stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urbanus II

| Urbanus II |
| --- | --- |
 Paavi Autuas Urbanus II
Henkilötiedot
Koko nimi:  Otto Lagerylainen
Syntynyt: n. 1042
Kuollut: 29. heinäkuuta 1099 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  12. maaliskuuta 1088
Paavius päättyi:  29. heinäkuuta 1099
Edeltäjä:  Autuas Victor III
Seuraaja:  Paschalis II
Urbanus II 1300-luvulta peräisin olevassa kuvassa.
Paavi Autuas Urbanus II (1042 – 29. heinäkuuta 1099) oli paavina 12. maaliskuuta 1088 – 29. heinäkuuta 1099. Hänen oikea nimensä oli Otto Lagerylainen. Otto syntyi aatelisperheeseen Ranskassa Lageryn kaupungissa (lähellä Châtillon-sur-Marnea). Hän oli pappi Reimsissä kun hän opettajansa Pyhän Brunon vaikutuksesta erosi ja liittyi Clunyn luostariin, jossa hän nousi prioriksi. Vuonna 1078 paavi Gregorius VII kutsui hänet Italiaan ja teki hänestä Ostian piispan ja kardinaalin.
Hän oli eräs aktiivisimmista gregoriaanisen reformin edistäjistä erityisesti paavin lähettiläänä Saksassa 1084. Hän oli niiden harvojen joukossa, jotka Gregorius VII nimesi mahdolliseksi seuraajakseen. Gregoriuksen seuraajaksi valittiin aluksi Monte Cassinon apotti Desiderius (paavina Victor III), mutta hänen lyhyen kautensa jälkeen Otto valittiin paaviksi maaliskuussa ilman virallista äänestystä Terracinassa järjestetyssä pienessä kardinaalien ja joidenkin kirkon ylimpien henkilöiden kokouksessa. Hän jatkoi Gregorius VII:n politiikkaa, mutta päättäväisyydestään huolimatta hän osoitti suurempaa joustavuutta ja diplomaattista hienovaraisuutta. Alussa hänen täytyi ottaa huomioon voimakkaan vastapaavin, Klemens III:n, läsnäolo Roomassa. Roomassa, Amalfissa, Beneventossa ja Troiassa järjestetyissä kirkolliskokouksia, joissa oli paljon osallistujia, hän sai tukea uudistetuille julistuksille simoniaa, maallikkoinvestituuraa, kirkonmiesten avioliittoa ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Henrik IV:tä vastaan.
Henrik IV:tä vastustavan politiikan mukaisesti Urbanus edisti Toscanan kreivitär Matildan ja Guelph Baijerilaisen välistä avioliittoa, tuki prinssi Konradia kapinassa isäänsä Henrik IV:tä vastaan ja kruunasi Konradin roomalaisten kuninkaaksi Milanossa sekä rohkaisi keisarinnaa tämän miehen vastaisisiin syytöksiin. Urban II oli voittoisa myös pitkässä taistelussaan Ranskan kuningas Filip I:tä vastaan.
Ristiretket

Urbanus on tunnetuin siitä, että hän aloitti ensimmäisen ristiretken.
Ristiretki sai alkunsa Piacenzan kirkolliskokouksessa maaliskuussa 1095, jolloin Urbanus otti vastaan lähettilään Bysantin keisari Aleksios I Komnenokselta, joka pyysi apua taistelussa muslimeja vastaan. Asiaa varten järjestettiin kirkolliskokous, johon osallistui niin monia Italian, Ranskan ja Burgundin piispoja, että kokous piti pitää ulkoilmassa. Clermontin kirkolliskokouksessa marraskuussa samana vuonna Urbanus piti yhden Euroopan historian tehokkaimmista puheista, kun hän kehotti ranskalaisia vapauttamaan Pyhän maan turkkilaisten vallasta. Hän sanoi, että Ranska oli jo ylikansoitettu, mutta Pyhässä maassa virtasi maitoa ja hunajaa. Hän pyysi ranskalaisia tarttumaan miekkaansa Jumalan puolesta, ja kokous vastasi: ”Dieu le veult!” (Jumala tahtoo niin!).
Urbanus kuoli 29. heinäkuuta 1099, 14 päivää sen jälkeen kun ristiretkiläiset olivat vallanneet Jerusalemin. Tieto valloituksesta ei ollut kuitenkaan vielä saavuttanut Italiaa.
Urbanus ja Sisilia

