stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Dasher (1894)

| HMS Dasher |
| --- | --- |
 HMS Dasher

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow and Company, Poplar
Kölinlasku:  joulukuu 1893
Laskettu vesille:  28. marraskuuta 1894
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1896
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1912
Tekniset tiedot
Uppouma:  259 t
Pituus:  59 m
Leveys:  5,6 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  3 800 ihp
Nopeus:  27 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 18" torpedoputkea
HMS Dasher oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 valmistunut Charger-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 12. lokakuuta 1893 Yarrow and Companyltä Poplarista, jolloin sen valmistusmisajankohdaksi määrättiin 12. lokakuuta 1894. Aluksen köli laskettiin joulukuussa 1893 telakkanumerolla 992 ja se laskettiin vesille 28. marraskuuta 1894. Alus valmistui maaliskuussa 1896.
Palvelus

Alus palveli Britteinsaarten vesillä ja se myytiin 14. toukokuuta 1912 romutettavaksi King and Sonsille.
Mack David

Mack David (5. heinäkuuta 1912 New York – 30. joulukuuta 1993 Rancho Mirage) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hänet tunnetaan erityisesti elokuviin ja televisioon tekemistään kappaleista. David oli kahdeksan kertaa ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hän työskenteli urallaan muun muassa Jerry Livingstonin, Burt Bacharachin ja Henry Mancinin kanssa.
Elämä ja ura

Mack David halusi nuorena lakimieheksi ja opiskelikin lakia Cornellin yliopistossa ja St. John’s Universityssä New Yorkissa. Hän neuvoi nuorempaa veljeään, sanoittaja Hal Davidia, hylkäämään musiikkiuran ja hankkimaan vakaamman ammatin. Veli kuitenkin pysyi päätöksessään ansaita elantonsa musiikilla. Hän tuli myöhemmin kuuluisaksi erityisesti Burt Bacharachin sanoittajana ja voitti muun muassa Oscar-palkinnon kappaleella ”Raindrops Keep Fallin’ on My Head”. 1920-luvun lopulle tultaessa myös Mack vaihtoi lakitieteen opiskelemisen lauluntekijän uraan.
David oli pääasiassa sanoittaja, mutta toisinaan myös sävelsi kappaleita. Hänen merkittävimmäksi yhteistyökumppanikseen tuli säveltäjä Jerry Livingston. Yli 50-vuotisen uransa aikana hän ehti työskennellä myös lukuisien muiden säveltäjien, mukaan lukien Al Hoffmanin, Alex Kramerin, Count Basien, Jimmy Van Heusenin, Johnny Greenin, Burt Bacharachin ja Henry Mancinin, kanssa.
Vuonna 1948 David muutti Kaliforniaan ja alkoi tehdä aktiivisesti musiikkia elokuviin ja televisioon. Hänen elokuvatuotantoonsa kuuluvat Walt Disneyn Tuhkimo sekä Dean Martinin ja Jerry Lewisin komediat Armeijan monnit, Laivaston monnit ja Laskuvarjomonnit. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi yhteensä kahdeksan kertaa kappaleilla ”Bibbidy Bobbidi Boo”, ”The Hanging Tree”, ”Bachelor in Paradise”, ”Walk on the Wild Side”, ”It's a Mad, Mad, Mad, Mad World”, ”Hush, Hush, Sweet Charlotte”, ”The Ballad of Cat Ballou” ja ”My Wishing Doll”.
David kirjoitti englanninkieliset sanat Édith Piafin hittiin ”La Vie en rose” vuonna 1950. Samana vuonna hän käänsi englanniksi myös toisen Louiguyn sävellyksen, ”Cherry Pink and Apple Blossom White”. Hänen muihin tunnettuihin kappaleihinsa kuuluvat vuoden 1939 ”Moon Love”, Duke Ellingtonin kanssa kirjoitettu ”I’m Just a Lucky So-and-So” ja countryduo The Juddsin vuonna 1990 hitiksi nostama ”Born to Be Blue”. Monissa suosituissa televisio-ohjelmissa on käytetty Davidin kirjoittamaa tunnusmusiikkia. Näihin kuuluvat Kasper, kiltti kummitus, 77 Sunset Strip, Hawaiian Eye, Bourbon Street Beat ja Surfside 6.
Mack David kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Rancho Miragessa, Kaliforniassa, vuonna 1993 kärsittyään vuosia sydänvaivoista. Hänellä ja hänen vaimollaan Beatricella oli yksi poika ja yksi tytär.
Data

