stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aruban kuvernööri

| Aruban kuvernööri |
| --- | --- |
 Gouverneur van Aruba
 Kuvernöörin käyttämä lippu
 
 Nykyinen Alfonso Boekhoudt 1. tammikuuta 2017 lähtien
Nimittäjä:  Alankomaiden hallitsija
Kauden pituus:  6 vuotta (uudelleennimitys mahdollinen)
Perustettu:  1968
Ensimmäinen:  Felipe Tromp
Kotisivut:  https://www.gouverneuraruba.com/
Aruban kuvernööri (holl. Gouverneur van Aruba) on Aruban erityisalueella Alankomaiden kuningasta edustava korkea-arvoinen virkamies. Kuvernöörin nimittää Alankomaiden hallitsija kuudeksi vuodeksi kerrallaan. Sama henkilö voidaan nimittää uudelle kuusivuotiskaudelle vain kerran.
Nykyisenä kuvernöörinä toimii Alfonso Boekhoudt, joka aloitti virassaan 1. tammikuuta 2017.
Kuvernööri toimii Aruban hallituksen päämiehenä, mutta hänellä ei ole ministeriin verrattavia velvollisuuksia. Kuvernööri nauttii syytesuojaa virkakautensa aikana samoin kuin Alankomaiden hallitsija.
Luettelo kuvernööreistä

| Numero | Kuva | Nimi | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Felipe Tromp | 1986–1992 |
| 2 |  | Olindo Koolman | 1992–2004 |
| 3 |  | Fredis Refunjol | 2004–2016 |
| 4 |  | Alfonso Boekhoudt | 2017– |
Amerikansaksalaiset

| Amerikansaksalaiset German American |
| --- | --- |
Väkiluku:  50 764 352
Kielet:  englanti, saksa
Uskonnot:  protestantismi, katolilaisuus
Väestön yleisimmät etniset taustat piirikunnittain 2000. 
  merkityissä piirikunnissa amerikansaksalaiset muodostavat suurimmat etnisen ryhmän.
Amerikansaksalaiset (engl. German Americans, saks. Deutschamerikaner) ovat yhdysvaltalaisia, joilla on saksalaiset sukujuuret. Vuonna 2019 noin 43 miljoonaa yhdysvaltalaista ilmoitti Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston tutkimuksessa olevansa ainakin osittain saksalaista alkuperää, mikä tekee Saksasta yleisimmän alkuperämaan kaikista etnisistä ryhmistä.  Suurimmat amerikansaksalaiset väestöt löytyvät Kalifornian ja Pennsylvanian osavaltioista.
Kuuluisia amerikansaksalaisia

Sandra Bullock
Doris Day
Leonardo DiCaprio
Marlene Dietrich
Kirsten Dunst
Dwight D. Eisenhower
Clark Gable
David Hasselhoff
Kurt Vonnegut
Bruce Willis
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikansaksalaiset Wikimedia Commonsissa
Chronology: The Germans in America (englanniksi)
Anne Elvebakk

