stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väinöntalo

Väinöntalo marraskuussa 2022.
Väinöntalo – Järviseudun museo on Evijärven Kerttuankylän Vasikka-Aholla toimiva kulttuurihistoriallinen museo. Se esittelee Etelä-Pohjanmaan Järviseudun entistä talonpoikaiselämää.
Väinö Tuomaalan perustama Väinöntalon museo käsittää 19 rakennusta ja noin 20 000 esinettä. Sen päärakennus Väinöntalo on siirretty Vetelistä vuonna 1958. Kaksikerroksinen rakennus on 18 metriä pitkä ja 10,7 metriä leveä. Sen korkeus kurjesta kivijalkaan on 9,4 metriä ja räystäästä 6,1 metriä. Talon ensimmäisessä kerroksessa on kahden suuren tuvan, välikamarin ja eteisen eli porstuan lisäksi kolme kamaria. Tuvassa on suurikokoinen takka. Toisessa kerroksessa on huoneina samoin kaksi tilavaa tupaa, eteinen sekä viisi kamaria. Kolmannessa eli vinttikerroksessa on kamari ja suuri ullakko eli vintti. Katolla on tapuli, jossa on vellikello. Talo on Suomen suurimpia talonpoikaistaloja. Museoalueen muita rakennuksia ovat luhti, tuulimylly, riihi, savupirtti, savusauna, paja ja talli. Erilaisia aitta-rakennuksia on kuusi ja latoja kolme.
Museon esineet ovat pääosin 1700- ja 1800-luvuilta. Huonekalujen sekä keittämisen, leipomisen, lastenhoidon, kutomisen ja nikkaroinnin lisäksi museoesineet edustavat talonpojan elinkeinoja, kuten maanviljelystä, karjanhoitoa, metsästystä, kalastusta, tervanpolttoa ja sepän töitä. Väinöntalon esihistoriallisen kokoelman huomattavin esine on Suomen vanhin yksipuinen kivikautinen vene, joka on ajoitettu noin vuoteen 1100 eaa. Koska maasta löydetyt esihistorialliset esineet kuuluvat Muinaistieteellisen toimikunnan hallintaan, Väinöntalon kokoelmiin on voitu saada tämän kivikautisen veneen lisäksi vain muutamia kivikauden kirveitä, nuijakiviä ym. Museon esineet ovat Väinö Tuomaalan pääasiassa Etelä-Pohjanmaan alueelta keräämiä.
Tuomaalan kerämään kokoelmaan perustuva museo avattiin vuonna 1960. Museo toimi säätiönä vuoteen 1989 saakka, jolloin se siirtyi Evijärven kunnan omistukseen. Kesäisin 1960- ja 1970-luvulla toisena juhannuspäivänä Väinöntalolla järjestettiin vuosittain Järviseudun kotiseutujuhlat, jotka olivat seudun yhteiset sukujuuret omaavien ihmisten suosiossa. Museolla toimii nykyisin kesäteatteri, museokauppa, museokahvila ja limunaatitehdas Limutippu.
Väinöntalo on avoinna toukokuun puolivälistä elokuun loppuun.
Aiheesta muualla

Väinöntalon blogi
Waimes

| Waimes Waime |
| --- | --- |
 Waimesin pääkatu
 lippu:  vaakuna
 Waimes
 Koordinaatit: 50°24′N, 6°6′E 
Valtio:  Belgia
Alue:  Vallonia
Maakunta:  Liège
Arrondissementti:  Verviers
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Daniel Stoffels
Kunnanvaltuusto:  19 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  96,93 km²
Väkiluku (2015):  7 309
 – Väestötiheys:  75,4 as./km²
 
 www.waimes.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Waimes on vallonialainen kunta Belgiassa. Se kuuluu Liègen maakuntaan. Waimesissa oli 7 309 asukasta vuonna 2015. Sen pinta-ala on 96,93 km² ja asukastiheys 69 asukasta per neliökilometri.
Waimes on Malmedyn ohella toinen Belgian itäisten kantoneiden pääosin ranskankielisistä kunnista. Myös vähemmistökielen asemassa olevaa saksaa puhutaan alueella yleisesti. Muut Waimesin naapurit kuuluvat Belgian saksankieliseen yhteisöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Waimes Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Liègen provinssin kunnat
Cupisniquen kulttuuri