Ristiretkiä hienovaraisempi mutta pitkällä aikavälillä huomattavasti onnistuneempi Urbanuksen päämäärä oli liittää Campania ja Sisilia tiukasti katolisen kirkon piiriin. Sukupolvien ajan ne olivat olleet Bysantin ja arabien hallussa. Hänen oikea kätensä Sisilian rajamailla oli normannihallitsija Roger I. Vuonna 1098 Urbanus antoi Rogerille poikkeuksellisen suuria etuoikeuksia, joista osa oli samoja, joita hän kielsi hallitsijoilta muualla Euroopassa. Roger sai oikeuden nimittää piispoja (maallikkoinvestituura), kerätä kirkon tuotot ja välittää ne eteenpäin paaville (houkutteleva välikäden asema) ja antaa tuomioita kirkollisissa asioissa. Roger oli käytännössä paavin lähettiläs Sisiliassa. Palauttaessaan Sisiliaa kristityille, alueella tarvittiin uusia kirkon työntekijöitä. Rogerin lombardialainen puoliso Adelaide toi uudisasukkaita Pojoen laaksosta. Urbanuksesta vaikutti turvalliselta antaa Rogerille näitä oikeuksia, koska hän oli sotapäällikkö ja alamainen Apulian kreiville, joka vuorostaan oli Rooman alaisuudessa. 1200-luvulla paavit joutuivat kuitenkin vastakkain Rogerin perillisten Hohenstaufin suvun kanssa.
Torvenkylä

Torvenkylä on kylä Himangan ja Kalajoen välissä. Torvenkylässä on asukkaita noin 100. Pääelinkeino on maanviljely. Torvenkylässä on yksi koulu, joka ei enää ole toiminnassa. Koulurakennus toimii kyläläisten yhteisenä kokouspaikkana. Lähimmät käytössä olevat koulut ovat Pahkalassa, Himangalla (lähin yläkoulu) sekä Kalajoella.
Anna-Leena Härkösen esikoisromaani Häräntappoase (1984) sijoittuu Torvenkylään.
Etäisyyksiä

Kalajoki noin 20 km
Himanka n. 11 km
Ylivieska n. 50 km
Kokkola n. 55 km
| n k Himanka |
| --- | --- | --- |
 Keski-Pohjanmaa  Kalajoki 
| Kylät |  Ainali  Hillilä  Himankakylä  Kekolahti  Kirkonkylä  Pahkala  Pernu  Pöntiö  Rautila  Sipi  Tomujoki  Torvenkylä  |  |
Maria Berg

Maria Berg vuonna 1975.
Maria Berg (o.s. Juuranto; 9. huhtikuuta 1923 Helsinki – 12. marraskuuta 2008 Espoo) oli suomalainen kirjailija.
Berg työskenteli ennen kirjailijaksi ryhtymistä isänsä Erik Juurannon johtamassa yrityksessä Lejos Oy:ssä. Hän kirjoitti taiteilijakirjat Birger Kaipiaisesta, Mauno Hartmanista ja Kain Tapperista sekä romaanin Bergin suvun menneisyydestä. Ooppera oli lähellä hänen sydäntään.
Hänen puolisonsa oli vuodesta 1946 kreivi Markus Friedrich Ermes Berg. Heillä on kaksi tytärtä ja poika.
Teokset

