stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GP2 Espanjan Grand Prix 2013
Tulokset > Aika-ajo

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Marcus Ericsson | DAMS | 1:28.706 | 1 |
| 2 | 2 |  Stéphane Richelmi | DAMS | 1:28.871 | 2 |
| 3 | 9 |  Felipe Nasr | Carlin | 1:29.152 | 3 |
| 4 | 11 |  Sam Bird | Russian Time | 1:29.188 | 4 |
| 5 | 18 |  Stefano Coletti | Rapax | 1:29.213 | 5 |
| 6 | 8 |  Fabio Leimer | Racing Engineering | 1:29.293 | 6 |
| 7 | 3 |  James Calado | ART Grand Prix | 1:29.318 | 7 |
| 8 | 22 |  Robin Frijns | Hilmer Motorsport | 1:29.321 | 8 |
| 9 | 21 |  Kevin Ceccon | Trident Racing | 1:29.424 | 9 |
| 10 | 25 |  Kevin Giovesi | Venezuela GP Lazarus | 1:29.425 | 10 |
| 11 | 10 |  Jolyon Palmer | Carlin | 1:29.609 | 11 |
| 12 | 4 |  Daniel Abt | ART Grand Prix | 1:29.668 | 12 |
| 13 | 14 |  Sergio Canamasas | Caterham Racing | 1:29.685 | 13 |
| 14 | 12 |  Tom Dillmann | Russian Time | 1:29.739 | 14 |
| 15 | 23 |  Jon Lancaster | Hilmer Motorsport | 1:29.759 | 15 |
| 16 | 16 |  Jake Rosenzweig | Barwa Addax | 1:29.792 | 16 |
| 17 | 15 |  Alexander Rossi | Caterham Racing | 1:29.804 | 17 |
| 18 | 7 |  Julian Leal | Racing Engineering | 1:29.824 | 18 |
| 19 | 6 |  Mitch Evans | Arden International | 1:29.936 | 19 |
| 20 | 24 |  René Binder | Venezuela GP Lazarus | 1:29.956 | 20 |
| 21 | 20 |  Nathanaël Berthon | Trident Racing | 1:29.969 | 21 |
| 22 | 17 |  Rio Haryanto | Barwa Addax | 1:30.020 | 22 |
| 23 | 5 |  Johnny Cecotto, Jr. | Arden International | 1:30.025 | 23 |
| 24 | 19 |  Simon Trummer | Rapax | 1:30.025 | 24 |
| 25 | 26 |  Adrian Quaife-Hobbs | MP Motorsport | 1:30.763 | 25 |
| 26 | 27 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 1:30.773 | 26 |
Lähde:
Tulokset > Pitkä kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Kesketys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 22 |  Robin Frijns | Hilmer Motorsport | 37 | 1:00:38.896 | 8 | 25 |
| 2 | 9 |  Felipe Nasr | Carlin | 37 | +3.316 | 3 | 18 |
| 3 | 23 |  Jon Lancaster | Hilmer Motorsport | 37 | +12.609 | 15 | 15+2 |
| 4 | 18 |  Stefano Coletti | Rapax | 37 | +13.329 | 5 | 12 |
| 5 | 12 |  Tom Dillmann | Russian Time | 37 | +14.325 | 14 | 10 |
| 6 | 15 |  Alexander Rossi | Caterham Racing | 37 | +17.160 | 17 | 8 |
| 7 | 21 |  Kevin Ceccon | Trident Racing | 37 | +17.504 | 9 | 6 |
| 8 | 5 |  Johnny Cecotto, Jr. | Arden International | 37 | +24.013 | 23 | 4 |
| 9 | 17 |  Rio Haryanto | Barwa Addax | 37 | +32.024 | 22 | 2 |
| 10 | 10 |  Jolyon Palmer | Carlin | 37 | +12.290 | 11 | 1 |
| 11 | 4 |  Daniel Abt | ART Grand Prix | 37 | +32.823 | 12 |  |
| 12 | 6 |  Mitch Evans | Arden International | 37 | +35.748 | 19 |  |
| 13 | 7 |  Julian Leal | Racing Engineering | 37 | +39.922 | 18 |  |
| 14 | 16 |  Jake Rosenzweig | Barwa Addax | 37 | +40.999 | 16 |  |
