stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shaboozey

| Shaboozey> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Collins Obinna Chibueze
Syntynyt: 9. toukokuuta 1995 Fairfax, Virginia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  2014–
Tyylilajit:  hip hop, country
Levy-yhtiöt:  Republic Records Empire
Aiheesta muualla
americandogwood.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Collins Obinna Chibueze (s. 9. toukokuuta 1995 Fairfax, Virginia) taiteilijanimeltään Shaboozey, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.
Shaboozeyn vanhemmat ovat nigerialais-amerikkalaisia, isä on maahanmuuttaja. Hän vietti suurimman osan lapsuudestaan ​​Virginiassa, mukaan lukien lukiovuodet. Nykyinen taiteilijanimi on peräisin sukunimen ääntämisvirheestä.
Shaboozey aloitti uransa SoundCloudin rap-buumin aikana ilman aiempaa musiikillista taustaa. Hän julkaisi NASCAR-kuljettaja Jeff Gordonin mukaan nimetyn esikoissinglen ”Jeff Gordon” vuonna 2014. Hän kokeili vuosia erilaisia ​​soundeja ja tuotantoja sekoittaen eri kulttuureja. Muutettuaan 19-vuotiaana Los Angelesiin hän solmi sopimuksen Republic Recordsin kanssa vuonna 2017 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa Lady Wrangler vuonna 2018. Hän kirjoitti ja lauloi yhdessä Duckwrthin kanssa elokuvan Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia soundtrackin ”Start a Riot” (2018). Pari vuotta myöhemmin A&R Publishing Nashvillen Eric Hurt kiinnitti Shaboozeyn itsenäiseen Empire-levy-yhtiöön.
Musiikin lisäksi Shaboozey käyttää visuaalista kerrontaa. Vuonna 2017 hän julkaisi tuottamansa ja ohjaamansa musiikkivideon ”Robert Plant”. Tässä projektissa ei ollut kyse vain musiikista, vaan vahvan visuaalisen identiteetin luomisesta. Ensimmäistä albumia Lady Wrangleria valmistellessaan Shaboozey julkaisi Youtubessa useita teaser-musiikkivideoita, jotka kuvasivat häntä erilaisissa ympäristöissä.
Beyoncé otti Shaboozeyn mukaan vierailevaksi artistiksi kappaleisiin ”Sweet Honey Buckiin’” ja ”Spaghettii” albumillaan Cowboy Carter (2024), mistä Shaboozey sai painoarvoa omalle musiikkiuralle.
Kappale ”A Bar Song (Tipsy)”, joka julkaistiin Beyoncén albumin jälkeen huhtikuussa 2024, nousi Billboardin Hot Country Songs -listan ykköspaikalle kahdessa viikossa ja piti Hot 100 -listan kärkipaikkaa 12 viikkoa tehden hänestä ensimmäisen mustan miesartistin, joka on päässyt molempien listojen kärkeen. Toinen musta artisti, joka on yltänyt samaan, on hänen yhteistyökumppaninsa Beyoncé aiemmin vuonna 2024 kappaleella ”Texas Hold ’Em”.
Diskografia (valikoima) > Studioalbumit

Lady Wrangler (2018)
Cowboys Live Forever, Outlaws Never Die (2022)
Where I’ve Been, Isn’t Where I’m Going (2024)
Diskografia (valikoima) > Singlet

”Jeff Gordon” (2014)
”Starfoxx” (2017)
”Winning Streak” (2017)
”Robert Plant” (2017)
”Tall Boy” (2021)
”Beverly Hills" (2021)
”A Bar Song (Tipsy)” (2024)
Käännös suomeksi
Mustat lesket

