stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sikainfluenssa Suomessa
Leviämistilanne > Tartuntojen lisääntyminen

Taudin leviämishuipun arvioitiin 19. lokakuuta 2009 kohdistuvan Suomen itsenäisyyspäivän tienoille eli arviolta kuuden viikon päähän. Samana päivänä sairastuneiden määräksi laskettiin 400, mutta uusia laboratoriotestejä ei enää tehty taudin laajan levinneisyyden vuoksi. Varmistamattomia influenssatartuntoja Suomessa arvioitiiin olleen noin 5 000–10 000 (21. lokakuuta 2009). Turun yliopistollisen keskussairaalan infektiolääkäri Reijo Peltonen ennusti, että sikainfluenssaan tulee menehtymään Suomessa vain noin 50 ihmistä, mikä oli huomattavasti aiemmin pelättyä vähemmän. 24. lokakuuta 2009 THL:n edustaja sanoi, että vaikka sikainfluenssaan sairastuneita on eniten Lapissa, taudilla ei ole selvää lumirajaa. Samalla vahvistettiin tautiin kuolevan yli 50 ja tehohoitoon joutuvan ainakin 150. Taudin arveltiin alkavan pian levitä varuskunnista ulos Kuopioon ja Joensuuhun.. Vahvistettujen A(H1N1)-tartuntojen lukumäärä 13. marraskuuta oli 3 472. Sairastuneiden määrän arveltiin marraskuun puolivälissä olevan kymmeniä tuhansia.
Sikainfluenssatapauksista Suomessa uutisoitiin jälleen alkuvuodesta 2011. Sairastuneet olivat yleensä niitä, jotka olivat jättäneet rokotuksen ottamatta. Helmikuussa 2011 Suomessa tehtiin ensimmäinen keuhkonsiirto sikainfluenssan vuoksi.
Leviämistilanne > Kuolemantapaukset

Epidemiakauden 2009–2010 aikana todettiin 44 influenssa A(H1N1)v -tartuntaan liittyvää kuolemantapausta. Kuolleista yli 90 % kuului perussairautensa perusteella riskiryhmään.
Toisen epidemiakauden, 2010–2011, aikana kuoli influenssa A(H1N1)v -tartuntaan 13 henkilöä, joista 11:llä oli jokin perustauti.
Varautuminen tautiin Suomessa > Rokotetilaus

Suomi tilasi 5 285 500 annosta Pandemrix-sikainfluenssarokotetta Glaxo Smith Kline -rokotevalmistajalta. Tilauksen hinta oli 37 miljoonaa euroa, joten yhden rokotteen hinnaksi muodostui seitsemän euroa. Rokotteet saapuivat Suomeen pienissä erissä. Riskiryhmiin kuuluvaksi lasketut kaksi miljoonaa rokotettiin ensin, ja heidän rokottamisensa vei lokakuun lopusta vuoden 2009 loppuun. Rokotteita alettiin toimittaa Suomeen lokakuun puolivälissä.
Varautuminen tautiin Suomessa > Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen rokotussuositus

Rokotusjärjestys oli seuraava:
Lähde:
26. marraskuuta ilmoitettiin, että rokotusta tarjotaan koko väestölle. Niin sanotut perusterveet tulivat rokotteen piiriin vuoden 2010 tammikuussa. Monissa kunnissa kaikkien ryhmien rokotuksia jatkettiin maaliskuun loppuun.
Varautuminen tautiin Suomessa > Rokotusta vastustava liike

Monet vastustivat sikainfluenssarokotetta, koska pitivät riskiä omalta osaltaan pienenä. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos suositteli rokotteen ottamista, koska mahdollisimman monen rokottaminen estää taudin leviämistä.
Vuonna 2010 alettiin uutisoida sikainfluenssarokotteen ja narkolepsiaan sairastumisen välisestä mahdollisesta yhteydestä.
Varautuminen tautiin Suomessa > Rokotusten hyödyt

