stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grandes Éxitos
Kappalelista

Estoy aquí – 3.53
Antología – 4.11
Un poco de amor – 4.00
¿Dónde estás corazón? – 3.52
Que me quedes tú – 4.47
Ciega, sordomuda – 4.28
Si te vas  – 3.30
No creo" (MTV Unplugged) – 4.13
Inevitable – 3.13
Ojos así – 3.57
Suerte" (Whenever, Wherever) – 3.14
Te aviso, te anuncio" (Tango) – 3.43
Tú" (MTV Unplugged) – 4.52
¿Dónde están los ladrones? (MTV Unplugged) – 3.27
Moscas en la casa – 3.31
Grande Île

| Grande Île |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Strasbourg, Ranska  48°34′59″N, 7°44′53″E
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  i, ii, iv
Tunnusnumero:  495
Valintahistoria
Valintavuosi:  1988
 Grande Île
Grande Île on Ill-joen saarella sijaitseva Strasbourgin historiallinen keskusta. Nimi tarkoittaa ”Suuri saari”. Grande Île kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon, johon se valittiin, koska se on erinomainen ja hyvin säilynyt esimerkki keskiaikaisesta kaupunkikeskustasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grande Île Wikimedia Commonsissa
Grande Île UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Ranskassa
Albi
Alppien paalutalot
Amiensin katedraali
Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas
Arlesin roomalaiset ja romaaniset monumentit
Avignonin historiallinen keskusta ja Palais des Papes
Belgian ja Ranskan kellotornit (jaettu Belgian kanssa)
Bourges'n katedraali
Canal du Midi
Causses ja Cévennes
Chaîne des Puys
Chartresin katedraali
Chauvet’n luola
Cordouanin majakka
Euroopan suuret kylpyläkaupungit
Fontainebleaun palatsi ja puisto
Fontenayn apottiluostari
Carcassonne
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Le Havre
Loiren laakso Sully-sur-Loiren ja Chalonnes-sur-Loire välillä
Lyon
Mont Saint-Michel
Nancyn aukiot: Place Stanislas, Place de la Carrière ja Place d’Alliance
Nord-Pas-de-Calais’n kaivosalue
Notre-Damen katedraali, entinen Saint-Remin basilika sekä Taun palatsi Reimsissa
Nizza
Orangen roomalainen teatteri ja sen ympäristöt sekä ”riemukaari”
Portonlahti: Girolatanlahti,  Scandolan luonnonpuisto ja Pianan calanquet Korsikassa
Provins
Monte Perdido
Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet
Saint-Émilion
Saint-Savin-sur-Gartempen luostari
Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitit
Seinen jokivarsi Pariisissa
Grande Île
Pont du Gard
Uuden-Kaledonian laguunit
Vaubanin linnoitukset
Versailles’n palatsi puistoineen
Vézelay
Vézère
Greiz (piirikunta)

Greizin piirikunta (saks. Landkreis Greiz) on piirikunta Saksan Thüringenin osavaltion itäosassa. Piirikunnan pinta-ala on 845,97 neliökilometriä ja väkiluku 98 159 asukasta. Pääkaupunki on Greiz.
Paikallishallinnollisesti piiri kuuluu Itä-Thüringenin suunnittelualueeseen ja on osa Planungsgemeinschaft Ostthüringeniä.

Thüringenin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Altenburger Land
Eichsfeld
Eisenach
Erfurt
Gera
Gotha
Greiz
Hildburghausen
Ilm-Kreis
Jena
Kyffhäuserkreis
Nordhausen
Saale-Holzland-Kreis
Saale-Orla-Kreis
Saalfeld-Rudolstadt
Schmalkalden-Meiningen
Sömmerda
Sonneberg
Suhl
Unstrut-Hainich-Kreis
Wartburgkreis
Weimar
Weimarer Land
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Landkreis Greiz
HMS Hind (U39)

| HMS Hind |
| --- | --- |
 HMS Hind

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Denny and Brothers
Kölinlasku:  31. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  30. syyskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  11. huhtikuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 925 t (standardi)
Pituus:  86,4 m (vesiraja) 91,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,2 m
Syväys:  3,5 m
Koneteho:  4 300 hv
Nopeus:  19,75 solmua
Aseistus
Aseistus:  6 x QF 4" (102 mm) -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisissa torneissa 2 x 40 mm kaksiputkista ilmatorjuntatykkiä 4 x 20 mm yksiputkista ilmatorjuntatykkiä
HMS Hind (viirinumerot U39) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu parannellun Black Swan -luokan sluuppi.
Valmistus

