stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kati Launis
Julkaisuja

Mitä tehdä, kun Shakespeare ei vloggaa eikä Waltari twiittaa? Kirjasto, koulu ja nuorten uudistuvat lukemiskulttuurit (2020) yhdessä Aino Mäkikallin kanssa
Childhood, literature and science: Fragile subjects (2017) yhdessä Jutta Ahlbeckin, Päivi Lappalaisen sekä Kirsi Tuohelan kanssa
Kynän kantama elämä. Kirjoittavat Hiiskun sisaret (Sigillum, 2017)
Working-Class Literature(s): Historical and International Perspectives (2017) yhdessä Elsi Hyttisen kanssa
Luokan ääni ja hiljaisuus. Yhteiskunnallinen luokkajärjestys 2000-luvun alun Suomessa (2016) Anttila Anu-Hanna, Kauranen Ralf, Launis Kati, Ojajärvi Jussi
Miten Suomi muuttui 2000-luvulle tultaessa? (2016) teoksessa Luokan ääni ja hiljaisuus: yhteiskunnallinen luokkajärjestys 2000-luvun alun Suomessa, tekijöinä Jussi Ojajärvi, Katariina Mäkinen, Kati Launis, Emma Lamberg, Lauri Lahikainen, Ralf Kauranen, Harley Bergroth, Anu-Hanna Anttila
International Influences in Finnish Working-Class Literature and Its Research – Theme issue of Journal of Finnish Studies  (2015) yhdessä Kirsti Salmi-Niklanderin kanssa
Kipupisteissä. Sairaus, kulttuuri ja modernisoituva Suomi (2015) yhdessä Jutta Ahlbeckin, Päivi Lappalaisen, Kirsi Tuohelan ja Jasmine Westerlundin kanssa
Nainen kulttuurissa, kulttuuri naisessa (2015) yhdessä Viola Parente-Čapkován, Heidi Grönstrandin, Ritva Hapulin kanssa
Saamelaisuus kirjallisuudessa. Kirjallisuudentutkimuksen aikakauslehti Avaimen teemanumero (2015) yhdessä Viola Parente-Čapkován kanssa
Sanelma – Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden vuosikirja 2013 (2014) toim. Kati Launis
The Vision of an Equal Nation: Russian-Finnish Author and Feminist Marie Linder (1840–1870) (2014) teoksessa Women Telling Nations
Alli Nissinen (1866-1926) (2013) kokoelmateoksessa Suomennetun tietokirjallisuuden historia 1800-luvulta 2000-luvulle
From Italy to the Finnish Woods – The Rise of Gothic Fiction in Finland (2013) kokoelmateoksessa Gothic Topographies: Language, Nation Building and ‘Race’
Kenelle nautinto kuuluu? (2012) kokoelmateoksessa Kertomuksen luonto
Runoja ja uunilahnaa : Hiiskun sisarten ja Kaarlo Sarkian ystävyydestä (2012)  Ritvan ystäväkirja
Kerrotut naiset — Suomen ensimmäiset naisten kirjoittamat romaanit naiseuden määrittelijöinä (SKS, 2005)
Aiheesta muualla

Kirjojen Suomi: Kirjallisia elämänohjeita: Vertaistukea lastenkasvatukseen (Yle Areena, 2017)
Kirveenrauman silta

