stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Harry Potter -elokuvasarjan näyttelijöistä

Harry Potteria esittävä Daniel Radcliffe on ollut elokuvasarjan ikoni vuodesta 2001 lähtien.
Luettelo Harry Potter -elokuvasarjan näyttelijöistä on lista näyttelijöistä, jotka ovat näytelleet tai ääninäytelleet  Harry Potter -elokuvasarjassa. Elokuvat perustuvat J. K. Rowlingin samannimisiin kirjoihin. Daniel Radcliffe, Rupert Grint ja Emma Watson näyttelivät Harry Potteria, Ron Weasleyä ja Hermione Grangeria kaikissa elokuvissa. He olivat vielä tuntemattomia, kun heidät valittiin näyttelijäkaartiin. Harry Potter -hahmoja esittää valkokankaalla joukko Ison-Britannian tunnetuimpia nättelijöitä, mukaan lukien Helena Bonham Carter, David Bradley, Robbie Coltrane, Warwick Davis, Ralph Fiennes, Michael Gambon, Brendan Gleeson, Richard Griffiths, Robert Hardy, Richard Harris, Jason Isaacs, Gemma Jones, Gary Oldman, Alan Rickman, Fiona Shaw, Maggie Smith, David Thewlis, Emma Thompson, Julie Walters ja Mark Williams. Seitsemäntoista näyttelijää on esittänyt samaa hahmoa kaikissa kuudessa elokuvassa, ja suurin osa heistä esiintyy myös Harry Potter ja kuoleman varjelukset -elokuvan ensimmäisessä ja toisessa osassa.
Kirjoissa suuri osa hahmoista, jotka viimeksi esiintyivät ensimmäisissä Potter-kirjoissa, on mukana myös Tylypahkan suuressa taistelussa. Neljä viimeistä Harry Potter -elokuvaa ohjannut David Yates halusi tuoda takaisin niin monta elokuvasarjassa esiintynyttä näyttelijää kuin mahdollista.[lähde? ]
Eräiltä tunnetuilta brittinäyttelijöiltä on leikkisästi kysytty, miksi he eivät ole olleet mukana Harry Potter -elokuvissa. Yatesin henkilökohtaisesti tunteva  Bill Nighy sanoi vuonna 2007, että toivoi ohjaajan huolivan hänetkin näyttelijäkaartiin, kun Yates ohjasi elokuvan Harry Potter ja Feeniksin kilta. ”...Mutta kukaan ei soittanut”, Nighy lisäsi.[lähde? ] Vuonna 2009 Yates sitten valitsi Nighyn näyttelemään Taikaministeri Rufus Rymistyiriä seitsemänteen elokuvaan. Siihen Nighy kommentoi: "En ole enää ainut englantilainen näyttelijä, joka ei ole esiintynyt Harry Potterissa, ja olen siitä hyvin tyytyväinen."[lähde? ] Jude Law on todennut: "Minua ei pyydetty mukaan. Olin hiukan liian vanha Harryksi".[lähde? ] Taikajuomien valmistuksen professori Horatius Kuhnusarviota esittävä Jim Broadbent kommentoi: "No, ei jokaista näyttelijää kutsuta. Tunnen joitain jotka odottavat vieläkin."[lähde? ]
Luettelo on lajiteltu elokuvien ja hahmojen mukaan, sillä joitakin hahmoja on näytellyt useampikin näyttelijä.
(v) tarkoittaa että näyttelijä lainasi vain äänensä hahmolle.
(y) tarkoittaa että näyttelijä esitti hahmoa takaumassa tai kun hahmo oli nuori.
(f) tarkoittaa ettei näyttelijä tehnyt uutta materiaalia elokuvaa varten, vaan elokuvassa on käytetty  aikaisempien elokuvien otoksia.
Harmaa kohta tarkoittaa, ettei hahmo esiinny elokuvassa, kuten esimerkiksi "Armando Dippet" "Viisasten kivessä".
Vaaleanharmaa osio "Kuoleman varjelukset" otsikon alapuolella tarkoittaa, ettei hahmo esiinny kirjassa; tumman harmaa osio tarkoittaa, että hahmo esiintyy kirjassa, mutta näyttelijää ei ole vielä valittu, ja jos niin mainitaan, henkilö ei ole elokuvassa.
Lindsey Stirling 2014/2015 Tour

