stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomalaiset nimet
Etunimet > Etunimien historia Suomessa

Ennen kristinuskon saapumista Suomeen käytössä oli suomalaisia muinaisinimiä, joista osa tuli uudelleen käyttöön 1800- ja 1900-luvuilla. Suomalaisella yläluokalla tiedetään olleen rautakaudella käytössä nimiä kuten Hyvälempi ja Mielivalta. Muita pakanallisen ajan nimiä ovat olleet mm. Mielenpito, Mielitty ja Satatieto.
Monet nykyisin Suomessa käytössä olevat etunimet tulivat käyttöön kristinuskon mukana. Ne ovat peräisin Raamatusta ja monet niistä ovat heprealaista alkuperää. Suomalaisen almanakan etunimistä noin 40 prosenttia on kirkollista alkuperää. Muissakin länsimaissa yleisiä ovat antiikin kreikkalaisilta ja roomalaisilta saatuja etunimiä (esimerkiksi Markus ja Laura), joista monet ovat samalla pyhimysten nimiä. Yleisiä ovat myös germaaneilta (esimerkiksi Eero ja Emma) ja kelteiltä periytyvät nimet sekä nimet, jotka tarkoittavat jotain asiaa (kuten Satu tai Vuokko). Kansallisromantiikan mukana käyttöön tuli vanhoja nimiä 1800- ja 1900-lukujen taitteessa. Suomessa tällainen nimilähde on ollut Kalevala.lähde?
Etunimet > Puhuttelunimi eli kutsumanimi

Jos ihmisellä on useita etunimiä, hänen huoltajansa tai hän itse voi valita jonkin nimistä puhuttelunimekseen eli kutsumanimekseen. Useimmat ihmiset käyttävät puhuttelunimenä ensimmäistä etunimeään, jotkut käyttävät toista tai kolmatta taikka kahta nimeä yhdessä: Maria Kaisa Aula. Jotkut käyttävät nimikirjaimia puhuttelunimenomaisesti – K. J. Lång, J.-P. Roos – tai nimikirjaimia lisänä erotukseksi muista samannimisistä: Risto E. J. Penttilä.
Puhuttelunimen käyttöä ei ole säännelty nimilaissa, vaan siinä on kyse niin sanotusta tavanomaisesta oikeudesta (”maan tavasta”). Puhuttelunimi voidaan kuitenkin ilmoittaa väestötietojärjestelmään. Tällöin viranomaisten on käytettävä ilmoitettua puhuttelunimeä. Lomakkeissa ja hakuteoksissa puhuttelunimi osoitetaan useimmiten kursivoinnilla tai alleviivauksella (Sauli Väinämö Niinistö, Taisto Kalevi Sorsa pro Sauli Niinistö, Kalevi Sorsa) tai puhuttelunimi kerrotaan erikseen.
Etunimet > Etunimi ja sukupuoli

Osa etunimistä voidaan antaa kummalle sukupuolelle tahansa. Etu- ja sukunimilain (946/2017) mukaan etunimeksi voidaan hyväksyä vain etunimi, joka ”on vakiintunut samalle sukupuolelle”. Suomessa on kuitenkin joukko nimiä, jotka ovat sekä miehen- että naisennimiä. Esimerkiksi vuosina 2000–2006 Kaino-nimen sai 11 miestä ja 9 naista. Suomen itsenäisyyden alkuaikana K. J. Ståhlberg toimi sukupuolenvastaisten etunimien kieltämiseksi. Hänen mukaansa oli sattunut, että epämääräisen etunimen takia nainen oli kutsuttu asevelvollisuuskutsuntaan.
Etunimet > Etunimityypit > Omakieliset nimet

