stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FS Dupuy de Lôme (1890)
Valmistus

Alus tilattiin Brestin telakalta, missä köli laskettiin 4. heinäkuuta 1888. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1890. Alus varustettiin Brestissä, minkä jälkeen se aloitti koeajot 1. huhtikuuta 1892 päällikkönään Capitaine de vaisseau Le Boergne de Kerambosquet.
Koeajoissa 20. kesäkuuta aluksen kattilan putkisto halkesi aiheuttaen vedon estymisen ja höyryn karkaamisen, jolloin kuusitoista miestä loukkaantui. Tapauksen seurauksena valmistaja velvoitettiin tekemään muutoksia keskimmäisten kattiloiden asennukseen sekä asentamaan turvaventtiilit. Muutos aiheutti lähes vuoden viiveen aluksen valmistumiseen. Uusissa koeajoissa todettiin kattiloiden kyvyttömyys ja koneiston tehottomuus tuottaa vaadittava kierrosnopeus ennen potkureiden aiheuttaman värinän alkamista. Ongelmaa pyrittiin korjaamaan muuttamalla potkurin lapojen kulmaa ja halkaisijaa. Lopulta aivan uusien potkureiden käyttöönotolla saatiin pientä parannusta aikaiseksi. 10. lokakuuta 1893 saatiin tuotettua 10 180 CV:tä 24 tunnin testissä.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 15. toukokuuta 1895, jolloin se liitettiin Brestiin sijoitettuun Ranskan pohjoiseen laivueeseen. Aluksen todettiin olevan erittäin epävakaa aallokossa. Se teki lukuisia laivastovierailuita ennen maaliskuussa 1902 alkanutta modernisointia, joka valmistui maaliskuussa 1906 Brestissä. Alus palautettiin palvelukseen 3. lokakuuta, mutta se todettiin vanhentuneeksi ja sijoitettiin reserviin. Alus palautettiin palvelukseen vuoden 1908 lopulla, mutta sen runko oli pahoin ruostunut. Alus poistettiin palveluksesta 20. maaliskuuta 1910 ja poistettiin alusluettelosta 20. helmikuuta 1911.
Alus myytiin 1912 Perun laivastolle (Comandante Elias Aguirre), joka jätti kaksi viimeistä maksuerää suorittamatta. Alus pysyi ensimmäisen maailmansodan Lorientissa. Ranska lunasti aluksen takaisin vuonna 1917 pitäen jo maksetut varat. Alus myytiin lokakuussa 1918 Lloyd Royal Belgelle ja muutettiin rahtialukseksi nimellä Péruvier. Neitsytmatkalla vuonna 1920 aluksen koneet hajosivat ja osa sen hiililastista syttyi tuleen. Alus todettiin kannattamattomaksi korjata ja hinattiin Antwerpeniin, jossa se romutettiin 1923.
FS Pothuau (1895)

| Pothuau |
| --- | --- |
 Pothuau

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Société des Forges et Chantiers de la Méditerranée, Le Havre
Kölinlasku:  tammikuu 1893
Laskettu vesille:  syyskuu 1895
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1897
Poistui palveluskäytöstä:  marraskuu 1927
Loppuvaihe:  romutettu 25. syyskuuta 1929
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 374 t
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  459
Aseistus
Aseistus:  2 × 194 mm tykkiä 10 × 138 mm tykkiä 10 × 47 mm tykkiä 8 × 37 mm tykkiä 4 × 450 mm torpedoputkea
Pothuau oli 1890-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston panssariristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin le Havresta Société des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin tammikuussa 1893. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1895. Alus miehitettiin koeajoja varten 19. syyskuuta 1896 ja se otettiin palvelukseen tammikuussa 1897.
Palvelus

