Aleksanteri III (Venäjä)
Perhe

Suuriruhtinas Aleksandr Aleksandrovitšille ja suuriruhtinatar Maria Fjodorovnalle syntyi kuusi lasta, joista nuorin lapsi syntyi kun Aleksanteri III oli jo noussut valtaistuimelle. Lapsista nuorimmat Olga ja Mikael olivat läheisimpiä isänsä kanssa äidin suosiessa Georgia.
keisari Nikolai II, Venäjän viimeinen keisari (18. toukokuuta 1868 – 17. heinäkuuta 1918), teloitettiin perheensä kanssa Jekaterinburgissa
suuriruhtinas Aleksandr Aleksandrovitš Romanov (7. kesäkuuta 1869 – 2. toukokuuta 1870), kuoli alle vuoden ikäisenä aivokalvontulehdukseen
suuriruhtinas Georgi Aleksandrovitš Romanov (6. toukokuuta 1871 – 9. elokuuta 1899), kuoli tuberkuloosiin 28-vuotiaana
suuriruhtinatar Ksenia Aleksandrovna Romanova (6. huhtikuuta 1875 – 20. huhtikuuta 1960), avioitui 1894 pikkuserkkunsa, suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitšin kanssa, joka oli suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin ja suuriruhtinatar Olga Fjodorovnan poika, heille syntyi seitsemän lasta, ero vuonna 1907
suuriruhtinas Mikael Aleksandrovitš Romanov (22. marraskuuta 1878 – 12. kesäkuuta 1918), avioitui morganaattisesti 1912 kahdesti eronneen Natalia Brasovan kanssa, heille syntyi yksi lapsi, jolla ei ollut jälkeläisiä; teloitettiin vallankumouksen aikana
suuriruhtinatar Olga Aleksandrovna Romanova (13. kesäkuuta 1882 – 24. marraskuuta 1960), avioitui (1) 1901 Oldenburgin herttua Pjotr Aleksandrovitšin kanssa; ei jälkeläisiä; avioitui (2) morganaattisesti 1916 Nikolai Kulikovskin kanssa; heillä oli jälkeläisiä; eli maanpaossa Tanskassa ja Kanadassa
Suuriruhtinaana ollessaan Aleksandr Aleksandrovitš käytti suuriruhtinatar Maria Fjodorovnan kanssa Aleksanterin palatsia asuinpaikkanaan. Heidän asuinhuoneistonsa sijaitsivat palatsin oikeassa siivessä, jossa heidän esikoisensa Nikolai syntyi vuonna 1868. Isänsä toisen avioliiton jälkeen kesä-heinäkuussa 1880 he muuttivat välittömästi Pietarhoviin Aleksandrian puiston Cottage-palatsiin loppukesäksi eivätkä koskaan enää palanneet Aleksanterin palatsiin.
Hatsinan palatsi luovutettiin vuonna 1881 Aleksanteri III:lle, jlle kerrottiin, että hänen ja hänen perheensä olisi turvallisempi elää tässä palatsissa 50 kilometrin päässä Pietarista, toisin kuin Talvipalatsissa Pietarin keskustassa ja Hatsina tuli tunnetuksi "Itsevaltiuuden linnoituksena" keisarin taantumuksellisen politiikan vuoksi. Aleksanteri III asui suurimman osan ajastaan Hatsinan palatsin keskiosan ylimmän kerroksen yksityisasunnossa, jossa hän allekirjoitti säädöksiä, piti diplomaattien vastaanottoja, palatsissa järjestettiin teatteriesityksiä, naamiaisia ​​ja pukujuhlia sekä tapahtumia ja muuta viihdytystä. Käydessään edustustilaisuuksissa Pietarissa he asuivat Anitškovin palatsissa. Hovietiketti ja seremoniat yksinkertaistuivat paljon Aleksanterin aikana, keisarin edessä ei enää tarvinnut polvistua. Hän vähensi suuresti hovihallinnon henkilöstöä, vähensi palvelijoiden määrää ja otti käyttöön tiukan valvonnan rahankäytöstä. Kalliit ulkomaiset viinit korvattiin krimiläisillä ja kaukasialaisilla, ja suurten juhlien määrä rajoitettiin neljään vuodessa.
Kesäisin perhe asui Aleksanterin palatsissa, Livadijan palatsissa Krimillä tai matkusteli laivalla Suomessa, jonne heille rakennettiin Langinkoskelle oma kalastushuvila. He tekivät lähes joka kesä matkan myös Tanskaan Maria Fjodorovnan vanhempien luokse, jossa toisin kuin Venäjällä tiukasti vartioituina, he nauttivat suhteellisesta vapaudesta Bernstorffin ja Fredensborgin linnassa.
Aleksanteri III ei pitänyt muun sukunsa tuhlauksesta. Kruunulle oli myös kallista maksaa monta uutta suuriruhtinasta vuosittain. Jokainen heistä sai 250 000 ruplaa vuosittain, ja suuriruhtinattaret saivat avioituessaan 1 miljoonan ruplan myötäjäiset. Hän rajoitti vuonna 1885 suuriruhtinaan ja suuriruhtinattaren tittelit sekä "Hänen keisarillinen korkeutensa" -puhuttelun vain keisarin omille lapsille ja miespuolisille lastenlapsille. Loput kantaisivat ruhtinaallista arvonimeä (Keisarillisen veren ruhtinas ja ruhtinatar) ja "Hänen korkeutensa" -puhuttelua sekä saisivat 500 000 ruplaa kertakorvauksena. Hän kielsi myös morganaattiset avioliitot sekä ortodoksisen kirkon ulkopuoliset avioliitot.