stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nick McCrory
Ura

McCrory saavutti olympiapronssia yhdessä David Boudian kanssa 10 metrin kerroshyppyjen parikilpailusta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuihin McCrory on osallistunut kahdesti,  vuosina 2009 ja 2011. McCrory lopetti uransa alkuvuodesta 2015 vedoten loukkaantumisiin.
McCroryn eno Gordon Downie on olympiapronssimitalisti uinnista vuodelta 1976. McCroryn pikkuveli Lucas taas kilpailee uimahypyissä paralympiatasolla.
Oletusyhdyskäytävä

Oletusyhdyskäytävä (engl. default gateway) on reitti aliverkosta ulkoiseen verkkoon. Oletusyhdyskäytävän tehtävä on tarjota seuraavan tason IP-osoite ja rajapinta sijainteihin, jotka eivät sijaitse aliverkossa. Ilman oletusyhdyskäytävää ei kommunikointi aliverkon ulkopuolelle onnistu. Default gateway on esimerkiksi LANin (Local Area Network) ja WANin (Wide Area Network) yhdistävä yhteysosoite.
Kerran vielä, pojat!

| Kerran Vielä, Pojat! Jussi & The Boys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. maaliskuuta 2014
 Kesto: 43.38
 Levy-yhtiö: Turenki Records
Jussin & The Boysin muut julkaisut
| Suomi-Rockin Korkeakoulu 2004 | Kerran Vielä, Pojat! 2014 | Unioninkatu 45 2018 |
Kerran Vielä, Pojat! on suomalaisen rockyhtye Jussi & The Boysin studioalbumi.
Kappaleet

Soitan, että tuun – 2.23
Mä siitä eroon pääse en – 3.08
Harmaa herrasmies – 2.07
Sininen ja valkoinen – 2.49
Nääsville blues – 3.16
Tonnin stiflat – 3.31
Oot melkein liikaa – 2.40
Olet ittes vaan – 2.23
Sleepwalk – 3.45
Meikäläinen se vaan – 2.49
Se osani on, olkoon niin – 3.06
Rockin' with the Whale – 2.53
Virran Ola on vielä kuningas – 2.49
Pukki luonas vierailee – 2.45
Ankea joulu – 3.08
Arvostelut

Soundi:
Kappaleet

↑  iTunes: Jussi & The Boys - Kerran Vielä, Pojat! music.apple.com. Viitattu 30.9.2022.
↑  Spotify: Jussi & The Boys - Kerran Vielä, Pojat! open.spotify.com. Viitattu 30.9.2022.
↑  JUSSI & THE BOYS: Kerran vielä, pojat! Viitattu 30.9.2022.
Kanta-asiakasohjelma

Kanta-asiakaskortteja
Kanta-asiakasohjelma on erityisesti kuluttajille suunnatussa liiketoiminnassa esiintyvä markkinointikeino. Asioimalla tietyssä yrityksessä tai liikeketjussa asiakas voi saada
kanta-asiakkaille tarkoitettuja hinnanalennuksia tai muita tarjouksia
kertyviä bonuksia, jotka voidaan hyvittää asiakkaalle joko rahana, alennuksena, liikkeen lahjakorttina tai palkintoina
kanta-asiakkaille suunnattuja lahjoja, tilaisuuksia tai muita etuja
Kanta-asiakasohjelmat ovat tavallisia mm. vähittäiskaupassa, lentoyhtiöissä, luottokorteissa ja pankki- ja vakuutuspalveluissa. Ohjelman avulla yritys pyrkii rakentamaan asiakkailleen kannustimia ostaa useammin tai enemmän.
Bonuspisteitä kerryttävissä ohjelmissa bonukset kertyvät kunkin ohjelman säännöissä mainitulla tavalla. Kertymä voi olla esimerkiksi tietty määrä pisteitä per käytetty euro tai lennetty kilometri tai jokin prosenttiosuus ostosten loppusummasta. Voidaan käyttää myös progressiivista bonustaulukkoa, jossa bonusprosentti nousee ostosmäärän kasvaessa. Eräissä kanta-asiakasohjelmissa asiakkaalle lähetetään alennukseen oikeuttavia kuponkeja, ns. bonusseteleitä. Bonusta vastaava rahasumma voidaan myös maksaa asiakkaan tilille tai esimerkiksi hyvittää seuraavassa laskussa tai tavarapalkintoina.
Kanta-asiakaskortti

