stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vasyl Barka

| Vasyl Barka |
| --- | --- |
 Vasyl Barka
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1908 Solonytsja, Poltavan kuvernementti
Kuollut: 11. huhtikuuta 2003 (94 vuotta) Liberty, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, kääntäjä, kriitikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Vasyl Barka, ukr. Василь Барка, oikea nimi: Vasyl Otšeret, ukr. Василь Очерет, eli Ivan Veršyna ukr. Iван Вершина, (6. heinäkuuta 1908 Solonytsja, Poltavan kuvernementti – 11. huhtikuuta 2003 Liberty, New York, Yhdysvallat) oli amerikanukrainalainen runoilija, prosaisti, kirjallisuuskriitikko ja kääntäjä.
Barka asui vuodesta 1943 Saksassa, jossa hän toimi sodan päätyttyä perustetussa lyhytaikaisessa kirjallis-taiteellisessa MUR-kulttuuriyhdistyksessä. Vuodesta 1949 hän asui Yhdysvalloissa.
Barkan mystisiä teoksia on helpompi ymmärtää intuitiivisesti kuin loogista ajattelua käyttäen. Hän on hyödyntänyt tuotannossaan Pavlo Tytšynan varhaisia teoksia. Barkan runojen pituus kasvoi ajan mittaan, ja ne muuttuivat alkuaikojen lyyrisistä kokoelmista monumentaaliseksi neljäntuhannen säkeistön mittaiseksi eeppiseksi proosarunoteokseksi Svidok dlia sontsia shestykrylykh (1981, 'Kuusisiipisen auringon todistaja'), jonka teema on "ihmisen ja luojan sovinto".
Proosassaan Barka käyttää lyyrisiä ja kansanomaisia idiomeja, ja kerronta on staattista. Esikoisromaanissaan Rai (1953, 'Paratiisi') hän käsittelee "neuvostoparatiisia". Hän julkaisi siitä 1994 uudistetun ja laajennetun version. Toisen romaanin Žovtyi knjaz (1962, 1968 'Keltainen prinssi') aiheena on 1930-luvun nälänhätä holodomor, ja sen pohjalta on Oles Jantšuk ohjannut 1991 valmistuneen elokuvan Holod-33 (Nälkä 33). Hän julkaisi 1992 vielä yhden romaanin, Spokutnyk i kliuchi zemli ('Sovitus ja maan avaimet').
Barka oli myös kääntäjä. Hän käänsi William Shakespearen Kuningas Learin (1969) ja katkelmia Danten Jumalaisesta näytelmästä (1979).
Valestrandfossen

| Valestrandfossen |
| --- | --- |

 Valestrandfossen
 Koordinaatit: 60°30′20″N, 5°25′57″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Osterøy
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,9 km²
Väkiluku (2023):  1 382
 – Väestötiheys:  1 535,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valestrandfossen tai Valestrandsfossen on taajama Osterøyn kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 382 vuonna 2023.
Tunnettuja henkilöitä

Ole Bull (1810–1880), säveltäjä
Kuvia

Ole Bullin talo
Ole Bullin mukaan nimetty lautta
Vanha raatihuone

Vanha raatihuone voi olla:
Bockin talo (1763) Helsingissä
Rauman vanha Raatihuone (1776)
Turun Vanha Raatihuone (1736–1827)
Potsdamin vanha raatihuone Saksassa (1755)
Naantalin raatihuone (1887)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vanha raatihuone”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vastuuvapaus

