stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaihtoehtoliike Itu
Idun julkaisuja > Vihkosia

Pertti Koskela: Tarvitaanko sosialismissa vallankumouksia? – Kyllä. (1980)
Tomas Brunila: Miten herruus on sisäistettyä? – ‘Steinbockilaisuuden’ arviointia. (1980)
Tomas Brunila: Miksi työväenluokka kapinoi Puolassa? (1980)
Tomas Brunila: Solidarnosc! Milloin kansa kukistaa byrokraatti-kapitalistien vallan? (1981)
Pertsa Koskela: Mihin vaihtoehtoon Vaihtoehtoliike Itu pyrkii – ja miksi pyrkii? (1981)
Kiina tänään: kapitalismi palautuu.18.4.1982.
Tomas Brunila: Kulturrevolutionens misslyckande och Deng Xiaopings revisionism – En kommentar til Pål Steigan (Røde Fane 3/83) och inledning till en polemik mellan AKP(ml) (Norge) och MLG (Finland). (1983)
Tomas Brunila m fl, För eller emot Deng Xiaopings revisionism? – Artiklar om maoismens kris, – Polemik med AKP (ml). (1984)
Three Essays on the Crisis of Marxism Leninism Maoism, julkaisijana Revolutionary Alternative Itu, Helsinki. (1984)
Idun julkaisuja > Kirjoja

Matti Puolakka: Kysymyksiä marxilaisesta ihmiskäsityksestä. Itula, Helsinki 1980.
Matti Puolakka: Mikä ihminen on? – Marxismin kriisi, maailmanhistorian suurin käänne ja uuden maailmankatsomuksen välttämättömyys. (1982)
Matti Puolakka: Huvudfrågan är människoväsendet, “Den kinesiska kulturrevolutionens misslyckande och marxismens kris, världshistoriens största vändning och nödvändigheten av en ny världsåskådning.” Andelslaget Aurora, Helsingfors. (1983)
Idun julkaisuja > Itu-tiedotteet

Vastakohtien taistelun ja vastakohtien ykseyden suhde Leninillä (1/1984)
”Dengismi” ja kapitalismin palauttaminen Kiinaan, Kulttuurivallankumouksen epäonnistuminen ja marxismin kriisi, Maailmanhistorian nykyvaihe ja uuden maailmankatsomuksen välttämättömyys. (2/1984)
Lenin ja dialektiikka (1/1985)
Puolue, ruotsinkielisen Mikä ihminen on? kirjan 1983 Puolue-luku (2/1985)
Näkemyksemme (3/1985)
Antagonismista (4/1985)
Idun julkaisuja > Matti Puolakan kirjoituksia monisteina

Katsaus SKP:n rapistumisen syihin. (1985)
Antagonismista, aikakauden olemuksesta ja sosialismista. (1985)
Hallitsevien hajaannus Neuvostoliitossa. (1985)
Marx, Engels ja dialektiikka. (1985)
Aikakauden luonne, laaja kirjoitussarja (1985)
Kommunismin periaatteiden kritiikki. Uusi sivistys -tiedote 1/90, Helsinki 1990.
Aate voitti – liike hävisi. (1990)
21. vuosisadan kapinafilosofian yleispiirteitä, Uusi sivistys -julkaisu 1/91. Helsinki 1991. Kokoelma sisältää seuraavat Puolakan varhaisemmat artikkelit:
Teesejä 1900-luvusta ja aikakauden vaihtumisesta (1989), 
Uuden dialektiikan yleispiirteitä (1989),
Sosiaalipsykologinen oikeudentaju itsetuntemuksen ja elämänymmärryksen perustana (1987), 
Näkökulmia aikakauteen (1989), 
Vaatikaamme filosofista äänioikeutta, koska poliittista äänioikeutta meillä ei enää ole (1989), 
Vihreät, feministit ja maailmanhistorian nykyvaihe (1989), 
Mitä on politiikka? (1989), 
Suhde omaan minään ja aikakauden olemukseen (1988).
Idun julkaisuja > Runoja