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Chamonix 1988 | 10 km |  |
|  Kultaa | Feistritz 1989 | 7,5 km |  |
|  Kultaa | Oslo 1990 | 7,5 km |  |
|  Hopeaa | Chamonix 1988 | viesti |  |
|  Hopeaa | Feistritz 1989 | 15 km |  |
|  Hopeaa | Feistritz 1989 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Oslo 1990 | viesti |  |
|  Hopeaa | Lahti 1991 | viesti |  |
|  Pronssia | Falun 1986 | viesti |  |
|  Pronssia | Lahti 1987 | 5 km |  |
|  Pronssia | Lahti 1987 | viesti |  |
|  Pronssia | Chamonix 1988 | 5 km |  |
Anne Elisabeth Elvebakk-Linn (s. 10. toukokuuta 1966 Voss) on norjalainen ampumahiihtäjä, kolminkertainen maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan Voss Skiskyttarlagia.
Elvebakk sai Falunin MM-kilpailuissa 1986 pronssia viestissä sekä sijoittui yhdeksänneksi sprinttikilpailussa (5 km) ja 11:nneksi normaalimatkalla (10 km). Lahden MM-kilpailuissa 1987 hän saavutti sprintissä ja viestissä pronssia. Hän voitti Chamonix'ssa 1988 normaalimatkan maailmanmestaruuden kahdesta sakkominuutista huolimatta. Viestissä hän sai hopeaa ja sprintissä pronssia.
Elvebakk voitti sprintin (7,5 km) maailmanmestaruuden Feistritzissä 1989. Hän kiersi kaksi sakkokierrosta, kuten hopeamitalisti Svetlana Krastevakin. Normaalimatkalla (15 km) ja joukkuekilpailussa hän sai hopeaa. Hän voitti sprintin maailmanmestaruuden myös Oslossa 1990 ammuttuaan yhden ohilaukauksen. Viestissä hän sai hopeaa. Hän kuului Norjan hopeaviestijoukkueeseen myös Lahden MM-kilpailuissa 1991. Hän osallistui vaatimattomalla menestyksellä Albertvillen 1992 ja Lillehammerin 1994 olympialaisiin.
Elvebakk voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1987–1988, sijoittui toiseksi kausilla 1986–1987 ja 1989–1990 sekä kolmanneksi kaudella 1990–1991. Hän voitti viisi maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi.
Andalusian muistelot

| Andalusian muistelot Remu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. syyskuuta 2013
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Kassu Halonen
 Tyylilaji: latinalaisamerikkalainen musiikki, iskelmä, rock, flamenco, salsa, tico-tico
 Kesto: 43.26
 Levy-yhtiö: AXR
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 24.
Remun muut julkaisut
| The Very Best of Remu 2008 | Andalusian muistelot 2013 | Electric Play 2016 |
Andalusian muistelot on Remu Aaltosen studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2013 levymerkillä AXR Music. Kappaleissa yhdistellää, latinalaisamerikkalaista musiikkia, tico-ticoa, salsaa, flamencoa, iskelmää ja rockia. Albumin tuotantojohtaja Ilkka Vainio on kuvaillut albumin musiikkia vaihtoehtoisesti ”shamaanirockiksi”, ja kitaristi Hombre Lampinen on kuvaillut sitä ”rosoiseksi, mutta tyylikkääksi”. Kappaleesta ”Asserio” kuvattiin musiikkivideo.
Albumin nimi juontaa juurensa Aaltosen vanhan fanin yritykseen usuttaa hänet tekemään albumin nimeltä ”Vanha merimies muistelee”. Andalusian muistelot debytoi Suomen virallisen listan sijalla 24, ja se pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.
Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Keskisuomalaisen Mikko Siltanen piti singlelohkaisu ”Asseriota” parhaana Remuna vuosiin, ja kehui erityisesti Kassu Halosen onnistuneita sovitusratkaisuja sekä taustayhtyeen iskevyyttä. Soundin Arttu Tolonen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän joka ylisti niin ikään Aaltosen taustayhtyettä, ja piti suurinta osaa kappaleista onnistuneina. Rytmin Pale Saarinen kummeksui neutraalisävytteisesti Aaltosen tekstien käsitteitä sekä vertauskuvia, ja sanoi hänen omaavan vanhan koulukunnan melodian tajun. Rumban Akseli Hiltunen piti albumia malliesimerkkinä julkaisun aikaan 65-vuotiaan Remun nuoruuden vimmasta ja luomisen janosta artistin laajamittaisessa musiikillisessa repertuaarissa, vaikkei pitänytkään sitä varsinaisesti nappisuorituksena tai edes erityisen omaperäisenä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Remu Aaltonen, sekä sovittanut Kassu Halonen.
Andalusian muistelot – 4.00
Tuulia tuu – 4.00
Paholainen – 4.07
Sininen Sävel – 3.41
Asserio – 3.23
Kaukaisen kadun kapinallinen – 4.04
Venetsialainen kuvastin – 3.24
Perhonen – 5.01
Tango Pariisin – 5.02
Arabialainen – 2.45
Yö ihmeellinen – 3.49
Tekijät

