stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Astacopsis gouldi
Uhat ja suojelu

Lajin suurimpia nykyisiä uhkia ovat sen elinympäristön häviäminen ja laiton ravustus. Lajin pyynti on ollut laitonta 1. tammikuuta 1998 lähtien. Laitonta ravustusta harjoitetaan edelleen jonkin verran ja lajin suuri koko tekee niistä kömpelöitä ja helposti pyydettäviä. Lajin elinympäristöön kohdistuvia uhkia ovat esimerkiksi metsähakkuut ja maatalous. Joidenkin arvioiden mukaan lajin levinneisyysalue on pienentynyt 70 % ja lajin kannat 80 % viimeisten 50 vuoden aikana. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on luokitellut lajin erittäin uhanalaiseksi.
Piirros vuoden 1832 paikkeilta.
Kartta lajin levinneisyysalueesta.
Lioni

| Lioni |
| --- | --- |

 Lioni
 Koordinaatit: 40°52′39″N, 15°11′19″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Campania
Maakunta:  Avellino
Pinta-ala:  
 – Maa:  46,51 km²
Korkeus:  550 (min. 450 - maks. 1 579)  m
Väkiluku (2014):  6 267 
 – Väestötiheys:  134  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lioni on kunta Italiassa Campanian alueella Avellinon maakunnassa.
Historia

Alueella asuneet samnilaiset rakensivat vuoren rinteille kyklooppimuureja, joiden suojaan he kiipesivät pakoon roomalaisten piirityksiä. Ensimmäisen kerran Lioni mainitaan kirjallisesti vuodelta 883 peräisin olevassa lahjakirjassa.
Vuoden 1980 maanjäristys

Lioni oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Kunnassa menehtyi järistyksessä 228 henkilöä. Lukuisten talojen lisäksi myös S. Maria Assuntan kirkko tuhoutui osittain järistyksessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lioni Wikimedia Commonsissa
Louis Jules Trochu

| Louis Jules Trochu |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 4. syyskuuta 1870–13. helmikuuta 1871  
Edeltäjä:  Charles Cousin-Montauban
Seuraaja:  Jules Armand Dufaure
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1815 Le Palais, Ranska
Kuollut: 7. lokakuuta 1896 (81 vuotta) Tours, Ranska
Tiedot
 Nimikirjoitus
Louis Jules Trochu (12. maaliskuuta 1815 Le Palais, Belle Île – 7. lokakuuta 1896 Tours) oli ranskalainen kenraali, joka toimi kansallisen puolustuksen hallituksen johtajana ja siten Ranskan kolmannen tasavallan ensimmäisenä pääministerinä syyskuusta 1870 helmikuuhun 1871.
Trochu valmistui upseeriksi 1838 ja valmistui 1840 yleisesikuntakoulusta. Hänet sijoitettiin 1851 sotaministeriöön. Krimin sodassa hän toimi everstinä marsalkka Saint Arnaudin ja Canrobert’n adjutanttina, kunnes hänet 1855 ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja nimitettiin jalkaväkiprikaatin johtoon. Hän osallistui Sevastopolin valtaukseen syyskuussa 1855. Vuoden 1859 Pohjois-Italian sotaretkellä Trochu komensi jalkaväkidivisioonaa, joka oli mukana Magentan ja Solferinon taisteluissa. Trochun orleanistiset sympatiat haittasivat tämän jälkeen hänen ylenemistään, ja 1867 hän julkaisi kansainvälistä huomiota herättäneen teoksen L’Armée française en 1867, jossa hän käsitteli avoimesti monia Ranskan armeijan heikkouksia.
Vuoden 1870 Ranskan–Saksan sotaan Trochu ei aluksi osallistunut, mutta 17. elokuuta 1870 hänet nimitettiin Pariisin sotilaskuvernööriksi ja pääkaupungin joukkojen ylipäälliköksi. Kun vallankumous kaatoi pian toisen keisarikunnan, Trochu ryhtyi 4. syyskuuta uuden kansallisen puolustuksen hallituksen johtoon. Hän siirsi kuvernöörin tehtävänsä tammikuussa 1871 kenraali Joseph Vinoylle, mutta jatkoi vielä hallituksen johdossa. Kansalliskokouksen ensimmäisissä vaaleissa helmikuussa 1871 hänet valittiin kahdeksasta vaalipiiristä ja hän liittyi keskustaoikeiston ryhmään. Aselevon jälkeen hän jätti hallituksen johdon.
Trochu vetäytyi vuonna 1872 politiikasta. Hän julkaisi myöhemmin lisää Ranskan armeijaa käsitelleitä kirjoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Jules Trochu Wikimedia Commonsissa
Luis Mariano Montemayor

