stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mihail Kornijenko

| Mihail Kornijenko |
| --- | --- |
 Mihail Kornijenko
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1960 (ikä 64)  Syzran, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
 Nimikirjoitus
Lennot

Sojuz TMA-18:  Sojuz TMA-18
 
Mihail Kornijenko ISS-avaruusasemalla.
Mihail Kornijenko (s. 15. huhtikuuta 1960 Syzran) on venäläinen kosmonautti.
Kornijenko on vuonna 1965 lento-onnettomuudessa kuolleen sotilaslentäjän poika. Kornijenko on naimisissa lääkäri Irina Kornijenkon kanssa. Perheessä on aikuinen tytär.
Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1977. Kornijenko oli vuosina 1978–1980 asevelvollisena laskuvarjojääkärinä (alikersantti) Neuvostoliiton asevoimissa.
Vuodet 1981–1987 Kornijenko opiskeli koneinsinööriksi Moskovan ilmailuinstituutissa samaan aikaan, kun työskenteli Moskovan miliisissä. Vuonna 1986 hän siirtyi rakettimoottorien suunnittelutoimistoon, jolloin hän toimi Baikonurin kosmodromilla vuoteen 1991 asti. Vuodet 1991–1995 hän toimi eri osakeyhtiöiden palveluksessa. Lokakuussa 1995 hän siirtyi Energija-yhtiöön, jossa hän toimi kosmonauttien koulutuksen teknisenä tukena.
Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1998. Vuonna 1999 alkoi hänen ISS-avaruusasemakoulutuksensa. Hän oli ISS miehistön 8 ja 15 varamiehistössä.
2. huhtikuuta 2010 hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-18 kansainväliselle ISS-avaruusasemalle liittymään sen miehistön jäseneksi. Hän palasi Maahan Sojuz TMA-18:lla 25. syyskuuta 2010.
Vuosina 2015 ja 2016 Kornijenko vietti ISS:llä vuoden yhtä mittaa osana ISS year long missionia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mihail Kornijenko Wikimedia Commonsissa
Mia Krampl

Mia Krampl vuonna 2018.
Mia Krampl (s. 21. heinäkuuta 2000) on slovenialainen kiipeilijä, joka erikoistuu kisakiipeilyyn. Hän oli lead-kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa toinen vuonna 2019. Vuonna 2021 hän oli yhdistetyn kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa toinen. Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisiin ja oli yhdistetyssä kiipeilyssä kahdeksastoista.
Krampl aloitti kiipeilyn vuonna 2006. Hän on osallistunut kansainvälisiin kilpailuihin vuodesta 2015 lähtien.
Mikko Ahola

Mikko Ahola (s. 5. huhtikuuta 1979) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Matti Nieminen. Kalevan kisoista Ahola on saavuttanut korkeushypyn pronssia vuonna 2001.
Mikael Westö

Mikael Westö Kalevan kisoissa 2008
Mikael Caj Simon Westö (s. 3. huhtikuuta 1982 Vaasa) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Vasa Idrottssällskapia ja häntä valmensi Mikael Bäck. Vuoteen 2014 saakka hän edusti IF Femmania.
Westö on voittanut Kalevan kisoissa hopeaa vuosina 2006–2008 ja 2015 sekä pronssia vuosina 2002, 2005, 2011, 2014 ja 2016. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on sijoittunut hopealle vuonna 2007 sekä pronssille vuosina 2006, 2009 ja 2016. Hänen ennätyksensä on Uudessakaupungissa vuonna 2008 hypätty 550 cm.
Saavutuksia

