stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koos Kombuis

Koos Kombuis
Koos Kombuis (alun perin André le Roux du Toit, s. 5. marraskuuta 1954 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen muusikko ja säveltäjä, joka tuli tunnetuksi yhtenä apartheid-järjestelmää vastustaneista Voëlvry-ryhmän (suom. "Vapaa kuin taivaan lintu") muusikoista 1980-luvulla. Ryhmän tarkoituksena oli "vapauttaa afrikaanit historiansa kahleista". Ryhmän sanoitukset olivat hyvin kantaa ottavia ja sisälsivät raskasta arvostelua maan poliittista järjestelmää ja hallitsevaa Kansallispuoluetta kohtaa:
Kombuis on Etelä-Afrikassa tärkeä kulttuurivaikuttaja ja afrikaaneri-rockmusiikin keskeisiä hahmoja. Kombuis on kertonut keskeisiksi musiikillisiksi vaikutteikseen  Bob Dylanin, Neil Youngin sekä Beatles-yhtyeen George Harrisonin  ja John Lennonin. Kombuis esiintyy usein vain säestäen itseään kitaralla, mutta esiintyy joskus Die Warmblankes-yhtyeen kanssa. Hänen tunnetuimpiin lauluihinsa kuuluu Lisa se Klavier (Lisan piano).
Levytyksiä

Ver van die Ou Kalahari
Niemandsland
Elke Boemelaar se Droom
Madiba Bay
Blameer dit op Apartheid
Mona Lisa
Blou Kombuis
Equilibrium
'n Jaar in die Son
Ko Chang

| Ko Chang |
| --- | --- |
 Ko Chang sijaitsee Tratin rannikon edustalla.
Merialue:  Tyynimeri
Vesialue:  Siaminlahti
Pinta-ala:  210 km²
Valtio
Valtio:  Thaimaa
Provinssi:  Trat
Väestö
Väkiluku:  8 538
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ko Chang on vuoristoinen saari. Näkymä Long Beach Roadilta Ao Salak Phetille.
Ko Chang tai Koh Chang (thaiksi เกาะช้าง  eli "elefanttisaari") on Thaimaan kolmanneksi suurin saari, Phuketin ja Koh Samuin jälkeen. Saari on 30 kilometriä pitkä ja 14 kilometriä leveä, pinta-alaltaan 210 neliökilometriä. Se sijaitsee Siaminlahdella Tratin provinssissa noin kahdeksan kilometrin päässä rannikosta ja 400 kilometriä Bangkokista. Ilmasto on trooppinen. Vuoden keskilämpötila on 27 astetta. Virallinen asukasluku on ainoastaan 8 538 henkeä (2019). Muu väestö (ei kirjoilla) on 30 000 henkeä.
Saaren vielä suhteellisen koskematon luonto houkuttelee paikalle satojatuhansia turisteja vuosittain. Paras matkailuajankohta sijoittuu joulukuusta maaliskuulle, jolloin on vähiten sateita ja ilmasto on viileämpi. Varsinainen sesonki on marraskuusta toukokuuhun. Suuri matkailijoiden tulva on aikaansaanut kasvavia ongelmia ympäristölle, eikä infrastruktuuri ole pystynyt vastaamaan haasteisiin.
Maantiede ja hallinto

Ko Chang on pinnanmuodostukseltaan vuoristoinen. Korkein huippu on Khao Salak Phet saaren eteläosassa (743m). Saari kuuluu osana yli 50 saaresta koostuvaan Moo Ko Changin meriluonnonpuistoalueeseen, joista mainittakoon vielä Ko Mak ja Ko Wai. Ko Chang muodostaa itsessään oman hallinnollisen alueensa king amphoe (erotettu Laem Gnopista 1994), joka jakautuu vielä kahteen tamboniin: Ko Chang ja Ko Chang Tai.
Kehitys turistikohteeksi

