stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hydra (kuu)

| Hydra |
| --- | --- |
 New Horizons -luotaimen kesällä 2015 ottama kuva Hydrasta.
Löytäminen
Löytäjät:  Hubble-avaruusteleskooppi
Löytöaika:  Kesäkuu 2005
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  134340 Pluto
Keskietäisyys:  64 780 km
Eksentrisyys:  0,005
Kiertoaika:  38,206 d
Inklinaatio:  0,22°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  44−130 km
Massa:  5 × 1016 − 2 × 1018 kg
Keskitiheys:  2,13 g/cm3
Albedo:  0,04−0,35
Pinnan lämpötila:  alin: - keski: 33−55 K ylin: -
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  -
Koostumus
-:  
Hydra, joka tunnetaan myös nimellä (134340) Pluto II, on Pluton ja Kharonin kiertoradalta löytyneen kiertolaisen nimi. Se on toinen kahdesta Hubble-avaruusteleskoopin kesäkuussa 2005 löytämästä kiertolaisesta. Pluto Companion Search Team -työryhmään kuuluivat Hal A. Weaver, Alan Stern, Max J. Mutchler, Andrew J. Steffl, Marc W. Buie, William J. Merline, John R. Spencer, Eliot F. Young ja Leslie A. Young. Nimensä kuu on saanut kreikkalaisen mytologian yhdeksänpäiseltä Hydralta. Aluksi Hydra tunnettiin väliaikaisella nimellä S/2005 P 1.
Kappaleen löytämiseen johtaneet valokuvat otettiin 15.–18. toukokuuta 2005 välisenä aikana. Ensimmäisenä kiertolaiset havaitsi Max J. Mutchler 15. kesäkuuta 2005. Havainnoista tiedotettiin 31. lokakuuta 2005, kun löytö oli varmistunut.
Hydra kiertää Pluton ja Kharonin yhteistä painovoimakeskusta samantasoisella kiertoradalla kuin kaksoiskääpiöplaneettajärjestelmän komponentit toisiaan ja näiden toinen kuu Nix noin 65 000 kilometrin etäisyydellä kääpiöplaneetasta. Nixistä poiketen Hydran kiertorata on lähes ympyränmuotoinen, eksentrisyyden ollessa 0,0052. Kiertoaika on 38,2 vuorokautta, joka eroaa sen emokääpiöplaneettojen keskinäisestä kiertoajasta vain 0,3 prosenttia. Eron uskotaan selittävän Pluton ja Kharonin painovoimakenttien 15 prosentin suuruisen paikallisen ja säännöllisen vaihtelun.
Hydran kokoa ei ole vielä tarkasti mitattu, mutta sen halkaisijan arvellaan olevan noin 44—130 kilometriä. Kappaleen kirkkaus on lähes sama kuin Nixin, mutta kirkkausvaihteluiden eroksi on havaittu jopa 25 %. Tämän vuoksi Hydran uskottiin aluksi olleen kappaleista suurempi. Kirkkauserot johtunevat pinnanmuodoista. Hydra vaikuttaa olevan spektrisesti jopa neutraalimpi kuin Kharon, Pluton ja Nixin ollessa punaisempia. Punainen ja harmaa ovat yleisiä värejä Kuiperin vyöhykkeen taivaankappaleilla. Pluton ja sen kiertolaisten värejä on kuitenkin hankala selittää törmäysteorian avulla.
New Horizons -luotain tutki Plutoa ja sen kumppaneita vuonna 2015.
Aiheesta muualla

