stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
To the Struggle Against World Terrorism

| To the Struggle Against World Terrorism Tear of Grief |
| --- | --- |

Sijainti:  Bayonne, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°39′49.3″N, 74°4′8.7″W
Rakennustyyppi:  Muistomerkki ja veistos
Rakennusmateriaali:  Pronssi ja nikkeli
 fiTo the Struggle Against World Terrorism 
  
To the Struggle Against World Terrorism (Suom. Kamppailu maailman laajuista terrorismia vastaan) tunnetaan myös nimillä Tear of Grief ja the Tear Drop Memorial on Venäjän valtion lahjottama muistomerkki syyskuun 11. päivän iskussa kuolleiden muistolle. Muistomerkki sijaitsee Bayonnen kaupungissa Hudsonin piirikunnassa New Jerseyn osavaltiossa Amerikan Yhdysvalloissa. Muistomerkki paljastettiin 11. syyskuuta 2006 ja muistomerkin paljastivat Yhdysvaltain entinen presidentti Bill Clinton ja Venäjän silloinen pääministeri Vladimir Putin.
Muistomerkki on 30 metriä korkea ja se on valmistettu pronssista ja muistomerkin keskellä kyyneltä esittävä osa on valmistettu ruostumattomasta teräksestä joka on 12 metriä korkea. Muistomerkki maksoi noin 12 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Vuonna 2010 Foreign Policy -lehti listasi maailman rumimmat veistokset ja To the Struggle Against World Terrorism -muistomerkki oli yksi niistä.
Käännös suomeksi
Toaripi Lauti

Toaripi Lauti (28. marraskuuta 1928[lähde? ] – 25. toukokuuta 2014) oli tuvalulainen poliitikko. Hän toimi vuosina 1978–1981 maansa ensimmäisenä pääministerinä. Vuonna 1981 pääministeriksi tuli Tomasi Puapua. Vuosina 1990–1993 Lauti toimi Tuvalun kenraalikuvernöörinä.
Toivo Group

| Toivo Group Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Kotipaikka:  Helsinki
Kotisivu:  https://toivo.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toivo Group Oyj on suomalainen asuntosijoitusyhtiö. Toivo Group listautui Helsingin pörssin First North -listalle kesäkuussa 2021.
Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 2015 ja aloitti varsinaisen liiketoimintasa tammikuussa 2019. Yhtiön perustivat Asko Myllymäki, Tomi Koivukoski ja Markus Myllymäki. Yhtiö valitsi strategiakseen liiketoimintamallin ”kehitä, rakenna ja omista”.
Toivo listautui Helsingin pörssin First North-listalle kesäkuussa 2021. Toivon osakekohtainen listautumishinta oli 2,1 euroa osakkeelle. Ensimmäisen pörssipäivän päätteeksi yhtiön osakekurssi oli 2,546 euroa osakkeelta. Yhtiön osake lähti nousemaan markkinoilla varsin reippaasti. Listautumisen jälkeen Toivo kasvoi reippaasti ja tiedottanut lukuisista uusista hankkeista, rahoituksista ja liiketoiminta-avauksista. Vuonna 2023 Toivo Groupin tulos kuitenkin heikkeni asuntorakentamisen hiipuessa.
Toiminta

Toivo Groupin liiketoimintamallin mukaan Toivo hankkii maa-alueensa itse, kaavoittaa ja suunnittelee ne. Lisäksi Toivo rakentaa kohteet omalla projektijohtourakoinnilla tai rakennuttaa kohteet toisella rakennusliikkeellä. Lopuksi Toivo jättää asunnot omaan taseeseen, vuokraa ja operoi niitä.
Toiminta > Yhteiskuntahankkeet

