stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tapio M. Köykkä

Tapio Matti Köykkä (22. huhtikuuta 1911 Jalasjärvi – 12. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen äänentoistoalan keksijä. Hän kehitti 1960-luvulla Ortoperspekta-stereojärjestelmän ja havaitsi ensimmäisenä TIM-särönä tunnetun ilmiön.
Köykkä pääsi ylioppilaaksi 1931 Vaasan Suomalaisesta Lyseosta. Seuraavana vuonna hän perusti  Vaasan Radiokonepaja Oy nimisen yrityksen joka myi radioita ja valmisti äänentoistolaitteita, kaiuttimia ja ääniprojektoreita. Köykkä aikoi aloittaa myös radioiden valmistuksen ja sitä varten hän rakensi jo muutamia prototyyppejä.
Vuosina 1937–1939 Köykkä toimi Helsinkiin perustetun Haapala Oy:n radiotehtaan johtajana ja pääsuunnittelijana. Tämä tehdas valmisti Wattram-merkkisiä radioita mutta sen toiminta päättyi talvisodan aikana. Talvisodan jälkeen Köykkä oli AEG:n Telefunken-työpajan päällikkönä.
Jatkosodan päätyttyä Köykkä toimi vuonna 1943 perustetun Oy Radioputki Ab:n teknisenä johtajana. Tämä yritys valmisti kotimaisia radioputkia ja sen osakkaina olivat Oy Airam Ab, Suomen Kaapelitehdas Oy, Oy Strömberg Ab sekä suomalaiset radiotehtaat. Kotimaiset radioputket jäivät kuitenkin lopulta hintakilpailussa häviölle ulkomaisten vastaavien tuotteiden kanssa.
Seuraavaksi Köykkä oli vuosina 1947–1953 Suomen Philips Oy:n mittalaiteosaston päällikkönä ja vuonna 1953 hänestä tuli Helvar Oy:n laboratorion päällikkö ja radioiden suunnittelija. Köykkä keksi 1955 vastavaihevahvistimen. Myöhemmin Köykkä vielä paranteli keksintöään. Tämän keksinnön hyödyntämistä varten hän perusti Voimaradio Oy nimisen yrityksen. Köykän vahvistinkeksintö otettiin käyttöön ympäri maailmaa ja amerikkalainen Westinghouse tarjosi hänelle työpaikkaa Yhdysvalloista mutta Köykkä halusi jäädä Suomeen. Köykän yritys Voimaradio Oy valmisti keskusradioita ja muita äänentoistolaitteita ammattikäyttäjille. Voimaradion valmistamien Voima-merkkisten putkivahvistimien tunnetuin malli oli Voima OP3.
Vuonna 1962 Köykkä jätti patenttihakemuksen kehittämälleen Ortoperspekta-stereojärjestelmälle. Hän kävi oikeutta tanskalaista Bang & Olufsenia vastaan koska tämä valmisti Köykän patenttia loukkaavia laitteita. Oikeusjuttu päättyi Köykän voittoon ja Voimaradio Oy sai korvauksia Bang & Olufsenilta ja Oy Lohja Ab:ltä. ASA Radio ja Salora sen sijaan sopivat aikanaan patentin käytöstä Köykän kanssa.
Vuonna 1969 ilmestyi ERT (Elektroniikka-Radio-TV)-lehdessä Köykän artikkeli Katkoäänien rikkoutuminen äänentoistossa jossa hän osoitti omien havaintojensa pohjalta että transistorivahvistimia käyttäneiden äänentoistolaitteiden huono äänenlaatu johtui katkoäänien eli transienttien särkymisestä. Myöhemmin vuonna 1974 Matti Otala osoitti TIM-särötutkimuksissaan Köykän havainnot paikkansapitäviksi. Otala kehitti myös teorian siitä miten transistorivahvistimien äänenlaatua voitiin parantaa.
Muita Köykän keksintöjä olivat 1976 kehitetty puolijohteita käyttävä vahvistin jonka äänentoisto oli yhtä hyvä kuin perinteisillä putkivahvistimilla sekä uusi transienttien toistoa parantava kohinanpoistojärjestelmä jolle Köykkä haki patenttia 1981. Näitä keksintöjä Köykkä käytti WATTRAM-stereojärjestelmässään.
Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Salora Hifi Stereo 3000 ortoperspekta stereojärjestelmä vuodelta 1973.
Jarmo Hast

