stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
North American F-100 Super Sabre
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hallen Hävittäjäsivut: F-100 Super Sabre (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
NA F-100 Super Sabre "Hun" (suomeksi)
Eversti John Boyd – hävittäjätaktikosta sodankäyntiteoreetikoksi (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Danmarks Flymuseum - North American F-100D Super Sabre (tanskaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:North American F-100 Super Sabre
F-100C Super Sabre pudottamassa harjoitusydinpommia.
Kuvan kone on F-100D. Suuri ovaalimainen ilmanottoaukko näkyy korostetusti. Koneen siipiripustimiin on liitetty ohjuksia sekä lisäpolttoainesäiliöt.
F-100D:n mittaristo koneen kojetaulussa.

Käännös suomeksi
Jenni

| Jenni, Jenny |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  21. heinäkuuta (Jenni)
– ruotsinkielinen:  21. heinäkuuta (Jenny)
– ortodoksinen:  24. joulukuuta (Jenni)
Muunnelmia:  Jenniina, Jennina
Vastineita eri kielissä:  Jeanne,Jennifer,Jennie
Nimen alkuperä:  Jane,Jennifer
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jenni on suomalainen naisen etunimi. Jenni, samoin kuin sen muun muassa englanninkielisissä maissa esiintyvä vastine Jenny, on alkujaan muunnos nimestä Johanna tai sen lyhentymästä Jane, mutta nykyisin se käsitetään yleisimmin Jennifer-nimen lyhentymäksi.. Se voidaan kirjoittaa myös Jennie, joka oli yleisin kirjoitusasu ennen 1900-lukua.
Suomalaisessa almanakassa Jennin nimipäivä on vuodesta 1951 lähtien ollut 21. heinäkuuta. Vuosina 1908–1928 nimipäivä oli 5. toukokuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jenni oli annettu Suomessa 19 901 ja Jenny 16 673 naiselle. Yli puolet Jenni-nimisistä on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.
Kuvitteellisia Jennejä

Jenni, samannimisen televisiosarjan päähenkilö
Jenni Vainio (ent. Puolakka, Sirén), henkilö televisiosarjassa Salatut elämät
Jenni-täti, Muumipapan täti
Jenni (Jeanette), hahmo Alvin ja pikkuoravat -animaatiosarjassa sekä sarjaan pohjautuvissa elokuvissa.
Jenni lauluissa

”Jenny”, Studio Killers -yhtyeen kappale vuodelta 2013
Jenni, Olavi Uusivirta -yhtyeen kappale vuodelta 2010
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jenni Wikimedia Commonsissa
Inkeri Numminen

Inkeri Numminen (27. tammikuuta 1938 Rantasalmi – 25. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Mannerheimin lastensuojeluliiton tiedotuspäällikkö. Hän sai vuonna 1978 Tiedonjulkistamispalkinnon kirjasta Vammainen lapsi – anna minun olla ihminen.
Palkintoperusteissa kirjaa arvioidaan:
»Kirja on ensimmäinen kokonaisesitys vammaisen lapsen asemasta Suomessa – – avoimen kriittisesti ja selkeän kansantajuisesti. Numminen  – – kartoittaa laajasti mahdollisuuksia tilanteen parantamiseksi.»
Mannerheim lastensuojeluliiton tiedotuspäällikkönä ollessaan Numminen vaikutti lapsen asemaa eri puolilta valottavan lapsiraporttisarjan monipuolisuuteen.  Sitä ennen hän työskenteli toimittajana ensin Viikkosanomissa ja siirtyi 1960-luvun lopulla Me Naisiin.
Numminen oli 1980-luvun alussa Helsingin kaupunginvaltuustossa yhden kauden sosialidemokraattisena valtuutettuna..
Teokset

