Synestesia
Ilmeneminen

Synestesia ilmenee lapsella jo varhaisessa iässä. Lapsi saattaa hämmentyä huomatessaan, etteivät muut lapset koe maailmaa samalla tavalla kuin hän, ja joutua epäuskon tai pilkan kohteeksi kertoessaan havainnoistaan, joten hän oppii usein vaikenemaan niistä. Ilmiö ei kuitenkaan katoa lapsen varttuessa.
Sama ärsyke aiheuttaa yhdessä synesteetikossa aina samanlaisen kokemuksen. Synesteetikko ei voi ehkäistä tai pysäyttää synesteettistä kokemustaan tai ohjailla sitä edes harjoittelun avulla.
Synesthesia Battery -verkkokyselylomakkeen 19 133 vastaajan kuvailemien synesteettisten kokemustensa perusteella synestesian tyypit, joita löydettiin yli 150 erilaista, voidaan tutkija Richard Cytowicin mukaan ryhmitellä viiteen ryhmään. Ryhmät eivät ole toisistaan tilastollisesti riippuvaisia, joten ne saattavat olla eri tekijöiden aiheuttamia:
järjestettyjen sarjojen, kuten aakkosten, viikonpäivien, kuukausien ja numeroiden, näkeminen väreissä
musiikin näkeminen väreissä
hyvä/huono-asteikolla tietoisesti koettujen, persoonallisuuteen, kosketukseen, makuun tai hajuun liittyvien tuntemusten kokeminen väreinä
ei-visuaaliset yhteydet
kolmiulotteisessa tilassa koetut sarjat.
Kieli laukaisee synestesian useammin kuin mikään toinen tekijä. Kaikista synesteettisistä havainnoista 88 prosentissa on kyse joko grafeemeista, foneemeista tai kokonaisista sanoista. Kaikkein yleisin synestesian muoto on viikonpäivien näkeminen värillisinä, kukin omanvärisenään. Seuraavaksi yleisintä on kirjainten, numeroiden ja välimerkken näkeminen värillisinä, vaikka ne olisikin painettu mustalla värillä. Jotkut synesteetikot näkevät kirjoitusmerkeillä myös sukupuolen ja persoonallisuuden. Eräs synesteetikko esimerkiksi kokee #-merkin beigenvärisenä, ahkerana ja miehekkäänä miehenä.
Äänteet laukaisevat synesteetikoissa usein makuaistimuksia. Eräs englanninkielinen synesteetikko esimerkiksi maistaa kaikki /idʒ/-äänteelliset sanat, kuten college, makkaran makuisina. Äänisynestesian kokemus voi vaihdella musiikin tai muun äänen voimakkuuden, suunnan, laadun (ihmisääni tai soitin), korkeuden tai rytmisten muutosten mukaan. Myös kokonainen sävellys voi olla tietyn värinen. Voimakas ääni voi tuottaa nukkuvassa ihmisessä synesteettisiä unitiloja herättämättä nukkujaa.
Synestesiakokemuksia voi syntyä myös kokonaan kognitiivisista prosesseista ilman ulkoista aistiärsykettä. Esimerkiksi jotkut grafeemi–väri-synesteetikot kertovat näkevänsä värejä vain ajatellessaankin kirjaimia tai numeroita. Eräs synesteetikko kertoi näkevänsä laskutoimituksen 5+2 samanvärisenä kuin luvun 7, ja jotkut näkevät luvun aina samanvärisenä riippumatta siitä, onko se kirjoitettu arabialaisin vai roomalaisin numeroin.
Synestesia toimii yleensä vain yhteen suuntaan. Jos ääniärsyke laukaisee yhdellä synesteetikolla väri- tai muotohavainnon, jälkimmäinen ärsyke ei yleensä laukaise vastaavasti kuulohavaintoa. Niillä synesteetikoilla, joilla aistihavaintojen sekoittuminen kuitenkin on kaksisuuntaista, voi kakofonian kokemuksen vuoksi olla vaikeuksia selviytyä paikoissa, joissa esiintyy paljon erilaisia aistiärsykkeitä.
Synestesiana ei pidetä esimerkiksi sellaista luonnollista ja yleistä kokemusta, jossa korkeat äänet yhdistyvät korkeaan luminanssiin.
Synesteettiset yhteydet eivät ole sisäsyntyisiä vaan idiosynkraattisia. Esimerkiksi identtiset kaksoset saattavat yhdistää samoihin kirjaimiin eri värit. Koska synesteetikoiden aistihavainnot ovat yksilöllisiä, niitä ei voi taulukoida yleispätevästi. Synesteettisissä kokemuksissa on kuitenkin säännönmukaisuuksia. On esimerkiksi havaittu, että yleisimmät ja ensin opitut kirjaimet yhdistyvät usein nuorimpana opittuihin väreihin. Esimerkiksi A-kirjain on punainen noin 40 prosentissa tapauksista, ja H ja S ovat vihreitä 20 prosentissa tapauksista. Kirjaimet O ja I sekä numero 1 ovat usein värittömiä. Kokonaisten sanojen kohdalla sanan ensimmäinen kirjain värjää usein koko sanan. Synesteetikot kuvailevat kokemiensa värien sävyt hyvin tarkasti. Jotkut pystyvät sijoittamaan värihavaintonsa kolmiulotteiseen tilaan, mutta joidenkin värihavainnoilla ei ole lainkaan tilallista luonnetta, vaan henkilö vain ”kokee” värin. Myöskään synesteettinen makuaistimus ei sijaitse suussa tai missään muuallakaan tilassa.