stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fullmetal Alchemist
Hahmot > Envy

Envy (suom. kateus) on homunculus, joka osaa muuttaa muotoaan. Hän on ärimmäisen aggressiivinen, pahantuulinen ja sadistinen. Envy nähtiin vasta kirjassa 2. Kirjassa 8 selviää, että Envy ei ole oikeasti sitä miltä näyttää. Envy on aikeissa muuttua vihaisena todelliseen muotoonsa kirjassa 10, mutta Pride estää hänen aikeensa. Lopulta tultuaan Gluttonyn nielemäksi kirjassa 13 tämä muuttaa muotonsa taistellakseen Ediä ja Lingiä vastaan. Envyn oikea ruumis on valtava ja ruma lisko, jolla on neljä kättä ja neljä jalkaa. Selässä ja kyljissä kasvaa ihmismäisiä päitä, käsiä ja silmiä, jotka paljastuvat Xerxeen väen sieluiksi, joita Envy sanoo vain yksinkertaisesti käyttöenergiaksi, sillä kehot ja mielet ovat niiltä maatuneet jo kauan sitten. Kirjassa 13 selviää, että juuri hän aiheutti Ishvaalin sisällissodan muuttumalla armeijan upseeriksi ja ampumalla ishvaalilapsen. Kirjassa 20 tohtori Marcoh tuhoaa Envyn ruumiin, jolloin jäljelle jää vain hänen "oikeaksi hahmokseen" kutsuttu sikiömäinen lisko. Kirjassa 22 Envy saa ruumiinsa takaisin, mutta jo kirjassa 23 Mustang surmaa Envyn niin monta kertaa, että tämä palaa taas tähän heikkoon muotoonsa. Kun Ed tajuaa, että Envy kadehtii ihmisiä, koska heillä on aina joku auttamassa heidät jaloilleen heidän epäonnistuttuaan, tämä loukkaantuu niin syvästi, että tekee itsemurhan tuhoamalla oman viisasten kivensä kaivamalla sen väkisin suustaan, ja rutistamalla sen hajalle. Animen jaksossa 49 tulee selville että Envy on Hohenheimin yritys herättää elohopeamyrkytykseen kuollut poikansa henkiin, mutta hän epäonnistui. Envy esiintyy myös elokuvassa (vain lohikäärmemuodossa) pienessä, mutta tärkeässä osassa. Elokuvassa natsit kaappaavat hänet ja käyttävät häntä portin avaamiseen, jolla he pääsisivät Amestrikseen.
Hahmot > Greed

Greed (suom. ahneus) pystyy rakentamaan kehonsa ympärille lähes läpäisemättömän hiilipohjaisen kuoren, jota tosin on mahdollista heikentää alkemialla. Hän on kylmä, mutta myös humoristinen homunculus. Hän on erittäin hyvä taistelemaan ja käyttää kimairoita apulaisinaan. Hahmon ensiesiintyminen on kirjassa 7. King Bradley, jossa Wrath-homunculus nappaa ihmisten kanssa liian hyviin väleihin ajautuneen "veljensä" ja kiikuttaa tämän homunculusten isän luo, jolloin tämä liittää hänet takaisin sieluunsa kirjassa 8. Kirjassa 14 Greed "syntyy uudelleen" Isän johdosta ja hänen sielunsa laitetaan Ling Yaon ruumiiseen. Ensi alkuun Greed ei tosin muista aiemman ruumiinsa aikana tapahtuneesta mitään ja muisti palaa vasta hiljalleen. Mangassa Greed ystävystyy Edin ja Alin sekä ruumiinaan toimivan Lingin kanssa ja auttaa näitä tuhoamaan homunculusten isän saaden samalla myös itse surmansa. Animessa Greed kuvataan traagisena hahmona ja jaksossa 34 Ed surmaa Greedin iskemällä automail-miekkansa tämän sydämeen.
Hahmot > Führer King Bradley

