stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Visp
Aiheesta muualla

Grichting, Alois: Visp (Gemeinde) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan web-sivut) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  6.8.2013. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Visp Wikimedia Commonsissa
Glacier Express lähdössä Zermattiin raiteelta 3.
Vispin asemalta lähtee useita postiautoreittejä.
Vispin vanhaa arkkitehtuuria: raatihuone.
Vispin modernia arkkitehtuuria: rautatieasema.
Kurjenlampi (Lemi, Juvola)

| Kurjenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Lemi
Koordinaatit:  61°03′49″N, 27°55′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Kotajärveen 
Järvinumero:  14.198.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,2 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,444 km  
Pinta-ala:  1,137 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKurjenlampi 
Kurjenlampi  on Etelä-Karjalassa Lemillä Juvolan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hakulinjoen valuma-alueeseen (14.198) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,2 metriä mpy.
Ville Paakonmaa

Ville Paakonmaa (oik. Viljo Heikki Paakkunainen) (22. syyskuuta 1913 Kesälahti – 21. helmikuuta 1986) oli suomalainen pienviljelijä ja kirjailija. Paakonmaan pääteos oli 1956 ilmestynyt huutolaispojan elämästä kertonut Taivas kuvastuu veteen.
Tausta

Kesälahden Ruokkeen Vakanlahdessa syntyneen Viljo Paakkunaisen isä oli räätäli Heikki Juhonpoika Paakkunainen. Perhe muutti Rajavaaraan Viljon ollessa 12-vuotias. Viljo opetteli räätäliksi isänsä opastuksella ja välillä hän teki myös metsätöitä. Hän opiskeli myös kirjeopiston kautta muun muassa suomen kieltä.
Viljo Paakkunainen lähti 1938 työhön Petsamon nikkelikaivostyömaalle mutta palasi sieltä vähän ennen talvisodan alkua kotiseudulleen. Hän haavoittui talvisodassa ja toivuttuaan vammoistaan meni naimisiin 1940 Eedit Tuunasen kanssa. Jatkosodasta palattuaan Viljo Paakkunainen alkoi viljellä kotitilaansa ja teki sivussa metsätöitä sekä räätälin työtä.
Esikoisromaani

Paakkunainen alkoi kerätä vanhoja kesälahtelaisia sanoja ja sanontoja ja tämän keräystyön yhteydessä hän sai ajatuksen kirjoittaa huutolaispojan elämänvaiheista kertova romaani. Paakkunainen laati romaanin käsikirjoituksen ensin käsin ja kirjoitti sen sitten puhtaaksi naapurista lainatulla kirjoituskoneella. Käsikirjoitus valmistui 1951 ja se kiersi usealla kustantajalla ennen kuin Pellervo-seura päätti kesällä 1955 julkaista sen saatuaan asiasta myönteisen lausunnon professori Unto Kupiaiselta. Teos ilmestyi monien muokkausten ja supistusten jälkeen vuonna 1956 nimellä Taivas kuvastuu veteen. Romaani valittiin vuoden parhaaksi proosaesikoiseksi ja Viljo Paakkunainen sai kirjan lukeneelta presidentti Urho Kekkoselta henkilökohtaisen kiitoskirjeen.
Myöhemmät elämänvaiheet

Paakkunainen julkaisi myöhemmin kaksi romaania sekä yhdessä kirjailijatoverinsa Veikko Haakanan kanssa kaksi nuortenkirjaa. Hän kirjoitti myös novelleja ja runoja joita julkaistiin eri lehdissä, muun muassa Kotipostissa ja Pellervossa. Paakkunaiselta jäi myös 49 käsikirjoituksen verran erilaista julkaisematonta materiaalia.
Pientilan työt ja elatuksen hankkiminen perheelle veivät niin paljon aikaa että kirjoittaminen jäi pääasiassa talvikauteen eikä Paakkunaisella ollut riittävästi aikaa viimeistellä ja hioa töitään joten useat hänen käsikirjoituksensa palasivat kustantajilta. Paakkunaisen taloudellinen tilanne oli niin tiukka että saatuaan 3000 markan apurahan opetusministeriöltä hän joutui käyttämään rahat ostaakseen kattopellit navettansa vuotavan pärekaton korjaamiseen.
Teoksia

