stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Edge of Glory

| ”The Edge of Glory” Lady Gaga |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Born This Way
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2011
 Formaatti: digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Lady Gaga, Fernando Garibay
 Tyylilaji: elektroninen rock, dancepop
 Kesto: 05.21
 Levy-yhtiö: Streamline, Kon Live, Interscope
Lady Gagan muut singlet
| ”Judas” 2011 | ”The Edge of Glory” 2011 | ”You and I” 2011 |
"The Edge of Glory" on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Lady Gagan kappale, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2011 Born This Way -albumilta. Kappaleen ovat sanoittaneet ja säveltäneet Lady Gaga, Paul Blair ja Fernando Garibay. Alun perin sen tarkoitus oli olla promootiosingle, mutta kahden ensimmäisen päivän suurten myyntilukujen johdosta artisti ilmoitti 11. toukokuuta sen olevan albumin kolmas virallinen single.
Laulussa on useita elektronisen rockin ja dancepopin piirteitä ja siinä myös käytetään syntetisaattoria smooth jazzille tyypillisellä tavalla. Kappaleen lopussa on The E Street Bandin Clarence Clemonsin soittama saksofonisoolo. Lady Gagan mukaan kappale käsittelee viimeisiä hetkiä ennen kuolemaa ja hän sanoi saaneensa inspiraation kappaleeseen isoisänsä kuolemasta loppuvuodesta 2010.
Kappaleet

digitaalinen
The Edge of Glory – 5.21
Julkaisu

| Maa | Päivämäärä | Formaatti |
| --- | --- | --- |
| maailmanlaajuisesti | 9. toukokuuta 2011 | digitaalinen |
| Yhdysvallat | 17. toukokuuta 2011 | radio (CHR) |
Arvostelut

Tunti ennen kuin Lady Gaga aloitti The Monster Ball Tour -kiertueensa viimeisen osan, hän lähetti Rolling Stone -lehdelle ennalta arvosteltavaksi neljä kappaletta Born This Waylta: "The Edge of Gloryn", "Scheißen", "You and In", and "Hairin". "The Edge of Glory" sai Matthew Perpetualta myönteisen arvostelun: "Tämä kuulostaa rakenteellisesti älyttömältä – -- voimakas balladi, jossa on raskas klubisyke ja -- E Street Bandin, saksofonia soittava Clarence Clemons. Silti se kuulostaa kokonaisuutena täysin luonnolliselta. Kappaleessa on kliseisiä elementtejä, mutta se on erittäin tarttuva. Tämä jos mikä Gagan uusista kappaleista ansaitsee olla iso hitti. Clemonsin saksofoni vie kuuntelijan mennessään ja vaikka se vahvistaa laulun 80-lukulaista rock-fiilistä, Clemonsin oma esitys on upea ja kuuluu hänen uransa parhaimpiinsa." Julkaisunsa jälkeen "The Edge of Glory" on saanut myönteistä palautetta sekä musiikkikriitikoilta että faneilta. NME-lehden arvostelu oli myönteinen: "[Kappale] vaikuttaa popilta, jossa [Gaga] ei yritä liikaa. -- 'The Edge Of Glory' on yksinkertainen, suuri pop-kappale." Popjustice-sivusto sanoi kappaleen olevan "niin kaunis, että se sai [heidät] melkein itkemään ensikuulemalta ja [he odottavat] innolla kuulevansa sen uudestaan".
Megan Gibson Time-lehdestä sen sijaan piti kappaletta keskinkertaisena ja tylsänä todeten, että erikoista siinä on vain saksofonin käyttö. Gibson piti kappaletta pettymyksenä kahden jo julkaistun Born This Wayn singlen ohella ja arvosteli levyn tyyliä yleisesti liikaa Madonnaa muistuttavaksi ja liian 80-lukulaiseksi.
Listasijoitukset

