stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silent Hill (videopeli)
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Guinn  | … |  Harry Mason   |
|  Susan Papa  | … |  Cybil Bennett   |
|  Jarion Monroe  | … |  Michael Kaufmann   |
|  Thessaly Lerner  | … |  Lisa Garland   |
|  Sandra Wane  | … |  Alessa Gillespie, Cheryl Mason   |
|  Liz Mamorsky  | … |  Dahlia Gillespie   |
Kehitys

Pelimaailmassa sumu auttoi piilottamaan rajoittuneen piirtoetäisyyden ensimmäisen PlayStationin kanssa sallien suhteellisen suuret ympäristöt. Visuaalisesta ilmeestä ja tyylistä vastasivat Masahiro Ito, Masashi Tsuboyama ja käsikirjoittaja Hiroyuki Owaku. Sumusta tuli sittemmin osa sarjan visuaalista ilmettä.
Pelin kehittänyt ryhmä koostui Konamin henkilöistä, joiden katsottiin ”epäonnistuneen” muissa Konamin projekteissa. Osa ryhmästä suunniteli lähtemistä yhtiöstä ennen pelin menestystä. Ryhmä tuli tunnetuksi nimellä Team Silent. Pelin ohjasi Keiichiro Toyama, joka lähti yhtiöstä ja kehitti Siren-kauhupelien sarjan. Säveltäjä Akira Yamaoka vastasi tuottamisesta myöhemmissä Silent Hill -peleissä.
Musiikki

Pelissä on Akira Yamaokan musiikkia, joka myös kertoo missä suunnassa vihollinen on. Pelin soundtrack julkaistiin vuonna 1999.
Vastaanotto

GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8,2/10 arvostelussaan. Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Metacritic-kerääjäsivustolla pelillä on 86/100 pistettä.
Uusintajulkaisut

Peli on julkaistu uudelleen remasteroituna Silent Hill Collection -kokoelmassa. Vaikeutena uudelleenjulkaisussa oli, että Konamin lähdekoodit eivät olleet pelin lopullisesta julkaisuversiosta. Uudelleenjulkaisua varten oli ratkottava sekä siirtämisestä seuranneita ohjelmointivirheitä, että alkuperäisten kehittäjien jo ennen julkaisua korjaamia virheitä. Pelin fanit kritisoivat uudelleenjulkaisua hidastumisesta ja suttuisista tekstuureista, mutta kehittäjät ovat työstäneet ladattavia päivityksiä peliin.
Vuonna 2009 julkaistu Silent Hill: Shattered Memories on ensimmäisen Silent Hill -pelin uudelleenkerronta.
Muu media

Pelin pohjalta on julkaistu vuonna 2006 elokuvasovitus Silent Hill.
Aiheesta muualla

Silent Hill MobyGamesissa (englanniksi)
Silent Hill (videopeli) VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Silent Hill (videopeli) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Silent Hill
| --- | --- |
Pääsarja:   Silent Hill  2 uusi versio  3  4: The Room  Origins  Homecoming  Shattered Memories  Downpour  f 
Muita pelejä:   The Arcade  Orphan  The Escape  HD Collection  Book of Memories 
Hahmot:   Harry Mason  Heather Mason  James Sunderland  Pyramid Head 
Elokuvat:   Silent Hill  Revelation 3D  Return to Silent Hill 
Aiheeseen liittyvää:   Silent Hill Original Soundtracks  Team Silent 
Silent Hill -kaupungista tehtiin sumuinen tarkoituksena kätkeä pelin piirtoetäisyyden tuomia rajoituksia. Nykyisin siitä on tullut yksi pelisarjan tavaramerkeistä.
Valkokaulusbulbuli

| Valkokaulusbulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Paksunokkabulbulit Spizixos
Laji::  semitorques
Kaksiosainen nimi
 Spizixos semitorques  Swinhoe, 1861 