Taivas kuvastuu veteen, romaani. Pellervo-seura 1956
Tavoitteena tunturi, nuortenkirja.  WSOY 1959 (yhdessä Veikko Haakanan kanssa)
Mykiö-saaren mysteeri, nuortenkirja.  Valistus 1964 (yhdessä Veikko Haakanan kanssa, julkaistiin Haakanan nimellä)
Lukitut: pienoisromaani ja kolme novellia.  WSOY 1965
Bileamin varjo.  Tekijä 1972
Häät kahdelle.  Kesälahden kulttuuriseura 2013
Ladislaus Rona

| Ladislaus Rona> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. toukokuuta 1913 Budapest
Kuollut: 20. toukokuuta 2007 (94 vuotta) Marbella, Espanja
Kansalaisuus:   Unkari
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Seurat:  BKE Budapest (HUN) EHC Arosa (SUI) KIF (FIN) Karlbergs BK (SWE)
Ladislaus Rona (myös muodossa Laszlo Rona; 20. toukokuuta 1913 Budapest – 20. toukokuuta 2007 Marbella) oli unkarilainen jääkiekkoilija ja ensimmäinen SM-sarjassa pelannut ulkomaalainen.
Rona pelasi helsinkiläisen KIF:n joukkueessa seitsemän ottelua kaudella 1940–1941. Pelaamissaan otteluissa Rona teki kolme maalia ja antoi kaksi maaliin johtanutta syöttöä. KIF voitti kyseisellä kaudella Suomen-mestaruuden, joten Ronasta tuli myös ensimmäinen SM-kultaa voittanut ulkomaalainen.
Rona edusti Unkaria kaikkiaan 12 maaottelussa, mukaan lukien vuoden 1936 olympialaiset Garmisch-Partenkirchenissä. Ennen Suomeen-tuloaan Rona pelasi Unkarin pääsarjassa BKE Budapestin riveissä. Vuonna 1939 Rona joutui juutalaisena pakenemaan Unkarista Sveitsiin, jossa hän pelasi 1939–1940 EHC Arosan riveissä. Kaudella 1941–1942 Rona pelasi Tukholmassa Karlbergs BK:n riveissä. Vuonna 1942 hän voitti myös Ruotsin-mestaruuden tenniksessä.
Urheilu-uransa jälkeen Rona asettui asumaan Málagaan Espanjaan.
Kyran piiri

Kyran piiri Taka-Baikalian aluepiirin kartalla.
Kyran piiri (ven. Кыринский район, Kyrinski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 16 200 neliökilometriä. Asukkaita on 15 700 henkeä (vuonna 2009).
Kyran piiri sijaitsee Taka-Baikalian lounaisosassa. Luoteessa se rajoittuu Krasnyi Tšikoin, pohjoisessa Uljotyn ja koillisessa Akšan piireihin sekä etelässä Mongoliaan.
Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Altan, Biljutui, Gavan, Haptšeranga, Kyra, Ljubov, Mangut, Mihailo-Pavlovsk, Mordoi, Nadjožnyi, Šumunda, Tarbaldžei, Ulhun-Partija ja Verhni Ulhun. Hallinnollinen keskus on Kyran kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 21.
Kyrasta on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 445 kilometriä.
Seudulla asuu venäläisiä, burjaatteja, tataareja, ukrainalaisia ym.
Talous perustui aikaisemmin kaivosteollisuuteen. Nykyään harjoitetaan metsänhankintaa ja pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut lampaiden ja nautakarjan kasvatukseen sekä viljanviljelyyn.
Piirissä toimii kaksi kotiseutumuseota. Paikallislehtenä ilmestyy Ononskaja pravda (”Ononin totuus”). Bylyrassa on kivennäisvesilähteitä, joiden yhteydessä toiminut kylpylä suljettiin vuonna 2003. Seudulla sijaitsee Sohondon luonnonsuojelualue.
Aiheesta muualla

Kyran piiri Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kyran piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Aginskoje¹ • 
Aginskoje¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
Gornyi • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
Tšita • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk
¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
Latvusjeri

| Latvusjeri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Jerit Neomixis
Laji::  viridis
Kaksiosainen nimi
 Neomixis viridis  (Sharpe, 1883) 
Katso myös
   Latvusjeri Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Latvusjeri (Neomixis viridis) on Madagaskarin kotoperäinen varpuslintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji viridis elää saaren kaakkoisosassa ja delacouri koillisosassa. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Ankafanan metsäalueelta 1883.
LAC

