stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Euran keskustaajama
Keskustaajama > Muotoutuminen

Euran keskustaajaman historiaa ennen sen nykyistä muotoutumista käsitellään Kirkonkylän ja Kauttuan kylien artikkeleissa.
Euran keskustaajaman alue on laajentunut ja kasvanut väkimäärältään viimeisten vuosikymmenten aikana. Vielä 1950-luvulla Euraa voidaan pitää kyläraittina, joka seurasi Kauttuaa ja Kiukaista yhdistävän tien vartta. Keskittyminen alkoi, kun kunnantalo ja posti siirtyivät 1960-luvulla pappilan ja kirkon väliin. Ensimmäinen liikekeskus kaavoitettiin Eurajoen länsipuolelle kirkon ja Ahmasojan väliin. Myöhemmin uusia liikekeskuksia rakennettiin Eurajoen itäpuolelle. Aluksi syntyivät Euran ja Kauttuan erilliset taajamat, jotka ovat sittemmin yhdistyneet keskustaajamaksi.
Maatalouteen kuulumattomien työntekijöiden asuinalueita rakennettiin 1950-luvulla kirkon itäpuolella sijaitsevaan Kirkonkylän Kirkonkylänmäkeen, Isovaheen Virkalaan sekä Kauttuan kylän Paasnummen eteläosiin, Kirkkovainioon ja Luistariin. Myös Kuurnamäen kylässä alkoi silloin talojen rakentaminen. Tämän jälkeen 1960- ja 1970-luvuilla rakentamisen pääpaino oli Isovaheen kylässä Vahenojalla, Isovaheella ja Tolppamäessä, Vähävaheen kylässä Paasnummella ja Kauttuan kylässä Kirkkovainiolla, Luistarissa ja Kiiskimäessä. 1980-luvulla rakennettiin Isovaheen- ja Vähävaheen kylissä Vaheenojan seutujen pelloille, jolloin myös kaupallinen keskusta siirtyi Eurajoen yli sinne. Myös Kirkkovainion seutua Vähävaheen puolella alettiin silloin rakentaa.
Säkylän kunnassa Iso-Säkylän kylässä sijaitsee Euran rajaa vasten Luvalahden kulmakunta, jossa rakennettiin 1950- ja 1960-luvulla Pyhäjärven rantaan pientä erillistä taajamaa. Kun Kiiskinmäkeen kaavoitettiin laaja asuinalue, yhdistyivät Luvalahden alue Kauttuan taajamaan, joka muodostui edellä kerrotulla tavalla Kauttuan kylän alueelle. Kun Kauttuan kylän asuinalueet saavuttivat Euran taajaman reuna-alueet 1990- ja 2000-luvuilla, voidaan sielläkin ruveta puhumaan Euran keskustaajamasta.
Ford C-Max

Ford C-Max on Fordin vuosina 2003–2019 valmistama keskikokoinen tila-automalli, joka perustuu tekniikaltaan Ford Focukseen. Vuoteen 2007 asti mallia myytiin Focus C-Max -nimisenä. Mallistossa se sijoittui pienemmän B-Maxin ja suuremman S-Maxin väliin.
Ford C-Max I (2003–2010)

| Ford C-Max I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  2003–2010
Muut nimet:  Ford Focus C-Max
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Seuraaja:  Ford C-Max II
Teknisesti samankaltaisia:  Ford Escort Ford Focus II Ford Kuga I Mazda3 (BK) Mazda3 (BL) Mazda5 (CR) Mazda Biante Volvo C30 Volvo C70 II Volvo S40 Volvo V50
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Ford C1
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin CVT-automaatti
Vuonna 2003 markkinoille tullut Focus C-Max oli ensimmäinen malli, joka perustui Fordin, Mazdan ja Volvon yhteistyössä kehittämälle C1-pohjalevylle. Samaan perusrakenteeseen perustuu seuraavana vuonna esitelty toisen sukupolven Focus.
Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä Focus C-Max sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bolognan autonäyttelyssä joulukuussa 2006 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, jonka nimeksi tuli nyt uuden S-Maxin aloittaman käytännön mukaan pelkkä C-Max. Auto sai uudelleenmuotoillut ajovalot ja etupuskurin, jossa ilmanottoaukko oli aiempaa suurempi. Uusi ulkoasu noudatteli Fordin Kinetic Design -muotoilukieltä. Sisällä kojelauta, mittaristo ja ovipaneelit kokivat uudistuksia, ja käytetyt materiaalit ovat aiempaa korkeatasoisempia.
Ford C-Max II (2010–2019)

