stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konformikuvaus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Monien konformikuvausten interaktiivisia visualisointeja (Arkistoitu – Internet Archive)
Wolfram Demonstrations Project: Conformal Maps (Michael Trott)
Jürgen Richter-Gebertin Cinderella-ohjelmistolla laatima Java-applet[vanhentunut linkki]
Christian Mercatin laatima Java-applet kuvien muuntamiseksi[vanhentunut linkki]
Conformal Mapping images of current flow Virtauksista konformikuvauksilla saatuja kuvia] eri geometrioissa magneettikenttien läsnä ollessa ja ilman niitä, laatinut Gerhard Brunthaler
Conformal Transformation: from Circle to Square.
Käännös suomeksi
Al-Nurin moskeija

| Al-Nurin moskeija |
| --- | --- |
 Al-Nurin moskeijan minareetti vuonna 2013.
Sijainti:  Mosul, Irak
Koordinaatit:  36°20′35″N, 43°7′36″E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  1100-luku
Rakennuttaja:  Nur al-Din Mahmoud Zangi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Al-Nurin moskeija (arab. جامع النوري‎, Jāmi‘ an-Nūrī) oli moskeija Irakin toiseksi suurimmassa kaupungissa Mosulissa. Moskeija oli nimetty 1100-luvulla hallinneen Nur al-Din Mahmoud Zangin mukaan, ja se oli kuuluisa vinosta minareetistaan nimeltä al-Hadba, joka oli yksi Mosulin tunnetuimmista maamerkeistä. Jihadistijärjestö Isis räjäytti moskeijan ja sen minareetin kesäkuussa 2017 Mosulin taistelun viime hetkillä. Moskeija rakennetaan uudelleen ja minareetti valmistui vuoden 2024 lopussa.
Historia

Al-Nurin moskeija on nimetty Mosulin ja Aleppon alueita hallinneen turkkilaisen hallitsijan Nur al-Din Mahmoud Zangin mukaan, joka määräsi moskeijan rakennuttamisen vuonna 1172. Nur al-Din tuli tunnetuksi jihadista kristittyjä ristiretkeläisiä vastaan. Nur al-Din valtasi muun muassa Damaskoksen ja loi pohjan Saladinin myöhemmälle menetykselle, joka johti Jerusalemin valtaukseen vuonna 1187.
Nur al-Dinin käskyjen mukaisesti rakennettiin rakennuskompleksi. johon kuuluvat moskeija, madrasa ja minareetti. Moskeija ja madrasa purettiin ja rakennettiin uudestaan vuonna 1942. Alkuperäisistä rakennuksista oli jäljellä vain sen 45 metriä korkea minareetti, joka oli vinossa. Minareetti oli vinossa jo ainakin Ibn Battutan ajoilta 1300-luvulta ja oli jo tuolloin saanut lempinimen al-Hadba eli kyttyräselkä. Vinouden syystä ei ole varmuutta, mutta joidenkin tutkijoiden mukaan se johtuu tuulesta, auringon paahteesta tai tiiliä paikallaan pitävän kipsin heikkoudesta.
Historia > Tuhoutuminen

Jihadistijärjestö Isis valtasi Mosulin kesäkuussa 2014. YK:n mukaan al-Nurin moskeijan imaami Mohammed al-Mansouri teloitettiin hänen kieltäydyttyään liittymästä järjestön riveihin. Isis julisti perustaneensa kalifaatin saman kuun lopussa, ja heinäkuun alussa järjestön johtaja Abu Bakr al-Baghdadi piti al-Nurin moskeijassa perjantaisaarnan, joka oli hänen ensimmäinen julkinen esiintymisensä useaan vuoteen. Myöhemmin paikallisten asukkaiden mukaan järjestö oli yrittänyt räjäyttää moskeijan minareetin, mutta paikalliset olivat suojelleet sitä muodostamalla ihmisketjun. Kesäkuussa 2017 Irakin armeija ilmoitti järjestön tuhonneen moskeijan ja sen kuuluisan minareetin räjäyttämällä. Isis väitti puolestaan julkaisussaan Amaq moskeijan tuhoutuneen Yhdysvaltojen ilmaiskussa. Kuitenkin asiantuntijoiden mukaan videotallenteet osoittavat räjähdyksen tulleen moskeijan rakenteiden sisäpuolelta. Irakin asevoimat ilmoittivat joukkojensa päässeet 50 metrin päähän moskeijasta, kun Isis räjäytti sen hajalle. Armeijan joukot valtasivat moskeijan rauniot takaisin 29. kesäkuuta 2017.
Historia > Uudelleen rakentaminen

