stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linux Mint
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linux Mint Wikimedia Commonsissa
Suomen Linux Mint -sivusto Yli 140 sivua ohjeita asennuksiin, laitteisiin ja ohjelmiin, yli 700 kuvankaappausta.
Suomenkielinen Linux Mint -foorumi
Suomenkielinen video-ohjeistus miten asennat ja käytät Linux Mintiä
Mintin päivitysten hallinta.
Lahden seudun liikenne

| Lahden seudun liikenne |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Sinun vuorosi
Yritysmuoto:  kunnallinen viranomainen seudullinen lautakunta
Markkina-arvo:  (2019)
Perustettu:  1. joulukuuta 2009 (lautakuntana) 1. heinäkuuta 2014 (viranomaisena)
Puheenjohtaja:  Ulla Vaara
Avainhenkilöt:  Lautakunnan jäsenet
Kotipaikka:   Lahti
Toiminta-alue:   Päijät-Häme
Toimiala:  joukkoliikenne
Liikevaihto:   18,6 milj. € (2019)
Tilikauden tulos:   –7,2 milj. € (2019)
Emoyhtiö:   Lahden kaupunki
Kotisivu:  www.lsl.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lahden seudun liikenne eli LSL on Päijät-Hämeen julkisen liikenteen viranomainen. Sen poliittinen olemus, Lahden kaupunginhallintoon kuuluva Lahden seudun joukkoliikennelautakunta, on Suomen ensimmäinen maakunnallinen julkisen liikenteen viranomainen. Lautakunta perustettiin 1. joulukuuta 2009 vastaamaan uuden joukkoliikennelain sovittamisesta alueelle. Sen toiminta LSL:nä alkoi linjastouudistuksella 1. heinäkuuta 2014, jolloin myös lain ensimmäiset vaikutukset astuivat voimaan.
LSL:ää ei tule sekoittaa Lahden Liikenteeseen – yksityisyritykseen, joka näkyi katukuvassa johtavana liikennöitsijänä vuosina 1950–2014. Nykyinen LSL-sopimusliikennöitsijä Koiviston Auto osti LL:n vuonna 1995 ja teki siitä omana aputoiminimenään brändin lähes kokonaan hallitsemalleen Lahden paikallisliikenteelle.
Liikenne

LSL:n näkyvintä toimintaa on sen järjestämä linja-autoliikenne, jonka suurimmat toteuttajat ovat Koiviston Auto ja Lehtimäki Group.
paikallisliikennelinjasto 1–24 Lahden–Hollolan kaupunkialueella sekä entisen Nastolan kunnan alueella.
lähiliikennelinjastot 40–42 Lahdesta Asikkalan ja Padasjoen suuntiin sekä 60–73 Lahdesta Heinolan ja Orimattilan suuntiin.
koululaislinjastot 43–45 Asikkalassa, 50–58 Hollolassa, 90–94 Orimattilassa sekä linja 98 Nastolassa harvaan asutuilta alueilta lähimpiin taajamiin.
seutuliikennelinjat 802 Lahdesta Hämeenlinnaan ja 890 Lahdesta Lammille yhteistyössä Hämeenlinnan seudun joukkoliikenteen kanssa.
palveluliikenne Lempi Lahdessa siinä, missä muut LSL-kunnat järjestävät palveluliikenteensä itse.
hankintayhteistyö Kouvolan kaupungin joukkoliikenteen kanssa koskien Iitin ja Kouvolan välistä linja-autoliikennettä.
Kaikki LSL:n sopimusliikennöitsijät käyttävät yhtenäiseen siniturkoosiin tilaajaväritykseen maalattua ja teipattua matalalattiakalustoa. Koko liikenne kuuluu valtakunnallisen Waltti-lippujärjestelmän ja Digitransit-tietoalustan piiriin. Waltti-liput eivät kelpaa Hollolan, Iitin, Kärkölän, Mäntsälän ja Orimattilan kautta kulkevissa VR:n lähijunissa mutta LSL ottaa nämä huomioon aikataulusuunnittelussaan ja on viranomaisena ilmaissut aikeita lippuyhteistyön edistämiseksi.
Liikenteen pääasiallisia solmukohtia ovat Lahden matkakeskus ja kauppatori, Orimattilan Orionaukio sekä Heinolan Kaivokatu.
Liikenne > Entinen liikenne