Lindsey Stirling 2014/2015 Tour on viulisti Lindsey Stirlingin maailmanlaajuinen kiertue hänen toisen, Shatter Me -studioalbumin julkaisun johdosta. Vuoden 2014 puolisko Lindsey Stirlingin kiertueesta kattoi yhteensä 79 esitystä yli viiden kuukauden pituiselta ajanjaksolta.
Esityslista

Seuraava lista on koottu 15. toukokuuta 2014 pidetyn esityksen pohjalta. Esityslista ei ole kuitenkaan jokaisessa konsertissa samanlainen kiertueen aikana.
"Beyond the Veil"
"Mirror Haus"
"Electric Daisy Violin"
"Night Vision"
"Heist"
"Swag"
"We are Giants" (Dia Framptonin kanssa)
"Zelda Medley"
"Transcendence" (akustinen)
"All of Me" (akustinen, John Legendin coverversio)
"Take Flight"
"Moon Trance"
"Roundtable Rival"
"Master of Tides"
"Crystallize"
"Shatter Me" (Lzzy Halen kanssa)
Takaisinkutsu
"Stars Align"
Mariam Amash

| Mariam Amash> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1888 Osmanien valtakunta
Kuollut: 22. joulukuuta 2012 (124 vuotta) Hadera, Israel
Lapset:  10 poikaa, 1 tytär
Mariam Amash (arab. مريم عماش‎‎, hepr. ‏מרים עמאש‎‎, 1888? – 22. joulukuuta 2012) oli israelilainen maailman vanhimmaksi väitetty ihminen. Amashilla oli 10 poikaa ja yksi tytär, joka oli lähes 90-vuotias Amashin ollessa väitetysti 120-vuotias. Mariam Amashin henkilötodistukseen on merkitty vuosi 1888, joten jos tämä pitäisi paikkansa, hän olisi ollut vanhin koskaan elänyt ihminen. Mariam Amash oli muslimi, ja hän ehti tehdä peräti viisi pyhiinvaellusmatkaa Mekkaan. Hän kuoli 22. joulukuuta vuonna 2012. Amashin väitettä yli 120 vuoden iästä ei ole voitu todistaa todisteiden puutteessa. Jos tämä pitäisi paikkansa, hän olisi kuollessaan ylittänyt todistetusti vanhimman Jeanne Calmentin iän yli kahdella vuodella ja kuuluisi maailman vanhimpien ihmisten joukkoon.
Käännös suomeksi
Mariam Kamara

Mariam Kamara
| --- | --- |
Syntynyt:  1979  Saint-Étienne  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mariam Kamara (s. 1979 Ranska) on nigeriläinen arkkitehti. Hän suunnittelee asuintiloja käyttäen tekniikoita ja materiaaleja, jotka ovat saatavilla afrikkalaisille yhteisöille: sementtiä, kierrätettyä metallia ja savea. (Arkistoitu – Internet Archive)
Mariam Kamara sai tietojenkäsittelytieteestä vuonna 2001 kandidaatin tutkinnon Purduen yliopistosta ja vuonna 2004 maisterin tutkinnon New Yorkin yliopistosta sekä vuonna vuonna 2013 maisterin tutkinnon arkkitehtuurista Washingtonin yliopistosta. Hänen diplomityönsä Mobile Loitering oli esillä Milanon triennaalissa vuonna 2014 näyttelyssä Africa Big Chance Big Change. Vuonna 2014 Niameyssä, Nigerissä, Kamara perusti Atelier Masomi -arkkitehtitoimiston.  Kamaran töitä ovat mm. Niamey 2000 -asuinalueprojekti Nigerissä,  Niameyn kulttuurikeskus ja Hikman kulttuurikeskus Dndajiissa. Vuonna 2022 Kamara valittiin suunnittelemaan Bët-bi museo Senegaliin.
Manteigas

| Manteigas |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Manteigas Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 40°24′9″N, 7°32′25″W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Centro
Ala-alue:  Beira Interior Norte
Piiri:  Guarda
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  José Biscaia
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  121,98 km²
Väkiluku (2011):  3 430
 – Väestötiheys:  28 as./km²
 
 www.cm-manteigas.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Manteigas on kunta Guardan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 122 km² ja väkiluku noin 3 400.
Kunnan juhlapäivä on 4. maaliskuuta.
Pitäjät