Moskeija on päätetty rakentaa uudelleen kokonaan, mutta minareetin jäänteet säilytetään. Yhdistyneet arabiemiirikunnat lahjoittaa rakentamiseen lähes 45 miljoonan euroa. Peruskivi muurattiin 16. joulukuuta 2018. Minareetti pyrittiin rakentamaan uudelleen alkuperäisessä muodossaan, mukaan lukien esimerkiksi sen kaltevuus. Rakennustyöt valmistuivat vuoden 2024 lopulla. Samaan aikaan jälleenrakennettiin moskeijan rukoussali ja kupoli.
Moskeijan jälleenrakennustöitä vuonna 2024.
Minareetti vuonna 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Nurin moskeija Wikimedia Commonsissa
Al-Hadba vuonna 1932
Tuhoutunut minareetti
Pyhän Mikaelin kirkko (Tallinna)

Ruotsalainen Pyhän Mikaelin kirkko on kirkko Tallinnassa. Luostari perustettiin vuonna 1249 ja se toimi reformaatioon asti. Rakennus oli keskiajalla sisterssiläisen nunnaluostarin sairaala erityisesti köyhiä ja kodittomia varten. Vanhassa sairaalassa oli paljon pikku syvennyksiä seinissä, jotta sinne mahtui enemmän ihmisiä. Kaupungin köyhille rakennetusta uudesta, Pyhän Johanneksen hospitaalista, vaivaistalosta, tuli ruotsalaisen seurakunnan kirkko vuonna 1631lähde?.
Kirkkona rakennus toimi toiseen maailmansotaan ja ruotsinkielisen vähemmistön joukkopakoon saakka. Se ehti toimia myös urheiluhallina Neuvostoaikaan. Urheiluhallissa oli kolme huonetta, yhdessä huoneessa oli painisali, toisessa nyrkkeilysali ja kolmannessa pingissali. Urheiluhallina käytetty kirkko on vihitty uudelleen käyttöön ja restauroitu vuonna 2002. Nykyään kirkossa on 225 istumapaikkaa.
Nykyisin Tallinnan kaupungille kuuluva Pyhän Nikolauksen museokirkko (Niguliste kirik) oli luostarin pääkirkko. Pohjois-Viro kuului 1560-luvulla Ruotsin suurvaltaan. Tallinnan ruotsalais-suomalainen seurakunta kokoontui Pyhän Mikaelin kirkossa yhdessä nunnien kanssa. Kirkko jäi reformaation jälkeen seurakunnalle. Seurakunnan papit tulivat useimmin Suomesta.
Kirkon merkittäviä nähtävyyksiä ovat Joachim Armsbrustin suunnittelema barokkityylinen alttari, saarnastuoli ja ainutlaatuinen kastekappeli (Christian Ackermann, 1680).
Jumalanpalveluksia järjestävät ruotsalaisen seurakunnan lisäksi suomalainen ja saksalainen seurakunta. Kirkko sijaitsee Tallinnan vanhassa kaupungissa Pyhän Nikolaoksen kirkon (Niguliste) vieressä.
Pyhän Mikaelin kirkko Tallinnassa
Kirkossa on yli 50 kuvaa tai patsasta enkeleistä.
Saarnastuolin katto
Yksi jäljelle jääneistä laivoista, joista osa varastettiin.
Kuvia on papin saarnastuolin kyljistä
Seinien syvennykset, jotka tehtiin tilanahtauden vuoksi, ovat nykyään täynnä näyttäviä patsaita, jotka kertovat Jeesuksesta.
Aiheesta muualla

http://www.stmikael.ee/index.php/en/
http://www.eelk.ee/~ktalsoome/suomi/yhteystiedot.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaisen seurakunnan toiminta Tallinnassa
http://www.finland.ee/public/default.aspx?nodeid=40619&contentlan=1&culture=fi-FI
http://www.eelk.ee/tallinna.soome/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Miehikkälä

