stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brad Treliving
Jääkiekkovaikuttajana

Vuonna 2003 Trelivingista tuli Phoenix Coyotesin ja Don Maloneyn apulaistoimitusjohtaja. Hän toimi tässä tehtävässä 28. huhtikuuta 2014 saakka. Tuolloin Calgary Flamesin presidentti Brian Burke palkkasi Trelivingin seuran toimitusjohtajaksi. Trelivingin Flamesiin hankkimia pelaajia ovat esimerkiksi Elias Lindholm, Milan Lucic, Noah Hanifin ja Travis Hamonic
Käännös suomeksi
Aniekpeno Udoh

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Aniekpeno Christopher Udo
Syntymäaika: 11. marraskuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Anua, Nigeria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 179 cm
Paino: 88 kg
Seura
Seura: KuPS
Junioriseurat
-2016: Akwa United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2016–2018 | Viking | 8 | (1) |
| 2017 | → Levanger (laina) | 11 | (1) |
| 2017 | → Ljungskile SK | 10 | (5) |
| 2018–2019 | Ljungskile SK | 40 | (28) |
| 2020– | KuPS | 21 | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 90 | (42) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. marraskuuta 2020.
Aniekpeno Christopher Udo (s. 11. marraskuuta 1996 Anua Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. 
Udoh teki norjalaisen Viking FK:n kanssa nelivuotisen sopimuksen tammikuussa 2016 samanaikaisesti maanmiehensä Usman Salen kanssa. Viking FK pelasi tänä aikana aluksi pääsarjassa. Udoh pelasi Vikingin riveissä kaikkiaan vain 10 ottelua, joista kahdeksan sarjapeliä. Hänet lainattiin vuoden 2017 alusta norjalaiseen toiseksi korkeimman sarjatason Levanger FK:n riveihin ja edelleen elokuussa 2018 ruotsalaiseen Superettanin Ljungskile SK:n riveihin. Seuraava vuonna Ljungskile SK teki sopimuksen Udohin kanssa jatkosta eli vuodesta 2019.
Vuoden 2020 alussa Udoh siirtyi Suomeen Veikkausliigaan edellisen vuoden mestarin Kuopion Palloseuran riveihin. Hänen aiempi maanmies Usman Sale aloitti myös keväällä 2020 KuPS:n riveissä.  Udoh oli KuPS:n kauden 2020 paras maalintekijä seitsemällä maalillaan.
Saavutukset

Suomen mestaruuspronssia: 2020
Anton Popovitš

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 11. heinäkuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 185 cm
Lempinimi: Popo
Seura
Seura: Ilves
Pelinumero: 14
Junioriseurat
2008–2016: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2020 | Haka | 134 | (17) |
| 2021–2024 | KuPS | 71 | (6) |
| 2024– | Ilves | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. helmikuuta 2024.
Anton Popovitš (s. 11. heinäkuuta 1996 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänellä on vanhempiensa venäläistaustan myötä myös Venäjän kansalaisuus.
Anton Popovitš pelasi ensi kerran Valkeakosken Hakan edustusjoukkueessa 18-vuotiaana Ykkösen kaudella 2015. Sen jälkeen hän kuuluikin Hakan joukkueen kokoonpanoon. Kaudella 2019 hän oli nostamassa Hakaa Ykkösestä Veikkausliigaan. Kausi 2019 olikin häneltä todellinen läpimurtokausi – 27 Ykkösen ottelussa Popovitš teki seitsemän maalia ja syötti peräti 14 osumaa.
Syksyllä 2020 Anton Popovitš siirtyi toiseen Veikkausliigaseuraan eli Kuopion Palloseuraan 2+1 -sopimuksella.
Anton Popovitšin isä on Valeri Popovitš, joka pelasi 17 kautta Veikkausliigaa vuosina 1993-2009 ja pitää hallussaan Veikkausliigan maalintekijäennätystä 166 maalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anton Popovitš Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Annette Holmberg-Jansson