Toivo hankki vuonna 2019 kerrostalohankkeen Helsingistä, jossa rakennusliike oli ajautunut konkurssiin. Toivo osti kohteen konkurssipesältä, jonka ansiosta hankkeesta asunnon ostaneet saivat osan sijoittamastaan rahasta takaisin.
Toivo aloitti vuonna 2021 siirtolapuutarhahankkeen tytäryhtiönsä Kartanon Puutarhayhteisön nimissä. Siirtolapuutarhahankkeessa tulee 54 siirtolapuutarhamökkiä, joihin tulee omat viljelypalstat, yhteistilarakennukset, maakellarit sekä kasvihuoneet. Toivo edistää hankkeen kautta lähiviljelyä, kestävää kehitystä sekä yhteisöllisyyttä.
Toivo perusti yhdessä Joel Uussaaren ja Robin Falckin kanssa Nolla Cabins -yhtiön vuonna 2020. Yhtiön rakentaa ja vuokraa Nolla Cabineita, jotka edistävät päästötöntä lähimatkailua sekä kestävää ja kaunista puuarkkitehtuuria. Toivo edistää hankkeen kautta päästötöntä lähimatkailua sekä kaunista muotoilua, rakentamista ja puuarkkitehtuuria.
Toivo julkaisi vuonna 2021 valmiin asuntokohteen Helsingin Mellunmäkeen, johon tulee 450 euron vuokra-asuntoja. Asuntoja haki ensimmäisenä päivänä 250 hakijaa. Kohteen näytöillä oli satoja kävijöitä.
Aiheesta muualla

Toivo Groupin verkkosivut
Asuntoja houkuttelevissa ”mikrosijainneissa” omistava Toivo Group aikoo listautua First Northiin 19.5.2021. Helsingin Sanomat.
Miten vastikään listautunut Toivo Group aikoo pitää mahtimarginaalistaan kiinni? 11.7.2021. Kauppalehti.
Toivo Groupilta muhkea tulosparannus – Ohjeistukseen yltäminen vaatii hyvää suoritusta loppuvuonna Kauppalehti. 11.8.2021.
Kiinteistösijoittaja Toivo Group aikoo listautua pörssiin 19.5.2021 Iltasanomat.fi.
Toivo Group kasvoi reippaasti ja kannattavasti 10.11.2021. Rakennuslehti. Viitattu 3.2.2022.
Toivo Group teki tuhdin tulosparannuksen 11.8.2021. Rakennuslehti. Viitattu 3.2.2022
1486

| --- | --- |
Vuosisadat: 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku
Vuosikymmenet: 1390-luku · 1400-luku · 1410-luku · 1420-luku · 1430-luku · 1440-luku 1450-luku · 1460-luku · 1470-luku · 1480-luku · 1490-luku · 1500-luku
Vuodet: 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409 1410 · 1411 · 1412 · 1413 · 1414 · 1415 · 1416 · 1417 · 1418 · 1419 1420 · 1421 · 1422 · 1423 · 1424 · 1425 · 1426 · 1427 · 1428 · 1429 1430 · 1431 · 1432 · 1433 · 1434 · 1435 · 1436 · 1437 · 1438 · 1439 1440 · 1441 · 1442 · 1443 · 1444 · 1445 · 1446 · 1447 · 1448 · 1449 1450 · 1451 · 1452 · 1453 · 1454 · 1455 · 1456 · 1457 · 1458 · 1459 1460 · 1461 · 1462 · 1463 · 1464 · 1465 · 1466 · 1467 · 1468 · 1469 1470 · 1471 · 1472 · 1473 · 1474 · 1475 · 1476 · 1477 · 1478 · 1479 1480 · 1481 · 1482 · 1483 · 1484 · 1485 · 1486 · 1487 · 1488 · 1489 1490 · 1491 · 1492 · 1493 · 1494 · 1495 · 1496 · 1497 · 1498 · 1499 1500 · 1501 · 1502 · 1503 · 1504 · 1505 · 1506 · 1507 · 1508 · 1509
Tapahtumia

