stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FAW Premier Cup

FAW Premier Cup on Walesin jalkapalloliiton järjestämä cup-muotoinen jalkapallokilpailu. Cup perustettiin vuonna 1997, kun Englannin sarjoissa pelaavat kovatasoisimmat walesilaisjoukkueet eivät enää saaneet osallistua varsinaiseen kansalliseen cup-kilpailuun Walesin cupiin.
Alun perin cupiin osallistuivat kolme Englannin liigatasolla pelaavaa walesilaisjoukkuetta (Cardiff City, Swansea City ja Wrexham), Merthyr Tydfil sekä neljä Walesin liigan joukkuetta. Kauteen 2001/2002 Merthyr Tydfil osallistui cupiin joka kerta, kun kahta muuta Englannissa liigatason alapuolella pelaavaa  walesilaisjoukkuetta, Newport Countya ja Colwyn Bayta, ei kutsuttu mukaan. Sittemmin cupiin on osallistunut kyseisistä kolmesta joukkueesta parhaiten sijoittunut, joka Colwyn Bay ei ole yhdelläkään kertaa ollut.
Kaudella 2004/2005 cup laajennettiin kuudentoista joukkueen kilpailuksi. Mukaan otettiin kolme walesilaista Englannin liigaseuraa (Cardiff, Swansea ja Wrexham),  Walesin liigan kymmenen parasta joukkuetta, kaksi parasta joukosta Newport County, Merthyr Tydfil ja Coldwyn Bay, sekä Walesin cupin voittaja.
Vuonna 2007 välierien häviäjäjoukkueet saivat 25 000 puntaa, loppuottelun hävinnyt osapuoli 50 000 puntaa ja osan TV-sopimusrahoista, ja voittaja 100 000 puntaa. Kaudella 2008/2009 cupia ei pelata BBC Walesin vetäydyttyä sponsoroimasta tapahtumaa.
Loppuottelut

| Kausi | Voittaja | Tulos | 2>  sija | Kenttä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997-98 | Wrexham | 2-1 | Cardiff City | Racecourse Ground |
| 1998-99 | Barry Town | 2-1 | Wrexham | Racecourse Ground |
| 1999-00 | Wrexham | 2-0 | Cardiff City | Racecourse Ground |
| 2000-01 | Wrexham | 2-0 | Swansea City | Vetch Field |
| 2001-02 | Cardiff City | 1-0 | Swansea City | Ninian Park |
| 2002-03 | Wrexham | 6-1 | Newport County | Racecourse Ground |
| 2003-04 | Wrexham | 4-1 | Rhyl | Belle Vue |
| 2004-05 | Swansea City | 2-1 | Wrexham | Vetch Field |
| 2005-06 | Swansea City | 2-1 | Wrexham | Racecourse Ground |
| 2006-07 | The New Saints | 1-0 | Newport County | Newport Stadium |
| 2007-08 | Newport County | 1-0 | Llanelli | Newport Stadium |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (englanniksi)
Ferruccio Parri

