stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Final Fantasy VIII

| Final Fantasy VIII |
| --- | --- |
 Pelin eurooppalainen kansikuva
Kehittäjä:  Square
Julkaisija:  Square (Japani)   Square Electronic Arts (Pohjois-Amerikka)   SCE Europe (Eurooppa)
Jakelija:  Eidos Interactive, Steam, Humble Store, Google Play, App Store ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Yoshinori Kitase
Tuottaja:  Shinji Hashimoto
Suunnittelija:  Hiroyuki Itō
Säveltäjä:  Nobuo Uematsu
Pelisarja:  Final Fantasy
Julkaistu:  PlayStation 1999Windows 2000PlayStation 4 2019Xbox One 2019Nintendo Switch 2019
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16  USK 12 
Alusta:  PlayStation, Windows, PlaySTation 4, Xbox One, Nintendo Switch
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Squall matkalla ensimmäiseen tehtäväänsä. Final Fantasy VIII:n välianimaatiot olivat oman aikansa peliksi todella näyttäviä.
Final Fantasy VIII (jap. ファイナルファンタジーVIII) on Squaren (nyk. Square Enix) kehittämä ja alun perin 1999 PlayStationille julkaisema Final Fantasy-sarjan roolipeli.
Final Fantasy VIII otti aikanaan suuren askeleen uuteen suuntaan pelisarjassa. Pelimaailma oli samanlainen futuristisen ja fantasiamaailman sekoitus kuin Final Fantasy VII:ssä, mutta ulkoasu on muuttunut paljon. Sen sijaan että hahmot olisivat perinteiseen Final Fantasy -tyyliin pieniä ja isopäisiä, tässä osassa hahmojen ruumiit ovat realistisia.
Taistelusysteemi oli kenties suurin muutos; uusi Junction-systeemi jakoi mielipiteitä. Junction perustuu siihen, että pelisarjan muistakin osista tutut Summon-olennot (Guardian Forcet) liitetään hahmoon, ja siten hahmo saa käyttöönsä kykyjä mitä GF on oppinut.
Myös taikasysteemi on ennennäkemätön: nyt hahmot eivät opi taikoja lopullisesti, vaan niitä hankitaan vetämällä (Draw) niitä vihollisista tai erityisistä Draw Pointeista. Kun taikoja on hankittu tarpeeksi, niitä voi asettaa nostamaan hahmon kykyjä, kuten vahvuutta tai osumapisteitä.
Pelissä tulee esiin myös täysin uusi ominaisuus, korttipeli. Korttia voi pelata muiden hahmojen kanssa ja niitä voi keräillä. Säännöt vaihtelevat otteluiden mukaan. Voittamalla korttipelejä saadaan lisää kortteja. Kortteja voi saada myös monella muulla tavalla, kuten muuttamalla vihollisia niiksi. Kortteja voi muuttaa esineiksi, ja tällä tavalla saada harvinaisia esineitä.
Vuoden 2019 E3-messuilla Square Enix paljasti, että pelistä on tulossa remasteroitu versio vuoden 2019 aikana PlayStation 4-, Xbox One-, Nintendo Switch-konsoleille ja PC:lle.
Guardian Forcet (GF)

Guardian Forcet eli GF:t ovat pelihahmojen hallinnassa olevia olentoja tai hirviöitä, jotka voidaan kutsua taistelussa GF-komennon avulla. GF:t suorittavat pääasiallisesti erilaisia näyttäviä ja vihollista vahingoittavia hyökkäyksiä lukuun ottamatta esimerkiksi Carbunclea, joka tekee pelattaville hahmoille reflect-loitsun. Guardian Forcet ovat vastineet Final Fantasy VI Espereille ja Final Fantasy VII Summoneille. Osa Guardian Forceista onkin samoja kuin aikaisemmissa osissa, mutta myös pari uutta löytyy.
Tarina > CD #4