| --- | --- |
 Muusikot Remu – laulu  Hombre Lampinen – kitara  Raul Otso Mannola – kitara  Eerik Siikasaari – basso  Anssi Nykänen – rummut  Kassu Halonen – kosketinsoitin  Kemal Achourbekov – piano  Peter Loman – trumpetti :  Tuotanto Kassu Halonen – tuottaja  P. P. Kortelainen – miksaaja  Petri Majuri – masteroija  Timo Honkanen – kansikuva  Henrik Schütt – valokuvat  Ilkka Vainio – A&R  Pekka Komulainen – A&R
Arvostelut

Keskisuomalainen: positiivinen
Rumba:
Rytmi:
Soundi:
Anne Ferm

| Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko.EM-kilpailut  | Maa:  Ruotsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 1996 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tšekkoslovakia 1991 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tanska 1993 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Latvia 1995 | jääkiekko |  |
Anne Birgitta Ferm (s. 26. elokuuta 1969 Kalmar, Ruotsi) on ruotsalainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994 ja Kanadassa 1997.
Alsikeapila

| Alsikeapila |
| --- | --- |
 Vasemmalla alsikeapila, oikealla valkoapila. Carl Axel Magnus Lindmanin teoksesta Bilder ur Nordens flora.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Apilat Trifolium
Laji::  hybridum
Kaksiosainen nimi
 Trifolium hybridum  L. 
Katso myös
   Alsikeapila Wikispeciesissä   Alsikeapila Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alsikeapila (Trifolium hybridum, syn. Amoria hybrida) on Euroopasta lähtöisin oleva apilalaji, jota käytetään yleisesti myös viljelykasvina. Muista apilalajeista alsikeapila muistuttaa eniten valkoapilaa (T. repens), joka on kuitenkin matalampi, pitempivartinen ja kokonaisuudessaan pienikokoisempi.
Nimensä alsikeapila on saanut Alsiken pitäjästä, joka sijaitsee Ruotsissa Uppsalasta kaakkoon. Tieteellinen nimi ”hybridum” tulee Carl Linnéltä, joka luuli lajin olevan valko- ja puna-apilan risteymä.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen alsikeapila kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Varsia on lukuisia ja ne ovat kohenevia tai lähes pystyjä. Lehdet ovat kolmisormisia ja niiden korvakkeet ovat pitkälti ruodin kanssa yhdiskasvuisia. Lehdykät ovat 1–2 cm pitkiä, puikeita, tylppiä ja nirhalaitaisia. Kukinto on pallomainen ja sijaitsee tavallisesti varren kärjessä. Kukintoperä on tukilehteä pitempi. Teriö on tyveltä yhdislehtinen, verhiö lähes kalju. Kukan väri vaihtelee valkoisesta punertavaan, ja on lopulta ruskea. Alsikeapila kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Siemenet kypsyvät verhiön sisään jäävässä palossa.
Alsikeapila jaetaan kahteen alalajiin, rehualsikeapilaan (ssp. hybridum) ja rentoalsikeapilaan (ssp. elegans).
Levinneisyys

Alsikeapilaa tavataan koko Euroopassa Islantia, Pyreneiden niemimaata ja maanosan pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Laji on levinnyt ihmisen mukana suurimpaan osaan Pohjois-Amerikkaa. Suomessa alsikeapilaa voi tavata koko maassa, mutta pohjoisimmassa Lapissa laji on harvinainen. Runsas laji on Oulun korkeudelle saakka. Alalajeista rehualsikeapila on huomattavasti rentoalsikeapilaa yleisempi.
Elinympäristö

Alsikeapilaa esiintyy erilaisissa ihmisen muovaamissa kulttuuriympäristöissä, kuten tienvarsilla, joutomailla, kaatopaikoilla, niityillä ja pelloilla. Alalaji rehualsikeapila on Suomessa luonnonvaraisena esiintyessään viljelyjäänne tai -karkulainen.
Käyttö

