stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mahmoud Dahoud

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. tammikuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Amuda, Syyria
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 senttimetriä
Paino: 67 kilogrammaa
Seura
Seura: Eintracht Frankfurt
Pelinumero: 18
Junioriseurat
: SC Germania Reusrath
0000–2010: Fortuna Düsseldorf
2010–2014: Borussia Mönchengladbach
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2017 | Borussia Mönchengladbach | 61 | (7) |
| 2017–2023 | Borussia Dortmund | 101 | (4) |
| 2023– | Brighton | 9 | (0) |
| 2024 | → Stuttgart | 13 | (1) |
Maajoukkue
| 2014 | Saksa U18 | 1 | (0) |
| 2014 | Saksa U19 | 7 | (0) |
| 2015 | Saksa U20 | 4 | (0) |
| 2016–2019 | Saksa U21 | 22 | (4) |
| 2020– | Saksa | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. toukokuuta 2021.
Mahmoud Dahoud (s. 1. tammikuuta 1996 Amuda, Syyria) on syyrialais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Eintracht Frankfurtia.  Oikeajalkainen Dahoud on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Dahoud aloitti jalkapallouransa Saksassa. Vuonna 2010 hän siirtyi Borussia Mönchengladbachin juniorijoukkueeseen. Seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa Dahoud teki debyyttinsä huhtikuussa 2015 Borussia Dortmundia vastaan. Tuo esiintyminen jäi Dahoudin kauden ainoaksi. Avausmaalinsa Bundesliigassa hän teki syyskuussa 2015 Augsburgin verkkoon. Samassa kuussa Dahoud debytoi myös Mestarien liigassa Sevillaa vastaan. Hän pelasi Mönchengladbachissa kolmen kauden aikana yhteensä 61 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän ja syötti 15 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin.
Dahoud siirtyi Borussia Dortmundiin 12 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän pelasi seurassa kuuden kauden aikana 101 liigaottelua, joissa hän teki neljä ja syötti 11 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 20 ottelua ja teki maalin kauden 2020–2021 neljännesvälieräottelussa Sevillaa vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän voitti Saksan cupin vuonna 2021.
Daoud siirtyi Englannin Valioliigan Brightoniin ilmaissiirrolla kesällä 2023. Hän pelasi tammikuun 2024 loppuun mennessä yhdeksän ottelua Valioliigassa ja neljä Eurooppa-liigassa. Helmikuun alussa hän siirtyi loppukaudeksi lainalle VfB Stuttgartiin, jossa pelasi 13 bundesliigaottelussa, mutta vain kerran avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin.
Elokuussa 2024 Dahoud palasi kotimaahansa siirtyen kaksivuotisella sopimuksella Eintracht Frankfurtiin.
Ura > Maajoukkueura

