stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Freddie Spencer
Saavutukset > Superbike

Yhdysvaltain mestaruussarjan toinen 1981
Yhdysvaltain mestaruussarjan kolmas 1979 ja 1980
Saavutukset > Muuta

Yhdysvaltain moottoriurheilun Hall of Fame 2001
Yhdysvaltain moottoripyöräilyn Hall of Fame 1999
Yhdysvaltain moottoripyöräilyliiton (AMA) vuoden ammattilaisurheilija 1983 ja 1985
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Freddie Spencer Wikimedia Commonsissa
250cc-luokan kuljettajien maailmanmestarit
1949: Bruno Ruffo |
1950: Dario Ambrosini |
1951: Bruno Ruffo |
1952: Enrico Lorenzetti |
1953: Werner Haas |
1954: Werner Haas |
1955: Hermann-Paul Muller |
1956: Carlo Ubbiali |
1957: Cecil Sandford |
1958: Tarquinio Provini |
1959: Carlo Ubbiali |
1960: Carlo Ubbiali |
1961: Mike Hailwood |
1962: Jim Redman |
1963: Jim Redman |
1964: Phil Read |
1965: Phil Read |
1966: Mike Hailwood |
1967: Mike Hailwood |
1968: Phil Read |
1969: Kel Caruthers |
1970: Rob Gould |
1971: Phil Read |
1972: Jarno Saarinen |
1973: Dieter Braun |
1974: Walter Villa |
1975: Walter Villa |
1976: Walter Villa |
1977: Mario Lega |
1978: Kork Ballington |
1979: Kork Ballington |
1980: Anton Mang |
1981: Anton Mang |
1982: Jean-Louis Tournadre |
1983: Carlos Lavado |
1984: Christian Sarron |
1985: Freddie Spencer |
1986: Carlos Lavado |
1987: Anton Mang |
1988: Sito Pons |
1989: Sito Pons |
1990: John Kocinski |
1991: Luca Cadalora |
1992: Luca Cadalora |
1993: Tetsuya Harada |
1994: Max Biaggi |
1995: Max Biaggi |
1996: Max Biaggi |
1997: Max Biaggi |
1998: Loris Capirossi |
1999: Valentino Rossi |
2000: Olivier Jacque |
2001: Daijirō Katō |
2002: Marco Melandri |
2003: Manuel Poggiali |
2004: Daniel Pedrosa |
2005: Daniel Pedrosa |
2006: Jorge Lorenzo |
2007: Jorge Lorenzo |
2008: Marco Simoncelli |
2009: Hiroshi Aoyama |
500cc / MotoGP -luokan kuljettajien maailmanmestarit
Higinio Anglès

Heginio Angles (1. tammikuuta 1888 − 1969) oli espanjalainen musiikintutkija. Vuosina 1933–1947 Anglès oli professori Barcelonassa. Hän johti Pontificio instituto di musica sacraa Roomassa vuodesta 1947. Hän julkaisi truveerilauluja. Hän oli arvossapidetty keskiaikaisen ja espanjalaisen musiikin tutkijana.
Hartsihapot

Abietiinihapon rakenne.
Pimaarihapon rakenne.
Hartsihapot ovat havupuista saatavan pihkan aineosia, jotka sisältävät karboksyylihapporyhmän. Trisyklisiin diterpeeneihin kuuluvat hartsihapot ovat pihkan pääasiallinen yhdisteryhmä. Hartsihapot ovat haihtumattomia yhdisteitä ja niitä esiintyy muun muassa sydänpuussa ja puun kuoressa, erityisesti pehmeissä puulajeissa kuten männyssä. Havupuiden patologinen pihka koostuu pääasiassa monoterpeeneistä sekä hartsihapoista. Paperitehtaiden käyttämissä pehmeissä puulajeissa yleisimmät hartsihapot ovat abietiini-, dehydroabietiini-, pimaari- ja isopimaarihappo. Hartsihapoilla on erittäin vakaa rakenne ja ne kestävät hyvin kemiallisia prosesseja kuten esimerkiksi paperimassan valkaisuprosessia. Havupuissa hartsihappojen osuus uuteaineista on noin 25–30 prosenttia. Hartsihapoissa on sekä hydrofobinen (-CH3) että hydrofiilinen (-COOH) osa ja ne liukenevat jonkin verran veteen. Paperiteollisuudessa hartsihappoja esiintyy muun muassa paperitehtaiden prosessivedessä sekä tehtaan jätevesissä. Hartsihapot ja niiden johdannaiset ovat myrkyllisiä vesistöjen kalalajeille. Hartsihappojen myrkyllisyys kasvaa alhaisemmassa pH:ssa.
Mäntyöljy sisältää hartsihappoja noin 41–58 prosenttia.
Hartsihappoja

