stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marianne North
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Discover Artworks, Artist: Marianne North (1830–1890)  – (artuk.org) – (englanniksi)
Royal Botanic Gardens, Kew: Archives: Marianne North Images – (plants.jstor.org) (englanniksi)
Recollections of a Happy Life : being the autobiography of Marianne North, Vol. 1, 1894 – (archive.org), (englanniksi)
Recollections of a Happy Life : being the autobiography of Marianne North, Vol. 2, 1894 – (archive.org), (englanniksi)
Some Further Recollections of a Happy Life : selected from the journals of Marianne North – (archive.org), (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Australian Artists  Scientific illustrators  New Zealand Artists  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC 2  IdRef 
Kannukasvi Nepenthes northiana
Sisäkuva Marianne North Gallerystä, Kew Gardens.
Pertti Jantunen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. kesäkuuta 1952 (ikä 72)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Junioriseurat
1964–1970: Kuusysi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1971–1977 | Reipas | 121 | (28) |
| 1977 | CD Málaga | 14 | (0) |
| 1978 | IFK Eskilstuna | 24 | (3) |
| 1979–1980 | Bristol City | 8 | (1) |
| 1980 | Reipas | 13 | (0) |
| 1981–1983 | Västerås SK | 65 | (6) |
| 1984–1989 | Reipas | 98 | (9) |
| 1990–1991 | PeKa | 33 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 376 | (49) |
Maajoukkue
| 1972–1975 | Suomi U21 | 7 | (0) |
| 1975–1978 | Suomi | 26 | (1) |
Valmennusura
1999: Pallo-Lahti
2003–2006: City Stars
2010–2013: MPS (naiset)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Pertti Kalevi Jantunen (25. kesäkuuta 1952 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Jantunen oli ensimmäinen suomalaispelaaja, joka esiintyi Espanjassa sekä Englannin pääsarjassa. Aiemmin suomalaisista vain maalivahti Mauno Rintanen oli pelannut Englannin liigassa, Hullissa 1950-luvulla.
Jantunen pelasi yhteensä 181 ottelua SM-sarjassa, tehden niissä 30 maalia. Maajoukkueessa hän esiintyi 26 kertaa ja onnistui kerran maalinteossa.
Seurajoukkueura

Jantusen ulkomaankiertue alkoi Espanjan toisella sarjatasolla pelanneessa CD Málagassa, johon hän siirtyi kesällä 1977 Lahden Reippaasta. Hän valtasi heti paikan joukkueen avauskokoonpanossa. Joukkue joutui kuitenkin talousvaikeuksiin ja Jantunen siirtyi jo talvella Ruotsiin Eskilstunaan.
Englannin liigan avautuminen ulkomaalaisille vuonna 1978 tarjosi myös Jantuselle mahdollisuuden kokeilla siipiään siellä. Seuraavana keväänä I divisioonassa pelannut Bristol City FC teki sopimuksen Jantusen kanssa. Hänen esiintymisensä sarjaotteluissa Bristolissa jäivät kuitenkin vain kahdeksaan, koska hän ei koskaan päässyt manageri Alan Dicksin suosioon ja hän joutui pelaamaan lähinnä reserviotteluita. Jantunen suuntasikin vuonna 1981 takaisin Ruotsiin, tällä kertaa Västeråsiin. Kolmen Västeråsin vuoden jälkeen hän pelasi vielä useita vuosia Lahden Reippaassa.
Valmentajaura

Peliuransa jälkeen Jantunen on valmentanut Pallo-Lahtea ja Kolmosesta Kakkoseen noussutta City Starsia. Jantunen on valmentanut myös naisjalkapalloilijoita ja toimi vuosina 2010–2013 Malmin Palloseuran naisten edustusjoukkueen päävalmentajana.
Saavutukset

