stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hepokulta
Rahalöytö 1915

Vuonna 1915 Hepokullan nykyisen liikekeskuksen läheistä kalliota louhiessaan kivimiehet löysivät ison lohkareen taakse piilotetun suuren rahakätkön, johon kuului 2 847 hopeakolikkoa 1500-luvulta. He aikoivat aluksi pitää rahat itse, mutta tieto kantautui viranomaisille, ja kolikot päätyivät Kansallismuseolle. Kivimiehet saivat kuitenkin sadan markan löytöpalkkion kukin. Palkkio vastasi tuohon aikaan suunnilleen rengin vuosipalkkaa.
Aiheesta muualla

Hepokullan nettisivut
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Mission: Impossible (elokuvasarja)

Mission: Impossible, ensimmäiset osat suomenkieliseltä nimeltään Vaarallinen tehtävä, on yhdysvaltalainen toimintaelokuvasarja. Se perustuu samannimiseen televisiosarjaan vuosilta 1966–1973. Jokaisen elokuvan pääosassa Ethan Huntin roolissa on Tom Cruise, joka on myös ollut jokaisen elokuvan tuottajana.
Sarjassa julkaistut ja tekeillä olevat elokuvat:
| Suomenkielinen nimi | Julkaisupäivämäärä | Ohjaaja |
| --- | --- | --- |
| Vaarallinen tehtävä | 30. elokuuta 1996 | Brian De Palma |
| Vaarallinen tehtävä II | 24. toukokuuta 2000 | John Woo |
| Vaarallinen tehtävä III | 4. toukokuuta 2006 | J. J. Abrams |
| Mission: Impossible – Ghost Protocol | 3. helmikuuta 2011 | Brad Bird |
| Mission: Impossible – Rogue Nation | 31. heinäkuuta 2015 | Christopher McQuarrie |
| Mission: Impossible – Fallout | 3. elokuuta 2018 | Christopher McQuarrie |
| Mission: Impossible – Dead Reckoning | 12. heinäkuuta 2023 | Christopher McQuarrie |
| Mission: Impossible – The Final Reckoning | 23. toukokuuta 2025 | Christopher McQuarrie |

Sarjan kuuden ensimmäisen elokuvan bruttotuotto joulukuuhun 2020 mennessä oli maailmanlaajuisesti 3,577 miljardia dollaria. Elokuvien tuotantobudjettien yhteissumma oli 823 miljoonaa dollaria.
Tom Cruise kertoi kesällä 2023 Mission: Impossible – Dead Reckoning -elokuvan ensi-illan alla ja omana 61-vuotissyntymäpäivänään haluavansa tehdä Mission: Impossible -elokuvia aina 80-vuotiaaksi asti.
Emil Henriksson

Abloyn perinteinen riippulukko.
Emil Vilhelm Henriksson (24. helmikuuta 1886 Helsinki – 19. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen hienomekaanikko, joka tunnetaan Abloy-lukon keksijänä.
ABLOY-lukko

Korjatessaan kassakonetta vuonna 1907 Henriksson oivalsi, että kassakoneessa kiertyvien rattaiden periaatetta voitaisiin soveltaa myös lukkoihin. Hän kehitteli ideaa kolmisen vuotta ja valmistettuaan parikin prototyyppiä hän haki lukolle patenttia 1918. Patentti myönnettiin 15. helmikuuta 1919.
Lukkojen teollinen valmistus alkoi vuonna 1918 Ab Låsfabriken-Lukkotehdas Oy:ssä. Nimi lyheni pian muotoon Ab Lukko Oy. Tuotteen nimi oli alun perin Henrikssonin Patenttilukko, mutta muutettiin vuonna 1920 Abloyksi yrityksen nimen alkukirjainten mukaan. Abloy-lukko oli siihen aikaan ainoa, jota ei pystytty tiirikoimaan. Lukon toiminta perustuu lukkosylinterissä oleviin kiertyviin haittalevyihin. Siihen saakka käytössä oli ollut vain tappihaittasylinterillä toimivia lukkoja. Tappihaitat toimivat jousikuorimitettuina, jolloin jousen kuoleutuessa lukkoon tulee toimintahäiriö.
Kaikki nykyiset ABLOY®-lukot perustuvat Henrikssonin ideaan. Lukko on erityisen pitkäikäinen, sillä se ei sisällä kuin yhden jousen (kaikissa malleissa ei sitäkään). Haittalevysylinteri mahdollistaa myös lähes rajattomat sarjoitusmahdollisuudet, mm. erilaiset pää- ja yleisavainsarjoitukset. Keksintösäätiö on arvioinut Abloy-lukon merkittävimmäksi suomalaiseksi keksinnöksi .
Myöhempi ura

