RINA
Hyötyjä

RINA lupaa monia etuja verrattuna TCP/IP-arkkitehtuuriin. Näitä ovat muun muassa:
Reititys tapahtuu kussakin kerroksessa erikseen, mikä tarkoittaa merkittävästi pienempiä reititystauluja "litteään" verkkoarkkitehtuuriin verrattuna. Yksi Internetin suurimmista ongelmista nykyään on runkoverkkojen reitittimien reititystaulujen räjähdysmäinen kasvu etenkin useisiin aliverkkoihin liittyvien laitteiden takia.
Verkon tukkeutumisen estoon RINA tarjoaa tehokkaamman lähestymistavan kuin TCP/IP. Internetin tukkeutumisen esto nojaa nykyään ns. end-to-end -periaatteeseen, eli yhteyden päissä olevat laitteet huolehtivat tukkeutumisen estosta. Tukkeutumisen esto on kuitenkin sitä tehokkaampaa, mitä nopeammin toiselle osapuolella saadaan tieto liikenteen tukkeutumisesta. Hoitamalla tukkeumisen eston alemman kerroksen DIFeissä, RINA sekä tehostaa tukkeutumisen estoa, että rajaa tukkeutumisen vaikutuksen pienemmälle osalle verkkoa.
Rekursiivinen arkkitehtuuri ei aseta mitään rajoituksia verkon koolle. Fyysisiä rajoitteita voi tulla vastaan, mutta arkkitehtuuri itsessään ei rajoita resurssien (esim. osoitteiden) määrää.
Koska paketit reititetään solmuosoitteiden perusteella, ei liityntäosoitteiden kuten IP-protokollassa, verkko tukee luontaisesti useamman verkkoliitynnän käyttöä. Pakettien reitittämiseen toista reittiä pitkin alkuperäisen reitin katketessa ei tarvita erillisratkaisuja, kuten IP-verkoissa.
Verkko tukee luontaisesti myös mobiilia käyttöä, eli laitteen siirtymistä aliverkosta toiseen kommunikaation ollessa käynnissä. Itse asiassa mobiilisuus on oikeastaan sama asia kuin usean liitynnän käyttö (multihoming), ainoastaan reitti muuttuu nopeammin kuin satunnaisissa verkkokatkoksissa. TCP/IP-verkoissa käytettyä monimutkaista tunnelointia koti- ja vierasagentteineen ei tarvita.
Koska verkossa ei ole globaalia osoitteistoa eikä hyvin tunnettuja portteja, porttiskannaus on paljon vaikeampaa kuin TCP/IP-verkoissa. Yhteys kohdelaitteeseen on mahdollinen vain sovellusnimellä, ja silloinkin vain jos yhteydenottaja on saman DIFin jäsen; jäsenyyttä taas voidaan rajata autentikointivaatimuksen avulla.
Koska DIF voidaan suojata autentikoinnilla ja liikenteen salauksella, RINA tekee tarpeettomaksi erilliset tietoturvaratkaisut kuten VPN-yhteydet ja palomuurit.
Palvelut voidaan julkaista eri verkoissa (DIFeissä), kaikkien sovellusten ei tarvitse olla kaikkien käytettävissä. Esimerkiksi rekisteröitymistä vaativat palvelut voidaan julkaista DIFissä, johon on pääsy vain tunnistautumisen kautta, rekisteröitymisen tapahtuessa globaalin verkon ("Public Internet DIF") kautta. Näin palvelut ovat paremmin suojassa murtautumisyrityksiä vastaan, kun niihin pääsevät verkon kautta käsiksi vain rekisteröityneet käyttäjät.
RINA tukee palvelun laatuasetuksia, joita voivat olla esim. kaistanleveys, latenssi, hävikkiprosentti ja latenssin vaihtelu (jitter). Palveluille, joilla on erilaiset vaatimukset tiedonsiirron laadulle, voidaan tarjota tiedonsiirtopalveluita niille parhaiten sopivilla laatuasetuksilla omissa DIFeissään. Samassakin DIFissä julkaistut palvelut voivat käyttää siirtotienä eri DIFejä, kunkin palvelun liikenteen reitittyessä sille parhaiten sopivien alemman kerroksen DIFen kautta.
Arkkitehtuuri on verrattain yksinkertainen, koostuen vain kahdesta protokollasta (EFCP ja CDAP) sekä pienestä joukosta näitä tukevia erilaisia mekanismeja. Yksinkertaisuus tuo mukanaan tehokkuutta ja tietoturvaa.