stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osmi Nyström
Elämä ja ura

Osmi Nyström opiskeli taidetta muun muassa Kari Ovaskan ja Olavi Lanun oppilaana. Hän teki opintomatkoja muun muassa Baltian maihin, Venäjälle, Norjaan, Islantiin, Hollantiin ja Ranskaan. Nystöm osallistui yhteisnäyttelyihin ja pitänyt omia taidenäyttelyitä. Hänellä oli oma galleria vuosina 1985–1987.
Nystömin alkuaikojen työt olivat maalauksia ja kipsiveistoksia; myöhemmin hänen veistostensa materiaaliksi tuli pronssi. Hän on uransa aikana muotoillut runsaasti pieniä pronssiveistoksia. Vuonna 1982 Nyström perusti taidevalimon, jossa hän valoi tilaustyönä pronssiin merkittävien taiteilijoiden isojakin veistoksia ja myös omia veistoksiaan. Lisäksi Nyström suunnitteli ja valoi hautakivikoristeita tehdasmaisena tuotantona.
Osmi Nyström toimi myös opettajana kansalaisopistoissa, joissa hän opetti kuvanveistoa vuosina 1978–1989.
Nyström teki vuonna 1994 useita reliefejä kirjailija ja tutkija Anders Johan Sjögrenistä. Reliefit tilasi iittiläinen A.J. Sjögrenin seura. Reliefit valettiin kipsiin ja niitä lahjoitettiin Sjögreniin liittyville tahoille sekä Suomessa että Suomen ulkopuolelle. Yksi reliefi valettiin pronssiin ja se on Sjögrenin puistikossa Iitissä olevassa muistomerkissä.
Anders Johan Sjögrenin muistoreliefi, 1994, Iitti.
Revalsche Post-Zeitung

Lehden etusivu vuonna 1701.
Revalsche Post-Zeitung (myös Revalische Post-Zeitung) oli Tallinnassa vuosina 1689–1710 ilmestynyt saksankielinen sanomalehti. Se on vanhin tunnettu aikakausjulkaisu nykyisen Viron alueella.
Hajanumeroina säilynyttä lehteä koskevat tiedot ovat niukkoja. Se ilmestyi Ruotsiin kuuluneen Vironmaan pääkaupungissa kahdesti viikossa ainakin vuodesta 1689 vuoteen 1710, jolloin venäläiset valtasivat Tallinnan. Lehden julkaisijoiksi on arveltu Tallinnan postimestareita. Kaupungin kirjanpainajana toimi vuosina 1676–1710 Christoph Brendeken.
Reval(i)sche Post-Zeitung kertoi tuon ajan sanomalehtien tapaan etupäässä ulkomaiden sotilaspoliittisista tapahtumista. Sen sisältö oli ainakin suuren Pohjan sodan alkuun saakka lainattu lyhentäen Riiassa julkaistusta Baltian maiden vanhimmasta tunnetusta lehdestä Rigische Novellen, joka oli ilmestynyt vuodesta 1680 lähtien aluksi nimellä Rigische Montags (Donnerstags) Ordinari Post Zeitung. Jälkimmäinen oli perustettu, kun Ruotsin viranomaiset kielsivät Brandenburg-Preussiin kuuluneessa Königsbergissä julkaistun Königsbergs Donnerstags (Sonntags) Ordinari Post-Zeitung -lehden levittämisen Riiassa.
Riian ja Tallinnan välinen postiyhteys mahdollisti lehden painamisen 5–6 päivää ”emolehteä” myöhemmin ilman että sen tiedot olisivat menettäneet ajankohtaisuuttaan. Uutiset Euroopasta tulivat etupäässä Hampurista, ja niiden saaminen Tukholman kautta olisi kestänyt paljon kauemmin. Samalla vältettiin paikallisen sensuurin tarve, ja nelisivuinen ja kvarttokokoinen tallinnalaislehti oli ilmeisesti myös huomattavasti halvempi kuin riikalaislehden tilaus. Reval(i)sche Post-Zeitungia voidaan näin pitää ruotsalaisten Baltian maakuntien tiedotusta hoitamaan perustaman Rigische Novellenin lisensoituna jälkipainoksena. Samaa käytäntöä lienee sovellettu Inkerinmaan hallintokaupungissa Narvassa, jossa ilmestyneestä lehdestä tunnetaan vain yksi numero vuodelta 1702.
Viron ensimmäisenä sanomalehtenä on pidetty myös Ordinari Freytags (Donnerstags) Zeitungia, jonka vuosina 1675–1679 ilmestyneitä numeroita ja liitteitä on säilynyt samassa niteessä Reval(i)sche Post-Zeitungin sekä Hampurissa ja Altonassa ilmestyneiden lehtien kanssa. Todisteita siitä, että kyseinen lehti olisi ilmestynyt Tallinnassa, ei kuitenkaan ole voitu esittää.
Aiheesta muualla

