stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sauber C20

| Sauber C20 |
| --- | --- |

Talli:   Sauber
Suunnittelija(t):   Willy Rampf  Sergio Rinland
Kuljettajat:  16.  Nick Heidfeld 17.  Kimi Räikkönen
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Shell
Moottori:  Petronas 049-01B, 90° V10
Voimansiirto:  7-vaihteinen puoliautomaattinen pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 2001
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  1
MM-pisteitä:  21
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Sauber C20 oli Sauberin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat Nick Heidfeld ja Kimi Räikkönen. Talli oli kauden 2001 suurin yllättäjä nousten valmistajien MM-taulukossa lopulta neljänneksi ja keräten 21 MM-pistettä.
Sauberin menestys oli ennen kaikkea nopean ja luotettavan auton ansiota, mutta sarjan nuorimmat kuljettajat Heidfeld ja Räikkönen onnistuivat myös erinomaisesti. Heidfeld ajoi kolmanneksi Brasilian osakilpailussa, mikä oli samalla hänen F1-uransa ensimmäinen palkintokorokesijoitus. Tulokaskuljettaja Räikkönen puolestaan ajoi F1-uransa ensimmäisessä osakilpailussa pisteille.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Sauber | Petronas V10 | B |  | AUS | MAL | BRA | SMR | ESP | AUT | MON | CAN | EUR | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | USA | JPN | 21 | 4. |
| 2001 | Sauber | Petronas V10 | B |  Nick Heidfeld | 4 | Kesk. | 3 | 7 | 6 | 9 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 6 | 6 | Kesk. | 6 | Kesk. | 11 | 6 | 9 | 21 | 4. |
| 2001 | Sauber | Petronas V10 | B |  Kimi Räikkönen | 6 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 8 | 4 | 10 | 4 | 10 | 7 | 5 | Kesk. | 7 | Kesk. | 7 | Kesk. | Kesk. | 21 | 4. |
Sateenkaarityrskyahven

| Sateenkaarityrskyahven |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Tyrskyahvenet Embiotocidae
Suku::  Hypsurus
Laji::  caryi
Kaksiosainen nimi
 Hypsurus caryi  (Agassiz, 1853) 
Katso myös
   Sateenkaarityrskyahven Wikispeciesissä   Sateenkaarityrskyahven Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sateenkaarityrskyahven (Hypsurus caryi) on tyrskyahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikan rannikolta. Se on sukunsa Hypsurus ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö

Sateenkaarityrskyahven voi suurimmillaan kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Kala on ruumiinmuodoltaan soikea ja litteä. Laji on väritykseltään kirjava. Sen päässä on sinisiä juovia ja täpliä ja ruumiissa on ruskehtavan punaisia ja sinisiä poikkiraitoja. Sateenkaarityrskyahvenen selässä on oransseja pystyraitoja. Punaisissa rintaevissä on siniset reunat ja selkä- ja peräevissä on tumma laikku.
Levinneisyys ja elintavat

Sateenkaarityrskyahventa tavataan Tyynenmeren rannikolta Cape Mendocinosta Baja Californiaan. Lajin elinympäristöä ovat kivikkopohjaiset matalat vedet usein levämetsien reunamilla. Sateenkaarityrskyahvenen ravintoa ovat madot, nilviäiset ja äyriäiset. Se voi syödä myös muiden kalojen ulkoloisia. Sateenkaarityrskyahvenet kerääntyvät lisääntymään syksyllä parviksi ja naaras synnyttää eläviä poikasia.
Ruokakalana sateenkaarityrskyahven on kohtalainen ja sitä kalastetaan vähäisissä määrin.
Sarvielaskat

| Sarvielaskat |
| --- | --- |
 Rengaselaska (Chirolophis nugator)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Kivinilkkakalat Zoarcoidei
Heimo::  Sarvielaskat Stichaeidae  Gill, 1864
Katso myös
   Sarvielaskat Wikispeciesissä   Sarvielaskat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarvielaskat (Stichaeidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista.
Taksonomia

