stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gorgolaḯniksen luostari

| Gorgolaḯniksen luostari Μονή Αγίου Γεωργίου Γοργολαΐνη |
| --- | --- |
 Gorgolaḯniksen luostari.
Sijainti:  Káto Asítes, Iraklion, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°12′23″N, 24°59′23″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Perustettu:  1500-luku
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Gorgolaḯniksen luostari eli Pyhän Georgioksen luostari (kreik. Μονή Αγίου Γεωργίου Γοργολαΐνη, Moní Agíou Georgíou Gorgolaḯni) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Iraklionin kunnassa lähellä Káto Asítesin kylää. Luostari on omistettu Pyhälle Georgiokselle (Pyhä Yrjö).
Luostari on rakennettu venetsialaisvallan aikana, oletettavasti 1500-luvulla, joskin joidenkin lähteiden mukaan varhaisin maininta siitä olisi jo 1200-luvulta. Joka tapauksessa se on yksi Kreetan vanhimpia jäljellä olevia luostareita. Luostari kärsi suuria tuhoja vuonna 1821/1822, koska se osallistui Kreikan vapaussotaan johtaneeseen osmanivallan vastaiseen kansannousuun. Tuolloin paikalla sanotaan olleen taistelu, johon osallistui 5 000 kreetalaista ja 22 000 turkkilaista. Luostarin rakennukset kunnostettiin tämän jälkeen vuonna 1830. Luostari oli osallisena kansannousussa turkkilaisia vastaan myös vuosina 1866–1867. Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostariin ei ollut kirjattu yhtään asukasta, mutta sitä on pyritty elvyttämään.
Luostari sijaitsee vajaan kilometrin luoteeseen Káto Asítesista ja noin 24 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 480 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Luostarin kirkko on sen vanhinta osaa ja peräisin vuodelta 1627, kun taas keljat ovat suhteellisen uusia. Kirkossa on koristeellinen ikonostaasi. Luostarissa on myös venetsialaisaikainen lähdekaivo, jota koristi aiemmin marmorinen leijona. Se varastettiin vuonna 1990.
CFL:n varaustilaisuus

CFL:n varaustilaisuus (engl. CFL Draft, ransk. Repêchage de la LCF) on kanadalaisen jalkapallon CFL-liigan vuotuinen varaustilaisuus, jossa liigan joukkueet voivat varata uusia pelaajia kokoonpanoihinsa. Tilaisuudessa varattavia pelaajia ovat pohjoisamerikkalaisissa yliopistosarjoissa pelaavat kanadalaiset, joilla ei ole ammattilaissopimusta. Varsinaisen varaustilaisuuden ohella järjestetään myös erillinen CFL Global Draft kansainvälisille pelaajille.
CFL:n varaustilaisuuksia on järjestetty koko liigan olemassaolon ajan vuodesta 1958 lähtien. Kanadalaisen jalkapallon joukkueet olivat keskenään pitäneet uusien pelaajien varaustilaisuuksia jo vuodesta 1952 lähtien. Nykyisin CFL:n varaustilaisuudessa on kahdeksan kierrosta, joiden aikana joukkueet varaavat viime kauden huonousjärjestyksessä etukäteen varaustilaisuuteen rekisteröityneitä pelaajia. Vuonna 2019 järjestettiin ensimmäiset ulkomaalaisten pelaajien varaustilaisuudet Europa Draft ja CFL–LFA Draft.
Kansainvälisten pelaajien on täytynyt käydä liigan urheilutesteissä voidakseen tulla varatuiksi.
Calle Flygare

Calle Flygare vuonna 1962.
Calle Emil Anders Flygare (4. heinäkuuta 1907 Malmö – 3. joulukuuta 1972 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterikoulun johtaja.[lähde? ] Hän toimi omaa nimeään kantavan teatterikoulun Calle Flygares teaterskolanin johtajana vuodesta 1940 aina kuolemaansa asti 1972. Hän oli teatterikriitikko Carl Flygaren ja näyttelijä Ebba Flygaren poika.[lähde? ]
Flygaren opiskeltua teatteria otti Göstä Ekman hänet palvelukseensa. Flygaren itsekritiikki oli kova ja hän piti itseään keskinkertaisena näyttelijänä. Vuonna 1940 hän perusti omaan asuntoonsa Calle Flygares teaterskolanin eli Calle Flygaren teatterikoulun. Teatterikoulussa oli oppilaina muun muassa Inga Landgré, Harriet Anderson ja Magnus Uggla.[lähde? ]
Filmografia