Bradley on Amestrisin johtaja, joka todellisuudessa on homunculus (animessa nimellä Pride ja mangassa Wrath). Ensiesiintyminen homunculuksena kirjan 7 lopussa, jossa hänen silmälappunsa valahtaa pois taistelussa Greedin kanssa ja paljastaa silmän tilalla olevan Ouroboros-merkin. Voi silmänsä ansiosta ennakoida vastustajan liikkeet. Juuri tämän takia hän oli voittamaton Ishvaalin sodassa ja ansaitsi maineellaan Führer-aseman. Taitava miekkojen käsittelijä. Mangan tarinassa hän oli alun perin ihminen, ja nuorena häneen ruiskutettiin nestemäistä viisasten kiveä, jolloin hänestä tuli homunculus. Samaa operaatiota yritettiin moneen muuhunkin, mutta Bradley oli ainoa joka selvisi siitä hengissä. Kirjassa 21 Bradleytä kuljettanut juna räjäytetään sillalla ja lähes kaikki uskovat tämän kuolleen. Palaa yllättäen kirjassa 24. Haavoittuu vakavasti taistelun aikana samassa kirjassa ja joutuu lopulta Scarin surmaamaksi kirjassa 26.
Hahmot > Scar

Scar (suom. arpi) on ishvaalilaine (ishbalilainen), jonka oikea nimi tuntematon. Scar on saanut armeijalta kutsumanimensä selkeimmän tuntomerkkinsä, X-kirjaimen muotoisen arven mukaan, joka hänellä on keskellä naamaansa. Janoaa kostoa kansansa tuhon vuoksi (animessa osana myös miehen uskonnolliset vakaumukset) ja tappaa sen johdosta valtion alkemisteja. Scarin hyökkäykset ovat alkemiapohjaisia ja perustuvat hänen kädessään oleviin alkemistisiin tatuointeihin. Scar tarttuu kädellään ihmiseen ja pysäyttää synteesinsä purkamisvaiheessa, jolloin uhri ikään kuin "räjähtää sisältäpäin". Kirjassa 12 selviää, että juuri Scar tappoi Winryn vanhemmat (animessa sen teki Roy Mustang, joka ei kuitenkaan tehnyt tätä omasta tahdostaan ja katui tätä syvästi). Scar esitellään ensimmäisen kerran kirjassa 2. Myöhemmin hänestä tulee Elricien liittolainen.
Hahmot > Van Hohenheim

Van Hohenheim on Edwardin ja Alphonsen isä, joka lähti omille teilleen poikien ollessa vielä pieniä. Tunnetaan myös nimellä Hohenheim of Light. Hohenheim oli aiemmin Orja 23 muinaisessa Xerxeessä, jossa hänen tuntematon isäntänsä käytti hänen vertaan luodakseen Homunculuksen (Isän). Homunculus sai huijattua Xerxeen kuningasta rakentamaan maanlaajuisen syntetigrammin, jonka se aktivoi, sulauttaen kaikkien Xerxeen asukkaiden sielut yhdeksi suureksi viisasten kiveksi, josta se antoi puolet Hohenheimille ja puolet otti itselleen, tehden samalla Hohenheimista kuolemattoman, elävän viisasten kiven. Hohenheim kierteli ympäri maita, levittäen maahan viisasten kiveään, mahdollistaen näin alkemian synnyn. Myöhemmin Hohenheim nai Trisha Elricin ja yhdessä he saivat Edin ja Alin. Koska hän ei kestänyt nähdä lastensa kasvavan ikääntymättä itse lainkaan, hän lähti kotoaan. Kun hänen kuolemattomuuttaan ihmettelevät ihmiset kysyivät, kuka hän oikein on, hänen tavallinen vastauksensa oli "hirviö". Myöhemmin hän oli mukana Isää vastaan käydyssä viimeisessä taistelussa kuluttaen samalla loppuun lähes koko viisasten kivensä. Taistelun loputtua hän palasi kotiin Trishan haudalle ja kuoli sinne, ollen tyytyväinen päästessään jälleen yhteen rakkaan vaimonsa kanssa. Ensimmäisen animen tarinassa hän kuolee elokuvassa lohikäärmemuotoisen Envyn leukoihin, murskaten itsensä niihin tarkoituksella, avaten samalla portin maailmojen välille. Nähdään ensimmäisen kerran kirjassa 10. Kuolee viimeisessä kirjassa 27.
Hahmot > Shou Tucker

