stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wessobrunnin rukous

Wessobrunner Gebet
Wessobrunnin rukous on lyhyt muinaissaksalainen teksti, joka on kirjoitettu baijerilaisessa Wessobrunnin luostarissa noin vuonna 800. Varsinaisen rukouksen johdantona on pari alkusointuista säettä, jotka esittävät olotilaa ennen maailman luomista. Toiset tutkijat pitävät niissä ilmenevää käsitystä muinaispakanallisena, toiset taas sanovat sitä kristilliseksi.
Miguel de Álava

| Miguel de Álava |
| --- | --- |
 Miguel de Álava, Wiliam Salterin maalaama muotokuva.
Espanjan pääministeri
 14. syyskuuta – 25. syyskuuta 1835  
Monarkki:  Isabella II
Edeltäjä:  José María Queipo de Llano
Seuraaja:  Juan Álvarez Mendizábal
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1771 Vitoria-Gasteiz, Espanja
Kuollut: 14. heinäkuuta 1843 (72 vuotta) Barèges, Ranska
Tiedot
Puolue:  Edistyspuolue
Miguel Ricardo de Álava y Esquivel (7. heinäkuuta 1771 Vitoria-Gasteiz, Espanja – 14. heinäkuuta 1843 Barèges, Ranska) oli espanjalainen kenraali ja poliitikko.
De Álava tuki nuoruudessaan aluksi Napoleonin joukkojen miehitystä Espanjassa, mutta vaihtoi vuonna 1811 puolta. Espanjassa käydyn sodan aikana hän toimi englantilaisten joukkojen komentajan Wellingtonin herttuan sotilaspalvelijana ja myöhemmin espanjalaisena sotakomissaarina tämän päämajassa. Wellington nimitti hänet lopulta prikaatinkenraaliksi. Kuningas Ferdinand VII:n palattua valtaan liberaalina tunnettu de Álava joutui epäsuosioon. Hän sai kuitenkin toimia Espanjan lähettiläänä Alankomaissa vuosina 1815–1822. Hän tuki vuoden 1820 vallankumousta ja toimi vuosina 1822–1823 parlamentin eli cortesin puhemiehenä. Vuonna 1823 hänet lähetettiin neuvottelemaan Espanjan vallankumousta kukistamaan saapuneiden ranskalaisten joukkojen kanssa. Itsevaltiuden palauttamisen jälkeen de Álava pakeni Englantiin. Sijaishallitsija Maria Kristiina kutsui hänet vuonna 1834 takaisin ja nimitti hänet Espanjan lähettilääksi Lontooseen sekä seuraavana vuonna Pariisiin. De Álava oli myös muutaman päivän ajan Espanjan pääministerinä syyskuussa 1835. Hän vetäytyi myöhemmin politiikasta ja asui viimeiset vuotensa Ranskassa.
Vuoksenniskan työväentalo

| Vuoksenniskan työväentalo |
| --- | --- |

Osoite:  Torikatu 7
Sijainti:  Imatra
Valmistumisvuosi:  1962
Rakennuttaja:  Vuoksenniskan Työväenyhdistys
Omistaja:  Imatran Sosialidemokraatit
Runkorakenne:  kivi
[www.imatrandemarit.fi Verkkosivut]
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuoksenniskan työväentalo 23.6.1969
Vuoksenniskan työväentalo on Imatralla sijaitseva työväentalo.
Historia

Työväentalo on rakennettu urakkasopimuksella ja rahoitettu lainapääomalla. Talon on piirtänyt Lindfors vuonna 1961.
Rakennus

Talo on kivirunkoinen. Ulkoseinät ovat tiiltä. Katteena on peltiä. Sisäseinät ovat betonia ja tiiltä. Sisäkatto on betonia ja lautaa. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc:t. Talossa on ollut öljylämmitys, myöhemmin kaukolämpö.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, toimistotiloja, kokoustiloja sekä kolmen huoneen ja keittiön asunto.
Toimintaa työväentalolla

