stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lapinjärvi

| Lapinjärvi Lappträsk |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  60°37′25″N, 026°11′50″E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Loviisan seutukunta
Kuntanumero:  407
Hallinnollinen keskus:  Lapinjärven kirkonkylä
Perustettu:  1575 (erottamalla Pernajasta)
Kokonaispinta-ala:  339,31 km² 252:nneksi suurin 2022 
– maa:  329,89 km²
– sisävesi:  9,42 km²
Väkiluku:  2 448 237:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  7,42 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  14,6 %
– 15–64-v.:  55,6 %
– yli 64-v.:  29,8 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  63,0 %
– ruotsinkielisiä:  30,0 %
– muut:  7,0 %
Kunnallisvero:  8,9 % 154:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Jarkko Sorvanto
Kunnanvaltuusto:  21 paikkaa
  2021–2025   • RKP   • Kesk.   • SDP   • Kok.   • PS   • Vihr.:   8 4 3 3 2 1
lapinjarvi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapinjärvi (ruots. Lappträsk) on Suomen kunta, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Kunnan väkiluku on 2 448 ja sen pinta-ala on 339,31 km², josta 329,89 km² on maata ja loput 9,42 km² sisävesialueita. Kunta on kaksikielinen: 63,0 prosenttia sen asukkaista puhuu äidinkielenään suomea ja 30,0 prosenttia ruotsia. Lapinjärven naapurikunnat ovat Iitti, Kouvola, Loviisa, Myrskylä ja Orimattila.
Lapinjärvi tunnetaan erityisesti vaihtelevista maisemistaan. Alueen keskiosassa avuutuu Etelä-Pohjanmaata muistuttava peltotasanko, kun taas pohjoispuolelle jää kumpuilevia töyrymaita ja etelään suuria kivisiä metsiä.
Lapinjärven keskeisin maaliikenneyhteys on valtatie 6 Loviisan Pernajan Koskenkylästä Kouvolan Elimäen Korian suuntaan. Avoimia langattomia lähiverkkoja on kunnalla kirjastossa, Varuboden-Oslalla ja hotelli Hanhella.
Historia

Lapinjärven historiasta kertoo kaksi kirjaa: Mikael Korhosen ja Christer Kuvajan Lapinjärven historia Kaksi kieltä – yksi kunta (1995) sekä ruotsinkielinen Anders Allardtin Lappträsk socken (1920), johon kirjoittaja teki vielä korjauksia ja lisäyksiä julkaisussa Lappträsk socken: tillägg och rättelser (1921).
Historia > Esihistorialliselta ajalta 1700-luvulle

Lapinjärven alueen asutus alkoi kehittyä jo kivikaudelta lähtien: Vasarankylän ja Lindkosken alueelta on löytynyt kummastakin seitsemän kivikautista asuinpaikkaa, ja muita asuinpaikkoja on yhteensä kuusi. Tämän jälkeen seuraavat merkit asutuksesta sijoittuvat 1200–1300-luvuille, mutta ei ole täyttä varmuutta, onko Lapinjärvi ollut näiden välisen ajan asumatonta aluetta.
Toisen ristiretken jälkeen itäistä Uuttamaata asuttivat ruotsalaiset uudisasukkaat, mutta ei ole tarkkaa tietoa, milloin heitä saapui Lapinjärven seudulle. On kuitenkin varmaa, että he saapuivat ennen 1300-luvun alkua. Lapinjärven alueella oleskeli tuolloin metsästäjäväestöä. Uudisasukkaat asettuivat jokien varsille Lapinjärven lounais- ja eteläosiin eli nykyisten Lapinkylän, Heikinkylän ja Ingermaninkylän alueille. Myöhemmin uudisasukkaat siirtyivät pitkin Taasianjokea pohjoiseen Lindkosken, Vasarankylän ja Pukaron alueille. Lapinjärven pohjoisosia eli nykyiset Porlammin ja Kimonkylän alueita asuttivat todennäköisesti hämäläiset. Kirkonkylän alueella oli jo asutusta, kun kappeli siirrettiin sinne 1400-luvulla. Arvioidaan, että Lapinjärvellä oli 1300-luvun alussa parikymmentä tilaa, mutta vuonna 1544 tiloja oli 124, mikä johtui muun muassa tilojen jakamisesta ja uusien perustamisesta kylien takamaille.
Lapinjärven kappeliseurakunnan syntymisen ajankohta on hieman hämärän peitossa: ensimmäinen maininta kappelista Ingermaninkylässä on vuodelta 1414. Sieltä kappeli on myöhemmin siirretty 1550-luvulla kirkonkylään. Vuonna 1573 lapinjärveläiset anoivat kuningas Juhana III:lta omaa kirkkoherraa. Anomus tuotti tulosta, ja 15. syyskuuta 1575 Juhana III määräsi Lapinjärven itsenäiseksi seurakunnaksi. Samalla siihen yhdistettiin kyliä Pernajasta ja Pyhtäästä. Ensimmäiset rajat Lapinjärven kylien ja muiden pitäjien välille piirrettiin jo 1400-luvulla, mutta ensimmäinen koko Lapinjärvestä piirretty kartta on 1700-luvun puolivälistä.
Historia > 1700-luvulta eteenpäin