| Mustat lesket |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  42 minuuttia (jaksot 1–11, 13–24)  58 minuuttia (jakso 12)
Luoja(t):   Roope Lehtinen  Mikko Pöllä 
Pääosissa:   Malla Malmivaara  Wanda Dubiel  Pihla Viitala 
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  10. maaliskuuta 2014 –  30. toukokuuta 2016
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  24 (katso luettelo jaksosta)
Ikäraja:   / 
Sisältömerkintä:    
Tuotanto
Tuottaja(t):  Tarja Ahava
Vastaava(t) tuottaja(t):   Roope Lehtinen  Tea Panula (Nelonen) 
Ohjaaja(t):   Veikko Aaltonen  Marja Pyykkö 
Käsikirjoittaja(t):   Laura Suhonen  Paula Mononen  Johanna Hartikainen  Mikko Pöllä  Matti Kinnunen 
Säveltäjä(t):  Mauri Sumén
Leikkaaja(t):   Jari Heikkinen (1. kausi)  Mikko Sippola (2. kausi) 
Lavastaja(t):  Annika Salonen
Kuvaaja(t):   Jari Mutikainen  Heikki Färm 
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Palkinnot
Voitetut:  Kultainen Venla Paras käsikirjoittaja 2014, Laura Suhonen Kultainen Venla Paras ohjaaja 2014, Veikko Aaltonen ja Marja Pyykkö Kultainen Venla Paras draamaohjelma 2014
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Paras miesnäyttelijä 2014, Niko Saarela  Kultainen Venla Paras naisnäyttelijä 2014, Wanda Dubiel Kultainen Venla Paras TV-ohjelma 2014
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Mustat lesket on suomalainen draamasarja, jonka ovat luoneet Roope Lehtinen ja Mikko Pöllä. Nelonen esitti sarjan ensimmäisen tuotantokauden keväällä 2014. Sarjaa tuottaa Moskito Television.
Sarja kertoo kolmesta ystävyksestä, Johannasta (es. Wanda Dubiel), Kirsistä (es. Malla Malmivaara) ja Veerasta (es. Pihla Viitala), jotka ovat onnettomia avioliitoissaan ja päättävät murhata hämäriä liiketoimia harjoittavat miehensä.
Tuotanto

Mustien leskien ensimmäinen kausi kuvattiin kesällä 2013. Suomen elokuvasäätiö myönsi sille 40 000 euroa kehittämistukea. Sarjan ennakkomainonnassa käytettiin Jenni Vartiaisen kappaletta ”Suru on kunniavieras” ja otteita sen musiikkivideosta. Toisen kauden mainonnassa käytettiin puolestaan Vartiaisen ”Susta enkelit pitävät huolta” -kappaleesta tehtyä uutta 2.0-versiota. Ensimmäinen kausi esitettiin maalis–toukokuussa 2014. DVD:llä ensimmäinen kausi julkaistiin 4. joulukuuta 2015.
5. kesäkuuta 2014 Nelonen vahvisti, että sarja saa toisen tuotantokauden. Uuden kauden kuvaukset aloitettiin toukokuussa 2015. Toinen kausi esitettiin Nelosella 14. maaliskuuta 2016 alkaen.
Mustat lesket palkittiin kolmesti Kultaisilla Venloilla 16. tammikuuta 2015 järjestetyssä gaalassa. Mustat lesket palkittiin vuoden 2014 parhaana draamaohjelmana, käsikirjoittaja Laura Suhonen palkittiin vuoden parhaana käsikirjoittajana sekä ohjaajat Veikko Aaltonen ja Marja Pyykkö vuoden parhaina ohjaajina.
Tuotanto > Ulkomaat

Yhdysvaltalainen televisioyhtiö CBS kehittelee Mustista leskistä omaa versiotaan. Alkuvuodesta 2015 kuvattujen pilottijaksojen jälkeen tuotannosta tehdään lopullinen päätös. Sarjan oikeudet ovat Yhdysvaltojen lisäksi myyty myös Ranskaan, Espanjaan, HBO Europelle, Skandinaviaan, Lähi-itään sekä Meksikoon.
Viasatin omistamat Viaplay ja TV3 ovat tuottaneet sarjasta oman version. Black Widows -nimisen sarjan kuvaukset aloitettiin kesällä 2015. Versio tulee nähtäville Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa vuoden 2016 aikana. Yhtenä näyttelijänä tullaan näkemään Peter Stormare.
Sarjaa esitettiin myös Kreikan televisiossa käännösnimellä Μαύρες Χήρες (Mavres Khires).
Palkinnot

