stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Honda Formula 1 -sarjassa

|  Honda |
| --- | --- |

Koko nimi:  Honda R & D Company (1964–1968) Honda Racing F1 Team (2006–2008)
Päämaja:  Tokio, Japani (1964) Amsterdam, Alankomaat (1965–1966) Slough, Englanti (1967–1968) Brackley, Englanti ja Sakura, Japani (2006–2008) Milton Keynes, Englanti ja Sakura, Japani (2015–)
Perustajat:   Honda Motor Co., Ltd.
Henkilökunta:   Ross Brawn  Nick Fry
Tunnetuimmat kuljettajat:   Richie Ginther  John Surtees  Jenson Button  Rubens Barrichello
Moottorit:  Honda
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan GP 1964
Kilpailuja:  88
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  3
Paalupaikkoja:  2
Nopeimpia kierroksia:  2
MM-pisteitä:  156
Viimeinen kilpailu:  Brasilian GP 2008
Honda on kilpaillut Formula 1 -sarjassa eri ajanjaksoina moottorivalmistajana ja tallina vuodesta 1964 lähtien.
Omana tallinaan Honda oli sarjassa ensimmäisen jakson vuosina 1964–1968. Honda palasi moottorivalmistajana vuonna 1983 ja voitti kuusi valmistajien ja viisi kuljettajien mestaruutta, kunnes vetäytyi kauden 1992 jälkeen. Moottorivalmistajana Honda palasi vuonna 2000, kunnes osti BAR-tallin vuonna 2005 ja toimi tallina 2006–2008. Uusi paluu tapahtui McLarenille vuonna 2015. Kaudesta 2020 lähtien Honda on toiminut sekä Red Bull Racingin että AlphaTaurin moottorivalmistajana.
Kaudella 2020 Hondan teknisenä johtajana toimi Toyoharu Tanabe ja toimitusjohtajana Masashi Yamamoto.
Honda tallina > 1964–1968

Honda aloitti F1-sarjassa omana tallinaan kaudella 1964, vain neljä vuotta ensimmäisen autonsa valmistuksen jälkeen, joka teki Hondasta myös ensimmäisen japanilaisen Formula 1 -tallin. Seuraavalla kaudella vuonna 1965, Richie Ginther voitti Meksikon Grand Prix:n RA272-autolla, joka teki Hondasta ensimmäisen japanilaisen valmistajan joka on voittanut Formula 1:ssä.
Kauden 1966 alku meni kehitykseen ja John Surtees liittyi talliin vuodeksi 1967. Kaudella 1967 John Surtees ajoi RA300-autolla voittoon Italian GP:ssä, ja muut hyvät pistesijat toivat Surteesille neljännen sijan kuljettajien pisteissä. Honda oli valmistajien sarjassa myös neljäs, vaikka Surtees oli Hondan ainoa kuski kyseisellä kaudella.
Seuraavalla kaudella vuonna 1968 Hondalla oli ongelmia luotettavuuden kanssa, mutta saavutti silti kaksi palkintosijaa ja paalupaikan. Honda vetäytyi F1-radoilta kauden 1968 jälkeen keskittyäkseen henkilöautojen myyntiin Yhdysvalloissa.
Honda tallina > 2006–2008

