stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thaleen lause
Thaleen lauseen käyttöä > Ympyrän keskipiste pedaalipisteenä

Käyttämällä kolmion sivuja suuntana, voidaan kolmio jakaa janoilla osiin (kuva vasemmalla). Koska kehäpisteessä kulma on suora, syntyy erikoinen tilanne. Halkaisijan keskipisteestä, joka on samalla ympyrän keskipiste, vedetään sivuja vasten normaalit, jotka osuvat sivujen keskipisteisiin. Tämä vastaa tilannetta, jossa pedaalipistettä O vastaavat kolmion sivujen kantapisteet ovat kolmion keskinormaaleina. Kuviosta erottuu suorakulmio ja kaksi kolmiota. Kolmiot ovat referenssikolmion kanssa yhdenmuotoiset, mutta kooltaan puolet pienempiä.
Thaleen lauseen käyttöä > Kolmion kulmat

Kolmio  \triangle OAB on tasakylkinen kolmio, sillä sivut OA ja OB ovat ympyrän säteitä ja siksi yhtäpitkät (kuva oikealla). Silloin kantakulmat  \measuredangle OAB ja  \measuredangle ABO ovat yhtäsuuret. Merkitään ne α. Samasta syystä kolmio  \triangle OBC on tasakylkinen, joten merkitään samansuuruiset kulmat  \measuredangle BCO ja  \measuredangle OBC luvulla β. Kulma  \measuredangle ABC tiedetään suoraksi kulmaksi, joten sen jakavat kulmat ovat komplementtikulmia eli α + β = 90°. Vaikuttaa siltä, että kehäpisteen eri asemat ympyrän kehällä, antavat kaikki molemmille kulmille kaikki kulmamitat 0°−90°.
Thaleen lauseen käyttöä > Tangentin sivuamispiste

Ympyrän ulkopuolisesta pisteestä P vedetään ympyrälle kaksi tangenttia, jotka sivuavat sitä pisteissä T ja T'. Thaleen lauseella voidaan löytää sivuamispisteet, kun tiedetään kulmien  \measuredangle PT'O ja  \measuredangle OTP olevan suoria. Etsitään (harpilla ja viivaimella) janan OP keskipiste H, josta mitataan ympyrän säteeksi HP tai HO. Piirretään ympyrä, joka leikkaa alkuperäistä ympyrää kahdessa pisteessä T ja T'. Näissä pisteissä kulmat ovat suoria, koska ne ovat ympyrän kehällä (Thaleen lause), joten näissä pisteissä sivuavat myös tangentit. Tangentithan ovat kohtisuorassa säteitä vastaan.
Todistus

Seuraavassa todistetaan sekä Thaleen lause että käänteisen Thaleen lauseen tulos.
Todistus > Puoliympyrän kolmio on suorakulmainen

Thaleen lause: Jos kolmion kaksi kärkeä ovat ympyrän halkaisijan päätepisteet ja kolmas kärki on ympyrän kehällä, on viimeinen kulma suorakulma.
Olkoon  \triangle ABC ympyrän sisään piirretty kolmio, missä AC on ympyrän halkaisija. Olkoon O tämän ympyrän keskipiste. Piirretään ympyrän säde OB. Nyt kolmiot  \triangle AOB ja  \triangle BOC ovat tasakylkisiä, sillä kummassakin kolmiossa on sivuinaan kaksi ympyrän sädettä. Siten pätee  \measuredangle CAB=\measuredangle ABO,  \measuredangle BCA=\measuredangle OBC ja  \measuredangle ABC=\measuredangle CAB+\measuredangle BCA. Toisaalta  \measuredangle ABC+\measuredangle CAB+\measuredangle BCA=180^{\circ }, joten  \measuredangle ABC=90^{\circ }.
Todistus > Suorakulmaisen kolmion hypotenuusa on ympyrän halkaisija

