stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orjolin alue
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orjolin alue Wikimedia Commonsissa
| n k Keskinen federaatiopiiri |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Moskova
|  Belgorod  Brjansk  Ivanovo  Kaluga  Kostroma  Kursk  Lipetsk  Moskova Alue  Orjol  Rjazan  Smolensk  Tambov  Tver  Tula  Jaroslavl  Vladimir  Voronež  |  Belgorod  Brjansk  Ivanovo  Kaluga  Kostroma  Kursk  Lipetsk  Moskova Alue  Orjol  Rjazan  Smolensk  Tambov  Tver  Tula  Jaroslavl  Vladimir  Voronež  |  |
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
Orjolin alueen hallinnollinen jako
Heikki Jääskeläinen (jääkäri)

Heikki Jääskeläinen (24. maaliskuuta 1895 Kuopion maalaiskunta – 27. tammikuuta 1960) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat torppari Aaro Heikki Jääskeläinen ja Henriikka Vepsäläinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Vilhelmiina Nevalaisen kanssa.
Opinnot

Jääskeläinen kävi kansakoulun ja Jalkaväen kapitulanttikoulun vuosina 1923–1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1926.
Jääkärikausi

Jääskeläinen työskenteli sahatyömiehenä Ruotsissa enne liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella,  Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota

Jääskeläinen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin 2. Savon pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Lempäälässä, Tampereella ja Vesilahdella sekä rykmentin etenemiseen Valkeakosken, Hauhon, Tuuloksen ja Lammin kautta Koskelle.
Sisällissodan jälkeinen aika

Jääskeläinen siirrettiin sisällissodan jälkeen 18. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan, josta hänet siirrettiin aluksi koulutusaliupseeriksi 4. komppaniaan ja 14. tammikuuta 1919 Panssarijuna 2:n vääpeliksi. Myöhemmin hän toimi vääpelinä 1. ja 4. komppaniassa kunnes hänet siirrettiin  1. helmikuuta 1935 pioneerivälinevaraston hoitajaksi.
Talvi- ja jatkosota

Jääskeläinen osallistui talvisotaan  komppanianvääpelinä 23. Pioneerikomppaniassa ja osallistui taisteluihin Kollaalla. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä kunnes hänet siirrettiin komppanianvääpeliksi Pioneeripataljoona 12:sta ja edelleen Pioneeripataljoona 9:ään sekä Pioneeripataljoona 4:ään. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin vääpeliksi Pioneeripataljoona 24:ään, josta hänet siirrettiin Pioneerikoulutuskeskuksen keskusvaraston hoitajaksi ja oli toimessa aina sodan loppuun asti ja osallistui taisteluihin Repola-Rukajärvi akselilla. Sotien jälkeen hän toimi Pioneerirykmentin ase- ja vientivälinevaraston hoitajana. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1950 ja siirtyi sen jälkeen varastonhoitajaksi Ojaputki Oy:n palvelukseen Korialle. - Hänet haudattiin Kouvolaan.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Vääpeli 16. toukokuuta 1918  Vänrikki 1942 |     |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera (1918 ja 1940)  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Opetuslapsi, jota Jeesus rakasti

Lausetta "opetuslapsi, jota Jeesus rakasti" (kreik. ὁ μαθητὴς ὃν ἠγάπα ὁ Ἰησοῦς, ho mathētēs hon ēgapā ho Iēsous) tai Johanneksen evankeliumin jakeessa 20:2 "opetuslapsi, joka oli Jeesukselle rakkain" (kreik. ὃν ἐφίλει ὁ Ἰησοῦς, hon ephilei ho Iēsous), on käytetty kuusi kertaa Johanneksen evankeliumissa,, mutta ei muissa Uuden testamentin Jeesusta koskevissa kohdissa. Johanneksen evankeliumin jakeessa 21:24 todetaan, että Johanneksen evankeliumi perustuu tämän opetuslapsen kirjalliseen todistukseen.
Ensimmäisen vuosisadan lopusta saakka rakastettu opetuslapsi on yleisesti tunnistettu Johannes-evankelistaksi. Tutkijat ovat keskustelleet johanniinisen kirjallisuuden (Johanneksen evankeliumi, Ensimmäinen, Toinen ja Kolmas Johanneksen kirje ja Ilmestyskirja) kirjoittajasta, ainakin 200-luvulta saakka, mutta varsinkin valistuksen ajalta saakka. Käsityksen Johannes-evankelistasta kirjoittajana ovat modernit tutkijat hylänneet.
Identiteetti > Apostoli Johannes

