stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rind et al.

Rind et al. (1998) on kiistanalainen meta-analyysi lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä, kirjoittajinaan psykologi Bruce Rind, Philip Tromovitch ja Robert Bauserman. Se julkaistiin Yhdysvaltain psykologisen yhdistyksen Psychological Bulletin -lehdessä vuonna 1998. Tutkimuksen koko nimi on A meta-analytic examination of assumed properties of child sexual abuse using college samples eli Korkeakouluaineistoa käyttävä meta-analyyttinen tutkimus lasten seksuaalisen hyväksikäytön oletetuista vaikutuksista.
Meta-analyysiin kuuluu 59 tutkimusta, ja niiden yhteenlaskettu aineisto käsittää 35 000 korkeakouluopiskelijaa jotka olivat olleet seksuaalisesti hyväksikäytettyjä lapsina. Aineistoon kuuluivat sekä miehet että naiset. 59 tutkimuksessa oli tarkasteltu ahdistuneisuutta, masentuneisuutta ja 16 muuta mielenterveyden mittaria. 42 prosenttia miehistä piti lapsuuden seksuaalisia kokemuksia positiivisina ja 16 prosenttia naisista piti.
Meta-analyysin mukaan suostumuksellisuus on tärkein yksittäinen tekijä seurausten laadulle; suostumuksen puute ja pakottaminen korreloivat vahvasti negatiivisten tuntemusten kanssa, samalla kun suostumuksellisuus ja aloitteellisuus korreloivat neutraalien tai positiivisten tuntemusten kanssa.
Tutkimuksen tekijät ehdottivat että lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä kokeneita ei ole validia kutsua uhreiksi, sillä tutkijat eivät löytäneet siitä aiheutuvia intensiivisiä ja laajoja negatiivisia vaikutuksia. Tutkijoiden mukaan hyväksikäytön (väärinkäytön) käsitettä pitäisi muuttaa, koska se ei ole empiirisesti tosi. Tämä aiheutti yhteiskunnallisen kohun, jossa tutkijoiden ajateltiin puolustavan lasten seksuaalisen hyväksikäytön hyväksymistä. Tutkimusta on kritisoitu siitä että aineisto sisälsi vain korkeakouluopiskelijoita, jotka ovat hyvin sopeutuneita ja menestyneitä. Kritiikin mukaan tutkimuksen aineistosta siis puuttuivat huonosti sopeutuneet ja menestyneet ihmiset.
Tutkijat ovat vastanneet aineston epäedustavuutta koskevaan kritiikkiin, että lapsen seksuaalisen hyväksikäytön oletetut negatiiviset vaikutukset pitäisi näkyä missä tahansa aineistossa, mikäli ne olisivat intensiivisiä ja laajoja.
Rindell

Rindell on seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi:
Arthur Rindell (1852–1936), maatalouskemisti
Axel Rindell (s. 2000), jääkiekkoilija
Carla Rindell, äänialan ammattilainen
Edvard Rindell (1856–1928), opettaja
Harri Rindell (s. 1954), jääkiekkovalmentaja
Mauno Rindell (s. 1942), linja-autoliikennöitsijä
Rafael Rindell (1886–1920), kuvittaja, piirtäjä ja toimittaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Arwi Lind

Antti "Arwi" Lind (s. 1979 Säynätsalo) on suomalainen muusikko ja Helmi Levyt -levy-yhtiön perustaja.
Arwi Lind on kotoisin Säynätsalosta. Hän oli lapsena kiinnostunut musiikista ja urheilusta. Lindin sukulaiset ovat tunnettuja Säynätsalon Riennon koripalloilijoita.
Lind opiskeli 2000-luvun alussa Savonlinnan opettajankoulutuslaitoksessa lastentarhanopettajaksi. Opiskeluaikoinaan hän perusti Helmi Levyt-pienlevy-yhtiön, joka on nykyisin tärkeä toimija kotimaisen marginaalimusiikin alalla.
Lind soittaa rumpuja. Hän on soittanut esimerkiksi Puppa J & Tasottavat -yhtyeessä sekä  Rosita Luun keikkakokoonpanossa.
Antwine Williams

