stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nancy Dalberg

Nancy Dalberg (o.s. Hansen; 1881–1949) oli tanskalainen säveltäjä.
Dalberg syntyi vanhempiensa tilalla Sjællandilla lähellä Slagelsea, mutta varttui perheen toisella tilalla Gudbjergissä Fynin saarella. Hänen isänsä oli varakas farmaseutti ja teknillis-kemiallisen laboratorion perustaja. Dalberg opetteli lapsena pianonsoittoa. Hän meni 20-vuotiaana naimisiin Erik Dalbergin kanssa ja asettui Kööpenhaminaan, jossa jatkoi opintoja pianisti Ove Christensenin johdolla. Hän piti vuonna 1907 hyväntekeväisyysjärjestölle yksityisen konsertin, jossa tulkitsi vaativia Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin ja Frédéric Chopinin teoksia, mutta ei edennyt konserttipianistin uralle, koska sairastui krooniseen tenosynoviittiin. Vuonna 1909 Dalberg alkoi opiskella musiikin teoriaa ja sävellystä Johan Svendsenin johdolla. Tämän kuoltua vuonna 1911 Dalberg jatkoi opintojaan Carl Nielsenin johdolla. Tältä hän sai myös muun muassa orkestraation opetusta. Nielsenin teos Fynsk Foraar on osittain Dalbergin orkestroima.
Dalbergin avioliitto oli lapseton ja onneton, vaikka molemmat osapuolet jakoivat intohimon musiikkiin. Erik Dalberg muun muassa kirjoitti tekstejä, joihin Nancy Dalberg sävelsi musiikin. Dalbergien tiedetään matkustaneen laajalti, vaikka dokumentaatio on säilynyt vain kolmesta matkasta. Näistä ensimmäinen suuntautui keväällä 1920 Espanjaan; tällä matkalla Nielsen oli mukana. Dalberg teki vuonna 1921 Nielsenin kanssa matkan Helsinkiin. Talven 1922–1923 hän vietti miehensä kanssa Biskrassa Algeriassa. Algerian-matkan tarkoituksena oli saada Pohjois-Afrikan ilmaston tuomaa helpotusta Dalbergin toistuviin virtsarakkoa, munuaisia ja reumaattisuutta koskeneisiin terveysongelmiin. Matkan aikana Dalberg kirjasi ylös kansanmusiikkia, jonka aineksia hän käytti omassa oboelle, alttoviululle ja rummulle säveltämässään triossa Arabisk musik fra Sahara (1928). Kotimatka Algeriasta alkoi toukokuussa 1923, ja pariskunta vietti sen aikana viikkoja Pariisissa. Myös Erik Dalberg kärsi terveyden ongelmista ja vietti viimeiset elinvuotensa eri psykiatrisilla klinikoilla. Avioliitto mitätöitiin joitain vuosia ennen miehen kuolemaa vuonna 1945.
Dalbergin tuotantoon kuuluu orkesteri- ja kamarimusiikkia sekä lauluja. Hänen tuotantonsa ei ole laaja, ja se on luotu suhteellisen lyhyellä aikavälillä noin vuodesta 1909 1930-luvun loppuun. Dalbergin teosten joukossa erityinen asema on kolmella jousikvartetolla. Niistä ensimmäinen oli Dalbergin ensimmäinen julkisessa konsertissa esitetty soittimellinen teos. Toinen jousikvartetto oli Dalbergin ensimmäinen teos, jonka hän julkaisi ja joka soitettiin ulkomailla. Kolmas jousikvartetto kantaesitettiin kaksikymmentä vuotta ennen Dalbergin kuolemaa, mutta sitä ei julkaistu hänen elinaikanaan.
MØ