Vastuuvapaus on Suomen yhteisölainsäädännössä määritelty päätös, jolla yhteisö luopuu mahdollisista korvausvaatimuksista hallituksen jäseniä tai muita yhtiön toimielimen jäseniä tai muita vastuullisia kohtaan. Vastuuvapaus myönnetään yleensä vuosikokouksen yhteydessä, ja ennen vastuuvapauden myöntämistä luetaan tilintarkastajien lausunto aiheesta.
Vastuuvapaus voidaan jättää myöntämättä, jos esimerkiksi joku hallituksen jäsen on toimillaan aiheuttanut suurta vahinkoa yhteisölleselvennä. Vastuuvapauden myöntämättä jättämisestä ei sinänsä seuraa vielä mitään sanktioita, mutta se antaa mahdollisuuden yhteisölle myöhemmin haastaa hallitus tai sen yksittäisiä jäseniä oikeuteen toimistaan.
Yksi yleisimmistä syistä vastuuvapauden myöntämättä jättämiselle yhdistyksissä on, että tilinpäätöstä ei ole saatu valmiiksi määräaikaan mennessä. Tällöin yleensä järjestetään myöhemmin uusi yhdistyksen kokous, jossa tilinpäätös hyväksytään ja vastuuvapaus myönnetään.
Yhteisöjä, joissa vastuuvapaus myönnetään, ovat mm. asunto-osakeyhtiöt, kunnat sekä rekisteröidyt yhdistykset.
Aiheesta muualla

Vastuuvapauden myöntämisestä asunto-osakeyhtiöissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Liaani (albumi)

| Liaani Vuokko Hovatta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. helmikuuta 2010
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 48.01
 Levy-yhtiö: Sony
Listasijoitukset
  10.
Vuokko Hovatan muut julkaisut
| Lempieläimiä 2008 | Liaani 2010 | Minä rakastan ikuisesti 2013 |
Liaani on Vuokko Hovatan toinen sooloalbumi. Se julkaistiin 24. helmikuuta 2010. Albumi sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan sijalle kymmenen.
Kappaleet

Virta – 3.01 (säv. Jape Karjalainen, san. Aulikki Oksanen)
Villiruusut – 4.22 (säv. Tuure Kilpeläinen & Marzi Nyman, san. Aulikki Oksanen)
Siskoistani pienin – 3.50 (säv. Tuomo Prättälä, san. Miia Toivio)
Kosketusta vailla vapiseva mies – 2.56 (säv. ja san. Tuure Kilpeläinen)
Aletta – 3.48 (säv. Tuomo Prättälä, san. Aulikki Oksanen)
Liaani – 5.06 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Aulikki Oksanen)
Kaksi naista – 3.02 (säv. Jape Karjalainen, san. Tuure Kilpeläinen)
Kumma kaupunki – 3.36 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Anna Viitala)
Satakieli – 5.09 (säv. Marzi Nyman, san. Aulikki Oksanen)
Aleksandria – 4.38 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Aulikki Oksanen)
Heinäkuu – 3.46 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Aulikki Oksanen)
Oudot hedelmät – 4.47 (säv. Tuomo Prättälä, san. Anna Viitala)
Arvostelut

Desibeli.net:
Dome.fi:
Soundi:
Aiheesta muualla

Liaani discogs.com -sivustolla
Ville Kentala

| Ville Kentala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. helmikuuta 1966 (ikä 58) Alajärvi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–1991
Seurat:  HIFK (SM-liiga), Karhu-Kissat (I-divisioona/II-divisioona), Boston University Terriers (NCAA),  Helsingin Jääkiekkoklubi (I-divisioona), Porvoo Hunters (II-divisioona)
NHL-varaus:  182. varaus, 1984 New York Rangers
Ville Kentala (s. 21. helmikuuta 1966 Alajärvi) on entinen suomalainen jääkiekkoilija.
New York Rangers varasi Kentalan vuoden 1984 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 182. Kentala oli mukana Suomen alle 20-vuotiaitten maajoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi vuoden 1986 kisoissa. Kaudeksi 1986–87 hän siirtyi Bostonin yliopiston Terriers-joukkueeseen, jossa pelasi seuraavat kolme kautta. Rangers myi Kentalan oikeudet yhdessä Reijo Ruotsalaisen kanssa Edmonton Oilersiin 23. lokakuuta 1986. Syksyksi 1989 Kentala palasi Suomeen HIFK:hon, jossa pelasi kaksi täyttä kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 1992–93 I-divisioonan Helsingin Jääkiekkoklubiin.
Ville Kauppinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Ville Kauppinen
Syntymäaika: 10. tammikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 186
Lempinimi: Viki
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2017 | Haka | 60 | (0) |
| 2018–2020 | PS-44 | 35 | (6) |
| 2020 | VaKP | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 98 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. kesäkuuta 2022.
Ville Kauppinen (s. 10. tammikuuta 1993) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Jalkapallossa Kauppinen edusti Veikkausliigassa pelaavaa Valkeakosken Hakaa. Kauppinen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten seitsemän ottelua Veikkausliigassa, joista kuusi avauskokoonpanossa. Hänet ajettiin kauden aikana kerran kentältä punaisella kortilla.
Futsalin puolella Kauppinen on kenttäpelaaja ja pelaajaprofiililtaan pohjapelaaja. Kauppinen edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa valkeakoskelaista Futsal Mad Maxia kaudella 2020-2021.
Nykyään Kauppinen vaikuttaa golfviheriöillä ja harjoittelee syksyisin ja keväisin Espanjassa tullakseen golfammattilaiseksi.
Valkoinen Toyota vei vaimoni