Sameiro
Santa Maria
São Pedro
Vale de Amoreira
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manteigas Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Guardan piirin kunnat
Aguiar da Beira
Almeida
Celorico da Beira
Figueira de Castelo Rodrigo
Fornos de Algodres
Gouveia
Guarda
Manteigas
Mêda
Pinhel
Sabugal
Seia
Trancoso
Vila Nova de Foz Côa
Maksim Astanin

| Maksim Astanin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Maksim Valerjevitš Astanin
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1969 (ikä 55) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Koripalloilija
Pelipaikka:  Laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1990–1994 1994–1998 1998–2000:  PBK TsSKA Moskova MBK Dinamo Moskova Spartak Moskova
Maajoukkueet
:   Venäjä
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Saksa 1993 |  |  |
Maksim Valerjevitš Astanin (ven. Максим Валерьевич Астанин, s. 18. kesäkuuta 1969 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Pelaajaura

Laitahyökkääjänä pelannut Astanin edusti pelaajaurallaan kotimaansa seurajoukkueita. Hän voitti PBK TsSKA Moskovassa Venäjän mestaruuden vuosina 1993 ja 1994. Vuosina 1995 ja 1996 hän sijoittui MBK Dinamo Moskovan pelaajana sarjassa hopealle.
Astanin edusti myös Venäjän miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanossa hän saavutti EM-hopeaa Saksassa 1993.
Aiheesta muualla

Maxim Astanin Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Venäjän joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1993
4 Gorin ·
5 Šakulin ·
6 Suharev ·
7 Astanin ·
8 Nosov ·
9 Bazarevitš ·
10 Babkov ·
11 Mihailov ·
12 Karasjov ·
13 Fetisov ·
14 Panov ·
15 Kondratov ·
Valmentaja Selihov
Lysosomi

Kaavakuva eläinsolusta ja sen osista:  1. Tumajyvänen 2. Tuma 3. Ribosomi 4. Kalvorakkula 5. Karkea solulimakalvosto 6. Golgin laite 7. Solun tukiranka 8. Sileä solulimakalvosto 9. Mitokondrio 10. Solunesterakkula 11. Solulima 12. Lysosomi 13. Keskusjyvänen
Lysosomit ovat eläimissä esiintyviä yksinkertaisen fosfolipidikaksoiskalvon verhoamia pyöreitä soluelimiä, joiden halkaisija on noin 0,5 mikrometriä. Solussa sijaitseva Golgin laite eli Golgin alue vastaa niiden tuottamisesta. Lysosomit sisältävät noin 40 erilaista hajottavaa entsyymiä, jotka pilkkovat bakteereja ja vieraita hiukkasia, joita on tullut soluun endosytoosin avulla. Endosytoosirakkula (kalvorakkula) sulautuu yhteen lysosomin kanssa, ja lysosomin entsyymit pilkkovat rakkulan sisällön. Lysosomit tuhoavat samalla tavoin myös solun omia kuluneita ja vaurioituneita soluelimiä, jotka eivät enää toimi. Lysosomit ovat solujen yhdistetty ”puhtaanapitolaitos ja sulatusjärjestelmä”. Entsyymit eivät vahingoita solun omia rakenteita niin kauan kuin lysosomikalvo pysyy ehjänä. Kun solu kuolee, entsyymit vapautuvat lysosomeista ja solu hajoaa (autolyysi). Tämä on elimistön tapa päästä eroon kuolleista soluista.
Lysosomin entsyymit vaativat alhaisen pH:n, ja lysosomeiden sisältö onkin hapan, pH-arvoltaan noin 5. Hapan ympäristö luodaan, kun V-tyypin ATPaasit pumppaavat protoneita lysosomeihin. Tämä on myös varokeino; kun lysosomi hajoaa vahingossa, hajottavat entsyymit eivät toimi solulimassa, jonka pH on korkeampi. Kun on kyse apoptoosista eli ohjelmoidusta solukuolemasta, alennetaan soluliman pH:ta vastaavasti.
Kasvisoluissa on lysosomeihin liittyviä solunesterakkuloita, joita käytetään usein varastointiin.
Aiheesta muualla