Suomen Cup 1972, 1973, 1974, 1975, 1976
Lauren Child

Lauren Child on palkittu englantilainen lastenkirjailija ja kuvittaja. Kuvituksessaan hän käyttää monia tekniikoita, muun muassa valokuvia, tietokonetta, kollaaseja ja niin edelleen. Lauren Child tunnetaan ehkä parhaiten hänen luomistaan Samu & Salla -hahmoista (engl. Charlie & Lola).
Astrid Lindgrenin Peppi Pitkätossun uusi kuvitus on Childin käsialaa. Suomessa se on julkaistu Kristiina Rikmanin uuden käännöksen kera vuonna 2007. Ilta-Sanomien artikkelissa haastatellut lapset pitivät Childin perinteistä irtautuvaa kuvitusta outona tai vieraana.
Suomessa julkaistuja kirjoja

En kyllä ikinä syö tomaattia! (Pieni Karhu)
Minua ei nukuta enkä ikinä mene nukkumaan (Pieni Karhu)
Miten satujen susista selvitään (Pieni Karhu)
Aiheesta muualla

Lauren Childin viralliset kotisivut
Sisarukset Samu & Salla Pieni Karhu -kustantamon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Emmi Lämsä

| Emmi Lämsä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. marraskuuta 1998 (ikä 26)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  AT Ski Team
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2019–
Paras sijoitus:  22.
 Tietolaatikko päivitetty 16. tammikuuta 2025 
Emmi Lämsä (s. 19. marraskuuta 1998) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa AT Ski Teamiä. Hänen valmentajansa on Toni Roponen.
Lämsä voitti hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2019 vapaan hiihtotavan sprintissä pronssia. Lämsä voitti edustamalleen AT Ski Teamille Imatralla vapaan hiihtotavan pariviestin suomenmestaruuden 2025.
Maastohiihdon maailmancupissa Lämsä kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2019. 30 parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan 25:s Les Rousses'n 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2023. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 22:nneksi Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2023. Toblachissa helmikuussa 2023 hän hiihti Suomen naisten viestijoukkueessa, joka sijoittui 4×7,5 km viestihiihdossa neljänneksi.
Theodor Wegelius

Theodor Wegelius 1910-luvulla.
Karl Theodor Aleksander Wegelius (7. maaliskuuta 1850 Helsinki – 16. kesäkuuta 1932) oli suomalainen pankki- ja valtiopäivämies ja senaattori.
Wegeliuksen vanhemmat olivat kamreeri Karl Gabriel Wegelius ja Anna Topenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1869 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1874. Wegelius oli Suomen Yhdyspankin johtokunnan jäsenenä 1875–1897 ja 1910–1917 sekä Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana 1898–1906. Hän oli senaatin talousosaston jäsen ja valtiovarain toimituskunnan päällikkö Mechelinin senaatissa 1906–1908.
Wegelius oli porvarissäädyn sihteeri valtiopäivillä 1877–1878 ja Helsingin edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1905–1906. Wegelius oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1881–1893 ja toimi valtuuston sihteerinä 1875–1880. Wegelius kuului Hypoteekkiyhdistyksen, Henkivakuutus Oy Kalevan ja Palovakuutus Oy Fennian johtokuntiin ja oli Ekonomiska samfundetin puheenjohtajana 1900–1901 sekä vuodesta 1918 eteenpäin.
Lääkäri, professori Valter Wegelius oli Theodor Wegeliuksen poika.
Turistivero

