stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eero Roine

| Eero Roine |
| --- | --- |
 Roine 1960-luvun alussa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eero Rafael Roine
Syntynyt: 10. helmikuuta 1904 Turku
Kuollut: 8. kesäkuuta 1966 (62 vuotta) Turku
Ammatti:  näyttelijä
Lapset:  Esko Roine   Liisa Roine   Eila Roine   Olavi Roine
Sukulaiset:  Eino Roine (veli)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Pitkäjärveläiset   Oi, muistatkos...   Pinsiön parooni
Palkinnot
 Parhaan miessivuosan Jussi   1949 Ihmiset suviyössä   Pro Finlandia 1955 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Eero Rafael Roine (10. helmikuuta 1904 Turku – 8. kesäkuuta 1966 Turku) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli pitkään Tampereen Työväen Teatterin näyttelijänä. Useat hänen roolinsa olivat komediallisia, mikä rajoitti hänen roolivalintojaan. Hän näytteli myös elokuvissa, joissa hänen uransa kesti 1930-luvulta 1960-luvulle. Roolit olivat poikkeuksetta sivurooleja ja usein kansanmiehen. Erityisen hyvä rooli hänellä oli Oprissa, jossa hän esittää entistä maalaria Alperttia; hänen kaverinaan on Ossi Kostia entisenä käräjäkirjurina, joka tietenkin laittaa Alpertin aina ”tuleen” pahassa paikassa. Roine sai Jussi -palkinnon parhaasta miessivuosasta elokuvassa Ihmiset suviyössä.
Roineella on neljä lasta, joista kolme on näyttelijöitä: teatterinjohtajanakin merkittävän uran tehnyt Esko Roine sekä Liisa Roine ja Eila Roine. Neljäs lapsi, Olavi Roine, ei lähtenyt teatteriuralle. Roineen pikkuveli oli kansanedustaja Eino Roine. Roine on haudattu Vatialan hautausmaalle Kangasalle.
Roine palkittiin vuonna 1955 Pro Finlandia -mitalilla. Sittemmin lapsista myös Eila Roine ja Esko Roine ovat saaneet saman tunnustuksen.
Elokuvaura

Seikkailu jalkamatkalla (1936)
Tukkijoella (1937)
Paimen, piika ja emäntä (1938)
Ihmiset suviyössä (1948)
Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta (1950)
Pitkäjärveläiset (1951)
Komppanian neropatit (1952)
Kipparikvartetti (1952)
Tyttö kuunsillalta (1953)
Kunnioittaen (1954)
Oi, muistatkos... (1954)
Opri (1954)
Niskavuoren Aarne (1954)
Musta rakkaus (1957)
Vääpeli Mynkhausen (1957)
Vieras mies (1957)
Kuu on vaarallinen (1962)
Pinsiön parooni (1962)
Aiheesta muualla

Eero Roine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eebenpuutorni

| Eebenpuutorni> The Ebony Tower |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Knights
Käsikirjoittaja:  John Mortimer
Perustuu:  John Fowlesin novelliin
Pääosat:  Laurence Olivier
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Granada
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  80 min
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eebenpuutorni (The Ebony Tower, 1984) on John Mortimerin käsikirjoittama ja Robert Knightsin ohjaama televisioelokuva, joka pohjautuu John Fowlesin samannimiseen novelliin.
Juoni

Laurence Olivier esittää ikääntynyttä englantilaista taidemaalaria Henry Breasleyä, joka elää Ranskan Bretagnen maaseudulla kahden nuoren brittinaisen (Toyah Willcox ja Greta Scacchi) kanssa. Miestä haastattelemaan tuleva nuori taiteilija David Williams (Roger Rees) edustaa modernismia, jota iäkäs mestari inhoaa. Miehen vierailu sekoittaa myös Breasleyn suhdetta nuoriin rakastajattariinsa.
Vastaanotto