Kaipiainen. Kuvat Osmo Thiel. Otava, 1986.
Mauno Hartman. Toimittanut Maria Berg, valokuvat Istvan Rácz. ym.
Kain Tapper. Toimittanut Maria Berg, valokuvat Istvan Rácz, Markku Berg, Otso Pietinen. Otava, 1980.
Kreivi Bergin puolalainen masurkka. Piirustukset Kauko Lehtinen. Töölön kirja, 1987.
Oopperalle talo. Uuden ooppera- ja konserttitalon kannatusyhdistys, 1972.
Johan Niclas Byström

| Johan Niclas Byström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1783 Filipstad, Ruotsi
Kuollut: 13. maaliskuuta 1848 (64 vuotta) Rooma, Kirkkovaltio
Ammatti:  kuvanveistäjä
Johan Niclas Byström (18. joulukuuta 1783 Filipstad – 13. maaliskuuta 1848 Rooma) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Kuninkaallisessa taideakatemiassa muun muassa Johan Tobias Sergelin johdolla ja asui vuodesta 1810 alkaen pääasiassa Roomassa. Byström haki innoitusta erityisesti antiikin mytologiasta. Hänen tunnetuin teoksensa on Carl Michael Bellmanin rintakuva Djurgårdenilla.
Kuvia

Bellmansbysten Djurgårdenilla.
Junoa ja Herkulesta esittävä patsas Tukholman kuninkaanlinnassa.
Carl von Linné -patsas Uppsalan yliopistolla.
Carl Johan Adlercreutzin rintakuva Ruotsin kansallismuseossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Niclas Byström Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav  Musée d'Orsay  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Middleton

Middleton voi tarkoittaa seuraavia:
HMS Middleton (L74), Hunt-luokan saattuehävittäjä
HMS Middleton (M34), Brecon-luokan miinantorjunta-alus
Sukunimi

Catherine o.s. Middleton (s. 1982), Cambridgen herttuatar, Englannin prinssi Williamin puoliso
Dan Middleton (s. 1991), brittiläinen YouTubettaja
Frederick Dobson Middleton (1835–1898), brittiläinen kenraali
Jacob Middleton (s. 1996), kanadalainen jääkiekkoilija
John Middleton (s. 1953), englantilainen näyttelijä
Khris Middleton (s. 1991), yhdysvaltalainen koripalloilija
Mike Middleton (s. 1968), yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä
Pippa Middleton (s. 1983), englantilainen juhlasuunnittelija, herttuatar Catherinen sisar
Rick Middleton (s. 1953), kanadalainen jääkiekkoilija
Velma Middleton (1915 tai 1917–1961), yhdysvaltalainen tanssija ja jazzlaulaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Middleton”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
WWE Speed Championship

WWE Speed Championship on amerikkalaisen WWE:n luoma ammattipainin mestaruus, joka on tavoiteltavissa kaikkien kolmen WWE:n brändin miespainijoiden kesken. Mestaruus luotiin maaliskuussa 2024 ja siinä on ehtona aikaraja. Turnauksen ottelut kestävät 3 minuuttia ja finaali 5 minuuttia. Ottelut näytetään ainoastaan Speed-verkko-ohjelmassa. Ensimmäiseen turnaukseen osallistui 8 painijaa. Hallitseva mestari on  Dragon Lee, joka voitti Andraden 15. marraskuuta 2024. Ottelu esitetään 20. marraskuuta 2024, jolloin WWE virallisesti tunnustaa Dragon Lee hallituskauden vasta alkavaksi.
Hallitseva mestari Dragon Lee
Mestaruusturnaus

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Alkuottelu | Alkuottelu | Alkuottelu |  |  | Semifinaali | Semifinaali | Semifinaali |  |  | Finaali | Finaali | Finaali |
 
|   | 1 |  Ricochet  | Selätys |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 8 |  Dragon Lee | 02:57 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 8 |  Dragon Lee | 02:57 |   |   |   |  Ricochet | Selätys |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |  Ricochet | Selätys |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |  JD McDonagh | 01:58 |   |  |  |  |  |
|  | 4 |  JD McDonagh | Selätys |   |   |   |  JD McDonagh | 01:58 |   |  |  |  |  |
|  | 4 |  JD McDonagh | Selätys |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | 5 |  Axiom | 02:26 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  Ricochet | Selätys |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  Johnny Gargano | 04:21 |
|   | 3 |  Bronson Reed | Selätys |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | 6 |  Cedric Alexander | 01:50 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | 6 |  Cedric Alexander | 01:50 |   |   |   |  Bronson Reed | 02:23 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |  Bronson Reed | 02:23 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |  Johnny Gargano | Selätys |   |  |  |  |  |
|  | 2 |  Johnny Gargano | Selätys |   |   |   |  Johnny Gargano | Selätys |   |  |  |  |  |
|  | 2 |  Johnny Gargano | Selätys |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 7 |  Angel | 02:08 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Mestaruusvyön historia