Johanneksen evankeliumin päätössanat koskevat nimenomaan rakastettua opetuslasta, " Juuri tämä opetuslapsi todistaa kaikesta tästä. Hän on tämän kirjoittanut, ja me tiedämme, että hänen todistuksensa on luotettava." (Joh. 21:24.)
Eusebios tallensi 300-luvulla Kirkkohistoriaansa kirjeen, jonka hän uskoi olleen Efesoksen Polykrateen (noin 130–196) kirjoittama toisella vuosisadalla. Polykrates uskoi, että Johannes oli se "joka nojasi Herran syliin"; viitaten rakastetun opetuslapsen tunnistamiseen:
»John, who was both a witness and a teacher, "who reclined upon the bosom of the Lord", and, being a priest, wore the sacerdotal plate. He fell asleep at Ephesus. Johannes, joka oli sekä todistaja että opettaja, "joka nojasi Herran syliin", ja ollen pappi käytti papin kilpeä. Hän nukkui kuolonuneen Efesossa.»
Augustinus (354 – 430 jKr.) uskoi myös, että Johannes oli rakastettu opetuslapsi perustuen hänen Johanneksen evankeliumia koskevaan traktaattiinsa.
Rakastettu opetuslapsi oli yksi kahdestatoista apostolista, olettaen, että hän oli ilmeisesti läsnä viimeisellä ehtoollisella, minkä Matteus ja Markus toteavat, että Jeesus söi kahdentoista apostolin kanssa. Näin ollen yleisimmin tunnistetaan apostoli Johannes, joka voisi sitten olla sama kuin Johannes- evankelista. Merril F. Unger esittää asiaintilan eliminaatioprosessin kautta.
Kuitenkin, kun jotkut nykyajan tutkijat ovat edelleen samaa mieltä Augustinuksen ja Polykrateen kanssa, yhä useammat eivät usko, että Apostoli Johannes kirjoitti Johanneksen evankeliumia tai itse asiassa mitään muutakaan Uuden testamentin teosta, jotka on perinteisesti liitetty häneen, joten tämä sidos "Johanneksen" ja rakastetun opetuslapsen välillä on vaikea ylläpitää.
Jotkut tutkijat ovat myös ehdottaneet homoeroottista tulkintaa Kristuksen suhteesta rakastettuun opetuslapseen, vaikka tällaisen tulkinnan ovat muut kiistäneet. Tilborg viittaa siihen, että muotokuva Johanneksen evankeliumista on "positiivisesti virittynyt mahdolliseen homoseksuaalisen käyttäytymisen kehittymiseen". Hän kuitenkin varoittaa, että "koodissa... tällainen kuvitteellinen homoseksuaalinen käyttäytyminen ei ole osoitus homoseksuaalisuudesta." Dunderberg väittää, että tekstissä ei ole kreikan termejä "rakastajalle" ja "rakastetulle", mikä alentaa puhtaasti eroottisen luennan arvon.
Kristuksen ja Johanneksen välisen suhteen jotkut varmasti tulkitsivat olevan fyysis-eroottisluonteista jo 1500-luvulla (vaikkakin "harhaoppisessa" kontekstissa) - dokumentoituna, esimerkiksi oikeudenkäynnissä liittyen Christopher Marlowen jumalanpilkkaan: syytetty väitti, että "Pyhä Johannes-evankelista oli Kristuksen petikumppani ja kumartui aina hänen helmassaan, että hän käytti häntä kuin Sodoman syntiset".
Dynes vetää yhteyden myös nykyaikaan 1970-luvulle New Yorkiin, jossa perustettiin suosittu uskonnollinen ryhmä nimeltä "Rakastetun opetuslapsen kirkko", jonka tarkoituksena oli antaa myönteinen tulkinta suhteesta samaa sukupuolta olevien välillä.
Identiteetti > Lasarus

