stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leah Behn
Perhe

Behn syntyi vuonna 2005 Fredrikstadissa äitinsä kesäasunnolla kotisynnytyksen kautta. Tästä huolimatta sekä äiti ja tytär olivat synnytyksen jälkeen hyvässä kunnossa. Hänet kastettiin kuninkaallisen palatsin kappelissa 16. kesäkuuta 2005. Äiti Märtha Louisen, joka on kertonut olleensa Star Wars -fani, mukaan tyttären nimi on viittaus prinsessa Leiaan. Hänen konfirmaationsa pidettiin vuonna 2020.
Märtha Louisella ja Ari Behnillä oli yhteensä kolme lasta, joista kaikki ovat tyttäriä. Leah on näistä keskimmäinen. Vanhemmat erosivat vuonna 2016. Isä Ari Behn teki itsemurhan joulupäivänä 2019.
Asema ja ura julkisuudenhenkilönä

Kuninkaallisesta syntyperästään huolimatta Behnillä ei ole kuninkaallisia titteleitä eikä kuninkaallisia velvollisuuksia kuten esimerkiksi serkullaan Ingrid Alexandralla. Lain mukaan hän on kuitenkin tällä hetkellä kruununperimysjärjestyksessä kuudentena.
Leah Behn on Instagram-vaikuttaja, minkä lisäksi hän tekee töitä mallina ja meikkitaiteilijana. Vuonna 2022 norjalainen Team models -mallitoimisto kiinnitti Behnin listalleen. Hän on kertonut haluavansa opiskella ulkomailla jossain vaiheessa, muttei ole suunnitellut mahdollisia korkeakouluopintojaan sen tarkemmin.
Kunnianosoituksia

Harald V:n vuosien 1991–2016 juhlamitali (Norja, 2016)
Kenneth Pomeranz

| Kenneth Pomeranz |
| --- | --- |
 Pomeranz vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1958 (ikä 66)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Yalen yliopisto
Instituutti:  Kalifornian yliopisto (Irvine) Chicagon yliopisto
Tutkimusalue:  historia
Kenneth Pomeranz (s. 4. marraskuuta 1958) on yhdysvaltalainen historioitsija. Hän on toiminut historian professorina Chicagon yliopistossa vuodesta 2012 lähtien.
Pomeranz väitteli tohtoriksi Yalen yliopistossa vuonna 1988. Vuosina 1999–2012 hän toimi historian professorina Kalifornian yliopiston Irvinen kampuksella. Hän oli American Historical Associationin puheenjohtaja vuosina 2013–2014.
Pomeranz on erikoistunut Kiinan historiaan. Hän tutkii enimmäkseen sosiaalihistoriaa, taloushistoriaa ja ympäristöhistoriaa.
Julkaisut

Kenneth Pomeranz: The Making of a Hinterland: State, Society and Economy in Inland North China, 1853–1937. Oakland, Kalifornia: University of California Press, 1993.
Kenneth Pomeranz & Steven Topik: The World that Trade Created: Society, Politics and an Emerging World Economy. Armonk, New York: M. E. Sharpe, 1999.
Kenneth Pomeranz: The Great Divergence: China, Europe and the Making of the Modern World Economy. Princeton, New Jersey: Princeton University Press, 2000.
John McNeill & Kenneth Pomeranz (toim.): The Cambridge World History, Volume 7: Production, Destruction and Connection, 1750–Present. Cambridge: Cambridge University Press, 2015.
Marja Solakivi

| Marja Solakivi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 1949 Turku
Kansalaisuus:  suomalainen
Pesäpalloilija
Seura:   Lännen Pallo  Puna-Mustat 
Marja Solakivi (o.s. Lehmusto, s. 27. marraskuuta 1949, Turku) on suomalainen pesäpalloilija. Solakivi pelasi pesäpallon naisten mestaruussarjassa vuosina 1965–1976 pääasiassa Lännen Pallon ja Puna-Mustien joukkueissa. Solakivi valittiin vuoden pesäpalloilijaksi vuosina 1970, 1973, 1975 ja 1976.
Saavutukset

