stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Di-isopropyylieetteri
Valmistus ja käyttö

Suurin osa valmistetusta di-isopropyylieetteristä muodostuu isopropanolin valmistuksen sivutuotteena hydratoitaessa propeenia.Toinen tapa yhdisteen valmistamiseen on kuumentaa isopropanolia happaman katalyytin kuten rikkihapon tai happamaksi tehdyn alumiinioksidin läsnä ollessa.
Di-isopropyylieetteriä käytetään liuottimena ja se liuottaa monia orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi rasvoja, vahoja, nitroselluloosaa sekä hartseja. Sitä käytetään reaktioiden liuottimena, uutettaessa eteerisiä öljyjä, nikotiinia ja vitamiineja, tahranpoistoaineissa, uutettaessa vedestä orgaanisia happoja ja metallien puhdistuksessa. Yhdistettä lisätään myös polttoaineiden joukkoon estämään moottorin nakutusta.
Di-isopropyylietyyliamiini

| Di-isopropyylietyyliamiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N-etyyli-N-propan-2-yylipropan-2-amiini
CAS-numero:  7087-68-5
PubChem CID:  81531
SMILES:  CCN(C(C)C)C(C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H19N
Moolimassa:  129,242 g/mol
Sulamispiste:  < -50 °C
Kiehumispiste:  127 °C
Tiheys:  0,751 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee hieman veteen
Di-isopropyylietyyliamiini eli etyylidi-isopropyyliamiini (C8H19N) on tertiäärisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä emäksenä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa di-isopropyylietyyliamiini on väritöntä nestettä. Se liukenee hieman veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin. Monien tertiääristen amiinien tavoin di-isopropyylietyyliamiini on keskivahva emäs. Se ei kuitenkaan ole nukleofiilinen johtuen isopropyyliryhmien aiheuttamasta steerisestä esteestä.
Valmistus ja käyttö

Di-isopropyylietyyliamiinia voidaan valmistaa di-isopropyyliamiinin ja etanolin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä emäksisenä katalyyttinä muun muassa amiinien alkyloinneissa, esteröinneissä, eliminaatioreaktioissa, selektiivisissä enolaattien muodostuksissa ja aldolireaktioissa.
Diallaatti

| Diallaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  S-[(Z)-2,3-diklooriprop-2-enyyli]-N,N-di(propan-2-yyli)karbamotioaatti
CAS-numero:  2303-16-4
PubChem CID:  28700
SMILES:  CC(C)N(C(C)C)C(=O)SCC(=CCl)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H17SNCl2O
Moolimassa:  270,216 g/mol
Sulamispiste:  25-30 °C
Tiheys:  1,188 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Diallaatti (C10H17SNCl2O) on tiokarbamaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa diallaatti on ruskeaa öljymäistä nestettä. Se ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Diallaatin herbisidisestä vaikutusmekanismista ei ole tarkkaa varmuutta, mutta diallaatti estää muun muassa rasvahappojen ja suberiinin biosynteesiä ja voi myös vaikuttaa solunjakautumiseen. Diallaatti on mahdollisesti karsinogeeninen yhdiste.
Käyttö

Diallaattia on käytetty rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, linssi-, soijapapu-, peruna-, sokerijuurikas- ja apilapelloilla. Nykyään diallaattia ei ole hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena Euroopan unionin tai Yhdysvaltojen alueella.
Deliverance (yhtye)

| Deliverance> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1985––
Tyylilaji:  thrash metal, speed metal, progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jimmy P. Brown II, laulu, kitara   Glenn Rogers, kitara   Victor Macias, basso   Jim Chaffin, rummut  
Levy-yhtiö:  Retroactive Records, 2006–   Intense Records, 2089–2000   Frontline Music, 1989–2000  
Aiheesta muualla
MySpace
Infobox OKNimi-testi OK: 
Deliverance on yhdysvaltalainen, Kaliforniassa 1985 perustettu kristillinen speed-thrash metal -yhtye. Yhtyeen johtohahmo on Jimmy P. Brown. Yhtye on julkaissut 9 studioalbumia ja 2 livealbumia. Deliverancen kolmea ensimmäistä albumia pidetään sen parhaimpina julkaisuina. Metal Hammer -lehti valitsi aikoinaan Deliverancen samannimisen esikoisalbumin "50 kaikkien aikojen parhainta thrash metal -albumia" -listalla sijalle 44. Toisen albumin Weapons of Our Warfare samannimisen kappaleen musiikkivideo oli MTV:n Headbanger's Ball -ohjelman Top 3 -listalla 12 viikkoa perättäin.
Historia > Speed metal -kausi