Dahoud on pelannut useissa Saksan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolme ottelua Saksan kultajoukkueessa 2017 ja viisi ottelua hopeajoukkueessa 2019. Saksan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa loka-marraskuussa 2020 Turkkia ja Tšekkiä vastaan.
Nelson Valdez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nelson Antonio Haedo Valdez
Syntymäaika: 28. marraskuuta 1983 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Caaguazú, Paraguay
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 senttimetriä
Junioriseurat
1998–2000: Tembetary
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2001 | Tembetary | 22 | (11) |
| 2001–2005 | Werder Bremen II | 51 | (24) |
| 2002–2006 | Werder Bremen | 78 | (21) |
| 2006–2010 | Borussia Dortmund | 113 | (16) |
| 2010–2011 | Hércules | 25 | (8) |
| 2011–2013 | Rubin Kazan | 20 | (3) |
| 2012–2013 | → Valencia (laina) | 28 | (6) |
| 2013–2014 | Al Jazira | 12 | (4) |
| 2014 | → Olympiakos (laina) | 10 | (6) |
| 2014–2015 | Eintracht Frankfurt | 10 | (1) |
| 2015– | Seattle Sounders | 12 | (1) |
Maajoukkue
| 2004– | Paraguay | 77 | (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. huhtikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. tammikuuta 2019.
Nelson Antonio Haedo Valdez (s. 28. marraskuuta 1983 Caaguazú, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän on edustanut seuratasolla muun muassa Saksassa Werder Bremeniä, Borussia Dortmundia ja Eintracht Frankfurtia, Espanjassa Hérculesta ja Valenciaa, Venäjällä Rubin Kazania sekä Yhdysvalloissa Seattle Soundersia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Valdez aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Club Atlético Tembetaryssa. Pienen palkan takia hän oli asunnoton ja joutui asumaan stadionin penkkirivien alla kaksi vuotta. Saksalaisen Werder Bremenin  puheenjohtaja Jürgen Born näki hänen peliään ja kutsui hänet Saksaan. Hän sai paikan reservijoukkueeseen 18-vuotiaana joulukuussa 2001. Kaksi ensimmäistä kautta hän pelasi Regionalliigaa, mutta nousi kaudelle 2003–2004 ykkösjoukkueeseen. Tuolla kaudella Werder Bremen voitti sekä Bundesliigan että Saksan cup -mestaruuden. Valdezin peliaikaa Bremenissä rajoitti se, että joukkueessa oli samalle pelipaikalle vaihtoehtoina muun muassa Miroslav Klose ja Ivan Klasnić.
Toukokuussa 2006 hän teki nelivuotisen sopimuksen Borussia Dortmundin kanssa. Valdez kuului ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007 joukkueen avauskokoonpanoon, mutta suuresta peliajasta huolimatta hänellä oli vaikeuksia maalinteossa.
Neljän kauden jälkeen Dortmundissa ja yhteensä yhdeksän kauden jälkeen Saksassa, hän siirtyi vuonna 2010 neljän miljoonan euron siirtokorvauksella espanjalaiseen Hérculesiin. Hän teki ensiesiintymisensä alicantelaisseurassa 11. syyskuuta 2010 vierasottelussa Barcelonaa vastaan. Valdez teki ottelussa kaksi maalia, kun Hércules teki historiaa ottamalla 2–0-voiton Barcelonasta.
Maajoukkueura

Valdez edusti maataan vuoden 2003 nuorten MM-kisoissa sekä vuosien 2004, 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa. Hänen ensimmäinen aikuisten maaottelunsa oli 8. heinäkuuta 2004 Costa Ricaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi kaikissa Paraguayn kolmessa ottelussa ja vuoden 2010 MM-kisoissa kaikissa viidessä ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 77 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia vuosina 2004–2016.
Aiheesta muualla

Valdezin tilastot Fussballdaten -sivustolla (saksaksi)
Valdezin tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Paraguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Villar |
2 Núñez |
3 Toledo |
4 Gamarra |
5 Cáceres |
6 Bonet |
7 Cabañas |
8 Barreto |
9 Santa Cruz |
10 Acuña |
11 Gavilán |
12 Gómez |
13 Paredes |
14 da Silva |
15 Manzur |
16 Riveros |
17 Montiel |
18 Valdez |
19 Dos Santos |
20 López |
21 Caniza |
22 Bobadilla |
23 Cuevas |
Valmentaja Ruiz
Paraguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Villar |
2 Verón |
3 Morel |
4 Caniza |
5 J. Cáceres |
6 Bonet |
7 Cardozo |
8 E. Barreto |
9 Santa Cruz |
10 Benítez |
11 Santana |
12 D. Barreto |
13 Vera |
14 da Silva |
15 V. Cáceres |
16 Riveros |
17 Torres |
18 Valdez |
19 Barrios |
20 Ortigoza |
21 Alcaraz |
22 Bobadilla |
23 Gamarra |
Valmentaja Martino
Paraguayn joukkue – Copa América 2011
1 Villar |
2 Verón |
3 Piris |
4 Marecos |
5 Alcaraz |
6 M. Cáceres |
7 Zeballos |
8 E. Barreto |
9 Santa Cruz |
10 Martínez |
11 Santana |
12 D. Barreto |
13 Vera |
14 da Silva |
15 V. Cáceres |
16 Riveros |
17 Torres |
18 Valdez |
19 Barrios |
20 Ortigoza |
21 Estigarribia |
22 Fernández |
23 Pérez |
Valmentaja Martino
Paraguayn joukkue – Copa América 2015
1 Villar |
2 Piris |
3 M. Cáceres |
4 P. Aguilar |
5 B. Valdez |
6 Samudio |
7 Bobadilla |
8 Barrios |
9 Santa Cruz |
10 González |
11 Benítez |
12 Silva |
13 Ortiz |
14 da Silva |
15 V. Cáceres |
16 Molinas |
17 Martínez |
18 N. Valdez |
19 Balbuena |
20 Ortigoza |
21 Romero |
22 Aranda |
23 A. Aguilar |
Valmentaja Díaz
Muchingan maakunta

