stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rovaniemen seurakunta
Aiheesta muualla

Rovaniemen seurakunnan kotisivut
Tietoja Suomen seurakunnista -tietokanta: Rovaniemi
| n k Rovaniemi-Koillismaan rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Kemijärvi  Kuusamo  Posio  Pudasjärvi  Ranua  Rovaniemi  Salla  Taivalkoski  |  |
Oulun hiippakunta
Moskovan matemaattinen papyrus

Osa Moskovan papyrusta.
Moskovan matemaattinen papyrus (MMP, joskus myös Goleništševin papyrus) on yksi tärkeimmistä antiikin egyptiläistä matematiikkaa kuvaavista teoksista. Papyrus on kirjoitettu todennäköisesti Egyptin 13. dynastian aikana (1783–1640 eaa.), mutta todennäköisesti sisältää vanhempaa tietoa 12. dynastian ajalta, eli suurin piirtein samalta ajalta kuin Rhindin papyruskin.
Egyptologi Vladimir Goleništšev osti papyruksen Egyptistä 1890-luvun alussa,, mistä johtuen papyrusta kutsutaan joskus myös nimellä Goleništševin papyrus. Papyrus oli ilmeisesti löydetty samalta seudulta kuin Rhindin papyuskin. Nykyään Moskovan papyrusta säilytetään Puškin-taidemuseossa, Moskovassa. Papyrus on noin 5 metriä pitkä ja 8 cm korkea. Siinä esitetään 25 laskutehtävää, joista kaikki eivät ole selvästi luettavissa.
Papyruksen historiallisesti merkittävin kohta on tehtävä 14, jossa esitetään tilavuuden laskemiselle oikea laskukaava, kun kappaleena on kärjestään katkaistu neliöpohjainen pyramidi.. Nykymerkinnöillä kaava on: 
tilavuus  V={{\frac {h}{3}}(a^{2}+ab+b^{2})}, missä  h on kappaleen korkeus ja  a ja  b ovat pohjan ja kannen neliöiden sivut.
Toinen merkittävä kohta on tehtävä 10, joskaan käännöksestä ei ole täyttä yksimielisyyttä. Tehtävässä todennäköisesti esitetään laskutapa kaarevan pinnan, mahdollisesti puolipallon (korin) tai puolisylinterin pinta-alan laskemiselle. Erityisesti, jos kyse on puolipallosta, sitä voidaan pitää merkittävänä matemaattisena saavutuksena.
Muut tehtävät ovat yksinkertaisempia. Niissä lasketaan muun muassa kolmion pinta-alaa, laivan osien pituuksia sekä oluen tai leivän vahvuutta käyttäen mittayksikkönä niiden valmistukseen käytettyä viljamäärää.
Laskutehtävät eivät ole missään erityisessä järjestyksessä, mistä on päätelty, että kyseessä on saattanut olla lista opettajan antamia tehtäviä, joita oppilas on laskenut papyrukselle. Moskovan papyruksen laskuissa laskujen välivaiheita on esitetty huomattavasti vähemmän kuin Rhindin papyruksen vastaavissa laskuissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moskovan matemaattinen papyrus Wikimedia Commonsissa
Laskutehtävä 10: Puolipallon tai korin pinta-alan laskenta, alkuperäisteksti ja englanninkielinen käännös, (Scott Williams, 2008, University of Buffalo)
Laskutehtävä 14: (Arkistoitu – Internet Archive) Kärjestään katkaistun pyramidin tilavuus (Don Allen, 2001,Texas A&M University)
Pyhä Sigfrid