Vuonna 2016 Mustat lesket voitti audiovisuaalisen alan Hulda-vientipalkinnon, jonka myönsi elokuva- ja televisioalan vientiorganisaatio Favex (nykyisin Audiovisual Finland).
Rooleissa > Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pihla Viitala  | … |  Veera Joentie   |
|  Wanda Dubiel  | … |  Johanna Koskinen   |
|  Malla Malmivaara  | … |  Kirsi Lundberg   |
|  Antti Luusuaniemi  | … |  Raimo ”Rami” Sierilä   |
|  Ville Tiihonen  | … |  Jukka Joentie   |
|  Osla Räisänen  | … |  Siiri Joentie   |
|  Niko Saarela  | … |  Petri Inkinen, rikosylikonstaapeli, KRP   |
|  Kari Heiskanen  | … |  Bror "Buntta" Pentikäinen   |
|  Vilma Melasniemi  | … |  Irina Palojoki   |
Rooleissa > Sivuosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marika Parkkomäki  | … |  Riina Kero, vanhempi rikoskonstaapeli KRP   |
|  Mikko Leppilampi  | … |  Nils Lundberg   |
|  Carl-Kristian Rundman  | … |  Lasse Koskinen   |
|  Alex Anton  | … |  Joonas Koskinen   |
|  Mikko Nousiainen  | … |  Erno Juusola   |
|  Vilja Ettala  | … |  Jenna Juusola   |
|  Jari Virman  | … |  Vesa Mäki   |
|  Jemina Sillanpää  | … |  Janika   |
|  Heidi Krohn  | … |  Taina Sierilä   |
|  Tiia Louste  | … |  Raili Joentie   |
|  Wilma Rosenqvist  | … |  Mira   |
|  Anu Sinisalo  | … |  Mirjami Pentikäinen   |
|  Hanna Vahtikari  | … |  Linnea Salomaa   |
|  Marc Gassot  | … |  Anttu Salomaa   |
|  Santtu Karvonen  | … |  Sebastian Wallin   |
|  Iikka Forss  | … |  Sakari "Sakke" Vuokila   |
|  Meri Nenonen  | … |  Pirre   |
|  Greta Mandelin  | … |  Kaisa   |
|  Aino Sälpäkivi  | … |  Milla Uusitalo   |
|  Jouko Puolanto  | … |  Latomäki   |
|  Katariina Havukainen  | … |  Anna   |
Tuotantokaudet

| Kausi | Kausi | Jaksot | Ensiesitys> Avausjakso | Ensiesitys> Päätösjakso |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 12 | 10. maaliskuuta 2014 | 26. toukokuuta 2014 |
|  | 2 | 12 | 14. maaliskuuta 2016 | 30. toukokuuta 2016 |
Audi TT

Audi TT on Audin vuosina 1998–2023 valmistama kaksiovinen urheiluautomalli. Nimi TT on peräisin Volkswagenin vuonna 1969  ostaman NSU:n 1960-luvun takamoottorisesta NSU TT -kilpa-autosta, joka perustui NSU Prinz -malliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audi TT Wikimedia Commonsissa
Audi TT Roadster
Audi TT quattro
Audi TT Roadster
Audi TTS
Audi TT RS
Facelift-mallin Audi TT Roadster.
Audi TT Roadster
Audi TTS Roadster
Audi TT RS Roadster
Villi robotti

| Villi robotti> The Wild Robot |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chris Sanders
Käsikirjoittaja:  Chris Sanders
Perustuu:  Peter Brownin kirjasarjaan Villi robotti
Tuottaja:  Jeff Hermann
Säveltäjä:  Kris Bowers
Leikkaaja:  Mary Blee
Pääosat:   Lupita Nyong’o  Pedro Pascal  Catherine O’Hara  Bill Nighy  Kit Connor  Stephanie Hsu  Mark Hamill  Matt Berry  Ving Rhames 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks Animation
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   2024-9-88. syyskuuta 2024 (TIFF)  2024-9-2727. syyskuuta 2024 (Yhdysvallat & Suomi)  
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villi robotti (engl. The Wild Robot) on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Peter Brownin samannimiseen kirjasarjaan. Elokuvan on ohjannut Chris Sanders, ja se sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlissa 8. syyskuuta. Elokuvan teatteriensi-ilta oli sekä Yhdysvalloissa että Suomessa 27. syyskuuta.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Lupita Nyong’o | Heljä Heikkinen | Roz |
| Pedro Pascal | Paavo Kerosuo | Fink |
| Kit Connor Boone Storm (pieni) | Riku Leskinen Toivo Luoma (pieni) | Brightbill |
| Bill Nighy | Jarmo Koski | Kaulanen |
| Stephanie Hsu | Mirjami Heikkinen | Vontra |
| Catherine O’Hara | Riitta Havukainen | Roosa |
| Matt Berry | Robin Svartström | Masa |
| Mark Hamill | Markus Bäckman | Okko |
| Ving Rhames | Sam Huber | Vasama |
| Raphael Alejandro | Lucas Timperi | Nokkis |
| Alexandra Novelle | Viivi Helisalo | Pyrytär |
| Paul-Mikél Williams | Kuura Rossi | Sulkis |
| Eddie Park | Vilppu Uusitalo | Kaakanen |
Muissa rooleissa: Aada Varajärvi, Aino Kämppi, Antti L. J. Pääkkönen, Elna Sallinen, Emma Louhivuori, Etta Kämppi, Joonathan Kettunen, Julius Nuora, Kosmo Sallinen, Liisa Ahonen, Markus Niemi, Mikko Renfors, Minttu Juurikas, Miro Herranen, Osku Ärilä, Otava Rossi, Pinja Hanski
Ääninäyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Dubbausstudio:: Eurotroll
Ohjaus:: Mikko Renfors
Käännös:: Marko Hartama
Tuotantopäällikkö:: Pinja Hanski
Aiheesta muualla