1932 - Vi som går köksvägen
1933 – Kanske en diktare
1949 - Törst
Cameron Smith

Cameron Smith elokuussa 2022.
Cameron Smith (s. 18. elokuuta 1993 Brisbane) on australialainen golfaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2013. Hän on voittanut Britannian avoimen turnauksen vuonna 2022. Hän on voittanut PGA-kiertueella heinäkuun 2024 loppuun mennessä kaikkiaan kuusi kilpailua. Smith on ollut maailmanlistalla parhaimmillaan toisella sijalla.
Gorgodon

| Gorgodon |
| --- | --- |
 Permikausi 270 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Kladi::  Synapsidit Synapsida
Suku::  †Gorgodon  Olson, 1962
Kaksiosainen nimi
 † Gorgodon minutus  Olson, 1962 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gorgodon on sukupuuttoon kuollut synapsidisuku. Sukuun luetaan yksi laji Gorgodon minutus.
Se eli permikaudella noin 270 miljoonaa vuotta sitten. Gorgodon tunnetaan vain huonosti säilyneestä noin 6 cm:n pituisesta kallosta, joka on löytynyt Pohjois Amerikasta, Yhdysvalloista. Se luokiteltiin aikaisemmin terapsidiksi, mutta se saattaakin oikeasti kuulua heimoon Sphenacodontidae.
Gudrun Annette Høie

| Mitalit> Maa:   Norja.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naispaini.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Naispaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Martigny 1989 | 57 kg |  |
|  Kultaa | Luulaja 1990 | 57 kg |  |
|  Kultaa | Stavanger 1993 | 57 kg |  |
|  Kultaa | Poznań 1998 | 56 kg |  |
|  Hopeaa | Tokio 1991 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Boden, Hildursborg 1999 | 56 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 2000 | 62 kg |  |
|  Pronssia | Seinäjoki 2002 | 55 kg |  |
Gudrun Annette Høie (s. 13. heinäkuuta 1970) on norjalainen naispainija ja nelinkertainen maailmanmestari.
Høie lukeutui maailman parhaisiin naispainijoihin aina 1980-luvun lopulta 2000-luvun alkuun. Pitkän uran tehnyt Høie osallistui jopa vuoden 2008 Pekingin kesäolympialaisten karsintaturnauksiin, mutta karsiutui olympialaisista. Palkintokaapissan Høiellä on kuusi MM- ja kaksi EM-mitalia.
H.E.R.

| H> E.R. |
| --- | --- |
 H.E.R. vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gabriella Sarmiento Wilson
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1997 (ikä 27) Vallejo, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, kitaristi ja tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  H.E.R. 
Tyylilajit:  R&B
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  RCA Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
H.E.R., oikealta nimeltään Gabriella Sarmiento Wilson (s. 27. kesäkuuta 1997 Vallejo, Kalifornia, Yhdysvallat), on yhdysvaltalainen R&B-laulaja, lauluntekijä, kitaristi ja tuottaja. Hän on julkaissut kolme albumia. Niistä ensimmäinen, H.E.R., julkaistiin vuonna 2017, I Used to Know Her vuonna 2019 ja Back of My Mind vuonna 2021. Wilson on voittanut neljä Grammy-palkintoa, muun muassa vuoden laulun palkinnon vuonna 2020 julkaistulla kappaleellaan ”I Can’t Breathe”, sekä parhaan laulun Oscar-palkinnon kappaleellaan ”Fight for You”, joka esiintyy elokuvassa Judas and the Black Messiah.
Diskografia > Studioalbumit

