stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henkivakuutusyhtiö Suomi
Historia > Yhtiön alasajo

Vuoden 2008 finanssikriisin myötä korot ja sijoitustuotot laskivat. Suomi-yhtiö ryhtyi pohtimaan alasajonsa nopeuttamista ja vakuutusten siirtoa toimivaan yhtiöön. Ulkomaan tytäryhtiöt myytiin itävaltalaiselle Vienna Insurance Groupille, mutta kotimaisista vakuutuksista luopuminen yhdellä kertaa osoittautui tässä vaiheessa mahdottomaksi.
2010-luvulla Suomi-yhtiö päätti yrittää luopua vakuutuksistaan vakuutuskanta kerrallaan. Ryhmäeläkevakuutukset siirrettiin Mandatum Henkivakuutusosakeyhtiöön (Mandatum Life) vuoden 2014 lopussa. Yksilölliset henkivakuutukset siirrettiin OP Ryhmään vuotta myöhemmin eli vuoden 2015 lopussa ja viimeinen vakuutuskanta eli yksilölliset eläkevakuutukset siirrettiin myös OP Ryhmään vuoden 2016 lopussa. Vakuutuskantojen mukana siirtyi myös vakuutuksille kuulunut Suomi-yhtiön ylimääräinen varallisuus.
Suomi-yhtiön edustajisto päätti vuonna 2016 viimeisen kannanluovutuksen hyväksyessään, että yhtiö kannanluovutuksen toteuduttua lopettaa toimintansa ja hakee toimilupansa peruuttamista. Finanssivalvonta perui Suomi-yhtiön toimiluvan yhtiön omasta hakemuksesta helmikuussa 2017. Saman vuoden yhtiökokous päätti Suomi-yhtiön asettamisesta selvitystilaan yhtiön purkamiseksi.
Suomi-yhtiön viimeinen yhtiökokous pidettiin 13.3.2018 ja yhtiö on nyt purkautunut. Suomi-yhtiö teki juridista historiaa: se oli Suomessa ensimmäinen merkittävän kokonainen henkivakuutusyhtiö, joka hallitusti purettiin osakeyhtiölain mukaisen vapaaehtoisen selvitysmenettelyn avulla.
Toimitusjohtajat

Edvin Kaslin 1890−1905
W. A. Lavonius 1906–1932
Aarne Uusikylä 1932–1950
Yrjö Leinberg 1950–1963
Kari Karhunen 1963–1976
Jaakko Lassila 1977–1983
Pentti Talonen 1983–1985
Yrjö Niskanen 1986–1992
Jukka Rantala 1992–1997
Jorma Hämäläinen 1997–2000
Eino Halonen 2000–2007
Markku Vesterinen 2008–2011
Jari Sokka 2012–2017
Kirjallisuutta

Suomen historia, Keskinäinen Henkivakuutusyhtiö Suomi, Anitra Komulainen, Teemu Keskisarja ja Markku Kuisma, Siltala, Helsinki 2018
Näin me sen näimme. Aarne Souri, Jorma Hämäläinen ja Eino Halonen muistelevat Suomi-yhtiön menneitä vuosikymmeniä, Keskinäinen Henkivakuutusyhtiö Suomi, Helsinki 2008.
Yrjö Niskanen sinivalkoinen vuorineuvos, A.-P. Pietilä, Gummerus, Jyväskylä 1997
Pohjola-yhtiöt 100 vuotta, Eino Lyytinen, WSOY, Porvoo 1991
Aiheesta muualla

Suomi-yhtiö (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaiset vakuutusyhtiöt
| --- | --- |
Vahinkovakuutus:  Alandia  Fennia  If  LähiTapiola  Pohjola Vakuutus  Pohjantähti  Suomen Vahinkovakuutus  Turva  Ömsen 
Henkivakuutus:  Aktia  Alandia  Sp-Henkivakuutus  Fennia  Kaleva  LähiTapiola  Mandatum Life  Nordea  Pohjola Vakuutus 
Eläkevakuutus:  Elo  Ilmarinen  Varma  Veritas 
Erityisvakuutus: Garantia
Guillaume Martin