4 SM-kultaa: 1972, 1974–1976
1 SM-hopea: 1973
Etenijäkuningatar: 1974, 1975
Vuoden pesäpalloilija: 1970, 1973, 1975, 1976
8 Itä-Länsi-ottelua: 1965, 1968–1970, 1972–1973, 1975–1976
Georg Friedrich (Preussin prinssi)

| Georg Friedrich |
| --- | --- |
 Georg Friedrich vuonna 2014
Syntynyt:  10. kesäkuuta 1976 (ikä 48) Bremen, Länsi-Saksa
Puoliso:  Sophie von Isenburg
Lapset:   Carl Friedrich  Louis Ferdinand  Emma Marie  Heinrich 
Koko nimi:  Georg Friedrich Ferdinand
Suku:  Hohenzollern
Isä:  Louis Ferdinand
Äiti:  Donata von Castell-Rüdenhausen
Georg Friedrich (s. 10. kesäkuuta 1976, Bremen, Länsi-Saksa) on Preussin prinssi ja Hohenzollernin suvun frankkilaisen haaran päämies. Hän on Saksan viimeisen keisarin ja Preussin viimeisen kuninkaan Vilhelm II:n pojanpojan pojanpoika. Hänestä tuli sukunsa päämies 26. syyskuuta 1994, kun hänen isoisänsä Preussin prinssi Louis Ferdinand kuoli.
Elämä

Georg Friedrichin isä, Louis Ferdinand nuorempi, kuoli armeijassa tapahtuneessa onnettomuudessa vuonna 1977. Näin Georg Friedrichistä tuli vain yhden vuoden ikäisenä isoisänsä Louis Ferdinand vanhemman perillinen. Hän peri sukunsa päämiehen aseman kahdeksantoistavuotiaana. Vuonna 2011 Georg Friedrich nai prinsessa Sophie von Isenburgin.
Georg Friedrich on 1990-luvulta lähtien vaatinut Saksan valtiota palauttamaan Hohenzollernin suvulle omaisuuden, jonka Saksan demokraattinen tasavalta  takavarikoi toisen maailmansodan jälkeen. Hänen vaatimustensa oikeudellinen käsittely on yhä kesken.
Aiheesta muualla

Hohenzollernin suvun virallinen sivusto (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Ethan Mbappé

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Ethan Mbappé Lottin
Syntymäaika: 29. joulukuuta 2006 (ikä 18)
Syntymäpaikka: Montreuil, Ranska
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 176 senttimetriä
Seura
Seura: Lille
Pelinumero: 29
Junioriseurat
2015–2017: AS Bondy
2017–2024: Paris Saint-Germain
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2024 | Paris Saint-Germain | 3 | (0) |
| 2024– | Lille | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. lokakuuta 2024.
Ethan Mbappé Lottin (s. 29. joulukuuta 2006 Montreuil, Ranska) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. Hän edustaa ranskalaista LOSC Lilleä.
Seurajoukkueura

Mbappé siirtyi vuonna 2017 Paris Saint-Germainin junioriakatemiaan, pelattuaan ensin AS Bondyn nuorissa vuodet 2015-2017.
Mbappé teki ammattilaisdebyyttinsä Paris Saint-Germainin edustusjoukkueessa 20. joulukuuta 2023 Ligue 1:n ottelussa FC Metziä vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle Manuel Ugarten tilalle 92. peliminuutilla. Samalla kaudella hän pelasi myös sarjaotteluissa FC Lorientia vastaan ja FC Metziä vastaan uudestaan. Tämän lisäksi hän pelasi myös kahdessa Ranskan cupin ottelussa.
Heinäkuussa 2024 Mbappé siirtyi LOSC Lilleen ilmaissiirrolla ja sopimuksella vuoteen 2027 asti.
Yksityiselämä

