stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Töölön seurakunta

| Töölön seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Temppeliaukion kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Helsingin evankelis-luterilainen hiippakunta
Rovastikunta:  Helsingin tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Helsingin seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Temppeliaukion kirkko
Perustettu:  2019   (1942)
Jäsenmäärä:  25 828 (2024)
– Osuus asukkaista:  50,8 %
Kirkollisvero:  1,00 %
Kirkkoherra:  Hilkka Niemistö
Töölön seurakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Töölön seurakunta on seurakunta Helsingissä. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Hilkka Niemistö. Vuoden 2019 alusta alkaen vanha Töölön seurakunta yhdistyi Meilahden seurakunnan kanssa ja uuden seurakunnan nimeksi tuli Töölön seurakunta. Seurakunta toimii Etu-Töölön, Taka-Töölön, Meilahden, Ruskeasuon ja Länsi-Pasilan kaupunginosien alueilla.
Vuoden 2024 lopussa Töölön seurakuntaan kuului 25 828 jäsentä, mikä oli 50,8 prosenttia alueen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on vähentynyt merkittävästi.
Alkuperäinen Töölön seurakunta syntyi vuonna 1942, kun Helsingin pohjoinen seurakunta jaettiin Keski-Helsingin ja Töölön seurakunniksi. Vuonna 1956 Töölöstä erotettiin omaksi seurakunnakseen Meilahden seurakunta ja vuonna 1965 Taivallahden seurakunta. Taivallahti liityi takaisin Töölön seurakuntaan vuonna 2011 ja Töölö ja Meilahti yhdistyivät vuonna 2019.
Kirkot ja tilat

Seurakunnalla on kolme kirkkoa:
Meilahden kirkko
Temppeliaukion kirkko
Töölön kirkko
Seurakunnalla on myös monitoimitila Fokus Mall of Triplassa Pasilassa ja seurakuntakeskus Rasti Ruskeasuolla.
Kirkkoherrat

2019–2022: Hannu Ronimus
2022– : Hilkka Niemistö
Suomen Radioyhdistys

Suomen Radioyhdistys r.y. vuoden 1924 jäsenkortti.
Suomen Radioyhdistys r.y. (ruots. Finlands Radioförening r.f.) oli Helsingissä vuonna 1923 perustettu yksityinen yhdistys, joka perustettiin ajamaan radion kuulijoiden etuja. Yhdistys myös välitti kuuntelulupia jäsenilleen.
Suomen Radioyhdistys perusti yhdessä Maataloustuottajain Keskusliiton, Suojeluskuntain Yliesikunnan, Maatalousseurojen Keskusliiton, Finlands Svenska Andelsförbundin, Työväen Kustannusliikkeiden Liiton, Suomen Sanomalehdenkustantajain Liiton ja Suomen Sanomalehtimiesten Liiton kanssa O.Y. Suomen Yleisradion (ruots. A.B. Finlands Rundradio) omistaen sen vuoteen 1934 asti, jolloin voimaan tulleen radiolain myötä Yleisradiosta tuli 90 prosenttisesti valtionyhtiö ja monopoli.
Carl Westman

Carl Westman vuoden 1910 paikkeilla.
Ernst Carl Westman (1866–1936) oli ruotsalainen arkkitehti, yksi arvokkaan, koruttoman, kansallisen taiteen edustajista. Westman, kuten myös Ragnar Östberg, kuului maansa kansallisromantiikan ja uudenaikaisen arkkitehtuurin pääedustajiin. Westmaniin vaikuttivat hänen uransa alussa amerikkalaisen Henry Hobson Richardsonin ja uuden englantilaisen arkkitehtuurin aatteet. Niinpä hän alkukaudellaan suunnitteli huviloita, joissa näkyy englantilaisia ja amerikkalaisia vaikutteita. Läpimurtonsa Westman teki Tukholmaan suunnittelemallaan Läkaresällskapetin rakennuksella 1905. Hänen päätöitään ovat Tukholman raatihuone, Röhssin museo Göteborgissa, Norrköpingin sairaala ja Tukholman Karoliininen sairaala.
Kuvia Westmanin töistä

Gamla Djursholm
Svenska läkaresällskapetin talo
Bünsowska villan
Thulinska villan
Tammska villan
Högberga gård
Punaisen Ristin sairaala
Umedalenin sairaala
Beckombergan sairaala
Sankta Marian sairaala
Röhssin museo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Westman Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN
Günther Heinze

