stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Val-Couesnon

| Val-Couesnon |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Val-Couesnon
 Koordinaatit: 48°27′38″N, 1°29′05″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Ille-et-Vilaine
Arrondissementti:  Fougères-Vitré
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  79,0 km²
Väkiluku (2017):  4 191 
 – Väestötiheys:  53 as./km²
Kunnan numero:  35004
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Val-Couesnon on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Couesnonjoen varrella, noin 28 kilometriä Fougèresin kaupungista luoteeseen.
Val-Couesnonin kunta perustettiin 1.1.2019, jolloin neljä kuntaa Antrain, La Fontenelle (bretoniksi Ar Fantanig), Saint-Ouen-la-Rouërie (bretoniksi Sant-Owen-Reoger) ja Tremblay (bretoniksi Kreneg) yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikka on Antrain.
Château de Bonnefontaine
Kunnan nähtävyys on 1400-luvulta peräisin oleva linna Château de Bonnefontaine. Se sijaitsee Antrainin kylässä Couesnonjoen rannalla, Normandian ja Bretagnen välisellä rajalla. Linnan rakennutti Bretagnen herttuatar Anna Bretagnelainen. Linna kuuluu Ranskan historiallisten muistomerkkien listalle.
Linnan englantilaisen puutarhan on suunnitellut ranskalainen maisema-arkkitehti Denis Bülher 1800-luvulla. Nykyään linna on juhla- ja seminaarikäytössä, ja sen puistoon on maksullinen sisäänpääsy.
Kunnan toinen tunnettu linna on Saint-Ouen-la-Rouërien kylässä oleva 1600-luvulla rakennettu Château de la Rouërie. Linnan rakennutti Tuffin de La Rouërien aatelissuku, joka omistaa edelleen linnan. Linna ja sen puutarha on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.
Château de la Rouërie
Tunnettuja kuntalaisia

Jean Langlais (1907−1991), säveltäjä, syntymäpaikka La Fontenelle
René Louiche Desfontaines (1750−1833), kasvi- ja lintutieteilijä, syntymäpaikka Tremblay
Armand Tuffin de La Rouërie (1751−1793), Yhdysvaltain vapaussodan sankari, sukulinna Saint-Ouen-la-Rouëriessä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Val-Couesnon Wikimedia Commonsissa
Verkkolampi (Hirvensalmi)

| Verkkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°36′00″N, 26°35′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Sammallampeen 
Järvinumero:  14.853.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,9 m  
Pituus:  430 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,965 km  
Pinta-ala:  1,93 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVerkkolampi 
Verkkolampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Ripatin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 430 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Salasjoen valuma-alueeseen (14.853) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,9 metriä mpy.
Venäjän arktinen ja antarktinen tutkimuslaitos

| Venäjän arktinen ja antarktinen tutkimuslaitos AARI |
| --- | --- |
Perustettu:  1920
Kotipaikka:  Pietari,  Venäjä;  osoite: Ulitsa Beringa 38, Sankt-Peterburg, 199397, Rossija;  koordinaatit: 59.94609°N, 30.23328°E
Toimiala:  polaaritutkimus
Emoyhtiö:  Rosgidromet
Omistaja:  Venäjän federaatio
Kotisivu:  www.aari.ru
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Venäjän arktinen ja antarktinen tutkimuslaitos (ven. Арктический и антарктический научно-исследовательский институт, Arktitšeski i antarktitšeski nautšno-issledovatelski institut, osittain lyhentäen: ven. НИИ Арктики и Антарктики, NII Arktiki i Antarktiki, lyhennys: ven. ААНИИ, AANII; engl. Arctic and Antarctic Research Institute, lyh. AARI) on Venäjän kansallinen arktisen alueen ja Etelämantereen tutkimuslaitos. Laitoksen päätoimitalo sijaitsee Pietarissa.  Alkujaan vuonna 1920 perustettu AARI on nykyään Rosgidrometin organisaatioon kuuluva kansallinen tutkimuslaitos.
Tutkimusalus Akademik Fjodorov.
Tutkimuslaitoksen varustuksiin kuuluu Rauman telakalla 1987 rakennettu tutkimusalus Akademik Fjodorov.
Pietarissa toimiva luonnontieteellinen Venäjän valtiollinen Arktikan ja Antarkikan museo perustettiin vuonna 1930 alkujaan AARI:n osastoksi.
Instituutin aiemman nimen mukaan on nimetty Karanmerellä sijaitseva, tundrakasvillisuuden tai lumen peittämä saaristo: Arktisen instituutin saaret.
Aiheesta muualla