Talo on sekä omassa käytössä että vuokrattuna. Talossa järjestetään kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.(1982)
Talon käyttäjinä ovat olleet eläkeläiset, liikuntaseurat, orkesterit, juhlijat, myyjät, tuote-esittelijät, kirpputorit, viikonlopputanssit, kustantajat kirjojen julkistamiseen. Myös TV:n ”Satuhäät” kuvattiin talolla.
Taloa vuokraa Imatran Sosialidemokraatit.
West

West (englantia, saksaa, suomeksi ’länsi’) voi tarkoittaa seuraavia:
West (sukunimi)
2022 West, asteroidi
West, Etelämantereella sijaitseva jäähylly
West, australialainen elokuva vuodelta 2007, ohjaus Daniel Krige
WEST (AM), radioasema Yhdysvalloissa
The West Australian, australialainen sanomalehti
West, saksalainen savukemerkki
WEST, Länsi-Euroopan kesäajan lyhenne
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”West”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vuosien takaa

| Vuosien takaa Reijo Viita |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1976–1981
 Julkaistu: 2009
 Tuottaja(t): Salix
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 55.47
 Levy-yhtiö: Salix
Reijo Viidan muut julkaisut
| Juhlalevy 2007 | Vuosien takaa 2009 |   |
Vuosien takaa on Reijo Viidan kokoelma-albumi, jonka on koonnut tamperelainen Salix Ay. Levyyn on koottu Viidan suosikkikappaleita vuosien varrelta Fonovox- ja JP-musiikki-levy-yhtiön tuotannosta viideltä LP-levyltä.
Kappaleet

Aron kulkija – 2.09
Kaunis Leningrad – 3.30
Mandshurain kukkuloilla – 2.37
Vuosien takaa – 2.09
Yön tuuli – 2.13
Balaton – 2.37
Novgorodin ruusu – 2.18
Unohtumaton ilta – 2.16
Kadotettu onni – 2.46
Ilta venäläisessä ravintolassa – 4.04
Kulkuri kuu sekä tähti – 4.04
Eikö kukaan voi mua rakastaa – 2.23
Josef Josef – 1.57
Aamu Lapissa – 2.31
Kuin kynttilän liekki – 2.55
Sä kuulut päivään jokaiseen – 2.24
Maailman matkamies – 3.04
Vei tiemme kohtalo eroon – 3.44
Kulkijan matkassa – 2.37
Muistoja takkavalkealla – 3.28
Świerczów

| Świerczówin kunta (Gmina Świerczów) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Świerczówin kunta
 Koordinaatit: 50°58′N, 17°46′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Namysłów
 – Kunnanjohtaja:  Barbara Bednarz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  110 km²
Korkeus:  141–189 m
Väkiluku (2019):  3 330
 – Väestötiheys:  30 as./km²
Suuntanumero(t):  (+48) 77
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Świerczów on maalaiskunta Namysłówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3 330. Kunnan hallintokeskus on Świerczówin kylä.
Kunnan kartta.
Kunnan kylät ovat Bąkowice, Biestrzykowice, Dąbrowa, Gola, Grodziec, Miejsce, Miodary, Starościn, Świerczów, Wężowice sekä Zbica. Sen pinta-ala on 110 neliökilometriä. Świerczów rajautuu Namysłówin, Domaszowicen, Pokójin, Popielówin ja Lubszan kuntiin. Kunnan pinta-alasta 27,3 prosenttia on metsän peitossa.
Vuoden 2019 lopussa 49,5 prosenttia Świerczówin asukkaista oli naispuolisia ja 50,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 14,8 prosenttia, työikäiset 63,8 prosenttia ja eläkeikäiset 21,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,3 vuotta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Świerczów Wikimedia Commonsissa
Gmina Wiejska Świerczów Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Zaborje

| Zaborje Забо́рье |
| --- | --- |
 Zaborje
 Koordinaatit: 59°30′55″N, 35°13′56″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Boksitogorskin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  716,4 km²
Väkiluku (2011):  1 800
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zaborjen kunta Boksitogorskin piirin kartalla.
Zaborje (ven. Забо́рье) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Boksitogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Lid-joen rannalla 177 kilometriä Boksitogorskista itään. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus

Zaborjen kunnan pinta-ala on 716,4 neliökilometriä. Se rajoittuu Boksitogorskin piirin Radogoštšin ja Podborovjen kuntiin sekä Vologdan alueen Babajevon piiriin. Pinta-alasta 95,4 % on metsää ja 2,6 % maatalousmaata.
Pinnanmuodostukseltaan seutu on kumpuilevaa tasankoa, jolla virtaavat Tšagodan sivujoki Lid ja Sudan sivujoki Kolp. Suurimmat järvet ovat Olješskoje, Zaozerje ja Lobskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää ja asutusta: Golovatšovo, Ivahnovo, Ivanovskoje, Korobištše, Kosoi Uhab, Kosterino, Krutoi Rutšei, Lesnoi, Lid, Listvenka, Lukinskoje, Netšajevskaja, Olješi, Peregoroda, Perun, Utišje, Veliki Dvor ja Vratšovo. Sadan–kahdensadan asukkaan keskuksia ovat Utišje ja Olješi.
Historia

Zaborje on syntynyt 1900-luvun alussa perustetun rautatieaseman yhteyteen. Neuvostoaikana se oli huomattava metsäteollisuuskeskus. Toisen maailmansodan aikana seudulta alkoi piiritettyyn Leningradiin johtanut Elämän tie.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Sominon ja Olješin välinen maantie sekä Olhavan ja Vologdan välinen rautatie, jolla on Zaborjen ja Verhnevolskin asemat. Zaborjesta on linja-autoyhteys Jefimovskiin. Taajaman rautatieaseman kautta kulkee kaukojunia sekä paikallisjunia Pietariin, Olhavaan ja Babajevoon. Zaborjen ja Krasnyi Borin välillä on käyttämätön ja osittain purettu kapearaiteinen rautatie.
Talous perustuu puunhankintaan ja pienimuotoiseen puunjalostukseen. Tärkein yritys on Podborovjen metsätalous. Merkittäviä työnantajia ovat myös erilaiset julkiset palvelut. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, paikallissairaala, apteekki, posti, kahvila ja joukko kauppoja. Eräitä palveluja on myös Utišjessa, Olješissa ja muissa kylissä. Zaborjessa on vuonna 2006 valmistunut puinen ortodoksikirkko.
Nähtävyydet ja matkailu

Seudulta on löydetty kolme muinaista asuin- ja hautapaikkaa. Rakennusmuistomerkkehin kuuluvat Lidin ja Listvenkan kylien kirkot, joista jälkimmäinen on valtakunnallinen suojelukohde. Zaborjessa on toisen maailmansodan muistomerkki.
Matkailijoita houkuttelevat seudun luonto sekä kalastus- ja metsästysmahdollisuudet. Sennoje-järven rannalle suunnitellaan lomakylää. Kunnassa on piirin kaupunkilaisten kesäasutusta.
Aiheesta muualla

Zaborjen kunta Boksitogorskin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Zaborje Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (venäjäksi)
1500–1700-luvulta peräisin oleva Listvenkan puukirkko.
Świętochłowice

| Świętochłowice |
| --- | --- |
 Työläisten asuinrakennuksia 1800-luvulta Świętochłowicessa.
 lippu:  vaakuna
 Świętochłowice
 Koordinaatit: 50°17′31″N, 18°55′04″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Sleesia
Piirikunta:  ei piirikuntaa
Kunta:  ei kuntaa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Daniel Beger
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,31 km²
Väkiluku (2009):  54 182
 – Väestötiheys:  4 070,77 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.swietochlowice.pl/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Świętochłowice [ˌɕvʲɛ̃tɔxwɔˈviʦɛ]  kuuntele ääntämys (ohje) (saks. Schwientochlowitz) on 54 182 asukkaan kaupunki (2009) Puolan eteläosassa Sleesian voivodikunnassa.
Kaupunkiin perustettiin vuonna 1943 Auschwitzin alaleiri, jossa kuoli vuoden 1945 aikana noin 2 500 ihmistä. Leiri avattiin uudelleen sodan jälkeen kommunistien vankileiriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Świętochłowice Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto
Miguel Àngel Moyà

