stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauna

| Kauna> The Grudge |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Takashi Shimizu
Käsikirjoittaja:  Stephen Susco
Tuottaja:  Takashi Shimizu Robert G. Tapert Doug Davison Taka Ichise
Säveltäjä:  Christopher Young
Kuvaaja:  Katsumi Yanagishima Hideo Yamamoto
Leikkaaja:  Jeff Betancourt
Pääosat:  Sarah Michelle Gellar Jason Behr William Mapother Clea DuVall
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Pictures Entertainment
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   22. lokakuuta 2004  7. tammikuuta 2005
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, japani
Budjetti:  10 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria
Seuraaja:  Kauna 2
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauna (tai The Grudge – kirous, alkuperäisnimeltään The Grudge) on Takashi Shimizun ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka sai ensi-iltansa 22. lokakuuta 2004. Se perustuu Shimizun itse ohjaamaan japanilaiseen elokuvaan Ju-On: The Grudge (2003). Elokuvalle on tehty kaksi jatko-osaa, Kauna 2 vuonna 2006 ja Kauna 3 vuonna 2009. Elokuvaa on parodioitu elokuvassa Scary Movie 4.
Juoni

Karen (Sarah Michelle Gellar) on hoitoalalla oleva opiskelija, joka muuttaa Tokioon poikaystävänsä Dougin (Jason Behr) työn perässä. Hän saa pestin amerikkalaisen vanhan rouvan hoitajana. Nainen asuu aikuisten lastensa talossa, jossa on aikaisemmin tapahtunut murha. Taloa tutkiessaan Karen löytää yläkerrasta vanhan, umpeen teipatun kaapin. Karen kuulee ääniä kaapista ja avaa sen. Kaapissa istui poika, jolla oli kissa sylissään. Karen soittaa paikalle poliisit, jotka löytävät Karenin kauhusta kankeana ja vanhan naisen kuolleena.
Myöhemmin Karenille paljastuu japanilaisen perheen isän lukeneen vaimonsa päiväkirjaa ja saaneen selville tämän rakastuneen toiseen mieheen. Isä oli tappanut vaimonsa sekä poikansa ja tämän kissan. Naisen nimi oli Kayako Saeki (Takako Fuji) ja pojan Toshio (Yuya Ozeki). Murrettuaan naisen niskan, hukutettuaan pojan ja heitettyään kissan seinään, mies vei vaimonsa ruumiin muoviin käärittynä talon ullakolle, ja hirtti itsensä. Syvän vihan ja kaunan vallassa kuolleet Kayako ja Toshio jäivät kummittelemaan taloon (”Jos joku kuolee suuren raivon otteessa, kirous syntyy. Kirous kerääntyy tuohon kuolinpaikkaan. Jos joku kohtaa sen, hän tuhoutuu sen raivosta”)
Karen saa tietää, että kaikki talossa kävijät kuolevat parin viikon sisällä saapumisestaan. Kayakon paikalla ollessa, hänellä on tapana pitää narisevaa kurkusta tulevaa ääntä. Ääni on sama, jota hän piti yrittäessään hengittää niska murtuneena. Toshiolla on tapana matkia kissan voimakasäänistä mau'untaa.
Myöhemmin Karen palaa taloon ja kohtaa Kayakon, joka tappaa Karenin poikaystävän. Karen ottaa sytyttimen Dougin taskusta ja potkaisee nurin bensiinikanisterin, jolloin bensiini leviää lattialle. Hänen ollessa heittämässä palavan sytyttimen bensiiniin, paikalle ilmestyy yhtäkkiä Kayako, joka yrittää estää Karenia heittämästä sytytintä. Lopulta Karen saa sytyttimen heitettyä bensiiniin sytyttäen talon tuleen. Sairaalassa Karen kuulee, että talo saatiin pelastettua palolta ja hän suree Dougin ruumiin luona. Yhtäkkiä Kayako ilmestyy Karenin taakse. Karenin kääntyessä Kayako päästää tutun kuolemanäänen, ja elokuva päättyy silmänkantamaan heidän välillään.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sarah Michelle Gellar  | … |  Karen   |
|  Jason Behr  | … |  Doug   |
|  William Mapother  | … |  Matthew   |
|  Clea DuVall  | … |  Jennifer   |
|  KaDee Strickland  | … |  Susan   |
|  Grace Zabriskie  | … |  Emma   |
|  Bill Pullman  | … |  Peter   |
|  Rosa Blasi  | … |  Maria   |
|  Ted Raimi  | … |  Alex   |
|  Ryo Ishibashi  | … |  Nakagawa   |
|  Yôko Maki  | … |  Yoko   |
|  Yuya Ozeki  | … |  Toshio   |
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä elokuva on atmosfääriltään ehjä mutta tarinaltaan epälooginen, ja haamut ilmaantuvat kovin satunnaisesti ja motivoimattomasti. ”Kaunassa kauhua lietsotaan käyttövoimaksi pelkästään kauhun takia ja sitä tietä luiskahdetaan tusinakaavaan, jossa esteiden raivaaminen jatko-osan tieltä muodostuu sisällön tasapainottamista tärkeämmäksi tavoitteeksi.”
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kauna Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Keuruun Kisailijat