1700-luvulla asutus Lapinjärvellä oli painottunut Porlammille (32 tilaa), Kimonkylään (17 tilaa) ja Pukarolle (15 tilaa). Myöhemmin 1800-luvulla Porlammi oli edelleen Lapinjärven suurin kylä (vuonna 1865 tiloja oli 61), mutta Heikinkylä (52 tilaa) ja Lindkoski (51 tilaa) olivat ohittaneet Pukaron ja Kimonkylän. Koko Lapinjärven tilojen lukumäärä oli vuodesta 1730 vuoteen 1865 noussut 206 tilalla (vuonna 1865 tiloja oli 340), ja määrä oli suurimmillaan vuonna 1825, jolloin Lapinjärvellä oli 375 tilaa. Kasvun selittää lisääntyvät ratsutilat, jotka olivat halukkaita pilkkomaan tilojaan. Tällä selittyy muun muassa Lindkosken tilojen 354 prosentin lukumäärän kasvu (1730–1825). Tilojen määrän väheneminen 1800-luvun keskivaiheilla taas selittyy tilojen yhdistymisillä.
Suurin osa tiloista oli 1700-luvulla kruununtiloja, mutta kehitys 1700- ja 1800-lukujen taiteessa johti siihen, että tämän jälkeen suurin osa tiloista oli perintötiloja.
Ruotsi-Suomen väestötilastoja alettiin pitää 1749. Tilastojen laatiminen oli pappien tehtävä. Lapinjärvellä syntyneiden ja kuolleiden tilastot ovat säilyneet aina vuodesta 1691, mutta ne eivät ole tarkkoja, sillä isonvihan aikana (1700–1721) osa lapinjärveläisistä pakeni Ruotsiin.
Koko maata koskevat ilmiöt koettelivat myös Lapinjärveä: vuoden 1697 katovuosi, isoviha, pikkuviha, punatautiepidemia 1800-luvun puolivälissä sekä 1860-luvun nälkävuodet.
Artjärvi erotettiin Lapinjärvestä 1865. Lapinjärven väestö kasvoi tasaisesti 1870-luvulta aina vuoteen 1925, ylittäen 5 000 asukkaan rajan 1898 (5048 asukasta). Kasvun piikki saavutettiin vuonna 1949, jolloin kunnassa oli 5420 asukasta. 2011 Artjärvi liittyi Orimattilan kaupunkiin ja lakkasi olemasta itsenäinen kunta.
Historia > Toinen maailmansota

Talvi- ja jatkosodan aikana Lapinjärvelle pudotettiin ja putosi kaksi neuvostoliittolaista pommikonetta. 11. maaliskuuta 1940 Olli Puhakka, joka oli lennolla italialaisen vapaaehtoisen Diego Manzocchinin kanssa, pudotti Lahden suunnasta palanneen DB-3 -lentokoneen, joka putosi maahan Kimonkylässä.
Rutumiin pakkolaskeutui 10. elokuuta 1941 neuvostoliittolainen Petljakov Pe-8, joka oli palaamassa Berliinin pommituslennolta. Tapaukseen liittyvä muistolaatta kiinnitettiin 1985.
Historia > Sotien jälkeinen aika

