stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jehovan todistajien raamatuntulkinta
Opetukset > Jumalan nimi

Jumala on kaiken luoja, Korkein Olento. Jehovan todistajat pitävät erittäin tärkeänä Jumalan persoonanimen käyttöä. He itse käyttävät muotoa Jehova. Tämä pohjautuu tulkintaan Vanhan testamentin jumalan Jahven hepreankielisestä nimestä JHWH (יהוה). Koska hepreaa kirjoitettaessa ei yleisesti käytetty vokaaleja, nimen oikea lausuntatapa oli tullut epävarmaksi. Lisäksi juutalaiset lakkasivat käyttämästä Jumalan persoonanimeä tulkittuaan käskyä olla käyttämättä Jumalan nimeä arvottomasti. Sen sijaan juutalaiset lausuvat Vanhassa testamentissa lukevan JHWH:n tilalla Adonai (suom. Herra) tai jonkin sen vastineista. Vokaalit merkittiin JHWH-yhdistelmään muistutukseksi oikeasta lukutavasta. Adonain (אֲדֹנָי) ensimmäinen vokaalimerkki 'khatef-patakh' (ֲ) muuttui, koska se ei voinut heprean rakenteen vuoksi esiintyä jod-kirjaimen (י) yhteydessä, ja siihen merkittiin sen vastine švaa (ְ). Siten seurasi kirjoitustapa יְהׂוָה joka suoraan luettuna on [jəhowa(h)]. Myöhemmät tulkitsijat eivät kuitenkaan tunteneet asian taustaa. Oikeaksi lukutavaksi on myöhemmin päätelty usein Jahve(h). Syy Jehova-muodon käyttämiseen onkin lähinnä se, että nimitystä on käytetty vuosisatoja, ei se että he pitäisivät sitä alkuperäisenä muotona. Esimerkiksi suomalaisessa kirkkoraamatussa vuodelta 1642 JHWH esiintyy muodossa Iehovah.
Jehovan todistajat käyttävät tästä nimestä suomen kielessä yleistä ja vakiintunutta nimeä Jehova, jota on käyttänyt muun muassa Aleksis Kivi. Vartiotorniseuran julkaisut tosin myöntävät nykyään, että muoto Jahve on historiallisesti lähempänä oikeaa nimen alkuperäistä ääntämistä. Jehovan todistajat katsovat olevansa kansakunta, jonka Jumala on ottanut nimelleen. Heidän saarnaamistyötään he pitävät osana Jumalan nimen pyhittämistä ja kunniaan saattamista.
Jumalan on ikuinen ja kaikkivaltias. Hänen tärkeimpiä ominaisuuksiaan ovat Jehovan todistajien mukaan rakkaus, oikeudenmukaisuus, voima ja viisaus. Näistä suurin on rakkaus, joka määrää kaikessa Jumalan toimintaa. Jumala on aineeton henkipersoona, joka tietää kaiken maailmassa tapahtuvan pyhän henkensä välityksellä. Jumala on luonut sekä näkyvän maailman että näkymättömän maailman eli enkelit. Jokainen ihminen on Jumalan ajatuksissa tärkeä.
Jehovan todistajat eroavat muista kristillisistä yhdyskunnista siinä, että he kiistävät opin Jumalan kolminaisuudesta. Heidän mukaansa Jehova Jumala on yksi, ainoa kaikkivaltias Jumala. Jeesus on häntä alempi, luotu olento. Pyhä henki taas on Jumalan toimiva voima, ei persoona. Epäraamatullisena pidetyn kolminaisuusopin torjuminen on eräs tärkeimpiä Jehovan todistajien opinkohtia.
Opetukset > Oppi Jeesuksesta

