stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hämähäkkimiehen kuvitteellinen historia
Yliopistoelämä

Hämähäkkimies kohtasi Vihreän menninkäisen ensimmäistä kertaa tämän huijatessa Hämähäkkimiehen hänestä kuvattavaan elokuvaan. Vihreä menninkäinen oli laatinut ansan, jossa olivat mukana Suostuttelijat. Suunnitelma meni kuitenkin pieleen Hulkin saapuessa paikalle. Hämähäkkimies kohtasi Hulkin ensimmäistä kertaa, ja sai ”elämänsä suurimman selkäsaunan”.
Peterin ylioppilaselämä alkoi vauhdikkaasti, kun hän oli saanut päästötodistuksen lukiostaan, ja siirtynyt Empire Staten yliopistolle, jossa hän tutustui Gwen Stacyyn ja Harry Osborniin. Hämähäkkimies oli eronnut Betty Brantistä, ja nyt hänellä oli romanttisia kiinnostuksia Gwen Stacya kohtaan.
Kohdattuaan Kravenin ensimmäistä kertaa, Hämähäkkimiehen täti May ja naapuri Anna Watson yrittivät tutustuttaa hänet Watsonin sisarentyttäreen, Mary Jane Watsoniin. Hämähäkkimies ehti yliopistoaikanaan tutustua Daredeviliin , tutustua Peterinä Ned Leedsiin, kohdata J. Jonah Jamesonin vuoksi Skorpionin sekä Hämähäkin tappajat, kohdata Liekehtijän, kohdata Kingpinin ensimmäistä kertaa ja tutustua Norman Osborniin.
Peter muutti Harry Osbornin kanssa samaan asuntoon. Samoihin aikoihin Harry Osborn aloitti ensimmäistä kertaa huumeiden käytön. Harryn isä Norman Osborn paljastui Vihreäksi menninkäiseksi, samalla kun hän sai Hämhäkkimiehen henkilöllisyyden selville. Peter läheni Flash Thompsonin kanssa. Peter sai Gwen Stacyn isästä, Kapteeni Stacystä ja Ka-zarista itselleen kaksi uutta ystävää.
Kapteeni Stacy kuitenkin koki surmansa Tohtori Mustekalan käsissä, kun hän yritti auttaa pientä lasta, joka oli joutua kaatuvan seinän alle. 
Hämähäkkimies ehti tässä elämänvaiheessa käydä myös Lontoossa. Peter puhdisti myös vanhempiensa maineen, kun kohtasi Punakallon.
Kuuden käden saaga

Peter yrittää tehdä kemiallista seosta, jolla pääsisi eroon Hämähäkkimiehen voimistaan. Yllättäen seerumilla on päinvastainen vaikutus ja se saa Peterin Hämähäkkimiehen piirteet kasvamaan, kasvattaen hänelle neljä uutta kättä. Tohtori Curt Connors käyttää Morbiuksen verta muuttaakseen Hämähäkkimiehen takaisin ennalleen.
Gwen Stacyn kuolema