LAC (Limit of Acceptable Change) -menetelmä eli suomeksi "hyväksyttävän muutoksen rajat" on menetelmä, jolla mitataan esimerkiksi virkistyskäytön tai luontomatkailun aiheuttamia vaikutuksia yksittäisen alueen ekologisen, taloudellisen ja sosiaaliskulttuurisen kestävyyden tilaan.
Seurannan tarkoituksena on edistää kestävyyden moniulotteista toteutumista sekä havaita mahdolliset epäkohdat ja reagoida niihin. Seuranta pohjautuu kestävän käytön periaatteisiin ja niitä selittäviin tavoitetiloihin.
Periaatteiden toteutumisen seurantaa varten määritellään aluekohteisesti jokaiselle periaatteelle relevantit indikaattorit. Tämän
jälkeen valituille indikaattoreille määritellään seurantatietojen avulla nykytila, josta edelleen johdetaan
tavoitetila ja -vuosi.
Lisäksi määritellään indikaattorikohtaiset hyväksyttävän muutoksen rajat (minimi ja
maksimi), jotka auttavat kiinnittämään huomiota alueen tilaa mahdollisesti uhkaavaan kehitykseen.
Seurantaa tehdään määrävälein esimerkiksi vuosittain, jolloin samalla arvioidaan kestävyyden toteutuminen.
Mikäli seurannassa todetaan jonkin indikaattorin osalta hälyttäviä merkkejä, ryhdytään korjaaviin toimenpiteisiin, jotta varmistetaan
kehityksen toivottu suunta ja tavoitteiden toteutuminen.
Kyösti Taanila

Kyösti Taanila (18. lokakuuta 1913 Nivala – 6. tammikuuta 1992 Varkaus) oli suomalainen opetusneuvos ja päätoimittaja. Taanila oli Varkaudessa ilmestyvän Warkauden Lehden päätoimittajana 1952–1978.
Teoksia

Evankeliumi, ihmissuhteet ja aikamme ongelmat. Varkaus 1972
Warkauden kirjapaino osakeyhtiö 1928-1978. Varkaus 1978
Toimitustöitä

Warkauden mieslaulajat 25 vuotta 22.III.1947 ; toim. Otto Karvonen, Ville Kurimo, Kyösti Taanila. Warkauden mieslaulajat, Varkaus 1947
Taanilan suvun vaiheita. Taanilan sukuseura, Nivala 1985
Aiheesta muualla

Jarkko Ambrusin : Sampoa ja sellua – Varkauden rakennemuutos Warkauden Lehden silmin 1975–1995, Suomen historian pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto 2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
Ladislav Jurkemik

Ladislav Jurkemik (s. 20. heinäkuuta 1953 Jacovce, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueessa voittamassa Euroopan-mestaruutta vuonna 1976 ja saavuttamassa EM-pronssia vuonna 1980.
Jurkemik edusti kotimaassaan kausina 1973–1980 ja 1981–1984 Inter Bratislavaa sekä kauden 1980–1981 Dukla Banská Bystricaa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä Sveitsissä viisi kautta St. Gallenissa ja kaksi kautta Churissa.
Jurkemik pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 57 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 1974 ja viimeisen vuonna 1983. Tšekkoslovakian voittaessa mestaruuden EM-kilpailuissa 1976 hän tuli vaihtopelaajana kentälle sekä välierässä Alankomaita että loppuottelussa Länsi-Saksaa vastaan ja teki joukkueensa neljännen maalin loppuottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. Hän oli mestarijoukkueen nuorin pelaaja. EM-kilpailuissa 1980 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa ja teki pronssiottelussa Italiaa vastaan maalin tilanteeseen 1–1 päättyneellä varsinaisella peliajalla sekä joukkueensa neljännen maalin pronssimitalin Tšekkoslovakialle ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. MM-kilpailuissa 1982 Jurkemik pelasi joukkueensa kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa täydet minuutit.
Jurkemik on toiminut pitkään valmentajana. Hän aloitti pelaaja-valmentajana Sveitsissä Churin joukkueessa ja on sittemmin valmentanut Itävallassa, Slovakiassa ja Tšekissä. Vuosina 2002–2003 hän oli Slovakian maajoukkueen päävalmentaja.
Kotiinpäin

| Kotiinpäin Raimssi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Skem, Tiedemies, Big Vili
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Open Records / EMI
Raimssin muut studioalbumit
|   | Kotiinpäin 2003 | Neron taakka 2006 |
Kotiinpäin on tamperelaisen rap-artisti Raimssin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumin julkaisi Open Records -levy-yhtiö ja sen tuottivat Skem, Tiedemies ja Big Vili. Albumilta julkaistiin singlet "Koti" ja "Äänen kuulen".
Kappaleet