Lahden seudun liikenteen vuoroja on menneinä vuosina liikennöity Pukkilaan sekä Orimattilan Hennaan. Tämä kuntien ostama liikenne lakkautettiin vuoden 2019 kesäaikataulujen astuessa voimaan.
Hartolasta Heinolaan, Sysmään ja Lahteen vakiovuoroja liikennöivä Järvisen Liikenne lopetti kaikessa hiljaisuudessa Waltin kelpuuttamisen vuoroillaan vuonna 2020. Järvinen on nykyään yksinomaan Matkahuollon sopimuskumppani joskin tiheää pikavuorotarjontaa hyödyntävät hartolalaiset menettivät suosimansa yleispätevän seutulipun. LSL on sittemmin poistanut Järvisen tiedot ja aikataulut julkaisuistaan eikä enää kohtele näitä vuoroja yhteistyöliikenteenä. Liikennöitsijä on menetellyt samoin viranomaisen suhteen.
LSL:n kanssa lippuyhteistyötä tehnyt Onnibus.com lakkautti Lahden ja Sysmän välisen markkinaehtoisen liikenteensä elokuussa 2022.
Tehtävät

Kun maan joukkoliikennelaki uudistettiin vuonna 2009 Euroopan unionin lainsäädännön mukaiseksi, Lahdelle määrättiin viranomaisvastuu koko Päijät-Hämeen julkisen liikenteen järjestämisestä ja valvonnasta, mitä toteuttamaan kaupunki perusti Lahden seudun joukkoliikennelautakunnan ensimmäisenä laatuaan Suomessa. Lautakunnalle siirtyi Etelä-Suomen lääninhallitukselta päätäntävalta reittiliikenteen lupa-asioissa sen omalla toimialueella. Lakimuutoksen asettamista vaihtoehdoista Lahti valitsi joukkoliikenteensä suunnittelemisen itse kilpailutettavana tilauskokonaisuutena, viranomaisen yksinoikeudellisena ns. PSA-liikenteenä. Ennen LSL-aikaa liikenteen ja talouden suunnittelu oli liikennöitsijäyritysten tehtävä.
LSL ei ole yksityinen yritys, entisen HKL:n kaltainen kunnallinen liikelaitos tai HSL:n kaltainen kuntayhtymä. Juridisesti tarkasteltuna LSL on vain Lahden seudun joukkoliikennelautakunnan tilaamasta likenteestä koostuvan linjaston markkinointibrändi mutta usein nimeä käytetään puhuttaessa taustalla vaikuttavan päätöksentekoelimen toiminnasta.
Liput ja vyöhykkeet

LSL-alue jakautuu kymmeneen matkustusvyöhykkeeseen, joiden mukaan matkaliput hinnoitellaan. Vyöhykkeillä on omat tunnuskirjaimensa välillä A–I. Mitä suuremman kirjaimen vyöhykkeellä paikka sijaitsee, sitä etäämpänä Lahden keskustasta se on. Lipun hinta ja vaihto-oikeuden kesto kasvavat sitä mukaa, mitä useammalle vyöhykkeelle matkalipun ostaa. Lippuja kutsutaan vyöhykekirjainten mukaan; esimerkiksi Lahden kaupunkialueen sisäinen lippu on AB ja matkalle Lahden keskustasta Heinolan kirkonkylään tarvitaan A-G–lippu.
F-vyöhyke on jaettu teknisesti kahtia matkaketjujen erityisen veloitustarpeen vuoksi. F1-vyöhykkeen muodostavat Kärkölä ja Hämeenkoski, F2-vyöhykkeen Vääksy ja Heinolan eteläosat.
Liput ja vyöhykkeet > Vuoden 2023 vyöhykeuudistus

