stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gemini 12
Miehistö

James "Jim" Arthur Lovell (2. avaruuslento) – Komentaja
Buzz Aldrin (1. avaruuslento) – Pilotti
Varamiehistö

Gordon Cooper (2. avaruuslento) – Komentaja
Eugene Cernan (1. avaruuslento) – Pilotti
Edellisen Gemini-lennon päätyttyä avaruusohjelma ei ollut vielä todistanut, että astronautti voisi työskennellä helposti ja tehokkaasti avaruusaluksen ulkopuolella. Lentoa varten lisättiin uusia, parannettuja  kiinnittimiä kapselin ulkopuolelle ja otettiin käyttöön uusi tekniikka - vedenalainen harjoittelu, mitä tultaisiin käyttämään kaikilla tulevilla avaruuslennoilla. Aldrinin 2 tuntia, 20 minuuttia kestänyt napanuorallinen avaruuskävely, minkä aikana hän valokuvasi avaruutta, nouti mikrometeoriittien kerääjän ja suoritti muita tehtäviä, todisti ainakin avaruuskävelyn toteuttamiskelpoisuuden. Kaksi muuta avaruuskävelyä sujui myös ongelmitta, kuten myös nyt jo rutiiniksi muodostunut lähestyminen ja telakoituminen Agena-rakettivaiheeseen (Agena target vehicle), mikä tehtiin  "manuaalisesti" käyttäen aluksen tietokonetta ja karttoja lähestymistutkan vikaannuttua. Korkeammalle kiertoradalla nousu kuitenkin peruttiin Agenan booster-raketin ongelman vuoksi.
Useat myöhemmät asiakirjat pitävät suurinta osa avaruuskävelyjen innovaatioista, kuten vedenalaista  harjoittelua, Aldrinin ansiona.
Gemini 12:n tavoitteena oli lähestyä ja telekoitua Agenaan, suorittaa kolme avaruuskävelyä, suorittaa liekaa käyttävä kiertoradan ylläpito, harjoitella telakoitumistoimenpiteitä käyttäen Agenan työntövoimajärjestelmää kiertoradan muuttamiseen ja demonstroida automaattista lähestymistä. Lisäksi suoritettiin 14 tieteellistä koetta, muun muassa sammakon alkioiden kasvatusta painottomuudessa ja erilaisia valokuvaustehtäviä.
Paluulennolla avaruuskapselia ohjasi tietokone 4,8 km sivuun tavoitteesta. Gemini 12 -lentoa tukivat Yhdysvaltain puolustusvoimista 9775 henkilöä, 65 lentokonetta ja 12 laivaa.
Paluukapseli on nykyään esillä Adler Planetariumissa Chicagossa.
Aiheesta muualla

Gemini 12 Mission Report (PDF) January 1967
On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini: http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/SP-4203/cover.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Spaceflight Mission Patches: http://www.genedorr.com/patches/Intro.html
http://nssdc.gsfc.nasa.gov/database/MasterCatalog?sc=1966-104A (Arkistoitu – Internet Archive)
U.S. Space Objects Registry http://usspaceobjectsregistry.state.gov/search/index.cfm (Arkistoitu – Internet Archive)
Gemini 12 valokuvia
Gemini XII Cockpit in crosseyed-3D stereoview format
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gemini-ohjelma
| --- | --- |
Miehittämättömät:   Gemini 1  Gemini 2 
Miehitetyt:   Gemini 3  Gemini 4  Gemini 5  Gemini 6  Gemini 7  Gemini 8  Gemini 9  Gemini 10  Gemini 11  Gemini 12 
Muuta:  Agena target vehicle
Agena 12 telakoitumisalus Gemini 12:sta nähtynä n. 50 jalan etäisyydeltä.
Gemini 12:n Agenaan liealla yhdistävä  kiertoradan ylläpitokokeilu
Gert Fritz Unger