H.E.R. (2017)
I Used to Know Her (2019)
Back of My Mind (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta H.E.R. Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (englanniksi)
H.E.R. Discogsissa. (englanniksi)
Cameron Richardson

| Cameron Richardson |
| --- | --- |
 Richardson vuonna 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1979 (ikä 45)  Baton Rouge, Louisiana
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Chloe Carter (Harper’s Island)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Cameron Richardson (s. 11. syyskuuta 1979 Baton Rouge, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.
Richardson tunnetaan näyttelijänä parhaiten roolistaan televisiosarjassa Harper’s Island ja elokuvassa Alvin ja pikkuoravat.
Gudrun Burwitz

Margaret ja Gudrun Himmler (oik.).
Gudrun Margarete Elfriede Emma Anna Burwitz (o.s. Himmler; 8. elokuuta 1929 – 24. toukokuuta 2018) oli Heinrich Himmlerin tytär, joka oli toisen maailmansodan jälkeen aktiivinen natsirikollisten avustustyössä toimivassa Stille Hilfe -järjestössä.
Burwitz työskenteli Saksan tiedustelupalvelu BND:n sihteerinä vuosina 1961–1963. Hän uskoi viimeiseen asti, että britit surmasivat Himmlerin. Häntä on kutsuttu natsiprinsessaksi, ja hän on ollut uudet äärioikeistolaiset aatteet omaksuneiden naisten ”kummitäti”.
Gudrun Ensslin

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Punaisen armeijakunnan tunnus.
Andreas Baaderin, Gudrun Ensslinin ja Jan Carl Raspen hauta.
Gudrun Ensslin (15. elokuuta 1940 – 18. lokakuuta 1977) oli Punaisen armeijakunnan (tunnettu myös Baader-Meinhof-ryhmänä) perustajajäseniä.
Ensslin opiskeli Tübingenissä ja Berliinissä kirjallisuutta, englantia, saksaa ja kasvatustieteitä. 1970-luvun alussa hän kuului Saksan etsityimpiin terroristeihin. Hänet pidätettiin 8. kesäkuuta 1972 Hampurissa. Hän kuoli Stammheimin vankila‎ssa Stuttgartissa ilmeisesti hirttäytymällä samanaikaisesti kuin Andreas Baader ja Jan-Carl Raspe.
Irmgard Möllerin mukaan kyse ei ollut itsemurhasta vaan murhasta. Myös Saksan entinen sisäministeri Otto Schily oli murhateorian kannalla.
Caetani

Caetanin suvun vaakuna Bonifatius VIII:n aikana.
Caetani tai Gaetani on italialainen aatelissuku. Caetanin suku johtaa alkuperänsä keskiajalla vaikuttaneeseen niin sanottuun Anagnin sukuhaaraan, joka saavutti poliittista valtaa ja taloudellista menestystä tuettuaan Benedetto Caetanin valintaa paavi Bonifatius VIII:ksi vuonna 1294.
Bonifatius VIII pyrki lisäämään Caetanin suvun vaikutusvaltaa muiden aatelissukujen, erityisesti Colonnan, kustannuksella. Tämän ansiosta Caetanin suku kohosi Roomassa hallitsevaan poliittiseen asemaan ja säilyi siinä 1400-luvun loppuun saakka. Caetanit pitivät hallussaan Anagnin, Sermonetan, Fondin ja Piedmonten voimakkaita herttuakuntia. Noin vuonna 1420 perhe jakautui kahteen haaraan Napolin ja Rooman omistustensa perusteella. Suvun jäsenet toimivat merkittävissä asemissa sekä politiikassa että tiedemaailmassa 1800- ja 1900-luvuilla.
Fredrik Ljungberg