Günther Heinze (26. heinäkuuta 1923 Dresden-Blasewitz – lokakuu 2020) oli itäsaksalainen urheilujohtaja ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsen (KOK).
Günther Heinze kävi Dresdenissä kansakoulun ja oppisopimuskoulutuksella koneistajan ammatin. Nuoruuden liikunnalliset harrastukset olivat yleisurheilu ja koripallo. Vuonna 1941 Heinze liittyi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) jäseneksi. Samana vuonna 18-vuoden iässä hän aloitti asepalveluksen Saksan ilmavoimien joukoissa, joissa hän palveli viime vaiheessa alikersanttina. Saksan tappioon päättyneen sodan jälkeen Heinze  oli sotavankeudessa Neuvostoliitossa vuosina 1944–1949.
Palattuaan sotavankeudesta Saksaan Heinzesta tuli Dresdenin alueen urheilukomitean puheenjohtaja. Seuraavana vuonna hän aloitti opiskelun Leipzigin liikuntakorkeakoulussa (DHfK), josta hän valmistui vuonna 1952 liikunnanopettajaksi. Opiskelun rinnalla Heinze pelasi Itä-Saksan koripallomaajoukkueessa. Koripallouran jälkeen hän toimi kansainvälisenä koripallotuomarina vuosina 1952–1956. Opiskelun jälkeen Heinze toimi vuosina 1952–1954 Itä-Saksan hallituksen liikunnasta vastaavassa virastossa osastopällikkönä ja edelleen vuosina 1954–1957 hallituksen alaisen liikuntakomitean varapuheenjohtajana. Hän toimi vuosina 1957-1989 Itä-Saksan voimistelu- ja urheiluliiton (DTSB) varapuheenjohtajana.
Hänet valittiin edelleen Itä-Saksan kansalliseen olympiakomiteaan, jossa hän työskenteli varapuheenjohtajana vuosina 1955–1972 ja 1982–1989. Välillä hän toimi olympiakomitean pääsihteerinä vuosina 1973–1982 ja Saksojen yhdentymisvaiheessa 6. tammikuuta – 15. kesäkuuta 1990 Itä-Saksan olympiakomitean vt. puheenjohtajana. Heinze oli valittu 1980-luvun alussa edesmenneen Heinz Schöbelin seuraajaksi Kansainväliseen olympiakomiteaan silloin urheilullisesti mahtavan Itä-Saksan edustajana vuodesta 1981 vuoteen 1992. Itä-Saksan urheilussa Heinzen KOK-aikaan kuitenkin korkeinta urheilupoliittista valtaa käytti kansallisen komitean puheenjohtaja Manfred Ewald. KOK:sta eron jälkeen Heinze nimitettiin KOK:n kunniajäseneksi. KOK-aikanaan hän toimi olympiakisojen koordinointikomiteassa vuosina 1985-1988 ja olympiakisojen ohjelmasta vastaavassa komiteassa vuosina 1989-1991.
Heinze toimi erityisesti Itä-Saksan koripallon järjestötoiminnassa. Hän johti vielä kehittymässä olevaan Itä-Saksan koripallosta vastaavaa komiteaa, joka muuttui vuonna 1955 Itä-Saksan koripalloliitoksi, jonka puheenjohtajana hän oli aina vuoteen 1970. Sen jälkeen hän johti Itä-Saksan lentopalloliittoa vuosina 1970–1984. Vuosina 1956–1960 hän toimi Kansainvälisessä koripalloliitossa (FIBA) talouskomitean jäsenenä ja vuosina 1964–1972 FIBA:n varapuheenjohtajana.
Heinzen oma 1950-luvun alun opinahjo Leipzigin liikuntakorkeakoulu (DHfk) myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1985.
Trebian taistelu