| Kirveenrauman silta |
| --- | --- |
 Kirveenrauman silta Airismaalta kuvattuna.
Ajokaistoja:  2
Ylittää:  Kirveenrauman
Sijainti:  Naantali
Siltatyyppi:  Liittopalkkisilta
Pituus:  270 m
Leveys:  7 m
Korkeus:  18 m
Alituskorkeus:  17,5 m
Avattu liikenteelle:  1999
Koordinaatit:  60°20′13.7″N, 021°58′45.8″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kirveenrauman silta on vuonna 1999 valmistunut 270 metriä pitkä teräsbetoninen liittopalkkisilta Rymättylässä, nykyisessä Naantalin kaupungissa. Silta yhdistää Rymättylän pääsaaren Otavan Nimettömän saaren kautta Airismaahan. Paikalla liikennöi ennen lossi. Sillalla kulkee Yhdystie 1890.
Silta on kolmiaukkoinen ja kaksi sen tukijaloista on vedessä. Tukijalkojen putkipaalut on lyöty peruskallioon jopa 14 metrin syvyyteen. Sillan keskiaukon kohdalla korkeus merenpinnasta on 16 metriä ja toisessa reunassa 18 metriä. Sillan kahden tukijalan välinen etäisyys on 70 metriä.
Sillan kautta pääsee Airismaan saareen, josta edelleen lossilla Aaslaluotoon. Sillan kautta kuljettiin Aaslaluodon, Vähä Maisaaren ja Samsaaren saariin, joissa asui 1990-luvun lopulla vakituisesti vähän alle 200 asukasta; lisäksi saarilla oli useita satoja mökkejä.
Siltaa alettiin rakentaa kesällä 1998 ja se avattiin liikenteelle heinäkuussa 1999. Sillan rakentaminen maksoi 19,3 miljoonaa markkaa. Sillan rakentamista perusteltiin lähinnä sillä, että arvion mukaan se olisi maksanut itsensä takaisin kymmenessä vuodessa. Hankkeen takana oli Tielaitos ja urakoitsijana Tekra Oy. Jo tuolloin suunniteltiin Airismaan ja Aaslan välistä siltaa, jolla olisi korvattu Hämmärösalmen lossi; tätä siltaa ei kuitenkaan ole rakennettu.
Kirveenrauman sillan vihki käyttöön Saaristoasian neuvottelukunnan puheenjohtaja, puolustusministeri Jan-Erik Enestam 22. tammikuuta 2000. Paikalla oli myös soittokunta.
Kasper Hakunti

| Kasper Hakunti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. marraskuuta 1988 Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  curling
Seura:  Kisakallio Curling Club
Kilpauran kesto:  2006-
Saavutukset
Voitot:  miesten SM-kulta 2011
 Tietolaatikko päivitetty 5. huhtikuuta 2015 
Kasper Hakunti (s. 17. marraskuuta 1988 Helsinki) on suomalainen curling-pelaaja. Hän edustaa lohjalaista Kisakallio Curling Clubia ja kuuluu myös Aku Kausteen kipparoimaan Suomen curling-maajoukkueeseen. Ammatiltaan oikeakätinen Hakunti on TV:n ja radion kampanjapäällikkö.
Ura

Vuonna 2006 curlingin aloittanut Hakunti kilpaili vuodet 2009-2011 Markku Uusipaavalniemen joukkueessa, kunnes vuonna 2011 hän siirtyi Aku Kausteen joukkueeseen. Hakunti on osallistunut yksiin aikuisten MM-kilpailuihin ja kaksiin aikuisten EM-kilpailuihin]]. Hänellä on miesten SM-kulta vuodelta 2011.
Kirvasto

| Kirvasto> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  elektroninen musiikki
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Pekka Jääskeläinen   Teemu Korpipää   Jussi Lehtisalo   Tomi Leppänen   Kake Puhuu   Mika Rintala   Janne Westerlund  
Levy-yhtiö:  Bad Vugum  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirvasto on suomalainen improvisoiva rock and roll -orkesteri, jota johtaa Kake Puhuu. Yhtyeen muut jäsenet ovat Pekka Jääskeläinen, Teemu Korpipää, Jussi Lehtisalo, Tomi Leppänen, Mika Rintala ja Janne Westerlund. Yhtye on julkaissut yhden levyn: Täydellisiä kysymyksiä, täydellisiä vastauksia vuonna 1998. Mika Rättö vierailee levyllä.
Kasper Kivistö

Kasper Kivistö (s. 1988 Nastola) on suomalainen moninaisuuskouluttaja  ja sukupuolivähemmistöjä edustavan Trasek ry:n puheenjohtaja. Ammatiltaan hän on liikenneopettaja ja taksinkuljettaja.
Kivistö on ollut Trasekin hallituksessa vuodesta 2015 ensin hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana ja vuodesta 2021 puheenjohtajana. Hän on edustanut suomalaisia järjestöjä muun muassa YK:n kidutuksen vastaisen komitean kuulemistilaisuudessa.
Kivistö on ollut myös perustamassa Miehet ry:tä vuonna 2018 ja Setan paikallisjärjestöä Lahteen.
Kivistö on haastatteluissa kertonut sukupuolenkorjaukseen ja sukupuolen vahvistamiseen liittyvistä kokemuksistaan.
Kasper Kivistö toimi Helsingin tasa-arvotoimikunnan puheenjohtajana kaudella 2019–2021. Vuodesta 2021 hän on ollut vihreiden varavaltuutettu Helsingissä. Kaudella 2021–2023 hän on kaupunginhallituksen varajäsen ja sen elinkeinojaoston jäsen.
Aiheesta muualla

