stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elbert Hubbard

| Elbert Hubbard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1856 Bloomington, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 7. toukokuuta 1915 (58 vuotta) Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, kustantaja, taiteilija ja filosofi
Elbert Green Hubbard (19. kesäkuuta 1856 – 7. toukokuuta 1915) oli yhdysvaltalainen kirjailija, kustantaja, taiteilija ja filosofi.
Teoksia

A Message to Garcia (1899) - Sanoma Garcialle,; suom. K H A. Helsinki : Kristillisen kirjallisuuden seura, 1966
Aiheesta muualla

Projekt Gutenberg (englanniksi)
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Elbit Hermes 900

| Hermes 900 Kochav |
| --- | --- |

Tyyppi:  miehittämätön sotilaallinen ilma-alus
Alkuperämaa:   Israel
Suunnittelija:  Elbit Systems
Ensilento:  9. joulukuuta 2009
Esitelty:  2012
Kehitetty mallista:  Elbit Hermes 450
Muunnelmat:  Drishti 10
Elbit Hermes 900 Kochav (suom. tähti) on israelilainen monikäyttöinen miehittämätön sotilaallinen ilma-alus. Se on suositun Hermes 450 -sarjan seuraaja.
Suunnittelu

Hermes 900 on potkuriturbiinimoottorilla varustettu miehittämätön sotilaslentokone. Se voi pysyä ilmassa 36 tuntia ja lentää 9 100 metrin korkeudessa. Koneen päätehtävä on tiedustelu, valvonta ja viestinvälitys. Se voidaan varustaa erilaisilla sensoreilla, kuten lämpökameralla ja SAR-tutkalla, elektronisen sodankäynnin laitteilla tai muiden joukkojen viestiyhteyksien ylläpitolaitteilla.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 0 (2 maassa)
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&08.03000008,3 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&015.&&&&0015 m
Tyhjäpaino: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”&”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”&”.1 100 kg
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0220.&&&&00220 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0112.&&&&00112 km/h
Lakikorkeus: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”&”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”&”.9 100 m
Ernst Wilhelm Floessel

Ernst Wilhelm Floessel
Ernst Wilhelm Floessel (30. kesäkuuta 1819 Streidelsdorf (nyk. Studzieniec), lähellä Freystadtia (nyk. Kożuchów), Sleesia – 27. heinäkuuta 1874 Deuben, lähellä Dresdeniä, Saksan keisarikunta) oli Suomessa vaikuttanut saksalaissyntyinen muusikko ja sotilaskapellimestari, joka toimi Kaartin soittokunnan kapellimestarina vuosina 1853–1874.
Floessel on saattanut olla jo Saksassa sotilasmuusikko, mutta tätä ei tiedetä varmasti. Hän oli huilisti, joka tuli 1840-luvun lopulla Suomeen saksalaisten kylpylämuusikoiden mukana ja jäi pysyvästi maahan. Hän työskenteli esiintyvänä muusikkona ravintoloissa ja piti Helsingissä yksityistä musiikkiopistoa sekä musiikkikauppaa. Vuonna 1853 hänet palkattiin Josef Tvarjanskyn seuraajana Kaartin soittokunnan johtoon, virallisesti musiikin opettajan nimikkeellä. Floessel johti soittokuntaa sen ensimmäisessä julkisessa konsertissa Helsingin teatteritalossa samana vuonna. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1874, jolloin palasi Saksaan.
Floessel oli ahkera säveltäjä ja sovittaja. Hän aloitti suomalaisen torvisoittokuntamusiikin kehittämisen, jota hänen seuraajansa Adolf Leander myöhemmin jatkoi. Floesselin mielestä kaikkien orkesterille tai pianolle sävellettyjen musiikillisten standardien piti olla sovitettavissa myös vaskipuhaltimille. Hän sovitti torvisoittokunnalle vaikeitakin teoksia, kuten Beethovenin 5. sinfonian. Floesselia on arveltu kiivasluonteiseksi, sillä hänellä oli vaikeuksia tulla toimeen maanmiehensä Fredrik Paciuksen kanssa.
Egon Kaur

