stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Musikhaus Thomann

Harley Benton -mandoliini, soitin on ostettu Thomannilta.
Musikhaus Thomann on saksalainen musiikkiliike, joka myy soittimia ja esitystekniikkaa sekä tarjoaa av-laitteistojen ja järjestelmien suunnittelu- ja asennuspalveluja mm. teattereille ja hotelleille.
Yritys sijaitsee Etelä-Saksassa, Burgebrachin kunnassa, Treppendorfin kylässä. Yrityksen perusti aiemmin muun muassa keikkamuusikkona työskennellyt Hans Thomann (senior) vuonna 1954. Yritys rakentui pikkuhiljaa Thomannin perheen kotitaloon, joka on edelleen yritystoiminnan keskipiste, vaikkakin yritys on sittemmin ostanut itselleen runsaasti kasvutilaa muuttaen naapuriasuntoja liiketiloiksi ja rakentaen lähialueen pelloille varastoja, toimistorakennuksen sekä logistiikkakeskuksen.
Vuodesta 1990 yrityksen johtajana ja sittemmin myös ainoana omistajana on ollut hänen vanhin poikansa, Hans Thomann jr. Yritys on viimeisen kymmenen vuoden aikana kasvanut nopeasti myynniltään Euroopan suurimmaksi musiikkiliikkeeksi. Vuonna 2004 Musikhaus Thomann valittiin Baijerin viidenkymmenen menestyksekkäimmän yrityksen joukkoon.
Musikhaus Thomannin asiakasrekisterissä on yrityksen oman ilmoituksen mukaan yli 5 850 000 asiakasta. Thomannin lähettämö laittaa matkaan joka arkipäivä yli 3 300 pakettia ympäri Eurooppaa. Yrityksessä on 960 työntekijää.
Suurin osa myynnistä tapahtuu internet-kaupan kautta. Internet-sivujen lisäksi yrityksen tärkein markkinointikanava on asiakkaille jaettava mainoslehtinen "Hot Deals", joka on ilmestynyt vuodesta 1992 asti. Tällä hetkellämilloin? Hot Dealsia julkaistaan saksaksi, englanniksi, suomeksi, ranskaksi ja espanjaksi.
Thomannilla on myös lukuisia omia tuotemerkkejä, joita he hankkivat niin kutsutuilta OEM-valmistajilta, jotka valmistavat samaa laitetta usealle eri merkille. Thomannin omiin tuotemerkkeihin lukeutuvat mm. Harley Benton, Lead Foot, Stairville, Millenium, The SSSnake, The t.Akustik, Thomann, t.Amp, The Box, t.Racks, Thon, t.Mix, T.bone ja Swissonic. Thomann myy myös muiden kitaravalmistajien tuotteita kuten Gibsonin, Fenderin, Ibanezin, B.C. Richin ja Yamahan.
Lisäksi Thomannilla on mm. Denonin laaja DJ-laitevalikoima sekä PA-laitteita, kuten QSC ja DBX.
Aiheesta muualla

Yrityksen suomenkieliset kotisivut
Japanin Grand Prix 2025

|  Japanin Grand Prix 2025  |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2025. 

Päivämäärä:  6. huhtikuuta 2025
Rata:  Suzuka International Racing Course
Sijainti:  Suzuka, Mie, Japani
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,807 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 307,471 km
Japanin Grand Prix 2025 (virallisesti Formula 1 Japanese Grand Prix 2025) on Formula 1 -kauden 2025 kolmas osakilpailu, joka ajetaan 6. huhtikuuta Suzukan moottoriradalla Japanissa.
Monacon Grand Prix 2025

|  Monacon Grand Prix 2025  |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2025. 

Päivämäärä:  25. toukokuuta 2025
Rata:  Circuit de Monaco
Sijainti:  Monaco
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  3,337 km
Kilpailun pituus:  78 kierrosta, 260,286 km
Monacon Grand Prix 2025 (virallisesti Formula 1 Grand Prix de Monaco 2025) on Formula 1 -kauden 2025 kahdeksas osakilpailu, joka ajetaan 25. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa.
Miamin Grand Prix 2025

|  Miamin Grand Prix 2025  |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2025. 

