stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minnesotan historia
Minnesota nykyaikana > Minnesota toisessa maailmansodassa

Useimmat Fort Snellingin 400 rakennuksesta alkoivat rapistua sen jälkeen, kun linnake suljettiin vuonna 1946.
Muiden Yhdysvaltojen osavaltioiden tavoin Minnesota osallistui toisen maailmansodan ponnistuksiin mm. teollisen tuotannon saralla. Yhdysvaltojen laivasto tilasi Cargill-yhtiöltä laivoja nähtyään firman menestyksen viljan kuljetukseen käytettyjen laivojen ja proomujen rakentajana. Cargillilla oli rakennustelakka Minnesotan Savagessa Minnesota-joen etelärannalla. Neljän vuoden aikana yhtiö toimitti 18 bunkrausalusta ja neljä hinaajaa. Sodan jälkeen Cargillin telakasta tuli suuri viljaterminaali. Honeywell-yhtiö rakensi lentokoneiden hallintalaitteita ja periskooppitähtäimiä sukellusveneisiin ja kehitti myös automaattisen sytyttimen ilmatorjunta-ammuksiin. Yhdysvaltojen hallitus rakennutti Twin Cities Ordnance Plant -tehtaan sotatarvikkeiden tuotantoa varten. Vuonna 1941 tehdas työllisti 8 500 henkeä, ja koska sodan aikana oli pulaa miespuolisista työntekijöistä, yli puolet sotatarviketehtaan työntekijöistä oli naisia. Tehdas työllisti myös lähes tuhat afroamerikkalaista, koska presidentti Roosevelt oli antanut määräyksen, jossa kiellettiin rotusyrjintä puolustusteollisuudessa. Myös alkuperäisamerikkalaiset saivat töitä, koska sota-aikana oli pulaa työvoimasta.
Sotavuosien aikana Savagessa oli myös Camp Savage -koulu, joka oli perustettu parantamaan amerikanjapanilaisten sotilaiden kielitaitoa ja kouluttamaan heitä sotilastiedustelijoiksi. Koulu perustettiin alun perin San Franciscoon, mutta se siirrettiin Minnesotaan Pearl Harborin pommituksen jälkeen. Lopulta koulu kasvoi liian suureksi Savageen ja se siirrettiin Fort Snellingiin. Itse Fort Snellingillä oli tärkeä rooli uusien värvättyjen ilmoittautumiskeskuksena, kun Selective Service Act -asevelvollisuuslaki oli säädetty vuonna 1940. Uusille värvätyille tehtiin terveystarkastus ja Army General Qualification Test -soveltuvuuskoe, jotta saatiin määritellyksi heidän sopivuutensa palvelukseen tietyssä aselajissa. Älykkäimmät värvätyt, noin 37% Fort Snellingin käyneistä minnesotalaisista, sijoitettiin ilmavoimiin (Army Air Corps). Värvätyille myös annettiin sotilaspuvut ja heitä lähetettiin linnakkeesta muihin koulutuskeskuksiin. Yli 300 000 värvättyä koulutettiin Fort Snellingissä toisen maailmansodan vuosien aikana.
Minnesota nykyaikana > Nykyinen talous