Henriksson ei rikastunut keksinnöllään, sillä hän myi oikeudet siihen Abloy-yhtiölle vuonna 1921 ja sai kaupassa 100 markkaa (vuoden 2005 rahana 34 euroa) sekä 50 yhtiön osaketta (25 % osakekannasta). Yhtiö meni konkurssiin vuonna 1923, ja patentti joutui pankille. Pankki myi sen Kone- ja Siltarakennus Oy:lle, jonka Wärtsilä-yhtymä osti 1936.
Henriksson muutti Abloyn patentin myytyään Turkuun, mutta palasi parin kolmen vuoden kuluttua takaisin Helsinkiin. Hän työskenteli tämän jälkeen parisen vuotta puolustusvoimien palveluksessa sekä vuodesta 1928 mekaanikkona Helsingin yliopiston kemian laitoksella aina 1950-luvun puoliväliin. Siellä hänen toimenkuvaansa kuului mm. instrumenttien valmistaminen ja kunnossapito.
Yksityiselämä

Henriksson harrasti taidekirjallisuutta sekä maalaustaidetta. Hän piirsi ja maalasi myös itse. Lisäksi hän oli kiinnostunut kaikista optisista välineistä, joita käsittelevän kirjallisuuden hän tunsi läpikotaisin. Hän myös opiskeli kieliä pystyäkseen lukemaan ulkomaista teknistä kirjallisuutta. Rakkaus maalaustaiteeseen ja kiinnostus tekniikkaan antoivat sisältöä hänen elämäänsä, jota varjosti hienoinen katkeruus lukkokeksinnön menettämisestä. Hän ei kuitenkaan täysin katkeroitunut, sillä hän totesi kaiken johtuneen tyhmyydestä ja huonosta liikemiestaidosta mutta ei ammattitaidon puutteesta.
Henrikssonia luonnehdittiin hiljaiseksi, vaatimattomaksi, huumorintajuiseksi ja nuorekkaaksi. Hänen viidestä pojastaan kaksi oli kuollut lapsena, ja yksi seurasi isänsä jälkiä opiskelemalla hienomekaanikoksi.
Henriksson sai Suomen Valkoisen Ruusun ensimmäisen luokan mitalin 1954 ja Suomen Talousseuran hopeisen kunniarahan 1955. Kuitenkin arvellaan, että näillä ei ole kunnioitettu häntä Abloy-lukon keksijänä, vaan ne olivat ansioita pitkästä työurasta.
Henriksson on haudattu Malmin hautausmaalle.
Kirjallisuutta

Juvonen, Jaana: Avaimen Arvoinen.  (Abloy 100 vuotta)  Jyväskylä:  Abloy Oy, Historietti Oy, 2007.  ISBN 978-952-99970-0-8
Aiheesta muualla

Abloyn sivut
http://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/abloy.shtml
https://www.tekniikkatalous.fi/tekniikka/abloy-lukon-keksija-luopui-luomuksestaan-100-markalla-omasta-tyhmyydesta-ja-huonosta-liikemiestaidosta-6755503
https://24center.fi/tarina-rikkinaisesta-kassakoneesta/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Hepatiitti A -rokote

