stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palveluskoirakoe
Yleistä

Palveluskoirakokeet mittaavat koiran koulutustasoa ja antavat lisämotivaatiota harrastaa tavoitteellisesti koiran kanssa.
Kokeisiin saavat osallistua vain ne rodut, joilla on palveluskoiraoikeudet. Rodulle voidaan anoa kilpailuoikeutta, jos tarpeeksi moni rodun edustaja on suorittanut BH-kokeen (käyttäytymiskokeen) hyväksytysti, tietyn ajan sisällä. Rodun tulee myös olla ominaisuuksiltaan sellainen, että se vaivattomasti pystyy suoriutumaan palveluskoirakokeiden 3-luokan vaatimuksista.
Kokeissa on eri lajeja ja kokeet jakaantuvat tottelevaisuus- ja maasto-osuuteen. Kokeissa on kolme tasoluokkaa, ja kokeissa menestyessään koira saavuttaa koulutustunnuksia ja pystyy etenemään seuraavaan tasoluokkaan. Korkeimmassa luokassa kilpailtuaan ja menestyttyään koira voi saavuttaa käyttövalion (KVA) tittelin lajista, jossa se kilpailee.
Kokeiden tottelevaisuusosasta koira voi saavuttaa kolmasosan kokeen kokonaispistemäärästä. Loput kaksikolmasosaa koira voi saada maasto-osuudesta. Kokeen enimmäispistemäärä on 300, ja tulos hyväksytään, jos koira saavuttaa vähintään 70 pistettä tottelevaisuusosuudesta ja maasto-osuudesta vähintään 150 pistettä.
Sekä kokeen tottelevaisuusosa että maasto-osa vaikeutuvat ja muuttuvat vaativammiksi korkeammissa luokissa. Yleensä koiran ohjaaja keskittyy kerralla vain yhteen palveluskoiralajiin, mutta koirakko voi kilpailla menestyksekkäästi useammassakin lajissa. Ennen osallistumista varsinaisiin palveluskoirakokeisiin koiran tulee suorittaa hyväksytysti käyttäytymiskoe (BH-koe).
Koelajit

Käyttäytymiskoe (BH)
Jälkikoe
Viestikoe
Hakukoe
Etsintäkoe
Opastuskoe
Valjakkohiihto
Suojelukoe
IPO-koe
Erikoisjälki (FH)
Pelastuskoe
Kansainvälinen pelastuskoirakoe (IPOR)
Käyttäytymiskoe (BH)

BH-koe mittaa koiran koulutustasoa ja käyttäytymistä. BH-koe on esikoe, jonka läpäissyt koira on oikeutettu osallistumaan varsinaiseen palveluskoirakokeeseen. Käyttäytymiskokeeseen saavat osallistua kaikki rodut sekä rekisteröimättömät rodut, kunhan ne on tunnistusmerkitty.
Jälkikoe

Jäljestäminen on monelle koiralle luonnollista ja pohjautuu vaistotoimintaan. Jälki tehdään siten, että ihminen kävelee maastossa sovitun reitin ja pudottaa kävelyuralleen keppejä, jotka koiran tulee ilmaista ohjaajalleen. Aluksi koiraa voidaan motivoida jäljestämään esimerkiksi jättämällä jäljelle ruokaa, jolloin koira oppii seuraamaan ihmisen jättämää hajuvanaa jäljen päässä odottavan palkkion luo. Jälkiä voidaan tehdä vaihteleviin maastoihin ja vaikeuttaa niitä antamalla jäljen vanheta tai tekemällä jäljistä mutkittelevampia.
Jälkikokeen ensimmäisessä luokassa jälki on 500 metriä pitkä ja tehty 60 minuuttia ennen jäljestyksen alkua. Koiran on löydettävä jäljen alkupää 30 metriä pitkältä suoralta janalta, jonka yli jälki kulkee. Jäljelle on asetettu kuusi keppiä, joiden löytämisestä koirakko saa pisteitä. Aikaa jäljen suorittamiseen on 20 minuuttia.
Kilpailuluokassa 2 jäljen pituus on kilometri, se on puolitoista tuntia vanha ja janan, jolta jäljestys alkaa, pituus on 40 metriä. Jäljelle on jätetty kuusi luonnonpuusta tehtyä keppiä, ja jäljelle varattu aika on 30 minuuttia. Luokassa 3 jäljen pituus on 1,5 kilometriä, se on kaksi tuntia vanha ja jana, jolta jäljen alku löytyy, on pituudeltaan 50 metriä. Jäljelle on jätetty kuusi luonnonpuusta tehtyä keppiä. Aikaa on 40 minuuttia.
Jälkikokeeseen kuuluu olennaisena osana myös esine-etsintä. Ihmiselle kuuluvat esineet jätetään huolellisesti ristiin rastiin kuljetulle 50x50 metrin suuruiselle maa-alueelle, ja koiran tulee itsenäisesti työskennellen etsiä ja löytää ne ja tuoda ohjaajalleen. Esine-etsintäkin vaikeutuu korkeampiin luokkiin siirryttäessä. Koiralla on jokaisessa luokassa viisi minuuttia aikaa etsiä esineet, joita on 1. luokassa yksi, 2. luokassa kaksi ja 3. luokassa kolme.
Jälkikokeen koulutustunnukset ovat 1. luokassa JK1, 2. luokassa JK2 ja 3. luokassa JK3.
Hakukoe

