stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palsamit
Sukuun kuuluvia lajeja

Ahkeraliisa (Impatiens walleriana)
Amppelipalsami (Impatiens repens)
Appopalsami (Impatiens hians)
Hurmesuupalsami (Impatiens campanulata)
Jättipalsami (Impatiens glandulifera)
Kibalenpalsami (Impatiens apiculata)
Kilimanjaronpalsami (Impatiens kilimanjari)
Komorienpalsami (Impatiens auricoma)
Lehtopalsami (Impatiens noli-tangere)
Lännenpalsami (Impatiens capensis)
Merunpalsami (Impatiens meruensis)
Mummonpalsami (Impatiens balsamina)
Nukkepalsami (Impatiens zombensis)
Orvokkipalsami (Impatiens pseudoviola)
Papukaijapalsami (Impatiens niamniamensis)
Purppurapalsami (Impatiens textorii)
Rikkapalsami (Impatiens parviflora)
Ruusupalsami (Impatiens sodenii)
Sarvipalsami (Impatiens balfourii)
Sateenkaaripalsami eli uudenguineanliisa (Impatiens hawkeri)
Sinooperipalsami (Impatiens cinnabarina)
Suonipalsami (Impatiens engleri)
Taitanpalsami (Impatiens teitensis)
Usambaranpalsami (Impatiens usambarensis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Palsamit (kannuspalsamit) – Impatiens
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Palsamit eli häpykannukset (Impatiens)
ITIS: Impatiens (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Impatiens (englanniksi)
Flora of China: Impatiens (englanniksi)
Mika Tuovinen

Mika Tuovinen (s. 21. elokuuta 1972 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Touvinen edusti Superpesiksessä Sotkamon Jymyä ja Riihimäen Pallonlyöjiä. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Tuovinen saavutti kaksi SM-kultaa kaudella 1996 ja kaudella 1997 sekä yhden SM-pronssin kaudella 1994. Hän pelasi yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun. Tuovinen pelasi 83 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kolme kunnaria ja 79 tavallista juoksua, toi 18 juoksua ja keräsi 206 kärkilyöntipistettä. Tuovinen pelasi 18 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 12 tavallista juoksua, toi yhden juoksun ja keräsi 33 kärkilyöntipistettä.
Näytön kuvatarkkuus

Yleisimmät näytön kuvatarkkuudet. Eri kuvatarkkuuksien värit kertovat kuvasuhteen (esim. 4:3-kuvasuhde punaisella).
Näytön kuvatarkkuus eli resoluutio kertoo digitaalitelevision, tietokoneen näytön tai muun näyttölaitteen erillisten kuvapisteiden lukumäärän kaikissa näytön näyttämissä mittasuhteissa. Se on monimerkityksinen käsite, sillä kuvapisteitä ohjataan eri tavoin kuvaputkinäytöissä, litteissä näytöissä (mukaan lukien nestekidenäytöt) ja heijastettavissa näytöissä, jotka käyttävät kiinteää kuvapisteiden järjestystä.
Kuvatarkkuus ilmoitetaan yleensä leveyden ja korkeuden tulona, jonka yksikkönä käytetään kuvapistettä eli pikseliä. Esimerkiksi 1024 × 768 tarkoittaa leveyden olevan 1024 kuvapistettä ja korkeuden 768 kuvapistettä, ja se luetaan kirjakielellä tavallisesti "tuhatkaksikymmentäneljä kertaa seitsemänsataakuusikymmentäkahdeksan".
Käsitteen "näytön kuvatarkkuus" käyttö koskee kiinteiden kuvapistejärjestysten näyttöjä kuten plasmanäyttöjä, nestekidenäyttöjä (LCD), DLP-projektoreja, orgaanisia loistediodinäyttöjä (OLED) ja muita samankaltaisia näyttöjä, ja se on yksinkertaisesti näytön muodostavien sarakkeiden ja rivien lukumäärä, (esim. 1920 × 1080). Kiinteän kuvapisteiden järjestyksen seurauksena kaikki näytöt tarvitsevat skaalaimen (muistillisen digitaalisen videosuorittimen) sovittaakseen monien eri tallennusmuotojen kuvan näytölle sopivaksi.
Sanojen kuvatarkkuus tai resoluutio käyttö koskien laitteiden, kuten puhelinten, tablettien, tietokoneen näyttöjen ja televisioiden näyttöjä on harhaanjohtavaa mutta yleistä. Näytön kuvatarkkuuden käsitteellä on tarkoitus tarkoittaa kuvapisteiden mittasuhteita eli kuvapisteiden lukumäärää kussakin ulottuvuudessa kuten 1920 × 1080, mikä ei kerro mitään kuvapisteiden tiheydestä näytöllä, johon kuva itse asiassa perustuu. Kuvatarkkuus viittaa virallisesti kuvapisteiden tiheyteen eli niiden lukumäärään tietyllä matkalla tai alueella, ei niiden kokonaismäärään. Näytön kuvatarkkuus voidaan ilmoittaa digitaalisessa mittauksessa tuuman alueella olevina kuvapisteinä (PPI). Analogisessa mittauksessa, jos näyttö on 10 tuuman korkuinen, vaakasuuntainen kuvatarkkuus mitataan kymmenen tuuman levyisen neliön poikki.   Tätä kutsutaan TV-standardeissa juovien vaakasuuntaiseksi kuvatarkkuudeksi kuvan korkeutta kohden.  Esimerkiksi analogiset NTSC-TV:t näyttävät yleensä vaakasuuntaisena kuvatarkkuutena 340 juovaa kuvan korkeutta kohden, joka on tasavertainen todellisen kuvan 440 juovan (vasemmasta reunasta oikeaan reunaan) kanssa.
Taustatietoa

