stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Willian
Seurajoukkueura

Willian siirtyi 23. elokuuta 2007 ukrainalaiseen Šah’tar Donetskiin kasvattajaseurastaan Corinthiansista. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen, joka ulottuu kesäkuun 2012 loppuun asti.
Hän teki kaksi maalia 8. maaliskuuta 2011 pelatussa Mestarien liigan neljännesvälierien toisessa osaottelussa Romaa vastaan. Joukkue eteni lopulta jatkoon otteluparista yhteismaalein 6–2, jolloin heistä tuli ensimmäinen ukrainalaisjoukkue, joka on selvittänyt tiensä turnauksen puolivälieriin. Kauden 2012-13 UCL:ssä Willian teki alkulohkossa kuudessa ottelussa neljä maalia.
Kuudella pelaamallaan kaudella Šah’tar Donetskissa hän voitti neljä kertaa Ukrainan pääsarjan, kolmesti Ukrainan cupin, kolmesti supercupin sekä UEFA Cupin kaudella 2008-2009 ennen siirtymistään 31. tammikuuta 2013 Venäjältä, Mahatškalasta kotoisin olevaan Anži Mahatškalaan 35 miljoonan euron siirtosummalla.
Anzhissa hän ehti pelata vain puoli kautta ja yhteensä 11 ottelua ennen kuin seuran omistaja Suleiman Kerimov päätti pienentää seuran suurta budjettia sekä myydä kalleimmat pelaajat muualle. 28. elokuuta 2013 Willian siirtyikin Englantilaiseen Chelseaan viisi-vuotisella sopimuksella. Hän otti käyttöön pelinumeron 22.
6. lokakuuta 2013 hän teki ensimmäisen valioliigamaalinsa valioliigadebyytissään Norwichia vastaan tehden Chelsean 3-1-maalin. 27. huhtikuuta 2014 pelatussa Valioliigan kärkiottelussa Liverpoolia vastaan hän teki ottelun 2-0-maalin lisäajalla. Kaudella 2014−2015 hän pelasi 36 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia Chelsean voittaessa mestaruuden. Samalla kaudella hän voitti myös liigacupin. Kaudella 2016−2017 Chelsea voitti jälleen Valioliigan mestaruuden ja Willian teki pelaamissaan 34 sarjaottelussa kahdeksan maalia. Seuraavalla kaudella hän oli voittamassa FA Cupia. Kaudella 2018−2019 hän pelasi jokaisessa Eurooppa-liigan ottelussa Chelsean voittaessa sarjan mestaruuden.
Elokuussa 2020 Willian vaihtoi seuransa Chelseasta Arsenaliin. Kaudella 2020–2021 pelaamissaan 25 valioliigaottelussa hän teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua maaleitta. Elokuussa 2021 Willian palasi Brasiliaan Corinthiansin joukkueeseen ja pelasi siellä vuoden. Syyskuun 2022 alussa hän siirtyi Valioliigaan nousseeseen Fulhamiin, jossa hän pelasi kauden aikana 27 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia.
Maajoukkueura

Willian teki maajoukkuedebyyttinsä Brasilian paidassa 10. marraskuuta 2011 pelatussa ottelussa Gabonia vastaan. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa 5-0-voitossa Hondurasista 17. marraskuuta 2013. MM-kilpailuissa 2014 hän tuli neljässä ottelussa vaihdosta kentälle ja oli avauskokoonpanossa tappiollisessa pronssiottelussa. Hän pelasi Brasilïan kaikissa otteluissa Copa Américassa 2015 ja 2016 sekä MM-kilpailuissa 2018. Hän tuli neljässä ottelussa vaihdosta kentälle Brasilian voittaessa Copa Américan 2019.
Saavutukset