Jehovan todistajien opetus Jeesuksesta eroaa suuresti kristillisten kirkkojen opetuksesta. Jeesus on heidän raamatuntulkintansa mukaan Jumalan ensimmäinen luomus, jonka välityksellä luotiin kaikki muu. Jumalan poikana Jeesus on Isäänsä alempi, luotu olento, ei siis samaa olemusta Jehova Jumalan kanssa. Jehovan todistajien opetuksessa on yhtymäkohtia varhaisen kirkon areiolaisuuden kanssa.
Taivaassa ollessaan Jeesus oli korkein enkeliruhtinas, arkkienkeli Mikael. Vuonna 2 ennen ajanlaskun alkua Jehova Jumala siirsi esikoispoikansa elämän juutalaisen neitsyen Marian kohtuun, joka synnytti Jeesuksen. Vuonna 29 yleistä ajanlaskua Johannes kastaja kastoi Jeesuksen Jordanissa, minkä yhteydessä Jumalan pyhä henki voiteli Jeesuksen Kristukseksi. Jumala lähetti Jeesuksen maan päälle tekemään Hänen nimensä tunnetuksi, todistamaan totuudesta sekä antamaan elämänsä lunnaina ihmiskunnan puolesta. Maan päällä ollessaan Jeesus oli synnitön, samoin kuin Aadam ennen lankeemustaan. Jeesus kuoli vuonna 33 yleistä ajanlaskua paalussa, ei ristillä. Kuollessaan hän antoi elämänsä Jumalalle vastaavina lunnaina, tehden tyhjäksi Adamin lankeemuksen. Tämä lunnasjärjestely oli Jumalan keino lahjoittaa ihmisille ikuinen elämä. Ikuisen elämän mahdollisuus on vain Kristuksen lunastustyön kautta ja uskosta häneen. Koska Jeesuksen liharuumis oli Jumalalle maksettu lunastushinta, Jehovan todistajat katsovat, että Jeesus ei noussut kuolleista ruumiillisesti, vaan henkiolentona. Siitä lähtien hän on ollut kristillisen seurakunnan pää. Vuonna 1914 Jeesus nousi taivaalliselle valtaistuimelleen, karkotti Saatana Panettelijan taivaasta ja alkoi hallita kuninkaana. Tulevaisuudessa hän tulee johtamaan enkeliruhtinaana, ”Jumalan kostonenkelinä”, taivaallisia sotajoukkoja, jotka tuhoavat Saatanan pahan asiainjärjestelmän ja ennallistavat paratiisimaan. Jumalan valtakunnassa Jeesus tulee hallitsemaan maata ja siinä asuvia yhdessä 144 000 hengellä voidellun taivaaseen menevän kanssa.
Opetukset > Oppi henkiluomuksista

Jehovan todistajien mukaan Jumala on luonut näkyvän maailman lisäksi myös näkymättömän maailman. Hän on luonut suuren joukon ruumiittomia henkiolentoja, enkeleitä. Nämä näkymättömät henkiolennot muodostavat Jumalan taivaallisen järjestön. Raamatun tekstien mainintojen mukaan Jehovan todistajat jakavat enkelit kerubeihin, serafeihin ja tavallisiin enkeleihin. Lisäksi Raamatussa mainitaan ylienkeli eli arkkienkeli Mikael. Jehovan todistajien mukaan hän on Jumalan ensimmäinen luomus, Jeesus Kristus. Taivaassa olevat enkelit tekevät Jumalan edessä pyhää palvelusta. He voivat myös suorittaa tehtäviä maan päällä Jumalan sanansaattajina. Jehovan todistajat uskovat, että enkelit voivat joskus johdattaa ihmisiä oikeaan suuntaan, mutta he eivät korosta niiden vaikutuksia kuten karismaattiset liikkeet. Enkelit tietävät enemmän kuin ihmiset. He eivät kuitenkaan tiedä Harmageddonin ajankohtaa.
Alun alkaen kaikki enkelit olivat hyviä, mutta koska heillä oli vapaa tahto, he saattoivat myös langeta pois Jumalan yhteydestä. Saatana oli ensimmäinen kapinoiva enkeli. Hän oli korkea enkeliruhtinas, joka alkoi kapinoida Jumalaa vastaan ja kääntyi pois hänestä (Hesekielin kirjan 28. luvun kuvausta Tyyroksen ruhtinaasta pidetään kuvauksena Saatanan kapinasta). Koska Saatana halusi tulla Jumalan tilalle palvonnan kohteeksi, hän houkutteli mukaansa osan Jumalan luomista enkeleistä. Näistä tuli pahoja henkiolentoja, demoneja. Myöhemmin Saatana houkutteli myös ensimmäisen ihmisparin, Aadamin ja Eevan, olemaan tottelemattomia Jumalan tahdolle. Täten hän saattoi ihmiskunnan palvomaan itseään Jumalana Jehovan sijaan. Saatana demoneineen on siitä lähtien hallinnut maailmaa. Ainoat kansat, joita Jehova Jumala on hallinnut maan päällä, ovat muinainen Israelin kansa sekä nykyajan kristityt Jehovan todistajat.
Alussa Saatanalla oli pääsy Jumalan taivaallisen valtaistuimen eteen. Osa hänen puolelleen asettuneista enkeleistä ruumiillistui maan päälle ennen Nooan aikaa. He solmivat liittoja ihmisten tyttärien kanssa ja siittivät jättiläisiä (1. Mooseksen kirja 6). Vedenpaisumuksen tullessa nämä jättivät maalliset ruumiinsa. Heistä tuli ruumiittomia pahoja henkiä, demoneja. Vuonna 1914 Jeesus kävi arkkienkeli Mikaelin ominaisuudessa sodan Saatanaa ja hänen demonejaan vastaan ja karkotti heidät taivaasta maan päälle. Demonit voivat vaivata ja eksyttää maan päällä asuvia ihmisiä sekä houkutella heitä pahaan.
Opetukset > Teodikea eli ”pahan ongelma”