Jarmo Hast (s. 29. elokuuta 1976) on suomalainen uimari ja triathlonisti.
Hast aloitti urheilu-uransa uimarina ja saavutti nuorten SM-hopeaa 1500 m vapaauinnissa ja 400 m sekauinnissa.
Triathlonissa Hast on saavuttanut pika- ja perus- eli olympiamatkalla SM-kultaa vuonna 2000 sekä muita SM-mitaleita myöhempinä vuosina.
Hän edustaa Helsinki Triathlon ry:tä.
Aiheesta muualla

Jarmo Hast
Suomen Triathlonliitto ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Tamás Lőrincz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tamás Lőrincz (päällä) painii Justin Lesteriä vastaan Lontoon olympialaisissa 2012. |  Tamás Lőrincz (päällä) painii Justin Lesteriä vastaan Lontoon olympialaisissa 2012. |  Tamás Lőrincz (päällä) painii Justin Lesteriä vastaan Lontoon olympialaisissa 2012. |  |
Maa:  Unkari
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 77 kg |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 66 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Nur-Sultan 2019 | 77 kg |  |
|  Hopeaa | Budapest 2018 | 77 kg |  |
|  Pronssia | Taškent 2014 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2017 | 75 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Pronssia | Minsk 2019 | 77 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2006 | 66 kg |  |
|  Kultaa | Tbilisi 2013 | 66 kg |  |
|  Kultaa | Vantaa 2014 | 71 kg |  |
|  Kultaa | Varsova 2021 | 77 kg |  |
|  Hopeaa | Dortmund 2011 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2010 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Novi Sad 2017 | 75 kg |  |
|  Pronssia | Kaspijsk 2018 | 77 kg |  |
Tamás Lőrincz (s. 20. joulukuuta 1986 Cegléd) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on olympiavoittaja, maailmanmestari sekä nelinkertainen Euroopan mestari.
Lőrincz on saavuttanut urheilu-urallaan 66–77 kg:n sarjoissa olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020, olympiahopeaa Lontoon olympialaisissa 2012, MM-kultaa Nur-Sultanista 2019, MM-hopeaa Budapestista 2018 sekä MM-pronssia Taškentissa 2014 ja Pariisissa 2017. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kultaa Moskovasta 2006, Tbilisissä 2013, Vantaalla 2014 ja Varsovassa 2021 sekä yhden EM-hopean ja kolme EM-pronssia. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Lőrincz oli kahdeksas.
Koiskalan kartano

Koiskalan kartano on 1650-luvulla perustettu kartano ja maatila[lähde? ] Lahdessa. Siellä viljellään luomutuotteita ja kasvatetaan suomenlampaita.[lähde? ] Kartano kuului aikanaan Nastolan kuntaan ja se oli 2 000 hehtaarin kokoinen. Kartanon pihapiiri sisältää yli kaksikymmentä historiallista rakennusta[lähde? ], joita on kunnostettu viime vuosina[lähde? ]. Päärakennus on 1840-luvulta. Museovirasto on määritellyt Koiskalan kartanon kartanomiljöineen ja viljelysmaisemineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Kartano sijaitsee Kymijärven pohjoispuolella olevalla peltoaukealla. Kartanon puinen keskiosa on rakennettu 1840, kaksikerroksiset päätyosat ovat 1890-luvulta. Nykyinen empirehenkinen ulkoasu on 1930-luvulta. Pihapiirissä olevat työväen asuinrakennukset ja talousrakennukset ovat pääosin 1800-luvulta. Pienempiä rakennuksia ovat Nastolan ensimmäiselle autolle rakennettu autotalli ja arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelema funktionalistinen leikkimökki.
Historia

