stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arnold Cooke

Arnold Atkinson Cooke  (4. marraskuuta 1906 Gomersal, Yorkshire – 13. elokuuta 2005 Five Oak Green, Kent) oli brittiläinen säveltäjä.
Cooke aloitti lapsena ensin pianonsoiton. Vuonna 1921 hän aloitti sellonsoiton opinnon ja sai varhaisimman sävellysopetuksensa. Vuonna 1925 hän pääsi Gonville and Caius Collegeen, jossa hän luki historiaa ja suoritti taiteiden maisterin arvonsa. Tämän jälkeen hän keskittyi musiikin opiskeluun ja lähti vuonna 1929 Berliiniin sävellys- ja piano-opintoja varten. Hän sai siellä opetusta Paul Hindemithiltä. Palattuaan kotimaahansa hän toimi muun muassa Royal Manchester College of Musicin sävellyksen, harmonian ja kontrapunktin professorina ennen muuttamistaan Lontooseen vuonna 1938. Cooke palveli laivastossa toisessa maailmansodassa.
Vuonna 1947 Cooke aloitti työskentelyn professorina Lontoon Trinity College of Musicissa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1978. Hän sai tohtorinarvonsa Cambridgen yliopistosta vuonna 1948. Cooke jatkoi sävellystyötä eläkkeellä ollessaan. Hän sai aivoverenkiertohäiriön vuonna 1993, mutta toipui ja loi vielä viimeisen teoksensa, joka on vuonna 1996 kuolleen sopraano Tracey Chadwellin muistolle sävelletty Song of Innocence lauluäänelle ja nokkahuilulle. Cooke asui kumppaninsa Billy Morrisonin kanssa, kunnes tämä kuoli vuonna 1988.
Cooken teosten joukossa ovat kuusi sinfoniaa, baletti Jabez and the Devil (1961), eri soolosoittimille sävelletyt konsertot, kamarimusiikkiteokset eri kokoonpanoille ja kaksi pianosonaattia. Hän sävelsi myös oopperaa. Mahdollisesti hänen suosituin orkesteriteoksensa on oboekonsertto vuodelta 1955. Cooken sellokonsertto oli BBC:n vuonna 1975 tilaama työ, jonka soitti solistina Thomas Igloi. Cooke sävelsi myös Cheltenhamin festivaalille, jonka kanssa hänen yhteistyönsä alkoi Gervase de Peyerin vuonna 1957 soittamalla klarinettikonsertolla. Eräs Cooken uran juonne oli hänen keskittymisensä uruille säveltämiseen. Lisäksi hän oli nokkahuilulle sävelletyn vakavan musiikin pioneeri.
Frans Josef Syrjälä

F.J. Syrjälä 1910-luvun alussa.
Frans Josef Syrjälä (28. huhtikuuta 1880 Kauvatsa – 5. elokuuta 1931 Boston, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen toimittaja ja sosialidemokraatti. Hänet tunnetaan erityisesti Raivaaja-lehden päätoimittajana sekä yhtenä amerikansuomalaisen työväenliikkeen alkuaikojen keskeisenä vaikuttajana. Varsinaiselta ammatiltaan Syrjälä oli räätäli.
Kauvatsalla Satakunnassa syntynyt Syrjälä muutti jo nuorena Turkuun, jossa hän työskenteli räätälinä. Hän liittyi paikalliseen työväenyhdistykseen vuonna 1897 ja toimi aktiivisesti myös Turun räätälien ammattiyhdistyksessä, jonka puheenjohtajaksi hän kohosi myöhemmin. Syrjälä oli toimittajana Länsi-Suomen Työmiehessä kahdeksan kuukauden ajan ja kirjoitti myös Tampereella ilmestyneeseen Kansan Lehteen sekä helsinkiläiseen Työmieheen, joka oli sosialidemokraattisen puolueen pää-äänenkannattaja. Ensimmäisen sortokauden aikana Syrjälä ehti saamaan kaksi vankilatuomiota kansankiihottamisesta, ennen kuin hän pakeni Kanadaan kesällä 1903 vastustettuaan asevelvollisuuslakia.
Syrjälä oli yksi ensimmäisistä vuonna 1904 perustettuun Kanadan sosialistiseen puolueeseen liittyneistä suomalaisista siirtolaisista, jonka toimintaan hän tuli mukaan 1905. Syrjälä muutti myöhemmin Yhdysvaltojen puolelle Massachusettsin Fitchburgiin, jossa hän kirjoitti muun muassa Amerikan Suomalaiseen Työmieheen sekä Raivaajaan, jonka päätoimittajana Syrjälä oli vuosina 1917–1919. Hänet erotettiin tehtävästä Amerikan sosialistista puoluetta repineiden linjaristiriitojen vuoksi, jotka aiheutuivat suhtautumisesta Lokakuun vallankumoukseen ja Kommunistinen internationaaliin. Syrjälä toimi myös puolueen suomenkielisen osaston Amerikan suomalaisen sosialistijärjestön puheenjohtajana. Vuonna 1925 julkaistiin Syrjälän kirjoittama amerikansuomalaisen työväenliikkeen historiikki.
Teokset