Turistivero on maan, alueen tai kaupungin matkailijalta perimä vero, jonka tarkoituksena on rahoittaa muun muassa infrastruktuuria, palveluja, jätehuoltoa ja julkisen liikenteen palveluja. Vero on yötä kohden kymmenistä senteistä muutamaan euroon, mutta se vaihtelee majoituksen hinnan ja tason mukaan. Joskus vero on prosenttiosuus majoituksen hinnasta, kiveenhakattu summa tai molemmat, kuten Alankomaissa.
Vero maksetaan yleensä suoraan matkakohteen vastaanotossa, mutta esimerkiksi Meksikossa se on peritty lentokentällä maasta poistuessa. Sitä kerätään useissa paljon matkailijoita vetävissä maissa Euroopassa, Aasiassa sekä Pohjois-Amerikassa. Turistiveroa on kaavailtu myös Suomeen Rovaniemelle kaupunginjohtaja Ulla-Kirsikka Vainion toimesta, mutta muun muassa MaRan toimitusjohtaja Timo Lappi vastusti ajatusta. Ainakaan vuoden 2025 alussa sitä ei ole otettu käyttöön.
Asian Treasures

| Asian Treasures |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:   Angel Locsin  Robin Padilla 
Alkuperämaa:   Filippiinit
Alkuperäiskieli:  filipino
Verkko:   GMA Network
Esitetty:  15. tammikuuta 2007 – 29. kesäkuuta 2007
Jaksoja:  118
Aiheesta muualla
IMDb
Asian Treasures on televisioyhtiö GMA Networkin esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Angel Locsin ja Robin Padilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Angel Locsin  | … |  Elias Pinaglabanan / Susi / Diego   |
|  Robin Padilla  | … |  Gabriela Agoncillo / Emma / Abigail Mediran   |
Filipe Luís

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Filipe Luís Kasmirski
Syntymäaika: 9. elokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Jaraguá do Sul, Brasilia
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 182 cm
Paino: 70 kg
Seura
Seura: Flamengo
Pelinumero: 16
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2005 | Figueirense | 22 | (1) |
| 2004–2005 | → Ajax (laina) | 0 | (0) |
| 2005–2008 | Rentistas | 0 | (0) |
| 2005–2006 | → Real Madrid B (laina) | 37 | (0) |
| 2006–2008 | → Deportivo (laina) | 52 | (1) |
| 2008–2010 | Deportivo | 59 | (5) |
| 2010–2014 | Atlético Madrid | 127 | (2) |
| 2014–2015 | Chelsea | 15 | (0) |
| 2015–2019 | Atlético Madrid | 113 | (7) |
| 2019– | Flamengo | 16 | (0) |
Maajoukkue
| 2004–2005 | Brasilia U20 | 16 | (2) |
| 2009– | Brasilia | 44 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. tammikuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. tammikuuta 2020.
Filipe Luís Kasmirski eli Filipe Luís (s. 9. elokuuta 1985 Jaraguá do Sul, Santa Catarinan osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Vasempana laitapuolustajana pelaava Filipe Luís edustaa Brasilian liigassa pelaavaa Flamengoa.
Tausta

Filipe Luísin sukunimi, alkuperäiseltä kirjoitusasultaan Kaźmierski, on Puolasta, josta hänen sukunsa muutti Brasiliaan pakoon ensimmäistä maailmansotaa. Filipe Luís tuolloin kahdeksanvuotias isoisoisä meni myöhemmin naimisiin italialaisen naisen kanssa, ja nykyään Filipe Luísilla on myös Italian kansalaisuus.
Seurajoukkueura

