stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yrjö Antinpoika Lyttraeus

Yrjö Antinpoika (Göran Andersson) Lyttraeus, entinen Lytter (noin 1582 – 1633 Tukholma) oli suomalainen kauppias, laivanomistaja, valtiopäivämies ja Oulun pormestari.
Lyttraeus, joka oli Oulussa 1600-luvulla vaikuttaneen Lytter-Lythraeus-suvun kantaisä, muutti Ouluun jo niihin aikoihin kun kaupunki perustettiin 1605 tai pian sen jälkeen. Hän asui mahdollisesti Tukholmassa ennen Ouluun tuloaan, mutta ainakin vuonna 1613 hän asui jo Oulussa. Lyttraeus polveutui mahdollisesti Lytting-, Lytt(h)en- ja Lyttare-nimiä käyttäneestä suvusta, jonka edustajia asui 1500-luvulla Tukholmassa ja Kruunupyyssä.
Lyttraeus toimi kauppiaana ja laivanomistajana Oulussa. Hän oli Oulun pormestarina 1619–1632 ja hän edusti Oulua Tukholman valtiopäivillä 1629. Oululaiset maksoivat Lyttraeukselle korvausta kun hänen laivansa otettiin sotilaiden kuljetukseen Stralsundiin 30-vuotiseen sotaan vuonna 1629. Lyttraeus vuokrasi yhdessä Henrik Olssonin ja raatimies Hans Jönssonin kanssa Oulun pikkutullin vuosina 1622–1629. Lyttraeus vuokrasi myös Pyhäjoella sijainneen myllynpaikan ja osti Kempeleeltä niityn, joka hänen kuoltuaan siirtyi hänen poikansa Anders Jöraninpoika Lythraeuksen omistukseen.
Lyttraeus sai pyynnöstään todistuksen pormestarin viran hyvästä hoidosta vuonna 1629 mutta vuonna 1633 hän sai sakkoa 40 markkaa liian hienosta takista ja tyttären helminauhasta, sakon syynä oli se että Ruotsin valtio pyrki siinä vaiheessa hillitsemään ulkomaisten tuotteiden tuontia maahan.
Lyttraeus kuoli Tukholmassa vuonna 1633 ja hänet haudattiin Tukholman Suurkirkkoon.
Lyttraeus jäi leskeksi ensimmäisestä avioliitostaan ja hän meni toisen kerran naimisiin noin 1618 Brita Mattsdotter Granbergin (1575–1662) kanssa, joka oli vuonna 1616 kuolleen oululaisen porvarin Lauri Paavonpoika Katajan leski. Lyttraeuksen lapsia hänen toisesta avioliitostaan olivat:
Anders (Antti) Jöraninpoika Lythraeus (1615–ennen vuotta 1678), opiskeli lakitiedettä Uppsalan yliopistossa ja oli Uudenkaarlepyyn pormestarina, lainlukijana Käkisalmen läänissä 1643–1653, Oulun pormestarina 1662–1676 sekä Oulun edustajana Tukholman valtiopäivillä 1664, 1668 ja 1672. Jouduttuaan erotetuksi Oulun pormestarin virasta toimi myöhemmin pormestarina Nevanlinnassa ja lainlukijana Käkisalmen läänissä.
Uudenkaarlepyyn triviaalikoulun rehtori Jakob Lythraeus (noin 1620–1655)
Margareta Lythraeus o.s. Lytter (noin 1620–vuoden 1670 jälkeen), oli naimisissa Vöyrin kirkkoherran Martin Mathiaksenpoika Gammalin (1608–1668) kanssa.
Jöran Lyttraeus, oli Pohjois-Pohjanmaan kihlakunnan voutina 1653 ja asui Kokkolassa 1660
Finn Lied

