stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Christmastide
Muusikot

Tori Amos – laulu, piano, koskettimet, tuotanto
Mac Aladdin (Mark Hawley) – kitara
Jon Evans – basso, kontrabasso, basson ja kontrabasson äänitys
Matt Chamberlain – rummut, rytmisoittimet, rumpujen ja rytmisoitinten äänitys
Tash (Natashya Hawley) – taustalaulu
Mark Hawley – äänitys, miksaus
Adrian Hall – miksaus
Jon Astley – masterointi
Miles Snowell – vinyylin masterointi
Ann Walker – pianonvirittäjä
Aiheesta muualla

Christmastide Discogs-sivustolla
Christmastide AllMusic-sivustolla
Devouring Weakness

| Devouring Weakness Blindead |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 2005 Screw Factory Studio, Puola
 Julkaistu: 3. heinäkuuta 2006
 Tyylilaji: sludge metal progressiivinen metalli
 Kesto: 44.40
 Levy-yhtiö: Empire Records
Blindeadin muut julkaisut
| Dig for Me... 2003 | Devouring Weakness 2006 | Autoscopia / Murder In Phazes 2008 |
Devouring Weakness on puolalaisen sludge/progressiivisen metalliyhtye Blindeadin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Kappaleet

Suicidal – 7.25
Memory of Loss – 7.26
Mindscape – 5.14
Drug Disorder – 7.41
The Time – 6.05
Devouring Weakness – 10.49
Kokoonpano

Nick – laulu
Havoc – kitara
Deadman – kitara
Brovar – basso
Konrad – rummut
Aiheesta muualla

Devouring Weakness Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Devouring Weakness Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Demagnetointi

Demagnetointi on magneettisuuden poistamista eli magneettisen kappaleen muuttamista ei-magneettiseksi. Demagnetisoinnin voi suorittaa esimerkiksi kuumentamalla haluttua kappaletta tai vaihtomagneettikentän avulla.
Demagnetointia voidaan käyttää tiedon hävittämiseen magneettinauhoilta.
Osa merimiinoista aktivoituu laivan magneettisuuden perusteella.  Tämän välttämiseksi sodan aikana laivoja demagnetoitiin Suomessakin Lonnan saarella. Tarve jatkui sodan jälkeenkin 1960-luvulle saakka kunnes merimiinat oli saatu raivatuksi.
Clube da Esquina

| Clube da Esquina Milton Nascimento ja Lô Borges |
| --- | --- | --- |

Kansikuvaa on luultu Borgesin ja Nascimenton lapsuuskuvaksi, mutta se on vuodelta 1971.
Julkaisun tiedot
 Tuottaja(t): Milton Miranda
 Tyylilaji: MPB
 Levymerkki: World Pacific
Clube Da Esquina on brasilialaisten popmuusikoiden Milton Nascimenton ja Lô Borgesin tupla-albumi vuodelta 1972. He toimivat albumin laulusolisteina, ja albumi on kreditoitu heidän nimiinsä huolimatta sen kollektiivisesta syntyprosessista isomman muusikkoryhmän yhteistyönä. Albumia pidetään yhtenä brasilialaisen popmusiikin (MPB, Música Popular Brasileira) merkittävimmistä levytyksistä. Se osaltaan vauhditti Milton Nascimenton uraa ja nosti Borgesin ohella esiin kitaristit Toninho Hortan ja Nelson Angelon sekä basisti Beto Guedesin.
Albumin merkittävin ja jo tekoaikaan tunnetuin tekijä on Nascimento, mutta hänen nimeään ei esiinny levykannessa eikä hänen kuviaan paljoakaan sen runsaassa kuvamateriaalissa, koska haluttiin painottaa albuminteon kollektiivista luonnetta. Muusikkoryhmän ja albumin nimi Clube Da Esquina tarkoittaa ”kulmakunnan klubia”. Ryhmä muodostui Belo Horizonten kaupungin kaveripiiristä, joka vetäytyi vuonna 1971 puoleksi vuodeksi rannalla sijaitsevaan taloon säveltämään ja sanoittamaan albumia, esikuvanaan The Beatles. Valmiit kappaleet äänitettiin sitten studiossa muun muassa Eumir Deodaton sovituksina. Albumi syntyi Brasilian sotilasdiktatuurin vuosina, ja sensuuri yritti estää ainakin kärkevästi kantaa ottavan kappaleen “Paisagem Da Janela” (”Näkymä ikkunasta”) julkaisun.
Clube Da Esquina valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään yhtenä harvoista ei-englanninkielisistä albumeista.
Kappaleet > Levy 1, A-puoli

