stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riippumatto
Riippumatto sänkynä

Tropiikissa riippumatto on yleinen sängyn korvike, koska se on ilmavana viileämpi kuin paksu patja, koska sen ohut kangas tarjoaa huonomman asuinsijan loisille ja koska sen ripustusnarut voidaan kastella hyönteismyrkkyyn ja siten estää ryömiviä hyönteisiä kulkemasta nukkujan päälle. Hyttysverkon kanssa riippumatto suojaa nukkujan hyvin.
Ahtaissa tiloissa on etua myös siitä, että riippumatto on helppo pakata pois siksi aikaa, kun siinä ei nukuta.
Riippumatto majoitteena maastossa

Lämpimissä ilmanaloissa riippumatto toimii hyvin myös retkeilymajoitteena, ja monissa tuotteissa on yhdistetty riippumatto, sadekatos ja hyttysverkko. Viileyden lisäksi riippumaton etuna on, että se tarvitsee vain kaksi tukipistettä, kuten kaksi puuta, jolloin se toimii myös märässä tai kivikkoisessa maastossa.
Kylmemmässä ilmanalassa riippumatto toimii huonommin, koska se on itse heikko eriste, koska siihen asetettu makuupussi tai peitto painuu nukkujan painosta kasaan ja koska siihen asetettu makuualusta pysyy kääntyilevän nukkujan alla huonosti. Riippumattoa voi eristää myös ulkopuolelta, mutta tämäntapaiset ratkaisut ovat usein kömpelöitä.
Historia

Riippumatto on kuvattu Luttrellin psalttarissa, joka on päivätty noin vuonna 1330. Englannin keskiaikaisessa käsikirjoituksessa oleva miniatyyri todistaa riippumattojen olemassaolon Euroopassa jo ennen kuin Kristoffer Kolumbus löysi Amerikan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riippumatto Wikimedia Commonsissa
Riippumatto Luttrellin psalttarissa (n. 1330)
Reijo Tunkkari

Reijo Tunkkari on kokkolalainen viulisti, joka toimii konserttimestarina Keski-Pohjanmaan kamariorkesterissa ja I-viulistina Kokkola-kvartetissa. Hän myös opettaa viulunsoittoa Keski-Pohjanmaan konservatoriossa ja Kaustisen musiikkilukiossa.
Tunkkari aloitti viulunsoiton opintonsa Kokkolassa, Keski-Pohjanmaan musiikkiopistossa opettajinaan Juha Kangas ja Kaija Saarikettu, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Tukholmassa, Ruotsin Radion musiikkikoulussa. Solistidiplomin hän suoritti vuonna 1989 soittamalla Ruotsin Radion sinfoniaorkesterin solistina sekä pitämällä oman soolokonsertin Tukholmassa. Hän on vuosien saatossa osallistunut useille mestarikursseille opettajinaan monet kuuluisuudet, kuten Igor Bezrodnyi, Eli Goren, Peter Manning sekä Andras Mihaly.
Marraskuussa 2010 Reijo Tunkkari voitti Yle Radio 1:n musiikkiaiheisen Pähkinänsärkijä-tietokilpailun parinaan taidegraafikko Esa Riippa.
Riina Kaarla

| Riina Kaarla> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1970 (ikä 53–54)
Kansalaisuus:   Suomi
Puoliso:  Sami Kaarla
Kirjailija
Salanimi: A. R. S. Horkka
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Riina Kaarla (s. 1970) on suomalainen lastenkirjailija ja kuvittaja. Hän on koulutukseltaan kuvataideopettaja. Hän työskentelee yhdessä puolisonsa Sami Kaarlan kanssa. Heidän yhteistuotantoonsa kuuluu esimerkiksi Pet Agents -kirjasarja.
Teokset

Pet Agents. Täältä tullaan lemmikit.
Pet Agents. Varkaan jäljillä.
Rencontres d’Arles