| Ford C-Max II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja  Saksa  Yhdysvallat
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  2010–2019
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Edeltäjä:  Ford C-Max I
Teknisesti samankaltaisia:  Ford Focus III Ford Kuga II Ford Transit Connect II Lincoln MKC Volvo V40
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Ford Global C
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven C-Max esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2009. Viisipaikkaisen mallin rinnalle tuli myös pidempi seitsenpaikkainen Grand C-Max. Auto perustuu samalle Global C -pohjalevylle kuin vuonna 2010 markkinoille tullut kolmannen sukupolven Ford Focus.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä C-Max sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Erikseen samana vuonna testattu Grand C-Max ansaitsi sekin viisi tähteä.
Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokeneet C-Max- ja Grand C-Max -mallit. Ne saivat uudistuksessa uudelleenmuotoillut ajovalot ja etusäleikön. Sisällä uutta oli kahdeksantuumainen kosketusnäyttö, jonka myötä fyysisten painikkeiden määrä väheni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford C-Max Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Ford Grand C-Max
Facelift-mallin Ford Grand C-Max.
Malcolm Wiseman

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
Malcolm Edward ”Red” Wiseman (12. heinäkuuta 1913 Winnipeg, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 11. huhtikuuta 1993) oli kanadalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Wiseman voitti Kanadan maajoukkueessa olympiahopeaa Berliinissä 1936.
Luettelo matelijoista

Matelijoita on noin 9 500 lajia. Osittainen luettelo:
A

aavikkotaipaani
afrikankypäräsuokilpikonna
aldabranjättiläiskilpikonna
alligaattorit
alligaattorikilpikonna
ameiva
arabiankonnapääagama
arnoldinjättiläiskilpikonna
arraukilpikonna
aspiskyy
B

boomslang
burmanliitogekko
burmantähtikilpikonna
C

chuckwalla
clarkinkorallikäärme
E

efa
egyptinkobra
espanjankilpikonna
espanjanmatokäärme
eteläamerikankorallikäärme
F

fidžinleguaani
floridankalkkarokäärme
G

gaboninkyy
galápagoksenjättiläiskilpikonna
gangesingaviaali
gilalisko
gofferihärkäkäärme
gouldinvaraani
H

harlekiinikorallikäärme
hyppykäärme
I

iguaani
intiankobra
intiantähtikilpikonna
J

jacarenkaimaani
jacksoninkameleontti
jokikilpikonna
jukkayölisko
juovaskinkki
jättiläiskilpikonna
K

karettikilpikonna
kauhukalkkarokäärme (Crotalus durissus)
kaulusleguaani
kauluslisko
keltainenmutakilpikonna
keskiamerikankeihäskäärme
keskiamerikankorallikäärme
kettukäärme
kiinanalligaattori
kirjolyhytkaulakilpikonna
komodonvaraani
kotelokilpikonna
kraitit
kreikanmaakilpikonna
kuhlinliitogekko
kuningasboa
kuningaspyton
kuningaskobra
kuparimokkasiinikäärme
kyy
kääpiökaimaani
kääpiökrokotiili
L

lammikkokilpikonna
lehtihäntägekko
leveäkuonokaimaani
liemikilpikonna
liuskakameleontti
leopardigekko
lännenkorallikäärme
lännenvihermamba
M

madagaskarinpäivägekko
maitokäärme
mangrovekäärme
massasauga eli suokalkkarokäärme (Sistrurus catenatus)
matamata
mattopyton (Morelia spilota, aiemmin Morelia argus)
mellerinkameleontti
merileguaani
merinahkakilpikonna
metsäkilpikonna
mississippinalligaattori
mulga
murraynkilpikonna
mustakaulakobra
mustamamba
muurigekko
myskikilpikonna
N