AARI:n jääkartta Pohjoisesta jäämerestä ympäristöineen (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (aari.ru)
AARI-NIC-NMI:n yhteinen kokeellinen viikoittainen jääkartta Eteläisestä jäämerestä ympäristöineen (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (englanniksi) (aari.ru)
Valkeislampi (Viitasaari, Kärnä)

| Valkeislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°10′46″N, 25°53′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskujoki:  suo-oja Kemppislampeen 
Järvinumero:  14.471.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,4 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,579 km  
Pinta-ala:  1,53 ha  
Tilavuus:  0.000065 km³ 
Keskisyvyys:  4,25 m  
Suurin syvyys:  10 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeislampi 
Valkeislampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Kärnän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 65 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 10,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kymöjärven–Kärnänjärven alueeseen (14.471) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 149,4 metriä mpy.
Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue on edustanut Venäjää jääkiekon nuorten maailman­mestaruus­kilpailuissa ja muissa ikäluokan kansainvälisissä otteluissa. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuden neljästi, vuosina 1999, 2002, 2003 ja 2011.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan joukkue suljettiin kansainvälisestä toiminnasta.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1993 – 6.  1994 – pronssia  1995 – hopeaa  1996 – pronssia  1997 – pronssia  1998 – hopeaa  1999 – kultaa  2000 –  hopeaa  2001 – 7.  2002 – kultaa  2003 – kultaa  2004 – 5.  2005 – hopeaa  2006 – hopeaa  2007 – hopeaa  2008 – pronssia  2009 – pronssia:  2010 – 6.  2011 –  kultaa  2012 –  hopeaa  2013 – pronssia  2014 – pronssia  2015 – hopeaa  2016 – hopeaa  2017 – pronssia  2018 – 5.  2019 – pronssia  2020 – hopeaa  2021 – 4.  2022 – Venäjä suljettiin kisoista maan hyökättyä Ukrainaan.  2023 – Joukkue pysyi suljettuna kisoista.
Vilhelminan kunta

| Vilhelminan kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västerbottenin lääni
Maakunta:  Lappi
Keskustaajama:  Vilhelmina
Kuntakoodi:  2462
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  8 048,43 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  6 485
 – Väestötiheys:  0,8 as./km²
 
 www.vilhelmina.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daunatjåkko ja Nedre Fättjaur -niminen järvi.
Trappstegsforsen.
Vildmarksvägen-niminen tie Stekenjokkin ja Klimpfjällin välillä. Kuvassa näkyy myös Saxån-niminen joki.
Marsfjälletin tunturin huippu.
Vilhelminan kunta (ruots. Vilhelmina kommun) on Västerbottenin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Lappiin. Kunnan keskustaajama on Vilhelmina.
Kunnan maapinta-ala on 8 048,43 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 6 485 henkeä (31.12.2021).
Kunnan omia palveluita on tarjolla ainakin kirjasto, päivähoito, peruskoulut ja lukio. Alueella on pienyrityksiä, metsätaloutta ja tunturiseudulla poronhoitoa. Kunta on saamelaisalueen kauppakeskus. Nähtävyyksiä on esimerkiksi kotiseutumuseo.
Vuonna 2007 kunnassa oli 11,56 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Historia

Vilhelmina on perustettu vuonna 1783. Se sai nimensä kuningas Kustaa IV Aadolfin puolison Fredrika Dorotea Vilhelminan mukaan. Vilhelminan kirkonkylä on 1840-luvulta. Siellä on säilyneenä vanhat kirkkotuvat ja puukirkko, jotka toimivat ulkomuseona. Vilhelminassa asui elämänsä myöhemmät vuodet Suomen sodan veteraani Johan Zacharias Bång, jonka on väitetty olleen esikuvana Vänrikki Stoolin tarinoiden Sven Dufvalle.
Kuntajaon kehitys