Villi robotti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kodros

Kodroksen uhri, Domenico Beccafumi, 1532–1535
Kodros oli Ateenan viimeinen tarunomainen kuningas. Hän hallitsi noin vuosina 1089–1068 eaa. Tarun mukaan hän uhrasi henkensä pelastaakseen Attikan joutumasta sinne hyökänneiden doorilaisten valtaan.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Melanthos | Ateenan kuningas  1089/8 – 1068/7 eaa. Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja: Medon |
Lucy Dacus

| Lucy Dacus |
| --- | --- |
 Lucy Dacus vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1995 (ikä 29) Mechanicsville, Virginia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  indie rock
Yhtyeet:  Boygenius
Levy-yhtiöt:  Matador Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lucy Dacus (s. 2. toukokuuta 1995 Mechanicsville, Virginia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Dacus solmi levytyssopimuksen Matador Recordsin kanssa vuonna 2016 ja on julkaissut kolme studioalbumia: No Burden (2016), Historian (2018) ja Home Video (2021).
Soolouransa ohella Dacus kuuluu Boygenius-yhtyeeseen yhdessä Julien Bakerin ja Phoebe Bridgersin kanssa. Yhtyeen ensimmäinen albumi The Record julkaistiin vuonna 2023.
Dacus esiintyi Suomessa ensimmäistä kertaa Helsingin juhlaviikoilla vuonna 2022.
Diskografia > Soolojulkaisut > Studioalbumit

No Burden (2016)
Historian (2018)
Home Video (2021)
Diskografia > Boygenius > Studioalbumit

The Record (2023)
Diskografia > Boygenius > EP:t

boygenius (2018)
the rest (2023)
Kranaos

Kranaos (m.kreik. Κραναός) oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kolmas kuningas. Hän syntyi autoktoonisesti maasta, ja hänen hallituskaudellaan tapahtui Deukalionin vedenpaisumus.
Hänen edeltäjänsä, Kekrops'in, ainoa poika oli kuollut jo isänsä elinaikana, jolloin hallitsijan kuoltua seuraajaksi nousi Kranaos, joka oli Ateenan vaikutusvaltaisin mies. Hänen puolisonsa oli Pedias, spartalaisen Myneksen tytär. He saivat kolme tytärtä: Kranai, Menaikhme ja Atthis. Siihen saakka maata oli kutsuttu Aktaiaksi, mutta Atthiksen kuoltua hänen isänsä nimesi maan hänen kunniakseen Attikaksi.
Kranaoksen karkotti Attikasta hänen oma vävypoikansa Amfiktyon. Hän pakeni Lamptraihin, jossa Pausanias vielä näki hänen hautansa.
McDonnell Douglas MD-11