Solunetti: Lysosomi
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lysosome - Homo sapiens (human) (englanniksi)
National Human Genome Research Institute (NHGRI): Lysosome (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Lysosomes (englanniksi)
Manzoor Hussain Atif

| Mitalit> Maa:   Pakistan.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pakistan.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pakistan.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Pakistan> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
Manzoor Hussain Atif (4. syyskuuta 1928 Gujrat – 8. joulukuuta 2008 Islamabad) oli pakistanilainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän kuului lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja sai siinä joukkueineen myös hopeaa sekä vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa että vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Myöhemmin Atif valmensi Pakistania olympialaisissa (1968, 1976, 1984) ja maailmanmestaruuskilpailuissa (1982). Hän loi sotilaallisen uran ja eteni prikaatinkenraaliksi. Hän toimi Pakistanin maahockeyliiton sihteerinä 11 vuotta ja Aasian maahockeyliiton sihteerinä 16 vuotta. Hän oli myös Kansainvälisen maahockeyliiton sääntölautakunnan puhemies.
Manólis Andrónikos

Manólis Andrónikoksen kuva keskellä. Esittely Aigain kuningashautojen museossa.
Manólis Andrónikos (kreik. Μανώλης Ανδρόνικος; 23. lokakuuta 1919 – 30. maaliskuuta 1992) oli kreikkalainen arkeologi ja Thessalonikin Aristoteles-yliopiston professori. Andrónikos on kuuluisa löydöksistään Aigaista, joka tunnetaan paikan nykynimellä Vergína.
Andrónikos kertoi vuonna 1977 löytäneensä Vergínan arkeologiselta alueelta Makedonian kuninkaan Filippos II:n avaamattoman haudan. Andrónikoksen löydökset olivat myöhemmin osa kiertävää näyttelyä ”Aleksanteria etsimässä”, jota esitettiin neljässä Yhdysvaltojen kaupungissa 1980–1982. Vaikka Andrónikoksen löydöt ovatkin joka tapauksessa arkeologisesti merkittäviä, historioitsijat eivät kuitenkaan ole päässeet yhteisymmärrykseen siitä, onko hauta todella Filippos II:n. Löytöjen ansiosta Vergína joka tapauksessa vahvistui antiikin Aigaiksi, Makedonian vanhaksi pääkaupungiksi.
Malkhaz Asatiani

Malkhaz Asatiani
Malkhaz Asatiani (georg. მალხაზ ასათიანი, s. 4. elokuuta 1981) on georgialainen jalkapalloilija. Hän pelaa Moskovan Lokomotivin joukkueessa. Asatiani voi pelata sekä puolustuksessa että keskikentällä.
Asatiani aloitti uransa kotimaassaan Georgiassa Kutaisin Torpedossa, missä hän voitti kolmena vuotena peräkkäin maan liigamestaruuden ennen siirtymistään nykyiseen joukkueeseensa kaudeksi 2003. Hän kuuluu myös Georgian maajoukkueen vakiomiehistöön. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili
Malkoçoğlu Cem Sultan

| Malkoçoğlu Cem Sultan> Malkoçoğlu Cem Sultan, Serzemin-e Delaveran |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Remzi Jöntürk
Käsikirjoittaja:   Remzi Jöntürk  Bülent Oran 
Tuottaja:  Naci Duru
Kuvaaja:  Ali Uğur
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Turkki, Iran
Ensi-ilta:  1969
Kesto:  78 min
Alkuperäiskieli:  turkin kieli, persian kieli
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malkoçoğlu Cem Sultan on vuonna 1969 ilmestynyt Remzi Jöntürkan ohjaama turkkilainen toimintaelokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cüneyt Arkın  | … |  Polat/Malkoçoglu   |
|  Gülnaz Huri  | … |  Melek    |
|  Feri Cansel  | … |  Jitak   |
|  Cihangir Gaffari  | … |  Cem Sultan   |
|  Suzan Avcı  | … |  Zühre   |
|  Behçet Nacar  | … |  Gaddar Hamolka   |
|  Özdemir Han  | … |     |
|  Ayton Sert  | … |     |
|  Günay Güner  | … |     |
|  Aytekin Akkaya  | … |     |
|  Adnan Mersinli  | … |     |
|  İhsan Gedik  | … |     |
|  Mehmet Ali Güngör  | … |     |
|  Tarık Şimşek  | … |     |
|  Levent Çakır  | … |     |
|  Giray Alpan  | … |     |
Manuksen vankileiri