Tudo Que Você Podia Ser – 2.57 (säv. Lô Borges, san. Márcio Borges)
Cais – 2.45 (säv. Milton Nascimento, san. Ronaldo Bastos)
O Trem Azul – 4.05 (säv. Lô Borges, san. Ronaldo Bastos)
Saídas E Bandeiras Nᵒ 1 – 0.45 (säv. Milton Nascimento, san. Fernando Brant)
Nuvem Cigana – 2.59 (säv. Lô Borges, san. Ronaldo Bastos)
Cravo E Canela – 2.31 (säv. Milton Nascimento, san. Ronaldo Bastos)
Kappaleet > Levy 1, B-puoli

Dos Cruces – 5.22 (säv. ja san. Carmelo Larrea)
Um Girassol Da Cor De Seu Cabelo – 4.12 (säv. Lô Borges, san. Márcio Borges, sov. Eumir Deodato)
San Vicente – 2.46 (säv. Milton Nascimento, san. Fernando Brant)
Estrelas – 0.28 (säv. Lô Borges, san. Márcio Borges, sov. Eumir Deodato)
Clube Da Esquina Nº 2 – 3.38 (instrumentaali, säv. Lô Borges, Milton Nascimento, Márcio Borges, san. Eumir Deodato)
Kappaleet > Levy 2, C-puoli

Paisagem Da Janela – 2.58 (säv. Lô Borges, san. Fernando Brant)
Me Deixa Em Paz – 3.05 (säv. ja san. Ayrton Amorim, Monsueto)
Os Povos – 4.30 (säv. Milton Nascimento, san. Márcio Borges)
Saídas E Bandeiras Nᵒ 2 – 1.30 (säv. Milton Nascimento, san. Fernando Brant)
Um Gosto De Sol – 4.20 (säv. Milton Nascimento, san. Ronaldo Bastos)
Kappaleet > Levy 2, D-puoli

Pelo Amor De Deus – 2.06 (säv. Milton Nascimento, san. Fernando Brant)
Lilia – 2.33 (instrumentaali, säv. Milton Nascimento)
Trem De Doido – 3.58 (säv. Lô Borges, san. Márcio Borges)
Nada Será Como Antes – 3.23 (säv. Milton Nascimento, san. Ronaldo Bastos)
Ao Que Vai Nascer – 3.20 (säv. Milton Nascimento, san. Fernando Brant)
Dave Silk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dave Silk |  Dave Silk |  Dave Silk |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | jääkiekko |  |
David ”Dave” Silk (s. 1. tammikuuta 1958 Scituate, Massachusetts) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Silk aloitti uransa NCAA-sarjassa Bostonin yliopiston joukkueessa, jossa pelasi kaudet 1975–1979. New York Rangers varasi hänet NHL:ään 1978 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 58. Seuraavana vuonna Silk valittiin Yhdysvaltojen jääkiekkomaajoukkueeseen. Joukkue onnistui 1980 talviolympialaisissa yli odotusten ja voitti olympiakultaa. Silk antoi ratkaisevassa ottelussa Neuvostoliittoa vastaan kaksi maaliin johtanutta syöttöä. Muutama päivä olympiakisojen jälkeen hän solmi sopimuksen Rangersin kanssa ja aloitti ammattilaisuransa. Se oli kuitenkin loukkaantumisten sävyttämä, eikä hän pystynyt pelaamaan kahdeksan NHL-kautensa aikana kuin 249 runkosarjaottelua. Uransa loppuosan, kaudet 1986–1991 Silk pelasi Saksan Bundesliigassa käyden lisäksi pelaamassa kauden 1987–1988 AHL:n pudotuspelit Maine Marinersin paidassa.
Pelaajauransa jälkeen Silk toimi Bostonin yliopiston joukkueen apulaisvalmentajana kaudella 1992–1993. Tämän jälkeen hän on työskennellyt investointipankkialalla.
Aiheesta muualla