My world - is a ball = Min värld - är en boll = Minun maailmani - on pallo, Toim.: Inkeri Numminen, Jaakko Kentala, Pekka Vuori & Teemu Lipasti; (Julk.: UNICEF). Kirjapaino oy Savo, 1971-72.
Asumispoliittinen tavoiteohjelma: kartoitus lapsen ja ympäristön välisistä suhteista, toim.: Inkeri Numminen, Mauri Upanne. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 4.).
Lapsi asuu, lyhennelmän toim. Inkeri Numminen & Mauri Upanne; kuv. Pekka Vuori . Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1975 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 5.).
Tietoa huumausaineongelmaan, toim.: Inkeri Numminen & Toivo Rönkä; tark.: Juhana Idänpää-Heikkilä. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 6.).
Hoidamme lasta, toim. Marja Viita, Inkeri Numminen; kuvitus: Pekka Vuori. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 9.).
Afrikan lapsi, toim.: Inkeri Numminen; kuvitus: Pekka Vuori. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 12.).
Vammainen lapsi, Inkeri Numminen; piirros: Pekka Vuori . Tammi, 1977 ISBN 951-30-4135-2.
Eläkeläisenä Suomessa, Inkeri Numminen. Tammi, 1979 ISBN 951-30-4297-9.
Arvo Ylppö: Arvo Ylpön vuosisata, toim. Inkeri Numminen. WSOY, 1987 ISBN 951-0-14432-0.
Arvo Ylppö: Kiitos on paras palkka: arkkiatri Arvo Ylpön kokemuksia, näkemyksiä, utopioita, toimittanut Inkeri Numminen. WSOY, 1990 ISBN 951-0-16597-2.
Arvo Ylppö: Sanat kuin helminauha: arkkiatri Arvo Ylpön ajatuksia, koonnut Inkeri Numminen. WSOY, 1992.WSOY, 1992. ISBN 951-0-18132-3.
Nukulat

| Nukulat |
| --- | --- |
 Rohtonukula (Leonurus cardiaca)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Nukulat Leonurus  L.
Katso myös
   Nukulat Wikispeciesissä   Nukulat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nukulat (Leonurus) on huulikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 24 lajia. Muutamia nukulalajeja viljellään monivuotisina koristekasveina ja lääkekasveina. Rohtonukulaa on menneinä aikoina käytetty sydänrohtona.
Lajeja

rohtonukula (eli nukula) (Leonurus cardiaca )
lännenrohtonukula eli lännennukula (Leonurus cardiaca subsp. cardiaca)
villarohtonukula eli villanukula (Leonurus cardiaca subsp. villosus)
japaninnukula (Leonurus japonicus)
siperiannukula (Leonurus sibiricus)
sironukula (Leonurus glaucescens)
Rohtonukula.
Rohtonukula.
Japaninnukula.
Siperiannukula.
Siperiannukula.
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Nukulat (Leonurus)
Suomen Lajitietokeskus: Nukulat – Leonurus
ITIS: Leonurus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Leonurus (englanniksi)
Flora of China: Leonurus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q157982  Wikispecies: Leonurus  APDB: 192041  APNI: 95363  CoL: 8VYSL  EoL: 71168  EPPO: 1LECG  FNA: 117993  FoC: 117993  GBIF: 5341388  GRIN: 6655  iNaturalist: 56172  IPNI: 30032750-2  ITIS: 32547  NBN: NHMSYS0000460242  NCBI: 4137  NZOR: f820edc0-f214-411f-a478-eca732fa41e6  Open Tree of Life: 544718  PLANTS: LEONU  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30032750-2  Tropicos: 40003994  VASCAN: 1327  WFO: wfo-4000021038  WoRMS: 425917
Humpata

