stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrew Calof
Ura > Maajoukkueura

Calof edusti Canada Eastin joukkuetta alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2009.
Geopotentiaaliluku

Geopotentiaaliluku on Maan painovoimakentän potentiaali geoidilla vähennettynä potentiaalilla havaintopisteessä. Geodesiassa painovoimakentän potentiaali määritellään siten, että se pienenee ylöspäin. Geopotentiaaliluku on nolla geoidilla ja kasvaa ylöspäin. Geopotentiaalin arvojen laskemista hyödynnetään GPS-mittauksissa etäisyyksien ja korkeuksien arvioimiseen.
Jakamistalous

Jakamistalous (engl. sharing economy) on tapa jakaa, lainata tai vuokrata tavaroita omistamisen sijaan. Termillä viitataan yhteiseen tai yhteisölliseen talouteen, kuluttamiseen, käyttöön ja tuotantoon. Jakamistalouden ydinajatuksia ovat vajaakäytössä olevien resurssien tehokkaampi hyödyntäminen, siirtymä omistajuudesta käyttöoikeuksiin sekä vertaistoiminta ja -tuotanto. Tavaroita voidaan myös lahjoittaa tai vaihtaa. Myös palveluiden jakaminen tai eri palveluihin yhdessä osallistuminen kuuluu jakamistalouteen. Uudenlainen hajautettu tavarantuotanto voidaan myös lukea jakamistalouteen. Tässä tuotteita valmistavat ihmiset ja yritykset käyttävät yhteisiä työvälineitä, jakavat tietoa ja osaamista luoden yhteistyössä jotakin uutta.
Toinen nimitys ilmiölle on yhteiskuluttaminen (englanniksi collaborative consumption). Ilmiön tavoitteena on antaa yhä useammalle mahdollisuus kuluttaa tavaroita ilman että jokainen joutuisi tavaran itse ostamaan. Samaan aikaan tavaran käyttöaste nousee ja käyttäjät osallistuvat kestävään kehitykseen. Jakamistaloudesta tai samasta ilmiöstä käytetään lisäksi useita muita termejä, kuten vaihdanta-, vertais-, välitys-, yhteistyö-, yhteistoiminta-, kansalais-, osallisuus-, käyttöoikeustalous . Jakamistalouden käsitteestä ja sen alasta ei ole yksimielisyyttä.
Käsitettä jakamistalous käytetään erityisesti silloin, kun Internet tai muu tietotekniikka mahdollistaa jakamiseen, vaihtamisen, vuokraamisen tai vastaavan. Jakamistaloutta voidaan pitää yhdistelmänä ikiaikaisia yhteisöllisiä tapoja toimia sekä nykyteknologian mahdollistamia moderneja yhteydenpidon muotoja .
Esimerkkejä jakamistalouden palveluista ovat taksipalvelu Uber, asunnonvuokrauspalvelu Airbnb, autojen vertaisvuokrauspalvelu Blox Car ja yhteiskäyttöautot. Jopa sellaiset palvelut kuin kimppakyydit tai juhla-asun vuokraus yhdeksi illaksi voidaan laskea jakamistalouteen. Laaja määritelmä ilmiöstä sisältäisi myös sellaiset perinteiset palvelut kuin autovuokraamot ja taksit, mutta käsitettä käytetään enimmäkseen 'vertaisverkko'-ilmiöissä ja muissa asioissa, jotka on perustettu Internetin aikakaudella.
Hyödyt ja mahdolliset ongelmat