Kun etunimistöä suomalaistettiin 1800-luvulla, syntyivät esimerkiksi sellaiset nimet kuin Rauha, Suometar, Aimo, Heimo, Voitto. Kalevalasta ja muusta kansanrunoudesta tulivat esimerkiksi Aino, Tellervo ja Jouko. Lopullinen suomalaisnimien vakiintuminen kalenteriin tapahtui vuoden 1929 uudistuksessa, kun kalenteriin otettiin yli 200 suomalaisnimeä. Tällaisia nimiä olivat esimerkiksi naisennimet Päivikki ja Terhikki ja miehennimet Taisto, Tarmo ja Veli.
Etunimet > Etunimityypit > Luontonimet

Suomalaisessa nimipäiväkalenterissa oli vuonna 2011 yli 80 luontoaiheista nimeä. Ne alkoivat yleistymään 1800-luvulta lähtien. Vuonna 1890 nimipäiväkalenteriin tuli naisennimi Alli ja vuonna 1908 tulivat muun muassa Helmi, Sirkka ja Taimi, sekä miehennimet Otso ja Viljo. Vuoden 1929 uudistuksessa lisättiin esimerkiksi Hilkka, Marja, Päivikki ja Sinikka. Vuonna 1950 kalenteriin lisättiin muun muassa naistennimet Heini, Päivi, Ruusu, Tuija, Vaula, Virpi ja Virva ja miehennimet Kuisma, Päivö ja Vesa. Myöhemmin kalenteriin ovat tulleet esimerkiksi Kirsi, Tuuli, Tuulia ja Ulpu (1973), Hilla ja Pilvi (1984), Pinja ja Sara (1995) ja Pihla (2005) sekä Kaisla ja Lumi (2010).
Kukkiin liittyviä etunimiä ovat esimerkiksi Kielo, Kukka, Lemmikki, Lilja, Orvokki, Ruusu, Vanamo ja Vuokko. Muita kasviaiheisia nimiä ovat esimerkiksi Kirsikka, Raita, Ritva, Tuomi, Tuomikki, Urpu ja Varpu. Luontoon liittyviä naistennimiä ovat myös Iiris, Onerva, Suvi, Talvikki, Tuulia ja Vilja. Kutsumaniminä harvinaisia ovat sellaiset kuin Kesätuuli tai miehennimi Metsänpoika.
Miesten luontonimiä ovat muun muassa Havu, Kerkko, Kivi, Myrsky, Ohto, Oras, Pyry, Salama, Terho, Touko, Valo ja Visa. Näitä lähellä ovat monet omakieliset nimet, esimerkiksi Väinön taustalla on leveää jokea merkitsevä sana väinä.
Etunimet > Etunimityypit > Muita nimityyppejä

Muita nimityyppejä ovat mm. paikannimiin liittyvät nimet, kuten esimerkiksi Inari, Saana ja Salla. Suomessa nimilaki sallii myös vanhemman nimestä johdetun poika- tai tytärloppuisen nimen käytön, kuten esimerkiksi nimet Niilonpoika tai Maununtytär. Niin sanottu sisarnimi on nimi, joka on muunnettu naiselle miehennimestä, tai toisinpäin. Esimerkiksi nimen Jarno sisarnimi on Jarna.
Kirjallisuutta > Sukunimet

Hanhivaara, Timo (päätoim.): Sukunimiopas; Suojatut sukunimet.  Helsinki:  Suomalaisuuden liitto, 1994.  ISBN 951-96348-2-7
Mikkonen, Pirjo & Paikkala, Sirkka: Sukunimet.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-14936-9
Närhi, Eeva Maria: Suomalaista sukunimikäytäntöä.  (Kielenkäytön oppaita 1)  951-37-1920-0:  Kotimaisten kielten tutkimuskeskus: Edita, 1996.  ISBN 951-37-1920-0
Paikkala, Sirkka: Se tavallinen Virtanen: Suomalaisen sukunimikäytännön modernisoituminen 1850-luvulta vuoteen 1921.  (Väitöskirja, Helsingin yliopisto. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 959)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-567-X
Pöyhönen, Juhani: Suomalainen sukunimikartasto.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 693)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1998.  ISBN 951-746-018-X
Kirjallisuutta > Etunimet

