stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuhala

| Kuhala |
| --- | --- |
Kaupunki:  Forssa
Suuralue:  Keskustaajaman suuralue
Koordinaatit:  60°48.7′N, 023°37.0′E
Kaupunginosa nro:  7
Väkiluku:  2 582 (31.12.2011)
Osa-alueet:  Tölö, Vanha Kuhala, Uusikylä, Yliskylä, Kekkala
Loimijoen ylittävä Saunasilta Kuhalan kaupunginosassa. Vasemmalla näkyy Elävien kuvien teatteri.
Kuhala on yksi Forssan kaupunginosista. Vuoden 2011 lopussa Tölön tilastoalueella (eli Kuhalan kaupunginosassa) oli 2 582 asukasta. Kuhalan tilastoalue muodostuu neljästä pienalueesta: Vanhan Kuhalan, Uudenkylän ja Yliskylän puutaloalueista, Kekkalan osittain uudemmasta asuinalueesta sekä Tölön kerrostaloalueesta.
1930-luvulla pääosa Forssan kauppaliikkeistä sijaitsi kaupunginosan itäosassa kulkevan Kauppakadun varrella. Helga Keräsen vuodelta 1930 olevan tutkimuksen mukaan Forssan liikeskukseen kuuluvat alueet sijaitsivat Kauppakadun, Keskuskadun, Rautatienkadun ja Turuntien varsilla.
Vanha Kuhala oli aiemmin Forssan ydinaluetta, mutta nyt monet alueen taloista ovat huonokuntoisia. Vanhoja puutaloja on purettu ja palanut, minkä seurauksena useat tontit ovat nykyään tyhjillään. Tyhjiä tontteja on paljon varsinkin Kauppakadun varrella. Yliskylään on viime aikoina rakennettu uusia omakotitaloja ja Uuteenkylään rivitaloja. Tölön kerrostaloalue on rakennettu lähinnä 1970-luvulla, mutta Tölönkaaressa on myös 1980-luvulta olevia taloja. Tölön alueella toimii myös yksityinen vanhainkoti.
Kuhalassa sijaitsevat viihdeuimala Vesihelmi, vanhainkoti Tyykihovi ja Haudankorvan vanha koulu. Forssan rautatieasema sijaitsi kaupunginosassa ennen purkamistaan. Paikalle rakennettiin poliisin ja käräjäoikeuden toimitilat, joissa toimivat aiemmin myös Alko ja posti. Nykyisin Alkot sijaitsevat K-Citymarketin ja Prisman yhteydessä. Postin palvelupiste siaitsee Kutomoaluella Citymarketin infopisteessä. Homeongelmien vuoksi poliisi on kuitenkin joutunut muuttamaan pois talosta. Rautatienkadun varrelle on rakennettu kerrostaloja, joissa katutasossa toimii kaupallisia palveluita. Lidl toimii Yhtiönkadun ja Eteläisen puistokadun risteyksessä. Vesihelmeä vastapäätä toimii marraskuussa 2012 avattu Sale.
Kaupunginosassa Tölön alueella toimii Tölön asukasyhdistys.
Aiheesta muualla