Finn Lied vuonna 1970.
Finn Lied (12. huhtikuuta 1916 Fana – 10. lokakuuta 2014) oli norjalainen poliitikko ja insinööri. Hän toimi Forsvarets forskningsinstituttin tutkijana vuodesta 1946, sen tutkimuspäällikkönä vuodesta 1953 ja johtajana vuodesta 1957 vuoteen 1984. Hän oli teollisuusministerinä Brattelin I hallituksessa vuosina 1971–1972. Vuosina 1974–1984 hän toimi Statoilin puheenjohtajana.
Lied oli Norjan työväenpuolueessa. Hän toimi kapteenina Norjan maavoimissa vuosina 1944–1945. Hänestä tehtiin esimerkiksi Pyhän Olavin ritarikunnan komentaja vuonna 1980 ja Royal Victorian Orderin Honorary Knight Commander vuonna 1982. Hän kuului Norjan tiede- ja kirjallisuusakatemiaan vuodesta 1971.
Franklinia

| Franklinia |
| --- | --- |
 Franklinian kukka ja lehtiä
Uhanalaisuusluokitus
 Luonnosta hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Teekasvit Theaceae
Tribus::  Gordonieae
Suku::  Frankliniat Franklinia
Laji::  alatamaha
Kaksiosainen nimi
 Franklinia alatamaha  W.Bartram ex Marshall 
Katso myös
   Franklinia Wikispeciesissä   Franklinia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Franklinia (Franklinia alatamaha; engl. Franklin tree, "Franklinin puu") on teekasvien (Theaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Lajia ei nykyisin kasva enää missään luonnossa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina.
Franklinia voi kasvaa joko yksirunkoiseksi puuksi tai monirunkoiseksi pensaaksi. Yksirunkoisena puuna franklinia voi kasvaa noin kuusi metriä korkeaksi tai korkeammaksikin, mutta yleensä se jää kuitenkin matalammaksi. Franklinian lehdet ovat puikeita, kiiltävän tummanvihreitä ja enintään noin 12 cm pitkiä. Syksyisin lehdet muuttuvat oransseiksi, punaisiksi tai purppuranvärisiksi. Franklinian kukat ovat valkoisia, ulkonäöltään kamelioiden kukkien kaltaisia ja enintään noin 7,5 cm leveitä. Kukkien keskustoissa on keltaisia heteitä. Franklinia kukkii heinä–elokuussa.
Franklinia on löydetty vuonna 1765 Georgian siirtokunnan kaakkoisosista (nyk. Georgia, Yhdysvallat) Altamaha-joen penkereiltä, eikä sitä ole löydetty luonnosta mistään muualta maailmasta. Franklinian löysivät kasviston kartoitusmatkalla olleet John Bartram poikansa William Bartramin kanssa. Palatessaan matkalta vuonna 1771 William Bartram toi franklinian siemeniä Bartramien puutarhaan Philadelphiaan ja franklinia kasvoi onnistuneesti Bartramien puutarhassa. Franklinia hävisi luonnosta vuoteen 1803 mennessä ja kaikki maailmassa nykyisin kasvavat frankliniat ovat alkujaan William Bartramin keräämistä siemenistä. Franklinian luonnosta häviämisen syy ei ole täysin tiedossa ja siitä on esitetty erilaisia teorioita. Epäillään, että ylempänä Altamaha-joen varrella kasvaneilta puuvillaplantaaseilta olisi levinnyt alueelle uusi kasvitauti, jota frankliniat eivät kestäneet. Toisaalta franklinian on myös arveltu hävinneen ilmaston muuttumisen, ihmisten tekemien hakkuiden, paikallisen luonnonkatastrofin tai lajin geeniperimän liiallisen kaventumisen myötä.
Franklinian syysvärissä olevia lehtiä.
Kasvatettuna franklinia kasvaa parhaiten ravinteikkaassa sekä hieman kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä maaperässä. Lämpimässä ilmastossa franklinia sopii puolivarjoon, mutta hieman kylmemmässä ilmastossa täysin aurinkoiselle paikalle. Kasvavan puun siirtäminen kasvupaikalta toiselle on hankalaa herkän juuristonsa vuoksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Franklinia (Franklinia alatamaha)
iNaturalist: Franklinia alatamaha
JSTOR Global Plants: Franklinia alatamaha (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Franklinia alatamaha (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Franklinia alatamaha (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Franklinia alatamaha (englanniksi)
Flora of North America: Franklinia alatamaha (englanniksi)
Yli-Mylly

