stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nenad Tomović

Nenad Tomović (s. 30. elokuuta 1987 Kragujevac, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SPAL:ia lainalla Chievo Veronasta. Hän on pelannut Serbian maajoukkueessa vuosina 2008–2015.
Tomović siirtyi vuonna 2009 kotimaastaan Italiaan, jossa hän on edustanut Genoaa, Leccea, Fiorentinaa, Chievo Veronaa ja SPAL:ia. Hän on pelannut Italian Serie A:ssa 246 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Tomović pelasi Serbian maajoukkueessa ensimmäisen kerran joulukuussa 2008 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Hän on pelannut 22 A-maaottelua eikä ole tehnyt niissä yhtään maalia. Viimeisimmän maaottelunsa hän on pelannut marraskuussa 2015.
Nenad Stekić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nenad Stekić |  Nenad Stekić |  Nenad Stekić |  |
Maa:   Jugoslavia
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1974 | pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Praha 1978 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sindelfingen 1980 | pituushyppy |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Sofia 1977 |  pituushyppy |  |
Nenad Stekić (serb. Ненад Стекић, 7. maaliskuuta 1951 Belgrad – 18. heinäkuuta 2021 Belgrad) oli Jugoslaviaa edustanut pituushyppääjä.
Stekić sijoittui kolmanneksi junioreiden EM-kilpailuissa 1970 tuulituloksella 751 cm. Hän sai hopeaa Rooman EM-kilpailuissa 1974 hypättyään 805. Montrealin olympialaisissa 1976 hän oli kuudes. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän saavutti jälleen hopeaa tuloksella 812. Vuonna 1980 hän oli toinen Sindelfingenin EM-hallikilpailuissa hypättyään 791, mutta karsiutui loppukilpailusta Moskovan olympialaisissa. Hän sijoittui viidenneksi Ateenan EM-kilpailuissa 1982 ja Helsingin MM-kisoissa 1983. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän karsiutui loppukilpailusta.
Stekić sai universiadeissa kultaa 1977 ja hopeaa 1975. Hän voitti pituushypyn Välimeren kisoissa 1975 ja 1979 sekä Balkanin kisoissa 1973, 1974, 1976, 1978, 1979 ja 1980. Jugoslavian-mestaruuden hän voitti 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1983 ja 1985.
Stekić hyppäsi Euroopan ennätyksen 845 cm Montrealissa 25. heinäkuuta 1975. Se kesti maanosan ennätyksenä vuoteen 1980 saakka.
Mélanie Laurent

| Mélanie Laurent |
| --- | --- |
 Mélanie Laurent Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1983 (ikä 41) Pariisi, Ranska
Ammatti:  laulaja, käsikirjoittaja, näyttelijä, pianisti, ohjaaja
Puoliso:  Julien Boisselier (2005–2009)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:   Kunniattomat paskiaiset  Paris  Suuri puhallus  Enemy 
Palkinnot
 Lupaavimman naisnäyttelijän César   2006 Je vais bien, ne t'en fais pas 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mélanie Laurent (s. 21. helmikuuta 1983 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Laurent tunnetaan erityisesti Quentin Tarantinon ohjaamasta elokuvasta Kunniattomat paskiaiset, jossa hän esittää nuorta juutalaista Shosanna Dreyfusia, joka pyörittää väärän identiteetin turvin pientä elokuvateatteria natsi-Saksan miehittämässä Pariisissa.
Varhainen elämä

Laurent syntyi Pariisissa ballerina-äidin ja ääninäyttelijä-isän (Simpsonien ranskankielisen version Ned Flandersin ääni) perheeseen. Hän vietti lapsuutensa Pariisin 9. arrondissementissa.
Laurent on etnisyydeltään juutalainen. Hänen sukujuurensa ulottuvat aškenaseihin ja Tunisian sefardeihin. Natsit karkottivat Laurentin isoisän maasta. Hänen äidin puoleiset isovanhempansa olivat elokuvajulistepiirtäjiä.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Laurent vastaanotti lupaavimman naisnäyttelijän César-palkinnon elokuvasta Je vais bien, ne t'en fais pas (2006). Vuonna 2008 hänen käsikirjoittamansa ja ohjaamansa lyhytelokuva De moins en moins oli ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi.
Valikoitu filmografia