Trebian taistelu oli toisen puunilaissodan ensimmäinen suurtaistelu. Taisteluun osallistuivat Hannibalin karthagolaisjoukot ja Rooman tasavalta joulukuussa 218 eaa. noin talvipäivänseisauksen aikaan. Taistelu päättyi roomalaisten huomattavaan tappioon. Silti osa roomalaisista (noin 2,5 legioonaa eli 10 000 roomalaissotilasta) onnistui taistelemaan kunniakkaasti ja sitten vetäytymään Placentiaan (Piacenza). Hannibal voitti huolellisella ja innovatiivisella suunnitelmallaan, joista hän on kuuluisa. Roomalaiskenraali, konsuli Tiberius Sempronius Longus heitti joukkonsa vaikeissa olosuhteissa suoraan hyökkäykseen eikä huomannut joutuvansa ansaan.
Taistelu käytiin tasamaalla Piacenzan maakunnassa Trebbiajoen vasemmalla rannalla lähellä Po-jokea. Taistelu on nimetty joen mukaan. Vaikka tarkka sijainti, jossa taistelu käytiin, ei ole aivan varma, yleisesti oletetaan että taistelukenttä oli näköetäisyydellä via Emilian roomalaistiestä.
Taistelu > Magon väijytys

Joulukuu 218 eaa. oli kylmä ja luminen. Scipio oli vielä toipumassa haavoistaan, mutta Sempronius oli "kiivaana ja omapäisenä" innokas kaatamaan Hannibalin yksin saavuttaakseen ääniä tuleviin konsulinvaaleihin. Scipio olisi välttänyt kouluttamattomilla miehillä hyökkäämistä. Semproniuksen epäonneksi myös Hannibal tiesi tämän ja kehitti suunnitelman, joka pohjautui Semproniuksen kiivauden hyväksikäyttöön. Hannibalin joukot olivat majoittuneet kylmän ja tulvivan Trebbiajoen varrelle.
Hannibal luotti gallialais-vakoilijoiltaan saamiinsa tietohin. Heidän kertoessaan roomalaisten olevan taisteluvalmiudessa, hän kutsui luoksensa sata parasta jalkaväen ja ratsuväen sotilastaan ja käski heistä jokaisen valita kymmenen sotilasta mukaansa erikoistehtävää varten. Nämä Hannibalin nuoremman veljen Magon alaisuuteen määrätyt 1 100 jalkaväkisotilasta ja 1 100 ratsuväkisotilasta, käskettiin piiloutumaan yön turvin Trebbiajoen aluskasvillisuuteen, valmiina väijyämään roomalaisia.
Taistelu > Numidialaisratsuväen provokaatio

Seuraavana aamuna Hannibal lähetti loput numidialaisratsumiehet Trebbian yli häiritsemään roomalaisleiriä. He ratsastivat leirin porteille ja ampuivat nuolia vartiomiehiä kohti ja vetäytyivät, houkutellen roomalaiset asemiin mihin Magon piilotettu osasto voisi hyökätä oikealla hetkellä. Sempronius lähetti ratsuväen häätämään heitä ja pian perään lähetettiin 6 000 keihäänheittäjää, kevyttä jalkaväkeä turvaamaan taistelurintamaa. Taistelurintamaan kuului 12 000 roomalaista raskaan jalkaväen miestä ja 20 000 italialaista, jotka oli myös luultavasti raskaasti aseistettu.
Taistelu > Roomalaiset ylittävät Trebbian

Yhdysvaltalainen sisällissodan aikainen upseeri, everstiluutnantti Theodore Ayrault Dodge, kirjoitti näin:
Päivä oli koittamassa, satoi lunta. Joukot eivät olleet syöneet aamiaista. Mutta vaikka he olivat olleet valmiudessa monta tuntia, hän määräsi heidät ylittämään Trebbia, jonka vesi ylsi rinnuksiin asti ja oli jääkylmää. Ylitettyään virran roomalaissotilaat olivat niin kylmissään, että heillä tuskin pysyi aseet kädessä. Hannibal oli valmis. Hänen miehensä olivat syöneet, öljynneet itsensä nuotioiden äärellä ja valmistaneet aseensa taisteluun. Hän olisi voinut hyökätä, jo kun osa roomalaisista oli päässyt yli, jopa paremmalla menestyksellä. Nähdessään juonensa onnistuvan hän kuitenkin päätti odottaa saavuttaakseen vieläkin suuremman moraalisen sekä vieläkin vakuuttavamman voiton sitomalla koko vihollisen armeijan taisteluun.selvennä lähde?
Taistelu > Hannibal vahvistaa sivustojaan

