stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Steam Machine

Steam Controller -peliohjain pakkauksessaan
Steam Machine on Valve Corporationin pelikonsoli/pelitietokonekonsepti. Konsolin on tarkoitus toimia osin franchise-periaatteella. Valve kehittää laitteelle ohjelmiston, SteamOS:n,  ja prototyyppilaitteita mutta ei varsinaisia myytäviä laitteita. Lisäksi Valve on kehittänyt laitetta varten peliohjaimen. SteamOS on Linuxiin perustuva käyttöjärjestelmä, jossa keskeisessä osassa on Valven Steam-ohjelmistojenjakeluohjelmisto. Varsinainen pelikoneiden valmistus ja myynti on jaettu useille eri valmistajille.
Valve ilmoitti SteamOSin kehittämisestä 23. syyskuuta 2013 ja kaksi päivää myöhemmin Steam Machine -alustasta.
PC-pelikoneissa käytettiin tuolloin pääasiassa Windows 8 -käyttöjärjestelmää, jota Gabe Newell kutsui katastrofiksi. Microsoft yritti myös periä kuukausimaksuja PC-verkkopelaamisesta Games for Windows -palvelulla.
SteamOS ei ollut läheskään valmis julistuksen aikaan vaan buginen ja siitä puuttui luvattuja ominaisuuksia. Peliohjain Steam Controller myöhästyi vuoteen 2015. SteamOS julkaistiin viimein loppuvuodesta 2015. Tämän mennessä suurin hype alustan ympäriltä oli jo kuollut.
Kun Steam Machinet viimein julkaistiin marraskuussa 2015, koneita myytiin 7 kuukauden aikana alle 500 000 kpl, jota pidettiin pettymyksenä. PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleita myytiin miljoona julkaisupäivänä vuonna 2013 ja seitsemässä kuukaudessa PS4:ää myytiin 10,2 miljoonaa.
Nadia Nadim

Nadia Nadim
Nadia Nadim (s. 2. tammikuuta 1988 Kabul Afganistan) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 100 maaottelua ja tehnyt niissä 38 maalia. Hän pelasi vuosien 2009, 2013 ja 2017 EM-kilpailuissa. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa ja teki maalin puolivälierässä Saksaa sekä loppuottelussa Alankomaita vastaan. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2009. Sadannen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2022, kun Tanskan naismaajoukkue pelasi ensi kertaa Parkenilla ja voitti Brasilian 2–1.
Nadim edustaa seuratasolla yhdysvaltalaista, NWSL:ssä pelaavaa Racing Louisvilleä. Aiemmin hän on pelannut IK Skovbakkenissa ja Fortuna Hjørringissä, yhdysvaltalaisseuroissa Sky Blue FC ja Portland Thorns, vuonna 2018 englantilaisessa Manchester Cityssä sekä tammikuusta 2019 kesään 2021 ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa.
Nadim syntyi Afganistanissa. Hänen isänsä oli kenraali, jonka Taliban teloitti vuonna 2000. Perhe pakeni Pakistanin kautta Eurooppaan ja päätyi Tanskaan. Nadim sai Tanskan kansalaisuuden vuonna 2008 ja pääsi Tanskan maajoukkueeseen vuonna 2009 Tanskan jalkapalloliiton taisteltua onnistuneesti FIFA:a vastaan hänen edustusoikeudestaan.
Nadim opiskeli Aarhusin yliopistossa kirurgiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nadia Nadim Wikimedia Commonsissa
Tanskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2009
1 Johansen |
2 Brogaard |
3 Søndergaard Pedersen |
4 M. Jensen |
5 Røddik |
6 Bjerg |
7 Paaske Sørensen |
8 Rydahl |
9 Pape |
10 Sand Andersen |
11 Nadim |
12 Madsen |
13 J. Rasmussen |
14 L. Jensen |
15 Troelsgaard |
16 Cederkvist |
17 T. Rasmussen |
18 Christiansen |
19 D. Larsen |
20 Veje |
21 Andersen |
22 M. Pedersen |
Valmentaja Heiner-Møller
Tanskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Petersen |
2 Røddik |
3 K. Pedersen |
4 Ørntoft |
5 Arnth |
6 Knudsen |
7 Madsen |
8 Bukh |
9 Christiansen |
10 Harder |
11 Veje |
12 Jensen |
13 Rasmussen |
14 Olsen |
15 S. Pedersen |
16 Sørensen |
17 Nadim |
18 T. Nielsen |
19 Brogaard |
20 Hovesen |
21 Sandvej |
22 Abel |
23 K. Nielsen |
Valmentaja Heiner-Møller
Tanskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Petersen |
2 Røddik |
3 Arnth |
4 Kildemoes |
5 S. Sørensen |
6 Christiansen |
7 Troelsgaard |
8 Nielsen |
9 Nadim |
10 Harder |
11 Veje |
12 Larsen |
13 Sofie Pedersen |
14 N. Sørensen |
15 Thøgersen |
16 Christensen |
17 Jensen |
18 Jans |
19 Sandvej |
20 Stine Pedersen |
21 Hansen |
22 Johansen |
23 Gewitz |
Valmentaja Nielsen
Tanskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Christensen |
2 Thrige |
3 Ballisager |
4 Sevecke |
5 Sørensen |
6 K. Holmgaard |
7 Troelsgaard |
8 S. Holmgaard |
9 Nadim |
10 Harder |
11 Veje |
12 Larsen |
13 Pedersen |
14 Bredgaard |
15 Kühl |
16 Svane |
17 Madsen |
18 Gevitz |
19 Thomsen |
20 Bruun |
21 Gejl |
22 Worsøe |
23 Svava |
Valmentaja Søndergaard
Sturer Emil