| 15 | 2 |  Stéphane Richelmi | DAMS | 37 | +42.690 | 2 |  |
| 16 | 27 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 37 | +43.102 | 26 |  |
| 17 | 26 |  Adrian Quaife-Hobbs | MP Motorsport | 37 | +54.532 | 25 |  |
| 18 | 8 |  Fabio Leimer | Racing Engineering | 37 | +56.946 | 6 |  |
| 19 | 19 |  Simon Trummer | Rapax | 37 | +57.935 | 24 |  |
| 20 | 24 |  René Binder | Venezuela GP Lazarus | 36 | +1 kierros | 20 |  |
| 21 | 11 |  Sam Bird | Russian Time | 33 | +4 kierrosta | 4 |  |
| Kesk. | 25 |  Kevin Giovesi | Venezuela GP Lazarus | 11 | DNF | 10 |  |
| Kesk. | 1 |  Marcus Ericsson | DAMS | 10 | DNF | 1 |  |
| Kesk. | 14 |  Sergio Canamasas | Caterham Racing | 5 | DNF | 13 |  |
| Kesk. | 20 |  Nathanaël Berthon | Trident Racing | 4 | DNF | 21 |  |
| Kesk. | 3 |  James Calado | ART Grand Prix | 1 | DNF |  |  |
Lähde:
Tulokset > Sprintti kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Kesketys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 18 |  Stefano Coletti | Rapax | 26 | 41:49.895 | 5 | 15+2 |
| 2 | 22 |  Robin Frijns | Hilmer Motorsport | 26 | +0.691 | 8 | 12 |
| 3 | 9 |  Felipe Nasr | Carlin | 26 | +7.212 | 7 | 10 |
| 4 | 10 |  Jolyon Palmer | Carlin | 26 | +12.129 | 10 | 8 |
| 5 | 5 |  Johnny Cecotto, Jr. | Arden International | 26 | +35.593 | 1 | 6 |
| 6 | 15 |  Alexander Rossi | Caterham Racing | 26 | +36.991 | 3 | 4 |
| 7 | 21 |  Kevin Ceccon | Trident Racing | 26 | +38.483 | 2 | 2 |
| 8 | 4 |  Daniel Abt | ART Grand Prix | 26 | +39.645 | 11 | 1 |
| 9 | 8 |  Fabio Leimer | Racing Engineering | 26 | +40.664 | 18 |  |
| 10 | 23 |  Jon Lancaster | Hilmer Motorsport | 26 | +41.353 | 6 |  |
| 11 | 3 |  James Calado | ART Grand Prix | 26 | +41.464 | 24 |  |
| 12 | 11 |  Sam Bird | Russian Time | 26 | +41.876 | 26 |  |
| 13 | 6 |  Mitch Evans | Arden International | 26 | +42.520 | 12 |  |
| 14 | 14 |  Sergio Canamasas | Caterham Racing | 26 | +44.190 | 23 |  |
| 15 | 2 |  Stéphane Richelmi | DAMS | 26 | +44.277 | 15 |  |
| 16 | 19 |  Simon Trummer | Rapax | 26 | +44.487 | 19 |  |
| 17 | 25 |  Kevin Giovesi | Venezuela GP Lazarus | 26 | +44.628 | 21 |  |
| 18 | 27 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 26 | +45.041 | 16 |  |
| 19 | 24 |  René Binder | Venezuela GP Lazarus | 26 | +48.132 | 20 |  |
| 20 | 1 |  Marcus Ericsson | DAMS | 26 | +53.650 | 22 |  |
| 21 | 26 |  Adrian Quaife-Hobbs | MP Motorsport | 26 | +53.938 | 17 |  |
| 22 | 16 |  Jake Rosenzweig | Barwa Addax | 26 | +1:02.518 | 14 |  |
| 23 | 20 |  Nathanaël Berthon | Trident Racing | 26 | +1:06.632 | 25 |  |
| 24 | 17 |  Rio Haryanto | Barwa Addax | 26 | +1:25.590 | 9 |  |
| 25 | 7 |  Julian Leal | Racing Engineering | 25 | +1 kierros | 13 |  |
| 26 | 12 |  Tom Dillmann | Russian Time | 25 | +1 kierros | 4 |  |
Lähde:
Gamle Akerin kirkko