Elokuva on julkaistu DVD:llä sekä yksinään 2011 että osana kokoelmia Laurence Olivier Presents ja The Laurence Olivier Centenary Collection. Suomessa Yle TV1 esitti sen heinäkuussa 1987.
Helsingin Sanomien televisiosivulla Mikael Fränti luonnehti Eebenpuutornia tyylikkääksi ja älylliseksi elokuvaksi, joka saattaa puhutella kuvataiteesta kiinnostumattomiakin. Hän kehui roolitöitä, etenkin Olivier’n: ”80-vuotias Laurence Olivier on Eebenpuutornin todellinen hermokeskus. Kun hän istuu alastomien naistensa keskellä aamiaisella ruohikolla, ajatukset vievät eittämättä vuosikymmenien taakse, ranskalaisiin impressionisteihin.” DVD-julkaisua vuonna 2016 arvioinut brittiläinen David Flint puolestaan piti juuri roolitöitä sinänsä kiinnostavan tarinan heikoimpana lenkkinä. Hänestä etenkään ylinäyttelevä Olivier ja punkmuusikkona paremmin tunnettu Willcox eivät vakuuta.
Living Colour

| Living Colour |
| --- | --- |
 Living Colour esiitymässä vuonna 2012
Tiedot
Toiminnassa:  1984–1995, 2000–
Tyylilaji:  Funk metal, alternative metal, heavy metal, hard rock, experimental rock
Kotipaikka:   New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Vernon Reid   Corey Glover   Will Calhoun   Doug Wimbish  
Entiset jäsenet:  Muzz Skillings  
Levy-yhtiö:  Megaforce Records   Sanctuary Records   Epic Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Living Colour on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
Living Colour perustettiin New Yorkissa vuonna 1983. Yhtye sai vuonna 1987 levytyssopimuksen Epic Recordsilta ja julkaisi vuonna 1988 debyyttialbuminsa nimellä Vivid. Yhtyeen nimi yhdistetään usein Yhdysvalloissa 1980-luvun lopussa nousseeseen funk metal -liikkeeseen. Sen tunnetuimpia kappaleita ovat vuoden 1989 Grammy-voittaja "Cult of Personality" sekä parhaat listasijoitukset saanut "Type" (1990).
Living Colour valittiin vuonna 1989 "parhaaksi tulokkaaksi" MTV Video Music Awards -gaalassa. VH1:n sadan parhaan hard rock -esittäjän listalla yhtye sijoittui 70. sijalle.
Living Colour oli ehtinyt julkaista kolme studioalbumia ennen tilapäistä hajoamistaan tammikuussa 1995. Yhtye on sittemmin aloittanut toimintansa uudelleen ja julkaissut vuonna 2003 ensimmäisen studioalbuminsa vuosikymmeneen nimellä Collideøscope.
Kokoonpano > Nykyiset jäsenet

Vernon Reid, yhtyeen perustaja – kitara
Corey Glover – laulu
Doug Wimbish – basso
Will Calhoun – rummut
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Muzz Skillings, Doug Wimbishin edeltäjä – basso vuosina 1986–1992
Diskografia > Studioalbumit

Vivid (1988)
Time's Up (1990)
Stain (1993)
Collideøscope (2003)
The Chair in the Doorway (2009)
Shade (2017)
Diskografia > EP:t

Biscuits (1991)
Who Shot Ya? (2016)
Diskografia > Livealbumit

Biscuits (EP) (1991)
Live From CBGB's (2005, äänitetty 1989)
Instant Live: Avalon, Boston, MA 10/17/04 (2005)
CBGB OMFUG Masters: August 19, 2005 The Bowery Collection (2008)
Diskografia > Kokoelmat

Dread (1994)
Pride (1995)
Super Hits (1998)
Play It Loud (1998)
What's Your Favorite Color?: Remixes, B-Sides and Rarities (2005)
Everything Is Possible: The Very Best of Living Colour (2006)
Diskografia > Singlet

Cult of Personality (1988)
Middle Man (1988)
Glamour Boys (1989)
Open Letter (To a Landlord) (1989)
Funny Vibe (1989)
Type (1990)
Love Rears Its Ugly Head (1991)
Solace of You (1991)
Elvis is Dead (1991)
Pride (1991)
Time's Up (1991)
Talkin' Loud and Sayin' Nothing' (1992)
Leave it Alone (1993)
Ausländer (1993)
Nothingness (1993)
Bi (1993)
Sunshine of Your Love (1994)
Song Without Sin (2003)
Behind the Sun (2009)
Come On (2017)
Program (2017)
Eddie Ojeda