| Miehikkälä |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Miehikkälän kirkko
Sijainti:  60°40′15″N, 027°42′00″E
Maakunta:  Kymenlaakson maakunta
Seutukunta:  Kotka-Haminan seutukunta
Kuntanumero:  489
Hallinnollinen keskus:  Miehikkälän kirkonkylä
Perustettu:  1887 Virolahdesta
Kuntaliitokset:  Säkkijärvi (1946, osa)
Kokonaispinta-ala:  440,37 km² 232:nneksi suurin 2022 
– maa:  422,51 km²
– sisävesi:  17,86 km²
Väkiluku:  1 703 269:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  4,03 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  10,1 %
– 15–64-v.:  52,3 %
– yli 64-v.:  37,6 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  93,3 %
– ruotsinkielisiä:  0,3 %
– muut:  6,4 %
Kunnallisvero:  9,5 % 60:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Anne Ukkonen
Kunnanvaltuusto:  21 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Kok.   • PS   • SDP   • KD:   11 4 2 1 1
www.miehikkala.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miehikkälä on Suomen kunta, joka sijaitsee Kymenlaakson maakunnan kaakkoisosassa. Kunnassa asuu 1 703 ihmistä, ja sen pinta-ala on 440,37 km², josta 17,86 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 4,03 asukasta/km². Miehikkälän kunnan keskusta on kunnan kirkonkylä, joka tunnetaan myös nimellä Saivikkala. Naapurikunnat ovat Hamina, Kouvola (Anjalankoski vuoteen 2008), Lappeenranta (Ylämaa vuoteen 2010), Luumäki ja Virolahti. Miehikkälä on väkiluvultaan Kymenlaakson maakunnan pienin kunta.
Maantiede

Miehikkälän alueella virtaa kolme Suomenlahteen laskevaa jokea. Kunnan länsiosat kuuluvat Virojoen vesistöön, keskiosat Vaalimaanjoen vesistöön ja itäosat Urpalanjoen vesistöön. Järvistä ovat suurimmat Suurijärvi Urpalanjoen vesistössä Miehikkälän ja Ylämaan rajalla sekä Tyllinjärvi Vaalimaanjoen vesistössä Miehikkälän ja Virolahden rajalla.
Miehikkälän Natura-kohteita ovat Virojoen koskijakso, Vuorisenvuori, Tyllinjärvi, Tuorusjärvi, Tingankoskenmäen aarnimetsä, Suurisuo, Salajärvi-Ryönänlahti, viljelykäytöstä poistettu Riitahuusinpelto, lehtomainen Leukaniemi-Tyllinjärvi ja iäkäs, kuusta kasvava Mustalammen metsä.
Maantiede > Kyliä

Hauhia, Hurttala, Kaitai, Kylmälä, Laisniemi, Lapjärvi, Muurikkala, Muurola, Pitkäkoski, Purho, Saivikkala (kirkonkylä), Salo-Miehikkälä, Suur-Miehikkälä.
Historia

Miehikkälän alueella on ollut asutusta jo kivikaudella, ja pysyvää asutusta keskiajalta. Ensimmäiset kylät tunnetaan 1500-luvulta.
Miehikkälän kirkko otettiin käyttöön vuonna 1881.
Miehikkälän kunta itsenäistyi Virolahdesta vuonna 1887. Kuntaan liitettiin vuonna 1946 osia Säkkijärven kunnan Suomen puolelle jääneistä alueista. Näihin kuuluu muun muassa Laisniemen kylä.
Miehikkälän kunnanjohtajaksi valittiin 18. kesäkuuta 2007 Vesannon kunnanjohtajana toiminut Markku J. Forss. Virka tuli avoimeksi, kun aiempi kunnanjohtaja Kari Heikkilä valittiin Ähtärin kunnanjohtajaksi. Vuoden 2012 alusta kuntaa johti Antti Jämsén, vuodesta 2016 Arto Ylönen ja vuodesta 2023 lähtien Anne Ukkonen.
Hallinto

Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista yksitoista on keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Vuosina 2008–2009 harkittiin kuntaliitosta, jossa Miehikkälä, Virolahti ja Hamina olisivat yhdistyneet. Miehikkälä jäi liiton ulkopuolelle. Neuvottelut virisivät uudelleen 2011, mutta Miehikkälä linjasi pysyvänsä itsenäisenä ainakin valtuustokauden loppuun eli vuoteen 2017.
Talous