Jotkut toimittajat käyttävät näytön kuvatarkkuutta myös ilmaisemaan syöttömuotojen valikoimaa, jonka näytön elektroniikka hyväksyy, ja sisältää usein näytön alkuperäistä kuvakokoa suurempia tallennusmuotoja, vaikka ne joudutaankin skaalaamaan huonommaksi, jotta ne saadaan sopimaan näytön säätöarvoihin (esimerkiksi täysteräväpiirron hyväksyminen näytettäväksi näytöllä, jolla on 1366 × 768 kuvapistettä). Television ohjelmalähteiden tapauksessa monet valmistajat pienentävät ohjelmalähteen syötettä 5%, joten ohjelmalähteen kuvatarkkuus ei ole välttämättä sama kuin näytön kuvatarkkuus. Kuvan kannalta kuvatarkkuuden taso muuttaa kuvataajuutta vain hieman (esim. 1080p - 720p = 5f).
Silmän havaintoon näytön kuvatarkkuudesta vaikuttaa monta tekijää. Näytön suorakaiteen muotoisuus on yksi tekijä, ja se ilmenee kuvan korkeuden ja leveyden suhteena, jota kutsutaan kuvasuhteeksi. Näytön fysikaalinen kuvasuhde ja yksittäinen kuvasuhde eivät ole välttämättä samat. Kun 1280 × 720 kuvapistettä näytetään 16:9 näytöllä, kuvapisteet ovat neliöitä, mutta kun samalla näytöllä näytetään 1024 × 768 kuvapistettä, ne ovat pitkulaisia.
Esimerkki kuvapisteiden muodon vaikutuksesta "kuvatarkkuuteen" tai nähtyyn terävyyteen: kun pienemmällä pinta-alalla näytetään enemmän tietoa korkeampaa kuvatarkkuutta käyttäen, kuvasta tulee paljon selkeämpi ja terävämpi. Suurin osa nykyisistä näytöistä on kuitenkin valmistettu tiettyyn kuvatarkkuuteen, joten kuvatarkkuuden laskeminen huonontaa terävyyttä reilusti tällaisilla näytöillä, koska niissä käytetään interpolointia, jotta ohjelmalähteen näytön alkuperäisestä poikkeava kuvatarkkuus saadaan sovitettua näytölle.
Vaikka jotkut kuvaputkinäytöt saattavatkin käyttää digitaalista videon käsittelyä, joka sisältää muistin tietokenttiä hyödyntävää skaalausta, kuvaputkinäyttöjen kuvatarkkuuteen vaikuttaa monia eri muuttujia kuten kuvapisteiden koko ja tarkkuus, hajataitto näytön kulmissa, kuvaputken pinnan väriloisteaineen pistejako (kuten Sonyn Trinitron) värillisissä kuvaputkissa sekä kuvan kaistanleveys.
Kuvan sovittaminen suurentamalla ja pienentämällä