| Ferruccio Parri |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 21. kesäkuuta 1945 – 10. joulukuuta 1945  
Monarkki:  Viktor Emanuel III
Edeltäjä:  Ivanoe Bonomi
Seuraaja:  Alcide De Gasperi
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1890 Pinerolo, Italian kuningaskunta
Kuollut: 8. joulukuuta 1981 (91 vuotta) Rooma, Italian kuningaskunta
Tiedot
Puolue:  Liikkeen puolue Tasavaltalainen demokraattinen konsentraatio Tasavaltalainen puolue Kansan yhtenäisyys
Ferruccio Parri (19. tammikuuta 1890 Pinerolo – 8. joulukuuta 1981) oli italialainen toisen maailmansodan aikainen vastarintajohtaja ja poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä kesäkuusta joulukuuhun 1945.
Parri oli alkujaan lehtimies. Hän osallistui sotilaana ensimmäiseen maailmansotaan ja haavoittui useasti. Fasistien noustua valtaan Italiassa hän liittyi fasisminvastaiseen Giustizia e Libertà (”Oikeus ja vapaus”) -ryhmään ja auttoi vuonna 1926 sosialistijohtaja Filippo Turatia pakenemaan maasta. Parri joutui viettämään vuosia vankilassa poliittisen toimintansa vuoksi. Toisen maailmansodan aikana hän toimi vastarintaliikkeessä salanimellä Maurizio ja edusti Kansallisen vapautuksen komitean sotilaskomiteassa Partito d'Azione (”toiminnan puolue”, PdA) -puoluetta. Saksalaiset onnistuivat pidättämään hänet Milanossa, mutta hänet vapautettiin Sveitsissä osana vankienvaihtoa. Sodan jälkeen Parrista tuli kesäkuussa 1945 pääministeri ja hän kokosi hallituksensa vastarintaliikettä tukeneista puolueista. Hän erosi jo saman vuoden marraskuussa, ja hänen seuraajakseen tuli kristillisdemokraatti Alcide De Gasperi.
PdA:n toiminnan hiivuttua Parri osallistui keväällä 1946 Concentrazione Repubblicana -puolueen perustamiseen. Se sulautui pian uuteen tasavaltalaispuolueeseen (Partito Repubblicano Italiano, PRI). Parri oli PRI:n edustajana perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa vuosina 1946–1948 ja siirtyi sen jälkeen Italian senaattiin. Hän erosi PRI:sta vuonna 1953, koska ei hyväksynyt uutta vaalilakia. Hänet valittiin vuonna 1958 uudelleen senaattiin sosialistisen puolueen (PSI) edustajana. Vuonna 1963 presidentti Giuseppe Saragat nimitti hänet elinikäiseksi senaattoriksi.
Parrin mukaan on nimetty Instituto Nazionale Ferruccio Parri, joka on julkaissut verkossa Benito Mussolinin aikaisten fasismin muistomerkkien luettelon Luoghi fascismo ('Fasismin paikat') -nimisellä sivustolla. Luettelossa on muun muassa Roomassa sijaitseva 36-metrinen marmorinen Mussolinin obeliski. Toisin kuin Saksassa, Italiassa ei fasismin symboleita ole hävitetty.
For Lack of a Better Name

| For Lack of a Better Name deadmau5 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004–09
 Julkaistu: 22. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Joel Zimmerman
 Tyylilaji: progressiivinen house, electro house, tech house ambient house
 Kesto: 65.52
 Levy-yhtiö: Virgin Records, Ultra Music
 Levymerkki: Mau5trap
Listasijoitukset
 1.    11.    49. 
deadmau5:n muut studioalbumit
| Random Album Title 2008 | For Lack of a Better Name  | 4×4=12 2010 |
For Lack of a Better Name on deadmau5:n neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2009. Albumi sisältää yhteystyökappaleita MC Flipsiden ("Hi Friend!") ja Rob Swiren ("Ghosts 'n' Stuff") kanssa. Albumi on artistin ensimmäinen kansainvälisesti Virgin Recordsin kautta julkaistu levy. Kanadassa albumi myi kultaa ja Isossa-Britanniassa hopeaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | FML | 6.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Moar Ghosts 'n' Stuff | 4.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ghosts 'n' Stuff (feat. Rob Swire)  | 3.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Hi Friend! (feat.MC Flipside)  | 5.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Bot | 5.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Word Problems | 7.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Soma | 6.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Lack of a Better Name | 6.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The 16th Hour | 9.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Strobe | 10.37 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 65.52 |  |  |  |  |  |  |  |
Braunau

Braunau voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Nykyinen paikannimi

Braunau am Inn, kaupunki Itävallassa
Braunau am Innin piiri, poliittinen piiri Itävallassa
Braunau, kunta Sveitsissä
Braunau, Bad Wildungenin kunnanosa Saksassa
Nueva Braunau, Puerto Varasin kunnanosa Chilessä
Historiallinen saksankielinen paikannimi

Braunaun piiri (Böömin kuningaskunta) entinen poliittinen piiri Böömissä
Broumouv, kaupunki Tšekissä (saks. Braunau in Böhmen)
Brunów (Lwówekin piirikunta), kylä Puolassa
Brunów (Polkowicen piirikunta), kylä Puolassa
Joki