Vuonna 2015 kunnassa oli 518 työpaikkaa. Niistä 27,6 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 65,0 % palveluissa ja 5,6 % jalostuksessa. Jalostuksen osuus oli pienempi kuin koko maassa (20,0 %), ja alkutuotannon osuus suurempi kuin koko maassa (3,0 %).
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat kuljetusliike Bernitz ja suurkeittiölaitteiden ja -varaosien maahantuonti- ja tukkuliike Restec.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Miehikkälän väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 3 214 | 3 214 |
| 1985 | 1985 |    | 3 021 | 3 021 |
| 1990 | 1990 |    | 2 787 | 2 787 |
| 1995 | 1995 |    | 2 688 | 2 688 |
| 2000 | 2000 |    | 2 540 | 2 540 |
| 2005 | 2005 |    | 2 433 | 2 433 |
| 2010 | 2010 |    | 2 210 | 2 210 |
| 2015 | 2015 |    | 2 085 | 2 085 |
| 2020 | 2020 |    | 1 858 | 1 858 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2018 lopussa Miehikkälässä oli 1 940 asukasta, joista 589 asui taajamassa, 1 330 haja-asutusalueilla ja 21:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Miehikkälän taajama-aste on 30,7 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Miehikkälän kirkonkylä.
Seurakunnat

Miehikkälän evankelis-luterilainen seurakunta irtautui Virolahden seurakunnasta vuonna 1863, ja Miehikkälän kirkko valmistui pyhäinpäivänä 1881. Vuoden 2007 alusta Miehikkälä siirtyi Virolahden seurakunnan alaiseksi kappeliseurakunnaksi, kunnes vuonna 2011 molemmat yhdistyivät osaksi Haminan seurakuntaa.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Miehikkälässä toimii Miehikkälän helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Miehikkälän alueella toimii Kaakkois-Suomen ortodoksinen seurakunta.
Miehikkälä kuuluu roomalaiskatolisen Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Palvelut

Miehikkälän kunnassa toimii Kirkonkylän koulu, jossa annetaan opetusta vuosiluokille 1–6. Elokuusta 2024 lähtien vuosiluokkien 7–9 opetus on järjestetty yhteistyössä Virolahden kunnan kanssa Virolahden yläkoulussa. Suur-Miehikkälän koulu lakkautettiin vuonna 2024.
Sosiaali- ja terveydenhuollon palvelut on järjestetty yhdessä Virolahden kunnan kanssa.
Ruokakulttuuri

Miehikkälän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla karjalanpaisti, suolakurkkua ja keitettyä kananmunaa sisältävä sienisalaatti, punajuuret, hapanvelli, puolarieska eli imelletty puolukka-ruispuuro sekä veskunsoppa eli luumukiisseli.
Urheilu ja liikunta

Miehikkälässä toimii urheiluseura Miehikkälän Vilkas.
Tunnettuja miehikkäläläisiä

Jukka Hallikainen, laulaja
Niko Hauhia, kuulantyöntäjä
Kalevi Korpi, laulaja
Sulo Nurmela, hiihtäjä
Antti Peltola, näyttelijä
Eeva Ruoppa, hiihtäjä
Reijo Taipale, laulaja
Martti Urpalainen, maratonjuoksija
Yrjö Varpio, kirjailija
Osmo Hämeenniemi, kirjailija
Eero Hämeenniemi, kirjailija ja säveltäjä
Muuta

Liikenne- ja viestintäviraston teettämien tilastojen mukaan Miehikkälässä oli helmikuussa 2020 väkilukuun suhteutettuna kaikista Manner-Suomen paikkakunnista neljänneksi eniten henkilöautoja, 629 autoa tuhatta asukasta kohden.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Miehikkälän kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Miehikkälän avainluvut
| n k Kymenlaakson maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hamina  Kotka  Kouvola  Miehikkälä  Pyhtää  Virolahti 
Entiset kunnat:  Anjala  Anjalankoski  Elimäki  Haapasaari  Jaala  Karhula  Kuusankoski  Kymi  Sippola  Valkeala  Vehkalahti 
Kartta Miehikkälän seudun aluemuutoksista. Säkkijärvestä Miehikkälään vuonna 1946 liitetty alue merkitty numerolla 2.
Miehikkälän helluntaiseurakunta.
Prahan kevät

