Yusuf al-Qaradawi
Näkemykset

Al-Qaradawi kannatti toisessa intifadassa palestiinalaisten tekemiä itsemurhapommituksia. Toisen intifadan aikana hän laati useita fatwoja, joissa vaadittiin jihadia Israelia vastaan. Al-Qaradawi piti kaikkia aikuisia juutalaisia Palestiinassa miehittäjinä ja taistelijoina. Vuonna 2004 hän piti BBC:n Newsnight-ohjelmassa palestiinalaisten tekemiä itsemurhapommituksia marttyyrikuolemina. Al-Qaradawi puolusti myös Irakin vastarintaa, joka alkoi reaktiona Yhdysvaltain hyökkäykseen vuonna 2003. Nämä kannat tekivät hänestä länsimaissa pahamaineisen. Al-Qaradawi tuomitsi voimakkaasti syyskuun 11. päivän iskut ja kannusti Yhdysvaltain armeijaan kuuluneita muslimeja palvelemaan Afganistanissa. Kannustuksensa Afganistanissa palvelemiseen hän perui myöhemmin. Itsemurhapommitusten puolustamisesta Palestiinassa hän luopui myöhemmin vedoten muuttuneisiin olosuhteisiin. Al-Qaradawi tuomitsi Al-Qaidan ja Isis-järjestön. Hän piti itsemurhapommituksia sallittuina sellaisissa maissa, jotka hänen mukaansa olivat miehitettyjä. Hän ei ollut ainoa tätä näkemystä edustanut merkittävä uskonoppinut, mutta esimerkiksi Al-Azharin suurimaami ja Saudi-Arabian suurmufti vastustivat al-Qaradawin mielipidettä. Al-Qaradawi piti joissain tilanteissa itsemurhapommituksia ainoana tapana puolustautumiseen hyökkäyksiltä.
Al-Qaradawi hylkäsi osittain Koraanin ja hadithien kirjaimellisen tulkinnan toteamalla ne tiettyyn ajankohtaan ja paikkaan sidotuiksi. Hän kiinnitti ennemmin huomion kirjoitusten taustalla olleisiin ajatuksiin soveltaen niitä moderneihin olosuhteisiin. Myös monet islamin reformistit ovat käyttäneet tätä ijtihadiksi kutsuttua järkeilyä muodostaen kuitenkin al-Qaradawista poiketen islamista liberaaleja tulkintoja. Al-Qaradawi esimerkiksi piti hijabia pakollisena naisille vedoten Koraanin suoraan määräykseen. Naisen asemaan islamissa perehtynyt Nikki Keddie kiisti näkemyksen perustumisen Koraaniin ja katsoi al-Qaradawin käsityksen perustuvan myöhempään tulkintaan. Al-Qaradawi kritisoi ankarasti Turkin, Ranskan ja Tunisian pyrkimyksiä rajoittaa hijabiin pukeutumista yleisillä paikoilla.
Al-Qaradawi piti islamia yhteensopivana demokratian kanssa. Hänen mukaansa muslimien velvollisuus oli osallistua politiikkaan. Hän näki tämän koskevan myös länsimaissa asuvia muslimeja. Al-Qaradawi näki politiikassa oleellisena "hyveiden edistämisen ja paheiden torjumisen". Hän oli fiqh al-aqalliyyat -lainsäädäntötulkinnan edelläkävijä. Ajattelu koski islamin lain tulkintaa vähemmistöasemassa ei-muslimimaissa asuvien muslimien osalta. Al-Qaradawi käytti taysir-käsitettä esittäessään, että shariaa tulisi "heikkouden" vuoksi tulkita länsimaissa asuvia muslimeita kohtaan lempeästi. Al-Qaradawi hyväksyi islamiin kääntyneiden eurooppalaisten naisten pysymisen naimisissa ei-islaminuskoisten miesten kanssa. Lisäksi hän salli eurooppalaisille muslimeille asuntolainat. Nämä näkemykset ovat perinteisten sharian tulkintojen vastaisia, mutta al-Qaradawi kannatti tilannesidonnaista tulkintaa, sillä se mahdollisti uskonoppineiden vaikutusvallan osittaisen säilymisen. Lain tulkinnoissa joustaminen oli al-Qaradawin näkökulmasta parempi vaihtoehto kuin muslimien vetäytyminen tai eristäytyminen länsimaisissa yhteiskunnissa. Al-Qaradawi kannatti tällaista perinteisistä tulkinnoista poikkeamista vain niissä tilanteissa, joissa koki islamilaisen yhteisön yleisen edun sitä vaativan. Vuonna 2007 al-Qaradawi totesi islamin voittavan Euroopan ilman fyysistä taistelua. Hänen mukaansa Eurooppaa kurjistivat materialismi ja "promiskuiteetin filosofia". Al-Qaradawin mukaan Euroopan tuli herätä ja löytää tilastaan ulospääsytie, joka hänen mukaansa voisi olla vain islam. Saudi-Arabia, Egypti, Arabiemiraatit ja Bahrain suhtautuivat al-Qaradawiin terroristina. Vuonna 2019 al-Qaradawi puolusti itseään Twitterissä ja kertoi viettäneensä viimeiset 25 vuotta edistäen maltillista ajattelua ja vastustaen ekstremismiä.
Al-Qaradawi käsitteli puheissaan ja kirjoituksissaan myös ilmastonmuutoksen kaltaisia teemoja islamilaisesta näkökulmasta. Hänen kuoltuaan Arab News -lehti syytti häntä "myrkyllisen vihan ja islamilaisen ylivallan perinnön" jättämisestä. Lehden mukaan al-Qaradawin fatwat olivat naisia alentavia, minkä lisäksi häntä kritisoitiin itsemurhapommitusten oikeuttamisesta Palestiinassa ja juutalaisten kollektiivisesta tuomitsemisesta.