stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen suuriruhtinas

Suomen suuriruhtinas on historiallinen arvonimi, joka kuului Ruotsin kuninkaan titteleihin vuosina 1581–1809 Suomen ollessa osa Ruotsia ja jota käytettiin sittemmin Suomen suuriruhtinaskuntaa hallinneesta Venäjän keisarista vuosina 1809–1917.
Ensimmäisen kerran nimitystä käytti tilapäisesti ruotsalainen humanisti Johannes Magnus (lat. Magnus ducatus Finlandiae). Juhana III otti voittoja juhliakseen itselleen vuonna 1581 arvonimen Suomen suuriruhtinas (ruots. Storfurste till Finland). Se kuului sen jälkeen vuosisatojen ajan Ruotsin kuninkaiden virallisiin arvonimiin. Lisäksi sen saivat erillisenä arvonimenä tulevat kuninkaat Sigismund ja Kustaa II Aadolf kruununprinssiaikoinaan sekä Kustaa IV Aadolfin kaksivuotiaana kuollut poika Kaarle Kustaa. Suomen valtiolliselle asemalle nimityksellä ei ollut Ruotsin vallan aikana merkitystä ja joskus sillä tarkoitettiin koko Suomea tai jotain pienempää aluetta siitä.
Suomen valtiollinen asema vakiintui vuonna 1809, kun Suomen alue siirtyi Venäjän vallan alaisuuteen, ja arvonimellä alettiin nyt viitata autonomiseen suuriruhtinaskuntaan geopoliittisena kokonaisuutena. Koska Suomi oli Venäjän suvereenisuuden alainen ei-itsenäinen maa, Venäjän keisari oli samalla Suomen suuriruhtinas (ven. Великий князь Финляндский, Veliki knjaz Finljandski). Suomessa onkin usein käytetty nimitystä ”keisari-suuriruhtinas”. Suomen suuriruhtinaskunnan asiat esiteltiinkin suoraan keisari-suuriruhtinaalle, ohi Venäjän hallintokoneiston, aina vuoden 1905 vallankumoukseen asti. Ennen vuotta 1905 Suomen asioista päätti Venäjän puolelta ainoastaan keisari-suuriruhtinas, ei Venäjän hallitus. Aleksanteri I:n lisätessä arvonimiinsä ”Suomen suuriruhtinaan” se ei sinänsä tarkoittanut vielä Suomen suuriruhtinaskunnan syntyä. Keisarin tehtäviin Suomen suuriruhtinaana kuuluivat muun muassa suuriruhtinaskunnan lakien vahvistaminen ja säätyvaltiopäivien kutsuminen koolle.
Keisari-suuriruhtinaiden aika päättyi helmikuun vallankumoukseen maaliskuussa 1917, minkä jälkeen Venäjän väliaikainen hallitus käytti vielä jonkin aikaa entistä suuriruhtinaan valtaa Suomessa.
Suomen suuriruhtinaat 1809–1917

| Suuriruhtinas | Suuriruhtinas | Vallassa |
| --- | --- | --- |
|  | Aleksanteri I (1777–1825) | 1809–1825 |
|  | Nikolai I  (1796–1855) | 1825–1855 |
|  | Aleksanteri II (1818–1881) | 1855–1881 |
|  | Aleksanteri III (1845–1894) | 1881–1894 |
|  | Nikolai II (1868–1918) | 1894–1917 |
Elisabeth Hesselblad

Elisabeth Hesselblad
Elisabeth Hesselblad (4. heinäkuuta 1870 Fåglavik, Hudene, Länsi-Götanmaa – 24. huhtikuuta 1957 Rooma) on ruotsalainen katolinen nunna, jonka roomalaiskatolinen kirkko julisti pyhimykseksi kesäkuussa 2016. Hänen kerrotaan tehneen ihmeitä kuolemansa jälkeen. Toinen syy pyhimykseksi julistamiseen on, että hän piilotti toisen maailmansodan aikana juutalaisia turvaan roomalaiseen luostariin. Samasta syystä Israelin valtio on nimennyt hänet yhdeksi tittelin "vanhurskaat kansakuntien joukossa" kantajaksi.
Lumenviipymä

