stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suur-Määri

| Suur-Määri Velká Morava> n. 820–907 |
| --- | --- |
   Suur-Määri laajimmillaan piirrettynä nykyisten Euroopan valtionrajojen päälle. 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Veligrad
Uskonnot:  slaavilainen pakanuus, myöhemmin kristinusko
Edeltäjät:  Määrin ja Nitran ruhtinaskunnat
Seuraajat:  Böömi, Unkari ja Itä-Frankia
Suur-Määri oli länsislaavilainen valtio, joka vaikutti Keski-Euroopassa noin vuodesta 830 aina 900-luvun alkupuolelle saakka. Siihen kuuluivat nykyisen Määrin lisäksi Böömi, Slovakia ja Unkari.
Määrin tšekin ja slovakin kielinen nimi Morava juontaa juurensa Morava-joesta. Valtakunnan pääkaupunki tunnettiin nimellä Veligrad, mutta sen sijainnista ei ole tarkkaa varmuutta. Etelä-Määrissä sijaitsevaa Mikulčicea pidetään yleisesti yhtenä todennäköisimmistä vaihtoehdoista.
Valtio syntyi, kun Määrin ruhtinas Mojmír I valtasi Nitran ruhtinaskuntan noin vuonna 833. Valtakunnan toinen kuningas Rastislav kutsui Kyrolloksen ja Metodioksen Bysantista saarnaamaan kristinuskoa ja yhtenäistämään kirkon oppia. Heidän kehittämänsä kyrillisen kirjaimiston edeltäjä glagoliittinen kirjaimisto levisi ja säilyi suur-Määrissä. Suur-Määri joutui jatkuvasti sotimaan Frankkien valtakuntaa vastaan, mutta madjaarien hyökkäykset tuhosivat sen lopulta kokonaan. Valtakunnan maat ja omaisuus jakaantuivat Puolan, Unkarin, Böömin sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kesken.
Etymologia

Suur-Määri sai nimensä Määrin läpi juoksevasta Morava-joesta. Suur-etuliite oli alun perin käännösvirhe. 900-luvulla elänyt Bysantin keisari Konstantinos VII kutsui valtiota nimellä Megalé Morabia, mikä viittasi suuruuden sijasta kaukaiseen. Toisaalta se kuvastaa hyvin Määrin ruhtinaskunnan kasvun nopeutta ja sen luonteen muutosta sen jälkeen kun se oli vallannut Nitran kuuluneet alueet 830-luvun alussa.
Historia > Slaavien historia Keski-Euroopassa

Slaaviheimot olivat Keski-Eurooppaan saapumisensa jälkeen järjestäytyneet lähinnä heimoiksi ja pieniksi ruhtinaskunniksi. Poikkeama tästä oli Samon valtakunta, joka muodostui 600-luvulla frankkikauppias Samon ympärille. Tämän kuoleman jälkeen valtakunta kuitenkin luhistui nopeasti ja avaarit valtasivat alueen.
Historia > Suur-Määrin synty

800-luvun alkupuolella paikalliset ruhtinaat Määrin ja läntisen Slovakian alueilla alkoivat ryhmittyä yhä enemmän Frankkien valtakuntaa muistuttaviksi valtioiksi. Merkittävimmät näistä olivat Määri sekä sen itäpuolella sijainnut Nitra. Tähän aikaan myös avaarit ajettiin lopullisesti pois Euroopasta frankkien sekä slaaviheimojen yhtäaikaisten hyökkäysten tuloksena. Sodankäynnin loppumisen jälkeen toimettomien sotureiden ylläpitokustannukset osoittautuivat ongelmaksi. Pitääkseen armeijansa lojaalina Määrin ruhtinas Mojmír I valloitti Nitran noin vuonna 833. Tästä tapahtumasta suur-Määrin katsotaan saaneen alkunsa.
Frankkien valtakunta oli jo pitkään pyrkinyt levittäytymään sen itäpuolella sijainneille slaavialueille. Määrin ruhtinaat olivatkin alistuneet sen vasalleiksi luultavasti jo 800-luvun alussa.  Mojmírin teot, kuten vanhojen heimoinstituutien heikentäminen sekä määrien kastaminen kristinuskoon, vahvistivat Määriä sen naapureiden kustannuksella. Tämä sai Itä-Frankian kuninkaan Ludwig Saksalaisen hyökkäämään Määriin vuonna 846. Mojmírin luullaan kuolleen hyökkäyksen aikana. Määrin valtaistuimelle nostettiin Mojmírin veljenpoika Rastislav, jota Ludwig piti setäänsä myöntämielisempänä frankeille.
Historia > Rastislavin valtakausi

