stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aliryhmä

Ryhmän  (G,*) alkioiden ei-tyhjä osajoukko  H muodostaa aliryhmän, mikäli
a*b\in H kaikilla  a,b\in H ja
a^{-1}\in H kaikilla  a\in H.
Aliryhmärelaatiota merkitään tavallisesti  H\leq G.
Aliryhmän käsite voidaan määritellä myös yhtäpitävästi seuraavalla tavalla. Olkoon  H ryhmän  (G,*) alkioiden osajoukko. Tällöin joukko  H on ryhmän  (G,*) aliryhmä, mikäli
joukon  H binäärinen operaatio  \star , joka saadaan asettamalla  a\star b=a*b kaikilla  a,b\in H on hyvin määritelty (tämä on yhtäpitävä ehto aikaisemman määritelmän ensimmäisen ehdon kanssa) ja
pari  (H,\star ) on ryhmä.
Toisin sanoen aliryhmä on itsessään ryhmä alkuperäisen ryhmäoperaation rajoittuman suhteen. Ryhmäteoriaa käsittelevässä kirjallisuudessa käytetään molempia määritelmiä.
Joukot  \left\{1\right\} ja  G ovat aina ryhmän  G aliryhmiä. Aliryhmää  \left\{1\right\} kutsutaan triviaaliksi aliryhmäksi. Mikäli  H\leq G ja  H\not =G, niin aliryhmää  H sanotan aidoksi ja merkitään  H<G.\
Ominaisuuksia

Olkoon seuraavassa  H\leq G,  h\in H ja  g\in G.
Ryhmän  G\  neutraalialkio on myös aliryhmän  H\  neutraalialkio.
Alkion  h\in H käänteisalkio ryhmässä  G\  on myös sen käänteisalkio aliryhmässä  H.\
Tulo  hg\in H jos ja vain jos  g\in H. Vastaavasti  gh\in H jos ja vain jos  g\in H.
Kahden aliryhmä joukko-opillinen unioni on aliryhmä jos ja vain jos toinen aliryhmistä sisältyy toiseen. Siis jos  K\leq G, niin
Aliryhmien joukko-opillinen leikkaus on aliryhmä. Eli jos  I on mielivaltainen indeksijoukko, jolla  H_{i}\leq G kaikilla  i\in I, niin tällöin leikkaus
Jos  X\subset G, niin edellisen kohdan nojalla on olemassa sellainen yksikäsitteinen suppein ryhmän  G\  aliryhmä, joka sisältää joukon  X\ . Tämä aliryhmä on
Kirjallisuutta

Häsä, Jokke; Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-361-0
NRP Aljezur (P1157)

| NRP Aljezur |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Laskettu vesille:  12. joulukuuta 1966
Palveluskäyttöön:  18. tammikuuta 1968
Poistui palveluskäytöstä:  1975
Tekniset tiedot
Uppouma:  36 t
Pituus:  20,6 m
Leveys:  5,4 m
Syväys:  1,6 m
Koneteho:  2 × Cummins-dieselmoottoria, 1 270 bhp
Nopeus:  12,3 solmua
Miehistöä:  10
Aseistus
Aseistus:  1 × Oerlikon 20 mm -tykki
NRP Aljezur (runkonumero P1157) oli Portugalin laivaston Alvor-luokan partioalus.
Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1968.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1975.
Akuutti (tarke)

Akuutti (lat. acūta, engl. acute accent, ransk. accent aigu) on diakriittinen merkki eli tarke, jota käytetään kirjainten päällä monissa latinalaisilla, kyrillisillä tai kreikkalaisilla aakkosilla kirjoitetuissa kielissä. Suomessa sitä käytetään vain joissakin vierasperäisissä nimissä, varsinkin ruotsalaiseen tapaan: Lundán, Procopé, Sirén ym.
Historia

Akuutin varhainen edeltäjä oli apeksi, jota käytetään latinassa toisinaan merkitsemään pitkää vokaalia.
Historia > Akuutti kreikassa

