stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asterix

| Asterix |
| --- | --- |
 Asterix Albert Uderzon piirtämänä.
Luoja(t):  René Goscinny   Albert Uderzo
Näyttelijä(t):  Ääni:   Roger Carel (1967–2014)   Christian Clavier (2018–)   Näytellyt elokuvat:   Christian Clavier (1999–2002)   Clovis Cornillac (2008)   Édouard Baer (2012)   Suomenkielinen jälkiäänitys:   Pekka Autiovuori (Asterix valloittaa Rooman)  Tom Wentzel (Asterix – pieni suuri mies Galliasta ja  Asterix – gallialaisten sankari) Matti Pellonpää (Asterix ja suuri taistelu)  Petteri Summanen (Asterix Amerikassa)  Mika Nuojua (Asterix ja viikingit ja Asterix ja Kleopatra) Eero Ritala (Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho) Markus Niemi (Asterix ja taikajuoman salaisuus)
Ensi- esiintyminen:  29. lokakuuta 1959
Kustantaja:  Dargaud   Albert René   Hatchette
Henkilötiedot
Asuinpaikka:  Gallia
Suhteet
Tutut:  Luettelo Asterix-hahmoista
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asterix on ranskalaisten käsikirjoittaja René Goscinnyn (1926–1977) ja piirtäjä-käsikirjoittaja Albert Uderzon (1927–2020) luoman Asterix seikkailee ‑sarjakuvan päähenkilö.
Asterix on pienikokoinen ja älykäs gallialainen soturi, joka ystävänsä Obelixin kanssa seikkailee – Rooman valtakunnan hallitsijan Julius Caesarin hallituskaudella – noin vuonna 50 ennen ajanlaskun alkua. Asterix omistaa siivellisen kypärän, joka vaihtaa siipien asentoa omistajan mielialan mukaan. Asterixin kotikylä on Gallian viimeinen maa-alue, jota Rooma ei ole valloittanut. Asterix saa itselleen yli-inhimilliset voimat juomalla tietäjä Akvavitixin tekemää taikajuomaa, jota hän kuljettaa mukanaan pienessä pullossa. Hänellä on myös miekka varusteinaan, jota hän tosin käyttää hyvin harvoin. Asterixin ja Obelixin lempipuuhiin kuuluu roomalaisten löylyttäminen sekä villisikojen metsästys.
Obelix on Asterixin aisapari, apurihahmo, jonka Uderzo keksi sen jälkeen, kun Goscinny vaati tekemään päähenkilöstä pienikokoisen. Uderzo olisi itse halunnut Asterixin olevan päinvastainen; suuri ja vahva soturi, joten Obelixin liittäminen mukaan tarinoihin oli eräänlainen kompromissi.
Asterix kumppaneineen ilmestyi ensimmäisen kerran 29. lokakuuta 1959, jolloin sarjaa alettiin julkaista ranskalaisessa Pilote-lehdessä. Käsikirjoittajana toimi René Goscinny ja piirtäjänä Albert Uderzo. Goscinnyn kuoltua vuonna 1977 Uderzo jatkoi sarjan tekemistä yksin vuoteen 2009 asti. Vuonna 2012 julkistettiin Uderzon valitsemat uudet tekijät, käsikirjoittaja Jean-Yves Ferri ja kuvittaja Didier Conrad. Heidän ensimmäinen Asterix-albuminsa Asterix ja piktit julkaistiin vuonna 2013.
Asterix on esiintynyt myös kahdeksassa piirroselokuvassa, neljässä näytellyssä elokuvassa ja yhdessä televisioelokuvassa. Sarjakuvan pohjalta on lisäksi julkaistu muun muassa useita video- ja lautapelejä, kuva- ja pelikirjoja sekä lukuisia oheistuotteita. Asterix-teemainen huvipuisto Parc Astérix avattiin Ranskan Plaillyssä vuonna 1989.
Pikkuoravien joululaulu