Braunau (Glonn), joki Baijerissa Saksassa
Braunaubach, joki Tšekissä ja Itävallassa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Braunau
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Braunau”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Käännös suomeksi
Bora-luokan ohjusveneet

Toisena valmistunut Bora-luokan ohjusvene Samum
Projekti 1239 Sivutš on Venäjän laivaston ja entisen Neuvostoliiton laivaston ilmatyynyalusluokka, jonka alukset valmistuivat Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulta lähtien. Luokkaa kutsutaan länsimaissa myös Bora-luokaksi. Luokan ensimmäinen ohjusvene oli MRK-27 Sivutš, joka nimettiin myöhemmin Boraksi (runkonumerolla 615).
Suunnittelu

Alusten uppouma on 1 050–1 280 tonnia, nopeus 50–55 solmua, pituus 64,0–65,6 metriä. Käyttövoimana veneissä on kaksi 35 000 hevosvoiman kaasuturbiinimoottoria. Miehistön määrä voi olla 35–68.
Ohjuksina aluksilla on 2 x 4 Moskit (Nato-raportointinimi SS-N-22 Sunburn) -meritorjuntaohjusta. Ilmatorjuntana Osa-MA-järjestelmä, jossa on 20 x 9K33 Osa -ilmatorjuntaohjusta. Tykistöaseistuksena aluksissa on automaattinen 100 mm:n AK-100 ja kaksi gatling-tyyppistä 30 mm AK-630 -konetykkiä.
Alukset

MRK-27 Sivutš valmistui 1988, mutta otettiin palvelukseen 1997 Mustanmeren laivastoon. Seuraava Samun (runkonumerolla 616) otettiin 2000 palvelukseen Itämeren laivastoon.
Aiheesta muualla

www.bora-class.info (venäjäksi) http://www.bora-class.info/eng/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Batroun

| Batroun |
| --- | --- |

 Batroun
 Koordinaatit: 34°15′N, 35°39′E 
Valtio:  Libanon
Alue:  Pohjois-Libanon
Piirikunta:  Batroun
Väkiluku   (arvio):  20 000
 
 www.batroun.gov.lb 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Batroun on arviolta 20 000:n asukkaan pikkukaupunki Libanonin rannikolla.
Maantiede

Batrounin kaupunki sijaitsee noin 56 kilometriä Libanonin pääkaupunki Beirutista pohjoiseen Beirutin ja Tripolin välisen tien varrella. Kaupunki on rakennettu kolmionmuotoiselle tasangolle, jonka läpi virtaa Nahr el-Jawz-joki. Lännessä kaupunki rajautuu Välimereen, sekä etelässä ja idässä Libanoninvuoriin.
Historia

Historioitsija Josephuksen mukaan Batrounin perusti Tyroksen kuningas Ithobaal, mutta sen historia ulottuu todellisuudessa paljon pidemmälle. Kaupunki mainitaan Amarna-kirjeissä Byblosin alusmaana. Sittemmin se tuli tunnetuksi merirosvojen tukikohtana, jotka kukisti seleukidihallitsija Antiokhos III Suuri. Rooman valtakunnan aikana kaupunkiin rakennettiin suuri amfiteatteri ja se tuli tunnetuksi viinitarhoistaan. 16. heinäkuuta 551 kaupunki tuhoutui monien muiden rannikon kaupunkien tapoin maanjäristyksessä ja sitä seuranneessa hyökyaallossa. Ristiretkien aikaan Batroun oli pieni hiippakunta, joka kuului Tripolin kreivikuntaan. Alue kuului pitkään läänityksenä provencelaiselle d'Agout-suvulle, mutta temppeliherrat tuhosivat sen heidän päädyttyään riitoihin frankkien kanssa. Mamelukkisulttaani al-Mansur Qalawun valloitti Batrounin vuonna 1289 ja se liitettiin hallinnollisesti Tripolin alaisuuteen. Kaupunki menetti vähitellen merkitystään ja eurooppalaiset matkailijat alueella 1600- ja 1700-luvuilla kuvailivat sitä lähes kokonaan hylätyksi rauniokaupungiksi. 1800-luvulla kaupunki elpyi merisienten kalastuksella ja silkkiteollisuudella. Merisienten kalastus työllistää nykyisin vain muutamia veneitä. Sen sijaan investointeja on tehty turismiin.
Kaupungin historiallinen keskusta on ollut Libanonin aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2019.
Väestö

