stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Serlachius (suku)
Jäseniä

Petrus Serlachius (1655–1738), Pernajan kirkkoherra, lääninrovasti valtiopäiväedustaja, Suomen kirkon johtajia Isonvihan aikana, Daniel Willeminpojan pojanpoika
Johannes Serlachius (1658–1729), lääninrovasti, valtiopäiväedustaja, Petrus Serlachiuksen veli
Carl Serlachius (n. 1687–1754), asianajaja, runoilija, Petrus Serlachiuksen poika
Gustaf Adolf Serlachius (1830–1901), apteekkari, liikemies, kauppaneuvos, Mäntän paperitehtaan perustaja
Fredrik Alfred Serlachius (1834–1899), opettaja, koulunjohtaja ja virkamies, maanviljelysneuvos
Julian Serlachius (1854–1925), oikeusosaston senaattori, korkeimman oikeuden jäsen, G. A. Serlachiuksen serkun poika
Allan Serlachius, vuodesta 1935 Särkilahti (1870–1935), professori, senaattori, korkeimman oikeuden jäsen, diplomaatti, kansanedustaja, Julian Serlachiuksen veli
Gösta Serlachius (1876–1942), G. A. Serlachius AB:n toimitusjohtaja, G. A. Serlachiuksen veljenpoika ja vävy
Eric J. Serlachius (1884–1936), oikeusministeri, Julian Serlachiuksen poika
Gerda Ryti, o.s. Serlachius (1886–1984), tasavallan presidentti Risto Rytin puoliso, Julian Serlachiuksen tytär
Ralph Erik Serlachius (1901–1980), vuorineuvos, G. A. Serlachius Ab:n  toimitusjohtaja, ministeri, Gösta Serlachiuksen poika
Bror Serlachius (1907–1987), vuorineuvos, Tervakoski Oy:n toimitusjohtaja, Gösta Serlachiuksen poika
Risto Särkilahti (1907–1991), WSOY:n johtajia, Allan Serlachiuksen poika
Jorma Serlachius (1908–1969), mekaanisen teknologian professori
Osmo Särkilahti (1912–1995), WSOY:n johtajia, Allan Serlachiuksen poika
Gustaf Serlachius (1935–2009), vuorineuvos, G. A. Serlachius Ab:n toimitusjohtaja, R. Erik Serlachiuksen poika
Gösta Serlachius (s. 1982), R. Erik ja Bror Serlachiuksen säätiön puheenjohtaja, Bror Serlachiuksen pojanpoika
Kirjallisuutta

Lotte Reenpää: Serlachiuksen suku. Sukuselvitys. Otava 1981. ISBN 9511066641.
Charles Brown

Charles Brown -nimisiä ovat:
Henkilöitä:
Charles Brown (1678–1753), brittiläinen meriupseeri
Charles Brown (1922–1999), yhdysvaltalainen muusikko
Charles Brown, tennispelaaja
Charles Brown, painija
Charles Brown (s. 1947), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Charles Brown (1867–1937), yhdysvaltalainen roquenpelaaja
Charles John Brown (s. 1955), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti
Charles Q. Brown Jr. (s. 1962), yhdysvaltalainen kenraali
Charles-Édouard Brown-Séquard (1817–1894), mauritiuslais-brittiläinen lääkäri
Charles ”Charlie” Brown (s. 1939), nyrkkeilijä
Fiktiivisiä hahmoja:
Jaska Jokunen (Charles ”Charlie” Brown), sarjakuvahahmo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Charles Brown”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eichstätt

| Eichstätt |
| --- | --- |
 vaakuna
 Eichstätt
 Koordinaatit: 48°54′N, 11°11′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ylä-Baijeri
Piirikunta:  Eichstätt
Hallinto:  
 – Pormestari:  Arnulf Neumeyer (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  47,84 km²
Väkiluku (31.12.2015):  13 407
 