Iris Keinänen: Tänään edessäni. (1979)
Heli Santavuori: Yksinäisen tähden kutsu. (1979)
Seija Mäkelä: Elämänlanka. (1979)
Kari Koskela: Aamulla kaipaan itseäni. (1979)
Ari Saarto: Runoja. (1979)
Idun julkaisuja > Äänilevyjä

Pertsa ja väärä osoite: (single) Yön tullessa/Maanantaiaamu, Kiskojen laulu/Voogi.
Pertsa ja väärä osoite: (LP-levy)Täältä jostakin
Lotta Eriksson: Kulkuri/Hessu (single).
Aiheesta muualla

Uusi historia ry:n julkaisema sivusto Matti Puolakan ajattelun nykyvaiheesta (2019), jossa myös Vaihtoehtoliike Idun esittelyä Puolakkalaisuuden "esihistoriaa"
Johannes Häyhä

| Johannes Häyhä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1839 Rautjärvi
Kuollut: 23. maaliskuuta 1913 (73 vuotta) Rautjärvi
Ammatti:  opettaja ja kirjailija
Kirjailija
Salanimi: H-ä, J.H-ä ja -yhä
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Aikakausi:  1856–1911
Aiheet:  itäsuomalaisen kansanperinteen julkaiseminen
Esikoisteos:  Selitys millä tawalla naiminen Itä-Suomessa tapahtuu: ynnä siinä tilaisuudessa käytettäwät laulut (1856)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Johannes Häyhä (17. kesäkuuta 1839 Rautjärvi – 23. maaliskuuta 1913 Rautjärvi) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä H-ä, J.H-ä ja -yhä. Häyhä keräsi itäsuomalaista kansanperinnettä ja julkaisi sitä useissa teoksissaan.
Elämä

Häyhän vanhemmat olivat talollinen Johannes Häyhä ja Maria Pajari. Häyhä kasvoi lähes 50 hengen suurperheessä ja pääsi käymään Ilmeen hovin omistajan everstiluutnantti Tavastin myötävaikutuksella Viipurin rahvaankoulun. Hän toimi opettajana ensin Tervajoella 1855–1860 ja sitten Viipurin rahvaankoulussa (myöhemmin kansakoulu) 1861–1889. Jyväskylän seminaarissa hän kävi harjoittelemassa vuonna 1873. Häyhä oli myös Viipurin lukusalin hoitaja 1883–1889, kuukausilehti Ilmiön toimittaja 1881 ja Viipurin Kansallisseuran esimies 1887. Vuodesta 1890 hän toimi maanviljelijänä Rautjärvellä ja oli Rautjärven kuntakokouksen esimies 1890–1892. Johannes Häyhän muistopatsas sijaitsee Rautjärven kirkon edessä. Sen on pystyttänyt 17. kesäkuuta 1989 Häyhän sukuseura.
Johannes Häyhä oli kirjailija, joka keräsi eteläkarjalaista kansanperinnettä ja julkaisi keräämänsä aineiston pohjalta lukuisia teoksia. Kirjat ovat rikas kuvaus Häyhän kotiseudun elämästä sellaisena kuin sitä elettiin 1700- ja 1800-luvuilla. Häyhän teokset otettiin aikoinaan suurella innostuksella vastaan. Kuvauksissa viehätti sekä kansanperinne että juonellinen kaunokirjallinen ilmaisu.
Häyhän ensimmäinen puoliso vuodesta 1866 oli Anna Josefina Keirio (k. 1867) ja toinen vuodesta 1868 Anna Häyhä (k. 1932).
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Johannes Häyhän e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Vastakkaissuuntaisuus

Vastakkaissuuntaisuus liittyy matemaattisissa yhteyksissä vektorilaskentaan. Sen vastakohta on samansuuntaisuus. Myös "normaalien" lukujen voidaan ajatella olevan yksiulotteisia vektoreita, joten kaikki positiiviset luvut ovat vastakkaissuuntaisia negatiivisille luvuille. Sama pätee useammissakin ulottuvuuksissa, joten kaikki vektorin kanssa samalla koordinaatiston origon läpi kulkevalle suoralle sijoittuvat, mutta toiselle puolen origoa jäävät vektorit ovat vektorille vastakkaissuuntaisia.
Laahus (vuoden 1980 televisioelokuva)

