stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helena Kara
Ura > Elokuvauran loppu

Keväällä 1950 Adams-Filmin tuotanto-osasto yhdistyi vuonna 1942 perustetun Fenno-Filmin vastaavan osaston kanssa uudeksi Fennada-Filmiksi. Karan ainoaksi rooliksi Fennadalle jäi nimiosa Jussi Kukkosen romaaniin perustuvassa kolmiodraamassa Ratavartijan kaunis Inkeri (1950). Pää­osaa tarjottiin ensin Ansa Ikoselle, joka kuitenkin kieltäytyi elokuvaan kuuluneen saunajakson takia.
Uransa loppupuolella Kara oli mukana vielä kahdessa elokuvatuotannossa. Hänen tähtensä alkoi kuitenkin himmetä. 1950-luvun vaihteessa Kara totesi, ettei hän enää näyttänyt nuorelta tytöltä. Keski-ikäisen naisen oli vaikea saada rooleja ajan suomalaisissa elokuvissa. Lisäksi uusi sukupolvi alkoi tehdä tuloaan valkokankaalle, eikä elokuva-ala keskittynyt enää pariin suureen tähteen vaan kehitti samaan aikaan useita pienempiä tähtiä. Karan viimeiseksi elokuvaksi jäi Leilan osa Suomi-Filmin tuottamassa komediassa Hän tuli ikkunasta (1952). Sen jälkeen hän vetäytyi elokuva-alalta ja julkisuudesta ja omistautui perhe-elämälle. Kun viimeisen elokuvan filmaus aloitettiin, Kara tokaisi: ”Hän tuli ikkunasta – ja Kara lähti ovesta.”
Karan itsensä mukaan ratkaiseva tekijä elokuva-alasta luopumiseen oli onnettomuus, jossa Särkän koira puri häntä kasvoihin, joihin jäi pitkäaikainen ja näkyvä arpi. Hän ei enää halunnut elokuviin. Vielä 1953 Karasta oli artikkeleita elokuvalehdissä, mutta sen jälkeen hän kieltäytyi vuosikymmenien ajan kaikesta julkisuudesta.
Filmitähti