Tucker on sielunparsija-alkemisti, joka uhkaa menettää statuksensa valtionalkemistina liian vajavaisten tutkimustulostensa takia. Muuntaa kimeeran ensin omasta vaimostaan ja myöhemmin, virkansa menettämisen pelossa, tyttärestään Nina Tuckerista ja koirasta, Alexanderista. Vaikka hän kuolee kirjassa 2, hänen tekonsa muisto jää vahvasti elämään Edwardin mieleen. Animessa Tucker ei kuole, vaan hän valmistaa kimeeroja ensin homunculuksille ja sitten armeijalle. Työnsä ohella yritti keksiä keinon saada ihmissynteesi toimimaan, mutta muutti itsensä erään kokeen aikaan saannoksena kimeeraksi ja pystyy nykyään hädin tuskin puhumaan.
Hahmot > Jean Havoc (vänrikki)

Havoc on yleensä aina tupakka suussa. Jean tapailee usein naisia. Lyhyt ensiesiintyminen tapahtuu kirjassa 1, tämän puhuessa everstille. Ensimmäisen kerran kirjassa 2 mainittu nimi oli virheellisesti Havock. Kirjassa 10 Havocin alaruumis halvaantuu Lustin kynsien aiheuttamasta iskusta jonka takia hän eroaa armeijasta.
Hahmot > Dominic

Dominic on Automail-mekaanikko. Erakko. Esiintyy kirjassa 5, mutta mainitaan myös kirjassa 8. Teki Paninalle automail-jalat. Ei pidä ihmisistä.
Hahmot > Maria Ross (vänrikki)

Ross on Armstrongin alainen, joka määrättiin suojelemaan Ediä ja Alia Scarin ensimmäisen hyökkäyksen jälkeen.
Rossia aletaan myöhemmin syyttää Hughesin murhasta.
Ross pidätettiin ja syytteestä pidettiin kovaa meteliä mikä epäilytti Mustangia. Homunculukset olivat järjestäneet asiat niin, että ketään joka olisi voinut todistaa tämän syyttömyyden, ei päästetty paikalle ajoissa. Pilkkoja Barry vapauttaa Rossin ja auttaa Mustangia kuolemansa lavastamisessa. Myöhemmin Fuu vie Rossin Xingiin salaa aavikon yli.
Ross esiintyy ensimmäisen kerran kirjassa 3 ja lähtee Xingiin kirjassa 10, mutta palaa vielä myöhemmissä osissa takaisin Amestrikseen.
Hahmot > Pilkkoja Barry/Numero 66

Lihakauppias, joka rakasti lihan pilkkomista niin paljon, että alkoi öisin pilkkoa ihmisiä. 23 uhrin jälkeen hän joutui vankilaan ja tuli yleiseen tietoon, että hänet teloitettiin. Tosiasiassa hänet kuitenkin vietiin vankilan vieressä olevaan laboratorioon, jossa homonculuksille työskentelevät tutkijat kiinnittivät tämän sielun haarniskaan. Barrya alettiin kutsua nimellä Numero 66 ja hän alkoi vartioida laboratoriota. Kun Elricit tunkeutuivat laboratorioon, Barry taisteli Alia vastaan jääden tappiolle. Hämmentääkseen Alia Barry väitti Alin muistojen ja luonteen olevan Edin luomia ja ettei Alia oikeasti olisi koskaan ollutkaan. Vänrikki Maria Rossin ja kersantti Denny Broshin tultua paikalle ja laboratorion ja räjähtäessä Barry pakeni paikalta. Barrysta ei kuulla mitään vähään aikaan, kunnes hän yrittää pilkkoa Hawkeyen. Barry "rakastuu" häneen ja antaa hänen ja Mustangin viedä itsensä kuulusteltavaksi, missä hän kertoo Lustista, Envystä ja laboratoriosta. Vääpeli Falman alkaa piilotella tätä kodissaan. Myöhemmin Barry vapauttaa Ling Yaon ja Rossin vankilasta. Homunculukset päättävät tappaa tämän ja lähettävät Barryn kimppuun hänen oman ihmiskehonsa, johon on laitettu eläimen sielu. Barry jahtaa omaa ruumistaan kunnes törmää Lustiin, joka iskee haarniskan palasiksi ja Barryn ihmisruumis tuhoaa verisinetin. Tämän jälkeen haavoittunut ruumis kuolee. Esiintyy ensi kerran kirjassa 3 ja kuolee kirjassa 10.
Hahmot > Katherine Elle Armstrong

