stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Murcof
Musiikki

Murcofin musiikki on pelkistettyä ja minimalistista sample-pohjaista elektronista musiikkia. Murcofin äänitykset ovat paljon melodisempia ja perinteikkäämmin rakennettuja kuin monien muiden nykypäivän samassa genressä olevien artistien. Monet raidat sisältävät jousiorkesteri-sampleja, jotka ovat lähtöisin moderneilta säveltäjiltä, kuten esimerkiksi Arvo Pärtiltä.
Diskografia > Albumit

Martes (2002)
Utopia (2004)
Martes/Utopía (2005)
Remembranza (2005)
Cosmos (2007)
The Versailles Sessions (2008)
Diskografia > Singlet/EP:t

"Monotonu" (2002)
"Ulyssess" (2003)
Utopia Remixes (2004)
"Ultimatum" (2004)
Naamiokerttulit

| Naamiokerttulit |
| --- | --- |
 Naamiokerttuli (Geothlypis trichas)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Naamiokerttulit Geothlypis  Cabanis 1847
Katso myös
   Naamiokerttulit Wikispeciesissä   Naamiokerttulit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naamiokerttulit (Geothlypis) on kerttuleiden heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BridLife Suomen luokituksen mukaan 12 lajia.
Naamiokerttuleihin (Geothlypis) kuuluvia lajeja

Bahamannaamiokerttuli Geothlypis rostrata
Kaliforniannaamiokerttuli Geothlypis beldingi
Kolumbiannaamiokerttuli Geothlypis semiflava
Korpikerttuli Geothlypis philadelphia
Lehtokerttuli Geothlypis formosa
Luhtanaamiokerttuli Geothlypis aequinoctialis
Meksikonnaamiokerttuli Geothlypis nelsoni
Naamiokerttuli Geothlypis trichas
Niittynaamiokerttuli Geothlypis poliocephala
Nokiotsakerttuli Geothlypis speciosa
Suolakkokerttuli Geothlypis flavovelata
Valkoluomikerttuli Geothlypis tolmiei
Aiheesta muualla

ITIS: Geothlypis (englanniksi)
Mýrdalsjökull

Jäätikön kartta.
Katlan kalderan sijainti.
Mýrdalsjökull on jäätikkö Islannin eteläosassa. Se on eteläisin Islannin jäätiköistä. Siitä länteen on pienempi Eyjafjallajökull-jäätikkö; näitä kahta yhdistää Fimmvörðuháls, joka on suosittu vaellusreitti (ks. alla). Mýrdalsjökullin korkein kohta on 1 493 metriä ja vuoden 1980 mittauksessa se peitti 595 neliökilometrin alueen.
Jäätikkö peittää alleen toimivan Katla-tulivuoren. Sen kaldera on ovaalin muotoinen ja läpimitaltaan noin 10 kilometriä. Jäätikkö peittää sen kokonaan 200–700 metrin paksuisena.
Ennen Hringvegurin (saaren ympäri kulkeva päätie) rakentamista, ihmiset pelkäsivät kulkea jäätikön edustalla olevien tasankojen halki pelättyjen jökulhlaupien (eli jäätikköjokitulvien) ja ylitettävien syvien jokien takia. Vuoden 1918 purkaus aiheutti laharin, joka siirsi rantaviivaa viidellä kilometrillä.
Mýrdalsjökull
Fimmvörðuháls