Hakukokeessa koira etsii ohjaajan käskyjen mukaan ennalta määrätyltä maa-alueelta "eksyneitä" maalimiehiä. Koiran tulee tehdä itsenäisesti työtä, tehdä hakupisto etsittävän alueen laidalle, ja palata sieltä takaisin keskilinjaa kohti pyrkien saamaan ilmavainun etsittävästä henkilöstä. Kun koira löytää maalimiehen, sen tulee ilmaista löytönsä joko haukkumalla kunnes ohjaaja tulee paikalle, tai viemällä ohjaajalle kaulapannasta roikkuvan rullan merkiksi löytyneestä maalimiehestä, jonka jälkeen koira ja ohjaaja palaavat yhdessä maalimiehen luo.
Hakualueen koko kasvaa kilpailuluokittain. 1. luokassa alue on kooltaan 100m x 100m ja etsintäaika 10 minuuttia. 2. luokassa alue on 100m x 200 m ja etsintäaikaa on 15 minuuttia ja 3. luokassa alue on 100m x 300m ja etsintäaikaa on 20 minuuttia. Alueen keskellä kulkee ns. keskilinja, jota pitkin koiran ohjaaja kulkee ja lähettää koiran etsimään maalimiehiä vuoroin oikealta ja vuoroin vasemmalta puolelta.
Myös hakukokeeseen kuuluu esine-etsintä. Hakukokeen koulutustunnukset ovat HK1, HK2 ja HK3.
Viestikoe

Viestikokeen juuret ulottuvat ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Koulutetut viestikoirat mahdollistivat yhteydenpidon eri yksiköiden välillä. Nykyisessä viestikokeessa koira joutuu juoksemaan ennalta merkittyä rataa kolmesta viiteen matkaa kahden koiralle tutun henkilön välillä. Radan pituus vaihtelee kilpailuluokasta riippuen kahdesta kahdeksaan kilometriin. Viestikokeen yhtenä osana on esine etsintä.  Viestikokeen koulutustunnukset ovat VK1, VK2 ja VK3.
Etsintäkoe

Etsintäkoe on yksi monipuolisimmista ja vaativimmista palveluskoirakoemuodoista. Etsintäkokeen maasto-osa koostuu jäljestä, henkilöhausta, esineruudusta, pudotetun esineen noudosta ja tarkkuusetsinnästä.
Jälki on alokasluokassa vain 300 metriä pitkä, 40 minuuttia vanha ja siinä on yksi suora kulma. Muissa luokissa jälki pitenee, vanhenee ja sillä on useampia kulmia. Kuten jälkikokeessakin, jäljen alkupää on löydettävä janalta. Jäljelle jätetään neljä puukeppiä, joiden löytämisestä koirakko saa pisteitä.
Henkilöhakuosuudessa maalimiehen etsiminen tapahtuu joka luokassa 100 x 100 m alueella, jolla on kaksi osittain peitettyä maalimiestä. Alokasluokassa aikaa on käytettävissä 10 minuuttia, korkeammissa luokissa 8 minuuttia.
Esine-etsintäosuus on sama kuin muissakin palveluskoirakokeissa.
Pudotetun esineen noutaminen on maastossa tapahtuva noutoliike. Ohjaaja kävelee maastoon merkittyä linjaa 50 metriä, pudottaa oman esineen koiran huomaamatta ja lähettää koiran noutamaan sen 50 m (1. luokka), 100 m (2. luokka) tai 150 m (3. luokka) lisää kuljettuaan.
Tarkkuusetsintä tapahtuu joka luokassa 3x3 metrin kokoisella alueella, joka on tallattu huolellisesti. Alueella on yksi pieni esine, joka koiran on ilmaistava ohjaajalle. Etsintäkokeen koulutustunnukset ovat EK1, EK2 ja EK3.
Aiheesta muualla