Ordinari Freytags (Donnerstags) Zeitung ja Reval(i)sche Post-Zeitung digitoituna Bremenin valtion ja yliopiston kirjastossa
Nestorin luola

| Nestorin luola> Σπήλαιο Νέστορος |
| --- | --- |
 Nestorin luolan sisäänkäynti.
Sijainti
 Nestorin luola
Koordinaatit:  36°57′36″N, 21°39′27″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Palaiókastro, Pýlos-Néstoras, Messenia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  luola
Kulttuuri:  mm.: mykeneläinen kulttuuri antiikki
Aiheesta muualla
  Nestorin luola Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nestorin luola (kreik. Σπήλαιο Νέστορος, Spílaio Néstoros) on luola ja arkeologinen kohde Pýlos-Néstorasin kunnassa Messeniassa Kreikassa. Se on saanut nimensä kreikkalaisen mytologian Nestorista, joka oli Pyloksen kuningas.
Nestorin luolaa sisältä.
Luola sijaitsee Palaiókastron (myös Paliókastro, Palaionavaríno) kukkulassa, joka oli antiikin ajan Pyloksen kaupungin akropolis eli linnavuori. Kukkula kohoaa kannaksella, joka erottaa Giálovan laguunin Joonianmerestä, ja joka antiikin aikana tunnettiin Koryfasionin niemenä. Kukkulan ja luolan pohjoispuolella sijaitsee Voïdokoilián ranta. Luolan koko on noin 20 × 16 metriä ja korkeus suurimmillaan noin 30 metriä. Sen suuaukko on muodoltaan kolmiomainen. Luolan sisällä on stalaktiitteja.
Mytologiassa luola on paikka, johon vastasyntynyt Hermes piilotti viisikymmentä härkää, jotka oli varastanut Apollonilta. Pausanias, joka kävi Pyloksessa noin vuonna 160 jaa., kertoo, että luolassa oli pidetty esihistoriallisen Pyloksen kuninkaallisia härkiä eli Neleuksen, Nestorin isän, karjaa.
Arkeologisten tutkimusten perusteella luola on ollut käytössä myöhäisellä neoliittisella kaudella 3000-luvulla eaa. sekä ajoittain varhaisella ja keskisellä helladisella kaudella sekä mykeneläisellä kaudella, ja myöhemminkin antiikin ajan klassiselle kaudelle saakka. Luolasta on löydetty neoliittista keramiikkaa. Heinrich Schliemann tutki luolaa vuonna 1874 ja teki sieltä pronssikautisia esinelöytöjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nestorin luola Wikimedia Commonsissa
Rhynchosaurus

| Rhynchosaurus |
| --- | --- |
 Piirros Rhynchosaurusin kallosta
 Triaskausi Keskitriaskausi, 247,2-242,0 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia/Sauropsida
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Osaluokka::  Archosauromorpha
Lahko::  †Rhynchosauria
Heimo::  †Rhynchosauridae
Suku::  †Rhynchosaurus  Owen, 1842
Lajit
 †R. articeps Owen, 1842  †R. brodiei Benton, 1990 
Katso myös
   Rhynchosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rhynchosaurus on sukupuuttoon kuollut keskitriaskaudella elänyt Rhynchosauria-lahkoon kuuluva matelijasuku. Sukuun luetaan nykyään kaksi lajia, Rhynchosaurus articeps ja Rhynchosaurus brodiei. Aiemmin tähän sukuun myös luettu Rhynchosaurus spenceri on sittemmin siirretty uuteen sukuun Fodonyx. Suvun nimi Rhynchosaurus tarkoittaa nokallista liskoa.
Ominaisuudet

