stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
PIK-5
Rakenne

PIK-5 oli ylätasoinen puurakenteinen purjelentokone. Konetyyppi sai vaikutteita puolalaisesta WWS.1 Salamandra -purjelentokoneesta, ja se suunniteltiin vuoden 1939 BVS-kuormitusmääräysten (saks. Bauvorschriften für Segelflugzeuge) mukaisesti. Ylätasokonfiguraatioon asennettu siipi rakentui yhden pääsalon varaan, minkä lisäksi tyvissä oli kaksi kärkivälin suuntaan nähden vinottaista apusalkoa. Siiven pääsalko oli poikkileikkaukseltaan laatikkomainen ja rakentui vanerisivuista, joiden väliin oli kiinnitetty kaksi mäntyrimaa. Siivessä käytettiin Göttingen 533 -profiilia, ja siinä oli kolmen asteen V-kulma. Siivessä ei ollut tyven ja kärkien välistä kiertoa.
Rungon kantavan rakenteen muodostivat kaksi yhdensuuntaista, poikkileikkaukseltaan laatikkomaista palkkia. Alempi laatikkopalkki toimi koneen nokkana, ja siihen kiinnittyi koivupuusta taivutettu laskeutumissuksi. Ylempi palkki yhdisti peräsimen siipiin ja muuhun runkoon. Kolmen onton sauvan ristikko yhdisti ylä- ja alapalkit toisiinsa. ”Muna”-lempinimen saanut ohjaamon ulkoinen aerodynaaminen kuori oli irrotettava, sillä arveltiin, että avorakenteisella liitokoneella koulutuksen saanut lentäjä tuntisi olonsa kotoisammaksi, jos tyyppilento voitaisiin lentää ilman ”munaa”. Tämä jäi kuitenkin pelkäksi ajatukseksi, eikä toimintatapaa hyödynnetty koskaan käytännössä. Runkorakenne jäykistettiin sivusuunnassa pingotuslangoilla, jotka kulkivat siivestä siipituen kohdalta nokkaan ja evään. Siivekkeitä liikuttaminen tapahtui työntötangoista ja vaijereista koostuneella järjestelmällä, missä rungon alapalkista siiventyviin kulkeneet työntötangot liikuttivat siivissä kulkevia vaijereita, joihin siivekkeet oli kytketty. Sivu- ja korkeusperäsintä ohjattiin pelkillä vaijereilla. Hinauskytkimet oli sijoitettu alempaan runkopalkkiin, ja niitä oli kaksi: yksi nokassa ja toinen laskeutumissuksen etupuolella. Rungon pohja oli herkkä vaurioitumaan sakkauslaskuissa, mikä herätti jonkin verran kritiikkiä.
Versiot