Hannibal laittoi nyt liikkeelle 8 000 kevyen jalkaväen sotilastaan - keihäänheittäjiä ja baleaarisia linkomiehiä - suojatakseen taistelulinjansa. Heidän taaksensa hän muodosti päätaistelurintaman jalkaväen 20 000 afrikkalaisesta, iberialaisesta, ja kelttiläisestä sotilaastaan sekä jakoi 10 000 jalkaväkisotilastaan ja joitain sotanorsuja kummallekin sivustalleen.
Numidialaisratsuväki kääntyi äkillisesti ja hyökkäsi takaa-ajossa hajaantuneen roomalaisratsuväen kimppuun. Sempronius veti ratsuväkensä sivustoillensa. Numidialaiset ratsumiehet jatkoivat häiritsemällä roomalaista kevyttä jalkaväkeä, saaden heidät tuhlaamaan ammuksensa. Armeijoiden lähestyessä toisiaan, roomalaisella kevyellä jalkaväellä ei ollut enää taistelukykyä karthagolaisia vastaan ammusten vähyyden ja hypotermian takia, joten Sempronius käski heidät selustaan.
Samoin balearisten linkomiesten ja keihäänheittäjien kohdatessa roomalaista raskasta jalkaväkeä Hannibal veti heidät pois taistelusta ja sijoitti heidät sivustoillensa. Kahden taistelurivistön suhteet olivat siis seuraavankaltaiset. Keskustassa 32 000 roomalaista raskaan jalkaväen sotilasta kohtasi 20 000 karthagolaista raskaan jalkaväen sotilasta, suhde oli siis 1,6 roomalaista jokaista karthagolaista vastaan. Sivustoilla 2 000 roomalaista ratsuväen sotilasta kohtasi kuitenkin 5 000 karthagolaista ratsuväkimiestä sekä 4 000 kevytaseista sotilasta, suhde sivustoilla oli näin ollen yksi roomalainen vastaan 4,5 karthagolaista, lisäksi karthagolaisten sotanorsut olivat sivustoilla.
Taistelu > Ansa

Kevyen jalkaväen vetäytyessä roomalaisten linjojen taakse, raskaasti varustettu jalkaväki lähestyi karthagolaisia. Samaan aikaan karthagolaisten sivustat hyökkäsivät roomalaisten sivustoihin työntäen ne takaisin jokeen ja jättäen roomalaisten jalkaväen alttiiksi hyökkäykselle. Roomalaisten ohitettua Magon piilotetut joukot, Magon joukot hyökkäsivät roomalaisten selustaan. Roomalaisten moraalin ollessa jo nälän, kylmän ja väsymyksen takia heikko, rintaman sivustoilla ja takana olleet sotilaat irrottautuivat muodostelmasta ja pyrkivät takaisin joelle. Vaikka lähteet eivät kerro, moinen käytös on tyypillistä vähiten koulutetuille joukoille, jotka yleensä sijoitetaan kerrotunlaisiin paikkoihin taisteluissa.
Sekasorrossa pakenevien miesten yrittäessä joelle Hannibal käytti tilaisuutensa saadakseen verilöylyn. Suurin osa taistelussa kuolleista kaatui paetessaan tai hukkui jokeen. Roomalainen ratsuväki ratsasti karkuun. Roomalaisten legioonalaisten pysyessä Semproniuksen kanssa keskustassa ja suurimman armeijan osan ollessa 20 000 italialaista, miehet jotka kuolivat, eivät todennäköisesti olleet legioonalaisia vaan italialaisia liittolaisia, joita ei ollut koulutettu taisteluun.
Taistelu > Roomalainen ontto neliö