Fimmvörðuháls sijaitsee Eyjafjallajökull- ja Mýrdalsjökull-jäätiköiden välissä. Yksi Islannin suosituimmista vaellusreiteistä Skógarin ja Thórsmörkin välillä kulkee tämän vuorisolan kautta, vaikka reitti on 22 kilometriä pitkä ja matkalla pitää kiivetä 1 000 metriä. Matkalaiset voivat viipyä solassa olevissa eritasoisissa majoissa. Reitti on erityisen kaunis lukuisten vesiputousten takia. Kulkeminen reitillä on mahdollista vain kesäkuun puolivälin ja elokuun puolivälin välisenä aikana. Toukokuussa 1970 kolme taivaltajaa kuoli ylittäessään solaa lumimyrskyssä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fimmvörðuháls Wikimedia Commonsissa
Tutkielma jäätikön topografiasta sekä pinnalta että pinnan alta (PDF) (englanniksi), (islanniksi)
Tietoa Katla-tulivuoresta(Institute of Earth Sciences, Iceland – Katla) (englanniksi)
Tietoa Mýrdalsjökullin jökulhlaupeista (englanniksi)
Jäätikkö luoteesta
Katla: Purkaukseen valmistautumisohje turisteille (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF) (englanniksi)
Nay (Pyrénées-Atlantiques)

Nayn kylän keskustaa
Nay on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 3 204 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa.Nayin pinta-ala on viisi neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nay (Pyrénées-Atlantiques) Wikimedia Commonsissa
Paul di Resta

| Paul di Resta |
| --- | --- |
 Paul di Resta
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  2011–2013, 2017
Talli(t):  Force India (2011–2013) Williams (2017)
Kilpailuja:  59
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  121
Ensimmäinen kilpailu:  Australian GP 2011
Viimeinen kilpailu:  Unkarin GP 2017
Paul di Resta (s. 16. huhtikuuta 1986) on brittiläinen rata-autoilija.
Paul di Resta on kilpa-autoilija Dario ja Marino Franchittin serkku ja hän on italialaista syntyperää.
Ura

Di Resta aloitti uransa karting-sarjoissa joissa hän kilpaili vuosina 1994–2001. Vuonna 2002 hän kilpaili Britannian Formula Renault -talvisarjassa. Seuraavana vuonna hän siirtyi varsinaiseen BFR -sarjaan, jossa hän kilpaili vuodet 2003–2004. Vuonna 2004 di Resta sai McLaren Autosport -palkinnon hyvistä suorituksistaan.
Vuosina 2005–2006 di Resta kilpaili F3 Euroseries -sarjassa. Vuonna 2006 di Resta voitti sarjan mestaruuden. Kauden aikana hän voitti viisi kilpailua. Samana vuonna di Resta voitti Formula 3 Masters -kilpailun Zandvoortin radalla.
Vuodeksi 2007 di Resta siirtyi ajamaan DTM-sarjaan Mercedekselle. Kauden päätteeksi di Resta sijoittui sarjassa viidenneksi. Kaudella 2008 di Resta jatkoi DTM-sarjassa. Hän voitti uransa ensimmäisen kilpailun Lausitzin radalla Saksassa. Hän starttasi kilpailuun myös ensimmäistä kertaa paalupaikalta. Di Resta voitti kaudella kaksi kilpailua ja sijoittui toiseksi neljä pistettä mestaruuden voittaneelle Timo Scheiderille jääneenä. Vuonna 2009 di Resta sijoittui sarjan kolmanneksi. Vuonna 2010 di Resta voitti DTM-sarjan mestaruuden.
Vuosina 2011–2013 di Resta ajoi Formula 1 -sarjassa.
Vuonna 2014 di Resta teki paluun DTM-sarjaan ajaen Mercedeksellä.
Ura > DTM-ura

Tilasto DTM-kausilta 2007–2010:
kilpailuja: 42
voittoja: 6
paalupaikkoja: 6
palkintosijoja: 21
nopeimpia kierroksia: 7
mestaruuksia: 1 (2010)
Ura > Formula 1 -ura