SeeDit lähtivät Seiferin perään, ja samalla Ultimecia sai Adelin lopultakin herätettyä. Hän risteytti Rinoan Adeliin ja kävi taas SeeDejä vastaan. SeeDit kuitenkin voittivat Adelin ja heidän suunnitelmansa pystyi lopultakin alkamaan. Ultimecia aloitti aikapuristuksen, mutta Ellone pysäytti sen ja SeeDit matkasivat aikojen halki tulevaisuuteen.
Ultimecian tulevaisuus ei ollut kehuttava näky. Hän kiistatta hallitsi maailmaa tässä ajassa, mutta SeeDit edelleen taistelivat häntä vastaan. Squall ja muut pääsivät Ultimecian linnaan ja taistelivat tiensä läpi hänen kammioonsa, jossa legendaariset SeeDit lopulta kohtasivat hänet. Ultimecia oli todellakin voimakas ja täysin säälimätön velhotar täynnä vihaa. Hän myös pystyi luomaan asioita tai jopa kokonaisia olentoja toisten mielistä ja siten hän loi Squallin mielestä Griever-nimisen GF:n, joka oli squallin mielessä voimakkain GF koskaan. SeeDit voittivat sen ja Ultimecia risteytti itsensä siihen. Tämäkään ei riittänyt. Ultimecia/Griever räjähti ja hajosi. Mutta taistelu ei ollut vielä ohi. Ultimecia teki vielä viimeisen muodonmuutoksen, jossa hän kykeni suorittamaan aikapuristuksen loppuun. Kaikki olemassa oleva imeytyi häneen hitaasti, mutta tämä ei vaikuttanut SeeDeihin, koska heidän väliset siteet pitivät heidät olemassa. Ultimecia lopulta kaatui, ja tämän seurauksena aika alkoi taas palata raiteilleen.
SeeDit matkasivat ajan virrassa päästen lopulta takaisin heidän omaan aikaansa. Squall kuitenkin eksyi toiseen aikaan Edean orpokotiin, jossa hän tapasi Edean ja näki myös itsensä lapsena. Paikalle ilmaantui myös Ultimecia joka oli kuolemaisillaan. Mutta ennen kuolemaansa hänen täytyi luovuttaa voimansa toiselle velhottarelle ja hän antoi ne Edealle. Squall kertoi Edealle olevansa SeeD ja että SeeDit ja Gardenit olivat Edean idea. Edea lopulta tajusi Squallin olevan tulevaisuudesta. Squall joutui takaisin ajan virtaan ja eksyi sinne, kunnes Rinoa löysi hänet. Lopulta he pääsivät takaisin omaan aikaansa juuri sinne, missä he olivat luvanneet tavata.
Myöhemmin SeeDit järjestivät voitonjuhlat Ultimecian kukistumisen vuoksi Balamb Gardenissa. Selphie ja Irvine tallensivat tapahtuman videokameralla. Selphie osoitti kohti parveketta, jossa Rinoa ihaili tähtitaivasta, mutta Squallia ei näkynyt. Kamerasta loppui patteri samalla hetkellä. Lopputekstien jälkeen parveke näytetään tarkemmin, jossa Rinoa ihailee tähtitaivasta Squallin kanssa. Squall hymyilee ensimmäistä kertaa pelin aikana ja lopuksi hän ja Rinoa tekevät ensisuudelmansa.
Vastaanotto

Peli on myynyt lähes 10 miljoonaa kappaletta, ja se on toiseksi myydyin peli sarjassa (Final Fantasy VII on myynyt lähes 13 miljoonaa).[lähde? ]
Aiheesta muualla

Virallinen Final Fantasy VIII -sivusto (englanniksi)
Final Fantasy VIII MobyGamesissa (englanniksi)
Final Fantasy VIII Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Final Fantasy -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Final Fantasy  II  III  IV  V  VI  VII  VIII  IX  X  XI  XII  XIII  XIV  XIV: A Realm Reborn  XV  XVI 
Alasarjat:   Final Fantasy Crystal Chronicles  Compilation of Final Fantasy VII  Ivalice Alliance  Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII 
Jatko-osat:   Final Fantasy X-2  Final Fantasy XII: Revenant Wings  Final Fantasy IV the After: Tsuki no Kikan  Final Fantasy XIII-2  Lightning Returns: Final Fantasy XIII 
Sivutarinat ja spin-off-pelit:   Mystic Quest  Final Fantasy Mystic Quest  Final Fantasy Tactics  Final Fantasy Tactics Advance  Dissidia: Final Fantasy  Dissidia 012 Final Fantasy  Dissidia Final Fantasy NT 
Uudelleenjulkaisut:   Final Fantasy I–II  Final Fantasy Origins  Final Fantasy I & II: Dawn of Souls  Final Fantasy Collection  Final Fantasy Anthology  Final Fantasy Chronicles 
Anime ja elokuvat:   Final Fantasy: Legend of the Crystals  Final Fantasy: The Spirits Within  Final Fantasy: Unlimited  Final Fantasy VII: Advent Children  Last Order: Final Fantasy VII  Kingsglaive
Durga Vahini