Kun sydän lakkaa lyömästä (2005)
Je vais bien, ne t'en fais pas (2006)
L’amore nascosto (2007)
Paris (2008)
Kunniattomat paskiaiset (2009)
Konsertti (2009)
Suuri puhallus (2013)
Enemy (2013)
Natalja Ištšenko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Natalja Ištšenko Wikimedia Commonsissa
Natalja Korosteljova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Natalja Korosteljova, Tour de Ski, Praha 2007 |  Natalja Korosteljova, Tour de Ski, Praha 2007 |  Natalja Korosteljova, Tour de Ski, Praha 2007 |  |
Maa:   Venäjä
Naisten hiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | parisprintti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2003 | 4 × 5 km viesti |  |
Natalja Sergejevna Korosteljova (ven. Наталья Сергеевна Коростелёва, s. 4. lokakuuta 1981 Perm) on venäläinen maastohiihtäjä, viestin MM-pronssimitalisti.
Korosteljova on kilpaillut kansainvälisellä tasolla kaudesta 2001–2002 lähtien. Hän hiihti avausosuuden Venäjän pronssijoukkueessa Val di Fiemmen MM-kisojen 2003 4 × 5 kilometrin viestissä. Henkilökohtaisessa sprinttikilpailussa (v) hän oli yhdeksäs ja 10 kilometrillä (p) viidestoista. Samalla kaudella hän sijoittui Alena Sidkon kanssa toiseksi parisprintin maailmancup-kilpailussa Asiagossa.
Korosteljova oli Sapporon MM-kilpailuissa 2007 10 kilometrillä (v) kymmenes ja yhdistelmäkilpailussa yhdestoista. Kauden 2007–2008 maailmancupin ensimmäisessä parisprintissä Düsseldorfissa hän sijoittui Natalja Matvejevan kanssa toiseksi. Rybinskin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli toinen ja sprintissä kolmas. Tour de Skillä hän sijoittui toiseksi Asiagon sprinttikilpailussa. Kaudella 2008–2009 hän voitti Matvejevan kanssa parisprintin Düsseldorfissa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä kymmenes.
Kaudella 2009–2010 Korosteljova oli Düsseldorfin vapaan sprintissä toinen. Tour de Skillä hän oli Oberhofin prologissa toinen ja voitti Prahan vapaan sprintin. Vancouverin olympialaisissa hän oli parisprintissä Irina Hazovan kanssa pronssilla ja henkilökohtaisessa sprintissä kahdestoista. Holmenkollenin maailmancup-sprintissä hän oli kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2011–2012 hän oli Düsseldorfin parisprintissä kolmas ja Moskovan vapaan hiihtotavan sprintissä toinen.
Korosteljovalla on yksi lapsi.
Aiheesta muualla

Natalja Korosteljova FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Muskariini

| Muskariini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,5-anhydro-1,4,6-trideoksi-6-(trimetyyliammonio)-D-ribo-heksitoli
CAS-numero:  300-54-9
PubChem CID:  9308
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H20NO2+
Moolimassa:  174,26 g/mol
Liukoisuus veteen:  liukenee veteen
Muskariini on väritön, hygroskooppinen, vesiliukoinen ja huoneenlämmössä kiinteä yhdiste. Muskariini esiintyy luontaisesti tietyissä sienilajeissa, kuten punakärpässienessä ja risakkaissa. Oswald Schmiedeberg eristi muskariinin punakärpässienestä ja kuvasi sen farmakologisia ominaisuuksia vuonna 1869. Muskariini oli ensimmäinen koskaan tutkittu parasympatomimeetti.
Vaikutukset elimistössä