Lokakuussa 2005 Honda osti BAR:n osakkeet ja ilmoitti kilpailevansa MM-sarjassa kaudella 2006 omalla nimellään. Uuden auton nimeksi tuli RA106. Hondan ensimmäinen kausi alkoi loistavasti, sillä Jenson Button ajoi neljänneksi avauskilpailussa Bahrainin GP:ssä ja kauden toisessa kilpailussa, Malesian GP:ssä talli otti jo uuden paluunsa ensimmäisen palkintopallisijoituksen kun Button sijoittui kolmanneksi. Kauden kolmannessa kisassa Australian GP:ssä Button ajoi paalupaikalle. Sen jälkeen keskikaudella sijoitukset alkoivat olla epätasaisia, mutta kausi kääntyi Buttonin Unkarin GP:n voittoon. Unkarista lähtien viimeisissä kuudessa kisassa Button keräsi enemmän pisteitä kuin kukaan muu kuljettaja ja Honda keräsi kolmanneksi eniten valmistajien pisteitä. Myös tallin toinen kuljettaja, Rubens Barrichello, keräsi pisteitä tasaisesti. Kausi päättyi palkintosijaan Brasilian GP:ssä ja talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa neljänneksi.
Kausi 2007 oli tallin kannalta pettymys. Uusi RA107-auto osoittautui hitaaksi ja pistesijoille pääseminen vaikeaksi. Talli saavutti ensimmäisen pistesijansa kauden kahdeksannessa kisassa ja ylsi kahdeksan joukkoon kolme kertaa. Paras sijoitus tuli Kiinan GP:ssä Buttonin ajettua jälleen hyvän kisan märissä olosuhteissa sijoittuen viidenneksi. Barrichello ei yltänyt kauden aikana pisteille kertaakaan. Valmistajien MM-sarjassa talli sijoittui kuudella pisteellään kahdeksanneksi. Kauden päätteeksi Honda palkittiin arvostetulla Green Awards -ympäristöpalkinnolla "Earth Car" -kampanjan vuoksi. Honda ajoi koko kauden ajan autolla, johon oli kuvattu suuri maapallo avaruudesta nähtynä.
Kaudella 2008 Hondan autot eivät pärjänneet erikoisemmin ja talli keskittyi suunnittelemaan seuraavan kauden autoa. Button sijoittui vain kerran pisteille ja Barrichello kolmesti. Kauden kohokohta oli Barrichellon palkintosija Britannian GP:ssä. Honda ilmoitti kauden jälkeen joulukuussa 2008 vetäytyvänsä Formula 1 -toiminnasta osana yhtiön kustannusleikkauksia taantuman takia. Kiinnostuneita ostajaehdokkaita oli monia, mutta lopulta talli siirtyi tallipäällikkönä toimineen Ross Brawnin omistukseen. Tallin nimeksi tuli Brawn GP Formula One Team, lyhyemmin Brawn GP.
Honda moottorivalmistajana

Honda muistetaan kilparadoilla parhaiten moottorivalmistajana.
Honda moottorivalmistajana > 1983–1992

Honda liittyi moottorivalmistajana vuonna 1983, tehden yhteistyötä Spirit-tallin kanssa. Kauden lopuksi Honda oli tehnyt sopimuksen Williams-tallin kanssa. Keke Rosberg otti Hondalle paluun jälkeen ensimmäisen voiton vuonna 1984, ja kauden 1985 päätteeksi alkoi olla selvää, että Hondalla oli moottori jolla voi voittaa formuloissa. Honda voittikin Williamsin kanssa valmistajien mestaruuden vuosina 1986 ja 1987, ja Nelson Piquet ajoi Hondan voimalla kuljettajien mestaruuteen vuonna 1987. Myös Lotus-talli voitti kisoja Hondan voimalla.
Kaudeksi 1988 Honda lopetti yhteistyön Williamsin kanssa ja teki sopimuksen McLarenin kanssa. Honda ja McLaren dominoivat kauden 1988, voittaen 15 kisaa 16:sta. Ayrton Senna voitti kuljettajien mestaruuden ja McLaren-Honda ylivoimaisesti valmistajien mestaruuden. Seuraavana kautena F1 siirtyi vapaasti hengittäviin moottoreihin ja McLaren-Honda voitti valmistajien mestaruuden uudestaan vuosina 1989, 1990 ja 1991. Hondan moottorin voimalla Alain Prost voitti kuljettajien mestaruuden vuonna 1989 ja Senna voitti lisää mestaruuksia vuosina 1990 ja 1991. Kauden 1992 jälkeen Honda päätti vetäytyä F1:sistä, koska oli saavuttanut kaikki tavoitteensa.
Honda moottorivalmistajana > 2000–2005

Honda palasi formula ykkösiin BAR-tallin moottoritoimittajaksi kaudella 2000. Muutaman kauden työn jälkeen, BAR-Honda sijoittui kaudella 2004 MM-pisteissä toiseksi, 11 palkintosijalla. Kauden 2005 päätteeksi Honda osti kaikki tallin osakkeet.
Honda moottorivalmistajana > 2015-

