stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giovanni Paisiello

Giovanni Paisiello klavikordin ääressä. Élisabeth Vigée Le Brun: Giovanni Paisiellon muotokuva, 1791.
Giovanni Paisiello (9. toukokuuta 1740[lähde? ] Taranto[lähde? ] – 5. kesäkuuta[lähde? ] 1816) oli italialainen säveltäjä.
Paisiello aloitti musiikin opiskelun vuonna 1754 Napoliissa,[lähde? ] jossa hänen opettajanaan toimi Francesco Durante ja jossa hän itsekin sitten opetti. Paisiellon varhaisimmat sävellykset olivat oopperoita, mutta hän sävelsi lisäksi kirkkomusiikkia. Vuonna 1776 Paisiello siirtyi Pietariin, jossa hän vietti kahdeksan vuotta.
Paisiello sävelsi noin sata oopperaa. Lisäksi hän sävelsi muun muassa konserttoja ja jousikvartettoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giovanni Paisiello Wikimedia Commonsissa
François Quesnay

| François Quesnay |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1694 Méré, Pariisi
Kuollut: 16. joulukuuta 1774 (80 vuotta) Versailles, Pariisi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lääketiede, taloustiede
Tunnetut työt:  fysiokratistinen talousjärjestelmä
François Quesnay (4. kesäkuuta 1694 - 16. joulukuuta 1774) oli ranskalainen taloustieteilijä ja lääkäri. Hän aloitti uransa kirurgina ja lääkärina ja toimi muun muassa Madame de Pompadourin henkilökohtaisena lääkärinä. Quesnay kiinnostui taloustieteestä 55-vuotiaana ja kirjoitti muun muassa kaksi artikkelia Encyclopédieen. Hänen tärkein teoksensa oli Tableau économique, jossa hän esitteli fysiokratistisen talousjärjestelmän.
Elämäkerta > Nuoruus ja perhe

François Quesnay syntyi 1694 Méréssä noin 50 kilometriä Pariisista länteen. Hänen isänsä oli pienen maatilan omistanut asianajaja, jonka perheessä oli 13 lasta. François oli perheen kahdeksas lapsi, mutta hän jäi jo varhain orvoksi.
Quesnay hankkiutui 16-vuotiaana naapurikylään kirurgin oppipojaksi, mutta pian hän lähti Pariisiin kuuluisan rakkokivenleikkaajan apulaiseksi ja opiskelemaan sen ohella kirurgiaa ja lääketiedettä. Mestarikirurgin tutkinnon Quesnay suoritti 1718 ja ryhtyi sen jälkeen hoitamaan Mantesissa praktiikkaa kirurgina ja synnytysavustajana.
Quesnay meni naimisiin vuonna 1718. Hän sai vaimonsa sekä pojan että tyttären.
Elämäkerta > Ura lääkärinä

Quesnay pyydettiin 1735 Villeroyn herttuan henkilökohtaiseksi lääkäriksi. Hän sai 1737 sihteerin paikan François Gigot de la Peyronien vuonna 1731 perustamasta Kirurgian kuninkaallisesta akatemiasta. Quesnay suoritti 1744 lääketieteen tohtorintutkinnon. Hänen kiinnostuksensa oli tässä vaiheessa siirtynyt kirurgiasta sisätauteihin, mihin oli vaikuttanut osaltaan hänen sairastumisensa kihtiin. Hän kirjoitti jonkun verran lääketieteestä, ja hänen merkittävän julkaisunsa aiheesta oli ”Essay physique sur l’économie animale”.
Quesnay tuli 1749 Madame de Pompadourin henkilökohtainen lääkäri ja kuningas Ludvig XV:n lääketieteellinen avustaja. Kruununperillisen pelastuminen isorokosta laskettiin Quesnayn ansioksi. Ludvig antoi tämän ansiosta Quesnaylle aatelisarvon ja lahjoitti suuren maaomaisuudeen.
Elämäkerta > Kiinnostus taloustieteeseen

