stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S Apollo (1970)

| M/S Apollo |
| --- | --- |

Tyyppi:  matkustaja-autolautta
IMO-numero:  7006314
Rakennustelakka:  Meyer Werft, Papenburg, Saksa
Vesillelasku:  19. joulukuuta 1969
Luovutettu:  2. toukokuuta 1970
Status:  Romutettu 2021
Tekniset tiedot
Pituus:  108,72 m
Leveys:  17,25 m
Korkeus:  38 m
Syväys:  4,6 m
Bruttovetoisuus:  4238 (Apollo) lähde? brt
Nettovetoisuus:  1814 (Apollo) lähde? nrt
Bruttovetoisuus (GT):  4371 (Olau Kent)
Nettovetoisuus (NT):  2125 (Olau Kent)
Jääluokitus:  1A
Nopeus:  34 km/h
Nopeus:  18,5 kn
Hyttejä:  222
Matkustajia:  1200
Autokapasiteetti:  260
Sisaralukset:  Papenburgin sisaret
M/S Apollo (IMO 7006314) valmistui vuonna 1970 Viking Linen ruotsalaiselle osakasvarustamolle Rederi AB Slitelle. Laivan valmisti rakennusnumerolla 560 saksalainen Meyer Werftin telakka. M/S Apollo oli ensimmäinen yhdeksästä ”Papenburgin sisaruksiksi” kutsutusta aluksesta, joita toimitettiin Viking Linen eri osakasvarustamoille vuosina 1970–1974 kaikkiaan kuusi alusta, sekä lisäksi meksikolaiselle laivanvarustamolle kolme alusta.
Alus

Pitkän uransa aikana alukselle on tehty useita teknisiä ja sisustuksellisia uudistuksia, joten seuraavat tiedot kuvaavat alkuaikojen Apolloa ellei toisin mainita.
Apollon sisätilat suunnitteli sisustusarkkitehti Robert Tillberg, mutta aluksen ulkoisista muodoista vastasi valmistajatelakka. Apollon kullakin kannella oli oma erityistehtävä, mikä oli uutuus 1970-luvun laivanrakennuksessa. Yksi kansi oli varattu hiljaiseksi tilaksi hyttejä varten. Ruokasalit, kahvilat ja salongit sijaitsivat ravintolakannella ja omalla kannellaan olivat myös baari ja tanssisalonki. Matkustajien käytössä oli suurmyymälä (super-market) ja useita pienempiä myyntipisteitä sekä tietenkin sauna. Pikkulapsia varten oli hoitohuone ja vanhemmille lapsille oma leikkitila.
Valmistuessaan Apollossa oli 99 hyttiä, joissa oli vuode 222 matkustajalle. Lentokoneistuimen kaltaisia nojatuoleja oli 102 kappaletta ja istuinpaikkoja kansilla kaikkiaan 840. Kaikkiaan alus sai kuljettaa 1 200 matkustajaa. Henkilöautoja Apollo pystyi ottamaan 260–270 kappaletta tai niiden sijaan 26 yhdistelmäajoneuvoa. Autokannen korkeus oli 4,3 metriä ja pinta-ala 2 500 neliömetriä. Peräportin leveys oli 8 m ja korkeus 4,4 m, keulaportti oli 4 m:n levyinen ja 4,4 m:n korkuinen.
Apollo oli jaettu 13 vedenpitävään osastoon ja paloturvallisuutta paransi sprinklerijärjestelmä. Aluksen keulapaksunnoksen eli bulbin, jonka tilavuus on 75 m3, lasketaan nopeuttavan aluksen kulkua 0,5–0,75 solmua (0,9–1,4 km/h).
Koneisto

Apollossa oli alkujaan kaksi Kölnissä valmistettua 12-sylinteristä Klöckner-Humboldt-Deutz SBV 12 M 350 V-mallista dieselmoottoria, joiden yhteisteho oli 5 884 kW (8 000 hv). Moottorien kierrosnopeus oli 350 kierrosta minuutissa, sylinterien halkaisija 400 mm ja iskun pituus 500 mm.
Vuonna 1982 alusta uudistettiin ja pääkoneiksi tuli kaksi saksalaisen MAN AG -yhtiön valmistamaa 9-sylinteristä dieselmoottoria. Niiden yhteisteho on 6 620 kW (9 000 hv), sylinterien halkaisija 320 mm ja iskun pituus 360 mm.
Valmistuessaan aluksessa oli kolme Deutz-apukonetta, joiden yhteisteho oli 1 765 kW (3 x 800 hv = 2 400 hv). Myös hätädieselaggregaatti oli Deutz-merkkinen. Apollon kaksi KaMeWa-potkuria pyörivät 350 kierrosta minuutissa. Keulassa olevan Jartram-ohjauspotkurin teho oli 474 kW (645 hv) ja peräsinkone oli Tenfjord-merkkinen.
Aluksen vaiheet > Apollo