Gert Fritz Unger (23. maaliskuuta 1921 – 3. elokuuta 2005) oli saksalainen kirjailija, jolta on julkaistu 742 lännenkertomusta. Unger kirjoitti myös salanimillä, kuten G. F. Bucket ja A. F. Peters.
Teosten suuren kokonaismäärän takia Unger on menestynein saksankielinen lännenkirjailija. Hänen teoksiaan on julkaistu käännöksinä myös Yhdysvalloissa. Ungerin teokset ja niiden useat uusintapainokset ovat myyneet maailmanlaajuisesti yli 300 miljoonaa kappaletta.
Lukuisia Ungerin lännenkertomuksia on julkaistu myös suomeksi eri lännenpokkarisarjoissa ja lännenlukemistoissa.
Guillano Grot

Guillano Grot (s. 15. maaliskuuta 1983 Arnhem) on alankomaalainen jalkapalloilija. Grot pelaa hyökkääjänä. Hänen sukujuurensa ovat Surinamessa.
Kaudella 05/06 Grot pelasi Hollannin korkeimmalla sarjatasolla Eredivisiessa 30 ottelua NEC Nijmegenin joukkueessa, tehden 3 maalia. Seuraavaksi kaudeksi, hän siirtyi Eredivisieen nousseeseen Excelsior Rotterdamiin. Grot pelasi kaudella 07/08 Hollannissa Jupiler Leaguessa Helmond Sportin joukkueessa. Huhtikuussa 2008 Grot saapui Veikkausliiga-joukkue Kuopion Palloseuran testiin, mutta loukkaantuminen sotki testijaksoa eikä sopimusta syntynyt.
3. elokuuta 2008 Veikkausliigassa pelaava FC Inter Turku teki Grotin kanssa loppukauden kestävän lainasopimuksen. Myöhemmin Grot siirtyi Interiin varsinaisella sopimuksella, joka kattaa kaudet 2009 ja 2010.
Gillo Pontecorvo

| Gillo Pontecorvo |
| --- | --- |
 Gillo Pontecorvo
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1919 Pisa
Kuollut: 12. lokakuuta 2006 (86 vuotta) Rooma
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Ohjaaja
Palkinnot
 Kultainen leijona elokuvasta Taistelu Algeriasta (1966) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Gilberto "Gillo" Pontecorvo (19. marraskuuta 1919 Pisa – 12. lokakuuta 2006 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten poliittisista fiktioelokuvistaan. Tunnetuimpia Pontecorvon elokuvia ovat Taistelu Algeriasta (1966), joka voitti kultaisen leijonan Venetsian elokuvajuhlilla, Queimada (1969) ja Kapo – keskitysleirin vartija (1960). Pontecorvo toimi Venetsian elokuvajuhlien johtajana 1992–1996.
Hänen veljensä oli ydinfyysikko Bruno Pontecorvo, joka loikkasi Suomen kautta Neuvostoliittoon vuonna 1950.
Tuotanto

Missione Timiriazev (dokumentti, 1953)
Porta Portese (dokumentti, 1954)
Festa a Castelluccio (dokumentti, 1954)
Giovanna (lyhytelokuva, 1955)
Cani dietro le sbarre (dokumentti, 1955)
Vaarallinen saalistaja (pitkä fiktio, La Grande strada azzurra, 1957)
Pane e zolfo (dokumentti, 1959)
Kapo – keskitysleirin vartija (pitkä fiktio, Kapò, 1960)
Paras (dokumentti, 1963)
Taistelu Algeriasta (pitkä fiktio, La battaglia di Algeri, 1966)
Queimada (pitkä fiktio, 1969)
Operación Ogro (pitkä fiktio, 1980)
Danza della fata confetto (lyhytelokuva, 1996)
Nostalgia di protezione (lyhytelokuva1997)
Un altro mondo è possibile (dokumentti, 2001)
Firenze, il nostro domani (dokumentti, 2003)
Gearóid Morrissey