Cupisnique-keramiikan ehkä tunnetuin saviastia.
Cupisniquen kulttuuri oli intiaanien luoma varhainen Perun pohjoisrannikon kulttuuri, joka
oli ainakin osittain Chavínin kulttuurin aikalainen. Kulttuuri oli Trujillon seuduilla asuneiden intiaanien luoma. Kulttuuri alkoi 1500–1200 eaa. ja päättyi 500–200 eaa.
Se tunnetaan parhaiten keramiikastaan. Kulttuuri edelsi Gallinazoa ja Mochicaa. Kulttuurin keramiikka kuvaa usein sen jumaluuksia ja ihmisuhreja.
Uskonto taiteessa

Cupisniquen kulttuuri oli ajalle tyypillinen Keski-Andien kulttuuri. Siinä palvottiin ainakin hämähäkkijumalaa. Ihmisuhrit olivat tavallisia. Taiteessa kuvataan pään irtileikkaajaa, joka saattoi olla ihminen, hirviö, lintu, kala ja hämähäkki. Tämä tarkoittaa eri jumalia, joita lepytettiin uskonnossa ihmisuhreilla.
Yleisiä koristeluja olivat jaguaarit, nuoran yhdistämät tai verkkomaiseen pussiin pistetyt ihmispäät, vangit, villieläimet, uurteiset ihmiskasvot ja kasvit. Uurteiset ihmiskasvot saattavat esittää pappia tai shamaania.
Keramiikassa on joskus epäsymmetrisiä aiheita, joissa toinen puoli esittää ihmistä, toinen jumalaa: kissaa tai hämähäkkiä. Kulhoissa on lähes aina kissapeto tai hämähäkki, ja uhraamisesta kertovia kuvia. Luultavasti tämä liittyy hedelmällisyyteen: uhrattiin hedelmällisyyden jumalalle. 
Myöhempi Mochen kulttuuri lisäsi näihin skorpionin ja ravun. Hämähäkkijumala oli luultavasti sateen, metsästyksen ja sodan jumala.
Hämähäkki myös luonnossa katkoo uhrin pään. Cupisniquen taiteessa eläinhahmoja on usein sekoitettu. Monesti hämähäkille on kuvattu kissaeläimen kita ja linnun nokka. Andien varhaisessa kulttuurissa jaguaarijumala oli maata kuvaava jumala, ja petolintujumala taivaanjumala. Myös vettä kuvaava käärmejumala esiintyy taiteessa. Jaguaari myös liitetään poppamieheen. Käärme on joko boa tai anakonda, ja liittyy maanalaisin lähteisiin ja sateisiin. Jaguaari liittyy sademetsien uskonnoissa shamaaniin.
Historia

Cupisniquen kulttuurin alkuperä lienee myöhäisen esikeraamisen ja alkujakson
kulttuurikehityksessä.  Chavínin kulttuuri levisi Cupisniquen synnyttyä sen alueelle.
Hautalöytöjen mukaan kulttuuri olisi ollut melko tasa-arvoinen.
Löytöpaikkoja

Cupisniquen kulttuuri ulottui Virú- ja  Lambayequejokien laaksoihin ja näiden välille.
Kulttuurin löytöpaikkoja ovat Ventarrón Chiclayon lähellä, Huaca de los Reyes Mochejoen laaksossa, ja Poemape hieman pohjoisempana rannikolla. 
Kulttuuriin liittyivät myös Ñañañique, Huaca Lucia, Puemape, Punkuri, Moxeque, Cupisnique ja huomattavasti etelämpänä Caragay ja Cardal.
Vaikutteet

Cupisnique levittäytyi Perun pohjois- ja keskirannikolla ja vuorilla, samaan aikaan kuin Chavínin kulttuuri Perun vuoristossa kohti etelää ja Tiwanakua.  Myöhempi Cupisniquen keramiikka sai Chavín-vaikutteita. Ei tiedetä, oliko Cupisnique osa Chavínin kulttuuria
Kulttuuri vaikutti myöhemmän Gallinazon kulttuurin, Mochen edeltäjän, syntyyn. Se vaikutti myös kulttuureihin Salinar ja Vicús.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cupinisque Tampereen taidemuseo – Inkat ja heidän edeltäjänsä, Perun kolme vuosituhatta, 4.2. – 29.7.2001.  12.3. 2001. Viitattu 4.7.2019.
Cultura Cupinisque Culturas Preincas de Perú y Bolivia. Viitattu 4.7.2019 (englanniksi).
Jones, Kimberly L: Cupisnique culture : the development of ideology in the ancient Andes Texas ScholarWorks – University of Texas at Austin Libraries.  1979. Viitattu 4.7.2019 (englanniksi).
Dahl