LSL suunnittelee matkustusvyöhykkeiden vähentämistä kymmenestä neljään. Julkistetun suunnitelman mukaan:
nykyinen Lahden keskustavyöhyke A säilyisi ennallaan
uuteen B-vyöhykkeeseen kuuluisi myös nykyinen C-vyöhyke
uusi C-vyöhyke muodostuisi nykyisistä D- ja E-vyöhykkeistä
uusi D-vyöhyke kattaisi loput maakunnasta.
Uudistukseen luetaan kuuluviksi myös hinnoittelua, lipputuotetyyppejä sekä esimerkiksi vaihtoaikoja koskevat muutokset.
Hankkeet > Runkolinjasto

LSL julkaisi alkuvuonna 2018 tiedon suunnitelmasta korvata nykyinen linjasto tulevaisuudessa runkolinjamalliin perustuvalla linjastolla. Runkolinja on lahtelaisen määritelmän mukaan "tärkeä ja tiheästi liikennöity joukkoliikennelinja, joka yhdistää taajaman tärkeimmät asuin- ja työpaikka-alueet keskustaan käyttäen mahdollisimman suoria reittejä[.]" Keskittämällä linjansa nykyistä harvemmille reiteille ja tiivistämällä vuorovälejä lähes metromaisiksi LSL tavoittelee matkustajamäärien kasvun kautta kestävää kaupunkikehitystä. Lahtelaiset suunnittelijat ja aktiivit ovat usein viitanneet Ruotsin Karlstadiin toimivana esimerkkinä julkisen liikenteen runkolinja-ajattelusta.
Ensimmäisen alustavan runkolinjaston viranomainen esitteli helmikuussa 2019. Kommenttien perusteella muokattu linjasto sai joukkoliikennelautakunnan hyväksynnän kesäkuussa ja lisää tarkennuksia saman vuoden marraskuussa. Linjaston käyttöönotto valmistui 1. heinäkuuta 2022, jolloin viimeisetkin uusista runkolinjaston mukaisista liikennöintisopimuksista astuivat voimaan.
Hankkeet > Liisu 2030 –liikennesuunnitelma

Vuonna 2020 Lahden kaupunki valmisteli ja julkaisi keskusta-alueitaan koskevan, nimensä mukaisesti vuosikymmenen aikavälille tähtäävän Liisu 2030 –kehitys- ja liikkumissuunnitelman, jonka suhteen LSL on ollut yksi aktiivisimpia ja oleellisimpia sidosryhmiä. Yhtenä suunnitelman keskeisistä tavoitteista on lopettaa lähes kaikilla LSL:n linjoilla tapahtuva Lahden kauppatorin kiertäminen myötäpäiväisessä suunnassa tekemällä Vesijärvenkadusta joukkoliikenteen uusi solmukohta; rakentamalla terminaalimainen pysäkkikokonaisuus kauppakeskus Trion oheen. Lisäksi suunnitelmaan liittyy mittavia katu- ja kaavoitusprojekteja läpi kaupungin.
Suunnitelman käsittely on kesken. Kohtalaista julkista keskustelua paikallisesti herättänyt suunnitelma eteni suunnitteluvaiheestaan päättäjäseminaarien kautta marraskuussa 2020 kaupungin tekniselle lautakunnalle, joka lykkäsi päätöstä vuodella eteenpäin palauttaen asian valmisteltavaksi. Vielä samassa kuussa kaupunginhallitus käytti otto-oikeuttaan ja hyväksyi Liisu 2030:n periaatteet äänin 6–5, tehden yksityiskohtaisia tarkennuksia ja lähettäen suunnitelman sen ensimmäiselle valtuustokierrokselle. Kritiikkiä kokonaisuus ja siihen kuuluvat erillishankkeet ovat saanut esimerkiksi kustannustensa, ylimalkaisuutensa sekä poliittisen prosessinsa vähäiseksi väitetyn kansalaiskuulemisen vuoksi. Asiasta kansanäänestystä vaativa kansalaisaloite keräsi ensimmäisen kahden kuukautensa aikana noin 1700 nimeä. Puolustavat puheenvuorot ovat luonnehtineet suunnitelmaa paikka paikoin jopa liian konservatiiviseksi modernin kaupunkikehityksen kannalta.
Aiheesta muualla