Data on tietoa, jolla itsessään ei ole välttämättä semanttista merkitystä tai informatiivista järjestystä. Jos informaatiolle edelleen voidaan antaa semanttinen merkitys, on se myös tietoa.
Dataa ovat esimerkiksi
äänteet puheessa
kirjaimet painetussa tekstissä
bitit tietokoneessa
biologinen data, kuten emäsparit DNA:ssa.
Datan ja informaation ero on suhteellinen. Datan käsittely tapahtuu monesti useassa vaiheessa, ja yhden vaiheen käsitelty data saattaa olla ”raakaa” dataa seuraavalle vaiheelle. Dataa voidaan pitää osana ns. DIKW-mallia, käsitepyramidia, jossa data on alin kerros. Sitä seuraavat kasvavan abstraktiotason mukaisessa järjestyksessä informaatio (information), tietämys (knowledge) ja viisaus (wisdom).
Etymologia

Latinassa data on monikko sanasta datum, ’annettu’, myös 'päivämäärä'.. Datan suomennoksiksi on ehdotettu mm. sanoja aje, anne, ape, luote, syöte, tiedos ja täsme, mutta niistä mikään ei ole saavuttanut suosiota. Geometriassa, matematiikassa ja vastaavissa yhteyksissä datalla on tarkoitettu annettuja alkuarvoja. Tieteessä data viittaa tutkimuksen aineistoon. Tietotekniikassa data taas viittaa muun muassa lukuihin, kirjaimiin ja kuviin sellaisinaan, ilman erityistä merkitystä.
Data tietotekniikassa

Tietotekniikassa ohjelman käytön kontekstissa data erotetaan usein ohjelmakoodista. Ohjelmakoodi (joka toki laajan määritelmän mukaan on itsekin dataa) on joukko konekielisiä käskyjä, ja muut ohjelman käyttämät tiedostot tai muistialueet sisältävät varsinaista dataa.
Days of Wine and Roses (kappale)

”Days of Wine and Roses” (suom. ”Ruusujen ja viinin aika”) on Henry Mancinin säveltämä ja Johnny Mercerin sanoittama laulu vuoden 1962 elokuvasta Viinin ja ruusujen aika. Kappaleen lauloi elokuvassa Andy Williams ja se palkittiin seuraavan vuoden Oscar-gaalassa parhaan laulun palkinnolla. Sekä Williamsin että Henry Mancinin orkesterin nauhoitukset nousivat top 40 -listalle, ja myös Perry Como nauhoitti suositun version kappaleesta. American Film Institute sijoitti kappaleen vuonna 2004 julkaistun 100 hienoimman elokuvalaulun listallaan sijalle 39.
”Days of Wine and Rosesista” on tullut erityisen suosittu jazzkitaristien keskuudessa, ja se luetaan nykyisin jazzstandardiksi. Kitaristeista sen ovat äänittäneet muun muassa Joe Pass, Barney Kessel, Laurindo Almeida ja Wes Montgomery. Muihin kappaleen nauhoittaneihin jazzartisteihin kuuluvat Dizzy Gillespie, Sarah Vaughan, Milt Jackson, Art Farmer, Duke Ellington, Oscar Peterson ja Bill Evans.
Hyväntuulen Laulajat nauhoitti suomenkielisen version kappaleesta vuonna 1984. Suomenkieliset sanat kirjoitti Esko Elstelä.
Ihmisen lisääntyminen

