stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
23. elokuuta
Muistopäiviä

Kansainvälinen päivä orjakaupan ja sen poistamisen muistoksi
Stalinismin ja natsismin uhrien eurooppalainen muistopäivä
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 23. elokuuta: |  |
:   Robert Solow 1305 – Skotlantilainen vapaustaistelija William Wallace teloitettiin.  1754 – Ranskan kuningas Ludvig XVI syntyi.  1924 – Yhdysvaltalainen taloustieteilijä Robert Solow syntyi.  1939 – Neuvostoliitto ja natsi-Saksa allekirjoittivat Molotov–Ribbentrop-sopimuksen.  1973 – Epäonnistunut pankkiryöstö Tukholmassa johti viisi päivää kestäneeseen pankkivankkidraamaan. Tapauksen johdosta syntyi käsite ”Tukholma-syndrooma”.  1989 – Kaksi miljoonaa ihmistä muodosti Baltian ketjun Viron, Latvian ja Liettuan halki.  
Katso myös: kalenteri ~ 22. elokuuta, 24. elokuuta
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Aleksi 13

| Aleksi 13 |
| --- | --- |

Omistaja:  Luhta Sportswear Company
Markkina-alueet:  Suomi
Kotisivu:  Aleksi13.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aleksi 13 Helsingissä Aleksanterinkadulla.
Aleksi 13 on suomalainen pukeutumisen myymäläketju. Lahtelaisen Luhtasen suvun Luhta Sportswear Companyyn kuuluvan Aleksi 13:n toimintaperiaate on olla kotimainen vastine ulkomaalaisille Suomessa toimiville muotiketjuille. Aleksi 13 myy muun muassa Mexx-, Esprit-, Ril's, O.i.s- ja 4you-tuotemerkkien vaatteita ja asusteita.
Aleksi 13 -myymälöitä oli vuonna 2013 Suomessa 27 paikkakunnalla yhteensä 34. Sen jälkeen liikkeitä alettiin sulkea tai muuttaa Luhdan muunnimisiksi myymälöiksi, tarkoituksena keskittää Aleksi 13:n toiminta pääkaupunkiseudulle.
Historiaa

Ensimmäinen Aleksi 13 -myymälä avattiin elokuussa 1967. Vaateketjun nimi juontuu siitä, että sen ensimmäinen myymälä sijaitsi Helsingissä osoitteessa Aleksanterinkatu (tuttavallisemmin Aleksi) 13. Lippulaivamyymälä sijaitsi vuoteen 2021 saakka vuonna 1900 valmistuneessa niin sanotussa Lundqvistin liikepalatsissa, jonka suunnitteli arkkitehti Selim A. Lindqvist.
Aleksi 13 oli Jorma Ihatsun omistuksessa, kunnes hän myi sen Keskolle 1990-luvulla. L-Fashion Groupille Aleksi 13 siirtyi Keskolta vuonna 2001 yhdessä Vaatehuone-ketjun kanssa.
Uusi omistaja L-Fashion Group alkoi muuttaa Aleksi 13 -myymälöitä uuden O.i.s-ketjunsa myymälöiksi, mutta pari vuotta myöhemmin hankkeesta peräännyttiin ja myymälät muutettiin takaisin Aleksi 13 -nimisiksi. 2010-luvulla ketjua alettiin nopeasti karsia niin, että keväällä 2021 jäljellä oli enää viisi myymälää.
Myymälät

| --- | --- |
 Helsinki Aleksanterinkatu 13 (suljettu 2021)  City-käytävä (suljettu)  Itis (muutettu Luhta-nimiseksi)  Tripla  Espoo Sello  Iso Omena  Vantaa Jumbo  Kauppakeskus Tikkuri (suljettu 2017)  Kerava (suljettu 2014)  Hämeenlinna (suljettu 2015)  Joensuu: Iso Myy (suljettu 2016)  Jyväskylä (1996–2015) Forum (suljettu)  Keljon Kauppakeskus (suljettu)  Kempele: Kauppakeskus Zeppelin (suljettu)  Kokkola (suljettu)  Kotka: Pasaati (muuttui Luhta Brand Storeksi 2017) :  Kouvola (2001–2013)  Kuopio (suljettu 2016)  Lahti: Trio (suljettu 2015)  Lappeenranta (suljettu 2015)  Lempäälä: Ideapark  Nummela (suljettu)  Oulu (suljettu)  Pori: Kauppakeskus ICCO (suljettu)  Rauma (suljettu)  Rovaniemi (suljettu)  Seinäjoki (suljettu 2012)  Tampere (suljettu)  Tornio: Kauppakeskus Rajalla – På Gränsen (suljettu)  Turku KOP-kolmio (muuttui outletiksi 2016)  Vaasa HS Center (suljettu 2012)  Kivihaantie 14 (suljettu)  Varkaus (suljettu)  Ylöjärvi: Kauppakeskus Elo (suljettu)
Aiheesta muualla