LSL:n kotisivut
Lahden Digitransit-reittiopas (Arkistoitu – Internet Archive)
Lahden seudun joukkoliikennelautakunta
Lehtimäki Groupin Volvo 8900LE matkalla Vääksystä Lahteen LSL:n tunnusväreissä. Siniturkooseja kuoseja on kolme erilaista, jotka ovat kuva-aiheineen olleet käytössä vuodesta 2014 saakka.
Anthony de Saram

Anthony de Saram (10. toukokuuta 1915 – 28. helmikuuta 1982) oli srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1941 ja nimitettiin Colombo in Ceylonin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tacapaen titulaaripiispaksi 27. joulukuuta 1962. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. maaliskuuta 1963 Thomas Benjamin Cooray, jota avustivat Edmund Peiris ja Leo Nanayakkara. 22. maaliskuuta 1965 de Saram sai nimityksen Gallen piispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Lech Wałęsa

| Lech Wałęsa |
| --- | --- |

Puolan presidentti
 22. joulukuuta 1990 – 22. joulukuuta 1995  
Pääministeri:  Tadeusz Mazowiecki Jan Krzysztof Bielecki Jan Olszewski Waldemar Pawlak Hanna Suchocka Waldemar Pawlak Józef Oleksy
Edeltäjä:  Wojciech Jaruzelski
Seuraaja:  Aleksander Kwaśniewski
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1943 (ikä 81) Popowo, Puola
Puoliso:  Danuta Wałęsa
Tiedot
Kunnianosoitukset:   Nobelin rauhanpalkinto (1983)
 Nimikirjoitus
Lech Wałęsa  [ˈlɛx vaˈwɛ̃sa] (ohje)  (s. 29. syyskuuta 1943 Popowo, Puola) on puolalainen sähköasentaja, ammattiyhdistysjohtaja ja ihmisoikeustaistelija, joka toimi Puolan presidenttinä vuosina 1990–1995. Hän perusti Solidaarisuus-liikkeen, ensimmäisen riippumattoman ammattiyhdistysjärjestön neuvostoblokissa, ja sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1983.
Nuoruus

Wałęsa syntyi puusepän poikana Varsovan luoteispuolella, kävi kansakoulun ja valmistui ammattikoulusta automekaanikoksi. Hän työskenteli ammatissaan konekorjaamolla vuosina 1961–1965. Vuosina 1965–1967 hän palveli armeijassa; hänet ylennettiin korpraaliksi. Vuonna 1967 hän aloitti työskentelyn Gdańskin Leninin telakan (puol. Stocznia Gdańska im. Lenina, nykyisin Stocznia Gdańsk) sähköasentajana.
Wałęsa avioitui 1968 Danuta Gołośin kanssa. Avioliitosta on syntynyt kahdeksan lasta. Danuta Wałęsa on julkaissut elämästään muistelmakirjan Marzenia i tajmenic (Unelmia ja salaisuuksia, ei suom.).
Vallanpitäjien vakoilijana