Kartta Forssan osa-alueista: Väestönlaskennan 2006 osa-alueet, Forssa (JPG)  24.1.2006. Hämeen liitto. Viitattu 9.4.2013.[vanhentunut linkki]
Forssan suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustaajaman suuralue:  Haudankorva • Järvenpää • Kaikula • Keskusta • Kivimäki • Korkeavaha • Kuhala • Kuusto • Lamminranta • Linikkala • Ojalanmäki • Paavola • Pikku-Muolaa • Pispanmäki • Talsoila • Vieremä
Parkkiaron suuralue:  Parkkiaro
Entisen Koijärven suuralue:  Kojo • Matku • Suonpää
Huomautus. Keskustaajaman ja Parkkiaron suuralueilla kaupunginosat on samaistettu vastaavien tilastoalueiden kanssa. Entisen Koijärven suuralueella ei ole kaupunginosia, mutta alue on kuitenkin jaettu kolmeen tilastoalueeseen.
Forssan maarekisterikylät
| --- | --- |
Forssan kauppalan alue:  Haudankorva* • Järvenpää • Kuhala • Kuusto • Linikkala* • Lunttila* • Talsoila • Vieremä
Koijärven kunnan alue:  Kojo* • Kokko* • Kölli • Matku* • Menonen* • Raitoo
Huomautus. Maarekisterikylien ja kuntien rajat eivät noudata täydellisesti toisiaan. Asteriskilla (*) merkityistä kylistä pieni tai pääosa sijaitsee naapurikuntien Tammelan tai Urjalan puolella. Forssaan kuuluu osia myös Jokioisten ja Kaukjärven kylistä, mutta ne on jätetty tässä mainitsematta.
Vieremä (Forssa)

| Vieremä |
| --- | --- |
Kaupunki:  Forssa
Suuralue:  Keskustaajaman suuralue
Koordinaatit:  60°50.3′N, 023°35.2′E
Kaupunginosa nro:  16
Väkiluku:  983 (31.12.2011)
Osa-alueet:  Vieremän asuntoalue, Takavieremä
Vieremä on yksi Forssan kaupunginosista. Vuoden 2011 lopussa Vieremän tilastoalueella (kaupunginosassa) oli 983 asukasta. Vieremä on omakoti- ja rivitaloalue Forssan keskustaajaman luoteisosassa. Omakotialueen luoteisosaan on rakenteilla uusia taloja.
Kaupunginosassa sijaitsee 1990-luvun puolivälissä lakkautettu Iso-Hunnarin laskettelurinne. Rinteen sulkemisen jälkeen rinteiden valaistus ja hissit myytiin ja jopa lumetusjärjestelmän vesiputket ja valaistuksen kaapelointi kaivettiin maasta pois. Laskettelurinne sijaitsi Lamminmäeksi kutsutussa rinteessä, jonka korkein kohta on suunnilleen 125 metriä meren pinnan yläpuolella. Mäen pohjoispuolella sijaitsee Mäkilammi.
Vieremän tekee erityislaatuiseksi se, että siellä saa kaupungin edelleen voimassa olevan päätöksen nojalla lämmittää pelkästään  kaukolämmöllä. Omia öljykattiloita ei siis sallita, mutta lisälämpönä voi käyttää takkaa. 1980-luvulla alue lämpeni lähes yksinomaan maalämpöaseman avulla. Freonipohjaisen maalämpöaseman kylmäaineen karattua laitos kuitenkin suljettiin.
Kaupunginosassa toimii Vieremän kaupunginosayhdistys.
Vieremässä on Forssan ystävyyskaupunkien Hållnäsin, Sarpsborgin, Serpuhovin, Struerin ja Södertäljen mukaan nimetyt kadut. Ne ovat Ystävyydentien sivukatuja. Hållnäs ei ollut Forssan ystävyyskaupunki, vaan entisen Koijärven ystävyyskunta.
Aiheesta muualla

Kartta Forssan osa-alueista: Väestönlaskennan 2006 osa-alueet, Forssa (JPG)  24.1.2006. Hämeen liitto. Viitattu 9.4.2013.[vanhentunut linkki]
Forssan suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustaajaman suuralue:  Haudankorva • Järvenpää • Kaikula • Keskusta • Kivimäki • Korkeavaha • Kuhala • Kuusto • Lamminranta • Linikkala • Ojalanmäki • Paavola • Pikku-Muolaa • Pispanmäki • Talsoila • Vieremä
Parkkiaron suuralue:  Parkkiaro
Entisen Koijärven suuralue:  Kojo • Matku • Suonpää
Huomautus. Keskustaajaman ja Parkkiaron suuralueilla kaupunginosat on samaistettu vastaavien tilastoalueiden kanssa. Entisen Koijärven suuralueella ei ole kaupunginosia, mutta alue on kuitenkin jaettu kolmeen tilastoalueeseen.
Forssan maarekisterikylät
| --- | --- |
Forssan kauppalan alue:  Haudankorva* • Järvenpää • Kuhala • Kuusto • Linikkala* • Lunttila* • Talsoila • Vieremä
Koijärven kunnan alue:  Kojo* • Kokko* • Kölli • Matku* • Menonen* • Raitoo
Huomautus. Maarekisterikylien ja kuntien rajat eivät noudata täydellisesti toisiaan. Asteriskilla (*) merkityistä kylistä pieni tai pääosa sijaitsee naapurikuntien Tammelan tai Urjalan puolella. Forssaan kuuluu osia myös Jokioisten ja Kaukjärven kylistä, mutta ne on jätetty tässä mainitsematta.
Jani Luoma-aho