| Annette Holmberg-Jansson> Ahvenanmaan sosiaali- ja terveysministeri |
| --- | --- |
 10. joulukuuta 2019 –  
Edeltäjä:  Wille Valve
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1969 (ikä 55)
Kansalaisuus:   suomalainen  ahvenanmaalainen (kotiseutuoikeus)
Tiedot
Puolue:  Ahvenanmaan maltilliset
Annette Holmberg-Jansson (s. 11. maaliskuuta 1969) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on toiminut joulukuusta 2019 sosiaali- ja terveysministerinä sekä pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaavana ministerinä Ahvenanmaan maakunnan hallituksessa.
Holmberg-Jansson on keskustaoikeistolaisen Ahvenanmaan maltilliset -puolueen jäsen. Marraskuussa 2016 hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi. Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen hänestä tuli marraskuussa 2013, mitä ennen hän työskenteli vuodesta 2003 Mariepark Ab:n ravintolapäällikkönä. Holmberg-Jansson oli ennen ministeriyttään maakuntapäivien sosiaali- ja ympäristövaliokunnan jäsen marraskuusta 2015. Hän toimi vuosina 2015–2019 myös Ålands hälso- och sjukvård -sairaanhoitopiirin hallituksen puheenjohtajana.
Holmberg-Jansson asuu Jomalassa, jonka kunnanvaltuuston jäsen hän on ollut vuodesta 2019. Hän on naimisissa Dennis Janssonin kanssa. Parilla on kaksi poikaa.
Auri Ahola

Auri Ahola (s. 1984 Rovaniemi) on suomalainen balettitanssija ja saamelaiskulttuurin läänintaiteilija.
Ahola on syntyisin Rovaniemeltä ja asuu Inarissa. Hän on saamelaissukua, mutta on puhunut saamea vasta aikuisena. Hän on Jonni Aromaan mukaan "yksi Suomen nykytanssin freelancer-kentän kiinnostavimpia taiteilijoita". Hän valmistui tanssijaksi Balettioppilaitoksesta 2004 ja tanssi 2004–2013 Kansallisbaletissa. Hän on tanssinut Tero Saarisen ja Valtteri Raekallion teoksissa ja tehnyt myös omia koreografioita.
Inarissa vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Aholan teos Jotteeh – Kulkijat kunnioittaa saamelaisten vuotuismuuttoa.
Aiheesta muualla

Auri Aholan Kansallisbaletti-roolit Encore-tietokannassa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
A-lehdet

| A-lehdet Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö 
Perustettu:  1933
Perustaja:  Aune Lyytikäinen ja Yrjö Lyytikäinen
Toimitusjohtaja:  Heli Arantola
Puheenjohtaja:  Olli-Pekka Lyytikäinen
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  aikakauslehtien kustannus
Liikevaihto:  79,9 milj. € (2018)
Liikevoitto:  8,1 milj. € (2018)
Henkilöstö:  500 (2020)
Emoyhtiö:  A-lehdet Oy
Tytäryhtiöt:  Finnish Design Shop Oy, Genero Oy, Keskisen Kello Oy
Omistaja:  Olli-Pekka Lyytikäinen ja Anne Lyytikäinen-Palmroth
Kotisivu:  www.a-lehdet.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
A-lehdet on suomalainen mediasisältöjen, verkkokaupan ja kasvumarkkinoinnin asiantuntijayritys. A-lehdet-konsernin muodostavat aikakausmedioita kustantava perheyhtiö A-lehdet Oy ja sen tytäryhtiöt, pohjoismaista designia myyvä verkkokauppa Finnish Design Shop ja kasvumarkkinointiyritys Genero, kellojen ja korujen verkkokauppa Keskisen Kello, käsityölehtien ja -kirjojen kustannusyhtiö Laine Publishing Oy sekä ruokayhteisö Satokausi Media. A-lehdet on Lyytikäisen suvun perheyhtiö. Konsernin liikevaihto oli noin 145 miljoonaa euroa vuonna 2022, ja henkilöstöä sen palveluksessa on yli 600. Yhtiön toimitusjohtaja on Heli Arantola ja hallituksen puheenjohtaja Olli-Pekka Lyytikäinen. A-lehdet kustantaa noin kahtakymmentä kuluttajille suunnattua aikakauslehteä.
Historiaa > 1979–1992