Vilhelmina kuuluu niihin Pohjois-Ruotsin kuntiin, jotka jo ennen 1900-luvun puolivälin kuntauudistuksia olivat pinta-alaltaan suuria. Vuonna 1917 Vilhelminan maalaiskuntana perustettiin Vilhelminan taajaväkinen yhdyskunta. Se erotettiin vuonna 1947 Vilhelminan kauppalaksi. Vuoden 1952 kuntauudistus ei muuttanut aluejakoa, mutta kauppala ja maalaiskunta yhdistettiin jo vuonna 1965. Vihelminan kauppala muutettiin vuonna 1971 nykyiseksi Vilhelminan kunnaksi ilman rajamuutoksia.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Vilhelminan kauppalan vaakuna. Myös Vilhelminan maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Vilhelminan maalaiskunta
Väestönkehitys

| Vilhelminan kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 10 894 | 10 894 |
| 1955 | 1955 |    | 10 733 | 10 733 |
| 1960 | 1960 |    | 11 311 | 11 311 |
| 1965 | 1965 |    | 9 715 | 9 715 |
| 1970 | 1970 |    | 8 676 | 8 676 |
| 1975 | 1975 |    | 8 687 | 8 687 |
| 1980 | 1980 |    | 8 681 | 8 681 |
| 1985 | 1985 |    | 8 640 | 8 640 |
| 1990 | 1990 |    | 8 509 | 8 509 |
| 1995 | 1995 |    | 8 371 | 8 371 |
| 2000 | 2000 |    | 7 918 | 7 918 |
| 2005 | 2005 |    | 7 327 | 7 327 |
| 2010 | 2010 |    | 7 135 | 7 135 |
| 2015 | 2015 |    | 6 829 | 6 829 |
| 2020 | 2020 |    | 6 539 | 6 539 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 542 | 7,9 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 64 | 0,9 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 200 | 2,9 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 6 023 | 88,2 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 40 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 1,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 50 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 162 900 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 70 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,9 %
18–64-vuotiaat: 56,3 %
65 vuotta täyttäneet: 23,7 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 5,3 | 6,2 |
|   | jalostus | 16,0 | 19,1 |
|   | palvelut | 76,9 | 72,9 |
|   | tuntematon | 1,7 | 1,8 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 2 751 | 3 042 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 90,4 |  |
Taajamat

Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 51,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 478 asukasta. Kunnan ainoa taajama on sen keskustaajama Vilhelmina, jossa oli 3 657 asukasta.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Dikanäs
Klimpfjäll
Nästansjö
Skansholm
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Bäsksele
Dikanäs
Klimpfjäll
Latikberg
Laxbäcken
Lövliden
Malgovik
Meselefors
Nästansjö
Saxnäs
Skansholm
Storseleby
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Järvsjö
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Vilhelminan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 7 | 7 | 6 | 6 | 5 | 5 | 6 | 4 | 4 | 6 | 7 | 4 | 6 | 8 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 5 | 5 | 5 | 3 | 4 | 4 | 5 | 4 | 4 | 5 | 4 | 2 | 0 | 0 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 3 | 2 | 3 | 5 | 5 | 3 | 3 | 3 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 18 | 18 | 19 | 20 | 19 | 18 | 16 | 19 | 18 | 15 | 14 | 19 | 11 | 10 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 4 | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 3 | 2 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 35 | 27 | 27 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Vilhelminan piiri.
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Vilhelmina
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Dikanäs kbfd*
Latikbergs kbfd*
Saxnäs kbfd*
Vilhelmina (Volgsjö)
Vilhelmina kbfd*
Seurakunnat > Kirkot

Fatmomakken kirkko
Vilhelminan kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vilhelminan kunnan kotisivut
Vilhelminan lentokenttä
Kunnankirjasto (Arkistoitu – Internet Archive)
Brukhundsklubb (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Musiikkiopisto (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Jalkapalloseura (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Seurakunta (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Vilhelmina kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Västerbottenin läänin kunnat
Käännös suomeksi
Veiko Õunpuu