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Miguel Àngel Moyà Rumbo
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Binissalem, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Real Sociedad
Junioriseurat
: Mallorca
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2004 | Mallorca B | 58 | (0) |
| 2004–2009 | Mallorca | 99 | (0) |
| 2009–2012 | Valencia | 12 | (0) |
| 2011–2012 | → Getafe (laina) | 36 | (0) |
| 2012–2014 | Getafe | 58 | (0) |
| 2014–2018 | Atlético Madrid | 36 | (0) |
| 2018– | Real Sociedad | 27 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. marraskuuta 2019.
Miguel Àngel Moyà Rumbo (s. 2. huhtikuuta 1984 Binissalem, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia, jonne hän siirtyi Atlético Madridista vuonna 2018.
Kesäkuussa 2009 Moyà siirtyi kasvattajaseurastaan Mallorcasta noin 6 miljoonan euron siirtosummalla Valenciaan.
Moyà on pelannut Espanjan juniorimaajoukkueissa.
Aiheesta muualla

Weltfussball (saksaksi)
Mike Sandlock

Michael Joseph ”Mike” Sandlock (17. lokakuuta 1915 Old Greenwich, Connecticut – 4. huhtikuuta 2016 Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, lähinnä sieppari. Hän pelasi ensimmäisen Major League -ottelunsa 19. syyskuuta 1942 ja viimeisensä 27. syyskuuta 1953.
Sandlockin ammattilaisseuroina olivat Boston Braves, Brooklyn Dodgers ja Pittsburgh Pirates.
Ylhän kartano

| Ylhän kartano> Ylhäis rusthåll |
| --- | --- |
 Ylhän kartano kesällä 2019
Sijainti:  Lohjantaipale, Karjalohja, Lohja, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Ratsutila
Valmistumisvuosi:  1700-luvun loppu
Rakennuttaja:  Karell-suku
Runkorakenne:  Hirsi
Julkisivumateriaali:  Laudoitus
Kerrosluku:  1,5
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ylhän kartano (ruots. Ylhäis rusthåll) on Lohjantaipaleen kylässä, Lohjan Karjalohjalla sijaitseva entinen rustholli. Tila mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran jo 1500-luvun alussa. Nykyinen päärakennus on kuitenkin todennäköisesti 1700-luvun lopulta. Karjalohjalla sijaitsee toinenkin Ylhä niminen tila Pellonkylän kylässä.
Ylhän kartano kuuluu nykyisin osaksi Lohja Spa Resort -kylpylää, eli entistä Päiväkummun kylpylää.
Historia > Omistajat