On selvää, että Sempronius suuntasi päähyökkäyksensä Karthahgon linjan keskustaan. Hän on luultavasti ollut komentamassa henkilökohtaisesti keskustaa, koska ei ole tullut tapetuksi sivustassa tai selustassa. Hänen seuranaan on ollut hänen kokenein ja tehokkain jalkaväkensä. Itse asiassa he ovat toimineet kuin ammattisotilaat. Osa sotilaista on siirtynyt nopeasti sivustoille ja selustaan muodostaen onton neliön. Tässä roomalaisessa jalkaväkimuodostelmassa kaikki sivut suuntautuivat ulospäin ja keskusta jätettiin tyhjäksi komentajia ja haavoittuneita varten. Tämä neliö torjui kaikki karthagolaisten hyökkäykset. Karthagolaiset keskittivätkin huomionsa joen rannalla olleisiin miehiin, roomalaisten muodostelman sijaan.
Kevyt jalkaväki lähetettiin pysäyttämään norsuja. Sen he tekivät heittämällä tikkoja ja pistelemällä hännän alle. Norsut sekosivat ja hyökkäsivät kummankin osapuolen joukkojen kimppuun, kunnes Hannibal käski ajaa norsut vasemmalle roomalaisten puolella taistelevien gallialaisten kimppuun. Ei ole tiedossa, mitä Livius tarkoittaa "vasemmalla", mutta norsut eivät olleet keskustassa.
Vaikka Sempronius teki muutamia epäonnisia strategisia päätöksiä, hän todisti taistelukentällä olevansa hyvä kenraali. Määräämällä joukot Karthagon keskustaa vastaan vihollinen kärsi suuria menetyksiä, mutta niiden laadusta ei ole tarkkaa tietoa. Kahdesta etnisestä ryhmittymästä afrikkalaisista ja kelteistä, jälkimmäisen on sanottu menettäneen enemmän miehiä. Neliö oli taistellut itsensä pian karthagolaisten selustaan ja näki takanaan karthagolaisten teurastavan Rooman liittolaisia. Sempronius ei palannut enää pelastamaan heitä vaan vetäytyi joukkoineen Piacenzaan.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of the Trebia
Käännös suomeksi
Mibefradiili

| --- | --- |

Mibefradiili
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(1S,2S)-2-[2-[3-(1H-bentsimidatsol-2-yyli)propyylimetyyliamino]etyyli]-6-fluori-1-propan-2-yyli-3,4-dihydro-1H-naftalen-2-yyli]-2-metoksiasetaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 116644-53-2
ATC-koodi: C08CX01
PubChem CID: 60663
DrugBank: DB01388
Kemialliset tiedot
Kaava: C29H38N3FO3 
Moolimassa: 495,624
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 128 °C (dihydrokloridisuola)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 70 %
Proteiinisitoutuminen: > 99%
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 17-25 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Mibefradiili (C29H38N3O3F) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste kuuluu kalsiumkanavan salpaajiin ja sitä on käytetty korkean verenpaineen hoidossa, mutta se on vedetty markkinoilta muiden lääkkeiden kanssa ilmenneiden haitallisten yhteisvaikutusten vuoksi.
Ominaisuudet

Mibefradiili on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdistettä käytettiin tyypillisesti dihydrokloridisuolana, joka on vesiliukoista.
Vaikutusmekanismi

Mibefradiili on sydämen T-tyypin kalsiumkanavien salpaaja. Kalsiumkanavien salpautuessa kalsiumionien virtaus soluihin estyy ja verisuonet rentoutuvat. Tämä alentaa verenpainetta. Mibefradiili tuli markkinoille vuonna 1997. La Roche markkinoi yhdistettä korkean verenpaineen ja stabiilin angina pectoriksen hoitoon. Se kuitenkin vedettiin markkinoilta jo vuonna 1998 vakavien muiden lääkeaineiden kanssa havaittujen yhteisvaikutusten vuoksi. Mibefradiili on CYP3A4-entsyymin inhibiittori ja CYP3A4 metaboloi useita lääkeaineita. Haittavaikutuksia havaittiin muun muassa β-salpaajien, verapamiilin ja diltiatseemin kanssa ja näitä olivat muun muassa vaaralliset rabdomyolyysi ja niin kutsuttu kääntyvien kärkien oireyhtymä (Torsade des pointes). Mibefradiilin ja muiden lääkkeiden yhteisvaikutuksen tiedetään aiheuttaneen ainakin yhden kuolemantapauksen.
Kaivotalo