| Gamle Akerin kirkko Gamle Aker kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Akersbakken 26 Oslo, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Oslon hiippakunta
Seurakunta:  St. Hanshaugenin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kalkkikivi
Istumapaikkoja:  n. 250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gamle Akerin kirkko (norj. Gamle Aker kirke) on Oslossa St. Hanshaugenin kaupunginosassa sijaitseva 1100-luvulta peräisin oleva kalkkikivikirkko ja kaupungin vanhin säilynyt rakennus. Paikalla oletetaan olleen jo aiemmin puukirkko. Malliltaan Gamle Akerin kirkko on kolmilaivainen basilika.
Kuvia

Kirkkosali
Saarnastuoli
Alttari
Kastemalja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gamle Akerin kirkko Wikimedia Commonsissa
Gianfranco Zola

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gianfranco Zola
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1966 (ikä 58) }
Syntymäpaikka: Oliena, Sardinia, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 168 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: apuvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1984–1986 | Nuorese Calcio | 31 | (10) |
| 1986–1989 | SEF Torres | 88 | (21) |
| 1989–1993 | Napoli | 105 | (32) |
| 1993–1996 | Parma | 102 | (49) |
| 1996–2003 | Chelsea | 229 | (59) |
| 2003–2005 | Cagliari | 74 | (22) |
| Yhteensä | Yhteensä | 629 | (193) |
Maajoukkue
| 1991–1997 | Italia | 35 | (10) |
Valmennusura
2008–2010: West Ham United
2011–2012: Italia U16
2012–2013: Watford
2014–2015: Cagliari
2015–2016: Al-Arabi
2016–2017: Birmingham City
2018–2019: Chelsea (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gianfranco Zola (s. 5. heinäkuuta 1966) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana

Zola aloitti uransa piskuisessa Nuorese Calcion joukkueessa 1984, josta siirtyi kaksi vuotta myöhemmin Sassari Torresiin. Alasarjoissa maaleja hyvään tahtiin tehnyt Zola herätti kiinnostusta myös Serie A:ssa ja vuonna 1989 SSC Napolin uusi päävalmentaja Alberto Bigon hankki Zolan seuraan. Napolissa Zola pelasi yhdessä Diego Maradonan kanssa ja kaksikon maaleilla Napoli vei Serie A:n mestaruuden kauden 1989−1990 päätteeksi. Napolin vuosinaan Zola nousi myös Italian jalkapallomaajoukkueen pelaavaan miehistöön, kun Arrigo Sacchi päästi hänet kentälle ottelussa Norjaa vastaan marraskuussa 1991.
1993 Zola siirtyi Napolista Parma FC:n paitaan. Hän vakiinnutti paikkansa seuran kokoonpanossa ja nousi maineeseen luovana hyökkääjänä Parman juhliessa UEFA Super Cupin voittoa 1993 ja UEFA Cupin voittoa 1995. Zolan ura Parmassa päättyi vuonna 1996, kun uusi päävalmentaja Carlo Ancelotti ilmoitti, ettei Zola kuulu hänen suunnitelmiinsa seurassa.
Marraskuussa 1996 Englannin Valioliigassa pelanneen Chelsean alankomaalaisvalmentaja Ruud Gullit hankki Zolan Lontooseen yhdessä monien muiden mannereurooppalaisten pelimiesten kanssa. Kauppa osoittautui kannattavaksi sillä seuraavien vuosien aikana Zola oli yksi tärkeimmistä lenkeistä Chelsean juhliessa voittoa niin kotimaankentillä kuin Euroopassakin Cup-voittajien Cupin menestyksen myötä. Zola edusti Chelseata kaikkiaan seitsemän kautta pelaten tuona aikana 249 liigaottelua ja tehden niissä 89 maalia. Tuloksellisesti parhaaksi yksittäiseksi kaudeksi jäi Zolan viimeinen Chelsea-kausi 2002−2003, jolloin hän teki 14 maalia 22 pelaamassaan ottelussa. Chelsea-fanien suursuosikki sai vuonna 2004 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon (OBE).
36-vuotiaana Zola jätti Chelsean ja palasi Sardiniaan Cagliari Calcioon juuri ennen kuin venäläismiljonääri Abramovits osti Chelsean. Venäläinen olisi ollut erittäin halukas saamaan Zolan takaisin Chelsean paitaan, koska sardinialainen oli faneille korvaamaton. Zola piti kuitenkin päänsä ja päätti uransa Sardiniassa. Hän edusti Cagliaria kaksi kautta pelaten 44 liigaottelua ja tehden 21 maalia päättäen uransa kesäkuussa 2005.
Italian maajoukkueessa Zola pelasi urallaan kaikkiaan 35 A-maaottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Hän oli mukana MM-kisoissa 1994, kun Arrigo Sacchin miehistö saavutti MM-hopeaa. Neljännesvälieräottelussa Nigeriaa vastaan Zola sai punaisen kortin ja kahden ottelun pelikiellon.
Zola oli todistamassa Italian häpeän hetkiä EM-kisoissa 1996. Zola pelasi kaikissa kolmessa lohkon ottelussa ja epäonnistui kenties ratkaisevassa rangaistuspotkussa päätösottelussa Saksaa vastaan ja näin Italia putosi yllättäen lohkovaiheessa. EM-kisat jäivät Zolan uran viimeisiksi arvokisoiksi. Hän epäonnistui pahasti MM1998-karsinnoissa tehtyään vain yhden maalin. Zola pelasi viimeisen maaottelunsa lokakuussa 1997 Roomassa Englantia vastaan, sillä hän ei enää mahtunut Cesare Maldinin lopulliseen MM-ryhmään.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