 www.eichstaett.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eichstätt (aikaisemmin myös Eichstädt tai Aichstädt) on kaupunki Baijerin osavaltiossa Ylä-Baijerissa, Saksassa ja Eichstättin piirikunnan keskus. Se sijaitsee Altmühl-joen varrella. Kaupungin asukasluku oli 13 407 vuoden 2015 lopussa. Kaupungissa sijaitsee Katholische Universität Eichstätt-Ingolstadt, saksankielisten maiden ainoa katolinen yliopisto.
Pyhän Valburgin veli pyhä Willibald perusti Eichstättin hiippakunnan vanhan Rooman valtakunnan aseman paikalle vuonna 741. Kaupungin perustamisasiakirja on vuodelta 908. Kaupunkia hallitsi ruhtinaspiispa vuoden 1802 maallistumiseen asti.  Eichstättista tuli osa Baijeria vuonna 1806. Baijerin kuningas Maksimilian I Josef myönsi vävylleen Eugène de Beauharnaisille  Leuchtenbergin herttuan ja Eichstättin ruhtinaan arvon vuonna 1817. Piispanistuin palautettiin vuonna 1821. Kaupunki siirtyi takaisin Baijerille vuonna 1855.
Eichstätt on kuuluisa kivilouhoksistaan. Kaupungin läheltä on löytynyt Archaeopteryxin fossiileita.
Kaupungissa on useita katolisia kirkkoja ja luostareita. Pyhän Valpurgin luut sijaitsevat Pyhän Valpurgin benediktiiniläisluostarin (Kloster St. Walburg) kirkossa Eichstättissa.
Eichstätt
Pyhän Valpurgin luostarikirkko sisältä
Šeštokain rautatieasema

| Šeštokain rautatieasema,   Šeštokų geležinkelio stotis |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  54°21′40.4″N, 023°26′39.3″E
Osoite:  Topolių g. 1, Šeštokai, LT-67422 Lazdijų r., Liettua  (Ajo-ohje: Sodu gatve 14, Šeštokai)
Kunta:  Lazdijain kunnallispiiri
Valtio:  Liettua
Etäisyydet:  Marijampolė 33 km, Kazdu Rūda 57 km, Kaunas 94 km, Vilna 198 km; Puola: Suwalki 52 km, Białystok 192 km, Varsova 380 km
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Liettuan rautatiet
Kaukoliikenne:  harvoin: Marijampolė, Kazlų Rūda, Kaunasiin, Vilnaan; Puolaan (mm. Suwałki– Białystok– Varsova)
Pysäköinti:  aseman edustalla
Šeštokain rautatieasema (liett. Šeštokų geležinkelio stotis) on Liettuan eteläosissa, Lazdijain kunnallispiirin pienessä Šeštokain taajamassa sijaitseva rautatieasema. Asema sijaitsee linnuntietä vajaa 70 kilometriä Kaunasista lounaaseen, Puolan Varsovaan jatkavan radan varrella.
Historiallisista syistä Puolaan vievä rata kääntyy noin 10 kilometriä Marijampolėn eteläpuolella itään Šeštokaihin noin 15 kilometrin matkan päähän, jonka mutkan jälkeen palaa Šeštokain ohitettuaan saman verran länteen.
Tärkeimmät junareitit Šeštokaista

Puolan suuntaan jatkettaessa vaunuille tehdään raideleveyden muutos esimerkiksi Šeštokain asemapihan vaunuhalleissa lähde?
Šeštokain eteläpuolella raiteet muuttuvat keskieurooppalaiselle raideleveydelle viimeistään Mockavassa ennen Puolan rajaa. Rajan jälkeen lounaassa ovat muun muassa Suwałki, Białystok ja Varsova.
Pohjoiseen kohti Marijampolėa, Kazlų Rūdaa ja sitten itään kohti Kaunasia; osa junista jatkaa Vilnaan.
Aiheesta muualla