Muinaiskreikassa korkomerkit otettiin muiden diakriittisten merkkien ohella käyttöön niin kutsuttuna polytonisena ortografiana Aleksanteri Suuren jälkeisenä aikana. Alun perin ne olivat sävelkulun merkkejä. Akuutti oli nousevan koron merkki, kun taas gravis osoitti matalampaa korkoa ja sirkumfleksi tarkoitti, että tavun alkuosassa ääni nousee mutta laskee jälleen sen lopussa.
Akuutti voi muinaiskreikassa esiintyä sekä lyhyessä että pitkässä tavussa ja ainoastaan sanan kolmessa viimeisessä tavussa; kolmanneksi viimeisessä tavussa kuitenkin vain silloin, jos viimeinen tavu on lyhyt. Se merkittiin tavun vokaalille tai diftongissa sen jälkimmäiselle vokaalille. Akuutin kreikankielinen nimi on okseia (ὀξεῖα, nykykreikaksi οξεία, oxeía), joka merkitsee terävää tai korkeaa, mikä nimi aikoinaan käännettiin latinan sanalla acūta ’teroitettu’.
Nykykreikassa tällaista sävelkulkua ei enää esiinny, ja akuutista on tullut nykyisessä monotonisessa ortografiassa painotetun tavun merkki.
Käyttö nykykielissä > Pituuden merkkinä > Pitkät vokaalit

Klassisessa latinassa akuuttia muistuttava apeksimerkki on pitkän vokaalin merkki.
Tšekissä akuutti (tšek. čárka): á, é, í, ó, ú ja ý merkitsevät pitkiä vokaaleja; vastaavat lyhyet vokaalit ovat a, e, i, o, u ja y. Sanan sisällä tai lopussa pitkän u:n merkkinä käytetään sen sijasta kuitenkin rengasta (tšek. kroužek): ů.
Unkarin kielessä á, é, í, ó ja ú ovat pitkiä vokaaleja, joita vastaavat lyhyet vokaalit ovat a, e, i, o ja u. Näistä kaksi ensimmäistä kuitenkin eroavat vastaavista lyhyistä myös laadultaan: lyhyt a on pyöreä [ɒ] mutta pitkä á pyöristymätön [aː], ja lyhyt e ääntyy kuten suomen ä [ɛ] mutta pitkä é samoin kuin suomen pitkä e. Vokaaleja ö ja ü vastaavat pitkät vokaalit merkitään kaksinkertaisella akuutilla: ő, ű.
Myös iirissä akuutti (iiriksi sineadh fada) on myös pitkän vokaalin merkki.
Muinaisnorjassa á, é, í, ó, ú, ý merkitsivät pitkiä, a, e, i, o, u, y vastaavia lyhyitä vokaaleja. Joskus myös <ø>:tä vastaava pitkä vokaali merkittiin <ǿ>, mutta tavallisimmin <œ>. Joskus myös muinaisislannissa lyhyen aikaa esiintynyt pitkä /ǫ/ merkittiin akuutilla: <ǫ>, mutta sen ohella käytettiin myös ö:tä tai pituusmerkkiä: <ǭ>. Tavallisimmin se kuitenkin kirjoitettiin aivan samoin kuin á, joista se olikin kehittynyt umlaut-ilmiön vaikutuksesta.
Myös slovakin kielessä akuutti (sloveeniksi dĺžeň) merkitsee pitkää vokaalia, mutta paitsi vokaaleissa á, é, í, ó, ú ja ý, se esiintyy myös vokaalin tavoin käyttäytyvissä tavuamuodostavissa konsonanteissa ŕ ja ĺ.
Länsimaissa akuuttia käytettiin 1700-luvulta 1900-luvun alkupuolelle saakka pitkän vokaalin merkkinä (á, í, ú) myös translitteroitaessa arabian- ja persiankielisiä tekstejä. Nykyään sen sijasta käytetään tavallisimmin pituusmerkkiä:  ā, ī, ū, ei kuitenkaan Bahá'í-ortografiassa.
Käyttö nykykielissä > Pituuden merkkinä > Lyhyet vokaalit

Liguurin kielessä é merkitsee lyhyttä [e]- ja ó lyhyttä [u]-vokaalia.
Käyttö nykykielissä > Liudentumisen merkkinä

