stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scott Mellanby
Perhe

Mellanby on naimisissa. Hänellä ja vaimollaan Suella on kolme lasta, pojat Carter ja Nicholas sekä tytär Courtney. Scott ja Sue Mellanby ovat perustaneet yhdessä hyväntekeväisyyssäätiön Mellanby Autism Foundation. Heidän vanhemmalla pojallaan Carterilla diagnosoitiin autismi vuonna 1998.
Scott Mellanbyn isä on pitkään Hockey Night in Canadan tuottajana toiminut Ralph Mellanby.
Scott Parker

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Scott Matthew Parker
Syntymäaika: 13. lokakuuta 1980 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Lambeth, Lontoo, Englanti
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura:  Burnley
Tehtävä: Päävalmentaja
Junioriseurat
1990–1997:  Charlton Athletic
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997–2004 |  Charlton | 128 | (9) |
| 2000 | →  Norwich | 6 | (1) |
| 2004–2005 |  Chelsea | 15 | (1) |
| 2005–2007 |  Newcastle | 55 | (4) |
| 2007–2011 |  West Ham | 113 | (10) |
| 2011–2013 |  Tottenham | 50 | (0) |
| 2013–2017 |  Fulham | 119 | (6) |
Maajoukkue
| 2003–2013 |  Englanti | 18 | (0) |
Valmennusura
2019–2021:  Fulham
2021–2022:  Bournemouth
2023:  Club Brugge
2024–:  Burnley
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. helmikuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. marraskuuta 2018.
Scott Matthew Parker (s. 13. lokakuuta 1980 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka edusti vuonna 2017 päättyneellä pelaajaurallaan useita Englannin Valioliigan seuroja ja pelasi viimeksi mestaruussarjan Fulhamissa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut heinäkuusta 2024 lähtien Burnleyn päävalmentajana.
Ura pelaajana

Parker aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 Charlton Athleticissä. Vuonna 2000 hän oli kuuden ottelun lainasopimuksella Norwich Cityssä. 128 Charlton -ottelun jälkeen Chelsea osti 175-senttisen keskikenttäpelaajan 10 miljoonalla punnalla vuonna 2004. Vuonna 2004 PFA valitsi Parkerin vuoden parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.
Chelseassa Parker pääsi kentälle vain 15 kertaa kauden aikana. Ainoan Chelsea-maalinsa hän teki ottelussa Portsmouthia vastaan. Newcastle ilmoitti 15. kesäkuuta 2005 ostaneensa Parkerin 6,5 miljoonalla punnalla. Newcastlessa Parker pelasi kauden 2006–2007 loppuun.
Kesäkuussa 2007 Parker siirtyi West Hamiin. Toimittajat valitsivat hänet vuoden pelaajaksi Englannissa kaudella 2010–2011. Neljän West Ham -kauden jälkeen hän pelasi kaksi kautta Tottenham Hotspurissa sekä vielä kaudet 2013–2017 Fulhamissa.
Englannin maajoukkueessa Parker esiintyi 18 kertaa. Debyyttinsä maajoukkueessa hän teki 16. marraskuuta 2003 Tanskaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2012.
Ura valmentajana

