stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sword of Mana
Aiheesta muualla

Sword of Mana MobyGamesissa (englanniksi)
Virallinen Sword of Mana -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Square Enixin virallinen Sword of Mana -sivusto (Pohjois-Amerikka) (englanniksi)
Shin'yaku Seiken Densetsu Square Enixin sivustolla (japaniksi)
Shin'yaku Seiken Densetsu Nintendon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pelit:   Mystic Quest  Secret of Mana  Seiken densetsu 3  Seiken densetsu 4  Seiken densetsu: Legend of Mana  Sword of Mana  Children of Mana  Seiken densetsu: Friends of Mana  Heroes of Mana
Svartån (Närke)

| Svartån |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunnat:  Närke
Kunnat:  Örebro, Laxå, Lekeberg, Degerfors
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Norrströmin vesistö
Valuma-alue:  Svartånin valuma-alue
Pinta-ala:  1 350,53 km²  
Järvisyys:  6,7 % 
Pääuoman pituus:  299 km 
Pääuoman osuudet:  ←Norrström ←Mälaren ←Eskilstunaån ←Hjälmaren ←Svartån (62 km) ←Laxån ←Gäddsjöbäcken
Yhtyy:  Hjälmaren
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Ölen, Degerfors
 :  59.1847°N, 14.4950°E
Laskupaikka:  Hjälmaren, Örebro
 :  59.2782°N, 15.2758°E
Läpivirtausjärvet:  Teen, Toften, Lill-Björken, Stor-Björken
Esteet:  voimalaitospatoja
Taajamat:  Örebro, Hasselfors, Svartå
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  99 m  mpy. 
Laskukorkeus:  21,84 m  mpy. 
Korkeusero:  77,2 m
Pituus:  85 km
Kaltevuus:  0,91 m/km
Keskiylivirtaama:  52,9 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  14 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  2,23 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Svartån Ruotsissa Örebron läänissä Örebrossa, Lekebergissä, Laxåssa ja Degerforsissa virtaava 85 kilometriä pitkä joki, jonka vesireitillä on lisäksi monia järviä ja joka laskee Hjälmareniin. Se muodostaa Svartånin valuma-alueen pääuomasta 62 alinta kilometriä ja se eroaa pääuomasta Toftenissa, jonne se laskee luoteesta sivujoen osaan jääneenä Svartånin latvaosana. Svartån alkaa Ölenistä ja se laskee 23 kilometrin jälkeen Tofteniin. Samalla valuma-alueella on hämmentävästi toinenkin Svartån, joka alkaa Borasjönistä ja yhtyy Laxånin alajuoksuun ennen Toftenia. Svartånin valuma-alueen pääuoma on samalla myös koko Norrströmin vesistöalueen pääuoman yläjuoksu.
Kanavointia

Kaupunkialueen kanavointi liittyy Hjälmarenin järvenlaskuun, joka toteutui täysimääräisesti 1887–1888 . Kanavoinnilla pyrittiin syventämään joen kaupunkialueen uomaa niin, että laivaliikenne ulottuisi vielä kaupunkiin asti. Örebron kanavan päätekohdassa toimi Örebron satama linnan ja Stora holmenin välisellä osuudella.
Svartånin oikasukanava laajojen peltoalueiden keskellä liittyy yläjuoksulle ja kanavan ympäristöön syntyvien tulvien hallintaan.
Kalaportaat Örebrossa
Karlslundin padon juoksutusaukko
Liden matkalla Hjälmareniin
Suistoalueen Lillån yhtyminen
Luontoarvoja

