stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riku Kytösalmi

Riku Kytösalmi (s. 23. syyskuuta 1970 Imatra) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1988–2002 Kytösalmi pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 330 runkosarjaottelua Imatran Pallo-Veikkojen, Oulun Lipon ja Koskenkorvan Urheilijoiden joukkueissa. Kytösalmen kasvattajaseura on Imatran Pallo-Veikot. Ulkopelissä Kytösalmen pelipaikka oli kolmospolttajana. Kytösalmi valittiin 10 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 3 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Saavutukset > Pelaajana

3 SM-kultaa: 1991, 1994, 1998
4 SM-hopeaa: 1989, 1990, 1993, 1995
10 Itä–Länsi-ottelua: 1989, 1991–1998, 2002
3 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1990–1992
Vuoden jokeri: 2002
Oldenin vanha kirkko

| Oldenin vanha kirkko Olden gamle kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2015.
Sijainti:  Stryn, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1759
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oldenin vanha kirkko (norj. Olden gamle kyrkje) on Strynin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1759.
Kuvia

Alttaritaulu
Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oldenin vanha kirkko Wikimedia Commonsissa
Olavi Kivikoski

| Olavi Yrjö Kivikoski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. elokuuta 1914 Kemi
Kuollut: 11. syyskuuta 1992 (78 vuotta) Kemi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  merimies
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Olavi Yrjö Kivikoski (1. elokuuta 1914 Kemi – 11. syyskuuta 1992 Kemi) oli amerikansuomalainen merimies, joka tuli tunnetuksi ylitettyään vuonna 1953 Atlantin valtameren Turquoise-kuunarillaan. Kivikoski oli Yhdysvaltojen kansalainen ja asui ennen purjehdustaan New Yorkissa. Atlantin ylitystä ja muita purjehduksiaan varten hän osti Turquoise-veneensä käytettynä ja kokeili sillä purjehtimista Harlemin rannoilla. Merimiestaustastaan huolimatta hän ei ollut aikaisemmin yksinpurjehtinut.
Takaisin Yhdysvaltoihin

Vuosina 1955–1956 Kivikoski purjehti takaisin Amerikkaan. Hän purjehti veneensä kesällä 1955 Tanskaan ja lensi sen jälkeen Yhdysvaltoihin, jossa työskenteli Yhdysvaltain kauppalaivastossa ansaitakseen rahaa veneen kunnostamiseen ja matkakuluihin. Seuraavana kesänä hän purjehti Turqoisen Tanskasta ensin Englantiin, sieltä Lissaboniin Portugaliin ja edelleen Kanarian saarille, josta hän purjehti Atlantin yli Kuubaan ja sieltä Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa hän palasi merimieheksi ja myi veneensä. Hän löysi myös vaimon ja he perustivat kodin Lake Worthiin Floridaan. Kivikoski kirjoitti myös näistä myöhemmistä matkoistaan käsikirjoituksen, mutta sitä ei ole koskaan julkaistu.
Kuolema

Jäätyään leskeksi ja eläkkeelle Kivikoski muutti lopulta Kemiin. Hän kuoli hukkumalla kotirantaan veneensä viereen Kemissä 11. syyskuuta 1992.
Olavi Kivikosken neljästä veljestä kolme oli myös merimiehiä ja kaksi heistä kuoli laivan upotessa. Veljistä Pentti kuoli 1941 kun Norjan lipun alla purjehtinut laiva upotettiin torpedolla ja Jaakko kuoli 1946 kun S/S Leena upposi törmättyään todennäköisesti sodanaikaiseen merimiinaan. Heidän isänsä hukkui heikkoihin jäihin 1947.
Aiheesta muualla

Olavi Kivikoski,Yksin yli Atlantin, WSOY, 1954.
Joni Skiftesvik, Edessä tyrskyjä!, WSOY, 2004.
Purjeveneellä New Yorkista Kemiin, Helsingin Sanomat, 20.7.2008.
Kuvia Turquoise veneestä http://koti.kapsi.fi/~kiba/Turquoise/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Oskar Elenius