| Laahus |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Eeva Salminen Antti Einari Halonen
Käsikirjoittaja:  Eeva Salminen
Perustuu:  Lauri Kokkosen näytelmään Laahus (1958).
Kuvaaja:  Hannu Ruskomaa
Lavastaja:  Asko Apajalahti Sebastian Savander
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Ensi-ilta:  7. tammikuuta 1980
Kesto:  91 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laahus on Eeva Salmisen ja Antti Einari Halosen ohjaama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1980, joka perustuu Lauri Kokkosen samannimiseen näytelmään vuodelta 1958. 
Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa TV1:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 7. tammikuuta 1980. Elokuva on taltiointi Intimiteatterin esityksestä, joka oli joutunut taloudellisiin vaikeuksiin Vanhalla Ylioppilastalolla vuonna 1978 tapahtuneen tulipalon vuoksi.
Elokuva kertoo kahdesta naisesta, 50-vuotisjuhliinsa valmistautuvasta kukkakauppiaasta sekä vaatimattomasta ompelijattaresta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anja Pohjola  | … |  kukkakauppias   |
|  Marjut Toivanen  | … |  tytär   |
|  Harri Viita  | … |  poika   |
|  Seela Sella  | … |  ompelija   |
|  Esko Mattila  | … |  isäntä   |
Jules Bastien-Lepage

| Jules Bastien-Lepage |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1848 Damvillers, Meuse
Kuollut: 10. joulukuuta 1884 (36 vuotta) Pariisi
Taiteilija
Taidesuuntaus:  naturalismi
Jules Bastien-Lepage (1. marraskuuta 1848 Damvillers, Meuse –  10. joulukuuta 1884 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka maalasi realistisia maaseudun ulkoilmakuvia.
Elämä ja ura

Bastien-Lepage oli maanviljelijän poika. Hän työskenteli postilaitoksessa, mutta omistautui pian kokonaan taideopinnoille. Hän opiskeli ensin Verdunissa ja lähti vuonna 1867 Pariisiin, jossa hän pääsi École des Beaux-Artsiin ja työskenteli Alexandre Cabanelin johdolla. Näyttelyissä vuosina 1870 ja 1872 hän esitteli teoksia, jotka eivät herättäneet huomiota, mutta vuonna 1874 hän teki vaikutuksen teoksellaan Kevätlaulu, joka esittää talonpoikaistyttöä, joka istuu kukkulalla ja katselee kylää. Hänen samana vuonna esillä ollut Isoisäni muotokuva oli yhtä merkittävä taidokkaan yksinkertaisuutensa vuoksi, ja se sai Pariisin salongin kolmannen luokan mitalin. Tätä menestystä vahvistivat vuonna 1875 Ensimmäinen ehtoollinen, pikkutyttöä esittävä kuva, jossa on tarkasti työstetty värejä, ja M. Hayemin muotokuva. Vuonna 1875 hän voitti toisen Prix de Rome -palkinnon teoksellaan Enkelit ilmestyvät paimenille, joka oli jälleen esillä vuonna 1878. Hänen seuraava yrityksensä voittaa pääpalkinto Grand Prix de Rome vuonna 1876 teoksella "Priamos Akhilleuksen jalkojen juuressa" epäonnistui. Vuoden 1877 hän lähetti Pariisin salonkiin teokset Lady L:n muotokuva ja Vanhempani ja vuonna 1878 M. Theuriet'n muotokuva ja Heinänteko.  Bastien-Lepage sai niille tunnustusta ja Ranskan kunnialegioonan ristin. Vuonna 1880 hänellä oli näytteillä pieni muotokuva M. Andrieux'sta ja Jeanne d'Arc kuuntelee taivaallisia ääniä, ja samana vuonna pieni muotokuva Walesin prinssi. Vuonna 1881 hän maalasi teokset Kerjäläinen ja Albert Wolfin muotokuvan, vuonna 1882 Le Père Jacques, vuonna 1883 Rakkaus kylässä, jossa on havaittavissa Gustave Courbet'n vaikutus. Hänen viimeinen päivätty teoksensa on Seppä (1884). Hänen tärkeimmistä teoksistaan voidaan mainita myös muotokuva Mme J. Drouet (1883), Gambetta kuolinvuoteellaan ja joitakin maisemateoksia.
Pitkään sairastanut Bastien-Lepage yritti turhaan palauttaa terveyttään Algerissa. Hän kuoli Pariisissa suunnitellessaan uutta maaseutuaiheiden sarjaa. Maalis-huhtikuussa 1885 avattiin näyttely hänen kokoelmateoksistaan. Hänestä ei tullut koskaan suosittua  elinaikanaan, vaikka hänen maalauksistaan puhuttiin paljon. Nuoremmalle taiteilijasukupolvelle hän kuitenkin edusti uutta arkielämän motiivien ja hahmojen tutkimista ja naturalismin syntyä. Hänen kuvauksensa talonpoikaisväestöstä ei kaunistele tai teeskentele.
Jeanne d'Arc kuuntelee taivaallisia ääniä
Heinänteko
Rakkaus kylässä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jules Bastien-Lepage Wikimedia Commonsissa
Judon maailmanmestaruuskilpailut 1983

