stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maakunta- ja soteuudistus
Aiheesta muualla

Sote- ja aluehallintouudistus (Arkistoitu – Internet Archive), Sosiaali- ja terveysministeriön ylläpitämä sivusto
Sote-uudistus (Arkistoitu – Internet Archive), Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen aihesivusto
Helpinen, Varpu: Etkö ymmärrä soten valinnanvapaudesta mitään? Emme mekään – siksi kysyimme 20 kysymystä Yle Uutiset. 22.12.2016. Viitattu 20.3.2017.
Uskomattomat soten käänteet – katso kahdella silmäyksellä, miten tähän on tultu Yle, 2018
Maakuntauudistus myllää ympäristövalvonnan uusiksi – Elinkeinoelämä kiittää, luontoväki kritisoi Yle, 2018
Analyysi: Sote-matkan 11 käännettä ja tulos – vai ulos? Onko perustuslakivaliokuntakin vaarassa tahraantua politikoinnista? Yle, 14.2.2019
Suomen kunnat
| --- | --- |
Hallinto:  Kuntavaalit  Kunnanvaltuusto Suomessa  Kunnanhallitus Suomessa  Kunnanjohtaja Suomessa  Kunnanvaltuuston puheenjohtaja  Kunnanhallituksen puheenjohtaja  Kuntayhtymä  Suomen Kuntaliitto  Suomen kunnanvaakunat  Kuntanumero  Pitäjänkokous  Kuntakokous 
Kuntaluettelot:  Luettelo Suomen kunnista  Luettelo Suomen entisistä kunnista  Luettelo Suomen kunnista väkiluvun mukaan  Luettelo Suomen kunnista pinta-alan mukaan  Luettelo Suomen kunnista perustamisvuoden mukaan  Luettelo Suomen kuntien koordinaateista  Luettelo Suomen ruotsin- ja kaksikielisistä kunnista  Luettelo Suomen kunnista postinumeropiireittäin  Luettelo Suomen postinumeroista kunnittain  Luettelo Suomen rannikkokunnista  Luettelo Suomen kuntanumeroista  Luettelo Suomen kunnista vuonna 2008 
Kaupunkiluettelot:  Suomen kaupungit  Luettelo Suomen kaupungeista  Luettelo Suomen entisistä kaupungeista  Luettelo Suomen kaupungeista perustamisvuoden mukaan 
Suomen kuntauudistukset:  Vuoden 1865 kunnallisasetus  Suuri kuntauudistus (1961–1982)  Kunta- ja palvelurakenneuudistus (2005–2012)  Sote-uudistus (2011–) 
Kuntamuutokset:  Kuntajakolaki  Kuntaliitos Suomessa  Luettelo kuntaliitoksista Suomessa kunnittain  Kuntaliitokset Suomessa ilman yhteistä rajaa  Luettelo Suomen kuntien nimenmuutoksista  Alueliitos  Luettelo osakuntaliitoksista Suomessa 
Historialliset kuntamuodot:  Suomen keskiaikaiset seurakunnat  Luettelo Suomen kirkkopitäjistä  Kaupunki  Kauppala  Luettelo Suomen kauppaloista  Maalaiskunta  Epäitsenäinen kauppala  Taajaväkinen yhdyskunta  Luettelo Suomen taajaväkisistä yhdyskunnista  Vanhat kaupungit Suomessa  Uudet kaupungit Suomessa  Suomen laittomat kunnat 
| n k Suomen hyvinvointialueet |
| --- | --- |
Hyvinvointialueet:  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo (Eloisa)  Itä-Uusimaa  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa (Soite)  Keski-Suomi  Keski-Uusimaa  Kymenlaakso  Lappi  Länsi-Uusimaa  Pirkanmaa (Pirha)  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala (Siun sote)  Pohjois-Pohjanmaa (Pohde)  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta (Sata)  Vantaa ja Kerava (VAKE)  Varsinais-Suomi (Varha) 
Muut alueet:  Ahvenanmaan maakunta  Helsingin kaupunki  HUS-yhtymä (erikoissairaanhoito Uudellamaalla)
Ateismi

Ateismi eli jumalattomuus tarkoittaa uskon puuttumista jumalien olemassaoloon. Kapeammassa merkityksessä ateismi viittaa positiiviseen ateismiin eli käsitykseen, jonka mukaan jumalia ei ole olemassa. Negatiivinen ateismi taas väittää ainoastaan, ettei jumaliin tule uskoa, koska todisteet jumalien olemassaolosta ovat niin heikkoja. Ateismin vastakohta on jumalausko eli teismi.
Ateistien mukaan jumalien olemassaolosta ei ole näyttöä, joten niihin ei voi uskoa. Positiivinen ateismi ei tarkoita varmaa tietoa vaan ateistien mukaan vahvempia perusteluja kuin teismi, sillä mikään kokemustieto ei ole täysin varmaa. Filosofi Ilkka Niiniluodon mukaan ateistit ajattelevat, että uskontojen käsitykset ovat ristiriidassa tieteen tulosten ja tieteellisen menetelmän kanssa.
Uskontokriittisenä käsityksenä ateismi voimistui länsimaissa vähitellen valistuksen johdosta uudella ajalla, mutta saavutti merkittävän aseman vasta 1900-luvulla ajatuksenvapauden turvaavan lainsäädännön myötä. Ateistijärjestöt vaativat tieteen ja etiikan autonomiaa ja sekularismia eli uskonnon ja valtion eroa.
Ateisteja on eniten kehittyneissä maissa. Ateistien määräksi on arvioitu ainakin 500 miljoonaa eli yli seitsemän prosenttia maailman väestöstä. Suomalaisista itsensä määritteli uskonnottomaksi vuoden 2019 kyselyssä 24 prosenttia vastaajista. Tutkimusten mukaan ateistien arvokäsitys ei suuresti poikkea muusta väestöstä, mutta monet ateistit kannattavat humanistisia arvoja.selvennä
Uskontotieteen tutkija Mikko Sillfors kirjoittaa, että tutkimusten mukaan esimerkiksi taipumus analyyttiseen ajatteluun sekä auktoriteettiuskon vähyys ennustavat todennäköisyyttä, että ihminen on ateisti. Täten ateismin historia on luultavasti yhtä vanha kuin uskonnon.
Ateismin määritelmä > Ateismin ja henkisyyden suhde

Ateismi on vastapari yliluonnolliselle teismille muttei henkisyydelle. Erään tutkimuksen mukaan 71 prosenttia ateisteista on kokenut kunnioittavaa ihmetystä tai olleensa osa itseä suurempaa kokonaisuutta. Kokemuksia olivat aiheuttaneet muun muassa luonto, tiede, taide ja ihmisten välinen yhteistyö. Henkisyydestä ja hyvästä elämästä ovat kirjoittaneet useat ateistiset ajattelijat, esimerkiksi André Comte-Sponville ja Sam Harris. Mietiskelyn kaltaiset menetelmät ovat yhteisiä monille uskonnottomille ja uskoville. Harjoittajiensa mukaan ihminen voi niiden avulla kokea todellisuuden ykseyttä nykyhetkessä ja kyetä lisäämään rakkautta ja sopusointua. Näin yksilö voi vähentää kärsimystä tuottavaa itsekkyyttä ja kasvattaa myötätuntoa ja auttamisenhalua, jotka tekevät hänet onnellisemmaksi ja samalla parantavat maailmaa.
Ateismin historia > Nykyaika

1900-luvulla ateismista tuli maailmanlaajuinen ilmiö ja se yleistyi erityisesti länsimaissa. Vuonna 2017 julkaistun tutkimuksen mukaan 53 prosenttia Ison-Britannian asukkaista mielsi itsensä uskonnottomaksi. Alle 24-vuotiaista uskonnottomia oli lähes kolme neljäsosaa. Tšekissä alle 29-vuotiaista 91 prosenttia sanoi, ettei heillä ole kytkentää uskontoon. Sosiologit ovat tutkineet syitä uskonnottomuuden yleistymiseen. Maallistuminen eli sekularisaatio on vähentänyt uskontojen näkyvyyttä ja tarttumapintaa ihmisiin. Hyvinvoivissa yhteiskunnissa uskontoihin tukeutuminen sosiaalisina ja elämänkatsomuksellisina turvaverkkoina on vähentynyt. Vauraissa yhteiskunnissa on levinnyt myös tieteellinen koulutus, joka antaa ilmiöille luonnollisia selityksiä. Sen sijaan islamilaisessa maailmassa erityisesti uskonnon arvostelulla on vähän sijaa.
2000-luvun alussa islamin nousu, syyskuun 11. päivän terroriteot sekä kristillisen oikeiston ja fundamentalismin nousu kiihdyttivät keskustelua uskonnoista. ”Uusateisteiksi” kutsuttuja tunnettuja ateistisia uskontokriitikoita ovat muun muassa Richard Dawkins, Sam Harris, Daniel Dennett ja Christopher Hitchens. Ateismin näkyvyyteen vaikuttivat heidän teoksensa, Harrisin Uskon loppu (2004), Dawkinsin Jumalharha (2006), Dennettin Lumous murtuu (2006) ja Hitchensin Jumala ei ole suuri (2007). Teoksissa käsiteltiin uskontojen ja väkivallan suhdetta, uskonnon ja tieteen vastakkainasettelua sekä uskonnon suhdetta yhteiskunnalliseen taantumukseen. Ateistinen feminismi vastustaa uskontoa naisten alistamisen ja epätasa-arvon lähteenä.
Ateismin historia > Suomi

Suomessa naturalistinen evoluutioteoria innoitti 1880-luvulta lähtien muun muassa tutkija Edvard Westermarckia. Ylioppilasyhdistys Prometheuksen toimintaan (1905–14) osallistuivat muun muassa Edvard Westermarck, Rafael Karsten, Rolf Lagerborg, Wilhelm Bolin, Viktor Heikel ja Ernst Lampén. Yhdistys vaati kirkon ja valtion eroa sekä tunnustuksellisen uskonnonopetuksen poistamista kouluista.
Suomen työväenliike omaksui marxilaisen ateismin ohjelman haasteena luterilaiselle valtionkirkolle. Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen vuoden 1903 Forssan ohjelmassa todettiin: ”Uskonto on julistettava yksityisasiaksi. Kirkko on erotettava valtiosta ja kirkolliset sekä uskonnolliset yhdyskunnat katsottava yksityisiksi yhdistyksiksi, jotka itse järjestävät sisälliset asiansa. Uskonnonopetus on poistettava kouluista.”
Uskonnonvapauslain säätämisen jälkeen 1923 kaikkien uskontokuntien ulkopuolelle jääminen oli Suomessa sallittua. Vasta uskonnonvapauslaki antoi ateisteille täydet kansalaisoikeudet. Vaatimus täydellisestä valtion ja kirkon erottamisesta ei toteutunut.
1920-luvulla Euroopassa kehittynyt looginen empirismi vastusti uskoa yliluonnolliseen. Filosofi Eino Kaila toi uudenaikaisen logiikan ja tieteenfilosofian tutkimuksen Suomeen ja saattoi suomalaisen filosofian loogisen empirismin yhteyteen. Eino Kailan, Raimo Tuomelan ja Ilkka Niiniluodon kaltaisten filosofien puheenvuorot uskonnosta ja tieteellisestä maailmannäkemyksestä ovat vaikuttaneet Suomessa melko näkyvästi.
Vuonna 1937 uskonnottomien järjestöksi perustettiin Vapaa-ajattelijain liitto. Liiton puheenjohtajina ovat toimineet muun muassa professori V. T. Aaltonen ja kirjailija Väinö Voipio. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa liiton pääsihteeri Erkki Hartikaisen tavoitteena oli saada Suomen kouluihin oma oppiaine uskonnottomille. Hartikainen teki vuonna 1978 kantelun YK:n ihmisoikeuskomitealle peruskoulun opetussuunnitelmasta Suomessa. Kantelu ratkesi 1981 ja Suomeen saatiin elämänkatsomustieto kouluihin oppiaineeksi.
Suomessa uskonnottomien järjestöjen pyrkimyksenä on edistää tieteellistä ymmärrystä sekä tukea ateismia, ihmisoikeuksia, ajattelunvapautta ja uskonnotonta etiikkaa. Järjestöjen mukaan yhdenvertaisuuden toteutumista Suomessa ehkäisee se, että historiallisista syistä uskonnollisia yhdyskuntia suositaan valtiollisesti ja koululaitoksessa. Vapaa-ajattelijat ovat luoneet Eroakirkosta.fi-palvelun, jonka kautta kirkosta on eronnut satoja tuhansia suomalaisia. Tärkeä osa järjestöjen toimintaa on uskonnottoman tapakulttuurin kehittäminen. Muun muassa uskonnottomien järjestöjen perustama Pro-seremoniat-yritys tarjoaa puhujapalveluita uskonnottomiin eli siviilijuhliin, kuten nimiäisiin, aikuistumiseen (Prometheus-leiri), häihin ja hautajaisiin. Vuoden 2019 väestöllisessä kyselyssä uskonnottomiksi itsensä määritteli 24 prosenttia vastaajista.
Ateistien osuus väestöstä

Uskonnottomuus tarkoittaa uskontokuntaan kuulumattomuutta tai uskonnottomaksi samastumista. Ateismi on yleisintä Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa sekä Japanissa ja entisissä sosialistisissa maissa. Eräiden arvioiden mukaan maailman ateisteiksi itseään kutsuvien määrä olisi ollut 2010-luvulla noin 500 miljoonaa eli seitsemän prosenttia maailman väestöstä. WIN/GIA:n vuonna 2012 teettämän kyselytutkimuksen mukaan maailman väestöstä 13 prosenttia on ateisteja. Suomessa ateisteiksi itsensä nimesi vuoden 2016 kyselytutkimuksessa 16 prosenttia ihmisistä. Ateismi korostuu nuorten sukupolvien kohdalla. Vuoden 2018 suomalaisessa kyselytutkimuksessa 28 prosenttia nuorista vastaajista sanoi, ettei usko minkään jumalan tai hengen olemassaoloon. Kyllä tai ei -vastauksissa jumalausko puuttui 60 prosentilla nuorista. Ateisteihin suhtautui kielteisesti 8 prosenttia.
Ilkka Niiniluoto on sanonut, että ateismilla on aina ollut muita katsomuksia vähemmän ”mainosaikaa” yhteiskunnassa. 2000-luvulla ateismi on kuitenkin länsimaissa yleistynyt ja saanut yhä enemmän näkyvyyttä julkisuudessa. Tietyissä maissa, kuten, Australiassa, on mitattu olevan enemmän uskonnottomia kuin uskonnollisia ihmisiä. Uskonnottomuuden leviämistä on edistänyt sukupolvien välinen siirtymä: uskonnottoman kasvatuksen saavista lapsista lähes kaikista tulee uskonnottomia. Professori Heikki Ervastin mukaan isojen tilastoaineistojen pohjalta näyttää siltä, että uskonnollisuus on esimerkiksi Suomessa katoamassa, joskin hyvin hitaasti. Uususkonnollisuudesta ei ole tulossa valtasuuntausta. ”Luulen, että se uskonnon tarina ei ole niin kiinnostava enää”, Ervasti kommentoi vuonna 2022.
2010-luvulla on tehty tutkimuksia ateistien arvoista eri maissa. Niiden mukaan ateistit eivät suuresti poikkea arvoiltaan muusta väestöstä. Ateistit arvostavat muun muassa vapautta, tasa-arvoa, hyväntahtoisuutta, myötätuntoa ja perhettä. Useat vastaajat ovat korostaneet tieteellisen ajattelun ja inhimillisten arvojen merkitystä elämänkatsomukselleen. Osa ihmisistä kokee näiden liittyvän kulttuurisesti ateismiin. Useissa vastauksissa on mainittu elämän rajallisuuden ja nykyhetken arvostaminen. Koska ihmisellä on vain yksi elämä, siitä kannattaa tehdä mahdollisimman hyvä esimerkiksi ”toimimalla toisten hyväksi sekä suojelemalla luonnonympäristöä tuleville sukupolville.”
Ateismin kritiikki

Ateismin vastustajat ovat argumentoineet, että jumalien olemassaolo on tarpeellinen selitysperuste kaikkeudelle. Yleinen muotoilu tästä on kosmologinen argumentti. Ateismia on vastustettu myös sillä perusteella, että jumalan tai jumalien olemassaolo on välttämätöntä objektiivisten moraalisääntöjen olemassaolon kannalta. On myös esitetty, että uskontoihin liittyy henkisyyttä, joka on vastakkaista ateismille.
Kosmologinen argumentti perustuu alun perin Aristoteleen esittämään todistukseen liikkumattoman liikuttajan olemassaolosta. Argumentista on myöhemmin esitetty lukuisia eri muotoiluja. Kosmologinen argumentti tunnetuimmassa muodossaan voidaan esittää siten, että kunkin kappaleen liikkeen aiheuttaa aina toisen kappaleen liike. Näin ollen on oltava "ensimmäinen liikuttaja", joka on saanut aikaan muiden kappaleiden liikkeen, mutta jota itseään ei ole liikutettu. Teistit taas kutsuvat tätä ensimmäistä liikuttajaa Jumalaksi. Kosmologinen argumentti ei tarkalleen ottaen tarkoita vain liikkeeseen liittyvien tapahtumaketjujen kautta tapahtuvaa jumaltodistusta, vaan samaa muotoa noudettavalla argumentilla voidaan pyrkiä todistamaan Jumalan olemassaolo myös erilaisten syiden tai vuorovaikutusten ketjujen kautta. Ateistit saattavat puolustautua kosmologista argumenttia vastaan esimerkiksi sillä, että argumentti todistaa parhaimmillaankin vain jonkinlaisen alkusyyn olemassaolon. Eri uskontojen jumalien liittäminen alkusyyhyn ei kuitenkaan ole pelkän kosmologisen argumentin tuella mahdollista.
Toisaalta ateismia voidaan kritisoida sillä perusteella, että se ei tarjoa perustaa objektiivisten moraaliväitteiden olemassaololle. Väitteen mukaan ihmisiä koskevat objektiiviset moraalilauseet voivat olla tosia vain, mikäli ne saavat oikeutuksensa jostain muualta kuin ihmisiltä itseltään. Tätä objektiivisen moraalin perustaa puolestaan kutsutaan teistien mukaan Jumalaksi.
Ateistit ovat puolustautuneet tätä argumenttia vastaan sillä, että eräiden moraalifilosofien mielestä niin uskonnottomista kuin uskovaisista osa toimii moraalisesti hyvin ja osa huonosti. Tämä vasta-argumentti ei kuitenkaan tarkalleen ottaen vastaa alkuperäiseen argumenttiin, joka koskee moraalisääntöjen ontologista luonnetta, ja jonka mukaan tekojen hyvyyttä ja moitittavuutta voitaisiin arvioida vain, jos on olemassa jumalan kautta oikeutettu objektiivinen moraalilaki.
Sen sijaan käytännöllisempi väite, jonka mukaan uskonnolliset ihmiset noudattaisivat moraalisääntöjä paremmin kuin ateistit, on helpompi kumota. Uskonnon kannattaja voi toimia moraalittomasti, mutta syy ei ole välttämättä uskonnossa. Ateisti voi tuottaa vahinkoa, mutta yleistävä syittäminen ateismilla olisi mahdollisesti päättelyvirhe, ellei tekoa ole perusteltu juuri ateismilla. Tutkimusten mukaan ateistit eivät merkittävästi eroa uskonnollisista ihmisistä moraaliltaan, onnellisuudeltaan, yhteisöllisyydeltään tai elämän merkityksellisyyden kokemiseltaan. Ateistien moraalipäätöksissä heijastuu uskonnollisia ihmisiä enemmän henkilökohtaisen etiikan ja järjen osuus.
Kirjallisuutta

Antony, Louise M. (editor): Philosophers Without Gods. Meditations on Atheism and the Secular Life.  Oxford:  Oxford University Press, 2007.  ISBN 978-0-19-517307-9
Enqvist, Kari: Kosmoksen hahmo.  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-27916-1
Enqvist, Kari: Kuoleman ja unohtamisen aikakirjat.  Helsinki:  WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-35443-8
Everitt, Nicholas: The Non-existence of God.  London:  Routledge, 2004.  ISBN 0-415-30107-6
Harbour, Daniel: An Intelligent Person’s Guide to Atheism.  London:  Duckworth, 2001.  ISBN 0-7156-2915-8
Joshi, S. T. (toim.): Atheism. A Reader.  Amherst, New York:  Prometheus Books, 2000.  ISBN 1-57392-855-0
Krueger, Douglas E.: What is Atheism?  Amherst, New York:  Prometheus Books, 1998.  ISBN 1-57392-214-5
Mackie, J. L.: The Miracle of Theism.  Oxford:  Oxford University Press, 1982.  ISBN 019824682-X
Martin, Michael: Atheism, Morality, and Meaning.  Buffalo, New York:  Prometheus Books, 2003.  ISBN 157392987-5
Martin, Michael & Monnier, Ricki (toim.): The Impossibility of God.  Amherst, New York:  Prometheus Books, 2003.  ISBN 159102120-0
Martin, Michael & Monnier, Ricki (toim.): The Improbability of God.  Amherst, New York:  Prometheus Books, 2006.  ISBN 159102381-5
Oppy, Graham: Arguing about Gods.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2006.  ISBN 0521863864
Paulos, John Allen: Irreligion. A Mathematician Explains Why the Arguments for God Just Don’t Add Up.  New York:  Hill and Wang, 2008.  ISBN 0-80905919-3
Smith, George H.: Atheism. The Case Against God.  Buffalo, New York:  Prometheus Books, 1979.  ISBN 0-87975-124-X
Stenger, Victor J.: God. The Failed Hypothesis.  Amherst, New York:  Prometheus Books, 2007.  ISBN 978-159102481-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Aiheesta muualla > Artikkeleita

Hartikainen, Erkki & Vainio, Janne: Kannattaako Jumalaan uskoa? Vapaa ajattelija 2–3/2003.
Kurtz, Paul: Miksi olen skeptikko uskonnollisten väittämien suhteen? Vapaa ajattelija 4/2006.
Reime, Hannu: Tieteellinen ja uskonnollinen maailmankatsomus. Yle Radio 1 11.3.2005.
Tammisalo, Osmo: Mielen virukset. Vapaa ajattelija 4/1999.
Aiheesta muualla > Englanniksi

American Atheists.
Atheist Alliance International.
National Secular Society.
Internet Infidels: The Secular Web.
Lucretius esitti teoksessaan Maailmankaikkeudesta, että kaikkeus koostuu äärettömyydessä liikkuvista atomeista.
Denis Diderot.
Keto-orvokki on vanha vapaa-ajattelijaliikkeen tunnus. Yksityiskohta 1800-luvun hautakivestä.
Biologi ja tieteen kansantajuistaja Richard Dawkins on tunnettu ateistinen uskontokriitikko.
Marokkolainen ateisti Ibtissam Lachgar sai Yksi laki kaikille -palkinnon vuonna 2018. One Law for All -kampanja vastustaa uskonnollisia lakeja ja teokratiaa.
Uskontokriittinen kirjailija José Saramago.
Kalevan kisat 2004

Kalevan kisat 2004 järjestettiin Vaasassa 30. heinäkuuta – 1. elokuuta Kaarlen kentällä.
Kalevan maljan voitti Lahden Ahkera.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Stefan Koivikko | 10,50 | Samsa Tuikka | 10,55 | Simo Sipilä | 10,61 |
| 200 m | Tommi Hartonen | 21,01 | Nghi Tran | 21,35 | Fredrik Paul | 21,59 |
| 400 m | Antti Toivonen | 47,79 | Jussi Heikkilä | 47,83 | Abdelghani Nouidra | 47,86 |
| 800 m | Wilson Kirwa | 1.52,02 | Juha Kukkamo | 1.52,20 | Mathias Björkqvist | 1.52,40 |
| 1 500 m | Jonas Hamm | 3.48,18 | Anders Rockas | 3.48,37 | Juha Kukkamo | 3.49,53 |
| 5 000 m | Jari Matinlauri | 14.16,26 | Jussi Utriainen | 14.23,88 | Turo Inkiläinen | 14.28,34 |
| 10 000 m | Jari Matinlauri | 29.13,76 | Jussi Utriainen | 29.20,38 | Simo Wannas | 29.56,07 |
| 110 m aidat | Marko Ritola | 13,94 | Juha Sonck | 14,38 | Markus Vilen | 14,48 |
| 400 m aidat | Ari-Pekka Lattu | 50,73 | Jussi Heikkilä | 50,76 | Teemu Linkosaari | 51,35 |
| 3 000 m esteet | Kim Bergdahl | 8.47,55 | Mikael Talasjoki | 8.58,77 | Jan-Erik Salo | 9.03,72 |
| 20 km kävely | Jani Lehtinen | 1.29.45 | Antti Kempas | 1.30.20 | Timo Viljanen | 1.39.45 |
| Korkeushyppy | Oskari Frösén | 224 | Mika Polku | 214 | Jussi Viita Jussi Tasala | 214 |
| Seiväshyppy | Vesa Rantanen | 555 | Matti Mononen | 550 | Mikko Latvala | 550 |
| Pituushyppy | Tommi Evilä | 795 | Simon Sundsten | 774 | Kenneth Kastrén | 757 |
| Kolmiloikka | Janne Harju | 15,65 | Mikael Inkeroinen | 15,46 | Marko Siurua | 15,44 |
| Kuulantyöntö | Tepa Reinikainen | 19,83 | Conny Karlsson | 19,39 | Robert Häggblom | 19,22 |
| Kiekonheitto | Pertti Hynni | 60,24 | Timo Tompuri | 59,21 | Mika Loikkanen | 58,26 |
| Moukarinheitto | Olli-Pekka Karjalainen | 78,82 | David Söderberg | 73,41 | Jarkko Paljakka | 71,63 |
| Keihäänheitto | Tero Pitkämäki | 82,82 | Esko Mikkola | 79,54 | Tero Järvenpää | 78,79 |
| Kymmenottelu | Jaakko Ojaniemi | 7746 | Aki Heikkinen | 7562 | Jukka Väkeväinen | 7541 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Johanna Manninen | 11,41 | Sari Keskitalo | 11,81 | Katja Salivaara | 11,85 |
| 200 m | Kirsi Mykkänen | 23,95 | Pirpa Menonen | 24,04 | Elisa Hakamäki | 24,29 |
| 400 m | Kirsi Mykkänen | 52,27 | Pirpa Menonen | 54,20 | Suvi Myllymäki | 55,58 |
| 800 m | Mari Järvenpää | 2.05,85 | Annika Rikberg | 2.06,42 | Suvi Myllymäki | 2.06,99 |
| 1 500 m | Johanna Risku | 4.15,49 | Mari Järvenpää | 4.19,99 | Minna Järvenpää | 4.22,70 |
| 5 000 m | Kirsi Valasti | 15.40,43 | Ulla Tuimala | 16.56,33 | Anni Tuimala | 17.13,08 |
| 10 000 m | Maija Kukkohovi | 35.31,25 | Maria Söderström | 35.50,10 | Anette Björkgård | 36.51,77 |
| 100 m aidat | Johanna Halkoaho | 13,40 | Manuela Bosco | 13,48 | Elisa Hakamäki | 13,56 |
| 400 m aidat | Petra Söderström | 58,19 | Manuela Bosco | 58,39 | Tea Finni | 58,52 |
| 3 000 m esteet | Heidi Strandvall | 10.38,80 | Mira Tuominen | 10.43,51 | Maria Söderström | 10.44,70 |
| 10 km kävely | Outi Sillanpää | 48.38 | Tiina Muinonen | 52.11 | Mirke Hämäläinen | 52.18 |
| Korkeushyppy | Alina Mattila | 181 | Niina Masalin | 178 | Marika Salmi | 175 |
| Seiväshyppy | Saara Laaksonen | 400 | Hanna Palamaa | 395 | Minna Nikkanen | 390 |
| Pituushyppy | Heli Koivula-Kruger | 656 | Johanna Halkoaho | 646 | Jenniina Halkoaho | 628 |
| Kolmiloikka | Heli Koivula-Kruger | 14,27 | Niina Kelo | 13,11 | Anniina Lindholm | 13,04 |
| Kuulantyöntö | Niina Kelo | 15,19 | Helmi Leppänen | 14,58 | Hennariikka Järvinen | 14,42 |
| Kiekonheitto | Anita Hietalahti | 53,72 | Niina Kelo | 52,73 | Tanja Mäkinen | 50,37 |
| Moukarinheitto | Sini Pöyry | 67,40 | Merja Korpela | 65,80 | Hannele Kuutti | 57,46 |
| Keihäänheitto | Mikaela Ingberg | 60,96 | Paula Huhtaniemi | 60,06 | Taina Kolkkala | 59,03 |
| Seitsenottelu | Tiia Hautala | 6076 | Salla Käppi | 5745 | Sanna Saarman | 5445 |
Form (savukemerkki)

Alkuperäiset Form-savukerasiat suunnitteli Erkki Ruuhinen.
Form oli suomalaisen Amer-Tupakan valmistama ja markkinoima savukemerkki, jota tuotiin markkinoille 1970-luvun alussa ja lopetettiin 2000-luvun puolivälissä Philip Morrisin ostettua Amerin tupakkaliiketoiminnan tuotemerkkeineen. Viimeinen verkosta löytyvä Valviran haitta-aineluettelo, jossa Form-merkki esiintyy on vuodelta 2004.
Vuosien mittaan Form-savukkeita oli saatavana monena eri versiona, jotka pyrittiin erottamaan toisistaan tunnusvärein. Näihin lukeutuivat muiden muassa pehmeät ja kovat askit, Form American Full Flavor (musta rasia), Form Menthol (vihreä rasia), Form Erittäin Kevyt (punavalkoinen rasia), Form Kevyt Ykkönen (sinivalkoinen rasia), Form Kevytmenthol (vihreävalkoinen rasia) ja Form Special (oranssi rasia).
1970-luvun puolivälissä Amer-Tupakka mainosti Formia järkevän ja harkitsevan tupakoijan savukkeena. Lehtimainosten pitkässä tekstissä muun muassa neuvottiin, että ensimmäinen savuke kannattaisi polttaa vasta aamiaisen jälkeen, savukkeen tupakkaosan viimeinen senttimetri kannattaa jättää polttamatta, ja kannattaisi opetella tupakoimaan niin, ettei aina vedä savua henkeen.
Vuonna 1978 Form Punaisen osuus Suomen savukemarkkinoista oli 1,9 ja Form Specialin 1,8 prosenttia, mikä toi niille myyntitilaston sijat 8 ja 9. Samana vuonna voimaan tulleen tupakkamainonnan kiellon jälkeen Amer-Tupakka markkinoi Form-savukkeita monenlaisten Formia-merkkisten oheistuotteiden kautta, joiden logo ja väritys muistuttivat Form-savukelogoa.
FK Dynamo Kiova

FK Dynamo Kiova (ukr. ФК Динамо Київ, FK Dynamo Kyjiv) on jalkapalloseura Ukrainan pääkaupungista Kiovasta. Se on yksi Ukrainan sekä entisen Neuvostoliiton menestyneimpiä palloiluorganisaatioita.