Jani Luoma-aho (s. 15. syyskuuta 1973 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2010–2011.
Luoma-aholla on takanaan myös mittava pelaajaura. Hän pelasi reilusti yli 300 ottelua I divisioonassa ja Mestiksessä keskushyökkääjänä KooKoossa Mestis-, Suomi-sarja- ja II-divisioonatasolla.
Aiheesta muualla

Jani Luoma-aho Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Jani Luoma-aho Eurohockey.com. (englanniksi)
BattleLore (lautapeli)

| BattleLore |
| --- | --- |

Pelaajia:  2
Ikäsuositus:  10+
Pelin kesto:  noin tunti
Monimutkaisuus:  keskitasoa
Strategisuus:  keskitasoa
Satunnaisuus:  keskitasoa
 BoardGameGeek 
BattleLore on Richard Borgin suunnittelema ja Days of Wonderin julkaisema strateginen lautapeli. BattleLore perustuu samankaltaiseen mekaniikkaan kuin Borgin aiemmat pelit Battle Cry, Memoir ’44 ja Commands & Colors: Ancients, mutta siinä on keskiaika- ja fantasiateema.
BattleLore esiteltiin ensimmäisen kerran Essenin pelimessuilla vuonna 2006, ja julkaistiin maailmanlaajuisesti 30. marraskuuta samana vuonna.
Peli koostuu pelilaudasta, miniatyyreistä, useammasta korttipakasta sekä maastoelementeistä, kuten metsistä, kukkuloista ja muureista. Ohjekirjan lisäksi pelin mukana tulee seikkailukirja. Seikkailukirjan skenaario-ohjeiden mukaan pelilaudalle asetellaan maastoelementit ja joukot. Uusia seikkailuja voi tulostaa myös pelin internet-sivustolta, ja niitä voi suunnitella itse.
Mekaniikka

Peli on korttivetoinen. Kummallakin pelaajalla on oma, salainen pakasta satunnaisesti vedetty käsi, joka määrittelee minkälaisia käskyjä pelaaja voi joukoilleen antaa. Taistelut ratkaistaan erikoisnopilla.
Tyypillisesti peli kestää pelaajien kokemuksesta riippuen noin 45–75 minuuttia.
Pelissä on sekä historiallisia, keskiaikaisia taisteluskenaarioita, että kehittyneempiä, fiktiivisiä fantasiaskenaarioita. Historiallisissa skenaarioissa joukot taistelevat miekoin ja jousin, mutta fantasiaskenaarioissa mukaan tulevat muun muassa velhot, loitsut, goblinoidit ja kääpiöt.
Lisäosat

Alun perin Days of Wonder suunnitteli julkaisevansa yhdestä kahteen pientä lisäosaa kuukausittain, ja isomman lisäosan puolen vuoden välein. Ensimmäiset pienet lisäosat olivat Hill Giant -vuorenpeikko ja Earth Elemental -maaelementaali. Nämä lisäosat sisältävät ainoastaan yhden figuurin, ja säännöt sen käyttämiseksi.
Lisäosat > BattleLore Epic