Akuuttia muistuttava, mutta siitä erotettava merkki esiintyy muutamissa kielissä myös konsonanttien päällä ja merkitsee liudentunutta konsonanttia.
Puolan kielessä merkin nimi on kreska, ja se kuuluu osana neljään konsonantti- ja yhteen vokaalikirjaimeen (ć, ń, ś, ź ja ó. Konsonanteissa se osoittaa liudentumista, esimerkiksi sanassa sześć ˈʂɛɕtɕ (lukusana 6). Kreska muistuttaa tšekissä ja eräissä muissa slaavilaisissa kielissä esiintyvää háček-merkkiä, joka kuitenkin tarkoittaa postalveolaarista konsonanttia. Puolalaisessa typografiassa kreska on perinteisesti ollut lähempänä pystysuoraa asentoa kuin akuutti muissa kielissä ja sijoitettu hieman kirjaimen keskikohdan oikealle puolelle. Unicodessa puolalainen kreskalla varustettu ó on kuitenkin tulkittu samaksi merkiksi kuin muissa kielissä esiintyvä akuutilla varustettu ó.
Serbokroaatissa ć merkitsee liudentunutta t-äännettä samoin kuin puolassakin.
Makedonian kielen latinisaatiossa  ǵ and ḱ vastaavat kyrillisiä kirjaimia ѓ ja ќ, ja ne tarkoittavat liudentuneita tai alveopalataalisia konsonantteja, joskin tavallisimmin niiden sijasta käytetään merkintäjä gj ja kj (tai đ ja ć).  Samoilla kirjaimilla merkitään kielitieteellisissä teoksissa indoeurooppalaisen kantakielen oletetut äänteet /ɡʲ/ ja /kʲ/.
Käyttö nykykielissä > Sävelkulun merkkinä

Vietnamilaisessa Quốc Ngữ -kirjaimistossa akuutti merkitsee nousevaa toonia. Samalla tavalla akuuttia käytetään mandariinikiinan Pinyin -romanisaatiossa. jossa sen sijasta voidaan kuitenkin vaihtoehtoisesti käyttää numeroa 2 tavun jäljessä: lái = lai2. Kantoninkiinan Yale -romanisaatiossa akuutti merkitsee yleensä toista toonia, paitsi jos vokaalin jäljessä on h, jolloin se merkitsee viidettä toonia (jos numeroa käytetään, h jätetään pois): má = ma2, máh - ma5.
Monissa afrikkalaisissa kielissä sekä athabasca-kielissä akuutti merkitsee korkeaa toonia, esimerkiksi joruban sanassa apá ’käsivarsi’, nobiinin sanassa fénti ’taateli’, ekotin sanassa kalàwa ’vene’ ja navajon sanassa t’áá ’oikea’.
Akuuttia käytetään serbokroaatin sanakirjoissa ja kielitieteellisissä julkaisuissa osoittamaan nousevaa sävelkulkua, mutta tavallisissa teksteissä sitä ei käytetä.
Käyttö nykykielissä > Homonyymien erotusmerkki