Liettuan rautateiden reittihaku (englanniksi) (litrail.lt)
Baltian  rataverkon kartta (englanniksi)
Seattle

| Seattle |
| --- | --- |
 Seattlen keskustaa

 Seattle
 Koordinaatit: 47°36′N, 122°19′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Washington
Piirikunta:  King
Perustettu:  2. joulukuuta 1869
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  369,2 km²
 – Maa:  217,2 km²
 – Josta vettä:  152,0 km² 
 – Metropolialue:  21 202 km²
Korkeus:  0–158 m
Väkiluku (2019):  753 675
 – Väestötiheys:  3 470 as./km²
 – Metropolialue:  3 610 105
Aikavyöhyke:  UTC-8
Lempinimi::  The Emerald City,  The Jet City
Motto::  ”The City of Flowers”, ”The City of Goodwill”
 
 www.seattle.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seattle [siˈætəl] on Yhdysvaltain Washingtonin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Kaupunki sijaitsee 180 kilometriä Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalta etelään. Kaupungin väkiluku on vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan 753 675 ja koko suurkaupunkialueella asuu 3,6 miljoonaa ihmistä.
Seattle on Pohjois-Amerikan luoteisosien suurin kaupunki ja yksi koko Yhdysvaltojen suurimmista kaupunkikeskuksista. Se sijaitsee Pugetinsalmen rannalla ja toimii tärkeänä Aasiaan ja Alaskaan suuntautuvan meri- ja lentoliikenteen keskuksena.
Seattle on tunnettu maailmalla grunge-musiikin, kitarasuuruuden Jimi Hendrixin, Microsoftin perustajan Bill Gatesin, Boeingin ja Starbucksin kotikaupunkina sekä televisiosarjojen Frasier ja Greyn anatomia tapahtumapaikkana. Kaupungin virallinen lempinimi on Emerald City (suom. smaragdikaupunki) kaupunkia ympäröivien ainavihantien metsien mukaan, mutta lempinimi Rain City (sadekaupunki) on myös yleinen.
Maantiede

Seattle sijaitsee Yhdysvaltain länsirannikolla Washingtonin osavaltiossa. Kaupunki on perustettu Washingtonjärven ja Tyynen valtameren Pugetinsalmen väliselle kannakselle, ja sen keskusta sijoittuu Pugetinsalmen Elliott Bay -lahden rannalle. Keskustan pohjoispuolelta kulkee kaupungin läpi laivaliikenteen kanava, joka yhdistää Washingtonjärven mereen. Kaupungin länsipuolella sijaitsevat Pugetinsalmi sekä Kitsapin niemimaa ja Olympicin niemimaa; kaupungin itälaidalla sijaitsee Washingtonjärvi, ja järven itäpuolella kaupungin itäiset esikaupunkialueet sekä niiden takana Sammamishjärvi ja Kaskadivuoret.
Maantiede > Geologia

Pugetin alangolla sijaitsevan Seattlen ympäristössä kohoavat Kaskadien ja Olympicin vuoristot sekä 4 932 metriä korkea tulivuori Mount Rainier. Alueen maastoa ovat muovanneet poimuttumisen ja tulivuoritoiminnan lisäksi toistuvat jäätiköitymiset, joista viimeisin sijoittuu noin 15 000 vuoden taakse. Jäätiköt ovat uurtaneet Pugetinsalmesta syvän vuonon ja tuoneet kaupungin alueelle suuria määriä sedimenttiä sisämaasta. Kaupungin alue on mäkistä, ja Seattlen on toisinaan sanottu rakennetun seitsemälle kukkulalle Rooman kaupungin tavoin, tosin nykyisen kaupungin alueella kukkuloita ja mäkiä on selvästi enemmänkin.
Washingtonin rannikko on laattatektonisesti subduktiovyöhykettä, jossa mereinen Juan de Fucan laatta vajoaa mantereisen Pohjois-Amerikan laatan alle. Pohjois-Amerikan laatan sisäinen Seattlen siirros kulkee itä-länsi-suunnassa kaupungin halki, ja alueella esiintyy voimakkaita maanjäristyksiä.
Maantiede > Ilmasto

Seattlen alueella vallitsee lauhkea ilmasto, jossa kesät ovat tyypillisesti viileitä ja talvet leutoja. Kaupungin länsipuolen Olympicin niemimaan Olympicvuoret suojaavat kaupunkia Tyynenmeren rannikolle tyypillisiltä runsailta sateilta: kaupungin keskimääräinen vuotuinen sadanta on suhteellisen vähäiset 940 millimetriä. Pakkaspäiviä on vuosittain keskimäärin 10–15. Kaupungin sää on usein pilvinen, ja täysin pilvettömiä aurinkoisia päiviä on vuosittain alle 60. Kaupungissa sataa talven aikana lunta keskimäärin noin viitenä päivänä.
Maantiede > Luonto