Muskariini on muskariinireseptorin agonistina, joka jäljittelee elimistön oman välittäjäaineen asetyylikoliinin toimintaa.
Muskariini aiheuttaa elimistössä tyypillisiä kolinergisia reaktioita. Verisuonet laajenevat, verenpaine laskee ja sydämen lyöntitiheys hidastuu. Keuhkoputket supistuvat ja limaneritys lisääntyy, mikä voi vaikeuttaa hengitystä etenkin astmaatikoilla. Muskariinireseptoriagonistit lisäävät tuntuvasti syljen eritystä. Samoin lisääntyvät hiki- ja kyynelrauhasten sekä nenänielun rauhasten, mahalaukun ja suolen limakalvojen rauhasten eritystoiminta. Muskariinilla ei ole vaikutusta keskushermostoon, koska se ei läpäise veri-aivoestettä positiivisesti varautuneen typpiatominsa vuoksi.
Myrkytysoireet

Muskariinimyrkytyksen oireet alkavat 15–30 minuutin kuluessa sienen nauttimisesta lisääntyneellä syljenerityksellä, hikoilulla ja kyyneleiden erityksellä. Suurella annostuksella näitä oireita seuraa vatsakipu, voimakas pahoinvointi, ripuli, sumeneva näkökenttä sekä hengityksen työläys. Varsinainen myrkytystila seuraa yleensä kahden tunnin sisällä aineen nauttimisen jälkeen. Myrkytyksissä kuolemantapaukset ovat harvinaisia, mutta vakavissa tapauksissa se on mahdollista sydämen tai hengityselimistön pettäessä.
Muskariinimyrkytyksissä vasta-aineena käytetään atropiinia, joka salpaa muskariinireseptoreja eli on muskariinireseptoriantagonisti.
Aiheesta muualla

The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Muscarine (englanniksi)
PubChem: Muscarine (englanniksi)
KEGG: Muscarine (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Muscarine (englanniksi)
Nicolas Maranda

Nicolas Maranda (s. 15. marraskuuta 1967 Auckland, Uusi-Seelanti) on kanadalainen laulaja, sanoittaja, säveltäjä, muusikko ja levytuottaja, joka asuu Montrealissa. Hän yhdistää sävellystyylissään akustisia, sähköisiä ja elektronisia aineksia. Hänen sävellyksiään on ilmestynyt levyinä, ja hän on säveltänyt myös musiikkia televisiosarjoihin ja elokuviin. Hänen tuottamansa levyt yltävät house-musiikista tangoon ja rockista arabialaiseen musiikkiin. Hän käyttää levytyksissään tavanomaisten soittimien lisäksi mm. oudia ja didgeridoota. Hän on esiintynyt Pohjois-Amerikassa, Haitilla, Euroopassa, Lähi-idässä, Australiassa ja jopa Pohjoisnavalla ja Itä-Timorin viidakossa.
Marandan vanhemmat ovat suomalainen antropologi Elli-Kaija Köngäs-Maranda ja kanadalainen antropologi Pierre Maranda.
Aiheesta muualla

Nicolas Marandan sivusto (englanniksi, ranskaksi)
Mogao-luolat

Mogao-luolat ulkopuolelta
Seinämaalaus 900-luvun puolivälistä jaa.
Mogao-luolat (kiin.: 莫高窟; pinyin: Mògāo Kū) on 492 temppelin kokonaisuus Kiinassa, Gansun maakunnassa lähellä Dunhuangin kaupunkia. Luolat tunnetaan myös nimellä Tuhannen buddhan luolat (kiin.: 千佛洞; pinyin: Qiānfó Dòng).
Legendan mukaan buddhalaismunkki Le Zun sai vuonna 366 jaa. näyn tuhannesta Buddhasta ja suostutteli varakkaan silkkitien pyhiinvaeltajan rahoittamaan ensimmäisen temppelin.[lähde? ] Temppeliluolien määrä kasvoi lopulta yli tuhannen. Luolat olivat kooltaan 9–70 neliömetriä ja korkeus vaihteli 1,5–5 metrin välillä. Luolien lisäksi valmistettiin 2 400 savipatsasta. Patsaita ei veistetty, koska vuoren hauras kivi ei soveltunut siihen. Patsaista korkein on 33 metriä korkea. 300–1300-luvuilla buddhalaiset munkit kokosivat paikkaan kirjoituksia ja pyhiinvaeltajat maalasivat luoliin seinämaalauksia, jotka peittävät 42 000 neliömetrin alan. Luolat hylättiin 1300-luvulla.
Buddhalaiset munkit arvostivat askeettista elämää, ja uskoivat kaukaisten luolien auttavan valaistumisessa. Maalaukset toimivat meditaation apuna, valaistuksen etsimisen kuvallisina esityksinä ja buddhalaisen uskonnon opetusvälineinä lukutaidottomille kiinalaisille.
Nykyisin eroosio ja ihmisen toiminta ovat tuhonneet kompleksia. Mogao-luolat ovat tärkeä matkailukohde ja arkeologisen tutkimushankkeen kohde. Luolista tuli Unescon maailmanperintökohde vuonna 1987.
Kätketty kirjasto