Chastnaya-Leppäniemi, Olga & Krabbe, Katarina (toim.): Valitse nimi lapselle!.  Helsinki:  Perhemediat, 2006.  ISBN 952-210-122-2
Kiviniemi, Eero: Suomalaisten etunimet.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1103)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 978-951-746-873-2
Kiviniemi, Eero & Mustakallio, Sari: Nimet, aatteet, mielikuvat: Kolme näkökulmaa etunimiin.  (Kieli 11)  Helsinki:  Helsingin yliopiston suomen kielen laitos, 1996.  ISBN 951-45-7412-5
Lehtonen, Rea & Nummelin, Juri & Teerijoki, Elina: Aarnu, Evena, Vinjami: 1700 ehdotusta etunimeksi.  Helsinki:  Nemo, 2006.  ISBN 952-5613-07-0
Lempiäinen, Pentti: Nimipäiväsanat: Mitä nimet kertovat.  (4. uud. p.)  Helsinki:  Kirjapaja, 1994.  ISBN 951-625-282-6
Lempiäinen, Pentti: Suuri etunimikirja.  (3. tark. .)  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-29400-4
Nummelin, Juri & Teerijoki, Elina: Eemu, Ukri, Amelie: 2000 kaunista ja harvinaista etunimeä.  Helsinki:  Nemo, 2008.  ISBN 978-952-5613-88-9
Saarelma, Minna: Nimi lapselle.  Minerva, 2007.  ISBN 978-952-492-024-7
Saarikalle, Anne & Suomalainen, Johanna: Suomalaiset etunimet Aadasta Yrjöön.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7143-2
Syrjänen, Pirjo-Riitta (toim.): Kutsu vaikka kukkaseksi: Nimitiedon vuosikirja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1999 (7. p. 2005).  ISBN 951-23-3923-4
Vilkuna, Kustaa: Etunimet.  (Toimittanut Pirjo Mikkonen. 4. uudistettu laitos)  Helsinki:  Otava, 2005 (5. p. 2007).  ISBN 951-1-18892-5
Aiheesta muualla

Ortodoksinen kalenteri ja nimipäivät (Arkistoitu – Internet Archive). Ortodoksi.net.
Mariia Sarilo: Nimet kertovat tuhat tarinaa (Internet Archive). Campus 1/1998.
Jussi Vertanen: Kaikki nimet eivät kelpaa (Internet Archive). Vantaan Lauri 18.3.2003.
Timo Saarinen: Etunimet vaihtuvat ja pysyvät(Internet Archive). Vantaan Lauri 24.5.2007.
Sukunimien suomalaistamisliikkeen toimisto Vanhalla ylioppilastalolla vuonna 1906.
Belle (vuoden 2013 elokuva)