Alus siirrettiin 17. huhtikuuta 1906 tykistökoululaivaksi l'Ecole d'application du tir à la mer'iin (EATM), jossa sitä käytettiin sekä henkilöstön koulutukseen että uusien järjestelmien testaamiseen.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa elokuussa 1914 alus oli Välimerellä, kunnes se vuonna 1915 lähetettiin valtaamaan Saksan Kamerunin Krivi. Alus suojasi vuosina 1916-1617 Egyptiä, josta se lähetettiin Saigoniin huollettavaksi. Alus palasi Touloniin vuonna 1918. Aluksen 194 millimetrin pääaseet poistettiin ja ne korvattiin kokeellisin ilmatorjunta-asein. Alus oli tämän jälkeen vuodesta 1919 alkaen jälleen tykistön koululaivana, mistä tehtävästä Gueydon vapautti aluksen. Pothuau poistettiin palveluksesta 12. kesäkuuta 1926 ja se poistettiin alusluettelosta 3. marraskuuta 1927. Alus myytiin romutettavaksi 25. syyskuuta 1929.
FS Ernest Renan (1906)

| Ernest Renan |
| --- | --- |
 Ernest Renan

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers et Chantiers du Penhoët, St. Nazaire
Kölinlasku:  lokakuu 1903
Laskettu vesille:  maaliskuu 1906
Palveluskäyttöön:  1. tammikuuta 1910
Poistui palveluskäytöstä:  3. toukokuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 730 t
Pituus:  159 m
Leveys:  21,5 m
Syväys:  8,30 m
Koneteho:  37 600 shp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  22 upseeria ja 801 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 194 mm tykkiä 12 × Canon de 164 mm Modèle 1893 6 × 75 mm ilmatorjuntatykkiä 12 × 65 mm tykkiä 2 × 450 mm  torpedoputkea
FS Ernerst Renan oli 1900-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana valmistettu Ranskan laivaston panssariristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin St. Nazairesta Ateliers et Chantiers du Penhoëtilta, missä köli laskettiin lokakuussa 1903. Alus laskettiin vesille maaliskuussa 1906 ja otettiin palvelukseen 1. tammikuuta 1910.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1933.
FS Suchet (1893)

| Suchet |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Toulon
Kölinlasku:  lokakuu 1887
Laskettu vesille:  10. elokuuta 1893
Palveluskäyttöön:  1894
Poistui palveluskäytöstä:  1906
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 362 t
Pituus:  97,00 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,00 m
Syväys:  6,10 m
Koneteho:  9 500 ihp
Nopeus:  20,4 solmua
Miehistöä:  335
Aseistus
Aseistus:  6 × 164 mm/30 tykkiä 4 × 3,9" tykkiä 8 × 47 mm tykkiä 8 × 37 mm tykkiä 7 × 14" torpedoputkea
Suchet oli 1800-luvun lopulla valmistettu Ranskan laivaston panssarikansiristeilijä, jonka piti alun perin olla edeltäjänsä sisaralus. Alukseen valmistettiin kuitenkin pidempi runko.
Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1887. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1893 ja otettiin palvelukseen vuonna 1894.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1906 ja romutettiin.
American Independent Party

Wallacen jäsenkortti vuodelta 1969
American Independent Party (AIP) on vuonna 1967 Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen poliittinen puolue.lähde? Ideologialtaan puoluetta on luonnehdittu äärioikeistolaiseksi ja paleokonservatiiviseksi.
Ehdokkaita

AIP muistetaan ennen kaikkea vuoden 1968 presidentinvaaleista, jolloin puolueen ehdokas George Wallace voitti viidessä eteläisessä osavaltiossa. Hän oli toistaiseksi viimeinen niin sanotun kolmannen puolueen ehdokas, joka on Yhdysvaltain presidentinvaaleissa saanut koko osavaltion valitsijamiehet puolelleen. Liberalismivastainen puolue sai tuolloin kannatusta ennen kaikkea Etelävaltioiden valkoisen työväenluokan edustajista, jotka olivat pettyneet demokraatteihin.
AIP osallistui vuonna 1970 Tennesseen kuvernöörinvaaleihin, joissa sen ehdokas oli Douglas Heinsohn. Hän sai 22 945 ääntä eikä tullut valituksi.
Vuoden 1972 presidentinvaaleihin AIP aikoi aluksi asettaa Wallacen uudelleen ehdokkaakseen vielä senkin jälkeen, kun Wallace oli demokraattisen puolueen esivaalien aikana joutunut Arthur Bremerin tekemän murhayrityksen kohteeksi. Wallace puhutteli murhayrityksen jälkeen AIP:n edustajia sairasvuoteesta käsin ja sai heidät luopumaan ajatuksesta. AIP päätyi ottamaan ehdokkaakseen kalifornialaisen edustajainhuoneen jäsenen John G. Schmitzin. Wallacesta poiketen Schmitz myös liittyi AIP:n jäseneksi. Vaaleissa Schmitzin oli ehdolla 33 osavaltiossa. Hän sai 1 095 266 ääntä, mikä oli 2,4 prosenttia kaikista äänistä.
Entinen Georgian kuvernööri Lester Maddox oli puolueen presidenttiehdokkaana vuoden 1976 presidentinvaaleissa. Hän sai vaaleissa 170 531 ääntä.
Vuoden 2024 presidentinvaaleissa puolue tuki Robert F. Kennedy Jr.:n ehdokkuutta.
Aiheesta muualla

