stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Euroopan yhdysvallat

Euroopan yhdysvalloilla tai Euroopan liittotasavallalla tarkoitetaan suunnitelmia, joissa Eurooppa liittyisi yhdeksi liittovaltioksi. Suunnitelmia tämänlaisesta on tehty 1600-luvulta lähtien. Ne tulivat erityisen ajankohtaiseksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, jolloin Richard Coudenhove-Kalergi perusti Paneurooppa-liikkeen.
Liittovaltion ajamista tapahtui Suomessakin ja ajatusta kannatti Konrad Lehtimäki 1917 kirjoittamassaan kirjassa Ylös Helvetistä. Toisen maailmansodan jälkeen idea liittovaltiosta sai jälleen kannatusta. Winston Churchill piti 1946 tunnetun puheen Zürichin yliopistossa Euroopan Yhdysvalloista. Samoihin aikoihin kehittyi myös Eurooppa-liike, joka kannattaa Euroopan yhdistymistä.
1950-luvulla perustettiin Euroopan hiili- ja teräsyhteisö, joka kehittyi Euroopan yhteisöksi (EY) ja myöhemmin nykyiseksi Euroopan unioniksi. Edes 1980-luvulle tultaessa 30 vuotta EY:n perustamisen jälkeen sen kiihkeimpien kannattajien idea Euroopan yhdysvalloista ei ollut toteutunut. Itse asiassa, vaikka sisäiset tullit oli poistettu, se ei ollut onnistunut lopettamaan edes kaikkia kaupan rajoituksia EY:n sisällä eikä sisäisten tullimuodollisuuksien poistamisessa. Euroopan yhdysvaltoja pidetään silti yhtenä EU:n kehitysvaihtoehdoista.
Vaikka integraation kannattajien idean rauhanomaisesta ja vauraasta yhdistyneestä Euroopasta ei oleteta toteutuvan lähitulevaisuudessa, monet pitävät tavoitetta silti täysin mahdollisena saavuttaa. Sen saavuttamisen arvellaan kuitenkin vaativan vahvaa poliittista tahtoa ja vielä enemmän poliittista ymmärrystä jokaisen valtion vaikeuksien ymmärtämisessä.
Wasedan yliopisto

| Wasedan yliopisto> 早稲田大学 Waseda-daigaku |
| --- | --- |

Perustettu:  1882
Tyyppi:  yksityinen
Opiskelijoita:  54 000
Jatko-opiskelijoita:  8 500
Sijainti:  Tokio,  Japani
Kampus:  Shinjuku
Maskotti:  Karhu
Sivusto:  http://www.waseda.jp/
Wasedan yliopisto (jap. 早稲田大学, Waseda daigaku) on Tokiossa toimiva yksityinen yliopisto, yksi Japanin maineikkaimmista.
Yliopisto on perustettu 1882 nimellä Tōkyō senmongakkō. Nykyisin yliopistossa on lähes 54 000 opiskelijaa, joista noin 8 500 jatko-opiskelijoita. Etenkin sen valtio-opin ja taloustieteiden tiedekunta on kuuluisa: seitsemän toisen maailmansodan jälkeisistä pääministereistä on ollut Wasedan aikaisempia opiskelijoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wasedan yliopisto Wikimedia Commonsissa
Alte Kommandantur

Uudelleenrakennettu Komendantintalo vuonna 2008.
Alte Kommandantur (myös Kommandantenhaus, Komendantintalo) on uudelleenrakennettu historiallinen rakennus Berliinin keskustassa Unter den Linden -puistokadun varrella, osoitteessa Unter den Linden 1. Rakennuksen takana on Schinkelplatz-aukio.
Rakennus valmistui vuosina 1653–1654 Unter den Lindenin ensimmäisenä asuintalona. Alkujaan barokkityylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Johann Gregor Memhardt. Sitä laajennettiin vuosina 1795–1796. Rakennus toimi myöhemmin Berliinin varuskunnan komendantin virka-asuntona. Vuosina 1873–1874 rakennus korotettiin kolmikerroksiseksi ja muutettiin samalla uusrenessanssityyliseksi. Rakennus vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa ja purettiin kokonaan 1950-luvulla. Sen paikalle rakennettiin vuonna 1967 Itä-Saksan ulkoministeriön talo, joka vuorostaan purettiin vuonna 1995.
Bertelsmann-konserni voitti 37:n hakijan joukosta Berliinin senaatin järjestämän tarjouskilpailun talon jälleenrakentamisesta. Hankkeen ehtona oli julkisivun toteuttaminen uskollisena kopiona alkuperäisestä. Bertelsmann perusti Berliinin keskuksensa rakennukseen sen valmistuttua vuonna 2003. Lähtökohtana oli vanhan talon viimeisin, 1870-luvun muutosten jälkeinen ulkonäkö. Koska piirustuksia alkuperäisestä rakennuksesta ei ollut säilynyt, uudelleenrakennuksessa käytettiin apuna rakennusta esittäneitä valokuvia. Berliiniläiset kiistelivät talon uudelleenrakentamisen mielekkyydestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alte Kommandantur Wikimedia Commonsissa
HMS Marlborough (F233)