Pandemrix-rokotuskampanjan hyödyt ylittivät yllätyksistä huolimatta haitat selvästi sekä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen työryhmän että Euroopan lääkeviraston laskelmien mukaan. Suomessa rokote esti rekisteritietojen perusteella 80 000 sikainfluenssatartuntaa, tehohoitotapauksia ja noin 50 kuolemaa.
Varautuminen tautiin Suomessa > Hyvin tunnettuja kunnallispoikkeuksia yleiseen rokotusjärjestykseen

Poikkeuksia yleiseen rokotusjärjestykseen olivat tehneet muun muassa Vantaan kaupunki, joka rokotti kokonaisen koululuokan oppilaita yhden sairastuneen oppilaan vuoksi.lähde? Lahden kaupungin avohoidon ylilääkäri Pekka Mattila antoi rokottaa Lahden kaupunginorkesterin 60 soittajaa, jotka olivat lähdössä Keski-Eurooppaan kiertueelle. Mattila sanoi, että päätöksen poikkeuksellisesta rokotuksesta teki hänen edeltäjänsä ennen virkavapaataan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lumio, Jukka: Sikainfluenssa-pandemia 2009–2010 ja rokotuksia seurannut narkolepsia Lääkärikirja Duodecim.  15.11.2019. Viitattu 12.3.2020.
Hamilo, Marko: Montako ihmistä sikainfluenssarokote todella pelasti? Suomen Kuvalehti.  25.3.2012. Viitattu 12.3.2020.
Hamilo, Marko: Sikainfluenssa oli kymmenen kertaa luultua tappavampi Suomen Kuvalehti.  26.11.2013. Viitattu 12.3.2020.
Vanhat kuvat: Sikainfluenssa jylläsi 10 vuotta sitten - satojen metrien rokotusjonot Oulussa Kaleva.fi.  10.11.2019. Viitattu 12.3.2020.
Suomen Kotiseutuliitto

| Suomen Kotiseutuliitto |
| --- | --- |

Perustettu:  1949
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  noin 850 yhteisöjäsentä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Kotiseutuliitto ry (ruots. Finlands Hembygdsförbund rf) on valtakunnallinen kotiseututyön keskusjärjestö ja Suomen suurinlähde? kulttuuriperintöalan kansalaisjärjestö. Liiton tehtävänä on edistää monimuotoista suomalaista kulttuuria ja paikalliskulttuurien arvostusta, kehittää ja tukea kotiseututyötä ja kotiseutututkimusta sekä toimia kotiseututyön etujärjestönä. Lisäksi liitto vaalii luontoarvoja ja kulttuuriympäristöjä sekä vaikuttaa yhteiskunta- ja aluesuunnitteluun.
Historia

Kotiseutuliitto ry perustettiin kotiseutuväen neuvottelupäivillä 25. toukokuuta 1949 Tammelassa. Vuonna 1972 yhdistyksen nimi muutettiin Suomen Kotiseutuliitoksi, ruotsiksi Finlands Hembygdsförbund. Liitto syntyi olemassa olevasta tarpeesta, sillä sotien jälkeen vallitsi suuri innostus kotiseututoimintaa kohtaan ja kotiseutuyhdistyksiä perustettiin vilkkaasti. Liiton tehtäväksi tuli johtaa ja ohjata massamme suoritettavaa kotiseututyötä ja toimia kotiseututyön alalla järjestöjen keskuselimenä.
Jäsenistö