| MD-11 |
| --- | --- |
 KLM:in MD-11
Tyyppi:  matkustajalentokone kuljetuslentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  McDonnell Douglas (1988–1997) Boeing Commercial Airplanes (1997–2000)
Ensilento:  10. tammikuuta 1990
Esitelty:  joulukuussa 1990 Finnairin kanssa
Tila:  käytössä
Pääkäyttäjät:  FedEx Express DHL Aviation UPS Airlines Western Global Airlines
Valmistusmäärä:  200 
Valmistusvuodet:  1988–2000
McDonnell Douglas MD-11.
World Airwaysin MD-11:n, rekisteritunnukseltaan N276WA, ohjaamo. Tämä koneyksilö palveli vuoteen 2012 saakka, ja purettiin sitten varaosiksi. MD-11 oli ensimmäisiä liikennekonetyyppejä, jossa käytettiin lähes pelkästään digitaaliavioniikkaa, ja avioniikan ja järjestelmien yhdysrakenteisuus oli viety erittäin pitkälle. Sen tekniset ratkaisut olivat aikanaan rohkeita ja kestävät vertailun vielä 2020-luvullakin. Esimerkkinä automaatiotaso on huomattavasti korkeampi kuin vaikkapa ensilentonsa 27 vuotta myöhemmin lentäneessä 737 MAX-koneperheessä.
McDonnell Douglas MD-11, vuodesta 1997 myös nimellä Boeing MD-11, on laajarunkoinen, kolmimoottorinen, pitkän toimintamatkan liikennelentokone. MD-11 on DC-10:n seuraaja. Koneen valmistaja oli yhdysvaltalainen McDonnell Douglas, joka siirtyi Boeingin omistukseen 1997. Kaikkiaan vuosina 1990–2001 valmistettiin yhteensä 200 konetta.
MD-11-kone Finnairin väreissä.
Historia

McDonnell Douglas alkoi 1980-luvun puolivälissä kaavailla seuraajaa 1970-luvulla liikenteeseen tulleelle laajarunkoiselle, kolmimoottoriselle DC-10-matkustajakoneelle. Suunnittelutyö alkoi vuoden 1986 lopussa, ja koneen nimeksi tuli MD-11.
Koneesta tuli edeltäjäänsä hieman pidempi (5,71 m), tehokkaampi ja modernimpi kone, mutta se perustuu pitkälti DC-10:n suunnitteluun. Ohjaamon käyttöliittymien suunnittelussa konsultoitiin jopa 37 eri lentoyhtiötä. Ulkoisesti konetyypit ovat hyvin saman näköisiä. Selkein ulkoinen ero on MD-11:n wingletit, joiden tarkoituksena on parantaa lennon taloudellisuutta. lähde?
Koneen ensilento oli tammikuussa 1990,  ja viidellä prototyyppikoneella lennettiin 2041 tuntia koelentoja. Ensimmäinen tuotantokone, tunnukseltaan OH-LGA, luovutettiin Finnairille, joka oli ensimmäinen MD-11:n käyttöönottanut asiakas, 7. joulukuuta 1990.
Vuonna 1996 esiteltiin MD-11:n pitkän toimintamatkan versio MD-11ER. Markkinoille tulivat myös rahtiversio MD-11F, kombiversio MD-11C (joka kuljettaa sekä matkustajia että rahtia). lähde?
Konetyypin valmistus lopetettiin 2001, jolloin oli valmistettu 200 konetta. Konetyyppi ei koskaan saavuttanut suurta suosiota. Yksi syy tähän oli koneen suunniteltua suurempi polttoaineenkulutus ja uusien kaksimoottoristen laajarunkoisten koneiden edullisemmat käyttökustannukset. Finnair oli KLM:n jälkeen toiseksi suurin tämän konemallin käyttäjä. Parhaimmillaan Finnairin laivastossa oli 7 MD-11-konetta. Rahtikoneina ne ovat edelleen suosittuja DC-10:n tavoin suuren kantavuuden ja pitkän toimintamatkan vuoksi. Myös MD-11:sta harkittiin kaksimoottorista versiota, jonka nimeksi olisi tullut MD-11 Twin, kuten myös huomattavasti suurempaa konetta, MD-12:a, mutta nämä projektit eivät edenneet tuotantovaiheeseen muun muassa McDonnell-Douglasin ja Boeingin fuusion seurauksena.
Konetyypin viimeinen aikataulunmukainen matkustajaliikenteen lento oli 26. lokakuuta 2014 KLM:n lento 672 Montrealista Amsterdamiin. Konetyyppiä rahtiliikenteessä vuodesta 1998 ja viimeisenä eurooppalaisyhtiönä käyttänyt Lufthansa luopui viimeisestä koneestaan (rekisteritunnukseltaan D-ALCC) 16. lokakuuta 2021. Lufthansalle toimitettiin mm. viimeisenä valmistunut koneyksilö tammikuussa 2001, rekisteritunnukseltaan D-ALCN.
Lentoreitit

