stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maanjäristys (elokuva)

| Maanjäristys> Earthquake |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Robson
Käsikirjoittaja:   George Fox  Mario Puzo 
Tuottaja:  Mark Robson
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  Philip H. Lathrop
Leikkaaja:  Dorothy Spencer
Tuotantosuunnittelija:  Alexander Golitzen
Lavastaja:  E. Preston Ames
Pääosat:   Charlton Heston  Ava Gardner  George Kennedy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   1974-11-1515. marraskuuta 1974  Suomi: 1976-01-3030. tammikuuta 1976 
Kesto:  123 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  7 000 000 $ (arvio)
Tuotto:  79 700 000 $ (Yhdysvallat)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maanjäristys (engl. Earthquake) on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut Mark Robsonin ohjaama yhdysvaltalainen katastrofielokuva. Sen käsikirjoittivat George Fox ja Mario Puzo.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charlton Heston  | … |  Stewart Graff   |
|  Ava Gardner  | … |  Remy Royce-Graff   |
|  George Kennedy  | … |  Lou Slade   |
|  Lorne Greene  | … |  Sam Royce   |
|  Geneviève Bujold  | … |  Denise Marshall   |
|  Richard Roundtree  | … |  Miles Quade   |
|  Marjoe Gortner  | … |  Jody Joad   |
|  Barry Sullivan  | … |  Dr. Willis Stockle    |
|  Lloyd Nolan  | … |  Dr. Vance   |
|  Victoria Principal  | … |  Rosa Amici   |
Tuotanto

Elokuvan maanjäristystä imitoivat äänet toistettiin valikoiduissa teattereissa Cerwin-Vega-kaiutinvalmistajan tätä elokuvaa varten kehittämällä Sensurround-tekniikalla. Sitä käytettiin sen jälkeen vain kolmessa muussa elokuvassa, koska elokuvateatterit olivat siirtymässä suurista saleista kohti useiden pienten salien multiplex-teattereita ja äänijärjestelmä olisi ollut liian kallista ja tilaavievää toteuttaa pieniin saleihin. Äänijärjestelmän vahvat bassoäänet aiheuttivat lisäksi rakenteellisia vaurioita monille saleille.
Vastaanotto

Elokuva palkittiin Oscarilla äänityksestään ja erikoistehosteistaan. Se oli ehdolla myös kuvauksen, lavastuksen ja leikkauksen kategorioissa. Golden Globe -gaalassa se oli ehdolla parhaaksi draamaelokuvaksi ja John Williams parhaan alkuperäismusiikin sarjassa.
Uuden Suomen ja Iltalehden yhteisessä videoliitteessä keväällä 1984 luonnehdittiin elokuvaa upeasti kuvatuksi mutta ihmiskohtaloiltaan kylmäksi jättäväksi tuotokseksi, josta katastrofielokuvien ystävät silti varmasti pitävät. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Hintikka piti tätä Liekehtivän tornin rinnalla keskeisenä katastrofielokuvana, jossa ihmisiä kuolee ”kuin hyttysiä juhannuksena”.
Aiheesta muualla

Maanjäristys Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Maanjäristys Elonet.
Julian

| Julian |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  12. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Julyan
Vastineita eri kielissä:  Julián, Julien, Giuliani, Iuliano, Julijan
Nimen alkuperä:  latinalainen Julius, Julianus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Julian on miehen etunimi.  Nimi on syntynyt lyhentymänä roomalaista nimestä Julianus, joka taas on Julius-nimen johdannainen. Nimi esiintyy näin kirjoitettuna varsinkin englannin-, saksan- ja puolankielisissä maissa; espanjan kielessä se kirjoitetaan Julián.  Nimen naispuolinen vastine on Juliana.
Suomessa nimi Julian on vuoden 2024 loppuun mennessä annettu noin 1360 miehelle ja noin 20 naiselle. Julianin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 12. huhtikuuta, samoin kuin Juliuksenkin. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2025.
Julian esiintyy myös sukunimenä.
Tunnettuna Julianeja > Kuvitteellisia henkilöitä

Julian Sark, tv-sarjassa Alias
Julian sukunimenä

Julian on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ana Pastor Julián (s. 1957), espanjalainen Kansanpuolueen poliitikko
Cyril Julian (s. 1974), ranskalainen urheilija
Hubert Julian (1897–1983), trinidadilaissyntyinen ilmailija
Rodolphe Julian (1839–1907), ranskalainen taidemaalari.
Nimen muita merkityksiä