IAU:n kiertokirje 8625 (PDF) kappaleiden löydöstä (englanniksi)
Taustatietoa vastalöydetyistä Pluton kiertolaisista – Tutkijoiden sivut (englanniksi)
NASA's Hubble Reveals Possible New Moons Around Pluto – Hubblen lehdistötiedote (englanniksi)
Two More Moons Discovered Orbiting Pluto (SPACE.com) (englanniksi)
Kääpiöplaneettojen kuut
| --- | --- |
Pluto:  Kharon | Hydra | Nix | Kerberos | Styx
Haumea:  Namaka | Hiʻiaka
Makemake:  S/2015 (136472) 1
Eris:  Dysnomia
Merkittävät Kuiperin vyöhykkeen kappaleet
| --- | --- |
Varsinainen vyöhyke:   Pluto  Kharon  Hydra  Nix  Kerberos  Styx  Albion  1993 RO  1993 SB  1993 SC  1998 WW31  Orcus  Vanth  Ixion  Huya  Chaos  2007 JH43  2002 UX25  Varuna  2002 TX300  Haumea  Hiʻiaka  Namaka  Salacia  Actaea  Arrokoth  Arawn  Lempo  Hiisi  Paha  1996 TP66  2003 VS2  Quaoar  Weywot  Makemake  S/2015 (136472) 1  Rhadamanthus  Teharonhiawako  Sawiskera  Borasisi  Pabu  Deucalion  2002 MS4  Mors–Somnus  Varda  Ilmarë  Manwë  Sila–Nunam  Praamzius  2002 AW197  2002 WC19  2003 AZ84  2009 YE7  2014 EZ51  1999 DE9  2004 GV9 
Hajanainen kiekko:   1996 TL66  2010 RE64  2013 FY27  2014 AN55  Gonggong  Xiangliu  Eris  Dysnomia  2004 XR190  Gǃkúnǁʼhòmdímà  Dziewanna  2005 RM43
IO Interactive

| IO Interactive |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  16. syyskuuta 1998
Perustaja:  Jesper Vorsholt Jørgensen Rasmus Guldberg-Kjær Martin Munk Pollas Karsten Lemann Hvidberg Jacob Andersen Janos Flösser David Guldbrandsen
Avainhenkilöt:  Hakan B. Abrak (toimitusjohtaja)
Kotipaikka:  Kööpenhamina, Tanska
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Henkilöstö:  170 (2016)
Omistaja:  Square Enix Europe (2004–2017)
Kotisivu:  ioi.dk
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
IO Interactive (IOI) on tanskalainen syyskuussa 1998 aloittanut pelitalo.
Pelitalo on ollut Eidos Interactiven ja Square Enixin omistuksessa. Square Enix osti Eidosin vuonna 2009 ja myi IO Interactiven vuonna 2017.
Historia

IO Interactive aloitti itsenäisenä yrityksenä vuonna 1998.
IO Interactive astui ensimmäisen kerran pelimarkkinoille vuonna 2000, kun Eidos Interactive julkaisi suhteellisen menestyneen Hitman: Codename 47 Windowsille. Se myi yli 600 000 kappaletta maailmanlaajuisesti. Peli sai kahden vuoden kuluttua jatko-osan Hitman 2: Silent Assassin, joka julkaistiin lokakuussa 2002 ja tällä kertaa Windowsin lisäksi myös PlayStation 2:lle ja Xboxille. Ensimmäisen osan tapaan Hitman 2 oli menestys; se myi yli 3 miljoonaa kappaletta.
Eidos Interactive osti yrityksen vuonna 2003.
Lokakuussa 2003 julkaistiin ammuntapeli Freedom Fighters, joka syntyi yhteistyössä Electronic Artsin kanssa. Peli on myynyt tähän mennessä yli miljoona kappaletta.
Hitman-pelisarja sai jälleen jatkoa huhtikuussa 2004, kun pelisarjan kolmas osa Hitman: Contracts julkaistiin. Tähän mennessä peli on myynyt yli 1,6 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2006 pelisarja koki jälleen perheen lisäyksen, kun Hitman: Blood Money julkaistiin Windowsille, PlayStation 2:lle, Xboxille ja Xbox 360:lle.
IO Interactive on myös kehittänyt pelimoottorin nimeltä Glacier, jota käytetään muun muassa peleissä Hitman 2: Silent Assassin ja Hitman: Contracts. Pelimoottorin uudempi versio Glacier 2 on käytössä Hitman: Absolutionissa.
Hitman-pelisarjaan perustuen on julkaistu kaksi elokuvaa.
Vuonna 2017 Square Enixin ilmoitettua irtautuvansa IO Interactivesta yrityksen johto ilmoitti sopineensa yhtiön ostamisesta ja että yhtiö jatkaa itsenäisenä yhtiönä.
Square Enixin toimitusjohtaja Yosuke Matsuda on sanonut, että ”Hitman ei olisi Hitman jos se ei olisi IO:n tekemä” päätöksestä jättää pelisarjan oikeudet IO Interactivelle.
Marraskuussa 2020 IO Interactive ilmoitti Project 007 -pelin kehittämisestä, joka keskittyy James Bondin taustatarinaan. Pelin on kehitettävänä eikä sille ole vielä julkaisuaikataulua.
Vuonna 2021 IO Interactive julkaisi pelin Hitman 3. Pelistä julkaistiin suoratoistoversio Nintendo Switchille. Suoratoistoversio asentaa konsolille käynnistysohjelman ja muu osa pelistä sijaitsee pilvipalvelussa, jota varten tarvitaan jatkuva internet-yhteys.
IO Interactive kehittää myös peliä Project Fantasy (työnimike).
Pelit