Toutain lisääntyy kutemalla joessa sulkujen alapuolella.
Svartånin valuma-alue > Pääuoman kulku

| Svartån pääuoman osuuksia> nimi | Svartån pääuoman osuuksia> etäisyys (km) |
| --- | --- |
Svartån: 3
Karlslundin vesivoimalaitos: 
Svartån: 7
pato (kanava): 
Svartån: 19
Hidingebron vesivoimalaitos: 
Svartån: 12
voimalat: Gropen, Backa 1, Backa 2: 
Svartån: 14
Teen: 
Hasselforsin vesivoimalaitos: 
Svartån: 2
Toften: 
Svartån: 2
Laxån: 5
Oxhultin vesivoimalaitos: 
Laxån: 2
Valsverketin vesivoimalaitos: 
Laxån: 0,5
Sulfitenin vesivoimalaitos: 
Laxån: 2
Lassånan vesivoimalaitos: 
Laxån: 0,5
Nyhammarenin vesivoimalaitos: 
Laxån: 1
Fördärvetin vesivoimalaitos: 
Laxån: 0,5
Röforsin vesivoimalaitos: 
Laxån: 2
Västra Laxsjön: 
pato: 
Laxån: 0,5
Östra Laxsjön: 
Gäddsjöbäcken: 0,5
Gubbakärret: 
Gäddsjöbäcken: 1
Gäddsjön: 
Lähteet: 1 = 
Norrströmin vesistöalueen ja Svartånin aluma-alueen pääuoma on noin 60 kilometrin osuudella koko Svartånin alajuoksu. Toftenissa Svartånin vesireitti on vesistöviranomaiset vaihtaneet Laxånin jokeen. Se laskee Tofteniin etelästä päin, minnä se virtaa Östra Laxsjönin ja Västra Laxsjönin kautta. Yläjuoksulla sijaitsee vielä Östersjön ja siihen laskevan Gäddsjöbäckenin varresta Gubbakärret ja Gäddsjön puron lähdejärvenä. Gäddsjön vedenpinta sijaitsee 167 metriä mpy.
Svartånin valuma-alue > Sivu-uomia

Svartånin sivu-uomia löytyy eniten Svartånin osuudella pääuomasta, jotka sijaitsevat Toftenista alajuoksulle. Kun pääuomaksi tulee Laxån, ei merkittäviä sivu-uomia ole enää montakaan. Tiedot pääuoman sivujoista on luettu taulukon alla mainituista lähteistä, jotka on ilmoitettu oikeanpuoleisessa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi   | Yhtyy pääuomaan (km suusta) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Svartån laskee Hjälmareniin Hemfjärdenin järvenosassa
| Lillån (Hjälmaren) | 1 | Svartån |  | 0,82 | 88 | 1,1,1,–,2,1 |
| kanalen | 12 | Svartån |  | 2 | 167 | 1,1,1,–,2,1 |
| Lillån (Fjugesta) | 28 | Svartån |  | 0,6 | 72 | 1,1,1,–,2,1 |
| Garphytteån | 32 | Svartån |  | 1 | 100 | 1,1,1,–,2,1 |
| Brohyttebäcken | 36 | Svartån |  |  |  | 1,1,1,–,2,1 |
| Lillån (Kvistbro) | 45 | Svartån |  | 0,8 | 62 | 1,1,1,–,2,1 |
| oja Skagerhultamosseniin | 49 | Svartån |  | 0,4 | 41 | 1,1,1,–,2,1 |
| Lillån (Mullhyttan) | 54 | Svartån |  | 0,5 | 39 | 1,1,1,–,2,1 |
| puro Hemsjönistä | 58 | Teen |  | 0,1 | 12 | 1,1,1,–,2,1 |
| Stavån | 59 | Teen |  | 0,8 | 84 | 1,1,1,–,2,1 |
| Testabäcken | 62 | Toften |  | 0,2 | 20 | 1,1,1,–,2,1 |
| Svartån (Svartå) | 62 | Toften |  | 2 | 153 | 1,1,1,–,2,1 |
| Spettån | 65 | Toften |  | 0,7 | 67 | 1,1,1,–,2,1 |
| Svartån (Laxå) | 68 | Laxån |  | 1 | 97 | 1,1,1,–,2,1 |
| Grytsjöbäcken | 119 | Västra Laxsjö |  | 0,3 | 23 | 1,1,1,–,2,1 |

Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = ruotsinkielinen Wikipedia
Svartånin valuma-alue > Järviä