Noustuaan valtaan Rastislav keskittyi parantamaan suur-Määrin valtion rakenteita. Hänen merkittävin pyrkimyksensä oli Määrin omien kirkollisten instituutioiden kehittäminen. Tätä ennen valtakunnan kirkollista toimintaa johdettiin Itä-Frankiassa sijainneista piispanistuimista käsin. Jos suur-Määri saisi oman piispansa, antaisi se sille enemmän liikkumatilaa suhteessa suurempaan naapuriinsa.
Vuonna 861 Rastislav pyysi paavi Nikolaus I:stä lähettämään pappeja tekemään lähetystyötä Määrin alueelle. Kun Rooma ei vastannut, lähetettiin sama pyyntö Bysantin keisari Mikael III:lle, joka lähetti veljekset Kyrilloksen ja Methodioksen. Nämä toimivat Määrissä 863–867. Tänä aikana otettiin käyttöön glagoliittinen kirjaimisto, joka oli kehitetty sopimaan paremmin slaavilaisille kielille mikä helpottaisi käännytystyötä. Tämä vahvisti Määrin suhdetta Bysanttiin ja suututti sen naapureita, jotka suosivat latinalaista kristinuskoa.
Määrin yhä kasvaneen itsenäisen toiminnan takia Rastislavin suhteet Itä-Frankiaan alkoivat jälleen huonontua 860-luvun puolivälissä. Määrien, tšekkien ja serbialaisten onnistui vastustamaan frankkien vuonna 869 aloittamaa hyökkäystä, mutta tästä huolimatta Rastislavin veljenpoika Svatopluk teki erillisrauhan valloittajien kanssa. Svatopluk hallinnoi tähän aikaan jotain osaa itäisestä Määristä, luultavasti Nitraa, joten hänen itsenäinen toimintansa johti suur-Määrin hajaannukseen. Rastislav yritti vangita Svatoplukin, mutta joutui itse salaliiton uhriksi ja kuoli pian frankeille luovuttamisensa jälkeen.
Historia > Svatoplukin valtakausi

Lyhyen siirtymäajan jälkeen Svatoplukin onnistui yhdistämään suur-Määri oman valtansa alle. Sota frankkien kanssa loppui vuonna 874 Forchheimissä solmittuun rauhaan. Svatopluk vannoi Ludwigille uskollisuudenvalan ja sai vastineeksi lupauksen vapaudesta toimia tahtonsa mukaan Määrin sisäisissä asioissa.
Toisin kuin Rastislav valtakautensa viimeisinä vuosina, Svatopluk pyrki kehttämään suur-Määriä olemalla suututtamatta alueen suurvaltaa. Kuitenkin myös hän pyrki kirkolliseen sekä poliittiseen itsenäisyyteen Itä-Frankiasta. Tämä myös toteutui vuonna 869 kun paavi Hadrianus II nimesi suur-Määrille oman arkkipiispan. Svatoplukin aikakaudella Määri tunnustettiinkin Rooman silmissä osaksi kristikuntaa ja valtiona se oli alisteinen ainoastaan paaville.
Yksi merkittävä syy tälle tunnustukselle oli Svatoplukin johtamat valloitussodat Määriä ympäröineiden slaavilaisheimojen alueille. Valloitetut kansat liitettiin osaksi Suu-Määriä ja ne kastettiin kristinuskoon. 880-luvun alussa valtio oli laajentunut eteläiseen Puolaan, itäiseen Slovakiaan sekä luultavasti myös Serbiaan.
Historia > Suur-Määrin tuho