Oskar Elenius vuonna 1964.
Oskar Elenius (16. toukokuuta 1884 Valkeala – 20. kesäkuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.
Eleniuksen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anton Elenius ja Maria Hartonen. Elenius opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1904–1907 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1906–1907. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1907 ja 1908. Elenius oli piirustuksen opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa 1920–1930 sekä työväenopistossa 1929–1930. Vuodesta 1930 alkaen hän toimi opettajana ja johtajana maalariammattikoulussa.
Oskar Eleniuksen vanhempi veli oli rehtori ja kirjailija Edvard Elenius.
Palkinnot

I palkinto Nuoren Suomen Kalevalan kuvituskilpailussa 1908
Aiheesta muualla

Oskar Elenius. Suomalaisen kuvataiteen bibliografia.
Oskar Eleniuksen näyttely, Suomen Kuvalehti, 30.09.1922, nro 39, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Order of the Black

| Order of the Black Black Label Society |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. elokuuta 2010
 Tuottaja(t): Zakk Wylde
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 49.03
 Levy-yhtiö: E1 Music, Roadrunner Records, Riot Entertainment
Listasijoitukset
  4.  13.
Black Label Societyn muut julkaisut
| Skullage 2009 | Order of the Black 2010 | The Song Remains Not the Same 2011 |
Singlet albumilta Order of the Black
 ”Parade of the Dead” Julkaistu: 16. kesäkuuta 2010  ”Crazy Horse” Julkaistu: 22. kesäkuuta 2010
Order of the Black on Black Label Societyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 10. elokuuta 2010. Uudessa-Seelannissa ja Australiassa se julkaistiin Riot Entertainmentin alaisuudessa vaihtoehtoisella kansikuvalla. Euroopassa se julkaistiin levymerkillä Roadrunner Records.
Order of the Black myi noin 33,000 kappaletta Yhdysvalloissa ensimmäisellä julkaisuviikollaan ja sijoittui Billboard 200 -listalla sijalle 4. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 13.
Kappaleet

Crazy Horse – 4.04
Overlord – 6.05
Parade of the Dead – 3.36
Darkest Days – 4.17
Black Sunday – 3.23
Southern Dissolution – 4.56
Time Waits for No One – 3.36
Godspeed Hellbound – 4.43
War of Heaven – 4.09
Shallow Grave – 3.37
Chupacabra – 0.49
Riders of the Damned – 3.23
January – 2.20
Bridge Over Troubled Water
Junior’s Eyes (Black Sabbath -cover)
Helpless (Neil Young -cover)
Kokoonpano

Zakk Wylde – laulu, soolokitara, piano
Nick Catanese – rytmikitara
John DeServio – basso, taustalaulu
Will Hunt – rummut
Zakk Wylde – tuottaja, grafiikka, design
Adam Klumpp – äänittäjä, miksaaja
George Marino – masteroija
Arvostelut

Metacritic: 67/100
AllMusic:
Consequence of Sound: A–
Imperiumi.net: 7–/10
PopMatters:
Soundi:
Sputnikmusic:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Order of the Black discogs.com -sivustolla
Albumi Order of the Black Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Oma Väyrynen

Elli Oma Lempi Väyrynen (21. lokakuuta 1914 Kiuruvesi – 29. joulukuuta 1992 Lahti) oli suomalainen runoilija.
Teoksia

Sinun eteesi : runoja. Kirjapaja, Helsinki 1946
Reza Vali

Reza Vali (s. 1952 Ghazvin, Iran) on iranilaissyntyinen säveltäjä. Hän aloitti musiikin opintonsa Teheranissa ja lähti vuonna 1972 jatkamaan niitä Wieniin. Hän sai filosofian tohtorin arvon musiikin teoriassa ja sävellyksessä Pittsburghin yliopistosta vuonna 1985. Sittemmin hän on itse opettanut Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän on saanut palkintoja muun muassa Itävallan taide- ja tiedeministeriöltä ja kaksi Andrew W. Mellon -stipendiä. Häneltä ovat tilanneet teoksia Kronos Quartet, Boston Modern Orchestra Project, Seattle Chamber Players, Pittsburgh New Music Ensemble ja Northeastern Pennsylvania Philharmonic.
Vali on tuotannossaan yhdistellyt etnistä kansanmusiikkia ja länsimaista taidemusiikkia. Hänen teoksiaan on esitetty Yhdysvalloissa, Euroopassa, Etelä-Amerikassa, Meksikossa, Hongkongissa ja Australiassa. Useat levy-yhtiöt ovat julkaisseet niiden levytyksiä. Valin sävellyksiin kuuluu muun muassa teoksia orkesterille ja jousikvartetille sekä elektronista musiikkia.
Reza Nazarahari

