stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Semanttiset roolit
Lauseenjäsenet ja semantiikka > Esimerkit semanttisista rooleista

Tekijä:
- Nainen istui.
Kokija
- Villelle kävi huonosti.
Vastaanottaja
- Mies sai pysäköintisakot.
Kohde
- Piha aurattiin lumesta.
Tulos
- Pojasta kasvoi mies.
Lähde
- Minulta unohtui passi kotiin.
Paikka
- Karhu käveli metsässä.
Aika
- Yöllä valaisee kuu.
Reitti
- Poika saapui teitse.
Määränpää
- Saavuimme kotiin.
Väline
- Minna kirjoitti tietokoneella.
Seitsenkymmenet (mormonismi)

Seitsenkymmenet (engl. Seventies) on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeen pappeuden Melkisedekin pappeuden viroista. Seitsenkymmenet muodostavat tärkeän osan Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon hierarkiasta. Siinä osa seitsenkymmenistä toimii apostolien apulaisina kirkon yleisauktoriteetteina. Heillä on siis virkatehtäviä, jotka koskevat koko maailmanlaajuisen MAP-kirkon hallintoa ja hengellistä johtamista. Seitsenkymmenet on järjestetty kahdeksaksi koorumiksi.
Seitsenkymmenten virkaa on selitetty Oppi ja liitot -teoksen luvussa 107. Sen mukaan. "Seitsemänkymmentä ovat myös kutsutut saarnaamaan evankeliumia ja olemaan erityisiä todistajia pakanoille ja kaikessa maailmassa, ja täten heidän kutsumuksensa velvollisuudet poikkeavat muiden kirkon virkamiesten velvollisuuksista." (107:25). Edelleen: "Ne seitsemänkymmentä toimikoot Herran nimessä, niiden kahdentoista eli matkustavan korkean neuvoston ohjauksen alaisina, rakentaen kirkkoa ja ohjaten kaikkia sen asioita kaikkien kansojen keskuudessa, ensin pakanain ja sitten juutalaisten." (107:37) Virallisesti seitsenkymmenet ovat siis "Jeesuksen Kristuksen erityisiä todistajia" ja "kirkon matkustavia julistajia". Seitsenkymmenten viran raamatullisena esikuvana pidetään niitä seitsemääkymmentä opetuslasta, jotka Jeesus lähetti matkaan Luukkaan evankeliumin 10:1-2 mukaan.
Oppi ja liitot selittää edelleen: "Ja he muodostavat koorumin, joka on kahdentoista äsken mainitun erityisen todistajan eli apostolin vertainen valtuudessa. Ja jokainen päätös, jonka jokin näistä koorumeista tekee, on tehtävä sen yksimielisellä äänestyksellä, siis kunkin koorumin jokaisen jäsenen on kannatettava sen päätöksiä, jotta niiden päätöksillä olisi keskenään sama voima ja pätevyys" (107:26). Tämän kohdan mukaan seitsenkymmenten koorumilla on periaatteessa sama valtuus kuin kahdentoista apostolin koorumillakin. Teoriassa voidaan siis ajatella, että seitsenkymmenet ottaisivat MAP-kirkon johtoonsa, jos kahdentoista apostolin neuvosto tulisi kyvyttömäksi hoitamaan tehtäviään. Tässä tapauksessa seitsenkymmenten tulisi kuitenkin olla yksimielisiä keskenään.
MAP-kirkon perustaja Joseph Smith kutsui ensimmäiset seitsenkymmenet vuonna 1835. Tuolloin heidän tehtävänsä ajateltiin olevan nimenomaan "pakanoille" eli MAP-kirkkoon kuulumattomille todistaminen. He eivät saaneet toimia alueilla, joille oli jo järjestetty kirkon vaarna, eivät liioin hoitaa hallintotehtäviä kirkossa. Joseph Smithin kuollessa 1844 kirkossa oli jo neljä seitsenkymmenten koorumia, jotka tosin eivät olleet täydellisiä 70 hengen koorumeita.
Sekä seitsenkymmenten lukumäärä että heidän toimenkuvansa on kokenut muutoksia MAP-kirkon historian kuluessa.
Kasvava jäsenmäärä