Suomen Kotiseutuliitolla on yhteensä noin 850 jäsenyhteisöä. Pääosan jäsenistöstä muodostavat noin 750 paikallista yhdistystä, joita ovat esim. kaupunginosayhdistykset, kaupunkiseurat, pitäjäyhdistykset, pitäjäseurat, kyläyhdistykset ja kotipaikkaseurat. Liiton jäsenenä on joka kolmas (sata) Suomen kunnista, maakuntien liitot sekä joukko valtakunnallisia järjestöjä ja kotiseututyön alueorganisaatioita. Liitolla on myös kannattajajäseninä yksittäisiä henkilöitä, joita varten toimii Kotiseutukilta.
Kotiseututoiminta on yksi Suomen suurimmista kansanliikkeistä. Kotiseutuliiton jäsenistössä toimii yli 150 000 ihmistä. Suomessa toimii myös ruotsinkielinen Finlands Svenska Hembygdsförbund, joka on noin sadan ruotsinkielisen kotiseutuyhdistyksen keskusjärjestö.
Liiton toiminta

Kotiseutuliiton keskeisimpiä toimintamuotoja ovat jäsenkunnan edunvalvonta ja neuvonta. Liitto järjestää eri puolilla maata koulutustilaisuuksia, joiden aiheina ovat kotiseututyö ja kotiseutututkimus, paikallismuseotyö, kotiseutuarkistotoiminta, kulttuuriympäristöt sekä kotiseutu- ja kaupunginosajulkaisut.
Liitto toimii asiantuntijaorganisaationa mm. opetus- ja kulttuuriministeriön ja Museoviraston erilaisissa työryhmissä ja tekee yhteistyötä paikallisuutta ja yhteisöllisyyttä korostavien kansalaisjärjestöjen kanssa.
Liiton toiminta > Valtakunnalliset kotiseutupäivät

Valtakunnalliset kotiseutupäivät on kotiseututyön vuotuinen päätapahtuma. Päivät järjestettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1949. Päivien tarkoituksena on alueellisen ja maakunnallisen omaleimaisuuden esittäytyminen, tärkeiden teemojen esilletuonti, ajatusten ja kokemusten vaihto, virikkeiden saaminen, alueellisen yhteistyön edistäminen ja järjestäjäalueen tunnetuksi tekeminen.
Kotiseutupäivien pääjärjestäjänä toimii yleensä kaupunki tai kunta, jolle Kotiseutuliitto myöntää oikeuden toimia päivien isäntäkaupunkina. Päivien järjestelyihin osallistuvat yleensä myös naapurikunnat ja maakuntien liitot sekä paikalliset kotiseututyötä tekevät yhdistykset. Seuraavat Valtakunnalliset kotiseutupäivät järjestetään Valkeakoskella 2025.
Kotiseutuliitto julkaisee Kotiseutu-vuosikirjaa, joka jatkaa aiemman Kotiseutu-lehden perinteitä.
Kotiseutu-lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1909. Kotiseutuliitto julkaisi lehteä vuosina 1949–1993.
Liitto julkaisee kotiseutu- ja kulttuuriperintötyön ajankohtaislehti Kotiseutupostia. Lisäksi liitto harjoittaa julkaisutoimintaa yhdessä SKS:n kanssa.
Liiton toiminta > Seurantalojen korjausavustukset

Kotiseutuliitto huolehtii opetus- ja kulttuuriministeriön toimeksiannosta valtionavustusten jakamisesta seurantalojen korjaukseen.
Liiton toiminta > Yhteistyöhankkeita

Euroopan kulttuuriympäristöpäiviä vietetään 50 Euroopan maassa kansainvälisellä nimellä Euroepan Heritage Days. Suomessa päivien päävastuullisena järjestäjänä on vuodesta 2014 lähtien ollut Suomen Kotiseutuliitto ympäristöministeriön avustuksen turvin. Päivien tarkoituksena on aktivoida kansalaisia toimimaan kulttuuriympäristönsä ja -perintönsä puolesta. Suomen tapahtumat keskittyvät syyskuun toiseen viikonloppuun. Vuosittain Suomessa järjestetään noin 200 päiviin liittyvää tapahtumaa. Euroopassa tapahtumia on kymmeniä tuhansia, osallistujia kymmeniä miljoonia.
Europa Nostra on eurooppalainen kulttuuriperintöä vaaliva järjestö, joka toimii läheisessä yhteistyössä Euroopan unionin, Euroopan neuvoston ja Unescon kanssa. Suomessa toimii järjestön paikallisyhdistys Europa Nostra Finland ry.
Liiton toiminta > Palkintoja ja huomionosoituksia

