stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kabbölen virolaiset
Historia

Ensimmäiset virolaiset muuttivat Kuusalusta Kabböleen vuonna 1906. Tällöin kylään siirtyi yhdeksän perhettä jotka ostivat itselleen maatilat. Myöhemmin siirtolaisia tuli lisää ja ensimmäisen maailmansodan lopussa kylässä asui jo 12 virolaisperhettä, eli noin 70–80 henkilöä. Kylässä toimi virolainen laulukuoro ja seura, sekä 300 kirjaa käsittävä vironkielinen kirjasto. Paikallisilla oli tiiviit yhteydet Viroon, mikä teki kylästä yhden pirtun salakuljetuksen keskuksista kieltolain aikaan 1920- ja 1930-luvuilla. Kylälle annettiinkin lempinimi "Kanisterböle" salakuljetuksessa käytettyjen kanistereiden mukaan.
Virolaisiin suhtauduttiin epäilevästi ja jopa vihamielisesti, koska pelättiin sosiaalihuollon kulujen nousua, kommunistisen aatteen tuontia, sekä suomalais-virolaisen asutuksen leviämistä silloin pääosin ruotsinkieliselle alueelle. Viron itsenäistymisen jälkeen jotkut Kabbölen virolaisista säilyttivät Viron kansalaisuuden ja asuivat Kabbölessä asumisluvalla, mutteivät hakeneet Suomen kansalaisuutta. Virolaiset sulautuivat valtaväestöön pikkuhiljaa ruotsinkielisen koulun ja seka-avioliittojen kautta. Ensimmäinen siirtolaissukupolvi oli täysin vironkielinen, mutta jo toinen sukupovi käytti pääasiassa ruotsia, mutta osasi myös viroa. Kolmas sukupolvi on lähes täysin ruotsinkielinen.
Kabbölen 100-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä vuonna 2006 muistettiin virolaisia siirtolaisia. Mukana oli kymmeniä virolaisten jälkeläisiä.
Tunnettuja Kabbölen virolaisia

Aleksander Warma (1890–1970), Viron lähettiläs Suomessa vuosina 1939–1940, VIron pakolaishallituksen johtaja vuosina 1963–1970; Kabböleen Johannes Warman poikana vuonna 1906.
Arnold Walter Mikiwer (1906–1985), "Humu", tempauksiensa ansiosta Kabbölen kuuluisimmaksi mainittu salakuljettaja, jonka Suomen viranomaiset karkottivat lopulta Danzigiin syksyllä 1938; tuomittiin Neuvosto-Virossa metsäveljenä Venäjän työleireille 25 vuodeksi vuonna 1948.
Kissa (rock-yhtye)

Kissa on vuonna 2020 perustettu rock-yhtye. Kokoonpanon musiikki perustuu varhaisen heavy metal-musiikin estetiikkaan sekä 1970-luvun glam rockiin. Yhtyeen perustaja ja keulahahmo on muusikko Günter Kivioja. Yhtyeeseen kuuluu Kiviojan lisäksi Tytti Roto, Sampo Kääriäinen, Jussi Himberg, Ari-Pekka Heinola ja Valtteri Lindholm. Kaikilla jäsenillä on taustaa myös muissa vaihtoehtoista rockia edustavissa kokoonpanoissa. Esimerkiksi Kivioja ja Roto vaikuttavat myös Ghost World -yhtyeessä, Kääriäinen ja Lindholm Kaleidobolt -yhtyeessä.
Yhtyeen esikoisalbumi Vaarallinen bändi ilmestyi 4. kesäkuuta 2021 Svart Recordsin kautta. Kissan toinen, Liisa Tanin tuottama Apinalinna -albumi ilmestyi 3. toukokuuta 2023 niin ikään Svart Recordsin kautta. Kissa oli ehdokkaana 2023 Emma-gaalassa Vuoden rock -kategoriassa Apinalinna -albumillaan.
Yhtyeen jäsenet