Kaupungin ympäristön luonto on enimmäkseen ainavihantaa havupuuvaltaista metsää, jonka puulajistoon kuuluvat jättipihta, jättituija, kontortamänty, lännendouglaskuusi, lännenhemlokki, lännenmarjakuusi ja lännenvalkomänty. Metsien alkuperäiseen eläimistöön kuuluvat muiden muassa lännenpunaorava, puupiikkisiat, muulipeura ja pohjoisamerikkalainen hirvi sekä monenlaiset linnut.
Historia

Seattle nimettiin Duwamish- ja Suquamish-heimojen johtajan Noah Sealthin mukaan. Ennen tätä kaupunki tunnettiin nimellä Duwamps tai Duwumps. Kaupunki sai alkunsa 1850-luvulla ja kaupungin statuksen vuonna 1869.
1800-luvulla kaupungin talous perustui puutavaran ja muiden alueen luonnonvarojen kauppaan. Sen elinkeinorakenne monipuolistui 1900-luvun alkupuolella teollisuuden, elintarviketuotannon, pankki- ja vakuutusalan ja liikenteen alueille. Toisen maailmansodan jälkeen elektroniikkateollisuus ja sen lähialat, etenkin ohjelmistotuotanto,  ovat kasvaneet kovasti.
Seattle kasvoi nopeasti 1900-luvun lopussa. Sinne muutti ammattitaitoista työväkeä sekä muualta maailmasta että laman uhkaamasta eteläisestä Kaliforniasta.
Kaupunkikuva

Monimuotoisen kaupungin eri alueet eroavat toisistaan huomattavasti niin kaupunkisuunnittelultaan, rakennuskannaltaan kuin väestöltäänkin. Kaupungin historiallista Pioneer Squaren aluetta luonnehtivat 1800-luvun matalat uusromaaniseen tyyliin koristellut tiilitalot, joissa on nykyisin taidegallerioita, ravintoloita ja kauppoja. Kaupungin liikekeskustassa kohoavat korkeat toimistopilvenpiirtäjät. Kauempana keskustasta on niin teollisuusalueita kuin laajoja omakotitaloalueita ja kaupungin vuokra-asuntojen luonnehtimia lähiöitäkin. Esikaupunkialueella on myös joitakin hyvinkin kalliita asuinalueita, jotka ilmentävät kaupungin teknologiateollisuuden kehittämää vaurautta.
Kaupunkikuva > Nähtävyydet

Seattlen kaupungin tunnetuin maamerkki on Space Needle. Torni rakennettiin vuoden 1962 maailmannäyttelyä varten. Tämä 184 metriä korkea Seattlen ja Yhdysvaltojen luoteisosien tunnus on myös yksi suomalaisen Tampereen Näsinneulan esikuvista.
Pike Place Market on perinteikäs turistien suosima torialue kaupungin keskustassa. Alueella on vihannes- ja kalatorikauppaa sekä monenlaisia myymälöitä ja ravintoloita.
Pioneer Squaren historiallisella alueella sijaitsee 42-kerroksinen Smith Tower: kaupungin ensimmäinen tornitalo oli vuonna 1914 valmistuessaan Yhdysvaltain länsiosien korkein rakennus.
Musiikki

Maailmankuulu kitarasankari Jimi Hendrix on kotoisin Seattlesta. Rockyhtye Heart perustettiin Seattlessa. 1980-luvun loppupuolella grungen syntyessä oli sen tärkeänä keskustana Seattle. Muun muassa Nirvana, Alice in Chains, Soundgarden ja Pearl Jam olivat kaikki kotoisin tästä kaupungista. Myös Guns N’ Roses -basisti Duff McKagan on kotoisin Seattlesta. Rap-artisti Macklemore on kotoisin Seattlesta.
Urheilu