Honda palasi vuonna 2015, toimittaen voimayksiköitä McLaren-tallille. McLaren ja Honda eivät saaneet yhteistyötä toimimaan ja erosivat kauden 2017 päätteeksi. Paras sijoitus valmistajien pisteissä tuona aikana oli kuudes sija kaudella 2016.
Kaudella 2018 Honda aloitti yhteistyön Toro Rosson kanssa, ja kauden toisessa kisassa Bahrainissa Pierre Gasly ajoi Toro Rosso-Hondallaan neljänneksi, joka oli siihen mennessä Honda paras sijoitus paluun 2015 jälkeen. Melko onnistuneen kauden jälkeen myös Red Bull Racing alkoi toimimaan Hondan kanssa kaudesta 2019 eteenpäin. Kausi 2019 alkoi Max Verstappenin ottamalla palkintosijalla Australian GP:ssä, joka oli Hondan ensimmäinen paluun 2015 jälkeen. Itävallan GP:ssä Verstappen ajoi voittoon ja otti vihdoinkin Hondan ensimmäisen voiton V6 turbo-hybrid aikakaudella. Edellisen voiton Honda oli voittanut Unkarissa 2006. Merkittävää menestystä Honda sai myös kaudella 2020, kun Red Bull ja AlphaTauriin nimensä vaihtanut Toro Rosso voittivat kauden aikana yhteensä kolmesti ja Red Bull sijoittui MM-tuloksissa toiseksi. Vuonna 2021 uutisoitiin, että Honda vetäytyy F1-sarjasta kauden 2021 jälkeen ja luovuttaa moottorikehitysvastuun kaudesta 2022 eteenpäin Red Bullille ja AlphaTaurille. Päätöksensä myötä Honda aikaisti uuden moottorinsa käyttöönottoa vuodella, kun se asennettiin Red Bullin ja AlphaTaurin autoihin jo kauden 2021 avausosakilpailuun. Tammikuussa 2022 uutisoitiin, että Hondan ja Red Bullin tiivis yhteistyö jatkuu vuoteen 2025 saakka.
Kuljettajat

Ronnie Bucknum (1964–1966)
Richie Ginther (1965–1966)
John Surtees (1967–1968)
David Hobbs (1968)
Jo Schlesser (1968)
Jenson Button (2006–2008)
Rubens Barrichello (2006–2008)
Henkilökunta

Ross Brawn (2008)
Nick Fry (2006–2008)
Ron Meadows (2006–2008)
Gil de Ferran (2006–2007)
Shuhei Nakamoto (2006–2008)
Jacky Eeckelaert (2006–2008)
James Vowles (2006–2008)
Andrew Shovlin (2006–2008)
Geoff Willis (2006)
Jock Clear (2006–2008)
Alastair Gibson (2006–2008)
Jörg Zander (2006–2008)
Loïc Bigois (2007–2008)
Sponsorit