Veiko Õunpuu (s. 16. maaliskuuta 1972 Saarenmaa) on virolainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Sügisball (2007), Püha Tõnu kiusamine (2009), Free Range (2013) ja Viimeiset (2020).
Kirjallisuutta

Tammi, Eero: ”Vakaa vetäjä Saarenmaalta”, Veiko Õunpuun haastattelu. Filmihullu 5/2020.
Aiheesta muualla

Veiko Õunpuu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Veiko Õunpuu
Käännös suomeksi
Verkkolasku

Verkkolasku on sähköinen lasku, jonka tiedot välitetään konekielisessä muodossa tyypillisesti XML-sanomana. Verkkolaskusta voidaan myös tuottaa tietokoneen näytölle paperilaskua muistuttava näkymä. Verkkolaskut lähetetään tavallisesti laskuttajayrityksen taloushallinto-ohjelmistosta, mutta laskutukseen voidaan käyttää myös toiminnanohjausjärjestelmää tai www-pohjaista laskutussivustoa.
Verkkolaskujen vastaanotto vaatii sähköisen ostolaskujen käsittelyjärjestelmän. Yritykset vastaanottavat verkkolaskut yleensä ostolaskujen sähköiseen kierrätys- ja arkistointiohjelmistoon, kun taas kuluttajat vastaanottavat verkkolaskut pääsääntöisesti verkkopankkiinsa.
Verkkolaskun kustannussäästöistä paperilaskuun verrattuna on tehty useita tutkimuksia, joskin tarkkaa tietoa on vaikea arvioida. Suurin osa verkkolaskun kustannussäästöistä syntyy laskun vastaanottajan ajansäästöstä, kun paperilaskua ei tarvitse syöttää käsin tietokoneelle eikä kierrättää fyysistä paperilaskua toimistossa.
Verkkolasku Suomessa

Suomessa verkkolaskujen välitys aloitettiin vuonna 1999. Suomi ollut johtavia maita verkkolaskun käyttöönotossa. Verkkolaskutus on lyönyt itsensä läpi parhaiten B2B-markkinoilla laskun käsittelyn automatisoinnin myötä. B2B-markkinoilla verkkolasku on käytössä paitsi palvelujen tai tukkuostosten laskutuksessa, myös tavallisessa verkkokaupassa. Yritykset voivat esimerkiksi ostaa verkkokaupan tuotteita automaattisella verkkolaskulla ilman, että myyjän itse tarvitsee laskuttaa niitä. Tällaisia palveluja tarjoavat Suomessa esimerkiksi Enterpay ja Maksuturva.
Verkkolaskujen lisäksi sähköisiä laskuja välitetään runsaasti EDI-sanomina.
Suomessa toimii yli 20 verkkolaskun välittäjää. Näillä on erilaisia toimintamalleja: verkkolaskuoperaattorit muuntavat asiakkaansa sähköisen laskuaineison formaatista toiseen pitäen itse sanomasisällön oleellisilta osin muuttumattomana. Verkkolaskutusta tarjoavat pankit eivät tee sanomamuunnosta ja edellyttävät asiakkaansa ohjelmistolta kykyä toimia standardoidulla sanomamuodolla.
Sanomamuodot

Suomessa on kaksi yleisesti käytössä olevaa verkkolaskun sanomamuotoa: Finvoice ja TEAPPSXML. Verkkolaskuoperaattoreiden välisissä yhdysliikenteessä aineisto siirretään TEAPPSXML-standardin mukaisesti. Pankkien välittämä verkkolaskuaineisto on Finvoice-pohjaista.
Muissa maissa on käytössä omia kansallisia standardeja, esimerkiksi Svefaktura Ruotsissa ja OIOXML Tanskassa. Lisäksi lukuisat Euroopan maat sekä muutamat Aasian maat käyttävät PEPPOL-standardia verkkolaskutukseen. Euroopan standardointikomitea (CEN) on julkaissut verkkolaskutyöryhmänsä lopputulokset vapaasti verkkosivuillaan. OASIS-järjestö julkaisi 2013 UBL-standardin, joka kuvaa useita dokumenttiformaatteja käytettäväksi yritysten välisessä viestinvälityksessä, kuten verkkolaskutuksessa.
Kansainvälisiä alan standardeja kehittää myös Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio.
Aiheesta muualla

