stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talvisodan puolustusvoimien kotiuttaminen
Lomauttamisen eteneminen

Ensimmäiset kotiuttamiset tapahtuivat jo muutama päivä sodan päättymisen jälkeen, kun päämajan määräyksellä lomautettiin eri koulutuskeskuksissa palvelleet nostoväen II-luokan B-miehet. Määräys muutettiin kuitenkin 9. huhtikuuta Kotijoukkojen esikunnan päätöksellä taannehtivasti lomautuksesta kotiuttamiseksi.
Ruotsalaisista vapaaehtoisista koostuva Svenska Frivilligkåren määrättiin lakkautettavaksi 25. maaliskuuta 1940 ja sen henkilöstö tuli kotiuttaa 1.-25. huhtikuuta aikana.
Viipymättä kotiutettavaksi määrättiin 1. huhtikuuta annetun käskyn mukaan myös kenttäarmeijassa palvelleet nostoväen I-luokan vuosina 1894-97 syntyneet henkilöt. 12. huhtikuuta annetulla määräyksellä kotiutettiin myös vuosina 1898 ja 1899 syntyneet.
15. huhtikuuta kotiutettiin kokonaan nostoväen II-luokan 1897-98 syntyneet ja sen jälkeen syntyneet säädetyn palvelusajan päätyttyä. Palvelusaika oli porrastettu syntymävuoden mukaan 4:ksi ja 8:ksi kuukaudeksi tai 350:ksi päiväksi, vanhimmista ikäluokista (vuonna 1900-syntyneet n. viiden vuoden välein) alkaen.
15. huhtikuuta annetulla käskyllä varsinaisten reserviläisten lomauttaminen määrättiin alkamaan viikon kuluessa käskyn antamisesta siten, että aluksi lomautetaan 10 % upseereista ja miehistöstä. Lähestyvistä maatalouden kevättöistä johtuen lomautettavista n. 80 % tuli olla maa- ja metsätalouden ammatissa palvelevia ja loput muissa elinkeinoissa palvelevia. Etusijalla lomautuksissa olivat perheelliset.
Maavoimien esikunnan eriävästä mielipiteestä huolimatta lomauttamisia jatkettiin nopeammin kuin mainittu esikunta olisi halunnut. Maavoimien esikunnan näkemyksen mukaan ennen uuden liikekannepanosuunnitelman laatimista ei joukkoja tulisi lomauttaa enempää kuin 50 % kokonaisvahvuudesta, koska puolustusvalmiuden katsottiin laskevan liian paljon.
Huhti-toukokuun vaihteen aikana puolustusvoimien sodanajan vahvuudesta lomautettiin noin viikossa liki neljännes. 5. toukokuuta mennessä lähes puolet henkilöstöstä oli lomautettuna. Lomauttamisia jatkettiin tästä eteenpäin päivittäin lukuun ottamatta kesäkuun puolessa välissä tapahtunutta lyhyttä keskeytystä. Kesäkuun 1940 loppuun mennessä kaikki reserviläiset oli lomautettu.
Lomauttamisten jälkeen puolustusvoimien vahvuus oli laskenut maaliskuun alun lähes 350 000:sta kesäkuun lopulla vajaaseen 110 000:en mieheen. Tämä oli kuitenkin yli viisinkertainen vahvuus esimerkiksi kesän 1939 rauhanajan vahvuuteen, joka jäi alle 20 000:een.
HMS Tamar (P233)

| HMS Tamar |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  BAE Systems, Govan & Scotstoun
Kölinlasku:  8. joulukuuta 2016
Laskettu vesille:  10. lokakuuta 2018
Palveluskäyttöön:  17. joulukuuta 2020
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 000 t (kuormattu)
Pituus:  90,0 m
Leveys:  13,5 m
Syväys:  3,5 m
Koneteho:  2 × 7,4 MW
Propulsio:  2 × MAN 16V 28/33D -dieselmoottoria
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  1 x MSI Defence Systems DS30M 30 mm kanuuna keveitä konekivääreitä
HMS Tamar (viirinumero P233) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva (engl. Offshore Patrol Vessel, OPV).
Valmistus

Alus tilattiin 8. joulukuuta 2016 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin samana päivänä. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 2018 ja otettiin palvelukseen 17. joulukuuta 2020.
Palvelus

Alus sijoitettiin Kauko-Itään.
Punnus (Muolaa)