BattleLore Epic on ensimmäinen varsinainen julkaistu lisäosa. Se sisältää säännöt, joiden avulla peliä voi pelata jopa kuusi pelaajaa, kolme molemmalla puolella. Tällöin peliä pelataan kahdella rinnakkain asetetulla pelilaudalla. Aluksi säännöt olivat saatavana ilmaiseksi Days of Wonderin verkkosivustolta, mutta niiden käyttäminen vaati kuitenkin kahden pelin yhtäaikaista käyttöä. Kesäkuussa 2007 BattleLore Epic julkaistiin myös varsinaisena lisäosana, jonka mukana tulivat toinen pelilauta ja tarvittavat lisänappulat. Tällöin ei tarvita kahta peruspeliä.
Lisäosat > Call to Arms

BattleLore: Call to Arms on BattleLoren toinen lisäosa. Sen keskeinen sisältö on uusi Deployment-mekanismi, jonka avulla pelaajat voivat helposti muokata olemassa olevia seikkailuja ja luoda uusia. Myös joukkojen ominaisuuksia voi muokata erikoistumiskorteilla.
Lisäosan mukana tulee uusien sääntöjen lisäksi uusia aseita ja maastoelementtejä, kuten suot, jyrkänteet ja linnoitukset. Lisäosan säännöt ovat ladattavissa ilmaiseksi Days of Wonderin verkkosivustolta.
Lisäosat > Armeijapaketit

Vuonna 2007 BattleLoreen on julkaistu neljä armeijalisäosaa, jotka koostuvat lähinnä uusista miniatyyreistä ja niitä koskevista säännöistä ja seikkailuista.
Lisäosat > Armeijapaketit > Dwarven Battalion

BattleLore: Dwarven Battalion sisältää kääpiöarmeijan, joka koostuu neljästä säkkipillinsoittajasta, 16 keihäin ja kirvein aseistetusta kääpiösotilaasta sekä 12 uudesta bannerista. Uusien joukkojen sääntöjen ja tarvittavien korttien lisäksi Dwarven Battalion sisältää kaksi seikkailua.
Lisäosat > Armeijapaketit > Goblin Skirmishers

BattleLore: Goblin Skirmishers sisältää goblin-armeijan, joka koostuu soittokunnan johtajasta ja kolmesta rummunsoittajasta, 16 keihäin ja lingoin aseistetusta goblin-sotilaasta sekä 10 uudesta bannerista. Uusien joukkojen sääntöjen ja tarvittavien korttien lisäksi Goblin Skirmishers sisältää kaksi seikkailua.
Lisäosat > Armeijapaketit > Goblin Marauders

BattleLore: Goblin Marauders sisältää ratsastavan goblin-armeijan, joka koostuu soittokunnan johtajasta ja kolmesta rummunsoittajasta, 12 hyeenoilla ja strutseilla ratsastavasta hobgoblinista sekä 10 uudesta bannerista. Uusien joukkojen sääntöjen ja tarvittavien korttien lisäksi Goblin Skirmishers sisältää kaksi seikkailua.
Lisäosat > Armeijapaketit > Hundred Year's War

Hundred Year's War on historiallinen (medieval lore) lisäosa, joka sisältää uusia joukkoja ja aseita, jotka otettiin käyttöön satavuotisen sodan aikana. Lisäosa koostuu neljästä torvensoittajasta ja 32 hilparein, keihäin ja arbalestein aseistautuneesta sotilaasta, sekä 14 uudesta bannerista. Uusien joukkojen sääntöjen ja tarvittavien korttien lisäksi Hundred Year's War sisältää neljä uutta seikkailua, sekä Epic-version Agincourt-seikkailusta.
Aiheesta muualla

Pelin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mikko Saaren artikkeli BattleLoresta lautapelit.fi -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
BattleLoreMaster.com, epävirallinen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
BattleLore-peli.
BattleLore Call to Arms.
Mikko Kaukokari

