stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IPad (1. sukupolvi)
Julkaisupäivät ja hinnat

3. huhtikuuta 2010 (WLAN) ja 20. huhtikuuta 2010 (WLAN + 3G): Yhdysvallat
28. toukokuuta 2010: Kanada, Australia, Ranska, Italia, Japani, Espanja, Sveitsi, Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa
23. heinäkuuta 2010: Itävalta, Belgia, Hongkong, Irlanti, Luxemburg, Meksiko, Alankomaat, Uusi-Seelanti, Singapore
30. marraskuuta 2010: Etelä-Korea, Malesia, Norja, Portugali, Puola, Ruotsi, Suomi, Taiwan, Tanska, Tšekki, Unkari
Hinnat on poimittu jokaisen maan omasta Apple Store -internetmyymälästä 21. heinäkuuta 2010 sekä 29. heinäkuuta 2010. Hinnat ovat Applen suositushintoja ja saattavat muuttua ajan kuluessa.
Napsauta  avataksesi hintataulukon
| Maa | 16 GtWLAN | 32 GtWLAN | 64 GtWLAN | 16 GtWLAN+3G | 32 GtWLAN+3G | 64 GtWLAN+3G |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | $499 | $599 | $699 | $629 | $729 | $829 |
|  Kanada | $549 | $649 | $749 | $679 | $779 | $879 |
|  Australia | A$ 629 | A$ 759 | A$ 879 | A$ 799 | A$ 928 | A$ 1 049 |
|  Ranska | 499 € | 599 € | 699 € | 599 € | 699 € | 799 € |
|  Italia | 499 € | 599 € | 699 € | 599 € | 699 € | 799 € |
|  Japani | ￥48 800 | ￥58 800 | ￥68 800 | ￥61 800 | ￥71 800 | ￥81 800 |
|  Espanja | 488 € | 589 € | 691 € | 589 € | 691 € | 793 € |
|  Sveitsi | CHF 649 | CHF 779 | CHF 899 | CHF 799 | CHF 929 | CHF 1 049 |
|  Yhdistynyt kuningaskunta | £429 | £499 | £599 | £529 | £599 | £699 |
|  Saksa | 499 € | 599 € | 699 € | 599 € | 699 € | 799 € |
|  Itävalta | 499 € | 599 € | 699 € | 599 € | 699 € | 799 € |
|  Belgia | 499 € | 599 € | 699 € | 599 € | 699 € | 799 € |
|  Hongkong | 3 888 HKD | 4 688 HKD | 5 488 HKD | 4 888 HKD | 5 688 HKD | 6 488 HKD |
|  Irlanti | 499 € | 599 € | 699 € | 599 € | 699 € | 799 € |
|  Luxemburg | 474,26 € | 569.30 € | 664.34 € | 569.30 € | 664.34 € | 759.38 € |
|  Meksiko | 7 498 MXN | 8 999 MXN | 10 499 MXN | 9 499 MXN | 10 999 MXN | 12 499 MXN |
|  Alankomaat | 499 € | 599 € | 699 € | 599 € | 699 € | 799 € |
|  Uusi-Seelanti | 799 NZD | 979 NZD | 1 149 NZD | 999 NZD | 1 179 NZD | 1 349 NZD |
|  Singapore | 728 SGD | 878 SGD | 1 028 SGD | 928 SGD | 1  078 SGD | 1 228 SGD |
|  Suomi | 499 EUR | 599 EUR | 699 EUR | 599 EUR | 699 EUR | 799 EUR |
Vastaanotto

