stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vesikauhu
Suomessa > Termistö

Ensimmäinen suomenkielinen kirjallinen maininta vesikauhusta on 1700-luvun lopulla julkaistussa Eläinten Tauti-kirjassa, jonka laati Christfried Ganander. Hän käytti taudista nimitystä vesikauhu, joka on käännös kansanomaisesta ruotsin sanasta vattuskräck. Sittemmin myös Gustav Renvallin 1800-luvun puolella ilmestyneessä sanastossa käyttöön tuoma sana raivotauti on yleistynyt erityisesti lääketieteellisenä terminä, koska ”vesikauhu” ei välttämättä ole riittävän yksiselitteinen ilmaus.
Suomessa > Estomenetelmät

1800-luvulla tiedettiin jo suurin piirtein, mikä oli vesikauhun aiheuttaja; ajan käsitysten mukaan se oli sairaan koiran syljen sisältämä hirvittävä myrkky. ”Hirvittävän myrkyn” leviämistä ihmisiin pyrittiin hillitsemään karskiotteisin, mutta luultavasti ainakin jossakin määrin tehokkain menetelmin: 1860-luvun lääketiede suositteli polttamaan koiran puremaksi joutuneen henkilön vaatteet, koska ovat ne niihin jääneen vaahdon tai kuolan takia tuiki vaaralliset koskea. Haava tuli puhdistaa ja saastunutta verta imeä kuppaussarvin, ja lääkäri saattoi polttaa haavan kalilipeää eli kaliumhydroksidia käyttäen. Jos tartunta pääsi leviämään, tilanteelle ei ollut tehtävissä mitään.
Suomessa > Viranomaiset

Koiravero otettiin 1800-luvun lopussa käyttöön nimenomaan vesikauhuriskin vähentämiseksi; jo aikaisemmin oli annettu koirien kytkettynä pitämistä ja kuonokoppapakkoa koskevia määräyksiä. Vesikauhun leviämistä koetettiin hillitä myös nimittämällä erityisiä virkamiehiä, rankkureita, huolehtimaan irrallaan olevien kissojen ja koirien kiinniottamisesta ja lopettamisesta.
Suomessa > Pasteurin hoito Suomessa

1880-luvulla tieto uudesta, tehokkaasta hoidosta levisi Suomeenkin, ja vuonna 1886 suomalainen lääkäri matkusti vesikauhutartunnan saaneiden potilaidensa kanssa Ranskaan hakemaan apua kuuluisalta Pasteurilta. Kaikki kuusi potilasta onnistuttiin pelastamaan. Samana vuonna avattiin Pietarissa paikallinen Pasteur-instituutti, josta suomalaiset potilaat vastedes hakivat apua tartuntoihinsa.
Suomeen perustettiin oma Pasteur-laitos vuonna 1916. Tarvetta olikin, sillä ensimmäisen maailmansodan aikana vesikauhutapaukset lisääntyivät huomattavasti. Tehokkaan hoidon ansiosta kuolemantapaukset saatiin kuitenkin lähes kokonaan estettyä, ja 1920-luvun lopussa aloitettiin myös koirien rokottaminen.
Suomessa > Vesikauhu sodanjälkeisinä aikoina