Dahl tarkoittaa seuraavia:
Alfred Christian Dahl (1857–1940), norjalainen arkkitehti
Arlene Dahl (1925−2021), yhdysvaltalainen näyttelijä
Arne Dahl, oik. Jan Arnald (s. 1963), ruotsalainen kirjailija
Aslaug Dahl (s. 1949), norjalainen maastohiihtäjä
Birgitta Dahl (1937–2024), ruotsalainen poliitikko (sosiaalidemokraatti)
Cecilie Dahl (1858–1943), norjalainen taidemaalari
Christopher Dahl (1758−1809), ruotsalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja professori
Eilert Dahl (1919−2004), norjalainen yhdistetyn hiihtäjä ja maastohiihtäjä
Erja Dahl (s. 1964), korkeushyppääjä
Esa Dahl (s. 1952), suomalainen jalkapalloilija
Gunnar Dahl, Kunto Karmo (1895–1978), suomalainen jääkärieverstiluutnantti
Gustaf Dahl (1835–1927), ruotsalainen arkkitehti
Henrik Dahl (s. 1960), tanskalainen poliitikko
Hjalmar Dahl (1891–1960), suomenruotsalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija
Jeff Dahl, The Mentors-yhtyeen ent. basisti
Johan Dahl (s. 1959), färsaarelainen poliitikko ja ministeri
Johan Christian Dahl (1788–1857), norjalainen taidemaalari
Johan Daniel Dahl (1816–1892), suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos
John Dahl (s. 1956), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
John Kristian Dahl (s. 1981), norjalainen maastohiihtäjä
Jonas Dahl (1849–1919), norjalainen pappi ja kirjailija
Kaino Dahl (1913–1997), suomalainen kaupunginjohtaja
Kjell Ola Dahl (s. 1958), norjalainen rikoskirjailija
Konrad Dahl (1943–1931), norjalainen kirjailija ja vankilapappi
Kristian Thulesen Dahl (s. 1969), tanskalainen poliitikko
Lars Hjalmarsson Dahl (1920–1998), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
Marianna Debes Dahl (s. 1947), färsaarelainen kirjailija
Niels Fredrik Dahl (s. 1957), norjalainen kirjailija ja toimittaja
Ole-Johan Dahl (1931–2002), norjalainen matemaatikko ja tietotekniikan kehittäjä
Richard Dahl (1933–2007), ruotsalainen korkeushyppääjä
Rita Gustava Pulli, aik. Rita Dahl (s. 1971), suomalainen kirjailija ja vapaa toimittaja
Roald Dahl (1916–1990), norjalais-brittiläinen kirjailija
Robert A. Dahl (1915–2014), yhdysvaltalainen valtiotieteilijä
Ruth Dahl (1900–1966), suomenruotsalainen toimittaja, näyttelijä ja kirjailija, Hjalmar Dahlin puoliso
Sophie Dahl (s. 1977), englantilainen kirjailija ja entinen malli
Tor Edvin Dahl (s. 1943), norjalainen kirjailija
Tora Dahl (1886–1982), ruotsalainen kirjailija
Ulla-Britt Dahl (s. 1946), ahvenanmaalainen poliitikko
Uno Dahl (1892–1984), suomalainen juristi ja kanslianeuvos
Walter Scott Dahl (1839–1906), norjalainen poliitikko
Dahl-linjaliikenne, kokkolalainen linja-autoyritys
Ian Van Dahl, belgialainen elektronisen musiikin yhtye.
Jabalian pakolaisleiri

| Jabalian pakolaisleiri |
| --- | --- |
 Tuhoutunut talo vuonna 2012.
 Jabalian pakolaisleiri
 Koordinaatit: 31°32′21″N, 34°29′58″E 
Valtio:  Palestiina
kuvernementti:  Pohjois-Gaza
Väkiluku (2023)  (rekisteröityjä pakolaisia):  116 011
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jabalian pakolaisleiri (arab. مخيم جباليا‎, Muḫayyam Jabāliyā) on pakolaisleiri Gazan kaistalla. Jabalia on kaistan pakolaisleireistä asukasmäärältään suurin. Vuonna 2023 leirillä asui 116 011 rekisteröityä pakolaista.
Maantiede