Historia-aiheita Ameriikan Suomalaisesta Työväenliikkeestä (1925)
Aiheesta muualla

F. J. Syrjälä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Biografiakeskuksessa (maksullinen)
Annie Nightingale

| Annie Nightingale> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1942
Kuollut: 11. tammikuuta 2024 (81 vuotta)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Ammatti:  radiotoimittaja, DJ
Annie Nightingale (1. huhtikuuta 1942 – 11. tammikuuta 2024) oli brittiläinen radiotoimittaja. Hän oli BBC Radio 1:n ensimmäinen naispuolinen DJ ja oli ollut kanavan pitkäaikaisin juontaja. MBE-arvonimen hän sai vuonna 2002 työstään radiossa.
Aiheesta muualla

Annie Nightingale Myspacessa (englanniksi)
Annie Nightingale BBC:n sivuilla (englanniksi)
FSC

FSC:n valmistama Lublin-51-kuorma-auto.
FSC (Fabryka Samochodów Ciężarowych) oli suuri autotehdas Puolassa 1950-luvulta 1990-luvulle. FSC perustettiin vuonna 1951, ja sen ensimmäinen auto valmistui 7. marraskuuta 1951. Tehdas oli rakennettu Lubliniin tuottamaan kevyitä kuorma-autoja, pakettiautoja sekä kulkuneuvoja armeijalle. Kommunismin kaaduttua Puolassa FSC alkoi etsiä ulkomaista yhteistyökumppania. Vuonna 1995 FSC alkoi tehdä yhteistyötä Daewoon kanssa. Perustettiin yhtiö nimeltä Daewoo Motor Polska. Joulukuussa 1995 tehdas alkoi valmistaa Daewoo Nexiaa. Daewoo Motor Polska meni konkurssiin vuonna 2001. Nykyään tehdas on jälleen toiminnassa nimellä Intrall, ja se valmistaa Lublin-pakettiautoa sekä Tarpan Honker -maastoautoa.
Tehtaan valmistamia automalleja

Lublin-51-kuorma-auto 1951–1959
FSC Żuk 1958–1998
FSC Lublin -pakettiauto 1993–2007
Honker 1997–2007
Nexia 1995–1998
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta FSC Wikimedia Commonsissa
Annie Parisse

| Annie Parisse |
| --- | --- |
 Annie Parisse vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anne Marie Cancelmi
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Anchorage, Alaska, Yhdysvallat
Puoliso:  Paul Sparks
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Annie Parisse (s. 31. heinäkuuta 1975 Anchorage, Alaska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa TV-sarjasta Kova laki, jossa hän esiintyi ensi kerran sivuroolissa kaudella 12 ja sitten apulaispiirisyyttäjä Alexandra Borgian roolissa 15. kauden puolivälistä seuraavan kauden loppuun kaikkiaan 33 jaksossa. Hän on näytellyt myös sarjassa Friends From College. Hän on myös näytellyt elokuvissa National Treasure - Kansallisaarre, Kuinka hukata kundi 10 päivässä ja Ehdottomasti ehkä.
Annie Parisse on kotoisin Anchoragesta, Alaskasta ja opiskeli Mercer Island High Schoolissa lähellä Seattlea ja sieltä valmistuttuaan Fordham Universityssa, New Yorkissa. Hänen veljensä on näyttelijä ja käsikirjoittaja Louis Cancelmi. Parisse on naimisissa näyttelijä Paul Sparksin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Parisse on isänsä puolelta puoliksi italialainen, puoliksi slovakialainen ja äitinsä puolelta puoliksi italialainen, puoliksi syyrialainen.
Aiheesta muualla