Lumilaikku "jasa" Jehkatsh-tunturilla heinäkuussa 1963.
Lumenviipymä eli jasa on vuoristossa tai tundralla oleva alue, jossa lumi sulaa selvästi muuta lumipeitettä myöhemmin, vasta myöhään kesällä. Siksi kasvukausi on niissä lyhyt. Lumenviipymä syntyy monesti paksulumiseen painanteeseen. Suomen lumenviipymät ovat lähinnä Pohjois-Lapin tunturien keski- ja yläpaljakalla.
Suomen tunturien lumenviipymät

Lumenviipymät ovat monesti tunturien paksulumisissa painanteissa purojen lähellä. Ne saattavat kuivua kasvukauden aikana tai pysyä kosteina koko ajan. Lumenviipymillä on kivikkoa ja routimisilmiöitä mm. vuotomaata ja kuviomaata. Lumenviipymiä on karuja ja runsasravinteisia. Runsasravinteisilla kasvaa kalkinsuosijalajeja. Lumenviipymien kasvillisuus on matalaa ja siellä kasvaa muun muassa heiniä, saroja, ruohoja, vaivaispajuja ja sammalia. Lumenviipymien kasvillisuus on joko aukkoista tai yhtenäistä. Suomessa lumenviipymiä esiintyy tuntureilla lähinnä ylä- ja keskipaljakalla, mutta paikoin myös alapaljakallakin. Lumenviipymien maaperä on yleensä humukseton tai niukkahumuksinen. Runsasravinteiset kalkkimaiden lumenviipymät ovat erilaisia. Niissä voi olla runsas humus.
Keskipaljakalla tuulikankaiden ja lumenviipymien välissä on tunturikankaita.
Lumenviipymiä on lähinnä alapaljakalla Suomessa Käsivarren suurtuntureiden notkossa. Yleensä lumenviipymät ovat sammaleisia. Karuilla lumenviipymillä kasvaa jääleinikkiä, riekonsaraa, tunturilitukkaa, sielikköä, tankipiippoa ja vaivaiskoivua. Yleensä lumenviipymät ovat matalaruohoista tunturikasvillisuutta, jota luonnehtivat tunturisara, lumihärkki, lumijäkkärä, lapinlauha, pohjantuoksusimake ja sammalet. Vaivaispajulumenviipymillä kasvaa paljon vaivaispajua ja vähemmän saroja. Sammallumenviipymillä kasvaa lähinnä sammalia, mm. paljakkakuurasammalta ja hopeasammalta. Paksulumisilla viipymillä ei ole kasvillisuutta. Ravinteisilla lumenviipymillä kasvaa runsaasti tunturinurmikkaa ja napapajua. Jos pajuja ei ole, kasvaa ruohoa ja sammalta.
Ravinteisilla matalaruoholumenviipymillä kasvaa pohjannurmikkaa, tunturinurmikkaa, saroja ja lumileinikkiä sekä pohjantuoksusimaketta. Niittyleinikkiä kasvavilla lumenviipymillä on korkeata ruohoa, mm. kultapiiskua ja kulleroita. Korkearuoholumenviipymä on lumenviipymän ja korkearuohoniityn välimuoto. Ravinteisilla lumenviipymälaikuilla kasvaa kalkinsuosijasammalia, muun muassa pohjanvarstasammal ja hetesirppisammal.
Lumen syvyyden vaikutus tunturissa

Lumenviipymän vaikutus kasvillisuuteen on kahtalainen. Niiden ympäristöä paksumpi lumi suojaa kasveja talvella, mutta toisaalta myöhään sulaessaan lyhentää kasvukautta. Kaiken lisäksi joidenkin lumenviipymien lumet eivät sula joka vuosi. Lumettomilla tuulenpieksämillä kasvaa uuvanaa, ja hyvin ohutlumisilla sinirikkoa. Tähän vyöhykkeeseen kuuluvat myös sielikkö, lapinvuokko, tuulenrokojäkälä ja matojäkälä. Variksenmarja kasvaa ohutlumisella tunturikankaan lumenviipymän reunalla, tätä paksulumisemmalla alueella mustikka. Vieläkin paksummalla lumenviipymän alueella kasvaa tunturikankaalle tyypillistä heinää, ja karhunsammal kasvaa paksuimmalla alueella.
Rødovre Mighty Bulls