Prahan kevät päättyi Varsovan liiton joukkojen suorittamaan miehitykseen elokuussa 1968. Kuvassa miehitystä vastustavat tšekit kantavat Tšekkoslovakian lippua palavan panssarivaunun vieressä Prahassa.
Prahan kevät oli joulukuussa 1967 alkanut kahdeksan kuukauden mittainen uudistusten ja vapautumisen ajanjakso Tšekkoslovakiassa. Neuvostoliiton määräysvallan alaiseen itäblokkiin kuuluneen maan poliittinen, kulttuurinen ja taloudellinen elämä uudistuivat kevään 1968 aikana, ja tapahtumat nostattivat länsimaissa toiveita siitä, että Tšekkoslovakia onnistuisi kehittämään ”ihmiskasvoisen sosialismin”. Prahan kevät loppui, kun Varsovan liiton sotajoukot miehittivät maan elokuussa 1968.
Tapahtumat

Prahan kevät alkoi, kun Tšekkoslovakian kommunistipuolueen pääsihteeri Antonín Novotný äänestettiin syrjään joulukuussa 1967 ja korvattiin tammikuun 1968 alussa Alexander Dubčekilla. Vaihto ei aluksi herättänyt vastustusta Neuvostoliitossa, sillä maan johtaja Leonid Brežnev ei ollut ollut erityisen läheinen Novotnýn kanssa ja luotti aluksi Dubčekiin.
Dubčekin johdolla Tšekkoslovakiassa alettiin tehdä merkittäviä uudistuksia vuoden 1968 alkukuukausina. Kun uudistukset etenivät, Neuvostoliiton epäluulo kasvoi ja se pelkäsi oman vaikutusvaltansa Tšekkoslovakiassa heikkenevän. Myös Puolan ja Itä-Saksan johtajat alkoivat kritisoida Tšekkoslovakian suuntaa peläten, että uudistuslinja ”tarttuisi” naapurimaihin ja aiheuttaisi poliittista epävakautta.
Dubček jatkoi uudistusten tiellä, mutta otti Neuvostoliiton huolenilmaisut huomioon. Vaikka lehdistösensuuri lakkautettiinkin Tšekkoslovakiassa helmikuussa 1968, journalisteja ja kommentaattoreita kehotettiin edelleen olemaan kyseenalaistamatta maan liittolaissuhteita tai kommunistipuolueen johtoasemaa. Dubček pyrki myös estämään täysimittaisen oppositiopuolueen synnyn.
Dubček ja muut uudistajat pitivät lehdistönvapauden mahdollistamaa rajoittamatonta yhteiskunnallista keskustelua ainoana tapana varmistaa maan kommunistipuolueen valta-asema maan yhteiskunnassa. Puolueen sisällä rohkaistiin vapaaseen väittelyyn maan uudesta linjasta. Huhtikuussa keskustelut tuottivat laajan toimintaohjelman, josta tuli seuraavien kuukausien uudistusten symbolinen luonnosdokumentti. Samalla moni uudistuksia vastustanut virkamies erotettiin tai alennettiin. Henkilövaihdosten myötä uudistusten vauhti kiihtyi, ja ne alkoivat myös saada kansalta vahvaa tukea.
Neuvostoliiton politbyroo seurasi Tšekkoslovakian tapahtumia huolestuneena. Niitä pidettiin vahingollisina ja niiden katsottiin johtavan kapitalismiin. Varsovan liiton kokouksessa 23. maaliskuuta Brežnev ja Itä-Saksan johtaja Walter Ulbricht arvostelivat Dubčekia median vapauttamisesta ja uudistuksia vastustaneiden virkamiesten erottamisesta.
Neuvostoliitto alkoi jo keväällä 1968 valmistella sotilaallista väliintuloa Tšekkoslovakiassa. Brežnev ei aluksi asettunut suoraan sotilaallisen operaation kannalle, kuten eivät politbyroossa myöskään esimerkiksi Mihail Suslov tai Aleksei Kosygin. Sen sijaan esimerkiksi Juri Andropov, Nikolai Podgornyi ja Petro Šelest kannattivat operaatiota. Kaikki halusivat kuitenkin Tšekkoslovakian palaavan takaisin vanhaan ja katsoivat jonkinlaisten toimenpiteiden olevan välttämättömiä sen varmistamiseksi.
Heinäkuussa ja elokuussa 1968 Neuvostoliitto muiden itäblokin maiden tuella painosti Tšekkoslovakiaa voimakkaasti uudistusten perumiseksi. Kun poliittiset yritykset eivät tuoneet tulosta, politbyroo päätti sotilaallisesta väliintulosta. Miehitys toteutettiin elokuussa 1968. Dubček ja muut uudistuspoliitikot pidätettiin 21. elokuuta. Dubček myöntyi useimpien uudistusten perumiseen ja sai pitää paikkansa huhtikuuhun 1969 saakka, jolloin hänet siirrettiin lopullisesti syrjään. Sen jälkeen Tšekkoslovakia oli palautettu takaisin oikeaoppisen kommunismin tielle, ja kommunistiblokin yhtenäisyys vahvistui entisestään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prahan kevät Wikimedia Commonsissa
Moniselitteisyyden etiikka
Aiheesta muualla