Maatalous kehittyi toisen maailmansodan jälkeen yksityisestä ammatista suureksi teollisuudenhaaraksi. Maatilojen tuottavuutta lisäsivät teknologian kehitysaskeleet, kuten sikojen ja karjan syötön automatisointi, koneellinen lypsy maitotiloilla ja kanojen kasvatus suurissa rakennuksissa. Myös viljely kehittyi maissin ja vehnän risteytyksen, lannoituksen ja työkoneiden kuten traktorien ja puimurien yleistymisen myötä. Minnesotan yliopiston professori Norman Borlaugin taitotieto oli osa Vihreän vallankumouksen syntyä. Suuret säilyketehtaat kuten Minnesota Valley Canning Company toivat Minnesotan tuotteliaan maatalouden tuotteet koko maahan.
Esikaupunkien kehitys kiihtyi sodan jälkeen, koska uusia asuntoja tarvittiin. Vuonna 1957 lainsäätäjät nimittivät kaavoituskomitean Twin Citiesin suurkaupunkialueelle. Tästä tuli vuonna 1967 Metropolitan Council. Minnesotasta tuli sodan jälkeen myös teknologian keskus. Vuonna 1946 perustettiin Engineering Research Associates -yhtiö kehittämään tietokoneita Yhdysvaltojen laivastolle. Se yhdistyi myöhemmin Remington Rand -yhtiön kanssa, ja myöhemmin siitä tuli Sperry Rand. William Norris lähti Sperryn palveluksesta vuonna 1957 perustaakseen Control Data Corporationin (CDC). Cray Research perustettiin, kun Seymour Cray lähti CDC:stä perustaakseen oman yhtiönsä. Myös lääketieteellisten laitteiden valmistaja Medtronic perustettiin Twin Citiesissä vuonna 1949.
Northwest Airlines, Minneapolis-Saint Paulin kansainvälisen lentokentän johtava lentoyhtiö, perustettiin vuonna 1926 kuljettamaan postia Twin Citiesistä Chicagoon. Nykyisin lentoyhtiön pääkonttori on Eaganissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minnesotan historia Wikimedia Commonsissa
Minnesotan osavaltio
| --- | --- |
Alueet:  Arrowhead  Boundary Waters  Buffalo Ridge  Central  Coulee Region  Greater Minnesota  Iron Range  Minnesota River Valley  North Shore  Northwest Angle  Pipestone  Red River Valley  Southeast  Twin Cities metropolitan area 
Piirikunnat:  Aitkin  Anoka  Becker  Beltrami  Benton  Big Stone  Blue Earth  Brown  Carlton  Carver  Cass  Chippewa  Chisago  Clay  Clearwater  Cook  Cottonwood  Crow Wing  Dakota  Dodge  Douglas  Faribault  Fillmore  Freeborn  Goodhue  Grant  Hennepin  Houston  Hubbard  Isanti  Itasca  Jackson  Kanabec  Kandiyohi  Kittson  Koochiching  Lac qui Parle  Lake  Lake of the Woods  Le Sueur  Lincoln  Lyon  McLeod  Mahnomen  Marshall  Martin  Meeker  Mille Lacs  Morrison  Mower  Murray  Nicollet  Nobles  Norman  Olmsted  Otter Tail  Pennington  Pine  Pipestone  Polk  Pope  Ramsey  Red Lake  Redwood  Renville  Rice  Rock  Roseau  St. Louis  Scott  Sherburne  Sibley  Stearns  Steele  Stevens  Swift  Todd  Traverse  Wabasha  Wadena  Waseca  Washington  Watonwan  Wilkin  Winona  Wright  Yellow Medicine 
Huomattavat kaupungit:  Bloomington  Duluth  Minneapolis  Rochester  Saint Cloud  Albert Lea  Alexandria  Andover  Anoka  Apple Valley  Austin  Bemidji  Blaine  Brainerd  Brooklyn Center  Brooklyn Park  Buffalo  Burnsville  Champlin  Chanhassen  Chaska  Cloquet  Columbia Heights  Coon Rapids  Cottage Grove  Crystal  Eagan  East Bethel  Eden Prairie  Edina  Elk River  Fairmont  Faribault  Farmington  Fergus Falls  Forest Lake  Fridley  Golden Valley  Ham Lake  Hastings  Hibbing  Hopkins  Hutchinson  Inver Grove Heights  Lakeville  Lino Lakes  Mankato  Maple Grove  Maplewood  Marshall  Mendota Heights  Minnetonka  Moorhead  Mounds View  New Brighton  New Hope  New Ulm  Northfield  North Mankato  North St. Paul  Oakdale  Owatonna  Plymouth  Prior Lake  Ramsey  Red Wing  Richfield  Robbinsdale  Rosemount  Roseville  Saint Paul (pääkaupunki)  St. Louis Park  St. Peter  Sartell  Sauk Rapids  Savage  Shakopee  Shoreview  South St. Paul  Stillwater  Vadnais Heights  West St. Paul  White Bear Lake  Willmar  Winona  Woodbury  Worthington 
Ojibwa-naisia kanootissa, Leechjärvi, 1909.
Maalaus, jossa isä Hennepin löytää Saint Anthonyn putouksen.
Minnesotan territorion kartta
(1849–1858).
Fort Snellingin linnake.
Dred Scott.
Henry Hastings Sibleyn koti.
Männyn hakkuuta noin 1860–1870-luvulla.
Washburn ”A” Mill -myllyn rauniot ovat nykyisin osa Mississippi-joella sijaitsevaa myllyteollisuusmuseota.
Laivoja Duluth, Missabe and Iron Range Railway -yhtiön malminlastauslaitureilla noin 1900–1915.
Tohtori Mayon patsas Mayo-klinikan lähellä Rochesterissa.
UNIVAC 1218, sotilaskäyttöön rakennettu tietokone, suunniteltiin 1960-luvun alussa.
Hubert Humphrey.
Dolomiti Superski

