stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Astrologia
Kirjallisuutta

Eysenck, Hans & Nias, David: Astrology. Science or Superstition?  London & New York:  Pelican, 1984.  ISBN 0-14022397-5  (englanniksi)
Nikula, Raimo A: Astrologian historia.  Helsinki:  RAN, 1993.  ISBN 952-90-4785-1
Sakoian, Frances & Acker, Louis S.: The Astrologer’s Handbook.  New York:  Harper Perennial, 1989.  ISBN 978-0062720047  (englanniksi)
Selin, Risto: Ihmeellinen maailma. Skeptikon tietosanakirja.  Helsinki:  Ursa, 2001.  ISBN 952-5329-19-4  Teoksen verkkoversio.
Seymour, Percy: Astrology. The Evidence of Science.  Lontoo:  Penguin Books, 1991.  ISBN 9780140-192261  (englanniksi)
Selin, Risto, Marketta Ollikainen & Ilpo V. Salmi (toim.): Paholaisen asianajajan paluu.  Helsinki:  Ursa, 1997.  ISBN 951-9269-88-6
Tarvainen, Kyösti & Nikula, Raimo: Kriittinen orientaatio psykologiseen astrologiaan. Helsinki: Books on Demand, 2020. ISBN 978-952-802004-2.
Voss, Gerhard: Christlich Astrologie.  München:  Topos, Verlagsgem, 2010.  ISBN 3836707063  (saksaksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen astrologinen seura.
Suomen ammattiastrologit ry.
Astrologia Makupalat -hakemistossa.
Forsius, Arno: Astrologian vaiheita (Arkistoitu – Internet Archive).
Hiltunen, Pekka Y.: Astrologia.
Heino, Kalle: Tutkimus: Astrologien ennusteet eivät ole parempia kuin satunnaiset arvaukset. Tekniikan maailma 21.8.2024.
Astrologia-wiki.
Guercino, Astrologian henkilöitymä, noin 1650–55.
Astrologinen tähtikartta hetkelle 1. tammikuuta 2000 klo 0.01 (Eastern Time) New Yorkissa (40°42'51" pohjoista leveyttä, 74°00'23" läntistä pituutta). Ulkokehällä eläinradan merkit, sisempänä olevat sektorit vastaavat huoneita, joihin on sijoitettu Auringon, Kuun ja planeettojen symbolit.
Horoskooppimerkit.
Ruokavalio

Ruokavalio on jonkun ruoakseen käyttämien aineiden kokonaisuus. Usein ruokavaliolla tarkoitetaan määrätavalla rajattua ruokakokonaisuutta eli dieettiä.
Perinteiset ruokavaliot vaihtelevat asuinpaikan ilmaston ja kasvillisuuden mukaisesti, ja ne koostuvat asuinpaikalta saatavista raaka-aineista. Niistä on kokemuksen avulla muodostunut tasapainoisia ruokavalioita ja kansallisia ruokakulttuureita. Ruokavalion laadinta voi perustua myös terveyssyihin, uskonnollisiin tai vakaumuksellisiin syihin, makuseikkoihin tai laihduttamiseen.
Esimerkkejä > Erityisruokavaliot

Ruokaviraston mukaan erityisruokavaliossa rajoitetaan yhden tai useamman ruoka-aineen käyttöä terveydellisistä syistä. Erityisruokavalion noudattaminen toimii osana jonkin sairauden hoitoa, ja sen tarkoituksena on tukea yksilön kokonaisvaltaista terveyttä.
Kouluhallinnon mukaan erityisruokavalioihin kuuluvat myös uskonnollisen tai muun vakaumuksen vuoksi noudatettavat ruokavaliot. Niihin liittyy ruokatabuja eli kiellettyjä ruokia.
Esimerkkejä > Erityisruokavaliot > Terveysruokavaliot

Gluteeniton ruokavalio
Ketogeeninen ruokavalio
Laktoositon ruokavalio (laktoosittomat tai vähälaktoosiset maitotuotteet)
Diabeetikon ruokavalio
FODMAP-ruokavalio
Esimerkkejä > Erityisruokavaliot > Uskonnolliset ruokavaliot