Mitä mulla ois
Äänen kuulen
Vitosia rivissä
Kuka olen/kuka olet
Mun ei tarvi (kotiinpäin)
Et uppoo aakkosiin (alku)
Et uppoo aakkosiin
Koti
Huomenna
Nousu&tuho
Arvottomat
Kuinka kauan (kysymyksiä)
Tuottajat

Skem: 1, 2, 7, 9, 12
Tiedemies: 3, 5, 10
Big Vili: 4, 8, 11
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu Tuoreet Platat -sivustolla (suomeksi)
LAFTA

LAFTA (lyhenne sanoista Latin American Free Trade Accosiation, esp, Asociación Latinoamericana de Libre Comercio, port. Associação Latino-Americana de Livre-Comércio (ALALC), suom. Latinalaisen Amerikan vapaakauppajärjestö) oli Montevideon sopimuksella vuonna 1960 solmittu vapaakauppa-alue, johon kuuluivat Argentiina, Brasilia, Chile, Meksiko, Paraguay, Peru  ja Uruguay. Allekirjoittajien tavoitteena oli yhteismarkkina-alueen luominen Latinalaiseen Amerikkaan.
Vuonna 1970 LAFTA laajeni käsittämään myös Bolivian, Kolumbian, Ecuadorin ja Venezuelan. Vuonna 1980 LAFTA:sta tuli Latinalaisen Amerikan yhdentymisliitto (ALADI). Kuuba liittyi järjestön jäseneksi 1999.
Vapaakauppa-alueen toteuttamiseksi Latinalaisen Amerikan Vapaakauppajärjestö, nykyisin siis Latinalaisen Amerikan Yhteistyöjärjestö, perusti useita eri instituutioita, joiden kautta se harjoitti toimintaansa. Tällaisia instituutioita olivat ulkoministerikokous, jäsenmaiden yhteinen yleiskokous sekä toimeenpanevan neuvoston kokous. Järjestö suunnitteli toimintansa tehostamiseksi uusien instituutioiden perustamista.
LAFTA-sopimuksessa oli myös merkittäviä rajoituksia. Sopimus käsitti ainoastaan tuotteet ja tavarat, ei palveluita. Se ei myöskään sisältänyt talouspolitiikan yhtenäistämistä. Järjestön toiminta politiikan ja talouden alalla oli EU:hun verrattuna rajoittunutta.
Ville Uusitalo

| Ville Uusitalo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ude
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2016
Seurat:  HC Alleghe (Italia)   Salamat (Mestis)   Jokerit (SML)   Pelicans (SML)   Ässät (SML)
Ville Aleksi Uusitalo (s. 6. heinäkuuta 1979 Espoo) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 578 runkosarjaottelua tehopistein 40+155=195 ja keräten 441 jäähyminuuttia sekä 30 playoff-ottelua tehopistein 1+10=11 ja keräten 24 jäähyminuuttia. Uusitalo toimi vuodet 2011–2015 Porin Ässien kapteenina ja johdatti joukkueen Suomenmestaruuteen vuonna 2013. Suomenmestaruuden lisäksi hän voitti Ässissä pelatessaan kertaalleen SM-liigan puolustajien pistepörssin kaudella 2010–2011, jolloin Uusitalo valittiin myös SM-liigan tähdistökentälliseen. Hän edusti SM-liigassa Ässien lisäksi myös Jokereita ja Pelicansia. Uusitalo pelasi urallaan myös ulkomailla Ranskassa, Ruotsissa ja Italiassa.
Pelityyli

Eliteprospects.com -sivuston Matias Strozyk on kuvaillut Uusitaloa työteliääksi puolustajaksi, joka pelaa fyysisesti ja energisesti sekä on käyttökelpoinen ylivoimalla. Yleisesti hänet tunnettiin myös hyvänä luistelijana.
Ura > Seuraura > Ensimmäiset miesten pelit