16. tammikuuta Henrik VII meni naimisiin Edvard IV:n tyttären Yorkin Elisabetin kanssa
Maksimilian I:stä tuli isänsä, keisari Fredrik III:n kanssahallitsija
Giovanni Pico della Mirandola alkoi kirjoittaa teosta De Hominis Dignitatis Oratio (suom. Ihmisen arvokkuudesta), joka ilmestyi kaksi vuotta myöhemmin.
Syntyneitä

16. heinäkuuta: taidemaalari Andrea del Sarto
Vyöhemppo

| Vyöhemppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Afrikanhempot Crithagra
Laji::  xantholaema
Kaksiosainen nimi
 Crithagra xantholaema  (Salvadori, 1896) 
Katso myös
   Vyöhemppo Wikispeciesissä   Vyöhemppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vyöhemppo (Crithagra xantholaema) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Vyöhemppoa tavataan Etiopiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
The Past and Now

| The Past and Now Stratovarius |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1988 – 1997
 Julkaistu: 24. heinäkuuta 1997
 Tuottaja(t): Timo Tolkki
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 62.17
 Levy-yhtiö: Import
Stratovariuksen muut julkaisut
| Visions 1997 | The Past and Now 1997 | Visions of Europe 1998 |
The Past and Now on metalliyhtye Stratovariuksen vain Japanissa julkaistu kokoelma-albumi vuodelta 1997. Kappale ”Fire Dance Suite” on peräisin Timo Tolkin sooloalbumilta Classical Variations and Themes.
Kappaleet

The Hands of Time – 5.36
Future Shock – 4.34
Twilight Time – 5.51
Chasing Shadows – 4.35
Dreamspace – 5.58
Fire Dance Suite – 4.58
Against the Wind – 3.49
Twilight Symphony – 7.00
Will the Sun Rise? – 5.07
Forever – 3.08
Black Diamond – 5.45
The Kiss of Judas – 5.56
Aiheesta muualla

Albumi The Past and Now Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Past and Now discogs.com-sivustolla
...meine schönsten Lieder

| > .. meine schönsten Lieder Heino |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1971
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet

Heino muut julkaisut
| Seine großen Erfolge 1970 | Seine großen Erfolge 1971 | Liebe Mutter 1971 |
... meine schönsten Lieder on saksalaisen laulajan Heinon kokoelma-albumi vuodelta 1971.
Kappaleet > LP: 1

Hey Capello (Es lebt eine Frau in Spanien)
Karamba, Karacho, ein Whisky
Treue Bergvagabunden
Zu der Ponderosa reiten wir
In Junkers Kneipe
Wenn die Kraniche zieh'n
In einer Bar in Mexico
Jenseits des Tales
Wir wollen zu Land ausfahren
Schwarzbraun ist die Haselnuß
Kein schöner Land
Der mächtigste König im Luftrevier
Ein Heller und ein Batzen
Ade, zur guten Nacht
Kappaleet > LP: 2

Auf jedem Schiff fährt das Heimweh mit
Zwei weiße Möwen
Wir lieben die Stürme
Heute geht die Sehnsucht zu dir auf die Reise
Schwer mit den Schätzen des Orients beladen
Aloha Oe
Heute an Bord
An die Freude
Ave Maria (Schubert)
Still wie die Nacht
Ave verum corpus
Meditation und Präludium
Die Himmel rühmen
Guten Abend, gut' Nacht
Vihmat

| Vihmat |
| --- | --- |
 Suikerovihma (Cytisus decumbens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Vihmat Cytisus  L.
Katso myös
   Vihmat Wikispeciesissä   Vihmat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihmat eli virpivihmat eli kellovihmat (Cytisus) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 70 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu noin 230 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Joitakin suvun lajeista käytetään koristekasveina.
Lajeja