Rakastetuksi opetuslapseksi on myös sovitettu Lasarus Betanialaista, mikä perustuu Johanneksen evankeliumin jakeeseen 11:5:
»Now Jesus loved Martha and her sister and Lazarus.»
ja Johanneksen evankeliumin jakeeseen 11:3
»Therefore his sisters sent unto him, saying, Lord, behold, he whom thou lovest is sick.»
Merkityksellinen on myös Ben Taflinger III:n  mukaan se tosiasia, että rakastetun opetuslapsen henkilöä ei ole mainittu ennen Lasaruksen herättämistä. Lasarus herätetään Johanneksen evankeliumin luvussa 11, kun taas rakastettu opetuslapsi on ensimmäisen kerran mainittu Johanneksen evankeliumin luvussa 13.
Frederick Baltz  väittää, että Lasaruksen tunnistaminen, todisteiden viitatessa siihen, että rakastettu opetuslapsi oli pappi, ja vanha Johannes-perinne ovat kaikki oikein. Baltzin mukaan Boethuksen lasten perhe, joka on tunnettu Josephukselta ja rabbiinisesta kirjallisuudesta, on sama perhe, joka mainitaan Johanneksen evankeliumin 11. luvussa: Betanian Lasarus, Martta ja Maria. Tämä on rakas perhe, Johanneksen evankeliumin jakeen 11:5 mukaan. Historiallinen Lasarus oli Eleasarin poika Boethus, joka oli kerran Israelin ylipappi, ja oli lähtöisin suvusta, joka tuotti useita ylipappeja. Evankeliumin kirjoittaja Johannes ei ollut yksi kahdestatoista, vaan Martan poika (Sukkah 52 b). Hän vastaa läheisesti kuvausta, jonka piispa Polykrates antaa kirjeessään: uhraava pappi, joka käytti petalonia (eli ylipapin tunnusta). Tämä Johannes "Vanhempi" oli Jeesuksen seuraaja, mihin viittasi Papias, ja hänen toimintansa silminnäkijä. Hän oli oikean ikäinen ollakseen elänyt Trajanuksen aikaan saakka (Ireneuksen mukaan). Baltzin mukaan Johannes on luultavasti "opetuslapsi" (kreik. ον ηγαπα ο Ιησους) ja Eleasar on "se opetuslapsi", (kreik. ον εφιλει ο Ιησους) evankeliumissa.
Identiteetti > Maria Magdaleena

Toinen koulukunta on ehdottanut, että Johanneksen evankeliumin rakastettu opetuslapsi todella oli alun perin Maria Magdaleena. Jotta johdonmukaisuus säilytettäisiin Raamatun kanssa, on ehdotettu teoriaksi että Marian erillinen olemassaolo kahdessa yhteisessä kohtauksessa, joissa on rakastettu opetuslapsi (Joh.19:25-27; Joh. 20:1-11), johtuu myöhemmistä muutoksista, jotka on tehty hätäisesti evankeliumiin myöhään 100-luvulla. Molemmissa kohtauksissa on väitetty olevan epäjohdonmukaisuuksia sekä sisäisesti että suhteessa synoptisiin evankeliumeihin. Siten tämä karkea muokkaus olisi voitu tehdä, jotta Maria Magdaleena ja rakastettu opetuslapsi näyttäisivät eri henkilöiltä.
Marian evankeliumissa, joka on osa Uuden testamentin apokryfeistä — joita ovat erityisesti Nag Hammadista löytyneet gnostilaiset evankeliumit — tiettyyn Mariaan, joka on yleisesti tunnistettu Maria Magdaleenaksi, on jatkuvasti viitattu henkilönä, jota Jeesus rakasti enemmän kuin muita. Filippuksen evankeliumissa, joka on toinen Nag Hammadin gnostilaisista teksteistä, samaa on sanottu nimenomaan Maria Magdaleenasta.
Identiteetti > Tuntematon pappi tai opetuslapsi