Lapinjärven asukasluku on pienentynyt 1950-luvulta lähtien tasaisesti nykyiseen alle 3 000 asukkaaseen. Lapinjärvi on ollut pitkään muuttotappiokunta: 1960- ja 1970-luvuilla lapinjärveläisiä muutti paljon Helsingin seudulle ja Ruotsiin. Vuonna 2008 muuttovoitto oli kuusi ihmistä.
Vuonna 2007 Lapinjärvi kieltäytyi muodostamasta kuntaliitosta Loviisan, Liljendalin, Ruotsinpyhtään ja Pernajan kanssa. Lapinjärven kunnanvaltuusto teki kielteisen päätöksen kuntaliitokselle äänin 12-9.
Etymologia

Lapinjärvi (Lappträsk) on tarkoittanut alkujaan järveä, jonka ympärille kunta on muodostunut. On arveltu, että järven nimi on ollut aikaisemmin Lappvesi, mutta nimi on Itä-Uudellamaalla yleisen käytännön mukaan muuttunut muotoon Lappträsk. Nimeä Lappträsk on todennäköisesti käytetty alun perin nykyisen Ingermaninkylän alueesta, jossa sijaitsi kappeli, mutta Lapinjärven tultua itsenäiseksi seurakunnaksi 1575 nimitys siirtyi tarkoittamaan aluetta, johon liitettiin kyliä Pyhtäästä ja Pernajasta. Alkuliite lapp on hyvin yleinen Lapinjärvellä ja osoittaa lappalainen-nimityksen vaikutuksen nimistöihin. Lapinjärvellä sijaitsee muun muassa Lappängarna (niittyalue Vasarankylässä) ja Pukarolla sijaitseva kallio Lappberget.
Hallinto > Kunnanvaltuusto

Lapinjärven päättävässä elimessä kunnanvaltuustossa on 21 jäsentä. Paikat jakaantuivat vuoden 2021 kuntavaaleissa seuraavasti (suluissa muutos vuoteen 2017): RKP 8 (-1), keskusta 4 (-1), kokoomus 3 (+1), SDP 3 (0), perussuomalaiset 2 (+2) vihreät 1 (-1). Valtuuston puheenjohtajana toimii Päivi Lempiö (kesk.).
Historiallisesti RKP:llä on kunnanvaltuustossa ollut aina vahvin edustus: vuodesta 1968 lähtien RKP:llä on ollut 8–10 paikkaa 21 paikasta. RKP:n jälkeen ovat keskusta ja SDP taistelleet toiseksi suurimman puolueen asemasta: paikkoja on kummallakin ollut vaihdellen 4–6.
Hallinto > Muu hallinto

Lapinjärven kunnanjohtajana on toiminut Jarkko Sorvanto vuodesta 2022. Hänen edeltäjänsä oli Tiina Heikka, joka toimi kunnanjohtajana vuosina 2014–2021. Heikan edeltäjä oli Christian Sjöstrand, joka aloitti tehtävässään 2009.
Lapinjärven kunnanhallitukseen kuuluu yhdeksän henkilöä. Kunnanhallituksen puheenjohtaja on RKP:n Kim Jordas.
Lapinjärven kunnanvaltuusto muodostaa kahdeksan lautakuntaa:
Vaalilautakunta
Tarkastuslautakunta
Keskusvaalilautakunta
Sivistyslautakunta
Tekninen lautakunta
Kymen jätelautakunta
Loviisan ja Lapinjärven yhteinen perusturvalautakunta
Itä-Uudenmaan aluepelastuslautakunta
Kuntavaalien tulokset Lapinjärvellä 2021.
Puolueiden edustukset kunnanvaltuustossa 1968–2021.
Äänestysaktiivisuuden kehitys Lapinjärvellä eduskuntavaaleissa 1983–2019 ja kunnallisvaaleissa 1976–2021.
Pelastustoimi

Lapinjärven kunta kuuluu Porvoon kaupungin Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen Itä-Uudenmaan pelastusalueeseen, sen Loviisan lohkoon. Kunnassa on kolme Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen sopimuspalokuntaa, joista Lapinjärven vapaapalokunta on vanhin, perustettu 1897. Siitä tuli 2008 puolivakinainen palokunta.
| pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa> nimitys | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa> tunnus | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa> nimi | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa> rekisteröinti | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa> toiminnan alku | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa> paikka | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa>  | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa>  | pelastuslaitoksen pelastusasema ja vapaaehtoiset palokuntien paloasemat Lapinjärven kunnassa>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kimonkylän VPK | - |  |  |  | Kimonkylä |  |  |  |
| Lapinjärven PVPK | IU75 | LAPPTRÄSK FRIVILLIGA BRANDKÅR R.F. | 1935-05-21 | 1897, pvpk 2008  | Lapinjärvi |  |  |  |
| Porlammin VPK | IU76 | Porlammin vapaaehtoinen palokunta ry | 1957-02-21 |  | Porlammi |  |  |  |
Maantiede

