stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen ilmavoimat
Ilmavoimien perustaminen

Suomen sisällissodan aikana hallituksen eli Suomen tasavallan joukkojen, valkoisten lentojoukkoja perustettaessa oli sekä lentokoneiden että lentohenkilöstön saamiseksi turvauduttava ulkomaiseen apuun. Puolueettoman Ruotsin viralliset tahot suhtautuivat torjuvasti avunpyyntöihin, mutta yksityiset Ruotsin kansalaiset halusivat auttaa Suomen hallituksen joukkoja. Se osti 20. helmikuuta 1918 Ruotsista N.A.B. Albatros -koneen (Ruotsissa valmistettu saksalaisen Albatros-koneen muunnos kulki nimellä SW 20) Aftonbladetin toimittaja Waldemar Langletin keräämillä lahjoitusvaroilla. Suomen armeijan ensimmäisen sotilaskoneen lensivät Haaparannalta 25. helmikuuta ruotsalaiset luutnantit Per Svanbäck ja John-Allan Hygerth, josta tuli 10. maaliskuuta Suomen ilmavoimien ensimmäinen komentaja. Kone teki välilaskun Kokkolassa ja pakkolaskun Pietarsaareen, josta lähdettäessä moottori leikkasi kiinni. Sen korjaaminen kesti niin pitkään, että toinen kone ehti palveluskäyttöön sitä ennen ja N.A.B. Albatross sai myöhemmin Suomen ilmavoimissa tunnuksen F2 (F=ruots. flygmaskin, suom. lentokone).
Ruotsalainen kreivi Eric von Rosen lahjoitti Suomen tasavallan joukoille Morane-Saulnier Parasol -lentokoneen ruotsalaisen Enoch Thulins Aeroplanfabrikin lentokoulun käytössä olleen muunnoksen Thulin Typ D. Luutnantti Nils Kindberg lensi sen Uumajasta Vaasaan 6. maaliskuuta 1918. Lahjoittaja von Rosen oli koneessa matkustajana. Tämäkin kone tuotiin Suomeen vastoin Ruotsin virallista linjaa. Se ei ollut saanut lähtölupaa Ruotsista ja Kindberg sai 100 kruunun sakon luvattomasta poistumisesta maasta. Tätä konetta pidetään Suomen ilmavoimien ensimmäisenä lentokoneena, koska aiemmin saapunut ja pian rikkoutunut N.A.B. Albatross oli korjattavana eikä täten vielä palveluskäytössä. Thulin Typ D sai tunnuksen F1 tuhoutuen kuitenkin pian miehistöineen huhtikuussa 1918 putoamiseen Näsijärveen Tampereella.
Ilmavoimien vuosipäivää ei vietetä ensimmäisen koneen, N.A.B. Albatrossin hankkimisen tai sen Suomeen tuomisen päivämääränä 20. tai 25. helmikuuta, vaan von Rosenin lahjoittaman Thulin Typ D:n luovutuksen päivämääränä 6. maaliskuuta (vuodesta 1923). Vuonna 1920 tapahtuneen tuhoisimman Suomen ilmavoimien onnettomuuden (sotia lukuun ottamatta), alppilentäjien surman päivämääränä 7. syyskuuta on puolestaan ilmavoimien vainajien muistopäivä.
Suomen ilmavoimien nimenä oli 11. heinäkuuta 1928 saakka ilmailuvoimat ja sen synty tapahtui joulukuussa 1918, kansainvälisesti varhain. Esimerkiksi Ison-Britannian Kuninkaalliset ilmavoimat perustettiin itsenäisenä aselajina 1. huhtikuuta 1918 ja Ruotsin ilmavoimat 1. heinäkuuta 1926 . Yhdysvaltain ilmavoimat itsenäisenä puolustushaarana perustettiin vasta toisen maailmansodan jälkeen. Sitä ennen ilma-aselaji toimi maavoimen alaisuudessa.
Ilmavoimien perustaminen > Organisaatiomuutokset 2000-luvulla