Rehualsikeapila on tärkeä nurmi- ja rehukasvi, jota viljellään yleisesti muun muassa Suomessa ja Skandinaviassa. Ruotsissa sitä on viljelty jo 1700-luvun lopulta alkaen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Alsikeapilan (Trifolium hybridum) levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Alsikeapila (Trifolium hybridum)
Luontoportti: Alsikeapila (Trifolium hybridum)
Valokki - Nettikasvio: Alsikeapila (Trifolium hybridum)
ITIS: Trifolium hybridum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Trifolium hybridum (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Trifolium hybridum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alsikeapilan kukka lähikuvassa.
Alsikeapilan lehtiä ja varsia.
Amerikanrääkät

| Amerikanrääkät |
| --- | --- |
 Mustarääkkä (Laterallus jamaicensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Amerikanrääkät Laterallus  Gray, 1855
Katso myös
   Amerikanrääkät Wikispeciesissä   Amerikanrääkät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amerikanrääkät (Laterallus) on rantakanojen heimoon kuuluva lintusuku.
Amerikanrääkkälajit

Eteläamerikanrääkkä (Laterallus melanophaius)
Galapagosinrääkkä (Laterallus spilonota)
Lymyrääkkä (Laterallus albigularis)
Meksikonrääkkä (Laterallus ruber)
Mustarääkkä (Laterallus jamaicensis)
Orinoconrääkkä (Laterallus levraudi)
Paraguaynrääkkä (Laterallus xenopterus)
Uruguaynrääkkä (Laterallus leucopyrrhus)
Ruohikkorääkkä (Laterallus exilis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
Andalusialainen koira

| Andalusialainen koira> Un chien andalou |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Luis Buñuel
Käsikirjoittaja:  Salvador Dalí Luis Buñuel
Tuottaja:  Salvador Dalí Luis Buñuel
Säveltäjä:  Richard Wagner
Kuvaaja:  Albert Duverger
Leikkaaja:  Luis Buñuel
Lavastaja:  Pierre Schilznech
Pääosat:  Simone Mareuil Pierre Batcheff
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1929
Kesto:  16 min
Alkuperäiskieli:  mykkä, välitekstit ranskaksi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Andalusialainen koira (ransk. Un chien andalou) on Luis Buñuelin (käsikirjoittaja/ohjaaja) ja Salvador Dalín 16 minuuttia kestävä surrealistinen mykkäelokuva.
Vastaanotto ja kritiikki

Elokuva tuotettiin Ranskassa 1929 ja on kuvattu Le Havressa ja Pariisissa. Se sai alkunsa aikansa avantgardistisesta elokuvaliikkeestä mutta myös arvosteli sitä.
Avantgardistisen muodon mukaisesti elokuva koostuu näennäisesti toisiinsa liittymättömistä, ajoittain vastenmielisistä kohtauksista, jotka pyrkivät järkyttämään katsojaa. Toisaalta elokuva irtautuu avantgardistisesta perinteestä keskittymällä myös "sisältöön" ja elokuvan keinoihin: yllättäviin kamerakulmiin, elokuvatrikkeihin jne.
Elokuvan ajankulkua rikotaan muun muassa siirtymällä "olipa kerran" -ajasta "kahdeksan vuotta myöhemmin" -aikaan. Samat henkilöhahmot, esittelemättä jääneet mies ja nainen, esiintyvät elokuvassa toistuvasti. Heitä näytelleet Simone Mareuil ja Pierre Batcheff tekivät myöhemmin itsemurhan, Batcheff vuonna 1932 ja Mareuil vuonna 1954.
Luis Buñuel lisäsi vuonna 1960 elokuvaan äänen. Hän käytti samaa musiikkia (äänitteinä), jota käytettiin vuoden 1929 näytöksissä: otteita Richard Wagnerin Tristan ja Isolden "Liebestodista" sekä kahta argentiinalaista tangoa.
Tapahtumat