Quesnay kiinnostui 55-vuotiaana taloustieteestä ja matematiikasta. Hän tutustui noin vuonna 1750 taloustutkija Vincent de Gournayyn, jonka kanssa hän kokosi ympärillensä talousasioista keskustelevan filosofisen piirin. Näiden kokoontumisien seurauksena Quesnay sai mahdollisuuden laatia kaksi artikkelia Jean le Rond d’Alembertin ja Denis Diderot’n vuosina 1756 ja 1757 toimittamaan Encyclopédieen. Quesnay teki kirjoitukset ”Fermiers” (talonpojat) ja ”Grains” (vilja). Artikkelit tekivät Quesnaysta tunnetun, ja hänen seuraajansa kutsuivat itseään fysiokraateiksi.
Quesnayn merkittävimmät teokset olivat vuonna 1758 ilmestyneet Tableau économique avec son explication, ou extrait des économies royales de Sully, Maximes générales de gouvernement économique d’un royame agricole ja Dialogue sur le commerce et les travaux des artisans. Tableau économiquessa hän esitti fysiokraattisen talousjärjestelmän.
Quesnay kuoli 1774 kihtiä sairastavana.
Ajatukset ja merkitys

Quesnayn fysiokratistisen talouden esitys oli ehkä ensimmäinen kerta, jolloin yritettiin tieteellisesti analysoida kansantalouden toimintaa, millä oli suuri vaikutus myöhempään taloustieteellisen ajattelun kehitykseen. Quesnay yritti teoksessaan todistaa talouden mallin avulla, että kauppa ja teollisuus eivät olleet vaurauden lähteitä vaan maatalouden ylijäämä. Maataloustyöntekijöiden verotusta oli vähennettävä tuottamattomien luokkien kuten maanomistajien kustannuksella ja vähennettävä tulovirtojen kiertoa ehkäisevää talouden säätelyä.[lähde? ]
Quesnayn seuraajat ovat pitäneet hänen pääteostaan ihmillisen viisauden taitavimpina tuotoksina. Skotlantilaisen taloustieteilijän Adam Smithin mukaan Mirabeau vanhempi olisi pitänyt Quesnayn tekstiä kirjoitustaidon ja rahan ohella suurimpina yhteiskunnallista vakautta tuoneina keksintöinä. Smith itse tapasi Quesnayn Pariisissa ollessaan 1764–1766 Manner-Euroopassa. Smith sai vaikutteita Quesnaylta ja muilta fysiokraateilta erityisesti ajatuksiinsa hyödykkeiden jakautumisesta sekä käyttöarvon ja vaihtoarvon väliseen eroon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta François Quesnay Wikimedia Commonsissa
Quesnay The Concise Encyclopedia of Economicsissa (englanniksi)
Quesnayn Tableau économique.
Guillermo Subiabre

Guillermo Subiabre
Guillermo Subiabre Astorga (1903–1964) oli chileläinen jalkapalloilija. Hän edusti maataan maailman ensimmäisissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1930 ja teki kaksi maalia.
Hän osallistui myös Amsterdamin olympiakisoihin vuonna 1928 ja teki kolme maalia.
German rex

| German rex |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa::  Saksa
Rodun lyhenne::  GRX
Kategoria::  III
Ulkonäkö ja terveys
Turkki::  lyhyt
German rex kissanpentu
German rex
German rex on kissarotu, joka löydettiin Saksasta 1950-luvulla. Sillä on silkkinen kihara turkki.
Alkuperä

Ensimmäinen german rex löydettiin Berliinistä vuonna 1951. Samoihin aikoihin Englannissa tuotiin esille ensimmäinen cornish rex. Sijaintien ja ajankohdan poliittisen ilmanpiirin johdosta pidetään kuitenkin selvänä, että kiharamutaatiot ovat syntyneet erillään. German rexien karvan kiharuuden aiheuttava geenimutaatio on kuitenkin sama kuin cornish rexillä.
Kuvaus

Kissa on keskikokoinen, lihaksikas ja vahva. Pää on muodoltaan pyöreä ja posket hyvin kehittyneet. Leuka on vahva, ja nenänvarressa on painauma. Viikset ovat kiharat. Korvat ovat keskisuuret ja tyvestään avoimet. Ne sijaitsevat etäällä toisistaan. Silmät ovat keskikokoiset ja avoimet. Keskipitkä kiharan karvan peittämän hännän kärki on pyöreä. Turkki on lyhyt, pehmeä ja laineikas. Turkin tiheys vaihtelee, mutta kaikilta german rexeiltä tulee puuttua päällyskarvat. Kaikki värivariaatiot ovat sallittuja.
Luonteeltaan german rex on seurallinen, rakastava ja energinen.
Kanta