| Guillaume Martin |
| --- | --- |
 Guillaume Martin 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  173 cm
Paino:  55 kg
Joukkue:  Groupama-FDJ
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2012–2013 2014–2015:  Sojasun–ACNC CC Étupes
Ammattilaisjoukkue(et)
2013 2014 2016–2019 2020–2024 2025–:  Sojasun (harjoittelija) FDJ.fr (harjoittelija) Wanty-Gobert Cofidis Groupama-FDJ
Suurimmat voitot
 Espanjan ympäriajo, mäkikirikilpailu 2020 
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
Guillaume Martin (s. 9. kesäkuuta 1993 Pariisi) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi harjoittelijana Sojasun-tallissa syyskaudella 2013 ja FDJ.fr-joukkueessa syksyllä 2014. Hän kilpaili Wanty-Gobert-joukkueessa vuosina 2016–2019 ja Cofidis-tallissa 2020–2024. Vuodesta 2025 lähtien hän on ajanut Groupama-FDJ-joukkueessa. Hän voitti mäkikirikilpailun Espanjan ympäriajossa 2020.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Herra Darwinin puutarhuri

| Herra Darwinin puutarhuri |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kristina Carlson
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  176
ISBN:  978-951-1-23881-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Herra Darwinin puutarhuri on Kristina Carlsonin romaani vuodelta 2009. Teoksen tapahtumaympäristö on brittiläinen Downin kylä 1870-luvun lopulla. Kylässä asuu kuuluisuus Charles Darwin, jonka varsinaiset saavutukset jäävät kyläläisiltä hämäriksi. Keskeinen henkilö romaanissa on Darwinin puutarhuri Thomas Davies, jonka kärsimysten vertauskohta on Raamatun Job. Teos on Maan ääreen -kirjan jälkeen Carlsonin toinen maailmalle sijoittuva romaani.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien kriitikko Mervi Kantokorpi kutsui teoksen suurimmaksi innovaatioksi sen kerrontaa ja Carlsonin hyveeksi erehtymätöntä proosarytmiä. Kantokorven mukaan teoksen tyylillinen tuoreus on uutta suomalaisessa proosassa.
Käännökset

Teos on julkaistu tšekiksi nimellä Zahradník pana Darwina (Mladá Fronta, 2011), viroksi nimellä Harra Darwini aednik (Loomingu raamatukogu 36-37/2012), englanniksi nimellä Mr Darwin's Gardener (Peirene, 2013), italiaksi nimellä Il giardiniere del signor Darwin (Elliot Edizioni, 2019) ja katalaaniksi nimellä El jardiner de Darwin (Nits Blanques, 2024).
Aiheesta muualla

Raevaara, Tiina: Kakofoniaa kartanon liepeillä. Kiiltomato.net 16.9.2009.
Tanskanen, Leena: Herra Darwinin puutarhuri (Arkistoitu – Internet Archive). Keskipohjanmaa 2.11.2009.
Lezard, Nicholas: Mr Darwin’s Gardener by Kristina Carlson – review. The Guardian 25.6.2013. (englanniksi)
Michael Mørkøv

| Michael Mørkøv |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:  Tanska
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  rata- ja maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2005−2008 2009–2015 2016–2017 2018−2023   2024:  Team GLS Saxo Bank / Tinkoff Katjuša Quick-Step Floors / Deceuninck–Quick-Step / Quick-Step Alpha Vinyl Team / Soudal-Quick Step Astana Qazaqstan Team
Suurimmat voitot
 Pariajon maailmanmestaruus 2009, 2020, 2021 Pariajon olympiavoitto 2020 Joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruus 2009 Pariajon EM-kulta 2019  Maantieajon Tanskan-mestaruus 2013, 2018, 2019 Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | pariajo |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | pariajo |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pruszków 2009 | pariajo |  |
|  Kultaa | Pruszków 2009 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Kultaa | Berliini 2020 | pariajo |  |
|  Kultaa | Roubaix 2021 | pariajo |  |
|  Pronssia | Palma de Mallorca 2007 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Manchester 2008 | pariajo |  |
|  Pronssia | Ballerup 2024 | pariajo |  |
| Ratapyöräilyn EM-kilpailut  | Ratapyöräilyn EM-kilpailut  | Ratapyöräilyn EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Apeldoorn 2019 | pariajo |  |
|  Hopeaa | Alkmaar 2008 | pariajo |  |
|  Hopeaa | Alpeldoorn 2011 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Alkmaar 2008 | derny |  |
|  Pronssia | Alpeldoorn 2024 | pariajo |  |
Michael Mørkøv Christensen (s. 30. huhtikuuta 1985 Kokkedal, Fredensborgin kunta) on tanskalainen rata- ja maantiepyöräilijä. Mørkøv aloitti ratapyöräilijänä ja sai hopeaa Pekingin 2008 kesäolympialaisten ratapyöräilyn joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti pariajon ja joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden 2009. Jälkimmäisessä hän tosin ajoi vain karsintakilpailussa. Hän voitti pariajon maailmanmestaruuden myös 2020 ja 2021. Tokion olympialaisissa hän saavutti pariajossa kultaa ja Pariisissa 2024 pronssia.
Maantiepyöräilyssä hän aloitti ammattilaisuransa Team GLS -tallissa 2005−2008, edusti Saxo Bank / Tinkoff-joukkuetta 2009–2015, Katjuša-tallia 2016–2017, belgialaistallia, viimeksi nimeltään Soudal-Quick Step vuosina 2018–2023 ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2024 Astana Qazaqstan Teamia.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Mørkøv Wikimedia Commonsissa
Alberto Bettiol