Ihmisen lisääntyminen tapahtuu suvullisesti. Sen vaiheita ovat sukusolujen tuottaminen, parinvalinta, sukupuoliyhdyntä, munasolun hedelmöittyminen, naisen raskaus, synnytys ja lapsen hoito.
Sukusolut

Ihminen lisääntyy suvullisesti, kuten lähes kaikki muutkin selkärankaiset eläimet. Ihmisyksilö saa alkunsa kahden erilaisen sukusolun yhdistyessä, kun siittiö hedelmöittää munasolun. Tällöin munasolun sisältämä perintöaines yhdistyy siittiön tuottamaan perintöainekseen.
Sukupuolista ihmisnaaras eli nainen tuottaa munasoluja, ja ihmiskoiras eli mies tuottaa siittiöitä. Munasolu on ihmisen suurin solu, ja niitä vapautuu vain yksi naisen jokaista kuukautiskiertoa kohti. Siittiöt ovat hyvin pieniä, mutta niitä syntyy miehen kiveksissä niin paljon, että yhdellä kertaa niitä vapautuu jopa satoja miljoonia. Siittiöiden suurelle määrälle ei ole löydetty vielä selitystä. Vaikka munasolun hedelmöittääkin vain yksi siittiö, hedelmöittymiseen vaaditaan tavallisesti jostain syystä vähintään noin 60 miljoonan siittiösolun kerta-annos. Miesten siittiömäärät ovat jostain syystä selvästi vähentyneet monissa maissa 1900-luvulta alkaen.
Kiveksissä on noin 400 miljoonan siittiön varasto. Siittiöitä alkaa syntyä, kun mies on saavuttanut sukukypsyyden. Miehellä on ulkoiset kivekset, jotta siittiöiden lämpötila ei nousisi liian korkeaksi. Siittiössä on kolme osaa: perintötekijät ovat siittiön päässä, liikkeensä siittiö tuottaa hännällään ja energiansa mitokondrioilla.
Munasoluja syntyy naisen munasarjoissa. Munasolun irtoamista toisesta munasarjasta noin kuukauden välein kutsutaan ovulaatioksi. Irrottuaan munasolu liikkuu munanjohdinta pitkin kohti kohtua. Tällä matkallaan se voi hedelmöittyä, jos se kohtaa siittiön. Naisen kuukautiskiertoon kuuluu munasolun irtoamisen lisäksi myös kohdun sisäseinämän irtoaminen, mistä seuraa verenvuotoa. Tämän tarkoitusta ei tiedetä varmasti.
Parinvalinta

Kulttuuri vaikuttaa suuresti ihmisen parinvalintaan, ja siinä on paljon vaihtelua. Jotkin ihmisyhteisöt suosivat yksiavioisuutta, toiset moniavioisuutta. Ihmiset muodostavat usein pariskuntia, jotka lisääntyvät vain keskenään, joskin uskottomuuttakin esiintyy jonkin verran. Ihmiselle on historiansa aikana ollut tyypillistä, että naiset ovat pariutuessaan muuttaneet useammin kuin miehet. Lähisukulaisten väliset liitot eli insesti on kaikissa yhteisöissä kielletty eli tabu, joskin lähisukulaisuuden määritelmät vaihtelevat. Insestiä vähentää myös se, että yhdessä kasvaneet ihmiset eivät yleensä pidä aikuisina toisiaan seksuaalisesti kiinnostavina.
Tutkimukset naisen seksuaalisen halun vaihtelusta kuukautiskierron aikana ovat antaneet vaihtelevia tuloksia. Monessa niistä on kuitenkin havaittu, että nainen on seksuaalisesti halukkaimmillaan kuukautiskierron toisella viikolla.
Yhdyntä ja hedelmöittyminen