PIK-5 – Kaarlo J. Temmeksen suunnittelema prototyyppi
PIK-5a ”Cumulus” –  prototyypistä kehitetty piensarjaversio, uutena ominaisuutena lentojarrut. Valmistettiin kuusi lentokonesarjaa, joista viisi saatettiin lentokuntoisiksi.
PIK-5b – Ilkka Lounamaan jatkokehittelemä versio, jossa uusi runkorakenne. Valmistettu 16 yksilöä.
PIK-5c – Keijo Tiusasen jatkokehittelemä versio, jossa oli uudelleenmuotoiltu runko ja peräsin. Alkuperäisestä PIK-5A:sta säilytetty vain siiven aerodynaaminen muotoilu. Valmistettu 11 yksilöä.
Tekniset tiedot (PIK-5c)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&06.04000006,4 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&012.040000012,4 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&014.070000014,7 m²
Siiven sivusuhde: &&&&&&&&&&&&&010.040000010,4
Siipiprofiili: Göttingen Gö 533
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0120.&&&&00120 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&&0210.&&&&00210 kg
Hyötykuorma: &&&&&&&&&&&&&087.&&&&0087 kg
Suoritusarvot
Sakkausnopeus: &&&&&&&&&&&&&045.&&&&0045 km/h
Suurin sallittu nopeus: &&&&&&&&&&&&0190.&&&&00190 km/h
Suurin sallittu nopeus puuskaisessa säässä: &&&&&&&&&&&&0120.&&&&00120 km/h
G-voimarajat: 4 G positiivista, –2 G negatiivista
Liitoluku: 1:18
Vajoamisnopeus: &&&&&&&&&&&&&&00.08500000,85 m/s lentonopeudella 52 km/h
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&&014.030000014,3 kg/m²
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta PIK-5 Wikimedia Commonsissa
PIK-5:n esittely Polyteknikkojen ilmailukerhon verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
PIK-5B:n esittely Suomen ilmailumuseon verkkosivuilla
Kuvia PIK-5 -purjekoneista
PIK-sarjan ilma-aluksia
| --- | --- |
Purjekoneet:   PIK-3  PIK-5  PIK-7 Harakka  PIK-12  PIK-13  PIK-16 Vasama  PIK-17  PIK-20 
Moottorikoneet:   PIK-10 Moottoribaby  PIK-11 Tumppu  PIK-15 Hinu  PIK-18 Sytky  PIK-19 Muhinu  PIK-21 Super-Sytky  PIK-23 Suhinu  PIK-25 Varttimarkka  PIK-26 Mini-Sytky  PIK-27 
Valkeakosken ilmailukerhon OH-PAC Jämijärven lentokentällä kesäkuussa 1954.
Suomen ilmailuliiton OH-PAD odottaa hinaukseen lähtö Jämijärvellä 1950-luvulla.
Flygklubben Cumuluksen PIK-5b OH-PAR 1960-luvun alulla. Kone lahjoitettiin myöhemmin Suomen ilmailumuseon kokoelmaan.
Vaasan ilmailukerhon PIK-5c OH-PBI Vaasan lentokentällä vuonna 1960.
PIK-5c OH-188 (ent. OH-PBE) laskeutuu Räyskälän lentokentälle elokuussa 2016.
PIMCO

| Pacific Investment Management Company |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Your Global Investment Authority
Yritysmuoto:  Rajavastuuyhtiö (LLC)
Perustettu:  1971 
Toimitusjohtaja:  Mohamed A. El-Erian
Avainhenkilöt:  William H. Gross (Total Return Fundin salkunhoitaja)
Kotipaikka:   Newport Beach, Kalifornia
Toiminta-alue:  Maailmanlaajuinen
Toimiala:  Rahoituspalvelut
Tuotteet:  Varainhallintapalvelut
Henkilöstö:  1 300 
Omistaja:  Allianz Global Investors of America L.P. (97 % Allianz, 3% Pacific Life)
Kotisivu:  www.pimco.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pacific Investment Management Company, LLC (PIMCO) on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö. Se pyörittää muun muassa Total Return Fundia, joka on noin 200 miljardin dollarin pääomallaan maailman suurin sijoitusrahasto. Vuoden 2009 aikana Pimcon hallinnoima sijoitusomaisuus ylitti biljoona dollaria.
Pimcolla on toimistot Newport Beachissa, New Yorkissa, Amsterdamissa, Singaporessa, Tokiossa, Lontoossa, Sydneyssä, Münchenissä, Zürichissä, Torontossa ja Hongkongissa.
Maailman suurin rahoituspalveluiden tarjoaja, saksalainen Allianz osti Pimcon vuonna 2000.
16. toukokuuta 2007 Pimco palkkasi entisen Yhdysvaltain keskuspankin puheenjohtajan Alan Greenspanin eritysneuvonantajakseen.
Aiheesta muualla