Svartånin pääuomassa sijaitsevat järvet Teen ja Toften ja Laxånin osuudella Västra Laxsjön ja Östra Laxsjön. Laxånin valuma-alueeseen kuuluvat myös Grytsjön ja Grässjön. Laxånin alajuoksulla siihen yhtyvän Svartånin valuma-alueelta löytyvät esimerkiksi Borasjön ja Lången. Toftenin luoteisosaan laskevasta Svartånin valuma-alueelta voidaan mainita vesireitllä sijaitsevat Lill-Björken, Stor-Björken ja Ölen, mutta myös Örgiven ja Sörgryten. Toftenin länsirantaan laskevan Spettånin valuma-alueelta löytyvät Stor-Trysslingen, Lill-Trysslingen, Sirsjön ja Gryten.
Svartånin pääuomaan yhtyvissä sivujoissa on muutama järvi. Stora Hemsjön laskee Teeniin, Multenin laskupuro on Lillån ja Storsjönin laskupuro toinen Lillån. Garphytteånin valuma-alue on muita laajempi. Garphytteån alueelta löytyy Falkasjön, Björktjärnen, Stora Axsjön ja Stora Ymningen. Garphytteånin sivujoen Lekhytteånin lähdejärvi on Leken. Keskijuoksun viimeisen Lillånin alueella on yksinäinen Logsjön. Ennen kaupunkia löytyy vielä Tysslingen, johon laskee Stora Gårdsjönin laskupuro. Viimeinen sivujoki on Lillån, joka laski aikaisemmin Hjälmareniin. Sen latvoilta löytyy Södra Lången ja Norra Lången.
Vesivoimalaitoksia

Svartånin pääuomassa on 16 vesivoimalaitosta: Karlslund, Hidingebro, Gropen, Backa 1, Backa 2, Hasselfors, Svartå Herrgård, Svartå, Ölsboda Bruk, Oxhult, Valsverket, Sulfiten, Lassåna, Nyhammaren, Fördärvet ja Röfors. Voimaloiden yhteisteho on 4,6 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 17,1 gigawattituntia.
Vesistön sivu-uomissa on vielä 7 voimalaa lisää:
Frösvidalsånissa on Frösvidal,
Garphytteånissa on Skärmartorp, Arbohyttan, Lannafors, Garphytte Gård, Garphyttan, Falkasjön, Lassåna, Nyhammaren, Fördärvet ja Röfors.
Voimaloiden yhteisteho valuma-alueen sivu-uomissa on 0,6 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 1,9 gigawattituntia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svartån Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: sv:Svartån, Närke & sv:Örebro kanal
Norrströmin vesistöalueen suuria jokia. Svartånin uoma sijaitsee kartan vasemmassa alakulmassa.
Käännös suomeksi
Raitapuumuura

| Raitapuumuura |
| --- | --- |
 Raitapuumuurakoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Puumuurat Thamnophilus
Laji::  doliatus
Kaksiosainen nimi
 Thamnophilus doliatus  (Linnaeus, 1764) 

Katso myös
   Raitapuumuura Wikispeciesissä   Raitapuumuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Raitapuumuura (Thamnophilus doliatus) on laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan raitapuumuura on 16–16,5 cm. Koiraan selkä on pohjaväriltään musta ja siinä on tiheästi valkoisia raitoja. Raitojen lukumäärä vaihtelee jonkin verran alalajeittain. Päälaki on musta ja päälaella on töyhtö, jonka koiras nostaa pystyyn ollessaan jännittynyt. Pää on muuten väritykseltään musta-valkoraidallinen. Vatsa on pohjaväriltään valkoinen ja siinä on mustia vaakaraitoja. Raidoituksen määrä vaihtelee alalajeittain. Raitapuumuuranaaras on selästään punaruskea. Päälaki, siivet ja perä ovat tummemman ruskeat. Pään sivut ovat kapeiden valkoisten ja mustien juovien raidoittamat. Vatsastaan naaras on kellertävän ruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö

Keski-Amerikassa raitapuumuuraa tavataan alueelta, joka ulottuu Meksikosta Panamaan. Etelä-Amerikassa lajia tavataan pääosin Andien itäpuolella alueella, joka ulottuu lännessä Venezuelan eteläosista Peruun ja Boliviaan ja itään päin Brasiliaan, Paraguayhin ja Argentiinan pohjoisosiin. Laji puuttuu paikoittain Amazonin sademetsästä. Lisäksi lintua tavataan Guyanassa, Surinamessa, Ranskan Guyanassa sekä Trinidad ja Tobagossa. Raitapuumuuran elinympäristöä ovat metsänreunan pensaikot ja muut tiheiköt, valoisat metsät, puutarhat ja puistot.
Elintavat

Ääninäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Raitapuumuurat elävät yleensä pareittain ja liikkuvat tiheän lehvästön joukossa. Laji pariutuu eliniäkseen. Linnun pesimäkausi kestää maaliskuulta elokuulle. Raitapuumuura rakentaa heinistä pesän pensaikon suojiin. Naaras munii kaksi valkoista, ruskea- tai harmaapilkullista munaa. Myös koiras osallistuu munien hautomiseen ja kuoriutuneista poikasista huolehtimiseen.
Puumuurien ravinto koostuu koppakuoriaisista ja muista hyönteisistä sekä niiden toukista ja hämähäkeistä. Toisinaan laji seuraa sotilasmuurahaisten parvia ravintoa etsiessään.
Raitapuumuuranaaras.
Sergei Vavilov

| Sergei Vavilov> Сергей Иванович Вавилов |
| --- | --- |
 Sergei Vavilov v. 1961 neuvostoliittolaisessa postimerkissä
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sergei Ivanovitš Vavilov
Syntynyt: 24. maaliskuuta (J: 12. maaliskuuta) 1891 Moskova, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 25. tammikuuta 1951 (59 vuotta) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Moskovan valtionyliopisto
Instituutti:  Lebedevin fysiikan instituutti, Neuvostoliiton tiedeakatemia
Oppilaat:  Pavel Tšerenkov, Ilja Frank
Tutkimusalue:  fysiikka, optiikka
Palkinnot:  Stalinin palkinto
Sergei Ivanovitš Vavilov (ven. Серге́й Ива́нович Вави́лов; 24. maaliskuuta (J: 12. maaliskuuta) 1891 Moskova – 25. tammikuuta 1951 Moskova) oli merkittävä venäläinen fyysikko, joka työskenteli erityisesti optiikan alalla. Hän oli Neuvostoliiton tiedeakatemian puheenjohtaja heinäkuusta 1945 aina kuolemaansa asti, Korkeimman neuvoston jäsen ja nelinkertainen Stalinin palkinnon saaja.
Nuoruus ja opiskelu

Sergei Vavilov syntyi Moskovassa kauppiasperheeseen. Hänen vanhempi veljensä oli huomattava kasvi- ja perinnöllisyystieteilijä Nikolai Ivanovitš Vavilov. Hän opiskeli fysiikkaa Moskovan valtionyliopistossa ja palveli Venäjän armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa.
Tieteellinen ura

Vavilov oli Neuvostoliiton fysikaalisen optiikan uranuurtajia. Hän opetti fysiikkaa Moskovan valtionyliopistossa 1918–1932, toimi Leningradin optiikan instituutin (nykyään Vavilovin valtion optinen instituutti) tieteellisenä johtajana 1932–1934 ja Lebedevin fysiikan instituutin johtajana vuodesta 1934 alkaen. Hänet tunnettiin erityisesti luminesenssia koskevista tutkimuksistaan.
Vuonna 1934 hän yhdessä Pavel Tšerenkovin kanssa keksi Vavilovin-Tšerenkovin ilmiön. Pavel Tšerenkov ja toinen Vavilovin oppilas, Ilja Frank, saivat löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon 1958. Kashan-Vavilovin sääntö, joka kuvaa luminesenssin kvanttisuhdetta, on nimetty hänen mukaansa.
Muita tehtäviä, palkintoja ja kunnianosoituksia