Australian maahanmuuttovirasto DIAC:in näyttämä kuva Manuksen vankileiristä 25. lokakuuta 2012.
Manuksen keskuksen mökkejä 16. lokakuuta 2012. DIAC:in valokuva.
Manuksen vankileiri ("Manuksen paikallinen käsittelykeskus", The Manus Regional Processing Centre) on Papua-Uudessa-Guineassa Manuksen saarella sijaitseva australialainen vankileiri, joka perustettiin vuonna 2001, suljettiin vuonna 2008, avattiin uudelleen 2012 ja suljettiin 31. lokakuuta 2017. Keskuksessa asui yhä keväällä 2018 ihmisiä, joita Australian hallitus ei tunnusta turvapaikanhakijoiksi.
Australian hallitus sulkee vankilaan ulkomaalaisia turvapaikkaa hakevia ihmisiä ja pakolaisaseman saaneita. Manuksen leiri on osa Australian ulkomaille sijoittamaa leirijärjestelmää, jonka tarkoitus on pitää pakolaiset ja turvapaikanhakijat poissa Australian maaperältä. Australia kiduttaa turvapaikanhakijoita vankileireillä.
Mariam Hakobyan

Mariam Hakobyan
Mariam Hakobyan armeniaksi Մարիամ Հակոբյան (s. 1949 Jerevan) on armenialainen kuvanveistäjä.
Hakobyan valmistui Jerevanissa Valtiollisesta kuvataideinstituutista vuonna 1974 on kuulunut Armenian taiteilijaliittoon vuodesta 1979. Hän on toiminut liitossa kuvanveistäjien jaoksen sihteerinä. Hän on perustanut NorEon-keskuksen jonka tehtävänä on auttaa armenialaisia taiteilijoita ammatillisissa kysymyksissä ja tuoda heitä esille maailman taide-elämässä.
Uransa varrella Hakobyan on pitänyt satoja näyttelyitä niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin.  Hänen grafiikkaansa ja pienoisveistoksiaan on monissa yksityiskokoelmissa ja museoissa eripuolilla maailmaa. Hänet on palkittu Italiassa vuonna 1998, Kiinassa 2001, Liettuassa vuonna 2003 ja Venäjällä 2004. Itävallan armenialainen yhteisö tilasi häneltä teoksen Usko kunnioittamaan Armenian 1700 vuotta pitkää taivalta kristittynä valtiona. Teos on Wienissä.
Mariam Hakobyan: Usko, basaltti, pronssi, 285x150x190 cm, Wien, Itävalta
Aiheesta muualla

http://www.mariamhakobyan.com/
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Laura Sippola

| Laura Sippola |
| --- | --- |
 Laura Sippola
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1974 (ikä 50) Lapua
Muusikko
Taiteilijanimi:  A U R A L
Laulukielet:  suomi, englanti
Tyylilajit:  lauluntekijämusiikki, folk, jazz
Soittimet:  piano, laulu
Levy-yhtiöt:  Texicalli Records, Ranka Kustannus Turenki Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Laura Sippola (s. 14. syyskuuta 1974 Lapua) on suomalainen pianisti ja laulaja-lauluntekijä.
Elämänvaiheet

Sippola lauloi ennen kuin oppi puhumaan ja aloitti pianonsoiton 3-vuotiaana. Hänellä on absoluuttinen sävelkorva. Opinnot pianonsoitossa hän aloitti 8-vuotiaana Lapuan musiikkiopistossa. Vuotta myöhemmin hän esitti Finlandia-talon televisioidussa konsertissa säveltämänsä kappaleen sisarensa, teatteriohjaajana nykyisin toimivan Miira Sippolan, kanssa. Opinnot jatkuivat myöhemmin Oulun konservatoriossa. Madetojan musiikkilukion vuosina ja tultuaan Sibelius-Akatemiaan Sippola sävelsi ja sanoitti yhtyeelleen Violintu. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta 2003. Sitä ennen hän opiskeli myös Bolognan G.B. Martini -konservatoriossa. Syksyllä 2017 Sippola valmistui Suomen ensimmäiseksi lauluntekijätohtoriksi Taideyliopiston Sibelius-Akatemiasta.
Hänen isosetänsä oli basisti, säveltäjä ja musiikkitoimittaja Heikki Annala.
Ura