Deliverance perustettiin Kaliforniassa vuonna 1985 tarkoituksenaan soittaa  speed metalia ja thrash metalia. Yhtye sai ensimmäisen kerran näkyvyyttä kokoelma-albumilla California Metal. Deliverance julkaisi esikoisalbuminsa Deliverance vuonna 1989, jolloin yhtyeen kokoonpanossa oli Jimmy P. Brown II (kitara ja laulu), Glenn Rogers (soolokitara), Brian Khairullah (basso) ja Chris Hyde (rummut). Yhtyeen läpimurto tapahtui albumilla Weapons of Our Warfare (1990). Tuolloin kitaristi Glenn Rogersin tilalle tuli George Ochoa, ja yhtye julkaisi musiikkivideon MTV:lle albumin nimikappaleesta.
Deliverancen tuottaessa kolmatta albumiaan What a Joke, Brian Khairullahin ja Chris Hyden tilalle tulivat Mike Grato ja Kevin Lee. What a Joke ei ollut yhtä suosittu kuin kaksi edellistä albumia, ja jänniteet yhtyeen sisällä aiheuttivat sen, että George Ochoa erosi.
Historia > Tyylimuutos

Neljäs albumi oli suuri muutos yhtyeen tyylisuunnassa: Stay of Execution oli enemmän progressiivista metallia. Albumilla soitti uusi kitaristi Mike Phillips. Muutos ei miellyttänyt kaikkia yhtyeen ihailijoita. Yhtyeen viides albumi Learn jatkoi progressiivisella linjalla uuden basistin Manny Moralesin kera. Tästä eteenpäin yhtyeen kokoonpano muuttui jatkuvasti, mutta Jimmy Brown ja Manny Morales pysyivät yhtyeen keskeisinä soittajina. HM Video Magazinen haastattelussa Doug Van Peltin kanssa Jimmy Brown perusteli tyylimuutosta: "Kyllästyin siihen, että meitä nimitettiin Metallica-klooneiksi. Sitä ei vain jaksanut enempää, ja tietyssä mielessä me tavallaan kyllä kopioimme heitä. Uskon, että Jumala varmasti haluaa meidän olevan omaperäisiä, joten mielestäni oli aika muutokselle."
Yhtye julkaisi River Disturbancen vuonna 1994 ja Camelot in Smithereensin vuonna 1995. Camelot in Smithereensia myytiin selvästi vähemmän kuin muita yhtyeen julkaisuja.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Deliverance vietti hiljaiseloa vuoteen 2001, jolloin yhtye julkaisi albumin Assimilation. Monet yhtyeen ihailijat eivät pitäneet albumista, koska se poikkesi vanhasta tyylistä merkittävästi. Deliverancen jälkeen Jimmy Brown alkoi etsiä jäseniä darkwave-yhtyeeseensä Fearful Symmetry. Brownin lisäksi yhtyeessä soittaa vain Corin Jae Scott. Fearful Symmetry julkaisi albumit This Sad Veil of Tears (2002) ja A Loss of Balance (2005).
Deliverance palasi tauolta kokoonpanolla Jimmy P. Brown II, Mike Phillips, Corin Jae Scott, ja Tim Kronyak. Yhtye julkaisi albumin As Above - So Below 24. huhtikuuta 2007 Retroactive Records- levymerkillä. Retroactive uudelleenjulkaisi Deliverancen kaksi ensimmäistä albumia uusituilla kansikuvilla vuonna 2008.
Deliverance ilmoitti julkaisevansa vuonna 2010 uuden albumin nimeltä The Annals of Subterfuge. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1989 Jimmy P. Brown II, Brian Khairullah ja Glenn E. Rodgers esiintyvät samassa kokoonpanossa Clevelandissa, Ohiossa. Albumi ei kuitenkaan koskaan valmistunut, mutta vuonna 2013 yhtye julkaisi albumin Hear What I Say!, jonka oli tarkoitus olla yhtyeen viimeinen. Tästä huolimatta Deliverance julkaisi vielä vuonna 2018 levyn The Subversive Kind, joka oli yhtyeen paluu puhtaaseen thrash ja speed metalliin. Levyllä soittivat Brownin lisäksi yhtyeen entiset jäsenet Glenn Rogers ja Jim Chaffin sekä Tourniquetin ex-basisti Victor Macias.
Diskografia