Kalevan kisat
Hopeaa 2006, 2007, 2008 ja 2015
Pronssia 2002, 2005, 2011, 2014 ja 2016
Halli-SM
Hopeaa 2007
Pronssia 2006, 2009 ja 2016
Marius Corbett

| Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Etelä-Afrikka> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 1997 | Keihäänheitto |  |
Marius Corbett (s. 26. syyskuuta 1975 Potchefstroom, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen keihäänheittäjä. Hän voitti hieman yllättäen MM-kultaa
Ateenan MM-kilpailuissa 1997 parantamalla loppukilpailussa kauden parastaan neljä ja puoli metriä voittotuloksen ollessa 88,40 m. Seuraavana vuonna hän voitti Hyväntahdon kilpailuissa heittäen ennätyksensä 88,75 m. Tuo tulos oli Afrikan ennätys vuoteen 2014 asti, jolloin Ihab Abdelrahman El Sayed rikkoi sen.
Kausien parhaat heitot

1993 73,00 Cradock 19.2.
1994 77,98 Lissabon 24.7.
1996 74,94 11.8.
1997 88,40 Ateena 5.8.
1998 88,75 Kuala Lumpur 21.9.
1999 87,17 Pietersburg 13.3.
2000 83,43 Pietersburg 18.3.
2001 80,91 Potchefstroom 24.3.
2004 70,17 Potchefstroom 28.5.
Aiheesta muualla

Marius Corbett Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Miesten keihäänheiton maailmanmestarit
Metal Gear Solid Original Game Soundtrack

| Metal Gear Solid Original Game Soundtrack  |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. syyskuuta 1998
 Tuottaja(t): Konami
 Tyylilaji: Soundtrack
 Kesto: 66.14
 Levy-yhtiö: King Records
muut julkaisut
|   | Metal Gear Solid Original Game Soundtrack  |   |
Metal Gear Solid Original Game Soundtrack on soundtrack PlayStationille julkaistulle Metal Gear Solidille.
Levystä julkaistiin kolme versiota, joista ensimmäisestä puuttui kappale "Metal Gear Solid Control Mix". Rajoitettu japanilainen julkaisu ja eurooppalainen julkaisu julkaistiin pahvikotelossa. Nykyistä japanilaista versiota ei myydä pahvipakkauksessa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Metal Gear Solid Main theme |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Introduction |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Discovery |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Cavern |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Intruder 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Encounter |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Intruder 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Warhead Storage |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Intruder 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Mantis' Hymn |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Hind D |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Duel |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Enclosure |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Blast Furnace |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Colosseo |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | REX's Lair |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Escape |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | End Title/The Best Is Yet To Come |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | VR Training |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Metal Gear Solid Main Theme (1997 E3 Edit) |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Metal Gear Solid Control Mix - Mixed By Quadra |  |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

https://www.discogs.com/Various-Metal-Gear-Solid-Original-Game-Soundtrack/master/128370
Mikael Wexionius

Mikael Wexionius promovointivuonna 1650.
Mikael Wexionius (aateloituna vuodesta 1650 Gyldenstolpe; 16. helmikuuta 1608 tai 1609 Småland – 28. kesäkuuta 1670 Turku) oli ruotsalaissyntyinen Turun akatemian professori. Hän sai politiikan ja historian professuurin akatemian perustamisvuonna 1640 ja oikeustieteen professuurin vuonna 1647. Hänet promovoitiin vuonna 1650 Suomen ensimmäisenä oikeustieteen tohtoriksi, ja aateloitiin samana vuonna nimellä Gyldenstolpe. Vuodesta 1657 Wexionius toimi asessorina Turun hovioikeudessa, jolloin hän luopui professorinviroistaan. Oikeustieteen virkaa tuli hoitamaan hänen veljensä Olof Wexionius.
Suomessa ollessaan hän kirjoitti kerta toisensa jälkeen Per Brahelle, että smoolantilaisena hän oli "tässä maassa muukalainen" ja sanoi surevansa "sitä hetkeä, jolloin hän tuli tähän maahan".
Wexioniuksen latinankielinen väitöskirja Discursus politicus de prudentia vuodelta 1642 oli ensimmäinen Turussa puolustettu väitöskirja ja ensimmäinen Suomessa painettu teos. Hänen teoksensa Epitome descriptionis Svecia, Gothiae, Fenningiae et subjectarum provinciarum (1650) oli ensimmäinen maantieteellinen ja tilastotieteellinen esitys Ruotsin valtakunnasta ja pitkään ainoa vastaava teos.
Hänen puolisonsa oli vuodesta 1637 Susanna Nilsintytär Crucimontanus (k. 1669).
Aiheesta muualla