| HMS Marlborough |
| --- | --- |
 HMS Marlborough Portsmouthissa 2005

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter
Kölinlasku:  22. lokakuuta 1987
Laskettu vesille:  21. tammikuuta 1989
Palveluskäyttöön:  14. kesäkuuta 1991
Poistui palveluskäytöstä:  Chilelle 2008 nimettynä Almirante Condelliksi
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t (standardi) 4 200 t (max)
Pituus:  133 m
Leveys:  16,1 m
Syväys:  7,3 m
Koneteho:  2 x Rolls-Royce Spey SM1A -kaasuturbiinia Risteilymoottori: 4 x GEC-Alsthom Paxman Valenta 12 RP2000CZ yht. 2 980 kW
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  181
Aseistus
Aseistus:  2 x GWS26 Sea Wolf 2 x Boeing Harpoon 2 x kaksiputkista sukellusvenetorpedoputkea 1 x 4,5" Mk.8 2 x 30 mm DS30B 1 x Westland Lynx Mk.8
HMS Marlborough (viirinumero F233)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1986 Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 22. lokakuuta 1987. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1989 ja otettiin palvelukseen 14. kesäkuuta 1991.
Palvelus

Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa 2008  nimellä Almirante Condell. Alus saapui Valparaisoon 21. lokakuuta.
Almirante Condell
Janne Heikkinen (poliitikko)

| Janne Heikkinen |
| --- | --- |
 Janne Heikkinen vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1990 (ikä 34) Oulu
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja, kaupunginvaltuutettu
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Kotipaikka:  Oulu
Koulutus:  Yhteiskuntatieteiden maisteri
Tutkinnot:  Jyväskylän yliopisto
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Janne Heikkinen (s. 16. toukokuuta 1990 Oulu) on suomalainen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana vuodesta 2019 alkaen. Hän on Oulun kaupunginvaltuutettu ja toimi aiemmin Kempeleen kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuosina 2015–2016. Hän on ollut myös Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen varapuheenjohtaja.
Koulutus ja varhainen ura

Heikkinen valmistui ylioppilaaksi Kempeleen lukiosta vuonna 2009. Hän opiskeli yleistä valtio-oppia Jyväskylän yliopistossa, josta valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi. Hän on työskennellyt viestinnän suunnittelijana Elinkeinoelämän valtuuskunta EVAn toimistossa Helsingissä.
Poliittinen ura

Heikkinen valittiin kunnanvaltuustoon ensimmäisen kerran vuonna 2008 sekä uudelleen puolueensa äänikuninkaana vuoden 2012 kuntavaaleissa. Hän toimi kunnanhallituksen varapuheenjohtajana vuosina 2013–2014. Lisäksi hän on toiminut Kokoomuksen puoluevaltuustossa vuosina 2014–2016.
Eduskuntaan Heikkinen oli ehdolla Oulun vaalipiiristä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Hän saavutti ensikertalaisena 2 295 ääntä.
Heikkinen ilmoitti joulukuussa 2016 jättävänsä Kempeleen kunnanvaltuuston puheenjohtajan tehtävät vuoden 2017 alussa paikkakunnalta muuton vuoksi. Samassa yhteydessä hänet nimettiin kuntavaaliehdokkaaksi Oulussa kevään 2017 kuntavaaleihin. Hän sai vaalissa 726 ääntä ja tuli valituksi kolmannelle valtuustokaudelleen. Ennen eduskuntaan nousemista hän toimi Oulun kaupunginhallituksen jäsenenä sekä Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana. Heikkinen valittiin jatkokaudelle Oulun kaupunginvaltuustoon kesän 2021 kuntavaaleissa. Hän kasvatti äänimääräänsä ja sai 1 071 ääntä.
Heikkinen valittiin 4 136 äänellä eduskuntaan toisella yrittämällä Oulun vaalipiiristä kevään 2019 vaaleissa. Hän istui eduskunnassa liikenne- ja viestintävaliokunnassa sekä maa- ja metsätalousvaliokunnassa. Heikkinen oli myös Sitran hallintoneuvoston jäsen.
Heikkinen valittiin toiselle kaudelle eduskuntaan 6 452 äänellä. Hän istuu eduskunnassa valtiovarainvaliokunnassa ja on jäsen sen vero-, liikenne-, asumis- ja ympäristöjaoksissa. Lisäksi Heikkinen on eduskunnan pankkivaltuuston jäsen.
Näkemyksiä