Pikkuoravien joululaulu (The Chipmunk Song) on alun perin yhdysvaltalaisen, armenialaissyntyisen muusikon Ross Bagdasarianin, taiteilijanimeltään David Sevillen, vuonna 1958 sanoittama ja säveltämä joululaulu, jonka esittävät trikkiäänityksellä toteutetut laulavat pikkuoravat. Sauvo Puhtila (Saukki) sanoitti laulusta suomenkielisen version ja esitti sen pikkuoravien kanssa samalla äänitystekniikalla. Nauhoitettaessa laulu lauletaan hitaasti, ja nauhaa nopeammin toistettaessa saadaan aikaan "oravaääni".
"Pikkuoravien joululaulu" on suora suomennos "Chipmunk Songista". Suomalaisversion pikkuoravat olivat Nestori, Simeoni ja Elmeri, kun David Sevillen oravat olivat nimeltään Alvin, Simon ja Theodore. Englanninkielinen laulu tunnetaan myös nimellä "Christmas Don't Be Late". Joululaulun musiikki on sävelletty valssimusiikin tahtiin.
Suomenkielisessä versiossa laulaja Eino Virtanen esitti kaikkia kolmea pikkuoravaa. Musiikin sovituksesta vastasi Jaakko Salo. Pikkuoravien joululaulu julkaistiin singlenä joulumarkkinoille vuonna 1959. Esitys oli Suomessa pikkuoravien ensiesiintyminen.
Lauluesityksen kulku

Nauhoituksessa Saukki kysyy pikkuoravilta, ovatko he valmiita laulamaan. Nestori ja Simeoni vastaavat innokkaasti kyllä, kyllä, lauletaan pois vain. Elmeri ei vastaa ja saa Saukin huutamaan: Elmeriii!!, johon Elmeri vastaa painokkaasti Okei!! Lauluesityksessä pikkuoravat laulavat joululahjojen ja joulun odotuksesta: "Joulu, joulu, joulu tuo; riemun tuo ja lahjat suo; kauemmin on vaikeaa; kiltisti vain odottaa." Nestori laulaa: "Tuothan mulle lennokin" ja Simeoni: "Luistimet mä tahtoisin".
Ensimmäisen säkeistön jälkeen on instrumentaalinen väliintulo, joka toistaa säestyksen pikkuoravien laulusta. Säestyksen loppupuolella, sen vielä kestäessä, Saukki kehuu pikkuoravia: "Meni aika hyvin, pojat. Nestori oli vallan erinomainen", johon Nestori: "Tietysti". "Ja kyllä tässä Simeonikin pärjäsi oikeastaan aika hyvin." Simeoni: "Hehehehe!" "Mutta Elmeri oli hiukan kireä. Parannahan sitä hiukan." Elmeri ei vastaa ja Saukki huutaa: "Elmerii!", johon Elmeri taas vastaa, että "Okei!" Pikkuoravat laulavat vielä laulun kuusi viimeistä säettä, minkä jälkeen seuraa uusi instrumentaalinen osuus.
Lopuksi Saukki kiittää pikkuoravia heidän suorituksestaan: "Loistavaa, pikkuoravat. Nyt tämä meni oikein hyvin." Pikkuoravat innostuvat: "Lauletaan uudestaan", johon Saukki: "Älkäähän nyt liikaa innostuko." Pikkuoravat: "Joo, uudelleen! Tämä on kivaa!" Pikkuoravat ja Saukki jäävät kinastelemaan, kun instrumentaalimusiikki häviää.
Pikkuoravien joululaulun suosio

Yhdysvalloissa joulun alla vuonna 1958 julkaistu "The Chipmunk Song" ponkaisi hittilistojen kärkeen ja voitti arvostettuja musiikkialan palkintoja. Singleä myytiin 4,5 miljoonaa kappaletta seitsemässä viikossa. Alun perin Ross Bagdasarian lauloi itse maaoraviensa Alvinin, Simonin ja Theodoren lauluosuudet ja usein myös sovitti musiikin. Muusikkona hän tutki perusteellisesti äänitystekniikan mahdollisuudet. Lopputuloksena syntyi pehmeä ja persoonallinen "oravaääni". Unohtumattomin ja hulvattomin oli kuitenkin joululaulussa ja muissakin Sevillen pikkuorava-lauluissa vallaton Alvin, joka touhusi äänitysten aikana kaikenlaista ja jonka takia kapellimestari Sevillen oli pakko usein karjaista "Aaaalvin!"
Suomenkielinen pikkuoravien joululaulu oli ilmestymisensä jälkeen radiossa paljon soitettu joululaulu. Vuonna 1959 julkaistun singlen lisäksi se julkaistiin myös Saukin ja pikkuoravien LP-levyllä vuonna 1965.
Taas kaikki kauniit muistot