Rhynchosaurus kasvoi noin puolen metrin pituiseksi. R. articepsin pituus oli noin 0,5 m ja sen kallo oli noin 60–80 mm pitkä. R. brodiei kasvoi hieman suuremmaksi. Sen kallon tyypillinen pituus oli noin 90 mm ja arvioitu ruumiinpituus saattoi olla 0,6 m. Lajilta tosin tunnetaan jopa 140 mm:n pituisia kalloja. R. articeps tunnetaan kokonaisista luurangoista ja useista kalloista, mutta R. brodieista tunnetaan vain kalloja ja joitain kallontakaisista luita. R. brodiei eroaa R. articepsista siinä, että sillä on esimerkiksi korkeampi ja leveämpi kallo. Rhynchosauruksen yläleuassa on kaksi uurretta, mikä ei kuitenkaan ole ainoastaan sille ominainen piirre
Jaakko Keto (diplomaatti)

Jaakko William Keto (9. syyskuuta 1914 Helsinki – 16. joulukuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, joka toimi muun muassa Suomen suurlähettiläänä Irakissa.
Jaakko Kedon isä oli kansanedustaja ja ministeri J. W. Keto. Elokuussa 1934 Keto oli Laatokan Karjalassa tekemässä kansantieteellisiä tutkimuksia ja loikkasi Suojärvellä rajan yli Neuvostoliittoon aikoen aloittaa siellä uuden elämän. Neuvostoliiton oloihin pettynyt Keto palautettiin jo kuitenkin syyskuussa takaisin Suomeen ja hän sai 5 kuukauden vankeustuomion luvattomasta rajanylityksestä. Myöhemmin Keto valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1939 ja kauppatieteiden maisteriksi 1950 ja väitteli kauppatieteiden tohtoriksi 1974. Hän työskenteli Tukholman ja Lontoon suurlähetystöissä 1945–1949, Suomen ulkoasiainministeriössä 1949–1953, Buenos Aireksen suurlähetystössä 1953–1956, ulkoasianministeriössä 1957–1975 ja Bagdadin suurlähettiläänä 1975–1977. Keto kuoli vaikeaan sairauteen Meilahden sairaalassa 63-vuotiaana.
Teokset

Elokuvalippujen kysyntä ja siihen vaikuttaneet tekijät Suomessa 1915–1972.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Helsingin kauppakorkeakoulu, 1974.  ISSN 0356-9969
Gazan suurmoskeija

| Gazan suurmoskeija |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  Gaza, Palestiina
Koordinaatit:  31°30′15.35″N, 34°27′51.92″E
Rakennustyyppi:  moskeija
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gazan suurmoskeija (arab. المسجد غزة الكبير‎, Al-masjid Ġazza al-kabīr) on Gazan kaistalla Gazan kaupungissa sijaitseva moskeija. Paikalla sijaitsi aikanaan bysantin ja myöhempien ristiretkeläisten kautinen kirkko, joka muutettiin myöhemmin moskeijaksi. Osia kirkosta on säilynyt osana nykyistä moskeijaa. Moskeijaa on laajennettu ja jälleenrakennettu historiansa aikana useampaan kertaan.
Historia