| Vuosi | Nimi | Alusta(t)> GCN | Alusta(t)> PS2 | Alusta(t)> PS3 | Alusta(t)> PS4 | Alusta(t)> PS5 | Alusta(t)> NS | Alusta(t)> Wii | Alusta(t)> Win | Alusta(t)> Linux | Alusta(t)> Mac | Alusta(t)> Xbox | Alusta(t)> X360 | Alusta(t)> XB1 | Alusta(t)> X X/S |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Hitman: Codename 47 | Ei | Ei | Ei | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei |  |
| 2002 | Hitman 2: Silent Assassin | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei |  |
| 2003 | Freedom Fighters | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei |  |
| 2004 | Hitman: Contracts | Ei | Kyllä | Ei | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei |  |
| 2006 | Hitman: Blood Money | Ei | Kyllä | Ei | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Kyllä | Ei |  |
| 2007 | Kane & Lynch: Dead Men | Ei | Ei | Kyllä | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei |  |
| 2009 | Mini Ninjas | Ei | Ei | Kyllä | Ei |  |  | Kyllä | Kyllä | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä | Ei |  |
| 2010 | Kane & Lynch 2: Dog Days | Ei | Ei | Kyllä | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei |  |
| 2012 | Hitman: Absolution | Ei | Ei | Kyllä | Ei |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä | Ei |  |
| 2016 | Hitman | Ei | Ei | Ei | Kyllä |  |  | Ei | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä |  |
| 2018 | Hitman 2 | Ei | Ei | Ei | Kyllä |  |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä |  |
| 2021 | Hitman 3 | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Kyllä |  | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Kyllä |
| TBA | Project 007 (työnimi) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Indonesian tennisliitto

Indonesian tennisliitto on Indonesian kansallinen tenniksen hallintoelin. Se tunnetaan indonesian kielellä nimellä PELTI (Persatuan Lawn Tennis Indonesia).
PELTI perustettiin 26. joulukuuta 1935 ja sen tehtäviin kuuluvat lajin edistäminen, rahoituksen tarjoaminen pelaajien kehittämiseksi, juniori- ja ammattilaisturnausten järjestäminen sekä Indonesian Fed Cup- ja Davis Cup -joukkueiden hallinnointi.
Vuonna 2006 Indonesian Fed Cup -joukkue pelasi maailmanlohkon kakkosryhmässä, mutta kieltäytyi pelaamasta play-off-ottelua Israelissa ja ottelu Israelin Fed Cup -joukkuetta vastaan merkittiin näin tappioksi. Indonesian hallituksen kerrottiin kieltäneen Indonesian tennisliittoa osallistumasta otteluun. Kansainvälisen tennisliiton (ITF) presidentti Francesco Ricci Bitti sanoi, että liitto oli surullinen päätöksestä. ITF sakotti Indonesian tennisliittoa 31 600 Yhdysvaltain dollarilla ja esti sen osallistumisen vuoden 2007 turnaukseen. Sakko koostui 20 000 dollarista Israelin tennisliitolle, 6 600 dollarista ITF:n menojen korvaamiseksi Israelin Fed Cup -ottelun valmisteluihin ja 5 000 dollarista ottelusta vetäytymisestä. Sanktio pudotti Indonesian Aasian/Oseanian lohkon II-ryhmään vuodeksi 2008.
Aiheesta muualla