Filipe Luís on synnyinosavaltionsa Santa Catarinan suurseuran Figueirensen kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 17-vuotiaana, ja oli mukana voittamassa osavaltiomestaruutta vuosina 2003 ja 2004. Kauden 2004–2005 hän vietti lainasopimuksella alankomaalaisen Ajaxin riveissä, mutta ei pelannut otteluakaan edustusjoukkueessa.
Uruguaylainen Rentistas hankki Filipe Luísin oikeudet pelaaja-agentti Juan Figerin välityksellä kesällä 2005, mutta lainasi hänet välittömästi espanjalaisen Real Madridin B-joukkueeseen Castillaan kaudeksi 2005–2006. Castillassa hän pelasi 37 ottelua Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Kesästä 2006 lähtien Filipe Luís edusti Deportivo La Coruñaa, alun perin yhden kauden lainasopimuksella Rentistasista. Hän debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 10. syyskuuta 2006 ottelussa Mallorcaa vastaan. Kaudella 2006–2007 hän pelasi valmentaja Joaquín Caparrósin alaisuudessa vain harvakseltaan kokeneemman Joan Capdevilan oltua Caparrósin valinta vasemman laitapuolustajan paikalle. Caparrósin ja Capdevilan lähdettyä ja Miguel Ángel Lotinan tultua valmentajaksi vuonna 2007 Filipe Luís nousi Deportivon vakiokokoonpanoon. Kesällä 2007 Filipe Luísin lainasopimusta jatkettiin vuodella, ja kesällä 2008 Deportivo lunasti hänen pelaajaoikeutensa 2,2 miljoonalla eurolla ja teki hänen kanssaan viisivuotisen sopimuksen. Kaudella 2008–2009 Filipe Luís oli koko Primera Divisiónin kenttäpelaajista ainoa, joka oli avauskokoonpanossa kaikissa 38 ottelussa. Hän osallistui Deportivon kanssa myös Intertoto-cupiin ja UEFA-cupiin.
23. tammikuuta 2010 Filipe Luís teki avausmaalin liigaottelussa Athleticia vastaan, mutta loukkaantui vakavasti törmättyään samassa tilanteessa maalivahti Gorka Iraizozin kanssa. Hänen oikeasta jalastaan meni nilkka sijoiltaan ja murtui pohjeluu, ja hänen odotettiin olevan poissa pelikentiltä 4–6 kuukautta. Ennen loukkaantumistaan hän pelasi peräkkäin peräti 81 pääsarjaottelua.
23. heinäkuuta 2010 Filipe Luís teki nelivuotisen sopimuksen Atlético Madridin kanssa. Hänestä maksettiin 13,5 miljoonan euron siirtokorvaus.
Maajoukkueura

Filipe Luís edusti Brasiliaa Alankomaissa järjestetyissä nuorten MM-kilpailuissa kesä–heinäkuussa 2005. Hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa sekä voittoisassa pronssiottelussa.
Brasilian A-maajoukkueen päävalmentaja Dunga valitsi Filipe Luísin ensimmäistä kertaa maajoukkueen kokoonpanoon Viroa vastaan 12. elokuuta 2009 pelattuun ystävyysotteluun. Ensiesiintymisensä hän teki 14. lokakuuta 2009 MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan.
Filipe Luís oli mukana voittamassa Maanosaliittojen cupia 2013. Hän ei kuitenkaan pelannut turnauksessa lainkaan. Filipe Luísin toinen turnaus A-maajoukkuetasolla oli Copa América 2015, jossa hän pelasi täydet minuutit Brasilian kaikissa neljässä ottelussa.
Pelityyli

Filipe Luís on hyökkäysorientoitunut vasen laitapuolustaja.
Saavutukset

| --- | --- |
 Figueirense Santa Catarinan osavaltiomestaruus: 2003, 2004 Atlético Madrid Primera División: 2013–2014  Copa del Rey: 2012–2013  Eurooppa-liiga: 2011–2012  UEFA Super Cup: 2010, 2012 :  Chelsea Englannin Valioliiga: 2014–2015  Englannin liigacup: 2014–2015 Brasilia Maanosaliittojen cup: 2013  Nuorten maailmanmestaruuspronssi: 2005
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filipe Luís Wikimedia Commonsissa
Tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernando |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Hernanes |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Filipe Luís |
15 Jean |
16 Réver |
17 Luiz Gustavo |
18 Paulinho |
19 Hulk |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Cavalieri |
23 Jádson |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Copa América 2015
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Miranda |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Filipe Luís |
7 Robinho |
8 Casemiro |
9 Tardelli |
10 Neymar |
11 Costa |
12 Neto |
13 Marquinhos |
14 Silva |
15 Geferson |
16 Fabinho |
17 Fred |
18 Firmino |
19 Willian |
20 Ribeiro |
21 Coutinho |
22 Elias |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga
Brasilian joukkue – Copa América Centenario
1 Alisson |
2 Dani Alves |
3 Miranda |
4 Gil |
5 Casemiro |
6 Filipe Luís |
7 Ganso |
8 Elias |
9 Jonas |
10 Lima |
11 Gabriel |
12 Diego Alves |
13 Marquinhos |
14 Rodrigo Caio |
15 Fabinho |
16 Santos |
17 Walace |
18 Augusto |
19 Willian |
20 Lucas |
21 Hulk |
22 Coutinho |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga
Chilenpussirotta