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Karl Fredrik Ljungberg
Syntymäaika: 16. huhtikuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Vittsjö, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Lempinimi: Freddie
Seura
Seura: –
Tehtävä: valmentaja
Junioriseurat
1982–1994:  Halmstad
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1998 |  Halmstad | 79 | (10) |
| 1998–2007 |  Arsenal | 216 | (46) |
| 2007–2008 |  West Ham | 25 | (2) |
| 2009–2010 |  Seattle Sounders | 37 | (2) |
| 2010 |  Chicago Fire | 15 | (2) |
| 2011 |  Celtic | 7 | (0) |
| 2011–2012 |  Shimizu S-Pulse | 8 | (0) |
Maajoukkue
| 1998–2008 |  Ruotsi | 75 | (14) |
Valmennusura
2016–2017:  Arsenal U15
2017:  VfL Wolfsburg (apuv.)
2018–2019:  Arsenal U23
2019–2020:  Arsenal (apuv.)
2019:  Arsenal
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Karl Fredrik ”Freddie” Ljungberg (s. 16. huhtikuuta 1977 Vittsjö, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Jalkapalloilun lisäksi hän on toiminut myös satunnaisesti Calvin Kleinin alusvaatemallina. Ljungbergin ammattilaisura kesti melkein 20 vuotta, ja tuona aikana hän voitti kahdesti Arsenalissa Englannin Valioliigan mestaruuden. Ruotsia hän edusti 75 maaottelussa ja kaksissa MM-kilpailuissa.
Ura pelaajana > Halmstad

Ljungberg aloitti jalkapalloammattilaisen uransa ruotsalaisseura Halmstadissa, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran 23. lokakuuta 1994 Allsvenskan-ottelussa AIK:ta vastaan. Hän oli liittynyt Halmstadin juniorijoukkueeseen jo viisivuotiaana. Hän pelasi Halmstadin riveissä yhteensä 139 ammattilaisottelua, joissa hän teki 16 maalia. Hän oli voittamassa Ruotsin jalkapallomestaruutta vuonna 1997 ja Ruotsin cupia vuonna 1995.
Ura pelaajana > Arsenal

Ljungberg siirtyi Englannin valioliigassa pelanneeseen Arsenaliin vuonna 1998 kolmen miljoonan punnan siirtosummalla. Hän onnistui maalinteossa heti ensimmäisessä ottelussaan Arsenalin riveissä syyskuussa 1998, jolloin seura kohtasi Valioliigassa Manchester Unitedin. Maali jäi hänen kauden ainoakseen.
Ljungberg oli merkittävässä roolissa Arsenalin voittaessa tuplamestaruuden (Englannin liigan sekä FA Cupin voitto) kaudella 2001–2002 päätteeksi. Robert Pirès oli sivussa kauden viimeiset kuukaudet polvivamman vuoksi ja Ljungberg korvasi hänet loppukauden otteluissa. Ljungberg onnistui maalinteossa useimmissa kauden lopun otteluissa, mukaan lukien FA Cupin loppuottelu Chelseaa vastaan. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 39:ssä ottelussa, joista 25 oli Valioliigan otteluja. Ljungberg teki kaudella 2001–2002 12 maalia Valioliigassa, mikä on hänen henkilökohtainen ennätyksensä, ja yhteensä 17 maalia kaikissa kilpailuissa, mikä sekin on hänen henkilökohtainen ennätyksensä.
Emmanuel Petit’n ja Marc Overmarsin jätettyä Arsenalin, Ljungberg pelasi kunnossa ollessaan säännöllisesti joukkueen aloituskokoonpanossa. Useat loukkaantumiset sekä migreeni kuitenkin haittasivat hänen uraansa Englannissa.
Ljungberg pelasi Arsenalin riveissä vuosien 1998 ja 2007 välillä yhteensä 325 ottelua (216 Valioliigassa), joissa hän teki 72 maalia (46 Valioliigassa). Hän voitti Arsenalissa Englannin liigamestaruuden kahdesti, vuosina 2002 ja 2004, ja FA Cupin kolme kertaa, 2002, 2003 ja 2005. Dennis Bergkampin lopetettua uransa vuonna 2006 Ljungberg oli Arsenalin silloisesta kokoonpanosta pisimpään seuraa edustanut pelaaja.
Ura pelaajana > West Ham United

