stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Tuomainen
Ura > Ura kirjailijana

Tuomaisen viisi ensimmäistä kirjaa sijoittuivat joko täysin tai suurimmalta osaksi hänen synnyin- ja asuinkaupunkiinsa Helsinkiin. Tuomaisen esikoisteos Tappaja, toivoakseni (2006) kertoo velkaantuneesta, tappajaksi värvätystä, mutta tehtävässään epäröivästä miehestä. Myllylahden kustantama tarina kasvaa vakavaksi tutkielmaksi kostonhimosta, oikeudesta ja vastuusta, se ei ole murhaviihdettä vaan kielellisesti huoliteltu tapahtumakulku teemasta "saako pahan tappaa". Tuomainen oli lähettänyt kirjansa kahdeksalle kustantajalle, joista vain Myllylahti kiinnostui teoksesta.
Myllylahti kustansi myös  seuraavan romaanin Veljeni vartija (2009), joka kertoo isoisästä, isästä ja pojista, jotka kaikki ajautuvat rikoksiin. Tuomaista luonnehdittiin ”noir-dekkaristiksi”. Tuomainen toimi kahdessa ensimmäisessä kirjassaan omana kustannustoimittajanaan. Kumpikaan kirjoista ei herättänyt laajaa huomiota.
Helsinki-kirjat kustansi Tuomaisen kolmannen romaanin Parantaja (2010). Se sijoittuu tulevaisuuden Helsinkiin, joka on kokenut ilmastonmuutoksen aiheuttaman katastrofin. Päähenkilö etsii kadonnutta toimittajavaimoaan, joka oli selvittämässä sarjamurhan taustoja. Tuomainen sai teoksesta Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnon. Palkinnon myötä ruotsalainen kirjallisuusagentuuri Salomonsson Agency kiinnostui Tuomaisesta ja alkoi edustaa häntä Suomen ulkopuolella. Kirja nosti hänet myös kansainväliseen suosioon: loppuvuoteen 2016 mennessä kirja oli käännetty 23 kielelle ja siitä oli tullut eräs kaikkien aikojen käännetyimmistä suomalaisista kirjoista.
Vuonna 2011 Tuomainen nousi ilmiöksi Lontoon kirjamessuilla ruotsalaisen Salomonsson Agency- agentuurinsa avulla.
Synkkä niin kuin sydämeni (2013) ja Kaivos (2015) jatkoivat tummasävyisten, noir-henkisten rikosromaanien linjaa.
Romaani Mies joka kuoli (2016) merkitsi käännettä Tuomaisen kirjailijanuralla. Tyylilaji vaihtui mustaan komediaan.
Vuonna 2017 julkaistu Palm Beach Finland jatkoi mustan huumorin viljelyä. Kirja sijoittuu pieneen suomalaiseen rannikkokaupunkiin ja sinne perustettuun lomakohteeseen. Marraskuussa 2018 brittiläinen The Times -lehti kuvasi Tuomaista kirjan perusteella Euroopan hauskimmaksi kirjoittajaksi.
Vuoteen 2018 mennessä Tuomaisen teoksia oli julkaistu lähes 30 maassa. Häneltä ilmestyi Pikku Siperia -kirja, jossa itäsuomalaiseen talvimaisemaan putoaa arvokas meteoriitti, jota paikallinen pastori alkaa vartioida. Vuonna 2019 The Times valitsi kirjan yhdeksi vuoden parhaista.
Vuonna 2020 ilmestyneessä Jäniskerroin-romaanissa vakuutusmatemaatikko perii veljeltään seikkailupuiston, jonka ympärillä on salaisuuksien verkko. Elokuussa 2021 ilmestyi kirjatrilogian toinen osa, Hirvikaava.
Tyyli

Tuomaisen valtteina on pidetty omaperäisiä juonia ja henkilöhahmoja, jotka poikkeavat pohjoismaisesta dekkariperinteestä.  Tuomaisen kieltä on kuvattu huolelliseksi, mutta rennoksi  ja tyyliä farssimaiseksi. Hänen kirjansa alkavat yleensä jollain eksistentiaalisella ongelmalla, jota päähenkilö alkaa selvittämään. The New York Timesin mukaan Tuomaisen kirjojen lukijat nauravat rikoksista lukiessaan. Kirjojen huumori ammentaa vastakohdista, erilaisten asioiden kohtaamisista. Tuomainen on tunnettu vauhdikkaista, sujuvista ja harkituista jännitysromaaneistaan.
Kirjoissaan Tuomainen käsittelee  ihmis- ja perhesuhteiden lisäksi myös merkittäviä yhteiskunnallisia kysymyksiä ja vakavia filosofisia kysymyksiä, mikä tekee niistä yllättävän koskettavia.
Tuomaisen esikuvia rikoskirjallisuuden puolella ovat muun muassa George Pelecanos, Elmore Leonard, James Lee Burke, Dennis Lehane, James Sallis, Donald E. Westlake­ ja Lawrence Block.
Filmatisoinnit