Punnus (v:sta 1948 ven. Красноозёрное, Krasnoozjornoje tai Красноозерное, Krasnoozernoje) on Suomen entiseen Muolaan kuntaan kuulunut kylä  ja nykyisen Venäjän Leningradin alueen Käkisalmen piirin Punnuksen eli Krasnoozernojen kunnan keskuskylä Karjalankannaksella.  Kylä sijaitsee Punnusjärven luoteisrannalla.
Varhaishistoria

Punnuksen kylän sekä samannimisen järven ja joen nimen sanotaan olevan peräisin 1500-luvulta, jolloin ruotsalainen sotapäällikkö Pontus De la Gardie liikkui joukkoineen alueella ja rakennutti soille kapulateitä, niin sanottuja Pontuksen siltoja. Pontuksen sanotaan asuneen Punnuksen Hovinniemessä kolme vuotta.
Punnuksen kylä Suomessa > Sijainti ja rajat

Suomelle kuuluessaan Punnus sijaitsi Muolaan koillisosassa Äyräpään ja Valkjärven kuntien rajoilla noin kuusi kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta itään. Punnus oli Muolaan suurin kylä. Punnuksen keskellä, osittain Peikolan rajalla oli pieni Sokialan kylä, jonka asutus liittyi Punnuksen kyläkeskustaan. Punnuksen naapurikyliä Muolaan puolella olivat lännessä Ylä-Kuusaa, Peippola, Peikola ja Passila, etelässä Telkkälä, Himala sekä Punnusjärven toisella puolella Saustala. Idässä Valkjärven puolella naapurikyliä olivat Marjaniemi, Jutikkala sekä Sarkola ja pohjoisessa Äyräpään kunnan puolella Mälkölä. Lisäksi kylä rajoittui pohjoisessa Vuokseen, jonka toisella puolella oli Vuokselan kunta. Äyräpään vastaisen rajan muodosti Vuokseen laskeva Salmenkaitajoki, etelässä Himalan ja Telkkälän vastaisen rajan muodosti Punnusjärvestä Kirkkojärveen laskeva Punnusjoki ja lännessä Passilan ja Peikolan vastainen raja kulki Punnusjokeen laskevissa Suomenojassa, Myllyojassa ja Rämäsuonojassa.
Punnuksen kylä Suomessa > Kyläkuva

Punnuksen pohjoisosan kautta kulkivat kantatie 62 Viipurista Metsäpirttiin ja Viipurista Valkjärvelle johtanut Liimatta–Valkjärvi-rata, jonka varressa oli Punnuksen pysäkki. Kantatieltä erkani kylän pohjoisosassa maantie länteen, joka johti Ylä-Kuusaan kautta kantatie 63 ja etelään Punnuksen kyläkeskuksen kautta Lehtokylään johtava maantie. Näiden kahden maantien välillä kylän länsiosassa kulki kylätie. Lisäksi Punnuksesta johti kylätiet länteen Koiralaan ja Punnusjärven itäpuolitse Valkjärven Valkeamatkan kylään.
Punnuksen kylän keskus, johon myös Sokialan kylän asutus liittyi., sijaitsi laajalla peltoaukealla Punnusjärven luoteirannalla Lehtokylään johtavan maantien varrella. Vuoksen laskun ja Äyräpään puolella sijainneiden Pölläkkälän tehtaiden läheisyys synnytti huomattavan asutuskeskittymän myös kylän pohjoisosaan Salmenkaitajoen rannalle Puratsimeen, josta asutus jatkui Salmenkaitajoen etelärantaa pitkin Vuoksen rantaan asti. Lähinnä Vuoksea ollutta asutusta nimitettiin Punnusjokisuuksi tai Jokisuuksi. Kyläkeskuksen ja Jokisuun kulmakunnan väliin jäivät vielä Punnuksen pysäkin seutu ja Metsäkylä. Punnuksessa oli noin 120 taloa. ja Sokialassa noin 10 taloa. Punnuksessa oli kaksi kansakoulua, Kannaksen Osuusliikkeen myymälä, useita yksityiskauppoja, Punnuksen osuuskassa, nuorisoseurantalo, Lehikoisen mylly ja saha. Vuonna 1936 Punnuksen kylän pinta-ala oli 32,94 neliökilometriä, josta oli peltoa 1 117 hehtaaria, niittyä 44 hehtaaria ja metsää 2 090 hehtaaria. Sokialan kylän pinta-ala oli samana vuonna 2,99 neliökilometriä, josta oli peltoa 132 hehtaaria, niittyä kolme hehtaaria ja metsää 164 hehtaaria. Punnuksen peltopinta-ala oli lisääntynyt huomattavasti Vuoksen laskun myötä 1800-luvun puolivälissä ja varsinkin Punnusjärven laskun myötä, jolloin Punnusjoen ja Punnusjärven rantaniityt saatiin viljelykseen.
Punnuksen kylä Suomessa > Koulut