| Belle |
| --- | --- |
 elokuvajuliste
Ohjaaja:  Amma Asante
Käsikirjoittaja:   Misan Sagay  
Perustuu:  tositapahtumiin
Tuottaja:   Damian Jones 
Säveltäjä:  Rachel Portman
Kuvaaja:  Ben Smithard
Leikkaaja:  Pia Di Ciaula
Pääosat:   Gugu Mbatha-Raw  Tom Wilkinson  Miranda Richardson  Penelope Wilton  Sam Reid  Matthew Goode  Emily Watson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Fox Searchlight Pictures
Levittäjä:  Fox Searchlight Pictures Disney+
Ensi-ilta:   2013-09-088. syyskuuta 2013 (Toronton elokuvajuhlat)   2014-06-1313. kesäkuuta 2014 (Iso-Britannia)   2014-05-022. toukokuuta 2014 (Yhdysvallat)  
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Belle on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut brittiläinen historiallis-romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Amma Asante. Elokuva perustuu tositapahtumiin, Dido Elizabeth Bellen elämään.
Elokuva kertoo 1700-luvulla eläneestä Dido Elizabeth Bellestä, joka oli Englannin kuninkaallisen laivaston komentajan avioliiton ulkopuolinen lapsi, ja lisäksi vielä puoliksi tummaihoinen. Hänet kasvatti hänen aristokraattinen isosetänsä lordi Mansfield ja hänen vaimonsa. Bellen sukujuurten ansiosta hänellä oli tiettyjä etuoikeuksia, mutta hänen ihonvärinsä esti häntä täysin osallistumasta sosiaalisen luokkansa oikeuttamiin tapahtumiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gugu Mbatha-Raw  | … |  Dido Elizabeth Belle Lindsay   |
|  Tom Wilkinson  | … |  William Murray, lordi Mansfield   |
|  Miranda Richardson  | … |  Lady Ashford   |
|  Penelope Wilton  | … |  Lady Mary Murray   |
|  Sam Reid  | … |  John Davinier   |
|  Matthew Goode  | … |  Sir John Lindsay   |
|  Emily Watson  | … |  Lady Elizabeth Mansfield   |
|  Sarah Gadon  | … |  Lady Elizabeth Murray   |
|  Tom Felton  | … |  James Ashford   |
|  James Norton  | … |  Oliver Ashford   |
|  Alex Jennings  | … |  lordi Ashford   |
Vastaanotto

Elokuvan arviot olivat positiivisia. Rotten Tomatoes-sivuston arvioista 83% oli positiivisia, perustuen 127 arvosteluun.
Andriskos

Andriskos (k. 146 eaa.) oli makedonialainen mies, joka väitti olevansa Makedonian viimeisen kuninkaan Perseuksen poika. Hän kutsui itseään nimellä Filippos VI. Hän ei aluksi saanut kannatusta Makedoniassa ja joutui hakemaan apua Syyrian Demetrios I:ltä. Demetrios luovutti hänet kuitenkin roomalaisille.
Andriskoksen onnistui kuitenkin paeta ja hän palasi Makedoniaan mukanaan suuri joukko traakialaisia kannattajiansa. Lyötyään preettori Publius Juventiuksen vuonna 149 eaa. Andriskos julistautui kuninkaaksi. Hän valtasi Thessalian ja liittoutui Karthagon kanssa. Tästä alkoi neljäs makedonialaissota. Quintus Caecilius Metelluksen johtama armeija kukisti Andriskoksen vuonna 148 eaa. ja tämä joutui pakenemaan Traakiaan. Paikallinen hallitsija luovutti kuitenkin Andriskoksen roomalaisille.
Andriskosta esiteltiin roomalaisille Metelluksen triumfissa vuonna 146 eaa. ja tämä saikin voittonsa kunniaksi lisänimen Macedonicus. Andriskos taas surmattiin triumfin jälkeen. Tämän jälkeen Makedoniasta tuli lopullisesti Rooman provinssi.
Parentifikaatio

Parentifikaatio tarkoittaa perheen sisällä tapahtuvaa lapsen ja vanhemman roolien vääristymistä, jossa lapsi omaksuu vanhemman rooleja tai vastuita. Parentifikaatiosta on kyse esimerkiksi silloin, kun lapsi joutuu hoitaa perheen raha-asiat tai on vastuussa perheenjäsenten terveydestä.
Parentifikaatiosta käytetään myös nimitystä "Eldest Daughter Syndrome", joka viittaa siihen, että usein perheen vanhin tytär joutuu kantaa vastuuta perheenjäsenten hyvinvoinnista.
Vaikutukset

