stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michele Bartoli
Saavutuksia > Etappikilpailut

Italian ympäriajo:
1994 voitto etapilla 13
1998 voitto etapilla 13, toinen etapeilla 1, 4 ja 6
Espanjan ympäriajo:
1995 kokonaiskilpailussa yhdeksäs, kolmas etapeilla 15 ja 16
Ranskan ympäriajo:
1996 kokonaiskilpailussa 19.
Tirreno–Adriatico:
1996 etapin 6 voitto
1997 etapin 3 voitto
1999 kokonais- ja pistekilpailujen voitto
Sveitsin ympäriajo:
1996 etapin 1 voitto
De Pannen kolmen päivän ajo:
1995 kokonaiskilpailun ja etapin 1 voitto
1998 kokonaiskilpailun voitto
Välimeren ajo:
1997 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 5 voitto
1998 etappien 2 ja 6 voitto
2002 kokonaiskilpailun ja etapin 4 voitto
Ruta del Sol:
1999 etapin 3 voitto
2000 etapin 2 voitto
Volta a la Comunitat Valenciana:
1999 etapin 4 voitto
Settimana Siciliana:
1993 kokonaiskilpailun sekä etappien 1 ja 6 b voitto
Valles Mineros:
1994 mäkikilpailun voitto
Giro di Calabria:
1996 etapin 3 voitto
1998 etapin 3 voitto
Giro della Provincia di Lucca:
2002 etapin 2 voitto
Tour de la Région Wallonne:
2003 kokonaiskilpaiussa toinen, etapin 3 voitto
Mickaël Pagis

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. elokuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Angers, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 181 cm 
Lempinimi: Pagistral
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1995 1995–1996 1998–1999 1999–2001 2001–2004 2004–2006 2006–2007 2007–2010 | Laval → Châtellerault (laina) Gazélec Ajaccio Nîmes Sochaux Strasbourg Marseille Rennes | 96 (13) - (-) 33 (17) 30 (16) 79 (15) 45 (19) 47 (14) 63 (17) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. heinäkuuta 2022.
Mickaël Pagis (s. 17. elokuuta 1973 Angers, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelasi vuonna 2010 päättyneellä pelaajaurallaan Ranskan korkeimmalla sarjatasolla 244 ottelua ja teki niissä 67 maalia. Hän nousi pääsarjatasolle Ligue 2:n voittaneen Sochaux'n mukana vuonna 2001 siirryttyään seuraan saman vuoden tammikuussa ja edusti Ligue 1:ssä myös Strasbourgia, Marseillea ja Rennesiä. 181 senttimetriä pitkä Pagisin oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Pagis tunnetaan lempinimellä "Pagistral", joka on muodostettu hänen sukunimensä ja ranskan kielessä loistavaa tarkoittavan magistral-sanan yhdistelmänä.
Saavutukset

Ranskan cup -hopea: 2006, 2007 (Marseille)
Ranskan liigacup -mestaruus: 2004 (Sochaux), 2005 (Strasbourg)
Ranskan liigacup -hopea: 2003 (Sochaux)
Ligue 2:n voitto: 2001 (Sochaux)
Ligue 1:n maalipörssin 2. sija: 2005 (Strasbourg)
Ligue 2:n maalipörssin voitto: 2000 (Nîmes)
Aiheesta muualla

Tietoa Pagisista Rennesin sivuilla (ranskaksi)
Molly Moon (hahmo)

Molly Moon on Georgia Byngin kirjoittaman Molly Moon -kirjasarjan päähenkilö. Kirjasarjan alussa Mollya kiusataan, hän asuu orpokodissa ja hänelle tapahtuu kaikenlaista kurjaa, mutta myöhemmin hän oppii hypnotisoimaan ja hänestä tulee suosittu. Myöhemmin hän oppii myös matkustamaan ajassa kristallien avulla. Hänen parhaan kaverinsa nimi on Rocky. Sarjan aikana paljastuu, että hänellä on veli tulevaisuudessa vankina.
Monty Alexander