Pyhän Sigfridin patsas Övergranin kirkossa, Uppsalassa
1450-luvulla rakennettu Sipoon vanha kirkko on nimetty pyhän Sigfridin mukaan
Pyhä Sigfrid oli englantilaistaustainen pappi ja piispa. Hänen on arveltu vaikuttaneen Yorkissa ennen siirtymistään Skandinaviaan. Ensimmäiset maininnat hänestä ovat 1070-luvulta Adam Bremeniläisen lähteissä. Uskotaan, että Englannin kuningas olisi lähettänyt piispa Sigfridin Norjaan, jossa kuningas Olavi Tryggvenpoika oli omaksunut kristinuskon. Käännytettyään Norjassa useita kristinuskoon hän siirtyi Ruotsiin, jossa hän kastoi Ruotsin kuninkaan, Olavi Sylikuninkaan, josta tuli maan ensimmäinen kristitty kuningas. Sigfridin arvioidaan kuolleen noin 1040-1060 -luvuilla.
Sigfridia on pidetty Ruotsin suojelupyhimyksenä ja häntä pidetään Ruotsin apostolina. Roomalaiskatolisena kirkkona alussa toiminut Sipoon vanha kirkko on nimetty pyhän Sigfridin mukaan.
Aiheesta muualla

Sipoon suomalainen seurakunta
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia
Ranuan seurakunta

| Ranuan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Ranuan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Rovaniemi-Koillismaan rovastikunta
Pääkirkko:  Ranuan kirkko
Perustettu:  1899
Jäsenmäärä:  3 250 (2021)
– Osuus asukkaista:  88,6 %
Kirkollisvero:  1,75 %
Kirkkoherra:  Pentti Kallioranta
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ranuan seurakunta on Ranualla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakunnalle kuuluva Ranuan kirkko on vuodelta 1914. Kirkkoherrana toimii Pentti Kallioranta.
Ranuan seurakunta kuuluu Oulun hiippakuntaan. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 3 587 jäsentä, noin 90 prosenttia kunnan väestöstä.
Herätysliikkeet

Ranuan seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Ranuan alueen selvästi voimakkain suuntaus on vanhoillislestadiolaisuus ja alue kuuluu liikkeen vahvaan tukialueeseen.
Papisto

Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Ranuan seurakunnan kirkkoherroina:
Papisto > Kirkkoherrat

1918–1920: Oskari Jussila
1921–1926: Alfred Virkkula
1939–1967: Ilmari Salonen
1968–1970: Taisto Olavi Ikonen
1971–1972: Rauno Kalevi Pitkänen
1973–2007: Viljo Juntunen
2007–: Pentti Kallioranta
Yöhokko

| Yöhokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Hokot Cracidae
Suku::  Nothocrax
Laji::  urumutum
Kaksiosainen nimi
 Nothocrax urumutum  (Spix, 1825) 
Katso myös
   Yöhokko Wikispeciesissä   Yöhokko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Yöhokko (Nothocrax urumutum) on hokkoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Yöhokko voi kasvaa 50–66 cm pitkäksi. Lajin pää, rinta ja vatsa ovat punaruskeat. Päälaen sulista muodostuva töyhtö on musta. Silmien ympärillä on paljasta ihoa. Yöhokon selkä ja siivet ovat tummanruskeat.
Levinneisyys ja elintavat

Yöhokkoa tavataan Venezuelan eteläosista Peruun ja Brasiliaan ulottuvalla alueella. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja tulvametsät. Lintu on yöaktiivinen ja liikkuu yksittäin tai muutaman yksilön ryhminä. Yöhokon ravintoa ovat hedelmät. Laji rakentaa pesän puuhun, ja naaras munii yksi tai kaksi valkoista munaa.
Rothenburg ob der Tauber

| Rothenburg ob der Tauber |
| --- | --- |

 vaakuna
 Rothenburg ob der Tauber
 Koordinaatit: 49°22.6′N, 10°10.7′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Mittelfranken
Piirikunta:  Ansbach
Hallinto:  
 – Pormestari:  Markus Naser
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  41,45 km²
Väkiluku (31.12.2020):  11 273
 – Väestötiheys:  270 as./km²
 
 www.rothenburg.de/  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rothenburg ob der Tauber on kaupunki Ansbachin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. Vuoteen 1803 saakka se oli valtakunnankaupunki. Rothenburg ob der Tauberin keskiaikainen vanhakaupunki on hyvin säilynyt ja sen ansiosta kaupunki on maailmanlaajuisesti tunnettu matkailukohde.
Kaupungin pinta-ala on 41,75 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 11 273.
Ystävyyskaupungit