Tammikuussa 1979 Lehtimiehet Oy:lta ostettiin Jaana ja askartelulehti Taitaja, josta tuli osa Meidän Taloa. Lehtimiehille myytiin kaksi lehteä, Help!-lehti sulautettiin Suosikkiin ja Uusi Foto Tekniikan Maailmaan. Anja Tuomesta tuli Jaanan päätoimittaja, Sonja Tantusta Annan päätoimittaja ja Ulla Leskisestä Eevan päätoimittaja. Kevätkesällä perustettiin Apukerho, jonka kerhoisäntänä toimi Heikki Hietamies.
Vuonna 1980 yhteisyritykset A-lehdet Oy ja Valiolehdet Oy hajotettiin. Yhtyneille Kuvalehdille jäi Anna, Apulehdelle Avotakka ja Nakke. Vuonna 1981 Kustannusosakeyhtiö Apulehti vaihtoi nimekseen A-lehdet Oy. Åhléns & Åkerlundin kanssa perustettiin yhteisyritys Kustannus Oy Faktum, joka alkoi julkaista talouslehti Faktaa.
Vuonna 1983 Veli-Matti Savolaisesta tuli Avun vastaava päätoimittaja ja Eeropekka Rislakista Jaanan vastaava päätoimittaja. Uuden muotilehti Priman päätoimittajana aloitti Riitta Lindegren. A-lehdet osti osake-enemmistön sveitsiläisestä DL Enterprises AG:stä, joka harjoitti kansainvälisillä markkinoilla tv- ja video-oikeuksien välitystoimintaa. Yhtiön johtajana toimi Dennis Livson. Vuonna 1984 Apu-yhtiöt Oy sulautettiin A-lehdet Oy:öön ja A-lehdet osti Kustannus Oy Faktumin kokonaan itselleen. Katsosta eriytettiin Videolehti ja bittinikkareille perustettiin uusi Printti-lehti. Yhteistyössä Suomen Lähetysseuran kanssa aloitettiin Askel-lehti.
Vuonna 1985 Jaana-lehti lopetettiin. Yhtyneiltä Kuvalehdiltä ostettiin Makasiini, Kustannusosakeyhtiö Sanalta Voi hyvin -lehti ja Suomen Luontaisterveysliitolta Terve Elämä, joka yhdistettiin Voi hyvin -lehteen. Matti Saari aloitti Avun vastaavana päätoimittajana. Faktum aloitti kaksi uutta lehteä: Hyvä Ateria ja Suomen Yritysautot. Vuonna 1986 Prima siirtyi Faktumille. A-lehdet myi osuutensa Askel-lehdestä Uudelle Suomelle. Vuonna 1987 ilmestyi kokonaan venäjänkielinen Apu. Eevaneule myytiin Sanomaprintille ja Printti ja Videolehti lopetettiin. Primasta tuli vaatetusalan ammattilehti. DL Enterprises AG:stä luovuttiin. Vuonna 1988 A-lehdet osti Rauma-Repolalta kymmenen prosenttia Helprint Oy:sta. Vuonna 1989 Faktum lakkautti Priman. Se julkaisi Faktaa, Forduutisia, Hirsilehteä, Kultarahaa, Suomen Yritysautoja ja Shell Leasingiä.
Vuonna 1990 Makasiini yhdistettiin Avotakkaan ja A-lehdet Oy:n hallituksen puheenjohtaja Yrjö Kokko jäi eläkkeelle. Hänen seuraajanaan aloitti professori Aatto Prihti. Olli-Pekka Lyytikäisestä tuli A-lehdet Oy:n varatoimitusjohtaja. Vuonna 1991 A-lehtien yritysjulkaisuja olivat Futari, Kulta-YV, Forduutiset, Hirsilehti, Lehtiposti, Pingviini, Shell Leasing, Mobira ja Magalogi. Suomen Yritysautojen julkaisu lopetettiin. Vuonna 1992 Urpo Lahtiselta ostettiin 15 prosentin osuus Helprint Oy:stä. Soundi-lehden julkaisuoikeudet ostettiin ja Nakke lopetettiin. A-lehdillä oli Pohjoismaiden suurin syväpaino, 3,7 miljoonaa lukijaa, 11 yleisölehteä ja 9 asiakaslehteä.
Lehtiä