Marmolada
Dolomiti Superski on Italian Dolomiiteilla sijaitseva alue, jossa yhdellä hissilipulla pääsee kahteentoista eri hiihtokeskukseen. Alueella on yhteensä 1 200 km hoidettuja rinteitä.
Cortina d'Ampezzo
Plan de Corones
Alta Badia
Val Gardena - Alpe di Siusi
Val di Fassa - Carezza
Arabba - Marmolada
Alta Pusteria
Val di Fiemme - Obereggen
San Martino di Castrozza - Passo Rolle
Valle Isarco
Trevalli
Monte Civetta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dolomiti Superski Wikimedia Commonsissa
Terveystaloustiede

Terveystaloustiede analysoi ja arvioi koko terveydenhuoltojärjestelmän toimintaa ja toimivuutta taloustieteen näkökulmasta.
Terveystaloustieteen tutkimus ja opetus Suomessa > Tutkimus

Suomen suurin terveystaloustieteen tutkimusyksikkö on Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL). Sosiaali- ja terveystaloustieteen yksikkö (CHESS) perustettiin 2002. THL:n organisaatiomuutosten myötä terveystaloustieteeseen liittyvää tutkimusta tehdään nykyään pääasiassa Terveystaloustiede ja palveluiden oikeudenmukaisuus -yksikössä. THL:n tutkimus keskittyy teemoihin: Terveys- ja sosiaalipalvelujen rahoitus, Taloudelliset kokonaisvaikutukset ja tulevaisuuden haasteet, Sosiaali- ja terveydenhuoltojärjestelmän suorituskyky ja Palveluiden oikeudenmukaisen jakautumisen tutkimus.
Yliopistoihin perustettiin Suomen ensimmäiset alan professuurit 1997 Kuopioon, Tampereelle ja Helsinkiin. Itä-Suomen yliopistossa on sosiaali- ja terveysjohtamisen laitoksella yli kahdenkymmenen hengen tutkimusryhmä. Professuureja on Helsingin, Turun, Tampereen, Jyväskylän ja Aalto-yliopistossa.
Terveystaloustieteen tutkimus ja opetus Suomessa > Opetus

Ensimmäinen suomenkielinen oppikirja ilmestyi vuonna 1987 , jossa pääpaino oli taloudellisessa arvioinnissa. Sen osuutta supistettiin seuraavaan oppikirjaan vuonna 1997, jossa käsiteltiin laajemmin vakuutuksia, oikeudenmukaisuutta, kysynnän säätelyä sekä kilpailua. Uusin oppikirja on vuodelta 2006.
Kuopion yliopistossa aloitettiin 1970 terveystaloustieteen opetus, ja tutkinnon pääaine se ollut vuodesta 1993. Terveystieteen maisterin tutkinnon terveystaloustiede pääaineena voi suorittaa Terveystaloustieteen maisteriohjelmassa Itä-Suomen yliopistossa. Yksittäisiä terveys-, sosiaali- ja lääketaloustieteen kursseja on useissa yliopistoissa, myös lääketieteellisessä tiedekunnassa. Terveystaloustieteen jatko-opintoja on tarjolla Itä-Suomen yliopistossa (WELMA tohtoriohjelma), Turun yliopistossa (Kliininen tohtoriohjelma). Terveystaloustieteen aiheista on tehty tohtorin tutkintoja muissakin yliopistoissa, kuten Tampereen ja Jyväskylän yliopistoissa.
Historia