Durga Vahini eli Durgan armeija on hindunationalistinen järjestö, joka toimii Vishva Hindu Parishadin naisjärjestönä. Järjestön perusti Sadhvi Rithambara vuonna 1991 Baburin moskeijaan liittyneen temppelikiistan yhteydessä. Vuonna 2019 järjestön jäsenmääräksi arvioitiin 35 000 henkeä. Durga Vahini tunnetaan koulutusleireistään, joissa järjestön jäsenet opiskelevat historiaa sekä aseiden käyttöä. Järjestö korostaa opetuksessaan varsinkin sankaritarinoita intialaisista naisista, jotka vastustivat suuria osia Intiasta hallinneita muslimeita. Yhteisöissään Durga Vahinin jäsenet toimivat moraalinvartijoina, jotka pyrkivät puuttumaan eri uskonnollisten ryhmien välisiin avioliittoihin sekä naiselle sopimattomaksi kokemaansa käytökseen.
Järjestö pitää tehtävänään naisten suojelemista ihmiskaupalta ja hyväksikäytöltä sekä dharman edistämistä. Durga Vahini pyrkii myös kouluttamaan hindulaisille naisille itsepuolustustaitoja samalla tavalla kuin toinen vastaava hindunationalistinen naisjärjestö nimeltä Rashtra Sevika Samiti. Durga Vahinin hyväntekeväisyystoimintaan sisältyy leskien auttamista, ammattikoulutuksen järjestämistä sekä verenluovutuspisteiden ylläpitoa.
Vuonna 2012 järjestö sai julkisuutta The World Before Her -dokumenttielokuvan kautta. Kyseinen dokumentti oli ensimmäinen kerta, kun Durga Vahini salli kuvausryhmän seurata leiriensä koulutustoimintaa. Dokumentti vertailee keskenään missikilpailuun valmistautuvan nuoren intialaisnaisen elämäntarinaa Durga Vahinin leiriläisten elämään.
Final Fantasy X-2

| Final Fantasy X-2 |
| --- | --- |
 Eurooppalaisen julkaisun kansikuva, jossa Yoshitaka Amanon kuvaamana päähahmot Yuna, Rikku ja Paine.
Kehittäjä:  Square Product Development Division 1
Julkaisija:  JP Square NA / EU Square Enix
Ohjaaja:  Motomu Toriyama
Tuottaja:  Yoshinori Kitase
Käsikirjoittaja:  Kazushige Nojima Daisuke Watanabe
Taiteilija:  Tetsuya Nomura
Säveltäjä:  Noriko Matsueda Takahito Eguchi
Ohjelmoija:  Yukio Ishii Masaki Kobayashi
Pelisarja:  Final Fantasy
Julkaistu:  JP 13. maaliskuuta 2003NA 18. marraskuuta 2003AUS 19. helmikuuta 2004EU 20. helmikuuta 2004
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12 ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation Vita, Microsoft Windows
Hinnoittelutapa:  kertamaksu
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray, muistikortti
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Final Fantasy X-2 (jap. ファイナルファンタジーX-2, Fainaru Fantajī Ten Tsū) on Squaren (nyk. Square Enix) kehittämä ja julkaisema Final Fantasy -sarjan roolipeli. Peli on julkaistu alun perin vuonna 2003 PlayStation 2:lle.
Peli on juonellisesti kaksi vuotta aiemmin julkaistun Final Fantasy X -pelin jatko-osa. Tarina seuraa edellisestä pelistä tuttua Yunaa ja Rikkua, ja mukana on myös uusi päähahmo Paine. Kolmikko etsii ratkaisuja Spiraa kohtaaviin ongelmiin.
Final Fantasy X-2 siirsi syrjään useita oletuksia Final Fantasy -sarjalta, ollessaan ensimmäinen suora jatko-osa, pelimuotoinen jatko-osa ja toinen koko Final Fantasy -nimeä kantava jatko-osa Final Fantasy: Legend of the Crystals -animen jälkeen. Se oli ensimmäinen sarjan peli, jossa on ainoastaan kolme päähahmoa ja vain naispuolisia pelattavia hahmoja. Pelissä on myös aikainen pääsy suurimpaan osaan pelin alueista. Lisäksi peli sisältää muunnelman Final Fantasyn hahmoluokista, yhdestä sarjan klassisista peliominaisuuksista. Se on yksi muutamasta pelistä sarjassa, jolla on useampi loppu.
Peli oli positiivisesti kriitikoiden vastaanottama ja kaupallisesti onnistunut. Yhdeksän kuukautta julkaisunsa jälkeen Japanissa, se myi miljoona kopiota Pohjois-Amerikassa ja arviolta neljä miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti. Final Fantasy X-2 oli äänestetty kaikkien aikojen 32. parhaaksi peliksi Famitsun lukijoiden kesken. Englanninkielinen versio pelistä voitti Academy of Interactive Arts & Sciencesn ”uskomaton saavutus ääninäyttelyssä” -palkinnon vuonna 2004. Peli sai 86 %-arvosanan Game Rankingsissä ja 85%-arvosanan Metacriticissä.
Pelaaminen