Kanta-asiakasohjelmaan liittyy usein kanta-asiakaskortti (usein myös bonuskortti tai asiakaskortti), muovikortti tai mobiilikortti, jonka ohjelmaan liittyvä asiakas saa esitettäväksi tehdessään ostoksia. Kortin avulla asiakas voidaan tunnistaa ja hänen ostoksensa rekisteröidä etujen myöntämistä varten.
Kanta-asiakaskortilla tehdyt ostokset tallentuvat usein kaupan tietojärjestelmään. Kauppaketjut voivat hyödyntää kerättyjä tietokantoja muun muassa markkinointitutkimuksessaan. Usein myös asiakaalla on mahdollisuus katsella omia ostostietojaan esimerkiksi www-sivun kautta.
Kanta-asiakasohjelmat Suomessa

Suomalaisista kotitalouksista 80 prosentilla on ainakin yksi kaupan kanta-asiakaskortti, yli 50 prosentilla vähintään kaksi. Keskon K-ryhmän K-Plussa-kortin ja S-ryhmän S-Etukortin yhteinen markkinaosuus kanta-asiakaskorteista on 80 prosenttia. K-Plussa-kortteja on yli 3,8 miljoonaa lähes 2,2 miljoonassa taloudessa. S-kauppojen asiakasomistajia on yli kaksi miljoonaa.
Kolmas laaja kanta-asiakasohjelma on ollut Tradekan ja Suomen Lähikaupan YkkösBonus. YkkösBonus korvattiin Pins-ohjelmalla vuonna 2014. Tuolloin YkkösBonus-ohjelmassa oli noin miljoona korttia. Vuoden 2015 keväällä Pins-ohjelmaan kuului 1,2 miljoonaa jäsentä.
Kesko on muokannut omaa K-plussajärjestelmäänsä yhä enemmän jälkeenpäin maksettavista bonushyvityksistä kohti heti kassalla saatavia hinta-alennuksia. S-ryhmä lanseerasi kuluttajien S-Etukortin rinnalle yritysasiakkaille S-Yrityskortin (myöh. S-Business). Kaikilla kolmella päivittäistavarakaupan ympärille syntyneellä kanta-asiakasjärjestelmällä on omien liikkeiden lisäksi myös ulkopuolisia bonuskumppaneita, joista tehdyistä ostoksista kertyy asianomaisen kortin sääntöjen mukaista etua. Hallituksen valmistelema kilpailulain muutos saattaa kuitenkin tehdä bonuskumppanit kielletyiksi ja aiheuttaa muita rajoituksia kaupan kanta-asiakasjärjestelmiin.
Kanta-asiakaskortit ja -ohjelmat ovat levinneet kauppaketjuista muun muassa finanssipalveluihin kuten pankkeihin ja vakuutusyhtiöihin sekä apteekkeihin, jopa kirpputoreille. Verkko-ostoksia varten on syntynyt niin ikään oma kanta-asiakasohjelma Ostohyvitys.fi, jonka avulla voi kerätä bonusta nettikaupoista ja esimerkiksi lento- ja hotellivaraustapalveluista.
Kanta-asiakasohjelmat Suomessa > Kritiikkiä

Suomessa kauppaketjujen kanta-asiakasohjelmia on arvosteltu muun muassa kalleudesta ja siitä, että ne kohtelevat erilaisia ruokakuntia eri tavoin. Eniten hyötyvät autoilevat lapsiperheet, vähiten yksineläjät vaikka miten keskittäisivät vähäiset hankintansa. Suomalaista ruokaliiketoimintaa kirjassaan Suomalainen ruokalasku (Siltala 2011) ruotinut toimittaja Seppo Konttinen kritisoi myös sitä, että ketjut investoivat asiakasohjelmista saatuja voittoja ulkomaille, etenkin Venäjälle ja Baltian maihin.
Kanta-asiakaskortti maksukorttina