Uusitalo on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Jäähongassa ja Espoon Palloseurassa, jonka miesten joukkueessa Uusitalo pelasi ensimmäisen kerran Suomi-sarjassa kaudella 2000–2001. EPS voitti kauden päätteeksi hopeaa, mutta ei onnistunut nousemaan karsinnoissa Mestikseen. Kaudeksi 2001–2002 Uusitalo siirtyi Ranskan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 2:n Albatros de Brestiin. Brest voitti kauden päätteeksi sarjansa. Kaudella 2002–2003 Uusitalo jatkoi uraansa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonan IK Panternissa. Kaudeksi 2003–2004 hän palasi Suomeen ja siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Kirkkonummen Salamoihin. Salamat perustettiin vuotta aiemmin Espoon Palloseuran edustusjoukkueen sarjapaikan tilalle. Uusitalo teki ensimmäisellä Mestis-kaudella 40 runkosarja- ja kolmessa pudotuspeliottelussa tehopisteet 12+6=18. Hän oli pelipaikastaan huolimatta Salamoiden paras maalintekijä ja voitti koko Mestiksen puolustajien maalipörssin.
Ura > Seuraura > Pääsarjauran alku

Uusitalo siirtyi kaudeksi 2004–2005 Italian pääsarjaan Serie A -joukkue Alleghe Hockeyhin. Hän oli pisteillä 3+9=12 joukkueen tehokkain puolustaja Francesco De Biason kanssa. Uusitalo palasi kaudeksi 2005–2006 Salamoihin, jossa hän teki 26 runkosarjaottelussa 26 tehopistettä ja jakoi kauden päätyttyä Mestiksen puolustajien pistepörssin neljännen sijan KooKoon Jukka-Pekka Holopaisen kanssa. Tammikuussa 2006 Mestiksen puolustajien pistepörssiä johtanut Uusitalo siirtyi loppukauden kattaneella ja yhden vuoden option sisältäneellä sopimuksella SM-liigajoukkue Jokereihin. Hän teki 26-vuotiaana liigadebyyttinsä 7. tammikuuta 2006 Kalevan Palloa vastaan ja sai ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Se jäi Uusitalon kauden ainoaksi tehopisteeksi SM-liigassa, jossa hän pelasi kauden aikana 14 runkosarjaottelua.
Jokerit ei käyttänyt Uusitalon sopimuksessa ollutta optiota. Uusitalo solmi kaudeksi 2006–2007 kaksivuotisen sopimuksen Lahden Pelicansin kanssa. Uusitalon odotettiin ottavan varsin kiekollinen rooli, mutta hän putosi pienten vaikeuksien jälkeen pienempään rooliin. Uusitalon teki ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 53 runkosarjaottelussa tehopisteet 0+8=8, mutta hänen teholukemansa +12 oli Pelicansin paras. Uusitalon kausi päättyi runkosarjan viimeisillä kierroksilla peukalon vääntymisen vuoksi. Kaudella 2007–2008 hän teki ensimmäisen maalinsa SM-liigassa ja teki kauden aikana pisteet 7+8=15.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Ässiin ja läpimurto SM-liigassa