Nastolan Koiskalan kylä oli keskiajalla pitäjän suurimpia kyliä. Koiskalan säteri muodostettiin kylän taloista Ruotsin suurvalta-ajalla ja lahjoitettiin Didrich von Essenille 1650. Kartanon omistajat olivat pääasiassa sotilasaatelia. Kartano oli laajemmillaan 1850-luvulla, jolloin siihen kuului noin 3 000 hehtaaria maata ja lukuisia torppia. Paul Olsson laati kartanolle muotopuutarhasommitelman 1926. Arkkitehti David Frölander-Ulf suunnitteli vuonna 1936 toteutetun ulko- ja sisätilojen korjauksen.
Kuva

Koiskalan kartano
Aiheesta muualla

Koiskalan kartanon kotisivu
Koripallon Serie A

| Lega Basket Serie A |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Koripallon Serie A -kausi 2013–2014 

Laji:  koripallo
Maa(t):   Italia
Perustettu:  1920
Joukkueita:  16
Hallitseva mestari:  Banco di Sardegna Sassari
Eniten mestaruuksia:  Olimpia Milano (26)
Alempi taso:  LegADue
Sivusto:  www.legabasket.it
Serie A on Italian koripalloilun pääsarja.
Sarjaan kuuluu kuusitoista joukkuetta, jotka pelaavat keskenään kaksinkertaisen runkosarjan. Kahdeksan parasta selviytyy runkosarjasta pudotuspeleihin, jotka pelataan paras viidestä -periaatteella. Kaksi heikoiten runkosarjassa sijoittunutta joukkuetta putoaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle LegADuehen, josta kaksi parasta joukkuetta nousee tilalle.
Koripallon kansallista sarjaa on pelattu Italiassa vuodesta 1920 lähtien. Ensimmäisen mestaruuden voitti SEF Costanza Milano. Sarjan menestynein joukkue on Olimpia Milano, joka on voittanut mestaruuden 25 kertaa. 2000-luvun menestynein seura on ollut Montepaschi Siena, joka on voittanut kahdeksan mestaruutta.
Joukkueet kaudella 2014–2015

Acea Roma
Acqua Vitasnella Cantù
Banco di Sardegna Sassari
Consultinvest Pesaro
Dolomiti Energia Trento
EA7 Emporio Armani Milano
Enel Brindisi
Giorgio Tesi Group Pistoia
Granaloro Bologna
Grissin Bon Reggio Emilia
Openjobmetis Varese
Pasta Reggia Caserta
Sidigas Avellino
Umana Reyer Venezia
Upea Capo d'Orlando
Vanoli Basket Cremona
Mestarit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1920: SEF Costanza Milano  1921: Assi Milano  1922: Assi Milano  1923: Internazionale Milano  1924: Assi Milano  1925: Assi Milano  1926: Assi Milano  1927: Assi Milano  1928: Ginnastica Roma  1929: ei pelattu  1930: Ginnastica Triestina  1931: Ginnastica Roma  1932: Ginnastica Triestina  1933: Ginnastica Roma  1934: Ginnastica Triestina  1935: Ginnastica Roma  1936: Borletti Milano  1937: Borletti Milano  1938: Borletti Milano  1939: Borletti Milano  1940: Ginnastica Triestina  1941: Ginnastica Triestina  1942: Reyer Venezia  1943: Reyer Venezia  1944: ei pelattu |     |  1945: ei pelattu  1946: Virtus Bologna  1947: Virtus Bologna  1948: Virtus Bologna  1949: Virtus Bologna  1950: Borletti Milano  1951: Borletti Milano  1952: Borletti Milano  1953: Borletti Milano  1954: Borletti Milano  1955: Virtus Bologna  1956: Virtus Bologna  1957: Simmenthal Milano  1958: Simmenthal Milano  1959: Simmenthal Milano  1960: Simmenthal Milano  1961: Ignis Varese  1962: Simmenthal Milano  1963: Simmenthal Milano  1964: Ignis Varese  1965: Simmenthal Milano  1966: Simmenthal Milano  1967: Simmenthal Milano  1968: Oransoda Cantù  1969: Ignis Varese |     |  1970: Ignis Varese  1971: Ignis Varese  1972: Simmenthal Milano  1973: Ignis Varese  1974: Ignis Varese  1975: Forst Cantù  1976: Sinudyne Bologna  1977: Mobilgirgi Varese  1978: Mobilgirgi Varese  1979: Sinudyne Bologna  1980: Sinudyne Bologna  1981: Squibb Cantù  1982: Billy Milano  1983: BancoRoma Roma  1984: Granarolo Bologna  1985: Simac Milano  1986: Simac Milano  1987: Tracer Milano  1988: Scavolini Pesaro  1989: Philips Milano  1990: Scavolini Pesaro  1991: Phonola Caserta  1992: Benetton Treviso  1993: Knorr Bologna  1994: Buckler Beer Bologna |     |  1995: Buckler Beer Bologna  1996: Stefanel Milano  1997: Benetton Treviso  1998: Virtus Bologna  1999: Pallacanestro Varese  2000: Fortitudo Bologna  2001: Virtus Bologna  2002: Benetton Treviso  2003: Benetton Treviso  2004: Montepaschi Siena  2005: Fortitudo Bologna  2006: Benetton Treviso  2007: Montepaschi Siena  2008: Montepaschi Siena  2009: Montepaschi Siena  2010: Montepaschi Siena  2011: Montepaschi Siena  2012: Montepaschi Siena  2013: Montepaschi Siena  2014: EA7 Emporio Armani Milano  2015 Banco di Sardegna Sassari |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (italiaksi)
The Rookie (web-sarja)