Terveyteen liittyvää taloustieteellisiä tutkimuksia on tehty pitkin taloustieteen historiaa. Terveystaloustieteen kehittyminen alkoi pikkuhiljaa ja ensimmäinen terveydenhuollon talouteen keskittyvä laitos AMA Bureau of Medical Economics perustetiin vuonna 1931. Taloustieteilijöiden mielenkiinto terveydenhuoltoa kohtaan kasvoi USA:ssa erityisesti 1950–1960-luvuilla terveydenhuollon teknologioiden kehittymisen, kustannusten nousun ja ensimmäisten isojen julkisesti rahoitettujen vakuutusjärjestelmien myötä.
Ensimmäiset alan tieteelliset lehdet perustettiin 1970-luvulla. Euroopassa merkittävä askel oli terveystaloustieteen yksikön (Centre for Health Economics) perustaminen Yorkin yliopistoon vuonna 1983.
Suomalaiseen terveystaloustieteen kehitykseen on vaikuttanut erityisesti Yrjö Jahnssonin säätiön suomalaisten taloustieteilijöiden jatko-opintoihin Yorkin yliopistossa. Edelleen säätiö rahoittaa myös terveystaloustieteen tutkimusta.
Terveystaloustieteen Seura on perustettu 1992. Seura järjestää vuosittain terveystaloustieteen päivän, joka kokoaa terveystaloustieteilijöiden lisäksi runsaasti terveystaloustieteen tutkimuksesta kiinnostuneita sosiaali- ja terveydenhuollon ohjauksessa, hallinnossa ja käytännössä työskenteleviä.
Wagstaff ja Culyer (2012) analysoivat taloustieteen EconLit-julkaisutietokannassa olevat terveystaloustieteen julkaisut siteerausten lukumäärän perusteella. Siteerauksiin perustuvien tulosten rinnalla he esittelivät aiemmin, vuonna 2004 tehdyn kyselyn perusteella terveystaloustieteen opettajille tärkeimmät julkaisut. Tähän on listattu ”klassikkoina” sekä siteerausten että kyselyn perusteella tärkeitä julkaisuja aakkosjärjestyksessä. selvennä
Acemoglu, D., Johnson, S., Robinson, J.A., 2001. The colonial origins of comparative development: an empirical investigation. American Economic Review 91 (5), 1369–1401.
Arrow, K., 1963. Uncertainty and the welfare economics of medical care. American Economic Review 53, 941–973.
Becker, G.S., Grossman, M., Murphy, K.M., 1994. An empirical analysis of cigarette addiction. American Economic Review 84 (3), 396–418.
Grossman, M., 1972. On the concept of health capital and the demand for health. Journal of Political Economy 80 (2), 223–255.
Manning, W.G., et al., 1987. Health insurance and the demand for medical care: evidence from a randomized experiment. American Economic Review 77 (3), 251–277.
Newhouse, J.P., 1996. Reimbursing health plans and health providers: efficiency in production versus selection. Journal of Economic Literature 34 (3), 1236–1263.
Rodrik, D., Subramanian, A., Trebbi, F., 2004. Institutions rule the primacy of institutions over geography and integration in economic development. Journal of Economic Growth 9 (2), 131–165.
Torrance, G.W., 1986. Measurement of health state utilities for economic appraisal: a review. Journal of Health Economics 5 (1), 1–30.
Aiheesta muualla

Health Economics. Terveystaloustieteen tutkimuksia, National Bureau of Economic Research]
Kuvio 1. Alan Williamsin  (1987) jäsennys terveystaloustieteen tutkimuksesta.
Rauman Kanali

Rauman Kanali kulkee keskustasta Rauman satamaan.
Rauman Kanali on Rauman keskustan halki kulkeva noin 1,8 kilometriä pitkä kanava (kanaali), joka on osa Raumanjokea. Rauman murteessa siitä käytetään nimitystä "Rauman ganal".
Raumanjoki

Noin neljä kilometriä pitkä Raumanjoki yhdistää Rauman keskustan itäpuolella sijaitsevan pienen Äyhönjärven Selkämereen. Raumanjoki on alun perin ollut Äyhönjärven ja meren yhdistävä kapea salmi, joka maankohoamisen myötä on mataloitunut ja lopulta muodostunut joeksi.
Maankohoaminen on mataloittanut myös Raumanjoen niin, että nykyään se on vain parin metrin levyinen ja muutamia kymmeniä senttimetrejä syvä. Vielä keskiajalla joen pinta oli neljä metriä korkeammalla ja se on ollut jopa parikymmentä metriä leveä. Tällöin joki on ollut purjehduskelpoinen aina Äyhönjärveen saakka. Joen vanha leveä uoma on parhaiten nähtävissä Pyhän Ristin kirkon kohdalla, jossa Raumanjoki virtaa syvän kuivuneen uoman pohjalla. Hydrologisesti sitä ei enää pidetäkään jokena vaan purona. Kuljettuaan Vanhan Rauman pohjoisosan halki joki jatkaa Nortamonkadun alitettuaan Rauman Kanalina kohti merta.
Kanaali

