekijänä Armstrong sai merkittäviä vaikutteita folk rockista. Hänen kiinnostuksensa avoimiin ja vaihtoehtoisiin virityksiin, kuten Mitchell käytti, johti siihen, mitä Guitar World kutsui Dead Saran tunnusomaiseksi soundiksi. Esiintyjänä häneen vaikuttivat muun muassa Iggy Pop ja Janis Joplin.
Aluksi nimellä Epiphany tunnettu Dead Sara esiintyi ensimmäisen kerran Los Angelesin The Mint -klubilla maaliskuussa 2005. Armstrong soitti laulamisen lisäksi bassoa. He lähtivät ensimmäiselle kiertueelleen vuonna 2007, ja vuonna 2010 perustivat oman indie-levy-yhtiön Pocket Kid Records, joka julkaisi heidän täyspitkän debyyttialbuminsa, Dead Sara, vuonna 2012. Albumin ensimmäinen single "Weatherman" oli indie rock -hitti. Albumin julkaisun jälkeen, Dead Sara esiintyi muun muassa Muse-yhtyeen lämmittelijänä Yhdysvalloissa ja Euroopassa, ja heidät nähtiin myös Warped Tour -kiertueella.
Dead Saran toinen albumi, Pleasure to Meet You, ja neljän kappaleen EP, Covers, julkaistiin myös Pocket Kid -levymerkillä. Covers sisälsi kaksi versiota Nirvanan kappaleesta "Heart-Shaped Box", Rage Against the Machinen "Killing in the Name" ja Patti Smithin "Ask the Angels". Vuonna 2018 julkaistiin EP Temporary Things Taking Up Space Atlanticilla.
Ura > Linkin Park

5. syyskuuta 2024 Linkin Park striimaasi keikan, jonka yhteydessä yhtye julkisti Armstrongin yhtyeen uudeksi laulajaksi ja Chester Benningtonin, joka kuoli vuonna 2017 seuraajaksi. Samalla yhtye vahvisti julkaisevansa albumin From Zero ja lähtevän kiertueelle.
Diskografia > Dead Sara

Dead Sara (2012)
Pleasure to Meet You (2015)
Ain't It Tragic (2021)
Diskografia > Linkin Park