Rothenburg ob der Tauberilla on kolme ystävyyskaupunkia:
Athis-Mons, Ranska
Suzdal, Venäjä
Uchiko, Japani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rothenburg ob der Tauber Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Rothenburgin mestariryyppy, Helsingin Sanomat, 20.11.1938, nro 314, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nøste Kendzior

| Nøste Kendzior> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1950 Vuoreija
Kuollut: 2. joulukuuta 2006 (56 vuotta)
Ammatti:  kääntäjä, kirjallisuuskriitikko
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Bergenin yliopisto Oslon yliopisto
Nøste Kendzior, alkuaan Ellen Johanne Kristensen (8. heinäkuuta 1950 – 2. joulukuuta 2006), oli norjalainen kääntäjä, kirjallisuuskriitikko ja  esseisti.
Kendzior syntyi Vuoreijassa ja vietti kasvuvuotensa eri puolilla Pohjois-Norjaa. Hän oli saamelaista syntyperää. Vanhempiensa eron jälkeen hän muutti asumaan isänsä luokse Storsteinnesiin. Nuorena opiskelijana hän avioitui Arnbjørn Jakobsenin kanssa, ja heille syntyi tytär vuonna 1972. Hän opiskeli psykologiaa ja sosiologiaa Bergenin yliopistossa. Vuosina 1974–1975 hän toimi psykologiassistenttina mielisairaalassa Tammisaaressa Suomessa. Alemman korkeakoulututkinnon hän suoritti vuonna 1976. Vuonna 1977 hän muutti Tanskaan ja meni naimisiin Jan Kendziorin kanssa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1980.
Kendzior työskenteli 1980-luvun alkupuolella sosiaalipedagogina ja huumeterapeuttina Tanskassa. Suomen kielen opiskelun hän aloitti Kööpenhaminassa. Hänelle myönnettiin kolme peräkkäistä stipendiä opintoihin Helsingin yliopistossa 1983–1986. Hän suoritti suomen kielen ja kirjallisuuden kandidaatin tutkinnon Oslon yliopistossa vuonna 1986.
Vuosina 1986–1998 hän työskenteli johtajana Pohjoismaiden tiedotustoimistossa Altassa Pohjoismaiden ministerineuvoston alaisuudessa. Päätoimensa ohessa hän kirjoitti useita satoja artikkeleita, esipuheita ja jälkisanoja, esseitä, pakinoita ja piti luentoja. Hän toimi useissa sanomalehtien toimituksissa ja Norjan yleisradioyhtiössä kirjallisuuskriitikkona.
Nøste Kendzior käänsi kaunokirjallisuutta pääasiassa suomesta norjaksi, mutta myös ruotsista ja hieman tanskasta. Hän käänsi myös joitakin teoksia tanskaksi yhdessä kolmannen puolisonsa, tanskalaisen Carsten Ohlmannin kanssa. Kendzior käänsi suomalaisen nykykirjallisuuden tunnetuimpia teoksia, suuria klassikoita ja vähemmän tunnettuja lastenkirjoja. Hän käänsi muun muassa Pirjo Hassisen, Annika Idströmin, Olli Jalosen, Leena Landerin, Rosa Liksomin, Arto Paasilinnan, Pentti Saarikosken ja Anja Snellmanin tuotantoa. Aleksis Kiven Seitsemän veljestä ja Marja-Liisa Vartion Hänen olivat linnut ovat Kendziorin käännösuran kohokohtia.
Kendziorin omissa kirjoituksissa toistuva teema oli tekstin ja lukijan välinen suhde. Kääntäjänä hän halusi olla samanaikaisesti sekä näkyvä että näkymätön.
Vuonna 2001 hän arvosteli voimakkaasti saamelaisen kirjallisuuden tasoa. Hänen mukaansa se mystifioi ja antoi myyttisiä piirteitä saamelaiskulttuurille, eikä kehitystä ollut tapahtunut 1990-luvun alun jälkeen.
Kristensen sai lapsena lempinimen Nøste (garnnøste, suom. lankakerä) äidiltään. Kun hän aloitti kirjoittamisen ja kääntämisen, siitä tuli hänen pysyvä etunimensä.
Palkinnot ja tunnustukset