Indonesian tennisliiton kotisivut
Härkäsommitelma Espanjasta

Härkäsommitelma Espanjasta on suomalaisen taiteilijan Erik Enrothin öljyvärimaalaus kovalevylle vuodelta 1958. Tämä maalaus, 122×199,5 cm, kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Härkäsommitelma Espanjasta on voimakassävyinen maalaus, joka kuvaa hyvin taiteilija Enrothin intensiivistä ja intohimoista taiteilijaluonnetta. Hän oli myös suomalaisista taiteilijoista niitä, jotka matkustelivat paljon ja olivat kansainvälisesti suuntautuneita. Enrothilta Ateneumin Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin kuuluu myös Sierra Nevada -vesivärityö.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Härkäsommitelma Espanjasta.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Sierra Nevada.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Ija

| Ija |
| --- | --- |

Alkulähde:  Sajanvuoret
Laskupaikka:  Angara
Maat:  Venäjä
Pituus:  486 km
Valuma-alue:  18 100 km²
Ija (ven. И́я) on Jenisein vesistöön kuuluvan Angaran sivujoki Irkutskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 486 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 18 100 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa itäisten Sajanvuorten pohjoisrinteiltä, virtaa kohti koillista ja laskee Bratskin tekojärveen. Suurimmat sivujoet ovat Kirei, Ikei ja Ilir. Ijan varrella sijaitsee Tulunin kaupunki.
Indrenius

Indrenius on suomalainen pappissuku, jonka yksi sukuhaara aateloitiin ja korotettiin Suomen suuriruhtinaskunnassa vapaaherrallisen säätyyn. Suku tunnetaan Kokemäensaaren (ruots. Inderö) säteritilalta Porista 1600-luvulta. Suvun kahden haaran äiti on porilainen kauppiaanrouva Agneta Tomasdotter. Sekä hänen ensimmäisen että toisen puolison jälkeläiset ovat käyttäneet sukunimeä Indrenius ja toimineet kirkkoherroina useissa Suomen pitäjissä. Myös porilaisen porvarin Henrik Tomassonin (k. 1707) kolme ylioppilaspoikaa käyttivät nimeä Indrenius.
Aatelissuku

Viipurin läänin kuvernööri Bernhard Indrenius aateloitiin vuonna 1854 ja introdusoitiin Suomen Ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 223. Hänet korotettiin vapaaherraksi vuonna 1871 ja introdusoitiin 1872 vapaaherrallisena sukuna numero 51. Suvun mieslinjan sammuessa sukuun adoptoitiin Bernhard Indreniuksen tyttären puolison, puolalaisen kontra-amiraalin Hieronim Maximilian Zalewskin lapset vuonna 1914. Tämä sukuhaara tunnetaan nykyään nimellä Indrenius-Zalewski.
Suvun jäseniä

Karl Marsvin († 1656), vänrikki, Ulvilan Kyläsaaren säterin omistaja, Agneta Tomasdotterin ensimmäinen puoliso
Anders Indrenius (1656–1704) Ruoveden kirkkoherra, Porin triviaalikoulun rehtori, Karl Marsvinin poika
Karl Indrenius (1701–1756), Sahalahden kirkkoherra, Anders Indreniuksen poika
Natanael Indrén (1740–1805), Turun kaupunginsihteeri, varapormestari, Karl Indreniuksen poika
Simon Andersson († 1694), porilainen porvari, Agneta Tomasdotterin toinen puoliso
Abraham Indrenius vanhempi (1711–1770), Keuruun kirkkoherra
Erik Indrenius († 1717), Messukylän kirkkoherra, Simon Anderssonin poika
Isak Indreen (1712–1771),  Valkealan kirkkoherra, Erik Indreniuksen poika
Abraham Indrenius nuorempi (1736–1796), Keuruun kirkkoherra
Emanuel Indrenius (1753–1816), Haminan rovastikunnan lääninrovasti, Isak Indreenin poika
vapaaherra Bernhard Indrenius (1812–1884), senaattori, Suomen asiain komitean jäsen, Viipurin läänin kuvernööri, Emanuel Indreniuksen poika
vapaaherra Johannes Indrenius (1859–1919), kontra-amiraali, Bernhard Indreniuksen poika
vapaaherra Bernhard Anton Harald Indrenius (1865–1920), tullihallituksen ylijohtaja, Bernhard Indreniuksen poika
August Emanuel Indrenius (1866–1932), asianajaja, pankinjohtaja ja toinen asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksen perustajista, Emanuel Indreniuksen pojanpoika
vapaaherratar Kyllikki Kaarina Indrenius-Zalewski, omaa sukua Kyllikki Forssell, (s. 1925–2019), suomalainen näyttelijä
Christina Indrenius-Zalewski (s. 1938), suomalainen näyttelijä
Suvun jäseniä > Aakkostettuna