Perimätiedon mukaan Lohjantaipaleen kylänmäellä oli 1500-luvun alussa pelkkä iso hirsimökki, jota ympäröi metsät ja kasketut pellot. Vuonna 1504 Ruotsin valtionhoitaja Sten Sture matkusti "Itämaahan" eli nykyisen Suomen alueelle ja jakoi alueella läänityksiä eri aatelissuvuille. Tuolloin myös Ylhän tila muodostui 300 hehtaaria maata käsittäväksi ratsutilaksi von Aminofors -suvulle. Tila säilyi von Aminoforsien hallussa Eerik XIV:n ja Juhana III valtakausien läpi. Myös kolmikymmenvuotisen sodan yli von Aminoforsit pitivät Ylhää hallussaan.
Vasta vuonna 1712 tila vaihtoi omistajaa, kun se siirtyi muuan Johan Johanssonin omistukseen. Johan Johanssonin suku, joka otti myöhemmin sukunimekseen Karell, omisti kartanon yli 200 vuotta. Johan Johanssonin kuoltua sydänkohtaukseen vuonna 1781 tilan peri hänen poikansa Henrik Johansson. Vasta Henrik Johanssonin poika Johan Henriksson alkoi käyttää sukunimeä Karell. Ylhän kartano periytyi suvussa eteenpäin ja vuonna 1870 sen omistajana mainitaan Ulrika Gustava Öhman, omaa sukua Karell. Samana vuonna Folkwännen -lehti kirjoitti Ulrika Öhmanin mielenterveydestä varsin avoimesti. Lehti kirjoittaa kuinka Ulrikan entinen aviomies Samuel Engberg hirttäytyi ja kuinka tämän molemmat lapset ensimmäisestä avioliitosta menehtyivtä. Lehden mukaan "eläimellisesti käyttäytyvä" Ulrika lähetettiin Lapinlahden sairaalasta takaisin Karjalohjalle parantumattomana. Ulrikaa varten Ylhäisten kartanoon rakennettiin tuolloin kulmittain muuhun rakennukseen nähden oleva niin kutsuttu pehtoorinsiipi omalla sisäänkäynnillä. Ulrika menehtyi vuonna 1872 vain 48 vuoden iässä. Hänet haudattiin sukuhautaan Karjalohjan hautausmaalle. Ulrika oli mennyt naimisiin uudelleen ja hänen puolisonsa Henrik Johan Öhman jatkoi tilan pitoa. Henrikin poika Anders Öhman peri tilan Henrikin kuoltua vuonna 1903. Anders suomensi nimensä Saarioksi ja myi Ylhän kartanon vuonna 1919 von Hammar -suvulle. Tuolloin Ylhän tila kattoi miltei 500 hehtaaria maata. Anders Saario oli näyttelijä Esa Saarion isoisä.
Sotien jälkeen tilan pinta-ala kuitenkin pienentyi rajusti. Suuren kartanon maista luovutettiin alueita karjalaisille siirtolaisille ja lopulta tilalle jäi itselleen maata vain 38,5 hehtaaria. Ylhän kartanon omistaja Valio von Hammar laittoi kartanon myyntiin ja sen osti Kauniaisissa toimiva Naisten ja Lasten Virkistyskoti ry. vuonna 1957. Yhdistys toimi Kauniaisissa Päiväkumpu -nimisessä huvilassa, mutta etsi suurempia toimitiloja. Vuoden 1982 kesäkuussa vihittiin käyttöön Lomakeskus Päiväkumpu, joka nykyisin tunnetaan nimellä Lohja Spa & Resort.
Historia > Rakennukset

Ylhäisten kartanon päärakennus sijaitsee Lohjanjärven rannalla ja sen vanhimmat osat lienevät 1700-luvulta. 1800-luvun jälkipuoliskolla kartanoon lisättiin poikittain muuhun rakennukseen nähden lisäsiipi omalla sisäänkäynnillä kartanon omistajan Ulrika Öhmanin asunnoksi. Ylhäisten kartanoa ympäri suuri puistoalue. Päärakennuksen lisäksi kartanon pihapiiriin kuuluu muun muassa navetta, talli ja kanala, jotka ovat rakennettu 1900-luvun alussa.
Pehtoorinsiipi, joka lisättiin 1800-luvulla.
Yvette Williams

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Yvette Williams vuonna 1954. |  Yvette Williams vuonna 1954. |  Yvette Williams vuonna 1954. |  |
Maa:   Uusi-Seelanti
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | pituus |  |
Yvette Winifred Corlett (o.s. Williams, 25. huhtikuuta 1929 – 13. huhtikuuta 2019) oli uusiseelantilainen pituushyppääjä ja olympiavoittaja.
Yvette Williams voitti pituushypyn olympiakultaa Helsingissä 1952. Hänen voittotuloksensa oli 624 cm, jolla hän voitti toiseksi tulleen Aleksandra Tšudinan kymmenellä sentillä. Helmikuussa 1954 hän hyppäsi Gisbornessa maailmanennätyksen 628 cm. Hän voitti mestaruuksia myös Kansainyhteisön kisoissa. Kilpauransa hän lopetti ennen Melbournen 1956 olympialaisia.
Miguel de la Madrid

| Miguel de la Madrid Hurtado |
| --- | --- |

Meksikon 69. presidentti
 1. tammikuuta 1982 – 30. marraskuuta 1988  
Edeltäjä:  José López Portillo
Seuraaja:  Carlos Salinas
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1934 Colima, Meksiko
Kuollut: 1. huhtikuuta 2012 (77 vuotta) México, Meksiko
Puoliso:  Paloma Cordero Tapia
Tiedot
Puolue:  Partido Revolucionario Institucional
Miguel de la Madrid Hurtado (12. joulukuuta 1934 Colima, Meksiko – 1. huhtikuuta 2012 México, Meksiko) oli meksikolainen poliitikko, joka oli maan presidenttinä vuosina 1982–1988.
Elämä