Brian J. Capper väittää, että rakastettu opetuslapsi oli näennäis-luostarimaisen, mystisen ja askeettisen juutalaisen aristokratian papillinen jäsen. Aristokratia sijoittui Jerusalemin arvostetulle lounaiskukkulalle, ja se toimi isäntänä Jeesuksen viimeisellä ehtoollisella kyseisessä paikassa, viitaten tutkija D. E. H. Whiteley:in, joka päätteli, että Rakastettu opetuslapsi oli isäntänä viimeisellä ehtoollisella. Capper ehdottaa, selittääkseen pitkälti erottavaa Rakastetun opetuslapsen nimitystä yhtenä, jota Jeesus rakasti, että "rakkauden" kieli liittyi erityisesti juutalaisten ryhmiin, jotka paljastivat virtuoosi-uskonnon omaperäisiä sosiaalisia ominaisuuksia askeettisissa yhteisöissä. Brittiläinen tutkija Richard Bauckham päätyy samanlaiseen johtopäätökseen, että rakastettu opetuslapsi, joka myös kirjoitti Johannekseen liitetyn evankeliumin, oli luultavasti (yllättävän laajan) korkeapapillisen perheklaanin kirjallisesti sivistynyt jäsen.
Gerd Theissen ja Annette Merz esittävät, että todistus voi olla peräisin vähemmän tunnetulta opetuslapselta, ehkä Jerusalemista.
Identiteetti > Jaakob, Jeesuksen veli

James D. Tabor  väittää, että rakastettu opetuslapsi on Jaakob, Jeesuksen veli (Jeesuksen sukulainen, veli tai serkku, riippuen siitä, kuinka sana käännetään). Yksi useista todisteista, jonka Tabor tarjoaa, on kirjaimellinen tulkinta Johanneksen evankeliumin jakeesta 19:26, "Kun Jeesus näki, että hänen äitinsä ja rakkain opetuslapsensa seisoivat siinä, hän sanoi äidilleen: "Nainen, tämä on poikasi!"  Kuitenkin muualla evankeliumissa, Johanneksen evankeliumin jakeessa 21:7, rakastettu opetuslapsi viittaa ylösnousseen Jeesukseen "Herrana" pikemminkin kuin "veljenään".
Syitä salata nimen henkilöllisyys

Teoriat viittauksesta sisältävät yleensä yrityksen selittää, miksi tätä anonymisoivaa idiomia käytetään, mieluummin kuin mainitaan identiteetti.
Ehdotuksia tästä on lukuisia: eräs yleinen ehdotus on, että kirjailija salasi nimensä johtuen yksinkertaisesti vaatimattomuudesta. Toinen on se, että salaaminen on palvellut poliittisia syitä tai turvallisuussyitä, jotka teki tarpeelliseksi vainon uhka tai hämmennys aikana, jolloin evankeliumi on julkaistu. Tekijä voi olla erittäin korkea-arvoinen henkilö Jerusalemissa, joka salasi yhteytensä kristinuskoon, tai nimettömänä pysyminen on ehkä ollut asianmukaista henkilölle, joka eli askeetin vetäytynyttä elämää, ja yksi monista nimeämättömistä opetuslapsista evankeliumissa voi olla joko rakastettu opetuslapsi itse tai muut hänen johdollaan, jotka heidän askeettisesta sitoutumisestaan johtuen ja nöyryyttään kätkivät henkilöllisyytensä tai sisällyttivät todistuksensa tekstiin heidän henkisen mestarinsa alaisuudessa.
Martin L. Smith, St. John the Evangelist -seuran jäsen, kirjoittaa, että Johanneksen evankeliumin kirjoittaja voi olla tarkoituksella peitettynä rakastetun opetuslapsen identiteettiin, jotta evankeliumin lukijat voivat paremmin samaistua opetuslapsen suhteeseen Jeesuksen kanssa:
»Perhaps the disciple is never named, never individualized, so that we can more easily accept that he bears witness to an intimacy that is meant for each one of us. The closeness that he enjoyed is a sign of the closeness that is mine and yours because we are in Christ and Christ is in us.»
Taide