The American Independent Party (Puolueen Kalifornian-osaston verkkosivut) aipca.vote. (englanniksi)
FS Davout (1889)

| Davout |
| --- | --- |
 Piirros aluksen aseistuksesta ja suojasta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Toulon
Kölinlasku:  syyskuu 1887
Laskettu vesille:  lokakuu 1889
Palveluskäyttöön:  1891
Poistui palveluskäytöstä:  1910
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 031 t
Pituus:  88,00 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,00 m
Syväys:  6,58 m
Koneteho:  9 000 ihp
Nopeus:  20,7 solmua
Miehistöä:  329
Aseistus
Aseistus:  6 × 164 mm/30 tykkiä 4 × 9 naulan tykkiä 4 × 47 mm tykkiä 2 × 37 mm tykkiä 6 × 14" torpedoputkea
FS Davout oli Ranskan laivaston vuonna 1889 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1887. Alus laskettiin vesille lokakuussa 1889 ja otettiin palvelukseen vuonna 1891.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1910 ja romutettiin.
C++11

C++11, (ent. C++0x), on ISO:n 12.8.2011 hyväksymä C++-ohjelmointikielen standardi ISO/IEC 14882:2011. Standardi korvasi aiemmat ISO/IEC 14882:1998 (C++98) ja ISO/IEC 14882:2003 (C++03) standardiversiot.
Nimessä esiintyvä 11 tulee yleisen nimeämiskäytännön mukaisesti standardin julkaisuvuodesta. C++0x-tunnusta käytettiin työskentelyvaiheessa, koska valmistumisvuodesta ei ollut varmuutta, mutta sen uskottiin valmistuvan ennen vuotta 2010.
Standardin on korvannut C++14 standardi ISO/IEC 14882:2014, joka hyväksyttiin 18. elokuuta 2014.
C++11 lisäsi itse kieleen useita ominaisuuksia sekä laajentaa C++:n standardikirjastoa STL:a. Standardikirjaston laajennos käsittää suurimman osan aikaisemmasta C++ Technical Report 1:stä (TR1).
C++11:n on sanottu olevan käännekohta, jonka jälkeen käytössä on ollut ”uusi” moderni C++.
Muutokset edellisestä standardista

Uusi standardi laajentaa varsinaista kieltä sekä sen standardikirjastoa.
Pääsuuntaviivat uutta versiota suunniteltaessa olivat:
Säilyttää stabiilius sekä yhteensopivuus C++98:n ja mahdollisuuksien mukaan C:n kanssa;
Mahdollisuuksien mukaan lisätä uudet ominaisuudet standardikirjastoon itse kieleen lisäämisen sijasta;
Tehdä muutoksia, jotka ohjaavat käyttäjää oikeaan toteutustekniikkaan ja -tyyliin;
Tukea systeemien ja kirjastojen suunnittelua pelkän uusien ominaisuuksien esittelyn sijaan;
Parantaa tyypityksen turvallisuutta tarjoamalla aiemmin turvattomille tekniikoille vaihtoehtoja;
Parantaa suorituskykyä ja laitteistorajapinnan kanssa kommunikointia;
Tarjota oikeita ratkaisuja reaalimaailman ongelmiin;
Toteuttaa niin sanottua ”zero-overhead”-periaatetta;
Tehdä C++:sta helposti opiskeltava kieli ottamatta kuitenkaan pois ominaisuuksia, joita kokeneemmat ohjelmoijat tarvitsevat;
Aloittelijoiden huomioon ottaminen koettiin tärkeäksi, koska ohjelmoijista suurin osa tulee aina olemaan aloittelijoita, ja koska suurin osa heistä tuskin koskaan tulee perehtymään C++:aan syvällisemmin.
Tyyppiturvallinen nolla-osoitin