Ilmavoimissa tapahtui vuoden 2005 alussa kaksi koulujen nimi- ja organisaatiomuutosta. Tikkakoskella sijainneen Ilmavoimien viestikoulun (IlmavVK) nimi muutettiin Ilmasotakouluksi (IlmaSK), josta samalla tuli ilmavoimien puolustushaarakoulu. Kauhavalla sijainnut Ilmasotakoulu muuttui Lentosotakouluksi (LentoSK), jonne vuoden 2005 lopulla keskitettiin Hawk-suihkuharjoituskonekoulutus ja -kalusto. Vinka-kalusto siirtyi puolestaan sitä ennen Kauhavalta Tikkakoskelle. Lisäksi Tikkakoskella sijainnut Tukilentolaivue (TukiLLv) lakkautettiin itsenäisenä joukko-osastona ja liitettiin Ilmasotakouluun.
Vuonna 2012 julkistetussa ja vuoteen 2015 mennessä toteutetussa puolustusvoimauudistuksessa Ilmavoimien teknillinen koulu ja Lentosotakoulu päätettiin lakkauttaa sekä siirtää niiden toiminnot Ilmasotakouluun. Viestikoelaitos liitettiin Puolustusvoimien tiedustelulaitokseen ja Ilmavoimien materiaalilaitos Puolustusvoimien logistiikkalaitokseen. Tikkakoskelle perustettiin pääjohtokeskusten tehtävät kootusti hoitava Ilmaoperaatiokeskus. Tukilentolaivueen toiminnot kuljetus- ja yhteyskoneineen siirrettiin Pirkkalaan Satakunnan lennoston alaisuuteen.
»Ilmavoimat on täysin Nato-yhteensopiva niin kaluston kuin henkilöstön osaamisen ja toimintamenetelmienkin osalta.» 
(suunnittelupäällikkö, eversti Jari Mikkonen, 18.12.2014 )
Ilmavoimien organisaatio

Ilmavoimat on jaettu viiteen joukko-osastoon:
Ilmavoimien esikunta (ILMAVE), Tikkakoski
Ilmasotakoulu (ILMASK), Tikkakoski
Karjalan lennosto (KARLSTO), Siilinjärvi
Lapin lennosto (LAPLSTO), Rovaniemi
Satakunnan lennosto (SATLSTO), Pirkkala.
Ilmavoimien esikunta johtaa komentajan apuna ilmavoimien toimintaa. Komentajana on 29. toukokuuta 2017 alkaen ollut kenraalimajuri Sampo Eskelinen. Ilmasotakoulu kouluttaa puolustushaaran varusmiehet ja kantahenkilökunnan. Karjalan ja Lapin lennostot ovat operatiivisia hävittäjälennostoja, joiden toiminta-alue kattaa koko valtakunnan ilmatilan. Niiden kalustona ovat McDonnell Douglas F/A-18 Hornetit. Lisäksi Satakunnan lennostoon kuuluvalla Tukilentolaivueella on kalustonaan EADS CASA C-295M -kuljetuskoneita sekä Pilatus PC-12 -yhteyskoneita.
Ilmavoimien sodanajan organisaatioon kuuluu kaksi F/A-18-hävittäjälaivuetta, yksi Hawk-koulutuslentolaivue, neljä valmiustukikohtaa, yksi tukilentolaivue ja neljä yhteyslentolaivuetta. Kokonaishenkilöstövahvuus on 38 000 henkeä.
Nykyinen kalusto ja toiminta