Judon maailmanmestaruuskilpailut 1983 järjestettiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 13.–16. lokakuuta 1983. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten painoluokkaa sekä avoin luokka.
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 60 kg |  Kašvet Tietseri |  Tamás Bujko |  Kenichi Haraguchi  Klaus-Peter Stolberg |
| 65 kg |  Nikolai Soloduhin |  Yoshiyuki Matsuoka |  Janusz Pawłowski  Sandro Rosati |
| 71 kg |  Hidetoshi Nakanishi |  Ezio Gamba |  Tamas Namžalauri  Steffen Stranz |
| 78 kg |  Nobutoshi Hikage |  Neil Adams |  Mircea Frățică  Šota Habareli |
| 86 kg |  Detlef Ultsch |  Fabien Canu |  Seiki Nose  Robert Berland |
| 95 kg |  Andreas Preschel |  Valeri Divisenko |  Robert van de Walle  Günter Neureuther |
| Yli 95 kg |  Yasuhiro Yamashita |  Willy Wilhelm |  Mihai Cioc  Henry Stöhr |
| Avoin luokka |  Hitoshi Saito |  Vladimir Koćman |  András Ozsvár  Robert van de Walle |
Mitalitaulukon kärki

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 4 | 1 | 2 | 7 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 3 |  Itä-Saksa | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 4 |  Italia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 |  Unkari | 0 | 1 | 1 | 2 |
John D. Rockefeller III

| John D>  Rockefeller III.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1906 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 10. heinäkuuta 1978 (72 vuotta) Mount Pleasant, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Puoliso:  Blanchette Ferry Hooker, 11. marraskuuta 1932 – 10. heinäkuuta 1978 (45 vuotta)
Lapset:  Jay, Hope, Sandra ja Alida
John D. Rockefeller III (21. maaliskuuta 1906 New York – 10. heinäkuuta 1978 Mount Pleasant, New York) oli menestyksekkääseen Rockefeller-sukuun kuulunut filantrooppi. Hänen vanhempansa olivat filantroopit Abby Aldrich ja John D. Rockefeller, Jr. ja hänellä oli isosisko Abby sekä neljä nuorempaa sisarusta Nelson, Laurance, Winthrop ja David. Hän avioitui marraskuussa 1932 Blanchette Ferry Hookerin kanssa ja he saivat neljä lasta, joista merkittävin on demokraattisen puolueen poliitikko Jay Rockefeller.
Rockefeller toimi Rockefeller Brothers Fundin puheenjohtajana 1940–1956. Hän loi vuonna 1952 Rockefeller Brothers Fundin tuella yleishyödyllisen Population Councilin. Jefferson Awards Foundation palkitsi hänet S. Roger Horchowin palkinnolla parhaasta yleishyödyllisestä palvelusta vuonna 1976. Vuonna 1978 hän kuoli auto-onnettomuudessa Mount Pleasantissa, New Yorkissa. Hänet haudattiin Rockefellerin perheen hautausmaalle Sleepy Hollowissa New Yorkissa.
Aiheesta muualla