| Yli-Mylly |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Loppi
Koordinaatit:  60°44′09″N, 24°05′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Ali-Myllyyn 
Järvinumero:  35.887.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,9 m  
Rantaviiva:  2,68 km  
Pinta-ala:  16,396 ha  
Saaria:  1 
 fiYli-Mylly 
Yli-Mylly  on Kanta-Hämeessä Lopella Räyskälän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,4 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Räyskälän ympäristössä Pernunnummella, missä maaperä on muodostunut jääkauden loppuvaiheessa jäätikköjoen muodostumissa, joista alueella sanduri tai delta on vallitsevin maa-aineksen kasautumismuoto . Järvi vaikuttaa siten muodostuneen vähintään kolmesta supasta, jotka ovat toisiinsa yhteydessä sen ainoan saaren kohdalla. Saaren eteläpuoli on kasvillisuuden valtaamaa matalikkoa ja saari itse osa harjujaksoa, joka alittaa järven sen länsipäässä ja kulkee sitten järveä sen pohjoisrantoja seuraten. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Räyskälästä tulevalta tieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,9 metriä mpy. ja sen etelärantaan laskee kaksi metsäojaa, joista läntisimmän Ämmäojan valuma-alueella sijaitsee esimerkiksi Iso-Melkutin, Vähä-Melkutin, Tammelan Kaitajärvi ja Kinturinlammi. Yli-Mylly itse laskee Ali-Myllyyn, jonka laskuoja päätyy lopulta Kaartjärveen. Yli-Myllyn pohjoispuolella sijaitsee pieni Makkarajärvi, joka on umpijärvi.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa on järven nimeksi kirjoitettu ”Iso Mylly järvi”. Laske laskuojassa on vesimyllyn karttamerkki. Vuoden 1958 peruskartassa näkyy järven itäpäässä Rantalan maatilan peltoja. Seuraavassa vuoden 1979 kartassa rannoille on ilmaantunut kuusi vapaa-ajan asuntoa.
Giclée

Giclée Fine Art on taidegrafiikan menetelmä, jossa käytetään mustesuihkutulostusta.
Menetelmä on kehitetty Ranskassa ja Yhdysvalloissa 1980-luvun lopussa. Taideteoksesta tuotetaan taidegrafiikan tavoin rajoitettu sarja, jonka tuottaminen tehdään laadukkaasti digitaalitekniikalla. Giclee-menetelmän avulla on myös mahdollista tehdä taidejäljennöksiä. Taidejäljennösten laatu riippuu siitä, miten kuvaa on käsitelty ja mitä menetelmää on käytetty digitointiin. Taideteoksena sitä pidetään vain silloin, kun taiteilija itse on osallistunut giclée-tulosteiden tuottamisprosessiin.
Giclée-sanaa on alettu pitää synonyyminä korkealaatuiselle mustesuihkutulostukselle. Tulostimen ominaisuudet ja käytetyt väripigmentit sekä paperin laatu määrittävät, voidaanko painatus hyväksyä allekirjoitettavaksi Giclée Fine Art -merkinnällä. Merkintä on kuitenkin epävirallinen eikä sitä ole standardoitu. Taiteilija itse päättää allekirjoituksellaan, voidaanko painatus hyväksyä taideteokseksi vai onko se pelkästään tuloste.
Menetelmän kehitti 1980-luvun lopussa israelilaisamerikkalainen yhtiö Scitex. Sen kehittämä tulostin oli nimeltään Iris. Muusikko Graham Nash osti yrityksen vuonna 1990 ja käytti sitä Nash Editions -yrityksessään. Siellä menetelmälle annettiin nimi Giclée.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Johnson, Harald. Mastering Digital Printing. Thomson Course Technology, 2005. Sivu 11. Google Books. Viitattu 7.11.2018.
Geologinen kartta