Keuruun Kisailijat on keuruulainen urheiluseura, joka on perustettu 13. syyskuuta 1914.
Seurassa on monta jaostoa: ampumahiihto, hiihto, koripallo, suunnistus ja yleisurheilu. Kisailijoiden pesäpallojoukkue on pelannut jopa ylimmällä sarjatasolla vuonna 1958.
Seura järjesti muun muassa vuonna 2007 hiihdon SM-kilpailut. Vuonna 2009 seura järjestää suunnistuksen SM-erikoispitkän matkan kilpailut. Vuonna 2017 Keuruulla järjestettiin hiihdon SM-kisat.
Palkinnot ja huomionosoitukset pesäpallossa > Miesten Itä–Länsi-valinnat

Jaakko Lovén (1958)
Palkinnot ja huomionosoitukset pesäpallossa > Miesten Liitto–Lehdistö-valinnat

Jaakko Lovén (1958)
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/keuruun_kisailijat.xls
Kauniit poliisit

| Kauniit poliisit |
| --- | --- |

 Kauniit poliisit 2002 Squat Irmeli, Tampere
Tiedot
Toiminnassa:  2001–2005, 2008–
Tyylilaji:  hardcore punk, punk
Kotipaikka:  Tampere, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Nilkki, laulu   Timpuri, basso   Jane, kitara   Ana, kiertue kakkoskitaristi   Hanuri, rummut  
Levy-yhtiö:  Stay Free Underground Records   HöhNIE Records DE   Shitsuck Tapes  
Aiheesta muualla
www.kauniitpoliisit.com
Kauniit poliisit on suomalainen punkyhtye, joka aloitti toimintansa vuonna 2001 ja hajosi 2005. Aktiivisen toimintakautensa aikana kotimaan keikkailun lisäksi Kauniit Poliisit teki kaksi ulkomaankiertuetta. Ensimmäisen ”Vitun Saksa” -kiertueen Saksaan ja Itävaltaan. Toinen kiertue ”Bombs not food” ulottui Englantiin, Skotlantiin ja Saksaan. Kauniiden poliisien musiikki on 82-Hardcore-vaikutteista nopeaa punkrockia. Yhtyeen paikoin humoristiset sanoitukset kyseenalaistavat ja pilkkaavat valtamediaa, poliitikoita ja punkkareita itseään. Yhtye on myös tunnettu cover-valinnoistaan, joista kuuluisimmaksi on tullut PMMP:n alkuperäiskappale ”Rusketusraidat”.
Kauniit poliisit teki comebackin 30. huhtikuuta 2008 Tampereen Vastavirta-klubilla alkuperäisessä kokoonpanossaan.
Diskografia > Studioalbumit

Vahingonlaukaus (2004)
Diskografia > Muut julkaisut

Kauniit poliisit / Ärsyke (2002,  split)
Lekalla päähän (2001,  EP)
Yo-Talon live-kasetti (2003,  live)
Aseita ei ruokaa (2005,  DVD)
Aiheesta muualla