Reza Nazarahari (pers. ‏رضا نظرآهاری‎, Rezā Nazarāhāri; s. 1962) on Iranin Suomen-suurlähettiläs, joka aloitti suurlähettilään tehtävät Helsingin Kulosaaren Iranin suurlähetystössä 2. marraskuuta 2006. Nazarahari on edustanut Suomen suurlähetystössä myös Viron tasavaltaa maaliskuusta 2007 lähtien.
Nazarahari on toiminut diplomaatin tehtävissä muun muassa Itävallassa vuosina 1998–2001. Hän puhuu myös sujuvaa englantia ja hyvää arabiaa. Tohtori Reza Nazarahari on opiskellut kansainvälistä diplomatiaa Teheranin yliopistossa Iranissa ja politiikkaa Kentin yliopistossa Isossa-Britanniassa vuonna 1996.
Nazarahari on naimisissa Seddigheh Nazaraharin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Nazarahari on ollut puhujana monissa kansainvälisissä konferensseissa, kuten Dušanbessa järjestetyssä CIMERA-konferenssissa.
Nazarahari on työskennellyt monen historiallisen tai poliittisen kirjan parissa. Häneltä on julkaistu Persianlahden historiallisia karttoja käsittelevän kirjan nimeltä Persian Gulf: Atlas of old and historical maps (3000 B.C. - 2000 A.D.). Nazarahari on kirjoittanut artikkelin historiallis-poliittiseen kokoelmaan nimeltä Anglo-Iranian Relations since 1800.
Suurlähettiläs Nazahari oli julkisuudessa kesäkuussa 2007, kun kolme suomalaista Nokia Siemens Networksin työntekijää joutui lyhyeksi aikaa vangituiksi Iranissa oltuaan kalastamassa Hormuzinsalmen lähellä olevalla Abu Musan saarella. Heinäkuussa 2007 Suomen ulkoministeriö kutsui Nazaharin kuultavaksi Iranissa toimeenpannun kivitystuomion johdosta: mies kivitettiin aviorikoksesta, mikä Suomen mukaan loukkasi kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia.
Oliver Raymond Harms

| Oliver Raymond Harms> Missouri-synodin presidentti |
| --- | --- |
 1962-1969 
Edeltäjä:  John William Behnken
Seuraaja:  J. A. O. Preus II
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1901 Cole Camp, Missouri
Kuollut: 3. kesäkuuta 1980 (78 vuotta) Houston, Teksas
Oliver Raymond Harms (11. joulukuuta 1901 Cole Camp, Missouri – 3. kesäkuuta 1980 Houston, Teksas) oli yhdysvaltalainen luterilainen pastori, joka toimi vuosina 1962–1969 luterilaisen Missouri-synodin johtajana eli presidenttinä.
Elämä

Harms syntyi Missourin Cole Campissa 11. joulukuuta 1901. Hän valmistui St. Louisin Concordia Seminarystä vuonna 1926 oltuaan sitä ennen harjoittelijana Pyhän Paavalin luterilaisessa kirkossa Teksasin Wichita Fallsissa. Siellä hän myös samana vuonna avioitui Bertha Serrienin kanssa. Pastori L. Karcher vihki hänet pastoriksi Kolminaisuuden luterilaisessa kirkossa Teksasin Edenissä 4. lokakuuta 1926. Hän toimi kyseisen seurakunnan pastorina vuoteen 1935, jolloin hänet kutsuttiin Houstonin Kolminaisuuden luterilaisen kirkon pastoriksi, Missouri-synodin presidentiksi valitun John William Behnkenin seuraajaksi.
Harms toimi Teksasin piirin toisena varapresidenttinä vuodet 1939-1942, ensimmäisenä varapresidenttinä vuodet 1942-1948 ja presidenttinä vuodet 1948-1956. Vuosina 1956-1959 hän oli Missouri-synodin neljäs varapresidentti ja lopulta hän oli koko synodin presidentti vuodet 1962-1969. Hän kuoli Teksasin Houstonissa 3. kesäkuuta 1980.
Oma (etunimi)