Eri geologisilla aikakausilla syntynyttä kallioperää kuvaava geologinen kartta Britanniasta
Geologinen kartta on visuaalinen esitys geologisesta eli maahan liittyvästä paikkatiedosta. Geologisessa kartassa kuvataan eri värisävyin ja karttamerkein Maan koostumusta ja rakennetta: erilaisia geologisia alueita, kuten maaperä-, maannos-, mineraali- ja kallioperäalueita sekä geologisia muodostumia ja kohteita. Geologiset kartat kuvaavat myös maa- ja kallioperään varastoitunutta vettä eli pohjavesialueita sekä soiden turvealueita. Geologiset kartat voivat olla myös paleontologisia ja kuvata maapallon kehityshistorian eri vaiheita ja geologisia alueita ja kohteita temporaalisesta näkökulmasta.
Suomessa geologisten karttojen tuottamisesta vastaavat pääasiassa Geologian tutkimuskeskus ja Maanmittauslaitos.
Geologiset kartat ovat tärkeitä esimerkiksi kaivostoiminnassa, rakentamisessa sekä aluesuunnittelussa. Geologisia karttoja tuotetaan niin maastotutkimuksila näytteitä keräämällä kuin kaukokartoituksella, kuten laserkeilauksilla ja spektroskopialla. Nasa on spektometriaan perustuen tutkinut myös muiden planeettojen geologiaa ja luonut niistä karttoja.
Geologisessa maaperäkartassa on esimerkiksi nähtävissä moreeni-, hiekka-, hiesu-, hieta- ja savialueet. Kallioperäkartta havainnollistaa puolestaan kallioperän koostumusta, sitä mistä kivilajeista alueen kallioperä koostuu. Kallioperäkartassa näkyvät esimerkiksi graniitti, gneissi, kvartsikivi, hiekkakivi ja konglomeraattialueet. Pohjavesikartta kuvaa pohjavesialueiden sijoittumista.
Geologisia pinnanmuotoja ovat endo- ja eksogeenisten prosessien, esimerkiksi laattatektoniikan ja vulkanismin synnyttämät sekä eroosion muovaamat kohteet.
Geologiset kohteet Suomessa

Suomessa tavallisia geologisia kohteita ovat esimerkiksi muinaisten vuoristojen jäänteet, kuten tunturit ja vaarat, vulkanismin synnyttämät kimberliittipiiput, kallioperän kultajuonteet, pohjavesialueiden lähteet, fluviaaliset muodot, kuten jokien aikaansaamat pinnanmuodot, esimerkiksi kurut, rotkot ja raviinit, eoliset dyynit sekä glasiaaliset jääkauden merkit, kuten salpausselät, harjut, drumliinit, sandurit, suppakuopat, siirtolohkareet ja hiidenkirnut.
Geologian tutkimuskeskus julkaisee myös luonnonhistoriaa ja geologisia nähtävyyksiä esitteleviä geologisia retkeilykarttoja, jotka opastavat  hankkimaan uusia elämyksiä ja tutustumaan Suomen mielenkiintoisiin geologisiin kohteisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geologinen kartta Wikimedia Commonsissa
Gecko

| Gecko |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Mozilla Foundation Mozilla Corporation
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  selainmoottori
Alusta:  alustariippumaton
Ohjelmointikielet:  C++
Lisenssi:  MPL 2.0
Aiheesta muualla
Gecko
Versiohallinta
Gecko on Mozilla-projektin avoimen lähdekoodin selainmoottori. Netscape aloitti Geckon kehityksen vuonna 1997 ja sen lähdekoodi julkaistiin Mozilla Public License -lisenssillä kun Mozilla-projekti perustettiin vuonna 1998.
Gecko on kirjoitettu C++-kielellä ja toimii useissa käyttöjärjestelmissä, kuten Windowsissa, Linuxissa ja Mac OS X:ssä. Vuodesta 2017 lähtien Rust-kielen käyttö on lisääntynyt.
Geckon versionumero on seurannut sovelluksen versiota 2.0:n jälkeen, jolloin Geckon versio hyppäsi 2.0:sta 5.0:aan. Geckon versio oli tällöin sama kuin Firefoxin ja Thunderbirdin.
Mozilla tuki Geckon käyttämistä myös muissa ohjelmissa. Tätä kehittämään perustettiin erillinen kehitystiimi vuonna 2008. Ominaisuus kuitenkin poistettiin 2011.
Siten Gecko on käytettävissä ainoastaan Mozilla Firefoxissa ja sen uudelleenpaketoiduissa ja -brändätyissä versioissa.
Aiheesta muualla

