stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maarianvaara
Aiheesta muualla

Laskettelukeskuksen sivut
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:  Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:  Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:  Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti)
Nuotionahkajäkälä

| Nuotionahkajäkälä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Nahkajäkälät Peltigerales
Heimo::  Nahkajäkälät Peltigeraceae
Suku::  Nahkajäkälät Peltigera
Laji::  didactyla
Kaksiosainen nimi
 Peltigera didactyla  (With.) J. R. Laundon 
Katso myös
   Nuotionahkajäkälä Wikispeciesissä   Nuotionahkajäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuotionahkajäkälä (Peltigera didactyla) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Yläpinta on ruskeanharmaa, reunoilta huopakarvainen. Alapinnan suonet ruskettuvia ja kapeita. Yleinen koko Suomessa. Kasvaa paljaalla maalla, etenkin ravinteikkailla, palaneilla ja kalkkipitoisilla paikoilla, myös puiden tyvien sammaleilla. Nuotionahkajäkälältä jäkäläaineet eli sekundaariset aineenvaihduntatuotteet yleensä puuttuvat, kuitenkin poikkeuksellisesti voi esiintyä hieman metyyligyroforaattia (C25H22O10) ja gyroforahappoa (C24H20O10).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Nuotionahkajäkälä (Peltigera didactyla)
Luopioisten kasvisto: Nuotionahkajäkälä (Peltigera didactyla)
ITIS: Peltigera didactyla (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Peltigera didactyla (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Peltigera didactyla (englanniksi)
Consortium of North American Lichen Herbaria: Peltigera didactyla (englanniksi)
Fungi of Great Britain and Ireland: Peltigera didactyla (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Peltigera didactyla (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1193082  Wikispecies: Peltigera didactyla  AusLichen: 30018868  BioLib: 126450  CoL: 76F9D  EoL: 1028639  FloraBase: 27929  GBIF: 2601149  iNaturalist: 180444  IndexFungorum: 106335  IRMNG: 10782896  ITIS: 191229  MycoBank: 106335  NatureServe: 2.1047406  NBN: NHMSYS0001492055  NCBI: 161983  NZOR: 7cd4a203-5052-49e4-87c7-fb2cd882eb03  Observation.org: 18131  Open Tree of Life: 1049707  PLANTS: PEDI60  SpeciesFungorum: 106335  Tropicos: 100386865  Laji.fi: MX.66303
Qeqqata

Qeqqata on yksi Grönlannin kunnista. Se perustettiin 1. tammikuuta 2009 kuntauudistuksen yhteydessä, kun Sisimiutin ja Maniitsoqin kunnista yhdistettiin Qeqqatan kunta. Kunnan keskuspaikkana toimii Sisimiut.
Kunnan alueella on arktinen ilmasto ja talvisin saattaa lämpötila laskea -35 °C:een ja kesällä voi olla 20 °C lämmintä. Sen merialue pysyy kuitenkin ympäri vuoden jäästä vapaana. Sen vuoksi sinne on mahdollista liikennöidä laivalla myös talvella. Kunnan alueella on myös Kangerlussuaqin lentoasema. Se on suurin lentoasema Grönlannissa.
Asutuskeskukset

Qeqqata kunnassa on kaksi kaupunkia ja kuusi kylää:
Asutuskeskukset > Kaupungit

Maniitsoq
Sisimiut
Asutuskeskukset > Kylät

Atammik
Itilleq
Kangaamiut
Kangerlussuaq
Mourisaq
Napasoq
Sarfannguit
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aasivissuit – Nipisat. Inuit Hunting Ground between Ice and Sea UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 29.11.2019. (englanniksi)
| n k Grönlannin kunnat |
| --- | --- | --- |
| Kunnat |  Kujalleq  Avannaata  Qeqertalik  Qeqqata  Sermersooq  |  |
| Entiset kunnat |  Aasiaat  Ammassalik  Ilulissat  Ittoqqortoormiit  Ivittuut  Kangaatsiaq  Maniitsoq  Nanortalik  Narsaq  Nuuk  Paamiut  Qaanaaq  Qaasuitsup  Qaqortoq  Qasigiannguit  Qeqertarsuaq  Sisimiut  Upernavik  Uummannaq  |  |
Marjatta Weckström