Oma on etunimi, joka on Suomessa adjektiiviin oma perustuva ensisijaisesti miehen etunimi. Muun muassa Yhdysvalloissa Oma on naisen etunimi, Omarin feminiininen vastine. Suomessa kansatieteilijä H. A. Reinholm ehdotti Omaa nimeksi vuonna 1879. Oma oli Inkerinmaan ja Pietarin kalenterissa vuonna 1909, Suomen almanakassa 9. elokuuta 1929–1950.
Tunnettuja Oma-nimisiä

Oma Mäkikossa (1903–1968), suomalainen kirjailija
Oma Väyrynen (1914–1992), suomalainen runoilija
Reza Heidari

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Paino: 75 kg
Seura
Seura: Järvenpään Palloseura
Pelinumero: 8
Junioriseurat
2007–2011: VPS
2012–2014: Honka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010 | VPS-j | 2 | (0) |
| 2014 | Pallohonka | 20 | (0) |
| 2014 | Honka | 1 | (0) |
| 2015–2016 | PK-35 Vantaa | 18 | (0) |
| 2015 | → NJS (laina) | 3 | (0) |
| 2017 | PS Kemi | 3 | (0) |
| 2017 | IF Gnistan | 1 | (0) |
| 2018 | HIFK Fotboll | 3 | (0) |
| 2020 | AC Kajaani | 17 | (0) |
| 2021 | Ekenäs IF | 6 | (0) |
| 2021 | Järvenpään Palloseura | 8 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 82 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. tammikuuta 2022.
Reza Heidari (s. 18. huhtikuuta 1996 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Heidarilla on iranilaiset sukujuuret.
Heidari edusti Vaasan Palloseuraa vuosina 2007–2011. Vuosina 2012–2014 hän pelasi Hongassa.
Heidari teki ensiesiintymisensä 18-vuotiaana Veikkausliigassa 27. elokuuta 2014 tultuaan vaihdosta kentälle. Ottelu oli hänen kauden ainoansa pääsarjatasolla. Kaudeksi 2015 Heidari siirtyi PK-35 Vantaaseen, ja pelasi kesällä 2015 lainalla Nurmijärven Jalkapalloseurassa. Kaudella 2016 Heidari palasi pääsarjatasolle PK-35 Vantaan noustua Veikkausliigaan. Hän pelasi kauden aikana 18 liigaottelua. Kaudella 2017 Heidari sai sopimuksen Veikkausliigaseura PS Kemin kanssa. Heidari ei kuitenkaan saanut vakiinnutettua paikkaansa PS Kemin kokoonpanossa, joten hän siirtyi elokuussa 2017 Ykkösessä pelanneen IF Gnistanin riveihin. Heidari kirjoitti kaudeksi 2018 sopimuksen Hifkin kanssa.
Kaikkiaan Reza Heidari on pelannut 22 Veikkausliigaottelussa Hongan, PK-35 Vantaan ja PS Kemin riveissä.
Oliver Schenk

| Oliver Schenk |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1968 (ikä 56) Dachau, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Saksan kristillisdemokraattinen unioni
Oliver Schenk (s. 14. elokuuta 1968 Salzkotten, Länsi-Saksa) on saksalainen poliitikko. Schenk edustaa kristillisdemokraatista unionia. Schenk on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oliver Schenk Wikimedia Commonsissa
Oliver Schenk Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Okamakkaramato