Mies joka kuoli -romaanista tehtiin Elisa Viihteelle kuusiosainen televisiosarja, jonka kuvaukset aloitettiin kesällä 2021. Samuli Valkaman ohjaaman jaHaminassa kuvatun sarjan pääosissa ovat Jussi Vatanen. ja Sara Soulié. Tuomainen esiintyy itse sarjassa cameoroolissa kahvilan asiakkaana. Sarja sai ensiesityksen Elisa Viihde Viaplayssa kesäkuussa 2022.
Kesäkuussa 2021 kerrottiin, että Tuomaisen vuonna 2020 julkaistusta Jäniskerroin-romaanista tehdään Hollywoodissa The Rabbit Factor -elokuva, jonka tuottavat Amazon Studios ja Mandeville Films. Elokuvan päärooliin oli kiinnitetty Steve Carell ja käsikirjoittajaksi David Hemingson. Tuomainen toimii elokuvassa vastaavana tuottajana.
Palkinnot ja tunnustukset

Vuonna 2011 Vuoden johtolanka teokselle Parantaja
Vuonna 2020 The Petrona Award teokselle Pikku Siperia
Syksyllä 2023 Tuomainen oli viikon kestäneiden Kirjan päivien nimikkokirjailija
Vuonna 2023 The Times -lehden sunnuntaipainos The Sunday Times valitsi Tuomaisen Beaver Theoryn vuoden parhaaksi "comic thrilleriksi" Jo aiemmin lehti oli nimittänyt hänet Euroopan hauskimmaksi kirjailijaksi.
Palkinnot ja tunnustukset > Ehdokkuuksia

Vuonna 2016 The Petrona Award-ehdokkuus teoksella Synkkä niin kuin sydämeni
Vuonna 2017 Prix du Balai D’OR -palkinnon ehdokkuus Ranskassa
Vuonna 2018 The Petrona Award-ehdokkuus ja The Last Laugh -palkinnon ehdokkuus teoksella Mies joka kuoli. Kirja oli ehdolla myös Ranskassa Euroopan parhaaksi rikosromaaniksi (Prix du Polar Européen).
Vuonna 2019 Prix du Polar Européen -ehdokkuus Ranskassa teoksella Mies joka kuoli
Vuonna 2020 CWA International Dagger -ehdokkuus Isossa-Britanniassa teoksella Pikku Siperia.
Teokset

| --- | --- |
 Tappaja, toivoakseni.  Suomussalmi:  Myllylahti, 2006.  ISBN 952-202-039-7   Veljeni vartija.  Suomussalmi:  Myllylahti, 2009.  ISBN 978-952-202-119-9   Parantaja.  Helsinki:  Helsinki-kirjat, 2010.  ISBN 978-952-5874-09-9   Synkkä niin kuin sydämeni.  Helsinki:  Like, 2013.  ISBN 978-952-01-0841-0   Kaivos.  Helsinki:  Like, 2015.  ISBN 978-952-01-1246-2   Mies joka kuoli.  Helsinki:  Like, 2016.  ISBN 978-952-01-1468-8   Palm Beach Finland.  Helsinki:  Like, 2017.  ISBN 978-952-01-1641-5  :  Pikku Siperia.  Helsinki:  Like, 2018.  ISBN 978-952-01-1809-9   Jäniskerroin. Helsinki: Otava 2020. ISBN 978-951-1-35772-8.  Hirvikaava. Helsinki: Otava 2021. ISBN 978-951-1-35773-5  Majavateoria. Helsinki: Otava 2022. ISBN 978-951-1-35774-2  Palavat kivet. Helsinki: Otava 2023. ISBN 978-951-1-47449-4  Tapahtuu huomenna. Helsinki: Kirjakauppaliitto 2023. ISBN 978-952-69426-4-3 (Kirjan päivien nimikkoteos)  Tappokeli.  Helsinki:  Otava, 2024.  ISBN 978-951-1-47529-3
Teokset > Käännökset