Monty Alexander
Montgomery Bernard "Monty" Alexander (s. 6. kesäkuuta 1944) on jamaikalainen jazzpianisti. Hän aloitti soittotunnit kuusivuotiaana, mutta perehtyi jazziin vasta myöhemmin.
Alexander muutti vuonna 1961 perheineen Yhdysvaltoihin. Hän on julkaissut useita levytyksiä mm. Concord Jazz -levymerkillä. Hän on tehnyt yhteistyötä Milt Jacksonin, Ernest Ranglinin ja Ed Thigpenin kaltaisten tähtien kanssa.
Alexander oli vuosina 1981–1984 naimisissa muusikkokollegansa Emily Remlerin kanssa. Pari otti avioeron. Remler kuoli Australiassa 1990.
Mickaël Debève

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. joulukuuta 1970 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Abbeville, Somme, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Toulouse
Tehtävä: apuvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1986–1994 |  Toulouse | 139 | (14) |
| 1994–2002 |  RC Lens | 198 | (14) |
| 1999–2000 | → Le Havre AC | 27 | (2) |
| 2002 |  Middlesbrough FC | 4 | (0) |
| 2002–2004 |  Amiens SC | 61 | (1) |
| 2004–2008 |  SC Abbeville |  |  |
Valmennusura
2004–2008:  SC Abbeville
2008–2012:  Toulouse II
2013–2015:  Toulouse II
2015–2018:  Toulouse (apuv.)
2018:  Toulouse
2018–2020:  RC Lens (apuv.)
2020:  Standard Liège (apuv.)
2021–:  Toulouse (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mickaël Debève (s. 1. joulukuuta 1970) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2021 lähtien hän on toiminut Toulousen apuvalmentajana.
Ura

Debève aloitti pelaajauransa Toulousen joukkueessa ja debytoi edustusmiehistössä kaudella 1986/87. Hän jäi vähälle peliajalle Jacques Santinin valmentaessa Toulousea, mutta uusi valmentaja Pierre Mosca nosti hänet pelaavampaan kokoonpanoon kaudella 1989/1990 ja seuraavien kausien aikana Debève oli Toulousen runkopelaajia.
Kesällä 1994 Debève siirtyi RC Lensiin, jossa pelasi uransa menestyksekkäimmät vuodet. Hän oli mukana voittamassa Lensille seurahistorian ainoaa liigamestaruutta kaudella 1997/98. Kaikkiaan Debève edusti Lensia kuusi kautta ja voitti liigamestaruuden lisäksi Coupe de la Liguen mestaruuden. Kauden 1999/2000 hän pelasi lainalla Le Havressa, mutta palasi vielä pelaavaan kokoonpanoon seuraavaksi kaudeksi. Kaudella 2001/02 valmentajaksi tullut Erick Mombaerts ei löytänyt Debèvelle enää roolia joukkueesta ja siirtyi kevätkaudeksi Middlesbrough'n riveihin. Debève palasi Borosta takaisin Ranskaan ja pelasi uransa viimeiset ammattilaisvuodet Amiensissa.
Kesällä 2004 Debève siirtyi amatöörijoukkue SC Abbevilleen, jossa hän toimi pelaajavalmentajana neljän kauden ajan. Kesällä 2008 hän siirtyi Toulousen organisaatioon reservijoukkueen valmentajaksi. Kaudella 2012/13 hän toimi nuorten valmennuksen koordinointitehtävissä, mutta palasi sen jälkeen takaisin reservijoukkueen valmentajaksi.
Maaliskuussa 2015 Debève siirtyi edustusjoukkueen valmennustiimiin ja toimi Dominique Arribagén sekä Pascal Duprazin apuvalmentajana. Tammikuussa 2018 hän nousi Toulousen päävalmentajaksi Duprazin potkujen jälkeen. Toulouse vältti Debèven alaisuudessa suoran putoamisen liigasta ja voitti putoamiskarsinnassa AC Ajaccion yhteismaalein 4–0 ja säilytti sarjapaikkansa.
Kesäkuussa 2018 Debève jätti Toulousen ja siirtyi Philippe Montanierin apuvalmentajaksi RC Lensiin. Lens erotti Montanierin valmennustiimeineen
Lens-potkujen jälkeen Debève toimi Montanierin apuvalmentajana belgialaisseura Standard Liègessä syyskaudella 2020/21. He saivat potkut seurasta joulukuussa 2020.
Heinäkuussa 2021 Debève palasi Toulousen organisaatioon, kun hänestä tuli jälleen Montanierin apuvalmentaja.
Meriitit > Pelaajana