Vuonna 1845 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa oli kymmenen seitsenkymmenten koorumia. Ensimmäinen koorumi muodostui yhdeksän muun koorumin presidenteistä (kullakin oli seitsemän) sekä ensimmäisen koorumin seitsemästä presidentistä, jotka johtivat seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin lisäksi kaikkien seitsenkymmenten toimintaa. Ensimmäisen koorumin kokoukset olivat harvinaisia, koska sen jäsenet olivat yleensä matkoilla eri puolilla maailmaa.
Vanhimmat vihittiin usein seitsenkymmeniksi, ennen kuin heidät lähetettiin lähetystyöhön vieraisiin maihin. Seitsenkymmenten koorumien vastuualueilta ei ollut eroteltu maantieteellisesti, joten koorumien jäsenet toimivat hajallaan eri puolilla maailmaa.
Vuonna 1883 presidentti John Taylor jakoi seitsenkymmenten koorumit maantieteellisin perustein. Jokainen kirkon vaarnoista määrättiin kuulumaan johonkin kirkon seitsenkymmenten koorumeista. Tämä järjestely jatkui aina vuoteen 1976, jolloin presidentti Spencer W. Kimball järjesti seitsenkymmenet uudelleen.
Vaikka seitsenkymmenten lukumäärä kasvoi, pysyi seitsenkymmenten koorumin presidenttien määrä seitsemänä. 1936 kunkin vaarnan alueella toimivat seitsenkymmenet annettiin vaarnanjohtajan johdettaviksi. Vuonna 1961 presidentti 
David O. McKay vihki ne seitsenkymmenten seitsemästä presidentistä, jotka tätä halusivat, ylipapeiksi. Molemmat muutokset osoittavat, että seitsenkymmenten rooli kirkon hallinnossa oli selkiytymätön ja että viran arvostus ei ollut korkealla.
Seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin muodostaminen

Vuonna 1975 Spencer W. Kimball järjesti uudelleen Seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin. Tähän vaikutti ennen muuta se, että maailmanlaajuinen ja nopeasti kasvava kirkko tarvitsi enemmän yleisauktoriteetteja. Ensimmäinen koorumi muodostui seitsenkymmenten presidenteistä ja uusista jäsenistä, jotka presidentti Kimball kutsui. Vuonna 1976 Kahdentoista apostolin koorumin apulaiset liitettiin myös seitsenkymmenten ensimmäiseen koorumiin. Sen johtoon nousi seitsenjäseninen "seitsenkymmenten presidenttikunta". Jäsenyys ensimmäisessä koorumissa oli periaatteessa elinikäinen, vaikka sairastuneet tai korkeaan ikään ehtineet jäsenet saivatkin vetäytyä eroon aktiivisesta palveluksesta.
1986 kaikki vaarnatasoiset seitsenkymmenten koorumit määrättiin lakkautettaviksi. Vaarnojen seitsenkymmenet kutsuttiin yleensä ylipapeiksi.
Vuonna 1989 vakiinnutettiin käytäntö, jonka mukaan seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin jäsenet vapautetaan aktiivisesta palveluksesta, kun he täyttävät 70 vuotta tai tulevat terveyssyistä estyneiksi hoitamaan virkaansa. Mikäli heidän terveytensä sallii, heidät voidaan kuitenkin kutsua kirkon lähetysjohtajiksi tai temppelien johtajiksi. He säilyttävät myös paikkansa ensimmäisen koorumin jäseninä.
Seitsenkymmenten ensimmäinen koorumi toimii kahdentoista apostolin neuvoston suorassa alaisuudessa. Sen jäsenet toimivat kirkon keskushallinnossa tai tekevät ensimmäisen presidenttikunnan tai apostolien koorumin valtuuttamina tarkastus-, neuvottelu- ja koulutusmatkoja kirkon lähetyskentille ja vaarnoihin. Seitsenkymmenet pitävät myös usein puheita kirkon yleiskonferenssissa.
Seitsenkymmenten toisen koorumin muodostaminen