Vuoteen 2017 mennessä Tuomaisen teoksia oli käännetty 25 eri kielelle. Esimerkiksi Jäniskertoimen käännösoikeudet on myyty 17 maahan.
Tuomaisen kirjoja myydään enemmän ulkomailla kuin Suomessa. Vuoteen 2021 mennessä Tuomaisen kirjoja oli myyty yli 30 maassa.
Yksityiselämä

Tuomaisen äiti oli ammatiltaan opettaja ja isä kansantaloustieteilijä. Tuomainen asuu Helsingissä vaimonsa kanssa. Vuonna 2003 hän lopetti alkoholin käytön ja pitää sitä uransa kannalta tärkeänä tekijänä. Hän on kirjoittanut kaikki romaaninsa Hakaniemessä sijaitsevassa työhuoneessaan.
Aiheesta muualla

/ Antti Tuomainen Facebookissa
Tuomainen Puoli seitsemän -ohjelmassa lokakuussa 2021
Tuomainen kertoi Pikku Siperia -kirjasta Ylen Aamussa, Ylen Luomiskertomuksessa ja Kirjastokaistalla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Ritva 
Muut:  IdRef
Jouko Tuomisto

| Jouko Tuomisto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1939 (ikä 85) Kurikka
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (LL 1965, LKT 1968), Kansasin yliopisto (PhD 1972).
Instituutti:  Terveyden ja hyvinvoinnin laitos
Tutkimusalue:  ympäristöterveys
Tunnetut työt:  Farmakologia ja toksikologia.  Kuopio:  Medicina Kustannusosakeyhtiö, 2012.  ISBN 978-951-97316-4-3 
Aiheesta muualla
www.researchgate.net/profile/Jouko-Tuomisto
Jouko Juhani Tuomisto (s. 13. maaliskuuta 1939 Kurikka) on suomalainen emeritusprofessori, tutkija ja tiedekirjailija. Hän toimi Kansanterveyslaitoksen (nyk. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos) tutkimusprofessorina ja osastonjohtajana vuosina 1983–2004. Tuolloin juuri perustettu osasto kehittyi kansainvälisesti tunnustetuksi monialaiseksi ympäristöterveyden tutkimusyksiköksi.
Tuomisto on toiminut asiantuntijana ympäristöterveysasioissa muun muassa valtionhallinnolle, Euroopan unionille, Euroopan elintarviketurvallisuusvirastolle (EFSA) ja Maailman terveysjärjestölle (WHO).
Ura > Koulutus ja tutkijanura

Tuomisto kirjoitti ylioppilaaksi Ilmajoen yhteiskoulusta 1957. Koulutukseltaan Tuomisto on lääkäri (LL Helsingin yliopisto 1965, LKT 1968) sekä farmakologi ja toksikologi (PhD Kansasin yliopisto 1972).
Tuomisto on toiminut eri tehtävissä Helsingin (muun muassa farmakologian apulaisprofessori 1977) ja Kuopion yliopistoissa (toksikologian ja farmakokinetiikan professori 1978–1982 sekä osa-aikainen ympäristöterveydenhuollon professori 1998–2003). Tuomisto oli akatemiatutkijana 1970-luvulla, sekä Suomen Akatemian tutkijaprofessorina/akatemiaprofessorina 1991–1996. Vuosina 2002–2004 hän johti Ympäristöterveyden riskinarvioinnin huippuyksikköä. Tuomisto on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1994. Hän on Kuopion yliopiston kunniatohtori.
Ura > Kirjallinen toiminta

Tieteellisten julkaisujen ohella Tuomisto on osallistunut julkiseen keskusteluun ja julkaissut useita kirjoja sekä ollut toimittajana yliopisto-oppikirjoissa (Farmakologia ja toksikologia, 8 painosta 1978–2012, Ympäristöterveys, 2007, 2020) ja kirjoittajana muun muassa lukion oppikirjoissa.
Tuomiston teos ”100 kysymystä ympäristöstä ja terveydestä” oli ehdolla Tieto-Finlandia-palkinnon saajaksi vuonna 2005. Kirjan kolmas painos on luettavissa verkossa,, samoin englanninkielinen uudistettu laitos on luettavissa verkossa.
Tuomiston tavoitteena on ollut suhteuttaa riskejä, varoittaa todella vakavista riskeistä ja asettaa kohdalleen turhia pelkoja. Hänen mielestään muun muassa jo pienhiukkasten terveyshaittojen takia ja ilmastonmuutoksesta riippumattakin tulisi päästä nopeasti eroon fossiilisiin polttoaineisiin perustuvasta energiantuotannosta ja liikenteestä. Hän on kritisoinut myös liiallista alkoholinkäyttöä merkittävänä terveysriskinä.
Ura > Kansainvälinen toiminta