Raivotauti onnistuttiin hävittämään Suomesta 1930-luvulla, vaikkakin 1950-luvulla tautia esiintyi taas melko paljon rajaseudun koirissa. Ihmisten vesikauhukuolemat onnistuttiin estämään vuosikymmenten ajan kokonaan.
Vuonna 1985 sveitsiläinen lepakkotutkija kuoli raivotautiin Suomessa ollessaan. Tartunnan epäiltiin aluksi olleen peräisin Sveitsistä, mutta myöhemmissä tutkimuksissa on todettu, että virustyyppi oli Suomessa esiintyvää lajia. Asia varmistui, kun Turun Kakskerrasta löytyi syksyllä 2009 ensimmäisen kerran lepakko, vesisiippa, joka sairasti raivotautia. Virusta on ykkös- ja kakkostyyppiä, ja Kakskerran lepakolla oli samaa kakkostyyppiä kuin tutkijalla. Sitä ei juuri ole Keski-Euroopassa, jossa ykköstyyppi on yleisempi. Tutkimukset jatkuivat vuonna 2010.
1980-luvun lopulla taas puhkesi Suomessa kaakkoisella rajaseudulla villieläinten mukana levinnyt raivotautiepidemia, joka kuitenkin viranomaisten tarmokkailla otteilla, muun muassa laajoilla rokotuksilla ja tartunnan saaneiksi epäiltyjen immunoglobuliinihoidolla, saatiin taltutetuksi ihmisuhreitta.
Vuonna 2003 todettiin vesikauhu Virosta tuodussa hevosessa. Tälläkin kertaa selvittiin ihmisuhreitta. Elokuussa 2007 Helsingin yliopistollisesta keskussairaalasta ilmoitettiin vesikauhutapaus, jossa potilas, keski-ikäinen filippiiniläismies, oli saanut tartunnan ulkomailta ja itse sairaus oli edennyt pitkälle. Noin viikkoa myöhemmin tiedotettiin tartunnan saaneen kuolleen tautiin. Hän oli matkustellut Euroopan ja Aasian maissa, kunnes hakeutui hoitoon Suomeen taudin oireiden puhjettua. Hän ei ollut hakenut rokotusta, joka olisi ehkäissyt taudin puhkeamisen ja siihen menehtymisen.
Marraskuussa 2007 todettiin myös toinen raivotautitapaus, kun Virosta tuodulla koiranpennulla todettiin raivotauti. Koira oli tuotu Intiasta puutteellisilla asiakirjoilla. Eläinlääkäri lopetti koiran, koska sitä pidettiin huonokuntoisena.
Suomessa > Nykyisin

Venäjän epävakaat olot häiritsevät myös maan riistanvartija- ja eläinlääkintätoimintaa, mikä on myös Suomessa johtanut lisääntyneeseen vesikauhuriskiin. Viime vuosina tautia onkin pyritty ehkäisemään yhdessä venäläisten viranomaisten kanssa. Tärkein ehkäisykeino on vesikauhurokotetta sisältävien syöttien levittäminen luontoon kettujen ja supikoirien keskuudessa leviävien tartuntojen pysäyttämiseksi.
Muilla eläimillä

Eläinlääketieteessä käytetään taudista nimitysti raivotauti tai rabies. Maailmalla raivotautia kantavat useimmiten lepakot, pesukarhut, haisunäädät ja ketut. Rokottamattomilla koirilla, varsinkin kulkukoirilla, raivotaudin riski on suuri. Intiassa 20 000 ihmistä kuoleekin vesikauhuun suurimmilta osin kulkukoirien takia, mikä kattaa noin 36 prosenttia koko maailman rabieskuolemista.
Eläimillä raivotaudin kehittyminen seuraa kolmea vaihetta:
Alkuvaihe, johon sisältyy muun muassa ruokahaluttomuutta ja muita sairautta ennakoivia oireita.
Toinen vaihe, joka kestää 2–4 päivää. Tällöin eläin on useimmiten hyökkäävä ja arvaamaton. Vaiheeseen liittyy pelkotiloja ja ahdistusta, jolloin ”eläin pyrkii puremaan kaikkia eläimiä ja ihmisiä”, mistä nimitys raivotauti tulee.
Viimeinen, niin sanottu paralyyttinen vaihe on tila, jossa eläimelle ilmaantuu halvausoireita. Kurkunpään halvautuminen johtaa nopeasti niin sanottuun vesikauhuun, koska nesteiden nieleminen on vaikeaa ja niiden mennessä ”väärään kurkkuun” aiheutuu tukehtumisen tunne. Suun vaahtoaminen on myös eräs vaiheen oireista. Paralyyttinen vaihe kestää 2–4 päivää ja johtaa lopulta kuolemaan.
Tartunnan saaneet eläimet eivät oireineen pysty saalistamaan perinteiseen tapaan, ja tulevat siksi usein hakemaan ruokaa ihmisasumusten läheltä tunkioilta ja yrittävät pyydystää kesyjä kotieläimiä.
Tartunnan saanutta eläintä ei aleta hoitaa, vaan se lopetetaan ja tutkitaan. Eläimeen kosketuksessa olleet ihmiset tutkitaan ja rokotetaan tarpeen mukaan. Rokotesuositukset vaihtelevat tautitilanteen mukaan.
Raivotautia ehkäistään eläimissä rokottamalla. Rokote annetaan yleensä muiden rokotteiden yhteydessä ja rokotepakko koskee näyttely- ja kilpailutoimintaa. Eläimellä pitää olla voimassa oleva rokote myös ulkomaanmatkoilla. Säännökset matkustettaessa eri maihin vaihtelevat ja saattavat muuttua tautitilanteen muuttuessa. Matkustettaessa koiran, kissan tai fretin kanssa ulkomaille, on eläimellä oltava niin sanottu lemmikkieläinpassi, johon on merkitty rokotukset ja muita terveystietoja. Vaikka koira tai kissa ei osallistuisikaan näyttelyihin, sillä on syytä olla rokotus. Vain rokottamalla taudin leviäminen saadaan estettyä. Muilla eläinlajeilla rokotuskäytännöt vaihtelevat, ja tilanne arvioidaan tartuntariskin mukaan. Suomessa voidaan rokottaa laiduntavia eläimiä, jos niiden laitumet rajoittuvat metsäisille alueille ja alueella on raivotautia. Tuontihevosilla Baltian maista voi olla rabiesrokotuksia, koska alueella on raivotautia luonnonvaraisilla eläimillä.
Suomessa ja monissa muissa maissa pyritään estämään raivotaudin leviäminen levittämällä syöttirokotteita maastoon. Syöttirokotteet ovat rokotetta sisältäviä kapseleita, ja kun supikoira, kettu tai muu petoeläin puree sen rikki, se saa rokotteen. Syöttirokotteita levitetään lentokoneesta maastoon lähes vuosittain. Jos sellaisen löytää maastosta, niihin ei pidä koskea, jotta niihin ei tarttuisi ihmisen hajua. Jos koira puree sellaista, siitä ei ole vaaraa.
Perinne