| Valkoinen Toyota vei vaimoni |
| --- | --- |

Kirjailija:  Joni Skiftesvik
Kustantaja:  WSOY
Sivumäärä:  246
ISBN:  978-951-0-40735-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valkoinen Toyota vei vaimoni on oululaiskirjailija Joni Skiftesvikin omaelämäkerrallinen romaani, joka palkittiin Runeberg-palkinnolla vuonna 2014. Kirja voitti myös Runeberg-palkinnon yleisöäänestyksen.
Skiftesvik kuvaa romaanissaan useassa aikatasossa elämäänsä, sen iloja ja tummia hetkiä mm. kymmenvuotiaan Kim-poikansa hukkumista kanoottiretkellä 1985. Kirjaa voikin luonnehtia yhtä hyvin Kimin kuin hänen isänsä elämäkerraksi. Näkyvän ja merkitsevän aseman teoksessa saa kirjailijan Hilkka-puolison sydämensiirtoleikkaus ja sitä edeltävä kriittinen aika, uuden sydämen odottaminen, joka heijastuu koko perheen elämään. Samoihin aikoihin, kun puoliso on sydämensiirtoleikkauksessa, kirjailija sairastuu itse ja molemmat ovat yhtä aikaa tehohoidossa, toinen Oulussa, toinen Meilahdessa.
Skiftesvik kertoi Oulun Akateemisen kirjakaupan yleisötilaisuudessa jouluna 2014 kirjan synnyttämisen alkaneen Oulun yliopistollisen sairaalan teho-osastolla, jossa menneen elämän kuvat alkoivat lipua hänen silmiensä edessä. Kirjan alaotsikko onkin Elämänkuvia.
Runeberg-palkintoraati perusteli palkintoaan:
»Joni Skiftesvik on kertojana suuri tyylitaituri ja hänen romaaninsa realistista kerrontaa parhaimmillaan. Skiftesvikin lause on tarkka ja merkitystä täynnä, hänen kielensä väreilee omintakeisella tavalla, dialogit ovat lyhyiksi pelkistettyjä, mutta jännitteisiä. Harvassa ovat ne kirjailijat, joiden tekstin maun tuntee, muistaa ja tunnistaa, kun sitä on kerran päässyt maistamaan. Tästä syystä Skiftesvik on kertojana ohittamaton.
Valkoinen Toyota vei vaimoni -romaanin alku enteilee kohtalokkaita tapahtumia. Sairastuminen vie vanhan pariskunnan eroon toisistaan ja päähenkilö vajoaa muistoihin, tekee tiliä elämänsä kanssa. Tarina vetoaa tunteisiin, se koskettaa, mutta mikä tärkeintä, kun kirjan on sulkenut, tapahtuu ihme: kirjan painava sisältö jatkaa elämäänsä mielessä ja kasvaa päivä päivältä. Paljon on kirjoitettu hyviä romaaneja, mutta mestaruus tunnetaan jälkivaikutuksesta.»
Vasyl Bilozerskyi