| The Rookie |
| --- | --- |
 Sarjan päähenkilö Jason Blaine
Tyyli:  toiminta
Kestoaika:  3-10
Pääosissa:  Jeremy Ray Valdez
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Esitetty:  15. tammikuuta 2007 – 21. huhtikuuta 2008
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  12
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Rodney Charters
Tuotantoyhtiö(t):  FOX
Aiheesta muualla
IMDb
The Rookie on 24-televisiosarjasta tehty spin-off. Sarjaa esitetään noin 3–10 minuutin pituisissa pätkissä internetissä. Yhdysvalloissa sitä esittää Fox, Suomessa Iltalehti. Sarja kertoo FBI:n uudesta harjoittelijasta, Jason Blainesta (Jeremy Ray Valdez), joka yrittää päästä toimistotöistä kentälle. Sarjaa tuotettiin kolmen tuotantokauden verran.
Koripallon Ranskan cup

Koripallon Ranskan cup on Ranskan koripalloliiton vuosittain järjestämä turnaus, joka pelataan pudotuspelisysteemillä, jolloin voittaja jatkaa seuraavalle kierrokselle ja häviäjä putoaa cupista pois. Cup on järjestetty vuodesta 1953 lähtien.
Mestarit

| --- | --- |
 1953: ASVEL  1954: Paris UC  1955: Paris UC  1956: CSM Auboué  1957: ASVEL  1958: Etoile Mezieres  1959: Etoile Mezieres  1960: AS Denain-Voltaire  1961: SA Lyon  1962: Paris UC  1963: Paris UC  1964: Le Mans  1965: ASVEL  1966: ABC Nantes  1967: ASVEL  1969: JA Vichy  1970: JA Vichy  1971–1995: ammattilaisjoukkueet eivät pelanneet :  1996: ASVEL  1997: ASVEL  1998: Cholet Basket  1999: Cholet Basket  2000: CSP Limoges  2001: ASVEL  2002: Pau-Orthez  2003: Pau-Orthez  2004: Le Mans  2005: BCM Gravelines  2006: JDA Dijon  2007: Pau-Orthez  2008: ASVEL  2009: Le Mans  2010: Orléans  2011: Élan Chalon  2012: Élan Chalon
Mestaruudet joukkuettain

| Joukkue | Mestaruudet | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| ASVEL Lyon-Villeurbanne | 8 | 1953, 1957, 1965, 1967, 1996, 1997, 2001, 2008 |
| Paris UC | 4 | 1954, 1955, 1962, 1963 |
| Pau-Orthez | 3 | 2002, 2003, 2007 |
| Le Mans Sarthe Basket | 3 | 1964, 2004, 2009 |
| Cholet Basket | 2 | 1998, 1999 |
| JA Vichy | 2 | 1969, 1970 |
| Élan Chalon | 2 | 2011, 2012 |
| Étoile de Charleville-Mézières | 2 | 1958, 1959 |
| Orléans | 1 | 2010 |
| JDA Dijon | 1 | 2006 |
| BCM Gravelines | 1 | 2005 |
| Limoges | 1 | 2000 |
| ABC Nantes | 1 | 1966 |
| SA Lione | 1 | 1961 |
| AS Denain-Voltaire | 1 | 1960 |
| Auboue | 1 | 1956 |
Aiheesta muualla