Taiteessa rakastettu opetuslapsi on usein kuvattu parrattomana nuorukaisena, yleensä yhtenä kahdestatoista apostolista viimeisellä ehtoollisella tai Marian kanssa Golgatalla. Keskiajan taiteessa rakastettu opetuslapsi saatetaan kuvata pää Kristuksen sylissä. Monet taiteilijat ovat antaneet erilaisia tulkintoja Johanneksen evankeliumin jakeesta 13:25, jossa on opetuslapsi, jota Jeesus rakasti, "makuuasennossa Jeesuksen vieressä" (jae 23; kirjaimellisesti, "rinnallaan/rintaansa vasten/sylissään" en fi kolpo).
Kirjallisuutta

Baltz, Frederick W. The Mystery of the Beloved Disciple: New Evidence, Complete Answer. Infinity Publishing, 2010. ISBN 0-7414-6205-2.
Charlesworth, James H. The Beloved Disciple: Whose Witness Validates the Gospel of John?. Trinity Press, 1995. ISBN 1-56338-135-4.
Smith, Edward R. The Disciple Whom Jesus Loved: Unveiling the Author of John's Gospel.  Steiner Books/Antroposophic Press, 2000. ISBN 0-88010-486-4.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Disciple whom Jesus loved
James Tissot (n. 1886-94): Rakastettu opetuslapsi saapuu haudalle ennen kuin Pietari
Valentin de Boulogne: Jeesus ja Johannes viimeisellä ehtoollisella
El Greco (n. 1580): Magdalan Maria
Pieter Paul Rubens: Pyhä Johannes Patmoksella
Käännös suomeksi
Kaaliperhoset

| Kaaliperhoset |
| --- | --- |
 Naurisperhonen (Pieris rapae)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Kaaliperhoset Pieridae  Duponchel, 1832
Alaheimot
 Kaaliperhoset Pierinae  Keltaperhoset Coliadinae  Ropoperhoset Pseudopontiinae  Viiriperhoset Dismorphiinae 
Katso myös
   Kaaliperhoset Wikispeciesissä   Kaaliperhoset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaaliperhoset (Pieridae) on runsaslajinen heimo päiväperhosten yläheimossa (Papilionoidea). Maailmanlaajuisesti kaaliperhoslajeja tunnetaan yli 1 000 ja sukuja noin 76. Euroopasta kaaliperhosia on tavattu yli 40 lajia ja Suomestakin 16 lajia.
Kuvaus

Kaaliperhosten siipien pohjaväri on yleensä valkoinen tai keltainen ja niissä on usein mustaa kuviointia. Väri aiheutuu siipisuomuihin kotelovaiheen aikana aineenvaihdunnan sivutuotteena kertyneistä pteridiinipigmenteistä. Pteridiinien varastoituminen siipiin on juuri kaaliperhosten heimolle ominainen piirre. Sukupuolet ovat lähes aina keskenään erinäköisiä erojen liittyessä yleensä siipien tumman kuvioinnin määrään. Kaaliperhosten värityksellä on suuri merkitys perhosyksilöiden välisessä kommunikoinnissa, etenkin koiraiden kesken. Monet lajit joko heijastavat tai absorboivat ultraviolettisäteilyä ja joillakin lajeilla siipien väritys ultraviolettialueella riippuu sukupuolesta.
Kaikilla heimon lajeilla on kolme paria täysimittaisia jalkoja. Heimon yhdistävinä tuntomerkkeinä aikuisen perhosen keskiruumiin pronotumin levyt eivät yhdisty keskikohdastaan. Lisäksi eturaajojen kynnet ovat kaksihaaraiset.
Elintavat

