stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula One 99
Pelaaminen

Peli sisältää kaikki kauden 1999 kuljettajat, tallit ja radat sekä uuden Sepang International Circuit -radan Sepangissa Malesiassa. Pelin kansikuvassa ovat kuljettajat Jean Alesi, Michael Schumacher ja Mika Häkkinen.
Pelin suomenkielisessä versiossa on Matti Kyllösen ja Erkki Mustakarin selostus. Englanninkielisessä versiossa selostajina ovat Murray Walker ja Martin Brundle.
Aidoissa kisoissa nähdyistä tupakkasponsoreista Ferrarin Marlboro on sensuroitu ja Williamsin Winfield on korvattu sanalla Williams F1. Jordanin Benson Hedges on korvattu sanalla Buzzin' Hornets. Benettonin Mild Seven on korvattu sanalla Benetton. McLarenin West on korvattu teksteillä Mika ja David. Prostin Gauloises on korvattu viivakoodilla. BAR:in Lucky Strike ja 555 on korvattu sanalla Run Free.
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.7/10.
Aiheesta muualla

Formula One 99 MobyGamesissa (englanniksi)
Jesmond Dene

Jesmond Denen vesiputous.
Jesmond Dene on viheralue lähellä Newcastle upon Tynen keskustaa. Se on kapea, metsäinen joenvarsilaakso, jonka pohjalla virtaa Ouseburn. Noin kolme kilometriä pitkä laakso ulottuu South Gosforthista Jesmond Valen kaupunginosaan.
Laaksossa kasvaa sekä kotimaisia että eksoottisia puulajeja. Siellä elää monia lintuja, kuten kuningaskalastaja, ja Englannissa harvinaisia oravia.
Vanha vesimylly
Laakso on syntynyt jääkauden jälkeen sulamisvesien uurtamana. Vaikka asutus levisi alueelle, jyrkkäreunainen laakso säilyi metsäisenä. 1700-luvulla sinne rakennettiin kuitenkin vesimyllyjä, pieniä louhoksia ja rautaruukki. 1800-luun puolivälissä William George Armstrong osti suuria alueita laaksosta ja muutti sitä puistomaisemmaksi istuttamalla alppiruusuja, punapuita ja muita koristekasveja. Hän muutti joen uomaa ja rakensi siihen vesiputouksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jesmond Dene Wikimedia Commonsissa
Fred Sasakamoose

| Fred Sasakamoose> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. joulukuuta 1934 Debden, Saskatchewan, Kanada
Kuollut: 24. marraskuuta 2020 (85 vuotta)
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  75 kg
Fred Sasakamoose (24. joulukuuta 1934 Debden, Saskatchewan, Kanada – 24. marraskuuta 2020) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Edustaessaan Chicago Black Hawksia kaudella 1953–1954, Sasakamoosesta tuli ensimmäinen NHL-liigassa pelannut intiaani.
Saskamoose pelasi NHL:ssa vain 11 ottelua ilman tehopisteitä. Lyhyen NHL-uransa jälkeen Saskamoose pelasi Quebecin liigan Chicoutimi Sagueneensissa ja Western Hockey Leaguen New Westminister Royalsissa ja Calgary Stampedessa seuraavien kahden kauden aikana ja palasi sitten amatöörijääkiekkoilun pariin kaudelle 1956–1957.
Johannes Paastoaja

Johannes Paastoaja
Pyhä Johannes Paastoaja, Konstantinopolin patriarkka (582–595) on tunnettu ortodoksisessa kirkossa katumuksen nomokanonin (kanonikokoelman, siis katumuksen sakramentin eräänlaisten sääntöjen) kääntäjänä.
Elämäntyyliltään pyhä Johannes oli ankara kilvoittelija ja paastoaja, minkä vuoksi hän saikin sitten lisänimen Paastoaja.
Pyhän Johannes Paastoajan muistopäivää vietetään ortodoksisessa kirkossa vuosittain syyskuun 2. päivänä.
Aiheesta muualla