Abietiinihappo C20H30O2, CAS-numero 514-10-3
Dehydroabietiinihappo C20H28O2, CAS-numero 1740-19-8
Isopimaarihappo C20H30O2, CAS-numero 5835-26-7
Levopimaarihappo C20H30O2, CAS-numero 79-54-9
Neoabietiinihappo C20H30O2, CAS-numero 471-77-2
Palustriinihappo C20H30O2, CAS-numero 1945-53-5
Pimaarihappo C20H30O2, CAS-numero 127-27-5
Sandarakopimaarihappo C20H30O2, CAS-numero 471-74-9
Aiheesta muualla

Vanninen Markus: Tyypillisten biomassamateriaalien kemiallinen koostumus, Jyväskylän yliopisto, Kemian laitos, Pro gradu -tutkielma, 12.5.2009 (PDF)
Holopainen, Olli: Puun kemiallinen koostumus ja sen uuteaineiden analysointi, Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Kemiantekniikka, Kandidaatintyö ja seminaari, 6.4.2015 (PDF)
TKK: Puu-19.1000 Puun rakenne ja kemia, Puun uuteaineet (PDF)
Heikki Hakala

Heikki Hakala heinäkuussa 2012.
Heikki Tapani Hakala (s. 21. toukokuuta 1959 Lahti) oli Etelä-Suomen Sanomien päätoimittaja vuosina 1997–2014.
Ura

Aiemmin Hakala työskenteli Savon Sanomien (1980–1983) ja Kauppalehden toimittajana (1983–1986). Vuosina 1986–1989 hän oli Satakunnan Kirjateollisuus Oy:n julkaisupäällikkö, 1989–1992 Sanomaprintin erikoislehtien ja yritysjulkaisujen toimituspäällikkö ja 1992–1995 Lehdistön sanomapalvelun päätoimittaja. Vuosina 1995–1996 Hakala työskenteli Veronmaksajain Keskusliiton tiedotuspäällikkönä.
Luottamustoimia

Hakala toimi Kirkon tiedotuskeskuksen neuvottelukunnan jäsenenä vuosina 1992–1996 ja kirkon tiedonjulkistamispalkintolautakunnassa vuosina 1994–1996. Vuosina 1997–2004 Hakala oli Kansan Raamattuseuran kustannusyhtiö Karas-Sana Oy:n hallituksen ja vuosina 1998–2004 Kotimaa-kustannus Oy:n neuvottelukunnan jäsen. Helsingissä asuessaan hän toimi Käpylän seurakunnan seurakuntaneuvostossa, muttei ole Lahteen muutettuaan osallistunut seurakunnalliseen toimintaan luottamushenkilönä. Vuonna 2001 Hakala sai Kirkon tiedonvälityspalkinnon.
Hakala on ollut Päätoimittajien yhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja. Hän on ollut myös Diabetesliiton varapuheenjohtaja, Tekesin valtuuskunnan jäsen kaudella 2012–2015 ja Suomen suurloosin tiedotustoimikunnan puheenjohtaja vapaamuurareissa.
Herantis Pharma

| Herantis Pharma |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: HRTIS
Markkina-arvo:  11,7 milj. € (31.12.2016)
Toimitusjohtaja:  Antti Vuolanto
Puheenjohtaja:  Pekka Mattila
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  lääketeollisuus
Liikevaihto:   0,025 milj. € (2016)
Tilikauden tulos:   –4,42 milj. € (2016)
Henkilöstö:   7 (31.12.2016)
Kotisivu:  herantis.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Herantis Pharma Oyj on suomalainen lääketeollisuuden yritys. Yritys on erikoistunut tulehdus-, keskushermosto- ja imusuonistosairauksien hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden kehittämiseen ja tutkimiseen.
Herantis Pharma syntyi huhtikuussa 2014, kun lääkeyhtiöt Hermo Pharma ja Laurantis Pharma yhdistyivät. Herantis Pharma järjesti kesällä 2014 osakeannin ja listautui Helsingin pörssin First North -listalle saman vuoden kesäkuussa.
Aiheesta muualla