German rexien kanta on hyvin pieni. Välillä se jopa ehdittiin julistaa sukupuuttoon kuolleeksi. Tällä hetkellä rodun kasvatustilanne näyttää kuitenkin valoisammalta, varsinkin Keski-Euroopassa. Suomeen ensimmäinen german rex tuli vuonna 2001.
Flatlands (nykytaideprojekti)

Flatlands-teosten tekijät Helsingin musiikkitalolla.
Flatlands-nykytaideprojekti on Jani Ruscican teos, jonka Lönnströmin taidemuseo valitsi vuoden 2016 nykytaiteen projektiksi. Teoksessa tuotetaan instrumentit kolmesta historiallisissa kuvissa tai animaatioissa esitetyistä fiktiivisestä soittimesta. Soittimet olivat Lasisoitin, Bambusoitin ja Valmisesinesoitin. Ne rakennettiin Suomessa ja Tšekissä vuosina 2017–2018. Näitä uniikkeja soittimia käytetään musiikin esittämiseen konserteissa. Teoksen ensiesitys on 2.–3. kesäkuuta 2018 Riga International Biennal of Contemporary Artissa Riiassa. Suomen ensiesitys on Rauma Festivossa 9. elokuuta 2018 ja 16. elokuuta Helsingin Musiikkitalossa.
Taidemuseo on rahoittanut vuosina 2017–2018 toteutettavaa teosta 100 000 eurolla.
Projektin taustaa

Ruscica soitti nuoruudessa pitkään oboeta ja suunnitteli muusikonuraa. Jatkuva tutkintojen suorittaminen ja muut rajoittaviksi kokemansa alan kaavamaisuudet saivat hänet luopumaan muusikon urasta ja siirtymään kuvataiteiden pariin. Ruscica opiskeli tuolloin taidelukiossa ja vaihtoi musiikista kuvataiteen puolelle. Lisäksi hänellä oli tarve tulkinnan sijaan tehdä kaikki itse alusta alkaen, muttei kuitenkaan ollut kiinnostunut säveltäjänurasta. Siirryttyään kuvataiteeseen hänen kiinnostuksensa musiikkia kohtaan on säilynyt. Ruscica toteutti vuonna 2016 nykytaiteen museo Kiasmaan näyttelyn Conversation in Pieces, johon rakennettiin muun muassa kookas puhallinsoitin. Oli vaikeaa löytää muusikko, joka onnistui soittamaan sitä.
Teos on saanut nimensä englantilaisen matemaatikko Edwin Abbott Abbottin vuonna 1884 julkaiseman yhteiskuntasatiiriin Tasomaa: moniulotteinen romanssi (Flatland: A Romance of Many Dimensions) mukaan. Romaani tutkii erilaisten geometristen ulottuvuuksien kautta viktoriaanista yhteiskuntaa ja se rinnastuu etäisesti tämän teoksen erilaisten ilmaisun elementtien väliseen vuorovaikutukseen.
Soitinten esikuvat

Projektissa valmistettujen soitinten esikuvat ovat peräisin eri aikakausilta, ja ne kuvastavat kukin omana aikanaan vallinneita arvoja.
Soitinten esikuvat > Puusoitin tai bambusoitin

Bambusoitin esiintyy Warner Brothersin vuonna 1938 valmistuneessa Merrie Melodies -animaatioelokuvassa The Isle of Pingo Pongo. Siinä pianon kaltainen soitin esitetään bambusta valmistettuna alkuperäiskansojen soittimena. Elokuva on ollut esityskiellossa vuodesta 1968 saakka.
Tšekkiläinen puuseppä Jan Kolář on bambusoitinta rakentaessaan hyödyntänyt Lontoosta ostettua 1960-luvulla valmistettua klavikordia. Soittimen ensiesityksessa Rauma Festivossa sitä soittaa Matias Häkkinen.
Puusoitin eli bambusoitin
Bambusoittimen luonnos, kuva Jani Ruscica.
Bambusoitin rakenteilla, kuva Jan Kolar
Bambusoittimen koskettimet, kuva Nikl Frantisek
Bambusoitin työhuoneella, kuba Nikl Frantisek
Virityskoneisto, kuva Jan Kolar.
Soitinten esikuvat > Lasisoitin

