Arvo ”Poika” Tuominen
Irtiotto kommunismista

SKP:n keskusneuvoston jäsen Toivo Karvonen, joka johti kommunistien toimintaa Suomessa yhdessä Hj. Långströmin kanssa, matkusti Tukholmaan tapaamaan Arvo Tuomista 1938. Tuominen kertoi hänelle aikovansa ilmoittautua Tukholmassa poliisille ja oli saanut takeita siitä, että voisi jatkaa oleskelua Ruotsissa laillisesti. Karvonen epäili, ettei Tuominen ollut keskustellut asiasta puolueen kanssa, mutta Tuominen perusteli olevansa sairas ja liian rasittunut piileskelemään. Karvonen kertoi, että Tuomisen ystävä Tauno Taivainen oli paljastunut Etsivän keskuspoliisin soluttautujaksi. Tuominen kuitenkin puolusti tiukasti Taivaista, mikä sai Karvosen epäilykset heräämään myös Tuomista kohtaan.lähde tarkemmin?
Talvisodan sytyttyä Tuominen kirjoitti Tukholmassa pitkän kirjeen otsikolla "Avoin kirje suomalaiselle työläistoverille", jossa hän hyökkäsi Neuvostoliittoa ja SKP:n linjaa vastaan. Arvo Tuominen omaksuikin nopeasti tannerilaisen SDP:n suhtautumisen asiaan ja esitti Saksan ja Neuvostoliiton elokuun lopulla 1939 solmiman keskinäisen hyökkäämättömyyssopimuksen olevan todiste Neuvostoliiton imperialismista.
Muistelmissaan Tuominen rakentaa itsestään kuvaa eräänlaisena rauhanvälittäjänä. Muistelmiensa mukaan juuri hänen ansiostaan Hella Wuolijoki sai yhteyden Aleksandra Kollontaihin. Väite ei ole ihan luotettava. Tämän suuntaista väitettä tukee vain yksi lähde, Hertta Kuusisen isälleen lähettämä kirje, jossa epämääräisesti kerrotaan Ruotsissa oleskelevien suomalaisten kommunistien rauhaan tähtäävistä toimista talvella 1939–1940. On mahdollista, että Tuomisella oli oma rauhansuunnitelma ja tieto Wuolijoen oleskelusta Ruotsissa, mutta todennäköisempää on,kenen mukaan? että hän pelurina piti kaikki vaihtoehdot auki ja toimi kaksoisagenttina.
Elli Parkkari kirjoittikin 1993 julkaistussa teoksessaan Paremman huomisen puolesta
»Ohranan kuulustelijana toimineen tuomari Rinteen eräs vihjaus on saanut minut lopullisesti vakuuttuneeksi siitä, että myös Poika Tuominen oli ohrana. Kerran kuulustelujen yhteydessä Rinne sanoi kehuskellen ja säälienkin: ’Jos tietäisitte kuinka korkealla paikalla teidän puolueessanne on meidän miehemme, ette viitsisi kieltää mitään asioita.’ Rinne kertoi edelleen, että kun ’tämä mies’ oli vapautunut vankilasta, he olivat istuneet yhdessä eräillä päivällisillä ja naureskelleet ja jutelleet, ja tuo mies oli sanonut Rinteelle: ’Oikeassahan te olitte, mutta silloin minun oli viisaampaa kieltää kaikki.’ Asiat, joista Rinne puhui minulle, paljastivat, että kysymyksessä oli Poika Tuominen.»
Tuominen palasi Suomeen ennen jatkosotaa vuonna 1941 ja ryhtyi yhteistyöhön Suomen viranomaisten kanssa. Hän vietti muutaman viikon Mikkelissä Päämajan poliittisena neuvonantajana, minkä jälkeen hän sai vapaasti matkustaa Helsinkiin ja ryhtyä toimimaan SDP:n puoluetoimiston palveluksessa. Hän kiersi puhumassa ja organisoi neuvostovastaista propagandaa.lähde?
Desantti Kerttu Nuortevan syyskuussa 1942 tapahtuneen pidätyksen jälkeen Tuominen auttoi viranomaisia kuulusteluissa. Vuonna 1944 Tuominen matkusti taas Ruotsiin mutta palasi Suomeen ns. vaaran vuosien jälkeen. Hän esiintyi sittemmin julkisuudessa kommunismin tuntijana.