Kaivotalo kuvattuna helmikuussa 2025.
Kaivotalo on Pauli Salomaan suunnittelema vuonna 1955 valmistunut liikerakennus Helsingin Kluuvissa. Se sijaitsee Kaivokatu 10:ssä Helsingin keskeisimmällä paikalla vastapäätä Helsingin päärautatieasemaa, naapureinaan nk. Makkaratalo ja Kalevan talo. Rakennus on välittömässä yhteydessä Rautatientorin metroasemaan ja Asematunneliin. Katutasolla rakennuksen läpi kulkee leveä jalankulkukäytävä Kaivokadulta korttelin keskellä sijaitsevalle aukiolle, Kaivopihalle, josta edelleen johtaa portaikko hieman ylempänä, Mannerheimintien varressa Vanhan ja Uuden Ylioppilastalon välissä sijaitsevalle Ylioppilasaukiolle.
Helsingin yliopiston ylioppilaskunta sai tontin haltuunsa vuonna 1938 Rautatiehallitukselta. Tulevasta rakennuksesta järjestettiin suunnittelukilpailu, jonka voittaneen ehdotuksen mukaan Vanha Ylioppilastalo olisi pitänyt purkaa sen tieltä. Vuonna 1939 alkanut toinen maailmansota pysäytti rakennushankkeen. Sodan päätyttyä "Vanhan" purkamisesta oli päätetty luopua ja Kaivokadun varrelle nousi 1950-luvun modernia arkkitehtuuria edustava liikerakennus. Sen julkisivua hallitsevat nauhamaiset ikkunarivit ja vaalea väritys, poiketen runsaat kymmenen vuotta myöhemmin valmistuneen naapurin, Makkaratalon massiivisesta tummasävyisestä klinkkeripinnasta. Kaivotalon ulkonäöstä, vaikka se sijaitsee näkyvällä paikalla, ei ole käyty niin kiivasta keskustelua kuin Makkaratalosta.
Vuonna 1981 rakennettiin Kosti Kurosen rakennuksen sisäpihalle suunnittelema Kaivopiha jalankulkuyhteyksineen ja liikkeineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaivotalo Wikimedia Commonsissa
Kivilaakso, Aura: ”Kaivokatu 10, Kaivotalo”, Kun Helsinkiin rakennettin city. Keskustan vuosina 1945-1990 valmistuneet liikerakennukset, s. 127–132.  Helsingin kaupunginmuseo, 2014.  ISBN 978-952-272-793-0  Teoksen verkkoversio (PDF) Viitattu 7.3.2023.
Eeltje Visserman

Eeltje Visserman (24. tammikuuta 1922 – 23. maaliskuuta 1978) oli hollantilainen shakkitehtävien laatija. Hän sai tehtäväshakin suurmestarin arvonimen ensijaossa vuonna 1972 yhtenä neljästä ensimmäisestä laatijasta, joille arvonimi myönnettiin..
Siviilityönsä Visserman suoritti Hollannin asunto- ja rakennusminisrteriön virkamiehenä. Shakkitehtävien laatijana Visserman tunnetaan lähinnä kaksi- ja kolmisiirtoisista mattitehtävistään. Tällä alueella hänet haastoi saman sukupolven laatijoista vain neuvostoliittolainen Lev Loshinski. Visserman laati menestyksellisesti myös satushakin tehtäviä. Visserman laati yli 800 tehtävää. Hän toimi laatimisen myös tuomarina laadintakilpailuissa. Tunnustuksena siitä hän sai kansainvälisen tehtävätuomarin arvonimen vuonna 1958.
Vuosina 1957–1970 Visserman oli hollantilaisen tehtävälehti Probleembladin päätoimittaja. Hän julkaisi vuonna 1964 teoksen 64 Nederlandse componisten, jossa on kaikkiaan 64 hollantilaisen laatijan lyhyt elämäkerta ja näytetehtäviä heidän tuotannostaan. Visserman kuoli pitkään sairastettuaan Haagissa 23. maaliskuuta 1978.
National Association of Broadcasters

National Association of Broadcastersin toimisto Washington DC:ssä.
National Association of Broadcasters (NAB) on vuonna 1922 perustettu yhdysvaltalainen lähetystoimintaa harjoittavien tahojen edunvalvontajärjestö. Järjestö edustaa noin 900 televisio- ja 5 000 radioasemaa, ja sen päämaja sijaitsee Washington DC:ssä.
Alun perin järjestö perustettiin suunnittelemaan radiotaajuuksien käyttöä, ja se olikin merkittävässä roolissa vuoden 1927 radiolain valmisteluissa. Toinen merkittävä järjestön alkuaikojen tehtävä oli radion tekijänoikeuskorvauksista neuvotteleminen.
Vuosittainen yleensä Las Vegasissa järjestettävä NAB Convention on eräs suurimpia alan ammattilaisten kohtaamis- ja markkinointitapahtumia maailmassa. NAB valitsee joka vuosi yhden uuden jäsenen National Association of Broadcasters Hall of Fameen sekä radion että television parista.
Aiheesta muualla