Pyhän Hubertuksen on uskottu voivan parantaa vesikauhun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rabies – Ruokavirasto
http://www.saunalahti.fi/arnoldus/rabies.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.ktl.fi/portal/suomi/julkaisut/oppaat_ja_kirjat/matkailijan_terveysopas_2004/lukijalle/matkailijoiden_rokotukset/rabies_eli_vesikauhu/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL): Rabies eli vesikauhu
Terveyskirjasto, Infektiosairauksien erikoislääkäri Jukka Lumio: Rabies (vesikauhu ja eläinten raivotauti), Lääkärikirja Duodecim, 15.11.2019
http://www.petvetkamu.com/kirjoituksia_files/RABIES.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
"Eläinten lääkintä ja hoito" Sirkkola/Tauriainen, Opetushallituksen julkaisu, ISBN 978-952-13-3477-1
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Rabies (englanniksi)
Mayo Clinic: Rabies (englanniksi)
Vesikauhupotilas vuodelta 1959.
Vesikauhusta vapaat maat merkittyinä vihreällä vuonna 2010.
Kyltti, joka kieltää eläinten maihintuonnin vesikauhuriskin vuoksi Arbroathin satamassa Skotlannissa.
Raivotautinen koira
Rakennusautomaatio

Rakennusautomaatiolla tarkoitetaan talotekniikkaan liittyvää rakennusten teknisten lämmitys-, valvonta-,  hälytys- ja ilmanvaihtojärjestelmien ohjaamista automaattisesti. Rakennusautomaatio on osa kiinteistöautomaatiota.
Usein rakennusautomaatiojärjestelmissä pyritään yhdistämään nämä kaikki toimenpiteet yhdeksi helposti hallittavaksi järjestelmäksi. Rakennusautomaatiolla pyritään lisäämään viihtyvyyttä ja turvallisuutta sekä vähentämään energiankulutusta. Laitteiden yhdistäminen on usein toteutettu väylätekniikalla, jolloin ne saadaan toimimaan yhtenäisesti ja älykkäästi. Rakennusautomaatiot ovat tyypillisesti yhden toimittajan toteuttamia automaatiojärjestelmiä.
Kiinteistöautomaation ja rakennusautomaation eroavaisuudet

Kiinteistöautomaatio on laajempi ja selkeämpi käsite, ja sisältää rakennusautomaation lisäksi myös muut kiinteistön automaatioon liittyvät osat. Kiinteistöautomaatioon yhdistetään rakennusautomaation lisäksi muita järjestelmiä, kuten esimerkiksi valaistus, lukitus, kulunvalvonta, jne.
Rakennusautomaatiojärjestelmien ominaisuuksia

