stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fjodor Aleksejev

| Fjodor Aleksejev |
| --- | --- |
 Fjodor Aleksejev. Maalaus: Mihail Rebenjov 1820.
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1753–1755 Pietari, Venäjä
Kuollut: 23. marraskuuta 1824 Pietari, Venäjä
Kansalaisuus:  Venäjä
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  maisemamaalaus
Fjodor Jakovlevitš Aleksejev (ven. Фёдор Я́ковлевич Алексе́ев; noin 1753–1755 Pietari – 23. marraskuuta (J: 11. marraskuuta) 1824 Pietari[lähde? ]) oli varhainen venäläinen maisemamaalari. Aleksejev osaltaan vaikutti siihen, että maisemamaalauksesta tuli itsenäinen oppiaine Pietarin taideakatemiassa.
Aleksejev opiskeli Pietarin taideakatemiassa 1766–1773 ja siirtyi sitten vuosiksi 1773–1777 Venetsiaan suorittamaan jatko-opintoja teatterilavastuksessa ja koristemaalauksessa. Hän oppi käyttämään työskentelyssään 1700-luvun tavanomaisia tekniikoita, kuten camera obscuraa, ja hänen töissään on vaikutteita venetsialaisten Antonio Canaletton ja Bernardo Bellotton ideoista muun muassa valon, tunnelman ja ilman kuvaamisesta.
Opintojensa jälkeen Aleksejev asui vuosina 1810–1811 Moskovassa ja kuvasi kaupunkia teoksissaan. Hän tallensi näkymiä Moskovasta maisematöissään ennen Napoleonin hyökkäystä kaupunkiin, ja siksi hänen töitään on käytetty myös historiallisina dokumentteina.
Teoksia

Palatsirannan näkymä Pietari-Paavalin linnoituksesta, 1794
Pietarin kaupunkinäkymä Nevajoen rannalta, 1795
Näköala Pörssin ja Amiraliteetin suuntaan Pietari-Paavalin linnoituksesta, 1810
Kremlin katedraaliaukio Moskovassa
Punainen tori Moskovassa, 1810
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fjodor Aleksejev Wikimedia Commonsissa
Läikkyy

| ”Läikkyy” Arttu Lindeman |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 20. kesäkuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen
 Tyylilaji: rap, dance
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: Sony
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 1.
Arttu Lindemanin muut singlet
|   | ”Läikkyy” 2016 | ”Faijas” 2016 |
Läikkyy on rap-artistin ja videobloggaajan Arttu Lindemanin ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu kappale. Se julkaistiin 20. kesäkuuta 2016. Aiemmin hän on tehnyt omakustanteita. Kappaletta on syytetty Diplon ”Earthquake” -kappaleen kopioksi, Lindeman kielsi asian.
Lindeman on sanonut kappaleen kertovan hänen ja hänen parhaan kaverinsa Jaakko Parkkalin "baarielämästä”. ”Läikkyy” oli viikot 27–29 Suomen virallisella singlelistalla sijalla yksi.
Kappaleen videossa esiintyy Arttu Lindemanin lisäksi myös Jaakko Parkkali. Laulussa laulaa myös Tiina Vainikainen, joka on kappaleen säveltäjä ja sanoittaja yhdessä Arttu Lindemanin, Henri Lanzin, Kalle Mäkipellon, Olli-Matti Kalliosaaren ja Simo Pirhosen kanssa. Kappaleen ovat tuottaneet MGI ja Kashwell.
Fiona Apple

| Fiona Apple |
| --- | --- |
 Fiona Apple elokuussa 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Fiona Apple McAfee-Maggart
Syntynyt: 13. syyskuuta 1977 (ikä 47) Manhattan, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  taidepop, singer-songwriter music (käännä suomeksi), Progressiivinen pop, chamber pop (käännä suomeksi), jazz pop (käännä suomeksi) ja vaihtoehtorock 
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Columbia Records ja Epic Records 
Palkinnot
 Parhaan naisartistin rock-esityksen Grammy 1998: ”Criminal” 
Aiheesta muualla
www.fiona-apple.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Fiona Apple McAfee-Maggart (s. 13. syyskuuta 1977, Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen esikoisalbuminsa Tidal julkaistiin vuonna 1996 ja When the Pawn... vuonna 1999. Kolmannen albuminsa Extraordinary Machine Apple julkaisi vuonna 2005, neljännen The Idler Wheel... vuonna 2012 ja pitkän tauon jälkeen Fetch the Bolt Cutters -albumin vuonna 2020.
Apple palkittiin Grammy-palkinnolla vuonna 1998, kun hänen ”Criminal”-kappaleensa nimettiin parhaaksi naisartistin rock-esitykseksi. Voittonsa lisäksi Apple on ollut ehdolla seitsemän kertaa vuoteen 2020 mennessä.
Ura