| Rødovre Mighty Bulls |
| --- | --- |

Perustettu:  1961
Kaupunki:   Rødovre, Tanska
Kotiareena:  Rødovre Skøjte Arena
– kapasiteetti:  3 600
Sarjataso:  Metal Ligaen
Värit:           
Päävalmentaja:   Olaf Eller
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rødovre Mighty Bulls on tanskalainen jääkiekkojoukkue ja on osa Rødovre Skøjte og Ishockey Klub – RSIK :iä. Joukkue pelaa kotiottelunsa Rødovre Skøjte Arenalla Rødovressa. Joukkueen päävalmentaja on ruotsalainen Magnus Bogren. Joukkue on voittanut Tanskan Mestaruuden 6 kertaa: 1978, 1983, 1985, 1986, 1990 ja 1999.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 33 |  | Albert Adamsen | L | 2025 |  |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 28 |  | Måns Hansson | R | 2025 | Gessie, Ruotsi |
| 39 |  | Frederick Amondsen | L | 2025 | Rødovre, Tanska |
| 41 |  | Sebastian Bergholt | L | 2025 | Kööpenhamina, Tanska |
| 55 |  | Lasse L. Carlsen | L | 2025 |  |
| 77 |  | Jacob Böll | L | 2025 |  |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 10 |  | Sebastian Strømstad | L | H | 2025 | Rødovre, Tanska |
| 11 |  | Mads Eller (C) | L | H | 2026 | Rødovre, Tanska |
| 13 |  | Frank Gymer | L | KH | 2026 | Helsinki, Suomi |
| 15 |  | Mikey Bergmann | L | H | Juniori | Hvidovre, Tanska |
| 17 |  | Andrew Bjergstad | L | H | Juniori | Hvidovre, Tanska |
| 20 |  | Victor Gade | L | H | 2026 | Herlev, Tanska |
| 21 |  | Linus Rørth | L | KH | Juniori | Kööpenhamina, Tanska |
| 22 |  | William Bundgaard | L | H | Juniori | Hvidovre, Tanska |
| 24 |  | Niclas Krarup | L | KH | 2026 | Esbjerg, Tanska |
| 67 |  | Oliver Marklund | L | H | 2026 | Herlev, Tanska |
| 90 |  | Alex Haunstoft | L | VLH | 2025 | Kööpenhamina, Tanska |
| 91 |  | Christopher Rübenach | R | VLH | 2026 | Charlottenlund, Tanska |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Olaf Eller
Apuvalmentaja: Johan Marklund
Videovalmentaja: Mikkel Persson
Joukkueenjohtaja: Heino Eriksen
Lähde: EliteProspects
Jäädytetyt numerot

5  Tommy Pedersen
NHL-pelaajat

| --- | --- |
  Robert Burakovsky   Mikkel Bødker   Mitch Callahan   David Cooper   Lars Eller   Josh Gratton   Jannik Hansen   Patrice Lefebvre :   Donald MacLean   Matthew O’Connor   Theo Peckham   Luke Sellars   Jeremy Stevenson   Steve Washburn   Chris Wells
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joukkueen kotisivut (tanskaksi)
Rødovre Mighty Bulls - Eliteprospects.com (englanniksi)
| n k Metal Ligaen |
| --- | --- |
Joukkueet (2023–24):  Aalborg Pirates  Esbjerg Energy  Frederikshavn White Hawks  Herlev Eagles  Herning Blue Fox  Odense Bulldogs  Rungsted Seier Capital  Rødovre Mighty Bulls  SønderjyskE Ishockey
Ingelheim am Rhein

| Ingelheim am Rhein |
| --- | --- |
 Kulttuuri- ja kongressikeskus King
 vaakuna
 Ingelheim am Rhein
 Koordinaatit: 49°58′N, 8°3′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Piirikunta:  Mainz-Bingenin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  73,3 km²
Korkeus:  110 m
Väkiluku (2023)  (31.12.2023):  36 390
 – Väestötiheys:  496 as./km²
Postinumero:  55216, 55218, 55262, 55263
Suuntanumero(t):  06132
 
 www.ingelheim.de 
Ingelheimin sijainti Mainz-Bingenin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Rheinland-Pfalzin osavaltiossa.
Ingelheim am Rhein on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa itäosassa Hessenin rajan tuntumassa. Asukasluku on noin 36 000.
Maantiede

