stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turtles – mutanttikilpikonnat
Oheistuotteet > Suomessa julkistetut DVD-julkaisut

DVD-julkaisut sisältävät jaksot, jotka on julkaistu aikaisemmin 1990-luvulla VHS-kasetteina. VHS- ja DVD-julkaisut sisälsivät alkuperäiset, leikkaamattomat jaksot sarjasta (paitsi ensimmäinen), joita ei esitetty televisiossa.
Teenage Mutant Ninja Turtles 1: How it All Began (Kuinka kaikki alkoi) (sisältää ensimmäisen tuotantokauden tiivistettynä yhdeksi pitkäksi elokuvaksi.)
Teenage Mutant Ninja Turtles 2: The Killer Pizzas (Pahojen Pizzojen Tapaus) (sisältää tarinat Pahojen pizzojen tapaus, Kärpäsen hyökkäys ja Turtles ja Silppurin juoni)
Teenage Mutant Ninja Turtles 3: Punk Frogs (Sammakkojengin Hyökkäys) (sisältää tarinat Sammakkojengin hyökkäys, Kamppailu kaupungista ja Silppuri menee liian pitkälle)
Teenage Mutant Ninja Turtles 4: The Four Musketurtles (Turtlesit Muskettisotureina) (sisältää tarinat Turtlesit muskettisotureina, Rottakingi ja Cowabunga)
Teenage Mutant Ninja Turtles 5: Attack of Big Macc (Robotin Vierailu) (sisältää tarinat Robotin vierailu, Kissanainen ja Turtles ja Neutriinot)
Teenage Mutant Ninja Turtles 6: Heroes in a Half Shell (Kaupunki Tulvan Alla) (sisältää tarinat Kaupunki tulvan alla, Silppurin uusi suunnitelma ja Me olemme parhaita)
Teenage Mutant Ninja Turtles 7: Turtles at The Earths Core (Turtlesit Maan Sisällä) (sisältää tarinat Turtlesit maan sisällä, Viides Turtles ja Särön muodonmuutos)
Oheistuotteet > Lelufiguurit

Sarjan hahmoista valmistettiin vuosien 1988–1997 aikana runsas määrä lelufiguureja, joista usein päähahmoista Leonardosta, Michelangelosta, Donatellosta ja Raphaelosta valmistettiin useita eri variaatioita. Myös Turtlesien sekä heidän vihollisten ajoneuvot päätyivät leluiksi.
Muun muassa seuraavat hahmot päätyivät lelufiguureiksi:
| --- | --- |
 Donatello  Michelangelo  Leonardo  Raphael  Tikku  April O'Neil  Silppuri  Jalkaklaanin soturi  Rocksteady  Bebop  Casey Jones  Usagi Yojimbo :  Ace Duck  Genghis Frog  Krang  Baxter Stockman  kenraali Traag Metalhead  Nahkapää  Rottakuningas  Hiirirobotti  Panda Khan  Ray Fillet  Triceraton  Wingnut
Oheistuotteet > Videopelit

Sarjan pohjalta tuotettiin yhdeksän videopeliä eri pelikoneille, kuten NESille, PC:lle, Commodore 64:lle ja Game Boylle. Osa peleistä käytti sarjassa esiintyneitä konnia ja juonia. Pelejä julkaistiin vuosien 1989–1993 aikana.
Teenage Mutant Ninja Turtles (1989)
Teenage Mutant Ninja Turtles II: The Arcade Game (1990)
Teenage Mutant Ninja Turtles: Fall of the Foot Clan (1990)
Teenage Mutant Ninja Turtles III: The Manhattan Project (1991)
Teenage Mutant Ninja Turtles II: Back from the Sewers (1991)
Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles in Time (1992)
Teenage Mutant Hero Turtles: The Hyperstone Heist (1992)
Teenage Mutant Ninja Turtles III: Radical Rescue (1993)
Teenage Mutant Ninja Turtles: Tournament Fighters (1993)
Aiheesta muualla

Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 1) (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 2) (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 3) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvassa Turtles-nelikko mietteliäänä.
Sarjan alkuperäinen logo.
Pöljä

| Pöljä |
| --- | --- |

Koordinaatit:  63°08′55″N, 027°36′15″E
Väkiluku:  1 112
Pöljä on kylä ja taajama Pohjois-Siilinjärvellä valtatie 5:n varrella, Pöljänjärven ja Pitkäjärven rannoilla.
Asutusta Pöljällä tiedetään olleen jo viisituhatta vuotta sitten (asbestikeramiikka, ennen pronssikautta). Tätä keramiikkatyyppiä löydettiin Suomesta ensimmäisenä juuri Pöljältä, siksi sitä sanotaan Pöljän tyypiksi.
Pöljällä on vuonna 1902 rakennettu rautatieseisake, jolla junat eivät enää pysähdy. Seisake on kyläyhdistyksen omistuksessa. Se mainitaan Juhani Ahon romaanissa Rautatie (1884) sekä Kalle Väänäsen romaanissa Pöljäm pysäkiltä palamupuihen siimekseen (1926).
Pöljällä on kotiseutumuseo. Pöljällä sijaitsee neljä järveä, jotka yhdistyvät toisiinsa. Pöljällä on kyläkoulu, jossa on kaikki alakoulun luokat ja esikoulu. Pöljällä on Seo-huoltoasema Viitostupa. Kyläkauppa Tiensuu on lopettanut.
Vuonna 2015 Pöljä valittiin Pohjois-Savon vuoden kyläksi.
Pöljän huoltoasema.
Kalevan kisat 2027

Kalevan kisat 2027 järjestetään Porissa.
Kisojen järjestelyistä vastaavat yhdessä Porin Yleisurheilu, Noormakun Nopsa ja Nakkilan Vire.
Aiemmin kisat on järjestetty Porissa vuosina 2015 ja 2005.
Hakuvaihe

Oulu ja Lappeenranta hakivat kisojen isännyyttä Porin lisäksi. Pori voitti kuitenkin kisapaikkaäänestyksen. Asiasta päätti Suomen Urheiluliiton (SUL) liittovaltuusto.
Madeiransimake

| Madeiransimake |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Simakkeet Anthoxanthum
Laji::  maderense
Kaksiosainen nimi
 Anthoxanthum maderense  H.Teppner 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Madeiransimake (Anthoxanthum maderense) on Makaronesiassa endeemisenä kasvava monivuotinen heinä, jota kasvaa Madeiran saaren sisäosien kallioilla. Se tulkitaan toisinaan samaksi lajiksi kuin tuoksusimake (Anthoxanthum odoratum), mutta koska madeiransimake kasvaa tuoksusimakkeen levinneisyysalueesta erillään olevalla eristyneellä alueella, on näiden kahden keskinäinen suhde vielä epäselvä.
Meri Valkama

Meri Valkama on helsinkiläinen toimittaja ja kirjailija.
Meri Valkama (o.s. Iisalo, s. 1980) on suomalainen tutkiva journalisti ja kirjailija.
Valkaman esikoisromaani Sinun, Margot (WSOY) julkaistiin syyskuussa 2021. Aiemmin hän on julkaissut tietokirjan Nuoren toimittajan eloonjäämisopas (Gummerus Kustannus 2009) yhdessä toimittaja Anni Lintulan kanssa. Vuosina 2015–2016 Valkama opiskeli Helsingin Sanomain Säätiön stipendiaattina Berliinin Freie-yliopistossa, jossa hän tutki ja teki dokumenttielokuvaa entisessä DDR:ssä työskennelleistä toimittajista.
Valkama työskenteli vasemmistoliiton puoluetoimiston politiikka- ja viestintätiimin vetäjänä 2019–2020. Sitä ennen hän toimi Helsingin Vasemmistoliiton valtuustoryhmän viestintäpäällikkönä. Aiemmin hän on työskennellyt yhteiskunnalliseen tutkivaan journalismiin erikoistuneena toimittajana. Valkama on kirjoittanut Helsingin Sanomiin, Suomen Kuvalehteen, Imageen, Ylelle ja verkkojulkaisu Long Playhin.
Työ toimittajana ja kirjailijana