Flashin palattua Vietnamista, Hämähäkkimies kohtasi Nuijapään ensimmäistä kertaa, Hulkin toista kertaa, kohdaten myös samalla ensimmäistä kertaa Thunderbolt Rossin. Hämähäkkimies käy myös Kadonneessa valtakunnassa.
Palattuaan kotiin, hänellä on kuitenkin edessä kaaos.
Harry Osborn on alkanut käyttää huumeita taas, koska on saanut selville, että Norman Osborn on Vihreä menninkäinen. Vihreä menninkäinen kidnappaa Gwen Stacyn, ja vie tämän Brooklynin sillalle. Hämähäkkimiehen ja Vihreän menninkäisen välisen välien selvittelyn aikana Gwen Stacy putoaa Brooklynin sillalta alas ja kuolee. Tästä raivoissaan Hämähäkkimies lähtee Vihreän menninkäisen perään, aikeenaan tappaa tämä. Vaikka Hämähäkkimies tuleekin lopulta katumapäälle, Vihreä menninkäinen kuolee omaan liituriinsa, jonka oli tarkoitus osua Hämähäkkimieheen. Surun murtamana Peter Parker uskoo, ettei kukaan enää kuuntele tai lohduta häntä, mutta Mary-Jane saapuu hänen tuekseen.
Vuosi Vihreän menninkäisen kuoleman jälkeen Hämähäkkimies kohtasi Ihmissudeksi muuttuneen J. Jonah Jamesonin pojan, kuten myös Tuomarin.
Shakaali, Miles Warren yritti kostaa Hämähäkkimiehelle Gwen Stacyn kuoleman. Hän muun muassa kloonasi Peter Parkerin ja Gwen Stacyn ja huijasi Tuomarin avukseen. May Parker oli tällä välin päätyä naimisiin Tohtori Mustekalan kanssa. Harry Ocborn oli jo pitkään ollut vajoamassa hulluuteen, ja lopulta hän ryhtyi uudeksi Vihreäksi menninkäiseksi, kostaakseen isänsä kuoleman. Tässä elämänvaiheessa Peter Parker ehti nähdä myös Betty Brantin ja Ned Leedsin häät, hankkia sponsoroidun Hämähäkkiauton, kohdata Stegronin , Shakaalin virheellisen kloonin Raaton, jonka myötä paljastui, että kloonit eivät olleet missään vaiheessa olleet klooneja, vaan ihmisiä, joihin oli laitettu ”raato-virus” ja kolmannen Vihreän menninkäisen eli Harry Osbornin psykologin . Raato ehti kuolla ennen Peter Parkerin aikuisvaiheita. Peter Parker tutustui Roderick Kingsleyhyn tässä vaiheessa elämäänsä.
Aikuisvaiheet

Hämähkkimiehen aikuisvaiheiden sanotaan alkaneen ”Tuska ja voima” -tarinasta, jossa Marvel hylkäsi entisen, oikean ajan mukaisen ajan kulun, ja aloitti Marvel-universumin ajan, todeten fanien kysyessä Peter Parkerin olevan "noin 21 vuotta".
Hämähäkkimiehen aikuisuus alkoi, kun hän päätti vihdoin ja viimein asettua aloilleen, ja kosia tyttöystäväänsä Mary-Jane Watsonia. Mary-Jane kuitenkin kieltäytyi tästä ensimmäisestä kosinnasta, koska ei tuntenut olevansa valmis avioliittoon. Peter sai päästötodistuksen yliopistosta juuri samoihin aikoihin, kun May Parker oli päätynyt sairaalaan.
Hämähäkkimiehen ura koki myös käänteitä, kun Spencer Smythe, yksi Kingpinin vaikuttavimmista tiedemiehistä kuoli taistellessaan Hämähäkkimiestä vastaan, tämän poikansa, Alistair Smythen jäädessä vannomaan kostoa. Peter erosi Mary-Janesta, pysyten ystävänä , mutta tutustui hyvin nopeasti Mustaan Kissaan, joka yritti ensimmäisellä kohtaamisella vapauttaa kuolemaisillaan olevaa isäänsä, viedäkseen tämän kotiin kuolemaan. Musta kissa onnistuikin siinä, missä kuoli hukkuen pudotessaan näiden välisessä kamppailussa veteen.
May Parker ehti olla hetken kuolleena, heräten kuitenkin takaisin eloon. Ben-sedän tappanut murtovaras palasi takaisin etsimään saalistaan May Parkerin kodin pihalta Mysteerion kanssa. Mysteerio paljastui lopulta petturiksi, ja tainnutti murtovarkaan saatuaan selville, mitä tämä tavoitteli. Myöhemmin seuranneessa kamppailussa murtovaras koki kuoleman.
Musta kissa palasi myöhemmin, ja paljasti samalla rakkautensa Hämähäkkimieheen. Hämähäkkimies tapasi Madame Webin ja Namorin näihin aikoihin. Hän myös taisteli ensimmäistä kertaa juuri voimansa saanutta vesimiestä vastaan. Jo toisella kohtaamisella, yhdistyi Vesimies ja Hiekkamies niin, että heistä tuli "Mutamies"
Tällä ajalla Hämähäkkimies ehti kohdata myös useita pienempiä vastustajiaan, kuten Moukantappaja, Vauhtipiru, Punainen haamu (ja hänen superapinat), Tarantulan hirviömuodossaan, Kurpitsalyhdyn, Bumerangin
Harry Osborn ja Liz Allen palasivat takaisin Peterin elämään perustaakseen perheen.
Hämähäkkimies kohtasi ensimmäistä kertaa Viitan ja Tikarin , jotka ovat sittemmin taistelleet hänen rinnallaan monesti mm. Vastausta ja Carnagea vastaan. Musta kissa ehti palata, ja hukkua uudestaan.
Hämähäkkimies paljasti Mustalle kissalle olevansa Peter Parker. Ensimmäinen Mörkö ja tämän kuolema oli kuitenkin suurin tapahtumasarja.
Samaan aikaan Peter riitaantui tätinsä kanssa, koska tämä oli katkaissut unelmansa tiedemiehenä. Musta kissa hankki oikeat voimat Kingpinin kanssaan tekemänsä sopimuksen avulla, voidakseen auttaa paremmin Hämähäkkimiestä, jonka kanssa hän nyt seurusteli, rikoksen torjunnassa.
Ennen Salattuja sotia Hämähäkkimies ehti kuitenkin kohdata Mörön uudestaan, tämän "palatessa" eloon.
Kravenin viimeinen jahti