Abraham Indrenius vanhempi (1711–1770), Keuruun kirkkoherra
Abraham Indrenius nuorempi (1736–1796), Keuruun kirkkoherra
Anders Indrenius (1656–1704) Ruoveden kirkkoherra, Porin triviaalikoulun rehtori
August Emanuel Indrenius (1866–1932), asianajaja, pankinjohtaja ja toinen asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksen perustajista, Emanuel Indreniuksen pojanpoika
Bernhard Anton Harald Indrenius (1865–1920), tullihallituksen ylijohtaja
Bernhard Indrenius (1812–1884), senaattori, Suomen asiain komitean jäsen, Viipurin läänin kuvernööri
Christina Indrenius-Zalewski (s. 1938), suomalainen näyttelijä
Emanuel Indrenius (1753–1816), Haminan rovastikunnan lääninrovasti poika
Erik Indrenius (k. 1717), Messukylän kirkkoherra
Isak Indreen (1712–1771),  Valkealan kirkkoherra
Johannes Indrenius (1859–1919), kontra-amiraali
Karl Indrenius (1701–1756), Sahalahden kirkkoherra
Kyllikki Kaarina Indrenius-Zalewski, omaa sukua Kyllikki Forssell, (s. 1925), suomalainen näyttelijä
Natanael Indrén (1740–1805), Turun kaupunginsihteeri, varapormestari
Isojamssi

| Isojamssi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Dioscoreales
Heimo::  Jamssikasvit Dioscoreaceae
Suku::  Jamssit Dioscorea
Laji::  alata
Kaksiosainen nimi
 Dioscorea alata  L. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isojamssi (Dioscorea alata) on jamssikasveihin kuuluva köynnöskasvilaji, jota viljellään tropiikissa. Sitä ei tunneta luonnonvaraisena.
Isojamssin kiemurtelevat varret kasvavat 15 metrin mittaisiksi. Uurteiset varret ovat tuntomerkki, jonka avulla lajin voi erottaa pyöreävartisesta mukulajamssista. Isojamssin lehdet ovat 20 cm pitkät, kapean sydämen muotoiset. Kukat ovat pienet, hedekukka kasvaa 30 cm kukkavarren päähän, emikukan perä on pieni piikki. Hedelmä on kolmiosainen kota. Varsiin kehittyy myös piikikkäitä ilmamukuloita, joiden avulla kasvi voi lisääntyä suvuttomasti.
Isojamssi on kaksikotinen kasvi, siemeniä kehittyy vain, jos saatavilla on sekä hede- että emikasvi. Isojamssia lisätään kuitenkin yleensä mukulan kappaleista.
Isojamssia viljellään maan alla kehittyvien suurikokoisten syötävien mukuloiden takia. Se on paikoin levinnyt haitallisena vieraslajina.
Härkävehmaan koulu

| Härkävehmaan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Aleksis Kiven katu 6, 05900  Hyvinkää
Koordinaatit:  60.6342°N, 24.8366°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Suvi Aunola
Luokat:  1–9
Oppilaita:  325 (222 ylä- ja 103 alakoululaista)
Verkkosivut
Härkävehmaan koulu oli Hyvinkään Sveitsin kaupunginosassa  toimiva, runsaan 320 oppilaan suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9).
Koulun luokka-asteiden 3–9 opetus tapahtuu Aleksis Kiven kadun koulutiloissa. Alkuopetus (luokka-asteet 1–2) annetaan Heleniuksenkadulla sijaitsevassa Talvisillan koulussa, joka on hallinnollisesti osa Härkävehmaan koulua.
Härkävehmaan koulun läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Sveitsinpuiston ulkoilualue, Sveitsin uimala, Hyvinkään Sveitsin lukio ja Hyvinkään jäähalli (Jääliikuntakeskus).
Aiheesta muualla