Laura Sippola työskentelee esiintyvänä ja levyttävänä laulaja-lauluntekijänä. Sippola opettaa lauluntekemistä Taideyliopistossa ja Kriittisessä Korkeakoulussa. Sippolan &Tuki -yhtyeessä soittavat Tuure Koski, Peter Engberg, Kepa Kettunen sekä joskus myös Joonatan Rautio.
Sippolan esikoisalbumi Sahara ilmestyi syksyllä 2004.
Helmikuussa 2008 julkaistun neljän kappaleen Mieli-EP:n myötä hän alkoi levyttää Texicalli Recordsin Jupiter-levymerkille. Mieli sekä hänen järjestyksessään toinen pitkäsoittonsa Toinen lunastivat debyyttilevy Saharan nostattamat odotukset ja saivat kriitikot rinnastamaan hänet muun muassa Dave Lindholmiin ja Joni Mitchelliin. Toinen sijoittui ilmestyessään Rumban albumilistan sijalle yhdeksän. Levy oli Radio Suomen soitetuimpia, ja Helsingin Sanomat listasi albumin yhdeksi vuoden kiitetyimmistä levyistä.
Seuraavana vuonna ilmestyi uudenlaiseen suuntaan lähtenyt albumi Stadion. Se oli Radio Helsingin viikon 20 aamulevy. Albumilta julkaistu single Kesäyö oli Radio Suomen soittolistalla toistakymmentä viikkoa.  Myöhemmin vuonna 2018 Kesäyön nuotti julkaistiin 24. Suuressa Toivelaulukirjassa.
Neljännellä albumillaan Trenkipoika Sippola teki versioi Siionin virsiä ja hartaita rekilauluja. Levy sisältää myös kaksi Sippolan omaa sävellystä: ”Kaunis mieli” ja ”Totuuden Henki”.
Viidennellä levyllään Like Lullaby Sippola vaihtoi laulukielen englantiin.
Kuudes albumi Intermezzo oli paluu suomenkieliseen lauluntekijämusiikkiin.
Sippolan säveltämää ja sanoittamaa musiikkia on julkaistu myös Nuoren seurakunnan veisukirjassa (41) sekä virsikirjan lisävihkossa (929).
Sippola emännöi vuosina 2006–2007 Laulutupa-klubia Laura Sippola &Tuki -yhtyeen keulahahmona. 2006–2008 Sippola myös kokosi lauluntekijämusiikin konserttisarjoja Ateneum-saliin. 
Sippola oli Lapuan Spelit -festivaalin 2010 taiteellinen johtaja. Hän toimi Yle TV2 Obladii-musiikkiohjelman vakituisena kapteenina.
Keväällä 2012 kantaesitettiin Sippolan säveltämä ja sanoittama kabaree Nolot vanhemmat.
Vuonna 2015 Sippolan kappale sai kolmannen sijan Uudet laulut -kilpailussa. Vuonna 2005 hän voitti Saimaan Sävel -sävellyskilpailun sekä 1990 ja 1993 tämmäyksen suomenmestaruuden Speleissä.
Sippola esiintyy Ipanapa 2 -lastenlevyllä sekä tulkitsee Syvissä vesissä -kokoelmalla Kauko Röyhkän kappaleen "Sinä olet tähti". Hän on säveltänyt ja sanoittanut musiikkia lauluyhtye Rajattomalle ja Club for Fivelle, Laura Malmivaaralle, Jonna Järnefeltille sekä Johanna Kurkelalle. Hän on myös soittanut pianoa Maritta Kuulan, Tuure Kilpeläisen, Sami Kukan ja John McGregorin kokoonpanoissa.
Sippola alkoi levyttää AURAL-taiteilijanimellä julkaistessaan 2019 version Perttu Hietasen ja Taisto Wesslinin sävellyksestä Eino Leinon Nocturne-runoon. Vuonna 2021 julkaistiin single Tuuli, joka syntyi somepostauksen pohjalta. Kappale koostuu spoken word säkeistöistä ja kertokeestä, joka versioi Rachmaninovin Vokaliisia Op. 34 No. 14. Vuonna 2024 AURAL julkaisi albumin Valois.
Sippola toimi kauden 2021–2022 Stadin Juhlaorkesterin kapellimestarina.
2023 Espoo Big Band soitti Sippolan sävellyskonsertin solisteinaan Laura Voutilainen ja Jouni Kannisto.
Tuki-yhtye