Kieleen on lisätty tyyppiturvallinen nullptr määrittely.
Vanha NULL -makro usein käsitellään int-tyyppinä eikä osoittimena. Vanhempi tapa voi hämmentää ajonaikaista tyyppimekanismia kutsumaan väärää metodia.
Käyttöesimerkki:
int a = 0;
int *p = nullptr;

p = &a;
(*p) = 42;
Vakiolauseke

Vakiolauseke (constexpr) määrittää, että lauseke on mahdollista arvioida käännösaikana.
Esimerkki:
const double pi = 3.14;
constexpr double pi_mul(int n) { return n * pi; }
Käyttö olettaa että parametrina annettavat arvot ovat käännösaikana tunnettuja literaaleja. C++14 laajentaa vakiolausekkeen määrittelyä.
Yhdenmukaistettu alustaminen

Olioiden alustamista on yhdenmukaistettu muutoksilla määrittelyyn.
Esimerkiksi kolmen alkion vektorin alustaminen arvoilla:
std::vector<float> v = {0.1, 0.2, 1.0};
Anonyyminen vektorin alustaminen ja välittäminen funktiolle:
myfunction( std::vector<float>{0.1, 0.2, 1.0} );
Lambda-lausekkeet

Lambda-lausekkeet ovat paikallisia nimettömiä funktioita, joita voidaan määrittää funktion tai lausekkeen sisällä.
Rajatun alueen toistorakenne

Perinteisten C-kielen toistorakenteiden vaihtoehdoksi on lisätty automatisoitu vaihtoehto. Uudempi menetelmä vähentää tyypillisen koodin toistuvaa kirjoittamista.
Tietorakenteissa olevien arvojen käsittelyä voidaan yksinkertaistaa seuraavasti:
std::vector<int> v = {0, 1, 2, 3, 4, 5};
for (auto i : v)
{
     std::cout << i << std::endl;
}
Delegoiva konstruktori

Delegoiva konstruktori vähentää ohjelmakoodin toistoa useiden konstruktorien yhteydessä.
class Testi
{
private:
    std::string m_s;
    int m_i;
public:
    Testi(std::string s, int i) : m_s(s), m_i(i) {}
    Testi(int i) : Testi("testi", i) {}
};
Atomiset operaatiot

Standardi lisää standardikirjastoon atomisuuden toiminnot.
Esimerkki käyttötapauksesta:
std::atomic<long> almuuttuja;

almuuttuja = 0; // asettaa arvoon 0

// lisää muuttujaan arvon 42 ja palauttaa uuden arvon
long uusiarvo = almuuttuja.fetch_add(42);
Ohjelmointikielen käyttämä tekninen toteutustapa voi riippua käytetystä suorittimesta.
Säikeistyksen tuki

Monisäikeistykselle on lisätty alustariippumatonta tukea määrittelyyn. Näin ollen ohjelmakoodin siirtäminen helpottuu vähemmillä muutoksilla.
Standardikirjastossa on std::thread säikeiden luomiseen ja käsittelyyn. Parametrina tälle annetaan funktio-objekti (osoite säikeen suorituksen alkupaikkaan).
Lisäksi thread_local avainsanalla voi määritellä säiekohtaisia muuttujia.
Synkronointitukea on atomisien operaatioiden lisäksi käytettävissä luokilla std::mutex ja std::lock_guard.
Synkronointiin on myös aikarajoitettu std::timed_mutex sekä rekursion salliva std::recursive_mutex ja näiden yhdistelmä std::recursive_timed_mutex.
Tuple-tyyppi

Tuple on template-pohjainen vaihtoehto C-kielen struct-tyypille.
typedef std::tuple <int, string, double> tTuple;
tTuple data(42, "heippa", 3.14);
Vastaava tietotyyppi on aiemmin esiintynyt esimerkiksi rinnakkaisohjelmointiin kehitetyssä Alef -kielessä.
Älyosoittimet

Standardikirjastoon on lisätty älyosoittimia eri tarkoituksiin:
std::weak_ptr
std::shared_ptr - viitelaskenta
std::unique_ptr
Siirto-operaattorit