Mikael Wexionius: Discursus politicus de prudentia (Arkistoitu – Internet Archive) (latinaksi)
Michael Wexionius (Gyldenstolpe) 375 humanistia -sivusto 21.4.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Wexionius, Mikael (Arkistoitu – Internet Archive) Filosofia.fi
Malminkartanon Peto

Malminkartanon Peto on vuonna 1960 perustettu helsinkiläinen jalkapalloseura. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2024 Nelosessa.
Historia > 1960–1969

Seuran historia juontaa juurensa jo 1950-luvulle, jolloin seurasta käytettiin nimeä SOK:n Pallo. Järjestäytynyt seuratoiminta alkoi kuitenkin nimellä Peli-Toverit ry (PeTo) marras-joulukuussa 1960. Toiminta sijaitsi alussa Töölössä, josta painopiste siirtyi hiljalleen Kallion suuntaan. Toiminta hiljeni hetkeksi heti 1960-luvun alussa, mutta aktivoitui uudelleen 1960-luvun puolessa välissä.
Historia > 1970–1979

1970-luvulle tultaessa seura alkoi kasvaa, kun useamman aikuisten joukkueen lisäksi toiminta laajeni junioreihin. Junioritoiminta alkoi, kun Peli-Toverit perusti ensimmäiset C- ja D-juniorien joukkueet. Historian ensimmäiset harjoitukset pidettiin Taivallahden hiekkakentällä C-pojille vuonna 1970.
Seuran joukkuemäärä vaihteli läpi vuosikymmenen 4–10 joukkueen välillä. Suurimmillaan toiminta oli vuonna 1976, kun joukkueita oli 10, (3 miesten joukkuetta ja 7 juniorijoukkuetta) ja seuran jäsenmäärä reilusti yli 200.
Miesten edustusjoukkue pelasi suurimman osan ajasta IV-divisioonassa, välillä tippuen sarjaporrasta alemmas vain noustakseen sieltä takaisin. Vuosikymmenen alkupuolella myös naisille oli oma joukkueensa, joka pelasi parhaimmillaan SM-sarjaa, mutta naisjoukkueen toiminta loppui kesken kauden 1973.
Vuonna 1974 Peli-Toverit, HPS ja Ponnistus perustivat yhteisesti Vallilan Nappulaliigan (VNL), jonka tarkoituksena oli "jäsenseurojensa keskuselimenä toimien edistää poikien fyysisen ja henkisen kunnon ylläpitämistä sekä tukea ja edistää yhteisiä pyrkimyksiä nappulajalkapalloilun piirissä”. VNL toimi eri muodoissa perustamisesta alkaen aina 2000-luvulle saakka.
Historia > 1980–1989

80-luvulla seuran junioritoiminta alkoi yhä vahvemmin keskittyä Kannelmäkeen ja Malminkartanoon, jossa pääosa seuran junioreista asui. Tästä syystä myös juniorien kotikenttänä toimi Kannelmäki. Edustusjoukkue jatkoi edelleen yleishelsinkiläisenä joukkueena, pelaten kotiottelunsa Käpylän urheilupuistossa.
Seuran jäsen- ja joukkuemäärä vaihteli läpi vuosikymmenen, niin että joukkuemäärä pysyi alle kymmenessä ja jäsenmäärä välillä 100–200. Edustusjoukkue jatkoi liikettä IV- ja V-divisioonien välimaastossaselvennä. Vuoden 1980 vuosikokouksessa päätettiin seuran nimenvaihdoksesta Malminkartanon Petoksi, jolla tavoiteltiin vahvempaa identifioitumista sekä keskittymistä alueelle, jossa seuran junioripelaajat asuvat.
Historia > 2000–2009