"The Edge of Glory" debytoi Yhdysvaltain singlelistalla kolmantena ja latauslistalla toisena 266 000 kappaleen myynnillä. Kappale aloitti pop-listalla sijalla 31, josta se nousi parhaimmillaan sijalle 14. Kappale on sijoittunut Kanadassa kolmanneksi, Australiassa sijalle 11, sekä Uudessa-Seelannissa sijalle 3.
Euroopassa kappale on parhaimmillaan sijoittunut Saksassa sijalle 28, Sveitsissä sijalle 30, Italiassa toiseksi, Ranskassa seitsemänneksi, Espanjassa viidenneksi, Belgian Flanderissa kuudenneksi sekä Valloniassa toiseksi, Isossa-Britanniassa kuudenneksi, Skotlannissa toiseksi, Alankomaissa yhdeksänneksi, Irlannissa sijalle 10 Tšekissä seitsemänneksi, ja Slovakiassa sijalle 49. Pohjoismaista kappale on parhaimmillaan sijoittunut Suomessa sijalle 14, Ruotsissa sijalle 36, Norjassa toiseksi ja Tanskassa kahdeksanneksi.
| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat: 9
Australia: 11
Belgia (Flanderi): 6
Belgia (Vallonia): 2
Espanja: 5
Irlanti: 10
Iso-Britannia: 6
Italia: 2
Kanada: 3
Norja: 2
Ranska: 7
Ruotsi: 36
Saksa: 28
Skotlanti: 2
Slovakia: 49
Suomi: 14
Sveitsi: 30
Tanska: 8
Tšekki: 7
Uusi-Seelanti: 3
Yhdysvallat: 3
Yhdysvallat (Mainstream Top 40): 3
Yhdysvallat (Adult Pop Songs): 3
Yhdysvallat (Dance Club Songs): 1
The Seafarers

| The Seafarers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stanley Kubrick
Käsikirjoittaja:  Will Chasen
Tuottaja:  Stanley Kubrick
Säveltäjä:  Stanley Kubrick
Kuvaaja:  Stanley Kubrick
Leikkaaja:  Stanley Kubrick
Pääosat:  Dan Hollenbeck (kertoja)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1953
Kesto:  30 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Seafarers (1953) on Stanley Kubrickin kolmas ohjaustyö. Se on 30-minuuttinen dokumentti Seafarers International Union of North Americalle, yhdysvaltalaiselle ammattiyhdistykselle.
Aiheesta muualla

The Seafarers Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Talvipyöräily

Talvipyöräilijä
Pyöräilyä jäisellä Vanhankaupunginselällä Helsingissä helmikuussa 2024.
Talvipyöräily tarkoittaa talvivarustein harjoitettavaa pyöräilyä talven ajan hyötyliikuntana tai harrastuksena.
Pyöräily on talvella monesti rankempaa ja vaatii enemmän varustautumista kuin kesällä pyöräily. Talvipyöräilyssä voi varautua myös siihen, että pyörää voi joutua taluttamaan useammin kuin kesällä. Alueen talvipyöräilymahdollisuudet ovat hyvin riippuvaisia teiden kunnossapidosta.
Monet valitsevat talvipyöräilyn liikkumismuodokseen välttääkseen autoilua sen ympäristövaikutusten vuoksi. Pyöräily myös edistää liikennemelun vähenemistä ja parantaa ilmanlaatua.selvennä
Talvipyöräilyyn valmistautuminen > Pyörän varusteet

Hämärässä ja pimeällä korostuu valojen tarve. Akkukäyttöisillä led-lampuilla saavutetaan tehokas valaistus eteen ja hyvin muille näkyvä punainen valo taakse. Dynamovaloista perinteinen renkaan kyljessä pyörivä ns. pullodynamo voi tukkeutua lumesta, joten napadynamo on varmempi valinta.
Nastarenkailla voidaan lisätä pitoa liukkautta vastaan. Viileässä renkaiden ilma puristuu kokoon, jolloin voi olla tarve lisätä renkaan ilmanpainetta.
Pyörän vaijerit voivat jäätyä, jolloinka jarrut saattavat toimia huonommin talvella. Myös nestekäyttöiset levyjarrut saattavat toimia huonommin pakkasella. Jalkajarru ei jäädy, mutta saattaa lukkiutua helposti.
Pyörän säilyttäminen ulkona talvella voi aiheuttaa lukon jäätymisen, jota voi ehkäistä lukkoa voitelemalla. Ulkosäilytyksen jäljiltä myös satula voi olla kostea tai luminen. Sen suojaukseen voi käyttää esimerkiksi muovipussia.
Talvipyöräilyyn valmistautuminen > Pukeutuminen