Joulukuussa 2009 di Resta testasi Formula 1 -talli Force Indian autoa Jerezin radalla. Vuonna 2010 di Resta toimi Force Indian testi- ja varakuljettajana ajaen Australian, Malesian, Kiinan, Espanjan, Valencian, Britannian, Unkarin ja Italian kilpailujen perjantaiharjoituksissa.
Di Resta pestattiin Force Indian kilpakuljettajaksi kaudelle 2011 korvaten Vitantonio Liuzzin. Hänen tallikaverinaan ajoi saksalainen Adrian Sutil. Di Resta ajoi heti pisteille kauden kahdessa ensimmäisessä kilpailussa. Hänen ensimmäinen keskeytyksensä tuli Turkin osakilpailusta, ja se oli myös hänen ainoa keskeytyksensä kaudella 2011. Silverstonen kilpailun aika-ajoissa di Resta ajoi peräti kuudenteen lähtöruutuun mutta epäonnistunut varikkotaktiikka pudotti hänet pisteiltä. Singaporen kilpailussa di Resta sijoittui kuudenneksi. Di Resta saavutti kauden aikana 27 pistettä sijoittuen 13:nneksi MM-taulukossa.
Kaudella 2012 di Resta ajoi parhaimmillaan neljänneksi Singaporen kilpailussa. Di Resta saavutti kauden aikana 46 pistettä sijoittuen sarjan 14:nneksi.
Kaudella 2013 di Resta saavutti 48 pistettä sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi Bahrainin GP:ssä. Hän sijoittui MM-sarjassa 12:nneksi. Kauden päätteeksi di Resta ei saanut enää jatkosopimusta Formula 1 -sarjaan.
Vuonna 2016 di Resta teki paluun Formula 1 -sarjaan toimien Williams-tallin testikuljettajana jatkaen pestissä myös seuraavalla kaudella. Unkarin GP:ssä 2017 di Resta korvasi sairastuneen Felipe Massan, mutta joutui keskeyttämään kilpailun öljyvuodon takia. McLaren valitsi hänet varakuljettajakseen 70. juhlavuotiskilpailuun kaudella 2020, jos tallin oikeat kuljettajat olisivat sairastuneet koronavirustartunnalle.
Ura > Tulokset kilpailuittain

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Force India | BHR   | AUS TD | MAL TD | CHN TD | ESP TD | MON   | TUR   | CAN   | EUR TD | GBR TD | GER   | HUN TD | BEL   | ITA TD | SIN   | JPN   | KOR   | BRA   | ABU   |  | – | – |
| 2011 | Force India | AUS 10 | MAL 10 | CHN 11 | TUR Kesk. | ESP 12 | MON 12 | CAN 18† | EUR 14 | GBR 15 | GER 13 | HUN 7 | BEL 11 | ITA 8 | SIN 6 | JPN 12 | KOR 10 | IND 13 | ABU 9 | BRA 8 |  | 27 | 13. |
| 2012 | Force India | AUS 10 | MAL 7 | CHN 12 | BHR 6 | ESP 14 | MON 7 | CAN 11 | EUR 7 | GBR Kesk. | GER 11 | HUN 12 | BEL 10 | ITA 8 | SIN 4 | JPN 12 | KOR 12 | IND 12 | ABU 9 | USA 15 | BRA 19† | 46 | 14. |
| 2013 | Force India | AUS 8 | MAL Kesk. | CHN 8 | BHR 4 | ESP 7 | MON 9 | CAN 7 | GBR 9 | GER 11 | HUN 18† | BEL Kesk. | ITA Kesk. | SIN 20† | KOR Kesk. | JPN 11 | IND 8 | ABU 6 | USA 15 | BRA 11 |  | 48 | 12. |
| 2017 | Williams | AUS   | CHN   | BHR   | RUS   | ESP   | MON   | CAN   | AZE   | AUT   | GBR   | HUN Kesk. | BEL   | ITA   | SIN   | MAL   | JPN   | USA   | MEX   | BRA   | ABU   | 0 | – |
Ura > Merkkipaalut

| Nro | Merkkipaalu | Ajetut GP:t | Osakilpailu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ensimmäinen kilpailu | 1 | Australian GP 2011 |
| 2 | Ensimmäiset MM-pisteet | 1 | Australian GP 2011 |
| 3 | 100 MM-pistettä | 45 | Monacon GP 2013 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul di Resta Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 3 Euroseriesin mestarit
Di Resta Kanadan GP:ssä kaudella 2011.
Di Resta Singaporen GP:ssä kaudella 2012.
Outi Mäenpään filmografia