Boeing F/A-18C Hornet (HN) torjunta-/monitoimihävittäjiä ostettiin 57 kappaletta, joista yksi on tuhoutunut lento-onnettomuudessa ja toinen vaurioitunut kone muutettiin kaksipaikkaiseksi.
Boeing F/A-18D Hornet (HN) on kaksipaikkainen torjunta-/monitoimihävittäjä, joita hankittiin seitsemän kappaletta tyyppikoulutukseen. Lisäksi onnettomuudessa vaurioitunut F/A-18C muutettiin kaksipaikkaiseksi. Tämä kone kuitenkin tuhoutui myöhemmin maahansyöksyssä.
BAe Hawk Mk51/51A (HW) on harjoitushävittäjäkone. Niitä hankittiin 57 kappaletta, joista yhdeksän on tuhoutunut onnettomuuksissa. Kesäkuussa 2007 solmitun ostosopimuksen mukaan vuosina 2009–2010 Sveitsi toimitti ilmavoimille 18 käytettyä Hawk Mk66:ta. RAF on 1980-luvulla luokitellut Hawkin aputaistelukoneeksi, mutta Suomen ilmavoimissa koneella ei ole enää tällaista roolia.
Learjet 35A/S (LJ) on alun perin liikesuihkukone. Kolme Learjetia toimii yhteys-, kartoitus- ja maalinhinauskoneina.
CASA C-295M (CC) koneet toimitettiin maalis-huhtikuussa 2007. Ensimmäinen kone (CC-1) saapui Suomeen 6. maaliskuuta 2007 Ilmavoimien 89. vuosipäivänä. Koneita tilattiin aluksi kaksi ja lisäksi ilmavoimilla on optio viiteen lisäkoneeseen. Kolmas kone tilattiin 2010 ja varustettiin tiedustelulaitteistolla. Kone korvasi Viestikoekeskuksen käyttämän Fokkerin (FF-1).
Grob G 115 28 kpl. Saksalaisvalmisteisia koneita hankittiin käytettynä Britanniasta
Pilatus PC-12 NG. Kuusi konetta otettiin käyttöön vuonna 2010.
Nykyinen kalusto ja toiminta > Helikopterit

Suomen ilmavoimat operoi 1990-luvun jälkipuolelle asti kaikkia sotilaallisia ilma-aluksia. Helikopteri oli pääosin rahdinkuljetusväline ja pelastusväline. Helikoptereita ei alun alkaen hankittu maahanlaskujoukkoja varten, vaikka laskuvarjojääkärit käyttivät niitä toiminnassaan. Helikoptereiden siirto maavoimille Utin jääkärirykmentin alaisuuteen erilliseksi helikopteripataljoonaksi on merkki niiden käytön luonteen muuttumisesta osaksi maavoimien taktiikkaa.
Mil Mi-1 (SM-1) (tiedustelu-/yhteys-/pelastushelikopteri; 1961–1967, 4 kpl)
Mil Mi-4 (kuljetushelikopteri; 1962–1979, 3 kpl)
Sud-Aviation S.E.3130(313B) Alouette II (1966–1975, 2 kpl)
Agusta Bell 206A Jet Ranger (1968–1979, 1 kpl)
Mil Mi-8 (kuljetushelikopteri; 1973–1996, 9 kpl, 1997 siirto maavoimille)
Hughes McDonnell Douglas MD500 (koulutushelikopteri)
NH90 (kuljetushelikopteri. Alusta asti maavoimilla)
Ilmavoimien symbolit