niilinkrokotiili
niilinvaraani
nuolipääkorallikäärme
P

palmatogekko
pannukakkukilpikonna
paratiisiliitokäärme
parta-agama
piikkukilpikonna
puffadderi
punavatsakäärme
puupyton
R

raitavesikobra
rantakäärme
rengaskaulakobra
ruskokäärme
russellinkyy
S

smaragdipuuboa
saranakilpikonna
sarvikalkkarokäärme
sarvikuonokyy
sarvikuonoleguaani
sarvikyy
seeprakäärme
seychellienjättiläiskilpikonna
sileäotsakaimaani
silmälasikaimaani
sinikieliskinkki
skorpionilisko
suistokrokotiili
sukkanauhakäärme
suokaimaani
suokrokotiili
surukuku
T

taipaani
tasankoskinkki
teiju
teksasinkalkkarokäärme
tiikerikäärme
tiikeripyton
transpecosinrottakäärme
transvaalinvyölisko
tuatara
tokeegekko
V

valekarettikilpikonna
vaskitsa
verkkopyton
vesimokkasiinikäärme
vesivaletarhakäärme
viherkobra
vihervesiagama
vihreä anakonda
vihreäleguaani
viljakäärme
Aiheesta muualla

Herpetomania.fi: Matelijoiden ja sammakkoeläinten nimistötoimikunta Euroopan sammakkoeläinten ja matelijoiden suomalaiset nimet (pdf)
Malcolm Subban

| Malcolm Subban |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1993 (ikä 30) Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Buffalo Sabres
Sarja:  NHL
Pelinumero:  30
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Providence Bruins (AHL)   Boston Bruins (NHL)   Vegas Golden Knights (NHL) Chicago Blackhawks (NHL)
NHL-varaus:  24. varaus, 2012 Boston Bruins
Malcolm Subban (s. 21. joulukuuta 1993 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä NHL-liigassa pelaavaa Buffalo Sabresia. Subban on Boston Bruinsin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2012.
Subbanin vanhempi veli, P. K. Subban, pelaa puolustajana New Jersey Devilsissa. Myös heidän nuorempi veljensä Jordan on jääkiekkoilija. He kaikki ovat pelanneet uransa aikana junioriliiga OHL:n Belleville Bullsissa.
Mandi (huonekalu)

Mandi on perinteinen indonesialainen kylpyamme tai lavuaari. Käytännössä se on vedellä täytetty amme. Mandista nostetaan sangolla vettä, jota voidaan sitten käyttää kehon pesemiseen ja usein myös vasemman käden kanssa takapuolen puhdistamiseen ulostamisen jälkeen.
Farrah Fawcett

| Farrah Fawcett |
| --- | --- |
 Farrah Fawcett vuonna 1977.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ferrah Leni Fawcett
Syntynyt: 2. helmikuuta 1947 Corpus Christi, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 25. kesäkuuta 2009 (62 vuotta) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Lee Majors (1973 – 1982)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Farrah Fawcett-Majors
Aktiivisena:  1969–2009
Merkittävät roolit:  Jill Munroe (Charlien enkelit)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Farrah Leni Fawcett (vuosina 1973–1982 Fawcett-Majors; 2. helmikuuta 1947 Corpus Christi, Texas, Yhdysvallat – 25. kesäkuuta 2009 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Fawcett nousi kuuluisuuteen vuonna 1976 televisiosarjan Charlien enkelit myötä. Hän on saanut ansioistaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Fawcett kuoli syöpään 62-vuotiaana.
Ura