Helena Kara kuului niihin harvoihin suomalaisnäyttelijöihin, jotka tekivät pitkän uran elo­kuvissa ilman yhteyksiä teatteriin. Karan aloitellessa uraansa näyttelijäpiireissä teatterinäyttelemistä pidettiin ammattilaisuuden mittana. Karaa ei koskaan kosiskeltu teatterilavoille, eikä hän toisaalta itse ollut liiemmin kiinnostunut teatterimaailmasta. Vaikka hän ei aikalaiskollegoiden silmissä saanut arvostusta ”oikeana näyttelijänä”, hän ei siitä juuri piitannut. Teatterimaneerien puuttuminen oli hyväksi valkokankaalla. Kara omaksui hyvin kameralle ilmaisun keinot: lähikuvissa ei saanut ilmeillä liikaa, vaan oli annettava katseen puhua. Leif Wager luonnehti Karan puhetapaa: ”Nopea, luonnollinen, ilman teatraalisia korostuksia… siis todella filmillinen.” Kara muistetaan etenkin suurista ja ilmeikkäistä silmistään. Hänen vastanäyttelijänään useasti esiintyneen Paavo Jänneksen kerrotaan tokaisseen: ”Friiduhan on kuin funkkistalo, fönsteriä koko fasaadi.”
Kara esiteltiin julkisuudessa itsenäisenä ja nokkelana ”poikamiestyttönä”. Hänen tärkeimpinä ominaisuuksina pidettiin persoonallisuutta ja ulkonäköä; näyttelijäntaitoihin ei uran alkuvaiheessa kiinnitetty huomiota, hänen kokemattomuuttaan alalla ei salailtu. Hän oli kaupunkikomedioiden moderni nainen kauniiden ja varakkaiden ihmisten huolettomasta maailmasta. Karan imago sopi mainiosti Suomi-Filmin linjaan, jossa se halusi erottua maaseutukuvauksiin keskittyneestä Suomen Filmiteollisuudesta. Ensimmäisten elokuviensa mainoskuvissa Kara esiintyi kuitenkin nukkemaisena ja passiivisena naisena suhteessa miespuolisiin vastanäyttelijöihinsä, mikä oli ristiriidassa hänen modernin naisen imagonsa kanssa. Yhtiön vaihdon jälkeen Karan roolihahmot aikuistuivat, ja hän näytteli vakavissa elokuvissa kypsiä naisia, jotka yleensä kärsivät rakkauden vuoksi.
Filmitähteys 1940-luvulla oli Karan mukaan ”nimikirjoitusten antamista, valokuvien antamista ja punaisia mattoja, tervapatoja ensi-illoissa”. Hän kuvaili sitä myös jatkuvaksi esilläoloksi, jolloin oli aina oltava ehostettu. Hän ei mennyt edes vastapäiseen maitokauppaan ilman, että olisi meikannut ripsensä ja punannut huulensa. Kara kuvaili tyypillistä filmitähden päivää niin työntäyteiseksi, että kun hän lähti aamulla töihin, lapset nukkuivat eikä hän nähnyt heidän silmiään. Kun hän illalla tuli kotiin, lapset olivat jo menneet vuoteeseen. Pitkään aikaan hän ei tiennyt lastensa silmien väriä. Kara oli ihmisenä temperamenttinen, mikä aiheutti hankaluuksia, sillä filmitähtenä hänen piti hillitä itsensä. Hän viihtyi hyvin omissa oloissaan.
Karalta kysyttiin televisiodokumentissa 1990-luvulla, mitä hänelle jäi elokuvaurastaan. Hän vastasi: ”Ei siitä loppujen lopuksi mitään jäänyt…”
Karaa kuvattiin usein pehmentävän linssin läpi. Ohjaaja Leminen ja kuvaaja Felix Forsman löysivät Pariisista verkkosoftin, jonka läpi kuvattaessa silmään syntyy erityinen valopilkku. Tämä ”Kara-softiksikin” kutsuttu menetelmä pehmensi myös ympäristön, jolloin elokuva sai hieman hämyisen yleistunnelman.
Yksityiselämä > Avioliitto

Helena Kara avioitui Suomi-Filmin studiopäällikön ja päälavastajan Hannu Lemisen kanssa 10. tammikuuta 1940. Pariskunnalle syntyi kolme lasta. Heidän esikoisensa, kersantti Esa Leminen sai surmansa lento-onnettomuudessa Päijänteen Ristiselällä 1. huhtikuuta 1964.
Yksityiselämä > Eläkevuodet