Sarvielaskat kuuluu ahvenkalojen lahkon kivinilkkakalojen alalahkoon (Zoarcoidei). Heimoon kuuluu 18 sukua ja noin 45 lajia. Aiemmin Stichaeidae-heimon käsite oli laajempi, ja siitä käytettiin suomalaista nimeä elaskat. Laajempaan heimoon kuuluivat myös nykyheimot Opisthocentridae (täpläteistit, 6 sukua), Lumpenidae (elaskat, 8 sukua) ja Neozoarcidae (idännilkat, 4 sukua).
Tyypillisiä piirteitä

Sarvielaskalajit ovat ruumiinrakenteeltaan tyypillisesti pitkulaisia, ankeriasmaisia kaloja. Pienimmät laji kasvavat noin 5–7 cm pitkiksi. Selkäevä on pitkä ja usein piikikäs. Pyrstöevä on pienehkä ja peräevä ulottuu keskiruumiiseen. Rintaevien koko vaihtelee heimon kaloilla pienistä suuriin ja viuhkamaisiin. Eräillä lajeilla on päässään harjasmaisia ulokkeita. Sarvielaskoilla ei ole uimarakkoa.
Levinneisyys ja elintavat

Sarvielaskoja tavataan kylmistä vesistä. Suurin osa lajeista elää Tyynenmeren pohjoisosissa ja muutama Atlantissa. Ne elävät lähellä rannikkoa aina noin 250 metrin syvyyteen asti ja niitä tavataan usein myös vuorovesilammikoista. Ravintona ovat pienet selkärangattomat eläimet.
Alaheimot ja suvut

Sarvielaskojen heimoon kuuluu neljä alaheimoa ja 18 sukua:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alaheimo Stichaeinae Ernogrammus  Eumesogrammus  Plagiogrammus  Stichaeopsis  Stichaeus  Ulvaria  |  Alaheimo Alectriinae Alectrias  Pseudalectrias  |  Alaheimo Chirolophinae Bryozoichthys  Chirolophis  Gymnoclinus  Soldatovia  |  Alaheimo Xiphisterinae Alectridium  Anoplarchus  Dictyosoma  Esselenichthys  Phytichthys  Xiphister  |
Satsuman han

Satsuman han vastaa suurelta osin nykyistä Kagoshiman prefektuuria.
Satsuman han (jap. 薩摩藩, Satsuma han) oli yksi voimakkaimmista daimion hallitsemista feodaalialueista (han) Japanissa Tokugawa-bakufun aikaan. Sillä oli merkittävä rooli Meiji-restauraatiossa ja sitä seuranneessa Meiji-kauden hallinnossa. Edo-kauden ajan sitä hallitsivat Shimazu-klaanin tozama-daimiot, ja sen alue käsitti Satsuman ja Ōsumin provinssit ja osia Hyūgan provinssista Kyūshūn saarella. Se piti Ryūkyū-kuningaskuntaa vasallivaltionaan.lähde? Satsuman hanin alue vastaa nykyisin suurelta osin Kagoshiman prefektuuria ja osia Miyazakin prefektuurista.
Virallisesti alue tunnettiin Kagoshiman hanina. Sitä hallittiin Kagoshiman linnasta Kagoshiman kaupungissa. Sen vuosittainen riisintuotanto oli noin 729 000 kokua, toiseksi suurin määrä Kagan hanin jälkeen.lähde?
Satsuman daimiot

Shimazu Iehisa
Shimazu Mitsuhisa
Shimazu Tsunataka
Shimazu Yoshitaka
Shimazu Tsugutoyo
Shimazu Munenobu
Shimazu Shigetoshi
Shimazu Shigehide
Shimazu Narinobu
Shimazu Narioki
Shimazu Nariakira
Shimazu Tadayoshi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Satsuman han Wikimedia Commonsissa
Mika Savilahti

Mika Pekka Savilahti (s. 31. maaliskuuta 1963 Tampere) on suomalainen meloja.
Savilahti edusti Suomea Los Angelesin 1984 olympialaisissa. Hän karsiutui välierissä sekä kajakkikaksikoiden 500 metrillä, jossa hänen parinaan oli Ilpo Nieminen, että kajakkinelosten 1 000 metrillä, jossa hänen ja Niemisen lisäksi meloivat Veli-Pekka Harjola ja Mikko Kolehmainen. MM-kilpailuissa Savilahti edusti Suomea vuosina 1983 ja 1985; jälkimmäisellä kerralla hän selviytyi kajakkikaksikoiden 10 000 metrillä loppukilpailuun.
Seuratasolla 185-senttinen Savilahti edusti Pirkka-Melojia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kajakkiyksiköiden 500 metrillä vuosina 1982, 1983 ja 1984. Kajakkikaksikoissa ja -nelosissa hän voitti yhteensä 15 Suomen-mestaruutta.
Savilahti valittiin vuonna 1996 Pirkka-Melojien puheenjohtajaksi. Hänen isänsä Seppo Savilahti on myös melonnan Suomen-mestari.
Sataman kylpylä