Yksi festivaalin näyttelyistä vuonna 2010.
Valokuvaajat Robert Doisneau (vas.) ja André Kertész Arlesissa vuonna 1975.
Rencontres d’Arles [ʁɑ̃kɔ̃tʁə daʁl], aiemmin Rencontres internationales de la photographie d’Arles, on Etelä-Ranskan Arlesissa vuosittain järjestettävä valokuvataiteen kansainvälinen festivaali. Vuonna 1970 aloitettu kesätapahtuma on yksi maailman vanhimmista, suurimmista ja arvostetuimmista valokuva-alan katselmuksista. Vuonna 2017 festivaaleilla kävi 125 000 vierasta.
Heinä-syyskuussa järjestettävän festivaalin ydin muodostuu kymmenistä yhtäaikaisista valokuvanäyttelyistä ja iltaisin valokuvien projisoinnista ulkotiloissa. Näyttelyt tuotetaan usein yhteistyössä ranskalaisten ja ulkomaisten alan museoiden kanssa. Joinakin vuosina osa ohjelmistoa on vierailevan taiteellisen johtajan suunnittelemaa, kuten vuonna 2004 Martin Parrin, vuonna 2006 Raymond Depardonin, vuonna 2008 Arlesissa syntyneen muotisuunnittelija Christian Lacroix’n ja vuonna 2009 Nan Goldinin. Näyttelypaikkoina on Arlesissa sellaisiakin tiloja joihin yleisöllä ei muuten ole pääsyä, kuten vanhoja roomalaisajan rakennuksia sekä tyhjille jääneitä teollisuustiloja. Festivaalin keskuspaikkana on SNCF-rautatieyhtiön vanhasta konepajasta kunnostettu valokuvakeskus L’Atelier des Forges. Näyttelyiden lisäksi ohjelmistoon kuuluu muun muassa keskustelutilaisuuksia ja työpajoja, jotka painottuvat festivaalin avajaisviikolle.
Tapahtuman perustivat vuonna 1970 valokuvaaja Lucien Clergue, kirjailija Michel Tournier ja historioitsija Jean-Maurice Rouquette.
Palkintoja ja kilpailuja

Vuodesta 2002 festivaaleilla on jaettu palkintoja, joiden kohteet ja kriteerit ovat vaihdelleet usein. 2010-luvun lopulla palkintoja on neljä: Prix Découverte (25 000 euroa) nuorelle ”löydölle”, Prix du Livre d’Auteur ja Prix du Livre Historique (kumpikin 8 000 euroa) uusille kuvateoksille ja vanhojen kuvien kokoelmateoksille, sekä Prix Photo-Texte (6 000 euroa) valokuvausta ja tekstiä yhdistäville teoksille. Vuodesta 2016 on lisäksi jaettu naisvalokuvaajille tarkoitettua palkintoa Prix de la Photo Madame Figaro-Arles (10 000 euroa). Vuonna 2016 Arlesissa alettiin pitää virtuaalitodellisuutta hyödyntävien teosten katselmusta, jonka pääpalkinto on 10 000 euroa.
1980-luvun puolivälistä alkaen festivaalien ohjelmistoon kuului alle 35-vuotiaille valokuvaajille tarkoitettu European Kodak Award -kilpailu rahapalkintoineen. Arlesin loppukilpailua edelsivät maakohtaiset karsinnat. Vuodesta 1992 kilpailu muuttui katselmukseksi nimeltä Kodak European Panorama of Young Professional Photography. Sittemmin Arlesin alkuperäinen pääsponsori Kodak on vetäytynyt festivaalin tukemisesta menetettyään asemiaan valokuvauksen digivallankumouksessa.
Suomalaiskuvaajia Arlesissa

Vuoden 1986 festivaaleilla Suomi oli ensi kertaa esillä Arlesissa, kun Arno Rafael Minkkinen ja Markus Leppo kokosivat sinne katsauksen suomalaiseen valokuvaukseen. Sittemmin suomalaisista valokuvaajista  ovat olleet laajemmin esillä ainakin Minkkinen (1994), Susanna Majuri (Work in Progress -pääpalkinto 2005), Pentti Sammallahti (yksityisnäyttely 2005), Tuomo Manninen (2007) ja Nelli Palomäki (Discovery-palkintoehdokkuus 2012).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rencontres d’Arles Wikimedia Commonsissa
Festivaalin verkkosivut (englanniksi)
Reijo Anttila (ammattiyhdistysjohtaja)