| Antwine Williams> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Antwine Cyprian Williams
Syntynyt: 15. toukokuuta 1975 (ikä 49) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  192 cm
Paino:  89 kg
NBA-varaus:  ei varattu 1998
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1994–1998:   Pohjois-Coloradon yliopisto
Seurajoukkueet
1998–1999 2000–2004 2004–2005 2005–2006 2007–2009 2010–2012 2012–2013 2013–2014:   Yakama Sun Kings  Schwelmer Baskets  Imesa Osimo  Walter Tigers Tübingen  Joinville  Tampereen Pyrintö  KTP-Basket  Kauhajoen Karhu
Antwine Cyprian Williams (s. 15. toukokuuta 1975 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Williams pelasi Suomessa Korisliigaa kaudesta 2010–2011 lähtien, ensin kaksi kautta Tampereen Pyrinnössä, jonka jälkeen kauden KTP-Basketissa ja kauden Kauhajoen Karhussa. Korisliigan lisäksi hän pelasi muun muassa Saksan ja Brasilian pääsarjoissa.
Ammattilaisura

Williams pelasi Saksan ja Italian kakkossarjoissa, kunnes siirtyi Bundesliigassa pelanneeseen Walter Tigers Tübingeniin kaudeksi 2005–2006. Kaudella 2007–2008 Williams oli Brasilian pääsarjan neljänneksi paras pistemies 19,6 pisteen keskiarvolla ja Etelä-Amerikan seurajoukkueiden mestaruusturnauksen toiseksi paras korintekijä 18,4 pisteellä ottelua kohden. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Suomeen, Tampereen Pyrintöön, jossa hän voitti samalla kaudella Suomen mestaruuden. Suomen cupissa Pyrintö saavutti hopeaa 2011, ja kaudella 2011–2012 Williams voitti Korisliigan runkosarjan riistotilaston ottamalla 2,28 riistoa/ottelu. Pyrintö oli kyseisellä kaudella Korisliigan neljäs.
Williams teki kaudeksi 2012–2013 vuoden sopimuksen KTP:n kanssa ja seuraavaksi kaudeksi Kauhajoen Karhun kanssa.
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Korisliigan kultaa 2011
Korisliigan hopeaa 2013
Suomen cupin hopeaa 2011
Tilastot > Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005–2006 | Walter Tigers Tübingen | Bundesliiga |  | 27 | 45,3 % | 27,9 % | 72,7 % | 1,3 | 2,4 | 3,7 | 3,5 | 2,7 | 2,0 | 0,3 | 12,4 |
| 2007–2008 | Joinville | Novo Basquete Brasil |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2008–2009 | Joinville | Novo Basquete Brasil |  | 27 | 49,7 % | 31,5 % | 75,4 % | 1,5 | 2,6 | 4,1 | 2,6 |  | 1,7 | 0,5 | 13,1 |
| 2010–2011 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga |  | 42 | 52,6 % | 38,8 % | 76,3 % | 1,2 | 4,8 | 6,0 | 2,0 | 2,3 | 1,8 | 0,3 | 16,2 |
| 2011–2012 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga |  | 39 | 51,6 % | 36,6 % | 74,1 % | 1,2 | 4,0 | 5,2 | 1,9 | 1,9 | 2,3 | 0,2 | 15,3 |
| 2012–2013 | KTP-Basket | Korisliiga |  | 44 | 48,2 % | 41,9 % | 89,3 % | 1,5 | 3,5 | 5,0 | 2,7 | 2,1 | 1,5 | 0,4 | 15,1 |
| 2013–2014 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga |  | 36 | 53,3 % | 30,0 % | 64,8 % | 1,2 | 2,9 | 4,1 | 2,5 | 2,0 | 1,4 | 0,2 | 10,5 |
| Yhteensä | Yhteensä | Bundesliiga (Saksa) | Bundesliiga (Saksa) | 27 | 45,3 % | 27,9 % | 72,7 % | 1,3 | 2,4 | 3,7 | 3,5 | 2,7 | 2,0 | 0,3 | 12,4 |
| Yhteensä | Yhteensä | NBB (Brasilia) | NBB (Brasilia) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga (Suomi) | Korisliiga (Suomi) | 161 | 51,4 % | 37,3 % | 77,9 % | 1,3 | 3,8 | 5,1 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 0,3 | 14,4 |
Tilastot > Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007–2008 | Joinville | Novo Basquete Brasil |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2008–2009 | Joinville | Novo Basquete Brasil |  | 7 | 46,2 % | 33,3 % | 92,3 % | 1,4 | 1,3 | 2,7 | 1,7 |  | 1,7 | 0,1 | 12,0 |
| 2010–2011 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga |  | 11 | 54,0 % | 37,5 % | 87,9 % | 1,5 | 4,3 | 5,7 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 0,4 | 17,4 |
| 2011–2012 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga |  | 11 | 46,7 % | 38,1 % | 89,7 % | 1,5 | 4,1 | 5,6 | 2,1 | 2,3 | 1,0 | 0,2 | 16,1 |
| 2012–2013 | KTP-Basket | Korisliiga |  | 12 | 46,2 % | 31,2 % | 77,3 % | 0,9 | 3,4 | 4,3 | 2,3 | 2,0 | 1,6 | 0,3 | 10,4 |
| Yhteensä | Yhteensä | NBB (Brasilia) | NBB (Brasilia) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga (Suomi) | Korisliiga (Suomi) | 34 | 50,0 % | 35,1 % | 86,2 % | 1,3 | 3,9 | 5,2 | 2,2 | 2,2 | 1,6 | 0,3 | 14,5 |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo
Richard Villems

