stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arctic Race of Norway
Arctic Race of Norway 2020

Kilpailua ei järjestetty koronaviruspandemian takia.
Arctic Race of Norway 2021

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 5. elokuu | Tromssa – Tromssa | Mäkietappi | 166 |  Markus Hoelgaard |  Markus Hoelgaard |
| 2  | 6. elokuu | Nordkjosbotn –  Kilpisjärvi | Mäkietappi | 172 |  Martin Laas |  Alexander Kristoff |
| 3  | 7. elokuu | Finnsnes – Målselv | Vuorietappi | 148,5 |  Ben Hermans |  Ben Hermans |
| 4  | 8. elokuu | Gratangen – Harstad | Mäkietappi | 161 |  Philipp Walsleben |  Ben Hermans |
Arctic Race of Norway 2022

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 11. elokuu | Mo i Rana – Mo i Rana | Tasamaaetappi | 185 |  Axel Zingle |  Axel Zingle |
| 2  | 12. elokuu | Mosjøen – Brønnøysund | Tasamaaetappi | 155 |  Dylan Groenewegen |  Axel Zingle |
| 3  | 13. elokuu | Namsos – Levanger | Mäkietappi | 180 |  Victor Lafay |  Victor Lafay |
| 4  | 14. elokuu | Trondheim – Trondheim | Mäkietappi | 160 |  Andreas Leknessund |  Andreas Leknessund |
Arctic Race of Norway 2023

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Nousumetrit | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 17. elokuu | Koutokeino – Alattio | Tasamaaetappi | 171 | 1377 m |  Alberto Dainese |  Alberto Dainese |
| 2  | 18. elokuu | Alattio – Hammerfest | Tasamaaetappi | 153,5 | 1578 m |  Michele Gazzoli |  Noah Hobbs |
| 3  | 19. elokuu | Hammerfest – Havøysund | Keskivaikea vuorietappi | 167 | 2172 m |  Stephen Williams |  Stephen Williams |
| 4  | 20. elokuu | Kvalsund village – Nordkapp | Keskivaikea vuorietappi | 171,4 | 2188 m |  Clément Champoussin |  Stephen Williams |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Denis Theurillat

Denis Theurillat (s. 21. syyskuuta 1950) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Baselin hiippakuntaan 16. toukokuuta 1976 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tubulbacan titulaaripiispaksi 17. huhtikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Kurt Koch, jota avustivat Oskar Saier ja Amédée Grab.
Constanze Mozart

Joseph Lange, Constanze Mozartin muotokuva, 1782.
Constanze Mozart (o.s. Weber; 1762–1842) oli Wolfgang Amadeus Mozartin vaimo ja säveltäjä Carl Maria von Weberin serkku. Mozart tapasi Constanze Weberin perheineen Mannheimissa 1777. Aluksi Mozart oli rakastunut Constanzen siskoon Aloisiaan. Kun Mozart kohtasi Weberit uudelleen vuonna 1781 oli Aloisia jo naimisissa.
Mozartin avioliitto Constanzen kanssa 4. elokuuta 1782 merkitsi hänelle välirikkoa isän, Leopold Mozartin kanssa. Mozart ja Constanze saivat kuusi lasta:
Raimund Leopold Mozart (1783)
Karl Thomas Mozart (1784)
Johann Leopold Mozart (1786)
Theresia Mozart (1787)
Anna Mozart (1789)
Franz Xaver Wolfgang Mozart (1791)
Lapsista ainoastaan Karl Thomas ja Franz Xaver elivät aikuisiksi. Mozartin kuoltua 1791 Constanze oli kahden elossa olevan lapsensa kanssa taloudellisissa vaikeuksissa ja joutui myymään hallussaan olleet Mozartin alkuperäiskäsikirjoitukset.
Vuonna 1809 Constanze meni uusiin naimisiin tanskalaisen diplomaatin Georg Nikolaus Nissenin kanssa. Vuodet 1810 – 1820 pariskunta asui Kööpenhaminassa. Myöhemmin he matkustelivat Euroopassa, etenkin Saksassa ja Italiassa, ja asettuivat Salzburgiin 1824. He työstivät yhdessä Mozartin elämäkertaa, ja Constanze julkaisi sen 1828, kaksi vuotta Nissenin kuoleman jälkeen.
Vuoden 1840 daguerreotyyppi, jossa  Constanze Mozart on  vasemmalla edessä, kaksi vuotta ennen kuolemaansa. Baijerilainen säveltäjä Max Keller  on kuvan keskellä etupuolella ja vasemmalla on  hänen vaimonsa Josefa; takaa vasemmalta oikealle on perheen kokki, Philip Lattner (Kellerin lanko) ja Kellerin tyttäret, Luise ja Josefa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Constanze Mozart -sivusto (saksaksi)
Denis Thatcher