| Muchingan maakunta |
| --- | --- |

 Muchingan maakunnan piirit vuonna 2022
Valtio:   Sambia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Chinsali
Muchingan maakunta (Muchinga Province) on yksi Sambian maakunnista. Maakunta sijaitsee Sambian koillisosissa ja sen itäpuolella on Itäinen maakunta, lounaispuolella Keskinen maakunta, länsipuolella Luapulan maakunta ja luoteispuolella Pohjoinen maakunta. Pohjoisessa Muchingan maakunta rajautuu myös Tansanian rajaan ja idässä Malawin rajaan. Muchingan maakunta on lounaasta koilliseen hieman pitkulainen ja sijaitsee Muchingavuorten alueella niiden molemmin puolin. Maakunta on myös nimetty Muchingavuorten mukaan.
Muchingan maakunta perustettiin marraskuussa 2011 ja sen hallinnollinen keskus on Chinsali. Maakunta jakautuu kahdeksaan piiriin, joita ovat Chinsali, Isoka, Kanchibiya, Lavushimanda, Mafinga, Mpika, Nakonde ja Shiwang’andu.
Mainen lippu

Mainen lippu (1909–)
Mainen lippu on Yhdysvaltain osavaltio Mainen virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on osavaltion vaakuna sinisellä taustalla. Sen mittasuhteet ovat 26:33. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 23. helmikuuta 1909.
Edelliset liput

1901–1909
Mustinganjärvi

| Mustinganjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°56′00″N, 25°03′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jämsänjoen alue (14.51)
Järvinumero:  14.514.1.032
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,2 m 
Rantaviiva:  5,8 km 
Pinta-ala:  0,3 km² 
 fiMustinganjärvi 
Mustinganjärvi on Jämsän keskiosassa sijaitseva 30 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsänkosken keskustasta on viisi kilometriä länsiluoteeseen ja Jämsän keskustasta yhdeksän kilometriä luoteeseen. Tampereelta etäisyys on 82 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Mustinganjärvi on pitkä ja kapea. Sen pituus kaakosta luoteeseen on noin 2,6 kilometriä, leveimmät kohdat ovat järven pohjois- ja eteläosan runsaat 200 metriä. Kaakossa on Järvenpään pitkä ja kapea lahti, jonka luoteispuolella on Mustinganlahti. Kantatie 56 kulkee aivan Mustinganjärven länsipuolitse. Järven rannat ovat enimmäkseen metsämaata, siellä täällä on rakennuksia ja peltotilkkuja. Mustingan kylä sijaitsee välittömästi järven luoteispuolella. Mustinganjärven pohjoiskolkasta lähtee Mustinganoja pohjoiseen, ja laskee Toivas-järveen. Idässä on kaksi metsäjärveä: pohjoinen Olkolammi ja eteläinen Olkolammi.
Mustinganjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Mustinganjärvi on valuma-alueen itäisiä vakavesiä.
Aiheesta muualla

Fishing.fi: Mustinganjärvi
(14.5)
M/V Artania

| M/V Artania |
| --- | --- |
 Artania Trondheimissä
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Bermuda
Kotipaikka:  Hamilton, Bermuda
IMO-numero:  8201480
MMSI-numero:  310456000
Tunnuskirjaimet:  ZCDM7
Aiemmat nimet:  M/V Royal Princess (1984–2005) M/V Artemis (2005-2011) M/V Artania (2011-)
Omistaja:  Artania Shipping
Aiemmat omistajat:  P&O Cruises Princess Cruises
Rakennustelakka:  Wärtsilä Helsingin Telakka
Rakennusnumero:  464
Hinta:  165 miljoonaa dollaria
Vesillelasku:  18. helmikuuta 1984
Luovutettu:  30. lokakuuta 1984
Neitsytmatka:  19. marraskuuta 1984
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  8
Pituus:  230,61 m
Leveys:  32,2 m
Syväys:  7,80 m
Bruttovetoisuus (GT):  44348
Koneisto:  4 × Wärtsilä-Pielstick 6PC4-2L 2 × Wärtsilä 6R22
Koneteho:  yhdistetty 23 200 kW
Nopeus:  41 km/h
Nopeus:  22 kn
Matkustajia:  1 188–1 260
Miehistö:  537
M/V Artania (aiemmilta nimiltään Royal Princess ja Artemis) on saksalaisen Phoenix Reisen -varustamon risteilyalus. Se valmistui Wärtsilän Helsingin Telakalla Suomessa vuonna 1984 Princess Cruises -varustamolle. Se on pituudeltaan 230 metriä ja leveydeltään 32 metriä.
Rakentaminen