Pyhä Johannes Paastoaja / Ortodoksi.net
Flight of the Conchords (televisiosarja)

| Flight of the Conchords |
| --- | --- |
Kestoaika:  n. 26 min
Luoja(t):  James Bobin Jemaine Clement Bret McKenzie
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  uudenseelanninenglanti englanti
Verkko:   HBO  Yle TV2
Esitetty:   17. kesäkuuta 2007 – 22. maaliskuuta 2009
Jaksoja:  22
Tuotanto
Ohjaaja(t):  James Bobin
Tuotantoyhtiö(t):  Dakota Pictures
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Flight of the Conchords on komediasarja, joka seuraa uusiseelantilaisen Flight of the Conchords -musiikkiduon seikkailuja sen pyrkiessä menestykseen ja maineeseen New Yorkissa. Sarjan kaksi päänäyttelijää Jemaine Clement ja Bret McKenzie esittävät fiktiivisiä versioita itsestään. Muissa keskeisissä rooleissa näyttelevät Rhys Darby, Kristen Schaal ja Arj Barker, minkä lisäksi sarjassa on monia vierailevia tähtiä.
Sarjan ovat luoneet James Bobin, Jemaine Clement ja Bret McKenzie. Bobin on pääkäsikirjoittaja ja ohjaaja. Ensimmäinen jakso esitettiin HBO-kanavalla 17. kesäkuuta 2007. Sarjan toinen tuotantokausi alkoi 18. tammikuuta 2009.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Suomessa Yle TV2:lla syksyllä 2008.
Juoni

Sarja seuraa kahden entisen paimenen Jemainen ja Bretin (Jemaine Clement ja Bret McKenzie) päivittäistä elämää New Yorkissa, jonne he ovat muuttaneet Uudesta-Seelannista musiikillisen menestyksen toivossa. Duon managerina toimii Murray (Rhys Darby), jonka "sivutyö" on Uuden-Seelannin konsulaatissa. Yhtyeellä on yksi fani Mel (Kristen Schaal), jolla on lähinnä pakkomielle yhtyettä kohtaan. Duolla on myös yksi ystävä Dave (Arj Barker), joka omistaa paikallisen panttilainaamon.
Seikkailuja rytmittävät kaksikon esittämät laulut, jotka kertovat niin ankeasta suurkaupunkielämästä kuin lukuisista ihmissuhdesotkuistakin. Musiikin tyylilaji karkaa välillä folkista aina bossa novaan tai hip hopiin (miesten rap-pseudonyymit ovat Hip-Hopopotamus ja Rhymenoceros).
Aiheesta muualla

Flight of the Conchordsin virallinen sivusto
HBO:n sivusto
Fort Ross

Fort Ross vuonna 1828, Auguste Duhaut-Cilly.
Fort Ross (ven. Форт-Росс), aiemmin Fortress Ross (ven.  Крѣпость Россъ) oli Venäjän keisarikunnan kauppakomppanian Pohjois-Amerikkaan perustama siirtokuntien keskus. Se sijaitsi nykyisen Kalifornian osavaltion alueella. Siirtokunta toimi vuosina 1812–1842, jolloin linnake myytiin yksityiselle henkilölle. Nykyään paikalla sijaitsee historiallinen muistomerkki ja kansallispuisto.
Historia

Venäjän Alaskan siirtokunnilla oli ongelmia huollon järjestämisessä, ja emämaasta ruuan ja varusteiden tuottaminen oli vaikeaa. Ensimmäinen retkikunta lähti Alaskasta etelään vuonna 1803 johtajinaan Timofei Tarakanov ja Afanasii Shvetsov, jotka palasivat vuoden kuluttua mukanaan runsaasti nahkoja. Tarakanov oli mukana myös seuraavissa retkikunnissa, joiden tarkoitus oli luoda yhteys Amerikan länsirannikon espanjalaisiin sekä löytää paikka linnakkeelle ja siirtokunnalle, josta käsin voisi tukea Alaskan kauppa-asemia ja asuttamista. Linnakkeessa asui sen elinkaaren aikana kerrallaan 25–100 venäläistä ja 50–125 Alaskan alkuperäisasukasta, josta kaikki työskentelivät Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian palveluksessa. Linnakkeen väki kävi kauppaa myös paikallisten asukkaiden kanssa. Linnake ei koskaan saavuttanut tavoitettaan toimia Alaskan siirtokuntien vilja-aittana, vaan sen ylläpito tuli kalliimmaksi kuin viljan ostaminen englantilaisilta tai ranskalaisilta. Merisaukkokannan, jonka metsästys käsitti merkittävän osan linnakkeen tuloista, pienentyessä venäläiset tarjosivat linnaketta Hudson’s Bay Companylle, joka kieltäytyi tarjouksesta vuonna 1840, ja sitten ranskalaisille, jotka myös kieltäytyivät. Lopulta linnakkeen osti John Sutter. 1. tammikuuta 1842 linnakkeen lippu laskettiin ja noin sata venäläistä siirtolaista purjehti linnakkeesta pois. Sutterille linnakkeen myi suomalainen Alaskan kenraalikuvernööri Arvid Adolf Etholén. Myöhemmin Sutter löysi mailtaan Sacramentosta kultaa, ja siitä käynnistyikin kultakuume.
Linnake