Käänteinen Thaleen lause: Suorakulmaisen kolmion hypotenuusa on kolmion ympäri piirretyn ympyrän halkaisijalla.
Piirretään suorakulmaisen kolmion  \triangle ABC viereen sen kanssa yhtenevä kolmio  \triangle CAD siten, että hypotenuusat AC sivuavat toisensa ja että vastinsivut (AB ja CD sekä BC ja AD) tulevat toistensa vastakkaisille sivuille. Koska vastinsivut ovat nelikulmiossa toisiaan vastapäätä, on muodostunut nelikulmio suunnikas.
Suunnikkaassa vastakkaiset kulmat ovat yhtäsuuret ja viereiset kulmat toistensa komplementtikulmat. Suunnikas muodostettiin suorakulmaisista kolmioista, joten yhdet kulmat ( \measuredangle CBA ja  \measuredangle ADC) ovat suoria kulmia. Koska suoran kulman supplementtikulma on myös suora kulma, on suunnikas lisäksi suorakulmio.
Suunnikkaassa lävistäjät AC ja BD puolittavat toisensa ja suorakulmiossa lävistäjät ovat yhtä pitkät. Silloin lävistäjien puolikkaat ovat kaikki yhtäpitkät. Jos nimitetään lävistäjien leikkauspisteeksi O ja kaikki neljä lävistäjän puolikasta (OA, OB, OC ja OD) säteiksi, voidaan piirtää ympyrä, joka ympäröi nelikulmion.
Tämän nelikulmion lävistäjä AC on myös kolmion hypotenuusa, jolla sijaitsee kaksi kehäpistettä A ja C ja ympyrän keskipiste O. Koska hypotenuusa AOC on suora jana, on se samalla ympyrän halkaisija.
Todistus > Thaleen yhdistetty lause

Edelliset kaksi todistusta riittävät perusteluiksi seuraavaan Thaleen ja sen käänteiseen lauseeseen:
Kolmion ympäri piirretyn ympyrän halkaisija on yksi kolmion sivuista jos ja vain jos kolmio on suorakulmainen kolmio.
Historia

Thaleen lause liitetään antiikin kreikkalaisen mytologian mukaan Thaleen (noin 625 − noin 547 eaa.), joka eli Miletoksessa kauppiaana. Hän on ilmeisesti matkustanut Kaksoisvirran maassa kaldealaisen hallitsijan Nebukadnessarin aikana ja on tutustunut sikäläiseen tähtitieteen taulukoihin ja instrumentteihin. Hän on hämmästyttänyt maanmiehiään esittämällä erilaisia teoreemoja, jotka hän on perustellut pätevästi. Teoreemojen joukossa on perimätiedon mukaan ollut myös puoliympyrän sisään muodostuva suora kulma.
Tämä tieto ei kuitenkaan keksitty esihelleenisessä Kreikassa, vaan se tunnettiin yli 1 000 vuotta aikaisemmin babylonialaisessa matematiikassa. Heidän savitauluistaan, joita kirjoitettiin nuolenpäämerkeillä, on löydetty tästä aiheesta laskutehtäviä. Intialaiset omaksuivat Thaleen lauseen heiltä. Egyptiläisten jäljelle jääneistä papyruksista tätä ongelmaa ei ole löydetty. Eukleides käsitteli lausetta kirjassaan Alkeet (III kirja, 31. väite).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thaleen lause Wikimedia Commonsissa
Ympyrän keskipisteestä sivuille vedetyt normaalit erottavat yhden suorakulmion ja kaksi pienempää, kolmion kanssa yhtenevää, kolmiota.
Kulmat α ja β ovat toistensa komplementtikulmia.
Ympyrän tangentti on kohtisuorassa sädettä vastaan.
Thaleen lauseen havainnollistus
Käänteisen Thaleen lauseen todistuksen konstruktio
Kirsten Thorup

| Kirsten Thorup |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1942 (ikä 82–83) Gelsted, Tanska
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kirsten Thorup (s. 1942 Gelsted, Tanska) on tanskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut 1970-luvulta alkaen feminismin sävyttämiä realistisia romaaneja, joissa keskeistä on henkilö- ja miljöökuvaus.
Palkinnot ja tunnustukset

Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinto 1982
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto 2017
Suomennetut teokset

Taivas ja helvetti (Himmel og helvede), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Tammi 1985 ISBN 951-30-5995-2
Theseus

Theseus ja Amfitrite, n. 500–490 eaa.
Theseus (m.kreik. Θησεύς) on sankari kreikkalaisessa mytologiassa ja Ateenan myyttinen perustajakuningas. Sivistynyt ja nokkela Theseus on nähty vastakohdaksi raakaan voimaan luottaneelle Herakleelle.
Vaiheet > Varhaisvaiheet