Reijo Veli Anttila (14. joulukuuta 1932 Haapavesi – 12. huhtikuuta 2021 Vantaa) oli suomalainen merimies ja telakkatyöntekijä, joka toimi Suomen Merimies-Unionin puheenjohtajana 1976–1992.
Hän lähti merille 17-vuotiaana ja työskenteli kymmenisen vuotta sekä suomalaisissa että ruotsalaisissa laivoissa. Tämän jälkeen hän asettui maihin ja työskenteli turkulaisella telakalla. Samoihin aikoihin hän liittyi sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi ja perehtyi ammattiyhdistystoimintaan.  Vuosina 1961–1963 hän opiskeli Työväen Akatemiassa.
Palattuaan merimiehen ammattiin hän työskenteli ruotsinlaivalla ja toimi kahdeksan vuoden ajan miehistön luottamusmiehenä.
Hän osallistui 1964 ensimmäistä kertaa Merimies-Unionin edustajakokoukseen ja tuli valituksi hallituksen varajäseneksi. Häntä ei kuitenkaan kutsuttu kertaakaan kokouksiin. Hän havaitsi, että merimiehiä ei ole lainkaan mukana päätöksenteossa, vaan edustajakokous koostui unionin toimihenkilöistä ja päätöksenteko oli tiukasti Niilo Wällärin määräysvallassa. Anttila otti asian puheeksi, jolloin Wälläri halusi hänet erotettavaksi luottamusmiehen tehtävistä. Merimies-Unionin johto joutui kuitenkin pian perääntymään työtoverien annettua vahvan tukensa Anttilalle.
Anttila valittiin Merimies-Unionin hallituksen vakinaiseksi jäseneksi 1968. Vuonna 1973 hänestä tuli unionin palkkasihteeri ja kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin unionin puheenjohtajaksi.
Merimies-Unionin organisaatio uudistettiin Anttilan puheenjohtajakaudella. Aikaisempi asiamiesverkosto korvattiin kahdellatoista ammattiosastolla. Myös merenkulkua koskeva lainsäädäntö yhdenmukaistettiin muun työlainsäädännön kanssa. Kauppalaivastossa siirryttiin kahden miehistön vuorotteluun, jolloin merimiehet saattoivat viettää vapaapäivänsä yhtäjaksoisesti.
Anttilan toiminta sai kiitosta vuoden 1992 edustajakokouksessa. Hän ei kuitenkaan saanut jatkaa puheenjohtajana, vaan tehtävään valittiin unionin sihteeri Per-Erik Nelin.
Aiheesta muualla

Kansallisbiografian artikkeli (maksullinen artikkeli)
Reijo Anttilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Rivalta di Torino

| Rivalta di Torino |
| --- | --- |

 Rivalta di Torino
 Koordinaatit: 45°02′N, 7°32′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  295 m
Väkiluku:  20 061
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.rivalta.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rivalta di Torino (piemonteksi Rivàuta) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.
Rivalta di Torinon nimi juontaa latinan sanasta Ripalta, joka tarkoittaa "korkeaa rantaa". Nimi viittaa paikan sijaintiin Sangonejokea sivuavalla korkealla rinteellä.
Kunta syntyi siellä sijaitsevan keskiaikaisen linnan ympärille 1000-luvulta lähtien. Linna ja kylä olivat Orsinin suvun omistuksessa vuoteen 1823 asti. Linna on massiivisen kokoinen ja sinne kuljettiin aikoinaan laskusillan kautta. Laskusilta on sittemmin korvattu kivisillalla. Vuonna 1836 ranskalainen kirjailija Honoré de Balzac vieraili paikallisen herran, kreivi Cesare Benevellon luona, kuten linnan holvissa oleva kirjoitus todistaa.
Rivaltan Pyhän ristin kirkko.
Reijo Anttila (muusikko)

Reijo Anttila on suomalainen muusikko. Hän on vuodesta 1992 lähtien soittanut Mambassa kosketinsoittimia. Anttila on työskennellyt myös sessiomuusikkona ja säveltäjänä, sekä opettaa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa
Diskografia