Outi Mäen­pää Helsingissä Kirjan ja ruusun päivänä 2008.
Tämä on näyttelijä Outi Mäenpään filmografia.
Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1988 | Rengasmatka | Asta |
| 1989 | Me olemme viisi ystävää | poliisinainen junassa |
| 1989 | Terroristit | Anna |
| 1989 | Huolehtivainen rakastaja | rakastajatar |
| 1989 | Anni tahtoo äidin | Taina |
| 1990 | Tulitikkutehtaan tyttö | Iiriksen työtoveri |
| 1991 | Mirkoaika |  |
| 1992 | Viimeinen pisara |  |
| 1992 | Päin perhettä |  |
| 1993 | Toinen luonto | Outi Mäenpää |
| 1993 | Gray |  |
| 1993 | Okay |  |
| 1994 | Anita | Anitan työtoveri |
| 1995 | Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma | Dazzie Dent |
| 1996 | Syrjähyppyjä |  |
| 1996 | Kauas pilvet karkaavat | Leena |
| 1996 | Gabriel | Tanja |
| 1998 | Saari |  |
| 1998 | Junalinnut | Sirpa Salonen |
| 1999 | Juha | Shemeikan nainen |
| 1999 | Talossa on Saatana | Margit |
| 2000 | Kuningas Hidas | Tuomaksen äiti |
| 2000 | Lomalla | Lena |
| 2001 | Ilonen talo |  |
| 2001 | Haluatko ministeriksi? |  |
| 2002 | Umur | Eija |
| 2002 | Mies vailla menneisyyttä | pankkivirkailija |
| 2002 | Eteenpäin | Sallamari Heinonen |
| 2002 | Tappava säde | ylikomisario Maria Kallio |
| 2003 | Helmiä ja sikoja | Saaran mutsi |
| 2003 | Pahat pojat | Sirkka Takkunen |
| 2004 | Kukkia ja sidontaa | Eve Leino |
| 2005 | Playa del Futuro | Kati |
| 2006 | Saippuaprinssi | Raakel |
| 2007 | Musta jää | Saara Laakso |
| 2008 | 8 päivää ensi-iltaan | Paula |
| 2008 | Myrsky | koirapsykologi |
| 2008 | Älä unta nää | Kaarina |
| 2010 | Sovinto | Leenan äiti, Aili Moilanen |
| 2011 | Vares – Pahan suudelma | Asta Malmstén |
| 2011 | Let My People Go! | Helka |
| 2011 | Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri | Matleena Mutka |
| 2011 | Tsägäateria |  |
| 2012 | Rat King | Susanna |
| 2012 | Call Girl | Sirja |
| 2015 | Armi elää! |  |
| 2016 | Tyttö nimeltä Varpu | ratsastuksenopettaja |
| 2017 | Armoton maa | Inkeri |
| 2017 | Dröm Vidare | Sirkka |
| 2017 | 95 | ylihoitaja |
| 2021 | Vuosisadan häät | Viima von Ausgezeichnet |
| 2022 | Hetki lyö | Marjaleena |
Televisio