Palveluskoiraliitto
Lyhytkarvainen collie ja noutokapula.
Niklas Willén

Niklas Willén (s. 1961 Tukholma) on ruotsalainen kapellimestari. Hän opiskeli orkesterinjohtoa ja sävellystä Tukholmassa opettajiensa joukossa Jorma Panula. Hän on levyttänyt muun muassa Hugo Alfvénin sinfoniat ja Sergei Prokofjevin pianokonsertot.
North South Line (MRT)

North South Line on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän linja. Sen ensimmäinen vaihe avattiin liikenteelle 7. marraskuuta 1987, eli sen on MRT:n linjoista vanhin. 44 kilometrin pituisella linjalla on 25 asemaa.
Historia

Linjan rakentaminen alkoi 22. lokakuuta 1983. Sen tarkoituksena oli yhdistää kehittyvät Yishunin, Ang Mo Kion ja Bishanin asuinalueet Singaporen keskustaan. Linjasta avautui 7. marraskuuta 1987 viiden aseman osuus Yio Chu Kangin ja Toa Payohin välillä. Osuus Raffles Placelle valmistui kuukautta myöhemmin. Linjaa jatkettiin pohjoiseen Yishuniin vuonna 1990. Linjan toinen rakennusvaihe valmistui helmikuussa 1996. Linjaa jatkettiin Cho Chu Kangin kautta Jurong Eastiin, jolloin se muodosti East West Linen kanssa kehän.
Koska North South Line oli MRT:n ensimmäinen linja, sen rakentaminen tuotti vaikeuksia. Sen tieltä purettiin paljon vanhoja rakennuksia, ja maanpäälliset rakennustyöt aiheuttivat liikenneruuhkia. Singaporejoen alittavan tunnelin rakentaminen oli haastavaa, ja Newtonin asemaa oli siirrettävä teknisten ongelmien vuoksi.
Niemisuvannon rautatieasema

Niemisuvannon rautatieasema (ruots. Niemisels järnvägsstation, lyh. Nml) on rautatieasema Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Boden–Haaparanta. Liikennepaikka on avattu liikenteelle vuonna 1900 Bodenista alkavan Haaparannan radan ensimmäisen rakennusvaiheen valmistuttua. Henkilöliikenne asemalla päättyi vuonna 1992.
Rataosan Boden–Morajärvi–Karlsborgsbruk perusparannustöiden yhteydessä liikennepaikan ratapiha on perusparannettu täydellisesti. Muun muassa kiskotus on täydellisesti uusittu, ja ratapihalle on asennettu sähköistyksen vaatimat ajojohtopylväiden betonianturat.
Panamapalmukasvit

| Panamapalmukasvit |
| --- | --- |
 Cyclanthus bipartitus -lajin hedelmistö.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Yksisirkkaiset Lilianae eli Monocotyledoneae
Lahko::  Pandanales
Heimo::  Panamapalmukasvit Cyclanthaceae  A.Rich., nom. cons.
Katso myös
   Panamapalmukasvit Wikispeciesissä   Panamapalmukasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panamapalmukasvit (Cyclanthaceae) on yksisirkkaisten Pandanales-lahkoon kuuluva trooppisen Amerikan kasviheimo, jonka tunnetuin suku on panamapalmut (Carludovica).
Tuntomerkit