Ranskan koripalloliitto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Talviolympialaiset 1972

Vuoden 1972 talviolympialaiset pidettiin Sapporossa, Japanissa 3.–13. helmikuuta vuonna 1972. Kisat avasi Japanin keisari Hirohito, olympiatulen sytytti Hideki Takada ja urheilijoiden valan vannoi pikaluistelija Keiichi Suzuki.
Jo aikaisemmin oli vuoden 1940 talviolympialaiset ollut määrä pitää Sapporossa, mutta ne jouduttiin peruuttamaan toisen maailmansodan takia.
Valintaprosessi

Sapporo valittiin kisojen pitopaikaksi 25. huhtikuuta 1966 Roomassa Italiassa äänestyksen perusteella. Toiseksi vahvin ehdokas isäntäkaupungiksi oli Kanadan Banff.
| Äänestystulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunki | Maa | Kierros 1 |  |  |  |  |
| Sapporo |  Japani | 32 |  |  |  |  |
| Banff |  Kanada | 16 |  |  |  |  |
| Lahti |  Suomi | 7 |  |  |  |  |
| Salt Lake City |  Yhdysvallat | 7 |  |  |  |  |
Lajit

Olympiaohjelmassa oli 35 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa.
Alppihiihto
Ampumahiihto
Jääkiekko
Ohjaskelkkailu
Pikaluistelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Yhdistetty
Rattikelkkailu
Taitoluistelu
Osallistujat

Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1 006 urheilijaa 35 maasta.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Argentiina   Australia   Belgia   Bulgaria   Espanja   Filippiinit   Iran   Iso-Britannia   Italia  |   Itä-Saksa   Itävalta   Japani   Jugoslavia   Kanada   Kiinan tasavalta   Etelä-Korea   Kreikka   Libanon   Liechtenstein  |   Länsi-Saksa   Mongolia   Neuvostoliitto   Norja   Pohjois-Korea   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Suomi  |   Sveitsi   Tšekkoslovakia   Unkari   Uusi-Seelanti   Yhdysvallat  |
Mitalitaulukko

Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
| Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 8 | 5 | 3 | 16 |
| 2 |  Itä-Saksa | 4 | 3 | 7 | 14 |
| 3 |  Sveitsi | 4 | 3 | 3 | 10 |
| 4 |  Alankomaat | 4 | 3 | 2 | 9 |
| 5 |  Yhdysvallat | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 6 |  Länsi-Saksa | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 7 |  Norja | 2 | 5 | 5 | 12 |
| 8 |  Italia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 9 |  Itävalta | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 10 |  Ruotsi | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 11 |  Japani | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 12 |  Tšekkoslovakia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 13 |  Puola | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 13 |  Espanja | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 |  Suomi | 0 | 4 | 1 | 5 |
| 16 |  Ranska | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 17 |  Kanada | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 36 | 34 | 35 | 105 |
Lähde: Sapporo 1972 olympic.it. Viitattu 22.1.2016. (englanniksi)
Jarmo Heikkinen (pesäpalloilija)

Jarmo Heikkinen (s. 14. toukokuuta 1977) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi Sotkamon Jymyssä ja toimi myös seuran toimitusjohtajana. Hän voitti miesten Superpesiksen etenijäkuninkuuden vuonna 2005.
Saavutukset > Pelaajana

7 SM-kultaa: 1995, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009
2 SM-hopeaa: 2000, 2008
2 SM-pronssia: 2005, 2010
5 Itä-Länsi-ottelua: 1998, 2000-2002, 2005
Superpesiksen etenijäkuningas: 2005
Tanskan sosiaalidemokraattiset nuoret

| Tanskan sosiaalidemokraattiset nuoret Danmarks Socialdemokratiske Ungdom (DSU) |
| --- | --- |