Avaxim-rokote
Hepatiitti A -rokote on tarkoitettu suojaamaan hepatiitti A -viruksen (HAV) aiheuttamalta tarttuvalta maksatulehdukselta sekä estämään taudin puhkeamista mahdollisen altistumisen jälkeen.
Rokotusta suositellaan yleisesti matkailijoille, sillä hepatiitti A tarttuu viruksella saastuneen ruuan ja juoman välityksellä, ja tauti on suurimmassa osassa maailmaa erittäin yleinen. Esiintymisalueella paikallinen väestö on yleensä sairaudelle immuuneja, sillä tartunta on saatu jo varhain lapsuudessa. Korkean hygienian ansiosta A-hepatiittia ei yleensä esiinny Pohjois- ja Länsi-Euroopassa, Japanissa, Pohjois-Amerikassa, Australiassa eikä Uudessa-Seelannissa.
Kohderyhmä

Hepatiitti A -rokotteen merkittävin kohderyhmä ovat matkailijat, jotka matkustavat aluelle joilla tautia esiintyy. Matkailijan täytyy maksaa rokotusohjelma itse.
Suomessa A-hepatiittirokotus annetaan maksutta osana kansallista rokotusohjelmaa eräille riskiryhmille. Näitä ovat:
säännöllistä hoitoa saavat verenvuototautia sairastavat henkilöt
suonensisäisiä huumeita käyttävät sekä heidän läheisensä, kuten perheenjäsenet, seksikumppanit ja asuinkumppanit
miestenvälistä seksiä harrastavat miehet.
Hepatiitti A -tartunnan saaneet voivat levittää tartuntaa kotimaahan palattuaan parin viikon ajan, vaikka olisivatkin itse oireettomia. Alle kouluikäisillä lapsilla tartunta on yleensä oireeton. Tämän vuoksi voi syntyä kiusaus jättää lapset rokottamatta. Matkalta palattua lapset voivat levittää tartuntaa helposti eteenpäin esimerkiksi päiväkodissa, ja sen vuoksi rokotteen antamista suositellaan. Tällainen epidemia paljastuu yleensä vasta kun lapset tartuttavat omat vanhempansa. Myöskään taudin vaarattomuus lapsille ei ole selvää, sillä eräissä maissa A-hepatiitti on merkittävä lasten tarvitseman maksansiirron syy.
Suomesta A-hepatiitti on parantuneen hygienian vuoksi hävinnyt 1950-luvulle tultaessa. Tätä ennen syntyneet ovat usein saaneet immuniteetin lapsuudessa saadun tartunnan kautta.
Rokote

Rokote sisältää ihmisen MRC-5 -linjan soluissa kasvatettuja, inaktivoituja A-hepatiittiviruksia, jotka on sidottu hydratoituun alumiinihydroksidiin. Rokotteessa on jääminä säilytysaineena käytettyä neomysiini-antibioottia.
Joissakin maissa on käytössä myös virosomirokote, jossa influenssaviruksen pintahemagglutiniineja on kiinnitetty hepatiitti A -virusten kanssa lesitiinifosfolipidiliposomeihin.
Suomessa rokotteina ovat käytössä Glaxo Smith Klinen valmistamat Havrix sekä yhdistelmärokote Twinrix, joka antaa suojan myös B-hepatiittia vastaan.
Rokote annetaan pistoksena lihakseen. Suojan saavuttaminen vaatii kaksi rokotuskertaa, jälkimmäinen 6-12 kk ensimmäisen jälkeen. Aikuisen saama annos on 1 ml, lapselle annetaan 0,5 ml. Immuunipuutteisille useampi tehoste saattaa olla tarpeen. Hepatiitti A+B yhdistelmärokotteella pistokertoja tarvitaan B-komponentin vuoksi kolme.
Rokotteen teho

Kaikki markinoilla olevat A-hepatiittirokotteet antavat erinomaisen vasta-ainetuotannon. Vasta-ainepitoisuudet ovat yleensä riittävät jo ensimmäisen pistoksen jälkeen 90 % rokotetuista. Toisen pistoksen jälkeen suoja kattaa käytännössä kaikki rokotetut. Toinen pistos johtaa yleensä erittäin korkeisiin vasta-ainepitoisuuksiin ja kahden rokotuskerran antama suoja onkin elinikäinen.
Rokotetta voidaan käyttää myös altistumisen jälkeen estämään taudin syntymistä. Tässä tarkoituksessa teho erinomainen kahden viikon kuluessa altistumisen jälkeen annettuna.
Rokotteen haittavaikutukset

