Tulivuori
Kulttuuriviitteet > Tulivuoret kuvataiteessa

Tulivuoret ovat inspiroineet taiteilijoita jo vuosituhansien ajan. Monet tulivuoret, kuten Japanin Fuji, ovat symmetrisiä vuoria ja luovat ympärilleen kauniina pidettyjä maisemia. Lisäksi tulivuorenpurkaukset ovat todennäköisesti eniten huomiota herättäviä luonnonilmiöitä. Ne synnyttävät pelkoa, ihailua ihmetystä sekä ovat samaan aikaan visuaalisesti näyttäviä. Mahdollisesti vanhin tunnettu kuvaus tulivuorenpurkauksesta on Turkissa sijaitsevasta Çatal Hüyükistä. Seinämaalauksessa esitetään Hasan Dağın purkautumista. Maalauksen tulkinnasta ei kuitenkaan ole yksimielisyyttä.
Länsimaisessa taiteessa Vesuviuksesta tuli erityisen tunnettu 1700-luvun puolivälissä. Vuori oli aktiivinen 1700-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, ja monet Grand Tour’lla olleet saivat todistaa sen purkausta. Yksi Vesuviuksen purkauksen nähneistä taiteilijoista oli englantilainen Joseph Wright, joka maalasi elinaikanaan yli 30 maalausta tulivuorenpurkauksista. Wright edusti klassismia, mutta hänen maalauksissansa oli jo selvästi esiromanttisia piirteitä. Romantiikan aikana maisemamaalauksen ei tarvinnut enää esittää luontoa sellaisenaan, vaan taiteilijan tuntemusta luonnosta. Wrightin Vesuvius-maalauksissa on jo subliimeja piirteitä.
Länsimaisen taidehistorian tunnetuin tulivuorenpurkausten maalaja on ollut englantilainen William Turner. Hänen ensimmäinen tulivuorimaalaus esitti Karibian La Soufrièrea, jonka hän oli tehnyt plantaasinomistaja Hugh Perry Keanen hahmotelmasta. Turner vieraili vuonna 1819 Napolissa, mutta tuolloin Vesuvius ei purkautunut. Hän maalasi lopulta kaikki tulivuorimaalauksensa toisten kuvausten perusteella. Turnerin aikalainen oli japanilainen Hokusai, joka teki vuosina 1823–1829 teossarjan 36 näkymää Fujivuorelle. Hänen lisäkseen Fujia ovat maalanneet muun muassa Minsetsu ja Hiroshige.
Havaijin tulivuorten ympärille kehittyi oma koulukuntansa 1800-luvun lopulla. Sen edustajat maalasivat Havaijin vuoria dramaattisen synkästi. Sen keskeisimpiä hahmoja oli ranskalainen Jules Tavernier, josta tuli paikallinen kuuluisuus. Havaijin kuningas Kalākaua nimitti hänet jopa hovitaiteilijaksi. Useimmat tulivuorikoulukunnan taiteilijat eivät olleet kotoisin Havaijilta, mutta D. Howard Hitchcock oli syntyjään havaijilainen.
Tulivuorten purkauksilla on saattanut olla taiteen väreihin laajempikin merkitys. Tieteilijät ovat tutkineet auringonlaskuissa punaisen ja vihreän tasapainoa, joka vaikuttaisi viittaavan tulivuorenpurkauksissa ilmakehään kulkeutuneisiin partikkeleihin. Turnerin maalauksia tutkineet taiteilijat esimerkiksi havaitsivat vuonna 2014, että pian purkausten jälkeen maalatuissa tauluissa auringonlaskun värit olivat erilaiset kuin muina aikoina tehdyissä tauluissa. Ennen Turner-tutkimusta tähtitieteilijä Donald Olson oli jo huomauttanut Edvard Munchin Huuto-maalauksen väreistä ja ehdottanut, että taivaan värit olivat seurausta Krakatoan purkauksesta, joka tapahtui toisella puolella maapalloa mutta joka väritti taivasta myös Norjassa.
Joseph Wright, Vesuvius Porticista, öljy kankaalle, n. 1774–1776.
William Turner, Vesuviuksen purkaus, vesiväri paperille, 1817–1820.
Turner, Järvi, Petworth, auringonlasku, taistelevat pukit, öljy kankaalle, 1829. Teoksen värityksen uskotaan johtuvan tulivuorenpurkauksen aiheuttamasta väristä auringonlaskussa.
Hokusai, Etelätuuli, kirkas taivas tai Punainen-Fuji, puupiirros, n. 1830.
D. Howard Hitchcock, Halemaumau, tulijärvi, öljy levylle, 1888.