Panamapalmukasvit ovat kookkaita ruohoja, joiden lehdissäkin voi esiintyä putkiloita ja solukoissa limasoluja. Lehdet sijoittuvat varteen kahtena spiraalikierteisenä rivinä ja ovat ruodillisia; ruoti on enemmän tai vähemmän liereä, lapa pitkittäislaskoksellinen, hammaslaitainen ja/tai syväjakoinen. Kasvit ovat yksikotisia ja kukat yksineuvoisia. Ne sijaitsevat puikelomaisissa kukinnoissa, jotka ovat joskus haaraisia. Kukissa on limakanavia. Hedekukat ovat kehättömiä ja heteet ovat tyvestään yhtyneitä. Emikukan vaihtelevasti kehänalaisessa sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Siemenissä on lyhyt alkio, jossa on juurimaisia ritsoideja.
Panamapalmukasvit ovat helposti sekoitettavissa oikeisiin palmukasveihin. Erottavana tuntomerkkinä on lehtiruoti, joka panamapalmukasveilla on tavallisesti huomattavasti pehmeämpi ja enemmän tai vähemmän liereä, kun taas palmukasveilla ruoti on usein sisäsivultaan litistynyt.
Levinneisyys

Panamapalmukasvit ovat kotoisin Keski- ja Etelä-Amerikan trooppisista osista.
Luokittelu

Heimoon kuuluu kaksitoista sukua ja 225 lajia, jotka jaetaan kahdeksi alaheimoksi. Alaheimojen evoluutio itsenäisinä kehityshaaroina lienee alkanut viimeisimmän arvion mukaan runsaat 40 miljoonaa vuotta sitten. Cyclanthus-fossiileja on äskettäin tunnistettu Euroopan eoseenikautisista kerrostumista, jotka on ajoitettu noin 50 miljoonan vuoden taakse, mikä asettaa edellä mainitun ikäarvion kyseenalaiseksi.
Luokittelu > Alaheimot > Cyclanthoideae Burnett

Alaheimossa on vain yksi laji, Cyclanthus bipartitus, joka kasvaa Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikan pohjoisosassa ja Pienillä Antilleilla. Sen päällysketon alla on kivisoluja, soluissa oksalaattikiteitä, ja limasoluja on vain kukinnoissa. Kasvi on maitiaisnesteellinen, ja siinä on myös väliseinällisiä ilmaonteloita. Lehtilapa on syvään kaksiosainen. Kukinto sisältää hede- ja emikukkakiehkuroita. Hedekukassa on heteitä kummassakin kiehkurassa neljässä rivissä. Emikukassa on pieni kehä, joutoheteitä ja sikiäin, jossa istukat sijaitsevat tiheässä. Siemenaiheet ovat pitkävartisia. Hedelmä on kuiva kerrannaishedelmä (synkarppi) ja sisältää särmäisiä siemeniä limaan uponneina.
Luokittelu > Alaheimot > Carludovicoideae Harling

Osa alaheimon kasveista on päällyskasveja ja/tai liaaneja ja ruohovartisia köynnöksiä. Soluissa on joskus oksalaattikiteitä. Kasvi sisältää limaa ja tanniinisoluja. Lehdet ovat soikeita tai enemmän tai vähemmän kolmiosaisia, laidoiltaan tavallisesti syvähampaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat kukinnoissa. Hedekukissa on noin kymmenen tai paljon heteitä, joiden palhot ovat tyvestään turvonneita; osa heteistä on toimimattomia rauhasmaisia joutoheteitä. Emikukat ovat 4–8-lukuisia, ja niissä on pitkiä rihmamaisia joutoheteitä ja neljä emiä, joiden sikiäimet ovat enemmän tai vähemmän kehänalaisia. Hedelmä on luumarjamainen, toisinaan kerrannainen, epätavalliseen tapaan avautuva (esim. kansiluomainen); eläimet levittävät siemeniä.
Alaheimossa on yksitoista sukua ja 225 lajia. Runsaslajisimmat suvut ovat Asplundia (100 lajia), Dicranopygium (50 lajia) ja Sphaeradenia (50 lajia). Panamapalmujen (Carludovica) pölyttäjinä toimivat eräät kärsäkkäät, ja niiden toukkien on havaittu syövän panamapalmukasvien sikiäimiä.
Luokittelu > Suvut

Seuraavat suvut kuuluvat panamapalmukasveihin:
Asplundia Harling
Carludovica Ruiz & Pav. – panamapalmut
Chorigyne R.Erikss.
Cyclanthus Poit.
Dianthoveus Hammel & Wilder
Dicranopygium Harling
Evodianthus Oerst.
Ludovia Brongn.
Schultesiophytum Harling
Sphaeradenia Harling
Stelestylis Drude
Thoracocarpus Harling
Kuvia