Talvella kannattaa suosia kerrospukeutumista ja tuulenpitäviä vaatteita ja asusteita. Lisäksi vilun tunnetta voi vähentää liikuskelemalla sisätiloissa jo ennen ulos lähtöä jolloin lihakset tuottavat lämpöä. Ankarissa olosuhteissa voi käyttää hengityksen lämmitintä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Talvipyöräily Wikimedia Commonsissa
Perttu Kauppinen: Ei pelkkää masokismia (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat, 6.2.2012.
Vinkkejä talvipyöräilyn pukeutumiseen ja varusteisiin
Yle uutisten artikkeli talvipyöräilystä
Irma Virtanen

Irma Virtanen (s. 25. toukokuuta 1951) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Seuratasolla hän edusti koko uransa ajan Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Ilkka Väänänen. Ulkoratojen SM-kisoista Virtanen saavutti maratonilta kaksi hopeaa vuosina 1988 ja 1989. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1991 jälkeen.
The Fantastic Four

| The Fantastic Four |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Pääosissa:  Mike Road Ginny Tyler Ted Cassidy Frank Welker
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC
Esitetty:  9. syyskuuta 1978 – 16. joulukuuta 1978
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  13
Tuotanto
Tuottaja(t):  David H. DePatie Friz Freleng
Käsikirjoittaja(t):  Stan Lee Roy Thomas
Tuotantoyhtiö(t):  DePatie-Freleng Enterprises Marvel Comics Animation
Aiheesta muualla
IMDb 
The Fantastic Four on DePatie-Freleng Enterprisesin ja Marvel Comics Animationin tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, jota esitettiin loppuvuodesta 1978 yhteensä 13 jakson verran NBC:llä. Sarja oli samalla toinen Marvel Comicsin Ihmeneloset sankariryhmään perustuva piirrossarja. Se muistetaan myös siitä ettei ryhmän neljättä jäsentä Liekkiä otettu mukaan, jolle oli suunnitteilla oma elokuva. Tilalle luotiin robotti H.E.R.B.I.E. (Humanoid Experimental Robot, B-type, Integrated Electronics). Myös sarjakuvan luoneet Stan Lee ja Jack Kirby olivat sarjan tuotannossa mukana käsikirjoittajana, sekä storyboardaajana.
Jaksoluettelo

A Monster Among Us
The Menace of Magneto
The Phantom of Film City
Medusa and the Inhumans
The Diamond of Doom
The Mole Man
The Olympics of Space
The Fantastic Four Meet Doctor Doom
The Frightful Four
Calamity on the Campus
The Impossible Man
The Final Victory of Doctor Doom
Blastaar, the Living Bomb Burst
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mike Road  | … |  Reed Richards/herra Fantastinen   |
|  Ginny Tyler  | … |  Sue Storm/Näkymätön nainen   |
|  Ted Cassidy  | … |  Ben Grimm/Möykky   |
|  Frank Welker  | … |  HERBIE   |
|  Dick Tufeld  | … |  kertoja   |
|  John Stephenson  | … |  Tohtori Doom, Magneto, Karnak, professori Gregson Gilbert   |
|  Hal Smith  | … |  sivuäänet   |
|  Don Messick  | … |  sivuäänet   |
|  Gene Moss  | … |  sivuäänet   |
|  Nancy Wible  | … |  sivuäänet   |
|  Joan Gerber  | … |  sivuäänet   |
|  Vic Perrin  | … |  sivuäänet   |
The Encyclopedia Cthulhiana

| Encyclopedia Cthulhiana> Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Daniel Harms
Kuvittaja:  Dave Carson (kuvitus) M. Wayne Miller (symbolit)
Kansitaiteilija:  H. E. Fassl (2. laitos)
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu, tietosanakirja
Kustantaja:  Chaosium
Julkaistu:  1994
Sivumäärä:  282 (1. laitos) 442 (2. laitos)
ISBN:  978-1568821191