Perustettu:  1920
Kotipaikka:  Ramsingsvej 30, 2500 Valby
Toiminta-alue:   Tanska
Jäsenmäärä:  2 001 (2019)
Pääsihteeri:  Signe Kaulberg Jespersen
Puheenjohtaja:  Katrine Evelyn Jensen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tanskan sosiaalidemokraattiset nuoret (tansk. Danmarks Socialdemokratiske Ungdom, DSU) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen nuorisojärjestö. Se on jäsenmäärältään (reilut 2 000) Tanskan toiseksi suurin poliittinen nuorisojärjestö (Venstres Ungdom on suurin), ja perustettu vuonna 1920, kun aiempi Sosiaalidemokraattinen nuorisoliitto SUF (Socialdemokratisk Ungdoms Forbund) jakautui reformistiseen DSU:hun ja vallankumoukselliseen DKU:hun (Danmarks Kommunistiske Ungdom).
Kansainvälinen yhteistyö

DSU on jäsenenä yhteistyöjärjestöissä International Union of Socialist Youth (IUSY), Euroopan nuoret sosialistit (YES) ja Föreningen Nordens Socialdemokratiska Ungdom (FNSU).
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivut (tanskaksi)
Jacopo Sannazaro

| Jacopo Sannazaro |
| --- | --- |
 Tizian: Jacopo Sannazaro, noin 1514–1518.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1457 Napoli
Kuollut: 6. elokuuta 1530 (73 vuotta) Napoli
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia, latina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jacopo Sannazaro, myös Iacobo Sannazzaro, kirjailijanimi Actius Sincerus, (28. heinäkuuta 1457 Napoli – 6. elokuuta 1530 Napoli) oli italialainen runoilija. Hän käytti Accademia Pontanianassa saamaansa runoilijanimeä Actius Sincerus.
Sannazaro syntyi vuonna 1457, vaikka varsinkin monissa vanhemmissa elämäkerroissa hänen syntymävuodekseen oli merkitty 1458. Sannazaro oli ylhäistä sukua, hyvin lahjakas ja perehtynyt humanistisiin tutkimusaloihin. Hän oli Aragonian hallitsijahuoneen ruhtinaiden suosiossa, etenkin Fredrik I:n, jolle hän oli uskollinen myös vastoinkäymisten aikoina, seurasi tätä maanpakoon Ranskaan ja oli tämän mukana vuoteen 1504, jolloin tämä kuoli. Sen jälkeen hän palasi Napoliin loppuiäkseen.
Sannazaro kirjoitti latinaksi ja italiaksi. Vuoden 1916 Nordisk familjebok 24 pitää latinankielisiä elegioita ja epigrammeja hänen taiteensa parhaina. Hän kirjoitti myös suurellisen ja vaivalla luodun runon ”De partu Virginis”.
Italiankielisessä kirjallisuudessa hänellä on merkittävä asema paimenromaaninsa Arcadia ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacopo Sannazaro Wikimedia Commonsissa
Jacopo Sansovino

Jacopo Sansovino 1560-luvulla Tintoretton kuvaamana.
Jacopo Sansovino (oik. Jacopo Tatti, 2. heinäkuuta 1486 – 27. marraskuuta 1570) oli italialainen arkkitehti ja kuvanveistäjä. Hän on Italian täysrenessanssin keskushahmo. Hän johti Venetsiassa rakennustöitä, joissa tärkeimpänä kohteena oli Pyhän Markuksen torin ja siihen liittyvän piazzettan uudelleenrakentaminen.
Tatti pääsi nuorena Andrea Sansovinon oppipojaksi ja otti myöhemmin tämän sukunimen. Hän pääsi vuonna 1529 Venetsian rakennustöiden johtajaksi. Hänen tunnetuin työnsä on Pyhän Markuksen kirjasto, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1536. Hänen töitään on myös Pyhän Markuksen kellotornin juurella oleva pieni loggetta.
Tattin veistoksia ovat Firenzessä apostoli Jaakob vanhemman kuvapatsas tuomiokirkossa ja Bacchus Museo nazionalessa ja Roomassa madonnankuva San Agostino -kirkossa. Hänen tekemiään Venetsiassa ovat dogi Francesco Venierin hautamerkki San Salvatore -kirkossa, eräät pronssiovet Pyhän Markuksen kirkossa ja suuret Marsin ja Neptunuksen kuvapatsaat dogipalatsin portailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacopo Sansovino Wikimedia Commonsissa
Kommandoverband Jaguar