Punnuksen koulupiiri perustettiin vuonna 1889 ja koulutalo valmistui seuraavana vuonna kyläkeskustaan. Koulupiirin kuuluivat aluksi myös myöhemmin perustetut Telkkälän ja Peikolan koulupiirit. Punnuksen koulutalo tuhoutui Suomen sisällissodassa vuonna 1918, jonka jälkeen rakennettiin uusi isompi koulu. Tämä koulurakennus puolestaan paloi talvisodassa. Punnuksen kylän pohjoisosaan perustettiin vuonna 1934 Jokisuun koulu, joka aloitti toimintansa vuokratiloissa Jokisuun kulmakunnalla. Jokisuun koulupiiriin kuuluivat Metsäkylän ja Jokisuun kulmakunnat. Jokisuun sementtitiilistä rakennettu koulu valmistui vuonna 1939 Punnuksen pysäkin läheisyyteen. Jokisuunkin koulu kärsi pahoja vaurioita talvisodassa, mutta se olisi pystytty korjaamaan.
Punnuksen kylä Suomessa > Sota-aika

Punnuksen ja Sokialan asukkaat evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylien asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennuksen lisäksi päätettiin Punnuksen jakokunnassa, jonka Punnus ja Sokiala muodostivat, aloittaa tilusjärjestely, jonka avulla useisiin osiin ja palstoihin jakautuneet tilat saataisiin toimivimmiksi kokonaisuuksiksi. Tilusjärjestelyn yhteydessä Sokialan kylä lakkautettiin ja liitettiin Punnuksen kylään. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylien asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle. Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen ja Etelä-Pirkanmaalle, jossa Punnuksen ja Sokialan asukkaat asutettiin Urjalaan.
Tunnettuja punnuslaisia

Jooseppi Kauranen, (1880-1935) kansanedustaja
Aleksanteri Mero, (1884-1939) kansanedustaja
Kirjallisuutta

Halonen Veli-Matti & Mero Tenho.: Punnus, puoli pitäjää.  Urjala:  Punnuksen kylätoimikunta, 2005.  ISBN 952-91-8926-5
Muolaa
| --- | --- |
Muolaan kylät:  Ala-Kuusaa • Hanttula 2 • Harvola • Hattula • Heikkilä 3 • Heimala 5 • Himala • Hotokka • Ilola • Jaarila 5 • Jääskelä 1 • Kallainen 5 • Kannila • Karhula 2 • Kiltee • Kirkkoranta (kirkonkylä) • Koirala • Kurkela 3 • Lattula • Lavola • Lehtokylä 5 • Leipäsuo • Leirilä 3 • Muolaankylä • Myhkyrilä 4 • Määttälä • Norkkola 1 • Oinala (Oinaala) • Oravala 4 Orola 1 • Paakeli • Passila • Peikola • Peippola • Perkjärvi • Perkjärvi as • Pihkala 5 • Punnus • Pyykkölä 1 • Pällilä • Retukylä • Saavola 4 • Sakkalila 5 • Selola 5 • Soittola 2 • Sokiala • Sormula • Taaperniemi • Telkkälä • Tervola • Turulila • Vesikkala • Vihola • Ylä-Hotokka • Ylä-Kuusaa
Kyyrölän kylät:  Kangaspelto • Kyyrölä • Parkkila • Sudenoja
Huomautuksia
1 Jääskelä, Norkkola, Orola ja Pyykkölä muodostivat käytännössä yhtenäisen kyläalueen, jota nimitettiin Keskikyläksi.