23. heinäkuuta 2007 Ljungberg siirtyi Valioliigassa pelanneen West Ham Unitedin riveihin nelivuotisella sopimuksella. Siirtoon vaikuttivat Ljungbergin mukaan muun muassa loukkaantumiset ja Thierry Henryn lähtö Barcelonaan kesäkuussa 2007. Hän erosi seurasta elokuussa 2008.
Ura pelaajana > Seattle Sounders

Lokakuussa 2008 Ljunberg teki monivuotisen sopimuksen yhdysvaltalaisen uuden MLS-seuran Seattle Soundersin kanssa. Ljunberg oli Soundersin niin sanottu designated player eli pelaaja, jonka palkka ei vaikuta joukkueen palkkakattoon. Lehtitietojen mukaan Ljunbergille maksettiin 1,6 miljoonan euron vuosipalkkaa, minkä lisäksi hän sai kahdeksan miljoonaa euroa vuodessa sponsorisopimuksen kautta.
Ura pelaajana > Chicago Fire, Celtic ja Shimizu S-Pulse

Kesällä 2010 Ljungberg myytiin Chicago Firelle. Hän pelasi Chicagossa vuoden 2010 loppuun ja siirtyi sen jälkeen Skotlannin valioliigan Celticiin. Hän ehti pelata MLS:ssä yli 50 ottelua. Ljungberg pelasi loppukauden aikana Celticissä vain seitsemän ottelua eikä jatkanut joukkueessa kauden jälkeen. Hän teki elokuussa 2011 sopimuksen J. Leaguen Shimizu S-Pulsen kanssa. Ljungberg purki sopimuksensa helmikuussa 2012 ja oli sen jälkeen puoli vuotta sopimuksettomana, kunnes hän ilmoitti elokuussa lopettavan uransa.
Ura pelaajana > Maajoukkue

Ljungberg edusti Ruotsia vuonna 1998 tapahtuneen A-maajoukkuedebyyttinsä jälkeen vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2004 ja 2008 EM-kilpailuissa. Ljungbergille kertyi Ruotsin maajoukkueessa yhteensä 75 ottelua ja elokuusta 2006 lähtien hän toimi maajoukkueen kapteenina. Kesäkuussa 2008 hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa Ruotsin jäätyä alkulohkoon saman kuun EM-kisoissa.
Ura valmentajana > Arsenal

Ljungberg palasi vuonna 2013 takaisin Arsenalin organisaation palvelukseen, kun hänestä tuli seuran lähettiläs. Ljungbergin tehtäviin kuului seuran tunnettavuuden ja brändin vahvistaminen. Tammikuussa 2016 hänet nimettiin Arsenalin akatemiaan alle 15-vuotiaiden joukkueen valmentajaksi.
Ura valmentajana > Wolfsburg

Helmikuun alussa 2017 Ljungberg nousi Andries Jonkerin apuvalmentajaksi VfL Wolfsburgin edustusjoukkueeseen. Pesti päättyi Jonkerin ja koko valmennustiimin potkuihin syyskuussa 2017.
Ura valmentajana > Arsenal

Kesällä 2018 Ljungber palasi Arsenaliin alle 23-vuotiaiden joukkueen päävalmentajaksi.
Unai Emeryn saatua 29. marraskuusta 2019 potkut Arsenalin päävalmentajan tehtävästä, nousi Ljungberg seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Ljungberg valmensi Arsenalia kuudessa ottelussa, joista joukkue voitti yhden, hävisi kaksi ja pelasi kolme tasan. Mikel Artetan tultua seuran päävalmentajaksi joulukuussa 2019 siirtyi Ljungberg ykkösjoukkueen apuvalmentajaksi. Elokuussa 2020 Arsenal ilmoitti, että Ljungberg jättää seuran etsiäkseen valmennuspestejä muualta.
Saavutukset

Ruotsin Allsvenskanin mestaruus: 1998
Englannin Valioliigan mestaruus: 2002 ja 2004
FA Cupin voitto: 2002, 2003 ja 2005
Guldbollen (Ruotsin vuoden jalkapalloilija): 2002 ja 2006
Yksityiselämä