MM-hopeaa: 1994
UEFA Cup: 1995
UEFA Cup-voittajien Cup: 1998
UEFA Super Cup (2): 1993, 1998
Italian mestaruus: 1990
FA Cup (2): 1997, 2000
Englannin liigacup: 1998
FA Community Shield: 2000
Ura valmentajana

Zola aloitti valmennusuransa vuonna 2006 Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana entisen seurakaverinsa Pierluigi Casiraghin toimiessa päävalmentajana. Kaksikon johdolla Azzurrini sijoittui EM-kisoissa viidenneksi 2007 ja eteni näin Pekingin olympiakisoihin 2008. Olympialaisissa Italia voitti alkulohkonsa ainoana tahrana tasapeli Kamerunia vastaan. Olympiapronssia puolustaneen Italian tie katkesi kuitenkin yllättäen jo puolivälierissä, kun Belgian nuoret veivät yllätysvoiton maalein 2−3.
Syyskuussa 2008 Zola jätti tehtävänsä Azzurrinin apuvalmentajana allekirjoitettuaan kolmivuotisen sopimuksen Englannin Valioliigaseura West Ham Unitedin kanssa.  Samalla Zolasta tuli ensimmäinen ulkomaalaisvalmentaja West Hamin historiassa.
Zolan johdolla West Ham pelasi kaudella 2008−2009 Valioliigassa hyvin ja oli lopulta yhdeksäs. Huhtikuussa 2009 Zola allekirjoittikin seuran kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen.  Kausi 2009−2010 sujui kuitenkin vähemmän mallikkaasti ja West Ham säilytti sarjapaikkansa vain vaivoin. Zolan potkuista huhuttiin pitkin kevättä, mutta seurajohto luotti Zolaan kauden loppuun asti. Pian kauden jälkeen hän sai kuitenkin potkut tehtävistään.
Heinäkuussa 2012 Zolasta tuli Watfordin päävalmentaja.  Zolan debyyttikausi oli menestyksekäs ja hänen johdollaan Watford sijoittui Englannin Mestaruussarjassa kolmanneksi. Tie Englannin Valioliigaan katkesi kuitenkin nousukarsinnoissa tappioon Crystal Palacelle.  Kaudella 2013/14 Watfordin peli ei kulkenut ja joukkue vajosi sarjan keskikastiin. Zola erosi tehtävästään joulukuussa 2013, kun tappioputkessa ollut seura oli vajonnut sijalle 13.
Joulukuussa 2014 Zola korvasi erotetun Zdeněk Zemanin Cagliari Calcion päävalmentajana.  Joukkue ei noussut Zolan opeilla pois Serie A:n putoamisviivan alapuolelta, ja lopulta seurajohto vaihtoi hänet Zemaniin maaliskuussa 2015.
Heinäkuussa 2015 Zola allekirjoitti sopimuksen qatarilaisen Al-Arabin kanssa.  Seuran kausi sujui mollivoittoisesti ja Al-Arabi jäi Qatarin liigassa vasta sijalle 11. Kauden jälkeen seura erotti hänet tehtävistään.
Joulukuun puolivälissä 2016 Zolasta tuli Englannin Mestaruussarjassa seitsemäntenä majailleen Birmingham Cityn päävalmentaja. Zola tuli seuraan kovin odotuksin, mutta menestys jäi vaisuksi. Birmingham ajautui tappiokierteeseen ja onnistui Zolan alaisuudessa voittamaan vain kaksi pelaamistaan 24 sarjaottelusta. Seura romahti nousukarsintojen tuntumasta putoamiskamppailuun ja lopulta Zola erosi huhtikuun puolivälissä 2017 tehtävistään.
Heinäkuussa 2018 Zola palasi Chelseaan 15 vuoden tauon jälkeen, kun hänestä tuli Maurizio Sarrin apuvalmentaja seuran valmennustiimiin. Sarrin lähdettyä seurasta kauden 2018/19 jälkeen, myös Zola jätti Chelsean.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Olympialaiset:
Puolivälierät 2008
Giovanni Zerbini