30. elokuuta 1812 (gregoriaarisen kalenterin mukaan) venäläiset pitivät jumalanpalveluksen linnoituksen paaluvarustuksen valmistumisen kunniaksi. Punapuusta rakennetun paaluvarustuksen luoteis- ja kaakkokulmaan rakennettiin tykkitornit. Tykkejä linnoituksen puolustamiseen oli ajanhetkestä riippuen 12–40. Linnakkeen puolustuskykyä ei koskaan koeteltu taistelussa.
Vuonna 1820 linnakkeeseen oli saatu rakennettua johtajan talo, jota kutsuttiin Kuskovin taloksi, parakit upseereille ja virkamiehille sekä työläisille sekä varastoja ja muita pienempiä rakennuksia. Vuonna 1825 linnakkeeseen rakennettiin kappeli, joka toimi ensimmäisenä ortodoksisena rakennuksena Alaskan ulkopuolisessa Amerikassa. Linnoituksessa ei koskaan ollut omaa pappia, minkä vuoksi kappelia ei koskaan vihitty kirkoksi. Kappeli vaurioitui vuoden 1906 maanjäristyksessä ja paloi 1970. Kappeli rakennettiin uudestaan vuonna 1973.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fort Ross Wikimedia Commonsissa
Fort Rossin kotisivut
Rekonstruoidun linnakkeen paaluvarustus ja toinen tykkitorneista.
John Tortorella

John Tortorella vuonna 2010.
John Tortorella (s. 24. kesäkuuta 1958 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Jääkiekkourallaan hän pelasi NCAA:ssa ja ACHL:ssä hyökkääjänä. Kaudella 2013–2014 hän valmensi Vancouver Canucksia. Hänet irtisanottiin tehtävästä kauden jälkeen. Lokakuussa 2015 Tortorella nimettiin Columbus Blue Jacketsin päävalmentajaksi. Hänen sopimuksensa oli voimassa kauden 2020-2021 loppuun saakka. Tämän jälkeen hän ei enää jatka Blue Jacketsin päävalmentajana. Kesäkuussa 2022 Philadelphia Flyers nimitti  Tortorellan uudeksi päävalmentajaksi.
Tortorella valmensi AHL:ssa New Haven Nighthawksia vuosina 1988–1989 ja Rochester Americansia 1995–1997. NHL:ssa hän on valmentanut Buffalo Sabresia (1989–1995), Phoenix Coyotesia (1997–1999), Tampa Bay Lightningia (2000–2008) ja New York Rangersia (2008–2013). Tampa Bayn hän onnistui valmentamaan Stanley Cup -mestaruuteen kauden 2003–2004 päätteeksi. Samana vuonna hän sai Jack Adams Awardin. Hän myös voitti Calder Cupin, AHL:n mestaruuden valmentaessaan Rochester Americanseja vuonna 1996.
Tortorellan valmennustyyliä on kritisoitu jopa hänen omien pelaajiensa keskuudessa.[lähde? ] Hänellä on erikoinen tyyli vaihtaa maalivahtia usein.selvennä Hänet tunnetaan myös aggressiivisesta tavastaan puhutella lehdistöä. Tammikuussa 2014 hän sai 15 päivän toimitsijakiellon yritettyään tunkeutua vastustajan pukuhuoneeseen erätauon aikana.
Fred Scarlett

| Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Iso-Britannia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Iso-Britannia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Iso-Britannia. Olympialaiset  | Miesten soutu> Maa:   Iso-Britannia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | kahdeksikko |  |
Fred Scarlett (s. 29. huhtikuuta 1975 Ashford, Englanti) on brittiläinen kilpasoutaja. Hän voitti olympiakultaa kahdeksikossa Sydneyn olympialaisissa 2000. Britit voittivat loppukilpailussa Australian venekunnan 0,80 sekunnilla.
Fred Runeberg