Rakennusautomaatiojärjestelmiä on markkinoilla useita ja niiden ominaisuudet poikkeavat suuresti toisistaan. Yksinkertainenkin rakennusautomaatiojärjestelmä voidaan ohjelmoida esimerkiksi tekemään tiettyjä toimenpiteitä asunnosta poistuttaessa, kuten lämmityksen pudotus kotona/poissa -toiminnolla.
Monipuolisemmilla järjestelmillä voidaan lisäksi hoitaa asunnon lämmönsäätö, ilmastointi ja hälytykset, kuten esimerkiksi kosteushälytys pesukoneen rikkoutuessa tai huoneiston lämpötilan putoaminen tarkoituksettomasti.
Kiinteistöautomaatiolla voidaan rakennusautomaation tehtävien hallinnan lisäksi ohjata muuta automaatiota, esimerkiksi päälle jääneiden valojen, lieden, kahvinkeittimen ja muiden kodinkoneiden virran katkaisu poistuttaessa kotoa. Kotiin palattaessa voidaan esimerkiksi, määrittelyjen mukaan, ohjata ja säätää rakennusautomaatiolla lämpö ja ilmanvaihto tilan tarpeen mukaiseksi ja ohjata lisäksi esimerkiksi valaistus haluttuihin tiloihin ja määritellyille tasoille sekä asettaa murtohälytys pois.
Automaation käsitteen ratkaisee se, mihin se kohdistuu. METSTAN standardointikomiteassa K247 on 15.11.2019 tehty määrittely rakennusautomaatiolle ja kiinteistöautomaatiolle.
Rakennusautomaatiojärjestelmien toimittajia

Caverion Niagara, Pyramid ja Drive
Bravida Finland Oy
Fidelix
Honeywell
Ouman FlexIot
Riots
Schneider Electric
Siemens
Trend
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1986

Pesäpallon Mestaruussarja 1986. Sarjajärjestelmään tehtiin pienoinen muutos. Kaksinkertaisen sarjan jälkeen joukkueet jaettiin kahteen jatkosarjaan, joissa joukkueet pelasivat kerran toisiaan vastaan loppuottelupaikasta ja toisaalla putoamisesta ja karsintaan joutumisesta. Jatkosarjoissa joukkueet jatkoivat niistä pisteistä, joihin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi jäivät. Lopuksi ylemmän jatkosarjan kaksi parasta ratkaisivat mestaruuden paras kolmesta -systeemillä pelatussa loppuottelusarjassa. Ensimmäisen loppuottelun vei Imatran Pallo-Veikot selkeästi 5-1 eron repsahtaessa lopullisesti kuitenkin vasta viimeisessä vuoroparissa. Toinen finaali näytti ratkeavan jo alussa, mutta loppuvaiheessa Siilinjärvi löysi kirivaihteen, mutta takaa-ajo jäi lopulta yhtä juoksua vajaaksi, 6-7. Imatran Pallo-Veikot vei siis Suomen mestaruuden otteluvoitoin 2-0.
Uutuutena kauden pelisäännöissä oli ns. jokeripelaaja, jota joukkue sai käyttää kerran jokaisen sisävuoronsa aikana.
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Kari Stenberg | Imatran Pallo-Veikot |
| Vuoden lukkari | Risto Tuominen | Jyväskylän Kiri |
| Lyöjäkuningas | Pentti Lipponen | Imatran Pallo-Veikot |
| Kärkilyöjä | Jyrki Falin | Jyväskylän Kiri |
| Etenijäkuningas | Kari Kuusiniemi | Jyväskylän Kiri |
| Tehopelaaja | Vesa Liikala | Alajärven Ankkurit |
| Vuoden jokeri | Unto Väisänen | Sotkamon Jymy |
| Vuoden jokerijoukkue |  | Siilinjärven Ponnistus |
| Vuoden naispesäpalloilija | Tarja Pöntinen |  |
| Vuoden naislukkari | Marjo Lehkonen |  |
| Lyöjäkuningatar | Tarja Pöntinen |  |
| Kärkilyöjä | Jaana Lindström |  |
| Etenijäkuningatar | Marjo Lehkonen |  |
| Tehopelaaja | Tarja Pöntinen |  |
| Vuoden jokeri | Ulla-Maija Lohva |  |
| Vuoden jokerijoukkue |  | Viinijärven Urheilijat |
| vuoden tuomari | Jorma Knihtilä |  |
| Fair Play -joukkue |  | Imatran Pallo-Veikot |
| Kunnon Jätkä | Ali Lindström |  |
| Johtokunnan pytty | Jouni Ojala |  |
| Vuoden pelinjohtaja | Markus Lakaniemi |  |
| Vuoden pelinjohtaja | Vesa Lipsanen | Imatran Pallo-Veikot |
| Vuoden valmentaja | Matti Mansikka |  |
| Itä-Länsi paras pelaaja | Risto Tuominen |  |
| Vuoden pesäpallojohtaja | Arvo Myllymäki |  |
Kauniainen