Herantis Pharma
Hartunlampi

| Hartunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°16′51″N, 24°38′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kupanjoen valuma-alue (35.66)
Laskujoki:  oja Alalampeen 
Järvinumero:  35.661.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,5 m  
Rantaviiva:  1,23 km  
Pinta-ala:  4,224 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHartunlampi 
Hartunlampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Keuruun taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kivijärven alueeseen (35.661) se kuuluu.
Grímsvötn

Grímsvötn
| --- | --- |
Tyyppi:  Kaldera
Sijainti:  Islanti
Korkeus merenpinnasta:  1 725 m
Suojelualue:  Vatnajökullin kansallispuisto (en) 
Purkautunut viimeksi:  21.5.2011
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Grímsvötn on tulivuori Islannissa Vatnajökullin jäätikön alla. Tulivuori on synnyttänyt jäätikön alle samannimisen järven.
Jäätikkövesitulvat

Jäätikönalaiset tulivuorenpurkaukset aiheuttavat yleensä jäätikköjokitulvan. Nämä purkaukset voivat sulattaa tarpeeksi jäätikköä täyttääkseen Grímsvötnin kalderan vedellä ja sen aiheuttama paine voi nostaa äkillisesti jääkantta, jolloin suuret määrät vettä pääsee poistumaan jäätikköjokitulvana. Grímsvötnin kalderaa tarkkaillaankin tarkasti. Kun vuonna 1996 sattui suuri purkaus, geologit tiesivät jo etukäteen jäätikköjokitulvan tulevan. Se tosin sattui vasta viikkoja varsinaisen purkauksen päätyttyä, mutta tarkkailun avulla Islannin ympäri kiertävä maantie Hringvegur ehdittiin sulkea ennen tulvan purkausta. Osa tiestä Skeiðará-joen sandurilla huuhtoutui pois, mutta kukaan ei vahingoittunut.
Purkaukset vuosina 1998 ja 2004

Viikon pituinen purkaus Grímsvötnistä alkoi 28. joulukuuta 1998, mutta se ei aiheuttanut jäätikköjokitulvaa. Vuonna 2004 alkoi toinen viikon mittainen purkaus. Vulkaanista tuhkaa kulkeutui tällöin Manner-Eurooppaan saakka ja Islannin lentoliikenne häiriintyi vähäksi aikaa, mutta jäätikköjokitulvaa ei esiintynyt.
Purkaus 2011

Tulivuori alkoi purkautua 21. toukokuuta 2011. Vuoresta nousi valkoista savua, joka kohosi yli viidentoista kilometrin korkeuteen. Norjan yleisradioyhtiö NRK:n mukaan jopa Norjassa joutuivat lentokoneet muuttamaan sen vuoksi reittiään. Islantilaistutkijat tekivät ylilentoja vuoren yli tilannearviota varten, mutta odottivat purkauksen olevan pieni tai kohtalainen ja pitivät epätodennäköisenä, että luvassa olisi ollut huhtikuun 2010 kaltaista tuhkapilveä.
Aiheesta muualla