Kotiseutuliitto palkitsee vuosittain vuoden kaupunginosan, kotiseututeon ja kotiseututeoksen. Aiemmin palkittiin myös vuoden kotiseutupolku, joka yhdistettiin vuonna 2013 kotiseututeko-kategoriaan. Liiton korkein huomionosoitus on Kotiseututyön ansiomitali.
Liiton toiminta > Palkintoja ja huomionosoituksia > Vuoden kaupunginosa

2001: Port Arthur, Turku
2002: Käpylä, Helsinki
2003: Kommila, Varkaus
2004: Kypärämäki, Jyväskylä
2005: Hupisaaret, Oulu
2006: Kontula, Helsinki
2007: Nakertaja-Hetteenmäki, Kajaani
2008: Anttilanmäki, Lahti
2009: Tapanila, Helsinki
2010: Roihuvuori, Helsinki
2011: Häntälä, Somero
2012: Asevelikylä, Vaasa
2013: Kakskerta, Turku
2014: Pispala, Tampere
2015: Hakunila, Vantaa
2016: Reposaari, Pori
2017: Vuosaari, Helsinki
2018: Kauklahti, Espoo
2019: Tuira, Oulu
2020: Lauttasaari, Helsinki
2021:Turun I kaupunginosa, Turku
2022: Vanha Rauma
2023: Otaniemi, Espoo
2024: Kangas, Jyväskylä
Liiton toiminta > Palkintoja ja huomionosoituksia > Vuoden kotiseututeko

2006 Ramppi-teatteri, Kangasala
2007 Vuonislahden kylätoimintakeskus Kukko Oy, Lieksa
2008 Haapajärven kaupungin hallinnoimat hankkeet
2009 Liperi-Seuran kekri-  ja ruokaperinneprojekti
2010 Matti Yli-Tepsan elämäntyö ruijansuomalaisen musiikkiperinteen tallentamiseksi
2011 Tuusula-Seuran Sotilaspitäjän kulttuurikierros
2012 Turun Kaupunginosaviikot
2013 Köyliö-seuran Kuva-hanke
2014 Lahti-filmit talteen ja esille -hanke
2015 Seinäjoen Törnävä-Seuran Avainpatsas
2016 Punkaharjun entisen Valtionhotellin kunnostaminen
2017 Matkailukeskus Järvisydämen kehittäminen kotiseudun hyväksi
2018 Jaakko Rikalainen
2021 Pihlajaveden Aisapuu-lehti
Lähde
Liiton toiminta > Palkintoja ja huomionosoituksia > Vuoden kotiseutupolku

2009 Pate Mustajärven Ikuri. Suomirockin legendan kotiseutupolku Tampereella.
2010 Ämmänsaaren  ”Kotiseutukävelyllä Suomussalmella”
2011 Mäntsälän kotiseutupolut
2012 Kotiseutupolkuja Pirkkalan historiaan
Liiton toiminta > Palkintoja ja huomionosoituksia > Vuoden kotiseututeos