John D. Rockefeller III:n biografia The Rockefeller Archive Center -sivustolla (englanniksi)
Rockefeller Brothers Fundin virallinen verkkosivusto (englanniksi)
The Shadow Theory

| The Shadow Theory Kamelot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. huhtikuuta 2018
 Tyylilaji: power metal
 Levy-yhtiö: Napalm
Listasijoitukset
  24. (albumilista)    5. (fyysinen albumilista)
Kamelotin muut julkaisut
| Haven 2015 | The Shadow Theory 2018 | I Am the Empire – Live from the 013 2020 |
The Shadow Theory on power metal -yhtye Kamelotin kahdestoista studioalbumi. Albumin on tuottanut Sascha Paeth ja se julkaistiin 6. huhtikuuta 2018. Levyllä vierailevat muun muassa Lauren Hart ja Jennifer Haben.
Se on ainoa studioalbumi, jolla Johan Nunez korvaa pitkäaikaisen jäsenen Casey Grillon rummuissa, joka oli lähtenyt bändistä 5. helmikuuta 2018 etsimään muita musiikillisia ja kiertuemahdollisuuksia ja keskittymään rumpuyhtiöönsä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Oliver Palotai, Sascha Paeth, Thomas Youngblood ja Tommy Karevik, paitsi "The Last Day of Sunlight" kirjoittanut Palotai, Paeth, Youngblood, Karevik ja Bob Katsionis.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Huomiot | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Mission |  | 1.30 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Phantom Divine (Shadow Empire) | mukana Lauren Hart | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | RavenLight |  | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Amnesiac |  | 3.40 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Burns to Embrace |  | 5.53 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | In Twilight Hours | mukana Jennifer Haben | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kevlar Skin |  | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Static |  | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | MindFall Remedy | mukana Lauren Hart | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Stories Unheard |  | 4.24 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Vespertine (My Crimson Bride) |  | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Proud and the Broken |  | 6.24 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Ministrium (Shadow Key) |  | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 52.13 |  |  |  |  |  |  |
| Japanilaisen painoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Angel of Refraction (instrumentaali)  | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonus-CD (Digipakversio) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Phantom Divine (Shadow Empire) (instrumentaaliversio)  | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | RavenLight (instrumentaaliversio)  | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Amnesiac (instrumentaaliversio)  | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Burns to Embrace (instrumentaaliversio)  | 5.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Kevlar Skin (instrumentaaliversio)  | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Proud and the Broken (instrumentaaliversio)  | 6.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Last Day of Sunlight (bonuskappale)  | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

kaikki tiedot albumivihkosta
Kokoonpano > Kamelot

Tommy Karevik – laulu
Thomas Youngblood – kitarat, taustalaulu
Oliver Palotai – kosketinsoittimet
Sean Tibbetts – basso
Johan Nunez – rummut
Vierailevat muusikot
Lauren Hart – laulu ja murina kappaleessa "Phantom Divine (Shadow Empire)" ja "MindFall Remedy"
Jennifer Haben – vieraileva laulu kappaleessa "In Twilight Hours"
Kuoro
Oliver Hartmann, Herbie Langhans, Cloudy Yang, Annie Berens, Nadine Ruch, Evelyn Mank, Thomas Dalton Youngblood
Miehistö
Sascha Paeth – tuotanto, miksaus, tekniikka, lisäkitarat ja koskettimet, murisee kappaleessa "The Proud and the Broken"
Thomas Youngblood – tekniikka, editointi
Oliver Palotai – orkesterisovitukset, tekniikka, leikkaus
Jacob Hansen – masterointi
Stefan Heilemann – taideteos
Arne Wiegand – tekniikka, leikkaus
Miro Rodenberg – tekniikka, leikkaus
Olaf Reitmeier – tekniikka, leikkaus
Logan Mader – tekniikka, editointi
Tim Tronckoe – valokuvaus
Listasijoitukset