Vaikkakin Final Fantasy X-2 on suora jatko-osa Final Fantasy X:lle, se ei kopioi edeltäjänsä pelitekniikkaa; sen sijaan se muokkaa perinteisiä elementtejä. Kuten Final Fantasy X:ää edeltäneissä peleissä, hahmot kehittyvät ”level up” -tekniikalla tietyn taistelumäärän jälkeen, kerättyään roolipeleille ominaisia ominaisuuspisteitä. Final Fantasy X:n vuoropohjainen taistelujärjestelmä on korvattu nopeatempoisemmalla variaatiolla pelisarjan perinteisestä Active Time Battle -järjestelmällä, joka oli alun perin Hiroyuki Iton suunnittelema, ja ensi kertaa esillä Final Fantasy IV:n järjestelmänä. Satunnaisvihollisiin törmätessä ATB-järjestelmä on käytössä. Final Fantasy X-2:n uudistetussa ATB:n versiossa pelattavat hahmot saattavat hyökätä vihollisen kimppuun sen valmistautuessa hyökkäykseen, vihollisen vuoron loppumisen odottamisen sijaan. Siten on mahdollista, että sekä hahmot että viholliset voivat hyökätä ketjussa aiheuttaakseen isompaa vahinkoa.
Pelaaminen > Liikkuminen ja tehtävät