Košer
Halal
Esimerkkejä > Muita ruokavalioita

Kasvisruokavaliot
Veganismi
Elävä ravinto
Fruitarismi
laktovegetaarinen ruokavalio
lakto-ovovegetaarinen ruokavalio
Pescovegetarismi
Makrobioottinen ruokavalio
Vähähiilihydraattiset ruokavaliot
Pellinki-dieetti (Antti Heikkilä)
Kwasniewskin ruokavalio
Montignacin dieetti
Ketogeeniset ruokavaliot
Hiilihydraatiton ruokavalio
Atkinsin dieetti
H-limit (Aki Loikkanen)
Hiilihydraattitietoiset ruokavaliot
Zone-dieetti
South Beach -dieetti
Specific Carbohydrate Diet
Runsasproteiiniset ruokavaliot
Dukan-dieetti
Vähäkaloriset ruokavaliot
Erittäin niukkaenerginen ruokavalio
Muita
Inflammation Free Diet
Paleoruokavalio eli kivikautinen ruokavalio
Veriryhmädieetti
Vähärasvainen ruokavalio
Välimeren ruokavalio
Esimerkkejä > Ruoka-aineiden käyttö ruokavalioittain

| Ruoka-ainetyyppi | Kaikki­ruokaisuus | Keto­geeninen ruokavalio | Paleo­ruokavalio | Semi­vegetaarinen ruokavalio | Pesco­vegetaarinen ruokavalio | Kasvis­ruokavalio | Vegaani­ruokavalio | Fruitarismi | Košer (juutalaisuus) | Halal (islam) | Hindulaisuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hedelmät |  |  /   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Marjat: 
| Vihannekset |  |  |  |  |  |  |  | / |  |  |  |
Lehti­vihannekset: 
| Palkokasvit |  | / |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Pähkinät: 
| juurekset |  | / | / |  |  |  |  |  |  |  |  |
Sienet: 
| Viljatuotteet |  | / |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Hunaja: 
| Maitotuotteet |  |  |  |  | / | / |  |  |  |  |  |
| Munat |  |  |  |  | / | / |  |  |  |  | / |
| Hyönteiset |  |  |  | / |  |  |  |  |  |  | / |
| Äyriäiset ja nilviäiset |  |  |  |  |  |  |  |  |  | / | / |
| Kala |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | / |
| Siipikarja |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  | / |
| Sianliha |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | / |
Naudanliha: 
| Lampaanliha |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  | / |
| Riista |  |  |  |  |  |  |  |  |  | / | / |
| Verituotteet |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | / |
| Olut |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | / |
| Punaviini ja viina |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | / |
Esimerkkejä > Ruoka-aineiden käyttö ruokavalioittain > Huomiot

↑  Oliiveja rajoittamattomasti, avokadoa kohtuudella, muuten vain hyvin vähäisessä määrin.
↑  Jotkin vihannekset, kuten tomaatti, munakoiso, paprika ja kesäkurpitsa ovat tyypillisesti sallittuja.
↑  Vähäisessä määrin.
↑  Hiilihydraattipitoisimpia juureksia, kuten bataattia ja perunaa, vain vahäisessä määrin.
↑  Peruna on tyypillisesti kielletty, mutta kassava, jamssi ja bataatti ovat sallittuja.
↑  Vain hyvin vähäisessä määrin.
↑  Suositaan rasvaisia maitotuotteita kuten voita, kermaa, juustoa ja kreikkalaista jughurttia.
1 2  Useimmat pescovegetaristit käyttävät maitotuotteita ja munia, mutta seagan-ruokavaliossa ne ovat kiellettyjä.
↑  Maitotuotteet kuuluvat laktovegetaariseen ja lakto-ovovegetaariseen ruokavalioon.
↑  Maitotuotteet ovat sallittuja, kunhan niitä ei syödä eikä käytetä ruoanlaitossa yhdessä lihatuotteiden kanssa
↑  Munat kuuluvat ovovegetaariseen ja lakto-ovovegetaariseen ruokavalioon.
1 2  Heinäsirkat ovat joskus sallittuja, riippuen uskonnollisesta ryhmittymästä.
↑  Šiialaisuus kieltää nilviäisten ja useimpien äyriäisten syönnin, mutta katkarapujen sopivuudesta on ristiriitaisia tietoja.
1 2 3 4 5 6 7  Riippuu kastista: brahmiinit eli pappisluokkaan kuuluvat eivät syö lihaa ja kalaa, mutta alempiin kasteihin kuuluvat voivat syödä lihaa.
↑  Suositaan rasvaisia osia.
↑  Suositaan rasvaisia paloja.
↑  Suositaan rasvaisia paloja.
↑  Suositaan rasvaisia paloja.
↑  Riippuu riistaeläimestä: esimerkiksi peura, jänis ja keihäsantilooppi ovat sallittuja mutta petoeläimet, norsut ja apinat kiellettyjä.
Ruokavalion koostamisen biologiaa