Annie Parisse Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Flaamilaiset liberaalit ja demokraatit

| Flaamilaiset liberaalit ja demokraatit> Open Vlaamse Liberalen en Democraten |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  15. marraskuuta 1992
Puheenjohtaja:  Gwendolyn Rutten
Ideologia:  sosiaaliliberalismi liberalismi EU-myönteisyys
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Äänenkannattaja:  Blauw
Värit:  sininen
 Edustajainhuone:  12 / 150
Senaatti:  5 / 60
Euroopan parlamentti:  3 / 21
Kansainväliset jäsenyydet:  – Liberal International – ALDE – Renew Europe
Nuorisojärjestö:  Jong VLD
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flaamilaiset liberaalit ja demokraatit (holl. Open Vlaamse Liberalen en Democraten), lyhennetään Open VLD, on belgialainen puolue, joka vaikuttaa lähinnä Flanderissa. Sen ranskankielinen sisarpuolue Belgiassa on Reformiliike.
Belgian entinen pääministeri Guy Verhofstadt toimi puolueen puheenjohtajana 1992–1995, 1997–1999 ja 2009. Verhofstadt oli myös perustamassa puoluetta sen nykyisessä muodossa.
Historia

Open VLD:n vanhin edeltäjä oli Liberaalinen puolue, joka perustettiin jo 1846 vastustamaan katolisen kirkon yhteiskunnallista valtaa.
Open VLD nykyisessä muodossaan vuonna 2007, kun VLD:n nimeen lisättiin sana Open.
Ideologia ja näkemyksiä

Open VLD on sosiaaliliberaalinen puolue. Se ilmoittaa puolustavansa valistuksen perusarvoja ja vastustavansa rasismia ja syrjintää sen kaikissa muodoissa. Sateenkaariväestöön puolue suhtautuu positiivisesti ja haluaa Belgian olevan esimerkki muille maille..
Puolue kannattaa tiiviimpää yhteistyötä EU:n tasolla ja liittovaltioksi kehittymistä.
Frans Joosef I (Liechtenstein)

| Frans Joosef I |
| --- | --- |
 
Liechtensteinin ruhtinas
Valtakausi:  10. helmikuuta 1772 – 18. elokuuta 1781
Edeltäjä:  Josef Wenzel I
Seuraaja:  Alois I

Syntynyt:  19. marraskuuta 1726 Milano, Milanon herttuakunta
Kuollut:  18. elokuuta 1781 (54 vuotta) Metz, Ranskan kuningaskunta
Puoliso:  Leopoldine von Sternberg
Koko nimi:  Franz de Paula Josef Johann Nepomuk Andreas
Suku:  Liechtenstein
Isä:  Emanuel
Äiti:  Anna Antonia
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
Frans Joosef I (Franz Josef; 19. marraskuuta 1726 – 18. elokuuta 1781) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1772 kuolemaansa saakka.
Vaimot ja lapset

Frans Joosef I meni 6. heinäkuuta 1750 naimisiin Marie Leopoldine Gräfin von Sternbergin kanssa. He saivat kahdeksan lasta:
Prinssi Josef Franz de Paula Emanuel Philipp Isaias (6. heinäkuuta 1752 – 17. helmikuuta 1754)
Prinsessa Leopoldina Maria Anna Francisca de Paula Adelgunda (30. tammikuuta 1754 – 16. lokakuuta 1823)
Prinsessa Maria Antonia Aloysia Walburga Mechthildis (14. maaliskuuta 1756 – 1. joulukuuta 1821)
Prinssi Franz de Paula Josef (19. toukokuuta 1758 – 15. elokuuta 1760)
Prinssi Aloys Josef Johannes Nepomuk Melchior (14. toukokuuta 1759 – 24. maaliskuuta 1805)
Prinssi Johann Baptist Josef Adam Johann Nepomuk Aloys Franz de Paula (26. kesäkuuta 1760 – 20. huhtikuuta 1836)
Prinssi Philipp Josef Aloys Martinianus (2. heinäkuuta 1762 – 18. toukokuuta 1802)
Prinsessa Maria Josefa Hermenegilde (13. huhtikuuta 1768 – 8. elokuuta 1845)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frans Joosef I (Liechtenstein) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Josef Wenzel I |  Liechtensteinin ruhtinas 1772–1781 | Seuraaja: Alois I |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Franz Joseph I, Prince of Liechtenstein
Käännös suomeksi
Freyung-Grafenaun piirikunta

Freyung-Grafenaun piirikunta (saks. Landkreis Freyung-Grafenau) on Ala-Baijerin hallintopiirissä sijaitseva piirikunta Baijerin osavaltiossa Saksassa. Sen keskus on Freyungin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 983,85 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 25 kuntaa. Vuoden 2023 lopussa piirikunnan väkiluku oli 79 603.
Freyung-Grafenaun piirikunta ja sen kunnat.
Piirikunta rajautuu koillisessa Tšekkiin ja idässä Itävaltaan. Bayerischer Waldin kansallispuisto sijaitsee osittain piirikunnassa, ja piirikunnan pinta-alasta noin 57 prosenttia on metsää. Lisäksi piirikunnan väestötiheys 81 as./km2 on melko alhainen, sillä koko Baijerin väestötiheys on 190 as./km2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Freyung-Grafenaun piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Baijerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Aichach-Friedberg
Altötting
Amberg
Amberg-Sulzbach
Ansbachin piirikunta
Ansbach
Aschaffenburgin piirikunta
Aschaffenburg
Augsburgin piirikunta
Augsburg
Bad Kissingen
Bad Tölz-Wolfratshausen
Bambergin piirikunta
Bamberg
Bayreuthin piirikunta
Bayreuth
Berchtesgadener Land
Cham
Coburgin piirikunta
Coburg
Dachau
Deggendorf
Dillingen an der Donau
Dingolfing-Landau
Donau-Ries
Ebersberg
Eichtätt
Erding
Erlangen
Erlangen-Höchstadt
Forchheim
Freising
Freyung-Grafenau
Fürstenfeldbruck
Fürthin piirikunta
Fürth
Garmisch-Partenkirchenin piirikunta
Günzburg
Haßberge
Hofin piirikunta
Hof
Ingolstadt
Kaufbeuren
Kelheim
Kempten
Kitzingen
Kronach
Kulmbach
Landsberg am Lech
Landshutin piirikunta
Landshut
Lichtenfels
Lindau
Main-Spessart
Memmingen
Miesbach
Miltenberg
Mühldorf am Inn
Münchenin piirikunta
München
Neuburg-Schrobenhausen
Neumarkt in der Oberpfalz
Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Neustadt an der Waldnaabin piirikunta
Neu-Ulm
Nürnberg
Nürnberger Land
Oberallgäu
Ostallgäu
Passaun piirikunta
Passau
Pfaffenhofen an der Ilm
Regen
Regensburgin piirikunta
Regensburg
Rhön-Grabfeld
Rosenheimin piirikunta
Rosenheim
Roth
Rottal-Inn
Schwabach
Schwandorf
Schweinfurtin piirikunta
Schweinfurt
Starnberg
Straubing
Straubing-Bogen
Tirschenreuth
Traunstein
Unterallgäu
Weiden in der Oberpfalz
Weilhelm-Schongau
Weißenburg-Gunzenhausen
Wunsiedel im Fichtelgebirge
Würzburgin piirikunta
Würzburg
Atlantic City (täsmennyssivu)

Atlantic City voi viitata:
Atlantic City, kaupunki New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa
Atlantic City, kaupunki Wyomingin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Atlantic City, musikaalielokuva vuodelta 1944
Atlantic City, draamaelokuva vuodelta 1980
"Atlantic City", Bruce Springsteenin kappale vuodelta 1982
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Atlantic City”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Filippiinienhuuhkaja

| Filippiinienhuuhkaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Huuhkajat Bubo
Laji::  philippensis
Kaksiosainen nimi
 Bubo philippensis  Kaup, 1851 
Katso myös
   Filippiinienhuuhkaja Wikispeciesissä   Filippiinienhuuhkaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Filippiinienhuuhkaja (Bubo philippensis) on uhanalainen pöllöjen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Filippiineillä, missä sitä tavataan alavilla metsämailla useilla saarilla: Catanduanes, Samar, Bohol, Mindanao, Leyte ja ehkä Sibuyan. Siitä käytetään paikallisesti nimityksiä ”kuwago” ja ”bukao”.
Linnun pituus on 40–50 cm, siipienväli noin 35 cm, ja se on suurin Filippiineillä tavattava pöllö, mutta kuuluu huuhkajien suvun pienimpiin. Se on pääosin punaruskea, mutta vatsapuoli on vaaleampi. Sen silmät ovat keltaiset. Sillä on pienet korvatupsut.
Filippiinienhuuhkajan elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät jokien lähellä. Linnut oleilevat päiväsaikaan puussa, ja ne saalistavat hämärässä pieniä selkärankaisia.
Alalajit

Sillä on kaksi alalajia:
Bubo philippensis mindanensis (Ogilvie-Grant, 1906)
Bubo philippensis philippensis (Kaup, 1851)
Aiheesta muualla

Filippiinienhuuhkaja (Bubo philippensis) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Arnold Christopher Ræstad

| Arnold Christopher Ræstad |
| --- | --- |
 Ræstad 1920-luvun alussa.
Norjan ulkoministeri
 Blehrin II hallitus 22. kesäkuuta 1921 – 31. toukokuuta 1922  
Edeltäjä:  Christian F. Michelet
Seuraaja:  Johan Ludwig Mowinckel
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1878 Kristiania, Norja
Kuollut: 18. syyskuuta 1945 (67 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Arnold Christopher Ræstad (15. helmikuuta 1878 Kristiania – 18. syyskuuta 1945 Oslo) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan ulkoministerinä vuosina 1921–1922.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arnold Christopher Ræstad Wikimedia Commonsissa
Antoine de Févin

Antoine de Févin (1470 Arras – 1512 Blois) oli ranskalainen säveltäjä.
Févin sai pappisvihkimyksen 1490-luvulla. Viimeistään vuonna 1507 hän pääsi laulajaksi ja säveltäjäksi Ludvig XII:n hoviin. Févinin säilyneeseen tuotantoon kuuluu muun muassa neljätoista messua ja seitsemäntoista chansonia. Musiikissa on tyylillistä samankaltaisuutta Josquin Desprez'n musiikin kanssa. Jean Mouton sävelsi Févinin muistoksi chansonin "Qui ne regrettoit le gentil Févin" ja laati Févinin motettiin Benedictus Dominus Deus perustuvan messun.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Annie Palmen

| Annie Palmen |
| --- | --- |
 Annie Palmen vuonna 1963
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anna Maria Palmen
Syntynyt: 19. elokuuta 1926 IJmuiden, Alankomaat
Kuollut: 15. tammikuuta 2000 (73 vuotta)
Muusikko
Tyylilajit:  popmusiikki 
Levy-yhtiöt:  Philips Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Annie Palmen (oik. Anna Maria Palmen, 19. elokuuta 1926 – 15. tammikuuta 2000) oli alankomaalainen laulaja. Palmen aloitti uransa laulamalla tanssiorkestereissa ennen kuin levytti ensimmäisen hittinsä Ik zal je nooit meer vergeten vuonna 1958.
Palme oli toinen kahdesta voittokappaleen esittäjästä alankomaalaisessa Nationaal Songfestival 1960 -laulukilpailussa, jossa valittiin Alankomaiden edustuskappale saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Palmenia ei kuitenkaan valittu Alankomaiden edustajaksi kansainväliseen kilpailuun. Palmen valittiin sisäisesti Alankomaiden edustajaksi vuoden 1963 Eurovision laulukilpailuun, ja Nationaal Songfestival -kilpailussa Palmenin edustuskappaleeksi valittiin Geen ander, jonka nimeksi kansainvälistä kilpailua varten muutettiin Een speeldoos. Kansainvälisessä kilpailussa Palmen sijoittui jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.
Vuosina 1967–1972 Palmen esiintyi solistina alankomaalaisessa Mik-ohjelmassa. Tuon jälkeen Palmen vetäytyi julkisuudesta. Palmen kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 73-vuotiaana 15. tammikuuta 2000.
Diskografia > Singlet

Ik zal je nooit meer vergeten (1958)
Ik zie in 't hemelblauw (1960)
Sterren en strepen (1960)
Voor jou (1960)
Wat een geluk (1960)
Wat fijn kapitein (1960)
Zeg weet jij (1960)
Rozen verwelken (1962)
Waarom laat jij mij alleen (1962)
Bij jou (1963)
Blonde zeeman (1963)
Ga naar Bombay, ga naar Rio (1963)
Speeldoos (1963)
Geen macht op de wereld kan ons scheiden (1965)
Ich tanze mit dir (in den Himmel hinein) (1965)
Mohavana (1965)
Was kann so schön sein (wie deine Liebe) (1965)
Arne Olsen

Arne Olsen on kanadalainen Leo-ehdokkuudenselvennä saanut elokuvakäsikirjoittaja ja ohjaaja, joka on käsikirjoittanut independent-elokuvia 1980-luvun lopulta lähtien. Hän on myös näytellyt kolmessa käsikirjoittamassaan elokuvassa Kuoleman kosketus, Final Round ja Here's to Life!.
Filmografia > Käsikirjoittajana

Punainen skorpioni (1989)
Kuoleman kosketus (1992)
Kyttä ja puolikas (1993)
Final Round – veripeli (1994)
Power Rangers (1995)
Kaikenkarvainen Charlie 2 (1996)
Pako Atlantikselta (1997)
Coming Unglued (1999)
Here's to Life! (2000)
Hybrid (2007)
Grizzly Rage (2007)
Repeaters (2010)
Filmografia > Ohjaajana

Here's to Life! (2000)
Atlantic Airwaysin lento 670

| Atlantic Airwaysin lento RC670 |
| --- | --- |
 Onnettomuuspaikka.
Yhteenveto
Päivämäärä:  tiistai 10. lokakuuta 2006
Onnettomuustyyppi:  yliajo kiitotieltä, rotkoon putoaminen
Tapahtumapaikka:   Stordin lentoasema, Sørstokken, Norja
Lähtöpaikka:   Stavangerin lentoasema
Kuolleita:  4 (kolme matkustajaa, yksi miehistön jäsen)
Loukkaantuneita:  12
Eloonjääneitä:  12
Lentokone
Konetyyppi:  British Aerospace BAe-146-200A
Lentoyhtiö:  Atlantic Airways
Rekisteritunnus:  OY-CRG
Matkustajia:  12
Miehistöä:  4
Atlantic Airwaysin lento RC670 oli Atlantic Airways -lentoyhtiön sisäinen reittilento Norjassa Stavangerin lentoasemalta Stordin lentoasemalle. Lennon konetyyppinä toimi British Aerospace BAe 146-200A.
Kone lähti Stavangerin lentoasemalta 10. lokakuuta 2006 kello 7:17 paikallista aikaa ja sen oli määrä laskeutua Stordiin noin puoli kahdeksan aikaan. Lentäjät päättivät suorittaa lyhyen lähestymisen suoraan sisään kiitotielle 33 tuulen ollessa itä-kaakosta suunnasta 120° noin kuuden solmun nopeudella. Tällöin takatuulikomponentiksi muodostui alle neljä solmua. Koneen manuaalissa suurin demonstroitu takatuulikomponentti on 15 solmua joten takatuuli oli pieni tekijä onnettomuudessa. Koneen kosketus oli normaali. Ohjaajien aloittaessa koneen hidastaminen lentokoneen spoilerit eivät aktivoituneet oletetusti. Ohjaajat aloittivat jarruttamisen käyttämällä hätäjarrua joka toimii yleensä viimeisenä toimenpiteenä pysäyttää kone. Hätäjarrua käytettäessä koneen renkaat lukkiutuvat sillä luistonestojärjestelmä on kytketty vain jalkajarruille. Kiitotie oli onnettomuushetkellä kostea, jolloin hätäjarrutus sai aikaan harvinaisen höyrypatja-ilmiön, jolloin jarrujen tekemä kitka lämmittää veden kiehumispisteeseen, vesi höyrystyy ja nostaa koneen ylöspäin. Lentäjät yrittivät luisuen jarruttaa konetta, mutta kone ei pysähtynyt ajoissa. Kello oli onnettomuushetkellä 7:32. Kone suistui lopulta kiitotien eteläpuolen (kiitotien 15) takana olevaa jyrkkää mäkeä pitkin rotkoon, ja kone pysähtyi kesken mäkilaskun.
Onnettomuuden jälkeen vasemmanpuoleinen moottori, eli moottori nro. 2, jatkoi käyntiään useita minuutteja. Edessä olevia hätäuloskäyntiovia ei voitu avata. Loput matkustajat pääsivät ulos toisesta vasemmanpuoleisesta hätäovesta. Kuusi matkustajaa sai vakavia palovammoja. Neljä ihmistä menehtyi onnettomuudessa.
Käännös suomeksi
Federica Mogherini

| Federica Mogherini |
| --- | --- |
 Mogherini vuonna 2018
Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja
 Junckerin komissio 1.11.2014–30.11.2019  
Edeltäjä:  Catherine Ashton
Seuraaja:  Josep Borrell
Italian ulkoministeri
 21.2.2014–31.10.2014  
Pääministeri:  Matteo Renzi
Edeltäjä:  Emma Bonino
Seuraaja:  Paolo Gentiloni
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1973 (ikä 51) Rooma, Italia
Tiedot
Puolue:   Italia: PD    Euroopan unioni: PES
Koulutus:  Politiikan tutkimus
Tutkinnot:  Rooman Sapienza-yliopisto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Federica Mogherini (s. 16. kesäkuuta 1973 Rooma) on italialainen poliitikko. Mogherini oli Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja ja Euroopan komission varapuheenjohtajana Junckerin komissiossa vuodesta 2014 vuoteen 2019. Korkeana edustajana hänellä oli merkittävä rooli Iranin ydinohjelmaa koskevan kansainvälisen sopimuksen neuvotteluissa. Ennen korkean edustajan virkaa hän oli Italian ulkoministeri vuonna 2014 ja Italian edustajainhuoneen jäsen vuosina 2008–2014. Hän edustaa Italian demokraattista puoluetta ja Euroopan sosialidemokraattista puoluetta. Mogherini on ollut College of Europe -korkeakoulun rehtori vuodesta 2020 alkaen.
Elämä

Mogherini syntyi vuonna 1973 Roomassa. Hänen isänsä on elokuvantekijä Flavio Mogherini. Hän opiskeli lukiossa kielipainotteisesti. Vuonna 2004 hän suoritti tutkinnon Rooman Sapienza-yliopistossa politiikan tutkimuksesta. Hän kirjoitti islamilaista politiikkaa käsitelleen opinnäytteensä ollessaan Erasmus-ohjelman vaihto-opiskelijana Aix-en-Provence'ssa Ranskassa.
Mogherini puhuu italiaa äidinkielenään, englantia ja ranskaa sujuvasti sekä hieman espanjaa. Hän on ollut naimisissa Matteo Rebesanin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä.
Poliittinen ura Italiassa > Varhainen ura

Vuonna 1988 Mogherini liittyi Italian kommunistisen puolueen nuorisojärjestöön. Kun puolue lakkautettiin 1996, hän liittyi Demokraattisen vasemmistopuolueen nuorisojärjestöön. 1990-luvulla hän osallistui kampanjointiin rotu- ja sukupuolisyrjintää vastaan. Hänen poliittinen kantansa on nuoruuden jälkeen siirtynyt keskusta-vasemmistoon.  Hän oli Euroopan nuorisofoorumin varapuheenjohtaja ja vaikutti Euroopan nuoret sosialistit -järjestössä. Mogherini siirtyi Italian demokraattiseen puolueeseen, kun se perustettiin vuonna 2007.
Mogherini valittiin Italian parlamentin edustajainhuoneeseen vuonna 2008. Ensimmäisenä kautenaan hän oli ulkoasiainvaliokunnan ja Italian Euroopan neuvoston edustajiston jäsen sekä puolustusvaliokunnan sihteeri. Vuoden 2013 vaalien jälkeen hän oli Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Italian edustajiston johtaja.
Ennen kuin Matteo Renzi valittiin demokraattipuolueen puheenjohtajaksi, Mogherini kyseenalaisti tämän ulkopoliittiset taidot ja väitti Twitterissä niiden olevan kolmosluokkalaisen tasoa.