Ingelheim am Rhein sijaitsee noin 15 kilometriä Mainzista länteen ja noin 18 kilometriä Wiesbadenista lounaaseen. Pohjoisessa Ingelheimin rajana on Rein.
Historia

Nykyisen Ingelheimin seutu toimi Rooman valtakuntaan liittämisen jälkeen ennen kaikkea Mainziin asettuneiden joukkojen tukikohtana. Roomalaisia seurasivat frankit, jotka asettuivat viljelemään paikallisia peltoja viimeistään 400-luvulla.
Sebastian Münster syntyi Ingelheimissa 1488. Hän kirjoitti teoksen Kosmographie, joka oli 1500–1600-lukujen luetuimpia kirjoja.
Kolmikymmenvuotisen sodan päätyttyä 1648 paikallisten ruhtinaiden tuli hyväksyä kolme uskontoa: katolinen, protestanttinen ja reformoitu. Napoleonin aikana Ingelheim, kuten koko Reinin länsipuolinen alue, kuului Ranskaan. Vuodesta 1816 alue oli osa Hessenin suurherttuakuntaa ja edelleen Volksstaat Hesseniä aina vuoteen 1945. Teollistuminen, joka alkoi 1800-luvulla, muutti eritoten Nieder-Ingelheimin ilmettä. Maatalous menetti pääelinkeinon asemiaan teollisuudelle. Ingelheimin asukkaat kuitenkin säilyttivät maatalouden sivuelinkeinonaan, joten 1930-luvun lama ei vaikuttanut heihin yhtä vahvasti kuin voimakkaammin teollistuneilla alueillla.
Kristalliyön marraskuussa 1938 jälkeen alkoivat juutalaisten, romanien ja vammaisten karkotukset keskitysleireihin, joissa useimmat murhattiin. Toisen maailmansodan jälkeen Ingelheimin kasvu jatkui, kun paikkakunnalle muutti pakolaisia, jonka seurauksena oli rakennettava asuntoja ja uusia katuja.
Ingelheimin historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa kirkko Saalkirche.
Talous ja liikenne

Ingelheimin suuryrityksiin kuuluu muun muassa vuonna 1885 perustettu Boehringer Ingelheim, joka on erikoistunut lääkkeiden valmistukseen. Ingelheimin rautatieasema sijaitsee osoitteessa Bahnhofstraße 1. Kaupungin halki kulkee moottoritie A 60.
Aiheesta muualla

Ingelheim am Rhein, Rheinland-Pfalz, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Ingelheim am Rhein
Käännös suomeksi
Igor Tamm (virologi)

Igor Tamm (27. huhtikuuta 1922 Tapa, Viro – 6. helmikuuta 1995 Rhode Island, Yhdysvallat) oli virolaissyntyinen lääkäri, solubiologi ja virologi.
Tammin arkkitehti-isä kuoli varhain, Tammin ollessa lapsi. Igor Tamm alkoi opiskella Tarton yliopistossa. Hän pakeni 1943 miehitetystä Virosta veneellä Suomen kautta Ruotsiin. Hän opiskeli Tukholman Karoliinisessa instituutissa ja jatkoi 1945 opintoja Yalen yliopistossa. Äiti siirtyi Yhdysvaltoihin poikansa perässä ja työskenteli American Geographic Societyssa. Vuonna 1949 Igor Tamm siirtyi Rockefeller Instituteen (sittemmin Rockefeller-yliopisto), joka pysyi hänen tieteellisenä tukikohtanaan kuolemaan saakka. Hän jäi eläkkeelle professorinvirasta 1992.
Tamm avioitui 1953 opiskelutoverinsa Olive E.  Pitkinin kanssa, josta tuli lastenlääkäri.
Palkinnot ja tunnustukset

National Academy of Sciences 1975
Alfred Benzon Prize
Sarah L. Poiley Memorial Award from The New York Academy of Sciences.
Talvisodan henki