Tunnettuja urheiluseuroja:
| Seura | Laji | Sarja | Stadion |
| --- | --- | --- | --- |
| Seattle Mariners | baseball | Major League Baseball (MLB) - AL | T-Mobile Park |
| Seattle Seahawks | amerikkalainen jalkapallo | National Football League (NFL) - NFC | Lumen Field |
| Seattle Sounders | jalkapallo | USL W-League | Starfire Sports Complex |
| Seattle Sounders FC | jalkapallo | Major League Soccer | CenturyLink Field |
| Seattle Storm | koripallo | Women’s National Basketball Association (WNBA) | Climate Pledge Arena |
| Seattle Kraken | jääkiekko | National Hockey League (NHL) | Climate Pledge Arena |
| Seattle Thunderbirds | jääkiekko | Western Hockey League (WHL) | Climate Pledge Arena |
| Seattle Tiger Sharks | taistelulajit | International Fight League | vaihtelee |
Kaudesta 2021–2022 alkaen Seattle Kraken pelaa jääkiekon NHL-liigan Läntisen konferenssin Tyynenmeren divisioonassa. Ottelut pelataan Climate Pledge Arenalla.
Vuosina 1915–1924 kaupungissa pelasi Seattle Metropolitans-jääkiekkojoukkue. Se voitti ensimmäisenä amerikkalaisena joukkueena Stanley Cupin vuonna 1917.
Seattlessa syntyneitä tai vaikuttaneita

Paul Allen, Microsoftin perustaja
Jeff Bezos, Amazon.comin perustaja
Linda B. Buck, Nobel-palkittu biofysiologian tutkija
William Bolcom, säveltäjä ja pianisti
Ray Charles, pianisti ja laulaja
Kurt Cobain, rockmuusikko
Bill Frisell, jazzkitaristi
Bill Gates, Microsoftin perustaja
Jimi Hendrix, rockmuusikko
Quincy Jones, muusikko ja tuottaja
Kyle MacLachlan, näyttelijä
Duff McKagan, rockmuusikko
Bruce Lee, taisteluelokuvien näyttelijä
Emil Perttilä, poliitikko ja ammattiyhdistysaktiivi
Tuulikki Pietilä, taidegraafikko
Jorma Salmi, jääkiekkoilija
Kent Weeks, arkeologi ja egyptologi
Minoru Yamasaki, arkkitehti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seattle Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Seattle Wikivoyagessa (englanniksi)
Seattlen viralliset kotisivut
Keskustaa.
Starbucks-ketjun kahvila Pike Place Marketissa.
Museum of Pop Culture.
Victoria Silvstedt

| Victoria Silvstedt |
| --- | --- |
 Victoria Silvstedt (2007).
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1974 (ikä 50) Skellefteå, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  valokuvamalli, näyttelijä, laulaja, juontaja
Aiheesta muualla
Kotisivut
Karin Victoria Silvstedt (s. 19. syyskuuta 1974 Skellefteå) on ruotsalainen valokuvamalli, näyttelijä, laulaja ja julkisuuden henkilö.
Elämäkerta

Silvstedt tuli vuonna 1993 toiseksi Fröken Sverige -kauneuskilpailussa. Hän oli joulukuun 1996 Playboy-lehden Playmate of the Month ja vuoden 1997 Playmate of the Year.
Silvstedt on tehnyt menestyksekästä mallinuraa, hän on työskennellyt muun muassa Chanelille, Christian Diorille, Loris Azzarolille, Givenchylle, Valentinolle ja Giorgio Armanille.
Silvstedt on Guess-merkin keulahahmo ja esiintyi muun muassa Claudia Schifferin ja Anna Nicole Smithin kanssa.
Silvstedt esiintyi myös italialaisessa ja ranskalaisessa Onnenpyörä-ohjelmassa.
Diskografia > Albumit

Girl on the Run (1999)
Diskografia > Singlet

Hello Hey (1999)
Rocksteady Love (1999)
Party Line (1999)
Saturday Night (2010)
Valikoitu filmografia