Académie Julian, vuosina 1868–1968 Pariisissa toiminut taidekoulu
Julian, Kaarlo Bergbomin novelli vuodelta 1867
Laukaisualusta

Kennedyn avaruuskeskuksen laukaisualusta LC-39B
Laukaisualusta on laitos, josta laukaistaan pystysuoraan rakettikäyttöisiä laitteita, kuten ohjuksia ja kantoraketteja. Sanalla voidaan tarkoittaa vain laukaisuun käytettävää jalustaa tai koko ympäröivää laukaisukompeksia, johon kuuluu lisäksi esimerkiksi raketin tukitorni, josta tapahtuu miehistön tai rahdin lastaaminen sekä sähkön- ja polttoaineensyöttö. Ympäristössä voi olla muuta tarvittavaa infrastruktuuria, kuten polttoaineenkäsittelytiloja, telemetriaa, varastoja ja huoltoteitä.
Laukaisualustan pohjassa on usein raketin lähdössä purkautuvien pakokaasujen hallintakanavia, jotta raketti tai alusta ei vaurioituisi kuumuudesta, ja vedensuihkutusjärjestelmä, joka myös ehkäisee vahinkoja ja vaimentaa ääntä.
Laukaisukeskuksessa on yleensä useita laukaisualustoja.
Käännös suomeksi
Kangasalan Melojat

Kangasalan Melojat (lyhenne KaMe) on vuonna 1946 perustettu kangasalalainen melontaseura. Seura pyrkii edistämään melonta- ja soutu-urheilua, sekä muita vesiurheilun muotoja. Suurin edustus seuralla on rata-, maraton- ja retkimelonnassa.
Ratamelontaa seurassa on harjoitettu jo 1940 luvun lopusta alkaen. Kansainvälisillä vesillä edustajia on ollut aina MM- ja Olympia tasolla saakka.
Kangasalan melojia ovat edustaneet ratamelonnassa mm. seuraavat entiset huippu urheilijat; Anne Rikala , Kalle Mikkonen, Mika Hokajärvi, Niklas Vettanen, Sara Mihalik ja Jeremy Hakala.
Seuran nykyisiä lupaavia urheilijoita ovat mm. Niko Keskinen, Anna Haikara ja Cecilia Hirvelä, jotka kuuluvat Suomen Melonta ja soutuliiton maajoukkueeseen
Seurassa on pelattu myös kanoottipooloa vuodesta 1987 aina vuoteen 2005 asti. Seuran poolo joukkue nousi SM sarjaan 1988, ja voitti ensimmäisen miesten Suomen mestaruuden 1992. Sekä mies-, nais- ja juniorijoukkue voittivat useita SM-mitaleita, ja moni seuran pelaaja kuului Suomen kanoottipoolo maajoukkueeseen.
Aiheesta muualla

Kangasalan Melojien kotisivut
Suomen kanoottiliiton kotisivut
Pusula
Tunnettuja paikkakuntalaisia

Hanna Ekola (s. 1961), laulaja ja lauluntekijä
Atte Ennala (1891–1982), kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija, toimi opettajana Pusulassa
Veikko Ennala (1922–1991), toimittaja, vietti lapsuutensa Pusulassa
Olli Hiidensalo (s. 1991), MM-kilpailuissa sijalle 4. yltänyt ampumahiihtäjä
Esa Härmälä (s. 1954), maa- ja metsätalousalan vaikuttaja, syntynyt Pusulassa
Matleena Kuusniemi (s. 1973), näyttelijä, syntyi ja asui Pusulassa 5-vuotiaaksi saakka isänsä ollessa Pusulan seurakunnan kirkkoherra
Tuomas Mattila, tutkija, maatalous- ja metsätieteiden maisteri ja tekniikan tohtori, Itämeren ympäristöystävällisin viljelijä -kilpailun Suomi-sarjan voittaja (Kilpiän tila Pusulan Töllin kylässä)
Meri Rantanen (s. 1993), kestävyysjuoksija
Viivi Rantanen, kestävyysjuoksija
Karl Taxell (1860–1934), Ariman lasitehtaan omistaja
John O. Virtanen (1916–2008), konsuli, suomalaisen kulttuurin tunnetuksi tekijä Yhdysvalloissa, syntynyt Pusulassa
Kylät