Uusitalo siirtyi kaudeksi 2008–2009 kaksivuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja pisteillä 7+17=24, joilla Uusitalo jakoi koko SM-liigan puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan. Kaudella 2009–2010 hän nousi Ässien varakapteeniksi ja teki SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä, yhdeksän maalia. Hän oli Ässien eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hänen kautensa päättyi kuitenkin helmikuussa 2010 vastustajan luistimen viillettyä häntä nilkkaan. Joulukuussa 2009 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Uusitalo teki kaudella 2010–2011 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 7+32=39 ja voitti koko liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin. Uusitalo teki 26. helmikuuta 2011 kauden 29. syöttöpisteensä ja nousi Ässien seurahistorian eniten yhden kauden runkosarjassa syöttöpisteitä tehneeksi puolustajaksi ohi Pekka Rautakallion, joka teki kaudella 1978–1979 28 syöttöpistettä. Rautakallio oli Ässien päävalmentaja kun hänen ennätyksensä rikkoutui. Uusitalo voitti Ässien sisäisen tehotilaston lukemalla +20. Hänet valittiin kauden päätteeksi SM-liigan tähdistökentälliseen. Uusitalo oli kauden päätteeksi ehdolla parhaalle puolustajalle myönnettävän Pekka Rautakallio -palkinnon voittajaksi, mutta palkinnon sai JYPin Sami Vatanen. Elokuussa 2011 Uusitalo teki Ässien kanssa kevääseen 2016 kestävän jatkosopimuksen.
Kaudella 2011–2012 Uusitalo nousi Ässien kapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja pisteillä 6+26=32, joilla Uusitalo jakoi SM-liigan puolustajien pistepörssin neljännen sijan. Hän voitti Ässien sisäisen tehotilaston lukemalla +23. Uusitalo valittiin syyskuussa 2011 SM-liigan kuukauden pelaajaksi. Hän oli kauden päätteeksi taas ehdolla parhaalle puolustajalle annettavan Pekka Rautakallio -palkinnon voittajaksi, mutta palkinnon sai taas JYPin Sami Vatanen. Kaudella 2012–2013 Uusitalo voitti Ässien sisäisen tehotilaston lukemalla +20. Hän johdatti joukkueen kauden päätteeksi Suomenmestaruuteen.
Uusitalon Ässien kapteenina korvasi hänen viimeisellä joukkueessa viettämällään kaudella 2015–2016 Juha Kiilholma. Uusitalo nimettiin kuitenkin Ässien kapteeniksi runkosarjan ja joukkueen kauden viimeiseksi jääneeseen otteluun 10. maaliskuuta 2016 Turun Palloseuraa vastaan. Vastaavasti Ässien varakapteeniksi otteluun nimettiin Uusitalon pitkäaikainen puolustajapari Tapio Sammalkangas. Joukkueen valmennusjohto antoi kaksikon tehdä kunniakierroksen Isomäen jäähallin ympäri Ässien otettua aikalisän ajassa 53.21. Kauden jälkeen Uusitalo harjoitteli vielä omatoimisesti ja odotti hyvää sopimustarjousta Suomesta, mutta lopulta lokakuun 2016 vaihteessa hän ilmoitti omalla Instagram-tilillään lopettaneensa pelaajauransa.
Ura > Maajoukkueura

Uusitalo pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhteensä 11 ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 11. marraskuuta 2010 Karjala-turnauksen avausottelussa Hartwall Areenalla Venäjää vastaan. Uusitalo teki ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa 18. joulukuuta 2011 Channel One Cupissa Moskovassa Ruotsia vastaan.
Uusitalo edusti myös kolmen ottelun verran Suomen Mestis-pelaajista koottua B-maajoukkuetta Ranskan Mont Blanc -turnauksessa joulukuussa 2005. Suomi voitti turnauksen.
Rullakiekkoura

Uusitalo pelasi myös Rullakiekon SM-liigaa Kirkkonummen Thunderissa, jossa hän voitti Suomenmestaruuden vuonna 2006.
Uusitalo asuu perheineen Espoossa.
Kurjenlahti (Hirvensalmi, Letrunkylä)

| Kurjenlahti |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°38′02″N, 26°57′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  salmi Kieluvaiseen 
Järvinumero:  14.922.1.055
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111 m  
Pituus:  750 m  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  2,12 km  
Pinta-ala:  10,451 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKurjenlahti 
Kurjenlahti  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Letrunkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 750 metriä pitkä, 360 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,5 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Liekuneen–Ryökäsveden alueeseen (14.922) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111 metriä mpy.
Kroatian kansalaisuus

Kroatian passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Kroatian kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Kroatian tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä Kroatian kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on maan kansalainen lapsen syntyessä. Mikäli lapsi syntyy ulkomailla, vanhempien on rekisteröitävä lapsi kroatialaiseksi ennen tämän 18. syntymäpäivää. Jos näin ei tapahdu, henkilön tulee itse rekisteröityä syntyperäiseksi kansalaiseksi ennen 21. syntymäpäiväänsä.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:
vähintään 18-vuotias
luopuu aikaisemmista kansalaisuuksista
on asunut maassa yhtäjaksoisesti väh. 8 vuotta ja omaa hakemuksen jättäessään pysyvän oleskeluluvan
osaa kroatian kieltä sekä tuntee latinalaiset aakkoset ja kroatialaista kulttuuria (ei koske yli 60-vuotiaita hakijoita)
kunnioittaa Kroatian perustuslakia
on huolehtinut kaikista verovelvollisuuksistaan Kroatiaan
ei ole uhka Kroatian kansallisille turvallisuudelle