From Zero (2024)
Jarmo Koski

| Jarmo Koski |
| --- | --- |
 Jarmo Koski Taiteiden yönä Helsingissä elokuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1951 (ikä 73) Imatra
Näyttelijä
Aktiivisena:  1976–
Merkittävät roolit:  Seppo Taalasmaa (Salatut elämät)  Nalle Puh Tiivi-Taavi (Teletapit) Alfred Jodocus Kwak (Alfred J. Kwak)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jarmo Uolevi Koski (s. 2. heinäkuuta 1951 Imatra) on suomalainen näyttelijä. Hänen uransa alkoi jo 1970-luvulla, muun muassa Ahaa Teatterissa, Nukketeatteri Vihreässä Omenassa ja 1990-luvulla Teatteri Hevosenkengässä.
Kosken tunnetuin näyttelijäntyö lienee Seppo Taalasmaan rooli saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän on esiintynyt sarjan alusta eli vuodesta 1999 vuoteen 2013 saakka. Koski lopetti sarjassa työskentelyn kevättalvella 2013, ja hänen roolihahmonsa poistui ruudusta 21. lokakuuta 2013. Koski palasi sarjaan kevään 2017 päätösjaksossa, mutta poistui jälleen ruudusta 17. marraskuuta 2017. Hän on esittänyt myöhemmin Talonmies Nokelaisen roolia Iltalehden julkaisemassa Kämppikset-sarjassa, jossa olivat mukana lisäksi Salatut elämät -sarjassa näytelleet Kirsi Ståhlberg ja Mia Ehrnrooth. Vuonna 2017 Koski oli näyttelemässä Seinäjoen kaupunginteatterissa.
Koski on dubannut animaatiosarjoissa, animaatioelokuvissa, televisiomainoksissa ja dokumenteissa. Hän on antanut äänensä muun muassa Disney-piirroselokuvien Nalle Puhille, Alfred J. Kwak -sarjan Alfredille, Nikke Knatterton -piirrossarjan kertojalle, Teletappien Tiivi-Taaville, Matka maailman ympäri -piirrosarjan Passepartoutille ja Muumilaakson tarinoiden Muumilaakson poliisille.. Häntä kaavailtiin Muumilaakson tarinoita -sarjan Yleisradion 1990-luvulla tehtyyn jälkiäänitykseen Muumipeikon esittäjäksi, mutta hän oli sarjan ensiesityksen aikaan monen muun sarjan teossa. Koski itse ehdotti esittäjäksi Rabbe Smedlundia, joka lopulta kyseisen roolin sai. Koski on maininnut mieluisimpien dubbaamiensa lastenpiirrettyjen olleen Nalle Puh -piirretyt. Hän on Nalle Puhin virallinen, Disneyn hyväksymä suomenkielinen ääninäyttelijä. Vuoden 2012 lopulla Koskelle tarjottiin isoa teatteriosaa Porin ja Rauman teattereissa. Koski suostui, ja näytteli vuoden 2013 molemmissa kaupungeissa.
Koski on naimisissa ja pariskunnalla on kolme lasta.
Ennen näyttelijän opintojaan Koski on opiskellut opettajaksi.
Koski osallistui MasterChef VIP -kilpailuun, joka alkoi maaliskuussa 2021.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1986 | Hirtettyjen kettujen metsä | sosiaalijohtaja Hemminki Yrjölä |
| 1987 | Majuri Jätkä |  |
| 1989 | Kultainen koskelo | käsinuket |
| 1990 | Kiertotähden keisari |  |
| 1991 | Uppo-Nalle | Uppo-Nalle, Uppis |
| 1997 | Magia ja minä |  |
| 2006 | Pimeää vasten | Niemisen pomo |
| 2008 | Myrsky | maatilan isäntä |
| 2017 | Armoton maa | juoppo |
| 2020 | Se mieletön remppa | esimies  |
| 2025 | Backwood Madness | pappi |
Filmografia > Sarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1985 | Uskottu mies | TV-toimittaja |
| 1990 | Elämän rouva, rouva Glad | talonmies |
| 1991 | Joulukalenteri | Tomafoi-tonttu |
| 1993 | Tuntemattomalle jumalalle | elokuvateatterin vahtimestari |
| 1995 | Kovaa maata | metsäherra |
| 1995 | Suloinen myrkynkeittäjä | kyläkauppias |
| 1995 | Fallesmannin Arvo ja minä | Hassu-Antti |
| 1995 | Kotikatu | taksikuski |
| 1998 | Sydän toivoa täynnä | Simo |
| 1999–2013,  2017, 2020–2021, 2023–2024 | Salatut elämät | Seppo Taalasmaa |
| 2014 | Kämppikset | Talonmies Nokelainen |
Ondřej Trejbal

| Ondřej Trejbal> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1999 (ikä 25) Nové Město na Moravě, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  SaiPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  HC Pardubice (ČEL)
Ondřej Trejbal (s. 21. huhtikuuta 1999 Nové Město na Moravě, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa.
Ura > Seuraura