| Denis Thatcher |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin puoliso
 4. toukokuuta 1979 – 28. marraskuuta 1990  
Edeltäjä:  Audrey Callaghan
Seuraaja:  Norma Major
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1915 Lontoo, Englanti
Kuollut: 26. kesäkuuta 2003 (88 vuotta) Lontoo, Englanti
Arvonimi: baronetti
Puoliso:   Margaret Doris Kempson (vih. 1942; ero 1948)  Margaret Roberts (vih. 1951) 
Lapset:  Mark Thatcher Carol Thatcher
Tiedot
Puolue:  konservatiivi
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Yhdistynyt kuningaskunta
Puolustushaara:  Maavoimat
Palvelusvuodet:  1938–1965
Sotilasarvo:   Majuri
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Denis Thatcher (10. toukokuuta 1915 – 26. kesäkuuta 2003) oli brittiläinen liikemies ja vuosina 1979–1990 Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä toimineen Margaret Thatcherin puoliso. Hän sai vuonna 1990 baronetin perinnöllisen arvon. Denisin kuoleman jälkeen hänen poikansa Mark Thatcher peri arvon.
Culex wardi

| Culex wardi> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Sääsket Nematocera
Heimo::  Hyttyset Culicidae
Suku::  Culex
Laji::  wardi
Kaksiosainen nimi
 Culex wardi  (Sirivanakarn, 1977) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Culex wardi on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Sirivanakarn vuonna 1977. Lajia tavataan Sri Lankasta. Sillä ei ole alalajeja.
Culiseta

| Culiseta |
| --- | --- |
 Culiseta longiareolata
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Sääsket Nematocera
Osalahko::  Culicomorpha
Heimo::  Culicidae
Suku::  Culiseta  Felt, 1904
Infobox OKNimi-testi OK: 
Culiseta on sääskisuku, jonka edustajat levittävät arboviruksiin kuuluvaa Sindbis-virusta. Tämä aiheuttaa Pogostantautia, jota ilmenee yleensä Pohjois-Karjalassa. Oireet tälle on nivelkivut, jotka saattavat kestää vuosia ja ihottuma. Toinen tätä sairautta levittävä sääskisuku on Culex.
Derinkuyun maanalainen kaupunki

Ilmeisesti Bysantin aikana rakennettu Derinkyun maanalaisen kaupungin "koulu".
Derinkuyun maanalainen kaupunki on Turkissa Derinkuyun kaupungissa Nevşehirin maakunnassa sijaitseva muinainen maanalainen kaupunki, joka on osa Kappadokian alueella Anatoliassa sijaitsevien maanalaisten kaupunkien verkostoa. Kaupungissa on 11 kerrosta, jotka ulottuvat noin 85 metrin syvyyteen maan alle. Kaupunkiin mahtui 20 000–50 000 asukasta, ja se on Turkin suurin esiin kaivettu maanalainen kaupunki.
Kaupunki on kaivettu pehmeään vulkaniittiin. Turkin kulttuuriministeriön mukaan kaupungin kaivoivat fryygialaiset 700- ja 600-luvuilla eaa., ja sitä laajennettiin myöhemmin Bysantin aikaan. Kaupunki oli yhteydessä muihin maanalaisiin kaupunkeihin kilometrien pituisilla tunneleilla. Sen pystyi sulkemaan sisältä käsin suurilla kiviovilla.
Ajanlaskun alussa kristityt käyttivät sitä piilopaikkana paetessaan vainoja, ja myöhemminkin alueella käytyjen sotien aikana se on toiminut turvapaikkana, jossa on kaikki tarpeellinen, kuten esimerkiksi ruokavarastoja, keittiöitä, talleja, kirkkoja, viinitehtaita, tuuletuskanavia, tarvikehissejä ja lähetyskoulu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Derinkuyun maanalainen kaupunki Wikimedia Commonsissa
Denis Vavro