Suurin osa televisioiden näyttöjen valmistajista sovittaa kuvan suurentamalla näytöilleen (kuvaputkille, plasmanäytöille, nestekidenäytöille jne.), joten näytön todellinen kuva saattaa huonota esimerkiksi 720 × 576:sta 680 × 550:aan. Näkymättömän alueen koko riippuu jonkin verran näyttölaitteesta. Myös teräväpiirtotelevisiot tekevät vastaavalla tavalla.
Tietokoneiden näytöt, mukaan lukien projektorit, eivät yleensä sovita kuvaa näytölle suurentamalla, vaikka monet mallit, kuten kuvaputkinäytöt, mahdollistaisivatkin sen. Kuvaputkilla on tapana sovittaa kuva näytölle pienentämällä peittääkseen kasvavia vääristymiä kulmissa.
Nykyisin käytettävät näytön kuvatarkkuudet

milloin?
Nykyisin käytettävät näytön kuvatarkkuudet > Televisiot

Televisioita on seuraavilla kuvatarkkuuksilla:
Vakiopiirtotelevisio (SDTV):
480i (NTSC:n kanssa yhteensopiva digitaalinen standardi, joka käyttää kahta lomitettua kenttää, joissa molemmissa on 243 vaakajuovaa.)
576i (PAL:n kanssa yhteensopiva digitaalinen standardi, joka käyttää kahta lomitettua kenttää, joissa molemmissa on 243 vaakajuovaa.)
Parannetun tarkkuuden televisio (EDTV):
480p (720 × 480 peräkkäispyyhkäisyllä)
576p (720 × 576 peräkkäispyyhkäisyllä)
Teräväpiirtotelevisio (HDTV):
Teräväpiirto (1280 × 720 peräkkäispyyhkäisyllä)
Lomitettu täysteräväpiirto (1920 × 1080, joka on jaettu kahteen 540 juovan lomitettuun kenttään.)
Täysteräväpiirto (1920 × 1080 peräkkäispyyhkäisyllä). Tätä kuvatarkkuutta sanotaan usein lyhyemmin teräväpiirroksi, koska se on nykyisin yleisin näistä tarkkuuksista.
Ultrateräväpiirtotelevisio (UHDTV):
4K-ultrateräväpiirto (3840 × 2160 peräkkäispyyhkäisyllä)
DCI 4K (4096 × 2160)
8K-ultrateräväpiirto (7680 × 4320 peräkkäispyyhkäisyllä)
Nykyisin käytettävät näytön kuvatarkkuudet > Tietokoneiden näytöt

Tietokoneiden näytöissä on ollut perinteisesti korkeammat kuvatarkkuudet kuin useimmissa televisioissa.[lähde? ]
Nykyisin käytettävät näytön kuvatarkkuudet > Tietokoneiden näytöt > 2000-luvulla

Heinäkuussa 2002 XGA-näytönohjaimen 1024 × 768 oli yleisin näytön kuvatarkkuus.   Monet verkkosivustot ja multimediatuotteet oli suunniteltu uudelleen edeltävästä 800 × 600 kuvatarkkuudesta, jotta ne saatiin optimoitua 1024 × 768:lle.
Kohtuuhintaisten nestekidenäyttöjen saatavuus on tehnyt 5:4-kuvasuhteen kuvatarkkuudesta 1280 × 1024 suositumman pöytäkonekäyttöön 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana. Monet tietokoneen käyttäjät kuten tietokoneavusteisen suunnittelun käyttäjät, graafikot ja tietokonepelien pelaajat käyttivät kuvatarkkuutta 1600 × 1200 (UXGA) tai korkeampaa kuten 2048 × 1536 (QXGA), jos heillä oli tarvittava laitteisto. Muut saatavilla olleet kuvatarkkuudet sisälsivät  ylisuuria muotoja kuten 1400 × 1050 ja laajoja muotoja kuten 1280 × 800 (WXGA), 1440 × 900 (WXGA+) ja 1920 × 1200 (WUXGA). 720p:n ja 1280p:n näytöt eivät myöskään olleet epätavallisia kotikäyttäjien ja pelaajien  × keskuudessa, koska niissä oli täydellinen yhteensopivuus elokuva- ja pelijulkaisuiden kanssa. Uusi teräväpiirron ylittävä tarkkuus 2560 × 1200 (WQXGA) julkaistiin 30-tuumaisille nestekidenäytöille vuonna 2007.
Nykyisin käytettävät näytön kuvatarkkuudet > Tietokoneiden näytöt > 2010-luvulla