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 17. marraskuuta 1991
Syntymäpaikka: Cork, Irlanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura:  Cambridge United
Pelinumero: 23
Junioriseurat
:  Ringmahon Rovers
2008-2010:  Blackburn Rovers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010-2015 |  Cork City FC | 131 | (10) |
| 2015- |  Cambridge United | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2007 |  Irlanti U17 | 5 | (0) |
| 2008 |  Irlanti U19 | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. helmikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. helmikuuta 2015.
Gearóid Morrissey (s. 17. marraskuuta 1991 Cork) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin kakkosliigassa pelaavaa Cambridge Unitedia. Oikeajalkainen Morrissey on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Morrissey edusti nuorten tasolla Blackburn Roversia. Hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa oli Irlannin 1. divisioonassa tuolloin pelannut Cork City FC, jossa Morrissey debytoi vuonna 2010. Cork nousi kauden 2011 jälkeen Irlannin valioliigaan voitettuaan 1. divisioonan mestaruuden ja Morrissey debytoi valioliigassa kaudella 2012. Hän pelasi pääsarjatasolla kolme kautta pelaten parhaimmillaan 32 ottelua kaudella 2013. Yhteensä hän pelasi Corkin paidassa 131 ottelua ja teki kymmenen osumaa.
Tammikuun 2015 siirtoikkunassa Morrissey siirtyi Englannin neljänneksi korkeimman sarjatason Kakkosliigan Cambridge Unitediin. Debyytti seurassa tapahtui helmikuussa 2015 FA Cupin ottelussa Manchester Unitedia vastaan.
Maajoukkueura

Morrissey edusti vuonna 2007 Irlannin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta pelaten viisi ottelua ilman maaleja ja vuonna 2008 alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta pelaten kahdeksan ottelua ilman maaleja[lähde? ].
Aiheesta muualla

Gearóid Morrissey Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
http://www.soccerway.com/players/gearoid-morrissey/132238/
Gregor Fučka

| Gregor Fučka |
| --- | --- |
 Fučka vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gregor Fučka
Syntynyt: 7. elokuuta 1971 (ikä 53) Kranj, Slovenian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Slovenia    Italia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  215 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1988–1990 1990–1994 1994–1997 1997–2002 2002–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2011:  KK Olimpija Pallacanestro Trieste Olimpia Milano Fortitudo Bologna FC Barcelona CB Girona Pallacanestro Virtus Roma Fortitudo Bologna Pistoia Basket 2000
Maajoukkueet
:   Italia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Italia.EM-kilpailut  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Italia.EM-kilpailut  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Italia.EM-kilpailut  | Miesten koripallo> Maa:   Italia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ranska 1999 |  |  |
|  Hopeaa | Espanja 1997 |  |  |
Gregor Fučka (s. 7. elokuuta 1971 Kranj, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialaistaustainen italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Jugoslaviassa, Italiassa ja Espanjassa pelannut ja lukuisia palkintoja urallaan voittanut Fučka muun muassa valittiin Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi vuonna 2000. Italian maajoukkueessa hän muun muassa voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1999, jolloin hänet valittiin myös turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Pelaajaura > Seurajoukkueet

Isona laitahyökkääjänä ja sentterinä pelannut Fučka valittiin Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi vuonna 2000. Hän voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1996 ja 2000, Italian cup-mestaruuden vuosina 1996 ja 1998, Espanjan mestaruuden vuosina 2003 ja 2004, Espanjan cup-mestaruuden vuonna 2003 ja Euroliigan mestaruuden vuonna 2003.
Pelaajaura > Maajoukkueet

Fučka kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. EM-kultamitaliturnauksessa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa, missä hänet valittiin turnauksen tähdistöviisikkoon, ja vuosien 1995 ja 2001 EM-kilpailuissa. Hän edusti menestyksekkäästi myös Italian nuorisomaajoukkueita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gregor Fučka Wikimedia Commonsissa
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Miesten koripallon EM-kilpailujen arvokkaimmat pelaajat
Italian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1997
4 Coldebella |
5 Bonora |
6 Fučka |
7 Pittis |
8 Marconato |
9 Galanda |
10 Myers |
11 Moretti |
12 Abbio |
13 Frosini |
14 Carera |
15 Gay |
Valmentaja Messina
Italian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1999
4 Bonora |
5 Basile |
6 Galanda |
7 Fučka |
8 Marconato |
9 De Pol |
10 Myers |
11 Meneghin |
12 Abbio |
13 Mian |
14 Chiacig |
15 Damião |
Valmentaja Tanjević
Guadeloupen jalkapallomaajoukkue