Kaaliperhoslajeilla on usein voimakas vaellustaipumus, jonka vuoksi niitä saatetaan tavata kaukanakin lajin vakituisen elinalueen ulkopuolella. Joidenkin lajien toukat ovat huomattavia maatalouden tuholaisia.
Aiheesta muualla

Pertti Pakkanen: Kaaliperhoset. Suomen Perhostutkijain Seura.
Suomessa tavattuja kaaliperhosia
Laji.fi: Kaaliperhoset – Pieridae
UniProt: Taxonomy - Pieridae (englanniksi)
Animal Diversity Web (ADW): Pieridae (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pieridae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q41559  Wikispecies: Pieridae  AFD: Pieridae  BAMONA: Pieridae  BioLib: 17301  BOLD: 705  BugGuide: 2651  CoL: CBR4B  EoL: 885  EPPO: 1PIERF  Fauna Europaea: 6969  Fauna Europaea (new): 41c54aed-fe98-4ff0-b50c-6e26ace9f066  GBIF: 5481  iNaturalist: 48508  IRMNG: 100725  ITIS: 117267  NBN: NBNSYS0000160713  NCBI: 7114  NZOR: be14a247-cf73-49b2-b995-a1de6cc6d522  Open Tree of Life: 167951  Paleobiology Database: 135133
Kaarniemi

| Kaarniemi |
| --- | --- |
 Näkymä Kaarniementieltä
Kaupunki:  Kotka
Kaupunginosa nro:  50
Väkiluku:  120 (31.12.2012)
Postinumero(t):  48810
Kaarniemi (ruots. Kårnäs) on Kotkan rannikon itäisin kylä. Se sijaitsee Kaarniemenlahden rannalla. Aikaisemmin Kaarniemi on kuulunut Vehkalahden ja Kymin kuntiin ja Karhulan kauppalaan. Kylän asutus keskittyy Kaarniementien varteen.
Kaarniemessä on sijainnut Kaarniemen kartano, jonka osti vuonna 1746 (juuri pikkuvihan jälkeen) Elias Sundberg. Suuri osa Kaarniemen nykyisistä asukkaista on Eliaksen ja hänen vaimonsa Maria Reinholdintyttären jälkeläisiä.
Kaarniemen Syväsalmessa toimi 1900-luvun alussa saha, jonka perustivat Johan Lehtinen ja Wilhelm Wendelin. Sahan toimintaan liittyi riitaisia oikeusjuttuja Karhulan patruunan William Ruthin kanssa, ja toiminta päättyi vuonna 1908 jätettyyn konkurssihakemukseen. Sahan vanhat rakennukset toimivat nykyään Sähköliiton lomakeskuksena.
Kaarniemeen rakennettiin vuonna 1914 kansakoulu, jota laajennettiin 1930-luvulla. Suunnittelija Konsta Onnela oli kylän omia poikia. Koulu lakkautettiin vuonna 1958. Rakennuksessa oli tämän jälkeen Karhulan kauppalan ja sittemmin Kotkan kaupungin vuokra-asuntoja. Vuonna 2000 Kaarniemen koulu myytiin yksityiskäyttöön asunnoksi.
Kaarniemessä sijaitsee muun muassa Kotka Power Techin konepaja, Kotkan kaupungin Luovin leirikeskus, Kotka-Kymin seurakunnan Ristiniemen ja Höyterin leirikeskukset, Kaarniemen toimintakeskus ja Sähköliiton lomakeskus.
Kirjallisuutta