| Sataman kylpylä |
| --- | --- |
Sijainti:  Efesoksen arkeologinen alue, Selçuk, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  37°56′37″N, 27°20′16″E
Rakennustyyppi:  kylpylä ja gymnasion
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Efesos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sataman kylpylä tai Sataman gymnasion on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta kylpylästä ja gymnasionista Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Historia

Sataman kylpylänä tunnettu rakennuskokonaisuus rakennettiin roomalaisella kaudella, mahdollisesti ensimmäisen vuosisadan jaa. lopulla keisari Domitianuksen aikana. Se uusittiin myöhäisroomalaisella kaudella 300-luvun alkupuolella. On kuitenkin arveltu, että paikka olisi varattu kylpylälle ja gymnasionille jo hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. kaupungin uudelleenperustamisen yhteydessä. Osa rakennuksesta kaivettiin jo vuonna 1898.
Rakennukset

Kylpylä sijaitsi Arkadiane-kadun pohjoispuolella, nimensä mukaisesti lähellä kaupungin satamaa. Siihen kuului kolme pääosaa, jotka olivat varsinainen kylpylä, gymnasion sekä niin kutsutut Verulanuksen hallit.
Rakennukseen kuljettiin Arkadianelta noin 45 metriä pitkän esipihan kautta. Sen itä- ja länsiseinät olivat kaarevat. Sitä seurasi atrium, jonka koko oli noin 33 × 15 metriä. Se oli jaettu kahdella pylväsrivillä kolmeen laivaan, ja johti kylpylään ja gymnasioniin.
Varsinainen Sataman kylpylä käsitti rakennuskokonaisuuden länsiosan. Atriumista saavuttiin apodyterium-tiloihin eli vaatteidenvaihtohuoneisiin, joiden keskellä oli frigidarium eli kylmävesiallas. Tämän jälkeen seurasivat tepidarium eli haalean veden huone sekä caldarium eli lämpimän veden huone. Viimeksi mainitussa oli kuusi allasta, ja se oli holvattu 18 metriä korkeilla holveilla. Muita huoneita käytettiin rentoutumiseen, urheiluun, peleihin yms.
Keskellä sijainnut niin kutsuttu Sataman gymnasion tunnettiin antiikin aikana mahdollisesti nimellä Keisareiden gymnasion. Sen keskiössä oli palaistrana toiminut peristyylipiha, jonka koko oli noin 90 × 90 metriä. Se oli reunustettu huoneilla, joita käytettiin opetustarkoituksiin. Eräs pihan eteläpuolella sijainnut huone tunnetaan nimellä Marmorihuone, ja toimi Domitianukselle omistettuna keisarillisena salina.
Rakennuskokonaisuuden läntisin osa Verulanuksen hallit koostuivat suuresta pylväiköiden ympäröimästä urheilukentästä, jonka koko oli noin 220 × 240 metriä. Pylväikkö oli kolmilaivainen, ja keskilaiva toimi oletettavasti ksystoksena (mon. ksystoi) eli juoksuratana. Urheilukentällä voitiin harjoittaa muita lajeja. Rakennus on saanut nykyisen nimensä Maximus Claudius Verulanuksesta, joka rahoitti sen kaunistamista marmoriosilla 100-luvulla keisari Hadrianuksen aikana. Itse rakennus oli kuitenkin varhaisempi.
Veikko Sato

Veikko Kalervo Sato (24. syyskuuta 1925 Vampula – 26. elokuuta 1958) oli suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1948. Vuosina 1950-1952 hän levytti 6 Toivo Kärjen säveltämää ja Reino Helismaan sanoittamaa polkkaa tai jenkkaa, näistä tunnetuin on "Linjuripolkka"  (1950) . Kaikkiaan levytyskappaleita kertyi 20 . Kärjen mukaan Sato oli sirkuslaulaja, mutta "niin liukaskielinen polkanlurittaja, ettei vastaavaa löytynyt". Viimeiset levytyksensä Sato teki vuonna 1955. Sato tunnettiin iloisena kaverina, mutta yksityiselämässään hän oli rauhaton vaeltaja. Hän kuoli vain 32-vuotiaana.
Diskografia