| --- | --- |
 yleisaikakauslehti Apu, perustettu 1933  lasten tiede- ja ajankohtaislehti Apu Juniori, perustettu 2019, täysin digitaalinen vuodesta 2024  ristikkolehti Apu Krypto, perustettu 1972  ristikkolehti Apu Ristikot, perustettu 1994  terveyslehti Apu Terveys, perustettu 2015  asumisen lehti Avotakka, perustettu 1967  teinityttöjen lehti Demi, 1998–2021  naistenlehti Eeva, perustettu 1933  ristikkolehti Eeva Ristikot, perustettu 2024  askartelulehti Ihana, perustettu 2007, kuulunut A-lehtiin vuodesta 2022  kulttuurilehti Image, perustettu 1985, kuulunut A-lehtiin vuodesta 2007, täysin digitaalinen vuodesta 2024  naistenlehti Kauneus ja Terveys, perustettu 1956 :  asumisen lehti Kotivinkki, perustettu 1982, kuulunut A-lehtiin vuodesta 2012  ruokalehti Maku, perustettu 2003  vapaa-ajan asumisen lehti Meidän Mökki, perustettu 1998  asumisen lehti Meidän talo, perustettu 1978, täysin digitaalinen vuodesta 2024  matkailulehti Mondo, perustettu 2002  neulelehti Rakkaat kuviot, perustettu 2023  muotilehti Trendi (verkkoyhteisö Lily), perustettu 1989, täysin digitaalinen vuodesta 2024  autolehti Tuulilasi, perustettu 1963  asumisen lehti Unelmien Talo&Koti, vuosina 2000–2012 Talo & Koti, A-lehtien vuodesta 2013  puutarhalehti Viherpiha, vuodesta 1994  terveyslehti Voi hyvin, perustettu 1982, kuulunut A-lehtiin vuodesta 1986  tietotekniikkalehti Printti, 1984–1987
Tunnustuksia

Avun toimittajat saivat kolmoisvoiton Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liiton kirjoituskilpailussa. Voiton veivät Unto Kivelä, Olavi Salmi ja Eero Sauri.
Aiheesta muualla

A-lehtien kotisivut
Rautonen, Markku: Apu: sanan voimalla 1933–1983. A-lehdet, 1983 ISBN 951-99440-7-9
Yhtiön pääkonttori Helsingin Kulosaaressa.
Abdoulaye Diop

Abdoulaye Diop vuonna 2015.
Abdoulaye Diop (s. 17. syyskuuta 1965 Brazzaville) on malilainen diplomaatti, joka toimii maansa ulkoministerinä.
Diop on suorittanut kandidaatintutkinnon Algerian hallintokorkeakoulussa vuonna 1989 sekä kansainvälisten suhteiden ja diplomatian maisterintutkinnot Pariisin yliopistossa ja Kansainvälisessä julkishallinnon instituutissa vuonna 1994. Hän on työskennellyt Malin ulkoministeriössä ja presidentti Alpha Oumar Konarén diplomaattisena neuvonantajana, Malin Yhdysvaltojen ja Latinalaisen Amerikan suurlähettiläänä vuosina 2003–2009 sekä YK:n Maailman ruokaohjelma edustajana ja päällikkönä vuosina 2009–2014.
Diop oli Malin ulkoasiain, kansainvälisen yhteistyön ja Afrikan integraation ministeri vuosina 2014–2017. Hän toimi maan sisällissodan vuonna 2015 päättäneen Algerin rauhansopimuksen pääneuvottelijana.
Diop nimitettiin Choguel Maïgan hallituksen ulkoministeriksi kesäkuussa 2021. Sitä ennen hän oli toiminut Afrikan unionin komission puheenjohtajan kabinettipäällikkönä.
Diop on naimisissa ja viiden lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, englantia ja bambaraa.
Antonio Ballard