Šah’tar Donetsk :
Ukrainan valioliiga: 2008, 2010, 2011, 2012
Ukrainan cup: 2008, 2011, 2012
Ukrainan supercup: 2008, 2010, 2012
UEFA Cup: 2009
Chelsea :
Englannin Valioliiga: 2015, 2017
FA Cup: 2018
Englannin Liigacup: 2015
Eurooppa-liiga: 2019
Brasilia
Copa América: 2019
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Willianin virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Willianin esittely Šah’tar Donetskin sivustolla (englanniksi)
Fulham – Englannin Valioliiga
1 Leno |
2 Tete |
3 Bassey |
6 Reed |
7 Jiménez |
8 Wilson |
9 Muniz |
10 Cairney |
11 Traoré |
15 Cuenca |
17 Iwobi |
18 Pereira |
20 Lukić |
21 Castagne |
23 Benda |
27 Mbabu |
28 Stansfield |
30 Sessegnon |
31 Diop |
32 Smith Rowe |
33 Robinson |
  Vinícius |
Manageri Silva
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Marcelo |
7 Hulk |
8 Paulinho |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Maxwell |
15 Henrique |
16 Ramires |
17 Luiz Gustavo |
18 Hernanes |
19 Willian |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Victor |
23 Maicon |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Copa América 2015
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Miranda |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Filipe Luís |
7 Robinho |
8 Casemiro |
9 Tardelli |
10 Neymar |
11 Costa |
12 Neto |
13 Marquinhos |
14 Silva |
15 Geferson |
16 Fabinho |
17 Fred |
18 Firmino |
19 Willian |
20 Ribeiro |
21 Coutinho |
22 Elias |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga
Brasilian joukkue – Copa América Centenario
1 Alisson |
2 Dani Alves |
3 Miranda |
4 Gil |
5 Casemiro |
6 Filipe Luís |
7 Ganso |
8 Elias |
9 Jonas |
10 Lima |
11 Gabriel |
12 Diego Alves |
13 Marquinhos |
14 Rodrigo Caio |
15 Fabinho |
16 Santos |
17 Walace |
18 Augusto |
19 Willian |
20 Lucas |
21 Hulk |
22 Coutinho |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga
Kam Airin lento 904

| Kam Airin lennon 904 onnettomuus |
| --- | --- |
 Afganistanin sotilaita hylkyä etsimässä.
Yhteenveto
Päivämäärä:  3. helmikuuta 2005
Onnettomuustyyppi:  maahansyösky
Tapahtumapaikka:  Pamirin vuoristo Afganistanin puolella.
Lähtöpaikka:  Heratin lentoasema, Herat, Afganistan
Määränpää:  Kabulin kansainvälinen lentoasema, Kabul, Afganistan
Kuolleita:  104
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 737-242 Advanced
Lentoyhtiö:  Kam Air
Rekisteritunnus:  EX-037
Matkustajia:  96
Miehistöä:  8
Kam Airin lennon 904 onnettomuus tapahtui 3. helmikuuta 2005 noin kello 16.00 paikallista aikaa (11.30 UTC), kun Afganistanin sisäisellä lennolla Heratin lentoasemalta Kabulin kansainväliselle lentoasemalle matkalla ollut Boeing 737-242 Advanced -tyyppinen kone katosi tutkasta juuri ennen laskeutumista kovassa lumimyrskyssä. Koneessa oli 96 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä. Koneen hylky ja ruumiit löydettiin noin päivää myöhemmin Pamirin vuoristosta noin 300 kilometriä Kabulista itään.
Kam Airin lennon 904 onnettomuus on Afganistanin historian pahin ilmailuonnettomuus.
Onnettomuus

Kone lähti aikataulussa Heratista kohti Kabulia. Ennen saapumista määränpäähän kone joutui kovaan lumimyrskyyn. Tuntemattomasta syystä kone katosi tutkasta ja radioyhteys koneeseen menetettiin.
Etsinnät käynnistettiin pian, mutta niitä rajoitti huono sää tapahtumapaikalla. Seuraavana päivänä noin kello 13.30 paikallista aikaa (09.30 UTC) pelastushelikopterista havaittiin kookas osa koneen pyrstöstä. Paikalle ei onnistuttu menemään helikopterein, joten kymmeniä afganistanilaisia sotilaita jalkautui maastoon. Pystöosaa lukuun ottamatta kone oli täysin tuhoutunut. Kaikkien 104 ihmisen ruumiit löydettiin hylyn tuntumasta.
Uhrit