WSOY:n kunniapalkinto ulkomaisille kääntäjille (1988)
Lasten- ja nuortenkirjajärjestön International Board on Books for Young People (IBBY) kunniakirja
Suomen valtion ulkomainen kääntäjäpalkinto (1997)
Norjan kriitikkoseuran (Norsk kritikerlag) vuoden 2000 kriitikko
Megumi Yokota

| Megumi Yokota |
| --- | --- |
 Megumi Yokota vuonna 1977.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1964 (ikä 60) Nagoya, Japani
Kuollut: väitetysti 13. maaliskuuta 1994 (29 vuotta)
Ammatti:  mahdollisesti japanin kielen ja kulttuurin opettaja
Puoliso:  Kim Young-nam (vih. 1986)
Lapset:  1
Megumi Yokota (jap. 横田めぐみ; s. 15. lokakuuta 1964 Nagoya, Japani – 13. maaliskuuta 1994?) oli Pohjois-Koreaan kaapattu japanilainen. Hän oli 13-vuotias kadotessaan 15. marraskuuta 1977 kotimatkallaan Niigatassa. Pohjois-Korea on myöntänyt kaappauksen ja ilmoittanut kaapatun naisen kuolleen vuonna 1994. Japanin hallitus on kuitenkin ollut epäluuloinen kuolinajan suhteen.
Yokotasta on julkaistu dokumentti Abduction: The Megumi Yokota Story (2006).
Lapsuus

Megumi Yokota syntyi Nagoyassa esikoislapsena. Perhe muutti pian Yokotan syntymisen jälkeen Tokioon, jossa hänen kaksoisveljensä syntyivät vuonna 1968. Ennen Niigataan muuttamistaan vuonna 1976 perhe asui muutaman vuoden myös Hiroshimassa.
Kaappaus

15. marraskuuta 1977 13-vuotias Yokota lähti koulullaan pidetyistä sulkapalloharjoituksista kotimatkalle. Ennen katoamistaan hän oli hyvästellyt ystävänsä rannalla, joka sijaitsi noin puolen kilometrin päässä Yokotan kotoa. Hän ei kuitenkaan saapunut koskaan kotiin. Katoamispäivänä poliisi teki etsintöjä Yokotan kotitalon ympäristössä. Katoamista seuranneen vuoden ajan poliisi käytti etsintöihin 3000 henkilötyöpäivää ja tutki myös ympäröiviä merialueita.
Pohjoiskorealaiset vakoojat kaappasivat hänet ilmeisesti viimeisessä tienristeyksessä juuri ennen kuin hän ehti saapua kotitalolleen. Japanin poliisi päätyi johtopäätökseen siksi, koska heidän käyttämänsä etsintäkoira oli alkanut siinä kohtaa pyöriä ympyrää. Erään paikallisen mukaan alueelta oli myös kuulunut kirkaisu katoamisiltana.
Kaappaus > Motiivi

Eräs Pohjois-Koreasta loikannut entinen vakooja kertoi haastattelussaan muistavansa Megumi Yokotan. Hänen mukaansa eräs Yokotan kaappaajista oli vuonna 1988 kertonut hänelle, että kaappaus ei ollut suunniteltu eikä heidän ollut tarkoitus viedä mukanaan lasta. Kaksi Niigatassa vakoilemassa ollutta agenttia olivat olleet rannalla odottamassa venettä, kunnes he huomasivat, että läheisellä tiellä joku oli nähnyt heidät. Yokota oli ikäisekseen pitkä, eivätkä vakoojat pimeän keskellä huomanneet, että hän oli lapsi. Säikähdyksissään he sieppasivat Yokotan ja lukitsivat hänet 40 tunniksi veneen pimeään varastohuoneeseen.
Elämä Pohjois-Koreassa