| Eddie Ojeda |
| --- | --- |
 Eddie Ojeda vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1955 (ikä 69)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Fingers
Aktiivisena:  1972-
Tyylilajit:  hard rock heavy metal
Soittimet:  Kramer Charvel Ibanez
Yhtyeet:  Twisted Sister (1975-1987, 1997-) SPX (1972-1975, 1987-1993) Eddie Ojeda (1993-1997, 2005)
Levy-yhtiöt:  Secret Records Atlantic Records Spitfire Records useita muita
Aiheesta muualla
www.EddieOjeda.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eddie "Fingers" Ojeda (s. 5. elokuuta 1955) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän kasvoi New Yorkissa isänsä, äitinsä ja pikkuveljensä kanssa. Tällä hetkellä hänet tunnetaan parhaiten yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Twisted Sisterin kakkoskitaristina. 70-luvun alussa hän perusti SPX-nimisen yhtyeen, jonka kanssa teki comebackin lähdettyään Twisted Sisteristä vuonna 1987. SPX lopetti vuonna 1993, jolloin hän siirtyi oman sooloyhtyeensä keulakuvaksi. Vuonna 1997 Ojeda siirtyi takaisin Twisted Sisteriin. Vuonna 2005 hän julkaisi debyyttilevynsä soolouralla. 80-luvulla hän esiintyi myös "Hear 'n' Aid"-projektissa.
Elämäkerta

Eddie syntyi tavalliseen perheeseen, joka asui alun perin Denverissä. Myöhemmin Eddien perhe muutti New Yorkiin, jossa Eddie perusti SPX-nimisen yhtyeen. SPX julkaisi kolme singleä, jonka jälkeen Eddie liittyi Twisted Sisteriin ja SPX hajosi. Yhtye levytti ensimmäisen kerran vuonna 1982, ja sai EP-levy nimen Ruff Cuts. Samana vuonna julkaistiin yhtyeen ensimmäinen studioalbumi Under The Blade. Seuraavien vuosien aikana Eddie oli mukana levyillä You Can't Stop Rock 'N' Roll (1983), Stay Hungry (1984), Come Out And Play (1985) ja Love Is For Suckers. Tämän jälkeen yhtye hajosi, ja Eddie nosti SPX-yhtyeen tuhkasta. Tällä kertaa yhtye levytti demon, joka ei kuitenkaan koskaan päätynyt levitykseen. Eddie omistaa ainoan kappaleen. Vuonna 1993 hän perusti oman sooloyhtyeensä, joka keikkaili ahkerasti. Vuonna 1997 hän aloitti Twisted Sister-yhtyeen kasaamisen uudelleen Dee Sniderin kanssa. Vuonna 1999 uudelleenperustettu yhtye ei enää ylettänyt samaan suursuosioon, josta oli 80-luvulla nauttinut. 2000-luvun alussa suosio alkoi vähitellen nousta, ja vuonna 2004 julkaistiin uudelleenänitys vuoden 1984 klassikkoalbumista Stay Hungry. Levyn nimeksi tuli Still Hungry, ja myös ääniefektejä on paranneltu.
Seuraavana vuonna Eddie julkaisi debyyttilevynsä soolouralla. Levyn nimeksi tuli Axes 2 Axes.
Vuonna 2006 yhtye julkaisi studiolevyn nimeltä Twisted Christmas, jossa yhtye esittää tunnettuja joululauluja.
Yhtye hajosi levyn jälkeen, mutta palasi esiintymislavoille 2007. 
Tällä hetkellä Eddie asuu perheensä kanssa New Yorkissa.
Elämäkerta > Eddie Ojeda

Axes 2 Axes (2005)
Ei kenenkään maa (kappale)

| ”Ei kenenkään maa” Movetron |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ei kenenkään maa
 Julkaistu: 28. lokakuuta 2007
 Tyylilaji: dance
 Kesto: 04.54
 Levy-yhtiö: Universal Music Group
Movetronin muut singlet
| ”Love Springs Eternal” 2000 | ”Ei kenenkään maa” 2007 | ”Cupido” 2008 |
Ei kenenkään maa on danceyhtye Movetronin kappale heidän viidenneltä samannimiseltä albumilta. Sen julkaisi Universal Music Group albumin ensimmäisenä singlenä 28. lokakuuta 2007. Kappaleesta on julkaistu myös EP samana päivänä. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 17. joulukuuta 2007. Kappale pääsi singlelistalla 9- ja latauslistalla 11. sijalle.
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Latauslista: 11 
Singlelista: 9
Ei kelepaa! / HCR-kokoelma

| Ei Kelepaa! / HCR-Kokoelma Panama Rayo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 2012
 Formaatti: CD-R
 Tuottaja(t): Panama Rayo
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: HCR Music
Panama Rayon muut julkaisut
| Remixes and Beats/Remix Boom Vol.1 2011 | Ei Kelepaa! / HCR-Kokoelma 2012 | Unelmien Käärmeidenpesä 2012 |
Ei kelepaa! / HCR-kokoelma on koottu kappaleista jotka eivät mahtuneet/haluttu Panama Rayon levylle. Levyllä on myös Puukko Allua oikealla äänellä.
Kappaleet