Cytisus austriacus
Cytisus decumbens – suikerovihma
Cytisus elongatus – kultavihma
Cytisus hirsutus
Cytisus multiflorus – portugalinvalkovihma
Cytisus praecox – kevätvihma
Cytisus procumbens
Cytisus proliferus – kanarianvalkovihma
Cytisus purgans – pikkuvihma
Cytisus purpureus – punavihma
Cytisus ruthenicus – ukrainanvihma
Cytisus scoparius – jänönvihma eli jänönpapu
Cytisus spinescens – piikkikääpiövihma
Cytisus striatus – viiruvihma
Cytisus villosus – keltavihma
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vihmat eli kellovihmat (Cytisus)
Suomen Lajitietokeskus: Virpivihmat – Cytisus
Den virtuella floran: Cytisus (ruotsiksi)
ITIS: Cytisus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Cytisus (englanniksi)
Väinö Toivio

Väinö Toivion suunnittelemat talot Töölössä
Väinö Toivio, sukunimi aik. Tossavainen (23. huhtikuuta 1880 Pielavesi – 25. elokuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui Polyteknillisestä Opistosta vuonna 1907.
Väinö Toivion vanhemmat olivat kauppias Taavetti Tossavainen ja Alma Vilhelmiina Högman. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1902 ja muutti Helsinkiin, jossa hän valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä Opistosta 1907. Toivio työskenteli Karl Lindahlin toimistossa vuosina 1906-1912. Vuosina 1915-1934 hän työskenteli yleisten rakennusten ylihallituksen virastoarkkitehtina. Vuodesta 1930 alkaen Toivio oli virastossaan ylimääräisenä ensimmäisenä arkkitehtina. Hän hoiti asemakaava-osastoa sekä huolehti samalla useista postihallituksen ja poliisilaitoksen uudisrakennuksista maaseudulla. Toivio suunnitteli lisäksi yksityisille monia kymmeniä kaupunkitaloja sekä kunnallisia taloja maaseudulla.  Hän toimi myös Ateneumin taloudenhoitajana. Suomalaisten teknikkojen seuran vuosijäsen 1910-1934
Väinö Toivio oli naimisissa Elsa Lydia Ikosen kanssa.
Toivion suunnittelemia kohteita ovat muun muassa Helsingissä Töölöntorinkatu 3, Mannerheimintie 62 ja 64 sekä Kruununhaankatu 1, ja Turussa Maamiesten kauppatalo sekä As Oy Puutarhakatu 16.
Hän on suunnitellut ainakin seuraavat asuintalot Helsinkiin (pääasiassa Töölöön):
As.Oy Engelinaukio 7, 1912
As.Oy Ylä-Apilas, Tarkk'ampujankatu 16, 1913 (yhdessä Wilho Lekmanin kanssa)
As.Oy Creutzkatu 3, Vänrikki Stoolinkatu 3, 1923
As.Oy Tunturilaaksonkatu 17, Oksasenkatu 4a - Tunturikatu 17, 1923
As.Oy Museokatu 15, 1924
As.Oy Minervankatu 17, Museokatu 17, 1924
As.Oy Aapola, Runeberginkatu 15, 1925
As.Oy Runeberginkatu 19, 1925
As.Oy Runeberginkatu 26, 1925
As.Oy Keskus-Kallio, Viides linja 14, 1926
As.Oy Läntinen Viertotie 34, Mannerheimintie 62, 1926
As.Oy Viides linja 5, Pengerkatu 2 - Viides Linja 5 - Ässänrinne 6, 1926
As.Oy Apollonkatu 6, 1926
As,Oy Temppelirinne, Temppelikatu 15 - Oksasenkatu 1a, 1926
As.Oy Hesperiankatu 30/32, Eteläinen Hesperiankatu 30-32, 1927
As.Oy Museokatu 35, 1927
As.Oy Mäkilinna, Agricolankatu 5 - Torkkelinkatu 21, 1927
As.Oy Runeberginkatu 32, 1928
As.Oy Sakari, Pengerkatu 17 - Sakarinkatu 3, 1928
As.Oy Liisantalo, Liisankatu 6 - Meritullinkatu 24, 1928
As.Oy Kutojankatu 7, Merimiehenkatu 28, 1930
As.Oy Töölöntori, Töölöntorinkatu 3, 1934
Toivion suunnittelema asuin- ja liiketalo Meritullinkadun ja Liisankadun kulmassa Helsingissä, valmistunut 1928.
Topias Lilja