| Sturer Emil |
| --- | --- |
 Sturer Emil Kubinkan panssarimuseossa.
Aseen tyyppi:  panssarintorjuntavaunu
Alkuperämaa:   Saksa
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1942–1943
Valtion käytössä:   Saksa
Sodissa:  toinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunniteltu:  1941
Valmistusvuodet:  1942
Valmistusmäärä:  2 kpl
Tekniset tiedot
Paino:  35 t
Pituus:  9,7 m
Leveys:  3,16 m
Korkeus:  2,7 m
Miehistö:  5
Panssarointi:  15–50 mm
Pääaseistus:  1 × 128 mm PaK 40 L/61
Muu aseistus:  1 × MG-34-konekivääri
Moottori:  Maybach HL116 V-6 (bensiini)
Teho:  300 hv
Toimintasäde:  450 km
Huippunopeus:  25 km/h
12.8 cm Selbstfahrlafette auf VK 30.01(H) eli Sturer Emil oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen raskas panssarintorjuntavaunu, jota valmistettiin ainoastaan kaksi kappaletta.
Molemmat Sturer Emil -vaunut (”Max” ja ”Moritz”) valmistettiin Henschelin VK30.01-alustoille, jotka olivat varhaisia prototyyppejä raskaan panssarivaunun kehitysprojektia varten, josta syntyi lopulta Tiger. Alustan päälle rakennettiin korkea ja avoin taistelutila, samankaltainen kuin Hummel-panssarihaupitsissa. Pääaseena oli 128 millimetrin PaK 40 L/61 -tykki.
Molemmat vaunut palvelivat itärintamalla. Toinen niistä tuhottiin, mutta toinen jäi neuvostoliittolaisille sotasaaliiksi Stalingradin taistelussa tammikuussa 1943. Vaunua säilytetään nykyisin Kubinkan panssarimuseossa lähellä Moskovaa.
12.8 cm Selbstfahrlafette auf VK 30.01(H) ”Sturer Emil”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sturer Emil Wikimedia Commonsissa
Saksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Panssarivaunut:  Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t)
Telatykistö:  Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40
Rynnäkkötykit:  StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger
Panssarintorjuntavaunut:  Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant
Puolitelavaunut:  SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254
Panssariautot:  SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ
Ilmatorjuntavaunut:  Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t)
Prototyypit:  Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil
Suunnitelmat:  Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster
Nana (manga)