Dave Silk The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Silk hockeydraftcentral.comissa
Yhdysvaltain joukkue – Talviolympialaiset 1980
1 Janaszak |
3 Morrow |
5 Ramsey |
6 Baker |
8 Silk |
9 Broten |
10 Johnson |
11 Christoff |
15 Wells |
16 Pavelich |
17 O’Callahan |
19 Strobel |
20 Suter |
21 Eruzione |
23 Christian |
24 McClanahan |
25 Schneider |
27 Verchota |
28 Harrington |
30 Craig |
Valmentaja Brooks
Christmas and the Beads of Sweat

| Christmas and the Beads of Sweat Laura Nyro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 1970, New York
 Julkaistu: 25. marraskuuta 1970
 Tuottaja(t): Felix Cavaliere, Arif Mardin
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 44.55
 Levy-yhtiö: Columbia (KC 30259)
Laura Nyron muut julkaisut
| New York Tendaberry 1969 | Christmas and the Beads of Sweat 1970 | Gonna Take a Miracle 1971 |
Christmas and the Beads of Sweat on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron toukokuussa 1970 julkaistu albumi. Vuonna 2008 levy julkaistiin remasteroituna.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Laura Nyro, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Brown Earth – 4.09
When I Was a Freeport and You Were the Main Drag – 2.42
Blackpatch – 3.33
Been on a Train – 5.49
Up on the Roof – 3.13 (säv. Gerry Goffin, Carole King)
Kappaleet > B-puoli

Upstairs by a Chinese Lamp – 5.34
Map to the Treasure – 8.08
Beads of Sweat – 4.47
Christmas in My Soul – 7.00
Kokoonpano

Laura Nyro – laulu, piano
Duane Allman – kitara
Barry Beckett – taustalaulu, vibrafoni (kappaleet: 1–5)
Felix Cavaliere – urut, kosketinsoittimet, kellot
Alice Coltrane – harppu (kappaleet: 6–9)
Dino Danelli – rummut (kappaleet: 6–9)
Richard Davis – basso
Cornell Dupree – kitara (kappaleet: 6–9)
Joe Farrell – puupuhaltimet (kappaleet: 6–9)
Ashad Garabedian – uud (kappaleet: 6–9)
Roger Hawkins – rummut (kappaleet: 1–5)
Eddie Hinton – kitara (kappaleet: 1–5)
David Hood – basso (kappaleet: 1–5)
Jack Jennings – lyömäsoittimet (kappaleet: 1–5)
Ralph MacDonald – lyömäsoittimet (kappaleet: 6–9)
Chuck Rainey – basso (kappaleet: 6–9)
Stuart Scharf – akustinen kitara (kappaleet: 1–5)
Arvostelut

Allmusic:
Craps

Craps-pelilauta
Craps (aiemmin Krabs tai Crabs) on kasinoilla pelattava noppapeli. Peli on erityisen suosittua Yhdysvalloissa, Suomessa sitä ei juurikaan pelata. Crapsissa on pitkällä aikavälillä mahdotonta voittaa, sillä kasinolla on matemaattinen etu pelaajia vastaan. Optimaalisesti pelattuna talon etu on 0,40 %. Peli on yksinkertaistettu versio keskiaikaisesta englantilaisesta hasardipelistä.
Historia

Kraps (myöhemmin Crabs) oli englantilainen versio hasard-pelistä. Sana craps tulee hasard-pelistä löytyvästä termistä ”crabs”, jolla viitattiin heittoihin 1-1 ja 2-2. Nykyiseen muotoonsa peli kehittyi 1800-luvun alkupuolella Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Craps Wikimedia Commonsissa
Demakin sulttaanikunta

