stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuovisirri
Aiheesta muualla

Kuovisirri Lintukuva-verkkopalvelussa
LuontoPortti: Kuovisirri (Calidris ferruginea)
ITIS: Calidris ferruginea (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Calidris ferruginea:  Wikidata: Q62345  Wikispecies: Calidris ferruginea  ABA: cursan  ADW: Calidris_ferruginea  AFD: Calidris_(Erolia)_ferruginea  Avibase: 143A681C9BCE9A20  BioLib: 8641  BirdLife: 22693431  BirdLife-Australia: curlew-sandpiper  BOLD: 52520  BOW: cursan  BTO: bob5090  CoL: PK47  CMS: calidris-ferruginea  eBird: cursan  EUNIS: 936  EURING: 5090  Fauna Europaea: 96809  Fauna Europaea (new): dfae0231-f5f5-4c37-9b2d-cceb760aa9eb  GBIF: 2481741  GNAB: curlew-sandpiper  IBC: curlew-sandpiper-calidris-ferruginea  iNaturalist: 3863  IRMNG: 10662134  ITIS: 176660  IUCN: 22693431  NatureServe: 2.106365  NBN: NBNSYS0000188700  NCBI: 217133  NZBO: curlew-sandpiper  NZOR: b687e99e-90bc-46ea-85ed-7908f3528dde  Observation.org: 283  OBIS: 159049  Open Tree of Life: 236666  Paleobiology Database: 381729  SeaLifeBase: 163895  SPRAT: 856  TSA: 3114  WoRMS: 159049  Xeno-canto: Calidris-ferruginea  Laji.fi: MX.27700 
Tringa ferrugineus:  Wikidata: Q107055530  GBIF: 4849772  WoRMS: 1296618 
Kuovisirrin muna.
Kurjenpolvet

| Kurjenpolvet |
| --- | --- |
 Metsäkurjenpolvi (Geranium sylvaticum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Geraniales
Heimo::  Kurjenpolvikasvit Geraniaceae
Suku::  Kurjenpolvet Geranium  L.
Katso myös
   Kurjenpolvet Wikispeciesissä   Kurjenpolvet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kurjenpolvet (Geranium) on koppisiemenisten kasvisuku, joka kuuluu kurjenpolvikasvien heimoon. Sukuun kuuluu arviolta yli 200 lajia, joista Suomessa kasvaa luonnonvaraisena lähteestä riippuen toistakymmentä lajia. Varsinkin Amerikassa puutarhaväen keskuudessa sukunimeä Geranium on käytetty myös läheisten pelargonien nimenä, mutta niiden tieteellinen nimi on Pelargonium.
Kurjenpolviin kuuluu sekä yksivuotisia että monivuotisia lajeja.
Joitakin kurjenpolvilajeja käytetään koristekasveina ja siihen tarkoitukseen on myös luotu erilaisia risteymiä sekä lajikkeita.
Lajeja ja lajiristeymiä > Suomessa luonnonvaraisena tavattavia kurjenpolvilajeja

Osa lajeista on alkuperäisiä, osa ihmisen toiminnan tuloksena Suomeen levinneitä.
amerikankurjenpolvi (Geranium carolinianum)
haisukurjenpolvi (Geranium robertianum)
huhtakurjenpolvi (Geranium bohemicum)
kiiltokurjenpolvi (Geranium lucidum)
kivikkokurjenpolvi (Geranium columbinum)
kyläkurjenpolvi (Geranium pratense)
liuskakurjenpolvi (Geranium dissectum)
metsäkurjenpolvi (Geranium sylvaticum)
ojakurjenpolvi (Geranium palustre)
pehmytkurjenpolvi (Geranium molle)
pihakurjenpolvi eli matalakurjenpolvi (Geranium pusillum)
pyreneittenkurjenpolvi (Geranium pyrenaicum)
siperiankurjenpolvi (Geranium sibiricum)
verikurjenpolvi (Geranium sanguineum)
Lajeja ja lajiristeymiä > Muita lajeja

alaskankurjenpolvi (Geranium erianthum)
arabiankurjenpolvi (Geranium arabicum)
armeniankurjenpolvi (Geranium psilostemon)
baikalinkurjenpolvi (Geranium transbaicalicum)
dalmatiankurjenpolvi (Geranium dalmaticum)
espanjankurjenpolvi (Geranium endressii)
farrerinkurjenpolvi (Geranium farreri)
harakurjenpolvi (Geranium divaricatum)
harmaakurjenpolvi (Geranium cinereum)
himalajankurjenpolvi (Geranium wallichianum)
hopeakurjenpolvi (Geranium argenteum)
hämykurjenpolvi (Geranium nodosum)
idänkurjenpolvi (Geranium himalayense, syn. G. meeboldii)
juovakurjenpolvi (Geranium aristatum)
kainokurjenpolvi (Geranium eriostemon)
kanadankurjenpolvi (Geranium richardsonii)
kanariankurjenpolvi (Geranium reuteri)
kapinkurjenpolvi (Geranium harveyi)
kasmirinkurjenpolvi (Geranium clarkei)
kaukasiankurjenpolvi (Geranium platypetalum)
keisarinkurjenpolvi (Geranium soboliferum)
kilimanjaronkurjenpolvi (Geranium kilimanjaricum)
kytökurjenpolvi (Geranium lanuginosum)
madeirankurjenpolvi (Geranium maderense)
maljakurjenpolvi (Geranium pylzowianum)
mantšuriankurjenpolvi (Geranium wlassovianum)
nukulakurjenpolvi (Geranium tuberosum)
nepalinkurjenpolvi (Geranium nepalense)
nyppykurjenpolvi (Geranium renardii)
pyörökurjenpolvi (Geranium rotundifolium)
tahmakurjenpolvi (Geranium viscosissimum)
tiibetinkurjenpolvi (Geranium orientalitibeticum)
tummakurjenpolvi (Geranium phaeum)
tuoksukurjenpolvi (Geranium macrorrhizum)
turkinkurjenpolvi eli tarhakurjenpolvi (Geranium ibericum)
täpläkurjenpolvi (Geranium maculatum)
varjokurjenpolvi (Geranium yeoi)
vaskikurjenpolvi (Geranium sessiliflorum)
vuokkokurjenpolvi (Geranium palmatum)
vuokkokurjenpolvi (Geranium thunbergii)
Lajeja ja lajiristeymiä > Lajiristeymiä

peittokurjenpolvi (Geranium × cantabrigiense, dalmatiankurjenpolvi × tuoksukurjenpolvi)
tarhakurjenpolvi (Geranium × magnificum, turkinkurjenpolvi × kaukasiankurjenpolvi)
rusokurjenpolvi (Geranium × oxonianum, espanjankurjenpolvi × Geranium versicolor)
Geranium × riversleaianum
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Geranium
Suomen Lajitietokeskus: Kurjenpolvet – Geranium
Kurjenpolvet (Geranium)
Den virtuella floran: Geranium (ruotsiksi)
ITIS: Geranium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Geranium (englanniksi)
Flora of China: Geranium (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q157211  Wikispecies: Geranium  APDB: 190942  APNI: 79560  CoL: CDB6D  eFloraSA: Geranium fanciulo  EoL: 14470  EPPO: 1GERG  FloraBase: 22439  FNA: 113475  FoC: 113475  FoIO: geranium  GBIF: 2889949  GRIN: 4924  iNaturalist: 47701  IPNI: 327764-2  IRMNG: 1072922  ITIS: 29104  NBN: NHMSYS0000459031  NCBI: 4028  NZOR: c2f7821a-349d-417a-8f16-03cf3ff60b4d  Open Tree of Life: 948948  PLANTS: GERAN  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:327764-2  Tropicos: 40013761  VASCAN: 1203  VicFlora: c3464a9c-82b3-4c1d-a466-66e39d70fc6a  WFO: wfo-4000015557
Kylpevä

| Kylpevä eli Kylpevä neito |
| --- | --- |

Nimi:  Kylpevä eli Kylpevä neito
Tekijä:  Martti Peitso
Valmistumisvuosi:  1975?
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  veistos
Sijainti:  Suomi
Koordinaatit:  59°59′00″N 23°28′27″E﻿ / ﻿59.9834°N 23.4741°E﻿ / 59.9834; 23.4741
Kylpevä eli Kylpevä neito on kuvanveistäjä Martti Peitson graniittinen veistos, joka esittää kylpevää tyttöä. Veistos sijaitsee Tammisaaressa, Tammiharjun sairaalan, tulevan Raaseporin kaupungintalon, edessä. Veistoksen lahjoittivat kunnat sairaalalle sen 50-vuotisjuhlissa.
Kvadrantidit

| Kvadrantidit |
| --- | --- |
 Kirkas kvadrantidi kuvan oikeassa reunassa
Radiantti
Rektaskensio:  15h 30m
Deklinaatio:  +50°
Näkyvyys
Aktiivinen:  1.–5.1.
Maksimi:  3.–4.1.
Meteoreja tunnissa:  30-40
Kvadrantidit eli bootidit ovat meteoriparvi, jonka suurin aktiivisuus osuu 1.–5. tammikuuta väliselle ajalle. Niitä voi kuitenkin havaita Joulukuun lopulta noin Tammikuun puoliväliin.
Meteorit näyttävät tulevan Karhunvartijan tähdistön yläosista, kymmenkunta astetta Otavan kauhan varren päästä vasemmalle. Parven meteorien nopeus on n. 37 km/s. Kvadrantideja voi näkyä tunnissa kymmeniä tai enemmän. Varsinainen maksimi on lyhytaikainen kestäen vain joitakin tunteja.
Kvandrantidien nimi juontuu Quadrans Muralis- eli Seinäkvadrantti-nimisestä tähdistöstä, jonka tähtitieteilijä J. J. de Lalande hahmotteli alueelle, mutta jota ei enää ole tähtitaivaan kartoissa.
Parvi on liitettävissä 2003 EH1 -nimiseen asteroidiin. Sen radassa on havaittu huomattavia yhtäläisyyksiä komeettaan C/1490 Y1, ja pidetään mahdollisena, että 2003 EH1 on muodostunut tästä komeetasta sen hajotessa. Itse komeettaa havaittiin vuonna 1490 Kiinassa, Japanissa ja Koreassa, minkä jälkeen havaintoja komeetasta ei ole tehty.
Aiheesta muualla

URSAn sivut aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive)
URSAn meteorijaosto
Taneli Kuusisto

| Taneli Kuusisto |
| --- | --- |
 Taneli Kuusisto.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1905 Helsinki
Kuollut: 30. maaliskuuta 1988 Helsinki (82 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  rehtori ja professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto Helsingin kirkkomusiikkiopisto Helsingin konservatorio
Instituutti:  Sibelius-akatemia
Taneli Kuusisto (19. kesäkuuta 1905 Helsinki – 30. maaliskuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, pianisti, urkuri, ja kuoronjohtaja.
Ura

Kuusisto syntyi Helsingissä, tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta vuonna 1923, opiskeli Helsingin yliopistossa ja suoritti vuonna 1928 filosofian kandidaatin tutkinnon ja sai vuonna 1936 filosofian maisterin arvon. Helsingin konservatoriossa häntä opettivat vuosina 1923–1935 Ilmari Hannikainen, Erkki Melartin ja Elis Mårtenson. Hän suoritti sävellys-, piano ja urkudiplomin vuosina 1935–36 ja opiskeli sävellystä myös Pariisissa, Leipzigissa ja Stuttgartissa.
Kuusiston varhaiset pianokappaleet ja yksinlaulut syntyivät Aleksandr Skrjabinin vaikutuksen alaisina (mm. Kuusi lyijykynäpiirrosta op. 1). Pianolle sävelletty C-duuri-sonatiini (1933) heijasteli uusbarokkisia vaikutteita. Suurimuotoisiin teoksiin kuuluva sinfoninen balladi Laatokka (1944) heijastelee sotavuosien kansallista ilmapiiriä.  Toccata orkesterille (1953) viittaa aikakauden Béla Bartók -vaikutteisiin. Hänen kamarimusiikkiteoksistaan mainittakoon  Viulusonaatti (1936),  Trio huilulle, viululle ja alttoviululle (1953). Hänen tunnetuin sävellyksensä on Uuno Kailaan runoon vuonna 1939 sävelletty kuorolaulu Suomalainen rukous (Siunaa ja varjele meitä), joka päätyi vuoden 1982 uudistettuun virsikirjaan virreksi 584. Hän sävelsi myös elokuvamusiikkia, mm. F.E. Sillanpään romaaniin  perustuvaan elokuvaan Ihmisiä suviyössä. Hänen tuotantoonsa kuuluu suuri määrä kuoro- ja  1932 (mm. laulusarjat Keväästä kesään, Saunakamari), urkuteoksia, kantaatteja (mm. Saimaan helmi Lappeenrannan kaupungin 300-vuotisjuhlaan 1949).
Kuusisto toimi vuosina 1936–1939 Suomalaisen Oopperan kuoronjohtajana. Hän toimi Töölön seurakunnan urkurina vuodet 1943–1963. Vuodet 1948–1955 hän opetti Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosastolla liturgista urkujensoittoa ja urkumusiikin historiaa. Kirkkomusiikkiosaston johtajana hän oli 1955–1957, Sibelius-Akatemian vararehtorina 1956–1959 ja rehtorina 1959–1971. Opetustyö jätti säveltämisen taka-alalle, mutta musiikkikirjoittajan ura jatkui tuotteliaana; hän kirjoitti muun muassa arvosteluja Uuteen Suomeen (1952–1956). Nils-Eric Ringbomin väitöskirja Über die Deutbarkeit der Tonkunst (1955) sai alkunsa Kuusiston ja Ringbomin keskusteluista. Vuonna 1965 Kuusisto julkaisi kirjoituskokoelman Musiikkimme eilispäivää.
Kuusisto palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1950. Vuonna 1959 hän sai professorin arvonimen. Teologian kunniatohtoriksi hänet vihittiin Helsingissä vuonna 1967.
Kuusisto oli omalta merkittävältä osaltaan luomassa Viipurin Lauluveikkojen pääkaupunkilaista henkeä. Kuusisto toimi kuoron laulunjohtajana 1945–1951, ja hänet kutsuttiin kuoron kunniajäseneksi vuonna 1992.
Kuusisto kuoli Helsingissä vuonna 1988.
Vuonna 2009 mieskuoro Laulu-Miehet julkaisi 95-vuotisjuhlakonsertissaan Taneli ja Ilkka Kuusiston mieskuoromusiikkia sisältävän tallenteen Kuusisto.
Taneli Kuusiston puoliso oli laulajatar, hammaslääkäri Taimi Helmi Kyllikki o.s. Waltonen (1901–2000). Taneli Kuusisto oli professori Irmeli Niemen, Tuulikki Närhinsalon ja Ilkka Kuusiston isä sekä Pekka ja Jaakko Kuusiston isoisä.
Aiheesta muualla

Taneli Kuusisto. Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus.
Kuusisto, Taneli hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Hanna Brotherus

| Hanna Brotherus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Hanna Maaria Brotherus (o.s. Saloheimo)
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1968 (ikä 56) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  koreografi, ohjaaja ja tanssitaiteilija
Käsikirjoittaja
Alma mater:  Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu, Amsterdam School for New Dance Development
Palkinnot
 Pro Dance -palkinto (2020)  Tanssin mainetekopalkinto (2014) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Elonet
Hanna Maaria Brotherus (o.s. Saloheimo; s. 7. kesäkuuta 1968 Helsinki) on suomalainen koreografi, ohjaaja ja tanssitaiteilija ja kirjailija.
Ura > Tanssi ja teatteri

Brotherus opetti vuosina 1998–2000 liikunnallista ilmaisua Kallion lukiossa.lähde?
Vuonna 2000 Helsingin Diakonissalaitos kutsui Brotheruksen taiteelliseksi koordinaattoriksi. Tämä oli uusi avaus sosiaalityön ja taiteen välillä. Vuosina 2000–2005 hän teki taidetta yhdessä vähäosaisten, kuten asunnottomien, lastenkotilasten ja päihderiippuvaisten kanssa. Myös Diakonissalaitoksen jälkeen Brotherus on jatkanut työskentelyä erilaisten ihmisryhmien parissa. Ei-tanssitaustaisten ryhmien ja tanssi- tai teatterialan ammattilaisten yhteistyönä syntyneet teokset ovat muodoltaan tanssielokuvia ja näyttämöteoksia, joita on esitetty sekä teattereissa että Marian sairaalan käytävillä.
Freelance-taiteilijana Brotherus on työskennellyt muun muassa Kansallisteatterissa, Tanssiteatteri Hurjaruuthissa ja Tampereen Työväen Teatterissa sekä opettanut Teatterikorkeakoulussa.
Työskentelyllään Brotherus pyrkii muuttamaan maailmaa suvaitsevaisemmaksi. Hänen teoksiaan on luonnehdittu yhteiskuntaa tarkasteleviksi, koskettaviksi ja toivoa luoviksi. Teoksista tunnetuimpia ovat muun muassa turvapaikanhakijoiden elämäntarinoista kertonut Paperiankkuri (Suomen Kansallisteatteri 2011) ja vanhusten sotamuistoja käsitellyt Silmissäni mennyt (Helsingin Kaupunginteatteri 2009).
Vuonna 2014 Brotherus sai Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liiton myöntämän tanssin mainetekopalkinnon. Hänelle myönnettiin viisivuotinen Taiteen edistämiskeskuksen taiteilija-apuraha vuonna 2015.
Ura > Kirjallinen ura

Brotheruksen esikoisteos, autofiktiivinen WSOY:n kustantama romaani Ainoa kotini: romaani ilmestyi maaliskuussa 2021. Kirja käsittelee Brotheruksen elämänkokemuksia fiktiivisin keinoin, ja aiheina ovat muun muassa lapsuus ja äitiys, perhe- ja parisuhteet sekä keskeneräisyyden hyväksyminen. Teoksesta tuli menestys, ja se oli heti ilmestymisensä jälkeen huhtikuussa kolmanneksi luetuin kotimainen kaunokirja. Heinäkuuhun 2021 mennessä kirjaa oli myyty esikoisromaanille poikkeukselliset 30 000 kappaletta, ja se sai yleisöltä erittäin positiivisen vastaanoton.
Brotherus julkaisi toisen autofiktiivisen romaaninsa Henkeni edestä syyskuussa 2022. WSOY:n kustantama kirja käsittelee naisen ikääntymistä, yksinäisyyttä ja perhesuhteiden muutoksia. Helsingin Sanomien kriitikko Maaria Ylikangas teilasi teoksen vetoamalla sen tunnustuksellisuuteen, kielellisen ajattelun heikkouteen ja liian samankaltaiseen käsittelytapaan kuin esikoisteoksessa.
Huhtikuussa 2024 Brotherus julkaisee kolmannen romaaninsa, Äitini, tyttäreni (Tammi). Projektin oli alun perin tarkoitus olla Brotheruksen ja tämän tyttären Elsa Brotheruksen yhteinen, mutta tytär vetäytyi projektista myöhemmin.
Ura > Luonnehdintoja

Brotherus on yhteisö- ja yleisötyön osaaja, jonka työn keskiössä on kohtaaminen: kohtaaminen kahden ihmisen, ihmisryhmien tai esiintyjien ja yleisön välillä.
"Brotherus on parhaimmillaan moniselitteisten tunnelmien luojana."
"[En lähde täältä salaa] on varmasti yksi komeimmista ja hienoimmista kuolemaa ja elämän rajallisuutta käsittelevistä tanssiteoksista."
Tausta ja opinnot

Innostus tanssiin alkoi jo nuorena, kun Brotheruksen äiti vei lapsiaan katsomaan säännöllisesti balettia. Brotherus ihastui erityisesti Tšaikovskin Pähkinänsärkijään ja halusi itsekin tanssijaksi. Brotherus aloitti tanssin balettikoulussa viisivuotiaana. Tanssija Airi Säilän balettikoulussa huomattiin Brotheruksen kyvyt, ja opettaja kannustikin häntä hakemaan vaativampaan opetukseen. 11-vuotiaana hänet valittiin Oopperan balettikouluun, mutta vanhemmat eivät antaneet hänen jatkaa tanssimista, sillä pelkäsivät uravalinnan olevan taloudellisesti epävakaa.
Brotherus valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 1988. Lukion opettaja kannusti Brotherusta takaisin tanssin pariin ja hakeutumaan Teatterikorkeakouluun.
Brotherus pyrki Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen linjalle ja pääsi sisään. Vuoden 1993 Brotherus opiskeli tanssia Amsterdamin School for New Dance Developmentissa, ja valmistui tanssitaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1994. Tanssipedagogiset opettajaopinnot hän suoritti vuonna 1996.
Brotheruksen taiteilijaidentiteettiin on voimakkaasti vaikuttanut hänen oma elämänsä neljän lapsen äitinä. Lapset ovat esiintyneet monissa töissä, jotka ovat käsitelleet sukupolvien välistä yhteyttä tai sisaruutta. Hän on myös kertonut tehneensä paljon tanssielokuvia, sillä kuvaukset on liveteoksia helpompaa sovittaa lapsiperhearkeen. Brotheruksen entinen puoliso Antti Ikonen ja poika Johannes Brotherus ovat säveltäneet useisiin Brotheruksen töihin musiikkia.
Yksityiselämä

Brotherus syntyi autoinsinööri-isän ja farmaseutti-äidin perheen esikoiseksi. Lapsuuden Brotheruksen perhe asui Tuusulassa, jossa hän myös kävi koulunsa ennen lukiota. Hänellä oli kaksi sisarusta, joista erityisen läheinen oli pikkusisko, vaatesuunnittelija Laura Saloheimo. Saloheimon sairastuminen teini-iässä anoreksiaan ja myöhemmin kuolema aikuisena rintasyöpään vaikuttivat Hanna Brotherukseen suuresti.
Brotherus tutustui ensimmäiseen aviomieheensä, muusikko Antti Ikoseen, kun Ikonen sävelsi musiikin Brotheruksen Teatterikorkeakoulun lopputyöhön. He alkoivat seurustella ja menivät myöhemmin naimisiin. Pariskunnalla on neljä aikuista lasta: Robert, Kuumaa-yhtyeen laulaja ja muusikko Johannes Brotherus, näyttelijä Amos Brotherus ja laulaja-lauluntekijä Elsa Brotherus. Perhe asui pitkään Helsingin Kumpulassa, jossa Hanna Brotherus tuli naapurustolle tutuksi ohjaamalla lasten tanssitunteja Kumpulan kylätilassa. Hanna Brotherus ja Antti Ikonen erosivat vuonna 2013.
Esikoiskirjaa kirjoittaessaan Hanna Brotherus ymmärsi kärsineensä lähes koko ikänsä ortoreksisesta syömishäiriöstä, jota ankara baletti- ja tanssimaailma oli ruokkinut. Romaaniin perustuva näytelmä kantaesitettiin Oulun teatterissa 2024.
Valokuvaaja Elina Brotherus on Hanna Brotheruksen pikkuserkku.
Vuonna 2018 Brotherus avioitui muusikko Mikko Kuustosen kanssa. He kertoivat eronneensa vuonna 2023. Brotherus asuu Helsingissä.
Tunnetuimmat teokset > Näyttämöteokset

Silmissäni mennyt, Helsingin Kaupunginteatteri 2008. Teoksessa esiintyi 33 ikäihmistä, teema oli heidän lapsuusmuistonsa ja sota-ajan kokemukset (säv. Antti Ikonen)
En lähde täältä salaa, Zodiak - Uuden tanssin keskus 2009. Tanssiteos kolmelle ammattitanssijalle ja Koiton Laululle, jossa 50-henkinen kuoro tanssi ja lauloi teoksen (säv. Reijo Aittakumpu, puvut Karoliina Koiso-Kanttila)
Paperiankkuri, Suomen Kansallisteatteri 2011. Ohjaus ja koreografia turvapaikanhakijoiden elämäntarinoita käsittelevään näyttämöteokseen (säv. Sanna Salmenkallio, puvut ja lavastus Katri Rentto)
Tanssiaiset, Helsingin Kaupunginteatteri 2012. Irene Nemirovskin äiti-tytärsuhdetta käsittelevän romaanin pohjalta luotu teos tanssijoille ja näyttelijöille (säv. Sanna Salmenkallio, puvut ja lavastus Alisha Davidow)
I stopped my body, Marian sairaala 2012. Syövästä toipuvien naisten ja näyttelijöiden ja tanssijan voimin toteutettu tanssiteos (musiikki Mikko Kuustonen, Marzi Nyman ja Jukka Perko)
Fellmanin pelto, yhteistyö Kaisa Salmen kanssa, Lahti 2013. Yhteisöllinen teos 10 000 ihmiselle Suomen sisällissodan vankileirin muistoista
Hanna B, sooloteos, Helsinki, Kansallisteatteri 2015. Henkilökohtainen matka taiteilijana, naisena ja äitinä. (musiikki Johannes Brotherus)
Tunnetuimmat teokset > Tanssielokuvat

Ole aina luonamme (yhteistyössä Hanna Haaslahti) 2002
Minun onneni on pyöreä (yhteistyössä Elina Brotherus, Lauri Astala, Antti Ikonen) 2007
Stäng dörren (yhteistyössä Aada Niilola, Karoliina Koiso-Kanttila) 2007
Syvä hengitys sisään (yhteistyössä Päivi Takala) 2010
International faces of dance (yhteistyössä Emil Sallinen) 2014
Tunnetuimmat teokset > Kirjalliset teokset

Ainoa kotini: Romaani. WSOY 2021. ISBN 978-951-0-46417-5
Henkeni edestä: Romaani. WSOY 2022. ISBN 978-951-0-48148-6
Äitini, tyttäreni. Tammi 2024.
Aiheesta muualla

Hanna Brotheruksen verkkosivut
Kuusi kuvaa koreografi Hanna Brotheruksen elämästä, 25.5.2018 Yle Areena
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Kvennavikan kalliopiirrokset

| Kvennavikan kalliopiirrokset |
| --- | --- |
 Valokuva ensimmäisen tutkimuksesta 1931. Ympäristöä ja piirroskallio.
Sijainti
 Kvennavikan kalliopiirrokset
Koordinaatit:  63°51′58.93″N, 11°2′19.93″E
Valtio:  Norja
Historia
Tyyppi:  kalliopiirros
Huippukausi:  kivikausi
Aiheesta muualla
  Kvennavikan kalliopiirrokset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kvennavikan kalliopiirrokset sijaitsevat Skarnsundetin rannalla Inderøyan kunnassa Pohjois-Trøndelagin läänissä Norjassa. Kuvakenttään on kuvattu suuria kaloja, joka tekee sen suurimmaksi kaloja sisältäväksi kalliopiirroskentäksi Fennoskandiassa. Kohde sijaitsee 34 metriä merenpinnan yläpuolella, minkä perusteella kuviot ajoitetaan kivi- tai pronssikaudelle.
Kalkering ved Gutorm Gjessing, 1936
Pyöreäpintainen silokallio viettää etelään ja sisältää 12 kalaa esittävää tyyliteltyä kuviota, jotka esittävät suurella todennäköisyydellä ruijanpallasta. Kalakuviot sijaitsevat peräkkäin siten, että ne muodostavat puoliympyrän. Tämän piirre arvellaan liittyvän rituaaliseen toimitukseen. Kalojen päät osoittavat keskustaan, paitsi yksi, joka on piirretty vastakkaissuntaiseen asentoon. Kalat ovatkin samanlaisia muodoltaan vain pienin eroavaisuuksin, vaikka yksi kala on täytetty verkkomaisella kuviolla. Jan M.Gjerde arvelee, että merivesi huuhteli silokalliota, kun kalan piirrokset aikanaan tehtiin.

Kuviot ilmoitti Arne Tangstad vuonna 1930, jolloin arkeologi Theodor Petersen Vitenskapsmuseetista tutkin seuraavana vuonna.  Kuvioita on tämän jälkeen tutkittu useita kertoja. Kohde vihittiin käyntikohteeksi kunnan 1000-vuotisjuhlallisuuksissa vuonna 2001 ja piirroksille on järjestetty viitoitus ja opastustaulut.
Aiheesta muualla

Kulturminnesök: Kvennavikan kalliopiirrokset
Luukkonen, Ismo: Kvennevika
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:Helleristningene i Kvennavika
Käännös suomeksi
Reino Kurki-Suonio

Reino Elias Mikael Kurki-Suonio (s. 29. syyskuuta 1937 Hämeenlinna) on Tampereen teknillisen yliopiston emeritusprofessori.
Reino Kurki-Suonio on ennen kaikkea tietojenkäsittelytieteen ja ohjelmistotekniikan tutkija ja opettaja. Monet hänen oppilaansa ovat keskeisillä paikoilla yrityselämässä tai yliopistoissa. Kansainvälisten tieteellisten saavutusten lisäksi hän on ollut uranuurtajana alan opetuksessa ja tutkimuksessa Suomessa.
Tutkinnot

Reino Kurki-Suonio kuuluu Krohn-sukuun, ja hänen isänsä oli lääkintöneuvos Ensio Voldemar Kurki-Suonio, ent. Krohn. Kurki-Suonio kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1955 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1959, lisensiaatiksi 1963 sekä tohtoriksi 1965.