Tyypillisen copy-delete menettelyn sijaan on mahdollista käyttää tehokkaampaa siirto-operaattoria (engl. move):
class MyContainer
{
// ...
MyContainer & operator=(MyContainer && other)
{
    if (this != &other) 
    {
         // ...
    }
    return *this;
}
Menetelmä välttää nk. deep-copy toiminnon, joka voi olla raskas käytössä.
Aiheesta muualla

Viimeinen työskentelyluonnos (working draft) C++11 -standardiin: http://www.open-std.org/jtc1/sc22/wg21/docs/papers/2011/n3242.pdf
C++11 vinkkejä http://www.crodesoft.com/2013/01/10/cpp11-vinkkeja/
Nokkimisjärjestys

Alimmalla arvoasteikossa olevalla kanalla on höyhenissä vaurioita nokkimisen seurauksena.
Nokkimisjärjestys tarkoittaa laumaeläimillä vallitsevaa sosiaalista arvojärjestystä eli hierarkiaa. Se havaittiin ensin linnuilla, mistä nimikin, etenkin kana- ja varislinnuilla. Tätä järjestystä tavataan kuitenkin myös nisäkkäillä, kuten sorkka- ja kavioeläimillä, koiraeläimillä, joillakin apinoilla ja eräillä kalalajeilla.
Hierarkian edellytyksenä on sosiaalinen ryhmä ja tietynlainen psyykkinen kehitys. Yksilön asemaan hierarkiassa vaikuttava yleensä sukupuoli ja ikä. Linnuilla korkeimmassa asemassa ovat usein suuret ja vahvat yksilöt, mutta asemaan vaikuttaa myös jokin erityisen silmiinpistävä rakenteellinen piirre tai väri, esimerkiksi pitkä pyrstö tai signaalina toimiva väritys. Arvojärjestys voidaan ratkaista myös oikeilla tai rituaalisilla otteluilla.
Hierarkiat estävät keskinäistä aggressiivisuutta, ja etuna on myös, että vahvimmat yksilöt lisääntyvät parhaiten.
Kanoilla ja kukoilla on eri nokkimisjärjestys, eivätkä ne siten ole keskenään aggressiivisia. Samankaan sukupuolen edustajat eivät yleensä ole aggressiivisia toisia kohtaa, sillä alempana olevat pyrkivät välttelemään hierarkiassa ylempänä olevia.
Pietarinsaksalaiset

Pietarinsaksalaiset ovat Pietarissa Venäjällä asuvia tai siellä syntyneitä saksalaisia.
Alun perin saksalaiset saapuivat Pietariin 1700-luvun alussa pian sen jälkeen, kun tsaari Pietari Suuri oli perustanut kaupungin. Tuolloin saksalaiset kuuluivat suurimpiin Pietariin saapuneisiin kansoihin. Pietarin saksalaisten ansiosta saksalainen kulttuuri näkyy vahvasti Pietarissa, jonne on rakennettu esimerkiksi saksalaisia kirkkoja.
Ensimmäisen maailmansodan alettua vuonna 1914 Pietarin saksalainen yhteisö lähes tuhoutui. Monia pietarinsaksalaisia muutti tämän jälkeen Suomeen. Suomalaisia henkilöitä, joilla on pietarinsaksalaisia sukujuuria, ovat muiden muassa elokuvatutkija Peter von Bagh, historiantutkija Matti Klinge ja runoilija Brita Polttila.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista 50 780 henkeä eli neljä prosenttia puhui äidinkielenään saksaa. Tämän jälkeen kansallisuudeltaan saksalaisten määrä on ollut laskussa:
1926: 16 916 (1,1 prosenttia väestöstä)
1939: 10 104
1959: 2 052
1970: 3 249
1979: 2 802
1989: 3 570
2002: 3 868
2010: 2 849 (0,07 prosenttia kansallisuutensa ilmoittaneista)
Käännös suomeksi
Minea Blomqvist-Kakko

