stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vinnie Hinostroza

| Vinnie Hinostroza |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1994 (ikä 30) Chicago, Illinois
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Rockford IceHogs (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) Arizona Coyotes (NHL)   Florida Panthers (NHL) Chicago Blackhawks (NHL) Buffalo Sabres (NHL) Rochester Americans (AHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Nashville Predators (NHL) Milwaukee Admirals (AHL)
NHL-varaus:  169. varaus, 2012 Chicago Blackhawks
Vincent Hinostroza (s. 3. huhtikuuta 1994 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Minnesota Wildia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hinostroza on Chicago Blackhawksin kuudennen kierroksen NHL-varaus vuodelta 2012. NHL-debyyttinsä hän teki kaudella 2015–2016. Huhtikuussa 2021 Hinostroza siirtyi Florida Panthersista takaisin Blackhawksiin vaihdossa Brad Morrisoniin.
Hinostroza pelasi vuosina 2013–2015 kahden kauden ajan yliopistokiekkoa Notre Damen yliopiston joukkueessa.
Heinäkuussa 2021 Hinostroza solmi yhden vuoden ja arvoltaan 1,05 miljoonan dollarin sopimuksen Sabresin kanssa.
Heinäkuussa 2023 Hinostroza teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa yhden vuoden ja 775 tuhannen dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Hinostroza teki vapaana agenttina Nashville Predatorsin kanssa kaksivuotisen kaksisuuntaisen sopimuksen. Helmikuussa 2025 Predators asetti Hinostrozan siirtolistalle, josta Minnesota Wild poimi hänet joukkueeseensa.
Merivuokot

| Merivuokot |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Alaluokka::  Kukkakorallit Hexacorallia
Lahko::  Merivuokot Actiniaria  Hertwig, 1882
Alalahkot
 Anenthemonae  Enthemonae  Helenmonae 
Katso myös
   Merivuokot Wikispeciesissä   Merivuokot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merivuokot (Actiniaria) ovat meressä eläviä kukan muotoisia selkärangattomia, korallien ja meduusoiden lähisukulaisia.
Vuokkokalat voivat elää merivuokkojen kanssa symbioosissa, jolloin vuokon polttavat lonkerot suojaavat kalaa, ja kala pudottelee ruoantähteitä vuokolle. Vuokkokalan ihon pinnan limakerros suojaa sitä merivuokon polttiaisnesteeltä.
Levinneisyys

Merivuokkoja elää kaikissa maailman merissä matalilta vuorovesirannoilta jopa yli 10 000 m:n syvyyteen. Osa lajeista elää myös suolaisilla marskirannoilla. Suurimmillaan lajirunsaus on trooppisissa vesissä.
Saalistus

Merivuokot elävät paikallaan saalista odottaen. Niiden lonkeroissa on polttiaissoluja eli nematokystejä. Kunkin nematokystin sisällä on kierteellä ohut, piikkipäinen ja myrkyn täyttämä ontto rihma. Kosketusärsytys saa tuhannet polttiaissolut laukeamaan sekunnin murto-osassa. Rihmat sinkoutuvat ulos ja lävistävät uhrin ihon, jolloin myrkky vapautuu. Merivuokko nielee lamaantuneen tai kuolleen saaliinsa kokonaisena ja sulattaa sen ontelossaan. Saaliiksi kelpaa mikä tahansa lähelle uskaltautuva otus, kuten kala, mato, pikkuäyriäinen tai pieni planktoneläin.
Merivuokot ja ihminen

Merivuokoilla on luonnostaan vähän vihollisia, mutta monet ihmisen toimet osoittautuvat niille vahingollisiksi. Useat lajit elävät koralleilla ja kivillä rannan tuntumassa, jossa veneet ja sukeltajat häiritsevät niitä. Korallien käyttö on myös uhka, sillä usein merivuokot poistetaan, jotta päästäisiin käsiksi niiden alla oleviin koralleihin. Suuriksi ryhmiksi kerääntyvät lajit ovat erityisessä vaarassa, sillä veden likaantuminen, elinympäristön vahingoittuminen tai muut vastaavat häiriöt voivat hävittää kerralla kokonaisia populaatioita.
Sukuja ja lajeja