AKA´PELLA – Get Money
Enemmän 2012
Intro
What Is Our Mission?
Panama Rayo feat. AKA´PELLA 1
Panama Rayu feat. HCR
Grillijonon sankarit
Rayo ja letku
Jumalan oikea käsi 2004
Testi sessiot
Elaine Aron

Elaine Aron on yhdysvaltalainen psykologian tohtori ja psykoterapeutti, joka on tutkinut laajasti 1990-luvun alussa löytämäänsä ja nimeämäänsä erityisherkkää persoonallisuustyyppiä. Hän antoi persoonallisuustyypille nimen HSP (Highly Sensitive Person), suomennettuna "erityisherkkä henkilö".
Aiheesta muualla

Elaine Aronin kotisivut
Donkey Kong Land III

| Donkey Kong Land III |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rareware
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Eveline Fischer
Pelisarja:  Donkey Kong ja Donkey Kong Land
Julkaistu:  NA lokakuu 1997
Lajityyppi:  Tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  USK 0 
Alusta:  Game Boy
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Donkey Kong Land III on kolmas ja viimeinen peli Donkey Kong Land -pelitrilogiassa Game Boylle. Sen kehitti Rareware ja julkaisi Nintendo. Peli ilmestyi Euroopassa ja Pohjois-Amerikassassa vuonna 1997. Myöhemmin vuonna 2000 se ilmestyi Japanissa väriversiona Game Boy Colorille nimellä Donkey Kong GB: Dinky Kong & Dixie Kong. Se on osittain jatko-osa ja osittain uudelleensovitus Super Nintendo Entertainment System -konsolipelille Donkey Kong Country 3: Dixie Kong's Double Trouble!.
Juoni

Pelissä etsitään kadonnutta maailmaa suuren löytöpalkkion toivossa. Donkey Kong ja Diddy Kong ovat jo aloittaneet etsinnät, Dixie Kong ja hänen pieni serkkunsa Kiddy Kong lahtevät heidän peräänsä.
Aiheesta muualla

Donkey Kong Land III MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Kolikkopelit: Donkey Kong | Donkey Kong JR. | Donkey Kong 3 | Donkey Kong Jungle Fever
Kotikonsolipelit: DK Country | DK Country 2 | DK Country 3 | Donkey Kong 64 | DK Country Returns | DK Country: Tropical Freeze
Käsikonsolipelit: Donkey Kong Land | Donkey Kong Land 2 | Donkey Kong Land III | Donkey Kong
Pulmapelit: Mario vs. Donkey Kong | Mario vs. Donkey Kong 2: March of the Minis
Rytmipelit: Donkey Konga | Donkey Kong Jungle Beat | Donkey Konga 2 | Donkey Konga 3
Ajopelit: Diddy Kong Racing | Diddy Kong Racing DS | Donkey Kong Racing | Donkey Kong Jet Race
Oppimispelit: DK Jr. Math
Muut: DK: King of Swing | DK Jungle Climber
Emi Koussi