Alun perin saarta asuttivat kalastajat. Saari oli pitkään miltei tuntematon ulkomaailmalle tullakseen yleiseen tietoisuuteen 2000-luvun alussa, jolloin sisäpiiritiedon turvin joukko Bangkokin liikemiehiä ja poliitikkoja osti suuria maa-alueita saaren länsipuolelta. Aiemmin maan käyttö hotellitoimintaan oli ollut kiellettyä luonnonpuistolain nojalla. Nyt jo unohdettu tarkoitus oli kehittää saaresta "ekoturismikeskus". Lainmuutoksen myötä maan hinta moninkertaistui muutamassa vuodessa.
Alkuaikojen reppumatkailijat ovat saaneet seuraansa massaturistit ja vaatimattomat bungalowit ovat väistymässä suurten hotelliketjujen tieltä. Hyvin nopeasti Ko Chang on kehittynyt Samuin ja Phuketin veroiseksi matkailukohteeksi. Tätä silmällä pitäen Bangkok Airways rakennutti Tratiin lentokentän, joka aloitti toimintansa vuonna 2003 (lentoaika Bangkokista 50 minuuttia). Varsinkin 2004 tapaninpäivän tsunamikatastrofin jälkeen saari on kokenut todellisen turistiryntäyksen. Saari on myös suosittu viikonloppukohde Bangkokin keskiluokalle.
Nähtävyydet ja rannat

Saaren sisäosa on vuoristoista sademetsän peittämää kansallispuistoa, jossa on mm. Than Mayomin vesiputous.
Länsirannikko on hiekkarantoineen turistien kansoittama.  Suurin asutus- ja turistikeskus on Hat Sai Khao (White Sand Beach). Täällä järjestetään Ko Pha Nganin kaltaiset täydenkuun juhlat (Full Moon Party). Pankki- ja postipalvelut löytyvät myös täältä. Muita rantoja ovat Hat Khlong Prao (Coconut Beach), Hat Kai Bae, Hat Thanam (Lonely Beach) ja Hat Bai Lan.
Kalastajakylästä matkailunähtävyydeksi kehittynyt Ban Bang Bao sijaitsee etelärannikolla. Sieltä on laivayhteys lähisaarille Ko Wai, Ko Mak ja Ko Kut.
Itäpuoli on pääosin kivikkoista ja paikallisten kalastajien asuttamaa, kuten Ban Salak Phet. Itärannikolle on raivattu koskemattomaan metsään uusi kiistelty betonitie Chek Baesta Hat Sai Yaolle (Long Beach). Tietä pitkin pääsee Ko Changin meritaistelun muistomerkille (thaiksi อนุสรสถานยุทธนาวีเกาะช้าง), joka kunnioittaa Thaimaan laivaston voittoa ranskalaisista 17. tammikuuta 1941. Varsinainen taistelukenttä lepää Ao Salak Phetin pohjassa saaren eteläosassa, jonne upposi kolme thaimaalaista sota-alusta (Songkhla, Chonburi ja Thonburi).
Lauttayhteydet ja liikenne

Saarelle on kulkuyhteys Tratin rannikolta autolautoilla, Ferry Koh Chang Ao Thammachatista ja Center Point Ferry n. 5km etelämpänä. Lauttamatka kestää 30-45 minuuttia. Ferry Koh Changin lauttasatama on saaren itäpuolella Ao Sapparotissa ja Center Point Ferryn muutama kilometrin etelämpänä Dan Kaossa. Julkinen liikenne saaren eri rannoille hoidetaan lavatakseilla. Oma tai vuokrattu auto tai skootteri on miltei välttämättömyys jos haluaa tutustua saareen tehokkaasti. Saarta kiertää päällystetty, hyvin jyrkkä ja mutkainen tie, joka päättyy etelärannikolle. Suunnitteilla on tehdä reitti kulkemaan koko saaren ympäri kehätienä. Tien valmistuttua on odotettavissa, että itäpuolen turismi lisääntyy merkittävästi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turisti-orientoitunut sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Toinen näkökulma Ko Changin saaren kehitykseen
Kartta Ko Changin saaresta (Arkistoitu – Internet Archive)
Svensk sida om Koh Chang (turisti-orientoitunut sivusto) (Arkistoitu – Internet Archive)
Koh Chang Photo, Koh Chang Koh Kood (Arkistoitu – Internet Archive)
Koh Chang and Koh Kood (Arkistoitu – Internet Archive)
Lisää hyödyllistä tietoa Koh Changista
Ban Bang Baon turistikylä, josta lähtevät veneet lähisaarille
White Sand Beach on suosituin ranta.
Lauttamatka Ao Thammachatista Ko Changille kestää puolisen tuntia.
Koripallon Mestarien liiga 2020–2021