Kuplavuokko (Entacmaea quadricolor)
Lasiruusut (Aiptasia)
Hepomerivuokko (Actinia equina)
Heteractis magnifica (vuokkokalojen suosima kuplavuokko)
Heteractis crispa
Heteractis dorensis
Heteractis aurora
Heteractis malu
Condylactus gigantea (karibialainen merivuokko)
Macrodactyla doreensis (pitkälonkeroinen merivuokko)
Stichodactyla (satulavuokot)
Stichodactyla gigantea
Stichodactyla haddoni
Stichodactyla mertensii
Cryptodendrum adhaesivum
Aiheesta muualla

ITIS: Actiniaria (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q147256  Wikispecies: Actiniaria  ADW: Actiniaria  AFD: Actiniaria  BOLD: 28212  CoL: 62284  EoL: 1747  EPPO: 1ACTIO  GBIF: 705  iNaturalist: 47797  IRMNG: 11146  ITIS: 52485  NBN: NBNSYS0000159305  NCBI: 6103  NZOR: 212058af-f6fb-4166-bcb5-12b9b73c04e7  Open Tree of Life: 1084481  Paleobiology Database: 4786  Plazi: 03A787F5-FF93-FFEA-FF16-F8DCFB9CF88B  WoRMS: 1360
Luodon kirkko

| Luodon kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko heinäkuussa 2005
Sijainti:  Fagernäsvägen 239 68570 Luoto
Seurakunta:  Luodon seurakunta
Rakentamisvuosi:  1785–1787
Suunnittelija:  Jacob Rijf
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  700
Tyylisuunta:  uusklassismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luodon kirkko (ruots. Larsmo kyrka) on Luodossa sijaitseva Jacob Rijfin suunnittelema uusklassismia edustava, vuosina 1785–1787 rakennettu puinen, sisäviisteinen  ristikirkko. Tuomas Rijfin 1783 laatimien piirustusten tultua hylätyiksi yli-indentendinvirastossa seurakunta ei alkanut toteuttaa sieltä saamaansa kivikirkon suunnitelmaa, vaan ryhtyi rakentamaan Jacob Rijfin suunnitelman pohjalta puukirkkoa ilman lupaa. Kirkko valmistui 1789. Kirkon attikan yläpuolella on kahdeksankulmainen kuputorni ja sen päällä lyhty, kirkon kellot ovat vuosilta 1789 ja 1805. Sisäseinillä on pilasterit ja kaari-ikkunat, sakaroissa on ulkona aumakatot, kun taas sisäkatossa on tynnyriholvi ja ristikeskuksessa pendentiivin ja kalotin muodostama kupoli. Kirkon esikuvana on tyylillisesti ollut viisi vuotta aiemmin valmistunut Tukholman Aadolf Fredrikin kirkko, johon Jacob Rijf oli tutustunut. Kirkko on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan, istumapaikkoja siellä on 700 hengelle. Urut ovat 24-äänikertaiset, Hans Heinrichin valmistamat ja vuodelta 1967, niiden julkisivun on suunnitellut arkkitehti Krister Korpela. Kolmiosaisen alttaritaulun Ristiinnaulitseminen, Pyhä ehtoollinen ja Taivaan enkelit maalasi 1849 Johan Gustav Hedman.
Kirkon läntiseen ristivarteen rakennettiin urkulehteri 1909. Kirkko kunnostettiin Krister Korpelan suunnitelman perusteella 1964, mukaan lukien lämmitys, valaistus ja sisämaalaus.
Kuvia