NANA (ナナ) on shōjo-mangasarja, jonka tekijä on Ai Yazawa. NANA:sta on tehty anime sekä kaksi live action elokuvaa. Mangan ensimmäisiä 12 osaa myytiin Japanissa yli 22 miljoonaa kappaletta ja vuonna 2005 siitä tuli maailman neljänneksi suosituin manga.[lähde? ] Kesäkuussa 2009 Ai Yazawa jätti sarjan tauolle sairastuttuaan julkisuudelle tuntemattomasta syystä. Vuoden 2010 huhtikuussa Yazawa ilmoitti palanneensa sairaalasta, mutta ei maininnut koska aikoo jatkaa työskentelyään NANA:n parissa. NANA:a julkaisee Pohjois-Amerikassa Viz Media, Suomessa Egmont Kustannus. Sarja on edennyt 21. osaan.
Juoni

NANA (jap. numero seitsemän) kertoo kahdesta tytöstä, joiden kummankin nimi on Nana. Punk-prinsessasta ja rakkaudenkipeästä pikkukaupungin tytöstä Tokion sykkeessä. Nana Komatsu, lempinimeltään Hachi (jap. numero kahdeksan), on kotoisin maaseudun pikkukaupungista, josta hän muuttaa poikaystävänsä perässä Tokioon aloittaakseen elämänsä alusta ja toteuttaakseen unelmansa. Nana Oosaki on punk-rock-laulaja, joka muuttaa Tokioon koska haluaa ansaita leipänsä laulamalla. Nanat tapaavat junassa ja he muuttavat myöhemmin samaan asuntoon, jonka myötä Hachi tutustuu Blastin (Black Stones), Nanan huomiota keräävän bändin, jäseniin ja sitä kautta musiikkimaailman julkkiksiin.
Keskeisimmät henkilöt

Nana Komatsu
Nana Oosaki
Nobuo (Nobu) Terashima - Blastin kitaristi, rikas nuoriherra, majatalon perijä
Yasushi (Yasu) - Blastin rumpali
Shinichi (Shin) - Blastin basisti(ala-ikäinen)
Junko - Nana Komatsun lapsuuden ystävä
Kyosuke - Nana Komatsun ystävä, Junkon poikaystävä
Shouji - Nana Komatsun entinen poikaystävä
Sachiko - Shoujin tyttöystävä
Misato Uehara/Mai Tsuzuki- Nana Oosakin ihailija ja ystävä (nyk. bändin avustaja), Misato valenimenä
Ren Honjou - Trapnestin kitaristi, Nana O:n poikaystävä, entinen Blastin jäsen (nyk. Nana O:n aviomies)
Takumi Ichinose - Trapnestin basisti, Nana K:n idoli ja ihailija (nyk. Nana K:n aviomies)
Naoki - Trapnestin rumpali
Leila Serizawa - Trapnestin laulaja (Shinin rakas)
Miu Shinoda - Yasun tyttöystävä
Yuri/Asami - Nobun "tyttöystävä", sekä pornotähti
Stikari

Ylidiakoni pukeutuneena kierreorariin ja stikariin
Stikari (m.kreik. στιχάριον, stikhárion; lat. alba) on täyspitkä suora hihallinen ortodoksisen kirkon jumalanpalveluspuku, jota käyttävät kaikki vihkimyksen saaneet jumalanpalvelusten toimittajat aina lukijasta diakoneihin. Papin pukua nimitetään feloniksi ja piispan pukua sakkokseksi.
Nykyisin stikaria voivat pitää toimittavan papin luvalla kaikki palveluksessa avustavat miespuoliset henkilöt; useimmilla seurakunnilla on myös pienten poikien (yli 6-vuotiaiden) ylle sopivia stikareita. Erityisesti suurina juhlapyhinä kirkonpalvelijoina näkee runsaasti pieniä poikia; huomattava osa on papiston tai luottamushenkilöiden poikia.
Alusstikariksi nimitetään papin ja piispan käyttämän täydellisen ortodoksisen jumalanpalveluspuvun alimmaiseksi puettavaa yleensä valkoista pitkää vaatetta, joka symboloi kastepukua ja tahrattomuutta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stikari / Ortodoksi.net
Stambanan genom övre Norrland