2009 Jaettu I sija:
Pertti Ranta ja Pekka Rahkonen: Tampereen kaupunkiluonto. Opas kaupunkiekologiaan. Julkaisija Tampere-Seura.
Rauno Lahtinen ja Hannu Laaksonen: Kävely puistojen Turussa. Julkaisija Turkuseura.
2010: Jan Alanco ja Riitta Pakarinen: Foto Signe Brander. Valokuvia Helsingistä ja helsinkiläisistä vuosilta 1907–1913. Julkaisija Helsingin kaupunginmuseo.
2011: Erkki Alhopuro: 450 vuotta Äijälän ratsutilan historiaa. Lomahiisi Oy 2010.
Kunniamaininnat 2011:  Juha Laaksonen: Utö – Syksy ja kevät ulkosaaressa. Maahenki 2010. ja Hannu Syväoja: Kulttuuripyöräilyä Hämeessä ja vähän ulkopuolellakin. Mediapinta 2010.
2012
Andreas Koivisto: Vårt Sottungsby, Sotunkimme. Sotungin kyläyhdistys.
Minna Torppa: Kylillä kummittelee – Saarijärveläisiä uskomustarinoita. Saarijärvi-Seura.
Kunniamaininnat 2012:
Ervo Vesterinen: Töölön kundien Stadi. SKS.
Hannu Rinne: Perinnemestarin matkaopas rannikon puukaupunkeihin. WSOY.
2013
Anneli Mäkelä-Alitalo ja Merja Åkerlind: Salon mailla ja vesillä – Asikkalan Salon kylän historiaa ja muisteluksia, Salon kyläyhdistys, perinne- ja historiatyöryhmä.
Seija Savolainen (toim.): Tuo pieni rahastajatyttö, tuo tyttö Osulan linjurien, Lauritsala-seura.
Kunnia- ja erityismaininnat 2013:
Panu Pulma(toim.): Suomen romanien historia,SKS.
Jussi Kleemola ja Heikki Taimin (toim.): Kauhajoen kulttuurimaisemien kirja, Lions Club Kauhajoki.
Helena-Oikarinen-Jabai (toim.): Mun Stadi, Siirtolaisuusinstituutti.
2014: Päivi Magga ja Eija Ojanlatva (toim.): EALLI BIRAS - Elävä ympäristö. Saamelainen kulttuuriympäristöohjelma.
2015: Tytti Isohookana-Asunmaa (toim.): Kello merelle soi – Kellon kylän historiaa
2016 Markku Salmi ja toimituskunta: Valtatien varrelta – Tarinoita ja kuvia Leppävaarasta ja Harakasta.
2017 Jussi Jäppinen: Kadonnutta kaupunkia etsimässä – Tarinoita Jyväskylän puretuista taloista
2018 Ilkka Teerijoki: Hämeenlinna vallankumouksen vuosina 1917–1918. Kustantaja: Hämeenlinna-Seura
2019 ei valittu Vuoden kotiseututeosta
2020 Yks raitti – kaks kyllää: Hykkilän ja Lunkaan kyläkirja. Havola, Marketta; Kostet, Jenna; Kostet, Juhani; Norbäck, Juhani (kirjoittajat); Pellinen, Hanna-Maria (kirjoittaja, toimittaja). Hykkilän-Lunkaan nuorisoseura Ahjo 2019.
2021 Made in Heinola – Retkiä kaupungin kulttuuriperintöön. Pietiläinen, Terhi ja Juuti, Sirpa  (toim.)
2022 Nokiottat – Kuortane ja kuortanelaiset 1860–1960. Ylitalo, Teppo; Riukulehto, Sulevi; Mäntylä Jaakko
2023 Koskö – vår stenrika by. Back, Helena (toim.)
Hallinto

Liiton korkein päättävä elin on vuosikokous, joka pidetään Valtakunnallisten kotiseutupäivien yhteydessä, yleensä elokuun alussa. Liiton toimintaa suunnittelee ja johtaa vuosikokouksen valitsema valtuusto, johon kuuluu puheenjohtaja ja 30 jäsentä. Valtuuston puheenjohtaja on samalla liiton puheenjohtaja.
Tunnus

Liiton tunnuksen on suunnitellut vuonna 1972 heraldikko Olof Eriksson. Tunnuksen kuusi heraldista linnaketta kuvaavat yhteiskunnan suunnitelmallista kehittämistä, johon kotiseututyö vaikuttaa. Keskellä oleva kukka kuvastaa luontoa ja sen suojelua.
Kotiseutuliitolle myönnettyjä huomionosoituksia