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
The Encyclopedia Cthulhiana: A Guide to Lovecraftian Horror on Daniel Harmsin kirjoittama Cthulhu-tarustoa käsittelevä tietosanakirja, jonka ensimmäinen laitos ilmestyi 1994 ja laajennettu toinen laitos 1998. Teoksen esipuhe käsittelee H. P. Lovecraftin ja hänen seuraajiensa tuotantoa taide- ja aatehistoriallisesta näkökulmasta. Varsinaiset hakusanat sen sijaan on kirjoitettu fiktion näkökulmasta, ikään kuin se olisi totta. Lopun liitteissä esitellään Cthulhu-taruston kuvitteellinen maailmanhistorian aikajana sekä Necronomiconin sisältöä ja vaiheita. Aikajanat on laatinut Shannon Appel.
Kirjan julkaisi Cthulhu kutsu -roolipelin kustantaja Chaosium, ja mukana on ohjeet Encyclopedia Cthulhianan käyttämisestä roolipeleissä. Toiseen laitokseen on merkitty, ovatko hakusanojen taustatiedot peräisin kaunokirjallisuudesta vai roolipeleistä.
Vastaanotto

Dragon-lehden aikalaisarviossa kirjan tekijät saivat kehuja ”liki yli-inhimillistä” uutteruutta osoittavasta taustatyöstään. Vuonna 1995 se voitti Origins Award -palkinnon.
Michael Burgessin ja Lisa R. Bartlen Reference Guide to Science Fiction, Fantasy, and Horror (2002) kehuu The Encyclopedia Cthulhianaa hyväksi oppaaksi oppaana Cthulhu-tarustoon mutta pitää kirjallisuusluetteloa pettymyksenä, sillä se kertoo vain kirjailijan ja teoksen nimen sekä julkaisuvuoden, mutta ei tarkempia julkaisutietoja. Lisäksi kirjaa lukiessa on välillä vaikea erottaa tosimaailman tietoa kuvitteellisesta, vaikka Harms onkin merkinnyt osan tosimaailmaa koskevista huomautuksista sulkeisiin.
Irma Thomas

Irma Thomas
Irma Thomas (s. 18. helmikuuta 1941) on yhdysvaltalainen soul- ja R&B-laulaja. Hänen ensimmäinen singlensä "You Can Have My Husband (But Don't Mess With My Man)" ilmestyi maaliskuussa 1960 ja nousi Billboardin R&B-listan 22. sijalle.
Thomas syntyi Ponchatoulassa, Louisianassa, mutta on luonut uransa New Orleansissa. Pian Ron-levymerkillä julkaistun ensisinglen menestyksen jälkeen hän siirtyi Minit Recordsille ja teki yhteistyötä lauluntekijä-tuottaja Allen Toussaintin kanssa muiden muassa lauluilla "It's Raining" ja "Ruler Of My Heart". Jälkimmäisestä teki hieman myöhemmin oman versionsa Otis Redding nimellä "Pain In My Heart".
Vuonna 1963 Thomas siirtyi suuremmalle Imperial-levymerkille, ja seuraavana vuonna ilmestynyt, Los Angelesissa levytetty single "Wish Someone Would Care" oli hänen uransa suurin kaupallinen menestys, sillä se nousi Billboardin pop-listan sijalle 17. Muita tunnettuja vuosien 1964-66 Imperial-levytyksiä olivat mm. "Break-a-Way" (levyttäneet myös mm. Tracey Ullman), "Anyone Who Knows What Love Is (Will Understand)", "Time Is On My Side" (levyttäneet aiemmin Kai Winding, myöhemmin Rolling Stones) ja "Take A Look". Thomas levytti myöhemmin 1960- ja 1970-luvuilla useille muillekin levymerkeille, mutta kaupallinen menestys jäi kuitenkin vähäiseksi. Yksi näistä myöhemmistä levytyksistä on Canyon Recordsille tehty single Save a Little Bit for Me.
Thomas esiintyy ja levyttää edelleen. 1980-luvun puolivälistä lähtien hän on julkaissut toistakymmentä albumia Rounder-levymerkillä. Hän on käynyt konsertoimassa Suomessa 1994, 2006 ja 2007.
Irma Thomas sai ensimmäisen Grammy-palkintonsa vuonna 2007, kun ura oli kestänyt yli 45 vuotta, albumillaan After the Rain. Ensimmäinen ehdokkuus oli ollut vuonna 1991.
The Edge (muusikko)