Trejbal on HC Žďár nad Sázavoun kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 seuran U16-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+16=19, kuten myös kaudella 2014–2015 tehoilla 5+17=22. Kaudeksi 2015–2016 Trejbal siirtyi HC Pardubicen U18-joukkueeseen. Hän oli tehoilla 8+28=36 joukkueen paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja. Trejbal sijoittui koko Tšekin U18-sarjan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Hän voitti myös Pardubicen sisäisen tehotilaston lukemalla +33. Kaudella 2016–2017 Trejbal oli seuran U20-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22. Hän debytoi samalla kaudella myös Pardubicen Extraliga-joukkueessa, jossa Trejbal pelasi yhden playout- ja yhden karsintasarjan ottelun. Hän teki Extraliga-debyyttinsä ensimmäisessä playout-ottelussa 7. maaliskuuta 2017 vieraissa PSG Zlínia vastaan. Trejbal merkittiin Pardubicen kakkospuolustajapariin Ctirad Ovčačíkin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.19 minuuttia.
Trejbal aloitti kauden 2017–2018 Pardubicen U20-joukkueessa, mutta hän siirtyi jo alkukaudella Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Minnesota Wildernessiin. Trejbal oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+20=29. Des Moines Buccaneers varasi hänet 82. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2018, mutta Trejbal jatkoi kaudella 2018–2019 kuitenkin Wildernessissa. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 11+29=40, joilla Trejbal jakoi koko NAHL:n puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Lone Star Brahmasin Blake Evennoun kanssa. Hän voitti myös Wildernessin sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Vuodet 2019–2023 Trejbal kävi St. Cloud State Universityn yliopistoa. Senior-vuotensa 2022–2023 päätteeksi hän voitti NCHC:n mestaruuden.
Kaudeksi 2023–2024 Trejbal siirtyi 1+1-vuotisella ja syyskuun loppuun asti kestävän koeajan sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Tämän jälkeen hänen koejaksoaan jatkettiin kuukaudella. Trejbal teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa 28. lokakuuta 2023 KooKoota vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Adam Helewkan tekemään maaliin. Kaksi päivää myöhemmin Trejbalin uutisoitiin saaneen SaiPaan jatkosopimuksen. Kaikkiaan hänen ensimmäinen pääsarjakautensa toi 56 runkosarjaottelussa tehot 1+9=10. Helmikuussa 2024 SaiPa käytti Trejbalin sopimuksessa olleen option ja teki hänen kanssaan vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Tammikuussa 2025 Trejbal teki SaiPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Trejbal on pelannut 14 poikien maaottelua.
Muuta

Trejbalin pikkuveli Michal pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä A-junioriksi asti.
Australian edustajainhuone

| Australian edustajainhuone Australian House of Representatives |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  Alahuone
Johto
Puhemies:  Milton Dick (Lab)
Kokoonpano
Edustajia:  151 
Puolueet:  Hallitus (78)      Työväenpuolue (78) Oppositio (55)      Liberaalit (40)       Kansalliset (15) Muut (18)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  21. toukokuuta 2022
Seuraavat vaalit:  2025
Kotisivut
 http://www.aph.gov.au/Senators_and_Members/Members House of Representatives
Australian edustajainhuone (engl. Australian House of Representatives) on Australian parlamentin alahuone. Edustajainhuoneeseen kuuluu 151 jäsentä. Edustajat valitaan kolmen vuoden välein pidettävissä vaaleissa ellei kenraalikuvernööri hajota parlamenttia aikaisemmin. Edustajien täytyy täyttää seuraavat ehdot voidakseen asettua ehdolle:
Vähintään 18-vuotias
Australian kansalainen
Saanut jonkin poliittisen puolueen tai vähintään kuuden alueensa äänioikeutetun tuen
Maksanut 350 dollarin ehdokasmaksun, jonka saa takaisin, mikäli ehdokasta äänestää väh. 4 % alueen äänestäjistä ensimmäisenä vaihtoehtonaan.
Eivät toimi osavaltion tai territorion lainsäätäjänä
Edustajainhuoneen puhemiehenä on toiminut vuodesta 2022 työväenpuolueen Milton Dick.
Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2022, jossa työväenpuolue sai 77 paikkaa, ja uudeksi pääministeriksi nousi Anthony Albanese.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian edustajainhuone Wikimedia Commonsissa
Extraliga (Tšekki)

| Tipsport Extraliga |
| --- | --- |

Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Tšekki
Perustettu:  1994
Edeltäjä:  Tšekkoslovakian jääkiekkoliiga
Joukkueita:  14
Hallitseva mestari:  HC Ocelaři Třinec
Eniten mestaruuksia:  HC Vsetín   HC Ocelaři Třinec (kummallakin 6)
Alempi taso:  1. česká hokejová liga  2. česká hokejová liga
TV:  Česká televize
Sivusto:  www.hokej.cz
Extraliga on Tšekin jääkiekon korkein sarjataso. Se on perustettu vuonna 1994. Extraligassa pelaa 14 joukkuetta. Pudotuspelit pelataan kahdeksan joukkueen kesken. Sarjan virallinen nimi on Tipsport Extraliga. Sarjan menestyneimmät joukkueet ovat VHK Vsetín ja HC Oceláři Třinec, jotka kummatkin ovat voittaneet sen kuusi kertaa.
Kaudella 2014-2015 sarjan yleisökeskiarvo oli 5 113.
Joukkueet kaudella 2024-2025