Mikko Kaukokari (s. 11. kesäkuuta 1980 Espoo) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2009–2010.
Pelaajaurallaan Kaukokari pelasi keskushyökkääjänä. Hänelle kertyi 49 SM-liigaottelua kotikaupunkinsa Espoon Bluesissa sekä yli 200 ottelua Mestiksessä. Kaukokari edusti myös alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Mikko Kaukokari Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Mikko Kaukokari Eurohockey.com. (englanniksi)
Mikkelin tuomiokirkko

| Mikkelin tuomiokirkko |
| --- | --- |
 Mikkelin tuomiokirkko
Sijainti:  Kaukola, Mikkeli
Koordinaatit:  61°41′21.4″N, 027°16′00.3″E
Seurakunta:  Mikkelin tuomiokirkkoseurakunta
Rakentamisvuosi:  1896–1897
Suunnittelija:  Josef Stenbäck
Materiaali:  Punatiili
Tyylisuunta:  Uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mikkelin tuomiokirkko on Mikkelin kaupungin pääkirkko ja Mikkelin hiippakunnan piispankirkko. Kirkkoarkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema kirkko rakennettiin puhtaaksimuuratusta punatiilestä 1896–1897. Kirkko on yksi Suomen uusgoottilaisen kirkkoarkkitehtuurin päätöitä.
Historia

Mikkelin kaupungin perustamiskirja kirjoitettiin 1838. Ensimmäisen puolen vuosisadan aikana kaupungilla ei ollut omaa seurakuntaa tai kirkkoa, ja sen asukkaat joutuivat käymään Mikkelin maalaiskunnan kirkossa. Kaupunkilaisten pitkään jatkuneiden pyyntöjen jälkeen perustettiin 1891 Mikkelin kaupunkiseurakunta. Kirkon piirustukset tilattiin Suomen kaikkien aikojen tuotteliaimmaltalähde? kirkkoarkkitehdilta Josef Stenbäckiltä. Se rakennettiin Ristinmäelle, jossa harjoitteli aikoinaan tarkk'ampujapataljoona.
Kirkko kärsi vain vähäisiä vaurioita jatkosodan pommituksissa, jotka tuhosivat huomattavan osan vanhaa Mikkeliä. Sodan jälkeen 1945 Viipurin hiippakunnan piispanistuin siirrettiin Mikkeliin ja kirkko vihittiin tuomiokirkoksi.
Rakennus

Punatiilinen kirkkorakennus kuuluu Stenbäckin onnistuneimpiin töihinkenen mukaan? ja edustaa puhdastyylistä uusgotiikkaa. Perinteisestä kirkonrakennustavasta poiketen kirkon alttaria ei arkkitehdin ehdotuksesta sijoitettu itäpäätyyn, auringonnousun ilmansuuntaan, vaan länteen. Näin kirkon torni ja julkisivu saatiin sijoitettua kaupunginpuoleiseen itäpäätyyn. Kirkonkellot tilattiin Bochumin valimosta Saksasta ja aikaa näyttävä tornikello kelloseppä G. W. Linderothin perustamalta Linderothin kellotehtaalta Tukholmasta. Puolipyöreän holvikaton kattaman kirkkosalin lehterit, urkufasadi, alttari ja saarnatuoli koristeltiin runsain puuleikkauksin.
Kirkon tornikellon alkuperäisen koneiston on valmistanut tukholmalainen G. V. Linderoth, mutta sen korvasi 1967 sähköinen koneisto. Vanha on kuitenkin yhä tallella tornissa, mutta sen kunnostaminen ilmeni tutkimuksissa liian kalliiksi. Käytössä oleva kello kunnostettiin, viisarit uusittiin, ja ne otettiin uudestaan käyttöön marraskuussa 2017. Itse kellotaulu säilyi entisellään
Kirkossa oli alun perin 1 400 istumapaikkaa, mutta nykyisellään 1 200.
Tiilet valmistettiin Mikkeliläisen Daavid Pulkkisen tiilitehtaassa.
Sisätilat