2 Vuotjärven koulupiiriin kuuluneita Soittolaa, Karhulaa ja Hanttulaa kutsuttiin toisinaan Vuotjärven kyläksi.

3 Kurkelan, Heikkilän ja Leirilän pikkukylistä käytettiin yhteisnimitystä Nurmii.

4 Myhkyrilän, Oravalan ja Saavolan pikkukylistä käytettiin yhteisnimitystä Saustala.

5 Lehtokylän koulupiiriin kuuluneista kaakkoiskulman kylistä käytettiin nimitystä Ylämaa.

6 Neljästä kylästä koostunut Kyyrölän kunta liitettiin Muolaaseen vuonna 1934.
Punaviini

Punaviiniä kaadetaan viinipullosta viinilasiin.
Punaviini on tummista viinirypäleistä tehtyä viiniä, jolle rypäleiden kuori antaa punaisen värin. Punaviinien alkoholipitoisuus on yleensä noin 12–15 tilavuusprosenttia.
Valmistus

Punaviiniä valmistettaessa puristettujen rypäleiden kuoret pidetään rypälemehussa siihen asti, kunnes niistä on liuennut viiniin väriä ja tanniineja. Valkoviinin valmistuksessa kuoret poistetaan jo käymisen alussa. Käymisen aikana kuorimassaa sekoitetaan, jotta liukeneminen nopeutuisi. Käymisen lopuksi juokseva punaviini valutetaan astian pohjasta toiseen astiaan. Kuorimassasta puristettu viini varastoidaan erikseen, ja sitä voidaan sekoittaa juoksevaan viiniin antamaan karvautta ja väriä. Lopuksi punaviini käy läpi maitohappokäymisen, jossa omenahapot muuttuvat pehmeämmän makuisiksi maitohapoiksi. Punaviinien käymislämpötila on 26–30 astetta ja niitä käytetään runsaan viikon ajan.
Rypälelajikkeet

Merkittävimmät tummat rypälelajikkeet ovat Cabernet Sauvignon, Merlot, Syrah (Euroopan ulkopuolella nimellä Shiraz) ja Pinot Noir.
Ranskan Bordeaux’n alueelta peräisin olevaa Cabernet Sauvignonia pidetään tasapainoisen makuisena lajikkeena, ja se on maailman suosituin ja viljellyin punaisten laatuviinien rypälelajike.
Merlot-viinit tunnetaan pehmeästä mausta, mikä tekee niistä helposti lähestyttäviä.
Syrah-viinit ovat täyteläisiä, tanniinisia ja voimakkaan värisiä, ja niitä tuotetaan erityisesti lämpimillä seuduilla.
Hankalasti viljeltävänä tunnettu Pinot Noir viihtyy parhaiten viileillä seuduilla, ja sitä käytetään erityisesti samppanjaan. Pinot Noir tuottaa hedelmäisiä ja hapokkaita viinejä.
Maku

Punaviinin karvaus syntyy etenkin tanniineista, joita on erityisesti tuoreessa ja voimakkaassa punaviinissä – iän myötä tanniinien määrä vähenee ja viinin maku pyöristyy ja pehmenee. Kaikkein tanniinisimpia viinejä ovat portugalilaiset viinit. Toisaalta amerikkalaiset viininvalmistajat pyrkivät kompensoimaan tanniinien makua sokerilla. Tanniiniset viinit sopivat ruoan kanssa nautittaviksi mutta eivät niinkään seurusteluviineiksi.
Nauttiminen

Punaviinin suositeltu tarjoilulämpötila riippuu sen tanniinisuudesta: täyteläisen punaviinin tarjoilulämpötilaksi voidaan suositella 18 astetta. Vahvan makuinen liharuoka, kuten paistettu ja marinoitu liha, sopii tanniinisen punaviinin kanssa. Täyteläisen ja pehmeän ruoan kuten riistan kanssa suositellaan täyteläistä viiniä. Broileria ja kalkkunaa syödään usein kevyen punaviinin kanssa.
Kulutus

Eniten punaviiniä vuonna 2013 juotiin Kiinassa, yhteensä 1 865 miljoonaa pulloa. Ranskassa ja Italiassa punaviiniä juotiin seuraavaksi eniten. Punaviini on Kiinassa valkoviiniä suositumpaa sen punaisen värin vuoksi, jota maassa pidetään onnenvärinä.
Terveysvaikutukset