| Demakin sulttaanikunta > 1475–1554 |
| --- | --- |
   Demakin sijainti Jaavalla 
Varhaiset kuningaskunnat
Tarumanagara (358-669)
Kalingga (500–600-luku)
Srivijaya (650–1377)
Sailendra (800–900-luku)
Sunda (669–1579)
Mataram (752–1006)
Bali (914–1908)
Kahuripan (1006–1045)
Kediri (1045–1221)
Singhasari (1222–1292)
Majapahit (1293–1500)
Sulttaanikuntien aika
Samudera Pasai (1267–1521)
Ternaten sulttaanikunta (1257–1914)
Gowan sulttaanikunta (1300–1946)
Malakan sulttaanikunta (1400–1511)
Sulun sulttaanikunta (1405–1915)
Cirebonin sulttaanikunta (1445–1677)
Demakin sulttaanikunta (1475–1548)
Acehin sulttaanikunta (1496–1903)
Pagaruyungin kuningaskunta (1500–1825)
Bantenin sulttaanikunta (1526–1813)
Banjarin sulttaanikunta (1526-1860)
Mataramin sulttaanikunta (n. 1586–1755)
Surakartan sulttaanikunta (1745–1946)
Yogyakartan sulttaanikunta (1755[–1945])
Siakin sulttaanikunta (1725–1946)
Delin sulttaanikunta (1814–1946)
Riau-Linggan sulttaanikunta (1824–1911)
Kolonialismin aika
Alankomaiden Itä-Intia (1800–1949)
Lanfangin tasavalta (1777–1885)
Itsenäisyyden aika
Indonesian vallankumous (1945–1950)
Syyskuun 30. päivän liike (1965)
Demakin sulttaanikunta oli Jaavalla 1400- ja 1500-luvulla sijainnut islamilainen kuningaskunta ja ensimmäinen laatuaan saarella. Demakin sulttaanikunnan perusti Majapahitin kuningaskunnan prinssi Raden Patah. Sulttaanikunta sijaitsi Jaavan saaren pohjoisrannikolla, mistä käsin se pyrki laajentamaan vaikutusvaltaansa ja islamia saaren keskiosiin. 1600-luvulle tultaessa Demak oli jo sulautunut Keski-Jaavaa hallinneeseen Mataramin sulttaanikuntaan.
1800-luvulla alankomaalaiset kannustivat jaavalaisia alaisiaan jättämään tekemättä pyhiinvaelluksen Mekkaan ja matkustamaan sen sijaan Demakin alueelle, koska perinteen mukaan seitsemän pyhiinvaellusta Demakiin oli saman arvoinen teko kuin yksi Mekkaan.
D.O. Sierras de Málaga

D.O. Sierras de Málagan viljelyalueet.
D.O. Sierras de Málaga on viinialue ja laatumerkintä Andalusiassa, Espanjassa. Alue on varsin nuori, se on perustettu vuonna 2001.
Alue

D.O. Sierras de Málagan alueeseen kuuluu 66 kuntaa viidellä alueella: Axarquía, Montes, Norte, Costa Occidental ja Serranía de Ronda. Alue on sama kuin D.O. Málaga -laatumerkinnällä, jonka piiriin kuuluu perinteisiä väkevöityjä málaga-viinejä.
Niillä viineillä, jotka tuotetaan Arriaten, Atajaten, Benadalidin, Gaucínin ja Rondan kunnissa, on oikeus käyttää etiketissään merkintää Serranía de Ronda.
Valmistusmenetelmät

D.O. Sierras de Málaga -merkintä on myönnetty alkoholipitoisuudeltaan korkeintaan 15-prosenttisille miedoille puna-, valko- ja roséviineille, joita tuotetaan varsin tavanomaisin menetelmin.
Aiheesta muualla