Ahonpää, Arimaa, Hattula, Hauhula, Herrala, Hirvijoki, Hyrkkölä, Hyönölä, Ikkala, Karisjärvi, Karjasjärvi, Kaukela, Koisjärvi, Kärkölä, Marttila, Mäkkylä, Pusula, Radus, Seppälä, Suomela, Tausta, Tölli, Uusikylä, Viiala, Vörlö
Vuoden 1980 taajamarajauksen mukaan Pusulan taajamat olivat Pusulan kylä (524 asukasta) ja Ikkala (213 asukasta).
Murre

Pusulan alueella puhutun kielen perustana on Länsi-Uudenmaan murre, joka kuuluu lounaisten välimurteiden itäryhmään. Pusulan murre muodostaa yhdessä Karjalohjan, Lohjan, Vihdin, Nummen, Sammatin, Karkkilan ja Pyhäjärven kanssa uusmaalaisten murteiden läntisen puoliskon eli Vihdin ryhmän.
Kotava

| Kotava |
| --- | --- |

Oma nimi:  Kotava
Tiedot
Alue:  Ranska, Afrikka, Kanada, Polynesialähde?
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  n. 40lähde?
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  keinotekoinen
Kieliryhmä:  kansainvälinen apukieli
ISO 639-3:  avk
 Ohje 
Kotava on kielitieteilijä Staren Fetceyn luoma keinotekoinen kansainvälinen apukieli. Fetcey aloitti kielen suunnittelun vuonna 1975, tarkoituksenaan luoda kieli, joka perustuisi täysin keksittyyn sanastoon ja olisi siten yhtä hyväksyttävä kaikkialla maailmassa. Tuolloin siitä käytettiin vielä nimitystä tawénelen, jossa tawén merkitsee Maata ja elen on kielen loppuliite. Työ valmistui vuonna 1978, ja kieltä on myöhemmin uudistettu vuosina 1988 ja 1993.
Kotavan nimi tarkoittaa kirjaimellisesti "jokaisen kieltä" tai "kaikkien kieltä" ja on muodostettu sanoista kot (jokainen, kaikki) ja ava (kieli). Kielen perusperiaatteita ovat neutraalius, omaperäisyys, universaalius, yksinkertaisuus, säännöllisyys ja rikkaus sekä evoluutioarvo eli kyky mukautua maailman ja ajattelutapojen muutokseen. Monista vanhemmista kansainvälisistä apukielistä, kuten esperantosta ja interlinguasta poiketen kieli pyrkii universaaliuteen eikä pohjaudu vain tiettyihin eurooppalaisiin tai indoeurooppalaisiin kieliin; pääosa kielen 17 000 sanaa kattavasta sanastosta onkin varta vasten luotua eikä pohjaudu mihinkään olemassa olevaan kieleen.
Kielioppi ja fonologia

Kotavan kielioppi on yksinkertainen, säännöllinen ja helposti muistettava. Substantiivit ja pronominit ovat taipumattomia, eikä sukua tai lukua ole. Aikamuotoja on kolme (nykyinen, mennyt ja tuleva) ja tapaluokkia neljä (indikatiivi, imperatiivi, konditionaali ja partisiippi). Verbitaivutus on säännöllinen ja verbit taipuvat seitsemässä persoonassa. Syntaktisesti kieli on joustava ja sanajärjestys vapaa; useimmiten käytetään kuitenkin OSV-järjestystä (objekti-subjekti-verbi).
Kotavalla on yksinkertainen ja joustava fonologinen järjestelmä, johon kuuluu viisi vokaalia, 17 yleismaailmallista konsonanttia ja kolme puolivokaalia. Sananpaino on toiseksi viimeisellä tavulla vokaaliin päättyvissä sanoissa, muissa viimeisellä. Poikkeus on kuitenkin verbitaivutuksen yksikön ensimmäinen persoona, jossa paino on viimeisellä tavulla loppuvokaalista riippumatta.
Kirjoitusjärjestelmä

Kotavaa kirjoitetaan yksinkertaistetulla, 24 kirjainta sisältävällä latinalaisella aakkostolla. Jokainen kirjain vastaa tiettyä foneemia.
Kielinäyte

