stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gribojedovin kanava

Gribojedovin kanavaa Leijonasillan luona.
Kanavaa Kristuksen ylösnousemuksen katedraalin suuntaan.
Gribojedovin kanava (ven. кана́л Грибое́дова, kanal Gribojedova; vuoteen 1923 saakka Katariinan kanava, ven. Екатери́нинский кана́л, Jekaterininski kanal) on Nevan suiston kanava Pietarissa Venäjällä. Sen pituus on 5 kilometriä ja leveys 32 metriä.
Kanava on kaivettu entisen Krivuša-joen uomaan, jonka alkupää yhdistettiin vuonna 1739 Moikaan. Se alittaa Nevan valtakadun, Gorohovaja-kadun ja Voznesenski-prospektin, ohittaa Krjukovin kanavan ja laskee Fontankaan entisen Kaljulan kylän luona. Vuosina 1764–1790 kanavaa syvennettiin ja sen molemmin puolin rakennettiin graniittiset rantakadut. Alkupään rannat puettiin graniittiin vuosina 1954–1956. Gribojedovin kanavan ylittää 21 siltaa, joista monet ovat rakennustaiteen muistomerkkejä. Sen varrella sijaitsevat Venäläisen museon Benois-siipi, Singerin talo, Kazanin katedraali, Pietarin talous- ja finanssiyliopisto ja Pyhän Nikolaoksen merikatedraali. Kanavan rannalla ovat asuneet Aleksandr Gribojedov, josta se on saanut nimensä, Nikolai Gogol, Nikolai Tšernyševski, Fjodor Dostojevski ja Ilja Repin. Keisari Aleksanteri II haavoittui kuolettavasti rantakadulla tehdyssä pommiattentaatissa. Vuosina 1883–1907 murhapaikalle rakennettiin Kristuksen ylösnousemuksen katedraali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gribojedovin kanava Wikimedia Commonsissa
Kielikunta

Kielikunta on yhteistä alkuperää olevien kielten laajin mahdollinen ryhmä, johon kuuluvat kielet periytyvät samasta kantakielestä. Suppeammasta ryhmästä sukulaiskieliä yhden kielikunnan sisällä voidaan käyttää termiä kieliryhmä.
Kieliä, jotka eivät kuulu mihinkään kielikuntaan (esimerkiksi korea), kutsutaan isolaateiksi. Toisin sanoen isolaattikieli on kielikuntansa ainoa kieli.
Monet kielen epäsäännöllisyydet kertovat sen muuttuneen historiansa aikana. Esimerkiksi vesi-sanan taivutusmuodoista (kuten veteen ja vedet) on päätelty sen muinaisen perusmuodon olleen likimain vete. Tällaisen sisäisen rekonstruktion lisäksi kieliä verrataan myös muihin kieliin. Foneettisia muutoksia menneisyyteen seuraamalla sukukielille voidaan hahmotella yhteinen alkumuoto eli kantakieli, josta ne ovat alkaneet kehittyä omiin suuntiinsa. Kielikunta muodostuu laajimmasta joukosta kieliä, joiden voidaan osoittaa periytyneen yhteisestä kantakielestä. Kielten välillä saattaa olla kaukaisempiakin sukulaisuussuhteita – erään hypoteesin mukaan maailman kaikki kielet ovat peräisin samasta kantamuodosta – mutta sitä ei enää voida osoittaa. Kielten sukulaisuutta tutkii historiallis-vertaileva kielitiede.
Perinteisesti kielikuntaa onkin kuvattu kielten sukupuuna. Nykyisin tällainen selkeä haarautumismalli on kuitenkin usein korvattu pensasmallilla, jossa kielikunnan päähaarat ovat tasa-arvoisia.
Joskus kantakieli voidaan yhdistää historian tuntemaan kieleen. Esimerkiksi latinan murteet (vulgaarilatina) olivat lähtökohtana nykyisille romaanisille kielille. Romaaninen kantakieli on siis suurin piirtein sama kuin (klassinen) latina. Samoin muinaisskandinaavin murteet ovat norjan, ruotsin, tanskan ja islannin kantakieltä.
Kielitypologiassa maailman kielet ryhmitellään samankaltaisuuksien perusteella. Hyvinkin läheiset sukulaiskielet voivat sijoittua typologisesti tarkasteltuna eri ryhmiin. Esimerkiksi suomen kieli on paljon agglutinatiivisempi kuin viron kieli, joka on osin muuttunut fleksiokieleksi.
Tässä kielikuntien luettelossa kielikunnat on jaoteltu maantieteellisten alueiden mukaan ja siinä ei ole mainittu isolaattikieliä. Lisäksi Uudessa-Guineassa ja Etelä-Amerikassa on näiden lisäksi joukko pienempiä kielikuntia. Kaikkiaan kielikuntia on pitkälle kolmattasataa.
Kielikunnat maanosittain