Lasisoitin esiintyi Andrei Hržanovskin neuvostoaikaisessa animaatiossa Steklyannaya garmonika (1968) vastavoimana ilmaisunvapautta rajoittaville rakenteille, byrokratialle ja korruptiolle. Animaatio kuvaa byrokratian murskaavaa vaikutusta yksilöön, ja soitin näyttäytyy vastavoimana ilmaisunvapautta rajoittaville rakenteille, byrokratialle ja korruptiolle. Animaatiossa soitin tuhoutuu kirjaimellisesti byrokratian murskatessa sen. Se oli ensimmäinen Neuvostoliitossa esityskieltoon asetettu animaatio.
Soittimen mallinsi ja rakensi teollinen muotoilija Matti Kähönen. Se muodostuu 12 lasiputken pillistöstä ja pleksilasista valmistetusta kaikupohjasta. Soitinta soittaa Flatlands-teoksen ensiesutyksessä saksofonisti Linda Fredriksson. Fredriksson on kehittänyt soittotekniikan soittimelle.
Lasisoitin
Lasisoitin takaa, kuva Matti Kähönen.
Lasisoittimen akustiikka, kuva Matti Kähönen.
Lasisoittimen etupuoli, kuva Matti Kähönen.
Lasisoittimen osakokonaisuudet, kuva Matti Kähönen.
Soitinten esikuvat > Valmisesinesoitin

Valmisesinesoitin on kuvattu Vuonna 1907 Die Muskete -lehdessä julkaistussa pilapiirustuksessa, joka kuvaa säveltäjä Gustav Mahleria kokeellisen 6. sinfoniansa ensi-illan kynnyksellä. Sinfoniassaan Mahler rikkoi vakiintuneita käytänteitä ja musiikillisia rakenteita. Ruscica on kertonut keräilevänsä monimerkityksisiä kuvia. Flatlands-nykytaideprojektin lähtökohtina toimineet kuvat osoittavat hänen mukaansa pilkkaa tai väheksyntää edistystä ja avoimuutta kohtaan.
Valmisesinesoitinta soittaa teoksen ensiesityksessä elektronisen musiikin tekijä Sara Milazzo.
Valmisesinesoitin
Valmisesinesoitin Helsingin Musiikkitalolla, kuva Arja Roivainen.
Valmisesinesoittimen patarumpu kiillotettuna, kuva Niko Rissanen.
Soittimen torvi, kuva Niko Rissanen.
Kellot, kuva Niko Rissanen.
Räikkä, kuva Niko Rissanen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flatlands (nykytaideprojekti) Wikimedia Commonsissa
Abbottin Tasomaa-teoksen kuvitusta.
Grind

| Grind |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Casey La Scala
Käsikirjoittaja:  Ralph Sall
Tuottaja:   Bill Gerber  Casey La Scala  Hunt Lowry 
Säveltäjä:   Ralph Sall  Spencer Stander 
Kuvaaja:  Richard Crudo
Leikkaaja:  Eric Strand
Pääosat:   Mike Vogel  Vince Vieluf  Adam Brody  Joey Kern 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Gaylord Films  Gerber Pictures  Pandora Cinema 
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grind on yhdysvaltalainen elokuva joka sai ensi-iltansa vuonna 2003, joka kertoo teineistä, jotka haluavat päästä skeittauksen huipulle.
Grindin päähenkilöita ovat Eric Rivers (Mike Vogel), Matt Jensen (Vince Vieluf), Dustin Knight (Adam Brody) ja Sweet Lou (Joey Kern). Elokuvassa nähdään myös skeittilegenda Bam Margera. Elokuvassa Eric ja hänen kaverinsa haluavat lähteä kiertueelle ja yrittää tavoittaa Jimmy Wilsonia (Jason London).
Aiheesta muualla