Eläkevuosinaan Kara puolisoineen asui talvet Portugalin Algarvessa ja kesät Klaukkalassa Valkjärven äärellä. Vuonna 1992 pariskunta muutti Turkuun Linnankadulle. Vuonna 1996 Kara suostui haastateltavaksi Yleisradion televisiodokumenttiin Silmän lumo. Seuraavana vuonna hän oli viimeisen kerran julkisuudessa Turun Suomalaisen elokuvan festivaalilla, jonka päävieras hän oli. Samana vuonna Kara jäi leskeksi. Hän muutti alkuvuodesta 1998 Helsingin Munkkiniemeen Saga-Seniorikeskukseen, jossa hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen 85-vuotiaana 26. helmikuuta 2002.
Helena Kara (Aini Helena Leminen) on haudattu Lemisen sukuhautaan Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1937 | Miehen kylkiluu | Aina Zinck, apteekki­neiti |
| 1938 | Poikamiesten holhokki | Katariina ”Kati” Malmi |
| 1939 | Hätävara | Vappu Kankare, myöh. Kinnunen |
| 1939 | Aktivistit | Marja Niskanen, senaattorin tytär |
| 1939 | Punahousut | Irja Mähönen |
| 1940 | Kyökin puolella | Arja Virmala alias Arja Mala |
| 1940 | Poikani pääkonsuli | yli­oppilas Inkeri ”Iiri” Paappanen |
| 1942 | Neljä naista | Marja Kaarina Kauria |
| 1942 | Puck | Liisa Pesonen, ”Puck” |
| 1943 | Valkoiset ruusut | Auli Ranta |
| 1943 | Tuomari Martta | tuomari Martta Eliina Karsta |
| 1944 | Suurin voitto | sairaan­hoitaja Taina Kulo |
| 1944 | Sylvi | Sylvi Wahl |
| 1944 | Anja, tule kotiin | Anja Miettinen |
| 1945 | En ole kreivitär | mannekiini Nora / kreivitär Drek |
| 1945 | Vain sinulle | Elina Takala |
| 1947 | Hedelmätön puu | Helena Tyrni, o.s. Ceder |
| 1947 | Tuhottu nuoruus | Kirsti Niininen |
| 1948 | Soita minulle, Helena! | Helena Talasti, o.s. Parola |
| 1949 | Rosvo-Roope | Helena Herva / Kristiina |
| 1950 | Tapahtui kaukana | Maire Lehtinen |
| 1950 | Ratavartijan kaunis Inkeri | Inkeri Junkkari |
| 1952 | Hän tuli ikkunasta | muotipiirtäjä Leila Lumikki Linna |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helena Karan muisto­kirjoitus (tilaajille) Helsingin Sanomat.  26.2.2002.
Sommar, Heidi: Elokuvien kaunotar Helena Kara Yle Elävä arkisto.  17.3.2010 (päivitetty 22.11.2011).
Kuosmanen, Jukka (toim.): Jakso 5: SF-tähtiä ja tähdenlentoja: Helena Kara (äänitiedosto) Yle Areena.  5.6.2014.
Pennanen, Riikka: Helena Karan tytär: ”Äiti oli vahva tragedian kohdattuaankin” Seura.  3.7.2016.
Nykänen, Riika: Legendaarisen Helena Karan syntymästä on 100 vuotta Ilta-Sanomat.  19.8.2016.
Helena Kara SA-kuvassa 1939.
Helena Kara vuonna 1967.
Helena Kara elokuvassa Kyökin puolella (1940).
Mykkäelokuva

Puheen puuttuessa mykkäelokuvissa käytettiin usein keskeisiä tapahtumia tai repliikkejä selventäviä välitekstejä. Ruutu vuonna 1920 ensi-iltansa saaneesta saksalaisesta Tri Caligarin kabinetista.
Mykkäelokuva on elokuva, jonka ääniraidalla ei ole kuvan kanssa tahdistettua puhetta tai muuta ääntä. Valtaosa ennen 1930-lukua tehdyistä elokuvista on mykkäelokuvia, koska äänielokuvan tekniikka kehittyi laajaan kaupalliseen käyttöön vasta 1920-luvun lopulla.
Kuvaus

Elokuvahistorian aikakautta ennen äänielokuvan keksimistä kutsutaan mykkäelokuvien kaudeksi. Mykkäelokuvissa on yleensä avainkohtia ja -repliikkejä selventäviä välitekstejä, niin sanottuja plansseja. Vaikka mykkäelokuvissa ei ollut tahdistettua ääniraitaa, niiden teatteriesityksen yhteydessä esitettiin yleensä elävää musiikkia pianistin tai jopa kokonaisen orkesterin voimin. Nykyään elokuvateattereissa esitettävät vanhat mykkäelokuvat ovat usein äänikopioita, joihin on lisätty musiikkiraita. Sama koskee mykkäelokuvien televisioesityksiä.
Mykkäelokuvan aikana käytettiin nitraattifilmiä, joka on hyvin tulenarkaa. Myöhemmin elokuvat kopioitiin kestävämmälle ja vähemmän tulenaralle asetaatille. Koska niin kameroita kuin projektoreitakin pyöritettiin käsin, sekä kuvaus- että esitysnopeudet vaihtelivat suuresti – 14:stä aina 26:een kuvaan sekunnissa. Nykyisin hitaammin esitettäväksi tarkoitettuja mykkäelokuvia joudutaan usein ajamaan 24:n (tai televisiossa 25:n) kuvan nopeudella, ja siksi tapahtumat niissä näyttävät nopeammilta kuin tekijät tarkoittivat.
Äänen puutetta ja välitekstejä on käytetty tehokeinona vielä äänen nauhoittamisen tultua teknisesti mahdolliseksi. Kuuluisia esimerkkejä tästä ovat Chaplinin Nykyaika vuodelta 1936 ja Aki Kaurismäen Juha vuodelta 1999.
Ensimmäinen suomalainen elokuva Nikolainkadun koulun koulunuorisoa välitunnilla oli mykkäelokuva, joka valmistui 1904.
Mykkäelokuvan aikakauden kuuluisia henkilöitä