Salusvuori, Armas: Kaarniemen Sundberg-suku 1702-1990 : johdantona Kaarniemen historiaa: vanhan suurvehkalahtelaisen kylän vaiheita paroneista Sundbergeihin. Turku: Sukuseura Kaarniemen Sundbergit, 1990. ISBN 952-90-1732-4.
Kotka
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Aittakorpi  Eskola  Etukylä  Halla  Helilä  Hirssaari  Hovila  Hovinsaari (6–8)  Itäranta  Jumalniemi  Jylppy  Kaarniemi  Kalliokoski  Karhula  Karhuvuori  Katariina  Kaukola  Kierikkala  Koivula  Korela  Korkeakoski  Kotkansaari (1–4)  Kyminlinna  Lankila  Metsola  Mussalo  Otsola  Popinniemi  Rauhala  Ristinkallio  Ruonala  Saksala  Sunila  Sutela  Suulisniemi  Takakylä  Tiutinen 
Kyliä:  Haapasaari  Huruksela  Juurikorpi  Jäppilä  Kurittula  Kuutsalo  Laajakoski  Marinkylä  Peippola  Pernoo  Pihkoo  Rantahaka  Tavastila  Ylänummi 
Muita alueita:  Hietanen  Hovinsaari (saari)  Kirkonmaa  Kolkansaari  Kuusinen  Rankki
Kaban taistelu

Kaban taistelu käytiin Kabassa Fidžissä vuonna 1855 Fidžin kuninkaan Cakobaun ja hänen vihollistensa välillä, jotka tulivat Rewasta ja Bausta. Cakobau sai avukseen Tongan kuningas Taufa'ahaun lähettämän vahvan laivaston. Tongalaisten liittolaistensa ansiosta taistelusta tuli Cakobaulle suuri voitto. Se myös lisäsi Cakobaun riippuvuutta Tongan armeijasta.
Tongalaista laivastoa
Johannes Jääskeläinen

Johannes Jääskeläinen
Johannes Jääskeläinen (29. toukokuuta 1879 Jyväskylän maalaiskunta − 2. maaliskuuta 1918 Pietarsaari) oli suomalainen insinööri, varatuomari ja Vaasan läänin lääninsihteeri. Hänet teloitettiin Pietarsaaressa Suomen sisällissodan aikana hämäräksi jääneen oikeudenkäynnin jälkeen yhdessä kuuden muun miehen kanssa. Jääskeläinen oli ainoa sisällissodan yhteydessä teloitettu juristi.
Opiskeluvuodet

Jääskelän talossa syntyneen Johannes Jääskeläisen vanhemmat olivat Kalle Hovila ja Matilda Jääskeläinen. Hän kävi Jyväskylän lyseota, jossa hänen luokkatovereinaan olivat muun muassa Edvard Gylling sekä Otto Wille Kuusinen, ja hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900. Jääskeläinen opiskeli sitten Polyteknillisessä opistossa Helsingissä ja valmistui 1906 tie- ja vesirakennusalan insinööriksi. Hän ei kuitenkaan onnistunut saamaan työpaikkaa, sillä suomen kielellä hakemuksensa jättäneen Jääskeläisen ohitti virantäytössä aina joku ruotsinkielinen.
Jääskeläinen harkitsi tässä tilanteessa Yhdysvaltoihin muuttamista mutta päätti sitten jatkaa opintojaan ja kirjoittautui Helsingin yliopiston lainopilliseen tiedekuntaan syksyllä 1906. Samana vuonna Jääskeläinen liittyi 1905 perustettuun ylioppilaiden sosiaalidemokraattisen yhdistykseen, joskin myöhemmin hän vetäytyi pois yhdistyksen toiminnasta. Jääskeläinen meni kihloihin kesällä 1911 Karin Janssonin kanssa, ja he menivät naimisiin elokuussa 1912. Jääskeläinen sai varatuomarin arvon 1913, ja hänet nimitettiin Uudenmaan läänin varalääninsihteeriksi.