stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maapato
Historiaa

Patoja rakennettiin varhaisissa sivilisaatioissa ilmeisesti kasteluveden ohjaamiseksi ja alavien maiden tulvantorjunna vuoksi. Varhaisin ja luotettavin havainto maapadosta on Jordaniassa sijaitseva Jawan pato, jonka iäksi on arveltu 5 000 vuotta. Se on rakennettu kasaamalla maa-aineksesta aumaksi ja sen rakenteita on tuettu kivimuurauksella. Pato on muodostanut veden varastoaltaan. Padon märällä puolella oli tiivistysosa, jonka tarkoitus oli estää veden liiallinen suotuminen maa-aineksen läpi. Patoa on myös korotettu ja sen yhteydessä siihen lisättiin kivisuodatin estämään nopean vedenpinnan laskun aiheuttamat sortumat.
Tiedetään varmuudella, että patoja rakennettiin varhaisissa sivilisaatioissa ainakin nykyisten Egyptin, Intian ja Kiinan alueilla. Niissä kaikissa patojen rakenne oli lähes sama. Pato muodosti aumamaisen muodon, jossa sekä padon märkä että sen kuiva puoli vietti loivasti alaspäin. Padon leveys oli moninkertainen sen korkeuteen nähden. Patojen rakennustekniikka oli alkeellinen ja vailla erikoistuneita ratkaisuja.
Vasta roomalaiset kehittivät padonrakennustaidon uudelle tasolle kehittäessään asutuskeskuksiensa vesihuoltoa. Tässä auttoi suuresti sementin ja vedenpitävän laastin keksiminen. Patojen rakentamisessa on kehitytty yrityksen ja erehdyksen kautta. Pahimmat ongelmat olivat veden hydrostaattinen paineen työntävä vaikutus ja veden tunkeutuminen huokoiseen maa-ainekseen. Niiden voittaminen on kehittänyt alaa hitaasti eteenpäin. Nykyinen maapatotekniikkaa on 1900-luvulla kehittynyt huimasti eteenpäin uusien materiaalien käyttöönoton johdosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maapato Wikimedia Commonsissa
Vyöhykemaapadon tiivistysosan sijainti padon rakenteissa.
Kampenin kirkko (Stavanger)

| Kampenin kirkko Kampen kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Stavanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1957
Suunnittelija:  T. Bryne
Materiaali:  betoni
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kampenin kirkko (norj. Kampen kirke) on Stavangerin kunnassa Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 1957.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kampenin kirkko (Stavanger) Wikimedia Commonsissa
Carina (nimi)

| Carina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  25. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Karina, Kaarina
Vastineita eri kielissä:  Catherine
Nimen alkuperä:  Katariina tai latinan cara
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carina on naisen etunimi.  Nimi on todennäköisesti Katariina-nimen mukaelma, samoin kuin suomalainen Kaarina-nimikin, mutta se on voinut syntyä myös johdannaisena latinan sanasta cara, joka merkitsee rakasta, kallista tai arvossa pidettyä.
Suomessa nimi Carina on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 2600 henkilölle, joista yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Carinan nimipäivä on Katariinan päivänä 25. marraskuuta. Ennen vuotta 2015 nimipäivä oli kuitenkin 4. marraskuuta.
Tunnettuja Carina-nimisiä

Carina Aaltonen (s. 1964), ahvenanmaalainen poliitikko
Carina Appel (1967–2012), suomalainen valokuvaaja
Carina Ari (1897–1970), ruotsalainen tanssija, koreografi ja kuvanveistäjä
Carina Bär (s. 1990), saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Carina Christensen (s. 1972), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Carina Geber-Teir (s. 1972), suomalainen viestintäjohtaja
Carina Henriksson (s. 1971), ruotsalainen oopperalaulaja ja teatterinjohtaja
Carina Juselius (s. 1961), suomalainen kestävyysjuoksija
Carina Kirssi (s. 1976), suomalainen maantiepyöräilijä
Carina Kjellman (s. 1963), suomalainen yleisurheilija
Carina Ohlsson (s. 1957), ruotsalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Carina Räihä (s. 1967), suomalainen vuorikiipeilijä
Carina Vogt (s. 1992), saksalainen mäkihyppääjä
Carina Wenninger (s. 1993), itävaltalainen jalkapalloilija
Carina Wiese (s. 1970), saksalainen näyttelijä
Carina Witthöft (s. 1995), saksalainen tennispelaaja
Carina Wolff-Brandt (s. 1960), suomenruotsalainen toimittaja, kirjailija ja kustantaja
Carina Åkerström (s. 1962), ruotsalainen juristi ja Handelsbankenin toimitusjohtaja
Kuvitteellisia Carina-nimisiä