Sotilaspastori Arne Rosenqvist, rouva Gerdrud Alftan, pastori Frank Mangs ja valo­kuvaaja Fred Runeberg Äänislinnassa jatko­sodan aikaan. (SA-kuva.)
Fredrik Georg (Fred) Runeberg (15. heinäkuuta 1909 Helsinki – 16. tammikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja. Hän oli Nino Runebergin poika, Johan Ludvig Runebergin pojanpojanpoika, Heidi Parlandin ja Arne Runebergin veli sekä Kristian Runebergin isä.
Fred Runeberg kävi seitsemän vuotta kansakoulua ja teki useita opintomatkoja ulkomaille. Hän piti vuodesta 1930 valokuvausateljeeta Helsingissä, ja vuodesta 1965 hän toimi valokuvauksen opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa. Aluksi hän työskenteli muotokuvaajana mutta siirtyi lehdistö- ja mainoskuvaajaksi. Runeberg otti vuonna 1937 valokuvat, joita käytettiin Pariisin maailmannäyttelyn Suomen-paviljongissa; paviljonki sai näyttelyssä kultamitalin.
Runeberg oli Suomen Valokuvaajain Liiton Helsingin-osaston pitkäaikainen puheenjohtaja. Hän julkaisi valokuvateokset Suomalaisia koteja – Hem i Finland (1949), Löysimme ratkaisun (1950) ja Helsinki – Helsingfors (1950).
Aiheesta muualla

Vem och Vad 1967, s. 490.
Finnshits

| Finnshits Jope Ruonansuu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. syyskuuta 2003
 Formaatti: CD-levy (0150912AXR)
 Tuottaja(t): Janne Kettunen   Torsti Spoof
 Tyylilaji: huumori, parodia, pop
 Kesto: 49.58
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
 Levymerkki: AXR   Edel Records
Listasijoitukset
  Suomi: 8. (syyskuu 2003) 
Jope Ruonansuun muut julkaisut
| Työnnä kännykkä hanuriin 2002 | Finnshits 2003 | Tosi-CD 2004 |
Singlet albumilta Finnshits
 ”Annelin silmin” / ”Stressmann” Julkaistu: 25.7.2003 (0150246AXR)
Finnshits on suomalaiskoomikko Jope Ruonansuun 15. studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2003. Albumi on eräänlainen parodia Finnhits-albumisarjasta. Albumin kappaleista ”Annelin silmin” ja ”Stressman” julkaistiin singlenä heinäkuussa 2003. Ruonansuu on kertonut, että ”Annelin silmin” levytettiin studiossa päivää ennen kuin Anneli Jäätteenmäen hallitus erosi kesäkuussa 2003.
Finnshits on kuvitteellinen puhelintoivekonsertin, johon puhelinnumero on salainen ja pitää siksi arvata. Kaikki ”soittajat” ovat julkisuuden henkilöitä lukuun ottamatta Pirkka-Pekka Peteliuksen Rampe-sketsihahmoa.
Albumi menestyi todella hyvin ja ylitti kultalevyrajan jo vuonna 2003. Platinalevyraja ylittyi seuraavana vuonna. Albumia on myyty vuoteen 2013 mennessä yhteensä 40 213 kappaletta ja on Ruonansuun myydyimpiä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet suomentanut/uudelleen sanoittanut Jope Ruonansuu ja sovittanut Janne Kettunen ja Torsti Spoof, ellei toisin mainita. ”(Nimi) langalla”-kappaleet ovat puhuttuja ja eivät sisällä musiikkia.
Manu langalla – 1.21
Stressman – 2.47 (säv. & san. Jope Ruonansuu)
Aarne langalla – 1.14
Mambo nambo vain – 3.33 (alkup. ”Mambo no 5”, säv. & san. Perez Prado / Lou Bega / Zippy)
Tarja langalla – 1.35
Ennen piti miehet valtaa – 2.56 (alkup. ”Laivat puuta, miehet rautaa”, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa)
Mara langalla – 1.16
Folken matkassa – 3.21 (säv. Jope Ruonansuu)
Andy langalla – 2.16
Ei Venäjällä selviä kännistä – 2.32 (alkup. ”Ei elämästä selviä hengissä”, säv. Juice Leskinen)
Posti-Peku langalla – 1.46
Re- te -rik – 2.45 (alkup. ”Titanic”, säv. Jori Sivonen)
Kääriäinen langalla – 1.19
Annelin silmin – 2.59 (alkup. ”Enkelin silmin”, säv. Matti Puurtinen)
Matti Esko Hytönen langalla – 1.11
Haluatko miljonääriksi? (feat. Pirkka-Pekka Petelius) – 3.12 (säv. Jope Ruonansuu)
Kimi langalla – 0.48
Naurava kulkuri – 4.04 (alkup. ”Gambler’s Guitar”, säv. & san. Jim Lowe, suom. san. Reino Helismaa, sov. tunt.)
Rampe langalla – 3.04
Millä minä maksan (feat. Pirkka-Pekka Petelius) – 1.53 (säv. Jope Ruonansuu)
Stressmanmies langalla – 1.03
Taivaanrannan maalari – 3.23 (säv. Jope Ruonansuu)
Kokoonpano > Muusikot