Kommandoverband Jaguar oli 1944 luotu saksalainen erikoisyksikkö, joka luotiin häiritsemään neuvostojoukkoja sekä levittämään vääriä tietoja linjojen takana. Sille oli annettu neuvostoliittolaisia varusteita kuten esimerkiksi keskiraskaita T-34/85 panssarivaunuja, ja neuvostoliittolaisia univormuja.
Yksikön sotilaat koostuivat venäjän kieltä taitaneista saksalaisista ja Saksan puolelle loikanneista neuvostoliittolaisista. Yksikölle annettiin myös tuntematon määrä MP40 konepistooleja joihin oli asennettu äänenvaimennin.
Kreikan–Turkin sota

Kreikan–Turkin sota on nimitys kahdelle Kreikan ja Turkin väliselle sodalle:
Kreikan–Turkin sota (1897), tunnetaan myös nimellä kolmenkymmenen päivän sota.
Kreikan–Turkin sota (1919–1922) eli ”Vähän-Aasian sotaretki”, osa Turkin itsenäisyyssotaa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kreikan–Turkin sota”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kommentaattori

Kommentaattori voi tarkoittaa seuraavia:
kommentaattori, filologiassa kommentaarien kirjoittaja
Kommentaattori, skolastisessa filosofiassa Averroeksen nimitys
poliittinen kommentaattori
urheilukommentaattori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kommentaattori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
TVkaista

| TVkaista |
| --- | --- |

 TVkaistan ohjelmaopas.
Verkkosivusto:  http://www.tvkaista.com/ (arkistoversio)
Kaupallinen:  Kyllä
Tyyppi:  Verkkotallennin
Rekisteröinti:  Pakollinen
Kielet:  suomi
Avattu:  Syyskuussa 2007
Nykyinen tila:  ei toiminnassa
TVkaista oli maksullinen verkkopalvelu, jonka tilaaja sai käyttöönsä tallenteet valitsemiensa televisiokanavien kaikista ohjelmista neljän viikon ajalta. TVkaistalla pystyi tallentamaan 15 maksutonta suomalaista televisiokanavaa. TVkaista-palvelua tarjonnut TVkaista Oy asetettiin konkurssiin helmikuussa 2014. TVkaistan edustaja kiisti maaliskuussa 2014, että TVkaista-palvelulla olisi tekemistä konkurssiin asetetun yhtiön kanssa, mutta silloisen Viestintäviraston mukaan TVkaista.fi-verkko-osoitteen omisti konkurssiin asetettu TVkaista Oy.
TVkaista nousi julkisuuteen ensimmäisen kerran syyskuussa 2006, kun tieto siitä levisi koekäyttäjiltä. Testiversio vedettiin pois julkisesta käytöstä pian sen jälkeen. Palvelu lanseerattiin uudestaan syyskuussa 2007. TVkaistan beetaversio avattiin marraskuussa 2008. Se sisälsi ”yhteisöllisiä toimintoja”.
TVkaistan toimintaperiaate

TVkaista väitti, että käyttäjä hallinnoi henkilökohtaista tallentavaa digiboksia TVkaistan välityksellä. Kyseessä on IPTV-teknologiaan perustuva erillinen laite, jota säilytetään TVkaistan konesalissa. Jokaiselle palvelun käyttäjälle on väitetty olevan oma digitallennin, jonka voisi halutessaan lunastaa itselleen korvausta vastaan.
Oikeudenkäynnissä vuonna 2015 ilmeni kuitenkin, että henkilökohtaisia tallenteita ei ollut, vaan kaikesta materiaalista oli yksi kopio, jota näytettiin kaikille.