Maailman kielikunnat (nimet englanniksi):
Kielikunnat maanosittain > Eurooppa ilman Kaukasiaa

indoeurooppalaiset kielet
uralilaiset kielet
Kielikunnat maanosittain > Kaukasia

eteläkaukasialaiset kielet (eli kartvelilaiset kielet)
koilliskaukasialaiset kielet
luoteiskaukasialaiset kielet
pohjoiskaukasialaiset kielet
Kielikunnat maanosittain > Lähi-itä ja Pohjois-Afrikka

hurrilaiset kielet
afroaasialaiset kielet (vanh. seemiläis-haamilaiset kielet)
Kielikunnat maanosittain > Saharan eteläpuolinen Afrikka

khoisankielet
nigeriläis-kongolaiset kielet (eli negroafrikkalaiset kielet)
nilosaharalaiset kielet (eli niililäis-saharalaiset kielet)
Kielikunnat maanosittain > Aasia ilman Lähi-itää ja Kaukasiaa

andamaanilaiset kielet
austroaasialaiset kielet
dravidakielet
japanilaiset kielet
jeniseiläiset kielet
kamtšatkalaiset kielet (eli tšuktšilais-kamtšatkalaiset kielet)
miao-jao-kielet
mongolikielet
sinotiibetiläiset kielet
thailaiset kielet
tunguusikielet
turkkilaiset kielet
Jotkut kielitieteilijät pitävät mongolikieliä, tunguusikieliä ja turkkilaisia kieliä yhtenä altailaisten kielten kielikuntana.
Kielikunnat maanosittain > Uusi-Guinea

Ala-Sepikin kielet
angalaiset kielet
aeafundilaiset kielet
asmatilaiset kielet
awyukielet
binanderekielet
brahmalaiset kielet
chimbulaiset kielet
dani-kwerba-kielet
Finisteren-Huonin kielet
isumrudilaiset kielet
itäiset Uuden-Guinean ylämaan kielet
Josephstaalin kielet
kajagarilaiset kielet
kaurekielet
keski- ja eteläuusiguinealaiset kielet
Keski-Sepikin kielet
koiarilaiset kielet
kombiokielet
kutubuakielet
Länsi-Bomberain kielet
mabusokielet
maimaikielet
mairasi-tanamerakielet
marindilaiset kielet
nimboralaiset kielet
pawailaiset kielet
pihomilaiset kielet
Pohjois-Halmaheran kielet
Rain kielet
ram-kielet
sentanikielet
Sepikin kukkuloiden kielet
tamakielet
teberalaiset kielet
Timorin-Alorin-Pantarin kielet
Trans-Flyn kielet
Uuden-Britannian kielet
waibukilaiset kielet
wanangilaiset kielet
Wisselinjärven kielet
Ylä-Sepikin kielet
Kielikunnat maanosittain > Australia ja Oseania

australialaiset kielet
austronesialaiset kielet
tasmanialaiset kielet
Kielikunnat maanosittain > Pohjois- ja Keski-Amerikka

algilaiset kielet (jonka muodostavat algonkin-kielet, wiyot ja yurok)
athabasca-kielet (eli athabaskalaiset kielet)
caddolaiset kielet
coahuiltecalaiset kielet
eskimo-aleuttilaiset kielet
irokeesikielet
keresiläiset kielet
kiowa-tano-kielet
mayakielet
mixe-zoguekielet
muskogee-kielet
penutilaiset kielet
otomangelaiset kielet
sališilaiset kielet
siouxilaiset kielet
subtiaba-tlapanec-kielet
tekistlateekkikielet
totonaakkikielet
tšimakulaiset kielet
uto-atsteekkilaiset kielet
wakasilaiset kielet
Kielikunnat maanosittain > Etelä-Amerikka