| Chilenpussirotta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Microbiotheria
Heimo::  Microbiotheriidae
Suku::  Dromiciops
Laji::  gliroides
Kaksiosainen nimi
 Dromiciops gliroides  Thomas, 1894 
Synonyymit
 Dromiciops australis F. Philippi, 1893 
Katso myös
   Chilenpussirotta Wikispeciesissä   Chilenpussirotta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chilenpussirotta (Dromiciops gliroides) on Etelä-Amerikassa tavattava pussieläinlaji, jota pidetään elävänä fossiilina. Chilenpussirotalle on annettu myös uusi nimi kolokolo.
Levinneisyys

Chilenpussirottaa tavataan Chilessä ja Argentiinassa. Laji on vähenemässä ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Aiheesta muualla

Kolokolo (chilenpussirotta) – Dromiciops gliroides Laji.fi.
ITIS: Dromiciops gliroides (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q691991  Wikispecies: Dromiciops gliroides  ADW: Dromiciops  ARKive: dromiciops-gliroides  BOLD: 26199  CoL: 37PW6  EoL: 129538  GBIF: 2433393  iNaturalist: 43232  IRMNG: 11391918  ITIS: 552590  IUCN: 6834  MDD: 1000139  MSW: 10600004  NCBI: 33562  Observation.org: 83209  Open Tree of Life: 905267  Paleobiology Database: 234408  Paleobiology Database: 234408  ZooBank: 19F27389-0BA6-49C9-AB93-1C822E217710
Basisti