Raumanjoki oli 1800-luvulle tultaessa mataloitunut niin, että kulkeminen sitä pitkin Rauman satamaan oli tullut mahdottomaksi. Kanaalin suunnittelu aloitettiin vuosisadan puolivälissä ja se valmistui vuonna 1872. Kanaali alkaa vain muutaman metrin levyisenä Raumanjoen ja Nortamonkadun risteyskohdasta kulkien etelään kadun suuntaisesti. Kauppakadun ohitettuaan se levenee ja muuttuu veneilykelpoiseksi. Arkkitehti Ilmari Lahdelman suunnitteleman Rauman kaupunginkirjaston edustalla kanaali kääntyy länteen, laskien mereen Rauman satamassa. Kanaalin varrella sijaitsevat myös arkkitehti Olli Pekka Jokelan suunnittelema Rauman virastotalo, Rauman kaupunginteatteri sekä Rauman kauppaoppilaitos. Virastotalon kohdalla kanaalissa on pienvenesatama.
Kauppakadun ja Valtakadun välisellä osuudella kanaalissa on kuvanveistäjä Kerttu Horilan teos Kolme Sulotarta, joka koostuu kolmesta luonnollista kokoa olevasta kanaalissa kylpevästä naisesta. Rauman Kanali esiintyy myös kulttuurissa. Kanalista on useita mainintoja raumalaisten kirjailijoiden Hj. Nortamon sekä Unto ja Tauno Koskelan tuotannossa. Vuonna 1967 folk-yhtye Hootenanny Trio levytti kansansävelmän Rauman ganal, joka löytyy muun muassa albumilta Esplanadi.
Suomen pitkäaikaisin pakkolaitosvanki, neljä ihmistä surmannut Jarmo Koskinen tunnetaan lempinimellä Kanaali-Koskinen. Nimen hän sai heitettyään yhden uhrinsa Rauman Kanaliin vuonna 1979.
Kuvagalleria

Rauman kanaalin meren puoleiselta osalta 1900-1920. Oikeassa reunassa Rauman merikoulun rakennus, valmistunut 1900.
Rauman kanaalin meren puoleiselta osalta 2018. Oikeassa reunassa Parpansalin puisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rauman Kanali Wikimedia Commonsissa
Raumanjoki virtaa kapeana syvässä uomassaan.
Rauman Kanali kaupunginkirjastolta merelle päin.
Men at Work

| Men at Work |
| --- | --- |
 Men At Work vuonna 1983. Ylhäällä John Rees, keskirivissä Jerry Speiser, Ron Strykert ja Colin Hay, alimpana Greg Ham.
Tiedot
Toiminnassa:  1979–1986
Tyylilaji:  new wave
Kotipaikka:   St. Kilda, Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Colin Hay, laulu, kitara   Greg Ham, koskettimet, saksofoni, laulu, huilu, huuliharppu   Ron Strykert, kitara, laulu   John Rees, basso, laulu   Jerry Speiser, rummut  
Levy-yhtiö:  Columbia Records   Sony Music Entertainment  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Men at Work oli australialainen reggae-henkinen rockyhtye, joka oli pinnalla erityisesti 1980-luvulla. Yhtyeen tunnetuin kappale on kesähittinäkin tunnettu ”Down Under”, joka julkaistiin vuonna 1982. Toinen yhtyeen paljon soitettu kappale on ”Who Can It Be Now?”. Vuonna 1983 Men at Work palkittiin Grammyllä parhaana uutena yhtyeenä.
Historia