BASEketball (1998)
Naken (2000)
Ivans XTC (2002)
Boat Trip (2002)
Victoria Silvstedt: My Perfect life (2008) (Victoria Silvstedtin täydellinen elämä)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Silvstedtin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Victoria Silvstedt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Victoria Silvstedt Playboy.com:issa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  Europeana
Ševtšenkon piiri

| Ševtšenkon piiri Шевченківський район |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Ševtšenkon piiri (kuvassa keltaisella) sijaitsee Dnipron länsirannalla.
Valtio:  Ukraina
Alue:  Kiova
Perustettu:  1937
Aluejaon uudistus:  2001
Pinta-ala:  26,6 km²
Väkiluku (1.1.2020):  220 600
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  01030
 
Verkkosivu
Ševtšenkon piiri (ukr. Шевченківський район, Ševtšenkiskyi raion) on yksi Ukrainan pääkaupungin Kiovan kymmenestä hallinnollisesta piiristä (kaupunkipiiristä). Ševtšenkon piiri sisältää suuren osan Kiovan ydinkeskustaa, ja esimerkiksi Vanha Kiova (Staryi Kyjiv) sijaitsee piirin alueella.
Naapuripiirejä ovat Petšerskin, Holosijivin ja Solomjankan piirit etelässä, Svjatošynin piiri isässä, Podilin piiri pohjoisessa sekä Dnipron piiri Dneprin vastarannalla idässä .
Ševtšenkon piirin pinta-ala on 26,6 neliökilometriä. Piirin väkiluku oli 220 600 asukasta (noin 7,4 prosenttia Kiovan asukkaista; 1.1.2020).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ševtšenkon piiri Wikimedia Commonsissa
Ševtšenkon piirin rajat Open Street Map -kartalla (ukrainaksi)
Ševtšenkon piirihallinnon sivu (ukrainaksi)
Häntäluu

Häntäluu
Häntäluu (lat. os coccygis) on ihmisen neljän tai viiden alimman nikaman muodostama kokonaisuus, joka aikuisilla on normaalisti luutunut yhtenäiseksi luuksi. Lapsilla nikamat ovat vielä erillisiä, joten heillä varsinaista häntäluuta ei vielä ole. Häntäluu on surkastuma eli jäänne niiltä ajoilta, jolloin ihmisen esivanhemmilla oli vielä häntä. Esimerkiksi Charles Darwin piti häntäluuta todisteena siitä, että ihminen on kehittynyt hännällisistä eläimistä. Vaikka häntäluu onkin surkastuma, sillä on monien muiden surkastumien tavoin nykyäänkin tehtäviä. Sen tiedetään olevan kiinnittymäkohta yhdeksälle lihakselle, ja se toimii myös eräänlaisena iskunvaimentimena istuutuessa. Häntäluun päälle kaatuminen voi aiheuttaa kovaa ja pitkäänkin jatkuvaa kipua, joka jatkuu usein viikosta pariin kuukauteen.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto: Häntäluukipu
Seppuku

Lavastettu seppuku-rituaali näytelmässä vuonna 1897.
Seppuku (jap. 切腹) eli harakiri (jap. 腹切) on japanilainen perinteinen, rituaalinen kunniasyistä tehtävä itsemurha. Perinteisesti kunniansa menettänyt tekijä juo kupillisen sakea ja viiltää mahansa auki, jonka jälkeen ”avustaja” katkaisee hänen kaulansa, päästäen hänet kärsimyksistään. Se on ollut kielletty 1800-luvun lopulta lähtien, mutta sitä on silti tehty satunnaisesti 2000-luvullekin asti.
Nimitys

Sekä harakiri että seppuku kirjoitetaan kanji-merkeillä 切 (leikata, repiä auki) ja 腹 (vatsa), mutta päinvastaisessa järjestyksessä. Sana harakiri (腹切) luetaan japanilaisperäisen lukutavan mukaan, kun taas seppuku (切腹) kiinalaisperäisen. Seppukua pidetään asiallisempana ja arvokkaampana ilmaisuna, ja se on siksi käytössä yleisemmin. Harakiri puolestaan on tunnetumpi muoto länsimaissa, mutta kyseistä sanaa pidetään Japanissa vulgaarina.lähde?
Edeltäjät