Denis Vavro joulukuussa 2017 FC Kööpenhaminan pelaajana.
Denis Vavro (s. 10. huhtikuuta 1996 Partizánske) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa FC Kööpenhaminaa. Hän on pelannut Slovakian A-maajoukkueessa vuodesta 2017.
Vavro aloitti pääsarjauransa kotimaassaan MŠK Žilinan joukkueessa huhtikuussa 2013. Hän on pelannut elokuusta 2017 alkaen ulkomailla ja edustanut Tanskassa FC Kööpenhaminaa, Italiassa Laziota ja Espanjassa helmi-toukokuussa 2021 lainasopimuksella Huescaa. Hän on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä Tanskan Superliigassa 133 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia, Italian Serie A:ssa 13 ottelua ja Espanjan La Ligassa 11 ottelua. Hän on voittanut liigamestaruuden Slovakiassa vuonna 2017 sekä Tanskassa vuosina 2019, 2022 ja 2023. Hän on voittanut Tanskan cupin vuonna 2023. Hän on pelannut Mestarien liigassa 12 ottelua, Eurooppa-liigassa 20 ottelua ja Konferenssiliigassa kaksi ottelua tekemättä maaleja.
Vavro pelasi Slovakian nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi vuonna 2013 kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja neljä ottelua saman ikäluokan MM-kilpailuissa. Jälkimmäisessä turnauksessa hän teki tappiollisessa alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan joukkueensa ainoan maalin. Hän oli Slovakian joukkueessa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 mutta jäi vaihtopelaajaksi.
Vavro pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran tammikuussa 2017 ystävyysotteluissa Ugandaa ja Ruotsia vastaan. Seuraavat A-maaottelunsa ja ensimmäiset EM-karsintaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2019. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän oli ensimmäisessä ottelussa vaihtopelaajana ja jäi sitten koronavirustartunnan vuoksi kokonaan joukkueen ulkopuolelle. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on vuoden 2024 EM-kilpailujen alkulohko-ottelut mukaan lukien pelannut 23 A-maaottelua, joissa hän on ollut 22 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kaksi maalia: ensimmäisessä ottelussaan Ugandaa ja kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan.
Australian avoin tennisturnaus 2004

Vuoden 2004 Australian avoin tennisturnaus pelattiin 19. tammikuuta – 1. helmikuuta 2004.
Tulokset > Miesten kaksinpeli

Finaalissa olivat vastakkain Roger Federer, Sveitsi ja Marat Safin, Venäjä. Federer otti ensimmäisen Australian avoimen turnausvoittonsa luvuin 7–6, 6–4 ja 6–2. Federer oli selvittänyt tiensä finaaliin voittamalla semifinaaleissa Espanjan Juan Carlos Ferreron ja puolivälierissä Argentiinan David Nalbandianin. Finaalin hävinnyt Safin selvitti välierät voittamalla  Yhdysvaltain Andre Agassin ja puolivälierät kukistamalla niin ikään Yhdysvaltain Andy Roddickin.
Tulokset > Naisten kaksinpeli

Finaalissa olivat vastakkain Justine Henin-Hardenne, Belgia ja Kim Clijsters, Belgia. Henin-Hardenne voitti ottelun luvuin 6–3, 4–6 ja 6–3. Henin-Hardenne selvitti tiensä finaaliin voittamalla välierissä Kolumbian Fabiola Zuluagan ja puolivälierissä Yhdysvaltain Lindsay Davenportin. Finaalin hävinnyt Clijsters voitti välierissä Sveitsin Patty Schnyderin ja puolivälierässä Venäjän Anastasija Myskinan.
Tulokset > Miesten nelinpeli

