stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sarnano
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarnano Wikimedia Commonsissa
Maceratan maakunta
Apiro | Appignano | Belforte del Chienti | Bolognola | Caldarola | Camerino | Camporotondo di Fiastrone | Castelraimondo | Castelsantangelo sul Nera | Cessapalombo | Cingoli | Civitanova Marche | Colmurano | Corridonia | Esanatoglia | Fiastra | Fiuminata | Gagliole | Gualdo | Loro Piceno | Macerata | Matelica | Mogliano | Monte Cavallo | Monte San Giusto | Monte San Martino | Montecassiano | Montecosaro | Montefano | Montelupone | Morrovalle | Muccia | Penna San Giovanni | Petriolo | Pieve Torina | Pioraco | Poggio San Vicino | Pollenza | Porto Recanati | Potenza Picena | Recanati | Ripe San Ginesio | San Ginesio | San Severino Marche | Sant’Angelo in Pontano | Sarnano | Sefro | Serrapetrona | Serravalle di Chienti | Tolentino | Treia | Urbisaglia | Ussita | Valfornace | Visso
Sandö (Nauvo)

| Sandö> Maantiede |
| --- | --- |
Saariryhmä:  Turunmaan saaristo
Merialue:  Saaristomeri
Pinta-ala:  3,86 km²
Valtio
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Parainen
Väestö
Väkiluku:  6
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sandö on saari ja kylä Paraisilla. Saari sijaitsee Nauvossa, Lillandetin itäpuolella. Sandön pinta-ala on 383 hehtaaria ja sillä asuu vakituisesti kuusi ihmistä.
Sandö muodostuu pitkästä hiekkaharjusta. Saaren asutus sijoittuu eteläosaan, mutta kesäasutusta on saaren joka laidalla. Saaren pohjoisosassa on pronssikautinen hautaröykkiö. Sandöltä on siltayhteys viereiseen Ön saareen, josta kulkee Öjenin lossi Lillandetille. Sandö lähisaarineen muodostaa Sandön kylän. Kylän saarista Sandö ja Ön ovat asutut.
Sari Lempiäinen

| Sari Lempiäinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  tuottaja
Sari Lempiäinen (s. 1976) on suomalainen elokuva- ja televisiotuottaja.
Ura

Lempiäisen tuottamia teatterielokuvia ovat esimerkiksi Naurun varjolla (2021), Onneli, Anneli ja nukutuskello (2018), Tappajan näköinen mies (2016) ja Onneli ja Anneli (2014).
Lempiäinen on tuottanut myös televisiosarjat Nyrkki (2019) (co-executive producer), Jättekiva (2018–2019), Presidentti (2017), Jukebox (2014) ja Kiiltokuvia (2014).
Vuonna 2017 Lempiäinen piti uransa suurimpana saavutuksena sitä, että on voinut tehdä omannäköistä työtä, jossa on saanut toteuttaa itseään ja toimia omien arvojensa mukaan.
Lempiäinen toimi tuottajana Zodiak Finland Oy:ssä.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Elokuva | Tyyppi | Rooli |
| 2021 | Naurun varjolla | Elokuva | Tuottaja |
| 2019 | Nyrkki | Televisiosarja | Co-executive producer |
| 2019 | Jättekiva | Televisiosarja | Tuottaja |
| 2018 | Jättekiva | Televisiosarja | Tuottaja |
| 2018 | Onneli, Anneli ja nukutuskello | Elokuva | Tuottaja |
| 2017 | Presidentti | Televisiosarja | Tuottaja |
| 2017 | Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen | Elokuva | Tuottaja |
| 2016 | Tappajan näköinen mies | Elokuva | Tuottaja |
| 2015 | Onnelin ja Annelin talvi | Elokuva | Tuottaja |
| 2015 | Mannerheimit | Dokumenttisarja | Tuottaja |
| 2014 | Jukebox | Televisiosarja | Tuottaja |
| 2014 | Kiiltokuvia | Televisiosarja | Tuottaja |
| 2014 | Onneli ja Anneli | Elokuva | Tuottaja |
| 2012 | Lintu toisaalta taivaalta | Dokumenttielokuva | Tuottaja |
| 2010 | Marja-Sisko | Dokumenttielokuva | Tuottaja |
| 2010 | X Factor | Televisiosarja | Tuottaja |
| 2007 | Paratiisi – kolme matkaa tässä maailmassa | Dokumenttielokuva | Tuottaja |
Sandö

