stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tutkintapyyntö

Tutkintapyyntö on käsite ja esitutkintaprosessin vireillepanotoimi, jota käytetään joissakin yhteyksissä rikosilmoitus-käsitteen sijasta. Tutkintapyynnöllä ja rikosilmoituksella ei ole poliisin kannalta mitään eroa. Tutkintapyynnön saatuaan poliisi arvioi ensin, onko syytä epäillä rikosta, ja jos on, aloitetaan asiassa esitutkinta. Syytä epäillä -kynnys on matalin rikosprosessin tuntemista toimenpidekynnyksistä. Kyseessä on eräänlainen tutkinnalle saatava aikalisä, jota käytetään hyvin vakavissa rikoksissa.
Laki ei tunne käsitteitä tutkintapyyntö tai rikosilmoitus, vaan poliisille voi tehdä ainoastaan ilmoituksen mahdollisesta rikoksesta. Ilmoituksen pohjalta poliisi kirjaa sen rikosilmoituksena eli niin sanottuna R-ilmoituksena, jos on syytä epäillä rikoksen tapahtuneen. Jos selvää syytä epäillä ei ole, poliisi kirjaa ilmoituksen sekailmoituksena eli niin sanottuna S-ilmoituksena.
Oikeuskäytännössä on katsottu, että mikäli poliisille annetut tiedot ovat perättömiä, tutkintapyyntö voi tulla kunnianloukkauksena arvioitavaksi, mikäli tietojen antajalla ei ole ollut perusteita pitää antamiaan tietoja paikkansapitävinä.
Esko Tammilehto

Esko Tammilehto (s. 1. huhtikuuta 1958 Kemi) on suomalainen jääpallovalmentaja ja entinen jääpalloilija. Hän valmensi Suomen jääpallomaajoukkuetta vuosina 1999–2004. Vuonna 2004 Suomi voitti Tammilehdon valmennuksessa toistaiseksi ainoan maailmanmestaruutensa.
Ura > Pelaajana

Tammilehto edusti pelaajaurallaan kasvattajaseuransa Veitsiluodon Vastuksen lisäksi Jyväskylän Seudun Palloseuraa, Botniaa sekä ruotsalaista Selånger SK Bandya. Maajoukkueessa Tammilehto pelasi 121 A-maaottelua. Vuoden jääpalloilijaksi hänet valittiin vuonna 1986.
Tammilehto on myös pelannut jalkapalloa. Hän pelasi muun muassa JyP-77:n joukkueessa I divisioonaa kaudella 1982. Lisäksi hän on edustanut Kemin Palloseuraa.
Ura > Valmentajana

Valmentajana Tammilehdon suurin saavutus on Suomen ensimmäinen maailmanmestaruus vuonna 2004. Suomen Valmentajat ry palkitsi hänet tuolloin vuoden joukkuevalmentajana.
Lisäksi Tammilehto on voittanut kaksi SM-kultaa Warkauden Pallo -35:n valmentajana. Vuoden jääpallovalmentajaksi hänet on valittu neljästi.
Saavutukset > Pelaajana

MM-hopeaa 1987, 1989
MM-pronssia 1979, 1981, 1983, 1985, 1991
SM-kultaa 1992 (Botnia)
SM-hopeaa 1990 (Botnia), 1991 (Botnia)
SM-pronssia 1976 (Vastus), 1980 (Vastus)
Vuoden pelaaja 1986
Saavutukset > Valmentajana

MM-kultaa 2004
MM-pronssia 2001
SM-kultaa 1993 (WP-35), 1994 (WP-35)
SM-pronssi: 2017 (JPS)
Vuoden jääpallovalmentaja 1993, 1994, 2002, 2004
Vuoden joukkuevalmentaja 2004
Yksityiselämä

Jyväskylässä asuva Tammilehto työskenteli liikunnan sekä tietotekniikan aineopettajana. Lisäksi Tammilehto toimii juniorivalmentajana Jyväskylän Seudun Palloseurassa. Tammilehdon poika Lasse (s. 1996) bedytoi Bandyliigassa kaudella 2013-2014.
Prasonísi