Kirkko peruskorjattiin vuosina 1954–1955 funkisarkkitehti Martti Välikankaan johdolla vastaamaan uuden asemansa asettamia vaatimuksia. Tällöin muun muassa rakennettiin uusi sakasti ja kirkkosalin ilme muuttui pelkistetymmäksi. Vanha saarnatuoli korvattiin funkistyylisellä, ja vanhan urkufasadin taakse rakennettiin uudet, Elis Mårtensonin suunnittelemat Kangasalan urkutehtaan 51-äänikertaiset urut, joissa on neljä sormiota ja jalkio. Alun perin 25-äänikertaiset urut oli rakentanut urkujenrakentaja Bror Axel Thulé Kangasalta.
Alttarikuorin kahteen ikkunaan hankittiin 1955 Antti Salmenlinnan suuret lasimaalaukset. Vasemmanpuoleisen ikkunan maalaukset kuvaavat Viipurin hiippakunnan historiaa, ja siihen ovat kuvattuna muun muassa piispat Mikael Agricola ja Paavali Juusten sekä näkymä Viipurin kaupungista, Käkisalmen linna ja Sortavalan luterilainen kirkko. Oikeanpuoleinen ikkuna kuvastaa Mikkelin ja Savon historiaa: sen keskushahmo on kaupungin nimikkopyhimys arkkienkeli Mikael, jota ympäröivät Savon ja Mikkelin vaakunat, Olavinlinna sekä Mikkelin keskiaikainen kivisakasti. Alttaritaulun Jeesus ristillä maalasi Pekka Halonen 1899.
Rakennus ja ympäristö

Kirkkorakennuksen yhdistää kaupungin järvisatamaan maisemaväylä, joka kulkee Mikkelin keskustan halki. Kirkon ja sataman välinen poikittaiskatu ja junarata poikkeavat osittain maisemakäytävästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikkelin tuomiokirkko Wikimedia Commonsissa
Mikkelin tuomiokirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Mikkelin seurakuntayhtymä – Mikkelin Tuomiokirkko.
Mikkelin tuomiokirkon kellonlyönnit (Ylen äänite) (Arkistoitu – Internet Archive).
Kirkon kuva (Arkistoitu – Internet Archive).
Mikkelin tuomiokirkon urkujen dispositio ynnä muuta tietoa. (englanniksi)
Huomattavia suomalaisia kirkkorakennuksia
| --- | --- |
Tuomiokirkkoja:  Espoo • Helsinki • Kuopio • Lapua • Mikkeli • Oulu • Porvoo • Turku • Tampere
Katedraaleja:  Uspenskin katedraali • Pyhän Nikolaoksen katedraali • Pyhän Kolminaisuuden katedraali • Pyhän Henrikin katedraali
Paikkamäärältään suuria:  Kerimäki • Lapväärtti • Johanneksenkirkko • Nurmes • Keski-Porin kirkko • Heinävesi
Vanhoja puukirkkoja:  Ulrika Eleonoran kirkko • Muhos • Petäjäveden vanha kirkko • Sammatti • Sodankylän vanha kirkko • Uudenkaupungin vanha kirkko • Vöyrin puukirkko
Vanhoja kivikirkkoja:  Eckerö • Hammarland • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hollola • Jomala • Lemland • Nousiainen • Pernaja • Saltvik • Sund • Tyrvään Pyhän Olavin kirkko • Ulvila
Modernistisia:  Kannonkoski • Lakeuden Risti • Nakkila • Rajamäki • Temppeliaukion kirkko • Varkauden pääkirkko
Luovutettujen alueiden kirkkoja:  Sortavalan apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko • Kristuksen kirkastumisen katedraali • Viipurin tuomiokirkko • Viipurin vanha tuomiokirkko • Terijoen ortodoksinen kirkko
Linikkala