Sandö voi tarkoittaa seuraavia:
Santala, ruots. Sandö, kylä Hangossa
Santala, ruots. Sandö, rautatieseisake Hangossa
Santasaari, ruots. Sandö, kylä Kemiön saaressa
Sandö, kylä Nauvossa
Sandö, kylä Vårdössä
Hietasaari, ruots. Sandö, saari Vaasassa
Saantee, ruots. Sandö, niemi Ahlaisssa Porissa
Sandö, saari Kramforsissa
Sandö, saari Pernajassa.
Savuefekti

Kuivajää vedessä synnyttää "savua"
Savuefekti on savun, mikroskooppisen hienon pölyn tai höyryn avulla tuotettu tehokeino, jolla joko korostetaan tai peitetään jotakin tapahtumaa. Savua käytetään teatteriesityksissä tai sodankäynnissä.
Rosenfeld (yhtye)

| Rosenfeld> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–1993
Tyylilaji:  Thrash Metal
Kotipaikka:   Japani
Jäsenet:  Hisayoshi, Youchi, Shinji, Takashi, Hime
Levy-yhtiö:  Skullcrusher Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosenfeld on japanilainen 1986 perustettu thrash metal -yhtye, jolla oli natsi-imago. Yhtyeen lyriikoiden aiheisiin kuuluu keskeisesti ihmisten tappaminen ja natsismi. Lavalla oli usein iso natsilippu ja jäsenillä punaiset hakaristillä varustetut hihanauhat. Natsiaihetta käytettiin sen shokkiarvon takia. Yhtye ei julkaissut uransa aikana kuin yhden albumin, 4 demoa sekä yhden live-albumin. Yhtye hajosi 1993.
Jäsenet

Hisayoshi – Laulu
Youchi - Kitara
Shinji - Kitara
Takashi - Basso
Hime - Rummut
Diskografia

Rosenfeld (demo)- 1986
B (demo) - 1989
Pigs of the Empire (albumi) - 1991
Demo 93 (demo) - 1993
Ashes to Ashes (demo) - 1994
In the Garden (livealbumi) - 1994
Aiheesta muualla

Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives (englanniksi)
SLV-3 (raketti)

SLV
SLV-3  oli kantoraketti, jolla Intia laukaisi muutaman satelliitin. Tämä nelivaiheinen raketti kykenee laukaisemaan 40 kg 400 km:n korkuiselle satelliittiradalle.  Raketti perustuu suurelta osin USA:n Scout-kantorakettiin. Muita Intian käyttämiä kantoraketteja ovat olleet PSLV (Polar Satellite Launch Vehicle), ja GSLV (Geosynchronous Satellite Launch Vehicle).
Aiheesta muualla

http://www.bernd-leitenberger.de/indien.shtml
Ruotsin Superliiga (miesten salibandy)

| Ruotsin Superliiga Svenska Superligan |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Ruotsin Superliigan kausi 2023–2024 
 Superliigan logo.
Laji:  Salibandy
Maa(t):   Ruotsi
Perustettu:  1995
Toimitusjohtaja:  Jörgen Lindgren
Joukkueita:  14
Hallitseva mestari:  Storvreta IBK
Eniten mestaruuksia:  IBF Falun Storvreta IBK (7)
Alempi taso:  Allsvenskan
TV:  SportExpressen
Sivusto:  www.ssl.se
Superliigan vanha logo
Ruotsin Superliiga (ruots. Svenska Superligan för herrar) on Ruotsissa miesten salibandyn korkein sarjataso. Se tunnettiin aikaisemmin nimellä Elitserien (ruots. Elitserien i innebandy för herrar), mutta nimi vaihdettiin kaudella 2007–2008. Ruotsin mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1982–1983. Kaudella 2023–2024 sarjassa pelaa 14 joukkuetta.
Historia