Humpata on kunta Huílan maakunnan eteläosassa Angolassa. Sen naapurikuntia ovat Lubango, Chibia, Virei ja Bibala.
Humpatan väkiluku on 89 144. Väestö koostuu suurimmilta osin nyanekan puhujista, ja heimoista ovamwilojen osuus väestöstä on erityisen suuri. Humpatan elinkeinorakenteessa painottuu vahvasti maatalous. Tammikuussa 2024 Humpatan uutisoitiin olleen Angolan kunnista edellisen vuoden suurin trooppisten hedelmien tuottaja. Humpata sijaitsee 1 937 korkeudessa merenpinnasta.
Nuijahomeet

| Nuijahomeet |
| --- | --- |
 Aspergillus flavus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Luokka::  Eurotiomycetes
Lahko::  Eurotiales
Heimo::  Trichomaceae
Suku::  Nuijahomeet Aspergillus  P. Micheli ex Link
Katso myös
   Nuijahomeet Wikispeciesissä   Nuijahomeet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuijahomeet (Aspergillus) on homesieniin kuuluva sienisuku. Nuijahomeiden sukuun kuuluu yli 200 lajia, joista esimerkiksi Aspergillus fumigatus- ja Aspergillus ochraceus -lajeja saatetaan tavata kosteusvaurioituneista rakennuksista. Aspergillus oryzae -lajia puolestaan käytetään Japanissa ruoanvalmistuksessa. Erilaisia nuijahomeiden sekundaarimetaboliitteja tunnetaan yli 360 kpl. Aspergillus flavus tuottaa muun muassa aflatoksiineja, joista aflatoksiini B1 on voimakkain tunnettu rotalle syöpää aiheuttava aine ja aiheuttaa myös ihmiselle maksasyöpää etenkin Afrikassa.
Aspergillus clavatus ja Aspergillus versicolor tuottavat suuria pitoisuuksia sterigmatokystiinia (C18H12O6), joka on aflatoksiinin sukuinen myrkky, mutta sen myrkyllisyys on aflatoksiinia vähäisempää. Aspergillus ochraceus tuottaa okratoksiini A -homemyrkkyä.
Bioteknisesti voidaan rihmamaisilla Aspergillus itaconicus- ja Aspergillus terreus -sienillä tuottaa kaupallisessa mittakaavassa itakonihappoa hiilihydraateista, kuten sakkaroosista, glukoosista ja ksyloosista.
Jouko Nuora

Jouko Nuora, myös Jack King Noir (s. 13. joulukuuta 1963 Vesilahti) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvittaja ja bluesmuusikko. Nuoran sarjakuvia ja kuvituksia on julkaistu lehdissä ja kirjoissa vuodesta 1988 alkaen.
Nuoran sarjakuvia ja kuvituksia on julkaistu antologioissa, t-paidoissa, elokuvajulisteissa, postikorteissa, AIDS-tukikeskuksen kondominkäyttöoppaassa ja mainoksissa.
Hän on tehnyt kuvituksia lehtiin, kirjoihin ja CD-kansiin, kuten Suomirokkia 3 − 8 (Poko Rekords) ja Juliet Jonesin sydän: Joneskaupunki ja Hai!-CDeet, sekä useampi CD-singlen kansi. 
Nuoran taidetta on ollut esillä vuodesta 1992, muun muassa eroottisen taiteen näyttelyssä Galleria Sirkka-Liisa Topeliuksessa Helsingissä 2020. Nuora on Teoston, Sanaston, Kopioston, Kuhankosken killan, Kuvittajat ry:n ja Sarjakuvantekijät ry:n jäsen.
Nuoran "alter ego" Jack King Noir julkaisi ensialbuminsa Spanish Prison Blues 2023. Hän laulaa myös forssalaisessa hard rock bändissä.
Julkaisuja

Nani Cowgirl (Like), 1998
Nani Manic Desperado (Like), 2003
Lordi Verensininen (puoli kirjaa, Arktinen Banaani), 2008
Kultainen Nuoruus (Moreeni), 2012 (Suomalaisen sarjakuvan 100-vuotiskisan 2011 voittanut omaelämäkerta)
Nani III+IV Queen of the Jungle (PeneLopez),  2013
Nani Lehmitytön Seikkailut (Toge No Jizo), 2014 (jap.)
Nani Cowgirl I+II Manic Desperado (PeneLopez), 2014
Kultainen Nuoruus osa 2 (PeneLopez), 2016
sarjakuvaäänikirja Kultainen Nuoruus (PeneLopez), 2017
Espanjalainen saunaretki (PeneLopez),  2018
sarjakuvaäänikirja Kultainen Nuoruus osa 2 (PeneLopez), 2019.
Lordi Lapponia Project. (Toge No Jizo) japaninkielinen Lordisarjakuva. 2021
Spanish Prison Blues. PeneLopez, 2022. ISBN 9789526799865
Spanish Prison Blues. PeneLopez Record Company. JKNCD001. 2023 EAN 6418547017933.
Jestas sentään