Wahlstedt, Pekka: Eksistentialistinen etiikka. Tieteessä tapahtuu 4/2012. (PDF)
Karmarock

KarmaRock on Harjavallassa järjestettävä musiikkifestivaali. Sen perusti Maij' Karman Kauniit Kuvat (nykyisin Maj Karma) -yhtye vuonna 1992. Nykyisin festivaalista vastaa KarmaRock ry. Festivaali järjestetään vuosittain heinäkuun viimeisenä lauantaina Kokemäenjoen rannassa, noin kilometrin päässä Harjavallan keskustasta ja se on yhden päivän mittainen.
Vuosina 2015 ja 2016 festivaali luotti maineeseensa, eikä julkistanut esiintyjiä lainkaan ennakkoon. Festivaali jatkoi samalla linjalla myös vuonna 2017, mutta vain muutamaa päivää ennen tapahtumaa festivaaliorganisaatio julkaisi tiedotteen, jonka mukaan esiintyjät ja aikataulu oli vuodettu nettiin. Näin ollen organisaatio päätti julkistaa tasapuolisuuden nimissä esiintyjät myös itse.
Vuonna 2017 Maj Karma joutui ensimmäistä kertaa perumaan oman esiintymisensä KarmaRockissa laulaja Herra Ylpön sairastapauksen vuoksi.
Vuonna 2020 KarmaRock järjestettiin neljän tunnin suoratoisto-lähetyksenä. Isäntäyhtye Maj Karma ei esiintynyt lähetyksessä.
Vuonna 2021 festivaalijohtaja Häiriö Piirinen ilmoitti, että festivaalin järjestäminen siirretään vuoteen 2022 koronatilanteen luoman epävarmuuden vuoksi.
Aiheesta muualla

Karmarock
Yhdysvaltojen väestö

| Väestötiedot   vuonna 2018 |
| --- | --- |
Väestönkasvu:  0,81 (2016) %
Syntyvyys:  12.5 / 1 000 henkilöä
Kuolleisuus:  8.2 / 1 000 henkilöä
Elinajanodote:  79,8 vuotta
 -miehet:  77,5 vuotta
 -naiset:  82,1 vuotta
Ikärakenne
Mediaani-ikä:  37,8 (2015) vuotta
Yhdysvaltain väestömäärän kehitys vuosina 1790–2000.
Yhdysvaltain väestö on keskittynyt suhteellisen lähelle rannikkoa, asukkaista yli 57 % asuu yli 100 mailia rannikolta sisämaahan päin (2003).  Väestön asutuksen keskipiste on jatkuvasti siirtynyt länteen ja etelään päin. Kalifornia ja Texas ovat väkiluvultaan suurimmat osavaltiot.
Yhdysvaltojen asukasluvun kehitystä on kuvailtu hitaaksi, poikkeuksena toisen maailmansodan jälkeen syntyneet suuret ikäluokat. Yhdysvaltojen asukasluku ylitti 300 miljoonan rajan vuonna 2006, 200 miljoonaan rajan vuonna 1967 ja sadan miljoonan rajan vuonna 1915. Yhdysvaltojen väkiluku yli kolminkertaistui 1900-luvulla, väestönkasvun ollessa noin 1,3 prosenttia vuodessa. Yhdysvaltojen väkiluvun ennustettiin ylittäneen 300 miljoonan rajan 17. lokakuuta 2006päivitettävä.
Rodut