| Marjatta Weckström |
| --- | --- |
 Marjatta Weckström vuonna 1955.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1932 Helsinki
Kuollut: 28. syyskuuta 2017 Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kuvanveistäjä
Weckströmin veistos Maan laulu (1980) Hakaniemenrannan virastotalon pihassa Helsingissä.
Marjatta Irene Weckström-Louhivuori (9. helmikuuta 1932 Helsinki – 28. syyskuuta 2017 Espoo) oli suomalainen kuvanveistäjä. Weckströmin veistoksissa tärkeimpänä inspiraation lähteenä ovat usein olleet ihmisen sisäiset mielenliikkeet, joita hän tunsi voivansa parhaiten ilmaista abstraktilla muotokielellä.
Weckström opiskeli taideakatemian koulussa vuosina 1952–1955 ja sitä ennen Eino Räsäsen oppilaana 1950–1952. Hän kävi Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa useaan otteeseen 1950-luvulla ja oli samoihin aikoihin pari vuotta David Paulin oppilaana Lontoossa. Oman tyylin löytymisen kannalta tärkeäksi tuli opiskelujakso Pariisissa kuvanveistäjä Ossip Zadkinen (1890–1967) oppilaana. Zadkinen opetus ohjasi Weckströmiä löytämään abstraktin kuvanveiston omaksi ilmaisutyylikseen. Tuskastuneena pääkaupunkiseudun ateljeepulaan Weckström ryhtyi ensimmäisten taiteilijoiden joukossa rakentamaan omaa ateljeetaan asuntonsa yhteyteen.
Weckströmin töitä on ollut muun muassa ARS-61 -näyttelyssä 1961 ja Nuorta kuvanveistoa -näyttelyssä Rodin-museossa Pariisissa. Weckströmille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 2004.
Tilaustyöt ja julkinen taide

Läheisyys, 1961, Pohj. Karjalan Ammattikoulu, Joensuu
Synteesi, 1963, Nöykkiön päiväkoti, Espoo
Hajoaminen, 1968, Tampereen uusi sair.hoit.opisto, Tampere
Kaksoismuoto, 1968, Geolog. tutkim.laitos, Otaniemi, Espoo
Nouseva teema, 1969, Jyväskylän konservatorio
Kosmiset unet, 1969, Viherlaakson kirjasto, Espoo
Idut, 1971, srk:n nuorisokoti, Lehtisaari, Helsinki
Uuteen ulottuvuuteen, 1972, Pappilansalmen koulu, Hamina
Ahdas portti, 1973, rel., Oulunkylän kirkko, Helsinki
Vuodenajat, 1975, rel., Hanasaaren kulttuurikeskus, Espoo
Toimialue, 1976, rel., Keravan OP, Kerava
Maan laulu, 1979, veist., Hakaniemenrannan virastotalo, Helsinki
Credo, 1980, Kulosaaren srk.-talo, Helsinki
Maan laulu, 1980, Kouluhallityksen virastotalon piha, Siltasaari, Helsinki
Elämän puu, 1981, Irjanteen kirkko, Eurajoki
Fenixin horisontti, 1984, Leppävaaran kuulovammaisten koulu, Espoo
Kuoleva Fenix, 1985, rel., Länsi-Pasilan kappeli, Helsinki
Staden vid havet, 1989, Gävlen asema-aukio, Ruotsi
Liekehtivä Fenix, 1991, Meilahden koulutalo, Helsinki
Omat julkaisut

Veistoksia – Skulpturer – Sculptures, 1986. Suomen kulttuuriliitto ry:n julkaisu 1984, Neulaset.
Teoksia

Elämänpuu, 1981, Eurajoki.
Fenixin horisontti, 1984, Espoo.
Mysteerio, 1994. Poltettu savi, 57 cm.
Väsynyt muusa 2007. Pronssi, 47 cm.
Liekehtivä Fenix, 1991, Helsinki.
Anaglyfinen 3D-stereokuva reliefistä (tarvitset sini-punaiset lasit nähdäksesi kuvan kolmiulotteisena)
Legs McNeil