Apple julkaisi debyyttialbuminsa Tidal vuonna 1996. Sitä myytiin Yhdysvalloissa lähes kolme miljoonaa kappaletta, eli kolminkertaisen platinalevyn verran. Applen toinen albumi When the Pawn... julkaistiin vuonna 1999. Applen kolmas albumi Extraordinary Machine valmistui 2003 ja julkaistiin 2005. Siltä levisi Internetiin useita kappaleita MP3-muodossa ennen virallista julkaisua. Kappaleiden levittyä P2P-verkkoihin fanit järjestivät Free Fiona -kampanjan Sony Music Entertainmentia vastaan, että se kiirehtisi albumin virallisessa julkaisussa. Extraordinary Machine nousi Yhdysvalloissa Applen tähän astimilloin? korkeimmalle saavuttamalle listasijalle 7. Se oli myös ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi parhaana pop-albumina.
Apple julkaisi viidennen studioalbuminsa Fetch the Bolt Cutters 17. huhtikuuta 2020 melkein kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Albumi sai kriitikoilta erittäin hyvän vastaanoton: Metacritic-sivustolla albumin keskimääräinen arvosana oli julkaisupäivänä harvinaisesti täysi sata ja esimerkiksi Pitchfork antoi sille parhaan arvosanan ensimmäistä kertaa vuosikymmeneen. Albumia kehuivat myös muun muassa Rolling Stone, Time, The Guardian ja The Independent.
Diskografia > Studioalbumit

Tidal  (1996)
When the Pawn... (1999)
Extraordinary Machine (2005)
The Idler Wheel... (2012)
Fetch the Bolt Cutters (2020)
Aiheesta muualla

Fiona Applen virallinen kotisivu
Fiona Apple Myspacessa (englanniksi)
Ptolemaios III

Ptolemaios III vanhaan kolikkoon kuvattuna
Ptolemaios III Euergetes (m.kreik. Πτολεμαῖος Εὐεργέτης, Ptolemaĩos Euergétēs, 246–222 eaa.) oli Egyptin faarao vuosina 246–222 eaa. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios II ja Arsinoë II. Ptolemaioksesta tuli faarao kun hänen isänsä kuoli vuonna 246 eaa. Hän menin naimisiin Kyrenen Bereniken kanssa noin vuonna 244 eaa. ja sai tämän kanssa pojan, Ptolemaios IV:n, ja tyttären, Arsinoë III:n.
Ptolemaios aloitti sodan seleukidien valtakuntaa vastaan sen jälkeen kun hänen siskonsa Berenike murhattiin. Berenike oli ollut naimisissa Antiokhos II:n kanssa, mutta tämä oli eronnut hänestä Ptolemaios II:n kuoltua.
Ptolemaios lahjoitti Ateenaan niin kutsutun Ptolemaioksen gymnasionin, joka oli kaupungin merkittävimpiä kouluja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ptolemaios III Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Ptolemaios II | Faarao Ptolemaiosten hallitsijasuku | Seuraaja: Ptolemaios IV |
Galátsin metroasema

| Galátsi> Γαλάτσι |
| --- | --- |
 Galátsin metroaseman rakennuspaikka.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 4
Sijainti:  38°0′46″N, 23°45′11″E
Paikkakunta:  Galátsi, Keski-Ateena, Attika, Kreikka
Galátsin metroasema (kreik. Γαλάτσι eli Σταθμός Γαλάτσι, Stathmós Galátsi) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Galátsin kaupungissa Ateenan pohjoispuolella.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Galátsin kunnantalo ja Pyhän Glykerian (Agía Glykería) kirkko. Seuraava asema koilliseen on Álsos Veḯkou ja lounaaseen Elikónos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galátsin metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Läjämustesieni

| Läjämustesieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Varjomustesienet Parasola
Laji::  schroeteri
Kaksiosainen nimi
 Parasola schroeteri  (P. Karst.) Redhead, Vilgalys & Hopple 2001 
Katso myös
   Läjämustesieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Läjämustesieni (Parasola schroeteri) on Pohjoismaissa tavattava mustesienilaji, joka mielletään erityisesti kalkinvaatijaksi eli sitä tavataan yleisimmin kalkkipitoisessa maastossa. Se voi kasvaa niittytyyppisissä maisemissa ja viihtyy erityisesti lannassa. Itiöemä on pieni, noin sentin korkuinen, ja sitäkin kapeampi. Lakki on aluksi valkea, kellertävän tai punaruskein laikuin keskeltä. Itiöstö on selvästi irtotyvinen eikä muutu mustemaiseksi. Vaalea liereä jalka saattaa vaihdella pituudeltaan kolmesta kahdeksaan senttimetriin, mutta sen paksuus on vain noin millimetrin luokkaa. Laji on puutteellisesti tunnettu uhanalaisuudeltaan (DD). Lajin on alun perin kuvannut tieteelle suomalainen sienitieteilijä Petter Karsten.
Galåbodarna

Galåbodarna
Galåbodarna (myös Västra Galåbodarna) on karjamaja- ja laidunalue Oviksfjäll-joen yläjuoksulla Jämtlandissa, Ruotsissa. Galå on lainattu Oviksfjällistä tulevan ja Börtnanin kylän alapuolella Ljunganiin laskevan Galån-joen nimestä. Ruotsinkielinen sana Bodarna on sanan bod määräinen monikko, ja se viittaa karjamajoihin tai karjamaja-asutukseen, joka voi koostua jopa 30 mökistä. Nykyään Galåbodarna koostuu kolmesta vuoristolaitumesta, joilla on yhteensä 21 hyvin säilynyttä karjamajaa. Jämtlannin lääninhallitus (Länsstyrelsen Jämtland) on luokitellut Galåbodarnan kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi.
10 km alavirtaan Galån-joen lähellä on pienempi Östra Galåbodarna -niminen alppilaidunalue.
Galåbodarnan alppiniityt sijaitsevat aivan Börtnanista Persåseniin johtavan Fäbodvägenin ja Arådaleniin ja Gleniin johtavan tien risteyksessä. Vuoristomajat rakennettiin 1700-, 1800- ja 1900-luvuilla Ovikenin ja Myssjön maanviljelijöiden toimesta, jotka laidunsivat lehmiään vuoristoniityillä kesäkuukausina. Vuoristolaitumia viljeltiin 1980-luvulle asti. Vuoristolaidunten läheisyyteen on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla useita loma-asuntoja, jotka ovat ympäröivien kylien asukkaiden yksityisomistuksessa. Vuodesta 2004 lähtien Galå Fjällgårdin tunturilaitumen läheisyyteen on rakennettu useita hirsisiä mökkejä, jotka perustuvat perinteiseen mökkimuotoiluun. Vuodesta 2006 lähtien retkeilijät ja matkailijat ovat voineet yöpyä täällä.
Vuorilaitumelta on hyvä näköala läheiselle Oviksfjällille, jonne pääsee melko nopeasti 15 km:n pituista tietä Arådaleniin. Vuoristolaitumet sijaitsevat keskellä alkuperäisiä taigakuusimetsiä ja laajoja nummia. Muutaman kilometrin päässä pohjoiseen sijaitsee Arådalenin luonnonsuojelualue, joka on osittain osa Euroopan laajuista Natura 2000 -verkostoa. Täällä suojellaan lajirikkaita soita, alkuperäistä taigakuusimetsää ja viereistä tunturikoivumetsää. Täällä asuvat muun muassa ilves, ahma ja ruskeakarhu, jotka jakavat elinympäristönsä hirvien, porojen, metsäkauriin, metsäkauriin ja maakotkien kanssa.
Maisema on erityisen houkutteleva luonnon ystäville, retkeilijöille, sienestäjille ja marjastajille, ja talvella se on maastohiihtoalue. Ei kaukana vuoristolaitumilta kulkee Jämt-Norgevägen, historiallinen pyhiinvaellusreitti Ruotsin Pohjanlahden Selångerista Norjan Trondheimiin.
Aiheesta muualla