Guadeloupen jalkapallomaajoukkue on jalkapallomaajoukkue, joka edustaa Ranskalle kuuluvaa Karibialla sijaitsevaa Guadeloupen merentakaista departementtia kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa.
Guaudeloupe ei ole kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn jäsen eikä se saa osallistua esimerkiksi MM-kisojen karsintoihin. Guaudeloupe kuuluu kuitenkin Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Karibian maanosaliittoon CONCACAFiin sekä Karibian jalkapalloliittoon CFU:hun ja sillä on oikeus osallistua näiden alaisiin kilpailuihin. Guaudeloupen asukkaat ovat Ranskan kansalaisia ja saavat edustaa maajoukkuejalkapallossa Ranskan maajoukkuetta. CONCACAFin mestaruusturnauksessa Gold Cupissa on kuitenkin sääntö, jonka mukaan Guaudeloupen paidassa pelaavat pelaajat eivät ole saaneet edustaa Ranskan maajoukkuetta viimeisen viiden vuoden aikana.
Guaudeloupen paras saavutus kansainvälisistä kilpailuista vuoden 2007 Gold Cupista, missä se raivasi tiensä aina välieriin saakka, mutta kärsi 1-0 -tappion Meksikolle.
CONCACAF Gold Cup -historia

| Vuosi | Sij>  | O | V | T | H | TM | PM |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 1991: Ei selviytynyt karsinnoista
 1993: Ei selviytynyt karsinnoista
 1996: Ei selviytynyt karsinnoista
 1998: Ei osallistunut
 2000: Ei selviytynyt karsinnoista
 2002: Ei selviytynyt karsinnoista
 2003: Ei selviytynyt karsinnoista
 2005: Ei selviytynyt karsinnoista

|  2007 | Välierät | 5 | 2 | 1 | 2 | 5 | 5 |  |
|  2009 | Puolivälierät | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 8 |  |
 2011: Karsinnat kesken
| Yht. |  | 9 | 4 | 1 | 4 | 10 | 13 |  |
Saavutuksia

Karibian Cup: pronssia 1994 ja 2008
Coupe de l'Outre-Mer: pronssia 2008 ja 2010
Pelaajia

Jocelyn Angloma
Franck Grandel
Loïc Loval-Landré
David Sommeil
Stéphane Zubar
Alexandre Alphonse
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
LGF (ranskaksi)
CONCACAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Anguilla |  Antigua ja Barbuda |  Aruba |  Bahama |  Barbados |  Belize |
|  Bermuda |  Bonaire1 |  Brittiläiset Neitsytsaaret |  Caymansaaret |  Costa Rica |  Curaçao |
|  Dominica |  Dominikaaninen tasavalta |  El Salvador |  Grenada |  Guadeloupe1 |  Guatemala |
|  Guyana |  Haiti |  Honduras |  Jamaika |  Kanada |  Kuuba |
|  Martinique1 |  Meksiko |  Montserrat |  Nicaragua |  Panama |  Puerto Rico |
|  Ranskan Guayana1 |  Saint Kitts ja Nevis |  Saint Lucia |  Saint Vincent ja Grenadiinit |  Saint-Martin1 |  Sint Maarten1 |
|  Suriname |  Trinidad ja Tobago |  Turks- ja Caicossaaret |  Yhdysvallat |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  |
Entisiä joukkueita:: 
 Alankomaiden Antillit: 
1 Maa on CONCACAF:n jäsen, mutta ei kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen.
Haakonsvern

Vuoren luolaan kaivettu maanalainen telakka Haakonsvernissa.
Haakonsvern (Haakonsvern orlogsstasjon, lyh. HOS) on Norjan laivaston päätukikohta, joka sijaitsee Mathopenissa Bergenin kunnassa noin kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta lounaaseen. Haakonsvern on Pohjoismaiden suurin laivastotukikohta. Siellä on noin 5 400 työntekijää asevelvollisina, upseereina ja siviilityöntekijöinä.
Tukikohta perustettiin vuonna 1962, jolloin laivaston toiminnot siirtyivät Oslovuonon Hortenista Bergeniin. Haakonsvern on lähes kaikkien Norjan laivaston alusten tukikohta, ja siellä käy usein myös Naton aluksia. Haakonsvernissa on Norjan laivaston koulutuskeskus (KNM Tordenskjold), ja siellä on myös korjaus- ja huoltopalvelut sekä maanalainen telakka, johon mahtuu fregatti.
Aiheesta muualla