Toinen eroavaisuus Final Fantasy X:n pelaamiseen verrattuna on navigointijärjestelmä: pelaajat voivat vierailla lähes kaikissa Spiran osissa aikaisin pelissä ilmalaiva Celsiuksen kautta. Tämä on poikkeus koko Final Fantasy -sarjassa, jonka peleissä tehokkaimman kulkuvälineen saa yleensä käyttöönsä vasta pelin loppupuolella.
Muutokset antavat pelaajalle mahdollisuuden valita vähemmän lineaarisen tarinan. Toisin kuin Final Fantasy X:ssä, jossa pelin maailman paikat avautuvat melko suoraviivaisesti, Final Fantasy X-2:ssa on lähes täysin vapaa kartta. Peli koostuu viidestä luvusta, joissa jokaisessa paikassa on ainakin yksi kohtaus tai tehtävä lukua kohden. Viisi lukua kokoavat yhteen pelin sivujuonet, joita kutsutaan pelissä episodeiksi. Vain muutamat kohtaukset luvussa liittyvät pelin pääjuoneen, ja ne on merkattu navigointisysteemiin ”Hotspotteina” (japanilaisversiossa nimellä Active Links). Mennessään vain Hotspot-paikkoihin pelaaja pääsee nopeasti läpi pelin tarinan tekemättä sivutehtäviä.
Peli laskee pelaajan tarinasta suorittaman prosenttiosuuden, joka nousee vierailemalla kohtauksissa joka episodissa. Jos pelaaja saavuttaa sadan läpipeluuprosentin, pelissä on vaihtoehtoinen loppu, ”Good Ending”. Pelin juonessa on haarautumia: pelaajan tekemät valinnat vaikuttavat hänen näkemiinsä kohtauksiin ja prosenttimäärään. Pelissä on tämän vuoksi mahdotonta nähdä kaikkea yhdellä pelikerralla. Sataprosenttisen läpipeluumäärän voi saada yhdellä pelaamiskerralla valitsemalla tietyssä kohdassa peliä Youth League -vaihtoehdon. Valitsemalla New Yevon ja tekemällä kaiken muun täysin, pelin lopussa on mahdollista saavuttaa vain 99,8:n läpimenoprosentti. Kun peli on läpäisty, aukeaa New Game Plus -vaihtoehto, joka aloittaa pelin alusta siten, että aikaisemmin saavutetut tavarat, Garment Gridit, Dresspheret ja läpipeluuprosentti säilyvät. Hahmojen kehitystaso pysyy entisellään.
Kartallaetenemistapa on pysynyt lähes muuttumattomana kymmenennestä osasta. Se koostuu pääosin yhä kolmiulotteisista ja suurimmaksi osaksi eteenpäin vievistä kohteista. Muutamia päivityksiä on lisätty: pelaaja voi vuorovaikuttaa ympäristönsä kanssa hyppimällä, kiipeämällä ja pyörittämällä kamerakulmia.
Pelin sivutehtävät koostuvat pienistä tehtävistä, vapaaehtoisista pomotaisteluista ja luolastokentistä, ja suurimmasta koskaan Final Fantasy -sarjassa nähdystä minipelimäärästä. Näitä minipelejä ovat muun muassa Gunner’s Gauntlet, ammuskelupeli, jota voidaan katsoa kolmannen tai ensimmäisen persoonan näkökulmasta, sekä Sphere Break, matemaattinen kolikkopeli, joka perustuu yhteenlaskuun ja kertotauluun. Lisäksi Final Fantasy X:n fiktiivinen vedenalainen urheilulaji Blitzball on mukana, mutta eri tavalla ohjautuvana. Ohjaaja Motomu Toriyama on kertonut, että suuren minipelivalikoiman kehittäminen oli yksi tärkeistä aiheista pelin kehitysprosessissa, jotta ”jos Final Fantasy X-2:n ostaa, ei tarvitse muita pelejä”.
Pelaaminen > Dressphere- ja Garment Grid -järjestelmät

Final Fantasy X-2 käyttää uudelleen sarjan klassista hahmoluokkajärjestelmää (joka on nähty aikaisemmin Final Fantasy III:ssa, Final Fantasy V:ssä ja Final Fantasy Tacticsissa) dressphere-järjestelmän kautta. Koska pelattavassa ryhmässä ei ole koskaan enempää kuin kolme hahmoa, hahmoja ei tarvitse vaihtaa taistelussa. Sen sijaan pelaaja voi vaihtaa hahmoluokkia, joissa kullakin on omat ominaisuutensa. Pelattavat hahmot voivat käyttää yhtä Dresspherea kerrallaan, saaden käyttöönsä erilaisia taitoja. Hahmot voivat oppia uusia taitoja (Abilities) kullekin Dresspherelle taitopisteiden (Ability Points, Ap) avulla. AP:ta kertyy vihollisten voittamisesta ja erilaisten tavaroiden ja kykyjen käyttämisestä kullekin Spherelle. Opeteltavat taidot valitaan päävalikosta. Taisteluiden aikana kertyneet AP-pisteet menevät valitun taidon oppimiseen, kunnes hahmo oppii taidon. Kukin hahmo voi kerrallaan valita taistelussa jopa kuuden Dresspheren väliltä, riippuen käytössä olevan Garment Grid:n paikkojen määrästä. Garment Grid on eräänlainen pelilauta, johon Dresspherejä asetetaan. Hahmo saa valittavakseen sen Garment Gridin hahmoluokat, joka on sille asetettu.
Kuten asetettavat tavarat, Garment Grid:n mukana hahmon käyttöön tulee erilaisia lisäyksiä ja kykyjä. Pelistä löytyy useita salaisia Garment Grideja ja Dressphereja, joita löytää pelissä edetessään. Jokainen hahmo voi käyttää mitä tahansa normaalia Dressphereä, mutta jokaiselle kolmelle hahmollee on myös oma erikoinen Dresspherensä, jota vain he voivat käyttää. Nämä Dresspheret saa käyttöönsä, kun on vaihtanut jokaisen Garment Gridissä olevan Dresspheren läpi yhdessä taistelussa. Kun hahmo aktivoi tällaisen Dresspheren, muut hahmot korvaantuvat hahmon lisäksi ohjattavilla osilla.
Pelaaminen > Vaatekehät (Garment Grid)