Koripallon Mestarien liigan kausi 2020–2021 oli sarjan historian viides. Sarjaan osallistui karsinta mukaan lukien 44 joukkuetta 27 maasta. Kausi alkoi karsinnoilla 15. syyskuuta 2020 ja päättyi final eight -turnauksen loppuotteluun 9. toukokuuta 2021: koronaviruspandemia vaikutti sarjan järjestämiseen.
Sarjan mestaruuden voitti toisen kerran peräkkäin espanjalainen CB Miraflores, joka voitti loppuottelussa turkkilaisen Karşıyakan 64–59. Pronssiottelussa espanjalainen Basket Zaragoza 2002 voitti ranskalaisen Strasbourg IG:n 89–77.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Kotelnyi

Kotelnyi
Satelliittikuva Kotelnyin ja Faddejevskin saarista, joita yhdistää alava ja hiekkainen Bungen maa.
| --- | --- |
Muut nimet:  Остров Котельный (venäjäksi), Олгуйдаах арыы (jakuutiksi)
Sijainti:  Sahan tasavalta ei Venäjä
Saariryhmä:  Anjounsaaret, Uuden-Siperian saaret
Vesialue:  Laptevinmeri, Itä-Siperian meri
Merialue:  Pohjoinen jäämeri
Korkein kohta:  361 m
Pinta-ala:  23 165 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  2 (2017)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kotelnyi (ven. Остров Котельный, jak. Олгуйдаах арыы) on saari Venäjällä Sahan tasavallassa. Se osa Uuden-Siperian saariin kuuluvia Anjounsaaria, jotka erottavat toisistaan Laptevinmeren ja Itä-Siperian meren ja on tämän saariston saarista suurin. Hallinnollisesti se on osa Bulunin ulusia.
Maantiede

Saari koostuu kolmesta osasta: Kotelnyistä, Faddejevskistä ja Bungen maasta, jotka on useimmissa 1900-luvun kartoissa tavallisesti nimetty eri saariksi, vaikka joskus uusimmissa kartoissa nimeä "Kotelnyi" käytetään näiden kolmen muodostamasta kokonaisuudesta. Näistä Bungen maa muodostuu alavasta, ajoittain tulvan alle jäävästä tasangosta, joka yhdistää Kotelnyita ja Faddejevskia.
Kotelnyin sijainti osana Anjounsaaria
Kotelnyin pääsaari
Bungen maa
Faddejevskin niemimaa
Kotelnyin koko pinta-ala on Bolšaja sovetskaja entsiklopedijan mukaan 23 165 km².lähde tarkemmin? Tällä pinta-alalla se kuuluu maailman viidenkymmenen suurimman saaren joukkoon.
Saaren läntisin osa, varsinainen Kotelnyi, jonka pinta-ala on 11 665 km², on koko saaren osista suurin. Se on maastoltaan kallioista ja kumpuilevaa ja saaren tämän osan korkein kohta 374 metrin korkuinen Malakatin-Tas. Saaren pohjoisin kohta on Laptevinmeren rajana koillisessa.
Bungen maa (ven. Земля Бунге) on laaja, tyhjä ja lähes kasviton välivyöhyke, joka jää Kotelnyin ja Faddejevskin väliin. Näitä toisin kuin sitä voi kutsua oikeiksi saariksi, kun taas 6 200 km² laajuinen Bungen maa on hiekkainen ja tasainen. Kun sen pinta on enimillän vain 8 metrin korkeudella merenpinnasta, se on alttiina myrskyvuoksien nostattamille tulville lukuun ottamatta hyvin pientä aluetta kaakossa, missä suurin korkeus merenpinnasta on 11–21 metriä. Ajoittain veden alle jäävän alueen osuus yli 80 % Bungen maan pinta-alasta ja tämä alue on käytännöllisesti katsoen kasvitonta. Bungen maa on nimetty venäläisen eläintieteilijän ja tutkimusmatkailijan Alexander von Bungen mukaan. Bungen maan joutuessa tulvan alle Kotelnyi ja Faddejevski saattavat tilapäisesti jäädä erillisiksi saariksi.
Faddejevski tai Faddejevskin niemimaa (ven. полуостров Фаддеевский) on suuri niemimaa, joka suuntautuu Bungen maan pohjoispäästä itään ja liittyy siihen lännen suunnassa olevalla kannaksella. Faddejevskin niemimaan länsipuolella sen ja Bungen maan väliin työntyy etelästä syvä lahti. Toisin kuin Kotelnyi, Faddejevski on suhteellisen tasainen ja sen korkein kohta on vain 65 metriä merenpinnasta. Pinta-alaltaan se on 5 300 km². Faddejevskin niemimaata peittää tundrakasvillisuus ja pieniä järviä on runsaasti. Saari on nimetty turkiskauppias Faddejevin mukaan, joka rakensi sinne ensimmäisen asumuksen.
Historia