| Minea Blomqvist-Kakko |
| --- | --- |
 Minea Blomqvist vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1985 (ikä 39) Espoo
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  Golf
Aiheesta muualla
www.mineablomqvist.fi
Minea ”Minni” Cecilia Blomqvist-Kakko (s. 12. maaliskuuta 1985 Espoo) on suomalainen golfpelaaja. Hän on pelannut ammattilaisena loppuvuodesta 2003 alkaen.
Blomqvist-Kakko valittiin vuoden 2004 tulokkaaksi (Rookie of the Year) Ladies European Tourilla. Hän on myös ensimmäinen suomalainen golfaaja, joka on voittanut jollakin pääkiertueella. Voitto tuli Unkarissa vuoden 2004 Ladies Central European Open -kilpailussa. Samana vuonna, heti ensimmäisessä pelaamassaan major-kilpailussa, Women’s British Openissa, hän teki kautta aikojen alhaisimman kierrostuloksen 62 (-10) sekä miesten että naisten major-kilpailut huomioon ottaen. Kaudelle 2006 Blomqvist sai ensimmäisenä suomalaisena pelioikeuden LPGA-kiertueelle. Elokuussa 2008 Blomqvist-Kakko saavutti uransa toisen Euroopan-kiertueen osakilpailun voiton Finnair Mastersissa, Helsingissä.
Blomqvist-Kakosta ilmestyi maaliskuussa 2025 Tammen kustantama, Teemu Tyryn kirjoittama kirja Minea Blomqvist – rakkaustarina. ISBN: 9789520466688.
Blomqvist-Kakko pelaa Callaway-mailoilla ja Titleist Pro V1x -palloilla. Kauden 2007 alusta alkaen hänen valmentajinaan ovat toimineet Timo Rauhala, Pia Nilsson sekä Lynn Marriott. Hänen managerinsa on Hjallis Harkimo. Blomqvist edustaa kotikenttänsä Kullo Golf -seuraa.
Minea Blomqvist-Kakko on naimisissa golfaaja Roope Kakon kanssa ja heille syntyi poikalapsi maaliskuussa 2010. Pari avioitui 31. joulukuuta 2011. Sekä Roope että Roopen veli Karri ovat toimineet Blomqvistin caddienä.
Merkittävimmät saavutukset

2004 Ladies Central European Open (LET), voitto
2004 Weetabix Women's British Open, 8. sija.
2005 Rajoitettu pelioikeus LPGA-kiertueelle kaudelle 2006 karsintojen 33. sijan kautta
2007 MFS Women’s Australian Open (LET), 3. sija
2008 Finnair Masters (LET), voitto; Safeway International (LPGA), 3. sija
2008 Suomen PGA:n valitsema Vuoden pelaaja 2008.
Menestys major-kilpailuissa

| Kilpailu | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kraft Nabisco Championship | DNP | DNP | DNP | DNP | T47 | CUT |
| LPGA Championship | DNP | DNP | T25 | CUT | CUT | T44 |
| U.S. Women's Open Championship | DNP | DNP | CUT | DNP | T27 | CUT |
| Women's British Open | T8 | T39 | CUT | DNP | T17 | CUT |
DNP = ei pelannut

CUT = ei selviytynyt kilpailun viimeisille kierroksille.

"T" jaettu sijoitus

Voitot merkitty vihreällä taustalla ja sijoitukset 10 parhaan joukkoon keltaisella taustalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Minea Blomqvist - henkilökohtaiset sivut
Minea Blomqvist LET:n sivuilla (englanniksi)
Minea Blomqvist LPGA:n sivuilla (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Golfammattilainen Minea Blomqvist
| n k Suomen vuoden nuori urheilija |
| --- | --- |
Voittajat:  2004: Minea Blomqvist  2005: Teemu Rantanen  2006: Kiira Korpi  2007: Petteri Koponen  2008: Peetu Piiroinen  2009: Mikael Granlund  2010: Sanni Utriainen  2011: Petra Olli  2012: Santeri Paloniemi  2013: Aleksander Barkov  2014: Amanda Kotaja  2015: Alisa Vainio  2016: Patrik Laine  2017: Lauri Markkanen  2018: Kalle Rovanperä  2019: Kaapo Kakko  2020: Silja Kosonen  2021: Saga Vanninen  2022: Saga Vanninen  2023: Saga Vanninen  2024: Minja Korhonen
DGSE