Yrityksen nettisivut (englanniksi)
Yahoo! Financen profiili Pimcosta (englanniksi)
Parkkiaro

| Parkkiaro |
| --- | --- |
Kaupunki:  Forssa
Suuralue:  Parkkiaron suuralue
Koordinaatit:  60°50.9′N, 023°36.8′E
Kaupunginosa nro:  17
Väkiluku:  238 (31.12.2011)
Parkkiaro on yksi Forssan kaupunginosista. Vuoden 2011 lopussa Parkkiaron tilastoalueella (kaupunginosassa) oli 238 asukasta. Parkkiaro muodostaa tilastoinnissa myös oman suuralueen, joka sijaitsee Forssan keskustaajaman suuralueen pohjoispuolella ja entisen Koijärven kunnan suuralueen eteläpuolella.
Aiheesta muualla

Kartta Forssan osa-alueista: Väestönlaskennan 2006 osa-alueet, Forssa (JPG)  24.1.2006. Hämeen liitto. Viitattu 9.4.2013.[vanhentunut linkki]
Forssan suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustaajaman suuralue:  Haudankorva • Järvenpää • Kaikula • Keskusta • Kivimäki • Korkeavaha • Kuhala • Kuusto • Lamminranta • Linikkala • Ojalanmäki • Paavola • Pikku-Muolaa • Pispanmäki • Talsoila • Vieremä
Parkkiaron suuralue:  Parkkiaro
Entisen Koijärven suuralue:  Kojo • Matku • Suonpää
Huomautus. Keskustaajaman ja Parkkiaron suuralueilla kaupunginosat on samaistettu vastaavien tilastoalueiden kanssa. Entisen Koijärven suuralueella ei ole kaupunginosia, mutta alue on kuitenkin jaettu kolmeen tilastoalueeseen.
Olli Juolevi

| Olli Juolevi |
| --- | --- |
 Olli Juolevi London Knightsin paidassa kotiottelussa Kitchener Rangersia vastaan huhtikuussa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1998 (ikä 26) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  OJ
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Tappara
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  TPS (SML) Utica Comets (AHL) Vancouver Canucks (NHL) Charlotte Checkers (AHL) Florida Panthers (NHL) Detroit Red Wings (NHL) San Diego Gulls (AHL) Timrå IK (SHL)
NHL-varaus:  5. varaus, 2016 Vancouver Canucks
Olli Juolevi (s. 5. toukokuuta 1998 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Tapparassa.
Juolevi aloitti uransa Jokereiden juniorijoukkueissa, mutta siirtyi vuonna 2015 kanadalaiseen OHL-seura London Knightsiin. Vancouver Canucks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella vuoden 2016 varaustilaisuuden viidentenä pelaajana ja ensimmäisenä puolustajana. Hän pelasi kauden 2017–2018 lainalla TPS:ssä, kunnes siirtyi Canucksin organisaatioon. Juolevi on pelannut urallaan pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 42 NHL-ottelua Canucksissa, Florida Panthersissa ja Detroit Red Wingsissa.
Maajoukkuetasolla Juolevi on pelannut kolmissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2016, 2017 ja 2018, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2016 | jääkiekko |  |
Juolevi pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016, 2017 ja 2018, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Juolevi voitti yhdeksällä syöttöpisteellään turnauksen puolustajien syöttöpörssin ja jakoi puolustajien pistepörssin voiton Yhdysvaltain Zach Werenskin kanssa. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Vuoden 2017 turnauksessa Juolevi toimi Suomen kapteenina. Vuoden 2018 turnauksessa valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Juolevi valittiin myös Tšekkiä vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Juolevi pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkueetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin Juolevi voitti pronssia. Hän on kuulunut sekä alle 16- että 18-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon. Yhteensä Juolevi on pelannut 31 nuorten ja 30 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Juolevi on pelannut kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana Sweden Hockey Gamesissa 29. huhtikuuta 2018 Tukholman Hovetissa turnauksen isäntäjoukkue Ruotsia vastaan. Juolevi keräsi ottelusta teholukeman +1. Hän putosi lopulta viimeisten joukossa MM-leiriryhmästä vuoden 2018 turnaukseen.
Pelityyli