Batrounissa on arviolta noin 20 000 asukasta. Kaupungin asukkaiden valtaosa on maroniitteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Batroun Wikimedia Commonsissa
Pyhän Stefanoksen kirkko.
Flakpanzer 38(t)

Flakpanzer 38(t)
Flakpanzer 38(t) ausf M (SdKfz 140) oli Saksassa toisen maailmansodan aikana kehitetty ilmatorjuntapanssarivaunu.
Liittoutuneiden ilmaylivoiman kasvaessa vuonna 1943 Saksassa ilmeni tarve kehittää ilmatorjuntavaunu suojaamaan panssaridivisioonia. Eräs kehitetyistä malleista oli BMM:n (saksalaisten kontrolloima Škodan tehdas) suunnittelema, Panzerkampfwagen 38(t) M -vaunun alustalle rakennettu Flakpanzer 38(t), joita valmistettiin yhteensä 140 kappaletta.
Vaunun aseistuksena oli yksi 2 cm Flak 38 L/55 -ilmatorjuntatykki, joka sijoitettiin vaunun takaosaan rakennettuun panssaroituun, kattamattomaan taistelutilaan. Taistelutilan ylempi osa avattiin tulitoiminnassa, jolloin se tarjosi lisätilaa miehistölle ja paremman alakoron tykille.
Vaunu painoi 9,8 tonnia, siinä oli neljän hengen miehistö ja sen huippunopeus tiellä oli 50 km/h. Vaunun rakenne ja perusajatus oli oikeansuuntainen. Flakpanzer 38(t):n yhden 20 millimetrin ilmatorjuntatykin tulivoima ei kuitenkaan riittänyt taisteluun liittoutuneiden hävittäjäpommittajia vastaan, joiden päämaaliksi se joutuikin niiden rynnäköidessä saksalaisten panssarikolonnia vastaan. Lisäksi vaunu oli vain kevyesti panssaroitu, joten sen tuhosivat juuri ne lentokoneet, joita vaunun piti ampua alas.
Vaatimaton taistelumenestys aiheutti viimeisten kymmenen tilatun alustan muutoksen 15 cm sIG33 (Sfl) auf PzKpfw 38(t) ausf H, M ”Grille” -panssarihaupitseiksi. Ilmatorjuntatehtäviin rakennettiin tehokkaampia Flakpanzer IV:n malleja Möbelwagen (aseistuksena yksi 3,7 cm it-tykki), Wirbelwind (aseistettu neljällä 20 mm it-tykillä), Ostwind (yksi 3,7 cm it-tykki ja Kugelblitz (kaksi 30 mm it-tykkiä).
Blohm & Voss BV 138

| Blohm & Voss BV 138 |
| --- | --- |
 BV 138 lennolla.
Tyyppi:  meritiedustelukone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Blohm & Voss
Ensilento:  15. heinäkuuta 1937
Esitelty:  1940
Pääkäyttäjät:  Luftwaffe
Valmistusmäärä:  297 
Blohm & Voss BV 138 oli saksalainen kolmimoottorinen meritiedustelutehtäviin suunniteltu lentovene. Konetyypin kehityshistorian alku oli melko kivinen, ja se kävi läpi useita uudelleensuunnitteluvaiheita ennen lopullista, 227 kappaletta valmistettua sarjatuotantoversiota. BV 138 -koneet osallistuivat Saksan Luftwaffen kalustona toiseen maailmansotaan, missä ne lensivät muun muassa taisteluissa Norjasta ja Ranskasta sekä Pohjois-Atlantin laivasaattueita vastaan tehdyissä sotilasoperaatioissa.
Historia > Prototyypeistä tuotantoon