Vuonna 1984 seitsenkymmenten ensimmäiseen koorumiin nimitettiin jäseniä, joiden saama kutsu ei ollut elinikäinen, vaan se oli rajattu muutamaan vuoteen. 1989 näistä määrävuosiksi kutsutuista muodostettiin Seitsenkymmenten toinen koorumi. Samana vuonna vakiinnutettiin käytäntö, jonka mukaan ensimmäisen koorumin elinikäisille jäsenille myönnettiin vapautus aktiivisesta palveluksesta, kun he täyttivät 70 vuotta tai heidän terveytensä muodosti pysyvän esteen viranhoidolle. Myös toinen koorumi lasketaan kuuluvaksi kirkon yleisauktoriteetteihin.
Seitsenkymmenten toisen koorumin jäsenet palvelevat virassaan keskimäärin viidestä kuuteen vuotta. Ensimmäisen koorumin lailla toisen koorumin jäsenet lasketaan kuuluviksi kirkon yleisauktoriteetteihin. He palvelevat siis koko kirkkoa joko kirkon keskushallinnossa tai lähetettyinä kirkon lähetyskentille tai vaarnoihin.
Kun seitsenkymmenten toisen koorumin jäsen vapautetaan virasta, hänet vapautetaan samalla toisen koorumin jäsenyydestä. Hän säilyttää kuitenkin seitsenkymmenen viran ja arvon.
Alueseitsenkymmenet

Huhtikuussa 1995 pidetyssä kirkon yleiskonferenssissa presidentti Gordon B. Hinckley ilmoitti, että kirkkoon oli luotu uusi alueellinen johtajuusmalli nimeltä "alueauktoriteetit". Näiden tarkoituksena oli korvata kahdentoista apostolin paikallisedustajat, jotka tähän saakka olivat muodostaneet sillan yleisauktoriteettien ja kirkon vaarna- ja lähetysjohtajien väille. Vuonna 1997 päätettiin, että uudet alueauktoriteetit vihittäisiin seitsenkymmenen virkaan. Heitä tultaisiin kutsumaan "alueseitsenkymmeniksi", ja he tulisivat muodostamaan seitsenkymmenten kolmannen, neljännen ja viidennen koorumin. Toisin kuin ensimmäisen ja toisen koorumin seitsenkymmenet, alueseitsenkymmenet eivät siis käyttäisi hallintovaltaa koko kirkossa, eikä heitä sen tähden pidettäisi yleisauktoriteetteina.
2004 seitsenkymmenten viides koorumi jaettiin kahtia, ja muodostettiin seitsenkymmenten kuudes koorumi. Toukokuussa 2005 luotiin lisäksi seitsenkymmenten seitsemäs ja kahdeksas koorumi.
Alueseitsenkymmenet toimivat kukin oman alueensa hallinnossa, vastaten sen pastoraalisesta johtamisesta. He luovat ja järjestävät uudelleen vaarnoja, ohjaavat vaarnanjohtajia ja apujärjestöjen toimintaa vaarnan alueella, järjestävät vaarnakonferensseja, järjestävät koulutusta vaarnan viranhaltijoille ja lähetysjohtajille sekä valvovat lähetystyötä alueellaan.
Alueseitsenkymmenet palvelevat tehtävässään keskimäärin kuudesta kymmeneen vuotta. Kun heidät on vapautettu virastaan, heidät vapautetaan samalla koorumin jäsenyydestä. He säilyttävät kuitenkin seitsenkymmenen viran ja kutsumuksen.
Seitsenkymmenten kolmas koorum
Toimii Euroopassa ja Afrikassa
Seitsenkymmenten neljäs koorum
Toimii Meksikossa, Väli-Amerikassa, Karibianmeren alueella sekä Etelä-Amerikan pohjoisilla ja läntisillä alueilla
Seitsenkymmenten viides koorum
Toimii Pohjois-Amerikan läntisillä ja luoteissa alueilla, Idahossa ja Utahissa
Seitsenkymmenten kuudes koorum
Toimii Etelä-Amerikan keskialueilla sekä Pohjois-Amerikan itäisillä, koillisilla, kaakkoisilla ja luonaisilla selvennä alueilla
Seitsenkymmenten seitsemäs koorum
Toimii Brasiliassa, Chilessä ja Etelä-Amerikan eteläalueella
Seitsenkymmenten kahdeksas koorum
Toimii Aasiassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Oseaniassa ja Filippiineillä
Muut yhteisöt