Mozilla Developer Network – Gecko (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
MozillaWiki – Gecko (englanniksi)
Ghana (täsmennyssivu)

Ghana on:
Valtio Länsi-Afrikassa, katso Ghana.
Muinainen Ghanan kuningaskunta Länsi-Afrikassa.
Maltalaista kansanmusiikkia, katso għana.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ghana”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gidejoki

| Gidejoki Gideälven |
| --- | --- |
 Gideälven poblíž obce Gideåbacka
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Västernorrland
Kunnat:  Örnsköldsvik
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Gidejoen vesistö
Pinta-ala:  3 441,8 km²  
Järvisyys:  5 % 
Pääuoman pituus:  207 km 
Pääuoman osuudet:  Gideån ←Gigån ←(Tallsjöbäcken/Gigån)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Skinnmuddselet, Bjurholm & Örnsköldsvik 
 :  63.9902°N, 18.4277°E
Laskupaikka:  Husum, Örnsköldsvik
 :  63.3314°N, 19.1305°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  275,2 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  275 m
Pituus:  112 km  
Kaltevuus:  2,46 m/km
Keskiylivirtaama:  189 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  39,6 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  9,76 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Gidejoki (ruots. Gideälven) on Ruotsissa Västernorrlandin läänissä virtaava 112 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Gidejoen vesistön 207-kilometrisen pääuoman alajuoksun Skinnmuddseletistä alkaen. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 442 neliökilometriä ja se alkaa Arasjö-tuntureilta ja laskee Pohjanlahden Selkämereen Husumissa Örnsköldsvikin kunnassa.
Vesivoimaa

Gideälvenin pääuomassa on 7 vesivoimalaitosta: Gideåbacka, Gidböle, Gideå, Björna, Hemlings, Gammelby ja Stennäs. Voimaloiden yhteisteho on 69,3 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 355,1 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Witches of East End

| Witches of East End |
| --- | --- |
 sarjan alkutunnus
Tyyli:  draama fantasia
Kestoaika:  43 min
Luoja(t):  Maggie Friedman
Pääosissa:  Julia Ormond Mädchen Amick Jenna Dewan Tatum Rachel Boston Daniel Di Tomasso Eric Winter Christian Cooke
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Lifetime  Sub
Esitetty:  6. lokakuuta 2013 – 5. lokakuuta 2014
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  23
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  3 Arts Entertainment Curly Girly Productions Fox 21
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Witches of East End on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu löyhästi kirjailija Melissa de la Cruzin samannimiseen romaaniin (2011). Sarjan pääosassa ovat äiti ja tämän kaksi tytärtä, jotka saavat tietää olevansa noitia.
Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Lifetime-kaapelikanavalla 6. lokakuuta 2013, ja ensimmäinen tuotantokausi keräsi keskimäärin 1,67 miljoonaa katsojaa. Toisella kaudella katsojaluvut putosivat keskimäärin 1,13 miljoonaan eikä kanava tilannut sarjasta kolmatta tuotantokautta. Sarjan fanit ovat järjestäneet internetissä kampanjan sarjan jatkumiseksi, ja myös Netflixiä on yritetty saada jatkamaan sarjaa mutta turhaan.
Suomessa sarjaa alettiin esittää lauantain ja sunnuntain välisenä yönä Subilla 17. tammikuuta 2016.
Juoni

Joanna Beauchamp asuu kahden aikuisen tyttärensä, Freyan ja Ingridin, kanssa kuvitteellisessa East Endin pikkukaupungissa. Tytöt eivät tiedä, että heidän äitinsä on vuosisatoja vanha noita ja että heillä itselläänkin on taikavoimia. Tytöt on kirottu ja he ovat syntyneet vuosisatojen ajan aina uudestaan mutta kuitenkin kuolleet aina alle 30-vuotiaina. Tytöt eivät itse muista edellisistä elämistään mitään. Tässä elämässä tyttöjen äiti Joanna halusi tarjota heille normaalin elämän ja olla kertomatta noituudesta.
Eräänä päivänä Joannan sisko ja tyttöjen täti Wendy saapuu heidän luokseen ja kertoo, että entinen vihamies aikoo tappaa Joannan ja hänen tyttärensä. Tapahtumien seurauksena tytöt saavat tietää olevansa noitia.
Näyttelijät