Talvisodan hengellä tarkoitetaan Suomessa talvisodan aikana 1939–1940 vallinnutta kansallista yhtenäisyyttä, jonka katsotaan yleisesti mahdollistaneen puolustuksen kestämisen ja siten jopa maan säilymisen itsenäisenä. Erityisen merkittäväksi talvisodan hengen tekee se, että se todisti suomalaisen yhteiskunnan eheytyneen sisällissodan jälkeen. Käsite ”talvisodan henki” luotiin sodan jälkeen sisä- ja ulkopolitiikkaa varten.
Hengen kehittyminen talvisodan aikana

Talvisodan hengen syntyyn vaikuttivat myös hyökkäyksen pysäyttäminen Kannaksella ja sodan ensimmäiset menestykset muun muassa Tolvajärvellä. Ne osoittivat, että puna-armeija oli lyötävissä. Samaan aikaan myös sisäpoliittinen tilanne eheytyi, kun STK (Suomen Työnantajain Keskusliitto), tunnusti tammikuun kihlauksessa työläisten keskusjärjestön SAK:n tasavertaiseksi neuvotteluosapuoleksi. Samalla SDP antoi järjestäytyneelle työväelle luvan liittyä suojeluskuntiin. Tämä sinetöi 1930-luvun lopulla rakennetun yhtenäisyyden.
Uudemmassa tutkimuksessa myös suomalaisen joukkotiedotusvälineistön osuus propagandan tuottamisessa on nähty merkittävänä. Tämä oli epäilemättä punamultayhteistyön ansiota. Koska kaikki lailliset puolueet oikealta vasemmalle olivat talvisodan takana eikä kommunistisilla tiedotusvälineillä ollut toimintaoikeutta, kansan saama kuva tilanteesta oli erittäin yhdenmukainen. Osansa talvisodan hengen syntyyn antoi myös evankelisluterilainen kirkko. Neuvostoliiton tunnettu uskonnonvastaisuus antoi talvisodalle uskonsodan leimaa Mannerheimin julistaessa taistelun ”kodin, uskonnon ja isänmaan” puolesta.
Neuvostoliiton propaganda epäonnistui talvisodassa lähes täydellisesti. Petroskoin radion lähettämä suomenkielinen ohjelma, ”Suomen Vapausradio”, jonka kuuluisin radiojuontaja oli Saimi Virtanen (”Tiltu”), oli tyylillisesti samankaltaista propagandaa kuin Suomen sisällissodan osapuolten harrastama. Myös Suomen ongelmien käsittely oli epäonnistunutta. Terijoen hallituksen ohjelmassa luvattiin uudistuksia, jotka Suomessa oli jo toteutettu eikä muidenkaan uudistusten muotoilu vastannut Suomessa käytyä yhteiskunnallista keskustelua. Tämä vahvisti Suomen saamaa yliotetta henkisessä maanpuolustuksessa.lähde?
Kirjallisuutta

Fagerholm, K-A.: Puhemiehen ääni. S. 112-127. Tammi, 1977. ISBN 951-30-3980-3.
Aiheesta muualla

Talvisodan henki – mistä se tuli – YLEn elävä arkisto
Yrjö Jylhä ja talvisodan henki – YLE, Matti Klinge
Maiju Gebhard

Maiju Gebhard.
Maiju Gebhard (15. syyskuuta 1896 Helsinki – 18. heinäkuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kotitalousopettaja ja kansanvalistaja. Hänet tunnetaan erityisesti keksimästään astiankuivauskaapista.
Elämä

Gebhardin vanhemmat olivat professori Hannes Gebhard ja kansanedustaja Hedvig Gebhard. Hän valmistui kotitalousopettajaksi Ruotsissa vuonna 1919 ja työskenteli sen jälkeen opettajana Orimattilan kotitalousopistossa. Vuodet 1923–1943 Gebhard työskenteli Pienviljelijäin Keskusliiton konsulenttina. Hän oli Työtehoseuran johtokunnan jäsen vuodesta 1937 ja työskenteli sen tutkimus-, koulutus- ja valistustoiminnan johtajana 1943–1964. Gebhard paneutui työssään erityisesti kotitalouksissa työskentelevien kotiäitien työn rationalisointiin, mutta koneiden kehittämisen lisäksi hän pyrki asenneilmapiirin muokkaamiseen kodeissa. Gebhard korosti työssään aina inhimillisyyttä ja erityisesti asioiden oikeaan arvojärjestykseen panemista.
Gebhard sai ajatuksen astiankuivauskaapista Ruotsissa opiskellessaan ja kehitti sen Työtehoseurassa vuosina 1944–1945. Ruotsissa aiemmin tiskauksen yhteydessä astiat nostettiin pöydällä olevaan puiseen telineeseen ja sieltä edelleen kuivattiin ja nostettiin kaappiin. Gebhardin innovaatio oli kuivausritilöiden ja ovien asentaminen kaappiin. Tämä säästi huomattavasti perheenäitien työtä ja aikaa kun yksi turha työvaihe poistettiin. Astiankuivauskaappien teollisen valmistuksen aloitti Enso-Gutzeit Oy vuonna 1948. Vuonna 1954 kaapeissa alettiin käyttää muovipäällysteisiä teräslankahyllyjä.lähde?
Teoksia