Peter Engberg - kitara, taustalaulu, (2000–)
Tuure Koski - basso, kontrabasso (2002–)
Kepa Kettunen - rummut, perkussio, taustalaulu (2006–)
Joonatan Rautio - saksofonit (tenori- ja sopraano) (2003–) (satunnainen)
Yhtye esiintyi vuonna 2018 Ylen Timanttinen keikka -ohjelmassa.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Sahara:  Julkaisuvuosi: 2004  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: omakustanne
Toinen:  Julkaisuvuosi: 2009  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Texicalli Records
Stadion:  Julkaisuvuosi: 2010  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Texicalli Records
Trenkipoika:  Julkaisuvuosi: 2011  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Texicalli Records
Like Lullaby:  Julkaisuvuosi: 2013  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Ranka Kustannus
Intermezzo:  Julkaisuvuosi: 2018  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Turenki Records
AURAL: Valois:  Julkaisuvuosi: 2024  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Valoisaudio
Diskografia > EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Mieli:  Julkaisuvuosi: 2008  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Jupiter
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Albumi |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Mä tiedän | Toinen |
| 2009 | Rakkautta vain | Toinen |
| 2010 | Kesäyö | Stadion |
| 2010 | Menemästä kiellettiin | Stadion |
| 2011 | Kaunis mieli | Trenkipoika |
| 2013 | Baby Was a Loner | Like Lullaby |
| 2017 | Meidän tie on tämä | Intermezzo |
2017: Intermezzo
| 2017 | Sydän, sydän | Intermezzo |
| 2018 | Kätees sun | Intermezzo |
| 2018 | Hatsit | Intermezzo |
| 2019 | Nocturne (AURAL) |  |
| 2021 | Sax'n Joe (Kepa Special Edition) | Like Lullaby |
| 2021 | Tuuli | AURAL: Valois |
| 2022 | Laulu mustarastaan | AURAL: Valois |
| 2022 | Pohjanmaa | AURAL: Valois |
| 2022 | Syyskuu | AURAL: Valois |
| 2023 | Onnen vempeleitä | AURAL: Valois |
| 2024 | Armomurha | AURAL: Valois |
Diskografia > Musiikkivideot

| Vuosi, ohjaus | Nimi | Albumi |
| --- | --- | --- |
| 2010,  Inbreed Film | Kesäyö | Stadion |
| 2013,  Luomustudio | Baby Was a Loner | Like Lullaby |
| 2014,  Pauliina Punkki | Good Girl | Like Lullaby |
| 2014,  Pauliina Punkki | Special Like You | Like Lullaby |
| 2014,  Pauliina Punkki | Clouds | Like Lullaby |
| 2018,  Tuomo Nyyssönen | Onnellinen | Intermezzo |
| 2019,  Tuomo Nyyssönen | Lähiöstrippi | Intermezzo |
| 2024,  Tuomo Nyyssönen | Tyhmä | AURAL: Valois |
Diskografia > Muu levytuotanto

Rajaton, Nova (2000 MusicMakers), säveltäjänä
Rajaton, Boundless (2001 Plastinka Records), säveltäjänä
Levanto & Levanto, Taivaalliset tarinat – Sika myyttien maailmassa (2002 Texicalli), laulajana
Laura Malmivaara, Myytävänä elämä (2005 Elements Music), säveltäjänä ja sanoittajana
Revolution Rock – Joe Strummer Memorial Night (2006 LampLite), laulajana
Club For Five, Uni (2006 Universal Music), säveltäjänä ja sanoittajana
Johanna Kurkela, Marmoritaivas (2007 Warner), säveltäjänä, sanoittajana ja sovittajana
500 kg lihaa, Nuori mies (2007 Plastic Passion), pianistina
Jonna Järnefelt, Ensimmäinen suudelma (2007 Texicalli Records), säveltäjänä
Ipanapa 2 (2008 EMI), laulajana, pianistina, säveltäjänä, sanoittajana ja sovittajana
Naisen ääni kokoelmalevy (2008 Texicalli Records)
Syvissä vesissä (2009 Suomen Musiikki & Sony Music), laulajana ja pianistina
Riku Keskinen, Lämmin (2009 Wok Music), laulajana
Trio Orit feat. Laura Sippola, Sulttaani single (2012 Spiridom), laulajana ja pianistina