Parker nimitettiin Fulhamin väliaikaiseksi päävalmentajaksi helmikuussa 2019 Claudio Ranierin saatua potkut. Parker ei onnistunut pelastamaan enää kevätkauden lopussa Fulhamia putoamiselta, joka varmistui viisi kierrosta ennen Valioliiga-kauden päättymistä.  Putoamisesta huolimatta Fulham teki toukokuussa 2019 Parkerin kanssa kaksivuotisen päävalmentajasopimuksen.
Koronapandemian varjostamalla kaudella 2019–2020 Parker luotsasi Fulhamin Mestaruussarjassa neljänneksi. Joukkue voitti nousukarsinnoissa Cardiff Cityn ja Brentfordin nousten näin ollen takaisin Valioliigaan. Kausi 2020–2021 päättyi kuitenkin Parkerin osalta toiseen putoamiseen Fulhamin päävalmentajana. Kauden jälkeen Parker jätti seuran.
Fulhamista lähtönsä jälkeen Parker teki kolmivuotisen sopimuksen Mestaruussarjassa pelanneen Bournemouthin kanssa. Parkerin johdolla Bournemouth sijoittui kauden 2021/22 päätteeksi Mestaruussarjassa toiseksi ja nousi takaisin Valioliigaan. Nousijajoukkueelle kauden 2022/23 alku oli kuitenkin vaikea. Bournemouth hävisi kolme ensimmäistä otteluaan maalierolla 2–16. Seurajohto erotti Parkerin elokuun lopussa. Hänen viimeiseksi jääneessä ottelussa Liverpool oli murskannut Bournemouthin 0–9.
Tammikuussa 2023 Parker aloitti belgialaisen Club Bruggen päävalmentajana. Parkerin pesti seurassa jäi lopulta lyhyeksi, sillä hän valmensi joukkuetta vain 12 ottelussa. Club Brugge erotti hänet maaliskuun alussa 2023, kun joukkue oli pudonnut Mestarien liigan neljännesvälierissä SL Benficalle.
Heinäkuussa 2024 Parker nimitettiin Englannin Valioliigasta pudonneen Burnleyn päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella.
Aiheesta muualla

Profiili thefa.comissa
Profiili premierleague.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Claudio Ranieri | Fulhamin päävalmentaja 2/2019–2021 | Seuraaja: Marco Silva |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jonathan Woodgate | Bournemouthin päävalmentaja 2021–8/2022 | Seuraaja: Gary O'Neil |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Carl Hoefkens | Club Bruggen päävalmentaja 1–3/2023 | Seuraaja: Rik De Mil |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Vincent Kompany | Burnleyn päävalmentaja 2024– | Seuraaja: – |
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Hart |
2 Johnson |
3 Cole |
4 Gerrard |
5 Kelly |
6 Terry |
7 Walcott |
8 Henderson |
9 Carroll |
10 Rooney |
11 Young |
12 Baines |
13 Green |
14 Jones |
15 Lescott |
16 Milner |
17 Parker |
18 Jagielka |
19 Downing |
20 Oxlade-Chamberlain |
21 Defoe |
22 Welbeck |
23 Butland |
Valmentaja Hodgson
Azarah

Azarah oli varhainen hallitsija Assyrian valtakunnan alkuvaiheessa. Hänet on listattu viidentenätoista joukossa ”seitsemäntoista kuningasta, jotka asuivat teltoissa” Mesopotamian Chroniclessa. Azarahia edelsi Belu, ja häntä seurasi Ushpia. Tällä hetkellä ei ole muuta tietoa Azarahin hallituskaudesta.
Käännös suomeksi
Seepramureena

| Seepramureena |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ankeriaskalat Anguilliformes
Heimo::  Mureenat Muraenidae
Suku::  Gymnomuraena  Lacépède, 1803
Laji::  zebra
Kaksiosainen nimi
 Gymnomuraena zebra  (G. Shaw, 1797) 
Synonyymit
 Echidna zebra 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Seepramureena (Gymnomuraena zebra) on ankeriaskalojen lahkoon kuuluva kalalaji, jota joskus pidetään meriakvaariossa.
Ulkonäkö ja koko

Seepramureena on valkean ja mustan tai tummanruskean raidallinen, mistä se on saanut nimensä. Se kasvaa noin 50 cm pitkäksi. Sillä on pyöreähkö nokka ja tiivis rivi kovakuorisen ravinnon murskaamiseen sopivia tylppiä hampaita. Tässä se poikkeaa muista mureenoista, joiden hampaat ovat terävät piikit.
Levinneisyys ja elinympäristö

Seepramureena on kotoisin Indopasifiselta merialueelta. Se elää trooppisissa vesissä 3-50 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen

Seepramureenat elävät hiekka- ja kivipohjalla ja koralliriuttojen ulkoreunoilla. Ne syövät pääasiassa Xanthidae-heimon taskurapuja, mutta myös muita äyriäisiä, simpukoita ja merisiilejä.
Seepramureena sopii akvaarioon paremmin kuin muut mureenalajit, sillä se jää pienemmäksi kuin useimmat muut, eikä se syö toisia kaloja kunhan muut kalat ovat tarpeeksi isoja ja mureenaa ruokitaan säännöllisesti - nuorena kaksi kertaa viikossa, aikuisena kerran viikossa.
Sensory Records

| Sensory Records |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  The Laser's Edge
Perustettu:  1997
Tyylilajit:  progressiivinen metalli
Kotimaa:   Yhdysvallat
Sijainti:  New Jersey, Yhdysvallat
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sensory Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, joka keskittyy progressiivisen metallin julkaisemiseen. Se perustettiin vuonna 1997 tytäryhtiöksi The Laser's Edge -levy-yhtiölle, joka on keskittynyt puolestaan progressiivisen rockin julkaisemiseen.
Sensory Records on yksi kolmesta The Laser's Edge Group-levynjakeluyhtiön sisäisestä levy-yhtiöstä. Näihin kuuluvat Sensory Recordsin lisäksi myös sen emoyhtiö The Laser's Edge sekä Free Electric Sound.
Aiheesta muualla

The Laser's Edge Group
Sea City Storm

| Sea City Storm |
| --- | --- |

Seura
Perustettu:  2002
Kotikenttä:  Äijänsuon stadion
Kaupunki:  Rauma
Värit:           
Puheenjohtaja:  Jarkko Veijola
Mitalit
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaasa Vikingsin ja Sea City Stormin välinen ottelu 2011.
Sea City Stormin kotikenttä, Äijänsuon stadion.
Äijänsuon Stadionin pääkatsomo.
Sea City Storm on vuonna 2002 perustettu raumalainen urheiluseura. Seuran lajeina ovat amerikkalainen jalkapallo ja cheerleading.
Sea City Stormin edustusjoukkue pelaa kaudella 2012 miesten III-divisioonassa. Seuralla on myös joukkue B-junioreiden I-divisioonassa.
Historia

Sea City Storm joukkue pelasi kaudella 2003 amerikkalaisen jalkapallon II-divisioonassa. Joukkue sijoittui kauden päättyessä toiseksi häviten ainoastaan yhden ottelun. Seuraavana vuonna joukkue osallistui I-divisioonan, jossa menestys jatkui kohtalaisesti joukkueen voittaessa seitsemästä pelistä viisi. Vuonna 2005 edustusjoukkue on nousi Suomen korkeimmalle sarjatasolle Vaahteraliigaan. Kaudeksi 2008 miesten edustusjoukkue pudottautui jälleen II-divisioonaan.
Miehet 2003 II-divisioona

Sea City Storm osallistui vuonna 2003 II-divisioonan joukkueella, joka oli sekoitus kokeneita pelaajia sekä nuoria pelinälkäisiä aloittelijoita. Kausi sujui yli odotusten ja joukkue menestyi hyvin.
Atsuko Tanaka

Atsuko Tanaka vuonna 2013.
Atsuko Tanaka (s. 25. tammikuuta 1992 Calgary, Kanada) on kanadalainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on Altius Nordic Ski Club.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Tanaka oli normaalimäessä 15:s. Vuoden 2014 talviolympialaisissa Tanaka hyppäsi normaalimäessä 12:nneksi.
Maailmancupissa Enger kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2011 Lillehammerissa sijoittuen 26:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi tammikuussa 2014 Sapporossa.
Nuorten MM-kilpailuihin Enger on osallistunut viisi kertaa vuosina 2006, 2008 ja 2010–2012. Hän voitti hopeaa vuonna 2006 normaalimäessä.
Azawad