Nykyisen Gazan suurmoskeijan paikalla sijaitsi mahdollisesti Bysantin valtakunnan keisarinna Eudocian rakennuttama kirkko, jonka puolestaan sanottiin olleen rakennettu aikaisemman tuhoutuneen pakanallisen temppelin paikalle. Madaban kartassa  paikalla sijaitsee suuri kirkko, joka mahdollisesti muutettiin moskeijaksi muslimien vallattua alueen. Al-Muqaddasi kirjoitti paikalla olleesta moskeijasta vuoden 985 paikkeilla. Nykyinen moskeija käsittää osia vanhasta kirkosta, jota on kuitenkin rakennettu edelleen myöhempinä aikoina. Moskeija käsittää myös vähintään yhden pyvään historiallisesta alueella sijainneesta synagogasta.
Nykyinen moskeija vanhemman kirkon osineen on perua myöhemmistä rakennustöistä. Ristiretkeläiset rakennuttivat mahdollisesti paikalle normannityylisen kirkon, josta tuli osa moskeijaa aijubidien ja mamelukkien valtakausilla. Kyseinen moskeija tuhoutui ensin mongolien hyökkäyksessä vuonna 1260 ja myöhemmin jälleenrakennuksen jälkeen uudestaan saman vuosisadan aikana maanjäristyksessä. Ibn Battuta kirjoitti vanhasta perjantaimoskeijasta, mutta hänen kirjoittaessaan vuonna 1326 kaupungin suurmoskeija oli rakennettu pari vuotta aikaisemmin. Kyseinen myöhempi moskeija osattiin liittää aikaisempaan kirkkoon vasta 1800-luvulla. Moskejaa jälleenrakennettiin taas osmanien valtakaudella. Moskeija kärsi tuhoja ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1916–1917, kun osmanien moskeijaan varastoimat ammukset räjähtivät brittien pommituksissa. Palestiinan korkein muslimineuvosto jälleenrakennutti sen vuonna 1925.
Moskeija kärsi huomattavia vahinkoja vuonna 2023 puhjenneen Gazan sodan aikana.
Valokuvassa 1800-luvun loppupuoliskolta.
Karl-Erik Lång

Karl-Erik Lång (6. elokuuta 1918 Turku – 27. maaliskuuta 1942 Loviisan kaakkoispuolella) oli suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.
"Kiki" Lång edusti SM-sarjaurallaan Åbo IFK:ta. Hän pelasi SM-sarjassa 23 ottelua vuosina 1936–1941. Hän oli Suomen maajoukkueen mukana Ruotsiin, Saksaan ja Sveitsiin suuntautuneella kiertueella alkuvuonna 1941, ja kauden kahdesta virallisesta maaottelusta hän oli Helsingissä Ruotsia vastaan varamaalivahtina mutta pelasi maaliskuussa Baselissa Sveitsiä vastaan ottelun, jonka Suomi hävisi maalein 12–0.
Lång palveli talvisodassa rannikkopuolustuksessa mutta siirtyi sittemmin ilmavoimiin. Hän kuoli jatkosodassa 27. maaliskuuta 1942 Suursaareen suunnatulla pommituslennolla ollessaan tähystäjänä Kaarlo Salaksen ohjaamassa Bristol Blenheim 149 -koneessa, joka putosi maahan huonossa säässä Loviisan lähellä. Vuonna 2002 Loviisassa paljastettiin operaatiossa pudonneiden kahden koneen miehistöjen muistomerkki, ja vuonna 2007 Lång ja Salas saivat Loviisan hautausmaalle muistolaatat.
Myös Långin pikkuveljet Karl-Bertil Lång ja Karl-Henrik Lång pelasivat jääkiekkoa Åbo IFK:n mestaruussarjajoukkueessa. Heistä Karl-Bertil kuoli pommikoneonnettomuudessa heinäkuussa 1944. Veljesten isä Lauri Lång voitti Suomen-mestaruuksia viestijuoksussa.
Kirjallisuutta

Sipiläinen, Esko: Mahdoton tehtävä – Ilmavoimien osuus 27.03.1942 Suursaaren valtauksessa. Määritä julkaisija! ISBN 952-91-9380-7
Ruissalon lentosatama
Aiheesta muualla

Lagercrantz, Ludvig & Molander, Einar: Turun lentoliikenne 1927–1935 ja Turun lentokenttä.  Turku:  Turun kaupunki, 1935.
Kysymys lentosataman ja lentokentän perustamisesta Turkuun.  (Sarja Turun kauppakamarin julkaisemia kirjasia, n:o 18)  Turku:  Turun kauppakamari, 1925.
Leino, Juha: Ruissalon lentokenttähanke 1925–1932.  (Pro gradu -tutkielma)  Turku:  Turun yliopisto, 1999.
Walt Dropo