Jakamistalouden suurimpia hyötyjä on rahan säästyminen. Kun hyödykkeestä omistaa vain osan tai sen omistajuus on vain hetken aikaista, on sijoitus tällöin luonnollisesti paljon pienempi. Jakamistalous on myös hyvin sosiaalista. Sosiaalisen verkostoitumisen sivustojen (esim. Facebook), nettihuutokauppojen (esim. eBay) ja vastaavien palveluiden yleistymisen myötä on tavaroiden omistajuuden jakaminen koko ajan helpompaa. Jakamistalous on myös hyvin vihreää, kun tavaroita mm. uudelleen käytetään, kierrätetään ja korjataan.
Jakamistaloudessa ei välttämättä törmätä isoihin laillisiin ongelmiin, kun on kyse yrityksistä, jotka tarjoavat palvelujaan kuluttajille, mutta kun puhutaan kuluttajien välisestä jakamisesta, voi syntyä ongelmia. Lainsäädäntö esimerkiksi kiinteistöjen jakamisesta ei ole yksinkertainen ja se vaihtelee huomattavasti eri maiden välillä. Juridiset asiat kuten vastuu, vakuutukset, verotus ja tuotteen hävittäminen voivat nousta ongelmiksi, kun tuotteen tai palvelun omistussuhde on epäselvä.  Esimerkiksi Suomessa keskustelua on herättänyt Uber –kuljetuspalvelu, jota Suomen Taksiliitto pitää laittomana liikenteenä ja vaatii toimintaan liikenneluvan .
Hyperkulutuksen aikakauden suunnittelun myötä tuotteet ovat luonnollisesti suunniteltu yhden henkilön omistamaksi, käyttämäksi ja hävittämäksi. Jotta jakamistaloutta voitaisiin hyödyntää täysissä määrin, tulisikin suunnitella tuotteita, joilla olisi pidempi elinkaari, jotka kestäisivät intensiivistä käyttöä, joiden tulisi olla muokattavissa eri käyttäjille, ja jotka olisivat helposti jaettavissa.
Uutta talousajattelua

Yhteiskunnan tärkeimmän resurssin voidaan katsoa olevan työvoima. Silti kapasiteetti työvoiman suhteen on merkittävässä vajaakäytössä. Asuntoja käytetään vajaalla kapasiteetilla, sillä kaikkiin ei löydy maksukykyisä asiakkaita. Tämä on nähtävissä myös toimistotilojen käytössä. Nämä ovat esimerkkejä siitä, että monia erilaiseen tekemiseen tarvittavia resursseja on tyhjäkäynnillä ja niitä on saatavilla enemmän kuin tarpeeksi.
Lahti & Selosmaa  kirjoittavat jakamistalouden viittaavan käsitteenä vajaakäytössä olevien resurssien – henkisten ja fyysisten voimavarojen sekä erilaisten tuotannontekijöiden – mahdollisimman hyödylliseen ja tehokkaaseen käyttöön useiden eri ihmisten kesken. Jakamistalous on taloustieteellisin termein nimenomaan pääoman käyttöasteen nostamista. Täten keskeistä jakamistaloudesta puhuttaessa keskeistä ei olekaan omistaminen vaan käyttöoikeus ja sopimukset toimijoiden välillä. Käyttäjän ei tarvitse omistaa kaikkea tarvitsemaansa vaan voi olla järkevämpää hankkia pelkkä käyttöoikeus. Näin jakamistaloudessa voi syntyä erilaisten resurssien vaihdantaan keskittyviä luottamukseen perustuvia yhteisöjä .
Tapausesimerkkejä