Miesten nelinpelin voittivat Ranskan Michaël Llodra ja Fabrice Santoro. He kukistivat finaalissa Yhdysvaltain Bob Bryanin ja Mike Bryanin luvuin 7–6(4) ja 6–3.
Tulokset > Naisten nelinpeli

Naisten nelinpelin voittivat Virginia Ruano Pascual, Espanja, ja Paola Suárez, Argentiina. Finaalissa kukistuivat Svetlana Kuznetsova ja Jelena Lihovtseva, Venäjä luvuin 6–4 ja 6–3.
Tulokset > Sekanelinpeli

Sekanelinpelin voittivat Jelena Bovina (RUS) ja Nenad Zimonjić (SCG). Finaalissa kukistuivat Martina Navrátilová (USA) ja Leander Paes (IND) luvuin 6–1 ja 7–6(3).
Tulokset > Sekanelinpeli > Poikien kaksinpeli

Australian avointen poikien kaksinpelin voiton vei Ranskan Gaël Monfils. Finaalissa kaatui niin ikään ranskalainen Josselin Ouanna luvuin 6–0 ja 6–3.
Tulokset > Sekanelinpeli > Tyttöjen kaksinpeli

Tyttöjen kaksinpelin voitti Israelin Shahar Pe'er. Finaalissa kukistui Nicole Vaidišová (CZE) luvuin 6–1 ja 6–4.
Tulokset > Sekanelinpeli > Poikien nelinpeli

Poikien nelinpelin voittivat Scott Oudsema ja Brendan Evans (USA).
Tulokset > Sekanelinpeli > Tyttöjen nelinpeli

Tyttöjen nelinpelin voittivat Chan Yung-jan (TPE) ja Sheng-Nan Sun (CHN).
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Date (Hokkaidō)

| Date (伊達市) |
| --- | --- |
 Näkymä Dateen Usuvuorelta
 lippu:  symboli
 Daten sijainti Hokkaidōn prefektuurissa
 Date
 Koordinaatit: 42°28′19″N, 140°51′53″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidōn prefektuuri
Yleiskehitystoimisto:  Iburin yleiskehitystoimisto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  444,21 km²
Väkiluku (10/2020):  33 478
 – Väestötiheys:  75 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Rusokirsikka ja japaninvaahtera (yamamomiji)
 – Kukka:  Alppiruusu ja Trillium tschonoskii
 
 https://www.city.date.hokkaido.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Date (jap. 伊達市, Date-shi) on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Iburin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn lounaisosassa Tyynenmeren Uchiuranlahden rannikolla. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Usuvuorelle ja siihen kuuluu suurikokoinen eksklaavi. Datessa on 33 478 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 444,21 neliökilometriä.
Date on saanut nimensä siitä, että paikkakunnan ensimmäisiä japanilaisia uudisasukkaita 1870-luvulla olivat Date Kunishige vasalleineen Sendain daimiokunnasta. Kaupunkioikeudet Date sai vuonna 1972. Kaupunkiin on sijoittunut sokerin, maatalouskoneiden ja metallien tuotantoa, ja sinne on rakennettu myös lämpövoimala. Alueella on Hokkaidōn muihin osiin verrattuna lämmin ilmasto, jonka ansiosta siellä viljellään riisin lisäksi monenlaisia erityyppisiä vihanneksia, hedelmiä, palkokasveja ja sokerijuurikasta. Uchiuranlahdella harjoitetaan muun muassa konbu-merilevän ja Mizuhopecten yessoensis -kampasimpukoiden vesiviljelyä. Vuonna 2006 Dateen liitettiin Ōtakin kyläkunta, jonka alue kuitenkin sijaitsee muusta kaupungista erillään Sōbetsun maaseutukaupungin toisella puolella.
Daten nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Usu Zenkō-jin buddhalaisen temppelin raunioalue, joka tunnetaan kirsikankukistaan, ja Ōtakin alueella sijaitseva Kita-Yuzawa-onsenin kuuma lähde. Kaupunki toimii myös porttina Shikotsun–Tōyan kansallispuistoon suuntautuvalle retkeilylle. Datea palvelee JR Hokkaidōn Muroran-päälinja.
Kuvia