Ateenan kuningas Aigeus pyysi Delfoin oraakkelilta neuvoa lapsettomuuteensa. Tämä neuvoi, että Aigeuksen olisi pidettävä viinileilin suu kiinni ennen kotiinpaluutaan. Aigeus ei ymmärtänyt vihjettä, mutta tämän matkalla tapaama Troizenin kuningas Pittheus ymmärsi. Hän juotti Aigeukselle viiniä ja lähetti tyttärensä Aithran makaamaan tämän kanssa. Aigeus jätti suuren kiven alle miekan ja sandaalit ja sanoi prinsessalle, että jos tämä synnyttäisi pojan, joka jaksaisi nostaa kiven, olisi hänet lähetettävä Ateenaan miekan ja sandaalien kanssa. Samana iltana kuitenkin merenjumala Poseidon ilmestyi ja makasi Aithran.
Aithra synnytti Theseuksen, jolle Pittheus kertoi tämän olevan jumalan poika. Kasvettuaan Theseus nosti kiven ja löysi miekan ja sandaalit. Pittheus kertoi Aigeuksesta, ja Theseus lähti Ateenaan, tahallaan pitemmän maareitin kautta kohdatakseen hirviöitä ja tehdäkseen urotöitä ihailemansa Herakleen tapaan. Taitojensa ja nokkeluutensa avulla Theseus surmasi mm. Sinis-jättiläisen, matkailijoita tuhoon johdattaneen petollisen Skironin ja julman majatalonpitäjän Prokrusteen. Hänen kerrotaan myös surmanneen hirviömäisen Krommyonin emakon, joka oli Tyfonin ja Ekhidnan lapsi, mutta Plutarkhos kertoo, että kyseessä olisi ollut naispuolinen maantierosvo, jota ainoastaan kutsuttiin emakoksi tämän elintapojen vuoksi.
Theseuksen saavuttua Ateenaan vain Aigeuksen vaimo Medeia, joka halusi valtaistuimelle oman poikansa, tunnisti Theseuksen pojaksi, jonka Aigeus oli kertonut saapuvan vielä Ateenaan. Hän uskotteli Aigeukselle, että Theseus oli saapunut kaappaamaan vallan. Theseus laitettiin vangitsemaan Marathonin härkä, jonka Herakles oli aiemmin tuonut Kreetalta, toiveena että Theseus saisi surmansa. Theseus vangitsi härän ja lahjoitti sen uhrattavaksi juhlissa, joissa Medeia kuitenkin laittoi myrkkyä hänen juomaansa. Juuri kun Theseus oli juomassa, Aigeus havaitsi oman miekkansa hänen kupeellaan ja töytäisi maljan tämän käsistä. Theseuksesta tuli Ateenan prinssi ja kruununperijä.
Vaiheet > Minotaurus

Pian Theseus sai kuulla, että Kreetan kuningas Minos vaati joka yhdeksäs vuosi seitsemän poikaa ja seitsemän tyttöä lähetettäväksi Ateenasta Kreetalle uhrattavaksi labyrintissä eläneelle hirviö Minotaurokselle. Theseus vaati päästä itse uhrattavien joukkoon. Matkalla Theseus haastoi kuningas Minosin voimankoetukseen, jossa hänen isänsä Poseidon auttoi häntä. Ennen uhrausta Minos piti uhrattaville juhlat, joissa hänen tyttärensä Ariadne ihastui Theseukseen ja lupasi auttaa, mikäli Theseus naisi hänet. Uhrauksen tapahtuessa Ariadne antoi Theseukselle lankakerän, jonka toinen pää oli sidottu labyrintin suuaukkoon. Theseus jäljitti Minotauruksen labyrintin keskelle, surmasi sen ja palasi langan avulla muiden uhrattavien kanssa.
Ariadne oli laittanut laivan valmiiksi ja paluumatka alkoi. Theseus kuitenkin hylkäsi Ariadnen Naksoksen saarelle. Erään version mukaan Ariadne eksyi saarella sumuun, eivätkä hänen siskonsa Faidra ja Theseus kyenneet löytämään Ariadnea, vaan joutuivat lähtemään matkaansa vuoroveden ollessa sopivimmillaan. Ariadne tapasi myöhemmin saarella viinin jumala Dionysoksen, joka otti hänet puolisokseen, ja he nousivat taivaisiin. Theseus, suruissaan Ariadnensa menetyksestä, unohti paluumatkalla Ateenaan nostaa lupaamaansa valkoisen purjeen onnistuneen retken merkiksi, jolloin kuningas Aigeus uskoi poikansa kuolleen ja surmasi itsensä syöksymällä aaltoihin.
Vaiheet > Myöhäisvaiheet