Taas kaikki kauniit muistot on Sulho Rannan Viljo Kojon runoon säveltämä joululaulu. Runo ja sen nuotit julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1931 sanomalehti Karjalan joululiitteessä. Kojo oli Viipurissa toimineen Karjalan toimittaja, Ranta puolestaan Viipurin musiikkiopiston opettaja. Kappale kuuluu suomalaiseen jouluperinteeseen. Vuodesta 1955 lähtien Yleisradio on soittanut sen vuosittain radiossa jouluaattona heti Turun joulurauhanjulistuksen jälkeen, nykyään Yle Radio 1 -kanavalla. Kappaleen laulaa perinteisesti baritoni Sulo Saarits ja urkuja soittaa Tauno Äikää.
Laulussa kertoja muistelee lapsuuden joulua. Pellot ja puistot olivat lumesta valkeita. Hän muistelee kirkkokäyntiä, johon hänet vietiin parhaisiin puettuna. Hän kuunteli kirkossa sanaa ja äitinsä laulua. Kertoja kertoo muistavansa siitä vain tunnelman, jota ”milloinkaan ei viedä, ei ryöstetä sielustain”. Jouluna elpyvät muistot antavat kertojalle voimaa vuoden vaikeuksiin.
Aiheesta muualla

Laulun levytykset Suomen Äänitearkiston tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Soiva joulukalenteri: Klassikkoesitys tutusta joululaulusta (24.12.)[vanhentunut linkki] Taas kaikki kauniit muistot -laulu kuunneltavissa YLE Areenassa Sulo Saaritsin esittämänä
Sanat
Talven ihmemaa

Talven ihmemaa (Winter Wonderland) on Richard B. Smithin sanoittama ja Felix Bernardin säveltämä joululaulu, jonka levytti ensimmäisenä Joey Nash ja New York City -orkesteri johtajanaan Richard Himber vuonna 1934. Joulukuussa samana vuonna Guy Lombardo levytti Winter Wonderlandin Royal Canadians -orkesterinsa kanssa. Levy nousi Yhdysvalloissa listojen kärkeen.
Laulun englanninkieliset sanat kertovat rakastavaisten romanttisesta kävelyretkestä lumisessa, talvisessa maisemassa. Laulu alkaa sanoilla: Sleigh bells ring; Are you listening; In the lane; Snow is glistening; A beautiful sight; We're happy tonight; Walking in a winter wonderland. Kappale on sävelletty foxtrot-musiikin tahtiin.
Laulu on muodostunut yhdeksi englanninkielisten joululaulujen klassikoista. Vaikka laulua ei alun perin tarkoitettu joululauluksi, laulun talviset maisemat ja tunnelmat ovat liittäneet sen joulunaikaan ja joululomaan (holiday). Sen ovat äänittäneet sadat muusikot ja tunnetut taiteilijat, kuten The Andrews Sisters (1946), Perry Como (1946), Frank Sinatra (1949) Paul Anka (1960), Bing Crosby (1962), Pat Boone (1966), Elvis Presley (1971) ja Amy Grant (1992).
Laulun syntyhistoria

Richard B. Smith kirjoitti Winter Wonderland -runon vuonna 1934 ollessaan hoidettavana West Mountain tuberkuloosiparantolassa Pennsylvaniassa. Smith oli toiminut sanoittajana jo vuosia, mutta ilman menestystä. Smithin kerrotaan saaneen inspiraation runoon katsellessaan huoneensa ikkunasta juuri satanutta lunta puistossa ja lasten leikkiä lumessa. Runoonsa tyytyväisenä Smith näytti sitä ystävälleen, ammattimaiselle pianistille ja säveltäjälle Felix Bernardille. Runo kosketti Felix Bernardia ja hän kirjoitti siihen sävelmän. Richard Smith kuoli vuonna 1935 34-vuotiaana.
Laulun suomenkielinen versio Talven ihmemaa