Kummitusjuttu (1994)
Riina Hyytiä

Riina Hyytiä (s. 1969 Helsinki) on suomalainen tuotantoyhtiö Dionysos Filmsin toimitusjohtaja, elokuva- ja tv-tuottaja sekä ohjaaja. Vuonna 2004 Hyytiästä tuli ensimmäinen elokuvantekijänä Taideteollisesta korkeakoulusta tohtoriksi väitellyt henkilö. Väitöskirjassa Ennen kuin kamera käy - Ideasta kuvauksiin, tekijät kertovat tutkittiin käsikirjoittajan, ohjaajan ja tuottajan välistä yhteistyötä.
Hyytiän tuottamia televisiosarjoja ovat olleet esimerkiksi Firma, Jopet Show, ja Itse valtiaat. Viimeksi mainitussa hän on toiminut myös ohjaajana alusta lähtien. Lisäksi sarjan pohjalta tehty pitkä elokuva Keisarin salaisuus on Hyytiän ohjaama ja tuottama.
Helsinki-filmin tuottajana Hyytiä on ollut mukana tekemässä elokuvia Hymypoika, Tyttö sinä olet tähti ja Ganes, jonka aiheena on rockyhtye Hurriganes.
Hyytiä perusti 2008 ohjaaja-käsikirjoittaja Johanna Vuoksenmaan kanssa tuotantoyhtiö Dionysos Films Oy:n.
Dionysos Films Oy:ssä Hyytiä on tuottanut elokuvat Toinen jalka haudasta (2009), 21 tapaa pilata avioliitto (2013) ja Viikossa aikuiseksi (2015) sekä sarjamuotoista draamaa, kuten Klikkaa mua (2011, 2014), Nörtti: DragonSlayer666 (2017, 2018, 2019) ja Karppi (2018, 2020).
Hyytiä on toiminut Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsenenä ja Suomen elokuvatuottajien keskusliiton puheenjohtajana.
Aiheesta muualla

Riina Hyytiä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Regular Show

Regular Show’n logo
Regular Show on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jota tuottaa Cartoon Network -kanava. Sen pääasiallinen kirjoittaja ja animaattori on J. G. Quintel, joka toimii myös monien hahmojen äänenä.
Vuonna 2011 Regular Show oli Emmy-ehdokkaana. Cartoon Network lopetti sarjan tammikuussa 2017 kahdeksannen tuotantokauden jälkeen.
Hahmot > Päähahmot

Rigby: Laiskan luonteen omaava 23-vuotias pesukarhu, joka joutuu usein ongelmiin itsepäisyytensä takia. Hänen paras ystävänsä on Mordecai.
Mordecai: Laiskan luonteen omaava 23-vuotias sinitöyhtönärhi, joka on ihastunut Margaret -nimiseen punarintarastaaseen. Mordecain paras ystävä on Rigby.
Hahmot > Sivuhahmot

Skips: Viisas lumimies, joka keksii ratkaisun ongelmaan kuin ongelmaan. Työskentelee puistossa.
Pops Maellard: Lapsellinen ja iloinen herrasmies, joka pitää tikkareista ja osaa painia.
Benson: Temperamenttinen purkka-automaatti ja puiston johtaja (Mordecain, Rigbyn, Skipsin, Thomasin, Popsin ja Muscle-Manin työnantaja), joka asuu kerrostalossa lähellä puistoa.
Mitch "Muscle Man" Sorenstein: Ylipainoinen, vihertävä ja töykeästi käyttäytyvä puiston työntekijä. Rakastunut Starlaan. High Five Ghostin paras ystävä.
Thomas: Vuohi, joka esiintyy ensimmäistä kertaa jaksossa "Exit 9B". Työskentelee puistossa.
High Five Ghost: Pieni haamu, jolta kasvaa käsi päästä. Muscle Manin paras ystävä.
Margaret: Kahvilassa työskentelevä punarintarastas. Mordecain ja Rigbyn ystävä.
Eileen: Myyrä, joka Työskentelee kahvilassa Margaretin kanssa. Margaretin paras ystävä. Rakastunut Rigbyyn.
Starla: Esiintyy vain muutamissa jaksoissa. Rakastunut Muscle Maniin. työskentelee vaatekaupassa.
Mr. Maellard: Puiston johtaja ja Pops Maellardin isä.
Aiheesta muualla