Elite Prospects-sivuston Curtis Joen mukaan Juolevi on kokonaisvaltainen all around-puolustaja, joka pelaa hyvin hyökkäyspäässä ja luo painetta vastustajille. Joen mukaan hän on vahva ja tasapainoinen luistelija, hyvä tuomaan kiekkoa ylöspäin sekä takakarvaamaan. Juolevi osaa käyttää kokoaan hyväksi, mutta hän ei ole kuitenkaan fyysisesti kovin vahva. Juolevi yrittää paikata puutteensa pelaamalla rajojensa mukaisesti, kuten käyttämällä hyväkseen kiekollisia taitojaan.
Jatkoaika.com-verkkolehden Joni Lampela puolestaan kertoo, että Juolevin suurimpana vahvuutena on pidetty kiekollista älykkyyttä. Hän nostaa artikkelissa esille myös Juolevin laadukkaan sijoittumisen ja pelisilmän.
Ortoperspekta

Ortoperspekta on suomalaisen Tapio M. Köykän 1960-luvulla kehittämä stereojärjestelmä. Järjestelmä toistaa tavallisen kaksikanavaisen stereosignaalin kolmen kaiuttimen kautta. Keskimmäinen kaiutin on täyden äänialan hi-fi-kaiutin ja se toistaa vasemman ja oikean kanavan summasignaalin (eli monofonisen signaalin). Tätä signaalia kutsutaan järjestelmässä M–signaaliksi. Kaksi sivukaiutinta toistavat kanavien erotuksen, keskenään vastakkaisvaiheisina. Tämä signaali sisältää stereofonisen informaation ja sitä kutsutaan järjestelmässä S–signaaliksi. Järjestelmässä sivukaiuttimet ovat pienikokoisia koska niiden ei ole tarkoitus (eikä tarve) toistaa matalia ääniä.
Ortoperspekta suunniteltiin pääasiassa Neumannin MS-mikrofoniäänityksellä tehtyjen konserttisalitaltiointien toistamiseen.
Tapio Köykän yritys Voimaradio Oy valmisti Ortoperspekta-viritinvahvistimia nimellä VOIMA OP-3 ja myöhemmin nimellä Wattram. Suomessa Salora valmisti vuodesta 1972 lähtien Salora 2000 - ja Salora 2001 -stereoviritinvahvistimia (jälkimmäinen oli varustettu joko DUAL 1225 tai Thorens TD 160 -levysoittimella) sekä vuodesta 1973 lähtien Salora 3000 ja Salora 3001 ja 3001 Ortoperspekta-viritinvahvistinmallistoa (jälkimmäinen oli samoin varustettu joko DUAL 1225 - tai Thorens TD 160 -levysoittimella).
Tuon ajan tapojen mukaisesti kytkennät äänilähteisiin tapahtuivat DIN-liittimin.
Aiheesta muualla

Ortoperspektrasta EP Sound Servicesin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Saloran valmistamat hifi-laitteet 1967-1980
Outimaija Hakala

| Outimaija Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1983 (ikä 40–41) Saarijärvi
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kuvanveistäjä ja taidegraafikko
Aiheesta muualla
Kotisivut
Outimaija Hakala (s. 1983 Saarijärvi) on suomalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikkko. Hakala myös kirjoittaa taiteesta.
Hakala käsittelee teoksissaan eläinten eettistä kohtelua. Hakalan teokset ovat usein luenteeltaan käsitteellisiä ja niissä leikitellään myös sanoilla. Hakala toteutti Vihtiin munankuorista suurikokoisen teoksen Missä on kana?. Yhdessä Timo Takalan kanssa hän valmisti Turun Vartiovuoren puistoon kolmesta kuutiosta savea muurimaisen ympäristötaideteoksen Katkoviiva (2019)
Hakalan teoksia on ollut esilä vuodesta 2008 alkaen. Hän on osallistunut myös erilaisiin taideprojekteihin muun muassa Tehdas-teatterilla ja Turussa kokemukselliseen Minun kirjapuotini -esitykseen vuonna 2022.
Hakala on valmistunut vuonna 2008 Taiteen maisteriksi Lapin yliopistosta. Hän on lisäksi tehnyt vuosina 2009–2011 Turun taideakatemiassa nykykuvanveiston erikoistumisopinnot. Hakala on myös Aalto yliopiston jatko-opiskelija ja hänellä on taidehistorioitsijan koulutus (FM).
Julkaisut