Suomen armeijan ensimmäisen palvelukäyttöön tulleen lentokoneen lahjoittanut Eric von Rosen oli maalauttanut siipiin onnenmerkkinsä, sinisen hakaristin. Sen taustaväri puolestaan tuli valkoisesta maalista, jolla koneen siivissä ollut Thulinin tehtaan T-tunnus oli peitetty. Hakaristi määrättiin ylipäällikkö Gustaf Mannerheimin päiväkäskyllä ilmavoimien konetunnukseksi. Akseli Gallen-Kallela puolestaan suunnitteli sotalentäjien merkin, myöhemmältä nimeltään Suomen lentomerkin keskellään hakaristi – väriltään musta eikä sininen kuten von Rosenin merkissä. Lapin sodan seurauksena sekä omien että neuvostoliittolaisten pilottien tunnistusta helpottamaan Suomen ilmavoimat muutti tunnukset 1945: konetunnukseksi tuli valko-sini-valkoinen ympyrä, ja majuri Olavi Seeven muuntamaan ohjaajan lentomerkkiin tuli kultainen kotka (malli sotilaslentäjän virkapäähineestä) ja vaakasiivet. Ennen runkotunnuksia poistettiin Suomen ilmavoimien lentokoneista niiden etuosassa oleva keltainen leveä nauhamainen tunnus, Saksan, sen liittolaisten ja kanssasotijoiden itärintamatunnus. Vanhojen tunnusten osalta Ilmavoimien esikunnan ja Ilmasotakoulun tunnuksissa on edelleen von Rosenin hakaristi kuin myös ilmavoimien joukko-osastojen lipuissa ja kunniamerkeissä, joissa se on väriltään musta.
Suomen ilmavoimat otti vuonna 2002 käyttöön oman yleistunnuksen, jossa ovat Suomen lentomerkin keskuskuviot eli siipikehä, osin avautuva vaakunaruusu ja kotka, mutta lentomerkistä poiketen heraldisten sääntöjen mukaisena: siipikehä pyörii vastapäivään ja kotka etenee eli lentää oikealta vasemmalle (edestä katsottuna).
Kirjallisuutta

Heikki Nikunen, Jyrki K. Talvitie, Kalevi Keskinen (toim.): Suomen ilmasodan pikkujättiläinen.  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-36871-8
Uola, Mikko: Kotkanpojan lentoonlähtö – Suomen ilmavoimien varhaisvuodet 1918-1923. Koala-kustannus, 2018. ISBN 978-952-229-192-9.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ilmavoimien kotisivu
Kenraali Heikki Nikusen kirjoittama katsaus Suomen ilmavoimista (arkistoitu) (englanniksi)
| n k Suomen ilmavoimien joukko-osastot |
| --- | --- | --- |
| Ilmavoimien esikunta  Karjalan lennosto  Lapin lennosto  Satakunnan lennosto  Ilmasotakoulu  | Ilmavoimien esikunta  Karjalan lennosto  Lapin lennosto  Satakunnan lennosto  Ilmasotakoulu  |  |
Luettelo Suomen ilmavoimien ilma-aluksista
Hornet Rissalan kentällä.
Hawk Rissalan kentällä.
Karjalan lennosto ja Ilmasotakoulun paraatijoukot Puolustusvoimain lippujuhlan päivän paraatissa 2014 Valtakadulla Lappeenrannassa. Joukkoja johtaa eversti Ossi Sivén.
Maavoimien käytössä ollut Mi-8-kuljetushelikopteri.
Suunnitelma Suomen lentomerkiksi, alk. sotalentäjien merkiksi, käytössä 1918–1945 (Akseli Gallen-Kallela)
Suomen lentomerkki ohjaajalle (Olavi Seeve)
José Maza

| José Maza |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  José María Maza Sancho
Syntynyt: 1948
Kansalaisuus:  Chile
Koulutus ja ura
Opinnot:  Filosofian tohtori
Tutkimusalue:  Supernovat, Emissioviivat, Pimeä energia ja Prisma
Palkinnot:  National Prize for Exact Sciences (Chile) 1999
José María Maza Sancho (syntynyt 1948) on Chileläinen tähtitieteilijä ja astrofyysikko. Hänen työnsä on keskittynyt supernovien tutkimukseen , emissioviivojen, pimeän energian ja objektiivisen prisman omaavien kvasaarien etsimiseen.
Teokset