Deliverance (1989)
Weapons of Our Warfare (1990)
What a Joke (1991)
Intense Records Presents: Recorded Live, Vol. 1 (1992)
Stay of Execution (1992)
Learn (1993)
River Disturbance (1995)
Camelot in Smithereens (1995)
Assimilation (2001)
Live at Cornerstone 2001 (2001)
As Above - So Below (2007)
Hear What I Say! (2013)
The Subversive Kind (2018)
Muut julkaisut
I Predict a Clone (1994) (tribuutti Steve Taylorille)
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Jimmy P. Brown II  - laulu, kitara
Glenn Rogers - kitara
Victor Macias - basso
Jim Chaffin - rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Manny Morales - basso
David Gilbreath - koskettimet
Larry Farkas - kitara
Jesse Rivera -rummut
George Ochoa - kitara
Marcus Colon - kitara
Mike Phillips - kitara
Brian Khairullah - basso
Mike Grato -- basso
Tim Kronyak - basso
Chris Hyde - rummut
Kevin Lee - rummut
Jon Knox - rummut
Jeff Mason - rummut
Mike Reed - rummut
Jonathan Maddux - koskettimet
Corin Jae Scott - koskettimet
Aiheesta muualla

Deliverance Myspacessa (englanniksi)
No Life Til Metalin Deliverance-sivu
Weapons of Our Warfare -musiikkivideo Youtubessa
Deliverance Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Cheick Modibo Diarra

Cheick Modibo Diarra vuonna 2010.
Cheick Modibo Diarra (s. 1952 Nioro) on malilainen astrofyysikko ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuonna 2012.
Diarra suoritti ylioppilastutkintonsa Bamakon teknisessä lyseossa. Hän opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja analyyttista mekaniikkaa Pierre ja Marie Curien yliopistossa Pariisissa sekä ilmailu- ja avaruustekniikkaa Howard Universityssa Washingtonissa.
Diarra työskenteli Nasan Jet Propulsion Laboratoryssa ja johti Nasan Mars Outreach -ohjelmaa. Vuonna 1999 hän perusti koulutus- ja kehityssäätiö Pathfinderin. Diarra toimi Africa Virtual Universityn johtajana vuosina 2002–2006 ja Microsoft African johtajana vuosina 2006–2011. Hän on Africa Legal Networkin hallituksen puheenjohtaja sekä Unescon ja islamilaisen koulutus-, tiede- ja kulttuurijärjestö ISESCOn hyvän tahdon lähettiläs.
Diarra perusti Malin presidentinvaaleja varten Rassemblement pour le développement du Mali -puolueen vuonna 2011. Väliaikainen presidentti Dioncounda Traoré nimitti hänet sotilasvallankaappauksen jälkeisen siirtymäkauden hallituksen pääministeriksi huhtikuussa 2012. Diarran katsottiin yleisesti epäonnistuneen maan pohjoisosan kriisin ratkaisemisessa. Amadou Haya Sanogon johtamat sotilaat pidättivät pääministerin joulukuussa, ja hän joutui eroamaan.
Diarra osallistui vuoden 2013 presidentinvaaleihin saaden 2,14 prosenttia äänistä. Vuoden 2018 vaaleissa hän liittoutui entisen pääministerin Moussa Maran kanssa ja sai 7,39 prosenttia äänistä.
Diarra on Malin entisen presidentin Moussa Traorén vävy.
Aiheesta muualla