Muutamissa kielissä akuuttia käytetään toisinaan erottamaan eräät samoin äännettävät sanat, jotka muutoin kirjoitettaisiinkin samoin.
Katalaanissa esimerkkejä tästä ovat són ("ovat") ja son ("väsymys") sekä més ("enemmän") ja mes ("kuukausi").
Tanskan kielessä esimerkkejä ovat
én (lukusana, "yksi") vs. en (määräämätön artikkeli)
fór (verbimuoto, "meni") vs. for (prepositio, "-lle", "varten")
véd ("tietää") vs. ved ("kautta")
gǿr ("haukkuu") vs. gør ("tekee")
dǿr ("kuolee") vs. dør ("ovi")
allé ("puistotie") vs. alle ("kaikki").
Akuuttia käytetään myös ere -loppuisten verbien imperatiivissa, jossa loppu-e katoaa ja ilman akuuttia muoto voisi sekaantua substantiivien monikkomuotojen kanssa, jotka myös useimmiten päättyvät -er. Niinpä esimerkiksi analysér on imperatiivimuoto verbiustä analysere ("analysoida"), kun taas analyser on monikkomuoto substantiivista analyse ("analyysi").  Akuutin käyttö näissä tapauksissa ei kuitenkaan ole pakollista.
Nykykreikassa kaikkiin monitavuisiin sanoihin kuuluu akuutti painolliselle tavulle, mutta yksitavuisissa sanoissa sitä käytetään erottamaan sanoja toisistaan. Tavallisin tällainen sana on ή ("tai"), joka tällä tavoin erottuu feminiinisestä määrätystä artikkelista η. Muita esimerkkejä ovat πού ("missä") ja που ("kuka", "missä") sekä πώς ("miten") ja πως ("että").
Norjassa akuutti merkitsee painoa sen esiintyessä tavussa, jossa paino ei muutoin olisi odotettavissa. Useimmissa sanoissa paino on ensimmäisellä tavulla, ja diakriittiset merkit ovat harvinaisia. Sitä käytetään usein, joskin virheellisesti merkitsemään -ere -loppuisten verbien imperatiivia samoin kuin tanskassa. Verbin fare imperfektimuoto for ("matkusti") voidaan vaihtoehtosiesti kirjoittaa fór erotukseksi prepositiosta for.
Espanjan kielessä akuuttia käytetään usein kysymyssanoissa erotukseksi relatiivipronomineista ja niitä merkitykseltään muistuttavista sanoista, esimerkiksi que ("mikä") ja que ("joka"), dónde ("missä") ja donde ("siellä missä") sekä cómo ("miten") ja como (kuten).  Lisäksi akuutilla erotetaan toisistaan sanat tú ("sinä") ja tu ("sinun"), té ("tee") ja te ("sinulle"), él ("hän", "hänet") ja el (maskuliininen artikkeli) sekä sólo ("ainoastaan") ja solo ("yksin"). Tästä akuutin käyttötavasta käytetään nimitystä tilde diacrítica.
Venäjässä akuuttia käytetään tavanomaisesti sanakirjoissa osoittamaan painollista tavua. Sitä voidaan käyttää myös erottamaan minimipareja kuten за́мок ("linna"), lausutaan zámak) ja замо́к ("lukko", lausutaan zamók) sekä kysymyssanoja relatiivipronomineista kuten что (painollisena "mikä", painottomana "joka") samaan tapaan kuin espanjassa. Tämä on kuitenkin harvinaista, koska yleensä asiayhteydestä käy ilmi, kumpaa tarkoitetaan eikä painomerkkiä kirjoiteta. Samaa sääntöä noudatetaan ukrainan, ruteenin, valkovenäjän ja bulgarian kielissä.
Käyttö nykykielissä > Tietyn sanan korostus

Hollannin kielessä akuuttia voidaan käyttää korostamaan jotakin tiettyä sanaa lauseessa,  esimerkiksi Dit is ónze auto, niet die van jullie, "Tämä on meidän automme, ei teidän." Tässä esimerkissä ónze on vain korostetumpi muoto sanasta onze. Akuutti esiintyy myös sukunimissä kuten  Piét, Piél, Plusjé ja Hofsté.
Tanskan kielessä akuuttia voidaan myös käyttää korostamaan joitakin sanoja, erityisesti sanaa der ("siellä"), esimerkiksi: Der kan ikke være mange mennesker dér ("Siellä ei voi olla paljon ihmisiä") tai 'Dér skal vi hen ("Juuri sinne me menemme.")
Käyttö nykykielissä > Muita ääntämiseen liittyviä merkityksiä