Jabalian pakolaisleiri sijaitsee Gazan kaistalla Gazan kaupungin  pohjoispuolella Jabalian kaupungin vieressä. Leirin pinta-ala on 1,4 km².
Historia

Jabalian pakolaisleiri perustettiin Israelin itsenäisyyssodan jälkeen vuonna 1948. Leirin asukkaiden perustarpeisiin vastasivat ensin kveekarit. Myöhemmin vastuu siirtyi Yhdistyneiden kansakuntien UNRWA:lle. Pakolaiset asuivat ensin UNRWA:n toimittamissa teltoissa. Ensimmäiset vakinaiset asunnot rakennettiin vuonna 1952. Leirin asukasluvun kasvatessa toteutettiin useita uusia rakennushankkeita vuosien 1967 ja 1993 välillä. Toisaalta paikallisia jouduttiin myös siirtäämään muihin kaupunkeihin tienrakennushankkeiden takia.
Vuoden 2006 sodalla oli huomattava vaikutus leirillä. Rajanylityspaikat Israeliin suljettiin tai niiden toimintaa rajoitettiin. Jabalian leiri oli Gazan pakolaisleireistä lähimpänä Erezin rajanylityspaikkaa, jonka kautta monet paikalliset kävivät töissä Israelissa. Rakennusmateriaalien tuontiin liittyvät rajoitukset lopettivat rakennushankkeet. Israel on tehnyt ilmaiskuja leiriin lokakuusssa 2023 alkaneen konfliktin yhteydessä.
Väestö

Vuonna 2023 leirillä asui 116 011 UNRWA:n rekisteröimää pakolaista, mikä teki Jabalian leiristä kaistan väkirikkaimman. Leirillä voi asua myös henkilöitä, joilla ei ole virallista pakolaisasemaa. Vuonna 1949 vastaava lukema oli 35 000.
Salinarin kulttuuri

Salinarin kulttuurin alue
Salinarin kulttuuri oli Pohjois-Perun rannikolla noin 200 eaa.–200 jaa. oli siirtymävaihe Cupisniquen kulttuurin ja Moche-kulttuurin välissä. Yhteiskunnallisesti kulttuurin aika oli levoton, minkä on arveltu johtuneen helposti käyttöön otettavan viljelysmaan loppumisesta. Kauden aikana ihmiset hylkäsivät vanhoja peltojaan ja rakensivat suojattuja pakopaikkoja. Asutuskeskusten koko myös kasvoi, koska suurempina ne tarjosivat paremman suojan.
Asuinpaikat

Suurin tunnetuista asuinpaikoista oli kaupunki Cerro Arena joka sijaitsi Moche-joen laaksossa olevalla harjanteella noin 400 kilometriä etelään Piura-joesta. Sen koko oli yli 2 km² ja sen alueella on kaivauksissa löydetty yli 2 000 rakennelmaa. Kaupungista on muun muassa löydetty sekä kansan että eliitin asuinrakennuksia ja hallinnollisia ja uskonnollisia rakennuksia.
Sotaisuus

Sotaisuus lisääntyi Salinarin kulttuurin aikoihin Mochen laaksossa ja lähialueilla. Tähän näyttää liittyneen kulttuurin vaihdos. Ilmestyi uusi "valkea punaisella" keramiikkatyyli. Se saattoi johtua uuden intiaanikansan levittäytymisellä pohjoisesta ensin vuoristoon ja myöhemmin joen laaksoihin. Tulokkaat olisivat miehittäneet ainakin jokien ylä- ja keskijuoksun.
Toisten tutkijoiden mielestä mitään invaasiota ei tapahtunut. Levottomuudet olisivat johtuneet sisäisistä ja/tai jokilaaksojen välisistä yhteenotoista. Joka tapauksessa väki siirtyi ainakin joksikin aikaa helpommin puolustettaviin paikkoihin.
Keramiikka