| Antonio Ballard> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Antonio Ballard
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1988 (ikä 36) Jeffersonville, Indiana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  194 cm
Paino:  100 kg
NBA-varaus:  ei varattu 2011
Yliopistojoukkueet
2006–2011:  Miamin yliopisto (Ohio)
Antonio Ballard (s. 30. huhtikuuta 1988 Jeffersonville, Indiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän on pelannut ammattilaisena muun muassa Ranskan, Suomen ja Sveitsin pääsarjoissa.
Ballard pelasi yliopistokoripalloa Miamin yliopiston (Ohio) joukkueessa vuosina 2006–2011.
Ammattilaisurallaan Ballard on pelannut muun muassa Kanadassa, Sveitsissä ja Ranskassa. Marraskuussa 2018 Ballard siirtyi Suomen pääsarjaan Salon Vilppaaseen. Hän voitti Vilppaassa Suomen cupin mestaruuden ja teki cupin loppuottelussa 25 pistettä. Ballard valittiin helmikuun 2019 Korisliigan kuukauden pelaajaksi.
Saavutuksia

Korisliigan kuukauden pelaaja, helmikuu 2019
Suomen cup-mestaruus 2019
Aiheesta muualla

Antonio Ballard Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Profiili RealGM (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Aleks Haatanen

| Aleks Haatanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. marraskuuta 2000 (ikä 24) Vantaa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hade
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  176 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Jukurit
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  67
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Peliitat (Mestis) Pelicans (SML)
Aleks Haatanen (s. 16. marraskuuta 2000 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Haatanen laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lillehammer 2016 | taitokilpailu |  |
Haatanen on pelannut 20 nuorten ja kuusi poikien maaottelua. Hän putosi viimeisten joukossa Suomen alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmästä vuoden 2020 turnaukseen. Haatanen edusti Suomea myös jääkiekon yksilötaitokilpailuissa Lillehammerissa järjestetyissä nuorten olympiakisoissa 2016, jolloin hän voitti pronssia.
Pelityyli

Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Veeti Kantoluodon mukaan Haatanen on pienikokoinen, nopeasti liikkuva laituri, joka on tehnyt hyvin tehoja niin A-nuorten SM-liigassa kuin Nuorissa Leijonissa. Kantoluodon mukaan Haatasen vahvuuksiin lukeutuvat kiekonhallinta, luistelu ja pelin tekeminen, mutta hän omaa myös hyvän laukauksen. Kantoluodon mukaan Haatasen kehityskohteita on fyysisyyden nostamisessa miesten pelien tasolle sekä joukkuepelaamisessa, sillä hänellä on taipumusta sortua liian monimutkaisiin ratkaisuihin.
Haatanen on itse maininnut suurimmaksi vahvuudekseen mailankäsittelytaidon. Hän on kertonut seuranneensa Artemi Panarinia.
Muuta

Haatasen isä Jani on toiminut juniorivalmentajana Kiekko-Vantaan organisaatiossa.
Arja Renell

Arja Renell (aik. Lehtimäki, s. 1975) on suomalainen ympäristötaiteilija ja arkkitehti.
Taiteellinen työ

Taiteessa Arja Renell keskittyy ekologisiin ja ympäristöaiheisiin. Hänen työnsä käsittävät installaatioita, tapahtumia ja performansseja. Hän tekee myös julkisia veistoksia.
Taiteellinen työ > Kalle Päätalon muistomerkki

Arja Renell suunnitteli kirjailija Kalle Päätalon muistomerkin Kirja Päätalon syntymäkuntaan Taivalkoskelle. Vuonna 2005 valmistunut moniosainen teos on kunnan keskustassa Kalle Päätalon torilla. Teos jakaantuu kahteen osaan, toisen muodostaa avoinna oleva kirja ja toisen kirjan lehdistä muodostuva puisto.
Kirja sai vuonna 2014 sisarteoksen Tampereelle, jonne Päätalo muutti sodan jälkeen ja jossa hän asui kuolemaansa vuoteen 2000 asti. Teoksen nimi on Maaltamuutto ja se sijaitsee Alexandra Siltasen puistossa Tammerkosken vierellä. Teoksessa on osia, jotka ovat peräisin Kirja-teoksesta, mutta muuta yhtenevyyttä niillä ei ole. Osat on kiinnitetty louhittuun kallionpintaan ja betonimuuriin. Maaltamuutto on oma tulkintansa.
Taiteellinen työ > Pinnan alla