Miguel de la Madrid valmistui lakimieheksi Universidad Nacional Autónoma de Méxicosta ja myöhemmin hän valmistui maisteriksi Harvardin yliopistosta. Hän työskenteli Meksikon keskuspankissa, josta hän siirtyi työskentelemään Meksikon talousministeriöön vuonna 1965. Vuonna 1970 de la Madrid siirtyi Meksikon valtiolliseen öljyhtiöön, Pemexiin. Vuonna 1976 Meksikon silloinen presidentti José López Portillo valitsi hänet hallintonsa suunnittelu- ja budjettiministeriksi.
Presidentti Portillon toimikausi päättyi vuoden 1981 lopussa, ja silloinen valtapuolue PRI valitsi de la Madridin ehdokkaakseen kesäkuussa 1982 järjestettyihin presidentinvaaleihin. Tammikuusta kesäkuuhun de la Madrid toimi väliaikaisena presidenttinä. Kesäkuun neljäntenä järjestetyissä presidentinvaaleissa de la Madrid sai murskavoiton; hän sai yhteensä 74 prosenttia annetuista äänistä.
Presidenttikaudellaan de la Madrid ajoi markkinakeskeistä politiikkaa, mikä oli uutta hänen edeltäjiensä politiikkaan verrattuna. De la Madridin toimikausi ajoittui taloudellisesti huonoihin aikoihin Meksikon kannalta, sillä hänen edeltäjiensä talouspolitiikka oli ajanut maan talouden romahduskierteeseen. Vuonna 1981 alkanut öljyn hinnan romahdus ajoi maan öljyn tuotannosta riippuvaisen talouden lopullisen syöksyn lamaan. Meksikon inflaatio oli de la Madridin hallinnon alkuvuosina jopa 100 prosenttia vuodessa, ja sen työttömyys kohosi pahimmillaan jopa 25 prosenttiin. Näistä syistä johtuen Meksikon talouskasvu kääntyi roimaan laskuun.
Ratkaistakseen maan talousongelmia de la Madrid esitteli liberaalisen talousuudistuksen, jolla yritettiin elvyttää ulkomaisten sijoittajien kiinnostusta maahan. Lisäksi de la Madrid yksityisti voimakkaasti valtionyrityksiä ja antoi suuret veronalennukset, mikä herätti mielenkiintoa erityisesti Kansainvälisessä valuuttarahastossa. Vuonna 1986 Meksiko liittyi GATT-sopimuksen piiriin, mikä edesauttoi sen talouden elpymistä sekä helpotti valtionyritysten hajauttamista. Vuosien 1982 ja 1988 välillä Meksikon valtion omistamien yritysten määrä putosi 1155:stä reiluun neljään sataan. Tämä lisäsi de la Madridin suosiota, mutta hallituksen kieltäytyminen kansainvälisestä avusta Méxicoon vuonna 1986 iskeneen hirmumyrskyn jälkeen teki sen aseman hyvin hankalaksi. Lisäksi hirmumyrskyn aiheuttamat vahingot ajoivat nousuun kääntyneen talouden uudelleen laskuun, mikä vähensi runsaasti presidentin suosiota. Vuoden 1988 vaaleihin de la Madrid ei voinut enää lähteä ehdolle, sillä Meksikon perustuslaki rajoittaa presidentin toimikaudet yhteen. De la Madridin puolue asetti presidenttiehdokkaakseen de la Madridin valtiovarainministerin Carlos Salinasin, joka valittiin kiistanalaisissa vaaleissa Meksikon presidentiksi. De la Madrid tunnusti vuonna 2005 PRI:n hävinneen vuoden 1988 vaalit oppositiolle, mutta perui myöhemmin lausumaansa sanomalla, että PRI oli vähintään "menettänyt suuren joukon" ääniä kyseisissä vaaleissa.
Vuoden 1954 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat

Suomen joukkue elokuussa 1953: vasemmalta  Aatos Lehtonen, Rainer Forss, Aimo Pulkkinen, Stig-Göran Myntti, Nils Rikberg, Seppo Pelkonen, Lauri Lehtinen, Olavi Lahtinen ja Kalevi Lehtovirta (takarivi); Kurt Martin, Aarre Klinga ja Åke Lindman (edessä).
Vuoden 1954 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsintoihin osallistui yhteensä 45 maata, joista 14 pääsi mukaan Sveitsissä pelattavaan MM-turnaukseen. Isäntämaa Sveitsi ja hallitseva mestari Uruguay pääsivät MM-kilpailuihin ilman karsintaa.
Maat jaettiin 13 lohkoon siten, että lohkoissa 1-10 pelasivat Euroopan maat sekä Egypti ja Israel. Lohkossa 11 pelasivat Etelä-Amerikan maat ja lohkossa 12 Pohjois-Amerikan maat. Lohkossa 13 pelasivat Aasian maat. Afrikasta ainoa osanottaja oli Euroopan maiden kanssa karsinut Egypti.
Lohko 1

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Länsi-Saksa | 4 | 3 | 1 | 0 | 12 | 3 | 7 |
|  Saar | 4 | 1 | 1 | 2 | 4 | 8 | 3 |
|  Norja | 4 | 0 | 2 | 2 | 4 | 9 | 2 |
Länsi-Saksa selviytyi MM-kilpailuihin
Lohko 2

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Belgia | 4 | 3 | 1 | 0 | 11 | 6 | 7 |
|  Ruotsi | 4 | 1 | 1 | 2 | 9 | 8 | 3 |
|  Suomi | 4 | 0 | 2 | 2 | 7 | 13 | 2 |
Belgia selviytyi MM-kilpailuihin.
Lohko 3

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Englanti | 3 | 3 | 0 | 0 | 11 | 4 | 6 |
|  Skotlanti | 3 | 1 | 1 | 1 | 8 | 8 | 3 |
|  Pohjois-Irlanti | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 7 | 2 |
|  Wales | 3 | 0 | 1 | 2 | 5 | 9 | 1 |
Englanti ja Skotlanti selviytyivät MM-kilpailuihin.
Lohko 4

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ranska | 4 | 4 | 0 | 0 | 20 | 4 | 8 |
|  Irlannin tasavalta | 4 | 2 | 0 | 2 | 8 | 6 | 4 |
|  Luxemburg | 4 | 0 | 0 | 4 | 1 | 19 | 0 |
Ranska selviytyi MM-kilpailuihin.
Lohko 5

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Itävalta | 2 | 1 | 1 | 0 | 9 | 1 | 3 |
|  Portugali | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 9 | 1 |
Itävalta selviytyi MM-kilpailuihin.
Lohko 6

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | 2 | 1 | 0 | 1 | 4 | 2 | 2 |
|  Turkki | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 4 | 2 |
Maat päätyivät tasapisteisiin, jolloin järjestettiin uusintaottelu puolueettomalla kentällä.
Turkki selviytyi arvonnan perusteella MM-kilpailuihin.
Lohko 7

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 Unkari: Selviytyi MM-kilpailuihin
 Puola: Luopui MM-karsinnoista
Puola luopui, jolloin Unkari selviytyi otteluitta MM-kilpailuihin.
Lohko 8

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tšekkoslovakia | 3 | 3 | 0 | 0 | 11 | 4 | 6 |
|  Romania | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 7 | 2 |
|  Bulgaria | 3 | 0 | 1 | 2 | 5 | 9 | 1 |
Tšekkoslovakia selviytyi MM-kilpailuihin.
Lohko 9

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Italia | 2 | 2 | 0 | 0 | 7 | 2 | 4 |
|  Egypti | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 7 | 1 |
Italia selviytyi MM-kilpailuihin.