iPadin julkistus jakoi mielipiteet. Jotkut kutsuivat sitä jopa melkeinpä kannettavan tietokoneen tuhoajaksi. 16 gigatavun WLAN-mallin hinta, 499 dollaria, yllätti muun muassa Applen kilpailijat, jotka odottivat korkeampaa hintaa. Kun laite julkaistiin muissa maissa, tuhansia ihmisiä jonotti ensimmäisenä myyntipäivänä saadakseen oman iPadinsa. iPadia kuitenkin moitittiin joistakin sen puuttuvista ominaisuuksista, kuten kameran, Adobe Flash Playerin sekä laajakuvanäytön puutteesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Apple: iPad
Pullinen, Jussi: Apple julkisti uuden kosketuskannettavan. Helsingin Sanomat 27.1.2010.
Pullinen, Jussi: HS: Applen ihmekone sai ristiriitaisen vastaanoton. Helsingin Sanomat 28.1.2010.
iPad oli taviksella päivän testikäytössä: Tekeekö iPadillä yhtään mitään? (Arkistoitu – Internet Archive). Egorazzi: Pelit & vehkeet.
Steve Jobs, Applen entinen toimitusjohtaja, esittelee iPadia.
Liisa Vähäkylä

Liisa Vähäkylä (s. 1965) on suomalainen kulttuurialan toimija, toimittaja ja copywriter. Hän on työskennellyt vuodesta 2009 lähtien Finnanimation ry:n toiminnanjohtajana tehtävänään suomalaisen animaatioalan kansainvälistäminen. Tehtävässään hän on järjestänyt suomalaisten animaatiotuotantojen promootiotapahtumia Aasiassa, Euroopassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Suomeen hän on tuonut useita Cartoon-tapahtumia kuten Cartoon Digitalin vuonna 2014 Helsinkiin ja Cartoon Business -tapahtuman vuonna 2019 Tampereelle vastaten tapahtumien rahoittamisesta. Vuonna 2014 hän vastasi 100 vuotta suomalaista animaatiota -teemavuoden koordinoinnista.
Koulutukseltaan Vähäkylä on Filosofian maisteri pääaineena taidekasvatus (Jyväskylän yliopisto 1993). Hän on lisäksi suorittanut sivulaudaturin journalistiikasta ja työskennellyt toimittajana vuodesta 1982. 1988 asti hän on työskennellyt myös taidearvostelijana erikoisalueena uudet visuaaliset taiteet sekä visuaalinen media. Animaatiota hän on opiskellut Lontoossa vuosina 1993–1994 sekä uutta mediaa, mainontaa ja estetiikkaa Helsingissä.
Vähäkylä kirjoitti kirjan Muumeista miljoonabisnes (Siltala 2017), joka perustui Nina Pulkkisin samannimiseen dokumenttielokuvaan. Vuonna 1999 hän kirjoitti internet-operaattori Saunalahden Serverin Internet Käyttäjän herkut -opaskirjan yhdessä Petteri Järvisen kanssa.
Vähäkylä on osallistunut Kuvamutaatioita-sarjakuva-antologiaan, jonka julkaisi Jyväskylän ylioppilaskunnan kulttuurivaliokunta vuonna 1990. Muita sarjakuvia, pilakuvia ja kuvituksia ovat julkaisseet mm. Riihimäkeläinen, Jyväskylän Ylioppilaslehti ja Helsingin Sanomat.
Lovosice

| Lovosice |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 lippu:  vaakuna
 Lovosice
 Koordinaatit: 50°30′54″N, 14°03′03″E 
Valtio:  Tšekki
Lääni:  Ústí nad Labem
Piirikunta:  Litoměřice
Kaupunkioikeudet:  1600
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ing. Milan Dian Ph.D.
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,9 km²
Korkeus:  151 m
Väkiluku (2020)  (arvio):  8 840
 – Väestötiheys:  742,9 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  410 02
 
 https://www.meulovo.cz/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lovosice (saks. Lobositz) on kaupunki Litoměřicen piirikunnassa Ústín läänissä Tšekissä. Kaupunki sijaitsee Böömin pohjoisosassa Elben vasemmalla rannalla. Vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 8 840 asukasta.
Lovosicesta tuli kaupunki vuonna 1600. Seitsenvuotisen sodan ensimmäinen taistelu käytiin kaupungin ympäristössä.
Lovosiceen voidaan matkustaa Prahasta helposti moottoritiellä D8 tai junalla. Lovosice on tärkeä liikennesolmu. Elbellä on satama.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lovosice Wikimedia Commonsissa
Lucy Davis