Mbappélla on yksi isoveli, Kylian Mbappé, joka pelaa jalkapalloa ammatikseen Real Madridissa.
Saavutukset

Päivitetty 28. heinäkuuta 2024.
Paris Saint-Germain
Ligue 1:n mestaruus kaudella 2023–2024
Ranskan cupin mestaruus kaudella 2023–2024
Tilastot

Päivitetty 28. heinäkuuta 2024.
| Seura | Kausi | Liiga> Sarjataso | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | Cup | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Kansainväliset kilpailut> Kilpailu | Kansainväliset kilpailut> Ottelut | Kansainväliset kilpailut> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Paris Saint-Germain U19 | 2022–2023 | Championnat National U19 | 20 | 3 | ei cupia | – | – | UEFA Youth League | 6 | 0 | 26 | 3 |
| Paris Saint-Germain U19 | 2023–2024 | Championnat National U19 | 23 | 8 | Coupe Gambardella | 1 | 0 | UEFA Youth League | 6 | 0 | 29 | 8 |
| Paris Saint-Germain | 2023–2024 | Ligue 1 | 3 | 0 | Coupe de France | 2 | 0 | Mestarien liiga | 0 | 0 | 5 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 46 | 11 |  | 3 | 0 |  | 12 | 0 | 60 | 11 |
Costi (rap-artisti)

| Costi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tuomas Mikael Kostiainen
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1998 (ikä 26) Tampere, Suomi
Ammatti:  rap-artisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Costi, Playmaker
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2016–
Tyylilajit:  rap, drill
Levy-yhtiöt:  Warner
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tuomas Mikael Kostiainen (s. 9. kesäkuuta 1998 Tampere), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Costi, on suomalainen rap-artisti. Hänen debyyttialbuminsa Limbo julkaistiin joulukuussa 2022.
Elämä ja ura > Lapsuus

Tuomas Kostiainen syntyi 9. kesäkuuta 1998 Tampereella. Hän on valmistunut ylioppilaaksi Kalevan lukiosta.
Elämä ja ura > Uran alku

Costi aloitti räppäämisen vuonna 2016. Hän piti taukoa musiikinteosta, mutta palasi tekemään musiikkia vuonna 2021. Costi julkaisi kolme singleä sekä yhden tuplasinglen ennen kun hän solmi levytyssopimuksen PME Recordsin kanssa lokakuussa 2021. Hänen ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu single Robben julkaistiin 15. lokakuuta 2021. Loppuvuodesta 2021 Costi julkaisi debyytti-EP:nsä nimeltä Safari.
Elämä ja ura > Debyyttialbumi Limbo

Vuoden 2022 aikana Costi julkaisi singlet Hole In One, Kangastus ja Magaluf, jotka ovat kaikki striimanneet platinaa, sekä vain YouTubeen julkaistun singlen Ei Hedonistei Freestyle. Lisäksi hän julkaisi tuplasinglen Meikä Matadori / Relevantti, jonka ensimmäinen kappale Meikä Matadori on striimannut platinaa. Singlejulkaisujen lisäksi hän vieraili vuoden 2022 aikana Jami Faltinin kappaleella Still Tre, Ahdin kappaleilla Stara ja Yksinkertasta, JVG:n kappaleella Verkkareis, PapiPiken kappaleella Camaan ja Joe L:n kappaleella Deep Down.
Costi julkaisi debyyttialbuminsa nimeltä Limbo 9. joulukuuta 2022. Albumilla vierailevat VilleGalle, Jami Faltin, Sexmane ja El Migu. Lisäksi albumilla kuullaan Cheekiä albumin kappaleella Intro. Albumi nousi heti julkaisunsa jälkeen Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle ja se pysyi listan kärjessä yhtäjaksoisesti neljä viikkoa. Albumi on striimannut platinaa.
Elämä ja ura > Jatkoa Limbolle — Coast to Costi