Grind Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Gustave de Molinari

Gustave de Molinari (3. maaliskuuta 1819 – 28. tammikuuta 1912) oli alankomaalais-ranskalainen taloustieteilijä. Hänet yhdistetään ranskalaisiin (laissez-faire) klassisiin liberaaleihin kuten Frédéric Bastiat ja Hippolyte Castille, ja häntä pidetään ensimmäisenä anarkokapitalismin muotoilijana ja kannattajana.
1840-luvun pariisissa hän osallistui Bastiat'n Vapaakauppayhdistykseen ("Ligue pour la Liberté des Échanges"). Kuollessaan 1850 Bastia kuvasi Molinarin teostensa jatkajaksi. Vuonna 1849, pian vuoden 1848 vallankumousten jälkeen Molinari julkaisi esseen "Turvallisuustuotanto" ja kirjan Les Soirées de la Rue Saint-Lazare, joissa hän kuvasi, miten oikeuden ja suojelun markkinat voisivat paremmin korvata valtion.
1850-luvulla Molinari pakeni keisari Napoleon III:n uhkauksia Belgiaan. 1860-luvulla hän palasi Ranskaan työstämään vaikutusvaltaista sanomalehteä Le Journal des Debats, jonka päätoimittaja hän oli 1871–1876. Molinari oli Ranskan taloustieteen seuran lehden Journal des Économistes päätoimittaja 1881–1909. Kirjassaan Huomisen yhteiskunta (1899) esitti turvallisuus järjestelyjen liittojärjestelmää ja toisti tukensa kilpaileville yksityisille turvallisuuspalveluille.
Molinari on haudattu Pariisin kuuluisalle Père Lachaise -hautausmaalle.
Poliittinen filosofia

Eräät vaikutusvaltaiset anarkokapitalistit kuten Murray Rothbard ja Hans-Hermann Hoppe pitävät Molinaria aatteen ensimmäisenä puolestapuhujana. "Huomisen yhteiskunnan" vuoden 1977 englanninkielisessä laitoksessa Rothbard  sanoi "Turvallisuustuotannon" olevan "historian ensimmäinen anarkokapitalismin esitys", vaikka lisäsikin, ettei tuolloin tunnettu termiä "anarkokapitalismi" ja että de Molinari olisi varmaan torjunut sen termin. Hoppen mukaan "Turvallisuustuotanto" on luultavasti "merkittävin yksittäinen kontribuutio anarkokapitalismin moderniin teoriaan". Jo 1800-luvulla Molinari vaikutti markkina-anarkisti Benjamin Tuckerin ja vapaus-lähtöisten ajattelijoiden poliittisiin filosofioihin.
Vuoden 1899 kirjassaan Huomisen yhteiskunta de Molinari puolusti "kansallisuuden vapata muotoutumista" "rauhantilassa" ja vapaudessa (osa II, luku 2):
"Sota on täysi vastakohta kansallisuuden vapaalle muodostumiselle, kansallisuuden valitsemiselle tai siitä luopumiselle."
"Yhteinen rauhan takaaminen ... suojaisi kaikkia valtioita aggressioilta ... ja samalla jokainen valtion osanen olisi vapaa vaihtamaan kansallisuuttaan halutessaan ja tarpeensa mukaan. Luopuminen kansalaisuudesta ei vaarantaisi valtion muun osan turvallisuutta ja siksi sitä ei voisi vastustaa."
"Rotujen, tapojen tai kielen aiheuttamat sisäiset ongelmat katoaisivat rauhantilan tullen. Valtioilla olisi mahdollisimman korkea moraali ja materiaalinen kehitys, koska ne muodostuisivat vapaaehtoisesti ja luontaisten läheisyyksien mukaan muodostuen toisistaan pitävistä tai samanlaisista yksiköistä. Sen sijaan, kun valtioiden yhtenäisyyttä ylläpidetään väkisin, osien suosiminen synnyttää jakoja ja vihaa. Nämä katoavat, kun yhteisöjen synty tapahtuu ainoistaan vapaaehtoisesti valitun isänmaan kautta, joka on yhdessä valittu ja jota yhdessä rakastetaan."
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Society of Tomorrow (1899), kirjastosta The Library of Economics and Liberty, varustettu huomautuksin, elämäkerralla ym.
de Molinarin teoksia alkukielisinä ranskaksi (Hervé de Quengon sivut)
Artikkelin "Turvallisuustuotanto" alkuperäisversio "De la production de la sécurité"
Gustave de Molinari, De la production de la sécurité (1849)
Gustave de Molinari, On the Production of Security (1849)
Gustafson