Koneessa oli 96 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä. Miehistö oli afganistanilainen lukuun ottamatta perämiestä, jolla oli Kanadan ja Venäjän kansalaisuudet. Suurin osa matkustajista oli afganistanilaisia, joiden lisäksi koneessa oli yhdeksän turkkilaista, kuusi yhdysvaltalaista, neljä venäläistä ja kolme italialaista.
| Kansallisuus | Kuolleita> Matkustajia | Kuolleita> Miehistöä | Eloonjääneitä | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Afganistan | 74 | 7 | 0 | 81 |
|  Turkki | 9 | 0 | 0 | 9 |
|  Yhdysvallat | 6 | 0 | 0 | 6 |
|  Venäjä | 4 | 0 | 0 | 4 |
|  Italia | 3 | 0 | 0 | 3 |
Onnettomuustutkinta

Koneen musta laatikko kerättiin talteen onnettomuuspaikalta. Ohjaamokeskustelunauhoitetta ei löytynyt. Nauhoitteella olisi saattanut olla onnettomuuden syy tallentuneena.
Törmäys vuoreen johtui siitä, että kone laskeutui minimikorkeutensa alapuolelle. Syytä tälle ei saatu selvitettyä todisteiden riittämättömyyden vuoksi.
Aiheesta muualla

CBS:n raportti onnettomuudesta
YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil

| YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil Eteläisten kansojen alue |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Etiopia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Awasa
Pinta-ala:  105887 km²
Väkiluku (2007)  (arvio):  17 400 000
YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil (engl. Southern Nations, Nationalities, and Peoples' Region eli SNNPR, amharaksi የደቡብ ብሔር ብሔረሰቦችና ህዝቦች ክልል, toisinaan suom. Eteläisten kansojen alue) on yksi Etiopian yhdeksästä etnisin perustein muodostetusta osavaltiosta.
Osavaltion pääkaupunki on Awasa. Vuoden 2012 heinäkuun virallisen tilaston mukaan osavaltion pinta-ala on 105 887 neliökilometriä ja asukasluku noin 17,4 miljoonaa. Väkiluku on arvio, joka perustuu vuonna 2007 tehtyyn väestönlaskentaan.
Teiskon kirkko

| Teiskon kirkko |
| --- | --- |
 Teiskon kirkko
Sijainti:  Terälahti, Tampere
Koordinaatit:  61°40′23.5″N, 023°50′52.5″E
Seurakunta:  Tampereen seurakuntayhtymä
Rakentamisvuosi:  1787–88
Suunnittelija:  Matti Åkerblom
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  850
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teiskon kirkko, sankarihaudat
Teiskon kirkko on Tampereen evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän kirkko Tampereen Teiskossa. Kirkkojärven rannalla mäentöyräällä sijaitseva puukirkko on tunnetun eräjärveläissyntyisen kirkonrakentajan Matti Åkerblomin rakentama. Kirkko vihittiin käyttöön keskeneräisenä 31.8.1787, ja se valmistui vuonna 1788.
Historia

Teiskon kappeliseurakunta perustettiin 1636 osaksi Messukylän seurakuntaa samalla, kun Messukylän kappeliseurakunta erotettiin omaksi pitäjäkseen Pirkkalan suurpitäjästä. Ennen oman kirkon rakentamista teiskolaisten kirkko oli ollut Messukylän kirkko. Nykyinen Teiskon kirkko on järjestyksessään kolmas kirkko Teiskossa. Teiskon aiemmat, vuosina 1621 ja 1669 rakennetut kirkot olivat sijainneet Teiskolan kartanon mailla Teiskolan sillan läheisyydessä Myllyniemellä. Purettujen kirkkojen paikalla on muistokivi.
Aiemmat kirkot olivat rakenteeltaan heikkoja ja jäivät korjauksista huolimatta lyhytikäisiksi. Valtio suositti uudeksi kirkoksi kivikirkkoa, mutta teiskolaiset halusivat puukirkon. Uuden kirkon piirustukset tilattiin Matti Åkerblomilta, ja intendentinkonttori hyväksyi ne vuonna 1780. Kirkon paikasta käyty kiista viivytti rakennustöiden alkamista. Teiskolan kartanon kirkon paikasta vaatiman korkean vuokran takia kolmas kirkko päätettiin rakentaa uuteen paikkaan Koveron tilan pellolle Kirkkojärven rantaan.
Myös kirkon vieressä sijaitseva barokkityylinen, sipulikupolinen kellotapuli on Matti Åkerblomin rakentama, ja se valmistui vuonna 1798, kymmenen vuotta kirkon valmistumisen jälkeen.
Teiskon kunnan liittyessä kuntaliitoksella Tampereen kaupunkiin vuonna 1972 yhdistyi samalla myös Teiskon seurakunta osaksi Tampereen seurakuntayhtymää. Nykyisin Teiskon alue kuuluu Messukylän seurakuntaan.
Arkkitehtuuri