Emi Koussi
3D-mallinnettu kuva Emi Koussista.
| --- | --- |
Tyyppi:  Kilpitulivuori 
Sijainti:   Tšad 
Vuoristo:  Tibestivuoristo 
Korkeus merenpinnasta:  3 415 m 
Prominenssi:  2 934  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Emi Koussi on Tibestivuoristoon kuuluva suuri kilpitulivuori Pohjois-Tšadissa, keskellä Saharan autiomaata. Se nousee 3 415 metriä merenpinnasta ja on siten Tšadin ja koko Saharan alueen korkein huippu. Vuoren loivarinteinen keila on halkaisijaltaan 60–80 kilometriä ja koostuu pääosin trakyytista. Se kohoaa 2 300 metrin korkeudelle ympäröivältä hiekkakivitasangolta, joka on kerrostunut liitukaudella ja paleotsooisella maailmankaudella. Massiivi muodostui 2,42–1,32 miljoonaa vuotta sitten, kun maanpinnalle purkautui räjähdysmäisesti ignimbriittejä ja suhteellisen juoksevaa laavaa kuumasta kohdasta Maan vaipassa.
Emi Koussilla ei ole havaittu vulkaanista toimintaa, mutta sen etelälaidalla on geotermisesti aktiivinen alue Yi-Yerra. Tutkijat eivät ole pystyneet selvittämään, milloin tulivuori on purkautunut viimeksi. Sen huipulla on kaksi sisäkkäistä, halkaisijaltaan 12–15 kilometrin mittaista kalderaa, joiden eteläreunalla vuoren korkein kohta sijaitsee. Kalderojen sisäpuolella on useita räjähdyskraattereita ja laavakupoleita. Viimeisimmässä purkauksessa niihin muodostui kolme maaria ja lukemattomia basalttisia kuonakeiloja sekä niihin liittyviä laavavirtoja. Kalderojen kaakkoisosassa sijaitsee niitä nuorempi, alle 2 miljoonaa vuotta vanha Era Kohor -kaldera, joka on 2–3 kilometriä leveä ja 350 metriä syvä.
Emi Koussilla ja Tibestivuoristossa on vain vähän kasvillisuutta, jonka varassa elää gaselleja, harjalampaita ja gepardeja. Niukan ravinnon vuoksi vuoristoa on kutsuttu ’nälän vuoriksi’. Syrjäisellä seudulla asuu tubu-kansan jäseniä ja sieltä on löydetty vanhoja luolamaalauksia.
Emi Koussin on arveltu muistuttavan Marsissa sijaitsevaa Elysium Monsia. Marsissa tulivuorten rinteet ovat kuitenkin sileämmät kuin Maassa, jossa virtaava vesi kuluttaa niihin matalia laaksoja.
Emi Koussi nähtynä ISS:ltä.
Lähikuva kalderoista vuoren huipulla. Era Kohorin suolamuodostuma näkyy kuvassa valkoisena täplänä.
Natronsuolaa Era Kohorin pohjalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emi Koussi Wikimedia Commonsissa
Diego Benaglio

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Diego Orlando Benaglio
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1983 (ikä 41) 
Syntymäpaikka: Zürich, Sveitsi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 194 cm
Seura
Seura: Wolfsburg
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2002   2002–2005   2005–2008   2008–  2015 |  Grasshopper    Stuttgart    Nacional    Wolfsburg    Wolfsburg II | 23 (0) 0 (0) 69 (0) 234 (0) 1 (0) |
Maajoukkue
| 2006–2014 | Sveitsi | 61 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. marraskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. marraskuuta 2015.
Diego Orlando Benaglio (s. 8. syyskuuta 1983 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Saksan Bundesliigan Wolfsburgia. Hän lukeutui myös Sveitsin maajoukkueen vakiopelaajiin ennen maajoukkueuransa lopettamista 2014.
Benagliolla on myös Italian kansalaisuus. Hänellä on italialaiset sukujuuret.
Benaglio aloitti ammattilaisuransa Grasshopperin riveissä vuonna 1999. Hän saavutti Grasshopperissa liigamestaruuden. Vuosina 2002–2005 Benaglio edusti saksalaista Stuttgartia ja vuosina 2005–2008 portugalilaista Nacionalia. Wolfsburgiin hän siirtyi vuonna 2008. Hän voitti Bundesliigan mestaruuden kaudella 2008–2009. Hän pelasi tuolla kaudella 31 liigaottelua ja siitä lähtien kausittain 22–34 bundesliigaottelua. Hän voitti Saksan cupin ja DFL-Supercupin 2015.
Sveitsin maajoukkueessa Benaglio debytoi vuonna 2006. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2006 (ei pelannut), 2010 (kolme ottelua) ja 2014 (neljä ottelua) sekä EM-kilpailuissa 2008 (kaksi ottelua). Yhteensä 61 maaottelua pelannut Benaglio ilmoitti elokuussa 2014 lopettavansa maajoukkueuransa.
Saavutukset

Sveitsin-mestaruus 2001
Saksan-mestaruus 2009
Saksan cup 2015
DFL-Supercup 2015
Aiheesta muualla

