stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ambianit

Ambianien kultaraha, Cabinet des Médailles
Ambianit olivat belgikansa, jolla sanottiin olleen 10 000 aseistettua miestä vuoden 57 eaa. Julius Caesarin Belgican sotaretken aikana. He alistuivat Caesarin valtaan. Heidän maansa sijaitsi Samaran laaksossa (nykyinen Somme); ja heidän pääkaupunkinsa Samarobriva, myöhemmin Ambiani ja Civitas Ambianensium, on arveltu olevan nykyinen Amiens. He osallistuivat suureen kansannousuun roomalaisia vastaan, mikä on kuvattu seitsemännessä kirjassa Caesarin Gallian sota -teoksessa.
Maricica Țăran

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maricica Țăran. |  Maricica Țăran. |  Maricica Țăran. |  |
Naisten soutu
Maa:   Romania
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | perämiehellinen pariaironelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Nottingham 1986 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Hazewinkel 1985 | pariaironelonen |  |
Maa:   Saksa
|  Pronssia | Tasmania 1990 | yksikkö |  |
Maricica Titie Țăran Iordache (s. 4. tammikuuta 1962 Gherța Mică, Satu Mare) on romanialaissyntyinen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti, joka uransa loppupuolella edusti Saksaa. Hän on pituudeltaan 179 cm.
Țăran voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Los Angelesissa 1984. Hän saavutti MM-kilpailuissa Romanian pariaironelosessa hopeaa 1986 ja pronssia 1985. Saksan edustajana hän sai yksikössä MM-pronssia 1990 ja oli neljäs 1989.
Ada Nevalainen

Ada Nevalainen vuonna 1928
Ada (Aada) Nevalainen (22. toukokuuta 1898 Juuka  – 21. huhtikuuta 1990)  oli suomalainen opettaja. Hän työskenteli Pohjois-Savon marttapiiriliiton maakunnallisena toiminnanjohtajana (sihteeri-konsulenttina) ja opetusalalla kotitalous- ja puutarha- sekä yleisaineiden opettajana ja koulun johtajana.  Hän kirjoitti useita  yhdistysten historiikkeja ja perusti sisarensa kanssa säätiön juukalaisten lasten ja nuorten tukemiseksi. Hänellä ja hänen sisarellaan on myös nimikkorahasto Suomen kulttuurirahaston Pohjois-Karjalan rahastossa.
Tausta

Ada Nevalainen syntyi maanviljelijäperheeseen Juuan Vuokossa. Hänellä oli kaksi sisarta Anna (myöh. Koskimaa 11.8.1895–1.2.1987, opettajana Maaningalla) ja Elina (5.10.1891-27.6.1920).  Keskikoulun käytyään Aada Nevalainen opiskeli Reitkallin puutarha- ja maatalouskoulussa ja valmistui sieltä v. 1923.
Työura

Työura alkoi Peltosalmen kotitalouskoulun puutarhaopettajana v. 1924.  Sieltä hän siirtyi Helsingin kaupunkilähetyksen naisten laitoksen talous- ja puutarhaopettajaksi.. Peltosalmelaiset martat pyysivät hänet Kuopioon Pohjois-Savon marttapiiriliiton sihteerikonsulentin toimeen, joka alkoi virallisesti 8.1.1928.
Työura > Pohjois-Savon marttapiiriliiton toiminnanjohtajana