Princess Cruises tilasi 165 miljoonalla dollarilla aluksen Wärtsilän Hietalahden telakalta Helsingistä. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 464 ja alus laskettiin vesille 18. helmikuuta 1984. Walesin prinsessa Diana kastoi aluksen 15. marraskuuta Southamptonissa Britteinsaarilla Royal Princessiksi ja se luovutettiin tilaajalle 30. lokakuuta.
Princess Royal

Alus aloitti neitsytmatkansa 19. marraskuuta.
Artemis

Alus liitettiin P&O:n laivastoon huhtikuussa 2005, jolloin Prunella Scales risti aluksen Artemikseksi. Alus siirrettiin toukokuussa Lloyd Werftille Bremerhaveniin,  jossa alus modernisoitiin. Sille valmistui 96 parvekkeellista liukuovin varustettua hyttiä kansille 5 ja 6.
Alus myytiin 22. syyskuuta 2009 Artania Shipping -yhtiölle. Se jatkoi edelleen P&O:n tehtävissä aina 22. huhtikuuta 2011 saakka, jolloin se siirrettiin Phoenix Reisenille nimettynä MV Artaniaksi.
Sarah Breton vastaanotti aluksen päällikön viran vuonna 2010, jolloin hänestä tuli toinen risteilyaluksen päälliköksi nimitetty nainen maailmassa.
Artania

Alus oli 28. huhtikuuta - 26. toukokuuta 2011 modernisoitavana Lloyd Werftillä Bremerhavenissa. Alukselle tehtiin 96 parveketta ja se sisustettiin saksalaiseen makuun soveltuvaksi risteilyalukseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/V Artania Wikimedia Commonsissa
M/V Artania phoenixreisen.com-sivustolla (saksaksi)
Aikatauluja (Arkistoitu – Internet Archive)
Lydie Massard

| Lydie Massard |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 24.9.2023–15.7.2024  
Ryhmä:  Vihreät/EFA
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1978 (ikä 46) Saint-Brieuc, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Régions et Peuples Solidaires
Lydie Massard (s. 24. elokuuta 1978 Saint-Brieuc, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Massard edustaa Régions et Peuples Solidaires-puoluetta. Massard toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2023–2024. Hän edusti Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lydie Massard Wikimedia Commonsissa
Lydie Massard Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Monte Titano

| Monte Titano |
| --- | --- |
 Monte Titano kuvattu vuonna 2008.
Korkeus:  739 m
Prominenssi:  251 m
Sijaintitiedot
Sijainti:   Città di San Marino, San Marino
Vuoristo:  Apenniinit
Monte Titano ("Titaanivuori") on San Marinossa sijaitseva vuori. Vuori ja San Marinon pääkaupungin historiallinen keskusta ovat yhdessä Unescon maailmanperintökohde (kategoria iii) vuodesta 2008 alkaen. Alue on yhteensä 50 hehtaarin kokoinen.. Nykyinen San Marinon kaupunki sijoittuu vuoren läntiselle puolelle. Ensimmäiset merkit vuorella asuneista ihmisistä ovat peräisin 400-luvulta eaa.. San Marinon perustaja Pyhä Marinus, joka pakeni uskonnollisia vainoja, saapui vuorelle joskus 300-luvulla, eli siellä hetkenerakkona ja perusti huipulle kaupungin..
Vuoren korkeus on 739 metriä, mikä tekee siitä San Marinon korkeimman vuoren. Se on suurimmaksi osaksi kalkkikiveä ja hallitsee koko San Marinon pinnanmuotoja.
San Marinon vaakuna
Monte Titanolla on kolme huippua, joille on rakennettu torneja, ja niiden ympärille linnoituksia, San Marinon puolustamiseksi. Nämä kolme tornia ovat Guaita, Cesta ja Montale. Nämä tornit ja vuori itsessään on kuvattu myös San Marinon valtion vaakunassa.
Vuoren rinteillä kasvatetaan mm. oliiveja. Kotoperäiseen kasvistoon kuuluvat männyt, tammet, jalavat ja kuuset. Vuoren läheisyydessä eläviä eläimiä ovat mm. ketut, myyrät ja mäyrät. Lisäksi alueella pesii monia lintuja..
Galleria