Firestone (1968)
Alcon (2006–2008)
Alpinestars (2006, 2008)
Asahi (2006)
Autoglym (2006–2007)
Avaya (2006–2008)
British American Tobacco (2006)
Cablefree Solutions Ltd (2006–2007)
Celerant Consulting (2006)
Ciber (2006–2008)
Creative Print Group (2006)
Cytec (2006–2008)
ENEOS (2006–2008)
Endless Advance Ltd (2006–2008)
Glasurit (2006–2007)
Haas Automation (2006–2008)
Intercond (2006)
Matrix Network Solutions (2006–2007)
Michelin (2006)
NGK (2006–2008)
NTN (2006–2008)
Pipex (2006–2007)
Ray-Ban (2006–2008)
STL Communications (2006–2008)
Sandvik Coromant (2006–2008)
Seiko (2006–2008)
Showa (2006–2008)
Snap-on Tools (2006, 2008)
Takata (2006–2008)
Tripp Luggage (2006–2008)
UGS PLM Solutions (2006)
BarcoNexxis (2007–2008)
Bridgestone (2007–2008)
Charmilles (2007–2008)
DAF Trucks (2007)
FILA (2007–2008)
Gatorade (2007)
HPC (2007)
Helen & Douglas House (2007–2008)
IBM (2007–2008)
Instron (2007–2008)
Laverstoke Park (2007–2008)
Lincoln Electric (2007–2008)
MTS (2007–2008)
NCE (2007–2008)
Oliver Sweeney (2007–2008)
PerkinElmer Instruments (2007–2008)
Showa Denko Group (2007)
TÜV SÜD Automotive (2007–2008)
Universal Music Group (2007)
Hitachi (2008)
Kyowa Electronic Instruments Co. (2008)
Vialtus Solutions (2008)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Honda Formula 1 -sarjassa Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan valmistajien maailmanmestarit
Japanilaiset Formula 1 -tallit
Honda
Kojima
Maki
Super Aguri
Toyota
Formula 1 -valmistajat
| --- | --- |
Kaudella 2024:   Red Bull Racing  Mercedes  Ferrari  McLaren  Aston Martin Aramco  Alpine  Williams  RB  Kick Sauber  Haas 
Entiset valmistajat:   AFM  AGS  Alfa Romeo  AlphaTauri  Alta  Amon  Andrea Moda  Apollon  Arrows  Arzani-Volpini  Aston-Butterworth  ATS (Italia)  ATS (Saksa)  BAR  Behra-Porsche  Bellasi  Benetton  BMW Sauber  Boro  Brabham  Brawn  BRM  BRP  Bugatti  Caterham  Cisitalia  Coloni  Connaught  Connew  Cooper  Dallara  De Tomaso  Derrington-Francis  Eagle  Eifelland  Emeryson  EMW  ENB  Ensign  ERA  EuroBrun  Ferguson  FIRST  Fittipaldi  Fondmetal  Footwork  Force India  Forti  Frazer Nash  Fry  Gilby  Gordini  Hesketh  Hill  HWM  Honda  HRT  Jaguar  JBW  Jordan  Kauhsen  Klenk  Kojima  Kurtis Kraft  Lancia  Larrousse  LDS  LEC  Leyton House  Life  Ligier  Lola  Lotus  Lotus  Lyncar  Maki  Manor  March  Martini  Marussia  Maserati  Matra  McGuire  Merzario  Midland  Milano  Minardi  Modena  Onyx  OSCA  Osella  Pacific  Parnelli  Penske  Porsche  Prost  Racing Point  RAM  Rebaque  Renault  Rial  Sauber  Scarab  Scirocco  Shadow  Shannon  Simtek  Spirit  Spyker  Stebro  Stewart  Super Aguri  Surtees  Talbot  Talbot-Lago  Tec-Mec  Tecno  Theodore  Token  Toleman  Toro Rosso  Toyota  Trojan  Tyrrell  Vanwall  Veritas  Virgin  Williams (FWRC)  Wolf  Zakspeed 
Indianapolis 500 -tallit (1950–1960):   Adams  Deidt  Del Roy  Dunn  Elder  Epperly  Ewing  Hall  Kuzma  Langley  Lesovsky  Marchese  Meskowski  Moore  Nichels  Olson  Pankratz  Pawl  Phillips  Rae  Schroeder  Sherman  Stevens  Sutton  Trevis  Turner  Watson  Wetteroth 
Italian GP:n voittanut Honda RA300
Jenson Buttonin Honda RA106
McLaren-Honda MP4/4 ja Honda RA168E moottori
Argentiinan Grand Prix 1973

|  Argentiinan Grand Prix 1973  |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 1973. 