Málagan viinimuseo (englanniksi)
Dave Semenko

| Dave Semenko |
| --- | --- |
 Dave Semenko vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1957 Winnipeg, Manitoba
Kuollut: 29. kesäkuuta 2017 (59 vuotta) Edmonton, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  left
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1988
Seurat:  Toronto Maple Leafs (NHL) Hartford Whalers (NHL) Edmonton Oilers (NHL)
NHL-varaus:  25. varaus, 1977 Minnesota North Stars
WHA-varaus:  21. varaus, 1977 Houston Aeros
David John ”Dave” Semenko (12. heinäkuuta 1957 Winnipeg, Manitoba – 29. kesäkuuta 2017) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti NHL-urallaan Edmonton Oilersia, Hartford Whalersia ja Toronto Maple Leafsia. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä.
Semenko tunnettiin erityisesti poliisina ja Wayne Gretzkyn sekä muiden Oilersin nimekkäiden pelaajien suojelijana. Jäähyminuutteja hänelle kertyi kuitenkin muita poliiseja vähemmän, sillä yhteenottoja Semenkon kanssa haluttiin välttää hänen hurjan maineensa takia. Semenkon lempinimi oli ”Cement Head” (suom. Sementtipää), ja joukkuetoveri Kevin Lowe kutsui häntä ”kovanaamojen Gretzkyksi”. Wayne Gretzkyn itsensä ajatellaan yleisesti hyötyneen Semenkon pelotevaikutuksesta normaalia suuremman liikkumavapauden muodossa. Uransa aikana Semenko voitti Stanley Cupin kaksi kertaa, vuosina 1984 ja 1985. Kauden 1983–1984 pudotuspeleissä hän teki 19 ottelussa kaikkiaan kymmenen tehopistettä (viisi maalia ja viisi maalisyöttöä), mikä oli häneltä erityisen hyvä suoritus.
Semenko liittyi Edmonton Oilersiin 1977 joukkueen pelatessa WHA-liigassa. Siellä hän viimeisteli kahden kauden aikana 16 maalia, keräsi 20 syöttöpistettä ja kärsi 298 rangaistusminuuttia. Semenko teki WHA-historian viimeisen maalin. NHL:ään hän siirtyi Oilersin mukana 1979. Kauden 1986–1987 aikana hänet kaupattiin Hartford Whalersiin. Seuraavan kauden Semenko pelasi Torontossa, ja tämän jälkeen hän lopetti urheilu-uransa. Myöhemmin Semenko työskenteli ensin Edmonton Oilersin apuvalmentajana 1996 ja sittemmin seuran kykyjenetsijänä.
Semenko nyrkkeili Muhammad Alia vastaan näytösottelussa, joka pidettiin 12. kesäkuuta 1983. Tapahtuman järjestäjänä toimi Mark Messierin setä. Vuonna 1989 ilmestyi Semenkon 157-sivuinen omaelämäkerta Looking Out for Number One (julkaisija Stoddart Publishing, ISBN: 0773722955). Kirjan toinen tekijä on Larry Tucker, ja se sisältää Wayne Gretzkyn kirjoittaman esipuheen.
Kesäkuussa 2017 Semenkon entinen seura Edmonton Oilers tiedotti hänen kuolleen kamppailtuaan syöpää vastaan.
Aiheesta muualla

Dave Semenko The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Dave Semenko Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Deacon Frost

Deacon Frost on Marvel Comicsin kuvitteellinen sarjakuvahahmo. Hän esiintyi Tomb of Dracula -sarjakuvissa sekä Blade Trilogy -julkaisuissa.
Frost oli alkujaan tiedemies, joka etsi avainta kuolemattomuuteen. Erästä koettaan varten Frost kaappasi nuoren naisen siirtääkseen tähän hiljattain tapetun vampyyrin verta. Naisen kihlattu ryntäsi laboratorioon juuri viime hetkillä. Tästä seuranneessa rähinässä Frost piikitti vahingossa itseensä vampyyrin verta. Tästä seurasi, että Frost muuttui vampyyriksi, mutta poikkeuksellisen "muuntumisensa" vuoksi hän sai eräitä vampyyreille poikkeuksellisia kykyjä: Jokainen, jonka Frost muuttaisi vampyyriksi, tulisi tuottamaan itsestään eräänlaisen kaksoisolennon.
C’mon C’mon

| ”C’mon C’mon” Tea beat>  Remu |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hey C'mon!
 Julkaistu: 27. heinäkuuta 2008 (digitaalisesti) 1. syyskuuta 2008 (CDS)
 Tuottaja(t): Jarkko Ehnqvist
 Tyylilaji: pop-rock, R&B
 Kesto: 03.47
 Levy-yhtiö: EMI
Tean muut singlet
| ”Puhu mun kädelle” 2007 | ”C’mon C’mon” 2008 | ”Tea-4-2” 2008 |
C’mon C’mon on Tean ensimmäinen single hänen toiselta Hey C’mon! -nimiseltä sooloalbumiltaan. Kappale sai ensisoittonsa 27. heinäkuuta 2008 The Voicella. Samana päivänä single ostettavissa digitaalisesti. Fyysinen versio singlestä julkaistiin 1. syyskuuta 2008. Kappale on Tea Hiillosteen ja Jarkko Ehnqvistin käsialaa. Kappaleella vierailee rockyhtye Hurriganesin laulaja Remu Aaltonen.
Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka sai ensiesityksensä The Voicen My Voice -kanavalla 27. elokuuta 2008.
Kappaleet