Kraven palasi Amerikkaan. Hän oli alkanut voida pahoin, ja kärsimään vanhuudestaan. Hän ymmärsi kuolevansa pian. Siispä hän päättää vielä toteuttaa viimeisen jahtinsa, Hämähäkkimiehen päihittämisen. Hän ampuu tainnuttavan nuolen Hämähäkkimieheen, ottaa hänet verkkoonsa ja vie hautausmaalle, jossa hautaa tämän elävältä. Haudattuaan Hämähäkkimiehen, Kraven pukeutuu tämän asuun, ja alkaa kulkea yöllä kaupungilla, todistaakseen osaavansa hommansa Hämähäkkimiestä paremmin. Lisäksi hän juo hallusinaatiota aiheuttavan rohdon, kohdatakseen suurimman pelkonsa, hämähäkin. Kuluu kaksi viikkoa, ja Kraven on ehtinyt toimittaa jo 15 miestä sairaalaan, ja yhden kuolemaan. Hän päihittää Löyhkän, jota Hämähäkkimies ei aikoinaan voittanut ilman Kapteeni Amerikan apua. Samaan aikaan käsi nousee ylös Hämähäkkimiehen "haudasta".
Hämähäkkimies joutuu kuitenkin ensin kokemaan pahimmat pelkonsa nuolen aiheuttamien hallusinaatioiden vuoksi. Kraven on varautunut Hämähäkkimiehen tuloon. Hän on vihdoin tajunnut, että Hämähäkkimieskin on vain mies, ja että tämän lyönnit eivät vaikuta häneen yhtään sen paremmin kuin kenenkään muunkaan. Hän ei kuitenkaan regoi myöskään tämän lyönteihin, sillä tietää jo voittaneensa. Lopulta myös Hämähäkkimies tajuaa sen: Kraven jätti hänet henkiin, vain jotta voisi todistaa tälle voittaneensa hänet. Kraven vaihtaa takaisin metsästäjän asunsa, selittää kaiken ja näyttää hänelle samalla kellarissa häkissä olevan Löyhkän. Kraven yrittää tappaa sen heittämällä soihdun tämän häkkiin, mutta Hämähäkkimies estää Löyhkän loukkaantumisen. Kamppailtuaan hetken aikaa Hämähäkkimiehen kanssa, Kraven miettii, että jotain puuttuu. Hän vapauttaa Löyhkän, jota vastaan Hämähäkkimies kieltäytyy taistelemasta.
Löyhkä hyökkää peloissaan puolustukseksi Hämähäkkimiehen kimppuun, ja Kraven pelastaa tämän viime hetkellä. Tämän jälkeen Löyhkä pakenee, ja Kraven kehottaa Hämähäkkimiestä poistumaan, antaen samalla sanansa, ettei vahingoita enää yhtään ketään, nyt kun hän on päihittänyt Hämähäkkimiehen. Hämähäkkimiehen poistuttua Kraven nostaa aseensa ohimolleen, ja ampuu. Samaan aikaan kun Hämähäkkimies jahtaa Löyhkää, saapuu poliisi Kravenin tukikohtaan anonyymin soittajan perässä. Sieltä he löytävät Kravenin kuolleena, ja kirjeen, jossa hän tunnustaa kaikki rikokset jotka teki Hämähäkkimiehen asussa ollessaan. Hämähäkkimies tajuaa mitä Kraven on tehnyt, palattuaan jahdiltaan.
Avioliitto