Vuosituhannen vaihteen jälkeen seuran toiminta alkoi supistua. Kun vielä edellisellä vuosikymmenellä joukkueita oli kymmenkunta, oli niitä vuonna 2009 enää kolme, miesten edustusjoukkue ja kaksi juniorijoukkuetta. Seuran jäsenmäärä pieneni alle sadan. Edustusjoukkue pelasi vielä vuosituhannen alussa Nelosta, mutta kahden putoamisen jälkeen vuosikymmenen lopussa sarjana oli Kutonen.
Edustusjoukkueen sarjasijoitukset kaudesta 2007 alkaen

| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM-PM | P | Lisätiedot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | Nelonen (Lohko 2) | 9/12 | 22 | 6 | 4 | 12 | 34-51 | 22 |  |
| 2022 | Nelonen (Lohko 2) | 6/12 | 22 | 11 | 3 | 8 | 39-32 | 36 |  |
| 2021 | Vitonen (Lohko 3) | 2/10 | 9 | 7 | 0 | 2 | 23-11 | 21 |  |
| 2021 | Vitonen (Lohko 3 yläloppusarja) | 1/5 | 13 | 9 | 0 | 4 | 34-23 | 27 |  |
| 2020 | Vitonen (Lohko 2) | 3/15 | 14 | 9 | 1 | 4 | 44-24 | 28 |  |
| 2019 | Vitonen (Lohko 3) | 10/10 | 18 | 1 | 2 | 15 | 22-81 | 5 | Edustusjoukkue hajosi kauden päätteeksi ja Vitosen toisessa lohkossa pelanneesta PETO/MJK:sta tuli seuran uusi edustusjoukkue |
| 2018 | Vitonen (Lohko 2) | 8/10 | 18 | 4 | 4 | 10 | 32-44 | 16 |  |
| 2017 | Vitonen (Lohko 4) | 7/10 | 18 | 6 | 4 | 8 | 37-47 | 22 |  |
| 2016 | Vitonen (Lohko 2) | 8/10 | 18 | 6 | 2 | 10 | 33-47 | 20 |  |
| 2015 | Vitonen (Lohko 1) | 5/10 | 18 | 8 | 1 | 9 | 41-50 | 25 |  |
| 2014 | 5D (Lohko 1) | 8/10 | 18 | 7 | 2 | 9 | 41-47 | 23 |  |
| 2013 | 6D (Lohko 1) | 1/16 | 15 | 13 | 0 | 2 | 63-12 | 39 |  |
| 2012 | 6D (Lohko 2) | 4/15 | 14 | 10 | 0 | 4 | 47-25 | 30 |  |
| 2011 | 6D (Lohko 2) | 13/14 | 12 | 1 | 2 | 9 | 14-31 | 5 |  |
| 2010 | 6D (Lohko 2) | 4/14 | 13 | 8 | 2 | 3 | 40-19 | 26 |  |
| 2009 | 6D (Lohko 2) | 10/12 | 11 | 3 | 5 | 3 | 14-16 | 14 |  |
| 2008 | Viitonen (Lohko 1) | 10/10 | - | - | - | - | - | - | Hylättiin sarjasta otteluluovutuksen takia |
| 2007 | Viitonen (Lohko 1) | 7/9 | 16 | 4 | 1 | 11 | 21–57 | 13 |  |
Tunnettuja entisiä pelaajia