| MØ |
| --- | --- |
 MØ esiintymässä Stavernfestivalen-tapahtumassa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1988 (ikä 36) Odense, Tanska
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  synthpop, indie pop, soul, alternative dance, R&B
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Chess Club RCA Victor
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Karen Marie Ørsted (s. 13. elokuuta 1988), tunnetaan paremmin nimellä MØ (lausuttuna mö), on tanskalainen laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Odensessa ja häntä on verrattu lukuisiin electropop-artisteihin, kuten Grimesiin ja Twin Shadow’hun. Sen lisäksi että taiteilijanimi MØ viittaa hänen toisen nimensä ja sukunimensä etukirjaimiin, se myös tarkoittaa tanskaksi neitoa ja neitsyttä. Marraskuussa 2014 MØ voitti Danish Music Awardsissa neljä palkintoa vuoden läpimurtoartistina ja vuoden sooloartistina sekä vuoden levytyksestä ja vuoden musiikkivideosta.
Mø (2015)
Diskografia > Albumit

No Mythologies to Follow (2014)
Diskografia > EP:t

Bikini Daze (2014)
Diskografia > Singlet

Johtavana artistina
Glass (2013)
Pilgrim (2013)
Waste of Time (2013)
XXX 88 (mukana Diplo) (2013)
Don't Wanna Dance (2014)
Say You'll Be There (2014)
Walk This Way (2014)
Kamikaze (2015)
Final Song (2016)
Drum (2016)
Don't Leave (mukana Snakehips) (2017)
Nights with You (2017)
When I Was Young (2017)
Nostalgia (2018)
Sun in Our Eyes (mukana Diplo) (2018)
Vierailevana artistina
One More (Elliphant mukana MØ) (2014)
Beg for It (Iggy Azalea mukana MØ) (2014)
Lean On (Major Lazer & DJ Snake mukana MØ) (2015)
Cold Water (Major Lazer mukana Justin Bieber ja MØ) (2016)
9 (After Coachella) (Cashmere Cat mukana MØ) (2017)
Get It Right (Diplo mukana MØ) (2017)
We Are... (Noah Cyrus mukana MØ) (2018)
Stay Open (Diplo mukana MØ) (2018)
Aiheesta muualla

https://www.momomoyouth.com/
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MØ Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:MØ (singer)
Käännös suomeksi
Nancy Drolet

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nancy Drolet |  Nancy Drolet |  Nancy Drolet |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 1992 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | USA 1994 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 1997 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi 1999 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 2000 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | USA 2001 | jääkiekko |  |
Nancy Drolet (s. 2. elokuuta 1973 Drummondville, Quebec, Kanada) on kanadalainen 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa kuudet maailmanmestaruuskilpailut, joista jokaisessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Drolet pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.
Drolet asuu Drummondvillessa Quebecissa, Kanadassa.
Motelli Skronkle

| Motelli Skronkle |
| --- | --- |
 Motelli Skronkle Nosturissa 2019
Tiedot
Toiminnassa:  1983–
Tyylilaji:  indierock
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Hannu Raatikainen, laulu, kitara, kielisoittimet, trumpetti, tuuba, kosketinsoittimet   Veli-Petteri Rajanti, laulu, kitara, basso   Jakke Kivelä, rummut, lyömäsoittimet   Mirkku Mattinen, sello, laulu   Tuomas Luukkonen, kitara  
Entiset jäsenet:  Markku Peltola, laulu, basso, kitara (1983–2007)  Esko Varonen, laulu, rummut, baritonitorvi (1983–2019) 
Levy-yhtiö:  Seal on Velvet   Ektro Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Motelli Skronkle on suomalainen yhtye, joka on toiminut 1980-luvun puolesta välistä lähtien. Yhtyeen ensimmäisen kokoonpanon muusikot olivat Hannu Raatikainen, Esko Varonen ja Markku Peltola. Sekä Varonen että Peltola tunnettiin myös teatteri- ja elokuvanäyttelijöinä, tässä järjestyksessä. Vuonna 1987 yhtyeeseen liittyi Veli-Petteri Rajanti ja Jakke Kivelä vuonna 1990. Yhtye levytti 1990-luvulla kolme pitkäsoittoa Seal on Velvet -levymerkille. Yhtye herätti huomiota alun perin tavanomaista teatraalisemmalla esiintymisellä. Yhtye otti vaikutteita performanssitaiteesta ja Australian alkuperäiskansojen eli aboriginaalien kulttuurista.
Motelli Skronkle esiintyi Provinssirockissa 1990 ja 2006 sekä Karmarockissa 2003.
Esko Varonen menehtyi vuonna 2019, ja sen jälkeen Motelli Skronklen rumpaliksi palasi Jakke Kivelä. Vuonna 2020 yhtyeen kokoonpanoon kuuluivat perustajajäsen Hannu Raatikaisen, Veli-Petteri Rajannin (basso, kitara) ja Kivelän lisäksi Tuomas Luukkonen (kitara) ja Mirkku Mattinen (sello, laulu).
Diskografia