Åkman, Erika: Mitä kaikkea tapahtuu, kun ihminen korjaa sukupuoltaan? Tällaisen pitkän prosessin transsukupuolinen joutuu käymään läpi Ilta-Sanomat.  3.7.2021. Viitattu 17.6.2022.
Myllymäki, Iiro: Voisiko Miss Suomessa olla mukana transsukupuolinen kilpailija? Missiemo Sunneva Sjögrén kommentoi Radio Nova.  16.11.2021. Viitattu 17.6.2022.
Translaki: Marinin hallitus on luvannut lakiuudistuksen, missä se luuraa? Takaisin Pasilaan.  9.11.2021. Yle. Viitattu 17.6.2022.</ref>
Onko Suomen translaki ajastaan jäljessä? Ylen aamu.  30.6.2017. Viitattu 17.6.2022.
Tinjefjellfossen

Tinjefjellfossen on vesiputous Norjassa. Se sijaitsee joen Tinjefjellbreenin juoksulla Loenissa, lähellä Lovatnetia ja Bødenia. Vesiputoukseen virtaavat läheisen jäätikön sulamisvedet. Putous on 620 metriä korkea ja se jakautuu Ystre Tinjefjellfosseniin ja Ostre Tinjefjellfosseniin. Lähistöllä sijaitsevia muita vesiputouksia ovat Huldrefossen, Høysteinfossen, Kapefossen, Krunefossen ja Ramnefjellsfossen.
Tinianin taistelu

Tinianin taistelu oli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain ja Japanin välinen taistelu Tinianin saaresta Mariaaneilla. Taistelu oli osa suurempaa Operaatio Forageria. Taistelu alkoi 24. heinäkuuta 1944 ja päättyi Yhdysvaltain voittoon 1. elokuuta 1944. Taistelussa kaatui melkein kaikki saarta puolustaneet japanilaisjoukot, mukaan lukien kolme joukkojen komentajaa. Vain 313 japanilaissotilasta selvisivät hengissä ja joutuivat vangiksi. Taistelu oli myös ensimmäinen Tyynenmeren sodassa, jossa käytettiin napalmia hyökkäyspommituksissa. Taistelun jälkeen saarelle rakennettiin lentokenttä ja koulutuspaikka Seabee-joukoille. Saarelta käsin pystyttiin pommittamaan Filippiinejä ja Ryūkyūsaaria. Hiroshiman atomipommia kuljettanut lentokone Enola Gay lähti juuri Tinianin saarelta. Saaren lähistöllä olevalla Aguijaninsaarella oleva japanilaisten linnoitus, jota komensi luutnantti Kinichi Yamada, kesti sodan loppuun asti. Viimeinen Tiniania miehittänyt japanilaissotilas Murata Susumu antautui vasta vuonna 1953.
Kartta Tinianin taistelusta
Tasakatto

Tasakatto rautatieasemalla Saksan Limburgissa
Tasakattoja Israelissa
Tasakatto on arkkitehtuurissa ulkokattotyyppi, jossa katto on vaakasuorassa. Sadeveden takia tasakatto on aina hivenen kalteva, ja jos se on 1:20, näyttää katto vielä vaakasuoralta. Pulpettikatto on kuitenkin erillinen kaltevampi kattotyyppi.
Tasakatto on osa perinteistä rakennustyyliä kuivilla alueilla, kuten Sahelissa Afrikassa, joissakin arabimaissa sekä Meksikon lähellä olevilla autiomaan laitamilla asuvilla intiaaniheimoilla. Suomessa ja muilla lumisade-alueilla tasakatto ei kuulu rakennusperinteeseen.
Tasakatto tuli Euroopassa muotiin modernismin ja funktionalismin myötä, sillä tasakattoisessa rakennuksessa ei ole turhaksi katsottua lämmitettävää tilaa. Esimerkiksi Le Corbusier suosi tasakattoja.
Suomessa