Isä meidän -rukous kotavaksi:
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Keinotekoiset kielet
afrihili
babm
basic english
borduuri
budinos
dothraki
dunia
ekspreso
esperanto
esperanto II
europanto
fasala
gestuno
glosa
hutt
ido
interlingua
interlingue
interslaavi
ithkuil
klingon
kotava
latino sine flexione
lingua franca nova
loglan
lojban
loxian
mondlango
neo
novial
pandunia
quenya
sindar
slovio
solresol
sona
syldaavi
talossa
toki pona
uuskieli
volapük
kansainvälinen apukieli
taidekieli
suunnitelmakieli
luettelo keinotekoisista kielistä
Budapestin sopimus (1994)

| Budapestin muistio> Memorandum on Security Assurances in connection with the Republic of Belarus'/Republic of Kazakhstan's/Ukraine's accession to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons |
| --- | --- |
 Bill Clinton, Boris Jeltsin ja Leonid Kravtšuk sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen
Allekirjoitettu:  5. joulukuuta 1994
Allekirjoituspaikka:  Budapest, Unkari
Kielet:  englanti, venäjä, ukraina (Ukrainan muistio) kazakki (Kazakstanin muistio), valkovenäjä (Valko-Venäjän muistio)
Osapuolet
Osapuolet:   Yhdysvallat,  Venäjä,  Yhdistynyt kuningaskunta,  Ukraina,  Kazakstan,  Valko-Venäjä
Alkuperäiset allekirjoittajat:   Ukraina  Valko-Venäjä  Venäjä  Yhdysvallat   Yhdistynyt kuningaskunta
Allekirjoittajat:  Leonid Kravtšuk  Aljaksandr Lukašenka  Boris Jeltsin  Bill Clinton   John Major
Budapestin muistioon kollektiivinen nimitys kolmesta kansainvälisestä sopimuksesta, joiden nojalla Kazakstan, Valko-Venäjä ja Ukraina luopuivat Neuvostoliiton maihin jättämistä ydinaseista ja saivat vastineeksi takuut maidensa suvereniteetista.
Muistio allekirjoitettiin nimensä mukaisesti Budapestissa sijaitsevassa konferenssikeskuksen Patria-salissa 5. joulukuuta 1994.
Tausta

Neuvostoliiton romahdettua valtiollinen infrastruktuuri, mukaan lukien aseet, jäivät lähtökohtaisesti sille valtiolle, jonka alueella ne sijaitsivat Neuvostoliiton romahdettua. Tämän seurauksena Ukrainasta tuli hetkessä maailman kolmanneksi suurin ydinasevaltio. Ukrainalla ei kuitenkaan ollut tietämystä ydinaseiden käytöstä, koska tätä pidettiin yksinomaan Moskovassa. Lisäksi Ukrainan taloudellinen tilanne oli surkea, minkä vuoksi ydinaseiden turvallinen säilöminen ja hyödyntäminen mahdollisessa sotatilassa olisi todella vaikeaa. Vuonna 1991 Verh’ovna Rada hyväksyi julkilausuman, jonka nojalla Ukrainasta pitäisi tulla ydinaseeton maa.
Valko-Venäjällä ei ollut itse ydinaseita, vaan ainoastaan niiden laukaisuun tarvittavia alustoja. Kazakstanilla oli hallussaan ydinkärkiä, mutta Neuvostoliiton romahdettua maa päätti luovuttaa ne pikimmiten Venäjälle.
Keskeinen sisältö