| Vuosi | Sarjat | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1986 | Studio Studio |  |
| 1987 | Tabu |  |
| 1988 | Isku suoneen | Ulla |
| 1989 | Mies pimeästä | sihteeri |
| 1989 | Seitsemän veljestä |  |
| 1989 | Hellapoliisit | Irena |
| 1990 | Valehtelu virkistää |  |
| 1991 | Alhola |  |
| 1992 | Luonnonmukainen rakastaja | Leena |
| 1993 | Me/We |  |
| 1993 | Pimennys | Anja |
| 1993 | Kaikkien valehtelijoitten äiti | Sari Ojanperä |
| 1994 | Puhtaat valkeat lakanat | Pirkko Aalto |
| 1995 | Samppanjaa ja vaahtokarkkeja | Anne Leino |
| 1995 | Akkulaturit |  |
| 1996 | Pimeän hehku | Nina Paavola |
| 1997 | Ota ja omista | Liisa aikuisena |
| 1999–2004 | Muodollisesti pätevä | useita rooleja |
| 2000 | Mustan kissan kuja | Piia Pelkkä |
| 2000 | Susi rajalla | Piia Pelkkä |
| 2002 | Yhteinen huone |  |
| 2002 | Vapaa pudotus | Hannele Kaskivuori |
| 2002 | Paholaisen tytär | Hannele Koski |
| 2002–2003 | Hupiklubi | monia rooleja |
| 2003 | Veneen henki |  |
| 2003 | Kuumia aaltoja | Jutan asiakas |
| 2004 | Noriko Show | Noriko Saru |
| 2000–2005 | Kylmäverisesti sinun | Päivi Miettinen |
| 2014 | Syke | Ellu |
| 2016 | Vihreät Valot – Väärät bileet | tutkijanainen |
| 2016– | Ex-onnelliset | Moonika |
| 2018 | Bullets | Tuomi |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Outi Mäenpää Allmoviessa (englanniksi)
Outi Mäenpää Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Outi Mäenpää Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi)
Naema Helsingius

Naema Maria Helsingius (3. syyskuuta 1860 Lohja – 8. joulukuuta 1933 Turku) oli suomalainen kuurojen koulun opettaja.
Helsingiuksen vanhemmat olivat Lohjan kirkkoherra Gustaf Fredrik Helsingius ja Rosina Heurlin.
Helsingius suoritti tutkinnon Heurlinin koulusta Turusta 1876 ja suoritti Ruotsissa Manillaskolanissa kuuromykkäinopettajatutkinnon 1888. Tammisaaren seminaarissa hän suoritti yksityisesti tutkinnon tietopuolisissa oppimäärissä 1889. Hän toimi kuuromykkäinopettajana Kuopion kuuromykkäinkoulussa 1889–1913. Hän kirjoitti artikkeleita Suomen aistivialliskoulujen lehteen sekä julkaisia uskonnollisia ja koulukirjoja ja kirjan Pienten lasten hoito. Hänen aloitteestaan ruvettiin pitämään kertaus- ja jatkokursseja kuuroille, ja hän piti niitä itsekin. Hän oli perustamassa 1898 Kuopion langettavatautisten hoitoyhdistystä ja oli sen johtokunnan jäsen.
Julkaisut

Saarnoja kuuromykille. toim. Naëmi Helsingius. Kuopio: Kuopion uusi kirjapaino, 1897.
Yksinkertaisia Lutherin katekismuksen selityksiä. 1. Kuopio: Tekijä, 1901.
Kertomuksia kuuromykille. toimittanut Naema Helsingius; osan kuvista piirtänyt Samuli Paulaharju. kustantaja tuntematon, 1914. (2. uudistettu p. Valtioneuvosto, 1928)
Pienten lasten hoito: kuuromykkä-vanhemmille omistettu opas. Helsinki  Suomen kuuromykkäin liitto, 1916.
Oma maa ja kansa: lukemista kuuromykille. Herm. Niemen lukukirjan mukaan toim. Naema Helsingius. Porvoo: WSOY, 1922.
Opastusta Raamatun lukijoille: Luukkaan evankeliumin selityksiä. Oulu: Oulun piirin kuuromykkäin auttajayhdistys, 1931.
Jeesuksen seurassa: hartauskirja jokapäiväistä käyttöä varten. 1. Oulu: Oulun piirin kuuromykkäin auttajayhdistys (jakaja), 1933.
Aiheesta muualla