Tuomisto on ollut aktiivinen useissa kansainvälisissä järjestöissä kuten Maailman farmakologiliitossa (IUPHAR, Kuudennen kansainvälisen farmakologikongressin ohjelmajohtaja 1975), Kansainvälisessä toksikologiliitossa (IUTOX) ja Euroopan toksikologiyhdistyksessä (Eurotox, jonka 26. Kongressin presidentti 1985, myönnettiin Eurotox Merit Award 2006). Toimintavuonna 2008–2009 hän oli Rotarypiiri 1430:n kuvernööri.
Ura > Perhe

Naimisissa Kuopion yliopiston farmakologian professori (emerita) Leena Tuomiston (s. Vuorinen) kanssa vuodesta 1964. Kolme aikuista lasta ja kuusi lastenlasta. Vanhin Hanna Tuomisto on Turun yliopiston ekologian ja Århusin yliopiston biologian (biodiversiteetti) professori.
Topi Keskinen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Keskinen kesäkuussa 2022 U21-maajoukkueen EM-karsintaottelun jälkeen.
Henkilötiedot
Koko nimi: Topi Keskinen
Syntymäaika: 7. maaliskuuta 2003 (ikä 21)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Aberdeen
Pelinumero: 81
Junioriseurat
–2020: MP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2019–2022 | MP | 68 | (13) |
| 2020 | → SavU | 3 | (0) |
| 2023–2024 | HJK | 42 | (8) |
| 2024– | Aberdeen | 27 | (5) |
Maajoukkue
| 2022 | Suomi U19 | 2 | (1) |
| 2022– | Suomi U21 | 10 | (2) |
| 2024– | Suomi | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. maaliskuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. maaliskuuta 2025.
Topi Keskinen (s. 7. maaliskuuta 2003 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Aberdeenia.
Keskinen aloitti uransa Mikkelin Palloilijoissa, jossa hän pelasi Ykkösessä kaudet 2020–2022. Kauden 2022 jälkeen hän siirtyi HJK:hon. Vuoden 2024 elokuussa hän siirtyi nykyiseen seuraansa, Aberdeeniin.
Keskinen on pelannut myös Suomen alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Suomen A-maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä syyskuussa 2024.
Seurajoukkueura

Keskinen on syntynyt Espoossa, josta hänen perheensä muutti pian Topin syntymän jälkeen Mikkeliin. Keskinen on Mikkelin Palloilijoiden kasvatti, ja hän nousi MP:n edustusjoukkueeseen Ykkösen kaudella 2020. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Ykkösessä 19 ottelua. Seuraavalla kaudella Keskinen sai vastuuta 24 ottelussa ja onnistui maalinteossa kolmesti. Todellisen läpimurtonsa Ykkösessä hän teki kaudella 2022, kun hän kirjautti tililleen 10 maalia ja 6 maalisyöttöä 24 ottelussa.
Keskinen siirtyi kauden 2022 jälkeen hallitsevan Suomen mestarin HJK:n riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Hänestä tuli 8. helmikuuta 2023 Liigacupin ottelussa FC Lahtea vastaan ensimmäinen enemmän kuin kolme maalia yhdessä ottelussa tehnyt HJK:n pelaaja 33 vuoteen, kun hän viimeisteli neljä maalia HJK:n voittaessa ottelun lopulta maalein 5–2. Kaudesta 2023 tuli Keskisen läpimurtokausi, kun hän onnistui maalinteossa kahdesti ja antoi kahdeksan maalisyöttöä HJK:n voittaessa Veikkausliigan mestaruuden. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös HJK:n kannattajayhdistys Forza HJK:n vuoden pelaajaksi.
Kauden 2024 Keskinen aloitti vahvasti, onnistuen neljästi maalinteossa ensimmäisessä viidessä liigaottelussa. Hänet valittiin myös Veikkausliigan huhtikuun pelaajaksi. Lopulta Keskinen ehti kaudella 2024 tehdä 17 liigaottelussa yhteensä kuusi maalia ja antaa kolme maaliin johtanutta syöttöä.
Elokuussa 2024 Keskinen siirtyi neljän vuoden sopimuksella Skotlannin Valioliigaan Aberdeenin joukkueeseen. HJK kertoi siirtosumman olleen "erittäin merkittävä".
Maajoukkueura