Azawad on Nigerjoen mutkan pohjoispuolella sijaitsevan Saharan reuna-alueen nimitys. Se käsittää kiinteistä hiekkadyyneistä koostuvan vyöhykkeen, jota paimentolaiset käyttävät kamelien ja lampaiden laiduntamiseen. Alueen konkreettinen sijainti vaihtelee puhujan ja asiayhteyden mukaan. Malin ja Nigerin tuaregikapinalliset ovat käyttäneet Azawadia tavoittelemansa Saharan tuaregitasavallan nimenä. Toisinaan se tarkoittaa samaa kuin Azawagh.
Kapinallisten vaatima alue (rajattu); punaisella merkityt kaupungit olivat MNA:n hallussa 5. huhtikuuta 2012
Libyan sisällissodasta palanneiden sotilaiden ja saatujen aseiden avulla ja meneillään ollutta vallankaappausta hyödyntäen Pohjois-Malin tuaregit aloittivat alkuvuodesta 2012 kapinan, jonka seurauksena tuaregit ja heidän kanssaan taistelleet islamistit valtasivat Azawadin alueen. Azawadin kansallinen vapautusliike (MNLA) julisti Azawadin itsenäiseksi valtioksi 6. huhtikuuta 2012. Itsenäisyys ei ole saanut tukea kansainvälisesti.
Toukokuun 2012 lopulla MNLA ja islamistien Ansar Dine -ryhmä yhdistyivät päämääränään Azawadin itsenäistyminen. Kesällä islamistit alkoivat hävittää Timbuktun mausoleumeja ja hautausmaita. Tuaregikapinallisten tavoitteena oli sekulaari valtio, mutta islamistit onnistuivat sittemmin syrjäyttämään heidät. Islamistit eivät enää vaadi Azawadille itsenäisyyttä, vaan tavoittelevat tiukan islamilaisen lain soveltamista koko Malissa.
Seppo Helenius

Seppo Helenius on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt Pekko-elokuvissa kyläkauppias Iisakki Torkkelin roolissa. Hän on toiminut risteilyisäntänä Viking Linella.
Aiheesta muualla

Seppo Helenius Elonetissä.
Schelden taistelu (elokuva)

| Schelden taistelu> De Slag om de Schelde |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Matthijs van Heijningen Jr.
Käsikirjoittaja:  Paula van der Oest
Tarina:   Paula van der Oest  Jesse Maiman 
Tuottaja:   Alain de Levita  Paula van der Oest  Mark van Eeuwen 
Säveltäjä:  Emilie Levienaise-Farrouch
Kuvaaja:  Lennert Hillege
Leikkaaja:  Marc Bechtold
Pääosat:   Gijs Blom  Susan Radder  Jamie Flatters 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Alankomaat
Levittäjä:  September Films
Ensi-ilta:   2021-12-1414. joulukuuta 2021 (Vlissingen)  2021-6-055. kesäkuuta 2021 (Alankomaat)  2021-10-1515. lokakuuta 2021 (Netflix)  
Kesto:  123 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, hollanti, saksa
Budjetti:  14 miljoonaa euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Schelden taistelu (holl. De Slag om de Schelde, engl. The Forgotten Battle) on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut alankomaalainen sotaelokuva. Sen on ohjannut Matthijs van Heijningen Jr. ja käsikirjoittanut Paula van der Oest. Elokuva kertoo syksyllä 1944 käydystä Saksan ja länsiliittoutuneiden välisestä Schelden taistelusta toisessa maailmansodassa. Juoni esitetään kolmesta eri näkökulmasta: tarina seuraa brittiläistä lentäjää, alankomaalaista vastarintataistelijaa sekä alankomaalaista sotilasta, joka on liittynyt saksalaiseen SS-divisioona Das Reichiin. Kerrontaa on verrattu Christopher Nolanin elokuvaan Dunkirk (2017). Pääosia esittävät Gijs Blom, Susan Radder ja Jamie Flatters.
14 miljoonan euron budjetilla tuotettu Schelden taistelu on yksi Alankomaiden kalleimmista elokuvista. Elokuva sai ensi-iltansa alun perin Vlissingenissä joulukuussa 2020, mutta varsinainen teatterilevitys lykättiin seuraavan vuoden kesäkuuhun. Netflixissä elokuva julkaistiin lokakuussa 2021.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gijs Blom  | … |  Marinus van Staveren   |
|  Jamie Flatters  | … |  William Sinclair   |
|  Susan Radder  | … |  Teuntje Visser   |
|  Jan Bijvoet  | … |  Dr. Visser   |
|  Ronald Kalter  | … |  Dirk Visser   |
|  Tom Felton  | … |  Tony Turner   |
|  Coen Bril  | … |  Henk Schneijder   |
|  Theo Barklem-Biggs  | … |  John   |
|  Scott Reid  | … |  Nigel   |
|  Marthe Schneider  | … |  Janna   |
|  Justus von Dohnányi  | … |  Oberst Berghof   |
|  Mark van Eeuwen  | … |  Pim den Oever   |
Aiheesta muualla