Peter Parker kosi uudestaan Mary Janea, ja tämä suostui. Häät sujuivat ilman epäröintiä suurempaa draamaa, mutta hääyönä itse Puuma hyökkäsi heidän kimppuunsa. Palattuaan takaisin normaaliin elämään, Hämähäkkimies joutui kohtaamaan fobiastaan parantuneen Tohtori Mustekalan., sekä uudestaan syntyneen Tarantulan.
Mutta myös uuden vastustajan, Robbie Robertsonin kostoksi sairaalakuntoneen pistäneen Hautakiven.
Tällaista oli Peter Parkerin elämä ennen hämähäkin puremaa.
Hämähäkki puree Peter Parkeria.
Peter Parker oppii kantapään kautta, että suuri voima tuo mukanaan suuren vastuun.
Hämähäkkimies pelastaa J.Jonah Jamesonin pojan.
Hämähäkkimies on juuri kohdannut ensimmäistä kertaa Ihmeneloset ja kohtaa seuraavaksi Kameleontin.
Hämähäkkimiehen ensikohtaaminen Tri. Mustekalan kanssa oli jäädä hänen viimeisekseen.
Hämähäkkimies kohtasi Liskon, Tri. Doomin ja Hiekkamiehen.
Hulk saapuu tuoden taisteluun yllättävän käänteen.
Hämähäkkimies ensimmäisen Kingpinin kohtaamisen jälkeen. Kuvaa on sittemmin muunneltu useampaan kertaan.
Norman Osborn saa Hämähäkkimiehen henkilöllisyyden selville käyttämällään kaasulla. Kuvaa on sittemmin muunneltu useaan kertaan. Suomessa kansi nähtiin Sarjakirjan yhdessä kolmesta Hämähäkkimies-aiheisesta taskukirjasta.
Hämähäkkimies kohtasi Kuuden Käden Saagan aikaan ensimmäistä kertaa Morbiuksen.
Kraven hautaa Hämähäkkimiehen elävältä.
Kraven ottaa Hämähäkkimiehen identiteetin.
Kraven kohtaa hämähäkin joka edustaa hänen pelkojaan.
Caeleb Dressel
Uran alkuvuodet

Dressel kilpaili Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa ensimmäisen kerran 15-vuotiaana vuonna 2012 mutta ei tuolloin selviytynyt kisajoukkueeseen. Nuorten MM-kilpailuissa 2013 hän voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän alitti ensi kertaa 49 sekunnin rajan, ja sai pronssia 50 metrin vapaauinnissa sekä kaksi hopeaa ja kaksi pronssia viesteissä. Vuonna 2015 Dressel voitti ensimmäiset NCAA:n ja Yhdysvaltain mestaruutensa ja ui kansainvälisen tason huippuaikoja: 50 metrin vapaauinnissa 21,53 ja 100 metrin vapaauinnissa 48,78.
Ensimmäiset olympiavoitot ja maailmanmestaruudet

Dressel kilpaili vuonna 2016 Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui loppukilpailussa avausosuuden, ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui alkuerässä viimeisen osuuden. Hän sijoittui 100 metrin vapaauinnin loppukilpailussa kuudenneksi.
Budapestin MM-kilpailuissa 2017 Dressel voitti seitsemän kultaa sivuten Michael Phelpsin ennätyksellistä saavutusta. Ensimmäisenä päivänä hän ui 50 metrin perhosuinnin välierissä Yhdysvaltain ennätyksen 22,76 ja voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jonka avausosuudella hän ui 100 metrin Yhdysvaltain ennätyksen 47,26. Toisena päivänä hän sijoittui 50 metrin perhosuinnin loppukilpailussa neljänneksi. Neljäntenä kilpailupäivänä Dressel voitti kultaa sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa Yhdysvallat teki maailmanennätyksen 3.38,56. Seuraavana päivänä Dressel voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa Yhdysvaltain ennätyksellä 47,17. Kuudentena päivänä hän paransi 50 metrin vapaauinnin välierissä maansa ennätykseksi 21,29. Seitsemäntenä kilpailupäivänä hän voitti kultaa 50 metrin vapaauinnissa uudella Yhdysvaltain ennätyksellä 21,15, 100 metrin perhosuinnissa ajalla 49,86, joka jäi 0,04 sekuntia Michael Phelpsin maailmanennätyksestä, ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä maailmanennätyksellä 3.19,60. MM-kilpailujen päätöspäivänä Dressel voitti kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Vuodet 2018–2020