Katso myös
   Valkokaulusbulbuli Wikispeciesissä   Valkokaulusbulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkokaulusbulbuli (Spizixos semitorques) on Kiinassa, Taiwanissa ja Vietnamissa tavattava bulbuleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan valkokaulusbulbuli on bulbuliksi keskikokoinen, noin 20 cm pitkä. Lajin selkä, vatsa, siivet ja pyrstö ovat väriltään oliivinvihreät. Pyrstön kärki on hieman muuta ruumista tummempi. Pää on musta ja poskissa on muutamia valkeita höyheniä. Lajille tyypillinen on sen valkea kaulus.
Elinympäristö

Valkokaulusbulbulit elävät metsissä, joissa on usein myös paljon suurikokoisia pensaita. Toisinaan lajia nähdään myös avoimemmassa maastossa muun muassa istumassa sähkötolpilla. Pääosin laji elää 200–2 500 metrin korkeudessa. Kuten muidenkin bulbuleiden, myös valkokaulusbulbulin ravinto koostuu pääasiassa hedelmistä.
Polyyppikalat

| Polyyppikalat |
| --- | --- |
 Sinieväpolyyppikala (Psenes pellucidus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Voikalamaiset Stromateoidei
Heimo::  Polyyppikalat  Nomeidae  Günther, 1860
Suvut
 Cubiceps  Nomeus  Parapsenes  Psenes 
Katso myös
   Polyyppikalat Wikispeciesissä   Polyyppikalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Polyyppikalat (Nomeidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.
Lajit ja anatomia

Polyyppikalojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen kolme tai neljä sukua ja 15–25 lajia. Lajeja ovat muun muassa polyyppikala (Nomeus gronovii) ja sinieväpolyyppikala (Psenes pellucidus). Polyyppikalalajien koko vaihtelee keskikokoisesta kookkaaseen ja ne voivat saavuttaa tyypillisimmin 15–100 cm:n pituuden. Aikuiset kalat ovat ruumiinmuodoltaan solakoita, mutta varsinkin nuoret kalat Psenes-suvussa ovat korkearuumiisia. Heimon kaloilla on kaksi selkäevää, joista etummainen on piikikäs. Pyrstöevä on hieman haarautunut ja aikuisilla polyyppikaloilla on vatsaevät, jotka puuttuvat poikasilta. Polyyppikalalajien suomut ovat kooltaan melko pienet. Lajit ovat väriltään tyypillisesti harmaita tai sinertäviä ja eräillä lajeilla ruumiissa on sinertäviä tai tummempia täpliä ja juovia erityisesti nuorena.
Levinneisyys ja elintavat

Polyyppikalalajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilla. Aikuiset kalat liikkuvat tyypillisesti lähellä pohjaa noin 50–600 metrin syvyydessä, kun nuoret kalat elävät lähempänä pintaa. Kalat muodostavat toisinaan suuriakin parvia, jotka elävät meduusojen läheisyydessä. Lajien ravintoa ovat meduusat, eläinplankton ja toisinaan myös pienemmät kalat.
Tuusulan lento-onnettomuus 1989