Motelli Skronkle (1990)
Susien laki (1992)
Koi (1994)
Collection (kokoelma, 2000)
Juna (2016)
Aiheesta muualla

Kaltio – Hoga hoga ja huutavia ämmiä (yhtyeen historiaa)
Myskimalva

| Myskimalva |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae
Suku::  Malvat Malva
Laji::  moschata
Kaksiosainen nimi
 Malva moschata  L. 
Katso myös
   Myskimalva Wikispeciesissä   Myskimalva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myskimalva (Malva moschata) on monivuotinen eurooppalainen malvakasvi, jota kasvatetaan yleisesti myös puutarhojen koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko

Myskimalva kasvaa 40–70 cm korkeaksi. Varsi on pysty ja hapsikarvainen. Lehden lapa on 5–7-osainen, liuskat 1–2 kertaa pariliuskaisia. Yksittäin lehtihangoissa olevat kukat ovat ruusunpunaisia tai valkoisia. Kukkaperät ovat hapsikarvaisia. Kukan ulkoverhiö on kolmelehtinen, teriö 4–5 cm leveä. Myskimalva kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Kiekkomaiset lohkohedelmykset ovat pitkä- ja valkokarvaisia ja sileitä. Kasvin lehdet tuoksuvat myskille, varsinkin niitä varovasti hierottaessa.
Myskimalva muistuttaa suuresti ruusumalvaa (Malva alcea). Lajit voivat myös risteytyä keskenään, mutta risteymä (M. alcea × moschata) tuottaa hyvin vähän hedelmiä.
Levinneisyys

Myskimalvaa levinneisyysalue ulottuu Ranskasta läpi Keski-Euroopan Puolaan, Unkariin ja Länsi-Balkanille. Etelässä levinneisyysalue jatkuu Etelä-Italiaan ja Albaniaan saakka, pohjoisessa Britteinsaarille, Tanskaan, Norjan eteläosiin, Keski-Ruotsiin ja Etelä-Suomeen. Laji kasvaa harvinaisena myös Venäjällä ja Afrikan puolella Marokossa. Myskimalva on levinnyt ihmisen mukana laajoille alueille Yhdysvaltoihin. Suomessa myskimalva on paikoitellen vakiintunut lajistoon pysyvästi. Runsaimmin sitä esiintyy villinä Ahvenanmaalla ja Lounais- ja Etelä-Suomessa. Satunnaisemmin lajia tapaa Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö

Suomessa myskimalva on koristekasvi, joka helposti villiintyy kasvupaikoiltaan luontoon. Toisinaan se on myös tulokaslaji. Villiintyneen myskimalvan kasvupaikat ovat usein mäkiä ja tienvarsia.
Käyttö

Myskimalvaa on vanhanajan perenna, jota yhä kasvatetaan yleisesti koristekasvina. Muiden malvojen tapaan myskimalva on vanha lääkekasvi, jota on käytetty muun muassa yskänlääkkeenä ja kuhmujen hoitoon. Varren kuituja on käytetty myös kehruussa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Myskimalvan levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Myskimalva (Malva moschata)
United States Department of Agriculture (USDA): Malva moschata (englanniksi)
Valkokukkainen myskimalva.
Myskimalvan lohkohedelmä.
Nancy Garapick