Rokotereaktion ovat vähäisiä, mutteivät kovinkaan harvinaisia. Paikallisreaktioita tulee noin 15 %:lle rokotetuista ja lieviä yleisoireita 20 %:lle. Jälkimmäisellä rokotuskerralla reaktiot ovat harvinaisempia.
Kreikan drakma

Drakma (kreik. δραχμή, drachmí < m.kreik. δραχμή, drakhmē, ”kourallinen”) oli Kreikan rahayksikkö ennen euron käyttöönottoa. Drakman laskennallinen suhde euroon on 1 € = 340,750 drakmaa, sen lyhenne oli Δρ ja valuuttatunnus GRD. Drakma jakautui 100 leptaan, mutta inflaation takia leptaa käytettiin korkeintaan kirjanpidollisesti.
Drakhma oli alun perin antiikin kreikkalainen painomitta ja rahayksikkö. Nykyisen Kreikan valtion itsenäistymisen jälkeen vuonna 1832 maan rahayksikkö nimettiin antiikin aikaisen yksikön mukaan. Nykyaikainen drakma uudistettiin vuosina 1944 ja 1954. Uudistukset tehtiin inflaation takia.
Kreikkalainen Euroopan unionin komission jäsen María Damanáki ilmoitti toukokuussa 2011 verkkosivuillaan, että Kreikka voisi velkakriisin takia palata drakman käyttöön eurosta. Näin voisi käydä, jos Kreikka ajautuu maksukyvyttömäksi. Kreikka pyrkii kuitenkin kansainvälisen luottokelpoisuutensa säilyttämisen takia pysymään eurossa.
Käytössä olleet rahat

Ennen euron käyttöönottoa käytössä olleet kolikot:
1 drakma (harvoin käytetty)
2 drakmaa (harvoin käytetty)
5 drakmaa
10 drakmaa
20 drakmaa
50 drakmaa
100 drakmaa
500 drakmaa
Ennen euron käyttöönottoa käytössä olleet setelit:
100 drakmaa
200 drakmaa
500 drakmaa
1 000 drakmaa
5 000 drakmaa
10 000 drakmaa
Heptakloori

| Heptakloori |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,4,5,6,7,8,8-heptakloori-3a,4,7,7a-tetrahydro-4,7-metaano-1H-indeeni
CAS-numero:  76-44-8
PubChem CID:  3589
SMILES:  C1=CC(C2C1C3(C(=C(C2(C3(Cl)Cl)Cl)Cl)Cl)Cl)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H5Cl7
Moolimassa:  373,29 g/mol
Sulamispiste:  95–96 °C
Tiheys:  1,57–1,59 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Heptakloori (C10H5Cl7) on kloorattuihin rengasrakenteisiin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty maataloudessa hyönteismyrkkynä ja puunsuoja-aineena, mutta sen käyttö on nykyään kielletty useassa maassa sen myrkyllisyyden vuoksi.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa heptakloori on valkoista kidemäistä tai vahamaista ainetta. Se on veteen liukenematonta ja liukenee paremmin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Monien muiden kloorattujen hyönteismyrkkyjen tavoin heptakloorin vaikutus perustuu GABA-aktivoitujen kloridikanavien salpaamiseen, mikä johtaa hermoston ja lihaksiston yliaktiivisuuteen. Heptakloori hapettuu helposti heptaklooriepoksidiksi (C10H5Cl7O). Kuumennettaessa yhdistettä noin 160 °C:n lämpötilaan se hajoaa muodostaen muun muassa vetykloridia. Heptakloori on hyvin myrkyllistä myös nisäkkäille ja vesieliöille. Aineelle altistumisesta voi seurata rauhattomuutta, huonovointisuutta, vapinaa ja kouristuksia. Yhdiste voi lamaannuttaa hengityselimistöä ja johtaa kuolemaan. Heptakloori on myös myrkyllistä maksalle ja sen on todettu eläinkokeissa olevan karsinogeeninen. Yhdiste on suhteellisen stabiili ja sen puoliintumisaika maaperässä on kaksi vuotta. Heptakloori myös kertyy eliöihin.
Valmistus ja käyttö