Vavilov oli Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsen vuodesta 1932 alkaen ja akatemian puheenjohtaja vuodesta 1945 alkaen,  Suuren neuvostotietosanakirjan päätoimittaja 1949–1951, Korkeimman neuvoston jäsen vuodesta 1946 alkaen ja nelinkertainen Stalinin palkinnon saaja (1943, 1946, 1951 ja postuumisti 1952).
Pikkuplaneetta 2862 Vavilov on nimetty Sergei Vavilovin ja hänen veljensä Nikolai Vavilovin mukaan. Samoin Kuun kääntöpuolella sijaitseva kraatteri Vavilov on nimetty hänen mukaansa.
Tutkimusalus Akademik Sergei Vavilov on niin ikään nimetty Vavilovin mukaan.
Timo Nieminen

Timo Nieminen -nimisiä henkilöitä ovat:
Timo Nieminen (1921–2003), hammaslääketieteen laitteiden keksijä ja kehittäjä
Timo P. Nieminen (s. 1944), kunnallispoliitikko, Tampereen kaupungin pormestari
Timo Nieminen (s. 1951), kilpa-ampuja
Timo Nieminen (s. 1966), koripallovalmentaja
Timo Nieminen (s. 1981), tennispelaaja
Sysi-imarteet

| Sysi-imarteet |
| --- | --- |
 Nevaimarre (Thelypteris palustris)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Sysi-imarrekasvit Thelypteridaceae
Suku::  Sysi-imarteet Thelypteris  Schmidel
Katso myös
   Sysi-imarteet Wikispeciesissä   Sysi-imarteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sysi-imarteet eli nevaimarteet (Thelypteris) on sysi-imarrekasvien eli nevaimarrekasvien (Thelypteridaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun voidaan katsoa kuuluvan vain muutama laji tai yli 400 lajia.
Sysi-imarteet ovat monivuotisia saniaisia, joilla suikertava ja karvainen juurakko. Lehdet kasvavat juurakosta yksittäin ja ovat kasvutavaltaan pystyjä. Lehtiruoti on kalju sekä suunnilleen yhtä pitkä kuin lehtilapa. Lehtilapa on vaaleanvihreä ja muodoltaan kaksi kertaa pariliuskainen. Itiöpesäkkeet sijaitsevat lehtien pikkuliuskojen laidoilla.
Suvun lajeista Suomessa tavataan ainoastaan nevaimarretta (Thelypteris palustris).
Lajeja

Thelypteris abrupta
Thelypteris angustifolia
Thelypteris blanda
Thelypteris consanguinea
Thelypteris decussata
Thelypteris deflexa
Thelypteris deltoidea
Thelypteris leptocladia
vuori-imarre (Thelypteris limbosperma, syn. Oreopteris limbosperma)
Thelypteris noveboracensis
nevaimarre (Thelypteris palustris)
Thelypteris resinifera
Thelypteris reticulata
Thelypteris retroflexa
Thelypteris rustica
Thelypteris sancta
Thelypteris scolopendrioides
korpi-imarre (Thelypteris phegopteris → nykyinen nimi Phegopteris connectilis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sysi-imarteet – Thelypteris
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2698270  Wikispecies: Thelypteris  APDB: 195425  APNI: 55180  CoL: 7VLR  EoL: 37446  EPPO: 1THEG  FNA: 132776  FoAO2: Thelypteris  FoC: 132776  GBIF: 5937466  GRIN: 13109  iNaturalist: 56185  IPNI: 328210-2  ITIS: 17250  NBN: NHMSYS0000464401  NCBI: 29617  NZOR: ed160306-1ad3-46a2-981d-b73b9a50d2a9  Open Tree of Life: 915098  Paleobiology Database: 258656  PLANTS: THELY2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:331118-2  Tropicos: 40013038  VASCAN: 1753  VicFlora: bc5b320e-6e53-46df-87b2-915be9515017  WFO: wfo-4000038147
Caity Lotz

| Caity Marie Lotz |
| --- | --- |
 Lotz vuonna 2016 WonderCon -tapahtumassa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Caitlin Marie Lotz
Syntynyt: 30. joulukuuta 1986 (ikä 37) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tanssija
Puoliso:  Kyle Schmid
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:  Sara Lance / Kanarialintu (Arrow ja Legends of Tomorrow)
Aiheesta muualla
IMDb 
Caitlin "Caity" Marie Lotz (s. 30. joulukuuta 1986 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hänet tunnetaan Sara Lancen roolista televisiosarjassa Arrow sekä sen spin-offissa Legends of Tomorrow.
Lotz on ollut mukana hip hop -teatterituotannossa Groovaloo ja tehnyt stuntteja elokuviin kuten Step Up 3D. Lotzin taitamia taistelulajeja ovat esimerkiksi taekwondo, wushu ja muay thai. Hän harrastaa myös parkouria ja trikkausta.
Ura > Tanssijana