Ranskan mestaruus: 1998
Coupe de la Ligue: 1999
Nipapalmu

| Nipapalmu |
| --- | --- |
 Nipapalmuja Boholissa, Filippiineillä
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Luokka::  Magnoliopsida
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocotyledonae
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Alaheimo::  Nypoideae
Suku::  Nipapalmut Nypa
Laji::  fruticans
Kaksiosainen nimi
 Nypa fruticans  Wurmb 
Synonyymit
 Cocos nypa Lour.  Nipa arborescens Wurmb ex H.Wendl.  Nipa fruticans (Wurmb) Thunb.  Nipa litoralis Blanco  Nypa fruticans var. neameana F.M.Bailey 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Nipapalmu (Nypa fruticans) on Intian valtameren ja Tyynenmeren rannikoilta ja suistoalueilta kotoisin oleva palmulaji. Se on ainoa mangrovebiomiin sopeutunut palmu. Nipapalmu on Nypa-suvun ja Nypoideae-alaheimon ainoa laji, mikä tekee niistä monotyyppisiä taksoneja.
Kuvaus

Poiketen useimmista muista palmuista, nipapalmun runko kasvaa maan alla; vain lehdet ja kukkavarsi kasvavat ylöspäin pinnan yläpuolella. Lehdet ovat jopa 9 metriä korkeita.
Kukat ovat muodostuneet kärjestä pallomaiseksi naaraskukinnoksi, jonka alapuolella on norkkomaiset, punaiset tai keltaiset uroskukat. Kukka tuottaa puumaisia pähkinöitä, jotka muodostuvat noin 25 senttimetrin kokoiseen pallomaiseen rypäleeseen. Kypsät pähkinät leviävät kellumalla vuoroveden mukana uusille alueille. Siemenet itävät ajoittain jo kelluessaan.
Levinneisyys ja elinympäristö

Nipapalmut kasvavat pehmeässä mudassa, hitaasti liikkuvissa vuorovesi- ja jokivesistöissä, jotka kuljettavat ravinteita. Ne leviävät sisämaahan niin pitkälle kuin vuorovesi siemeniä voi kuljettaa. Ne ovat yleisiä Intian valtameren ja Tyynenmeren rannikoilla ja joissa, Intiasta Tyynenmeren saarille ulottuvalla alueella. Palmu sietää ajoittaista elinympäristönsä kuivumista. Mangrovemaisesta elinympäristöstään huolimatta, palmu ei siedä suolaisessa merivedessä kasvamista, vaan suosii suistoalueiden murtovesiä.
Ekologia

Jaavanmakakit syövät nipapalmun hedelmiä. Padas Damit luonnonpuiston alueella nenäapinoiden on havaittu syövän palmun kukintoja. Borneon saarella orangit syövät nipapalmun versoja ja sydämiä.
Käyttö

Paikalliset asukkaat käyttävät nipapalmun pitkiä, höyhenmäisiä lehtiä olkikattoisen talojen tai asuntojen kattomateriaalina. Lehtiä käytetään myös monenlaisten korien valmistamiseen. Koska lehdet ovat kelluvia, niitä käytetään uimareiden kouluttamiseen Burmassa.
Roten ja Savun saarilla nipapalmun mahlaa syötetään sioille kuivana aikana. Tämän kerrotaan antavan lihalle makean maun. Nuoria lehtiä käytetään tupakan käärimiseen.
Kambozassa palmu tunnetaan nimellä cha:k, ja sen lehtiä käytetään kattojen tekemiseen.
Kattojen rakentaminen palmun lehdistä on yleistä eripuolilla Papua Uusi Guineaa. Joillakin rannikkoalueilla lehden päävartta käytetään myös seinien rakennusmateriaalina.
Käyttö > Ruoka ja juoma