Elokuvan alussa mies silpoo naisen silmän partaveitsellä, minkä jälkeen esitetään joukko surrealistisia kohtauksia: aluksi miehen kämmenen reiästä ryömii muurahaisia, sen jälkeen sokea nainen tökkii kepillään kadulla lojuvaa irronnutta kättä.
Mies näkee naisen jäävän auton alle viereisellä kadulla ja alkaa kouria naista, joka pakenee. Kohta mies yrittää päästä nurkkaan ajetun naisen luokse vetäen kahta flyygeliä, jotka sisältävät kuolleita ja mäteneviä aasinosia, Raamatun laintaulut ja kaksi pappia, joista toista näyttelee Dalí itse.
Sen jälkeen miehen isä, jota esittää sama näyttelijä, saapuu rankaisemaan tätä, mutta mies ampuu hänet kahdella pistoolilla, jotka ilmestyvät miehen käsiin tyhjästä. Lopussa naisen kainalokarvat kiinnittyvät miehen kasvoihin, jolloin nainen lähtee rannalle ja tapaa miehen, jota esittää Dalí. He vaikuttavat onnellisilta, mutta viimeinen otos näyttää heidät staattisena ja paikallaan, kuin kuolleena, haudattuna hiekkaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Simone Mareuil  | … |  nainen   |
|  Pierre Batcheff  | … |  mies   |
|  Luis Buñuel  | … |  partaveitsimies   |
|  Salvador Dali  | … |  pappi   |
|  Jaime Miravilles  | … |  pappi   |
Aiheesta muualla

Un Chien Andalou Video.
Arvostelu: Un chien andalou (elitisti.net)
Buñuelista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Movies Didn't Get /  Movies Didn't Get: Un Chien Andalou - Kill Your Symbols(englanniksi)
McNeill, Isabelle: Waking dream The New Humanist.  10.7.2007 (englanniksi).
Bazalgette, Felix: The strange, intoxicating madness of Un Chien Andalou Little White Lies.  14.1.2017 (englanniksi).
Elokuvan alkukohtaus hetkeä ennen kuin naisen silmä viilletään partaveitsellä.
Alberto Gilardino

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Biella, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Lempinimi: Il Gila
Junioriseurat
: Piacenza
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2000 2000–2002 2002–2005 2005–2008 2008–2011 2012– 2012–2013 | Piacenza Verona Parma Milan Fiorentina Genoa → Bologna | 17 (3) 39 (5) 96 (50) 94 (36) 113 (47) 16 (5) 36 (13) |
Maajoukkue
| 2004–2013 |  Italia | 57 (19) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. syyskuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. marraskuuta 2018.
| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | jalkapallo |  |
Alberto "Il Gila" Gilardino (s. 5. heinäkuuta 1982 Biella, Piemonte,  Italia) on italialainen jalkapalloilija. Parhaat pelivuotensa hän edusti seuratasolla Parmaa, Milania ja Fiorentinaa. Hän pelasi hyökkääjänä.
Ura ja kuuluisuus

Gilardino tunnetaan puhtaista laukaisuista,reilusta pelistä ja harhautuksista. Gilardinon kasvattajaseura on Piacenza Calcio, jossa hän pelasi vuoteen 2001 asti. Tuolloin hän siirtyi Hellas Veronaan, jonka paidassa hän pelasi 39 ottelua ja teki viisi maalia. Vuonna 2002 Gilardinoa jo Veronassa  valmentanut Cesare Prandelli osti lupaavan kärkimiehen Parmaan. Varsinaisen läpimurtonsa hän teki kauden 2003/2004 aikana, kun joukkueen ykköshyökkääjä Adriano kärsi loukkaantumisista. Gilardino iski peräti 22 maalia ja oli sillä serie A:n toiseksi paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella Gilan maalisaldo oli jälleen 22 ja hän kantoi putoamistaistelussa ollutta Parmaa välillä lähes yksinään. Viimeistään tämä herätti suurseurojen mielenkiinnon ja heinäkuussa 2005 AC Milan osti hänet 18 miljoonalla punnalla. Ensimmäisellä kaudellaan Rossonerissa hän teki 17 liigamaalia, mikä on varsin hyvä suoritus. Gilardino ei kuitenkaan tehnyt yhtään maalia Mestarien liigassa ja lähes kaikki hänen liigamaalinsa syntyivät heikompia joukkueita vastaan. Kriitikot ovatkin sanoneet ettei miehestä ole ratkaisijaksi suuriin otteluihin.
25. toukokuuta 2008 Fiorentina varmista tehneensä sopimuksen Gilardinon kanssa, jonka siirto summaksi julkaistiin olevan 15 miljoonaa euroa. Sopimus on 5-vuotinen, jonka myötä Gilardino saa 1.5 miljoonaa euroa yhdestä kaudesta, sekä lisäksi bonukset.
Ura ja kuuluisuus > Maajoukkueessa

