Lisa Gherardini
Avioliitto ja myöhempi elämä

Lisa Gherardini avioitui 15-vuotiaana (1495) menestyneen kangas- ja silkkikauppiaan Francesco di Bartolomeo di Zanobi del Giocondon kanssa, jolle avioliitto oli toinen. Gherardinin myötäjäiset olivat 170 floriinia ja San Silvestron maatila lähellä hänen perheensä huvilaa, mikä on merkki siitä, ettei Gherardinin perhe ollut avioliiton aikaan varakas. Kiinteistö sijaitsi Castellinan ja San Donato in Poggion välillä lähellä kahta maatilaa, jotka Michelangelo myöhemmin omisti. Keskiluokkainen pariskunta ei kuulunut Firenzen rikkaisiin eikä köyhälistöön. Gherardinin avioliitto saattoi kohottaa hänen sosiaalista asemaansa, sillä hänen aviomiehensä perhe saattoi olla hänen omaansa rikkaampi. Francescon uskotaan hyötyneen siitä, että Gherardini oli vanhasta suvusta. Pari eli jaetussa majoituksessa 5. maaliskuuta 1503 saakka, kunnes Francesco kykeni ostamaan talon perheensä vanhan kodin vierestä Via della Stufalla. Leonardon uskotaan aloittaneen Lisan muotokuvan maalaamisen samana vuonna.
Pariskunnalla oli viisi lasta: Piero, Camilla, Andrea, Giocondo ja Marietta, joista neljä syntyi vuosien 1496 ja 1507 välillä. Lisa kasvatti myös Bartolomeon, Francescon ja hänen ensimmäisen vaimonsa Camilla di Mariotto Rucellain pojan, joka oli noin yksivuotias äitinsä kuollessa. Lisan äitipuoli Caterina di Mariotto Rucellai ja Francescon ensimmäinen vaimo olivat sisaruksia ja kuuluivat huomattavaan Rucellai-sukuun.
Camillasta ja Marietasta tuli katolilaisia nunnia. Camilla otti nimen Suor Beatrice ja liittyi San Domenico di Cafaggion luostariin, jossa hänet annettiin Antonmarian sisaren Suor Albieran ja Lisan sisarusten Suor Camillan (joka erotettiin skandaalissa neljän miehen vierailtua luostarissa) ja Suor Alessandran hoiviin. Beatrice kuoli 18-vuotiaana, ja hänet haudattiin Santa Maria Novellaan. Gherardini kehitti suhteen Sant’Orsolaan, Firenzessä arvostettuun luostariin, jonne hän saattoi asettaa Marietan vuonna 1521. Marietta otti nimen Suor Ludovica, ja hänestä tuli luostarin kunnioitettu jäsen, joka nousi suhteellisen vastuulliseen asemaan.
Francescosta tuli Firenzessä virkamies. Hänet valittiin Dodici Buonominiin vuonna 1499 ja Signoriaan vuonna 1512. Siellä hänet korotettiin prioriksi vuonna 1524. Hänellä saattoi olla siteitä Medici-suvun poliittisiin tai taloudellisiin intresseihin. Vuonna 1512, kun Firenzen hallinto pelkäsi Medicien paluuta maanpaosta, Francesco vangittiin ja hänelle annettiin tuhannen floriinin sakko. Hänet vapautettiin syyskuussa, kun Medicit palasivat.
Erään näkemyksen mukaan Francesco kuoli vuoden 1538 ruttoepidemiassa. Gherardini sairastui, ja hänen tyttärensä Ludovica vei hänet Sant’Orsolan luostariin, jossa hän kuoli noin neljä vuotta myöhemmin 63-vuotiaana. Toisen näkemyksen mukaan Francesco eli 80-vuotiaaksi. Hän kuoli vuonna 1539, ja Gherardini saattoi elää aina vuoteen 1551 saakka, jolloin hän olisi ollut 71- tai 72-vuotias.
Kesäkuussa 1537 Francesco palautti testamentissaan Gherardinille hänen myötäjäisensä provisioiden kanssa, antoi hänelle hänen henkilökohtaiset vaatteensa ja korunsa ja rahaa tulevaisuutta varten. Uskoessaan hänen hoivansa pariskunnan tyttären Ludovican ja tämän estyessä poikansa Bartolomeon käsiin Francesco kirjoitti: ”Huomaten testamentin laatijan kiintymyksen ja rakkauden rakastettua vaimoaan Mona Lisaa kohtaan; ottaen huomioon, että Lisa on aina toiminut ylevin mielin ja uskollisena vaimona; toivoen, että hän tulee saamaan kaiken tarvitsemansa...”.
Heinäkuussa 2012 arkeologit löysivät Lisa Gherardinin uskotun ruumiin maalliset jäännökset Firenzestä, entisen St. Ursulan luostarin alttarin vierestä.