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montréal 1976 | 100 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 | 200 m selkäuinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Hopeaa | Cali 1975 | 200 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Cali 1975 | 100 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Berliini 1978 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
Nancy Ellen Garapick (24. syyskuuta 1961 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen entinen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montréalissa 14-vuotiaana olympiapronssit 100 ja 200 metrin selkäuinneissa. Hän rikkoi myös olympiaennätyksen 100 metrin selkäuinnin alkuerissä.
Garapick oli jo uinut 200 metrin selkäuinnin maailmanennätyksen 26. huhtikuuta 1975 Ontarion Londonissa. Samana vuonna hän voitti myös hopean ja pronssin pitkän radan MM-kilpailuissa Kolumbian Calissa. Kolme vuotta myöhemmin Berliinissä Garapick voitti vielä pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Garapick olisi halunnut osallistua vielä Moskovan kesäolympialaisiin vuonna 1980, mutta ei voinut, sillä Kanada oli mukana Yhdysvaltojen järjestämässa olympiaboikotissa.
Myh’ailo Levytskyi

Myh’ailo (Mykola) Levytskyi tarkoittaa muun muassa seuraavia ukrainalaisia henkilötä:
Myh’ailo Levytskyi (1774–1858), Lvivin metropoliitta
Myh’ailo (Mykola) H. Levytskyi (1883–1939), diplomaatti
Myh’ailo Levytskyi (1948–2018), runoilija
Myh’ailo (Mykola) V. Levytskyi (1859–1936), juristi, osuuskunta-aatteen edistäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Myh’ailo Levytskyi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Neptunbrunnen

Neptunbrunnen, taustalla St. Marienkirche -kirkko.
Neptunbrunnen on Berliinin keskustassa sijaitseva suihkulähde, jonka veistosryhmä esittää roomalaista merenjumala Neptunusta.
Monumentaalisen Neptunbrunnenin toteutti kuvanveistäjä Reinhold Begas vuosina 1888–1891 ja se sijaitsi alkujaan Schlossplatzilla Berliinin kaupunkilinnan edustalla. Begas suunnitteli veistosta pitkään omin päin, kunnes Berliinin kaupunki suostui vuonna 1888 rahoittamaan ja pystyttämään sen. Neptunbrunnen vaurioitui jonkin verran toisessa maailmansodassa, ja vuonna 1951 se siirrettiin purettuna varastoon samassa yhteydessä kun viereinen linna purettiin. Fernsehturm-televisiotornin valmistuttua vuonna 1969 Neptunbrunnen pystytettiin uudestaan sen viereiselle aukiolle, Berliinin raatihuoneen eteen. Aukio oli syntynyt, kun paikalla aiemmin olleet korttelit tuhoutuivat sodassa.
Vesiallas on 18 metriä leveä ja Neptunuksen patsas yltää kymmenen metrin korkeuteen, mikä teki Neptunbrunnenista valmistuessaan yhden maailman suurimmista suihkukaivoveistoksista. Veistos esittää Neptunusta istumassa valtavalla simpukankuorella, jota kannattelee neljä Tritonia ja jota ympäröi joukko vettä suihkuttavia puttoja ja merieläimiä. Altaan reunoilla on neljä naishahmoa, jotka symboloivat Saksan keisarikunnan neljää suurta jokea: Reiniä, Oderia, Elbeä ja Veikseliä. Uusbarokkinen teos muistuttaa tyyliltään Berninin Roomaan toteuttamia suihkulähteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neptunbrunnen Wikimedia Commonsissa
Neptun (yhtiö)