Gilardinolla on Italian juniorimaajoukkueista lukuisia saavutuksia, muun muassa alle 21-vuotiaiden Euroopan mestaruus ja lisäksi olympiapronssi 2004 Ateenasta. A-maajoukkueessa hän on pelannut 57 ottelua ja tehnyt niissä 19 maalia. Gilardino oli voittamassa maailmanmestaruutta 2006 MM-kisoissa.
Aiheesta muualla

Gilardinon omat kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Italian joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Amelia |
2 Chiellini |
3 Moretti |
4 Ferrari |
5 Bonera |
6 De Rossi |
7 Pinzi |
8 Palombo |
9 Gilardino |
10 Pirlo |
11 Sculli |
12 Gasbarroni |
13 Barzagli |
14 Bovo |
15 Donadel |
16 Del Nero |
17 Mesto |
18 Pelizzoli |
Valmentaja Gentile
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Buffon |
2 Zaccardo |
3 Grosso |
4 De Rossi |
5 Cannavaro |
6 Barzagli |
7 Del Piero |
8 Gattuso |
9 Toni |
10 Totti |
11 Gilardino |
12 Peruzzi |
13 Nesta |
14 Amelia |
15 Iaquinta |
16 Camoranesi |
17 Barone |
18 Inzaghi |
19 Zambrotta |
20 Perrotta |
21 Pirlo |
22 Oddo |
23 Materazzi |
Valmentaja Lippi
Italian joukkue – Maanosaliittojen cup 2009
1 Buffon |
2 Santon |
3 Grosso |
4 Chiellini |
5 Cannavaro |
6 Legrottaglie |
7 Pepe |
8 Gattuso |
9 Toni |
10 De Rossi |
11 Gilardino |
12 De Sanctis |
13 Gamberini |
14 Amelia |
15 Iaquinta |
16 Camoranesi |
17 Rossi |
18 Palombo |
19 Zambrotta |
20 Montolivo |
21 Pirlo |
22 Dossena |
23 Quagliarella |
Valmentaja Lippi
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Criscito |
4 Chiellini |
5 Cannavaro |
6 De Rossi |
7 Pepe |
8 Gattuso |
9 Iaquinta |
10 Di Natale |
11 Gilardino |
12 Marchetti |
13 Bocchetti |
14 De Sanctis |
15 Marchisio |
16 Camoranesi |
17 Palombo |
18 Quagliarella |
19 Zambrotta |
20 Pazzini |
21 Pirlo |
22 Montolivo |
23 Bonucci |
Valmentaja Lippi
Italian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Chiellini |
4 Astori |
5 De Sciglio |
6 Candreva |
7 Aquilani |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Giovinco |
11 Gilardino |
12 Sirigu |
13 Marchetti |
14 El Shaarawy |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Cerci |
18 Montolivo |
19 Bonucci |
20 Abate |
21 Pirlo |
22 Giaccherini |
23 Diamanti |
Valmentaja Prandelli
Anna Heiniö