| Direction générale de la Sécurité extérieure |
| --- | --- |

Perustettu:  1982
Tyyppi:  tiedustelupalvelu
Päämaja:   Pariisi, Ranska
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dommen elektronisen tiedustelun keskus Perigordissa.
Direction générale de la Sécurité extérieure (DGSE) (vuosina 1947–81 Service de documentation extérieure et de contre-espionnage, SDECE) on Ranskan ulkoinen tiedustelupalvelu, joka toimii puolustusministeriön alaisuudessa.
Kenraali Charles de Gaullen Vapaassa Ranskassa muodostettiin vuonna 1942 tiedustelupalvelu BCRA. Se siirtyi vuonna 1943 Algeriaan liittoutuneiden valloitettua sen marsalkka Petainin saksalaisten kanssa yhteistyössä olleelta Pierre Lavalin hallitukselta DGSS:nä, erikoispalvelujen päähallintona.selvennä
De Gaullen johtama Ranskan neljäs tasavalta laajensi palvelua vastavakoilulla SDECE:ksi vuonna 1946, joka menestyi hyvin Algeriassa. Vuonna 1962 SDECE siirrettiin pääministerin alaisuudesta puolustusministerin alaisuuteen Mehdi Ben Barkan katoamistapauksen jälkeen.
SDECE osallistui peiteoperaatioihin, muun muassa ”Ascotiin”, Québecissä Kanadassa ja tuki öljyrikkaan Biafran itsenäisyyttä Nigeriasta vuonna 1968. Biafran itsenäistymisyrityksessä kuoli puoli miljoonaa ihmistä.
Presidentti François Mitterrandin aikana Pariisin lentokentän toimitusjohtaja nimitettiin SDECE:n johtajaksi vuonna 1981 ja vuonna 1982 palvelusta tuli DGSE, joka jakautui tiedustelu-, hallinto-, vastavakoilu- ja operatiiviseksi osastoksi. Epäonnistuminen terrorin vastaisessa kampanjassa aikaansai amiraali Lacosten nimittämisen DGSE:n johtajaksi vuonna 1982. Vuonna 1996 alkaen DGSEn johtajaksi tuli Jacques Dewatre.
Ranskalaiset agentit asettivat kaksi pommia 10. heinäkuuta 1985 Greenpeacen Rainbow Warrior -nimiseen alukseen Aucklandin satamassa, Uudessa-Seelannissa. Kahdestatoista aluksella olleesta valokuvaaja Fernando Pereira kuoli yrittäessään pelastaa valokuvausvarusteitaan. Kuudesta tekijästä saatiin kaksi kiinni ja tuomittiin vankeuteen. Ranska yritti estää Greenpeacea häiritsemästä ydinkokeitaan.
DGSE:n johtajat

Pierre Marion (7. kesäkuuta 1981 – 10. marraskuuta 1982)
Pierre Lacoste (10. marraskuuta 1982 – 19. syyskuuta 1985)
René Imbot (20. syyskuuta 1985 – 1. joulukuuta 1986)
François Mermet (2. joulukuuta 1986 – 23. maaliskuuta 1989)
Claude Silberzahn (23. maaliskuuta 1989 – 7. kesäkuuta 1993)
Jacques Dewatre (7. kesäkuuta 1993 – 19. joulukuuta 1999)
Jean-Claude Cousseran (19. joulukuuta 1999 – 24. heinäkuuta 2002)
Pierre Brochand (24. heinäkuuta 2002 – 10. lokakuuta 2008)
Erard Corbin de Mangoux (10. lokakuuta 2008 – 10. huhtikuuta 2013)
Bernard Bajolet (10. huhtikuuta 2013 –)
Aiheesta muualla

DGSE:n omat sivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DGSE Wikimedia Commonsissa
FS Jules Michelet (1908)

| Jules Michelet |
| --- | --- |
 Jules Michelet

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  kesäkuu 1904
Laskettu vesille:  31. elokuuta 1905
Palveluskäyttöön:  marraskuu 1908
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu maalilaivana 1937
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 105 t
Pituus:  146,53 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,41 m
Syväys:  8,41 m
Koneteho:  30 000 ihp
Nopeus:  22,5 solmua
Miehistöä:  728
Aseistus
Aseistus:  4 × Canon de 193 mm Modèle 1902 kaksoistorneissa 12 × Canon de 164 mm Modèle 1893 24 × Canon de 47 mm Modèle 1902 2 × 460 mm torpedoputkea
Jules Michelet oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston panssariristeilijä.