Lapinjärven pinta-ala on 339,36 km2, josta vesistöjä on 9,48 km2. Sen alueella sijaitsee muutamia järviä ja jokia.
Lapinjärven alueella on merkitystä maailman maantieteen tutkimuksessa: Porlammilla Pyhäjärven rannalla, Tornikallion laella sijaitsee Struven ketjuun kuuluva mittauspiste Porlom II. Ketju kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin. Samalla kalliolla sijaitsi myös Maanmittauslaitoksen kolmiomittaustorni aina 1980-luvun puoliväliin asti.
Maantiede > Lapinjärven sijainti Uudenmaan maakunnan Itä-Uudellamaalla

Uudenmaan kaupungit ja kunnat keskuksineen.
Maantiede > Vesistöt

Lapinjärvellä on vain yksi kokonaan kunnan alueella sijaitseva järvi, Lapinjärvi, joka sijaitsee melko keskellä kuntaa ja rajoittuu Ingermaninkylään, Kirkonkylään, ja Vasarankylään. Järven pinta-ala on noin 530 ha ja sen rantaviiva 11,5 km. Kunnan alueella sijaitsee myös osa Pyhäjärveä, joka on Suomen keskisyvyydeltään toiseksi syvin järvi. Suurin osa siitä sijaitsee entiseen Artjärven kunnan (nykyisin Orimattilaa) alueella. Lapinjärven kaakkoisosassa Lapinkylässä sijaitsee Särkijärvi, joka ulottuu myös Ruotsinpyhtään puolelle. Jokia Lapinjärven alueella on kolme: Koskenkylänjoki, Rutuminjoki (myös Lapinjärvenjoki tai Loviisanjoki) sekä Taasianjoki, jonka vesistöalue on 27 000 hehtaaria.
Maantiede > Luonto

Lapinjärvellä on Natura 2000-hankkeeseen kuuluva luonnonsuojelualue Ilveskallion vanha metsä Ingermaninkylässä. 21 hehtaarin laajuinen Ilveskallio on merkittävä kohde, koska se on useiden uhanalaisten kovakuoriaislajien esiintymisalue ja siellä esiintyy Uudellamaalla harvinaista pikkutervakkoa. Lapinjärvellä on Ilveskallion lisäksi useita kallioita erityisesti Lapinjärven pohjoispuolella Ingermaninkylässä ja Vasarankylässä.
Lapinjärven korkein kohta on Pyhäjärven rannalla oleva 99 metrin korkuinen Saukonkallio. Lapinjärvellä on soita Ingermaninkylän ja Vasaranykylän alueella, kunnan itäosissa, ja myös etelässä Harsbölessä on suurehko suoalue. 1990-luvun alussa oli Lapinjärven maa-alasta metsää noin puolet.
Ingemanninkylässä on geenireservimetsä, tunnukseltaan GR3, missä kasvaa kuusia.
Maantiede > Kylät

Numero kylännimen jäljessä tarkoittaa kylän sijaintia Lapinjärven kartalla.
| Lapinjärven kunnan kylät> nimi | Lapinjärven kunnan kylät> nimi ruotsiksi | Lapinjärven kunnan kylät> karttanumero | Lapinjärven kunnan kylät> kiinteistörekisteritunnus | Lapinjärven kunnan kylät> pinta-ala | Lapinjärven kunnan kylät> muuta | Lapinjärven kunnan kylät>  | Lapinjärven kunnan kylät>  | Lapinjärven kunnan kylät>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Harsböle | Harsböle | 12 |  |  |  |  |  |  |
| Heikinkylä | Hindersby | 8 |  |  |  |  |  |  |
| Ingermaninkylä | Ingermansby | 5 |  |  |  |  |  |  |
| Kimonkylä | Kimböle | 1 |  |  |  |  |  |  |
| Kirkonkylä | Kapellby | 7 |  |  |  |  |  |  |
| Lapinkylä | Labby | 11 |  |  |  |  |  |  |
| Lindkoski | Lindkoski | 6 |  |  |  |  |  |  |
| Pekinkylä | Bäckby | 10 |  |  |  |  |  |  |
| Porlammi | Porlom | 2 |  |  |  |  |  |  |
| Pukaro | Pockar | 3 |  |  |  |  |  |  |
| Rutumi | Rudom | 9 |  |  |  |  |  |  |
| Vasarankylä | Norrby | 4 |  |  |  |  |  |  |
Lapinjärven kylät on varsin erikokoisia, sillä pienimmissä kylissä Harsbölessä (49), Rutumissa (67) ja Lapinkylässä (68) on reilusti alle 100 asukasta, kun taas Kirkonkylän alueella asuu 784 asukasta ja Porlammilla 568 asukasta.
Talous ja elinkeinot