| Linikkala |
| --- | --- |
 Kalliomäen puutaloaluetta II-linjalta kuvattuna.
Kaupunki:  Forssa
Suuralue:  Keskustaajaman suuralue
Koordinaatit:  60°48.8′N, 023°38.8′E
Kaupunginosa nro:  5
Väkiluku:  1 045 (31.12.2011)
Osa-alueet:  Kalliomäki, Kuuston Nummi, Saha
Linikkala on yksi Forssan kaupunginosista. Vuoden 2011 lopussa Kalliomäen tilastoalueella (eli Linikkalan kaupunginosassa) oli 1 045 asukasta. Kaupunginosa koostuu Kalliomäen (1920-luvulle asti nimenä Ronttismäki) historiallisesta puutaloalueesta sekä uudemmasta omakotitaloasutuksesta sen itäpuolella. Myös Hämeentien eteläpuolisen alueen automyymälät ja Forssan yhteislyseo sijaitsevat Linikkalan kaupunginosassa. Syksyllä 2010 alueelle avattiin Prisma-vetoinen kauppakeskus toimintansa lopettaneen Forssan Sahan paikalle. Prisman itäpuolelle on suunniteltu Aurinkorannaksi kutsuttua uutta omakotitaloaluetta.
Kaupunginosassa Kalliomäen alueella toimii Kalliomäen omakotiyhdistys ry.
Vuonna 1944 tehdyssä asemakaavassa Kalliomäen yhdelletoista kadulle oli annettu nimet. Ne eivät kuitenkaan tulleet koskaan käyttöön, vaan kadut tunnetaan edelleen nimillä I linjasta XI linjaan.
Aiheesta muualla

Kartta Forssan osa-alueista: Väestönlaskennan 2006 osa-alueet, Forssa (JPG)  24.1.2006. Hämeen liitto. Viitattu 9.4.2013.[vanhentunut linkki]
Suojanen, Eeva: Kalliomäki, pumpulienkelin perintö Turun Sanomat: Sunnuntai.  13.8.2006. Turun Sanomat. Viitattu 9.4.2013.[vanhentunut linkki]
Forssan suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustaajaman suuralue:  Haudankorva • Järvenpää • Kaikula • Keskusta • Kivimäki • Korkeavaha • Kuhala • Kuusto • Lamminranta • Linikkala • Ojalanmäki • Paavola • Pikku-Muolaa • Pispanmäki • Talsoila • Vieremä
Parkkiaron suuralue:  Parkkiaro
Entisen Koijärven suuralue:  Kojo • Matku • Suonpää
Huomautus. Keskustaajaman ja Parkkiaron suuralueilla kaupunginosat on samaistettu vastaavien tilastoalueiden kanssa. Entisen Koijärven suuralueella ei ole kaupunginosia, mutta alue on kuitenkin jaettu kolmeen tilastoalueeseen.
Forssan maarekisterikylät
| --- | --- |
Forssan kauppalan alue:  Haudankorva* • Järvenpää • Kuhala • Kuusto • Linikkala* • Lunttila* • Talsoila • Vieremä
Koijärven kunnan alue:  Kojo* • Kokko* • Kölli • Matku* • Menonen* • Raitoo
Huomautus. Maarekisterikylien ja kuntien rajat eivät noudata täydellisesti toisiaan. Asteriskilla (*) merkityistä kylistä pieni tai pääosa sijaitsee naapurikuntien Tammelan tai Urjalan puolella. Forssaan kuuluu osia myös Jokioisten ja Kaukjärven kylistä, mutta ne on jätetty tässä mainitsematta.
Chewing the Fat

| Chewing the Fat Blue Rondo a la Turk |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1982
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Mike Chapman   Langer / Winstanley   Pete Wingfield   Godley & Creme
 Tyylilaji: latino-vaikutteinen pop
 Kesto: 44.36
 Levy-yhtiö: Virgin Records
Chewing the Fat on monikulttuurisen Blue Rondo a la Turk -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka on ilmestynyt vuonna 1982 Virgin Recordsin kustantamana.
Tuottajana on toiminut pääasiassa Mike Chapman, mutta myös Clive Langer ja Alan Winstanley ("I Spy for the F.B.I.", "The Heavens Are Crying"), Pete Wingfield ("Me And Mr. Sanchez") sekä 10cc-yhtyeestä ja omista yhteisistä duolevyistään tunnetut Kevin Godley ja Lol Creme ("Klacto Vee Sedstein").
Albumin musiikki on pääasiassa latino-vaikutteista.
Esitelty LP-levy on valmistettu ja levykansi painettu Ranskassa. Painaja on France Imprimerie – Sorel. LP-levyllä on myös Diable Noir Recordings -logo.
Kappaleet