| Legs McNeil |
| --- | --- |
 Legs McNeil
Henkilötiedot
Koko nimi:  Roderick Edward McNeil
Syntynyt: 27. tammikuuta 1956 (ikä 69) Cheshire, Connecticut, Yhdysvallat
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Puoliso:  Alexis McNeil
Toimittaja
Maa:  Yhdysvallat
Erikoistuminen:  Musiikki- ja kulttuuritoimittaja
Lehti:  Punk, Spin Magazine, Nerve
Aiheesta muualla
Kotisivut
Roderick Edward "Legs" McNeil (s. 1956, Cheshire, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja rockhistorioitsija. Hän oli yksi Punk -lehden perustajista ja toimittajista. 1980-luvulla hän oli mukana tekemässä Spin -lehteä, ja vuonna 1992 hän perusti lehden Nerve. Legs McNeil julkaisi yhdessä toimittaja Gillian McCainin kanssa kirjan Please Kill Me: The Uncensored Oral History of Punk, joka kertoi punkin juurista ja kehitysvaiheista. Kirja oli valtava menestys ja sitä pidetään yleisesti merkittävänä punkin historiaa käsittelevänä teoksena.
Punk

Vuonna 1975 18-vuotias McNeil asui New Yorkissa, mutta matkusti kesän tultua kotiseudulleen Connecticutiin. Siellä hän tapasi vanhat lukiotoverinsa, sarjakuvapiirtäjä John Holmstromin ja kaupallisella alalla työskentelevän Ged Dunnin. He päättivät aloittaa yhdessä "jonkinlaisen mediahomman", ja Holmstrom keksi perustaa lehden. McNeil piti ideaa alun perin huonona, mutta Holmstrom onnistui vakuuttamaan hänet sillä, että toimittajat saivat aina ilmaista alkoholia. Myös kaksi muuta tekijää vaikuttivat syvästi haluun perustaa lehti; sarjakuvataiteilija Harvey Kurtzman ja The Dictatorsien debyyttialbumi The Dictators Go Girl Crazy!. Niin lehti nimeltä Punk sai lopulta alkunsa. McNeil selitti nimivalintaa seuraavasti:
"Siihen tuntui kiteytyvän kaikki, mistä me digattiin. Punk toi mieleen kännisen, vittumaisen, fiksun vaan ei teennäisen, mielipuolisen, hauskan ja ivallisen meiningin, ja toisaalta se viittasi myös hämärähommiin."
Lehden itsessään haluttiin kertovan kaikesta siitä, mitä sen tekijät itse harrastivat, eli "tv-uusinnoista, bissen kittaamisesta, pesän jahtaamisesta, juustohampurilaisista, sarjiksista, b-luokan elokuvista ja hämärämmästä rockista, josta kukaan muu ei oikein pitänyt." 
Lehti ja sen perustajat olivat ensimmäisiä, jotka määrittelivät sanan punk edustavan tietyntyyppistä musiikkia, muotia ja asennetta. Siihen asti punk oli tarkoittanut toimetonta katunuorta. McNeil oli kuullut sanan ohjelmassa Kovak, jossa Telly Savalas oli käyttänyt termiä huutamalla "You lousy punk!".
Punk haastatteli lukuisia siihen aikaan vielä melko tuntemattomia newyorkilaismuusikkoja, kuten Joey Ramonea ja Debbie Harrya. Lehteä tehtiin neljä vuotta ennen kuin se päätettiin lopettaa. McNeil perusteli päätöstä sillä, että asia, jolle alun perin oli naurettu, levisi ennennäkemättömiin mittasuhteisiin ja yhtäkkiä punk oli muotia kaikkialla, millä hän viittasi erityisesti punkilmiön Isossa-Britanniassa saamaan suosioon. Perustajien alkuperäinen ajatus oli vanhentunut, eivätkä he enää halunneet jatkaa lehteään.
Kirjallisuus

Vuonna 1996 McNeil julkaisi yhdessä Gillian McCainin kanssa haastattelukokoelman Please Kill Me: The Uncensored Oral History of Punk, joka kertoi punkin juurista ja kehitysvaiheista. Vuonna 2004 hän julkaisi teoksen Alaston Hollywood: Pornoelokuvateollisuuden sensuroimaton historia yhdessä Jennifer Osbornen ja Peter Ravian kanssa. Vuonna 2009 ilmestyi muistelmateos Veljeni Joey Ramone, jonka McNeil kirjoitti yhdessä Joey Ramonen veljen Mickey Leighin kanssa.
Aiheesta muualla

