stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eduskuntavaalit 2011
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eduskuntavaalien kaikki tulokset (Arkistoitu – Internet Archive) – kaikkien puolueiden ja kaikkien ehdokkaiden äänimäärät (Helsingin Sanomat).
Oikeusministeriön Eduskuntavaalit 2011 -sivu (Arkistoitu – Internet Archive).
Tietoa Eduskuntavaaleista 2011 Vaalit.fi Facebook-ryhmä (Oikeusministeriö).
Yleisradion vaalisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
MTV3:n vaaliareena.
Vaalimaatti-palvelu (vaaliohjelmia ja puolueohjelmia) (Arkistoitu – Internet Archive).
Ajassa Nyt -verkkolehden vaaliliite.
Suuri vaalikeskustelu Ylen Elävässä arkistossa
| n k  Eduskunta |
| --- | --- | --- |
| Organisaatio |  Kansanedustaja Luettelo  Avustajat  Puhemies Luettelo  Puhemiesneuvosto  Valiokunta  Kansliatoimikunta Sisäinen tarkastus  Tietosuojavastaava  Eduskunnan kanslia Pääsihteeri  Hallinto- ja palveluosasto  Kansainvälinen osasto  Keskuskanslia  Tieto- ja viestintäosasto  Turvallisuusosasto  Valiokuntasihteeristö  |  |
| Politiikka |  Eduskuntaryhmä  Puolueet  |  |
| Vaalit |  1907  1908  1909  1910  1911  1913  1916  1917  1919  1922  1924  1927  1929  1930  1933  1936  1939  1945  1948  1951  1954  1958  1962  1966  1970  1972  1975  1979  1983  1987  1991  1995  1999  2003  2007  2011  2015  2019  2023  2027  |  |
| Toimielimet |  Arkisto  Kirjasto  Tilintarkastajat  Pankkivaltuusto  Oikeusasiamies Ihmisoikeuskeskus  Ulkopoliittinen instituutti  Sitra  |  |
| Rakennukset |  Eduskuntatalo  Kansalaisinfo  Pikkuparlamentti  |  |
| Toiminta |  Valtiopäivät  Lähetekeskustelu  Suullinen kysymys  Välihuuto    |  |
| Muuta |  Nuorten parlamentti  Suomen eduskunta 100 vuotta  |  |
Maahanmuuttajien vaalidebatti Kansainvälisessä kulttuurikeskuksessa Caisassa Helsingissä.
Kaskas Media

| Kaskas Media |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Tieto muuttaa maailmaa vasta kun ihmiset kuulevat siitä.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2013
Perustaja:  Annina Huhtala, Liisa Mayow ja Maria Ruuska
Toimitusjohtaja:  Maria Ruuska
Puheenjohtaja:  Liisa Mayow
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Viestintä ja vuorovaikutus
Toimiala:  Asiantuntija-, tiede ja vastuullisuusviestintä
Liikevaihto:  1,5 milj. € (05/2021)
Henkilöstö:  19 (1/2022)
Omistaja:  Maria Ruuska, Liisa Mayow ja Annina Huhtala
Kotisivu:  https://kaskasmedia.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaskas Media on tutkimukseen, osallisuuteen ja vastuullisuuteen erikoistunut viestintätoimisto. Yrityksen ovat perustaneet Annina Huhtala, Liisa Mayow ja Maria Ruuska vuonna 2013. Kaskas Media on järjestänyt tutkijoille suunnattua Skolar Award -pitsauskilpailua yhteistyössä Slushin kanssa. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Maria Ruuska.
Tunnustukset ja palkinnot

Vuonna 2013 Kaskas Media voitti Suuren journalistipalkinnon yleisöäänestyksen yhdessä 11-kollektiivin kanssa julkaisemastaan Kriisi?-verkkosivustosta.
Vuonna 2015 Kaskas Media voitti Terve-SOS-palkinnon yhdessä Helsingin kaupungin nuorisoasiankeskuksen ja tietokeskuksen kanssa Nuorten hyvinvointinkertomus -verkkosivustosta.
Kaskas Media toimitti vuoden humanistiteko -palkinnon voittaneen Humanistisen tutkimuksen arvo -kirjan 2016.
Kaskas Median Y-Säätiölle toteuttama kirja A Home of Your Own sai vuonna 2018 hopeahuipun Vuoden huiput -kilpailun julkaisut-sarjassa.
Kaskas Median toimitusjohtaja Maria Ruuska sai syksyllä 2019 Suomen Yrittäjänaisten ja LähiTapiolan myöntämän valtakunnallisen Kultainen Oras -tunnustuspalkinnon, joka myönnetaan nuorelle yrittäjänaiselle.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Pjotr Šuvalov