Giovanni Zerbini (s. 29. joulukuuta 1927) on Chiarissa, Italiassa, mutta Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 29. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Guarapuavan hiippakunnan piispaksi 11. tammikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Foresti, jota avustivat Vigilio Mario Olmi ja Pedro Antônio Marchetti Fedalto.
Zerbini jäi eläkkeelle 2. heinäkuuta 2003.
Gelasius II

| Gelasius II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Givoanni Coniulo
Syntynyt: n. 1060 Gaeta, Gaetan herttuakunta
Kuollut: 29. tammikuuta 1119 Cluny, Ranska
Paavi
Paavius alkoi:  24. tammikuuta 1118
Paavius päättyi:  28. tammikuuta 1119
Edeltäjä:  Paschalis II
Seuraaja:  Calixtus II
Paavi Gelasius II (k. 29. tammikuuta 1119) oli paavina 24. tammikuuta 1118 – 28. tammikuuta 1119. Hän syntyi Gaetassa merkittävään perheeseen ja sai nimekseen Givoanni Coniulo.
Giovannista tuli munkki Monte Cassinoon, josta paavi Urbanus II vei hänet Roomaan ja teki hänestä kanslerin ja kardinaalin. Pian kun hänet oli yksimielisesti valittu paaviksi, keisari Henrik V:n kannattaja Cencius Frangipanè vangitsi hänet, mutta Gelasius pääsi vapaaksi, kun roomalaiset ryhtyivät kapinaan hänen puolestaan. Keisari ajoi Gelasiuksen Roomasta maaliskuussa 1118 ja julisti tämän valinnan mitättömäksi sekä asetti Burdinuksen, Bragan arkkipiispan vastapaaviksi, jonka paavinimi oli Gregorius VIII.
Gelasius pakeni Gaetaan, jossa hänestä tehtiin pappi ja piispa, minkä jälkeen hän julisti Henrikin ja vastapaavin pannaan. Normannien suojeluksessa hän palasi Roomaan heinäkuussa, josta hänen piti lähteä pakoon keisarin kannattajien, erityisesti frangipanien, häirinnän takia. Gelasius lähti Ranskaan, siunasi matkalla Pisan katedraalin, ja saapui Marseillehin lokakuussa. Hänet otettiin vastaan innostuneesti Avignonissa, Montpellier’ssa ja muissa kaupungeissa. Gelasius piti kirkolliskokouksen Viennessä tammikuussa 1119 ja suunnitteli kirkolliskokouksen pitämistä investituurariidan ratkaisemiseksi, mutta kuoli Clunyssä ennen kuin ehti toteuttaa suunnitelmansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gelasius II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Paschalis II | Paavi | Seuraaja: Calixtus II |
Goschi

| Goschi> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Haiti/ Dominikaaninen tasavalta
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Rodun syntyaika:  viimeistään 1400-luku
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Muita nimityksiä:  Gasque
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Goschi on sukupuuttoon kuollut haitilais-dominikaaninen koirarotu.
Ulkonäkö

Goschi oli pienikokoinen koira, jolla oli silkkinen, untuvanpehmeä karvapeite. Väritys oli usein helakka.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotua kuvailtiin "täysin mykäksi".
Alkuperä

Rotu oli todennäköisesti saapunut Hispaniolan saarelle etelästä, Etelä-Amerikan karibien mukana. Saaren alkuperäisasukkaat käyttivät sitä metsästykseen.
Gustavo Manduca

