Iranin historia
Antiikin Persia > Akhaimedinit

Vuonna 549 eaa. Kyyros II Suuri, joka kuului meedialaisten valtakunnalle alisteiseen Akhaimedinien hallitsijasukuun, nousi kapinaan meedialaisia vastaan ja valloitti sen pääkaupungin Ekbatanan. Hän teki itsestään Persian kuninkaan ja meedialaiset joutuivat vuorostaan persialaisten valtaan. Kyyros jatkoi valloituksiaan Vähä-Aasiassa sijainneeseen Lyydiaan, missä hän otti haltuunsa rikkaudestaan tunnetun kuningas Kroisoksen aarreaitan. Persialaiset valloittivat lännessä myös Foinikian, Juudean, Babylonian, sekä idässä Parthian, Khorasmian ja Baktrian. Kyyroksen luoma valtakunta ulottui Aigeianmereltä Indusjoelle asti, ja se saattoi olla laajin valtakunta, joka maailmassa oli siihen mennessä ollut.
Kyyroksen omasta uskonnollisesta suuntautumisesta ei ole varmuutta, mutta hän oli uskonnollisesti suvaitsevainen ja valtakunnassa vallitsi uskonnonvapaus. Hän kuitenkin noudatti zarathustralaisia oppeja saadakseen uskonnollisen eliitin hyväksynnän. Zarathustralaisuus oli Akhaimedinien valtakunnan aikana Persian valtauskonto. Zarathustralaisuus oli alueen valtauskonto yli tuhannen vuoden ajan. Kyyros II kuoli vuonna 529 eaa. Yhden version mukaan hän sai surmansa taistelussa sotaretkellä massageetteja vastaan Kaspianmeren itäpuolella, missä kuningatar Tomyris tappoi hänet.
Kyyrosta seurasi vallassa hänen poikansa Kambyses II, joka laajensi Akhaimedinien valtaa Egyptiin. Hän kuitenkin kuoli vuonna 522 eaa., erään version mukaan hän teki itsemurhan kuultuaan kapinasta valtakunnan persialaisilla sydänmailla. Behistunissa sijaitsevan kivireliefin mukaan kapinaa johti maagipappi Gaumata, joka asettui valtakunnan johtoon väittäen valheellisesti olevansa Kambysesin nuorempi veli Bardiya, jonka Kambyses oli surmannut muutamaa vuotta aiemmin. Muutamaa kuukautta myöhemmin Gaumata kukistettiin ja surmattiin. Hänet tappoi Akhaimedinien hallitsijasuvun sivuhaaraan kuulunut Dareios I liittolaistensa avulla. Behistunin kaiverrus tehtiin Dareioksen käskystä ja se kuvaa hänen versiotaan tapahtuneesta. Vääränä Bardiyana valtaan nousseen Gaumatan tarinan todenperäisyyttä on historioitsijoiden keskuudessa epäilty, mutta oli totuus mikä hyvänsä, Dareios I nousi Persian kuninkaaksi ja hän kukisti alueen ensimmäisen uskonnollisen vallankumouksen.
Dareios I hallitsi valtakuntaansa Persepolikseen perustamastaan palatsista käsin. Hänen valtakaudellaan persialaiset lähtivät sotaretkelle Eurooppaan 512 eaa. valloittaen Traakian ja Makedonian. Persialaiset hyökkäsivät myös nykyisen Kreikan mantereelle, jossa kapinoitiin persialaisille alistuneita siirtokuntia vastaan. Tästä syttynyttä konfliktia kreikkalaiset kutsuvat persialaissodiksi. Sodat päättyivät persialaisten tappioon Maratonin taistelussa vuonna 490 eaa. ja persialaiset joutuivat vetäytymään Euroopan mantereen puolelta Vähä-Aasiaan. Persialaisten kannalta vakavampi oli egyptiläisten kapina vuonna 486 eaa. Dareios I kuoli samana vuonna.
Dareios I:n jälkeen valtaan nousi hänen poikansa Kserkses. Hän tukahdutti kapinat Egyptissä ja Babyloniassa ja lähti rankaisuretkelle kreikkalaisia vastaan yrittäen vallata Peloponnesoksen. Kserkseen persialaisjoukot löivät vuonna 480 eaa. Thermopylain taistelussa Spartan kuninkaan Leonidaan armeijan ja Leonidas itse kaatui taistelussa. Persialaiset eivät kuitenkaan menestyneet samoihin aikoihin merellä käydyissä Plataiain ja Salamiin meritaisteluissa, jolloin persialaiset joutuivat vetäytymään.
Kserksestä seurasi vallassa hänen poikansa Artakserkses vuonna 465 eaa. Persialaisten ja kreikkalaisten välillä sodat olivat joksikin aikaa tauonneet, mutta persialaiset tukivat Spartaa Peloponnesolaissodassa Ateenaa vastaan. Sodat heikensivät kreikkalaisia kaupunkivaltioita, ja kun persialaisetkin olivat persialaissotien seurauksena menettäneet valta-asemansa Traakiassa ja Makedoniassa, oli tie valmis Makedonian valtakunnan vahvistumiselle.
Akhaimedinien dynastia ei kuitenkaan enää Dareioksen jälkeen saanut yhtä vahvaa hallitsijaa ja valtakunta oli hänen aikanaan laajimmillaan. Akhaimedinihallitsijat olivat despootteja, jotka hallitsivat valtakuntaa satraappijärjestelmän avulla, sallien näin alueellisen autonomian satraappikunnilleen. Satraapit hallitsivat alueitaan itsenäisesti, mutta he olivat alisteisia keskusvallalle. Valtakunnan rajoja ei ollut tarkasti määritetty, jolloin valtakunnan reuna-alueilla persialaisvalta saatettiin tunnustaa vain muodollisesti. Maan virallinen kieli oli persian kieli, mutta puhutuin kieli oli aramea. Valtakunta kävi vilkasta kauppaa ulkovaltojen kanssa, mitä edesauttoi kehittynyt infrastruktuuri joka helpotti hyödykkeiden vaihtoa. Dareioksen aikana talous mullistui kun käyttöön otettiin kulta- ja hopeakolikkojärjestelmä.