Alus tilattiin William Denny and Brothersilta, missä köli laskettiin 31. elokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 11. huhtikuuta 1944.
Palvelus

Alus romutettiin joulukuussa 1958.
Hafnir

| Hafnir |
| --- | --- |
 Hafnir.
 Reykjanesbærin kunnan sijainti.
 Hafnir
 Koordinaatit: 63°56′0″N, 22°41′0″W 
Valtio:  Islanti
Vaalipiiri:  Suðurkjördæmi
Alue:  Suðurnes
Kunta:  Reykjanesbær
Väkiluku (2011):  109
Aikavyöhyke:  UTC+0
 
 http://www.reykjanesbaer.is 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hafnir on kylä Lounais-Islannissa. Se sijaitsee Reykjanesin niemimaalla, ja sen väkiluku on 109 henkilöä (vuonna 2011). Vuonna 1995 se liitettiin Njarðvíkin ja Keflavíkin kanssa, ja näistä muodostettiin 13 971 asukkaan (tammikuu 2011) Reykjanesbærin kunta.
Hafnirissa vuosien 770 ja 880 välillä hylätty mökki on vanhin arkeologinen todiste asutuksesta Islannissa.
Vuonna 1881 amerikkalainen Jamestown-alus ajoi karille Hafnirissa ilman miehistöä. Sen puutavararahti pelastettiin ja myytiin. Aluksen ankkuri on esillä kylän kirkon ulkopuolella.
Hankajärvi

Hankajärvi tarkoittaa jotakin seuraavista järvistä
Hanka, järvi Venäjän ja Kiinan rajalla
Hankajärvi, järvi Enonkoskella
Hankajärvi, järvi Hämeenlinnassa
Hankajärvi, järvi Keuruulla
Hankajärvi, järvi Lempäälässä
Hankajärvi, järvi Orivedellä
Hankajärvi, järvi Parkanossa
Hankajärvi, järvi Rautavaaralla
Hankajärvi, järvi Soinissa
Hankajärvi, järvi Tampereella
Iso Hankajärvi, järvi Padasjoella
Vähä Hankajärvi, järvi Padasjoella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hankajärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hankain

Kilpaveneen hankain
Vitsashankain Hankasalmen vaakunassa
Merihankain Hailuodon vaakunassa
Hankain on veneen airon tukipisteenä toimiva tappi, nivel tai nivelletty haarukka, joka kiinnitetään veneen reunalistaan tai asetetaan veneen reunassa olevaan reikään.
Kun metallisia hankaimia ei ollut vielä kehitelty, airon tukipisteenä käytettiin veneen parraslistaan, kaustaan, kiinnitettyä oksanhankaa ja airoa paikallaan pitävää vitsaslenkkiä. Airo tukeutuu soutaessa oksanhankaan, ja vitsaslenkki pitää airoa paikoillaan paluuliikkeen aikana. Kuivuessaan vitsaslenkillä on ikävä tapa ruveta häiritsevästi kitisemään, mutta siitä kiusasta soutaja selviää pitkäksi aikaa kastelemalla lenkin. 
Hyvin toimivana ja yksinkertaisena hankaimena voitiin käyttää myös veneen laitaan sakarat ylöspäin naulattua hevosen kenkää.
Kapeassa kilpaveneessä hankain kiinnitetään usein veneen laidan ulkopuolelle tuettuun kiinnityskohtaan, jotta pyyryn (airon kahva) ja hankaimen välinen etäisyys olisi riittävän suuri. Tämä mahdollistaa pitkien airojen käytön sekä soutajan jalkavoimien tehokkaan hyödyntämisen pitkän soutuliikkeen aikana.
Gitegan provinssi

| Gitega |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Burundi
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Gitega
Pinta-ala:  1979 km²
Väkiluku (2008)  (arvio):  725 000
Gitega on yksi Burundin 17 provinssista. Se sijaitsee maan keskiosassa. Provinssin pinta-ala on 1979 km² ja asukasluku noin 725 000 (2008 arvio).
Kunnat