Pelaaja voi koko pelin ajan vaihdella hahmojensa dressphereja vaatekehien avulla niin taistelun aikana kuin normaalissa liikkumistilassakin. Vaatekehä on eräänlainen lauta, jolle dresspheret voi sijoittaa haluamaansa järjestykseen. Pelin edetessä pelaaja saa haltuunsa erilaisia vaatekehiä, joilla on erilaisia ominaisuuksia: esimerkiksi Ice Queen -vaatekehä sisältää jäätaikoja ja -suojia, joista osan hahmo saa käyttöönsä jo pelkästään käyttämällä kyseistä kehää, osan taas vain vaihtamalla asua vaatekehää käyttäen. Vaatekehien ominaisuudet vaihtelevat melko pitkälti laidasta laitaan: yhdellä ei välttämättä ole minkäänlaisia erityisominaisuuksia, toinen tarjoaa parantavia loitsuja, kolmas suurta voimalisää ja neljäs jonkun tietyn dresspheren taistelutaitoja.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hedy Burress  | … |  Yuna   |
|  Tara Strong  | … |  Rikku   |
|  Gwendoline Yeo  | … |  Paine   |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pohjois-Amerikan virallinen Final Fantasy X-2 -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Final Fantasy X-2 MobyGamesissa (englanniksi)
Final Fantasy X-2 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Final Fantasy -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Final Fantasy  II  III  IV  V  VI  VII  VIII  IX  X  XI  XII  XIII  XIV  XIV: A Realm Reborn  XV  XVI 
Alasarjat:   Final Fantasy Crystal Chronicles  Compilation of Final Fantasy VII  Ivalice Alliance  Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII 
Jatko-osat:   Final Fantasy X-2  Final Fantasy XII: Revenant Wings  Final Fantasy IV the After: Tsuki no Kikan  Final Fantasy XIII-2  Lightning Returns: Final Fantasy XIII 
Sivutarinat ja spin-off-pelit:   Mystic Quest  Final Fantasy Mystic Quest  Final Fantasy Tactics  Final Fantasy Tactics Advance  Dissidia: Final Fantasy  Dissidia 012 Final Fantasy  Dissidia Final Fantasy NT 
Uudelleenjulkaisut:   Final Fantasy I–II  Final Fantasy Origins  Final Fantasy I & II: Dawn of Souls  Final Fantasy Collection  Final Fantasy Anthology  Final Fantasy Chronicles 
Anime ja elokuvat:   Final Fantasy: Legend of the Crystals  Final Fantasy: The Spirits Within  Final Fantasy: Unlimited  Final Fantasy VII: Advent Children  Last Order: Final Fantasy VII  Kingsglaive
Ellington

Ellington on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Duke Ellington (1899–1974), yhdysvaltalainen jazzsäveltäjä, pianisti ja yhtyeenjohtaja
James Ellington (s. 1985), brittiläinen pikajuoksija
Mercer Ellington (1919–1996), yhdysvaltalainen muusikko ja orkesterinjohtaja
Nathan Ellington (s. 1981), englantilainen jalkapalloilija
Wayne Ellington (s. 1987), yhdysvaltalainen koripalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Elizabeth Roemer

