stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiinan tasavallan asevoimat

| Kiinan tasavallan asevoimat 中華民國國軍 |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1923–
Valtio:   Taiwan
Puolustushaarat:   Armeija  Laivasto  Merijalkaväki  Ilmavoimat  Sotilaspoliisi  Reservi
Rooli:  asevoimat
Tukikohta:   Taipei, Taiwan
Komentajat
Nykyinen komentaja:   Tsai Ing-wen (Taiwanin presidentti)
Kiinan tasavallan kansalliset asevoimat (kiin.: 中華民國國軍; pinyin: Zhōnghuá Mínguó Guójūn) on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, valtiolliset asevoimat. Se koostuu kuudesta puolustushaarasta, joista suurin on Kiinan tasavallan armeija.
Historia

Kiinan tasavallan paetessa Taiwanille suurin osa Kiinan laivastosta ja ilmavoimista siirtyi sen mukana, mikä osaltaan vaikeutti Mao Zedongin pyrkimyksiä valloittaa saari ja tukahduttaa Tšiang Kai-šekin johtama vastarinta lopullisesti.
Alkujaan armeija oli kuomintangin puolisotilaallinen yksikkö ja toimi nimellä Kansallinen vallankumousarmeija. Asevoimien kansallistaminen alkoi 1940-luvun lopulla, jolloin kenraali Sun Li-jen alkoi uudistamaan armeijaa. Vuonna 1949 Tšiang julisti poikkeustilan koko Taiwanin alueelle, mikä muutti Kiinan tasavallan käytännössä sotilasdiktatuuriksi. Poikkeustila loppui vuonna 1987. Tuona aikana Yhdysvallat mm. aloitti sotilasyhteistyön Taiwanin kanssa.
Asevoimien rooli on perinteisesti ollut puhtaasti sotilaallinen, mutta vuodesta 2009 lähtien asevoimat on osallistunut myös luonnonkatastrofien raivaustöihin ja väestön pelastustehtäviin. Tähän ryhdyttiin sen jälkeen, kun asevoimat sai laajaa kritiikkiä Morakot-taifuunin iskettyä saarelle vuonna 2009.
Taiwan lakkautti yleisen asevelvollisuuden vuonna 2016 ja viimeiset kutsunnat pidettiin seuraavana vuonna. Asevelvollisuus on sittemmin palautettu, ja vuonna 2022 sen pituudeksi määrättiin yksi vuosi.
Nykyään

Nykyään Kiinan tasavallan perustuslaki kieltää asevoimien käytön jonkun yksittäisen puolueen tai yksilön poliittisiin tarkoituksiin. Asevoimien aktiivisessa palveluksessa olevat sotilaat eivät myöskään saa toimia siviiliviroissa.
Taiwanin armeijan koko on noin 170 000 sotilasta, mikä on saman verran kuin esimerkiksi Saksassa. Reservin koko noin 700 000 henkilöä. Vuonna 2020 asevoimien budjetti oli 13,1 miljardia dollaria. Tämä on arviolta hieman yli 2 % maan BKT:sta.
Lokakuussa 2021 kävi ilmi, että Yhdysvaltain erikoisjoukkojen noin 20 sotilaan osasto oli harjoitellut useita kuukausia Taiwanissa paikallisen armeijan kanssa. Taiwanin puolustusministeri ei aluksi kommentoinut asiaa, mutta Pentagonin mukaan yhteisharjoitus oli linjassa USA:n politiikan kanssa ottaen huomioon Kiinan kansan vapautusarmeijan luoman uhan Taiwanin demokratialle. Kuun lopulla Tsai Ing-wen sanoi CNN:n haastattelussa, että Kiinan uhka kasvaa päivä päivältä, mutta sanoi myös uskovansa siihen, että USA tulisi Taiwanin avuksi. Hän myös myönsi, että yhdysvaltalaiset harjoittelevat yhdessä taiwanilaisten kanssa, mutta sanoi, että määrät ovat pieniä.
Galleria