Cheick Modibo Diarran sivusto (ranskaksi), (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Diasyyliglyseroli

Diasyyliglyserolien yleinen rakenne
Diasyyliglyseroli (DAG) on lipidi, jossa glyseroliin on esteröitynyt kaksi rasvahappoa. Diasyyliglyserolit toimivat muun muassa toisiolähettinä.
Diasyyliglyseroli toisiolähettinä

G-proteiinikytkentäinen reseptori voi edistää fosfolipidin hajoamista: Gαq-alayksikkö stimuloi fosfolipaasi C-β (PLC-β)-entsyymin toimintaa. PLC-β hajottaa erästä solukalvon rakenteeseen kuuluvaa fosfolipidiä, jolloin saadaan diasyyliglyseroli-molekyylejä ja inositolitrisfosfaattia (IP3), joka on toinen toisiolähetti.
Diasyyliglyseroli aktivoi solukalvon entsyymi proteiinikinaasi C:tä (PKC). Diasyyliglyseroli ja IP3 vahvistavat toistensa vaikutusta: IP3 saa aikaan kalsiumionien pitoisuuden kasvun solussa, ja kalsium edistää diasyyliglyserolin PKC:tä aktivoivaa vaikutusta. Aktivoitunut PKC taas fosforyloi IP3-reseptoreja, mikä edistää IP3:n kalsiumpitoisuutta nostavaa vaikutusta.
Diáplo

Diákopon (etualalla) ja Diáplon (keskellä vasemmalla) saaret, taustalla Korfu.
| --- | --- |
Muut nimet:  Diápolo (Διάπολο)
Sijainti:  39°46′03″N, 19°35′34″E, Keski-Korfu ja Diapontiset saaret Korfu, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Diapontiset saaret, Jooniansaaret
Korkein kohta:  29 m
Pinta-ala:  0,31 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Diáplo (kreik. Διάπλο, kath.kreik. Διάπλον, Diáplon) eli Diápolo (Διάπολο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaariin ja tarkemmin Diapontisiin saariin. Saaren pinta-ala on noin 0,31 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Diáplo kuuluu Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Diáplon saari sijaitsee Joonianmeressä Korfun luoteisrannikon ja Mathrákin saaren välissä. Etäisyys Korfulle on noin 3,3 kilometriä ja Mathrákille noin 4,7 kilometriä. Saaren suurin korkeus on 29 metriä merenpinnasta laskettuna. Heti Diáplon länsipuolella sijaitsee pienempi Diákopon saari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diáplo Wikimedia Commonsissa
Jooniansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Ithaka  Kefaloniá  Korfu  Kythera  Lefkas  Paxós  Zákynthos 
Alisaariryhmät:   Paxoí Ágios Nikólaos  Antípaxos  Daskália (Pláka)  Kaltsonísi  Mongonísi  Panagía  Paxós  Diapontiset saaret Diákopo  Diáplo  Ereikoússa  Karávi  Mathráki  Othonoí  Plateiá  Tracheiá  Ekhinadit Ápasa  Drakonéra  Fílippos  Giróvaris  Kalógiros  Karlonísi  Kounéli  Lamprinós  Mákri  Módi  Oxeía  Petalás  Pístros  Pontikós  Práso  Prováti  Sofía  Sorós  Tsakalonísi  Vromónas  Oinoússes Avgó  Bómpa  Dýo Adélfia  Sapiéntza  Schíza  Venétiko  Strofadit Árpyia  Stamfáni  Tilevoḯdes Alafonísi  Arkoúdi  Átokos  Chelóni  Formíkoula  Kálamos  Kastós  Kýthros  Madourí  Meganísi  Petaloú  Prasonísi  Prováti  Skorpídi  Skorpiós  Spárti  Thiliá  Tsokári 
Muut pienemmät saaret:   Agía Marína  Ágios Andréas  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Áktio-Vónitsa  Ágios Nikólaos, Sývota  Ágios Nikólaos, Zákynthos  Ágios Sóstis  Antidragonéra  Antikythera  Avgó  Chelonísi  Dionísi  Dragonéra  Fortí  Kalonísi  Korakonísi  Koutsounés  Lagoúdia  Lazaréto, Ithaka  Lazaréto, Korfu  Lygía  Marathonísi  Megálo Mourteméno  Merópi  Mikró Nisí  Moúrtos  Myzíthres  Panagía  Peristerés  Pontikonísi  Poréti  Porí  Próti  Pýlos  Sésoula  Sfaktiría  Skartsoumponísi  Vagiá  Vardiánoi  Vído
Adolph Diesterweg