Koneen suunnittelu käynnistyi 1934, kun Hamburger Flugzeugbau alkoi kehittää tiedustelutehtäviin suunnteltua erittäin pitkän kantaman lentovenettä. HA 138V1 -mallitunnuksen saaneessa prototyypissä oli lokinsiipeä muistuttanut niksattu siipi, joka oli asennettu yläsiipikonfiguraatioon. Peräsin kiinnittyi koneeseen kahdella puomilla, ja voimalaitteina oli kolme Junkers Jumo 205C -mäntämoottoria. Prototyypin ensilento tehtiin 15. heinäkuuta 1937. Koneen suuntavakaus ja liikehtimisominaisuudet vedessä todettiin kehnoiksi. Seuraavaksi valmistui uudelleensuunniteltu V2-prototyyppi, jonka ensilento oli elokuussa 1937. Kolmas prototyyppi (V3) romutettiin ennen valmistumistaan. Lentokuntoisiksi saadut prototyypit olivat Saksan siviililentokonerekisterissä tunnuksilla D-ARAK (V1) ja D-AMOR (V2).
HA 138 -mallitunnuksella tunnettu konetyyppi suunniteltiin merkittävin osin uudelleen Hamburger Flugzeugbaun toiminnan siirtyessä Blohm & Vossin nimen alle vuonna 1938. Tunnuksen BV 138A-0 saaneessa esituotantoversiossa luovuttiin niksatusta siivestä, ja siinä oli prototyypeihin verrattuna selvästi suurempi runko. A-0-esituotantoversiota valmistettiin kuusi konetta, ja sitä seurannutta A-1-tuotantoversiota 25 konetta. A-0 esituotantoversio teki ensilentonsa helmikuussa 1939 ja A-1-tuotantoversio kymmenen kuukautta myöhemmin huhtikuussa 1940. Tuotantoversio ehti osallistumaan rajoitetusti taisteluun Norjasta, ja täyteen palveluskuntoon koneet saatiin Läntisen Ranskan valtaukseen mennessä.
Historia > Jatkokehitetyt tuotantoversiot

A-0- ja A-1-sarjojen koneissa havaittiin merkittäviä rakenteellisia vahvistustarpeita, jotka toteutettiin joulukuusta 1940 alkaen toimitettuihin koneisiin. Mallitunnuksen BV 138B-1 saaneessa vahvistetussa versiossa oli tehokkaammat 656 kilowatin (880 hv) Jumo 205D -moottorit, ja siihen oli lisätty puolustusaseistusta, johon kuuluivat runkoon asennetut uudet MG 151 -tykillä varustetut etu- ja taka-ampumot. B-versioiden koneet osallistuivat aktiivisesti liittoutuneiden laivasaattueita vastaan käytyihin taisteluihin Norjassa sijainneista tukikohdista vuodesta 1941 alkaen.
Rakenteellisesti edelleen vahvistetun C-1-version toimitukset alkoivat maaliskuussa 1941. Siinä keskimmäinen moottori oli varustettu edellisistä poiketen nelilapaisella potkurilla, ja koneen 7,9 millimetrin MG 15 -konekiväärit korvattu 13 millimetrin MG 131 -konekivääreillä. C-1-versio pystyi kuljettamaan aiempia versioita raskaamman pommikuorman, minkä lisäksi version koneissa oli mahdollisuus ylimääräisen MG 15 -konekiväärin ja FuG 200 Hohentwiel -etsintätutkan asentamiseen. Version koneita valmistettiin yhteensä 227. C-1-koneita käyttäneistä yksiköistä menestynein oli Pohjois-Norjaan sijoitettu Küstenfliegergruppe 406, joka osallistui Pohjois-Atlantin laivasaattueiden paikantamiseen ja seurantaan.
Muutamien BV 138C-1 -koneiden siipien alle asennettiin magneettimiinojen raivaamiseen suunniteltu rungon kiertävä, ympyrän muotoinen duralumiinirengas, joka voitiin magnetoida koneeseen asennetun generattorin avulla. Muuten aseistamattomasta miinanraivausversiosta käytettiin mallitunnusta BV 138MS. Konetyypin kaikkiin versioihin voitiin asentaa lentoonlähtöavusteeksi kaksi 500 kilogramman RATO-rakettimoottoria.
Säilyneet koneyksilöt