Unohtumattomat - Veikko Sato (1999)
Aiheesta muualla

Veikko Sadon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Sateenkaarivilistäjä

| Sateenkaarivilistäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Ahvenet Percidae
Suku::  Etheostoma
Laji::  caeruleum
Kaksiosainen nimi
 Etheostoma caeruleum  Storer, 1845 
Katso myös
   Sateenkaarivilistäjä Wikispeciesissä   Sateenkaarivilistäjä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Sateenkaarivilistäjä (Etheostoma caeruleum) on ahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeissa vesissä Pohjois-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Sateenkaarivilistäjä kasvaa useimmiten 5–8 cm pitkäksi, ja koiraat ovat hieman naaraita kookkaampia. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukevahko ja pitkänomaisen sukkulamainen. Piikikkäitä selkäeviä on kaksi ja pyrstöevä on tasakärkinen. Lisääntymisaikana sateenkaarivilistäjäkoiras on hyvin värikäs. Vihertävänruskeaa selkää kuvioivat tummemmat satulat ja pystyjuovat. Vatsassa vuorottelevat oranssit ja vihreänsiniset juovat. Koiraan selkäevissä on kaarevia sinisiä ja oransseja juovia. Peräevä on vihertävän sininen. Lisääntymiskauden ulkopuolella koiraan väri vaalenee. Sateenkaarivilistäjänaaras on ruskeankirjava ja sen evät ovat läpikuultavat.
Levinneisyys ja elintavat

Sateenkaarivilistäjää tavataan Isoiltajärviltä Arkansasiin ja Georgiaan sekä erilliset populaatiot Louisianasta, Mississipistä ja Länsi-Virginiasta. Lajin elinympäristöä ovat nopeastivirtaavat sora- tai hiekkapohjaiset purot ja pienet joet. Nuoret kalat elävät matalammissa ja hitaamminvirtaavissa vesissä kuin täysikasvuiset yksilöt. Sateenkaarivilistäjän ravintoa ovat vesihyönteiset ja niiden toukat sekä kalojen kutu. Lisääntymiskausi on maaliskuulta kesäkuulle ja kala hautaa munat pohjaan.
Sateenkaarivilistäjää pidetään toisinaan akvaarioissa.
Saurus (autonvalmistaja)

| Saurus Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Pentti Härkönen
Kotipaikka:  Jyväskylä 
Tuotteet:  paloautot
Liikevaihto:  14,93 milj. euroa (2022)
Liikevoitto:  279 000 euroa (2022)
Henkilöstö:  64 (2022)
Emoyhtiö:  Nordic Rescue Group
Kotisivu:  www.saurus.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sammutin Oy:n tehdas
Saurus Oy (ent. Sammutin Oy) on Jyväskylän Säynätsalossa sijaitseva yritys, joka suunnittelee, valmistaa ja markkinoi Saurus-nimisiä palo- ja pelastusajoneuvoja. Yritys kuuluu Nordic Rescue Group -konserniin. Yhtiön noin 20 miljoonan euron myynnistä 40 % menee ulkomaille, ja se on ainoa palo- ja pelastusajoneuvoja ulkomaille vievä yritys Suomessa. Paloautoja valmistuu vuodessa seitsemänkymmentä esimerkiksi Scanian, Volvon, MAN:n ja Sisun alustoille. Tehtaalla on 80 prosenttia Suomen markkinoista.
Sauruksen johtokeskusauto HE100 Helsingissä
Telinekeskus Oy (nyk. Bronto Skylift) perusti Säynätsalon aktiivisen teollistamispolitiikan seurauksena Brontosaurus Oy -nimisen tytäryhtiön paikkakunnalle 1983. Telinekeskuksen päätuotteet olivat nostolava-autot, mutta Säynätsalossa tehtiin ja markkinoitiin paloautoja sekä palokalustoa. Kunnan takaamat yrityksen tilat valmistuivat 1983. Tuolloin henkilökuntaa oli 20–25, vuonna 1992 keskimäärin 50 ja 15 alihankintatöissä Teollisuustalolla. Säynätsalossa valmistettiin autojen kori ja tarpeellinen erikoistekniikka. Vuonna 1983 paloautoja valmistui 28 ja 1990 jo 65. Aluksi tuotanto myytiin lähes yksistään kotimaahan, jossa yhtiöllä oli 70–80 prosentin markkinaosuus. Viennin osuus oli alkuvuosina noin 10–15 prosenttia mutta noin 60 prosenttia vuonna 1993. Tuolloin liikevaihto oli 35–40 miljoonaa markkaa.
Aiheesta muualla