Sakari Mattila, jalkapalloilija
Heikki Kuula, muusikko
Roni Peiponen, jalkapalloilija
Roni Bäck, tubettaja
Marco Poulsen

| Marco Poulsen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1971 (ikä 53) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2005
Seurat:  HIFK (SML) Hockey-Reipas (SML) KooKoo (I-div.) Karhu-Kissat (I-div.) HK Hradec Králové (ČEL) Kiekko-Espoo (SML) Ilves (SML) Ässät (SML) HC Sierre (NLB) AIK IF (SEL) Hammarby IF (Allsv.) Ahmat (I-div.) HC Bolzano (Italia) Gislaveds SK (Allsv.) EPS (S-S) Haukat (Mestis) Cardiff Devils (BISL) Herlev Eagles (Tanska) Stjernen Hockey (Norja) Halla Winia (ALIH) Kiekko-Vantaa (Mestis)
Marco Poulsen (s. 11. maaliskuuta 1971 Helsinki) on uransa päättänyt suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 258 runkosarjaottelua tehopistein 57+81=138 ja keräsi niissä 103 jäähyminuuttia, 14 playoff-ottelua tehopistein 3+3=6 ja keräsi kuusi jäähyminuuttia sekä kymmenen liigakarsintaottelua tehopistein 1+2=3 ja keräsi niissä kuusi jäähyminuuttia. Uransa myöhemmät vuodet Poulsen kiersi ulkomailla, ja hän pelasi kaikkiaan yhdeksässä muussa maassa: Kanadassa, Tšekissä, Sveitsissä, Ruotsissa, Italiassa, Isossa-Britanniassa, Tanskassa, Norjassa ja Etelä-Koreassa.
Ura > Seuraura > Junioriura ja tulokaskausi I-divisioonassa

Poulsen on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Helsingin IFK:hon. Poulsen vietti 16-vuotiaana kauden 1987–1988 vaihto-oppilaana Kanadassa Trinity College Schoolissa, minkä jälkeen hän siirtyi kaudeksi HIFK:n 1988–1989 A-nuoriin. Poulsen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 1989–1990 hän siirtyi Kiekko-Espoon A-nuoriin. Poulsen pelasi pääasiassa samassa ketjussa Tero Lehterän ja Jere Lehtisen kanssa. Hän sijoittui tehoilla 26+38=64 koko A-nuorten SM-liigan pistepörssissä toiseksi Tapparan Mikko Peltolan jälkeen. Poulsen voitti kauden päätteeksi A-nuorten suomenmestaruuden.
Kaudeksi 1990–1991 Poulsen siirtyi I-divisioonajoukkue Karhu-Kissoihin. Tulokaskausi miesten sarjoissa toi hänelle 40 runkosarjaottelussa tehopisteet 24+21=45, joilla hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Mikael Kotkaniemen kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Poulsen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun HIFK:n A-nuorissa.
Ura > Seuraura > SM-liigaura