Carina Smyth, elokuvasarjassa Pirates of the Caribbean
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carina (nimi) Wikimedia Commonsissa
Letitia Marion Hamilton

| Mitalit> Maa:   Irlanti.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Irlanti.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Irlanti.Taidelajit. Olympialaiset  | Maa:   Irlanti> Taidelajit. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | Öljy- ja vesivärimaalaukset |  |
Letitia Marion Hamilton (30. heinäkuuta 1878 – 11. elokuuta 1964) oli irlantilainen taidemaalari ja olympiamitalisti.  Hänen taidesuuntauksessaan esiintyi modernismia ja nykytaidetta, mutta hän maalasi myös maaseudusta maisemakuvia, joista tuli kuuluisaksi.
Hamilton ja hänen Eva-siskonsa eivät menneet elämänsä aikana naimisiin, jotta pystyivät elättämään lapsuudenperheensä taiteilijan työllään. He opiskelivat William Orpenin alaisuudessa Dublin Metropolitan School of Artissa, mutta Hamilton myös Belgiassa Frank Brangwynin opettamana. Hänen ensimmäinen osallistuminen näyttelyyn tapahtui vuonna 1902.
Järjestötoiminnan osalta Hamilton oli yksi taidemaalareille tarkoitetun Society of Dublin Paintersin perustajajäsenistä yhdessä Paul Henryn, Grace Henryn, Mary Swanzyn ja Jack Butler Yeatsin kanssa, kun järjestö perustettiin vuonna 1920. Hänestä tuli myös Irlannin taiteilijoiden järjestön Royal Hibernian Academyn (RHA) jäsen vuonna 1943.
Kansainvälistä menestystä Hamilton sai vuoden 1948 Lontoon olympialaisissa, joissa hänet palkittiin pronssilla öljy- ja vesivärimaalauksissa teoksellaan Meath Hunt Point-to-Point Races.
Volgoretšensk

| Volgoretšensk Волгореченск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Kostroman alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18 km²
Korkeus:  110 m
Väkiluku (2010):  17 565
 – Väestötiheys:  976 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.go-volgorechensk.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Volgoretšensk (ven. Волгоре́ченск) on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 40 kilometriä Kostromasta kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Kostroman ja Ivanovon välinen maantie. Asukkaita on 17 600 henkeä (vuonna 2010).lähde?
Volgoretšensk on syntynyt Kostroman sähkövoimalan rakennustyön yhteydessä vuonna 1964. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1994. Tärkein yritys on OGK-3-energiantuotantoyhtiöön kuuluva voimalaitos. Sen lisäksi kaupungissa toimii teräsputkia valmistava Gazpromin tytäryhtiö.
Aiheesta muualla

Volgoretšenskin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kostroman alueen kaupungit
Hallinnollinen keskus: Kostroma

Bui | Galitš | Kologriv | Makarjev | Manturovo | Neja | Nerehta |  Šarja | Soligalitš | Tšuhloma | Volgoretšensk
Rafael Nadal