| Alberto Bettiol |
| --- | --- |
 Alberto Bettiol Brabantse Pijl -kilpailussa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Pituus:  180 cm
Paino:  69 kg
Joukkue:  XDS Astana Team
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  klassikkojen erikoismies
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2012  2013:  Team Idea Shoes - M.C.S. - Madras G.S. Mastromarco - Chianti Sensi - Benedetti - Dover
Ammattilaisjoukkue(et)
2014 2015 2016–2017 2018 2019–8/2024 8/2024–:  Cannondale Pro Cycling Team Cannondale-Garmin Cannondale-Drapac BMC Racing Team EF Education XDS Astana Team
Suurimmat voitot
 Flanderin ympäriajo 2019 Milano–Torino 2024  Maantieajon Italian-mestaruus 2024 Italian ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 4. tammikuuta 2025 
Alberto Bettiol (s. 29. lokakuuta 1993 Poggibonsi) on italialainen maantiepyöräilijä, Flanderin ympäriajon voittaja.
Bettiol aloitti ammattilaisuransa italialaisessa Cannondale Pro Cycling Teamissa 2014. Hän edusti yhdysvaltalaista Cannondale-Garmin / Cannondale-Drapac -joukkuetta kaudet 2015−2017. Vuonna 2018 hän kilpaili BMC Racing Teamissa. Kausiksi 2019–2024 hän palasi edelliseen talliinsa, nimeltään tuolloin EF Education. Elokuun 2024 puolivälistä alkaen hän on edustanut XDS Astana Teamia.
Bettiol sijoittui toiseksi GP Ouest-France -kilpailussa 2016. Hän voitti Flanderin ympäriajon 2019 karattuaan kärkiryhmästä Oude Kwaremontin nousussa 17 kilometriä ennen maalia. Hän voitti 18. etapin Italian ympäriajossa 2021 sekä Milano–Torinon ja maantieajon Italian-mestaruuden 2024.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Amatööriradiotaajuusalueet

Amatööriadiotaajuusalueet ovat niitä radiospektrin kaistoja, mille kansalliset telehallintoviranomaiset määritelemät kunkin maan radioamatööritoiminnan sallitut taajuudet, lähetystehot, tarvittava radioamastööripätevyys kansallisesti kahdesta neljään radioamatööriluokkaan maakohtaisesti. Teknillisetn normien ollessa kyseessä käytetään yleensä taajuuksia, kun taas puhekielessä antennian vaatiman koon vuoksi käytetään edelleen aallonpituukia niin kuin 1900-luvun alkupuolella teknililsissäkin normeissa. Teknilisen kehityksen vuoksi tarve aikaisempaa suuremmille taajuuksille ja suuremmalle kaistaleveydelle on johtanut uusien radiojärjestelmien taajuuksien lisääntymiseen, mistä on seurannut myös tiedovälityskyvyn suureneminen.
Suomessa liikenne- ja viestintävirasto pitää yllä listaa Suomessa käytettävistä radioamatööritaajuuksista. Taajuuksien käyttöön voi liittyä rajoituksia maantieteellisen sijainnin ja lähetystehon suhteen.
Suomessa radioamatööritoiminnassa voi käyttää seuraavia taajuusalueita (katso myös: Sähkömagneettinen spektri):
LF - low frequency (ITU)