Pjotr Šuvalov
Pjotr Andrejevitš Šuvalov (ven. Пётр Андре́евич Шува́лов; 27. kesäkuuta (J: 15. kesäkuuta) 1827 Pietari, Venäjän keisarikunta – 22. maaliskuuta 1889 (J: 10. maaliskuuta) Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kreivi, sotilas, diplomaatti ja Venäjän keisarikunnan turvallisuushallintoa johtanut virkamies, joka käytti suurta valtaa keisari Aleksanteri II:n valtakaudella. Šuvalov pyrki estämään vapaamielisten uudistusten toteuttamisen Venäjällä.
Suku

Pjotr Šuvalov kuului Šuvalovin vaikutusvaltaiseen sukuun, joka oli saanut keisarinna Elisabetin aikana 1700-luvulla kreivillisen arvon. Hänen isoisänsä oli Napoleonin sotiin osallistunut kenraaliluutnantti Pavel Šuvalov ja hänen veljensä oli kenraali ja diplomaatti Pavel Šuvalov nuorempi.
Sotilas- ja diplomaattiura

Pjot Šuvalov palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa vuodesta 1845 ja osallistui Krimin sotaan. Hänen diplomaattiuransa alkoi vuonna 1856 yhtenä Venäjän delegaation jäsenenä Pariisin rauhankongressissa. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Pietarin kaupungin ylipoliisimestariksi. Šuvalov oli vuosina 1860–1861 Venäjän sisäministeriön sisäisestä turvallisuudesta vastanneen osaston johtajana. Hän vastusti maaorjien vapauttamista. Šuvalov toimi Itämerenmaakuntien eli Baltian alueen kenraalikuvernöörinä vuosina 1864–1866.
Vuosina 1866–1874 hän oli Venäjän santarmijoukkojen esikuntapäällikkö ja samalla Keisarin kanslian IIII osaston eli tosiasiassa salaisen turvallisuuspoliisin johtaja. Tässä asemassa Šuvalovista tuli keisari Aleksanteri II:n tärkeä neuvonantaja. Hän kannusti keisaria jarruttamaan jo luvattujen poliittisten uudistusten toteuttamista ja nimittämään vanhoillisia henkilöitä tärkeisiin virkoihin. Poliittiset vastustajat kutsuivat häntä pilkkanimillä ”varakeisari” ja ”Pietari IV”. Hän sai vuonna 1872 ratsuväenkenraalin arvon Venäjän keisarillisessa armeijassa ja vuonna 1874 nimityksen Venäjän valtakunnanneuvoston jäseneksi.
Vuosina 1874–1879 Pjotr Šuvalov oli Venäjän suurlähettiläänä Lontoossa. Kun Turkin sodan jälkeen solmittu Venäjälle edullinen San Stefanon rauha vuonna 1878 uhkasi johtaa konfliktiin Venäjän ja Englannin välillä, Šuvalov toimi aloitteentekijänä vuoden 1878 Berliinin kongressille, jossa hän myös johti Venäjän delegaatiota. Koska kongressin lopputulosta pidettiin Venäjän diplomaattisena tappiona, kotimainen mielipide kääntyi Šuvalovia vastaan ja hänet kutsuttiin takaisin tehtävistään seuraavana vuonna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pjotr Šuvalov Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Vatikaani
Siuronkoski