Prasonísi (kreik. Πρασονήσι, myös Prassonísi, Πρασσονήσι, kath.kreik. Πρασονήσιον, Prasonísion; ”Vihreä saari” tai ”Purjosaari”) tai Prasonísia (monikko, Πρασονήσια) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Prasonísi, saari Alkyonidiensaarten saariryhmässä Korintinlahdessa
Prasonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä Kárpathoksen pohjoisrannikolla
Prasonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä Kárpathoksen itärannikolla
Prasonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Pátmosta
Prasonísi, niemeksi muuttunut saari Dodekanesian saariryhmässä Ródoksen etelärannikolla
Prasonísi, saari Gkrántesin saarilla lähellä Kreetaa
Prasonísi, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Kytheraa
Prasonísi, saari Tilevoḯdes-saarilla Jooniansaarten saariryhmässä
Prasonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Íosta
Prasonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Kímolosta
Prasonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Psaráa
Prasonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Sámosta
Prasonísi, saari lähellä Kreetaa
Porí eli Prasonísi, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Kytheraa ja Antikytheraa
Práso eli Prasonísi, saari Ekhinadeilla Jooniansaarten saariryhmässä
Prasonisáki eli Prasonísi, saari Foúrnoin saarilla Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä
Prásso eli Prasonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Ándrosta
Vryonísi eli Prasonísi, saari Mirampéllonlahdessa Kreetan rannikolla
Ydroúsa eli Prasonísi, saari Argo-Saronisten saarten saariryhmässä Attikan rannikolla
Prasonísia, pienten saarten ryhmä Kykladien saariryhmässä lähellä Mýkonosta
Prasonísia, pienten saarten ryhmä Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Oinoússesta
Operaatio Keltainen nauha

Pieni Ganderin kansainvälinen lentoasema Newfoundland ja Labradorissa, Kanada vastaanotti 39 lentokonetta, yhteensä 6 122 matkustajaa ja 473 miehistönjäsentä.
Operaatio Keltainen nauha oli Transport Canadan operaatio, joka suoritettiin syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen. Kun Yhdysvaltain ilmailuhallinto oli sulkenut Yhdysvaltain ilmatilan kaikilta siviililentokoneilta, yli 250 matkustajakonetta jouduttiin ohjaamaan Kanadan lentokentille. Suuri osa koneista oli matkustajakoneita, jotka lensivät Atlantin tai Tyynenmeren yllä kohti Yhdysvaltoja, eikä niitä polttoaineen määrän takia voinut ohjata muualle kuin Kanadan lentokentille.
Operaation aikana lähtevät lennot peruutettiin lukuun ottamatta poliisin, armeijan ja humanitääristä apua kuljettavia avustuslentoja. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Kanada sulki ilmatilansa. Kaikkiaan noin 255 Pohjois-Amerikkaan matkalla ollutta kansainvälistä lentoa ohjattiin 17:lle kentälle ympäri maata.
Tapahtumien kulku

Välittömästi New Yorkin iskujen jälkeen Kanadan liikenteestä vastaavat Transport Canada ja NAV CANADA käynnistivät hätätilatoimet.
Tapahtumien kulku > Transport Canada

Transport Canada avasi hätätilakeskuksen (SitCen) Ottawassa 09:21 ET (13:21 UTC). SitCen on alun perin suunniteltu luonnonkatastrofeja varten, kuten varautumiseen Brittiläisen Kolumbian maanjäristyksiin, ja on ollut käytössä useita kertoja ennen syyskuun terrori-iskuja. Keskusta käytettiin vuoden 1998 jäämyrskyn aikana ja samana vuonna Nova Scotian rannikolle Peggys Coven lähistölle pudonneen Swissairin lennon 111 jälkeen. SitCenin henkilöstö koostuu useista Kanadan ministeriöistä ja näiden henkilöstöstä, NAV CANADA, Department of National Defence, Royal Canadian Mounted Police (RCMP), Canadian Security Intelligence Service (CSIS), Citizenship and Immigration Canada (CIC) ja Canada Customs and Revenue Agency (CCRA).
SitCen tehtäviin kuuluu yhteydenpito kaikkiin paikallisiin viranomaisiin ja Yhdysvaltain ilmailuviranomaisiin.
Tapahtumien kulku > NAV CANADA

NAV CANADAlla on kaksi komentokeskusta, Strategic Command Centre (SCC) ja Tactical Command Centre (TCC).
SCC sijaitsi Nav Canadan pääkonttorissa Ottawassa. Sen johtajana toimi varapresidentti Andy Vasarins.
TCC oli alun perin koulutuskeskus Cornwallin kaupungissa Ontariossa. Keskuksen johtajana toimi apulais-varapresidentti Kathy Fox. Keskuksen vastuualueina olivat yhteydenpito lentoasemille ja niiden lennonjohtoon. Myöhemmin operaation ensimmäisen vaiheen päätyttyä keskus muutti samaan tilaan kuin SCC, ja niiden toiminnot yhdistettiin.
Yhdysvallat sulkee ilmatilansa

Operaatio sai virallisen alkunsa 09:45 ET (13:45 UTC), kun Yhdysvaltain ilmailuhallinto sulki ilmatilansa siviililentokoneilta terrori-iskujen johdosta.
Yhdysvallat sulkee ilmatilansa > Transport Canadan toimet

Saatuan tiedon Yhdysvaltojen ilmatilan sulkemisesta Kanadan liikenneministeri David Collenette antoi määräyksen sulkea ilmatila kaikilta lentokoneilta lukuun ottamatta poliisin, armeijan, humanitääristä apua kuljettavia lentoja sekä kansainvälisiä lentoja matkalla Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Tämä oli ensimmäinen kerta historiassa.
Tapahtumahetkellä ilmassa oli noin 500 lentokonetta matkalla Yhdysvaltoihin tai Kanadaan. Transport Canada antoi ohjeet Nav Canadalle ohjata yli puolivälissä reittiään olleet koneet kanadalaisille kentille riippuen niiden kohteesta ja jäljellä olevan polttoaineen määrästä. Kanadan ilmatilaan saapui noin kaksi konetta minuutissa.
Operaation aikana SitCenin henkilöstö keskittyi kahteen pääasiaan:
Minne saapuvat koneet ohjataan
Kuinka passintarkistus ja turvatarkastus tuhansille matkustajille suoritetaan
CIC ja CCRA siirsivät henkilöstöä muista tehtävistä helpottamaan turvatarkastuksen suorittamisessa.
Ensimmäinen lentoasema, jonne saapui koneita oli Kanadan ilmavoimien CFB Goose Bay, jonne laskeutui seitsemän lentokonetta. 14 muuta lentokenttää ympäri maata vastaanotti uudelleen ohjattuja koneita operaation kuluessa.
Yhdysvallat sulkee ilmatilansa > Atlantin lennot

Operaatio oli suuri haaste itärannikon lentokentille. Transport Canadan ohjeiden mukaan Nav Canada pyysi turvallisuusriskin vuoksi koneita välttämään suuria asutuskeskuksia ja Toronton Pearsonin kansainvälinen lentoaseman ja Montreal-Pierre Elliott Trudeaun kansainvälinen lentoaseman kenttiä. 
Suurin osa Euroopasta saapuvista lennoista ohjattiin itärannikon lentoasemille, vaikka joitain koneita laskeutuikin Torontoon ja Montrealiin.
Ganderin kansainvälinen lentoasema Newfoundland ja Labradorissa oli Atlantin yli johtavan lentoreitin ensimmäinen Pohjois-Amerikan lentoasema. Lentoasema otti vastaan kaikkiaan 39 suurta lentokonetta, joissa oli noin 6 600 matkustajaa ja miehistön jäsentä. Ganderin kokonaisväkiluku on alle 10 000 henkeä. Matkustajien majoittaminen ja ruokahuollon järjestäminen oli jätti-urakka alueen asukkaille.
Halifax Stanfieldin kansainvälinen lentoasema otti vastaan 44 lentokonetta, ja loput Atlantin ylittävistä lennoista ottivat vastaan St. John'sin kansainvälinen lentoasema, Suur-Monctonin kansainvälinen lentoasema, CFB Goose Bay sekä Stephenvillen kansainvälinen lentoasema.
Yhdysvallat sulkee ilmatilansa > Tyynenmeren lennot

Suurin osa Aasiasta Yhdysvaltoihin matkalla olleista koneista oli polttoainemäärän takia tilanteessa, jossa ainoa mahdollisuus oli laskeutua Vancouverin kansainväliselle lentoasemalle. Vancouver oli ainoa länsirannikon lentoasema, joka kykeni vastaanottamaan suuret Tyynenmeren liikenteessä käytetyt jumbojetit. Kaikkiaan Vancouveriin laskeutui 34 lentokonetta, joissa oli noin 8 500 matkustajaa.
Yhdysvallat sulkee ilmatilansa > Ilmavoimien toiminta

Operaation aikana NORADin lähettämät kanadalaiset ja yhdysvaltalaiset hävittäjäkoneet saattoivat useita matkustajakoneita.
Korean Airin Boeing 747-230B oli matkalla välilaskupaikalleen Anchorageen Alaskaan, (josta jatkoyhteys John F. Kennedyn lentoasemalle New Yorkiin), kun sen luultiin joutuneen kaappauksen uhriksi. Anchoragessa evakuoitiin useita rakennuksia varotoimena mahdollisen terrori-iskun varalta. Lentokone ohjattiin Whitehorsen lentoasemalle Yukoniin territoriossa Kanadaan.
Koneen polttoaine oli vähissä, ja miehistöllä oli teknisiä ongelmia yhteydenpidossa lennonjohtoon. Ennen laskeutumista Whitehorsen suurempia rakennuksia tyhjennettiin varotoimena. Koneen laskeuduttua Kanadan ratsupoliisi ryntäsi koneeseen ja aseilla uhaten ohjasi miehistön ulos koneesta. Myöhemmin havaittiin koko tapahtuman johtuneen vain muutamista väärinkäsityksistä ja koneen viallisesta tunnistelähettimestä.
Global TV ja National Post -sanomalehti kertoivat tapauksesta, jossa Air Chinan Pekingistä San Franciscoon matkalla ollutta Boeing 747 -konetta saattoi Vancouverin lentoasemalle kaksi yhdysvaltalaista F-15 hävittäjäkonetta. Myöhemmin ilmoitettiin syyksi kommunikointivirhe.
Yhdysvallat sulkee ilmatilansa > Matkustajat

Ennen laskeutumista useimmat kapteenit eivät kertoneet matkustajille tilannetta tai laskeutumisen todellista syytä. Kaikki lentäjät eivät edes tienneet, mitä oli tapahtunut. Global TV lainasi lentäjää: "Ollessamme ilmassa emme tienneet, mitä oli tapahtunut. Meidät ohjattiin toiselle kentälle, ja syyksi ilmoitettiin turvallisuussyyt." (engl. When we were in the air, we really didn't know what was going on. All we heard was security measures and we were diverted. That was all we knew...)
Laskeutumisen jälkeen miehistö kertoi matkustajille tapahtumien kulusta ja laskeutumisen syyn.
Joissain tapauksissa matkustajien piti odottaa tunteja ennen koneesta poistumista. Kaikki koneista poistuneet tarkastettiin, ja jokaiseen koneeseen suoritettiin turvatarkastus. Lentoasemat sulkivat kiitoteitä tehdäkseen tilaa koneille, jotka pysäköitiin suljetuille kiitoteille.
CBC uutisoi Yhdysvaltain liikenneministeri Norman Minetan kiittäneen Valkoisen talon tiedotustilaisuudessa Kanadan avusta kriisin hetkellä.lähde?
Lopulliset numerot > Tilastot

Lopulliset numerot vaihtelevat lähteestä riippuen. Transport Canadan tilastojen mukaan yli 33 000 matkustajaa ja 224 lentokonetta ohjattiin kanadalaisille kentille, NAV CANADAn mukaan 239 konetta. Kanadan pääministerin Jean Chrétienin mukaan 225–250 lentokonetta ja 30 000–45 000 matkustajaa laskeutui kanadalaisille kentille.
| Lentokenttä | Lentokentän tunnus | # Lentokoneita |
| --- | --- | --- |
| Halifaxin kansainvälinen lentoasema | YHZ | 47 |
| Ganderin kansainvälinen lentoasema | YQX | 38 |
| Vancouverin kansainvälinen lentoasema | YVR | 34 |
| St. John'sin kansainvälinen lentoasema | YYT | 21 |
| Winnipegin kansainvälinen lentoasema | YWG | 15 |
| Toronton kansainvälinen lentoasema | YYZ | 14 |
| Calgaryn kansainvälinen lentoasema | YYC | 13 |
| Suur-Monctonin kansainvälinen lentoasema | YQM | 10 |
| Montreal-Mirabelin kansainvälinen lentoasema | YMX | 10 |
| Stephenvillen kansainvälinen lentoasema | YJT | 8 |
| Kanadan ilmavoimien Goose Bay lentokenttä | YYR | 7 |
| Montréalin kansainvälinen lentoasema | YUL | 7 |
| Edmontonin kansainvälinen lentoasema | YEG | 6 |
| John C. Munro Hamiltonin kansainvälinen lentoasema | YHM | 4 |
| Erik Nielsen Whitehorsen kansainvälinen lentoasema | YXY | 3 |
| Deer Laken lentoasema | YDF | 1 |
| Yellowknifen lentoasema | YZF | 1 |
|  | Yhteensä | 239 |
Halifaxin lentoasema vastaanotti operaation aikana suurimman määrän lentokoneita, mutta koska Tyynenmen ylittävillä lennoilla käytettiin jumbojettejä, Vancouveriin saapui eniten matkustajia.
Caecilius Bassus

Quintus Caecilius Bassus oli roomalainen ritarisäätyläinen (lat. eques), joka palveli Pompeiuksen alaisuudessa Rooman sisällissodassa. Pompeiuksen koettua tappion Farsaloksessa Caecilius Bassus pakeni Syyriaan, jossa sekaantui Sextus Caesarin murhaan johtaneeseen legioonalaisten kapinaan 46 eaa. Caecilius Bassus sai puolelleen kaksi legioonaa, joiden avulla hän miehitti Apameian kaupungin, mutta hänen joukkonsa joutuivat Julius Caesarille uskollisten komentajien piirittämiksi. Caesarin kuoltua salamurhan uhrina Caecilius Bassuksen omat sotilaat ja häntä piirittäneet joukot hylkäsivät hänet ja liittyivät Gaius Cassiukseen, joka puolestaan antoi Caecilius Bassuksen mennä vahingoittumattomana.
Tetisheri

Tetisheri oli Matriarkka muinaisessa Egyptissä 17. dynastian loppuvaiheessa ja 18. dynastian alkuvaiheessa.
Perhe

Tetisheri oli Tjennan ja Nefurun tytär. Tetisherin vanhempien nimet tiedetään muumion siteistä jotka löydettiin DB320:ksi nimetystä haudasta.
Tetisheri oli naimisissa Senakhtenre Ahmosen kanssa. Tetisheri ja Ahmose saivat varmuudella kaksi lasta: Seqenenre Taon, Ahhotep I:n ja ehkä Kamosen.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tetisheri
Käännös suomeksi
Berenike IV

Berenike IV oli Egyptin kuningatar vuosina 58–55 eaa. Hän kuului Ptolemaiosten hallitsijasukuun. Berenike IV:n isä oli Ptolemaios XII Auletes ja äiti Kleopatra V Tryfaina. Hänen pikkusiskonsa tai siskopuolensa oli kuuluisa Kleopatra VII, josta tuli myöhemmin myös Egyptin kuningatar. Berenikellä oli myös muita siskoja ja veljiä, joilla saattoi kuitenkin olla eri äiti.
Bereniken isä Auletes joutui vuonna 58 eaa. maanpakoon Roomaan, minä aikana Berenike IV otti vallan itselleen. Palattuaan Roomasta kolmen vuoden kuluttua Auletes teloitutti Bereniken ja palasi itse valtaan.
Marcus Calpurnius Bibulus

Marcus Calpurnius Bibulus (kuoli 48 eaa.) oli valtiomies ja sotilas Rooman tasavallan aikana. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Julius Caesarin vastustajana ja konsulikumppanina.
Bibulus oli Cato nuoremman vävy ja optimaattien kannattaja. Hänet valittiin konsuliksi Caesarin kanssa vuonna 59 eaa. Kun Bibulus yritti vastustaa Caesarin lakiehdotuksia, kävivät ihmiset häneen käsiksi ja hänen oli paettava kotiinsa. Lopun ajan konsulikaudestaan Bibulus piileskeli kotonaan. Caesarin kannattajat vitsailivatkin, että konsuleina olivatkin oikeasti "Julius ja Caesar".
Kun Caesar oli prokonsulina Galliassa, Bibulus kannatti Pompeiusta josta oli myös tullut Caesarin vihollinen. Pompeius sai hallita yksin konsulina Publius Clodius Pulcherin murhan jälkeen. Vuonna 48 eaa. Bibulus johti Pompeiuksen laivastoa Adrianmerellä. Hän sai tuhottua Caesarin laivasto, minkä takia Caesar jäi eristetyksi Epeirokseen. Caesar oli vähällä jäädä loukkuun, mutta sai Pompeiuksen kukistettua Farsaloksen taistelussa. Bibulus kuoli vuonna 48 eaa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 2 
Kansalliset:  Tšekki  Vatikaani
Tigranes Suuri

Tigranes Suuri vanhassa kolikossa
Tigranes Suuri (arm. Տիգրան Մեծ, noin 140–55 eaa.) oli Armenian kuningaskunnan hallitsija  vuosina 95–55 eaa.

Hän oli edellisen kuninkaan poika tai veli, joka annettiin panttivangiksi Parthian kuningas Mithridates II:n hoviin. Hän aloitti valtakuntansa laajentamisen valloittamalla Sofenen Eufrat-joen itäpuolella. Sitten hän liittoutui Pontoksen kuningas Mithridates VI:n kanssa  ja nai tämän tyttären Kleopatran. He sotivat yhdessä Roomaa vastaan. Tigranes teki Atropatenen kuninkaasta vasallinsa, ja valloitti Mesopotamian pohjoisosat.
Tigraneksen ja hänen poikansa Artavazd II:n hallintokausilla Armeniasta tuli yksi hellenistisen kulttuurin keskuksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tigranes Suuri Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Decimus Junius Brutus Albinus

Decimus Junius Brutus Albinus (kuoli 43 eaa.) oli roomalainen kenraali ja eräs Julius Caesarin murhaajista.
Brutus toimi Caesarin legaattina Gallian sodan aikana, mutta Caesarin noustessa diktaattoriksi Brutus liittyi Caesarin murhaa suunnittelevien joukkoon. Caesar kuitenkin luotti Brutukseen ja hänet valittiinkin preetoriksi vuonna 44 eaa. Brutus pysytteli poissa Roomasta murhan jälkeisenä aikana. Vuonna 43 eaa. hän matkusti propreetoriksi Italian puoleiseen Galliaan, joka oli aikaisemmin määrätty hänen provinssikseen. Sieltä hän yritti paeta Makedoniaan, jossa Marcus Brutus ja Gaius Cassius Longinus, hekin Caesarin murhaajia, aikoivat vastustaa Marcus Antoniusta ja Octavianusta. Brutus kuitenkin tapettiin ennen kuin hän ehti Makedoniaan. Brutus ei koskaan pitänyt itseään sankarina, vaikka antoikin Caesarille tappavan iskun.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Faidros (epikurolainen)

Faidros (m.kreik. Φαῖδρος, lat. Phaedrus) (k. 70 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän toimi epikurolaisen koulun johtajana Ateenassa noin vuodesta 75 eaa. kuolemaansa vuonna 70 eaa. saakka.
Faidros oli Ciceron aikalainen, ja he tutustuivat Roomassa Ciceron ollessa nuori. Ciceron ollessa Ateenassa vuonna 80 eaa. he uudistivat tuttavuutensa. Tuolloin Faidros oli jo vanha, ja epikurolaisen koulun johtavia hahmoja. Faidros oli myös Atticuksen ystävä. Hänen ystäviinsä kuului myös Velleius, jonka Cicero esittelee epikurolaisten näkemysten kannattajana teoksessaan Jumalten luonteesta (De natura deorum), Cicero ylistää erityisesti Faidroksen miellyttävää käytöstä.
Cicero kirjoitti Atticukselle pyytääkseen Faidroksen tutkielmaa Jumalista (Περὶ ϑεῶν), jota hän käytti kirjoittaessaan teoksensa Jumalten luonteesta ensimmäistä kirjaa. Hän käytti sitä tutustuakseen sekä epikurolaisten että myös edeltävien filosofien ajatteluun.
Faidroksella oli poika nimeltä Lysiadas. Epikurolaisen koulun johdossa Faidrosta seurasi Patron.
Karanos (Filippos II:n poika)

Karanos (kuoli 336 eaa.) oli ehkä Makedonian kuninkaan Filippos II:n ja hänen vaimonsa Kleopatran poika sekä Aleksanteri Suuren velipuoli. Historioitsija Junianus Justinus kertoo, että Aleksanteri määräsi Karanoksen teloitettavaksi tultuaan kuninkaaksi. Karanosta ei mainita missään muussa antiikin lähteessä ja häntä pidetään yleensä fiktiivisenä.
Gelon

Gelon
Gelon (m.kreik. Γέλων, Gelōn, k. 478 eaa.) oli kreikkalaisen Sisilian tyranni vuodesta 491 eaa. hänen edeltäjänsä Hippokrateen saatua surmansa Hyblan piirityksessä. Hän oli Deinomedeen sukua ja oli toiminut Hippokrateen adjutanttina. Hänen vaimonsa oli eteläsisilialaisen Akragaan hallitsijan Theronin tytär Damarete. Hän teki sisäisiin riitoihin ajautuneesta Syrakusasta valtionsa keskuksen ja siirrätti sinne väkeä muista itäisen Sisilian kaupungeista. Syrakusasta tuli hänen aikanaan kukoistava kauppapaikka.
Samaan aikaan kun Persian kuningas Kserkses I koki häviön Salamiin taistelussa 480 eaa., Karthagon sotajoukko Hamilkar I:n johdolla hyökkäsi Syrakusan kimppuun. Gelonin johtamat sisiliankreikkalaiset voittivat huomattavasti suuremman vastustajansa Himeran taistelussa. Gelonin kuoltua hänen paikalleen tuli hänen veljensä Hieron I.
Gelon voitti nelivaljakkoajot vuoden 488 eaa. Olympian kisoissa.
Julia (Caesarin täti)

Julia (kuoli 69 eaa.) oli roomalaiseen Julius-sukuun kuuluva nainen, joka oli Julius Caesarin täti ja Gaius Mariuksen vaimo. Häntä kutsuttiin myös nimellä Julia Maria. 
Plutarkhoksen mukaan Marius meni naimisiin patriisisäätyyn kuuluvan Julian kanssa, koska hänellä ei muuten olisi ollut mahdollisuuksia päästä senaatin suosioon. Pari sai yhden lapsen Gaius Marius nuoremman. Julia selvisi Sullan hirmuvallasta vain maineensa ansiosta. Julius Caesar piti tätinsä hautajaisissa vuonna 69 eaa. kuuluisaksi tulleen hautajaispuheen.
Hieron I

Hieron I rahan kuvituksena.
Hieron I (m.kreik. Ἱέρων, Hierōn, k. 467 eaa) oli kreikkalaista Deinomedeen sukujuurta oleva sisilialaisen Gelan tyranni vuodesta 485 eaa. sekä veljensä Gelonin kuoltua vuonna 478 Syrakusan tyranni. Valtaanpääsyssä hän käytti palkkasotilaiden apua. Hieron voitti etruskien armeijan merellä Kymen edustalla vuonna 474 eaa. Voittoon perustui hänen kansansuosionsa. Hieronia on pidetty julmana hallitsijana, mutta toisaalta runoilijoiden mesenaattina hovissaan.
Hieron voitti laukkaratsastuksen vuosien 476 ja 472 eaa. ja nelivaljakkoajot vuoden 468 eaa. Olympian kisoissa.
Tammitikka

| Tammitikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Käpytikat Dendrocopos
Laji::  medius
Kaksiosainen nimi
 Dendrocopos medius  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Tammitikka Wikispeciesissä   Tammitikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
munia Dendrocopos medius
Tammitikka (Dendrocopos medius) on Keski- ja Etelä-Euroopassa elävä tikkalaji.
Koko ja ulkonäkö

Tammitikan pituus on 20–22 cm ja paino 50–85 g. Tammitikan selkäpuoli muistuttaa käpytikkaa, mutta se on hieman pienempi ja hentonokkaisempi, sen päälaki on punainen ja siltä puuttuu musta poskijuova. Sen kyljissä on tummaa viirutusta, vatsan takaosa on vaaleanpunainen. Sukupuolet ovat lähes samanvärisiä, koiraan päälaen punainen laikku vain on kirkkaamman värinen ja hieman laajempi kuin naaraan.