Kanta-asiakaskorttiin voi liittyä maksukortti, tavallisesti joko luotto- tai pankkikortti. Tällä asiakas voi maksaa ostoksensa liikkeestä. Kanta-asiakkuuteen voi liittyä tili, jolle voi tallettaa rahaa ja jota käytetään kanta-asiakaskortin avulla. Asiakas saattaa saada ostoksistaan lisäalennusta, jos maksaa ne kanta-asiakaskortin maksuominaisuudella.
Suomessa mm. K-ryhmän Plussakortin, S-ryhmän S-Etukortin, Pins-kortin ja Stockmannin kanta-asiakaskortin voi liittää maksukorttiin. Sama koskee Finnairin kanta-asiakaskorttia.
Mobiilikortti

Useat toimijat ovat siirtyneet perinteisen muovikortin sijaan käyttämään matkapuhelimessa olevia kanta-asiakaskortteja. Näiden korttien toiminnallisuudet ovat pääsääntöisesti samat kuin muovikorttien. Lisäksi puhelimessa olevissa mobiilikorteissa on yleensä dynaamisesti toimivat edut ja/tai linkkejä eri mobiilisivustoihin.
Historiaa: keräilymerkit

Ennen nykyisiä asiakkaiden ostotietoja tallentavia tietojärjestelmiä asiakkaiden ostomäärästä palkittiin keräilymerkeillä, joita sai ostosten yhteydessä liimattavaksi erityisiin vihkoihin. Kun vihko oli täynnä, se vastasi arvoltaan tiettyä summaa jonka voi käyttää ostoksiin. Suomessa yksi viimeisiä ja tunnetuimpia keräilymerkkejä olivat T-ryhmän Kukkura-ruokakauppojen Kukkuramerkit.
Kirjallisuutta

Konttinen, Seppo: Suomalainen ruokalasku. Kustannusyhtiö Siltala 2011.
Aiheesta muualla

Miksi kanta-asiakasjärjestelmät lisäävät myyntiä? (Arkistoitu – Internet Archive) NeoCRM esittelee kanta-asiakasjärjestelmän hyötyjä yrityksen kannalta.
Nick Mangold

| Nick Mangold |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1984 (ikä 40) Centerville, Ohio
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  139 kg
Pelipaikka:  sentteri
Pelinumero:  74
Pelaajaura
Seurat:  New York Jets
NFL-varaus:  29. varaus, 2006 New York Jets
Pääsarjaura:  2006–2017
Nicholas Mangold (s. 13. tammikuuta 1984 Centerville, Ohio) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sentteri. Mangoldia pidetään yhtenä aikansa parhaista senttereistä. Hän edusti koko peliuransansa NFL-seura New York Jetsiä 2006–2017. Hänet valittiin urallaan viisi kertaa Pro Bowliin.
Ura

Mangold aloitti amerikkalaisen jalkapallon kotipaikkakunnallaan. Seitsemännellä luokalla hänestä tuli sentteri ja lukiossa hänet valittiin Ohion tähdistöjoukkueeseen. Yliopistouransa Mangold pelasi Ohion valtionyliopistossa, ja neljän yliopistokauden jälkeen New York Jets varasi hänet ensimmäisellä kierroksella.
Mangold vakiinnutti tulokaskaudellaan paikkansa Jetsin aloittavana sentterinä ja oli seuran historian ensimmäinen tulokas joka aloitti kaikki kauden 16 ottelua. Mangoldista kehittyi yksi NFL-liigan parhaista senttereistä ja hän oli yksi harvoista, jotka pystyvät yksinään blokkaamaan puolustuksen sisemmät linjamiehet.
Jets vapautti Mangoldin pelaajasopimuksestaan kauden 2016 jälkeen. Hän oli vuoden pelaamatta, minkä jälkeen hän ilmoitti keväällä 2018 lopettavansa uransa.
Nine Network

