Beatles for Sale
Musiikki > Kappalemateriaali

Beatles for Sale alkaa kolmella melankolisella kappaleella, jotka käsittelevät romanttista tai henkilökohtaista menetystä. John Lennonin kirjoittama ”No Reply” oli tekijänsä mukaan eräänlainen oma versio The Rays -yhtyeen vuoden 1957 hitistä ”Silhouettes”. Kappaleissa on samantyyppinen tarina, jossa poika epäilee tyttöystävän pettävän häntä. Levyn toinen kappale, ”I’m a Loser”, oli ensimmäinen Lennonin tekemä laulu, jossa kuuluu Bob Dylanin vaikutus. Lennonin niin sanottu Dylan-kausi oli alkanut, kun hän oli saanut The Freewheelin' Bob Dylan -albumin ja siitä innostuneena hankkinut myös Dylanin esikoisalbumin. Omien sanojensa mukaan hän soitti Paul McCartneyn kanssa näitä albumeja tauotta seuraavat kolme viikkoa. Lennonin teksteihin vaikutti myös toimittaja Kenneth Allsop, jonka mielestä Lennon ei ollut näyttänyt lauluissaan kunnolla todellisia tunteitaan. Niinpä ”I’m a Loser” käsittelee surullisuutta ja yksinäisyyttä enemmän kuin Lennonin aikaisemmat tekstit. ”Baby’s in Black” oli Lennonin ja McCartneyn ensimmäinen täysin yhteistyössä kirjoitettu kappale lähes vuoteen; edellinen oli ollut ”I Want to Hold Your Hand”. Yleensä heistä toinen teki ensin kappaleen yksin, ja sitten toinen kirjoitti väliosan tai korjasi mielestään kömpelön säkeen.
Chuck Berryn ”Rock and Roll Music” on ensimmäinen Beatles for Salen kuudesta lainakappaleesta. Se oli ollut yksi yhtyeen keikkasuosikeista aina vuodesta 1959. ”I’ll Follow the Sun” on Paul McCartneyn sävellys, jonka hän oli kirjoittanut Hampurissa jo vuonna 1960. Se otettiin uudelleen käyttöön, kun albumia varten tarvittiin kiireesti uutta materiaalia. Kappaleessa on vahvoja vaikutteita Buddy Hollyn musiikista. ”Mr. Moonlight” on Roy Lee Johnsonin sävellys, jonka julkaisi ensimmäisenä Dr. Feelgood and the Interns vuonna 1962. Kappale kuului Beatlesin konserttiohjelmistoon vuosina 1962–1963. A-puolen päättää sikermä ”Kansas City / Hey Hey Hey Hey!”, jonka alkuosan tekijät olivat Jerry Leiber ja Mike Stoller ja jälkiosan Little Richard. Beatles otti versiossaan mallia Little Richardista, joka oli julkaissut sikermän vuonna 1959 ja myös esittänyt sitä 1960-luvun alussa samoilla keikoilla, joilla myös The Beatles esiintyi. Beatles itse esitti kappaleita vuosina 1961–1962 sekä vielä 1964 yhdessä konsertissa Kansasissa.
B-puolen aloittavan ”Eight Days a Week” -kappaleen alku on häivytetty (engl. fade-in), mitä on pidetty esimerkkinä yhtyeen varhaisista studiokokeiluista. Tämä pääosin McCartneyn kirjoittama kappale oli myös tarkoitus julkaista Britanniassa singlenä, mutta sen syrjäytti Lennonin ”I Feel Fine”. ”Words of Love” on alkujaan Buddy Hollyn kappale, jonka tämä oli julkaissut singlenä vuonna 1957, ja Beatles esitti sitä keikoillaan 1950-luvun lopusta vuoteen 1962. Hollyn merkitys yhtyeelle oli muutenkin suuri – jo nimi The Beatles on eräänlainen mukaelma hänen taustayhtyeensä nimestä The Crickets. Rumpali Ringo Starr laulaa alkujaan Carl Perkinsin tuotantoa olevan kappaleen ”Honey Don’t”. Se kuului Beatlesin ohjelmistoon vuosina 1962–1965, mutta solistina ei ollut Starr vaan Lennon. Kappaleen ”Every Little Thing” McCartney sävelsi tarkoituksenaan tehdä uusi singlen A-puoli, mutta laulu päätyi vain albumin täytekappaleeksi. Se on yksi monista McCartneyn lauluista, joka kertoo hänen ja Jane Asherin suhteesta.
John Lennonin mukaan ”I Don’t Want to Spoil the Party” on hyvin henkilökohtainen kappale. Siinä poika teeskentelee olevansa onnellinen, vaikka on todellisuudessa synkkä. Tämä viittaa siihen, miten Beatlesin jäsenten piti näytellä iloista ja ”hullunkurista” ihmisten edessä. ”What You’re Doing” on yksinkertainen tarina tytöstä ja pojasta, mutta sanoituksessa on myös kekseliäiksi kehuttuja loppusointuja. Pianon soittamista vain kitarasoolon aikana on pidetty esimerkkinä ”yksityiskohtien taiteesta”, jota yhtye kehitti myöhemmin pidemmälle. Albumin viimeinen kappale ja toinen Carl Perkins -cover on ”Everybody’s Trying to Be My Baby. Sen laulaa George Harrison. Yhtye soitti kappaletta konserteissa vuodesta 1961 vuoteen 1965, jolloin Harrisonin soolonumeroksi vaihtui Rubber Soul -albumilla julkaistu ”If I Needed Someone”.