Fawcettista tuli supertähti ja aikansa suurin seksisymboli, kun hän aloitti vuonna 1976 televisiosarjassa Charlien enkelit. Fawcett oli sarjassa seksikäs Jill Munroe. Hänestä tuli ilmiö, jonka uimapukujulisteita myytiin miljoonittain, kunnes kuvista saatu tuotto ylitti itse sarjan tuoman palkkion.
Fawcett jätti sarjan jo vuonna 1977 vain 22 jakson jälkeen, mutta vieraili siinä aika ajoin vuoteen 1980 asti. Hänen tilalleen tuli Cheryl Ladd, joka näytteli Jillin nuorempaa sisarta Kris Munroeta. Charlien enkelien jälkeen Fawcett ei kuitenkaan yltänyt enää entisenlaiseen suosioon.
Fawcett kokeili myös teatteriuraa. Hänellä oli vuonna 1983 päärooli näytelmässä Extremities ja sen pohjalta tehdyssä elokuvassa Naisen kosto (1986), josta hän sai Golden Globe -palkinnon, joita hänelle myönnettiin uransa aikana kaikkiaan kuusi. Vuonna 2003 hänellä oli rooli Broadwaylla Nancy Hastyn näytelmässä Bobbi Boland, mutta kuuden ennakkoesityksen saaman huonon vastaanoton vuoksi kappaleen varsinaisia esityksiä ei aloitettu. Hän näytteli menestyksekkäästi televisiossa ja oli kolmesti ehdokkaana Emmyn saajaksi.
Yksityiselämä

Fawcettin vanhempi sisar Diane Fawcett Walls kuoli keuhkosyöpään juuri ennen 63:tta syntymäpäiväänsä 16. lokakuuta 2001. Fawcettin Texasissa asuvat vanhemmat James ja Pauline esiteltiin vuonna 2005 televisiosarjassa Chasing Farrah. Pauline Fawcett kuoli pian jakson esittämisen jälkeen 91-vuotiaana 4. maaliskuuta 2005.
Helmikuussa 2006 Fawcettilta poistettiin syöpäkasvain, joka uusiutui. Helmikuussa 2009 hän ilmoitti kuolevansa sairastamaansa peräsuolisyöpään. Fawcettin miesystävä Ryan O'Neal kosi häntä 23. kesäkuuta 2009, mutta häät jäivät pitämättä, sillä Fawcett kuoli kahden päivän kuluttua. Fawcettin ja O'Nealin yhteinen poika Redmond O'Neal ei ehtinyt hyvästellä äitiään; huumeriippuvuudesta kärsinyt ja huumeiden hallussapidosta tuomittu poika istui tuomiota kalifornialaisessa vankilassa.
Filmografia

Love Is a Funny Thing (1969)
Myra Breckinridge (1970)
Logan's Run (1976)
Somebody Killed Her Husband (1978)
An Almost Perfect Affair (1979, cameo)
Sunburn (1979)
Saturn 3 (1980)
Kanuunankuularalli (The Cannonball Run, 1981)
Naisen kosto (1986)
Rikas tyttörukka (1987; nimirooli tv-elokuvassa Barbara Huttonin elämästä)
See You in the Morning (1989)
Viikari vauhdissa (1995)
The Apostle (1997)
The Lovemaster (1997)
The Brave Little Toaster Goes to Mars (1998, ääni)
The Flunky (2000)
Dr. T & the Women (2000)
The Cookout (2004)
A Wing & a Prayer: Farrah's Fight for Life (2008, dokumentti)
Aiheesta muualla

Farrah Fawcettin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Farrah Fawcett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Farrah Fawcett NNDB:ssä (englanniksi)
Lumikynsimö