Walt Dropo
Walter ”Walt” Dropo (30. tammikuuta 1923 – 17. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (ensimmäinen pesämies). Hän syntyi Connecticutissa Mostarista, nykyisestä Bosnia ja Hertsegovinasta tulleiden vanhempien poikana.
Dropo oli vuonna 1950 American Leaguen ”Rookie of the Year”, All-Star-pelaaja ja lyötyjen juoksujen mestari. Hän aloitti Major League -uransa 19. huhtikuuta 1949 ja päätti sen 17. toukokuuta 1961 saavutettuaan otteluissaan kaikkiaan 152 kunnaria ja 704 lyötyä juoksua.
Dropon ammattilaisjoukkueet olivat:
Boston Red Sox (1949–1952)
Detroit Tigers (1952–1954)
Chicago White Sox (1955–1958)
Cincinnati Redlegs (1958–1959)
Baltimore Orioles (1959–1961)
Véronique Tadjo

Véronique Tadjo
Véronique Tadjo (s. 1955 Ranska) on norsunluurannikkolainen kirjailija ja runoilija.
Tadjo syntyi norsunluurannikkolaiselle isälle ja ranskalaiselle äidille. Hän varttui enimmäkseen Abidjanissa. Hän sai kandidaatin arvon englannin kielessä Abidjanin yliopistosta ja väitteli afroamerikkalaisessa kirjallisuudessa sekä sivilisaatiossa tohtoriksi Pariisin yliopistossa. Tadjo sai Fulbright-tutkimusstipendin Howardin yliopistoon vuonna 1983. Palattuaan Norsunluurannikolle hän työskenteli englannin kielen opettajana maan pohjoisosassa. Lisäksi Tadjo luennoi Abidjanin yliopistossa, kunnes ryhtyi vuonna 1993 päätoimiseksi kirjailijaksi. Hän on työskennellyt myös muun muassa Etelä-Afrikassa.
Tadjo on voittanut urallaan useita palkintoja, kuten Grand prix littéraire d'Afrique noiren vuonna 2005. Hänen lastenkirjansa Mami Wata and the Monster tuli vuonna 1993 UNICEF:n palkitsemaksi. Tadjo on kirjoittanut sekä ranskan että englannin kielillä. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, runoutta ja lastenkirjoja. Vuosina 2000 ja 2001 Tadjo toimi tuomarina Caine-palkintojen jaossa. Hän on työskennellyt myös taidemaalarina ja kuvittanut omia lastenkirjojaan.
Väinö Hervo

Väinö Johannes Hervo (16. huhtikuuta 1894 Impilahti – 9. toukokuuta 1974) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hänen teoksiaan oli ensimmäistä kertaa julkisesti esillä Helsingissä vuonna 1920, ja hänet sai saman vuoden perinteisessä dukaattikilpailussa ensimmäisen palkinnon.
Hervon vanhemmat olivat rautasorvaaja Antti Henriksson ja Serafiina Laaksonen. Hervo opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1914–1916 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917–1921. Hervo käytti tuotannossaan monia eri tekniikoita, mutta aihemaailmaltaan suurin osa hänen grafiikan töistään koostuu henkilökuvista. Hervon töitä on runsaasti suomalaisten taidemuseoiden kokoelmissa. Hänen julkisia töitään ovat Tampereen Harjun rukoushuoneen ja Orimattilan Kuivannon kappelin alttaritaulut.
Oman taiteellisen työnsä lisäksi Väinö Hervolla oli opetustyön kautta merkittävä vaikutus suomalaiseen taidegrafiikkaan. Hervo työskenteli Taideteollisessa keskuskoulussa opettajana yli kolmen vuosikymmenen ajan vuosina 1932–1964.
Hervon puoliso oli Lyyli Hervo (s. Lehtoranta), joka oli niin ikään sekä taidemaalari että -graafikko. Taiteilija Erkki Hervo (1924–1994) oli pariskunnan lapsi.
Vuonna 1920 saamansa dukaattipalkinnon lisäksi Hervo palkittiin muun muassa Valtion taidekilpailussa vuonna 1931 ja Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1960.
Teoksia

Pispalan kirkon alttaritaulu, Tampere 1939
Fodonyx

| Fodonyx spenceri |
| --- | --- |

 Triaskausi Anisus-vaihe  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia/Sauropsida
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Osaluokka::  Archosauromorpha
Lahko::  †Rhynchosauria
Heimo::  †Hyperodapedontidae
Suku::  †Fodonyx  Hone & Benton, 2008
Laji::  spenceri
Kaksiosainen nimi
 † Fodonyx spenceri  (Benton, 1990) 
Synonyymit
 Rhynchosaurus spenceri Benton, 1990 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fodonyx spenceri on sukupuuttoon kuollut keskitriaskaudella elänyt rhynchosauri, Fodonyx-suvun ainoa laji. Sen kallo oli noin 140 mm pitkä.
Suvun nimi Fodonyx on käännettynä ”kaivuukynsi”.
Luokittelu

Alun perin vuonna 1990 laji luokiteltiin Rhynchosaurus-sukuun (R. spenceri), mutta tarkemmassa tutkimuksessa ilmeni etteivät sen läheisimmät sukulaiset olleet tästä suvusta, ja siksi se vuonna 2008 siirrettiin omaan, uuteen sukuunsa Fodonyx. Alkuperäisestä aineistosta lisäksi yksi kallo erotettiin sittemmin kolmanteen sukuun Bentonyx. Fodonyx on Hyperodapedontinae-alaheimon sisarryhmä.
Luokittelu > Fylogenia

Muokattu tutkimusten Langer et al. (2010) ja Langer & Schultz (2000) pohjalta:
Sitruunavihermedestäjä

| Sitruunavihermedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Loistomedestäjät Hedydipna
Laji::  collaris
Kaksiosainen nimi
 Hedydipna collaris  (Vieillot, 1819) 
Synonyymit
 Anthreptes collaris 
Katso myös
   Sitruunavihermedestäjä Wikispeciesissä   Sitruunavihermedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sitruunavihermedestäjä (Hedydipna collaris) on eteläisessä Afrikassa tavattava medestäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sitruunavihermedestäjä on noin 10 cm. Koiraan selkä ja pää sekä kurkku ovat väriltään metallinhohtoisen vihreät. Rinnassa on kapea violetti kaulus. Vatsa on väriltään kirkkaan keltainen. Naaraalta puuttuu violetti kaulus ja on ulkonäöltään kerttumainen. Nuoret linnut muistuttavat naarasta. Muista medestäjistä sitruunavihermedestäjän erottaa helpoiten muita lyhyemmän nokan perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sitruunavihermedestäjiä tavataan eteläisen Afrikan itärannikolla ja Ruandassa sekä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat rannikoiden ja jokien läheisyydessä sijaitsevat metsät ja pensaikkoalueet.
Elintavat

Sitruunavihermedestäjät muodostavat usein pienikokoisia parvia. Roikkuvan pesänsä laji tekee puuhun tai pensaaseen. Naaras munii yhdestä kolmeen kermanvaaleaa munaa.
Ravintonaan sitruunavihermedestäjä käyttää pääasiassa kasvien mettä. Lintu tarrautuu kiinni kukan reunaan ja imee mettä nokallaan tai työntää nokkansa kukkaan lentäessään kuten kolibrit. Laji liikkuu nopeasti kukasta toiseen.
Bruno Fernandes (jalkapalloilija, 1994)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Bruno Miguel Borges Fernandes
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Maia, Portugali
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 cm
Seura
Seura: Manchester United
Pelinumero: 8
Junioriseurat
2008–2012: Boavista
2009–2010: → Pasteleira (laina)
2012–2013: Novara
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 | Novara | 23 | (4) |
| 2013–2016 | Udinese | 86 | (10) |
| 2016–2017 | → Sampdoria (laina) | 33 | (5) |
| 2017–2020 | Sporting | 83 | (39) |
| 2020– | Manchester United | 159 | (54) |
Maajoukkue
| 2012 | Portugali U19 | 2 | (0) |
| 2014 | Portugali U20 | 5 | (1) |
| 2014–2017 | Portugali U21 | 17 | (6) |
| 2016 | Portugali olympia | 3 | (0) |
| 2017– | Portugali | 71 | (23) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. heinäkuuta 2024.
Bruno Miguel Borges Fernandes (s. 8. syyskuuta 1994 Maia) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Manchester Unitedia. Oikeajalkainen Fernandes on pelipaikaltaan oikea keskikenttä.
Ura > Seurajoukkueura

Fernandes aloitti ammattilaisuransa Italian Serie B:n Novara Calciossa, jonne hän siirtyi kotimaastaan vuonna 2012. Kaudella 2012–2013 Fernandes pelasi Serie B:ssä 23 ottelua tehden neljä maalia. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Italian Serie A:n Udinese Calcioon. Hän teki pääsarjadebyyttinsä marraskuussa 2013 Internazionalea vastaan ja avausmaalinsa saman vuoden joulukuussa SSC Napolin verkkoon. Kaudella 2013–2014 Fernandes teki 24 ottelussa neljä maalia. Kahdella seuraavalla kaudella Fernandes pelasi kummallakin 31 Serie A -ottelussa ja viimeisteli kolme maalia.
Fernandes pelasi kauden 2016–2017 lainalla UC Sampdoriassa, jossa teki 33 Serie A -ottelussa viisi maalia. Sampdoria osti hänet kuudella miljoonalla eurolla kesällä 2017, mutta myi heti seuraavana päivänä lissabonilaiseen Sportingiin vajaalla kymmenellä miljoonalla eurolla. Hän voitti Portugalin cupin 2019 sekä Liigacupin 2018 ja 2019. Hän pelasi Sportingissa kahden ja puolen kauden aikana kaikkiaan 83 Primeira Ligan ottelua, joissa teki 39 ja syötti 30 maalia. Hänet valittiin Portugalin liigan kauden pelaajaksi 2017–2018 ja 2018–2019. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin.
Fernandes siirtyi tammikuussa 2020 Sportingista Manchester Unitedin riveihin 55 miljoonan euron siirtosummalla. Hänet valittiin heti helmikuussa 2020 Valioliigan kuukauden pelaajaksi. Hän teki kauden 14 valioliigaottelussaan kahdeksan maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän ehti syksyllä tehdä Sportingin joukkueessa viidessä ottelussaan viisi maalia ja jatkoi keväällä Unitedissa tekemällä viidessä ottelussa kolme maalia. Kaudella 2020–2021 hän viimeisteli 37 valioliigaottelussa 18 maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. Hänet nimettiin sarjan tähdistöjoukkueeseen. Mestarien liigan kuudessa ottelussa hän teki neljä maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua, myös tappiollisen finaalin, ja teki neljä maalia.
Kaudella 2021–2022 Fernandes teki pelaamissaan 36 valioliigaottelussa kymmenen maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän syötti seitsemän maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 37 valioliigaottelua, joissa sekä teki että syötti kahdeksan maalia. Eurooppa-liigan 11 ottelussa hän teki yhden ja syötti neljä maalia. Unitedin voittamassa Englannin liigacupissa hän teki viidessä ottelussa kaksi maalia. FA Cupin kuudessa ottelussa hän teki kolme maalia, joista yhden tappiollisessa loppuottelussa.
Fernandes nimitettiin Unitedin kapteeniksi heinäkuussa 2023. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 35 valioliigaottelua, joissa teki kymmenen ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigassa pelaamissaan kuudessa ottelussa hän sekä teki että syötti kaksi maalia. Unitedin voittamassa FA Cupissa hän teki kolme maalia.
Ura > Maajoukkueura

Fernandes on edustanut Portugalia monissa nuorten maajoukkueissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa, jossa pelasi kolme ottelua. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän pelasi kaksi ottelua Portugalin kapteenina ja teki yhden maalin Serbiaa vastaan.
Portugalin A-maajoukkueessa Fernandes pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Algeriaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kahdessa alkulohko-ottelussa. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi Portugalin kaikissa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia Uruguayta vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi neljä ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan ja onnistui maalinteossa myös neljännesvälierän Sloveniaa vastaan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa Portugalin toisena laukojana. EM-kilpailujen 2024 loppuun mennessä Fernandes on pelannut 71 A-maaottelua ja tehnyt niissä 23 ja syöttänyt 20 maalia.