Stambanan genom övre Norrland on yksi Ruotsin rataverkon päärataosuuksista, ja se johtaa Bräckestä Långselen ja Vännäsin kautta Bodeniin. Rataosan pituus on 626 kilometriä, se on sähköistetty ja pääosin yksiraiteinen.
Historia

Valtiopäivät päätti radan rakentamisesta vuonna 1881. Rataosa rakennettiin ja avattiin liikenteelle useissa osissa vuosina 1883–1894. Rakentaminen aloitettiin Bräcken rautatieasemalta, jossa rata risteää Mittbananin kanssa. Rakentaminen kohti pohjoista jatkui etapeittain. Vuonna 1890 valtiopäivät teki päätöksen, että tuolloin Vännäsiin saakka työn alla ollut päärata olisi yhdistettävä pohjoispäästään Malmbanan-rataan. Risteysasemaksi valittiin Boden. Rata Bodeniin saakka valmistui elokuussa 1894, jolloin myös koko rataosuus otettiin koko pituudeltaan käyttöön.
Sähköistys ja liikenteenohjaus

Sähköistys otettiin käyttöön etapeittain etelästä alkaen. Ensimmäisenä sähköistys otettiin käyttöön osuudella Bräcke–Långsele vuonna 1939, ja seuraavana vuonna sähköistys otettiin käyttöön osuudella Långsele–Mellansel. Jörniin saakka sähköistys valmistui 1941 ja Bodeniin saakka 1942.
Liikenteenohjauslaitteistojen muutostyöt suoritettiin 1950–1960-lukujen vaihteessa sekä 1970-luvulla. Keskitetty liikenteenohjaus, kauko-ohjaus (ruots. fjärrblockering), otettiin käyttöön Bräcken ja Långselen välillä 1961. Rataosan pohjoiset liikennepaikat otettiin vaiheittain kauko-ohjaukseen 1970-luvun alusta lähtien.
Star Trek Beyond

| Star Trek Beyond |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Justin Lin
Käsikirjoittaja:   Simon Pegg  Doug Jung  Roberto Orci  John D. Payne  Patrick McKay 
Perustuu:  Gene Roddenberryn Star Trek
Tuottaja:   J. J. Abrams  Bryan Burk  Roberto Orci 
Säveltäjä:  Michael Giacchino
Kuvaaja:  Stephen F. Windon
Leikkaaja:   Greg D'Auria  Dylan Highsmith  Kelly Matsumoto  Steven Sprung 
Tuotantosuunnittelija:  Thomas E. Sanders
Pukusuunnittelija:  Sanja Milkovic Hays
Pääosat:   Idris Elba  Zoë Saldaña  Chris Pine  Simon Pegg  Sofia Boutella  Karl Urban  Anton Yelchin  Zachary Quinto  Shohreh Aghdashloo  John Cho  Deep Roy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Skydance Media  Bad Robot Productions  Sneaky Shark  Perfect Storm Entertainment  K/O Paper Products 
Levittäjä:  Paramount Pictures UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   21. heinäkuuta 2016  22. heinäkuuta 2016  22. heinäkuuta 2016
Kesto:  122 minuuttia 123 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  185 miljoonaa dollaria
Tuotto:  343,5 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Star Trek Into Darkness
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Star Trek Beyond on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Justin Linin ohjaama tieteiselokuva. Se on Star Trek -saagan 13. elokuva ja jatkoa vuonna 2013 julkaistulle Star Trek Into Darkness -elokuvalle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Idris Elba   | … |   Krall   |
|   Zoë Saldaña   | … |   Luutnantti Nyota Uhura, yhteysupseeri   |
|   Chris Pine   | … |   Kapteeni James T. Kirk   |
|   Simon Pegg   | … |   Komentajaluutnantti Montgomery ”Scotty” Scott, konemestari   |
|   Sofia Boutella   | … |   Jaylah   |
|   Karl Urban   | … |   Komentajaluutnantti tri Leonard ”Bones” McCoy   |
|   Anton Yelchin   | … |   Aliluutnantti Pavel Chekov, navigaattori   |
|   Zachary Quinto   | … |   Komentaja Spock   |
|   Shohreh Aghdashloo   | … |   Federaation ylikomentaja   |
|   John Cho   | … |   Luutnantti Hikaru Sulu, ruorimies   |
|   Deep Roy   | … |   Keenser   |
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat 25. kesäkuuta 2015 Kanadan Vancouverissa ja Squamishissa.
Aiheesta muualla