Luis Mariano Montemayor (s. 16. maaliskuuta 1956 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Buenos Airesin arkkihiippakuntaan Juan Carlos Aramburu 15. marraskuuta 1985. Hänet nimitettiin Illicin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Senegaliin ja Kap Verdelle 19. kesäkuuta 2008. Lisäksi hän sai samalla nimityksen apostoliseksi delegaatiksi Mauritaniaan. Montemayorin konsekroi 6. elokuuta Dominique François Joseph Mamberti, jota avustivat Jorge Mario Bergoglio ja Eduardo Maria Taussig.
Aiempien nimitystensä lisäksi Montemayor sai 17. syyskuuta 2008 vielä nimityksen nuntiukseksi Guinea-Bissauhun. Nuntiukseksi hänet nimitettiin vuonna 2015 myös Kongon demokraattiseen tasavaltaan, 2018 Kolumbiaan ja 2023 Irlantiin.
Luis Madrid Merlano

Luis Madrid Merlano (s. 27. lokakuuta 1946 Cartagena) on kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Istminan apostoliseen vikariaattiin 29. kesäkuuta 1971 ja nimitettiin Tibún prelaatiksi 21. toukokuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Acerbi, jota avustivat Gustavo Posada Peláez ja Carlos José Ruiseco Vieira.
Madrid Merlano sai 19. huhtikuuta 1995 nimityksen Cartagon hiippakunnan johtoon. Hänet nimitettiin 30. maaliskuuta 2010 Nueva Pamplonan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. toukokuuta.
Luis Martínez

Luis Martínez -nimisiä henkilöitä ovat:
Luis Martínez, Damian Priest (s. 1982), yhdysvaltalainen showpainija
Luis Aponte Martínez (1922–2012), puertoricolainen kardinaali
Luis Enrique Martinez (s. 1970), espanjalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luis Martínez”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luis María Lasúrtegui

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Espanja> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | Perämiehetön kaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Mechelen 1985 | Perämiehetön kaksikko |  |
Luis María Lasúrtegui Berridi (s. 28. maaliskuuta 1956) on espanjalainen entinen soutaja ja olympiamitalisti.
Lasúrtegui osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Moskovassa 1980, jossa hän sousi maansa neljänneksi sijoittuneessa perämiehellisten nelikkojen joukkueessa. Hän voitti Los Angelesin kisoissa 1984 hopeaa perämiehettömästä kaksikosta Fernando Climentin kanssa ja pari sai seuraavana vuonna MM-kilpailujen pronssia samasta lajista. Lasúrtegui kilpaili perämiehettömissä kaksikoissa Climentin kanssa vielä vuoden 1988 olympialaisissa, joissa he putosivat keräilyerissä.
Luis Marín Barahona