LF-alueella, taajuudeltaan 30 kHz - 300 kHz, on yksi radioamatööritaajuusalue. LF-aallot alkavat kymmenestä kilometristä ja päättyvät kilometriin.
LF-taajuusalueella on myös yleisradion pitkien aaltojen alue, LW-aaltoalue. LW on lyhenne pitkää aaltoa tarkoittavasta käsitteestä long wave. Yleisesti ottaen pitkien aaltojen taajuusrajat ovat 148,5 kHz – 283,5 kHz, mutta kansalliset telehallintoviranomaiset voivat myöntää yleisradiolähetyslupia vähäisemmllekin määrille kanavoituja taajuuksia. Pitkien aaltojen pituudet vaihtelevat 2019 metristä 1057 metriin. Aaltoalueella on 15 kanavaa yhdeksän kilohertsin välein 153, 162, 171, 180, 189, 198, 207, 216, 225, 234, 243, 252, 261, 270 ja 279 kHz. Päinvastoin kuin keskipitkissä aalloissa, missä kanavointi tapahtuu 9 kHz:n välein ja Yhdysvalloissa 10 kHz:n välein, on pitkien aaltojen kanavointi aika 9 kHz:n välein.
Amatööriradion 2,2 km:n taajuusaluetta ja yleisradion pitkieä aaltoja voi kuunnelle verkko-ohjelmistoradiovastaanottimilla verkkoselaaimella Internetin kautta.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| kHz | yleisradioasema | sijainti | verkko-ohelmistoradio | URL |
| 153 | Radio România Antena Satelor | Romania, Brașov | WebSDR | http://websdr.ewi.utwente.nl:8901   http://grimsbysdr.ddns.net:8073 |
162: 
171: 
180: 
189: 
198: 
207: 
216: 
225: 
234,: 
243: 
| 252 | Radio Algérienne, Chaîne 3 | Algeria, Tipaza | WebSDR | http://grimsbysdr.ddns.net:8073/m.html |
261: 
270: 
279:
MF - medium frequency (ITU)

MF-alueella, taajuudeltaan 300 kHz - 3000 kHz, on kaksi radioamatööritaajuusaluetta. HF-aaltojen pituus alkaa kilometristä ja päättyy sataan metriin.
| 630 m | 160 m |
| --- | --- |
472 kHz –479 kHz: 1 810–1 855 kHz 1 861–1 906 kHz 1 912–2 000 kHz
UHF- ultra high frequency (ITU)

UHF-alueella, taajuudeltaan 300 MHz - 3000 MHz toisin merkittyänä 300 MHz - 3 GHz, on kolme radioamatööritaajuusaluetta. UHF-aallot alkavat metristä ja päättyvät kymmeneen senttimetriin. 70 cm:n taajuusalue on melko tyypillinen amatööriradion puheradiotoistimille. Pätevyytettä, lähetysluvatta ja taajuusmaksutta käytettävä PMR446-radiopuhelin, minkä kantama rajoitetulla 0,5 W:n lähetysteholla vaihtelee tiuhaan rakennetun alueen 800 metristä järviselle 4 km:lle aallonpituus on noin 65 cm 446 MHz:llä. Monissa amatööradiokäsiradioissa UHF-taajuusalueen lähetysteho on 4 W, toisin sanoen kahdeksan kertaan PMR446:n sallittu lähetysteho, mistä johtuu PMR446:a parempi kuuluvuus ja kantavuus.
23 senttimetrin aallot ovat tulleet kansallisesti rajoitetuiksi tai kielletyiksi siksis, että Euroopan unioni tarvitsee taajuuksia Galileo-satelliittipaikantimilleen.
13 senttimetrin aaltojen käyttö on harvinaista.
| 70 cm | 23 cm | 13 cm |
| --- | --- | --- |
| 432 MHz – 438 MHz | 1 240 MHz – 1 300 MHz | 2 300 MHz – 2 450 MHz |
SHF- super high frequency (ITU)

SHF-alueella, taajuudeltaan 3 GHz - 30 GHz, on kolme radioamatööritaajuusaluetta. SHF-aallot alkavat kymmenestä senttimetristä ja päättyvät yhteen senttimetriin.
| SHF-1 | SHF-2 | SHF-2 | SHF-4 | SHF-5 | SHF-6 | SHF-7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 400 MHz – 3 408 MHz | 5 650 MHz – 5 850 MHz | 2 300–2 450 MHz | 10,00 GHz – 10,28 GHz | 10,368 GHz – 10,370 GHz | 10,45 GHz – 10,50 GHz | 24,00 GHz – 24,25 GHz |
EHF- extremely high frequency (ITU)