Katherine on majuri Armstrongin pikkusisko. Animessa eversti suostutteli (ennemmin käski) Havocin treffeille tämän supernaisen kanssa. Aluksi hän vaikutti vain ujolta, täysin majurin vastakohdalta, kunnes nosti pianon ilmaan yhdellä kädellä (mikä todistaa hänen ja majurin välisen sukulaisuuden). Antoi pakit Havocille, koska pitää veljensä kaltaisista miehistä. Katherine on hyvin sievä ja herttainen tyttö.
Hahmot > Zolf J. Kimbly

Nimi on käännöksestä riippuen em. / Solf J. Kimblee / Kimbley.
Kimbly onKarmiinialkemisti - räjähdehullu valtionalkemisti, joka tuomittiin vankilaan koska tappoi viisi upseeria.
Kimbly kykenee muuttamaa tiettyjä materiaaleja - kuten ihmisen - räjähdysaineeksi ja räjäyttämään tämän.
Kimbly nielaisi hänelle käyttöön annetun viisasten kiven, ettei joutuisi palauttamaan sitä.
Kimbly tappoi Scarin isoveljen
Homuculukset vapauttivat Kimblyn vankilasta 16. kirjan alussa. Luvussa 92 leijonakimaira Heinkel puraisee Kimblyä kaulaan, jolloin tämä haavoittui kuolettavasti. Myöhemmin samassa luvussa Pride syö hänet.
Kimbly esiintyy vielä kerran Priden sisällä luvussa 106, jossa hän estää Pridea ottamasta haltuunsa Edin ruumista. Samalla kun Ed murtaa Priden ruumiin, Kimbly katoaa Priden viisasten kiven sielujen joukkoon hattuaan nostaen.
Hahmot > Sloth

Sloth (suomeksi laiskuus) on homunculus.
Sloth-niminen homunculus esiintyy mangassa ja animessa, mutta on molemmissa aivan eri hahmo. Animessa Sloth on Edin ja Alin epäonnistuneen ihmistransmutaation seurauksena syntynyt heidän äitinsä näköinen epäihminen, joka pystyy muuttamaan itsensä vedeksi. Lopulta Ed tappaa tämän muuttamalla tämän ruumiin veden (vedyn ja hapen) ja hiilen etanoliksi, joka haihtuu pois. Mangassa Sloth taas on todella iso lihaksikas laiskimus, jonka tehtävä on kaivaa tunnelia Isän tarkoitusperien vuoksi. Isä haluaa Slothin kaivavan tunnelin Amestrisin ympäri koska hän haluaa muuttaa Amestrisin kansan viisasten kiveksi ja tehdä "Jumalasta" eli "Totuudesta" osan itseään. Tunneli toimii syntetigrammina ja verilöylyt eri aikakausina ovat yhtälö viisasten kiven luomiseksi. Sloth puhuu katkonaisesti ja on todella tyhmä. Hän ei jaksaisi kaivaa tunnelia, mutta tekee sitä silti, sillä pelkää Pridea. Koostaan huolimatta hän on myös homunculuksista nopein pystyen liikkumaan nopeammin kuin silmä ehtii nähdä, vaikka valtavan vauhtinsa takia hän ei kykenekään hallitsemaan suuntaansa eikä juuri hidastamaan vauhtiaan törmäämättä. Sloth joutuu lopulta Alex Louis Armstrongin surmaamaksi luvussa 96.
Vain vuoden 2003 animessa esiintyvät hahmot