Jehovan todistajien mukaan maailmassa ilmenevä pahuus (katso Pahan ongelma) johtuu siitä, että Saatanan väitteen mukaan kukaan ihminen ei ole uskollinen Jumalalle epäitsekkäistä syistä (esim. Job 2:4,5). Jumala on antanut Saatanalle aikaa todistaa väitteensä, ja tällä hetkellä maailma (Maapallolla elävä ihmiskunta) on ”Pahan vallassa” (1. Joh. 5:19). Ihmisillä on mahdollisuus valita joko joukon mukana kulkeminen tai epäsuosittuun Jumalaan uskominen. Pahuus jatkuu aina Harmagedonin taisteluun saakka, jossa pahat ihmiset tuhotaan ja Saatana sidotaan toimettomuuden tilaan tuhanneksi vuodeksi.
Opetukset > ”Suuri joukko”

Valtava enemmistö Jehovan todistajista kuuluu nykyään ”suureen joukkoon”. Heidän odotteenaan on siis saada elää paratiisimaassa yhdessä niiden kanssa, jotka herätetään kuolleista Harmageddonin jälkeen. Vaikka suuren joukon lukumäärä on pieneen laumaan verrattuna valtava, on heidän roolinsa Jehovan todistajien teologiassa selkeästi toisarvoinen. Vuosikausiin heitä ei pidetty edes Jehovan todistajina, vaan heitä kutsuttiin ”joonadabeiksi”. Suureen joukkoon kuuluvien sanotaan auttavan ja tukevan hengestä siinneitä heidän todistustyössään. Koska Jumala paljastaa totuuksiaan vain hengestä siinneiden kautta, ei suureen joukkoon kuuluvilla ole pääsyä Jehovan todistajien hengellisestä johdosta vastaavaan hallintoelimeen.
Koska suureen joukkoon kuuluvat eivät ole hengestä siinneitä, he eivät ole Jumalan lapsia. He eivät ole Uuden liiton alaisia, eikä Jeesus ole heidän välittäjänsä Jumalan edessä. Heitä ei myöskään lueta vanhurskaiksi uskosta ja ”ansaitsemattomasta hyvyydestä” eli armosta. Suureen joukkoon kuuluvatkin saavat kuitenkin hyötyä Jeesuksen lunastusuhrista. Heillä on ylösnousemustoivo. Jeesuksen lunastusuhriin luottaen he voivat selvitä hengissä Harmagedonnista, ja tuhatvuotisen valtakunnan aikana he saavat oppia uusia jumalallisia periaatteita. Heidät tehdään myös ruumiillisesti täydelliseksi. Mikäli he selviävät loppukoetuksesta, heitä odottaa ikuinen elämä maan päällä. Suureen joukkoon kuuluvien pelastuminen on siis pitkällinen prosessi, jossa heillä itsellään on tärkeä rooli. Heistä tehdään Jumalan valtakuntaan soveliaita, ja he itse vaikuttavat aktiivisesti muuttumiseensa. Heidän pelastuksensa on siis käytännössä Jumalan ja heidän itsensä yhteistyössä toteuttama muutos. Se vie aikaa yli tuhat vuotta, ja pelastuakseen suureen joukkoon kuuluvien on selvittävä kahdesta Saatanan koetuksesta. Suureen joukkoon kuuluvat odottavat kuitenkin innolla pääsyään Uuteen maailmaan.
Raamatuntulkinta liikkeen nykyhistorian tapahtumien kannalta