| Rafael Nadal |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  2001–2024
Palkintorahat:  134 946 100 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (18.8.2008)
Turnausvoittoja:  92
Voitot/tappiot:  1080–227
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2 voittoa (2009,  2022)
Ranskan avoimet:  14 voittoa (2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022)
Wimbledon:  2 voittoa (2008, 2010)
Yhdysvaltain avoimet:  4 voittoa (2010, 2013, 2017, 2019)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  26. (8.8.2005)
Turnausvoittoja:  11
Voitot/tappiot:  142–77
Aiheesta muualla
rafaelnadal.com
ITF
ATP
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten tennis. Olympialaiset  | Maa:   Espanja> Miesten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | Kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | Nelinpeli |  |
Rafael ”Rafa” Nadal Parera (s. 3. kesäkuuta 1986 Manacor, Mallorca) on uransa vuonna 2024 lopettanut  espanjalainen tennisammattilainen, olympiavoittaja ja pitkäaikainen ATP-rankingin ykköspelaaja.
Nadal on Andre Agassin lisäksi ainoa miespelaaja, joka on urallaan voittanut kaksinpelissä kaikki Grand Slam -turnaukset ja olympiakultaa, eli niin sanotun "Golden Grand Slamin". Hän on voittanut Ranskan avoimet 14 kertaa (2005–2008, 2010–2014, 2017–2020, 2022), Australian avoimet kaksi kertaa (2009, 2022), Wimbledonin tennisturnauksen kaksi kertaa (2008, 2010) sekä Yhdysvaltain avoimet neljä kertaa (2010, 2013, 2017, 2019). Olympiakultaa hän voitti kaksinpelissä Pekingissä 2008 sekä nelinpelissä Rio de Janeirossa 2016. Toukokuun lopulla 2006 hän rikkoi Guillermo Vilasin perättäisten massakentillä otettujen voittojen ennätyksen ottamalla alustalla 54. perättäisen voittonsa (Vilasilla niitä oli 53, jotka hän otti kevään ja syksyn 1977 välisenä aikana). Nadalin voittoputki massalla alkoi huhtikuussa 2005. Tappioton putki katkesi 20. toukokuuta 2007 Hampurin turnauksessa, jonka loppuottelussa Nadal hävisi Roger Federerille. Sitä ennen katkeamaton voittojen sarja oli kestänyt yhteensä 81 ottelua. Nadal hävisi uransa aikana Ranskan avoimissa vain kolme ottelua, ja häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista tennispelaajista ja kaikkien aikojen parhaana massakenttäpelaajana.
Nadalin valmentajana toimi pitkään hänen setänsä Toni Nadal, itsekin entinen tennispelaaja. Vaikka Nadal on oikeakätinen, hän löi vasemmalla. Tämä oli peräisin hänen valmentajasetänsä Toni Nadalin ehdotuksesta varhaisessa vaiheessa, jolloin Nadal löi sekä rystyn että kämmenen kahdella kädellä. Näin ruvettiin työstämään Rafaelin yhden käden kämmentä vasemmalta puolelta, koska Toni oli sitä mieltä, että vasenkätiset pelaajat pärjäävät vähemmistönä paremmin.
Nadal kärsi urallaan pahoista polvivaivoista sekä rannevammoista. Hän päätti ammattilaisuransa 19. marraskuuta 2024 käytyy Davis Cupin otteluun.
Nuoruus ja junioriura

Rafael Nadal syntyi Manacorissa, Baleaareilla, Espanjassa. Hänen isänsä on Sebastián Nadal, ja äitinsä Ana María Parera. Hänellä on nuorempi sisko nimeltään María Isabel. Hänen setänsä, Miguel Ángel Nadal on entinen jalkapalloilija, joka pelasi RCD Mallorcassa, FC Barcelonassa sekä Espanjan maajoukkueessa. Hänen toinen setänsä, Toni Nadal – joka on entinen tennispelaaja – tutustutti Rafaelin tenniksen pariin hänen ollessa kolmevuotias.
Kahdeksanvuotiaana Nadal voitti alle 12-vuotiaiden Baleaarien-mestaruuden. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Espanjan 12-vuotiaiden mestaruuden. Samoihin aikoihin hänen täytyi valita, kumman hän ottaa ammatikseen, jalkapalloilun vai tenniksen. Hän päätti valita tenniksen. Nadalin valmentaja-setä Tonin mukaan hän pelasi 12-vuotiaaksi asti enemmän jalkapalloa kuin tennistä. Ollessaan 14-vuotias, Espanjan tennisliitto ehdotti Nadalia muuttamaan Mallorcalta Barcelonaan jatkaakseen tennisharjoittelua. Nadalin perhe hylkäsi tämän tarjouksen; osittain siksi, että he epäilivät sen vaikuttaisivan Nadalin koulumenestykseen. Pysyminen kotona tarkoitti kuitenkin, että Nadal sai vähemmän rahallista tukea liitolta. Näin ollen suurimman osan Nadalin kohoavista kustannuksista tenniksen parissa sai maksaa hänen isänsä.
Nadal osallistui kahteen turnaukseen ITF:n juniorikiertueella. Vuonna 2002, 16 vuoden ikäisenä, Nadal pääsi välieriin Wimbledonin poikien kaksinpelissä, hänen ensimmäisessä ITF-junioriturnauksessaan. 18-vuotiaana hän auttoi Espanjaa voittamaan Yhdysvallat nuorten Davis Cupissa, toisessa, ja viimeisessä esiintymisessään ITF-juniorikiertueella.
Ammattilaisura > Wimbledonin kolmannelle kierrokselle ja Davis Cupin voitto (2001–2004)