Keskinen on edustanut Suomea alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Keskinen onnistui maaliskuussa 2022 maalinteossa ottelun loppuhetkillä alle 19-vuotiaiden maajoukkuedebyytissään EM-karsintaottelussa Belgiaa vastaan. Myöhemmin samassa kuussa hän pelasi toisen karsintaottelun Saksaa vastaan. Hän aloitti ottelun avauskokoonpanossa, mutta 71. peliminuutilla Niilo Saarikivi tuli hänen tilalleen kentälle. Suomi voitti ottelun 1–0.
Keskinen pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ensimmäistä kertaa vuoden 2022 kesäkuussa EM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan. Marraskuussa 2023 Keskinen onnistui maalinteossa kaksi kertaa, kun vastassa oli Armenia. Syyskuun 2024 alkuun mennessä Keskinen on pelannut Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua.
Keskinen pelasi ensimmäisen ottelunsa Suomen A-maajoukkueessa 7. syyskuuta 2024 Kansojen liigan ottelussa Kreikkaa vastaan. Ottelu päättyi Suomen 3–0-tappioon.
Pelityyli

Keskinen on laitahyökkääjä, joka osaa pelata sekä vasemmalla että oikealla laidalla. Tarvittaessa hän pystyy pelaamaan myös wing-backinä eli laitapelaajana, jonka ylä- tai alapuolella ei joukkueen perusmuodossa ole omaa hyökkääjää tai puolustajaa. HJK on kuvannut Keskistä laitahyökkääjänä ”sähäkäksi”. Hänen pelityylinsä on suoraviivainen ja juoksuvoimainen. Hänen huippunopeudekseen mitattiin 36,2 kilometriä tunnissa Konferenssiliigan ottelussa PAOK:ia vastaan syksyllä 2023.
Saavutukset

Päivitetty 8. syyskuuta 2024.
Saavutukset > HJK

Suomen mestaruus 2023
Liigacupin mestaruus 2023
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Veikkausliigan Vuoden tulokas 2023
Forza HJK -kannattajayhdistyksen Vuoden pelaaja 2023
Topi Keskinen (kolmas oikealla) Suomi - Itävalta ottelun jälkeen vuonna 2022.
Perttu Kivilaakso