| Topias Lilja |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1996 (ikä 27) Kankaanpää, Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  kolmoskoppari
Sisäpelirooli:  Etenijä/vaihtaja
Seura:  Manse PP
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2013   2014-2019   2020-:  Ulvilan Pesä-Veikot   Kankaanpään Maila   Manse PP
Topias Lilja (s. 31. lokakuuta 1996 Kankaanpää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-seura Manse PP:tä. Pelipaikaltaan Lilja on kolmoskoppari.
Lilja aloitti uransa vuonna 2013 Ykköspesiksen Ulvilan Pesä-Veikoissa. Vuonna 2014 hän siirtyi Superpesiksen Kankaanpään Mailaan, jossa hän pelasi ensimmäisellä Superpesis-kaudellaan 39 ottelua tehden viisi kotiutusta ja seitsemän tuotua juoksua. Lilja oli ensimmäisellä kaudellaan yksi sarjan parhaista takamiehistä.
Syyskuussa 2020 Lilja siirtyi Kankaanpään Mailasta kaksivuotisella sopimuksella Manse PP:hen.
Lilja on pelannut nuorempana myös jääkiekkoa.
Saavutukset

1 SM-Kulta: 2021
1 SM-Hopea: 2022
Vittore Carpaccio

Pyhän Ursulan uni, 1495 
Tempera kankaalle, 274 x 267 cm Gallerie dell'Accademia, Venetsia.
Vittore Carpaccio (noin 1460–1525 tai 1526) oli italialainen Venetsian koulukunnan taidemaalari, joka opiskeli Gentile Bellinin ohjauksessa.
Carpaccion nuoruudesta ei ole tietoa, eikä myöskään hänen syntymäpaikkaansa tiedetä varmasti, joskin todennäköisesti se on Venetsia. Hänen ensimmäinen tunnettu teoksensa on vuodelta 1490 ja kuuluu pyhän Ursulan elämää kuvaavaan sarjaan.
Carpaccio on teoksissaan kuvannut myös silloista orienttia ja on käyttänyt lähteenään aikalaispiirustuksia, Erhard Reuwichin kuvia Bernhard von Breidenbachin teoksessa Peregrinatio in terram sanctam ('Matka Pyhään Maahan'), joka ilmestyi Mainissa 1486.
Carpaccion tunnetuimpiin teoksiin kuuluu yhdeksän maalauksen sarja Pyhän Ursulan legenda. Hänen tyylinsä oli jokseenkin perinteinen, eikä siinä näkynyt vaikutteita humanistisista suuntauksista, jotka hänen elinaikanaan muuttivat Italian renessanssin maalauksen perusteellisesti. Häneen vaikuttivat Antonello da Messina ja Alankomaiden kultakauden taide. Tästä syystä ja myös siksi, että hänen parhaista töistä suuri osa on Venetsiassa, hänen taiteensa on jäänyt syrjään verrattuna hänen venetsialaisiin aikalaisiinsa. Hänen laajat maalauksensa, jotka esittävät Venetsian kaupunkielämää, antavat erinomaisen kuvan kaupungista sen kukoistusaikana ja vahvan tunteen kaupunkilaisten omanarvontunnosta. Muissa maalauksissa hänestä paljastuu mielikuvitusta, joka kääntyy kohti keskiajan romantiikkaa, ei niinkään seuraavan sukupolven pastoraalikuvia.
Carpaccion maalauksille on ominaista tietynlainen kypsentämättömän lihan vaaleanpunainen sävy. 1950-luvulla hänen mukaansa nimettiin alkuruokalaji carpaccio, ohuen ohuet lihasiivut.
Teokset