Neptun, aikaisemmin Suomen Pelastusosakeyhtiö Neptun, Suomen Meripelastusosakeyhtiö Neptun, oli vuonna 1898 perustettu pelastus- ja hinausyhtiö, joka oli Effoan tytäryhtiö. Se suoritti erilaisia merenkulkuun liittyä palvelutoimintoja, kuten hinauksia ja erikoiskuljetuksia satamassa ja avomerellä. Viimeisen hinaajansa se myi pois 1969, ja myöhemmin se toimi nimellä Oy Hangon Hinaus Ab, joka sulautui 1989 isompaan meripelastusyhtiöön.
Aiheesta muualla

Pörssitiedon netissä
Santa Cruz (yhtye)

| Santa Cruz |
| --- | --- |
 Santa Cruz vuonna 2019.
Tiedot
Toiminnassa:  2007–2024
Tyylilaji:  hard rock, heavy metal, glam metal
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Archie Cruz  
Entiset jäsenet:  Luettelo Santa Cruzin jäsenistä  
Levy-yhtiö:  Spinefarm Records (2012–2016)   Sakara Records (2017–2018)   M-Theory Audio (2017–2019, 2022)   Young & Restless Records (2021–2022)   Ranka Kustannus (2023)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Santa Cruz oli suomalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin Helsingissä vuonna 2007. Yhtye julkaisi uransa aikana viisi studioalbumia ja kiersi ympäri maailmaa useita kertoja.
Santa Cruzin pitkäikäisimpään kokoonpanoon kuuluivat laulaja-kitaristi Arttu ”Archie Cruz” Kuosmanen, kitaristi Joonas ”Johnny Cruz” Parkkonen, basisti Mitja ”Middy Cruz” Toivonen, ja rumpali Tapani ”Tazzy Cruz” Fagerström. Solmittuaan levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa Santa Cruz julkaisi debyyttialbuminsa Screaming for Adrenaline vuonna 2013. Yhtyeen seuraava albumi Santa Cruz (2015) nousi korkeimmillaan Suomen albumilistan kolmanneksi. Ensimmäisten levyjensä aikoihin Santa Cruz kiersi maailmaa ja esiintyi muun muassa yhdysvaltalaisen AXS TV:n Breaking Band -ohjelmassa. Yhtye noteerattiin myös yhdysvaltalaisen Rolling Stone -lehden ”10 yhtyettä jotka tulee tietää nyt” -listalla. Santa Cruzin kolmas albumi Bad Blood Rising julkaistiin vuonna 2017.
Vuonna 2018 Johnny, Middy, ja Tazzy Cruz jättivät yhtyeen kesken kiertueen riitauduttuaan Archie Cruzin kanssa, joka päätti jatkaa yhtyeen ainoana alkuperäisjäsenenä. Archie Cruzin koottua ympärilleen uuden kokoonpanon se julkaisi albumin Katharsis vuonna 2019. Kokoonpano kuitenkin hajosi alle vuoden päästä, minkä jälkeen Archie Cruz jatkoi yhtyeen luovana johtajana vaihtelevien kokoonpanojen kanssa. Santa Cruzin viimeiseksi jäänyt albumi The Return of the Kings julkaistiin vuonna 2022. Yhtyeen tuoreimman kokoonpanon hajottua vuonna 2023 Archie Cruz siirtyi soolouralle.
Historia > Perustaminen ja Screaming for Adrenaline (2007–2013)