Saaret löysi virallisesti venäläinen kauppias ja metsästäjä Ivan Ljahov yhdessä Protodjakonov-nimisen kauppiaan kanssa vuonna 1773. Vuonna 1770 Ljahov oli huomannut meren jäällä pois rannasta johtavia poron jälkiä. Näiden jälkien perusteella Ljahov ja Protodjakonov löysivät vuonna 1773 meritse Ljahovinsaaret ja jatkaessaan sieltä eteenpäin Kotelnyin, jolle antoivat nimen ”Kattilassaari” (ven. Kotelnyi) rannalta saarta tutkiessaan löytämänsä kuparikattilan mukaan. Keneltä kattila oli jäänyt, ei ole tiedossa. Aiemmin saaresta oli joissakin kartoissa käytetty nimeä ”Taddeuksen saari” tai ”Taddeuksen saaristo”.
Turkiskauppiaitten Semjon ja Lev Syrovatskin toimeksiannosta Jakov Sannikov teki samalle alueelle lukuisia metsästys- ja kartoitusmatkoja vuosien 1800 ja 1810 välillä. Eräällä näistä matkoista hän löysi Faddejevskin saaren. Vuosina 1809–1810 Sannikov ja tutkimusmatkailija Matvei Gedenstrom (ruots. Matthias von Hedenström) tekivät kartoitusmatkan Uuden-Siperian saarelle. Vuonna 1811 Sannikov kertoi havainneensa ”uuden maan” Kotelnyistä pohjoiseen. Myöhemmin tämä ”Sannikovin maa” (ven. Земля Санникова) sai myyttisen maineen.
Vuonna 1886 venäläinen tutkimusmatkailija Eduard Toll arveli nähneensä tuntemattoman maan pohjoiseen Kotelnyista. Hän päätteli, että kyseessä oli sama ”Sannikovin maa”.
Kotelnyin saarelle perustettiin polaaritutkimusasema vuonna 1933.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kotelnyi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kotelny Island
Käännös suomeksi
Kinansaari

Vuohijärven Kinansaari nähtynä Kauppilanrannasta.
Kinansaari sijaitsee Vuohijärvessä Kouvolassa entisen Valkealan alueella. Saari on pohjois-eteläsuunnassa noin neljä ja itä-länsisuunnassa noin kaksi kilometriä. Kinansaaressa sijaitsee suojelualue, jossa on kulttuurimaisema. Kinansaaren länsipuolella Vuohijärven Isoselällä sijaitsee vanha historiallinen lääni-, heimo- ja maakuntaraja, jossa kohtaavat Savo, Karjala ja Häme. Saaressa on ollut ympärivuotista asutusta muinaisista ajoista nykypäivään asti. Saari on osa samannimistä kylää, joka tunnetaan jo keskiajalta.
Kinansaaren historia keskiajalla