Sauvo Puhtila sanoitti Winter Wonderland -laulun suomenkielisen version, joka sai nimekseen Talven ihmemaa. Sen levytti ensimmäisenä Laila Kinnunen vuonna 1960. Laulu alkaa sanoilla: Untuvaan retki kulkee; siihen maan talvi sulkee; ja kaunis on tie; kun retkemme vie; kautta suuren talven ihmemaan.
Laulun suomenkielisen version ovat levyttäneet myös mm. Anna Hanski (1972), Inga Sulin (1974), Joel Hallikainen (1996), Laura Voutilainen (1997) ja Eino Grön (2000).
Tulkoon joulu

Tulkoon joulu on Pekka Simojoen sanoittama ja säveltämä jouluaiheinen kappale.
Kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Jakaranda, Petri Laaksonen, Musarit, Suvi Teräsniska ja Mikko Harju. Versio kappaleesta löytyy myös Raskasta joulua -kokoelmalevyltä. Kappale on myös julkaistu Kauneimmat joululaulut -tapahtuman laulutekstivihkossa, ja Nuoren seurakunnan veisukirjassa.
Kappale

Simojoki on kertonut kappaleen taustasta, että "vaikka joulusta oli jo kaikki sanottu ja kirjoitettu, niin paluu lapsuuden joulumaisemaan synnytti kuitenkin uuden tekstisisällön." Hän kuvailee kappaletta näin: ”Se on ajatusten virta, eräänlainen sukellus lapsuusvuosien jouluihin, kuva siitä, mitä lauluntekijä haluaisi jouluna tehdä.".
Kappaleen ensimmäinen versio syntyi Simojoen opiskellessa Lähetystalolla Helsingissä 1979–1980, mutta hän ei tuolloin julkaissut sitä kokonaan valmiiksi. Vuonna 1986 hän otti kappaleen uudestaan työn alle, kun yksi hänen Jakaranda-kuoronsa jäsenistä oli pyytänyt uutta joululaulua Kauneimmat joululaulut -tilaisuuteen. Sekä alkuperäisen laulun sanoitus että sävellys muuttuivat, etenkin säkeistöjen kohdalla. Kertosäkeen perusidea jäi kuitenkin laulun kantavaksi teemaksi.
Islannin parlamenttivaalit 2016

Islannin parlamenttivaalit 2016 järjestettiin 29. lokakuuta 2016. Oikeistolaisesta Itsenäisyyspuolueesta tuli suurin puolue Islannin parlamentissa, Alltingissa. Itsenäisyyspuolue sai 29 prosenttia äänistä ja 21 paikkaa. Vihreä vasemmisto sai 15,9 prosenttia äänistä ja 10 paikkaa. Piraattipuolue sai 14,5 prosenttia äänistä ja sen parlamenttipaikat kasvoivat kymmeneen paikkaan. Vaalien jälkeen muodostettu Bjarni Benediktssonin hallitus koostui itsenäisyyspuolueesta, edistyspuolueesta ja valoisa tulevaisuus -puolueesta. Hallitus ilmoitti 15. syyskuuta 2017 eroavansa, kun nousi kohu pääministerin isän suosituskirjeestä erään pedofiilin kunnian palauttamiseksi. Islannissa pidettiin ennenaikaiset vaalit 28. lokakuuta 2017.
Finsen kappeli

| Finsen kappeli Finse kapell |
| --- | --- |

Sijainti:  Ulvik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1920
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  45
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Finsen kappeli (norj. Finse kapell) on Ulvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1920.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finsen kappeli Wikimedia Commonsissa
American Idiot