Günter Kivioja
Tytti Roto
Sampo Kääriäinen
Jussi Himberg
Ari-Pekka Heinola
Valtteri Lindholm
Diskografia

Albumit:
Vaarallinen bändi (2021, Svart Records)
Apinalinna (2023, Svart Records)
Singlet:
Vaarallinen bändi (2021)
Teiniunelma (2021)
Musta valo (2022)
Sä oot paha (2023)
Cola Girl ´98 (2023)
Mä katon sua (Sä katot mua) (2023)
Wayne´s World (2025)
Aiheesta muualla

Svard Recordsin kotisivut: https://svartrecords.com/en/artist/kissa/10112
Alt Agencyn kotisivut: https://www.altagency.fi/artists/kissa/
Osrednjeslovenskan tilastollinen alue

| Osrednjeslovenskan tilastollinen alue |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Slovenia
NUTS 2 -aluejako:  Länsi-Slovenia
Hallinto:  
 – suurin kaupunki:  Ljubljana
Pinta-ala:  2 555 km²
Väkiluku (2021):  571 691
 – väestötiheys:  223,7 as./km²
Osrednjeslovenska on yksi Slovenian tilastollisista alueista. Se kuuluu NUTS 2 -aluejaossa Länsi-Sloveniaan. Alueen suurin kaupunki on koko maan pääkaupunki, Ljubljana. Alueella asuu 571 691 asukasta, ja sen pinta-ala on 2 555 neliökilometriä. Väestönkasvu on 0,7 prosenttia vuodessa. Alueen väestötiheys on 223,7 asukasta neliökilometrillä.
Väestö

Kansallisuudet:
sloveenit 90,3 %
muut 9,7 %
Syntymämaat:
Slovenia 85 %
entinen Jugoslavia ilman Kroatiaa 11,1 %
EU-28 2,9 %
muu Eurooppa 0,5 %
muu 0,6 %
Säätiöt ja rahastot

Säätiöt ja rahastot ry (aiemmin Säätiöiden ja rahastojen neuvottelukunta, ruots. Stiftelser och fonder rf, engl. Association of Finnish Foundations) on suomalainen apurahanjakajien yhdistys ja Suomen ainoa säätiöiden etu- ja tukijärjestö. Yhdistyksellä on 240 jäsentä ja siihen kuuluvat kaikki merkittävimmät apurahasäätiöt. Yhdistyksen toimitusjohtaja on dosentti Liisa Suvikumpu ja hallituksen puheenjohtaja Svenska kulturfondenin toimitusjohtaja Sören Lillkung.
Säätiöiden ja rahastojen neuvottelukunta perustettiin 15. joulukuuta 1970 epäviralliseksi säätiöiden yhteistyöelimeksi. Rekisteröity yhdistys siitä tuli vuonna 2003.
Säätiöt ja rahastot ry on jäsentensä etujen ajaja, verkottaja ja keskustelufoorumi, säätiötiedon tuottaja, asiantuntija ja kouluttaja. Yhdistys toimii ennakoiden, säätiökentän kehitystä ohjaten ja tarjoten ajantasaista, tutkimukseen perustuvaa säätiötietoa, mm. vuotuiset tilastot jäsentensä tuesta tieteelle, taiteelle ja muulle yhteiskunnan kehittämiselle.
Yhdistyksen jäsenet ovat sitoutuneet noudattamaan Hyvää säätiötapaa.
Säätiöt ja rahastot ry on Philean (Philanthropy Europe Association) ja maailmanlaajuisen WINGS:n jäsen.
Aiheesta muualla

Säätiöt ja rahastot ry:n verkkosivut
Nikolai II:n kaukoidän kiertomatka

Nikolai II
Matkan muistoksi tehty Fabergén muna Pamjat Azovasta.
Nikolai II:n kaukoidän kiertomatka tapahtui vuosina 1890–1891, jolloin Venäjän keisarikunnan kruununprinssi, tuleva tsaari Nikolai II kiersi ympäri kaukoitää. Matka oli pituudeltaan 51 000 km, josta Nikolai matkusti 15 000 km rautateitse ja 22 000 km vesitse. Japanissa Nikolai yritettiin murhata Ōtsun kaupungissa.
Taustaa