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vuosilukujen historia
|  | Viimeisten päivien alku | Kristuksen paluu | Kristus Kuninkaana | Voideltujen ylösnousemus | Väärän uskonnon tuomitseminen | Suuri Ahdistus |
| 1879-1920 | 1799 | 1874 | 1878 | 1878 | 1878 | 1914, 1915, 1918, 1920 |
| 1920-1925 | 1799 | 1874 | 1878 | 1878 | 1878 | 1925 |
| 1925-1933 | 1799 | 1874 | 1914 | 1878 vaihtui vuoteen 1918 vuonna 1927 | 1878 vaihtui vuoteen 1919 vuonna 1930 | V. 1914 Sukupolvi |
| 1933-1966 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | V. 1914 Sukupolvi |
| 1966-1975 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | 1975? |
| 1975-1995 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | 1914 sukupolven kuolemaan mennessä |
| 1995-2024 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | Ei aikarajaa |
Jehovan todistajien opissa nykyisin käytössä olevat eri vuosiluvut kuten 1914, 1918, 1919 ovat Jehovan todistajien mukaan merkityksellisiä vuosia, joina tapahtuneet Jehovan todistajien liikkeen kannalta tärkeät asiat on ennustettu Raamatussa tuolloin tapahtuvaksi.
Raamatuntulkinta liikkeen nykyhistorian tapahtumien kannalta > Vuosi 1914 ja ”pakanain aikojen päättyminen”

Esimerkiksi vuoden 1914, joka on lähtökohta muiden 1900-luvun erityismerkityksellisten vuosien tapahtumien tulkinnalle, laskeminen Kristuksen paluun ja taivaallisen valtakunnan perustamisvuodeksi vuodeksi on päätelty seuraavasti:
Jehovan todistajat opettavat, että Nebukadnessar II valloitti, hävitti ja vei juutalaiset Jerusalemista pakkosiirtolaisuuteen 18. hallitusvuotenaan vuonna 607 eaa. (perinteisen historian mukaan Nebukadnessar II tosin nousi valtaistuimelleen vasta vuonna 605 eaa. ja hävitti Jerusalemin 586 tai 587 eaa. eli 20 vuotta Jehovan todistajien opettamaa ajankohtaa myöhemmin). Tuosta vuodesta 607 eaa. tulisi kulua ”seitsemän aikaa” pakanahallitsijoiden hallitessa maata Dan. 4:13 mukaisesti, kunnes valtakunta jälleen perustettaisiin. ”Seitsemän aikaa” tulkitaan ”seitsemän vuodeksi”. Seitsemän vuotta taas on 2520 päivää ja jälleen vuosiksi käännettynä 2520 vuotta, kuten Jehovan todistajat selittävät:
»Raamattu osoittaa, että profeetallista aikaa laskettaessa päivä lasketaan vuodeksi (Hes. 4:6; 4. Moos. 14:34). Kuinka monta ”päivää” sitten on kysymyksessä? Ilmestyksen 11:2, 3 osoittaa selvästi, että 42 kuukautta (3½ vuotta) lasketaan tuossa profetiassa 1 260 päiväksi. Seitsemän vuotta olisi kaksi kertaa tuo aika eli 2 520 päivää. Säännön ”päivä vuotta kohti” soveltaminen johtaisi 2 520 vuoteen.» 
(Puhu Perustellen Käyttämällä Raamattua)
Vuodesta 607 eaa. päästään vuoteen 1914 lisäämällä siihen saadut 2520 vuotta.
Raamatuntulkinta liikkeen nykyhistorian tapahtumien kannalta > Lähihistorian tapahtumien raamatullinen tulkinta