Schelden taistelu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Scott McNeil

| Scott McNeil |
| --- | --- |
 Scott McNeil FanExpo 2009 -tapahtumassa Torontossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1962 (ikä 62)  Brisbane, Australia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Scott McNeill Scott McNiel
Aktiivisena:  1990–
Merkittävät roolit:  Waspinator & Rattrap (Beast Wars: Transformers) Wolverine (X-Men: Evolution) Jetfire (Transformers: Armada)
Aiheesta muualla
IMDb 
Scott McNeil (s. 15. syyskuuta 1962 Brisbane, Australia) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi animaatiosarjasta Beast Wars: Transformers.
Elämäkerta

McNeil syntyi Brisbanessa, Australiassa, josta hän muutti Kanadaan ollessaan noin 3-vuotias. McNeil kiinnostui ääninäyttelemisestä jo 12-vuotiaana vieraillessaan Disneylandissä, jossa hän kuuli Paul Freesin äänen Haunted Mansionissa ja high schoolin jälkeen McNeil suuntasi opiskelemaan näyttelemistä neljäksi vuodeksi Vancouverin teatteri kouluun. Valmistumisensa jälkeen hän teki ensimmäisiä äänirooleja ystävänsä käsikirjoittamaan radio-ohjelmaan, sekä televisiomainoksiin.
Elämäkerta > Ääninäyttelijänä

Ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon hän teki vuonna 1990 Super He-Man -animaatiosarjaan, jossa McNeil oli neljän eri hahmon äänenä. Tämän jälkeen hän on tehnyt monipuolisen äänensä myötä usein yli kahta roolia animaatiosarjoissa, kuten Beast Machines, He-Man, Krypto the Superdog, Mucha Lucha ja Mosaic. Yksi McNeilin merkittävimmistä rooleista oli Wolverine vuoden 2000 X-Men: Evolution -animaatiossa.
Alkuperäisten ääniroolien lisäksi McNeil on tehnyt dubbauksia animesarjoihin, kuten Dragon Ball Z, Transformers: Armada, Mobile Suit Gundam Seed ja Fullmetal Alchemist.
McNeil on maininnut suosikki ääninäyttelijäkseen Jim Cummingsin ja sarjakseen Beast Warsin.
Ääniroolit