Superliiga perustettiin vuonna 1995 nimellä Elitserien. Se korvasi silloisen 1-divisioonan Ruotsin salibandyn korkeimpana sarjatasona. Vuosina 1995-1999 liiga oli jaoteltuna kahteen lohkoon, pohjoiseen ja etelään. Kaudesta 1999-2000 lähtien lohkot yhdistettiin yhdeksi maanlaajuiseksi sarjaksi.
Kaudeksi 2007-2008 joukkuemäärä vakiintui 14 joukkueeseen ja samalla nimi vaihdettiin Elitserienistä Superliigaksi.
Mika Kohonen pitää hallussaan Ruotsin Superliigan yhden kauden piste-ennätystä (107 pistettä 27 pelissä).
Sarjajärjestelmä

Kausi alkaa runkosarjalla, jossa pelataan 26 ottelua: jokainen joukkue pelaa kaikkia muita vastaan kerran kotona ja kerran vieraissa. Runkosarjan jälkeen pelataan pudotuspelit, joihin pääsee runkosarjan 8 parasta joukkuetta. Puolivälierät ja välierät pelataan paras viidestä-menetelmällä, jossa jatkoon päästään kolmella voitolla. Finaalissa pelataan vain yksi ottelu, joka käydään Tukholman Globenilla samaan aikaan naisten Elitserienin finaalin kanssa.
Superliigan joukkueet 2020–2021

| Joukkue | Kaupunki | Kotikenttä | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| IBK Dalen | Uumaja | Umeå Energi Arena | 1990 |  Jonatan Brolin |
| Fagerhult Habo IB | Habo | Nyhemshallen | 2008 |  Johan Kihlblom |
| IBF Falun | Falun | Guide Arena | 1990 |  Thomas Brottman |
| FC Helsingborg | Helsingborg | Helsingborg Arena | 1979 |  Niklas Pålsson |
| Höllvikens IBF | Höllviken | Halörhallen | 2008 |  Joon Bergren |
| Jönköpings IK | Jönköping | Jönköpingin urheilutalo | 1985 |  Jakob Olofsson Adelin |
| FBC Kalmarsund | Kalmar, Färjestaden | KIFAB Arena | 2011 |  Alexander Brinkmann |
| Linköping IBK | Linköping | Linköpingin urheiluhalli | 1987 |  David Gillek |
| Mullsjö AIS | Mullsjö | Nyhemshallen | 1989 |  Alexander Bergström |
| Pixbo Wallenstam IBK | Mölnlycke | Wallenstamhallen | 1982 |  Tim Wiklund |
| IK Sirius IBK | Uppsala | IFU Arena | 1999 |  Stefan Forsman |
| Storvreta IBK | Uppsala | IFU Arena | 1989 |  Oscar Lundin |
| Team Thorengruppen | Uumaja | Umeå Energi Arena | 2005 |  Magnus Norrman |
| Växjö IBK | Växjö | Fortnox Arena | 1988 |  Johan Schönbeck |
Aiheesta muualla

Svenska Superligan (Arkistoitu – Internet Archive)
SL Benfica Futsal

SL Benfica Futsal on portugalilaisen urheiluseura SL Benfican futsaljoukkue joka pelaa Portugalin korkeimmalla sarjatasolla 1ª Divisão de Futsalissa. Futsaljaosto perustettiin 2001 ja seura on perustamisensa jälkeen noussut yhdeksi Portugalin mahtiseuraksi futsalissa. Benfica ei ole tähän mennessä pudonnut kertaakaan pudonnut Portugalin pääsarjasta pois.
Saavutukset