| Kauniainen Grankulla |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  60°12′35″N, 024°43′45″E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Helsingin seutukunta
Kuntanumero:  235
Hallinnollinen keskus:  Kauniainen
Perustettu:  1920
– kaupungiksi:  1972
Kokonaispinta-ala:  6,00 km² 309:nneksi suurin 2022 
– maa:  5,89 km²
– sisävesi:  0,11 km²
Väkiluku:  10 247 94:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  1 740 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  17,9 %
– 15–64-v.:  60,4 %
– yli 64-v.:  21,7 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  58,7 %
– ruotsinkielisiä:  30,4 %
– muut:  10,8 %
Kunnallisvero:  4,7 % 308:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Christoffer Masar
Kaupunginvaltuusto:  35 paikkaa
  2021–2025   • RKP   • Kok.   • Vihr.   • PS   • SDP   • KD:   15 12 4 2 1 1
www.kauniainen.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauniainen (ruots. Grankulla) on Uudenmaan maakunnassa sijaitseva suomalainen kaupunki. Kauniainen on asukasluvultaan selvästi pienin pääkaupunkiseudun neljästä kaupungista ja pinta-alaltaan Suomen pienin kunta. Kauniainen on osa Helsingin kaupunkialuetta.
Kauniainen syntyi huvilakaupungiksi ja se sijaitsee kokonaan Espoon kaupungin sisällä. Kauniainen on perinteisesti tunnettu myös Suomen alhaisimmasta kunnallisveroprosentista. Kauniainen  tunnetaan kaksikielisenä kaupunkina. Kauniainen on alkujaan asukkaiden osakeyhtiönä perustama taajaväkinen itsehallintoalue.
Kauniaisten asukkaista 58,7 % on suomenkielisiä ja 30,4 % ruotsinkielisiä. Kauniaisten kaupunginvaltuuston suurimmat puolueet kaudella 2021–2025 ovat RKP (15 paikkaa) ja kokoomus (12 paikkaa). Vihreillä on neljä paikkaa, perussuomalaisilla kaksi paikkaa sekä SDP:llä ja kristillisdemokraateilla kummallakin yksi paikka. Vuonna 2021 Kauniaisissa 15 vuotta täyttäneistä asukkaista 82 % oli suorittanut perusasteen jälkeisen tutkinnon, mikä oli eniten koko Suomessa.
Nimi

Kauniaisten alkuperäinen ruotsinkielinen nimi, Grankulla, on yhdistetty sanoista gran (kuusi) ja kulle (kukkula, kumpu) ja on ollut tässä muodossa käytössä 1900-luvun alusta. Ennen sitä paikka tunnettiin murteellisessa muodossa Gränkull, joka esiintyy moderneilla kartoilla Kauniaisten vesitornin mäen nimenä. Suomenkielinen nimi Kauniainen on peräisin Kauniais-nimisestä tilasta, joka puolestaan on saanut nimensä Tampereen lähellä sijaitsevan tilan mukaan. Suomenkielinen nimi otettiin käyttöön 1930-luvulla ja siitä tuli kauppalan virallinen suomenkielinen nimi vuonna 1949.
Väestö > Väestörakenne