| Ilmestymisvuosi | TV-sarja/elokuva | Rooli | Huom |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011–2013 | Hot Wheels Battle Force 5 | Grimian, sivuäänet |  |
| 2009 | RollBots | Lance |  |
| 2009 | Sword of the Stranger | Luo-Lang,  Gohei | Dub |
| 2009 | Hulk Vs. Volverine/Hulk Vs. Thor | sivuäänet |  |
| 2007–2009 | Storm Hawks | Stork, sivuäänet |  |
| 2007 | Ihmeneloset | Annihilus |  |
| 2007 | Care Bears: Adventures in Care-A-Lot | Funshine Bear |  |
| 2007 | Viidakon Ykä | Beefy Ape |  |
| 2007 | Highlander: The Search for Vengeance | Amergan | Dub |
| 2007 | The Condor | Dogg |  |
| 2007 | Mosaic | herra Bullwraith, Landlord | Dub |
| 2007 | Black Lagoon | Verrocchio | Dub |
| 2006 | Fullmetal Alchemist the Movie: Conqueror of Shamballa | Hoenheim Elric | Dub |
| 2006 | Shana | Orgon | Dub |
| 2005–2011 | Johnny Test | herra White |  |
| 2005 | Kong: King of Atlantis | Eric 'Tan' Tannenbaum IV |  |
| 2005 | Bionicle 3: Web of Shadows | Bomonga |  |
| 2005 | Scary Godmother: The Revenge of Jimmy | Skully Pettibone, Count Max |  |
| 2005–2006 | Transformers: Cybertron | Snarl, Backstop | Dub |
| 2005–2006 | Krypto the Superdog | Ignatius, Ace the Bathound |  |
| 2005 | Barbie: Fairytopia | Ruby |  |
| 2005 | Max Steel: Forces of Nature | Elementor |  |
| 2005 | Candyland: Great Lollipop Adventure | King Kandy, Licorice Bite |  |
| 2004 | Fullmetal Alchemist | Hohenheim of Light | Dub |
| 2004–2005 | Mobile Suit Gundam Seed | Unato Ema Seiran | Dub |
| 2004–2005 | Transformers: Energon | Jetfire, Strongarm | Dub |
| 2004 | In Search of Santa | Mortmottimes, Bugkus Bill, aikapommi Tom |  |
| 2004–2006 | Dragon Booster | Cain |  |
| 2002–2004 | Inuyasha | Koga, Taigokumaru, sivuäänet | Dub |
| 2002–2003 | Transformers: Armada | Jetfire | Dub |
| 2002–2005 | Mucha Lucha | Minotoro, El Perrito, Señor Hasbeena |  |
| 2002–2004 | He-Man | Petomies, Clawful, Mer-Man, Ram-Man, Stratos, Kobra Khan |  |
| 2002 | Hamtaro | Mr. Yoshi | Dub |
| 2001 | Zoids: New Century Zero | Stigma Stoller, Polta | Dub |
| 2001 | Hämähäkkimies | Korppikotka, Lester |  |
| 2000–2003 | X-Men: Evolution | Wolverine |  |
| 1999–2000 | Beast Machines | Rattrap, Silverbolt, Waspinator |  |
| 1998 | RoboCop: Alpha Commando | sivuäänet |  |
| 1997 | Mummies Alive! | Bob |  |
| 1996–1999 | Beast Wars: Transformers | Rattrap, Dinobot, Dinobot II, Silverbolt, Waspinator |  |
| 1996–2003 | Dragon Ball Z | Piccolo, Android 16, Jeice, Tao, South Kai | Dub |
| 1995–1997 | Street Fighter | Blanka, Ken Masters |  |
| 1994 | Cinderella |  |  |
| 1993 | The Adventures of Sonic the Hedgehog | sivuäänet |  |
| 1993 | Hurricanes | Cal Casey, Genghis Kahn |  |
| 1990–1991 | G.I. Joe: A Real American Hero | Cobra Commander, Headman, Storm Shadow, Freefall, Hawk |  |
| 1990–1991 | Super He-Man | Butthead, kapteeni Zang, Krex, Flipshot |  |
Aiheesta muualla

Anime News Network
Fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
CrystalAcids
Scottmcneil.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Scott Menville

| Scott Menville |
| --- | --- |
 Scott Menville vieraana WonderConissa vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Scott David Menville
Syntynyt: 12. helmikuuta 1971 (ikä 53) Malibu, Kalifornia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1982–
Merkittävät roolit:  Jonny Quest (Jonny Quest) Robin (Teen Titans) Shaggy Rogers (Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!)
Aiheesta muualla
IMDb 
Scott David Menville (s. 12. helmikuuta 1971 Malibu, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, muusikko ja koomikko. Hän sai vuonna 1988 kaksi Young Artist -palkintoehdokkuutta.
Ura

