Heian-palatsi
Historia

Hovi muutti uuteen pääkaupunkiin Heian-kyōhon vuonna 794 keisari Kammun käskyn jälkeen. Palatsi oli ensimmäinen ja tärkein kaupunkiin rakennettava rakennus. Se ei kuitenkaan ollut vielä aivan valmis muuton aikaan: Daigokuden valmistui vasta vuonna 795 ja sen rakentamisesta vastuussa ollut valtion virasto lakkautettiin vasta vuonna 805.
Chōdō-inin ja Buraku-inin loisteliaat kiinalaistyyliset rakennukset alkoivat jäädä pois käytöstä suhteellisen varhain, samaan aikaan kuin monimutkaisille ja kiinalaisvaikutteisille ritsuryō-hallintosäädöksille kävi samoin. Säädökset vähitellen joko lakkautettiin tai niitä ei enää noudatettu. Palatsin sydän siirtyi sisäpalatsiin eli Dairiin, jossa Shishinden ja myöhemmin jopa Seiryōden saivat Daigokudenin aikaisemman roolin virallisena hallintopaikkana.
Samalla kun toiminnat keskittyivät Dairin sisälle, suurta palatsia alettiin pitää yhä turvattomampana, erityisesti öisin. Eräs syy tähän saattaa olla ajan yleinen taikausko: asumattomia rakennuksia välteltiin henkien ja aaveiden pelosta, ja jopa suurella Buraku-inin alueella ajateltiin olevan kummituksia. Lisäksi palatsissa ylläpidetty todellinen turvallisuustaso alkoi laskea. 1000-luvun alkuun mennessä nähtävästi vain yhtä palatsin porteista, itämuurin Yōmeimonia, vartioitiin. Niinpä rosvouksesta ja jopa väkivaltarikoksista tuli palatsissa ongelma 1000-luvun alkupuolella.
Tulipalot olivat lähes kokonaan puusta rakennetulla palatsialueella jatkuva ongelma. Daigokuden rakennettiin uudelleen palojen jälkeen vuosina 876 ja 1058, vaikka sitä käytettiinkin vain rajoitetusti. Vuoden 1177 suurpalo tuhosi merkittävän osan suuresta palatsista ja sen jälkeen Daigokudenia ei enää rakennettu uudelleen. Myös Buraku-in tuhoutui palossa vuonna 1063 ja se jätettiin tuhoutuneeksi.
Vuodesta 960 lähtien tulipalot tuhosivat toistuvasti myös Dairia. Se kuitenkin rakennettiin järjestelmällisesti uudelleen, ja sen käyttö keisarin virallisena asuntona jatkui 1100-luvun lopulle saakka. Kun Dairin rakennustyöt olivat palojen jälkeen käynnissä, keisarien täytyi usein asua toisarvoisissa sato-dairi-palatseissaan (jap. 里内裏) muualla kaupungissa. Nämä palatsit antoi keisarin käyttöön usein vaikutusvaltainen Fujiwara-suku. Erityisesti Heian-kauden jälkipuoliskolla se käytännössä hallitsi maan politiikkaa luovuttamalla joukostaan vaimot toisiaan seuranneille keisareille. Niinpä palatsin asuntokäyttö alkoi siirtyä keisarien äidin puolen isovanhempien residensseille jo ennen Heian-kauden loppua. Vuodesta 1086 insei-järjestelmä (jap. 院政), jossa hallinnassa oli eläköitynyt keisari, vähensi edelleen palatsin merkitystä. Eläkkeelle jääneet keisarit harjoittivat valtaansa omista asuinpalatseistaan kaupungin sisä- ja ulkopuolella.
Vuoden 1177 palon jälkeen alkuperäinen palatsikompleksi hylättiin, ja keisarit siirtyivät asumaan pienempiin palatseihin (aiemmat sato-dairi-palatsit) muualle kaupunkiin ja sen ulkopuolisiin huviloihin. Vuonna 1227 tulipalo tuhosi loputkin Dairista, ja vanhan suuren palatsin käyttö loppui kokonaan. Vuonna 1334 keisari Go-Daigo antoi asetuksen suuren palatsin rakentamiseksi uudelleen, mutta rakennustöihin ei saatu resursseja, ja hanke täytyi haudata. Nykyinen Kioton keisarillinen palatsi sijaitsee aivan entisen Tsuchimikadon kartanon (jap. 土御門殿, Tsuchimikadodono) eli kaupungin luoteiskulman suuren Fujiwara-residenssin länsipuolella.