Luodon kirkon alttaritaulu, J. G. Hedman 1849
Urut ja urkuparvi
Luodon kirkon Vapaussodan muistomerkki kesällä 2010
Luodon kirkon sankarimuistomerkki kesällä 2010
Luodon kirkko vuoden 1990 postimerkissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luodon kirkko Wikimedia Commonsissa
| n k Jacob Rijfin suunnittelemat kirkot |
| --- | --- |
Kirkot:  Hyrynsalmen kirkko (1786)  Ylikiimingin kirkko (1788)  Luodon kirkko (1789)  Kortesjärven kirkko (1792)  Puolangan kirkko (1792–1949)  Himangan kirkko (1794)  Alatornion kirkko (1797)  Oravaisten kirkko (1797)  Lehtimäen kirkko (1800)  Vimpelin kirkko (1807)  Skellefteån maaseurakunnan kirkko (1800) 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Luodon kirkko (Q19822628)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Luoto
katuosoite: Fagernäsvägen 240, Fagernäsvägen 239
koordinaatit: 63°44′59″N 22°47′30″E﻿ / ﻿63.74983°N 22.79162°E﻿ / 63.74983; 22.79162
Tavaramarkkinat

| Tavaramarkkinat |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1982–1986
Tyylilaji:  rock, pop
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Liisa Akimof, kitara, laulu   Eve Underground, basso   Välly, rummut   Katja Solla, kitara  
Entiset jäsenet:  Jane, rummut (1982–1984)  Angelique Peruna, laulu (1982–1984)  Rudi, koskettimet (1982–1984)  Pia Noponen, koskettimet, saksofoni (1984–1985)  Elisa Korjus, laulu (1986) 
Levy-yhtiö:  Euros, 1985–1986   Johanna, 1983–1984  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tavaramarkkinat oli suomalainen rockyhtye. Se oli Suomen ensimmäinen albumin tehnyt tyttöbändi. Sen tunnetuin kappale on vuonna 1986 ilmestynyt ”Kevät”.
Historia

Tavaramarkkinat syntyi vuonna 1982 Helsingin opiskelijapiireissä opiskelijabileiden humoristiseksi ohjelmanumeroksi. Yhtye muodostui yliopistossa opiskelevasta kaveriporukasta, johon kuului muun muassa sosiologiaa opiskellut Liisa Akimof. Tavaramarkkinoiden syntyaikaan naisista koostuvat rockyhtyeet olivat Suomessa vielä harvinaisia. Yhtyeen yhteiskuntakriittisyys ja tietoisuus omasta asemasta näkyi jo sen nimessä: Tavaramarkkinat viittaa paitsi markkinatalouteen, myös naisten asemaan (tavara synonyymina naisen emättimelle).
Perustamisvuonnaan Tavaramarkkinat esiintyi runsaasti opiskelijoiden järjestöjen bileissä. Samana keväänä yhtye ilmoittautui rockyhtyeiden SM-kilpailun Helsingin karsintoihin ja voitti ne. Kokonaiskisassa yhtye sijoittui neljänneksi, kun tuona vuonna kilpailun voitti 22-Pistepirkko. Molempia yhtyeitä kritisoitiin julkisuudessa soittotaidottomuudesta ja tekotaiteellisuudesta, mutta tuomaristo arvosti yhtyeiden luovuutta ja omaperäisyyttä. Tavaramarkkinoiden osalta myös yhtyeen provosoiva esiintyminen ja naisstereotypioilla revittelevä pukeutuminen saattoivat ärsyttää joitakin mieskatsojia.
Rockin SM-menestyksen siivittämämä yhtye pääsi levyttämään ensisinglensä ”Kesytöntä kesää” / ”Minua viedään” keväällä 1983. Samoihin aikoihin se myös esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa. Samana vuonna Tavaramarkkinat julkaisi ensimmäisen albuminsa Tilikirja. Yhtyeen provosoivat ja energiset sanoitukset erottivat sen aikakauden muista naisesiintyjistä, jotka lauloivat lähinnä rakkaudesta passiivisen ja kaipaavan naisen näkökulmasta. Albumilta julkaistiin musiikkivideo ”Beibi mä en haluu”.
Vuonna 1984 kolme yhtyeen alkuperäisjäsenistä, Jane, Angelique ja Rudi erosivat opiskelukiireiden ja julkisuuden tuoman rasituksen vuoksi. Tilalle tulivat rumpaliksi Välly Musta-Maija Bandista ja kosketinsoittimiin ja saksofoniin Pia Noponen Dave Lindholmin keikkakokoonpanosta. Uusi kokoonpano julkaisi singlen ”Kaupungin yksiöt” / ”Laulu naapurin painonnostajasta”. Kesällä 1984 Tavaramarkkinat esiintyi Tuuliajolla-kiertueella muun muassa Popedan, Yön, Sleepy Sleepersin ja Eppu Normaalin kanssa. Yhtye keikkaili runsaasti myös ulkomailla, kuten Puolassa, Tanskassa, Viipurissa ja Moskovan nuorisofestivaaleilla 1985.
Pia Noposen erottua yhtyeestä vuonna 1984 tilalle tuli kitaristi Katja Solla. Yhtye äänitti toisen albuminsa Lievä kosto tammi–helmikuussa 1985. Alkuaikoihin verrattuna yhtyeen soundi oli tuhdistunut ja muuttunut entistä rock-pitoisemmaksi. Samana keväänä yhtye esitti kappaleitaan television Tilt-ohjelmasarjassa, jota kuvattiin livenä Tavastialla. Yhtyeen viimeiseksi levyksi jäi vuonna 1986 ilmestynyt single ”Kevät”, jonka lauloi Elisa Korjus.
Tavaramarkkinoiden hajoamisen jälkeen Akimof jatkoi musiikin tekemistä sooloartistina ja Akimowskaja Sisters & Bros -yhtyeessä ja siirtyi toimittajaksi ja televisiotuotantoihin.
Kokoonpano > Tavaramarkkinat I 1982–1984