Lotz aloitti uransa Avril Lavignen ja Lady Gagan taustatanssijana. Lisäksi hän on tanssinut musiikkivideoilla kuten Lady Gagan ”Paparazzi” ja ”Love Game”, David Guettan ja Estellen ”One Love”, Selena Gomezin ”Tell Me Something I Don’t Know”, Faith Evansin ”Mesmerized”, T-Painin ”Freeze”, JoJon ”Baby It’s You” ja Cascadan ”Evacuate the Dancefloor”.
Ura > Näyttelijänä

Näyttelijänuransa Lotz aloitti vuonna 2006 pienellä roolilla elokuvassa Anna palaa 3. Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa indie-elokuvissa Live at the Foxes Den ja Battle of the Year ja vieraillut televisiosarjoissa Kova laki: Los Angeles ja Mad Men. Vuonna 2013 hän sai roolin brittiläisestä pienen budjetin scifielokuvasta The Machine.
Lotz liittyi The CW-kanavan sarjan Arrow toiselle tuotantokaudelle Sara Lancen rooliin vuonna 2013. Hän siirtyi Saran roolissa vuonna 2016 alkaneeseen Legends of Tomorrow -sarjaan, joka on Arrow -sarjan spin-off. Lotz on vieraillut Sarana myös toisessa Arrow’n spin-offissa, The Flashissa.
Ura > Muuta

Lotz on esiintynyt miestenlehdissä Men's Health ja Esquire sekä muun muassa Jack in the Boxin ja Reebokin mainoksissa.
Vuosina 2006–2007 Lotz esiintyi tyttöbändissä nimeltä Soccx. Yhtye on julkaissut albumin Hold On, sekä singlet ”Scream Out Loud”, ”From Dusk Till Dawn” ja ”Can’t Take My Eyes Off You”.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Anna palaa 3 | Bring It On: All or Nothing | Pacific Vista Cheerleader |  |
| 2012 | The Pact | The Pact | Annie Barlow |  |
| 2013 | The Machine | The Machine | Ava / The Machine |  |
| 2013 | Battle of the Year | Battle of the Year | Stacy |  |
| 2013 | Live at the Foxes Den | Live at the Foxes Den | Susan Hudson |  |
| 2014 | The Pact 2 | The Pact 2 | Annie Barlow |  |
| 2015 | 400 Days | 400 Days | tohtori Emily McTier |  |
| 2017 | Small Town Crime | Small Town Crime | Heidi |  |
Televisiosarjat
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Jaksot |
| 2010 | Kova laki: Los Angeles | Law & Order: LA | Amy Reynolds | ”Harbor City” |
| 2010–2015 | Mad Men | Mad Men | Stephanie Horton | 5 jaksoa |
| 2011 | Death Valley | Death Valley | konstaapeli Kirsten Landry | 11 jaksoa |
| 2012 | NTSF:SD:SUV:: | NTSF:SD:SUV:: | Mary | ”Lights, Camera, Assassination” |
| 2013–2016 | Arrow | Arrow | Sara Lance / Kanarialintu | 33 jaksoa (kausilla 2–5) |
| 2014 | Stalker | Stalker | Melissa Barnes | ”Love Is a Battlefield” |
| 2016 | Robot Chicken | Robot Chicken | äänirooli | ”Fridge Smell” |
| 2016– | Legends of Tomorrow | Legends of Tomorrow | Sara Lance / Valkoinen kanarialintu | 71 jaksoa |
| 2016–2017 | The Flash | The Flash | Sara Lance / Valkoinen kanarialintu |  2 jaksoa ”Invasion!” ”Crisis on Earth-X, Part 3”  |
| 2017 | Supergirl | Supergirl | Sara Lance | ”Crisis on Earth-X, Part 1” |
Webisode
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Jaksot |
| 2013 | Palavaa rakkautta | Burning Love | Hathwellin deitti | ”Burn Baby Burn” |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Caity Lotz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  Europeana  IdRef
Konia

| Konia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Konia
Laji::  eisentrauti
Kaksiosainen nimi
 Konia eisentrauti  (Trewavas, 1962) 
Katso myös
   Konia Wikispeciesissä   Konia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Konia (Konia eisentrauti) on kirjoahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanlaisena Kamerunista.
Koko ja ulkonäkö

Konia voi kasvaa suurimmillaan noin 9 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen ja otsa on loiva. Kalan selkäevä on pitkä ja piikikäs. Konian väri on hopeanharmaa ja kyljessä on rivi osittain yhteenkasvaneita mustia täpliä. Evät ovat läpikuultavat.
Levinneisyys ja elintavat

Koniaa tavataan ainoastaan Kamerunista Borombi-Mbo-järvestä. Laji elää lähellä pintaa ja sen ravintoa ovat kasvit, levät, vesihyönteiset ja kalojen munat. Se voi myös varastaa ravintoa ravuilta. Konia hautoo munia suussaan, kunnes poikaset kuoriutuvat ja tätä tekevät niin koiraat kuin naaraatkin.
Konia luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaavat hiilidioksidipurkaukset järven pohjasta ja elinympäristön laadun heikkeneminen maatalouden ja teollisuuden vuoksi. Paikalliset kalastavat koniaa ravinnoksi.
Rantamuura

| Rantamuura |
| --- | --- |
 Rantamuuranaaras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Rantamuurat Hypocnemoides
Laji::  melanopogon
Kaksiosainen nimi
 Hypocnemoides melanopogon  (Sclater, 1857) 

Katso myös
   Rantamuura Wikispeciesissä   Rantamuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rantamuura (Hypocnemoides melanopogon) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Rantamuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 670 000 km2. Lajin kannankehitys on vakaa ja vuoden 2018 uhanalaisuusarvioinnissa se luokiteltiin elinvoimaiseksi.
Poliklinikka

Poliklinikat (lyhenne pkl) ovat lääketieteellisiä vastaanotto-, tutkimus- ja hoitopaikkoja. Ne ovat erikoistuneet hoitamaan ja ehkäisemään lääketieteen tietyn osa-alueen sairauksia ja loukkaantumisia.
Erilaisia poliklinikoita

Polikinikoita ovat esimerkiksi ihosairauksien, infektiosairauksien, keuhkosairauksien, kirurgian, korva-, nenä- ja kurkkutautien, lastentautien, naistentautien, neurologian, reumasairauksien, silmätautien, sisätautien, suu- ja leukasairauksien, syöpätautien sekä äitiyspoliklinikat. Päivystyspoliklinikka on taas tarkoitettu potilaille, joiden vamma, sairaus tai pitkäaikaissairauden paheneminen tai toimintakyvyn heikkeneminen edellyttää välitöntä arviota tai hoitoa.
Nimityksen alkuperä

Sana poliklinikka muodostuu kreikan kielen sanoista polis (kaupunki)  ja klinikka (kliininen hoitolaitos). Klinikka-sanaa ja siitä johdettuja sanoja käytetään useissa eri kielissä.
Poliklinikat Suomessa

Suomessa poliklinikat ovat usein sairaaloiden toimintayksiköitä eli osastoja, mutta ne voivat toimia myös sairaaloista hallinollisesti ja sijainniltaan erillään.
Poliklinikalle hakeutuminen edellyttää yleensä lääkärin lähetteen, joka voi olla julkisessa, yksityisessä terveydenhuollossa tai työterveyshuollossa annettu lähete. Arvio hoidon kiireellisyydestä on tehtävä kolmessa viikossa lähetteen saapumisesta. Tutkimukset ja erikoislääkärin arvio tilanteesta on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa lähetteen saapumisesta.  Jos näissä todetaan tarve sairaalahoitoon, on sen alettava viimeistään kuuden kuukauden kulttua hoidon kiireellisyysarvion jälkeen.