Theseuksesta tuli Ateenan kuningas ja hän kehitti sen demokratiaa. Herakles pyysi Theseusta liittymään yhdeksänteen urotekoonsa, amatsoni-Hippolyten vyön viemiseen. Matkalla Theseus rakastui Hippolyten sisareen Antiopeen (tai mahdollisesti itse Hippolyteen) ja vei tämän mukanaan Ateenaan, josta amatsonit yrittivät vielä ryöstää hänet takaisin. Heidät kuitenkin lyötiin, ja Antiope ja Theseus saivat myöhemmin Hippolytos-pojan.
Theseus nai kuitenkin Minoksen tyttären Faidran, mutta häitä pidettäessä jätetty Antiope ilmestyi aseistettujen amatsonien kanssa juhliin tarkoituksenaan tappaa häävieraat. Puhjenneessa taistelussa amatsonit jälleen voitettiin, ja Antiope sai surmansa - mahdollisesti Theseuksen omasta kädestä.
Theseuksen ja Faidran pojista Demofonista ja Akamasista oli määrä tulla Ateenan kruununperijöitä (Hippolytos lähetettiin Troizeniin periäkseen Pittheuksen valtaistuimen). Ateenan valtakamppailussa Theseus surmasi viisikymmentä sukulaistaan ja Delfoin oraakkeli neuvoi häntä lähtemään vuodeksi maanpakoon sovittaakseen syntinsä. Theseus lähti Troizeniin jossa Faidra rakastui Hippolytokseen. Hippolytos suhtautui isänsä uuden vaimon kosiskeluihin vastenmielisyydellä, minkä johdosta Faidra kirjoitti Theseukselle kirjeen, jossa väitti Hippolytoksen vietelleen hänet, ja teki itsemurhan. Theseus pyysi Poseidonia surmaamaan poikansa, minkä tämä toteutti merihirviön muodossa.
Faidran kuoltua Theseus tavoitteli yhdessä lapiittien kuningas Peirithoosin kanssa jumalallisia vaimoja. Theseus ryösti Zeuksen tyttären Helenan, mutta Helenan veljet ryöstivät tämän takaisin. Myöhemmin Paris vei taas Helenan mukanaan Troijaan. Peirithoos puolestaan yritti saada Haadeen vaimon Persefonen, mutta Haades vangitsi molemmat sankarit ja asetti heidät unohduksen tuoleille. Theseuksen pelasti manalasta Herakles kahdennentoista urotyönsä yhteydessä. Theseus kuoli epäsankarillisesti liukastuttuaan kalliolla Skyroksen saarella.
Taru ja historia

Antiikin kreikkalaiset pitivät Theseusta todella eläneenä henkilönä ja Ateenan kansallissankarina. Hänen katsottiin myös yhdistänneen Attikan yhdeksi valtiolliseksi kokonaisuudeksi. Myöhemmin Eusebios laati vanhan kirjallisuuden pohjalta luettelon Ateenan muinaisista kuninkaista, ja hänen mukaansa Theseus olisi hallinnut Ateenassa vuosina 1234–1204 (tai 1213) eaa.  Arkeologisten todisteidenkin mukaan Ateena oli asuttu jo tuohon aikaan, jolloin Kreikassa oli vallalla mykeneläinen kulttuuri, mutta historiallista tietoa Ateenan senaikaisista hallitsijoista ei ole. Esimerkiksi kertomus Minotauroksesta sellaisena kuin se yleisesti tunnetaan, on selvästikin tarua, mutta sen on silti arveltu sisältävän myös perimätiedon välittämiä muistumia todellisista tapahtumista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Plutarkhos: Theseus (Arkistoitu – Internet Archive) The Internet Classics Archive (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aigeus | Attikan kuningas  1234/3 – 1203/2 eaa. Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja: Menestheus |
Theseus ja Minotauros. Attikalainen amfora, n. 540 eaa.
Theseus tavoittelee naista, ruukku, n. 440-430 eaa.
Henry David Thoreau