Juutinraumaan upotettiin BV 138 -lentovene brittien järjestämässä lentonäytöksessä heinäkuussa 1945. Kone löydettiin uudelleen salmen ylittävän Juutinrauman sillan rakennustöiden yhteydessä ja nostettiin vuonna 2000. BV 138:n jäänteet ovat esillä Helsingørissa sijaitsevassa Tanskan teknillisessä museossa.
Kaksi romanialaista sukeltajaa löysi vuonna 2012 Romanian Mamaiassa sijaistevaan Siutghioljärveen pudonneen BV 138:n.
Norjan maanmittauslaitoksen alus löysi kesäkuussa 2013 Porsanginvuonon luotaamisen yhteydessä brittiläisten lentokoneiden elokuussa 1944 alas ampuman BV 138 -koneen, joka oli uponnut 35 metrin syvyyteen lähelle saksalaisten toisessa maailmansodassa käyttämää Indre Billefjordin vesilentoasemaa.
Versiot

Lähde:
Tekniset tiedot (BV 138C-1)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 5
Matkustajat: 10
Pituus: &&&&&&&&&&&&&019.085000019,85 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&026.094000026,94 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&05.09000005,90 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&0112.&&&&00112,0 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&011780.&&&&0011 780 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&017670.&&&&0017 670 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&03.&&&&003 × Junkers Jumo 205D -12-sylinteristä rivimoottoria; &&&&&&&&&&&&0656.&&&&00656 kW (&&&&&&&&&&&&0800.&&&&00800 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0285.&&&&00285 km/h 3 000 metrissä
Lentomatka: &&&&&&&&&&&04300.&&&&004 300 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&05000.&&&&005 000 m
Aseistus
1 × 20 mm MG 151 -tykki etu- ja taka-ampumoissa
1 × 13 mm MG 131 -konekivääri keskimoottorin takaisessa avoampumossa
1 × 7,92 mm MG 15 -konekivääri rungon tyyrpuurin puoleisessa ampuma-aukossa
4 × 150 kg syvyyspommia tai vastaava massa muita pommeja kuudessa kiinnityspisteessä
Avioniikka
Osassa koneita FuG 200 Hohentwiel -etsintätutka
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blohm & Voss BV 138 Wikimedia Commonsissa
Konetyypin toinen prototyyppi (rek. tunnus D-AMOR).
BV 138A-1 Hemnesfjordin vuonossa, Norjassa toukokuussa 1940.
Hylätty BV 138C Tromssassa vuonna 1945.
FA Community Shield