| Okamakkaramato |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Makkaramadot Priapulida
Lahko::  Halicryptomorpha
Heimo::  Halicryptidae
Suku::  Halicryptus
Laji::  spinulosus
Kaksiosainen nimi
 Halicryptus spinulosus  von Siebold, 1849 
Katso myös
   Okamakkaramato Wikispeciesissä   Okamakkaramato Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Okamakkaramato (Halicryptus spinulosus) on Halicryptidae-heimoon kuuluvan makkaramatolaji, joka voi kasvaa kahdesta kolmeen senttimetrin mittaiseksi. Se on punertavanruskea, nakkia muistuttava mato, jonka sisäelimet voidaan nähdä sen vaalean ihon läpi. Okamakkaramadon etuosassa on pitkittäisiä uurteita ja takaosassa poikittaisia uurteita. Lisäksi sitä peittävät kauttaaltaan kartiomaiset nystyt. Okamakkaramadon kärsä on piikikäs, sen kärjessä on madon suuaukko. Kärsä on sisäänvedettävä ja sitä käyttäen mato myös liikkuu ja saalistaa. Okamakkaramato elää savi-, lieju- tai hiekkapohjalla matalassa ja syvässä vedessä. Itämeressä sitä tavataan alueella Tanskan Suomenlahdelle ja Selkämeren pohjoisosaan asti. Tavallisesti se kaivautuu pohjaan niin, että vain pieniä monisukasmatoja nappaava suuosa jää näkyviin. Okamakkaramato kestää kohtalaisesti veden saastumista, mutta on herkkä happikadon vaikutuksille.
Kirjallisuutta

Meren aarteet, s. 260–261.  Gaudeamus, 2017.  ISBN 9789524954358.  (suomeksi)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Okamakkaramato (Halicryptus spinulosus)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Halicryptus spinulosus (englanniksi)
Oikeus- ja kuluttaja-asioiden pääosasto

| --- | --- |
 
Rooli:  Komission pääosasto
Perustettu:  2010
Edeltäjä:  DG-JAI DG-SANCO (2014)
Virkakunta
Komissaari:  Didier Reynders Helena Dalli
Pääjohtaja:  Ana Gallego Torres
Varapääjohtaja(t):  Nils Behrndt Irena Moozová
Hallinto
Sijainti:  Euroopan komissio 1049 Bryssel Belgia
Verkkosivusto
 Pääosaston sivut
n k 
Oikeus- ja kuluttaja-asioiden pääosasto (DG-JUST) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta oikeusasioiden, kuluttaja-asioiden ja sukupuolten tasa-arvoon liittyvissä asioissa.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission oikeusasioista, kuluttaja-asioista ja sukupuolten tasa-arvosta vastaava komissaari Didier Reynders ja Helena Dalli. Pääosaston pääjohtajana toimii espanjalainen Ana Gallego Torres ja varapääjohtajina saksalainen Nils Behrndt sekä tšekkiläinen Irena Moozová.
Pääosaston johtajat > Komissaarit

2019–2024: Didier Reynders ja Helena Dalli
2014–2019: Věra Jourová
Pääosaston johtajat > Pääjohtajat

2021– Ana Gallego Torres
2016–2020: Tiina Astola
2010–2015: Françoise Le Bail
Pääosaston johtajat > Varapääjohtajat

2023– Irena Moozová
2022– Nils Behrndt
Oma (Kvam)

| Oma |
| --- | --- |
 Oma
 Koordinaatit: 60°13′04″N, 5°58′23″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Kvam
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,3 km²
Väkiluku (2023):  212
 – Väestötiheys:  706,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oma (myös muodoissa Omastrand tai Omastranda) on taajama Kvamin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 212 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oma (Kvam) Wikimedia Commonsissa
Palatsinraitin silta