Wałęsaa on toistuvasti syytetty kommunistien salaisen poliisin ilmiantajaksi 1970-luvulla, mutta hän on kiistänyt syytökset. Puolan kansallisen muistin instituutin IPN:n mukaan Wałęsa tarkkaili merkkejä hallituksen vastaisesta toiminnasta ja sai siitä korvauksia vuosina 1970–1976. Hän toimi Puolan salaisen poliisin vakoojana nimimerkillä ”Bolek". Helmikuussa 2017 hänet todettiin vakoojaksi käsiala-analyysin perusteella. Vakoojana toimiessaan Wałęsa oli samanaikaisesti aktiivisena lakkolaisena telakkatyöläisten lakossa Gdańskissa joulukuussa 1970.
Wałęsa nousi levottomuuksien johtajaksi vuonna 1970, jolloin työväki protestoi elintarvikkeiden hinnankorotusten takia. Hän toimi telakan pääluottamusmiehenä. Vuonna 1976 hänet erotettiin työpaikastaan ja hän joutui tyytymään lyhytaikaisiin töihin muualla. Vuonna 1978 hän alkoi muiden aktivistien kanssa järjestellä ei-kommunistista ammattiyhdistysliikettä. Wałęsa otti osaa moniin tapahtumiin, jonka tuloksena hän oli valtion turvallisuuspalvelun tarkkailun alaisena ja usein pidätettynä.
Ammattiyhdistysjohtajana

Elokuussa 1980 Wałęsa johti Gdańskin telakan lakkoa, joka johti lakkoaaltoon eri puolilla Puolaa. Hänet nähtiin nyt kansallisena johtajana. Tavoitteena oli lisätä työläisten oikeuksia. Puolan johto joutui taipumaan neuvotteluihin 31. elokuuta 1980 tehdystä Gdańskin sopimuksesta, joka antoi työläisille oikeuden lakkoilla ja muodostaa riippumattomia ammattiyhdistyksiä.
Katolinen kirkko hyväksyi liikkeen, ja tammikuussa 1981 paavi Johannes Paavali II vastaanotti Wałęsan Vatikaanissa. Paavi Johannes Paavali II oli itsekin ollut aktiivinen toisinajattelija toimiessaan Krakovan piispana. Hän hyväksyi kommunismin vastaisen ammattiyhdistysliikkeen ja vaikutti voimakkaasti asioiden kehittymiseen siten, että kommunistivalta päättyi Puolassa. Tätä tapahtumaa on nykyään pidetty lähtökohtana Itä-Euroopan vapautumiselle ja kommunististen maiden romahdukselle. Wałęsa itse on suuntautunut katoliseen uskoon.
Vuosina 1980–1981 Wałęsa matkusti Kansainvälisen työväenliikkeen järjestön vieraana Italiaan, Japaniin, Ruotsiin, Ranskaan ja Sveitsiin. Syyskuussa 1981 hänet valittiin Solidaarisuuden (Solidarność) puheenjohtajaksi ”Ensimmäisen kansallisen solidaarisuuden kongressissa” Gdańskissa. Puolan kommunistivallan vastainen liikehdintä joutui joulukuussa 1981 vastatuuleen, kun kenraali pääministeri Wojciech Jaruzelski määräsi sotatilan Puolaan. Hän kielsi Solidaarisuuden ja vangitsi monia sen jäseniä. Wałęsa vangittiin maatilalle. Marraskuussa 1982 hänet vapautettiin ja hän työskenteli telakalla valvonnan alaisena. Hän onnistui pitämään yhteyttä maanalaisen Solidaarisuuden johtajiin. Sotatila julistettiin päättyneeksi heinäkuussa 1983 ja lokakuussa 1983 Wałęsa vastaanotti Nobelin rauhanpalkinnon. Tämä tapahtuma nosti maanalaisen liikkeen henkeä, vaikka palkitseminen kyseenalaistettiin Puolan hallituksen suunnalta.
Jaruzelskin kommunistihallitus tuli yhä epäsuositummaksi Puolan taloudellisen tilanteen huonontuessa 1980-luvun loppuvuosina. Lopulta Puolan hallituksen oli suostuttava samaan pöytään Wałęsan ja Solidaarisuuden jäsenien kanssa. Neuvotteluiden tuloksena kesäkuussa 1989 järjestettiin parlamenttivaalit, vaikkakin kommunistihallituksen laatimin rajoituksin. Solidaarisuus sai vaalissa murskavoiton ja Puola sai ei-kommunistisen hallituksen 24. elokuuta 1989. Mihail Gorbatšovin johtama Neuvostoliitto ei käyttänyt sotilaallista voimaa pitämään Puolan kommunistipuoluetta vallassa.
Puolan presidenttinä ja presidenttikauden jälkeen