Legs McNeil Gothamistin haastattelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Legs McNeil Glorious Noisen haastattelussa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
M/S Celestyal Olympia

| M/S Celestyal Olympia |
| --- | --- |
 M/S Celestyal Olympia vuonna 2015.
Lippuvaltio:   Malta
IMO-numero:   7927984 
MMSI-numero:  209691000
Tunnuskirjaimet:  P3US9
Aiemmat nimet:   1999–2005: M/S Sundream   1982–1999: M/S Song of America
Omistaja:  Fulmar Shipping Company Limited Louis Cruise Lines
Aiemmat omistajat:  Royal Caribbean Cruise Line (1982–1999) Airtours (1999–2004)
Rakennustelakka:  Wärtsilä Helsingin Telakka  Suomi
Rakennusnumero:  431
Kölinlasku:  17. helmikuuta 1981
Vesillelasku:  26. marraskuuta 1981
Status:  liikenteessä
Tekniset tiedot
Pituus:  214,51 m
Leveys:  28,41 m
Syväys:  6,8 m
Bruttovetoisuus (GT):  37 773
Koneteho:  4 × 8-syl Sulzer-Wärtsilä diesel yht. 17,060 kW
Nopeus:  38,89 km/h
Nopeus:  21 kn
Hyttejä:  1 575 
Miehistö:  540
M/S Thomson Destiny (IMO 7927984) on Maltan lipun alla purjehtiva risteilyalus. Se on valmistunut Wärtsilän Helsingin Telakalta vuonna 1982.
Royal Caribbean Cruise Line tilasi Wärtsilältä uuden aluksen Karibian-risteilyjen kysynnän kasvettua. Ennestään sillä oli ollut kolme alusta, joista kahta oli jo kerran pidennetty Wärtsilän telakalla. Uudessa aluksessa hytit sijoitettiin etuosaan mahdollisimman kauaksi melua aiheuttavasta konehuoneesta. Aluksen palvelutilat sijaitsivat vastaavasti perässä.
Aiheesta muualla

Thomson Cruisesin viralliset kotisivut
Royal Caribbean International -varustamon laivasto
| Käytössä olevat risteilyalukset |
| --- | --- |
Sovereign-luokka: Majesty of the Seas
Vision-luokka: Legend of the Seas · Splendour of the Seas · Grandeur of the Seas · Rhapsody of the Seas · Enchantment of the Seas · Vision of the Seas
Voyager-luokka: Voyager of the Seas · Explorer of the Seas · Adventure of the Seas · Navigator of the Seas · Mariner of the Seas
Radiance-luokka: Radiance of the Seas · Brilliance of the Seas · Serenade of the Seas · Jewel of the Seas
Freedom-luokka: Freedom of the Seas · Liberty of the Seas · Independence of the Seas
Oasis-luokka: Oasis of the Seas · Allure of the Seas · Harmony of the Seas · Symphony of the Seas · Wonder of the Seas
Quantum-luokka: Quantum of the Seas · Anthem of the Seas
| Entiset laivat |
| --- | --- |
Moottorialukset: Song of Norway (nyk. Ocean Pearl) · Nordic Prince (nyk. Aquamarine) · Sun Viking (nyk. Long Jie) · Song of America · Viking Serenade (nyk. Island Escape) · Empress of the Seas (nyk. Empress)
Sovereign-luokka: Sovereign of the Seas · Monarch of the Seas
Nyrkki (televisiosarja)