Supernovas, Ediciones B, 2008. Coauthored Mario Hamuy Wackenhut kanssa. ISBN 9563040414
Astronomía contemporánea, Ediciones B, 2009. ISBN 9563040708
Somos polvo de estrellas, Editorial Planeta, 2017. ISBN 9789563602449
Marte: la próxima frontera, Editorial Planeta, Santiago, 2018. ISBN 9789563604771
IF Björklöven

| IF Björklöven |
| --- | --- |

Perustettu:  1970
Kaupunki:   Uumaja
Kotiareena:  Visionite Arena
– kapasiteetti:  5 400
Sarjataso:  HockeyAllsvenskan
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Per Kenttä
Päävalmentaja:   Björn Hellkvist
Kapteeni:   Axel Ottosson
Mitalit
Kultaa:  1 (1987)
Hopeaa:  2 (1982, 1988)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Joukkueen kotihalli T3 Center.
IF Björklöven on ruotsalainen jääkiekkoseura. Sen kotikaupunki on Uumaja ja kotihalli T3 Center. Joukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Se on voittanut Ruotsin mestaruuden kaudella 1987. Hopeaa se on saanut kaksi kertaa. Pääsarjakausia sillä on kaiken kaikkiaan 26. Joukkueessa on pelannut muun muassa Stefan Öhman. Seura syntyi vuonna 1970, kun Uumajan IFK:n ja Sandåkers SK:n jääkiekkojaostot yhdistyivät.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 30 |  | Joona Voutilainen | L | 2025 | Espoo, Suomi |  |
| 31 |  | Melwin Asp Cassåsen | L | Juniori | Karlstad, Ruotsi |  |
| 35 |  | Melker Thelin | L | 2025 | Uumaja, Ruotsi |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 |  | Jesper Lindgren | R | 2025 | Uumaja, Ruotsi |  |
| 8 |  | Lucas Lagerberg Hoen | L | 2025 | Mora, Ruotsi |  |
| 15 |  | Mattias Nørstebø (A) | L | 2027 | Trondheim, Norja |  |
| 24 |  | Linus Cronholm | L | 2025 | Malmö, Ruotsi |  |
| 28 |  | Mathew Maione (A) | L | 2026 | Toronto, Ontario, Kanada |  |
| 40 |  | Alfons Freij | L | Laina | Sölvesborg, Ruotsi |  |
| 44 |  | Martin Fransson | L | 2025 |  |  |
| 57 |  | Matt Cairns | L | 2025 | Mississauga, Ontario, Kanada |  |
| 59 |  | Tim Theocharidis | L | 2026 | Scarborough, Ontario, Kanada |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 6 |  | Elias Ivansson | L | KH | Juniori | Karlstad, Ruotsi |
| 10 |  | Marcus Nilsson | L | VLH | 2027 | Charlottenberg, Ruotsi |
| 16 |  | Gustaf Kangas | L | KH | 2026 | Tukholma, Ruotsi |
| 18 |  | Axel Ottosson (C) | L | KH / VLH | 2026 | Uumaja, Ruotsi |
| 19 |  | Liam Dower Nilsson | L | H | 2025 | Göteborg, Ruotsi |
| 20 |  | Oscar Djurberg | L | LH | Juniori |  |
| 21 |  | Bruno Osmanis | R | OLH | 2027 | Ogre, Latvia |
| 26 |  | Félix Girard | R | KH | 2025 | Lévis, Québec, Kanada |
| 32 |  | Jacob Olofsson | L | KH | 2025 | Piitime, Ruotsi |
| 37 |  | Lenni Killinen | L | OLH | 2025 | Espoo, Suomi |
| 38 |  | Erik Andersson | L | H | 2025 | Nittorp, Ruotsi |
| 39 |  | Joel Mustonen (A) | L | KH / VLH | 2026 | Oulu, Suomi |
| 41 |  | Maxime Fortier | R | LH | 2025 | Montreal, Québec, Kanada |
| 56 |  | Fredrik Forsberg | R | LH | 2027 | Uppsala, Ruotsi |
| 71 |  | Gustav Possler | L | LH | 2026 | Södertälje, Ruotsi |
| 86 |  | Daniel Viksten | R | OLH | 2025 | Mora, Ruotsi |
| 91 |  | Oscar Tellström | L | OLH | 2026 | Luulaja, Ruotsi |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Björn Hellkvist
Apuvalmentaja: Daniel Rahimi
Maalivahtivalmentaja: Björn Bjurling
Fysiikkavalmentaja: Stefan Öhman
Huoltopäällikkö: Lennart Lindfors
Huoltopäällikkö: Staffan Nilsson
Joukkueenjohtaja: Jan-Ove Eklund
Puheenjohtaja: Anders Blomberg
Toimitusjohtaja: Per Kenttä
Lähde: EliteProspects
Jäädytetyt numerot