Kauniainen on asukasluvultaan Suomen 94. suurin kunta. Kauniaisten asukasluku oli vuoden 2023 lopussa 10 277 asukasta, mikä on 0,6 prosenttia Uudenmaan maakunnan asukasluvusta. Kauniaisten väkiluku on ollut nouseva 2000-luvun puolivälistä lähtien. Kauniaisten väestöllinen huoltosuhde oli vuoden 2021 lopussa 66,7 prosenttia, mikä on noin 14,6 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Uudellamaalla keskimäärin. Alle 15-vuotiaita Kauniaisten väestöstä on 14,5 prosenttia. Työikäisiä Kauniaisissa on 58,0 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 27,5 prosenttia. Vieraskielistä väestöä Kauniaisissa oli vuonna 2021 yhteensä 993 eli 9,6 prosenttia kaupungin asukkaista.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kauniaisten väestönkehitys 1980–2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 7 203 | 7 203 |
| 1985 | 1985 |    | 7 746 | 7 746 |
| 1990 | 1990 |    | 7 889 | 7 889 |
| 1995 | 1995 |    | 8 298 | 8 298 |
| 2000 | 2000 |    | 8 532 | 8 532 |
| 2005 | 2005 |    | 8 457 | 8 457 |
| 2010 | 2010 |    | 8 689 | 8 689 |
| 2015 | 2015 |    | 9 486 | 9 486 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kauniaisissa oli 9 624 asukasta, joista 9 484 asui taajamassa, haja-asutusalueilla ei ollut lainkaan asukkaita ja 140:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kauniaisten taajama-aste on 100,0 %. Kauniaisten taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan. Kauniaisten taajama-alueet eivät muodosta omaa taajamaansa, vaan ne ovat osa Helsingin keskustaajamaa, joka ulottuu Kauniaisten lisäksi usean Helsingin lähikunnan alueelle, ja josta tämän kaupungin alueella asui vuoden 2017 lopussa 9 484 asukasta. Yhteensä Helsingin keskustaajamassa on 1 268 296 asukasta ja sen pinta-ala on 680,12 neliökilometriä.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kauniaisissa toimivat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kauniaisten suomalainen seurakunta sekä ruotsinkielinen Grankulla svenska församling. Nämä seurakunnat muodostavat Kauniaisten seurakuntayhtymän (ruots. Grankulla kyrkliga samfällighet). Seurakunnat perustettiin vuonna 1978, jota ennen Kauniainen oli pitkään kuulunut seurakunnallisesti Espooseen. Kauniaisten suomalainen seurakunta erotettiin Kanta-Espoon seurakunnasta ja Kauniaisten ruotsalainen seurakunta Espoon ruotsalaisesta seurakunnasta.lähde?
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kauniaisten alueella toimii Helsingin ortodoksinen seurakunta.
Uudistuva keskusta

Kauniaisten keskustaa uudistettiin 1960-luvulla rakentamalla uusi silloisen ihanteen mukainen betonielementtikeskusta ostokeskuksineen. Aikoinaan moderni ostoskeskus on sittemmin koettu rumaksi ja epäkäytännölliseksi.
Vuonna 2000 keskustaan valmistui Kai Wartiaisen suunnittelema kauppakeskus Grani. Uuden ostoskeskuksen ulkoasu kirkkaine väreineen on kuitenkin herättänyt ristiriitaisia mielipiteitä.
Kaupunki on laatinut keskustalle uuden asemakaavan. Uusi keskustasuunnitelma on toteutunut lukuun ottamatta yhtä keskusta-alueen keskeistä korttelia, jolta osin hanke on ollut pysähdyksissä jo vuosia. Kaupunki onkin aloittanut rakennusliike NCC:n omistaman tontin lunastusmenettelyn.lähde?
Kauniaisten 100-vuotisjuhlavuoden kunniaksi vuonna 2007 kaupungin keskustaan Kaupungintalon edustalle pystytettiin uusi Kimmo Schroderuksen luoma ”Foni”-niminen veistos.
Vaikka Kauniainen on vauras kaupunki, yleisiin alueisiin on ruvettu panostamaan vasta 2000-luvulla. Edelleen on havaittavissa esimerkiksi graffiteja ja huonokuntoisia päällysteitä. Tilanne on kuitenkin huomattavasti parantunut muun muassa tienrakennushankkeiden myötä. Infrastruktuuria on parannettu etenkin kaupungin keskustan alueella ja ympäristössä, esimerkiksi keskuskatu Tunnelitien vuonna 2010 toteutetun uudistuksen myötä.lähde?
Kai Wartiaisen suunnittelema kauppakeskus Grani vasemmalla ja vanha, nyt jo purettu rakennus oikealla.
Tunnelitien varren rakennuksia maaliskuussa 2014.
Talous