Päivämäärä:  28. tammikuuta 1973
Sijainti:  Autódromo Oscar Alfredo Gálvez Buenos Aires, Argentiina
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  3,345 km
Kilpailun pituus:  96 kierrosta, 321,120 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   Clay Regazzoni   (BRM)
Paaluaika:  1.10,54
Palkintokoroke
Voittaja:   Emerson Fittipaldi   (Lotus-Ford)
Toinen:   François Cevert   (Tyrrell-Ford)
Kolmas:   Jackie Stewart   (Tyrrell-Ford)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Emerson Fittipaldi   (Lotus-Ford)
Kierrosaika:  1.11,22 (kierroksella 79)
Argentiinan Grand Prix 1973 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. tammikuuta 1973  Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja sen voitti Emerson Fittipaldi.
Kilpailun lähdössä François Cevert sai onnistuneen lähdön ja nousi taistelemaan johtopaikasta paalupaikalta lähtenyttä Clay Regazzonia vastaan, missä hän onnistui melkein kolmekymmentä kierrosta myöhemmin, kun Regazzonin renkaat kuluivat loppuun. Ronnie Petersonin keskeytys moottoririkkoon ja Jackie Stewartin renkaiden kuluminen mahdollistivat Emerson Fittipaldin nousun kilpailussa, minkä seurauksena hän taisteli Cevertiä vastaan kilpailun voitosta. Taistelu päättyi Fittipaldin ohitukseen kymmenen kierrosta ennen ruutulippua.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Emerson Fittipaldi | Lotus-Ford | 96 | 1:56.18,22 | 2 | 9 |  |
| 2 | 8 |  François Cevert | Tyrrell-Ford | 96 | +4,69 | 6 | 6 |  |
| 3 | 6 |  Jackie Stewart | Tyrrell-Ford | 96 | +33,19 | 4 | 4 |  |
| 4 | 18 |  Jacky Ickx | Ferrari | 96 | +42,57 | 3 | 3 |  |
| 5 | 14 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 95 | + 1 krs. | 8 | 2 |  |
| 6 | 12 |  Wilson Fittipaldi | Brabham-Ford | 95 | + 1 krs. | 13 | 1 |  |
| 7 | 32 |  Clay Regazzoni | BRM | 93 | + 3 krs. | 1 |   |  |
| 8 | 16 |  Peter Revson | McLaren-Ford | 92 | + 4 krs. | 11 |   |  |
| 9 | 20 |  Arturo Merzario | Ferrari | 92 | + 4 krs. | 14 |   |  |
| 10 | 22 |  Mike Beuttler | March-Ford | 90 | Ripustukset | 18 |   |  |
| Kesk. | 24 |  Jean-Pierre Jarier | March-Ford | 84 | Jäähdytin | 17 |   |  |
| Kesk. | 30 |  Jean-Pierre Beltoise | BRM | 79 | Moottori | 7 |   |  |
| NC | 38 |  Howden Ganley | Iso Marlboro-Ford | 79 | Ei sijoitusta | 19 |   |  |
| Kesk. | 4 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 67 | Öljynpaine | 5 |   |  |
| Kesk. | 34 |  Niki Lauda | BRM | 66 | Öljynpaine | 13 |   |  |
| Kesk. | 10 |  Carlos Reutemann | Brabham-Ford | 16 | Vaihdelaatikko | 9 |   |  |
| Kesk. | 26 |  Mike Hailwood | Surtees-Ford | 10 | Vetoakseli | 10 |   |  |
| Kesk. | 28 |  Carlos Pace | Surtees-Ford | 10 | Ripustukset | 15 |   |  |
| Kesk. | 36 |  Nanni Galli | Iso Marlboro-Ford | 0 | Moottori | 16 |   |  |
Lähde:
Perustuslakivaliokunta

| --- | --- |
 
Rooli:  Valiokunta
Valiokunta
Puheenjohtaja:  Heikki Vestman
Valiokunnan sihteeri:  ​​Mikael Koillinen
Puolueet:        kok. (4)       ps. (4)       sd. (4)       kesk. (2)       vihr. (1)       vas. (1)       r. (1) 
Hallinto
Sijainti:  Perustuslakivaliokunta 00102 Eduskunta
Verkkosivusto
 Valiokunnan sivut
n k 
Eduskunnan perustuslakivaliokunnan kokous Säätytalossa vuonna 1918. Pöydän päässä selin puheenjohtaja K. J. Ståhlberg, hänestä vasemmalla (myötäpäivään) R. A. Wrede, Ernst Estlander, G. G. Rosenqvist, A. O. Wuorimaa, Santeri Alkio, Antti Juutilainen, J. P. Kokko, Eero Erkko, Tekla Hultin (ei näy), Pekka Pennanen, Elias Tukia, Wilhelmi Malmivaara, F. W. Bergroth, Onni Rantasalo, J. E. Antila ja Lauri Ingman. Taustalla toisessa pöydässä valiokunnan sihteeri Hjalmar Kahelin.
Perustuslakivaliokunta (PeV) on Suomen eduskunnan pysyvä erikoisvaliokunta, jonka arvioi sen käsittelyyn tulevien lakiehdotusten ja muiden asioiden perustuslainmukaisuutta ja suhdetta kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin. Kaikki perustuslakivaliokunnan jäsenet ovat kansanedustajia.
Tehtävät ja toiminta