Daten kaupungin Budōkan
Date Rekishi no morin kulttuurikeskus
Sōma-jinja
Date-Monbetsun rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Date Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Derick Thomson

Derick S. Thomson, gaeliksi Ruaraidh MacThòmais (5. elokuuta 1921 – 21. maaliskuuta 2012) oli  skotlantilainen runoilija, kustantaja, leksikografi, professori ja kirjailija. Hän oli suorittanut yliopillisia tutkintoja, MA, BA, tohtori ja hän oli FRSE, FBA. Hän oli alun perin kotoisin Lewisin saarelta, mutta asui suuren osan elämäänsä Glasgowissa, jossa hän oli kelttiläisen kulttuurin professori Glasgow'n yliopistossa 1963–1991. Hän perusti kustannusyhtiön Gairm ja saman nimisen aikakauslehden, joka oli pitkäaikaisin iirinkielinen lehti. Se ilmestyi hänen toimittamanaan yli viisikymmentä vuotta. Lehti on myöhemmin lakkautettu, ja sen tilalle on perustettu Gath. Hän oli Scottish Poetry Libraryn kunniapuheenjohtaja ja Fellow of the Royal Society of Edinburgh ja British Academyn jäsen. Kesäkuussa 2007 hän vastaanotti Glasgow'n yliopiston myöntämän arvonimen.
Aiheesta muualla

Scottish Poetry Library entry (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
BBC Bio - Làrach nam Bàrd has a picture (englanniksi)
Audio clip: obituary and tributes to Thomson
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Derick Thomson
Käännös suomeksi
Diacodexis

| Diacodexis |
| --- | --- |
 Kaksi Diacodexis pakistanensista ja valaiden esimuoto Pakicetus inachus
 Eoseeni 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  †Dichobunidae
Suku::  †Diacodexis  Cope, 1882
Lajit
 †D.‭ ‬antunesi‭  †D.‭ ‬gazini  †D. gracilis  †D. ilicis  †D.‭ ‬indicus  †D. kelleyi  †D. metsiacus  †D. minutus  †D. pakistanensis  †‬D.‭ ‬parvus  †D. primus  †D. secans  †D. woltonensis 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Diacodexis oli sorkkaeläinten kantamuoto. Se eli eoseenikaudella kaikkialla Lauraasian mantereella. Se oli noin puoli metriä pitkä. Sillä oli viisi varvasta, joista kaksi oli muita pidempiä. Todennäköisesti näistä kahdesta varpaasta kehittyi sorkka muiden varpaiden surkastuessa pois. Diacodexis ilmeisesti eli enimmäkseen pensaikon suojissa. Sukuun kuuluneita lajeja olivat D. gracilis, D. minutus, D. ilcis, D. kelleyi, D. pakistanensis ja D. primus.
Aiheesta muualla

http://dinosaurs.about.com/od/mesozoicmammals/p/Diacodexis.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.sciencemag.org/content/216/4546/621
Diabolo (kirjasarja)

Diabolo-kirjasarja on Gabi Adamin kirjoittama sarja, joka kertoo Ricky-tytön ja tämän hevosen Diabolon seikkailuista ystäviensä kanssa. Sarjan kirjoja on levittänyt muun muassa Pollux-hevoskerho (nykyään nimeltä Penny & Friends). Kirjasarjassa on 25 kirjaa ja niistä on suomennettu kirjat 1-18 ja 25.
Luettelo kirjoista