| --- | --- |
 Näyttelijöitä Janet Gaynor  Rudolph Valentino  John Gilbert  Asta Nielsen  Norma Talmadge  Clara Bow  Lillian Gish  Theda Bara  Mary Pickford  Buster Keaton  Douglas Fairbanks  Charlie Chaplin  Pola Negri  Gloria Swanson  Harold Lloyd :  Ohjaajia Frank Borzage  Charlie Chaplin  Carl Theodor Dreyer  Sergei Eisenstein  Abel Gance  D. W. Griffith  Buster Keaton  Fritz Lang  Georges Méliès  Vsevolod Pudovkin  Erich von Stroheim
Näytteitä mykkäelokuvista

Segundo de Chomón: La casa hechizada (1906)
Segundo de Chomón: Satán se divierte (1907)
D. W. Griffith: Kansakunnan synty (1915)
Charlie Chaplin: Chaplinin poika (1921)
Sergei Eisenstein: Panssarilaiva Potemkin (1925)
Fritz Lang: Metropolis (1927)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mykkaelokuvat.com (arvosteluja ja artikkeleita)
Silentera.com (englanniksi)
Silentsaregolden.com (englanniksi)
New, Live & Rare Vol. 1–3

| New, Live & Rare Vol>  1-3 Deep Purple |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1969–1975
 Julkaistu: 1977-1980
 Tuottaja(t): Deep Purple
 Tyylilaji: Heavy rock
 Levy-yhtiö: Purple Records, EMI
Deep Purplen kokoelma muut julkaisut
| Powerhouse 1977 | New, Live & Rare Vol. 1-3 1977-1980 | When We Rock, We Rock, and When We Roll, We Roll 1978 |
New, Live & Rare on kolmiosainen ep-sarja, joka sisältää Deep Purplen harvinaisempaa studio- ja livemateriaalia.
Kappaleet

EP 1:
Black Night (live 1972)
Painted Horse (studio 1972)
When A Blind Man Cries (studio 1971)
EP 2:
Burn (edit 1974)
Coronias Redig (studio 1973)
Mistreated (live 1975)
EP 3:
Smoke On The Water (live 1972)
The Bird Has Flown (BBC 1969)
Grabsplatter (BBC 1970)
Muusikot

Ritchie Blackmore: kitara
Jon Lord: urut, kosketinsoittimet
Ian Paice: rummut
Ian Gillan: laulu, lyömäsoittimet (EP 1 & 3)
Roger Glover: basso (EP 1 & 3)
David Coverdale: laulu (EP 2)
Glenn Hughes: basso, laulu (EP 2)
Henry Robinson

Henry Robinson
Henry Peach Robinson (1830–1901) oli brittiläinen valokuvaaja. Hän hankki maalarikoulutuksen ja aloitti maalarina mutta vuosisadan puolivälissä ryhtyi valokuvaajaksi. Robinson teki maalauksellisia valokuvia. Vedoksensa Robinson teki tavallisesti vähintään viittä negatiivia käyttäen yhdelle paperille. Hän teki arkista muotokuvaustyötä ja toisaalta tavallisesti kerran vuodessa loi suuria kuvaelmia. Hän ohjasi henkilöitä luonnosten perusteella, minkä jälkeen hän sijoitti kokonaisuuteen eri osia sommitteluohjelman mukaan. Hän sai paljon suosiota. Vuonna 1868 Robinson julkaisi kirjan The Pictorial Effect in Photography, joka kuuluu valokuvataiteen teorian perusteoksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Robinson Wikimedia Commonsissa
Mestarien liigan kausi 2019–2020