| Nine Network |
| --- | --- |
 Nine Networkin logo
Lähetykset alkoivat:  16. syyskuuta 1956
Omistaja:  Nine Entertainment Co.
Kuvaformaatti:  1080i (HDTV)
Katsojaosuus:  18.3% valtakunnallisesti (2017, )
Tunnuslause:  We Are The One
Maa:   Australia
Näkyvyysalue:  Sydney, Melbourne, Brisbane, Adelaide, Perth, Newcastle, Darwin
Pääkonttori:  Willoughby, Uusi Etelä-Wales
Aiemmin:  National Television Network (1956-1967) National Nine Network (1967-1988) Nine Network Australia (1988-1991)
Rinnakkaiskanava(t):  9HD 9Gem 9Go! 9Life 9Rush Extra
Kotisivu:  nine.com.au
Saatavuus
Antenniverkko
TCN Sydney (DVB-T 64-QAM):  1057 @ 8 (191.5 MHz)
GTV Melbourne (DVB-T 64-QAM):  1072 @ 8 (191.5 MHz)
QTQ Brisbane/Sunshine Coast (DVB-T 64-QAM):  1025 @ 8 (191.5 MHz)
NWS Adelaide (DVB-T 64-QAM):  1105 @ 8 (191.5 MHz)
STW Perth/Mandurah (DVB-T 64-QAM):  1025 @ 8 (191.5 MHz)
FreeTV metro/inland (virtual):  9
FreeTV non-metro coastal (virtual):  8
Satelliitti
TCN Sydney (DVB-S QPSK):  1051 @ 12094 MHz (Foxtel Optus D3)
GTV Melbourne (DVB-S QPSK):  1041 @ 12094 MHz (Foxtel Optus D3)
QTQ Brisbane (DVB-S QPSK):  1021 @ 12094 MHz (Foxtel Optus D3)
Foxtel (virtual):  100
Austar (virtual):  9
VAST (virtual):  9 tai 8
Kaapeliverkko
Foxtel/Optus (virtual):  100
Austar (virtual):  9
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nine Network  (puhekielessä Channel Nine tai Nine) on Australiassa toimiva kaupallinen televisiokanava. Kanavan omistaa Nine Entertainment Co., ja sen päämaja sijaitsee Sydneyn Willoughbyssä. Kanava aloitti lähetyksensä 16. syyskuuta 1956 nimellä National Television Network ja on näin ollen vanhin australialaiskanava. Se on yksi viidestä suuresta australialaisesta ilmaiskanavasta.
Katsojaluvuiltaan Nine Network on yhdessä suurimman kilpailijansa Seven Networkin kanssa yleensä Network Tenin, ABC:n ja SBS:n edellä. Vuonna 2016 Nine oli television katsojalukuja mittaavan OzTAM:n mukaan Australian katsotuin kanava 20.7% katsojaosuudellaan.
Logot

30. tammikuuta 2006 – 13. tammikuuta 2008
14. tammikuuta 2008 – (käytetään toissijaisena logona)
27. syyskuuta 2009 –
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nine Networkin kotisivut (englanniksi)
Kanavan emoyhtiön kotisivut (englanniksi)
Nikolai Sevastjanov

Nikolai Nikolajevitš Sevastjanov (ven. Николай Николаевич Севастьянов, s. 1961 Tšeljabinsk, Neuvostoliitto) oli avaruusteknologiayhtiön Energijan pääjohtaja, kunnes hänet erotettiin 31.7.2007.
Sevastjanov valmistui Moskovan Fysiikan ja teknologian instituutista vuonna 1984 pääaineenaan aerodynamiikka ja avaruustutkimus. Hän siirtyi tämän jälkeen Energijan palvelukseen ja nousi pian yhtiön apulaispääsuunnittelijaksi. Vuodesta 2000 hän toimi Gascom-yhtiön toimitusjohtajana. Toukokuussa 2005 hänet valittiin Energijan pääjohtajaksi, jonka virasta hänet erotettiin 31.7.2007.
Aiheesta muualla

Russian technologies can put cosmonauts on Moon RIA Novosti.
Russian Moon Exploitation – Soyuz involved NASASpaceFlight.com.
Could Russians build moon base by 2015? – Space executive quoted as saying energy resources would be worth the cost MSNBC.
Nikola Žekov