Fäärin kielessä akuutti esiintyy viiden vokaalin päällä, mutta akuutilla varustetut kirjaimet  á, í, ó, ú ja ý katsotaan eri kirjaimiksi ja niillä on eri äännearvo:
á: pitkä [ɔa], lyhyt [ɔ] tai [a]:n edellä [õ]
í/ý: pitkä [ʊiː], lyhyt [ʊi]
ó: pitkä [ɔu], [ɛu] tai [œu], lyhyt: [œ], paitsi Suðuroyssä [ɔ]
Kun ó:n jäljessä on kirjainyhdistelmä -gv, se lausutaan [ɛ] paitsi Suðuroyssä [ɔ].
ú: pitkä [ʉu], lyhyt [ʏ]
Kun ú:n jäljessä on kirjainyhdistelmä -gv, se lausutaan [ɪ].
Islannissa akuuttia käytetään kaikkien kuuden vokaalin päällä  (a, e, i, o, u and y), ja samoin kuin fäärissä, akuutilliset vokaalit katsotaan eri kirjaimiksi:
á: [au(ː)]
é: pitkä [jeɛː], lyhyt [jɛ]
í/ý: [i(ː)]
ó: [ou(ː)]
ú: [u(ː)]
Kaikki nämä voivat olla lyhyitä tai pitkiä, mutta é ääntyy pitkänä ja lyhyenä eri tavoin.
Etymologisesti fäärin ja islannin akuutilla varustetut vokaalit vastaavat muinaisnorjan pitkiä vokaaleja, jotka kuitenkin monissa tapauksissa ovat muuttuneet diftongeiksi. Ainoa poikkeus on muinaisnorjan é, josta fäärissä on tullut æ.
Indonesian kielen sanakirjoissa é merkitsee vokaalia /e/, e vokaalia  /ə/.
Kašubissa ja puolassa "ó" on nykyisin [u]-vokaalin merkki, mutta alun perin se on osoittanut pitkää vokaalia.
Turkmeenissa ý on konsonantti: [j].
Unkarissa akuutti merkitsee pitkää vokaalia, kuten edellä mainittiin, mutta kahden vokaalin tapauksessa myös pitkän vokaalin laatu on toisenlainen kuin lyhyen:
lyhyt a on avoin pyöreä, suomen o:ta lähenevä takavokaali [ɒ], mutta á on avoin ja pitkä pyöristymätön vokaali [aː].
lyhyt e äännetään aina kuten suomen ä [ɛ], mutta é samoin kuin suomen pitkä e.
Näistä eroista huolimatta a ja á sekä vastaavasti e ja é katsotaan aakkostuksessa samanarvoisiksi samoin kuin muutkin akuutilla varustetut vokaalit.
Käyttö nykykielissä > Muita käyttöjä

Romagnolin kielissä akuutti kirjaimissa é ja ó osoittaa sekä vokaalin pituutta että laatua. Romagnolissa ne lausutaan pitkinä vokaaleina [eː, oː], mutta lähisukuisessa emilian kielessä lyhyinä: [e, o].
Kun paštun kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, kirjaimet Ǵǵ ja Źź vastaavat arabialaisia kirjaimia ږ ja ځ,.
Pohjoissaamessa akuutilla varustettuja latinalaisia kirjaimia on painettaessa joskus käytetty korvaamaan tälle kielelle ominaisia kirjaimia Áá, Čč, Đđ, Ŋŋ, Šš, Ŧŧ ja Žž, jos näitä vastaavia kirjasimia ei ollut käytettävissä.
Nuolenpääkirjoituksella kirjoitettuja tekstejä translitteroitaessa akuutti vokaalin päällä osoittaa, että alkutekstissä oleva merkki oli kanonisen listan mukaan jälkimmäinen niistä kahdesta, joilla oli sama äännearvo. Niinpä esimerkiksi su merkitsee ensimmäistä merkkiä, jonka äännearvo on /su/, sú sen sijaan jälkimmäistä.
Ennen baskin kielen nykyistä kirjakielen standardia (Batua) kirjaimien r ja l yhteydessä käytettiin akuuttia kaksoiskonsonantin merkkinä. Tämän käytännön oli pannut alkuun Sabino Arana. Muut kaksoiskonsonantit sen sijaan osoitettiin kahdella samanlaisella kirjaimella.
Käyttö nykykielissä > Käyttö englannissa