sarja Pyhän Ursulan elämä. (Venetsian akatemian kokoelmat)
Sarja Pyhästä Yrjöstä
Sarja Pyhästä Yrjöstä (Venetsian akatemian kokoelmat);
Kohtauksia Stefanuksen elämästä (Louvre; Brera, Milano);
Kärsimyksen mietiskelyä, Metropolitan Museum
teoksia Yhdysvaltain kansallisgalleriassa, Washington, Yhdysvallat
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia teoksista
Vapahtaja siunaa neljä opetuslasta.
Ritari, 1510, öljy kankaalle. Thyssen-Bornemiszan museon kokoelma, Madrid.
Pyhä Yrjö taistelee lohikäärmettä vastaan. 1502–1507. Scuola di San Giorgio degli Schiavoni.
Väinö Timm

Jarl Väinö Parmen Timm (23. lokakuuta 1862 Kiukainen – 26. kesäkuuta 1938 Hämeenlinna) oli suomalainen meriaiheisia maalauksia tehnyt taidemaalari.
Vaaniin kartanossa Kiukaisissa syntyneen Väinö Timmin isä Andreas Johannes Timm omisti kartanon, jonka hän oli perinyt omalta isältään kollegiasessori Johan Parmenion Timmiltä. Epäonnistuneiden liiketoimien takia Timmin perhe joutui luopumaan kartanosta vuonna 1868. Väinö Timm kävi Rauman reaalikoulua ja oli sitten puolitoista vuotta harjoittelijana Tyrvään apteekissa. Hän oli sitten vielä jonkin aikaa työssä Corellin sekatavarakaupassa Porissa, kunnes hän elokuussa 1882 lähti Raumalta merille Finland-nimisessä parkissa. Parkki matkasi puutavaralastissa Hulliin, sieltä Newcastlen kautta kivihiililastissa Rio de Janeiroon ja suuntasi sen jälkeen Jaavalle Bataviaan hakemaan raakasokerilastia. Timm kiersi sitten maailman merillä useita vuosia. Vuonna 1894 hän karkasi laivastaan Sydneyssä Australiassa ja toimi sitten Australiassa muun muassa hotellin kyypparina ja karjapaimenena. Hän oli aloittanut maalaamisen merillä ja jatkoi sitä myös Australiassa. Timm palasi vuonna 1897 Suomeen.
Timm päätti nyt ryhtyä taiteilijaksi. Hän lähti Thorsten Waenerbergin ja Oscar Kleinehin suositukset mukanaan Kööpenhaminaan, jossa hän työskenteli intendentti Carl Madsenin johdolla. Madsen kehotti Timmiä erikoistumaan merimaalauksiin, kun hän oli havainnut, kuinka hyvin Timm kuvasi maalauksissaan merta. Merimaalarina Timm tulikin suosituksi Tanskassa, ja hän sai myös tanskalaisen taidepalkinnon.
Palattuaan taas Suomeen Timm asettui asumaan Tampereelle ja jatkoi maalaamista. Hän ei osallistunut taiteilijoiden yhteisnäyttelyihin vaan piti omia näyttelyitään maaseutukaupungeissa ja Helsingissä. Hän teki maalausmatkoja muun muassa Suursaareen, Hankoniemelle ja Englannin rannikolle. Yhden Timmin merimaalauksen osti Yhdysvaltain presidentti Herbert Hoover. Elämänsä viimeiset parikymmentä vuotta Timm asui Hämeenlinnassa. Hänet on haudattu Ahveniston hautausmaalle.
Aiheesta muualla