Sihteerikonsulenttina (nyk. toiminnanjohtaja) Ada Nevalainen kiersi Pohjois-Savon marttayhdistyksissä antamassa kotitalous- ja puutarhaneuvontaa ja ohjaamassa paikallisyhdistysten toimintaa. Työ koostui mittavasta määrästä monipuolisia tehtäviä. Siihen kuului niin kurssien ja erilaisten tapahtumien järjestämistä, kerhojen pitämistä. kuin hallinnollisia tehtäviä kuten paikallisyhdistysten vuosikokouksien, piiriliiton hallituksen kokouksien sihteerinä toimimista. Esitelmiä ja havaintoesityksiä Ada Nevalainen piti mm. vuonna 1934 yhteensä 134.
Vuonna 1934 piiriliitto piti Kuopiossa 1200 näytteilleasettajan kanssa kotitalousnäyttelyn, jonka järjestelyistä Aada Nevalainen vastasi näyttelyn sihteerinä. Näyttelyssä vierailivat myös presidentti ja rouva Svinhufvud.  Sihteerikonsulenttia työllisti myös Martta-yhdistysten historiikkien kokoaminen ja lehtiartikkelien  kirjoittaminen.
Sihteeri-konsulentin työhön kuuluvat lukuisat pitkät neuvonta- , kurssi- ja kokousmatkat maaseudulle Nevalainen teki aluksi laivalla ja polkupyörällä, talvisin hevoskyydillä. Helpottaakseen raskasta ja hidasta kulkemista hän hankki  vuonna 1931 auton ja suoritti ajokokeen.
Kotitalouskonsulentin ja sihteerin toimesta Ada Nevalainen siirtyi aluekonsulentiksi Iisalmeen, kunnes toimi lakkautettiin v. 1938. Aluekonsulenttina hän mm. perusti 11 marttayhdistystä ja paikallisliiton. Muiden tehtäviensä lisäksi hän ohjasi ja valvoi taiteilija Ilmari Wirkkalan Iisalmen kaupunkiseurakunnan ympäristöön ja hautausmaalle v. 1936tekemän suunnitelman toteuttamista.
Ada Nevalaista pyydettiin myöhemminkin vuonna 1947, hänen jo ollessaan opettajana Rytkyn koululla, palaamaan P-S:n marttapiiriliiton toiminnanjohtajan tehtävään, mutta muihin tehtäviin sitoutuminen ei sallinut sitä.
Työura > Opetusalalla

Ada Nevalainen aloitti opettajaksi kouluttautumisen jo ennen talvisotaa, joka sitten keskeytti opinnot. Sodan aikana hän oli työpalvelutehtävissä.  Vuonna 1943 Ada suoritti kasvatusopin laudaturtutkinnon Helsingin yliopistossa  aiheenaan ”Maamme emäntäkoulut kasvatus- ja opetuslaitoksina” sivuaineinaan kansantaloustiede ja yhteiskuntatieteet.
Valmistuttuaan hän toimi kansanopiston johtajana ja kansakoulunopettajana eri kunnissa. Vuodesta 1959 lähtien hän työskenteli Virtasalmen kansalaiskoulun yleisaineiden opettajana ja johtajana, mistä tehtävistä hän jäi eläkkeelle 1964.
Myöhempi toiminta