Nikola Žekov
Nikola Todorov Žekov (6. tammikuuta 1865 (J: 25. joulukuuta 1864) Sliven – 1. marraskuuta 1949 Füssen, Länsi-Saksa) oli bulgarialainen kenraali, joka toimi Bulgarian armeijan ylipäällikkönä ensimmäisessä maailmansodassa vuosina 1915–1918.
Elämä

Žekov oli kauppiasperheestä. Hän meni Sofian sotakouluun vuonna 1883, osallistui vuoden 1885 sotaan Serbiaa vastaan, valmistui 1898 sotakorkeakoulusta Italian Torinossa ja palveli Bulgarian armeijassa esikuntaupseerina. Hän toimi vuodesta 1901 Sofian reserviupseerikoulun opettajana ja vuodesta 1912 koulun johtajana. Ensimmäisen Balkanin sodan aikana tuolloin everstin arvoinen Žekov toimi Bulgarian toisen armeijan esikuntapäällikkönä ja vastasi muun muassa Adrianopolin valtauksesta maaliskuussa 1913. Vuonna 1915 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin divisioonankomentajaksi. Elokuusta lokakuuhun 1915 Žekov toimi Bulgarian sotaministerinä ja valmisteli maansa liittymistä maailmansotaan keskusvaltojen puolelle, päätavoitteena hyökkäys Serbiaa vastaan. Kun Bulgaria julisti sodan lokakuussa, hän siirtyi ylipäälliköksi ja sai samalla ylennyksen kenraaliluutnantiksi.
Sodan aikana Žekovin toimintaa rajoitti se, että Bulgarian armeija joutui toimimaan osana August von Mackensenin komentaman saksalaisen armeijaryhmän operaatioita. Yhteistyössä Saksa, Itävalta-Unkari ja Bulgaria saivat vallattua Serbian, minkä jälkeen bulgarialaisten oli osallistuttava myös Mackensenin operaatioihin Romaniaa vastaan. Žekovin armeija onnistui torjumaan ympärysvaltojen hyökkäysyritykset Salonikin rintamalla syksyllä 1916 Florinan ja keväällä 1917 Prespajärven taisteluissa, ja osallistui myös elo–syyskuussa 1917 menestyksekkääseen hyökkäykseen Kavallan satamakaupunkia vastaan. Žekovilla oli erimielisyyksiä Bulgarian hallituksen kanssa ja hän auttoi pääministeri Vasil Radoslavovin syrjäyttämisessä kesäkuussa 1918.
Žekov jäi terveyssyistä vapaalle ylipäällikön tehtävistä elokuussa 1918, vain hieman ennen kuin ympärysvaltojen menestyksekäs Vardarin offensiivi pakotti Bulgarian polvilleen. Hän ei hyväksynyt syyskuussa solmittua aselepoa, ja jätti sen seurauksena eronpyyntönsä lokakuussa välittömästi kuningas Ferdinand I:n kruunustaluopumisen jälkeen. Žekov pakeni tämän jälkeen Saksaan. Hän palasi vuonna 1921 Bulgariaan puolustamaan mainettaan, mutta Aleksandăr Stambolijskin johtaman radikaalin maalaisliiton hallitus asetti hänet syytteeseen sodan aiheuttamisesta ja hän sai kymmenen vuoden vankeustuomion. Stambolijski syrjäytettiin vuonna 1923 vallankaappauksella, ja Žekov armahdettiin 1924 kolmen vankeusvuoden jälkeen. Hänet ylennettiin vuonna 1936 Bulgarian armeijassa jalkaväenkenraaliksi.
Maailmansotien välisenä aikana Žekov julkaisi muistelmansa ja useita sotatieteellisiä teoksia. Toisen maailmansodan aikana hän tuki taloudellisesti isänmaallisia ja saksalaismielisiä hankkeita. Vastineena mielipiteilleen hän sai 1940 kutsun Adolf Hitlerin luo ja 1942 puolen miljoonan reichsmarkin lahjoituksen natsi-Saksalta. Puna-armeijan miehittäessä Bulgarian Žekov joutui pakenemaan syksyllä 1944 uudelleen Saksaan, jossa hän asui viimeiset vuotensa. Bulgarian kommunistien asettama kansantuomioistuin tuomitsi hänet helmikuussa 1945 poissaolevana kuolemaan. Baijerissa vuonna 1949 kuolleen Žekovin jäännökset haudattiin vuonna 1992 uudelleen mausoleumiin Sofiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikola Žekov Wikimedia Commonsissa
New Orleansin vuoden 1891 lynkkaukset