UEFA Futsal Cup (1): 2009/10
Portugalin liiga (6): 2002/03, 2004/05, 2006/07; 2007/08, 2008/09, 2011/12
Portugalin Cup (5): 2002/03, 2004/05, 2006/07, 2008/09, 2011/12
Portugalin Supercup (6): 2002/03, 2005/06, 2006/07, 2008/09, 2010/11, 2011/12
Rust n’ Rage

| Rust n’ Rage> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2009–
Tyylilaji:  glam metal, hard rock
Kotipaikka:   Pori
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Vince, laulu   Johnny, kitara   Eddy, basso   Jezzie, rummut  
Levy-yhtiö:  Ektro Records, / Karkia Mistika Records / Frontier Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rust n’ Rage on vuonna 2009 perustettu suomalainen glam metal -yhtye.
Esikoisalbuminsa se julkaisi vuonna 2013. Showdown -niminen levy sai arvostelijoilta pääosin myönteisen vastaanoton. Yhtyeen musiikissa on glamin lisäksi kuultavissa vaikutteita muun muassa Judas Priestiltä sekä 1980-luvun vaihteen brittiläisiltä NWOBHM-yhtyeiltä.
Diskografia

Showdown (2013)
Tales from the Wasteland (2018)
One for the Road (2022)
Aiheesta muualla

Rust n' Rage Facebookissa
SM-65 Atlas

SM-65 Atlas B-tyypin ohjusmuunnoksen (ICBM) laukaisu.
Convair/General Dynamics SM-65 Atlas (Strategic Missile) on Yhdysvaltain USAF:n ensimmäinen IRBM-ohjus. Ohjustyyppi kehiteltiin 1950–1960-lukujen taitteessa, ja sen koelento-ohjelmat toteutettiin vuosien 1957–1959 välillä. Kehittelytöiden aikana ase kantoi vielä nimeä B-65 (b=bomber). Myöhemmin sen niminä olivat CGM-16 & HGM-16 Atlas. Ohjuksen lakipiste (apogee) oli 900 km ja kantama noin 2 400 km. Nesteraketti oli kaksimoottorinen, ja polttoaineena toimi LOX/RP-1 -polttoaineseos. Lisäksi ohjuksessa oli yksi boosteriraketti lähtökiihdytystä varten. Ohjuksen enimmäisnopeus oli 25 000 km/h.
SM-65 Atlaksen oli tarkoitus toimia kantorakettina raskaille yksikärkisille megatonni-luokan lämpöydinpommeille. Ohjuksen kehityskaudella näiden omamassa oli verrattain raskas: vähintään 1 360 kg. Laukaisumassa oli 120 200 kg, halkaisija 3,05 (305 cm) ja pituus 22,11m. Ydinräjähteen teho vaihteli välillä: 1,45 MT - 4,5 MT. Vuonna 1965 aktiivipalveluskäytöstä poistetun SM-65 Atlaksen korvasivat varsin nopeasti PGM-17 Thor ja PGM-19 Jupiter. SM-65-tyyppiä valmistettiin eri muunnoksia A — C, sekä myöhemmin D — E (ICBM) yhteensä 350 kpl, ja tästä alkoi kokonainen Atlas-rakettiperhe. Niiden valmistajana on toiminut Martin-Marietta, eli myöhempi Lockheed Martin.
Alkusarjan laukaisuista vuonna 1957 onnistui vain noin puolet, mutta luotettavuus parani, ja raketti pysyi käytössä jopa 47 vuotta. Ohjuksen kehittelytöiden yhteydessä kehiteltiin myös WD-40-yleisvoiteluaine, joka on samalla korroosion ja hapettumisen estoaine.
Kuvagalleria