Russell & Fletcher Tringham – Esiintyivät Elricin veljeksinä saadakseen rahoituksen tutkimukseensa (sukunimi alun perin Tringum). Russell on veljeksistä vanhempi.
Frank Archer – Sotimiseen hurahtanut kylmäverinen sotamies, jonka puoli kehoa korvataan automaililla. Kuolee viimeisessä jaksossa Riza Hawkeyn ampumaan luotiin.
Dante – Animen pääpahis, homuncululusten johtaja, joka loi viisasten kiven Hohenheimin kanssa tekemällä kokeita ruttoa sairastavilla. He myös pidensivät elämän pituutta luomalla viisasten kiveä ja sen avulla siirtelivät sielujaan kehosta toiseen. Hän oli myös pitkään Hohenheimin rakastettu. Sielun jatkuva siirtäminen kehosta toiseen alkoi aiheuttaa aina vain nopeamman ruumiin mädäntymisen (oli keho kuinka nuori tahansa). Varasti Yokin kehon entiseltä avustajalta, Lyralta, palkkattuaan hänet sisäkökseen asuessaan metsän uumenissa vanhan naisen kehossa. Yrittää animen lopussa siirtää sielunsa Rosen kehoon tässä onnistumatta ja hänen kohtalonsa jää auki. Gluttony todennäköisesti söi hänet tämän ollessa hississä, jonne Gluttony tunkeutui syömällä sen lattiaan reiän. Meidän maailmamme versio Dantesta vilahtaa elokuvassa Fullmetal Alchemist: Conqueror of Shamballa pikaisesti. Dante on myös animeversiossa Envyn äiti. Dante on Izumin (Edin ja Alin opettajan) opettaja.
Wrath (suomeksi viha) (Tämä hahmo on keksitty vain ensimmäistä animea varten, mangaversiossa on eri Wrath joka on myös Homunculus) – Ainoa homunculus, joka osaa käyttää alkemiaa (vain rajallisesti, hän voi muuntaa omaa ruumistaan alkemian tavoin). Syntyi Edwardin ja Alphonsen opettajan Izumi Curtiksen yrittäessä palauttaa kuolleen vauvansa takaisin eloon. Wrathilla on Edwardin oikea käsi ja vasen jalka, jotka hän otti Edwardin ja Alphonsen yrittäessä ihmissynteesiä. Wrath on vielä lapsenikäinen ja hän esimerkiksi kutsuu Edwardin ja Alphonsen luomaa Slothia äidikseen, eikä omista pahemmin harkintakykyä asioissa. Wrath olisi ehkä jäänytkin kiltiksi ja leikkisäksi sekä herkästi pelästyväksi pojaksi, jollei Envy olisi ilmaantunut kuvioihin sotkemaan asioita syöttämällä hänelle punakiveä, niin sanottua viisastenkiven esiastetta, jolloin poika muisti kaiken, ja muuttui luonteltaan pahaksi. Mangassa (ja toisessa animessa) Führer King Bradley käyttää nimeä Wrath.
Homunculukset

Homunculus -nimiset oliot ovat pääasialliset antagonistit sarjassa. Animessa ja mangassa Homunculuksissa on paljon eroja, sekä niiden syntytavassa että tavoitteissa. Animessa Homunculukset syntyvät, kun kuollut henkilö yritetään herättää henkiin alkemian avulla, mahdottomalla ihmissynteesillä, ja he kuvaavat seitsemää kuolemansyntiä. Mangaversiossa Homunculukset ovat viisasten kiven ympärille rakennettuja keinotekoisia ihmisiä, jotka heidän johtajansa "Isä" on tehnyt (tämä hahmo ei esiinny animessa). Fullmetal Alchemistin Homunculuksilla on epäinhimillisiä voimia; esimerkiksi Envy pystyy muuntamaan muotoaan miksi tahansa eläväksi tai elottomaksi olioksi. Homunculuksilla, joita ovat Lust, Greed, Wrath, Pride, Envy, Sloth ja Gluttony, ei ole lainkaan sielua. Jokaisen Homunculuksen sisällä on keinotekoinen viisasten kivi, jonka takia ne eivät kuole helposti. Viisasten kivien ansiosta homunculuksilla on tietty määrä "elämiä". Ne kuolevat lopullisesti vain jos ne tappaa tarpeeksi monta kertaa, mikä tarkoittaa myös, että Homunculuksilla on kiven parannusenergia, jolla ne korjaavat saamansa vammat. Homunculukset voi tunnistaa siitä, että jokaisella niistä on Ouroboros-lohikäärmetatuointi jossain kohdassa ruumistaan.
Animeversiossa Homunculuksilla on yksi heikkous: sen henkilön jäänteet, jonka henkiinherätyksestä he syntyivät. Kun esimerkiksi sen henkilön luita on lähistöllä, Homunculus menee voimattomaksi. Homunculusten toinen ongelma on se, etteivät he sieluttomuutensa vuoksi pysty alkemiaan, paitsi Wrath, joka pystyy muuttamaan omaa ruumistaan alkemialla. Mangassa homunculusten lopullinen päämäärä ja motiivit jäävät hieman hämärän peittoon, mutta ne pyrkivät, Greediä lukuun ottamatta, joka tapaukessa kaikin voimin suojelemaan Isää. Isän johdolla homunculukset mm. lietsovat armeijan ja ishvalien välisiä kiistoja ja pyrkivät muuttamaan Amestrisin kansan viisasten kiveksi. Animessa homunculukset haluavat jonkun alkemistin valmistavan heille viisasten kiven, jonka voimalla he muuttaisivat itsensä ihmisiksi.
Sarjassa käytettävien termien selitykset

