stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1999
Mitaliottelut > Välierät > Ensimmäinen välierä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.5. |  Suomi | 3-1 |  Ruotsi | Lillehammer |  |

|  |  |  |  | Yleisömäärä: 6 353 |  |
|  |   Marko Tuomainen − 23:38  Raimo Helminen − 29:09   Jere Karalahti − 50:17 |  1-0 2-0 2-1 3-1 |    33:38 − Niklas Sundström     | Yleisömäärä: 6 353 |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.5. |  Ruotsi | 2-1, 0-1 ja. |  Suomi | Lillehammer |  |

|  |  |  |  | Yleisömäärä: 7 379 |  |
|  |   Jörgen Jönsson − 26:37   Jörgen Jönsson − 53:04 |  1-0 1-1 2-1  0-1 |   51:58 − Juha Lind     06:25 − ja. Marko Tuomainen     | Yleisömäärä: 7 379 |  |
Mitaliottelut > Välierät > Toinen välierä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.5. |  Tšekki | 1-2 |  Kanada | Lillehammer |  |

|  |  |  |  | Yleisömäärä: 6 100 |  |
|  |    Pavel Kubina − 53:54 |  0-1 0-2 1-2 |  04:01 − Wade Redden   35:35 − Cory Stillman     | Yleisömäärä: 6 100 |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.5. |  Kanada | 4-6, 0-1 rl. |  Tšekki | Lillehammer |  |

|  |  |  |  | Yleisömäärä: 6 579 |  |
|  | 05:50 Cory Stillman   22:59 Patrick Marleau   41:47 Scott Thornton   42:11 Adam Graves |  | 07:33 Pavel Kubina   12:19 Pavel Patera   31:01 Martin Ručínský   48:39 Radek Dvořák   49:28 Radek Dvořák   59:37 David Výborný   10:00 rl. Jaroslav Špaček     | Yleisömäärä: 6 579 |  |
Mitaliottelut > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.5. |  Ruotsi | 3-2 |  Kanada | Lillehammer |  |

|  | (2–0, 1–0, 0–2)  | (2–0, 1–0, 0–2)  | (2–0, 1–0, 0–2)  | Yleisömäärä: 8 811 |  |
|  |  Markus Näslund − 12:14  Christer Olsson − 14:53  Jörgen Jönsson − 37:57 |  1-0 2-0 3-0 3-1 3-2 |     41:18 − Brian Savage   48:49 − Adam Graves     | Yleisömäärä: 8 811 |  |
Mitaliottelut > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.5. |  Suomi | 1-3 |  Tšekki | Lillehammer |  |

|  | (0-1, 0-1, 1-1)  | (0-1, 0-1, 1-1)  | (0-1, 0-1, 1-1)  | Yleisömäärä: 8 949 |  |
|  |    Juha Lind − 54:42 |  0-1 0-2 1-2 1-3 |  10:53 − František Kaberle   37:20 − Martin Ručínský    59:29 − Radek Dvořák     | Yleisömäärä: 8 949 |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.5. |  Tšekki | 1-4, 1–0 ja. |  Suomi | Lillehammer |  |

|  | (0-2, 1-1, 0-1)  | (0-2, 1-1, 0-1)  | (0-2, 1-1, 0-1)  | Yleisömäärä: 9 187 |  |
|  |     Viktor Ujčík − 30:47    ja. Jan Hlaváč − 16:32 |  0-1 0-2 0-3 1-3 1-4  1-0 |  01:41 − Antti-Jussi Niemi   05:35 − Juha Lind   21:51 − Marko Tuomainen    46:52 − Ville Peltonen     | Yleisömäärä: 9 187 |  |
Lopputulokset

Kuusi viimeistä joutui karsimaan paikastaan vuoden 2000 maailmanmestaruuskilpailujen A-sarjaan. Slovakia ja Sveitsi lunastivat itselleen paikan olympiaturnaukseen 2002.
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Tommy Salo
Paras puolustaja:  František Kucera
Paras hyökkääjä:  Saku Koivu
Arvokkain pelaaja  Teemu Selänne
Palkinnot > Median valitsema tähtijoukkue