Jäätyään eläkkeelle v. 1964 Aada Nevalainen jatkoi työtään Marttojen hyväksi.  Hänen tarmokkaan toimintansa ansiosta Pohjois-Savon marttapiiriliiton pitkäaikainen toive omasta toimitalosta toteutui syksyllä v. 1971.  Kesällä 1971 hän luetteloi ja kokosi piiriliiton arkiston vuoteen 1950 saakka ja se lähetettiin Savo-Karjalan maakunta-arkistoon. Hän teki myös käsikirjoituksen vuosia 1899 – 1917 koskevaan osuuteen Riitta Kasurisen ja Mirja Paulon kokoamaan historiikkiin Marttatoimintaa Pohjois-Savossa 1899 – 1976, joka ilmestyi piiriliiton juhliessa 60-vuotista toimintaansa v. 1977.  Marttojen kahvilatoiminta Kuopion torilla lähti sekin liikkeelle hänen aloitteestaan.  Hän jatkoi kirjallisia töitään mm. kirjoittamalla vuonna 1971 julkaistun tutkielman  Puutarha-kotitalousopetustyön vaiheilta 1910-luvulla, jossa hän muistelee nuorena tuberkuloosiin   kuollutta sisartaan Elinaa. Elina Nevalainen oli lupaava puutarhaopettaja ja apulaisjohtaja Heimarin puutarha- ja talouskoulussa Ristiinassa ja aikoi perustaa emäntäkoulun Pohjois-Karjalaan.
Ada Nevalaisessa yhdistyivät määrätietoisuus ja tinkimättömyys vakaumukselliseen kristillisyyteen , jota hän toteutti mm. tekemällä lahjoituksia eri yhdistyksille.  Vaikka hän teki elämäntyönsä Savossa, Juuka säilyi hänelle läheisenä paikkana.  Aada ja hänen sisarensa Anna Koskimaa lahjoittivat v. 1966 varat, joita täydensivät myöhemmillä lahjoituksilla ja testamenteilla, kristillismielisiä juukalaisia ja pohjoiskarjalaisia opiskelijoita tukevaan  Suomen kulttuurirahaston alaisuudessa toimivaan nimikkorahastoon. He perustivat myös vuonna 1979 Juuka-säätiön, jonka tarkoitus on kehittää ja tukea Juuan kristillistä kulttuuritoimintaa kuten lasten päiväkerho- ja pyhäkoulutyötä, nuorten, myös rippikoulun käyneiden, harrastus- ja leiritoimintaa, kannustaa opiskelevia nuoria stipendein ja apurahoin, sekä tukea kirkkokuorojen toimintaa.
Ada Nevalaiselle myönnelliin Marttaliiton suuri kultainen ansiomerkki v.1938 ja Suomen Leijonan Ritarikunnan I lk:n ritarimerkki v.1972. Hänet kutsuttiin Pohjos-Savon marttapiiriliiton kunniajäseneksi.
Aada Nevalaisen ja hänen sisarensa Anna Koskimaan arkistokokoelma on Juuka-seuran kotiseutuarkistossa.
Teokset

Nevalainen, A. Kaavin Marttayhdistyksen 25-vuotiskertomus. [Kuopio], 1933.
Nevalainen, Aada. Kuopion Marttayhdistyksen Toiminta 1923-1933. Kuopio: [kustantaja tuntematon], 1934.
Nevalainen, Aada. Maaningan K.k. Marttayhdistyksen 15-vuotiskertomus. Kuopio: Maaningan marttayhdistys, 1934.
Nevalainen, Aada. Lapinlahden Marttayhdistyksen 25-vuotiskertomus. Kuopio: [kustantaja tuntematon], 1934.
Nevalainen, Aada. Säviän Marttayhdistyksen 25-vuotiskokous. Kuopio: [kustantaja tuntematon], 1935.
Nevalainen, Aada. Vesannon Marttayhdistyksen 20-vuotiskertomus. Kuopio: [kustantaja tuntematon], 1935.
Nevalainen, Aada. Suonenjoen Marttayhdistyksen 15-vuotiskertomus. Kuopio: Suonenjoen Marttayhdistys, 1937.
Nevalainen, Aada. Pohjois-Savon Marttapiiriliiton 20-vuotiskertomus. Kuopio: Pohjois-Savon Marttapiiriliitto, 1937.
Nevalainen, Aada. Rautavaaran Marttayhdistystyön 40-vuotiskertomus. Iisalmi: Rautavaaran Marttayhdistystyö, 1938.
Lagus, Aini, ja Aada Nevalainen. Iisalmen Maalais-marttayhdistyksen 40-vuotikertomus. Kuopio: [Iisalmen maalais-marttayhdistys], 1938. (vv. 1899-1918 Aini Lagus, vv. 1919-1938 Aada Nevalainen )
Nevalainen, Aada. Kuviopujottelua. Helsinki: Valistus, 1958.
Nevalainen Aada: Maakunnallista kehitystä Pohjois-Savossa kotitalousneuvontasaralta 1928-1937 ja 1938, Koneella kirjoitettu, julkaisematon nidos Marttojen perinnetietokeskus Syreenin kokoelmissa, 1965, 152 s.
Koskimaa, Anna, Doris Bengtström, ja Aada Nevalainen. Nuorten Käyttäytymisen Opas. 2. täyd. p. Helsinki: Otava, 1965. https://finna.fi
Nevalainen, Aada. Puutarha-kotitalousopetustyön Vaiheita 1910-luvulla: Tutkielma. Joensuu: Pohjois-Karjalan kirjapaino, 1971.
Karsurinen Riitta (toim.) Marttatoimintaa Pohjois-Savossa 1899-1976. Piiriliiton toimintaa käsittelevän osan kirj. Aada Nevalainen. Kuopio: Pohjois-Savon marttapiiriliitto, 1977. 241 s.
Teokset > Julkaisemattomia