C’mon C’mon
Dorothy Crowfoot Hodgkin

| Dorothy Crowfoot Hodgkin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1910 Kairo, Egypti
Kuollut: 29. heinäkuuta 1994 (84 vuotta) Shipston-on-Stour, Iso-Britannia
Kansalaisuus:   Brittiläinen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oxfordin yliopisto  Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  John Desmond Bernal
Instituutti:  Oxfordin yliopisto
Oppilaat:  Judith Howard  Tom Blundell
Tutkimusalue:  Biokemia
Tunnetut työt:  Proteiinien kristallografinen tutkimus
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1964)
Dorothy Mary Crowfoot Hodgkin (omaa sukua Crowfoot) (12. toukokuuta 1910 Kairo – 29. heinäkuuta 1994 Shipston-on-Stour) oli brittiläinen biokemisti ja proteiinien kristallografisen tutkimuksen pioneeri. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1964 tärkeiden biokemiallisten yhdisteiden röntgensädeanalyysistä.
Elämänsä neljä ensimmäistä vuotta Crowfoot Hodgkin eli Vähässä-Aasiassa. Ensimmäisen maailmansodan hän oli Britanniassa sukulaistensa hoivissa, mutta erossa vanhemmistaan. Maailmansodan jälkeen hänen äitinsä päätti jäädä perheineen Britanniaan.
18 vuoden ikäisenä Crowfoot Hodgkin aloitti kemian opiskelun Oxfordin yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli Cambridgen yliopistossa opettajanaan John Desmond Bernal. Siellä hän tuli tietoiseksi röntgenkristallografian mahdollisuuksista proteiinien rakenteen selvittämisessä.
Vuonna 1936 hänestä tuli tutkija Oxfordin yliopistoon ja siinä toimessa hän työskenteli aina vuoteen 1977 asti. Vuonna 1960 Crowfoot Hodgkinista tuli Royal Societyn jäsen
Crowfoot Hodgkin selvitti muun muassa seuraavien molekyylien rakenteet:
kolesterolin 1937
penisilliinin 1945
B12-vitamiinin 1954
insuliinin 1969
ja β-laktoglobuliinin ja ferritiinin
Crowfoot Hodgkin oli myös ansioritarikunnan jäsen ja hän sai Leninin kansainvälisen rauhanpalkinnon.
Hän meni naimisiin vuonna 1937 Thomas Hodgkinin kanssa.
Devon Toews

| Devon Toews |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1994 (ikä 30) Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Colorado Avalanche
Sarja:  NHL
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  New York Islanders (NHL)
NHL-varaus:  108. varaus, 2014 New York Islanders
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Colorado Avalanche | 2022  |
Devon Toews (s. 21. helmikuuta  1994, Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Colorado Avalanchea. Hän ei ole sukua Chicago Blackhawksin kapteeni Jonathan Toewsille. Lokakuussa 2020 New York Islanders kauppasi Toewsin Avalancheen vaihdossa kahteen toisen kierroksen varausvuoroon. Tämän jälkeen Toews teki Avalanchen kanssa nelivuotisen ja yhteensä 16,4 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Lokakuussa 2023 Toews teki Avalanchen kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 50,75 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Devon Allen

Devon Allen vuonna 2018.
Devon Allen (s. 12. joulukuuta 1994) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja pika-aitajuoksija.
Allen opiskeli Oregonin yliopistossa. Hän voitti 110 metrin aitajuoksun yliopistojen mestaruuden kesäkuussa 2014 tuloksella 13,16. Hän oli juossut miesten aidat ensimmäisen kerran vasta helmikuussa 2014. Hän jäi kilpailun lähdössä muille ja kaatoi puolet aidoista, mutta voitti kilpailun silti. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden.
Allen voitti 2016 NCAA:n mestaruuden sekä sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa että ulkoradoilla 110 metrin aitajuoksussa. Hän voitti samana kesänä 110 metrin aitojen Yhdysvaltojen-mestaruuden tuolloisella ennätyksellään 13,03. Rio de Janeiron 2016 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 13,31 s (+0,2 m/s). Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui välierissä.
Allen voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa 2018 ja sisäratojen mestaruuden 60 metrin aidoissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 110 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli neljäs. Hän alitti 13 sekunnin rajan ensimmäisen kerran Zagrebissa 14. syyskuuta 2021 juostuaan 12,99. Kesäkuussa 2022 hän juoksi kaikkien aikojen kolmanneksi parhaan ajan 12,84 jääden neljä sekunnin sadasosaa Aries Merrittin maailmanennätyksestä.
Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän pääsi 110 metrin aitajuoksun loppukilpailuun, jossa hänet hylättiin vilppilähdön vuoksi. Hänen reaktioaikansa oli 0,099 sekuntia kun pienin sallittu reaktioaika on 0,100 sekuntia.
100 metriä Allen on juossut aikaan 10,20 ja 200 metriä aikaan 20,52.
Amerikkalaisessa jalkapallossa hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä.
Devourment