Diabolo - unelmien hevonen (Diablo: My Dream Horse, suom. 2002)
Diabolo - hengenpelastaja (2002)
Diabolo ja sirkushevoset (2003)
Diabolo ja koettelemusten kesä (2003)
Diabolo - yön sankari (Held der Nacht, suom. Auli Hurme-Keränen 2004)
Diabolo ja varsan kohtalonhetket (2003)
Diabolo, Garibaldin kaksoisolento (2004)
Diabolo ja yksinäinen poni (Das Vermächtnis, suom. Auli Hurme-Keränen 2004)
Diabolo ja järven salaisuus (Das Vermächtnis, suom. Auli Hurme-Keränen 2005)
Diabolo - kamppailu aikaa vastaan (Wettlauf gegen die Zeit, suom. Auli Hurme-Keränen 2005)
Diabolo - ihan tavallinen päivä (2005)
Diabolo - pelon kahleet (Fesseln der Angst, suom. Oili Räsänen 2007)
Diabolo - liukkaalla jäällä (Die Mutprobe, suom. Marketta Rauramo 2007)
Diabolo - pimeitä päiviä (Tage der Finsternis, suom. Oili Räsänen 2007)
Diabolo - Ricky pulassa (Ricky in Nöten, suom. Oili Räsänen 2008)
Diabolo - elämän oppitunnit (Die Neue', suom. Sirpa Parviainen 2008)
Diabolo - menneisyyden taakka (Trouble auf der Mercy-Ranch, suom. Sirpa Parviainen 2009)
Diabolo - kyynelten laakso (Im Tal der Tränen, suom. Sirpa Parviainen 2009)
Diabolo - Zwischen Hoffen und Bangen (2007)
Diabolo - Tag der Entscheidung (2007)
Diabolo - Getrennte Wege (2008)
Diabolo - Endlose Nächte (2008)
Diabolo - Bei Nacht und Nebel (2008)
Diabolo - Im Zeichen des schwarzen Ritters (2009)
Diabolo - jäähyväiset (Goodbye Diablo, suom. 2010)
Derk Jan Eppink

| Derk Jan Eppink |
| --- | --- |
 Derk Jan Eppink vuonna 2014.
Euroopan parlamentin jäsen
 14.7.2009–30.6.2014 2.7.2019–30.3.2021  
Ryhmä:  ECR-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1958 (ikä 65) Steenderen, Alankomaat
Kansalaisuus:  hollantilainen
Tiedot
Puolue:  JA21
Muut puolueet:  Lijst Dedecker (2009–2014) Foorumi demokratialle (2019–2020)
Aiheesta muualla
www.djeppink.eu
Derk Jan Eppink (s. 7. marraskuuta 1958 Steenderen, Alankomaat) on hollantilainen poliitikko. Eppink edustaa JA21-puoluetta. Aikaisemmin Eppink on edustanut Lijst Dedecker-puoluetta sekä Foorumi demokratialle-puoluetta. Eppink on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2009–2014 ja uudelleen heinäkuusta 2019 maaliskuuhun 2021 saakka. Hän edusti Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Derk Jan Eppink Wikimedia Commonsissa
Derk Jan Eppink Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Diabolos

| Diabolos Gackt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 21. syyskuuta 2005
 Tyylilaji: progressiivinen rock, pop rock, taiderock
 Levy-yhtiö: Nippon Crown
Gacktin muut julkaisut
| Love Letter 2005 | Diabolos 2005 | Jūnigatsu no Love Song: Complete Box 2006 |
Singlet albumilta Diabolos
 ”Black Stone” Julkaistu: 27. huhtikuuta 2005  ”Metamorphoze” Julkaistu: 25. toukokuuta 2005  ”Todokanai Ai to Shitteitanoni Osaekirezu ni Aishitsuzuketa...” Julkaistu: 10. elokuuta 2005
Diabolos on japanilaisen rock-muusikko Gacktin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 21. syyskuuta 2005.
Kappaleet

Misty – 2.18
Farewell – 4.28
Noesis – 5.50
Ash – 4.32
Metamorphoze – 3.40
Dispar – 3.27
Future – 4.48
Black Stone – 3.14
Storm – 3.41
Road – 5.06
Todokanai Ai to Shitteita no ni Osaekirezu ni Aishitsuzuketa... – 4.38
Barbara Stanwyckin filmografia