Vuonna 2018 Dressel voitti Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa Tokiossa kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hän saavutti hopeaa 50 metrin ja 100 metrin vapaauinnissa sekä pronssia sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hän ui miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa Yhdysvallat tuli maaliin ensimmäisenä, mutta joukkue hylättiin väärän uintijärjestyksen vuoksi.
Lyhyen radan MM-kilpailuissa 2018 Hangzhoussa Dressel voitti kuusi kultaa ja sai kolme hopeamitalia. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen saaliinsa oli kultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ja 100 metrin perhosuinnissa. Loput mitalit tulivat 4 × 50 metrin ja 4 × 100 metrin viesteistä.
Pitkän radan MM-kilpailuissa Gwangjussa 2019 Dressel voitti kuusi kultaa ja sijoittui kahdesti hopealle. Ensimmäisenä kilpailupäivänä hän ui avausosuuden Yhdysvaltain voittamassa miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Toisena päivänä hän voitti kultaa 50 metrin perhosuinnissa Amerikan-ennätyksellä 22,35, joka oli kaikkien aikojen toiseksi nopein aika. Neljäntenä kilpailupäivänä Dressel saavutti hopeaa sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Seuraavana päivänä hän voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa ja ui ensimmäisenä yhdysvaltalaisena matkan alle 47 sekunnin ajallaan 46,96. Kuudentena kilpailupäivänä Dressel ui 100 metrin perhosuinnin välierissä maailmanennätyksen 49,50, millä hän paransi Michael Phelpsin ennätystä 0,32 sekunnilla. Seitsemäntenä päivänä Dressel voitti kultaa 50 metrin vapaauinnissa Yhdysvaltain-ennätyksellä 21,04 ja puoli tuntia myöhemmin 100 metrin perhosuinnissa ajalla 49,66. Päivän kolmannen kultamitalinsa hän sai sekajoukkueiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä maailmanennätyksellä 3.19,40. Viimeisenä kilpailupäivänä Dressel nosti perhosuintiosuudella joukkueensa johtoon miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, mutta ankkuriosuudella Yhdysvallat putosi hopealle.
Dressel menestyi vuonna 2019 alkaneessa International Swimming Leaguessa. ISL tarjosi kilpailumahdollisuuksia myös vuonna 2020, jolle suunnitellut arvokilpailut siirtyivät koronaviruspandemian vuoksi myöhemmäksi.
Viisi olympiakultaa 2021

Vuonna 2021 kilpailtaviin olympialaisiin Dressel selviytyi Yhdysvaltain karsinnoista kolmelle henkilökohtaiselle matkalle. Hän voitti karsinnoissa 100 metrin vapaauinnin ajalla 47,39, 100 metrin perhosuinnin ajalla 49,87 (välierissä aika 49,76) ja 50 metrin vapaauinnin Yhdysvaltain-ennätystä sivuavalla ajalla 21,04.
Tokion olympialaisissa 2021 Dressel osallistui kuuteen lajiin ja voitti viisi kultaa. Hän ui avausosuuden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jonka Yhdysvallat voitti selvästi. Hän voitti ensimmäisen henkilökohtaisen olympiakultamitalinsa 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän olympiaennätyksellä 47,02 voitti australialaisen Kyle Chalmersin 0,06 sekunnilla. Seuraava kultamitali tuli 100 metrin perhosuinnista uudella maailmanennätyksellä 49,45. Sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Dressel ui vahvan vapaauintiosuuden, mutta Yhdysvallat jäi viidenneksi. Kolmannen henkilökohtaisen kultamitalinsa Dressel ui 50 metrin vapaauinnissa, jossa olympiaennätys 21,07 toi voiton 0,48 sekunnin erolla seuraavaan. Päätöslajissa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Dressel ui historian nopeimman perhosuintiosuuden ja Yhdysvallat voitti maailmanennätyksellä 3.26,78.
Tokion jälkeen