| Richard Villems |
| --- | --- |
 Richard Villems (2010).
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1944 Pärnu (ikä 79)
Kansalaisuus:  Viro
Ammatti:  evoluutiobiologian professori (emeritus), tutkimuskeskuksen ja tiedeakatemian aiempi johtaja
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Tarton yliopisto (Cand.Sc., 1972); Moskovan valtionyliopisto (D.Sc., 1984)
Instituutti:  Viron biokeskus, Tarton yliopisto, Viron tiedeakatemia
Oppilaat:  ohjannut 18 vuosina 1975–2015 valmistunutta väitöskirjatyötä (mm. Mart Saarma (1975), Toomas Kivisild (2000)
Tutkimusalue:  evoluutiobiologia, molekyylibiologia
Palkinnot:  valtion tiedepalkinto (1980), Viron tiedeakatemian jäsen (1987), Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen (1989), Erfurtin tiedeakatemian jäsen (1994), ulkomainen tieteen akateemikko (Suomi, 2000), Latvian tiedeakatemian jäsen (2005), Liettuan tiedeakatemian jäsen (2006), Viron valtion tiedepalkinto (2017)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Richard Villems (s. 28. marraskuuta 1944 Pärnu) on virolainen Tarton yliopiston evoluutiobiologian emeritusprofessori ja  akateemikko. Hän on toiminut myös Viron biokeskuksen johtajana (1986–2014) ja Viron tiedeakatemian pääjohtajana (2004–2014). Professori Villems kutsuttiin vuonna 2000 Suomen ulkomaiseksi  tieteen akateemikoksi.
Hän kävi lukion (Koidula Gymnasium) Pärnussa, ja suoritti yliopisto-opintonsa Tarton yliopistossa, josta valmistui tohtoriksi (ja lääkäriksi) lääketieteellisestä biokemiasta (1972 Cand.Sc.). Tämän jälkeen hän jatkoi Moskovan valtionyliopistossa ja sai molekyylibiologian alalta ylemmän tieteen tohtoripätevyyden (1984 D.Sc.). Hänen vironkielinen väitöskirjansa (1984) käsitteli ribosomien alirakenteita ja työn otsikkona oli Ribosoomi subribosoomsed kompleksid (Subribosomal complexes of ribosome).
Hän toimi Viron biokeskuksen johtajana (1986–2014). Tämän ohella hän oli Tarton yliopiston molekyyligenetiikan professori (1987–1991), molekyylibiologian professori (1991–1996), ja evoluutiobiologian professori (1996–2004), Viron tiedeakatemian apulaispääjohtaja ja Tähtitieteen ja fysiikan toimialan johtajana (1994–1999), osa-aikainen ylimääräinen professori (12/2004–12/2007) sekä Viron tiedeakatemian pääjohtaja (2004–2014). Hän on jatkanut osa-aikaisena professorina myös tämän jälkeen.
Professori Villems on julkaissut työtovereineen runsaasti alkuperäisartikkeleita tiedemaailman huippulehdissä (esim. Nature, Science, Plos One). Hän on ohjannut yhteensä 18 vuosina 1975–2015 valmistunutta väitöskirjatyötä. Tieteellinen tutkimus- ja ohjaustyö on jatkunut vuoden 2015 jälkeenkin.
Aiheesta muualla