Siittiö hedelmöittää munasolun sukupuoliyhdynnässä. Hedelmöittyminen voi ihmisellä tapahtua missä vaiheessa naisen kuukautiskiertoa tahansa. Helpointa se on kuukautiskierron alkupuolen aikana, etenkin kuudentena päivänä kuukautisvuodosta.
Ihmisellä ei ole kiima-aikaa kuten monella eläimellä, vaan nainen voi tulla raskaaksi milloin tahansa vuoden aikana. Lapsia syntyy eniten keväisin ja toiseksi eniten syksyisin, joskin tämä kaava on 1900-luvulta alkaen heikentynyt. Syntyvyyden vuodenaikavaihtelulle on esitetty useita selityksiä.
Raskaus

Kun siittiö on hedelmöittänyt munasolun ja munasolu on siirtynyt kohtuun, nainen on raskaana. Alkio kiinnittyy kohdunseinämään istukan välityksellä, jonka kautta se saa ravintoa äidiltään. Alkiota aletaan kutsua sikiöksi kahdeksan viikon kuluttua hedelmöityksestä, kun sen elinjärjestelmät ovat kehittyneet ja se muistuttaa jo ihmistä. Raskaus kestää keskimäärin 38 viikkoa eli 266 päivää. Yksi nainen kahdestakymmenestä kantaa kaksi viikkoa sitä lyhyemmin tai kauemmin. Sikiöitä ihmisen kohdussa kasvaa yleensä yksi kerrallaan. Kaksoset syntyy noin yhdessä 80 raskaudesta ja kolmoset yhdessä 7000:sta. Sitä useampia lapsia kerrallaan syntyy saman kaavan mukaan noin 80 kertaa harvemmin per lisälapsi.
Synnytys

Lapsi syntyy tavallisesti yhdeksän kuukauden raskauden jälkeen. Synnytyksessä lapsi tulee kohdusta synnytyskanavan läpi normaalisti pää edellä. Vastasyntyneen paino on keskimäärin kuusi prosenttia äidin painosta, mikä on kaksi kertaa enemmän kuin muilla kädellisillä. Vauvan suuren koon vuoksi naisen lantio on synnytyksen helpottamiseksi leveämpi ja muutenkin erilainen kuin miehellä. Ihmisen synnytys on siltikin vaikeampi ja vaarallisempi kuin muilla eläimillä, ja se kestää useita tunteja.
Vauvan kehitys

Vastasyntynyt ihmislapsi on suhteellisen kehittymätön ja avuton muiden kädellisten lapsiin verrattuna. Muun muassa liikkumisen opettelu ja aivojen kehittyminen kestävät kauan. Vauva onkin riippuvainen hoivasta kauan syntymänsä jälkeen. Syntymän jälkeen äiti voi imettää lastaan rinnoillaan, jotka erittävät ravinteikasta äidinmaitoa. Imetys päättyy, kun äiti vieroittaa lapsen. Imetysajat vaihtelevat kulttuureittain.
Lisääntymisen säännöstely

Ihminen pystyy säännöstelemään lisääntymistään monin tavoin, kuten ehkäisyllä, pidättyvyydellä, kastraatiolla, abortilla ja keinohedelmöityksellä.
Siittiö tunkeutumassa munasoluun.
Kohdun laajeneminen kuukausi kuukaudelta raskauden aikana.
Daumantas

| Daumantas Pyhä Timofej |
| --- | --- |

Nalšian ruhtinas Pihkovan ruhtinas
 Nalšian ruhtinas vuoteen 1263 Pihkovan ruhtinaana 1266-1299  
Henkilötiedot
Syntynyt: ei tiedossa
Kuollut: 27. toukokuuta 1299
Daumantas eli Pyhä Timofej (k. 27. toukokuuta 1299) oli liettualainen ruhtinas ja myöhemmin Pihkovain ruhtinas ja ortodoksisen kirkon pyhimys. Daumantas tunnetaan myös liettualaisen suuriruhtinas Mindaugasin murhaajana.
Elämäkerta