Solidaarisuus-ammattiyhdistyksen johtajana Wałęsa aloitti sarjan neuvotteluja maailman johtajien kanssa. Marraskuussa 1989 hän sai harvinaisen tilaisuuden puhua Yhdysvaltain kongressissa. Huhtikuussa 1990 Solidaarisuuden toisissa kansallisen parlamentin vaaleissa hänet valittiin parlamentin puhemieheksi. Joulukuussa 1990 hänet valittiin kaksivaiheisessa kansanvaalissa Puolan presidentiksi kuuden vuoden virkakaudeksi. Hän oli presidenttinä vuoteen 1995. Hän oli menettänyt kansansuosiotaan Puolan heikon taloudellisen kehittymisen vuoksi ja entiset kommunistit syyttivät häntä yksinvaltaisuudesta. Wałęsa kärsi vaalitappion presidentinvaaleissa vasemmiston Kwaśniewskille vuonna 1995. Sen jälkeen Wałęsa on luennoinut ympäri maailmaa. Hän asettui ehdolle vielä vuoden 2000 presidentinvaaliin vuonna 1998 perustamansa Chrześcijańska Demokracja III Rzeczypospolitej Polskiej (Kolmannen tasavallan kristillisdemokratia) ehdokkaana, mutta sai vain prosentin äänistä.
Wałęsa on vastaanottanut lukuisia huomionosoituksia tunnetuilta yliopistoilta, kuten Harvardin ja Pariisin yliopistoilta. Hänet on palkittu monilla valtionpalkinnoilla (Vapaudenmitali, Yhdysvallat; Vapaan maailman palkinto, Norja ja Eurooppalainen palkinto ihmisoikeuksista). Hänen mukaansa on huhtikuussa 2004 nimetty Gdańsk Lech Wałęsan lentoasema.
Wałęsa ilmoitti elokuussa 2006 eroavansa Solidaarisuudesta. Wałęsan mukaan viimeinen pisara oli, kun liitto ei ottanut huomioon hänen hallitsevaan Laki ja oikeudenmukaisuus -puolueeseen (PiS) kohdistamaansa arvostelua. Wałęsa boikotoi myös Solidaarisuuden 26-vuotisjuhlallisuuksia, koska ei halunnut olla samassa tilaisuudessa presidentti Lech Kaczyńskin ja tämän pääministeriveljen kanssa.
Wałęsa kävi oikeutta presidentti Kaczyńskia vastaan, joka oli nimittänyt häntä Puolan kommunistihallinnon agentiksi koodinimeltä "Bolek". Wałęsaa epäiltiin aiemmin vakoilijaksi, mutta erityistuomioistuin kumosi väitteet perättöminä vuonna 2000.
Elokuva

Andrzej Wajda teki vuonna 2013 Wałesasta elokuvan Wałęsa : Człowiek z nadziei (Wałęsa, toivon mies). Miehet olivat ystävystyneet telakkalakkojen alkuvaiheessa 1980. Elokuvan  pääosassa on Robert Wieckiewicz, Wałesan vaimon Danuta Wałesan roolissa Agnieszka Grochowska. Myös Wajdan vuoden 1980 elokuva Rautamies (Człowiek z żelaza) käsittelee Wałesaa.
Lech Wałęsa (toinen oikealta) yhdysvaltalaisen senaattorin Rick Santorumin kanssa.
Alberto Cisolla