Kirkko on rakenteeltaan keskikorostamaton sisäviisteinen ristikirkko. Sakaroissa ja niiden eteishuoneissa on laakeat aumakatot. Ikkunat ovat pyörökaariset. Itse kirkkosalissa on päistään pyöristetyt tynnyriholvit ja laakea välikattokupoli.
Kirkko ja tapuli on maalattu punamullalla, ja katot ovat paanukatteiset.
Suurimmat muutokset kirkon ulkoasuun on tehty vuoden 1842 korjaustöiden yhteydessä, jolloin kirkonrakentaja Erkki Kuorikosken johdolla kirkon ulkopuoli vuorilaudoitettiin ja ikkunat suurennettiin sekä muutettiin yläosaltaan puoliympyrän muotoon.
Sisätiloja korjattiin vuonna 1906, ja samana vuonna kirkon katolle lisättiin aurinkoristit.
Teiskon kirkkoa pidetään hyvin säilyneenä ja arvokkaana kansanrakentamisen taidonnäytteenä. Matti Åkerblomin kädenjälki näkyy Tampereella myös  Messukylän kirkon korjaustöiden toteutuksessa.lähde?
Sisätilat ja esineistö

Kirkon alttaritaulu esittää Jeesusta Getsemanessa. Taulun on maalannut Pehr Sundberg vuosina 1801–1802, alun perin kaksiosaisena. Toinen osa esittää pyhää ehtoollista, ja se sijaitsee nykyisin kirkon sakastissa. Kirkossa on sisustuksena myös Gabriel Sweidelin maalauksia. Kuorissa on lisäksi Albert Edelfeltin suunnittelema lasimaalaus.lähde?
Vuonna 1884 valmistetut alkuperäiset urut vaihdettiin vuonna 1981 espoolaisen Urkurakentamo Veikko Virtasen rakentamiin uusiin 20-äänikertaisiin mekaanisiin urkuihin.
Kirkossa on kuumailmalämmitys ja istumapaikat 850 henkilölle.lähde?
Kirkon ulkoseinässä on ajan kirkoille tyypillisesti puinen vaivaisukko, johon kerättiin rahalahjoituksia.
Tapulin nykyiset kirkonkellot on hankittu vuonna 1981 Hollannista.
Hautausmaa

Kirkkoa ympäröi kivimuurilla aidattu hautausmaa, joka sijaitsee Kirkkojärveen viettävällä rinteellä. Teiskon hautausmaa on nykyisin yksi seitsemästä Tampereen seurakuntayhtymän hautausmaasta ja niistä kaikkein vanhin. Se on otettu käyttöön kirkon rakentamisen yhteydessä vuonna 1787. Hautausmaata on laajennettu vuosina 1846, 1868 ja 1908.
Hautausmaalla sijaitsee muistomerkki viime sotien sankarivainajille, vuoden 1918 sodan punaisten ja valkoisten muistomerkit sekä Karjalaan jääneiden muistomerkki. Sankarivainajien muistomerkin vuodelta 1951 on suunnitellut arkkitehti Bertel Strömmer, ja se on valmistettu Kurun mustasta graniitista.
Teiskon hautausmaalla on jäljellä hirsinen Kuljun hautakarmi, joka toimi Kuljun kylän vainajien ruumishuoneena. Alun perin hautausmaalla sijaitsi viiden kylän hautakarmit, joista muut on poistettu. Kuljun karmi on rakennettu vuonna 1825. Teiskolaisessa hautausperinteessä kirkon vieressä sijaitsevalla vanhalla kuusikolla on ollut erityinen merkitys paikkana, jossa suoritettiin vainajille viimeinen tervehdys.
Kulttuuriympäristö