Erään kissan tarina: eli kertomus Suomen taiteen historiasta (omakustanne 2014)
Aiheesta muualla

Outimaija Hakalan verkkosivut
Outimaija Hakala Kuvataiteilijamatrikkelissa
Pako pohjoiseen (vuoden 1986 elokuva)

| Pako pohjoiseen> Flucht in den Norden |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ingemo Engström
Käsikirjoittaja:  Ingemo Engström Klaus Mann
Perustuu:  Klaus Mannin romaaniin Pako pohjoiseen (1934)
Tuottaja:  Jörn Donner Ingemo Engström Gerhard Theuring Christina Undritz
Kuvaaja:  Axel Block
Leikkaaja:  Thomas Balkenhol
Lavastaja:  Kristiina Tuura Jukka Vikberg
Pääosat:  Katharina Thalbach Jukka-Pekka Palo Lena Olin Tom Pöysti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksan liittotasavalta Suomi
Tuotantoyhtiö:  Theuring-Engström Filmproduktion Jörn Donner Productions Bayerischer Rundfunk
Ensi-ilta:  27. marraskuuta, 1986 (Saksan liittotasavalta)  4. joulukuuta, 1987 (Suomi)
Kesto:  119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  saksa suomi ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pako pohjoiseen on Ingemo Engströmin ohjaama länsisaksalais-suomalainen draamaelokuva vuodelta 1986 ja se perustuu Klaus Mannin romaaniin Pako pohjoiseen (1934).
Elokuvassa Johanna on pakomatkalla pois Saksasta kansallissosialistien noustua valtaan. Hän saapuu Suomeen väärennetyllä passilla tarkoituksenaan matkustaa Suomen kautta Pariisiin. Suomessa hän tapaa ystävänsä Karinin sekä Karinin veljen Ragnarin. Johannan ja Ragnarin välille kehittyy suhde ja lähtevät yhdessä matkalle kohti pohjoista.
Esitykset

Elokuva sai ensiesityksensä vuoden 1986 Berliinin elokuvajuhlien kilpasarjassa. Lisäksi elokuva esitettiin vuoden 1986 Toronton elokuvajuhlilla. Länsi-Saksan ensi-iltansa elokuva sai marraskuussa 1986, mutta Suomen ensi-ilta oli vasta joulukuussa 1987. Suomessa esitettyä versiota elokuvasta oli lyhennetty noin 20 minuuttia.
Orija

| Orija |
| --- | --- |
 Orijan puhuma-alue
Oma nimi:  ଓଡ଼ିଆ oṛiā
Muu nimi:  odia
Tiedot
Virallinen kieli:   Intia – Odisha
Puhujia:  noin 34 miljoonaa
Sija:  40.
Kirjaimisto:  orijalainen kirjaimisto
Kielenhuolto:  Odisha Sahitya Akademi
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  indoarjalaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  or
ISO 639-2:  ori
ISO 639-3:  ory
 Ohje 
Puhuttua orijaa
Orija (ଓଡ଼ିଆ, oṛiā), tai oriya, on indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan etenkin Odishan osavaltiossa Intiassa. Se kuuluu itäisiin indoarjalaisiin kieliin ja se on Odishan osavaltion virallinen kieli. Sitä puhutaan myös mm. Chhattisgarhin ja Jharkhandin osavaltioissa. Kieltä kirjoitetaan orijalaisella kirjaimistolla.
Orijan kielellä on useita murteita, mutta ne niputetaan neljään pääryhmään: standardiorija, läntinen, eteläinen ja pohjoinen. Kolme viimeksi mainittua ottavat tyypillisesti vaikutteita lähialueiden muista isoista kielistä. Lännessä se on hindi, etelässä telugu ja pohjoisessa bengali.
Nimi ja status