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. kesäkuuta 1980
Syntymäpaikka:  Criciúma, Santa Catarina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: AEK Ateena
Pelinumero: 11
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998   1998   1998-99   1999-2000   2000-03   2003-04   2004-05   2006-2007   2006-2007   2007-2010   2010- | Helsingin Jalkapalloklubi   Atlantis FC (laina)   FC Felguiras   AD Esposende   GD Chaves   FC Paços de Ferreira   CS Marítimo   SL Benfica   AEK Ateena (laina)   AEK Ateena   APOEL | 2 (0)   10 (2)   14 (2)   18 (7)   69 (22)   29 (3)   46 (11)   16 (1)   23 (5)   82 (13)   28 (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gustavo Manduca (s. 8. kesäkuuta 1980 Criciúma, Santa Catarina, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on hyökkääjänä. Hän edustaa tällä hetkellämilloin? AEK Ateenaa.
Keväällä 1998 Manduca siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Hän jäi kuitenkin vähälle peliajalle pelaten vain kahdessa ottelussa. Suurimman osan kaudesta Manduca viettikin lainalla Atlantiksessa, jossa hän pelasi 10 ottelua tehden kaksi maalia. Syksyllä HJK:n pelatessa Mestarien liigaa, Manduca oli taas HJK:n miehistössä mukana. Hän ei kuitenkaan päässyt kertaakaan kentälle.
HJK:sta Manduca siirtyi Portugalin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FC Felguirasin paitaan. Samassa sarjassa Manduca edusti myös AD Esposendea ja GD Chavesia ennen siirtoa pääsarjaan FC Paços de Ferreiraan vuonna 2003. Hän pelasi 29 ottelua tehden niissä kolme maalia. Kauden jälkeen Manduca vaihtoi jälleen seuraa tällä kertaa Madeiralle CS Marítimoon. Siellä hän pelasi puolitoista kautta ennen siirtoa maineikkaiseen Benficaan kevääksi 2006. Kauden 2006/07 Manduca pelaa AEK Ateenassa lainalla Benficasta.
Aiheesta muualla

Miehen profiili AEK:n nettisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Gran Turismo 4

| Gran Turismo 4 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Polyphony Digital
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Suunnittelija:  Kazunori Yamauchi
Säveltäjä:  Masahiro Andoh
Pelisarja:  Gran Turismo
Julkaistu:  JP 28. joulukuuta 2004NA 22. helmikuuta 2005EU 9. maaliskuuta 2005
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Gran Turismo 4 (lyhenne GT4) on Polyphony Digitalin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin vuonna 2004 julkaisema Gran Turismo -pelisarjaan kuuluva ajopeli PlayStation 2:lle.
Pelaaminen

Pelin Eurooppalaisessa versiossa on 721 eri automallia ja 51 kilparataa pelattavana.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.5/10. Kritiikin kohteena on mainittu muun muassa tekoälyn ohjaamien autojen ennakoitavuus: autot seuraavat omaa ajolinjaansa muista huolimatta.
Myynti

Peli on myynyt 11,44 miljoonaa kappaletta.
Aiheesta muualla

Gran Turismo 4 MobyGamesissa (englanniksi)
Gérard Drainville

Gérard Drainville (20. toukokuuta 1930 – 11. toukokuuta 2014) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. toukokuuta 1953 ja nimitettiin Amosin hiippakunnan piispaksi 19. huhtikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Roy, jota avustivat Gaston Hains ja René Audet.
Drainville erosi tehtävistään 3. toukokuuta 2004.
Gustaf Albert Stoore