Elokuussa 1978 Yokota asui Pjongjangin lähistöllä. Hän sai asuinkumppanikseen toisen kaapatun naisen eli Hitomi Sogan heti sen jälkeen, kun Soga oli tuotu Pohjois-Koreaan. Sogan kertoman mukaan heidän vartijanaan toimi naispuolinen vakooja. Seuraavien kahden vuoden ajan viranomaiset siirtelivät Sogaa ja Yokotaa useamman eri kerran asunnosta toiseen. Välillä he asuivat samassa asunnossa, mutta joskus heidät erotettiin toisistaan. Noiden kahden vuoden aikana nuorille opetettiin korean kieltä ja Juche-aatetta.
Kim Jong-il on kertonut, että japanilaisten kaappaukset tehtiin, jotta pohjoiskorealaiset vakoojat voisivat opiskella japania ja saada koulutusta siinä, miten esiintyä japanilaisena. Japanin hallitus arveleekin, että Megumi Yokota on muiden kaapattujen joukossa pääasiassa opettanut vakoojille japanin kieltä ja Japanin kulttuuria.
Megumi Yokota meni vuonna 1986 naimisiin eteläkorealaisen Kim Young-namin kanssa ja sai hänen kanssaan vuonna 1987 yhden tyttären.
Elämä Pohjois-Koreassa > Kuolema

Pohjois-Korean hallitus kielsi monta vuotta, että pohjoiskorealaiset olisivat kaapanneet ketään japanilaisia. Vuonna 2002 Kim Jong-il kuitenkin myönsi, että maahan oli kaapattu 13 henkilöä Japanin virallisesti nimeämien uhrien joukosta. Hän myönsi, että Pohjois-Korea kaappasi Megumi Yokotan, mutta kertoi hänen tehneen vuonna 1994 itsemurhan sairaalassa. Alun perin hänen kuitenkin väitettiin kuolleen vuonna 1993. Fukie Chimura, toinen kaapattu ja sittemmin kotiin päästetty nainen, muisteli, että Megumi oli Pohjois-Koreassa asuessaan muuttanut hänen naapuriinsa kesäkuussa 1994 ja asunut talossa useamman kuukauden.
Pohjois-Korea luovutti Megumi Yokotan väitetyt jäännökset Japanille vuonna 2004. Teikyōn yliopistossa tuhkia verrattiin Yokotan napanuoraan, jonka hänen vanhempansa olivat perinteen mukaan säilyttäneet. Alkujaan DNA-tutkimusta varten valittiin jäännösten joukosta 10 luun kappaletta, koska niistä löytyisi suurimmalla todennäköisyydellä vielä DNA:ta. Japanin poliisi lähetti valituista luun kappaleista lopulta viisi yliopiston tutkittaviksi. Tulokset eivät kuitenkaan täsmänneet. Tutkittujen luiden joukossa oli kahta DNA:ta, joista kumpikaan ei täsmännyt Yokotan DNA:n kanssa.
Testin suorittaneen tieteilijän mukaan oli myös mahdollista, että jäännökset olisivat olleet kontaminoituneita eli saastuneita, mikä olisi tehnyt testin tuloksesta epäselvän. Pohjois-Korea oli kuitenkin myös toisessa tapauksessa toimittanut jäännöksiä, joiden se väitti kuuluvan eräälle toiselle kaapatulle henkilölle, mutta joiden sisällön suhteen oli vastaavanlaisia epäselvyyksiä. Niiden tuhkien joukossa oli asiantuntijan arvion mukaan 60-vuotiaalle naiselle kuuluva leukaluu, vaikka jäännösten oli tarkoitus kuulua 42-vuotiaalle miehelle, eikä löydetty DNA täsmännyt miehen kanssa. Pohjois-Korean mukaan DNA-testitulokset ovat vain osa Japanin pyrkimyksiä mustamaalata Pohjois-Koreaa. Japanin hallitus on puolestaan sitä mieltä, että Pohjois-Korean tarjoamat todisteet kaapattujen henkilöiden kuolemasta ovat erittäin epäuskottavia.
Periplus