Costi vieraili alkuvuodesta 2023 Tuulin menestyneellä paluusinglellä Windy Season, joka nousi Spotifyn Suomen Top 50 -listan toiselle sijalle. Pian vierailun jälkeen Costi julkaisi menestyssinglen Maailman ympäri, joka nousi heti julkaisupäivänään Spotifyssa Suomen listaykköseksi rikkoen kuluneen vuoden päivittäisten kuunteluiden ennätyksen. Kappale striimasi nopeasti platinaa ja tuplaplatinaa. Costi julkaisi saman kevään aikana myös singlen Partyboy, joka nousi myös julkaisupäivänään Spotifyn Suomen listaykköseksi.
Costi vieraili Isac Elliotin ensimmäisellä suomenkielisellä albumilla Kävi Miten Kävi kappaleella Kompastun. Kesäkuussa 2023 hän julkaisi uuden singlen Ei hedonistei #2, joka on jatko-osa aiemmin julkaistulle Ei Hedonistei Freestyle -kappaleelle. Heinäkuussa Costi julkaisi melodisempaa puoltaan esittelevän singlen Ennen vanhaan. Syyskuussa Costi vieraili Hugon menestyneellä singlellä Taulut. Kappale on striimannut viisinkertaista platinaa. Marraskuussa Costi julkaisi tulevan albumin viimeisen singlen DNA.
Costi julkaisi toisen studioalbuminsa Coast to Costi 16. marraskuuta 2023. Albumilla vierailevat Lauri Haav, JVG, Kiki ja Tuuli. Albumi striimasi jo ennakkoon platinaa.
Elämä ja ura > PME:ltä eroaminen

Helmikuussa 2024 Costi julkaisi uuden singlen Suutari indienä. Lisäksi kevään aikana hän julkaisi singlet Gambiitti, Ruletti, Adiós ja Vaisto. Kappaleiden tyyli on aiempaa melodisempi ja musiikki on saanut vaikutteita varsinkin italialaisesta rapista.
Syksyllä 2024 Costi vieraili T Swoopin singlellä Momentti. Lisäksi hän julkaisi uuden oman singlen Dice
Diskografia > Albumit

| Albumi | Julkaisutiedot | Listasijoitukset |
| --- | --- | --- |
| LIMBO |  Julkaistu: 9. joulukuuta 2022  Formaatti: digitaalinen  Levy-yhtiö: PME Records | 1. |
| Coast to Costi |  Julkaistu: 16. marraskuuta 2023  Formaatti: digitaalinen  Levy-yhtiö: PME Records | 2. |
Diskografia > EP:t

Safari (2021)
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Albumi | Listasijoitukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | "Jäätä suonis" |  |  |
| 2021 | "Filmi" (feat. Joe L) |  |  |
| 2021 | "Davy Jones" |  |  |
| 2021 | "Movie" / "Missio" | SAFARI |  |
| 2021 | "Robben" | SAFARI |  |
| 2022 | "Hole In One" | LIMBO |  |
| 2022 | "meikä matadori" (feat. Sexmane) / "relevantti" | LIMBO | 8. |
| 2022 | "Kangastus" | LIMBO | 8. |
| 2022 | "Magaluf" (feat. Jami Faltin) | LIMBO | 4. |
| 2023 | "Maailman ympäri" | Coast to Costi | 1. |
| 2023 | "PARTYBOY" (feat. Lauri Haav) | Coast to Costi | 3. |
| 2023 | "Ei hedonistei #2" | Coast to Costi | 18. |
| 2023 | "Ennen vanhaan" | Coast to Costi | 4. |
| 2023 | "DNA" | Coast to Costi | 4. |
| 2024 | "Suutari" |  | 15. |
| 2024 | "Gambiitti" |  | 20. |
| 2024 | "Ruletti" |  | 32. |
| 2024 | "Adiós" (feat. Juuna Chill) |  | 23. |
| 2024 | "Vaisto" (feat. Juuna Chill) |  | 3. |
| 2024 | "Dice" |  |  |
| 2024 | "Myötävirta"  (feat. Kojo ja Shabu" |  |  |
| 2025 | "Paletti" (feat. Sexmane) |  | 2. |
| 2025 | "Willy Wonka Freestyle" |  |  |
| 2025 | "Musta Hevonen" |  |  |
Diskografia > Vierailijana:

| Vuosi | Kappale | Artisti | Albumi | Muut vierailijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | "Action" | Joe L | Vauhtisokee - EP |  |
| 2022 | "STILL TRE" | Jami Faltin |  |  |
| 2022 | "Stara" | AHTI |  |  |
| 2022 | "Verkkareis" | JVG | Mun tapa pelata | Ege Zulu |
| 2022 | "DEEP DOWN" | Joe L | Joe W |  |
| 2022 | "Camaan" | PapiPike | Lentoo - EP |  |
| 2022 | "Yksinkertasta" | AHTI | Normijäbä |  |
| 2023 | "WINDY SEASON" | TUULI | W1NDY SEASON |  |
| 2023 | "Kompastun" | Isac Elliot | Kävi Miten Kävi |  |
| 2023 | "Taulut" | HUGO |  |  |
| 2023 | "Momentti" | T swoop |  |  |
Diskografia > Musiikkivideot

Jäätä suonis (2021)
Davy Jones (2021)
Movie (2021)
Robben (2021)
Vuosii (2021)
STILL TRE (2021)
Hole In One (2022)
Ei hedonistei freestyle (2022)
Verkkareis (2022)
meikä matadori (2022)
Yksinkertasta (2022)
ANNAWA (2022)
Maailman ympäri (2023)
PARTYBOY (2023)
Ei hedonistei #2 (2023)
Ennen vanhaan (2023)
Taulut (2023)
DNA (2023)
Kirja (2023)
Suutari (2024)
Ruletti (2024)
Vaisto (2024)
Dice (2024)
Myötävirta (2024)
Paletti (2025)
Willy Wonka Freestyle (2025)
Pat McGreal

Pat McGreal (1953–2021) oli yhdysvaltalainen Aku Ankka -käsikirjoittaja. Hän käsikirjoitti yhdessä vaimonsa Carolin kanssa monia sarjoja. Pat kirjoitti myös Indiana Jones -kirjoja.
Aiheesta muualla

Pat McGreal Inducksissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat
Hjalmar Mäkelä