Suomessa tasakatot tulivat muotiin 1960-luvulla teollisen elementtitekniikan myötä. Ajan rakennustekniikka ei aina ollut riittävän kehittynyttä, ja tasakatot tuottivat runsaasti ongelmia. Modernit tasakattorakenteet ja -materiaalit ovat kehittyneempiä. Nykyisin tasakatot tehdään pääosin liike- ja julkisiin rakennuksiin.
Yksi tunnetuimmista tasakattoisista asuinrakennuksista on Alvar Aallon 1930-luvun lopussa suunnittelema Villa Mairea. Aalto vaikutti tasakattojen yleistymiseen, joka muodostui arkkitehtien keskuudessa muodiksi. Sosiaaliministeriön järjestämässä pientalojen suunnittelukilpailussa SAFA-arkkitehdeille vuonna 1939, kaikki työt olivat tasakattoisia. Sen sijaan maatalousministeriön järjestämässä pientalojen suunnittelukilpailussa suurin osa  töistä oli perinteisiä harjakattoja. Kolme parasta työtä olivat rakennusmestarien suunnittelemia harjakattoisia.
Tasakaton huippuaikaa olivat vuonna 1970 järjestetyt Suomen ensimmäiset asuntomessut Tuusulassa. Kaikki talot oli varustettu muodinmukaisella tasakatolla tai vain hyvin loivasti laskevalla kattorakenteella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tasakatto Wikimedia Commonsissa
Tinka Dineva

| Tinka Dineva> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tinka Dineva
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1941
Kuollut: 1. helmikuuta 2021 (79 vuotta)
Kansalaisuus:   Bulgaria
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
:  Slavia Sofia
Maajoukkueet
:   Bulgaria
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Bulgaria> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peru 1964 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Unkari 1964 |  |  |
Tinka Dineva (bulg. Тинка Динева, 17. kesäkuuta 1941 – 1. helmikuuta 2021) oli bulgarialainen koripalloilija.
Dineva saavutti Bulgarian naisten maajoukkueessa MM-pronssia Perussa 1964 ja EM-hopeaa Unkarissa 1964. Hän pelasi myös Romanian EM-kilpailuissa 1966, missä Bulgaria sijoittui seitsemänneksi. Seuratasolla Dineva edusti Slavia Sofiaa jossa voitti viisi Bulgarian mestaruutta, kolme Bulgarian cup-mestaruutta ja kuusi himmeämpää mitalia maan pääsarjasta. Dineva kuoli 79-vuotiaana 1. helmikuuta 2021.
Theroux

Theroux on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Justin Theroux (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja
Louis Theroux (s. 1970), brittiläinen televisiotoimittaja
Paul Theroux (s. 1941), yhdysvaltalainen matkakirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Therèse Hahl

Alexandra Theresia (Therèse) Hahl, o. s. Decker (25. lokakuuta 1842 Helsinki – 21. lokakuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen laulajatar.
Hahlin vanhemmat olivat raatimies, kauppias Johan Alexander Decker (1802–1856) ja Therèse Johanna Sofia Weckman (1818–1903). Hän oli naimisissa maisteri, kuoronjohtaja, laulunopettaja ja tenorilaulaja Taavi Hahlin kanssa. Hahlin veli oli arkkitehti Theodor Decker.
Therèse Hahl otti osaa oratorioiden esittämiseen ja muihin kuoroesityksiin ensin Fredrik Paciuksen ja myöhemmin Richard Faltinin johdolla sekä työskenteli yhdessä Bergbomin sisarusten Kaarlo ja Emilie Bergbomin kanssa Suomalaisessa Oopperassa. Hahl oli jäsenenä Zacharias Topeliuksen aloitteesta vuonna 1864 perustetussa Kevätyhdistyksessä (Vårföreningen), jota kutsuttiin Suomen ensimmäiseksi naiskuoroksi. Taavi Hahlin kuoltua Thérèse Hahl jatkoi tämän aloittaman sekakuoroille tarkoitetun Sävelistö-sarjan julkaisemista. Jean Sibelius kirjoitti vuonna 1902 kuorolaulun Hahlin kunniaksi ja myös Heikki Borenius ja Richard Faltin omistivat sävellyksiään hänelle. Kun Armas Järnefelt päätti esittää Tannhäuser-oopperan pääosin kotimaisin voimin, oli Hahl avustamassa häntä kuoroharjoituksissa.
Tinidatsoli