Nikolain isä tsaari Aleksanteri III oli päättänyt rakentaa rautatien Siperian halki, ja hän lähetti poikansa Nikolain rakennustöiden avajaisiin Vladivostokiin.
Matkan aikajana

4. marraskuuta 1890: Lähtö Hatsinasta ;
7. marraskuuta 1890: Lähtö Triestestä;
22. marraskuuta–10. joulukuuta 1890: Vierailu Egyptissä;
23. joulukuuta 1890: Saapuminen Bombayn;
23. joulukuuta (1890)–12. tammikuuta 1891:Matka Intiassa
Bombay;
Agra;
Lahore;
Amritsar;
Benares;
Kalkutta;
Bombay;
Madras;
11. tammikuuta 1891: Saapuminen Ceyloniin;
11. helmikuuta 1891: Lähtö Colombosta;
19. maaliskuuta 1891: Saapuminen Bangkokiin;
25. maaliskuuta 1891: lähtö Bangkokista;
4. huhtikuuta 1891: Saapuminen Hongkongiin;
21. huhtikuuta 1891: saapuminen Wuhaniin
27. huhtikuuta 1891: Saapuminen Nagasakiin, Japaniin;
10. toukokuuta 1891: Ōtsun välikohtaus;
18. toukokuuta 1891: Nikolai viettää 23. syntymäpäiväänsä Osakassa;
19. toukokuuta 1891: Lähtö Kōbesta;
23. toukokuuta 1891: Saapuminen Vladivostokiin;
2. kesäkuuta 1891: Lähtö Vladivostokista;
16. elokuuta 1891: Nikolai saapuu Pietariin.
Aku Meriläinen

Aku Meriläinen (s. 1985) suomalainen mediataiteilija ja videosuunnittelija. Meriläinen on Aalto-yliopiston tohtoriopiskelija.
Nakurampa-projekti

Meriläinen tekee Nakurampa-projektissaan feminististä pornoa verkossa ja pyrkii kehittämään eettisemmän pornon käytänteitä. Hän haluaa työllään poistaa seksityön stigmaa ja muuttaa pornoa hallitsevaa mieskatsetta sekä mielikuvia vammaisista ja heidän seksuaalisuudestaan. Meriläinen sairastaa MS-tautia ja kokee itsensä rammaksi MS-taudin takia. Porno on oleellinen osa hänen rampa-aktivismiaan. Hän toteuttaa projektia yhdessä valokuvaaja Tuisku Lehdon kanssa. Nakurampa-projektiin kuuluu myös Instagram-tili. Projekti alkoi vuonna 2022. Nakurampa-projektille myönnettiin 2022 Koneen Säätiön apuraha.
Palkintoja

Kevään 2023 Thalia-juhlassa Meriläinen oli mukana vastaanottamassa Vuoden teatteriteko -palkintoa: se myönnettiin rampa associations -työryhmälle Baltic Circle -festivaalille tehdystä teoksesta, jossa Meriläinen ja valokuvaaja Lehto olivat Nakurampa-projektinsa kanssa osa taiteilija Isa Hukan koolle kutsumaa työryhmää. Meriläinen sai myös Videosäde-palkinnon 2023 videosuunnittelusta Ghost Town -teokseen.
Pornotaidekohu

Meriläinen on toiminut myös luennoitsijana Aalto-yliopistossa. Marraskuussa 2024 heräsi mediakohu hänen pitämästään luennosta, jossa hän esitti pornotaidetta, missä hän itse esiintyy. Yksi opiskelija koki tämän ahdistavana. Aalto-yliopiston varadekaani Rasmus Vuoren mukaan pornon esittäminen ja käsittely luennolla on hyväksyttävää eikä hän nähnyt Meriläisen toimintaa ongelmallisena.
Aiheesta muualla