National Association of Broadcastersin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Untitled (R. Kelly)

| Untitled R>  Kelly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 2008 – lokakuu 2009
 Julkaistu:  30. marraskuuta 2009  1. joulukuuta 2009
 Tuottaja(t): R. Kelly
 Tyylilaji: R&B, pop, hip hop
 Kesto: 62.13
 Levy-yhtiö: Jive, Sony Music
Listasijoitukset
  Billboard 200: 4.
R. Kellyn muut julkaisut
| Double Up 2007 | Untitled 2009 | Epic 2010 |
Singlet albumilta Untitled
 ”Supaman High” Julkaistu: 12. kesäkuuta 2009  ”Number One” Julkaistu: 28. heinäkuuta 2009  ”Religious” Julkaistu: 10. lokakuuta 2009  ”Echo” Julkaistu: tammikuu 2010  ”Be My #2” Julkaistu: 5. huhtikuuta 2010
Untitled on yhdysvaltalaisen R&B-laulaja-sanoittaja R. Kellyn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin Britanniassa 30. marraskuuta 2009 ja Yhdysvalloissa 1. joulukuuta samana vuonna. Albumin julkaisivat yhteistyössä Jive Records ja Sony Music.
Taustatietoa

Albumin piti alun perin ilmestyä vuonna 2008 nimellä: 12 Play: Fourth Quarter. Albumilta piti tulla singlet: "Skin" ja "Hair Braider", mutta kumpikaan ei lopulta tullut albumille. 11. elokuuta 2009 "It's Orgasmic" (mukana Ciara) -niminen kappale levisi internetiin. Mutta sekään ei yltänyt albumille saakka. Ensimmäinen single, joka lopulta tuli albumille on nimeltään "Number One". Sillä vierailee Keri Hilson ja se julkaistiin heinäkuussa 2009. Albumin toinen, "Religious"-niminen single julkaistiin 10. lokakuuta 2009. Albumin kolmas single "Echo" julkaistiin tammikuussa 2010. Huhtikuussa 2010 julkaistiin albumin neljäs ja viimeinen single "Be My #2".
Kappaleet

Suluissa tuottaja.
Crazy Night (feat. Rock City) – 3.35 (R. Kelly & Lil' Ronnie)
Exit – 4.06 (R. Kelly & Jazze Pha)
Echo – 3.58 (R. Kelly, Infinity & Darhyl "DJ" Camper)
Bangin' the Headboard – 3.14 (R. Kelly, Infinity & Darhyl "DJ" Camper)
Go Low – 3.51 (R. Kelly)
Whole Lotta Kisses – 4.30 (R. Kelly)
Like I Do – 3.40 (R. Kelly & Los Da Mystro)
Number One (feat. Keri Hilson) – 4.21 (R. Kelly, Roy "Royalty" Hamilton & Raphael "Riffraph" Hamilton)
I Love the DJ – 3.45 (R. Kelly & Soulshock & Karlin)
Supaman High (feat. OJ da Juiceman) – 4.24 (R. Kelly & Willy Will)
Be My #2 – 4.52 (R. Kelly & Jack Splash)
Text Me – 4.20 (R. Kelly & Gaz)
Religious – 3.03 (R. Kelly, Eric Dawkins & Antonio Dixon)
Elsewhere – 4.36 (R. Kelly & Christopher "Deep" Henderson)
Pregnant (feat. Tyrese, Robin Thicke & The-Dream) – 6.00 (R. Kelly, Berris Bolton & DeWayne Swan)
Fallin' from the Sky (Write Me Back) – 4.25 (Britannian & Japanin bonuskappale)
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: C+
Pitchfork Media: 4.8/10
Rolling Stone:
Listasijoitukset

| Lista (2009) | Sija |
| --- | --- |
South African Albums Chart: 19
U.S. Billboard 200: 4
U.S. Top R&B/Hip-Hop Albumslähde?: 1
Etelä-Korean moottoritieverkko

Etelä-Korean moottoritieverkko.
Luettelon värien merkitys:
| --- | --- |
Valmis / rakenteilla: suunnitteilla (2020)