Sotilasambulanssi
Tšiang Kai-šek tarkastaa joukkoja vuonna 1945
Armeijan maskotteja rekrytointiteltan edustalla
Kadettien kuoro
Paralía Vérgas

| Paralía Vérgas Παραλία Βέργας |
| --- | --- |
 Paralía Vérgas
 Koordinaatit: 37°0′24″N, 22°9′24″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Messenia
Kunta:  Kalamáta
Kunnallisyksikkö:  Kalamáta
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4401010601
Korkeus:  18 m
Väkiluku (2021):  1 949
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  241 00
Suuntanumero(t):  2721
Paralía Vérgas (kreik. Παραλία Βέργας) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kalamátan kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 949 (2021).
Paralía Vérgasin kylä sijaitsee Messenianlahden rannalla noin kuusi kilometriä kaakkoon Kalamátan kaupungista. Se on osa Vérgan kyläyhdyskuntaa ja sisämaassa sijaitsevien Káto Vérgan (”Ala-Vérga”) ja Áno Vérgan (”Ylä-Vérga”) kylien ranta-asutus.
Portariá (Chalkidikí)

| Portariá Πορταριά |
| --- | --- |
 Portariá
 Koordinaatit: 40°17′5″N, 23°17′43″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Chalkidikí
Kunta:  Néa Propontída
Kunnallisyksikkö:  Moudaniá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  1304010701
Korkeus:  50 m
Väkiluku (2021):  1 193
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Portariá (kreik. Πορταριά) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Néa Propontídan kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 193 (2021).
Portarián kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan läntisissä sisäosissa noin 23 kilometriä lounaaseen Polýgyroksesta, noin 61 kilometriä eteläkaakkoon Thessalonikista, noin 5,5 kilometriä sisämaahan niemimaan länsirannikosta eli Thermaïkóslahden rannasta ja noin seitsemän kilometriä sisämaahan Kassándranlahden rannasta. Se on rakennettu noin 50 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi tulee sen keskusaukiolla olevasta suuresta portista.
Portariá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Πορταριάς, Dimotikí Koinótita Portariás), johon kuuluu varsinaisen Portarián kylän lisäksi sen Thermaïkóslahden rannalla sijaitseva ranta-asutus Paralía Portariásin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 283 (2021).
Kansojen liiga 2020–2021

Kansojen liiga 2020–2021 on kansainvälisen jalkapalloturnauksen Kansojen liigan toinen kausi. Kansojen liigaan osallistuu 55 UEFA:n jäsenmaiden maajoukkuetta. Kansojen liigan lohkovaihe pelataan syyskuusta marraskuuhun 2020 ja lohkovoittajien turnaus kesäkuussa 2021.
Joukkueet

Kaikki 55 UEFA:n jäsenmaata voivat osallistua Nations Leagueen. Joukkueet jaetaan neljään ”liigaan” (16 joukkuetta Liiga A:ssa, 16 joukkuetta Liiga B:ssä, 16 joukkuetta Liiga C:ssä ja 7 joukkuetta Liiga D:ssä).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Liiga A Lohko 1  Alankomaat   Italia   Bosnia ja Hertsegovina   Puola Lohko 2  Englanti   Belgia   Tanska   Islanti Lohko 3  Portugali   Ranska   Ruotsi   Kroatia Lohko 4  Sveitsi   Espanja   Ukraina   Saksa     |  Liiga B Lohko 1  Itävalta   Norja   Pohjois-Irlanti   Romania Lohko 2  Tšekki   Skotlanti   Slovakia   Israel Lohko 3  Venäjä   Serbia   Turkki   Unkari Lohko 4  Wales   Suomi   Irlanti   Bulgaria     |  Liiga C Lohko 1  Azerbaidžan   Luxemburg   Kypros   Montenegro Lohko 2  Armenia   Viro   Pohjois-Makedonia   Georgia Lohko 3  Moldova   Slovenia   Kosovo   Kreikka Lohko 4  Albania   Liettua   Valko-Venäjä   Kazakstan     |  Liiga D Lohko 1  Malta   Andorra   Latvia   Färsaaret Lohko 2  San Marino   Gibraltar   Liechtenstein  |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (UEFA.com) (englanniksi)
Sari Airola