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luis Antonio Marín Barahona
Syntymäaika: 18. toukokuuta 1983
Syntymäpaikka: Santiago, Chile
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: Unión Española
Pelinumero: 1
Junioriseurat
: Santiago Wanderers   Colo-Colo
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003-2006   2007   2008- | Audax Italiano   Lota Schwager   Unión Española | 0 (0)   28 (0)   42 (0) |
Maajoukkue
| 2010- |  Chile | 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. toukokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. toukokuuta 2010.
Luis Antonio Marín Barahona (s. 18. toukokuuta 1983 Santiago) on chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Unión Españolaa, jossa hän on pelannut vuodesta 2008 saakka. Marín on pelannut Chilen maajoukkueessa kolme ottelua. Hän oli joukkueen mukana MM-kisoissa 2010, mutta ei pelannut turnauksessa yhtäkään ottelua.
Chilen joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Bravo |
2 Fuentes |
3 Ponce |
4 Isla |
5 Contreras |
6 Carmona |
7 Sánchez |
8 Vidal |
9 Suazo |
10 Valdivia |
11 González |
12 Pinto |
13 Estrada |
14 Fernández |
15 Beausejour |
16 Orellana |
17 Medel |
18 Jara |
19 Fierro |
20 Millar |
21 Tello |
22 Paredes  |
23 Marín |
Valmentaja Bielsa
Luis María Pérez de Onraita Aguirre

Luis María Pérez de Onraita Aguirre (12. huhtikuuta 1933 Álava – 3. huhtikuuta 2015) oli Angolassa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 11. elokuuta 1957 ja nimitettiin Malanjen hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 15. joulukuuta 1995. Pérez de Onraita Aguirren konsekroi piispaksi Miguel José Asurmendi Aramendian ja Eugénio Salessun avustama Félix del Blanco Prieto 10. maaliskuuta 1996.
Pérez de Onraita Aguirresta tuli Malanjen piispa 27. elokuuta 1998. Hiippakunnasta tuli arkkihiippakunta 12. huhtikuuta 2011, ja Pérez de Onraita Aguirre jatkoi työtään sen arkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 19. toukokuuta 2012.
Lisa Ray

| Lisa Ray |
| --- | --- |
 Lisa Ray vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1972 (ikä 52) Toronto, Ontario, Kanada
Ammatti:  näyttelijä malli
Puoliso:  Jason Dehni (vih. 2012)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Lisa Ray (s. 4. huhtikuuta 1972) on kanadalainen näyttelijä ja entinen malli, joka on esiintynyt länsimaisten valkokangasroolien lisäksi myös monissa intialaisissa elokuvissa.
Ray syntyi Torontossa intialaiselle bengalilaiselle isälle ja puolalaiselle äidille. Hän kasvoi Etobicoken lähiössä, ja aloitti mallin työt 16-vuotiaana.
Ray esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1994. Joissakin elokuvissa hänen äänensä on dubattu toisen näyttelijän äänellä, koska hän ei osannut puhua hindiä. Elokuvassa Water (2005) hän puhui alun perin omat repliikkinsä, mutta hänen äänensä dubattiin lopullisessa versiossa. Hän toimi juontajana Kanadan Top Chefin toisella tuotantokaudella vuonna 2012.
Yksityiselämä

Raylla todettiin myelooma kesäkuussa 2009. Hän kertoi olevansa terve huhtikuussa 2010. Hän ilmoitti kihlauksestaan Jason Dehnin kanssa helmikuussa 2012. He menivät naimisiin 20. lokakuuta 2012. Heidän kaksostyttönsä syntyivät sijaissynnyttäjän avulla kesäkuussa 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisa Ray Wikimedia Commonsissa
Lisa Rayn virallinen sivusto (englanniksi)
Luettelo Gizmondo-peleistä