Ihmisillä ja lukemattomilla eri eläinlajeilla tehdyissä tutkimuksissa on havaittu, että elimistö osaa säädellä syödyn ravinnon määrää saadakseen sopivan määrän proteiinia. Jos syötävän ruoka-aineen proteiinipitoisuus on pieni, kylläisyys saavutetaan vasta, kun ruoka-ainetta on syöty niin paljon, että proteiinia on tullut tarpeeksi, millä on lihottava vaikutus. Jos ruoka-aineessa on liikaa proteiinia, sitä syödään niin vähän, että eläimet laihtuvat lopulta liikaa. Tämä vältetään luonnossa siten, että pedot syövät saaliistaan toisinaan pelkkää rasvakudosta.
On saatu myös viitteitä siitä, että pikkulapsilla on kyky koostaa ruokavalionsa automaattisesti oikein ainakin silloin, jos tarjolla on vain luonnollisia ruoka-aineita. 1930-luvun Yhdysvalloissa tehdyssä kliinisessä tutkimuksessa havaittiin, että vauvat osasivat koostaa tarjolla olevista 33 yksittäisestä ruoka-aineesta kokonaisuuden, joka oli pitkällä aikavälillä täysin tasapainoinen.
Ravintoaineiden saanti > Energia

Säilyttääkseen painonsa ihmisen tulee saada ravinnostaan noin päivittäistä kulutustaan vastaava määrä energiaa. Jos energiansaanti ei ole riittävää, ihminen alkaa laihtua. 
Liika energia taas johtaa lihomiseen.
Ravintoaineiden saanti > Proteiini

Proteiinin määrä vaihtelee ruokavalioissa paljon. Liian vähäinen proteiinin saanti voi aiheuttaa väestössä lyhytkasvuisuutta, aivojen kehityksen hidastumista ja elinajan lyhenemistä sekä lapsikuolleisuuden ja väestön yleisen sairastavuuden lisääntymistä.
Metsästäjä-keräilijöiden perinteiseen ravintoon kuuluu yleensä länsimaista ruokavaliota enemmän proteiineja etenkin, jos he asuvat pohjoisessa. Pohjoisten alkuperäiskansojen luontaisen ruokavalion energiasta tulee jopa 35–40 prosenttia proteiineista ja loput lähinnä eläinrasvoista. Alaskan inuiittien perinteinen eläinrasvaan- ja eläinproteiiniin perustuva ruokavalio oli ravitsemuksellisesti täysipainoinen, vaikka se ei sisältänyt lainkaan maataloustuotteita ja vaikka hiilihydraattien osuus oli häviävän pieni. Poikkeuksena tästä oli ainoastaan tilanne, jossa proteiinin kokonaismäärä kohosi liian suureksi sen vuoksi, ettei tarjolla olleessa ravinnossa ollut riittävästi rasvaa. Inuiitit saivat tarvittavat A- ja D-vitamiinit kalan ja mursun rasvasta sekä eläinten maksasta. C-vitamiini tuli puolestaan maksasta, aivoista, merilevästä, valaannahasta ja -rasvasta.
Terveysvaikutukset

Terveellinen ruokavalio tarjoaa riittävästi suojaravintoaineita ja sopivasti energiaa, jotta elimistö pysyy terveenä ja toimintakykyisenä sekä paino vakiona. Terveelliseen ruokavalioon kuuluu myös sellaisten ruoka-aineiden käytön pitäminen kohtuullisena, jotka liiallisissa määrin nautittuina ovat terveydelle haitallisia. Terveellinen ruokavalio ehkäisee sellaisia puutostiloja ja sairauksia, joita epäterveellisellä ruokavaliolla voi syntyä vuosien ja vuosikymmenien kuluessa.
Terveellisen ruokavalion ohjenuoraksi on laadittu erilaisia ravitsemussuosituksia.
Kansallisia esimerkkejä > Suomalaisten ruokavalio

Suomalaiset suosivat 2020-luvulla ruokavaliossaan tyypillisesti perunoita, jauhelihaa, vehnästä valmistettua pastaa, ruisleipää, maitoa, olutta, banaania, tomaattia ja kurkkua. FinRavinto 2017 -tutkimuksen täysi-ikäiset osanottajat söivät työpäivinä keskimäärin kahdeksan kertaa ja vapaapäivinä seitsemän. Miehet nauttivat keskimäärin 2 510 kilokaloria päivässä ja naiset vain 1 940 kilokaloria.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen vuonna 2014 julkaiseman tutkimuksen mukaan leipä, kasvirasvat, maito ja tuoreet vihannekset näyttäisivät olevan merkittävässä roolissa suomalaisten ruokavaliossa. Tutkimuksen osanottajista lähes 87 prosenttia ilmoitti syövänsä päivittäin ruisleipää ja 60 prosenttia hiiva-, seka- tai grahamleipää. Margariinia leivän päällä käytti 51 prosenttia, ja 92 prosenttia heistä oli valinnut kevytmargariinin. Lähes kymmenen prosenttia nautti leivän kokonaan ilman rasvalisää.
Kasviöljyä tai juoksevaa kasviöljyvalmistetta käytti ruoanlaitossa 65 prosenttia ja voita alle 2 prosenttia. Lähes 65 prosenttia ilmoitti juovansa päivittäin maitoa, ja rasvaton maito oli ylivoimaisesti suosituin vaihtoehto. Lähes 44 prosenttia söi joka päivä tuoreita vihanneksia, ja hedelmiä tai marjoja söi päivittäin noin 30 prosenttia vastaajista.
Alle 20 prosenttia ilmoitti syövänsä päivittäin rasvaista juustoa ja vähärasvaisia juustoja söi päivittäin alle 10 prosenttia, samoin kuin makkaraa tai leikkeleitä. Tuoremehua tai sokeroitua mehua päivittäin juovien osuus oli 13 prosenttia ja vain alle viisi prosenttia söi päivittäin lihaa. Niin ikään alle viisi prosenttia söi päivittäin makeita leivonnaisia ja alle neljä prosenttia söi päivittäin suklaata tai muita makeisia.
Vähintään kerran viikossa pizzaa syövien osuus oli 29 prosenttia, mikä oli sama osuus kuin niillä, jotka joivat vähintään kerran viikossa olutta/sokeroitua virvoitusjuomaa (28/29 %).
Kansallisia esimerkkejä > Yhdysvaltalaisten ruokavalio

Yhdysvaltalaiset saivat vuonna 2010 eniten kaloreita leivonnaisista, kekseistä sekä viljapohjaista energiapatukoista ja naksuista. Leipä oli kakkossijalla ja broilerista valmistetut ruoat seuraavalla. Neljännelle sijalle ylsivät virvoitus-, energia- ja urheilujuomat, joita seurasivat pizza ja alkoholijuomat sekä pasta-ateriat.
Yhdysvaltalaisten ruokavaliossa tapahtui vuosien 1965-2011 välissä suuri muutos, jota määritti hiilihydraattien osuuden kasvu 39 prosentista 51 prosenttiin kokonaisenergiansaannista ja rasvojen osuuden väheneminen 45 energiaprosentista 34 energiaprosenttiin. Lisäksi eläinperäisen ravinnon osuus kulutetuista kaloreista laski vuosina 1970–2014 neljästäkymmenestä prosentista kolmeenkymmeneen samalla kuin kasviperäisen ravinnon osuus nousi kuudestakymmenestä seitsemäänkymmeneen prosenttiin.
Historiaa > Suomessa

Suomessa elettiin aluksi metsästäjä-keräilijä-kulttuurissa. Ruokavalio vaihteli vuodenaikojen mukaan:  keväällä kerättiin metsästyksen ohella lintujen munia ja syksyllä kerättiin myös marjoja ja kasvien siemeniä. Maanviljely yleistyi rautakaudella, jolloin alettiin kasvattaa kauraa, hernettä, linssejä ja sipulia. Rautakaudella alettiin myös valmistaa puuroja ja paistaa leipää kiven päällä. Lisäksi ruokaa alettiin säilöä hapattamalla, kylmäsavustamalla ja ulkona kuivattamalla. Keskiajalla Suomesssa vaikutti vielä katolinen kirkko, joka määräsi ajoittain syötävän ruoan, esimerkiksi sen, mitä paaston aikana sai syödä. Keskiajalla syntyi eroja Suomen itäisten ja läntisten osien välille. Itä-Suomessa leivottiin usein leipää, piirakoita ja kukkoja, kun taas Länsi- ja Pohjois-Suomessa leivottiin huomattavasti harvemmin. Keskiajalla syntyneet uudet ruokatyypit, kuten mämmi, lipeäkala, sahti ja verestä tehdyt ruoat yleistyivät Länsi-Suomessa Itä-Suomea aikaisemmin. 1700-luvulla ruokavalio uudistui perunan saavuttua Suomeen ja puutarhakasvien lisääntymisen myötä. Murekkeet, lihapullat ja kotletit olivat tuon ajan uusia ruokalajeja. Myös hyytelöt, vanukkaat ja leivonnaiset yleistyivät. 1800-luvun nälkävuosien aikana jouduttiin käyttämään leivän ja puuron jatkeita, joita olivat pettu, sammal, oljet, herneenvarret, akanat ja jäkälä. Säätyläisten ruokavalio erosi  1900-luvulle saakka huomattavasti köyhempien ihmisten ruokavaliosta.
Aiheesta muualla

Suomalaiset ravitsemussuositukset 2014 Valtion ravitsemusneuvottelukunta
Ruoankäyttö ja ravinnonsaanti, Terveyskirjasto: Lääkärikirja Duodecim, Kustannus Oy Duodecim 2009
SEAT Mii

| SEAT Mii |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Slovakia
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2011–2021
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  A-segmentti
Edeltäjä:  SEAT Arosa
Teknisesti samankaltaisia:  Škoda Citigo Volkswagen Up
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group NSF
Moottori:  R3
Iskutilavuus:  1,0 l
Käyttövoima:  bensiini maakaasu sähkö
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen robotti
SEAT Mii on SEATin vuosina 2011–2021 valmistama A-segmentin automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat Škoda Citigo ja Volkswagen Up. SEAT-mallistosta oli puuttunut A-segmentin malli vuoden 2004 jälkeen, kun SEAT Arosan valmistus oli päättynyt.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Mii sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Viisiovinen SEAT Mii.
Sisarmalliensa tavoin Miin voimanlähteenä on kolmesylinterinen 1,0-litrainen bensiinimoottori, joka oli saatavana 60 tai 75 hevosvoiman tehoisena. Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013 esitelty Ecofuel-malli toimii myös maakaasulla. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaali- tai robottivaihteisto.
SEAT Mii electric
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019 esiteltiin täyssähköinen Mii electric -malli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT Mii Wikimedia Commonsissa
SEATin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  Arona  Ateca  Ibiza  León  Tarraco 
Entiset mallit:  124  124 Sport  127  128  131  132  133  600/800  850  1200 Sport  1400  1430  1500  Alhambra  Altea  Arosa  Córdoba  Exeo  Fura  Inca  Málaga  Marbella  Mii  Panda  Ritmo  Ronda  Toledo
Kepler 62 Kirja yksi: Kutsu

| Kepler 62 kirja yksi: kutsu> Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Timo Parvela ja Børn Sortland
Kuvittaja:  Pasi Pitkänen
Kieli:  Suomi
Genre:  Sci-fi, jännitys, lastenkirja
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  15. heinäkuuta 2015
Sivumäärä:  121
ISBN:  978-951-0-41258-9
Sarja: Kepler 62
Seuraava:  Kepler 62 kirja kaksi: lähtölaskenta
Aiheesta muualla
Kirjasampo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kirjan toinen kirjoittaja, suomalainen Timo Parvela vuonna 2014.
Kirjan toinen kirjoittaja, norjalainen Bjørn Sortland
Kepler 62 kirja yksi: Kutsu on ensimmäinen osa Kepler 62 -kirjasarjaa. Kirjan on kirjoittanut suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija Timo Parvela ja norjalainen Bjǿrn Sordland. Kirjan kuvittaja on suomalainen Pasi Pitkänen ja graafinen suunnittelija Riikka Turkulainen. Kirjan julkaisi WSOY 15. heinäkuuta 2015. Kirjan päähenkilöt ovat 13-vuotias Ari ja hänen pikkuveljensä Joni.
Käännökset

| Kieli | Vuosi | Kääntäjä |
| --- | --- | --- |
| Norja | 2015 | Tor Tveite |
| Korea | 2016 |  |
| Unkari | 2016 | Kovacs Ottilia |
| Viro | 2016 |  |
| Turkki | 2016 |  |
| Ranska | 2017 |  |
| Fääri | 2016 |  |
| Ruotsi | 2021 | Marjut Hökfelt |
Lähde:
Äänikirja

Kirjasta on tehty Mp3-äänikirja Lokakuussa, 2015. Kirjan kertoja on Antti L. J. Pääkkönen. Kustantaja oli WSOY.
E-Kirja

Kirjasta on tehty E-Kirja Heinäkuussa, 2015. Julkaisija oli WSOY.
Osana julkaisua > Kepler62 - Ga­lac­tic edi­tion: Kir­jat 1 Kut­su ja 2 Läh­tö­las­ken­ta

Kepler 62 kirja yksi: Kutsu on myös mukana kirjassa Kepler62 - Ga­lac­tic edi­tion: Kir­jat 1 Kut­su ja 2 Läh­tö­las­ken­ta, joka julkaistiin vuonna 2020. Galactic edition on kirja, jossa on kirjat yksi ja kaksi Kepler 62 -kirjasarjasta. Kirjan on kirjoittanut Timo Parvela ja Bjǿrn Sordland ja sen kuvittajana toimi Pasi Pitkänen.
Kirjasarjan ensimmäinen kausi

Kepler 62 Kirja yksi: Kutsu (2015)
Kepler 62 Kirja kaksi: Lähtölaskenta (2015)
Kepler 62 Kirja kolme: Matka (2016)
Kepler 62 Kirja neljä: Pioneerit (2016)
Kepler 62 Kirja viisi: Virus (2017)
Kepler 62 Kirja kuusi: Salaisuus (2018)
Lähde:
Aiheesta muualla

WSOY:n PDF kirjan ensimmäisistä sivusta ja kansista (Arkistoitu – Internet Archive)
Kemira

| Kemira Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: KEMIRA
Markkina-arvo:   2 198 milj. euroa (31.12.2022)
Perustettu:  1920
Toimitusjohtaja:  Antti Salminen
Puheenjohtaja:  Matti Kähkönen
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  kemianteollisuus
Tuotteet:  teollisuuskemikaalit
Liikevaihto:   3 569 milj. euroa (2022)
Liikevoitto:   361,6 milj. euroa (2022)
Tilikauden tulos:   239,7 milj. euroa (2022)
Henkilöstö:   4 936 (2022)
Kotisivu:  www.kemira.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kemira Oyj on suomalainen, globaalisti toimiva teollisuuskemikaaleja valmistava yritys. Kemiralla on yksiköitä 40 maassa ja asiakkaita yli sadassa maassa. Kemira tuottaa pääasiassa paperi- ja selluteollisuuden, vedenpuhdistuksen ja öljy- ja kaivosteollisuuden tarvitsemia kemikaaleja.
Markkina-arvonsa puolesta Kemira lukeutuu Helsingin pörssin suurien yhtiöiden joukkoon. Vuonna 2022 Kemira kuului Suomen 25 suurimman yhtiön joukkoon.
Historia > Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat ja Rikkihappo Oy 1920–1970

Kemiran historia alkaa vuonna 1920 perustetusta Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaista. Kun Saksassa sattui olemaan tarjolla koneistot rikkihappotehtaaseen, ne päätettiin ostaa ja perustaa niiden ympärille yhtiö. Yhtiö vastasi suomalaisen teollisuuden, kaivostoiminnan ja lannoitetuotannon kemikaalitarpeista, muun muassa rikastuttamaan Suomen köyhää maaperää sekä varmistamaan ruutiomavaraisuus. Yrityksestä tuli osakeyhtiö vuonna 1933. Yhtiö laajeni voimakkaasti kemian eri aloille yritysostojen ja fuusioiden kautta. Vuonna 1961 yhtiön nimeksi muutettiin Rikkihappo Oy.
Yhtiön lannoiteliiketoiminta alkoi kansainvälistyä 1960-luvun lopulla lannoiteviennillä.
Historia > Kemira Oy 1971–1993

Vuonna 1971 yhtiöön sulautettiin typpiteollisuutta Oulussa vuodesta 1952 harjoittanut Typpi Oy, missä yhteydessä yhtiön nimeksi muutettiin Kemira Oy. Nimeä ehdotti yhtiössä työskennellyt Toivo Lapinleimu. Jälkeenpäin on selitetty, että Kemiran nimi tulee sanoista kemia, mineraalit ja ravinteet. Muun muassa Helsingin Sanomissa on esitetty, että yhtiön nimi saatiin sen aiemmin KE-MI-RA-nimellä (KEmikaalit-MIneraalit-RAvinteet) myymästä kauneudenhoitosarjasta.
Toimitusjohtaja Yrjö Pessin aika (1975–1990) oli vahvaa kansainvälistymisen aikaa. Esimerkiksi globaali lannoiteliiketoiminta alkoi 1980-luvulla, kun Kemira osti lannoitetehtaita Isosta-Britanniasta, Alankomaista, Belgiasta, Ranskasta ja Tanskasta. Vienti lisääntyi ja myyntikonttoreita perustettiin myös ulkomaille.
Toimitusjohtaja Heimo Karisen (1991–1999) aikana Kemira päätti keskittyä sellu- ja paperikemikaaleihin, teollisuuskemikaaleihin, maaleihin ja erikoislannoitteisiin (Kemira Agro). Kemira-konsernin liiketoimintarakenne uudistettiin ja liiketoimintayksiköt yhtiöitettiin.
Historia > Kemira Oyj 1994–2009

Pörssiin Kemira Oyj listautui marraskuussa 1994.
Tauno Pihlavan toimitusjohtajakaudella (2000–2004) Kemira luopui suurelta osalta titaanioksidiliiketoiminnastaan ja alkoi sen sijaan ostaa vesi- ja paperikemiaan liittyvää liiketoimintaa. Kemiran omistajat aktivoituivat vuonna 2002, jolloin he asettivat tavoitteekseen, että Kemirasta tulee valituilla toimialoilla maailman johtava yritys.
Lasse Kurkilahden toimitusjohtajakaudella (2004–2007) Kemira teki yli 30 yrityskauppaa ja se myi ydintoimintaansa kuulumattomia osia, kuten esimerkiksi kiinteistöt, joissa pääkonttori tai Oulun tutkimuskeskus toimi. Kemira osti muun muassa paperi- ja sellukemiaan liittyvää liiketoimintaa. Esimerkiksi vuonna 2004 lannoitetuotanto Kemira Agro Oy eriytettiin omaksi yrityksekseen, Kemira GrowHowksi, ja Siilinjärven kiilletehdas myytiin Ruotsiin. Norjalainen Yara osti GrowHow'n vuonna 2007 ja se toimii nykyisin nimellä Yara Suomi. Hienokemikaalit yhtiöitettiin KemFine Oy:ksi, joka myytiin pääomasijoitusyhtiö 3i:lle vuonna 2004.
Vuonna 2005 Kemiran liikevaihto oli noin kaksi miljardia euroa. Yhtiö osti keväällä Finnish Chemicalsin tehtaat ja joulukuussa saksalaisen Lanxessin paperikemikaalitehtaat, mikä teki Kemirasta maailman suurimman paperikemikaalien tuottajan. Kemira oli markkinajohtaja myös sellukemikaaleissa.
Elokuussa 2007 Suomen valtio myi 655,6 miljoonalla eurolla 32,1 % Kemiran osakkeista kotimaisille sijoittajille, jolloin sen omistus laski 48,6 prosentista 16,5 prosenttiin. Oras Invest osti 17,1 % ja eläkevakuutusyhtiöt 14,97 % Kemiran osakkeista.
Vuonna 2008 Kemira päätti keskittyä vesikemiaan ja seuraavana vuonna 75 prosenttia yrityksen liikevaihdosta tuli vesikemikaaleista, veden puhdistamisesta ja muusta vesiteknologiasta. Yhtiö perusti ensimmäisen tutkimus- ja kehityskeskuksensa Kiinaan.
Harri Kermisen (2008–2012) toimitusjohtajakausi meni suureksi osaksi Kurkilahden tekemiä yritysostoja integroidessa ja organisaation uudelleenjärjestämiseen. Syyskuussa 2008 Kemira ja Rockwood muodostivat yhteisyrityksen, johon liitettiin sekä Kemiran että Rockwoodin titaanidioksidiliiketoiminta sekä Rockwoodin funktionaalisten lisäaineiden liiketoiminta.