Lucy Davis
Lucy Davis (s. 2. tammikuuta 1973 Solihull, Länsi-Midlands, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan useista televisiosarjoista ja joistakin elokuvista. Hänen tunnetuin roolinsa lienee Dawn Tinsley brittiläisessä komediasarjassa Konttori vuosina 2001–2003.
Davis on komedianäyttelijä Jasper Carrottin tytär. Hän oli naimisissa näyttelijä Owain Yeomanin kanssa vuosina 2006–2011.
Aiheesta muualla

Lucy Davis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lieke Klaver

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lieke Klaver vuonna 2020 |  Lieke Klaver vuonna 2020 |  Lieke Klaver vuonna 2020 |  |
Maa:  Alankomaat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 4 x 400 m sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | 4 x 400 m viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 2023 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Hopeaa | Eugene 2022 | 4 x 400 m sekaviesti |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2024 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2022 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2024 | 400 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2022 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Kultaa | Rooma 2024 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Pronssia | Rooma 2024 | 400 metriä |  |
|  Pronssia | Rooma 2024 | 4 x 400 m sekaviesti |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Toruń 2021 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Kultaa | Istanbul 2023 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Hopeaa | Istanbul 2023 | 400 metriä |  |
Lieke Klaver (s. 20. elokuuta 1998) on alankomaalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 49,58. Hän on viestijuoksun olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mesteri.
Ulkoratojen arvokilpailuissa Klaver on saavuttanut Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 4 × 400 metrin sekaviestissä Euroopan-ennätysajalla 3.07,43 ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä Alnkomaiden-ennätysajalla 3.19,50. Hän voitti 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden Budapestissa 2023. Hän oli samoissa kilpailuissa 400 metrillä kuudes. Hän saavutti hopeaa sekaviestissä yleisurheilun MM-kilpailuissa Eugenessa 2022. Samojen kisojen 400 metrillä hän juoksi välierissä Alankomaiden ennätyksen 50,18 ja sijoittui loppukilpailussa neljänneksi. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti kultaa 4 × 400 metrin viestissä sekä pronssia 400 metrillä ja 4 × 400&n4 × 400 metrin bsp;metrin sekaviestissä. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä sekä sijoittui 200 metrillä viidenneksi ja 400 metrillä kuudenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli sekaviestissä neljäs ja karsiutui 400 metrillä välierissä. IAAF World Relays -kilpailuissa hän sai hopeaa 4 × 400 metrin sekaviestissä 2024.
Sisäradoilla Klaver on saavuttanut Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja hopeaa 400 metrillä. Lisäksi hän on ottanut naisten pitkässä viestissä Euroopan-mestaruuden Toruńissa 2021 ja Istanbulissa 2023 sekä sijoittunut 400 metrillä toiseksi 2023 ja viidenneksi 2021. Hän on saanut viestissä hopeaa ja ollut 400 metrillä kuudes vuoden 2022 MM-kilpailuissa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

100 metriä: 11,33 (28. heinäkuuta 2023)
200 metriä: 22,46 (25. kesäkuuta 2023)
400 metriä: 49,58 (20. heinäkuuta 2024)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

60 metriä:  7,41 (1.helmikuuta 2020)
200 metriä: 22,81 NR (3. helmikuuta 2024)
400 metriä: 50,10 (18. helmikuuta 2024)
NR= Alankomaiden ennätys
Päivitetty: 28. heinäkuuta 2024, lähde:
Lucy Cavendish College