| Mestarien liigan kausi 2019–2020 |
| --- | --- |
 Loppuottelu pelattiin Lissabonissa Estádio da Luzilla.
Joukkueiden määrä:  32 (lohkovaihe) 79 (kaiken kaikkiaan)
Ajankohta:  17. syyskuuta 2019 – 30. toukokuuta 2020 25. kesäkuuta – 28. elokuuta 2019 (karsinnat)
Mestari:   Bayern München (6. mestaruus)
Toinen sija:   Paris Saint-Germain
Ottelut:  119
Maalit:  386 (3,24 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Robert Lewandowski (15 maalia)
  ← 2018–2019 :  2020–2021 → 
Mestarien liigan kausi 2019–2020 oli Mestarien liigan 28. kausi ja Euroopan parhaiden joukkueiden kesken pelattavan jalkapallocupin 65. kausi. Loppuottelu oli määrä pelata 30. toukokuuta 2020 Atatürkin olympiastadionilla, Istanbulissa, mutta koronaviruspandemian takia se pelattiin Lissabonin Estádio da Luzilla  23. elokuuta 2020. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Liverpool.
Ohjelma

| Vaihe | Kierros | Arvontapäivä | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Karsinta | Esikarsinta | 11. kesäkuuta 2019 | 25. ja 28. kesäkuuta 2019 | 25. ja 28. kesäkuuta 2019 |
| Karsinta | 1. kierros | 18. kesäkuuta 2019 | 9.–10. heinäkuuta 2019 | 16.–17. heinäkuuta 2019 |
| Karsinta | 2. kierros | 18. kesäkuuta 2019 | 23.–24. heinäkuuta 2019 | 30.–31. heinäkuuta 2019 |
| Karsinta | 3. kierros | 22. heinäkuuta 2019 | 6.–7. elokuuta 2019 | 13. elokuuta 2019 |
| Playoff | Playoff-kierros | 5. elokuuta 2019 | 20.–21. elokuuta 2019 | 27.–28. elokuuta 2019 |
| Lohkovaihe | 1. ottelupäivä | 29. elokuuta 2019 | 17.–18. syyskuuta 2019 | 17.–18. syyskuuta 2019 |
| Lohkovaihe | 2. ottelupäivä | 29. elokuuta 2019 | 1.–2. lokakuuta 2019 | 1.–2. lokakuuta 2019 |
| Lohkovaihe | 3. ottelupäivä | 29. elokuuta 2019 | 22.–23. lokakuuta 2019 | 22.–23. lokakuuta 2019 |
| Lohkovaihe | 4. ottelupäivä | 29. elokuuta 2019 | 5.–6. marraskuuta 2019 | 5.–6. marraskuuta 2019 |
| Lohkovaihe | 5. ottelupäivä | 29. elokuuta 2019 | 26.–27. marraskuuta 2019 | 26.–27. marraskuuta 2019 |
| Lohkovaihe | 6. ottelupäivä | 29. elokuuta 2019 | 10.–11. joulukuuta 2019 | 10.–11. joulukuuta 2019 |
| Pudotuspelit | Neljännesvälierät | 16. joulukuuta 2019 | 18.–19. ja 25.–26. helmikuuta 2020 | 10.–11. maaliskuuta ja 7.–8. elokuuta 2020 |
| Pudotuspelit | Puolivälierät | 10. heinäkuuta 2020 | 12.–15. elokuuta 2020 | 12.–15. elokuuta 2020 |
| Pudotuspelit | Välierät | 10. heinäkuuta 2020 | 18.–19. elokuuta 2020 | 18.–19. elokuuta 2020 |
| Pudotuspelit | Loppuottelu | 10. heinäkuuta 2020 | 23. elokuuta 2020 | 23. elokuuta 2020 |
Joukkueet