Naema Maria Helsingius. Kuuromykkäin lehti maaliskuu 1898
Naema Helsingius 60-vuotias. Kuuromykkäinlehti nro 9, syyskuu 1920
Mýkonoksen arkeologinen museo

| Mýkonoksen arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Μυκόνου |
| --- | --- |
 Mýkonoksen arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Mýkonoksen kaupunki, Mýkonos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  1902
Koordinaatit:  37°27′00″N, 25°19′47″E
 fiMýkonoksen arkeologinen museo 
   
Mýkonoksen arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Μυκόνου, Archaiologikó Mouseío Mykónou) on arkeologinen museo Mýkonoksen kaupungissa Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se esittelee Mýkonokselta ja sen lähialueilta tehtyjä pääosin antiikin aikaisia löytöjä.
Museo on perustettu ja rakennettu vuonna 1902 tuolloin vasta hieman aiemmin vuonna 1898 tehtyjä Ríneian saaren löytöjä varten. Museota laajennettiin vuonna 1972. Museorakennus sijaitsee Mýkonoksen kaupungin keskustan pohjoispuolella lähellä merenrantaa.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta ajalta (kykladinen kulttuuri) antiikin ajan lopulle. Esineet ovat peräisin arkeologisilta kaivauksilta paitsi Mýkonokselta myös viereiseltä Ríneian (antiikin Rheneia) saarelta, joka toimii antiikin aikana Deloksen saaren hautausmaana. Monet löydöistä ovat hautalöytöjä. Esineisiin kuuluu muun muassa hautakiviä, -patsaita ja -uurnia, keramiikkaa, koruja sekä lasiesineitä.
Kykladinen nk. paistinpannu, n. 2800–2300 eaa.
Myöhäisgeometrinen kantharos, n. 750–700 eaa.
Kuros pronssisessa kahvassa, n. 560–540 eaa.
Dionysos ja mainadi punakuviotekniikalla tehdyssä amforassa, n. 450–425 eaa.
Symposionkohtaus kyliksissä.
Roomalaisaikaisia lasiesineitä haudasta Ríneiasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mýkonoksen arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Mitch Evans

| Mitch Evans |
| --- | --- |
 Evans vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Auckland, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Formula E -ura
Auton numero:  20
Nykyinen talli:  Jaguar (2016–)
Kilpailuja:  12
Pisteitä:  22
Voittoja:  6
Palkintosijoja:  18
Paalupaikkoja:  3
Nopeimpia kierroksia:  8
Ensimmäinen ePrix:  Hongkongin ePrix 2016
Viimeisin kausi:  2021–22
Viimeisin sijoitus:  2. (180 p)
Aiheesta muualla
www.mitchevans.com
Mitchell Evans (s. 24. kesäkuuta 1994 Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen moottoriurheilija, joka kilpaili GP2-sarjassa vuosina 2013–2016. Evansin managerina toimii Formula 1 -kuljettajanakin tunnettu Mark Webber. Hänen vanhempi veljensä Simon Evans on myös moottoriurheilija.
Ura