Sopimuksen mukaan Yhdysvallat, Venäjä ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät saa käyttää tai uhata käyttää taloudellisia tai sotilaallisia keinoja Kazakstanin, Ukrainan ja Valko-Venäjän pakottamiseen tai rajojen muuttamiseen. Itsepuolustus ja muut YK:n perustamiskirjan määrittämät tapaukset ovat tämän kohdan ulkopuolella. Vastineeksi Kazakstan, Ukraina ja Valko-Venäjä luopuvat ydinaseistaan viimeistään vuoteen 1996 mennessä.
Allekirjoittajat kunnnioittavat osapuolten riippumattomuutta ja suvereniteettia nykyisillä rajoilla (ETYK:n päätösasiakirjan periaatteiden mukaisesti).
Allekirjoittajat  pidättytyvät uhkailusta  tai voimankäytöstä ja kunnioittavat  alueellista koskemattomuutta tai poliittista riippumattomuutta sekä sitoutuvat siihen, että mitään heidän asevoimiaan ei koskaan käytetä allekirjoittajamaita vastaan, paitsi itsepuolustustapauksissa  Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisesti.
Allekirjoittajat  pidättäytyvät taloudellisesta pakotteista, joiden  tarkoituksena on alistaa Ukrainan, Valko-Venäjän tasavallan ja Kazakstanin omien etujensa alaiseksi sen suvereniteettiin sisältyvien oikeuksien käyttö ja siten turvata kaikenlaisia etuja.
Allekirjoittajat  pyytävät välitöntä YK:n turvallisuusneuvoston toimenpiteitä avun antamiseksi mikäli  he "joutuisivat hyökkäyksen uhriksi tai hyökkäyksen uhan kohteeksi, jossa käytetään ydinaseita".
Allekirjoittajat  sitoutuvat ettei ydinaseita käytetä ydinsulkusopimuksen sopimuspuolia vastaan, paitsi jos kyseessä on hyökkäys itseään vastaan, alueitaan tai niistä riippuvaisia alueita, heidän asevoimiaan tai liittolaisiaan vastaan, sellaisen valtion yhteyteen tai liittoutumiseen ydinasevaltion kanssa.
Allekirjoittajat neuvottelevat keskenään, jos näistä sitoumuksista herää kysymyksiä
Vaikutus ja reaktioita

Ukraina katsoi, että muistio takaisi maan itsenäisyyden ja pitäisi sen taloudellisten pakotteiden ulkopuolella.
Muistion allekirjoittamisen myötä Yhdysvallat antoi rahallista ja poliittista tukensa vastikään itsenäistyneille valtioille. Ukrainan kohdalla tämä tarkoitti puolta miljardia dollaria Yhdysvalloilta.
Vaikka Kiina ja Ranska eivät ole sopimuksen virallisia osapuolia, myös ne antoivat Ukrainalle takuut maan itsenäisyyden turvaamisesta.
Vuonna 2013 Valko-Venäjä väitti, että Yhdysvaltain sille asettamat pakotteet olivat Budapestin sopimuksen vastaisia. Yhdysvallat kiisti tämän.
Venäjän hyökkäys Ukrainaan

Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 Budapestin muistio on kyseenalaistettu, koska Venäjän hyökkäys on yksiselitteisesti sopimuksen vastainen.
Kremliä myötäilevä propaganda on pyrkinyt aliarvioimaan Budapestin muistion merkitystä sanomalla sitä vain poliittiseksi julistukseksi.
Venäjän hyökättyä Itä-Ukrainaan vuonna 2014 Ukraina pyysi muistio-osapuolet koolle Pariisiin. Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov, joka oli jo valmiiksi Pariisissa, ei kuitenkaan ilmestynyt paikalle. Venäjä katsoi tuolloin, ettei muistiota tarvitse noudattaa, koska Ukrainan Maidanin kansannousun jälkeinen hallitus oli sen mukaan laiton. Argumentti on kuitenkin ontuva, koska kansainvälisen oikeuden näkökulmasta sopimuksia allekirjoittavat valtiot eivätkä niiden vaihtuvat hallitukset.
Jeltsinin ja Clintonin tiedotustilaisuus 14. tammikuuta 1994
Luettelo 2010-luvun suomalaisista elokuvista

Luettelo Suomessa tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso Luokka:Suomalaiset elokuvat
Aiheesta muualla

IMDb: Most Popular Titles With Country of Origin Finland (englanniksi)
| n k Luettelot suomalaisista elokuvista |
| --- | --- |
 1900- ja 1910-luku  1920-luku  1930-luku  1940-luku  1950-luku  1960-luku  1970-luku  1980-luku  1990-luku  2000-luku  2010-luku  2020-luku
Umbria (Augustuksen alue)

| Umbria Regio VI Umbria> Italian alue |
| --- | --- |

 Regio VI Umbrian sijainti Italiassa.
Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Italia (Umbria ja Marche)
Perustettu:  n. 7 eaa.
Lakkautettu:  n. 293 jaa.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Hispellum
Umbria (lat. Regio VI Umbria), myös Umbria et Ager Gallicus, oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue, joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Umbrian ja Marchen alueet.
Maantiede