| Lucy Cavendish College |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1965
Opiskelijoita:  116
Jatko-opiskelijoita:  109
Sijainti:  Cambridge,  Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta (52°12′40″N, 0°6′37″E)
Osoite:  Lady Margaret Road Cambridge CB3 0BU
Sivusto:  www.lucy-cav.cam.ac.uk
Lucy Cavendish College on yksi englantilaisen Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Se perustettiin vuonna 1965 naisten koulutuksen edistämiseksi. Se on yksi Cambridgen yliopiston kolmesta nykyisestä ainoastaan naisopiskelijoille tarkoitetusta collegesta; muut kaksi ovat Newnham College ja Murray Edwards College. College hyväksyy vain yli 21-vuotiaita naisopiskelijoita. Alun perin college oli tarkoitettu vain jatko-opiskelijoille, mutta vuodesta 1972 alkaen college on hyväksynyt myös perustutkinto-opiskelijoita. Collegen perustajajäsenet päättivät nimetä collegen Lucy Cavendishin (o.s. Lucy Caroline Lyttelton, 1841–1925), naisten koulutuksen puolesta toimineen yhteiskunnallisen vaikuttajan mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lucy Cavendish College Wikimedia Commonsissa
Cambridgen yliopiston colleget
Christ’s
Churchill
Clare
Clare Hall
Corpus Christi
Darwin
Downing
Emmanuel
Fitzwilliam
Girton
Gonville and Caius
Homerton
Hughes Hall
Jesus
King’s
Lucy Cavendish
Magdalene
Murray Edwards (New Hall)
Newnham
Pembroke
Peterhouse
Queens’
Robinson
St Catharine’s
St Edmund’s
St John’s
Selwyn
Sidney Sussex
Trinity
Trinity Hall
Wolfson
Liisa Anttila

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Liisa Anttila (vasemmalla) ja Marttiina Joensuu EM-kilpailuissa 2010. |  Liisa Anttila (vasemmalla) ja Marttiina Joensuu EM-kilpailuissa 2010. |  Liisa Anttila (vasemmalla) ja Marttiina Joensuu EM-kilpailuissa 2010. |  |
Maa:   Suomi
Naisten hiihtosuunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 1998 | viesti |  |
|  Kultaa | 1998 | normaalimatka |  |
|  Kultaa | 2000 | viesti |  |
|  Kultaa | 2004 | viesti |  |
|  Hopeaa | 2000 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | 2004 | sprintti |  |
|  Hopeaa | 2007 | viesti |  |
|  Hopeaa | 2007 | keskimatka |  |
|  Pronssia | 1998 | pikamatka |  |
|  Pronssia | 2000 | sprintti |  |
|  Pronssia | 2005 | viesti |  |
|  Pronssia | 2007 | sprintti |  |
|  Pronssia | 2011 | sprintti |  |
|  Pronssia | 2011 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | 2011 | viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | 2010 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | 2010 | pitkä matka |  |
|  Pronssia | 2010 | viesti |  |
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tampere 2001 | viesti |  |
Liisa Anttila (s. 30. syyskuuta 1974 Luopioinen) on suomalainen kestävyysurheilija, joka on saavuttanut parhaan menestyksensä hiihtosuunnistuksessa ja suunnistuksessa. Kansallisella tasolla hän on menestynyt myös hiihdossa ja maastojuoksussa.
Parhaiten Anttila on menestynyt hiihtosuunnistuksessa. Vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuiden jälkeen hänellä on hiihtosuunnistuksesta 15 MM-mitalia (4 kultaa, 4 hopeaa, 7 pronssia).
Suunnistuksessa Anttilalla on MM-kulta viestistä vuodelta 2001. Venlojen viestissä Anttila on kahteen kertaan johdattanut ankkurina Tampereen Pyrinnön joukkueen voittoon. Liisa Anttila edusti aiemmin hiihtosuunnistuksessa Hämeenlinnan suunnistajia ja perinteisessä suunnistuksessa Tampereen Pyrintöä. Nykyään hän edustaa kummassakin lajissa Kooveeta.
Saavutuksia

Hiihtosuunnistus
Vuoden hiihtosuunnistaja 2004
Suunnistus
Venlojen viestin voitto 1999 ja 2003
Aiheesta muualla

Liisa Anttila Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Liisa Anttila Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Liên Tâm -luostari