Kinansaari on tiettävästi kuulunut ennen vuotta 1539 Taipaleen hallintopitäjään. 1539 Kinansaari on liitetty koko Valkealan alueen yhteydessä Iitin kirkkopitäjään. 1631 perustettiin Valkealan pitäjä.
Perimätiedon mukaan Kunttu-niminen mies oli Kinansaaren ensimmäinen asukas. Hän sai myötäjäisinä koko Kinansaaren ottaessaan vaimon Leppäniemestä ja meni asumaan Saarenpäähän, josta tuli sukunimi paikkakunnalle. (Kuntunvuori sijaitsee mantereella Kinansaaren itäpuolella.)
Vuoden 1571 maakirjassa ja hopeaveroluettelossa Kinansaaresta mainitaan hopeaveroa kerätyn viideltä isäntämieheltä. (Näistä ainakin osa mantereelta). Suurten nälkävuosien aikana vuonna 1697 menehtyi talon tai torpan koko 24 henkinen perhe nälkään.
1700–luvun alussa asutusta oli kahdessa talossa ja useammassa torpassa. Näihin aikoihin ajoittuu myös Kinansaaren alueella huuhtakaskien viljely. Tämä viljelymuoto säilyi edullisten luonnonolojen ja paikallisten asukkaiden asenteiden vuoksi.
1700-luvulla alkoi intensiivisempi raivaustoiminta Kinansaaren pohjoispään mantereenpuoleisissa torpissa. Kinansaarelaisten tiedetään myös polttaneen tervaa. Eräs kinansaarelaisten tervanpolttopaikka on sijainnut Repovuoren niitty- ja kaskiraivion eteläpäässä.
Venäjän vallan aika

1743-1809 Kinansaari sijaitsi ns. Vanhassa Suomessa ja kuului Viipurin kuvernementtiin ja edelleen Venäjän keisarikuntaan. Valtakuntien raja kulki tuolloin Kinansaaren kohdalta pitkin Vuohijärveä Voikoskelle.
1775 perustettiin Voikosken saha, joka vaikutti myös Kinansaarelaisten elämään.
1809 valtakunnan raja siirtyi Tornionjoelle, eikä alue ollut enää rajaseutua.
1812 liitettiin Kymijoen itäpuoliset ns. Vanhan Suomen alueet autonomisen Suomen suurruhtinaskunnan yhteyteen. Saari kuului Viipurin lääniin.
Isojako toteutettiin Kinansaaressa 1820- ja 30-luvulla. Tämä päätti metsien pitkän yhteiskäytön ja metsien käyttö maanomistuksen myötä muuttui.
Vielä vuonna 1853 Kinansaaren kyläläisten kylvöstä meni 53,6 % kaskimaahan. (Piilahti 2007: 85-86, 301)
Kalastus on ollut ajoittain tärkein elinkeino kinansaarelaisille. Saaressa on ollut monta nuottakuntaa. Kinansaaren kalastuskunta ulottuu laajalle alueella entistä Valkealaa. Mäntyharjun reitti oli merkittävä uittoväylä ja monet saarelaiset työskentelivät tukinuitossa.
Itsenäisyyden aika

Kinansaarelaiset osallistuivat itsenäisyyden ajan sotiin ja Mäntysaaren hautausmaalla Kinansaaren yhteydessä on haudattuna myös sodissa kaatuneita saarelaisia.
Kinansaareen ei ole ympärivuotista tieyhteyttä mantereelta.
Kirjallisuutta

Toini-Inkeri Kaukonen: Valkealan Kinansaari. Ankkapurha V, Kymenlaakson Osakunnan kotiseutujulkaisu. Kouvola 1963
Aiheesta muualla

Pohjois-Kouvolaan erikoistuneen eräoppaan blogi Kinansaaren ja Repoveden alueesta
Mäntysaaren kappelin sankarihaudat kesällä 2014
Kulta (heraldiikka)

Esimerkkivaakuna, jossa näkyy kultainen väri ja sitä vastaava skraffeeraus eli viivakuvaus.
Kulta (ransk. or) on heraldinen tinktuuri ja toinen kahdesta heraldiikassa käytetystä metallista. Sitä kuvaamaan käytetään usein keltaista väriä, joskin vaakunaa maalattaessa saatetaan käyttää myös kultajauhetta tai lehtikultaa.
Tinktuurin ranskan- ja englanninkielinen nimitys or on peräisin latinan kielen sanasta aurum. Muita kultatinktuurista aiemmin käytettyjä, lähinnä runollisia nimiä ovat aurinko (sol) ja topaasi (topaz).
Esimerkkejä

Kokkolan vaakuna
Chemillén vaakuna
Aurskog-Hølandin vaakuna
Ranskalaisen Gervais-suvun vaakuna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kulta (heraldiikka) Wikimedia Commonsissa
Korttitalo

Korttitalo.
Korttitalo on yleensä pelikorteista tehty rakennelma. Se pysyy pystyssä tasapainon ja muiden korttien painon ansiosta, eikä liimaa tai muita kiinnikkeitä käytetä. Kortteja ei myöskään taivutella eikä rikota. Usein rakennetaan torneja ja pyritään saamaan mahdollisimman korkea korttitalo. Mitä korkeampi rakennelma, sen huterampi se on. Yhdenkin kortin kaatuminen johtaa yleensä hetkessä koko rakennelman sortumiseen. Usein käytetty vertauskuva onkin romahtaa kuin korttitalo.
Kuuluisa korttitalojen rakentaja on Bryan Berg. Hän on tehnyt korkeimman korttitalon maailmanennätyksen 16. lokakuuta 2007 korttitalolla, joka oli 7,86 metriä korkea. Lisäksi hän on tehnyt maailmanennätyksen vuonna 2010 suurimmalla pelikorteista tehdyllä rakenteella, joka oli kopio macaolaisista rakennuksista ja johon meni 218 798 korttia.
Koripallon Mestarien liiga

| Koripallon Mestarien liiga |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Koripallon Mestarien liiga 2021–2022 
Laji:  Koripallo
Maa(t):  Kaikki FIBA Europen maat
Perustettu:  2016
Joukkueita:  32 (lohkovaihe)
Hallitseva mestari:   CB Miraflores
Eniten mestaruuksia:   CB Miraflores (2)
Sivusto:  basketballcl.com
Koripallon Mestarien liiga (engl. Basketball Champions League, lyh. BCL) on FIBA Europen ylläpitämä, vuonna 2016 perustettu kansainvälinen koripallosarja.
FIBA Europe perusti urheilulliseen menestykseen perustuvan kilpailun haastamaan Euroleague Basketballin järjestämän Euroliigan. Kilpailussa jaetaan rahapalkintoja. Karsintavaiheessa pudonneet joukkueet jatkavat FIBA Europe Cupissa. Mestarien liiga on FIBA Europen ja kymmenen Euroopan kansallisen huippusarjan yhteisomistuksessa.
Sarjan ensimmäisen kauden 2016–2017 voitti espanjalainen CB 1939 Canarias. Kaudella 2017–2018 mestariksi kruunattiin kreikkalainen AEK Ateena ja kaudella 2018–2019 italialainen Virtus Bologna. Vuosina 2020 ja 2021 kilpailun voitti espanjalainen CB Miraflores, josta tuli näin kilpailun ensimmäinen useammin kuin kerran voittanut seura.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (englanniksi)
Koorlanjärvi

| Koorlanjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Varsinais-Suomi
Kunnat:  Sauvo
Koordinaatit:  60°20′50″N, 22°45′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Saaristomeren rannikkoalueen vesistö (82)
Järvinumero:  82.035.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  22,2 m 
Rantaviiva:  1,22 km 
Pinta-ala:  0,06 km² 
 fiKoorlanjärvi 
Koorlanjärvi on saareton ja rehevöitynyt järvi Sauvon keskustan itäpuolella Varsinais-Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 6,075 hehtaaria ja se on pienin Sauvon neljästä järvestä. Etäisyys Turusta on 29 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede

Koorlanjärven pituus etelästä pohjoiseen on noin puoli kilometriä. Levein kohta on alle 200 metriä.
Koorlanjärven välitön ympäristö on metsää ja suota. Maaston korkeimmat kohdat ovat runsaat 50 metriä merenpinnan yläpuolella. Varsinaissuomalainen kulttuurimaisema peltoineen avautuu järven läheisyydessä.
Koorlanjärveen virtaa etelästä nimetön noin 350 metriä pitkä nimetön tulouoma. Järven luusua sijaitsee pohjoisessa, josta alkaa Sauvonjokeen johtava Myllyoja.
Koorlanjärvi (82.035.1.002) kuuluu Sauvonjoen valuma-alueeseen (82.035), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen päävesistössä (82). Sauvonjoen valuma-alueeseen kuuluu kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Silkkilänjärvi, Leiskunsyvä ja Koorlanjärvi.
Kristuksen tähden houkka