Monte Titano koillisesta kuvattuna.
Guaitan torni
Vuoren rinteen alapäästä
Cestan torni
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monte Titano Wikimedia Commonsissa
M/S Madeleine II

| M/S Madeleine II |
| --- | --- |
 M/S Madeleine II elokuussa 2021.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Lippuvaltio:   Kanada
Kotipaikka:  Ottawa
IMO-numero:  9430105
MMSI-numero:  225989661
Tunnuskirjaimet:  5BAJ5
Aiemmat nimet:  M/S Viking ADCC (työnimi) M/S Villa de Teror (2017–2020)
Omistaja:  Kanadan valtio
Aiemmat omistajat:  Basalease SA, Establecimiento Financiero de Credito
Rakennustelakka:  Astilleros de Sevilla, Factorias Vulcano
Rakennusnumero:  Sevilla 001, Vulcano 548
Hinta:  60 milj. euroa
Tilattu:  29. tammikuuta 2007
Kölinlasku:  6. toukokuuta 2008
Vesillelasku:  25. toukokuuta 2013
Status:  liikenteessä
Tekniset tiedot
Pituus:  138,79 m
Leveys:  22 m
Syväys:  5,7 m
Bruttovetoisuus (GT):  15 600
Koneisto:  2 × Wärtsilä 8L46F -dieselmoottoria
Koneteho:  20 000 kW
Jääluokitus:  1A
Nopeus:  22 kn
Hyttejä:  58
Matkustajia:  1 500
Autokapasiteetti:  450 henkilöautoa (alkuperäinen suunnitelma 320)
Lähteet:  
M/S Madeleine II (aik. M/S Villa de Teror) on nykyisin Kanadan valtion omistama matkustaja-autolautta, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 2007 Astilleros de Sevilla -telakalla Espanjassa. Alus on alun perin Viking Linen tilaama, ja se tunnettiin työnimellä Viking ADCC. Kirjainyhdistelmä tuli sanoista All seasons Day Cruising and Commuting (suom. Päiväristeilyjä ja työmatkoja kaikkina vuodenaikoina). Alusta suunniteltiin liikennöimään välillä Maarianhamina–Kapellskär, jolla se olisi ollut Viking Linen ensimmäinen uudisalus. Valmistuttuaan aluksen suunniteltiin korvaavan reitillä silloin liikennöineen M/S Rosellan. Laivan kauppasumma oli noin 60 miljoonaa euroa.
M/S Villa de Teror Santa Cruz de Tenerifellä vuonna 2020.
Aluksen toimitus kuitenkin myöhästyi pahasti, mikä johti siihen, että Viking Line irtisanoi 8. helmikuuta 2010 aluksen tilauksen. Laivan melko valmis runko laskettiin vesille vuonna 2013 ja hinattiin Factorias Vulcanon telakalle Vigossa, jossa se jäi odottamaan mahdollista uutta käyttäjää ja loppuunrakentamista. Tilauksen ennakkomaksulle, 14,1 miljoonalle eurolle, oli takaukset. Viking Line varautui suunnittelukustannuksista aiheutuneisiin neljän miljoonan euron tappioihin.
Huhtikuussa 2017 espanjalainen laivayhtiö Trasmediterránea vahvisti allekirjoittaneensa sopimuksen telakkayhtiö Factorías Vulcanon kanssa laivan loppuun rakentamisesta. Aluksen nimeksi tuli M/S Villa de Teror, ja se lähti ensimmäiselle merikoeajolle 15. lokakuuta 2018. Pian tämän jälkeen työt laivalla pysähtyivät telakan talousvaikeuksien vuoksi ja aloitettiin uudestaan vasta 25. maaliskuuta 2019. Jäljellä olevan työn määräksi oli tuolloin arvioitu 42 työpäivää. Ilmoitettu laivan luovutuspäivä 3. kesäkuuta 2019 ei toteutunut, ei myöskään kesäkuun 10., 20. tai 25. päivä, vaan lopulta alus lähti Factorias Vulcanon telakalta 27. kesäkuuta 2019. Laiva asetettiin liikennöimään Trasmediterránean emoyhtiön Naviera Armasin reiteille Motril–Nador ja Motril–Al Hoceima.
16. syyskuuta 2020 Kanadan hallitus ilmoitti ostaneensa M/S Villa de Teror -aluksen. Se korvasi M/S Madeleine -aluksen ja sai nimekseen Madeleine II. Kauppasumma oli 155 miljoonaa dollaria Kanadan hallituksen vahvistaman tiedotteen mukaan.
Lámia