Adolph Diesterweg
Diesterwegin muistomerkki Berliinissä.
Adolph Diesterweg (1790-1866) oli saksalainen kasvatusajattelija, joka ansioitui Saksan kansakoululaitoksen järjestämisessä ja opettajasivistyksen kohottamisessa. Hän toimi sveitsiläisen pedagogi Johann Heinrich Pestalozzin (1746-1827) hengessä.
Adolph Diesterweg ja Karl Mager ottivat ensimmäisinä sosiaalipedagogiikan käsitteen käyttöön ja tulkitsivat sen sisältöä. Diesterweg korosti tulkinnassaan pedagogista näkökulmaa huono-osaisten auttamiseen ja sosiaalipedagogiikan läheistä yhteyttä sosiaalipolitiikkaan.
Diesterwegille sosiaalipedagogiikka tarkoitti yhteiskunnan huono-osaisten auttamiseen suuntautuvaa pedagogiikkaa. Se oli keino vastata sosiaalisiin ongelmiin kasvatuksellisilla keinoilla. Sosiaalipedagogiikka oli hänelle pikemminkin yhteiskunnallinen ja poliittinen käsite kuin pedagoginen käsite. Se merkitsi hänelle pyrkimystä sosiaalisen kysymyksen pedagogiseen kohtaamiseen mutta sen lisäksi hän kannatti myös huono-osaisten materiaalista auttamista.
Diesterweg tähtäsi myös huono-osaisuuden ennaltaehkäisyyn. Hän piti tärkeänä opettajien tietoisuutta sosiaalipoliittisten toimenpiteiden välttämättömyydestä köyhyyden lievittämisessä ja poistamisessa, siksi hän suositteli opettajien koulutukseen myös sosiaalipoliittista kirjallisuutta.
Diaminopimeliinihappo

| Diaminopimeliinihappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,6-diaminoheptaanidihappo
CAS-numero:  583-93-7
PubChem CID:  865 ja 53448507
SMILES:  C(CC(C(=O)O)N)CC(C(=O)O)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H14N2O4
Moolimassa:  191,202 g/mol
Sulamispiste:  314 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,344 g/cm3
Diaminopimeliinihappo (C7H14N2O4) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Diaminopimeliinihappoa ei normaalisti esiinny proteiineissa, mutta se on tärkeä osa bakteerien soluseinän rakennetta. Myös kasvit kykenevät tuottamaan yhdistettä ja se on osa lysiinin biosynteesiä.
Biosynteesi ja biologinen rooli

Bakteerit syntetisoivat diaminopimeliinihappoa tetrahydropikoliinidihaposta. Yhdistettä muodostuu tetrahydropikolliinidihaposta kolmea eri reittiä. Tetrahydropikoliinidihappo voidaan transaminoida suoraan meso-diaminopimeliinihapoksi tai L,L-diaminopimeliinihapoksi L,L-diaminopimelaattitransaminaasin katalysoimana. Diaminopimeliinihapon L,L-muoto ja meso-muoto voidaan muuttaa toisikseen diaminopimelaattiepimeraasin katalysoimana. Kolmas diaminopimeliinihappoa tetrahydropikoliinihaposta muodostava reitti sisältää sukkinyylijohdannaisen muodostamisen tetrahydropikoliinihaposta, transaminoinnin ja hydrolyysin diaminopimeliinihapoksi. Kasvit ja eräät grampositiiviset bakteerit sekä syanobakteerit tuottavat yhdistettä suoralla transaminoinnilla  ja gramnegatiiviset bakteerit sekä osa grampositiivisista bakteereista käyttävät epäsuoraa sukkinylointireittiä.
Diaminopimeliinihappo on osa sekä grampositiivisten että gramnegatiivisten bakteerien soluseinän peptidoglykaania. Gramnegatiivisilla bakteereilla on ainoastaan meso-diaminopimeliinihappoa, kun taas grampositiivisilla bakteereilla on myös lysiiniä soluseinissään. Kasvit ja bakteerit pystyvät muodostamaan lysiiniä diaminopimeliinihaposta dekarboksyloimalla sen diaminopimeliinihappodekarboksylaasin avulla.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Diaminopimelic acid (englanniksi)
ChemBlink: 2,6-Diamino-Heptanedioic Acid (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Diallyyliamiini

| Diallyyliamiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N-prop-2-enyyliprop-2-en-1-amiini
CAS-numero:  124-02-7
PubChem CID:  31279
SMILES:  C=CCNCC=C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H11N
Moolimassa:  97,158 g/mol
Sulamispiste:  -88,4 °C
Kiehumispiste:  110,4 °C
Tiheys:  0,787 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 56 g/l
Diallyyliamiini (C6H11N) on tyydyttymättömiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden kuten hartsien ja lääkeaineiden valmistamiseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa diallyyliamiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja liukenee myös muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Diallyyliamiini on keskivahva emäs ja sen pKa-arvo on 9,29. Suhteellisen voimakkaana emäksenä se syövyttää eräitä metalleja kuten alumiinia. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se on lisäksi myrkyllistä ja voi aiheuttaa syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa.
Valmistus ja käyttö

Diallyyliamiinia voidaan valmistaa allyyliamiinin ja allyylibromidin tai -kloridin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on pelkistää akryylinitriiliä vedyllä kuparikromiitin toimiessa katalyyttinä.
Diallyyliamiinia käytetään muiden yhdisteiden kuten pyridiinirakenteisten lääkeaineiden, N,N-diallyylidiklooriasetamidin ja vedenpuhdistuksessa käytettävien hartsien valmistukseen.
Diatsiridiinit

Diatsiridiinit ovat heterosyklisiä orgaanisia yhdisteitä. Diatsiridiinien rengasrakenne kostuu kahdesta typpiatomista ja yhdestä hiiliatomista. Ryhmän yhdisteitä voidaan pitää rengasrakenteisina hydratsiinijohdannaisina.
Ominaisuudet ja valmistus

Huoneenlämpötilassa diatsiridiinit ovat tyypillisesti kiinteitä aineita. Ne liukenevat useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Diatsiridiinit ovat heikosti emäksisiä ja nukleofiilisia. Ne muodostavat suoloja useiden happojen kanssa ja reagoivat elektrofiilien kuten alkyylihalogenidien kanssa substituutioreaktioilla. Happamissa olosuhteissa diatsiridiinit voivat hydrolysoitua karbonyyliyhdisteiksi ja hydratsiineiksi. Ryhmän yhdisteet ovat pelkistimiä ja hapettuvat diatsiriineiksi.
Diatsiridiinien valmistamiseen on useita menetelmiä. Tyypillisimmät tavat ovat aldehydeistä tai ketoneista ammoniakin tai amiinin avulla muodostetun imiinin reaktio klooriamiinin kanssa tai ketonin, amiinin ja hydroksyyliamiini-O-sulfonihapon välinen reaktio.
Adolf Hitlerin suku

Hitlerin sukupuu
Adolf Hitlerin sukutausta on herättänyt kiinnostusta varsinkin toisen maailmansodan jälkeisinä aikoina. Erityisesti varmojen tietojen puuttuminen siitä, kuka oli Hitlerin isänpuoleinen isoisä, on synnyttänyt teorioita isoisän henkilöllisyydestä ja jopa hänen mahdollisesta juutalaisuudestaan.
Nimi