| Tuusulan lento-onnettomuus 1989 |
| --- | --- |
 Belgian ilmavoimien samantyyppinen Fairchild-kone vuonna 1977.
Yhteenveto
Päivämäärä:  23. helmikuuta 1989
Onnettomuustyyppi:  maahansyöksy
Tapahtumapaikka:  Tuusula
Lähtöpaikka:  Southend, Lontoo
Määränpää:  Helsinki-Vantaan lentoasema
Kuolleita:  7
Loukkaantuneita:  1
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Fairchild Swearingen Merlin III SA226T
Rekisteritunnus:  N26-RT
Matkustajia:  6
Miehistöä:  2
Tuusulan lento-onnettomuus 1989 tapahtui 23. helmikuuta 1989, kun siuntiolaisen Predator Oy:n omistama Fairchild Swearingen Merlin III -lentokone törmäsi maahan ollessaan laskeutumassa Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Kone oli tuomassa yrityksen omistajan Samuli Lehtisen seuruetta vapaa-ajan matkalta Lontoosta Helsinkiin. Onnettomuudessa kuolivat heti molemmat miehistön jäsenet ja viisi matkustajaa. Yksi matkustaja selviytyi lähes vammoitta.
Kone lähestyi pimeässä ja sumuisessa myöhäisillassa kiitotietä oikeassa suunnassa mutta yli sata metriä liian matalalla niin, että se osui ensin kukkulan päällä kasvavan puun latvaan ja sitten lähestymisvalopylväiden harusvaijereihin Tuusulan puolella ja murskautui ylösalaisin maahan lähestymisvalojen oikealle puolelle. Miehistö ja viisi matkustajaa kuolivat heti, mutta yksi matkustajista pääsi ulos potkaisemalla ikkunan rikki ja alkoi kävellä lentokentän suuntaan, josta häntä vastaan tuli paloauto.
Onnettomuudessa saivat surmansa muutamaa vuotta aiemmin Tristan-yritysryhmän konkursseista julkisuudessa ollut liikemies Samuli Lehtinen, hänen avovaimonsa Pia Ukkola, aviopari Kari ja Stina Hyytiäinen sekä Markku Hyytiäinen, jonka vaimo Jaana Hyytiäinen oli ainoa selviytyjä. Lisäksi saivat surmansa miehistön jäsenet Heikki Juhani Laine ja Paavo Galkin.
Onnettomuuden syy

18 vuoden ikäinen kaksimoottorinen Fairchild-liikelentokone oli tuotu Suomeen vain muutama viikko aiemmin, eikä sitä ollut ehditty käyttää kuin pari kertaa ennen Lontoon-matkaa. Turman sattuessa kone oli vielä Yhdysvaltain rekisterissä eikä sillä olisi saanut lentää.
Onnettomuuden tutkintaan nimettiin suuronnettomuuden tutkijalautakunta, koska uhrimäärä oli suuri ja koneen äkilliseen putoamiseen liittyi outoja piirteitä. Onnettomuuden syyksi selvitettiin miehistön kyvyttömyys hallita lähestymislentoa vaikeissa olosuhteissa heille oudolla, huonokuntoisella koneella. Nopeutta alentaakseen lentäjä oli säätänyt moottorit tyhjäkäynnille ja säätimen vian takia senkin ohi jarrutustilaan, jota saisi käyttää vasta laskeutumisen jälkeen rullausvaiheessa. Vasemman moottorin potkuriakseli ei kestänyt tästä aiheutunutta vääntöä vaan katkesi, minkä jälkeen lähestymistä jatkettiin yhdellä moottorilla, liian matalalla lentäen ja ryhtymättä ylösvetoon.
Aiheesta muualla

Tutkintaselostus 1989
Polymyksiini B

| --- | --- |

Polymyksiini B
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 1404-26-8
ATC-koodi: J01XB02
PubChem CID: 9833652
DrugBank: DB00781
Kemialliset tiedot
Kaava:  ?
Moolimassa:  ?
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 79–92 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: noin 13 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: topikaalinen, intramuskulaarinen, intravenoosi, inhalaatio, silmätipat
Polymyksiini B on seos rakenteeltaan toisiaan muistuttavia peptidejä, joita tuottaa Bacillus polymyxa -bakteeri. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina bakteeri-infektioiden hoidossa. Polymyksiini B kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Polymyksiini B on seos useista peptideistä, joista tärkeimmät ovat polymyksiini B1 ja polymyksiini B2. Polymyksiini B:n komponenteissa on kymmenen aminohappoa ja rasvahappo-osa. Kuusi näistä aminohapoista muodostaa rengasrakenteen. Eräät aminohapoista ovat rakenteeltaan poikkeuksellisia kuten α,γ-diaminovoihappo ja D-fenyylialaniini. Lääkeaine tehoaa gramnegatiivisiin bakteereihin kuten enterobakteereihin ja Pseudomonas-suvun lajeihin. Grampositiiviset bakteerit ovat sille vastustuskykyisiä. Polymyksiini B tunkeutuu bakteerin solukalvon fosfolipidikerrokseen ja heikentää sen rakennetta. Polymyksiini B annostellaan tyypillisimmin ruiskeena lihakseen tai suoneen, inhalaatiovalmisteena, voiteena tai silmätippoina. Sitä voidaan käyttää muun muassa virtsatietulehdusten, keuhkokuumeen, aivokalvontulehduksen, ihotulehdusten ja silmätulehdusten hoitoon. Nykyään sitä käytetään erityisesti muiden antibioottien ollessa tehottomia. Polymyksiini B:tä käytetään myös eläinlääketieteessä esimerkiksi hevosilla.
Haittavaikutukset