Gustafson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Björn Gustafson (s. 1934), ruotsalainen näyttelijä
Brita Gustafson (1914–1996), suomenruotsalainen kirjailija
Elisabet Gustafson (s. 1964), ruotsalainen curlingpelaaja ja maailmanmestari
Emil Gustafson (1962–1900), ruotsalainen saarnaaja, virsirunoilija ja mystikko
Matti Gustafson (1936–2020), suomalainen konsuli ja kulttuuriasiainneuvos
Ralph Gustafson (1909–1995), kanadalainen runoilija
Tomas Gustafson (s. 1959), ruotsalainen pikaluistelija
Yrjö Gustafson (1904–1928), suomalainen kirjallisuuden kääntäjä.
Maija Karma (1914–1999), vuoteen 1931 Gustafson, suomalainen kirjankuvittaja
HYC Herentalse IJshockey Club

| HYC Herentalse IJshockey Club |
| --- | --- |

Perustettu:  1971
Kaupunki:   Herentals, Belgia
Kotiareena:  Bloso Centrum Netepark
Sarjataso:  BeNe League
Värit:           
Päävalmentaja:   Jeffrey van Iersel
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HYC Herentals on belgialainen jääkiekkoseura Herentalsista, joka pelaa BeNe Leaguessa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Eredivisie kaudella 2015–2016
Alankomaiden naisten jääkiekkomaajoukkue
Amstel Tijgers-2
Dordrecht Lions-2
Eaters Geleen
Eindhoven Kemphanen-2
GIJS Groningen
HIJS Hokij Den Haag
Nijmegen Devils
’s-Hertogenbosch Red Eagles-2
Tilburg Trappers-2
Tilburg Trappers-3
UNIS Flyers Heerenveen
Zoetermeer Panters-2
Gustav-Adolf Sellin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gustav-Adolf Sellin vuonna 1939. |  Gustav-Adolf Sellin vuonna 1939. |  Gustav-Adolf Sellin vuonna 1939. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yhdistetty
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Zakopane 1939 | Yhdistetty |  |
Gustav-Adolf Sellin oli ruotsalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän sai hopeaa Zakopanen MM-kisoissa 1939 hävittyään Saksan Gustl Berauerille.
Gustav-Adolf Sjöberg

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | 300 m vapaakivääri (asennot), joukkuekilpailu |  |
Gustav-Adolf Sjöberg (22. maaliskuuta 1865 – 31. lokakuuta 1937) oli ruotsalainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai hopeaa 300 metrin vapaakiväärin (asennot) joukkuekilpailussa. Sen yksilökilpailussa hän sijoittui neljänneksi.
HVO

HVO eli Hrvatsko Vijeće Obrane oli Kroatian puolustusneuvosto, kuvaavammin Bosnian kroaattiarmeija Bosnian sodassa. HVO oli Bosnian kroaattialueen Herceg-Bosnan armeija. Sitä johti Mate Boban.
Se perustettiin 8. huhtikuuta 1992 Hertsegovinassa.
Sodan alkuvaiheessa HVO taisteli Bosnia-Hertsegovinan armeijan (ARBiH)in rinnalla Bosnian serbejä vastaan, mutta kääntyi myöhemmin entistä liittolaistaan vastaan.
Daytonin sopimuksessa vuonna 1995 HVO tunnustettiin Bosnian kroaattien viralliseksi edustajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HVO Wikimedia Commonsissa
Gustavo Endres

Gustavo Endres, paremmin tunnettuna pelkkä Gustavo (s. 23. elokuuta 1975) on keskitorjujan paikkaa pelaava brasilialainen lentopalloilija. Hän pelasi 2009 kaudella Sisley Volleyn joukkueessa Italian A1-liigassa.
Tiedotusvälineissä yhdeksi maailman parhaimmaksi keskitorjujaksi nostettu Gustavo on voittanut mm. olympiakultaa, Italian A1-liigan mestaruuden ja Mestareiden Liigan. Rio de Janeirossa 1975 syntynyt Gustavo ollut jo kauan lentopallomaailman valovoimaisimmista tähdistä.
Brasilian maajoukkueessa Gustavo on yhdessä passari Ricardo Garcian kanssa voittanut Brasilian joukkueessa olympiakullan Ateenassa 2004, Maailmanliigan 2000-luvulla peräti kuusi kertaa joista viisi perätysten ja kaksi maailmanmestaruutta peräkkäin.
Saavutukset