Daumantas oli vuoteen 1263 saakka Nalšian ruhtinas. Liettuaa johti tuolloin Mindaugas, jonka vaimo Morta oli kuollut. Mindaugas kaappasi uudeksi vaimokseen tämän sisaren, joka oli kuitenkin jo Daumantasin vaimo. Niinpä Daumantas surmasi Mindaugasin ja kaksi tämän poikaa Mindaugasin kilpailija Treniotan rohkaisemana vuonna 1263 näiden ollessa sotaretkellä Brjanskissa. Murhan jälkeen Mindaugasin poika Vaišvilkas otti vallan Treniotalta ja karkotti Daumantasin Pihkovaan. Pihkovassa Daumantas kastettiin ortodoksiseen uskoon ja hän otti nimen Timofej. Vielä ennen kuolemaansa vuonna 1299 hänet valittiin myös Pihkovan ruhtinaaksi vuonna 1266. Valtakautenaan hän taisteli useaan otteeseen menestyksekkäästi Liivinmaan ritarikuntaa vastaan.
Kuoleman jälkeen

Daumantasin kuoleman jälkeen ortodoksinen kirkko julisti hänet pyhimykseksi. Ensimmäinen tunnettu hänelle pyhitetty kirkko on rakennettu vuonna 1374 Pihkovaan. Pihkovan ja Liettuan suhteiden lähennyttyä 1300-luvulla Timofejista tuli molempien maiden suojelupyhimys. Hän saikin kuolemansa jälkeen maineen ortodoksisuuden puolustajana ja lännen uhan torjujana. Suuriruhtinaan murhaa ei juurikaan muisteltu. Vaikka Daumantas oli Aleksanteri Nevskiä vanhempi hahmo, hän jäi tämän varjoon. Daumantasia ei myöskään kanonisoitu Nevskin tavoin Venäjän kirkon synodeissa 1540- ja 1550-luvuilla, sillä hän painotti Pihkovan itsenäisyyttä Moskovan sijaan. Iivana Julma käytti Daumantasin liettualaistaustaa myöhemmin syynä hyökätä Liettuaan. Hän väitti Liettuan kuuluneen Daumantasin kautta ortodoksiseen maailmaan ja sitä myöten Moskovan olevan oikeutettu valloittamaan tämän.
De Brangesin lause

Funktioteoriassa de Brangesin lause kertoo välttämättömän ehdon sille, että analyyttinen funktio kuvaa yksikkökiekon injektiivisesti kompleksitasoon. Lause on nimetty ranskalais-amerikkalaisen Louis de Brangesin mukaan, mutta se tunnettiin aikaisemmin  Bieberbachin otaksumana saksalaisen Ludwig Bieberbachin mukaan.  Otaksuman esitti Bieberbach jo vuonna 1916, mutta sen todisti de Branges vuonna 1984. Myöhemmin de Brangesin alkuperäistä todistusta on pystytty lyhentämään.
De Brangesin lause koskee yksikkökiekossa sileän eli injektiivisen analyyttisen funktion  f Taylorin sarjan kertoimia. Kun  f normitetaan niin, että  f(0)=0 ja  f'(0)=1, niin   f:llä on  yksikkökiekossa potenssisarjaesitys, joka on muotoa
De Brangesin lauseen mukaan kaikilla  n\geq 2 on
Lisäksi kertoimien maksimit saavutetaan. On nimittäin  |a_{n}|=n silloin ja vain silloin, kun
missä  |\lambda |=1.
Väitteen todisti oikeaksi tapauksessa  n=2 Ludwig Bieberbach vuonna 1916. Vuoteen 1973 mennessä väite oli onnistuttu todistamaan oikeaksi, kun  n\leq 8.
Jarmo Ikävalko