Käännös suomeksi
Saippuoitumisluku

Saippuoitumisluku kertoo, kuinka monta milligrammaa kaliumhydroksidia kuluu yhden rasvagramman rasvojen neutraloimiseen ja esterien saippuoitumiseen. Esimerkiksi soijaöljyn saippuoitumisluku on 192 ja kookosöljyn välillä 248–265, mikä tarkoittaa sitä, että gramman soijaöljyä saippuoimiseen tarvitaan 192 milligrammaa kaliumhydroksidia ja gramman kookosöljyä 248-265 milligrammaa. Saippuoitumisluku kuvaa tutkittavassa näytteessä olevien vapaiden ja esteröityneiden happojen lukumäärää ja se on riippuvainen rasvahappojen molekyylipainoista. Saippuoitumisluku määritetään yleensä refluksoimalla punnittua rasva- tai öljynäytettä alkoholisella kaliumhydroksidiliuoksella, jonka tarkka konsentraatio ja tilavuus tunnetaan, jonka jälkeen kuuma liuos titrataan kloorivetyhapolla.
Triglyseridin (rasvan) saippuoitumisreaktio, jossa kaliumhydroksidi (KOH) hydrolysoi triglyseridin glyseroliksi ja rasvahappojen kaliumsuoloiksi (saippuaksi).
Aiheesta muualla

Helsinki.fin kemianopettajan aineistot: Saippuoitumisluku
Savang Vatthana

| Savang Vatthana |
| --- | --- |
 Savang Vatthana vuonna 1959.
Laosin kuningas
Valtakausi:  29. lokakuuta 1959 – 2. joulukuuta 1975
Edeltäjä:  Sisavang Vong
Laosin pääministeri
Valtakausi:  15. lokakuuta 1951 – 21. marraskuuta 1951
Edeltäjä:  Phoui Sananikone
Seuraaja:  Souvanna Phouma

Syntynyt:  13. marraskuuta 1907 Luang Prabang, Laos
Kuollut:  13. toukokuuta 1975 (67 vuotta) Xam Neua, Laos
Puoliso:  Khamphoui
Lapset:  Vong Savang  Savivanh Savang   Thala Savang   Sisavang Savang   Sauryavong Savang
Suku:  Khun Lo
Isä:  Sisavang Vong
Äiti:  Kham-Oun I
Uskonto:  theravada
Savang Vatthana (13. marraskuuta 1907 – 13. toukokuuta 1978) oli Laosin viimeinen kuningas.
Vatthana syntyi Luang Prabangissa kuningas Sisavang Vongin pojaksi. 7. lokakuuta vuonna 1930 hän nai kuningatar  Khamphouin. Avioliitosta syntyi 7 lasta kruununprinssi Vong Savang, prinssi Sisavang Savang, prinssi Savang, prinssi Sauryavong Savang, prinsessa Savivanh Savang ja prinsessa Thala Savang.
Vuonna 1951 hänestä tuli maan pääministeri, kun hänen isänsä vakava sairaus pakotti isän luopumaan vallasta. Vattahanasta tuli 20. elokuuta 1959 sijaishallitsija.
29. lokakuuta 1959 Savangista tuli kuningas, kun hänen isänsä kuoli.
Häntä ei koskaan kruunattu. Kruunajaiset piti järjestää, mutta sisällissota ehti ensin ja kuningas luopui kruunusta 2. joulukuuta 1975 kun Pathet Lao otti vallan.  Savang kuoli  noin vuonna 1978 eristysleirillä Pohjois-Laosissa yhdessä kuningatar  Khamphouin ja kruununprinssi Vong Savangin kanssa. Laosin kommunistinen hallitus ei ole koskaan kertonut yksityiskohtia heidän kuolemastaan.
Vatthanan nuorin poika Sauryavong Savang oli suvunpäämies ja kruununtavoittelija maanpaossa  Pariisissa. Nykyinen päämies on Sauryavongin veljenpoika (Vong Savangin poika) Soulivong Savang.
Kunnianosoitukset > Laosilaiset