Kristuksen tähden houkka (kreik. διά Χριστόν σαλό, kirkkoslaaviksi оуродъ, юродъ) edustaa yhtä ortodoksisen kirkon kilvoittelun muotoa, jossa henkilö tekeytyy hulluksi eli houkaksi lähimmäisten ja oman pelastuksensa vuoksi. Houkkuus muistutti suuresti mielisairaan käyttäytymistä. Houkkuus olikin mahdollista vain aikana, jolloin psyykkinen sairaanhoito oli vielä kehittymätöntä.tarvitaan parempi lähde
Historia

Houkkakilvoitus syntyi Lähi-idän alueella syyrialaisen kristillisyyden sisällä. Pyrkimys oli varhaiskristillisen tavan mukaan pyrkiä eroon pyhän maineesta.
Kuuluisia Kristuksen tähden houkkia

Pyhä Andreas Konstantinopolilainen
Pyhä autuas Feodor Novgorodilainen
Pyhä Isidora
Autuas Johannes Ustjugilainen
Autuas Nikolai Novgorodilainen eli Nikolai Kotšanov (Kaalinpää)
Pyhä autuas Ksenia Pietarilainen
Pyhä Prokopi Ustjugilainen
Pyhä Simeon Emesalainen; tunnetaan myös nimillä Simeon houkka ja Simeon Edessalainen
Autuas Taddeus Petroskoilainen
Autuas Vasili Moskovalainen
Aiheesta muualla

Kristuksen tähden houkka, Ortodoksi.net
Pyhä Ksenia Pietarilainen, Ortodoksi.net
Pyhä Prokopi Ustjugilainen, Ortodoksi.net
Kolmas vuosituhat eaa.

Kolmas vuosituhat eaa. oli tuhannen vuoden ajanjakso, joka kesti matemaattisessa mielessä vuoden 3000 eaa. alusta vuoden 2001 eaa. loppuun.
Tapahtumia

Egyptin dynastiat 1–11.
Gizan pyramidit rakennettiin (noin 2600–2500 eaa.).
Awanin dynastia hallitsi Elamissa (noin 2500–2240 eaa.)
Sargon Akkadilainen valtasi Urin (noin 2340 eaa.)
Urin kolmas dynastia (noin 2094–1950 eaa.)
Induskulttuuri (noin 2600–1800 eaa.)
Gilgamesh-eepoksen kirjoitettu versio ajoittuu tälle ajalle
Henkilöitä

Mentuhotep II, Egyptin uudelleen yhdistänyt faarao
Sargon, Akkadin kuningas
Enheduanna, ensimmäinen nimeltä tunnettu kirjailija
Tapahtumia vuosittain

2173 eaa. – Egypti: seitsemännen dynastian loppu ja kahdeksannen dynastian alku.
2070 eaa. Xia-dynastia perustettiin Kiinassa.
Korunuolikko

| Korunuolikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Nuolikot Microdesmidae
Suku::  Nemateleotris
Laji::  decora
Kaksiosainen nimi
 Nemateleotris decora  Randall & Allen, 1973 
Katso myös
   Korunuolikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Korunuolikko (Nemateleotris decora)  on nuolikoihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Korunuolikko kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Sen vartalo on puikkomainen. Etuosa on valkea, takaosa ruskehtava, evät koristeellisen puna-sinijuovaiset.
Alkuperä

Korunuolikko elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Käyttäytyminen

Korunuolikko puolustaa reviiriään aggressiivisesti muita saman lajisia ja samanmuotoisia kaloja kohtaan. Toisaalta se säikähtää helposti ja säntäilee silloin päättömästi, joten piilopaikkoja pitää olla, ja on syytä varmistua, ettei akvaariosta ole helppoa hypätä ulos.
Ravinto

Korunuolikko syö eläinplanktonpitoista ruokaa, jota se siilaa virtaavasta vedestä. Jos ruoassa ei ole tarpeeksi vitamiineja, kalan värit haalistuvat.
Aiheesta muualla

Nemateleotris decora (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)