Myöhempien aikojen pyhien muista yhteisöistä Kristuksen yhteisöllä, bickertonilaisilla ja Apostolic United Brethrenillä on seitsenkymmenten virka.
Shōkō Asahara

| Shōkō Asahara> Chizuo Matsumoto.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1955  Yatsushiro, Kumamoto, Japani
Kuollut: 6. heinäkuuta 2018 (63 vuotta)  Katsushika, Tokio, Japani
Kansalaisuus:   japanilainen
Ammatti:  kulttijohtaja
Puoliso:  Tomoko Matsumoto
Lapset:  12
Muut tiedot
Organisaatio:  Korkein totuus
Syyte:  murha, terrorismi
Rangaistus:  kuolemantuomio
Shōkō Asahara (jap. 麻原 彰晃, syntyjään 松本 智津夫 (Matsumoto Chizuo),  2. maaliskuuta 1955 – 6. heinäkuuta 2018) oli japanilaisen Korkein totuus (nykyisin Aleph) -kultin perustaja. Hänet tuomittiin kuolemaan sariinikaasuhyökkäyksestä Tokion metroon, jossa kuoli 12 ihmistä.
Varhainen elämä

Hän syntyi nimellä Chizuo Matsumoto köyhään tatamimatonkutojan perheeseen Yatsushirossa Kumamoton prefektuurissa Kyūshūn saarella Etelä-Japanissa. Synnynnäisen glaukooman vuoksi hänen toinen silmänsä oli sokea ja toisessa oli vain osittainen näkö. Asahara kävi sokeiden koulua, ei päässyt yliopistoon vaan alkoi opiskella kiinalaista lääketiedettä, josta siirtyi new age -filosofiaan.
Korkein totuus ja terrori-iskut

Vuonna 1987 hän kävi pyhiinvaelluksella Himalajalla, jonka jälkeen hän muutti nimensä ja perusti Korkeimman totuuden. Hän väitti olevansa uudelleen syntynyt Shiva-jumala ja lupaa seuraajilleen pelastuksen tulevan harmageddonin jälkeen. Hän opetti levitaatiota ja telepatiaa, ja hänellä oli ajoittain 10 000 seuraajaa, jotka joivat hänen kylpyvettään ja vertaan.
Korkein totuus saavutti maailmanlaajuista huomiota päästettyään sariinia Tokion metroon 20. maaliskuuta 1995. Tutkimuksissa selvisi, että ryhmä oli käyttänyt kaasua jo edellisenä vuonna seitsemän ihmistä tappaneessa hyökkäyksessä ja että CIA oli tutkinut sen yrityksiä hankkia ydinaseita.
Korkein totuus ja terrori-iskut > Oikeudenkäynti ja tuomio

Asahara pidätettiin toukokuussa 1995 lahkon päämajasta Fuji-vuoren läheltä. Oikeudenkäynti kesti pitkän aikaa, koska Asahara ei suostunut puhumaan joitain epäselviä lauseita lukuun ottamatta. Hänet tuomittiin kuolemaan helmikuussa 2004. Korkein oikeus hylkäsi vetoomuksen tuomion muutoksesta syyskuussa 2006. Tällä välin yhteensä 11 kultin johtohahmoa tuomittiin kuolemaan. Oikeudenkäynti oli ennennäkemätön Japanin historiassa. Asaharan oikeudenkäynti kesti seitsemän vuotta ja 10 kuukautta ja oikeus kokoontui 257 kertaa. Joulukuussa 2011 kaikki oikeusjutut oli saatu päätökseen. Saman kuun aikana yksi karkuteillä olleista syytetyistä antautui poliisille ja kaksi muuta saatiin kiinni, ja oikeuskäsittely oli aloitettava uudelleen. Nämä käsittelyt kestivät vuoden 2018 alkuun asti.
Asahara teloitettiin hirttämällä 6. heinäkuuta 2018.
Seikkailukas Simplicissimus
Aiheesta muualla