Miljoonan elefantin ja valkoisen päivänvarjon ritarikunta (1950)
Sisavang Vongin valtakauden ritarikunta (1950)
Julkisen opetuksen ritarikunta (1950)
Maatalousansioiden ritarikunta (1950)
Siviiliansoiden ritarikunta (1950)
Kunnianosoitukset > Ulkomaalaiset

Chakri-dynastian ritarikunta (Thaimaa, 1963)
Kambodžan itsenäisyyden ritarikunta (Kambodža, 1963)
Krysanteemiritarikunta (Japani, 1970)
Kambodžan kuninkaallinen ritarikunta (Kambodža, 1959)
Chula Chom Klaon ritarikunta (Thaimaa, 1955)
Vietnamin kansallinen ritarikunta (Etelä-Vietnam, 1959)
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta (Puola, 1963)
Totuuden loisteliain ritarikunta (Burma)
Kunnialegioona (Ranska, 1966)
Valtakunnan kruunun ritarikunta (Malesia, 1970)
Sikatunan ritarikunta (Filippiinit, 1970)
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sara Lindborg

Sara Lindborg
Sara Jacobsson, s. Lindborg,  (s. 30. marraskuuta 1983) on ruotsalainen uransa päättänyt maastohiihtäjä.
Lindborg sijoittui Sapporon MM-kilpailuissa 2007 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 16:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa niin ikään kuudestoista. Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli parhaimmillaan yhdestoista Tour de Skin 2013–2014 kokonaiskilpailussa. Hän oli nopein kiertueen viidennen osakilpailun, 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun erillisajoissa. Hän kuului maailmancupin viestin voittaneeseen Ruotsin joukkueeseen Beitostølenissä marraskuussa 2009.
Lindborg lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Salzgitter (yritys)

| Salzgitter AG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Aktiengesellschaft
ISIN:  DE0006202005
Perustettu:  1858
Toimitusjohtaja:  Wolfgang Leese
Kotipaikka:   Salzgitter, Saksa
Toimiala:  metalliteollisuus
Liikevaihto:  12,49 mrd. euroa
Nettotulos:  676 miljoonaa euroa
Henkilöstö:  21 600 (2007)
Kotisivu:  www.salzgitter-ag.de
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salzgitter on saksalainen metalliteollisuusalan yritys ja yksi Euroopan suurimmista teräksen tuottajista. Yhtiö perustettiin vuonna 1858 Hannoverin seudulla tuottamaan takkirautaa Hannoverin ja Magdeburgin väliseltä alueelta löydetystä malmiesiintymästä. Yhtiöstä tuli valtio-omisteinen toisen maailmansodan jälkeen ja se yksityistettiin vuonna 1998. Joulukuussa 2008 yhtiön osake otettiin osaksi DAX-indeksiä.
Salzgitterin terästehdas Salzgitterissä.
Toralf Tollefsen

| Toralf Tollefsen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. elokuuta 1914 Glemmen, Norja
Kuollut: 27. marraskuuta 1994 (80 vuotta) Oslo
Muusikko
Soittimet:  harmonikka
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Toralf Louis Tollefsen (26. elokuuta 1914 Glemmen, Norja − 27. marraskuuta 1994 Oslo) oli norjalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja pedagogi. Tollefsen oli maansa tunnetuimpia harmonikkataiteilijoita ja on tehnyt myös menestyksekkään kansainvälisen uran. Hän oli yksi harmonikan statusta taidemusiikin instrumenttina kohottaneista uranuurtajista, joka solistiuransa ohella tuotti harmonikalle myös monia sävellyksiä ja sovituksia.
Tausta