Aluksen kastoi Apolloksi Sliten hallituksen puheenjohtajan Carl Bertil Myrstenin puoliso Isabella Myrsten. Slite-varustamon omistaman aluksen kotisatama oli Slite ja se liikennöi Ruotsin lipun alla tunnuksenaan SEWD. Alusta käytettiin vuosien 1970–1975 välisenä aikana Viking Linen Naantali–Maarianhamina–Kapellskär- sekä myöhemmin muun muassa Turku–Maarianhamina–Tukholma-reiteillä.
Aluksen vaiheet > Olau Kent

Keväällä 1976 Apollo myytiin Tanskaan Olau Linelle, jolloin sen kotisatamaksi tuli Ribe ja tunnukseksi OUTW. Alus sai tällöin nimekseen Olau Kent ja se liikennöi Tanskan lipun alla. Se liikennöi Alankomaiden Vlissingenin ja Ison-Britannian Sheernessin välillä.
Aluksen vaiheet > Gelting Nord

Vuonna 1980 omistajaksi tuli tanskalainen Nordisk Faergefart ja kotisatamaksi Faborg. Tanskan lipun alla liikennöinyt alus sai nimekseen Gelting Nord ja se kuljetti 222 hyttimatkustajaa ja 638 kansimatkustajaa.
Aluksen vaiheet > Benodet

Vuonna 1984 alus vuokrattiin Brittany Ferriesille ja sai nimekseen Benodet. Sen kotisatamaksi tuli Nassau. Nordisk Faergefartin edelleen omistama alus siirrettiin Bahaman lipun alle, jolloin sen tunnukseksi tuli C6ZJ. Benodet kuljetti 254 hyttimatkustajaa ja 746 kansimatkustajaa. Se liikennöi Plymouthin ja Ranskan Bretagnessa sijaitsevan Roscoffin välillä.
Aluksen vaiheet > Corbiére

Vuonna 1985 aluksen nimeksi tuli Corbiére. Sen sijaan aluksen omistaja, lippu, kotisatama ja tunnus pysyivät entisinä. Alus palasi uudelleen Suomen liikenteeseen vuonna 1991 Corbiére-nimisenä. Viron alusrekisteriin merkittynä se kulki Helsinki–Tallinna-välillä.
Estonian New Line -varustamon piti aloittaa 2. marraskuuta 1992 liikennöinti Helsingin ja Tallinnan välillä kahdella aluksella. Corbiéren saaman konevian vuoksi varustamon toinen alus, M/S Roslagen, joutui ajamaan Corbiéren vuorot. Corbiéren konevika saatiin korjatuksi Sompasaaressa, mutta kun alusta seuraavana päivänä oltiin siirtämässä Eteläsatamaan, se sai pohjakosketuksen, muttei pahoja vaurioita.
Aluksen vaiheet > Apollo

Suomen lipun alle laiva siirtyi vuoden 1995 aikana, minkä yhteydessä se myös kastettiin uudelleen alkuperäiselle nimelleen. Helsinki–Tallinna-välillä aluksella liikennöi usea varustamo: Estonian New Line, Tallink ja Eestin Linjat. M/S Apollo myytiin Suomesta Kanadaan 2000, jossa se on liikennöinyt eri omistajilla. 25. helmikuuta 2019 alus törmäsi laituriin Godboutissa, Quebecin provinssissa Kanadassa, jolloin sen keulavisiiriin tuli niin suuri reikä että alus menetti merikelpoisuutensa. Vuonna 2019 uutisoitiin, että alus puretaan sisältä ja upotettaisiin sukelluskohteeksi.  Aluksen upotus olisi tullut liian kalliiksi voittoa tavoittamattomalle yhdistykselle, pelkästään laivassa olleen asbestin poistaminen olisi maksanut 1,7 miljoonaa Kanadan dollaria, joka oli yhtä paljon kuin mitä oli varattu koko projektin toteuttamiseen. Alus myytiin romuttamolle yhdellä Kanadan dollarilla, marraskuussa 2020.
Aiheesta muualla