Svatoplukin kuollessa suur-Määri oli jäljeen ajautunut konfliktiin Itä-Frankian kanssa. Svatoplukin pojan, Mojmír II:sen valtaannousun aiheuttaman yleisen sekaannuksen aikana sekä tšekit että serbit irtaantuivat onnistuneesti Määrin vaikutuspiiristä.
Näistä vaikeuksista huolimatta Mojmírin onnistui vakiinnuttamaan asemansa alueelle juuri saapuneiden unkarilaisten tuella. Hänen onnistui myös keräämään lisää tunnustusta kirkkonsa asemalle latinalaisen kristikunnan osana, kun paavi Johannes IX nimesi Määrille uuden arkkipiispan vuonna 898.
Unkarilaisten tulo Keski-Eurooppaan oli kuitenkin sekaannuttanut alueen valtioiden voimasuhteita. Niinpä kun unkarilaiset miehittävät pysyvästi Pannonian vuonna 900, Mojmír solmi näitä vastaan liiton baijerilaisten kanssa. Heistä ei ollut kuitenkaan vastusta unkarilaisten armeijoille. Suur-Määrin lopun katsotaan koittaneen vuonna 906, kun Mojmír sekä suuri osa määriläisistä magnaateista surmattiin unkarilaisia vastaan koetun tappion aikana. Määri ei tästä menetyksestä enää koskaan toipunut.
Yhteiskunta

Aikalaisdokumenttien puutteessa tarkkaa tietoa suur-Määrissä käytössä olleesta lainsäädännöstä ei juurikaan ole. Koska Määrin alueet eivät koskaan kuuluneet Rooman valtakuntaan, ei roomalainen laki juuri vaikuttanut määriläisten oikeuskäsitykseen. Kuten muillakin slaavilaisilla pakanaheimoilla, myös määriläiset luultavasti kääntyivät perinteisen slaavilaisen tapaoikeuden puoleen riitatilanteissa. Ainut kirjallinen lähde suur-Määrin aikaisesta lainsäädännöstä on nimeltään Zákon sudnyj ljudem. Se käsitteli lähinnä rikos-, omistus- sekä avio-oikeudellisia kysymyksiä niissä tapauksissa, missä tapaoikeudesta ei ollut apua. Sen pohjana oli luultavasti käytetty Bysantin Ekloga-lakia.
Valtakunnan kasvaessa kristinuskon merkitys alkoi näkyä myös sen laissa. Tämä koski erityisesti avioliittoa.
Uskonto

Määrin asukkaat kastettiin virallisesti kristinuskoon jo vuonna 831, mutta slaavilainen pakanausko pysyi suosittuna ja hyväksyttynä ainakin vuosisadan puoliväliin saakka.
Svatoplukin valloitussotiin kuului olennaisena osana valloitetun heimon kastaminen kristityiksi. Näin tehtiin muun muassa böömiläisille.
Hallisijat

Mojmír I (n. 830–846)
Rastislav (846–870)
Svatopluk (n. 870–894)
Mojmír II (894–906)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suur-Määri Wikimedia Commonsissa
The Great Moravian Empire and the Přemyslid Dynasty My Czech Republic. Arkistoitu 10.7.2010. Viitattu 17.10.2010. (englanniksi)
Ihor Gawdiak (toim.): Czechoslovakia: First Political Units Czechoslovakia  - a country study. 1987. Federal Research Division  Library of Congress. Viitattu 17.10.2010. (englanniksi)
Rastislav
Suonenjoki