| Lumikynsimö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Vaarantunut
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Tribus::  Arabideae
Suku::  Kynsimöt Draba
Laji::  nivalis
Kaksiosainen nimi
 Draba nivalis  Lilj. 
Katso myös
   Lumikynsimö Wikispeciesissä   Lumikynsimö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lumikynsimö (Draba nivalis) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon ja kynsimöiden (Draba) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja pienikokoinen ruohovartinen kasvilaji, jota tavataan pohjoisilla alueilla.
Lumikynsimö voi kasvaa noin 10 cm korkeaksi ja on kasvutavaltaan pysty. Varret ovat tavallisesti lehdettömiä, mutta varsien tyvillä on lehtiruusukkeet. Lehdet ovat pieniä, mutta lehtiruusukkeet ovat kuitenkin melko tiiviitä. Varsi ja lehdet ovat pienten tähtikarvojen peitossa, mikä luo kasville sen vaaleanharmaanvihreän yleisvärityksen. Lumikynsimön kukat ovat pieniä ja niissä on valkoiset terälehdet. Lidut ovat kaljuja, munamaisen soikeita ja lyhytperäisiä. Lumikynsimö kukkii kesä–heinäkuussa.
Lumikynsimö kasvaa kalkkipitoisilla kasvupaikoilla tunturialueilla, kuten kalliohyllyillä, vuotomailla sekä lapinvuokkonummilla. Suomessa lumikynsimöä tavataan vain Enontekiöltä Kilpisjärven lähialueilta. Lumikynsimö on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi.
Manuel Sanchís

Manuel Sanchís voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Manuel Sanchís Martínez (s. 1938), espanjalainen jalkapalloilija
Manuel Sanchís Hontiyuelo (s. 1965), espanjalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Manuel Sanchís”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mandi Sirola

SKP:n keskuskomitean jäseniä vuoden 1920 tienoilla Moskovassa, oikealla Mandi ja Yrjö Sirola.
Amanda ”Mandi” Sofia Sirola (o.s. Sundell; 20. tammikuuta 1881 Kangasala – 7. kesäkuuta 1965 Helsinki) oli suomalaisen vasemmistopoliitikon Yrjö Sirolan puoliso ja yksi Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) perustajajäsenistä.
Mandi Sundellin vanhemmat olivat seppä Aksel Vilhelm Sundell ja Vilhelmina Simontytär. Hän kävi Tammisaaren käsityöopiston ja oli sen jälkeen Kangasalan opistossa kudonnanopettajana. Hän nai vuonna 1903 kansakoulunopettaja Yrjö Sirolan, josta tuli hieman myöhemmin Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) huomattava poliitikko. Pariskunta asui vuosina 1910–1913 Yhdysvaltain Duluthissa. Heille syntyi vuonna 1903 yksi poika, Aimo, joka kuitenkin kuoli pian Amerikasta paluun jälkeen vuonna 1913. Mandi alkoi tämän jälkeen työskennellä miehensä rinnalla.
Mandi Sirola oli vuoden 1918 sisällissodan aikana miehensä alaisena Kansanvaltuuskunnan ulkoasiainosaston toimistovirkailijana. Pääasiassa hän vastaanotti vieraita. Sirolat pakenivat sodan lopussa Neuvosto-Venäjälle ja osallistuivat molemmat elokuussa 1918 Moskovassa SKP:n perustavaan kokoukseen. Mandi Sirola valittiin marras–joulukuun vaihteessa 1918 puolueen keskuskomiteaan täydennysjäsenenä samassa yhteydessä Kullervo Mannerin ja Eino Rahjan kanssa. Häntä ei valittu uudelleen syyskuun 1919 toisessa puoluekokouksessa.
Sirolat siirtyivät kesällä 1920 Tukholmaan, ja Mandi kieltäytyi seuraavana vuonna palaamasta Venäjälle miehensä kanssa. Sen sijaan hän tuli keväällä 1922 salaa Suomeen, ja hänet vangittiin saman vuoden lokakuussa Ätsärissä. Turun hovioikeus tuomitsi hänet helmikuussa 1923 Venäjän-aikaisen toimintansa vuoksi valtiopetoksen valmistelusta 23 kuukauden kuritushuonerangaistukseen, jonka hän suoritti Hämeenlinnan keskusvankilassa. Hän lopetti sen jälkeen yksipuolisesti yhteydenpidon Neuvostoliittoon jääneeseen Yrjöön, joka yritti vuosien ajan jatkaa kirjeenvaihtoa hänen kanssaan. Mandi Sirola ei vankilasta vapauduttuaan osallistunut poliittiseen toimintaan ja elätti itsensä käsitöitä tekemällä. Hän asui äitinsä kuolemaan saakka tämän kanssa Kangasalla, sen jälkeen Uuraisilla ja 1950-luvun puolivälistä alkaen Helsingissä, jonkin aikaa Inkeri Lehtisen kanssa. Hän kuoli Helsingin kaupungin vanhainkodissa 84-vuotiaana vuonna 1965.
Duel Masters (keräilykorttipeli)