Neiti X (Liisa Akimof) – kitara, laulu
Eve Underground – basso
Rudi – kosketinsoittimet
Jane – rummut
Angelique Peruna – laulu
Myrna Magia – yleisön villitsijä
Kokoonpano > Tavaramarkkinat II 1984

Neiti X (Liisa Akimof) – kitara, laulu
Eve Underground – basso
Pia Noponen – kosketinsoittimet, saksofoni
Välly – rummut
Kokoonpano > Tavaramarkkinat III 1984–1986

Neiti X (Liisa Akimof) – kitara, laulu
Katja Solla – kitara
Eve Underground – basso
Välly – rummut
Elisa Korjus – taustalaulut
Helmi – vieraileva kosketinsoittaja vuonna 1985
Diskografia > Albumit

Tilikirja (1984)
Lievä kosto (1985)
Diskografia > Singlet

Kesytöntä kesää / Minua viedään (1983)
Kaupungin yksiöt / Laulu naapurin painonnostajasta (1984)
Keskiyöllä asemalla / Lievä kosto (1985)
Kevät / Kaduttaa, Mikko? (1986)
Aiheesta muualla

Yhtyeen biografia (Archive.org)
Tavaramarkkinoiden esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ylen Elävä arkisto: Tavaramarkkinat
Karoliina Partanen

| Karoliina Partanen> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 5.4.2023–  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Savo-Karjalan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 1983 (ikä 41–42) Jyväskylä
Asuinpaikka:  Kuopio
Ammatti:  kansanedustaja, varatuomari
Tiedot
Puolue:  Kokoomus
Koulutus:  Oikeustieteen maisteri
Tutkinnot:  Lapin yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Anna Karoliina Partanen (s. 1983 Jyväskylä) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana Savo-Karjalan vaalipiiristä vuodesta 2023. Partanen on Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen ja Pohjois-Savon hyvinvointialueen aluevaltuutettu ja maakuntavaltuutettu.
Tausta

Jyväskylässä syntynyt Partanen asui lapsuudessaan neljä vuotta Siilinjärvellä ennen muuttoa Kuopioon. Hän valmistui oikeustieteen maisteriksi Lapin yliopistosta vuonna 2007 ja sai varatuomarin arvon vuonna 2012.
Partanen työskenteli Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPerin lakimiehenä vuosina 2007–2014. Hän työskenteli vuosina 2014–2023 asianajajana kuopiolaisessa Asianajotoimisto Fortessa.
Töidensä ohella Partanen on toiminut muun muassa Kuopion yrittäjien hallituksen jäsenenä sekä nykytaiteen festivaali Antin hallituksen jäsenenä.
Partasella on yksi poika.
Vuonna 2024 Asianajajaliitto käsitteli Partasta koskevan kantelun, totesi tämän toimineen usealla tavalla hyvän asianajotavan vastaisesti ja olisi erottanut Partasen liiton jäsenyydestä, jollei tämä olisi jo itse eronnut tultuaan valituksi kansanedustajaksi. Kantelun Partasesta oli tehnyt tämän entinen asiakas.
Poliittinen ura