Ääninäyttelemisen Menville aloitti hyvin nuorena isänsä Chuck Menvillen avustuksella, joka huomasi poikansa luokassa häiriköinnit kummallisilla äänillä ja imitoinneilla. He lähettivät nuoren Menvillen näyttelemiskursseille. Vuonna 1982 hänen isänsä Chuck kuuli Hanna-Barberan pitävän koe-esiintymisiä The Little Rascals -animaatiosarjaan, josta hän tunsi muutaman henkilön, jotka olivat sarjan tuotannossa mukana ja sai näin koe-esiintymismahdollisuuden pojalleen Scott Menvillelle. Hän nauhoitti poikansa neljä roolia tämän huoneessaan ja lähetti ne sittemmin Hanna-Barberalle. Myöhemmin Menville sai Spankyn roolin sarjasta ja samalla Screen Actors Guild jäsenkortin, sekä agentin.
Pienten roolien jälkeen hän sai 15-vuotiaana ääniroolikseen yhden tunnetuimmista piirroshahmoista Retu Kivisen. Menville ääninäytteli hahmoa Kivikylän mukulat -piirrossarjassa vuosina 1986–1988, sekä noin puolituntia kestäneessä erikoisohjelmassa The Flintstone Kids' "Just Say No" Special. Heti perään Menville sai toisen pääroolin vuoden 1987 Jonny Quest -piirrossarjasta, josta hän sai vuotta myöhemmin Young Artist -palkintoehdokkuuden. Siitä lähtien Menville on kuultu ääninäyttelevän teini-ikäisiä ja nuoria aikuisia poikia. Johnny Questin jälkeen hän teki pieniä rooleja, kunnes vuonna 1990 Menville sai jälleen yhden pääroolin Kapteeni Planeetta-piirrossarjasta, jossa hän ääninäytteli Ma-Ti hahmoa vuoteen 1993 asti. Tämän jälkeen Menville kokeili televisiossa esiintymistä muun muassa televisiosarjassa Full House. Samalla hän teki pieniä äänirooleja muun muassa Bittipäähän, Teräsmieheen ja Tehotyttöihin.
Vuonna 2003 Menville sai uransa kenties merkittävimmän roolin Robinina animaatiosarjassa Teen Titans. Hän päätyi Robinin rooliin koe-esiinnyttyään sarjaan muiden näyttelijöiden tavoin. Menville sai sitä ennen agentiltaan faksilla käsikirjoituksen rooleja varten, joista hän huomasi Robinin ja tunsi saavansa juuri haluamansa roolin. Saavuttuaan Warner Bros. Animationiin Menville jäi odottamaan käytävelle vuoroaan koe-esiintymistä varten. Päästessään äänitykseen hän tapasi ensimmäistä kertaa sarjasta päävastuussa olleen Glen Murakamin, sekä Menvillen useita vuosia tunteneen ääniohjaaja Andrea Romanon. Koe-esiintymisessä hän kokeili Petopojan ja Robinin rooleja. Muutamaa viikkoa myöhemmin Menville sai kuulla saaneensa Robinin roolin sarjassa. Sarjan suosion myötä hän ääninäytteli hahmoa vuoteen 2006 asti, minkä jälkeen sarjasta tuotettiin vielä elokuva Teen Titans: Trouble in Tokyo. Seuraavaksi Menville sai ääniroolikseen jälleen yhden tunnetun piirroshahmon animaatiosarjassa Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!, jossa hänen roolinaan oli Shaggy Rogers.
Ura > Muusikkona

Menville oli basistina perustamassaan eteläkalifornialaisessa rockyhtyeessä Boy Hits Car. Hän ehti olla mukana julkaisemassa kolmea albumia, kunnes jätti yhtyeen vuonna 2006.
Ääniroolit > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Äänirooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Kaksin karkuteillä | sivuäänet |
| 2010 | Scooby-Doo! Camp Scare | Luke, Goofy Kid |
| 2010 | Itse ilkimys | sivuäänet |
| 2008 | Bolt | sivuäänet |
| 2008 | Karvakamut 2 | sivuäänet |
| 2008 | Batman: Gothamin ritari | B-Devil, poliisi |
| 2008 | Fly Me to the Moon | Butch |
| 2006 | Casper's Scare School | Punk Kid, Scare Center Host 2, sivuäänet |
| 2006 | Karvakamut | sivuäänet |
| 2006 | Teen Titans: Trouble in Tokyo | Robin |
| 2005 | Pikku kananen | Sivuäänet |
| 2004 | Wild Things 2 | sivuäänet |
| 2003 | Vähät rakkaudesta | sivuäänet |
| 1995 | Maa aikojen alussa 3 | Nod |
| 1988 | The Flintstone Kids' "Just Say No" Special | Retu Kivinen |
| 1988 | Scooby-Doo ja kummituskoulu | Tug |
| 1986 | My Little Pony: The Movie | Danny |
| 1985 | Sateenkaari-Riti ja timanttivaras | Brian |
| 1983 | Deck the Halls with Wacky Walls | Darryl |