1366 × 768 oli yleisin kuvatarkkuus maaliskuussa 2012.
Useat valmistajat, kuten Apple,  julkaisivat vuonna 2010 27-tuumaisia näyttöjä 2560 × 1440 kuvatarkkuudella, ja Apple esitteli 2880 × 1800 kuvapisteen näytön MacBook Prolle vuonna 2012.   Ammattikäyttönäytöt, joita käytetään esimerkiksi lääketieteessä ja lennonjohdossa, tukevat kuvatarkkuuksia 4096 × 2160 kuvapisteeseen saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Näytön kuvatarkkuus Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Display resolution
1080p:n peräkkäispyyhkäisyä käyttävä teräväpiirtotelevisio 16:9-kuvasuhteella.
16:9-kuvasuhteen televisio lokakuulta 2004
Eri yleisten laitteiden, kuten Nintendo DS:n ja kahden kannettavan tietokoneen väliset näyttöjen kokoerot.
Käännös suomeksi
Mika Turunen

Mika Turunen (29. tammikuuta 1965 – 29. joulukuuta 2021) oli suomalainen koripallovalmentaja. Turunen toimi Lappeenrannan NMKY:n päävalmentajana vuoteen 2008 asti yhteensä 18 kauden ajan. Hän nosti joukkueen pääsarjaan vuonna 2000 ja johdatti joukkueen Suomen mestaruuteen vuosina 2005 ja 2006. Suomen cupin voittoon hän luotsasi joukkueensa vuosina 2005, 2006 ja 2007. Turunen nimettiin vuoden koripallojohtajaksi vuosina 2002, 2005 ja 2006. Vuonna 2010 Turunen ja LrNMKY:n entinen kirjanpitäjä tuomittiin kirjanpitorikoksesta ja veropetoksista ehdolliseen vankeuteen, tosin oikeus huomioi erikseen Turusen kovan työmäärän LrNMKY:n aikana ja sen, ettei hän ollut hyötynyt teosta vaan oli päinvastoin lainannut rahaa yhdistykselle.
Kesällä 2008 Turunen siirtyi luxemburgilaiseen US Heffingeniin. Vuonna 2013 hänen uutisoitiin siirtyvän valmentajaksi Kosovoon. Sen jälkeen hän valmensi vietnamilaisessa Hochiminh City Wingsissä, ja vuonna 2017 hän siirtyi brittiläisen Leeds Forcen valmentajaksi.
Palsinajärvi

| Palsinajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°56′26″N, 24°53′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  joki Kerteselkään 
Järvinumero:  35.695.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,6 m  
Rantaviiva:  4,84 km  
Pinta-ala:  41,845 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPalsinajärvi 
Palsinajärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Palsinan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 42 hehtaaria ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Palsinajärven valuma-alueeseen (35.695) se kuuluu.
Mika Mäki-Valtari

Mika Mäki-Valtari (s. 1978) on vaasalainen lentopalloilija. Hän on edustanut koko uransa synnyinkaupunginsa seuraa Vaasan Kiistoa.
Kaudella 2003 Mäki-Valtari oli nostamassa Kiiston joukkueen historiallisesti SM-liigaan. Joukkue sijoittui liigassa kaudella 2005 viidenneksi, ja seuraavalla kaudella kuudenneksi. Kiiston joukkue putosi kauden 2008 päätteeksi liigasta. Mäki-Valtari nousi liigassa pelatessaan yhdeksi sarjan parhaimmista yleispelaajista.[lähde? ]
Mäki-Valtarin veli Juha-Matti pelaa myös Vaasan Kiiston riveissä ja on yksi joukkueen tärkeistä pelaajista kuten myös isoveli Mikakin.[lähde? ]
Parantainen

Parantainen on suomalainen sukunimi, joka sisältää ammatinnimityksen parantaja. Se on tavallinen nimi varsinkin Keski-Suomessa, missä Parantaisten lähtösija on ollut Äänekosken Parantalan kylä.
Tunnettuja Parantaisia