http://www.faktaomfartyg.se/apollo_1970.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Eckerö Line
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  Finbo Cargo  Finlandia 
Entiset alukset:  Alandia  Apollo  Nordlandia  Translandia 
Viking Line
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  Gabriella  Cinderella  Viking Glory  Viking Grace  Viking XPRS 
Entiset alukset:  Amorella  Apollo (1970)  Apollo III  Athena  Aurella  Boge  Diana  Diana II  Drotten  Isabella  Kalypso  Kapella  Linden  Marella  Mariella  Olympia  Rosella  Slite  Thor Viking  Turella  Viking  Viking 1  Viking 2  Viking 3  Viking 4  Viking 5  Viking 6  Viking Saga  Viking Sally  Viking Song  M/S Ålandsfärjan  S/S Ålandsfärjan 
Tilatut alukset, joita ei koskaan toimitettu:  Viking ADCC  Europa  Hansa Express 
Entiset osakasvarustamot:  Vikinglinjen  Slite  SF Line  Sally  Ålandsfärjan 
Muuta: Ville Viking
FSP For Surface Protection

| FSP For Surface Protection |
| --- | --- |

Tunnuslause:  For Surface Protection
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1964
Toimitusjohtaja:  Juha Ranta
Kotipaikka:   Vantaa, Suomi
Toimiala:  pintakäsittely
Liikevaihto:  14 milj. € (Suomi) (2023)
Henkilöstö:  119 (Suomi) (2023)
Kotisivu:  www.fspcorp.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
FSP For Surface Protection Oy on Euroopan suurimpia teolliseen pintakäsittelyyn ja korroosionestoon erikoistuneita yrityksiä. FSP tarjoaa pintakäsittely- ja engineering-palveluja sekä erilaisia lisäarvopalveluja. Yrityksellä on yhteensä noin 15 toimipistettä Suomessa, Irlannissa, Virossa ja Puolassa.
Yrityksellä on tytäryhtiöt FSP For Surface Protection Finland Oy Suomessa, FSP Steel Painting Oü Virossa, Steel Painting Sp. Z o.o Puolassa ja For Surface Protection Ltd Irlannissa.
Yhtiön johtamisjärjestelmä on sertifioitu laatu-, ympäristö-, työturvallisuus- sekä terveysstandardien ISO 9001, ISO 14001 ja ISO 45001 mukaisesti.
Mazurek Dąbrowskiego

| Mazurek Dąbrowskiego |
| --- | --- |
 Kansallislaulun nuotit
Valtio:   Puola
Säveltäjä:  kiistanalainen
Sanoittaja:  Józef Wybicki
Suomenkielinen nimi:  Dąbrowski-masurkka
   Kansallislaulu soitettuna 
Mazurek Dąbrowskiego (suom. "Dąbrowski-masurkka") on Puolan kansallislaulu, joka tunnetaan paremmin nimellä Jeszcze Polska nie zginęła (suom. ”Sortunut ei Puola vielä”). Tekstin on kirjoittanut Józef Wybicki Italian Lombardiassa vuonna 1797, seurattuaan maanpaossa eläneen Jan Henryk Dąbrowskin johtamien puolalaisjoukkojen harjoituksia. Laulun alkuperäinen nimi onkin Pieśń Legionów Polskich we Włoszech (suom. "Puolalaisten legioonien laulu Italiassa"). Laulu tuo voimakkaasti ilmi sen toiveikkaan tunnelman, joka Puolassa vallitsi Napoleonin sotien aikaan. Puolalaiset toivoivat Napoleonin palauttavan Puolalle sen itsenäisyyden, tosin turhaan. Puolan parlamentti valitsi laulun maan kansallislauluksi 1926.
Sekä preussilaiset että venäläiset kielsivät laulun laulamisen vuonna 1815, mutta tämä ei horjuttanut sen suosiota puolalaisten keskuudessa. Dąbrowski-masurkasta tuli Puolassa hyvin suosittu vapauslaulu, ja sitä laulettiin sekä vuosien 1830 että 1863 kapinoiden että Euroopan hullun vuoden (1846) aikana. Tämän johdosta slovakialainen runoilija Samuel Tomašik kirjoitti Dąbrowski-masurkan melodiaan uuden, slaaveille suunnatun vallankumoushymnin nimeltään ”Hej, sloveni” (suom. "Ylös, slaavit!"). Toisen maailmansodan jälkeen tästä tuli uudelleenperustetun Jugoslavian kansallishymni, tosin hieman mukaillulla sävelellä.
Kolmannessa säkeistössä mainittu 'Czarniecki' viittaa Stefan Czarnieckiin, joka johti 1600-luvulla menestyksekkäästi puolalaisten vastarintaa ruotsalaisia miehitysjoukkoja vastaan. Neljännen säkeistön 'Basia' on Barbaran puolalainen hellittelymuoto.
Sävelmän alkuperästä ei ole täyttä varmuutta, mutta säveltäjiksi mainitaan joskus Michał Kleofas Ogiński. Sävelmä on kuitenkin tyyliltään hyvin puolalainen ja voi olla myös kansanlaulu.
Puolankieliset sanat