Heikkinen sanoo olevansa oikeistolainen, jonka aatteen ytimessä on yksilö ja vapaus. Hän kannattaa yhteiskuntaa, jonka arvot rakentuvat holhouksen, sääntelyn ja verotuksen sijaan vapaudelle, valistukselle, vastuulle ja välittämiselle. Hän on sanonut, että yksilön, perheiden ja yhteisöjen tulisi ottaa enemmän vastuuta itsestään ja toisistaan. Hän kannattaa Suomen siirtymistä Viron yritysveromalliin.
Heikkinen kannattaa Suomen Nato-jäsenyyttä ja irtautumista Ottawan sopimuksesta. Hän suhtautuu kriittisesti niin julkisiin kuin yksityisiin monopoleihin ja kannattaa niiden purkamista. Hän kannattaa myös työehtosopimusten yleissitovuudesta luopumista. Hän teki syyskuussa 2018 kansalaisaloitteen työmarkkinajärjestöjen jäsenmaksujen ja työttömyyskassamaksujen verovähennyskelpoisuudesta luopumiseksi. Heikkinen vastustaa kuntien pakkoliitoksia.
Joulukuussa 2019 terroristijärjestö ISISiin liittyneiden suomalaisten tilanne Al-Holin leirillä nousi julkiseen keskusteluun. Erityistä huomiota saivat kysymykset aikuisten ja lasten noutamisesta leiriltä sekä ulkoministeri Pekka Haaviston ministerivastuusta. Heikkinen osallistui opposition aiheesta tekemän välikysymyksen keskusteluun. Hän tiedusteli lukuisissa puheenvuoroissa yhdessä kansanedustaja Heikki Vestmanin kanssa vastauksia Rinteen ja Marinin hallitusten toiminnasta. Keskustelun edetessä alkuyön tunneille Heikkinen ja Vestman saivat ministeri Haaviston kertomaan hallituksen iltakoulussa valitseman toimintalinjan. Selvisi, ettei Haavisto ollut välikysymyskeskustelun alussa kertonut ulkoministerin erityisedustajan toimenkuvaa sen kokonaisuudessaan. Samalla nousi esille, että hallitus oli iltakoulussaan hiljaisesti hyväksynyt myös aikuisten noutamisen Al-Holin leiriltä.
Heikkinen vastusti 2020–2021 aikana käydyissä keskusteluissa Euroopan unionin elpymisvälinettä. Yli kymmenen kuukautta kestäneen poliittisen keskustelun aikana hän toistuvasti kritisoi hanketta. Heikkisen mukaan elpymisvälineen hyväksymistä ei voinut kannattaa, koska se kiihdyttää moraalikatoa, murentaa sääntöperusteisuutta ja vie EU:ta kohti syvenevää tulonsiirtounionia. Heikkinen ilmoitti äänestävänsä elpymisvälineen hyväksymistä vastaan sen jälkeen, kun kokoomuksen eduskuntaryhmä ilmoitti aluksi äänestävänsä tyhjää. Elpymisväline hyväksyttiin eduskunnassa lopulta äänin 134–71.
Poliittisena esikuvinaan Heikkinen pitää Anders Chydeniusta, Tuure Junnilaa ja Piia-Noora Kauppia.
Luottamustehtäviä