August Jalmar (Hjalmar) Mäkelä (20. maaliskuuta 1891 Masku – 5. toukokuuta 1964 Turku) oli suomalainen pyöräilijä ja liikemies.
Mäkelä voitti pyöräilyssä kuusi TUL:n mestaruutta. Hän oli vuonna 1919 nopein 5, 10 ja 30 kilometrin matkoilla. Hän voitti myöhemmin vielä 30 kilometrin kilpailun vuosina 1923–1925. Mäkelä kuului aluksi Raision Kuulaan ja sen jälkeen Turun Urheiluliittoon. Hän edusti vuonna 1919 Turun Weikkoja ja 1920-luvulla Maarian Kisa-Veikkoja. Wienin työläisolympialaisissa vuonna 1931 Mäkelä sijoittui viidenneksi 10 km rata-ajossa, yhdeksänneksi 10 km maantieajossa ja 11:nneksi 50 km katuajossa. Mäkelän kovin kilpailija Suomessa oli hänen kaksoisveljensä Kustaa Ilmari Mäkelä (1891–1976), joka myös oli moninkertainen TUL:n mestari 1910- ja 1920-luvuilla. Hjalmar Mäkelä toimi seuran pyöräilyvalmentajana, tuomari- ja toimitsijatehtävissä ja pyöräilyseura Turun Pyöräilijät ry:n puheenjohtajana. Mäkelän pyöräilyura kesti yli 25 vuotta. Hän aloitti vuonna 1913 ja lopetti vasta 1939.
Mäkelä asui Korppoossa 1920- ja 1930-luvuilla, jossa toimi kauppiaana. Suomenkielinen Mäkelä muutti ruotsinkieliseen Korppooseen Turusta. Mäkelä rakennutti vuonna 1935 Korppoon suurimman, myöhemmin Pirtulinnaksi kutsutun talon, vuonna 1932 oman pyörävelodromin sekä hankki urheiluauton ja Korppoon ensimmäisen Ford-merkkisen linja-auton, jolla hän liikennöi 1937–1939. Korppoon pyörävelodromi oli käytössä vuoteen 1939 saakka ja se purettiin 1945. Pirtulinnaksi kutsuttu talo on säilynyt. Talo oli puolustusvoimain käytössä 1940-luvulta 1970-luvulle ja nykyisin siinä toimii ravintola. Mäkelä asetettiin konkurssiin vuonna 1939 ja huomattava osa hänen ja puolisonsa Hilja Hilma Mäkelän omaisuutta myytiin pakkohuutokaupoilla vuonna 1940. Mäkelä muutti myöhemmin Turkuun, jossa hän kuoli. Mäkelä haudattiin Turun hautausmaalle.
On arveltu, että Mäkelä hankki osan omaisuuttaan pirtun salakuljettajana. Mäkelä avusti myös köyhiä korppoolaisia joululahjoilla. Mäkelä ei koskaan jäänyt kiinni salakuljetuksesta vaan ainoastaan laittoman radiolähettimen hallussapidosta. Hjalmar Mäkelän kaksoveli Ilmari taas tunnettiin 1920-luvulla Turun kuuluisimpana pirtun salakuljettajana, "Pirtu-Mäkelänä".. Ilmari myös tuomittiin salakuljetuksesta. Ilmari Mäkelä vietti myöhemmin vapaa-aikaansa helluntaiseurakunnassa.
Korppoon Skärimuseossa on esillä Hjalmar Mäkelän pirtureki ja salakuljetusvene sekä muuta arveltua salakuljetukseen liittyvää esineistöä.
Doctor Who