Duel Masters on keräilykorttipeli, joka pohjautuu japanilaiseen Duel Masters -piirrossarjaan. Peliä pelaa yleensä kaksi henkilöä, mutta myös useamman henkilön pelejä pelataan.
Pelissä tarvitaan sekä onnea että strategiaa. Suurin strateginen paino on siinä, minkälaiset kortit valitsee omaan pakkaansa. On myös pohdittava, miten käyttää eri kortteja pelin eri vaiheissa. Osa korteista laitetaan pelin alussa manaosaan, kun taas osa kannattaa laittaa manaksi vasta myöhemmässä vaiheessa peliä. Kortin todellinen arvo pelissä riippuu siis aina siitä, missä vaiheessa peliä ollaan. Hyvällä onnella kuitenkin jopa huonosti valitulla pakalla voi voittaa pelin.
Korttien keräily

Ennen pelin aloitusta ottelijat kokoavat kumpikin pakan, jossa pitää olla vähintään 40 korttia (Suositus 40-60). Samaa korttia saa pakassa olla enintään neljä kappaletta. Pakassa saa olla kuinka monta sivilisaatiota tahansa. Kortteja voi ostaa esimerkiksi Casacrande -lelukaupasta ja internetistä. Duel Mastersien valmistaja Wizards of the Coast on valmistanut 3 eri kategoriaa, joista saa kortteja; Aloittelijanpakkaukset, teemapakat ja boosterit.
Aloituspakkauksia: Base Set -sarjalle, Stomp-a-trons of Invincible Wrath -sarjalle, ja Shockwaves of the Shattered Rainbow -sarjalle.
Korttien keräily > Vihjeitä pakan tekoon

Yleensä jokaisella pakalla on oma teema. Useimmat pelaajat pitävät teemaa väreistä, kuten kahden eri sivilisaation pakkaa tai vain yhden värin pakkaa. Kuitenkin voi tehdä Dragon-pakan, Blocker-pakan, Survivor-pakan tai Shield Trigger-pakan yms.
Kuvitellaan nyt, että olet tekemässä yksivärisen pakan. Ensiksi sinun täytyy hankkia vähintään 40 samanväristä korttia pakkaan. Pelaajan kannattaa ensin ostaa aloittelijan pakka ja seuraavaksi teemapakka, joka sisältää kyseistä väriä. Se on paras tapa hankkia peruskortteja, sillä teemapakoista ei milloinkaan saa mitään erittäin harvinaista. Jotta sinulla olisi monta vaihtoehtoa valita kortteja pakkaan, täytyy kortteja olla paljon enemmänkin kuin 40, ja monta erilaista.
Pakassa kannattaa olla paljon erikortteja, eli eri määriä manaa maksavia (samanlaisia kortteja saa olla pakassa korkeintaan neljä). Jos sinulla on vain pieniä olentoja pakassasi, vastustajasi kutsuu suuremman, eikä sinulla ole mitään mahdollisuutta taistella sitä vastaan. Jos taas pakassasi on vain suuria olentoja, vastustajasi ehtii iskeä kilpesi siruiksi pienillä olennoilla ennen kuin saat ensimmäistäkään hyökkäystä tehtyä.
Jotta pääsisit kilpien läpi vastustajasi kimppuun sinulla täytyy olla paljon olentoja, jotka voivat tuhota kilpiä, pelkistä blokkaajista tai loitsuista koostuvilla pakoilla ei siis voi yleensä voittaa.
Maat