| Devourment |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1995–1999, 2001, 2002, 2005–
Tyylilaji:  death metal
Kotipaikka:  Dallas, Teksas
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mike Majewski, laulu   Ruben Rosas, kitara   Chris Andrews, basso   Eric Park, rummut  
Levy-yhtiö:  Relapse Records, 2010–  
Aiheesta muualla
Yhtyeen kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Devourment on yhdysvaltalainen brutaalia death metalia soittava yhtye, joka on julkaissut yhteensä kolme albumia. Devourmentin sanoitukset kertovat perversiosta, kidutuksesta ja kuolemasta.
Jäsenet

Mike Majewski – laulu (2005–), basso (1997–2001)
Ruben Rosas – kitara (2005–), laulu (1999–2004)
Chris Andrews – basso (2005–)
Eric Park – rummut (2005–)
Diskografia > Studioalbumit

Molesting the Decapitated (1999,  United Guttural)
Butcher the Weak (2005,  omakustanne; uudelleenjulkaistu 2006 levym. Brutal Bands)
Unleash the Carnivore (2009,  Brutal Bands)
Conceived in Sewage (2013,  Relapse Records)
Obscene Majesty (2019,  Relapse Records)
Diskografia > Kokoelma-albumit

1.3.8. (2000,  Corpse Gristle Records, Unmatched Brutality, Displeased Records, Night of the Vinyl Dead)
Diskografia > Demot

Impaled (1997,  Corpse Gristle Records)
Promo (1997)
Promo (1999)
Diskografia > Singlet

"Kill That Fucking Bitch" (2002)
"Fifty Ton War Machine" (2012)
Ebony Reigns

Ebony Reigns (oikealta nimeltään Priscilla Opoku Kwarteng; 16. helmikuuta 1997 Dansoman – 8. helmikuuta 2018) oli ghanalainen laulaja.
Reignsin vanhemmat olivat Nana Opoku Kwarteng ja Beatrice Oppong Marthin. Reigns kävi koulunsa Seven Great Princes Academyssa Dansomanissa ja Methodist Girls' High Schoolissa Mamfe Akuapemissa. Hän kuitenkin jätti toisen asteen koulutuksensa kesken edistääkseen uraansa musiikin parissa. Reignsin kyvyistä vakuuttui Ruff n Smooth -kokoonpanon Bullet, joka kiinnitti hänet RuffTown Records -yhtiönsä artistiksi. Reignsin ensimmäinen single Bulletin kanssa tehdyn yhteistyön aikana oli "Dancefloor". Samana vuonna häneltä ilmestyi "Kupe", josta tuli hänen suurin hittinsä.
Huhtikuussa 2017 Reigns päätyi kohun keskiöön paljastettuaan rintansa accralaisessa passitoimistossa pyrkiessään matkustamaan näytöstä varten Tokioon. Reigns otettiin kiinni sopimattomasta paljastelusta. Helmikuussa 2018 hän kuoli auto-onnettomuudessa palatessaan Sunyanista tapaamasta äitiään. Auto, jossa hän matkusti, joutui onnettomuuteen bussin kanssa. Reigns, sotilas Atsu Vondee ja ystävä, assistentti Franklina Yaa Nkansah Kuri kuolivat onnettomuuden seurauksena. Reigns sai työstään monia palkintoja ja palkintoehdokkuuksia, kuten Ghana Music Awardsin "Artist of the Year" -tunnustuksen postuumisti Lontoossa 6. lokakuuta 2018. Ystävä Afia Schwarzenegger otti palkinnon vastaan edesmenneen laulajan puolesta.