araukaanilaiset kielet
arawakilaiset kielet
arutani-sape-kielet
chonkielet
guaycurukielet
huarpalaiset kielet
janomamilaiset kielet
jaqilaiset kielet
jivarolaiset kielet
karibilaiset kielet
kawesqarilaiset kielet
ketšualaiset kielet
makulaiset kielet
mascolaiset kielet
matacokielet
paezalaiset kielet
panolaiset kielet
salivalaiset kielet
tšapakuralaiset kielet (eli chapacuralaiset kielet)
tšibtšalaiset kielet (eli chibchalaiset kielet)
tukanolaiset kielet
tupilaiset kielet
urukielet
zamucolaiset kielet
zaparolaiset kielet
Kielikunnat maanosittain > Muut

pidgin- ja kreolikielet
viittomakielet
keinotekoiset kielet
isolaattikielet
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ethnologue: Languages of the World (englanniksi)
Tapani Salmisen arvostelu Anhavan kirjasta

Ympyräkaavio maailman suurimmista kielikunnista natiivipuhujien osuuden mukaan.
Grótta-Pilós-kulttuuri

Grótta-Pilós-kulttuuri (usein Grotta-Pelos-kulttuuri) on nimitys ensimmäiselle kykladiselle kulttuurille varhaiskykladisella kaudella I (EC I) noin 3200–2800 eaa.
Kulttuuri on saanut nimensä sen kahden keskeisen Kykladeilla sijaitsevan löytöpaikan nykyisen nimen mukaan. Paikat ovat Náxoksen saarella sijaitseva Grótta (Γρόττα), jossa oli kykladisen kauden asutus, jonka hautausmaa oli Aplómatassa; sekä Míloksen saarella sijaitseva Pilós (Πηλός), josta on löydetty toinen aikakauden hautausmaa. Kulttuuri tuotti ensimmäisiä kykladisia idoleita. Aikakauden idolityyppejä olivat muun muassa löytöpaikkojen mukaan nimetyt Plastíras-tyyppi ja Loúros-tyyppi. Eräs ajalle yleinen tyyppi olivat viulunmuotoiset idolit.
Grótta-Pilós-kulttuuria seurasi Kéros-Sýros-kulttuuri kaudella EC II.
Grótta-Pilós-kulttuurin viulunmuotoisia idoleita, n. 3200–2800 eaa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Plastíras-tyypin naispuolinen idoli, n. 3200–2800 eaa. Ashmolean Museum.
Grótta-Pilós-kulttuurin keramiikkaa. Míloksen arkeologinen museo.
Gregorius XI

| Gregorius XI |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Pierre Roger de Beaufort
Syntynyt: n. 1336 Saint-Julien-Maumont, Ranska
Kuollut: 27. maaliskuuta 1378 Rooma, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  30. joulukuuta 1370
Paavius päättyi:  27. maaliskuuta 1378
Edeltäjä:  Urbanus V
Seuraaja:  Urbanus VI
Paavi Gregorius XI:n vaakuna.
Gregorius XI, syntymänimeltään Pierre Roger de Beaufort, (n. 1336 – 27. maaliskuuta 1378) toimi paavina 30. joulukuuta 1370 – 27. maaliskuuta 1378. Edeltäjiensä tavoin hän aloitti virkakautensa Avignonissa, mutta siirsi myöhemmin paavinistuimen takaisin Roomaan.
Gregoriuksen paaviuden aikana katolinen kirkko ryhtyi voimakkaisiin toimenpiteisiin Saksassa, Englannissa ja muualla vaikuttaneita kerettiläisiä vastaan. Gregorius pyrki myös uudistamaan useita munkkiveljeskuntia.
Katariina Sienalainen vaikutti merkittävällä tavalla siihen, että Gregorius siirsi pitkän epäröinnin jälkeen paavinistuimen takaisin Roomaan 27. tammikuuta 1377. Gregorius ei ehtinyt vaikuttaa Roomassa kovin pitkään, sillä hän kuoli jo seuraavan vuoden maaliskuussa.
Nycke Groot

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tanska 2015 |  |  |
|  Pronssia | Saksa 2017 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2016 |  |  |
|  Pronssia | Ranska 2018 |  |  |
Cornelia Nycke Groot (s. 4. toukokuuta 1988 Alkmaar) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa 141 ottelua vuosina 2007–2018 ja tehnyt niissä 439 maalia. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017 sekä EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2016 ja pronssia vuonna 2018. Hän pelasi Rion olympialaisissa 2016 Alankomaiden joukkueen sijoittuessa neljänneksi.
Groot on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Tanskassa Team Tvis Holstebrossa vuosina 2006–2011 ja FC Midtjyllandissa 2011–2015 sekä Unkarissa Győri ETO KC:ssa 2015–2019. Vuodesta 2019 hän pelaa Tanskassa Odense Håndboldin joukkueessa.
Griá

Grián saari Ródoksen länsirannikolta nähtynä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Georgíou (Γεωργίου), Ágios Geórgios (Άγιος Γεώργιος)
Sijainti:  36°08′30″N, 27°41′31″E, Ródos Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,049 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Griá (kreik. Γριά) eli Georgíou (Γεωργίου) eli Ágios Geórgios (Άγιος Γεώργιος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren länsirannikon edustalla lähellä Monólithoksen kylää. Saaren pinta-ala on noin 0,049 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Griá kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Griá Wikimedia Commonsissa
Dodekanesia
| --- | --- |
Pääsaaret:   Astypálaia  Kálymnos  Kárpathos  Kásos  Kastelórizo (Megísti)  Kos  Léros  Nísyros  Pátmos  Ródos  Sými  Tílos 
Muut suuremmat saaret:   Agathonísi  Alimiá  Arkoí  Farmakonísi  Gyalí  Kínaros  Lévitha  Leipsoí  Nímos  Psérimos  Saría  Télendos 
Pienet saaret:   Adelfoí  Áfoti  Ágios Antónios  Agía Kyriakí, Astypálaia  Agía Kyriakí, Kálymnos  Agía Kyriakí, Léros  Agía Marína  Agía Thékla  Ágios Andréas  Ágios Geórgios, Megísti  Ágios Geórgios, Pátmos  Ágios Theódoros  Agriélaia  Ammoúdi  Antítilos  Ánydro  Apanonísia  Archángelos  Archangélou  Arefoúsa  Argeloússa  Armáthia  Artikonísi  Aspronísia Makrý Aspronísi  Megálo Aspronísi  Mikró Aspronísi  Aspropníchtis  Astakidonísia Astakída  Astakidópoulo  Chténi  Siál  Aváptistos  Avgó  Balámou  Chálavra Káppari  Makronísi  Piáto  Piláfi, Leipsoí  Psómos  Stavrí  Chamilí  Charkiás  Chiliomódi  Chína  Chondró  Chondronísi  Chondrós  Despotikó  Diakóftis  Diavátes Karavalonísi  Megalonísi  Divoúnia  Drosonísi  Exonísi  Faradonísia  Fokionísia  Frágkos  Ftenó  Gáidaros Livadeión  Gáidaros Megálou Chorioú  Gialesíno  Gláros, Agathonísi  Gláros, Léros  Glynó  Griá  Ímia  Kalapódia  Kalavrós  Kalólimnos  Kalóvolos  Kandelioússa  Karávolas  Karofýlla  Káto Prasoúa  Katsagrélli  Katsikópoula  Kentronísi  Kolófonas, Chálki  Kolófonas, Kásos  Kómaros  Kouloúndros  Kouloúra  Kounéli  Kounoúpoi  Koúrika  Koutsomýti  Krevátia  Krevatió  Kténia  Liádia Megálo Livádi  Pláka, Léros  Lígkia  Líra  Lítra  Maelonísi  Makronísi, Kásos  Makronísi, Pátmos  Makrý  Manóli  Márathos  Marmarás  Mávra  Mávro Poïní  Megálo Mávro Poïní  Megálo Trístomo  Mikrí Kouloúra  Mikró Sofráno  Mikró Trístomo  Moíra  Moní  Nekrothíki  Nerá, Agathonísi  Nerá, Kálymnos  Nípouri  Nisáki  Nisí  Nisierós  Ofidoússa  Oxiá  Pacheiá  Palaiókastro  Páno Prasoúa  Páploma  Patelída  Paximáda  Pentánisa  Pénte Vráchoi  Pergoússa  Petrokáravo  Piganoússa  Piláfi, Pátmos  Pítta  Pláka, Kásos  Plateía  Pláti, Kálymnos  Pláti, Kásos  Pláti, Sými  Polýfados  Pontikonísia Megálos Pontikós  Mikrós Pontikós  Pontikoúsa  Porionísi  Práso  Prasonísi, Kárpathos pohj.  Prasonísi, Kárpathos itä  Prasonísi, Pátmos  Prasonísi, Ródos  Prasoúda  Psathonísi, Agathonísi  Psathonísi, Pátmos  Psomí  Psoradiá  Ro  Safonídi  Saráki  Savoúra  Sélli  Sesklí  Sfýra  Skláves  Smyneronísi  Sochás  Sókastro  Spoláto  Strongylí, Agathonísi  Strongýli, Chálki  Strongýli, Kásos  Strongylí, Léros  Strongylí, Megísti  Strongylí, Nísyros  Strongyló, Pátmos  Strongyló, Ródos  Sýrna  Tigáni  Tragonéra  Tragonísi  Tragoúsa  Tría Nisiá Mesonísi  Plakída  Stefánia  Troumpéto  Trypití  Tsoúka, Chálki  Tsoúka, Pátmos  Tsoukáki  Vasilikí  Velóna  Xéra  Xóplakes  Zaforás
Hans Groop

Hans Groop (s. 1932, Vaasa)  on suomalainen venesuunnittelija, joka tunnetaan etenkin yli 5 000 kappaletta valmistetusta lasikuiturakenteisesta H-veneestä.
Groop valmistui laivanrakennusinsinööriksi Helsingissä ja työskenteli monta vuotta Wärtsilän telakalla venesuunnittelijana ja viestintäpäällikkönä. 1970-luvulta lähtien Groop on toiminut itsenäisenä venesuunnittelijana (Oy Scan Design Ab, 01.03.1974–30.12.2004). Helsingfors Segelsällskapetin aloitteesta Groop suunnitteli H-veneen, jonka neitsytpurjehdus tapahtui 1967. H-vene on Euroopan suurin yksityyppi-kölivene.
Hans Groop on suunnitellut yli sata purje- ja moottorivenettä sarjavalmistukseen. Groop on esimerkiksi piirtänyt useita 5,5 m -veneitä muun muassa Norjan kuningas Olavi V:lle, joka voitti hopeamitalin maailmanmestaruuskisoissa. Groop suunnitteli myös 5,5 m -veneen, joka voitti maailmanmestaruuden Kaliforniassa 1985. Groopin suunnittelemia ovat myös muun muassa nämä veneet:
Artina 29
Artina 33
Degerö 33
Finnsailer 30
Finnsailer 34
H-323
H-35
H-30 Netta
H-Star
Joe 17
Targa 101
Targa 42
Targa 96
Lohi 34
Pienin Groopin suunnittelema vene lienee Leo Laine Oy:lle suunniteltu Lokari 385- soutuvene (www.lokari.fi). Lisäksi Groop on suunnitellut useita suuria one-off veneitä kooltaan 54, 73 ja 76 jalkaa. Hans Groop on ansioitunut kilpapurjehtija, joka on voittanut useita mestaruuksia. Nykyään hän purjehtii itse suunnittelemaansa IS 400 -venettä. Hans Groop on Helsingfors Segelsällskapin pitkäaikainen jäsen.
| Vene | Purjenro>  | Rakennusvuosi | Telakka | Omistaja | Palkinnot | Pursiseura |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Patricia | L-30 | 1979 | JiVene | Matti Rouhiainen | GC 2.sija (79), MM 2.sija (79) | HSS |
| Helena | L-31 | 1985 | Vator Oy | Pöyry/NJK | Tom Jungell,GC 1.sija (85), T.Smythe 2.sija (79) | NJK |
| Tre Gubbar | L-32 | 1986 | Still Yachts | Gullichsen, Fazer, Mattson | GC 1.sija (86), EM 2.sija (86) | NJK |
| Helena 2 | L-33 | 1986 | Still Yachts | Pöyry/NJK | Tom Jungell EM 2.sija (86), (79) | NJK |
| Diva | N-45 | 1987 | Still Yachts | Peik Christensen | Peik Christensen MM 1.sija (86) | KNS |
| Norna 12 | N-46 | 1987 | Still Yachts | Kung Olav V | Kung Olav V 19.sija (87), EM 9.sija (88) | KNS |

Lisäksi 1989 Hans Groop suunnitteli Tre Gubbar II veneen. Eivind Still muokkasi suunnitelmia ja samasta muotista rakennettiin veneet Addam L-35, 1989, Sinbad L-36 1990 ja Zorina L-38 1991
Piero Gros

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Piero Gros |  Piero Gros |  Piero Gros |  |
Maa:   Italia
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen 1978 | pujottelu |  |
|  Pronssia | St. Moritz 1974 | suurpujottelu |  |
Piero Gros (s. 30. lokakuuta 1954 Sauze d’Oulx, Italia) on italialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän voitti pujottelun olympiakultaa vuoden 1976 talviolympialaisissa Innsbruckissa oltuaan toisessa laskussa yli sekunnin muita nopeampi.
Gros kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa joulukuussa 1972 ollessaan 18-vuotias. Hän voitti tuolla kaudella kaksi osakilpailua. Seuraavana talvena eli kaudella 1973–1974 hän voitti kokonaiskilpailun, ja Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 1974 hän saavutti pronssia suurpujottelussa. Neljä vuotta myöhemmin Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 hän saavutti pujottelussa hopeaa johdettuaan kisaa ensimmäisen laskun jälkeen. Schladmingin MM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui pujottelussa vielä kuudenneksi.
Gros voitti uransa aikana maailmancupissa yhteensä 12 osakilpailua, joista 7 suurpujottelussa ja 5 pujottelussa. Hän lopetti uransa vuonna 1982. Vuosina 1985–1990 hän toimi Sauze d'Oulx'in alkuperäiskommuunin johtajana ja urheilukommentaattorina muun muassa RAI:lle.
Käännös suomeksi
Alan Grover

| Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Australia. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Australia> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | kahdeksikko |  |
Alan Geoffrey Grover (24. syyskuuta 1944 Sydney – 12. toukokuuta 2019) oli australialainen soutaja. Hän saavutti hopeaa kahdeksikon perämiehenä Méxicon kesäolympialaisissa 1968. Australian venekunta hävisi Länsi-Saksalle 0,98 sekunnilla ja voitti kolmanneksi sijoittuneen Neuvostoliiton 1,13 sekunnilla. Grover kilpaili samassa luokassa myös Münchenin kesäolympialaisissa 1972, jolloin tuloksena oli kahdeksas sija. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän kilpaili perämiehellisessä nelosessa, jossa australialaiset sijoittuivat kymmenenneksi.
Henk van der Grift

Henk van der Grift
Henk van der Grift (s. 25. helmikuuta 1935 Breukelen) on alankomaalainen pikaluistelun maailmanmestari, joka oli lajissaan maailman huippuja kahden talven ajan 1960-luvun alussa.
Van der Grift sijoittui Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 kymmenenneksi 500 metrillä. Samana vuonna Davosin MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä 11:nneksi. Vuonna 1961 hän voitti maailmanmestaruuden 0,16 pisteen erolla neuvostoliittolaiseen Viktor Kositškiniin; yksittäisillä matkoilla hän oli 1 500 metrillä nopein, 500 metrillä toinen, 10 000 metrillä kolmas sekä 5 000 metrillä kahdestoista. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa. Vuonna 1962 hän sijoittui MM-kisoissa Kositškinin takana hopealle sekä EM-kisoissa neljänneksi. Seuraavana talvena hän ei enää menestynyt arvokilpailuissa ja lopetti uransa.
Huippuvuosinaan van der Grift asui talvet Norjassa, jossa hän työskenteli autonasentajana.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 metriä: 41,0
1 000 metriä: 1.30,7
5 000 metriä: 8.11,8
10 000 metriä: 16.53,6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henk van der Grift Wikimedia Commonsissa
Gravitation

| Gravitation |
| --- | --- |
グラビテーション   (Gurabiteeshon)
Genre: shōnen-ai, romantiikka, komedia, yaoi 
Manga
Tekijä: Maki Murakami
Julkaisija:  Gentosha    Glénat    Mangismo
Sarjajulkaisulehti: 
Ensimmäinen painatus: 1996 – 2002
Kirjojen lukumäärä: 12 
TV-anime
Ohjaaja: Bob Shirohata
Studio: Studio DEEN
Lähetyskanavat:  WOWOW    Anime Network    A+
Alkuperäinen lähetyskierros: 4.10.2000 – 10.1.2001
Jaksojen määrä: 13 
OVA
Ohjaaja: Shinichi Watanabe
Studio: Plum
Jaksojen määrä: 2
Julkaisupäivät: 23.7.1999–22.9.1999 
Gravitation on shōnen-ai -manga- ja -animesarja. Gravitationin on kirjoittanut ja piirtänyt Maki Murakami, joka piirtää myös samoihin hahmoihin perustuvaa Remix Gravitation -dōjinshisarjaa. Siinä missä pääsarjan ikäraja on K-16, Remixien raja on K-18. Remix-albumeja on kolmetoista, ja sekä niiden tarina että henkilökuvaus poikkeaa rajusti alkuperäisen mangan vastaavasta. Lisäksi Gravitationiin liittyen on julkaistu niin kutsuttu OVA-sarja, kaksiosainen anime, jolla on samoista henkilöistä huolimatta hyvin vähän tekemistä varsinaisen sarjan kanssa.
Mangaa on julkaistu 12 osaa, jonka jälkeen on ilmestynyt tarinaa jatkava extra. Niitä on julkaistu vasta yksi, mutta lisää saattaa tulla. Anime koostuu kolmestatoista episodista. Suomenkielistä versiota (kääntäjä Satu Hämäläinen) sarjakuvasta julkaisee Pauna Media Group. Suomennosta on ilmestynyt tähän mennessä kuusi osaa. Suomenkielisen version ikäsuositus on 16 vuotta.
Tarina

Sarjan päähenkilö on Shūichi Shindō -niminen poika, joka yrittää ystävänsä Hiroshi Nakanon kanssa nostaa yhtyeensä Bad Luckin listojen kärkeen. Tie tähtiin on kuitenkin mutkainen. Shūichi rakastuu kirjailija Eiri Yukiin, joka ei heti vastaa hänen tunteisiinsa, mutta tarinan aikana alkaa lämmetä hänen tunteisiinsa. Eirin menneisyyteen liittyy kuitenkin synkkiä piirteitä, jotka uhkaavat ajaa heidät erilleen. Samaan tulokseen toivovat päätyvänsä myös eräät Eirin ystävistä ja sukulaisista, jotka eivät lainkaan hyväksy hänen ja Shūichin suhdetta.
Myös media on kiinnostunut homoseksuaalisista rakastavaisista Eirin julkistettua heidän suhteensa lukuisten TV-kameroiden edessä. Syy ei kuitenkaan ollut täysin Eirin – hänellä on nimittäin jakautunut persoonallisuus, ja paljastuksesta vastasi hänen ei-julkinen osansa. Edes tämä julkisuus ei auta Shūichia paljoa kun hän joutuu kamppailemaan valokeilasta idolinsa Ryuichi Sakuman kanssa.
Tarinan kulku vie Shūichin aina Amerikkaan asti. Kaiken aikaa hän joutuu väistelemään ihmisiä, jotka eivät tahdo hänelle hyvää – tai tahtovat sitä liian lujasti. Samalla hän yrittää pitää kiinni suhteestaan Eirin kanssa. Vaikka monet voimat yrittävät työntää heitä erilleen, jokin vastustamaton voima tuntuu kuitenkin vetävän heitä yhä uudelleen puoleensa – melkein kuin painovoima... [gravitation].
Animessa tarinaa on yksinkertaistettu ja henkilöhahmoja on vähemmän.
Juoni pyörii suurimmalta osin Shūichin yhtyetouhujen ja Eirin ja Shūichin suhteen ympärillä. Olennaista on, pystyykö Shūichi rakastamaan Eiriä, kun miehen menneisyys on paljastunut, ja onko kirjailija itsekään sinut menneisyytensä kanssa. Animea tästä sarjasta on tehty 13 osaa.
Aiheesta muualla

Yuki-Eiri.com (Arkistoitu – Internet Archive) Yuki Eiri -fanisivusto (englanniksi)
It's Gravitation Directory (Arkistoitu – Internet Archive) Gravitation-aiheisia linkkejä. (englanniksi)
Gurabiteshiyon.net, Gravitation fanfiction archive Gravitation-aiheista fanfictionia. (englanniksi)