9 Alexander Beliavski
17 Patrik Sundström
23 Roger Hägglund
27 Tore Öqvist
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IF Björklöven Wikimedia Commonsissa
Seuran kotisivut
HockeyAllsvenskan
AIK IF
Almtuna IS
BIK Karlskoga
Djurgårdens IF Hockey
IK Oskarshamn
IF Björklöven
Kalmar HC
Mora IK
Nybro Vikings IF
Södertälje SK
Tingsryds AIF
Vimmerby HC
Västerås IK
Östersunds IK
Björklövenin pelaajia saapumassa vaihtoaitioon.
Matalapaine

Pitkälle kehittynyt, pyörrettä muistuttava matalapaine Islannin yllä.
Matalapaine on tilanne, jossa ilmanpaine on pienempi kuin ympäristössä. Tarkkaa raja-arvoa matalapaineelle ei ole.
Matalapaine syntyy, kun alueelle tulee ilmakehän alaosassa vähemmän ilmaa kuin mitä alueelta yläilmakehässä poistuu. Näin tämän kohdan ilmapatsaan massasta tulee pienempi kuin ympäröivillä alueilla.
Matalapaineeseen liittyy usein epävakaista ja sateista säätä. Kun ilma nousee maan pinnalta, se jäähtyy ja siinä oleva kosteus tiivistyy, jolloin muodostuu pilviä ja alkaa usein sataa.
Matalapaine kehittyy monesti kylmän ja lämpimän ilmamassan rajalle. Huonoa säätä on varsinkin matalapaineeseen liittyvien säärintamien ja solien alueella, mutta voi olla myös yksittäisiä sadekuuroja.
Suomen säärintamat liittyvät keskileveysasteiden liikkuviin matalapaineisiin, jotka keskimäärin syntyvät Atlantilla ja kuolevat Siperiassa. Hurrikaanit ja muut trooppiset hirmumyrskyt ovat myös voimakkaita matalapaineita.
Jos matalapaineeseen ei liittyisi sopivasti pyörivää tuulta, ilma virtaisi kohti matalapaineen keskusta ja täyttäisi sen. Jotta matalapaine voisi säilyä useita päiviä, ilman pitää liikkua niin, että pohjoisella pallonpuoliskolla tuuli kiertää matalapaineen keskusta vastapäivään, eteläisellä myötäpäivään. Tällöin paine-erovoima, kitka ja maapallon pyörimisen vaikutus eli Coriolis-ilmiö ovat keskenään tasapainossa. Liikkuvaa ja pyörimisliikkeessä olevaa matalapainetta kutsutaan toisinaan sykloniksi.
Tyypillinen keskileveysasteiden matalapaine > Yleiskatsaus