Periplus (m.kreik. περίπλους, periplūs tai periplous, ”ympäripurjehdus”; mon. περίπλοι, periploi) on antiikin kreikkalaisen maantieteellisen kirjallisuuden lajityyppi, jonka teokset kuvaavat jonkun meren, useimmiten Välimeren ja/tai Mustanmeren, rannikoita. Ne oli tarkoitettu käytännön oppaiksi merenkulkijoille.
Periplus-teokset kuvasivat rannikoita sekä niiden satama- ja ankkuripaikkoja ja niiden välisiä etäisyyksiä. Ne voidaan rinnastaa maateitse matkaaville tarkoitettuihin itinerarium-teoksiin. Periplus-teoksiin liittyvät läheisesti periegesis-teokset eli maantieteelliset kuvaukset, jotka antavat laajempia maantieteellisiä tietoja maista ja meristä.
Joitakin lajityypin teoksia on säilynyt nykyaikaan kokonaan tai osittain. Suuri osa teoksista tunnetaan vain muiden antiikin aikaisten tai bysanttilaisten kirjailijoiden tekemistä lainauksista. Kreikkalaisten lisäksi samanlaisia teoksia tekivät myös karthagolaiset, tunnetuimpana Hanno Merenkulkija.
Periplus-teoksia

Agatharkhides: Punaisestamerestä (kreik. Peri tēs Erythrās thalassēs; lat. De Mari Erythraeo)
Agathemeros: Maantieteen yhteenveto lyhennelmänä (Tēs geōgrafias hypotypōseis en epitomē; Geographiae informatio) (loppuosa teoksesta)
Anonyymi Mustanmeren periplus
Arrianos: Mustanmeren periplus (Periplūs tū Eukseinū Pontū; Periplus Ponti Euxini) (n. 132 jaa.)
Artemidoros Efesoslainen: Geografia eli Maantieteen kuvaukset (Ta geōgrafūmena) eli Periplus
Hanno Merenkulkija: Periplus
Markianos Herakleialainen: Ulkoisen meren periplus (Periplūs tēs eksō thalassēs) (n. 400 jaa.)
Massalialainen periplus (500-luku eaa.?)
Menippos Pergamonlainen: Sisäisen meren periplus (Periplūs tēs entos thalassēs) (1. vuosisata eaa.)
Pseudo-Skylaks: Periplus (Periplūs tēs thalassēs oikūmenēs Eurōpēs kai Asias kai Libyēs) (n. 338/337 eaa.)
Pseudo-Skymnos: Periodos Nikomedeelle (Periodos pros Nikomēdē) (n. 127–120/110 eaa.)
Punaisenmeren periplus (Periplūs tēs Erythrās Thalassēs; Periplus Maris Erythraei) (1. vuosisata jaa.)
Stadiasmus Maris Magni (Stadiasmos ētoi periplūs tēs megalēs thalassēs) (n. 250–300 jaa.)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta periplus-teokset Wikimedia Commonsissa
Ex Tuuttiz

| Ex Tuuttiz |
| --- | --- |
 Tuuttimörkö esiintymässä Sidewaysissä vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Aaro Teikari
Syntynyt: 1988 (ikä 36–37)   Kirkkonummi
Ammatti:  rap-artisti, musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ex Tuuttiz Tuuttimörkö Tuuttis Aaro DiCosta Piän Flamboyantti XT
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  rap, funk
Soittimet:  trumpetti, basso,  syntetisaattori
Yhtyeet:  SNTC Family, MadMaxMattel, ÄO40, DOS
Levy-yhtiöt:  Monsp Records Johanna Kustannus One Finger Nation
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ex Tuuttiz (oikealta nimeltään Aaro Teikari, s. 1988) on suomalainen rap-artisti, -tuottaja ja DJ. Ex Tuuttiz esiintyi vuoden 2020 alkuun asti nimellä Tuuttimörkö.
Ura