| American Idiot Green Day |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 18. huhtikuuta 2003 – 26. maaliskuuta 2004 Studio 880 Oakland, Kalifornia ja Ocean Way Recording, Hollywood, Kalifornia
 Julkaistu: 21. syyskuuta 2004
 Formaatti: CD, LP, C-kasetti
 Tuottaja(t): Rob Cavallo, Green Day
 Tyylilaji: pop-punk, alternative rock, punk rock
 Kesto: 57.12
 Levy-yhtiö: Reprise Records
Listasijoitukset
 Suomi 2. (albumilista)   Suomi 1. (midprice)
Green Dayn muut julkaisut
| Shenanigans 2002 | American Idiot 2004 | Bullet in a Bible 2005 |
American Idiot on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Green Dayn seitsemäs studioalbumi. Albumin on tuottanut Rob Cavallo, ja levy-yhtiö Reprise Records julkaisi sen 20. syyskuuta 2004. American Idiot on tyyliltään konseptialbumi, ja yhtye on luonnehtinut sen olevan rock-ooppera. Albumin kertoman tarinan päähenkilönä on Green Dayn laulaja-kitaristi Billie Joe Armstrongin luoma kuvitteellinen henkilö, joka käyttää itsestään nimitystä Jesus of Suburbia (suom. Esikaupungin Jeesus).
Albumi äänitettiin 18. huhtikuuta 2003 – 26. maaliskuuta 2004 Studio 880:ssa Kalifornian Oaklandissa ja Hollywoodin Ocean Way Recording -studiossa. Sen singleinä julkaistiin kappaleet ”American Idiot”, ”Boulevard of Broken Dreams”, ”Holiday”, ”Wake Me Up When September Ends” ja ”Jesus of Suburbia”. Albumi nousi menestyksekkäiden singlelohkaisujensa avustuksella albumilistojen kärkipaikalle ympäri maailman ja sai kriitikoiden keskuudessa suotuisan vastaanoton, nostaen Green Dayn uran uuteen nousuun. Albumi sai kuitenkin osakseen myös negatiivista palautetta yhtyeen vanhojen fanien keskuudessa, sillä Green Dayn katsottiin muuttaneen musiikkiaan liian radioystävälliseksi valtavirran rock-musiikiksi sen aiempaan punk-taustaan nähden.
American Idiot on myynyt maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta, ja se on vuoden 1994 Dookien jälkeen yhtyeen uran kaupallisesti menestynein albumi. Albumi palkittiin vuonna 2005 parhaan rock-albumin Grammylla, ja siitä on tuotettu myös muun muassa Broadwaylla esitetty musikaali. Albumista on myös tekeillä elokuvasovitus.
Yhtye julkisti albumista 20-vuotisjuhlapainoksen 25. lokakuuta 2024, joka sisälsi 15 ennenjulkaisematonta demoa, 15 livekappaletta Irving Plazasta, 9 muuta ennenjulkaisematonta livekappaletta ja 14 kappaletta, jotka ovat b-puolia ja bonuskappaleita.
Kappaleet

Kaikki sanat Billie Joe Armstrong ellei toisin mainita, kaikki sävellykset Billie Joe Armstrong & Green Day.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | American Idiot | 2.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Jesus of Suburbia I. Jesus of Suburbia II. City of the Damned III. I Don’t Care IV. Dearly Beloved V. Tales of Another Broken Home | 9.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Holiday | 3.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Boulevard of Broken Dreams | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Are We the Waiting | 2.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | St. Jimmy | 2.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Give Me Novacaine | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | She’s a Rebel | 2.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Extraordinary Girl | 3.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Letterbomb | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Wake Me Up When September Ends | 4.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Homecoming I. The Death of St. Jimmy II. East 12th St. III. Nobody Likes You (sanat: Mike Dirnt) IV. Rock and Roll Girlfriend (sanat:Tré Cool) V. We’re Coming Home Again | 9.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Whatsername | 4.14 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 57.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| iTunes deluxe edition bonus kappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Too Much Too Soon | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Shoplifter | 1.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Governator | 2.31 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 65.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| Japanin bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Favorite Son | 2.06 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 59.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| Japanin bonus levy (live in Tokyo) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | American Idiot | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Jesus of Suburbia I. Jesus of Suburbia II. City of the Damned III. I Don’t Care IV. Dearly Beloved V. Tales of Another Broken Home | 9.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Holiday | 4.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Are We the Waiting | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | St. Jimmy | 2.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Boulevard of Broken Dreams | 4.41 |  |  |  |  |  |  |  |
Äänittäminen