| The Edge |
| --- | --- |
 The Edge esiintymässä U2 360° Tour -kiertueella vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  David Howell Evans
Syntynyt: 8. elokuuta 1961 (ikä 63) Barking, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  The Edge
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1976–
Tyylilajit:  Rock, post-punk, vaihtoehtorock
Soittimet:  Kitara, laulu, piano, kosketinsoittimet, basso
Yhtyeet:  U2, Passengers
Levy-yhtiöt:  Island Records, Mercury Records
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
David Howell Evans (s. 8. elokuuta 1961 Barking, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta), taiteilijanimeltään The Edge, on irlantilainen muusikko, joka on tullut tunnetuksi rockyhtye U2:n kitaristina. Hän on vaikuttanut yhtyeessä sen perustamisesta lähtien, ja on levyttänyt yhtyeen kanssa kolmetoista studioalbumia. The Edge on tunnettu minimalistisesta tyylistään soittaa kitaraa, mistä on muodostunut yksi U2:n musiikin tunnistettavimmista elementeistä.
Vuonna 2003 Rolling Stone -lehti listasi The Edgen kaikkien aikojen 24. parhaaksi kitaristiksi kautta aikojen.
Elämäkerta

The Edge syntyi 8. elokuuta Itä-Lontoossa sijaitsevassa Barkingin kaupungissa walesilaisille Garvin ja Gwenda Evansille. Vuonna 1962 Evansit muuttivat Malahideen, Dublinin esikaupunkialueelle, jossa nuori David kävi koulunsa St. Andrews National Schoolissa. Hän aloitti soittamisen jo nuorena, ja kävi piano- ja kitaratunneilla veljensä Dik Evansin kanssa ja veljekset esiintyivätkin yhdessä ennen vastaamistaan Larry Mullen juniorin ilmoitukseen, jossa haettiin jäseniä bändiin. Muodostettu The Larry Mullen Band tuli kokemaan monia uudistuksia, mutta ajan saatossa siitä muodostui U2 maaliskuussa 1978. Dik Evans lähti bändistä ennen U2-nimen ottoa, mutta David jäi yhtyeeseen ja otti käyttöön taiteilijanimen The Edge.
1982 Evans oli lähdössä uskonnollisten syiden takia U2:sta Bonon ja Larry Mullenin kanssa, mutta miehet yhdessä Adam Claytonin kanssa tulivat siihen lopputulokseen, ettei rock-yhtyeessä oleminen haittaa heidän suhdettaan Jumalaan. Vuonna 1983 Evans meni naimisiin kouluaikaisen tyttöystävänsä, Aislinn O'Sullivanin kanssa. Avioliitto kesti vuoteen 1991 asti, jolloin he muuttivat erilleen ja lakiuudistuksen jälkeen he lopullisesti erosivat vuonna 1996. Liitosta syntyi kolme tytärtä (s. 1984, 1985  ja 1989).
Lokakuussa 1997, PopMart-kiertueen aikana The Edge sai neljännen tyttären, Morleigh Steinbergin kanssa, joka oli U2:n taustatanssija ja koreografi Zoo TV Tour -kiertueen aikana. Syyskuussa 1999 pariskunta sai pojan. The Edge meni Steinbergin kanssa naimisiin 22. kesäkuuta 2002.
The Edgen tunnusmerkeiksi on aikojen kuluessa tullut pipo, jota hän käyttää kaljuuntumisensa takia. The Edge alkoi kaljuuntua jo varhain 20-vuotiaana, minkä jälkeen hän on käyttänyt hattua tai pipoa julkisuudessa muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta: 1995 hän lauloi kappaleen "One" Bonon ja Luciano Pavarottin kanssa sekä esiintyi pari vuotta myöhemmin "Discothequé"-musiikkivideolla päähineettä. The Edgen viikset antoivat myös idean PopMart-kiertueen pukuihin ja lavalla The Edge pukeutui stereotyyppiseksi homo-cowboyksi käyttäen säihkyviä vaatteita ja cowboy-hattua. Tämän jälkeen The Edge on pitänyt pipoa aina, myös häissään vuonna 2002.
Bonon tavoin myös The Edge on kunnostautunut hyväntekijänä ja hurrikaani Katrinan jälkeen hän perusti Music Rising -organisaation, jonka tarkoituksena on auttaa hurrikaanissa kärsineitä muusikoita.
Lempinimi