Polymyksiini B ärsyttää pistoskohtaa ja voi aiheuttaa ihottumaa. Vakavampia haittavaikutuksia ovat kuulovaurio, myrkyllisyys munuaisille ja vaikutukset hermostoon.
KNM Ellida (1880)

| KNM Ellida |
| --- | --- |
 Ellida modernisoituna 1896

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laivastontelakka, Karljohansvern
Laskettu vesille:  28. elokuuta 1880
Palveluskäyttöön:  1. heinäkuuta 1882
Poistui palveluskäytöstä:  1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 022 t
Pituus:  58 m
Leveys:  9,9 m
Syväys:  4,4 m
Koneteho:  purjeet myöhemmin lisätty höyrykone
Nopeus:  höyrykoneella 10,5 solmua
Miehistöä:  130
Aseistus
Aseistus:  5 x 150 mm/L25 BL -tykki 1 x 120 mm/L25 BL -tykki 2 x 37 mm tykkiä 1 x 356 mm torpedoputki
KNM Ellida oli Norjan laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu 1. luokan tykkivene (korvetti).
Valmistus

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 59. Alus  laskettiin vesille 28. elokuuta 1880 ja se otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1882.
Palvelus

Alus modernisoitiin vuonna 1896, jolloin siihen asennettiin höyrykone. Modernisoinnin jälkeen alus luokiteltiin uudelleen höyrykorvetiksi. Alus siirrettiin vuonna 1898 koululaivaksi, jolloin se aseistettiin kahdella 76 millimetrin, yhdellä 75 millimetrin, kahdella 65 millimetrin ja kahdella 37 millimetrin tykillä. Samalla aluksen torpedoputket poistettiin.
Alus modernisoitiin vuonna 1914, jolloin siitä tehtiin A-luokan sukellusveneiden emälaiva. Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin vuonna 1925.
Pilkkasiipibulbuli

| Pilkkasiipibulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Microtarsus
Laji::  melanoleucos
Kaksiosainen nimi
 Microtarsus melanoleucos  (Eyton, 1839) 
Synonyymit
 Pycnonotus melanoleucos 

Katso myös
   Pilkkasiipibulbuli Wikispeciesissä   Pilkkasiipibulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pilkkasiipibulbuli (Microtarsus melanoleucos) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pilkkasiipibulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa ja Thaimaassa. Laji on harvinainen ja huonosti tunnettu sekä vähenemässä metsien tuhoutumisen takia. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Porsassimput

| Porsassimput |
| --- | --- |
 Porsassimppu (Congiopodus leucopaecilus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Porsassimput Congiopodidae  Gill, 1889
Suvut
 Alertichthys  Congiopodus  Perryena  Zanclorhynchus 
Katso myös
   Porsassimput Wikispeciesissä   Porsassimput Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Porsassimput (Congiopodidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan eteläisen pallonpuoliskon lämpimistä valtameristä.
Lajit ja anatomia

Porsassimppujen heimoon kuuluu 4 sukua ja 9 lajia. Ne ovat pitkänomaisia kaloja, jotka kasvavat tyypillisesti 45–80 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkähkö kuono, jonka molemmilla sivuilla on sierain, pitkä selkäevä, joka alkaa silmien yläpuolelta (kaksiosainen Zanclorhynchus-suvun lajeilla), tasapäinen tai pyörehkö pyrstöevä ja suomuton ruumis.
Levinneisyys ja elintavat

Porsassimppulajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät lämpimissä vesissä noin 10–500 metrin syvyydestä kivikkoisilla riutoilla tai lähellä sorapohjaa. Heimon lajien ravintoa ovat äyriäiset, nilviäiset, merisiilit, käärmetähdet ja madot.
Carrollton (Texas)

| Carrollton |
| --- | --- |
 Carrollton Square
 Carrolltonin eteläpuolisko sijaitsee Dallasin piirikunnassa. Luoteinen osa sijaitsee Dentonin piirikunnassa ja koillinen osa Collinin piirikunnassa.
 Carrollton
 Koordinaatit: 32°57′13″N, 96°53′25″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Texas
Piirikunta:  Dallasin piirikunta, Dentonin piirikunta, Collinin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  96,94 km²
 – Maa:  94,94 km²
 – Josta vettä:  2,00 km² (2,1 %)
Korkeus:  147 m
Väkiluku (2023):  132 918
 – Väestötiheys:  1 371 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Postinumero:  75006, 75007, 75010, 75011
Suuntanumero(t):  214, 469, 945, 972
 
 www.cityofcarrollton.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Carrollton on kaupunki Texasissa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Dallasin–Fort Worthin metropolialueeseen. Carrolltonin väkiluku oli vuonna 2023 noin 133 000.
Maantiede

Carrollton sijaitsee Texasin pohjoisosassa noin 24 kilometriä Dallasista pohjoisluoteeseen ja noin 48 kilometriä Fort Worthista koilliseen.
Carrolltonin ilmasto on kostean subtrooppinen (Cfa). Kesät ovat kuumia ja talvet leutoja. Elokuun keskimääräinen korkein lämpötila on noin 36 °C ja tammikuun keskimääräinen alin noin 2 °C. Kesäisin saattaa olla kosteantukalaa.
Historia

Ensimmäiset Carrolltonin alueelle saapuneet uudisasukkaat olivat William ja Mary Larner, he tulivat vuonna 1842. Pari vuotta myöhemmin saapui Perryn suku, joka hankki alueita omistukseensa. Carrollton sai nimensä todennäköisesti Illinois'ssa sijainneen samannimisen asutuksen mukaan, sillä monet ensimmäisistä siirtolaisista olivat kotoisin sieltä. Carrollton oli pitkään agraariyhteisö. Vuonna 1885 sen asukasluku oli 150. Paikkakunta kasvoi rautatieyhteyden myötä ja se sai virallisesti kaupungin aseman 1913. Carrollton teollistui ja siellä valmistettiin muun muassa tiiliä Dallasin tarpeisiin.
Toisen maailmansodan jälkeen Carrollton kasvoi ripeästi. Asukasluku suunnilleen kolminkertaistui niin 1950-, 1960- kuin 1970-luvun aikanakin. Vuonna 1980 se oli noin 40 600 eli noin 25 kertaa enemmän kuin vuonna 1950. Kaupunki teollistui edelleen, ja siellä valmistettiin muun muassa tietokoneita.
Talous

Carrolltonissa sijaitsee kansainvälisen Fastsigns-yrityksen pääkonttori. Yhtiö myy visuaalisia ratkaisuja yrityksille ja yhteisöille. Kansainvälisellä energiajätti Halliburtonilla on toimipaikka Carrolltonissa. Kaupungin suuriin työnantajiin lukeutuu myös lääketukkuri Cencora.
Liikenne

Carrollton kuuluu Dallasin paikallisliikenteen piiriin. Kaupungin rautatieasemat ovat Downtown Carrollton station, Trinity Mills station ja North Carrollton/Frankford station. Asemat ovat sijainniltaan Green Line -yhteyden kolme pohjoisinta. Carrolltonin halki kulkee etelä–pohjoissuuntainen Interstate 35E, joka risteää maksullisen President George Bush Turnpiken kanssa kaupungin länsiosassa ja niin ikään maksullisen Sam Rayburn Tollwayn kanssa kaupungin länsipuolella. Dallasin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Carrolltonin lounaispuolella.
Aiheesta muualla

Carrollton, Texas, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carrollton (Texas) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Carrollton, Texas
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Muut:  IdRef 
Suihkulähde Carrolltonin kaupungintalon edustalla
Käännös suomeksi
Muoto-opin arkisto

Muoto-opin arkisto on kielitieteellinen arkistoaineisto suomen murteiden morfologiasta. Se sisältää noin  500 000 paperista arkistolippua morfologisten kategorioiden mukaan järjestettyä murreaineistoa. Arkisto sijaitsi 1967 - 2021 Helsingin yliopiston Humanistisen tiedekunnan suomen kielen oppiaineen tiloissa. Nykyään paperiaineisto on arkistoitu, mutta digitaalinen, skannattu versio on tulossa Kielipankkiin latausaineistoksi.
Noin 40 % arkiston esimerkkilauseaineistosta on myös digitoitu tietokantamuotoon. Se sisältää 403 963 morfologisesti koodattua murrelause-esimerkkiä 160 paikkakunnalta ympäri Suomea. Aineisto sijaitsee myös Kielipankin Korp-käyttöliittymässä.
Arkisto perustettiin vuonna 1967. Professori Terho Itkonen toimi aineistonkeruuhankkeen johtajana.
Telephone (kappale)

| ”Telephone” Lady Gaga |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Fame Monster
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 26. tammikuuta 2010 Radio   15. helmikuuta 2010 Digi (Katso julkaisuhistoria)
 Tuottaja(t): Rodney Jerkins
 Tyylilaji: dancepop, elekotropop
 Kesto: 03.40
 Levy-yhtiö: Interscope
Lady Gagan muut singlet
| ”Bad Romance” 2009 | ”Telephone” 2010 | ”Alejandro” 2010 |
Beyoncé Knowlesin muut julkaisut
| ”Put It in a Love Song” 2010 | ”Telephone” 2010 | ”Why Don't You Love Me” 2010 |
Telephone on Lady Gagan kappale, jolla esiintyy myös Beyoncé. Kappale on toinen singlejulkaisu The Fame Monster -EP:ltä. Kappaleen ovat kirjoittaneet Gagan lisäksi LaShawn Daniels, Lazonate Franklin, Beyoncé sekä Rodney Jerkins, joka on myös tuottanut kappaleen. Kappale voitti vuoden 2010 MTV Video Music Awards -gaalassa parhaan yhteisen kappaleen palkinnon.
Kappaleesta on kuvattu musiikkivideo. Lady Gaga aluksi teki kappaleen Britney Spearsin Circus - albumille. Mutta kun hän jätti sen pois albumilta, Lady Gaga otti sen itselleen.
Kappalelista

US Remix EP
"Telephone" (Alphabeat Extended Remix) – 6:41
"Telephone" (Crookers Vocal Remix) – 4:50
"Telephone" (DJ Dan Extended Vocal Remix) – 5:59
"Telephone" (DJ Dan Vocal Remix) – 3:28
"Telephone" (Dr. Rosen Main Remix) – 6:25
"Telephone" (Electrolightz Remix) – 4:26
"Telephone" (Kaskade Extended Remix) – 5:24
"Telephone" (Ming Extended Remix) – 4:31
"Telephone" (Passion Pit Remix) – 5:13
"Telephone" (Tom Neville's Ear Ringer Remix) – 7:14
UK CD Single
"Telephone" – 3:40
"Telephone" (Alphabeat Remix Edit) – 4:51
UK 7" Vinyyli
"Telephone" – 3:40
"Telephone" (Passion Pit Remix) – 5:13
Julkaisu

| Valtio | Päivämäärä | Formaatti |
| --- | --- | --- |
| Yhdysvallat | 26. tammikuuta 2010 (Radio) | Mainstream |
| Yhdysvallat | 26. tammikuuta 2010 (Radio) | Rhythmic |
| Yhdysvallat | 26. tammikuuta 2010 (Radio) | Urban |
| Yhdysvallat | 26. tammikuuta 2010 (Radio) | Hot AC |
| Ranska | 15. helmikuuta 2010 | Digi |
| Yhdysvallat | 2. maaliskuuta 2010 | Digi - The Remixes |
| Yhdysvallat | 30. maaliskuuta 2010 | CD Single - The Remixes |
| Iso-Britannia | 15. maaliskuuta 2010 | CD single, 7"  |
| Saksa | 26. maaliskuuta 2010 | CD single |
Musiikkivideo

Jonas Åkerlundin ohjaama musiikkivideo kuvattiin 28. helmikuuta. Gaga on kertonut, että "Telephone" jatkuu siitä, mihin "Paparazzin" minielokuvamainen musiikkivideo päättyi. Lady Gaga on joutunut vankilaan, mutta pääsee ulos, kun Beyoncé maksaa takuut ja he lähtevät Kill Bill -autolla kohti kahvilaa, jossa he myrkyttävät ihmiset ja lopussa he lähtevät kahvilasta ja Gaga lupaa Beyoncélle, etteivät he enää ikinä palaisi. Musiikkivideo julkaistiin 11. maaliskuuta kello 23.30 EST. Gaga on itse kommentoinut videota: "Säälittää Bad Romancen puolesta, sillä Telephonen videosta tuli paljon parempi".
Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat: 10
Australia: 3
Belgia (Flanderi): 1
Belgia (Vallonia): 1
Espanja: 5
Irlanti: 1
Iso-Britannia: 1
Italia: 2
Itävalta: 3
Kanada: 3
Norja: 1
Ranska: 3
Ruotsi: 2
Saksa: 3
Slovakia: 6
Suomi: 7
Sveitsi: 4
Tanska: 1
Tšekki: 9
Unkari: 4
Uusi-Seelanti: 3
Yhdysvallat: 3
Yhdysvallat (Pop Songs): 1
Yhdysvallat (Dance/Club Play Songs): 1
Yhdysvallat (Latin Songs): 23
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
| n k Lady Gagan kappaleet |
| --- | --- |
Diskografia
The Fame:  ”Just Dance”  ”LoveGame”  ”Paparazzi”  ”Poker Face”  ”Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)”  ”Beautiful, Dirty, Rich” 
The Fame Monster:  ”Bad Romance”  ”Alejandro”  ”Monster”  ”Speechless”  ”Dance in the Dark”  ”Telephone”  ”So Happy I Could Die”  ”Teeth” 
Born This Way:  ”Marry the Night”  ”Born This Way”  ”Government Hooker”  ”Judas”  ”Americano”  ”Hair”  ”Scheiße”  ”Electric Chapel”  ”You and I”  ”The Edge of Glory” 
Artpop:  ”Aura”  ”Venus”  ”G.U.Y.”  ”Sexxx Dreams”  ”Do What U Want”  ”Artpop”  ”Swine”  ”Dope”  ”Gypsy”  ”Applause” 
Cheek to Cheek:  ”Anything Goes”  ”Cheek to Cheek”  ”I Can't Give You Anything but Love”  ”Nature Boy”  ”Goody Goody”  ”Ev'ry Time We Say Goodbye”  ”I Won't Dance”  ”They All Laughed”  ”Lush Life”  ”Let's Face the Music and Dance”  ”But Beautiful”  ”It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing)”  ”Bang Bang (My Baby Shot Me Down)”  ”The Lady's in Love with You”  ”Bewitched, Bothered and Bewildered” 
Joanne:  ”Perfect Illusion” 
Yhteistuotanto:  ”Chillin”  ”Video Phone” (remix)  ”3-Way (The Golden Rule)”  ”The Lady Is a Tramp” 
Muut kappaleet:  ”Christmas Tree”  ”Winter Wonderland”  ”Til It Happens to You”  ”I Want Your Love” 
Musiikkivideossa esiintyvä logo.
KNM Nidaros

| KNM Nidaros |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  laivastontelakka, Horten
Laskettu vesille:  20. toukokuuta 1851
Loppuvaihe:  romutettu 1903
Tekniset tiedot
Uppouma:  950 t
Pituus:  53 m
Koneteho:  purjeet höyrykone 500 hv
Aseistus
Aseistus:  6 x 60 naulan kanuunaa
KNM Nidaros oli Norjan laivaston kuusitykkinen potkurikorvetti.