Eräs Renellin teos oli monitaiteellinen tutkimus aiheenaan Talvivaaran/Terrafamen kaivos Sotkamossa tarkasteltuna paikallisten asukkaiden, aktivistien, kalastajien ja kalojen näkökulmasta. Kokonaisuuteen kuului muun muassa Pinnan alla -näyttely, jonka pääosan ottaa installaatio ammattikalastajan viimeisen kesän kalastuksesta Nuasjärvellä. Näyttelyyn kuuluivat Renellin videomuistiinpanot, jotka kertovat ihmisten ja kalojen näkökulmia. Näyttelyssä oli myös postikorttisarja, jonka avulla yleisö saattoi protestoida kaivosta vastaan. Näyttely oli esillä Lapinlahden Galleriassa Helsingissä syys–lokakuussa 2018 ja Taidekeskus KulttuuriKauppilassa Iin kunnassa kesä–heinäkuussa 2019. Helsingin näyttelyyn liittyi seminaari, joka järjestettiin Koneen Säätiön tiloissa Lauttasaaren kartanossa 12. lokakuuta 2018. Pinnan alla -taiteellista tutkimusta tukivat Koneen Säätiö ja Suomen Kulttuurirahasto.
Kirja, 2005, Taivalkoski.
Maaltamuutto, 2014, Tampere.
Avitus (piispa)

| Avitus |
| --- | --- |
 Mahdollisesti piispa Avitukselle kuulunut pronssinen sinetti
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alcimus Ecdicius Avitus
Syntynyt: n. 450
Kuollut: 5. helmikuuta 518
Ammatti:  piispa, runoilija
Alcimus Ecdicius Avitus (k. 518), kirkollisissa yhteyksissä myös Pyhä Avitus, oli gallialais-roomalainen Viennen piispa ja latinankielinen runoilija. Avitus syntyi aristokraattiseen perheeseen ja seurasi omaa isäänsä Viennen kaupungin piispana. Piispana hän toimi eräänlaisena neuvonantajana burgundien kuningas Gundobadille sekä tämän pojalle, prinssi Sigismundille, ja auttoi käännyttämään heistä jälkimmäisen harhaoppina pidetystä areiolaisuudesta nikealaiseen kristinuskoon.
Piispa Avituksen nykypäivään säilynyt kirjallinen tuotanto koostuu runoudesta, saarnoista sekä laajasta kirjeenvaihdosta. Avituksen kirjalliset teokset tarjoavat varsin merkittävän lähdeaineiston burgundien lyhytaikaisen kuningaskunnan historiaan ja antiikin Rooman jälkeiseen aikaan Länsi-Euroopassa. Avituksen teokset ovat runsaudestaan huolimatta vähän tunnettuja, sillä hänen käyttämäänsä latinaa pidetään yleisesti melko vaikeana. Häntä kunnioitetaan kristillisissä kirkoissa pyhimyksenä. Katolinen kirkko viettää hänen muistopäiväänsä 5. helmikuuta.
Elämä > Perhetausta

Alcimus Ecdicius Avituksen perhetausta tunnetaan osittain hyvinkin tarkasti. Hänen isänsä Hesychius nimetään Ado Vienneläisen kirjoittamassa kronikassa sekä Avituksen pyhimyslegendassa. Hesychius on mahdollisesti sama henkilö, jonka Länsi-Rooman keisari Avitus lähetti neuvottelijaksi visigoottien kuningas Teoderik II:n luo vuosien 455–466 paikkeilla. Varmasti tiedetään se, että Avituksen isä oli Viennen piispa ennen poikansa nousua piispanistuimelle. Avituksen äidistä tiedetään vain se, että hänen nimensä oli Audentia, ja se, että hänellä oli kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. Avituksen veli Apollinaris kohosi Valencen piispaksi, ja myös häntä alettiin kuolemansa jälkeen kunnioittaa pyhimyksenä. Veljesten välistä kirjeenvaihtoa on säilynyt nykypäivään. Avituksen sisar Fuscina sulkeutui 10-vuotiaana luostarielämään. Avitus oli myös läheistä sukua Sidonius Apollinarikselle ja kuului tätä kautta gallialais-roomalaiseen aristokratiaan. Lisäksi on todennäköistä, että Länsi-Rooman keisari Avitus oli sukua Viennen piispalle.
Teologiset näkemykset