Flea on basisti.
Basisti on henkilö, joka soittaa kontrabassoa, bassokitaraa, bassotorvea tai kosketinsoitinbassoa. Bassokitaralla soittava basisti yleensä säestää kompeilla kappaletta rumpujen kanssa, mutta basisti pystyy myös soittamaan sooloja. Populaarimusiikissa bassokitaraa tai kontrabassoa soittavat basistit soittavat harvoin muille kielisoittimille tyypillisiä sointuja, mutta joissakin musiikkityyleissä, kuten fuusiojazzissa, progressiivisessa rockissa tai teknisessä death metalissa, usean kielen sointujakin käytetään.
Bassoääniä tuottavia soittimia voidaan käyttää missä tahansa musiikkityyleissä, mutta jotkut soittimet ovat tyypillisempiä tietyissä musiikin lajeissa kuin toiset. Esimerkiksi bassokitara eli sähköbasso on ollut rock-, fuusiojazz-, heavy metal-, country-, reggae- ja popmusiikkiyhtyeiden vakioinstrumentti 1960-luvulta lähtien. Kontrabassoa on käytetty runsaasti eurooppalaisessa taidemusiikissa, bluegrassissa sekä swing- ja bepop-aikakausien jazzissa. Matalarekisteriset vaskipuhaltimet, kuten sousafoni ja tuuba, kuuluvat kiinteästi Dixieland- ja New Orleans -tyylisiin jazzkokoonpanoihin.
Basistien instrumentit ovat kuitenkin vaihdelleet totutusta, kun yhtyeet ovat halunneet tehdä kokeiluja. The Doors -yhtyeen Ray Manzarek soitti yhtyeen konserteissa ja kolmella ensimmäisellä studioalbumilla kosketinsoitinbassoa. Yhtye levytti kuitenkin bassokitararaitoja kappaleilleen, mutta käytti harvoin bassokitaraa konserteissaan. Jotkin 1990- ja 2000-luvun rock- ja popyhtyeet, kuten Barenaked Ladies tai The Decemberists, ovat käyttäneet kontrabasisteja kokoonpanoissaan. Sting soittaa popalbumeillaan kontrabassoa, akustista bassokitaraa ja sähköbassoa. Myös modernit jazz-yhtyeet tai kamariorkesterit saattavat käyttää bassokitaraa tai sähköisesti vahvistettuja kontrabassoja soitossaan. Fuusio- ja R&B-yhtyeiden konemusiikkitaustoissa saatetaan käyttää syntetisaattori- tai kosketinsoitinbassoa.
Nikolai Anikin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nikolai Anikin |  Nikolai Anikin |  Nikolai Anikin |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Cortina d’Ampezzo 1956 | 4×10 km |  |
|  Pronssia | Squaw Valley 1960 | 4×10 km |  |
|  Pronssia | Squaw Valley 1960 | 30 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lahti 1958 | 4×10 km |  |
Nikolai Petrovitš Anikin (ven. Николай Петрович Аникин, 25. tammikuuta 1932 Išim, Neuvostoliitto – 14. marraskuuta 2009 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) oli venäläinen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvun lopusta 1960-luvun alkuun. Hän voitti kolme olympiamitalia talviolympialaisissa: Cortina d’Ampezzossa 1956 4×10 km viestissä kultaa ja Squaw Valleyssa 1960 sekä 4×10 km viestissä että 30 km hiihdossa pronssia.
Anikin voitti myös hopeaa 4×10 km viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1958.
Anikin hiihti Salpausselän kisoissa vuonna 1957 15 kilometrillä kuudenneksi ja 1961 50 kilometrillä toiseksi.
PWN

Wielka Encyklopedia Powszechna PWN tietosanakirjat
PWN (puol. Państwowe Wydawnictwo Naukowe), aikaisemmin Polish Scientific Publishers PWN (puol. Wydawnictwo Naukowe PWN; vuoteen 1991 puol. Państwowe Wydawnictwo Naukowe – National Scientific Publishers PWN, valtion tieteellisten julkaisujen laitos) on puolalainen kirjankustantamo, joka perustettiin vuonna 1951. PWN:ään kuuluu alkuperäisen tieteellisten julkaisujen kustantajan Wydawnictwo Naukowe PWN:n lisäksi useita muitakin yrityksiä kuten PWN Wydawnictwo Szkolne (PWN koulukirjojen kustannus), Wydawnictwo Lekarskie PZWL (PZWL Medical Publishing, lääketieteellisen alan kustantamo), Dom Wydawniczy PWN (PWN Publishing House), ja OSDW Azymut kirjojen jakelijayritys sekä PWN-ketjun kirjakaupat.
Se tunnetaan parhaiten tietosanakirjojen, sanakirjojen ja yliopistojen oppikirjojen kustantajana. PWN on tunnetuin puolalainen tieteellisen kirjallisuuden tuottaja. Se kustansi Wielka Encyklopedia Powszechna PWN -teossarjan, joka oli ilmestymisaikaansa suurin puolalainen ensyklopedia, samoin kuin sen seuraajan, Wielka Encyklopedia PWN tietosanakirjan (2001–2005). Tästä on myös vapaa Internetissä julkaistu versio Internetowa encyklopedia PWN.
PWN oli alkujaan valtion omistama, mutta vuodesta 1991 lähtien yksityinen yritys.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wydawnictwo Naukowe PWN sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wydawnictwo Naukowe PWN sivusto (puolaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Polish Scientific Publishers PWN
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 2  Australia 
Muut:  IdRef 
Käännös suomeksi
Fermat’n suuri lause

