stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arménoi

Arménoi (kreik. Αρμένοι; transl. myös Arméni) tai Arméni (Αρμένη) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Arménoi, kylä, Apokóronaksen kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Chanián alueyksikössä Kreetan alueella
Arménoi, kylä Réthymnon kunnassa, Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella
Arménoin minolainen hautausmaa, minolaisen hautausmaan arkeologinen kohde lähellä Réthymnon Arménoin kylää Kreetalla
Órmos Arménis eli Arméni, kylä ja satama Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Etelä-Egean saarten alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arménoi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andrei Voznesenski

Andrei Voznesenski.
Andrei Andrejevitš Voznesenski (ven. Андре́й Андре́евич Вознесе́нский, 12. toukokuuta[lähde? ] 1933 Moskova, Neuvostoliitto – 1. kesäkuuta 2010 Moskova, Venäjä[lähde? ]) oli venäläinen runoilija ja arkkitehti.
Andrei Voznesenski lasketaan kuuluvan 1960-luvun lapsiin, eli intellektuelleihin uuteen aaltoon jotka toimivat Neuvostoliiton suojasään aikana. Andrei Voznesenskia pidetään nykyjään yhtenä nyky-Venäjän tärkeimmistä runoilijoista ja kuollessaan hänen muistoaan kunnioittivat niin Venäjän presidentti Dmitri Medvedev kuin pääministeri Vladimir Putinkin. Runojen lisäksi hän sanoitti myös lauluja. Hänen tunnetuin sanoituksensa on luultavasti Alla Pugatšovan tunnetuksi tekemä kappale ”Million alyh roz”, joka on laulettu suomeksi nimellä ”Miljoona ruusua”[lähde? ].
Suomennettu tuotanto

Voznesenskin runoja on julkaistu suomeksi muun muassa antologiassa Idän ja lännen runot (suom. ja toim. Markku Lahtela ja Anselm Hollo, Weilin + Göös 1963)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrei Voznesenski Wikimedia Commonsissa
Antofagasta

| Antofagasta |
| --- | --- |

 vaakuna
 Antofagasta
 Koordinaatit: 23°39′S, 70°24′W 
Valtio:  Chile
Alue:  Antofagasta
Maakunta:  Antofagasta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Jonathan Velásquez
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  56,1 km²
Väkiluku (2017):  352 638
 – Väestötiheys:  6 281 as./km²
 