Partanen valittiin Kuopion kaupunginvaltuustoon vuoden 2021 kuntavaaleissa 440 äänellään. Aluevaaleissa 2022 hän oli kokoomuksen listan kolmas ja tuli valituksi Pohjois-Savon hyvinvointialueen valtuustoon 753 äänellään.
Partanen valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Hän on Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan puheenjohtaja.
Humppakäräjät

| Humppakäräjät Eläkeläiset |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Tyylilaji: humppa
 Kesto: 73.59
 Levy-yhtiö: Stupido Records
Eläkeläisten muut julkaisut
|   | Humppakäräjät 1994 | Joulumanteli 1995 |
Humppakäräjät on vuonna 1994 julkaistu Eläkeläisten albumi. Se koostuu tunnettujen kappaleiden humppa-coverversioista. Albumi äänitettiin samoissa studiosessioissa, joissa äänitettiin myös Kumikamelin julkaisematta jäänyt Saturnuksen vararengas -albumi.
Kappaleet

Suluissa alkuperäinen esittäjä ja kappale.
Pöpi (22-Pistepirkko – Birdy) – 1.40
Kipin kapin (mä riennän Alkoon) (Led Zeppelin – Living Loving Maid) – 1.38
Niilo Yli-Vainio tervasi potkukelkkani jalakset (Ministry – Jesus Built My Hot Rod) – 1.37
Musta humppa (Led Zeppelin – Black Dog) – 2.02
Kahvipakettihumppa (Neil Young – Rocking In The Free World) – 2.05
Humppanirvana (Nirvana – Smells Like Teen Spirit) – 2.26
Humppaukaasi (Queen – We Will Rock You) – 2.01
Anarkistijenkka (Sex Pistols – Anarchy in the U.K.) – 2.06
Jääkärihumppa (Europe – Final Countdown) – 2.12
Humppalaki (Judas Priest – Breaking the Law) – 2.03
Olkoon humppa (AC/DC - Let There Be Rock) – 2.36
Dementikon keppihumppa (KISS – I Was Made For Loving You) – 2.56
Astuva humppa (Nancy Sinatra – These Boots Are Made For Walking) – 1.55
Hullun jenkka (Black Sabbath - Paranoid) - 1.17
Mä humppapappa oon (Nazareth – Bad Bad Boy) – 2.27
Humpataan ja tanssataan (Led Zeppelin – Rock and Roll) – 2.06
Hei ruuna (Hurriganes – Hey Groopie) 1.47
Vaivaisen luut (Eddie Cochran – Summertime Blues) – 1.46
Poro (Kraftwerk – Robots) – 1.23
Humpparitari (Bo Diddley – Roadrunner) – 36.27
Viimeinen kappale Humpparitari kestää 1.30, mutta kappaleen jälkeen alkaa soida piiloraita, joka kestää yli puoli tuntia.
Uudelleenjulkaisu

Humppakäräjät julkaistiin remasteroituna vuoden 2006 loppupuolella. Tässä julkaisussa oli alkuperäisten kappaleiden lisäksi Humppalöyly-EP:n sisältämät kuusi kappaletta.
Kokoonpano

Onni Waris – urut, laulu
Martti Waris – bassokitara, laulu
Kristian Voutilainen – rummut, laulu
Petteri Terävä – kitara, laulu
Tapio Santaharju – laulu
Ilmari Koivuluhta – laulu
Aiheesta muualla