Päivämäärä:  4. toukokuuta 2025
Rata:  Miami International Autodrome
Sijainti:  Miami Gardens, Florida, Yhdysvallat
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  5,412 km
Kilpailun pituus:  57 kierrosta, 308,326 km
Miamin Grand Prix 2025 (virallisesti Formula 1 Miami Grand Prix 2025) on Formula 1 -kauden 2025 kuudes osakilpailu, joka ajetaan 4. toukokuuta Miamin katuradalla Miami Gardensissa Floridassa Yhdysvalloissa.
Espero-saattueen taistelu

Esperon-saattueen taistelu oli meritaistelu toisessa maailmansodassa Välimerellä 28. kesäkuuta 1940. Taistelu oli ensimmäisiä yhteenottoja Italian laivaston ja Kuninkaallisen laivaston välillä. Taistelu käytiin Kreetalta lounaaseen olevalla merialueella. Taistelevina osastoina olivat vara-amiraali John Toveyn johtama brittiläinen 7. risteilijäviirikkö ja kapteeni Enrico Baronin johtama Italian laivaston saattue.
Osapuolet > Italia

Italia julisti sodan Englannille ja Ranskalle 10. kesäkuuta 1940. Italian sodanjohto totesi brittijoukkojen pyrkivän valtaamaan panssarijoukoin Kyrenaikan ja Tobrukin turvaamiseksi sinne tulisi toimittaa panssarintorjunta-aseita mahdollisimman pian.
Tehtävää suorittamaan määrättiin kolme nopeaa Turbine-luokan hävittäjää Espero, Zeffiro ja Ostro. Aluksiin kuormattiin kymmenen panssarintorjuntatykkiä, 120 tonnia ampumatarvikkeita sekä 162 sotilasta. Osaston komentajaksi määrättiin Esperon kapteeni Enrico Baroni.
Osapuolet > Liittoutuneet

Kuninkaallinen laivasto oli saman aikaisesti toteuttamassa operaatiota MA3, jossa suojattiin saattueita Dardanellien, Kreikan satamien ja Port Saidin välillä. Samalla suojattiin saattuetta Maltalta Aleksandriaan. Toimintaa johti vara-amiraali John Tovey lippulaivanaan risteilijä HMS Orion.
Aegean meren saattueen suojaosasto
3. risteilijäviirikkö
HMS Capetown (lippu)
HMS Caledon
hävittäjät: HMS Nubian, HMS Mohawk, HMAS Vampire, ORP Garland
Kaukosuoja
Force A - 7. risteilijäviirikkö
HMS Orion (lippu)
HMS Neptune
HMAS Sydney
HMS Liverpool
HMS Gloucester
Force B - 1. taistelulaivaviirikkö
HMS Royal Sovereign (lippu)
HMS Ramillies
Lentotukialus HMS Eagle
hävittäjät: HMS Hyperion, HMS Havock, HMS Hero, HMS Hereward, HMS Hasty, HMS Janus, HMS Juno
Force C
hävittäjät: HMS Dainty, HMS Decoy, HMS Defender, HMAS Voyager, HMS Ilex
RAF 201 Group
Short Sunderland lentoveneet
Egeanmeren saattue AS1, jossa oli seitsemän alusta, aloitti purjehduksensa 28. kesäkuuta kello 10.25 Gallipolin niemimaan kärjestä. Neljä alusta liittyi muista satamista saattueeseen. Maltalta oli tarkoitus lähteä kaksi saattuetta yksi nopea ja yksi hidas. Saattueiden lähtöä kuitenkin siirrettiin, koska 7. risteilijäviirikön ammustäydennystarve aiheutti ongelmia suojauksen järjestämisessä.
Force B lähti 28. kesäkuuta kello 12.30 Aleksandriasta. HMS Ramillies ilmoitti 29. kesäkuuta kello 12.30 ollessaan 50 mailia Gavdosista lounaaseen kahdesta räjähdyksestä puoli mailia vasemmalla puolellaan - oletettavasti torpedoja. Force B tavoitti suojattavan saattueensa 1. heinäkuuta kello 15.55 noin 200 mailia Aleksandriasta. Osasto palasi 2. heinäkuuta aamupäivällä Aleksandriaan.
Force C lähti 27. kesäkuuta kello 06.00 Aleksandriasta. Osaston tehtävänä oli sukellusveneiden torjunta. Alukset olivat kello 18.30 Kasonsalmessa, jossa havaitsivat sukellusvene Console Generale Luizzin ja upottivat sen kello 23.28 33°46′N, 27°27′E. Upotuksen jälkeen osasto kokoontui ja jatkoi matkaansa Kasonsalmen lävitse Kreetan pohjoispuolelle ja sieltä kohti Maltaa. Osasto upotti 29. kesäkuuta toisen sukellusveneen Uebi-Scebelin 35°29′N, 20°06′E. Osasto palasi 1. heinäkuuta Aleksandriaan.
Taistelun kulku