| Vasyl Bilozerskyi |
| --- | --- |
 Vasyl Bilozerskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 1825 Motronivka, Borznan piiri, Tšernihivin kuvernementti
Kuollut: 1899 (73–74 vuotta) Pietari
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Vasyl Bilozerskyi (1825 Motronivka, Borznan piiri, Tšernihivin kuvernementti – maaliskuu 1899 Pietari) oli yhteiskunnallinen vaikuttaja ja kulttuurin parissa toiminut henkilö, journalisti ja opettaja. Bilozerskyi laati ohjelman maalaiskouluille ja muistion säännöiksi Kyrilloksen ja Metodioksen seuralle, johon hän kuului maltillisena. Veljeskunnan jäsenyyden vuoksi hänet karkotettiin Aunuksen kuvernementtiin Petroskoihin, jossa hän palveli kuvernöörin kansliassa. Hän asui 1850-luvulta alkaen Pietarissa, jossa hän julkaisi Osnova-nimistä aikakausjulkaisua (1861–1862). Hän piti yllä yhteyksiä galitsialaisiin ja kirjoitti lviviläisiin aikakausjulkaisuihin Metaan ja Pravdaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasyl Bilozerskyi Wikimedia Commonsissa
Valdemar Paavilainen

Valdemar Paavilainen (26. syyskuuta 1912 Kurkijoki – 8. helmikuuta 1981 Hyvinkää) oli suomalainen metsänhoitaja ja sotakirjailija.
Paavilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Arvid Paavilainen ja Minna Kaartinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1936 Viipurin suomalaisesta lyseosta ja suoritti metsänhoitajatutkinnon 1941.
Sotilasarvoltaan Valdemar Paavilainen oli majuri (Paavilainen, 1979, s.113).
Paavilainen toimi Oy Waldhoff Ab:n metsäpäällikkönä kunnes hän perusti 1951 oman yrityksen. Hän oli Oy V. Paavilainen & Co:n toimitusjohtajana vuosina  1968–1977 ja yhtiön johtokunnan puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Eläkkeelle jäätyään Paavilainen kirjoitti kaksi sotakirjaa käyttäen niissä pohjana omia sotakokemuksiaan.
Teoksia

Laguksen jääkärit Jäämeren tiellä. Karisto 1976, 3. painos 1978
Ratsuväki hyökkää. Karisto 1979
Utah Olympic Park Track

| Utah Olympic Park Track |
| --- | --- |
Paikkakunta:: Summit County, Utah
Maa::  Yhdysvallat
Avattu:: 25.1.1997
Rakenne
Kokonaispituus:: 1 570 m
Kilpailupituus:: 1 335 m
Mutkia:: 17
Maksimijyrkkyys:: 15 %
Keskijyrkkyys:: 8 %
Utah Olympic Park Track on kelkkailurata Utah Olympic Parkissa Summitin piirikunnassa Utahissa Yhdysvalloissa.
Kuva radasta.
Utah Olympic Park Track rakennettiin Salt Lake Cityn talviolympialaisia varten.
Tietoja radasta

| Laji | Pituus | Mutkia | Korkeusero | Keskijyrkkyys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu ja skeleton | 1 335 m | 15 | 104 m | 7,8 % |
| Ohjaskelkkailu miehet | 1 316 m | 17 | 106 m | 8,1 % |
| Ohjaskelkkailu naiset/parit | 1 140 m | 12 | 77 m | 6,8 % |
| Mutka | Nimi | Nimeämisen selitys |
| --- | --- | --- |
| 4. | Sunny corner | Radan aurinkoisin kohta. |
| 5. | Snowy corner | Radan lumisin kohta. |
| 6.–10. | Albert's alley |  |
| 11. | Wasatch | Rata sijaitsee Wasatch Range -vuoristossa. |
| 12. | Olympic | Vuoden 2002 talviolympialaisten mukaan. |
| 14. | Finish Curve |  |
| 14.–15. | Graveyard |  |
Ennätykset > Starttiennätykset

| Laji | Päivämäärä | Laskija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu miesten kaksikko | 9.11.2011 |  Kripps/Lumsden | 4,77 |
| Rattikelkkailu naisten kaksikko | 14.11.2009 |  Humphries/Moyse | 5,22 |
| Ohjaskelkkailu miehet | 2.12.2006 |  David Möller | 2,617 |
| Ohjaskelkkailu naiset | 2.12.2006 |  Tatjana Hüfner | 3,075 |
| Ohjaskelkkailu parit | 13.12.2013 |  Wendl/Arlt | 3,016 |
Ennätykset > Rataennätykset

| Laji | Päivämäärä | Laskija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Ohjaskelkkailu miehet | 11.2.2002 |  Markus Prock | 44,271 |
| Ohjaskelkkailu naiset | 13.2.2002 |  Sylke Otto | 42,940 |
| Ohjaskelkkailu parit | 15.2.2002 |  Leitner/Resch | 42,953 |
| Ohjaskelkkailu joukkue | 14.12.2013 |  Saksa Natalie Geisenberger Felix Loch Wendl/Arlt | 2.18,546 |
Velvollisuus