Avituksen säilyneistä teologisista teksteistä suurin osa on osoitettu kuningas Gundobadille, ja ne käsittelevät areiolaisuutta. Avituksen kirjoituksista selviää, että burgundien areiolaiset lukivat ja tulkitsivat Raamattua äärimmäisen tarkasti. Kuningas Gundobadin asema katolilaisten ja areiolaisten välisessä kiistassa on varsin mielenkiintoinen, sillä vaikka kuningas itse oli areiolainen ja hänen hovinsa papisto noudatti areiolaista oppia, Gundobad vaikuttaa olleen hämmästyttävän vapaamielinen suhtautumisessaan teologiseen väittelyyn. Viennen piispan ja burgundien kuninkaan kirjeenvaihdosta selviää, että Gundobad tunsi kristinuskon opillisia kysymyksiä varsin hyvin.
Avitus itse asettui teologisissa kiistoissa selvästi katolisen valtavirran puolelle, josta Rooman ja Konstantinopolin kirkolla oli kohtalaisen yhtenäinen käsitys 500-luvun alkuvuosikymmenillä. Viennen piispan tekstien perusteella on mahdollista, että Avitus tunsi Hilarius Poitierslaisen opetuksista. On myös todennäköistä, että hänen isänsä Hesychius arvosti piispa Ambrosiuksen oppeja. Avituksen tärkein opillinen esikuva oli kuitenkin kirkkoisä Augustinus, jonka suora vaikutus näkyy esimerkiksi Avituksen kirjoittamassa runomuotoisessa mukaelmassa ensimmäisestä Mooseksen kirjasta.
Avitus oli paaviuden vahva kannattaja ja ajatteli, ettei kukaan muu kuin Jumala voinut tuomita paavia tekemisistään. Viennen piispana hän muun muassa kritisoi ankarasti vastapaavi Laurentiuksen tekemiä syytöksiä paavi Symmachusta vastaan peläten, että katolilaisten sisäinen skisma ja heikko johtajuus teologisen kriisin aikaan antaisivat voimaa areiolaisille.
Teokset > Runous

Piispa Avitus kirjoitti runollisen tuotantonsa latinan kielellä. Hänen lyyrisestä tuotannostaan tunnetaan kuusi merkittävää runoa, joista viisi muodostaa yhtenäisen, raamatullisen kertomuksen nimeltä De spiritualis historiae gestis. Kuudes runo, Neitsyydestä, on kirjoitettu muita myöhemmin. Se on omistettu piispan siskolle, ja siinä ylistetään seksuaalista siveellisyyttä sekä selibaattia, esitellään hyveellisiä naisia sekä vertaillaan avioliittoa ja luostarielämää.
Teokset > Runous > De spiritualis historiae gestis

Avituksen kirjoittama viisiosainen raamatullinen runoelma kertoo kronologisesti Mooseksen kirjojen tapahtumia aina maailman luomisesta Israelin kansan pakenemiseen Egyptistä. Ensimmäiset kolme runoa kertovat luomisesta, Aadamista ja Eevasta ja siitä, kuinka ihminen karkotetaan Eedenin puutarhasta. Neljäs runo kertoo Nooasta ja vedenpaisumuksesta. Viides runo puolestaan keskittyy heprealaisten pakenemiseen Egyptin orjuudesta ja sisältää kuvauksen Punaisenmeren jakamisesta ja faaraon sotajoukkojen tuhosta. Kolme ensimmäistä runoa muodostavat jokseenkin yhtenäisen kokonaisuuden luomisesta, syntiinlankeemuksesta ja karkotuksesta. Neljännen ja viidennen runon aiheet puolestaan aiheuttavat selvän hypyn eteenpäin runojen kronologiassa, mutta katkonaisuudesta huolimatta ne muodostavat yhteisen, temaattisen kokonaisuuden, jonka keskiössä on kristillinen käsitys ihmisen asemasta Jumalan pelastushistoriallisessa suunnitelmassa.