Kauniaisten työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (0.5%)
Jalostus (3.8%)
Palvelusektori (92.1%)
Muut sektorit (3.6%)
Talousalueena Kauniainen kuuluu Helsingin seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 60 189 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa suurempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa kuudenneksi suurin.
Kauniaisissa oli vuonna 2022 yhteensä 2 443 työpaikkaa ja kaupungissa asui 4 460 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 17,3 prosenttia. Kauniaisten työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 92,1 prosenttia, jalostuksen 3,8 prosenttia ja alkutuotannon 0,5 prosenttia.
Kaupungin työpaikkaomavaraisuus on 54,8 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 79,8 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 5,9 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kauniaisissa on 130,6 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Kauniaisten suurimmat toimialat yritysten lukumäärän mukaan ovat konsultointi, terveyspalvelut ja sijoitustoiminta. Kauniaisten viisi suurinta yksityistä työnantajaa ovat Kaunialan sairaala (329), Hurger (124), Joo Group (74), Osuuskunta GraniHelp (40) ja Työväen Akatemia (26). Liikevaihdoltaan suurimmat yritykset ovat Joo Group, Kaunialan sairaala, Arcxo Group, Secto Design ja K-Supermarket Grani.
Kuntien ja yrittäjien yhteistyötä sekä kuntakohtaista elinkeinopolitiikkaa mittaavassa kuntabarometrissä Kauniainen on sijoittunut vuosina 2020–2024 pienten kuntien joukossa korkeimpaan neljännekseen sijalle 42. Yrittäjien antama kokonaisarvosana Kauniaisille on 3,29.
Talous > Julkistalous

Kauniaisten kunnan verotuloilla ja valtionosuuksilla rahoitettava toimintakate oli vuonna 2023 yli 39 miljoonaa euroa. Kauniaisten kunnallisveroprosentti on 4,70 prosenttia vuonna 2025. Kauniaisten viisi suurinta yhteisöveron maksajaa olivat vuonna 2022 Secco Design, Fincorp, Kaunialan sairaala, Suomen Elektrolind ja Revico Grant Thornton.
Palvelut

Kauniainen on palveluiden suhteen hyvin omavarainen kaupungin pienestä koostaan huolimatta. Kaupungissa on muun muassa:
Uimahalli
Jäähalli
Pujottelurinne
Kaksi pallokenttää, joista toinen on lämmitetty
Kallioon louhittu palloiluhalli
Yleisurheilukenttä
Suomenkielinen ala-aste Mäntymäen koulu, yläaste Kasavuoren koulu ja lukio Kauniaisten lukio
Ruotsinkielinen ala-aste Granhultsskolan, yläaste Hagelstamska skolan ja lukio Gymnasiet Grankulla samskola
Musiikkiopisto (toimii Villa Vallmogårdissa)
Kansalaisopisto (Petra)
Kuvataidekoulu
Kauniaisten työväen akatemia
HUMAK Humanistinen ammattikorkeakoulu, Kauniaisten kampus
Suomen Raamattuopisto
Kaunialan sotavammasairaala
Kauppakeskus Grani
Kauniaisten kaupunginkirjasto
Terveyskeskus
Elokuvateatteri Bio Grani
Liikenne > Tiet

Kauniaisista on hyvät tieyhteydet joka suuntaan. Itä–länsisuunnassa kulkee Turunväylä kaupungin eteläpuolitse ja Turuntie pohjoispuolitse. Turunväylän valmistuminen vauhditti kaupungin asukasluvun kasvua 1960-luvulla, jolloin Helsingin keskustaan pääsi nopeasti autolla. Etelä–pohjoissuunnassa kulkee pääosin Kauniaisten itäpuolitse Kehä II, josta vajaan 150 metrin osuus on Kauniaisten alueella.lähde?
Sisäiset tiet, jotka johtavat Kauniaisten keskustaan, ovat Turunväylältä alkava Kauniaistentie, Turuntieltä Viherlaaksosta alkava Helsingintie sekä Asematie-Bembölentie lännestä ja Kauppalantie etelästä.lähde?