Pienviljelijäemännän kotitalousopas. Kotilieden kirjasto 26. WSOY 1930
Nyt on koivujen istutusaika. Porvoo 1932
Pienviljelijäemännän keittokirja. Kirjoittaneet Maiju Gebhard ja Hilja Lahti. Kotilieden kirjasto 38. WSOY 1932, 2. painos 1937
Ravitsevaa ruokaa kotoisista tuotteista. Toimittaneet Ella Kitunen, Maiju Gebhard ja Katri Antila. Maatalousministeriö, Helsinki 1933
Linja-autossa: Yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura, Helsinki 1937 (saanut 1 palkinnon Pellervoseuran näytelmäkilpailussa 1937)
Iloa illanviettoihin. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 160. WSOY 1940
"Miniän mainiota" ja 63 muuta hyvää perunasta. Kirjoittaneet Maiju Gebhard ja Aliisa Kattelus. Marttaliitto, Helsinki 1940
Totta ja leikkiä: Illanvietto-ohjelmaa. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 161. WSOY 1940
Pullot ja purnukat täyteen. Toimittaneet Toini Syvälahti ja Maiju Gebhard. Marttaliitto, Helsinki 1941
Köydet kotoisista aineista. Kirjoittaneet Maiju Gebhard ja Annikki Reunanen. Kotitalouskeskus, Helsinki 1942
Miten nyt puhdasta? Kirjoittaneet Maiju Gebhard ja Minna Koivisto. Kansanhuoltoministeriö, Helsinki 1942
Polttopuiden kuljetus kotitaloudessa. Työtehotietoa 3. Työtehoseura, Helsinki 1944
Veden kuljetus kevyeksi. Työtehotietoa 2. Työtehoseura, Helsinki 1944
Naisten pyhäpäivätyö suomalaisessa maanviljelijätaloudessa. Työtehoseura, Helsinki 1947
Tutkimuksia keittiön sisustuksesta työnsäästöä silmälläpitäen. Kirjoittaneet M. Gebhard ja Kirsti Kuusamo. Helsinki 1950
Vertailevia kokeita huoneiden siivouksesta pölynimurilla. Kirjoittaneet M. Gebhard ja A. Linkomies. Helsinki 1950
Ajankäyttö ostoksien suoritukseen kaupunkilaiskotitalouksissa. Helsinki 1951
Vaatteiden silitystyön rationalisoimisesta. Työtehoseura, Helsinki 1952
Naisten suorittamat koti- ja kotieläintalouden kuljetustyöt eräillä tiloilla ; kirj. Maiju Gebhard, Eeva Oittila. Työtehoseuran julkaisuja 96. Työtehoseura, Helsinki 1962
Sitaatteja

”Älä ole niin toivottoman vanhanaikainen!”
”On parempi, jos on vähän pölyä huonekaluilla, kunhan ei ole pölyä sielussa!”
”Hanki työtuoli, poista jalkahuoli!”
”Opi hutiloimaan — joskus kun niin on tarvis! Tärkeintä kodissa ovat sen ihmiset.”
Kirjallisuutta

Pulma, Panu: Työtehoseuran kuusi vuosikymmentä 1924–1984. Työtehoseuran julkaisuja, 260. Helsinki, 1984. ISBN 951-788-083-9.
Aiheesta muualla