| Nyrkki |
| --- | --- |

Tyyli:  draama, trilleri
Kestoaika:  44 minuuttia
Pääosissa:  Emmi Parviainen Olavi Uusivirta Hannu-Pekka Björkman Sampo Sarkola Katja Küttner
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Elisa Viihde Viaplay C More MTV3
Julkaistu:  2019–
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  18
Tuotanto
Tuottaja(t):   Sirkka Rautiainen (kausi 1)  Eerika Vermilä (kausi 2) 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Teea Hyytiä  Alan Sim (Elisa Viihde) 
Ohjaaja(t):   AJ Annila (kaudet 1–2)  Alli Haapasalo (kausi 1) 
Käsikirjoittaja(t):   Katri Manninen (kaudet 1–2)  Kirsti Manninen (kaudet 1–2)  Antti Pesonen (kausi 2) 
Säveltäjä(t):  Panu Aaltio
Leikkaaja(t):   Kimmo Taavila  Tambet Tasuja 
Lavastaja(t):   Antti Nikkinen  Christer Hongisto 
Kuvaaja(t):  Sari Aaltonen (kaudet 1–2) Jarmo Kiuru (kausi 1) 
Tuotantoyhtiö(t):  Zodiak Finland
Levittäjä:  APC ‒ About Premium Content
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Paras naisnäyttelijä 2019, Emmi Parviainen Kultainen Venla Vuoden fiktio-ohjaaja 2019, AJ Annila & Alli Haapasalo
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Nyrkki (englanninkieliseltä myyntinimeltään Shadow Lines) on suomalainen draamasarja, joka sijoittuu Helsinkiin, 1950-luvun kylmän sodan aikaan. Sarjan keskiössä on Supon salainen iskuryhmä Nyrkki. Vakoojatarinassa ovat mukana myös CIA ja KGB. Sarjan pääosissa näyttelevät Emmi Parviainen, Olavi Uusivirta, Hannu-Pekka Björkman, Sampo Sarkola ja Katja Küttner. Sarjan ovat ohjanneet AJ Annila ja Alli Haapasalo ja sen ovat käsikirjoittaneet Katri ja Kirsti Manninen.
Ensimmäinen tuotantokausi

Ensimmäinen tuotantokausi sijoittuu vuoden 1955 Helsinkiin. Presidentinvaalit lähestyvät ja KGB, CIA ja muut ajan tiedustelupalvelut yrittävät varmistaa, että Suomeen valitaan heidän haluamansa presidentti. Supon salainen iskuryhmä Nyrkki pyrkii suojelemaan Suomen itsenäisyyttä.
Tuotantokauden kaikki 10 jaksoa julkaistiin maksullisessa Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa 4. lokakuuta 2019. C More -suoratoistopalvelussa jaksot julkaistiin syyskuussa 2020 ja televisiossa MTV3-kanavalla esittäminen alkoi helmikuussa 2021. Ensimmäisen kauden budjetti oli neljä miljoonaa euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 150 000 euroa. Myös Business Finland on rahoittanut sarjaa.
Ensimmäinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihteessä | Julkaisu C Moressa | Ensiesitys MTV3:lla | Katsojaluvut | Ikäraja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Nyrkit veressä | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 8. helmikuuta 2021 | 487 000 |    |
| 2 | Kolikon kääntöpuoli | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 15. helmikuuta 2021 | 383 000 |   |
| 3 | Pako Porkkalasta | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 22. helmikuuta 2021 | 315 000 |    |
| 4 | Naisen vaisto | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 1. maaliskuuta 2021 | 300 000 |    |
| 5 | Murha Moskovassa | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 8. maaliskuuta 2021 | alle 315 000 |    |
| 6 | Liittolaiset | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 15. maaliskuuta 2021 | alle 296 000 |    |
| 7 | Vapauden hinta | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 22. maaliskuuta 2021 | alle 321 000 |     |
| 8 | Viimeinen tehtävä | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 29. maaliskuuta 2021 | alle 288 000 |   |
| 9 | Paluu Porkkalaan | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 12. huhtikuuta 2021 | alle 250 000 |   |
| 10 | Kekkonen, Kekkonen, Kekkonen | 4. lokakuuta 2019 | 15. syyskuuta 2020 | 19. huhtikuuta 2021 | alle 351 000 |    |
↑  Keskikatsojamäärä televisiossa MTV3-kanavalla jakson ensiesityspäivänä.
Toinen tuotantokausi

Toisella tuotantokaudella ollaan vuodessa 1956 ja Urho Kekkonen on juuri valittu uudeksi presidentiksi.
Kauden kuvaukset alkoivat kesäkuussa 2020 ja sen julkaisu Elisa Viihde Viaplayssä alkoi 6. syyskuuta 2021. Uudessa keskeisessä roolissa näytteli Eero Ritala.
Toinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihteessä |
| --- | --- | --- |
| 1 | Haudan partaalla | 6. syyskuuta 2021 |
| 2 | Lakonmurtajat | 6. syyskuuta 2021 |
| 3 | Vanhat ja uudet | 13. syyskuuta 2021 |
| 4 | Kaksilla korteilla | 13. syyskuuta 2021 |
| 5 | Petturit ja petetyt | 20. syyskuuta 2021 |
| 6 | Elämä vai kuolema | 20. syyskuuta 2021 |
| 7 | Paholaisen diili | 27. syyskuuta 2021 |
| 8 | Nyrkinisku | 27. syyskuuta 2021 |
Aiheesta muualla