Kohtuullisella viinin käytöllä on havaittu joissain tutkimuksissa olevan yhteys vähentyneeseen kuolleisuuteen verrattuna täysraittiuteen, runsaaseen käyttöön ja muiden alkoholijuomien käyttöön. Ranskalaisten odottamattoman matalaa sydän- ja verisuonitautikuolleisuutta, niin sanottua ”ranskalaista paradoksia”, on usein selitetty punaviinin ansioksi. Geriatrian professori Timo Strandbergin mukaan pienet punaviinimäärät näyttävät parantavan verisuonten toimivuutta, mutta niiden mahdollisesta verisuonisairauksia ehkäisevästä vaikutuksesta ei ole tehdy kontrolloituja interventiotutkimuksia. Punaviini sisältää esimerkiksi resveratrolia, jolla on arveltu olevan hyödyllisiä terveysvaikutuksia. Resveratrolin on todettu hidastavan hiirten vanhenemista, mutta vain niin suurilla annoksilla, että ne olisivat vaarallisen suuria ihmisille. Yhdysvalloissa tehdyissä laajoissa tutkimuksissa ei ole kuitenkaan havaittu puna- ja valkoviinin välistä eroa sydäntautikorrelaatiossa. Tutkimuksissa olisi pitänyt vakioida muiden elintapojen vaikutus, koska punaviiniä juovilla on yleensä terveellisemmät elämäntavat kuin muilla. Tätä ei kuitenkaan ole aina tehty.
Koska punaviinissä ei ole juuri lainkaan imeytyviä hiilihydraatteja, sen glykeeminen indeksi on nolla, eikä sen nauttiminen nosta verensokeria. Punaviinin sisältämä alkoholi saattaa kuitenkin vaikuttaa ihmisen verensokeritasoihin epävakauttavasti.
Ympäristövaikutukset

Yhden punaviinilitran valmistuksen, pakkaamisen ja kuljetusten aiheuttamat ilmastoa lämmittävät päästöt ovat 2 kiloa hiilidioksidia(ekv).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Punaviini Wikimedia Commonsissa
Erkki Tamila

Eerik (Erkki) Jaakko Tamila (alk. Dahlgren, 5. toukokuuta 1911 Nummi – 25. helmikuuta 2004) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja maastohiihtäjä.
Tamila sijoittui Berliinin 1936 olympialaisten maratonilla parhaana suomalaisena neljänneksi. Se oli hänen uransa ainoa täysimittainen maraton. Hän edusti Suomea kahdessa maaottelussa sekä voitti Suomen Urheilulehden maratonin (25 km) vuosina 1935–1937 ja Tukholman 25 kilometrin juoksun vuosina 1937–1939. Vuonna 1937 hän juoksi 15 mailin maailmanennätyksen 1.19.48,6 ja kaksi vuotta myöhemmin 25 000 metrin maailmanennätyksen 1.21.27,0.
Seuratasolla Tamila edusti Nummen Kipinää. Hän voitti 10 000 metrin juoksussa Suomen mestaruuden vuonna 1938 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1937.
Hiihtäjänä Tamila voitti Suojeluskuntien mestaruuden 20 kilometrillä vuonna 1934 sekä sijoittui Salpausselän Kisoissa 18 kilometrillä kolmanneksi vuonna 1934 ja 50 kilometrillä kahdeksanneksi vuonna 1935.
Tamila oli ammatiltaan maanviljelijä. Hän haavoittui vaikeasti jalkaan talvisodassa. Hän toimi urheilu-uransa jälkeen muun muassa Suomen Hiihtoliiton liittovaltuustossa, piirin hiihtovalmentajana sekä Nummen Kipinän puheenjohtajana.
Henkilökohtaiset ennätykset

5 000 metriä: 14.49,6 (1938)
10 000 metriä: 30.42,8 (1938)
Maraton: 2.32.45 (1936)
Aiheesta muualla

Erkki Tamilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Erkki Tamila Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Puolan–Venäjän sota (1605–1618)