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bili Tygri Liberec | Liberec | Home Credit Aréna | 1956 |  Filip Pešán |
| BK Mladá Boleslav | Mladá Boleslav | Ško-Energo Aréna | 1908 |  Richard Král |
| HC Dynamo Pardubice | Pardubice | Enteria Aréna | 1923 |  Václav Baďouček |
| HC Energie Karlovy Vary | Karlovy Vary | KV Aréna | 1932 |  Pavel Patera |
| HC Kometa Brno | Brno | Winning Group Aréna | 1953 |  Kamil Pokorný |
| HC Litvínov | Litvínov | Zimní Stadion Ivana Hlinky | 1945 |  Karel Mlejnek |
| HC Ocelaři Třinec | Třinec | Werk Aréna | 1929 |  Zdeněk Moták |
| HC Olomouc | Olomouc | Zimní Stadion Olomouc | 1955 |  Jan Tomajko |
| HC Plzeň | Plzeň | LOGSPEED CZ Aréna | 1929 |  Josef Jandač |
| HC Sparta Praha | Praha | O2 Arena | 1903 |  Pavel Gross |
| HC Vítkovice | Ostrava | Ostravar Aréna | 1928 |  Vlastimil Wojnar |
| Motor České Budějovice | České Budějovice | Budvar Aréna | 1928 |  Ladislav Čihák |
| Mountfield HK | Hradec Králové | ČPP Aréna | 2013 |  Tomáš Martinec |
| Rytíři Kladno | Kladno | CEZ Stadion Kladno | 1924 |  David Čermák |
Lähde:
Mestarit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1994 HC Olomouc  1995 HC Petra Vsetín  1996 HC Petra Vsetín  1997 HC Petra Vsetín  1998 HC Slovnaft Vsetín  1999 HC Slovnaft Vsetín  2000 HC Sparta Praha  2001 HC Vsetín  2002 HC Sparta Praha  2003 HC Slavia Praha  2004 PSG Zlín |  2005 HC Moeller Pardubice  2006 HC Sparta Praha  2007 HC Sparta Praha  2008 HC Slavia Praha  2009 HC Energie Karlovy Vary  2010 HC Eaton Pardubice  2011 HC Ocelaři Třinec  2012 HC Pardubice  2013 HC Plzeň 1929  2014 PSG Zlín |  2015 HC Litvínov  2016 HC Bílí Tygři Liberec  2017 HC Kometa Brno  2018 HC Kometa Brno  2019 HC Ocelaři Třinec  2020 Pudotuspelit keskeytetty koronapandemian takia  2021 HC Ocelaři Třinec  2022 HC Ocelaři Třinec  2023 HC Ocelaři Třinec  2024 HC Ocelaři Třinec |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšekin Extraliga Wikimedia Commonsissa
Liigan virallinen sivusto (tšekiksi)
Tšekin Extraliga-ottelu, O2 Arena
Kapeenkosken kanava