Saurus
Satulakirjoahven

| Satulakirjoahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Aequidens
Laji::  tetramerus
Kaksiosainen nimi
 Aequidens tetramerus  (Heckel, 1840) 
Synonyymit
 Acara tetramerus Heckel, 1840  Chromys uniocellata Castelnau, 1855  Aequidens stollei Miranda Ribeiro, 1918  Acaronia trimaculata Allen, 1942 
Katso myös
   Satulakirjoahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Satulakirjoahven (Aequidens tetramerus) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Satulakirjoahvenen standardipituus on noin 16,2 senttimetriä ja kokonaispituus 25 senttimetriä. Koiraat ovat yleensä naaraita kookkaampia, kutuaikana myös värikkäämpiä. Satulakirjoahven on yksi sukunsa värikkäimmistä lajeista.
Levinneisyys ja elinympäristö

Satulakirjoahventa tavataan Boliviasta, Brasiliasta, Kolumbiasta, Ecuadorista, Ranskan Guayanasta, Guyanasta, Perusta, Surinamesta ja Venezuelasta. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä, mutta myös muita kaloja ja kasveja. Satulakirjoahven munii yhden kudun aikana vähintään 1 000 mätimunaa. Laji elää noin 24–26 asteen lämpöisissä vesissä. Sopiva pH-arvo sille on 4,9–7,5 ja dH-arvo 1–13,5.
Kalastus ja käyttö

Satulakirjoahventa pidetään sekä akvaariokalana että ruokakalana. Akvaariossa laji on suhteellisen helppohoitoinen, tosin se saattaa syödä pienempiä akvaariokaloja.
Satulakirjoahven
Eetu Savolainen

Eetu Savolainen (s. 14. marraskuuta 1994) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa Ikaalisten Nousevaa-Voimaa. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden keskimatkalla vuonna 2013, yösuunnistuksessa vuonna 2018 sekä erikoispitkällä matkalla vuosina 2018 ja 2022. Hän on edustanut Suomea Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Savolainen sijoittui EM-kilpailuissa 2022 keskimatkalla kahdeksanneksi. Hän edustaa Suomea myös EM-kilpailuissa 2024. Hän kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran vuonna 2016.
Savolainen on koulutukseltaan diplomi-insinööri.
Sattuman soittoa

| Sattuman soittoa> The Music of Chance |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Philip Haas
Käsikirjoittaja:  Paul Auster
Tuottaja:  Paul Colichman
Säveltäjä:  Phillip Johnston
Kuvaaja:  Bernard Zitzermann
Leikkaaja:  Belinda Haas
Pääosat:  James Spader, Mandy Patinkin, M. Emmet Walsh, Charles Durning, Joel Grey, Samantha Mathis, Chris Penn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  01 Distribution
Ensi-ilta:  1993
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sattuman soittoa (The Music of Chance) on dokumentaristina paremmin tunnetun Philip Haasin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1993. Sen käsikirjoituksen laati Paul Auster yhdessä Philip ja Belinda Haasin kanssa Austerin samannimisen romaanin perusteella. Elokuva valittiin vuoden 1993 Cannesin elokuvajuhlien Un certain regard -esityssarjaan.
Juoni

Elokuvassa pienten panosten peluri (James Spader) ja kuljeskeleva palomies (Mandy Patinkin) houkutellaan eristäytyneeseen kartanoon, jossa outo Laurelia ja Hardya muistuttava miljonääripari (Joel Grey ja Charles Durning) voittavat heidät uhkapelissä. Vieraat joutuvat rakentamaan kiviaitaa kartanon ympäri.
Vastaanotto