Jehovan todistajat ovat myös antaneet useille Raamatun profetioille merkityksen liikkeensä nykyhistorian tai 1900-luvun historian tapahtumista. Jehovan todistajat esimerkiksi opettavat, että Danielin 11. luvussa kuvaillut Etelän ja Pohjan kuninkaat ovat rooleja, joita ovat 1900-luvulla edustaneet Pohjan kuninkaana ensin Keisarillinen Saksa, Kansallissosialistinen Saksa ja sittemmin Kommunistinen blokki ja sen johtajana Neuvostoliitto. Etelän kuninkaan roolissa on 1900-luvulla ollut Britannia sekä Britannian ja Yhdysvaltojen yhdessä muodostama angloamerikkalainen maailmanvalta.
Neuvostoliiton romahtamiseen saakka Jehovan todistajat uskoivat, että Danielin 11. luvun profetian täyttymyksessä Jumala tuhoaisi sekä kommunistisen Pohjoisen kuninkaan ja Etelän kuninkaan Harmagedonin sodassa. Sittemmin Jehovan todistajat eivät ole ilmoittaneet uutta ehdokasta Pohjoisen kuninkaan rooliin. Danielin 11. luvun profetian tulkinnassa Jehovan todistajat kertovat siellä ennustetun mm. kylmän sodan aikaisen suurvaltojen välisen vakoilun, asevarustelun ja suurvaltojen väliset epäsuorat selkkaukset, kuten Vietnamin sodan.
Jehovan todistajien liikkeen historian tapahtumista raamatullisten ennustusten täyttymyksiksi tulkitaan esimerkiksi heidän vuosina 1922–1928 Yhdysvalloissa, Englannissa ja Kanadassa pitävänsä seitsemän konventtia ja niissä annetut päätökset tai julistukset. Ne tulkitaan Raamatun Ilmestyskirjan seitsemäksi trumpetinpuhallukseksi (Ilmestys 8:7-9:13, 11:15).
Uuden maailman käännös

Jehovan todistajat käyttävät yleensä Raamatusta omaa käännöstään, jota kutsutaan Uuden maailman käännökseksi. Tarkoituksena oli tehdä nimenomaan mahdollisimman sanatarkka ja alkuperäistä tekstiä vastaava käännös, jossa yhtä heprean tai kreikan kielen sanaa vastaisi aina yksi englannin kielen sana. Tämä tekee tekstistä samalla hieman puisevaa. Englanninkielinen versio on edelleen käännetty sanatarkasti eri kielille, kuten suomen kielelle.
Hepreankielisenä pohjatekstinä on käytetty Biblia Hebraicaa ja Biblia Hebraica Stuttgartensiaa, kreikkalaisena pohjatekstinä Westcottin ja Hortin tekstiä. Englanninkielinen versio on edelleen käännetty eri kielille, vertaamalla samalla tekstiä heprealaiseen, aramealaiseen ja kreikkalaiseen pohjatekstiin. Näin eri kieliset UM käännökset ovat pysyneet toisiaan vastaavina. Yksi suurimmista eroista useimpiin muihin Raamatun käännöksiin on se, että Vanhan Testamentin eli ”Heprealaisten kirjoitusten” käännöksessä tetragrammi JHWH eli יהוה käännetään erisnimellä Jehova, kun taas useimmat muut käännökset käyttävät sanoja Herra tai Jumala. Käännöksessä on sijoitettu sana Jehova 237 kertaa myös Uuteen testamenttiin eli ”Kristillisiin kreikkalaisiin kirjoituksiin” huolimatta siitä, ettei toimenpiteelle löydy tukea vanhimmista käytettävissä olevista kreikkalaisista käsikirjoituksista. Käännöksessä perustellaan Jehova-nimen käyttöä Uudessa testamentissa seuraavasti: ”Olemme etsineet käytettävissä olevista Raamatun kreikkalaisten kirjoitusten hepreankielisistä käännöksistä yhtäpitävyyksiä, jotka vahvistavat oman käännöksemme. Heprealaisista kirjaimista koostuvaa tetragrammia (יהוה) käytettiin sekä hepreankielisessä tekstissä että kreikankielisessä Septuagintassa. Siksi Jeesus ja hänen opetuslapsensa näkivät Jumalan nimen, lukivatpa he Raamattua hepreaksi tai kreikaksi.”
Sykloseriini