Marttasaralta 1, Sihteeri-konsulentin Reissut ja Pyssäykset osapuilleen
Marttasaralta 2  (sisältävät valokuvia, lehtileikkeiitä ja kirjoituksia)
Maamme emäntäkoulut kasvatus- ja opetuslaitoksina. 1943 Helsingin yliopisto.  Kasvatusopin laudaturtutkinto
Talonpojan arkea
Agung

Agung (synt. Ransang, k. 1646) oli jaavalaisen Mataramin valtakunnan hallitsija vuodesta 1613 vuoteen 1646. Hän oli Mataramin hallitsijoista ensimmäinen, josta käytettiin nimitystä sulttaani, sekä ensimmäinen, jonka valtakaudesta on olemassa eurooppalaisperäisiä lähteitä.
Agungin isä oli Mataramia vuosina 1601–1613 hallinnut Panembahan Krabyak, jonka valtakaudella – samoin kuin häntä edeltäneen Senopatin valtakaudella – Mataram oli käynyt sotia naapurivaltioitaan vastaan. Agunging valtakaudella Mataramin vaikutusvalta kasvoi merkittävästi, ja 1610- ja 1620-luvuilla sen valtaan alistettiin useita alueita, tärkeimpänä Surabaya viisivuotisen piirityksen jälkeen vuonna 1625. Myös Jaavan itäosassa sijaitseva Blambangan kukistui vuonna 1640, jolloin ainoastaan Banten Jaavan länsiosassa ja hollantilaisten hallitsema Batavia jäivät itsenäisiksi. Vuosina 1628–1629 Agung yritti epäonnistuneesti valloittaa Batavian.
Agungin valta ei rajoittunut pelkästään Jaavalle, vaan hänen valtakaudellaan Mataramin joukot lähtivät sotaretkille myös Borneolle, missä Banjarmasin tunnusti hänen herruutensa. Vuonna 1624 Mataram valloitti myös Maduran saaren.
Vuonna 1639 Agung lähetti Mekkaan lähettiläänsä pyytääkseen uutta arvonimeä jo näköpiirissä olleen Blambanganin kukistumisen kunniaksi. Lähettiläs palasi vuonna 1641 ja ilmoitti Agungille myönnetystä nimityksestä, joka oli sulttaani Abdullah Muhammad Maulana Matarami.
Agung rakennutti Mataramille uuden pääkaupungin Kartasuraan Merapi-tulivuoren ja meren välille vuosina 1614–1622. Viimeisinä vuosinaan Agung määräsi rakennettavaksi myös uuden kuninkaallisen hautausmaan Imogiriin. Hautausmaasta tuli monien sukupolvien hallitsijoiden hautapaikka. Agung kuoli itse vuonna 1646, mahdollisesti pääkaupungissa riehuneeseen kulkutautiepidemiaan.
Mediassa

Indonesialainen elokuvaohjaaja Hanung Bramantyo ohjasi Agungia käsittelevän elokuvan Sultan Agung vuonna 2018.
Martin Ostřanský

Martin Ostřanský
Martin Ostřanský (s. 3. joulukuuta 1982) on tšekkiläinen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut vuodesta 2019 lähtien keskushyökkääjänä sveitsiläisessä Unihockey Rheintal Gatorsissa.
Algerianpihta

| Algerianpihta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Ylälahko::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Mäntymäiset Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Pihdat Abies
Laji::  numidica
Kaksiosainen nimi
 Abies numidica  de Lannoy ex Carrière, 1866 
 Algerianpihdan levinneisyys.
Katso myös
   Algerianpihta Wikispeciesissä   Algerianpihta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Algerianpihta (Abies numidica) on pihtalaji (Abies). Se on ainavihanta havupuu, joka kasvaa luonnossa vain hyvin pienellä vuoristoalueella Algeriassa. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Ulkonäkö