Haakonsvernin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Haakonsvern
Käännös suomeksi
Greatest Hitz

| Greatest Hitz Limp Bizkit |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 8. marraskuuta, 2005
 Kesto: 71.11
 Levy-yhtiö: Flip Records, Geffen Records
Limp Bizkitin muut julkaisut
| The Unquestionable Truth Part 1 2005 | Greatest Hitz 2005 | Collected 2008 |
Greatest Hitz on nu metal -yhtye Limp Bizkitin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 8. marraskuuta 2005.
Kappalelista

Counterfeit – 4.48
Faith – 2.26 (mukaelma George Michaelin kappaleesta)
Nookie – 4.26
Break Stuff – 2.46
Re-Arranged – 5.54
N 2 Gether Now – 3.55 (mukana Method Man)
Take a Look Around – 5.19
My Generation – 3.41
Rollin’ (Air Raid Vehicle) – 3.33
My Way – 4.33
Boiler – 5.44
Eat You Alive – 3.57
Behind Blue Eyes – 4.29 (mukaelma The Whon kappaleesta)
Build a Bridge – 3.56
Why – 4.05
Lean on Me – 4.27
Home Sweet Home/Bittersweet Symphony – 3.42 (potpurimukaelma Mötley Crüen ja The Verven kappaleista)
Limp Bizkit
| --- | --- |
Studioalbumit:   Three Dollar Bill, Y’All$ (1997)  Significant Other (1999)  Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water (2000)  New Old Songs (remix-albumi, 2001)  Results May Vary (2003)  The Unquestionable Truth Part 1 (2005)  Greatest Hitz (kokoelma-albumi, 2005)  Gold Cobra (2011)  Limp Bizkit Still Sucks (2021) 
Livealbumit:   Rock Im Park 2001 (2008) 
Kokoelmat:   Greatest Hitz (2005)  Collected (2008)  Icon (2011) 
Videografia:   Limp Bizkit Kick Some @ss (1999)  Greatest Videoz (2005)  Rock Im Park 2001 (2008) 
EP:t:   The Unquestionable Truth (Part 1) (2005) 
Singlet:   Counterfeit (1997)  Faith (1998)  Nookie (1999)  N 2gether Now (1999)  Re-Arranged (2000)  Break Stuff (2000)  Take a Look Around (2000)  My Generation (2000)  Rollin' (2000)  My Way (2001)  Boiler (2001)  Eat You Alive (2003)  Behind Blue Eyes (2003)  Home Sweet Home/Bittersweet Symphony (2005)  Shotgun (2011)  Ready to Go (2013)  Endless Slaughter (feat. Lil Wayne) (2014)  Dad Vibes (2021) 
Promosinglet:   Nobody Loves Me (1997)  Sour (1998)  Faith (1998)  Crushed (1999)  It's Like. That Y'all (2000)  Getcha Groove On (feat. Xzibit) (2000)  Crack Addict (2003)  Phenomenon (2003)  Build a Bridge (2004)  The Truth (2005)  Why Try (2010)  Walking Away (2010)  Gold Cobra (2011)  Thieves (2013)
Gro Espeseth

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | jalkapallo |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | jalkapallo |  |
Gro Espeseth (s. 30. lokakuuta 1972) on entinen norjalainen jalkapalloilija.
Espeseth pelasi urallaan IL Sandvikenissä ja Trondheims-Ørn SK:ssä. Maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 105 ottelua. Hän oli arvokilpailuissa voittamassa Norjalle olympiakultaa Sydneystä 2000, pronssia Atlantasta 1996. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Kiinassa 1991 ja oli lisäksi Ruotsissa 1995 voittamassa Norjalle sen ensimmäistä maailmanmestaruutta.
Saavutukset > Olympialaiset