Star Trek Beyond Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sture Stork

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sture Stork |  Sture Stork |  Sture Stork |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | 5.5mR |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 5.5mR |  |
Sture Henrik Stork (25. heinäkuuta 1930 Saltsjöbaden – 27. maaliskuuta 2002 Trångsund) oli ruotsalainen purjehtija. Hän voitti 5.5mR-luokassa kultaa Rush V:llä vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sai lisäksi hopeaa Rush VII:llä vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Neekerikammo

| Neekerikammo: Kirjoituksia vieraan pelosta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Marjo Kaartinen
Kustantaja:  k&h, Turun yliopisto, kulttuurihistoria
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  189
ISBN:  951-29-2568-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Neekerikammo: Kirjoituksia vieraan pelosta on Marjo Kaartisen vuonna 2004 ilmestynyt kirja. Kirjassa analysoidaan suomalaisten matkailijoiden Afrikka-kuvausten rasismia, piilorasismia ja toiseuden kohtaamista.
Aiheesta muualla

Anna Nieminen: Neekerikammon nujertaja (Arkistoitu – Internet Archive). Kumppani 15.8.2004.
Martti Pelvo: Rasismia ja piilorasismia vastaan. Agricola 24.5.2004.
Kimmo Ahonen: Afrikka – sarvikuonojen maa. Wider Screen 3/2004.
Kirsti Sintonen: Utelias kansanvalistaja. Acatiimi 7/2006
Sture Häggblom

Nils Sture Häggblom (22. maaliskuuta 1931 Kaskinen – 9. tammikuuta 2002 Sipoo) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Häggblomin vanhemmat olivat Hugo Häggblom ja Edit Matilda Benvik ja puoliso vuodesta 1955 opettaja Karin Margareta Sofia Nyberg. Häggblom tuli ylioppilaaksi Svenska samskolan i Kristinestadista 1950 ja valmistui ekonomiksi Svenska handelhögskolanista 1954. Hän oli SOK:n  kenttäkoulutuksessa Östra Nylands Handelslagissa 1954, Lohjan Seudun Osuusliikkeessä 1955 ja SOK:n Helsingin konttorissa 1955–1956,  SOK:n tuotanto-osaston vientiasioiden hoitaja 1957–1960, Helsingin konttorin aluetarkastaja 1960–1962 ja apulaiskonttorinjohtaja 1962–1967, SOK:n tarkastusosaston apulaisjohtaja 1967–1972 ja Osuuskunta Varubodenin toimitusjohtaja Helsingissä vuodesta 1985 ja Kirkkonummella 1972–1991. Häggblom oli myös Paikanvälitystoimisto Ekonomplatserin toimistonhoitaja 1952–1954. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä, kuten esimerkiksi SOK:n hallintoneuvoston jäsenyys 1979–1991. Sotilasarvoltaan Häggblom oli reservin vänrikki. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1983.
Namibia olympialaisissa