Parentifikaatio on lapsen kehitykselle haitallista. Parentifikaatio voi aiheuttaa mielenterveyteen, tunne-elämään ja sosiaalisiin suhteisiin liittyviä ongelmia. Parentifikaation uhriksi joutuneet lapset voivat kokea aikuisena, että heillä ei ollut kunnollista lapsuutta.
Parentifikaatio on merkittävä ennustaja masokistisen ja narsistisen persoonallisuuden kehittymiselle. Liian varhaisen vastuunoton seurauksena voi syntyä lunastajaidentiteetti itsensä uhraamalla ja armottomuus heikkoutta kohtaan.
Ystävän laulut

| Ystävän laulut Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 27. lokakuuta 2003
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 35.35
 Levy-yhtiö: Warner Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Vesku Suomesta – Parhaat 2001 | Ystävän laulut 2003 | Ystävän laulut II 2004 |
Ystävän laulut on 27. lokakuuta 2003 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi, jolla hän tulkitsee Juha Vainion sanoittamia kappaleita. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1. Kultalevy myönnettiin vuonna 2003, ja platinalevy 2003. Albumia on myyty yhteensä yli 48 000 kappaletta.
Levy sai Emma-gaalassa Iskelmäalbumi-palkinnon vuonna 2003.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Juha Vainio, ja sov. Jesse Vainio & Kalle Torniainen, ellei toisin mainita.
Vanhojapoikia viiksekkäitä – 3.45
Kauhea kankkunen – 2.18 (säv. Kari Aava)
Sellaista elämä on – 3.02
Matkarakastaja – 2.50
Kauan sitten – 4.22 (säv. Toivo Kärki, sov. Peter Engberg)
Ystävän laulu – 3.11 (säv. Vladimir Vysotski)
Panaman konsuli – 2.32
Yksinäinen saarnipuu – 2.41
Kun mä rupesin ryyppäämään – 2.46
Viiden vuoden päästä – 3.26
Kotkan poikii ilman siipii – 4.47
Muusikot

Vesa-Matti Loiri – laulu, huilu (3)
Lenni-Kalle Taipale – koskettimet
Ako Kiiski – basso
Mikko Kosonen, Peter Engberg – kitarat
Juha Lanu – kitarat, mandoliini
Kalle Torniainen – rummut, ohjelmointi, koskettimet
Anssi Växby – basso
Sami Kuoppamäki – rummut
Jukka Tiirikainen, Heikki Keskinen, Jay Kortehisto – puhallinsektio
Jesse Vainio – koskettimet, ohjelmointi
Merja Larivaara, Petri Munck, Hanna-Maria Helenius – taustalaulu
Maria Kalaniemi – harmonikka
Leri Leskinen – koskettimet, harmonikka
Kinosaki (juna)

| Kinosaki |
| --- | --- |
 Kinosaki-juna
Perustiedot
Junatyyppi:  pikajuna
Liikenne alkoi:  1996
Liikennöitsijä:  JR Nishi-Nihon
Reitti
Alkuasema:  Kioton rautatieasema
Väliasemat:  10 kpl
Pääteasema:  Kinosaki Onsenin rautatieasema
Matkan pituus:  158 km
Matkan kesto:  2 t 20 min
Tekniset tiedot
Raideleveys:  1 067 mm
Sähköistettu osuus:  koko reitti
Matkanopeus:  130 km/h
Kinosaki (jap. きのさき) on japanilainen juna, joka kulkee Kioton rautatieaseman ja Kinosaki Onsenin rautatieasema välisellä San’in-päälinjalla. Juna aloitti liikennöinnin maaliskuussa 1996. Noin 158 kilometrin matka kestää 140 minuuttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kinosaki (juna) Wikimedia Commonsissa
Kinosaki (japaniksi)
MTV3