| Suonenjoki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°37′30″N, 027°07′20″E
Maakunta:  Pohjois-Savon maakunta
Seutukunta:  Sisä-Savon seutukunta
Kuntanumero:  778
Hallinnollinen keskus:  Suonenjoen keskustaajama
Perustettu:  1865
– kauppalaksi:  1967
– kaupungiksi:  1977
Kokonaispinta-ala:  862,34 km² 132:nneksi suurin 2022 
– maa:  713,56 km²
– sisävesi:  148,78 km²
Väkiluku:  6 633 138:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  9,30 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  13,0 %
– 15–64-v.:  54,4 %
– yli 64-v.:  32,6 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  96,2 %
– ruotsinkielisiä:  0,2 %
– muut:  3,7 %
Kunnallisvero:  9,1 % 127:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Juha Piiroinen
Kaupunginvaltuusto:  27 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • PS   • SDP   • Kok.   • Vas.   • KD:   12 5 4 3 2 1
suonenjoki.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suonenjoki on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Pohjois-Savon maakunnan länsiosassa. Kaupungissa asuu 6 633 ihmistä, ja sen pinta-ala on 862,34 km², josta 148,78 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 9,30 asukasta/km². Suonenjoen naapurikunnat ovat Kuopio, Leppävirta, Pieksämäki, Rautalampi ja Tervo. Suonenjoen keskustaajama sijaitsee lähellä jokea nimeltä Suonenjoki.
Suonenjoki on tunnettu mansikkatiloistaan, ja mansikanlehti esiintyy myös kaupungin vaakunassa. Suonenjoki on Sisä-Savon seutukunnan ainoa kaupunki ja asukasluvultaan suurin kunta. Suonenjoki sai kuntaoikeudet vuonna 1865. Kauppalaksi Suonenjoki tuli vuonna 1967 ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1977, kun kunnallislaki muuttui ja kauppalajärjestelmä lakkautettiin.
Maantiede

Suonenjoki sijaitsee valtatie 9:n varrella 50 km lounaaseen Kuopiosta ja 100 km koilliseen Jyväskylästä. Suonenjoen naapurikunnat ovat Kuopio, Leppävirta, Pieksämäki ja Rautalampi sekä Tervo. Kaupungin halki virtaa Suonenjoki Suonteenselästä Iisveteen. Keskustan tuntumassa sijaitsee luonnonkaunis Lintharju. Keskustaajama muodostuu akselista Iisvesi–Käpylä–Suonenjoki.
Suonenjoen ohitse kulkeva valtatie 9 tarjoaa hyvät tieyhteydet Kuopioon ja Jyväskylään. Kaupungista on lisäksi hyvät rautatieyhteydet ja useita junia kulkee kaupungin lävitse päivittäin. Tammikuussa 2006 VR aloitti Pendolino-yhteydet Helsinkiin ja Kuopioon. Suonenjoen matkakeskus sijaitsee linja-autoasemalla ja sieltä lähtee linja-autoja Jyväskylään, Kuopioon, Rautalammille, Karttulaan ja Mikkeliin.
Maantiede > Kylät

Herrala, Hulkkola, Jauhomäki, Karkkola, Kukkola, Kutumäki, Kutunkylä, Kuvansi, Käpylä, Kärkkäälä, Lempyy, Liedemäki, Luukkola, Lyytilänmäki, Markkala, Nuutila, Piispalanmäki, Pörölänmäki, Rajalanniemi, Rieponlahti, Sydänmaa, Toholahti, Tyyrinmäki, Vauhkola, Vehvilä (Arkistoitu – Internet Archive), Viippero, Jalkala, Karsikonmäki, Suontee, Suihkola, Kolikkoinmäki, Kinnula
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Suonenjoella oli 7 266 asukasta, joista 5 200 asui taajamassa, 1 982 haja-asutusalueilla ja 84:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Suonenjoen taajama-aste on 72,4 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Suonenjoen keskustaajama. Iisvesi muodosti aiemmin oman taajamansa, mutta se on sittemmin kasvanut yhteen Suonenjoen keskustaajaman kanssa.
Maantiede > Keskustaajaman kaupunginosat