Rajat vuoden 1618 Deulinon rauhansopimuksen jälkeen. Vaaleanpunaisella Puola-Liettuan aluevalloitukset.
Puolan–Venäjän sota oli sotilaallisten yhteenottojen sarja, jonka aikana Puola-Liettua laajeni itäänpäin hyödyntäen Venäjän sisällissotien aiheuttamaa sekasortoista tilannetta. Venäjän pajarit äänestivät Puolan kuningas Sigismund III Vaasan pojan Vladislav IV Vaasan tsaariksi. Hän ei ehtinyt koskaan Moskovaan asti, mutta puolalaiset joukot hyökkäsivät kaupunkiin. Siellä kuitenkin lokakuussa 1611 alkanut venäläisten kansannousu kukisti puolalaiset. Vuonna 1613 tsaariksi valittiin Mikael Romanov, joka loi perustan Romanovien dynastialle.
Sota päättyi vuonna 1618 Deulinon rauhansopimukseen, joka takasi Puolalle aluevaltaukset kuten Smolenskin alueen. Puola palautti tärkeitä sotavankeja kuten tsaarin isän.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Zygmunt III Vasa (1566 – 1632) (Arkistoitu – Internet Archive) Poland.gov
Tuula Puputti

| Tuula Puputti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. marraskuuta 1977 (ikä 47) Kuopio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Maalivahti
Hanska:  Vasen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2005
Seurat:  KalPa, JYP, University of Minnesota-Duluth, Jyväskylän Hockey Cats
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kanada 1997 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Suomi 1999 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2000 | jääkiekko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tanska 1993 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Latvia 1995 | jääkiekko |  |
Tuula Katriina Puputti (s. 5. marraskuuta 1977 Kuopio) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän kuului Suomen naisten ensimmäiseen olympiamitalin saavuttaneeseen jääkiekkojoukkueeseen.
Puputti edusti Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, kolmissa MM-kisoissa ja kaksissa EM-kisoissa. Hän voitti Naganossa 1998 olympiapronssia ja lisäksi MM-pronssia vuosina 1997, 1999 ja 2000 sekä EM-kultaa vuosina 1993 ja 1995. Kaikkiaan hän pelasi 109 maaottelua.
Kotimaassaan Puputti edusti KalPaa, JYPiä ja Jyväskylän Hockey Catsiä. Jypin riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1997 ja 1998. Vuonna 2000 hän siirtyi pelaamaan Duluthiin, Minnesotaan.
Tuula Puputin isosisko Tiina Puputti voitti myös jääkiekon Suomen mestaruuden.
Urheilu-uransa jälkeen Puputti on työskennellyt Suomen Olympiakomiteassa ja jääkiekon MM-kisaprojekteissa 2012–2016. Hän on toiminut myös Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajan assistenttina ja jääkiekon naisten maajoukkueen joukkueenjohtajana 2013-2015 ja General Managerina 2018-2021. Vuonna 2016 hän aloitti Suomen luisteluliitossa toimisto- ja talouspäällikkönä.
Westend ICT

Westend ICT Oyj (ent. TJ Group Oyj) oli suomalainen pörssilistattu IT-alan yhtiö. Innofactor Oy teki käänteisen listautumisen Helsingin pörssiin hankkimalla Westend ICT Oyj:n vuoden 2010 lopulla, minkä seurauksena nimi muutettiin Innofactor Oyj:ksi.
Westend ICT:n ydinliiketoimintaa olivat sähköinen asiakirja- ja liiketoimintaprosessien hallinta sekä asiakaskohtaiset integraatio-, CRM- ja muut järjestelmäratkaisut. Yhtiö tunnetaan erityisesti it-kuplan keskellä vuonna 2000 tapahtuneeseen pörssilistautumiseen liittyvistä epäselvyyksistä.
Historia

Vuonna 1987 perustettu TJ Group oli internetalan konkari ja yksi vuosituhannen vaihteen IT-kuplan suomalaisista yrityksistä. Maaliskuussa 1999 Helsingin pörssin NM-listalle listautunut yritys herätti sijoittajien suunnattoman kiinnostuksen ja parhaimmillaan yhtiön osakekurssi kävi yli 20 eurossa, mutta keväällä 2000 annetun tulosvaroituksen jälkeen se romahti. Marraskuussa 2008 Westend ICT:n markkina-arvo oli enää vajaat 4 miljoonaa euroa, kun se arvokkaimmillaan oli ollut Alma Median ja Finnairin yhteisarvoa korkeampi.
Yhtiön toimitusjohtaja oli helmikuuhun 2001 sen toinen pääomistaja Jyrki Salminen. Häntä seurasi Mikko Setälä, jonka osaksi tuli firman saneeraus. Setälän jälkeen toimitusjohtajaksi tuli Anneli Koivunen, joka toimi tehtävässä 2005 saakka. Hannu Jokela nimitettiin toimitusjohtajaksi Koivusen jälkeen ja hänen tehtäväkseen tuli luotsata yhtiö hengissä läpi käynnistyneestä oikeusprosessista.
Tiedottamisrikos ja yhteisösakko