Heptakloorin valmistuksen lähtöaineet ovat heksakloorisyklopentadieeni ja syklopentadieeni. Näiden Diels–Alder-reaktiossa muodostuu klordeenia, joka kloorataan heptaklooriksi. Reaktiossa muodostuu myös klordaania.
Heptaklooria on käytetty hyönteismyrkkynä maataloudessa ja puutavarateollisuudessa. Sitä on käytetty myös malariaa levittävien hyttysten torjumiseen. Tuote tuli ensimmäisen kerran markkinoille 1952. Klordaaniin verrattuna heptakloori on 3–5 kertaa tehokkaampaa. Yhdisteen terveys- ja ympäristövaikutusten vuoksi sen käyttö on nykyään kielletty useissa maissa. Yhdysvalloissa kielto astui voimaan vuonna 1988 ja Suomessa 1996. Heptakloori kuuluu Tukholman sopimuksessa vuonna 2001 kiellettyihin kemikaaleihin.
Aiheesta muualla

Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Heptachlor (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Heptachlor (englanniksi)
ChemBlink: Heptachlor (englanniksi)
Torjunta-aineita
| --- | --- |
Jyrsijät:   Arsenikki  Barium  Bromadioloni  D-vitamiini  Fosfiini  Natriumfluoriasetaatti  Strykniini  Tallium  Taponlehti  Zyklon B  Kumatetralyyli  Varfariini 
Loiset:  Malationi
Kasvituholaiset:  Dimetoaatti
Rikkakasvit:   glyfosaatti  fenoksietikkahapon johdannaiset  sulfonyyliurea 
Hyönteiset:   Aldriini  dieldriini  Toksafeeni  DDT  Endriini  Klordaani  Mireksi  Heksabromobifenaali  Heptakloori  Klordekoni  Lindaani
Kreikan maanjäristys 227 eaa.

| Kreikan maanjäristys 227 eaa>  |
| --- | --- |
Päivämäärä:  tarkemmin tuntemattomaan aikaan n. vuonna 227 eaa. (tai 226–220 eaa.)
Magnitudi:  7,2 (Mw)
Intensiteetti:  X
Syvyys:  100 km
Episentrumin sijainti:  36°17′59″N, 28°18′2″E
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:  Kreikka
Kreikan maanjäristys 227 eaa. oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa tarkemmin tuntemattomaan aikaan noin vuonna 227 eaa., joidenkin arvioiden mukaan kuitenkin joskus vuosien 226–220 eaa. välillä. Se vaikutti Eteläisten Sporadien saarilla ja erityisesti Rhodoksella (nyk. Ródos). Maanjäristyksen magnitudi oli arviolta noin 7,2 ja intensiteetti X, ja se tapahtui noin 100 kilometrin syvyydessä.
Maanjäristyksen tarkkaa ajoitusta ei tunneta. Sen tapahtumisvuodeksi mainitaan eri lähteissä 227 eaa., 227–226 eaa., 226–225 eaa., 224 eaa., 222 eaa. tai 220 eaa. Maanjäristyksen mainitsevat muun muassa Polybios ja Pausanias. Järistys tuhosi Rhodoksen kaupunkia ja tunnetaan erityisesti siitä, että se romahdutti Rhodoksen kolossin. Maanjäristykseen liittyi tsunami. Antiikin lähteiden mukaan useita laivoja tuhoutui.
Hepatiitti B -rokote

Hepatiitti B -rokote on rokote, jonka tarkoitus on suojata hepatiitti B -viruksen (HBV) aiheuttamalta taudilta. Rokote ei sisällä taudinaiheuttajaa.
B-hepattiittitartunnan seurauksena voi kehittyä krooninen aktiivinen maksatulehdus tai polyarteritis nodosa -autoimmuunisairaus ja lopulta maksakirroosi. Maailmalla B-hepatiitti on maksasyövän merkittävä riskitekijä.
Rokote