| Albumilistat (2018) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Itävallan albumit (Ö3 austria): 30
Belgian albumit (Ultratop Flanders): 50
Belgian albumit (Ultratop Vallonia): 60
Hollannin albumit (album Top 100): 60
Suomalaiset Albumit (Suomen virallinen lista): 24
Saksan albumit (Offizielle Top 100): 13
Unkarin albumit (MAHASZ): 27
Espanjan albumit (PROMUSICAE): 74
Ruotsin albumit (Sverigetopplistan): 55
Sveitsin albumit (Schweizer Hitparade): 13
Yhdysvaltain Billboard 200: 141
Yhdysvaltain suosituimmat hard rock -albumit (Billboard): 7
Yhdysvaltain suosituimmat rock-albumit (Billboard): 26
Arvostelut

| Arviot> Lähde | Arviot> Arvosana |
| --- | --- |
Dangerdog: 5/5
Exclaim!: 6/10
Metal Hammer: 6/7
Imperiumi: 9-/10
Kaaoszine: 8/10
Soundi: 4/5
Aiheesta muualla

The Shadow Theory Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Shadow Theory Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Unelmia (albumi)

| Unelmia Mikko Järvisen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1974–1981
 Julkaistu: 2009
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 78.34
 Levy-yhtiö: Salix
Mikko Järvisen muut julkaisut
| Laula minulle 2007 | Unelmia 2009 | Aavikon yö 2011 |
Unelmia on Mikko Järvisen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2009. Levylle on koottu Järvisen tuotantoa vuosilta 1974–1981.
Kappaleet

Pisaroita ihollain – 2.56
Hurmio – 3.26
Häämuistojen valssi – 3.17
Tyttö metsässä – 3.12
Tosca – 3.03
Täysikuu – 3.44
Lähde lappiin – 3.15
Syntymämökkini – 2.27
Omalle äidilleni – 3.46
Rion tähti – 3.20
Ilta skanssissa – 2.48
Korholan komiassa talossa – 2.34
Pohjola – 2.51
Nyt soita balalaikka – 3.15
Voi kuinka taivas on tähtinen – 2.53
Juhannusvalssi – 2.49
Amor amor – 3.03
Brazil – 3.01
Poema – 3.20
Ilta Santa Cruzissa – 3.23
Sonny boy – 3.16
On neitonen kuin kaulu kaunein – 3.16
Unelma – 3.06
Luona valkokielojen – 3.13
Maanpakolaisen kaipaus – 3.20
Vehkalahden koulu

| Vehkalahden koulu |
| --- | --- |
 Vehkalahden koulu kesäkuussa 2020.
Sijainti:  Ruissalontie 10, 49410 Poitsila
Koordinaatit:  60°34′39″N, 27°09′03″E
Tyyppi:  peruskoulu
Rehtori:  Anssi Kukkanen
Luokat:  1–9
Oppilaita:  n. 500 (2021)
Verkkosivut
Vehkalahden koulu on Haminassa toimiva peruskoulu, jossa on luokat 1–9. Se toimii Ruissalon koulukeskuksessa, jossa on päiväkoti, kirjasto sekä liikunta- ja jäähalli. Koulun rehtori on Anssi Kukkanen. Vuonna 2021 koulussa oli noin 500 oppilasta.
Koulussa on iso piha ja iso jalkapallokenttä. Koulun ympäristössä on hyvät liikuntamahdollisuudet, kuten jäähalli, kuntosali, hiihtolatuja ja jalkapallokenttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vehkalahden koulu Wikimedia Commonsissa
The Miracle

| The Miracle Queen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu 1988 – tammikuu 1989 
 Julkaistu: 22. toukokuuta 1989 (UK); 30. toukokuuta 1989 (US) 
 Tuottaja(t): Queen, David Richards 
 Tyylilaji: hard rock, rock, synthpop, poprock
 Kesto: 58.40
 Levy-yhtiö: EMI / Parlophone Capitol Records (US) 
Queenin muut julkaisut
| Live Magic 1986 | The Miracle 1989 | Innuendo 1991 |
The Miracle on brittiläisen Queen-yhtyeen kolmastoista studioalbumi ja ensimmäinen kolmeen vuoteen. Se julkaistiin toukokuussa 1989 . Levyltä julkaistiin viisi singleä, kaikki vuonna 1989. Singlet olivat "I Want It All", "Breakthru", "The Invisible Man", "Scandal" ja "The Miracle" . Niistä "I Want It All" nousi brittilistan kolmoseksi. Albumi myi platinaa Britanniassa ja Suomessa sekä kultaa Yhdysvalloissa.
Levyn alkuperäiseksi nimeksi oli suunniteltu "The Invisible Mania", mutta kolme viikkoa ennen julkaisua "The Miracle" päätettiin ottaa nimikappaleeksi. Albumi nousi listaykköseksi Britannian lisäksi Itävallassa, Saksassa, Alankomaissa ja Sveitsissä. Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla se saavutti 24. sijan .
Levy on Innuendon lisäksi ainoa, jossa kaikkien kappaleiden tekijöiksi on ilmoitettu koko yhtye tekijänoikeusasioiden takia sekä osittain myös siksi, että yksittäiset ideat kappaleisiin lähtivät aina joltain jäseneltä, mutta lopulta kukin osallistui kunkin kappaleen luontiprosessiin. Tämä näkyy osittain myös levyn kansikuvassa, jossa yhtyeen jäsenten päät on yhdistetty yhdeksi nelikasvoiseksi, suureksi pääksi kuvamanipuloinnin keinoin.
Kappaleet

Party – 2.24 (säv. Queen)
Khashoggi's Ship – 2.47 (säv. Queen)
The Miracle – 5.01 (säv. Queen)
I Want It All – 4.41 (säv. Queen)
The Invisible Man – 3.57 (säv. Queen)
Breakthru – 4.08 (säv. Queen)
Rain Must Fall – 4.22 (säv. Queen)
Scandal – 4.42 (säv. Queen)
My Baby Does Me – 3.23 (säv. Queen)
Was It All Worth It – 5.44 (säv. Queen)
CD-julkaisussa myös:
Hang On In There – 3.46 (säv. Queen)
Chinese Torture – 1.45 (säv. Queen)
The Invisible Man (12" Version) – 5.28 (säv. Queen)
Hollywood Recordsin CD-julkaisussa (1991) myös:
Scandal (12" Mix) – 6.34 (säv. Queen)
Singlet

I Want It All (Single Edit) (Queen) / Hang On In There (Queen) – 1989
Breakthru (Queen) / Stealin' (Queen) – 1989
The Invisible Man (Queen) / Hijack My Heart (Queen) – 1989
Scandal (Queen) / My Life Has Been Saved (Queen) – 1989
The Miracle (Queen) / Stone Cold Crazy (Live) (Queen) – 1989
Kokoonpano

Freddie Mercury – laulu, koskettimet
Brian May – kitara
Roger Taylor – rummut
John Deacon – bassokitara
Julkaisut

Albumi julkaistiin CD-levynä, vinyylilevynä ja C-kasettina Britanniassa 22. toukokuuta 1989 ja Yhdysvalloissa 6. kesäkuuta 1989. Englannissa julkaisu nousi parhaimmillaan myyntilistan kärkeen ja oli listoilla yhteensä 37 viikkoa myyden platinaa. Yhdysvalloissa albumi oli parhaimmillaan 24. sijalla ja oli listoilla yhteensä 14 viikkoa myyden kultaa.
Vuonna 1991 Hollywood Records julkaisi CD-levyn uudelleen Yhdysvalloissa uuden bonuskappaleen kera. Vuonna 2001 albumi julkaistiin Japanissa remasteroituna CD-levynä japanilaisin kansitekstein. Remasteroitu japanilainen versio julkaistiin uudelleen vuonna 2004 Japanissa ja Euroopassa.
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu sivustolla allmusic (englanniksi)
Albumin arvostelu sivustolla Rolling Stone (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sivustolle Queen Archives on koottu seuraavat albumin lehtiarvostelut:
The Times (julkaistu 20. toukokuuta 1989) (englanniksi)
Sun-Sentinel (julkaistu 9. kesäkuuta 1989) (englanniksi)
Newsday (Melville, NY) (julkaistu 25. kesäkuuta 1989) (englanniksi)
The Dallas Morning News (julkaistu 2. heinäkuuta 1989) (englanniksi)