Suomen Arkkitehtiliiton myöntämä SAFA-palkinto 2006
Suomen Paikallislehtien Liiton myöntämä Antti-patsas 1998
Kotiseututoiminnan historiaa

Kotiseututyön lähtökohdat on löydettävissä 1600-luvulta, jolloin Ruotsissa vuonna 1667 perustettu Antikviteettikollegio kokosi tietoja myös Suomen muinaismuistoista ja historiallisista paikoista. Perustan aatteelliselle kotiseututyölle loi vuonna 1831 perustettu Suomalaisen Kirjallisuuden Seura aloittamalla järjestelmällisen perinteen keruun.
Järjestäytynyt kotiseututoiminta alkoi vuonna 1894, kun ensimmäinen paikallinen kotiseutuseura perustettiin Lohjalla kotiseutututkimuksen uranuurtajan, filosofian lisensiaatti  Robert Boldtin aloitteesta.. Lohjan Kotiseutututkimuksen Ystävät toimii edelleen.
Valtakunnallisen kotiseututyön kehittäjäksi perustettiin 1908 Suomen Kotiseutututkimuksen Keskusvaliokunta, jota voidaan pitää Kotiseutuliiton edeltäjänä. Valiokunta toimi aluksi vilkkaasti, mutta sen toiminta hiipui vähitellen ja se lakkautettiin lopulta vuonna 1938. Sen jälkeen kotiseututyön yhteistyöelimenä toimi Talonpoikaiskulttuurisäätiö, kunnes Suomen Kotiseutuliitto aloitti työnsä.
Aiheesta muualla

Stenfors, Pia: Suomalainen kotiseutuliike 1894–1944.  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2007.  ISBN 978-951-746-925-8
Turunen, Harri: Suomalainen kotiseutuliike 1945–2000.  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2004.  ISBN 951-746-611-0
Seurantalot.fi-sivusto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Kotiseutuliiton vuoden 1969 vuosikokous
Tetraklorokultahappo

| Tetraklorokultahappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  16903-35-8
PubChem CID:  10925836, 122706823 ja 57481028 28133, 10925836, 122706823 ja 57481028
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  H[AuCl4]
Moolimassa:  339,778
Ulkomuoto:  Keltainen kiteinen aine
Tiheys:  3,9 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Tetraklorokultahappo (H[AuCl4]) on kullan, kloorin ja vedyn muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden kultayhdisteiden ja kultapinnoitteiden valmistamiseen, lasin värjäämiseen sekä elektronimikroskopiassa.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa tetraklorokultahappo on keltaista tai oranssia kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan kidevedelliset tri- ja tetrahydraatit (H[AuCl4]·4H2O). Tetraklorokultahappo liukenee erittäin hyvin veteen ja eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Sen vesiliuokset ovat voimakkaasti happamia ja syövyttäviä.
Valmistus ja käyttö

Tetraklorokultahappoa voidaan valmistaa liuottamalla kultaa kuningasveteen ja haihduttamalla vesi pois.
Tetraklorokultahappoa käytetään pinnoitettaessa muita metalleja elektrolyyttisesti kullalla, muiden kultayhdisteiden ja Cassiuksen kultapurppuran valmistamiseen, lasin värjäämiseen tummanpunaiseksi sekä kultananohiukkasten valmistamiseen. Yhdistettä käytetään elektronimikroskopiassa biologisten näytteiden käsittelyyn.
Twilight – Epäilys