Change – 4:21 (Poncioni /  Sullivan)
I Spy for the F.B.I." – 2:36 (Wylie / Kelly)
Coco – 5:36 (Poncioni / Reilly / Sullivan)
The Heavens Are Crying" – 9:25 (Blue Rondo – Sullivan / Clanger)
Me And Mr. Sanchez – 3:57 (Poncioni / Reilly / Sullivan)
The Method – 5:21 (Sullivan)
They Really Don't – 3:35 (Poncioni / Reilly / Sullivan)
Klacto Vee Sedstein – 3:45 (Reilly / Bynoe / Poncioni / White / Sullivan)
Carioca – 6:00 (Poncioni / Reilly / White / Sullivan)
Singlet

Albumilta on julkaistu ainakin single Klacto Vee Sedstein.
Kokoonpano

Esittelylevyllä ei ole mainittu yhtyeen jäseniä, mutta muualla yhtyeen kuudesta jäsenestä on mainittu johtohahmo ja laulaja Chris Sullivan sekä Jimmy Hill ja John Motson.
Arviot

Julie Burchill on kirjoittanut albumista negatiivisen arvion New Musical Express -lehteen. Hänen mukaansa yhtye on esiintynyt The Face -lehden kansikuvajutussa vuonna 1981. Siihen viitaten hän arvelee, että albumi on äänitetty kiireesti, jotta yhtye pääsisi tärkeämpään toimintaan eli poseeraamiseen. Kappaleiden "Coco" ja "Carioca" yhteydessä hän viittaa Roxy Music -yhtyeeseen. Motown-coverin "I Spy for the F.B.I." yhteydessä hän puhuu laulun murhaamisesta. Jazzahtavan kappaleen "The Method" on Burchillin mielestä ollut määrä olla yhtyeen mestariteos, mutta kukaan rockin parissa varttunut ei kuulemma koskaan opi soittamaan jazzia. Hän moittii myös laulusolistin ääntämistä, kun tämä ei osaa lausua "The Methodissa" mainitun Lee Strasbergin nimeä oikein. Burchill mainitsee myös sellaisia nimiä kuin Tony Curtis, John Garfield, Gene Krupa, Santana ja the Savannah Band. Yhtyeen edustama hiirimäisyys on Burchillin mukaan mielentila, jonka Joseph Heller pukisi muotoon "fiery caution and crusading inertia". Burchillin mukaan keskinkertaisuus on jotain mistä ei voi kasvaa ulos. Koko arvion otsikkona on "Two-bit purveyors of Dayglo drabness".
Yours Sincerely

| Yours Sincerely Moon Cakes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Mikko Karmila
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 43.12
 Levy-yhtiö: AMT (Johanna Kustannus)
Moon Cakesin muut julkaisut
|   | Yours Sincerely 1991 | Moon Cakes 1993 |
Yours Sincerely on suomalaisen Moon-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1991. Myöhemmin yhtye on toiminut nimellä Moon Cakes.
Albumi on äänitetty kotistudiossa Keravalla ja miksattu Finnvoxin studioilla Helsingissä. Tuottajana ja äänittäjänä on toiminut yhtyeen kitaristi Mikko Karmila. Pauli ja Mika ovat tehneet masteroinnin Finnvoxilla.
LP-levyn kannen on suunnitellut P. Vilkki ja kuvan on tehnyt Lennart Håkansson.
Levynteossa on saatu tukea ESEK:iltä.