Rokote sisältää yhdistelmä-DNA-tekniikalla muunnetun Saccharomyces cerevisiae -hiivan tuottamaa, viruksen HBsAg-pintarakennetta sekä pienen määrän alumiinihydroksidia  ja/tai alumiinifosfaattia tehosteaineena.
Rokote annetaan pistoksena lihakseen, poikkeustapauksissa ihon alle. Aikuisten rokotussuoja edellyttää kolme rokotuskertaa. Myöhemmät pistokset annetaan 1 ja 6 kuukautta ensimmäisen pistoksen jälkeen. Pienille lapsille annetaan 4 pistosta 0, 1, 2 ja 12 kk välein.
Jos potilas on jo altistunut hepatiitti B -virukselle, ensimmäisen rokotuskerran yhteydessä annetaan myös HB-immunoglobuliinia.
Rokotetta ei saa antaa, jos rokotettava on aikaisemmin saanut selvän anafylaktiseen reaktion jotakin rokotteen ainesosaa kohtaan.
Suomessa käytössä on GlaxoSmithKlinen valmistama Engerix-B, josta on 0,5 ml annos lapsille sekä 1ml annos aikuisille. Rokotus voidaan antaa myös Twinrix-yhdistelmärokotteena, joka sisältää myös suojan hepatiitti A:ta vastaan.
Kohderyhmät

Suomessa hepatiitti B -rokote tarjotaan maksuttomasti osana kansallista rokoteohjelmaa eräille riskiryhmille. Näitä ovat:
säännöllistä hoitoa saavat verenvuototautia sairastavat
suonensisäisiä huumeita käyttävät sekä heidän läheisensä, kuten perheenjäsenet, asuinkumppanit ja seksikumppanit
miestenvälistä seksiä harrastavat miehet
hepatiitti B-infektiota sairastavien sekä oireettomien hepatiitti B -antigeenipositiivisten henkilöiden vastasyntyneet lapset, asuinkumppanit ja seksikumppanit
prostituoidut
työharjoittelussaan tartuntavaaraan joutuvat opiskelijat
henkilöt, joilla on muualla kuin työtehtävissä saadun verialtistumisen vuoksi vaara saada hepatiitti B -tartunta sekä seksuaalirikosten uhrit
alle 5-vuotiaat päiväkotilapset, kun ryhmässä tiedetään olevan hepatiitti B -antigeenipositiivinen lapsi
vastasyntyneet lapset, kun ainakin toinen vanhemmista on lähtöisin maasta, jossa hepatiitti B on yleinen
hepatiitti C-viruksella infektoituneiden äitien vastasyntyneet lapset.
Työterveyshuollon kautta rokotteen voivat saada työssään HBV-tartunnalle altistuvat. Tällaisen työntekijän suojaaminen kuuluu työnantajan velvollisuuksiin.
Matkailijoille hepatiitti B -rokote on tarpeen vain jos on tarkoitus oleskella riskialueella pidemmän aikaa esimerkiksi työn tai opiskelun vuoksi, jos on vaarassa joutua siellä lääketieteelliseen operaatioon tai jos toiminta sisältää erityisiä riskejä.
Alueilla, joilla B-hepatiittia esiintyy, rokotussarja olisi annettava jo pian lapsen syntymän jälkeen.
Rokotteen teho

Rokote antaa riittävän korkean vasta-ainetason 95 %:lle rokotetuista ja suojan kesto on elinikäinen 90 %:lla rokotetuista. Immuunipuutteiset voivat tarvita myöhempiä tehosteita. Syntyvä immuniteetti liittyy solusitoiseen immuniteettiin ja ne rokotetut, joilla on pian rokotuksen jälkeen ollut riittävä vasta-ainetaso, ovat suojassa, vaikka vasta-aineet eivät enää myöhemmin olisikaan mitattavalla tasolla.
Rokotteen teho on selvästi heikompi yli 50-vuotiailla, tupakoitsijoilla, selvästi ylipainoisilla tai immuunipuutteisilla. Tällöin rokotteen vaikutus voidaan tutkia mittaamalla veren vasta-ainepitoisuus (S-HbsAb) 6-8 viikon kuluttua viimeisestä rokoteannoksesta. Mikäli taso on alle 10 KY/l eikä kohoa vielä kolmen uuden tehosteannoksenkaan jälkeen, henkilön tartuntariskiä on pienennettävä muilla keinoin.
Rokotteen haittavaikutukset