Umbria käsitti sille nimen antaneen Umbrian maakunnan eli umbrien (Umbri) alueen sekä gallialaisten senonien (Senones) asuttaman niin kutsutun Ager Gallicuksen. Ne sijaitsivat Italian niemimaan itäisissä keskiosissa. Alue ulottui Adrianmeren rannikolle, ja käsitti siitä Aesis (nyk. Esino) ja Ariminus (nyk. Marecchia) -jokien välisen alueen. Umbrian alueen luoteispuolella sijaitsi Aemilia (Regio VIII), länsipuolella Etruria (Regio VII), josta sen erotti Tiber-joki, kaakkoispuolella Samnium (Regio IV) ja itäpuolella Picenum (Regio V).
Umbrian hallinnollinen keskus oli Hispellum. Alueen päätie oli Roomasta Umbrian läpi Adrianmeren rannikolle johtanut Via Flaminia.
Maantiede > Kaupunkeja

Umbrian alueen kaupunkeja olivat muun muassa:
Acerrae Vatriae
Aesis
Ameria
Arna
Asisium
Attidium
Cales
Camerinum
Carsulae
Fanum Fortunae
Forum Flaminii
Forum Julii
Forum Sempronii
Fulginiae (Fulginium)
Helvillum
Hispellum
Iguvium
Interamna Nahars
Matilica
Mevania
Mevaniola
Narnia eli Nequinum
Nuceria
Ocriculum
Ostra
Pisaurum
Pitinum Mergens
Pitinum Pisaurense
Pitulum
Plestia
Prolaqueum
Sarsina
Sena Gallica
Sentinum
Sestinum
Spoletium
Suasa
Tadinae eli Tadinum
Tifernum Mataurense
Tifernum Tiberinum
Trebiae
Tuder
Tuficum
Urbinum Hortense
Urbinum Mataurense
Vesionica
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Regio VI Umbria Wikimedia Commonsissa
Italian alueet ja Rooman provinssit vuonna 117
| --- | --- |
AugustuksenItalian alueet:  Regio I Latium et Campania  Regio II Apulia et Calabria  Regio III Lucania et Bruttii  Regio IV Samnium  Regio V Picenum  Regio VI Umbria  Regio VII Etruria  Regio VIII Aemilia  Regio IX Liguria  Regio X Venetia et Histria  Regio XI Transpadana 
Provinssit:  Achaea  Aegyptus  Africa proconsularis  Alpes Cottiae  Alpes maritimae  Alpes Poeninae et Graiae  Arabia Petraea  Armenia  Asia  Assyria  Bithynia et Pontus  Britannia  Cappadocia  Cilicia  Creta et Cyrene  Cyprus  Dacia  Dalmatia  Epirus  Galatia  Gallia Aquitania  Gallia Belgica  Gallia Lugdunensis  Gallia Narbonensis  Germania inferior  Germania superior  Hispania Baetica  Hispania Tarraconensis  Judaea  Lusitania  Lycia et Pamphylia  Macedonia  Mauretania Caesariensis  Mauretania Tingitana  Mesopotamia  Moesia inferior  Moesia superior  Noricum  Pannonia inferior  Pannonia superior  Raetia  Sardinia et Corsica  Sicilia  Syria  Thracia 
Umbrian alueen kartta.
Martat-lehti

| Martat-lehti |
| --- | --- |
Entiset nimet:  Emäntälehti
Kustantaja:  Marttaliitto
Julkaisija:  Marttaliitto
Levikki:  45 000
Perustettu:  1902
Päätoimittaja:  Marianne Heikkilä
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  Kuusi kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Martat-lehti on Marttojen jäsenlehti. Se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1902 nimellä Emäntälehti.
Marttojen jäsenlehdeksi Martat-lehti tuli vuoden 2007 alussa. Ennen lehden uudistamista jäsenlehdeksi säästäväiset martat tilasivat usein yhden lehden koko yhdistykselle, ja lehteä kierrätettiin jäsenten keskuudessa.
Vuonna 2017 tehdyn lukijatutkimuksen mukaan lehti on Marttojen jäsenille keskeinen jäsenetu. Lähes kaikki jäsenet (97 %) vähintään selailivat lehteä, ja vain kolme prosenttia jätti lehden lukematta. Martat-lehteä luetaankin tarkemmin kuin järjestölehtiä keskimäärin. Lukijat ovat lehdelle uskollisia, sillä kaikkien lukijoiden lukijanaoloaika on keskimäärin 9,2 vuotta. Lähes kaikki (96 %) lukivat lehden mieluiten painettuna. Lukijatutkimukseen vastanneet myös kokivat, että lehti antaa myönteisen kuvan marttajärjestöstä. Lehti koettiin luotettavana tietolähteenä, jonka artikkelit ovat asiantuntevia.
Historia