Teiskon kirkko, Isosaaressa sijaitseva 1920-luvun pappila ja Teiskolan kartano muodostavat vesistöjen tarjoamien kulkuyhteyksien varaan rakentuneen kulttuuriympäristön, jonka Museovirasto on määritellyt yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kirkon läheisyydessä sijaitsee vuonna 1970 valmistunut seurakuntatalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teiskon kirkko Wikimedia Commonsissa
Panoraamakuvia Teiskon kirkolta Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Teiskon kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Teiskon kirkko 150-vuotias, Aamulehti, 10.09.1938, nro 243, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tampereen kirkot
Aitolahden kirkko · Aitolahden vanha kirkko · Aleksanterin kirkko · Finlaysonin kirkko · Hervannan kirkko · Härmälän kirkko · Kalevan kirkko · Lielahden kirkko · Messukylän kirkko · Messukylän vanha kirkko · Pispalan kirkko · Teiskon kirkko · Tesoman kirkko · Tuomiokirkko · Vanha kirkko · Viinikan kirkko · Ortodoksinen kirkko
Vaivaisukko Teiskon kirkon seinustalla.
Långås

| Långås |
| --- | --- |
 Långås
 Koordinaatit: 56°58′36″N, 12°26′57″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Falkenberg
Väkiluku (2021):  584
Långås on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 584 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Långås Wikimedia Commonsissa
Mauno Vanhala

Mauno Vanhala (s. 25. kesäkuuta 1949 Saarijärvi) on jyväskyläläinen yleislääketieteen professori emeritus Itä-Suomen yliopistossa ja perusterveydenhuollon yksikön eläköitynyt ylilääkäri Keski-Suomen keskussairaalassa (2007–?). Aiemmin Vanhala on työskennellyt terveyskeskuslääkärinä muun muassa Ruokolahdella, Äänekoskella ja Pieksämäellä sekä johtavana lääkärinä Imatralla ja Laukaassa.
Vanhala väitteli tohtoriksi vuonna 1996 Kuopion yliopistosta. Hänen väitöskirjansa käsitteli metabolisen oireyhtymän (MBO) tunnistamista ja vallitsevuutta suomalaisessa keski-ikäisessä väestössä. Tutkijanuransa aikana hän on julkaissut kotimaisten julkaisujen ohella 92 kansainvälistä lääketieteellistä artikkelia ja ollut kirjoittajana muun muassa Lääkärin käsikirja -teoksessa. Hän ohjasi kahdeksan väitöskirjaa yleislääketieteen, psykiatrian ja sisätautien alalle. Viimeisin tutkimusaktiviteetti kohdentui MBO:n ja masennuksen väliseen yhteyteen sekä masennuksen aineenvaihdunnallisiin piirteisiin. MBO on hänen kehittämänsä lyhenne metaboliselle oireyhtymälle ja se on yleisesti hyväksytty.[lähde? ]
Vanhala tunnetaan perusterveydenhuollon puolustajana ja sosiaalisten yritysten sekä osuuskuntatoiminnan puolestapuhujana. Hän on osallistunut aktiivisesti keskusteluun sosiaali- ja terveydenhuollon rakennemuutoksesta (ns. sote-uudistus) julkaisemalla useita aihetta koskevia mielipidekirjoituksia muun muassa Keskisuomalaisessa ja Helsingin Sanomissa.
Vanhala valittiin perussuomalaisten ehdokkaana Jyväskylän kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa (ääniä 1 200). Hän on Jyväskylän perusturvalautakunnan puheenjohtaja. Vanhala oli ehdolla myös vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa. Kevään 2015 eduskuntavaaleissa hän jäi varasijalle Keski-Suomen vaalipiirissä. Hänet valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon myös vuoden 2017 kuntavaaleissa (881 ääntä). Elokuussa 2017 Vanhala siirtyi perussuomalaisista keskustan valtuustoryhmään.
Aiheesta muualla

PubMed Mauno Vanhalan lääketieteelliset julkaisut
Akuutti 28.2.2012: Osuuskunnista apu julkiseen terveydenhuoltoon (Arkistoitu – Internet Archive)
Laula sinäkin