Gitega on jaetu 11 kuntaan:
Bugendana
Bukirasazi
Buraza
Giheta
Gishubi
Gitega
Itaba
Makebuko
Mutaho
Nyanrusange
Ryansoro
Burundin provinssit
Bubanza
Bjumbura
Bururi
Cankuzo
Cibitoke
Gitega
Karuzi
Kayanza
Kirundo
Mairie de Bjumbura
Makamba
Muramvya
Muyinga
Mwaro
Ngozi
Rumonge
Rutana
Ruyigi
Gary Roberts

| Gary Roberts |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1966 (ikä 58) North York, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1985–2009
Seurat:  Moncton Golden Flames (AHL) Calgary Flames (NHL) Carolina Hurricanes (NHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Florida Panthers (NHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Tampa Bay Lightning (NHL)
NHL-varaus:  12. varaus, 1984 Calgary Flames
Gary Roberts (vas.) ja Glen Murray.
Gary R. Roberts (s. 23. toukokuuta 1966 North York, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan 21 kautta NHL-liigassa.
Aiheesta muualla

Gary Robertsin tilastot NHL:n pelaajayhdistyksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Pat LaFontaine | Bill Masterton Memorial Trophyn voittaja 1996 | Seuraaja: Tony Granato |
HMS Battleaxe (F89)

| HMS Battleaxe |
| --- | --- |
 HMS Battleaxe

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  4. helmikuuta 1976
Laskettu vesille:  18. toukokuuta 1977
Palveluskäyttöön:  28. maaliskuuta 1980
Poistui palveluskäytöstä:  1997
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 000 t (standardi) 4 500 t (max)
Pituus:  131,1 m
Leveys:  14,78 m
Syväys:  4,35 m (standardi) 6,1 m (max)
Koneteho:  COGOG: 2 × Rolls-Royce Olympus TM3B -kaasuturbiinia 40 MW 2 × Rolls-Royce Tyne RM1A -kaasuturbiinia 7,2 MW
Nopeus:  30 solmua pääkoneilla 18 solmua risteilykoneilla
Miehistöä:  235
Aseistus
Aseistus:  2 × GWS25 Sea Wolf 4 × GWS50 Exocet 2 × Bofors 40 mm Mk.9 2 × 20 mm GAM-BO1 4 × 7,62 mm GPMG konekivääriä 2 × Westland Lynx Mk.8
HMS Battleaxe (viirinumero F89)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin syyskuussa 1975 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista, missä köli laskettiin 4. helmikuuta 1976. Se laskettiin vesille 18. toukokuuta 1977 ja otettiin palvelukseen 28. maaliskuuta 1980 ensimmäisenä päällikkönään R. H. C. Heptinstall, joka otti tehtävän vastaan 20. joulukuuta 1979.
Rademaker

Alus myytiin 30. huhtikuuta 1997 Brasilialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Rademaker ja runkonumerolla F49.
Rademaker
Haldenwanger Eck

Rajakivi 147
Haldenwanger Eck on sola Allgäun Alppien selänteellä Etelä-Saksassa Itävallan rajan tuntumassa. Se sijaitsee 1 931 metrin korkeudessa noin 17 kilometriä lounaaseen Oberstdorfin keskustasta. Solan läheisyydessä sijaitsee Saksan eteläisin kohta, rajakivi 147 (Landesgrenzpunkt 147). Haldenwanger Eckin alueella sijaitsee myös kolmen osavaltion – Baijerin, Tirolin ja Vorarlbergin – rajapyykki. Kuntatasolla Haldenwanger Eck kuuluu Oberstdofiin (Baijeri), Warthiin (Vorarlberg) ja Steegiin (Tiroli).
Haldenwanger Eck sijaitsee parisen kilometriä etelään Geißhorn-vuorelta (2 366 mpy) ja nelisen kilometriä länteen Biberkopf-vuorelta (2 599 mpy), joka toisinaan mainitaan Saksan eteläisimmäksi pisteeksi. Biberkopf sijaitsee kuitenkin 110 metriä Haldenwanger Eckiä pohjoisempana. Saksan eteläisin rakennus, Trift-Hütte (1 742 mpy), sijaitsee 400 metriä Haldenwanger Eckistä pohjoiseen. Saksan eteläisimpänä pikkukylänä pidetty Einödsbach sijaitsee 8,3 kilometriä Haldenwanger Eckistä koilliseen ja Birgsaun kylä puolestaan kaksi kilometriä tästä pohjoiseen.
Paikan nimi johtuu muinaisyläsaksan sanoista halda ja wang. Allgäun piirikunnan pohjoisosassa sijaitsee kunta nimeltään Haldenwang, jota ei pidä sekoittaa Haldenwangenin solaan.
Glonass