Lapinjärven työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (22.5%)
Jalostus (17.2%)
Palvelusektori (58.7%)
Muut sektorit (1.6%)
Talousalueena Lapinjärvi kuuluu Loviisan seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 67 170 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa korkeampi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa neljänneksi suurin.
Lapinjärvellä oli vuonna 2022 yhteensä 786 työpaikkaa ja kunnassa asui 1 026 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 47,6 prosenttia. Lapinjärven työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 58,7 prosenttia, jalostuksen 17,2 prosenttia ja alkutuotannon 22,5 prosenttia.
Lapinjärven työpaikkaomavaraisuus on 76,6 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 77,4 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 9,3 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Lapinjärvellä on 145,4 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous ja elinkeinot > Taloushistoria

Lapinjärvi on aina ollut erittäin vahvasti maatalouspitäjä, vaikka tilanne on muuttunut viime vuosikymmeninä. Kalastusta Lapinjärvellä ei ole koskaan harjoitettu erityisemmin, vaan Lapinjärvestä saatu kalansaalis kulutettiin lähinnä kotitarpeisiin. 
1800-luvulla lapinjärveläisten tärkein kauppatavara oli viina, jota valmistettiin yleensä rukiista, mutta myös kauran käyttö oli yleistä. Vuonna 1834 lapinjärveläisten tuloista jopa 60 prosenttia oli peräisin viinasta. 1750-luvun puolivälissä noin joka toisessa talossa oli viinapannu. Salapoltto oli kuitenkin hyvin yleistä ja muodostui suureksi ongelmaksi myös Lapinjärvellä, mutta vähentyi 1800-luvun lopulla. Lapinjärven suurin pannu oli vuonna 1860 Sjökullan kartanon muurattu viinapannu, jonka vetoisuus oli 185 litraa.
Talous ja elinkeinot > Maanviljely

Lapinjärvi on perinteinen maalaiskunta, jossa maanviljely on ollut tärkein elinkeino. Vuonna 1625 pitäjässä oli yhteensä 118 tilaa ja jokaista tilaa kohden oli keskimäärin 2,25 hehtaaria peltoalaa, mutta isonjaon jälkeen 1790 tiloja oli 275 ja peltoalaa keskimäärin 3,1 hehtaaria. 1800-luvulla uudisraivaus lisääntyi ja peltopinta-ala kaksinkertaistui vuosina 1805–1875 (vuonna 1875 se oli 3763 hehtaaria). Lapinjärven suosituimmat viljelykasvit 1850 olivat ruis ja kaura: ohran osuus oli 15 prosenttia koko viljelyalasta. Ruista viljeltiin eniten Porlammilla, Rutumissa ja Ingermaninkylässä (jopa 60 prosenttia).
Puitu vilja jauhettiin myllyissä, mutta myllyn ylläpito- ja rakennuskustannukset nousivat usein suuriksi yhdelle tilalle, joten syntyi myllykuntia. Lapinjärven parhaat vesimyllypaikat olivat Koskenkylänjoessa: Porlammilla jalkamyllyjä (vesimyllytyyppi) oli neljä ja muissa kylissä yhteensä neljä jalkamyllyä. Tuulimyllyt yleistyivät 1700-luvulla.
Mariebergin kartanossa oli Lapinjärven ainoa suuri puutarha, jonka pinta-alaksi ilmoitettiin 20 hehtaaria vuonna 1875.
Talous ja elinkeinot > Teollisuus