Muiden diakriittisten merkkien tavoin akuutti esiintyy englannin kielessä tavallisimmin sellaisissa ranskalaisperäisissä lainasanoissa, joissa se on myös alkukielessä. Sellaisia ovat esimerkiksi attaché, blasé, canapé, cliché, communiqué, café, décor, déjà vu, détente, élite, entrée, exposé, mêlée, fiancé, fiancée, papier-mâché, passé, pâté, piqué, plié, repoussé, résumé, risqué, sauté, roué, séance, naïveté, toupée ja touché. Tavallisimmin sitä käytetään englannissa vain sanoissa, jotka päättyvät é tai ée ja jotka ilman akuuttia kirjoitettuina viittaisivat toisenlaiseen ääntämykseen. Niinpä ranskalaisperäinen sana résumé ("yhteenveto") kirjoitetaan englannissa tavallisimmin resumé, vain yhdellä akuutilla, mutta myös kirjoitusasuja resume. Mikäli tällaiset sanat tai sanonnat ovat sitaattilainan luontoisia, ne usein myös kursivoidaan niiden esiintyessä englanninkielissä tekstissä, esimerkiksi coup d’état, pièce de résistance, crème brûlée ja ancien régime.
Joskus, tosin harvoin, akuuttia käytetään englannissa myös runollisiin tarkoituksiin:
Se voi osoittaa, että sananpaino on runossa eri tavulla kuin tavallisesti: esimerkiksi caléndar lausutaan [kəˈlɛn.dɚ], vaikka sana tavallisesti lausutaan [ˈkæl.ən.dɚ]).
Se voi osoittaa painon, runomittaan liittyvästä syystä on erityisen tärkeä: esimerkiksi áll trádes sen osoittamiseksi, että sana on lausuttava spondeena eikä jambina, mikä muutoin olisi luonnollisempaa.
Se voi osoittaa runossa, että tavallisesti ääntymätön kirjain poikkeuksellisesti äännetään: esimerkiksi pickéd lausutaan [ˈpɪkɪd], vaikka sana tavallisesti lausutaan [pɪkt] (tähän tarkoitukseen käytetään kuitenkin yleisemmin gravista.)
Akuutti tietotekniikassa

| Selitys | Merkki | Unicode | HTML |
| --- | --- | --- | --- |
| yläpuolinen akuutti | ◌́ kirjaimen päällä, aksentti | U+0301 | &#769; |
| yläpuolinen akuutti | ◌́ kirjaimen päällä, tooni | U+0341 | &#833; |
| yläpuolinen akuutti | ◌´ erillisenä | U+00B4 | &acute; &#180; |
| yläpuolinen akuutti | ◌ˊ erillisenä | U+02CA | &#714; |
| kaksin- kertainen akuutti | ◌̋ kirjaimen päällä | U+030B | &#779; |
| kaksin- kertainen akuutti | ◌˝ erillisenä | U+02DD | &#733; |
| alapuolinen akuutti | ◌̗ kirjaimen päällä | U+0317 | &#791; |
toinen tarke: Latinalaiset
| — | Á á | U+00C1 U+00E1 | &#193; &#225; |
| — | É é | U+00C9 U+00E9 | &#201; &#233; |
| — | Í í | U+00CD U+00ED | &#205; &#237; |
| — | Ó ó | U+00D3 U+00F3 | &#211; &#243; |
| — | Ú ú | U+00DA U+00FA | &#218; &#250; |
| — | Ý ý | U+00DD U+00FD | &#221; &#253; |
| — | Ǽ ǽ | U+01FC U+01FD | &#508; &#509; |
| — | Ǿ ǿ | U+01FE U+01FF | &#510; &#511; |
| — | Ć ć | U+0106 U+0107 | &#262; &#263; |
| — | Ǵ ǵ | U+01F4 U+01F5 | &#500; &#501; |
| — | Ḱ ḱ | U+1E30 U+1E31 | &#7728; &#7729; |
| — | Ĺ ĺ | U+0139 U+013A | &#313; &#314; |
| — | Ḿ ḿ | U+1E3E U+1E3F | &#7742; &#7743; |
| — | Ń ń | U+0143 U+0144 | &#323; &#324; |
| — | Ṕ ṕ | U+1E54 U+1E55 | &#7764; &#7765; |
| — | Ŕ ŕ | U+0154 U+0155 | &#340; &#341; |
| — | Ś ś | U+015A U+015B | &#346; &#347; |
| — | Ẃ ẃ | U+1E82 U+1E83 | &#7810; &#7811; |
| — | Ź ź | U+0179 U+017A | &#377; &#378; |
| kaksinkertainen akuutti | Ő ő | U+0150 U+0151 | &#336; &#337; |
| kaksinkertainen akuutti | Ű ű | U+0170 U+0171 | &#368; &#369; |
| diaeresis | Ǘ ǘ | U+01D7 U+01D8 | &#471; &#472; |
| diaeresis | Ḯ ḯ | U+1E2E U+1E2F | &#7726; &#7727; |
| rengas | Ǻ ǻ | U+01FA U+01FB | &#506; &#507; |
| sedilji | Ḉ ḉ | U+1E08 U+1E09 | &#7688; &#7689; |
| pituusmerkki | Ḗ ḗ | U+1E16 U+1E17 | &#7702; &#7703; |
| pituusmerkki | Ṓ ṓ | U+1E52 U+1E53 | &#7762; &#7763; |
| tilde | Ṍ ṍ | U+1E4C U+1E4D | &#7756; &#7757; |
| tilde | Ṹ ṹ | U+1E78 U+1E79 | &#7800; &#7801; |
| piste | Ṥ ṥ | U+1E64 U+1E65 | &#7780; &#7781; |
| sirkumfleksi | Ấ ấ | U+1EA4 U+1EA5 | &#7844; &#7845; |
| sirkumfleksi | Ế ế | U+1EBE U+1EBF | &#7870; &#7871; |
| sirkumfleksi | Ố ố | U+1ED0 U+1ED1 | &#7888; &#7889; |
| brevis | Ắ ắ | U+1EAE U+1EAF | &#7854; &#7855; |
| sarvi | Ớ ớ | U+1EDA U+1EDB | &#7898; &#7899; |
| sarvi | Ứ ứ | U+1EE8 U+1EE9 | &#7912; &#7913; |
Kreikkalaiset
| — | Ά ά | U+0386 U+03AC | &#902; &#940; |
| — | Έ έ | U+0388 U+03AD | &#904; &#941; |
| — | Ή ή | U+0389 U+03AE | &#905; &#942; |
| — | Ί ί | U+038A U+03AF | &#906; &#943; |
| — | Ό ό | U+038C U+03CC | &#908; &#972; |
| — | Ύ ύ | U+038E U+03CD | &#910; &#973; |
| — | Ώ ώ | U+038F U+03CE | &#911; &#974; |
| diaeresis | — ΐ | — U+0390 | — &#912; |
| diaeresis | — ΰ | — U+03B0 | — &#944; |
Kyrilliset
| — | Ӳ ӳ | U+04F2 U+04F3 | &#1266; &#1267; |
Standardissa ISO 8859-1 ja Windows-1252:n merkkivalikoimassa ovat mukana  á, é, í, ó, ú, ý ja niitä vastaavat isot kirjaimet. Unicodessa on mukana suuri joukko muitakin akuutilla varustettuja kirjaimia.
Akuutti tietotekniikassa > Microsoft Windows