GLONASS (Uragan) satelliitti
Glonass (ven. ГЛОНАСС; Глобальная навигационная спутниковая система, GLONASS; Globalnaja navigatsionnaja sputnikovaja sistema) on Neuvostoliiton ja myöhemmin Venäjän puolustusministeriön kehittämä ja hallinnoima satelliittipaikannusjärjestelmä. Glonass on toimintaperiaatteeltaan GPS:n kaltainen.
Tausta

Ensimmäinen Glonass-satelliitti laukaistiin avaruuteen 12. lokakuuta 1982. Järjestelmä otettiin käyttöön 24. syyskuuta 1993.
Jokaisella satelliitilla on oma radiotaajuus. Satelliittien lähettämää signaalia ei ole salattu eikä siihen ole lisätty keinotekoisia virheitä. Satelliittien toiminta-ajat ovat huomattavasti GPS-satelliitteja lyhyempiä. Ensimmäisten satelliittien suunniteltu toiminta-aika oli vain yksi vuosi. Nykyiset satelliitit toimivat 5–7 vuotta.
Glonass-satelliitit (vanhemmat tunnetaan myös nimellä Uragan) on suunniteltu ja rakennettu Zelenogorskissa sijaitsevalla tehtaalla.
Järjestelmän kuvaus

21 Glonass-satelliittia ja kolme varasatelliittia käyttävät kolmea kiertorataa 120 asteen välein. Ratojen korkeus on keskimäärin 19 100 kilometriä. Satelliittien inklinaatiokulma on 64,8 astetta ja kiertoaika 11 tuntia ja 15 minuuttia. Joka puolella maailmaa näkyvissä on aina vähintään viisi Glonass-satelliittia.
Glonassin signaali toimii taajuuksilla:
L1 1 602,0 MHz + n · 0,5625, missä ’n’ tarkoittaa taajuuden kanavanumerointia: teoriassa −7 – 12, käytännössä 0–12, joista 0-kanava on käytössä vain teknisiin tarkoituksiin.
L2 1 246,0 MHz + n · 0,4375, missä ’n’ tarkoittaa taajuuden kanavanumerointia.
Jokaisella signaalia käyttäjän vastaanottimeen lähettävällä satelliitilla on eri lähetystaajuus (toisin kuin GPS-järjestelmässä). Vastakkaisella puolella maapalloa olevilla satelliiteilla voi olla sama taajuus, mutta ne eivät lähetä samanaikaisesti samaan vastaanottimeen. Viime vuosina Glonass-järjestelmän ylläpitäjät ovat tällä tavalla systemaattisesti pienentäneet järjestelmän käyttämää kokonaistaajuuskaistaleveyttä, lähinnä radioastronomien toivomuksesta. GPS:n kaltaiseen CDMA-taajuusjakoon siirryttäneen tulevissa Glonass-sukupolvissa.
Vastaanotin saa samanaikaisesti signaalin vähintään neljältä satelliitilta, mikä riittää kolmiulotteisen paikan ja vastaanottimen kellon käynnin määrittämiseen.
Glonassin ohjausasemat sijaitsevat Moskovassa, Pietarissa, Ternopolissa, Jeniseiskissä ja Komsomolsk-na-Amuressa.
Myös GPS-Glonass-yhdistelmävastaanottimia on saatavissa.
Kehitys 2000-luvulla