Algerianpihta on ainavihanta havupuu, joka kasvaa enimmillään noin 25 metriä korkeaksi. Harmahtava kaarna on aluksi sileää ja vanhemmiten tulee uurteiseksi. Tiheäoksainen latvus on kartiomainen. Oksat ovat siirottavia. Versot ovat kiiltäviä ja kaljuja. Tummanruskeat silmut ovat munanmuotoisia.
Neulaset ovat tiheässä. Ne ovat 1,5–2 senttimetriä pitkiä, jäykkiä ja tummanvihreitä. Kävyt ovat lieriömäisiä, 15–20 senttimetriä pitkiä ja 3,5–5,5 senttimetriä leveitä. Suojussuomut eivät näy suurten, noin kolme senttimetriä leveiden käpysuomujen alta.
Levinneisyys

Algerianpihta kasvaa luonnonvaraisena vain pienellä alueella Atlasvuoristoon kuuluvalla Kabylian vuoristoalueella Algeriassa 1 300–2 000 metrin korkeudessa. Se kasvaa vuoristometsissä yhdessä atlassetrin (Cedrus atlantica), euroopanmarjakuusen (Taxus baccata), euroopanorjanlaakerin (Ilex aquifolium) ja marokontammen (Quercus canariensis) kanssa.
Neulasia.
Aleksanteri Malkki

Aleksanteri Malkki (30. marraskuuta 1888 Pietari – 27. syyskuuta 1951) oli suomalainen eläinlääketieteen tohtori.
Malkki suoritti eläinlääketieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1909 Hannoverissa ja eläinlääkäritutkinnon 1912 Giessenin yliopistossa. Saman vuonna hän väitteli siellä eläinlääketieteen tohtoriksi. Malkki suoritti lisäksi eläinjalostustarkastajatutkinnon Giessenissa 1912 ja valmistui Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatiksi 1916. Hän teki lukuisia ulkomaisia opintomatkoja.
Malkki toimi 1912–1913 apulaislääkärinä ja Varsinais-Suomen Hevosjalostusliiton konsulenttina Turussa. Iitin kunnaneläinlääkärinä ja Uudenmaan Hevosjalostusliiton konsulenttina hän oli 1913–1920. Tämän jälkeen Malkki oli Jämsän kunnaneläinlääkärinä 1920–1922, eläinlääkärinä Viipurin maalaiskunnassa ja Viipurissa 1922–1929 sekä toimi maanviljelijänä Janakkalassa 1929–1934. Vuosina 1922–1930 Malkki omisti Alhon ratsutilan Jämsässä. Vuodesta 1934 lähtien hän toimi Haagassa lihantarkastajana.
Malkki oli Iitin Kisaajain, Iitin Keskustalo Oy:n, Jämsän Hevosjalostusseuran, Mannikkalan Maamiesseuran, Mannikkalan Seuratalo Oy:n, Itä-Suomen Ayrshirekerhon ja Tarkastusyhdistys Sarven puheenjohtajana sekä Talin suojeluskunnan esikunnan, Viipurin Näyttämön ja Viipurin Maanviljelijäin Klubin johtokuntien jäsenenä.
Julkaisuja

Untersuchungen über den Descensus testiculorum des Pferdes. Inaugural-Dissertation zur Erlangung der veterinär-medizinischen Doktorwürde der vereinigten medizinischen Fakultät der Grossherzoglich Hessischen Ludwigs-Universität zu Giessen. Aus dem veterinär-anatomischen Institut der Universität Giessen. Giessen 1913
Esitelmiä hevoskasvatusalalta. Uudenmaanläänin hevosjalostusliitto, Lahti 1916
Karjarotujen kehitys.
Martin Outram