| # | Mestari | Kerta | Päivämäärä | Pitänyt  (päivinä) | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ricochet | 1 | 26. huhtikuuta 2024 | 42 | Speed |
| 2 | Andrade | 1 | 7. kesäkuuta 2024 | 161 | Speed |
| 3 | Dragon Lee | 1 | 15. marraskuuta 2024 | 4 + | Speed |
Aiheesta muualla

Virallinen WWE Speed Championship-mestaruussivusto
Elise

| Elise |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  19. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  19. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Elisa, Lisa, Liisa, Elissa, Elsa
Vastineita eri kielissä:  Eliza
Nimen alkuperä:  Elisabet, Elischa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elise on naisen etunimi. Se on lyhennys Elisabetista (Eliseba, hepr. ”Jumala on valani” tai ”Jumala antaa avun”). Elisen nimipäivä on almanakassa 19. marraskuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Elise-nimen on Suomessa saanut 7381 naista ja alle 10 miestä.
Tunnettuja Elisejä

Elise Ahonen, Elise Luovula, suomalainen taitoluistelija
Élise Bussaglia (s. 1985), ranskalainen jalkapalloilija
Elise Egseth (s. 1985), norjalainen suunnistaja
Elise Heino (1965–2001), suomalainen henkirikoksen uhri
Elise Hellberg (1861–1927), suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja
Elise Kellond-Knight (s. 1990), australialainen jalkapalloilija
Elise Kärkkäinen (1954–2018), suomalainen englantilaisen filologian professori
Elise Langenoja, suomalainen ääninäyttelijä
Elise Littson (1847–1918), saksalainen tanssija, koreografi ja tanssipedagogi
Elise Malmberg (s. 1995), ruotsalainen pika-aitajuoksija
Elise Melander (1828–1918), suomalainen kirjailija
Elise Mertens (s. 1995), belgialainen tennispelaaja
Elise Ottesen-Jensen (1886–1973), norjalaissyntyinen ruotsalainen seksuaalioikeusaktivisti, kirjailija ja feministi
Elise Polko (1823–1899), saksalainen kirjailija
Elise Ringen (s. 1989), norjalainen ampumahiihtäjä
Élise Rivet (1890–1945), ranskalainen katolinen nunna ja vastarintaliikkeen aktiivi
Elise Stefanik (s. 1984), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
Elise Thorsnes (s. 1988), norjalainen jalkapalloilija
Élise Turcotte (s. 1957), kanadalainen runoilija ja romaanikirjailija
Elise Vanderelst (s. 1998), belgialainen keskimatkojen juoksija.
Nimen muita käyttöyhteyksiä

Lotus Elise, automerkki, valmistaja Lotus Cars
"Für Elise", Ludwig van Beethovenin (tai epäillysti Ludwig Nohlin) pianosävellys
Höyrylaiva Élise, ensimmäinen Englannin kanaalin ylittänyt höyrylaiva
Elise Gymnastics (aik. Voimistelu- ja urheiluseura Elise), Helsingissä ja Vantaalla toimiva urheiluseura
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elise Wikimedia Commonsissa
Janina Berman

| Janina Berman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. marraskuuta 1945 (ikä 79) Turku
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä, miimikko
Näyttelijä
Palkinnot
 Kultainen kunniamerkki, 1999  Turun taidepalkinto, 2008  Kulttuuriturkulainen, 2019 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Janina Berman (s. 9. marraskuuta 1945 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hänet muistetaan luultavasti parhaiten talousmamselli Fridan roolista Hovimäki-televisiosarjassa sekä rooleistaan Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Elämäkerta