Regular Show Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Regular Show Wiki
Roermond

Kaupungin sijainti.
Roermondin lippu
Roermond on kunta, hiippakunta ja kaupunki Alankomaiden eteläisimmässä maakunnassa Limburgissa.  Vuonna 2016 kaupungissa oli noin 57 000 asukasta. Kaupungista on matkaa Belgian rajalle lounaaseen noin 15 kilometriä  ja itään Saksan rajalle noin viisi kilometriä.
Roermond sijaitsee Maas-joen varrella, joka kulkee myös Limburgin pääkaupungin, Maastrichtin läpi. Kaupungin lähellä sijaitsee 3 000 hehtaarin kokoinen Maasplassenin järvialue.
Kartta Roermondin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roermond Wikimedia Commonsissa
http://www.roermond.nl
Rivinnokka

Kiinteä laavu Rivinnokalla.
Rivinnokka on Perämereen työntyvä niemi Oulun Haukiputaan kaupunginosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Kiiminkijoen etelärannalla, ja erottaa jokisuiston Mustaniemenlahdesta ja Seipiperän lahdesta. Niemen läntisin kärki muodostuu Rivinnokan lisäksi Tupurinnokan ja Ulkonokan niemistä. Alue on suurelta osin luonnontilaista sekametsää sekä merenrantametsikköä.
Rivinnokalla on useita kesäasuntoja sekä omakotitaloja.   Niemen läntisimmässä kärjessä on ulkoilijoita varten laavu nuotiopaikkoineen sekä venepoukama. Rivinnokalle pääsee paitsi kapeaa metsätietä, myös Virpiniemestä ja Kirkonkylältä lähteviä hiihtolatuja ja ulkoilureittejä pitkin. Rivinnokalle ei ole pääsyä moottoriajoneuvoilla. Liikennemerkit Rivinnokan tien alussa kieltävät liikennöinnin moottoriajoneuvoilla.
Rivinleton ja Ykskiven saaret sijaitsevat Rivinnokan edustalla. Niemen länsikärjessä sijaitsevat Kiiminkijoelle ja Martinniemeen johtavan veneväylän linjataulut.
Haukipudas
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Annalankangas · Asemakylä · Ervastinranta · Halosenniemi · Holstinmäki · Häyrysenniemi · Jokikylä · Kalimenkylä · Keiska · Kello · Kirkonkylä · Kiviniemi · Kurtinhauta · Martinniemi · Onkamo · Parkumäki · Putaankylä · Rivinnokka · Santaholma · Takkuranta · Taipaleenkylä · Ukonkaivos · Virpiniemi
Vesistöt:  Halosenlahti · Hekkalanlahti · Kalimeenoja · Kiiminkijoki
Muuta Haukiputaaseen liittyvää:  Ahmat · A. Santaholma Oy · Vapaa-aikakeskus Jatuli · Kirkko · Rautatieasema · Kellon asema · Martinniemen rata · Martinniemen asema · Martinniemen saha · Maunun saha · Nimettömänmatala · Nurkkanäyttämö · Rantapohja · Suurhiekka
Robert Crowe

Robert Crowe on yhdysvaltalainen oopperassa esiintyvä miessopraano ja musiikkitieteilijä. Crowe on yksi maailman harvoista esiintyvistä miessopraanoista. Crowe esittää konserttilauluissa sopraano- ja alttoäänialojen sooloja.
Palkinnot

1995 Metropolitan Opera National Council Auditions
Aiheesta muualla

https://www.robertcrowe.com/
Resoluutio (lääketiede)