Martin Outram on brittiläinen alttoviulisti. Hän on esiintynyt muun muassa Maggini Quartetin jäsenenä ja Britten Sinfonian ensimmäisenä alttoviulistina. Hän esiintyy usein myös solistina. Hän teki Royal Festival Hall -debyyttinsä solistina vuonna 1992. Outram on esittänyt muiden muassa Mozartin, Benjamin Brittenin, Peter Maxwell Daviesin, Elizabeth Maconchyn, William Waltonin, Lars-Erik Larssonin, York Bowenin ja Arnold Baxin sävellyksiä.
Outram opiskeli Cambridgen yliopistossa ja Royal Academy of Musicissä. Hän on Royal Academy of Musicin Fellow; hän on toiminut siellä professorina vuodesta 1984. Hän on myös Canterbury Christ Church Universityn ja Brunelin yliopiston Honorary Fellow. Outramin instrumentti on Henricus Catenarin Torinossa vuonna 1680 rakentama alttoviulu.
Outram on soittanut kymmenillä levytyksillä. Hän on voittanut lukuisia merkittäviä palkintoja, kuten Gramophone Awardin ja Diapason d'Orin. Vuonna 2009 hän voitti Royal Philharmonic Societyn kamarimusiikkipalkinnon Britten Sinfonian solistien jäsenenä.
Maskun ja Mynämäen kihlakuntien tuomiokunta

Maskun ja Mynämäen kihlakuntien tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Maskun ja Mynämäen kihlakunnat oli yhdistetty yhdeksi tuomiokunnaksi jo ennen vuotta 1680 ja 1680–1693 niihin oli liitettynä myös Vehmaan kihlakunta. Maskun ja Mynämäen kihlakuntien tuomiokunta jaettiin kahdeksi eri tuomiokunnaksi kirjelmällä 30. joulukuuta 1793. Näin muodostettiin Maskun kihlakunnan tuomiokunta ja Mynämäen kihlakunnan tuomiokunta.
Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan tuomiokuntaan kuuluivat:
Korppoo
Lemu
Maaria
Masku
Merimasku
Mynämäki
Nousiainen
Prunkkala
Pöytyä
Raisio
Rusko
Rymättylä
Yläne.
Kuninkaallisessa kirjeessä 16 elokuuta 1693 määrättiin otettavaksi käyttöön seuraava jako:
Maskun kihlakunta
Lieto ja Prunkkalan kappeli
Maaria ja Paattisten kappeli
Marttila ja Kosken kappeli, Karinaisten kappeli ja Euran kappeli
Masku
Naantali ja Raision kappeli
Nousiainen
Pöytyä
Rusko ja Vahdon kappeli
Yläne ja Oripään kappeli
Mynämäen kihlakunta
Korppoo ja Houtskari sekä Seilin hospitaali
Lemu ja Askaisten kappeli
Mynämäki ja Mietoisten kappeli sekä Hietamäki ja Korpi
Nauvo
Rymättylä ja Merimaskun kappeli.
Isonvihan (1713–1721) aikana pidettiin viimeiset käräjät ennen keskeytystä kesällä 1713 ja käräjien pito aloitettiin uudelleen vuoden 1721 lopulla. Pikkuvihan (1742–1743) aikana pidettiin kaikki käräjät.
Vuonna 1776 tehtiin järjestely, jonka mukaisesti tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:
Mynämäen pitäjä sekä Mietoisten kappeli ja Hietamäen kappeli, Lemun pitäjä ja Askaisten kappeli
Nousiaisten pitäjä, Maskun pitäjä sekä Ruskon ja Vahdon kappelit
Maarian pitäjä Paattisten kappelin kera, Raision pitäjä
Pöytyän pitäjä ja Yläneen kappeli
Rymättylän pitäjä ja Merimaskun kappeli
Korppoon pitäjä ja Houtskarin kappeli
Nauvon pitäjä ja Nötön kappeli
Liedon pitäjä ja Prunkkalan kappeli
Marttilan eli Nybyn pitäjä sekä Euran kappeli, Karinaisten kappeli ja Kosken kappeli.
ADO Den Haag