Berman syntyi Turussa vuonna 1945. Hän opiskeli Svenska Teaterskolan i Helsingforsissa vuosina 1966–1969 ja valmistui vuonna 2004 Teatterikorkeakoulusta. Berman on myös opiskellut pantomiimia Ruotsissa ja Suomessa ja opettanut sitä Åbo Amatörteaterföreningissä.
Berman on näytellyt Åbo Svenska Teaterissa vuosina 1969–1989, 1992–1999 ja 2001–2011. Sen lisäksi hän on ollut vierailevana näyttelijänä muun muassa Wasa Teaterissa, Svenska Teaternissa ja Teatteri Raivoisissa Ruusuissa. Berman on myös näytellyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, joiden lisäksi hän on ollut teatterissa mukana yli sadassa näytelmässä.
Filmografia

| --- | --- |
 Elokuvarooleja Elokuva, ohjaaja, vuosi Tove, Zaida Bergroth, 2020  Onnenonkija, Ville Jankeri, 2016  Tyttökuningas, Mika Kaurismäki, 2015  Elämältä kaiken sain, Mika Kaurismäki, 2015  Tredje dejten, Herman Karlsson, 2015  Putoavia enkeleitä, Heikki Kujanpää, 2009 :  Televisiorooleja Ohjelma, ohjaaja, vuosi Black Widows, Janic Heen, 2016  Graven, Mikael Marcimain, 2004  Lasileuka, Zaida Bergroth, 2004  Hovimäki, Carl Mesterton, 1999  Koomikon lapsuus, Jonas Cornell, 1992 
Lähde:
Aiheesta muualla

Berman Janina, näyttelijä Ilona-tietokanta. Viitattu 6.8.2020. Bermanin rooleja.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet  Yle
2-bokseri

Flat-twin eli kaksisylinterisen bokserimoottorin kampikoneiston animaatio.
BMW R50/2 -moottoripyörän pituussuuntaisesti asennettu vastaiskumoottori. Huomioi, että sylinterit eivät sijaitse täsmälleen vastakkain, vaan kampiakselin yhden kaulan ja polven verran sivussa toisistaan.
2-bokseri on 2-sylinterinen moottori, jonka sylinterit ovat 180 asteen kulmassa toisiinsa nähden. Englanninkielisen moottorisanaston termi flat-twin on myös laajalle levinnyt, mutta se voi tarkoittaa myös muita "litteitä" moottoreita, eikä pelkästään 2-sylinterisiä vastaiskumoottoreita. Moottorityyppi on ollut käytössä moottoripyörien valmistuksessa jo yli sadan vuoden ajan, lisäksi flat-twin -moottoreita on sovellettu autojen, kevyiden ilma-alusten, paikallisvoiman tuottamisen ja kotitalouskoneiden voimanlähteiksi.
Alkuaikojen moottoripyöräsovelluksissa flat-twinit asennettiin usein poikittain (moottorin asennussuunta katsotaan kampiakselin suunnasta) eli sylinterit olivat rungon suuntaisesti. Tämä aiheutti sylintereille riittämättömän jäähdytysilman saannin ja kasvatti lisäksi akseliväliä. Näistä seikoista johtuen moottorit käännettiin pituussuuntaisiksi, mutta tämän konfiguraation haittapuolena on pyörän runkoon vaikuttava, moottorin kiertosuuntaan nähden vastakkainen vääntövoima ja sylintereiden vaurioitumisriski kaaduttaessa.
Kampiakselien konfiguraatiot