"Meri teki minusta taiteilijan", Seura, 13.10.1937, nro 41, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Timo Jämsen

| Timo Jämsen> Keijo Tauvo Ahola |
| --- | --- |
 Timo Jämsen The Esquires -yhtyeen solistina Back to the Sixties -risteilyllä 8.3.2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1942 Pori
Kuollut: 8. toukokuuta 2012 (69 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  rock
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Timo Jämsen (oik. Keijo Tauvo Ahola, 18. joulukuuta 1942 Pori – 8. toukokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen rocklaulaja ja kitaristi, joka tuli tunnetuksi 1960-luvun alun ensimmäisessä suomalaisessa rock-aallossa menestyttyään Suomen rock-kuninkuuskilpailussa 16. marraskuuta 1959.
Jämsen levytti ensimmäiset levynsä Fazerille, mutta siirtyi pian Scandian talliin. Tältä vuonna 1961 alkaneelta levytyskaudelta tunnetuimpia äänityksiä ovat alun perin Elviksen esittämä ”Kohtalon tähti” (”Flaming Star”), Cliff Richard -cover ”Tuollainen tyttö” (”Girl Like You”) ja kitarayhtye The Strangersin kanssa vuonna 1963 nimellä Timo Jämsen & The Strangers tehty EP ”Yyterin twist”. Rockin suosion alkaessa hiipua Jämsen siirtyi rautalankamusiikkiin ja liittyi The Esquires -yhtyeeseen vuonna 1963. Beatles-ilmiön rantauduttua Suomeenkin yhtye äänitti useita Beatles-hittejä suomeksi. Näistä parhaiten menestyi Lennon-McCartney-sävellys ”Maailma ilman rakkautta”  (”World Without Love”). 1960-luvulla ahkerasti keikkaillut yhtye teki paluun 1990-luvulla.
Diskografia

”Poika ja kitara” 1960–63, (1990)
20 suosikkia – Yyterin twist, (1998)
Aiheesta muualla

Timo Jämsenin koko diskografia ja historiaa (Internet Archive)
Timo Jämsenin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Timo Jämsenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Elävä arkisto: Timo Jämsen oli suomalainen rockpioneeri
Vinttikoirakilpailut

Englanninvinttikoirat kaarteessa
Sveitsin vinttikoirarata Hyvinkäällä
Vinttikoiraradan lähtökoppi Hyvinkäällä
Vinttikoirakilpailut ovat vinttikoiraroduille järjestettäviä kilpailuja joissa koirat juoksevat radalla kilpaa keinotekoisen vieheen tai "jäniksen" perässä. Viehe voi olla valmistettu esimerkiksi karvasta, kankaasta tai muovisuikaleista. Vinttikoirien nopeimman rodun, englanninvinttikoiran, suurin nopeus voi olla jopa 80 km/h.
Vinttikoirarodut

Vinttikoirakilpailuihin saavat osallistua FCI roturyhmän 10 Vinttikoirat alaiset rodut sekä 
roturyhmästä 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat Suomen Vinttikoiraliiton alaiset rodut eli basenji, etnankoira, faaraokoira, ibizanpodencot ja portugalinpodengot.
Vinttikoirarodut:
afgaaninvinttikoira
azawakh
englanninvinttikoira
espanjanvinttikoira
irlanninsusikoira
italianvinttikoira
puolanvinttikoira
saluki
skotlanninhirvikoira
sloughi
unkarinvinttikoira
venäjänvinttikoira
whippet
Vinttikoirarodut ovat rakenteeltaan laukkatyypin koiria. Niiden rintakehä on syvä, minkä takia keuhkot ovat laajat ja tämä mahdollistaa tehokkaan hapen käytön juoksun aikana. Koirien ruumiinrakenne mahdollistaa nopean juoksemisen lyhyellä matkalla. Vinttikoirat eivät ole kestäviä pitkänmatkan juoksijoita, kuten ravaajatyypin koirat. Vinttikoirien virtaviivainen vartalo viittaa sen käyttötarkoitukseen; se on jalostettu metsästämään nopeita eläimiä, esimerkiksi gaselleja. Pää on suippo ja hyvinkehittynyt näön avulla paikannettavan riistan metsästykseen.
Vinttikoirista jotkut rodut ovat hyvin vanhoja. Esimerkiksi vinttikoirien kaltaisia muumioita on löydetty egyptiläisistä haudoista yli 5000 v. takaa.