Kansallisten lajiliittojen paikat määräytyvät Euroopan jalkapalloliiton maapisterankingin perusteella. Sijoilla 1.-51. olevat liitot saavat kolme paikkaa pois lukien Liechtenstein, jolle myönnetään yksi paikka. Sijoilla 52. - 54. myönnetään kaksi paikkaa ja sijalla 55. olevalle Kosovalle yksi paikka. Ranking määräytyy vuoden 2018 tilanteen perusteella.
Joukkueet > Joukkueet kierroksittain

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lincoln Red Imps |  FC Santa Coloma |  Tre Penne |  Feronikeli |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  CFR Cluj |  Astana |  Shkëndija |  Saburtalo Tbilisi |
|  Piast Gliwice |  Rosenborg |  HJK |  Ararat-Armenia |
|  AIK |  Maribor |  Dundalk |  Valletta |
|  Karabah |  Slovan Bratislava |  Sarajevo |  F91 Dudelange |
|  Ludogorets Razgrad |  Sheriff Tiraspol |  Riga FC |  Linfield |
|  Belgradin Punainen tähti |  Partizani |  Nõmme Kalju |  The New Saints |
|  Celtic |  Valur |  Sūduva |  HB Tórshavn |
|  BATE Borisov |  Ferencváros |  Sutjeska Nikšić |  |
| Mestarit | Mestarit | Muut | Muut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dinamo Zagreb |  Maccabi Tel Aviv |  Basel |  PSV |
|  Kööpenhamina |  APOEL |  Viktoria Plzeň |  Olympiacos |
| Mestarit | Mestarit | Muut | Muut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ajax |  PAOK |  Krasnodar |  Club Brugge |
|  |  |  Porto |  İstanbul Başakşehir |
|  |  |  Dynamo Kyiv |  LASK |
| Mestarit | Mestarit | Muut | Muut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Young Boys |  Slavia Praha |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Liverpool |  Tottenham Hotspur |  RB Leipzig |  Benfica |
|  Chelsea |  Juventus |  Bayer Leverkusen |  Šah’tar Donetsk |
|  Barcelona |  Napoli |  Paris Saint-Germain |  Genk |
|  Atlético Madrid |  Atalanta |  Lille |  Galatasaray |
|  Real Madrid |  Inter Milan |  Lyon |  Red Bull Salzburg |
|  Valencia |  Bayern München |  Zenit Saint Petersburg |  |
|  Manchester City |  Borussia Dortmund |  Lokomotiv Moskova |  |
Karsintakierrokset > Esikarsinta

Esikarsintaan osallistui 4 joukkuetta. Tälle kierrokselle pääsivät rankingissa sijoille 52.-55. sijoittuneiden lajiliittojen kansallisten sarjojen voittajat. Esikarsinnoissa joukkueet pelasivat ensin välieräottelut, joiden voittajat kohtasivat loppuottelussa. Loppuottelun voittaja eteni 1. karsintakierrokselle. Otteluparit arvottiin Nyonissa 11. kesäkuuta 2019. Välierät pelattiin 25. kesäkuuta ja loppuottelu 29. kesäkuuta.
| Joukkue #1> Välierät | Yht> .Välierät | Joukkue #2> Välierät | 1>  osa.Välierät | 2>  osa.Välierät |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Feronikeli  | 1–0 |  Lincoln Red Imps | 1–0 |  |
| Tre Penne  | 0–1 |  Santa Coloma | 0–1 |  |
Loppuottelu
| Feronikeli  | 2–1 |  Santa Coloma | 2–1 |  |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Karsintakierrokset > Ensimmäinen karsintakierros