Aku Meriläisen verkkosivut
Nakurampa-projektin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Guy Moussi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 23. tammikuuta 1985 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Bondy, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 187 cm
Paino: 82 kg
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2004 | → Angers B | – | (–) |
| 2004–2008 | Angers | 93 | (3) |
| 2008–2014 | Nottingham Forest | 136 | (3) |
| 2013–2014 | → Millwall (laina) | 3 | (0) |
| 2014–2015 | Birmingham City | 2 | (0) |
| 2015 | HJK | 22 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 256 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. syyskuuta 2016.
Guy Moussi (s. 23. tammikuuta 1985 Bondy) on ranskalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttäpelaaja.
Ammattilaisura

Moussi aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa Angers SCO:ssa, jossa hän vuosina 2004–2008 pelasi 50 ottelua Ligue 2:ssa ja 43 ottelua Championnat Nationalissa. Kesällä 2008 Moussi siirtyi  Nottingham Forestiin, jossa hän pelasi seitsemän kautta ja yhteensä 136 ottelua Englannin mestaruussarjassa. Kaudella 2013–2014 Moussi kävi myös lainalla saman sarjan Millwallissa.
Marraskuussa 2014 Moussi siirtyi niin ikään Mestaruussarjassa pelaavaan Birmingham Cityyn. Seura ei tarjonnut jatkoa tammikuussa 2015 päättyneeseen sopimukseen. Helmikuussa Moussi siirtyi Suomeen, Veikkausliigassa pelaavaan HJK:hon, kauden 2015 kattavalla sopimuksella.
Moussi lopetti pelaajaransa kauden 2015 päätteeksi.
Aino (kenkä)

Käytetyt Aino-tossut
Ainot oli Nokian Jalkineet Oy:n (ent. Suomen Kumitehdas Oy:n) kotijalkineiden tuotemerkki. Se siirtyi PK Kappi Oy:lle vuonna 2005.
Historia

Ainojen valmistus alkoi Tampereella vuonna 1930. Vuonna 1932 alettiin valmistaa miehille tarkoitettuja Heikkejä.
Soljellisten Heikkien rinnalle tuotiin 1970-luvulla soljettomat Reinot. Reinojen suosion myötä Heikeistä luovuttiin. Ainojen ohella valmistettiin myös Ella-tohveleita.
1980-luvulla Nokian Jalkineet siirsi valmistuksen Tšekkiin ja Ranskaan, jolloin jalkineiden suosio notkahti. Valmistus siirtyi takaisin Suomeen vuonna 2005. Tossuja valmisti PK Kappi Oy tehtaallaan Lieksassa.
Reinojen ja Ainojen suosio lähti nousuun ja saavutti huippunsa vuoden 2010 tienoilla, jolloin tossuja valmistettiin 250 000 paria vuodessa. Vuosikymmenen puolivälin jälkeen kysyntä laski. Kengät olivat kestävät ja niiden markkinat kypsyivät. PK Kappi asetettiin konkurssiin maaliskuussa 2019.
Tuotemerkki myytiin tämän jälkeen Finlaysonille. Finlayson siirsi tossujen valmistuksen Italiaan marraskuussa 2019.
Lieksan kenkätehdas jatkaa muiden kenkien valmistusta Suomi Kenkä -nimisenä yrityksenä.
Ulkonäkö ja käyttö

Aino-kenkien suomalaista suunnittelijaa ei tunneta. Niiden ulkonäkö on pysynyt lähes muuttumattomana 1930-luvulta lähtien, tosin välillä Ainoja myytiin ilman tupsua. Ainoja käytettiin aamutossuina ja ne jalassa saatettiin käydä myös ulkovessassa. Nykyisin niitä voidaan käyttää esimerkiksi ulkona tupakoidessa.
Ainot kulttuurissa