Gustaf Albert Stoore (31. tammikuuta 1864 Kokkola – 29. joulukuuta 1915 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon voimistelun lehtori ja harrastajavalokuvaaja.
Stooren vanhemmat olivat kauppias Gustaf Ferdinand Stoore (1827–1875) ja Brita Sofia Ulbrandt (1825–1889). Stooren perhe muutti Kokkolasta Kuopioon vuonna 1867 ja sieltä Jyväskylään vuonna 1875. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta voimistelun opettajaksi 1889.
Stoore oli Jyväskylän lyseossa voimistelun opettajana ja sittemmin kollegana ja nuorempana lehtorina 1887–1915.
Stoore harrasti valokuvausta ja hän otti valokuvia Jyväskylässä ja Sysmän Suopellossa sijainneen vuonna 1899 rakennetun Tuulensuu-kesähuvilansa ympäristössä. Suurimman osan kuvista hän otti laatikkokameroilla mutta osan myös stereoskooppikameralla. Keski-Suomen museon kokoelmissa on yli tuhat Stooren kuvaamia lasinegatiivia 1890-luvulta aina vuoteen Stooren kuolinvuoteen 1915 saakka. Hänen leskensä Anna Maria Stoore lahjoitti negatiivit Keski-Suomen museoon vuonna 1941.
Stoore harrasti valokuvauksen ohella purjehdusta, metsästystä ja kalastusta. Hän kuului myös jyväskyläläisen mieskuoro Sirkkojen perustajajäseniin. Hän asui Jyväskylän Seminaarinrinteellä vuonna 1906 rakennetussa jugendtyylisessä talossa, jonka oli suunnitellut arkkitehti Wivi Lönn.
Stoore oli naimisissa vuodesta 1895 Anna Maria Swanin (1872–1942) kanssa. Heillä oli 1905 otettu kasvattitytär Irja.
Aiheesta muualla

Gustaf Albert Stooren valokuvia Finnassa
Gérard Coliche

Gérard Émile Jean-Louis Coliche (s. 17. marraskuuta 1940) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Lillen hiippakuntaan Adrien-Edmond-Maurice Gand 20. joulukuuta 1969. Hänet nimitettiin Lillen vihkipiispaksi sekä Aletin titulaaripiispaksi 9. heinäkuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 27. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Laurent Bernard Marie Ulrich, jota avustivat François Charles Garnier ja Jean-Paul Maurice Jaeger.
Geldanamysiini

| Geldanamysiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  [(3R,5S,6R,7S,8E,10S,11S,12Z,14E)-6-hydroksi-5,11,21-trimetoksi-3,7,9,15-tetrametyyli- 16,20,22-triokso-17-atsabisyklo[16.3.1]dokosa-1(21),8,12,14,18-pentaen-10-yyli]karbamaatti
CAS-numero:  30562-34-6
PubChem CID:  5288382
SMILES:  CC1CC(C(C(C=C(C(C(C=CC=C(C(=O)NC2=CC(=O) C(=C(C1)C2=O)OC)C)OC)OC(=O)N)C)C)O)OC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C29H40N2O9
Moolimassa:  560,63 g/mol
Geldanamysiini on ansamysiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Geldanamysiinillä on syöpäkasvainten kasvua hillitseviä ominaisuuksia, ja sen johdannaisia tutkitaan käytettäväksi syöpälääkkeinä.
Ominaisuudet

Geldanamysiini eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970 eräästä Streptomyces hygroscopicus -kannasta. Geldanamysiinillä ei ole juurikaan antibakteerisia ominaisuuksia, mutta se osoittautui tehokkaaksi sieniä ja alkueläimiä vastaan. Sillä on myös herbisidisiä ominaisuuksia. Tärkein geldanamysiinin biologinen ominaisuus on kuitenkin tyrosiinikinaasin, DNA-polymeraasin ja erityisesti lämpöshokkiproteiineihin kuuluvan HSP90:n toiminnan inhibitio. Geldanamysiini sitoutuu HSP90:n ATP:n sitoutumiskohtaan ja estää proteiinia toimimasta saperonina solunjakautumisessa. Geldanamysiiniä on tutkittu käytettäväksi syöpälääkkeenä. Käytön esteenä on kuitenkin geldanamysiinin huono vesiliukoisuus, epästabiilius ja suuri myrkyllisyys maksalle. Tämän vuoksi siitä on pyritty kehittämään vähemmän myrkyllisiä puolisynteettisiä johdannaisia. Kliinisiin kokeisiin niistä ovat päässeet muun muassa tanespimysini, alvespimysiini ja retaspimysiini, mutta vuonna 2013 ainoastaan retaspimysiinin kliiniset kokeet olivat vielä käynnissä.
Biosynteesi

Geldanamysiinin biosynteesin lähtöaine on 3-amino-5-hydroksibentsoehappo, johon polyketidisyntaasientsyymit liittävät etikkahaposta, propionihaposta ja glykolihaposta johdettuja yksiköitä, jotka muodostavat makrosyklisen rakenteen. Tästä progeldanamysiinistä muodostuu hapettumisien, hydroksylointien, metylointien ja karbamaattiryhmän liittämisen jälkeen geldanamysiiniä.