Maalivahti:  Tommy Salo
Puolustajat:  Jere Karalahti,  Pavel Kubina
Hyökkääjät:  Teemu Selänne,  Saku Koivu,  Martin Ručínský
Tilastot > Turnauksen pistepörssi

| Pelaaja | O | M | S | P | RM | PP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Saku Koivu | 10 | 4 | 12 | 16 | 4 | H |
|  Teemu Selänne | 11 | 3 | 8 | 11 | 2 | H |
|  Markus Näslund | 10 | 6 | 4 | 10 | 16 | H |
|  Žigmund Pálffy | 6 | 5 | 5 | 10 | 6 | H |
|  Jan Hlaváč | 12 | 5 | 5 | 10 | 4 | H |
|  Martin Ručínský | 12 | 4 | 6 | 10 | 16 | H |
|  Aleksei Jašin | 6 | 8 | 1 | 9 | 6 | H |
|  Daniel Alfredsson | 10 | 4 | 5 | 9 | 8 | H |
|  Viktor Ujčík | 12 | 6 | 2 | 8 | 12 | H |
|  Jere Karalahti | 12 | 5 | 3 | 8 | 2 | P |
O = Ottelut; M = Maalit; S = Syötöt; P = Pisteet; RM = Rangaistusminuutit; PP = Pelipaikka
Tilastot > Maalivahtien torjuntatilastot

Maalivahdit, jotka ovat pelanneet vähintään 180 minuuttia.
| Pelaaja | M | PM | PMK |  % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Parris Duffus | 258 | 7 | 1,63 | 93,9 |
|  Andrei Mezin | 360 | 10 | 1,67 | 93,1 |
|  Tommy Salo | 424 | 13 | 1,84 | 92,1 |
|  Ari Sulander | 464 | 15 | 1,94 | 92,1 |
|  Ron Tugnutt | 328 | 11 | 2,01 | 91,5 |
M = Minuutit; PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; % = Torjuntaprosentti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1999 Wikimedia Commonsissa
YLE Elävä arkisto: Tšekki kaatoi Leijonat tuplafinaalissa 1999 (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Vuoden 1999 kansainvälinen jääkiekko
| --- | --- |
Miehet:   MM-kisat  B-sarja  C-sarja  D-sarja 
Naiset:   MM-kisat  B-sarja 
U20:   MM-kisat  B-sarja  C-sarja  D-sarja 
U18:  MM-kisat
Kirjallisuusvuosi 1746

Kirjallisuusvuosi 1746 käsittelee vuoden 1746 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Voltaire sai paikan Ranskan akatemiassa. Tervetulopuheessaan hän kritisoi Nicolas Boileaun runoutta.
Pieter van Musschenbroek kuvasi kirjeessään Réne Réaumurille laitetta, jolla sähköä voidaan varastoida. Laite sai nimen Leidenin pullo.
Bolognan yliopiston professori Jacopo Bartolomeo Beccari kuvasi ensimmäisenä sitkoproteiinin pesua vehnätaikinasta.
Julkaisuja

William Collins – Odes
Olof von Dalin – Svea rikes historia
Julien Offray de La Mettrie – De la volupté
Knut Holmann

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | K-1 500 m |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | K-1 1000 m |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | K-1 1000 m |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | K-1 500 m |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | K-1 500 m |  |
| Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Poznań 1990 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Pariisi 1991 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 1993 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Duisburg 1995 | K-1 1000 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1991 | K-1 500 m |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1993 | K-1 10000 m |  |
|  Hopeaa | Duisburg 1995 | K-1 500 m |  |
|  Hopeaa | Szeged 1998 | K-1 1000 m |  |
|  Hopeaa | Milano 1999 | K-1 1000 m |  |
|  Pronssia | México 1994 | K-1 500 m |  |
|  Pronssia | México 1994 | K-1 1000 m |  |
|  Pronssia | Dartmouth 1997 | K-1 1000 m |  |
|  Pronssia | Szeged 1998 | K-4 200 m |  |
Knut Holmann (s. 31. heinäkuuta 1968 Oslo) entinen on norjalainen meloja, kolminkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari.
Olympiamenestys