Nuoret kukkavarret sekä siemenet ovat syötäviä ja hyviä nesteyttäjiä.
Filippiineillä ja Malesiassa kukinnosta uutetaan mahlaa, josta voidaan valmistaa paikallista tuba-, bahal- tai tuak nimistä alkoholijuomaa. Hedelmäterttu on valmis uutettavaksi, kun hedelmät ovat kypsimmillään. Terttu leikataan irti, jättäen noin 15 cm vartta, ja varteen hierotaan mutaa mahlan uuttamiseksi. Jos hedelmän kypsyys on arvioitu oikein, alkaa mahla virrata välittömästi. Bambuputki tai pullo asetetaan leikkauskohdan alle, ja mahla kerätään kahdesti päivässä, samalla leikaten noin senttimetri varresta pois, tukkiintumisen estämiseksi. Mahlaa virtaa noin 30 päivää. Nipapalmu kukkii ympäri vuoden, joten mahlaa on saatavilla taukoamatta.
Indonesiassa, erityisesti Jaavalla ja Balilla mahlaa käytetään raakasokerin muunnelman valmistamiseen, jota kutsutaan gula nipaksi. Sarawakissa sitä kutsutaan gula apongiksi.
Thaimaassa lehteä käytetään jälkiruoaksi.
Kambožassa sen lehtiä käytetään kakkujen käärimiseen (kuten num katam), ja kukkia käytetään joskus sokerin, etikan ja alkoholin valmistukseen.
Käyttö > Biopolttoaine

Nipapalmu tuottaa erittäin paljon sokeripitoista mahlaa. Etanoliksi tai butanoliksi fermentoitu mahla voi tuottaa jopa 6 480 - 20 000 litraa polttoainetta hehtaaria kohden vuodessa. Vertailuksi, sokerijuurikas tuottaa noin 5 500 litraa etanolia per hehtaari, ja vastaavan kokoinen aluea maissia tuottaa noin 4 180 litraa etanolia per hehtaari. Toisin kuin maissi ja sokerijuurikas, nipapalmun mahla vaatii vain vähän, jos ollenkaan fossiilisia polttoaineita tuottaakseen energiaa vakiintuneesta kasvustosta. Nipapalmu ei vaadi peltomaata ja se voi käyttää murtovettä makean veden sijaan. Toisin kuin muut energiakasvit, nipapalmu ei myöskään vähennä ruoantuotantoa polttoaineen tuottamiseksi. Koska nipa-hedelmä on mahlantuotannon välttämätön sivutuote, tuottaa se ruokaa ja polttoainetta samanaikaisesti.
Nipapalmun varsi kasvaa mudan alla. Vain lehdet kasvavat näkyvissä.
Nipapalmun kypsiä hedelmiä.
Käännös suomeksi
Mint Tattoo (albumi)

| Mint Tattoo Mint Tattoo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1968
 Tuottaja(t): James William Guercio
 Tyylilaji: hard rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 34.44
 Levy-yhtiö: Akarma
muut julkaisut
|   | Mint Tattoo  |   |
Mint Tattoo on Mint Tattoo -yhtyeen vuonna 1968 julkaistu albumi.
Kappaleet

Sister Bleu - 4'00
Leper's Epitaph - 1'30
Policeman's Ball - 2'46
Littal Lieu Lieu's Revenge - 0'13
Faces of Roses - 3'37
I'm Talking About You - 3'22
Wrong Way Girl - 3'37
Scorpio Woman - 6'49
Mark of the Beast - 2'35
Moanin' - 4'21
With Love - 2'32
I Hear the Spirits - 3'26
Muusikot

Ralph Burns Kellogg - Basso, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, laulu, taustalaulu
Bruce Stephens - kitara, komppikitara, kazoopilli, laulu, taustalaulu
Greg Thomas- rummut, lyömäsoittimet
Norjanhaudan jäätikkövirta

Norjanhaudan jäätikkövirta (norj. Norskerennaisstrømmen , engl. Norwegian Channel Ice Stream ) on viime jääkaudella Fennoskandian mannerjäätikköön kuulunut ja Etelä-Norjan ja Keski-Ruotsin suunnalta virrannut jäätikkövirta, joka seurasi Norjanhaudan syvännettä Skagerrakista Pohjanmerelle päin.
Jäätikkövirta ja virtauskieleke > Norjanhaudan synty ja edelliset jääkaudet