| Twilight – Epäilys> The Twilight Saga: Eclipse |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste
Ohjaaja:  David Slade
Käsikirjoittaja:  Kirja:  Stephenie Meyer   Elokuva: Melissa Rosenberg
Tuottaja:  Wyck Godfrey
Säveltäjä:  Howard Shore
Kuvaaja:  Javier Aguirresarobe
Tuotantosuunnittelija:  Paul Denham Austerberry
Pääosat:  Kristen Stewart Robert Pattinson Taylor Lautner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Summit Entertainment
Levittäjä:  Fórum Hungary Netflix Disney+ Summit Entertainment
Ensi-ilta:   30. kesäkuuta 2010    30. kesäkuuta 2010
Kesto:  124 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $65 milj.
Edeltäjä:  Twilight – Uusikuu
Seuraaja:  Twilight – Aamunkoi, osa 1
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Twilight – Epäilys (engl. The Twilight Saga: Eclipse) on 30. kesäkuuta 2010 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka ohjasi David Slade. Se on Summit Entertainmentin tuottaman Stephenie Meyerin fantasiakirjasarja Houkutukseen perustuvan elokuvasarjan kolmas osa ja elokuvasarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin Imax-versiona.
Elokuvan pääosissa näyttelevät jo aiemmista elokuvista tutut Kristen Stewart, Robert Pattinson ja Taylor Lautner. Twilight - Epäilys oli taloudellinen menestys, mutta sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton.
Tuotanto > Tausta

Houkutus (engl. Twilight) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Stephenie Meyerin kirjoittama neliosainen fantasiakirjasarja. Sarja kertoo teini-ikäisestä Bella Swanista, joka rakastuu vampyyripoika Edward Culleniin. Sarjan ensimmäinen osa Twilight ilmestyi alkuperäiskielellä 2005 ja samana vuonna suomennettuna nimellä Houkutus. Toinen osa New Moon ilmestyi 2006 ja sen suomennos Uusikuu 2007. Kolmas osa Eclipse julkaistiin 2007 ja suomeksi 2008 nimellä Epäilys. Kirjasarjaan kuuluu lisäksi 2008 ilmestynyt Breaking Dawn, joka ilmestyi suomeksi nimellä Aamunkoi lokakuussa 2009. Houkutus-sarjan kirjoja on myyty maailmanlaajuisesti yli 42 miljoonaa kappaletta, ja sitä on käännetty yli 37 kielelle.
Yhdysvaltalainen elokuvayhtiö Summit Entertainment teki 21. marraskuuta 2008 ensi-iltansa saaneen elokuvan Twilight – Houkutus kirjasarjan ensimmäisen osan Houkutuksen pohjalta. Vaikka elokuva sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton, siitä tuli heti suuri taloudellinen menestys: Twilight – Houkutus tuotti avajaispäivänään 35,7 miljoonaa dollaria ja kokonaisuudessaan keräsi ensi-iltaviikonloppunaan yli 70,55 miljoonaa dollaria. Kaikkiaan elokuva on tuottanut yli 379 miljoonaa dollaria. Twilight – Houkutuksen taloudellisesti menestyksellisen ensi-illan jälkeen Summit ilmoitti tekevänsä elokuvan myös kirjasarjan toisen osan Uudenkuun pohjalta. Chris Weitzin ohjaama Twilight – Uusikuu sai ensi-iltansa marraskuussa 2009. Se oli ensimmäisen osan tavoin suuri taloudellinen menestys ja tuotti avausviikonloppunaan maailmanlaajuisesti yli 258,8 miljoonaa dollaria.
Tuotanto > Kehitys