Duel Masters -pelissä on viittä ns. maata: tuli, vesi, luonto, valo ja pimeys. Lisäksi on olemassa kortteja, jotka ovat kahdesta maasta eli yhdistelmäolentoja/loitsuja (esimerkiksi tuli/pimeyskortti) Nämä maat käyvät omassa maailmassaan jatkuvaa taistelua, jotka liittyvät samalla itse Duel Masters -peliin. Mailla on pelissä yllättävän paljon merkitystä, sillä ilman niitä et voi tehdä loitsuja tai kutsua olentoja. Jokaisella maalla on oma erikoisuutensa. Luonto kerää manaa nopeasti, tuli iskee nopeasti, vesikorteilla saat paljon kortteja käteen niin taistelualueelta, mana-alueelta kuin pakasta, valokortteilla voi kääntää paljon vastustajan kortteja ja pimeys vie monia kortteja hautuumaalle, niin vastustajan kuin omiakin.
Loitsut

Loitsujen tarkoitus pelissä on vain auttaa sinut voittoon. Joidenkin loitsujen avulla voit nostaa enemmän kortteja pakasta kun tavallisesti saa, tuhota vastustajasi olentoja, lähettää niitä mana-alueelle, laittaa itsellesi lisää kilpiä ja vaikka hakea kortteja hautuumaalta. Loitsua käytetään aktivoimalla sen verran kortteja mana-alueelta minkä verran se maksaa, mutta muista, että ainakin yhden mana-kortin on oltava samasta sivilisaatiosta kuin itse loitsu. Kun loitsun vaikutus on luettu, laita kortti hautuumaalle.
Loitsut > Shield Trigger

Shield trigger eli kilpilaukaisin tai suojalaukaisin on erikoinen kortti. Kun kortti vetäistään kilpialueelta ja siinä lukee Shield trigger, voit pelata tuon kortin ilmaiseksi maksamatta sen hintaa vaikka olisi vastustajan vuoro. Voit myös pitää kortin kädessäsi ja pelata sen omalla vuorollasi ja maksaa sen hinnan. (Kilpilaukaisimet ovat aina hieman kalliimpia tavallisiin kortteihin verrattuna.) Shield trigger- olentojakin on olemassa.
Loitsut > Charger

Charger on loitsu, joka menee käytön jälkeen mana-alueelle hautuumaan sijaan. Huomaa nopeasti, sillä sen nimen perässä lukee Charger, esimerkiksi Vine Charger. Chargerit maksavat yleensä enemmän manaa kuin tavalliset loitsut.
Olennot

Olennot ovat Duel Masters -korttipelissä tärkeimpiä kortteja, sillä vain ne voivat tuhota sekä kilpiä että vastustajan käännettyjä olentoja, sekä blokata vastustajan hyökkäyksiä. Pakassa kannattaa yleensä olla paljon olentoja, sillä ilman niitä ei voi voittaa. Olentoja on ainakin 900 eli milloinkaan vastustaja ei voi olla varma mitä saa kimppuunsa. Olennot jakautuvat viiteen sivilisaatioon, jotka ovat tuli, vesi, pimeys, luonto ja valo. Jokaisella olennolla on myös rotu ja niitäkin on monta. Olennoista heikoin on Tulk, the Oracle ja voimakkain on Billion-Degree Dragon.
Olennot > Blocker

Blockerit eli blokkaajat tai muurit voivat torjua mihin tahansa kohdistuvan hyökkäyksen (jonka jälkeen hyökkäävä olento ja blocker taistelevat keskenään ja heikompi tuhotaan), mutta joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta eivät pysty itse hyökkäämään. On olemassa joitakin olentoja, joita blockerit eivät voi torjua tai loitsuja tai muita olentoja, jotka antavat sille sen kyvyn eli This creature can't be blocked. On olemassa myös slayer blockereita. Slayer blockerilla voi torjua minkä tahansa hyökkäyksen, paitsi jos hyökkäävän olennon erikoisuuskykyyn kuulu ominaisuus this creature can't be blocked, jolloin sitä ei siis voi blockata. Jos vastustajan olento voittaa oman slayerblockerisi, myös vastustajan olento tuhoutuu. Luonto- ja tuliolennoissa ei ole blockereita, mutta valossa, vedessä ja pimeydessä on.