Sanaa resoluutio voidaan käyttää akuutin ja kroonisen tulehduksen paranemisvaiheesta. Resoluutiossa tulehtuneen alueen normaali rakenne ja toiminta palautuvat. Verisuonten läpäisevyys eli permeabiliteetti normalisoituu ja ödeemaneste ja proteiinit poistuvat imusuonten kautta tai makrofagien pinosytoosilla. Lisäksi apoptoottiset neutrofiilit joutuvat fagosytoitaviksi. Makrofagit siivoavat nekroosijätteen ja poistuvat.
Puli

| Puli |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Unkari
Määrä:  Suomessa rekisteröity 769
Rodun syntyaika:  800–1000-luku
Alkuperäinen käyttö:  lampaiden paimennus
Nykyinen käyttö:  seura- ja vahtikoira
Elinikä:  10–15 vuotta
FCI-luokitus:  ryhmä 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 1 Lammaskoirat #55
Ulkonäkö
Paino:  uros 13–15 kg narttu 10–13 kg
Säkäkorkeus:  uros 39–45 cm narttu 36–42cm
Väritys:  valkoinen, fawn, harmaa, musta, musta-punertava tai musta-harmaa
Puli on tunnetuin unkarilaisista paimenkoirista. Unkarilaiset itse rakastavat rotua ja sanovatkin usein Ez nem kutya, ez puli! – "Ei se ole koira, se on puli!". Puli on suosittu esimerkiksi Ruotsissa, Saksassa, Alankomaissa, Tanskassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Suomessa syntyy noin sata pulia vuosittain.
Ulkomuoto

Puli on neliömäinen, keskikokoinen, suhteellisen kevytrakenteinen, mutta lihaksikas rotu. Pulilla on riippuvat korvat ja selän päälle kiertyvä häntä, jotka nekin ovat nyörien peitossa. Raajat ovat normaalin mittaiset, melko hyvin kulmautuneetselvennä. Pulin pää on pumiin ja mudiin verrattuna pyöreä ja lyhyt ja kuono vain 1/3 pään pituudesta. Pulin silmät ja iho ovat aina tummat turkin väristä riippumatta. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 39–45 cm (ihannekorkeus 41–43 cm) ja narttujen 36–42 cm (ihannekorkeus 38–40 cm) välillä. Urokset painavat noin 13–15 kg ja nartut noin 10–13 kg.
Ulkomuoto > Karvapeite

Pulin erikoinen turkki on ollut hyvä suoja pustan piikikästä aluskasvillisuutta vastaan ja nykypäivänä näyttävää turkkia vaalitaan koiranäyttelyitä varten. Turkki kasvaa jatkuvasti ja se koostuu helposti huopuvasta pohjavillasta ja karheammasta päällikarvasta. Pentuna turkki on ilmava ja suora, mutta alkaa huopua myöhemmin. Huopaantuneet karvalevyt revitään sormin auki sopivan levyisiksi nyöreiksi. Vaikka turkki on aluksi melko työläs, on se helppohoitoinen, kun narut ovat valmiit. Samantyyppinen turkki on myös komondorilla ja bergamonpaimenkoiralla.
Sallitut värit ovat puhtaan helmenvalkoinen, kellanruskea eli fawn (fakó), harmaa eri sävyissään, musta ja musta vähäisin ruosteenpunaisin tai harmaan sävyin. Fawnilla tulee aina olla musta maski. Valkoinen arvostellaan näyttelyssä erikseen ja muut värit yhdessä. Valkoisen pulin on oltava puhtaan valkoinen ja pigmentin mustaselvennä. Joskus syntyy myös kellertäviä, aprikoosinvärisiä pentuja, jotka eivät ole rotumääritelmän mukaisia. Muitakin värivirheitä esiintyy, esimerkiksi musta merkein ja maksanruskea.
Luonne ja käyttäytyminen

Puli on vilkas, aktiivinen ja älykäs. Se vartioi taloa ja pihaa. Puli on ystävällinen ja avoin ihmisille. Se on myös lapsiystävällinen ja sopeutuu monenlaisiin perheisiin. Rotu oppii ja oivaltaa helposti, joten se on hyvä vaihtoehto moniin koiraharrastuksiin.
Alkuperä