Sveitsin-Härkävehmaan alueen maankäytön kehittämissuunnitelma (pdf)  8.2.2016. Hyvinkään kaupunki, kartta.hyvinkaa.fi. Viitattu 15.6.2016.
Härkätien museo

| Härkätien museo |
| --- | --- |
 Härkätien museo. Kuva vuodelta 2007.
Tyyppi:  kulttuurihistoriallinen esinemuseo
Sijainti:  Sajatie 13, Renko
Perustettu:  1964  
Ylläpitäjä:  Renko-Seura
Kotisivut:  renko-seura.fi/harkatienmuseo.... 
Koordinaatit:  60°53′38″N, 24°17′10″E
 fiHärkätien museo 
    
Härkätien museo on Rengossa sijaitseva kulttuurihistoriallinen esinemuseo, joka esittelee Hämeen Härkätietä, paikallista talonpoikaiskulttuuria ja Rengon kirkon historiaa.
Museorakennus on 1800-luvun puolivälissä rakennettu entinen lainajyvämakasiini. Rakennuksen omistaa Rengon Talonpoikaissäätiö ja museon toimintaa ylläpitää Renko-Seura vapaaehtoisvoimin.
Härkätien museoon on talletettu renkolaisia talonpoikaisesineitä ja Hämeen Härkätiehen liittyvää esineistöä mm. iestetty härkäpari, kievarihevonen ja "viinakalu" täydellinen viinan kotipolttosarja 1800-luvulta. Esillä on myös taiteilija Pentti Hammarbergin piirtämä viisimetrinen karttapiirros Hämeen Härkätiestä. Lisäksi museoon on koottu Rengon Pyhän Jaakon kirkon historiaan liittyvää esineistöä sekä lainajyvästölle kuuluneet viljanlainaustoiminnassa käytetyt välineet.
Härkätien museo sijaitsee Rengon kirkon vieressä, osoitteessa Sajatie 13. Museo on auki kesäsunnuntaisin.
Aiheesta muualla

Härkätien museo Kanta-Hämeen museoportaali. Hämeen Heimoliitto ry. Arkistoitu 14.7.2016. Viitattu 3.7.2017.
Ingrid Bolsø Berdal

| Ingrid Bolsø Berdal |
| --- | --- |
 Berdal vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Inderøy, Norja
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Palkinnot
 Hedda Vuoden tulokas 2005 Amanda Paras naispääosa 2007 Gullruten Paras näyttelijä 2020 
Aiheesta muualla
www.ingridbb.com
IMDb
Elonet
Ingrid Bolsø Berdal (s. 2. maaliskuuta 1980 Inderøy) on norjalainen näyttelijä. Hän valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 2004 ja aloitti samana vuonna näyttelijänuransa Det Norske Teatretissa. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Berdal teki vuonna 2006 elokuvassa Gymnaslærer Pedersen. Berdal on voittanut vuoden tulokkaan Heddan vuonna 2005, parhaan naispääosan Amandan 2007 ja parhaan näyttelijän Gullrutenin 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingrid Bolsø Berdal Wikimedia Commonsissa
Sotaministeri

Sotaministeri on vanha nimitys puolustusministerille. Ensimmäisen ja erityisesti toisen maailmansodan jälkeen valtioiden puolustuslaitokset on nimetty joko asevoimiksi tai puolustusvoimiksi. Suomen tasavallan viimeinen sotaministeri oli Bruno Jalander 2. kesäkuuta 1922 – 14. marraskuuta 1922 Cajanderin I hallituksessa. Hänen jälkeensä valtioneuvostoon on nimitetty puolustusministereitä.
Puolustusasioita valtioneuvostoissa ministerivastaavista on ryhdytty käyttämään rauhanomaisempaa nimitystä puolustusministeri sen jälkeen, kun Kelloggin–Briandin sopimuksella 27. elokuuta 1928 kiellettiin sodankäynti politiikan välineenä. Yhdysvaltain ulkoasiainministeri Frank Kelloggin ja Ranskan ulkoasiainministeri Aristide Briandin Yhdysvaltain ja Ranskan väliseksi kaavailemasta sopimuksesta tuli lopulta 65 valtion allekirjoittama. Sopimuksesta, joka ei sisältänyt rangaistuksia sopimusrikkomuksista, tuli oikeusteorian avulla oikeusperuste Nürnbergin oikeudenkäynneille, joiden tärkein peruste oli rikos rauhaa vastaan, mikä käsitti hyökkäyssodan suunnittelun. Ensimmäisen, mutta myös toisen maailmansodan jälkeen on tullut tavaksi nimetä sotilaallinen hyökkäys ennalta ehkäiseväksi puolustukseksi, rauhaanpakottamiseksi tai rauhanturvaamiseksi, koska Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 51. artikla takaa jäsenvaltioille oikeuden mennä avuksi puolustamaan.
Japanissa, jossa sodankäynti on ollut Yhdysvaltain miehityksen jälkeen perustuslaillisesti kielletty, on ollut puolustusministeriön sijasta 1. heinäkuuta 1954 – 8. tammikuuta 2007 saakka pelkästään Japanin puolustusvirasto, joka on valvonut Japanin itsepuolustusvoimia. 9. tammikuuta 2007 lainmuutos mahdollisti sen, että virasto muuttui nimitykseltään Japanin puolustusministeriöksi.
Isoisää etsimässä