Konetyypillä lennetään tyypillisesti pitkiä reittejä, eivätkä konetta rajoita ETOPS-määräykset kolmimoottorisuuden ansiosta. Esimerkiksi Helsinki-Vantaalta Finnair lensi konetyypillä Itä-Aasiaan. Koneen toimintamatka on niin pitkä, että sillä pääsee välilaskuitta useimpiin kohteisiin, ja yhden välilaskun avulla teoriassa kaikkialle.
Luotettavuus ja onnettomuudet

Konetyyppi on ollut mukana viidessä sellaisessa onnettomuudessa, joissa on kuollut ihmisiä. Tuhoisin, 229 kuolonuhria vaatinut onnettomuus tapahtui 2. syyskuuta 1998, kun Swissairin MD-11 eli lento 111 syöksyi mereen Halifaxin edustalla. Onnettomuuden syynä oli koneeseen asennetun viihdejärjestelmän sähköjohdoista aiheutunut tulipalo. FedEx Expressin lennon 80 onnettomuus tapahtui Naritan kansainvälisellä lentoasemalla. Syynä oli se, että MD-11-kone ponnahti kentän pinnasta, kun perämies teki liian voimakkaan ohjausliikkeen. Tilanteessa vasempaan laskutelineeseen kohdistui voimakas isku. Liike-energia siirtyi laskutelineestä siipeen, joka murtui. Kone syttyi palamaan ja pyörähti ympäri. Sen kaksi lentäjää kuolivat.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MD-11 Commercial Transport: Historical Snapshot – boeing.com
Kev's MD-11 site
McDonnell-Douglasin tehtaan MD-11-esittelyvideo
Douglasin ja McDonnell Douglasin matkustajakoneet
| --- | --- |
Potkurikoneet:  Dolphin · DC-1 · DC-2 · DC-3 · DC-4 · DC-5 · DC-6 · DC-7
Suihkukoneet:  DC-8 · DC-9/MD-80/MD-90/MD-95 · DC-10 · MD-11
Perutut hankkeet:  MD-12
Boeingin matkustajakoneet
| --- | --- |
Potkurikoneet:  40A · 80 · 221 · 247 · 307 · 314 · 377
Suihkukoneet:  367-80 · 707/720 · 717 · 727 · 737 · 747 · 757 · 767 · 777 · 787 · MD-11
Perutut hankkeet:  2707 · 7J7 · NLA · Sonic Cruiser
Lufthansan MD-11F-rahtikone
Finnairin MD-11 Helsinki-Vantaalla.
Medon (arkontti)

Medon (m.kreik. Μέδων) oli kreikkalaisessa mytologiassa Kodroksen, Ateenan kuninkaan, vanhin poika. Hänen veljensä Neileus asetti heidän isänsä kuoleman jälkeen hänen kyvykkyytensä kyseenalaiseksi seurata valtaistuimelle heidän isäänsä, koska Medonin toinen jalka oli rampa. He kysyivät asiaan neuvoa Delfoin oraakkelilta, jonka antoi kuninkuuden Medonille; Neileus ja muut Kodroksen pojat lähetettiin Jooniaan perustamaan uusia siirtokuntia.
Eupatridit käyttivät riitaa syynä lopettaa Ateenan monarkia, ja niin Medonista ei tullut kuningasta vaan Ateenan ensimmäinen elinikäinen arkontti. Hänen poikansa Akastos seurasi isäänsä Ateenan toisena elinikäisenä arkonttina.
Julien Baker

| Julien Baker |
| --- | --- |
 Julien Baker vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1995 (ikä 29) Memphis, Tennessee, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  indie rock
Soittimet:  kitara ja banjo 
Yhtyeet:  Boygenius
Levy-yhtiöt:  Matador Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Julien Baker (s. 29. syyskuuta 1995 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen indie rockia esittävä laulaja-lauluntekijä. Hän on tunnettu herkästä ja tunteita herättävästä musiikistaan.
Bakerin esikoisalbumi Sprained Ankle julkaistiin vuonna 2015. Se saavutti 23. sijan Billboardin Heatseekers Albums -listalla ja johti levytyssopimukseen Matador Recordsin kanssa. Hänen toinen albuminsa, vuonna 2017 julkaistu Turn Out the Lights, nousi Billboard 200 -albumilistan sijalle 78. Bakerin kolmas pitkäsoitto, Little Oblivions, julkaistiin vuonna 2021 ja se ylsi samalla listalla 40 parhaan joukkoon.
Baker on osa vuonna 2018 perustettua Boygenius-yhtyettä, jonka kuuluvat myös Phoebe Bridgers ja Lucy Dacus. Yhtyeen ensimmäinen albumi The Record julkaistiin vuonna 2023.
Diskografia > Soolojulkaisut > Studioalbumit

