Georgi Gapon
Elämä > Ammattiliiton johtajana

Vuonna 1902 Pietarin poliisin erikoisosaston johtaja Sergei Zubatov kiinnostui Gaponin toiminnasta. Zubatov oli perustamassa poliisin valvomia työläisten ammattiliittoja ja ehdotti Gaponille tähän toimintaan liittymistä. Jonkin aikaa emmittyään Gapon suostui ehdotukseen, mutta vaati ettei poliisi osallistuisi ammattiliittojen työhön. Zubatov piti tällaista näkemystä vaarallisena. Vuonna 1903 Zubatov erotettiin yllättäen tehtävistään, ja hänen perustamansa Pietarin työläisten ammattiliitto jäi käytännössä Gaponin käsiin. Tilannetta hyväkseen käyttäen hän erotti Zubatovin suosikit ja nimitti johtotehtäviin omat miehensä. Helmikuussa 1904 sisäministeri Vjatšeslav von Plehwe vahvisti Gaponin laatimat, Sobranije russkih fabritšno-zavodskih rabotših Sankt-Peterburga (”Pietarin venäläisten tehdastyöläisten kokous”) -ammattiliiton säännöt. Järjestön perustamisseremoniaan osallistui sen toimintaa tukenut kaupunginpäällikkö Ivan Fullon.
Ammattiliiton johtajana Gapon ryhtyi toimimaan aktiivisesti. Virallisesti järjestön toimenkuvaan kuului keskinäinen apu ja valistustyö, mutta Gapon antoi sen toiminnalle toisen suunnan. Hän perusti järjestön sisälle salaisen kerhon, joka käsitteli sosiaalireformeja ja poliittisia kysymyksiä. Gaponin luona pidetyissä kerhon kokouksissa suunniteltiin työläisten avointa kamppailua oikeuksiensa puolesta. Gaponin avustajat levittivät näitä ajatuksia työläisten keskuuteen. Järjestön jäsenmäärä alkoi kasvaa nopeasti. Joulukuussa 1904 jäseniä oli jo 9 000 ja tammikuussa 1905 luku oli noussut 20 000:een. Järjestön osastoja perustettiin Pietarin kaikkiin suuriin tehtaisiin ja niitä alkoi syntyä myös muualle Venäjälle. Moskovassa ja Kiovassa paikallinen hallinto esti Gaponin yritykset toiminnan laajentamiseksi. Marraskuussa 1904 Gaponin avustajat alkoivat levittää työläisten keskuuteen ajatusta taloudellisia vaatimuksia sisältävän anomuksen esittämisestä viranomaisille. Gaponin kerhon laatima anomus sisälti myös poliittisia vaatimuksia.
Neljän työläisen erottaminen Putilovin tehtaalta joulukuussa 1904 johti laajoihin levottomuuksiin. Gapon ilmoitti, että erottamisen syynä oli työläisten kuuluminen ammattiliittoon, ja vaati tehtaan johtoa ottamaan heidät uudelleen töihin. Kielteisen vastauksen saatuaan Gapon kehotti työläisiä yleislakkoon. Tammikuun 7. päivään mennessä Pietarin kaikki tehtaat olivat lakossa. Samaan aikaan laadittiin tsaarille osoitettu anomuskirjelmä, jonka allekirjoittivat kymmenet tuhannet työläiset. Anomusta käsiteltiin ammattiliiton kaikissa osastoissa, joissa tärkeimpänä pidettiin vaatimusta parlamentin perustamisesta. Gapon ehdotti, että työläiset lähtisivät joukolla viemään anomusta tsaarille. Mielenosoitusta edeltävänä päivänä Gapon lähetti sisäministeri Pjotr Svjatopolk-Mirskille ja tsaari Nikolai II:lle kirjeen, jossa hän vetosi verenvuodatuksen välttämisen puolesta. Samana päivänä hän ilmestyi oikeusnimisteri Nikolai Muravjovin luokse ja pyysi turhaan tätä vaikuttamaan tsaariin. Tammikuun 9. päivänä (juliaanisen kalenterin mukaan) Gaponin johtama monituhatpäinen työläisten mielenosoitus lähti kulkemaan kohti Talvipalatsia. Palatsin lähistöllä vastassa olleet sotilaat ampuivat mielenosoittajia. Tapahtuma on jäänyt historiaan Verisunnuntain nimellä.