Fermat’n suuri lause, Fermat’n viimeinen teoreema tai lyhyesti Fermat’n lause on matemaatikko Pierre de Fermat’n 1600-luvulla esittämä lukuteoreettinen väite:
Ei ole olemassa positiivisia kokonaislukuja ,  ja , jotka toteuttaisivat yhtälön 
 
kun  on luonnollinen luku ja suurempi kuin .
Vuoden 1670 versio Diofantoksen Arithmeticasta sisältää Fermat’n kommentit.
Väite pitää paikkansa, mutta tämän todisti vasta Andrew Wiles 1990-luvulla. Väite pysyi siis yli 300 vuotta todistamattomana. Lausetta kutsutaan suureksi erotukseksi Fermat’n pienestä lauseesta, joka käsittelee kokonaan eri asiaa.
Todistus pääpiirteissään

Englantilainen Andrew Wiles todisti Fermat’n suuren lauseen vuonna 1995 työskenneltyään todistuksen parissa seitsemän vuotta. Toisin kuin Fermat kuuluisassa marginaalissaan kirjoitti, hän ei todennäköisesti ollut löytänyt virheetöntä todistusta: Wiles käytti todistuksessaan modernia matematiikkaa – erityisesti algebrallisessa geometriassa esiintyviä modulimuotoja ja elliptisiä käyriä – mikä oli 1600-luvun matemaatikkojen tavoittamattomissa.
Wilesin todistus teoreemalle perustui monilta osin muiden matemaatikkojen pohjustukseen. Todistuksen kulku on pääpiirteissään seuraava: Fermat’n suuri lause on voimassa eksponenteilla  l=3 ja  l=4. On riittävää osoittaa, että lause on voimassa alkulukueksponenteilla  l>4. On myös riittävää olettaa, että  \operatorname {syt} (A,B,C)=1,  C\equiv -1{\pmod {4}} ja  B on parillinen. Tarkastellaan elliptistä käyrää  E_{C^{l},B^{l}}, jonka määrittelee yhtälö  y^{2}=x(x-C^{l})(x-B^{l}). Nyt on voimassa lause: Jos  E on puolivakaa elliptinen käyrä yli rationaalilukujen ja  N on  E:n konduktori, on  E modulimuoto ja tasoa  N. Tämän mukaan  E=E_{C^{l},B^{l}} on modulimuoto. Mutta tällöin  E[\ell ]:n  \ell -torsiopisteiden muodostama ryhmä olisi tasoa kaksi oleva modulimuoto. Kuitenkaan ei ole olemassa nollasta poikkeavaa modulimuotoa, jonka taso on yksi tai kaksi.
Todistukseen siis käytettiin monia vasta 1900-luvulla kehitettyjä matematiikan menetelmiä, eivätkä useimmat matemaatikot ja tiedehistorioitsijat enää usko, että Fermat'lla olisi ollut pitävää todistusta lauseelle kaikilla eksponenteilla  n.
Todistuksen tarina on lähes yhtä erikoinen kuin itse lause. Wiles työskenteli seitsemän vuotta yksinomaan itse vihjaamatta edistyksestään kenellekään. Vasta loppuvaiheessa Nick Katz Princetonin yliopistosta auttoi Wilesiä. Kun hän julkisti todistuksensa pitämällä kolme luentoa Cambridgen yliopistossa 21.–23. kesäkuuta 1993, hän hämmästytti yleisöä lukuisilla uusilla ideoilla ja konstruktioilla. Luennon jälkeen matemaatikot tutkivat todistusta tarkemmin ja löysivätkin päättelyssä olleen aukon. Wiles ja Richard Taylor miettivät noin vuoden yrittäessään korjata todistusta. Syyskuussa 1994 he saivat lopulta aukon paikatuksi käyttämällä hyväkseen niin sanottua Iwasawan teoriaa.