Laulaja-kitaristi Arttu ”Archie Cruz” Kuosmanen ja kitaristi Joonas ”Johnny Cruz” Parkkonen perustivat Santa Cruzin vuonna 2007. Yhtyeen nimi on peräisin kalifornialaiselta Santa Cruzin kaupungilta, johon Archie Cruz oli törmännyt karttapallossa. Ensimmäisessä kokoonpanossa rumpuja soitti Leo Stillman, joka on sittemmin tullut tunnetuksi sooloartistina. Vuonna 2008 rumpali Tomi Pulkkinen ja basisti Mitja ”Middy Cruz” Toivonen liittyivät Santa Cruziin, ja yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa. Vuonna 2009 Santa Cruz osallistui Ääni ja vimma -musiikkikilpailuun. Tämän jälkeen Pulkkisen korvasi Tapani ”Tazzy Cruz” Fagerström, ja yhtye julkaisi omakustanne EP:n Another Rush for Adrenaline. Vuonna 2011 Santa Cruz julkaisi toisen omakustanne EP:n Anthems for the Young ’n’ Restless.
Vuonna 2012 Santa Cruz allekirjoitti levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa. Yhtyeen debyyttialbumi Screaming for Adrenaline julkaistiin 26. huhtikuuta 2013, ja se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 27. sijalle. Levyltä julkaistiin kaksi singleä: ”Relentless Renegades” ja ”Nothing Compares to You”. Screaming for Adrenaline sai hyviä arvosteluja kriitikoilta, muun muassa Soundi sijoitti yhtyeen ”uusien tukkametallibändien pelikentällä” kärkijoukkoon. Vuonna 2013 Santa Cruz allekirjoitti sopimuksen kansainvälisen TKO Agency -ohjelmatoimiston kanssa ja kiersi Saksaa ja Belgiaa Skid Row -yhtyeen lämmittelijänä. Kesällä Santa Cruz esiintyi ensimmäistä kertaa Isossa-Britanniassa, ja syksyllä yhtye aloitti Britannian-kiertueen Kobra and the Lotus -yhtyeen lämmittelijänä.
Historia > Santa Cruz (2014–2016)

Santa Cruzin toisen albumin ensimmäinen single ”We Are the Ones to Fall” julkaistiin helmikuussa 2014, ja se nousi parhaimmillaan Suomen radiosoittolistan sijalle 48. Albumin toinen single ”Wasted and Wounded” julkaistiin lokakuussa. Se nousi radiolistan sijalle 46. Joulukuussa 2014 Santa Cruz teki ensimmäisen pressikiertueensa Yhdysvaltoihin, ja yhtye esiintyi New Yorkissa ja Los Angelesissa. ”My Remedy” julkaistiin yhtyeen tulevan levyn kolmantena singlenä helmikuussa 2015. Santa Cruz allekirjoitti myös sopimuksen yhdysvaltalaisen ESPN-urheilukanavan kanssa, joka tulisi jatkossa käyttämään neljää yhtyeen kappaletta ohjelmiensa taustalla.
Santa Cruzin toinen albumi Santa Cruz julkaistiin Suomessa 6. maaliskuuta, Isossa-Britanniassa 9. maaliskuuta ja muualla maailmassa 10. maaliskuuta 2015. Levy nousi Suomen albumilistalla kolmanneksi. Albumin tuotti kitaristi Johnny Cruz, ja se sai jälleen hyviä arvosteluja. Muun muassa Kaaoszine luonnehti levyä sanoin: ”tuoretta, raikasta ja todella taidokkaasti toteutettua raskasmetallia”. Albumin julkaisun jälkeen yhtye aloitti mittavan Euroopan-kiertueen Amaranthen kanssa. Santa Cruz nähtiin myös Amaranthen Yhdysvaltojen-kiertueella. Toukokuussa 2015 Santa Cruz esiintyi Yhdysvalloissa Rock on the Range -festivaalilla, ja kesällä yhtye lämmitteli AC/DC:tä ja Scorpionsia näiden Suomen konserteissa. Syksyllä 2015 Santa Cruz kiersi Pohjoismaissa ja Englannissa, sekä esiintyi Motörhead-yhtyeen Motörboat-risteilyllä. Santa Cruz vieraili myös Robinin syyskuussa julkaistulla singlellä ”Yö kuuluu meille”.
Helmikuussa 2016 Santa Cruz esiintyi yhdysvaltalaisen AXS TV:n Breaking Band -ohjelmassa, jossa Sebastian Bach mentoroi heitä. Ohjelman jälkeen Bach kutsui Santa Cruzin tämän Yhdysvaltojen-kiertueen lämmittelijäksi. Ennen tätä Santa Cruz kiersi Europpaa Reckless Loven kanssa. Maaliskuussa Santa Cruz oli myös ehdolla vuoden 2015 yhtyeeksi ja heidän toinen levy vuoden rock-albumiksi Emma-gaalassa. Toukokuussa 2016 Santa Cruz julkaisi singlen ”Skydiving Without a Parachute”, joka nousi radiolistan sijalle 31. Syksyllä Santa Cruz esiintyi ensimmäistä kertaa Japanissa. Syyskuussa yhtye nähtiin Tuukka Temosen ohjaamassa Teit meistä kauniin -elokuvassa, jossa Santa Cruz esitti Tehosekoitin-yhtyettä. Marraskuussa 2016 Santa Cruz julkaisi cover-version One Directionin kappaleesta ”Drag Me Down”.
Historia > Uusi kokoonpano ja Katharsis (2019–2020)

Santa Cruz julkaisi uuden singlen ”Changing of Seasons” 8. huhtikuuta 2019. Samalla paljastettiin yhtyeen uusi kokoonpano, johon kuuluisi jatkossa Archie Cruzin ja Pav Cruzin lisäksi basisti Eemi ”Ero Cruz” Lamberg ja rumpali Tuomas ”Toxy Cruz” Lehtonen. Toukokuussa yhtye julkaisi singlen ”Tell Me Why”. Se nousi yhtyeen ensimmäisenä kappaleena listoille Yhdysvalloissa sen saavutettua sija 37 Billboardin Mainstream Rock Indicator -listalla. Kappale joutui plagiointisyytösten kohteeksi, kun yhdysvaltalainen Eric Jayk väitti Santa Cruzin kopioineen hänen Wildstreet-yhtyeensä kappaletta ”Easy Does It”. Santa Cruz esiintyi ensimmäisen kerran uudella kokoonpanollaan Bon Jovin lämmittelijänä Tallinnan laululavalla 2. kesäkuuta 2019. Kesän aikana yhtye esiintyi myös useilla suomalaisilla festivaaleilla sekä Whitesnaken ja Steel Pantherin lämmittelijänä Saksassa. Elokuussa Santa Cruz esiintyi ensimmäistä kertaa Meksikossa ja Brasiliassa. Yhtye julkaisi myös uuden singlen ”Into the War”. Syyskuussa Santa Cruz julkaisi singlen ”Testify”.
Syys-lokakuussa Santa Cruz esiintyi Yhdysvalloissa Louder Than Life ja Aftershock-festivaaleilla sekä Los Angelesin The Viper Room -klubilla. Tämän jälkeen yhtye aloitti Yhdysvaltojen-kiertueen Atreyun lämmittelijänä. Santa Cruz tiedotti 12. syyskuuta ettei kitaristi Pav Cruzia tultaisi näkemään yhtyeen tulevalla Yhdysvaltojen-kiertueella henkilökohtaisista ja maahantulosyistä. Pav Cruz sen sijaan tiedotti eronneensa yhtyeestä pelkästään henkilökohtaisista syistä. Hänen korvaajakseen ilmoitettiin yhdysvaltalainen Joe Perez.
Santa Cruzin neljäs studioalbumi Katharsis julkaistiin 18. lokakuuta 2019. Levy nousi Suomen albumilistan sijalle 29, ja se sai vaisun vastaanoton kriitikoilta. Kaaoszinen arvostelussa kritisoitiin Kane Churkon tuotantoa ja todettiin: ”Bändin aiempaan materiaaliin verrattuna Katharsis kuulostaa loppupeleissä surullisen geneeriseltä, enkä usko, että sen biisit erottuvat rock-radiokanavien soittolistoilla oikein millään tavalla.”
Archie Cruz ilmoitti helmikuussa 2020 päättäneensä yhteistyön yhtyeen pitkäaikaisen managerin Jani Wilundin kanssa. Päätöksen taustalla oli Archie Cruzin muutto Yhdysvaltoihin. Toukokuussa Ero Cruz ilmoitti jättäneensä yhtyeen.