Alberto Cisolla
Alberto Cisolla (s. 10. lokakuuta 1977) on italialainen lentopalloilija, joka pelaa nykyisin Lube Maceratan joukkueessa Italiassa.
Cisolla pelasi pitkään kotikaupunkinsa Trevision Sisley Volleyn joukkueessa. Hän aloitti lentopallon 1990 seuraten veljeänsä Sisleyn juniorijoukkueeseen. Cisolla osoittautui nousevaksi tähdeksi ja voitti 3 junioreiden maailmanmestaruutta: alle 16-, 18- ja 20 -vuotiaissa. Hänen ensimmäinen esiintymisensä Sisleyn edustusjoukkueessa oli 1996, mutta vasta vuonna 2002, monen kovan harjoittelukauden jälkeen Cisolla pääsi näyttämään taitonsa Sisleyn aloituskokoonpanossa. Nykyiseen joukkueeseensa Lubeen Cisolla siirtyi vuonna 2009.
Cisolla on marraskuusta 2000 lähtien pelannut Italian maajoukkuessa. Kausi 2005 oli hänelle erittäin tärkeä, sillä Cisolla pääsi ensimmäistä kertaa aloituskuusikkoon euroopanestaruuskisoissa. Kisat olivat Cisollalle todellinen menestys, sillä Italian joukkue voitti Euroopan mestaruuden ja Cisolla valittiin kisojen parhaimmaksi pelaajaksi.
Saavutukset

Mestareiden liigan voitto 1999, 2000 ja 2006
Cev Cupin voitto 1999 ja 2003
Euroopan Super Cupin voitto 1999
Euroopan mestaruus 2001 ja 2005
Paras pelaaja EM-kisoissa 2005
Euroopan paras pelaaja 2005
Likööri

Curaçao-likööriä valmistetaan larahapuun kuorista.
Likööri on tyypillisesti makea ja vahva alkoholijuoma, joka on maustettu esimerkiksi marjoilla tai yrteillä.
Historia

Liköörien valmistus alkoi aikakautena, jolloin tislausta ei vielä hallittu kunnolla. Tisle oli pahanmakuista, joten siihen alettiin uuttaa erilaisia aromaattisia aineksia, joita kullakin seudulla oli saatavilla. Luostarien munkit olivat liköörien valmistuksen uranuurtajia.
Liköörejä käytetään perinteisesti jälkiruokadrinkeissä ja maustavina ainesosina pidemmissä juomissa. Cocktailien tullessa muotiin liköörit nousivat suosioon niiden ainesosana. Suomessa liköörejä on valmistettu konditorio-leipomoissa jo 1800-luvulla.
Valmistus

Likööri valmistetaan väkevästä alkoholijuomasta, joista suosituimpia ovat votka, konjakki, viski ja rommi. Likööri saa luonteensa alkoholiin lisätystä makuaineesta, joka voi olla melkein mitä tahansa ainetta, joka antaa makua. Mauste lisätään alkoholiin uuttamalla tai tislaamalla, minkä jälkeen se makeutetaan ja joskus myös värjätään. Makeutukseen käytetään pääosin sokeria ja hunajaa, mutta myös keinotekoisesti makeutettuja liköörejä on markkinoilla. Joitain liköörejä kypsytetään tammitynnyreissä. Lopuksi likööri suodatetaan ja pullotetaan.
Suomessa liköörien määritelmä oli aiemmin, että se sisältää vähintään 30 prosenttia alkoholia. Lentokenttien tax-free-määräykset muuttivat tilannetta, koska enintään 21 prosenttia alkoholia sisältävä juoma luokitellaan vahvaksi viiniksi, jota saa tuoda tullitta enemmän kuin väkeviä juomia. Tämän vuoksi useimmat liköörivalmistajat pudottivat juomansa alkoholipitoisuuden 21 prosenttiin. Enintään 22 prosenttia alkoholia sisältävät liköörit luokitellaan Suomen lainsäädännössä miedoiksi alkoholijuomiksi, tätä vahvemmat väkeviksi alkoholijuomiksi.
Lajit