| ”Jestas sentään” Markku Aro |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Niin käy kun rakastuu
 B-puoli: ”Maija vaan”
 Äänitetty : 3. lokakuuta 1973
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: 7" single
 Tekijä(t): säv. Nicky Chinn & Mike Chapman,   san. Vexi Salmi,   sov. Markku Johansson
 Kesto: 02.56
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: CBS Records
Listasijoitukset
  Suomi: 12.
Markku Aron muut singlet
| ”Liian harvoin” 1973 | ”Jestas sentään” 1973 | ”Anna kaikkien kukkien kukkia” 1974 |
Jestas sentään on suomenkielinen versio brittiläisen Mud-yhtyeen musiikkikappaleesta ”Crazy”. Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin säveltämän kappaleen sanoitti Vexi Salmi ja levytti ensimmäisenä Markku Aro vuonna 1973. Se on Aron tunnetuimpia kappaleita.
Yö-yhtye levytti kappaleesta oman versionsa vuonna 1989 ja Bat & Ryyd vuonna 1998. Lisäksi Matti Nykänen levytti Vexi Salmen salanimellä Guzetti sanoittaman version ”Topless” vuonna 1992.
Markku Aron versio

Ensimmäisenä Vexi Salmen sanoittaman kappaleen levytti Markku Aro 3. lokakuuta 1973. Sovituksesta vastasi Markku Johansson. ”Jestas sentään” ilmestyi samana vuonna singlenä b-puolenaan kappale ”Maija vaan” sekä albumilla Niin käy kun rakastuu. ”Jestas sentään” nousi Suomessa listasijalle 12.
”Jestas sentään” on Markku Aron tunnetuimpia kappaleita. Sanoitukseltaan se edustaa 1970-luvun alussa muotiin tullutta seksuaalisesti avoimempaa linjaa, kuten myös esimerkiksi Rauli Badding Somerjoen ”Fiilaten ja höyläten”, Markku Karjalaisen ”Läähätän ja läkähdyn” ja Wolde Valdemar Punnalan ”Naulaan ja naputan”. Aikoinaan pahennustakin herättäneen kappaleen tarina on kirjoitettu kalakauppiaan näkökulmasta.
»Jestas sentään mitkä rinnat
Pieleen laskin kaikki hinnat
Jestas sentään
Sun kanssas vasta hauskaa ois» 
(Kappaleen ensimmäinen kertosäe)
Markku Aron versio > Kappaleet singlellä

A-puoli
Jestas sentään – 2.57 (säv. Nicky Chinn, Mike Chapman, san. Vexi Salmi, sov. Markku Johansson)
B-puoli
Maija vaan – 2.56 (säv. Markku Johansson, san. Vexi Salmi, sov. Markku Johansson)
Yön versio

| ”Jestas sentään” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : lokakuu 1988, Köyliö
 Julkaistu: 26. tammikuuta 1989
 Formaatti: 7" single
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 03.27
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Yön muut singlet
| ”Mutta kun tulee aamu” 1988 | ”Jestas sentään” 1989 | ”Kaipaan luoksesi kotiin” 1989 |
Yö-yhtye julkaisi oman versionsa singlenä tammikuussa 1989. B-puolen kappale ”Kokonaan et minua saa” on mukana myöhemmin kesäkuussa ilmestyneellä albumilla Toinen puoliaika, jonka materiaalia äänitettiin MTV:n mobiilistudiolla Esa ”Nätsi” Rosvallin luona Köyliön Tuiskulassa. Poko Rekordsin toimitusjohtajan Epe Heleniuksen mukaan ”Jestas sentään” oli ainoa julkaiskelpoinen kappale, joka studiosessioissa syntyi. Se on myöhemmin julkaistu ainoastaan vuoden 1998 kokoelmalla Yön pimeä puoli.
Yön versio > Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Juha Mielonen – kitara
Jani Viitanen – kitara, laulu (A1)
Juha Rauäng – basso
Veikko Lehtiranta – rummut
Yön versio > Kappaleet singlellä

Jestas sentään – 3.30 (säv. Mike Chapman & Nicky Chinn, san. Vexi Salmi)
Kokonaan et minua saa – 2.25 (säv. & san. Juha Mielonen)
Toivo Nousiainen

Toivo Henrikki Nousiainen (19. huhtikuuta 1897 Savonlinna – 28. elokuuta 1926) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa Kuopion valtaukseen ja myöhemmin joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.
Perhe ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat kauppias Heikki Nousiainen ja Linda Maria Boehm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Toini Schadewitzin kanssa. 
Hän kävi viidennen luokan Savonlinnan reaalilyseota.
Jääkärikausi

Nousiainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen Nousiainen siirrettiin 10. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan.
Suomen sisällissota

Nousiainen saapui takaisin Suomeen aselaiva S/S Equityn toisella retkellä Aspuskäriin Merikarvialle 8. joulukuuta 1917. Merikarvialta hän sai Uudelta metsätoimistolta määräyksen matkustaa Kuopioon, missä hänen oli määrä kouluttaa paikallisia suojeluskuntajoukkoja. Joukkojen koulutuksen jälkeen hän osallistui Kuopion valtaukseen joukkueenjohtajana Kuopion suojeluskunnan 1. komppaniassa. Seuraavaksi hänet määrättiin Kuopiossa muodostettuun konekiväärikomennuskuntaan, joka lähetettiin Mannerheimin määräyksestä 11. helmikuuta 1918 Savon rintamalle Mikkeliin ja edelleen Mäntyharjulle yhdessä Kuopion 1. ja 2. suojeluskuntakomppanian kanssa. Nousiainen osallistui kyseisessä komennuskunnassa taisteluihin Mäntyharjulla ja Varkaudessa. Myöhemmin hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja osallistui sen riveissä taisteluihin Tampereella sekä Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Nousiainen jatkoi sisällissodan jälkeen palvelustaan 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja sitten Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentissä 1. konekiväärikomppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 16. toukokuuta 1921 ja liittyi sen jälkeen suojeluskuntajärjestöön. Suojeluskunnissa hän toimi paikallispäällikkönä Varkauden suojeluskunnassa. Varkaudesta hän siirtyi Kuopioon, missä hänet nimitettiin 1. helmikuuta 1925 Kuopion suojeluskuntapiirin IV alueen päälliköksi. Suojeluskunnista hän erosi 31. tammikuuta 1926 ja kuoli vielä samana vuonna.
M. G. K:n miehiä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdella vuoden 1916 rintamaoloissa. (havainnekuva.)
Nuokkukivisammal

| Nuokkukivisammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Lahko::  Kivisammalten lahko Grimmiales
Heimo::  Kivisammalten heimo Grimmiaceae
Suku::  Kivisammalet Grimmia
Laji::  muehlenbeckii
Kaksiosainen nimi
 Grimmia muehlenbeckii  Schimp. 
Katso myös
   Nuokkukivisammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuokkukivisammal (Grimmia muehlenbeckii) on lehtisammallaji kivisammalten heimossa (Grimmiaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.
Nuokkukivisammal on Suomessa yleinen ja sitä esiintyy eteläosasta Keski-Lapin korkeudelle. Se on Etelä-Suomessa yleisin kivisammallajeista. Uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Aiheesta muualla

Kuvalinkit:
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Nuokkukivisammal (Grimmia muehlenbeckii)[vanhentunut linkki]
Luopioisten kasvisto: Nuokkukivisammal (Grimmia muehlenbeckii)
Flora of North America: Grimmia muehlenbeckii (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q11884877  Wikispecies: Grimmia muehlenbeckii  BioLib: 507452  CoL: 6L52L  EoL: 923419  EUNIS: 197174  FNA: 242443466  GBIF: 5281774  iNaturalist: 179798  IRMNG: 10344990  ITIS: 1134532  NatureServe: 2.126248  NBN: NBNSYS0000147929  NCBI: 296925  Open Tree of Life: 686695  Plant List: tro-35147064  Tropicos: 35147064  WFO: wfo-0001173677  Laji.fi: MX.43634
Leif Nummela

Leif Aarne Nummela (s. 26. joulukuuta 1955 Turku) on suomalainen eläkkeellä oleva teologi ja kirjailija. Hän toimi Uusi tie -lehden päätoimittajana elokuuhun 2023 asti. Hän toimi 1980-luvulla lähetystyössä Italiassa ja valmistui teologian maisteriksi vuonna 2001 Helsingin yliopistosta. Hän loi pitkän työhistorian Suomen Evankelisluterilaisessa Kansanlähetyksessä. Hänestä tuli vuonna 1979 sen nuorisosihteerin apulainen. Vuosina 1987–1993 hän toimi yhteisön nuorisosihteerinä.
Vuosina  2004–2005 Nummela oli Suomen teologisen instituutin pääsihteerin sijainen. Hän on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustaja. Hänet vihittiin Inkerin kirkon papiksi syyskuussa 2012. Uusi Tie -kustantamo on julkaissut useita hänen kirjojaan.
Nummela edustaa evankelis-luterilaisen kirkon vanhoillista siipeä, ja hän vastustaa ankarasti naispappeutta. Kun Irja Askola valittiin Helsingin hiippakunnan piispaksi, Nummela kirjoitti:
”Tällaista henkilöä ei kukaan Raamatun arvovaltaan uskon asioissa sitoutuva mitenkään voi pitää hengellisessä ja raamatullisessa mielessä todellisena kristittynä paimenena.”
Nummela on varttunut Turussa ja asuu Tervakoskella. Hän on kaksikielinen ja hänellä on vaimo ja kolme aikuista lasta.
Teoksia

Jeesus: Millainen oli Jeesuksen elämä, mitä hän merkitsee meille?  Helsinki:  Uusi Tie, 1988.  ISBN 951-619-190-8
Miten menee pintaa syvemmällä?  Helsinki:  Uusi Tie, 1991.  ISBN 951-619-249-1
Laskettu aika: Tessalonikalaiskirjeiden äärellä.  (Avain Raamattuun, 8)  Helsinki:  Uusi Tie, 1999.  ISBN 951-619-310-2
Raamatun punainen lanka.  Helsinki:  Uusi Tie, 2006.  ISBN 951-619-460-5
Alkaen Mooseksesta: Jeesus jokaisessa Vanhan testamentin kirjassa.  Helsinki:  Uusi Tie, 2008.  ISBN 951-619-504-0
Kirjallisuutta

Auvinen, Ville – Ollilainen, Vesa (toim.): Pro fide biblica: Timo Eskola ja Leif Nummela 60 vuotta.  (Iustitia, 31)  Helsinki:  Suomen teologinen instituutti, 2015.  ISSN 0787-4391  ISBN 978-952-9857-29-6
| n k Viides herätysliike |
| --- | --- |
Järjestöt:  Helsingin Raamattukoulu  Kansan Raamattuseura  Lähetysyhdistys Kylväjä  Sanansaattajat  Suomen Evankelisluterilainen Kansanlähetys  Suomen Raamattuopisto  Opko 
Henkilöt:  Heino  Lehtinen  Junkkaala  Kankainen  Karilas  Laitakari  Muroma  Mäkelä  Nummela  Nyman  Saarnivaara  Sares  Saunaluoma  Tiilikainen  Väisänen 
Koulutus ja media:  Kairosmaja  Kansanlähetysopisto  Vivamo  Revontulikappeli  Savonlinnan kansanopisto  Perussanoma Elämä  Perusta  Seurakuntalainen  Karas-Sana Sana  Kustannus Uusi Tie Uusi Tie-lehti  Donkki  Nuotta 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Kansanlähetyspäivät  Sanan suvipäivät  Kesäsanoma  Viisikielinen 
Evankelikalismi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja
Nummikoski