2008 Olympiahopeaa
2007 Italian mestaruus
2007 Italian Cup
2007 Maailmanliigan voitto
2006 Maailmanmestaruus
2006 Mestareiden Liigan voitto
2006 Maailmanliigan voitto
2005 Grand Champions Cup
2005 Etelä-Amerikan mestaruus
2005 Italian Supercup
2005 Italian Cup
2005 Italian mestaruus
2005 Maailmanliigan voitto
2004 Maailmanliigan voitto
2004 Italian Supercup
2004 Olympiakultaa
2003 Maailmanliigan voitto
2002 Maailmanmestaruus
2001 Maailmanliigan voitto
1999 Amerikan Cup
1998 Amerikan Cup
1997 Grand Champions Cup
Joukkueet

2007–2008 Sisley Treviso (ITA)
2006–2007 Sisley Treviso (ITA)
2005–2006 Sisley Treviso (ITA)
2004–2005 Sisley Treviso (ITA)
2003–2004 Icom Latina (ITA)
2002–2003 Estense Carife Ferrara  (ITA)
2001–2002 Yahoo! Italia Volley Ferrara  (ITA)
1996–2001 Banespa (BRA)
Gwen Lee

Gwen Lee
Gwen Lee, alk. Gwendolyn Lepinski (12. marraskuuta 1904 – 20. elokuuta 1961) oli yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Lee oli kotoisin Yhdysvaltain Nebraskan osavaltion Hastingsin kaupungista. Ennen ryhtymistään näyttelijäksi hän toimi mallina. Uransa Hollywoodissa Lee aloitti vuoden 1925 elokuvassa Sydämen ääni, jonka pääosassa nähtiin Norma Shearer. Samassa elokuvassa esiintyi myös Joan Crawford, jonka kanssa Lee seuraavina vuosina esiintyi moneen otteeseen useassa eri elokuvassa. He tekivät yhdessä lopulta yhdeksän elokuvaa. Lee päätti näyttelijän uransa vuonna 1938. Hänen viimeisiksi töikseen jäivät elokuvat Man-Proof ja Paroled from the Big House. Hän kuoli vuonna 1961 Nevadan Renossa.
Aiheesta muualla

Gwen Lee Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gwen Lee Elonetissä.
Gwen Mahlangu-Nkabinde

Gwendoline Lindiwe "Gwen" Mahlangu-Nkabinde (s. 16. elokuuta 1955) on eteläafrikkalainen poliitikko. Hän on ollut maansa parlamentin jäsenenä vuodesta 1994. Hän nousi sen puheenjohtajaksi 25. syyskuuta 2008 toimittuaan jo vuodesta 2004 varapuheenjohtajana.
Aiheesta muualla

Parliament of South Africa: Ms Gwendoline Lindiwe Mahlangu-Nkabinde, Speaker of the National Assembly (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Göktürk-1

Göktürk-1
Göktürk-1 on Turkin ilmavoimien operoima kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 5. joulukuuta 2016 Vega-kantoraketilla Ranskan Guayanassa sijaitsevasta Kouroun avaruuskeskuksesta. Satelliitin paino on noin 1 000 kg ja käyttöikä noin seitsemän vuotta. Göktürk-1 kiertää Maata noin 700 kilometrin korkeudessa, ja siinä on korkearesoluutioinen optinen laitteisto (0.80 m). Göktürk-1:n edeltäjä Göktürk-2 laukaistiin avaruuteen vuonna 2012, ja se on edelleen käytössä.
Satelliitin suunnittelu- ja rakennusvaiheessa Israel esitti vaatimuksia, ettei sen valtioaluetta saa kuvata avaruudesta. Vaatimuksiin ei suostuttu.
Göksu

| Göksu |
| --- | --- |
 Göksu Silifkessä
Maat:  Turkki
Göksu on Turkissa sijaitseva 260 kilometriä pitkä joki. Se virtaa Taurusvuorilta Välimereen. Göksun suisto on Lähi-idän tärkeimpiä pesimisalueita jossa on nähty yli 300 lintulajia. Göksun nimi merkitsee turkin kielessä taivaiden vettä.