Vuosien 2020–2023 aikana Heikkinen toimi Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran hallintoneuvoston jäsenenä. Marraskuussa 2021 Heikkinen valittiin vuosiksi 2022–2024 Suomen Vapaa-ajankalastajien varapuheenjohtajaksi. Elokuussa 2024 hänet valittiin F-liigaa operoivan SSBL Salibandy oy:n hallituksen jäseneksi.
Yksityiselämä

Heikkinen on pitkäaikainen perhokalastuksen harrastaja. Hän on saavuttanut kilpaperhokalastuksen SM-joukkuekisoissa mitalisijoituksia: kultaa 2017 Taivalkoskella, hopeaa Perniössä 2016 ja Kuhmossa 2018 ja pronssia Kuhmossa 2019. Heikkinen edusti Suomea perhokalastuksen EM-kisoissa Puolassa vuonna 2024.
Teokset

Haavisto, Ilkka & Heikkinen, Janne: Työ ensin (EVA Arvio).  Helsinki:  Elinkeinoelämän valtuuskunta, 2017.  ISSN 2342-0731
Aiheesta muualla

Yle: Seuraa kansanedustajaasi: Janne Heikkinen (kok.)
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (37):  Autto  Eestilä  Grahn-Laasonen  Häkkänen  Heinonen  Heikkinen  Ikonen (2019–2021)1  Jokinen  Kaleva (2021–2023)2  Kanerva (2019–2022)3  Kauma  Kaunisto  Keto-Huovinen  Kilpi  Kinnunen (2021–2023)1  Kiuru  Koulumies  Kopra  Laiho  Marttinen  Multala  Mykkänen  Orpo  Pelkonen  Risikko  Rydman (2019–2022)4  Sankelo  Sarkomaa  Satonen  Sirén  Sjöblom  Talvitie  Tolvanen  Valkonen (2022–2023)3  Valtonen  Vartiainen (2019–2021)2  Vestman  Vikman  Virolainen  Wallinheimo  Zyskowicz 
 1 Anna-Kaisa Ikonen siirtyi Tampereen pormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Jari Kinnunen.  2 Juhana Vartiainen siirtyi Helsingin pormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Atte Kaleva.  3 Ilkka Kanerva kuoli 14. huhtikuuta 2022, hänen tilalleen eduskuntaan nousi Ville Valkonen.  4 Wille Rydman erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 22. kesäkuuta 2022 ahdistelukohun myötä. 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (48):  Aalto-Setälä  Autto  Castrén (2024–)  Eestilä  Fagerström  Grahn-Laasonen  Häkkänen  Hänninen  Heinonen  Heikkinen  Ikonen  Jukkola  Jäntti  Kaleva  Kauma  Kaunisto  Kaunistola  Keto-Huovinen  Kilpi  Kinnari  Kiuru  Kopra  Koulumies  Lahdenperä  Laiho  Limnéll  Lindberg  Marttinen  Multala  Mykkänen  Orpo  Paasi (2024–)  Partanen  Päivärinta  Risikko  Salla (2023–2024)  Sammallahti  Sarkomaa  Satonen  Sirén  Talvitie  Toveri (2023–2024)  Valkonen  Valtola  Valtonen  Vestman  Vikman  Väyrynen  Wallinheimo  Zyskowicz 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Urheiluauto

Porsche 911 on kuuluisa saksalainen urheiluauto.
Urheiluauto (engl. sports car) on autotyyppi, joka on perinteisesti yleensä 2-paikkainen (nykyään usein myös 4-ovinen), suunniteltu suorituskykyiseksi sekä ajotuntumaltaan hyväksi. Joissain tapauksissa urheiluautoja käytetään autourheiluun. Virallista määritelmää ei kuitenkaan ole olemassa, joten eri järjestöt ja kerhot määrittelevät urheiluauton eri tavoilla haluamiaan ominaisuuksia korostaen. Perinteisesti urheiluautot olivat takavetoisia, mutta nykyisin myös etu- ja nelivetoisia urheiluautoja on olemassa. Urheiluautoja ei tule sekoittaa GT-autoihin.
Helsingin Sanomien moottoritoimittaja Matti Jansson määritteli urheiluauton vuonna 1975 autoksi, ”jonka ominaisuudet eivät lopu jossakin kohdassa kesken, kun muualla on vielä varaa” eli auton suorituskyky, käsiteltävyys ja ajo-ominaisuudet ovat sopusoinnussa keskenään. Autolla voi ajaa mutkissa turvallisesti hiukan kovempaa kuin tavallisilla perheautoilla, ja kuljettaja tuntee jämäkän kosketuksen tiehen.
Moottori- ja istuinasettelut