| --- | --- |


Sykloseriini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(4R)-4-amino-1,2-oksatsolidin-3-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 68-41-7
ATC-koodi: J04AB01
PubChem CID: 6234
DrugBank: DB00260
Kemialliset tiedot
Kaava: C3H6N2O2 
Moolimassa: 102,098
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 155–156 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen: Liukenee veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 70–900 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 10 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Sykloseriini (C3H6N2O) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä tuberkuloosin hoitoon. Sykloseriini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa sykloseriini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja hieman alkoholeihin. Sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien soluseinän synteesiin tarvittavien alaniinirasemaasin ja D-alaniini—D-alaniiniligaasin toimintaa. Sykloseriinin vaikutuskirjo on melko laaja, mutta erityisesti se vaikuttaa Mycobacterium-suvun lajeihin. Sykloseriiniä annostellaan tablettina ja sitä käytetään pääasiassa muille antibiooteille vastustuskykyisen tuberkuloosin hoidossa.
Sykloseriiniä tuottaa aktinobakteereihin kuuluva Streptomyces orchideous.
Haittavaikutukset

Sykloseriinin haittavaikutukset kohdistuvat erityisesti keskushermostoon. Se voi aiheuttaa pääkipua, sekavuutta, uneliaisuutta, kouristuskohtauksia ja huimausta. Myös mielialan muutoksia, kognitiivisten toimintojen heikentymistä ja jopa akuutteja psykoottisia kohtauksia on raportoitu ilmenneen sykloseriinin haittavaikutuksina.
Telapreviiri

| --- | --- |

Telapreviiri
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(3S,3aS,6aR)-2-[(2S)-2-[[(2S)-2-sykloheksyyli-2-(pyratsiini-2-karbonyyliamino)asetyyli]amino]-3,3-dimetyylibutanoyyli]-N-[(3S)-1-(syklopropyyliamino)-1,2-dioksoheksan-3-yyli]-3,3a,4,5,6,6a-heksahydro-1H-syklopenta[c]pyrroli-3-karboksamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 402957-28-2
ATC-koodi: J05AP02
PubChem CID: 3010818
DrugBank: DB05521
Kemialliset tiedot
Kaava: C36H53N7O6 
Moolimassa: 679,854
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 59–76 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 4–5 tuntia
Ekskreetio: ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Telapreviiri (C36H53N7O6) on peptidomimeettinen eli peptidien rakenne ja ominaisuuksia matkiva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty lääketieteessä hepatiitti C -infektioiden hoitoon, mutta se vedettiin markkinoilta vuonna 2014.
Ominaisuudet ja käyttö

Telapreviiri sitoutuu hepatiittiviruksen NS34A-proteaasiin ja muodostaa kovalenttisen sidoksen entsyymin aktiivisen kohdan seriiniaminohapon kanssa. Sitoutuminen tapahtuu ketoamidiryhmästä. Tällöin entsyymin toiminta estyy, eikä se kykene pilkkomaan erästä viruksen polyproteiinia pienemmiksi viruksen lisääntymisen kannalta olennaisiksi proteiineiksi. Telapreviiri tehoaa parhaiten hepatiittiviruksen genotyyppiin HCV-1. Genotyyppeihin HCV-2 ja HCV-3 sen teho on vähäistä. Telapreviiri annostellaan tablettina. Sitä käytetään yhdessä ribaviriinin ja pegyloidun interferoni-α:n kanssa. Telapreviiri hyväksyttiin markkinoille Euroopan unionin alueella ja Yhdysvalloissa vuonna 2011 ja vedettiin markkinoilta vuonna 2014 tehokkaampien lääkkeiden tultua markkinoille.
Haittavaikutukset

Telapreviiri voi haittavaikutuksina aiheuttaa huonovointisuutta, oksentelua, ripulia, iho-oireita, kuten kutinaa ja ihottumaa sekä luuydintoksisuudesta aiheutuvaa anemiaa. Myös ribaviriini ja interferoni voivat aiheuttaa anemiaa, ja telapreviiri vahvistaa niiden vaikutusta.
Härmän sairaala

| Härmän sairaala |
| --- | --- |
 Härmän sairaalan rakennuksia.
Sijainti
Osoite:  Mäntyhovintie
Alue:  Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri
Historia
Perustettu:  1933
Lakkautettu:  2001
Härmän sairaala oli Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin ylläpitämä sairaala Alahärmän Hakolassa. Lääkintöhallitus rakennutti sen vuonna 1933 Alahärmän kunnan lahjoittamalle tontille. Arkkitehtina oli Ilmari Launis. Vuonna 1972 parantola muuttui Härmän sairaalaksi. 1987 Härmän sairaalana toiminut yksikkö yhdistettiin Seinäjoen keskussairaalaan. Härmän sairaalassa sairaanhoitopiirin toiminta loppui vuonna 2001.
Aihe