Anna Heiniö Kalevan kisoissa 2008
Anna Kanerva Heiniö (s. 27. joulukuuta 1983 Tampere) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Tampereen Pyrintöä.
Heiniö oli varalla 4x100 metrin viestijuoksussa Osakan MM-kilpailuissa 2007. Joukkueessa juoksivat valitusti Sari Keskitalo, Heidi Hannula, Ilona Ranta ja Johanna Manninen. Joukkue karsiutui finaalista ajalla 43,41.
SM-tasolla Heiniö saavutti ensimmäisen mitalinsa vuonna 2003, jolloin hän saavutti pronssia pikaviestissä. Viestijuoksussa hän saavutti pronssia myös vuosina 2006, 2008 ja 2011 sekä kultaa vuonna 2009. Henkilökohtaisesti hän on ulkoradoilta voittanut 200 metriltä hopeaa 2006 sekä pronssia 2007 ja 2008. Lisäksi hän sai 100 metrillä hopeaa vuonna 2008. Hallista hän on voittanut 60 ja 200 metriltä pronssia vuonna 2006 sekä 200 metriltä pronssia vuonna 2008.
Heiniö on 174 cm pitkä ja painaa 63 kg. Häntä valmentaa hänen isänsä Jukka Heiniö.
Armenian kansalaisuus

Armenian passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Armenian kansalaisuus on laillinen suhde Armenian tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä Armenian kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista:
lapsen vanhemmista vähintään toisella on Armenian kansalaisuus lapsen syntyessä
lapsi on syntynyt Armeniassa, mutta vanhempien kansalaisuudesta ei ole tietoa tai nämä ovat valtiottomia
lapsi on syntynyt Armeniassa, eikä kummallakaan vanhemmalla ei ole maan kansalaisuutta, mutta nämä antavat kirjallisen luvan rekisteröidä lapsen Armenian kansalaiseksi
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella Armenian kansalaisuus voidaan myöntää sellaiselle henkilölle, joka täyttää seuraavat edellytykset:
on vähintään 18-vuotias
on läpäissyt armenian kielen ja Armenian perustuslain tuntemusta mittaavan kokeen (30 kysymyksestä vähintään puolet oikein)
on asunut maassa laillisesti vähintään kolme vuotta
on toimittanut Armenian viranomaisille kotimaansa rikosrekisteriotteen
on todettu terveeksi
on maksanut hakemuksen käsittelymaksun (tuhat dramia)
Sellaiset 14–18-vuotiaat lapset, joiden vanhempi saa Armenian kansalaisuuden hakemuksella, voidaan naturalisoida vanhempansa mukana, mikäli tähän on annettu kirjallinen lupa.
Kansalaisuus voidaan myöntää myös ilman edellä mainittujen edellytysten täyttymistä, mikäli henkilö on tehnyt poikkeuksellisen palveluksen Armenian tasavallan hyväksi. Lisäksi presidentillä on valtuudet myöntää kansalaisuus kirjallisella määräyksellä.
Hakijat, jotka ovat naimisissa Armenian kansalaisen kanssa tai ovat Armenian kansalaisen vanhempia tahi lapsia, voivat hakea kansalaisuutta täyttämällä edellä mainitut ehdot lukuun ottamatta kansalaisuustestiä ja kolmen vuoden asumisaikaa. Myös etnisiin armenialaisiin ja entisiin Armenian kansalaisiin on vuodesta 2007 lähtien sovellettu vastaavaa helpotettua prosessia.
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen

Armenia sallii kaksoiskansalaisuuden.
Kansalaisuudesta voi luopua vähintään 18-vuotias henkilö, joka ei ole rikosepäilyn kohteena Armeniassa, on maksanut 25 000 dramin käsittelymaksun ja ilmoittanut omaavansa jonkun toisen maan kansalaisuuden valtiottomuuden välttämiseksi. Kansalaisuudesta luopuminen ei ole mahdollista, jos se olisi Armenian kansallisen turvallisuuden vastaista tai henkilöllä on täyttämättömiä velvollisuuksia Armeniaa kohtaan.