Yksityiselämäänsä varjellut Ljungberg avioitui 9. kesäkuuta 2014 Lontoon Natural History Museumissa pitkäaikaisen kumppaninsa Natalie Fosterin kanssa.
Caetano Ferrari

Caetano Ferrari
Caetano Ferrari (s. 30. heinäkuuta 1942) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli fransiskaani 14. marraskuuta 1969, ja hän sai pappisvihkimyksensä 27. joulukuuta 1970. Hänet nimitettiin Francan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 24. huhtikuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cláudio Hummes, jota avustivat Arnaldo Ribeiro ja Diógenes da Silva Matthes.
29. marraskuuta 2006 Ferrarista tuli Francan piispa, ja hän toimi tässä virassa, kunnes sai nimityksen Baurun piispaksi 15. huhtikuuta 2009.
Bonnie Dunbar

| Bonnie Jeanne Dunbar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1949 (ikä 75) Sunnyside, Washington
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  tiedemies (materiaalitekniikka)
Ura
Tyyppi:  astronautti
Aika avaruudessa:  50 päivää 8 tuntia 24 minuuttia
Eläköityminen:  30.9.2005
Lennot

:  STS-61-A
 
:  STS-32
 
:  STS-50
 
:  STS-71
 
:  STS-89
 
Bonnie Jeanne Dunbar (s. 3. maaliskuuta 1949) on yhdysvaltalainen insinööri ja entinen NASAn astronautti. Hän on viiden avaruussukkulalennon veteraani.
Koulutus

1971: B.Sc, keraamitekniikka, University of Washington
1975: M.Sc. keraamitekniikka, University of Washington
1983: Ph.D. mekaaninen/biolääketieteellinen tekniikka, Houstonin yliopisto
Dunbarin materiaalitieteen ja fysiologian väistöskirja käsitteli simuloidun avaruuslennon vaikutuksia luuston vahvuuteen ja murtumakestävyyteen.
Dunbar työskenteli Rockwell Internationalilla Kaliforniassa avaruussukkulan lämpöeristyksen parissa. Dunbarilla on yksityislentäjän lupakirja. Dunbar oli naimisissa astronauttikollega Ronald Segan kanssa. Heillä ei ole lapsia.
Ura NASAssa

Dunbar työskenteli hyötykuormavirkailijana/lennonjohtajana Johnsonin avaruuskeskuksessa vuonna 1978. Hän työskenteli lennonjohtajana Skylabin tuhoutuessa ilmakehässä 1979 minkä jälkeen hän työskenteli avaruussukkulan hyötykuormien integroinnin parissa.
Dunbarista tuli NASAn astronautti elokuussa 1981. Helmikuussa 1994 hän harjoitteli Tähtikaupungissa, Venäjällä 13 kuukautta venäläisen avaruusasema Mirin kolmikuukautisen lennon varamiehistössä. Maaliskuussa 1995 hän sai Kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa pätevyyden pitkäkestoisten Mir-miehistöjen lennolle.
Viiden avaruussukkulalennon veteraanina Dunbar on viettänyt yli 1 208 tuntia (50 päivää) avaruudessa. Dunbar toimi tehtäväspesialistina avaruussukkulalennoilla STS-61-A Challenger (Spacelab-missio) 30.10.–6.11.1985, STS-32 Columbia 9.–20.1.1990 ja STS-71 Atlantis 27.6.–7.7.1995 (ensimmäinen avaruussukkulan telakointi Miriin ja miehistöjen vaihto), ja toimi hyötykuormasta vastaavana sukkulalennoilla STS-50 Columbia 25.6.–9.7.1992 ja STS-89 Endeavour 22.–31.1.1998.
Lähdettyään NASAsta syyskuussa 2005 Dunbar työskenteli yksityisen seattlelaisen avaruus- ja ilmailumuseon Museum of Flightin johdossa huhtikuuhun 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bonnie Dunbar Wikimedia Commonsissa
Elämäkerta NASAn sivulla (englanniksi)
Spacefacts.de:n elämäkerta
NASA Johnson Space Center Oral History Project: Bonnie J. Dunbar Oral History Interviews (2004-2005) (englanniksi)
GuidryNews.com: Table 53 Interview with Astronaut Dr. Bonnie Dunbar (Arkistoitu – Internet Archive)  (11.8.2002) (Real Audio Media äänitiedostolinkki)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bonnie J. Dunbar
Käännös suomeksi
Byron Nelson