Perustuslakivaliokunnasta tuli pysyvä lakimääräinen valiokunta vuoden 1906 eduskuntauudistuksessa.
Suomalaisessa järjestelmässä kansanedustajista koostuvalla perustuslakivaliokunnalla on ensisijainen tehtävä valvoa lakien perustuslainmukaisuutta. Valiokunnan valvontatehtävästä säädetään Suomen perustuslain 74 §:ssä: "Eduskunnan perustuslakivaliokunnan tehtävänä on antaa lausuntonsa sen käsittelyyn tulevien lakiehdotusten ja muiden asioiden perustuslainmukaisuudesta sekä suhteesta kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin."  Perustuslakivaliokunta toteuttaa siis perustuslain ennakkovalvontaa. Jälkikäteinen tuomioistuinvalvonta (PL 106 §) on perustuslakivaliokunnan tehtävään nähden toissijaista ja täydentävää.
Tehtävät ja toiminta > Toimialue

Perustuslakivaliokunta valmistelee perustuslakeja tai niiden kanssa läheisessä yhteydessä olevien lakien säätämistä tai muuttamista koskevat lainsäädäntöasiat. Se valmistelee myös Ahvenanmaan itsehallintoa ja saamelaisia koskevat asiat.
Jos eduskunnassa tehdään ministerisyytealoite, perustuslakivaliokunta tekee alustavan harkinnan siitä, onko asianomainen ministeri menetellyt lainvastaisesti. Perustuslakivaliokunta valmistelee myös kysymyksen kansanedustajan syytteeseenpanosta ja välikysymyksestä, jos se tarvitsee valmistelua ennen eduskuntakäsittelyä. Lisäksi perustuslakivaliokunta käsittelee esimerkiksi oikeuskanslerin ja eduskunnan oikeusasiamiehen kertomukset sekä hallituksen toimenpidekertomuksen.
Perustuslakivaliokunta valmistelee ja hyväksyy mietintöjä eduskunnan täysistuntoa varten. Mietintöjä annetaan hallituksen lakiehdotuksista, kansanedustajien ja kansalaisten lakialoitteista sekä hallituksen eduskunnalle antamista kertomuksista.
Perustuslakivaliokunnan tulee myös antaa toisen valiokunnan tai eduskunnan täysistunnon pyynnöstä lausuntoja, jotka ovat kirjallisia kannanottoja valmisteltavasta asiasta. Lausuntoja pyydetään enimmäkseen lakihankkeista, joiden suhde perustuslakiin ei ole kiistaton.
Tehtävät ja toiminta > Päätöksenteon käytännöt

Perustuslakivaliokunnan toiminta nojaa vahvasti kirjoittamattomiin käytäntöihin, joista kaikkein keskeisimpänä on pidetty sitä, että valiokunnan päätöksenteko perustuu oikeudelliseen harkintaan puoluepoliittisen harkinnan sijaan. Erityisesti hallituksen ja opposition vastakkainasettelu on haluttu jättää perustuslakivaliokunnan päätöksenteon ulkopuolelle.
Muista valiokunnista poiketen perustuslakivaliokunnan toiminta perustuu yksimieliseen päätöksentekoon. Yksimielisyyteen perustuva toiminta poikkeaa myös tuomioistuimista, joissa kukin jäsen esittää oman tulkintansa ratkaistavasta asiasta.
Perustuslakivaliokunta kuulee valmistelutyönsä aikana lähes poikkeuksetta valtiosääntöoikeuden ja asiasta riippuen myös muiden oikeudenalojen asiantuntijoita.
Keskustelu valiokunnan roolista

Suomi on ainoa maa maailmassa, jossa perustuslakikontrolli tapahtuu suurimmaksi osaksi parlamentaarisen perustuslakivaliokunnan harjoittamalla ennakkovalvonnalla. Kansainvälisesti yleisin järjestely perustuslakikontrollin osalta on perustuslainmukaisuuden jälkivalvonta perustuslakituomioistuimen tai maan ylimmän oikeuden taholta. Sen sijaan esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa tai Ruotsissa ei ole lainkaan perustuslakikontrollia parlamentaarisen itsemääräämisoikeuden myötä. Alankomaissa Raad van State ja Ruotsissa Lagrådet harjoittavat perustuslain ennakkovalvontaa, mutta niiden lausunnot eivät sido maiden parlamentteja samalla tavalla kuin perustuslakivaliokunta eduskuntaa.
Keskustelu valiokunnan roolista > Politiikan rooli päätöksenteossa ja valiokunnan mahdollinen politisoituminen