Evans aloitti uransa karting-sarjoissa voittaen muun muassa 100 cc -luokan ja CIK Trophy -sarjojen mestaruudet. Vuonna 2007 hän kilpaili Formula First -sarjassa kolme kilpailua. Hän ajoi täyden kauden vuosina 2007–08 sijoittuen yhdeksänneksi. Vuonna 2008 Evans voitti Formula Ford -talvisarjan mestaruuden. Hän myös sijoittui toiseksi Uuden Seelannin Formula Ford -mestaruussarjassa kaudella 2008-09. Samalla hänestä tuli sarjan nuorin kuljettaja, joka on voittanut sarjan osakilpailun.[lähde? ]
Vuonna 2009 Evans sijoittui toiseksi Australian Formula Ford -sarjassa ja VSCRC Formula Ford Fiesta Series -sarjassa. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi Australian Drivers -mestaruussarjassa.
Vuonna 2010 Evans voitti Toyota Racing Series -sarjan mestaruuden. Hän myös sijoittui toiseksi Australian Drivers -mestaruussarjassa.
Vuonna 2011 hän voitti Uuden Seelannin Grand Prix -kilpailun jolloin hänestä tuli historian nuorin kansainvälisen kilpailun voittanut kuljettaja. Evans voitti toiseen kertaan Toyota Racing Series -sarjan mestaruuden vuonna 2011. Samana vuonna Evans ajoi 3 kilpailua Britannian Formula 3 -sarjassa keräten 10 pistettä. Hän voitti vuoden 2011 päätteeksi Jim Clark -palkinnon.
Vuonna 2012 Evans ajoi myös Toyota Racing Series -sarjassa viisi kilpailua. Seuraavana vuonna hän ajoi samassa sarjassa kolme kilpailua voittaen niistä kaksi.
Ura > GP3 (2011–2012)

Vuonna 2011 Evans kilpaili GP3-sarjassa Arden-tallissa. Hän ajoi Espanjan pitkässä kilpailussa voittoon GP3-historian nuorimpana kuljettaja ollessaan vasta 16-vuotias. Evans johti sarjaa kauden alussa, mutta lopulta hän putosi mestaruustaistelusta ja sijoittui sarjan yhdeksänneksi keräten 29 pistettä. Vuonna 2012 Evans voitti GP3-mestaruuden keräten neljä paalupaikkaa, kolme voittoa ja kaksi kilpailun nopeinta kierrosta.
Ura > GP2 (2013–2016)

Hän siirtyi GP2-sarjaan jatkaen Arden-tallin riveissä. Evans ajoi heti ensimmäisessä GP2-viikonlopussa palkintopallille ollen Malesian sprinttikilpailun kolmas. Samalla hänestä tuli nuorin palkintokorokkeelle sijoittunut GP2-kuljettaja 18-vuotiaana. Monacossa Evans lähti eturivistä kakkosruudusta ja ajoi ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi. Sprinttikilpailussa hän sijoittui myös kolmanneksi. Hän saavutti myös yhden kakkossijan Unkarin sprinttikilpailusta sijoittuen sarjan 14:nneksi. Vuonna 2014 Evans jatkoi GP2:ssa siirtyen Russian Time -talliin. Hän otti kauden aikana kaksi voittoa Britannian ja Saksan viikonlopun pitkistä kilpailuista sijoittuen loppupisteissä sarjan neljänneksi. Vuonna 2015 Evans jatkoi toisen kauden Russian Time -tallissa. Hän sijoittui sarjassa viidenneksi saavuttaen kaksi voittoa ja seitsemän palkintosijaa. Vuonna 2016 Evans kilpaili neljännen kautensa GP2-sarjassa siirtyen Campos Racing -talliin. Hän voitti Itävallan pitkän kilpailun.
Ura > WEC (2015)