Toralf Tollefsen syntyi Glemmenin kunnassa Østfoldissa, joka on nykyisin osa Fredrikstadin kaupunkia. Hänen vanhempansa olivat tullimies Thoralf Vilhelm Tollefsen (1890−1963) ja Ludvikke ("Lully") Josefine Bye (1891−1970). Hänen lapsuusympäristössään musiikilla oli tärkeä osa, ja monet hänen vanhempiensa sisaruksista soittivat muun muassa sitraa, kitaraa ja harmonikkaa. Toralf kiinnostui erityisesti harmonikasta jo lapsena, ja hän sai ensimmäisen kaksirivisen harmonikkansa jo viisivuotiaana. Hyvin pian hän alkoi pitää "kesäkonsertteja" isoäitinsä pihamaalla.
Toralfin ollessa seitsenvuotias perhe muutti Kristianiaan. Vanhemmat ilmoittivat Toralfin viulutunneille, koska heidän mielestään kaksirivisellä harmonikalla ei voinut oppia musiikkia. Toralfin kiinnostus suuntautui kuitenkin vain harmonikkaan, ja viulutunnit saivat jäädä. Sen sijaan Toralf soitti naapurustossaan yksityistilaisuuksissa ja voitti piakkoin Hans Erichsenin harmonikkakilpailun Cirkus Verdensteaterissa. Eräs tuttava otti yhteyttä radioon, ja sen jälkeen hän esitti radion lastentunneilla korvakuulolta oppimiaan lauluja.
Kaksirivinen vaihtui kromaattiseen harmonikkaan, ja Tollefsen alkoi 15-vuotiaana ottaa soittotunteja Ottar E. Akrelta. Hän kävi myös Christian Liebakin tunneilla. Teoriatunteja Tollefsen otti Hans Stensethilta ja laulutunteja Sigurd Hoffilta. Opiskelujensa ohella hän toimi iltaisin ravintolamuusikkona.
Ura

Tollefsen työskenteli 1930-luvun alussa päivisin musiikkiliikkeessä ja jatkoi iltaisin ravintolamuusikkona, muun muassa Gullfisken ja Nürnberger Hof -ravintoloissa. Hänen ensimmäinen Norjan kiertueensa oli vuonna 1934 Ottar E. Akren kanssa ja kiertue uusittiin vuotta myöhemmin. Tollefsen teki myös ensilevytyksensä vuonna 1934.
Vuonna 1935 Tollefsenille tarjoutui tilaisuus esiintyä Englannissa, ja hän soitti elokuvateattereissa ja teattereissa. Esiintyminen BBC:n lähetyksessä johti esiintymisiin suosituissa variety shows -ohjelmissa, ja hän sai Britanniassa lempinimen Tolly. Hän vietti aikaansa eniten Lontoossa, josta käsin hänen uransa oli hyvässä vauhdissa säännöllisine esiintymisineen BBC:ssä. Hän teki myös konserttikiertueita, muun muassa Australiaan, Ranskaan, Saksaan, Irlantiin, Islantiin, Uuteen-Seelantiin, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Tollefsen muutti Lontooseen asumaan vuonna 1938, mutta vietti sotavuodet Norjassa.
Tollefsen palasi Britanniaan toisen maailmansodan jälkeen vuosiksi 1945–1960 ja keskittyi erityisesti taidemusiikkiin. Hän esiintyi loppuunmyydyssä Wigmore Hallissa Lontoossa 1. tammikuuta 1947. Saman vuoden maaliskuussa hän oli London International Orchestran solistina Albert Hallissa, kapellimestarina Anatoli Fistoulari. Norsk pop og rockleksikonin mukaan tämä oli ensimmäinen kerta, kun harmonikkaa käytettiin sooloinstrumenttina sinfoniaorkesterin kanssa, ja Tollefsenia pidettiin harmonikkamusiikin alalla maailman huippuna.
Seurasi lukuisi konserttikiertueita Pohjois-Amerikkaan, Afrikkaan ja Länsi-Eurooppaan. Tollefsenin ohjelmisto koostui enimmäkseen klassisista harmonikkasovituksista, mutta myös Pietro Deiron ja Pietro Frosinin kevyemmistä numeroista. Hänen suosionsa oli huipussaan erityisesti Skandinaviassa ja Britanniassa. Hän oli perustamassa Britannian harmonikkaliittoa 1949, ja hämet valittiin sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, minkä jälkeen hän oli useita vuosia liiton kunniapuheenjohtajana.
Tollefsen palasi Norjaan vuonna 1962. Hän ryhtyi Veitvetin musiikkikoulun harmonikansoiton opettajaksi Oslossa. Kymmenen vuotta myöhemmin tapahtuneen organisaatiomuutoksen yhteydessä hänestä tuli Østlandetin konservatorion ja Manglerudin lukion opettaja. Hän kirjoitti myös suositun harmonikansoiton oppikirjan Trekkspill for skolen. Hän jatkoi konsertointia sekä esiintyi Norjan radiossa ja televisiossa.
Levytykset