Aku Hirviniemen Marja Tyrni -hahmo käytti Aino-tossuja.
Suvoreksantti

| --- | --- |


Suvoreksantti
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(7R)-4-(5-kloori-1,3-bentsoksatsol-2-yyli)-7-metyyli-1,4-diatsepan-1-yyli]-[5-metyyli-2-(triatsol-2-yyli)fenyyli]metanoni
Tunnisteet
CAS-numero: 1030377-33-3
ATC-koodi: N05CM19
PubChem CID: 24965990
DrugBank: DB09034
Kemialliset tiedot
Kaava: C23H23N6ClO3 
Moolimassa: 450.92 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 82 % (10 mg annoksella)
Proteiinisitoutuminen: 99.5%
Metabolia: maksa (P450: pääasiassa CYP3A (CYP3A4), vähemmän CYP2C19) 
Puoliintumisaika: 12.2 h (8–19 tuntia) (40 mg annoksella)
Ekskreetio: 66% fekaalinen 23% renaalinen 
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B3(AU) 
Reseptiluokitus:  Reseptilääke (ei myynnissä Euroopassa)
Antotapa: oraalinen
Suvoreksantti (tuotenimi Belsomra) on unettomuuteen tarkoitetty lääke. Suvoreksantti on tehokas unilääke, verrattuna neljän viikon aikana käytettyyn placeboon.
Lääke on selektiivinen oreksiinireseptorien OX1 ja OX2 antagonisti. Yhdysvaltain liittovaltion huumepoliisi Drug Enforcement Administration mukaan lääkkeen riippuvuuspotentiaali vastaa tsolpideemia. Tähän astinen tieteellinen tutkimus kuitenkin kyseenalaistaa DORA-lääkkeiden riippuvuuspotentiaalin ja katsoo että nämä ovat hyvin siedettyjä ja riippuvuusriski on matala.
Lääkkeen haittavaikutuksista yleisimpiä ovat päänsärky, väsymys ja ajokyvyn heikentyminen seuraavana päivänä ja huimaus. Muita esimerkiksi kuiva suu, oudot ja sekavat unet, painajaiset ja kauhu. Jotkut käyttäjät ovat kuvanneet että suvoreksantti voi myös valvottaa. Narkolepsiaa sairastaville suvoreksantti ei sovellu. Suvoreksantin keskimääräinen puoliintumisaika on noin 12 tuntia ja huippupitoisuuden veressä se saavuttaa noin 2 tai 3 tunnissa. Monista muista unilääkkeinä käytettävistä aineista poiketen suvoreksantti ei ole bentsodiatsepiini eikä niin sanottu z-lääke (nonbentsodiatsepiinit) eikä se vaikuta GABA-reseptoreihin.
EU:n lääkevirasto ei ole antanut myyntilupaa Belsomralle joten sitä ei vielä toistaiseksi ole Suomessakaan kaupan.
Suvoreksantin vain Yhdysvaltoihin kohdistettu markkinointi päättyy tammikuussa 2023 ja patentti on USA:ssa voimassa vuosien 2029-2033 välillä.
Historia

Vuonna 1998 löydettiin oreksiinineuropeptidit ja oreksiinijärjestelmän vaikutus narkolepsiaan tunnistettiin vuosien 1999 ja 2000 välillä. Jatkotutkimuksessa todettiin oreksiinijärjestelmän merkitys kehon uni-valvesäätelyyn. Tästä näytöstä rohkaistuneena tutkijat alkoivat kehittää siitä lääkettä unihäiriöiden hoitoon uudella tavalla toimivana lääkeryhmänä. Suvoreksantin kehitti Merck ja sen kliininen kehitys aloitetttiin vuonna 2006. Ensimmäisen kerran aine mainittiin lääketieteellisessä lehdessä vuonna 2010. Yhdysvaltain elintarvike ja lääkevirasto FDA antoi suvoreksantille myyntiluvan unettomuuden hoidossa 13. elokuuta 2014. Se tuli markkinoille ensin Japanissa vuoden 2014 marraskuussa ja vuonna 2015 helmikuussa Yhdysvalloissa, Australiassa vuoden 2016 marraskuussa ja Kanadan marraskuussa 2018. Se oli ensimmäinen oreksiinreseptoriantagonistien ryhmään kuuluva viranomaisten markkinoille hyväksymä lääkeaine.
Kaksi uutta samaan lääkeryhmään kuuluvaa unilääkettä on tullut sittemmin markkinoille. Vuonna 2019 japanilainen lääkeyhtiö Eisai toi myyntiin lemboreksantin ja vuonna 2022 sveitsiläinen lääkeyhtiö Idorsia daridoreksantin. Näistä jälkimmäisellä on myyntilupa Euroopan lääkevirastolta.
Käännös suomeksi
Anders Henrik Ramsay