Barokki Saksassa, Kirjallisuuden aikajana, Jyväskylän yliopisto. (Sisältää linkit teosta käsitteleviin ala-artikkeleihin)
Deutschestextarchiv.de, alkuteksti digitalisoituna
Der Abenteuerliche Simplicissimus Teutsch onlinetekstinä Projekt Gutenberg-DE:ssä (ensipainoksen 1668 mukaan, liitteenä Continuatio 1669)
Seitsenkulmapoimulehti

| Seitsenkulmapoimulehti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Poimulehdet Alchemilla
Laji::  heptagona
Kaksiosainen nimi
 Alchemilla heptagona  Juz. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seitsenkulmapoimulehti (Alchemilla heptagona) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (Alchemilla) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi. Muista poimulehtilajeista seitsenkulmapoimulehti muistuttaa eniten suppilopoimulehteä (Alchemilla cymatophylla).
Seitsenkulmapoimulehti voi kasvaa noin 50 cm korkeaksi ja sen varsissa sekä lehtiruodeissa on lajille tyypillinen karvoitus. Vanhempien varsien yläosat sekä kukinnot ovat kuitenkin kaljuja. Seitsenkulmapoimulehden lehdet ovat suunnilleen tasaiset, harvakarvaiset ja puhtaanvihreät sekä kiiltävät. Lehtilavan ulkomuoto on tyypillisesti jokseenkin kulmikas, mihin lajin nimikin viittaa. Lehdissä on seitsemästä yhdeksään pyöreäkärkistä ja hammaslaitaista liuskaa, jotka ovat lähestulkoon yhteenkasvaneita. Kunkin liuskan laidoissa on 13–17 kapeaa ja teräväkärkistä hammasta. Seitsenkulmapoimulehden kukat ovat tiiviissä sekä monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä keltavihreitä. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Seitsenkulmapoimulehti kukkii kesä–heinäkuussa.
Seitsenkulmapoimulehti kasvaa ihmisvaikutteisilla ruohostomailla, ojanvarsilla sekä tienpientareilla. Suomessa ja Ruotsissa seitsenkulmapoimulehti on harvinainen. Suomessa sitä on tavattu muutamilta paikoilta lähinnä Kainuusta, itärajan tuntumasta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Seitsenkulmapoimulehti (Alchemilla heptagona)
Sebastian Sulku

| Sebastian Sulku> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. helmikuuta 1972 (ikä 52) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sebu, Basti
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2005
Seurat:  KooKoo (I-div.) Jokerit (SML) TuTo (SML) Ahmat (I-div.) KalPa (SML) HPK (SML) Blues (SML) Brynäs IF (SEL)
Sebastian Sulku (s. 28. helmikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 400 runkosarjaottelua tehopistein 50+85=135 ja keräten 324 jäähyminuuttia sekä 29 playoff-ottelua tehopistein 4+10=14 ja keräten 26 jäähyminuuttia. Sulku pelasi urallaan myös Ruotsissa. Hän oli pelityyliltään peruspuolustaja, jonka vahvuuksiin kuului peliäly, kahden suunnan pelaaminen, voima, pelinlukutaidot, liike, sijoittuminen, laukaus ja pelinavaaminen. Sulku teki pelityyliinsä nähden enemmän pisteitä, kuin peruspuolustajalta on yleensä odotettu. Hän ei kuitenkaan ollut kovin nopea luistelemaan. Sulun muihin heikkouksiin kuului laukauksen säästeleminen ja viivan pitäminen.
Ura > Seuraura