Ennen seppukua samurailuokalla oli muita tapoja itsensä surmaamiseen: jotkut heittäytyivät maahan hevosen selästä pitäen miekan terää suussaan, kun taas toiset leikkasivat kurkkunsa auki. Ensimmäisiä seppukun tehneitä oli Heian-kauden rosvo Hakamadare Yasusuke, joka vuonna 988 leikkasi vatsansa auki vaihtoehtojen puutteessa sotureiden piirittäessä hänen taloaan. Toinen varhainen seppuku oli jousimies Minamoto Tametomon itsemurha vuonna 1170.
Merkitys

Käytännössä seppuku toimi feodaalisessa Japanissa kuolemantuomiona, jossa syystä tai toisesta epäsuosioon joutunut samurailuokan jäsen käskettiin suorittamaan itsemurha. Seppuku toimi yhtenä syyllisen samurain viidestä rangaistusmuodosta. Tällaista teloitusta pidettiin kunniallisena, eikä tuomittua pidetty rikollisena vaan huonojen olosuhteiden uhrina, jota säälittiin ja kunnioitettiin. Seppuku voitiin myös suorittaa vapaaehtoisesti, joko lopullisena protestina sietämättömille olosuhteille tai kun haluttiin välttää vangiksi joutuminen. Se voitiin suorittaa myös itsemurhana isännän kuoleman johdosta. Tähän kuitenkin tarvittiin isännältä aiemmin saatu lupa. Ilman lupaa seppukua pidettiin halpamaisena, perusteettomana  pyrkimyksenä päästä kunniapaikalle isännän vierelle. Kuitenkin monet rohkenivat tehdä niin.lähde?
Ilman avustajaa suoritettua seppukua pidetään äärimmäisen tuskallisena itsemurhatapana (vertaa vatsaan haavoittumiseen). Tämän tavan valinnalla haluttiin osoittaa, että itsemurhaa ei suinkaan tehty pelkuruudesta tai epätoivon ajamana vaan periaatteellisista syistä.
Rituaali

Seppukulla oli tarkat rituaaliset säännöt. Samurai kylpi, puki ylleen valkoiset vaatteet ja nautti viimeisen ateriansa tarkkailijoiden edessä. Kun hän oli lopettanut, hänen aseensa asetettiin hänen eteensä ja hän kirjoitti kuolinrunonsa valmistautuessaan kuolemaansa. Seppuku suoritettiin aina joko japanilaisella tikarilla tantōlla tai lyhyellä miekalla wakizashilla. Terä kiedottiin paperiin ja sillä viillettiin haava alavatsaan vasemmalle puolelle josta terä työnnettiin sisälle pyrkien katkaisemaan vatsa-aortta, vedettiin viilto vatsan poikki oikealle ja nostettiin ylöspäin kohti rintaa. Kaikkein arvostetuinta oli kääntää terää vatsassa vielä ympäri ja vetää takaisin toiseen suuntaan, mutta todennäköisesti hyvin harva pystyi tähän.
Seppukun tekijä ei kuollut välittömästi. Kaishakunin-avustajan tehtävä oli katkaista seppukun tekijän niska nopealla miekaniskulla, kuitenkaan irrottamatta päätä kokonaan. Tästä syystä avustajan piti olla taitava miekankäyttäjä. Kaishakuninin oli varmistettava, että seppukun tekijä saattoi kaatua herrasmiehen tavoin eteenpäin, ja huolehdittava, ettei kasvoille jäänyt tuskaisaa ilmettä. Lisäksi seppukun tekijän pää ei saanut irrota lattialle pyörimään. Myöhempinä aikoina itsemurhan osuus rituaalissa tuli entistä vähäisemmäksi, ja kaishakunin suoritti iskunsa jo seppukun tekijän kurottaessa kohti tantōansa. Rituaalissa luovuttiin lopulta teräaseesta ja sen tilalla käytettiin jotain symbolista, kuten viuhkaa, joka antaisi avustajalle merkin iskeä. Viuhkaa käytettiin, jos samurai oli liian vanha tai olosuhteiden takia olisi liian vaarallista antaa teräase seppukun suorittajalle. Avustajana toimi tavallisesti, muttei aina, hänen ystävänsä. Kunniakkaasti taistelleen ja hävinneen soturin vastustaja saattoi osoittaa hänelle kunniaa urheudestaan tarjoutumalla toimimaan avustajana.lähde?