Asplundia dussii
Carludovica drudei -panamapalmulajin hedelmistöjä
Dicranopygium atrovirens
Evodianthus funifer
Ludovia lancifolia
Sphaeradenia laucheana
Stelestylis surinamensis
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta, Cyclanthus-fossiilit sinisellä: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Cyclanthaceae.gif
Nikopolis

Nikopolis (m.kreik. Νικόπολις, lat. Nicopolis; ”Voiton kaupunki”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin yleensä sotavoittojen kunniaksi perustettuihin kaupunkeihin:
Nikopolis, kaupunki Bithyniassa
Nikopolis eli Juliopolis, kaupunki Egyptissä
Nikopolis, kaupunki Epeiroksessa Kreikassa
Nikopolis, kaupunki Kappadokiassa
Nikopolis, kaupunki Kilikiassa
Nikopolis (Nicopolis ad Istrum, Nicopolis ad Iatrum), kaupunki Traakiassa
Nikopolis (Nicopolis ad Nestum, Nicopolis ad Mestum), kaupunki Traakiassa
Emmaus, myöhemmin Nikopolis (Emmaus Nicopolis), kaupunki Palestiinassa
Pikkuposliinikukka

| Pikkuposliinikukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Oleanterikasvit Apogynaceae
Alaheimo::  Käärmeenpistonyrttikasvit Asclepiadoideae
Suku::  Posliinikukat Hoya
Laji::  bella
Kaksiosainen nimi
 Hoya bella  (Hook.) D.H. Kent. 
Katso myös
   Pikkuposliinikukka Wikispeciesissä   Pikkuposliinikukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkuposliinikukka (Hoya bella) on posliinikukkien sukuun kuuluva laji. Sitä kasvatetaan huonekasvina usein paikassa jossa se voi roikottaa oksiaan.
Ulkonäkö ja koko

Pikkuposliinikukka on hidaskasvuinen, pensasmainen ja sen oksat riippuvat. Ne voivat kasvaa puolimetrisiksi. Lehdet ovat vastakkaisia, noin 2,5 cm pitkiä, nahkeita, ehytlaitaisia ja teräväkärkisiä. Kukinto on sarjamainen, pieni, siinä on noin 6-12 kukkaa, vahamaiset kukkien terälehdet, joita on viisi, ovat valkoisia tai vaaleanpunertavia, ja keskellä on punertava tähtikuvio.
Levinneisyys

Pikkuposliinikukka on peräisin Koillis-Intiasta ja Jaavalta missä kasvaa epifyyttinä eli päällyskasvina.
Aiheesta muualla

Kotipuutarhan kuukauden kasvi 2/2017 Posliinikukka
Posliinikukkasivut
Molly's Tropical Plants: Care from the Epiphytic Perspective (Arkistoitu – Internet Archive)
Pikkuposliinikukka
Pets (yhtye)

Pets oli 2000-luvun taitteessa toiminut suomalainen pop-duo, jonka muodostivat Tiina Nummenmaa (o.s. Häkämies) ja Sini Koponen (o.s. Laisma).  Duon ainoaksi jäänyt albumi on vuonna 1999 julkaistu Da Di Dam.
Tyylillisesti Petsin esikuvana olivat ruotsalaiset Graafin sisarukset. Pets keikkaili aktiivisesti noin kolme vuotta, minkä jälkeen Nummenmaa ja Koponen vetäytyivät julkisuudesta.
Petsin kappaleesta "Run Baby Run" on tehty musiikkivideo.
Diskografia > Albumit

Da Di Dam (1999, Unirecords)
Diskografia > Singlet

"Satunalle / Vaatteet vähenee" (1999, Unirecords)
"Can We Talk" (1999, Unirecords)
Aiheesta muualla

Petsin tuotanto Suomen äänitearkistossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Norjan kansalliskirjasto

| Norjan kansalliskirjasto |
| --- | --- |

 Norjan kansalliskirjaston päärakennus Oslossa.
Osoite:  Henrik Ibsens gate 110, Oslo ja Finsetveien 2, NO-8624 Mo i Rana, Norja
Koordinaatit:  59.9141°N, 10.7175°E
Omistaja:  Norjan valtio
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Norjan kansalliskirjasto (norj. Nasjonalbiblioteket) on Oslossa ja Mo i Ranassa toimiva Norjan kansalliskirjasto.
Vuonna 2015 Norjan kansalliskirjaston budjetti oli 463 miljoonaa Norjan kruunua ja kirjaston palveluksessa oli laskennallisesti 400 kokopäivätyöntekijää.
Vuonna 2009 Norjan kansalliskirjasto avasi Bokhylla-palvelun, jonne digitoidaan kaikki Norjassa ennen vuotta 2001 julkaistut kirjat käyttäjien vapaasti saatavaksi. Vuoteen 2014 mennessä oli sähköiseen muotoon saatettu jo 135 000 teosta. Kaikkiaan hankkeessa on arvioitu digitoitavan noin 250 000 teosta.
Kuvia