Sarja Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa
Sarjan traileri YouTubessa
Kotimainen uutuustrilleri Nyrkki onnistuu viiden tähden arvoisesti – Sarjassa kylmä sota repii Eurooppaa, Helsinkiä ja ihmisiä | Aamulehti
| n k Antti-Jussi Annila |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Jadesoturi (2006)  Sauna (2008)  Ikitie (2017) 
TV-sarjat (ohjaus):  Runoraati (2010)  Heroes of the Baltic Sea (2016)  Nyrkki (2019)  Peacemaker (2020) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Hard Student IV - The Ultimate Battle (1999)  Hard Student V - The Untold Story (1999)
Simo Valakari

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. huhtikuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: St. Johnstone FC
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1984–1990: KäPa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1990 | KäPa | 16 | (2) |
| 1991–1994 | KontU | 75 | (7) |
| 1995–1996 | FinnPa | 48 | (5) |
| 1997–2000 | Motherwell | 104 | (0) |
| 2000–2004 | Derby County | 46 | (3) |
| 2004–2006 | FC Dallas | 85 | (1) |
| 2007–2009 | TPS | 38 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 412 | (19) |
Maajoukkue
| 1996 | Suomi U21 | 2 | (0) |
| 1996–2003 | Suomi | 32 | (0) |
Valmennusura
2010: ÅIFK
2011–2012: KäPa (jun.)
2011–2013: Suomi U18 (apuv.)
2012–2017: SJK
2016–2017: Suomi (apuv.)
2017–2020: Tromsø
2021–2022: KuPS
2023: FK Auda
2024: Riga FC
2024–: St. Johnstone FC
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Simo Johannes Valakari (s. 24. huhtikuuta 1973 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustava keskikenttäpelaaja. Valakari toimii tällä hetkellä päävalmentajana Skotlannin pääsarjan St. Johnstone FC:ssä.
Valakari aloitti Suomen jalkapallomaajoukkueen apuvalmentajana joulukuussa 2016 ja heinäkuussa 2017 norjalaisen Tromsø IL:n päävalmentajana 1+2 vuoden sopimuksella, mutta vuonna 2020 uusittu seurajoukkuesopimus purettiin huhtikuussa 2020. Valakari valmensi KuPS:ia kesällä 2021 solmitulla 2+1 vuotisella sopimuksella tammikuuhun 2023. Kaudella 2023 hän valmensi latvialaista FK Auda -joukkuetta.
Pelaajaura

Valakari on Käpylän Pallon kasvatteja. Hän debytoi Veikkausliigassa vuonna 1995 FinnPan riveissä. Hän pelasi myös seuraavan kauden FinnPassa ja keräsi tililleen 48 Veikkausliiga-ottelua tehden niissä yhteensä viisi maalia.
Vuonna 1996 hän siirtyi Skotlannin Valioliigassa pelaavaan Motherwelliin. Neljän siellä vietetyn kauden jälkeen hän otti seuraavan askeleen urallaan siirtyessään Englannin Valioliigan Derby Countyyn. Valakari ei kuitenkaan onnistunut valtaamaan vakiopaikkaa Derbyn kokoonpanossa. Hän siirtyi silloiseen Dallas Burniin ennen MLS-liigan kauden 2004 alkua. Seuran nimi vaihtui myöhemmin FC Dallasiksi. Valakari toimi myös joukkueen kapteenina. Kauden 2006 jälkeen Valakarin sopimusta ei kuitenkaan uusittu.
Helmikuussa 2007 Valakari palasi takaisin Veikkausliigaan, tällä kertaa TPS:n riveihin. Ennen siirtoa TPS:ään Valakari ehti käydä keskusteluja siirtymisestä HJK:n, mutta HJK halusi kuitenkin panostaa omiin nuoriin ja jätti Valakarin palkkaamatta. Valakari pelasi TPS:ssa kolme kautta, joista kaksi viimeisintä oli kuitenkin loukkaantumisten sävyttämiä.
Valakari oli Suomen maajoukkueen vakiohahmoja ennen MLS-liigaan siirtymistään. Hän pelasi yhteensä 32 maaottelua, joista ensimmäisen vuonna 1996.