| Byron Nelson |
| --- | --- |
 Byron Nelson vuonna 1944.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1912 Waxahachie, Texas
Kuollut: 26. syyskuuta 2006 (94 vuotta)
Aiheesta muualla
PGA
John Byron Nelson, Jr. (4. helmikuuta 1912 Waxahachie, Texas – 26. syyskuuta 2006) oli yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä golf-ammattilaisista. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 1932. Byron voitti urallaan lukuisia turnauksia, mutta ehkäpä parhaiten hänet muistetaan kaudesta 1945, jolloin hän voitti 18 turnausta, joista 11 peräkkäin. Toinen merkittävä Byronin saavutus oli vuosien 1944–1945 aikana hänen pelaamansa 54 turnausta, joista hän voitti kaikkiaan 31. Byron lopetti uransa jo 34-vuotiaana viettääkseen enemmän aikaa Texasin karjafarmillaan.
Byron tunnettiin lempinimellä "Lord Byron", joka juontuu hänen tyylikkäästä swingistään ja hienostuneista tavoistaan. Hän kuoli 94-vuotiaana 26. syyskuuta 2006, kodissaan Texasissa. PGA-tuorilla pelataan vuotuisesti Texasissa kilpailu, joka on kantanut Byron Nelsonin nimeä vuodesta 1968 lähtien.
PGA Tour -voitot

1935 (1) New Jersey State Open
1936 (1) Metropolitan Open
1937 (2) The Masters, Belmont Country Club Match Play
1938 (2) Thomasville Open, Hollywood Open
1939 (4) Phoenix Open, North and South Open, U.S. Open, Western Open
1940 (3) Texas Open, Miami Open, PGA Championship
1941 (3) Greater Greensboro Open, Tom O'Shanter Open, Miami Open
1942 (3) Oakland Open, The Masters, Tom O'Shanter Open
1944 (8) San Francisco Victory Open, Knoxville War Bond Tournament, New York Red Cross Tourney, Tom O'Shanter Open, Nashville Open, Texas Victory Open, San Francisco Open, Minneapolis Four-Ball (Harold "Jug" McSpadenin kanssa)
1945 (18) Phoenix Open, Corpus Christi Open, New Orleans Open, Charlotte Open, Greater Greensboro Open, Durham Open, Atlanta Open, Montreal Open, Philadelphia Inquirer, Chicago Victory National Open, Tom O'Shanter Open, Canadian Open, Knoxville Invitational, Esmeralda Open, Seattle Open, Glen Garden Open, PGA Championship, Miami Four-Ball (Harold "Jug" McSpadenin kanssa)
1946 (6) Los Angeles Open, San Francisco Open, New Orleans Open, Houston Open, Columbus Invitational, Chicago Victory National Open
1951 (1) Bing Crosby Pro-Am
Miesten Major-turnausten voitot ovat tummennettuina.
Aiheesta muualla

Byron Nelsonin profiili Golf Legendsissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
BBC: American golf legend Nelson dies (englanniksi)
Cafe Arome Hieno

Cafe Arome Hieno -kahvipaketti.
Cafe Arome Hieno on Meiran kahvimerkki. Tuoteperheeseen kuuluu sekä vaalea- että tummapaahtoiset suodatinkahvit ja papukahvit. Cafe Arome Hieno-kahvit ovat sekoitus useammasta maasta tulleita kahvipapuja.
Giovanni Battista Ceirano

| Giovanni Battista Ceirano |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta, 1860 Cuneo, Italian kuningaskunta
Kuollut: 24. syyskuuta, 1912 Torino, Italian kuningaskunta
Giovanni Battista Ceirano oli italialainen autoilun ja ajoneuvojen valmistuksen pioneeri.