Julia Ormond
Mädchen Amick
Rachel Boston
Jenna Dewan-Tatum
Christian Cooke
Näyttelijät > Päärooleissa

| Näyttelijä | Hahmo | Tuotantokaudet> 1. | Tuotantokaudet> 2. |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Julia Ormond | Joanna Beauchamp | Päähenkilö | Päähenkilö | Päähenkilö |  |
| Mädchen Amick | Wendy Beauchamp | Päähenkilö | Päähenkilö | Päähenkilö |  |
| Jenna Dewan | Freya Beauchamp | Päähenkilö | Päähenkilö | Päähenkilö |  |
| Rachel Boston | Ingrid Beauchamp | Päähenkilö | Päähenkilö | Päähenkilö |  |
| Daniel Di Tomasso | Killian Gardiner | Päähenkilö | Päähenkilö | Päähenkilö |  |
| Eric Winter | Dash Gardiner | Päähenkilö | Päähenkilö | Päähenkilö |  |
| Christian Cooke | Frederick Beauchamp |  | Päähenkilö | Päähenkilö | Päähenkilö |
Näyttelijät > Sivurooleissa

| Näyttelijä | Hahmo | Tuotantokaudet> 1. | Tuotantokaudet> 2. |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bianca Lawson | Eva |  | Sivuhenkilö |  |
| Ignacio Serricchio | Tommy |  | Sivuhenkilö |  |
| Virginia Madsen | Penelope Gardiner | Sivuhenkilö |  |  |
| James Marsters | Tarkoff |  | Sivuhenkilö |  |
| Jason George | Adam Noble | Sivuhenkilö |  |  |
| Tom Lenk | Hudson Rafferty | Sivuhenkilö | Sivuhenkilö | Sivuhenkilö |
| Steven Berkoff | kuningas Nikolaus |  | Sivuhenkilö |  |
| Joel Gretsch | Victor | Sivuhenkilö | Sivuhenkilö | Sivuhenkilö |
| Enver Gjokaj | Mike | Sivuhenkilö |  |  |
| Tiya Sircar | Amy Matthews | Sivuhenkilö |  |  |
| Sarah Lancaster | Raven Moreau |  | Sivuhenkilö |  |
| Anthony Konechny | Mandragora |  | Sivuhenkilö |  |
| Chantele Francis | kuolinsyyntutkija |  | Sivuhenkilö |  |
| Anthony Lemke | Harrison Welles | Sivuhenkilö |  |  |
| Kellee Stewart | Barb | Sivuhenkilö |  |  |
| Gillian Barber | Maura Thatcher | Sivuhenkilö |  |  |
| Shaun Smyth | tohtori Frank Foster |  | Sivuhenkilö |  |
| Anna Van Hooft | Caroline |  | Sivuhenkilö |  |
| Zak Santiago | Mathias |  | Sivuhenkilö |  |
| Neil Hopkins | Doug | Sivuhenkilö |  |  |
| Matt Frewer | Vidar | Sivuhenkilö |  |  |
| Michelle Hurd | Alex |  | Sivuhenkilö |  |
| Freddie Prinze Jr. | Leo Wingate | Sivuhenkilö |  |  |
| Michael St. John Smith | Bill Thatcher | Sivuhenkilö |  |  |
Jaksot

| Kausi | Kausi | Jaksot | Yhdysvallat> Esitys alkoi | Yhdysvallat> Esitys päättyi | Suomi> Esitys alkoi | Suomi> Esitys päättyi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 6. lokakuuta 2013 | 15. joulukuuta 2013 | 17. tammikuuta 2016 | 20. maaliskuuta 2016 |
|  | 2 | 13 | 6. heinäkuuta 2014 | 5. lokakuuta 2014 | — | — |
Aiheesta muualla