| Elizabeth Roemer |
| --- | --- |
 Elizabeth Roemer
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1929 – 8. huhtikuuta 2016 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 8. huhtikuuta 2016 (86 vuotta) Tucson, Arizona, Yhdysvallat
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Instituutti:  Lunar and Planetary Laboratory, University of Arizona
Tutkimusalue:  planeettatutkimus ja tähtitiede
Elizabeth Roemer (9. syyskuuta 1929 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat – 8. huhtikuuta 2016 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka tutki komeettoja ja asteroideja. Roemer oli professorina Arizonan yliopistossa.
Lukion jälkeen Roemer opiskeli Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä jossa hän suoritti Bachelor-tutkinnon (BS) vuonna 1950. Vuonna 1955 hän suoritti lisäksi tohtoritutkinnon (Doctor of Philosophy (PhD)) jonka jälkeen hän toimi oli Yhdysvaltain laivaston tähtitieteilijä Yhdysvaltojen merivoimien observatoriossa Flagstaffissa, Arizonassa (engl. United States Naval Observatory Flagstaff Station (NOFS)). Vuonna 1966 hän siirtyi Arizonan yliopistoon jossa hän työskenteli Lunar and Planetary Laboratoryssä. Häntä pyydettiin mukaan komiteaan joka perusti planeettatieteiden osaston vuonna 1972. Hänen erikoislaansa oli astrometria sekä pikkuplaneetat ja komeetat. Uransa aikana hän löysi 79 komeettaa, kaksi asteroidia: 1930 Lucifer ja 1983 Bok ja Jupiterin Themisto kuun. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1988 Arizonan yliopistosta, mutta toimi tähtitieteen parissa aktiivisesti ennen kuolemaansa vuonna 2016.
Asteroidi 1657 Roemera on nimetty hänen kunniakseen.
Aiheesta muualla

Elizabeth Roemer – Past affiliation(s) within the IAU International Astronomical Union – IAU. Viitattu 6.3.2019 (englanniksi).
El Lute

Eleuterio Sánchez Rodríguez eli El Lute (s. 1942) on espanjalainen kirjailija ja entinen lainsuojaton. Hän syntyi köyhään perheeseen isänsä ollessa vankilassa. El Lute sai ensimmäisen vankeustuomionsa varastettuaan kaksi hanhea. Vuonna 1965 hänet tuomittiin kuolemaan Madridissa tapahtuneesta jalokiviliikkeen ryöstöstä, jonka yhteydessä vartija sai surmansa. El Lute vakuutti syyttömyyttään, mutta tuomio pysyi voimassa ainakin osittain hänen köyhyytensä takia. Myöhemmin tuomio muutettiin 30 vuoden vankeusrangaistukseksi. Hän pakeni vankilasta useita kertoja ja oli Espanjan etsityin mies. Viimein hänet armahdettiin kesäkuussa 1981. Hän opiskeli vankilassa lakimieheksi ja kirjoitti kaikkiaan viisi kirjaa. Hänestä on tehty useita elokuvia, ja Boney M. -yhtyeen hittisingle ”El Lute” vuodelta 1979 kertoo hänestä.
Aiheesta muualla

Elokuva El Lute: Camina o revienta (1987) IMDb:ssä
Elokuva El Lute II: Mañana seré libre (1988) IMDb:ssä
Dave Spina

| Dave Spina |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Mesa, Arizona, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Italia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–2017
Seurat:  Utah Grizzlies (AHL) South Carolina Stingrays (ECHL) Springfield Falcons (AHL) Johnstown Chiefs (ECHL) San Antonio Rampage (AHL) Peoria Rivermen (ECHL) Iserlohn Roosters (DEL) MODO Hockey (SEL/SHL) SaiPa (SML) TPS (SML)
David Andrew Spina (s. 5. kesäkuuta 1983 Mesa, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-italialainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi yliopistovuosiensa jälkeen noin puolet ammattilaisurastaan Pohjois-Amerikassa pääosin AHL:ssä sekä viimeiset kuusi vuotta Euroopassa Saksassa, Ruotsissa ja Suomessa. Spina joutui lopettamaan pelaajauransa aivotärähdyksen vuoksi jääkiekon SM-liigajoukkue Turun Palloseurassa kauteen 2016–2017.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Spina oli nopea, ketterä ja näppärä laitahyökkääjä, joka pääsi sulavasti vastustajien ohi ja pakotti vastustajat rikkomaan häntä jäähyn arvoisesti. Spina ei kaihtanut taklaustilanteita, vaikka hän ei ollut kovin röyhkeä pelaaja. Spina oli ajoittain myös kuumaverinen pelaaja, jos häntä rikottiin, eikä vastustajille tuomittu jäähyä. Spina laukoi oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Spina edusti Yhdysvaltoja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001. Valmennus valitsi hänet joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.