1700-luvulta aina 1800-luvun puoliväliin asti Lapinjärven ainoa merkittävä oli luutnantti Lorents Glansenstiernan ja raatimies Henrik Schröderin perustama Käkikosken saha. Glansenstierna ja Schröder solmivat vuonna 1744 sopimuksen] sahamyllyn rakentamisesta Koskenkylänjokeen . Sahan perustamisessa ilmeni ongelmia, sillä Koskenkylänjoella muiden kuntien alueella toimineet sahat valittivat asiasta aina kuninkaalle asti. Saha saatiin kuitenkin rakennetuksi vuosina 1753–1754. Sahan toiminta loppui 1820-luvulla, ja rakennus purettiin 1830-luvulla, mutta uusi saha perustettiin jo 1870-luvulla. 1800-luvun lopulla Lapinjärvellä oli kaksi muuta sahaa, sillä myös Lomnäsin kartanolla ja Porlammin kartanolla oli vesivoimalla käyvät sahat. Käkikosken saha asetettiin konkurssiin syksyllä 2007.
Teollistuminen edellytti myös rautateiden kehitystä. Lapinjärvelle rakennettiin Porlammille kaksi rautatieasemaa, Porlammin rautatieasema ja toinen jonka nimi oli Myrskylän rautatieasema. Lapinjärvi osui myös Struven ketjun kohdalle. Lapinjärven Porlammille rakennettiin kaksi kolmiomittauspistettä, Porlom I Tuulensuulle (26°00'15 E 60°42'02 N) ja Porlom II (26°00'12 E 60°42'17 N) Tornikalliolle.
1870-luvulla keksitty separaattori avasi tien meijeriteollisuudelle myös Lapinjärvellä: vuonna 1891 perustettiin Lapinjärven ensimmäinen osuusmeijeri Norrby mejerin. Tämän jälkeen Lapinjärvellä aloitti toimintansa myös seitsemän muuta meijeriä, joista vain Porlammin Osuusmeijeri on toiminnassa nykyäänkin.
1800-luvun loppupuolen jälkeen Lapinjärvellä on toiminut muun muassa tulitikkutehdas, limonaditehtaita, leipomoita sekä tiilitehtaita.
Talous ja elinkeinot > Nykypäivä

Nykyään Lapinjärvellä toimii muutamia pienyrityksiä, kuten leipomo ja meijeri. Lapinjärven maanlaajuisesti kuuluisin yritys kuitenkin lienee Pukaron Paroni -matkailukeskus valtatie 6:n varrella Pukarolla. Pukaron Paronissa vieraili 912 179 kävijää vuonna 2007, ja se on kävijämäärältään Suomen maksuttomien matkailukohteiden kolmanneksi suurin kohde Janakkalan Linnatuulen ja Linnanmäen jälkeen. Yrityspaikkoja Lapinjärvellä oli vuonna 2006 193.
Alkutuotanto on Lapinjärvellä menettänyt 1900-luvulla valta-asemansa palveluille työpaikkojen määrässä. Vuonna 2006 alkutuotanto työllisti 25,0 %, jalostus 16,8 % ja palvelut 56,8 % lapinjärveläisistä. Oman kunnan alueella lapinjärveläisistä kävi töissä 59,4 %.
Lapinjärven suurin työllistäjä on kunta, jonka palveluksessa toimii 208 henkeä, joista opetuspalveluissa 80, sosiaalipalveluissa 64 ja koulutuskeskuksessa 30 työntekijää. Muita suuria työllistäjiä ovat Pukaron Paroni 80:llä, Lapinjärven leipomo 28:lla ja Porlammin osuusmeijeri 12:lla työntekijällä. Aiemmin kymmeniä henkilöitä työllistäneen Arla Ingmanin toiminta Lapinjärvellä päättyi vuonna 2012.
Talous ja elinkeinot > Talous

Lapinjärven kunnallisveroprosentti on 19, kiinteistöveroprosentti 0,3–0,85, kirkollisveroprosentti 1,85.
Talousarvio 2007
Investoinnit
Rahoitus
Talous ja elinkeinot > Liikenneyhteydet