Atlanta 1996 - Pronssia
Sydney 2000 - Kultaa
Saavutukset > MM-kilpailut

Kiina 1991 - Hopeaa
Ruotsi 1995 - Kultaa
Guangzhou Baiyunin kansainvälinen lentoasema

Guangzhou Baiyunin kansainvälinen lentoasema (kiin.: 广州白云国际机场; pinyin: Guǎngzhōu Báiyún Guójì Jīchǎng) on lentoasema, joka sijaitsee 28 kilometriä Kantonista, Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Lentoasema on China Southern Airlinesin solmukohta. Se oli vuonna 2020 maailman vilkkain lentoasema, mutta jo seuraavana vuonna ykkössijalle palasi Atlantan kansainvälinen lentoasema Yhdysvalloissa.
Lentoaseman laajennussuunnitelma hyväksyttiin vuonna 2008. Laajennus koostuu kakkosterminaalin rakennuksista, pysäköintihallista ja -paikoista sekä liikenneinfrastruktuurista ja metroasemasta.
Kantonin metron kolmannen linjan laajennus lentoasemalle valmistui lokakuussa 2010 ennen vuoden 2010 Aasian kilpailujen alkua.
Lentoyhtiöt ja reittikohteet

Aeroflot (Moskova-Šeremetjevo)
Air Canada (Vancouver)
Air China (Peking, Chengdu, Chongqing, Hangzhou, Tianjin)
Air France (Pariisi-Charles de Gaulle)
Air Zimbabwe (Harare)
All Nippon Airways (Tokio-Narita)
Asiana Airlines (Pusan, Soul-Incheon)
Batavia Air (Jakarta)
China Airlines (Taipei-Taiwan Taoyuan)
China Eastern Airlines (Shanghai-Pudong, Shanghai-Hongqiao, Kunming)
China Southern Airlines (Amsterdam, Bangkok, Beihai, Beijing, Changchun, Changde, Changsha, Changzhi, Changzhou, Chengdu, Cheongju, Chongqing, Daegu, Dali, Dalian, Dali City, Dandong, Datong, Diqing, Fukuoka, Fuzhou, Guilin, Guiyang, Haikou, Hangzhou, Hanoi, Harbin, Hefei, Ho Chi Minh City, Hohhot, Hongkong, Hotan, Huangshan, Jakarta, Jilin, Jinghong, Jinjiang, Korla, Katmandu, Kitakyushu, Kuala Lumpur, Kunming, Kuqa, Lanzhou, Laoag City, Lhasa, Lianyungang, Lijiang City, Liuzhou, Los Angeles, Manila, Meixien, Melbourne, Mudanjiang, Nagoya-Centrair, Nanchang, Nanchong, Nanjing, Nanning, Nantong, Nanyang, Ningbo, Osaka-Kansai, Pariisi-Charles de Gaulle, Penang, Phnom Penh, Qiemo, Qiqihar, Sanya, Soul-Incheon, Shanghai, Shantou, Shenyang, Shenzhen, Singapore, Sydney, Tachang, Taiyuan, Tianjin, Tokio-Narita, Tongren, Ürümqi, Yining, Weihai, Wenzhou, Wuhan, Wuxi, Wuyishan, Wuzhou, Xiamen, Xi'an, Xining, Xuzhou, Yancheng, Yanji, Yantai, Yinchuan, Yiwu, Zhanjiang, Zhengzhou, Zhuhai)
East Star Airlines (Wuhan)
Ethiopian Airlines (Addis Abeba, Bangkok)
EVA Air (Taipei-Taiwan Taoyuan)
Finnair (Helsinki [aloitetaan uudelleen neljä kertaa viikossa 6.5.‒29.10.2016])
Garuda Indonesia (Jakarta, Surabaya)
Hainan Airlines (Peking, Haikou, Sanya)
Japan Airlines (Nagoya-Centrair, Osaka-Kansai, Tokio-Narita)
Kenya Airways (Dubai, Nairobi)
Korean Air (Seoul-Incheon)
Lufthansa (Frankfurt, Manila)
Malaysia Airlines   (Kota Kinabalu, Kuala Lumpur, Kuching)
Shandong Airlines (Qingdao)
Shanghai Airlines (Shanghai-Hongqiao)
Shenzhen Airlines (Sanya)
Sichuan Airlines (Chengdu)
Singapore Airlines (Singapore)
Thai Airways (Bangkok)
Tiger Airways (Singapore)
Vietnam Airlines (Hanoi, Hồ Chí Minhin kaupunki)
Xiamen Airlines (Fuzhou, Xiamen)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Guangzhou Baiyunin kansainvälisen lentoasemat viralliset verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Fritz Haarmann