 www.municipalidadantofagasta.cl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antofagasta on satamakaupunki pohjoisessa Chilessä. Se on sekä Antofagastan maakunnan että Antofagastan alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli 352 638 vuoden 2017 väestönlaskennassa, joten se on Chilen väkiluvultaan viidenneksi suurin kaupunki. Se on myös oman alueensa kaupungeista suurin.
Kaupunki syntyi 1800-luvulla kaivosaikakaudella. Tuottoisat nitraattikaivokset toivat alueelle monia ulkomaalaisia. Nykyäänkin kaupungin arkkitehtuuri ja ilmapiiri saavat aikaan eurooppalaista tunnelmaa. Kaupunki kuului Boliviaan 14. helmikuuta 1879 asti, jolloin perulaiset sotilaat nousivat siellä maihin, ja kaupunki jäi Perulle Tyynenmeren sodan eli salpietarisodan lopuksi.
Kaupungissa on muun muassa lentokenttä ja kaksi satamaa. Kaupungin satamien kautta kuljetetaan eniten kuparia Chilessä – kaivokset sijaitsevat La Escondidassa ja Chuquicamatassa, joista jälkimmäinen on suurin avokaivos maailmassa.
Antofagasta sijaitsee Atacaman aavikon reunalla. Kaupungin vuotuinen sademäärä on alle 4 mm ja lämpimimmän kuukauden, maaliskuun, korkeimpien päivälämpötilojen keskiarvo +28 °C astetta. Mieto ja kuiva ilmasto on saanut 20-kilometrisen rannan kanssa aikaan, että kaupunki on ympärivuotinen rantamatkailualue. Rannikolla nähtävää ovat meren kuluttamat kivimuodostelmat, kuten kaupungista pohjoiseen sijaitseva jättimäinen kivi Portada.
Nähtävyyksiä kaupungissa on esimerkiksi Barrio Històrico, jolla sijaitsee viktoriaaniseen tyyliin rakennettuja taloja ja Muelle Salitrero. Se on Melbourne Clarc -yhtiön vuonna 1872 rakentama ja sitä pidetään kansallisena monumenttina. Sillä laiturilla lastattiin salpietaria vietäväksi muualle maailmaan. Siellä myös lastattiin chileläisiä sotilaita laivoihin ja pois toisen maailmansodan aikana, kun Tyynellämerellä sodittiin.
Toinen vierailun arvoinen paikka on kaupungin keskusta Centro Urbano, missä on isojen vanhojen puiden ympäröimä Plaza Colòn -aukio, jolla sijaitsee goottilaiseen tyyliin rakennettu katedraali. Kirkon vieressä on äskettäinmilloin? rakennettu kaupunginteatteri.  Aukiolla on myös kansallisena monumenttina pidetty kellotorni Torre del Reloj, joka on pieni kopio Elisabetin tornista Lontoossa. Mielenkiintoinen rakennus on myös 1873 rakennettu Ruina de Huanchaca, joka on hopeavalimo. Quiosco de la Oquesta on paikka, jossa esiintyy usein kuoroja.
Kaupungista ja koko alueesta kiinnostuneet voivat vierailla myös alueellisessa museossa. Sieltä saa tietoa kaupungin historiasta ja kaivosteollisuudesta. Museolla on myös värikäs kokoelma kiviä ja mineraaleja, jotka on kerätty ympäröivältä alueelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antofagasta Wikimedia Commonsissa
Antrofagastan satamat (Arkistoitu – Internet Archive)
Matkailijalle tietoja (espanjaksi)
Paikallinen yliopisto (espanjaksi)
Andrei Vlasov

Andrei Vlasov
Andrei Andrejevitš Vlasov (ven. Андре́й Андре́евич Вла́сов, saks. Wlassow, 14. syyskuuta (1. syyskuuta vanhaa lukua) 1900 – 2. elokuuta 1946) oli toisen maailmansodan puna-armeijan kenraaliluutnantti, joka loikkasi saksalaisten puolelle.
Ura

Vlasov oli varakkaan maanviljelijän poika. Vlasov otettiin puna-armeijan palvelukseen vuonna 1919, ja hänestä tuli ammattiupseeri. Hän liittyi kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1930.
Vlasov oli tärkeä komentaja Kiovan ja Moskovan puolustuksessa itärintamalla. Heinäkuussa 1942 hän loikkasi saksalaisten puolelle. On epäselvää loikkasiko Vlasov itse oma-aloitteisesti saksalaisten puolelle, vai jäikö hän sotavangiksi.
Vankeudessa Vlasov perusti saksalaisten alaisuudessa Venäjän väliaikaisen hallituksen ja kirjoitti propagandalentolehtisiä, jota pudotettiin puna-armeijan joukoille. Useat sadat tuhannet loikkarit palvelivat Saksan armeijassa nimellisesti Vlasovin alaisina, vaikka eivät koskaan hänen komennossaan. Nämä niin sanotut vapaaehtoisjoukot (Hilfswilligen) toimivat harvoin todellisissa taistelutehtävissä. He toimivat muun muassa huoltomiehinä, kuljettajina, varikkotyöläisinä ja lähetteinä.
Sodan loppuvaiheessa marraskuussa 1944 Adolf Hitler antoi Vlasovin perustaa Prahassa Venäjän kansojen vapautuskomitean ja Venäjän vapautusarmeijan, jonka yksi divisioona sijoitettiin Oderille. Venäjän vapautusarmeija kääntyi kuitenkin Prahan kansannousua tukahduttamaan lähetettyjä SS-joukkoja vastaan ja esti niitä tuhoamasta kaupunkia.
Vlasov pyrki pakenemaan joukkoineen länteen ja antautui länsiliittoutuneille toukokuussa 1945. Länsiliittoutuneilla ei kuitenkaan ollut kiinnostusta antaa turvapaikkaa natsien kanssa yhteistyötä tehneille. Vlasov ja muut yksikköön kuuluneet sotilaat palautettiin Neuvostoliittoon Operaatio Keelhaulissa.
Vlasov hirtettiin 2. elokuuta 1946 yhdentoista muun vapautusarmeijan johtajan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrei Vlasov Wikimedia Commonsissa
Antonina Rudenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Antonina Rudenko EM-kilpailuissa 1966  |   Antonina Rudenko EM-kilpailuissa 1966  |   Antonina Rudenko EM-kilpailuissa 1966  |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten uinti
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Utrecht 1966 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Utrecht 1966 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
Antonina Rudenko (ven. Антонина Руденко, s. 1950 Jalta) on venäläinen Neuvostoliittoa edustanut uimari. Hän kuului Neuvostoliiton Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Utrechtin EM-kilpailuissa 1966. Rudenko saavutti samoissa kisoissa hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
A Beautiful Lie