Namibia osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Barcelonan 1992 kesäolympialaisissa, joissa se sai myös ensimmäiset olympiamitalinsa. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Kaikkiaan Namibia on saavuttanut viisi olympiamitalia. Maan ensimmäinen olympiamitalisti oli pikajuoksija Frankie Fredericks. Hän saavutti hopeaa 100:n ja 200 metrin juoksuissa Barcelonassa 1992 ja uusi saavutuksensa Atlantassa 1996. Toinen mitalisti oli Christine Mboma, joka saavutti hopeaa 200 metrin juoksussa Tokion olympialaisissa vuonna 2021.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Yleisurheilu | 0 | 5 | 0 | 5 | 76 |
| Yhteensä | 0 | 5 | 0 | 5 | 115 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
| 1992  1992 Barcelona | 0 | 2 | 0 | 2 | 41 |
| 1996  1996 Atlanta | 0 | 2 | 0 | 2 | 55 |
2000  2000 Sydney: 0
2004  2004 Ateena: 0
2008  2008 Peking: 0
2012  2012 Lontoo: 0
2016  2016 Rio de Janeiro: 0
| 2020  2020 Tokio | 0 | 1 | 0 | 1 | 77 |
| Yhteensä | 0 | 5 | 0 | 5 | 115 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 Hopeaa | Frankie Fredericks | 1992  1992 Barcelona |  Yleisurheilu | Miesten 100 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Frankie Fredericks | 1992  1992 Barcelona |  Yleisurheilu | Miesten 200 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Frankie Fredericks | 1996  1996 Atlanta |  Yleisurheilu | Miesten 100 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Frankie Fredericks | 1996  1996 Atlanta |  Yleisurheilu | Miesten 200 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Christine Mboma | 2020  2020 Tokio |  Yleisurheilu | Naisten 200 m juoksu |
Lähteet:
Nikki Stone

| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Maa:  Yhdysvallat> Naisten freestylehiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Nagano 1998 | hypyt |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | La Clusaz 1995 | hypyt |  |
|  Pronssia | Hasliberg 1999 | hypyt |  |
Nicole "Nikki" Stone (s. 4. helmikuuta 1971 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä. Hän voitti hypyissä olympiakultaa vuonna 1998 ja maailmanmestaruuden vuonna 1995.
Stone osallistui olympialaisiin kahdesti. Lillehammerissa 1994 hän sijoittui 13:nneksi karsinnassa, josta 12 parasta pääsi loppukilpailuun. Naganossa 1998 hän voitti kultaa otettuaan ensimmäisellä kierroksella niin selvän johtoaseman, että toisella kierroksella parhaat pisteet kerännyt ja hopealle noussut kiinalainen Xu Nannan jäi hänestä lopulta yli kuuden pisteen päähän. Maailmanmestaruuskilpailuihin Stone osallistui neljä kertaa. Altenmarkt im Pongaussa 1993 hän sijoittui neljänneksi ja La Clusaz'ssa 1995 hän voitti kultaa. Naganossa 1997 hän sijoittui kymmenenneksi ja Haslibergissä 1999 hän saavutti pronssia.
Stone kilpaili maailmancupissa vuosina 1992–1999. Hän voitti hypyissä 11 osakilpailua, joista ensimmäisen maaliskuussa 1992 ja viimeisen tammikuussa 1999. Hän voitti hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 1994–1995 ja 1997–1998 sekä freestylen yhteispistecupin kaudella 1997–1998.
Sturenkronikat

Sturenkronikat (Sturekrönikan) on kaksi ruotsalaista riimikronikkaa, jotka käsittävät Ruotsin historian vuodet 1452-1520. Ne alkavat Kaarlenkronikan päättymisestä. Vuodet 1452–1496 käsittävä kronikka kertoo muun muassa 1495 syttyneestä sodasta (Viipurin pamaus) ja kääntää syyllisyyden Sten Sture vanhempaan.
Kirjallisuutta