Lapinjärven tärkein pääväylä on vuonna 1961 käyttöönotettu valtatie 6, joka kulkee Lapinjärven läpi, Kirkonkylän eteläpuolelta. Lapinjärven sisällä tärkeimpiä teitä ovat Lapinjärven ja Loviisan välinen seututie 176, seututie 174 Kimonkylästä Artjärven kautta Myrskylään, Porlammilta valtatie 6:lle tuova yhdystie 1771, Artjärven ja Porlammin välinen yhdystie 1732, Myrskylän ja Porlammin välinen yhdystie 1751, Lindkoskelta Ruotsinkylään menevä yhdystie 1791 sekä Kimonkylän ja Iitin välinen yhdystie 3610.
Lapinjärven alueella kulkeva Lahti–Loviisa-rata oli alun perin kapearaiteinen Loviisan–Vesijärven rautatie, joka yhdisti Päijänteen ja Vesijärven vesireitit Suomenlahteen. Radan varrella oleva Lapinjärven rautatieasema, josta on nykyään jäljellä vain kiviset portaat, sijaitsee Rutumissa. Rutumissa ja Lipossa on myös asemarakennukset, mutta ne toimivat nykyään asuinrakennuksina. Lapinjärven kunnan alueella sijaitsee nykyään yksityiskäytössä oleva entinen Myrskylän rautatieasema.
Väestö > Väestörakenne

Lapinjärvi on asukasluvultaan Suomen 237. suurin kunta. Lapinjärven asukasluku oli vuoden 2023 lopussa 2 449 asukasta, mikä on 0,1 prosenttia Uudenmaan maakunnan asukasluvusta. Lapinjärven väkiluku on ollut laskeva 1990-luvulta lähtien. Lapinjärven väestöllinen huoltosuhde oli vuoden 2021 lopussa 81,9 prosenttia, mikä on noin 29,8 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Uudellamaalla keskimäärin. Alle 15-vuotiaita Lapinjärven väestöstä on 16,2 prosenttia. Työikäisiä Lapinjärvellä on 63,4 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 17,4 prosenttia. Vieraskielistä väestöä Lapinjärvellä oli vuonna 2021 yhteensä 170 eli 6,6 prosenttia kaupungin asukkaista.
Väestö on keskittynyt kunnan ainoaan taajamaan Kirkonkylään ja Porlammille, joka oli aiemmin tilastollinen taajama. Muita suurempia asutuskeskuksia ovat Pukaro, Heikinkylä, Lindkoski ja Ingermaninkylä, joissa on yli 200 asukasta. Lapinjärven taajama-aste vuoden 2008 alussa oli 27,2 %.
Väestö > Kielisuhteet

Lapinjärvi on ollut jo monta sataa vuotta kaksikielinen kunta: 1800-luvulla suomenkieliset asuivat Kimonkylän ja Porlammin alueella ja ruotsinkieliset asuttivat muut kylät. Vuonna 1853 suomenkielisiä oli Lapinjärven asukkaista noin 35,8 %. Prosenttimäärä ei muuttunut ennen 1900-lukua alkua suuremmin, mutta tämän jälkeen suomenkielisen väestön määrä nousi paljon, mikä johtui suomenkielisten maatyöläisten muutosta Lapinjärvelle. 1940-luvulla suomenkielisten osuus ohitti ruotsinkielisten. Nykyään noin kaksi kolmannesta Lapinjärven asukkaista on suomenkielisiä. Kieliraja kulkee suurin piirtein niin, että Porlammin, Kimonkylän, Pukaron ja Rutumin asukkaista suurin osa puhuu äidinkielenään suomea. Kirkonkylän tilanne on suurin piirtein tasan.
Väestö > Uskonnolliset yhteisöt

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Lapinjärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Lapinjärven suomalainen seurakunta (liitetään Agricolan suomalaiseen seurakuntaan 2019)
Lapinjärven ruotsalainen seurakunta, ruots. Lappträsks svenska församling (liitetään Agricolan ruotsalaiseen seurakuntaan, ruots. Agricola svenska församling, 2019)
Nämä seurakunnat kuuluvat Loviisanseudun seurakuntayhtymään (ruots. Lovisanejdens kyrkliga samfällighet). Uudet vuoden 2019 alussa aloittavat seurakunnat Agricolan suomalainen seurakunta ja Agricolan ruotsalainen seurakunta toimivat myös Loviisan kaupungin alueella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Lapinjärven alueella toimii Kotkan ortodoksinen seurakunta.
Väestö > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Lapinjärven kunnan nykyisellä alueella.
Lapinjärven seurakunta (ruots. Lappträsks församling, jaettu Lapinjärven suomalaiseksi ja ruotsalaiseksi seurakunnaksi 1950)