| --- | --- |

Tinidatsoli
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-(2-etyylisulfonyylietyyli)-2-metyyli-5-nitroimidatsoli
Tunnisteet
CAS-numero: 19387-91-8
ATC-koodi: J01XD02
PubChem CID: 5479
DrugBank: DB00911
Kemialliset tiedot
Kaava: C8H13N3O4S 
Moolimassa: 247,273
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 12 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 12–14 h
Ekskreetio: Virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Tinidatsoli, kemialliselta nimeltään 1-(2-etyylisulfonyylietyyli)-2-metyyli-5-nitroimidatsoli on nitroimidatsoleihin kuuluva lääke, joka on maailmalla käytössä ja muistuttaa metronidatsolia. Niden kliiniset erot ovat varsin vähäisiä. Tinidatsolia myytiin Suomessakin 1970-luvulta 2000-luvulle kauppanimellä Tinigyn, ja se oli suunnattu lähinnä siimaeläintautien eli trichomonasinfektioiden hoitoon. Se nautitaan suun kautta 500 mg tabletteina. Se auttaa myös eräisiin muihin alkueläintauteihin kuten giardiaasiin. Se auttaa myös anaerobisten bakteeritautien hoitoon. Haittavaikutuksena on tälläkin antabusvaikutus. Lääkettä toi Suomen lääketehdas Schering. Nykyään lääkettä käytetään monissa kehitysmaissa kuten sotaa käyvässä Syyriassa.
Joissakin tapauksissa lääke saattaa aiheuttaa esimerkiksi huonovointisuutta tai ihottumaa.
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1954

| Suomensarjan kausi 1954 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Nousseet joukkueet:  KoRe ja VPS
Pudonneet joukkueet:  Kullervo, HyPS, TPK ja RU-38
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  Maakuntasarja
  ← 1953 :  1955 → 
Suomensarjan kausi 1954 oli Suomen toiseksi korkein sarjataso Suomessa kaudella 1954. Sarjassa pelasivat Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton joukkueet yhdessä. Yhteistoiminta käsitti jo kolme ylintä sarjatasoa.
Lohkovoittajat nousivat seuraavaksi kaudeksi mestaruussarjaan ja kummankin lohkon 2 viimeistä putosi maakuntasarjaan.
Suomensarjan sarjataulukot > Itälohko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | M+ | M- | Pst |
| 1 | Kotkan Reipas | 18 | 11 | 4 | 3 | 47 | 29 | 26 |
| 2 | Tampereen Ilves-Kissat | 18 | 11 | 3 | 4 | 49 | 32 | 25 |
| 3 | Helsingin Palloseura | 18 | 11 | 2 | 5 | 48 | 29 | 24 |
| 4 | Pallo-Pojat | 18 | 10 | 3 | 5 | 42 | 36 | 23 |
| 5 | Helsingin IFK | 18 | 9 | 3 | 6 | 44 | 39 | 21 |
| 6 | Helsingin Ponnistus | 18 | 6 | 3 | 9 | 46 | 44 | 15 |
| 7 | Sudet | 18 | 6 | 3 | 9 | 34 | 48 | 15 |
| 8 | Kajaanin Palloilijat | 18 | 4 | 6 | 8 | 39 | 41 | 14 |
| 9 | Helsingin Kullervo | 18 | 4 | 1 | 13 | 27 | 54 | 9 |
| 10 | Hyvinkään Palloseura | 18 | 3 | 2 | 13 | 33 | 57 | 8 |
Suomensarjan sarjataulukot > Länsilohko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | M+ | M- | Pst |
| 1 | Vaasan Palloseura | 18 | 12 | 3 | 3 | 57 | 26 | 27 |
| 2 | Jakobstads Bollklubb | 18 | 10 | 3 | 5 | 58 | 32 | 23 |
| 3 | Tampereen Kisatoverit | 18 | 11 | 1 | 6 | 50 | 38 | 23 |
| 4 | Kokkolan Palloveikot | 18 | 10 | 2 | 6 | 45 | 31 | 22 |
| 5 | Turun Palloseura | 18 | 9 | 2 | 7 | 35 | 33 | 20 |
| 6 | Rauman Pallo | 18 | 6 | 5 | 7 | 42 | 45 | 17 |
| 7 | Gamlakarleby Bollklubb | 18 | 6 | 5 | 7 | 33 | 46 | 17 |
| 8 | IF Drott | 18 | 4 | 6 | 8 | 26 | 40 | 14 |
| 9 | Turun Pallokerho | 18 | 2 | 5 | 11 | 20 | 50 | 9 |
| 10 | Rosenlewin Urheilijat-38 | 18 | 2 | 4 | 12 | 29 | 54 | 8 |
Yleisömäärät > Itälohko