Kauniitpoliisit.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Kauniit poliisit Myspacessa (englanniksi)
Katagogion

| Katagogion> Καταγώγιον |
| --- | --- |
 Katagogionin rauniot.
Sijainti:  Epidauroksen Asklepieionin arkeologinen alue, Asklipieío, Epídavros, Argolis, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°35′51″N, 23°04′38″E
Rakennustyyppi:  vierastalo
Valmistumisvuosi:  320–300 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Asklepioksen pyhäkkö Epidauroksessa 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katagogion (m.kreik. Καταγώγιον, Katagōgion, harvemmin Καταγώγειον, Katagōgeion) oli antiikin aikainen vierastalo Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkköalueella Kreikassa.
Historia

Katagogion rakennettiin hellenistisen kauden alussa noin vuonna 320–300 eaa. Se oli tarkoitettu majoitustiloiksi Asklepieionissa vierailleille lukuisille potilaille ja muille pyhiinvaeltajille, koska pyhäkköalue sijaitsi suhteellisen kaukana Epidauroksen kaupungista. Katagogionia kunnostettiin ja muutettiin roomalaisella kaudella. Rakennuksen romahdettua sen kiviä käytettiin laajasti uudelleen alueen myöhempiin rakennuksiin. Katagogionin rauniot löydettiin vuonna 1893 osana Ateenan arkeologisen seuran suorittamia kaivauksia.
Rakennus

Katagogion oli Epidauroksen suurin rakennus. Se sijaitsi Epidauroksen teatterin luoteispuolella teatterin ja varsinaisen pyhäkköalueen puolessa välissä. Rakennus oli pohjakaavaltaan neliö, jonka koko oli noin 76,3 × 76,3 metriä. Tämä tekee rakennuksen pohjan pinta-alaksi noin 5 822 neliömetriä. Katagogion koostui 160 erikokoisesta huoneesta, jotka oli ryhmitelty neljän suuren, neliömäisen peristyylipihan ympärille. Pihojen kullakin sivulla oli kymmenen doorilaista pylvästä. Pihoja kiersi myös vesikanavointi. Rakennuksen oletetaan olleen kaksikerroksinen.
Rakennuksen sisäänkäynnit olivat itä- ja länsisivuilta, niin että kuhunkin neljään osaan johti yksi sisäänkäynti. Rakennuksen sisällä oli mahdollista liikkua vain kahden pohjoisemman tai kahden eteläisemman osan välillä. Syyksi on ehdotettu sitä, että osa rakennuksesta voitiin tarvittaessa eristää joko pois käytöstä hiljaisempina aikoina tai tarttuvien tautien vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katagogion Wikimedia Commonsissa
Katagogionin raunioita.
Katagogionin raunioita.
Kausalan ravirata

| Kausalan ravirata |
| --- | --- |
Rataluokitus:  Kesärata
Sijainti:  Kymentie 2, 47400 Kausala
Koordinaatit:  60.890419°N, 026.352854°E
Avattu:  1924
Omistaja:  Iitin Hevosystäväinseura
Kilpailupäiviä:  1
Kotisivu
Rataennätykset
 Lämminveriset: Coyote K.Kemp 18,1 (2011)   Suomenhevoset: A.V. Loiske ja Tuokseri 26,3 (2000) 
Kausalan ravirata sijaitsee Iitin kuntakeskuksessa Kausalassa. Vuonna 1924 valmistunut ravirata kuuluu Suomen Hippoksen rataluokituksessa ns. kesäratoihin. Kausalan raviradalla järjestetään ainoastaan yhdet totoravit vuosittain.
Raviradan sisäkentällä sijaitsevat vuonna 1944 alun perin suojeluskuntataloksi rakennettu Ravilinna, vuonna 1984 sen yhteyteen valmistunut liikuntahalli sekä yleisurheilu/jalkapallo-, pesäpallo- ja tenniskentät. Iitin kunnan omistamassa Ravilinnassa on 300:lle hengelle tarkoitettu juhlatila sekä kuntosali. Liikuntahallia käyttävät muun muassa eri palloilulajien harrastajat.
Historia

Kausalan ravirata rakennettiin vuonna 1920 valmistuneen Iitin kunnan rahoittaman Keskustalo-nimisen seuratalon ympärille. Rakennus siirtyi myöhemmin paikallisen suojeluskunnan omistukseen, kunnes se tuhoutui tulipalossa tapaninpäivänä 1941. Vuonna 1944 vanhan suojeluskuntatalon paikalle valmistui kivirakenteinen arkkitehti Pauli Salomaan suunnittelema rakennus. Marraskuussa 1944 sen omistajaksi tuli Iitin hevosystäväinseura ja suojeluskuntatalo nimettiin uudelleen Ravilinnaksi. Vuonna 1978 rakennus siirtyi Iitin kunnan haltuun.
Iitin hevoskeskus

Kausalan raviradan pohjoispuolelle on suunniteltu rakennettavaksi hevoskeskus, johon sijoittuisivat muun muassa harjoitusravirata, ravi- ja ratsastustalleja, maneesi sekä hevoskilinikka. Sen rakentaminen aloitetaan mahdollisesti vuonna 2015, mutta vuonna 2022 mitään edistystä ei ole tapahtunut.
Kirjatäimäiset

| Kirjatäimäiset |
| --- | --- |
 Liposcelis sp.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Jäytiäiset Psocoptera
Alalahko::  Kirjatäimäiset Troctomorpha  Roesler, 1940
Osalahkot
 Amphientometae  Nanopsocetae 
Katso myös
   Kirjatäimäiset Wikispeciesissä   Kirjatäimäiset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirjatäimäiset eli kirjatäit (Troctomorpha) on jäytiäisten lahkoon kuuluva hyönteisten alalahko. Perinteisesti siihen on luettu vain vapaana eläviä lajeja, mutta morfologisten analyysien ja molekyylianalyysien perusteella alalahkoon on yhdistetty myös nisäkkäiden ja lintujen ulkoloisina elävät täit ja väiveet (Phthiraptera), joita aiemmin pidettiin omana lahkonaan.
Kirjatäiden heimon (Liposcelididae) lajit ovat täiden ja väiveiden tapaan litteitä ja siivettömiä, ja heimo kuuluukin täiden ja väiveiden lähimpiin sukulaisiin. Täit ja väiveet ovat luultavasti kehittyneet lintujen ja nisäkkäiden pesissä eläneestä kantamuodosta. Kantamuoto söi luultavasti sieniä ja pesään pudonneita höyheniä tai karvoja, kunnes se alkoi syödä hilsettä ja höyheniä suoraan pesän asukista. Loisimiseen sopeutuessaan täiden ja väiveiden raajat ja tuntosarvet lyhenivät huomattavasti, jotta ne pysyisivät paremmin isännässään kiinni ja voisivat liikkua sulavammin höyhenten ja karvojen seassa. Nykyisten täiden ja väiveiden tuntosarvet koostuvatkin enintään vain viidestä jaokkeesta, kun alalahkon muilla lajeilla jaokkeita on 11–17.
Suomessa tavataan täit ja väiveet mukaan lukien 313 lajia kirjatäimäisiä. Ilman täitä lajeja on vain yhdeksän.
Luokittelu

Kirjatäimäisten luokittelu:
Alalahko: Kirjatäimäiset (Troctomorpha)
Osalahko: Amphientometae
Yläheimo: Amphientomoidea
Heimo: Amphientomidae
Yläheimo: Electrentomoidea
Heimo: Compsocidae
Heimo: Electrentomidae
Heimo: Musapsocidae
Heimo: Protroctopsocidae
Heimo: Troctopsocidae
Suku: †Globopsocus
Suku: †Libanomphientomum
Heimo: Manicapsocidae
Suku: †Scocompus
Osalahko: Nanopsocetae
Kladi: Täit ja väiveet (Phthiraptera)
Kladi: Amblycera
Heimo: Boopiidae
Heimo: Gyropidae
Heimo: Laemobothriidae
Heimo: Menoponidae
Heimo: Ricinidae
Heimo: Trimenoponidae
Kladi: Täit (Anoplura)
Heimo: Hyljetäit (Echinophthiriidae)
Heimo: Enderleinellidae
Heimo: Haematopinidae
Heimo: Hamophthiriidae
Heimo: Hoplopleuridae
Heimo: Hybopthiridae
Heimo: Linognathidae
Heimo: Microthoraciidae
Heimo: Neolinognathidae
Heimo: Pecaroecidae
Heimo: Pedicinidae
Heimo: Ihmistäit (Pediculidae)
Heimo: Polyplacidae
Heimo: Pthiridae
Heimo: Ratemiidae
Kladi: Väiveet (Ischnocera)
Heimo: Philopteridae
Heimo: Trichodectidae
Kladi: Elefanttitäit (Rhynchophthirina)
Heimo: Haematomyzidae
Heimo: Kirjatäit (Liposcelididae)
Heimo: Pachytroctidae
Heimo: Huppukirjatäit (Sphaeropsocidae)
Kiss-Kiss

Fazerin Parhain -makeisia, Kiss-Kiss-karamelli vasemmassa yläkulmassa.
Kiss-Kiss on Fazerin vuonna 1897 lanseeraama makeinen. Se on Fazerin kolmanneksi vanhimpia makeistuotteita. Kiss-Kissiä myydään nykyisin joulun alla erillisissä paketeissa ja ympäri vuoden Fazerin Parhain -pussissa muiden makeisten joukossa. Se on suippo, päältä pehmeä, rapea ja vaaleanpunainen ja kätkee sisälleen venyvää ja sitkeää toffeeta.
Kiss-Kiss-karamelli on kääritty kissakuvioiseen paperiin. Leikkivät tai soittavat kissanpennut ovat olleet kääreissä aina, ja kun Suomen makeisteollisuus täytti vuonna 1991 sata vuotta, kissat pääsivät postimerkkiin. Kiss-Kissin tavaramerkki rekisteröitiin 15. marraskuuta 1901, mikä tarkoittaa että se on vanhin suomalainen Suomessa voimassa oleva tavaramerkki.
Neuvostoliitossa ja nyttemmin Venäjällä on saatavilla Кис Кис -toffeemakeisia, joissa Fazerin makeisten tapaan käärepaperissa on kissankuvia, mutta makeinen itse on neliön muotoinen. Кис-Кис ääntyy samoin kuin Suomen Kiss-Kiss.
Aiheesta muualla

Kiss-Kiss Elonet., lyhyt tv-mainos vuodelta 1985.
Kléberson

José Kléberson
José Kléberson Pereira (s. 19. kesäkuuta 1979 Uraí, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Kléberson voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002 Etelä-Korean ja Japanin MM-kisoissa. Hän on keskikenttäpelaaja.
Kléberson aloitti uransa Brasiliassa PSTC Londrinassa kaudella 1997–98 ja siirtyi seuraavalla kaudella Atlético Paranaenseen. Klébersonin esitykset vuoden 2002 MM-kisoissa saivat Euroopan suurseurat kiinnostumaan hänestä ja hän siirtyikin vielä samana vuonna Manchester Unitediin Englannin Valioliigaan. Klébersonin siirto Manchester Unitediin osoittautui kuitenkin epäonnistuneeksi. Pienten loukkaantumisten ja Alex Fergusonin luottamuspulan vuoksi Kléberson pelasi kahden kauden aikana vain 28 ottelussa. Hän siirtyi 8. elokuuta vuonna 2005 Turkkiin Beşiktaşin joukkueeseen, jossa pelasi kaksi kautta. Vuonna 2007 hän teki sopimuksen Brasilian pääsarjan Flamengon kanssa, mutta pelasi ensimmäisen ottelunsa siirtoepäselvyyksien vuoksi vasta helmikuussa 2008.
Kléberson esiintyi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 27 maaottelussa vuosina 2002–2004 ja teki niissä kaksi maalia. MM-kisoissa 2002 hän pelasi viidessä ottelussa, muun muassa koko loppuottelun. Hän putosi maajoukkueringistä peliajan jäätyä vähäiseksi Manchester Unitedissa. Saatuaan taas säännöllistä peliaikaa Flamengossa hän nousi takaisin maajoukkueeseen ja oli mukana MM-kisoissa 2010.
Kirjallisuusvuosi 1714

Kirjallisuusvuosi 1714 käsittelee vuoden 1714 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

4. heinäkuuta – Tutkija Antonio Magliabechi testamenttasi Firenzessä kirjastonsa esimiehelleen Toscanan suurherttualle Cosimo III:lle Firenzen yleisen kirjaston perustamiseksi.
Zachris Topeliuksen isän isoisä Kristoffer Toppelius pakeni isonvihan takia sisarustensa ja äitinsä kanssa Oulusta Muhokselle piilopirttiin.
Kirjoituskoneen tarina alkoi, kun englantilainen Henry Mill patentoi laitteen, jolla kirjoitettu teksti näytti painetulta.
Rastattin rauhansopimus kirjoitettiin ranskaksi. Siitä alkoi latinan asteittainen syrjäytyminen diplomaattisena kielenä.
The Scriblerus Club, kirjailijoiden ja kirjallisuuden ystävien epävirallinen kerho, kokoontui ensimmäisen kerran Lontoossa. Perustajajäseniin kuuluivat Jonathan Swift, Alexander Pope, John Gay ja John Arbuthnot, jonka Lontoon-kodissa kokoukset pidettiin sekä Thomas Parnell, Henry St John ja Robert Harley.
Venäjän ensimmäinen valtionkirjasto perustettiin. Ensimmäinen kirjastonhoitaja vuonna 1714 oli saksalainen Johann Daniel Schumacher. Kirjakanta koostui alun perin pääasiassa Moskovan lääketieteellisen kansliakirjaston ja Kuurinmaan herttuakunnan kirjastosta, mutta sitä laajennettiin jo ensimmäisten vuosikymmenten aikana yksityisillä kokoelmilla, pääasiassa Pietari Suuren kesäpalatsin kirjastolla.
Julkaisuja

Gottfried Leibniz – Monadologie (filosofiaa)
Chikamatsu Monzaemon – Kokusen’ya kassen (japanilainen melodramaattinen romaani)
Nicholas Rowe – Lady Jane Grey (tragedia 1500-luvun Englannin kuningattaresta)
Brook Taylor – Methodus Incrementorum Directa et Inversa
Christian Friedrich Witt – Psalmodia sacra, oder: Andächtige und schöne Gesänge (koraalikirja)
Kirjallisuusvuosi 1718

Kirjallisuusvuosi 1718 käsittelee vuoden 1718 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Voltaire, oikealta nimeltään François-Marie Arouet, otti kirjailijanimensä päivittäiseen käyttöön ollessaan vankina Bastiljin linnoituksessa.
Abraham de Moivren teos The Doctrine of Chances oli ensimmäinen todennäköisyyslaskentaa käsittelevä teos.
Julkaisuja

Joseph Addison – Poems on Several Occasions
Karl Heinrich von Bogatzky – Güldene Schatzkästlein der Kinder Gottes
Johann Jakob Dillenius – Catalogus plantarum sponte c. Gissam nascentium (kuvitettu kasvio)
Jan Jonston – Theatrum universale omnium animalium, piscium, avium, quadrupedum, exanguium aquaticorum, insectorum et angium (puolalaisen luonnontieteilijän postuumi teos)
António Vieira – História do Futuro (portugalinkielinen utopistinen romaani)
Voltaire – Oedipus (Voltairen ensimmäinen näytelmä)
Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit

| Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  punk rock, ramopunk
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Iso-Jarnold, laulu   Juhani Liskomäki, basso, laulu   TeeTee Saari, kitara   BeeBee Backman, rummut   Kimmo Liskomäki, kapellimestari  
Levy-yhtiö:  Rocket Records, 2007–   Woimasointu, 2004–2006  
Aiheesta muualla
www.myspace.com/liskomaki
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit on vuonna 2002 perustettu punkpoprockia ja ramopunkia soittava yhtye. Se julkaisi vuoden 2004 alussa debyyttialbuminsa Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit. Alkuvuonna 2005 Woimasointu julkaisi yhtyeen toisen albumin Liskoelämää. Yhtyeen kappale ”Sankari duunissa” oli mukana Woimasoinnun vuonna 2005 julkaisemalla kokoelma-albumilla 1-2-3-4!. Yhtyeen kolmannen albumin Perustuu tositapahtumiin julkaisi Rocket Records kesäkuussa 2008.
Yhtye on kotoisin Helsingin Lauttasaaresta, jossa asuvat Kimmo ja Juhani Liskomäki. Saari asuu Helsingin Kalliossa, Backman Espoossa ja Iso-Jarnold Juvalla.
Diskografia > Albumit

Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit (2004)
Liskoelämää (2005)
Perustuu tositapahtumiin (2008)
Diskografia > Kokoelmilla

1-2-3-4! (2005)
Musiikin juhlaa 1 (2012)
Musiikin juhlaa 2 (2012)
Aiheesta muualla

Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit Myspacessa (englanniksi)
Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit Ramopunk.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kimmo Liskomäen Pitkät Kalsarit Rocket Recordsin artistisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjallisuusvuosi 1719

Kirjallisuusvuosi 1719 käsittelee vuoden 1719 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Saksalainen kustannusliike Breitkopf & Härtel perustettiin Leipzigissa.
Euroopan ensimmäinen järjestelmällinen väestön­laskenta suoritettiin Brandenburgin alueella Preussissa.
Julkaisuja

Daniel Defoe – Robinson Crusoe, "ensimmäinen englanninkielinen romaani"
Nils Hufwedsson Dal – Boërosia
Daniel Medelplan – Pälkäneen puuaapinen
Richard Steele – The Plebeian
Christian Wolff – Vernünftige Gedanken von Gott, der Welt, und der Seele des Menschen
Kirjallisuusvuosi 1715

Kirjallisuusvuosi 1715 käsittelee vuoden 1715 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Matemaatikko Brook Taylor julkaisi teoksen Essay on Linear Perspective, jossa syvennettiin perspektiivin ja sen pakopisteen periaatteita.
Julkaisuja

Colen Campbell – Vitruvius Britannicus (kuvateos Britannian arkkitehtuurista, ensimmäinen osa)
Johann Christian Günther – Die von Theodosio bereute Eifersucht (näytelmä)
Daniel Juslenius – De miseriis Fennorum (suom. Suomen onnettomuus, 2004)
Alain-René Lesage – Histoire de Gil Blas de Santillane (veijariromaani)
Chikamatsu Monzaemon – Kokusen’ya kassen (japanilainen melodramaattinen romaani)
Nicholas Rowe – Lady Jane Grey (tragedia 1500-luvun Englannin kuningattaresta)
Brook Taylor – Methodus Incrementorum Directa et Inversa
Christian Friedrich Witt – Psalmodia sacra, oder: Andächtige und schöne Gesänge (koraalikirja)
Kenneth McKellar (poliitikko)

Kenneth McKellar
Kenneth Douglas McKellar (29. tammikuuta 1869 Richmond, Alabama – 25. lokakuuta 1957 Memphis, Tennessee) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui liittovaltion senaatin jäsenenä Tennesseestä vuosina 1917–1953. Sitä ennen hän oli istunut edustajainhuoneessa 1911–17 – alun perin George W. Gordonin kuoleman tyhjäksi jättämällä paikalla.
McKellar oli senaatin puheenjohtaja pro tempore vuosina 1945–1947 ja 1949–1953. Hän oli uudelleen ehdolla senaattiin vuonna 1952, mutta ei enää päässyt uudelle kaudelle. Paikan sai hänen sijaansa Albert Gore vanhempi.
McKellar oli syntyjään Alabamasta. Hän kouluttautui lakimieheksi ja muutti sen jälkeen Memphisiin, Tennesseen osavaltioon. Hän kuoli Memphisissä 88-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Biographical Directory of the United States Congress (englanniksi)
Kashiwa (1915)

| Kashiwa / 柏 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Nagasaki
Kölinlasku:  3. marraskuuta 1914
Laskettu vesille:  14. helmikuuta 1915
Palveluskäyttöön:  4. huhtikuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  665 t (normaali) 850 t (kuormattu)
Pituus:  83,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,3 m
Syväys:  2,3 m
Koneteho:  9 500 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  92
Aseistus
Aseistus:  1 × 120 mm/40 -tykkiä 4 × 80 mm/40 -tykkiä 4 × 452 mm torpedoputkea
Kashiwa (jap. 柏) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1915 valmistunut Kaba-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1914 hankinnoissa Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 3. marraskuuta 1914. Alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1915 ja valmistui 4. huhtikuuta.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.