Kapeenkosken sulku maantiesillalta katsottuna.
Näkymä Kapeenkosken sulusta alavirtaan Vatiajärvelle.
Kapeenkosken kanava on sulkukanava joka sijaitsee Äänekoskella Jyväskylä-Suolahti-reitillä. Kanava yhdistää Vatianjärven ja Kuhnamon ja on osa Keiteleen kanavaa yhdessä Vaajakosken, Kuhankosken, Kuusan ja Paatelan sulkujen kanssa. Kanavan rakensivat neuvostoliittolaiset 1990–1993 osana Neuvostoliiton ja Suomen välisen bilateraalikaupan tasapainottamista, koska Suomen vienti Neuvostoliittoon oli suurempaa kuin Suomen tuonti Neuvostoliitosta. Kanava on noin 300 metriä pitkä. Vatianjärven ja Kuhnamon korkeusero on 2,70–3,00 m.
Kanavassa on yksi sulku jossa suurimmat aluksen sallitut mitat ovat 110,0 × 11,8 × 2,4 metriä (pituus x leveys x syväys). Kanavan sulkuportit ovat sähkömekaanisilla koneistoilla varustetut sektoriportit. Sulun ylittävän kiinteän sillan alikulkukorkeus on 8,0 metriä. Myös sulun yläpuolella sijaitsevan Pörrinsalmen kiinteän maantiesillan alikulkukorkeus on 8,0 metriä. Muulla reitillä mastonkorkeus on 5,5 metriä.
Kapeenkosken sulku panoraamana.
Kanava on itsepalvelusulku, mutta sen kaukokäyttö ja valvonta on mahdollista Paatelan kanavan keskusvalvomosta. Keiteleen kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Kanavan aukioloajat:
Toukokuu: klo 7-21
Kesäkuu: klo 7-24
Heinäkuu: klo 7-24
Elokuu: klo 7-24
Syyskuu: klo 7-18
Lokakuu: keskiviikosta sunnuntaihin klo 7-17
Abbasidien vallankumous

Abbasidien vallankumous oli Iranin Khorasanista liikkeelle lähtenyt kapina, joka kukisti arabien valtakuntaa hallinneen umaijadidynastian vuonna 750 ja toi valtaan abbasidit. Tiedot vallankumouksesta ovat epämääräisiä ja perustuvat al-Tabarin 900-luvulla kirjoitettuun historiikkiin. Sen mukaan vallankumouksen aloitti Abu Muslim 15. kesäkuuta 747 ja se päättyi umaijadien tappioon nykyisen Irakin alueella käydyssä Zabin taistelussa 25. tammikuuta 750.
Vallankumous

Historioitsija Hugh Kennedy selostaa al-Tabarin pohjalta tapahtumia niin, että umaijadien vastainen kapina alkoi kesällä vuonna 747 Mervin lähiseudulla sijainneissa kylissä. Liikkeen ensimmäinen johtaja oli mystiseksi hahmoksi jäänyt Abu Muslim ("muslimien isä" tai "kapinan isä"), mitä ei pidetä oikeana nimenä vaan pseudonyyminä. Hänen kehaistaan tappaneen 60 000 ihmistä vallassa ollessaan.
Kun Abu Muslim oli varmistanut Mervin, hän lähetti armeijansa länteen. Se eteni Iranista Irakiin ja valloitti Kufan, missä kalifiksi nostettiin Abu al-Abbas hallitsijanimellä al-Saffah. Al-Saffah on myyttinen hahmo, koska hänet tunnetaan vain islamilaisen perimätiedon nojalla. Hänen nimeään ei löydy kolikoista, piirtokirjoituksista tai sineteistä.
Umaijadikalifi Marwan II kohtasi armeijansa kanssa kapinalliset Mosulin eteläpuolella helmikuussa 750 Zabjoen varrella. Taistelu päättyi kapinallisarmeijan voittoon. Marwan II saatiin kiinni Egyptissä, missä hänet surmattiin.
Abu al-Abbas al-Saffah julistetaan ensimmäiseksi abbasidikalifiksi. Kuva 1300-luvun alun kirjassa.
Rudolf IV (Itävalta)

Rudolf IV hautamuistomerkkinsä yhteyteen teetetyssä muotokuvassa.
Rudolf IV Habsburgilainen (lempinimi der Stifter, ”perustaja”; 1. marraskuuta 1339 Wien, Itävallan herttuakunta – 27. heinäkuuta 1365 Milano, Milanon herttuakunta) oli Habsburgin sukuun kuulunut Itävallan herttua vuosina 1358–1365. Hän julisti itsensä arkkiherttuaksi ja samalla Itävallan arkkiherttuakunnaksi sekä liitti Tirolin valtakuntaansa vuonna 1365. Varhaisesta kuolemastaan huolimatta hänellä oli merkittävä rooli Habsburgien suvun ja Itävallan historiassa.