Windows-käyttöjärjestelmässä akuutilla varustetut kirjaimet saadaan aikaan pitämällä alt-näppäintä alhalla ja näppäilemällä näppäimistön oikeassa laidassa olevalla numeronäppäimistöllä kolmirivinen koodi. Ennen kuin akuutti tuli mukaan espanjalaiseen näppäimistöön, espanjankielisten käyttäjien oli opeteltava nämä koodit ulkoa, mikäli he halusivat saada akuutin mukaan kirjoittamaansa tekstiin. Jotkut kuitenkin antoivat mieluummin Microsoft Wordin oikolukutoiminnon lisätä aksentit. Jotkut nuoret käyttäjät ottivatkin tavakseen jättää aksentit kokonaan pois.  Nämä koodiarvot ovat:
160: á
130: é
161: í
162: ó
163: ú
Joissakin näppäimistötyypeissä nämä kirjaimet saadaan myös pitämällä Ctrl- ja Alt- tai vaihtoehtoisesti AltGr -näppäintä alhaalla samanaikaisesti kuin painetaan kyseisen kirjaimen näppäintä.
Akuutti tietotekniikassa > Microsoft Windows > Microsoft Office

Microsoft Officen ohjelmissa (Word, Powerpoint, Excel, Access ym.) akuutilla varustettu kirjain saadaan pitämällä Ctrl-näppäin alhaalla ja painamalla heittomerkkinäppäintä ('), minkä jälkeen sormi poistetaan Crtl-näppäimeltä ja painetaan sen kirjaimen näppäintä, jonka päälle akuutti halutaan.
Akuutti tietotekniikassa > Macintosh OS X