EHF-alueella, taajuudeltaan 30 GHz - 300 GHz, on kolme radioamatööritaajuusaluetta. EHF-aallot alkavat senttimetristä ja päättyvät millimetriin.
| EHF-1 | EHF-2 | EHF-3 | EHF-4 | EHF-5 | EHF-6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 47,00 GHz – 47,20 GHz | 76,00 GHz – 81,50 GHz | 122,25 GHz – 123,00 GHz | 134,00 GHz – 141,00 GHz | 241,00 GHz – 250,00 GHz | 250,00 GHz – 300,00 GHz |
250 GHz - 1000 GHz sallitaan vain erityisellä luvalla. lähde?
THF- tremendously high frequency (ITU)

THF-alueella, taajuudeltaan 300 GHz - 3000 GHz toisin merkittynä 300 GHz - 3 THz, on erikoisluvin sallittuja amatööriradiotaajuuksia. THF-aallot alkavat 1 millimetristä ja päättyvät 0,1 mm:iin. Niiden käyttötarkoitus on vähäinen. Niitä käytetään avaruudessa satellittien välisiin yhteyksiin.
250 GHz - 1000 GHz sallitaan vain erityisellä luvalla. lähde?
↑  Viestintävirasto: Radiotaajuuksien käyttöön liittyvät Viestintäviraston määräykset ficora.fi. Viitattu 19.1.2010.
↑  https://www.viestintavirasto.fi/attachments/maaraykset/Viestintavirasto6J2014M.pdf
↑  Radioamatööriviestinnän taajuusalueet ja suurimmat sallitut lähetystehot 5.5.2017. Viestintävirasto. Viitattu 13.12.2017.
George Stanich

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  George Stanich vuonna 1950. |  George Stanich vuonna 1950. |  George Stanich vuonna 1950. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | korkeushyppy |  |
George Stanich (s. 4. marraskuuta 1928) on entinen yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Stanich saavutti korkeushypyssä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 195 cm. Saman tuloksen saivat toiseksi, neljänneksi ja viidenneksi sijoittuneet, ja ensimmäistä kertaa olympiahistoriassa samaan tulokseen päätyneiden sijoitukset ratkaistiin pudotusten määrällä. Hänen edelleen sijoittuivat australialainen John Winter ja norjalainen Björn Paulson. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa Stanich joutui hyppäämään yli kaksi metriä päästäkseen olympialaisiin.
Heikoin lenkki

| Heikoin lenkki> The Weakest Link |
| --- | --- |
 Ohjelman tunnus.
Tyyli:  Visailuohjelma
Kestoaika:  noin 45 minuuttia (ilman mainoskatkoja)
Pääosissa:  Kirsi Salo (2002–2005) Riku Nieminen (2017–2018)
Alkuperämaa:   Suomi   Iso-Britannia (alkuperäisformaatti)
Verkko:   MTV3 (2002–2005)   Nelonen (2017–2018)
Esitetty:  Alkuperäinen versio: 6. syyskuuta 2002 –  18. helmikuuta 2005  Toinen versio: 20. maaliskuuta 2017 – 21. toukokuuta 2018 
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Solar Television (2002–2005) Banijay Finland Oy (2017–)
Aiheesta muualla
IMDb
Heikoin lenkki on brittiläiseen formaattiin The Weakest Link perustuva televisiovisailuohjelma. Ohjelman jokaisessa jaksossa on kahdeksan kilpailijaa, jotka jokaisella kierroksella äänestävät yhden kilpailijan pois. Brittiläisen version juontajana tunnetuksi tullut Anne Robinson sai tylyn juontotyylinsä takia lempinimen "Queen of Mean" (suom. "Ilkeyden kuningatar"). Sarjaa on esitetty muun muassa Suomessa, Venäjällä, Isossa-Britanniassa, Australiassa, Alankomaissa, Unkarissa ja Thaimaassa. Vuonna 2018 ohjelmaa esitetään enää vain Isossa-Britanniassa, Suomessa ja Kyproksessa.
Formaatin ensimmäinen jakso esitettiin Isossa-Britanniassa 14. elokuuta 2000 Anne Robinsonin juontamana, joka on sittemmin juontanut myös Yhdysvaltain versiota. Brittiversiota esitettiin yli 12 vuotta ja siitä tehtiin peräti 1 693 jaksoa.
Formaatti

Ohjelmaa on esitetty maaversiosta riippuen päivittäin tai kerran viikossa, ja kilpailijamäärä on vaihdellut 6−10 pelaajan välillä. Joissakin erikoisjaksoissa on kilpailtu muun muassa pareina. Sääntöjen yksityiskohdat vaihtelevat maaversioittain erityisesti voittosummassa, rahapuun rakenteessa, pelaajien lukumäärässä ja peliajoissa.
Formaatti > Studion ja juontajan ominaisuudet

Pelissä kilpailijat on sijoitettu puolikaareen, jonka keskellä on juontaja. Asetelma on samankaltainen kuin panoptikon-tyylisissä vankiloissa, joissa vangeille pyritään tietoisesti aiheuttamaan alistunut ja ahdistunut olotila. Juontaja seisoo muutama kymmensenttiä pelaajia korkeammalla saarekkeella, jolla on akselinsa ympäri pyörivä näyttötaulu, jolta juontaja lukee kysymykset kääntäen näyttöpäätettä pelaaja kerrallaan. Studio on pimeä, ja valo tulee jokaisen kilpailijan taakse sijoitetusta valoheittimestä sekä kilpailijoiden ja juontajan välisen puolikaarialueen lattiavalaistuksesta, joka toimii samalla visuaalisena kierroskellona. Katsojille graafisesti näkyvä rahapuu ja kierrosaikakello heijastetaan juontajan taakse pelaajia varten.
Lähes poikkeuksetta juontaja on ollut jokaisessa maaversiossa nainen, merkittävimpinä poikkeuksina Yhdysvaltain, Irlannin, Japanin, Ranskan, Suomen ja Portugalin Heikoin lenkki -ohjelmat. Studion tilaratkaisuilla korostetaan formaattiin kuuluvaa ominaispiirrettä, jossa juontajan tehtävä on kiusoitella tai jopa nöyryyttää kilpailijoita. Tämän taso on kuitenkin vaihdellut maakohtaisesti: erityisesti Saksan Heikoin lenkki -ohjelman juontaja Sonja Zietlowin juontotyyliä pidettiin erittäin julmana, kun samalla Ranskan Heikoin lenkki -ohjelman Julien Courbet naureskeli usein kilpailijoiden kanssa, Heikoin lenkki -ohjelman Riku Nieminen ilkeilyn sijaan kehui kilpailijoita ja naureskeli heidän kanssa. Yleisesti ottaen edelleen käynnissä olevissa maaversioissa tunnelma on rentoutuneempi ja vapautuneempi kuin kymmenen vuotta sitten esitetyissä ohjelmissa.
Formaatti > Keskustelu pelistrategiasta

Pankki-sanan liiallinen käyttö johtaa siihen, että kierrosten rahasummat ja siten koko voittopotti jäävät pieniksi, mutta toisaalta voittopottiin kertyy varmasti rahaa. Tämä taktiikka on hyödyllinen erityisesti pelin alussa, jolloin joukossa on myös heikommin pärjääviä pelaajia. Loppua kohden hyöty heikkenee, kun oikeita vastauksia kertyy enemmän. Eräässä Ison-Britannian Heikoin lenkki -jaksossa kilpailijat vastasivat peräkkäin oikein 19 kysymykseen, ennen kuin saivat kerättyä kierroksen rahapotin kokoon (oikealla taktiikalla kymmenen ensimmäistä oikeaa vastausta olisivat riittäneet).
Pankki-sanan parasta käyttötaktiikkaa on tutkittu ja pohdittu laajemminkin. New Scientist -blogin Erica Klarreich on väittänyt, että Yhdysvaltain versiossa rahan keräämiseen on vain kaksi järkevää taktiikkaa. Kilpailijoiden tulisi joko sanoa pankki jokaisella vuorolla tai kuuden oikean vastauksen jälkeen. Oikea strategia riippuu kilpailijoiden tasosta ja pelin etenemisvaiheesta. Suurimmalle osalle, muttei kuitenkaan kaikista heikoimmille joukkueille, kuuden oikean vastauksen pankkitaktiikka on paras. Tilastollisesti kilpailija sanoo pankin joka kolmannen kysymyksen jälkeen, mutta tämä taktiikka on kannattava vain, jos vähintään kahteen kysymykseen kolmesta vastataan koko kierroksen ajan oikein.
Suomen Heikoin lenkki