ADO Den Haag on jalkapalloseura Haagin kaupungista Alankomaista.
Vaikka Haag on yksi maan suurimmista kaupungeista, ei seura ole koskaan pystynyt haastamaan tosissaan kahden muun suurkaupungin joukkueita, Ajax Amsterdamia ja Feyenoord Rotterdamia. Seurojen väliset ottelut ovat silti perinteisesti olleet tulisia kamppailuja, jotka sytyttävät myös joukkueiden kannattajat. ADO Den Haagin fanaattiset kannattajat ovatkin aika ajoin olleet julkisuudessa huliganismin takia, ja yhteenotot muiden seurojen kannattajien kanssa sekä hulinoinnista johtuvat järjestyshäiriöt ovat olleet melko yleisiä.
Historiansa aikana ADO Den Haag, joka vuosina 1976–1996 tunnettiin myös nimellä FC Den Haag, on voittanut Alankomaiden mestaruuden kaksi kertaa (1942 ja 1943), ja KNVB Cupin vuosina 1968 ja 1975. Vietettyään lähes koko 1990-luvun ja 2000-luvun alun maan toisella sarjatasolla, palasi ADO Den Haag jälleen vuonna 2004 takaisin korkeimmalle sarjaportaalle Eredivisieen.
Seura pelaa kotiottelunsa 15 000 -paikkaisella Den Haag Stadionilla. Kaudella 2004–2005 kotiotteluiden katsojakeskiarvo oli 6 400. Joukkue on siirtymässä suuremmalle stadionille lähivuosien aikana.
Joukkueen tunnusvärit ovat keltainen ja vihreä. Seuran logossa oleva lintu on haikara, joka on Haagin kaupungin symboli. Seuran nimessä oleva lause "Alles Door Oefening" kääntyy suomeksi muotoon "Kaikki harjoittelun kautta".
Saavutukset

Eredivisien mestaruus: 2 (1942, 1943)
KNVB Cupin voitto: 2 (1968, 1975)
Menestys Euroopan kentillä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Kilpailu | Kierros | Vastustaja | Tulokset |
| 1968/69 | Cup-voittajien Cup | 1. kierros |  Grazer AK | 4-1, 2-0 |
|  |  | 1/8 |  1. FC Köln | 0-1, 0-3 |
| 1971/72 | UEFA Cup | 1. kierros |  Aris Bonnevoie | 5-0, 2-2 |
|  |  | 2. kierros |  Wolverhampton Wanderers | 1-3, 0-4 |
| 1972/73 | Cup-voittajien Cup | 1. kierros |  FK Spartak Moskova | 0-1, 0-0 |
| 1975/76 | Cup-voittajien Cup | 1. kierros |  Vejle BK | 2-0, 2-0 |
|  |  | 1/8 |  RC Lens | 3-2, 3-1 |
|  |  | 1/4 |  West Ham United | 4-2, 1-3 |
| 1987/88 | Cup-voittajien Cup | 1. kierros |  Újpest Dózsa | 0-1, 3-1 |
|  |  | 1/8 |  BSC Young Boys | 2-1, 0-1 |
Ennätyksiä

Suurin voitto: PSV Eindhoven - FC Den Haag 0-8 (4. syyskuuta 1982)
Suurin tappio: AFC Ajax - FC Den Haag 9-1 (21. maaliskuuta 1982)
Eniten maaleja: ADO Den Haag - NAC Breda 8-3 (20. lokakuuta 1973)
Eniten katsojia: ADO Den Haag - Feyenoord Rotterdam, 28 872 katsojaa (21. marraskuuta 1971)
Eniten otteluita: Aad Mansveld, 558 (1964-1982)
Eniten maaleja: Harry ven der Laan, 132 (1988-1990 ja 1991-1995)
Entisiä pelaajia

Harald Berg
Martin Jol
Joonas Kolkka
Aad Mansveld
Tony Morley
Lex Schoenmaker
Euzebiusz Smolarek
Entisiä valmentajia