VideoHound's Golden Movie Retriever pitää juonta keinotekoisena ja monenlaisella symboliikalla ladattuna eikä näe sen toimivan yhtä hyvin kuin pohjana olevassa romaanissa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano on samoilla linjoilla ja antaa Sattuman soitolle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Sattuman soittoa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sattuman soittoa Elonet.
Arto Savolainen

Arto Savolainen (1965)
Arto Jalmari Savolainen (s. 3. helmikuuta 1941 Oulu) on entinen suomalainen painija.
Savolainen karsiutui kolmannella kierroksella Tokion 1964 olympialaisten vapaapainin sarjassa alle 70 kiloa. MM-kilpailuissa hän sijoittui kreikkalais-roomalaisessa painissa seitsemänneksi vuonna 1963, yhdeksänneksi vuonna 1965 sekä seitsemänneksi vuonna 1970. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 1970.
Lempinimellä "Preerian susi" tunnettu Savolainen edusti seuratasolla Tervakosken Patoa, Jämsänkosken Voimailijoita, Helsingin Paini-Miehiä ja Vantaan Sampoa. Hän voitti vapaapainissa ja kreikkalais-roomalaisessa painissa yhteensä neljä Suomen mestaruutta vuosina 1965–1973.
Aktiiviuransa jälkeen Savolainen on toiminut muun muassa painivalmentajana ja -tuomarina, Suomen Painiliiton toiminnanjohtajana sekä Vantaan Sammon puheenjohtajana. Hän on voittanut painin maailmanmestaruuksia veteraanisarjoissa.
Sergei Saveljev

| Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:  Neuvostoliitto> Maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 | 30 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 1978 | 30 km |  |
Sergei Petrovitš Saveljev (s. 26. helmikuuta 1948 Raitsinsk, Amur, Neuvostoliitto – 29. lokakuuta 2005) oli venäläinen hiihtäjä ja olympiavoittaja. Urallaan hän edusti Neuvostoliittoa.
Saveljev hiihti kansainvälisissä arvokilpailussa ensimmäisen kerran Falunin MM-kilpailuissa 1974, jolloin hän sijoittui kymmenenneksi 50 kilometrillä ja 12:nneksi 15 kilometrillä. Innsbruckin talviolympiakisoissa 1976 hän voitti kultaa 30 kilometrillä ja saavutti pronssia Neuvostoliiton viestijoukkueessa, joskin oman viestiosuutensa hän hiihti heikosti ja tuli viimeiseen vaihtoon vasta kuudentena. Kisat päättäneellä 50 kilometrillä hän sijoittui 21:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän voitti kultaa 30 kilometrillä sekä sijoittui viestissä neljänneksi ja 50 kilometrillä 23:nneksi. Vielä Lake Placidin olympiakisoissa 1980 hän sijoittui 50 kilometrillä viidenneksi.
Saveljev voitti Salpausselän Kisoissa 50 kilometrin hiihdon vuosina 1976 ja 1977. Neuvostoliiton mestaruuksia hän voitti vuosina 1973 ja 1976-1978. Hän on opiskellut Habarovskin yliopistossa liikuntatieteitä.
Aiheesta muualla

Saveljevin haastattelu (venäjäksi)
Miesten 30 kilometrin hiihdon olympiavoittajat
Sara (nimi)

| Sara |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  19. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  19. heinäkuuta
– ortodoksinen:  joulua edeltävä sunnuntai
Muunnelmia:  Saara, Salla, Salli, Sari
Vastineita eri kielissä:  Sarah
Nimen alkuperä:  heprean Sarah
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sara on naisen etunimi. Sara on muunnos nimestä Sarah, joka merkitsee hepreaksi hienoa rouvaa tai prinsessaa (שָׂרָה).
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 16 021 Sara-nimistä naista. Nimi yleistyi huomattavasti 1980-luvulla, ja sen suosio jatkuu edelleen. Suomessa nimen vanhastaan yleisempi muunnos on Saara.
Natsi-Saksassa säädettiin vuonna 1938, että kaikkien juutalaisten naisten, joiden etunimi ei ollut "tyypillisesti juutalainen", jollaisista nimistä samalla vahvistettiin virallinen luettelo, oli otettava toiseksi etunimekseen Sara. Vastaavasti juutalaisten miesten, joiden etunimi ei ollut "tyypillisesti juutalainen", oli otettava toiseksi etunimekseen Israel.