Profiili Wolfsburgin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Profiili Bundesliigan sivuilla[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Zuberbühler |
2 Djourou |
3 Magnin |
4 Senderos |
5 Margairaz |
6 Vogel |
7 Cabanas |
8 Wicky |
9 Frei |
10 Gygax |
11 Streller |
12 Benaglio |
13 Grichting |
14 D. Degen |
15 Džemaili |
16 Barnetta |
17 Spycher |
18 Lustrinelli |
19 Behrami |
20 Müller |
21 Coltorti |
22 Yakın |
23 P. Degen |
Valmentaja Kuhn
Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Benaglio |
2 Djourou |
3 Magnin |
4 Senderos |
5 Lichtsteiner |
6 Huggel |
7 Cabanas |
8 Inler |
9 Frei |
10 Yakın |
11 Streller |
12 Derdiyok |
13 Grichting |
14 Gygax |
15 Fernandes |
16 Barnetta |
17 Spycher |
18 Zuberbühler |
19 Behrami |
20 Müller |
21 Jakupović |
22 Vonlanthen |
23 Degen |
Valmentaja Kuhn
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Benaglio |
2 Lichtsteiner |
3 Ziegler |
4 Senderos |
5 von Bergen |
6 Huggel |
7 Barnetta |
8 Inler |
9 Frei |
10 Nkufo |
11 Behrami |
12 Wölfli |
13 Grichting |
14 Padalino |
15 Yakın |
16 Fernandes |
17 Spycher |
18 Streller |
19 Derdiyok |
20 Schwegler |
21 Leoni |
22 Eggimann |
23 Shaqiri |
Valmentaja Hitzfeld
Sveitsin joukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Benaglio |
2 Hochstrasser |
3 Daprela |
4 Buff |
5 Affolter |
6 Wiss |
7 Emeghara |
8 Abrashi |
9 Frei |
10 Kasami |
11 Mehmedi |
12 Drmić |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Klose |
16 Schär |
17 Morganella |
18 Siegrist |
Valmentaja Tami
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Benaglio |
2 Lichtsteiner |
3 Ziegler |
4 Senderos |
5 von Bergen |
6 Lang |
7 Barnetta |
8 Inler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Behrami |
12 Sommer |
13 Rodríguez |
14 Stocker |
15 Džemaili |
16 Fernandes |
17 Gavranović |
18 Mehmedi |
19 Drmić |
20 Djourou |
21 Bürki |
22 Schär |
23 Shaqiri |
Valmentaja Hitzfeld
Donkey Kong Land 2

| Donkey Kong Land 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rareware
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Grant Kirkhope
Pelisarja:  Donkey Kong ja Donkey Kong Land
Julkaistu:  1996
Lajityyppi:  Tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Lapsista aikuisille  USK 0 
Alusta:  Game Boy
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Donkey Kong Land 2 (tunnetaan Japanissa nimellä Donkey Kong Land) on jatko-osa vuoden 1995 Game Boy -hitille, Donkey Kong Landille. Pelin kehitti Rareware ja julkaisi Nintendo.
Ominaisuudet

Donkey Kong Land 2 on juontaan, graafista ilmettään, maailmojaan ja hahmojaan myöten melkein kuin Game Boyn oma Donkey Kong Country 2. Peli on kuitenkin Super Nintendo -versiosta poiketen mustavalkoinen. Lisäksi kenttiä on vähemmän ja ne ovat erilaisia. Muitakin eroavaisuuksia löytyi, esimerkiksi Funky Kong -hahmo puuttuu pelistä kokonaan.
Aiheesta muualla

Donkey Kong Land 2 MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Kolikkopelit: Donkey Kong | Donkey Kong JR. | Donkey Kong 3 | Donkey Kong Jungle Fever
Kotikonsolipelit: DK Country | DK Country 2 | DK Country 3 | Donkey Kong 64 | DK Country Returns | DK Country: Tropical Freeze
Käsikonsolipelit: Donkey Kong Land | Donkey Kong Land 2 | Donkey Kong Land III | Donkey Kong
Pulmapelit: Mario vs. Donkey Kong | Mario vs. Donkey Kong 2: March of the Minis
Rytmipelit: Donkey Konga | Donkey Kong Jungle Beat | Donkey Konga 2 | Donkey Konga 3
Ajopelit: Diddy Kong Racing | Diddy Kong Racing DS | Donkey Kong Racing | Donkey Kong Jet Race
Oppimispelit: DK Jr. Math
Muut: DK: King of Swing | DK Jungle Climber
Ei kiitos