Moottorin asettelu- ja vetotapa vaikuttavat hyvin paljon ohjaukseen ja hallintaan; siksi tämä on hyvin tärkeää urheiluauton suunnittelussa.
Useimmiten urheiluautoissa käytetään asettelua, jossa moottori on edessä, ja auto on takavetoinen (engl. Front-engine, rear-wheel drive layout, FR).lähde? Esimerkkejä tästä asettelusta ovat Dodge Viper, Mazda MX-5, ja Chevrolet Corvette. Grand Tourer-autoissa käytetään usein takavetoista asettelua, jossa moottori on etuakselin ja kuljettajan välissä (engl. Front mid-engine, rear wheel drive, FMR). Tämä on FR-asettelua parempi painon jakautumisen kannalta.
Asettelua, jossa moottori on matkustajien ja taka-akselin välissä, ja auto on takavetoinen (engl. Mid-engine, rear-wheel drive layout, MR) käyttävät esimerkiksi Ferrari 360, Lotus Evora, Porsche Boxster ja Toyota MR2. Tällaisia autoja kutsutaan keskimoottorisiksi.
Porsche käyttää yhtenä harvoista automerkeistä takamoottorista, takavetoista asettelua (engl. Rear engine, rear-wheel drive RR). Tämä antaa takarenkaille erinomaisen pidon kiihdytystä varten, mutta heikentää painojakauman takia auton ohjattavuutta joissain tilanteissa. Myös tavallisissa autoissa yleistä etumoottorista, etuvetoista (engl. Front engine, front-wheel drive, FF) on käytetty jonkin verran urheiluautoissa, muun muassa Saab Sonettissa, Fiat Barchettassa ja Berkleyn valmistamissa autoissa.
Nykyisin myös nelivetoa käytetään urheiluautoissa. Nelivedon tuomat mahdollisuudet toi esille Audi Quattron rallimenestys 1980-luvulla. Nelivetoisia urheiluautoja ovat esimerkiksi Audi R8, Porsche 911 Turbo ja Lamborghini Gallardo.
Istuimia urheiluautoissa on perinteisesti ollut kaksi. Jotkin autonvalmistajat ovat valmistaneet myös niinkutsuttuja 2+2 -malleja, joissa on kaksi oikean kokoista istuinta edessä, ja takana kaksi lähinnä lapsille riittävän kokoista istuinta. Nykyisin on kuitenkin myös neliovisiin autoihin perustuvia urheilumalleja. Myös erityislaatuisia istuinjärjestelyjä on ollut markkinoilla, esimerkiksi Mclaren F1:n kolme vierekkäistä istuinta, joista keskimmäinen oli kuljettajan.
Kaksi-tai nelioviset, perheauton koriin ja perusrakenteisiin perustuvat suorituskykyiset autot, kuten BMW M5, Mitsubishi Lancer Evolution tai Opel Calibra eivät ole laskettavissa urheiluautoiksi. Myöskään Yhdysvalloissa 1960-luvun lopulla muotiin tulleita muskeliautoja ei lasketa, niiden ajoittain hyvästä suorituskyvystä huolimatta, urheiluautoiksi.
Superautot, kuten Lamborghini Murciélago, Porsche Carrera GT ja Ferrari Enzo rajataan urheiluautoista suorituskykynsä ja kalleutensa perusteella.selvennä
Urheiluautovalmistajia > Nykyisiä

Acura (Japani)
Alpine (Ranska)
Ascari (Iso-Britannia)
Aston Martin (Iso-Britannia)
Audi (Saksa)
Bugatti Automobiles (Ranska)
Chevrolet (Yhdysvallat)
De Tomaso (Italia)
Dodge (Yhdysvallat)
Ferrari (Italia)
Ford (Yhdysvallat)
Koenigsegg (Ruotsi)
Lamborghini (Italia)
Lotus (Iso-Britannia)
Nissan (Japani)
Maserati (Italia)
McLaren (Iso-Britannia)
Mercedes AMG (Saksa)
Pagani (Italia)
Porsche (Saksa)
Urheiluautovalmistajia > Entisiä