| Perttu Kivilaakso |
| --- | --- |
 Perttu Kivilaakso Wacken Open Airissa vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Perttu Päivö Kullervo Kivilaakso
Syntynyt: 11. toukokuuta 1978 (ikä 46) Helsinki, Suomi
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  sinfoninen metalli
Soittimet:  sello
Yhtyeet:  Apocalyptica
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Perttu Kivilaakso M'era Luna -festivaaleilla, Saksan Hildesheimissa vuonna 2003.
Perttu Kivilaakso (s. 11. toukokuuta 1978 Helsinki) on suomalainen sellisti, joka soittaa Apocalyptica-metalliyhtyeessä.
Kivilaakso aloitti sello-opinnot viisivuotiaana Itä-Helsingin musiikkiopistossa Csaba Szilvayn johdolla. Hänen isänsä Juhani Kivilaakso on myös sellisti ja on opettanut poikaansa. Kivilaakso opiskeli Sibelius-Akatemiassa Martti Rousin ja Erkki Raution oppilaana ja hän suoritti siellä sellonsoiton diplomin maksimiarvosanoin vuonna 2000. Lisäksi hän on osallistunut muun muassa Yo-Yo Man ja Anner Bylsman mestarikursseille. Kivilaakso soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1998–2005 ja ehti olla vähän aikaa soolosellistinäkin orkesterissa. Sellon ohella hän soittaa myös pianoa ja kitaraa.
Kivilaakson merkittävin kansainvälinen saavutus klassisena sellistinä on kolmas sija kansainvälisessä Paulon sellokilpailussa. Paulon kilpailussa kukaan suomalainen ei ole tähän mennessä saavuttanut tätä korkeampaa sijoitusta.
Ennen rockuraansa Kivilaakso esiintyi eri pianistien kanssa lukuisilla kotimaan kiertueilla ja ulkomailla muun muassa Aasiassa, Yhdysvalloissa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Pohjoismaissa, Venäjällä, Unkarissa, Alankomaissa, Belgiassa, Ranskassa ja Virossa. Hän kiersi myös Helsingin Juniorijousten solistina – hän on ollut kokoonpanon jäsenenä pienestä pitäen. Hän on myös esiintynyt lähes kaikkien suomalaisten orkesterien solistina 1990-luvun lopulla sekä useilla klassisen musiikin festivaaleilla ympäri Euroopan. Ensimmäisen kerran Kivilaakso esiintyi Radion sinfoniaorkesterin solistina jo 12-vuotiaana. Lisäksi hän on soittanut kamarimusiikkia useissa kokoonpanossa ja voittanut pohjoismaisen kamarimusiikkikilpailun.
Apocalypticaan Perttu liittyi vuoden 1999 lopussa, vaikka hän kuuluikin kokoonpanoon jo 1995 soitetulla Teatron keikalla, mistä yhtye sai levytyssopimuksen.
Kivilaakso on säveltänyt musiikkia muutamaan dokumenttielokuvaan, minkä lisäksi hän on säveltänyt monia Apocalyptican kappaleita, kuten ”Conclusion”, ”Betrayal/Forgiveness” ja ”Farewell”. Hän on kertonut haastatteluissa kirjoittavansa paljon klassista musiikkia sekä suunnittelevansa myös erilaisia rock-projekteja selloyhtyeen lisäksi.
Kivilaakso on intohimoinen Tolkienin ja oopperan ihailija. Hänen musiikki-intonsa onkin peräisin Savonlinnan Oopperajuhlilta, joilla hänen isänsä soitti kesäisin. Kivilaakso on myös säveltänyt Eicca Toppisen kanssa Suomen Kansallisoopperalle teoksen Indigo (2016).
Ilmajoen musiikkijuhlilla kesäkuussa 2019 kantaesitettiin Kivilaakson Apocalypse-Oratorio.
Yksityiselämä

Kivilaakso oli vuosina 2010–2014 kihloissa Anne-Mari Bergin kanssa. Kivilaakso tapasi sittemmin Miss Suomi -kisoihin osallistuneen Johanna Ahlbäckin, jonka kanssa meni kesällä 2017 naimisiin.
Palkinnot ja tunnustukset

Paulon kansainvälinen sellokilpailu 1996, 3. palkinto
Turun sellokilpailujen erikoispalkinto ”nuorelle ja lahjakkaalle sellistille” 1994
”Suomen positiivisin ihminen” -palkinto 2001 Apocalyptica-yhtyeen jäsenille.
Diskografia > Albumit

Cult  (2000)
Cult Special Edition  (2001)
Best of Apocalyptica  (2002) (julkaistu vain Japanissa)
Reflections  (2003)
Reflection Vinyl Edition  (2003) (2 LP:tä)
Apocalyptica  (2005)
Amplified – A Decade of Reinventing the Cello  (2006)
Worlds Collide  (2007)
7th Symphony  (2010)
Wagner Reloaded (2013)
Shadowmaker (2015)
Cell-0 (2020)
Diskografia > Singlet

Path (2000)
Path, Vol. 2  (2001)
Hope, Vol. 2  (2002)
Faraway, Vol. 2  (2003)
Seeman  (2003)
Bittersweet  (2004)
Wie Weit/How Far  (2005)
Life Burns  (2005)
Repressed  (2006)
I'm not Jesus  (2007)
S.O.S. (Anything But Love) (2007)
I Don't Care (2008)
End of Me (2010)
Broken Pieces (2010)
Not Strong Enough (2010)
Psalm 1 (2013)
Shadowmaker (2015)
House of Chains (2016)
Field of Verdun (2019)
Ashes of the Modern World (2019)
Rise (2019)
En Route to Mayhem (2019)
Angels Calling (2020)
Diskografia > DVD

Live  (2001)
Reflections revised  (2003) (albumi + dvd)
The Life Burns Tour   (2006)
Worlds Collide special edition (2007)
7th Symphony special edition (2010)
Plays Metallica by 4 Cellos - Live at Savonlinna Opera Festivals (2018)
Filmografia > Säveltäjä