Tuuttimörkö aloitti rap-uransa SNTC Family -yhtyeessä Nuntonin, SLTF:n ja Crack-Oravan kanssa ja on myöhemmin vieraillut muun muassa DJ Kridlokkin ja Eevil Stöön albumeilla. Monsp Records julkaisi Tuuttimörön ensimmäisen sooloalbumin On totta 18. tammikuuta 2013, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan kolmannelle sijalle. Tuuttimörkö esittää myös elektronista musiikkia nimellä Aaro DiCosta muun muassa MadMaxMattel-yhtyeessä. Monsp Records julkaisi Tuuttimörön "Savuke + kola / Kupla" -seiskatuumaisen singlen 16. elokuuta 2013. Single myytiin myöhemmin loppuun. Tuuttimörkö ja rap-artisti Kube julkaisivat "#PÄIVI" -nimisen kappaleen musiikkivideon syyskuussa 2013.
Tuuttimörkö vaihtoi vuoden 2020 alussa artistinimekseen Ex Tuuttiz. Hän julkaisi 19.2.2020 singlen "Meri" toukokuussa ilmestyvältä albumiltaan.
Vuonna 2020 Ex Tuuttiz asui Hauholla.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista |
| --- | --- | --- |
| On totta |  Julkaistu: 18. tammikuuta 2013  Levy-yhtiö: Monsp Records  Formaatti: CD / Vinyyli / Kasetti / Digitaalinen | #3  |
| Kromihammas |  Julkaistu: 26. elokuuta 2016  Levy-yhtiö: Monsp Records  Formaatti: CD / Vinyyli / Kasetti / Digitaalinen | #1 |
| Kaikki keil on välii digaa Ex Tuuttizt |  Julkaistu: 15. toukokuu 2020  Levy-yhtiö: Johanna Kustannus  Formaatti: Vinyyli / Digitaalinen | #15 |
| XT |  Julkaistu: 29. syyskuuta 2023  Levy-yhtiö: One Finger Nation  Formaatti: Digitaalinen |  |
| Venlafaxin Cowboy |  Julkaistu: 21. maaliskuuta 2025  Levy-yhtiö:  Formaatti: |  |
Diskografia > EP:t

Rap Beats (digitaalijulkaisu, 2016)
Aaro DiCosta EP (12", 2018)
Diskografia > Singlet

Savuke + kola / Kupla (7", 2013)
Mä muutan Caliin / Huh huh (7", 2014)
Karski, härski, korea (digitaalijulkaisu, 2014)
Meri (digitaalijulkaisu, 2020)
Luut näkyy (digitaalijulkaisu, 2020)
Jalokiviliike (digitaalijulkaisu, 2021)
Gangsta-käppään (digitaalijulkaisu, 2021)
Kaviokeissi (digitaalijulkaisu, 2023)
Omistautunu (digitaalijulkaisu, 2023)
Ei tarvii mennä kotiin feat. Kriso (digitaalijulkaisu, 2023)
Tufs (2024)
Kunpa (2025)
Diskografia > Musiikkivideot

SNTC Family – Etelärannikko (2008)
Pitkät vitut blogosfääriin (2012)
Oukkidouppi ♥ DJ Skrillex ♥ Piän Flamboyantti ♥ Eevil Stöö – Kuuden tähden illallinen! (2012)
Kantaa ottava kappa le (2012)
Savuke + kola (2013)
Tuuttimörkö x Kube – #Päivi (2013)
Mä muutan Caliin (2014)
Jetset Hilife (DJ Ibusal + Lobo mukana Paperi THC & Tuuttimörkö, 2014)
Karski, härski, korea (2014)
Kultainen Linna (2016)
Meri (2020)
Mä kuulin et sä digaat taiteest (mukana DJ Kridlokk, 2020)
Gangsta-käppään (2021)
Maailmankaikkeuden paskin stoori (Äänet käskee & Ex Tuuttiz, 2021)
Kaviokeissi (2023)
Ei tarvii mennä kotiin feat. Kriso (2023)
Diskografia > Musiikkivideot > Esiintymiset

Eevil Stöö x Koksukoo – Kumme kuollaan (2012)
Khid – Zelda (2015)
Äänet Käskee – Maailmankaikkeuden paskin stoori (2021)
K. K. Koivula – Lil Katri (2021)
Diskografia > SNTC Family

Kankkushorror EP (2006)
Puolikas EP (Tuuttimörkö ja Nunton, 2007)
Jymyhitit (2011)