Jatkuvuus näkyi muun muassa kulttuurin keramiikassa. Salinar-kulttuurin keramiikka on paljolti jatkoa Cupisnique-kulttuurin keramiikalle. Siitä puuttui kuitenkin Cupisniquen kulttuurille ominainen hienostuneisuus. Veistoksellisia keramiikan motiiveja olivat eläimet ja ihmiset. Uutena aiheena keramiikassa oli Salinarissa erotiikka. Myös tavanomaisempaa vähemmän koristeellista keramiikkaa valmistettiin. Keramiikan värit vaihtelivat oranssista beigeen.
Kuvia > Keramiikkaa

Eroottinen keramikkaveistos.
Miehen pää keramikkaveistos.
Astiahuilu, Metropolitan Museum of Art.
Kuvia > Nenäkoruja

Nenäkoru, filigraanityö, kultaa, Metropolitan Museum of Art.
Nenäkoru, filigraanityö, kultaa, Metropolitan Museum of Art.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Chauchat, Claude & Guffroy, Jean: Sepulturas intrusivas Salinar y Chimú en la Huaca Herederos Chica, valle de Moche, Perú. Bulletin de l'Institut français d'études andines, 2003, 32. vsk, nro 2, s. 293–315.  doi:10.4000/bifea.6204  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 4.7.2019 (espanjaksi).
Salinar Culture The Art Institute of Chicago. Viitattu 4.7.2019 (englanniksi).
Whistle - Salinar Culture, Peru, c. 200 BC Gallery Zacke. Viitattu 4.7.2019 (englanniksi).
Sergei Kartsevski

Sergei Kartsevski
Sergei Iosifovitš Kartsevski (ven. Сергей Иосифович Карцевский, ransk. Serge Karcevski; 28. elokuuta 1884 Tobolsk, Tjumen, Venäjä – 7. marraskuuta 1955 Geneve, Geneven kantoni, Sveitsi) oli venäläissyntyinen kielentutkija. Kartsevski oli Prahan kielitieteellisen piirin perustajajäseniä, mutta hän toimi aktiivisesti myös Genèven kielitieteellisessä koulukunnassa. Hän opiskeli Genèven yliopistossa muun muassa Charles Ballyn ja Bernard Bouvier'n oppilaana
Teoksia

Système du verbe russe. Essai de linguistique synchronique. Prague: Imprimerie Legiografie, 1927.
Du dualisme asymétrique du signe linguistique. Travaux du Cercle linguistique de Prague 1, 1929, 88–93.
Manuel pratique et théorique de la langue russe. Genève: Librairie Droz, 1956. Julkaistu postuumisti tekijän pojan Igor Kartsevskin toimittamana.
Huomioita

↑  Käyttäessään latinalaisia kirjaimia Kartsevski kirjoitti nimensä aina muodossa "Serge Karcevski".
↑  Toisinaan Kartsevskin väitetään osallistuneen myös Ferdinand de Saussuren kuuluisille yleisen kielitieteen kursseille. Tämä tieto ei pidä paikkaansa, ainoa Saussuren kurssi, jolle Kartsevski osallistui, oli sanskritin kurssi lukuvuonna 1911–12.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  IdRef
Charli XCX