Vuonna 2021 Valkama voitti Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon teoksellaan Sinun, Margot. Hän oli ehdolla myös BookBeatin Vuoden tulokkaaksi 2022. Vuoden 2023 alkupuolella Sinun, Margot -romaania oli myyty yli 60 000 kappaletta. Kirjan käännösoikeudet on ostettu Liettuaan, Norjaan, Ruotsiin, Saksaan, Tanskaan, Viroon ja Unkariin. Suomalainen Aamu Film Company kehittää romaanista televisiosarjan, jonka ohjaajaksi on kiinnitetty Juho Kuosmanen. Romaaniin pohjautuvan näytelmän Sinun, Margot ensi-ilta oli Helsingin kaupunginteatterin Suurella näyttämöllä 6. helmikuuta 2025. Näytelmän dramatisoi Tuomas Timonen ja ohjasi Riikka Oksanen.
Toimittajana Meri Valkama on erikoistunut yhteiskunnallisiin aiheisiin. Hän on kirjoittanut laajoja artikkeleita esimerkiksi suomalaisesta vanhustenhoidosta, naisiin kohdistuvasta väkivallasta, Kongon humanitäärisestä kriisistä ja suomalaisesta köyhyydestä, johon liittyen hän on kertonut myös omakohtaisista kokemuksistaan. Kaksi Valkaman köyhyysaiheista artikkelia oli vuonna 2017 ehdolla Suomen köyhyyden vastaisen verkoston myöntämän Kunnioittavasti köyhyydestä -palkinnon saajaksi.
Vuonna 2014 Meri Valkama kirjoitti Suomen Kuvalehteen pitkän artikkelin Hämeenlinnassa mystisesti sairastuneista lapsista. Vuonna 2017 Valkama kirjoitti sairastuneiden lasten ja narkolepsiaa aiheuttaneen Pandemrix-rokotteen yhteydestä pitkän artikkelin Long Playhin.
Vuonna 2012 Valkama kirjoitti Yle Uutisten verkkokolumnistina Hyvinkään joukkoampumiseen liittyen poikien väkivaltaisuuden hyväksymisestä ja siitä, että Suomessa on väkilukuun suhteutettuna paljon aseita, enemmän on vain Yhdysvalloissa ja Jemenissä. Kansanedustaja Jussi Halla-aho kommentoi kirjoitusta omassa Scripta-blogissaan asekammoiseksi ja sanoi aseita koskevaa tietoa paikkansapitämättömäksi. Yle julkaisi Valkaman avoimen kirjeen Halla-aholle. Siinä Valkama korjasi aselausumaa mutta kertoi näkevänsä yhteiskunnassa stereotypiaa vahvistavaa kasvatusta ja totesi Suomen sijoittuvan korkealle henkirikosten yleisyydessä. Valkama on kertonut tapaukseen liittyneistä verkkovihakokemuksistaan Ylen Me tiedämme missä asut -verkkoprojektissa.
Valkama on esiintynyt kommentaattorina esimerkiksi Ylen Pressiklubissa.
Työ politiikassa

Valkama työskenteli Helsingin Vasemmistoliiton valtuustoryhmän viestintäpäällikkönä vuosina 2017–2019, minkä jälkeen hän siirtyi puolueen politiikka- ja viestintätiimin vetäjäksi. Valkama oli ehdolla Helsingin kaupunginvaltuustoon kuntavaaleissa 2021, sai 577 ääntä ja valittiin varavaltuutetuksi. Valkama on Helsingin sosiaali- ja terveyslautakunnan varajäsen (2021–).
Yksityiselämä