Monteverdi (Sveitsi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta urheiluautot Wikimedia Commonsissa
1799

| --- | --- |
Vuosisadat: 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku
Vuosikymmenet: 1690-luku · 1700-luku · 1710-luku · 1720-luku · 1730-luku · 1740-luku 1750-luku · 1760-luku · 1770-luku · 1780-luku · 1790-luku · 1800-luku
Vuodet: 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709 1710 · 1711 · 1712 · 1713 · 1714 · 1715 · 1716 · 1717 · 1718 · 1719 1720 · 1721 · 1722 · 1723 · 1724 · 1725 · 1726 · 1727 · 1728 · 1729 1730 · 1731 · 1732 · 1733 · 1734 · 1735 · 1736 · 1737 · 1738 · 1739 1740 · 1741 · 1742 · 1743 · 1744 · 1745 · 1746 · 1747 · 1748 · 1749 1750 · 1751 · 1752 · 1753 · 1754 · 1755 · 1756 · 1757 · 1758 · 1759 1760 · 1761 · 1762 · 1763 · 1764 · 1765 · 1766 · 1767 · 1768 · 1769 1770 · 1771 · 1772 · 1773 · 1774 · 1775 · 1776 · 1777 · 1778 · 1779 1780 · 1781 · 1782 · 1783 · 1784 · 1785 · 1786 · 1787 · 1788 · 1789 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809
Tapahtumia

19. maaliskuuta – Helvetian tasavalta otti frangin viralliseksi valuutakseen.
30. maaliskuuta – Växjön palo
23. elokuuta – Enköpingin palo
9. lokakuuta – Ranskalainen fregatti HMS Lutine upposi mittavine kultalasteineen.
9.–10. marraskuuta – Brumairekuun 18. päivän vallankaappaus Ranskassa (Napoleon Bonaparte nousi valtaan).
10. joulukuuta – Ranska otti ensimmäisenä maana käyttöön metrijärjestelmän.
Hollannin Itä-Intian kauppakomppania lakkautettiin.
12-vuotias Conrad John Reed teki löydön, jota hän kutsui "painavaksi keltaiseksi kiveksi" ("heavy yellow rock") Little Meadow Creekin luona Cabarrus Countyssa Pohjois-Carolinassa ja alkoi käyttää sitä ovenpysäyttimenä kotonaan. Conradin isä John Reed sai vuonna 1802 selville, että kivi on kultaa, ja tuli siten aloittaneeksi Yhdysvaltain ensimmäisen kultakuumeen.
Tapahtumia aiheittain

Kirjallisuusvuosi 1799
Vaasan joukkoliikenne

Vaasan joukkoliikenne on Vaasan seudulla linja-autoin liikennöitävää julkista liikennettä. Joukkoliikennejärjestelmä on mukana valtakunnallisessa Waltti-matkalippujärjestelmässä.
Historiaa

Vaasan paikallisliikenteen voidaan katsoa alkaneen vuonna 1928, jolloin Majors-yhtiö aloitti matkustajaliikenteen Vaasassa. Yhtiömuotoinen paikallisliikenne sai alkunsa vuonna 1993, kun seitsemän vaasalaista liikennöitsijää perusti Vaasan paikallisliikenne Oy:n. Perustajayhtiöt olivat Oy Majors Ab, K. J. Lall, Syrenius & Co, Velj. Seppelin, Östman & Co, Oy Finne & Beijar Ab ja Sjöholm & Bergström. Vuonna 2017 Patric Wiik osti Vaasan Paikallisliikenne Oy:n liiketoiminnan ja toiminta alkoi Oy Wasa Citybus Ab:n nimellä..
Wasa Citybus menetti kilpailutuksessa kaikki linjansa 1.7.2022 alkaen ja vuoden 2021 lopussa se irtisanoi koko henkilökuntansa.Kaupungin sisäistä joukkoliikennettä liikennöi 1.7.2022 alkaen Vekka Group Oy. Samalla koko linjasto uusittiin, ja reittiverkostoa laajennettiin jopa 30 prosentilla lisäten liikennetarjontaa erityisesti iltaisin ja viikonlppuisin.
Linjat

| --- | --- |
Linja: Reitti
1: Tori – Palosaari – Isolahti – Uusi Gerby – Västervik – Gerby – Vetokannas – Tori
2: Keskusta – Vetokannas – Gerby – Västervik – Uusi Gerby – Isolahti – Palosaari – Keskusta
3: Keskusta – Palosaari – Isolahti – Gerby – Isolahti – Palosaari – Keskusta – Suvilahti – Keskusta
4: Tori – ABB – Melaniemi – Ristinummi – Vanha Vaasa – Runsor – Vanha Vaasa – Ristinummi – Melaniemi – ABB – Tori
 5: Keskusta – Vaskiluoto – Sundom – Vaskiluoto – Keskusta
5S: Sepänkylä – Vaasa – Sundom – Sulva
6: Keskusta – Kivihaka – Sepänkylä – Kivihaka – Keskusta (Waltti-kortti käy Vaasan kaupungin alueella, Kivihaka-Keskusta osuudella.)
7: Tori – Suvilahti – (Runsor) – Vanha Vaasa – Ristinummi – Teeriniemi – Huutoniemi – Tori
8: Tori – Keskussairaala – Hietalahti – Keskusta - Asevelinkylä – Purola – Kivihaka – Koskisuo – Metsäkallio – Kotiranta – Tori
9: Keskusta – Huutoniemi – Teeriniemi – Ristinummi – Vanha Vaasa – (Runsor) – Suvilahti – Keskusta
10: Keskusta – Huutoniemi – Pappilanmäki – Runsor – Lentokenttä – Runsor – Pappilanmäki – Huutoniemi – Keskusta
11: Tori – Kotiranta – Pukinjärvi – Vöyrinkaupunki – Kotiranta – Tori – Hietalahti – Keskusta
12: Vaasa – Sepänkylä – Riimala – Tuovila
13: Satama
15: Keskusta – Purola – Teeriniemi – Ristinummi – Teeriniemi – Purola – Keskusta
16: Runsor Express
40: Vaasa – Vähäkyrö – Vaasa (Liikennöitsijä: Wasabus Oy / Wiik & Ström) Vaasa – Vähäkyrö – Vöyri (Liikennöitsijä: Oravaisten Liikenne Oy)
Keskusta – Vaskiluoto
Keskusta – Raippaluoto
Erikoisvuorot (vain koulupäivisin)
| --- | --- |
Linja: Reitti
E2: Höstvesi – Vanha Vaasa – Vetokannas
E3: Uusi Gerby – Västervik – Gerby – Isolahti – Vöyrinkaupunki – Tori
E4: Uusi Gerby – Västervik – Gerby – Vetokannas
Lauantaisin ja sunnuntaisin liikennöivät linjat 1, 2, 7 ja 9
Taru sormusten herrasta: Rohirrimin sota

| Taru sormusten herrasta: Rohirrimin sota> The Lord of the Rings: The War of the Rohirrim |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kenji Kamiyama
Käsikirjoittaja:   Jeffrey Addiss  Will Matthews  Phoebe Gittins  Arty Papageorgiou 
Tarina:   Jeffrey Addiss  Will Matthews  Philippa Boyens 
Perustuu:  J. R. R. Tolkienin romaanin Taru sormusten herrasta liitteisiin
Tuottaja:   Philippa Boyens  Jeffrey Addiss  Will Matthews 
Säveltäjä:  Stephen Gallagher
Pääosat:   Brian Cox  Gaia Wise  Luke Pasqualino  Miranda Otto 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Japani 
Tuotantoyhtiö:   New Line Cinema  Warner Bros. Animation  Sola Entertainment 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2024-12-1313. joulukuuta 2024 (Yhdysvallat)  
Kesto:  134 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taru sormusten herrasta: Rohirrimin sota on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut Kenji Kamiyaman ohjaama anime-elokuva, joka perustuu J. R. R. Tolkienin fantasiaromaanin Taru sormusten herrasta. New Line Cinema ja Warner Bros. Animation ovat tuottaneet elokuvan yhdessä japanilaisen animestudio Sola Entertainmentin kanssa, ja sen pääosissa ovat Brian Cox, Gaia Wise, Luke Pasqualino ja Miranda Otto. Elokuva sijoittuu 183 vuotta ennen Peter Jacksonin ohjaaman Taru sormusten herrasta-elokuvatrilogian tapahtumia, ja kertoo Rohanin legendaarisen kuninkaan, Helm Vasarakouran, ja hänen perheensä sodasta mustainmaalaisia vastaan.
Taru sormusten herrasta: Rohirrimin sota sai ensi-iltansa 13. joulukuuta 2024.