Jaetusta asumisesta voidaan esimerkkinä käyttää jo mainittua Airbnb –nimistä yritystä. Yritys on kalifornialainen yhteisöllinen markkinapaikka . Sen kautta voi sekä löytää, varata tai ilmoittaa majoituspaikkoja ympäri maailmaa matkapuhelimen tai internetin välityksellä. Yritys toimii yli 191 maassa ja yli 34 000 kaupungissa . Majoittajaksi voi rekisteröityä, jolloin on mahdollisuus tienata jakamalla omaa asuntoaan tai kiinteistöään muille. Tällöin myös majapaikkaa tarvitseva asiakas säästää majoitusku-luissa ja voi majoittua haluamakseen ajaksi tiettyyn saatavilla olevaan sijaintiin haluamassaan kaupungissa.
Samaan aiheeseen perustuu myös Couchsurfing –internetyhteisö. Toisaalta yhteisön tavoitteena ei ole voiton teko majoittajille vaan matkustaja-majoittaja –yhteisön luominen. Sen jäsenten keskuudessa järjestetään paljon erilaisia tapahtumia, ja jäsenet opettavat toi-siaan nähtävyyksistä, kulttuurista ja tavoista . Yhteisö on siis tarkoitettu sekä majoitustarkoitukseen, että seuran hakemiseen niin matkaajan kuin majoittajankin puolesta. Tällöin keskitytään verkostoitumiseen kulttuurien ja erimaisten ihmisten välillä. Yhteisössä onkin tällä hetkellä noin 10 miljoonaa ihmistä yli 200 000 kaupungissa .
Jaetusta autoilusta on esimerkkinä suomalainen vertaisvuokraus-palvelu Blox Car. Ympäri Suomea toimiva palvelu tarjoaa paikallisille mahdollisuuden ilmoitta oman auton vuokralle markkinapaikan kautta. Palvelu tekee yhteistyötä muiden markkinapaikkojen kanssa tuomalla tarjolla olevat autot esille muihin markkinapaikkoihin. Palveluun voi henkilöautojen lisäksi ilmoittaa pakettiautoja, asuntoautoja ja -vaunuja ja peräkärryjä.
Jaetusta kuljetuksesta esimerkkinä voidaan pitää jo esiteltyä Uber –kuljetuspalvelua. Palvelu perustuu mobiilisovelluksella tilattaviin kyyteihin ja kuljetuksiin. Palveluun voi rekisteröityä kuskiksi omalla ajoneuvollaan internetin kautta . Kuljetusta kaipaavalle tämä tarkoittaa sovelluksen välityksellä kyydityksen hankkimista halvalla ja nopeasti. Hinta määrittyy kuskin ajokulujen mukaan, mikä tekee sen hintatason taksikyytiä halvemmaksi . Uber -palveluun suhtautuminen on maailmalla ris-tiriitaista, sillä palvelu on herättänyt laillisuuskiistaa liiketoiminnasta. Lisäksi se vie paljon asiakkaita taksiyhtiöiltä saman palvelun mutta halvemman hinnan vuoksi.
Barking aloitti vuonna 2015 paikoitustoimintaan tarkoitetun ja jakamistalouteen pohjautuvan palvelun tarjoamisen. Palvelun avulla pysäköintipaikkojen haltijat voivat ansaita lisätuloja vuokraamalla pysäköintipaikkojaan silloin, kun he eivät itse niitä käytä. Palvelussa voidaan siis tasoittaa myös vuorokausivaihteluja. Autoilijat puolestaan saavat mobiilisovelluksen kautta käyttöönsä lukuisia hyviä yksityisiä pysäköintipaikkoja taajamissa. Lisäarvoa tuo myös mahdollisuus varata pysäköinti etukäteen mobiilisovelluksen kautta sekä järjestelmän soveltuvuus lähes kaikenlaisiin kohteisiin.
Kirjallisuutta

Harmaala, Minna-Maari & Toivola, Tuija & Faehnle, Maija & Manninen, Petri & Mäenpää, Pasi & Nylund, Mats: Jakamistalous.  Alma Talent, 2017.  ISBN 9789521432262
Lahti, Vesa-Matti & Selosmaa, Jenni: Kaikki jakoon!: kohti uutta yhteisöllistä taloutta.  Atena, 2013.  ISBN 9789517969376
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rachel Botsman: Argument för kollaborativ konsumtion[vanhentunut linkki] på Ted.com
Introduction to Collaborative Consumption Scribd.com (englanniksi)
The Sharing Economy: Embracing Change with Caution, Professor Robin Teigland ja PhD Claire Ingram, Stockholm School of Economics ja Anna Felländer, Swedbank
Elisa.net
jakamistalous.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Käännös suomeksi
Mustion asema

| Mustion asema Svårta station |
| --- | --- |
 Mustion rautatieasema.
 Mustion asema
 Koordinaatit: 60°08′14″N, 23°51′50″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Kunta:  Raasepori, Inkoo
Entinen kunta:  Karjaan maalaiskunta (Mustio)
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,81 km²
Väkiluku (2022):  613
 – Väestötiheys:  340,9 as./km²
Postinumero:  10360
Mustion asema (ruots. Svartå station) on toinen Mustion kylän taajamista.
Mustion aseman taajamassa on 617 asukasta (2021), joista 594 asuu Raaseporin kaupungin ja 23 Inkoon kunnan alueella.
Mustion Betania-seurakunta