Suomessa matalapaineet ovat tavallisimmin keskileveysasteiden matalapaineita. Matalapaine on yleensä polaaririntamassa oleva häiriö. Rintama on yleensä kahden eri lämpöisen ilmamassan raja. Polaaririntama on lämpimämmän keskileveysasteiden ilman ja kylmemmän polaarisen ilman välinen raja. Kesällä keskileveysasteiden ilma on yleensä helteistä ja polaarinen ilma viileää.
Matalapaineen keskustan laidoilla, eli siellä missä paine muuttuu jyrkimmin, ovat voimakkaimmat tuulet ja sateet. Matalapaine on Suomen leveysasteilla tavallinen sääilmiö, joka elää 3–5 päivää ja kulkee sinä aikana 3 000–5 000 km.
Tyypillisessä nuoressa matalapaineessa on lämmin rintama ja kylmä rintama. Lämpimässä rintamassa lämmin ilma tunkeutuu kylmän ilman alueelle, tuoden yleensä tasaista sadetta. Lämpimän ilman aluetta sanotaan usein lämpimäksi sektoriksi, koska se muistuttaa monesti matalapaineen keskustasta vedettyä viipaletta. Kylmässä rintamassa kylmä ilma tunkeutuu lämpimän ilman alueelle, laittaen sen nousemaan korkeiksi kuuropilviksi.
Keski-ikäisessä matalapaineessa syntyy okluusiorintama, joka säilyy matalapaineen täyttyessä pisimpään. Siinä on tilanteesta riippuen enemmän lämpimän tai kylmän rintaman piirteitä. Kuoleva matalapaine on pelkkä kuurosadealue, jossa kuuropilvet kiertävät spiraalina matalan keskustaa, kunnes häviävät.
Tyypillinen keskileveysasteiden matalapaine > Matalapaineen kehityksestä

Matala liikkuu yläaallon mukana 1 000–8 000 km ja kestää 3–7 päivää. Matalapaine liikkuu aluksi nopeasti mutta hidastuu tai pysähtyy loppua kohti kokonaan. Matalapaine liikkuu suunnilleen lämpimän sektorin tuulen suuntaisesti. Tulosuuntaan päin katsottaessa lämmin sektori on vasemmalla puolella. Matalan reitti on suora tai kaartuva, U:ta, J:tä, joskus S:ää tai ):ää muistuttava. Matalapaineen keskustan paine laskee okkluusion syntymään asti tai vielä 12 tuntia tämän jälkeenkin.lähde?
Tyypillinen keskileveysasteiden matalapaine > Matalapainesarjat, keskusmatalat ja sivumatalat

Matalapaineet kehittyvät monesti polaaririntamaan sarjoina. Matalapaineen omiin rintamiin voi kehittyä pienempiä sivumataloita tai matalan osakeskuksia, monesti okkluusiopisteeseen, jossa kylmä ja lämmin rintama kohtaavat. Monesti matalapaineet esiintyvät sarjoina, joissa ensimmäinen matalapaine voi olla hyvin pitkälle okludoitumassa, toinen matalapaine vasta okludoitumisen alussa, kolmannessa lämmin ja kylmä rintama vielä erillään jne. Näitä matalapaineita erottaa toisistaan välikorkea eli korkean selänne, joka tarkoittaa päivän parin kaunista jaksoa huonon sään välillä. Joillakin alueilla, kuten Islannin eteläpuolella on suuria keskusmataloita, jotka pysyvät pitkään paikoillaan.
Ylätuulisääntö

Matalapaineella on oma kuvionsa, johon liittyy tiettyyn suuntaan kulkeva ylätuuli ja suihkuvirtaus, ja alatuuli. Matalapaineen alueella pintatuuli puhaltaa vastapäivään kohti matalan keskustasta hieman vinosti isobaareihin nähden.
Kun havaitsija seisoo selkä maanpintatuulen tulosuuntaan niin, että kasvot ovat tuulelta suojassa, vinosti vasemmalta edestä tulevat ylä- ja keskipilvet kertovat matalan lähestyvän ja sään huononevan. Yläpilviä eivät ole esimerkiksi tavalliset kumpupilvet ja kumpukerrospilvet. Niitä ovat vaikkapa untuvapilvi, harsopilvi, verhopilvi ja hahtuvapilvi. Tällöin matalan on lähestymässä etuoikealta, ja on syytä varautua pitkäkestoiseen sateeseen ja tuulen voimistumiseen. Jos yläpilvet tulevat selkä tuulta vastaan seisovaa havaitsijaa oikealta takaa, sää paranee. Matala on väistymässä etuvasemmalle, ja korkea tulossa takaoikealta. Jos ylätuuli puhaltaa havaitsijasta poispäin takavasemmalta etuoikealle, ollaan matalan lämpimässä sektorissa, sää ei muutu, paitsi että kylmä rintama voi tulla, ja ehkä kesäisiä lyhyitä sadekuuroja. Jos ylätuuli puhaltaa etuoikealta takavasemmalle, ollaan matalan kylmässä sektorissa ja sää on pääosin hyvä, mutta yksittäisiä sadekuuroja voi tulla. Käytännössä kesi viimeistä tapausta on monesti sama, kuin että ylä- ja alatuuli puhaltavat samaan tai vastakkaiseen suuntaan.
Muita matalapaineita