Dressel voitti vuonna 2022 Yhdysvaltain MM-karsinnoissa 50:n ja 100 metrin kilpailut sekä vapaa- että perhosuinnissa. Budapestin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä avausosuuden uimarina ja 50 metrin perhosuinnissa ajalla 22,57. Hän ui vielä 100 metrin vapaauinnin alkuerissä mutta vetäytyi sitten MM-kilpailuista terveydellisistä syistä.
Dressel palasi kilpa-altaisiin Yhdysvaltain karsinnoissa vuoden 2023 MM-kilpailuihin. Hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi 50 metrin perhosuinnissa eikä selviytynyt MM-kilpailujen joukkueeseen.
Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 2024 Dressel sijoittui 100 metrin vapaauinnissa kolmanneksi, joten hän sai sillä tuolle matkalle paikan vain viestijoukkueeseen. Hän hankki henkilökohtaiset olympiapaikat voittamalla 50 metrin vapaauinnin ja 100 metrin perhosuinnin.
Pariisin olympialaisissa 2024 Dressel voitti kahdeksannen olympiakultamitalinsa 4 × 100 metrin vapaauintiviestin ankkuriosuuden uimarina ja yhdeksännen sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui vain alkuerän. Hän saavutti hopeaa miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestin perhosuintiosuuden uimarina. Hän sijoittui 50 metrin vapaauinnin loppukilpailussa kuudenneksi ja karsiutui 100 metrin perhosuinnin välierissä.
City of Heroes (albumi)

| City of Heroes Kiske/Somerville |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. huhtikuuta 2015
 Tuottaja(t): Mat Sinner, Jacob Hansen
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, sinfoninen metalli, power metal
 Kesto: 55.25
 Levy-yhtiö: Frontiers
Kiske/Somervillen muut julkaisut
| Kiske/Somerville 2010 | City of Heroes 2015 |   |
City of Heroes on Kiske/Somerville duon toinen albumi, se julkaistiin vuonna 2015 levymerkillä Frontiers Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Mat Sinner ja Magnus Karlsson, ellei toisin mainittu.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | City of Heroes |  | 4.02 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Walk on Water |  | 4.16 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rising Up |  | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Salvation |  | 5.59 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Lights Out |  | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Breaking Neptune | Amanda Somerville, Sander Gommans | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Ocean of Tears |  | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Open Your Eyes |  | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Last Goodbye |  | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | After The Night Is Over |  | 4.58 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Run With a Dream |  | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Right Now |  | 5.18 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Michael Kiske – laulu
Amanda Somerville – laulu
Magnus Karlsson – kitara, koskettimet
Mat Sinner – basso, taustalaulu
Veronika Lukesova – rummut
Käännös suomeksi
David Alfaro Siqueiros

| David Alfaro Siqueiros |
| --- | --- |
 David Alfaro Siqueiros
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1896 Camargo, Meksiko
Kuollut: 6. tammikuuta 1974 (77 vuotta) Cuernavaca, Meksiko
Kansalaisuus:  meksikolainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  yhteiskunnallinen realismi
José David Alfaro Siqueiros (29. joulukuuta 1896 Camargo, Meksiko – 6. tammikuuta 1974 Cuernavaca, Meksiko) oli meksikolainen poliittisesti aktiivinen taidemaalari ja muralisti. Häntä pidetään erityisesti Meksikon seinämaalaustaiteen kuuluisimpiin kuuluvana taiteilijana yhdessä Diego Riveran ja José Clemente Orozcon kanssa.
Elämänvaiheet ja poliittinen toiminta