Nimen Hitler alkuperäksi on esitetty saksalaista nimeä Hittler tai länsislaavilaista alkuperää olevia nimiä Hidlar tai Hidlarček, joita esiintyi suvun kantasijoilla Itävallan Waldviertelissä 1400-luvulta asti. Näistä nimi olisi ajan kuluessa vaihtunut Hydlariksi ja taas Hidleriksi, mutta on varmaa että Hitlerin suora esi-isä äidin puolelta oli vuoden 1650 aikoihin elänyt Georg Hiedler. Suvun tšekkitaustan puolesta puhuu seikka, että Hitlerin äidin isoisä ja Hitlerin isän kasvatti-isä Johann Nepomuk Hüttler käytti ajoittain nimestään kuuluisan tšekkiläisen pyhimyksen Jan Nepomuckýn kunniaksi saksankielistä kirjoitusasua Johann von Nepomuk.
Hitlerin etunimi Adolf tulee muinaissaksan Adawolfista, joka tarkoittaa jaloa tai johtavaa sutta. Wolf, susi, oli myös Hitlerin suosima lempinimi itsestään.
Aukko sukutaulussa

Hitlerin sukutausta on aiheuttanut tutkijoille ongelmia, sillä Hitlerin isän Aloisin biologisesta isästä ei ole varmaa tietoa. Hakiessaan syntymätodistusta Hitlerin isälle Aloisille tuore 41-vuotias äiti Maria Anna Schicklgruber kieltäytyi mainitsemasta isän nimeä. Poika kirjattiin aviottomaksi lapseksi ja sai äitinsä sukunimen Schicklgruber. Jälkikäteen isäksi merkitty kiertelevä myllärin apulainen Johann Georg Hiedler meni naimisiin Maria Annan kanssa viisi vuotta Aloisin syntymän jälkeen, mutta ei eläessään tunnustanut Aloisia pojakseen. Viisi vuotta kestänyt avioliitto päättyi Maria Annan kuolemaan, jolloin Johann Georg ilmeisesti jatkoi kulkurin elämäänsä, kuollen itsekin viisi vuotta myöhemmin.
Johann Nepomuk Hüttler, Johann Georgin nuorempi veli toimi Aloisin kasvatti-isänä. Alois käytti äitinsä sukunimeä Schicklgruber aina vuoteen 1876, kunnes Johann Nepomuk kuulututti veljensä Johann Georgin Aloisin isäksi taatakseen hänelle oikeuden suvun perintörahoihin. Johann Georg oli tuolloin ollut kuolleena jo 20 vuotta. Samalla Johann Nepomukin vaatimuksesta 39-vuotias Alois vaihtoi sukunimensä. Hiedlerin tai Hüttlerin sijasta todistuksen laatinut pappi kirjoitti sukunimen muotoon Hitler.
Aukko sukutaulussa > Teorioita Hitlerin isoisästä

Hitlerin noustua julkisuuteen poliitikkona 1920-luvulla hänen arvostelijansa tekivät jo ensimmäiset selvityksensä. Sukutaulun aukkojen vuoksi he pystyivät esittämään perusteltuja julkisia arveluja Hitlerin todellisesta rodullisesta taustasta. Ehdokkaita hänen isoisäkseen on nimetty aina juutalaisesta Leopold Frankenbergeristä tai tämän pojasta tunnetun juutalaisen pankkiirisuvun Rothschildin jäseniin sekä itävaltalaisen aatelissuvun Ottersteinin jäseniin.
Yleensä historioitsijoiden mukaan todennäköisiä ehdokkaita Hitlerin isän isäksi ovat Johann Georg Hiedler tai tämän veli Johann Nepomuk Hüttler. Johann Georg Hiedler, joka oli Aloisin äidin kanssa naimisissa ja joka kuolemansa jälkeen kirjattiin Aloisin isäksi on yksi todennäköisinä pidetyistä isäehdokkaista. Johann Nepomuk Hüttlerin ottopojastaan kantaman vastuun ja hänen nimestään huolehtimisen sekä jälkeläisten yhdennäköisyysseikkojen vuoksi häntä pidetään hyvin mahdollisena ehdokkaana Aloisin biologiseksi isäksi. Teorian mukaan Johann Nepomuk ei olisi tunnustanut Aloisia pojakseen oman perheensä vuoksi.
Johan Nepomuk oli myös Adolf Hitlerin äidin Klaran isoisä, joten mikäli joko Johan Nepomuk tai hänen veljensä Johan Georg oli Aloisin biologinen isä, olivat Adolf Hitlerin isä ja äiti toistensa serkkuja.