Vuoden 2008 marraskuun puolivälissä Summit Entertainment julkisti hankkineensa elokuvaoikeudet Stephenie Meyerin Houkutus-kirjasarjan osiin Uusikuu, Epäilys ja Aamunkoi. Helmikuussa 2009 yhtiö julkisti tekevänsä elokuvan kirjasarjan kolmannen osan Epäilyksen pohjalta. Helmikuussa 2009 Summit ilmoitti myös, ettei Twilight – Uudenkuun ohjannut Chris Weitz palaisi ohjaamaan kolmatta elokuvaa: hänen oli määrä olla Twilight – Epäilyksen kuvausten alkaessa yhä työstämässä Twilight – Uuttakuuta. Huhtikuussa 2009 Summit ilmoitti brittiläisen ohjaajan David Sladen ohjaavan Twilight – Epäilyksen ja kahden edellisen osan käsikirjoittaneen Melissa Rosenbergin palaavan käsikirjoittamaan myös kolmannen elokuvan.
Tuotanto > Näyttelijöiden valinta

Kristen Stewart, Robert Pattinson ja Taylor Lautner, jotka näyttelivät myös edellisissä osissa, jatkavat päärooleissa. Myös useat muut kahden edellisen elokuvan näyttelijät palaavat rooleihinsa. Heinäkuussa 2009 Summit Entertainment ilmoitti näyttelijä Bryce Dallas Howardin korvaavan Rachelle Lefevren vampyyri Victorian roolissa. Alun perin Lefevren oli määrä jatkaa roolissa, mutta hän ei Summitin mukaan ollut aikatauluongelmien takia vapaana kuvaamaan elokuvaa. Lefevre kertoi kuitenkin Summitin korvauspäätöksen tulleen hänelle yllätyksenä ja kertoi olevansa järkyttynyt ja surullinen yhtiön päätöksestä. Yhtiö paljasti myös myöhemmin, ettei Lefevren ollut tarpeeksi 'kissamainen' näyttelemään Victoriaa.
Tuotanto > Kuvaukset

Twilight – Epäilyksen kuvaukset alkoivat Vancouverissa 17. elokuuta, ja niiden oli määrä päättyä 31. lokakuuta 2009. Ne päättyivät kahta päivää suunniteltua aiemmin 29. lokakuuta 2009. Kuvausten aikana ohjaaja Slade julkaisi kuvia elokuvasta.
Huhtikuussa 2010 Lainey Gossip levitti tiedon, että Twilight - Epäilyksen joitakin kohtia kuvataan uudelleen, esimerkiksi Bellan ja Edwardin niittykohtaus ja joitakin taistelukohtauksia. Sama tekijä kertoi myös, että uusintakuvauksiin valittaisiin eri ohjaaja, sillä Sladella ja Summit Entertainmentilla on erimielisyyksiä keskenään. Osa tiedoista paljastui myöhemmin valheeksi, kun Gossip Cop kielsi nämä huhut ja antoi vastauksia joihinkin kysymyksiin: Ensinnäkin "Uusintakuvaukset olivat suunnitteilla kuukausia, kuten se on monien muidenkin elokuvien teon aikana", kertoo studio. Toiseksi Summitin ja Sladen väliset erimielisyydet eivät ole vaikuttaneet Summitin päätökseen palkata joku muu kuin Slade ohjaamaan uusintakuvaukset. Slade on 100% varmuudella ohjaamassa uusintakuvaukset, samoin kuin hän kuvasi koko elokuvan ja studio on "erittäin tyytyväinen" elokuvan ohjaajaan, ja studio sisäisesti uskoo kolmannen elokuvan tulevan olemaan paras koko elokuvasarjassa. Paljastui myös, että uusintakuvauksia tehdään erittäin vähän, ja niihin ei sisälly niittykohtausta.
Uusintakuvausten varmistamisen jälkeen HitFix julkaisi tiedon, että kuvaukset, joita Slade on ohjaamassa, eivät ole uusintakuvauksia, vaan ikään kuin lisäystä jo valmiina oleviin kohtauksiin. Kohtaukset kuvataan leikattavaksi tai täydennettäväksi jo valmiiksi saatuihin kohtauksiin, ja ne voidaan kuvata esimerkiksi huonon valaistuksen tai puutteellisen tiedon takia. Lisäkohtausten kuvaamiseen meni noin kolme päivää.