Liên Tâm -luostarin päärakennus.
Liên Tâm -luostarin pagodi.
Liên Tâm -luostari (aik. Lootuksen sydämen temppeli) on Turun Moision kaupunginosassa sijaitseva buddhalainen luostari, joka avattiin kesällä 2013. Luostarin perusti Suomen vietnamilaisten buddhalaisten yhdyskunta, ja se on Suomen ensimmäinen buddhalainen temppeli.
Luostarissa asuu ympärivuotisesti kaksi munkkia. Luostarin henkisenä opettajana ja apottina toimii Thich Hanh Bao, joka on 42. sukupolven rinzai-zen-koulukunnan opettaja. Zenbuddhalaisuuden lisäksi luostarissa harjoitetaan puhtaan maan buddhalaisuutta.
Temppeliä alettiin suunnitella Turkuun 1990-luvun alussa. Temppelin paikaksi valikoitui Moisio, sillä sieltä on sopivat yhteydet suuriin kaupunkeihin ja Turun lentokentälle sekä maa-ala oli halpaa. Luostarin rakentaminen alkoi vuonna 2005, ja alueella rakennetaan yhä. Temppeli on rakennettu suurimmilta osin yhdyskunnan jäsenten lahjoituksilla ja talkoovoimilla.
Temppelin päärakennuksen rakennustyöt kestivät useita vuosia ja temppeli joutui rakennusvaiheessaan useamman kerran ilkivallan kohteeksi. Näistä suurin oli tuhopolttoyritys, jonka jälkeen Turun kaupunki rupesi antamaan yhdyskunnalle vuosittaista avustusta.
Temppelin pihalle pystytettiin vuonna 2014 nelimetrinen marmoripatsas, jolla on painoa melkein kymmenen tonnia. Patsas esittää myötätunnon jumalatar Avalokiteshvaraa (vietn. Quán Thế Âm).
Aiheesta muualla

Liên Tâm -buddhalaisluostarin virallinen sivu
Turun uskonnolliset rakennukset
| --- | --- |
Evankelis-luterilainen kirkko:  Henrikinkirkko • Hirvensalon kirkko • Kakskerran kirkko • Lutherin kirkko • Maarian kirkko • Martinkirkko • Mikaelinkirkko • Paattisten kirkko • Pallivahan kirkko • Pyhän Katariinan kirkko • Pyhän Ristin kappeli • Turun linnan kirkko • Turun tuomiokirkko • Varissuon kirkko • Ylösnousemuskappeli
Muut kristilliset:  Betel-kirkko • Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko • Pyhän Hengen kappeli • Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli • Turun helluntaiseurakunnan rukoushuone • Turun ortodoksinen kirkko
Muut uskonnolliset rakennukset:  Turun buddhalainen temppeli • Turun moskeija • Turun synagoga  • Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon seurakuntakeskus
Tuhoutuneet:  Beetlehem-kirkko • Betanian kirkko • Immanuel-kappeli •  Rouvasväen raamattuseuran rukoushuone
Lothar III

Lothar III
Lothar III:n sinetti
Lothar III (1075–1137) oli Saksin herttua (1106), Saksan kuningas (1125) ja Pyhä Rooman keisari vuodet 1133–1137. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta tytär Gertrude Saksilainen, joka meni naimisiin Baijerin herttua Henrik Ylpeän kanssa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Henrik V | Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan hallitsija  1125–1137 | Seuraaja: Konrad III |
Lothar Kobluhn

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 12. huhtikuuta 1943
Kuolinaika: 21. tammikuuta 2019 (75 vuotta)
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1963–1974 | Rot-Weiß Oberhausen | 162 | (41) |
| 1974–1977 | SG Wattenscheid 09 | 48 | (6) |
| Yhteensä | Yhteensä | 210 | (47) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Lothar Kobluhn (12. huhtikuuta 1943 – 21. tammikuuta 2019) oli saksalainen jalkapalloilija.
Kobluhn edusti urallaan Rot-Weiß Oberhausenia vuosina 1963–1974 ja SG Wattenscheid 09:ää vuosina 1974–1977. Hän pelasi Rot-Weiß Oberhausenissa Bundesliigaa neljän kauden ajan vuosina 1969–1973. Yhteensä Kobluhn pelasi 107 pääsarjaottelua, joissa hän teki 36 maalia. Kaudella 1970–1971 Kobluhn teki 24 maalia voittaen Bundesliigan maalikuninkuuden.
Lothar Thoms