Toralf Tollefsenin levytysura jakautuu yli neljänkymmenen vuoden ajalle, ja hänen nimissään on noin 250 kappaletta. Niistä useimmat ovat harmonikkasooloja, mutta hän levytti myös rytmiryhmien ja muiden kokoonpanojen kanssa. Ensilevytys vuonna 1934 oli Pietro Deiron valssi "Elvira". Tollefsenin levytykset olivat suosittuja ja olivat monien harrastajasoittajien esikuvia. Hänen levytysuransa jatkui myös Norjassa, muun muassa Rolf Syversenin, Finn Westbyen, Håkon Nilsenin ja Per Nyhaugin kanssa, ja hän julkaisi kuusi albumia vuosina 1966–1977. Mainittavia levytyksiä ovat muun muassa Med lokk og lur (1965), Dans på Son (1966) sekä Klonken ja Sunlight On The Fjord (1968).
Levytykset > LP-levyjä

Popular Classics (1971)
Accordeon Evergreens (1972)
Norske folketoner og danser (1977)
Kustannusyhtiö Norild julkaisi 1994 Tollefsenin kootut levytykset 1934-1960 cd-levyllä samaan aikaan Jon Faukstadin toimittaman elämäkertateoksen kanssa hänen 80-vuotispäivänään. Jo tätä ennen Norild Musikk oli julkaissut kasetillisen hänen 1930-luvun levytyksiään nimellä Klassiske innspillinger fra 30-tallet. Vuonna 2001 julkaistiin vielä kokoelma nimellä Over bølgen.
Sävellykset

Tollefsen tuotti useita sävellyksiä, sekä taidemusiikkia että iskelmämusiikkia. Harmonikkateokset "Ski Jump", "Tømmerhuggerdans" ja "Stop! Red Light!" ovat tyylillisesti sukua Leroy Andersonin ja Robert Farnonin musiikille. Iskelmän alueella kappale "Med lokk og lur" sijoittui toiseksi Norjan Euroviisukarsinnoissa 1965. Muita hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat "Konsertvalsen" (1934), "Promenade " (1942), "Skandinavian Suite" (1959), "Tollheim Polka" (1972) ja "Consert Etyde" (1987).
Tunnustukset

St. Olavsmedaljen 1972 ansiokkaasta toiminnasta ulkomailla
Spellemanprisen, juryn kunniapalkinto 1977
Yksityiselämä

Tollefsenia on kuvattu luonteeltaan vaatimattomaksi ja kohtuulliseksi mieheksi, jolla oli syvä uskonnollinen vakaumus. Hän avioitui tanssija Nona Marion Thompsonin (1914–2002) kanssa vuonna 1938. Henkilökohtainen kriisi 1950-luvun alussa Yhdysvaltojen kiertueen yhteydessä tutustutti hänet Kristillinen tiede -yhteisöön, ja hänestä tuli yhteisön innokas jäsen loppuiäkseen.
Kirjallisuutta

Jon Faukstad (toim.): Verdensartisten Toralf Tollefsen.  Sjøholt/Norild, 1994.  (norjaksi)
Sari Malkamäki

Sari Johanna Malkamäki (s. 9. joulukuuta 1962 Alahärmä) on suomalainen Helsingissä asuva kirjailija ja toimittaja.