Siuronkoski alkukeväästä.
Siuronkoski on koski Nokian Siurossa. Siuronkoski kuuluu Kokemäenjoen vesistön Ikaalisten reittiin, joka on ollut yksi Suomen tärkeimpiä vaelluskalojen kutujokia. Kosken pituus Mahnalanselästä Kuloveteen on noin 200 metriä. Putouskorkeus on noin neljä metriä.
Siuronkosken yli kulkee 1902 rakennettu kivisilta, jota pitkin kulkee Nokian ja Karkun välinen yhdystie 2505. Ennen tätä paikalla oli myös kivisilta vuosina 1874–1899. Kosken yli kulkee myös Tampere–Pori-rata. Kosken yläpuolella on uimaranta. Satamia on ollut sekä kosken ylä- että alapuolella.
Siuronkoskea pitkin kulki vuosina 1870–1973 Turun ja Porin läänin ja Hämeen läänin raja. Ennen vuotta 1870 raja oli Tammerkoskessa. Vuoden 1973 alussa kosken länsipuolella ollut Suoniemen kunta liitettiin sen itäpuolella olleeseen silloiseen Nokian kauppalaan.
Vuonna 1903 haki Anton Elving lupaa perustaa Siuronkoskeen puuhiomon ja vesilaitoksen. Vesilaitoksen osalta hän sai päätöksen 24.10.1906. Nokia-yhtiö rakennutti koskessa sijaitsevan vesivoimalan 1900-luvun alussa. Nykyään voimalan omistaa perheyritys Virolan puutarha. Voimalalla säännöstellään Mahnalanselän korkeutta. Voimalassa on tehoa noin 0,7 MW , eikä se estä virkistyskalastusta.
Siuronkoski on Pirkanmaan suosituimpia koskikalastuspaikkoja. Kalapaikan erikoisuutena on toutain, muita kaloja ovat kuha, taimen ja kirjolohi. Kuha ja toutain lisääntyvätkin menestyksekkäästi kosken alueella. Taimenen poikastuotanto on kuitenkin jäänyt vähäiseksi vuoden 2011 kunnostuksesta huolimatta.
Siuronkoski on tunnettu suurista kaloistaan:
Järvitaimen 10,150 kg (9.6.2001, Suomen ennätys)
Toutain 6,020 kg (13.5.1998)
Kuha 8,04 kg (toukokuu 2015)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Siuronkoski
Ilmakuva Siuronkoskesta, Kansalaisen karttapaikka
(35.5)
Christoph Haizmann

Haizmannin votiivimaalaus (triptyykki). Vasemmalla paholainen ilmestyy nuorelle Haizmannille ”rehdin porvarin” hahmossa ja kirjoittaa sopimuksen musteella. Oikealla paholainen ilmestyy vuoden kuluttua ja pakottaa Haizmannin kirjoittamaan toisen sopimuskirjan omalla verellään. Keskellä Neitsyt Maria pakottaa lohikäärmepaholaisen antamaan jälkimmäisen sopimuskirjan takaisin.
Johann Christoph Haizmann (1651 t. 1652 Traunstein, Baijeri – 14. maaliskuuta 1700 Neustadt an der Mettau, Böömi [nyk. Nové Město nad Metují, Tšekki]) oli baijerilaissyntyinen itävaltalainen maalari, joka on kuvannut omaelämäkerrallisesti riivauksesta. Psykologit ja psykiatrit ovat tutkineet hänen tapaustaan 1920-luvulta alkaen, ensimmäisenä Sigmund Freud.
Elämäkerta

Haizmannin varhaisvaiheista ei tiedetä paljonkaan. Hän kertoi, että kun hän oli menettänyt vanhempansa, oletettavasti isänsä, paholainen ilmestyi hänelle vuonna 1668 ”rehdin porvarin” hahmossa ja lupasi auttaa, jos hän suostuisi sopimukseen. Haizmann allekirjoitti kaksi sopimuskirjaa, joissa hän sitoutui paholaisen ”orjalliseksi pojaksi”. Ensimmäisen sopimuksen hän kirjoitti musteella; vuoden kuluttua paholainen ilmestyi pelottavassa hahmossa ja pakotti Haizmannin allekirjoittamaan toisen sopimuksen omalla verellään. Sopimukset tehtiin yhdeksäksi vuodeksi, ja tämän ajan kuluttua paholainen saisi Haizmannin ruumiin ja sielun omakseen.
Kun määräaika oli umpeutumassa elokuussa 1677, Haizmann ahdistui, ja hänet lähetettiin Mariazellin pyhiinvaelluspaikkaan. Papit suorittivat siellä manauksen, ja neitsyt Maria pakotti paholaisen antamaan verellä kirjoitetun sopimuskirjan takaisin.
Parin kuukauden kuluttua pahat henget alkoivat uudestaan vaivata Haizmannia, ja hän päätteli, että tarvittaisiin uusi manaus, jotta hän saisi takaisin myös musteella kirjoitetun sopimuskirjan. Toinen manaus suoritettiin onnistuneesti toukokuussa 1678.
Paholainen ilmestyi Haizmannin mukaan kahdeksan kertaa eri hahmossa, ja hän maalasi ilmestyksistä kuvia sekä piti päiväkirjaa.
Vapauduttuaan paholaisen vallasta tai psykoosistaan Haizmann ryhtyi laupeudenveljeksi johanniittain veljeskuntaan ja otti nimen veli Chrysostomus. Hän kuoli böömiläisessä luostarissa vuonna 1700.
Jotta menestyksekkäästä manauksesta säilyisi tieto jälkipolville, Mariazellissä laadittiin joskus vuosien 1714 ja 1729 välisenä aikana latinan- ja saksankielinen käsikirjoitus Trophæum Mariano-Cellense. Käsikirjoitus löydettiin wieniläisestä arkistosta 1920-luvun alussa, ja Sigmund Freud kirjoitti siitä ensimmäisenä. Freudin jälkeen useat tutkijat ovat tarkastelleet Haizmannin tapausta, laajimmin belgialainen Gaston Vandendriessche (1924–2002), joka löysi arkistoista lisää aineistoa ja analysoi maalauksia.
Haizmann populaarikulttuurissa