Aihe, motiivi tai teema on taideteoksen lähtökohtana oleva ajatus tai ympäristöstä löytyvä esikuva. Motiivi voi olla muotoaihe, taideteoksen hallitseva idea tai teema. Aihe on esimerkiksi rohkeus, ystävyys tai yhteistyön merkitys.
Sulfasetamidi

| --- | --- |


Sulfasetamidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
N-(4-aminofenyyli)sulfonyyliasetamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 144-80-9
ATC-koodi: D10AF06
PubChem CID: 5320
DrugBank: DB00634
Kemialliset tiedot
Kaava: C8H10N2O3S 
Moolimassa: 214,25
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 182–184 °C 
Liukoisuus veteen: 7 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 9,5 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 7 tuntia
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: topikaalinen
Sulfasetamidi (C8H10SN2O3) on sulfonamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina silmien ja ihon tulehduksiin, joskin monet uudemmat antibiootit ovat suurelta osin korvanneet sen.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa sulfasetamidi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin esimerkiksi etanoliin ja asetoniin. Sulfasetamidi on heikko happo. Kuten muillakin sulfonamideilla, sulfasetamidin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien dihydropteroaattisyntaasientsyymiä ja ne eivät kykene muodostamaan foolihappoa. Tällöin niiden kasvu estyy. Sulfasetamidi on tehokas lähinnä grampositiivisia bakteereja vastaan ja on teholtaan yksi ryhmänsä heikoimmista. Sitä voidaan käyttää silmätulehdusten hoitoon silmätippoina ja tali-ihottuman sekä eräiden muiden ihotulehdusten hoitoon. Yhdessä rikin kanssa sitä voidaan käyttää aknen hoidossa.
Valmistus

Sulfasetamidia voidaan valmistaa sulfaniiliamidin tai N4-asetyylisulfaniiliamidin ja etikkahappoanhydridin välisellä reaktiolla. Käytettäessä N4-asetyylisulfaniiliamidia lähtöaineena toinen muodostuneen tuotteen asetyyliamidiryhmistä hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa.
Sikainfluenssa Suomessa

Sikainfluenssaepidemia Euroopassa tartunnan saaneiden mukaan. Mitä tummempi väri, sen enemmän tartuntoja.
Sikainfluenssa Suomessa oli vuoden 2009 influenssa A(H1N1)v -pandemiaan liittyvä sikainfluenssaviruksen aiheuttama epidemia, joka esiintyi Suomessa kahdessa aallossa. Ensimmäinen aalto kesti 10. toukokuuta 2009 – 8. maaliskuuta 2010 välisen ajan. Epidemian toinen aalto oli 23. marraskuuta 2010 – 30. huhtikuuta 2011 välisenä aikana.
Leviämistilanne > Ensivaiheet

Itä-Suomen lääketiede-tapahtumassa 24. syyskuuta 2009 arvioitiin vain joka viidennen sairastuvan sikainfluenssaan, mikä oli aiemmin arvioitua kolmasosaa lievempi määrä. Tehohoitopaikkojen pelättiin loppuvan, koska kaikista sairastuneista joutuu tehohoitoon noin 0,5 prosenttia, mikä on neljännes sairaalaan joutuneista. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimusprofessori Pertti Ruutu sanoi 16. lokakuuta influenssaepidemian olevan alkuvaiheessa. Tautitapauksia oli erityisesti Pohjois-Suomessa, mutta joitain tautiryppäitä oli myös etelämpänä Suonenjoella, Rantasalmella ja Kiuruvedellä. Pohjois-Suomen varuskuntien epidemiat olivat 16. lokakuuta 2009 jo melko suuria. Näin ollen sikainfluenssa-aalto näytti olevan alkamassa. Tällöin oli teoreettisten laskujen mukaan sikainfluenssa-aallon huippuun aikaa kuukausi tai hieman yli. Influenssa-aallon huippu kestää 2–4 viikkoa. Arvioiden mukaan pahin kausi olisi marraskuun lopulla 2009 – tammikuussa 2010.