Sprained Ankle (2015)
Turn Out the Lights (2017)
Little Oblivions (2021)
Diskografia > Boygenius > Studioalbumit

The Record (2023)
Diskografia > Boygenius > EP:t

boygenius (2018)
the rest (2023)
Menestheus

Menestheus (m.kreik. Μενεσθεύς, Menestheús) oli kreikkalaisessa mytologiassa Peteuksen poika, Orneuksen pojanpoika ja Erekhtheuksen pojanpojanpoika sekä myös tarunomainen Ateenan kuningas. Hän nousi kuninkaaksi dioskuurien avustuksella sillä aikaa, kun Theseus oli Peirithooksen kanssa manalassa. Theseuksen palatessa Menestheus ajoi hänet maanpakoon.
Menestheus oli myös yksi Helenan kilpakosijoista. Valansa velvoittamana hän osallistui Troijan sotaan viidelläkymmenellä aluksella. Yhdessä Odysseuksen ja Talthybioksen hän oli taivuttelemassa Kyproksen kuningas Kinyrasta osallistumaan myös sotaan. Menestheus oli myös yksi neljästäkymmenestä soturista Troijan hevosen sisällä; Pausanias kertoi pronssisesta veistoksesta Brauronissa, jossa Menestheus on kuvattu kurkkimassa hevosen sisältä. Voitetun sodan jälkeen hän purjehti Mimakseen ja saapui Melokselle, jossa hänestä tehtiin kuningas edellisen hallitsijan Polyanaksin kuoltua.
Menestheuksen kuoleman jälkeen Ateenan kuninkaaksi nousi Demofon, Theseuksen poika.
Júlio César (jalkapalloilija, 1979)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Júlio César Soares de Espíndola
Syntymäaika: 3. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka:  Duque de Caxias, Brasilia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 cm
Seura
Seura:  Flamengo
Pelinumero: 12
Junioriseurat
:  Grajau Country Club (Futsal)
0000–1998:  Flamengo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2005 |  Flamengo | 130 | (0) |
| 2005–2012 |  Internazionale | 228 | (0) |
| 2005 | →  Chievo (laina) | 0 | (0) |
| 2012–2014 |  Queens Park Rangers | 24 | (0) |
| 2014 | →  Toronto (laina) | 7 | (0) |
| 2014–2017 |  Benfica | 57 | (0) |
| 2018 |  Flamengo | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 446 | (0) |
Maajoukkue
| 2003–2014 |  Brasilia | 87 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. maaliskuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. heinäkuuta 2017.
Júlio César Soares de Espíndola, joka paremmin tunnetaan nimellä Júlio César (s. 3. syyskuuta 1979 Duque de Caxias, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapallomaalivahti.
Ura

Júlio César aloitti uransa Flamengossa, jossa hän pelasi kuusi vuotta. Talvella 2005 hän siirtyi Interiin ja lunasti nopeasti paikkansa ykkösmaalivahtina, mutta myöhemmin menetti paikkansa Francesco Toldolle, joka jo aiemmin oli joukkueen ykkösmaalivahti. Hän allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Queens Park Rangersin kanssa 29. elokuuta 2012. César jäi lontoolaisjoukkueessa kuitenkin statistin rooliin ja siirtyi lainalle Toronto FC:hen saadakseen peliaikaa tulevia MM-kisoja silmällä pitäen. MM-kisojen jälkeen César siirtyi Portugalin pääsarjan Benficaan kahden vuoden sopimuksella.
Keväällä 2018 César palasi kasvattajaseuraansa Flamengoon, jossa hän lopetti uransa.
Ura > Maajoukkueura

Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Júlio César pelasi ensimmäisen kerran 8. heinäkuuta 2004 Chileä vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän oli Brasilian joukkueen varamaalivahti. Júlio César edusti Brasiliaa 87 maaottelussa, lopettaen maajoukkueuransa pettymykseen päättyneisiin MM-kotikisoihin.