Vuonna 2011 Rajya Sabha hyväksyi lakimuutoksen, joka muutti sekä osavaltion ja kielen viralliset englanninkieliset nimet: osavaltio on nykyisin Odisha ja kieli Odia. Suomessa kielestä tosin käytetään vielä nimitystä orija.
Vuodesta 2014 alkaen orija on luokiteltu Intian klassisten kielten joukkoon, minkä johdosta Odishan pääministeri Naveen Patnaik pyysi julkisia kouluja pitämään juhlia ja teemapäiviä, joilla lisätään tietoisuutta orijan kielestä.
Fonologia

Orijassa on kuusi vokaalia. Vokaalia [o] lukuun ottamatta kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalivokaaleina, joilla tehdään orijassa merkityseroja.
|  | Etu | Keskinen | Taka |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puoliavoin | e |  | o |
| Avoin |  | a | ɔ |
Konsonantteja orijassa on 29 ja 2 puolivokaalia.
|  |  | Bilabiaali | Alveo-dentaali | Retrofleksi | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n | ɳ |  | (ŋ) |  |
| Klusiili | Norm. | p | b | t | d | ʈ | ɖ |  | k | g |  |
| Klusiili | Asp. | pʰ | bʰ | tʰ | dʰ | ʈʰ | ɖʰ |  | kʰ | gʰ |  |
| Affrikaatta | Norm. |  |  |  | ʧ | ʤ |  |  |
| Affrikaatta | Asp. |  |  |  | ʧʰ | ʤʰ |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | s |  |  |  | h |
| Tremulantti | Tremulantti |  | ɾ~r | ɻ |  |  |  |
| Lateraali | Lateraali |  | l | ɭ |  |  |  |
| Puolivokaali | Puolivokaali | w |  |  | j |  |  |
Kielioppi

Monien muiden itäisten indo-arjalaisten kielten tavoin orijassa ei ole kieliopillista sukua, mutta erilaisilla päätteillä voidaan kuvata eri sukupuolia yksinomaan ihmisiin viittaavissa sanoissa kuten esim. lääkäri: /ɖaktɔr/ (m) ja /ɖaktɔraɳi/ (f), työläinen: /mulia/ (m) ja /muliaɳi/ (f) tai kaunis/komea ihminen: /sundɔrɔ/ (m) ja /sundɔri/ (f).
Lukuja on kaksi, yksikkö ja monikko, joiden päätteet ovat pääsääntöisesti eri inhimillisille (/-māne/) ja epäinhimillisille (/-guɖikɔ/ tai /-guɖakɔ/) substantiiveille. Epäinhimillisten substantiivien päätteitä voidaan käyttää myös inhimillisten substantiivien kanssa, jos tarkoitus on luoda alentava mielikuva tai ilmaista sääliä.
Orijan persoonapronominien kirjo on suomeen verrattuna rikas. II persoonan pronominien kohdalla tehdään ero kolmen eri muodollisuuden tason kesken, kun taas III persoonan kohdalla tehdään ero inhimillisyyden (inhimillinen vs. epäinhimillinen) ja läheisyyden (läheinen vs. kaukainen) kesken. Sukupuolten välisiä eroja pronomineilla ei ole.
|  | Yksikkö | Monikko |
| --- | --- | --- |
| I pers. | /mũ/ | /āme(māne)/  /āmbhe(māne)/ |
| II pers. (tuttavallinen) | /tu/ | /tame(māne)/ |
| II pers. (puolituttavallinen) | /tume/ | /tamemāne/ |
| II pers. (kunnioittava) | /āpaɳa/ | /āpaɳamā/ |
| III pers. (inhim. läh.) | /ye/ | /emāne/ |
| III pers. (inhim. kauk.) | /se/ | /semāne/ |
| III pers. (epäin. läh.) | /eiʈā/ | /eiguɖika/ |
| III per. (epäin. kauk.) | /seiʈā/ | /seiguɖika/ |
Lukusanat 1–10 orijaksi ovat:
|  | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| numeraali | ୧ | ୨ | ୩ | ୪ | ୫ | ୬ | ୭ | ୮ | ୯ | ୧୦ |
| ääntämys | /ek/ | /dui/ | /tin/ | /ʧār/ | /pānʧ/ | /ʧʰa/ | /sāt/ | /āʈʰ/ | /na/ | /das/ |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orija Wikimedia Commonsissa
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Indoarjalaiset kielet
aer
andh
angika
assami
awadhi
bagheli
baškarik
bengali
bhadrawahi
bhili
bhisnupriya
bhodžpuri
bradž
buksa
bundeli
chambeali
chhattisgarhi
chittagon
chitwania tharu
dameli
dangaura tharu
dhatki
divehi
dogri
fidžinhindi
gaddi
garhwali
gawar
goaria
grangali
gudžarati
gurgula
halbi
haryanvi
hindi
hindko
hindustani
Induksenkohistani
kalaša
kanauji
kašmiri
katarkalai
kathariya tharu
khowar
kochila tharu
koli
kumaoni
kurdari
kutši
lahnda
lambadi
magahi
maijan
maithili
majhi
mandeali
marathi
marwari
musasa
nimadi
ningalami
nepali
od
orija
paali
palya bareli
pandžabi
pašai
pauri bareli
phalura
radžastani
rana tharu
rangpuri
rathwi bareli
rohingya
romani
sadri
sanskrit
saraiki
sawi
šina
sindhi
sinhali
sirmauri
sonha
šumašti
surjapuri
sylheti
tirahi
torwali
urdu
varhadi-nagpuri
varli
vasavi
Orijan kielen äänteet esitettynä videona.
Orijankielinen sanomalehti vuodelta 1930.
Pappadátes (Préveza)