Jari Parantainen, bisneskirjailija
Jyrki Parantainen (s. 1962), valokuvaaja, valokuvauksen professori
Martti Parantainen (1903–1975), sotilaskapellimestari ja musiikkieverstiluutnantti.
Fiktiivisiä Parantaisia

Jaakko Parantainen, hahmo huumori-tv-ohjelmassa Kummeli.
Patrik Niklas-Salminen

| Patrik Niklas-Salminen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Suomi
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Kätisyys:  vasen
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  418. (2.3.2020)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  255. (29.10.2018)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Patrik Niklas-Salminen (s. 5. maaliskuuta 1997 Tampere) on suomalainen tennispelaaja. Vasenkätinen Niklas-Salminen on 188 senttimetriä pitkä. Hän on ollut ATP-rankingissa parhaimmillaan kaksinpelissä sijalla 418 maaliskuussa 2020 ja nelinpelissä sijalla 255 lokakuussa 2018. Junioreiden maailmanlistalla hän saavutti sijan 20 syyskuussa 2015. Hän on voittanut urallaan yhden ATP-haastajaturnauksen nelinpelin.
Niklas-Salminen aloitti tenniksen pelaamisen neljävuotiaana Tampereen Tenniskeskuksessa. Hän harjoitteli Jarkko Niemisen tennisakatemiassa Helsingissä koko sen olemassaolon ajan, eli vuodesta 2012 lähtien. Häntä valmensi tuolloin Federico Ricci. Aiemmin hän edusti Tampereen Tennisseuraa, mutta muutettuaan Helsinkiin Niklas-Salminen siirtyi edustamaan Grani Tennistä. Elokuussa 2019 Niklas-Salmisen valmentajana aloitti Tuomas Ketola.
Ura

Niklas-Salminen pelasi ensimmäisen kerran ammattilaiskiertueen pääsarjassa Vierumäellä Futures-tason turnauksessa elokuussa 2013. Hän osallistui vuonna 2015 Ranskan avointen poikien kaksinpeliin, jossa hävisi avauskierroksella kolmessa erässä Hong Seong-chanille. Wimbledonissa 2015 Niklas-Salminen pelasi vasta toista turnausta urallaan ruohokentällä. Hän voitti poikien kaksinpelin avauskierroksella 13:nneksi sijoitetun Vietnamin Lý Hoàng Namin. Toisella kierroksella hän päihitti Serbian Miomir Kecmanovićin ja kolmannella kierroksella eteläkorealaisen, turnauksessa toiseksi sijoitetun ja maailmanlistan sijalla 278 olleen Lee Duck-heen. Puolivälierissä hän voitti seitsemänneksi sijoitetun yhdysvaltalaisen Tommy Paulin. Välierissä hän hävisi 12:nneksi sijoitetulle ruotsalaiselle Mikael Ymerille luvuin 6−7(3), 3−6.
Seuraavaksi Niklas-Salminen pelasi Tampere Openissa 2015, johon hän sai villin kortin pääsarjaan voitettuaan edellisenä vuonna turnauksen yhteydessä järjestetyn Koskiklinikka Future Stars -kilpailun. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 229 olleen Tomislav Brkićin, mutta hävisi toisella kierroksella Andreas Beckille. Nelinpelissä Niklas-Salminen eteni Harri Heliövaaran kanssa loppuotteluun, jossa he kuitenkin hävisivät parille André Ghem ja Tristan Lamasine. Yhdysvaltain avoimissa Niklas-Salminen hävisi poikien kaksinpelin avauskierroksella kymmenenneksi sijoitetulle Ranskan Corentin Denollylle kolmen erän kamppailun.
Vuonna 2016 Niklas-Salminen oli suurimman osan kaudesta sivussa nilkkavamman vuoksi. Hän teki debyyttinsä Suomen Davis Cup -joukkueessa pelaten nelinpelissä Jarkko Niemisen parina. He hävisivät ratkaisevan nelinpelin Tanskaa vastaan. Heinäkuussa pelatussa Tampere Openissa Niklas-Salminen voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 184 olleen Mathias Bourquen saavuttaen uransa kovimman voiton rankingilla mitattuna. Lokakuussa hän saavutti ensimmäisen ammattilaisuran voittonsa Taipeissa voitettuaan ITF-turnauksen nelinpelin yhdessä eteläkorealaisen Yunseong Chungin kanssa. Niklas-Salmisen nilkka leikattiin marraskuussa.
Vuonna 2017 Niklas-Salminen pelasi Davis Cupissa sekä Georgiaa että Madagascaria vastaan. Toukokuussa 2018 Niklas-Salminen saavutti ensimmäisen kaksinpelin turnausvoittonsa ammattilaiskiertueella, kun hän voitti Kiinan Luanissa ITF Futures -turnauksen. Hän voitti siellä myös nelinpelin Harri Heliövaaran kanssa. Seuraavalla viikolla pelatussa Santa Margarida de Montbuin ITF Futures -turnauksessa Niklas-Salminen hävisi kaksinpelin avauskierroksella Emil Ruusuvuorelle, mutta voitti nelinpeliturnauksen Evan Hoytin kanssa. Elo-syyskuussa Niklas-Salminen voitti sekä Helsingin että Schlierenin ITF-turnausten nelinpelit.
Huhtikuussa 2019 Niklas-Salminen voitti Antalyassa pelatut kaksi ITF-nelinpeliturnausta. Loka-marraskuun vaihteessa Niklas-Salminen voitti uransa ensimmäisen ATP-haastajaturnauksen Australiassa yhdessä Harri Heliövaaran kanssa.
Yksityiselämä