Arktinen rintama on hyvin kylmän arktisen ilmamassan ja kylmän polaarisen ilmamassan raja. Tähän kehittyy lyhytikäisiä, voimakkaita, myrskyisiä ja pienehköjä ns. polaarimatalia, joiden läpimitta on vain 100–200 km.lähde?
Kylmä pisara eli ylämatala on ilmakehän yläosissa oleva kylmän ilman pussi, joka ei aina näy maanpinnalla mitattaessa matalapaineena, vaikka siihen liittyy monesti kaatosateita. Kylmä pisara näkyy vain korkealla ilmakehässä, mutta edistää kuuropilvien syntyä ja voi aiheuttaa maanpinnalle kaatosateita.
Mesosykloni on supersolu-ukkosessa usein havaittava pieni matalapaine, joka voi aiheuttaa tornadon. Mesosyklonit havaitaan säätutkalla.
Pieni terminen matalapaine syntyy lämpötilaeron aiheuttamista tiheyseroista esimerkiksi päivällä auringon lämmittämän maan ylle ja syksyllä tai yöllä vielä lämpimän veden ylle. Maan ylle syntyvä matalapaine aiheuttaa muun muassa merituulen.
Tropiikin matalapaineet syntyvät konvergenssista, kahden trooppisen ilmavirtauksen törmätessä yhteen. Niin sanotun intertrooppisen konvergenssin vyöhykkeellä esiintyy ukkospilvirykelmiä, jotka liittyvät voimakkaisiin iltapäiväkuuroihin. Konvergenssin leveysaste vaihtelee vuodenaikojen mukaan.
Subtrooppisessa matalapaineessa (hybridimatalapaineessa), joita esiintyy leveysasteilla 0–50, voi olla tropiikin ja keskileveysasteiden matalien piirteitä. Näissä on rintamat ja keskustassa hurrikaanin keskustaa muistuttava ukkospilvirykelmä. Niiden navakan tuulen alue on 150–1 000 km leveä. Paine voi laskea niissä nopeasti hyvin matalalle ja tuuli kasvaa myrskyksi. Subtrooppisia ovat ylämatalat ja mesomittakaavan matalat, joiden läpimitta on alle 150 km. Subtrooppiset matalat ovat hurrikaaneja heikompia.lähde?
Matalat maan ja meren yllä Kesäpäivän merituuli ja syksyisen yön maatuuli johtuvat matalista, jotka kehittyvät maan ja meren yllä. Kun aurinko lämmittää maata päivällä, syntyy matalapaine, joka synnyttää pilviä ja imee ilmaa mereltä päin. Näin syntyy merituuli. Mutta syksyisenä yönä, jolloin meri on vielä lämmin, matalapaine syntyykin meren ylle ja tuulee maalta. Nämä matalat ovet yleensä melko heikkoja. Näitä matalapaineita melko lähellä on monsuuni-ilmiö.selvennä
Matalapaineen sola   on laajempaan matalapaineen alueeseen liittyvä uloke, jossa saman ilmanpaineen käyrät isobaarit eivät muodosta suljettua silmukkaa.  Muodoltaan se vastaa järvessä olevaa lahtea.