Kaur Viron rallissa vuonna 2023.
Egon Kaur (s. 20. elokuuta 1987) on virolainen ralliautoilija. Hän ajaa WRC2- ja WRC3-sarjoissa. Hänen kartanlukijansa on Jakko Viilo. Kaur on vuoden 2016 Viron sarjan mestari.
Eino H. Laurila -kansantulomitali

Eino H. Laurila -kansantulomitali on tunnustus joka annetaan merkittävästä työstä kansantaloudellisen tutkimuksen ja etenkin kansantalouden kuvausjärjestelmien kehittämisen, soveltamisen ja tunnettuuden hyväksi. Mitali jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993 ja sen sai Eino Laurila työstään Suomen kansantalouden tilinpidon kehittäjänä.
Mitalin saajan valitsevat Ekonomiska Samfundet i Finland, Suomen tilastoseura, Taloustieteellinen Yhdistys, Tilastokeskus ja Yrjö Jahnssonin säätiö.
Saajat

1993 Eino Laurila ja Mauno Koivisto (järjestyksessä 1. ja 2. mitali)
1994 Osmo Forssell
1995 Olavi E. Niitamo
1996 Riitta Hjerppe
1998 Georg Luther
2000 Pentti Vartia
2002 Jussi Linnamo
2003
2004 Pertti Kukkonen ja Martti Lehtonen
2005 Reino Hjerppe ja Timo Relander
2006 Jouko Paunio
2007 Matti Pohjola ja Jukka Jalava
2008 Lars-Erik Öller
2009 Pirkko Aulin-Ahmavaara ja Hanna-Leena Männistö
2010 Markku Suur-Kujala ja Tapio Korhonen
2011 Pentti Saikkonen ja Timo Teräsvirta
2012 Jukka Pekkarinen ja Heli Jeskanen-Sundström
2013 Eeva Hamunen, Sixten Korkman ja Alpo Willman
2015 Helvi Kinnunen, Ilmo Mäenpää ja Olli Savela
2016 Kari Alho ja Paula Koistinen-Jokiniemi
2017 Helka Jokinen, Pasi Sorjonen ja Lauri Uotila
2018 Erkki Virtanen, Johnny Åkerholm ja Martti Hetemäki
2019 Seppo Varjonen
2021 Antti Suvanto, Seija Ilmakunnas ja Vesa Vihriälä
2022 Eero Lehto
2023 Roger Wessman
Elbert Henry Gary

| Elbert Henry Gary |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1846 DuPagen piirikunta, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 15. elokuuta 1927 (80 vuotta) New York City, Yhdysvallat
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Elbert Henry Gary (8. lokakuuta 1846 DuPagen piirikunta, Illinois, Yhdysvallat – 15. elokuuta 1927 New York City, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juristi ja liikemies, joka oli United States Steel Corporationin pääasiallinen perustaja. U.S. Steel perusti vuonna 1906 työläisilleen Garyn kaupungin, joka on nimetty hänen kunniakseen.
Elämä ja ura

Gary opiskeli Wheaton Collegessa ja jatkoi lakiopintojaan Chicagon yliopistossa. Vuonna 1871 hän aloitti asianajotoiminnan Chicagossa. Siellä hänestä tuli tunnettu yritysjuristi. Vuonna 1874 hän perusti Gary-Wheaton-pankin, jonka pääjohtajana hän toimi. Hänet valittiin DuPagen piirikunnan tuomariksi vuonna 1882 ja uudelleen vuonna 1886. Hänet valittiin kolme kertaa Wheatonin johtajaksi, ja kun Wheatonista tuli kaupunki vuonna 1892, hän toimi sen ensimmäisenä pormestarina kaksi kautta. Hän oli Chicagon asianajajayhdistyksen puheenjohtaja 1893–1894. Gary oli johtava henkilö ja auktoriteetti yritysoikeuden ja vakuutusliiketoiminnan aloilla, ja hänestä tuli useiden suurten rautateiden, pankkien ja teollisuusyritysten päälakimies ja johtaja. Hän näki jo varhain yhdistämisen edut liiketoiminnassa ja oli vuonna 1891 yksi Consolidated Steel & Wire Companyn järjestäjistä. Vuonna 1898 Federal Steel Corporation perustettiin J.P. Morganin tuella, ja sen osakepääoma oli 200 miljoonaa dollaria. Garysta tuli yhtiön johtaja ja hän vetäytyi lakimiestoiminnasta. Tämä yhtiö sulautettiin U.S. Steel Corp:iin vuonna 1901. Gary valittiin hallituksen puheenjohtajaksi ja hän toimi yhtiön toimitusjohtajana 26 vuoden ajan, jolloin terästeollisuus kehittyi ja kasvoi merkittävästi. Garyn kaupunki Indianassa, joka perustettiin vuonna 1906 terästyöläisille, nimettiin hänen kunniakseen. Vuonna 1914 hänestä tuli New Yorkin pormestari John Purroy Mitchelin asettaman komitean puheenjohtaja, joka tutki työttömyyttä ja sen lievittämistä. Yhdysvaltojen liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1917 hänet nimitettiin kansallisen puolustusneuvoston teräskomitean puheenjohtajaksi. Sotatarvikkeiden kannalta välttämättömään liiketoimintaan liittyvien yhteyksiensä kautta hän käytti suurta vaikutusvaltaa hallituksen ja teollisuuden välisen yhteistyön aikaansaamiseksi. Hän oli kiinnostunut Amerikan ja Japanin välisen ystävyyden lujittamisesta. Vuonna 1919 presidentti Woodrow Wilson kutsui hänet Washingtonin teollisuuskonferenssiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elbert Henry Gary Wikimedia Commonsissa
Donau-Riesin piirikunta

Donau-Riesin piirikunta (saks. Landkreis Donau-Ries) on piirikunta Schwabenin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa Saksassa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli 134 324 asukasta. Piirikunnan keskus on Donauwörth. Piirikunnan pinta-ala on 1 275 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 44 kuntaa.
Donau-Riesin piirikunta ja sen kunnat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Donau-Riesin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Baijerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Aichach-Friedberg
Altötting
Amberg
Amberg-Sulzbach
Ansbachin piirikunta
Ansbach
Aschaffenburgin piirikunta
Aschaffenburg
Augsburgin piirikunta
Augsburg
Bad Kissingen
Bad Tölz-Wolfratshausen
Bambergin piirikunta
Bamberg
Bayreuthin piirikunta
Bayreuth
Berchtesgadener Land
Cham
Coburgin piirikunta
Coburg
Dachau
Deggendorf
Dillingen an der Donau
Dingolfing-Landau
Donau-Ries
Ebersberg
Eichtätt
Erding
Erlangen
Erlangen-Höchstadt
Forchheim
Freising
Freyung-Grafenau
Fürstenfeldbruck
Fürthin piirikunta
Fürth
Garmisch-Partenkirchenin piirikunta
Günzburg
Haßberge
Hofin piirikunta
Hof
Ingolstadt
Kaufbeuren
Kelheim
Kempten
Kitzingen
Kronach
Kulmbach
Landsberg am Lech
Landshutin piirikunta
Landshut
Lichtenfels
Lindau
Main-Spessart
Memmingen
Miesbach
Miltenberg
Mühldorf am Inn
Münchenin piirikunta
München
Neuburg-Schrobenhausen
Neumarkt in der Oberpfalz
Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Neustadt an der Waldnaabin piirikunta
Neu-Ulm
Nürnberg
Nürnberger Land
Oberallgäu
Ostallgäu
Passaun piirikunta
Passau
Pfaffenhofen an der Ilm
Regen
Regensburgin piirikunta
Regensburg
Rhön-Grabfeld
Rosenheimin piirikunta
Rosenheim
Roth
Rottal-Inn
Schwabach
Schwandorf
Schweinfurtin piirikunta
Schweinfurt
Starnberg
Straubing
Straubing-Bogen
Tirschenreuth
Traunstein
Unterallgäu
Weiden in der Oberpfalz
Weilhelm-Schongau
Weißenburg-Gunzenhausen
Wunsiedel im Fichtelgebirge
Würzburgin piirikunta
Würzburg
Eevamaria Halttunen

Eevamaria Halttunen (s. 1969) on suomalainen kirjailija, draamapedagogi ja elämäntaidon valmentaja. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri.
Halttunen on Salpausselän kirjailijat ry:n jäsen. Hän toimi yhdistyksen johtokunnan jäsenenä vuodet 2007–2008.
Halttunen on kirjoittanut romaanin Taivaaseen on vielä matkaa sekä neljä lastenkirjaa. Ala-asteikäisille suunnatut Petra-lastenkirjat kertovat kulttuurien kunnioittamisesta. Kirjoissa ekaluokkalainen Petra tempautuu taikapeilin kautta eri puolille maailmaa, tutustuen eri kulttuureihin ja uskontoihin. Kirjat on kuvittanut Anna Härmälä. Teos Petra tanssii on saanut opetusministeriön laatukirjallisuuden tuen.
Vuonna 2010 Dramaforum Oy on toteuttanut Eevamaria Halttusen kirjoittaman Petra-kirjasarjan pohjalta 5-11-vuotiaille lapsille tarkoitetun virtuaalimaailman Petran Planeetta suomeksi ja englanniksi. Petran Planeetalla voi tutustua erilaisiin maihin ja näiden ihmisten elämään. Pelin tarkoituksena on oppia ja ymmärtää muista kulttuureista leikin, pelien ja muiden kanssa kommunikoimisen kautta. Petran Planeetassa on tällä hetkellä pelattavina neljä eri maata: Saamenmaa, Senegal, Sri Lanka ja Jordania. Pelin on tuottanut Dramaforum Oy ja sen toteutuksesta vastaa LudoCraft.
Teokset

Taivaaseen on vielä matkaa, Pilot-kustannus (2005)
Petra tanssii, Dramaforum  (2006)
Petra löytää Petran, Dramaforum (2007)
Petra Buddhan poluilla, Dramaforum (2007)
Petra ja revontulet, Dramaforum (2008), ilmestynyt myös englannin, ranskan ja venäjän kielellä
Aiheesta muualla

Dramaforumin kotisivu
Petran Planeetta (Arkistoitu – Internet Archive)
Eevamaria Halttunen Kirjasampo.fi:ssä
Eino Grön mestareiden seurassa

| Eino Grön mestareiden seurassa Eino Grön |
| --- | --- | --- |

Eino Grön mestareiden seurassa
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP
 Kesto: 37.13
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Eino Grönin muut julkaisut
|   | 1977  |   |
Eino Grön mestareiden seurassa on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1977.
Kappaleet

Palaa Luoksein (Torna Piccina) – 4.05
Kaunein Iltamme (The Loveliest Night of the Year) – 2.46
Rakkahin (Be My Love) – 2.53
Muistan Balalaikkaa (at the Balalaika) – 2.47
Sinipukuinen Neito (A Beautiful Lady in Blue) – 3.28
Bel Ami – 2.34
Kuiskettasi Kaipaan Mariu (Parlami D'Amore Mariu) – 3.40
Non Dimenticar – 2.43
Viulut Yössä – 2.29
Vain Sen Mikä Kaunista On (Bei Dir War Es Immer so Schön) – 3.10
Kitaraserenadi (Guitarrenserenade) – 3.31
Uudelleen (J'attendrai) – 3.00
Emil Tähtiniemi

Emil Tähtiniemi, sukunimi aik. Henriksson (26. heinäkuuta 1875 Maaria – 11. huhtikuuta 1938 Tähtiniemi, Teisko) oli suomalainen parturimestari.
Tähtiniemi meni 13-vuotiaana parturinoppiin Tampereelle. Hän työskenteli sitten parturina Turussa toimien myös teatterikähertäjänä. Vuonna 1894 hän asettui Tampereelle ja perusti sinne oman parturiliikkeen. Tähtiniemen liikkeestä tuli kaupungin johtava liike alallaan ja hän piti sitä 40 vuoden ajan vuoteen 1935 saakka, jolloin hän myi liikkeen ja asettui asumaan omistamalleen Tähtiniemen tilalle Teiskoon.
Tähtiniemi kuului Suomen Parturien ja Kähertäjien liiton liittojohtokuntaan ja toimi liiton varapuheenjohtajana. Hän oli myös liiton Tampereen osaston perustaja ja puheenjohtaja. Tähtiniemi kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen parturiammatin käsikirjan ja toimi Suomen Parturien ja Kähertäjien liiton ammattikoulujen tarkastajana. Hän oli Tampereen käsityö- ja tehdasyhdistyksen valtuutettuna 15 vuoden ajan, kuului Tampereen ammattiklubin perustajiin ja oli klubin hallituksen jäsen ja rahastonhoitaja.
Julkaisuja

Nimellä Emil Henriksson:
Kähertäjä- ja parturiammatin käsikirja. 1 osa. Suomen kähertäjäliitto, Helsinki 1926
Duan Qirui

Duan Qirui vuonna 1913.
Duan Qirui (Wade-Giles: Tuan Ch’i-jui, Tuan Tši-jui; 6. maaliskuuta 1865 Hefei, Anhui – 2. marraskuuta 1936 Shanghai) oli kiinalainen poliitikko ja sotaherra, joka oli useita kertoja Kiinan tasavallan johdossa niin sanottuna sotaherrojen aikana. Hän oli neljästi pääministerinä vuosien 1913 ja 1916–1918 aikana sekä toimi väliaikaisena valtionpäämiehenä vuosina 1924–1926.
Ura > Yuan Shikain alaisena

Duan opiskeli sotatieteitä Saksassa. Hän toimi vuonna 1901 Zhilin maakunnan varakuninkaaksi nimitetyn kenraali Yuan Shikain sotilaallisena neuvonantajana. Duan ylennettiin 1906 prikaatikenraaliksi ja nimitettiin 1909 divisioonankomentajaksi. Vuonna 1911 hän tuli Yuanin tilalle Hubein ja Hunanin kuvernööriksi ja komensi armeijaa taisteluissa vallankumouksellisia vastaan. Duan kuitenkin siirtyi Yuanin mukana tammikuussa 1912 vaatimaan keisarin eroa. Presidentiksi kohonnut Yuan nimitti Duanin sotaministeriksi tasavallan ensimmäiseen hallitukseen.
Duan oli ensimmäisen kerran Kiinan pääministerinä toukokuusta heinäkuuhun 1913. Sen jälkeen hän toimi Hubein sotilaskuvernöörinä ja vuosina 1914–1915 uudelleen sotaministerinä. Hänet ylennettiin syyskuussa 1912 kenraaliksi ja vuonna 1915 sotamarsalkaksi. Kun presidentti Yuan kaavaili julistautuvansa keisariksi, Duan vetäytyi palveluksesta terveyssyihin vedoten. Vuoden 1916 alussa Yuanin monarkiasuunnitelmat saivat useat eteläisistä maakunnista nousemaan kapinaan. Duan ja kenraali Feng Guozhang kieltäytyivät auttamasta presidenttiä kapinan kukistamisessa, jolloin tämän oli peruutettava suunnitelmansa keisariksi julistautumisesta. Huhtikuussa 1916 Yuan nimitti Duanin uudelleen pääministeriksi.
Ura > Kiinan johdossa

Yuan Shikain kuoltua kesäkuussa 1916 uudeksi presidentiksi tuli Li Yuanhong. Duan jatkoi pääministerinä ja alkoi pian kasata valtaa itselleen. Hänen asemaansa vahvisti useiden Beiyangin armeijan kenraalien tuki. Duan palautti voimaan vuoden 1912 väliaikaisen perustuslain, jonka Yuan oli kumonnut vuonna 1913. Duan kannatti Kiinan liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan ympärysvaltojen puolelle, mitä presidentti Li Yuanhong vastusti. Duan ajoi keväällä 1917 läpi diplomaattisuhteiden katkaisemisen Saksaan, mutta kun hän Yhdysvaltain sotaan liittymisen jälkeen yritti toukokuussa painostaa Kiinan kansalliskokousta julistamaan sodan Saksalle, presidentti Li erotti hänet pääministerin paikalta 23. toukokuuta. Kolme viikkoa myöhemmin kenraali Zhang Xun kuitenkin kaappasi vallan Pekingissä ja yritti palauttaa Qing-dynastian viimeisen keisarin Pu Yin valtaan. Lin pyynnöstä Duan valtasi Pekingin takaisin 14. heinäkuuta ja pelasti tasavallan. Hän palasi samalla pääministeriksi, ja presidentiksi Lin tilalle tuli varapresidenttinä toiminut Feng Guozhang. Fengin ja Duanin välille syntyi kilpailuasetelma, jossa kummallakin oli Pekingissä oma armeija tukenaan. Presidentti Fengiä tuki niin sanottu Zhilin klikki ja Duania Anhuin klikki.
Duan ajoi lopulta läpi Kiinan sodanjulistuksen Saksalle 14. elokuuta 1917. Vallankumousjohtaja Sun Yat-sen perusti Kantoniin kilpailevan hallituksen, joka antoi oman sodanjulistuksensa syyskuussa. Kun presidentti Feng ei halunnut ryhtyä sisällissotaan kilpailevan hallituksen kukistamiseksi, Duan erosi pääministerin paikalta. Hän sai kuitenkin lopulta painostettua Fengin ryhtymään sotatoimiin Sun Yat-senin hallitusta vastaan. Fengin väistyttyä Duan palasi pääministeriksi ja sai vallan hallituksessa. Uudeksi presidentiksi Fengin tilalle valittiin syyskuussa 1918 Xu Shichang.
Duan ja häntä tukenut Anhuin klikki saivat taloudellista ja sotilaallista tukea Japanilta vastineeksi poliittisista myönnytyksistä. Nojaaminen imperialistisena ulkovaltana pidettyyn Japaniin vähensi Duanin hallituksen suosiota Kiinassa, varsinkin kun maailmansodan jälkeen Saksalle Kiinassa kuuluneet etuoikeudet siirtyivät Japanille. Toukokuussa 1919 Kiinassa puhkesi Japanille myönnettyjä oikeuksia vastustaneiden opiskelijoiden käynnistämiä mellakoita ja mielenosoituksia, jotka tunnetaan toukokuun neljännen päivän liikkeenä.
Ura > Viimeiset vuodet vallassa

Kiinan ajautuessa yhä suurempaan sisäiseen hajaannukseen joukko muita sotaherroja liittoutui Duania vastaan. Heinäkuussa 1920 Cao Kun, Wu Peifu ja Zhang Zuolin löivät taisteluissa Duanin joukot, jolloin hän joutui vetäytymään vallasta sekä pakenemaan japanilaisten turviin. Hän oli sen jälkeen syrjässä neljän vuoden ajan. Marraskuussa 1924 Pekingin miehittäneet Zhang Zuolin ja Feng Yuxiang kuitenkin kutsuivat hänet johtamaan uutta hallitusta ja toimimaan sovittelijana heidän välillään. Väliaikaisena presidenttinä Duan muun muassa valmisteli uuden perustuslain, joka vähensi parlamentin valtaa. Kun Zhang Zuolin kukisti Feng Yuxiangin huhtikuussa 1926, myös tarpeettomaksi käynyt Duan sai myös väistyä, tällä kertaa lopullisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Duan Qirui Wikimedia Commonsissa
Egon Pollak

Egon Pollak (3. toukokuuta 1879 Praha – 14. kesäkuuta 1933 Praha) oli tšekkiläinen kapellimestari.
Pollak sai Prahan konservatoriossa opetusta Karel Knittliltä. Hän työskenteli kuoromestarina Prahan saksalaisessa teatterissa vuosina 1901–1905. Tämän jälkeen hän oli oopperakapellimestarina Bremenissä (1905–1910), Leipzigissä (1910–1912) ja Frankfurt am Mainissa (1912–1917). Vuosina 1917–1931 Pollak oli Hampurin valtionoopperan yleismusiikkijohtaja. Hän johti myös Pariisissa, Covent Gardenissa, Chicagossa, Teatro Colónissa ja Neuvostoliitossa. Vuonna 1933 Pollak johti Wienin valtionoopperaa kiertueella Kairossa ja Aleksandriassa.
Pollak ansioitui varsinkin Richard Wagnerin ja Richard Straussin teosten esityksissä. Hän kuoli sydäninfarktiin johtaessaan Ludwig van Beethovenin Fidelion esitystä Prahassa.
Emil Uzelac

| Emil Uzelac |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. elokuuta 1867 Komárom, Itävalta-Unkari
Kuollut: 7. tammikuuta 1954 (86 vuotta) Petrinja
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1888–1918
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota toinen maailmansota
Sotilasarvo:  kenraalimajuri kenraali (Kroatia)
Ylennykset:  majuri (1908) everstiluutnantti (1912) eversti (1914) kenraalimajuri (1918)
Joukko-osasto:  Itävalta-Unkarin keisarilliset lentojoukot Kroatian ilmavoimat
Milan Emil Uzelac (26. elokuuta 1867 – 7. tammikuuta 1954) oli itävaltalainen kenraali. Hän toimi Itävalta-Unkarin keisarillisten lentojoukkojen johtajana koko ensimmäisen maailmansodan ajan. Myöhemmin toisessa maailmansodassa hän toimi alle vuoden ajan Kroatian valtion ilmavoimien komentajana.
Uzelacia pidetään paitsi Itävalta-Unkarin, myös Kroatian ja Jugoslavian ilmavoimien isänä.
Elämäkerta

Uzelac syntyi Komáromissa Unkarin kuningaskunnassa ja kasvoi Svarcan kylässä nykyisen Kroatian alueella. Hänen isänsä toimi alueella maanviljelijänä. Valmistuttuaan keskikoulusta Uzelac meni Itävalta-Unkarin sotilasakatemiaan Wieniin, mistä hän valmistui ja hänet nimitettiin luutnantiksi vuonna 1888.
Majuriksi vuonna 1908 ylennetty Uzelac siirtyi vuonna 1909 Itävalta-Unkarin kuumailmapallojoukkojen palvelukseen. Huhtikuussa 1912 esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorf nimitti hänet koko vasta perustettujen maan ilmajoukkojen komentajaksi. Hän sai samana vuonna ylennyksen everstiluutnantiksi. Vaikka Conrad von Hötzendorf ja arkkiherttua Frans Ferdinand tukivat kyvykästä ja energistä Uzelacia ja hankkivat tälle lisävaroja muun muassa järjestämällä keisari Frans Joosef I:lle lentonäytöksen, oli Itävalta-Unkarin sotilasilmailu silti paljon Saksaa, Ranskaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa jäljessä. Uzelac ylennettiin everstiksi 1914 ja sodan loppupuolella 1918 kenraalimajuriksi.
Uzelac jäi ensimmäisen maailmansodan jälkeen viettämään eläkettä Petrinjaan. Koska ei saanut eläkettä, hän lähti jälleen palvelukseen, tällä kertaa Jugoslavian kuningaskunnan ilmavoimien alaisuudessa. Hän jätti tehtävänsä elokuussa 1923.
Vuonna 1941 Uzelac sai kunniakenraalin arvon ja vasta perustetun itsenäisen Kroatian valtion ilmavoimien komentajuuden. Hän toimi tehtävässä alle vuoden ajan.
Uzelac kuoli 86-vuotiaana Petrinjassa 7. tammikuuta 1954.
Esomus manipurensis

| Esomus manipurensis> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Cyprinidae
Alaheimo::  Danioninae
Suku::  Lentobarbit Esomus
Laji::  manipurensis
Kaksiosainen nimi
 Esomus manipurensis  Tilak & Jain, 1990 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Esomus manipurensis on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Se kasvaa yleensä korkeintaan 5,8 senttimetrin mittaiseksi. Lajia tavataan ainoastaan Intiasta.
Enkeli (täsmennyssivu)

Enkeli viittaa seuraaviin:
enkeli, taivaallinen henkiolento
Enkeli, Kauko Räsäsen veistos Lappeenrannassa
”Enkeli”, Tuomas Kauhasen kappale
Enkeli, CatCatin musiikkialbumi
Enkeli, sarjakuvahahmo, nykyiseltä nimeltään Warren Worthington III
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Enkeli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Esomus malabaricus

| Esomus malabaricus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Cyprinidae
Alaheimo::  Danioninae
Suku::  Lentobarbit Esomus
Laji::  malabaricus
Kaksiosainen nimi
 Esomus malabaricus  Day, 1867 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Esomus malabaricus on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji.
Se kasvaa yleensä korkeintaan 12,5 senttimetrin mittaiseksi. Sitä tavataan luonnonvaraisena ainoastaan Intiasta.