Yleisin kampikoneiston konfiguraatio flat-twin -moottoreissa on 2-sylinterinen bokseri- eli vastaiskumoottori. Tässä asetelmassa kampiakselilla on kaksi, toisiinsa nähden 180 asteen kulmassa olevaa kaulaa, jolloin männät liikkuvat sisään- ja ulospäin samanaikaisesti. Teoriassa tämä rakenne on värinätön, koska moottorin vastakkaiset voimat kumoavat toisensa.
Jotkin moottorivalmistajat, kuten esim. junien raskaita dieselmoottoreita valmistanut englantilainen Brush Diesel, valmistivat flat-twin -moottoreita, joissa oli vain yksi kammen polvi ja molemmat kiertokanget on kiinnitetty kammen samalle kaulalle. Tämän kaltainen astelma on kuitenkin käsitettävä 180 asteen kulmalla olevana V-moottorina, eikä vastaisku- eli bokserimoottorina.
Vuoden 1897 Lanchester 8 hp phaeton -mallin flat-twin oli varustettu kahdella vastakkaiseen suuntaan pyörivällä kampiakselilla. Tässä rakenteessa molemmat männät oli liitetty omaan kampiakseliinsa paksummalla kiertokangella ja naapurikampeen kahdella ohuemmalla kiertokangella, yksi ohut kiertokanki molemmin puolin naapurin paksua kiertokankea. Tämä englantilaisen insinööri Frederick Lanchesterin kehittämä konstruktio mahdollistaa sylinteri- ja mäntäasetelmien sijoittamisen toisiinsa nähden symmetrisesti ja mäntien samanaikaisen, toisiinsa nähden vastakkaisen liikkeen. Rakenteen avulla saatiin täysin värinättömästi käyvä moottori, koska vastakkaisiin suuntiin liikkuvat symmetriset voimat kumoavat toisensa täydellisesti. Lanchester käytti tällaista moottoria parissa ensimmäisessä, vuosina 1895 - 96 valmistuneessa autossaan.
Sovellukset autokäyttöön

Benz & Cie. -yhtiön kahdessa ensimmäisessä Rennwagen-kilpa-autossa voimanlähteenä oli vesijäähdytteinen boxer-2, joka oli saatu aikaan naittamalla yhteen kaksi Benz Velon yksisylinteristä moottoria.
Henry Ford käytti varhaisissa tuotantomalleissaan flat-twin -moottoreita. Tällaisia malleja olivat Ford Motor Companyn vuosina 1903–04 valmistamat A-malli, 1904–05 C-malli ja 1905–06 F-malli.
Tämän jälkeen flat-twin -moottoreita käytettiin usean, edullisen hintaluokan kansanauton voimanlähteenä. Englantilainen Jowett käytti moottorityyppiä vuosina 1910–1940 valmistetuissa henkilöautoissaan ja vuosina 1946–1953 valmistetuissa Jowett Bradford -pakettiautoissa. Muita sovelluksia olivat mm. Steyr-Puch 500, DAF Daffodil, Toyota Publica sekä Toyota Sports 800.
Toisen maailmansodan jälkeisistä ranskalaisvalmistajista 2-sylinterisiä bokserimoottoreita käyttivät Citroën ja Panhard. Saksalaismerkeistä tämän moottorin löysi BMW 700:n ja Glas Isarin konehuoneesta.
Sytytysjärjestelmä

Kaksisylinterisen vastaiskumoottorin yhteydessä sopii erinomaisesti käytettäväksi hukkakipinä-sytytysjärjestelmä. Kyseessä on virranjakajaton järjestelmä, jossa kaksipäinen puola antaa kipinän molempien sylintereiden sytytystulpille kampiakselin molemmilla kierroksilla, eli puristus- ja pakotahdilla. Järjestelmä on rakenteellisesti yksinkertainen ja edullinen, koska siinä tarvitaan kahden sylinterin käyttöön ainoastaan yhdet katkojan kärjet ja yksi puola.
Aiheesta muualla

Flat-twin -videoita
Polttomoottorityypit
| --- | --- |
Rivi: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 12, 14
V: 2, 4, 6, 8, 10, 12, 16, 18, 20, 24
Bokseri: 2, 4, 6, 8, 12, 16
W: 8, 12, 16, 18, 32
Muut rivimoottorit: H, VR5, VR6, VR8, Vastakkaismäntämoottori, U
Muut: Tähtimoottori, Wankel-moottori
Brush flat-twin -dieselmoottorin kiertokanget kiinnitettynä samalle kampiakselin kaulalle (fork and blade connecting rod).
Kaksisylinterisen vastaiskumoottorin hukkakipinä-sytytysjärjestelmä.
Velma

| Velma |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  12. syyskuuta (epävirallinen)
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Wilma
Infobox OKNimi-testi OK: 
Velma on alun perin englantilainen naisen etunimi. Se on todennäköisesti Wilma-nimen muunnos, jossa i on korvattu e:llä Selma-nimen vaikutuksesta. Nimi on ollut käytössä 1800-luvulta lähtien.
Suomessa nimi Velma on marraskuuhun 2024 mennessä annettu noin 70–90 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1990 jälkeen.  Epävirallinen Velman nimipäivä on 12. syyskuuta.
Tunnettuja Velmoja