The Edgen erikoinen taiteilijanimi (suomeksi terä tai reuna) on aiheuttanut faneille päänvaivaa jo vuosikymmenien ajan. Bono, joka antoi Evansille lempinimen jo 1970-luvulla, on sanonut ettei ole täysin varma mistä hän keksi lempinimen. Hänen mukaansa Evans "ansaitsi" nimensä, koska hänellä oli tapana seistä rakennusten kattojen reunoilla, koska ei pelännyt korkeita paikkoja. Kuitenkin kirjassaan U2 by U2 hän toteaa, että Evansin terävät kasvonpiirteet ovat syynä nimelle. Evans on myös itse sanonut terävät kasvonpiirteensä olevan syy nimelle.
Instrumentit

Verrattuna muihin kitaristeihin The Edge käyttää useita eri kitaroita konserteissa. Hänen kitarateknikkonsa mukaan "normaali" kitaristi käyttää neljästä viiteen eri kitaraa yhden konsertin aikana, mutta The Edge ottaa kiertueelle mukaan 45 kitaraa, joista hän käyttää noin 18 kitaraa yhdessä konsertissa.
Sähkökitaran ja akustisen kitaran lisäksi The Edge soittaa kosketinsoittimia, pianoa ja bassokitaraa. U2:n kappaleen "40" aikana basisti Adam Clayton soittaa kitaraa ja The Edge bassoa, koska Clayton ei osallistunut kappaleen levyttämiseen vuonna 1983.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
U2.com, U2:n kotisivut
Music Rising
U2
| --- | --- |
Studioalbumit:   Boy  October  War  The Unforgettable Fire  The Joshua Tree  Rattle and Hum  Achtung Baby  Zooropa  Pop  All That You Can’t Leave Behind  How to Dismantle an Atomic Bomb  No Line on the Horizon  Songs of Innocence  Songs of Experience  Songs of Surrender 
Livealbumit:   Under a Blood Red Sky  Rattle and Hum  Hasta La Vista Baby!  U2.COMmunication  Zoo TV Live  Go Home Live From Slane Castle Ireland CD 
Kokoelmat:   The Best of 1980–1990  The Best of 1990–2000  U218 Singles 
EP:t:   Three  Wide Awake in America  Please; Popheart Live EP  7  Exlusive  Early Demos  Live from Under the Brooklyn Bridge  Wide Awake in Europe  Europa EO 
Singlet:   ”U23”  ”Another day”  ”11 O'clock, tick, tock”  ”A day without me”  ”I will follow”  ”Fire”  ”Gloria”  ”A celebration”  ”'I will follow (live)”  ”New Year’s Day”  ”Sunday bloody sunday”  ”Two hearts beat as one”  ”'"40"”  ”Pride (in the name of love)”  ”The unforgettable fire”  ”With or Without You”  ”I still haven't found what I'm looking for”  ”Where the streets have no name”  ”In God's country”  ”One tree hill”  ”Desire”  ”Angel of Harlem”  ”When love comes to town”  ”All I Want Is You”  ”The fly”  ”Mysterious Ways”  ”One”  ”Even better than the real thing”  ”Who's gonna ride you wild horses”  ”Lemon”  ”Stay (Faraway, So Close!)”  ”Hold me, thrill me, kiss me, kill me”  ”Miss Sarajevo”  ”Discothèque”  ”Staring at the sun”  ”Last night on earth”  ”Please”  ”If God will send his angels”  ”Mofo”  ”Sweetest thing”  ”Beautiful Day”  ”Stuck in a moment you can't get out of”  ”Walk on”  ”Elevation”  ”Electrical storm”  ”Vertigo”  ”Sometimes you can't make it on your own”  ”All because of you”  ”City of blinding lights”  ”Original of the species”  ”One”  ”The saints are coming”  ”Window in the skies”  ”Get on Your Boots”  ”Magnificent”  ”I'll go crazy if I don't go crazy tonight”  ”I Will Follow”  ”Blow Your House Down”  ”Ordinary Love”  ”Invisible ((RED) edit)”  ”The Miracle (of Joey Ramone)”  ”Every Breaking Wave”  ”Song for Someone”  ”Red Hill Mining Town (2017 Mix)”  ”You're the Best Thing About Me”  ”Get Out of Your Own Way”  ”Love Is Bigger Than Anything in Its Way”  ”Ahimsa”  ”Your Song Saved My Life”  ”Pride (In the Name of Love)”  ”With or Without You”  ”One”  ”'Beautiful Day”  ”Atomic City” 
Videoalbumit:   U2 Live at Red Rocks: Under a Blood Red Sky'  The Unforgettable Fire Collection  Rattle and Hum  Achtung Baby: The Videos, the Cameos, and a Whole Lot of Interference from Zoo TV  Zoo TV: Live from Sydney  PopMart: Live from Mexico City  The Best of 1980–1990  Elevation 2001: Live from Boston  The Best of 1990–2000  U2 Go Home: Live from Slane Castle  Vertigo 2005: Live from Chicago  Vertigo 05: Live from Milan  U218 Videos  U2 3D  Linear  U2 360° at the Rose Bowl  From the Sky Down  Innocence + Experience: Live in Paris  eXPERIENCE + iNNOCENCE: Live in Berlin
Timo Iljina