Tämä on luettelo julkaistuista Gizmondo -peleistä:
Suomessa kehitetyt pelit

Angelfish (Fathammer)
Hockey Rage (Fathammer)
Super Drop Mania (Fathammer)
Toy Golf (Ninai Games)
Kaikki pelit

| Nimi | Kehittäjä | Julkaisija | NA | EU |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Classic Compendium | AI Factory | Gizmondo Games | October 22, 2005 | August 9, 2005 |
| Classic Compendium 2 | AI Factory | Gizmondo Games | October 22, 2005 | October 14, 2005 |
| Fathammer Classics Pack | Fathammer/Ninai Games/Vasara Games | Gizmondo Studios | N/A | March 19, 2005 |
| FIFA Soccer 2005 | Exient Entertainment/Electronic Arts Canada | Gizmondo Games | N/A | September 15, 2005 |
| Gizmondo Motocross 2005 | Housemarque | Fathammer | October 22, 2005 | April 20, 2005 |
| Hockey Rage 2005 | Chairman & Board | Fathammer | N/A | April 26, 2005 |
| Interstellar Flames 2 | Xen Games | Gizmondo Studios | N/A | September 30, 2005 |
| Pocket Ping Pong 2005 | Netdol | Fathammer | N/A | May 18, 2005 |
| Point of Destruction | Gizmondo Studios Manchester | Gizmondo Studios | October 22, 2005 | August 5, 2005 |
| Richard Burns Rally | Gizmondo Studios Manchester | Gizmondo Eur Ltd | October 22, 2005 | July 11, 2005 |
| SSX 3 | Exient Entertainment/EA | Gizmondo Games | N/A | August 31, 2005 |
| Sticky Balls | Gizmondo Studios Manchester | Gizmondo Games | October 22, 2005 | May 24, 2005 |
| Toy Golf | Ninai Games | Fathammer | October 22, 2005 | May 4, 2005 |
| Trailblazer | Gizmondo Studios Manchester | Gizmondo Eur Ltd | October 22, 2005 | March 19, 2005 |
Lionheart (Saxonin albumi)

| Lionheart Saxon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Gems 24, Boston, Lincolnshire, Englanti
 Julkaistu: 28. syyskuuta 2004
 Tuottaja(t): Charlie Bauerfeind
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 45.03
 Levy-yhtiö: SPV
Listasijoitukset
  44.  57.  62.  103.
Saxonin muut julkaisut
| Heavy Metal Thunder 2002 | Lionheart 2004 | The Very Best of Saxon: 1979–1988 2007 |
Lionheart on Saxon kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2004.
Albumin teema on inspiroitu Rikhard I Leijonamielestä (Lionheart), Englannin kuninkaasta. "Beyond The Grave" kappale julkaistiin myös singlenä ja videona. Lisäksi aloituskappaleesta, speedmetal -tyylisestä Witchfinder Generalista on musiikkivideo. Lionheart palautti tasollaan uskon yhtyeeseen vuosien jälkeen ja nuorempien fanien keskuudessa albumi on jopa yhtyeen suosituimpia.[lähde? ]
Kappaleet

Witchfinder General – 4.49
Man and Machine – 3.28
The Return – 1.18
Lionheart – 6.04
Beyond the Grave – 4.55
Justice – 4.26
To Live by the Sword – 4.10
Jack Tars – 0.57
English Man o War – 4.08
Searching for Atlantis – 5.54
Flying on the Edge – 4.54
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Biff Byford – laulu  Paul Quinn – kitara  Doug Scarrat – kitara  Nibbs Carter – basso, kosketinsoittimet  Jörg Michael – rummut + Chris Stubley – kosketinsoitin :  Tuotanto Charlie Bauerfeind – tuottaja  Biff Byford – vastaava tuottaja  Paul R. Gregory – kansikuva  Sandra Hiltmann – kannen suunnittelu (SPV graphics)
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