1. karsintakierrokselle osallistui 32 joukkuetta. Kierrokselle osallistuivat sijoille 20.-51. sijoittuneiden lajiliittojen (pois lukien Liechtenstein) kansallisten sarjojen voittajat sekä esikarsinnan voittajat. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 9. – 10. heinäkuuta ja toiset osaottelut 16. – 17. heinäkuuta. Otteluparit arvottiin Nyonissa 18. – 19. kesäkuuta.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nõmme Kalju  | 2–2 |  Shkëndija | 0–1 | 2–1 |
| Sūduva  | 1–2 |  Belgradin Punainen tähti | 0–0 | 1–2 |
| Ararat-Armenia  | 3–4 |  AIK | 2–1 | 1–3 |
| Astana  | 2–3 |  CFR Cluj | 1–0 | 1–3 |
| Ferencváros  | 5–3 |  Ludogorets Razgrad | 2–1 | 3–2 |
| Partizani  | 0–2 |  Karabah | 0–0 | 0–2 |
| Slovan Bratislava  | 2–2   (2–3 rp.) |  Sutjeska Nikšić | 1–1 | 1–1 |
| Sarajevo  | 2–5 |  Celtic | 1–3 | 1–2 |
| Sheriff Tiraspol  | 3–4 |  Saburtalo Tbilisi | 0–3 | 3–1 |
| F91 Dudelange  | 3–3 |  Valletta | 2–2 | 1–1 |
| Linfield  | 0–6 |  Rosenborg | 0–2 | 0–4 |
| Valur  | 0–5 |  Maribor | 0–3 | 0–2 |
| Dundalk  | 0–0   (5–4 rp) |  Riga | 0–0 | 0–0 |
| The New Saints  | 3–2 |  Feronikeli | 2–2 | 1–0 |
| HJK  | 5–2 |  HB Tórshavn | 3–0 | 2–2 |
| BATE Borisov  | 3–2 |  Piast Gliwice | 1–1 | 2–1 |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Karsintakierrokset > Toinen karsintakierros

2. karsintakierrokselle osallistui 24 joukkuetta. Kierrokselle osallistui 1. karsintakierroksen voittajat, sijoille 16.-19. sijoittuneiden lajiliittojen kansallisten sarjojen voittajat sekä sijoille 12.-15. sijoittuneiden lajiliittojen kansallisissa sarjoissa toiseksi sijoittuneet joukkueet. Otteluparit arvottiin 1. kierroksen arvonnan yhteydessä. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 23. – 24. heinäkuuta ja toiset osaottelut 30. – 31. heinäkuuta.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| CFR Cluj  | 3–2 |  Maccabi Tel Aviv | 1–0 | 2–2 |
| BATE Borisov  | 2–3 |  Rosenborg | 2–1 | 0–2 |
| The New Saints  | 0–3 |  FC Kööpenhamina | 0–2 | 0–1 |
| Ferencváros  | 4–2 |  Valletta | 3–1 | 1–1 |
| Dundalk  | 1–4 |  Karabah | 1–1 | 0–3 |
| Saburtalo Tbilisi  | 0–5 |  Dinamo Zagreb | 0–2 | 0–3 |
| Celtic  | 7–0 |  Nõmme Kalju | 5–0 | 2–0 |
| Belgradin Punainen tähti  | 3–2 |  HJK | 2–0 | 1–2 |
| Sutjeska Nikšić  | 0–4 |  APOEL | 0–1 | 0–3 |
| Maribor  | 4–4 |  AIK | 2–1 | 2–3 (ja) |
Parhaiten sijoitetut
| Viktoria Plzeň  | 0–4 |  Olympiakos | 0–0 | 0–4 |
| PSV Eindhoven  | 4–4 |  Basel | 3–2 | 1–2 |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Karsintakierrokset > Kolmas karsintakierros