Andrei Kozlov, Glonass-satelliitit Krasnojarskissa Siperiassa rakentavan Rešetnevin tutkimus- ja valmistuskeskuksen johtaja, kertoi 2000-luvun alussa Venäjällä olleen tuolloin 13 toimivaa Glonass-satelliittia taivaalla. Kesäkuun alussa 2009 toimivia satelliitteja oli 17. Helmikuussa 2010 Glonass-satelliitteja oli määrä olla 22 kappaletta, joista 16:n  oli operatiivisia. Tarkka paikannus vaatii Venäjällä 18 satelliittia ja globaali tarkka paikannus vaatii 24 satelliittia.
Tammikuussa 2007 Venäjän puolustusministeri Sergei Ivanov ilmoitti poistavansa kaikki Glonassin tarkkuusrajoitukset ja ilmaisi Venäjän kiinnostuksen järjestelmän kaupalliseen käyttöön. Paikannustarkkuus oli aiemmin rajattu 30 metriin.
Vuonna 2006 laukaistut Glonass-satelliitit on suunniteltu kestämään seitsemän vuotta avaruudessa. Vuoden 2007 alussa järjestelmään kuului 19+4 satelliittia, joista 12 oli toiminnassa ja 4 odotti käyttöönottoa. Vuoden 2007 lopussa  paikannus voitiin tehdä 18 satelliitilla kattavasti kaikkialla Venäjällä. 25. joulukuuta 2008 Venäjä laukaisi kolme Glonass-satelliittia nostaen konstellaation koon kahteenkymmeneen satelliittiin.. Vuonna 2009 Venäjän oli määrä täydentää konstellaation 21-24 satelliittiin, jolloin järjestelmä olisi globaalisti tarkka. Vuoden 2010 lopulla taivaalla oli 26 Glonass-satelliittia, joista 3 ei ollut operatiivisia. Järjestelmä vaatii 18 satelliittia ollakseen riittävän hyvä useimpiin paikannussovellutuksiin.
Vuonna 2006 Venäjä panosti 4,7 miljardia ruplaa (170 miljoonaa dollaria) ja vuonna 2008 9,9 miljardia ruplaa (360 miljoonaa dollaria) Glonass-järjestelmään. 12. syyskuuta 2008 Venäjä päätti panostaa 2,6 miljardia dollaria Glonass-järjestelmän kehittämiseen.
Venäjä operoi kahta Glonass-sukupolvea. Kesällä 2010 ensimmäinen Glonass-K-sulkupolven satelliitti läpäisi akustiset testit valmistautuen syksyn 2010 laukaisuun. Glonass-KM-versio oli suunniteltavana. Niiden suunniteltu käyttöikä ylittää 12 vuotta. Ensimmäinen Glonass-K2-satelliitti laukaistaan vuonna 2013. Siinä on L3-taajuisen (1,205 GHz) signaalin lisäksi signaalit L1 ja L2 taajuuksilla.
Vuoden 2010 alussa venäläinen Akademik Fjodorov -tutkimusalus saapui Venäjän Etelämantereella sijaitsevan Bellingshausen-tutkimusaseman luo. Aluksen miehistön tehtävänä on rakentaa Glonass-satelliittien seuranta-asema Etelämantereelle.
Marraskuussa 2012 Glonass-satelliittijärjestelmän kehittämisestä vastannut pääsuunnittelija Juri Urlichich erotettiin. Eri toimijoiden on väitetty kavaltaneen 200 miljoonaa dollaria kaikkiaan 10-15 miljardin dollarin hintaisesta Glonass-ohjelmasta.
Palveluiden kehitys