Kuninkaallisten ilmavoimien 201 Groupin Short Sunderland -lentovene L5806 ilmoitti 28. kesäkuuta kello 12.10 havainneensa kolme Italian laivaston hävittäjää 50 mailia Zakynthosista länteen.
Force A eli 7. risteilijäviirikkö, joka oli lähtenyt 27. kesäkuuta kello 11.00 merelle Aleksandriasta, oli noin 60 mailia Kreetasta lounaaseen. Kurssi vaihdettiin pohjoisemmaksi vastustajan tavoittamiseksi, mutta kello 17.30 Short Sunderland L5803:lta ilmoitti vihollisen hävittäjien purjehtivan kohti etelää. Vihollisen paikaksi ilmoitettiin 35 mailia länteen HMS Orionista. 7. risteilijäviirikkö muutti kello 17.35 kurssinsa 220 asteeseen ja nosti nopeuden 25 solmuun. Viirikkö asettui riviin ja jakautui kahteen osastoon, joiden väli oli 5 mailia.
HMS Liverpool ilmoitti kello 18.30 ollessaan 60 mailia lounaaseen Matapanin niemimaasta näkevänsä italialaiset suunnassa 235° HMS Orionista. HMS Liverpool avasi tulen kolme minuuttia myöhemmin. HMS Orion, HMAS Sydney ja HMS Neptune lisäsivät vauhtia ja muuttivat suuntaa päästäkseen lähemmäs. HMS Orion havaitsi italialaiset kello 18.54 ja avasi tulen viisi minuuttia myöhemmin 18000 jaardin matkalta.
Kaikki 7. risteilijäviirikön alukset olivat nyt taistelussa ja italialaiset vastasivat tuleen. Italialaiset keskittivät tulensa HMS Liverpooliin, HMS Gloucesteriin ja HMS Orioniin. HMS Neptune ilmoitti kello 19.05 italialaisten laukaisseen torpedoja, jolloin risteilijät suorittivat väistön palaten kurssille kolme minuuttia myöhemmin.
Etäisyys supistui 14 000 jaardiin, jolloin etäisyyttä lisättiin. Samalla havaittiin Esperoon osuneen. Seuraavan kurssin muutoksen seurauksena etäisyys supistui, jolloin havaittiin Esperon pysähtyneen ja olevan uppoamassa.
HMS Liverpool ilmoitti kello 20.06 kranaatteja olevan jäljellä ainoastaan 40 tykkiä kohden. Nyt vara-amiraali John Tovey keskeytti taistelun. Ammuskulutus oli ollut taistelussa erittäin suuri.
HMAS Sydney sai käskyn upottaa ja pelastaa eloonjääneet. Espero upposi lopulta kello 20.40 ja alukselta pelastettiin 47 miehistönjäsentä, joista monet olivat haavoittuneita.
Zeffiro ja Ostro poistuivat lounaaseen paikalta täyttä vauhtia ja saapuivat Benghaziin 29. kesäkuuta.
Risteilijät käyttivät noin 5 000 laukausta upottaessaan Esperon reilun kahden tunnin taistelun aikana. Italialaisten ampumista laukauksista yksi 4,7-tuumainen osui HMS Liverpooliin aiheuttaen lieviä vaurioita.
Lopputulos

Risteilijät kuluttivat niin paljon ampumatarvikkeita, että Maltalle menevät saattueet piti keskeyttää pariksi viikoksi, jotta ammustäydennys saatiin suoritettua. Aleksandriassa oli varastoituna ainoastaan 800 6 tuuman kranaattia ja lähin paikka täydennykselle oli Durban, jonne oli matkaa 6 000 mailia. Varastoissa olleet 800 riittivät täydentämään risteilijöiden ammusvarastoista vain puolet.
HMAS Sydney pelasti 47 Esperosta pelastunutta italialaista merestä ja kuusi muuta pelasti italialainen sukellusvene myöhemmin. Zeffiro ja Ostro saapuivat Bengasiin seuraavana päivänä, jolloin kaksikolmannesta materiaalista saatiin Tobrukin puolustajille.
Taistelun kulku
Taistelu La Plata -joen suulla

Taktinen kaavio La Plata joen suun taistelusta
Taistelu La Plata -joen suulla oli yksi toisessa maailmansodassa käydyistä Saksan ja liittoutuneiden välisistä meritaisteluista. Se käytiin 13. joulukuuta 1939 La Plata -joen suulla lähellä Uruguayn ja Argentiinan rannikkoa saksalaisen taskutaistelulaiva Admiral Graf Speen ja brittiläisten risteilijöiden HMS Exeterin, HMS Ajaxin ja uusiseelantilaisen HMNZS Achillesin välillä.
Ennen taistelua

Admiral Graf Spee lähti jo puolitoista viikkoa ennen sodan alkua (21. elokuuta 1939) Wilhelmshavenista kohti Etelä-Atlanttia. Se sai 27. syyskuuta käskyn ryhtyä toimiin Liittoutuneiden kauppamerenkulkua vastaan, mutta suoria yhteenottoja Liittoutuneiden laivaston kanssa tuli välttää. Admiral Graf Spee kävi 77 päivää kestäneellä sotaristeilyllään Intian valtamerellä asti upottaen yhdeksän kauppa-alusta, joiden kantavuus oli yhteensä 50 000 tonnia ja kaappasi lisäksi kaksi alusta. Aluksen kommodori Hans Langsdorff päätti lähteä 24. marraskuuta paluumatkalle Wilhelmshaveniin.
Taistelu

Taistelu alkoi kello 6.18 Admiral Graf Speen törmätessä brittiläisiin sotalaivoihin viimeisellä tuhoamisretkellään ennen paluutaan Saksaan. Taistelussa Admiral Graf Spee moukaroi HMS Exeterin lähes toimintakyvyttömäksi, joten HMS Exeter irtautui taistelusta kello 7.15. HMS Ajax ja HMNZS Achilles jatkoivat taistelua koettaen päästä lähemmäs Admiral Graf Speetä, jotta niiden tykit olisivat tehonnet paremmin. HMS Ajax ja HMNZS Achilles irtautuivat taistelusta kello 7.40 kun puolet HMS Ajaxin tykeistä oli toimintakyvyttömiä ja se oli käyttänyt kolme neljäsosaa ammuksistaan.
Loppunäytös

Admiral Graf Spee purjehti taistelun jälkeen Montevideoon, sillä laivan kapteeni Hans Langsdorff oli vakuuttunut, ettei Admiral Graf Spee selviäisi talvisesta matkasta Saksaan ilman korjauksia. Uruguayn viranomaiset antoivat Admiral Graf Speen viipyä Montevideossa ainoastaan kolme vuorokautta. Tämä aika ei ollut riittävä laivan tarvitsemiin korjauksiin.
Merellä odotti aluksi vain kevyet risteilijät HMS Ajax ja HMNZS Achilles. Niiden avuksi paikalle tuli raskas risteilijä HMS Cumberland. Lisäksi britit olivat levittäneet varman tiedon taistelulaiva HMS Renownin ja lentotukialus HMS Ark Royalin tulosta Montevideon ulkopuolelle. Tilanteen vaikuttaessa toivottomalta Langsdorff päätti upottaa laivansa, vaikka hänen olisi ollut mahdollista purjehtia Argentiinan pääkaupunkiin Buenos Airesiin.
Lupa Admiral Graf Speen upottamiselle saatiin Saksasta 16. joulukuuta, sillä haluttiin välttää modernin sotalaivan joutuminen brittien käsiin. Admiral Graf Spee räjäytettiin sataman suulla 17. joulukuuta. Langsdorff teki itsemurhan 20. joulukuuta keisarillisen Saksan lippuun kääriytyneenä.
Graf Speellä oli tukialus Altmark, jonka tehtävänä oli koota upotettavien vihollislaivastojen henkiin jääneet kannelleen. Siellä oli 13. joulukuuta 1939 taistelun aikana 299 vangittua brittimerimiestä. Altmark jäi taistelussa sivuun ja livahti brittien huomaamatta Jøssingfjordiin Norjaan. Pääministeri Churchill sai tiedustelutietoja asiasta, ja britit vaativat Norjalta sotilaiden vapauttamista. Saksa taas vaati niiden luovuttamista Saksalle. Asia ratkesi, kun britit tekivät 16. helmikuuta 1940 laivalle sotilaallisen iskun ja vapauttivat vangit.
Espanjan Grand Prix 2025

|  Espanjan Grand Prix 2025  |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2025. 

Päivämäärä:  1. kesäkuuta 2025
Rata:  Circuit de Barcelona-Catalunya
Sijainti:  Barcelona, Espanja
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,657 km
Kilpailun pituus:  66 kierrosta, 307,236 km
Espanjan Grand Prix 2025 (virallisesti Formula 1 Gran Premio de España 2025) on Formula 1 -kauden 2025 yhdeksäs osakilpailu, joka ajetaan 1. kesäkuuta Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa.
Italian hyökkäys Brittiläiseen Somalimaahan

Italian hyökkäys Brittiläiseen Somalimaahan (ital. conquista italiana della Somalia britannica) oli Italian ja Brittiläisen kansainyhteisön tukeman Yhdistyneen kuningaskunnan välinen sotatoimi Afrikan sarven alueella toisessa maailmansodassa. Tapahtumat alkoivat 3. elokuuta 1940 Italian Itä-Afrikan joukkojen hyökätessä brittien hallitsemaan Britannian Itä-Afrikkaan. Taistelut päättyivät brittien vetäydyttyä alueelta Adeniin pari viikkoa myöhemmin.
Taustaa

Italian julistettua sodan liittoutuneille 10. kesäkuuta 1940 Italian asevoimat eivät olleet valmistautuneet pitkiin sotatoimiin Pohjois- ja Itä-Afrikassa. Tämän seurauksena Benito Mussolini määräsi ainoastaan valtaamaan määrättyjä alueita Egyptin, Sudanin ja Brittiläisen Itä-Afrikan raja-alueilta. Kesäkuun lopulla Italian Itä-Afrikan varakuningas ja kuvernööri Aostan herttua Amedeo esitteli Italian sodanjohdolle (ital. Comando Supremo) suunnitelmansa hyökätä Brittiläiseen Somalimaahan. Italian kuningas Viktor Emanuel III ja Mussolini hyväksyivät suunnitelman ja se tuli aloittaa elokuun alussa joukkojen ollessa valmiit.
Osapuolet

Italian joukkojen itäisen sektorin komentajana oli elokuussa 1940 kenraaliluutnantti Guglielmo Nasi. Hänellä oli alaisuudessaan viisi prikaatia, joissa oli kaksikymmentäkolme paikallisista asukkaista koottua siirtokuntapataljoonaa sekä niiden lisäksi kolme mustapaitapataljoonaa ja paikallisia heimojoukkoja. Italialaisilla oli käytössään panssariajoneuvoja, tykistöä sekä lentojoukkoja. Yhteensä joukoissa oli sotilaita noin 24 000.
Italian julistaessa sodan Somalimaan brittijoukkojen komentajaksi määrättiin Somalimaan kamelijoukkojen komentaja (engl. Somaliland Camel Corps) everstiluutnantti Arthur Reginald Chater. Elokuun alussa prikaatikenraaliksi ylennetty Chater johti noin 4 000 miehen asevoimia, johon kuuluivat Somalimaan kamelijoukot, Kuninkaana Afrikan kiväärirykmentin (engl. King's African Rifles) II Njassamaan pataljoona, Pohjois-Rhodesian rykmentin I pataljoona, Punjabin 15. rykmentin III pataljoona sekä I Itä-Afrikan kevyt kenttätykistöpatteri, jolla oli neljä 3,7 tuuman haupitsia. Adenista saapui 7. elokuuta vahvennuksena Punjabin 2. rykmentin I pataljoona ja vuorokautta myöhemmin Black Watch -rykmentin II pataljoona. Brittijoukoilta puuttuivat tykistö, panssaroidut ajoneuvot sekä panssarintorjunta-aseet.
Suunnitelma

Noin 80 kilometrin päässä rannikosta ja sitä seuraten oli vaikeakulkuinen vuoristo, jonka läpäisi kolme solaa Brittiläisen Somalimaan pääkaupunkiin Berberaan. Suorin reitti kulki Hargeisan kautta suurimman solan läpi. Italian joukot hyökkäsivät kolmena osastona pitkin solia. Läntisin osasto eteni kohti Zeilan rannikkokaupunkia lähellä Ranskan Somalimaan rajaa, keskimmäinen osasto kohti Hargeisaa ja Adadlekia ja itäinen osasto kohti Odweinaa ja Buraota. Läntisen osaston tuli sulkea Ranskan Somalimaan raja ja sitten lähettää joukkonsa kohti itää. Keskimmäisen tuli muodostaa tukikohta Hargeisaan ja sitten pääosin jatkaa hyökkäystä Mirgon solaan kautta Berberaan. Itäisen osaston tuli edetä Odweinaan ja siten suojata keskimmäisen osaston sivusta sekä valmistautua tarvittaessa tukemaan keskustan hyökkäystä.
Hyökkäys

Italian joukot ylittivät rajan Italian Itä-Afrikan (ital. Africa Orientale Italiana) ja Brittiläisen Somalimaan välisen rajan varhain aamulla 3. elokuuta 1940. Kenraaliluutnantti Bertoldin joukot valtasivat 5. elokuuta Zeilan, mikä esti avun saamisen Ranskan Somalimaasta. Joukot jatkoivat rannikko pitkin vallaten Bulharin.
Kenraaliluutnantti Carlo De Simonen johtama keskimmäinen osasto kohtasi brittiläiset kamelijoukot Hargeisassa, mutta panssarivaunujen tukemana italialaiset valtasivat kaupungin 5. elokuuta mennessä. Seuraavat kaksi päivää italialaiset järjestivät joukkojensa huoltoa ennen hyökkäyksen jatkamista Karrimin solan läpi pitkin Tug Argania.
Prikaatinkenraali Bertellon johtama itäinen osasto, joka koostui lähinnä järjestäytymättömistä paikallisjoukoista, saavutti 6. elokuuta Odeweinan jatkaen etenemistä kohti Adadlea. Chater jakoi kamelijoukot pieniksi partioiksi, joiden tehtävänä oli seurata italialaisten etenemistä sekä mahdollisuuksiensa mukaan häiritä etenemistä. Saman aikaisesti muut joukot vetäytyivät Tug Arganiin.
Hyökkäys > Tug Arganin taistelu

Ensimmäinen brittien puolustustaistelu Tug Arganissa päättyi tappioon.
Hyökkäys > Joukkojen evakuointi Berberasta

Myöhemmin britit vetäytyivät Berberaan ja evakuoivat joukkonsa HMAS Hobartille, joka kuljetti sotilaita ja siviilejä Adeniin. Italialaiset valtasivat Berberan 19. elokuuta vallaten koko Brittiläisen Somalimaan, joka liitettiin osaksi Italian kuningaskuntaa. Berberan satamaa käytettiin tukikohtana Italian laivaston sukellusveneille Punaisenmerenlaivueessa.
Seuraukset

Myöhempinä kuukausina Mussolini määräsi Italian joukot hyökkäämään Brittiläisestä Somalimaasta Sudaniin Karoraan, Gallabatiin, Kurmakiin ja Kassalaan sekä brittien hallitsemille alueille Keniaan Moyalen ja Bunan ympäriltä. Brittiläinen Somalimaa pysyi Italian miehittämänä kuuden kuukauden ajan, kunnes brittiläiset ja intialaiset joukot hyökkäsivät Berberaan 16. maaliskuuta 1941 operaatio Appearancessa, jonka seurauksena britit valtasivat Brittiläisen Somalimaan takaisin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Italian conquest of British Somaliland
Käännös suomeksi
Qatarin Grand Prix 2025

|  Qatarin Grand Prix 2025  |
| --- | --- |
 23. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2025. 

Päivämäärä:  30. marraskuuta 2025
Rata:  Lusail International Circuit
Sijainti:  Al-Dayyan, Qatar
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,419 km
Kilpailun pituus:  57 kierrosta, 308,611 km
Qatarin Grand Prix 2025 (virallisesti Formula 1 Qatar Airways Qatar Grand Prix 2025) on Formula 1 -kauden 2025 23. osakilpailu, joka ajetaan 30. marraskuuta Lusail International Circuitin moottoriradalla Qatarissa.
Heikki Koskinen (yritysjohtaja)

Heikki Juhani Koskinen (s. 1950) on suomalainen toimitusjohtaja. Hänet nimitettiin elektroniikkayritys Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1985. Sen jälkeen Koskinen on toiminut johtajana teknologiayritys Nokiassa eri tehtävissä.
Singaporen Grand Prix 2025

|  Singaporen Grand Prix 2025  |
| --- | --- |
 18. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2025. 

Päivämäärä:  5. lokakuuta 2025
Rata:  Marina Bay Street Circuit
Sijainti:  Marina Bay, Singapore
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  4,940 km
Kilpailun pituus:  62 kierrosta, 306,143 km
Singaporen Grand Prix 2025 (virallisesti Formula 1 Singapore Airlines Singapore Grand Prix 2025) on Formula 1 -kauden 2025 18. osakilpailu, joka ajetaan 5. lokakuuta Marina Bayn katuradalla Singaporessa.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät erikois- ja päätösjaksoista

Tämä on luettelo televisiosarjan Salatut elämät kausien päätösjaksoista ja muista erikoisjaksoista.
Kausien päätösjaksot > 1999

4. kesäkuuta 1999, osa 90: Markus kuulee lopultakin totuuden Akista

Hanna ilmoittaa haluavansa eron Jukasta. Hanna pakkaa jo tavaroitaan, kunnes Aleksi pyytää häntä jäämään. Hanna ja Aleksi suutelevat. Voitto yrittää erilaisten lahjojen avulla saada Elinaa takaisin itselleen tullen kuitenkin torjutuksi. Kesken Taalasmaiden ruokailun Barbaarissa, Voitto tulee jälleen paikalle. Ulla käskee Voiton häipyä, mutta mies käskee Ullan olla puuttumatta asiaan tai hän toteuttaa uhkauksensa kertoa totuuden Sepolle Ullan ja hänen salasuhteesta. Ulla päättää kertoa suhteesta itse, minkä seurauksena Seppo saa sydänkohtauksen. Jenni löytää Akin lompakosta erilaisia käyntikortteja, joissa on melkein kaikki mahdolliset ammatit. Myöhemmin kellarissa asiasta kuullut Markus tenttaa Akia ja saa tämän tunnustamaan Tyynen murhan.
Kausien päätösjaksot > 1999–2000

2. toukokuuta 2000, osa 260: Laura haluaa jättää vanhan taakseen

Jenni kertoo Petrille lähtevänsä Tonin luo Frankfurtiin. Katja näkee Akin saapuvan potilaaksi Lapinlahden sairaalaan. Markus ja Laura syövät yhdessä illallista ja päätyvät suutelemaan kiihkeästi. Hanna kertoo Aleksille olevansa raskaana.
Kausien päätösjaksot > 2000–2001

14. toukokuuta 2001, osa 440: Ismolle esitellään vävyehdokas

Lääkäri kertoo, ettei Markuksen luuydin olekaan sopiva tämän isälle, Eerikille. Markus kuitenkin kertoo, että on vielä yksi vaihtoehto: Eerikillä on toinenkin lapsi. Miia saa huimauskohtauksen ja pyörtyy Teemun käsivarsille. Sauli tapaa ensi kertaa isänsä, Tomin. Kalle esittelee Ismolle poikaystävänsä, Kuisman. Jukka kuulee vahingossa, kun Aleksi lepertelee Sofialle, ja tajuaa tämän olevan Sofian isä.
Kausien päätösjaksot > 2001–2002

3. toukokuuta 2002, osa 610: Keskeytynyt häävalssi

Markus ja Elina menevät naimisiin. Markus menettää häissään tajuntansa otettuaan liikaa epäpuhdasta amfetamiinia. Katja löytää Karin ja Lauran muhinoimasta hääpaikalta. Hän palaa järkyttyneenä kotiin, josta hän löytää vankilasta vapautununeen Jennin ja tämän pienen vauvan.
Kausien päätösjaksot > 2002–2003

16. toukokuuta 2003, osa 775: Sielunveli aiheuttaa Jennille järkytyksen

Jaana sytyttää Ismon talon palamaan vakuutusrahojen toivossa samaan aikaan, kun Elina työntää Camillan alas rappusista. Toni Veijalainen palaa Pihlajakadulle. Jukka kertoo Aleksille todellisen syyn, miksi autolla pahasti kolaroinut Hanna oli lähtenyt Kempeleeseen: Hanna oli aikeissa jättää Aleksin.