| Pappadátes Παππαδάτες |
| --- | --- |
 Kirkko Pappadátesin kylässä.
 Pappadátes
 Koordinaatit: 39°18′52″N, 20°47′34″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Epeiros
Alueyksikkö:  Préveza
Kunta:  Zirós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  2102030601
Korkeus:  296 m
Väkiluku (2011):  369
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pappadátes (kreik. Παππαδάτες) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Ziróksen kuntaan, Prévezan alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen. Kylän väkiluku on 369 (vuonna 2011).
Pappadátesin kylä sijaitsee noin 33 kilometriä luoteeseen Ártasta ja noin 46 kilometriä pohjoiskoilliseen Prévezasta. Se on rakennettu noin 296 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Pappadátes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παππαδατών, Topikí Koinótita Pappadatón), johon kuuluvat varsinaisen Pappadátesin kylän lisäksi kylät Ágioi Apóstoloi (Άγιοι Απόστολοι, aiemmin Provídi, Προβίδι) ja Galíni (Γαλήνη, aiemmin Chálasma, Χάλασμα). Koko yhdyskunnan väkiluku on 551.
Aiemmin kylä kuului Thesprotikón kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ziróksen kunnan Thesprotikón kunnallisyksikköön.
Palojärvi (Joensuu, eteläinen)

| Palojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Joensuu
Koordinaatit:  62°30′40″N, 30°21′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Jänisjoen vesistöalue (01)
Järveen tulevat joet:  Välijoki
Laskujoki:  Koskutjoki
Järvinumero:  01.033.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,9 m 
Rantaviiva:  16,96 km 
Pinta-ala:  2,87 km² 
Tilavuus:  0,00719 km³ 
Keskisyvyys:  2,52 m 
Suurin syvyys:  11,5 m 
Saaria:  9
:  Kimmonsaari, Piipolansaari
 fiPalojärvi 
Palojärvi on matala, suurelta osin soiden ja metsien reunustama järvi Joensuussa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,9 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 30 kilometriä itäkaakkoon.