Green Dayn seitsemännen studiolevyn nimeksi piti alun perin tulla Cigarettes and Valentines. Albumi oli jo miltei valmis, kun joku varasti Green Dayn studioilta kaikki levyn tärkeimmät nauhoitukset. Näin yhtye menetti kaiken, mitä se oli viimeisien kuukausien aikana saanut valmiiksi. Sen sijaan, että Green Day olisi aloittanut levyn uudelleennauhoituksen, yhtye päätti aloittaa uudelleen tyhjästä ja tehdä vielä Cigarettes and Valentinesiakin paremman kokonaisuuden. Tästä ideasta syntyi American Idiot. Basisti Mike Dirnt on myöhemmin myöntänyt, että alkuperäisen levyn äänimaailma olisi muistuttanut huomattavasti Green Dayn viimeisintä, Warning:-nimeä kantavaa albumia, joka oli yhtyeen heikosti menestynein levy sitten vuoden 1994 Dookie-menestystarinan. Yhtyeen keulakuva Billie Joe Armstrong taas on kuvaillut Cigarettes and Valentinesin varastamista kirouksen sijaan siunaukseksi ja että ilman tätä epäonnea Green Day ei olisi voinut enää nousta punk rock -maailman huipulle.
Juoni > American Idiot – Are We the Waiting

American Idiot kertoo Yhdysvalloissa asuvan nuoren pojan traagisen ja mutkia täynnä olevan tarinan. Jingletown-kaupungissa asuva ”Jesus of Suburbia” -nimeä itsestään käyttävä poika on turhautunut elämäänsä ja alkaa myös tajuta, että kaikki ei Yhdysvalloissa ehkä olekaan niin hyvin kuin aluksi tuntuu. Jingletown on paikka, jossa Billie Joe Armstrong kasvoi. Billie Joe vertaa itseään ”Jesus of Suburbiaan”, sillä hän on kokennut saman nuorempana.  Albumin avauskappaleessa Jesus lähettää hätähuudon, jota kukaan ei kuule: ”Don't want to be an American Idiot, one nation controlled by the media. Information age of hysteria, it's calling out to Idiot America.” Seuraava kappale Jesus of Suburbia, esikaupungin Jeesus, on pojan nimikkokappale, ja se kestää yli yhdeksän minuuttia, koostuen viidestä yhteen hitsatusta minikappaleesta. Kappale kuvailee Jesuksen tunteita Jingletownia ja elämäänsä kohtaan esimerkiksi sanoilla: ”City of the damned, Lost children with dirty faces today, No one really seems to care”. Lopulta J.O.S jättää paikan taakseen ja lähtee suureen kaupunkiin lähettyvillä. Jesuksen vaiheita suurkaupungissa kuvaillaan kappaleissa ”Holiday”, ”Boulevard of Broken Dreams” ja ”Are We the Waiting”. J.O.S liikkuu yksin ja alkaa miettiä, mitä hän oikeastaan elämältään haluaa. Samalla Green Day arvostelee kappaleessa ”Holiday” ankarasti George W. Bushin hallitusta ja Irakin sotaa. Billie Joe on kuvaillut, että ”Holiday” on juhlat ja ”Boulevard of Broken Dreams” krapula.
Juoni > St. Jimmy – Give me Novacaine

Albumin kuudes kappale ”St. Jimmy” on eräänlainen käännekohta, ja siihen sisältyy myös kiistanalainen yksityiskohta. Tässä vaiheessa Jesus joko tapaa St. Jimmy -nimisen huumeisiin koukussa olevan, pelottoman teini-ikäisen soturin, joka suorastaan vihaa suurkaupungin johtajia, ja lähtee tämän matkaan. Suurempi mahdollisuus on, että Jesus of Suburbia yksinkertaisesti luo sivupersoonan ollakseen uskottavampi julmilla kaduilla, sillä Jesus of Suburbia -musiikkivideossa päähenkilö maalaa seinään sanat ”St. Jimmy” ennen lähtöään kotikaupungistaan kuvaten muutosta Jesuksesta St. Jimmyksi. Mahdollista on myös, että Jesus ei tee tätä muutosta tietoisesti, ja menettää vähäksi aikaa järkensä. Oli miten oli, St. Jimmy ei kumarra kuvia, ja nimikappaleessa hänen elämäänsä kuvaillaan komedian ja tragedian sekoitukseksi. Kappaleessa ”Give Me Novacaine” Jesus sekaantuu toden teolla huumeisiin, joita St. Jimmy hänelle "tarjoaa" - tämä tukee oletusta, että St. Jimmy ja Jesus ovat eri henkilöitä: ”I get the funny feeling, that’s alright. Jimmy says it’s better than here.” ja myöhemmin ”Tell me Jimmy I won’t feel a thing, so give me Novacaine.”
Juoni > She’s a Rebel – Letterbomb