Västra Galåbodarna Myssjö-Ovikens Hembygdsförening
Fiona May

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Fiona May |  Fiona May |  Fiona May |  |
Maa:   Italia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | pituushyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | pituushyppy |  |
|  Pronssia | Ateena 1997 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1997 | pituushyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 1998 | pituushyppy |  |
|  Pronssia | Helsinki 1994 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Valencia 1998 | pituushyppy |  |
Fiona May (s. 12. joulukuuta 1969, Slough, Englanti) on Isoa-Britanniaa ja Italiaa edustanut pituushypyn olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Fiona May voitti synnyinmaataan Isoa-Britanniaa edustaen juniorien sarjassa pituushypyn Euroopan mestaruuden 1987 ja maailmanmestaruuden 1988. Ensiesiintyminen aikuisten arvokisoissa Soulin 1988 olympialaisissa toi tulokseksi kuudennen sijan.
May avioitui seiväshyppääjä Gianni Iapichinon kanssa ja edusti Italiaa vuodesta 1994. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa – pronssia – May saavutti Helsingin EM-kisoissa 1994. Tuon kisan viisi parasta hyppääjää olivat vaihtaneet jossain vaiheessa kansalaisuuttaan – yksi Saksan jälleenyhdistymisen ja yksi Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena sekä kolme muutettuaan toiseen maahan. Göteborgin MM-kisoissa 1995 May hyppäsi finaalin ensimmäisellä kierroksella tuloksen 693, jota kukaan muu kilpailija ei pystynyt ylittämään. Voittotuloksen 698 May hyppäsi viimeisellä kierroksella 4,3 m/s:n myötätuulessa.
Atlantan 1996 olympialaisissa May sai hopeaa hypättyään 702 ja hävittyään Nigerian Chioma Ajunwalle 10 cm. Kaksissa seuraavissa MM-kisoissa May sai pronssia ja hopeaa ja Budapestin EM-kisoissa 1998 hopeaa. Sydneyssä 2000 hän sai jälleen olympiahopeaa 7 cm Saksan Heike Drechslerille hävinneenä.
Toisen ulkoratojen maailmanmestaruutensa May sai Edmontonissa 2001. Hänen kauden paras tuloksensa ennen kisoja oli vain 679, mutta karsinnassa hän hyppäsi 680 ja finaalin kolmella ensimmäisellä kierroksella 686 myötätuulessa, 697 tilastokelpoisessa tuulessa ja 702 2,6 m/s:n myötätuulessa. Viimeksi mainittu säilyi voittotuloksena, kun Venäjän Tatjana Kotova hyppäsi parhaallaan 701.
Vuonna 2002 May vietti äitiyslomaa. Hän palasi vuosiksi 2003–2005 vielä kilpakentille, mutta paras saavutus oli yhdeksäs sija Pariisin MM-kisoissa 2003.
Sisäratojen maailmanmestaruuden May voitti Pariisissa 1997.
Kolmiloikassa May kilpaili ensimmäisen kerran 1998 ja hyppäsi heti Italian halliennätyksen 14,56. Ulkoradoilla hän hyppäsi ennätyksekseen 14,65, joka silloin oli Italian ennätys.
Saavutukset

Olympiakisoissa
Kuudes Soulissa 1988
Karsiutui Barcelonassa 1992
Hopeaa Atlantassa 1996
Hopeaa Sydneyssä 2000
Karsiutui Ateenassa 2004
MM-kisoissa
Karsiutui Tokiossa 1991
Karsiutui Stuttgartissa 1993
Kultaa Göteborgissa 1995
Pronssia Ateenassa 1997
Hopeaa Sevillassa 1999
Kultaa Edmontonissa 2001
Yhdeksäs Pariisissa 2003
Karsiutui Helsingissä 2005
EM-kisoissa
Seitsemäs Splitissä 1990
Pronssia Helsingissä 1994
Hopeaa Budapestissa 1998
MM-hallikisoissa
Kultaa Pariisissa 1997
Neljäs Lissabonissa 2001
Kuudes Budapestissa 2004
EM-hallikisoissa
Kultaa Valenciassa 1998
Henkilökohtaiset ennätykset

Pituushyppy 711 (1998)
Kolmiloikka 14,65 (1998)
Korkeushyppy 172 (1983)
100 metrin juoksu 11,94 (1997)
200 metrin juoksu 25,4 (1989)
Aiheesta muualla

Fiona May Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Naisten pituushypyn maailmanmestarit
Fjodor Bondartšuk

Fjodor Sergejevitš Bondartšuk (ven. Фёдор Сергеевич Бондарчук, s. 9. toukokuuta 1964 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuvaohjaaja. Hänen ohjaamansa elokuva 9. komppania on suomalais-venäläistä yhteistuotantoa. Obitajemyi ostrov (”Asuttu saari”) perustuu Arkadi ja Boris Strugatskin kirjoittamaan teokseen.
Hänen isänsä on elokuvaohjaaja Sergei Bondartšuk.
Kirjallisuutta

Hiltunen, Taneli: ”Sergei ja Fjodor Bondartšuk: Sotadraamaa kahdessa polvessa”. Filmihullu 2/2019.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fjodor Bondartšuk Elonetissä.
Fjodor Bondartšuk Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luhtatädyke

| Luhtatädyke |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Tädykkeet Veronica
Laji::  scutellata
Kaksiosainen nimi
 Veronica scutellata  L. 
Katso myös
   Luhtatädyke Wikispeciesissä   Luhtatädyke Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Luhtatädyke (Veronica scutellata) on monivuotinen tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi.
Lajikuvaus

Luhtatädyke on 10–50 senttimetriä korkea kohenevavartinen kasvi. Sen vastakkaiset lehdet ovat tasasoukkia, korvakkeettomia ja ruodittomia. Kukat sijaitsevat harsuissa ja veltoissa hankatertuissa. Ne ovat 5–6 mm leveitä ja vaaleanpunaisia tai -sinisiä.
Levinneisyys

Luhtatädykettä kasvaa koko Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa sitä kasvaa koko maassa ja se on yleinen Etelä-Lappiin asti.
Elinympäristö

Luhtatädyke kasvaa monenlaisilla vetisillä kasvupaikoilla, esimerkiksi rannoilla, ojissa, lätäköissä ja märillä pelloilla. Kasvi kasvaa märällä maalla tai matalassa vedessä.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Luhtatädyke (Veronica scutellata)
Veronica scutellata - luhtatädyke Pohjolan kasvien pauloissa.
Galátista

| Galátista Γαλάτιστα |
| --- | --- |
 Galátistan kaupunkia.
 Galátista
 Koordinaatit: 40°28′5″N, 23°16′51″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Chalkidikí
Kunta:  Polýgyros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  1301020101
Väkiluku (2011):  2 537
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.galatista.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Galátista (kreik. Γαλάτιστα) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Polýgyroksen kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 537 (vuonna 2011).
Galátistan Pyhän Anastasia myrkytyksestä vapauttajan luostari (Moní Agías Anastasías Farmakolytrías).
Galátistan pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan keskiosissa linnuntietä noin 17 kilometriä luoteeseen alueyksikön ja kunnan keskuksesta Polýgyroksen kaupungista ja noin 34 kilometriä kaakkoon Thessalonikin keskustasta. Antiikin aikana sen paikalla tai lähellä sijaitsi Anthemuksen kaupunki. Nykyinen asutus nimettiin sen mukaan vuonna 1928 nimelle Anthemoús (kath.kreik. Ανθεμούς, kreik. Ανθεμούντας, Anthemoúntas), mutta nimi Galátista palautettiin vuonna 1936.
Galátista muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαλατίστης, Dimotikí Koinótita Galatístis), johon kuuluvat varsinaisen Galátistan kaupungin lisäksi kylät Agía Anastasía, Kiourktsóglou ja Prinochóri sekä Pyhän Anastasia myrkytyksestä vapauttajan luostari (Moní Agías Anastasías Farmakolytrías). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 837.
Aiemmin kaupunki kuului Anthemoúntaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Polýgyroksen kunnan Anthemoúntaksen kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galátista Wikimedia Commonsissa
Galatista.gr. Kaupungin verkkosivusto. (kreikaksi)
Luft-Fahrzeug-Gesellschaft

Roland C.II
Luft-Fahrzeug-Gesellschaft (LFG) oli saksalainen lentokoneiden valmistaja ensimmäisessä maailmansodassa. Se tunnetaan parhaiten Roland-koneistaan, joista tunnetuimmat olivat 
Roland C.II ja Roland C.IV. Yhtiö valmisti myös joitakin ilmalaivoja.
LFG aloitti toimintansa 1908 ilmalaivojen valmistajana. Ensimmäinen rakennushanke oli ilmalaiva, jonka suunnitteli August von Parseval. Se otettiin käyttöön 1910 nimellä PL.II. Neljä muuta ilmalaivaa valmistettiin aikavälillä 1910–1918.
Franz Schneider liittyi yritykseen ja alkoi suunnitella koneita käyttäen nimeä Roland.
Ensimmäinen onnistunut lentokone oli Roland C.II -tiedustelukone.
Roland C.II:sta kehitettiin hävittäjä, josta käytettiin nimeä Roland D.I. Kone havaittiin kuitenkin sopimattomaksi hävittäjätehtäviin, koska koneesta ei nähnyt tarpeeksi hyvin suoraan eteenpäin. Puute korjattiin Roland D.II:ssa, mutta se jäi Albatros D.I:sen varjoon.
Sodan jälkeen lentokoneiden valmistus Saksassa kiellettiin ja yhtiö rupesi valmistamaan ilmalaivoja ja pelastusveneitä. Yhtiö lopetti toimintansa 1933.
Fotometria

Fotometria on optiikan osa-alue, jossa tutkitaan valonlähteisiin ja niiden valaisemiin pintoihin liittyviä suureita. Fotometria pyrkii ottamaan huomioon ihmissilmän vaihtelevan herkkyyden erilaisille valon aallonpituuksille. Fotometria eroaa radiometriasta, missä puolestaan mitataan sähkömagneettisen säteilyn energiaa absoluuttisesti.
Fotometriset suureet

Fotometriassa tarvitaan useita eri suureita mittaamaan sekä valonlähteen että valaistuksen kohteen ominaisuuksia.
Valovirta, Φ – yksikkö luumen, lm (= cd·sr)
Valomäärä, Q
Valovoima, I – yksikkö kandela, cd (= lm/sr)
Luminanssi, L – yksikkö kandelaa neliömetriä kohti, cd/m²
Valaistusvoimakkuus, E – yksikkö luksi, lx (=lm/m²)
Valotus, H
Valotehokkuus – yksikkö luumenia wattia kohti, lm/W
Aiheesta muualla

Hyperphysics Photometry Concepts
Merkinnän syy: Fotometriset ilmiöt. Historia.
Lufengosaurus

| Lufengosaurus |
| --- | --- |

 Varhaisjurakausi Hettange-vaihe / Sinemurum-vaihe  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  †Sauropodomorpha
Osalahko::  †Prosauropodit Prosauropoda
Heimo::  †Massospondylidae
Suku::  †Lufengosaurus  Young, 1941
Synonyymit
 Tawasaurus Young, 1982   ?Gyposaurus Broom, 1911 
Lajit
 †L. huenei Young, 1941 (tyyppilaji)  †L. magnus? Young, 1947 
Katso myös
   Lufengosaurus Wikispeciesissä   Lufengosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lufengosaurus (nimen merkitys: ”Lufengin lisko”) on sukupuuttoon kuollut prosauropodeihin kuuluva dinosaurussuku, joka eli varhaisjurakauden Hettange- tai Sinemurum-vaiheella nykyisen Kiinan lounaisosissa. Suku voidaan jakaa kahteen lajiin, jotka eroavat toisistaan pääasiassa kokonsa perusteella. Suurempi laji Lufengosaurus magnus oli noin kolmanneksen Lufengosaurus hueneita kookkaampi, ja tukevampi luustoltaan. Joidenkin tutkijoiden mukaan L. magnus ei eroa L. hueneista tarpeeksi, että sitä voitaisiin pitää erillisenä lajina, vaan he pitävät sitä saman lajin suurikokoisempana yksilönä.
L. huenei (vaaleanvihreällä) ja L. magnus (tummanvihreällä) kokovertailussa.
Lufengosaurus kasvoi arviolta 9 metriä pitkäksi ja 1,7 tonnin painoiseksi. Se oli pienipäinen kasvinsyöjädinosaurus, jonka leuoissa oli monta hammasta etäällä toisistaan. Lufengosauruksen kaula oli pidempi kuin prosauropodeilla yleensä. Eläin liikkui kahdella raajalla, ja sen takaraajat olivat eturaajoja pidemmät ja tukevammat.[lähde? ] Lufengosauruksella oli pitkät sormet ja isot peukalonkynnet. Peukalonkynnet toimivat puolustusaseena petoja vastaan, mutta lisäksi niillä saattoi tarttua puiden oksiin.[lähde? ]
Ensimmäiset Lufengosauruksen fossiilit löydettiin vuonna 1941 Lufengin altaasta Yunnanin maakunnasta Kiinasta. Lufengosaurus oli ensimmäinen Kiinassa koottu ja esille laitettu dinosaurus. Lisäksi se oli Kiinassa vuonna 1958 ensimmäinen dinosaurus, joka esiintyi postimerkissä.[lähde? ] Nykyään Lufengosauruksesta tunnetaan yli 30 eri-ikäistä yksilöä, joiden perusteella koko eläin on pystytty rekonstruoimaan. Lufengosauruksen uskottiin aiemmin olevan sukua joko Plateosaurukselle tai Yunnanosaurukselle, mutta nykyään se luokitellaan Massospondylidae-heimoon.