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lothar Thoms. |  Lothar Thoms. |  Lothar Thoms. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten ratapyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 1 km aika-ajo |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut (amatöörit)  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut (amatöörit)  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut (amatöörit)  |  |
|  Kultaa | San Cristóbal 1977 | 1 km aika-ajo |  |
|  Kultaa | München 1978 | 1 km aika-ajo |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1979 | 1 km aika-ajo |  |
|  Kultaa | Brno 1981 | 1 km aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Leicester 1982 | 1 km aika-ajo |  |
|  Pronssia | Zürich 1983 | 1 km aika-ajo |  |
Lothar Thoms (18. toukokuuta 1956 Guben – 5. marraskuuta 2017 Forst (Lausitz)) oli Saksan demokraattista tasavaltaa edustanut saksalainen ratapyöräilijä. Hän oli kilometrin aika-ajon olympiavoittaja, nelinkertainen amatöörien maailmanmestari ja maailmanennätyksen haltija.
Thoms voitti kilometrin aika-ajon olympiakultaa Moskovassa 1980 sisäratojen maailmanennätysajalla 1.02,955. Hän kukisti hopeamitalisti Aleksandr Panfilovin lähes kahdella sekunnilla. Hänen maailmanennätyksensä rikkoi Martin Vinnicombe maaliskuussa 1989.
Thoms voitti kilometrin aika-ajon amatöörien maailmanmestaruuden 1977, 1978, 1979 ja 1981 sekä sai MM-hopeaa 1982 ja MM-pronssia 1983. Hän saavutti junioreiden EM-pronssia eräajossa 1974. Hän voitti DDR:n mestaruuden kilometrin aika-ajossa 1977, 1978 ja 1983.
Liisa-Maria Piila

Liisa-Maria Piila (13. maaliskuuta 1927 Rovaniemi – 12. toukokuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, tiedottaja, suomentaja ja pakinoitsija. Hän kävi oppikoulun silloisessa Rovaniemen yhteiskoulussa (myöh. yhteislyseo, nyk. lyseonpuiston lukio).
Piila toimi pitkään Kuluttajain Lehden ja sen seuraajan Me-lehden toimittajana ja hän oli myös useita vuosia Lontoossa osuuskauppaliikkeen kansainvälisissä tehtävissä. Myöhemmin Piila toimi OTK:n tiedotuspäällikkönä. Eläkeläisenä hän oli aktiivinen Viron-ystävien Tuglas-seurassa.
Teoksia

Osuuskauppa Mäki-Matti 1906-1956 ; kuvat Helge Heinonen ; teksti Liisa-Maria Piila.  Osuuskauppa Mäki-Matti, Jyväskylä 1956
Perustamme kodin ; Kerstin Henrikson-Abelin teoksen Sätta bo pohjalta toim. Liisa-Maria Piila ; sisustusehdotelmat Juhani Manner ; valokuvat Veikko Nurminen ; piirrokset Aune Mikkonen. Tammi 1964
Silitän petoa vastakarvaan : pakinoita ; kuv. Reino Matson. Tammi 1977
Viro : kulttuurimatkailijan käsikirja ; kartat Pirkko Nurminen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 560. Helsinki 1992
Suomennoksia

Jan de Hartog : Stella : romaani. Tammi 1952, 3. painos nimellä Turvasatama 1961, 4. painos 1983
Mary Lavater-Sloman : Lucrezia Borgia ja hänen varjonsa : elämäkertaromaani ; suom. Liisa-Maria Piila ; runot suom. Toivo Lyy. Tammi 1953 (alkuteos Lucrezia Borgia und ihr Schatten)
Jan de Hartog : Kaukainen rannikko. Tammi 1953 (alkuteos Thalassa)
Willy Corsari : Viimeinen näytös : romaani. Tammi 1955 (alkuteos Deze ene voorstelling)
John Steinbeck : Matka Charleyn kanssa : Amerikkaa etsimässä. Tammi 1963, 7. painos 1989 (alkuteos Travels with Charley)
John Steinbeck : Taivaan laitumet. Tammi 1965, 3. painos 1982 (alkuteos Pastures of heaven)
Ian Vorres : Viimeinen ruhtinatar, Hänen Keisarillinen Korkeutensa Suuriruhtinatar Olga Aleksandrovna 1882-1960. Tammi 1966 (alkuteos The last grandduchess)
Zoé Oldenbourg : Katariina Suuri. Tammi 1968 (alkuteos Catherine the Great)
Dorothy Eden : Missä olet, morsian. Tammi 1971, 3. painos 1990 (alkuteos Waiting for Willa)
Lois Gould : Yön syli. Tammi 1971 (alkuteos Such good friends)
Arthur Hailey : Pyörät. Tammi 1972, 3. painos Gummerus 1992 (alkuteos Wheels)
Henry Kyemba : Idi Amin : verinen valtias. Tammi 1977 (alkuteos The state of blood)
W. P. Watkins : Yhteenliittymisen voima : osuustoiminnan periaatteet tänään ja huomenna. Tammi 1990 (alkuteos Co-operative principles - today and tomorrow)
Liisa Vitali