| MTV3 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  13. elokuuta 1957 (oma kanava 1. tammikuuta 1993–)
Omistaja:  MTV Oy   (Telia Company)
Katsojaosuus:   20,1 % (2023, Finnpanel)
Tunnuslause:  Uutta koko ajan
Maa:   Suomi
Näkyvyysalue:  Koko maa
Pääkonttori:  Konepaja, Vallila, Helsinki
Korvasi kanavan:  Kolmoskanava
Aiemmin:  Mainos-TV (1957–1982) MTV (1982–1992)
Rinnakkaiskanava(t):  MTV3 HD MTV Sub (HD) MTV Ava (HD) MTV Max (HD) MTV Urheilu 1 (HD) MTV Urheilu 2 (HD) MTV Urheilu 3 MTV Juniori (HD) MTV Aitio (HD) MTV Viihde (HD) MTV Katsomo (HD)
Kotisivu:  www.mtv.fi/mtv3
Saatavuus
Antenniverkko
Digita:  Kanava 3 (HD) Kanava 23
Satelliitti
Allente:  Kanava 3 (HD)
Kaapeliverkko
DNA:  Kanava 3 (HD) Kanava 23
Elisa:  Kanava 3 (HD) Kanava 23
Telia:  Kanava 3 (HD) Kanava 23
IPTV (ADSL)
Maxivision Viihde:  Kanava 3
Elisa:  Kanava 3
Infobox OKNimi-testi OK: 
MTV3 (puhekielessä usein Maikkari tai Kolmonen, entinen Mainos-TV) on suomalainen kaupallinen televisiokanava. MTV3-kanavan ohjelmistosta vastaa MTV Oy. Vuoden 1993 alun kanavauudistuksessa MTV3 aloitti omana valtakunnallisena televisiokanavanaan. Tätä ennen MTV Oy oli välittänyt ohjelmia Ylen kanavilla TV1 ja TV2 sekä Kolmoskanavalla. MTV3:n digitaalijakelu aloitettiin digitelevision tulon myötämilloin?. MTV3 muuttui yleisen edun kanavaksiselvennä tammikuussa 2018 näkyen kanavanipussa A.
Uudet toimitilat

Uudet toimitilat luovutettiin MTV:n käyttöön 30. kesäkuuta 2022.
MTV3:n toimitilat siirtyivät Pasilasta Vallilaan tammikuussa 2023.
Historiaa

MTV perustettiin 1957 nimellä Oy Mainos-TV-Reklam Ab. Uusi yhtiö vuokrasi ohjelma-aikaa Yleisradion kanavalta, jonka ohjelmien lomassa se toimi. Kanavan ensimmäinen lähetys oli 13. elokuuta 1957. Alussa MTV:n viikoittainen ohjelma-aika oli vain kymmenen tuntia ja sekin parhaimman katseluajan ulkopuolella.
MTV perusti vuonna 1965 oman televisioteatteritoimituksensa, MTV-teatterin. MTV-teatterin tuottamia televisioelokuvia esitettiin Aitiopaikka ja Teatterituokio -nimisillä ohjelmapaikoilla. Aitiopaikka-nimen alla esitettiin maanantai-iltaisin pitkiä, noin 90-minuuttisia televisionäytelmiä. Teatterituokio-nimellä kulkeneet näytelmät puolestaan olivat noin 45-minuutin pituisia. MTV-teatterin teatteripäälliköksi valittiin Ville Salminen. Ohjaajina toimivat Kaarlo Hiltunen, Veikko Kerttula, Ritva Nuutinen ja Pauli Virtanen. Lisäksi teatteriin palkattiin 12 näyttelijää.
1960-luvun alussa MTV:n toiminta lähti nousuun. Vuonna 1967 rakennettiin Helsingin Ilmalaan uusi toimitalo, niin kutsuttu Pöllölaakso, johon myös kanavan hallinto, toimitus ja tuotantotilat sijoitettiin. Ylen asiapitoisen ohjelmiston täydentäjänä MTV suuntautui viihdeohjelmistoon.
MTV aloitti omat uutislähetyksensä, Kymmenen uutiset, 1.9.1981 pitkien neuvottelujen jälkeen. Hanke oman uutistoimituksen perustamisesta oli aloitettu jo vuonna 1976, jolloin se esiteltiin poliittiselle päättäjille sekä Yleisradion hallintoneuvostolle. Vuonna 1979 valtioneuvosto asetti komitean laatimaan radio- ja televisiotoimintaa koskevan kokonaisselvityksen, joka päätyi ehdottamaan MTV:lle oikeutta kahden vuoden koeajaksi 15 minuutin mittaisten uutisten lähettämiseen. MTV kuitenkin kieltäytyi näistä ehdoista ja Yleisradio päätti lopulta vuonna 1981 myöntää MTV:lle oikeuden uutislähetyksiin. Vuonna 1990 MTV laajensi uutistoimintaansa aloittamalla Seitsemän uutiset.
Nimi Mainostelevisio oli tarkoitettu alun perin vain väliaikaiseksi. Yhtiön nimi muutettiin lopulta MTV Oy:ksi vuonna 1982.
Vuonna 1985 MTV Oy lähti Yleisradion ja Nokian kanssa Kolmostelevisio-projektiin. Kolmoskanava aloitti joulukuussa 1986. MTV sai uuden kanavan kautta lisää ohjelma-aikaa. Vuoden 1993 alusta MTV siirtyi kokonaan omalle kanavalleen ja alkoi lähettää ohjelmaa täyspäiväisesti. Uuden kanavan nimeksi tuli MTV3. Siitä tuli Suomen suosituin televisiokanava 43 prosentin katselijaosuudellamilloin?.
Tunnukset ja kanavailmeet