Yhdysvaltojen hallinto on määritellyt joukon ”rotuja”, joita käytetään väestönlaskennassa ja tilastoissa. Nämä rotuluokat ovat sosiaalipoliittisia eivätkä tieteellisiä tai antropologisia käsitteitä. Luokittelussa on sekä etnisyyteen että henkilön alkuperämaahan perustuvia luokkia. Yhdysvaltojen väestönlaskennan yhteydessä maassa vakituisesti asuvat arvioivat itse etnisyytensä. Väestönlaskentavirasto luokittelee ihmiset heidän ilmoitustensa perusteella kuuteen eri rotuun (race): valkoiset (alkuperä Euroopassa, Lähi-idässä tai Pohjois-Afrikassa), mustat ja afroamerikkalaiset, intiaanit ja Alaskan alkuperäisasukkaat (Yhdysvaltain alkuperäiskansat), aasialaiset (sukujuuret Itä-Aasiassa, Kaakkois-Aasiaassa tai Etelä-Aasiassa), havaijilaiset ja Tyynenmeren saarten alkuperäisasukkaat, ja viimeisenä luokkana ”jokin muu rotu”. Latinoihin (Hispanic) luetaan rotuun katsomatta henkilöt, jotka kuuluvat espanjankieliseen kulttuuriin tai joiden juuret ovat espanjankielisessä kulttuurissa.
Kun lasketaan vain yksirotuisiksi itsensä lukeneet, Yhdysvaltojen rotujakauma vuoden 2020 väestönlaskennassa oli:
Valkoiset 204 miljoonaa (62 % koko väestöstä).
Mustat ja afroamerikkalaiset 41 miljoonaa (12 %).
Aasialaiset 20 miljoonaa (6,0 %).
Alkuperäiskansat (intiaanit ja Alaskan alkuperäiskansat) 3,7 miljoonaa (1,1 %).
Havaijilaiset ja Tyynenmeren saarelaiset 690 000 (0,2 %).
Kun mukaan otetaan myös useamman kuin yhden kohdan valinneet, jakauma oli:
Valkoiset 235 miljoonaa (71 % koko väestöstä)
Mustat ja afroamerikkalaiset 47 miljoonaa (14,2 %).
Aasialaiset 24 miljoonaa (7,2 %).
Alkuperäiskansat (intiaanit ja Alaskan alkuperäiskansat) 9,7 miljoonaa (2,9 %).
Havaijilaiset ja Tyynenmeren saarelaiset 1,6 miljoonaa (0,5 %).
Hispaanoja ja latinoja (rodusta riippumatta) oli 62 miljoonaa.
Monirotuiseksi itsensä määritteli 34 miljoonaa (10,2 %) ja ”muunrotuiseksi” yksinomaisesti 28 miljoonaa (8,4 %) ja yhteensä 50 miljoonaa. Monirotuisten määrä nousi huomattavasti vuodesta 2010, jolloin vain 9 miljoonaa ihmistä määritteli itsensä monirotuiseksi. Vuosien 2020 ja 2010 luvut eivät kuitenkaan ole vertailukelpoisia, koska kysymyksiä muutettiin vuodelle 2020.
Romaneja on Yhdysvalloissa noin miljoona. Heitä ei luokitella rodun tai uskonnon perusteella, ja moni romani salaa etnisyytensä. Eniten romaneja on Oregonissa.
Uskonto

Yhdysvaltain perustuslaki suojelee kaikkia uskontoja ja kieltää eurooppalaistyyliset yhteydet uskontojen ja valtion välillä. Moni varhain Pohjois-Amerikkaan muuttaneista siirtolaisista pakeni Euroopan uskonnollisia vainoja. Esimerkiksi vuonna 1620 yli sata puritaania lähti Englannista Mayflower-laivalla ja perusti Uuden-Englannin ensimmäisen pysyvän siirtokunnan, Plymouthin kaupungin. Pohjois-Amerikkaan on paettu uskonnollisia ja etnisiä vainoja myöhemminkin, esimerkkinä juutalaisten joukkopako natsi-Saksasta. Myös Yhdysvaltojen sisällä on paettu uskonnollista vainoa, esimerkiksi mormonit muuttivat Salt Lake Cityn seudulle, autiomaan keskelle.
Vuonna 2014 tehdyn tutkimuksen mukaan Yhdysvaltojen väestöstä 46,5 prosenttia on protestantteja, 20,8 % prosenttia katolisia, 1,6 % mormoneja ja 1,2 % muita kristittyjä. 1,9 % on juutalaisia, 0,9 % muslimeja, 0,7 % buddhalaisia, 0,7 % hinduja ja muita uskontoja 1,8 %. Uskontokuntiin kuulumattomia on 22,8 % väestöstä.
Suurin yksittäinen kirkkokunta on katolinen kirkko, sen jäljessä Eteläinen baptistikonventio, joka on pitkälti jakautunut amerikanafrikkalaisten ja valkoihoisten seurakuntiin.