Norjan kansalliskirjaston rakennus Mo i Ranassa.
Kansalliskirjaston päärakennuksen julkisivu Oslossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norjan kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
Pekka Olsbo (2013) Miten ne sen tekivät? (kirjastolehti.fi)
Aineistohaku Norjan kansalliskirjastosta (rajauksena kirjat eli bøker) (norjaksi) (nb.no)
Perheyhtäläisyys

Mitä yhteistä perheenjäsenillä tarkkaan ottaen on keskenään?
Perheyhtäläisyys (saks. Familienähnlichkeit) on Ludwig Wittgensteinin kielifilosofian käsite. Wittgensteinin mukaan on olemassa paljon yleisnimiä, joita ei voida soveltaa olioihin minkään yksinkertaisen säännön mukaisesti. Olioilla, joista tällaista yleisnimeä käytetään, ei ole siis olemassa mitään yhtä kaikille yhteistä piirrettä. Sen sijaan niiden välillä vallitsee perheyhtäläisyys, joka on monimutkainen olioiden yhteisten piirteiden verkosto.
Wittgenstein esitti perheyhtäläisyyden käsitteen ensimmäisenä teoksessaan Filosofisia tutkimuksia.
Esimerkkejä

Wittgenstein selosti esimerkkejä, joissa hänen mukaansa ei voida esittää yhtä ainoaa täydellistä määritelmää.
Esimerkkejä > Pelit

Kuinka määriteltäisiin ”peli”? Wittgenstein katsoi, ettei ole olemassa mitään sellaista, mikä olisi yhteistä kaikille peleille. Sen sijaan pelien välillä on tiettyjä yhtäläisyyksiä ja suhteita. Wittgenstein kehotti lukijaansa ajattelun sijasta katsomaan sitä suurta joukkoa asioita, joita kutsumme peleiksi. Joihinkin liittyy voittamista ja häviämistä mutta ei kaikkiin; jotkin ovat viihdyttäviä mutta eivät kaikki; jotkin vaativat taitoa tai onnea mutta eivät kaikki.
Esimerkkejä > Luvut

Vastaavasti Wittgenstein katsoi, ettei ole olemassa mitään sellaista, mikä olisi yhteistä kaikille ”luvuille”. Sen sijaan laajennamme useinkin käsitystämme luvuista. Voimme aloittaa ajattelemalla luonnollisia lukuja, ja myöhemmin oppia laajentamaan tämän rationaalilukuihin, kokonaislukuihin ja kardinaalilukuihin; lopulta irrationaalilukuihin, kompleksilukuihin, surkompleksilukuihin, surreaalilukuihin ja niin edelleen. Ainoana rajana vaikuttaa olevan matemaatikkojen kekseliäisyys.
Ei ole myöskään riittävää, että ”luku” määriteltäisiin kaikkien näiden eri tyyppien disjunktiona, kuten:
Esimerkkejä > Perhe

Kolmas Wittgensteinin käyttämä esimerkki, se josta käsite on saanut nimensä, koski ”perhettä”. Hänen mukaansa saman perheen jäsenten väliset yhtäläisyydet, ”perheyhtäläisyydet” — kuten ruumiinrakenne, kasvonpiirteet, silmien väri, käynti, luonteenlaatu ja niin edelleen — limittyvät ja menevät ristiin samalla tavalla kuin aiemmissakin esimerkeissä.
Soveltaminen