Sari Airola (s. 19. maaliskuuta 1967 Rovaniemi) on suomalainen kuvittaja ja lastenkirjailija. Hänet valittiin Kuvittajat ry:n puheenjohtajaksi helmikuussa 2023. Hän toimi tehtävässä aiemmin 2016–2018.
Airola valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun taidekasvatuksen osastolta vuonna 1997. Hän on asunut pitkiä aikoja ulkomailla ja aloitti lehtiin kuvittamisen asuessaan Yhdysvalloissa 1997–1999. Lisäksi Airola on asunut Hongkongissa ja Istanbulissa ja osallistunut aktiivisesti kansainvälisiin näyttelyihin. Airola on toiminut myös kuvallisen viestinnän opettajana muun muassa Pekka Halosen akatemiassa ja Kymenlaakson ammattikorkeakoulussa graafisen suunnittelun osastolla.
Omat teokset

Mia Tiu ja sata sanaa.  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-31353-X
Lentävät syntymäpäivät minareettimaassa.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-38629-3
L niin kuin leopardi.  Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 978-951-0-40941-1
Vuh! Vuh! Kuka siellä?.  Helsinki:  Teos, 2018.  ISBN 978-951-851-910-5
Kaneli ja kaverit.  Helsinki:  Teos, 2019.  ISBN 978-951-851-941-9
Lumiyö.  Hämeenlinna:  Karisto, 2022.  ISBN 978-951-1-42808-4
Voi Viivi!.  Helsinki:  Etana Editions, 2023.  ISBN 978-952-7105-96-2
Kuvituksia

Perttula, Pirkko-Liisa: Oikotie onneen: nuoren naisen ennustuskirja.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17841-5
Heikkinen, Riitta-Liisa: Pöökö päättää uskaltaa.  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-27760-6
Heikkinen, Riitta-Liisa: Pöökö ja Mysteerin kesävieraat.  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-28906-X
Franzon, Päivi: Surusaappaat.  Helsinki:  Lasten Keskus, 2006.  ISBN 951-627-591-5
Franzon, Päivi: Muuttolintulapsi.  Helsinki:  Lasten Keskus, 2007.  ISBN 978-951-627-685-7
Ylönen, Hilkka: Satuviitta.  Helsinki:  Ensi- ja turvakotien liitto, 2008.  ISBN 978-951-9227-49-8
Nuotio, Eppu: Leonardo leijonavauva.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22240-8
Nuotio, Eppu & Tolonen, Tuutikki: Leonardon työt.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23040-3
Tahvanainen, Sanna: Silva ja teeastiasto joka otti jalat alleen.  (Silva och teservisen som fick fötter, 2011)  Helsinki:  Schildts, 2011.  ISBN 978-951-50-2054-3
Laulajainen, Leena: Jänis joka asui Kuussa: saturunoja lapsille.  Helsinki:  Books on Demand, 2014.  ISBN 978-952-286-703-2
Lehtonen, Ulla: Metsän outo vieras.  Helsinki:  Lasten Keskus, 2014.  ISBN 978-952-288-083-3
Isto, Sanna & Nuotio, Eppu: Typy ja topakka tonttu.  Helsinki:  Bazar, 2015.  ISBN 978-952-279-286-0
Isto, Sanna & Nuotio, Eppu: Typy ja muriseva mörkö.  Helsinki:  Bazar, 2016.  ISBN 978-952-279-350-8
Isto, Sanna & Nuotio, Eppu: Typy ja kelju keiju.  Helsinki:  Bazar, 2017.  ISBN 978-952-279-439-0
Isto, Sanna & Nuotio, Eppu: Typy ja paukutteleva peikko.  Helsinki:  Bazar, 2018.  ISBN 978-952-279-642-4
Isto, Sanna & Nuotio, Eppu: Typy ja nokkela noita.  Helsinki:  Bazar, 2020.  ISBN 978-952-279-843-5
Hietala, Nelli: Kerttu ja kärpänen.  Hämeenlinna:  Karisto, 2017.  ISBN 978-951-23-6313-1
Hietala, Nelli: Kerttu ja murkku.  Hämeenlinna:  Karisto, 2020.  ISBN 978-951-23-6773-3
Hiltunen, Elina & Palmroth, Minna: Prinsessa, leijona ja maailmankaikkeuden salaisuus.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-36527-3
Storm, Annastiina: Teräsmiespoika ja muita lentäviä asioita.  Helsinki:  S&S, 2022.  ISBN 978-951-52-5505-1
Aiheesta muualla