Pulin uskotaan olevan pienistä unkarilaisista lammaskoirista kaikkein vanhin. Se on todennäköisesti aasialaista alkuperää ja saapunut jo 800–1000-luvulla Karpaattien altaalle (nykyisen Unkarin alueelle) vaeltavien madjaari-paimentolaisten mukana. Joidenkin lähteiden mukaan pulien esi-isistä on ollut merkkejä jo n. 4000–6000 eaa, ja ne muistuttivat komondoria ja kuvaszia. 1900-luvun alussa unkarilaiset jakoivat pulin kolmeen erilaiseen koiratyyppiin; terrierimäisiin pumeihin, nyöriturkkisiin puleihin ja pystykorvamaisiin mudeihin. Rotutyyppien yhtenäistämiseen meni kuitenkin vielä vuosikymmeniä, ja vuonna 1915 kirjoitettiin ensimmäinen rotumääritelmä. Toisen maailmansodan jälkeen koirakanta oli hyvin pieni ja pulin jalostuksessa käytettiin myös tiibetinterrieriä.
Suomessa rotua alettiin kasvattaa 1960-luvulla.
Alkuperä > Etymologia

Sana puli tarkoittaa paimentavaa koiraa.
Alkuperä > Käyttötarkoitus

Pulin alkuperäinen käyttötarkoitus on ollut maatilojen paimenkoira. Maailmansotien jälkeen pulit kuitenkin kaupungistuivat ja niistä tuli salonkikelpoisia sisäkoiria, siinä kun pumi ja mudi jäivät maatiloille työkoiriksi. Puli on edelleen hyvin älykäs koiraksi, vilkas ja energinen koirarotu, joka tarvitsee mielekästä tekemistä. Aktiivinen ja helposti oppiva puli soveltuu agilityyn, tokoon ja koiratanssiin, vaikkakin suurin osa Suomen puleista on vain seurakoiria.
Terveys

Puli on melko terve ja pitkäikäinen rotu. Suurin ongelma on rodussa yleinen lonkkanivelen kasvuhäiriö eli dysplasia, joka saattaa aiheuttaa kivuliaan nivelrikon koiralle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Kennelliitto: Puli (pdf)
Unkarinpaimenkoirat Ry Pulin rotujärjestö
Puli
Robertsforsin ruukki

Robertsforsin ruukki on vanha rautaruukki, joka sijaitsee Robertsforsin kunnassa Ruotsissa. Sen perustivat vuonna 1758 Ricklejoen varteen John Jennings ja Robert Finlay. Raudan käsittelyn lisäksi alueella oli maataloutta ja vuodesta 1783 alkaen myös sahaustoimintaa. Raudan käsittely oli huipussaan 1860-luvulla ja toiminta lopetettiin 1890-luvulla. Uuden omistajan, Seth Kempen aikana tuotannossa suuntauduttiin puuteollisuuteen. Muitakin muutoksia tehtiin: vesisaha modernisoitiin, vuonna 1900 rakennettiin voimalaitos koskeen ja rautatie sähköistettiin, vuosina 1902-1904 rakennettiin sulfiittitehdas. Masuuni ja pajat on purettu, mutta rautaruukin ympärillä miljöön on edelleen siilyttänyt luonteensa.
Aiheesta muualla

Visit Umeå: Robertsfors bruksmuseum med bruksjärnväg (ruotsiksi)
Pieni Kalliojärvi (Viitasaari, Hämälänkylä)

| Pieni Kalliojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°06′53″N, 26°02′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskuoja:  oja Isoon Kalliojärveen 
Järvinumero:  14.471.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,9 m  
Pituus:  590 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  1,534 km  
Pinta-ala:  5,416 ha  
Tilavuus:  0.000077 km³ 
Keskisyvyys:  1,42 m  
Suurin syvyys:  4,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kalliojärvi 
Pieni Kalliojärvi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Hämälänkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 590 metriä pitkä, 210 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 77 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kymöjärven–Kärnänjärven alueeseen (14.471) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,9 metriä mpy.
Robertsforsin piiri

| Robertsforsin piiri |
| --- | --- |
 Robertsforsin kirkko
 fiRobertsforsin piiri 
 64°11′17″N, 20°51′29″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Västerbotten
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Robertsforsin kunta
Piirikoodi:  323014
Väestö
Väkiluku (2022):  2 496 
Robertsforsin piiri (ruots. Robertsfors distrikt) sijaitsee Robertsforsin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 2 496  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Robertsforsin kunnan piirit