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | IKissat | 9 | 11 751 | 1 306 |
| 2 | KaPa | 9 | 10 240 | 1 138 |
| 3 | HPS | 9 | 10 010 | 1 112 |
| 4 | HIFK | 9 | 8 386 | 932 |
| 5 | PPojat | 9 | 7 101 | 789 |
| 6 | Sudet | 9 | 6 063 | 674 |
| 7 | Ponnistus | 9 | 6 008 | 668 |
| 8 | KoRe | 9 | 5 315 | 591 |
| 9 | HyPS | 9 | 4 883 | 543 |
| 10 | Kullervo | 9 | 4 341 | 482 |
|  | Yhteensä | 90 | 74 098 | 823 |
Yleisömäärät > Länsilohko

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | JBK | 9 | 12 225 | 1 358 |
| 2 | TKT | 9 | 10 365 | 1 152 |
| 3 | Drott | 9 | 9 280 | 1 031 |
| 4 | VPS | 9 | 8 855 | 984 |
| 5 | KPV | 9 | 8 786 | 976 |
| 6 | GBK | 9 | 8 329 | 925 |
| 7 | RU-38 | 9 | 7 142 | 794 |
| 8 | RPallo | 9 | 5 010 | 557 |
| 9 | TPK | 9 | 4 496 | 500 |
| 10 | TPS | 9 | 4 424 | 492 |
|  | Yhteensä | 90 | 78 912 | 877 |
These Are the Times

| ”These Are the Times” Martin Garrix ft>  JRM |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 18. heinäkuuta 2019
 Tuottaja(t): Martin Garrix
 Tyylilaji: pop, future house
 Kesto: 03.08
 Levy-yhtiö: STMPD RCRDS, Epic Amsterdam, Sony Netherlands
Martin Garrixin muut singlet
| ”Summer Days” 2019 | ”These Are the Times” 2019 | ”Home” 2019 |
These Are the Times on alankomaalaisen DJ-tuottaja Martin Garrixin kappale, jolla vierailee jamaikalaisartisti JRM. Sen julkaisi STMPD RCRDS digitaalisesti ladattavana singlenä 18. heinäkuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Garrix, Jaramye Daniels, Brandon Green ja Giorgio Tuinfort, joista ensimmäinen myös tuotti sen. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video on tehty yhteistyössä AXE Musicin kanssa osana brändin kampanjaa. "These Are the Times" on päässyt julkaisunsa jälkeen singlelistalle kuudessa eri valtiossa.
Käännös suomeksi
Kijevskajan metroasema

Kijevskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Kijevskajan metroasema (Arbatsko-Pokrovskaja), Arbatsko-Pokrovskaja-linjan asema.
Kijevskajan metroasema (Filjovskaja), Filjovskaja-linjan asema.
Kijevskajan metroasema (Koltsevaja), Koltsevaja-linjan asema.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kijevskajan metroasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Isoakerohekko

| Isoakerohekko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Hedelmälepakot Pteropodidae
Alaheimo::  Pteropodinae
Suku::  Acerodon
Laji::  jubatus
Kaksiosainen nimi
 Acerodon jubatus  Eschscholtz, 1831 
 vihreä nykyinen levinneisyys, oranssi mahdollisesti kadonnut, musta kadonnut
Alalajit
 Acerodon jubatus jubatus  †Acerodon jubatus lucifer  Acerodon jubatus mindanensis 
Katso myös
   Isoakerohekko Wikispeciesissä   Isoakerohekko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Isoakerohekko (Acerodon jubatus) on Filippiineillä elävä hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Se on yksi maailman suurimpia lepakoita.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on isoakerohekko.
Taksonomia