Eläkeläisten viralliset sivut
Russian Eläkeläiset fanclub
| n k Eläkeläiset |
| --- | --- |
 Onni Waris  Petteri Halonen  Lassi Kinnunen  Martti Waris  Tapio Santaharju   Petteri Terävä  Kristian Voutilainen 
Albumit:  Joulumanteli  Humppakäräjät  Humpan kuninkaan hovissa  In humppa we trust  Humppamaratooni  Werbung, Baby!  Humpan kuninkaan hovissa 1994-95  Humppa-akatemia  Humppa!  Pahvische  Humppaelämää  Humppasirkus  Humppakonsertto  Humppa United  Humppabingo  Humppasheikkailu  Humppakalmisto  Humppa of Finland  Humppamania 
EP:t:  Humppalöyly  Humppaorgiat  Joulutorttu  Jenkkapolkkahumppa  Katkolla humppa  Keväthumppa  Das Humppawerk  Ukki, mitä oli jenkka?  Humppapörriäinen  Humppainfarkt 
Singlet:  ”Pyjamahumppa”  ”Dementikon keppihumppa / take me to the city”  ”Sensational monsters of humppa”  ”Huipputähtien ykköshitit”  ”Ja humppa soi”  ”Jukolan Humppa”  ”Hulluna humpasta”  ”Hirsipuuhumppa” 
DVD:t:  Sekoilun Ytimessä
Betsson

| Betsson Malta Ltd |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  OMXS: BETS B
Perustettu:  2001
Toimitusjohtaja:  Magnus Silfverberg
Kotipaikka:  Ta' Xbiex, Malta
Toimiala:  rahapelit
Kotisivu:  betsson.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Betsson Malta Ltd on internetpeleihin erikoistunut yhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Maltalla. Yhtiö markkinoi pelejään useissa Euroopan maissa. Yhtiö kertoo omistavansa Maltan viranomaisten myöntämän "eurooppalaisen" pelilisenssin. Yhtiön omistaa OMX-pörssilistattu osakeyhtiö Betsson AB. Yhtiön toimitusjohtaja on Magnus Silfverberg .
Brändit

Casinoeuro
Cherrycasino
Betsafe
Marko Tiusanen

| Marko Tiusanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Marko Tapio Tiusanen
Syntynyt: 29. toukokuuta 1971 (ikä 53)  Helsinki
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Aleksis Kivi (Aleksis Kiven elämä)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Marko Tapio Tiusanen (s. 29. toukokuuta 1971 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on Aleksis Kivi Aleksis Kiven elämä -elokuvassa vuodelta 2002. Toinen merkittävä elokuvarooli on Moilanen Juha Koirasen kehutussa televisioelokuvassa Partanen (2003). Tiusanen on toiminut näyttelijänä Jyväskylän kaupunginteatterissa vuosina 2000–2006. Venäjällä, Petroskoin Kansallisessa teatterissa hän työskenteli vuosina 2006–2009, ja Oulun kaupunginteatterissa vuosina 2009–2011. Freelancenäyttelijänä hän on työskennellyt Euroopassa mm. Platform11+-projektissa. Nuoruudessaan Tiusanen harrasti näyttelemistä Masalan nuorisoteatterissa Kirkkonummella, sekä Ilves-teatterissa.
Tiusanen  valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2003 teatteritaiteen maisteriksi. Ennen teatterikoulua hän opiskeli ammattikoulussa automaalariksi.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1996 | Joulubileet | pankin asiakas |
| 1997 | Pinkee Onneli | mies jota suudellaan |
| 1998 | Armon aika | Tuomas Tuomaanpoika |
| 2002 | Aleksis Kiven elämä | Aleksis Kivi |
| 2003 | Partanen | Moilanen |
| 2003 | Helmiä ja sikoja | ulosottomies |
| 2004 | Keisarikunta | Kuivasto |
| 2006 | Matti | pappi |
| 2007 | V2 – Jäätynyt enkeli | huolestunut mies Vareksen kolaripaikalla |
| 2009 | Leikin loppu Petroskoissa | mies |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1996 | Ihmeidentekijät | toimitusmies |
| 1999 | Enon varjo | Zappa Himanen |
| 2000 | Kylmäverisesti sinun | Petteri Wiik |
| 2000 | Raid |  |
| 2001 | Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna | öljymies |
| 2005 | Käenpesä | hierottava mies |
| 2006 | Ilonen talo |  |
| 2012 | Karjalan kunnailla |  |
Aiheesta muualla