Satoja miljoonia vuosia sitten, permikaudella ja jurakaudella, Pohjois-Euroopan mantereen ja koillisen Pohjois-Amerikan mantereen osat olivat repeytyneet irti toisistaan. Esimerkiksi Norjanhaudassa on siitä muistona lukuisia samanlaisia siirroksia ja kalliomurroksia, jotka seuraavat Norjan rannikkoa Etelä-Norjasta Lofooteille saakka. Skandit, jotka alkujaan syntyivät 400 miljoonaa vuotta sitten, ovat kohonneet uudelleen 55 miljoonaa vuotta sitten. Skandien vuoristo on lisännyt vuorilta mereen kulkeutuneen sedimenttikuorman määrää. Nämä tapahtumat ovat tehneet kallioperästä ympäristöään heikompaa ja alttiimpaa kulutukselle. Viimeisen 2,8 miljoonan vuoden aikana on Norjanhaudan pohjaa kuluttaneet Norjan- ja Ruotsin vuoristoista sekä Itämeren altaasta virranneet jäätikkövirrat. Sellaisia jääkausia, joissa jäätiköt olisivat ulottuneet Norjanhautaan asti, on ollut noin 2,8–1,1 miljoonaa vuotta sitten (lyhennetään vs) useita. Sen sijaan noin 1,1–0,5 miljoonaa vuotta sitten niitä on ollut vähemmän, ja taas viimeisen puolen miljoonan vuoden ajalta tunnetaan ainakin viisi laajaa jäätiköitymistä. Nämä jääkaudet ovat muodostaneet Skandinavian päälle laajoja mannerjäätiköitä, jotka ovat virranneet alas Etelä-Norjan vuoristosta Skagerrakiin jäätikkövirraksi. Kyseistä jäätikkövirtaa kutsutaan Norjanhaudan jäätikkövirraksi ja se on ollut aktiivisena viimeisen 400 000 vuoden aikana ainakin kuudesti.
Geologisia muodostumia > Moreeni- ja sedimenttipatja

Jäätikkövirtaa ovat ruokkineet Norjan vuoriston jäätiköt, jotka ovat virranneet siihen eri vuonnoista, erityisesti Oslonvuonosta käsin, sekä Keski- ja Etelä-Ruotsista kerääntyneet laajemmat jäätiköt. Niiden mukanaan tuoma moreeniaines on kerrostunut haudan pohjalle pohjamoreeniksi, mutta jäätikön liike on samalla sekä kuluttanut että kasannut pohjamoreenia eri osiin syvännettä. Skagerrakin syvin kohta on 700 metriä voi tarkoittaa tällaista eroosiokohtaa. Lännempänä, missä on matalampaa, voi taas olla moreenin kasautumisalueita. Merenpohjasta on kairattu näytteitä, joissa moreenikerrosten välissä näkyy sedimenttikerroksia. Tämä on selitetty jäättömillä kausilla, jolloin merenpohjalle on kertynyt savea ja hiekkaa sedimenteiksi. Uuden jäätikön edetessä alueelle on sedimenttien päälle kerrostunut uutta moreenia. Kerroksia vertailemalla ja ajoittamalla on selvitetty jääkausien eri päävaiheet.
Esimerkiksi Skagerrakin pohjamoreenissa on voimakkaita lineaatioita, jotka muistuttavat suuria virtaviivaisia drumliineja. Esimerkiksi 450 metrin syvyydessä on viistoluodattu esille näitä muotoja. Sen mukaan lineaatioiden välimatka noin 300 metriä ja niiden leveys on noin 150–400 metriä. Harjanteiden korkeus on kuitenkin vain 0–15 metriä, keskiarvon ollessa alle 5 metriä. Tämän tapaisia lineaatioita tavataan myös Etelämantereelta ja muualla pohjoisella vyöhykkeellä ja ne liitetään nopeasti virtaaviin jäätikkövirtoihin.
Geologisia muodostumia > Pohjanmeren keila