Jope Ruonansuu – laulut, imitaatiot, kitarat (20), harmonikka (8), saksofoni (6, 22), huilu
Pirkka-Pekka Petelius – laulut, taustalaulut
Jaana Pollari – laulut, taustalaulut
Kimmo Hämäläinen – rummut
Pekka Lampinen – bassokitara
Torsti Spoof – kitarat, kosketinsoittimet
Ari Korhonen – kosketinsoittimet
Marjaana Paakkanen – kuoro
Mirkka Liimatta – kuoro
mieskuoro Siitossonnit – kuoro
Matti Ekman – harmonikka
Janne Kettunen – trumpetti, pasuuna ja huuliharppu
Mikko Saikkonen – saksofoni
Kokoonpano > Tuotanto

Janne Kettunen – tuottaja
Torsti Spoof – tuottaja
Edel Records Finland – tuotanto
Tero Jämsä – kansi (Mainospeukalo)
Jorma Hämäläinen – CD-masterointi (StudioPop)
Jopen linssi – valokuvat
Ilkka Vainio – vastaava tuottaja
TV-mainokset

Albumista on olemassa kolme erilaista TV-mainosta, joissa esiintyy Jope Ruonansuun lisäksi Pirkka-Pekka Petelius. Ohessa linkit joperuonansuu.com-sivuston Windows Media-muotoisiin tiedostoihin:
| Mainos | Windows Media | Kesto |
| --- | --- | --- |
| Stressman | Stressmannweb.wmv (Arkistoitu – Internet Archive) - 543 kt | 11 sekuntia |
| Miljonääriksi | Miljonaariksiweb.wmv (Arkistoitu – Internet Archive) - 548 kt | 11 sekuntia |
| Mambo | Mamboweb.wmv (Arkistoitu – Internet Archive) - 460 kt | 9 sekuntia |
Aiheesta muualla

Edel Records Finlandi: Finnshits (Arkistoitu – Internet Archive)
Albumi äänitetietokannassa
Jope Ruonansuu
| --- | --- |
Studioalbumit:   Matkiva kulkuri (1988)  Elvis-osasto (1992)  Täällä Washington (1992)  Politiikkaa ja erotiikkaa (1993)  Jope Ruonansuu presidentiksi (1993)  Kiikun kaakun (1994)  Washington Bar (1995)  Piinapenkki (1996)  Vara Mara (1997)  Neuroopan omistajat (1999)  Hauskaa joulua t: Jope (2000)  Lomakiertue (2001)  Työnnä kännykkä hanuriin (2002)  Finnshits (2003)  Tosi-CD (2004)  Me hirviöt (2006)  Tanssii läskien kanssa (2007)  Enkeleitä toisillemme – Herkimmät laulut (2008)  Kunnioittaen – Yhden miehen tribuutti (2009)  Naamakirja (2010)  Jopetusministeri (2011)  Veljekset kuin kyljykset (2012)  Jope Ruonansuu ja Porsaanperän pikkujoulut (2013)  Biisinmurtajat (2016) 
Kokoelmat:   Mix 1 (1995)  Naurettava 90-luku – 60 parasta naururaitaa (2000)  Jope Ruonansuu & Juha Laitila: American Office – Parhaat radiosketsit (2002)  Naura pois – 20 huumorihittiä (2002)  Kaikkien aikojen parhaat – Aattelepa ite (2009)  Sound Pack 12 (2010)  32 Jopeinta laulua (2014) 
Singlet:   Enska ja Hanski / Matkiva Kulkuri (1988)  Nyt lähtee läskit / Rantamiehen balladi (1991)  Hyppää pois / Ilman jarruja helvettiin (1991)  Pappi vaan joi (1995)  Enkeleitä toisillemme / Veronpunaiset ruusut (1996)  Mararock / Satasen laina (1997)  Kaikki menee kun sovittelee / Mattiesko Hytönen (1997, vedettiin pois ennen virallista myyntipäivää)  Soneranputsausjenkka (1999)  Umtsi-um (2002)  Annelin silmin / Stressmann (2003)  Aulis Gerlander / Haluan Aidoliksi (2004)  Yllytyshullu / Matti on numero yksi (2004)  Sua rakastan kuin hullu / Uu Pee Ämmät (2006)  Yhden miehen rivitanssi / Digitaalihumppa (2007)  Enkeleitä toisillemme – Äiti (promo, 2008)  Rahamaailma / Kerran jos toisenkin (2009)  Katsastusinssi Nauraa (2011)  Loirinuotiolla (2016) Luettelo Jope Ruonansuun kappaleista 
Filmografia:   Jope Ruonansuun filmografia  Jopet Show Jope Ite
Johannes Paavali II:n kansainvälinen lentoasema Krakova-Balice