Siqueiros oli jo 15-vuotiaana mukana taideopintojensa ohella poliittisessa toiminnassa. Hän johti vuonna 1911 San Carlosin akatemiassa opiskelijoiden lakkoa, joka koski opetusmenetelmiä. Kaksi vuotta myöhemmin presidentti Francisco I. Maderon murhan jälkeen hän liittyi vallan kaapannutta Victoriano Huertaa vastustaneeseen järjestöön. Siqueiros oli neljä vuotta vallankumoustaistelijana.
Siqueiros muutti vuonna 1919 Espanjaan, josta hän kolme vuotta myöhemmin palasi Meksikoon. Meksikossa hän teki Escuela Nacional Preparatoria -koulun sisäpihalle kuuluisan seinämaalauksensa Los Mitos (’Myytit’). Meksikossa Siqueiros osallistui myös aktiivisesti taiteilijoiden ja työläisten ammattiyhdistystoimintaan. Vuosien 1926–1930 aikana hänen sotaisuutensa vei hänet vankilaan useita kertoja, ja vuonna 1931 hänet määrättiin sisäiseen karkotukseen Taxcon kaupunkiin. Taxcossa Siqueiros maalasi satoja tauluja, mutta hänet katsottiin vaaralliseksi ja karkotettiin maasta 1932. Hän pääsi palaamaan Meksikoon kaksi vuotta myöhemmin, kun vasemmistolainen Lázaro Cárdenas nousi maan presidentiksi.
Espanjan sisällissodan aikana 1930-luvun lopulla Siqueiros taisteli tasavaltalaisten puolella ja johti useita prikaateja. Francisco Francon voitettua sisällissodan Siqueiros palasi Meksikoon, jossa hän maalasi sähkötyöläisten liiton sponsoroimana yhden kuuluisimmista seinämaalauksistaan Retrato de la burguesía (’Porvariston muotokuva’).
Siqueiros asettui Josif Stalinin puolelle, kun Stalin ja Lev Trotski ajautuivat Neuvostoliitossa kiistoihin. Valtataistelun hävinnyt Trotski sai turvapaikan Meksikosta. Siqueiros hyökkäsi Trotskin kotiin Méxicossa 24. toukokuuta 1940 ryhmän kanssa. He ampuivat Trotskin kotia konekiväärein ja käyttivät myös räjähteitä, mutta Trotski selvisi hyökkäyksestä vahingoittumatta.
Taiteellinen toiminta

Siqueiros julkaisi vuonna 1922 kuvataiteilijoiden yhteisen manifestin, jossa ryhmä julisti uuden meksikolaisen kuvataiteen perusperiaatteet. Kuvataiteen tuli olla julkista, sankarillista ja monumentaalista mutta samalla inhimillistä. Hänen omalle ilmaisulleen on lisäksi tyypillistä dynaaminen kompositio ja uusien teollisten materiaalien käyttö. Muotokokeiluissaan Siqueiros oli edellä aikaansa, ja niitä voi rinnastaa lähinnä samanaikaisiin pohjoisamerikkalaisiin abstraktin taiteen virtauksiin. Monet hänen teoksensa ovat julkisilla paikoilla.
Toisen maailmansodan aikana Siqueiros maalasi useita tauluja, jotka kuvasivat taistelua fasismia vastaan. Toisen maailmansodan jälkeen hän maalasi useita tunnetuimmista seinämaalauksistaan. Vuonna 1959 Siqueiros vangittiin jälleen, kun hän tuki rautatietyöläisten liittoa. Hänet vapautettiin vuonna 1964, mutta hän jatkoi marxismin kannattajana. Vuonna 1967 Siqueiros palkittiin Leninin kansainvälisellä rauhanpalkinnolla.
Siqueirosin kunnianhimoisin seinämaalaus La marcha de la humanidad (’Ihmiskunnan marssi’) paljastettiin vuonna 1971. Hän kuoli kolme vuotta myöhemmin kotikaupungissaan Cuernavacassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Alfaro Siqueiros Wikimedia Commonsissa
Siqueiros New Yorkin modenin taiteen museossa (englanniksi)
Siqueiros Artcyclopedia.comissa (englanniksi)
Siqueirosin seinämaalaus Tecpan-rakennuksessa Méxicossa.
City of Industry

| City of Industry |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Los Angeles
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,24 km²
 – Josta vettä:  0,72 km² 
Väkiluku (2020):  264
 – Väestötiheys:  8 as./km²
Motto::  "Jobs, Enterprise, and Regional Infrastructure"
 
 https://www.cityofindustry.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
City of Industry on kaupunki Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 264 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Los Angelesin piirikunnan itäosassa. City of Industry koostuu lähinnä teollisuusalueista.
Panoraamakuva City of Industrystä.
Väestö

Vuonna 2020 City of Industryn 264 asukkaasta valkoisia oli 45,1 %, aasialaisia 14,0 % ja mustia 3,4 %. Asukkaista 20,8 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 16,7 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 41,6 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 17,8 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta City of Industry Wikimedia Commonsissa