Yhdysvalloissa julkaistiin vuonna 2003 pienen budjetin näennäisdokumentaarinen kauhuelokuva Searching for Haizmann. Elokuvan juoni perustuu siihen, että koska Haizmann oli sitoutunut paholaisen pojaksi, hän on Antikristus eikä hän kuollut vuonna 1700 vaan hänet salakuljetettiin Amerikkaan, jossa hän elää yhä.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Christoph Haitzmann on Wikiaineistossa (christoph haizmann)
Ote Freudin artikkelista sekä Haizmannin maalauksia (PDF)
Searching for Haizmann Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Kassakreditiivi

Kassakreditiivi tai kassakreditiivitili oli pankin lainatili. Pankin asiakas sai nostaa tililtä lainaa sovituissa rajoissa. Asiakas sai myös lyhentää lainaa haluamallaan tavalla lainakauden kestäessä. Korko perittiin ainoastaan lainassa olleesta rahasummasta.
Kassakreditiivi oli vakuudellinen luotto. Tiliä käytettiin pienissä erissä sekeillä. Laina-aika oli tavallisesti puolesta vuodesta vuoteen. Tili vastasi lähinnä luotollista sekkitiliä.
Kassakreditiivi poistui Suomessa käytöstä 1930-luvun alussa. Tuolloin kassakreditiivit, konttokurantit ja juoksevat talletustilit yhdistettiin sekkitileiksi, jotka jakautuivat luotollisiin ja luotottomiin.
Prey (vuoden 2017 videopeli)

| Prey |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Arkane Studios
Julkaisija:  Bethesda Softworks
Jakelija:  Steam, Humble Store, Microsoft Store, PlayStation Now, Epic Games Store, GOG.com ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Raphaël Colantonio
Tuottaja:  Susan Kath
Suunnittelija:  Ricardo Bare
Säveltäjä:  Mick Gordon
Ohjelmoija:  Stevan Hird
Pelimoottori:  CryEngine ja CryEngine 4
Julkaistu:   5. toukokuuta 2017
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, videopeli, jossa esiintyy HLBT-hahmo (d), immersiosimulaattori (en) ja tieteisfiktiopeli (en)
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Ikäluokitus:  USK 16 
Alusta:  Xbox 360, PlayStation 3, Microsoft Windows, PlayStation 4 ja Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Prey on Arkane Studiosin kehittämä ja Bethesda Softworksin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin 5. toukokuuta 2017 PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Peli on uudelleensuunniteltu versio vuoden 2006 pelistä Prey. Yhteistä alkuperäiseen peliin ei ole juuri muuta kuin nimi.
Pelaaminen

Peli sijoittuu vuoteen 2032 Talos I -avaruusasemalle. Päähenkilö Morgan Yu taistelee Typhoneita vastaan. Peli sijoittuu vaihtoehtoiseen tulevaisuuteen, jossa kylmä sota johti Typhonien löytämiseen ja rikas yrittäjä on rakentanut avaruusaseman. Pelaaja voi saada uusia kykyjä Typhoneilta kerätystä materiaalista, mutta liian paljosta aseman puolustusmekanismit kääntyvät pelaajaa vastaan.
Kehitys