Richard Villems Google Scholarissa (englanniksi) (scholar.google.com)
Richard Villems – rahvaste päritolust.mov (video) (viroksi) (youtube.com)
Mari Järve: Population genetics research in Estonia (video, käytännössä Richard Villemsin johtaman tutkimusryhmän työn esittelyä) (englanniksi) (youtube.com)
Kotisivu Tarton yliopiston evoluutiobiologian laitoksella (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ut.ee)
Richard Baer

Richard Baer
Richard Baer (9. syyskuuta 1911 - 17. kesäkuuta 1963) oli Auschwitzin keskitysleirin kolmas ja viimeinen komendantti. Hän toimi virassaan maaliskuusta 1944 helmikuuhun 1945 asti. Lokakuussa 1960 hänestä annettiin pidätysmääräys ja metsurina työskennellyt Baer löydettiin Hampurin läheltä nimellä Karl Egon Neumann. Hän kuoli sydänkohtaukseen tutkintavankeudessa.
Assoksen gymnasion

| Assoksen gymnasion |
| --- | --- |
 Assoksen gymnasionin rauniot akropoliilta nähtynä.
Sijainti:  Assos, Troas (nyk. Behram, Çanakkale, Turkki)
Koordinaatit:  39°29′21″N, 26°20′05″E
Rakennustyyppi:  gymnasion
Valmistumisvuosi:  100-luku eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Assoksen gymnasion oli antiikin aikainen gymnasion Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi heti kaupungin länsiportin sisäpuolella.
Gymnasionin pohjapiirros.
Assoksen gymnasion rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 200–100 eaa. Rakennus koostui peristyylipihasta, jonka pylväikkö edusti doorilaista tyyliä ja jonka koko oli noin 32 × 40 metriä. Rakennuksen sisäänkäynti oli etelästä. Pohjoissivulla oli kolmihuoneinen efebeion ja pyöreä kylpylä. Länsisivun pylväikkö kunnostettiin tai rakennettiin uudelleen ensimmäisellä vuosisadalla. Pihan lounaiskulmassa oli vesisäiliö. Rakennuksen eteläsivulla oli jonkinlainen kolmiomainen piha portiikkeineen.
Bysanttilaisella kaudella gymnasionin paikalle rakennettiin kirkko, joka hyödynsi sen pohjoislaidan rakennuksia, ja jossa oli itäpäässä apsis. Kirkko oli koristeltu lattiamosaiikeilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Assoksen gymnasion Wikimedia Commonsissa
Red Cat

| Red Cat |
| --- | --- |
Tyyppi:  likööri
Alkoholiprosentti:  15 %
Valmistaja:  Altia
Alkuperä:   Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Red Cat on Altian valmistama likööri, jossa on 15 % alkoholia. Red Catilla on myös muita sisaruksia, kuten Brown Cat, Green Cat, Yellow Cat, Pink Cat ja Black Cat Lakritsi Shake, joka sisältää 17 % alkoholia ja jota myydään vain 35 cl pulloissa, toisin kuin muita Cat-juomia, joita myydään 70 cl pulloissa. Red Cat on makea, vähän kirpeä ja hedelmäinen alkoholijuoma.
Richard Upjohn

Richard Upjohnin suunnittelema Trinity Church New Yorkissa.
Richard Upjohn (22. tammikuuta 1802, Shaftesbury, Englanti – 17. elokuuta 1878, Garrison, New York) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Hänet tunnetaan etenkin uusgoottilaisen tyylisuunnan taitajana, ja yhtenä American Institute of Architects -organisaation perustajista ja sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Upjohnin suunnittelemiin rakennuksiin lukeutuu muun muassa Connecticutin osavaltion lainsäädäntörakennus ja New Yorkin Trinity Church.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Richard Upjohn Wikimedia Commonsissa
Asson