Macintosh-tietokoneella akuutti saadaan vokaalin päälle painamalla Option·e ja sen jälkeen vokaalin näppäintä, joka voi myös olla iso kirjain. Esimerkiksi á saadaan näppäilemällä Option·e ja sen jälkeen a, ja Á vastaavasti näppäilemällä  Option·e ja sen jälkeen ⇧ Shift·a.
Akuutti tietotekniikassa > Näppäimistö

Koska tietokoneen näppäimistössä on vain rajallinen määrä näppäimiä, siinä ei ole eri näppäintä jokaiselle aksentilla varustetulle kirjaimelle. Sen sijaan näppäimistössä on yleensä yläoikealla tarkenäppäin, jolla saadaan akuutti tai, jos samanaikaisesti painetaan vaihtonäppäintä, gravis. Tämä näppäin on sikäli poikkeuksellinen, että sitä painettaessa merkki ei tule näyttöruudulla heti näkyviin, mutta jos sen jälkeen painetaan jonkin vokaalin näppäintä, saadaan kyseinen vokaali, jonka päällä on akuutti (tai graavis). (Tarkenteellista vokaalia vastaava ASCII- tai Unicode -arvo on kuitenkin aivan toinen kuin tarkkeettoman, eli tietokoneen kannalta kyseessä on aivan eri merkki.) Jos sen sijaan akuuttinäppäinen jälkeen painetaan muuta kuin vokaalinäppäintä, akuutti tulee näkyviin omana merkkinään.
Myös kirjoituskoneissa on vanhastaan vastaavassa kohdassa näppäin, jolla saadaan akuutti tai gravis. Tämä näppäin eroaa muista siinä, että sen painamisen jälkeen tela, jonka ympärillä kirjoituspaperi on, ei siirry, minkä vuoksi sen jälkeen näppäiltävä kirjain tulee näkyviin akuuttimerkin alle.
Akuutti tietotekniikassa > Internet

Joillakin sivustoilla kuten Wikipediassa ja Alta Vistan automaattisessa kääntäjässä akuutilla varustetut kirjaimet saadaan klikkaamalla näytön laidassa olevasta laatikosta kyseistä kirjainta.
Akuutti tietotekniikassa > Rajoituksia

Hollannin kielessä muutamissa sanoissa (esimerkiksi blíj́f, míj́, zíj́ ja wíj́ten) akuutti pitäisi merkitä sekä i:n että j:n päälle. Mikäli akuutilla varustettu j ei sisälly käytettävissä olevaan merkkivalikoimaan, akuutti merkitään käytännössä usein vain i:n päälle (blíjf, míj, zíj, wíjten), mikä kuitenkin on kielen oikeinkirjoitussääntöjen vastaista.
Akuutti alfan päällä.
Islanninkielinen tekstinäyte
Käännös suomeksi
Eksarkaatti (Bysantin valtakunta)

Eksarkaatti oli Itä-Roomassa eli Bysantin valtakunnassa sotilas- ja siviilihallintoalue, jota johti maaherra eli eksarkki. Eksarkaatteja oli kaksi: Ravennan eksarkaatti ja Afrikan (tai Karthagon) eksarkaatti, jotka loi keisari Maurikios 500-luvun lopulla. Eksarkaateilla oli suuri itsenäisyys, ja niissä sotilas- ja siviilihallinto oli yhdistetty eksarkin käsiin. Arabit valloittivat Afrikan eksarkaatin 600-luvun lopulla, ja Ravennan eksarkaatin roomalaiset menettivät langobardeille vuonna 751.
Alì Babà (vuoden 1911 elokuva)

| Alì Babà |
| --- | --- |
 Morgiana (Gianna Terribili-Gonzales) rosvojen luolassa.
Ohjaaja:  Enrico Guazzoni
Perustuu:  Tuhannen ja yhden yön tarinaan
Pääosat:  Emilio Ghione, Gianna Terribili-Gonzales
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Cines
Ensi-ilta:  18. joulukuuta 1911
Kesto:  358/304 metriä (14 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alì Babà on vuonna 1911 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Enrico Guazzonin ohjaaman lyhyen seikkailuelokuvan pääosia esittävät Emilio Ghione ja Gianna Terribili-Gonzales.