Nadal siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2001, ollessaan 15-vuotias. Hän pelasi ensimmäisen ATP-tason ottelunsa huhtikuussa 2002 Mallorcalla ja voitti siinä paraguaylaisen Ramon Delgadon suoraan kahdessa erässä. Nadal oli yhdeksäs pelaaja tenniksen avoimen aikakauden aikana (vuoden 1968 jälkeen), joka on kyennyt voittamaan ATP-tason ottelun ennen kuudettatoista syntymäpäiväänsä.
Vuonna 2003 hänestä tuli nuorin miespelaaja sitten Boris Beckerin vuonna 1984, joka on edennyt Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle. Nadal päätti kauden 2003 50:n parhaan pelaajan joukossa. Vuonna 2004 Nadal eteni Aucklandin ATP-turnauksen loppuotteluun, jossa hän hävisi Dominik Hrbatýlle. Australian avoimissa Nadal eteni kolmannelle kierrokselle. Maaliskuussa hän voitti Roger Federerin heidän ensimmäisessä kohtaamisessaan Miamin Masters-turnauksessa. Nadal joutui jättämään väliin Ranskan avoimet ja Wimbledonin, koska hänen jalkapöytänsä luu oli kipeytynyt. Nadal voitti ensimmäisen ATP-tason turnauksensa elokuussa 2004 Sopotissa. Hän voitti massalla pelatun turnauksen loppuottelussa José Acasuson suoraan kahdessa erässä. Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi toiselle kierrokselle. Hän kuului Espanjan joukkueeseen, kun se voitti Davis Cupin finaalissa Yhdysvallat.
Ammattilaisura > Ranskan avointen mestaruus (2005)

Nadal teki varsinaisen läpimurtonsa kaudella 2005. Hän voitti kauden alkupuolella 24 peräkkäistä ottelua, mikä on pisin alle 20-vuotiaan pelaajan voittoputki tenniksen avoimella aikakaudella. Ennätystä piti aiemmin hallussaan Andre Agassi, jolla oli 23 ottelun voittoputki vuonna 1988.
Nadal pelasi vuonna 2005 ensimmäistä kertaa Ranskan avoimissa ja eteni heti turnauksen loppuotteluun voitettuaan matkalla muun muassa Sébastien Grosjeanin neljännesvälierissä, David Ferrerin puolivälierissä ja maailmanlistan ykkösen Roger Federerin välierissä. Hän voitti Federerin neljässä erässä yhdeksäntenätoista syntymäpäivänään. Nadal kohtasi turnauksen loppuottelussa argentiinalaisen Mariano Puertan, jonka hän voitti neljässä erässä luvuin 6–7, 6–3, 6–1 ja 7–5. Nadal oli yhdeksäntoista vuoden ja kahden päivän iässä kuudenneksi nuorin Grand Slam -turnauksen voittaja ja neljänneksi nuorin Ranskan avointen voittaja avoimella aikakaudella.
Heinäkuussa 2005 Nadalista tuli Stuttgartin turnauksen voittonsa myötä ensimmäinen miespelaaja, joka on voittanut saman vuoden aikana kahdeksan massakenttäturnausta kaksinpelissä (edellinen ennätys oli Thomas Musterin seitsemän massakenttäturnauksen voittoa vuonna 1995). Stuttgartin ja Ranskan avointen lisäksi näihin turnauksiin lukeutuivat muun muassa Monte Carlon ja Rooman Masters-turnaukset ja Barcelonan tennisturnaus. Rooman ja Monte Carlon finaaleissa hän voitti Guillermo Corian ja Barcelonan finaalissa maanmiehensä Juan Carlos Ferreron.
Kahdeksan massakenttäturnauksen lisäksi Nadal voitti kauden aikana myös kolme kovalla alustalla pelattua turnausta, elokuussa Montrealissa pelatun Canada Mastersin, Madridin Masters-turnauksen lokakuussa ja syyskuussa Pekingin tennisturnauksen.
Ammattilaisura > Toinen Ranskan avointen mestaruus (2006)

Vuoden 2006 alussa Nadal joutui jättämään kauden ensimmäisen Grand Slam -kisan, Australian avoimet väliin loukkaantumisen vuoksi. Kuntoon päästyään Nadal jatkoi siitä, mihin edelliskaudella jäi. Hän otti helmikuussa kauden ensimmäisen turnausvoittonsa lyömällä Dubaissa kovalla alustalla pelatun turnaksen finaalissa Roger Federerin erin 2–1. Huhtikuussa hän pelasi kauden ensimmäisen turnauksensa massakentillä, Monte Carlon Masters-turnauksen, ja kohtasi loppuottelussa jälleen Federerin. Ottelu päättyi Nadalin eduksi erin 3–1. Monte Carlon jälkeen hän voitti seuraavaksi Barcelonan turnauksen ja Rooman Masters-turnauksen. Nadalin voittoputki massalla oli lähellä katketa Roomassa. Hänen loppuotteluvastustajallaan Roger Federerillä oli jo kaksi ottelupalloa. Kamppailu kesti 5 tuntia ja 14 minuuttia ja Nadal voitti lopulta erin 3–2. Tie break -eriä oli peräti kolme, joista Federer voitti ensimmäisen 7–0 ja kaksi muuta Nadal lukemin 7–5. Vielä ratkaisevassa viidennessä erässäkin jouduttiin katkaisupeliin. Ottelu päättyi numeroin 6–7 (0/7), 7–6 (7/5), 6–4, 2–6, 7–6 (7/5).
Kesäkuussa 2006 Nadal uusi mestaruutensa Roland Garros´ssa, kukistaen unelmafinaaliksi hehkutetussa loppuottelussa Roger Federerin neljässä erässä (1–6, 6–1, 6–4 ja 7–6 (7/4)). Myöhemmin kesällä Nadal pelasi myös ensimmäistä kertaa Wimbledonin finaalissa, jossa häntä vastassa oli jälleen Federer. Federer voitti loppuottelun erin 3–1 ja vei Wimbledonin mestaruuden jo neljännen kerran peräkkäin.
Kauden loppupuolella Nadalilla ei sujunut kovin hyvin kovalla alustalla. Hän hävisi Yhdysvaltain avointen puolivälierissä venäläiselle Mihail Južnyille neljässä erässä. Lokakuussa, seuraavassa kaksinpeliturnauksessaan, hän hävisi ruotsalaiselle Joachim Johanssonille Tukholman tennisturnauksen toisella kierroksella erin 0–2. Johansson oli tuolloin maailmanlistan sijalla 690. Myöhemmin lokakuussa Nadal putosi kotimaassaan Espanjassa pidetyn Madridin Masters-turnauksen puolivälierissä hävittyään tšekkiläiselle Tomáš Berdychille erin 0–2.
Ammattilaisura > Kolmas Ranskan avointen mestaruus (2007)

Nadalin alkukausi 2007 oli vahva. Hän eteni Australian avoimissa puolivälieriin ja maaliskuun puolivälissä alkoi hänen ylivoimansa. Kauden neljästä ensimmäisestä ATP Masters -turnauksesta Nadal voitti kolme (Indian Wells, Monte Carlo, Rooma). Nadal johti pitkään ATP Race -kilpailua ja venytti peräkkäisten massapelivoittojensa määrän lopulta 81:een ennen kuin kärsi tappion Hampurin Masters-turnauksen finaalissa Roger Federerille 6–2, 2–6, 0–6. Maailmanlistalla hän oli edelleen selvänä kakkosena Roger Federerin jälkeen.
Kesäkuussa Nadal voitti kolmannen kerran peräkkäin Ranskan avoimet. Hän kukisti toisen kerran peräkkäin finaalissa maailmanlistan ykkösen Roger Federerin. Nadalin voittonumerot olivat 6–3, 4–6, 6–3, 6–4. Wimbledonissa 2007 Nadal eteni toisena vuonna peräkkäin loppuotteluun, mutta siinä vuorostaan Roger Federer onnistui viemään voiton tiukassa viiden erän ja neljän tunnin kamppailussa. Nadalin tappioluvut olivat 6–7 (7/9), 6–4, 6–7 (3/7), 6–2, 2–6. Heinäkuussa hän voitti vielä Stuttgartin massaturnauksen lyöden finaalissa Stanislas Wawrinkan 6–4, 7–5.
Loppukaudesta Nadal ei saavuttanut enää turnausvoittoja. Elokuussa Montrealin Masters-turnauksessa hän eteni semifinaaliin, jossa hävisi Novak Đokovićille. Cincinnatin Masters-turnauksessa Nadal joutui luovuttamaan ensimmäisessä ottelussaan. Syyskuussa Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi 4. kierroksella maanmiehelleen David Ferrerille. Lokakuussa Madridin Masters-turnauksessa tuli tappio David Nalbandianille ja vastaavassa Pariisin turnauksessa kaksi viikkoa myöhemmin finaaliottelussa jälleen Nalbandianille suoraan 4–6, 0–6. Se oli Nadalin ensimmäinen tennistappio Pariisissa. Kauden päätösturnaus Tennis Masters Cup Shanghaissa päättyi edellisvuotiseen tapaan semifinaalitappioon Roger Federerille 4–6, 1–6.
Ammattilaisura > Kaksi grand slam -mestaruutta ja olympiakultaa (2008)