Vuonna 1899 kiinalainen taolainen Wang Yuanlu löysi valtavan, kätketyn huoneen erään temppelin seinän takaa. Kyseessä oli pienehkö huone, joka oli täytetty kirjoituskääröillä. Kirjoitukset ajoittuivat vuosien 406–1002 välille, joista viimeksi mainittu vastasi suunnilleen kirjaston umpeenmuuraamisajankohtaa. Kirjoitusten lisäksi kammiosta löytyi maalauksia. Teoksiin kuului vanhoja kiinalaisia hamppupaperikääröjä, tiibetiläisiä kääröjä sekä maalauksia hamppukankaalle, silkille ja paperille. Kirjoitusten aiheet vaihtelivat kanonisoiduista buddhalaisista teksteistä apokryfisiin teksteihin, rukouskirjoihin, kungfutselaisiin teksteihin, taolaisiin teksteihin, Kiinan hallituksen tuottamiin teksteihin, hallintodokumentteihin, runokokoelmiin, hakemistoihin ja kalligrafian opetusteksteihin.[lähde? ] Teokset olivat säilyneet hyvin kuivan ilman ansiosta.
Huhut löydöstä kulkivat eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden korviin. Ensimmäisenä ehti Sir Aurel Stein vuonna 1907. Stein ja Paul Pelliot veivät suuret määrät kirjoituskääröistä Eurooppaan tukemalla Wangin pyhäkköalueen entisöintihanketta. Myöhemmin kääröjä veivät japanilainen Otani Kozui ja venäläinen Sergei F. Oldenburg. Näistä Stein vei määrällisesti suurimman kokoelman, joka kuitenkin sisälsi muun muassa sadoittain kopioita timanttisutrasta, sillä Stein ei osannut lukea kiinaa.[lähde? ] Loput kiinankieliset kirjoitukset vietiin Pekingiin. Nykyään löydöt ovat esillä maailman merkittävimpiin kuuluvissa museoissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Radio86.fi: Mogao-luolat – Tuhat vuotta buddhalaista taidetta
Tue Dunhuang-dokumenttien restaurointia (Arkistoitu – Internet Archive)
Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kulangsu: historiallinen kansainvälinen siirtokunta
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa - Xidi ja Hongcun
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema
Mäntsälän Viikkouutiset

Mäntsälän Viikkouutiset on Mäntsälässä kerran viikossa torstaisin ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Vastaavana päätoimittajana Pentti Kiiski. Lehti kuuluu Lehtiyhtymä-konserniin. Paikkakunnalla ilmestyy lisäksi samaan yhtymään kuuluva tilattava paikallislehti Mäntsälä-Lehti ja toinen ilmaisjakelulehti Mäntsälän Uutiset.
Aiheesta muualla

Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Mäntsälän kirkko

| Mäntsälän kirkko |
| --- | --- |
 Mäntsälän kirkko, sankarihaudat
Sijainti:  Vanha Porvoontie 8, Mäntsälä
Seurakunta:  Mäntsälän seurakunta
Rakentamisvuosi:  1866
Suunnittelija:  Ernst Lohrmann ja Jean Wik
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  1500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mäntsälän kirkko on Mäntsälässä sijaitseva kirkko, joka on valmistunut vuonna 1865 ja vihitty käyttöön vuonna 1866. Sen ovat suunnitelleet intendentinkonttorissa arkkitehdit Ernst Lohrmann ja Jean Wik, joka on suunnitellut myös Orimattilan kirkon. Rakennustyyliltään Mäntsälän kirkko on länsitornillinen pitkäkirkko.
Kirkon alttaritaulun "Paimenten kumarrus" (1861) on tehnyt saksalainen Bernhard Reinholdin ja sen on lahjoittanut Mäntsälän kirkolle paikallisen Ylikartanon omistaja Hugo von Qvanten vuonna 1874. Alttaritaulun kehysten kultauksen maksoivat paikkakunnan muut säätyläiset.
Mäntsälän kirkosta löytyy neljän vahvasti paikalliseen kartanolaiskulttuuriin liittyvän aatelisen hautajaisvaakunat. Omat vaakunansa kirkkoon ovat saaneet Hautjärven kartanon omistaja luutnantti von Vietinghoffin sekä Mäntsälän kartanoon historiaan liittyneet Anders Möller, Peter Nassokin ja Johan Thewitz.
Mäntsälän kirkkoa kunnostettiin viimeksi vuonna 1991, jolloin kirkkoon saatiin Koivisto-seuran lahjoituksena kookas kullatusta pronssista tehty kattokruunu, joka oli vuodesta 1903 saakka koristanut Koiviston kirkkoa.
Kirkon ulkopuolella on sankarihauta-alue ja sen yhteydestä professori Heikki Varjan tekemä muistomerkki ”Karjalan neito” Karjalaan jääneiden vainajien muistoksi. Kirkossa on myös muistomerkki vuoden 1918 sisällissodan molemmille osapuolille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mäntsälän kirkko Wikimedia Commonsissa
Mäntsälän kirkon historia Päijät-Hämeen museoverkon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
Turonit

Turonien lyöttämiä kolikoita
Turonit (lat.  Turoni ) olivat Galliassa asunut kelttiläinen heimo. Toursin kaupunki on nimetty heidän mukaansa.
Turonit osallistuivat Vercingetorixin johtamaan kansannousuun vuonna 52 eaa. ja lähettivät 8000 miestä gallialaisten liittoutuman avuksi.
Mäntsälän helluntaiseurakunta

| Mäntsälän helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1969
Pastori:  Jari Hannila
Pääkirkko:  Karhulankuja 5 Mäntsälä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäntsälän helluntaiseurakunta on vuonna 1969 perustettu mäntsäläläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Mäntsälän keskustassa Karhulankujalla. Seurakunta toimii itsenäisenä paikallisseurakuntana helluntaiherätyksen piirissä. Seurakunnan johtajana toimii Jari Hannila.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, ruoka-apu, musiikkitoimminta, kotisolutoiminta, päihdetyö, vankilatyö, koulutyö sekä lähetyskirpputori.
Historia

Helluntaiherätys saapui Mäntsälään toisen maailmansodan jälkeen. Itsenäinen helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1969 ja seurakunta avasi oman rukoushuoneen kirkonkylälle helmikuussa 1981. Seurakunnan nykyinen helluntaitemppeli valmistui vuonna 1995.
Mäntsälän jäähalli

| Mäntsälän Jäähalli |
| --- | --- |
 Mäntsälän Jäähalli vuonna 2024.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Veteraanitie 4, Mäntsälä
Avattu:  2003
Remontoitu:  Laajennus ja perusparannus 2021
Omistaja:  Mäntsälän Jäähalli Oy
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mäntsälän jäähalli on Mäntsälässä sijaitseva jäähalli.
Hallin peruskivi muurattiin vuonna 2003 ja se valmistui samana vuonna. Vuonna 2021 jäähallin laajennus valmistui, jonka myötä sen tiloihin lisättiin toinen kaukalo ja keilahalli.
Mäntsälän Jää-Tiikerit harjoittelevat ja pelaavat kotiottelunsa Mäntsälän jäähallissa. Mäntsälän jäähalli on myös taitoluisteluseura Mäntsälän Jäätaitureiden kotiareena.  Jäähallin toisen kaukalon (kaukalo 2) kaksi rataa mahdollistavat myös curlingin harrastamisen. Jäähallin käyttäjiä palvelevat myös peilisali ja kuntosali. Jäähallin yhteydessä toimii myös kahvila-ravintola joka ylläpitää keilahallia sekä kesäisin hallin pihalla minigolf-rataa.
Kaukalo 1: mitat 56 m x 26 m / 400 henkilön istumakatsomo.
Kaukalo: 2: mitat 58 m x 28 m / 120 henkilön parvikatsomo.
Aiheesta muualla