Valkama asuu Helsingissä, ja hänellä on kaksi lasta. Hän oli naimisissa europarlamentaarikko Silvia Modigin kanssa 2019–2023.
Valkaman kaksi nuorempaa veljeä ovat koripallovalmentajat Tuomas Iisalo ja Joonas Iisalo.lähde?
Teokset

Valkama, Meri & Lintula, Anni: Nuoren toimittajan eloonjäämisopas. Gummerus Kustannus, 2009.
Mikael Gabriel & Autio, Janita (toim. Meri Valkama): Himmee. WSOY, 2017.
Valkama, Meri: Sinun, Margot. WSOY, 2021.
Valkama, Meri: Perinnönjako : keskusteluja Tarja Halosen politiikasta.  Helsinki:  Kustantamo S&S, 2024.  ISBN 978-951-52-6066-6
Lentoturmatutkinta

| Lentoturmatutkinta> Mayday Air Crash Investigation(s) Air Emergency Air Disasters |
| --- | --- |

 Lentoturmatutkinnan logo
Tyyli:  dokumentti, draama
Kestoaika:  45 min
Luoja(t):  André Barro
Kehittäjä(t):  André Barro, Bernard Vaillot
Perustuu:  Silminnäkijöiden kertomuksiin ja tositapahtumiin
Pääosissa:  Stephen Bogaert Bill Ratner Jonathan Aris (kertojat)
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Discovery Channel Canada  National Geographic  Fox  National Geographic 
Julkaistu:  2003
Esitetty:  3. syyskuuta 2003 –
Tuotantokausia:  24
Jaksoja:  270
Ikäraja:  12+
Tuotanto
Tuottaja(t):  Cineflix Productions
Ohjaaja(t):  Bryn Higgins
Tuotantoyhtiö(t):  Cineflix Productions
Palkinnot
Voitetut:  2018 Parhaan faktasarjan voittaja Canadian Screen Awards 2020  Parhaan dokumenttisarjan ehdokas
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Lentoturmatutkinta (Pohjois-Amerikassa Mayday, Euroopassa Air Crash Investigation) on kanadalaisen Cineflixin tuottama dokumenttisarja lento-onnettomuuksista. Sarjassa tutkitaan tuhoisia ​​lento-onnettomuuksia selvittäen, miksi ja miten onnettomuudet ovat tapahtuneet.
Sarjassa rekonstruoidaan onnettomuuksia tutkijalausuntojen, mustien laatikoiden, lennonjohdon ja silminnäkijöiden tallenteiden ja lausuntojen pohjalta. Sekä onnettomuuslento ja että sen tutkinta on luotu uudestaan dramatisoituina. Onnettomuuslentojen ulkokohtauksissa käytetään tietokonegrafiikkaa. Jaksojen aikana kuullaan eloonjääneiden, omaisten, onnettomuustutkijoiden ja ilmailuasiantuntijoiden lausuntoja.
Dokumenttisarjaa ovat esittäneet muun muassa Discovery Canada ja National Geographic, Smithsonian Channel ja 21st Century Fox. Sarjaa on tehty 24 tuotantokautta.
Jaksot ja sarjassa käsiteltyjä lentoja

EgyptAirin lento 990
Helios Airwaysin lento 522
UPS Airlinesin lento 6
Malaysia Airlinesin lento 370
Japan Airlinesin lento 123
Air Canadan lento 797
El Alin lento 1862
Adam Airin lento 574
United Airlinesin lento 811
American Airlinesin lento 1420
Swissairin lento 111
Northwest Airlinkin lento 5719
Aeroperún lento 603
Alaska Airlinesin lento 261
Air Transatin lento 236
British Airwaysin lento 5390
Atlantic Southeast Airlinesin lento 529
Air Francen lento 8969
Überlingenin lento-onnettomuus
American Airlinesin lento 965
Aviancan lento 52
Aloha Airlinesin lento 243
DHL:n rahtikoneen alasampuminen 2003
FedExin lento 705
Crossairin lento 3597
Philippine Airlinesin lento 434
Iran Airin lento 655
Bristowin lento 56C
Aeroflotin lento 593
ValuJetin lento 592
Käännös suomeksi
Myrskyluodon Maija (hahmo)

| Maija |
| --- | --- |
Luoja(t):  Anni Blomqvist
Näyttelijä(t):  Pirkko Mannola,  Amanda Jansson
Ensi- esiintyminen:  1968 (Tie Myrsky­luodolle)
Henkilötiedot
Status:  Fiktiivinen hahmo
Ammatti:  Kalastajan vaimo
Sukupuoli:  Nainen
Kotipaikka:  Ahvenanmaan saaristo
Asuinpaikka:  Myrskyluoto, myöhemmin Fögel
Suhteet
Puoliso(t):  Janne
Lapset:  Maria, August, Mikael, Sigfrid, Hindrik, Johanna
Maija tai Myrskyluodon Maija (ruots. Stormskärs Maja) on Anni Blomqvistin luoma fiktiivinen henkilöhahmo, joka esiintyy kirjailijan Myrskyluoto-kirjasarjassa sekä sen pohjalta tehdyssä televisiosarjassa ja elokuvassa.
Maijan hahmo perustuu kirjailijan isoisän sisaren Maria (Maija) Lovisa Mickelsdotterin (1824–1903) elämään. Maija on yksi suomalaisen kirjallisuuden tunnetuimpia henkilöhahmoja.
Tausta

Maijan esikuva eli syrjäisellä Väderskärin luodolla Ahvenanmaalla. Blomqvist pyrki kuvaamaan isoisänsä sisaren elämäntarinan mahdollisimman tarkasti Myrskyluoto-sarjassa. Maijan hahmossa näkyy myös kirjailijan omakuva, sillä Blomqvist jakoi henkilöhahmonsa elämänkatsomuksen ja uskonnollisen ajattelun.
Henkilöhahmon tarina

Tarina alkaa vuodesta 1842, jolloin Maija on 18-vuotias nuori nainen Simskälassa. Vanhempiensa päätöksestä hänet naitetaan kalastaja Jannelle, vaikka Maija on salaisesti ihastunut Magnukseen, joka myöhemmin kuolee tapaturmaisesti. Avioliiton myötä pariskunta muuttaa ahvenanmaan ulkosaariston Myrskyluodolle, missä he rakentavat yhteisen elämänsä.
Maijan elämä Myrskyluodolla on täynnä vastoinkäymisiä ja selviytymistä. Hän synnyttää kuusi lasta: Marian, Augustin, Mikaelin, Sigfridin, Hindrikin ja Johannan. Perhettä koettelevat monet tragediat: Mikael hukkuu lapsena, perheen talo palaa, ja Janne hukkuu jäihin Augustin ollessa mukana. Jannen kuoleman jälkeen Maija synnyttää kuopuksensa Johannan. Myöhemmin myös August kuolee, minkä jälkeen Maija muuttaa esikoisensa Marian luo Fögeliin elämään leskenä.
Henkilöhahmon merkitys

Myrskyluodon Maija edustaa suomalaisessa kirjallisuudessa vahvaa naiskuvaa. Hahmo kuvastaa 1800-luvun saaristolaisten elämää ja erityisesti naisten roolia yhteisössä. Maijan kautta käsitellään teemoja kuten selviytymistä, järjestettyä avioliittoa, perheen merkitystä ja luonnon armoilla elämistä.
Ingeborg Tott

| Ingeborg Åkesdotter Tott |
| --- | --- |
 Fru Ingeborg
 Ingeborgia todennäköisesti esittävä veistos Tukholman Suurkirkossa Berndt Notken Pyhä Yrjänä ja lohikäärme veistosryhmässä
Ruotsin valtionhoitajan puoliso
Valtakausi:  1. kesäkuuta 1470 – 6. lokakuuta 1497, 12. marraskuuta 1501 – 14. joulukuuta 1503
Edeltäjä:  Kristiina Saksilainen, Kristiina Abrahamsdotter
Seuraaja:  Kristiina Saksilainen, Mette Ivarsdotter

Syntynyt:  1440-luku Tanska
Kuollut:  1507 Hämeen linna
Puoliso:  Sten Sture vanhempi
Suku:  Tott
Isä:  Åke Axelsson (Tott)
Äiti:  Märta Bengtsdotter (Vinstorp-suku)
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Ingeborg Aakentytär Tott (ruots. Ingeborg Åkesdotter Tott, Fru Ingeborg); (1440-luku Tanska – 1507 Hämeen linna, Ruotsin kuningaskunta) oli ruotsalainen aatelisnainen ja Ruotsin valtionhoitajan Sten Sture vanhemman puoliso.
Sturen hallitsijakausien aikana vuosina 1470–1497 ja 1501–1503 Rouva Ingeborgia pidettiin de facto Ruotsin kuningattarena, vaikka virallista asemaa hänellä ei ollutkaan. Hän oli myös ainoa nainen joka toimi Hämeen linnan päällikkönä keskiajalla vuosina 1504–1507.
Hänen edeltäjänsä Ruotsin kuningattarena oli Kristina Saksilainen.
Suku

Ingeborg Tott syntyi Tanskassa. Hänen vanhempansa olivat ritari ja Tanskan valtaneuvos Åke Axelsson (Tott) ja ruotsalainen aatelisnainen Märta Bengtsdotter, joka kuului Vinstorpa-sukuun.
Avioliitto

Ingeborg kihlattiin vuonna 1464 norjalaiselle aatelismiehelle, Hans Sigurdsenille, (nuorempi Sudreim-suku, drotsi Sigurd Jonsenin pojalle, joka kuitenkin kuoli ennen häitä. Hän sai huomenlahjakseen tilan, joka sijaitsee Kållandin alueella Länsi-Götanmaalla.
Ingeborg avioitui ritari Sten Sturen kanssa vuonna 1466, joittenkin tietojen mukaan vuonna 1467. Morsian sai huomenlahjaksi Strömserumin tilan Smålannissa. Kun puoliso nimitettiin valtionhoitajaksi vuonna 1470, Ingeborgista tuli hovin ensimmäinen nainen. Avioliitto oli lapseton.
Ingeborgin ja Sten Sturen välisessä kirjeenvaihdossa tämä kutsuu häntä "rakas sydämeni talliveljeksi", keskustelee puolisonsa kanssaan valtion asioista ja antaa tälle poliittisia tehtäviä. Eräs esimerkki, josta hän kiitti tätä, että Ingeborg oli saanut lyypekkiläiseltä alukselta tiedon Hansan ja Tanskan hallitsijan tapaamisesta, ja valtuutti tämän selvittämään, milloin se pidetään.
Vuodet valtionhoitajan puolisona

Brunkebergin taistelun aikana vuonna 1471 hän kutsui Tukholman köyhät linnaan ja antoi heille ruokaa vastineeksi rukoilemisesta voiton puolesta. Hän seurasi taistelua hovinaistensa kanssa.
Ingeborg oli erittäin kiinnostunut tieteistä ja teologiasta ja oli osaltaan vaikuttamassa Uppsalan yliopiston perustamiseen vuonna 1477. Ingeborg kustansi kirjoja omista varoistaan sekä rahoitti eri kirjastojen toimintaa. Hän tilasi kirjan De dignitate et utilitate psalteriibeatae Mariae virginis Alanus de Rupelta, joka valmistui vuonna 1498. Hän oli Varbergin karmeliittaluostarin suojelija ja perusti Ruotsin ensimmäisen kartusiaaniluostarin Mariefrediin vuonna 1493.
Vuonna 1497 Sten Sture joutui luopumaan vallasta, kun Hans valittiin kuninkaaksi ja pariskunta lähettiin Suomeen. Sture sai koko maan läänityksekseen ja alkoi pitää hovia Hämeen linnassa. Sten Sture omisti Vesunnin kartanon Hattulassa. Kartano siirtyi Ingeborgin omistukseen Sturen menehtymisen jälkeen. Vuoden 1501 kapinan jälkeen Sturesta tuli jälleen Ruotsin valtionhoitaja kuolemaansa vuoteen 1503 saakka.
Sten Sture kuoli 14. joulukuuta 1503 paluumatkalla kotiin Tukholmaan saatettuaan Tanskan kuningatar Kristina Saksilaisen rajalle. Ingeborg oli tuolloin Tukholmassa, ja Hemming Gadh neuvoi Stegeborgissa ollutta Svante Sturea pidättelemään uutisia kuolemasta. Syynä oli että he halusivat välttää sen, että Ingeborg ja tämän kannattajat estäisivät Svanten valinnan valtionpäämieheksi, koska Ingeborg oli miehensä poissaollessa ollut tämän nimissä Tukholman ja Kalmarin sekä useiden muiden tärkeitä linnoitusten päällikkö ja saattoi käyttää niitä Svantea vastaan. He halusivat erityisesti välttää tämän kiihottamasta varusväkeä Kalmarissa pidättämällä tuolloin sinne matkalla olleet palkkarahat. Siksi Sten Sturen kuolemasta ei kerrottu Ingeborgille, kunnes ruumissaatto Svante Sturen mukana saapui Tukholmaan. Sen jälkeen Ingeborg tyhjensi hallussaan pitämänsä linnoitukset elintarvikkeista ja rahoista ennen kuin luovutti ne uudelle valtionhoitajalle.
Viimeiset vuodet

Sturen kuoleman jälkeen hänen omistuksensa Suomessa päätyivät takaisin Ruotsin kuninkaalle. Rouva Ingeborg sai kuitenkin haltuunsa leskeneläkkeenä Hämeen linnan sekä Kokemäenkartanon. Hän palasi Hämeen linnaan vuoden 1504 lopulla ja vietti viimeiset vuotensa sen päällikkönä. Vuonna 1505 ruotsalainen aatelismies, Ingeborgin veljen vävy Folke Gregersson matkusti Hämeeseen vaatien linnaa hallintaansa. Rouva Ingeborgilla oli kuitenkin takanaan sekä linnan väen että paikallisen aatelin tuki eikä yritys onnistunut.
Rouva Ingeborg Åkesdotter Tott kuoli yli 60-vuotiaana Hämeen linnassa vuonna 1507.
Kirjallisuutta

Hockman, Tuula: Kolmen polven perilliset. Ingeborg Aakentytär (Tott) ja hänen sukunsa (n. 1460–1507).  Helsinki:  Suomen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-835-0
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon 
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Samae Koskinen

| Samae Koskinen |
| --- | --- |
 Samae Koskinen Provinssirockissa kesällä 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1978 (ikä 46) Riihimäki
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop, rock
Yhtyeet:  Sister Flo Arkhamin Kirjasto
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Samae Koskinen (oikealta nimeltään Sami Koskinen, s. 16. lokakuuta 1978 Riihimäki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Soolotuotannon lisäksi hän on Sister Flo -yhtyeen perustajajäsen ja keulakuva.
Koskinen teki ensimmäisen sooloalbuminsa Vol. 1 sanoitukset yhteistyössä nykyrunoilijoiden ja -kirjailijoiden kanssa. Tekijöinä olivat muun muassa Inka Nousiainen, Sanna Karlström, Tomi Kontio ja Kauko Röyhkä. Elossa-levylle Koskinen halusi kirjoittaa tekstejä myös itse, ja ne syntyivät hänen ja Röyhkän yhteistyönä. Samae Koskinen muodostaa Jussi Lehtisalon kanssa death metal/hard rock yhtyeen Arkhamin Kirjasto. Hän on myös soittanut Kauko Röyhkän livekokoonpanossa ja Kauko Röyhkän ja Riku Mattilan yhteislevyllä Kaksi lensi tuulen mukaan. Koskisen laulu ”Hyvä päivä” valittiin Radio Helsingin kesähitiksi 2013.
Samae Koskinen on vieraillut muun muassa Sauruksen Elossa-albumilla ja Ruger Hauerin Erectus-albumilla, kirjoittanut tekstejä Anna Puulle ja tuottanut muun muassa Circleä ja Jarkko Martikaista. Koskisen esikoisromaani Aina on itketty ilmestyi 2025 Tammen kustantamana.
Yksityiselämä

Samae Koskinen kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulun lukiosta. Hän asuu Henna-vaimonsa kanssa Helsingin Herttoniemessä. Huhtikuussa 2013 Koskisesta tuli poikalapsen isä. Vuonna 2019 koko ikänsä Hämeenlinnan Pallokerhon jääkiekkojoukkuetta kannattanut Koskinen lauloi Maamme-laulun Liigan toisessa finaaliottelussa HPK:n kohdatessa Oulun Kärpät Hämeenlinnassa.
Diskografia > Soolotuotanto

Vol. 1 (2006)
Elossa (2009)
Kuuluuko, kuuntelen (2011)
Hyvä päivä (2013)
Henkilökohtainen ennätys (2015)
Hillitön elämä (2017)
Maidstone (2019)
Viima vie (2022)
Mä näin unta että kaikki meni hyvin (2024)
Diskografia > Arkhamin Kirjasto

Arkhamin Kirjasto 7" (2010)
Torches Ablaze CD/LP (2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Samae Koskisen Facebook-sivut
Ylen Elävä arkisto – Live: Samae Koskinen
| n k Samae Koskinen |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Vol. 1  Elossa  Kuuluuko, kuuntelen  Hyvä päivä  Henkilökohtainen ennätys  Hillitön elämä  Maidstone  Viima vie  Mä näin unta että kaikki meni hyvin 
Singlet:  ”Hän asuu näillä kulmilla”  ”Pakoon”  ”Perjantai”  ”Hevonen”  ”En anna periks”  ”Eväsretki”  ”Läski mulkku”  ”Spoon River”  ”Hyvä päivä”  ”Perilliset”  ”Keltaista”  ”Sinä”  ”Kiitos naisista”  ”Jonnet ei muista”  ”Aurinko, ystävä ja kaljaa”  ”Hillitön elämä”  ”Sunnuntaiaamu”  ”Kaikki on perseestä (paitsi sä)”  ”Hyvää joulua”  ”Kukaan meistä ei oo täällä liian pitkään”  ”Häirikkö”  ”Surun pyyhit silmistäni”  ”Pilke silmäkulmassa”  ”Mummu”  ”Tää on se hetki”  ”Läpi routaisen maan”  ”Suudellaan”  ”Mitä me muistamme”  ”Kaks viikkoa lomaa”  ”Nyt on normaalia olla natsi”  ”Me otetaan ne sulta pois”  ”Seppo” 
Musiikkivideot:  Hän asuu näillä kulmilla  En anna periks  Eväsretki  Nuorelle miehelle  Hän, jolla on kaikki  Spoon River  Hyvä päivä  Perilliset  Sinä  Aurinko, ystävä ja kalja  Hillitön elämä  Tää on se hetki  Läpi routaisen maa  Suudellaan  Nyt  on normaalia olla natsi 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Uskonto Turussa

Uskontokuntiin kuuluminen Turussa, Tilastokeskus (2023)
Luterilaisuus (56.3%)
Muut uskonnot (3.3%)
Uskontokuntiin kuulumattomat (40.4%)
Tämä artikkeli käsittelee Turun uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Turun kaupungissa 56,3 prosenttia asukkaista kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 63,6 prosenttia (2023). Muihin uskontokuntiin kuuluu 3,3 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 40,4 prosenttia väestöstä. Turun uskonnolliset yhteisöt edustavat muun Suomen tapaan sekä maan valtauskontoa kristinuskoa ja sen eri kirkkokuntia, että muita uskontokuntia.