”Down Under” oli valtava hitti ympäri maailmaa, ja Men at Work nousi nopeasti tuntemattomasta australialaisesta yhtyeestä suosituksi. Yhtye kuitenkin hajosi vain muutamassa vuodessa perinpohjaisesti: Ensin rumpali Jerry Speiser erotettiin, ja koska basisti John Rees oli ystävystynyt hyvin Speiserin kanssa, hänkin lähti. Yhtyeessä oli jäljellä enää kolme jäsentä: Hay, Ham ja Stykert. Se lähti äänittämään kolmatta levyään Two Hearts (1985) sessiomuusikoiden kanssa. Aikaisempi menestys ei kuitenkaan toistunut, ja suunniteltu kiertue Yhdysvalloissa jouduttiin perumaan huonon lipunmyynnin takia. Lopulta myös Ron Stykert lähti yhtyeestä ja heti hänen jälkeensä myös Greg Ham. Laulaja-kitaristi Colin Hay yritti vielä jatkaa, mutta hänkin luovutti lopulta ja aloitti soolouran.
Vuonna 1996 brasilialainen promoottori houkutteli Men at Workia parille kiertueelle Etelä-Amerikkaan. Niistä yksi poiki livealbumin Brazil. Greg Ham ja Colin Hay eivät olleet juuri pitäneet yhteyttä Men at Workin hajoamisen jälkeen, eikä Speiserin, Reesin ja Stykertin mukaan pyytäminen tullut kysymykseenkään. Heidän sijaansa palkattiin taustamuusikot, ja Men at Work kiersi jälleen ympäri maailmaa. Yhtye esiintyi myös Sydneyn olympialaisten päätösjuhlassa, jossa he esittivät ”Down Underin”.
Colin Hay on julkaissut useita sooloalbumeita ja kiertää edelleen esiintymässä. Hän on ollut mukana myös Ringo Starrin All Starr Bandissa esiintyen 13.6.2018 myös Helsingin Jäähallissa. Vuonna 2009 yhtyeen entinen kitaristi Ron Stykert pidätettiin, kun hän oli tehnyt tappouhkauksia Haytä kohtaan.lähde?
Syksyllä 2009 australialainen oikeusistuin päätti, että yhtye oli plagioinut olennaisen osan ”Down Underista” vanhasta lastenlaulusta ”Kookaburra Sits in a Old Gum Tree”. Yhtyeen entinen huilisti-saksofonisti-kosketinsoittaja Greg Ham kuoli huhtikuussa 2012.
Jäsenet

Colin Hay – laulu, kitara
Jäsenet > Entiset jäsenet

Greg Ham – laulu, kitara
Ron Strykert – kitara, laulu
John Rees – basso, laulu
Jerry Speiser – rummut
Diskografia > Albumit

Business as Usual (1982)
Cargo (1983)
Two Hearts (1985)
Kokoelma: The Best of Men at Work (1996)
Diskografia > Singlet

Who Can It Be Now? (1982)
Down Under (1982)
Be Good Johnny (1983)
Overkil (1983)
It's a Mistake (1983)
Dr. Heckyll and Mr. Jive (1983)
Everything I Need (1985)
Down Under (Remix) feat. Timbaland (2009)
Turun nuorisovaltuusto

| Turun nuorisovaltuusto |
| --- | --- |
Perustettu:  2014
Toimiala:  Turun kaupungin vaikuttajaelin
Kotipaikka:   Turku, Suomi
Puheenjohtaja:  Janne Tikkanen
Varapuheenjohtajat:  Amanda Vierjoki (1. vpj)   Aapo Tuominen (2. vpj)
Nuorisovaltuutetut:  Kaapo Kostet (sihteeri)   Steven Al Latifi (varasihteeri)   Linnea Andersson (viestintävastaava)   Eevi Sumell (viestintävastaava)   Nadia Abudu   Hilla Ahola   Riku Arvonen   Elina García   Emil Bergbom   Aseel Buhmeida   Akam Eliassi   Julia Heinonen   Eero Hattara   Vilma Ilonen   Onni Imponen   Benjamin Itsesi   Bea Kraama   Eini Kaijanen   Lulu Luukkaa   Aaron Kalliola   Oliver Karhu   Siiri-Emilia Lindström   Sanni Suominen   Valtteri Suvanto   Elli Luotonen   Erica Mäkinen   Aamu Nuojua   Vinski Pakkanen   Hertta Partanen   Anna Savolainen   Miika Rantanen   Atiy Saaresranta   Nicholas Sandell   Alva Sjöqvist   Pyry Suominen   Rantanen Viivi-Maria   Aaro Turku   Albert Vihervuori   Rafael Wesen   Siina Erkkilä   Nazil Abdo   Mathias Jokinen   Malwina Brzozka   Rilon Mustafa   Adrian Hyvönen   Meeju Kim   Toivo Ämmälä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun nuorisovaltuusto on 2014 aloittanut Turun kaupungin vaikuttajaelin, joka valvoo nuorten etuja sekä edistää heidän osallistumis- ja vaikuttamismahdollisuuksiaan. Nuorisovaltuusto korvasi aiemmin Turussa toimineen Nuortenturku -foorumin. Turun nuorisovaltuusto päättää vuosittain hankerahan myöntämisestä nuorten ideoimille ja toteuttamille hankkeille..
Nuorisovaltuuston kokoonpano > Valinta ja toimikausi