Wybickin kirjoittaman Dąbrowski-masurkan alkuperäisversio sisälsi näiden lisäksi kaksi säkeistöä, jotka eivät kuulu Puolan viralliseen kansallishymniin:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuuntele Puolan kansallislaulu
Säkeistöt
Carbonara

| Carbonara |
| --- | --- |
 Spaghetti alla carbonara
Alkuperä
Alkuperämaa:   Italia
Alue tai kunta:  Latium, Rooma
Tiedot
Ruokalaji:  Pääruoka
Tyyppi:  Pastaruoka
Tarjoilu:  Lämpimänä
Pääainesosat:  Spagetti, kananmuna, guanciale, pecorino, mustapippuri, suola
Pasta alla carbonara on Italian Latiumin alueelle ja erityisesti Rooman kaupungille ominainen pastaruoka, jossa on guancialesta, pecorinosta, rouhitusta mustapippurista ja kananmunista tehty kastike. Spaghetti alla carbonara on usein suomeksi käännetty miilunpolttajan spagetiksi.
Guancialen sijaan käytetään usein pekonia tai pancettaa. Italian ulkopuolella carbonaraan lisätään usein kermaa, joka italialaisissa resepteissä on harvinaista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carbonara Wikimedia Commonsissa
Zjerm

|  Zjerm |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Shkodra Elektronike
Kesto:  3:04
Tyylilaji:  folk, electronica
Julkaistu:  10. joulukuuta 2024
Säveltäjä(t):  Beatriçe Gjergji
Sanoittaja(t):  Beatriçe Gjergji Kolë Laca
Tuottaja(t):  Beatriçe Gjergji Kolë Laca
Euroviisutiedot
Vuosi:  2025
Maa:  Albania
Kieli:  albania
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Titan” (2024) 
Zjerm (suom. Tuli) on albanialaisen yhtyeen Shkodra Elektroniken esittämä kappale, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2024. Shkodra Elektronike voitti kappaleella Albanian vuoden 2025 euroviisukarsinnan Festivali i Këngës 63 -kilpailun ja edustaa täten Albaniaa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Baselissa.
Kalwaria Zebrzydowska

| Kalwaria Zebrzydowska |
| --- | --- |
 Luostari.
 vaakuna
 Kalwaria Zebrzydowska
 Koordinaatit: 49°52′N, 19°41′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Vähä-Puolan voivodikunta
Perustettu:  1617
Korkeus:  298 m
Väkiluku (2021):  4 418
 
 www.kalwaria-zebrzydowska.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalwaria Zebrzydowska on kaupunki Etelä-Puolassa. Se on perustettu vuonna 1617. Kaupungin pinta-ala on 5,5 neliökilometriä ja asukasluku on noin 4 400 asukasta (2021).
Kalwaria Zebrzydowskassa on Kristuksen kärsimystietä kuvaava kalvaario eli maisemapuisto, jossa on kirkkoja ja pieniä kappeleita. Puisto on ollut pyhiinvaelluskohde vuosisatojen ajan.
Kaupungissa esitetään vuosittain Pääsiäisnäytelmä, jota saapuu seuraamaan lukuisia pyhiinvaeltajia. Toinen tärkeä kirkollinen pyhä on Neitsyt Marian taivaaseenottamisen muistopäivä elokuussa.
Kaupunki on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1999 lähtien manieristisen arkkitehtuurinsa, puistomaisemien ja pyhiinvaeltajien puiston ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalwaria Zebrzydowska Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto
Tommi Rinne