| Timo Iljina> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1966 Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1984–1990
Seurat:  Kärpät (SML) Jokipojat (SML/I-div.) SaPKo (II-div.)
NHL-varaus:  143. varaus, 1984 Washington Capitals
Timo Iljina (s. 6. kesäkuuta 1966 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä jääkiekon SM-liigassa 146 ottelua ja teki niissä tehot 25+40=65.
Ura

Iljina on Oulun Kärppien kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 1984–1985. Washington Capitals varasi hänet numerolla 143 kesällä 1986, muttei Iljina pelannut Pohjois-Amerikassa.
Vuonna 1986 Iljina voitti SM-pronssia ja 1987 hopeaa. Hän teki läpimurtonsa SM-liigassa kaudella 1987–1988 Iljinan tehdessä tehot 17+15=32. Iljina oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Markku Kyllösen kanssa ja toiseksi paras maalintekijä Kai Suikkasen kanssa. Hän edusti Kärppiä kevääseen 1989 asti, kunnes joukkue putosi I-divisioonaan. Iljina oli kaudella 1988–1989 tehoilla 8+22=30 Kärppien sisäisen pistepörssin kolmas Juha Riihijärven ja Matti Veivon jälkeen sekä sisäisen syöttöpörssin toinen Riihijärven jälkeen.
Kaudeksi 1989–1990 Iljina siirtyi Jokipoikien riveihin. Hän joutui kokemaan toisen kerran peräkkäin, kun hänen edustamansa joukkue putosi I-divisioonaan. Iljina jatkoi vielä seuraavan kauden sarjatasoa alempana.
Iljina pelasi kauden 1992–1993 II-divisioonaa SaPKon riveissä, jonka jälkeen hän lopetti uransa.
The End Has No End

| ”The End Has No End” The Strokes |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Room on Fire
 Julkaistu: 2003
 Tuottaja(t): Gordon Raphael
 Tyylilaji: indie rock garage rock
 Kesto: 03.07
 Levy-yhtiö: RCA Rough Trade
The Strokesin muut singlet
| ”Reptilia” 2004 | ”The End Has No End” 2004 | ”Juicebox” 2005 |
”The End Has No End” on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen toiselta albumilta Room on Fire. ”The End Has No End” nousi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 27.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Sophie Muller.
Kappaleet

The End Has No End – 3.02
Clampdown – 2.59 (The Clash -cover)
Inger Koppernæs

| Inger Koppernæs> Norjan liikenne- ja viestintäministeri |
| --- | --- |
 Willochin hallitus 14. lokakuuta 1981 – 8. kesäkuuta 1983  
Edeltäjä:  Ronald Bye
Seuraaja:  Johan J. Jakobsen
Suurkäräjäedustaja
 Møren ja Romsdalin vaalipiiri 1981–1989  
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1928 Gjøvik, Norja
Kuollut: 15. elokuuta 1990 (62 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Høyre
Inger Koppernæs (15. elokuuta 1928 Gjøvik – 15. elokuuta 1990) oli norjalainen Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1981–1989 sekä toimi Norjan liikenne- ja viestintäministerinä 1981–1983.
Aiheesta muualla

Inger Koppernæs Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)