Osa Veiksel-jäätiköitymisistä ovat olleet laajoja ja silloin on Norjanhaudan jäätikkövirta ulottunut mannerjalustan reunalle asti. Jäätikkö on tuonut sinne jään sisälle jäätynyttä kivi- ja moreeniainesta, joka on sulaessaan valunut mannerjalustan rinteitä alas keilaksi. Norjanhaudan moreenikeilaa kutsutaan kirjallisuudessa nimellä Pohjanmerenkeila (norj. Nordsjøvifta , engl. North Sea Fan ). Pohjanmerenkeila ei ole reunan ainoa keila, vaan niitä esiintyy eri kohdissa mannerjalustan reunaa Norjan rannikolla ja Huippuvuorilla. Pohjanmerenkeilan pinta-alaksi arvioidaan 110 000 neliökilometriä ja siihen kertyneen maamassa tilavuudeksi 20 000 kuutiokilometriä. Se onkin alueen suurimpia keiloja.
Jääkausien kehitys on kerrostanut viimeisen 2,5 miljoonan vuoden aikana haudansuun eteen 1 700 metrin paksuisen kerroksen maa-ainesta. Keilat ovat epästabiileja ja voivat vyöryä mannerjalustan rinnettä alas. Viereinen keila tunnetaan nimellä Storegga ja Pohjanmerenkeila on kerrostunut osittain sen päälle. Pohjanmerenkeilan reunalla on toisinaan tapahtunut vyöryjä. Noin 400 000 vs tapahtui Moren vyöry (engl. More Slide) ja yli 100 000 vs Tampenin vyöry (engl. Tampen Slide).
Geologisia muodostumia > Storeggan vyöry

Storeggan vyöry tapahtui noin 8 200 vs eli parituhatta vuotta mannerjäätikön viimeisten rippeiden sulamisen jälkeen. On arvioitu, että puolen miljoonan vuoden aikana olisi Storeggalle sattunut vastavan suuruusluokan vyöryjä noin kerran 100 000 vuodessa. Maamassat, jotka sijaitsivat Storeggan alueella, olivat kerrostuneet pääasiassa Saale-jääkauden aikana. Myös Veiksel-jääkaudella kerrostui Storeggalle lisää maata, mutta ei niin paljon kuin viereiselle Pohjanmerenkeilalle. Osa  Pohjanmerenkeilan maa-aineksesta kerrostui Storeggan reunan päälle. On arveltu, että tämän maamassan lisäpaine olisi painanut Storeggan maamassaa ja että kun myöhemmin on tapahtunut pieni ulkoinen häiriö, nämä seikat olisivat yhdessä laukaisseet Storeggan vyöryn. Häiriö on voinut olla esimerkiksi maanjäristys tai jokin muu tapahtuma. Osa maamassoista levisivät suuren potentiaalienergiansa siivittämänä ja veden nosteen kannattelemana noin 1 000 kilometrin päähän mannerjalustan reunasta. Mannerjalustalta on Atlantin pohjalle korkeuseroa yli 3 000 metriä. Vyöry on todennäköisesti tsunamin, joka on pyyhkinyt yli Doggerlandin, Brittein saarien ja Norjan rannikoita.
Tutkimushistoriaa

Syvänne on herättänyt tiedeyhteisössä kysymyksiä, joihin yritettiin vastata jo varhain. Vuonna 1885 esitti Amund Helland ajatuksen, että syvänne on syntynyt suuren jäätikkövirran (Skagerrak-breen) kuluttamana aivan samalla tavalla kuin vuonojen ja laaksojen jäätiköt tekevät. Arvostelijat eivät voineet kuvitella niin suurta jäätikkövirtaa, josta ei ollut jäänyt maastoon mitään muita jälkiä. Hellandin ajatuksia ei tämän vuoksi hyväksytty. Vuonna 1904 ehdotti Fridtjof Nansen, että syvänne olisi ollut virtaavan sulamisveden kuluttama ja vielä vuonna 1964 Hans Holtedahl ehdotti syvänteen johtuvan tektonisista syistä.
Miguel Angel Morán Aquino

Miguel Angel Morán Aquino (s. 25. toukokuuta 1955 Esquipulas) on elsalvadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santa Anan hiippakuntaan 5. joulukuuta 1981 ja nimitettiin San Miguelin hiippakunnan johtoon 19. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacinto Berloco, jota avustivat Fernando Sáenz Lacalle ja José Adolfo Mojica Morales.
Miguel Alvariño

| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten jousiammunta.Euroopan kisat  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten jousiammunta.Euroopan kisat  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten jousiammunta.Euroopan kisat  | Maa:  Espanja> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Baku 2015 | henkilökohtainen |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | joukkuekilpailu |  |
Miguel Alvariño Garcia (s. 31. toukokuuta 1994) on espanjalainen jousiampuja. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 82 kilogrammaa.
Alvariño oli mukana vuoden 2015 Euroopan kisoissa Bakussa, josta hän saavutti kultaa henkilökohtaisesta kilpailusta ja hopeaa joukkuekilpailusta. Hän on myös osallistunut yksiin nuorten MM-kilpailuihin, vuonna 2013.
Vuonna 2005 jousiammunnan aloittanut Alvariño on oikeakätinen.
Molly Smitten-Downes

| Molly Smitten-Downes |
| --- | --- |
 Molly Smitten-Downes vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Anstey, Leicestershire, Englanti
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Molly
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Warner Music Group 
Aiheesta muualla
www.officialmolly.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Molly Smitten-Downes (s. 2. huhtikuuta 1987 Anstey), taiteilijanimeltään Molly, on englantilainen poplaulaja. Hän edusti Britanniaa Eurovision laulukilpailussa 2014 Kööpenhaminassa kappaleellaan ”Children of the Universe”. Hän sijoittui 17:nneksi 26 osanottajasta.
Smitten-Downes sai vuonna 2012 Best Urban/Pop Act -palkinnon Live and Unsigned -tapahtumassa. Vuonna 2013 hän voitti parhaan kappaleen palkinnon Best of British Unsigned Music Awards -tapahtumassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Molly Smitten-Downes Wikimedia Commonsissa
Mollyn viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mongolian naisten jääkiekkomaajoukkue

Mongolian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Mongoliaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on perustettu syyskuussa 2018. Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n vuoden 2019 virallisten tietojen mukaan maassa oli vain neljä rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, mutta IIHF:n samana vuonna saamien tietojen mukaan pelaajien määrä on kasvanut neljästä joukkueen muodostamiseksi. Virallinen määrä oli vuonna 2022 edelleen neljä pelaajaa. Vuonna 2023 heitä oli 18, vuonna 2024 62. Tuolloin joukkuetta ei ollut sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton ylläpitämässä maailmanrankingissa. Joukkuetta valmentaa maan jääkiekkoliiton varapuheenjohtaja Mergen Arslan.
Vuonna 2019 joukkueen oli määrä ottaa osaa IIHF:n Challenge Cup of Asian 1. divisioonan turnaukseen, mutta pelaajien määrä joukkueen kokoamiseksi oli edelleen liian pieni siitä huolimatta, että määrän kerrottiin kasvaneen.
Mohammed Umar

Mohammed Umar  (s. 1958) on nigerialaissyntyinen brittikirjailija. Hän on opiskellut Moskovassa ja Middlesexissä, Englannissa, ja asuu nyt Lontoossa. Umar vieraili Suomessa syksyllä 2008. Hänen kirjojaan on käännetty yli 50 kielelle.
Teoksia

Amina (Like, 2008)
Aiheesta muualla

Amina-teoksen esittely Liken sivuilla[vanhentunut linkki]
Aminan arvio HighBeamin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mistakes

Mistakes oli vuosina 1980–1982 toiminut Pave Maijasen johtama suomalainen rockyhtye. Yhtye tunnettiin myös nimellä Pave's Mistakes. Yhtyeen tunnetuin kappale on hitiksi noussut "Pidä huolta".
Mistakesin ensimmäisen albumin kaikki kappaleet olivat englanninkielisiä. Vuonna 1981 singlenä julkaistu "Pidä huolta" oli Pave Maijasen ensimmäinen suomenkielinen sanoitus, ja siitä tuli saman vuoden suurimpia hittejä. Kappaleessa kuuluvat uuden aallon ja punkin vaikutteet. Mistakesin toisen albumin sanoituksista puolet ovat englanniksi ja puolet suomeksi.
Yhtyeessä soittivat Pave Maijasen lisäksi Jyrki "Muta" Manninen (kitara), Risto Hankala (basso) ja Jan Noponen (rummut).
Diskografia > Albumit

Pave's Mistakes (1980)
Pidä huolta (1981)
Diskografia > Singlet

"Think What You Think" / "Roll It Up" (1980)
"Ihminen hallitsee ok" / "Hei hei!?" (1981)
"Pidä huolta" / "Maybe" (1981)