| Mustion Betania-seurakunta> Betaniaförsamlingen i Svartå |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Perustettu:  1925
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustion Betania-seurakunta (ruots. Betaniaförsamlingen i Svartå) on vuodesta 1925 toiminut helluntaiseurakunta Mustiossa. Seurakunnan tausta on vuodessa 1922, jolloin ruotsalainen saarnaaja Joel Eriksson saapui Suomeen ja Mustioon. Aluksi Erikssonin työ kohtasi runsaasti vastustusta mutta kääntyi herätykseksi. Mustion Betania perustettiin 28. elokuuta 1925 ja perustettaessa seurakunnalla oli 34 jäsentä. Suuri osa jäsenistä oli kuulunut Karjaan baptistiseurakuntaan. Seurakunnan rukoushuone vihttiin käyttäöön vuonna 1934.
Seurakunnan johtajina ovat vuosien aikana toimineet Carl-Göst Jansson-Byrstam, E. Lundin, Ragnar Mickelsson, Stig Karlsson, Harry Holmberg, Runar Nylund, Åke Johnsson, Joel Eriksson (1925–1928), Oskar Eriksson, Lars Nordberg ja Gittan Granroth, Elisabeth Granberg , Petri Huovila ja Erik Rönnlund. Seurakunta on viettänyt vuosittain rakentamisjuhlaa helatorstaina.
Steel Pulse

Steel Pulse on englantilainen roots reggae -yhtye. Se syntyi alun perin Handsworth Wood Boys School -nimisessä koulussa, Birminghamissa, jossa asuu paljon erityisesti jamaikalaisia maahanmuuttajia.
Yhtyeen jäsenet ovat:
David Hinds (laulu, kitara)
Basil Gabbidon (s. Basil Glendon Gabbidon, 29. lokakuuta 1955, Buff Bay, Jamaika - kitara, laulu)
Ronald McQueen (basso)
Hinds lauluntekijänä on aina ollut yhtyeen johtohahmo alkuaikojen Birminghamin yökerhokeikoista lähtien. Steel Pulse osallistui RAR (Rock Against Rasicm)-kampanjaan. Yhtye on muutenkin poliittisesti aktiivinen. Yhtyeen singlen Hold on (for Haiti) tuotot annetaan Haitin klinikoille.
Albumeita

Handsworth Revolution (1978)
Tribute to the Martyrs (1979)
Caught You (1980)
True Democracy (1982)
Earth Crisis (1984)
Babylon the Bandit (1986) Grammy Award Winner - Best Reggae Band
State of Emergency (1988)
Victims (1991)
Vex (1994)
Rage and Fury (1997)
African Holocaust (2004)
Mass Manipulation (2019)
Joitakin tunnettuja kappaleita

Ku Klux Klan (Handsworth revolution)
Stepping out (Earth Crisis)
Roller Skates (Earth Crisis)
Babylon the Bandit (Babylon the Bandit)
Livealbumit

* Rastafari Centennial - Live In Paris (Elysee Montmartre) (1992)
   * Living Legacy (1998)
Kokoelma-albumit

* Short Circuit: Live at the Electric Circus (1977) (one track - Makka Splaff)
   * Urgh! A Music War (1981)
   * Reggae Greats (1984)
   * Smash Hits (1993)
   * Rastanthology (1996)
   * Sound System: The Island Anthology (1997)
   * Ultimate Collection (2000)
   * 20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Steel Pulse (2004)
Aiheesta muualla

Steel Pulse official website (englanniksi)
John Tunstall

| John Tunstall |
| --- | --- |
 John Tunstall. Kuva on otettu todennäköisesti Victoriassa Kanadassa noin vuonna 1872.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1853 Lontoo, Englanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 18. helmikuuta 1878 (24 vuotta) Lincoln, New Mexico, Yhdysvallat
John Henry Tunstall (6. maaliskuuta 1853 Lontoo – 18. helmikuuta 1878 Lincoln) oli brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen kauppias ja karjatilallinen. Tunstallin murha helmikuussa 1878 käynnisti Lincolnin piirikunnan sodan New  Mexicossa.
John Tunstall syntyi Dalstonissa Hackneyn esikaupunkialueella Lontoossa. Hän työskenteli parissa yrityksessä Lontoossa, joista ensimmäisessä 15-vuotiaana. Kesällä 1869 hän teki kiertomatkan Eurooppaan.
Vuonna 1872 Tunstall lähti Victoriaan Brittiläiseen Kolumbiaan Kanadaan huolehtimaan vuonna 1868 perustetun Turner, Beeton & Tunstall -nimisen perheyrityksen merentakaisesta sivuliikkeestä. Yrityksen johdossa oli Tunstallin isän kanadalainen liikekumppani John Turner. Tunstall työskenteli yrityksessä konttoristina. Tunstall oli tuottelias kirjeiden kirjoittaja. Hän kirjoitti Englantiin isälleen, joka oli hänen päärahoittajansa. Kirjeiden ja päiväkirjan ansiosta hänen elämänsä on dokumentoitu hyvin.
Tunstall oli luonteeltaan etäinen ja tärkeilevä ja teki huonon vaikutuksen kanadalaisiin. Vietettyään neljä vuotta Victoriassa hän lähti Kaliforniaan ottamaan selkoa lampaiden kasvatuksesta. Hän suostutteli isäänsä rahoittamaan hanketta. Lampaiden kasvatus ei onnistunut ja marraskuussa 1876 hän muutti New Mexicoon.
Tunstall tapasi lakimies Alexander McSweenin Santa Fessä ja muutti Lincolniin. Hän investoi noin 15 000 dollaria (nykyrahassa noin 1,5 miljoonaa) kauppaan, karjatilaan ja muuhun yritystoimintaan. Tunstallin ja McSweenin perustaman pankin toimitusjohtaja oli John S. Chisum.
Santa Fe Ring oli paikallinen korruptoitunut karjankasvattajien ja liikemiesten muodostama ryhmittymä. L. G. Murphy & Co. ja sen seuraaja J. J. Dolan & Co., joka tunnettiin nimellä ”Talo” (engl. The House), olivat vuosia pitäneet otteessaan lähes kaikkia alueen rahantekohankkeita. John Tunstall, Alexander McSween ja John Chisum vastustivat Murphyn ja Dolanin ”Talon” ylivaltaa.
Helmikuuhun 1878 mennessä molemmat osapuolet olivat levittäneet toisistaan juoruja, hyökänneet julkisesti toistensa kimppuun territorion lehdistössä ja olivat jakaneet henkilökohtaisia uhkauksia. Molemmat olivat palkanneet miehiä, jotka tunsivat aseiden käytön. Tunstall oli ottanut Rio Feliz -joen lähellä olevalle karjatilalleen työmiehiä, joista yksi oli Billy the Kid.
18. helmikuuta 1878 John Tunstall ja neljä hänen palkkalistoillaan olevaa miestä, mukaan lukien Billy the Kid, kuljettivat hevosia Lincolniin. Ruidoso Valleyssa noin kahdenkymmenen ratsastajan joukko oli heidän perässään. Joukko toimi seriffi William Bradyn valtuutuksella. William ”Buck” Morton ja Tom Hill saavuttivat Tunstallin. Morton oli James Dolanin alainen ja Hill oli ”Pojat”-nimisen (engl. The Boys) rikollisryhmän jäsen; ryhmä toimi Dolanin hyväksi. Morton ampui Tunstallin lähietäisyydeltä, Hill ampui toisen laukauksen.
Mustion sähkörata

Mustion sähköradan veturi muistomerkkinä.
Mustion sähkörata oli Länsi-Uudellamaalla ollut kapearaiteinen yksityinen teollisuusrata, joka yhdisti Mustion tehtaat ja rautatieaseman. Liikenne oli tavarankuljetusta. Tämän toiminnan ohella harjoitettiin melko säännöllistä henkilöliikennettä Mustion Ruukin ja asemakylän välillä. Ruukkilaiset, jotka halusivat ”ylös asemalle”, saattoivat ajaa kyydissä. Mukaan mahtui 8–10 henkilöä.
Radan rakennutti kamariherra Hjalmar Linder, aikoinaan eräs Suomen rikkaimmista miehistä ja suurimmista hyväntekeväisyyden harrastajista.
Radan pituus oli 5 km ja raideleveys 600 mm. Liikennettä radalla oli vuosina 1903–1964. Radan kalusto tarkastettiin sotakorvauksia varten, mutta se hylättiin vanhentuneena.
Radan ainoa veturi, lyyravirroittimella varustettu kaksimoottorinen AEG 178/1903, 0-2-2-0 sm, on Mustiolla muistomerkkinä entisen tallinsa eli nykyisen palokunnantalon edessä, kiskotus, pääosa vaunuista ja ratajohdot pylväineen on romutettu. Ratapohja joutomaana eli epävirallisena kevytliikennetienä, mikä mahdollistaa sen tulevan käytön uudelleen alkuperäisessä tarkoituksessa.
Syksyllä 2002 paikallinen kyläyhdistys sai valmiiksi veturin ulkoisen täyskunnostuksen, joka käsitti pyörästön, alustan ja korin puhdistuksen ja maalauksen. Vielä vaadittaisiin mm. ajomoottorien, niiden hallintalaitteiden ja jarrujen peruskunnostus sekä sähköjohdotuksen uusiminen ennen kuin veturi olisi ajokunnossa.
Parin alkuperäisen vaunun kehikot on yllättäen löydetty romupihan nurkasta, vaununkorien rakentaminen niille on toistaiseksi piirustusasteella. Kunhan vaunut valmistuvat on kiskotuksen vuoro. Sitä saataneen aikaan alkajaisiksi veturille ja parille vaunulle riittävä määrä eli muutamia metrejä, täyden kiskotuksen rakentamisesta saati liikenteen aloittamisesta vasta haaveillaan – eli hanke on jokseenkin alkuvaiheissaan.
Vielä aivan vastaamattomia kysymyksiä ovat ratajohtojen vetäminen saati sitten muuntajat ym. laitteet niitä varten: veturi tarvitsee 500 voltin tasavirtaa koska siinä ei nykyaikaisista vetureista poiketen ole tasasuuntaussiltoja.
Einar Råberg

| Einar Råberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1890 Kalmar
Kuollut: 2. tammikuuta 1957 (66 vuotta) Kungsholm
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ruotsi
Sotilasarvo:  majuri
Einar Råberg (26. heinäkuuta 1890 Kalmar – 2. tammikuuta 1957 Kungsholm) oli ruotsalainen urheilujohtaja, joka teki pitkän uran erityisesti painin parissa toimiessaan Ruotsin painiliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana.
Råberg kasvoi Gotlannin saarella Visbyssä. Hän palveli armeijassa vuodesta 1909 Kuninkaallisessa Gotlannin tykistörykmentissä aliluutnanttina. Vuosina 1918–1920 hän opiskeli Sotakorkeakoulussa ja toimi 1922–1925 kadettiupseerina Karlbergin sotakorkeakoulussa. Hän palveli majurina vuodesta 1928 ja vuodesta 1940 majurina. Saman aikaisesti 1930-luvulla hänellä oli vaatetusliike Tukholmassa.
Urheilu-urallaan Råberg kilpaili nuoruudessaan menestyksellisesti miekkailussa, painissa ja yleisurheilussa. Hän oli Ruotsin edustajana miekkailussa Antverpenin 1920 kisoissa kuitenkaan menestymättä. Sittemmin hän toimi Ruotsin painin olympiajoukkueen johtajana ja oli vuoden 1924 Pariisin olympialaisiissa Ruotsin joukkueen lipunkantajana avajaisissa.
Urheilu-uran rinnalla hän oli myös aktiivi urheilujohtaja. Hänestä tuli vuosiksi 1918–1939 Ruotsin painiliiton puheenjohtaja. Samanaikaisesti hän toimi Kansainvälisen painiliiton (IAWF, myöh. FILA) ensimmäinen puheenjohtajana vuosina 1921–1924. Hän toimi IAWF:n varapuheenjohtajana vuosina 1930–1948. Råberg toimi aktiivisti murtaakseen Suomen vahvan aseman kansainvälisessä painissa. Tämän vuoksi hän palkkasi suomalaisen Robert Oksan Ruotsin painin valmentajaksi. Tulosta syntyikin sotien välisenä aikana, jota osoittivat ruotsalaisten painijoiden Axel Cadierin, Ivar Johanssonin, Johan Richthoffin, Rudolf Svenssonin ja Carl Westergrenin kansainvälinen menestys.
Ruotsin urheilun valtakunnanliiton puheenjohtaja prinssi Bertil liiton kokouksessa vuonna 1949. Kokouksen muut osanottajat ovat Tor Wibom, Bo Ekelund, Ernst Bredberg, Sigfrid Edström, Einar Råberg, Gustav Frohm, Gustaf Dyrssen ja Sixtus Janson.
Vuosina 1920–1939 hän oli Ruotsin urheilun valtakunnanliiton hallituksen jäsen ja vuodesta 1928 Ruotsin olympiakomitean jäsen aina vuoteen 1948 toimien kaksi viimeistä vuotta olympiakomitean sihteerinä. Vuonna 1939 hänet valittiin Ruotsin olympiakomitean ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi.
Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1949.
Aiheesta muualla

Einar Råberg Riksarkivetin sivustolla (ruotsiksi)
Einar Råberg Sport refernce-sivustolla (ruotsiksi)]
↑  Ansioristejä ja -mitaleja Suomen urheilun kärkiväelle. Helsingin Sanomat, 26.2.1949, s. 12.  HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 4.2.2025.
Garrett Roe

| Garrett Roe |
| --- | --- |
 Garrett Roe (vasemmalla) ja David Meckler EBEL-joukkue EC Salzburgin paidassa kaudella 2013–2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1988 (ikä 36) Vienna, VA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  171 cm
Paino:  77 kg
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Adirondack Phantoms (AHL) EC Salzburg (EBEL) EHC München (DEL) Linköpings HC (SHL) EV Zug (NLA) ZSC Lions (NLA)
NHL-varaus:  183. varaus, 2008 Los Angeles Kings
Garrett Roe (s. 22. helmikuuta 1988 Vienna, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Roe osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura > Junioriura ja yliopistovuodet

Roe aloitti USHL-junioriliigan Indiana Icessa kaudella 2004–2005, jolloin hän teki runkosarjassa 21 tehopistettä. Pudotuspeleissä Roe oli joukkueen paras syöttäjä kolmella syöttöpisteellään ja voitti Icen sisäisen tehotilaston lukemalla +3. Seuraavalla kaudella 2005–2006 hän oli tehoilla 21+32=53 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies John Kempin jälkeen. Kaudella 2006–2007 Roe oli Icen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton John Kempin kanssa tehoilla 24+39=63. He jakoivat USHL:n pistepörssin kymmenennen sijan Sioux City Musketeersin Max Paciorettyn ja Lincoln Starsin Stephen Schultzin kanssa. Roe sijoittui myös liigan jäähypörssissä kymmenenneksi 143 minuutillaan. Hän oli pudotuspeleissä Icen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton John Kempin kanssa tehoilla 3+10=13.
Vuodet 2007–2011 Roe pelasi St. Cloud State Universityn yliopistojoukkueessa. Freshman -kaudellaan 2007–2008 hän jakoi tehoilla 18+27=45 koko WCHA:n pistepörssin toisen sijan UND:n T. J. Oshien kanssa edellään vain joukkuetoveri Ryan Lasch. Roe valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen sekä tulokkaiden tähdistökentälliseen. Los Angeles Kings varasi hänet seitsemännellä kierroksella 183. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008. Sophomore -kaudellaan 2008–2009 Roe oli St. Cloudin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 17+31=48, joilla hän sijoittui WCHA:n pistepörssissä toiseksi edellään vain UMD:n MacGregor Sharp. Roe valittiin kauden päätteeksi sarjan kolmanteen tähdistökentälliseen ja akateemiseen tähdistökentälliseen.
Kaudella 2009–2010 Roe jakoi tehoilla 20+29=49 St. Cloudin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Ryan Laschin kanssa. He jakoivat WCHA:n pistepörssin kuudennen sijan UMD:n Jack Connollyn kanssa. Roe valittiin WCHA:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2010–2011 hän nousi St. Cloudin varakapteeniksi. Roe jakoi joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Drew LeBlancin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. Hänet valittiin kauden päätteeksi WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.