Pelaajia on kahdeksan. Viimeisen kierroksen rahasumma lisätään voittopottiin kaksinkertaisena. Tilastollinen heikoin lenkki valitaan väärien vastausten lukumäärän perusteella. Kierrosaika on kolme minuuttia, ja se vähenee kierroksittain aina kymmenen sekuntia kerrallaan.
Ohjelmaa esitettiin MTV3-kanavalla aluksi vuosina 2002–2005, jolloin juontajana toimi Kirsi Salo, joka tuli erityisen tunnetuksi piikittelevistä repliikeistään. Voittosumma oli ensimmäisissä jaksoissa 16 000 euroa, mutta kasvoi myöhemmin ensin 18 000 euroon ja lopulta 20 000 euroon. Ohjelman näyttäminen päätettiin keskeyttää Kirsi Salon raskauden ja avioliittoon astumisen vuoksi.
Nelonen ilmoitti tammikuussa 2017 ohjelman palaavan ruutuun. Uudeksi juontajaksi tuli Riku Nieminen. Uusi kausi alkoi 20. maaliskuuta 2017. Pelin enimmäisvoittosumma oli 20 000 euroa. Kauden päätösjakso esitettiin 22. toukokuuta 2017.  Heikoin lenkki jatkui vielä keväällä 2018.
Suomen Heikoin lenkki > Tuotantokaudet

| Kausi | Alkamispäivä | Päättymispäivä | Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| Ensimmäinen tuotantokausi | 6. syyskuuta 2002 | 29. maaliskuuta 2003 | 30 |
| Toinen tuotantokausi | 5. syyskuuta 2003 | 23. huhtikuuta 2004 | 30 |
| Kolmas tuotantokausi | 3. syyskuuta 2004 | 18. helmikuuta 2005 | 11 |
| Vuoden 2017 kausi | 20. maaliskuuta 2017 | 20. marraskuuta 2017 | 20 |
| Vuoden 2018 kausi | 26. helmikuuta 2018 | 21. toukokuuta 2018 | 13 |
Kritiikkiä

Juontajan puhetyyliä on arvosteltu useissa maissa vastenmieliseksi ja epäinhimilliseksi, esimerkiksi Saksassa juontotyyliä ensin kevennettiin, mutta lopulta ohjelma jouduttiin lakkauttamaan kokonaan suuren vastustuksen ja pienien katsojalukujen vuoksi. Suomessa juontajan loanheittoa on kritisoitu lapselliseksi ja liiallisuuksiin meneväksi.
Kiinnostavan ja järkevän haastelukokonaisuuden luonti on osoittautunut vaikeaksi kuvaus- ja käsikirjoitusteknisesti. Ohjelman kuvaukset kestävät pitkään, sillä käsikirjoittajaryhmä joutuu kehittämään juontajalle luontevia repliikkejä kilpailijoiden vastausten mukaan. Lisäksi studion asettelu edellyttää kameroiden jatkuvaa siirtelyä, kun kilpailijan ja juontajan kuvauskohdetta vaihdetaan. Tämä johtaa 45 minuutin mittaisen kilpailun kuvausajan venymiseen paikoittain jopa kuuteen tuntiin, mitä on pidetty epämiellyttävänä voimakkaasti valaistussa ja helposti kuumenevassa studiossa.
Ohjelmaversiot ovat loppuneet nopeasti niissä maissa, joissa juontotyyliä ei ole saatu toimimaan uskottavasti kilpailijoiden kanssa katsojien silmissä. Esimerkiksi Saksassa ja Ruotsissa maaversiot jäivät lyhyiksi, mutta harvassa maassa ohjelman esittäminen on jatkunut kahta tai kolmea vuotta pidempään. Sitä vastoin Isossa-Britanniassa, Kroatiassa ja Ranskassa ohjelma on osoittautunut suosituksi ja pitkäikäiseksi, kahdessa ensin mainitussa on tehty ohjelmasta ainoana yli tuhat jaksoa.
Aiheesta muualla

Kansainvälisiä Heikoin lenkki -ohjelman alkutunnuksia
Suomen Heikoin lenkki -ohjelman tunnus
Venäjän Heikoin lenkki 	Слабое Звено, juontajana Marija Kiseljova.
Ohjelman tunnus vuosina 2002–2005.