| Laula sinäkin Piirpauke |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. kesäkuuta 1998
 Formaatti: CD-levy
 Tyylilaji: maailmanmusiikki, lastenmusiikki
 Kesto: 58.11
 Levy-yhtiö: Rockadillo Records
Piirpauken muut julkaisut
| Ave Maria 1996 | Laula sinäkin 1998 | Kalevala Spirit 2000 |
Laula sinäkin on vuonna 1998 ilmestynyt Piirpauke-yhtyeen 13. studioalbumi, joka sisältää pääosin lastenlauluja. Kyseessä on Cinta Hermon, Ismaila Sanen ja Sakari Kukon muodostaman Piirpauke-kokoonpanon neljäs levytys. Vierailevina laulajina albumilla esiintyvät muun muassa Sakari Kukon isä Pauli Kukko sekä Raijan tytöt -lapsikuoro.
Levyn kappaleet on poimittu Sakari Kukon kansakouluaikaisesta laulukirjasta Laula sinäkin. Olavi Ingmanin toimittama kirja oli Suomen kouluissa käytössä aina 1970-luvulle asti ja Kukko halusi jatkaa sen sisältämien laulujen perinnettä myös myöhemmille sukupolville. Levy sisältää versiot tunnetuista lastenlauluista, kuten Telefooni Afrikassa, Suutarinemännän kehtolaulu, Rati-riti-ralla (nimellä Talvihalla), Mummon kanat (nimellä Kettu ja kanat) sekä joululaulun Tonttujen jouluyö. Varsinaisten lastenlaulujen lisäksi mukana on sävellyksiä myös Erkki Melartinilta, Fredrik August Ehrströmiltä sekä Yrjö Kilpiseltä.
Kappaleet

Telefoni Afrikassa – 2.49  (suomalainen kansansävelmä, san. Arvid Lydecken)
Suutarin emännän kehtolaulu / Viva Saappaatta – 4.56  (säv. suomalainen kansansävelmä / Sakari Kukko, san. Ismaila Sane / Cinta Hermo)
Joutsen – 3.42  (säv. Fredrik August Ehrström, san. Johan Ludvig Runeberg, suom. san. Yrjö Veijola)
Nouskaa jo – 5.40  (suomalainen kansanlaulu)
Saunavihdat – 3.58  (suomalainen kansansävelmä, san. Maija Konttinen)
Onnea – 2.14  (säv. ja san. Tauno Kukko)
Talvihalla / Raati jeh – 4.39  (säv. suomalainen kansansävelmä / Sakari Kukko, san. Maija Konttinen / Ismaila Sane ja Hermo Cinta)
Tukkipoika – 1.59  (suomalainen kansanlaulu)
Paras kukko – 1.55  (suomalainen kansanlaulu)
Leivo – 2.18  (säv. Erkki Melartin, san. Aleksanteri Rahkonen)
Lähde – 2.31  (säv. Fredrik August Ehrström, san. Johan Ludvig Runeberg, suom. san. Elias Lönnrot)
Kettu ja kanat – 3.42  (säv. ja san. Alice Tegner)
Metsämiehen laulu – 4.18  (säv. Yrjö Kilpinen, san. Aleksis Kivi)
Suomen kaartin paluulaulu – 2.42  (tuntematon tekijä)
Pilvien paimen / Afrikan paimen – 2.52  (säv. suomalainen kansansävelmä / Sakari Kukko, san. Larin-Kyösti)
Tuuditan tulisoroista – 5.19  (suomalainen kansanlaulu)
Tonttujen jouluyö – 2.37  (säv. Vilhelm Sefve-Svensson, san. Alfred Smedberg, suom. san. T. Sihvo)
Muusikot > Piirpauke

Cinta Hermo – laulu, kitara, kastanjetit
Ismaila Sane – rummut, lyömäsoittimet, laulu
Sakari Kukko – kosketinsoittimet, puhaltimet, kantele, laulu
Muusikot > Vierailijat

Raijan tytöt – laulu (1, 2, 5, 6, 7, 9, 12)
Auvo-setä – laulu (1, 5)
Äiti-mummu – laulu (4, 6)
Pauli Kukko – laulu (6)
Outi Nieminen – kantele
Wimme Saari – ääni (1)
Jussintori