Glonassia kehitetään laajakäyttöisempään suuntaan. Helmikuussa 2010 Venäjän pääministeri Putin kertoi aikeesta muuttaa Glonassin operointi yritysvetoiseksi.  Viesti tuli samaan aikaan kuin Yhdysvaltain presidentin Barack Obaman viesti Nasan miehitetyistä avaruuslennoista ja että niitä kehittävät myös yksityiset yritykset. Samaan aikaan tuli myös julki Euroopan komission valinta Galileon kaupalliseksi operaattoriksi.
Venäläiset Glonass-paikannuslaitteet ovat olleet pitkälle kuljetusinfrastruktuurin (laivat, lentokoneet, rekka-autot) ja sotilaskäytön varassa. Mutta Venäjällä on kehitetty jopa koiratutkia länsimaisten GPS-tutkien tapaan. Venäjän federaation pääministerin Vladimir Putinin koiralle puettiin Glonass-pohjainen 170 grammaa painava koiratutkapanta ajankohtana, jolloin tehtiin päätös panostaa Glonass-satelliittien rakentamiseen noin kolme miljardia dollaria vastaava määrä ruplia muutamana seuraavana vuotena. Samaa järjestelmää käyttävät Venäjän federaation hätätilaministeriön koirat.
Elokuussa Putin kertoi Glonass-autonavigaation tulevan Venäjällä käyttöön vuonna 2012: järjestelmä tulee pakolliseksi tuontiautoihin, ja järjestelmä liikenneonnettomuuksien avustamisessa (vastaava kuin EU:n eCall) on myös lakisääteinen. Sergei Ivanov väläytteli samaan aikaan mahdollista tuontitullia GPS-laitteille.
2000-luvulla Nokia on kahdesti julkisesti pohtinut Glonass-päätelaitteiden kehittämistä, joka on teemana esillä Venäjällä samanlaisessa hengessä kuin Galileon suhteen 2000-luvun alussa. Vuonna 2010 yhdysvaltalainen GPS-laitevalmistaja Garmin perusti Glonass-laitteita valmistavan yhteisyrityksen Venäjälle. Glonass ilmoitti tehneensä sopimuksen Nokian kanssa, joka voi käyttää puhelimisaan kehittämäänsä sovellusta niin Venäjälle tai kansainvälisillä markkinoille soveltuville ohjelmistoissa.
Joulukuussa 2012 Venäjän presidentti Putin pyysi IVY-maita - Venäjä ja Armenia, Azerbaijan, Valko-Venäjä, Kazakstan, Kirgisia, Moldova, Tajekistan, Turkmenistan, Uzbekistan sekä Ukraina -  osallistumaan Glonassin käyttöön. Tässä yhteydessä hän kertoi Venäjän laukaisevan seuraavien 9 vuoden aikana 35 Glonass-satelliittia mukaan lukien 22 Glonass-K-satelliittia, jotka ovat GPS:n kanssa yhteensopivampi kuin nykyiset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Venäjän puolustusministeri Sergei Ivanov testasi Glonass-satelliittipaikannusta Etelämantereella
Glonass-järjestelmän verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Haldex-kytkin

Haldex-kytkin on elektronisesti ohjattu lamellikytkin, joka edellä mainitun järjestelmän tavoin perustuu hydraulipaine-eroon. Se toimii siis samalla periaatteella perinteisen lamellikytkimen kanssa, erona kuitenkin sähköinen ohjaus. Esipaine (ns. herätepaine) kytkimeen tuotetaan sähköisesti pienellä sähköpumpulla, mutta kytkeytymiseen tarvittava varsinainen käyttöpaine saadaan edellä mainitun mekaanisen järjestelmän tavoin hydraulipumppujen pyörimisnopeuserolla. Järjestelmää säädetään täysin sähköisesti ja se toimii venttiilien avulla.
Haldex-kytkintä käytetään yleisesti muun muassa Volkswagen-konsernin poikittaismoottorilla varustetuissa autoissa (4Motion). Haldexin etuna esimerkiksi viskokytkimeen verrattuna on sen selvästi nopeampi toiminta. Mekaanisesti toimivaan Torsen-tasauspyörästöön verrattuna suurin ero on nimenomaan voimanjaon elektronisessa ohjauksessa. Kun kytkimen toiminta ei perustu ainoastaan akselien nopeuseroon, pystyvät muun muassa ABS-, ajonvakautus- ja vetoluistonestojärjestelmät toimimaan normaalisti. Myöskään auton hinaukselle ei ole rajoituksia, koska elektroniikka ei kytke nelivetoa automaattisesti päälle.
Haldexin voimanjako on normaaliolosuhteissa etuvetopainotteinen 90/10. Haldexin on kehittänyt ruotsalainen Haldex Traction Ab. Volkswagen-konsernin lisäksi Haldex-kytkimet ovatkin yleisessä käytössä muun muassa Volvon AWD-malleissa. Volvon ensimmäisissä nelivetoautoissa käytettiin viskokytkintä, mutta vuoden 2001 S60- ja vuoden 2003 V70- ja XC70-malleissa siirryttiin paremmin toimivaan Haldexiin. Mercedes-Benzin vuonna 2012 lanseeraamassa A45AMG 4-matic -mallissa käytetään Haldex-kytkintä, jossa normaalioloissa on puhdas etuveto mutta valitsimella voidaan valita 50/50-voimanjako. Myös Saab on käyttänyt Haldex-kytkintä joissain nelivetomalleissaan.
Gitte Lauströer