Isoakerohekko sisältää nykyään myös aiemmin omaksi lajikseen luetun Acerodon luciferin, joka eli Panayn saarella ennen sukupuuttoaan. Lajit eivät eroa toisistaan morfologisesti. Nykyään alalajeja on jäljellä kaksi, A. jubatus jubatus ja A. jubatus mindanensis, joista jälkimmäinen esiintyy vain Mindanaon saarella.
Ulkonäkö ja koko

Isoakerohekko on yksi maailman painavimpia lepakkolajeja, se painaa jopa 1,4 kg. Ruumiin pituus on 17,8-29 cm ja siipien kärkiväli 1,5-1,7 m. Kyynärvarren pituus on 18,0-21,5 cm. Uros on naarasta suurempi.
Lajilla on muiden hedelmälepakoiden tapaan suuret kirkkaat silmät ja suhteellisen yksinkertaiset ulkoiset korvat. Korvat ja kuono ovat suunnilleen samanpituiset, molempien siipien toisessa sormessa on kynsi. Lajilla ei ole häntää.
Värissä on huomattavaa vaihtelua yksilöiden välillä, värin vaihtelu ei ole riippuvainen iästä, sukupuolesta tai maantieteellisestä sijainnista. Yleensä otsa ja pään sivut ovat tummanruskeat tai mustat, päälaki on väriltään kermasta kultaisen keltaiseen. Kaulan takaosassa on ohut oranssi raita. Turkissa on siellä täällä yksittäisiä keltaisia karvoja, etenkin kehon alaosassa.
Isoakerohekolla on kuvailtu olevan hyvin lajityypillinen haju.
Levinneisyys ja elinympäristö

Isoakerohekko elää Filippiineillä, kaikkialla paitsi Palawanin alueella ja Batanesin ja Babuyanin saariryhmillä. Panayn populaatio on kuollut sukupuuttoon, Siquijorin populaatio on myös mahdollisesti hävinnyt, vuoden 2006 tutkimuksessa isoakerohekkoa ei löytynyt saarelta.
Nykyään lajia tavataan vain samoissa yhdyskunnissa isolentäväkoirien tai joskus Pteropus hypomelanuksen kanssa. Ei ole varmaa tietoa onko asia aina ollut näin. Isolentäväkoirien yhdyskuntien uskottiin ja usein yhä uskotaan sisältävän myös isoakerohekkoa, mutta monissa yhdyskunnissa asiaa ei ole varmistettu. Isoakerohekko muodostaa yleensä korkeintaan 20 % yhdyskunnan populaatiosta, pahiten häirityillä alueilla usein alle 2 %.
Laji viettää päivänsä puissa roikkuen, yleensä lepopaikka sijaitsee jyrkässä rinteessä tai jyrkänteen reunalla, joskus mangroveissa pienillä saarilla. Laji on paikkauskollinen lepopaikkansa suhteen.
Lisääntyminen

Lajin lisääntymistavoista tiedetään vain vähän. Tarhatut naaraat synnyttävät joka toinen vuosi, luonnossa todennäköisesti vielä harvemmin. Emo synnyttää yhden poikasen yleensä huhti-toukokuussa, myöhimmillään kesäkuun alussa. Lisääntymis- tai kantoaikaa ei tunneta.
Ravinto

Isoakerohekko käyttää ravinnokseen hedelmiä ja lehtiä. Sen pääasiallista ravintoa ovat todennäköisesti viikunat, viikunansiemenet muodostavat keskimäärin 41 % ulosteesta.  Lehtiä lepakot syövät murskaamalla ne ja imemällä lehden nesteet. Lehtien osuutta lajin ruokavaliosta ei tunneta.
Laji ruokailee yleensä luonnontilaisissa tai metsänhakkuun jälkeen kliimaksivaiheen saavuttaneissa metsissä, lentäen mahdollisesti jopa 20-30 kilometriä lepoalueeltaan päästäkseen sopivalle alueelle. Lisäksi laji ruokailee jokien rannoilla. Häirityillä tai maatalousalueilla laji ruokailee vain harvoin, mutta vierailee näillä alueilla säännöllisesti siirtyessään metsäalueelta toiselle.
Mindanaolla maanviljelijät uskovat lajin olevan tuholainen hedelmäpuuviljelmillä. Asiaa ei ole kuitenkaan varmistettu ja on mahdollista, että yksilöt olivat väärin tunnistettuja isolentäväkoiria, joiden tiedetään vierailevan hedelmätarhoilla säännöllisesti.