Johannes Paavali II:n kansainvälinen lentoasema Krakova-Balice (puol. Kraków Airport im. Jana Pawła II) on kansainvälinen lentoasema Balicen kylässä noin 11 kilometriä länteen Krakovan keskustasta Etelä-Puolassa. Lentoasemalla on yksi kiitotie. Lentoaseman ja Krakovan päärautatieaseman välillä liikennöi Balice Ekspres -junalinja. Matka kestää noin 20 minuuttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johannes Paavali II:n kansainvälinen lentoasema Krakova-Balice Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Paul II International Airport Kraków-Balice
Käännös suomeksi
Jeppis FBC

| Jeppis FBC |
| --- | --- |

Perustettu:  1999
Paikkakunta:  Pietarsaari
– Kapasiteetti:  300
Miesten sarjataso:  2. divisioona
Naisten sarjataso:  2. divisioona
Kotisivut:  http://www.jeppisfbc.fi
Jeppis Floorball Club on vuonna 1999 perustettu pietarsaarelainen salibandyn erikoisseura. Seuralla on II-divisioonaa pelaavan miesten edustusjoukkueen lisäksi poikien B-juniorijoukkue.
Ennätykset

Suurin voitto: Jeppis FBC – Redy 11–3 (14.1.2006)
Suurin tappio: ISB Ilmajoki – Jeppis FBC (26.1.2008)
Piste-ennätys: William Sundelin  30+29= 59 (Kaudella 2023–2024)
Maaliennätys: Janne Karjala 32 (Kaudella 2007–2008)
Miesten edustusjoukkue kaudella 2020–2021

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maalivahdit: Rasmus Korkea-aho  Richard Sampert Kenttäpelaajat: Simon Björkström  Jonas Åkerlund  Jori-Matias Kronholm  Alexander Åkerlund  Jonathan Eklund  Jakob Heikkilä |   |  Jesse Sillanpää  Eemil Hiltunen  Robin Lantela  Jonas Björkström  Simo Korpitie  Emil Sahla  Aki Allonen  Jussi-Tapani Hautasaari Valmentaja Markus Åbb Joukkueenjohtaja Päivi ja Pasi Hernesniemi |
Naisten edustusjoukkue kaudella 2019-20

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maalivahdit: Elli-Noora Kirsilä  Milla Palosaari Kenttäpelaajat: Cecilia Kiisk-Backman  Jenni Pikkumäki  Nea Kivirinta  Linn Sundström  Anu Muittari  Jessica Lemberg  Riina Lapinkorpi  Pia Salonen |   |  Suvi Joutsen  Josefine Sund  Suvi Hautala  Lotta Rolander  Noora Lapinkoski  Linda Vuorinen Valmentaja Markus Åbb  Tomi Heikkinen Joukkueenjohtaja Jaana Niemi |
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Miesten joukkuekortti salibandyliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Johan Pehrson