| Henry David Thoreau |
| --- | --- |
 Henry David Thoreau
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1817 Concord, Massachusetts
Kuollut: 6. toukokuuta 1862 (44 vuotta) Concord, Massachusetts
Koulutus ja ura
Koulukunta:  Länsimainen filosofia
Vaikutusalueet:  yhteiskunta ja ympäristö, kirjallisuus
Tunnetut työt:  Elämää metsässä
 Nimikirjoitus
Henry David Thoreau (12. heinäkuuta 1817 Concord, Massachusetts – 6. toukokuuta 1862) oli yhdysvaltalainen luontokirjailija, yhteiskuntakriitikko ja filosofi, joka kannatti orjuuden lakkauttamista ja kansalaistottelemattomuutta.
Thoreaun tunnetuimmat teokset ovat Elämää metsässä ja Kansalaistottelemattomuudesta. Ensin mainitussa hän kuvaa yksinkertaista elämää metsässä arvostellen aikansa yhteiskuntaa. Jälkimmäisessä teoksessa hän esittelee kansalaistottelemattomuuden käsitteen. Luontoa koskevissa kirjoituksissaan Thoreau ennakoi nykyaikaista ekologista ajattelua.
Elämäkerta

Thoreau syntyi vuonna 1817 Concordin kylässä Massachusettsissa liikemies John Thoreaun ja Cynthia Dunbar Thoreaun kolmantena lapsena. Hän opiskeli vuodesta 1828 Concord Academyssa ja vuodesta 1833 Harvardin yliopistossa. Thoreau valmistui Harvardista 1837 keskinkertaisin arvosanoin. Hän toimi kotikylänsä peruskoulussa lyhyen aikaa opettajana, mutta huomattuaan ettei soveltunut kurinpitäjäksi aloitti työt sukunsa kynänvalmistusyrityksessä. Kesällä 1838 hän avasi pienen koulun veljensä kanssa; koulu toimi kolmen vuoden ajan kunnes veli sairastui.
Tunnettu runoilija Ralph Waldo Emerson oli muuttanut Concordiin, ja hän ystävystyi runoilijaksi halunneen Thoreaun kanssa. Miesten välille syntyi mestari–oppipoika-suhde. Emersonin houkuttelemana Concordiin muutti muitakin runoilijoita, ja he perustivat transsendentalismin suuntauksen, jossa romantiikka yhdistyy uudistukseen ja joka korostaa yksilöä, tunnetta ja luontoa. Transsendentalismi oli ulkonaisesti vähäpätöinen liike, mutta 1800-luvun lopulla sen keskeiset nimet Emerson ja Thoreau nousivat englanninkielisen kirjallisuuden merkkihenkilöiksi.
Emersonin ehdotuksesta Thoreau alkoi vuoden 1837 lopulla pitää päiväkirjaa, mitä hän tekikin koko loppuelämänsä. Hän kirjoitti myös esseitä ja runoja. 1840-luvun alussa Thoreau ryhtyi kokonaan runoilijaksi. Transsendentalistit perustivat vuonna 1840 The Dial -nimisen lehden, jossa Thoreaun runoja ja luontoaiheisia esseitä julkaistiin. Lehti toimi vuoteen 1844.
Thoreau kosi Ellen Sewallia vuonna 1840. Nainen suostui kosintaan mutta purki pian kihlauksen vanhempiensa vaatimuksesta. Thoreau pysyi poikamiehenä koko ikänsä. Thoreau asui suurimman osan elämästään Concordissa, mutta vuosina 1841–1843 ja 1847–1848 Emersonin perheen luona. Hän asui jonkin aikaa myös New Yorkissa mutta ei viihtynyt kaupungissa ja palasi Concordiin työskentelemään sukunsa yritykseen.
Keväästä 1845 syksyyn 1847 Thoreau asui Concordin eteläpuolella sijainneen pienen Walden Pond -järven rannalle rakentamassaan mökissä. Siellä hän eli rakastamaansa yksinkertaista ja omavaraista elämää luonnon helmassa ja tutki paikallista eliöstöä. Hän julkaisi mökkielämästään esseekokoelman Walden: Elämää metsässä.
Waldenin jälkeen Thoreau julkaisi tunnetun esseensä Kansalaistottelemattomuus (1849), josta tuli 1900-luvulla Yhdysvaltain kansalaisoikeusliikkeen tärkeitä teoksia. Esseessään Thoreau korostaa että siviililain yläpuolella on korkeampi laki, jota täytyy noudattaa rangaistuksenkin uhalla. Thoreau oli itsekin lyhyen aikaa putkassa kieltäydyttyään maksamasta veroja, sillä hän ei hyväksynyt orjuutta ja sotaa tukevaa hallitusta.
Viimeisinä vuosinaan Thoreau työskenteli keräten eliönäytteitä Harvardille. Hän kirjoitti edelleen myös joitain luontoaiheisia lehtiartikkeleita. Hän luennoi ja kirjoitti orjuuden lakkauttamisen puolesta.
Thoreau kuoli vuonna 1862 ilmeisesti tuberkuloosiin. Elinaikanaan hänen kirjansa myivät melko huonosti. Thoreau aloitti yhdysvaltalaisen luontokirjallisuuden perinteen, ja nykyisin Thoreauta pidetään yhtenä Yhdysvaltain suurista kirjailijoista ja kulttuurisista sankareista.
Suomennetut teokset