Turun nuorisovaltuusto valitaan vaaleilla. Nuorisovaltuustossa on edustus Turun kaupungin kouluista ja oppilaitoksista sekä Turussa toimivista muista oppilaitoksista. Jokaisesta koulusta tai oppilaitoksesta valitaan vähintään yksi varsinainen edustaja, pois lukien Turun kansainvälinen koulu, Turun Steiner-koulu (lukion ja yläkoulun yhteinen varsinainen jäsen ja varajäsen) sekä Sirkkalabacken ja St Olofsskolan (koulujen yhteinen varsinainen jäsen ja varajäsen). Vaaleissa läpi pääsee suoraan pääsemällä viiden eniten ääniä saaneiden joukkoon (yläkoulu ja toisella asteella omat). Tämän jälkeen jokaisesta koulusta tai oppilaitoksesta valitaan vähintään yksi edustaja äänimäärästä riippumatta. Turun nuorisovaltuuston toimikausi on kaksi kalenterivuotta.
Nuorisovaltuuston kokoonpano > Nykyinen kokoonpano

Turun nuorisovaltuustossa on kaudella 2024-2025 varsinaisia jäseniä 40 ja varajäseniä 10.
Nuorisovaltuuston kokoonpano > Puheenjohtajat

| Kausi | Nimi |
| --- | --- |
2014–2015: Jenna Lehtinen
2016–2017: Alexis Vartiainen ja Alina Heywood*
2018–2019: Niklas Vaulanen
2020–2021: Mette Hämeenaho
2022-2023: Aisha Abudu
2024-2025: Janne Tikkanen
*24. toukokuuta 2017 asti Alexis Vartiainen toimi puheenjohtajana.
| Kausi | 1>  varapuheenjohtaja | 2>  varapuheeenjohtaja |
| --- | --- | --- |
| 2014-2015 | Alexis Vartiaine | Freija Häärä |
| 2016-2017 | Alvar Euro ja Niklas Vaulanen* | Alina Heywood ja Mette Hämeenaho* |
| 2018-2019 | Mette Hämeenaho | Tatu Alari |
| 2020-2021 | Aisha Abudu ja Sakari Seespuro** | Viljami Vahvaselkä ja Aisha Abudu*** |
| 2022-2023 | Samuel Oliveros De Nordenflicht | Shilan Moulani ja Kaarlo Kairisto**** |
| 2024-2025 | Amanda Vierjoki | Aapo Tuominen |
* 24. toukokuuta 2017 asti Alvar Euro toimi 1. varapuheenjohtajana ja Ailna Heywood toimi 2. varapuheenjohtaja
** 23. syyskuuta 2020 asti Aisha Abudu toimi 1. varapuheenjohtajana
*** 25. elokuuta 2021 asti Viljami Vahvaselkä toimi 2. varapuheenjohtajana
****16. marraskuuta 2022 asti Shilan Moulani toimi 2. varapuheenjohtajana
| Kausi | Sihteeri | Varasihteeri |
| --- | --- | --- |
| 2014-2015 | Miika Koskinen | Venla Soini |
| 2016-2017 | Iida Nieminen | Elsa Mäki |
| 2018-2019 | Eric Vara | Linnea Erola |
| 2020-2021 | Edit Euro | Salli Lindén |
| 2022-2023 | Janne Tikkanen | Milla Lindroos ja Aapo Tuominen* |
| 2024-2025 | Kaapo Kostet | Steven Al Latifi |
*16. syyskuuta 2023 asti Milla Lindroos toimi varasihteerinä
Domingues

Domingues on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi tai taiteilijanimi:
Adaúto Domingues (s. 1961), brasilialainen yleisurheilija
Adelina Domingues (1888–2002), kapverdeläis-yhdysvaltalainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö
Dovenir Domingues Neto (s. 1981), brasilialainen futsalpelaaja
Joaquim Domingues de Oliveira (1878–1967), portugalilais-brasilialainen katolinen arkkipiispa
Manual Pelino Domingues (s. 1941), portugalilainen katolinen piispa
Michael Simões Domingues (s. 1991), portugalilainen jalkapallomaalivahti
Domingues, oik. Elias Gaspar Pelembe (s. 1983), mosambikilainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.