Birgitte ”Gitte” Lauströer (o.s. Englund, 10. kesäkuuta 1943 Helsinki – 2. huhtikuuta 2016 Berliini, Saksa) oli suomalainen ulkomaankirjeenvaihtaja.
Gitte Lauströerin vanhemmat olivat suomalaisissa elokuvissa äänittäjänä toiminut Evan Englund (1910–2007) ja Hilkka Englund. Päästyään ylioppilaaksi Gitte Lauströer opiskeli teatteritaidetta Kölnin yliopistossa kuuden vuoden ajan. Suomeen palattuaan hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja työskenteli kääntäjänä ja Saksan radion freelance kirjeenvaihtajana Suomessa. Lauströer palasi 1970-luvun puolivälissä Saksaan, tällä kertaa Länsi-Berliiniin jossa hän toimi Hufvudstadsbladetin kulttuurikirjeenvaihtajana yli 30 vuoden ajan 1975–2012 avustaen myös muita suomalaisia ja ruotsalaisia lehtiä.
Gitte Lauströer oli naimisissa Kölnissä asuessaan syyrialaisen radiotoimittajan Noël Adjourin kanssa ja Berliinissä tv-toimittaja Alfons Lauströerin kanssa. Ensimmäisestä avioliitosta hänellä oli poika ja toisesta tytär. Molemmat liitot päättyivät avioeroon. Lauströer kuoli Berliinissä keväällä 2016 pitkällisen sairauden jälkeen.
Teoksia

Berlin – öppen stad. Schildt, Helsingfors 1983, ilmestynyt Juha Siltasen suomentamana nimellä Berliini – avoin kaupunki. Kirjayhtymä, Helsinki 1984
Gary Russell Jr

| Gary Russell Jr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Washington (DC), Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Mr.
Pituus:  165  cm
Paino:  58 kg
Painoluokka:   Höyhensarja
Kätisyys:  Vasenkätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  29
Voitot:  28
– tyrmäysvoitot:  17
Tappiot:  1
Gary Russell Jr (s. 5. kesäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen höyhensarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBC-liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Amatöörinyrkkeilyura

Amatöörinyrkkeilyurallaan Russell Jr otteli 173 ottelua joista voitti 163 ja hävisi kymmenen.
Ammattinyrkkeilyura

Ensimmäisen ammattinyrkkeilyottelunsa Russell Jr otteli vuonna 2009. Ensimmäisen tappion Russell Jr kärsi vuonna 2014 kolmatta ammattinyrkkeilyotteluaan otelleelle Vasyl Lomatšenkolle. Kamppailussa oli panoksena vailla haltijaa ollut WBO-liiton höyhensarjan mestaruusvyö. Vuonna 2015 Russell Jr kohosi WBC-liiton höyhensarjan maailmanmestariksi voittamalla Jhonny Gonzalezin teknisellä tyrmäyksellä neljännessä erässä. Tämän jälkeen Russell Jr on puolustanut mestaruutta menestyksekkäästi kahdesti.
Aiheesta muualla

boxrec.com
| --- | --- |
Edeltäjä: Jhonny Gonzalez: WBC-liiton höyhensarjan maailmanmestari 28. maaliskuuta 2015 –
Gitte Lillelund Bech

| Gitte Lillelund Bech |
| --- | --- |
 Lillelund Bech vuonna 2010.
Tanskan puolustusministeri
 Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 23. helmikuuta 2010 – 3. lokakuuta 2011  
Edeltäjä:  Søren Gade
Seuraaja:  Nick Hækkerup
Kansankäräjäedustaja
 1999–2013  
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1969 (ikä 55) Aarhus
Tiedot
Puolue:  Venstre
Koulutus:  Kööpenhaminan kauppakorkeakoulu
Gitte Lillelund Bech (s. 21. tammikuuta 1969 Aarhus) on tanskalainen entinen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1999–2007 ja toiminut Tanskan puolustusministerinä vuosina 2010–2011.
Aiheesta muualla

Gitte Lillelund Bech Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gitte Lillelund Bech Wikimedia Commonsissa