| Ei kiitos |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste.
Ohjaaja:  Samuli Valkama
Käsikirjoittaja:  Samuli Valkama Heikki Paavilainen
Perustuu:  Anna-Leena Härkösen samannimiseen romaaniin
Tuottaja:  Rimbo Salomaa Lasse Saarinen
Säveltäjä:  Timo Lassy
Kuvaaja:  Anssi Leino
Leikkaaja:  Harri Ylönen
Pääosat:  Anu Sinisalo  Ville Virtanen  Kai Vaine  Wanda Dubiel
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinotar
Levittäjä:  SF Film
Ensi-ilta:  10. tammikuuta 2014
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 305 165 €   (SES-tuki 650 000 €)
Katsojat:  126 991
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ei kiitos on Samuli Valkaman ohjaama suomalainen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 10. tammikuuta 2014. Se perustuu Anna-Leena Härkösen samannimiseen vuonna 2008 julkaistuun romaaniin.
Elokuva kertoo nelikymppisestä avioparista, jossa Heli Valkonen (Anu Sinisalo) on epätoivoisesti rakastunut aviomieheensä, Matti Valkoseen (Ville Virtanen), jonka ei tee enää koskaan mieli rakastella. Elokuvan tuotannosta vastasivat Rimbo Salomaa sekä Lasse Saarinen ja sävellyksestä Timo Lassy. Elokuvan kohtaukset kuvattiin kesän 2013 aikana.
Elokuvan elokuussa 2013 julkaistu traileri sai aikaan kohun monissa elokuvateattereissa. Julkaisunsa jälkeen sekä trailerin että elokuvan todettiin sisältävän lapsille liikaa seksiä, minkä myötä elokuvan ikärajaa nostettiin alkuperäisestä 12 vuodesta 16 vuoteen. Ei kiitos oli ensi-iltaviikonloppunaan Suomen katsotuin elokuva 25 573 katsojalla.
Anu Sinisalo palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Jussilla.
Arviot

Film-O-Holic.com: ()
Helsingin Sanomat: ()
Me Naiset: ()
MTV: ()
Iltalehti: ()
Ilta-Sanomat: ()
V2.fi: ()
Epilänharju

Epilänharju on Tampereella sijaitseva harju. Se kuuluu Tampereen läpi kulkevaan harjumuodostelmaan, johon kuuluvat myös Pyynikinharju ja Pispalanharju. Epilänharju on toiminut helppona seutuna soranotolle kaupunkirakentamisen tarpeisiin ja tähän tarkoitukseen sitä on käytetty tiettävästi jo 1890-luvulta alkaen, vaikkakin laajemmassa mittakaavassa vasta 1900-luvun alusta lähtien.
Eddie Money

Eddie Money esiintymässä vuonna 2008.
Eddie Money (oikealta nimeltään Edward Joseph Mahoney, 21. maaliskuuta 1949 – 13. syyskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi ja saksofonisti. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa ”Two Tickets to Paradise” ja ”Baby Hold On”.
Elämä

Eddie Money syntyi vuonna 1949 katolilaiseen irlantilaisperheeseen New Yorkissa. Hän kävi Island Trees High Schoolia ja valmistui vuonna 1967. Sen jälkeen hän seurasi isänsä, isoisänsä ja veljensä jalanjälkiä ja ryhtyi poliisiksi. Eddie oli naimisissa ja hänellä on viisi lasta.
Money kuoli 70-vuotiaana 13. syyskuuta 2019, pian sen jälkeen kun hänellä oli diagnosoitu ruokatorven syöpä.
Musiikki

Eddie Money julkaisi ensimmäisen levynsä vuonna 1977. Sen nimi oli Eddie Money ja se sisälsi kaksi ehkä hänen muistetuinta kappalettaan, ”Two Tickets to Paradise” ja ”Baby Hold On”. Kaiken kaikkiaan Eddie Money julkaisi 11 albumia, joista moni on myynyt kultaa tai platinaa. Eddie Moneyn musiikkityyli vaihteli pop rockin, rockin ja hard rockin välillä.