| FA Community Shield |
| --- | --- |
 Pokaali
Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Englanti
Perustettu:  1908
Joukkueita:  2
Hallitseva mestari:  Manchester city
Eniten mestaruuksia:  Manchester United (21)
Sivusto:  www.thefa.com
The Football Association Community Shield (aikaisemmin Charity Shield) on englantilainen vuosittainen jalkapallo-ottelu, jossa kohtaavat Valioliigan ja FA Cupin voittajat. Mikäli joukkue on voittanut molemmat tittelit, pelaa se liigassa toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan. Ottelu on perinteisesti ollut uuden jalkapallokauden avaustapahtuma.
Charity Shield -ottelu pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1908/1909. Tuolloin se korvasi edeltäneen Sheriff of London Charity Shieldin, joka oli pelattu kaudesta 1898/1899 lähtien.  Perinteenä oli, että ottelussa kohtasivat ammattilais- ja amatöörijoukkueet. Ensimmäisessä Charity Shieldissä olivat vastakkain Manchester United (ammattilaiset) ja Queens Park Rangers (amatöörit).
Ajan saatossa ammattilaiset-amatöörit -asetelma vaipui unholaan, ja systeemi kehittyi nykyiseen muottiinsa, jossa kohtasivat korkeimman sarjatason, tuolloin Football Leaguen, ja FA Cupin voittaja. Joitakin poikkeuksia vuosien varrella oli, sillä vuonna 1950 ottelussa kohtasivat maailmanmestaruuskisojen maajoukkue ja Kanadaa kiertänyt Englannin joukkue.
Vuonna 1959 ottelusta tehtiin kauden aloitustapahtuma, ja vuonna 1974 Ted Croker loi nykyisen systeemin, jossa kohtaavat liigan ja cupin voittajat, ja ottelun tuotto lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen. Mikäli ottelu on varsinaisen peliajan jälkeen tasan, pelataan jatkoaika ja mahdolliset rangaistuspotkut. Menneinä vuosina mestaruus usein jaettiin joukkueiden kesken, jos peli päättyi tasalukemiin.
Vuonna 1993 pelisysteemiä muutettiin, kun luotiin Englannin Valioliiga. Jatkoaikaa ei enää pelata, vaan tasapelin sattuessa siirrytään suoraan rangaistuspotkukilpailuun. Nykyinen nimi Community Shield otettiin käyttöön vuonna 2002.
Voittajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  2017 Arsenal  2016 Manchester United  2015 Arsenal  2014 Arsenal  2013 Manchester United  2012 Manchester City  2011 Manchester United  2010 Manchester United  2009 Chelsea  2008 Manchester United  2007 Manchester United  2006 Liverpool  2005 Chelsea  2004 Arsenal  2003 Manchester United  2002 Arsenal  2001 Liverpool  2000 Chelsea  1999 Arsenal  1998 Arsenal  1997 Manchester United  1996 Manchester United  1995 Everton  1994 Manchester United  1993 Manchester United  1992 Leeds United  1991 Arsenal ja Tottenham Hotspur  1990 Liverpool ja Manchester United  1989 Liverpool  1988 Liverpool  1987 Everton  1986 Everton ja Liverpool  1985 Everton  1984 Everton  1983 Manchester United  1982 Liverpool  1981 Aston Villa ja Tottenham Hotspur  1980 Liverpool  1979 Liverpool  1978 Nottingham Forest  1977 Liverpool ja Manchester United  1976 Liverpool  1975 Derby County  1974 Liverpool  1973 Burnley FC  1972 Manchester City  1971 Leicester City  1970 Everton  1969 Leeds United  1968 Manchester City |   |  1967 Manchester United ja Tottenham Hotspur  1966 Liverpool  1965 Manchester United ja Liverpool  1964 Liverpool ja West Ham United  1963 Everton  1962 Tottenham Hotspur  1961 Tottenham Hotspur  1960 Burnley ja Wolverhampton Wanderers  1959 Wolverhampton Wanderers  1958 Bolton Wanderers  1957 Manchester United  1956 Manchester United  1955 Chelsea  1954 Wolverhampton Wanderers ja West Bromwich Albion  1953 Arsenal  1952 Manchester United  1951 Tottenham Hotspur  1950 World Cup Team  1949 Portsmouth ja Wolverhampton Wanderers  1948 Arsenal  1939 Arsenal  1938 Arsenal  1937 Manchester City  1936 Sunderland  1935 Sheffield Wednesday  1934 Arsenal  1933 Arsenal  1932 Everton  1931 Arsenal  1930 Arsenal  1929 Ammattilaiset  1928 Everton  1927 Cardiff City  1926 Amatöörit  1925 Amatöörit  1924 Ammattilaiset  1923 Ammattilaiset  1922 Huddersfield Town  1921 Tottenham Hotspur  1920 West Bromwich Albion  1913 Ammattilaiset  1912 Blackburn Rovers  1911 Manchester United  1910 Brighton & Hove Albion  1909 Newcastle United  1908 Manchester United |
| Vuosi | Valioliigan mestari | Tulos | FA Cupin mestari | Pelipaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Manchester City | 2–0 | Chelsea | Wembley Stadium, Lontoo |
| 2019 | Manchester City | 1–1 5–4 (rp.) | Liverpool | Wembley Stadium, Lontoo |
| 2020 | Liverpool | 1–1 4–5 (rp.) | Arsenal | Wembley Stadium, Lontoo |
| 2021 | Manchester City | 0–1 | Leicester City | Wembley Stadium, Lontoo |
| 2022 | Manchester City | 1–3 | Liverpool | King Power Stadium, Leicester |
| 2023 | Manchester City | 1–1 1–4 (rp.) | Arsenal | Wembley Stadium, Lontoo |
1 2  Valioliigan toiseksi sijoittunut joukkue.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FA:n Charity Shield -sivu