Holmann osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa 1 000 metrin kajakkinelikkoon. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hän sai pronssia 500 metrin ja hopeaa 1 000 metrin kajakkiyksikössä. Atlantan kesäolympialaisissa 1996 hän sai hopeaa 500 metrin ja voitti kultaa 1 000 metrin kajakkiyksikössä. Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä Holmann voitti kultamitalit sekä 500 metrin että 1 000 metrin kajakkiyksikössä.
Menestys muissa kisoissa

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Holmann voitti vuosina 1990–1999 sekä kultaisia että pronssisia mitaleita neljä kumpaakin ja lisäksi viisi hopeamitalia.
Kirjallisuusvuosi 1742

Kirjallisuusvuosi 1742 käsittelee vuoden 1742 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ranskalainen Pierre Simon Fournier loi Fournier- ja Narcissus-kirjaintyypit. Pysyvimmän työn hän kuitenkin teki alan standarisoinnissa kehittämällä esimerkiksi kirjainkokojen luokittelun.
Alankomaissa syntynyt ruotsalainen kustantaja Margareta Momma perusti Stockholm Gazette -lehden.
John Byromin kehittämä pikakirjoitusjärjestelmä nimeltään Byromin järjestelmä mullisti alan kehityksen. Byrom sai Britanniassa yksinoikeuden sen käyttämiseen ja opettamiseen.
Julkaisuja

William Collins – The Persian Eclogues (runoteos)
Pierre Simon Fournier – Modèles des Caractères (typografiaa)
Henry Fielding – Joseph Andrews (romaani)
William Shenstone – The Schoolmistress (runoteos)
Konrad Dahlström

Konrad William Dahlström (21. kesäkuuta 1838 Ilomantsi – 3. helmikuuta 1908 Kerava) oli suomalainen opettaja, päätoimittaja, rehtori ja valtiopäivämies.
Dahlströmin vanhemmat olivat tehtailija Elias Dahlström ja Amalia Wilhelmina Paldani ja puoliso vuodesta 1864 Johanna Emilia Westerlund. Dahlström tuli ylioppilaaksi 1857 ja valmistui opettajakandidaatiksi 1859. Hän toimi Oulun yläalkeiskoulun matematiikan kollegana 1861–1874 ja Oulun reaalikoulun, sittemmin suomalaisen klassillisen lyseon, matematiikan ja luonnonhistorian kollegana 1874–1890 ja samalla koulun rehtorina sekä Oulun kansakoulujen tarkastajana 1879–1890. Dahlström oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1889 ja porvarissäädyssä Oulun edustaja valtiopäivillä 1894. Oulun Wiikko-Sanomia -lehteä Dahlström toimitti 1874–1876.
Knut Håkanson

Knut Håkanson (4. marraskuuta 1887 Kinna – 13. joulukuuta 1929 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkikriitikko.
Elämä ja ura