| A Beautiful Lie 30 Seconds to Mars |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : vuosina 2003–2005, (Los Angelesissa, Alaskassa, Etelä-Afrikassa, New Yorkissa)
 Julkaistu: 16. elokuuta, 2005
 Tuottaja(t): Josh Abraham 30 Seconds to Mars
 Tyylilaji: alternative rock, post-hardcore, post-grunge, hard rock, emo
 Kesto: 56.12
 Levy-yhtiö: Virgin Records Immortal Records
Muut kannet

Singlet albumilta A Beautiful Lie
 ”Attack” Julkaistu: 3. toukokuuta 2005  ”The Kill” Julkaistu: 24. tammikuuta 2006  ”From Yesterday” Julkaistu: 7. marraskuuta 2006  ”A Beautiful Lie” Julkaistu: 17. joulukuuta 2007
30 Seconds to Marsin muut julkaisut
| 30 Seconds to Mars 2002 | A Beautiful Lie 2005 | This Is War 2009 |
A Beautiful Lie on rockyhtye 30 Seconds to Marsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 16. elokuuta, 2005 levy-yhtiön Virgin Records kautta. Albumin tuotti Josh Abraham ja yhtye.
Albumilta on julkaistu neljä singleä, "Attack", "The Kill", "From Yesterday" ja "A Beautiful Lie". Levy on myynyt platinaa, eli sitä on myyty yli miljoona kappaletta.
Deluxe-versio

Albumi julkaistiin uudelleen uuden kannen kanssa deluxe-versiona 21. marraskuuta 2006. Versiossa oli yksi uusi kappale – uusi versio kappaleesta "The Kill", nimeltään "The Kill (Rebirth)". Siinä oli mukana myös DVD.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Jared Leto, paitsi "Savior", "From Yesterday" ja "The Battle of One" säv. 30 Seconds to Mars.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Attack | 3.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | A Beautiful Lie | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Kill | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Was It a Dream? | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Fantasy | 4.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Savior | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | From Yesterday | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Story | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | R-Evolve | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | A Modern Myth (loppuu kohdassa 2:59, piilokappale "Praying for a Riot" alkaa kohdassa 12:26)  | 14.10 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 56.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| Special edition bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Battle of One |  | 2.50 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Hunter (Björk cover)  | Björk | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 56.12 |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe edition bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Kill (Rebirth) | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset > Albumi

| Vuosi | Maa | Lista | Sijoitus | Sertifikaatio | Myynti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | U.S. | Billboard 200 | #36 | Platina | 1 024 902 |
| 2007 | Australia | ARIA albumilista | #20 | Kulta | 35 000 |
| 2007 | Kanada | CRIA albumilista | — | Kulta  | 50 000 |
| 2007 | UK | Britannian albumilista | #39 | Platina | — |
| 2007 | Uusi-Seelanti | RIANZ albumilista | #20 | — | — |
| 2007 | Suomi | Suomen albumilista | #15 | — | — |
| 2007 | Italia | Italian albumilista | #11 | Platina | 70 000 |
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | "Attack" | Modern Rock Tracks | #22 |
| 2005 | "Attack" | Mainstream Rock Tracks | #38 |
| 2006 | "The Kill" | Billboard Hot 100 | #65 |
| 2006 | "The Kill" | Modern Rock Tracks | #3 |
| 2006 | "The Kill" | Mainstream Rock Tracks | #14 |
| 2006 | "From Yesterday" | Modern Rock Tracks | #1 |
| 2006 | "From Yesterday" | Mainstream Rock Tracks | #11 |
| 2006 | "From Yesterday" | Billboard Hot 100 | #76 |
| 2007 | "A Beautiful Lie" | Modern Rock Tracks | #37 |
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 8½/10
Antarut

| Antarut Անտառուտ |
| --- | --- |
 Antarut
 Koordinaatit: 40.3500°N, 44.2666°E 
Valtio:  Armenia
Maakunta:  Aragatsotn
Väkiluku (2001):  225
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antarut (armeniaksi Անտառուտ, vuoteen 1949 Inaklu) on kunta Aragatsotnin maakunnassa Armeniassa. Vuonna 2001 siellä oli 225 asukasta.
Antarutista löytyy vanhoja kiviristejä, khatskareja.
Antoine-Louis Barye

| Antoine-Louis Barye |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1795 Pariisi, Ranska
Kuollut: 25. kesäkuuta 1875
Ammatti:  kuvanveistäjä, taidemaalari
Antoine-Louis Barye (24. syyskuuta 1795 Pariisi, Ranska – 25. kesäkuuta 1875 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari, eläinveistotaiteen uranuurtaja, joka vapautui perinnäisestä akateemisklassillisesta eläinkuvien käsittelystä. Barye, François Rude ja Auguste Préault olivat romantiikan kauden kuvanveistäjiä, jotka kuitenkin olivat monella tavalla enemmän realististeja kuin seuraajansa. Baryen villieläintöitä on pidetty pikkutarkan realistisina. Ne ovat yleensä pronssisia ja pienehköjä, ja niissä ilmentyy toisaalta tarkka anatomian ja tekniikan tuntemus, toisaalta romanttisen kiihkeä tyyli. Häntä on pidetty 1800-luvun etevimpänä eläinveistäjänä. Hän yleensä patinoi työnsä taitavasti. Myös Baryen maalauksista ja piirustuksista osa on eläinaiheisia, mutta myös maisema-aiheet ovat niille ominaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antoine-Louis Barye Wikimedia Commonsissa
Antautuminen

Jerusalem antautuu briteille vuonna 1917, ja sen merkiksi kaupungin pormestari heiluttaa valkoista lippua.
Antautuminen on sotilaallisessa mielessä alueen, sotilaiden, linnoitusten, laivojen tai aseiden luovuttamista toiselle vallalle tai vailtiolle. Antautuminen voidaan toteuttaa rauhanomaisesti tai se voi olla seurausta tappiosta taistelussa. Suvereeni valtio voi antautua tappion jälkeen sodassa, yleensä allekirjoittamalla rauhansopimuksen tai antautumissopimuksen. Taistelukentällä antautuminen joko yksittäisten henkilöiden tai upseerien käskystä johtaa yleensä siihen, että antautuvista tulee sotavankeja.[lähde? ]
Anne-Karine Strøm

| Anne-Karine Strøm |
| --- | --- |
 Anne-Karine Strøm vuonna 1976
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1951 (ikä 72) Oslo
Muusikko
Aktiivisena:  1963–
Tyylilajit:  iskelmämusiikki 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anne-Karine Strøm (s. 15. lokakuuta 1951) on norjalainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten Norjan kolmikertaisena edustajana Eurovision laulukilpailussa. Strøm edusti Norjaa Eurovision laulukilpailussa 1973 osana Bendik Singers -yhtyettä kappaleella "It's Just A Game" ja sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 1974 Strøm edusti Norjaa kappaleella "The First Day of Love" ja jäi jaetulle 14. ja viimeiselle sijalle. Vuonna 1976 Strøm edusti Norjaa kappaleella "Mata Hari" ja jäi 18. ja viimeiselle sijalle. Strøm on osallistunut kuusi kertaa Norjan euroviisukarsintana toimivaan Melodi Grand Prix -laulukilpailuunn.
Strøm on toiminut myöhemmin kirjailijana ja julkaissut kolme kirjaa. Strøm on ollut naimisissa laulaja-lauluntekijä Ole Pausin kanssa. Säveltäjä Marcus Paus on heidän poikansa.
Melodi Grand Prix -osallistumiset

| Vuosi | Kappale | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1971 | "Hør litt på meg" | 10. |
| 1972 | "Håp" | 4. |
| 1973 | "Å for et spill" (osana Bendik Singers -yhtyettä) | 1. |
| 1974 | "Hvor er du" | 1. |
| 1975 | "1+1=2" | 4. |
| 1976 | "Mata Hari" | 1. |
Diskografia > Albumit

Drømmebilder (1971)
Anne-Karine (1975)
Album (1978)
Casablancas Døtre (1982)
Landet Utenfor (1986)
Andrei Vyšinski

| Andrei Vyšinski |
| --- | --- |

Neuvostoliiton ulkoasiainministeri
 4. maaliskuuta 1949 – 5. maaliskuuta 1953  
Edeltäjä:  Vjatšeslav Molotov
Seuraaja:  Vjatšeslav Molotov
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1883 Odessa, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 22. marraskuuta 1954 (70 vuotta) New York, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  VSDTP NKP
 Nimikirjoitus
Andrei Januarjevitš Vyšinski (myös Andrey Vishinsky) (ven. Андрей Януарьевич Вышинский, 10. joulukuuta 1883 – 22. marraskuuta 1954) oli Neuvostoliiton valtionsyyttäjä 1935–1939. Vyšinski syntyi puolalaiseen roomalaiskatolilaiseen perheeseen Odessassa.
Alkuvaiheet

Hän opiskeli oikeustiedettä Odessan yliopistossa ja liittyi menševikkeihin 1903. Vyšinski osallistui vuoden 1905 vallankumoukseen, minkä seurauksena joutui vankilaan vuonna 1908. Vankeudessa hän tapasi ensi kertaa Stalinin, joka oli myös vallankumoukseen osallistunut poliittinen vanki. Tähän aikaan Vyšinski ja Stalin olivat ideologisesti hyvin erimielisiä ja riitelivät poliittisista kysymyksistä.
Vankilasta päästyään Vyšinski ryhtyi lakimieheksi ja pysyi edelleen menševikkien jäsenenä. Kun tsaari oli syrjäytetty helmikuun vallankumouksessa 1917, Vyšinski palveli pikkuvirkamiehenä Venäjän väliaikaista hallitusta. Tuossa roolissa hän jopa allekirjoitti hallituksen antaman pidätysmääräyksen Leninistä. Lokakuun vallankumous kuitenkin kumosi väliaikaisen hallituksen ja sen virastot, mitätöiden samalla pidätysmääräyksen. Samana vuonna Vyšinski otettiin mukaan uuden bolševikkihallinnon ruokahuollon kansankomissariaattiin ja vuonna 1920 hänet hyväksyttiin itse Bolševikkipuolueen jäseneksi.
Bolševikkien johtajat tiesivät Vyšinskin taustan. Kaikesta huolimatta hän sai Leninin, Stalinin ja muun puoluejohdon hyväksynnän ja nousi myöhemmin Neuvostoliiton valtionsyyttäjäksi, ulkoministeriksi ja diplomaatiksi. Vyšinskin ura asettaa monet länsimaiset kylmän sodan aikaiset uskomukset kyseenalaisiksi. Kylmän sodan historiankirjoituksen mukaan Neuvostoliitossa vainottiin puolalaisia, mutta kuitenkin puolalainen Vyšinski oli oikeuslaitoksen johtaja, ulkoministeri ja diplomaatti useiden vuosien ajan. Myös poliittiselta taustaltaan Vyšinski oli "epäluotettava", olihan hän entinen menševikki ja vieläpä syyllistynyt pahimpaan mahdolliseen rikokseen: allekirjoittanut Leninin pidätysmääräyksen. Hän kuitenkin tuomitsi menneisyytensä rikkeet ja osoitti olevansa uskollinen neuvostokansalainen ja luotettava virkailija. Taitavana lakimiehenä ja syyttäjänä Vyšinski sai jopa kansainvälistä huomiota ja arvostusta.
Myöhempi ura

Sisällissodan aikana hän liittyi puna-armeijaan ja bolševikkipuolueeseen 1920. Hän työskenteli asianajajana Odessassa 1914–1918. Vyšinskistä tuli oikeustieteen professori Moskovan yliopistoon ja yliopiston rehtori 1925. Hän toimi syyttäjänä useissa oikeudenkäynneissä Stalinin vastustajia vastaan. Vuosina 1935–1939 hän oli Neuvostoliiton valtiosyyttäjä ja siten avainhenkilö Stalinin puhdistuksissa. Hän oli Neuvostoliiton varapäämies 1939–1944, Molotovin varamiehenä ulkoasiain kansankomissaarina vuodesta 1940 (myöhemmin ulkoministeri) ja ulkoministerinä Stalinin viimeisinä vuosina 1949–1953. Neuvostoliiton miehitettyä Latvian kesäkuussa 1940 Vyšinski johti maan liittämisen Neuvostoliittoon.
Neuvostoliiton perustamisen jälkeen 1922 oikeustiede keskittyi selvittämään lain ja sosialismin välistä suhdetta. Vyšinski näki kansainvälisen oikeuden "porvarillisena". Jevgeni Korovin mukaan sosialistinen kansainvälinen oikeus tulisi korvaamaan vanhan kapitalistisen kansainvälisen oikeuden. Vasta Stalinin kuoleman jälkeen tunnustettiin jälleen kansainväliset periaatteet, joita valtioiden on noudatettava.
Vyšinski muotoili lainkäytön teoreettiset perusteet teoksessaan Teoria juridisista todisteista (Теория судебных доказательств), josta hän sai Stalin-palkinnon 1947. Vyšinskin mukaan rikoslaki on luokkataistelun väline. Toinen hänen teoriansa kulmakivi oli, että syyllisyys oli ehdoton sen jälkeen kun tunnustus oli tehty, riippumatta toimenpiteistä joita oli tehty sen saamiseksi. Vyšinski toimi pääsyyttäjänä useissa 1930-luvun näytösoikeudenkäynneissä, muun muassa niin sanotuissa Moskovan oikeudenkäynneissä.
Hruštšovin aikana hänet alennettiin Neuvostoliiton edustajaksi YK:hon 1953–1954.
Kun Neuvostoliiton Helsingin suurlähettiläs Grigori Savonenkov pyysi vuonna 1949 Vyšinskiltä lupaa protestoida Hella Wuolijoen Yleisradiosta erottamista vastaan, totesi Vyšinski Savonenkoville että "se olisi puuttumista Suomen sisäisiin asioihin".[lähde? ]selvennä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrei Vyšinski Wikimedia Commonsissa
Biografia (venäjäksi)
Neuvosto-Venäjän ja Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissaarit/-ministerit
Lev Trotski 1918 | Georgi Tšitšerin 1918–1930 | Maksim Litvinov 1930–1939 | Vjatšeslav Molotov 1939–1949 | Andrei Vyšinski 1949–1953 | Vjatšeslav Molotov 1953–1956 | Dmitri Šepilov 1956–1957 | Andrei Gromyko 1957–1985 | Eduard Ševardnadze 1985–1991 | Aleksandr Bessmertnyh 1991 | Boris Pankin 1991
Andy Irons

Andy Irons (24. heinäkuuta 1978 – 2. marraskuuta 2010) oli lainelautailun kolminkertainen maailmanmestari.
Irons kuoli hotellihuoneessa keskeytettyään kisan. Hän oli aiemmin ollut virustaudin vuoksi tiputuksessa.
Andy Hoepelman

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Maa:   Alankomaat> .Miesten vesipallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | joukkuekilpailu |  |
Ilja Mohandas "Andy" Hoepelman (s. 26. maaliskuuta 1955 Hilversum) on alankomaalainen entinen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen Alankomaiden miesten joukkueeseen.
Alice Teodorescu Måwe

| Alice Teodorescu Måwe |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1984 (ikä 40) Bukarest, Romania
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Tiedot
Puolue:  Kristillisdemokraatit
Aiheesta muualla
www.aliceteodorescu.se
Alice Teodorescu Måwe (s. 2. toukokuuta 1984 Bukarest, Romania) on ruotsalainen poliitikko. Teodorescu Måwe edustaa kristillisdemokraatteja. Teodorescu Måwe on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alice Teodorescu Måwe Wikimedia Commonsissa
Alice Teodorescu Måwe Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Antti Koskelin

Antti Koskelin (s. 1970) on suomalainen yritysjohtaja.
Tietotekniikan insinööriksi valmistunut Koskelin oli vuosina 1994–2008 töissä Nokialla toimien johtotehtävissä Yhdysvalloissa ja Suomessa. Konecranesin palvelukseen Koskelin tuli vuonna 2009 ja oli laajennetun johtoryhmän jäsenenä toimien konsernin tietohallintojohtajana (CIO). Vuonna 2011 Konecranesin tietohallintojohtajana hänet valittiin Suomen seitsemänneksi Vuoden CIO:ksi.
Konecranesilta Koskelin siirtyi Koneen tietohallintojohtajaksi vuoden 2015 alussa, josta tehtävästä hän luopui maaliskuussa 2024 ja ryhtyi hallitusammattilaiseksi.
Ariana Washington

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ariana Washington vuonna 2018. |  Ariana Washington vuonna 2018. |  Ariana Washington vuonna 2018. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2017 | 4 × 100 m |  |
Ariana Washington (s. 27. elokuuta 1996) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Washington oli mukana Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jossa juoksi alkuerissä lopulta kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen pikaviestijuokkueessa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista hän on saavuttanut hopeaa 100 metrin juoksusta ja pronssia 200 metrin juoksusta vuoden 2013 kisoista Donetskissa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Washington edusti maataan vuonna 2014 Eugenessa. Hän oli mukana kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi.
Ennätyksikseen Washington on juossut 100 metrillä ajan 11,01 ja 200 metrillä ajan 22,21, molemmat vuonna 2016.
Anastásios Sidirópoulos

| Anastásios Sidirópoulos> Αναστάσιος ”Τάσος” Σιδηρόπουλος |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1979 (ikä 45) Kreikka
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2009– 2011– | Kreikan Superliiga FIFA |  |  |

Anastásios ”Tásos” Sidirópoulos (kreik. Αναστάσιος ”Τάσος” Σιδηρόπουλος, s. 9. elokuuta 1979 Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2011 lähtien.
Aiheesta muualla

Anastásios Sidirópouloksen esittely World Referee -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)