Harakkaniemi, Iisvesi, Keskusta, Kirkkolanniemi, Kolmisoppi, Harjakangas, Kopola, Käpylä, Lampientaipale, Mannilanpelto, Metsola, Pappilanpelto, Purola, Tervala, Yhteislaidun, Valkeisenmäki
Historia

Suonenjoen alueelta Koskeloveden Saunaniemestä on löytynyt asutukseen viittaavia kampakeraamisia löytöjä, jotka on ajoitettu noin ajalle 2500–2000 eaa. Alueella liikkui tuolloin kuitenkin lähinnä pohjoiseen vaeltavia lappilaisia.
Suonenjoen arvellaan toimineen Pähkinäsaaren rauhan 1323 rajamerkkinä. Alueelle alkoi 1500- ja 1600-luvuilla muuttaa pikkuhiljaa enemmän väestöä, ja 1700-luvulla Suonenjoelle perustettiin ensin rukoushuonekunta, sitten kappeliseurakunta. Vuonna 1811 kappeliseurakunta liittyi Rautalammin kirkkopitäjään, minkä seurauksena hallinto keskittyi Kuopioon aikaisemman Pieksämäen sijasta. Nykyisellä taajama-alueella Suonenjoen ylittävät sillat rakennettiin jo varhain, Kruununsilta oli olemassa jo 1780 ja joen alkupäässä sijaitsevan Siioninsillan paikalla oli silta 1830-luvulla.
Suonenjoen saadessa kuntaoikeudet vuonna 1865 oli asukasluku noin 4 000. Samana vuonna valmistui Suonenjoen nykyinen kirkko, joka korvasi ahtaaksi jääneen 1700-luvun lopulla rakennetun ensimmäisen kirkon. Suonenjoelle rakennettiin rautatieasema Savon radan valmistumisen yhteydessä vuonna 1889. Myös Iisveden sivuradalle rakennettiin asema samoihin aikoihin. Suonenjoen kirkonkylästä tuli taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1915 ja Iisvedestä vuonna 1926. Kirkonkylä palautettiin osaksi kuntaa jo vuonna 1937, mutta Iisveden yhdyskunta oli olemassa vuoden 1955 loppuun asti. Sahateollisuus nousi 1900-luvun alkupuolella alueen tärkeimmäksi elinkeinoksi. Mansikanviljely yleistyi 1940-luvulta lähtien, ja Suonenjoki tuli tunnetuksi mansikkakaupunkina. Suonenjoen yhteiskoulu aloitti toimintansa 1930, ja uuteen rakennukseen se siirtyi 1950. Rakennukseen rakennettiin tilanpuutteen vuoksi vielä lisäsiipi vuonna 1956 ja koulun nimeksi tuli Suonenjoen yhteislyseo.
Suonenjoen aseman eteläpuolella tapahtui junaonnettomuus 12. elokuuta 1998, kun pohjoisesta tullut InterCity-juna ja etelästä tullut tavarajuna törmäsivät. Onnettomuudessa loukkaantui lievästi 25 henkilöä ja yksi vakavasti.
Hallinto

Suonenjoen kaupunginjohtaja on Juha Piiroinen. Kaupunginvaltuusto valitsi hänet tehtävään joulukuussa 2012. Kaupunginvaltuustossa on 27 paikkaa, joista kaksitoista on keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Talous