Mäntsälän jäähallin kotisivut
Nikki (televisiosarja)

Nikki oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota The WB esitti vuosina 2000–2002. Sarjan tähtenä oli Nikki Cox, joka näytteli lasvegasilaista showtyttöä Nikki Whitea. Sarjaa tuotettiin 41 jaksoa, mutta niistä lähetettiin televisiossa vain 36.
Nick von Esmarch näytteli Nikkin aviomiestä, showpainija Dwight Whitea. Toby Huss näytteli Jupiteria, Susan Egan Marya, Brad William Henke Thoria ja Christine Estabrook Marionia.
Yhtenä sarjan pääaiheena oli Dwightin äidin jatkuva viha Nikkiä kohtaan, koska tämä ”houkutteli” Dwightin menemään naimisiin kanssaan. Hän uskoi poikansa olleen tarkoitettu paremmalle ja kunniallisemmalle uralle kuin showpainijaksi.
Aiheesta muualla

Nikki Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Muumit Rivieralla

| Muumit Rivieralla |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Xavier Picard
Käsikirjoittaja:  Leslie Stewart Annina Enckell Hanna Hemilä Xavier Picard Beata Harju
Perustuu:  Tove Janssonin Muumi-sarjakuvaan Muumiperhe Rivieralla
Tuottaja:  Hanna Hemilä
Säveltäjä:  Jean de Aguira
Leikkaaja:  Thomas Belair
Pääosat:  Kris Gummerus Maria Sid Mats Långbacka Alma Pöysti Ragni Grönblom Carl-Kristian Rundman Christoffer Strandberg Irina Björklund CG Wentzel Beata Harju
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Handle Productions Oy
Levittäjä:  Indie Sales
Ensi-ilta:   10. lokakuuta 2014 
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  suomi ruotsi englanti 
Budjetti:  3 467 293 €
Tuotto:  1 538 160 € (2014)
Katsojat:  178 502 (Suomessa)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muumit Rivieralla (ruots. Muminfamiljen på Rivieran, engl. Moomins on the Riviera) on vuonna 2014 suomalais-ranskalaisena yhteistyönä valmistunut Xavier Picardin ohjaama animaatioelokuva. Elokuva perustuu Tove Janssonin Muumi-sarjakuvaan Muumiperhe Rivieralla (ruots. Familjen lever högt).
Tuotanto

Elokuvan budjetti oli yli 3,4 miljoonaa euroa, josta 800 000 euroa oli Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea.
Vastaanotto

Muumit Rivieralla oli ilmestymisviikonloppunaan 10.–12. lokakuuta 2014 Suomen katsotuin elokuva noin 28 500 katsojalla ja jatkoi katsotuimpana myös toisella viikollaan. Kaikkiaan elokuvan näki Suomessa lähes 180 000 katsojaa ja se oli vuoden 2014 kuudenneksi katsotuin elokuva. Muumit Rivieralla on Suomen kolmanneksi katsotuin kotimainen animaatioelokuva.
Ääninäyttelijät

Ääninäyttelijät ovat samat suomeksi ja ruotsiksi.
| Hahmo | Suomen- ja ruotsinkielinen ääninäyttelijä |
| --- | --- |
Muumipeikko: Kris Gummerus
Muumimamma: Maria Sid
Muumipappa: Mats Långbacka
Niiskuneiti: Alma Pöysti
Pikku Myy ja kissanpentu: Ragni Grönblom
Markiisi Mongaga: Carl-Kristian Rundman
Clark Tresco: Christoffer Strandberg
Audrey Glamour: Irina Björklund
Nuuskamuikkunen ja Surku: Carl-Gustaf Wentzel
Mymmeli: Beata Harju
Samu, Samun serkku, virkamies ja kissakoira: Paavo Kerosuo
myyjätär: Katariina Lohiniva
krupieeri: Martin Bahne

Lisäksi sivurooleissa: Frank Skog, Helene Qvist, Peppe Forsblom, Carla Rindell, Markus Degerman.
Dubbauksen on tehnyt Tuotantotalo Werne.