| Asson |
| --- | --- |
 Saint-Martinin kirkko
 Asson
 Koordinaatit: 43°08′29″N, 0°15′14″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Pyrénées-Atlantiques
Arrondissementti:  Pau
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  83,0 km²
Väkiluku (2016):  2 045 
 – Väestötiheys:  24 as./km²
Kunnan numero:  64068
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asson on kunta Lounais-Ranskassa Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Paun kaupungista kaakkoon.
Bétharramin luolat
Kunnan nähtävyyksiä on Bétharramin luolat (Grottes de Bétharram). Luolat avattiin yleisölle vuonna 1903, kun sähköalan pioneeri Léon Ross alkoi sähköistää luolia. Luolien lähtöpaikka on Assonin kunnassa olevan luonnollisen suuaukon kautta. Yleisölle avoimen luolaston pituus on 2,8 kilometriä pitkä. Alkumatka taitetaan kävellen. Luolasto johtaa samalla alaspäin, ja se kohtaa maanalaisen joen jonka pituus on 3,5 kilometriä. Tässä kohtaa vierailijat ohjataan veneeseen ja matka jatkuu jokea pitkin. Vähän ajan kuluttua vaihdetaan taas kulkuneuvoa ja vierailijat siirtyvät junaan, jolla mennään loppumatka luolassa. Luolan uloskäynti on Saint-Pé-de-Bigorren kunnassa Hautes-Pyrénéesin departementissa.
Toinen suosittu vierailupaikka on Assonin eläintarha (Zoo d'Asson). Se on perustettu vuonna 1964.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asson Wikimedia Commonsissa
Artemi Verkolalainen

| Pyhä Artemi Verkolalainen |
| --- | --- |
 1600-luvulta oleva pyhää Artemia esittävä ikoni.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1532 Verkola, Moskovan ruhtinaskunta
Kuollut: 23. kesäkuuta 1544 Verkola, Moskovan ruhtinaskunta
Pyhä Artemi Verkolalainen luetaan kuuluvaksi Suomen ortodoksisessa kirkossa Karjalan valistajiin. Artemi syntyi vuonna 1532 Pohjois-Venäjällä Verkolan kylässä (nykyisin Arkangelin alueen Pinegan piirissä) ja kuoli salaman iskemänä 12-vuotiaana.
Elämä

Artemin kerrotaan syntyneen vuonna 1532 Verkolan kylässä Pinegajoen varrella. Hänen vanhempansa olivat talonpoikia. He kasvattivat poikansa pelkäämään ja kunnioittamaan Jumalaa. Viisivuotiaana Artemi alkoi vieroksua tavallisia lasten leikkejä. Hänen kerrotaan olleen hiljainen, sävyisä, Jumalaa pelkäävä ja tottelevainen vanhempiaan kohtaan. Hän myös auttoi isäänsä ahkerasti maatilan töissä.
Artemin ollessa 12-vuotiaana auttamassa isäänsä pellon äestämisessä nousi äkkiä ukkosmyrsky. Säikähtäneen Artemin yläpuolella välähti salama, jota seurasi hirvittävä jyrähdys. Artemi kaatui kuolleena maahan, vaikka salama ei ollut osunut häneen. Kyläläiset olettivat Artemin kuoleman olevan rangaistus tämän salaisista synneistä. Artemin ruumis jätettiin siunaamattomana ja hautaamattomana mäntymetsään. Hänen ruumiinsa peitettiin risuilla ja tuohella ja paikka ympäröitiin pienellä puuaidalla.
Kuoleman jälkeen

Artemin ruumis oli 32 vuotta unohdettuna metsässä, kunnes vuoden 1577 kesällä Verkolan kylän kirkonpalvelija Agafonik ollessaan sienimetsällä näki valon sen paikan yläpuolella, jossa ruumis oli. Hän löysi ruumiin maatumattomana ja kertoi siitä kyläläisille. Kyläläiset siirsivät ruumiin ilman erityisiä kunnianosoituksia kirkon eteishuoneeseen ja peittivät sen jälleen tuohella.
Sen jälkeen Artemin pyhäinjäännöksinä pidetyn ruumiin kerrotaan aiheuttaneen ihmeitä. Vienanmeren alueella raivosi samana vuonna 1577 kuumetauti, johon kuoli runsaasti varsinkin naisia ja lapsia. Verkolassa asuvan Kallinikin poikakin sairastui. Isä rukoili murheissaan poikansa puolesta ja kävi myös kirkossa kumartamassa Artemin arkun edessä ja otti sieltä mukaansa palan ruumista peittävää tuohta. Hän kiinnitti tuohenpalan kuolemaisillaan olleen poikansa kaularistiin, jolloin pojan kerrotaan parantuneen. Isän kerrottua tapahtuneesta kyläläisille nämä kokoontuivat kirkkoon veisaamaan kiitosrukouspalveluksia ja kunnioittamaan Artemin muistoa. Epidemia laantui seudulla, ja Artemin kautta uskottiin tapahtuneen lisää ihmeparantumisia. Kyläläiset rakensivat kirkon yhteyteen sivuhuoneen, jonne Artemin pyhäinjäännökset siirrettiin uudessa arkussa.
Kaksi pappia antoi määräyksen maalata vanhasta arkusta tehdyille laudoille muutamia Artemia esittäviä ikoneita. Pankrati-niminen mies vei yhden Artemia esittävistä ikoneista Ustjugiin, missä monien kerrotaan parantuneen sen kautta. Myös Verkolan asukkaat veivät koteihinsa ikonien valmistuksesta rippeiksi jääneitä lastuja, ja heidän kerrotaan parantuneen vaivoistaan. Holmogoryssa asuva Ilarion kärsi silmäsairaudesta, joka sokeutti hänet. Hänen kerrotaan rukoilleen apua Artemilta, jolloin tämä olisi ilmestynyt hänelle näyssä ja siunannut häntä käsiristillä sanoen: Nouse, Kristus parantaa sinut palvelijansa kautta. Mene Verkolaan kumartamaan arkkuani ja kerro parantumisestasi papille ja kaikelle kansalle. Sen jälkeen Ilarion havahtui hereille näkevänä ja lähti Verkolaan kumartamaan pyhäinjäännöksiä.
Artemin kautta tapahtuneiden ihmeiden maine levisi kauas. Novgorodin metropoliitta Makari tarkasti pyhäinjäännökset vuonna 1619 ja kehotti laatimaan Artemin elämäkerran. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin metropoliitta Kiprian lähetti papistoa tarkastamaan pyhäinjäännökset uudelleen ja vahvisti allekirjoituksella hänelle tuodun selonteon tapahtuneista ihmeistä. Hän myös lähetti Verkolaan Artemille laaditun jumalanpalveluksen. Pian sotapäällikkö Afanasi Paškov rakennutti Artemin ruumiin löytymispaikalle kirkon kiitoksena poikansa ihmeellisestä paranemisesta. Jonkin ajan kuluttua Artemin pyhäinjäännökset siirrettiin uuteen kirkkoon tsaarillisella käskykirjeellä, jolloin paikalle perustettiin myös luostari.
Neuvostovallan alettua luostarin veljestö piilotti ennen luostarin sulkemista vuonna 1919 Artemin pyhäinjäännökset salaiseen paikkaan. Joidenkin tietojen mukaan ne ovat nykyään kätkettyinä maan alle luostarin alueella.
Artemin muistoa vietetään sekä hänen kuolinpäivänään 23. kesäkuuta että myös hänen oman nimikkopyhänsä suurmarttyyri Artemioksen muistopäivänä 20. lokakuuta.
Aiheesta muualla

Artemi Verkolalainen Ortodoksi.net
Rinat Muhamadijev

Rinat Muhamadijev vuonna 2023.
Rinat Safijevitš Muhamadijev (ven. Ринат Сафиевич Мухамадиев, tat. Ринат Сафа улы Мөхәммәдиев, Rinat Safa ulı Möxəmmədiyev; s. 10. joulukuuta 1948, Mamadyšskin alue, Tataarien ASNT) on tataarilainen kirjailija, toimittaja, kulttuurityöntekijä. Hän on saanut muun muassa "Venäjän federaation arvostettu kulttuurityöntekijä" -palkinnon ja Gabdulla Tukai -palkinnon romaanistaan Sirat küpere. (Сират күпере, 1992). Muhamadijev työskentelee vuonna 2023 Moskovan kansainvälisen kirjailijaliiton varapuheenjohtajana sekä päätoimittajana sosiopoliittisessa lehdessä Tatar dönyası. (Татар дөньясы). Muhamadijev on yksi venäläisistä kirjailijoista, joka vuonna 2022 Ukrainan hyökkäyksen alkamisen jälkeen allekirjoitti Nato -vastaisen adressin, minkä mukaan "Ukrainan tulee olla suvereeni ja vapaa, mutta ei natsien hallitsema".
Aiheesta muualla