Anders Henrik Ramsay (15. helmikuuta 1707 Somero – 2. joulukuuta 1782 Espoo) oli suomalainen kenraaliluutnantti, valtiopäiväpoliitikko, kartanonomistaja ja 1765–1774 Kymenkartanon ja Savon läänin sekä 1774–1776 Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra. Ramsay omisti Jakkarilan, Kalaxin, Bergstadin, Hornhattulan, Jernbölen ja Tuomarilan kartanot Porvoossa. Lisäksi hänelle kuului Espoon kartano, jossa oli 52 rälssitilaa. Ramsay omisti Vesunnin kartanon Hattulassa vuonna 1761. Hän kuului Ramsayn aatelissukuun.
Elämäkerta

Anders Henrik Ramsay syntyi vuonna 1707 suvulle kuuluneessa Ihamäen kartanossa ja osallistui 11-vuotiaana isänsä kanssa 1718 Norjan sotaretkeen. Hänestä tuli Uudenmaan rakuunarykmentin kornetti vuonna 1731. Ramsay siirtyi Ranskaan sotapalvelukseen vuonna 1734, sai luutnantin arvon vuonna 1735 ja kapteenin arvon vuonna 1741. Hattujen sodan puhjettua samana vuonna Ramsay palasi kotimaahansa ja tammikuussa 1742 hänet nimitettiin kapteeniksi Hämeen ratsuväkirykmenttiin. Epäonnisen sodan jälkeen Ramsay oli hovipuolueen kannattaja ja valtaapitävä hattupuolue epäili häntä säätyvallan vastaisista vehkeilyistä 1756 ja 1758, mutta todisteita ei löytynyt. Hattujen jouduttua oppositioon Ramsay sai kuningas Aadolf Fredrikiltä everstin arvon vuonna 1762.
Ramsay nimitettiin vuonna 1765 Kymenkartanon ja Savon läänin maaherraksi. Kun kuningas Kustaa III kaappasi säädyiltä vallan 19. elokuuta 1772, Ramsay oli hänen lähimpiä tukijoitaan. Vallankaappauksen jälkeen kuningas nimitti Ramsayn myös Kymenkartanon ja Savon läänin linnoitusten ylikomendantiksi eli tehtävään, jossa hän vastasi itärajan puolustuksesta, jos venäläiset yrittäisivät palauttaa säätyjen aseman Ruotsissa.
Läänin rälssitalonpoikien yrittäessä parantaa olojaan maaherra Ramsay joutui heidän kanssaan vakavaan selkkaukseen Elimäellä. Kustaa III ratkaisi tilanteen kutsumalla Ramsayn vuonna 1774 Tukholmaan ja määräämällä toisen uskottunsa, Jacob Magnus Sprengtportenin, sovittelijaksi Elimäelle. Ramsayn kuningas nimitti samana vuonna Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherraksi, mutta tämä joutui eroamaan terveydellisistä syistä jo vuonna 1776.
Vuonna 1766 Ramsay korotettiin vapaaherraksi, mutta häntä ei introdusoitu Ruotsin ritarihuoneelle, sillä hänellä ei ollut miespuolista jälkeläistä. Ramsay kuoli vuonna 1782 Jakkarilassa 75 vuoden iässä. Hän oli naimisissa Maria Christina Hisingin kanssa. Heillä oli tytär, Sofia Lovisa Ramsay, joka nai serkkunsa Otto Wilhelm Ramsayn.
Kaarlo Saarialho