Jään yli (2005)
Uhrit (2008)
MAG -videopeli (2010)
Royal Reds - Kuninkaan Punikit (2012)
Indigo (Suomen Kansallisooppera, 2016)
Apocalypse - oratorio (2019)
Filmografia > Muusikko

Max Payne 2: The Fall of Max Payne (2003)
Certainty (2009)
Musta jää (2007)
Metallica: Some Kind of Monster (2004)
Pahat pojat (2003)
Vidocq (2001)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perttu Kivilaakso Wikimedia Commonsissa
Apocalyptica Myspacessa (englanniksi)
| n k Apocalyptica |
| --- | --- |
 Eicca Toppinen  Paavo Lötjönen  Perttu Kivilaakso  Franky Perez   Max Lilja  Antero Manninen  Mikko Sirén 
Albumit:  Plays Metallica by Four Cellos  Inquisition Symphony  Cult  Reflections  Apocalyptica  Worlds Collide  7th Symphony  Wagner Reloaded (Live in Leipzig)  Shadowmaker  Cell-0  Apocalyptica Plays Metallica Vol. 2 
Kokoelmat:  Best of Apocalyptica  Amplified – A Decade of Reinventing the Cello 
DVD:t:  Live  The Life Burns Tour 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana 
Perttu Kivilaakso Ilosaarirockissa vuonna 2009.
Kaarina Turtia

Marja-Leena Kaarina Turtia (s. 1941) on suomalainen tietokirjailija ja kääntäjä, joka on suomentanut ranskan- ja englanninkielistä tietokirjallisuutta ja laatinut sanakirjoja ja muita hakuteoksia.
Kaarina Turtia tuli ylioppilaaksi Järvenpään yhteiskoulusta vuonna 1961 ja opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa sekä stipendiaattina Ranskassa.
1970-luvun alkuvuosina Turtia työskenteli Euroopan vapaakauppajärjestö Eftassa Genevessä ja vuodesta 1974 yhteystoimittajana Finnfacts-instituutissa.
Suomennoksia

Quantrill, Malcolm: Reima Pietilä. Otava, 1987.
Dahlbäck, Maj: Siri von Essen, näyttelijävaimo. Otava, 1991.
Wong, Jan: Punaisen Kiinan blues : Pitkä marssini Maon Kiinasta nyky-Kiinaan. Otava, 1997.
Capuzzo, Michael & Teresa: Koiramainen juttu : hännänheiluttajan tarinoita. Otava, 1999.
Arkkitehtuuriatlas. Könemann, 2001.
Kommunismin musta kirja : rikokset, terrori, sorto ; kirj. Stéphane Courtois ym. ; avustajat Rémi Kauffer ym. ; suomentajat Kaarina Turtia, Matti Brotherus ja Heikki Eskelinen. WSOY 2000.
Keene, Michael: Maailman suuret uskonnot.  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-29084-X
Toimituksia

Mitä missä milloin -vuosikirjat 1992–1997, päätoimittaja.
Sivistys- ja lyhennesanakirja. Otava, 1995.
Siili : pihapiirin villilemmikki. Otava 1998.
Riitta Konttinen, Liisa Laajoki; toim. Kaarina Turtia: Taiteen sanakirja. Otava, 2005.
Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): Otavan kirjallisuustieto.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-09209-X
Sivistyssanat. Otava, Helsinki 2001. ISBN 951-1-13353-5.
Otavan uusi sivistyssanakirja. Otava 2005.
Kaarina Turtia: Gastronomian sanakirja.  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-18546-8
Olli Syväoja, Kaarina Turtia, Sini Sovijärvi: Suomi–englanti-suursanakirja, Alma Talent 2012.
Turun juutalainen seurakunta

Turun juutalainen seurakunta on Turussa toimiva 6. maaliskuuta 1919 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta ja toinen Suomen juutalaisista seurakunnista.
Sen toiminta keskittyy vuonna 1912 valmistuneeseen Turun synagogaan ja 1956 rakennettuun seurakuntakeskukseen. Vuonna 2011 jäseniä oli 121. Seurakunnan rabbina toimii Simon Livson, joka on myös Suomen ainoa rabbi.
Kirjallisuutta

Turun synagoga, toim. Juhani Kostet ja Marita Söderström. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012 ISBN 978-952-222-358-6
Aiheesta muualla

Turun juutalaisen seurakunnan kotisivut