Vuonna 2015 kunnassa oli 2452 työpaikkaa. Niistä 8,7 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 61 % palveluissa ja 28 % jalostuksessa. Palvelun osuus oli pienempi kuin koko maassa (75 %), ja alkutuotannon osuus suurempi kuin koko maassa (3 %).
Suonenjoen alueen yritykset ovat järjestyneet Suonenjoen Yrittäjiin, joka on Savon Yrittäjien paikallisyhdistys. Suonenjoen seudun merkittäviä työnantajia ovat kaupungin sekä Sisä-Savon terveyskeskuskuntayhtymän lisäksi muun muassa tienhoitolaitevalmistaja Arctic Machine, liimapuupalkkivalmistaja Finland Laminated Timber, Iisveden Metsä Oy:n saha, Osuuskunta Maitomaan meijeri, Pakkasmarja Oy sekä Valio Oy:n Suonenjoen hillotehdas (entinen Nordic Jam Oy). Kesäisin Suonenjoelle saapuu runsaasti mansikanpoimijoita sekä Suomesta että ulkomailta. Suonenjoella sijaitsee myös metsäntutkimuslaitoksen toimintayksikkö.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Suonenjoen väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 9 110 | 9 110 |
| 1985 | 1985 |    | 8 981 | 8 981 |
| 1990 | 1990 |    | 8 681 | 8 681 |
| 1995 | 1995 |    | 8 560 | 8 560 |
| 2000 | 2000 |    | 8 048 | 8 048 |
| 2005 | 2005 |    | 7 766 | 7 766 |
| 2010 | 2010 |    | 7 598 | 7 598 |
| 2015 | 2015 |    | 7 390 | 7 390 |
| 2020 | 2020 |    | 7 060 | 7 060 |
Lähde: Tilastokeskus.
Julkisia palveluja > Yleissivistävät oppilaitokset

Suonenjoella toimii neljä peruskoulua ja Suonenjoen lukio. Suonenjoen peruskouluista kaksi sijaitsee taajama-alueella ja loput ovat kyläkouluja. Suonenjoen lukio on yleislukio.
Perusopetukseen valmistavaa opetusta annetaan maahanmuuttajille.
Peruskoulut
Esiopetus päiväkodeissa ja Lempyyn koulussa
Alakoulut (luokat 1–6)
Iisveden koulu
Lempyyn koulu (Lempyyllä myös esiopetus)
Sammalselän koulu
Yhtenäiskoulut (luokat 1–9)
Suonenjoen yhtenäiskoulu (aiemmat Kaatron koulu ja Lintharjun koulu, entinen Suonenjoen yläaste)
Toisen asteen oppilaitokset
Suonenjoen lukio
Sisä-Savon kansalaisopisto
Julkisia palveluja > Sosiaali- ja terveyspalvelut, poliisi ja pelastustoimi

Suonenjoen soisaalipalveluista vastaa Pohjois-Savon hyvinvointialueen sosiaalipalveluiden toimipiste ja terveyspalveluista vastaa  Suonenjoen terveysasema. Suonenjoella sijaitsee Itä-Suomen poliisilaitoksen Suonenjoen poliisiasema. Kaupungissa sijaitsee myös Pohjois-Savon pelastuslaitoksen Suonenjoen paloasema.
Liikunta ja vapaa-aika