Sulku on Jokereiden kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Vantaa HT:ssä, josta Sulku palasi Jokereihin taas A-juniori-ikäisenä kaudeksi 1991–1992. Hän teki joukkueessa liigadebyyttinsä kaudella 1993–1994, jolloin Sulku pelasi seitsemän SM-liigaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan I-divisioonaa KooKoon riveissä ja myös yhden ottelun Karhu-Kissoissa.
Kaudeksi 1994–1995 Sulku siirtyi SM-liigan nousijajoukkue TuToon, jossa tulokaskausi toi 24 runkosarjaottelussa kaksi maalia. Ensimmäinen kokonainen SM-liigakausi 1995–1996 toi hänelle 43 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 4+3=7. TuTo putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan, mutta Sulku jatkoi siellä pelejään Hyvinkään Ahmojen riveissä. Hän oli tehoilla 7+17=24 joukkueen tehokkain puolustaja ja sijoittui I-divisioonan puolustajien pistepörssissä kymmenenneksi Ketterän Marko Saarisen kanssa. Kaudeksi 1997–1998 Sulku siirtyi Kalevan Palloon, jossa hän nousi varsinkin seuraavalla kaudella 1998–1999 suurempaan rooliin ja SM-liigan puolustajien parhaimmistoon. Sulku oli tuolloin KalPan tehokkain puolustaja tehoilla 6+11=17, mutta joukkueen kausi päättyi kuitenkin SM-liigasta putoamiseen.
Sulku siirtyi kaudeksi 1999–2000 Hämeenlinnan Pallokerhoon, jonka riveissä hän nousi isompiin otsikoihin. Hän teki ensimmäisen kautensa aikana runkosarjassa 20 tehopistettä, mutta jakoi kevään 2000 pudotuspelien puolustajien pistepörssin voiton TPS:n Jouni Loposen kanssa. Kausi 2000–2001 Sululla jäi vain 22 runkosarjaottelun mittaiseksi olkapäävamman takia, kun hän joutui kauden viidennessä ottelussa Ilveksen Ivan Majeskýn sääntöjen rajamailla tehdyn taklauksen kohteeksi. Sulku palasi kaukaloihin tammikuussa 2001. Kaudella 2001–2002 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 15+14=29, joilla Sulku voitti SM-liigan puolustajien maalipörssin ja jakoi puolustajien pistepörssin neljännen sijan Ässien Jukka-Pekka Laamasen ja Pelicansin Jan Latvalan kanssa. Hänen otteensa ailahtelivat, mutta Sulku muodosti useimmiten ylivoimalla tehokkaan kaksikon Teemu Aallon kanssa. Sulku voitti SM-pronssia keväällä 2002.
Huhtikuussa 2002 Sulku teki kaksivuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Hän toimi molempina kausinaan joukkueen varakapteenina. Toisella kaudellaan 2003–2004 Sulku oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+19=26, joilla hän jakoi SM-liigan puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Kaudeksi 2004–2005 Sulku siirtyi Elitserien-joukkue Brynäs IF:ään, mutta loukkaantumiset lyhensi hänen kautensa vain 26 runkosarjaottelun mittaiseksi ja lopetti lopulta koko Sulun uran.
Ura > Maajoukkueura

Sulku edusti Suomen A-maajoukkuetta Sweden Hockey Gamesissa marraskuussa 2001.
Uran jälkeen

Sulku perusti pelaajauransa jälkeen urheilumarkkinointiyritys Procito Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimii.
Shōko Aida

Shōko Aida (jap. 相田翔子; s. 23. helmikuuta 1970) on japanilainen laulaja ja näyttelijä. Hän tuli alun perin tunnetuksi popyhtye Winkistä, jossa hän vaikutti vuosina 1988–1996 yhdessä Sachiko Suzukin kanssa. Wink teki versionsa muun muassa The Rubettesin "Sugar Baby Lovesta". Muita hittejä oli "Samishii Nettaigyo".
Shōko Aida aloitti Winkin ajan jälkeen soolouran. Hän on näyttelijänä esiintynyt muun muassa Shunji Iwain elokuvassa Hana to Arisu (2004).
Diskografia > Singlet

"I Julia" (1996)
"Joia" (1996)
"Hadaka de Nemurimasho" (1996)
"Yurikago wo Yusurarete" (1998)
"Konya Dake Kitto" (Stardust Revuen kanssa) (2000)
"Kureta no Shiroi Suna" (2004)
Diskografia > Albumit

Delphinium (mini album, outside Wink) (1992)
Joia (1996)
Luz (1997)
Paris, je t'aime d'amour (2003)
To Pathos (2003)
Diskografia > Kokoelmat

C'est mon na – Best of Shoko Aida (2002)
Diskografia > DVD:t

Aegekai – Shoko Aida & Kaori Iida (2004)
Sirijus Klaipėda

FK Sirijus (Futbolo klubas Sirijus) on liettualainen urheiluseura Klaipėdasta.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1973 nimellä FK Sirijus (Syrius).
Vuonna 1995 klubi joutui konkurssiin.
Jalkapallo

