Motalanvirta
Joen kulku

Vätternin itärannikolla sijaitsee Motalabukten, jonka pohjukassa sijaitsevasta Motalavikenistä Motalanvirta saa alkunsa. Joen alkukohta on kokonaan Motalan kaupunkialueen ympäröimä. Joessa sijaitsee lähes noin kolme kilometriä luusuasta Motalan vesivoimalaitos, joka on ensimmäinen sen kahdeksasta vesivoimalaitoksesta. Sillä tuotetaan sähköenergiaa ja samalla säännöstellään Vätternin vedenpinnan korkeutta. Joen ensimmäinen osuus on neljä kilometriä pitkä ja se laskee Borenin järveen. Vätternin ja Borenin vedenpintojen korkeusero on 14,5 metriä. Joen ylittää viisi siltaa, joista tulevat tiet kulkevat myös saaren läpi.
Borenin ja Roxenin välissä kulkee joki noin 18 kilometrin pituisen osuuden, johon on rakennettu kolme voimalaitosta. Tälle osuudelle kuuluu kaksi läpivirtausjärveä Norrbysjön ja Ljungssjön. Ljungssjönin vedenpintaa on ilmeisesti nostettu Borensbergin voimalaitoksen toimesta ja silloin on yhdistynyt kaksi suvantojärveä toisiinsa. Osuus alkaa Borensbergistä ja jo kolmen kilometrin jälkeen joki saapuu vesivoimalalle, jossa on pudotusta 6,8 metriä. Joki laskee pian Norrbysjönissä tämän ruohottuneeseen jokisuistoon. Norrbysjön on 3,6 kilometriä pitkä ja sen erottaa 1,8 kilometrinen jokiosuus Ljungssjönistä. Ljungssjön on yli 2,5 kilometriä pitkä ja sen alaranta on leveästi padottu. Padon alapuolella ja kahden kilometrin pituisen kanavan päässä Ljungsbrossa sijaitsee Malforsin voimala 28,5 metrin pudotuksella ja tämän alapuolella vajaa kahden kilometrin päässä pienempi Nykvarnin voimala. Vanha jokiuoma on jätetty juoksutusuomaksi voimalakanavan eteläpuolelle. Joen vesi palaa voimalan alapuolella takaisin vanhaan uomaansa ja laskee sen jälkeen kolmen kilometrin päässä Roxeniin. Norrbysjönistä on Roxeniin 33 metrin pudotus.
Motalanvirran alajuoksu on teollistunutta aluetta. Roxenin eteläpuolella sijaitsee Linköping ja meren rannikolla Norrköping. Vesireitti alkaa täällä Bergistä, kulkee 25 kilometriä Roxenin poikki Norsholmiin ja jatkaa sieltä jokena 14 kilometriä pohjoiseen, jossa se laskee Skärblackassa Glaniin. Jokiosuudelle on rakennettu Älvåsin voimala Kimstadiin ja tämän alapuolelle Skärblackan voimalaitos. Roxenista Glaniin on 12 metrin pudotus.
Vesireitin järviosuus on Glanissa 13 kilometriä pitkä. Joki virtaa 11 kilometriä Norrköpingin läpi ja se haarautuu kaupunkialueen reunalla Blixholmenin ja Händelön saarien kohdalla kahdeksi suuhaaraksi. Noin 2,5 kilometriä pitkä Lindökanalenin suuhaara johtaa suoraan Itämerelle ja joen luontainen uoma muodostaa toisen haaran kiertäen Händelön kokonaan päätyen Lindökanalenin viereen Lindöfjärdeniin. Lindöfjärden ja Pampusfjärden kuuluvat Bråvikenin 35 kilometriä pitkään ja 1–3 kilometriä leveään lahdenpohjukkaan. Lahti aukeaa varsinaiselle Itämerelle Gotlannin luoteispuolella.
Ennen kaupunkialuetta on joessa pato suuren tehtaan vieressä. Kyseessä on Fiskebyn vesivoimalaitos, jossa on pudotusta 2,5 metriä. Kaupungin keskustan alueella on joessa kaksi museosaarta, jotka ovat osa viiden pohjapadon järjestelmää, jolla pidetään vedenpintaa korkealla osin esteettisistä syistä. Ylimmällä padolla toimii myös Holmenin voimala 18 metrin pudotuksellaan. Vanhan torin kohdalla joki kääntyy puoleksi kilometriksi pohjoiseen, jonka jälkeen se palaa uudelleen itäiselle reitilleen. Matkallaan merelle se kohtaa vielä Strömsholmenin saaren. Saaren ohitettuaan saapuu joki teollisuusalueelle. Joen rannat on rakennettu laitureiksi ja alue on kaupungin kaupallisen vesiliikenteen lastaus- ja satama-aluetta. Laivat tulevat satamaan Itämereltä Lindökanalenia pitkin. Joen viimeisellä osuudella sen ylittää kaksi rautatiesiltaa, yksi raitioratasilta ja yhdeksän tiesiltaa.