Kerala
Väestö

| --- | --- |
Keralan väestö (1951–2026)
 Keralan väkiluku (ja väestönkasvu) vuodesta 1951 vuoteen 2026. Keralan väkiluku (ja väestönkasvu) vuodesta 1951 vuoteen 2001 (arvio) ja 2006–2026 (ennuste).: 
Keralan 31,8 miljoonan hengen suuruisesta väestöstä suurin osa on dravidalaisia malajaleja (keralalaisia) ja loput indo-arjalaisia, juutalaisia ja arabeja paitsi etnisyydeltään myös kulttuuriltaan. Keralassa asuu myös 321 000 osavaltion alkuperäisväestöön kuuluvaa adivasia (1,10 prosenttia väestöstä), jotka elävät heimoissa pääasiassa Keralan itäosissa. Malajalam on Keralan virallinen kieli, mutta etniset vähemmistöt puhuvat myös muun muassa tamilia ja erilaisia adivasi-kieliä. Keralassa asuu 3,44 prosenttia Intian väestöstä – osavaltion väestötiheys on kolme kertaa suurempi kuin Intiassa keskimäärin, 819 henkeä neliökilometriä kohden. Osavaltion väestönkasvu on kuitenkin Intian matalin, ja Keralan vuosikymmenen ajan väestönkasvu (9,42 prosenttia vuonna 2001) on alle puolet Intian 21,34 prosentin keskiarvosta.selvennä Lisäksi, Keralan asukasluvun kaksinkertaistuttua vuosina 1951–1991, jolloin väestö kasvoi 15,6 miljoonalla hengellä 29,1 miljoonaan, vuonna 2001 Keralassa asui vähemmän kuin 32 miljoonaa ihmistä. Keralan väestö on keskittynyt osavaltion rantakaistaleelle, ja itäiset kukkulat ja vuoret ovat harvemmin asutettuja.
Naiset muodostavat 51,42 prosenttia väestöstä. Osavaltion tärkeimmät uskonnot ovat hindulaisuus (56,1 prosenttia), islam (24,7 prosenttia) ja kristinusko (19 prosenttia). Jäänteen aikoinaan suuresta cohininjuutalaisesta väestöstä harjoittavat juutalaisuutta – suurin osa on muuttanut Israeliin. Muuhun Intiaan verrattuna Keralassa on suhteellisen vähän uskonnollisia lahkoja. Tästä huolimatta fundamentalististen uskonnollisten järjestöjen vaikutus näyttää olevan nousussa. Lisäksi Keralassa on Intian kolmanneksi suurimmat rikosluvut, ja raiskauksien sekä väkivaltarikosten esiintyvyys on paljon kansallista keskiarvoa suurempi.
Keralan yhteiskunta on vähemmän patriarkaalinen kuin muualla kolmannessa maailmassa keskimäärin. Monet keralalaiset (jotkut hindut ja Malabarin muslimit) noudattavat perinteistä nimellä marumakkathayam tunnettua matrilineaarista järjestelmää. Kristityt, loput muslimit ja jotkut hindukastit kuten namboothirit ja ezhavat seuraavat kuitenkin makkathayamia, patrilineaalista järjestelmää. Keralan sukupuolten suhteet kuuluvat Intian ja koko kolmannen maailman tasa-arvoisimpiin. Tämäkin on kuitenkin uhan alla patriarkaalisaation (myös naisia vastaan kohdistunut väkivalta on yleistymässä, ja 45 prosenttia keralalaisista naisista on kokenut ainakin kerran elämässään fyysistä väkivaltaa), globalisaation, modernisaation ja "sanskritisaation" (alempien kastien yrittäessä noudattaa ylempien elintapoja) myötä.
Keralan inhimillisen kehityksen indeksit, köyhyyden väheneminen, perustason koulutus ja terveydenhuolto, ovat Intian parhaimpien joukossa. Esimerkiksi Keralan lukutaitoaste (91 prosenttia) ja elinajanodote (73 vuotta) ovat nyt Intian korkeimmat. Keralan maaseudun köyhyysaste putosi 69 prosentista (1970–1971) 19 prosenttiin (1993–1994), ja yleinen köyhyysaste (kaupungeissa ja maaseudulla) putosi 36 prosenttia 1970- ja 1980-luvuilla. Nämä muutokset ovat suureksi osaksi seurausta Cochinin ja Travancoren kuningaskuntien 1800-luvun lopulla aloittamista yrityksistä parantaa sosiaalista hyvinvointia. Ohjelmia jatkoi Keralan hallinto Intian itsenäistyttyä. Osavaltion työttömyys- ja itsemurha-asteet ovat Intian kaskitasoon verrattuna kuitenkin korkeat. Myös Keralan keskimääräistä suurempi nais- ja miesväestön suhde, 1,058, erottaa osavaltion muusta Intiasta yhdessä väestön alhaisen hedelmällisyystason ja alhaisen lapsikuolleisuuden kanssa (arviolta 12–14 kuolemaa tuhatta syntymää kohden). Keralan kuolleisuusaste on kuitenkin korkeampi kuin missään muussa Intian osavaltiossa: 118 (maaseudulla) ja 88 (kaupungeissa) tuhatta henkeä kohden, kun koko Intian keskiarvot ovat vastaavasti 55 ja 54. Vastasyntyneiden alhaisen syntymäpainon yleisyys, 13,3 prosenttia lapsista, on merkittävästi suurempi kuin teollisuusmaissa. Lisäksi vedestä saatujen sairauksien, kuten ripulin, punataudin, hepatiitin ja lavantaudin esiintyminen muodostaa toisen ongelman, jota laaja viemäröinnin puute vain pahentaa: yli 50 prosenttia Keralan asukkaista saa juomavetensä noin 3 miljoonasta kaivosta.
Keralan terveydenhoito on saanut kansainvälistä tunnustusta, ja UNICEF sekä Maailman terveysjärjestö (WHO) ovat nimittäneet Keralan maailman ensimmäiseksi "vauvaystävälliseksi" osavaltioksi – yli 95 prosenttia synnytyksistä tapahtuu Keralassa sairaaloissa. Ayurvedan, siddhan ja unanin lisäksi Keralassa harjoitetaan monia vaarantuneita perinteisen lääketieteen muotoja, joita ovat mm. kalari, marmachikitsa, ja vishavaidyam. Niitä harjoitetaan gurukul-oppilasjärjestelmän kautta, ja ne yhdistelevät lääketieteellisiä ja hengellisiä hoitomenetelmiä. Hoidot ovat houkutelleet Keralaan myös turisteja. Osavaltion vanheneva väestö (11,2 prosenttia keralalaisista on yli 60-vuotiaita) ja alhainen syntyvyys (18/1 000, yksi kehitysmaiden alhaisimmista) tekevät Keralasta yhdessä Kuuban kanssa yhden harvoista kolmannen maailman väestöllisen muuntumisen läpikäyneistä alueista.