A Lygassa 1991-1995.
Saavutukset

Seura on voittanut Liettuan mestaruuden kerran: 1990.
Kausi

| Kausi | Sarjataso | Liiga | Paikka | Linkki |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990. | 1. | Finalas | 1. |  |  |
| 1991. | 1. | A lyga | 5. |  |  |
| 1991.–1992. | 1. | A lyga | 3. |  |  |
| 1992.–1993. | 1. | A lyga | 4. |  |  |
| 1993.–1994. | 1. | A lyga | 7. |  |  |
| 1994.–1995. | 1. | A lyga | 11. |  |  |
Aiheesta muualla

futbolinis.lt (liettuaksi)
foot.dk (Arkistoitu – Internet Archive)
weltfussballarchiv.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sisu A2045

| Sisu A2045 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Valmistaja:  Sisu Auto
Tuotantomäärä:  234 (2009–2010)
Mitat ja massat
Kantavuus:  5 000 kg
Omamassa:  5 500 kg
Maavara:  350 mm
Moottori, voimansiirto ja alusta
Moottori:  MAN DO836 LFL50
Teho:  179 kW / 2 300 1/min
Vääntö:  925 Nm
Polttoaine:  Dieselöljy
Polttoainesäiliö:  300 l
Vetotapa:  4x4
Vaihteisto:  ZF 9S 1310OD tai ZF 12 AS 1210
Sisu A2045 on suomalaisen Sisu Auton valmistama keskiraskas kaksiakselinen, nelivetoinen maastokuorma-auto. Se on suunniteltu korvaajaksi käytöstä poistuneelle vuosina 1970–1982 valmistetulle kevyelle Sisu A-45 -maastokuorma-autolle. Auton ohjaamossa on paikat kuljettajan lisäksi kahdelle matkustajalle, ja ohjaamon ulkopuolella kuormatilassa voidaan lisättävien henkilökuljetusmoduulien avulla kuljettaa 12 henkilöä. Ohjaamo voidaan varustaa Nato-standardin STANAG 4569 mukaisella ballistisella suojauksella. Auton voimanlähteenä toimii Itävallassa valmistettu Euro 5 -päästömääräykset täyttävä 6-sylinterinen MAN DO836 LFL50 -turbodieselmoottori. Kuorma-autoa on valmistettu sekä automaatti- että manuaalivaihteisena, mutta Puolustusvoimille tilatut ajoneuvot ovat enimmäkseen automaattivaihteisia.
Sister (Mannan albumi)

| Sister Manna |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2007
 Tuottaja(t): Mariam Jäntti, Ebbot Lundgren, Ian Person, Kalle Gustafsson
 Tyylilaji: folk, pop rock
 Kesto: 38.12
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 33.
Mannan muut julkaisut
|   | Sister 2007 | Songs of Hope and Desire 2009 |
Sister on suomalais-algerialaisen laulajan, Mannan esikoisalbumi. Se julkaistiin Suomessa 9. toukokuuta 2007. Levyä mukana tekemässä ovat olleet mm. Kalle Gustafsson Jerneholm, Joel Melasniemi, Ville Valo, Mikko Lindström ja Kyösti Salokorpi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Kappaleet

Stars
Ending and Leaving
Eliza
Just for Tonight (feat. Ville Valo)
Lost
I Gave in
Sing for You
Sister
Black and Blue
In the Book of Love
Singlet

"Sing for You" oli ensimmäinen single albumilta. Sen säveltäsi ja sanoitti Joel Melasniemi. Singlen tuotti Mariam Jäntti ja julkaisi Suomen Musiikki. Toisena singlenä julkaistiin "I Gave In", johon kuvattiin myös musiikkivideo.
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Soundi:
V2.fi:
Sisäinen tekijä

Malli sisäisen tekijän rakenteesta
Sisäinen tekijä (usein myös IF englanninkielisestä nimityksestä intrinsic factor) on maharauhasten katesolujen tuottama glykoproteiini, jonka avulla B12-vitamiini imeytyy. Se sitoutuu mahassa tai ohutsuolen alkuosassa B12-vitamiiniin ja muodostaa kompleksin, joka sitoutuu reseptoriinsa ohutsuolen loppuosassa (ileumissa).
Seitsenottelu olympialaisissa

| Yleisurheilu olympialaisissa Seitsenottelu  |
| --- | --- |
Laji:  Yleisurheilu
Olympialajina:  1984–
Olympiaennätykset
Naiset:   Jackie Joyner-Kersee 7291 (1988)
Seitsenottelu on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1984 olympialaisista lähtien. Menestynein maa olympialaisten seitsenottelussa on ollut Yhdysvallat. Menestynein urheilija on Nafissatou Thiam, joka on voittanut kolme olympiakultaa.