Vuonna 2015 Evans osallistui FIA World Endurance Championship -sarjan Span 6 tunnin osakilpailuun LMP2-luokassa jakaen auton Simon Dolanin ja Harry Tincknellin kanssa. Evansin autokunta voitti kilpailun omassa luokassaan. Hän kilpaili ensi kertaa myös Le Mansin 24 tunnin ajossa. Autokunnassa ajoi Evansin ja Dolanin lisäksi Oliver Turvey. He sijoittuivat LMP2-luokan toiseksi.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | MW Arden | TURFEA 6 | TURSPR 7 | ESPFEA 1 | ESPSPR 5 | EURFEA 3 | EURSPR 4 | GBRFEA 9 | GBRSPR Kesk. | GERFEA 19 | GERSPR 22 | HUNFEA Kesk. | HUNSPR 24† | BELFEA 11 | BELSPR Kesk. | ITAFEA 8 | ITASPR Kesk. | 29 | 9. |
| 2012 | MW Arden | ESPFEA 1 | ESPSPR 20 | MONFEA 5 | MONSPR 4 | EURFEA 1 | EURSPR 6 | GBRFEA 2 | GBRSPR 11 | GERFEA 8 | GERSPR 1 | HUNFEA 3 | HUNSPR 21 | BELFEA 3 | BELSPR 15 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 20 | 151,5 | 1. |
GP2-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Arden International | MALFEA 10 | MALSPR 3 | BHRFEA Kesk. | BHRSPR 15 | ESPFEA 12 | ESPSPR 13 | MONFEA 3 | MONSPR 3 | GBRFEA 19 | GBRSPR 14 | GERFEA 16 | GERSPR 7 | HUNFEA 7 | HUNSPR 2 | BELFEA 11 | BELSPR 10 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 15 | SINFEA 11 | SINSPR 15 | ABUFEA Kesk. | ABUSPR 14 | 56 | 14. |
| 2014 | RT Russian Time | BHRFEA 14 | BHRSPR 7 | ESPFEA 14 | ESPSPR 20† | MONFEA 2 | MONSPR 6 | AUTFEA 7 | AUTSPR 4 | GBRFEA 1 | GBRSPR 7 | GERFEA 1 | GERSPR 11 | HUNFEA 12 | HUNSPR 9 | BELFEA 5 | BELSPR 4 | ITAFEA 3 | ITASPR 20† | RUSFEA 2 | RUSSPR 4 | ABUFEA 3 | ABUSPR 5 | 174 | 4. |
| 2015 | Russian Time | BHRFEA 6 | BHRSPR 17 | ESPFEA 2 | ESPSPR DNS | MONFEA Kesk. | MONSPR DNS | AUTFEA 10 | AUTSPR 5 | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 20 | HUNFEA 17 | HUNSPR 22 | BELFEA 5 | BELSPR 3 | ITAFEA 3 | ITASPR 1 | RUSFEA 11 | RUSSPR 8 | BHRFEA 3 | BHRSPR 1 | ABUFEA 3 | ABUSPR C | 135 | 5. |
| 2016 | Pertamina Campos Racing | ESPFEA 12 | ESPSPR 14 | MONFEA 5 | MONSPR 4 | EURFEA 5 | EURSPR Kesk. | AUTFEA 1 | AUTSPR 8 | GBRFEA 4 | GBRSPR 13 | HUNFEA 10 | HUNSPR 5 | GERFEA Kesk. | GERSPR 10 | BELFEA 16 | BELSPR 13 | ITAFEA 8 | ITASPR Kesk. | MALFEA 8 | MALSPR 6 | ABUFEA 15 | ABUSPR 8 | 90 | 12. |
Formula E (2016–)

Vuodesta 2016 alkaen Evans on kilpaillut Formula E -sarjassa Jaguar Racing -tallin kuljettajana.
Formula E (2016–) > Formula E -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | Jaguar Racing | HKG Kesk. | MAR 17 | BNA 13 | MEX 4 | MON 10 | PAR 9 | BER Kesk. | BER 17 | NYC NC | NYC Kesk. | MTR 7 | MTR 12 | 22 | 14. |
Formula E (2016–) > Kaudet numeroina

| Kausi | Talli | Sijoitus | osakilpailut | Pisteet | Voitot | Palkinto- sijat | Paalupaikat | Nopeimmat kierrokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | Jaguar Racing | 14. | 12 | 22 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| Yhteensä (1 kausi) | Yhteensä (1 kausi) | Yhteensä (1 kausi) | 12 | 22 | 0 | 0 | 0 | 1 |
* Kausi käynnissä.
Evans Russian Time -tallin GP2-auton ratissa vuonna 2014.