Jarmo Juhani Ikävalko (s. 20. kesäkuuta 1963 Imatra) on entinen suomalainen 400 metrin aitajuoksija. Hän edusti Harjavallan Työväen Urheilijoita ja Leppävaaran Sisua.
Ikävalko edusti Suomea neljässä aikuisten ulkoratamaaottelussa ja yhdessä Euroopan cupin kilpailussa. Hän saavutti Kalevan kisoissa hopeaa Kuopiossa 1987 ajalla 52,17 s ja pronssia Helsingissä 1991 ajalla 51,68. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai hopeaa 300 metrin aitajuoksussa Tampereella 1991 ennätyksellään 36,61 s.
Ikävalko juoksi 400 metrin aitajuoksun ennätyksensä 50,96 s Laukaassa 18. elokuuta 1991. 400 metrin juoksun ennätyksensä 47,47 hän juoksi kuusi päivää myöhemmin Vantaalla.
Ikävalko sai vuonna 1986 varoituksen allergialääkkeen sisältämän piristeen käytöstä.
Glenn Davis
Henkilökohtaiset ennätykset

100 jaardia 9,7 s
100 metriä 10,3 s
200 metriä (kaarteella) 21,0 s
400 metriä 45,5 s
440 jaardia 45,7 s (ME)
120 jaardin aitajuoksu 14,3 s
200 metrin aitajuoksu 22,5 s (ME)
400 metrin aitajuoksu 49,2 s (ME)
440 jaardin aitajuoksu 49,9 s (ME)
Korkeushyppy 192 cm
Pituushyppy 732 cm
Ilanski

Ilanski (ven. Ила́нский) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kanin sivujoen Ilankan varrella 279 kilometriä Krasnojarskista itään. Kaupunki on Ilanskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata (Ilanskajan asema). Eteläpuolelta kaupungin ohittaa Novosibirskin ja Irkutskin välinen M53-valtatie. Asukkaita on 16 200 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa Siperian maantien rakentamisen yhteydessä vuonna 1733. Vuodesta 1822 lähtien Ilanskojen kylä oli Kanskin piirikuntaan kuulunut kuntakeskus. Vuonna 1891 alettiin rakentaa rautatietä. Vuonna 1939 Ilanskista tuli kaupunki.
Nykyään Ilanskissa on teräsbetonirakennetehdas, rautatieliikenteen yrityksiä ja puunjalostusteollisuutta. Kaupungissa toimii rautatiemuseo.
David and Jonathan

David and Jonathan (Fanclub, 1967)
David and Jonathan oli 1960-luvun brittiläinen lauluduo, joka koostui paremmin lauluntekijöinä tunnetuista Roger Cookista ja Roger Greenawaystä.
Bristolilaiset Cook ja Greenaway tutustuivat The Kestrels -nimisessä lauluyhtyeessä ja alkoivat tehdä yhdessä musiikkia vuonna 1965. He työskentelivät 1960-luvun puolivälissä tuottaja George Martinin ohjauksessa ja nauhoittivat vuonna 1966 cover-version The Beatlesin kappaleesta ”Michelle”, joka nousi top 20:een sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Myöhemmin samana vuonna heidän oma kappaleensa ”Lovers of the World Unite” nousi hitiksi Britanniassa.
Diskografia > Singlet

Laughing Fit to Cry (1965)
Michelle (1966)
Speak Hear Name (1966)
Lovers of the World Unite (1966)
Ten Storeys High (1966)
Tu cambi idea (1966)
Scarlet Ribbons (For Her Hair) (1966)
The Magic Book (1967)
She's Leaving Home (1967(
Softly Whispering I Love You (1967)
You Ought to Meet My Baby (1968)
Diskografia > Albumit

David and Jonathan (1966)
Michelle (1966)
The Very Best of David and Jonathan (1967)
Lovers of the World Unite (1984)
Identity Crisis

| Identity Crisis Sweet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980
 Julkaistu: lokakuu 1982
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Sweet
 Tyylilaji: hard rock, uusi aalto
 Kesto: 33.10
 Levy-yhtiö: Polydor Records
Muut kannet
   Albumin takakansi
Listasijoitukset
 Ei listasijoitusta Länsi-Saksassa.
Sweetin muut studioalbumit
| Waters Edge 1980 | Identity Crisis 1982 | A 1992 |
Identity Crisis on brittiläisen Sweet-yhtyeen yhdeksäs ja samalla viimeinen studioalbumi sen alkuperäisenä toiminta-aikakautena. Lokakuussa 1982 ainoastaan Länsi-Saksassa ja Meksikossa julkaistulla levyllä on kuultavissa 1980-luvun alkupuolen new wave -vaikutteita. Se on samalla Sweetin alkuperäisistä vinyylialbumeista harvinaisin ja hinnakkain.
Albumi koostettiin yhtyeen hajoamisen jälkeen, ja sen materiaali koostuu lähinnä Waters Edge -albumin (1980) ylijäämäkappaleista sekä kitaristi Andy Scottin kotistudiossa nauhoitetuista kappaleista. Joidenkin lähteiden mukaan Sweetin entinen kitaristi Mick Stewart vierailisi albumilla.
Identity Crisis on Sweetin ainoa konseptialbumi. Levyn teemana on sen nimen mukaisesti identiteettikriisi.
Taustaa

Sweetin alkuperäinen solisti Brian Connolly erosi yhtyeestä vuonna 1979, jolloin sen muut jäsenet Steve Priest (basso), Andy Scott (kitara) ja Mick Tucker (rummut) jatkoivat triona. Ensimmäinen tällä kokoonpanolla levytetty albumi, Cut Above the Rest (1979), ylsi Länsi-Saksassa niukasti top 50:een ja Yhdysvalloissa sijalle 151. Sen sijaan sitä seurannut Waters Edge (1980) oli kaupallinen floppi, kuten myös siltä julkaistut singlet.
Turhautuminen alkoi vallata yhtyeen jäsenten mielialaa, ja suosion kadottua myös levy-yhtiö Polydor Records suostui päästämään Sweetin jäsenet omien projektiensa pariin. Vielä tammi–helmikuun 1981 aikana Sweet teki viimeisen Englannin-kiertueensa, minkä jälkeen yhtye silloisessa muodossaan käytännössä hajosi.
Albumin työstö

Vuonna 1980 Sweet vietti kitaristi Andy Scottin kotona noin kymmenen päivää tehden nauhoituksia tulevaa albumia varten. Muun muassa Rainbow-yhtyeen hitin ”I Surrenderin” kirjoittajana tunnettu Russ Ballard antoi yhtyeen käytettäväksi oman kappaleensa ”Where Do We Go from Here”, joka ei kuitenkaan edennyt demoäänitystä pidemmälle.
Materiaali uudelle Identity Crisis -levylle koottiin edellisen Waters Edge -albumin ylijäämäkappaleista sekä Andy Scottin kotistudiossa nauhoitetuista kappaleista. Yhtye piti varsinaisen levytyssession Marcus Music -studiossa marras–joulukuussa 1980. Äänittäjänä toimi Louie Austin, joka oli toiminut samassa ominaisuudessa myös edellisillä levyillä.
Musiikki

Identity Crisis edustaa Sweetille tyypillistä melodista rockia sisältäen kuitenkin myös vaikutteita uuden aallon musiikista. Lisäksi äänimaailma on hyvin pelkistetty; esimerkiksi kitarasovitukset ovat yksinkertaisia. Erään tiedon mukaan Sweetin entinen kitaristi Mick Stewart vierailee albumilla. Levy on konseptialbumi, joka kertoo identiteettikriisistä. Päälaulajana toimii todennäköisesti koko levyn ajan basisti Steve Priest.
Musiikki > Tietoa kappaleista

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Albumin avaava nimikkoraita ”Identity Crisis” on kitaran hallitsema hard rock -kappale. Sitä seuraa monipuolisemmin sovitettu ”New Shoes”, jonka kertosäkeen ”Got myself some new shoes to walk away from my blues” kirjoitti rumpali Mick Tucker menetettyään vaimonsa onnettomuudessa. Kolmas kappale, ”Two Into One”, kertoo skitsofreniaan sairastumisesta. Tarina jatkuu seuraavassa, hyvin uusi aalto -vaikutteisessa kappaleessa ”Love Is the Cure” (suom. rakkaus parantaa), jonka on kirjoittanut kitaristi Andy Scott. A-puoliskon päättää ”It Makes Me Wonder”.
B-puolen aloittava ”Hey Mama” on vauhdikas rock, joka muistuttaa yhtyeen kulta-aikojen materiaalia 1970-luvulta. Sitä seuraa ”Falling in Love”, jota on kehuttu yhdeksi albumin parhaista kappaleista. Billy Boy Arnoldin kirjoittama ”I Wish You Would” on yhtyeen ensimmäinen lainakappale pitkään aikaan. Basisti Steve Priestin laulusuoritusta on verrattu samasta kappaleesta coverin tehneen The Yardbirds -yhtyeen versioon. Levyn päättää raskailla, mutta hidastempoisilla kitaroilla sekä vahvalla stemmalaululla varustettu ”Strange Girl”, joka sisältää ikään kuin muistona lyhyen osan vuoden 1974 Sweet Fanny Adams -albumin kappaleesta ”No You Don’t”.
Julkaisu ja vastaanotto

Identity Crisis julkaistiin ainoastaan Länsi-Saksassa ja Meksikossa lokakuussa 1982. Siltä ei julkaistu yhtäkään singleä. Musiikin lisäksi myös kansitiedot sekä itse kansi olivat pelkistettyjä. Kannen kuvassa on metallista valetut kasvot, joka yhtyeen mukaan on maski, joka liittyy albumin teemaan. Sama kuva on takakannessa sillä erotuksella että etukannen konserttikuvien tilalla on kappalelista.
Levyn kaupallinen menestys jäi heikoksi, sillä se ei saavuttanut listasijoitusta Länsi-Saksassa. Myöskään kriitikoita Identity Crisis ei ole vuosien saatossa saanut puolelleen; Allmusic-sivusto antoi levylle kaksi arvostelutähteä viidestä mahdollisesta. Tosin erillistä kirjallista arvostelua sivusto ei ole tehnyt. Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjien keskuudessa suosio on jonkin verran korkeampi; vajaan neljänkymmenen arvostelun keskiarvo on 3.26 viidestä mahdollisesta. Saman sivuston vuoden 1982 albumien listalla Identity Crisis yltää silti vasta sijalle 987. Oman mielipiteensä muodostavat myös vuonna 2003 ilmestyneen The Sweet: Purkkaa, jytää glamouria ja hysteriaa -kirjan (2003) kirjoittajat Keijo Väistö ja Jukka Perttunen, jotka puolestaan kehuvat levyä ”kerrassaan hienoksi joutsenlauluksi upealta bändiltä”, ja heidän mielestään levy myös sisältää yhtyeen parhaimmistoon luettavia kappaleita.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvostelut

Allmusic:
Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjät:
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Andy Scott, Mick Tucker ja Steve Priest ellei toisin mainita.
A-puoli
Identity Crisis – 4.06
New Shoes – 3.22
Two Into One – 2.37
Love Is The Cure – 3.40 (säv. Scott)
It Makes Me Wonder – 3.24
B-puoli
Hey Mama – 3.28
Falling in Love – 4.42
I Wish You Would – 3.12 (säv. Billy Boy Arnold)
Strange Girl – 4.30
Kokoonpano

| --- | --- |
 Muusikot Andy Scott – kitara, kosketinsoittimet, laulu  Steve Priest – basso, laulu  Mick Tucker – rummut, laulu :  Muut Tuotanto – Sweet  Äänitys – Louis Austin  Valokuvaus – W. Belka