Marko Tiusanen Elonetissä.
Marko Tiusanen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
007 ja Kultasormi

| 007 ja Kultasormi> Goldfinger |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Guy Hamilton
Käsikirjoittaja:  Richard Maibaum Paul Dehn
Perustuu:  Ian Flemingin romaaniin 007 ja Kultasormi
Tuottaja:  Harry Saltzman Albert R. Broccoli
Säveltäjä:  John Barry
Kuvaaja:  Ted Moore
Leikkaaja:  Peter R. Hunt
Lavastaja:  Ken Adam
Erikoistehosteet:  John Stears
Pääosat:  Sean Connery Honor Blackman Gert Fröbe Harold Sakata Bernard Lee Desmond Llewelyn Cec Linder
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  17. syyskuuta 1964  29. tammikuuta 1965 (Suomi)
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  3 000 000 dollaria
Tuotto:  124 900 000 dollaria
Edeltäjä:  Salainen agentti 007 Istanbulissa
Seuraaja:  Pallosalama
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
007 ja Kultasormi (Goldfinger) on Guy Hamiltonin ohjaama James Bond -elokuva vuodelta 1964. Se on Bond-sarjan kolmas elokuva ja perustuu vuonna 1959 ilmestyneeseen Ian Flemingin romaaniin 007 ja Kultasormi. Se on kolmas elokuva, jossa Sean Connery näyttelee James Bondia, MI6:n agenttia 007. Elokuvan tuottivat Albert R. Broccoli ja Harry Saltzman. Guy Hamilton on ohjannut kolme muutakin Bond-elokuvaa (Timantit ovat ikuisia, Elä ja anna toisten kuolla ja 007 ja kultainen ase).
Juoni

Elokuvan alussa Bond on Miami Beachilla, johon CIA-agentti Felix Leiter tuo Bondille käskyn M:ltä. M vaatii Bondia vahtimaan Auric Goldfingeria. Bond saa selville, että Goldfinger huijaa korttipelissä käyttäen naisapuria, joka kiikareiden avulla kertoo hänelle vastustajan kortit. Bond saa aikaiseksi Goldfingerille 15 000 dollarin tappion, kun hän uhkaa tyttöä kutsumalla poliisit. Goldfinger kostaa tappamalla naisen hukuttamalla hänet kultamaaliin.
Bond saapuu Lontooseen. Hän saa Englannin pankissa luennon kullasta, ja hänelle annetaan tehtäväksi todistaa epäilyt, että Goldfinger salakuljettaa kultaa maasta. Bond tapaa Goldfingerin golfkerholla, jossa Bond onnistuu voittamaan, vaikka Goldfinger huijaa. Goldfinger varoittaa Bondia sekaantumasta hänen asioihinsa, mutta varoituksesta huolimatta Bond seuraa häntä Sveitsiin.
Bond kuulee ohimennen Goldfingerin puhuvan suunnitelma "Grand Slamista". Goldfingerin suunnitelmana on tainnuttaa hermokaasun avulla Fort Knoxin vartijat ja asettaa kultavarastoon ydinpommi. Kulta muuttuisi radioaktiiviseksi ja olisi hyödytöntä 58 vuotta, ja Goldfingerin oman kultavaraston arvo nousisi. Bond vangitaan kultavarastoon, josta hän onnistuu pääsemään pois, mutta joutuu kaksintappeluun Goldfingerin henkivartijan Oddjobin kanssa. Bond onnistuu kuitenkin lopulta sähköttää hänet kuoliaaksi. Taistelun jälkeen paikalle saapuu mies, joka sammuttaa pommin ajoissa. Bond lähtee lentokoneella valkoiselle talolle, matkalla hän huomaa Goldfingerin olevan samassa koneessa. Bond jää tappeluun hänen kanssaan ja saa Goldfingerin tiputettua alas koneesta paineilman avulla. Kone syöksyy alaspäin kovalla vauhdilla. Bond ja Pussy Galore laskeutuvat ajoissa laskuvarjolla alas koneesta, ennen kuin kone syöksyy mereen ja tuhoutuu.