| Tommi Rinne |
| --- | --- |
 Tommi Rinne, Emma Väänänen ja Ritva Oksanen vuonna 1965 August Strindbergin Pääsiäisessä.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tommi Jalmari Rinne
Syntynyt: 21. tammikuuta 1925 Oulu
Kuollut: 10. kesäkuuta 1999 (74 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, teatterinjohtaja
Puoliso:  Aili Montonen-Rinne Arja Rinne (o.s. Laine) Leena Rinne (o.s. Kaittovuori)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Dauphin (Lothringenin Johanna) Richard (Oi nuoruus) Raskolnikov (Rikos ja rangaistus)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tommi Jalmari Rinne (21. tammikuuta 1925 Oulu – 10. kesäkuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja.
Ura > Teatteriura

Tommi Rinne oli kuuluisan Rinteen näyttelijäsuvun vesa. Isä, Jalmari Rinne, oli Kansallisteatterin pitkäaikaisia vakionäyttelijöitä ja näyttelijä Joel Rinteen veli. Äiti, Anni Aitto, oli myös pitkän uran teatterissa tehnyt näyttelijä. Tommi Rinteen näyttelijänura alkoi teatterikoulun jälkeen 1947 näyttelijäkiinnityksellä Porin Teatteriin, josta 1949 tie jatkui Hämeenlinnan Työväenteatteriin ja edelleen 1950 Lahden kaupunginteatteriin. Vuonna 1951 Rinne sai paikan apulaisjohtajana Joensuun kaupunginteatterissa, tosin pesti jäi vain yhden näytäntökauden mittaiseksi, sillä hän siirtyi Helsinkiin Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteriin.
Ura > Elokuvat

1950-luvun alkuun osuivat myös ensimmäiset elokuvaroolit (tosin joitakin avustajan rooleja oli jo takana muutaman vuoden ajalta) – aluksi pieniä sivuosia muun muassa elokuvissa Me tulemme taas ja Sillankorvan emäntä. Ensimmäinen iso rooli 1955 Pekka ja Pätkä -elokuvassa Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja, jota Rinne itse muisteli Peter von Baghin haastattelussa: "Minulle soitettiin, että tulenko, olisi yksi pieni rooli Pekassa ja Pätkässä? Sanoin, että totta kai tulen. No, mene tuonne ja hae poliisin vehkeet sieltä. Sitä sitten kuvattiin päivä Pekan ja Pätkän kanssa porsliinikaupassa ja porsliinia meni rikki. (Kuvausten jälkeen) sitten sanoin, että mihinkäs nämä vaatteet panen? Ei pidä vaan ne vaatteet. Pistä tonne naulaan. Onkos tässä vielä jokin toinen kohtaus? On, on. Käsikirjoitus valmistuu huomenna. Se oli se sankari. Olin päivän tai kaksi tehnyt elokuvaa tietämättä, että minä olin (elokuvan) sankari." Kaikkiaan Rinne esiintyi kuudessa Puupää-filmissä.
Ura > Tarkaksen luottomies

Elokuvarooleja seurasi tiuhaan tahtiin seuraavien parin vuoden aikana, mutta seuraava iso elokuvarooli oli vasta 1958 Aarne Tarkaksen sotilasfarssissa Sotapojan heilat. Rooli oli Rinteen ensimmäinen todellinen komediarooli. Tarkas mieltyi Rinteen näyttelijäntyöhön niin, että tästä tuli seuraaviksi vuosiksi Tarkaksen vakituinen "hauska mies". Vuonna 1959 Tarkaksen ohjauksessa syntyivät muun muassa komediat Ei ruumiita makuuhuoneeseen ja Vatsa sisään, rinta ulos sekä vuonna 1960 Opettajatar seikkailee. Myös mainitsemisen arvoinen on Rinteen iskelmälaulajaparodia Tarkaksen elokuvassa Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut. Seuraavana vuonna Tarkaksen kanssa syntyivät elokuvat Minkkiturkki ja Oksat pois.... Ainoa Tarkas-komedia vuodelta 1962 oli Älä nuolase..., jossa Rinne ja Leo Jokela esittävät amerikkalaisiksi miljonääreiksi tekeytyneitä bensa-asemamiehiä, jotka yrittävät rikkaisiin naimisiin.
Vuonna 1963 aloitetun näyttelijälakon takia elokuvien teko lopetettiin Suomessa pariksi vuodeksi lähes tyystin. Rinne päätti ryhtyä elokuvatuottajaksi ja teki kesällä 1963 näyttelijäliittoon kuulumattomien näyttelijöiden kanssa elokuvan Villin Pohjolan salattu laakso, jossa Tarkas vielä kerran toimi ohjaajana. Elokuva ei kuitenkaan vetänyt yleisöä, vaan tuotti melkoisen tappion, ja siihen päättyi samalla Rinteen elokuvatuottajan ura. Tämän jälkeen Rinnettä ei juuri elokuvissa nähtykään.
Ura > Teatterinjohtajana