Kansalaistottelemattomuudesta.  (Toimittanut Outi Lauhakangas. Visio)  Helsingissä:  Otava, 1986.  ISBN 951-1-08630-8
Kävelemisen taito.  ((Walking, 1862.) Suomentanut Markku Envall)  Helsinki:  Basam Books, 2008 (1. painos: Jack-in-the-Box, 1997).  ISBN 978-952-5534-90-0
Vaellus vuorelle ja muita esseitä.  (Suomentanut Antti Immonen)  Helsinki:  Green Spot, 2007.  ISBN 978-952-5459-07-4
Walden: Elämää metsässä.  (Walden, or, life in the woods, 1854.) Suomentanut Antti Immonen (ilmestynyt aiemmin Mikko Kilven suomentamana nimellä Elämää metsässä)  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-952-247-070-6
Kolme matkaa erämaahan. (The Maine Woods, 1864.) Suomentanut Antti Immonen. Helsinki: Alligaattori, 2014. ISBN 978-952-7011-01-0.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henry Thoreaun teoksia Gutenberg-projektissa
Furtak, Rick Anthony: Henry David Thoreau The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Thoreau, Henry: Periaatteeton elämä. Suom. Antti Immonen. niin & näin 4/1999, 32–40. (Ks. myös suomentajan esipuhe.)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC 2  IdRef
Anders Thulé

Anders Thulé (11. heinäkuuta 1813 Kila, Ruotsi – 29. helmikuuta 1872 Kangasala, Suomi) oli ruotsalaissyntyinen urkujenrakentaja, joka perusti Suomeen Kangasalan urkutehtaan.
Thulésta piti alun perin tulla lukkari, mutta hän päätyi kuitenkin teknisemmälle alalle. Hän työskenteli Suomeen tullessaan työnjohtajana ruotsalaisen Gustaf Anderssonin urkurakentamolla. Ensimmäiset Thulén omalla nimellä rakentamat urut valmistuivat 1844 Tammisaaren kirkkoon, toiset 1845 Kangasalan kivikirkon ensimmäisiksi uruiksi. Thulén aikana yritys oli enemmänkin käsityöverstas kuin urkutehdas. Urkumestarin itsensä lisäksi tehtaalla työskenteli oppipoikia ja kisällejä. Tehtaan johtajaksi siirtyi 1872 Anders Thulén poika Bror Axel Thulé. Tulenheimon suku on hänen jälkeläisiään.
Kirjallisuutta

Pelto, Pentti: Kaksi suomalaista urkuperinnettä (väitöskirja), Sibelius-Akatemia. Vammala 1994. ISBN 9529658230
Seppälä, Raimo: Tulenheimot – urkujentekijöitä ja yhteiskunnan rakentajia. Otava, Helsinki, 2011. ISBN 9789511254737
Aiheesta muualla

Urut osoitteesta Anders Thulé osoitteessa organindex.de (saksaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Thaimaan kulttuuri