| Charlotte Aitchison |
| --- | --- |
 Charli XCX  vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Charlotte Emma Aitchison
Syntynyt: 2. elokuuta 1992 (ikä 32) Cambridge, Cambridgeshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Charli XCX
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  pop, electropop, dancepop, hyperpop
Levy-yhtiöt:  Vroom Vroom Warner Asylum Records Atlantic Records Iamsound Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Charlotte Emma Aitchison (s. 2. elokuuta 1992 Cambridge, Cambridgeshire, Britannia), taiteilijanimellään Charli XCX, on brittiläinen laulaja-lauluntekijä.
Charli XCX aloitti musiikin julkaisemisen MySpace-palvelussa vuonna 2008. Hänen MySpaceen lataamansa musiikki herätti tapahtumapromoottorien huomion, mikä johti siihen, että hän alkoi esiintyä varastorakennuksissa järjestettävissä rave-tapahtumissa. Vuonna 2010 Charli XCX solmi levytyssopimuksen Warner Music Groupin alaisen Asylum Recordsin kanssa ja julkaisi sarjan singlejä ja mixtapeja vuosina 2011 ja 2012.
Hänen ensimmäinen studioalbuminsa, True Romance, julkaistiin vuonna 2013, ja se sai kiitosta kriitikoilta. Vuonna 2014 Charli XCX julkaisi toisen studioalbuminsa Sucker. Albumi sisälsi useita menestyneitä singlejä kuten "Break the Rules", "Doing It" ja "Boom Clap" joka sijoittui Billboard Hot 100 -listalla kymmenen parhaan joukkoon. Vuonna 2015 Charli XCX alkoi työskennellä yhdessä brittiläiseen PC Music -kollektiiviin kuuluvien tuottajien kanssa, kehittäen itselleen kokeellisemman soundin. Työskennellessään kolmannen albuminsa parissa hän julkaisi Vroom Vroom EP-levyn vuonna 2016 sekä mixtapet Number 1 Angel ja Pop 2 vuonna 2017. Kolmas studioalbumi, Charli, julkaistiin vuonna 2019. Hänen neljäs studioalbuminsa, How I'm Feeling Now, julkaistiin vuonna 2020 keskellä koronaviruspandemiaa, ja käsitteli hänen mielentilaansa pandemian aikana. Vuonna 2022 Charli XCX julkaisi viidennen studioalbuminsa, Crash, joka saavutti hänen uransa suurimman kaupallisen menestyksen. Crash oli viimeinen albumi joka julkaistiin hänen levytyssopimuksensa Asylum Recordsin kanssa
Vuonna 2024 Charli XCX julkaisi kuudennen studioalbuminsa, Brat solmittuuaan uuden sopimuksen Atlantic Recordsin kanssa.
Varhaiselämä

Aitchisonin isä Jon on skotlantilainen yrittäjä ja äiti Shameera gudžarati-intialainen lentoemäntä, kotoisin Ugandasta. Hän kasvoi Start Hillissä, Essexissä ja kävi collegea läheisessä Bishop's Stortfordissa. Hän oli pienestä lähtien kiinnostunut musiikista ja kuunteli etenkin Spice Girlsiä ja Britney Spearsia. Aitchison kirjoitti 14-vuotiaana ensimmäisen kappaleensa nimeltä ”Fish and Chips Shop”.
Ura

Charli XCX äänitti ensimmäisen albuminsa 14 vuonna 2008, jota ei kuitenkaan julkaistu kaupoissa. Hän lauloi vuonna 2012 julkaistulla Icona Popin ”I Love It” -kappaleella, jota oli myös kirjoittamassa. Hän lauloi myös Iggy Azalean ”Fancy”-kappaleella, joka nousi Billboard Hot 100 -listan ykköseksi.
Debyyttialbuminsa True Romance, Charli XCX julkaisi huhtikuussa 2013. Single ”Boom Clap” sijoittui Billboard Hot 100 -listalla kymmenen parhaan joukkoon ja oli osa Tähtiin kirjoitettu virhe elokuvan Ääniraitaa.
Vuonna 2014 Charli XCX julkaisi toisen studioalbuminsa punk-vaikutteisen Sucker.
Charli XCX on tehnyt tiivistä yhteistyötä PC Music -kollektiiviin tuottajien ja artistien kanssa vuodesta 2015.
Hänen kolmas studioalbuminsa Charli julkaistiin vuonna 2019. Albumia edelsi single "1999" australialaisen laulaja Troye Sivanin kanssa. 5. lokakuuta 2018 sekä 16. toukokuuta 2019 julkasitu "Blame It on Your Love" yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lizzon kanssa. Kolmantena singlenä julkaistiin kappale "Gone" ranskalaisen laulaja Christine and the Queensin kanssa.
Charli XCX esiintyi Boiler Room tilassa Brooklynissa toisen kerran uransa aikana 22. helmikuuta 2024. Hänen PARTYGIRL-niminen DJ-settinsä sai eniten RSVP-pyyntöjä Boiler Roomin historiassa. Esityksessä vierailivat AG Cook, George Daniel, Doss, Easyfun, Addison Rae ja Julia Fox.
Charli XCXn kuudes studioalbumi Brat julkaistiin 7. kesäkuuta 2024. Sitä edelsivät singlet "Von Dutch" ja "360". Albumi ammentaa klubikulttuurista ja elektropop musiikista. Albumi sai laajaa ylistystä kriitikoilta ja siitä tuli Metacritic palvelun vuoden 2024 korkeimmin arvosteltu albumi 95 pisteen arvosanalla.
Yksityiselämä