Palatsinraitin silta
| --- | --- |
Sijainti:  Tampereen keskusta Suomi
Pituus:  93 m
Leveys:  6 m
Ylittää:  Tammerkoski
| --- | --- |
Tyyppi:  Kevyen liikenteen silta
Avattu:  26. lokakuuta 2012
Ylläpitäjä:  Tampereen kaupunki
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Palatsinraitin silta on kevyen liikenteen silta Tampereella. Silta ylittää Tammerkosken yhdistäen Finlaysonin ja Tampellan kaupunginosat. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2009 ja teräsbetonisilta avattiin käyttöön vuonna 2012.
Palatsinraitin silta rakennettiin Tammerkosken yläjuoksulle samanaikaisesti uudelleenrakennetun padon kanssa. Silta on rakennettu patorakennelmien päälle. Finlaysonin puolella sillan alkupää on Wilhelm von Nottbeckin puistossa. Silta ylittää ensin Finlaysonin entisen puutarhakanavan alun ja sen jälkeen kaksi Finlaysonin vesivoimalaitoksen kanavaporttia, jotka aukeavat sillan alle. Tämän jälkeen sillan keskiosassa on kolme tulvauoman porttia, joilla säädetään Näsijärven pintaa, ettei se pääse nousemaan yli tulvarajan. Tampellan puolella ennen Aleksandra Siltasen puistoa on vielä kaksi Tampellan vesivoimalaitoksen kanavaporttia, jotka ovat samanlaisia kuin Finlaysonin puolella. Normaalitilanteessa voimalaitosten portit ovat auki ja tulvaportit kiinni.
Aiheesta muualla

Panoraamakuva Palatsinraitin sillalta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Riitta Monto

Riitta Hannele Monto, o.s. Tupasela (s. 15. marraskuuta 1956 Lahti) on suomalainen päätoimittaja.
Monto syntyi Erkki Tupaselan ja Irma Auramon perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on musiikin lehtori Timo Monto. Riitta Monto valmistui filosofian maisteriksi 1991. Hän oli Salon Seudun Sanomien kesätoimittaja 1979, puhe- ja äidinkielenopettaja Eskilstunassa Ruotsissa 1980 ja Yleisradion toimittaja 1981–1984. Auran Aaltojen toimittajana Monto työskenteli 1985–1989, uutispäällikkönä 1989–1992 ja päätoimittajana 1992–1996. Turku-TV:n ohjelmapäällikkönä hän toimi 1996–2005 ja Turun Sanomien kulttuuritoimituksen päällikkönä 2005–2008. Lehden toiseksi päätoimittajaksi Monto nimitettiin 2009.
Monto on toimittanut teoksen Julkiset kokit Marko Rauhalan ja Jukka Saarisen kanssa (2005).
Aiheesta muualla

Turun Sanomille uudet päätoimittajat. Yle, 31.7.2009
Risto Ojanen (toimittaja)

Risto Ojanen (s. 1949) on suomalainen toimittaja ja filosofian tohtori. Hän on toiminut Porin Teatterin johtajana vuosina 1997-1999. Ojanen on toiminut myös teatteriarvostelijana Satakunnan Kansaan ja kirjoittanut myös muun muassa Teatterilehteen. Ojanen oli myös Tyrvään Sanomien päätoimittajana vuodesta 2000 vuoteen 2005. Nykyisinmilloin? hän toimii Porin Teatterikerhon puheenjohtajana.
Ostap Lutskyi

| Ostap Lutskyi> Остап Луцький |
| --- | --- |
 Ostap Lutskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1883 Luka, Galitsia
Kuollut: 8. lokakuuta 1941 (57 vuotta) Kotlasin lähellä, Neuvostoliitto
Ammatti:  runoilija, poliitikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ostap Lutskyi, ukr. Остап Луцький, (8. marraskuuta 1883 Luka, Galitsia – 8. lokakuuta 1941 Kotlasin lähellä, Neuvostoliitto) oli ukrainanlainen poliittinen johtaja, osuustoiminnan organisoija, lehtikirjoittaja ja runoilija. Hänen poikansa oli yhdysvaltalaistunut kirjallisuudentutkija ja runoilija George Stephen Nestor Luckyj.
Lutskyi opiskeli Prahan ja Krakovan yliopistoissa ja liittyi kirjallisuusryhmään Moloda Muza. Hän kirjoitti muutamia runokokoelmia. Tšernivtsissä hän työskenteli Bukovynan päätoimittajana 1907–1913 ja liittyi siellä osuustoimintaliikkeeseen ja Bukovynan Ruska Besida -seuraan. Hän palveli ensimmäisen maailmansodan aikana luutnanttina Itävallan armeijassa, ja hänet nimitettiin 1918 nuoren arkkiherttuan Wilhelm Habsburg-Lothringenin adjutantiksi. Itävallan keisarikunnan romahdettua hän liittyi ukrainalaiseen Galitsian armeijaan.
Sodan päätyttyä Lutskyi asettui Stryin alueelle ja osallistui talouden kehittämiseen muun muassa osuuskuntatoiminnan johtotehtävissä. Hän kirjoitti osuuskunta-aiheesta ja oli merkittävissä tehtävissä galitsialaisessa politiikassa, kuten Puolan sejmin jäsen. Hänet pidätettiin pian sen jälkeen, kun Neuvostoliitto oli miehittänyt Galitsian 2. lokakuuta 1939. Hän joutui keskitysleirille Pohjois-Venäjälle Kotlasin lähelle, missä hän kuoli.
Lutskyin tuotantoa ovat 1968 ilmestyneessä teoksessaan tutkineet ja julkaisseet George Stephen Nestor Luckyj ja Bohdan Rubchak. Andri Kachor julkaisi hänestä 1952 lyhyen elämäkerran. Hänen kirjeenvaihtoaan ilmestyi 1994 Luckyj’n toimittamana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ostap Lutskyi Wikimedia Commonsissa
Panda Loves Penguin