Aleksi 13
Andrea Caldarelli

Andrea Caldarelli vuonna 2019.
Andrea Caldarelli (s. 14. helmikuuta 1990 Pescara) on italialainen moottoriurheilija.  Hän on kilpaillut mm Eurocup Formula Renault ja Italian Formula Renault-sarjoissa vuonna 2010. Hän kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2011 saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2011 Caldarelli kilpaili GP3-sarjassa Tech 1 Racing-tallissa. Hän aloitti kauden vahvasti ajamalla toiseksi kauden avauskilpailussa, jossa hän ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen. Hän kuitenkin joutui myöhemmin väistymään sarjasta, kun hänelle ei saatu kunnon budjettia kasaan siihen, että olisi saanut jatkaa kauden loppuun. Hänet korvasi Thomas Hylkema Valencian kilpailusta lähtien.  Caldarelli ehti saavuttaa yhteensä 20 pistettä ja kaksi nopeinta kierrosta sijoittuen pisteissä kymmenenneksi. Caldarelli siirtyi loppukaudesta ajamaan Formula Nippon-sarjaa. Vuodesta 2012 Caldarelli on ajanut Super GT-sarjaa.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Tech 1 Racing | TURFEA 2 | TURSPR 5 | ESPFEA 4 | ESPSPR 4 | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | 20 | 10. |
Aleuttilaiset kielet

Aleuttilaiset kielet on kieliryhmä, joka kuuluu eskimo-aleuttilaiseen kielikuntaan. Ryhmän ainoa kieli on Aleuteilla puhuttava aleutin kieli. Aleutit saapuivat nykyisille asuinsijoilleen Aasiasta yli 4000 vuotta sitten. Vähintään yhtä vanha on jako eskimo- ja aleuttikieliin.
Anita Aittala

Aini Anita Aittala (22. elokuuta 1927 Halikko – 15. marraskuuta 2009) oli suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija.
Aittala voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1962. Hän voitti lisäksi matkalla hopeaa vuosina 1961 ja 1963 sekä pronssia vuosina 1950, 1952 ja 1953. 400 metrin juoksussa Aittala oli hopealla vuosina 1961 ja 1963 sekä pronssilla vuonna 1962. Sisäradoilla hän voitti Suomen mestaruuden 400 metrillä vuonna 1964 ja 800 metrillä vuosina 1962, 1963 ja 1964.
Mynämäellä 30. heinäkuuta 1950 Aittala juoksi 800 metrin Suomen ennätyksen 2.23,0 parantaen Anna-Liisa Kurjen aiemmin samana päivänä Mäntässä juoksemaa ennätystä 2.24,8. Kurki rikkoi ennätyksen Valkeakosken SM-kisoissa pari viikkoa myöhemmin.
Antiokhos XII Dionysos

Antiokhos XII Dionysos Epifanes Filopator Kallinikos oli Seleukidien valtakunnan hallitsija, joka osallistui valtakunnan lopunaikojen sisällissotiin. Hän oli Antiokhos VIII Grypoksen viides poika. Hän seurasi veljeään Demetrios III:ta ja hallitsi vuosina 87–84 eaa. viimeisiä valtakunnasta jäljellä olevia pieniä maa-alueita Damaskoksessa ja sen ympäristössä.
Antiokhos sai aluksi tukea Ptolemaioksilta Egyptistä. Hän sai paikallisissa rähinöissä voittoja, mutta kuoli sitten taistelussa nabatealaisia arabeja vastaan. Hänen kuoltuaan syyrialainen armeija hajaantui aavikolle ja tuhoutui suurelta osin siellä. Pian nabatealaiset valtasivat Damaskoksen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Demetrios III | Seleukidit   | Seuraaja: Tigranes II |
Al fondo hay sitio

| Al fondo hay sitio |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  44 min
Pääosissa:   Irma Maury  Gustavo Bueno  Mónica Sánchez  David Almandoz  Magdyel Ugaz  Erick Elera  Mayra Couto  Luis Ángel Pinasco  Bárbara Cayo  Andrés Wiese  Nataniel Sánchez  Yvonne Frayssinet  Karina Calmet  Sergio Galliani  Úrsula Boza 
Alkuperämaa:   Peru
Alkuperäiskieli:  espanja
Verkko:   América Televisión
Esitetty:  30. maaliskuuta 2009 – 5. joulukuuta 2016
Tuotantokausia:  8
Jaksoja:  1 583
Aiheesta muualla
IMDb
Al fondo hay sitio on televisioyhtiö América Televisiónin esittämä perulainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Irma Maury, Gustavo Bueno, Mónica Sánchez, David Almandoz, Magdyel Ugaz, Erick Elera, Mayra Couto, Luis Ángel Pinasco, Bárbara Cayo, Andrés Wiese, Nataniel Sánchez, Yvonne Frayssinet, Karina Calmet, Sergio Galliani ja Úrsula Boza.
Aiheesta muualla

IMDB
Antiokhos VII Sidetes

Antiokhos VII Euergetes tai Sidetes (siidonilainen)  oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 138–129 eaa. Hän oli viimeinen merkittävä seleukidikuningas.
Antiokhos nousi valtaan sen jälkeen kun parthialaiset olivat kaapanneet hänen veljensä Demetrios II:n. Hän meni naimisiin Demetrioksen entisen vaimon Kleopatra Thean kanssa. Heille syntyi Antiokhos IX.
Sidetes löi vallananastaja Diodotos Tryfonin ja piiritti Jerusalemin. Legendan mukaan Antiokhos sai kolmen tuhannen talentin lunnaat piirityksen lopettamisesta. Sidetes hyökkäsi sitten parthialaisia vastaan ja lyhytaikaisesti valloitti takaisin Mesopotamian, Babylonian ja Meedian. Fraates II:n kuitenkin hyökkäsi hänen kimppuunsa ja tappoi hänet. Antiokhoksen veli Demetrios II:n oli tällä välin päässyt vapaaksi ja palasi Syyriaan, joka oli ainoa jäljellä oleva alue seleukidien valtakunnasta.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Demetrios II Nikator | Seleukidit   | Seuraaja: Demetrios II Nikator |
Angus King

| Angus King |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Mainesta
 3. tammikuuta 2013 – Yhdessä Susan Collinsin kanssa  
Edeltäjä:  Olympia Snowe
Mainen 72. kuvernööri
 5. tammikuuta 1995 – 8. tammikuuta 2003  
Edeltäjä:  John McKernan
Seuraaja:  John Baldacci
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1944 (ikä 80) Alexandria, Virginia, Yhdysvallat
Puoliso:  Mary Herman (vih. 1984)
Lapset:  5
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Tutkinnot:  Dartmouth College (BA) Virginian yliopisto (JD)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Angus Stanley King Jr. (s. 31. maaliskuuta 1944) on yhdysvaltalainen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2013 lähtien toisena Mainen senaattoreista. Hänen nykyinen kautensa päättyy tammikuussa 2025.
King opiskeli Dartmouth Collegessa ja suoritti siellä BA-tutkinnon vuonna 1966. King opiskeli myös Virginian yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1969.
King toimi Mainen kuvernöörinä vuosina 1995–2003. Hänet valittiin sitoutumattomana edustajana Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2012 ja uudelleen vuonna 2018.
King on naimisissa Mary Hermanin kanssa ja heillä on neljä lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Angus King Wikimedia Commonsissa
Kingin viralliset kotisivut
Andrea Caracciolo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Andrea Caracciolo
Syntymäaika: 18. syyskuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Milano, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 194 cm
Seura
Seura: Brescia Calcio
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2001 2001–2005 2002–2003 2005–2008 2007–2008 2008– | Como Brescia Calcio  → Perugia Calcio (laina) US Palermo → UC Sampdoria (laina) Brescia Calcio | 0 (0) 72 (26) 22 (2) 62 (14) 12 (1) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2004 | Italia | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. joulukuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. huhtikuuta 2007.
Andrea Caracciolo (s. 18. syyskuuta 1981 Milano, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Caracciolo edustaa tällä hetkellä Serie A:n Bresciaa.
Ura

Caracciolo aloitti uransa amatööriseurassa Sancolombanossa, jossa hän pelasi yhteensä 53 ottelua ja teki 11 maalia. Ensimmäiset ammattilaisseurat olivat Serie C -tason Pro Vercelli ja Como.
Ensiesiintymisensä Serie A:ssa Caracciolo teki Brescian paidassa tammikuussa 2002 Bolognaa vastaan. Serie A:n tulokaskaudella Caracciolo teki 2 maalia 7 ottelussa, jonka seurauksena hänet lainattiin Perugiaan kaudeksi 2002-2003. Maaleja Caracciolo ei tehnyt kahta enempää ja lainasopimuksen päätyttyä hän palasi takaisin Bresciaan. Kaudet 2003-2004 ja 2004-2005 ovat olleet Caracciolon parhaita kausia tähän astiseen uraansa nähden, kun hän teki 12 maalia kautta kohti Serie A:ssa.
US Palermon kiinnitettyä huomionsa Caraccioloon, siirtyi Caracciolo seuraavaksi kaudeksi uuteen seuraansa ja oli saman tien joukkueensa paras maalintekijä 9 osumalla. Kausi 2006-2007 ei mennyt kovin vakuuttavasti Caracciololla, sillä hän teki vain 5 maalia 27 ottelussa. Kaudeksi 2007-2008 Caracciolo siirtyi lainasopimuksella UC Sampdoriaan. Tammikuussa 2008 hän teki sopimuksen entisen seuransa Brescian kanssa.
Maajoukkueessa Caracciolo pelasi ensi kerran marraskuussa 2004 Suomea vastaan.
Antiokhos V Eupator

Antiokhos V Eupator (n. 173 eaa. – 162 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 164–162 eaa. Hän seurasi isäänsä Antiokhos IV Epifanesta valtaistuimelle yhdeksänvuotiaana, kun isä oli kuollut Persiassa. Sotapäällikkö Lysias, jonka Epifanes oli jättänyt vastaamaan Syyriasta, toimi sijaishallitsijana. Lysiaksen asema oli kuitenkin epävakaa muiden päälliköiden joukossa. Lisäksi Rooman senaatti piti panttivankina Demetrios I:stä, joka oli Seleukos IV Filopatorin poika ja laillinen vallanperijä. Rooma pystyi näin kontrolloimaan seleukidien politiikkaa uhkaamalla vapauttaa Demetrioksen.
Edelleen voimakas seleukidien armeija yritti panna pisteen juutalaisten kapinoinnille, mutta yritys päättyi heikkoon kompromissiin. Roomalainen lähetystö matkusteli Syyriassa ja murensi näin seleukidien asemaa. Apamean kanssa tehdyn rauhansopimuksen vuoksi vuonna 188 eaa. sotalaivoja jouduttiin upottamaan ja norsujen jänteitä katkomaan.  Lysias ei tohtinut ärsyttää roomalaisia, mutta hänen sylikoiramainen asenteensa suututti hänen alamaisiaan. Rooman lähettiläs Gnaeus Octavius, vuoden 165 eaa. konsuli, murhattiin Laodikeassa 162 eaa. Tässä vaiheessa Demetrios pakeni Roomasta ja hänet otettiin Syyriassa vastaan todellisena kuninkaana.
Antiokhos ja hänen sijaishallitsijansa tapettiin pian tämän jälkeen.
Epiteetti Eupator tarkoittaa "hyvästä isästä".
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Antiokhos IV Epifanes | Seleukidit   | Seuraaja: Demetrios I Soter |
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Antiokhos XIII Asiatikos

Antiokhos XIII Dionysos Filopator Kallinikos, joka tunnetaan myös lisänimellä Asiatikos oli Seleukidien valtakunnan viimeisiä hallitsijoita. Hän oli Antiokhos X:n ja Kleopatra Selene I:n poika. Hänen äitinsä, Ptolemaiosten suvun prinsessa, toimi poikansa sijaishallitsijana pojan isän kuoleman jälkeen joskus vuosien 92 eaa. ja 85 eaa. välillä. Jonkin aikaa sen jälkeen kun Armenian kuningas Tigranes oli valloittanut Syyrian, Kleopatra matkusti Roomaan. Hän toivoi, että hänen poikansa tunnustettaisiin Egyptin kuninkaiksi, mutta tämä ei onnistunut. He olivat Roomassa ainakin 75–73 eaa., missä heidän katsottiin olevan "Syyrian kuninkaita". Tigranes otti myöhemmin Kleopatran kiinni ja tappoi hänet, mutta sen jälkeen kun Pompeius oli voittanut Tigranesin, Antiokian asukkaat huusivat Antiokhos XIII:n kuninkaaksi ja Lucius Lucullus hyväksyi hänen nimittämisensä Syyrian klienttihallitsijaksi.
Vuonna 64 eaa. Pompeius antoi syrjäyttää ja tappaa hänet. Tämän on perinteisesti sanottu päättäneen seleukidien dynastian, mutta Filippos II Filoromaios eli jonkin aikaa pitempään.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Tigranes I | Seleukidit   | Seuraaja: Filippos II Filoromaios |
Angelo Bagnasco

Angelo Bagnasco vuonna 2005
Angelo Bagnasco (s. 14. tammikuuta 1943) on italialainen pappi. Hän sai vihkimyksensä Genovassa 29. kesäkuuta 1966. Hänestä tehtiin kardinaali 24. marraskuuta 2007.
Bagnasco sai nimityksen Pesaron piispaksi vuonna 1998, arkkipiispaksi vuonna 2000. Italian armeijan arkkipiispa hänestä tehtiin 2003. Vuonna 2006 hän seurasi Tarcisio Bertonea Genovan arkkipiispana. Hän nousi Italian piispainkonferenssin johtoon vuonna 2007.
Bagnasco joutui kielteiseen julkisuuteen keväällä 2007 tuomittuaan homoliitot ankarin sanakääntein: hän rinnasti ne insestiin ja pedofiliaan. Hän sai tappouhkauksiakin.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Angelo Cardinal Bagnasco (englanniksi)
Alexander Ytterell

| Alexander Ytterell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1991 (ikä 33) Vetlanda, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  184 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Stavanger Oilers
Sarja:  EliteHockey Ligaen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Nässjö HC (Ruotsi II) Södertälje SK (SEL/Allsv.) Frederikshavn White Hawks (Tanska) BIK Karlskoga (Allsv.) Leksands IF (Allsv./SHL) HV71 (SHL/Allsv.) Tappara (SML) KooKoo (SML) MODO Hockey (Allsv.) Djurgårdens IF (Allsv.)
Göran Greger Alexander Ytterell (s. 1. heinäkuuta 1991 Vetlanda, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaen-joukkue Stavanger Oilersissa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Juniorivuodet ja Elitserien-debyytti

Ytterell on Boro/Vetlanda HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Nässjö HC:hen. Ytterell oli kaudella 2007–2008 pelipaikastaan huolimatta seuran J20-junioreiden paras maalintekijä seitsemällä osumallaan yhdessä Christoffer Norsin kanssa. Kaudella 2008–2009 hän debytoi Nässjön miesten joukkueessa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla maan II-divisioonassa. Ytterell oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+10=15. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Luleå HF:n J20-joukkueeseen. Ytterell voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonan Kalix UHC:ssä.
Kaudeksi 2010–2011 Ytterell siirtyi Södertälje SK:n J20-joukkueeseen. Hän voitti koko J20 SuperElitin puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 15+18=33, joilla Ytterell oli myös pelipaikastaan huolimatta joukkueensa paras pistemies. Ytterell debytoi kauden aikana myös Södertäljen Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua. Ytterell teki Elitserien-debyyttinsä 16. lokakuuta 2010 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.20 minuuttia. Södertälje putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin. Huhtikuussa 2011 Ytterell teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen ammattilaissopimuksen. Hänen ensimmäinen täysi miesten peleissä viettämänsä kausi 2011–2012 toi Ytterellille 35 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7.
Ura > Vuodet Tanskassa

Ytterell siirtyi kaudeksi 2012–2013 vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan AL-Bank Ligaenin Frederikshavn White Hawksiin. Hän jakoi tehoilla 4+17=21 liigan puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan Aalborg Piratesin Shane Simsin ja Odense Bulldogsin Zach Tarkirin kanssa. Ytterell voitti koko pudotuspelien puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 2+12=14, joilla hän oli Frederikshavnin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Tobias Kisumin jälkeen. Ytterell voitti kauden päätteeksi AL-Bank Ligaenin hopeaa. Huhtikuussa 2013 hän teki joukkueensa kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2013–2014 Ytterell oli kuudella osumallaan Frederikshavn White Hawksin eniten maaleja tehnyt puolustaja, vaikka hän teki AL-Bank Ligaenin runkosarjassa kaikkiaan vain 11 tehopistettä. Pudotuspeleissä Ytterell teki kuitenkin 11 ottelussa tehot 5+14=19, joilla hän voitti pelipaikastaan huolimatta koko liigan pistepörssin sekä jakoi syöttöpörssin voiton Herning Blue Foxin Branislav Rehušin kanssa. Ytterell voitti kauden päätteeksi AL-Bank Ligaenin pronssia. Hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen.
Ura > Paluu kotimaahan ja murtautuminen SHL-tasolle

Ytterell palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue BIK Karlskogan riveihin. Hän oli tehoilla 8+22=30 joukkueen tehokkain puolustaja. Ytterell jakoi sarjan puolustajien pistepörssin viidennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Leksands IF:ään. Ytterell oli tehoilla 13+16=29 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Hän jakoi koko sarjan puolustajien maalipörssin toisen sijan Tingsryds AIF:n Drew Parisin kanssa ja puolustajien pistepörssin neljännen sijan Mora IK:n Alexander Deilertin kanssa. Ytterell oli tehoilla 5+5=10 koko SHL:n (ent. Elitserien) nousukarsintasarjan tehokkain puolustaja. Leksandin kausi päättyi sarjanousuun.
Ytterellin ensimmäinen Ruotsin pääsarjakausi 2016–2017 toi hänelle 48 runkosarjaottelussa tehot 3+9=12. Kahdessa karsintasarjan ottelussa Ytterell jäi ilman tehopisteitä. Leksandin kausi päättyi putoamiseen takaisin Allsvenskaniin, mutta Ytterell siirtyi kaudeksi 2017–2018 kuitenkin jatkamaan SHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella HV71:een. Hän ehti pelata vain 11 runkosarja- ja kuusi Mestarien liigan ottelua, kunnes Ytterellin kausi todettiin rintalihasvamman vuoksi päättyneeksi lokakuussa 2017. Kaudella 2018–2019 hän teki SHL:n runkosarjassa kahdeksan tehopistettä.
Ura > Siirtyminen Suomeen

Kaudeksi 2019–2020 Ytterell siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tapparaan. Hän oli kahdeksalla osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Teemu Suhosen kanssa. Heinäkuussa 2020 Ytterell teki 1+1-vuotisen sopimuksen KooKoon kanssa. Kauden 2020–2021 edetessä hänen peliaikansa siellä kuitenkin väheni ja Ytterell pelasi lopulta 21 ottelua tehden vain kolme syöttöpistettä. Helmikuussa 2021 KooKoo vuokrasi hänet loppukaudeksi kotimaahansa Allsvenskan-joukkue MODO Hockeyn riveihin. Samalla KooKoo vahvisti, että seura ei käytä Ytterellin sopimuksessa ollutta optiota. MODO puolestaan tiedotti tehneensä samalla kaksi seuraavaa kautta kattavan sopimuksen hänen kanssaan.
Ura > Allsvenskan 2021–

Kaudeksi 2021–2022 Ytterell palasi kaksivuotisella sopimuksella edellisenä keväänä Allsvenskaniin pudonneeseen HV71:een. Hän kärsi kauden aikana loukkaantumisista ja Ytterell pelasi vain 25 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua. HV71:n kausi päättyi sarjanousuun takaisin SHL:ään. Elokuussa 2022 hänen sopimuksensa seuran kuitenkin purettiin ja Ytterell siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella edellisenä keväänä puolestaan Allsvenskaniin pudonneeseen Djurgårdens IF:ään.