Jatkuvasti päivittyvä kartta Islannin maanjäristyksistä (englanniksi) (islanniksi)
Heratin maakunta

| Heratin maakunta |
| --- | --- |

 Herat Afganistanin kartalla
Valtio:  Afganistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Herat
Pinta-ala:  54 778 km²
Väkiluku (2020)  (Arvio):  2 140 662
Aikavyöhyke:  UTC+4:30
Heratin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee valtion länsiosassa, vasten  Iranin ja Turkmenistanin rajaa. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään  Herat. Vuonna 2012 maakunnassa oli noin 1 780 000 asukasta. Vuonna 2020 asukkaita oli noin 2,1 miljoonaa.
Heratin maakunta oli ensimmäisiä paikkoja, joissa taisteltiin, kun Neuvostoliitto hyökkäsi Afganistaniin. Heratin maakunnan kaupunkeja ovat Herat, Shindand, Karkokh, Owbeh ja Towraghondi.
Uskonnoltaan alueen asukkaista 84 % on sunneja, 15 % šiioja. Vuonna 2017 arvioitiin, että 36 % väestöstä oli lukutaitoisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heratin maakunta Wikimedia Commonsissa
Afganistanin maakunnat
Badahšan
Badghis
Baghlan
Balkh
Bamiyan
Daikond
Džouzdžan
Farah
Farjab
Ghazni
Ghowr
Helmand
Herat
Kabul
Kandahar
Kapisa
Khust
Konar
Qunduz
Laghman
Logar
Nangarhar
Nimruz
Nurestan
Uruzgan
Paktia
Paktika
Panjshir
Parvan
Samangan
Sar-e Pol
Takhar
Vardak
Zabol
Giuliano de’ Medici

Giuliano de’ Medici. Sandro Botticellin maalaama muotokuva (noin 1478-1480)
Giuliano de' Medici (28. lokakuuta 1453 Firenze – 26. huhtikuuta 1478 Firenze) oli Piero di Cosimo de' Medicin ja Lucrezia Tornabuonin nuorempi poika ja Lorenzo de' Medicin veli. Giuliano de' Medici sai surmansa Pazzi-salaliiton järjestämässä hyökkäyksessä Firenzen tuomiokirkossa 26. huhtikuuta 1478.
Nuoruus

Giuliano de' Medici opiskeli vanhemman veljensä Lorenzon tavoin humanisti Gentile Becchin johdolla. Giulianolle kaavailtiin kirkollista uraa, joskin hän nautti antiikin tekstien tutkimisen sijaan enemmän metsästyksestä, kalastuksesta ja ratsastuksesta suvun tiluksilla.
Giuliano oli juuri täyttänyt kuusitoista vuotta, kun hänen isänsä Piero kuoli 2. joulukuuta 1469. Seitsemänsadan kansalaisen neuvosto kutsuttiin koolle, ja Pieron pojat Lorenzo ja Giuliano tunnustettiin isänsä seuraajiksi tasavallan johdossa. Lorenzo, veljeksistä vanhempi, otti tilanteen nopeasti haltuunsa. Veljekset ilmoittivat 4. joulukuuta Milanon herttua Galeazzo Maria Sforzalle isänsä kuolemasta ja pyysivät itselleen samaa suojelusta, mistä heidän isoisänsä ja isänsä olivat saaneet nauttia. Herttua olikin jo kirjoittanut Firenzen kaupunginhallitukselle signorialle suosittelevansa Medicin veljeksiä kaupungin johtajiksi.
Pazzi-salaliitto ja kuolema

Vireillä oli kuitenkin jo salaliitto, jonka tavoitteena oli Medicien suvun vallan kertakaikkinen lopettaminen. Salaliittolaiset aikoivat murhata kummatkin veljekset, sekä Lorenzon että Giulianon, ja ottaa haltuunsa kaupungin hallinnon. Pazzi-salaliittona tunnettu ryhmä ei koostunut ainoastaan Pazzin suvusta, vaan myös muista Medicejä vastustavista firenzeläisistä suvuista, erityisesti Salviateista, joihin kuului muun muassa Pisan arkkipiispa Francesco Salviati.
Murhaisku suunniteltiin tehtäväksi huhtikuussa 1478, kun Girolamo Riarion nuori sukulaispoika, kardinaali Raffaele Sansoni Riario sekä paavi ja Napolin kuningas Ferdinand tulisivat vierailulle Firenzeen. Salaliittolaiset olivat vakuuttuneita siitä, että Lorenzo ja Giuliano saapuisivat tervehdyskäynnille kardinaalin luo tämän huvilalle Fiesoleen. Se olisi paras paikka väijytykselle. Alkuperäinen suunnitelma kuitenkin epäonnistui, koska Giuliano ei saapunut tapaamiseen vedoten johonkin sekaannukseen.
Salaliittolaiset päättivät sen sijaan iskeä Firenzen tuomiokirkossa pidettävän messun aikana, johon kardinaalin oli määrä osallistua, jolloin myös molemmat Medicin veljekset osallistuisivat siihen varmasti. Messu pidettiin sunnuntai­aamuna 26. huhtikuuta 1478. Tuomiokirkko oli täynnä, kaksi Medici-veljestä kirkkokansan joukossa, kumpikin ystäviensä ympäröimänä. Papin lausumat ehtoollisen tietyt sanat toimivat merkkinä salaliittolaisille. Ne kuultuaan väkijoukkoon piiloutuneet salamurhaajat hyökkäsivät Lorenzon ja Giulianon kimpuun, jotka olivat kaukana toisistaan. Haavoittunut Lorenzo onnistui pakenemaan sakaristoon, mutta Giuliano kuoli saamiinsa yhdeksääntoista Francesco de’ Pazzin ja Bernardo Bandini Baroncellin lyömään veitseniskuun.
Jälkimaine