Håkanson varttui Tukholmassa ja kiinnostui jo lapsena kansanmusiikista. Hän omaksui pianon lisäksi instrumenteikseen avainviulun ja alttoviulun. Hän teki varhaisesta saakka paljon transkriptioita ruotsalaisesta kansanmusiikista. Valmistuttuaan toisen asteen oppilaitoksesta Östermalmissa vuonna 1906 Håkanson suoritti filosofian ja kielten opinnot Uppsalan yliopistossa. Samanaikaisesti hän opiskeli harmoniaa Aron Bergensonin, sävellystä Johan Lindegrenin ja pianonsoittoa Knut Bäckin johdolla. Myöhemmin hän sai sävellysopetusta myös Johan Lindegreniltä. Håkanson asui vuosien ajan Rydboholmissa. Hän oli kehittämässä muusikkona ja kapellimestarina musiikkipiirejä Boråsiin. Lisäksi Håkanson työskenteli musiikin teorian opettajana. Vuodesta 1928 hän työskenteli musiikkikriitikkona Göteborgs Handels- och Sjöfartstidningissä. Hän oli jo tätä ennen työskennellyt musiikkikriitikkona Helsingborgs-Postenissa.
Säveltäjänä Håkanson teki läpimurtonsa vuonna 1923 neliosaisella teoksellaan Svensk svit (op. 18), jonka hän sävelsi kontrapunktaalisessa tyylissä viululle, alttoviululle ja sellolle. Sen tulkitsi Sven Kjellströmin jousikvartetti (Kjellströmkvartetten) jousitriona. Teosta esitettiin paitsi lukuisissa Ruotsin kaupungeissa, myös ympäri Eurooppaa ja Australiassa. Håkanson kärsi huomattavasti 1920-luvun talouskriisistä. Lisäksi hänen vaimonsa Omon jätti hänet säveltäjä Ture Rangströmin hyväksi ja hän sairastui vaikeaan munuaissairauteen. Håkanson kuitenkin jatkoi säveltämistä joulukuuhun 1929 saakka ja kuoli tuon kuukauden 13. päivänä. Hänet haudattiin Kinnaan, jossa hän oli syntynyt.
Musiikki ja kirjoitukset

Håkanson on perinteisesti katsottu kansallisromantikoksi, mutta hänen tyylinsä on myös katsottu ilmentävän uusasiallisuuden tyyliä musiikissa. Håkanson oli säveltäjänä modernismin vastainen ja tavoitteli kansalliseen luonteeseen sopivaa musiikkia. Hän olikin kiinnostunut kansanmusiikista. Hänen tuotantonsa joukossa on lukuisia orkesteriteoksia, kaksi jousikvartettoa, viulusonaatti, pianosävellyksiä, yksinlauluja ja kuoroteoksia (kuten Brusala ja Skåne, op. 33).
Håkansonin suosimia tulkitsijoita hänen omille teoksilleen olivat Sven Kjellströmin jousikvartetti ja laulaja Kirsten Flagstad. Hänen musiikkinsa esityksiä johtaneisiin kapellimestareihin kuuluivat Wilhelm Stenhammar, Armas Järnefelt ja Issay Dobrowen.
Alttoviulisti Bengt Andersson kokosi pitkään arkistoissa olleet Håkanssonin musiikkiarvostelut teokseen Tonsättare Knut Håkanson som musikrecensent i Göteborg.
Kultaruosteet

| Kultaruosteet |
| --- | --- |
 Kuusen-suopursunruostetta kuusella
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Pucciniomycetes
Lahko::  Ruostesienet Pucciniales
Heimo::  Coleosporiaceae
Suku::  Kultaruosteet  Chrysomyxa  Unger
Synonyymit
 Barclayella Dietel 
Katso myös
   Kultaruosteet Wikispeciesissä   Kultaruosteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultaruosteet (Chrysomyxa) on ruostesieniin kuuluva sienisuku. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 41 lajia.
Lajeja

Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa ja joilla on suomenkielinen nimi.
kuusenkultaruoste (Chrysomyxa abietis)
vaiveronruoste (Chrysomyxa cassandrae)
variksenmarjanruoste (Chrysomyxa empetri)
kuusen-suopursunruoste (Chrysomyxa ledi)
kuusen-talvikinruoste (Chrysomyxa pyrolae)
teerenleipäruoste (Chrysomyxa woroninii)
Kirjallisuusvuosi 1743

Kirjallisuusvuosi 1743 käsittelee vuoden 1743 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Benjamin Franklin perusti American Philosophical Society -seuran Philadelphiaan.
Julkaisuja

Eliza Haywood – Memoirs of an Unfortunate Young Nobleman
Henry Fielding – The Life of Jonathan Wild the Great
Stanisław Leszczyński – Głos wolny wolność ubezpieczający (Puolan yhteiskunnan uudistusta vaativa julistus)
Ludovico Antonio Muratori – Antiquitates italicae mediaevi
Voltaire – La Mort de César (näytelmä)
Krishna Jwala Devkota

| Krishna Jwala Devkota> कृष्णज्वाला देवकोटा.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:     Nepal
Ammatti:  toimittaja
Krishna Jwala Devkota (nepaliksi कृष्णज्वाला देवकोटा) on nepalilainen toimittaja, joka työskentelee tällä hetkellä kansallisen sanomalehden Naya Patrika päätoimittajana.
Käännös suomeksi
Koli (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Koli voi tarkoittaa seuraavia:
Koli, vaara Pohjois-Karjalassa Suomessa
Kolin kansallispuisto
Kolin kylä, kylä Lieksassa lähellä Kolin vaaraa
Villa Koli, huvila Espoon Matinkylässä
kolit, pääasiassa läntisessä Intiassa asuva etninen ihmisryhmä
koli, Intiassa ja Pakistanissa puhuttu kieli
Koli, Piirpauken musiikkialbumi
M/S Koli III (nyk. M/S BlueWhite Eagle), Suomen pisin järviristeily- ja reittiliikennealus
S/S Koli, suomalainen vuonna 1902 rakennettu matkustajahöyrylaiva
kolibakteeri, bakteeri
Koli, suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Aleksi Koli (s. 1997), YouTube-videoiden tekijä
Antti Koli, valokuvaaja ja tietokirjailija
Arvi Koli (1918–2010), poliisi ja tietokirjailija
Lauri Koli (1929–2022), biologi ja tietokirjailija
Mari Koli, yritysjohtaja
Markku Koli (s. 1953), kenraaliluutnantti
Paavo Koli (1921–1969), sosiologi, Tampereen yliopiston rehtori, Mannerheim-ristin ritari
Sakari Koli (1800–1865), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Sanni Koli (s. 2000), salibandyn pelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Koli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kirjallisuusvuosi 1747

Kirjallisuusvuosi 1747 käsittelee vuoden 1747 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Pehr Kalm aloitti Amerikan mantereelle suuntautuneen tutkimusretken, joka kesti lokakuusta 1747 kesään 1751.
Ranskalaiset matemaatikot Jean d’Alembert ja Alexis Clairaut yrittivät toisistaan riippumatta kehittää kolmen kappaleen probleemalle yleisemmän ratkaisun käyttämällä differentiaaliyhtälöitä, joiden ratkaisuina saatiin yhä tarkempia liki­arvoja. He jättivät ensimmäiset kilpailevat analyysinsä asiasta Ranskan tiedeakatemialle vuonna 1747.
Julkaisuja

Samuel Johnson – Dictionnaire de la langue anglaise
Johan Christoffer Holmberg – Sions sånger (Siionin virsien luonnos)
Carl von Linné – Fauna Svecica
Carl von Linné – Fauna Zeylonica
Julien Offray de La Mettrie – L'Homme Machine (filosofiaa)
Mirabeau vanhempi – Testament Politique
Ludovico Antonio Muratori – Delle regolate devozione delli cristiani
Samuel Richardson – Clarissa Harlowe (romaani)
Kultaruusu

| Kultaruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Laji::  xanthina
Kaksiosainen nimi
 Rosa xanthina  Lindl. 
Katso myös
   Kultaruusu Wikispeciesissä   Kultaruusu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kultaruusu (Rosa xanthina) on ruusujen sukuun kuuluva kasvilaji, jota tavataan lähinnä itäisessä Aasiassa, kuten Mongoliassa, Kiinassa ja Korean niemimaalla.. Kultaruusun pensas kasvaa noin 3,6-metriseksi, ja sen kukat ovat kirkkaan keltaisia, ja noin 3,8 senttimetriä leveitä. Sen jokaisella lehdellä on noin 7–13 lehdykkää. Kultaruusu kasvaa aukeilla paikoilla, kuten rinteillä ja huonolaatuisessa maastossa. Se kukkii huhti–toukokuussa.
Aiheesta muualla

UniProt: Taxonomy - (Rosa xanthina) (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rosa xanthina (englanniksi)
Flora of China: Rosa xanthina (englanniksi)
Kotamäki (Korpilahti)

| Kotamäki |
| --- | --- |
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Korpilahti
Kaupunginosa nro:  84
Osa-alueet:  Kokkomäki, Tissolanmäki, Vesitorninmäki
Kotamäki on Jyväskylän 84. kaupunginosa entisen Korpilahden kunnan alueella. Se on osa Korpilahden kirkonkylää ja sijaitsee Kirkonmäen pohjoispuolella, valtatien 9 luoteispuolella. Kaupunginosa koostuu Kotamäen, Tissolanmäen, Vesitorninmäen ja Kokkomäen asuinalueista.
Klassikaraadio

| Klassikaraadio |
| --- | --- |
 KlaRa Klassika - hommikust õhtuni
Perustettu:  1. huhtikuuta 1995
Kuuluvuus: valtakunnallinen (Viro), internet
Tallinna: 106,6 MHz
Läänemaa: 106,3 MHz
Saarenmaa: 107,0 MHz
Hiidenmaa: 94,9 MHz
Länsi-Virumaa: 104,5 MHz
Raplamaa: 89,1 MHz
Järvamaa: 107,6 MHz
Pärnumaa: 107,3 MHz
Tartumaa: 90,3 MHz
Võrumaa: 105,7 MHz
Mediatiedot 
Omistaja:  Eesti Rahvusringhääling
Kuulijamäärä:  94 000 / viikko
klassikaraadio.err.ee
Klassikaraadio (myös KlaRa) on Viron yleisradion ympärivuorokautinen klassiseen musiikkiin keskittyvä radiokanava. Se perustettiin keväällä 1995 ja nykyään sitä voi kuunnella myös internetin välityksellä. Musiikin lisäksi kanavalla esitetään uutislähetyksiä, kulttuuriohjelmia sekä konsertteja. Kanavalla oli vuonna 2018 viikoittain keskimäärin 94 000 kuuntelijaa.
Aiheesta muualla

Klassikaraadion kotisivut (viroksi)
Kirkkojärvi (Kisko)

| Kirkkojärvi |
| --- | --- |
 Näkymä eteläpään Aurinkorannasta.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Salo 
Koordinaatit:  60°13′53″N, 23°25′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kiskonjoki 
Järvinumero:  24.021.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  26,5 m  
Rantaviiva:  32,905 km  
Pinta-ala:  7,18295 km²  
Tilavuus:  0,01580238 km³  
Keskisyvyys:  2,2 m  
Suurin syvyys:  9,55 m  
Valuma-alue:  565 km² 
Saaria:  10 
 fiKirkkojärvi 
Kirkkojärvi  tai myös Kiskonjärvi  on Varsinais-Suomessa Salon Kiskossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 718 hehtaaria eli 7,2 neliökilometriä. Se on 8,4 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Se sijaitsee pitkässä kalliomurroksessa olevassa painaumassa. Järven laskujoki virtaa samassa murroksessa lounaaseen päin. Järven lähiympäistö on pääasiassa alavaa ja viljeltyä maata, jota yksittäiset metsä kukkulat täplittävät. Järvi jakaantuu kahden suurimman saaren takia kolmeksi järvenseläksi, joista keskimmäistä kutsutaan Samppaanseläksi. Kapean järven kummassakin päässä on niitä jakavat niemet. Koillispäässä on kilometrin pituinen Pappilanniemi, jonka luoteispuolelle jää Uitmuksenlahti, ja lounaiskulmassa sijaitsevat kilometrin pituisina Kotaniemi ja Pitkäniemi, joiden kaakkoispuolelle jää kilometrin pituinen Aikolanlahti. Niemen luoteispuolella alkaa pitkä ja kapea järven luusua.
Järvessä on kartan mukaan 10 saarta. Kaksi suurinta saarta ovat pohjoisempana Mussalo ja etelämpänä Myllysaari. Mussalo on 700 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Saari on ollut osittain viljeltynä ja siinä on vapaa-ajan asutusta. Saaren pinta-ala on kartan mukaan noin 18 hehtaaria. Myllysaari on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on kartan mukaan lähes 8 hehtaaria. Myös Myllysaari on ollut osittain viljeltynä ja siinä on vapaa-ajan asuntoja. Myllysaaren seuralaisia ovat lounaassa Ämmäsaari ja koillisessa Kiskonholma. Mussalolla on vain Raatholma.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,016 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 9,6 metriä. Syvin kohta sijaitsee aivan rannan tuntumassa Samppannokan edustalla .
Järven rantaviivan pituus on 33 kilometriä. Yli puolet rannoista ovat peltomaata ja loput metsämaata. Järven koillispään eri puolilla sijaitsevat pienet taajamat Kiskon kirkonkylä ja Toija. Muita järven lähiympäristön kyliä tai kulmakuntia ovat luoteissivulla Mommola, Haarniittu ja Metsäkulma, ja kaakkoissivulla Haapaniemi, Liipola, Kajala ja Lapinkylä. Järven koillispäässä sijaitsee vielä Kavasto ja lounaispäässä Aijala. Järven lähiympäristössä sijaitsee lisäksi lähes kaksikymmentä maatilaa sekä tiheän kiinteän asutuksen rinnalla myös yli 100 vapaa-ajan asuntoa, joista 30 ovat saarissa. Niille johtaa tiet seututieltä 186, yhdystieltä 1840, yhdystieltä 12122 ja 12123. Haapaniemellä erän mäen huipulla on Haapamäen linnanrauniot  1500-luvulta.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Järvi on biotyypiltään matala humusjärvi, jonka ekologinen tila on enää välttävä. Sen vedenlaatua tarkkailaa säännöllisesti kesäisin Pappilannokan, Mussalon ja Kajalan mittauspisteistä käsin. Järven levätilannetta seurataan myös säännöllisesti. Pitkällä aikavälillä ovat sekä veden fosforipitoisuudet että sen typpipitoisuudet kohonneet huomattavasti. Veden sisältämän planktonin a-klorofyllipitoisuudet ovat suuret, mikä viittaa voimakkaaseen rehevöitymiseen. Tämä on aiheuttanut järven päällysvedessä happipitoisuuden ylikylläisyyttä, mutta samaan aikaan on alusvedessä ravinteista ja eliötoiminnasta johtuvaa hapettomuutta. Järveä luonnehditaankin reheväksi tai erittäin reheväksi järveksi.
Luontoarvoja > Luonnonsuojelu

Toijassa on Pappilanniemen nokka suojeltua metsämaata. Myös Lapinkylän Aikonlahden pohjukassa on suojeltu suoalue.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 24) Kirkkojärven alueella (24.02), jonka Kirkkojärven lähialueeseen (24.021) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 26,5 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään muilta valuma-alueilta. Luoteesta laskee Metolanjoki järven lounaispäähän ja se tuo Metolanjoen valuma-alueen vedet. Kaakosta päin laskee järven keskivaiheilla sen kaakkoisrantaan lyhyt Myllyoja, joka tuo Iso-Kiskon ja sen valuma-alueen vesiä. Uitmuksenlahteen laskeva Kurkelanjoki tuo syhteellisen suuren valuma-alueen vesi. Sen varrella sijaitsevat muun muassa Enäjärvi, Nummijärvi, Kurkelanjärvi, Aneriojärvi ja Varesjärvi. Edellisen lähelle laskee Mommolanjoki, jolla on myös laaja valuma-alue. Sen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Omenojärvi, Hirsijärvi ja Ylisjärvi.
Kirkkojärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Kavastonjärvi (16 hehtaaria), joka laskee koillispään kaakkoiseen lahteen. Toinen on  Mäkijärvi (5 hehtaaria), joka laskee Kavastonjärveen korkealta kallioylängöltä.
Järven laskujoki on Kiskonjoki, joka on padottu viiden kilometrin päässä alavirtaan päin Koskessa. Joki mutkittelee laajojen peltojen keskellä ja siihen yhtyy vielä Perniönjoki ennen sen laskua Itämeren Suomenlahteen Krailanselällä.
Aiheesta muualla

Verkkosivut: Kiskon Kirkkojärven hoitoyhdistys ry (Arkistoitu – Internet Archive)