Kaudella 1991–1992 Poulsen pelasi ensimmäisen ottenlunsa HIFK:n SM-liigajoukkueessa, mutta hänen oli kuitenkin vaikea mahtua kokoonpanoon, ja hän pelasi siellä vain yhden runkosarjaottelun. Kesken kauden Poulsen siirtyikin suuremman peliajan perässä toiseen SM-liigajoukkueeseen, Hockey-Reippaaseen, jossa hän pelasi 15 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4. Seura kuitenkin lainasi hänet sittemmin I-divisioonaan, ensin KooKoohon ja loppukaudella Karhu-Kissoihin. Kaudeksi 1992–1993 Poulsen palasi HIFK:hon, jossa hän jäi taas melko pieneen rooliin ja teki 29 runkosarjaottelussa tehot 3+2=5. Poulsen viettikin syyskauden lähinnä lainalla Karhu-Kissoissa, jossa hän teki 12 ottelussa kovat tehot 12+16=28 sekä keräsi otteluihinsa nähden suuren teholukeman +26. Kaudella 1993–1994 Poulsen teki 44 runkosarjaottelussa ja kolmessa playoff-ottelussa tehopisteet 10+12=22. SM-liigakauden jälkeen hän vahvisti yhdessä kahden muun HIFK-pelaajan, Kim Ahlroosin ja Kimmo Hyttisen, kanssa Tšekin Extraligassa pelannutta HK Hradec Královéa karsintasarjassa. Joukkueen kausi päättyi putoamiseen 1. česká hokejová ligaan.
Poulsen siirtyi kauden 1994–1995 kynnyksellä jatkamaan SM-liigauraansa Kiekko-Espooseen. Kesken kauden hän siirtyi kuitenkin Tampereen Ilvekseen. Poulsen päätyi joukkueen kanssa aina liigakarsintoihin saakka, mutta Ilves onnistui kuitenkin säilyttämään sarjapaikkansa ensimmäisen kierroksen jälkeen voitettuaan Savonlinnan Pallokerhon otteluvoitoin 3–1. Kaudeksi 1995–1996 hän siirtyi TuToon. Poulsen teki SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä 14 osumallaan. Poulsen päätyi TuTon kanssa liigakarsintoihin, mutta tällä kertaa hänen joukkueensa kausi päättyi putoamiseen I-divisioonaan TuTon hävittyä karsintojen toisen kierroksen Saimaan Pallolle otteluvoitoin 3–0.
Kaudeksi 1996–1997 Poulsen siirtyi Porin Ässiin, jossa hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+28=35, joilla Poulsen oli joukkueen neljänneksi paras pistemies. Kaudella 1997–1998 hän voitti Ässien sisäisen tehotilaston lukemalla +18.
Ura > Seuraura > Kiertolaisuus ulkomailla

Poulsen siirtyi kaudeksi 1998–1999 Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Nationalliga B:n HC Sierreen. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehopisteillä 22+32=54. Kauden 1999–2000 Poulsen aloitti Ruotsin Elitserienin AIK IF:ssä, jossa hän pelasi 11 ottelua ilman tehopisteitä ja tämän jälkeen kahdeksan ottelua sarjatasoa alempana Allsvenskanin Hammarby IF:ssä. Marraskuussa 1999 Poulsen palasi viiden ottelun mittaisella sopimuksella Ässiin. Lyhyen sopimuksensa jälkeen hän jatkoi kauttaan kahden ottelun verran I-divisioonajoukkue Hyvinkään Ahmoissa. Sieltä Poulsen siirtyi Italian Serie A:n HC Bolzanoon, josta hän siirtyi vain kolmen ottelun jälkeen loppukaudeksi jo kauden kuudenteen joukkueeseensa, Ruotsin Allsvenskanissa pelanneen Gislaveds SK:n riveihin.
Kauden 2000–2001 Poulsen aloitti Suomi-sarjajoukkue Espoon Palloseurassa, josta hän siirtyi kahdeksan ottelun jälkeen Mestis-joukkue KJT:hen. Poulsen teki siellä yli piste per peli -tahdilla 19 ottelussa tehot 9+14=23, kunnes hän siirtyi loppukaudella Ison-Britannian BISL-liigan Cardiff Devilsiin. Kauden 2001–2002 Poulsen aloitti taas EPS:n Suomi-sarjajoukkueessa, josta hän siirtyi 15 ottelun jälkeen loppukaudeksi Tanskan Sanistål Ligaenin Herlev Eaglesiin.
Poulsen siirtyi kaudeksi 2002–2003 Norjan pääsarjajoukkue Stjernen Hockeyn riveihin. Hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+22=39, joilla hän sijoittui liigan pistepörssissä kahdeksanneksi. Kaudella 2003–2004 hän oli tehoilla 13+21=34 Stjernenin paras syöttäjä Pasi Kankaan kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Poulsenin sopimus kuitenkin purettiin kauden jälkeen, kun hän ei sopeutunut täysin uuden valmentajan pelitapaan. Poulsen siirtyi kaudeksi 2004–2005 Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Halla Winiaan. Hän oli joukkuetovereidensa Vesa Ponton ja myös Hallan pelaajavalmentajana toimineen Esa Tikkasen kanssa liigan historian ensimmäisiä suomalaispelaajia. Poulsen voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 17+33=50, joilla hän sijoittui ALIH:n pistepörssissä viidenneksi. Poulsen voitti myös Hallan sisäisen tehotilaston lukemalla +39.
Ura > Seuraura > Viimeinen kausi Kiekko-Vantaassa