3. karsintakierrokselle osallistui 20 joukkuetta. Kierrokselle osallistui 2. karsintakierroksen voittajat, sijojen 14. ja 15. sijoittuneiden lajiliittojen kansallisten sarjojen voittajat, sijoille 7.-11. sijoittuneiden lajiliittojen kansallisten sarjojen toiseksi sijoittuneet sekä sijalle 6. sijoittuneen lajiliiton kansallisen sarjan kolmanneksi sijoittunut joukkue. Otteluparit arvottiin Nyonissa 22. heinäkuuta. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 6. – 7. elokuuta ja toiset osaottelut 13. elokuuta.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| CFR Cluj  | 5–4 |  Celtic | 1–1 | 4–3 |
| APOEL  | 3–2 |  Karabah | 1–2 | 2–0 |
| PAOK  | 4–5 |  Ajax | 2–2 | 2–3 |
| Dinamo Zagreb  | 5–1 |  Ferencváros | 1–1 | 4–0 |
| Belgradin Punainen tähti  | 2–2   (7–6 rp) |  FC Kööpenhamina | 1–1 | 1–1 |
| Maribor  | 2–6 |  Rosenborg | 1–3 | 1–3 |
Parhaiten sijoitetut
| İstanbul Başakşehir  | 0–3 |  Olympiakos | 0–1 | 0–2 |
| Krasnodar  | 3–3 |  Porto | 0–1 | 3–2 |
| Club Brugge  | 4–3 |  Dynamo Kyiv | 1–0 | 3–3 |
| Basel  | 2–5 |  LASK | 1–2 | 1–3 |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Karsintakierrokset > Play-off-kierros

Play-off-kierrokselle osallistui 12 joukkuetta. Kierrokselle osallistuivat 3. karsintakierroksen voittajat sekä sijoille 12. ja 13. sijoittuneiden lajiliittojen kansallisten sarjojen voittajat. Otteluparit arvottiin 5. elokuuta Nyonissa. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 20. – 21. elokuuta ja toiset osaottelut 27. – 28. elokuuta.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Dinamo Zagreb  | 3–1 |  Rosenborg | 2–0 | 1–1 |
| CFR Cluj  | 0–2 |  Slavia Praha | 0–1 | 0–1 |
| Young Boys  | 3–3 |  Belgradin Punainen tähti | 2–2 | 1–1 |
| APOEL  | 0–2 |  Ajax | 0–0 | 0–2 |
Parhaiten sijoitetut
| LASK  | 1–3 |  Club Brugge | 0–1 | 1–2 |
| Olympiakos  | 6–1 |  Krasnodar | 4–0 | 2–1 |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Muumi ja vaarallinen juhannus

| Muumi ja vaarallinen juhannus |
| --- | --- |
 Elokuvan DVD-julkaisun kansi.
Ohjaaja:  Maria Lindberg
Käsikirjoittaja:  Minna Karvonen Iivo Baric
Tuottaja:  Tom Carpelan
Säveltäjä:  Andrzej Rokicki
Leikkaaja:  Maria Lindberg
Pääosat:  Tapani Perttu Johanna Viksten Jasper Pääkkönen Elsa Saisio Taneli Mäkelä Outi Alanen Ilpo Mikkonen Jarmo Koski Vuokko Hovatta Leena Rapola
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi  Puola  Itävalta
Tuotantoyhtiö:  Filmkompaniet Alpha
Levittäjä:  SF Film Kino Świat
Ensi-ilta:   18. huhtikuuta 2008
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  282 800 €
Katsojat:  20 537 (Suomessa)
Seuraaja:  Muumi ja punainen pyrstötähti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muumi ja vaarallinen juhannus (ruots. Mumintrollens farliga midsommar, engl. Moomin and Midsummer Madness) on vuonna 2008 valmistunut suomalais-puolalais-itävaltalainen pala-animaatioelokuva, joka pohjautuu Tove Janssonin vuonna 1954 julkaistuun kirjaan Vaarallinen juhannus. Elokuva on koottu 1970- ja 1980-lukujen taitteessa puolalaisella Semafor-studiolla tehdyn pala-animaatiosarjan Muumien maailma materiaalista.
Animaatiosarjan kuvamateriaali on restauroitu täysin elokuvaa varten. Käsikirjoitus ja dialogi on tehty Suomessa alusta alkaen. Alkuperäisessä animaatiosarjassa ei ollut lainkaan dialogia. Animaatiosarjan oikeudet olivat pitkään epäselviä, kunnes suomalainen tuottaja Tom Carpelan ja Filmkompaniet Alpha onnistuivat saamaan sarjan kaikki elokuvaoikeudet itselleen.
Vuonna 2008 elokuva osallistui Malmön kansainvälisillä lastenelokuvajuhlilla lastenelokuvien kilpailusarjaan.