Väkijoukko murtautuu sisään vankilaan. Piirros vuodelta 1912.
New Orleansin vuoden 1891 lynkkaukset olivat 14. maaliskuuta vuonna 1891 New Orleansissa Louisianassa tehtyjä murhia, joiden uhrit olivat kaupungin poliisipäällikön murhasta epäiltyjä amerikanitalialaisia. Uhreja oli yksitoista, ja osa heistä oli ehditty vapauttaa syytteistä. Veritekoja on nykyisin sanottu (esim. CNN:n uutisessa vuonna 2019) Yhdysvaltain historian suurimmaksi joukkolynkkaukseksi.
Tapahtumien taustaa

New Orleansin poliisipäällikkö David Hennessy murhattiin lokakuussa 1890. Murhasta syytettiin yhdeksäätoista amerikanitalialaista miestä, joista kuusi vapautettiin syytteistä 13. maaliskuuta 1891 ja kolmen kohdalla oikeudenkäynti julistettiin tuloksettomaksi. Kaupunkilaiset uskoivat, että valamiehistö oli lahjottu. Ennakkoluuloisuus Italiasta Yhdysvaltoihin muuttaneita siirtolaisia kohtaan oli siihen aikaan yleistä.
Lynkkaukset

Oikeudenkäyntiä seuraavana päivänä 14. maaliskuuta 1891 väkijoukko tungeksi kaduilla ja murtautui vankiselleihin, joissa epäiltyjä säilytettiin. He surmasivat yhdeksän miestä ampumalla ja kaksi hirttämällä, loput kahdeksan selvisivät hengissä piiloutumalla. Väkijoukon mukana kaduilla oli kaupungin vaikutusvaltaisia henkilöitä ja jonkin verran myös mustaihoisia kaupunkilaisia. Lehdistö kommentoi lynkkauksia myönteisesti. Lynkkausjoukkoon kuuluneet eivät saaneet syytteitä toiminnastaan.
Seurauksia

Italian kuningaskunnan konsuli New Orleansissa esitti vastalauseen lynkkausten jälkeen ja poistui kaupungista toukokuussa 1891. Italia katkaisi diplomaattisuhteet Yhdysvaltoihin, ja sodan uhkaa maiden välillä pidettiin mahdollisena. Sana mafia yleistyi amerikanenglannissa, joskin se oli ollut käytössä jo aiemmin.
Yhdysvaltain 23. presidentti Benjamin Harrison halusi maksaa korvauksia uhrien perheille, mutta kongressi katsoi tämän olevan presidentin valtaoikeuksiin kuulumatonta. Korvauksia kuitenkin maksettiin lopulta hieman yli 2 200 dollaria kullekin perheelle, ja yhden uhrin pojalle, joka oli piileskellyt samassa vankilarakennuksessa isänsä kuolinhetkellä, New Orleansin kaupunki maksoi 5 000 dollaria. Tuleva presidentti Theodore Roosevelt kirjoitti kirjeessään siskolleen pitävänsä lynkkauksia ”hyvänä asiana”.
Huhtikuussa 2019 New Orleansin pormestari LaToya Cantrell esitti kaupungin virallisen anteeksipyynnön joukkomurhan uhreille ja heidän jälkeläisilleen.
Puck -lehden kansi maaliskuussa 1891.
Nick McDonell

| Nick McDonell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. helmikuuta 1984 (ikä 40) New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Kirjailija
Robert Nicholas ”Nick” McDonell (s. 18. helmikuuta 1984 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tuli tunnetuksi vuonna 2002 julkaistuaan esikoisromaaninsa Vuoden viimeiset bileet (Twelve) vain 17-vuotiaana.
Varhaiset vaiheet ja yksityiselämä