MTV:n visuaalisten tunnusten aiheena oli vuoteen 2013 saakka ”mainospöllö”, eri aikoina eri tavoin tyyliteltynä. Siitä sai lempinimensä myös yhtiön toimipaikka Pöllölaakso, joka siirtyi vuonna 2023 Helsingin Länsi-Pasilasta Vallilaan (”uusi Pöllölaakso”).
Katsotuimmat TV-lähetykset vuonna 2024

| Sija | Ohjelma | Päivämäärä | Tavoittavuus | Keskikatsojamäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kymmenen uutiset | 23.5.2024 | 1 527 000 | 1 430 000 |
| 2. | Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2024 | 23.5.2024 | 1 801 000 | 1 410 000 |
| 3. | Tanssii tähtien kanssa | 24.11.2024 | 1 505 000 | 995 000 |
| 4. | Seitsemän uutiset | 13.5.2024 | 1 049 000 | 933 000 |
| 5. | MM-kisastudio | 25.5.2024 | 1 088 000 | 881 000 |
MTV:n kuuluttajia 1957–1992 > 1950- ja 1960-luku

Pirkko-Liisa Ihamuotila
Ritva Kajasto 1959–
Juhani Liedevaara 1965–
Tuire Liljeroth (myöh. Mikkonen) 1965–
Teresa Rosenius
Leena Rousek 1965–
Arja Tuomarila
Kirsti Wallasvaara 1965–
MTV:n kuuluttajia 1957–1992 > 1970-luku

Ritva Kajasto
Pirjo Nuotio 1974–
Leena Rousek
Eva-Riitta Siitonen 1975–
Sikke Sumari 1975–
MTV:n kuuluttajia 1957–1992 > 1980-1992

Mika Jenytin 1983–1988
Ritva Kajasto
Leena Kaskela –1992
Pirjo Nuotio –1983
Eva Puomila
Aija Rikala 1983–1992
Eija von Schoultz
Eva-Riitta Siitonen –1983
Irene Usvasalo 1983–1992
MTV:n kuuluttajia 1957–1992 > Vuodesta 1992

Ismo Jokinenlähde?
Minna Kuukka
Maija-Leena Käki
Rita Strömmer 1993–1994lähde?
Satu-Marja Tenhiälä 1997–2000
MTV:n kuuluttajia 1957–1992 > Vahvistamattomia