| Doctor Who |
| --- | --- |
 Sarjan logo vuosina 2005-2010
Tyyli:  tieteisfiktio, draama
Kestoaika:  Normaalit jaksot: 25 min (1963–1984, 1986–1989) 45 min (1985, 2005–2017) 50 min (2018–) Erikoisjaksot: Useita: 50–90 min
Luoja(t):  Sydney Newman   C. E. Webber   Donald Wilson
Pääosissa:  Useita näyttelijöitä William Hartnell (1963–1969) Tom Baker (1974-1981) David Tennant (2005–2010, 2022–2023) Ncuti Gatwa (2023-)  katso tarkempi lista
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  brittienglanti
Verkko:   BBC One   Yle TV2, MTV3 Scifi
Esitetty:  Alkuperäinen sarja: 23. marraskuuta 1963 –  6. joulukuuta 1989 Televisioelokuva: 12. toukokuuta 1996 Uudistettu sarja: 26. maaliskuuta 2005–
Tuotantokausia:  40 (yhteensä) + 1 tv-elokuva (1996)
Jaksoja:  noin 900 (joista 97 kadonnut)
Ikäraja:  
Tunnuskappale:  The Doctor Who Theme
Tuotanto
Tuottaja(t):  Useita tuottajia Chris Chibnall ja Matt Strevens (2018–2022)  Russell T Davies (2023–)
Säveltäjä(t):  Useita säveltäjiä Murray Gold (2005–2017, 2023-) Segun Akinola (2018–2022)
Tuotantoyhtiö(t):  BBC Studios (1963–1989) BBC Wales (2005–) Bad Wolf (2023–)
Palkinnot
Voitetut:  useita Bafta-palkinto: paras draamasarja 2006 Saturn-palkinto: paras kansainvälinen sarja (2008)
Ehdokkuudet:  useita Bafta-palkinto: paras sarja (2009); paras miespääosa (2011); paras naissivuosa (2016) Saturn-palkinto: paras tieteissarja (2016, 2018, 2019, 2020)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
TARDIS, Tohtorin avaruusalus ja aikakone, jonka vioittunut kameleonttipiiri saa näyttämään englantilaiselta poliisipuhelinkopilta vuodelta 1963.
Doctor Who on brittiläinen BBC:n vuodesta 1963 tuottama science fiction -televisiosarja. Television pisimpään jatkunut tieteissarja kertoo salaperäisen, vain nimellä Tohtori (engl. ”The Doctor”) tunnetun aikamatkaavan avaruusolennon seikkailuista. Tohtori taistelee usein maapalloa tai koko universumia uhkaavia tahoja vastaan. Hänen tunnetuimpia vihollisiaan ovat muun muassa dalekit, kybermiehet (engl. cybermen), itkevät enkelit (engl. Weeping Angels) ja Mestari (engl. The Master). Tohtorilla on usein mukanaan myös ainakin yksi matkakumppani.
Doctor Who on saavuttanut niin kotimaassaan kuin maailmanlaajuisestikin kulttisarjan maineen, ja se onkin yksi brittiläisen populaarikulttuurin kulmakivistä. Vuonna 2000 sarja arvioitiin kolmanneksi sadan parhaan brittiläisen televisio-ohjelman joukossa.
Sarjan aikana Tohtorin roolissa ovat esiintyneet useat eri näyttelijät, mikä selitetään tarinassa Tohtorin kyvyllä ”uudentua” (engl. regenerate). Jos Tohtorin keho käy liian heikoksi tai siihen kohdistuu kuolettava isku, Tohtori voi muiden lajinsa edustajien tapaan pelastaa henkensä vaihtamalla jokaisen kehonsa solun uuteen. Vuosina 2017–2022 Tohtoria näytteli Jodie Whittaker. Hänet korvasi noin vuodeksi David Tennant, joka palasi rooliin vuosikymmenen tauon jälkeen. Loppuvuodesta 2023 alkaen Tohtorin roolia on näytellyt Ncuti Gatwa.
Alkuperäinen sarja 1963–1989

Alkuperäistä sarjaa tehtiin 26 peräkkäistä kautta vuosina 1963–1989. Sitä ovat esittäneet Suomessa MTV3 Scifi ja BBC Prime -kanavat. Doctor Whosta tehtiin 1960-luvulla myös kaksi elokuvaa, jotka perustuivat niihin sarjan jaksoihin, joissa dalekit esiintyivät ensimmäisiä kertoja. Näissä elokuvissa Tohtoria näytteli Peter Cushing. Näitä elokuvia ei pidetä osana alkuperäisen sarjan jatkumoa.
BBC tuhosi monien 1960-luvun jaksojen alkuperäiset nauhat, joten monet alkupään jaksoista on menetetty lopullisesti. Aika ajoin kuitenkin löydetään esimerkiksi ulkomaisille televisioyhtiöille lähetettyjä tai filmille siirrettyjä jaksoja. Kahden ensimmäisen Tohtorin aikaisista jaksoista 97 lasketaan kadonneiksi.
Suuresta menestyksestään huolimatta Doctor Who joutui tuotannollisiin ongelmiin 1980-luvulla ja BBC päätti lopettaa sen vuonna 1989. Lopettamisen jälkeen BBC America yritti tuoda sarjan takaisin vuoden 1996 televisioelokuvaa 1999 maailman tuho (alk. Doctor Who), jossa Seitsemäs Tohtori (Sylvester McCoy) regeneroituu Paul McGannin esittämäksi Kahdeksanneksi Tohtoriksi. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt ja BBC America luopui suunnitelmistaan. Elokuva jäi McGannin Tohtorin ainoaksi esiintymiseksi, kunnes hän uusi roolinsa vuonna 2013 ilmestyneessä lyhyessä erikoisjaksossa "The Night of the Doctor".
Alkuperäisestä Doctor Who -sarjasta on spin-off-sarja K-9 and Company.
Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä ammattilaiset valitsivat sarjan kaikkien aikojen kolmanneksi parhaaksi brittiläiseksi TV-ohjelmaksi.
Uudistettu sarja