Alkemia - Sarjassa alkemia ei tarkoita aivan samaa kuin mitä sanalla alkemia yleensä ottaen tarkoitetaanselvennä. Sarjassa alkemian avulla aineita voi muuttaa toisenlaisiksi, tätä sanotaan synteesiksi tai transmutaatioksi. Alkemiaa voi käyttää erittäin monella eri tavalla, riippuen alkemistin taidoista. Alkemiaa käyttääkseen täytyy piirtää "syntetigrammi" (transmutaatio ympyrä). Ne alkemistit, jotka ovat käyneet "Totuuden portin" toisella puolella, pystyvät käyttämään alkemiaa vain painamalla kätensä yhteen, tarvitsematta syntetigrammia. Alkemian avulla mitään materiaa ei kuitenkaan pysty luomaan tyhjästä eikä ainetta voi kadottaa lopullisesti. Myöskään aineen muuttaminen täysin toiseksi ei ole mahdollista.
Automail - Proteesi, joka voidaan asentaa  jalkansa tai kätensä menettäneen raajan tilalle. Automail kytketään ihmisen hermostoon, joten käyttäjä pystyy liikuttamaan sitä kuten normaalia raajaa. Asentaminen on hyvin kivuliasta ja se saa vahvankin miehen itkemään ja huutamaan kivusta. Myös uuden automailin saaneen henkilön kuntoutus on pitkä ja kivulias prosessi.
Homunculus - Keinotekoinen ihminen, jolla ei ole sielua, vain psyyke ja ruumis. Nämä hahmot ovat sarjan alussa pääasialliset viholliset. Homunculuksilla on yliluonnollisia kykyjä ja niitä on vaikea tappaa, koska ne luodaan lähes aina uudestaan. Homunculuksia on kahdenlaisia: ihmispohjaisia ja tavallisia homunculusia. Ihmispohjainen valmistetaan laittamalla Viisasten kiveä ihmisen sisään. Tästä voi myös kivestä riippuen muodostua jo kuollut homunculus. Osa homunculusista on lopussa hyviä.
kimeera (Kimaira / khimeera (Chimera)) - Olento, joka on syntynyt kahden tai useamman eläimen (esimerkiksi ihmisen ja koiran) yhdistämisessä. Kun ihminen on muutettu kimeeraksi, hän pystyy hyötymään eläinkyvyistään ja käyttämään yli-inhimillisiä taitoja.
Viisasten kivi - Mahtava legendaarinen kivi, jonka avulla uskotaan pystyvän rikkovan alkemian lakeja. Sarjassa esiintyy myös keinotekoisia, heikompia viisasten kiviä. Sarjan juoni liikkuu suuresti kiven ympärillä, sillä Edward ja Alphonse etsivät sitä saadakseen ruumiinsa ennalleen. Heidän saatuaan selville, että se valmistetaan ihmisistä, he eivät enää halua toteuttaa tätä ajatusta. Siitäkin huolimatta Al käyttää kiveä taistelemiseen kirjassa 24.
Verisinetti (Blood Seal) - Erityinen syntetigrammi, jonka avulla henkilön sielun voi kiinnittää elottomaan esineeseen. Alphonsen sielu on kiinni tyhjässä haarniskassa tämän avulla. Jos sinetti tuhoutuu, myös henkilön sielu katoaa. Verisinetti on vesiliukoinen, minkä takia Alin on vältettävä kastumista. Animessa sielunliittämissynteesin tekijä joutuu peittämään kehonsa verisinetin kaltaisilla merkeillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sarjan englanninkielisen version virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mangan arvostelu animelehti.fi. Arkistoitu 27.12.2008. Viitattu 2.6.2008.
Sarjasta Kupolissa (Arkistoitu – Internet Archive).
Koinurit