Witches of East End Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sarjan viralliset kotisivut
Fox Confessor Brings the Flood

| Fox Confessor Brings the Flood Neko Case |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. maaliskuuta 2006
 Tuottaja(t): Neko Case & Darryl Neudorf
 Tyylilaji: alternative country, folk rock, americana
 Kesto: 35.43
 Levy-yhtiö: ANTI-
Listasijoitukset
  Billboard 200: 54.
Neko Casen muut julkaisut
| The Tigers Have Spoken 2004 | Fox Confessor Brings the Flood 2006 | Live from Austin, TX 2007 |
Fox Confessor Brings the Flood on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Neko Casen neljäs studioalbumi. Albumi on julkaistu 7. maaliskuuta 2006.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 54.
Kappaleet

Margaret vs. Pauline – 2.52
Star Witness – 5.16
Hold On, Hold On – 2.46
A Widow's Toast – 1.36
That Teenage Feeling – 2.42
Fox Confessor Brings the Flood – 2.42
John Saw That Number – 4.06
Dirty Knife – 3.18
Lion's Jaws – 2.28
Maybe Sparrow – 2.37
At Last – 1.35
The Needle Has Landed – 3.45
Arvostelut

Metacritic: 85/100
Allmusic:
The A.V. Club: A–
Entertainment Weekly: A–
Pitchfork Media: 7.7/10
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Discogs
Geddy Lee

| Gary Lee Weinrib |
| --- | --- |
 Geddy Lee Milanossa syyskuussa 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1953 (ikä 71) Toronto, Ontario, Kanada
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Geddy Lee
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1968–
Tyylilajit:  hard rock progressiivinen rock heavy metal
Soittimet:  laulu, basso, kosketinsoitin, kitara
Yhtyeet:  Rush, Big Dirty Band
Levy-yhtiöt:  Mercury, Anthem, Atlantic
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Geddy Lee OC (oikealta nimeltään Gary Lee Weinrib, s. 29. heinäkuuta 1953 Toronto, Ontario) on kanadalainen muusikko, joka toimi Rush-yhtyeen laulajana, basistina ja kosketinsoittajana. Lee tunnetaan korkeasta lauluäänestään ja bassonsoitostaan. Hän on ollut esimerkiksi Guitar Player Magazinen paras rock-basisti kuudesti. Lee harrastaa viinien keräilyä sekä urheilua. Hänet tunnetaan innokkaana baseball-fanina.[lähde? ]
Geddy Leetä muistetaan muun muassa YUP-yhtyeen kappaleessa ”Geddy Lee Sucks”.[lähde? ]
Geddy Lee käyttää tärkeimpänä bassona vuoden 1972 Fender Jazz Bassoa, jonka hän on omistanut jo 70-luvulta asti sekä monia muita Fenderin ja Rickenbackerin bassoja.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geddy Lee Wikimedia Commonsissa
Rush
| --- | --- |
Studioalbumit:  Rush  ·  Fly by Night  ·  Caress of Steel  ·  2112  ·  A Farewell to Kings  ·  Hemispheres  ·  Permanent Waves  ·  Moving Pictures  ·  Signals  ·  Grace Under Pressure  ·  Power Windows  ·  Hold Your Fire  ·  Presto  ·  Roll the Bones  ·  Counterparts  ·  Test for Echo  ·  Vapor Trails  ·  Snakes & Arrows  ·  Clockwork Angels
EP:t:  Feedback
Kokoelmat:  Archives  ·  Chronicles  ·  Retrospective I  ·  Retrospective II  ·  The Spirit of Radio: Greatest Hits 1974-1987  ·  Gold  ·  Retrospective 3
Konserttitallenteet:  All the World's a Stage  ·  Exit...Stage Left  ·  A Show of Hands  ·  Different Stages  ·  Rush in Rio  ·  R30: 30th Anniversary World Tour  ·  Snakes & Arrows Live
Videotallenteet:  Exit...Stage Left  ·  Grace Under Pressure Tour  ·  A Show of Hands  ·  Rush in Rio  ·  R30: 30th Anniversary World Tour  ·  Rush Replay X 3  ·  Snakes & Arrows Live  ·  Through the Camera Eye  ·  Chronicles
Muuta:  Diskografia