Fritz Haarmann (keskellä)
Friedrich "Fritz" Heinrich Karl Haarmann  (25. lokakuuta 1879 – 15. huhtikuuta 1925) oli pahamaineinen sarjamurhaaja Hannoverissa, Saksassa.
Murhat

Vuosina 1919-1924 Hannoverin Vampyyriksi kutsuttu Haarmann murhasi ainakin 24 nuorta poikaa. Pojat olivat useimmiten kodittomia tai kotoaan karanneita, ja viettivät aikaansa rautatieasemalla ruoan tai almujen toivossa. Haarmann houkutteli pojan asuntoonsa luvaten ruokaa ja yösijan, mutta tappoikin tämän puremalla tätä kaulaan. Murhan aikana Haarmann koki seksuaalista tyydytystä. Ruumiit hän hävitti heittämällä ne Leine-jokeen ja poikien vähäiset omaisuudet hän antoi apulaiselleen, Hans Gransille, myytäväksi. Huhuttiin myös, että hän myi murhaamiensa poikien lihaa mustan pörssin sianlihana, mutta todisteita ihmislihan myymisestä ruoaksi ei löydetty.
Oikeudenkäynti

Oikeudenkäynnissä Haarmann käyttäytyi huolettomasti. Syystä tai toisesta häntä kohdeltiin toisin kuin olisi voinut luulla: Hän esimerkiksi sai polttaa oikeudenkäynnin aikana sikaria, ja hänen pyynnöstään kaikki naiset poistettiin salista. Haarmann oli myös ilomielin kirjoittanut tunnustuksensa, jossa kertoi syyllistyneensä usean pojan murhaan. Tunnustus oli täynnä pienellä kirjoitettuja kommentteja siitä, kuinka hän oli nauttinut teostaan tai kuinka jokin tapaus oli ollut hupaisa. Tuomio oli teloitus mestaamalla. Rangaistus pantiin täytäntöön 15. huhtikuuta 1925.
Haarmannin apulainen Hans Grans sai 12 vuotta vankeutta. Haarmannin pää säilöttiin, jotta tutkijat saattaisivat myöhemmin tutkia hänen aivojensa rakennetta. Päätä säilytettiin n. 90 vuoden ajan teloituksen jälkeen Göttingenin yliopistossa. Haarmannin pää on nyttemmin haudattu kaikessa hiljaisuudessa.
Kirjallisuus

Fritz Haarmann esiintyy sivuhenkilönä Margit Sandemon kuvitteellisessa kirjasarjassa Jääkansan tarina.
Elokuvissa

Aiheesta on tehty myös saksalainen elokuva Der Totmacher (1995). Elokuvan on ohjannut Romuald Karmakar ja pääosassa, Fritz Haarmanina, esiintyi komisario Schimanskina paremmin tunnettu Götz George. Elokuva on pienimuotoinen kamarinäytelmä, joka keskittyy "Hannoverin teurastajan" kuulusteluun. TV 2 esitti elokuvan 1990-luvun lopulla nimellä Kuolonenkeli.
Toinen Haarmannia käsittelevä elokuva on Die Zärtlichkeit der Wölfe (1973).
Aiheesta muualla

(englanniksi) Fritz Haarmann: The Butcher of Hannover - The Crime Library (Arkistoitu – Internet Archive)
(suomeksi) Tieteen Kuvalehti Historia: Hannoverin vampyyri