Rinat Muhamadijev - Nettisivut
Romorantin-Lanthenay

| Romorantin-Lanthenay |
| --- | --- |
 Vanha kaupunki ja Sauldrejoki
 vaakuna
 Romorantin-Lanthenay
 Koordinaatit: 47°21′32″N, 1°44′37″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Loir-et-Cher
Arrondissementti:  Romorantin-Lanthenay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,3 km²
Väkiluku (2021):  18 115 
 – Väestötiheys:  399 as./km²
Kunnan numero:  41194
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Romorantin-Lanthenay on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Sauldrejoen varrella, noin 41 kilometriä Blois’n kaupungista kaakkoon. Romorantin-Lanthenay on Loir-et-Cherin aliprefektuuri ja Solognen historiallisen alueen pääkaupunki.
Historia

Romorantin on keskiaikainen kaupunki, joka oli Blois’n kreivien hallinnassa. Perustamiskirjan se sai vuonna 1196 ja Sauldrejoen oikealle rannalle alettiin rakentaa linnoituksia. Englantilaiset hyökkäsivät kaupunkia suojaavaan linnaan, "Grosse Touriin", vuonna 1356.
1400-luvulla kaupunki kasvoi ja Angoulêmen kreivi Jean d'Orléans päättää rakentaa uuden linnan länteen Sauldren rannalle. Hänen poikansa Angoulêmen kreivi Charles d'Orléansin leski Louise Savoijilainen asui linnassa, kun vuonna 1499 Ranskan kuningas Ludvig XII ja Anna Bretagnelainen vierailivat sillä. Tuona aikana kuningatar synnytti linnassa tyttären nimeltä Claude. Myöhemmin Claude meni naimisiin Louise Savoijilaisen ja Charles d'Orléansin pojan François d'Angoulêmenin kanssa, josta myöhemmin tuli Ranskan kuningas Frans I.
Frans I tuli kuninkaaksi tammikuussa 1515 Ludvig XII:n kuoleman jälkeen. Nuorella kuninkaalla ja hänen äidillään oli mahtavia suunnitelmia Romorantinin kaupungin suhteen. Perheen linna oli kuitenkin liian arkinen suurelle hoville ja hän halusi rakennuttaa sinne palatsin. Marignanon taistelun jälkeisenä päivänä vuonna 1515 kuningas tapasi Leonardo da Vincin, jonka hän kutsui Ranskaan suunnittelemaan uuden kaupungin ja kuninkaallisen asunnon Sauldren rannoille. Tutkittuaan paikkaa Leonardo da Vinci laati suunnitelmat suuresta palatsista, joka ulottuisi Sauldren molemmille rannoille. Työt aloitettiin vuonna 1517, ja Sauldren oikealle rannalle raivattiin tilaa palatsille. Leonardo da Vincin kuoleman jälkeen vuonna 1519 projekti hylättiin. Tämän jälkeen kuningas kohdisti mielenkiintonsa Chambordiin ja sinne rakennettavaan Chambordin linnaaan. Kuningas ei hylännyt kaupunkia, vaan vieraili siellä säännöllisesti ja suojeli sen kehittyviä kangastehtaita.
1560-luvulta alkaen protestanttinen kaupunki kärsi suuresti Ranskan uskonsodissa ja linna hylättiin. Vainotut protestantit muuttivat maasta ja kangastehtaat vähenivät. Vasta 1800-luvun alusta kaupunki ja sen alue vaurastuivat. 1800-luvulla kaupunki modernisoitui, mutta samalla keskiaikaisten linnoitusten jäänteet jäivät uudisrakentamisen alle. 1900-luvun alussa Romorantin oli työläiskaupunki, kun taas naapurikaupungin Lanthenayn asukkaat olivat viininviljelijöitä ja maanviljelijöitä. Kunnat yhdistyivät vuonna 1961.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Romorantin-Lanthenay Wikimedia Commonsissa