Haittavaikutukset ovat yleensä lieviä ja paikallisia. Noin joka viides rokotettu saa jonkinlaisia tuntemuksia pistoskohtaan, ja vajaalle 10 %:lle pistoskohtaan voi kehittyä kovettuma. väsymystä on 15 %:lla ja päänsärkyä 10 %:lla. Kuumeilu on harvinaista.
Haverdal

| Haverdal |
| --- | --- |
 Haverdal 1940- tai 1950-luvulla.
 Haverdal
 Koordinaatit: 56°43′49″N, 12°39′30″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Halmstad
Väkiluku (2021):  1 821
Haverdal on taajama Halmstadin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 812 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haverdal Wikimedia Commonsissa
Kreetan valtio

Kreetan valtio (kreik. Κρητική Πολιτεία, Kritikí Politeía) oli Välimerellä sijaitsevalle Kreetan saarelle vuonna 1898 perustettu autonominen tasavalta, joka kuului Osmanien valtakuntaan. Vuonna 1913 Kreetan valtio liitettiin Kreikkaan.
Historia

Kreikka itsenäistyi Osmanien valtakunnasta vuonna 1821, mutta Kreeta jäi edelleen osaksi valtakuntaa. Kreetalaiset järjestivät usein kapinoita osmanivaltaa vastaan ja painostivat Ateenaa tulemaan apuun. Vuoden 1866 kapinan johtomiehet alkoivat vaatia énosista eli liittoa Kreikan kanssa. Kreikkalaiset ympäri maailmaa alkoivat kerätä rahaa aseita varten, ja saarelle alkoi saapua vapaaehtoisjoukkoja. Kreetalaiset jäivät kuitenkin yksin, sillä suurvallat painostivat Kreikan luopumaan kreetalaiskapinallisten tukemisesta.
Vuonna 1898 suurvallat kuitenkin taipuivat ja vaativat osmaneja myöntämään Kreetalle itsehallinnon. Kreeta oli yhä nimellisesti osa Osmanien valtakuntaa, mutta se jaettiin neljään miehitysalueeseen Ranskan, Italian, Venäjän ja Britannian kesken. Suurvallat pakottivat osmanit hyväksymään valtion ylikomissaariksi Kreikan kuninkaan Yrjö I:n pojan prinssi Yrjön.
Ylikomissaari prinssi Yrjö muodosti Kreetaa hallinneen kreetalaisista ja osmaneista koostuneen neuvoston. Muutaman vuoden kuluttua kreetalaiset alkoivat vaatia énosista Kreikan kanssa, ja saarta uhkasi kapina. Kreetaa hallinneeseen neuvostoon kuului kreetalaispoliitikko Elefthérios Venizélos, joka nousi énosikseen tähtäävän liikkeen johtoon. Venizélos kutsui koolle vallankumousneuvoston vuonna 1905. Se oli laiton ja se hajotettiin. Venizéloksella oli kuitenkin niin suuri kannatus, että tilanne johti prinssi Yrjön eronpyyntöön vuonna 1906. Prinssi Yrjön jälkeen Kreetan valtion ylikomissaariksi nousi Aléxandros Zaḯmis.
Kreetaa hallinnut neuvosto julisti vuonna 1908 saaren olevan Kreikan kanssa liitossa. Venizéloksesta tuli Kreikan pääministeri vuonna 1910, ja énosis Kreikan kanssa saavutettiin lopulta hänen johdollaan vuonna 1913.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreetan valtio Wikimedia Commonsissa
Kreetaa hallinnut neuvosto vuonna 1898. Elefthérios Venizélos toinen vasemmalta.