Charli XCX on kihloissa tuottaja ja The 1975 -yhtyeen rumpali George Danielin kanssa. Pari ilmoitti kihlauksestaan marraskuussa 2023.
Diskografia > Studioalbumit

14 (2008)
True Romance (2013)
Sucker (2014)
Charli (2019)
How I'm Feeling Now (2020)
Crash (2022)
Brat (2024)
Diskografia > EP:t

You’re the One (2012)
iTunes Festival: London 2012
Vroom Vroom (2016)
Focus / No Angel (2018)
Diskografia > Mixtapet

Heartbreaks and Earthquakes (2012)
Super Ultra (2012)
Number 1 Angel (2017)
Pop 2 (2017)
Diskografia > Singlet

!Franchesckaar! (2008)
Emelline / Art Bitch (2008)
Stay Away (2011)
Nuclear Seasons (2011)
You’re the One (2012)
You (Ha Ha Ha) (2013)
What I Like (2013)
SuperLove (2013)
Boom Clap (2014)
Break The Rules (2014)
Doing It (2015)
Famous (2015)
After the Afterparty (2016)
Boys (2017)
Out of My Head (2017)
5 in the Morning (2018)
Focus (2018)
No Angel (2018)
Girls Night Out (2018)
Blame It On Your Love (feat. Lizzo) (2019)
Gone (feat. Christine and the Queens) (2019)
February 2017 (feat. Clairo & Yaeji) (2019)
Forever (2020)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charli XCX Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Korea  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana 
Charli XCX Ilosaarirockissa 2015
Wapusk Trail

| Wapusk Trail Fort Severn Winter Road> Paikka | Wapusk Trail Fort Severn Winter Road> Km | Wapusk Trail Fort Severn Winter Road> Km | Wapusk Trail Fort Severn Winter Road> Lisätiedot |
| --- | --- | --- | --- |
| Gillam | 0 | ● | yhteys Kanadan tieverkkoon |
| Shamattawa | 196 | ● |  |
|  | 286 | – | Ontarion ja Manitoban raja |
| Fort Severn | 520 | ● |  |
| Peawanuck | 752 | ● | tie päättyy |
Wapusk Trail (myös Fort Severn Winter Road, suom. jääkarhun polkulähde?) on talvitie Kanadassa Hudsoninlahden etelärannalla. Joka vuosi avattava talvitie johtaa Manitobassa sijaitsevasta Gillamin kaupungista Shamattawan kautta Ontarion puolelle Fort Severnin ja Peawanuckin intiaanireservaatteihin. Tien rakentaminen aloitetaan tavallisesti tammikuussa, ja se on avoinna koko matkaltaan vain muutamien viikkojen ajan maaliskuuhun saakka. Tien pituus on 752 kilometriä, ja se on maailman pisin talvitie.
Wapusk Trail on sen varrella sijaitsevien kylien ainoa maayhteys muuhun Kanadaan. Shamattawan, Fort Severnin ja Peawanuckin asutuskeskusten tarvikehuolto kulkee pääosin talvitien kautta. Talvitietä pitkin kuljetetaan mm. rakennustarvikkeita, polttoainetta sekä säilykkeitä. Normaalisti talven aikana tiellä liikennöi Fort Severniin saakka 30–40 kaupallisen liikenteen ajoneuvoa.
Tie rakennetaan pääasiassa muskeg-soiden päälle ja järvien jäälle. Rakennustyöt voidaan aloittaa vasta myöhään talvella, jotta routa ja jää kestävät tien rakennuksessa tarvittavan kaluston sekä kuorma- ja rekka-autot. Tie on huonokuntoinen, ja vaikka sillä on leveyttä enimmillään 12 metriä, tuuli kinostaa usein lunta tieuralle niin paljon, että liikenne joudutaan keskeyttämään. Pahiten kinostumisen aiheuttamista ongelmista kärsii 90 kilometrin pituinen osuus Fort Severnistä länteen, sillä se johtaa poikittain vallitseviin tuulensuuntin nähden. Olosuhteista riippuen matka Fort Severnistä Gillamiin kestää 12–17 tuntia. Talveksi 2010–2011 Ontarion Ministry of Northern Development and Mines budjetoi provinssin rajan ja Fort Severnin välistä osuutta varten 311 220 dollaria, ja Fort Severnin ja Peawanuckin välistä osuutta varten 266 000 dollaria.
Aiheesta muualla

Fort Severn Winter Road 2005