| Isoisää etsimässä |
| --- | --- |
Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kieli:  suomi
Genre:  veijariromaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1977
ISBN:  951-0-08349-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Isoisää etsimässä on Arto Paasilinnan kirjoittama kirja, jonka WSOY julkaisi vuonna 1977. Yle julkaisi vuonna 1978 teoksesta kuunnelmasarjan.
Kirja kertoo August Väisänen -nimisestä miehestä, jonka isoäiti Letitia Väisänen lähettää etsimään isoisäänsä, nahkatehtailija  Verneri Väisästä. Isoisä on karannut kotoa saadakseen seikkailla maailmassa, koska ei jaksa hirveää vaimoaan. Kirjan tapahtumapaikkoina ovat muun muassa Helsinki, Norja ja Ruotsin Lappi.
Aiheesta muualla

Teos WSOY:n sivustolla (ääni- ja e-kirja)
Isoisää etsimässä -kuunnelmasarja Yle Areenassa
Ingrid Carlqvist

| Ingrid Carlqvist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. marraskuuta 1960 (ikä 63)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ingrid Carlqvist (s. 9. marraskuuta 1960) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on tullut tunnetuksi islamia kritisoivista puheenvuoroistaan ja perustanut aiheen tiimoilta Dispatch International -nimisen verkkolehden. Ennen freelanceriksi ryhtymistä hän työskenteli muun muassa Kvällspostenissa.
Aiheesta muualla

Ingrid Carlqvist Twitterissä
Dispatch International -verkkolehden sivut
Irja Kuusla

Kuusla 1940-luvulla. Kuva: Pauli Huovila.
Irja Kuusla (o.s. Digert, 26. tammikuuta 1904 Karstula – 4. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Irja Kuuslan aviomies oli näyttelijä Arvo Kuusla ja hänen lapsiaan ovat näyttelijä Matti Kuusla ja kuvaaja Mauno Kuusla. Kuusla oli myös tunnettu teatterinäyttelijä.
Irja Kuusla esiintyi pitkän uransa aikana yli sadassa elokuvassa. Hänet muistetaan mm. Pekka Puupää -elokuvien Mattsonskana. Kuusla tunnettiin usein vanhan rouvan roolissa. Kuuslan ensimmäinen elokuva oli VMV 6 ja viimeinen oli Spede Pasasen elokuva Kahdeksas veljes, jossa hän esitti lehtimyyjää.
Kuusla on haudattu aviomiehensä Arvon viereen Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Valikoitu filmografia

VMV 6 (1936)
Vaimoke (1936)
Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1940)
Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943)
Prinsessa Ruusunen (1949)
Pekka Puupää (1953)
Hilja – maitotyttö (1953)
Majuri maantieltä (1954)
Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955)
Pekka ja Pätkä ketjukolarissa (1957)
Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957)
Pekka ja Pätkä mestarimaalareina (1959)
Pekka ja Pätkä neekereinä (1960)
Jussi Pussi (1970)
Kahdeksas veljes (1971)
Isul

Isul on Pullip-perheeseen kuuluva nukke, itse Pullipin pikkuveli. Isul on Pullipia pari senttimetriä lyhyempi, mutta Dal-nukkea hieman pidempi. Ensimmäinen Isul-julkaisu oli Steampunk-ryhmään kuuluva Isul Apollo. Isul-nukkejen silmät saa suljettua, ja niitä voi liikuttaa silmämekanismin ansiosta, samoin tavoin kuin Pullipinkin. Peruukkikoko Isuleille on yleensä 8-9" tai 9-10".