Vuonna 2005 valtionsyyttäjä nosti syytteen vuoden 2000 osakeantia ja -myyntiä sekä näiden jälkeistä tiedottamista koskevista tiedottamisrikosepäilyistä. Syytettyinä ovat olleet muun muassa yhtiön silloiset hallituksen jäsenet ja yhtiön talousjohtaja sekä osakeannin järjestänyt Evli Pankki. Käräjäoikeus vapautti kaikki syytetyt, mutta 5. heinäkuuta 2007 Helsingin hovioikeus tuomitsi TJ Groupin pääomistajat Tuomo Tilmanin ja Jyrki Salmisen kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen tiedottamisrikoksista ja törkeästä sisäpiiritiedon väärinkäytöstä. Kumpikin tuomittiin myös menettämään noin kahdeksan miljoonaa euroa rikoshyötyä.
Korkein oikeus tuomitsi 15. tammikuuta 2009 Jyrki Salmisen ja Tuomo Tilmanin kahden vuoden neljän kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Samalla oikeus korotti Westend ICT:n maksaman yhteisösakon 100 000 euroksi.
Talismaani

Eurooppalainen säätalismaani
Lingbao-talismaani, Kiina, 200-400 jaa.
Talismaani (arab. طلاسم‎, tilasm < kreik. telesma 'pyhitys, seremonia' < telos 'täydentäminen, valmistaminen') on taikaesine, joka on pyhitetty joko tuomaan onnea tai suojelemaan pahalta. Talismaani eroaa amuletista niin, että se on valmistettu tarkoin määritettyä tehtävää varten ja jotain rituaalia noudattaen.  Talismaanin katsotaan toimivan aktiivisesti ja amuletin passiivisesti.
Materiaalit

Varsinainen talismaani käsittää kirjaimia, numeroita ja muita symboleja, jotka on kirjoitettu, maalattu tai kaiverrettu eri materiaaleihin kuten paperi, pergamentti, nahka, savi, kivi ja metalli. Amuletista voidaan tehdä talismaani pyhittämällä se tiettyyn tehtävään.
Usein musteen tai maalin väri ja koostumus riippuu talismaanin käyttötarkoituksesta.
Valmistaminen

Talismaanin valmistaminen pitkän kaavan mukaan vaatii useita vaiheita:
Materiaalin hankkiminen ja valmistaminen oikein menoin ja oikeaan aikaan.
Seremonian suorittajan valmistautuminen puhdistautumalla, esimerkiksi noudattamalla oikeaa ruokavaliota, pidättäytymällä sukupuoliyhteydestä, peseytymällä, rukoilemalla ja meditoimalla.
Seremonia-asuun pukeutuminen
Seremoniatilan valmistaminen, esimerkiksi alttarin pystyttäminen, rituaaliesineiden ja talismaanin valmistukseen käytettävien materiaalien asettaminen paikoilleen, suitsukkeen polttaminen ja kynttilöiden sytyttäminen.
Talismaanin valmistus, jolloin keskitytään asiaan, johon esinettä tarvitaan.
Esine vihitään käyttöön rukouksia tai loitsuja lausumalla sekä eri elementtejä (vesi, suola, tuli, hengitys) käyttämällä.
Useissa kulttuureissa katsotaan, että jokainen vaihe pitää suorittaa oikeaan aikaan.
Yksinkertaisempi tapa vihkiä talismaani on kohdistaa siihen ihmisen energia ilman rituaaleja, yleisimmin käsien välissä pitämällä ja keskittymällä toivottuun asiaan.
Käyttötarkoitus

Talismaania voi kutsua kirjoitetuksi rukoukseksi. Talismaaneja käytetään toteuttamaan kaikkia ihmisen toiveita. Käyttökohteet voi jakaa eri luokkiin:
Halujen toteuttaminen: vaurauden kartuttaminen, kadotetun omaisuuden takaisin saaminen, suojelijan hankkiminen, tiedon hankkiminen, ihmisiin vaikuttaminen, ystävyyden luominen tai tuhoaminen, toisen henkilön rakkauden voittaminen jne.
Pahan torjuminen: uhkaavien voimien, pahojen henkien tai muiden ihmisten lähettämien kirousten estäminen.
Terveys: sairauksien torjuminen tai sairauden hoitaminen.