Ennen Filosofisia tutkimuksia ajateltiin, että ihannetapauksessa asiasta voidaan määritellä sen suku (genus) ja erottava tekijä (differentia). Näin esimerkiksi kolmio määriteltäisiin ”tasokuvioksi (suku), jossa on kolme suoraa sivua (erottava tekijä)”. Loogisesti tällainen määritelmä voidaan nähdä joukkona konjunktioita: kolmio on tasokuvio ja siinä on kolme sivua.
Yleisemmin ”P” voitaisiin määritellä yksinkertaisella ”A:n” ja ”B:n” konjunktiolla:
Tutkimalla tarkkaan sellaisten käsitteiden kuin ”peli”, ”luku” ja ”perhe” käyttöä Wittgenstein osoitti, että tällaisen määritelmän löytäminen ei ollut mahdollista suurelle joukolle käsitteitä. Sen sijaan määritelmän tulee joissakin tapauksissa olla konjunktioiden disjunktio:
Näitä käsitteitä käytetään kuitenkin sellaisella tavalla, että voimme sekä laajentaa että rajoittaa määritelmää lisäämällä tai poistamalla joitakin konjunktioita.
Perheyhtäläisyyteen liittyy siis tietty epämääräisyys. Wittgensteinin mukaan käsitteillä on tästä huolimatta merkitys; joku voi esimerkiksi sanoa toiselle: ”Seiso suunnilleen tuossa”, ja osoittaa samalla jotain paikkaa. Täsmällisyyden puute ei tee ilmaisusta merkityksetöntä. Vaikka ”pelin” määritelmä voi yhtä lailla olla epätäsmällinen, on sana itse silti merkityksellinen. Tiukempi määritelmä voidaan valita kulloisenkin tarkoituksen mukaan. Tässä tapauksessa ratkaisevaa on käyttötarkoitus, jossa käsitettä käytetään, ja se, kuinka käyttö opitaan, ennemmin kuin jokin täsmällinen merkitys.
Vaikka emme siis voi esittää ”pelille” tai ”luvulle” täsmällistä määritelmää, se ei tarkoita, ettemme tiedä mitä ne ovat. Wittgensteinin mukaan rajoja ei ole silloin kun niitä ei ole vielä vedetty.
Nieuwerkerk aan den IJssel

| Nieuwerkerk aan den IJssel |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 51°58′N, 4°36′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Etelä-Hollanti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  A.F. Bonthuis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18.47 km²
 – Maa:  17.27 km²
 – Josta vettä:  1.2 km² 
Väkiluku (30.6.2008):  21 674
 – Väestötiheys:  1255 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  2910-2914
 
 www.nieuwerkerk-ijssel.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nieuwerkerk aan den IJssel on Alankomaissa, Etelä-Hollannin provinssissa, Hollandse IJssel -joen varrella sijaitseva kunta. Asukkaita kunnassa on 21 674 (30.6.2008) ja väestötiheys on 1 255 as./km². Kunnan pinta-ala on 18,47 neliökilometriä, josta vettä on 1,2 km². Nieuwerkerk aan den IJsselin pormestari on A.F. Bonthuis.
Nieuwerkerk on mahdollisesti alkanut muodostua vuoden 1250 tienoilla. Ensimmäinen maininta paikkakunnasta (nimellä "Nuwekerke") on vuodelta 1282.
Kunnan alueella sijaitsee Alankomaiden matalin kohta, 6,76 metriä merenpinnan alapuolella. (51°59′09″N, 4°37′54″E)
Nieuwerkerk aan den IJsselin ystävyyskunta on Bückeburg Saksassa (vuodesta 1974).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nieuwerkerk aan den IJssel Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Kunnan kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Nieuwerkerk aan den IJssel vuonna 1867.
Nunneyn linna

| Nunneyn linna |
| --- | --- |

Sijainti:  Nunney, Englanti
Koordinaatit:  51°12′37.23″N, 2°22′42.95″W
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1373
Omistaja:  English Heritage
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
A: vallihauta, B: pengerrys, C: nostosilta, D: kaivo, E: tulisija, F: linnanpiha
Nunneyn linna on keskiaikainen vallihaudallinen linna Somersetissa Englannissa, jonka rakennutti Sir John de la Mare vuonna 1373. Parlamentin joukot piirittivät sitä Englannin sisällissodassa vuonna 1645, jolloin se vaurioitui pahasti tykistötulituksessa.
Linnalla oli aiemmin ulkomuurin ympäröimä esipiha, jolla on luultavasti ollut talousrakennuksia. Linnan ensimmäisessä kerroksessa oli keittiö ja kolmannessa kerroksessa sali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nunneyn linna Wikimedia Commonsissa