Theravada-buddhalaisuus on Thaimaan virallinen uskonto. Uskonveljet, bhikkhut, aamuisella almukierroksellaan  (paaliksi pindapata, thaiksi บิณฑบาต, binthabaat).
Thaimaan kulttuuri on saanut paljon vaikutteita Intiasta, Kiinasta ja muista Kaakkois-Aasian maista. Keskeistä nyky-Thaimaan identiteetille on theravada-buddhalaisuus, joka kulkeutui Ceylonilta 1200-luvulla. Thaimaassa harjoitettuun buddhalaisuuteen on sekoittunut piirteitä ja tapoja brahmalaisuudesta , vanhoista henkiuskonnoista ja esi-isien palvonnasta. Keskeinen yhdistävä tekijä näissä on ajatus jälleensyntymisestä. Islamilla on vankka sija etenkin muslimivaltaisissa etelän maakunnissa, joiden asukkaat ovat sukua malaijeille.
Maan rajojen sisällä asuu valtaväestön thaiden ohella lukuisia vuoristolaiskansoja (chao khao), joita on yhdeksän virallisesti tunnustettua heimoa, tunnetuimpina hmongit, lisut, lasut, mienit, akhat ja karenit. Monet vähemmistökansallisuuksista ovat levittäytyneet ympäröivien Myanmarin, Laosin, Kambodžan tai Malesian alueelle yli valtakunnanrajojen ja ovat säilyttäneet perinteiset tapansa huolimatta thaiyhtenäiskulttuurin suuresta vaikutuksesta. Thaimaan koillisosan, Isanin, thai-laot muodostavat kolmasosan maan väestöstä. Kiinalainen vähemmistö on suuri ja vaikutusvaltainen ryhmä varsinkin Bangkokin alueella.
Buddhalaisuus, kuningas ja munkkilaitos

Nykyaikaisen mediakulttuurin läpitunkema maa kunnioittaa edelleen vanhoja perinteitä, kuningasta, munkkeja ja valtauskontoa theravada-buddhalaisuutta, joita pidetään yhteiskunnan tukipilareina. Buddhalaisen opin tutkimuskeskukset ja hengelliset laitokset, watit, ovat jokaisen yhteisön ja kylän keskeisimpiä paikkoja, jotka huolehtivat myös sairaista ja köyhistä.
Valtakunnan lippua pidetään suuressa arvossa, ja kansallislaulu soitetaan radiossa ja televisiossa päivittäin klo 8.00 aamulla ja 18.00 illalla. Vielä aivan hiljattain oli yleistä, että hymni kuulutettiin rautatieasemilla, kylien keskustoissa ja pikkukaupungeissa katujen varsilla olevista kaiuttimista, mutta Bangkokissa ja muissa suuremmissa keskuksissa tapa on hävinnyt. Hymnin soidessa kansa seisahtuu kuuntelemaan kansakunnan tunnusta. Elokuvateattereissa ennen jokaista näytäntöä noustaan samoin ylös kunnioittamaan hallitsevaa monarkkia, kun kuninkaallinen tunnuslaulu Phra Barami soitetaan ennen elokuvan alkua.
Urheilu

Thaimaan kansallisurheilulaji on taistelulajeihin kuuluva muay thai eli thainyrkkeily. Muay thai -mestarit ovat palvottuja tähtiä ja palvonnan kohteita siinä kuin suosituimmat tv-julkkikset ja pop-artistitkin. Thaimaassa hyvin yleinen ajanviete on lentopalloa muistuttava takraw, jota pelataan jaloilla, ja ruumiin ulokkeilla, mutta ei käsillä. Olympialaisissa thaimaalaiset urheilijat ovat menestyneet parhaiten nyrkkeilyssä ja painonnostossa.
Thaikeittiö ja ruokailun sosiaalinen status

Ruokailu on Thaimaassa tärkeä osa sosiaalista kanssakäymistä. Ruokailun merkitystä kuvaa osuvasti thaissa yleinen tervehdys, joka kuuluu kin khao ry jang - 'joko olet syönyt (riisiä)?'. Monimuotoisen thaikeittiön perusta on thairiisi, jota höystetään tulisilla curreilla (kaeng), kasviksilla ja kalalla tai äyriäisillä. Vaikka chili ei kuulunut ennen Kolumbuksen matkoja thaikeittiöön, on se nykyään yhtä erottamaton osa thaikulttuuria kuin buddhalaisuus. Chilin käyttö on ollut kuumassa ilmastossa perinteinen keino säilyttää ruoka syömäkelpoisena. Lisäksi sen nauttiminen laskee ruumiinlämpöä hikoilun tuloksena. Perusmakuja on viisi: makea, hapanimelä, katkera, suolainen ja polttava. Suolasirottimen ja ketsupin sijasta käytetään maustekastikkeita, kuten kalakastiketta ja chilikastiketta. Ruokailuvälineinä käytetään lusikkaa ja haarukkaa, joista ensimmäistä käytetään pääasiallisesti. Etniset thait syövät puikoilla lähinnä vain nuudeleita. Leipä ja maitotuotteet ovat länsimaisina varsin uusia tulokkaita.lähde?