| Panda Loves Penguin One Morning Left |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 23. joulukuuta 2008
One Morning Leftin muut julkaisut
|   | Panda Loves Penguin 2008 | Panda Loves Penguin Vol. 2 2009 |
Panda Loves Penguin on suomalaisen One Morning Left metalcore-yhtyeen ensimmäinen vuonna 2008 julkaistu EP.
EP sisältää kuusi kappaletta, jotka myöhemmin julkaistiin myös osana Panda Loves Penguin Vol. 2 mini-albumia kolmen uuden kappaleen ohella.
Kappaleet

Panda Heart Penguin
Worthless Girls
BD L3FTOVERZ !
Excuse Me, How Can I Get to the Scene from Here?
SMS PISSING
Out Ronique
Aiheesta muualla

Panda Loves Penguin All Music Guide
Riihilampi

Riihilampi tai Riihilammi voi tarkoittaa seuraavia:
Riihilampi, lampi Heinolan Marjoniemessä
Riihilampi, järvi Heinolan Saukonmutkassa
Riihilampi, lampi Hirvensalmella
Riihilampi, lampi Jyväskylän Laajavuoressa
Riihilammi, lampi Jämsän Koskenpäällä
Riihilampi, järvi Kivijärven Riihiperällä
Riihilammi, lampi Karkkilassa
Riihilampi, lampi Kouvolan Inkerilässä
Riihilampi, lampi Kouvolan Jaalassa
Riihilampi, lampi Kouvolan Voikkaalla
Riihilampi, lampi Kyyjärvellä
Riihilammi, lampi Lohjalla
Riihilammi, lampi Oriveden Jylhänperällä
Riihilampi, lampi Pertunmaalla
Riihilampi, lampi Pieksämäellä
Riihilampi, lampi Saarijärvellä
Riihilampi, lampi Uuraisten Jokihaarassa.
Iso Riihilammi, lampi Tampereen (Teiskon) Ukaalla
Iso Riihilampi, lampi Keuruun Pyörkkilänperällä
Pieni Riihilampi, lampi Keuruun Pyörkkilänperällä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Norjan tieverkko

Eurooppatie 18 kulkee Etelä-Norjan läpi.
Trollstigen on avoinna vain kesäisin.
Storseisundetin silta Atlantin väylällä.
Norjan yleisten teiden tieverkko koostuu noin 93 400 kilometristä maantietä Norjassa. Se jakaantuu seuraaviin luokkiin:
Valtakunnalliset tiet (riksveg): 10 400 km
Läänin tiet (fylkesveg): 44 300 km
Kunnalliset tiet (kommunalveg): 38 700 km
Tiestön laatu on varsin vaihteleva. Vuoristoalueilla valtatietkin saattavat olla hyvin kapeita ja mutkaisia. Tasaisemmilla alueilla tiestön geometria on parempi, mutta näilläkin seudulla tiet ovat suurelta osin kapeampia ja mutkaisempia kuin vastaavat tiet Suomessa.