Liköörit jaotellaan niille makua antavan aineen mukaan, joka on usein saatu raaka-aineesta uuttamalla, tislaamalla tai erottamalla eteeriseksi öljyksi:
Kermaliköörit ovat siirappimaisia ja hyvin sokeripitoisia, ja niiden alkoholipitoisuus on yleensä matala. Ne nimetään yleensä käytetyn mausteen tai makunsa mukaan.
Marja- ja hedelmäliköörit maustetaan marja- ja hedelmäuutteilla. Niiden alkoholipitoisuus on yleensä alhainen, eivätkä ne säily puolta vuotta kauemmin.
Sitrusliköörit on maustettu sitrushedelmien kuorista saaduilla aineilla.
Yrttiliköörit on maustettu erilaisilla maustekasveilla. Voimakasaromisissa yrttilikööreissä voi olla korkea alkoholipitoisuus ja pieni sokerimäärä.
Mauste- ja papuliköörit saavat makunsa esimerkiksi aniksesta, mintusta, kaakaosta, kahvista tai mantelista. Niiden alkoholipitoisuus on yleensä matala ja sokeripitoisuus korkea.
Emulsioliköörit ovat usein paksuja ja sameita. Niiden raaka-aineena käytetään emulgoituvia rasva- ja valkuaisainepitoisia aineita, kuten munankeltuaista, kermaa ja kookosrasvaa, ja niiden makua korostetaan erilaisilla aromeilla.
Fantasialiköörit maustetaan esimerkiksi ruusun tai orvokin terälehdistä saaduilla öljyillä.
Kirjallisuutta

Töringe, Sanna & Åberg, Anette: Liköörikirja: Makuja luonnosta ja puutarhasta.  (Ruotsinkielinen alkuteos Sannas likörbok: Maker från örtagård, vildmark och trädgårdsland, 1994.)  Suomentanut Anita Patala. Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-14135-X.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Väkevien alkoholien valmistustavat: Liköörit
Kodin kuvalehti - resepti: Kotitekoinen limoncello
Tia Maria on karibialainen kahvilikööri.
Anja Eržen

Anja Eržen
Anja Eržen (s. 26. lokakuuta 1992 Jesenice) on slovenialainen maastohiihtäjä ja ampumahiihtäjä.
Eržen kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Beitostølenissä marraskuussa 2009 sijoittuen Slovenian viestijoukkueen mukana yhdeksänneksi. Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa hän on parhaimmillaan sijoittunut 46:nneksi Otepään sprintissä tammikuussa 2012. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli Slovenian viestijoukkueen mukana 14:s ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 59:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Eržen sijoittui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 44:nneksi ja Slovenian viestijoukkueen mukana seitsemänneksi.
Eržen sai nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa 2012 pronssia 4 × 3,3 kilometrin viestissä, oli neljäs 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja kahdeksas 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän oli neljäs 5 kilometrin perinteisen kilpailussa 2009.
Kaudeksi 2013–2014 Eržen siirtyi ampumahiihtäjäksi. Hän on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 45:nneksi Hochfilzenin pikakilpailussa joulukuussa 2013. Hän sijoittui neljänneksi rulla-ampumahiihdon MM-kilpailujen nuorten pikakilpailussa 2013.
Leppäkosken mäkikeskus

| Leppäkosken mäkikeskus> Sijainti |
| --- | --- |
Paikkakunta:   Janakkala, Suomi
Koordinaatit:  60°50′44″N, 24°42′32″E
Remontoitu:  1977, 2018, 2020
Muut mäet:  K15, K8
Seura:  Janakkalan Jana
Leppäkosken hyppyrimäki
K-piste:  64 metriä
Mäkikoko:  67 metriä
Mäkiennätys:  68,0 metriä  Juha Miettinen (19.2.2012)
Muovitus:  Ei
K45
K-piste:  45 metriä
Mäkiennätys:  50,0 metriä  Arsi Sjögren (18.2.2012)
Muovitus:  Ei
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
K25
K-piste:  25 metriä
Mäkikoko:  28 metriä
Mäkiennätys:  24,5 metriä  Jan-Henrik Kilpinen (5.3.2000)
Naisten mäkiennätys:  19,5 metriä  Heini Kaartokallio (21.3.2013)
Remontoitu:  2018, 2020
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Leppäkosken mäkikeskus on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Janakkalan Leppäkosken Kukonnokalla.