Kaarlo Matias Saarialho, sukunimi aik. Sikiö (25. marraskuuta 1886 Impilahti – 7. toukokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos, opettajaseminaarin johtaja, oppikirjojen laatija ja suomentaja.
Henkilöhistoria

Saarialhon vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Matti Sikiö ja tämän ensimmäinen puoliso Olivia Sofia Tallberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1914. Saarialho toimi Haminan suomalaisen yhteiskoulun opettajana 1913–1917, Sortavalan seminaarin lehtorina 1917–1920, Jyväskylän seminaarin lehtorina 1920–1928 ja Sortavalan seminaarin johtajana 1928–1934. Vuodesta 1934 lähtien Saarialho oli kouluneuvoksena kouluhallituksen kansanopetusosastolla. Hän jäi eläkkeelle 1951 ja toimi vielä tämän jälkeen opetusharjoittelun opettajana Helsingin opettajakorkeakoulussa. Saarialho oli lisäksi Karjalan sotilaspiirissä tietotoimiston päällikkönä ja esikuntapäällikkönä 1918.
Saarialho oli Jyväskylän yliopistoyhdistyksen valtuuskunnan jäsenenä ja sihteerinä 1920–1928, Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsenenä 1926–1928 sekä valtuuston varapuheenjohtajana 1926–1927 ja puheenjohtajana 1928. Hän oli Karjalan Kansanopistoyhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja sekä Raja-Karjalan säätiön, Rajaseutu-yhdistyksen ja Karjalan Sivistysseuran johtokunnan jäsen.
Saarialhon puoliso oli Aino Kirsti Maria Wartiainen. Heidän pojastaan  Matti Pellervo Saarialhosta (s. 1930) tuli lääkäri.
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

Kotitaloudellisia laskutehtäviä. Gummerus 1920
Kirjanpidon alkeet : oppikirja kouluille ja itseopiskelijoille ; laatineet Lauri Peltonen ja Kaarlo Saarialho. Gummerus 1922, 3. painos 1937
Luonnonopillisia oppilastyöohjeita ja tehtäviä teoksessa Jyväskylän seminaari. Kertomus lukuvuodelta 1923-1924. Jyväskylä 1924
Kansakoulun fysiikallinen opetusvälineistö : kojeiden käyttöohjeita. Koulutarpeiden keskusliike, Helsinki 1925
Kansakoulun luonnonkirja ; tekijät Vihtori Järvinen, Kaarlo Saarialho. WSOY 1926, 23. painos 1951
Luonnonopin opetus : ohjeita kansakoulun luonnonkirjan käyttäjille. WSOY 1926, 2. sup. painos 1937
Kansakoulun laskuoppi : yksiopettajaisille ja niihin verrattaville kouluille ; kirjoitti Nestor Ojala ; opetussuunnitelmakomitean ehdotuksiin liittyväksi muodosti Kaarlo Saarialho. WSOY 1927
Kansakoulun laskuoppi : moniopettajaisille kouluille ; kirjoitti Nestor Ojala ; opetussuunnitelmakomitean ehdotuksiin liittyväksi muodosti Kaarlo Saarialho. WSOY 1928
Laskennonopetuksen peruskysymyksiä. WSOY 1938
Laskutaito ja elämä : laskennon ja mittausopin oppikirja kaupunkien ja teollisuusseutujen kansakouluille. A-laitos, 1, Kolmas ja neljäs kouluvuosi ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky, Armas Peltonen. WSOY 1938
Laskutaito ja elämä : laskennon ja mittausopin oppikirja yksiopettajaisille ja niihin verrattaville kansakouluille ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky, Armas Peltonen. WSOY 1939
Laskutaito ja elämä : laskennon ja mittausopin oppikirja kansakouluille : kaupunkeja ja teollisuusseutuja varten. A 2, Viides ja kuudes kouluvuosi ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky, Armas Peltonen. WSOY 1940
Laskutaito ja elämä : laskennon ja mittausopin oppikirja kansakouluille. D, Supistettuja ja yksiopettajaisia kansakouluja varten ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky, Armas Peltonen. WSOY 1942
Osaatko laskea? : laskennon täydennys- ja koetehtäviä kansakouluille ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky. Kouluaitta, Helsinki 1942
Laskutaito ja elämä : laskennon ja mittausopin oppikirja maaseudun kansakouluille. B 1, kolmas ja neljäs kouluvuosi ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky. WSOY 1950
Laskutaito ja elämä : laskennon ja mittausopin oppikirja maaseudun kansakouluille. B 3, seitsemäs ja kahdeksas kouluvuosi ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky. WSOY 1950
Laskutaito ja elämä : laskennon ja mittausopin oppikirja maaseudun kansakouluille. B 2, Viides ja kuudes kouluvuosi ; tekjät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky. WSOY 1952
Osaatko laskea? : laskennon täydennys- ja kotitehtäviä kansakouluille : luokat III-VII ; tekijät Vilho Myrsky, Kaarlo Saarialho. Kouluaitta, Helsinki 1953
Kansalaisen laskutaito : laskennon ja mittausopin oppikirja kansakouluille ja omin päin opiskeleville. Laskutaito ja elämä -sarjan A-laitoksen 3. osa, Kaupunkien ja asutuskeskusten kansakoulujen seitsemäs ja kahdeksas kouluvuosi ; tekijät Kaarlo Saarialho, Vilho Myrsky. WSOY 1958
Kohenna itse laskutaitoasi : kansalaisen laskutaitoon liittyvä omatoimisen opiskelijan ohje- ja tuloskirja. WSOY 1959, 2. korj. painos 1963
Laskutaito aktiiviseksi. WSOY 1960
Kirjallinen tuotanto > Toimitustöitä