Vuonna 1964 Rinne sai kiinnityksen Intimiteatteriin ja toimi teatterin johtajana vuosina 1969–1975. Rinteen ohjaustöitä olivat muun muassa Viisi vekkulia, Viktorian husaarit, Lily Piper yllättää, Tasapeli ja Tyttö sopassa. Intimiteatterin jälkeen seurasi televisio- ja radiotyötä ja vuodesta 1983 näyttelijäkiinnitys Kansallisteatteriin. Vuonna 1983 Rinne näytteli sivuosassa Spede Pasasen elokuvassa Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin ja kymmenen vuotta myöhemmin elokuvassa Uuno Turhapuron poika. Vuonna 1993 Rinne jäi eläkkeelle Kansallisteatterista. 1990-luvulla hän näytteli vielä televisiosarjoissa Tapulikylä, Ihmeidentekijät ja Isänmaan toivot.
Yksityiselämä

Rinne oli aviossa kolmasti. Ensimmäinen puoliso oli näyttelijä  Aili Montonen-Rinne. Vuonna 1948 alkanut liitto päättyi eroon 1964 ja siitä syntyi neljä lasta: ilmaisutaidon opettaja Eeva Rinne (1949), kaksoset musiikinopettaja Mervi Rinne (1952) ja tanssija, koreografi Tarja Rinne (1952) sekä poliisitarkastaja Matti Rinne (1956). Esikoinen Eeva Rinne kuoli 2004.
Rinteen toinen puoliso oli Arja Rinne (o.s. Laine); liitosta syntyi kaksi lasta: Tuomas (1965) ja laulaja Annimaria Rinne (1973). Liitto alkoi 1964 ja päättyi eroon 1978. Rinteen kolmas puoliso oli Leena Rinne (o.s. Kaittovuori); vuonna 1981 alkanut liitto kesti Tommi Rinteen kuolemaan asti. Siitä syntyivät Mari-Johanna (1989) ja Laura-Elina (1991).
Tommi Rinne kuoli vakavaan sairauteen 74-vuotiaana kesäkuussa 1999. Rinne on haudattu Espoon kirkon hautausmaalle.
Filmografia

| --- | --- |
 Nuoruus sumussa (1946)  Pikku-Matti maailmalla (1947)  Varsovan laulu (1953)  Me tulemme taas (1953)  Sillankorvan emäntä (1953)  Senni ja Savon sulttaani (1953)  Laivan kannella (1954)  Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja (1955)  Kukonlaulusta kukonlauluun (1955)  Silja – nuorena nukkunut (1956)  Rintamalotta (1956)  Muuan sulhasmies (1956)  Vääpelin kauhu (1957)  Syntipukki (1957)  Vihdoinkin hääyö (1957)  Niskavuori taistelee (1957)  Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957)  Paksunahka (1958)  Pekka ja Pätkä Suezilla (1958)  Murheenkryynin poika (1958)  Sotapojan heilat (1958)  Pekka ja Pätkä miljonääreinä (1958)  Tirlittan (1958) :  Sven Tuuva (1958)  Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959)  Vatsa sisään, rinta ulos (1959)  Pekka ja Pätkä mestarimaalareina (1959)  Oho, sanoi Eemeli (1960)  Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960)  Pekka ja Pätkä neekereinä (1960)  Kaks' tavallista Lahtista (1960)  Iskelmäkaruselli pyörii (1960)  Kankkulan kaivolla (1960)  Opettajatar seikkailee (1960)  Tähtisumua (1961)  Minkkiturkki (1961)  Tulipunainen kyyhkynen (1961)  Oksat pois... (1961)  Älä nuolase... (1962)  Villin Pohjolan salattu laakso (1963)  Jengi (1963)  Vain neljä kertaa (1968)  Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983)  Uuno Turhapuron poika (1993)  Palkkasoturi (1997)
Kuunnelmarooleja

Et muista, et unohda (1969). Sanomalehtimies Raimo Reima
Knalli ja sateenvarjo: Abdul (jaksossa Jokseenkin tärkeä henkilö. 1984), Pettirew (Lammin harharetki. 1984), Gunga (Päivä kuninkaana. 1992)
Dubbauksia

Dinot New Yorkissa (1993)
Olipa kerran keksijät (1994)
Pocahontas (1995) – Kekata
Aiheesta muualla

Tommi Rinteen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet  Yle
Ronny Roslöf

| Ronny Roslöf> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. elokuuta 1989 (ikä 35)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2011–
Merkittävät roolit:  Lari Väänänen (Salatut elämät)
Palkinnot
 Vuoden tv-tähti 2013 (QX Gay Gaala) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ronny Roslöf (s. 6. elokuuta 1989) on suomalainen näyttelijä, joka on esittänyt vuosina 2011, 2012–2017, hetken alkuvuonna 2018 ja saman vuoden syksystä kevääseen 2019 Lari Väänästä MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät.
Roslöfin roolisuoritus homoseksuaalina Lari Väänäsenä Salatuissa elämissä on kerännyt kiitosta maailmallakin. Ruotsalainen televisiosivusto TVdags valitsi Lari-hahmon vuoden 2013 kolmanneksi parhaaksi homoseksuaaliksi televisiohahmoksi. Ronny ja hänen vastanäyttelijänsä Petteri Paavola voittivat Vuoden tv-tähti -palkinnon Suomessa ensimmäistä kertaa järjestetyssä QX Gay -gaalassa tammikuussa 2014. Roslöf oli ehdolla gaalassa myös vuonna 2015.
Filmografia

| Vuosi | Sarja/Elokuva | Rooli | Tyyppi |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011, 2012–2017, 2018–2019 | Salatut elämät | Lari Väänänen | televisiosarja |
| 2013 | Young Man, Cash Man | Lari Väänänen | nettisarja |
| 2014 | Young Girl, Dream Girl | Lari Väänänen | nettisarja |
| 2015 | Satula | Kristoffer | nettisarja |
| 2017 | 95 | Petteri Nummelin | elokuva |
Intrigue

| Intrigue Zero Nine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox-studiot, toukokuu 1986
 Julkaistu: heinäkuu 1986
 Formaatti: LP, CD, MCD
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: heavy rock
 Kesto: 42.29
 Levy-yhtiö: Megafon Records
Listasijoitukset
  10.
Zero Ninen muut julkaisut
| White Lines 1985 | Intrigue 1986 | Voodoo You 1988 |
Intrigue on suomalaisen metalliyhtyeen Zero Ninen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986 suomalaisella Megafon Records -levymerkillä, joka teki tuolloin yhteistyötä monikansallisen Virgin Recordsin kanssa. Albumi jatkoi edellisen White Lines -albumin linjaa T.T. Oksalan jatkaessa tuottajana ja Edu Kettusen toimiessa sanoittajana. Lisäksi myös Esa Kaartamo on tehnyt sanoituksia albumille.
Albumin kenties tunnetuin kappale on myös singlenä julkaistu nopeatempoinen "Banging on Drums". Musiikillisesti albumi on hieman suoraviivaisempi ja raskaampi kuin edeltäjänsä. Eeppisestä nimikappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo Kuusamon Karhunkierroksen maisemissa. Albumin coverina on Cozy Powell's Hammer -yhtyeen tunnetuksi tekemä glam rock -hitti "Na Na Naa", josta tuli yksi yhtyeen konserttien suosikeista.lähde?
Intrigue nousi Suomen albumilistalla sijalle 10. ja yhtyeen suosio oli kotimaassa korkealla. Zero Nine pääsi albumin julkaisun aikoihin esiintymään myös ulkomailla, kun se esiintyi Ruotsissa Råsundan jalkapallostadionilla pidetyssä suuressa Monsters of Rock -tapahtumassa yhdessä Ozzy Osbournen, Def Leppardin ja Scorpionsin kanssa. Vuoden 1987 aikana yhtye kävi myös keikalla Lontoon Marquee-klubilla. Ulkomaan kuvioiden osalta yhtyeen yhteistyö Virgin Recordsin kanssa kuitenkin päättyi Intrigue-albumiin.lähde?
Intrigue-albumia on arvostettu Zero Ninen parhaaksi niin yleisesti fanien kuin myös yhtyeen itsensä toimesta.