Sari Airolan verkkosivut (englanniksi)
Sari Airola Lastenkirjainstituutin Kuvittajabibliografiassa
Jumala

Jumalan olemassaolo
Agnostisismi
Ateismi
Deismi
Henoteismi
Monoteismi
Panenteismi
Panteismi
Polyteismi
Teismi
Jumalatodistukset
Kaikkivaltius
Kaikkivoipaisuuden paradoksi
Kosmologinen todistus
Luonnollinen teologia
Ontologinen todistus
Pahan ongelma
Teleologinen todistus
Jumalausko
Usko
Uskonnollisuus
Uskonnon alkuperä
Uskonto
Uskovainen
Jumaluusoppi
Teologia
Uskonnonfilosofia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Jumala Isä valtaistuimella, maalaus Westfalenissa, Saksassa, myöhään 1400-luvulla.
Jumala on teismissä eli jumalauskossa useimmiten persoonallinen, kaikkeuteen vaikuttava yliluonnollinen olento. Monoteistisissa eli yksijumalaisissa uskonnoissa, kuten kristinuskossa, palvotaan yhtä Jumalaa korkeimpana olentona.
Vuoden 2019 tutkimuksen mukaan 43 prosenttia suomalaisista uskoi Jumalan olemassaoloon. Kristinuskon Jumalan olemassaoloon uskoi 25 prosenttia suomalaisista.
Etymologia

Suomen kielen sana jumala saattaa olla kanta-arjalainen lainasana.
Jumalan olemassaolo

Teismi eli jumalausko on käsitys, jonka mukaan on olemassa persoonallinen Jumala tai jumalia, jotka vaikuttavat maailmaan ja ihmisten elämään. Polyteismissä eli monijumalaisuudessa oletetaan useita jumalolentoja. Monoteismin eli yksijumalaisuuden katsotaan syntyneen, kun paikallisten jumalien palvonnasta siirryttiin kirjauskontoihin. Niiden ensimmäisiä muotoja olivat noin 500 eaa. syntyneet juutalaisuus ja zarathustralaisuus. Monoteismia edustavat nykyisin juutalaisuuden lisäksi ennen kaikkea kristinusko ja islam. Teistisiä käsityksiä ovat myös deismi eli käsitys Jumalasta rajoittuneena kaikkeuden alkusyyksi sekä panteismi, joka samastaa Jumalan todellisuuden kanssa.
Ateismi viittaa näkemyksiin, joista puuttuu oletus Jumalan olemassaolosta. Negatiivinen ateismi viittaa siihen, ettei ole olemassa näyttöä Jumalan olemassaolon puolesta, ja positiiviseksi ateismiksi kutsutaan näyttöä Jumalan olemassaoloa vastaan. Agnostisismiksi kutsutaan näkemyksiä, joiden kannattajat ovat tiedollisesti epävarmoja sen suhteen, onko Jumala olemassa vai ei.
Kirkon tutkimuskeskuksen teettämän tutkimuksen mukaan vuonna 2019 suomalaisista 43 prosenttia uskoi Jumalan olemassaoloon. Kristinuskon Jumalan olemassaoloon uskoi 25 prosenttia suomalaisista. Usko Jumalaan vähenee, mitä nuoremmista sukupolvista on kyse. Alle 40-vuotiaiden sukupolvesta kristinuskon Jumalaan uskoi vain 16 prosenttia.
Uskontojen jumalakäsitykset > Kristinusko

Kristityt uskovat persoonalliseen Jumalaan joka on luonut kaiken, joka on kaikkialla läsnäoleva ja kaikkivaltias. Kristinuskon mukaan on olemassa vain yksi Jumala, jolla on kolme persoonaa: Isä, Poika ja Pyhä Henki. Raamatun Vanhassa testamentissa Jumala esiintyy myös nimellä Jahve (”Minä olen se joka olen").
Kristinusko korostaa Jumalaa kaikkeuden luojana ja persoonallisena ylläpitäjänä. Kristinuskon Jumala on ikuinen, vailla alkua ja loppua. Aikaisemmin on ollut vain Jumala, mutta hän on luonut maailmankaikkeuden tyhjästä. Kaikkeus ja Jumala ovat toisistaan erillisiä. Kristinusko perustuu Raamatun Uudessa testamentissa kuvatun Jeesuksen elämään. Kristinuskossa Jeesus on Jumalan poika, jonka seuraajat saavat pelastuksen, eli kuoleman jälkeen he eivät joudu kadotukseen, vaan elävät ikuisesti Jumalan kanssa taivaassa.
Uskontojen jumalakäsitykset > Islam

Islamin Jumala on kristinuskon Jumalan tavoin kaikkivaltias, luomaton, ikuinen ja tuonpuoleinen. Jumala on antanut ihmiselle pelastussanomansa, jota seuraamalla ihminen voi kuoltuaan päästä Paratiisiin. Muiden kohtalona on joutua Helvettiin Islam edustaa kristinuskoa johdonmukaisempaa yksijumalaisuutta, joka sulkee pois kristinuskolle ominaisen kolmiyhteisen Jumalan ja käsityksen Jeesuksesta Jumalan poikana. Karl-Heinz Ohlig katsoo, että Koraanin käsitys Jumalasta edustaa itäisen kristillisen perinteen varhaista näkemystä. Se tuo esiin alkuperäisen kristillisen monoteismin puhtaana, vailla hellenistisen trinitaarisen jumalakäsityksen myöhempiä muotoja.
Kirjallisuutta

Armstrong, Karen: Jumalan historia. 4000 vuotta juutalaisuutta, kristinuskoa ja islamia.  ((A History of God. The 4000-year Quest of Judaism, Christianity and Islam, 1993.) Suomentanut Markku Päkkilä)  Jyväskylä:  Ajatus Kirjat, 2007.  ISBN 978-951-20-7027-5
Boyer, Pascal: Ja ihminen loi jumalat. Kuinka uskonto selitetään.  ((Et l’homme créa les dieux, 2001.) Suomentanut Tiina Arppe)  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-31815-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Davidson, Matthew: God and Other Necessary Beings The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Morley, Brian: Western Concepts of God The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Wainwright, William: Concepts of God The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Vochaïkó

| Vochaïkó Βοχαϊκό |
| --- | --- |
 Vochaïkó
 Koordinaatit: 37°56′53″N, 22°47′27″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Kunta:  Vélo-Vócha
Kunnallisyksikkö:  Vócha
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4202010201
Väkiluku (2021):  923
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  20006
Suuntanumero(t):  2741
Vochaïkó (kreik. Βοχαϊκό, kath.kreik. Βοχαϊκόν, Vochaïkón) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vélo-Vóchan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 923 (2021).
Vochaïkón kylä sijaitsee noin 14 kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan Korintinlahden etelärannasta. Se on rakennettu noin 30 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Vochaïkó muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Βοχαϊκού, Dimotikí Koinótita Vochaïkoú), johon ei kuulu muita asutuksia.
Kylän ensimmäinen osmanivallan aikainen nimi oli Chasánaga (Χασάναγα < Χασάν-Αγά < Hassan Aga). Vuonna 1928 sen nimeksi vaihdettiin Krokidás (Κροκιδάς) vuonna 1922 pääministerinä toimineen Sotírios Krokidásin mukaan. Jo vuonna 1930 nimeksi tuli Asopía (Ασωπία) ja pian jälleen Krokidás. Vuonna 1933 käyttöön otettiin nykyinen nimi Vochaïkó. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Demetriokselle (Ágios Dimítrios).
Tulen morsian

| Tulen morsian |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Saara Cantell
Käsikirjoittaja:  Leena Virtanen
Tuottaja:  Markku Flink
Säveltäjä:  Stein Berge Svendsen
Kuvaaja:  Konsta Sohlberg
Leikkaaja:  Malin Lindström
Tuotantosuunnittelija:  Pirjo Rossi
Pukusuunnittelija:  Katja Watkins
Lavastaja:  Pirjo Rossi
Pääosat:  Tuulia Eloranta, Magnus Krepper, Elín Petersdóttir
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Periferia Productions  GötaFilm Pomor Film
Levittäjä:  Netflix Nordisk Film Njutafilms
Ensi-ilta:  9. syyskuuta, 2016
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  suomi, ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulen morsian on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Saara Cantell. Elokuva kertoo noitavainoista Ahvenanmaalla vuonna 1666. Tulen morsian voitti parhaan ulkomaisen elokuvan palkinnon Toronton Female Eye Film Festivalilla vuonna 2017.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tuulia Eloranta  | … |  Anna   |
|  Lauri Tanskanen  | … |  Elias   |
|  Magnus Krepper  | … |  tuomari Psilander   |
|  Kaija Pakarinen  | … |  Valborg Magnusdotter   |
|  Claes Malmberg  | … |  kirkkoherra Bryniel Kjellinus   |
|  Elin Petersdottir  | … |  Rakel   |
|  Sonja Halla-aho  | … |  Lovisa   |
|  Johanna af Schultén  | … |  Ulrica Johansdotter   |
|  Maria Sid  | … |  Lisbeta Skarp   |
|  Pirkko Hämäläinen  | … |  Ebba Matsenkia   |
|  Antti Reini  | … |  Karl Jönsson   |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Aamulehti Kari Salminen: 
Savon Sanomat Jarmo Valkola: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Film-o-holic Emmi Koivumäki: 
Hufvudstadsbladet Hans Sundström: 
Helsingin Sanomat Leena Virtanen: 
Episodi Hannu Liekso:
Aiheesta muualla

Tulen morsian Elonet.
Tulen morsian Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Markabygdan kirkko

| Markabygdan kirkko Markabygda kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Levanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1887
Suunnittelija:  Ole Andresen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  170
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Markabygdan kirkko (norj. Markabygda kirke) on Levangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1887.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Markabygdan kirkko Wikimedia Commonsissa
Bardalin kirkko

| Bardalin kirkko Bardal kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Leirfjord, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1887
Suunnittelija:  I. C. Olsen
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Bardalin kirkko (norj. Bardal kirke) on Leirfjordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1887.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bardalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Lapalien seisake

Lapalien seisake (lyhenne Lal. tai Lie., ratakm 685,500) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Joensuu–Kontiomäki. Liikennepaikka sijaitsi rakentamishetkellä Pielisjärven kunnassa, vuoden 1972 kuntaliitoksen jälkeen Lieksassa.
Lapalien seisakkeesta on säilynyt vain vähän tietoja. Harvaanasutulle seudulle rakennettu seisake vuonna 1955 ja henkilöliikenne päättyi vuonna 1988. Lapaliehen ei ollut koskaan tavaraliikennettä. Liikennepaikan lakkauttamisvuosi ei ole tiedossa.
Alberto Moravia

| Alberto Moravia |
| --- | --- |
 Moravia Gina Lollobrigidan seurassa 1954.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alberto Pincherle
Syntynyt: 28. marraskuuta 1907 Rooma, Italia
Kuollut: 26. syyskuuta 1990 (82 vuotta) Rooma, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Pääteokset:  Välinpitämättömät (1929) Keskipäivän aave (1954) Kaksi naista (1957) 
Muuta tietoa
 Strega Prize (1952) Premio Marzotto (1957) Viareggio Prize (1961) Premio Mondello (1982) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alberto Moravia, oikealta nimeltään Alberto Pincherle, (28. marraskuuta 1907 Rooma – 26. syyskuuta 1990 Rooma) oli italialainen romaanikirjailija, journalisti ja poliitikko. Teoksissaan hän tarkastelee nykyajan seksuaalisuutta ja vieraantumista sekä eksistentialismia.
Moravia sairasti nuorena tuberkuloosin ja oli sen vuoksi parantolassa, jossa kirjoitti ensimmäisen romaaninsa Välinpitämättömät (1929). Vuonna 1952 hänelle myönnettiin arvostettu italialainen Strega-palkinto teoksesta I racconti (1952).
Moravian romaanien pohjalta on tehty useita elokuvia, kuten Vittorio de Sican Kaksi naista (1960), Jean-Luc Godardin Keskipäivän aave (1963) ja Bernardo Bertoluccin Fasisti (1970).
Moravia toimi kansainvälisen Pen-klubin puheenjohtajana. Hän oli myös Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1984 kuolemaansa asti. Moravia oli vuodesta 1945 naimisissa kirjailija Elsa Moranten kanssa. He erosivat 1963.
Suomennetut teokset

Välinpitämättömät (Gli indifferenti, 1929); suom. Tauno Nurmela, 1952
Agostino  (Agostino, 1944); suom. Mirjam Polkunen, 1959
Roomatar (La romana, 1947); suom. Tauno Nurmela, 1950
Keskipäivän aave (Il disprezzo, 1954); suom. Tauno Nurmela, 1956
Kaksi naista (La ciociara, 1957); suom. Tauno Nurmela, 1958
Tyhjä kangas (La noia, 1960); suom. Kaarina Mieskivi, 1962
Automaatti (L’automa 1962); suom. Liisa Ryömä, 1969
Valhe (L'attenzione, 1965); suom. Jorma Kapari, 1966
Maon Kiina eli Kivinen kutsuvieras (La rivoluzione culturale in Cina, 1968); suom. Liisa Ryömä, 1968
Minä ja hän (Io e lui, 1971); suom. Jorma Kapari, 1972
Desideria (La vita interione, 1978) suom. Jorma Kapari, 1979
Vuosi 1934 (1934, 1982); suom. Pirkko Peltonen, 1982
Eroottisia tarinoita (La cosa e altri racconti, 1983); suom. Tuula Saarikoski ja Helena Saarikoski-Hyttinen (runo), 1987
Sivustakatsoja (L'uomo che guarda, 1985); suom. Tuula Saarikoski 1988
Matka Roomaan (Il viaggio a Roma, 1988); suom.  Tuula Saarikoski 1991
Perjantain huvila ja muita kertomuksia (La villa del venerdi e altri racconi, 1990); suom. Liisa Ryömä, 1992
Moravian elämä (La vita di Moravia, 1990); suom. Mirjam Polkunen, 1996. Elämäkerta Alain Elkmannin kanssa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alberto Moravia Wikimedia Commonsissa
Alberto Moravia Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.