| Liisa Vitali |
| --- | --- |
 Liisa Vitali: Omakuva.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anna Liisa Vitali
Syntynyt: 9. marraskuuta 1918 Helsinki
Kuollut: 9. marraskuuta 1987 (69 vuotta) Somero
Ammatti:  korusuunnittelija, maanviljelijä
Taiteilija
Aktiivisena:  1950-luku – 1980-luku
Ala:  korusuunnittelu
Kuuluisimpia töitä:  "Leppäkerttu"
Anna Liisa Vitali (9. marraskuuta 1918 Helsinki – 9. marraskuuta 1987 Somero) oli suomalainen korusuunnittelija.
Liisa Vitalin isä oli maanmittausinsinööri Veikko Vitali, joka osti vuonna 1920 Sarkin tilan Someron Vilukselasta ryhtyen viljelemään sitä. Vanhempien kuoltua Liisa Vitali ja hänen veljensä Väinö jatkoivat tilanpitoa.
Vitali aloitti metallinkäsittelyn harrastuksena joskus 1950-luvun puolivälin jälkeen suunnitellen ensin nappeja kuparista ja messingistä, mutta siirtyi vähitellen koruihin ja jalometalliin. Kimmokkeen korusuunnitteluun hän sai mahdollisesti somerolaiselta perhetutultaan Kaija Aarikalta, jonka yrityksessä Helsingissä hän työskenteli 1950-luvulla. Kun lypsykarjasta luovuttiin, korusuunnittelulle jäi enemmän aikaa. Ensin Vitalin koruja oli saatavissa vain suoraan tekijältä ja Aarikan myymälästä, mutta sitten Vitali solmi sopimuksen hämeenlinnalaisen Kultakeskuksen kanssa ja suunnitteli sille 1960–1970-luvuilla lukuisia korusarjoja, jotka menestyivät hyvin kaupallisesti ja saavuttivat mainetta myös maailmalla. Korunäyttelyitä oli Suomessa, Saksassa, Ruotsissa ja Britanniassa, ja koruja vietiin myös Ranskaan. Kesken parhaan luomiskautensa Vitali sairastui, ja elokuussa 1987 todettu haimasyöpä johti kuolemaan jo saman vuoden marraskuussa.
2000-luvulla Vitalin koruja on otettu uudelleen tuotantoon. Kun hänen kuolemastaan tuli vuonna 2012 kuluneeksi 25 vuotta, Somerolla järjestettiin taiteilijan muistonäyttely. Leeni Tiirakarin kirjoittama elämäkerta Design Liisa Vitali (Amanita 2012) esittelee tärkeimmät korusarjat ja uniikkikoruja.
Liisa Vitalin isä Veikko Vitali oli kirjailija Henrik Tikkasen äidinpuoleisen isoisän, lahtelaisen kunnanlääkäri Johan Vitalin nuorempi veli. Romaanissaan Kulosaarentie 8 (1975) Tikkanen on kuvannut Someron Vilukselassa Vitalin perheessä viettämiään lapsuuden kesiä.
Aiheesta muualla

Liisa Vitali Amanita. Arkistoitu 25.7.2013.