Aloitteen lehden perustamisesta teki Sippolan marttayhdistyksen puheenjohtaja Alma Forstén. Emäntälehden näytenumero sai painoluvan ainoastaan sillä perusteella, että sen sisältö oli täysin sama kuin samana vuonna ilmestyneen ruotsinkielisen Husmodern-lehden. Näytenumeroa painettiin 10 000 kappaletta. Järjestön jakaantuessa suomenkieliseen Marttaliittoon ja ruotsinkieliseen Marthaförbundetiin myös lehti eriytyi, ja Husmodern ja Emäntälehti alkoivat muotoutua omiksi lehdikseen. Husmodern-lehdestä tuli myöhemmin Martha-lehti.
Lehden ensimmäiseen toimituskuntaan kuuluivat Fanny Hult ja Alli Nissinen, ja Nissinen toimi lopulta lehden päätoimittajana aina vuoteen 1926 saakka. Päätoimittajan palkka oli alkuun 100 markkaa (374 euroa) lehteä kohden.
Päätoimittajat ja toimituskunta

Vuodesta 1936 lähtien Martat-lehden päätoimittajana on toiminut Marttaliiton kulloinenkin pääsihteeri. Lehteä julkaistiin pitkään ainoastaan järjestön oman henkilöstön ja satunnaisten asiantuntijoiden toimittamana. Vuodesta 1969 lähtien lehteen on palkattu tekijöiksi myös ammattitoimittajia.
Lehden pitkäaikaisin pakinoitsija on ollut Hilja Lahti, joka kirjoitti lehteen nimimerkillä Eliina Oravakorpi 50 vuoden ajan vuosina 1938–1988. Hän viihteelliset kirjoituksensa kertoivat Retuperän ja myöhemmin Etuperän Marttojen toiminnasta.
Päätoimittajat ja toimituskunta > Päätoimittajia

Alli Nissinen 1903–1926
Sirkka Kouki 1947–1952
Marianne Heikkilä 2010–
Aiheesta muualla

Martat-lehden kotisivut[vanhentunut linkki]
Apollonia (Pontos)

| Apollonia> Ἀπολλωνία |
| --- | --- |
 Antiikin aikaisia jäänteitä nykyisessä Sozopolissa.
Sijainti
 Apollonia
Koordinaatit:  42°25′13″N, 27°41′39″E
Valtio:  Bulgaria
Paikkakunta:  Sozopol, Burgas
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 610 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  itsenäinen kaupunkivaltio Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Pontinen Traakia
Provinssi:  Thracia (n. 44/46–293) Haemimontus (n. 293–)
Aiheesta muualla
  Apollonia Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apollonia (m.kreik. Ἀπολλωνία, Apollōnia, lat. Apollonia Pontica, Apollonia magna) eli Sozopolis (Σωζόπολις, Sōzopolis) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pontisessa Traakiassa nykyisen Bulgarian alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Sozopolin kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Apollonia oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin noin vuonna 610 eaa. Tämä tekee sen perillisestä Sozopolista Bulgarian vanhimman kaupungin.
Maantiede

Apollonian kaupunki sijaitsi Pontisessa eli Mustanmeren puoleisessa Traakiassa Pontoksen länsirannikolla hieman etelään Mesembriasta. Suuri osa kaupungista oli rakennettu niemeksi muuttuneelle nykyiselle Sveti Georgin (Pyhä Georgios) saarelle, jolla Sozopolin vanhin osa edelleen sijaitsee, sekä heti sen länsipuolella olevalle nykyiselle Sveti Kirikin (Pyhä Kyriakos) saarelle. Kaupungilla oli kaksi suurta satamaa.
Apollonian kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä. Samalla rannikolla Apolloniasta pohjoiseen sijaitsivat Mesembrian lisäksi Ankhiale, Odessos ja Dionysopolis. Rannikko kaupungista etelään oli Mustanmeren lounaisrantaa, ja siellä sijaitsivat muun muassa Khersonesos, Thynias ja Salmydessos.