Raphaël Colantonio toimi pelin ohjaaja ja käsikirjoittajana. Colantonion mukaan kukaan pelin kehityksessä ei halunnut käyttää nimeä Prey ja eivät halunneet omia toisen studion työtä. Päätös pelin nimestä tuli Bethesdalta. Colantonion mukaan ajatus käyttää aiemman pelin nimeä markkinointitarkoituksessa oli väärä, joka johtaisi aiemman pelin fanien vieraannuttamiseen sekä henkilöt, jotka eivät pitäneet aiemmasta pelistä eivät löytäisi uutta samalla nimellä. Lopputuloksena pelin myyntiä on sanottu "karmeaksi". Colantonio koki burnoutin ja lähti studiosta pelin valmistumisen jälkeen.
Pelin kehitys alkoi studion Dishonored-pelin lisäosan jälkeen ja pelillä ei ollut nimeä alkuvaiheessa. Preyn rakenne muistuttaa studion aiempaa peliä Arx Fatalis mutta sijoittuu avaruuteen.
Arkanella oli kaksi ryhmää, joista suurempi Lyonissa Ranskassa ja vuonna 2009 liitetty Austinissa Texasissa sijaitseva studio. Lyonissa sijaitseva ryhmä aloitti Dishonored 2:n kehityksen ja Austinissa sijaitseva aloitti projektin, josta tuli Prey. Austinissa sijaitsevalla ryhmällä oli uuden projektin lisäksi uusi pelimoottori ja uusia alustoja sekä uusi ryhmä kun studio kasvoi nopeasti 70:een henkeen.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Walton Goggins  | … |  Aaron Ingram   |
|  Benedict Wong  | … |  Alex Yu   |
|  Mae Whitman  | … |  Danielle Sho   |
|  James Hong  | … |  William Yu   |
|  Tim Kang  | … |  Morgan Yu / January (Male)   |
|  Sumalee Montano  | … |  Morgan Yu / January (Female)   |
|  Tom Kenny  | … |  Medical Operator AI   |
|  Ilia Volok  | … |  Luka Golubkin   |
|  Elya Baskin  | … |  Yuri Andronov   |
|  Ike Amadi  | … |  Dr. Dayo Igwe   |
|  Steve Blum  | … |  Walther Dahl   |
|  Eliza Schneider  | … |  Mikhaila Ilyushin   |
Vastaanotto

GameSpot antoi pelille arvosanaksi 6/10 arvostelussaan.
Metacritic-kerääjäpalvelussa pelillä 82/100 pistettä.
Muropaketti antoi pelille arvosanaksi 4,5/5 tähteä arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Prey MobyGamesissa (englanniksi)
Prey Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Anna Keski-Rahkonen

| Anna Keski-Rahkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1973 (ikä 51–52)
Ammatti:  mielenterveyden professori, psykiatri, seksuaaliterapeutti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (LL 1998, LT 2005), Columbian yliopisto (MPH 2005)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  mielenterveyden ongelmat, erityisesti syömishäiriön synty
Aiheesta muualla
Kotisivu
Anna Keski-Rahkonen (s. 1973) on suomalainen psykiatri, kansanterveystieteilijä ja seksuaaliterapeutti, joka työskentelee Helsingin yliopiston mielenterveyden professorina, tutkijana ja lääkärikouluttajana. Hän on myös tietokirjailija. Hänen tutkimusaiheisiinsa kuuluvat mielenterveyden häiriöiden, erityisesti syömishäiriöiden, synty. Hän on tutkinut muun muassa geneettisten ja ympäristötekijöiden vaikutusta ruumiinkuvaan, syömishäiriöön ja painonpudotukseen. Niitä hän on tutkinut myös yhdysvaltalaisessa Columbian yliopistossa. Keski-Rahkonen on myös päivittänyt asiantuntijoille tarkoitettua koronavirussivustoa alkuvuodesta 2020 Suomeen saapuneen koronapandemian aikana.
Keski-Rahkosen mukaan mielenterveyden vaihtelu on osa ihmisen normaalia elämää. Mielenterveysongelmat ovat tavanomaisia, arkisia asioita ja usein verrattavissa esimerkiksi venähdykseen, murtumaan tai influenssaan. Yksi mielenterveyden häiriöiden hoidon keskeinen ongelma liittyy Suomessa mielenterveyden asiantuntijoiden saatavuuteen: maassa on tarpeeseen liian vähän psykiatreja, psykoterapeutteja ja psykologeja.
Palkinnot ja tunnustukset

Teoksellaan Unihiekkaa etsimässä Anna Keski-Rahkonen ja Minna Nalbantoglu olivat vuonna 2011 Tieto-Finlandia-ehdokkaina.
Teokset

Genetic and environmental influences on body image, disordered eating, and intentional weight loss University of Helsinki 2004 ISBN 952-10-1366-4 (painettu) ISBN 952-10-2143-8 (pdf) Väitöskirja
Tutkimusmatkoja äitiyteen toim. toim. Anna Keski-Rahkonen ym. Duodecim 2010 ISBN 978-951-656-362-9
Anna Keski-Rahkonen, Pia Charpentier, Riikka Viljanen:Syömishäiriöt: läheisen opas. Olen juuri syönyt. Duodecim 2010 ISBN 978-951-656-375-9
Pia Charpentier, Anna Keski-Rahkonen, Riikka Viljanen: Olen juuri syönyt – Läheiselläni on syömishäiriö. Duodecim 2008 ISBN 978-951-656-284-4 – 2. uudistettu laitos Duodecim, 2020. ISBN 978-952-360-055-3, ruotsiksi: Jag har redan ätit : att vara anhörig till någon som lider av ätstörning
Anna Keski-Rahkonen, Minna Nalbantoglu: Unihiekkaa etsimässä – Ratkaisuja vauvan ja taaperon unipulmiin. Duodecim, 2011. ISBN 978-951-656-408-4 – 7. uud. p. Duodecim 2015 ISBN 978-951-656-531-9
Pia Charpentier, Anna Keski-Rahkonen, Riikka Viljanen: Nälkäinen sydän – Parane bulimiasta. Duodecim, 2016. ISBN 978-951-656-522-7
Anna Keski-Rahkonen, Katarina Meskanen, Minna Nalbantoglu: Irti ahminnasta – Kohti tasapainoista suhdetta ruokaan. Duodecim, 2013. ISBN 978-951-656-469-5
Aiheesta muualla

Anna Keski-Rahkosen Google Scholar -profiili (englanniksi) (scholar.google.com)
A. Keski-Rahkonen (englanniksi) (semanticscholar.org)
Anna Keski-Rahkonen. University of Helsinki, Clinicum, Department of Public Health; MD, PhD, MPH (researchgate.net)
Antti Heikinmatti (1.2.2020) Blogi auttoi Salla Mäkeä, 18, ja äitiä toipumaan anoreksiasta, mutta nyt hän on valmis lopettamaan sen – "Osaan katsoa peiliin jo armollisemmin" (yle.fi)
Raisa Mattila (7.11.2019) Kaikkien kannattaa opetella joutilaisuuden taito, sanoo professori Anna Keski-Rahkonen – ”Kotona on lupa olla tekemättä mitään” (meillakotona.fi)
Päivi Ala-Risku (10.1.2018) Herättääkö lapsi yöllä vai iskikö iltavilli? Psykiatri antaa 9 vinkkiä, joilla yöt rauhoittuvat lapsiperheessä (maksumuuri/tilaajille) (hs.fi)
Pinja Päivänen (17.5.2017) Syömishäiriö voikin kertoa poikkeuksellisesta aineenvaihdunnasta – Tutkimus löysi anoreksialle altistavan geenialueen (hs.fi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Tieteilijät:  ORCID  Publons  ResearcherID
Daavidin linko

| Daavidin linko |
| --- | --- |

Tyyppi:  pitkän kantaman ilmatorjuntaohjus
Valmistushistoria
Suunnittelija:  Rafael Advanced Defense Systems Raytheon
Valmistusmaa:   Israel  Yhdysvallat
Valmistusvuodet:  2017–
Käyttöönotto:  2017
Ohjus
Kantomatka:  300 km
Maalinhaku:  AESA-tutka + ohjuksen oma tutka
Daavidin linko (hepr. ‏קלע דוד‎, Kela David, engl. David's Sling), aiemmin Taikasauva (hepr. שרביט קסמים, Šarvit Ksamim, engl. Magic Wand), on pitkän kantaman ilmatorjuntajärjestelmä. Järjestelmän ovat kehittäneet israelilainen Rafael Advanced Defense Systems ja yhdysvaltalainen Raytheon Technologies. Se on suunniteltu tuhoamaan vihollisen lentokoneita, miehittämättömiä ilma-aluksia ja erilaisia ohjuksia sekä raketteja.
Nimi Daavidin linko viittaa Raamatun tarinaan Daavidista ja Goljatista.
Toiminta

Daavidin linko paikantaa kohteet maassa olevalla AESA-tutkalla. Järjestelmän ohjus on kiinteää rakettipolttoainetta käyttävä Stunner. Ohjus on varustettu tutkalla, joka ohjaa kohteeseen, ja kineettisellä taistelukärjellä, joka tuhoaa kohteen osuessaan siihen. Taistelukärki ei siis räjähdä, vaan tuhovoima perustuu kovassa nopeudessa tapahtuvaan pelkästään iskuun. Järjestelmän kantomatkaksi ilmoitetaan jopa 300 kilometriä.
Käyttäjämaat

Daavidin linko otettiin käyttöön vuonna 2017 Israelin puolustusvoimissa, jossa sen on tarkoitus korvata MIM-23 Hawk ja MIM-104 Patriot.
Järjestelmä on valittu Suomen puolustusvoimille korkeatorjuntajärjestelmäksi. Hankinta sisältää Stunner-ohjuksia, ohjuslavetteja, datalinkkejä ja Elta Systemsin sensoreita. ITSUKO-hankeen tarjouspyynnöissä ehtona oli 15 kilometrin korkeusulottuvuus. Suomi on ensimmäinen ulkomaa, johon Daavidin linko on myyty. Esimerkiksi Martti Koskenniemen mukaan Israelin johtoa vastaan esitetyt sotarikossyytteet antaisivat perusteen katkaista asekaupan Israelin kanssa Kansainvälisen joukkotuhontasopimuksen perusteella.
Käännös suomeksi
Pinta-ala

Tasogeometria
Piste
Suora
Käyrä
Taso
Pinta
Pinta-ala
Pituus
Kulma
Trigonometria
Ympyrä
Ellipsi
Monikulmio
Kolmio
Nelikulmio
Suorakulmio
Neliö
Suunnikas
Neljäkäs
Puolisuunnikas
Avaruusgeometria
Tilavuus
Avaruuskappale
Pallo
Kartio
Lieriö
Särmiö
Suuntaissärmiö
Suorakulmainen särmiö
Säännöllinen monitahokas
Platonin kappale
Tetraedri
Heksaedri eli kuutio
Oktaedri
Dodekaedri
Ikosaedri
Keplerin–Poinsot'n kappale
Euklidinen geometria
Paralleeliaksiooma
Epäeuklidinen geometria
Hyperbolinen geometria
Elliptinen geometria
Analyyttinen geometria
n
k
Osa artikkelisarjaa
Pinta-ala (myös ala, tunnus A; lyhenne yleiskielessä pa.) on pinnan tai alueen koon mitta. Yksinkertaisimmillaan pinta-ala on jonkin suorilla rajatun tasokuvion ala, jolloin se on yleensä varsin yksinkertaisesti laskettavissa. Mikäli tasokuvion rajat ovat kaarevia, voi sen pinta-alan laskea integraalilaskennan avulla, mikäli rajakäyrät voidaan esittää matemaattisina funktioina. Tasokuvioiden lisäksi pinta-ala voidaan määrittää myös kolmiulotteisille kappaleille.
Erilaisille geometrisille tasokuvioille, kuten neliölle tai ympyrälle, on olemassa omat kaavat niiden pinta-alan laskemiseen; esimerkiksi suorakulmion pinta-ala on sen pituuden ja leveyden tulo. Mielivaltaisen monikulmion kuvion pinta-ala voidaan selvittää jakamalla se geometrisiin peruskuvioihin, esimerkiksi kolmioihin, ja laskemalla pinta-ala osakuvioiden pinta-alojen summana. Vastaavasti tasoista koostuvan monitahokkaan pinta-ala voidaan laskea tahkojen pinta-alojen summana. Tietyille kaarevia pintoja sisältäville kolmiulotteisille kappaleille, kuten pallolle ja kartiolle, on olemassa omat kaavat pinta-alan laskemiseen; esimerkiksi pallon pinta-ala on neljä kertaa pii kerrottuna pallon säteen neliöllä (4πr2). Tietynlaisten kaarevapintaisten kappaleiden pinta-alat voidaan laskea myös integraalilaskennan avulla, kuten pyörähdyskappaleiden pinta-alat.
Pinta-alan suoraan mittaamiseen on ennen käytetty planimetriä.