Giuliano Medicin hautajaiset pidettiin 30. huhtikuuta 1478 San Lorenzon kirkossa. Teoksessaan Coniurationis Commentarium murhan silminnäkijä Poliziano kuvailee Giulianoa pitkäkasvuiseksi ja vahvarakenteiseksi mieheksi, jolla oli tummat hiukset ja oliivinvärinen iho. Mies, joka tiesi kuinka ratsastaa, heittää, hypätä ja painia. Hän olisi rakastanut maalauksia, musiikkia ja kaikkea kaunista ja rakastanut suosikkirunojaan. Polizianoon mukaan Giuliano Medicin fyysiset ja moraaliset ominaisuudet olisivat ansainneet hänelle kansan ja oman perheen rakkauden. Myös Guicciardinin mukaan Giuliano Medici "oli kansan rakastama", ja ihmiset olisivat seuranneet häntä, jos hänen veljensä olisi surmattu hänen sijastaan. Lorenzo itsekin myönsi muutama vuosi Giulianon kuoleman jälkeen: "Hänellä oli sellainen ominaisuus, että hän pystyi korvaamaan poissaoloni".
Kuukausi Giuliano de' Medicin kuoleman jälkeen hänen rakastajattarensa Fioretta Gorini synnytti Giulianon pojan, Giulio de’ Medicin. Pojan kasvatuksesta huolehti hänen setänsä Lorenzo. Giulio de’ Medicistä tuli sittemmin paavi Klemens VII.
HMS Turbulent (S87)

| HMS Turbulent |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Shipbuilding and Engineering, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  8. toukokuuta 1980
Laskettu vesille:  1. joulukuuta 1982
Palveluskäyttöön:  28. huhtikuuta 1984
Poistui palveluskäytöstä:  14. heinäkuuta 2012
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 800 t (pinnalla) 5 300 t (sukellus)
Pituus:  85,4 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  9,5 m
Koneteho:  Rolls Royce PWR1 -painevesireaktori (11 MW)
Nopeus:  32 solmua (sukellus)
Miehistöä:  18 upseeria ja 112 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Turbulent (viirinumero S87) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 28. heinäkuuta 1978 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1980. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 28. huhtikuuta 1984.
Palvelus

Alus oli ensimmäisen kerran modernisoitavana ja polttoaineen vaihdossa 1997. Alus oli 16. huhtikuuta 2003 ensimmäinen Irakin sodasta palannut sotalaiva, minkä aikana se oli laukaissut kaikkiaan 30 Tomahawk-ohjusta.
Alus lähti helmikuussa 2011 kymmenen kuukauden purjehdukselle, joka oli sen viimeinen ennen suunniteltua palveluksesta poistamista. Se vapautti HMS Triumphin Syrtinlahdelta, missä alus oli ollut osa Libyan vastaista liittoumaa. Myöhemmin Triumph vapautti Turbulentin jatkamaan purjehdustaan Suezinkanavalle, jonka se läpäisi kesäkuussa aloittaen partioinnin Intian valtamerellä. Alus vieraili Fujairahissa, missä se kohtasi tukilaiva RFA Diligencen.  Aluksen päällikkyyden vastaanotti joulukuussa 2011 Nick Wheeler.
Alus poistettiin palveluksesta 14. heinäkuuta 2012.
HMS U3

| HMS U3 |
| --- | --- |
 HMS U3

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Kölinlasku:  1940
Laskettu vesille:  11. kesäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  1. marraskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  1. marraskuuta 1964
Loppuvaihe:  museoitu
Tekniset tiedot
Uppouma:  367 t (standardi) 450 t (sukelluksissa)
Pituus:  49,60 m
Leveys:  4,70 m
Syväys:  3,80 m
Koneteho:  2-akselinen, 1 x 8-sylinteristä Kockum-MAN/WV-30/38  dieselmoottori 1 100 hv 2 x sähkömoottoria
Nopeus:  13,8 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  23
Aseistus
Aseistus:  3 x 53,3 cm M/32 -torpedoputkea 1 x 53,3 cm M/39 kannelle asennettu torpedoputki 1 x 20 mm lvakan M/40
HMS U3 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (ruots. kustubåt).
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1940. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1942 ja liitettiin laivastoon 1. marraskuuta 1943.
Palvelus

Alus poistettiin 1. marraskuuta 1964 palveluksesta ja luovutettiin 1965 Malmön merimuseolle (ruots. Malmö Sjöfartsmuseum).
HMS U2

| HMS U2 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Kölinlasku:  1940
Laskettu vesille:  16. toukokuuta 1942
Palveluskäyttöön:  15. maaliskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  1. joulukuuta 1961
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  367 t (standardi) 450 t (sukelluksissa)
Pituus:  49,60 m
Leveys:  4,70 m
Syväys:  3,80 m
Koneteho:  2-akselinen, 1 x 8-sylinteristä Kockum-MAN/WV-30/38  dieselmoottori 1 100 hv 2 x sähkömoottoria
Nopeus:  13,8 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  23
Aseistus
Aseistus:  3 x 53,3 cm M/32 -torpedoputkea 1 x 53,3 cm M/39 kannelle asennettu torpedoputki 1 x 20 mm lvakan M/40
HMS U2 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (ruots. kustubåt).
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1940. Se laskettiin vesille 16. toukokuuta 1942 ja liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1943.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1961 ja myytiin romutettavaksi 1965.
HMS Tumult (R11)

| HMS Tumult |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank
Kölinlasku:  16. marraskuuta 1941
Laskettu vesille:  9. marraskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  2. huhtikuuta 1943
Loppuvaihe:  romutettu 25. lokakuuta 1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 737 t (standardi) 2 545 t (kuormattu)
Pituus:  110,57 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,87 m
Syväys:  4,32 m
Koneteho:  40 000 hv (30 MW)
Nopeus:  36,75 solmua
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,7" Mk XII yksiputkisina CP Mk XXII -asennuksina 2 x yksiputkista Bofors 40 mm 8 x 21" (533 mm) torpedoputkea 4 x syvyyspomminheitintä ja 2 x kiskoa, joissa yhteensä 70 syvyyspommia
HMS Tumult (viirinumerot R11 ja F121) oli Britannian kuninkaallisen laivaston T-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1949-1950 tyypin 16 fregatiksi.
Valmistus

Alus tilattiin 14. maaliskuuta 1941 kuudennessa hätälaivueessa (engl. 6th Emergency Flotilla) John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 16. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1942 ja valmistui 2. huhtikuuta 1943.
Palvelus

Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin 1965 BISCOlle. Alus saapui 25. lokakuuta hinattuna romutettavaksi Arnott Youngille Dalmuiriin.
Godless Savage Garden

| Godless Savage Garden Dimmu Borgir |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 4. elokuuta 1998
 Tuottaja(t): Dimmu Borgir & Peter Tägtgren
 Tyylilaji: Melodic black metal
 Kesto: 41.12
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  25.
Dimmu Borgirin muut julkaisut
| Enthrone Darkness Triumphant 1997 | Godless Savage Garden 1998 | Spiritual Black Dimensions 1999 |
Godless Savage Garden on Dimmu Borgirin vuonna 1998 julkaisema kokoelmalevy For All Tidin, Enthrone Darkness Triumphantin ja Stormblåstin kappaleista. Mukana on myös muutamia uusia kappaleita ja live-esityksiä.
Kappaleet