CEN Workshop on 'e-business Board for European Standardization' (WS/eBES) (Arkistoitu – Internet Archive)
Finvoice
FinvoiceLib Avoimen lähdekoodin lisenssillä julkaistu kirjasto Finvoice-verkkolaskustandardista.
UN/CEFACT. Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio
Viljo Kekola

| Viljo Kekola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1901
Kuollut: 10. lokakuuta 2009 (108 vuotta)
Viljo Kekola (1. huhtikuuta 1901 – 10. lokakuuta 2009) oli Suomen vanhin henkilö vuoden 2009 alusta kuolemaansa saakka. Hänestä tuli vanhin iäkkäämmän Aarne Arvosen kuoltua 111-vuotiaana 1. tammikuuta 2009. Kekolan kuoltua Suomen vanhin elossa oleva henkilö oli Jussi Leskinen (1901–2010).
Nuoruudessaan Kekola työskenteli vuosina 1926–1930 Kanadassa kultakaivoksella. Palattuaan Suomeen hän alkoi viljellä maata Peräseinäjoella, kunnes pientila jäi vuonna 1976 veden alle Kalajärven laajennuksen yhteydessä. Kekola asui lähes elämänsä loppuun saakka Peräseinäjoella yhdessä toisen vaimonsa Eeva Kankaanpään kanssa. Viimeisen kuukautensa ajan hän oli Seinäjoen terveyskeskuksessa hoidettavana, muuten hän ei elämänsä aikana juurikaan lääkäriä tarvinnut. Kekola kuoli 108 vuoden ikäisenä 10. lokakuuta 2009.
Valkeistenlampi

| Valkeistenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°51′28″N, 26°45′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Jokilampeen 
Järvinumero:  14.923.1.057
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,5 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  1,526 km  
Pinta-ala:  9,293 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeistenlampi 
Valkeistenlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Sydänmaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 500 metriä pitkä, 360 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,5 metriä mpy.
Vihtasensaari

Vihtasensaari
| --- | --- |
Sijainti:  Asikkala Päijät-Häme Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  82,5 m 
Pinta-ala:  10,4 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vihtasensaari  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Asikkalassa.
Maantietoa

Saari on 530 metriä pitkä, 290 metriä leveä ja sen pinta-ala on 10,4 hehtaaria . Se sijaitsee Asikkalanselän pohjoisosassa ja Sulunpohjan eteläosassa. Saari sijaitsee Pulkkilanharjun keskimmäisen saaren ja mantereen välissä pienen saariryhmän pääsaarena. Pulkkilanharjulle on matkaa 350 metriä ja mantereelle itään on 150 metriä. Saaret, joita on yhdeksän, sijaitsevat pääsaaren eteläpuolella, ja suurin saarista on Pikku-Vihtanen. Vihtasensaari kohoaa noin neljän metrin korkeuteen Päijänteestä. Se on metsän peiossa ja sen rannoille on rakennettu noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Mantereen ja saaren välissä kulkee pohjois-etelä-suuntainen veneväylä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa on saaren karttanimi ”Witasensaari” ja se on piirretty autioksi  Heinolan seudun taloudellisissa kartoissa vuosilta 1920 ja 1942 on sen karttanimi ”Vihtastensaari” ja sen länsirannassa on peltoa tai niittyä merkitsevä pieni palsta, joka on kasvanut seuraavassa kartassa ylittäen saaren itä-länsi-suunnassa . Vuoden 1969 peruskartassa on 1940-luvun pelloista ja niityistä jäljellä enää läntinen palsta. Muut palstat on merkitty metsittyvinä niittyinä. Saareen on rakennettu neljä mökkiä. Saaren nimi on nyt ”Vihtasensaari”, mutta mantereen ja saaren välinen salmea kutsutaan ”Vihtastensalmeksi”, kuten nähdään vuoden 1985 kartassa. Kartassa on loputkin pelloista metsitetty tai niittyinä. Saaressa on nyt yli 10 mökkiä. Viimeisessä painetussa kartassa on mökkejä 15.