Koinurit on vuonna 1989 perustettu[lähde? ] suomalainen kansanmusiikkiyhtye, jonka muodostavat Arto Järvelä (viulu ja mandoliini), Perttu Paappanen (viulu ja haitari), Marko Rantanen (haitari ja laulu), Tapani Varis (basso ja saksofoni) ja Olli Varis (kitara ja mandoliini). Variksen veljekset kuuluivat myös Värttinän kokoonpanoon sen alkuaikoina. Koinurit voitti perustamisvuonnaan pelimanniyhtyeiden Suomen-mestaruuden.
Yhtye valittiin myös Kaustisen kansanmusiikkijuhlien Vuoden yhtyeeksi vuonna 1992.
Diskografia

Yllätyspaartit (Suomen kansanmusiikkiliitto, 1990)
Askon 3-rivinen (Amigo, 1992)
Karl Jenkins

| Karl Jenkins |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl William Pamp Jenkins
Syntynyt: 17. helmikuuta 1944 (ikä 80) Penclawdd, Gower, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  säveltäjä, muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1970-
Tyylilajit:  jazz, rock, klassinen
Soittimet:  oboe, saksofoni, koskettimet
Levy-yhtiöt:  Virgin Records, Caroline Records ja Deutsche Grammophon 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Karl Jenkins (s. 17. helmikuuta 1944) on walesilainen muusikko ja säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten teoksistaan Adiemus, The Armed Man, Requiem ja Palladio.
Tausta

Jenkins syntyi ja kasvoi Gowerissa, Penclawddissa. Jenkinsin isä, joka oli paikallisen koulun opettaja, urkuri ja kuoronjohtaja, antoi Jenkinsille tämän ensimmäisen musiikkikoulutuksen.
Jenkins aloitti uransa oboistina Walesin nuoriso-orkesterissa ja opiskeli musiikkia Cardiffin yliopistossa. Jatko-opintonsa Jenkins suoritti Royal Academy of Music -koulussa. Siellä hän tapasi tulevan vaimonsa, säveltäjänä, musiikkipedagogina ja lastenkirjailijanakin tunnetun Carol Barrattin, joka on sanoittanut monia Jenkinsin teoksia.
Uransa alussa Jenkins tunnettiin jazz ja jazz-rock -muusikkona. Hän soitti baritoni- ja sopraanosaksofoneja, oboeta ja koskettimia. Hän liittyi jazzsäveltäjä Craham Collierin yhtyeeseen, jota myöhemmin kutsuttiin nimellä Nucleus. Yhtye voitti ensimmäisen palkinnon Montreux Jazz Festivaleilla vuonna 1970. Vuonna 1972 Jenkins liittyi progressiivista rockia soittaneeseen yhtyeeseen Soft Machine.
Säveltäjän uransa Jenkins aloitti säveltämällä musiikkia mainoksiin. Hänen uransa lähti nousuun "Adiemus"-kappaleen myötä, jonka hän oli alun perin säveltänyt Delta Air Linesin mainosta varten. Jenkins teki kappaleen ympärille kokonaisen albumin, Adiemus: Songs of Sanctuary. Albumin suosin myötä hän jatkoi Adiemus-projektiaan, ja albumeja syntyi vielä neljä lisää. Muutamassa Adiemus-albumissa on mukana myös suomalaisista naislaulajista koostuva kuoro Adiemus Singers.
Tämän jälkeen Jenkins on jatkanut uraansa säveltäjänä. Hänen tunnettuja sävellyksiä ovat muun muassa Palladio, The Armed Man, Requiem, Stabat Mater ja The Peacemakers.
Osittainen lista töistä > Albumit

Adiemus: Songs of Sanctuary (1995)
Adiemus II: Cantata Mundi (1997)
Adiemus III: Dances of Time (1998)
Adiemus IV: The Eternal Knot (2000)
Adiemus V: Vocalise (2003)
Adiemus Colores (2013)
Motets (2014)
Still With The Music (2015)
Osittainen lista töistä > Greatest Hits -kokoelma

The Journey - The Best of Adiemus (1999)
The Very Best of Karl Jenkins (2011)
Voices (2015)