Barbara Stanwyck elokuvassa Dixie-Daisy ja murhamysteeri (1943)
Barbara Stanwyck (1907–1990) näytteli yhteensä 64 vuotta (1922–1986) kestäneen uransa aikana yli 100 elokuva- ja televisiotuotannossa. Seuraavassa luettelossa ovat kaikki hänen elokuva-, televisio- ja teatteriesiintymisensä. Lisäksi artikkelissa ovat Stanwyckin palkinnot ja palkintoehdokkuudet.
Televisio

| 1950-luku> Vuosi | 1950-luku> Suomenkielinen nimi | 1950-luku> Alkuperäinen nimi | 1950-luku> Jakson nimi / jaksojen määrä | 1950-luku> Rooli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | The Jack Benny Program | The Jack Benny Program | "Gaslight" | Paula Alquist |
| 1955 | Letter to Loretta | Letter to Loretta | 2 jaksoa | oma itsensä |
| 1956 | The Ford Television Theatre | The Ford Television Theatre | "Sudden Silence" | Irene Frazier |
| 1957 | The Christophers | The Christophers | 2 jaksoa | oma itsensä |
| 1958 | Zane Grey Theater | Zane Grey Theater | "The Freighter" | Belle Garrison |
| 1958 | Zane Grey Theater | Zane Grey Theater | "Trail to Nowhere" | Julie Holman |
| 1958 | Goodyear Theatre | Goodyear Theatre | "Three Dark Years" | Midge Varney |
| 1958 | Alcoa Theatre | Alcoa Theatre | "Three Years Dark" | Midge Varney |
| 1959 | The Real McCoys | The Real McCoys | "The McCoys Visit Hollywood" | oma itsensä |
| 1959 | The Jack Benny Program | The Jack Benny Program | "Autolight" | oma itsensä / Bella Manningham |
| 1959 | Zane Grey Theater | Zane Grey Theater | "Hang the Heart High" | Regan Moore |
| 1959 | Zane Grey Theater | Zane Grey Theater | "The Lone Woman" | Leona Butler |

1960-luku
| 1960–1961 | The Barbara Stanwyck Show | The Barbara Stanwyck Show | 37 jaksoa | juontaja / monia eri rooleja |
| 1961 | The Joey Bishop Show | The Joey Bishop Show | "A Windfall for Mom" | oma itsensä |
| 1961 | Wagon Train | Wagon Train | "The Maud Frazer Story" | Maud Frazer |
| 1961 | Se parhaiten nauraa... | General Electric Theater | "Star Witness: The Lili Parrish Story" | Lili Parrish |
| 1962 | Lännen tie | Rawhide | "The Captain’s Wife" | Nora Holloway |
| 1962 | Dick Powell esittää | The Dick Powell Show | "Special Assignment" | Irene Phillips |
| 1962 | Wagon Train | Wagon Train | "The Caroline Casteel Story" | Caroline Casteel |
| 1962 | Lahjomattomat | The Untouchables | "Search for a Dead Man" | Agatha "Aggie" Stewart |
| 1963 | Wagon Train | Wagon Train | "The Molly Kincaid Story" | Kate Crawley |
| 1963 | Lahjomattomat | The Untouchables | "Elegy" | Agatha "Aggie" Stewart |
| 1964 | Wagon Train | Wagon Train | "The Kate Crawley Story" | Kate Crawley |
| 1965–1969 | The Big Valley | The Big Valley | 112 jaksoa | Victoria Barkley |
| 1967 | The Merv Griffin Show | The Merv Griffin Show | "March 15, 1967" | oma itsensä |

1970-luku
| 1971 | Film Night | Film Night | "Film Night Special: Kirk Douglas" | oma itsensä |

1980-luku
| 1980 | Charlien enkelit | Charlie’s Angels | "Toni’s Boys" | Toni |
| 1983 | Okalinnut | The Thorn Birds | 4-osainen minisarja | Mary Carson |
| 1985 | Dynastia | Dynasty | 3 jaksoa | Constance "Conny" Colby Patterson |
| 1985–1986 | Colbyt | The Colbys | 24 jaksoa | Constance "Conny" Colby Patterson |