Velvollisuus tarkoittaa kahta eri asiaa
Velvollisuus on filosofinen käsite
Velvollisuus on oikeustieteellinen käsite
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Velvollisuus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valdemar Sandelin

Valdemar Edmund Sandelin (17. helmikuuta 1917 Tampere – 28. elokuuta 1990 Tampere) oli suomalainen ammattientarkastaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Hän toimi Hämeen läänin maaherrana 1970-luvulla.
Sandelinin vanhemmat olivat puuseppä Väinö Edmund Kristoffer Sandelin ja Hilda Josefina Tamminen. Hän kävi kansakoulun ja ammattikoulun ja työskenteli sitten Tampereella Valmet Oy:n palveluksessa levyseppänä vuosina 1939–1950. Hän oli myös yrityksen pääluottamusmiehenä. Sandelin toimi Tampereen ammattientarkastuspiirin ammattientarkastajana 1950–1962 ja kansanedustajakautensa jälkeen hän oli Hämeen läänin maaherrana vuosina 1973–1979.
Sandelin oli sosialidemokraattien kansanedustaja vuosina 1962–1973 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa. Sandelin oli myös mukana kunnallispolitiikassa Tampereen kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja Tampereen kaupunginhallituksen jäsen. Sandelinilla oli lukuisia muitakin luottamustehtäviä muun muassa Suomen Punaisen Ristin keskushallituksessa ja valtuuskunnassa, OTK:n hallintoneuvostossa ja Suomen kaupunkiliiton hallituksessa.
Sandelin oli naimisissa vuodesta 1943 Anna Mirjam Lahtisen kanssa.
Aiheesta muualla

Valdemar Sandelinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Louis Bonaparte

| Ludvig Napoleon |
| --- | --- |
 
Hollannin kuningas
Valtakausi:  5. kesäkuuta 1806 – 1. heinäkuuta 1810
Seuraaja:  Ludvig II

Syntynyt:  2. syyskuuta 1778 Ajaccio, Korsika, Ranskan kuningaskunta
Kuollut:  25. heinäkuuta 1846 (67 vuotta) Livorno, Toscanan suurherttuakunta
Puoliso:  Hortense de Beauharnais
Lapset:  Napoleon Charles Bonaparte Napoleon Louis Bonaparte  Napoleon III
Koko nimi:  Louis Napoléon Bonaparte
Suku:  Bonaparte
Isä:  Carlo Buonaparte
Äiti:  Letizia Ramolino
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Louis Napoléon Bonaparte (synt. Luigi Buonaparte, 2. syyskuuta 1778 Ajaccio – 25. heinäkuuta 1846 Livorno) oli Ranskan keisari Napoleon Bonaparten nuorempi veli ja Hollannin kuningas vuosina 1806–1810 nimellä Ludvig Napoleon (Lodewijk Napoleon). Hän oli myös Ranskan keisari Napoleon III:n isä.
Elämäkerta

Louis Bonaparte oli Carlo Bonaparten ja Laetitia Bonaparten viiden lapsi ja neljäs poika. Käytyään ensin sotilaskoulua hän liittyi mukaan veljensä Napoleonin sotaretkille Italiassa ja Egyptissä, joista jälkimmäisellä toimi tämän adjutanttina. Hänestä tuli kenraali vuonna 1804.
Vuonna 1802 Louis Bonaparte nai tuolloin konsulina toimineen veljensä käskystä Hortense de Beauharnaisin, kenraali Alexandre François Marie, Vicomte de Beauharnaisin ja Joséphine de Beauharnaisin tyttären. Joséphine oli myös Napoleonin ensimmäinen vaimo. Avioliitto ei ollut onnellinen, mutta Napoleon ei sallinut Louisille avioeroa. Pariskunnan kolmannesta pojasta Charles Louis Napoléon Bonapartesta tuli myöhemmin keisari Napoleon III.
Elämäkerta > Hollannin kuninkaana