Lindfors, Jukka: Astiankuivauskaapin keksijä Maiju Gebhard Yle – Elävä arkisto. 24.11.2009. Viitattu 15.9.2018.
Manninen, Kirsti: Maiju Gebhard – astiankuivauskaapin kehittäjä Naisten Ääni. Viitattu 15.9.2018.
Lehtonen, Ann-Mari: Nerokas keksintö, jonka vain suomalaiset tuntevat: astiankuivauskaappi Deko. 12.10.2017. Viitattu 15.9.2018.
Junkala, Jenni: Tiesitkö? Näiden keksintöjen takana on nainen Me Naiset. 19.3.2014. Viitattu 15.9.2018.
Tässä ovat suomalaisten ja ruotsalaisten keksinnöt – hämmästyttävä ero Kauppalehti. 30.3.2011. Viitattu 15.9.2018.
Michaelsson, Sannika: Astiankuivauskaappi ei olekaan suomalainen keksintö – Suomessa myönnetyistä yli 127 000 patentista vain yksi on saanut Nobelin Yle – Uutiset. 20.11.2017. Viitattu 15.9.2018.
Gebhard, Maiju hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Eeva Karppinen

Eeva Karppinen (s. 4. maaliskuuta 1987) on suomalainen kilpasoutaja. Hän edustaa Nesteen Soutajia. Hänen isänsä on soudun kolminkertainen olympiavoittaja Pertti Karppinen.
Karppinen sijoittui Ulla Varvion kanssa pariairo-kaksikossa vuoden 2014 MM-kilpailuissa 16:nneksi, vuoden 2015 MM-kilpailuissa 14:nneksi ja EM-kilpailuissa 13:nneksi sekä vuoden 2016 EM-kilpailuissa kahdeksanneksi. Yksikössä hän sijoittui vuoden 2017 EM-kilpailuissa 12:nneksi ja MM-kilpailuissa 16:nneksi. EM-kisoissa Münchenissä vuonna 2022 Karppinen sijoittui yksiköissä 11:nneksi.
Karppinen on voittanut Suomen mestaruuden vuonna 2004 pariairo-nelosessa, vuonna 2007 yksikössä, pariairo-kaksikossa serkkunsa Suvi Karppisen kanssa ja pariairo-nelosessa, vuonna 2009 pariairokaksikossa Marjaana Riskun parina ja kahdeksikossa, vuonna 2011 pariairo-kaksikossa Riskun parina, vuonna 2012 pariairo-nelosessa, vuonna 2013 perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa, vuonna 2016 yksikössä, pariairo-nelosessa ja perämiehettömässä nelosessa sekä vuonna 2017 yksikössä ja Suvi Karppisen kanssa pariairo-kaksikossa.
Karppinen opiskeli Berkeleyn yliopistossa ja suoritti tutkinnon pääaineenaan kansantaloustiede. Tämän jälkeen hän valmistui Lundin yliopistosta taloustieteen maisteriksi.
Karppisella on vuonna 2018 syntynyt poika. Hänen avopuolisonsa Kasper Hirvilampi on kilpasoutaja kuten myös veli Juho Karppinen.
Morgan

Morgan voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä ja asioita:
Morgan sukunimenä > Kuvitteellisia Morganeita

Dexter Morgan, hahmo Jeff Lindsayn romaanissa Dexterin pimeät unet
Samara Morgan, Ring-elokuvien hahmo
Paikkakunnat

Morgan City, kaupunki Louisianassa, Yhdysvalloissa
Morganin piirikunta, piirikunta Coloradossa
Morganin piirikunta, piirikunta Ohiossa
Morganin piirikunta, piirikunta Utahissa
Morganin piirikunta, piirikunta Länsi-Virginiassa
Morgan Depot, vuonna 1918 tapahtuneen räjähdysonnettomuuden tapahtumapaikka New Jerseyssä, Yhdysvalloissa
Yritykset

JPMorgan Chase, yhdysvaltalainen rahoitusalan yritys
Morgan Motor Company, brittiläinen autotehdas
Morgan Stanley, yhdysvaltalainen liikepankki
Muita merkityksiä

morgan, Thomas Hunt Morganin kunniaksi nimetty perinnöllisyystieteen yksikkö
morgan eli morganinhevonen
Morgan!, vuoden 1966 elokuva
Morgan 4/4, automalli
De Morganin lait, logiikan perussääntöjä
Captain Morgan, rommimerkki
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Morgan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.