Kaudeksi 2005–2006 Poulsen palasi Suomeen ja siirtyi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan riveihin. Hänet nimettiin samalla myös seuran urheilu- ja markkinointijohtajaksi. Poulsen kuitenkin joutui viikoiksi sivuun alkukaudella tulleen polvivamman vuoksi. Hän kärsi kauden aikana myös solisluun murtumasta ja pelasi runkosarjan aikana lopulta vain 29 ottelua. Poulsen lopetti pelaajauransa kevääseen 2006.
Ura > Maajoukkueura

Poulsen valittiin Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi vuonna 1986.
Muuta

Poulsenin poika Nicholas pelaa Vuosaaren Viikinkien C2-junioreissa, joiden valmentajana isä-Poulsen toimii. Myös toinen poika Elias pelaa Viikinkien A-junioreissa.
Mikko-Petteri Latosaari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. syyskuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 cm
Lempinimi: Mikkis
Seura
Seura: VaKP
Pelinumero: 6
Junioriseurat
2005–2011: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2017 | Haka | 103 | (2) |
| 2012 | Härmä (laina) | 22 | (3) |
| 2018–2021 | PS-44 | 70 | (7) |
| 2024 | VaKP | 6 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Suomi U15 | 3 | (1) |
| 2009 | Suomi U16 | 11 | (0) |
| 2010 | Suomi U17 | 6 | (0) |
| 2011 | Suomi U18 | 7 | (0) |
| 2011 | Suomi U19 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. heinäkuuta 2024.
Mikko-Petteri Latosaari (s. 25. syyskuuta 1993 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Nelosessa  pelaavia Valkeakosken Koskenpoikia. Pelipaikaltaan Latosaari on keskuspuolustaja.
Latosaari on Hakan oma kasvatti, joka debytoi Veikkausliigassa lokakuussa 2010 vierasottelussa Jyväskylän Jalkapalloklubia vastaan. Seuraavalla kaudella hän esiintyi yhteensä seitsemässä ottelussa, ollen kahdesti avauskokoonpanossa. Kaudeksi 2012 hän siirtyi lainalle Ykkösessä pelanneeseen FC Hämeenlinnaan. Peliaika jäi kuitenkin vähiin, ja Latosaari siirtyi loppukaudeksi lainalle Hämeenlinnan Härmään Kakkoseen. Kaudella 2013 hän esiintyi Hakan lisäksi yhteistyöseura Pallo-Sepot 44:ssä.
Matthias Trattnig

| Matthias Trattnig |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1979 (ikä 45) Graz, Itävalta
Kansalaisuus:   Itävalta
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja/oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  EC Salzburg
Sarja:  EBEL
Pelinumero:  51
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–
Aik. seurat:  EC Graz (ÖEL) Djurgårdens IF (SEL) Kassel Huskies (DEL) Syracuse Crunch (AHL)
NHL-varaus:  94. varaus, 1998 Chicago Blackhawks
Matthias Trattnig (s. 22. huhtikuuta 1979 Graz, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavaa EC Salzburgia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja, mutta pelannut vuoteen 2009 asti laitahyökkääjän tontilla. Trattnig tunnettiin pelityyliltään voimahyökkääjänä. Hän johti ennen kautta EC Salzburgin seurahistorian kaikkien aikojen runkosarjan ottelu-, piste-, maali- syöttö- ja jäähypörssiä tehtyään yhteensä 460 runkosarjaottelussa tehot 132+248=380 ja kerättyään 831 jäähyminuuttia. Trattnig toimi joukkueen kapteenina vuodet 2011–2013.