Niklas-Salmisen vanhemmat, Risto ja Hannele omistavat Tampereella sijaitsevan Intersport-urheiluliikkeen.
Aiheesta muualla

Patrik Niklas-Salminen ATP:n sivuilla (englanniksi)
Patrik Niklas-Salminen ITF:n sivuilla (englanniksi)
Patrik Niklas-Salminen Twitterissä
Pauliina Rauhala

Pauliina Rauhala (s. 21. huhtikuuta 1977 Siikajoki) on suomalainen kirjailija ja opettaja. Vuonna 2013 ilmestyi Rauhalan menestynyt esikoisteos Taivaslaulu.
Ura

Rauhala valmistui ylioppilaaksi Kemin lukiosta vuonna 1997. Hän opiskeli kirjallisuutta Oulun yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi ja äidinkielen opettajaksi vuonna 2006.
Taivaslaulun aiheena on lestadiolaisuus ja etenkin naisen asema sen piirissä. Teos valittiin vuonna 2013 vuoden kristilliseksi kirjaksi. Vuonna 2014 se sai Kiitos kirjasta -mitalin, Gummeruksen Kaarlen palkinnon ja kirjabloggaajien Varjo-Finlandian. Teosta on painettu 40 500 nidettä. Se on Gummeruksen kaikkien aikojen myydyin esikoisromaani. Siitä on tehty myös näytelmäsovitus Tampereen Työväen Teatterissa ja Oulun kaupunginteatterissa.
Menestyneen esikoisteoksensa myötä opettajana työskennellyt Rauhala jättäytyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Vuonna 2018 julkaistiin hänen toinen romaaninsa Synninkantajat. Se oli Finlandia-ehdokkaana 2018.
Yksityiselämä

Rauhala asuu miehensä ja kolmen poikansa kanssa Oulussa. Virsirunoilija Niilo Rauhala on hänen appensa.
Aiheesta muualla

Pauliina Rauhala Ylen Aamu-tv:n Aamun kirjassa Yle Areena. 3.10.2013.
Pauliina Rauhala Yle Radio 1:n Viikon kirjassa Yle Areena. 22.10.2013.
Mika Mäkinen