Suonenjoella toimii lukuisia urheiluseuroja, joista suurimmat ovat Suonenjoen Kiekko-Karhut (SuKiKa) ja Suonenjoen Pallo (SuPa) sekä vuonna 1908 perustettu yleisseura Suonenjoen Vasama.
Suonenjoen Kiekko-Karhut on urheiluseura, joka on keskittänyt toimintansa jääkiekkoon ja ringetteen. SuKiKan A-joukkue pelaa jääkiekon II-divisioonan 4. lohkossa, missä joukkue on menestynyt viime aikoina hyvin. SuKiKalla on myös kattava junioriohjelma, jokaisesta ikäluokasta löytyy joukkue ja 17 vuotta täyttäneet siirtyvät yleensä A-joukkueeseen tai muihin joukkueisiin. SuKiKan perinteiset värit ovat musta ja keltainen. Joukkue pelaa ottelunsa Suonenjoen vuonna 1997 valmistuneessa jäähallissa.
Suonenjoen Pallo -52 on vuonna 1952 perustettu jalkapalloseura. SuPa pelaa kotiottelunsa keskuskentällä. SuPalla on myös samanlainen junioriohjelma kuin Kiekko-Karhuilla, ja myös tytöt pelaavat SuPan riveissä Itä-Suomen piirin ”mimmiliigassa”. Joukkueen perinteinen väri on oranssi, ja joukkueen logo on samankaltainen kuin KuPSin logo.
Kesällä yleisurheilusta kiinnostuneet voivat harrastaa yleisurheilulajeja Suonenjoen keskuskentällä, jossa on standardien mukaiset suorituspaikat. Keskuskentän vieressä on myös mahdollista pelata tennistä vapaasti päivisin ja iltaisin. Talvisin tenniskentän paikalla on jääpallokaukalo. Keskuskentän vieressä on myös pesäpallokenttä, sekä kesäisin jäähallin vieressä pururadan ympärillä ja yläkentällä frisbeegolf rata jossa on 18-väylää. Väylät ovat suunnitellut Jussi Meresmaa ja Suonenjoen kaupunki on kustantanut radan.
Talvisin Suonenjoella on mahdollisuus hiihtää valaistuilla laduilla Lintharjun maastossa ja harrastaa mäkihyppyä.
Lintharjun liikuntakeskuksen uimahallin lisäksi keskustaajaman alueella on uimarannat Kaatronlammessa ja Kokkolammessa sekä avantouintipaikka Suonteen rannalla Soitunlahdessa. Kaatronlammen uimalasta löytyy myös uimahyppyteline ja vesiliukumäki. Suonenjoella on karting-rata.
Seurakunnat

| --- | --- |
Evankelis-luterilainen Suonenjoen kirkko (suun. Ferdinant Öhmann, 1865).: Suonenjoen ortodoksinen kirkko.
Suonenjoella toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Suonenjoen seurakunta.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Suonenjoella toimii Suonenjoen helluntaiseurakunta.
Suonenjoen alue kuuluu myös Suomen ortodoksisen kirkon Kuopion ortodoksiseen seurakuntaan vuoden 2021 alusta. Aiemmin Suonenjoki oli osa Rautalammin ortodoksista seurakuntaa.
Kulttuuri

Suonenjoella toimii kolme museota (Kuivataipaleen museokanava, Kolikkoinmäen työläiskotimuseo ja Suonenjoen kotiseutumuseo), kirjasto ja taidegalleria. Kirjasto ja taidegalleria, Kellarikalleria, sijaitsevat Suonenjoen kulttuuritoimen kanssa samassa rakennuksessa. Kaupungissa toimii myös Sisä-Savon kansalaisopisto, joka järjestää yleissivistävää aikuisopetusta.
Suonenjoella ja lähikunnissa ilmestyy Paikallislehti Sisä-Savo. Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1965 nimellä Rautalammin–Suonenjoen paikallislehti.
Venäjällä sijaitseva Äänisenranta on ollut vuodesta 1992 lähtien Suonenjoen ystävyyskunta.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Suonenjoen perinneruoaksi valittiin rasvapotut, eräänlainen muhennos sianlihasta, perunoista ja sipulista, sekä kerroksittainen mansikkatalkkuna.
Kulttuuri > Tapahtumat