Karin Hagnell, Sturekrönikan 1452–1496 P. H. Lindstedt, Lund
Aiheesta muualla

Sturekrönikan, Språkbanken
Sturekrönikan, Internet Archive
Nejc Pečnik

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nejc Pečnik
Syntymäaika: 3. tammikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Dravograd, Slovenia
Kansalaisuus:  Slovenia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 189 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002-2009 2008-2009 2009-2012 2011 2012-2013 2013-2014 2015 2016-2017 2017–2018 2018– | Celje →Sparta Praga Nacional →Krylia Sovetov Samara Sheffield Wednesday Red Star Belgrade JEF United Chiba Omiya Ardija Tochigi SC Dravograd |  |
Maajoukkue
| 2009–2015 | Slovenia | 32 (6) |
Nejc Pečnik (s. 3. tammikuuta 1986 Dravograd) on slovenialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Pečnik debytoi Slovenian maajoukkueessa 2009. Hän kuului Slovenian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2010. Hän on pelannut 32 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Nedo Nadi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nedo Nadi |  Nedo Nadi |  Nedo Nadi |  |
Maa:   Italia
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | floretti |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | floretti |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | säilä |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | säilän joukkuekilpailu |  |
Nedo Nadi (9. heinäkuuta 1894 Livorno – 29. tammikuuta 1940) oli italialainen miekkailija ja kuusinkertainen olympiavoittaja. Häntä pidetään yleisesti kaikkien aikojen monipuolisimpana miekkailijana, sillä hän voitti Antwerpenin olympiakisoissa 1920 kultaa kaikissa kolmessa miekkailumuodossa: kalvalla, floretilla ja säilällä. Tähän ei ole pystynyt kukaan toinen miekkailija. Myös hänen viisi miekkailun olympiakultaansa yksistä kisoista ovat ainutkertainen saavutus.
Nadi voitti Tukholman olympialaisissa kultaa floretilla 18 vuoden ja 29 päivän ikäisenä ja on kaikkien aikojen nuorin floretin kultamitalisti.
Nadi palveli Italian armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet palkittiin kunniamerkillä rohkeudesta.
Vuoden 1920 olympialaiset

Nedo Nadin vuoden 1920 kisojen suoritus oli lähes täydellinen. Eräät Keski-Euroopan maat ja Neuvostoliitto eivät osallistuneet kisoihin, näin ollen erityisesti unkarilaisten kovien miekkailijoiden puuttuminen helpotti Nadin tehtävää.
Florettikilpailussa Nadi sai kultaa finaalisarjan ennätyksellisen 10 voiton jälkeen. Joukkueena Italia otti kultaa kaikissa kolmessa miekkailumuodossa: floretti, kalpa ja säilä. Kalpajoukkueessa miekkaili myös Nedon veli Aldo. Veljesten isä, italialainen miekkailumestari Giuseppe (Beepe) Nadi ei arvostanut kalpaa vaan piti sitä ”karkeana ja kurittomana aseena”. Nadi voitti myös säilän henkilökohtaisen kullan ilman suuria vaikeuksia: finaalisarjassa hän voitti kaikki 11 otteluaan. Veli Aldo otti hopeaa.
Kisoissa Nedo Nadi voitti viisi kultaa, tämän lisäksi veli Aldo sai kolme joukkuekultaa ja yhden hopean: saalis oli suurempi kuin minkään perheen yksissä olympialaisissa missään lajissa saavuttama.
Myöhempi ura

Antwerpenin olympialaisten jälkeen Nadi siirtyi ammattilaiseksi ja aloitti Buenos Aires Jockey Clubin valmentajana. Hän palasi Roomaan joitakin vuosia myöhemmin ja ryhtyi uudelleen amatööriksi. Vuodesta 1935 kuolemaansa tammikuussa 1940 asti hän oli Italian miekkailuliiton puheenjohtajana. Hän kuoli Roomassa aivoverenvuodon seurauksena.
Aiheesta muualla

Nedo Nadi Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Miesten florettimiekkailun olympiavoittajat
Miesten säilämiekkailun olympiavoittajat
Aldo ja Nedo Nadi miekkailemassa Cannesissa vuonna 1935.
Neiva

| Neiva |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Neiva
 Koordinaatit: 2°59′55″N, 75°18′16″W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:   Huila
Korkeus:  442 m
Väkiluku (2011):  313 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neiva on Huilan departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuonna 2011 siellä oli 313 400 asukasta.
Neiva sijaitsee Magdalenajoen varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neiva Wikimedia Commonsissa