Perustuslakivaliokunnan toimintaa ohjaava periaate puoluepoliittisen harkinnan poissulkemisesta on herättänyt jatkuvaa keskustelua siitä, missä määrin periaate toteutuu ja missä määrin politiikka tosiasiallisesti vaikuttaa valiokunnan toimintaan. Perustuslakivaliokunnan mahdollista politisoitumista on pidetty keskeisenä uhkana nykyisen järjestelmän uskottavuudelle.
Oikeustieteen tohtori Maija Dahlbergin mukaan politiikan vaikutusta perustuslain tulkintaan on turha kiistää. Dahlbergin mukaan perustuslainmukaisuuden arvioinnissa ratkaistaan tosiasiallisesti poliittinen kiista: voiko lainsäätäjä säätää tietyntyyppisen lain vai ei. Mikäli valiokunta päättää esityksen olevan perustuslain vastainen, on se usein tosiasiallinen este lakihankkeen etenemiselle, koska poikkeuslain säätäminen tai perustuslain muuttaminen vaatii suurta määräenemmistöä eduskunnan äänistä.
Keskustelu valiokunnan roolista > Valiokunnan korvaaminen perustuslakituomioistuimella

Valtiotieteen tohtori Jukka Tarkka on pitänyt kansanedustajien roolia säätävät lakeja ja toimivat perustuslain tulkitsijoina ongelmallisena ja peräänkuuluttanut sen tilalle riippumattoman perustuslakituomioistuinta. Myös Eero Heinäluoma näkee perustuslakituomioistuimelle perusteita, mikäli se ottaisi kantaa vain valtioelinten eli presidentin, valtioneuvoston ja eduskunnan toimivaltaan. Perustuslakiasiantuntijat suhtautuvat kuitenkin kriittisesti esitykseen erityisestä perustuslakituomioistuimesta.
Vuoden 2018 kaikille kansanedustajille tehdyssä kyselyssä 85 prosenttia kansanedustajista säilyttäisi perustuslakivaliokunnan ja vain 9 prosenttia haluaisi perustuslakituomioistuimen Suomeen. Perustuslakivaliokuntaa tukivat yksimielisesti keskustan, SDP:n, vihreiden ja vasemmistoliiton kansanedustajat. Lännen Median kyselyyn vastasi 108 kansanedustajaa.
Vuonna 2018 presidentti Sauli Niinistö puolsi selvitystä perustuslakituomioistuimen perustamisesta. Oikeusministeriö tilasi selvityksen perustuslain toimivuudesta ja mahdollisista tarkistamistarpeista marraskuussa 2018 ja se valmistui toukokuussa 2019. Selvityksen mukaan ei ole nähtävissä aihetta muuttaa perustuslain säännöksiä eduskuntaa, tasavallan presidenttiä ja valtioneuvostoa, vaalijärjestelmää, perusoikeuksia tai perustuslain noudattamisen valvontaa koskevilta osin. Myöskään perustuslain yksittäisten säännösten muutoksille ei selvityksen mukaan näyttäisi olevan painavaa syytä. Selvityksen toteutti Helsingin yliopiston emeritusprofessori Mikael Hidén.
Keskustelu valiokunnan roolista > Korkeimpien oikeuksien konsultointi

Niinistö sanoi vuonna 2020 kannattavansa KKO:n ja KHO:n entisten presidenttien ajatusta korkeimpien oikeuksien yhteisestä erityisjaostosta, jolta perustuslakivaliokunta voisi halutessaan saada arvion laista. Esitystä edelsi kohu valiokunnan politisoitumisesta. Professori Jukka Kekkonen katsoi ehdotuksen tuovan juridisesti vahvan ja tasapainoisen arvion, joka voisi auttaa hankalimmissa tilanteissa.
Perustuslain 77. pykälä antaa presidentille mahdollisuuden hankkia laista lausunto korkeimmalta oikeudelta tai korkeimmalta hallinto-oikeudelta ennen lain vahvistamista.