Käsikirjoittaja Russell T. Davies ja BBC Walesin Julie Gardner onnistuivat lopulta tuomaan sarjan takaisin vuonna 2005. Ensimmäisessä uudistetun sarjan jaksossa Tohtorina nähtiin Christopher Eccleston, joka numeroitiin Yhdeksänneksi Tohtoriksi. Davies kehitti ohjelmasta myöhemmin myös spin-off-sarjat Torchwood ja The Sarah Jane Adventures.
Steven Moffat toimi sarjan pääkäsikirjoittajana ja tuottajana sen viidennestä tuotantokaudesta, joka esitettiin Britanniassa keväällä 2010,  vuoden 2017 joulujaksoon saakka, jonka jälkeen hänen paikalleen astui Chris Chibnall.
Chibnall jätti sarjan vuonna 2022 samaan aikaan Tohtorin silloisen näyttelijän Jodie Whittakerin kanssa. Chibnallin jälkeen Russell T. Davies palasi sarjan tuottajaksi. Samalla David Tennant teki paluun Tohtorin rooliin sarjan 60-vuotisjuhlajaksojen ajaksi, jotka julkaistiin marraskuussa 2023. Juhlajaksojen aikana pääosan esittäjäksi vaihtui Ncuti Gatwa.
Samalla kun Davies palasi sarjan pariin, BBC Wales alkoi tuottamaan sarjaa yhdessä Daviesin oman tuotantoyhtiön, Bad Wolfin, kanssa. BBC ja Bad Wolf tekivät myös sopimuksen Disneyn kanssa sarjojen julkaisemisesta Disney+-suoratoistopalveluun. Marraskuusta 2023 alkaen uudet jaksot on siis julkaistu Disneyn palvelussa samana päivänä kuin ne ovat ensiesitetty BBC:n televisiokanavalla.
Uusien tuotantojärjestelyjen myötä sarjan tuotantokausien numerointi aloitettiin alusta. Siispä järjestyksessään 14. tuotantokausi (vuoden 2005 takaisintuonnista lukien) nimettiin kaudeksi numero 1. Tästä syystä Doctor Who'lla on jopa kolme "ensimmäistä tuotantokautta": vuoden 1963-1964 julkaistu kausi, vuoden 2005 kausi ja vuoden 2024 kausi.
Uudistettu sarja > Uudistettu sarja Suomessa

Yle TV2 esitti uuden sarjan ensimmäisen kauden 10. syyskuuta 2006 alkaen, ja uusi sen syksyllä 2007. Sarjan esitys alkoi uudestaan TV2:lla 7. toukokuuta 2012 kausilla 1–3. Kaudet 4–7 esitettiin kesällä 2013 alkaen 22. huhtikuuta 2013. Doctor Whon 50-juhlavuotisspesiaali nähtiin samaan aikaan Ison-Britannian ensiesityksen kanssa Suomessa 23. marraskuuta 2013 simulcastina eli samanaikaisena lähetyksenä, yhdessä 74 muun maan kanssa. 50-vuotisspesiaali rikkoi Guinnessin maailmanennätyksen suurimmasta simulcastista.
Kaudet 11 ja 12 julkaistiin Yle Areenaan melkein samaan aikaan brittiesitysten kanssa, minkä lisäksi jaksot esitettiin pari päivää myöhemmin Yle TV2:lla. Kautta 13 ei esitetty televisiossa, vaan se julkaistiin ainoastaan Yle Areenassa.
Marraskuun 2023 erikoisjaksot ja niiden jälkeinen kausi (uuden numeroinnin mukaan "kausi 1") julkaistiin muun maailman tavoin myös Suomen Disney+:ssa niiden ensiesityspäivänä. Muun muassa Britanniasta poiketen kautta ei nähty Suomen televisiossa.