Kansakoulun työtapoja 1, Yleistä ja alkuopetus ; toimituskunta Kaarlo Saarialho ym. WSOY 1948
Kansakoulun työtapoja 2, Kansakoulun keskiaste ; toimituskunta Kaarlo Saarialho ym. WSOY 1948
Kansakoulun työtapoja 3, Ylimmät luokat ja vapaa harrastustoiminta ; toimituskunta Kaarlo Saarialho. WSOY 1948
Kirjallinen tuotanto > Suomennoksia

Ragnar Numelin : Käsiala ja luonne : grafologian tarkastelua ; tekijän luvalla suom. Kaarlo Saarialho. Gummerus 1923
A. Lorand : Äly ja sen kohottaminen terveydenhoidollisin ja lääkintäopillisin keinoin : järkevän ajattelun ohjeita. Gummerus 1923
Karl F. Lindman : Fysiikan oppikirja alkeisoppilaitosten yläluokkia varten : suppeampi laitos. Jälkimmäinen osa, Valo-oppi, lämpöoppi, sähkö- ja magnetismioppi ; suomentaneet Ernest Wänttinen ja Kaarlo Saarialho. 2. painos Gummerus 1928
Karl F. Lindman : Fysiikan oppikirja : oppikoulujen yläluokkia varten. 1, Mekaniikka ja akustiikka, suppeampi laitos ; suomentaneet Ernest Wänttinen ja Kaarlo Saarialho. Gummerus 1944
Karl F. Lindman : Fysiikan oppikirja : oppikoulujen yläluokkia varten. 2, Valo-oppi, lämpöoppi, sähkö- ja magnetismioppi, suppeampi laitos ; suomentaneet Ernest Wänttinen ja Kaarlo Saarialho. Gummerus 1944
Karl F. Lindman : Fysiikan oppikirja : oppikoulujen yläluokkia varten. 2, Valo-oppi, lämpöoppi, sähkö- ja magnetismioppi, laajempi laitos ; suomentaneet Ernest Wänttinen ja Kaarlo Saarialho. Gummerus 1942, 1946