Velma Barfield (1932–1984), yhdysvaltalainen murhaaja
Velma Middleton (1915 tai 1917–1961), yhdysvaltalainen tanssija ja jazzlaulaja
Velma Oikarinen (s. 195), suomalainen jalkapallomaalivahti
Tunnettuja Velmoja > Kuvitteellisia Velmoja

Velma Dinkley, mysteerejä ratkovan ryhmän jäsen Scooby-Doo -televisiosarjoissa ja -elokuvissa
Yhdysvaltain merijalkaväki

| Yhdysvaltain merijalkaväki United States Marine Corps |
| --- | --- |
 Tunnus
Toiminnassa:  10. marraskuuta 1775–
Valtio:  Yhdysvallat
Aselajit:  merijalkaväki
Osa joukkoa:  Yhdysvaltain asevoimat
Koko:  182 000 aktiivipalveluksessa
Tukikohta:  Pentagon
Yhdysvaltain merijalkaväki (engl. United States Marine Corps, lyhenne USMC) on yksi kuudesta Yhdysvaltain asevoimien puolustushaarasta. Se on Yhdysvaltain laivaston kanssa vastuussa maan merirajojen puolustamisesta ja laajamittaisista maihinnousuista sotilaallisissa operaatioissa  sekä kaikkien yhdysvaltalaisten suurlähetystöjen vartioinnista ympäri maailmaa. Sen palveluksessa on yhteensä noin 182 000 henkilöä, joista noin 38 500 on reservissä. Naisten osuus merijalkaväen sotilaista on 7,1 %.
Historia > 2000-luku

Syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen presidentti George W. Bush julisti terrorisminvastaisen sodan, mikä salli Yhdysvaltain merijalkaväelle ja kaikille muille asevoimien puolustushaaroille maailmanlaajuiset oikeudet terrorismin vastaisiin operaatioihin.
Ensimmäinen merijalkaväen osallistuminen terrorismin vastaiseen toimintaan oli vuonna 2001, kun Yhdysvallat aloitti sodan Afganistanissa kaataakseen Taliban-hallinnon ja kaapatakseen al-Qaida-terroristijärjestön perustajan Osama bin Ladenin. Ensimmäiset merijalkaväen joukot saapuivat Afganistaniin Pohjoisen liiton kontrolloiman Qunduzin maakunnan kautta ja kaappasivat lentoaseman Kandaharissa. Vuodesta 2002 lähtien merijalkaväen ensisijainen tehtävä Afganistanissa on ollut vuoristossa ja maaseudulla yhdysvaltalaisilta piileskelevien vastarintataistelijoiden paikantaminen. Vuonna 2008 presidentti Bush ja puolustusministeri Robert Gates ilmoittivat 3 200 uuden merijalkaväen sotilaan lähettämisestä Afganistaniin Nato-jäsenmaiden rauhanturvaoperaatioiden avuksi.
Vuonna 2003 Yhdysvallat aloitti Irakin sodan Saddam Husseinin hallinnon kaatamiseksi, ja Yhdysvaltain merijalkaväki osallistui muiden muassa Fallujan kaupungin valtaamiseen. Sotatoimien päättymisen jälkeen yli 3 000 merijalkaväen sotilasta osallistui Irakin hallituksen joukkojen rinnalla muiden muassa vuonna 2004 operaatio Phantom Furyyn, jonka oli tarkoitus kaapata Falluja, jonka Irakin vastarinta oli miehittänyt Husseinin hallinnon kaatumisen jälkeen. Merijalkaväen sotilaita on kuitenkin myös syytetty sotarikoksista Irakissa, kuten vuoden 2005 Hadithan verilöylystä, jossa Yhdysvaltain merijalkaväki tappoi 24 irakilaista siviiliä Hadithan kaupungissa Länsi-Irakissa.