Lionheart (Saxonin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lionheart (Saxonin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Saxon
| Biff Byford • Doug Scarratt • Paul Quinn • Nibbs Carter • Nigel GlocklerEntisiä jäseniä: Fritz Randow • Jörg Michael • Graham Oliver • Paul Johnson • Steve Dawson • Nigel Durham • Pete Gill |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Saxon • Wheels of Steel • Strong Arm of the Law • Denim and Leather • Power and the Glory • Crusader • Innocence Is No Excuse • Rock the Nations • Destiny • Solid Ball of Rock • Forever Free • Dogs of War • Unleash the Beast • Metalhead • Killing Ground • Lionheart • The Inner Sanctum • Into the Labyrinth • Call to Arms • Sacrifice • Battering Ram • Thunderbolt • Inspirations • Carpe Diem • More Inspirations • Hell, Fire and Damnation
Livealbumit:  The Eagle Has Landed • Rock 'n' Roll Gypsies • Greatest Hits Live • The Eagle Has Landed – part 2 • BBC Sessions • The Eagle Has Landed – part 3
Kokoelmat:  Strong Arm Metal • Greatest Hits • Best of Saxon • Heavy Metal Thunder • The Very Best of Saxon: 1979–1988
Lorenzo de’ Medici (Urbinon herttua)

Urbinon herttua Lorenzo de’ Medici, Rafaelin maalaama muotokuva vuosilta 1516–1519.
Lorenzo di Piero de’ Medici, Urbinon herttua (12. syyskuuta 1492 Firenze – 4. toukokuuta 1519 Firenze) oli Medicin sukuun kuulunut italialainen mahtimies, joka oli Firenzen hallitsija vuosina 1513–1519. Hän oli Ranskan kuningatar Katariina de’ Medicin ja Firenzen herttua Alessandro de’ Medicin isä.
Elämänvaiheet

Lorenzo di Piero de’ Medicin isoisä Lorenzo de’ Medici (”Lorenzo Suurenmoinen”) ja isä Piero di Lorenzo de’ Medici olivat molemmat vuorollaan Firenzen johtajia, mutta isä Piero joutui vuonna 1494 kansannousun syrjäyttämäksi ja eli sen jälkeen maanpaossa. Lorenzon äiti oli Alfonsina Orsini.
Vuonna 1512 Espanjan tukema Pyhä liiga kukisti Firenzen tasavallan ja palautti Medicit valtaan Firenzessä. Firenzen johtoon tuli aluksi Lorenzon setä Giuliano de’ Medici, joka tukeutui veljeensä Giovanniin. Kun Giovanni vuonna 1513 valittiin paaviksi nimellä Leo X, heikoksi jäänyt Giuliano joutui luovuttamaan valtansa elokuussa 1513 nuorelle veljenpojalleen Lorenzolle. Firenzen johtajana Lorenzo halusi kasvattaa valtaansa, jota rajoittivat tasavallan ajan instituutiot ja paavin sekaantuminen Firenzen asioihin. Vuonna 1516 Leo X antoi Lorenzolle Francesco Maria I della Roverelta riistämänsä Urbinon herttuakunnan. Francesco Maria yritti ottaa sen seuraavana vuonna takaisin, mikä johti sotaan. Lorenzo haavoittui taistelussa sodan aikana.
Lorenzo nai vuonna 1517 ranskalaisen aatelisnaisen Madeleine de la Tour d’Auvergnen. Heille syntyi yksi tytär, Katariina (Caterina), josta tuli myöhemmin Ranskan kuningas Henrik II:n puoliso. Lisäksi Lorenzolla oli yhdessä mustan palvelijattaren kanssa yksi avioton poika, Alessandro de’ Medici, josta tuli myöhemmin ensimmäinen Firenzen herttua. Lorenzo kuoli vuonna 1519 vain 26-vuotiaana sairauksien riuduttamana. Hänen vaimonsa Madeleine oli kuollut vain viisi päivää aiemmin lapsivuodekuumeeseen. Lorenzon seuraajaksi Firenzen johdossa tuli hänen sukulaisensa Giulio de’ Medici, myöhempi paavi Klemens VII.
Muuta

Poliittinen filosofi Niccolò Machiavelli omisti pääteoksensa Ruhtinas Lorenzo de’ Medicille. Omistuksessa Machiavelli toivoi tämän kykenevän yhdistämään Italian asein ja karkottamaan vierasmaalaiset sotajoukot sen alueelta.
Lorenzo on haudattu Firenzen San Lorenzon kirkon Medici-kappeliin. Hänen hautamuistomerkkinsä toteutti kuvanveistäjä Michelangelo Klemens VII:n tilauksesta. Siihen sisältyy kolme Michelangelon veistämää hahmoa, joista yksi edustaa vertauskuvallisesti Lorenzoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lorenzo de’ Medici (Urbinon herttua) Wikimedia Commonsissa
Michelangelon toteuttama Lorenzo de’ Medicin hauta San Lorenzon kirkossa.
Luis Manuel Seijas

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luis Manuel Seijas Gunther
Syntymäaika: 23. kesäkuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Valencia, Venezuela
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Maajoukkue
| 2006– | Venezuela | 70 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. maaliskuuta 2020.
Luis Manuel Seijas Gunther (s. 23. kesäkuuta 1986 Valencia) on venezuelalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Brasiliassa ja kaksi kautta Belgiassa. Hän on pelannut Venezuelan maajoukkueessa 70 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Seijas pelasi kausina 2011–2013 Belgian pääsarjassa Standard Liègen joukkueessa ja teki 46 ottelussaan seitsemän maalia. Vuonna 2015 hän voitti kolumbialaisen Independiente Santa Fen joukkueessa Copa Sudamericanan.
Seijas pelasi ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2006 Uruguayta vastaan. Hän on tehnyt maalin toukokuussa 2012 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan ja lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Paraguayta vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 2011, 2015, 2016 ja 2019 Copa Américassa.
Lombardi

Lombardi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
langobardit eli lombardit, muinainen germaaninen kansa
lombardi, Italiassa ja Sveitsissä puhuttu romaaninen kieli
I Lombardi, Giuseppe Verdin säveltämä ooppera
Vince Lombardi Trophy, NFL:n mestaruuspalkinto Super Bowlin voittajajoukkueelle
Lombardi Award, Yhdysvaltain yliopistojalkapallon vuosittain jakama palkinto
Henkilöitä

Armando Lombardi (1905–1964), italialainen piispa
Gianfranco Lombardi (1941–2021), italialainen koripalloilija ja valmentaja
Lella Lombardi (1941–1992), italialainen formulakuljettaja
Matthew Lombardi (s. 1982), kanadalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari
Pietro Lombardi (1922–2011), italialainen painija ja olympiavoittaja
Vince Lombardi (1913–1970), yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja
Kuvitteellisia henkilöitä

Falco Lombardi, Star Fox -pelisarjassa.
Linus Klasen

| Linus Klasen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1986 (ikä 38) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  EHC Visp
Sarja:  Swiss League
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Huddinge IK (Allsv./Ruotsi I) Södertälje SK (SEL) Milwaukee Admirals (AHL) Nashville Predators (NHL) Malmö Redhawks (Allsv.) HC Lugano (NLA) Luleå HF (SHL)
Linus Klasen (s. 19. helmikuuta 1986 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss League-joukkue EHC Vispissä.
Pienikokoisen Klasenin vahvuuksiin kuuluu hyökkäyspään pelaaminen, tekniset taidot ja puolustajien haastaminen.
Ura > Seuraura > Uran alku Huddingessa

Klasen on Huddinge IK:n kasvatti. Hän oli J18 Allsvenskanissa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä kausina 2001–2002 ja 2003–2004.[lähde? ] Kausi 2001–2002 päättyi hopeaan. Klasen siirtyi kaudeksi 2004–2005 USHL-joukkue Lincoln Starsiin, mutta palasi kuitenkin kesken kauden takaisin Huddingeen, jossa hän pelasi myös ensimmäiset miesten pelinsä esiinnyttyään kahdessa HockeyAllsvenskan-ottelussa.
Huddingen miesten joukkue putosi kaudeksi 2005–2006 Ruotsin I-divisioonaan, jonka koko pistepörssin 19-vuotias Klasen voitti tehoilla 22+40=62. Hän voitti myös Allsvenskanin karsintojen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 2+11=13 ja oli nostamassa Huddingea takaisin sarjatasoa ylemmäs kaudeksi 2006–2007. Tuolloin ensimmäinen kokonainen Allsvenskan-kausi toi Klasenille 44 runkosarjaottelussa tehot 16+34=50. Hän jakoi koko sarjan pistepörssin toisen sijan Leksands IF:n Morten Greenin ja Söldertälje SK:n Robert Carlssonin kanssa. Heidän edellään oli vain Rögle BK:n Pär Arlbrandt. Klasen voitti jälleen myös Allsvenskanin karsintojen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 3+10=13 ja Huddinge säilytti sarjapaikkansa.
Ura > Seuraura > Ammattilaisura

Huhtikuussa 2007 Klasen teki kaksivuotisen sopimuksen Elitserien-joukkue Södertälje SK:n kanssa. Hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa kauden avauskierroksella 24. syyskuuta 2007 Mora IK:ta vastaan. Klasenin Elitserien-uran avausmaali syntyi 25. lokakuuta vieraissa Skellefteå AIK:n Andreas Hadelövin taakse. Yhteensä hänen tulokaskautensa 2007–2008 toi 52 runkosarjaottelussa tehot 14+20=34, joilla Klasen voitti Södertäljen sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Petri Pakaslahden kanssa. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla Elitserienin Elitserienin vuoden tulokkaaksi, mutta palkinto meni lopulta Djurgårdens IF:n maalivahti Daniel Larssonille. Kaudella 2008–2009 Klasen oli Södertäljen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Dragan Umicevicin jälkeen tehoilla 14+15=29. Helmikuussa 2009 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kesken kauden 2009–2010, joulukuussa 2009 Klasen nousi Södertäljen kapteeniksi. Kun rannevammoista kärsinyt Jörgen Bemström joutui lopettamaan uransa, ennen Klasenia joukkueen kapteenina toimi hetken aikaa Per Hallin. Klasen oli 23-vuotiaana Elitserienin nuorin kapteeni kaudella 2009–2010. Hän teki myös liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+32=51, joilla Klasen oli Södertäljen paras pistemies, maalintekiä ja syöttäjä. Hän jakoi koko Elitserienin pistepörssin viidennen sijan Linköpings HC:n Jan Hlaváčin ja Djurgårdens IF:n Marcus Nilsonin kanssa sekä maalipörssin yhdeksännen sijan Linköpings HC:n Tony Mårtenssonin ja Brynäs IF:n Eero Somervuoren kanssa.
Kaudeksi 2010–2011 NHL-varaamaton Klasen siirtyi vuoden mittaisella tulokassopimuksella Nashville Predatorsin organisaatioon. Hän pelasi kautensa kuitenkin suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa, jonka toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Klasen oli Chris Muellerin jälkeen tehoilla 22+23=45. Hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Klasen pelasi kauden aikana myös neljä NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Hänen ensimmäinen NHL-ottelunsa oli 30. lokakuuta 2010 vieraissa Detroit Red Wingsiä vastaan.
Toukokuussa 2011 Klasen solmi kolmivuotisen sopimuksen Allsvenskan-joukkue Malmö Redhawksin kanssa. Hän oli kaudella 2011–2012 tehoilla 20+30=50 joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. Klasen sijoittui Allsvenskanin pistepörssissä kuudenneksi ja jakoi maalipörssin kahdeksannen sijan Bofors IK:n Daniel Wessnerin ja IK Oskarshamnin Joakim Hagelinin kanssa. Voimassa olleesta sopimuksestaan huolimatta hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Elitserieniin ja Luleå HF:n riveihin kaudeksi 2012–2013. Hän voitti syksyllä 2012 European Trophyn mestaruuden. Kevään 2013 pudotuspeleissä Klasen jakoi Luulajan sisäisen pistepörssin voiton Linus Perssonin kanssa tehoilla 4+8=12 ja voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa.