stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cissé Mariam Kaïdama Sidibé

Cissé Mariam Kaïdama Sidibé (4. tammikuuta 1948 Timbuktu Ranskan Sudan– 6. marraskuuta 2021 Tunis, Tunisia) oli Malin pääministeri vuosina 2011–2012.
Mariam Kaïdama Sidibé syntyi Timbuktussa 4. tammikuuta 1948. Sidibé on hänen tyttönimensä, Cissé hänen aviomiehensä nimi. Hän valmistui Bamakon kansallisesta hallinto-oppilaitoksesta vuonna 1974. Hän työskenteli vuosia valtionyhtiöiden johdossa, ja toimi myös valtiollisissa viroissa eri ministeriöissä ja presidentti Moussa Traorén neuvonantajana.
Presidentti Amadou Toumani Touré nimitti Sidibén hallituksen muodostajaksi vuonna 2011. Vuonna 2012 Malin tuaregien kapina levisi sotilasvallankaappaukseksi, joka syrjäytti Sidibén vallasta. Kapinalliset ottivat Sidibén ja kaksi hänen ministeriään vangeiksi.
Koskilinna

Koskilinna kesäkuussa 2017.
Asunto Oy Koskilinna on Tampereella Hatanpään valtatie 2:ssa Suomen Pankin talon ja Haarlan palatsin välissä sijaitseva asuin- ja liikerakennus, joka valmistui 1924. Talon Hatanpään valtatien puoleinen osa on viisikerroksinen ja Pellavatehtaankadun puoleinen osa kolmikerroksinen. 1920-luvun klassismia edustavan punatiilisen talon suunnitteli Heikki Tiitolan rakennustoimisto.
Talon rakennustyöt aloitettiin 17. maaliskuuta 1924 ja talo valmistui asumiskuntoon marraskuun lopulla 1924. Talossa oli sen valmistuessa 15 asuinhuoneistoa ja niissä yhteensä 58 huonetta. Ensimmäisessä kerroksessa oli myymälä- ja varastohuoneita, kellarikerroksessa varastoja, halkokellari ja keskuslämmityslaitos.
Koskilinnan talossa on toiminut vuodesta 1936 lähtien Koskilinnan Kahvikauppa.
Signe Kantele

Signe Salome Kantele (o.s. Heikinheimo, synt. Heikel; 29. marraskuuta 1890 Rovaniemi – 19. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitaja, lähetystyöntekijä, lastenkirjailija ja suomentaja. Hänen puolisonsa oli Kiinassa toiminut lähetyssaarnaaja Väinö Kantele.
Kantele kävi Oulun suomalaista tyttökoulua 1902–1907 ja pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta yhteiskoulusta 1910. Hän suoritti Oulun diakonissalaitoksen kurssin ja toimi sitten miehensä kanssa lähetystyössä Kiinassa 1915–1923. Hän toimi myös Lasten Lähetyslehden toimittajana ja avustajana.
Teoksia

Pyhäpäivä Mäkirinteessä. Suomen evank.-lut. pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1936
Jeesuslapsi ; kuvittanut Rudolf Koivu. WSOY 1937, 2. painos 1939, 3. painos 1943, 4. painos 1948, 5. painos 1949, 6. painos 1959, 7. painos 1976
Kuvia ja kertomuksia Raamatusta : alakansakouluja ja pyhäkouluja varten ; kirj. Eino Sormunen ja Signe Kantele. WSOY 1937, 2. painos 1938, 3. painos 1944, 4. painos 1948, 5. painos 1953
Meidän lapset merensaaressa. Valistus 1941
Djedjen ja Meimein enkelit. Suomen lähetysseura, Helsinki 1942
Näin tulimme Kiinasta : matkakertomus lapsille. Valistus 1948, 2. lyhennetty painos 1954
Suomennoksia

Mary Entwistle : Eräs Kiinan palleroinen Uan-Pau : kallein aarre ; kuvittanut Margaret E. Woelcker ; suom. Signe Kantele. Suomen lähetysseura, Helsinki 1924
Gunvor Fossum : Poliisimestarin Katri. WSOY 1938, 2. painos 1953 (alkuteos Politimesterens Kathrine)
Johannes Arndt : Paratiisin yrttitarha. WSOY 1940
Mabel F. Reynolds : Hyvä paimen. Raamatullisia kertomuksia lapsille 1. WSOY 1943, 2. painos 1950
Ethel F. Greene : Laupias samarialainen. Raamatullisia kertomuksia lapsille 2. WSOY 1943, 2. painos 1950
Elizabeth Walmsley : Tuhlaajapoika. Raamatullisia kertomuksia lapsille. WSOY 1943, 2. painos 1950
Robinson Crusoe ; abridged for children by Signe Kantele ; edited with full glossary by Toivo J. Heiskanen and Francis P. Magoun, Jr. Graded Finnish reader 1. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1957
Kirjallisuusvuosi 2024

Kirjallisuusvuosi 2024 käsittelee vuoden 2024 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

28. elokuuta Pirkka-tuotemerkin alla julkaistua Kari Hotakaisen Helmi-romaania saivat yksinoikeudella myydä vain Keskon päivittäistavarakaupat.
4. – 6. lokakuuta – Turun kansainväliset kirjamessut
24. – 27. lokakuuta – Helsingin kirjamessut
Julkaisuja

Tiina-Maija Anetjärvi & Olli Anetjärvi – Tunne tunteesi
Jessikka Aro – Putinin maailmansota : Venäjän salaiset operaatiot Lännen tuhoamiseksi
Tommi Kinnunen – Kaarna
Anni Kytömäki – Mirabilis
Mob Entertainment & Scholastic – Poppy Playtime: Orientation Notebook
Reijo Mäki – Maitolasimies
Serhii Plokhy – Historian paluu : Venäjän sota Ukrainassa
Alastair Reynolds – Machine Vendetta
Beata Rodas – Paqpan maailma. Väritä tie mielikuvitukseen!
Satu Rämö – Rakel
Pirkko Saisio – Suliko
Anja Snellman – Kirjeitä sotapäällikölle
Jarkko Tontti – Kangasalan ja Jerusalemin runot
Terhi Törmälehto – He ovat suolaa ja valoa
Palkintoja

Emily Tesh – Some Desperate Glory
Kamel Daoud – Houris
Pajtim Statovci – Lehmä synnyttää yöllä
Päivi Lukkarila – Skutsi
Han Kang
Peter Mickwitz – Misslyckad i en uggla
Sofia Tawast & Riikka Leinonen – Suuri valhe vammaisuudesta
Alois von Aehrenthal

Alois Lexa von Aehrenthal vuonna 1910.
Alois Leopold Johann Baptist Lexa von Aehrenthal (27. syyskuuta 1854 Hrubá Skála, Böömi – 17. helmikuuta 1912 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kreivi ja diplomaatti, joka toimi Itävalta-Unkarin ulkoministerinä vuosina 1906–1912. Hänen johdollaan Itävalta-Unkari liitti lokakuussa 1908 Bosnia-Hertsegovinan itseensä, mistä oli seurauksena kansainvälisiä suhteita koetellut Bosnian kriisi.
Elämäkerta

Von Aehrenthal oli lähtöisin Lexa-nimisestä varakkaasta maanomistajasuvusta, joka oli aateloitu vuonna 1790. Hän aloitti diplomaattiuransa 1877 attaseana Itävalta-Unkarin Pariisin-lähetystössä ja toimi vuosina 1888–1895 lähetystöneuvoksena Pietarissa, 1895–1899 lähettiläänä Bukarestissa, 1899–1900 ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä sekä 1900–1906 suurlähettiläänä Pietarissa. Von Aehrenthal nimitettiin lokakuussa 1906 uudeksi ulkoministeriksi kreivi Agenor Gołuchowskin seuraajana. Hän omaksui pian edeltäjäänsä selvästi aggressiivisemman ulkopoliittisen linjan, joka suuntautui varsinkin Venäjää vastaan.
Ottomaanien valtakunnassa heinäkuussa 1908 tapahtuneen nuorturkkilaisten vallankumouksen jälkeen von Aehrenthal päätti liittää vuodesta 1878 Itävalta-Unkarin miehittämän Bosnia-Hertsegovinan kokonaan kaksoismonarkiaan, ennen kuin turkkilaiset saisivat sen hallintaansa. Syyskuussa 1908 hän teki Buchlaussa Venäjän ulkoministeri Aleksandr Izvolskin kanssa sopimuksen, jonka mukaan Venäjä ei vastustaisi Bosnian liittämistä Itävalta-Unkariin, jos Itävalta-Unkari vastaavasti tukisi Turkin salmien avaamista Venäjän sota-alusten käyttöön. Venäjän yllätykseksi Itävalta-Unkari toteutti Bosnian liittämisen vain kolme viikkoa myöhemmin. Tämä herätti tuohtumusta varsinkin Serbiassa, minkä lisäksi Izvolski katsoi von Aehrenthalin huijanneen häntä neuvotteluissa ja sota Venäjän kanssa näytti uhkaavan. Ilman liittolaistensa tukea jäänyt Venäjä kuitenkin perääntyi kiistassa ja tunnusti lopulta 1909 Bosnian kuulumisen Itävalta-Unkarille, minkä myötä kriisi päättyi.
Von Aehrenthal vastusti vuonna 1911 Itävallassa esitettyjä ideoita ehkäissodan aloittamisesta Venäjää tai Italiaa vastaan. Hän pyrki päinvastoin parantamaan Itävalta-Unkarin suhteita Italiaan ja tuki Italian valloituspyrkimyksiä Libyassa, vaikka vaatikin italialaisia pidättäytymään sotatoimista Adrianmerellä. Tämä aiheutti konfliktin hänen ja armeijan esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorfin välillä, sillä Conrad von Hötzendorf vaati Itävalta-Unkaria ryhtymänä ennaltaehkäisevään sotaan Italiaa vastaan. Kumpikin osapuoli erotettiin lopulta tehtävistään, Conrad von Hötzendorf marraskuussa 1911 ja von Aehrenthal alkuvuonna 1912. Hän oli tuolloin jo kuolinvuoteellaan leukemian vuoksi.
Joni Ortio

| Joni Ortio |
| --- | --- |
 Joni Ortio vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  oira
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Rauman Lukko
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  37
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  TPS (SML)   Porin Ässät (SML)   (SML) TuTo (Mestis)   KooKoo (Mestis)   Abbotsford Heat (AHL)   HIFK (SML)   Alaska Aces (ECHL)   Calgary Flames (NHL) Adirondack Flames (AHL) Stockton Heat (AHL) Skellefteå AIK (SHL) Vitjaz (KHL) ZSC Lions (NL) Barys Nur-Sultan (KHL) HV71  (SHL) Ässät (SML)
NHL-varaus:  171. varaus, 2009 Calgary Flames
Joni Juhani Ortio (s. 16. huhtikuuta 1991 Turku) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa
. Ortion vahvuudet ovat hyvä reaktiokyky, paluukiekkojen ohjaaminen muualle, mailapeli, nopea sivuttaisliike ja joustavuus.
Ortio aloitti uransa TPS:ssä, jossa häntä valmensi Urpo Ylönen. Hän voitti Suomen-mestaruuden TPS:ssä vuonna 2010. Ortio pelasi SM-liigaa myös HIFK:ssa ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan NHL-seura Calgary Flamesiin, jossa hän pelasi yhteensä 37 NHL-ottelua vuosina 2013–2016. Lisäksi hän on pelannut Ruotsin ja Sveitsin pääsarjoissa sekä KHL:ssä kolme kautta.
Maajoukkuetasolla Ortio on pelannut alle 18-vuotiaiden ja nuorten MM-kilpailuissa, ja ollut mukana kaksissa miesten MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2017.
Ura > Seuraura

Ortio on TPS:n kasvatti, mutta pelasi kauden 2007–2008 TuTossa. Hän voitti TuTossa A-nuorten I-divisioonan Suomenmestaruuden vuonna 2008 ja TPS:ssä A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. NHL-joukkue Calgary Flames varasi Ortion kuudennella kierroksella 171. pelaajana kesäkuussa 2009. Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Swift Current Broncos 44. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa.
Ortio nostettiin TPS:n SM-liigarinkiin kaudeksi 2009–2010. Hän pelasi debyyttiottelunsa 16. lokakuuta 2009 vierasottelussa JYPiä vastaan, kun David Leggio vaihdettiin Ortioon kolmannessä erässä TPS:n ollessa 6–0-tappiolla. Ortio ei päästänyt maaleja ja torjui viidesti. Ensimmäisen ottelunsa aloittavana maalivahtina Ortio pelasi 3. joulukuuta 2009 kotona Kärppiä vastaan ja torjui joukkueelle 5–3-voiton. 20 kertaa ottelussa torjunut Ortio palkittiin Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Hän pelasi liigassa kolme ottelua ja 16 ottelua A-nuorissa. Ortio pelasi myös 14 ottelua lainalla Mestis-joukkue TuTossa ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kaudella 2010–2011 Ortio nousi joukkueen kakkosmaalivahdiksi Atte Engrenin jälkeen. Hän pelasi 15 SM-liigaottelua ja pelasi myös lainasopimuksilla 10 Mestis-ottelua TuTossa, alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja KooKoossa. Ortio pelasi myös A-nuorissa. Maaliskuussa 2011 TPS:n SM-liigakauden päätyttyä Ortio teki tulokassopimuksen hänet varanneen Calgary Flamesin kanssa. Hän pelasi loppukaudella joukkueen farmissa Abbotsford Heatissa yhden AHL-ottelun.
Ortio aloitti kauden 2011–2012 Abbotsford Heatissa. Hän jäi lopulta kolmosmaalivahdiksi Leland Irvingin ja Danny Taylorin jälkeen ja palasi tammikuussa 2012 juuri ennen tammikuun siirtoikkunan umpeutumista lainasopimuksella TPS:ään. Hän toimi loppukaudella joukkueen ykkösmaalivahtina epävarman Marek Schwarzin edellä.
Toukokuussa 2012 Ortio siirtyi Helsingin IFK:hon yksivuotisella lainasopimuksella, koska hänen pelaajaoikeutensa omisti vielä  Calgary Flames. Ortio palasi kaudeksi 2013 Abbotsford Heatiin, mutta kausi ei lähtenyt hyvin käyntiin eikä Ortio saanut syyskaudella mahdollisuutta pelata joukkueessa ja hänet siirrettiin ECHL-liigassa pelaavan Alaska Acesin kokoonpanoon. Ortio pelasi neljä ottelua Alaskassa torjuntaprosentilla 94.4% ja hyvien peliesitystensä ansiosta sai kutsun takaisin AHL-liigan Abbotsford Heatin kokoonpanoon. Tämän jälkeen kausi AHL:ssä lähti hyvin käyntiin ja Ortio nousi joukkueensa ykkösmaalivahdiksi.  Ortio teki NHL-debyyttinsä Calgary Flamesin paidassa 27 helmikuuta 2014 kotiottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan. Samassa ottelussa myös Markus Granlund teki NHL-debyyttinsä Calgaryn paidassa.
Heinäkuussa 2014 Ortion jatkosopimus Calgaryn kanssa julkistettiin. Seuraavalla kaudella hän aloitti AHL:ssä, jossa hänet valittiin pelaamaan tähdistöotteluun. Muutama päivä valintansa jälkeen hän sai kauden ensimmäisen kutsunsa NHL:ään. Hän pelasi kauden ensimmäisen NHL-ottelunsa 11. tammikuuta. Hän otti ottelussa uransa ensimmäisen nollapelin 36 torjunnalla ja tuli valituksi ottelun ykköstähdeksi Calgaryn ottaessa 1–0 -voiton Vancouver Canucksista.
Ura > Paluu Eurooppaan 2016–

Kaudeksi 2016–2017 Ortio siirtyi yksivuotisella sopimuksella SHL-seura Skellefteån riveihin. Keväällä 2017 Ortio allekirjoitti vuoden mittaisen jatkosopimuksen seuran kanssa, ja kärkkyi myös NHL-sopimusta, jota ei kuitenkaan tullut.
Kaudeksi 2018–2019 Ortio siirtyi yksivuotisella sopimuksella KHL-seura Vitjazin riveihin. 30. tammikuuta 2019 pelatussa ottelussa Ortiolle merkittiin siirretyn rangaistuksen aikana syntynyt maali hänen oltuaan Vitjazin pelaajista viimeinen kiekkoon koskenut. Kaudeksi 2019–2020 Ortio solmi sopimuksen NL-seura ZSC Lionsin kanssa. Kaudeksi 2020–2021 Ortio siirtyi yksivuotisella sopimuksella KHL-seura Barys Nur-Sultanin riveihin. Kauden päätteeksi hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Keväällä 2022 Ortio teki kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin pääsarjaan SHL:ään takaisin nousseen HV71:n kanssa.
Syyskuussa 2024 Ortio palasi SM-liigaan ja siirtyi marraskuun loppuun ulottuvalla sopimuksella Ässiin. Sopimuksessa oli optio ulkomaille siirtymisestä marraskuun maajoukkuetauosta alkaen. Hänet hankittiin joukkueeseen paikkaamaan Niklas Rubinin loukkaantumista. Marraskuussa hänen sopimustaan jatkettiin joulukuun loppuun saakka. Sopimus sisälsi option ulkomaille siirtymisestä 15. joulukuuta alkaen. Sopimuksensa päätyttyä Ortio siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Lukkoon.
Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2009 | jääkiekko |  |
Ortio pelasi alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengessa vuonna 2008, ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 voittaen pronssia. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Ortio pelasi vuosina 2010 ja 2011, jolloin hän toimi molemmilla kerroilla Suomen ykkösmaalivahtina. Vuoden 2011 turnauksessa hänet valittiin Suomen top-3-pelaajaksi.
Helmikuussa 2012 Ortio kutsuttiin sairastuneen Ari Ahosen tilalle Ruotsin Euro Hockey Tourin Oddset Hockey Gamesiin. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 12. helmikuuta 2012 turnauksen päätösottelussa Ruotsia vastaan, joka päättyi 1–3-tappioon. Hän torjui ottelussa 33 laukausta ja palkittiin Suomen parhaana pelaajana.
Ortio edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2017.
Yhteensä Ortio on pelannut 15 A-maaottelua.
Muuta

Ortion isä Kai Ortio pelasi 45 SM-liigaottelua TPS:ssä ja valmensi Jonia TuTon B-nuorissa kaudella 2007–2008 ja TPS:n A-nuorissa kaudella 2008–2009.
Lakritsi

Kierrelakritsia
Englanninlakritsia
Mustaa lakritsia. Nauhamaista lakritsia mainostetaan usein ”metrilakuna”.
Lakritsi eli lakritsa on musta makeinen, joka sisältää lakritsikasvin (Glycyrrhiza glabra) juurta, sokeria, lääkehiiltä ja vehnäjauhoa, joissakin laaduissa on myös arabikumia ja salmiakkia. Pohjoismaiden, Alankomaiden ja Englannin ulkopuolella se on hyvin harvinainen. Englanninlakritsi on karamellisekoitus, jossa lakritsiin yhdistetään pastellivärein värjättyä kookoksenmakuista sokerimassaa ja anishyytelöä.
Valmistus

Lakritsin perusraaka-aine on lakritsihappo, jota eristetään lakritsikasvin juuresta. Lakritsimakeisten muut perusraaka-aineet ovat lakritsisiirappi (sokerisiirappi + elintarvikemelassi), sokeri, vehnäjauho, vesi, lakritsiuute, lääkehiili ja aromit.
Vedestä, sokerista ja vehnäjauhoista valmistetaan slurri. Tasaiseksi sekoitettu slurri siirretään keittokattilaan, ja siihen lisätään siirapit, lakritsiuute sekä värin antava lääkehiili. Keittämisen aikana massasta tulee taikinamainen. Keiton lopussa massaan lisätään aromit. Massan kosteuspitoisuus on 15–27 %. Tarpeen vaatiessa lakritsi jälkikypsytetään yön yli tai jäähdytetään pursotuksen jälkeen pakkausta varten. Ennen pakkausta lakritsi voidaan leikata sopiviksi paloiksi, ja usein se kiillotetaan tai käsitellään pinnalta niin että palat eivät tartu toisiinsa.
Täytelakritsia valmistettaessa täyte pursotetaan massan sisään.
Terveysvaikutukset

Suurina määrinä lakritsi toimii laksatiivina ja lakritsin sisältämä lakritsihappo nostaa verenpainetta. Sitä mainostetaan lähes rasvattomana makeisena, mikä onkin tehnyt siitä laihduttajien suosikin.lähde? Lakritsissa on rasvaa vain 0,4 prosenttia, mutta siinä on kuitenkin melko runsaasti energiaa. 100 grammassa lakritsia on noin 330 kilokaloria (1 380 kJ). Se on noin 40 prosenttia vähemmän kuin samassa määrässä maitosuklaata.
Lakritsin sisältämä glykyrretiinihappo estää munuaisissa kortisolia kortisoniksi muuttavan (11β-hydroksisteroididehydrogenaasi) entsyymin toimintaa. Tämän seurauksena syntyy aldosteronin kaltainen vaikutus, kun kortisoli sitoutuu mineralokortikoidireseptoreihin. Tämä johtaa natriumin takaisinottoon ja kalium-hukkaan. Tämän seurauksena verenpaine nousee. Miehillä myös testosteronin muodostuminen saattaa häiriintyä glykyrretiinihapon edellä mainittua entsyymireittiä estävän vaikutuksen seurauksena.  Verenpaineen nousun määrä ja kesto vaihtelee huomattavasti ihmisten välillä, mikä johtuu erilaisista fenotyypeistä.
Lakritsin erityistä aineosaa, lakritsikasvin juurta, on käytetty kauan limaa irrottavana yskänlääkkeenä. Niinpä perinteisissä yskänpastilleissa on usein lakritsia.
Historiaa

Lakritsiuutetta ja -tahnaa valmistettiin 1900-luvun alussa hyvin alkeellisella tavalla. Kuorittu ja kuivattu juuri rouhittiin karkeasti ja keitettiin runsaassa vedessä rauta- tai kuparitankissa. Tietyin väliajoin tankista poistettiin ylimääräinen vesi ja keitoksen pohjasakkaa keitettiin yhä uudestaan kunnes se muuttui siirappimaiseksi tummaksi aineeksi, jonka kosteus oli noin 25 prosenttia. Varastointia ja kuljetusta varten uute kaadettiin paperivuorattuihin puulaatikoihin. Varsin usein massan ollessa vielä pehmeää se leimattiin joko alkuperämaan tai valmistajan tunnuksilla. Saatu tuote oli hyvin haurasta ja sen kuljettaminen ehjänä oli vaikea tehtävä. Osin tästä syystä aloitettiin tärkkelyksen ja arabikumin lisääminen lakritsitahnaan.
Sadasta kilosta lakritsijuurta saatiin jopa 50 kiloa tahnaa. Sen pidemmälle ainetta ei voinut tiivistää ilman tyhjiön käyttöä, sillä korkeampi lämpötila olisi vaurioittanut tuotetta. Aikaansaadussa tahnassa oli lievä lakritsin tuoksu ja viipyilevä, äärimmäisen makea maku. Tämän tahnan kulutti suurimmaksi osaksi eurooppalainen tupakkateollisuus, sillä Yhdysvaltoihin sitä ei korkeiden verojen vuoksi kannattanut viedä. Huomattavasti kannattavampaa oli rahdata lakritsijuuri valtameren yli paaleina.
Suomalaisia lakritsinvalmistajia

Brunberg, Porvoo
Fazer, Lappeenranta
Halva, Helsinki
Kouvolan lakritsitehdas, Kouvola
Lakumesta, Kouvola/Kuusankoski
Makulaku, Porvoo
Panda, Jyväskylä
Aiheesta muualla

Timo Sane: Lakritsi, aldosteroni ja verenpaine, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, 1994;110(10):974
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lakritsi Wikimedia Commonsissa
Vähä katekismus

Lutherin Vähä katekismuksen kansilehti vuodelta 1536.
Lutherin Vähä katekismus (saks. Der kleine Catechismus) on saksalaisen teologi Martti Lutherin vuonna 1529 julkaistu teos, joka oli tarkoitettu luterilaisen kristinuskon opettamisen apuvälineeksi. Luther kirjoitti Vähä katekismuksen koko perhettä ajatellen.
Teoksen synty

1526 aloitettiin Saksin vaaliruhtinaskunnassa tarkastukset, joiden tarkoituksena oli juurruttaa uskonpuhdistuksen mukaiset opetukset ja uudistukset seurakuntiin. Näiden tarkastusten yhteydessä Luther totesi paitsi kansan, myös monien pappien olevan hyvin tietämättömiä kristinopista. Niinpä hän näki tarpeelliseksi kirjoittaa opetusta varten kirjan, joka Vähän katekismuksen muodossa valmistui 1529.
Sisältö

Kirja noudattaa paljolti yleistä katekismus -kirjallisuuden kaavaa. Siinä on Lutherin lisäämin selityksin esitettynä 10 käskyä, apostolinen uskontunnustus sekä Isä meidän -rukous. Lisäksi siinä on selitetty sakramentit kaste ja ehtoollinen ja annetaan ohjeita ripittäytymiseen. Lopussa on myös ohjeet päivittäisistä aamu-, ruoka- ja iltarukouksista sekä huoneentaulu, johon hän on koonnut Uuden testamentin kehotuksia eri tehtävissä toimiville.
Suomessa

Saksasta Dresdenin osavaltionkirjaston kokoelmista löytyi vuonna 2015 Rostockissa vuonna 1607 painettu suomenkielinen katekismus ja virsikirja. Sen on suomentanut pappi Simon Johannis Carelius. Kirjan nimi on Yxi Vähä Suomenkielinen Wirsikiria, mutta virsikirjan lisäksi siinä on katekismus. Se on varhaisin kokonainen Lutherin katekismuksen suomennos. Suomentaja on omistanut sen  kruununprinssi Kustaa Aadolfille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vähä katekismus (Arkistoitu – Internet Archive)
Simon Johannis Careliuksen Vähä katekismus -suomennos vuodelta 1607 Kansalliskirjaston digiarkistossa
Everett Silvertips

| Everett Silvertips |
| --- | --- |

Perustettu:  2003
Kaupunki:   Everett, WA
Kotiareena:  Angel of the Winds Arena
Sarjataso:  WHL
Konferenssi:  Läntinen
Divisioona:  U.S.
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Mike Fraser
Päävalmentaja:   Steve Hamilton
Infobox OKNimi-testi OK: 
Everett Silvertips on yhdysvaltalainen juniorijääkiekkoseura Everettin kaupungista, Washingtonista. Silvertips pelaa Western Hockey League, joka on osa Canadian Hockey Leagueta. Joukkueen nimen taustalla on harmaakarhu (englanniksi silvertip bear). Joukkue pelaa kotiottelunsa vuonna 2003 valmistuneessa Angel of the Winds Arenassa. Joukkueen paikallisvastustajia ovat Vancouver Giants ja Seattle Thunderbirds.
Joukkueen tunnetuimpia pelaajia ovat nykyään NHL:ssä pelaavat Peter Mueller, Radko Gudas sekä Leland Irving. Suomalaisista joukkueessa on pelannut puolustaja Rasmus Rissanen ja Niko Huuhtanen (21-22). Porin Ässiä kaudella 2012-2013 edustanut Shaun Heshka on myös pelannut Silvertipsissä.