Suonenjoella on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Suonenjoella viisi kertaa: 1904, 1915, 1927, 1945 sekä 2003.
Mansikkakarnevaalit on Suonenjoella kesäisin järjestettävä yleisötapahtuma, jotka järjestetään yleensä heinäkuun toisella viikolla. Karnevaaleilla juhlitaan mansikan satokauden huippua, ja niille osallistuu tuhansia ihmisiä, paikallisia suonenjokelaisia, mansikanpoimijoita ja matkailijoita ympäri maan. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970, ja ne on järjestetty vuosittain kahta välivuotta lukuun ottamatta.
Jörisrock oli Suonenjoella vuosina 1995–2006 järjestetty musiikkitapahtuma, joka keskittyi metallimusiikkiin ja raskaampaan rockmusiikkiin. Tapahtuma oli yleensä kolmipäiväinen. Tapahtuman järjestäjät ilmoittivat, että kesällä 2006 järjestettiin viimeinen Jörisrock. Vuonna 2007 Iisvedellä järjestettiin Iisrock-tapahtuma, jonka pääesiintyjät olivat Mirror of Madness ja Technicolour.
Kulttuuri > Nähtävyyksiä

Suonenjoen luterilainen puukirkko valmistui vuonna 1865 ja sen on suunnitellut arkkitehti Ferdinand Öhman. Kirkkoa on korjattu useasti, viimeisin peruskorjaus tehtiin vuonna 1995, ja kirkko maalattiin uudelleen vuonna 2003. Kirkon läheisyydessä sijaitsee myös keskustaajaman vanhin rakennus, vanha kellotapuli. Tapuli valmistui vuonna 1823.
Suonenjoella on yhdeksän patsasta ja muistomerkkiä, joista tunnetuimmat ovat Suonenjoen kaupungintalon edustalla oleva Mansikkatytöt-patsas sekä Suonenjoen varrella, Kruununsillan vieressä sijaitseva Pähkinäsaaren rauhan muistoksi pystytetty muistolaatta.
Muita nähtävyyksiä:
Kolikkoinmäen työläiskotimuseo, 1950-luvun asuun entisöity työläiskoti Iisveden Kolikkoinmäellä.
Suonenjoen kotiseutumuseo, kirkon tuntumassa sijaitseva 1800-luvulla rakennettu viljamakasiini, jossa on näytteillä muun muassa vanhoja huonekaluja, taloustarvikkeita ja kirkollista esineistöä.
Kuivataipaleen museokanava
Tunnettuja entisiä ja nykyisiä suonenjokelaisia

lähde?
| --- | --- |
 Veijo Baltzar, kirjailija  Bazie, muusikko  Aatu Hämäläinen, jääkiekkoilija  Kalle Jalkanen, hiihtäjä  Erkki Junkkarinen, laulaja  Lauri Kerminen, lentopalloilija  Harri Konttinen, ravivalmentaja ja -ohjastaja  Pekka Kiiski, kansanedustaja (ml.)  Pekka Koivistoinen, elintarvikekemian professori  Mikko Kolehmainen, metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos  Heikki Konttinen, kuvanveistäjä  Ismo Korhonen, jalkapalloilija  Marko Kämäräinen, stand up -koomikko :  Rakel Liekki, kuvataiteilija, toimittaja, pornonäyttelijä  Rauno Miettinen, yhdistetyn hiihtäjä  Iiro Pakarinen, jääkiekkoilija  Jorma Pitkänen, sarjakuvapiirtäjä  Taavi Pöyhönen, kansanedustaja (sd.)  Markku Rossi, kansanedustaja (kesk.)  Liisa Suihkonen, hiihtäjä  Matti Suihkonen, metsäneuvos  Kari Tapio, iskelmälaulaja  Kari Vepsä, iskelmälaulaja  Hannu Vehviläinen, metsäneuvos  Olavi Vepsäläinen, kuvataiteilija  Niko Vesterinen, voimailu-urheilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suonenjoki Wikimedia Commonsissa
Suonenjoen kaupungin kotisivu
Tilastokeskus – Suonenjoen avainluvut
Mansikkakarnevaalit (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Suonenjokelaisen mansikkatilan elämää Ykkösdokumentissa Mansikkamaa
Ylen Elävä arkisto: Kolikkoinmäki – Savon Pispala
Ylen Elävä arkisto: Marjat markoiksi Suonenjoen kauppalassa
Suonenjoki – vanhat valokuvat