Vuonna 1805 Louis Bonapartesta tuli Pariisin kuvernööri. Keisari Napoleon I kuitenkin teki hänestä Hollannin kuninkaan 5. kesäkuuta 1806. Hän saapui vaimoineen ja lapsineen Haagiin 23. kesäkuuta 1806. Hänen vaimonsa ei pitänyt uuden asuinpaikkansa ilmastosta ja pysyi suurimman osan ajasta ulkomailla.
Louis Bonaparten kerrotaan yrittäneen esitellä itsensä hollantilaisille sanoilla ik ben Koning van Holland (suom. minä olen Hollannin kuningas), mutta hänen puutteellisen kielitaitonsa vuoksi lause olisi kuulunut ik ben Konijn van ’olland (suom. minä olen ’ollannin kaniini).
Lähes heti kuninkuutensa alkamisen jälkeen Louis sai syytteitä veljeltään siitä, että oli liian hellämielinen alamaisiaan kohtaan. Louis oli lukenut Rousseaun filosofiaa ja näki itsensä oikeana henkilönä vähentämään parhaansa mukaan valloitettujen hollantilaisten kärsimyksiä. Louisin haluttomuus liittyä Napoleonin julistamaan mannermaasulkemukseen ja salaa Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa käymä kauppa johtivat siihen, että vuonna 1809 Napoleon alkoi harkita veljensä syrjäyttämistä Hollannin kuninkaana ja maan suoraa liittämistä Ranskaan.
Maaliskuussa 1810 Napoleon solmi Louisin kanssa sopimuksen, jonka mukaan Ranska lähettäisi 6 000 sotilastaan Hollantiin kontrolloidakseen maan meren kautta käytävää kauppaa ja estääkseen salakuljetuksen. Tämän lisäksi Hollannin tulisi luovuttaa Ranskalle Zeelandin ja Pohjois-Brabantin provinssit ja koko Reinjokea ympäröivä alue. Louis sai kuitenkin pian tietää, että Hollantiin oltiin tuomassa yli 20 000 ranskalaissotilasta, eivätkä näiden asemapaikat olleet pelkästään satamakaupungeissa. Kyseiselle armeijalle perustettaisiin myös päämaja Hollannin pääkaupunkiin Amsterdamiin, eikä Louis olisi mukana sen päätöksenteossa lainkaan.
Louis luopui pakotettuna kruunusta 1. heinäkuuta 1810 poikansa hyväksi. Napoleon ei kuitenkaan kunnioittanut Louisin tahtoa, vaan nimitti Louisin pojan Bergin suurherttuaksi, ja ilmoitti 9. heinäkuuta Hollannin liittämisestä Ranskaan.
Elämäkerta > Myöhempi elämä

Kun Louis Bonaparte oli luopunut hallitsijan tehtävästä, hän poistui huomiota herättämättä palatsistaan Haarlemissa pidettyään ensin ystäväpiirinsä kesken juhlat. Hän matkusti Graziin Itävaltaan, missä vietti aikaa kirjallisuuden parissa. Myöhemmin hän asui myös Böömissä ja Sveitsissä, kunnes asettui Italiaan, missä omistautui kirjalliselle uralleen. Vuonna 1820 hän julkaisi kolmiosaisen teoksen Documents historiques et réflexions sur le gouvernement de la Hollande.
Vuonna 1840 Louis Bonaparte vieraili Alankomaissa salanimellä. Hänen oikea identiteettinsä kuitenkin tuli julki, ja joukko ihmisiä kerääntyi hänen hotellinsa ulkopuolelle hurraamaan hänen nimeään.
Vanhemman veljensä Josephin kuoltua 1844 bonapartistit pitivät Louisia Ranskan kruunun laillisena perijänä, vaikka tämä ei pyrkinytkään valtaistuimelle. Hänen poikansa Charles Louis Napoléon Bonaparte sen sijaan oli vankilassa vallankaappausyrityksestä.
Louis kuoli 25. heinäkuuta 1846 Livornossa Italiassa. Hänet haudattiin Saint-Leu-la-Forêtiin Pariisin lähelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Bonaparte Wikimedia Commonsissa
Linnajärvi (Kouvola)

| Linnajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola, Heinola
Koordinaatit:  61°11′23″N, 26°23′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Karijärveen 
Järvinumero:  14.943.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,8 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  770 m  
Rantaviiva:  4,877 km  
Pinta-ala:  34,947 ha  
Saaria:  3 
 fiLinnajärvi 
Linnajärvi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa ja Heinolassa Ansalahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 770 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 35 hehtaaria. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,6 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Karijärven alueeseen (14.943) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,8 metriä mpy.
Vakuum

| Vakuum |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  10–17 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   Yle Areena  Yle Teema & Fem 
Julkaistu:  2019–2022
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  16
Tuotanto
Ohjaaja(t):   Teresia Fant (kausi 1)  Daniela Ollus (kausi 2) 
Käsikirjoittaja(t):   Nina Nordström (kaudet 1–2)  Daniela Ollus (kausi 2) 
Tuotantoyhtiö(t):  Söder Films
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Vakuum on suomenruotsalainen nuortensarja, jonka pääosaa näyttelee Siri Fagerudd. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Vivi Lindberg, Wilhelm Enckell, Marketta Tikkanen ja Alex Anton. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa joulukuussa 2019 ja toinen helmikuussa 2022.
Sarjan alussa Siri Fageruddin esittämä Linnéa muuttaa Vaasasta Helsinkiin, päästyään opiskelemaan journalistiikkaa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Siri Fagerudd  | … |  Linnéa (kaudet 1–2)   |
|  Vivi Lindberg  | … |  Ellen (kaudet 1–2)   |
|  Wilhelm Enckell  | … |  Vicke (kaudet 1–2)   |
|  Marketta Tikkanen  | … |  Alva (kausi 2)   |
|  Alex Anton  | … |  Teemu (kausi 2)   |
Aiheesta muualla

Vakuum Yle Areenassa
Usko itseesi

| Usko itseesi Sydän, sydän |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. maaliskuuta 2008
 Tyylilaji: alternative rock, kokeellinen rock
 Kesto: 38.08
 Levymerkki: Pyramid
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 14.
Sydän, sydän -yhtyeen muut julkaisut
| Au 2006 | Usko itseesi 2008 | Kapseli 2012 |
Usko itseesi on Sydän, sydän -yhtyeen viides albumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2008. Albumi eroaa yhtyeen aiemmasta tuotannosta siten, että siinä on käytetty perinteisiä rocksoittimia analogisyntetisaattoreille käännettyinä. Lopputuloksena on elektronista musiikkia, joka on kuitenkin soitettu kitaroilla, bassolla, sekä rummuilla. Soittimet on nauhoitettu digitaaliseen muotoon ja ne on käännetty MIDIksi. Sen jälkeen miditiedostot on ajettu syntetisaattoreiden läpi ja nauhoitettu mikrofonilla kaiuttimien kautta. Näin ollen soitinten soundit on muokattu synetisattoreilla kappalekohtaisesti, eikä alkuperäisääniä käytetä kuin sävelen ja rytmin lähteenä. Usko itseesi -albumi on omaperäinen keksintö kone- ja rockmusiikin yhdistelmänä. Albumilla konesoundit yhdistyvät elävään ja inhimilliseen soittoon, joka puuttuu täydellisessä ajoituksessa pysyvistä koneellisesti tuotetuista kappaleista.
Kappaleet

Keskusta – 3.37
100 rikki – 2.41
Jääs – 3.16
Työtön paska – 3.40
Käykö täällä Visa Electron? – 3.45
Tutti frutti – 2.27
97-144 – 3.33
Valpurin yö – 3.54
En tiedä – 2.38
Tee jotain – 3.59
Hullu tappaja – 4.41
Arvostelut

Desibeli.net:
Keskisuomalainen: suopea
Rumba: ristiriitainen
Soundi: