stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Bragg
Elämä ja ura > University College Lontoo

Vuonna 1915 Bragg nimitettiin fysiikan professorin virkaan Lontoon University Collegeen (Quain Professor of Physics), mutta ensimmäisen maailmansodan takia hän toimi laivaston palveluksessa ensimmäiset vuodet. Bragg oli heinäkuussa 1915 perustetun keksintö- ja tutkimushallinnon (The Board of Inventions and Research) alkuperäinen jäsen. Hallinnon tehtävä oli auttaa laivastoa sotaponnisteluissa. Bragg asetettiin sukellusveneiden vastaisten keinojen kehittelyosaston johtoon. Heidän onnistui rakentaa vedenalaisten äänien havainnointiin käytettävä hydrofoni, josta oli suurta hyötyä taistelussa sukellusveneitä vastaan. Bragg sai komentajan arvon (CBE) vuonna 1917 ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1920. Samana vuonna hänestä tuli Trinity Collegen kunniajäsen.
Sodan jälkeen Bragg aloitti työskentelyn University Collegessa, jonne hän perusti tutkijaryhmän kiteiden rakenteiden tutkimusta varten. University Collegen tutkimusvälineistö ei ollut parhaassa kunnossa, joten Bragg oppilaineen aloitti sen parantelun. Hän jatkoi aktiivisesti tutkimuksiaan kiderakenteiden parissa. Braggit olivat jakaneet tutkimuskentän orgaanisiin ja epäorgaanisiin kiteisiin. Bragg otti orgaaniset kiteet ja aloitti tutkimalla naftaleenin ketjurakennetta jauhemenetelmällä. Tutkimukseen hän käytti Leedsissä kehittelemäänsä röntgenspektrografia. Braggin oletus oli, että bentseenirengas on oikea, muotonsa säilyttävä rakenne. Hänen tuloksensa vahvistivat tämän oletuksen. Bragg tutki myös jään mahdollista rakennetta.
Elämä ja ura > Royal Institution

Vuonna 1919 Bragg piti joululuennon (Christmas Lecture) Royal Institutionissa. Nuorille kuuntelijoille suunnattu luento oli aiheesta ”Äänien maailma”. Se vahvisti Braggin mainetta erinomaisena ja innostavana luennoitsijana, joka kykeni selittämään vaikeiksi koettuja tieteellisiä asioita tavallisille kuulijoille. Vuonna 1923 Royal Institutionin silloinen johtaja James Dewar kuoli, ja hänen paikkansa vapautui. Virkaan toivottiin Rutherfordia, joka kuitenkin kieltäytyi ja suositteli Braggia tilalleen. Royal Institution tarjosi Braggille ne resurssit, joita hän tarvitsi oman tutkimuksen tekemiseen. Braggistä tuli Royal Institutionin johtaja (Fullerian Professor of Chemistry, Director of Laboratory, Superintendent of the House, Director of the Davy-Faraday Research Laboratory), jonka alaisuuteen kuului muun muassa Davy-Faraday laboratorio. Royal Institution ei ollut parhaassa kunnossa, kun hän aloitti työnsä. Tutkijat olivat ikääntyneitä ja tutkimusvälineistö vanhentunutta. Braggin onnistui palauttaa Royal Institution vanhaan kunniaansa vuoden aikana. Hän sai apua Rutherfordilta, joka vieraili usein laboratoriossa. Bragg toi sinne oman tutkimusryhmänsä University Collegesta. Heidän ensisijainen tehtävänsä oli rakentaa uusia laitteita röntgentutkimusta varten ja jatkaa orgaanisten kiteiden ketjurakenteiden parissa. Bragg ei kyennyt osallistumaan tutkimukseen niin tiiviisti kuin aiemmin, mutta valvoi sitä tarkasti. Hänen tärkeimpiin tehtäviinsä kuului kansantajuisten luentojen antaminen (Christmas Lectures), joiden aiheita hän käytti myös tieteellisissä esitelmissään.
Bragg oli vaimoineen asunut maalaisasunnossa Wharfedalessa, mutta pitkän välimatkan takia he muuttivat Watlandsiin, Surreyyn. Perheen toinen poika Robert oli saanut surmansa ensimmäisen maailmansodan taisteluissa Ranskassa. Gwendolen-tytär oli arvostettu taiteilija, ja William Lawrence Bragg professori Cambridgen yliopistossa. Braggin Gwendoline-vaimon kuolema 1929 oli suuri menetys perheelle ja heidän ystävilleen. Hänen kuolemansa jälkeen Gwendolen-tyttärestä tuli isänsä lähimmäinen aina tämän kuolemaan saakka.
Braggin hallinnon aikana Royal Institutionin talo remontoitiin ja luentosali muutettiin nykyaikaisten vaatimusten mukaiseksi. Davy-Faraday laboratorioon rakennettiin röntgengeneraattoreita, jotka nopeuttivat tutkimusta ja tekivät lyhytaikaisen altistamisen mahdolliseksi. Bragg seurasi tieteen uusia kehityksiä aktiivisesti. Eräässä vaiheessa Bragg päätti, että käytännön tutkimuksen ohella olisi hyvä olla myös perusteellista teoreettista tutkimusta. Hän tuki aktiivisesti H. A. Jahnin ja W. H. J. Childsin matemaattista tutkimusta metaanin spektristä. Hän oli myös kiinnostunut K. Lonsdalen ja H. Smithin tutkimuksesta diffuusiopisteistä, joita voitiin havaita orgaanisissa ja epäorgaanisissa yksittäisissä kiteissä. Tästä aiheesta Bragg kirjoitti myös omia artikkeleja ja muistioita, viimeisen juuri ennen kuolemaansa.
Elämä ja ura > Viimeiset vuodet

Vuonna 1930 Bragg sai Copley-mitalin. Hänestä oli tullut tieteen merkkihenkilö ja kansallinen suuruus. Hän oli kunniatohtori kuudessatoista yliopistossa ja jäsen useassa tieteellisessä seurassa. Vuonna 1931 Bragg valittiin ansioritarikunnan jäseneksi (Order of Merit). Vuonna 1935 hänet valittiin Royal Societyn puheenjohtajaksi, vaikka Bragg piti itseään liian vanhana tehtävään. Bragg oli aina ollut kiinnostunut tieteen tuomisesta kansalle. Hän osallistui radion puheohjelmiin, jotka jäivät myös hänen viimeiseksi julkiseksi esiintymisekseen. Braggin sydän oli alkanut heiketä ja torstaina 10. maaliskuuta 1942 hän kuoli kotonaan. Hänen muistotilaisuutensa pidettiin Westminster Abbeyssä.
Aiheesta muualla

Biografia Nobel-säätiön sivuilla. (englanniksi)
Royal Institution: Biography of William Henry Bragg. (englanniksi)
William Bragg’s spectrometer. (englanniksi)
William Hnery Bragg and the University of Adelaide. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Bragg Wikimedia Commonsissa
Bret Harte

| Bret Harte |
| --- | --- |
 Bret Harte
Henkilötiedot
Koko nimi:  Francis Brett Hart
Syntynyt: 25. elokuuta 1836
Kuollut: 5. toukokuuta 1902 (65 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Esikoisteos:  The Lost Galleon and Other Tales
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Francis Brett Hart, kirjailijanimi Bret Harte (25. elokuuta 1836 Albany, New York, Yhdysvallat – 5. toukokuuta 1902 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Hart muutti 1854 Kaliforniaan, missä hän toimi muun muassa maanmittarina, opettajana sekä latojana Golden Era -sanomalehdessä, johon hän kirjoitti myös kertomuksia. Hän oli lyhyen aikaa viikkolehti The Californian päätoimittaja ja palkkasi siihen kirjoittajaksi Mark Twainin. Myöhemmin hän oli Yhdysvaltojen konsuli Saksassa ja Skotlannissa Glasgow'ssa.
Hartin esikoisteos, runokokoelma The Lost Galleon and Other Tales, ilmestyi 1867. Hart perusti 1863 aikakauskirjan Overland Monthly, jossa hän julkaisi oudot ja kiinnostavat kaivoskertomuksensa "The Luck of Roaring Camp" (1868), "The Outcast of Pokerflat" (1869) ja "Tennessee’s Partner" sekä runon "Plain Language from Truthful James" (1871), jonka ansiosta hänestä tuli laajalti tunnettu. Hartin humaani asenne ja ihmisluonnon sovinnollinen ymmärtämys, hänen paikallisväriin tottunut silmänsä ja eloisa esityksensä takasivat hänelle lukijoita myöhemminkin, kun hänen aiheensa olivat jo menettäneet uutuudenviehätyksensä. Kirjana ilmestyivät ensin Condensed Novels (1867) ja Poems (1871). Kokoelma The Luck of Roaring Camp, and Other Sketches (1871) aloitti pitkän sarjan novelleja, joista on suomennettu kokoelma Tarinoita Kalifornian kultamaalta (1874).
Suomennetut teokset

Tarinoita Kalifornian kultamaalta 1–2, Porvoo: Söderström 1874. Sarja: Kaunokirjallisuutta, 1–2.
Kortinlyöjä
Kuvaus sulo-elannosta Red Gulch'ssa
Lykky-Tommi
Maata ja vettä myöten
Mellissa
Miggles
Pakolaiset
Tuhlaaja-poika
Sormus: kalifornialainen kertomus, suomentanut Juho Ahava, Hämeenlinna: Karisto 1909. Sarja: Kirjallisia pikkuhelmiä, 15.
Kelpo ainesta, suomentanut Yrjö Tirmu, Helsinki: Kustannus oy. Ahjo 1918.
Huimapää (Thankful Blossom), Helsinki: Kustannusoy. Ahjo 1920. Sarja: Seikkailu ja jännitys, 2.
Preerian poika (A waif of the plains, mukailu), suom. Valpuri Paalanen, Porvoo WSOY 1951. Sarja: Nuorten toivekirjasto, 6.
"Poker Flatin hylkiöt", kertomus, suom. Jouko Linturi, antologiassa Amerikkalaisia kertojia (Tammi 1959)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bret Harte Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Bret Harte on Wikiaineistossa (englanniksi)
Bolšoje Kolpino (Pihkovan alue)

| Bolšoje Kolpino Большое Колпино |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pustoškan piiri
Koordinaatit:  56°31′12″N, 29°04′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Mjasovskin valuma-alue
Laskujoki:  Kolpinka Alolin Mjasovskijiin 
Järvinumero:  01030000111102000025823
Mittaustietoja
Pituus:  1,4 km 
Leveys:  1,2 km 
Pinta-ala:  90,2 ha 
Tilavuus:  0,0036 km³ 
Keskisyvyys:  4 m 
Suurin syvyys:  8,5 m 
Valuma-alue:  37,3 km² 
Saaria:  4 
 fiBolšoje Kolpino 
Bolšoje Kolpino tai Kolpino Bolšoje (ven. Большое Колпино) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. Sana bolšoje tarkoittaa suuri ja samalla valuma-alueella sijaitsevan järven Maloje Kolpinon maloje tarkoittaa pieni.
Maantietoa

Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 90 hehtaaria. Sillä on laaja järvenselkä, josta työntyy ulospäin kolme pientä lahtea. Suurin lahti sijaitsee luoteiskulmauksessa ja sitä suojaa niemi. Lahti on matala, sillä ilmavalokuvissa siinä esiintyy runsaasti vesikasvillisuutta. Kaksi muuta lahtea sijaitsevat järven lounais- ja kaakkoiskulmissa. Järvellä on 4 rannanläheistä saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,3 hehtaaria. Suurin saarista on yli 100 metriä pitkä ja hyvin kapea. Muut saaret ovat luotoja. Järven keskisyvyys on 4 metriä ja syvänteessä on 8,5 metriä vettä. Järven ympäristö on metsämaata paitsi pohjois-, lounais- ja kaakkoispuolilla, jossa sijaitsee kulmakunnat Fomkino (ven. Фомкино), Šumihi (ven. Шумихи) ja Serpuniha (ven. Серпуниха). Niissä on edelleen asutusta, mutta näiden peltomaat ovat ilmakuvista päätellen puskoituvia niittyjä.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, ahven, lahna, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, pasuri, ruutana ja simppu, sekä joitakin Rutilus-suvun kaloja. Järvi on kivinen ja sen pohja on hiekkaa ja paikoin liejua.
Vesistösuhteita

Bolšoje Kolpino sijaitsee Aloljan sivujoen Mjasovskin valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järveen tulee ainakin kolme ojaa lähialueelta. Yhden lyhen ojan valima-alueella sijaitsee kaksi lähilampea ja kauempana järvi Maloje Kolpino (ven. Малое Колпино). Tähän järveen tulee idästä päin virtaava oja Mošnitsa (ven. Мошница). Järven valuma-alueen koko on 37,3 neliökilometriä . Bolšoje Kolpinon oma laskuoja Kolpinka (ven. Колпинка) lähtee kaakkoispään lahdesta ja se laskee Alolin pohjoispäähän. Alolin laskuoja on lyhyt Mjasovskij (ven. Мясовский), joka yhtyy heti vieressä virtaavaan Aloljaan sen alajuoksulla.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Champ Car -kausi 2005

Champ Car -kausi 2005 oli Champ Car -sarjan 27. ja toinen Champ Car -nimellä ajettu kausi. Kausi alkoi 10. huhtikuuta ja päättyi 6. marraskuuta. Mestaruuden voitti ranskalainen Sébastien Bourdais.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Newman/Haas Racing | 1 |  Sébastien Bourdais | Kaikki |
|  Newman/Haas Racing | 2 |  Bruno Junqueira | 1–2 |
|  Newman/Haas Racing | 2 |  Oriol Servià | 3–13 |
|  Forsythe Championship Racing | 3 |  Paul Tracy | Kaikki |
|  Forsythe Championship Racing | 7 |  Mario Domínguez | Kaikki |
|  CTE Racing-HVM | 4 |  Björn Wirdheim | 1–11 |
|  CTE Racing-HVM | 4 |  Fabrizio del Monte | 12–13 |
|  CTE Racing-HVM | 55 |  Ronnie Bremer | 1–5 |
|  CTE Racing-HVM | 55 |  Alex Sperafico | 6–7 |
|  CTE Racing-HVM | 55 |  Rodolfo Lavín | 8–13 |
|  Team Australia | 5 |  Marcus Marshall | 1–12 |
|  Team Australia | 5 |  Will Power | 13 |
|  Team Australia | 15 |  Alex Tagliani | Kaikki |
|  Rocketsports Racing | 8 |  Timo Glock | Kaikki |
|  Rocketsports Racing | 31 |  Ryan Hunter-Reay | 1–11 |
|  Rocketsports Racing | 31 |  Michael McDowell | 12–13 |
|  RuSPORT | 9 |  Justin Wilson | Kaikki |
|  RuSPORT | 10 |  A. J. Allmendinger | Kaikki |
|  Dale Coyne Racing | 11 |  Ricardo Sperafico | Kaikki |
|  Dale Coyne Racing | 19 |  Oriol Servià | 1–2 |
|  Dale Coyne Racing | 19 |  Michael Valiante | 4 |
|  Dale Coyne Racing | 19 |  Tarso Marques | 5 |
|  Dale Coyne Racing | 19 |  Ryan Dalziel | 6 |
|  Dale Coyne Racing | 19 |  Ronnie Bremer | 7–13 |
|  PKV Racing | 12 |  Jimmy Vasser | Kaikki |
|  PKV Racing | 21 |  Cristiano da Matta | Kaikki |
|  Mi-Jack Conquest Racing | 27 |  Andrew Ranger | Kaikki |
|  Mi-Jack Conquest Racing | 34 |  Nelson Philippe | Kaikki |
|  Team Australia | 25 |  Will Power | 12 |
|  Team Australia | 25 |  Charles Zwolsman | 13 |
|  Jensen MotorSport | 41 |  Fabrizio del Monte | 1 |
|  CTE Racing-HVM | 50 |  Homero Richards | 13 |
|  PKV Racing | 52 |  Jorge Goeters | 2 |
Kilpailukalenteri

| Nro | Kilpailu | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Toyota Grand Prix of Long Beach |  Paul Tracy |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 2 |  Tecate/Telmex Grand Prix of Monterrey |  Sébastien Bourdais |  Timo Glock |  Bruno Junqueira | Newman/Haas Racing |
| 3 |  Time Warner Cable Road Runner 225, Presented by US Bank |  Jimmy Vasser |  Paul Tracy |  Paul Tracy | Forsythe Championship Racing |
| 4 |  G.I. Joe's presents the Champ Car Grand Prix of Portland |  Justin Wilson |  Sébastien Bourdais |  Cristiano da Matta | PKV Racing |
| 5 |  Champ Car Grand Prix of Cleveland presented by U.S. Bank |  Paul Tracy |  Oriol Servià |  Paul Tracy | Forsythe Championship Racing |
| 6 |  Molson Indy Toronto |  Sébastien Bourdais |  Justin Wilson |  Justin Wilson | RuSPORT |
| 7 |  West Edmonton Mall Grand Prix of Edmonton |  A. J. Allmendinger |  A. J. Allmendinger |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 8 |  Taylor Woodrow Grand Prix of San Jose |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 9 |  Centrix Financial Grand Prix of Denver presented by PacifiCare |  Paul Tracy |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 10 |  Molson Indy Montreal |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Oriol Servià | Newman/Haas Racing |
| 11 |  Champ Car Hurricane Relief 400 |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 12 |  Lexmark Indy 300 |  Oriol Servià |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 13 |  Gran Premio Telmex-Tecate presented by Banamex |  Justin Wilson |  Justin Wilson |  Justin Wilson | RuSPORT |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2005 Champ Car season
Käännös suomeksi
Champ Car -kausi 2004

Champ Car -kausi 2004 oli Champ Car -sarjan 26. ja ensimmäinen Champ Car -nimellä ajettu kausi. Kausi alkoi 18. huhtikuuta ja päättyi 7. marraskuuta. Mestaruuden voitti ranskalainen Sébastien Bourdais.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Runko | Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Forsythe Championship Racing | Lola B02/00 | 1 |  Paul Tracy | Kaikki |
|  Forsythe Championship Racing | Lola B02/00 | 3 |  Rodolfo Lavín | Kaikki |
|  Forsythe Championship Racing | Lola B02/00 | 7 |  Patrick Carpentier | Kaikki |
|  Newman/Haas Racing | Lola B02/00 | 2 |  Sébastien Bourdais | Kaikki |
|  Newman/Haas Racing | Lola B02/00 | 6 |  Bruno Junqueira | Kaikki |
|  Herdez Competition | Lola B02/00 | 4 |  Ryan Hunter-Reay | Kaikki |
|  Herdez Competition | Lola B02/00 | 55 |  Mario Domínguez | Kaikki |
|  Walker Racing | Reynard 02I | 5 |  Mario Haberfeld | Kaikki |
|  Rocketsports Racing | Lola B02/00 | 8 |  Alex Tagliani | Kaikki |
|  Rocketsports Racing | Lola B02/00 | 17 |  Nelson Philippe | 1–5 |
|  Rocketsports Racing | Lola B02/00 | 17 |  Memo Gidley | 6–7 |
|  Rocketsports Racing | Lola B02/00 | 17 |  Guy Smith | 8–14 |
|  RuSPORT | Lola B02/00 | 9 |  Michel Jourdain, Jr. | Kaikki |
|  RuSPORT | Lola B02/00 | 10 |  A. J. Allmendinger | Kaikki |
|  PKV Racing | Lola B02/00 | 12 |  Jimmy Vasser | Kaikki |
|  PKV Racing | Lola B02/00 | 21 |  Roberto González | Kaikki |
|  Mi-Jack Conquest Racing | Reynard 02I | 14 |  Alex Sperafico | 1–8 |
|  Mi-Jack Conquest Racing | Reynard 02I | 14 |  Nelson Philippe | 9 |
|  Mi-Jack Conquest Racing | Lola B02/00 | 14 |  Nelson Philippe | 10–14 |
|  Mi-Jack Conquest Racing | Lola B02/00 | 34 |  Justin Wilson | 1–2, 4–14 |
|  Mi-Jack Conquest Racing | Reynard 02I | 34 |  Justin Wilson | 3 |
|  Dale Coyne Racing | Lola B02/00 | 11 |  Oriol Servià | Kaikki |
|  Dale Coyne Racing | Lola B02/00 | 19 |  Tarso Marques | 1–2, 14 |
|  Dale Coyne Racing | Lola B02/00 | 19 |  Gastón Mazzacane | 3–12 |
|  Dale Coyne Racing | Lola B02/00 | 19 |  Jarek Janiš | 13 |
|  Walker Racing | Reynard 02I | 15 |  David Besnard | 13 |
|  Walker Racing | Reynard 02I | 15 |  Michael Valiante | 14 |
Kilpailukalenteri

| Nro | Kilpailu | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Toyota Grand Prix of Long Beach |  Bruno Junqueira |  Sébastien Bourdais |  Paul Tracy | Forsythe Championship Racing |
| 2 |  Tecate/Telmex Grand Prix of Monterrey |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 3 |  The Time Warner Cable Roadrunner 250 |  Ryan Hunter-Reay |  Ryan Hunter-Reay |  Ryan Hunter-Reay | Herdez Competition |
| 4 |  Champ Car Grand Prix of Portland |  Sébastien Bourdais |  Bruno Junqueira |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 5 |  U.S. Bank Presents The Champ Car Grand Prix of Cleveland |  Paul Tracy |  Bruno Junqueira |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 6 |  Molson Indy Toronto |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 7 |  Molson Indy Vancouver |  Paul Tracy |  Paul Tracy |  Paul Tracy | Forsythe Championship Racing |
| 8 |  Grand Prix of Road America Presented by the Chicago Tribune |  Sébastien Bourdais |  Bruno Junqueira |  Alex Tagliani | Rocketsports Racing |
| 9 |  Centrix Financial Grand Prix of Denver |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 10 |  Molson Indy Montreal |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Bruno Junqueira | Newman/Haas Racing |
| 11 |  Bridgestone Grand Prix of Monterey |  Sébastien Bourdais |  Mario Domínguez |  Patrick Carpentier | Forsythe Championship Racing |
| 12 |  Bridgestone 400 Presented by Corona |  Patrick Carpentier |  Bruno Junqueira |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 13 |  Lexmark Indy 300 |  Paul Tracy |  Bruno Junqueira |  Bruno Junqueira | Newman/Haas Racing |
| 14 |  Gran Premio Telmex-Tecate Presented by Banamex |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2004 Champ Car season
Käännös suomeksi
Bolšoje Dolgoje (järvi Outovan piirissä)

| Bolšoje Dolgoje Долгое |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pihkovan piiri
Koordinaatit:  58°13′22″N, 28°07′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Lotškinan valuma-alue
Mittaustietoja
Pituus:  1 km 
Leveys:  0,42 km 
Pinta-ala:  28,4 ha  
Tilavuus:  0,00074 km³ 
Keskisyvyys:  2,6 m 
Suurin syvyys:  3,7 m 
Valuma-alue:  0,62 km² 
 fiBolšoje Dolgoje 
Bolšoje Dolgoje tai Dolgoje (ven. Долгое) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä. Järven nimi tarkoittaa pitkää, joten sen nimi voidaan suomentaa Pitkäjärvi.
Maantietoa

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 420 metriä leveä ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja syvimmillään se on 3,7 metriä syvä. Järvessä ei ole saaria. Sen lähiympäristö on ilmakuvien perusteella hiekkakangasmetsää. Jotkin sen rannoista, kuten esimerkiksi sen luusua, ovat soistuneita. Järvelle johtaa useita teitä eri suunnista ja järven pohjoispuolella kulkee tie Spasovštšinan (ven. Спасовщина) suunnalta. Järven rannalla saattaa olla rantamökkejä, mutta ilmakuvien mukaan punakattoisia taloja sijaitsee hieman kauempana länsirannasta metsässä . Lähin karttaan merkitty kylä Znamenka (ven. Знаменка) sijaitsee koillisessa 3,5 kilometrin päässä.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, suutari, kiiski, allikkosalakka, törö, mutakala ja säyne. Järvessä on mutapohja, mutta hiekkaiset rannat ovat ohuen mudan peitossa. Vaikka rannat ovat jyrkät, on järven pohja tasainen. Järvessä esiintyy joskus kalakuolemia.
Vesistösuhteita

Bolšoje Dolgoje sijaitsee Lotškinan valuma-alueella, joka on Tšorjanan sivujoki. Tšorjana laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkaa sen laskujoki Narvanjoki, joka jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Järven valuma-alueen koko on 0,62 neliökilometriä , josta itse järvi muodostaa vajaa puolet. Järveen ei tule karttojen mukaan ojia eikä myöskään sen lähettyviltä sijaitsevalta Žukovskojen (ven. Жуковское) järveltäkään. Järven laskuoja on Kolpakova (ven. Колпаковка), joka alkaa järven länsipäästä ja virtaa ensin pienen lammen läpi ja yhtyy yli 6 kilometrin jälkeen Lotškinaan.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
William Rankine

William John Macquorn Rankine (5. heinäkuuta 1820 Edinburgh, Skotlanti – 24. joulukuuta 1872 Glasgow, Skotlanti) oli skotlantilainen insinööri ja fyysikko. Hänen mukaansa on nimetty nykyisin jo pois käytöstä jäänyt termodynaaminen lämpötila-asteikko, Rankine-asteikko. ORC-prosessi (Organic Rankine Cycle) on nimetty myös henkilön mukaan.
Aiheesta muualla

Organic Rankine Cycle (englanniksi)