| Johan Pehrson |
| --- | --- |
 Pehrson vuonna 2022.
Ruotsin opetusministeri
 Kristerssonin hallitus 10. syyskuuta 2024–  
Edeltäjä:  Mats Persson
Ruotsin työmarkkina- ja integraatioministeri
 Kristerssonin hallitus 18. lokakuuta 2022 – 10. syyskuuta 2024  
Edeltäjä:  Eva Nordmark (työ) Anders Ygeman (integraatio)
Seuraaja:  Mats Persson
Liberaalien puheenjohtaja
 8. huhtikuuta 2022–  
Edeltäjä:  Nyamko Sabuni
Liberaalien ryhmänjohtaja valtiopäivillä
 2019–2022 2006–2014  
Valtiopäiväedustaja
 Örebron vaalipiiri 2018– 1998–2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1968 (ikä 56)  Örebro, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  juristi, poliitikko
Puoliso:  Marie Brodin
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  liberaalit
Tutkinnot:  Uppsalan yliopisto
Johan Pehrson (s. 8. toukokuuta 1968 Örebro, Ruotsi) on ruotsalainen liberaalin puolueen poliitikko, puolueensa nykyinen puheenjohtaja huhtikuusta 2022 sekä Ruotsin opetusministeri syyskuusta 2024. Tätä ennen hän oli työ- ja integraatioministeri. Hän on istunut valtiopäivillä vuosina 1998–2015 ja uudelleen vuodesta 2018 sekä toiminut puolueensa ryhmänjohtajana valtiopäivillä vuosina 2006–2014 sekä 2019–2022.
Tausta ja yksityiselämä

Pehrson syntyi vuonna 1968 Örebrossa. Hänen isänsä toimi virkamiehenä ja äiti hopeaseppänä. Hän kävi Risbergskan koulua, jossa hän valitsi lukiossa talouslinjan ja valmistui vuonna 1987. Tämän jälkeen hän alkoi opiskelemaan oikeustiedettä Uppsalan yliopistossa, josta hän valmistui juristiksi vuonna 1996. Lisäksi hänellä on diplomi King's Collegesta vuodelta 1995. Valmistuttuaan Pehrson on työskennellyt mm. Suomen asioista vastaavassa Finlandsdepartementetissa poliittisena asiantuntijana.
Asevelvollisena Pehrson palveli 15 kuukautta. Hän on sanonut, että olisi halunnut jäädä armeijan palvelukseen.
Pehrson asuu avopuolisonsa, Marie Brodinin, kanssa Örebrossa. Hänellä on neljä lasta, joista enää kaksi asuu kotona.
Poliittinen ura

Pehrson liittyi jo opiskeluaikoinaan liberaaleihin ja toimi sen nuorisojärjestön 2. varapuheenjohtajana vuosina 1991–1993.
Pehrson valittiin ensimmäisen kerran valtiopäiville vuonna 1998, jolloin hän edusti Örebron vaalipiiriä. Hänen edustajanuransa katkesi vuonna 2015, kun Pehrson siirtyi elinkeinoelämään ja perusti yrityksen yhdessä vanhojen ystäviensä kanssa. hän palasi valtiopäiville vuonna 2018.
Vuosina 2001–2002 toimi puolueensa, joka vielä tuossa vaiheessa oli nimeltään Folkpartiet, puoluesihteerinä.
Pehrson nousi puolueensa virkaatekeväksi puheenjohtajaksi 8. huhtikuuta 2022, kun puheenjohtaja Nyamko Sabuni erosi. Puolue päätti, että Pehrson johtaa liberaalit syksyn valtiopäivävaaleihin, jonka jälkeen uusi puheenjohtaja valitaan ylimääräisessä puoluekokouksessa.
Pehrson on onnistunut nostamaan puolueensa kannatuksen 4 %:sta, joka on valtiopäivävaalien äänikynnys, yli 5 %:iin. Aloittaessaan puheenjohtajana huhtikuussa 2022 Pehrson sanoi, että pyrkii tuplaamaan puolueen kannatuksen vaaleihin mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Pehrson Wikimedia Commonsissa
Johan Pehrson Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Formula One eSports Series -kausi 2017

FIA Formula One eSports -kausi 2017 oli Formula eSports-Sarjan ensimmäinen kausi, joka alkoi 4. syyskuuta 2017 ja päättyi 25. marraskuuta 2017. Sarja perustui Formula 1 -kaudesta 2017 tehtyyn peliin.