Moonchild Domain – 5.24
Hunnerkongens sorgsvarte ferd over steppene (The King of the Huns' Sorrowful Black Journey over the Plains) – 3.05 (uudelleennauhoitettu)
Chaos Without Prophecy – 7.09
Raabjørn sSpeiler draugheimens skodde (Raabjørn is Mirrored in the Mist of Draugheimen) – 5.03 (uudelleennauhoitettu)
Metal Heart – 4.40 (Accept-cover)
Stormblåst (Stormblown) – 5.09 (live)
Master of Disharmony – 4.27 (live)
In Death's Embrace – 6.15 (live)
Spellbound (By the Devil) – 4.45 (live, bonuskappale)
Mourning Palace – 5.57 (live, bonuskappale)
Kokoonpano

Shagrath – laulu, kitara kappaleissa #2, #4
Silenoz – kitara, laulu kappaleissa #2, #4
Tjodalv – rummut
Nagash – basso, taustalaulu
Astennu – kitara kappaleissa #1, #3, #5–8
Stian Aarstad - koskettimet kappaleissa #1–5
Mustis - koskettimet kappaleissa #6–8
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Godless Savage Garden Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Godless Savage Garden Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Highway Star (albumi)

| Highway Star Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2012
 Julkaistu: 27. kesäkuuta 2012
 Tyylilaji: rock, heavy metal
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 8.
Highway Star -kokoelmasarjan muut julkaisut
|   | Highway Star 2012 | Highway Star 2 2013 |
Highway Star tai Highway Star – 30 kaikkien aikojen ajobiisiä on EMI:n tuottama kokoelma-albumi. Se julkaistiin 27. kesäkuuta 2012 ja siinä on yhteensä kolmekymmentä kappaletta kahdella levyllä. Albumin kappalelistan teossa olivat osallisena Radio Cityn radiokanavan kuuntelijat, jotka saivat ehdottaa mieluisia ”ajobiisejä”. Albumin seuraaja, Highway Star 2, julkaistiin kesäkuussa 2013.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Nickelback – Burn It to the Ground  Lenny Kravitz – Are You Gonna Go My Way  Boston – More Than A Feeling  Peer Günt – Backseat  Dr. Feelgood – She Does It Right  Journey – Don’t Stop Believin’  Megadeth – Symphony of Destruction  Gary Moore – Over the Hills and Far Away  The Cars – Drive  Heart – Barracuda  Free – Wishing Well  Popeda – Matkalla Alabamaan  Rainbow – I Surrender  Zero Nine – Banging On Drums  Chris Rea – The Road to Hell :  CD 2 Deep Purple – Highway Star  ZZ Top – Sharp Dressed Man  Twisted Sister – We’re Not Gonna Take It  Lynyrd Skynyrd – Sweet Home Alabama  Survivor – Burning Heart  Toto – Hold the Line  Smack – Run Rabbit Run  Judas Priest – Breaking the Law  Billy Idol – L.A. Woman  D-A-D – Sleeping My Day Away  The Fabulous Thunderbirds – Tuff Enuff  George Thorogood And The Destroyers – Bad to the Bone  Stevie Ray Vaughan & Double Trouble – Pride and Joy  Whitesnake – Here I Go Again ’87  Blue Öyster Cult – (Don’t Fear) The Reaper
HK Slavija Ljubljana

| HK Slavija Ljubljana |
| --- | --- |
Perustettu:  1964
Kaupunki:   Ljubljana, Slovenia
Kotiareena:  Ledena dvorana Zalog
– kapasiteetti:  1 200
Sarjataso:  INL
Värit:                
Päävalmentaja:   Jaka Avgustinčič
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hokejski Klub Slavija Ljubljana on slovenialainen jääkiekkojoukkue maan pääkaupungista Ljubljanasta. Joukkue on perustettu vuonna 1964 ja pelaa Inter-National-Leaguessa, johon se liittyy kaudeksi 2013-2014.