| Nummikoski |
| --- | --- |
 Nummikoski
 Koordinaatit: 62°14.823′N, 22°30.856′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Kauhajoki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Korkeus:  162 m
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  61920
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nummikoski on kylä Kauhajoen kaakkoisosassa, Nummijärven kylän ja Karvian kunnan keskustan välissä. Kylän läpi virtaa pohjois-eteläsuunnassa Karvian puolelle Nummijoki. Joki on Nummijärven laskujoki. Kylän läpi kulkee pohjoisesta Nummijärveltä etelän Karviaan yhdystie 6700. Kylä sijaitsee 162 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Karvian läheisyyden vuoksi Nummikosken asukkaat asioivat paljon siellä, kuten myös Nummijärvellä, johon on matkaa 8,9 kilometriä. Nummikoskelta on matkaa Kauhajoen keskustaan 31,8 kilometriä ja Karvian keskustaan 16,8 kilometriä.
Kylässä on toiminut aikoinaan myös koulu, jossa oli lähes sata oppilasta parhaina aikoinaan. Koulu on nykyään harrastekäytössä esimerkiksi 4H-kerholla ja muilla yhdistyksillä.
Historiaa

Kauhajoen kapinan kostotoimet alkoivat Nummikoskella 8. heinäkuuta 1808, kun kenraali Orlov-Denisovin kasakat polttivat Kaappo Antinpoika Nummijärven torpan.
Kirjallisuutta

Sorvari, Merja ym.: Nummikosken kylän historiaa ja tarinoita : erämaataloista 2000-luvulle. Nummikosken maa- ja kotitalousseura, 2012. ISBN 978-952-93-0998-6.
Jari (nimi)

| Jari |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  20. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  1. toukokuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Hjalmar
Nimen alkuperä:  Jalmari
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jari on suomalainen miehen etunimi. Etunimen on tiettävästi luonut Jalmari Finne lyhentymänä omasta nimestään. Nimi Jalmari puolestaan on suomalainen muoto muinaisskandinaavisesta nimestä Hjalmar, joka merkitsee 'kypäräpäistä sotilasta'. Ensimmäinen henkilö, jonka virallinen nimi oli Jari, oli Jalmari Finnen vuonna 1937 syntynyt kummipoika.
Nimi tuli suosituksi 1950- ja 1960-luvuilla Aino Räsäsen Helena-kirjasarjaansa luoman Jari Junkkeri -hahmon myötä. Esimerkiksi vuonna 1969 se oli alle 10-vuotiaiden poikien nimistä suosituin. 1960-luku on kuitenkin ainoa vuosikymmen, jolloin nimi on ollut kymmenen suosituimman pojannimen joukossa. Almanakassa Jari on ollut vuodesta 1964 lähtien.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jari on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu Suomessa noin 46 340 henkilölle. Yli puolet heistä on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla. Ennen vuotta 1940 nimi oli annettu alle kymmenelle henkilölle, joista ensimmäinen syntyi vuonna 1937. Alankomaissa Jari-nimen on 1990-luvun alun jälkeen saanut yli 1 500 henkilöä. Alankomaissa suosittu jalkapalloilija Jari Litmanen pelasi AFC Ajaxissa vuosina 1992–1999.
Kuvitteellisia Jareja

Jari, toinen päähenkilöistä televisiosarjoissa Jari ja Kari sekä Jarin ja Karin kesäloma
Jari Junkkeri, Aino Räsäsen Helena-kirjasarjan henkilö