Nick kasvoi New Yorkissa ja kävi yksityiskoulu Riverdale Country Schoolia. Hänen isänsä on journalisti ja äitinsä kirjailija, ja perheen tuttavapiiriin kuuluu myös toimittajia, kirjailijoita ja kustantajia. Nick harrasti kouluaikanaan koripalloa, break dancea ja kirjoittamista. Hän myös perusti ystävänsä kanssa oman lehden saadakseen tekstejään julki. Syksyllä 2002 hän aloitti collegeopinnot Harvardin yliopistossa pääaineenaan kielet, ja hän valmistui tammikuussa 2007.
Tuotanto

Vuoden viimeiset bileet kertoo Manhattanin ökyrikkaista eliittinuorista. Kirjan päähenkilöllä, huumediileri Valkoisella Mikella, on ympärillään laaja huumeverkosto, jonka jäsenten elämään kirja keskittyy.
Teos on saanut paljon kehuja todenmukaisen nuorisokuvailunsa ja omaperäisen kirjoitustyylinsä ansiosta, ja kirja on ollut kaikilla merkittävillä myydyimpien kirjojen listoilla Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Saksassa. Se on myös käännetty yli 20 kielelle, mutta suomen kielellä sitä ei enää painateta. Kirjan voi löytää kirjastoista ja käytettyjen kirjojen liikkeistä.
Kirjan pohjalta on tehty myös suurta suosiota mutta ristiriitaisia arvosteluja saavuttanut Joel Schumacherin ohjaama elokuva, jossa näyttelevät Chace Crawford, Emma Roberts, Rory Culkin, 50 Cent, Ellen Barkin ja Kiefer Sutherland. Elokuva ilmestyi vuonna 2010.
Vuonna 2005 Nick McDonell julkaisi toisen romaaninsa, The Third Brother, jonka päähenkilönä on Harvardissa opiskeleva 19-vuotias Mike.
New Kentin piirikunta

New Kentin piirikunta (engl. New Kent County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 091 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on New Kentin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1654.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New Kentin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Nokia 8855

| Nokia 8855 |
| --- | --- |
Julkaistu:  2002
Käyttöverkot:  GSM 900/1800
Mitat:  102 × 46 × 21
Paino:  98
Värien lukumäärä:  1
Muisti:  250 nimeä puhelinluettelossa
Kamera:  ei
Radio:  ei
Musiikkisoitin:  ei
Valmiusaika:  75-225h
Puheaika:  3h20min - 4h15min
Liitännät:  infrapuna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 8855 on Nokian vuonna 2002 julkaistu matkapuhelin.
Ominaisuudet

kuvaviestit
ennakoiva tekstinsyöttö
värit: musta
Koiralampi (Mikkeli, Kautiala)

| Koiralampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°30′48″N, 27°06′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Ylä-Kuomioon 
Järvinumero:  14.977.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,4 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,761 km  
Pinta-ala:  2,53 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoiralampi 
Koiralampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Kautialan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 340 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Ala-Kuomion valuma-alueeseen (14.977) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,4 metriä mpy.
Nimboranilaiset kielet

Nimboranilaiset kielet on kieliperhe, joka sijoittuu Uuden-Guinean pohjoisosiin, Indonesiaan. Se lasketaan toisinaan kuuluvan papuakieliin.
Kieliperheeseen kuuluu yhteensä viisi kieltä:
Nimboran
Mekwei
Gresi
Kemtuik
Mlap
Kashmirin konflikti
Kashmirin alue

Kashmir on jaettu Intian, Pakistanin ja Kiinan kesken. Intia hallitsee väkirikasta eteläistä Jammua ja Kashmiria, joka jakautuu muslimienemmistöiseen Kashmirin laaksoon ja hinduenemmistöiseen Jammuun. Lisäksi Intia hallitsee pääosin buddhalaisväestön asuttamaa, vuoristoista Ladakhin aluetta. Intia on myös kaapannut haltuunsa Karakorumin solan lähellä olevan Siachenin jäätikön. Pakistan hallitsee Kashmirin länsiosia kuten pohjoista aluetta ja läntistä Azad Kashmiria. Pakistanin hallitsema pohjoinen alue käsittää Gilgitin ja Baltistanin. Kiinalla on buddhalainen Aksai Chinin alue Kashmirin itäosassa ja Pakistanin luovuttama pieni kaistale.