Jesus of Suburbia tapaa Whatsername-nimisen tytön, jota kuvaillaan ”She’s a Rebel” -kappaleen nimen mukaisesti kapinalliseksi. J.O.S ihastuu häneen, ja jo seuraavassa kappaleessa, nimeltään ”Extraordinary Girl”, Jesus ja Whatsername kertovat vuoropuheluna suhteestaan. He alkavat ajautua erilleen, luultavasti J.O.S:n epäkypsän ja itsekeskeisen käytöksen takia, josta kappaleessa kerrotaan. ”Letterbomb”-kappaleessa Whatsername ilmoittaa Jesukselle, että hän jättää suurkaupungin taakseen, samoin kuin poikaystävänsä. Samalla korruption valtaama suurkaupunki alkaa sortua, ja kaupunki on ”tulessa” Whatsernamen lähtiessä omille teilleen. Jesus kutsuu tyttöä Whatsernameksi, sillä hän ei koko CD:n aikana joko tiedä hänen nimeään tai ei vain yksinkertaisesti muista sitä. Levyn kansilehdessä nimi on sutattu ja sen tilalle kirjoitettu Whatsername, joten Jesus of Suburbia luultavasti kieltää muistot hänestä.
Juoni > Wake Me Up When September Ends – Whatsername

Seuraava kappale, ”Wake Me Up When September Ends”, on American Idiotin ainoa kappale, joka ei jatka Jesus of Suburbian tarinaa eteenpäin, vaan kertoo Billie Joe Armstrongin omista kokemuksista. Se kertoo Billie Joen edesmenneestä isästä, joka kuoli syyskuussa hänen ollessaan 10-vuotias.
”Homecoming”-kappaleessa Jesus of Suburbia saa lopullisesti ja lopultakin tarpeekseen suurkaupungin kurjuudesta ja lähtee kotimatkalle. Kappale kestää ”Jesus of Suburbian” tavoin yli yhdeksän minuuttia ja koostuu sekin viidestä minikappaleesta. Ensimmäisessä niistä St. Jimmy kuolee. Tässä tulee esille hänen kiistanalainen persoonallisuutensa: Jos Jimmy on ”oikea” henkilö, hän tekee itsemurhan – jos hän taas on kaiken aikaa ollut Jesuksen alter ego, Jesus yksinkertaisesti päättää unohtaa ja lopettaa moiset elvistelyt. ”East 12th St.”- osiossa J.O.S on nimen mukaisella poliisiasemalla, ehkä bonusraita ”Shoplifteriin” liittyen. Billie Joe on itse ollut pidetettynä siellä juopuneena ajamisen vuoksi. Pian J.O.S tajuaa, ettei hänellä ole ketään jota rakastaa, eikä kukaan pidä hänestä. Jesuksen mielentilaa ei juurikaan paranna se, että hän saa postikortin vanhalta kaveriltaan Tunnyltä. Tunny elää mahtavaa elämää, hänellä on kaksi lasta, eikä hän ole polttanut tupakkaa 22 päivään. Kirjeen lopuksi Tunny tekee selväksi, ettei halua olla missään tekemisissä Jesuksen kanssa. Kappaleen nimiosuudessa Jesus viimein tekee torvien soidessa mahtipontisen paluun Jingletowniin.
Levy päättyy kappaleeseen ”Whatsername”, jossa Jesus muistelee kokemuksiaan Whatsernamen kanssa. Jesus ei edelleenkään muista tytön nimeä ja miettii, miten tämä mahtaa voida. Jesus katuu Whatsernamen menettämistä, mutta hyväksyy lopulta asian: ”And in the darkest night, if my memory serves me right, I’ll never turn back time, forgetting you but not the time.” Näihin sanoihin päättyy Green Dayn eeppinen rock-ooppera ja seitsemäs studioalbumi.