| Mika Mäkinen |
| --- | --- |
 Mika Mäkinen vuoden 2013 Espanjan Grand Prix'ssä
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
Ratakuorma-autojen EM-sarja
Vuodet:  2010–2013
Tallit:  MAN
Kilpailuja:  144
Voittoja:  4
Paras sijoitus:  7.
Mestaruudet
:  5
Mika Mäkinen (s. 13. heinäkuuta 1971) on suomalainen autourheilija, joka kilpaili ratakuorma-autojen EM-sarjassa MAN:illa vuosina 2010–2013.
Mäkinen debytoi ratakuorma-autojen EM-sarjassa vuonna 2010 Nürburgringin osakilpailussa. Hän saavutti kauden aikana kolme pistettä. Kaudella 2011 Mäkinen saavutti 20 pistettä ollen sarjan viidestoista. Kaudella 2012 hän saavutti uransa ensimmäisen voiton ja oli palkintokorokkeella kaiken kaikkiaan viisi kertaa. EM-sarjassa hän oli seitsemäs 160 pisteellä. Kaudella 2013 Mäkinen saavutti kolme voittoa ja kuusi palkintosijaa ollen sarjan kahdeksas 155 pisteellään. Tuo kausi jäi Mäkisen viimeiseksi EM-sarjassa. Hän on toiminut uransa jälkeen Mad-Croc Truck Racing Teamin tallipäällikkönä. Vuonna 2017 Mäkinen osallistuu tauon jälkeen Englannin mestaruussarjaan suomalaisella Sisu kuorma-autollaan. Kauden 2017 päätteeksi hän voitti Britannian ratakuorma-auto sarjan mestaruuden ylivoimaisella piste-erolla muihin.
Mäkinen on saavuttanut kotimaisessa kuorma-autojen sarjassa lukuisia voittoja ja 5 mestaruutta.
Siviiliammatiltaan Mäkinen on maarakentaja.
Meksikon koripallomaajoukkue

Meksikon koripallomaajoukkue edustaa Meksikoa miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Meksiko on voittanut yhden olympiamitalin koripallossa. Se tapahtui Berliinin olympialaisissa kun maa voitti pronssiottelussa Puolan. Maa on myös ollut mukana koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa neljä kertaa. Paras saavutus on vuoden 1967 kisojen kahdeksas sija.
Amerikan-mestaruuskilpailuissa Meksiko saavutti ensimmäisen mitalinsa 12. osallistumiskerrallaan vuonna 2013, jolloin se voitti kultaa. Vuonna 2017 se saavutti pronssia. Pan-Amerikan kisoissa joukkue on saavuttanut kolme hopeaa ja yhden pronssin.
Otralampi (Keitele)

| Otralampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Keitele
Koordinaatit:  63°15′16″N, 26°09′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskujoki:  suo-oja Kolkkuun 
Järvinumero:  14.475.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  175,6 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,802 km  
Pinta-ala:  1,604 ha  
Suurin syvyys:  5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiOtralampi 
Otralampi  on Pohjois-Savossa Keiteleellä  Kulvemäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kolkunjoen valuma-alueeseen (14.475) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 175,6 metriä mpy.
Meidän Herramme Jesuksen Christuksen Lapsuuden Kirja

Meidän Herramme Jesuksen Christuksen Lapsuuden Kirja, niin myös lyhykäinen tieto Neitsestä Mariasta ja hänen Wanhimmistansa Joakimista ja Annasta eli Lapsuuden kirja (Jesu Barndoms Bok) on tuntemattoman tekijän kertomuskokoelma, jonka Anders Cederwaller on julkaissut suomeksi vuonna 1835. Kirja perustuu osittain gnostilaisiin evankeliumeihin. Se on suomennettu useaan otteeseen, eikä ole tietoa siitä, minkä suomennoksen Cederwaller julkaisi. Ensimmäiset suomennokset tekivät ns. Pohjanmaan mystikot viimeistään 1800-luvun alussa, mutta niitä ei ole julkaistu painettuina. Sen jälkeen julkaisuyrityksiä oli 1820–1830-luvuilla, mutta tuomiokapituli torjui ne. Muun muassa J. G. Westerin tiedetään tehneen käännöksen, jonka Porvoon tuomiokapituli torjui. Julkaisematta jäi myös Jakob Johan Malmbergin suomennos.
Vuosina 1835–1944 eri kustantajat julkaisivat teoksesta kaikkiaan 26 painosta niin Suomessa kuin Ruotsissakin sekä Yhdysvalloissa Wisconsinissa.
Petri Lauerma on pohtinut artikkelissaan Cederwallin julkaisun suomentajaa.
Aiheesta muualla

Petri Lauerma, Jeesuksen Lapsuuden Kirjan julkaistut suomennokset – tausta ja muotoasun myöhempi kielellinen editointi, Sananjalka : Turku: Suomen kielen seura. ISSN 0558-4639. 58 (2016), s. 199–216
Svenska folkböcker s. 169