Milja Luukkolähde?
Leena Kaivo-ojalähde?
Sisko Hynninenlähde?
Marjut Kurkinenlähde?
Leila Harjannelähde?
Leo Silolahtilähde?
Helena Korhonenlähde?
Olli Juutilähde?
Tiina Kallialalähde?
Nina Honkanenlähde?
Laura Tuomarilalähde?
Marja Hintikkalähde?
MTV siirtyi kokonaan omalle kanavalle 1.1.1993. Ruudussa tapahtuvia ohjelmaesittelyjä varten perustettiin Ruututoimitus. Sen muodostivat Ismo Jokinen, Minna Kuukka, Rita Strömmer ja Nina Honkanen. Vuosien mittaan toimituksessa työskentelivät mm. Satu-Marja Tenhiälä, Jaana Besmond, Laura Tuomarila sekä Kesäduuni-ohjelman Marja Hintikka.lähde?
Kirjallisuutta

Hellman, Heikki: Koko illan ilo? Kolmoskanava ja television kaupallistuminen Suomessa.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012.  ISBN 978-952-222-339-5
Luoto, Santtu: Ile Kallio.  Helsinki:  Minerva, 2012.  ISBN 978-952-492-651-5
Aiheesta muualla

Kannisto, Maiju: Kolmoskanavan merkitys suomalaisessa viestintäpolitiikassa. Kirja-arvostelu teoksesta Hellman, Heikki: Koko illan ilo? Kolmoskanava ja television kaupallistuminen Suomessa. SKS, 2012. (Agricolan kirja-arvosteluja, 25.5.2015.)
Kannisto, Maiju: Ohjelmayhtiöstä ”merkintekijäksi”. MTV ja kaupallisen television tuotantokulttuurin muutos Suomessa 1980-luvulta 2000-luvulle (väitöskirja)
MTV3:n virallinen sivusto
Nostalgia-TV: MTV3:n tunnukset
Nostalgia-TV: MTV:n tunnukset
MTV uusien tilojen esittelyä
Suora verkkolähetys
MTV
| --- | --- |
TV-kanavat:  MTV3 (HD)  MTV Sub (HD)  MTV Ava (HD)  MTV Urheilu 1 (HD)  MTV Urheilu 2 (HD)  MTV Juniori (HD)  MTV Max (HD) 
Uutiset ja urheilu:  MTV Uutiset  MTV Urheilu  Tulosruutu 
Muuta:  Suomi-areena  MTV Katsomo  MTV:n ohjelmia  Fredriksberg 
Henkilöitä:  Pentti Hanski  Tauno Äijälä  Heikki Rotko 
Historia:  MTV:n historia  Pöllölaakso (1967–2023)  Kolmoskanava 
MTV:n logo vuosina 1975–1992.
Neuvostoliiton laivasto

Neuvostolaivaston lippu
Neuvostolaivaston rainelippu
Neuvostoliiton laivasto (ven. Военно-морской флот СССР, Vojenno-morskoi flot SSSR) oli puna-armeijan ja sittemmin Neuvostoliiton asevoimien laivastohaara. Neuvostoliiton laivastolla olisi ollut merkittävä osuus Varsovan liiton toiminnassa, jos sota Natoa vastaan olisi syttynyt. Sen tehtävä olisi ollut pysäyttää lisäjoukkojen saanti Atlantin yli Eurooppaan. Neuvostoliiton laivasto toimi aktiivisesti kylmän sodan aikana.
Neuvostoliiton laivasto jakautui useaan laivastoon: Pohjoinen laivasto, Tyynenmeren laivasto, Mustanmeren laivasto ja Itämeren laivasto. Kaspian laivasto oli puoli-itsenäinen muodostelma hallinnollisesti Mustanmeren laivaston komennossa. Intian valtameren laivue oli Tyynenmeren laivastoon kuuluva. Muita osia olivat laivaston ilmavoimat, merijalkaväki ja rannikkotykistö. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen suurin osa neuvostolaivastoa muutettiin Venäjän laivastoksi.