Nadal aloitti kauden hyvin ja pääsi Australian avoimissa aina välieriin saakka, jossa hävisi turnauksen superyllättäjälle Jo-Wilfried Tsongalle. Nadal toipui tappiosta nopeasti ja vei ennen Ranskan avoimia turnauksen toisensa perään. Nadal tosin koki shokkitappion Rooman turnauksessa, kun hän hävisi maanmiehelleen Juan Carlos Ferrerolle. Kolme kertaa peräkkäin Ranskan avoimet voittanut Nadal ei pettänyt odotuksia vaan voitti neljännen kerran peräkkäin murskaamalla finaalissa Roger Federerin 3–0, Federer sai ottelun aikana vain neljä peliä. Nadal lähti altavastaajana Wimbledoniin hakemaan finaalipaikkaa viisinkertaista mestaria Federeriä vastaan. Nadal ylsikin finaaliin saakka ja vastaan asettui jälleen Federer. Nadal yllätti ja voitti kaksi ensimmäistä erää 6–4, 6–4. Federer kuitenkin paransi peliään ja voitti kaksi seuraavaa erää katkaisupelien kautta 7–6, 7–6. Viides erä oli huikeaa tennistä ja se venyi pitkälle molempien pitäessä syöttönsä. Tilanteessa 7–7 Nadal onnistui murrossa ja pidettyään oman syöttönsä vei ratkaisuerän luvuin 9–7. Näin Nadal päätti Federerin ennätysjahdin ja pilasi hänen unelmansa kuudennesta peräkkäisestä Wimbledonin voitosta.
Cincinnatin turnauksessa Nadal ylsi välieriin, jossa kuitenkin hävisi Serbian Novak Đokovićille. Hän varmisti kuitenkin nousunsa miesten tenniksen maailmanlistan kärkipaikalle ohi sitä yli neljä ja puoli vuotta hallinneen Federerin. Vallanvaihto tapahtui 18. elokuuta 2008. Nadal ehti olla listan kakkospaikalla peräti 160 viikkoa eli yli kolme vuotta. Pekingin olympialaisissa Nadal lunasti odotukset ja voitti olympiakultaa kaatamalla finaalissa Chilen Fernando Gonzálezin suoraan kolmessa erässä 6–3, 7–6 (2), 6–3.
Ammattilaisura > Australian avointen voitto ja yllätystappio Ranskan avoimissa (2009)

Tammikuussa 2009 Rafael Nadal voitti ensimmäisen kerran Australian avoimet lyömällä Roger Federerin finaalissa tiukassa viiden erän kamppailussa. Voiton arvoa korostaa erityisesti se, että hän pelasi välierissä 5 tuntia ja 14 minuuttia kestäneen maraton-ottelun Fernando Verdascoa vastaan. Se on Australian avointen historian toiseksi pisin ottelu.
Vuoden 2009 Ranskan avoimessa tennisturnauksessa Nadal putosi neljännellä kierroksella hävittyään sensaatiomaisesti ruotsalaiselle Robin Söderlingille erin 3–1 (6–2, 6–7, 6–4, 7–6). Tämä katkaisi Nadalin 31 ottelun voittoputken Ranskan avoimissa ja oli hänen ensimmäinen tappionsa tässä turnauksessa.
Vuoden 2009 aikana Nadal kärsi loukkaantumisista, mutta on arveltu, että myös hänen vanhempiensa avioero vaikutti miehen otteisiin kauden aikana etenkin Ranskan avoimissa.
Kesä-heinäkuussa Nadal joutui jättämään Wimbledonin turnauksen väliin polvivaivojen takia. Tämä aiheutti sen, että 6. heinäkuuta hän joutui luopumaan tenniksen ATP-maailmanlistan ykköspaikasta sveitsiläisen Roger Federerin voitettua jälleen Wimbledonin turnauksen. Nadal oli pitänyt kärkipaikkaa hallussaan yhteensä 46 viikkoa.