1954–1955  Max Merkel
1962–1969  Ernst Happel
1969–1972  Václav Ježek
1974–1976  Vujadin Boškov
1976–1978  Anton Malatinský
1978–1980  Piet de Visser
1988–1992  Co Adriaanse
2001–2004  Rinus Israël
2004–2006  Frans Adelaar
2006–2007  Lex Schoenmaker
2007–2008  Wiljan Vloet
2008–2009  André Wetzel
2009–2010  Raymond Atteveld
2011–2014  Maurice Steijn
2014–2016  Henk Fraser
2016–2017  Željko Petrović
2017–2019  Alfons Groenendijk
2019–2020  Alan Pardew
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (hollanniksi)
Joukkueen kannattajien sivusto (hollanniksi)
FC Den Haag North Side (hollanniksi)
ADO Den Haagin kotikenttänä toimii Zuiderpark Stadion.
Luettelo musiikin tyylilajeista

Musiikin tyylilajit
Taidemusiikki
Populaarimusiikki:
Pop | Rock | Iskelmä
Afroamerikkalainen musiikki
Kansanmusiikki
Maailmanmusiikki
Musiikinteoria
Nuottikirjoitus
Melodia
Harmonia
Tonaalisuus
Sävelasteikko
Sävellaji
Tahtilaji
Musiikkifilosofia
Musiikin vaikutukset
Musiikin historia
Musiikin tekeminen
Muusikko
Säveltäminen
Improvisointi
Soitin
Laulu
Konsertti
Äänen tallennus
Tekijänoikeus
Osa artikkelisarjaa
Tämä on luettelo musiikin tyylilajeista. Osa tyylilajeista viittaa aikakauteen, esityskokoonpanoon, maantieteelliseen paikkaan tai uskonnolliseen viitekehykseen, osa puhtaasti musiikkityyliin. Nykyään eri tyylilajit ja musiikkikulttuurit sekoittuvat usein toisiinsa.
Katso myös Taidemusiikin aikakaudet ja luettelo elektronisen musiikin alalajeista.
Siirry kirjaimeen → A B C D E
F G H I J K L M
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
#

1900-luvun taidemusiikki
77 punk
A

A cappella
Aak
Abaimajani
Acid house
Acid jazz
Acid rock
Adult contemporary music
Afrikkalainen rap
Afro-juju
Afrobeat
Afroma
Aguinaldo
Aikuisrock
Air
Aleatorinen musiikki
Alkusoitto
Alternative metal
Alternative rock (vaihtoehtorock)
Ambient
Anarkopunk
Anti-folk
Antiikin musiikki
Arabeskimusiikki
Arena rock (stadion-rock)
Arkkiveisu
Ars nova
Asian Underground
Atonaalinen musiikki
Avantgarde-jazz
Avantgardemetalli
Axé
Siirry kirjaimeen → A B C D E
F G H I J K L M
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
B

Bachata
Baião
Baile funk
Baisha wiyue
Baletti
Balladi
Barokkimusiikki
Batucada
Beatbox
Beatmusiikki
Bebop
Bel canto
Benga
Bhajan
Bhakti
Bhangra
Big band
Bikutsi
Bitpop
Black metal
Blackened death metal
Blackgrind
Bluegrass
Blues
Blues rock
Bitpop
Boi (Bumba-meu-boi)
Bolero
Boogie woogie
Boogaloo
Bossa nova
Breakbeat
Breakcore
British Invasion
Brittipop
Brutaali death metal
Bubblegum pop (Purukumipop)
Bumba-meu-boi
Bunraku
Siirry kirjaimeen → A B C D E
F G H I J K L M
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
C

C-pop
Cabaret
Candombe
Canterburyn koulukunta
CCM
Chanson
Charanga
Chicagojazz (Dixieland)
Chiptune
Chopped and Screwed
Choro
College rock
Concerto grosso
Congo (soukous)
Conjunto (norteño)
Contemporary Christian Music
Cool jazz
Country
Country rock
Crossover
Crossover thrash
Crunk
Crust punk
Crustgrind
Csárdás
Cumbia
Siirry kirjaimeen → A B C D E
F G H I J K L M
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö