stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miniclip

| Miniclip |
| --- | --- |

 Kuvakaappaus Miniclipin etusivusta 19. joulukuuta 2007.
Verkkosivusto:  http://www.miniclip.com
Slogan:  Free games and shows
Kaupallinen:  Kyllä
Tyyppi:  Selainpelit, animaatiot, E-kortit
Rekisteröinti:  Vaihtoehtoinen
Kielet:  englanti, ranska, espanja, hollanti, portugali, italia, korea, kiina, japani
Omistaja:  Miniclip Ltd.
Luonut:  Robert Small
Avattu:  2000
Nykyinen tila:  Aktiivinen
Miniclip on brittiläinen Internet-sivusto, jolla on erilaisia pelejä. Sinne lisätään nykyään pelejä lähes joka toinen päivä. [lähde? ] Suurin osa niistä on Flash- ja Shockwave-pelejä, mutta mukana on myös joitakin Java-pelejä (esim. RuneScape). Useimmat pelit ovat ilmaisia, mutta jotkut täytyy ladata. Yhteensä pelejä on yli kaksisataa. Alexa Internet -palvelun mukaan Miniclip on kuulunut viidensadan eniten vieraillun Internet-sivuston joukkoon jo runsaan kahden vuoden ajan. Miniclipissä pelit ovat jaoteltu niiden tyylin mukaan. Peleistä osa on pelattavissa myös muualla. Pelien lisäksi sivustolla on keskustelualue, joka on tarkoitettu lähinnä keskusteluun Miniclipin peleistä.
Joitakin pelejä

| --- | --- |
 8 Ball Pool  Agar.io  Age of Speed  Age of Speed 2  Archery King  Balance  Celebrity table tennis  Clicker Heroes  Contract Wars  Deep sea patrol  Free Realms  Forest Temple  Frost bite  Goodgame Empire  Heli Attack  LEO STEEL  Minigolf  MotherLoad :  Mountainbike  Need for Madness  On The Run  OurWorld  Pest control  Ping Pong  Pizza Hot  Raft Wars  Robot Rage  Save the Sheriff  Snowboard Madness  Soccer Stars  Spider game  RuneScape  SpineWorld  Tanki Online  World Cup Soccer  Zoikz
Aiheesta muualla

Miniclip
Voolahden rukoushuoneseurakunta

| Voolahden rukoushuoneseurakunta> Vålax Bönehusförsamling |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko Finlands svenska pingstsamfund
Perustettu:  1932
Pastori:  Ismo Valkoniemi
Pääkirkko:  Rantakirkko Voolahdentie 839 Voolahti, Porvoo
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Voolahden rukoushuoneseurakunta (ruots. Vålax Bönehusförsamling) on vuonna 1932 perustettu helluntaiseurakunta Porvoon Voolahdessa. Seurakunta perustettiin 1930-luvulla Voolahden herätyksen seurauksena. Seurakunnan johtaja on Krister Lindberg ja pastori TM Ismo Valkoniemi. Seurakunta toimii neljällä kielellä: suomeksi, ruotsiksi, englanniksi ja venäjäksi.
Voolahden herätys puhkesi talvella 1932 ja kylän rukoushuone pystytettiin Arne Nymanin ja ystävien pitkäjänteisellä työllä. Voolahden seurakunta perustettiin juhannuspäivänä 1932 samalla kun seurakuntaan kastettiin 17 ihmistä. Borgåbladet kiinnitti huomiota Voolahden helluntaikasteeseen ja uutisoi tapahtumasta eloisana uskovaisten tapahtumana.
Seurakunnan saarnaajina ovat vuosien varrella toimineet muun muassa Alfons Andström, Arne Nyman, August Lindholm, Rainer Lindh, Sven Juth, Viktor Svarvar, Rolf Strömvall (1970–) ja Gösta Bergstén.
Valotunnus (merenkulku)

Valotunnus merenkulussa on tapa näyttää merenkulun turvalaitteiden valoja niiden erottamiseksi toisistaan.
Kun majakat alkoivat yleistyä jo varhain huomattiin että niiden oli erotuttava toisistaan pimeälläkin.
Pulma oli kauan ratkaisematon kunnes avotulimajakoiden sijaan kehitettiin lyhdyillä varustetut; niihin asennettiin mitä erilaisimpia koneistoja ja verhoja muotoilemaan valoja halutun laisiksi.
Gustaf Dalénin käänteentekevät keksinnöt ratkaisivat pulman lopullisesti; asetyleenivalo oli jo lähtökohtaisesti suunniteltu eri mahdollisuuksille näyttää valoa.
Majakoissa ja valaistuissa merimerkeissä on monta eri mahdollisuutta: kiintovalo, katkovalo, tasarytmivalo, vilkku, pikavilkku, nopea pikavilkku ja morsevalo.
Linjaloistoissa käytetään usein erivärisiä valoja, varsinkin jos kaksi sellaista on niin lähekkäin että on sekaantumisen vaara.
Sektoriloistot näyttävät väylän oikean suunnan valkoisella valolla; jos loistoa kohti ajettaessa valo muuttuu punaiseksi, alus on väylästä vasemmalla ja jos vihreäksi niin oikealla; päinvastaiseen suuntaan ajettaessa värit ovat toisin päin; nämä valosektorit on merkitty karttaan josta myös näkee mikä on väylän nimelliskulkusuunta: mereltä satamaa tai latvavesiä kohti, Suomenlahdella lännestä itään ja Pohjanlahdella etelästä pohjoiseen.
Näin eri turvalaitteet voidaan tunnistaa valonsa perusteella.
Majakoista pidetään erityistä tasaisin välein päivitettävää ajantasaista Loistoluetteloa johon on merkitty tarkasti kunkin turvalaitteen sijainti, mahdollinen kansainvälinen numero, nimi, valon korkeus merenpinnasta, ulkoasu sekä valotunnus; aiemmin oli myös piirroskuva kustakin majakasta sekä tiedot radiomajakoista tai sumumerkinantoasemasta ennen viimemainittujen poistamista.
Myös viitoissa käytetään valotunnusta: pohjoisviitassa tunnus on nopea pikavilkku, itäviitassa kolme väläystä jaksossa, eteläviitassa kuusi nopeaa väläystä ja yksi pitempi sekä länsiviitassa yhdeksän; tämä viittaa muistisääntönä kellotauluun.
Lateraaliviitoissa on niiden väriä vastaavat punainen ja vihreä vilkku.
Valoverho

Esimerkki valoverhon toiminnasta
Valoverho on optinen anturi esineiden tunnistamiseen. Laitteen luoman infrapunaverkon hajotessa laite suorittaa toiminnon, esimerkiksi katkaisee virran tai aiheuttaa hälytyksen. Tyypillisin käyttökohde valoverhoille on hissin ovi.
Valovirta

Valovirta (myös "valonmäärä", tunnus F tai Φ) on fotometrian suure, joka kuvaa, kuinka paljon näkyvää valoa valonlähde säteilee kokonaisuudessaan. Valovirran SI-järjestelmän mukainen mittayksikkö on luumen (lm). Valovirta kuvaa valonlähteen säteilytehoa painotettuna silmän herkkyyskäyrällä V(λ) .
Valovoima kuvaa valon lähteen intensiteettiä eli voimakkuutta ja sen yksikkö on kandela (cd). Kandela on luumenia steradiaania kohti eli cd = lm / sr.
Valaistusvoimakkuus määräytyy tietylle pinta-alalle lankeavasta valovirrasta.
Merkelinsolukarsinooma

Merkelinsolukarsinooma
Merkelinsolukarsinooma on harvinainen neuroendokriininen ihosyöpä. Se saa alkunsa Merkelin soluista. Se on taudinkulultaan melanoomaa aggressiivisempi, mutta paljon harvinaisempi. Yhdysvalloissa vuonna 2002 todettiin vuosittaiseksi ilmaantuvuudeksi 0,2–0,45/100 000. Vuoden 1999 tiedon mukaan ikävakioitu ilmaantuvuus oli valkoisilla 0,23/100 000 ja mustilla 0,01/100 000. Yleisyys näyttää kasvaneen vuosikymmenten mittaan, mikä kuitenkin johtunee tietoisuuden parantumisesta ja diagnostiikan kehittymisestä.
Oireet

Merkelinsolukarsinooma ilmenee yleensä kivuttomana kyhmynä, joka usein on sinertävänpunainen. Usein kasvain muodostuu alueelle, joka altistuu suorimmin auringolle, siis esimerkiksi raajoihin, kaulaan tai päähän. Merkelinsolukarsinooma kasvaa nopeasti viikkojen tai kuukausien mittaan. Se saattaa levitä nopeasti imusolmukkeisiin ja sitten etäpesäkkeinä muualle, mutta toteamishetkellä etäpesäkkeitä ei useimmiten esiinny. Alkuvaiheessa olevat pienikokoiset kasvaimet muistuttavat hyvänlaatuisia muutoksia.
Diagnosointi ja hoito

Merkelinsolukarsinooman diagnostiikan pääasiallinen menetelmä on muutosalueelta otetun koepalanäytteen mikroskooppinen tutkimus. Levinneisyyttä voidaan selvittää ultraäänitutkimuksella, tietokonekerroskuvauksella, positroniemissiotomografialla ja rintakehän röntgenkuvauksella. Histologisesti merkelinsolukarsinooma on pienipyörösolukasvain.
Ensisijainen hoitomuoto on kirurginen, jota voidaan täydentää sädehoidolla. Hoitolinjan valinta kuitenkin riippuu kasvaimen koosta, sijainnista ja levinneisyydestä. Immunologisena lääkkeenä voidaan käyttää avelumabia. Myös useiden kemoterapialääkkeiden yhdistelmiä on käytetty. Ensimmäinen eurooppalainen hoitosuositus julkaistiin vuonna 2015. Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto hyväksyi avelumabin käyttöön merkelinsolukarsinooman etäpesäkkeisen muodon hoidossa vuonna 2017.
Historia, riskitekijät ja ennuste

Merkelinsolukarsinooma tunnistettiin vuonna 1972. Silloin julkaistiin tapauskuvaukset viidestä ensimmäisestä tiedetystä potilaasta. 1980-luvun puolessavälissä kasvaimesta alettiin säännönmukaisesti käyttää nimitystä "merkelinsolukarsinooma".
Merkelinsolukarsinooman riskitekijöitä ovat pitkäaikainen auringolle altistuminen, immunosuppressio esimerkiksi elinsiirron jälkeisen hyljinnänestolääkityksen tai AIDS:n seurauksena ja (joskus psoraleeniin yhdistetty) aikaisempi ultraviolettivalohoito ihosairauksiin, kuten psoriasikseen. Vuonna 2008 tunnistettiin merkelinsolupolyoomavirus, jolla nykyään tiedetään olevan vaikutus karsinogeneesiin. Sairastumisriskiin vaikuttaa myös ikä, sillä merkelinsolukarsinooma todetaan keskimäärin noin 70-vuotiailla henkilöillä.
Merkelinsolukarsinoomassa kokonaiskuolleisuuteen vaikuttavat varsinkin levinneisyys diagnoosihetkellä ja sukupuoli. Naisilla ennuste vaikuttaa olevan parempi kuin miehillä. Ennusteeseen vaikuttavat myös kasvaimen ja mahdollisen leikkauksen tervekudosmarginaalin koot. American Cancer Societyn mukaan vuosina 2012–2018 diagnosoitujen potilaiden keskimääräinen viisivuotiseloonjäämisluku oli 65 %. Paikallisissa taudeissa tämä luku oli 75 %, alueellisesti edenneissä taudeissa 61 % ja etäpesäkkeisissä taudeissa 24 %.
Vertaisopetus

Pedagogisia malleja
Tutkiva oppiminen
Ongelmalähtöinen oppiminen
Projektioppiminen
Ilmiöpohjainen oppiminen
Freinetpedagogiikka
Montessoripedagogiikka
Yhteisöllinen oppiminen
Yhteistoiminnallinen oppiminen
Oppilaslähtöinen opetus
(katso kaikki 33)
Katso myös
Luokka:Opetusmenetelmät, Pedagogiikka, Didaktiikka, Opetus
Vertaisopetus tarkoittaa opetuksen muotoa, jossa vertaiset (eli oppijat) opettavat toisiaan ja oppivat samalla itse opettaessaan.Vertaisopetus ei ole tarkka menetelmä tai malli, vaan yleistermi menetelmille, joissa oppijat ainakin hetkittäin myös opettavat.
Minä taistelen

| Minä taistelen Arja Koriseva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 18. marraskuuta 2009
 Tuottaja(t): Ile Vainio, Risto Asikainen
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 44.32
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Arja Korisevan muut julkaisut
| Legendat 2009 | Minä taistelen 2009 | Rakkaudesta jouluun 2011 |
Singlet albumilta Minä taistelen
 ”Yövieras” Julkaistu: 25. kesäkuuta 2009  ”Minä taistelen” Julkaistu: marraskuu 2009
Minä taistelen on Arja Korisevan 15. studioalbumi, joka julkaistiin 18. marraskuuta 2009. Ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”Yövieras” 25. kesäkuuta 2009. Kappale edusti poptyylissään uudenlaista Arjaa. Kappaleen ovat tehneet Ile Vainio sekä Nylon Beat ja Gimmel-yhtyeiden säveltäjänä ja tuottajana tunnettu Risto Asikainen. ”Yövieras” otettiin radioaalloilla vastaan hyvin, ja se sai runsaasti radiosoittoa nousten muun muassa Radio Suomen TOP10:n useaksi viikoksi.
Toisena singlejulkaisuna levyltä irrotettiin nimikappale ”Minä taistelen”, jonka on säveltänyt Kikka Laitinen ja sanoittanut Jukka Saarinen; sovituksista vastaavat Janne Halmela ja Pertti Jalonen, joka myös vastaa kyseisen kappaleen tuotannosta. ”Minä taistelen” oli helmikuussa 2010 viihtynyt Radio Suomen soitetuimpien listalla kahdeksan viikkoa nousten parhaimmillaan sijalle 3 (sijoitukset 4-3-8-30-10-11-30-24). Tosiasiassa viikko määrä on suurempi, sillä jouluviikkoina Radio Suomi ei listaa julkaissut.
Virallisten singlejen ohella levyn kappaleista runsaasti radiosoittoa ovat saaneet ”Elämä tekee tän”, joka viikolla 50 nousi paikallisradioiden yhteisen TOP20-listan sijalle 4, ja ”Elämän askeleet”, joka loppuvuodesta 2009 viihtyi useamn viikon ajan esimerkiksi Radio Kajauksen nettihittiäänestyksen kärkikymmenikössä.
Minä taistelen on Korisevan ensimmäinen levy Edel Records Finlandilta ja albumi juhlisti myös hänen 20-vuotista uraansa Tangomarkkinoiden Tangokuningatar-tittelin voittamisesta 1989 lähtien.
Kappaleet

Minä taistelen – 3.32
Yövieras – 3.41
Elämä tekee tän – 3.47
Entä huomenna – 3.40
Viiden tähden mies – 3.48
Elämän askeleet – 3.36
Isän silmät – 4.20
Pieni laulu – 3.36
Vapaus on valhe – 3.06
En voi unohtaa – 3.47
Tanssi talossa mun – 3.34
Ei enää koske – 3.40
Vol. 1 (Pauli Hanhiniemen Perunateatterin albumi)

| Vol>  1 Pauli Hanhiniemen Perunateatteri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): ?
 Tyylilaji: Suomirock
 Kesto: 38.53
Pauli Hanhiniemen Perunateatterin muut julkaisut
|   | Vol. 1 1995 | Mitä sais olla? 1996 |
Vol. 1 on suomalaisen Pauli Hanhiniemen Perunateatteri -rockyhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Kappaleet

Kaikille joskus käy niin – 3.00
Alaspäin – 2.45
Pidetään sadetta – 3.41
Toisiin suuntiin – 3.15
Vois olla niinkin – 3.32
En sano enempää – 3.17
Onnesta alas - Italowestern versio – 2.23
Voi vihaa – 3.15
Gimmat ei kyytiä saaneet – 3.08
Joka tulee ekana – 2.50
Aina vain – 4.10
Kadonneeseen maailmaan – 3.31
Mike Ness

| Mike Ness |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1962
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1978–
Tyylilajit:  punk, country
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Social Distortion, sooloyhtye
Levy-yhtiöt:  Time Bomb Recordings
Aiheesta muualla
www.mikeness.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mike Ness (oik. Michael James Ness, s. 3. huhtikuuta 1962) on yhdysvaltalainen muusikko ja Social Distortionin kitaristi, laulaja, pääasiallinen kappaleiden kirjoittaja sekä ainoa alkuperäisjäsen.
Nessin sooloalbumit poikkeavat kantri- ja perusrock-musiikillaan paljon Social Distortionin musiikista. Sooloalbumit julkaistiin puolen vuoden välein. Alkuvuosina hän soitti Gibson SG -kitaraa, nykyään Ness soittaa Gibson Les Paul -kitaraa, jossa on Orange County -teksti.
Sooloalbumit

Cheating at Solitaire (1999)
Under the Influences (1999)
Aiheesta muualla

Mike Ness Myspacessa (englanniksi)
http://www.mikeness.com/
Vinyyli

Vinyyliryhmä
Vinyyli on eteenin substituenttinimi tai se voi olla myös orgaaninen yhdiste, joka sisältää vinyyliryhmän. Vinyylistä käytetään myös nimitystä etenyyli. Vinyyliryhmän kemiallinen rakenne on -CH=CH2. Esimerkiksi vinyylikloridi on toiselta nimeltä kloori-eteeni ja sen rakenne on Cl-CH=CH2. Vinyyliasetaatin rakenne on CH3-COO-CH=CH2.
Eteeni ja sen johdokset (vinyyliyhdisteet) polymeroituvat katalyytin avulla alkeenipolymeereiksi. Polymeroitaessa vinyylimonomeeria R-CH=CH2, polymeerin toistuva yksikkö on:
/ R H \
|  | |  |
| -C-C- |
|  | |  |
 \ H H / n
Polymeroinnissa vinyyliryhmän kaksoissidos häviää kun hiili (C) muodostaa sidoksen seuraavan vinyylimonomeerin hiiliatomin kanssa.
Erittäin yleisesti käytetty vinyylipolymeeri on polyvinyylikloridi eli PVC, joka valmistetaan polymeroimalla vinyylikloridia. PVC:tä kutsutaan usein vinyyliksi, vaikka siinä ei ole vinyyliryhmiä.
Vinyylipolymeerien ehkä tunnetuin käyttö on EP- ja LP-äänilevyissä. Puhekielen ilmaisu "vinyyli" tarkoittaa vinyylilevyä ja "savikiekko" tarkoittaa 1900-luvun alkupuolen gramofonilevyä.
Valotusaukko

Kaksi erikokoista aukkoa samalla himmentimellä.
Valotusaukko (yleisesti aukko) on kameran objektiiveissa himmentimen säätelemän reiän koko sellaisena kuin miltä se näyttää katsottaessa linssiä edestä päin. Kyse ei siis ole varsinaisesti itse aukon mekaanisesta koosta. Aukko kuvastaa objektiivin valonkeräyskykyä.
Valokuvauksessa ilmoitetaan aukon koko (millimetrien sijaan) suhteessa objektiivin polttoväliin f, esim. f/2 - tästä johtuen pieni f-numero viittaa suureen aukkoon ja päinvastoin. Tämän aukkosuhteen merkintätapa riippuu kameran valmistajasta.
Vaikutukset valokuvauksessa

Aukon koko yhdessä näkökentän ja kohteen kirkkauden kanssa määrittävät, kuinka paljon valoa objektiivin läpäisee. Aukon koko määrittää myös kuvaan piirtyvän hyväksyttävän syvyysterävyyden määrän. Suurentamalla aukon kokoa hyväksyttävä syvyysterävyys pienenee.
Koska sama näkökenttä saavutetaan eri kameraformaateissa eri polttoväleillä, on aukon koko samalla f-numerolla eri formaateissa eri kokoinen. Siksi sama f-numero synnyttää erilaisen tuloksen erilaisissa formaateissa, ja se heijastuu niin kuvan laatuun kuin syvyysterävyyteenkin.
Valtteri Kalliokulju

Vili Valtteri Kalliokulju (s. 14. tammikuuta 1997 Turku) on suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edustaa Liedon Parmaa. Aiemmin hän on edustanut Liedon Lujaa. Kalliokuljun valmentajana toimii Mika Vakkuri.
Kalevan kisoissa Kalliokulju sai pronssia vuonna 2020 ajalla 14,36, 2021 ajalla 14,15 ja 2023 ajalla 14,21. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Kalliokulju on saanut pronssia viestijuoksussa vuonna 2017. Hänen ennätyksensä on Jämsässä 4. heinäkuuta 2021 juostu 14,01.
Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Eskilstuna 2015 Kalliokulju pääsi pika-aidoissa välieriin ja 4 × 100 metrillä finaaliin, jossa Suomen joukkue oli kuudes. Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Bydgoszczissa 2016 hän pääsi myös pika-aidoissa välieriin. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Gävlessä 2019 Kalliokulju eteni myös välieriin.
Aikuisten maaotteluissa Kalliokulju on edustanut Suomea vuosina 2016–2021.
Minä soitan sinulle illalla

| Minä soitan sinulle illalla |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Armand Lohikoski
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa
Perustuu:  Tatu Pekkarisen, Reino Helismaan ja Toivo Kärjen iskelmään ”Minä soitan sulle illalla”, 1952
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Osmo Harkimo
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Anneli Sauli Olavi Virta Siiri Angerkoski Rauni Luoma
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1954
Kesto:  67 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Minä soitan sinulle illalla on Armand Lohikosken ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1954. Elokuva sai alkunsa menestysiskelmästä ”Minä soitan sulle illalla”. Romanttisessa komediassa Järviö Oy:n tehtaan johtaja Risto J. on äitinsä talutusnuorassa mutta nousee kapinaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anneli Sauli  | … |  Seija Vaara   |
|  Olavi Virta  | … |  Liikemies Risto Järviö   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Kauppaneuvoksetar Agnes Järviö   |
|  Rauni Luoma  | … |  Neiti Juulia Hirmu   |
|  Pikku-Tapani  | … |  Tapani, Seijan pikkuveli   |
|  Heikki Savolainen  | … |  Konttoripäällikkö   |
|  Maija Karhi  | … |  Marja, tehtaantyttö   |
|  Einari Ketola  | … |  Kirjava, murtovaras   |
|  Heimo Lepistö  | … |  Harmaa, murtovaras   |
|  Uuno Montonen  | … |  Luottamusmies Koskinen   |
|  Toini Ylönen  | … |  Tarjoilija   |
|  Anton Soini  | … |  Tehtaan työläisiä   |
|  Jalmari Parikka  | … |  Tehtaan työläisiä   |
|  Lasse Saxelin  | … |  Tehtaan työläisiä   |
|  Matti Louhivuori  | … |  Matti Louhivuori   |
|  Leena Grönroos  | … |  Konttorityttö   |
|  Irja Rannikko  | … |  Sisäkkö   |
|  Onni Elo  | … |  Työmies hissin luona   |
|  Martta Kinnunen  | … |  Marjan äiti   |
|  Juha Eirto  | … |  Juha Eirto   |
Vastaanotto

Tv-maailman kriitikon mukaan elokuva on yritys olla parempi kuin aikakauden rillumarei-elokuvat, mutta sotkeutuu kuitenkin samoihin ongelmiin.
Vitån

| Vitån |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Norrbotten
Kunnat:  Luulaja
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vitånin vesistö
Pinta-ala:  518,7 km²  
Järvisyys:  7 % 
Pääuoman pituus:  82 km 
Pääuoman osuudet:  Jämptöälven ←Vitån ←(metsäpuro)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Suobbatträsket, Jällivaara 
 :  66.4454°N, 21.8632°E
Laskupaikka:  Vitåfjärden, Luulaja
 :  65.9351°N, 22.4397°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  283 m  mpy. 
Laskukorkeus:  1 m
Korkeusero:  282 m
Pituus:  66 km  
Kaltevuus:  4,29 m/km
Keskiylivirtaama:  38,6 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  5,67 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  1,45 m³/s (MNQ) 
Muuta
Vitån on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 66 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Vitånin vesistön 82 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun lukuun ottamatta viimeistä mereen laskevaa kolmikilometristä osuutta. Joen valuma-alueen pinta-ala on 519 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Luulajan kunnassa.
Käännös suomeksi
Vitório Pavanello

Vitório Pavanello (s. 20. tammikuuta 1936) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 31. heinäkuuta 1966 ja nimitettiin Corumbán hiippakunnan piispaksi 26. marraskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. tammikuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Antônio Barbosa, jota avustivat Ladislau Paz ja Constantino Amstalden.
26. marraskuuta 1984 Pavanello sai nimityksen Campo Granden koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 12. joulukuuta 1986 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 4. toukokuuta 2011.
Verikekkerit

| Verikekkerit>  Kauhun käsikirja. |
| --- | --- |
Kirjailija:  Harto Hänninen, Marko Latvanen
Kansitaiteilija:  Juha S. Kalliolahti
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1992
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  448
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Verikekkerit. Kauhun käsikirja on Harto Hännisen ja Marko Latvasen vuonna 1992 kirjoittama tietokirja kauhukulttuurista. Se on alan ensimmäinen kattava perusteos Suomessa. Kirja käsittelee kauhuelokuvia, kauhukirjallisuutta ja kauhumytologiaa monipuolisesti.
Toinen, täydennetty laitos ilmestyi vuonna 1996. Toisen painoksen kronologiat on uudistettu ja artikkelien tekstejä on täydennetty. Myös kansi on erilainen.
Rakenne

Kirjassa on yhdeksän lukua, joista kussakin käsitellään yhtä populaarin kauhukulttuurin myyttistä olentoa. 
Luvut ja niihin liittyvät kauheudet ovat:
1. Verta ja valkosipulia - vampyyrit
2. Homo Lupini Lupus - ihmissudet
3. Sarvipään valtakunta - paholaiset ja noidat
4. Haudan takaa - kummitukset ja henkimaailma
5. Haudasta pois ja syömään - elävät kuolleet ja kannibaalit
6. Se elää - hullut tiedemiehet
7. Ihmeellinen luonto - hirviöt ja eläimet
8. Uhka ulkoavaruudesta - muukalaiset
9. Almanakka ja moottorisaha - psykopaatit ja sarjamurhaajat
Lisäksi kirjassa on alan elokuva- ja kirjallisuuskronologiat aihepiireittäin (s.402-425) sekä useiden kauhukirjailijoiden, ohjaajien ja kriitikoiden omat suosikkilistat (s.425-430).
Vastaanotto

Kirja sai hyvät arviot ja se palkittiin kauhuharrastajien Kultainen moottorisaha-palkinnolla vuonna 1992. Helsingin Sanomien kriitikko Vesa Sirénin mukaan "Hännisen ja Latvasen suurtyö on ajankohtaisempi ja täydellisempi kuin aikaisemmat kauhua käsittelevät kirjat."
Vitālijs Astafjevs

Vitālijs Astafjevs
Vitālijs Astafjevs (s. 3. huhtikuuta 1971 Riika) on latvialainen jalkapalloilija.
Astafjevs aloitti JFK Olimps Rīgan pelaajavalmentajana vuoden 2009 alussa. Astafjevs pelasi aiemmin Skonto FC:ssä, jossa hän voitti useita mestaruuksia 90-luvulla ennen siirtymistään ulkomaille. Hän pelasi Itävallassa Austria Wienissä ja Admira Wackerissa, Venäjällä FK Rubin Kazanissa sekä Englannissa Bristol Roversissa.
Astafjevs on eniten Latvian maajoukkueessa maaotteluita pelannut pelaaja ja myös yksi eniten maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista maailmassa. Hänellä on tilillään 158 maaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia.
Mike & Molly

| Mike & Molly |
| --- | --- |

Tyyli:  tilannekomedia
Luoja(t):  Mark Roberts
Pääosissa:  Melissa McCarthy  Billy Gardell
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS  MTV3
Esitetty:  20. syyskuuta 2010 – 16. toukokuuta 2016
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  127
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Chuck Lorre Productions Warner Bros. Television
Palkinnot
Voitetut:  Primetime Emmy Paras naispääosa komediasarjassa (Melissa McCarthy, 2011) Paras kuvaus monikamerasarjassa (2015)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Mike & Molly on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin CBS-televisiokanavalla 20. syyskuuta 2010. Sarjan päähenkilöitä ovat Mike ja Molly (näyttelijöinä Billy Gardell ja Melissa McCarthy), jotka tapaavat Anonyymien ylensyöjien kokouksessa ja ihastuvat toisiinsa.
Sarjaa tehtiin kuusi tuotantokautta. Melissa McCarthy palkittiin roolistaan parhaan komediasarjan naispääosan Emmy-palkinnolla. Kaikki tuotantokaudet on esitetty myös Suomen televisiossa.
Juoni

Poliisikonstaapeli Mike ja alakoulun opettaja Molly käyvät samassa vertaistukiryhmässä, Anonyymissä ylensyöjissä. He ihastuvat toisiinsa ryhmätapaamisessa ja aloittavat seurustelusuhteen. Sarjan alussa Molly asuu äitinsä Joycen ja laihan siskonsa Victorian kanssa, jotka auttavat häntä myös laihduttamisessa. Miken paras ystävä on hänen työkaverinsa Carl.