Jussintori
Jussintori on Hyvinkään keskustassa sijaitseva liikerakennus, joka valmistui vuonna 1981 Valtionrautateiden entisen keskuspuutarhan alueelle. Se oli Hyvinkään ensimmäinen kauppakeskus. Nykyään rakennuksessa toimii pienyrityksiä, kahvila, Hesburger sekä Museokeskus Taika. Jussintori sijaitsee Hyvinkään ydinkeskustassa Hämeenkadun varrella Kirjastoaukion länsipuolella ja Hyvinkään torin pohjoispuolella, vastapäätä Ahjon liikerakennusta.
Jussintori, joka paikallisesti tunnetetaan nimellä Jussari, oli nuorison suosima kokoontumispaikka 1980- ja 1990-luvuilla. Aikoinaan Jussintorilla sijaitsi Hyvinkään Life ja Specsavers kunnes ne muutti Kauppakeskus Willaan. (Life myymälästä on jäljellä Ikoninen sininen puoliympyrä markiisi). Vuonna 2022 Hyvinkään kaupunginmuseo ja Hyvinkään taidemuseo siirtyivät samoihin tiloihin Jussintorin liikerakennuksessa. Museokeskus Taika avattiin alkuvuodesta 2022.
Heberg

| Heberg |
| --- | --- |

 Heberg
 Koordinaatit: 56°52′56″N, 12°37′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Falkenberg
Väkiluku (2021):  463
Heberg on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 463 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heberg Wikimedia Commonsissa
Garmon sauvakirkko

| Garmon sauvakirkko Garmo stavkirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Maiheugen, Lillehammer, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1921 (alun perin 1200-luku)
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Garmon sauvakirkko (norj. Garmo stavkirke) on alun perin Lomin kunnassa Norjassa sijainnut sauvakirkko 1200-luvulta. Se muutettiin 1730-luvulla ristikirkoksi. Koko kirkko purettiin vuonna 1880 ja rakennettiin osittain samoista materiaaleista uudelleen 1921 Maihaugenin ulkoilmamuseoon Lillehammeriin.
Kuvia

Alttari
Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Garmon sauvakirkko Wikimedia Commonsissa
Maria Leissner

| Maria Leissner |
| --- | --- |
 Leissner vuonna 2015.
Ruotsin kansanpuolueen puheenjohtaja
 1995–1997  
Edeltäjä:  Bengt Westerberg
Seuraaja:  Lars Leijonborg
Valtiopäiväedustaja
 1985–1991  
Kansanpuolueen nuorten puheenjohtaja
 1983–1985  
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1956 (ikä 68)
Tiedot
Puolue:  Liberaalit
    
Maria Leissner (s. 21. tammikuuta 1956) on ruotsalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi kansanedustajana 1985–1991 ja Kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 1995–1997. Hän on myös ollut Ruotsin suurlähettiläs Guatemalassa vuosina 2000–2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maria Leissner Wikimedia Commonsissa
Ruotsin valtiopäivät (ruotsiksi)
Klassillinen filologia

Klassillinen filologia (myös klassinen filologia) on tieteenala, joka tutkii Euroopan klassisia kieliä eli latinaa ja muinaiskreikkaa sekä näillä kielillä kirjoitettua kirjallisuutta. Se on filologinen tiede ja antiikintutkimuksen haaroista vanhin ja perinteikkäin.
Klassillinen filologia voidaan jakaa kahteen osaan:
latinalainen filologia (latinan kieli ja Rooman kirjallisuus)
kreikkalainen filologia (antiikin kreikan kieli ja kirjallisuus)
Ajallisesti klassillinen filologia kattaa näillä kielillä kirjoitetut lähteet 700-luvulta eaa. (Homeros, Hesiodos) keskiajan alkuun asti. Klassillinen filologia on perinteisesti keskittynyt käsikirjoitustradition kautta säilyneisiin teksteihin, mutta usein siihen lasketaan myös omiksi tieteiksi kehittyneet epigrafiikka ja papyrologia, jotka tutkivat piirtokirjoituksia ja papyruksia.
Suomessa klassillisen filologian professuureja on ainoastaan Helsingin yliopistossa (Kreikan kieli ja kirjallisuus sekä, erikseen, Latinan kieli ja Rooman kirjallisuus) ja Turun yliopistossa (antiikin kielet ja kulttuuri). Vuosina 1902–2001 Suomessa tehtiin 19 kreikkalaisen filologian alaan kuulunutta väitöskirjaa.
Aiheesta muualla

Helsingin yliopiston Klassillisen filologian laitos
Turun yliopiston Klassillisten kielten ja antiikin kulttuurin oppiaine (Arkistoitu – Internet Archive)
Klassillis-filologinen yhdistys ry.