| Lámia Λάμια |
| --- | --- |
 Lámian järvilaguunia.
Valtiot:  Kreikka
Paikkakunta:  Andravída-Kyllíni, Elis ja  Dytikí Achaḯa, Akhaia, Länsi-Kreikka
Koordinaatit:  38°05′37″N, 21°22′29″E
Mittaustietoja
Pinta-ala:  0,56 km²
 fiLámia 
Lámia (kreik. Λάμια) on soinen järvi tai laguuni Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa Kreikassa. Järven pinta-ala on noin 0,56 neliökilometriä, mutta sen koko vaihtelee huomattavasti eri vuodenaikoina.
Lámian järvilaguuni sijaitsee Dytikí Achaḯan ja Andravída-Kyllínin kuntien rajalla lähellä Joonianmeren rantaa. Se on Peloponnesoksen kolmanneksi suurin luonnonjärvi. Järvi on osa Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuistoa ja Natura 2000 -aluetta, ja sijaitsee siihen kuuluvassa Strofylián metsässä. Lähellä sijaitsee Pápaksen laguuni (Kalogerán/Kalógrian laguuni). Alue on merkittävää lintualuetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lámia Wikimedia Commonsissa
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2014 – naisten normaalimäki

| Mäkihyppy olympialaisissa 2014   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Normaalimäki |  | miehet |  | naiset |  |
| Suurmäki |  | miehet |  |  |  |
| Joukkuekilpailu |  | miehet |  |  |  |
| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |
Naisten normaalimäki talviolympialaisissa 2014 oli olympiahistorian ensimmäinen naisten mäkihyppykilpailu. Historiallinen kilpailu käytiin 11. helmikuuta 2014 RusSki Gorkin hyppyrimäessä. Kilpailun voitti Saksan Carina Vogt.
Tulokset

| Sija | Numero | Nimi | Maa | 1>  kierros.Pituus (m) | 1>  kierros.Pisteet | 1>  kierros.Sija | 2>  kierros.Pituus (m) | 2>  kierros.Pisteet | 2>  kierros.Sija | Yhteensä> Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  | 29 | Carina Vogt |  Saksa | 103.0 | 126.8 | 1 | 97.5 | 120.6 | 5 | 247.4 |
| 02  | 28 | Daniela Iraschko-Stolz |  Itävalta | 98.5 | 120.2 | 5 | 104.5 | 126.0 | 1 | 246.2 |
| 03  | 24 | Coline Mattel |  Ranska | 99.5 | 125.7 | 2 | 97.5 | 119.5 | 8 | 245.2 |
| 04 4 | 30 | Sara Takanashi |  Japani | 100.0 | 124.1 | 3 | 98.5 | 118.9 | 9 | 243.0 |
| 05 5 | 8 | Evelyn Insam |  Italia | 98.5 | 120.5 | 4 | 99.0 | 121.7 | 4 | 242.2 |
| 06 6 | 25 | Maja Vtic |  Slovenia | 100.5 | 120.1 | 6 | 100.5 | 121.8 | 3 | 241.9 |
| 07 7 | 26 | Yūki Itō |  Japani | 97.5 | 117.4 | 10 | 101.0 | 124.4 | 2 | 241.8 |
| 08 8 | 23 | Maren Lundby |  Norja | 97.0 | 115.5 | 13 | 100.0 | 120.0 | 6 | 235.5 |
| 09 9 | 18 | Line Jahr |  Norja | 97.5 | 117.7 | 9 | 98.5 | 116.9 | 11 | 234.6 |
| 10 | 15 | Jessica Jerome |  Yhdysvallat | 97.0 | 116.3 | 12 | 99.0 | 117.8 | 10 | 234.1 |
| 11 | 14 | Katja Požun |  Slovenia | 96.5 | 113.9 | 17 | 99.5 | 119.7 | 7 | 233.6 |
| 12 | 7 | Atsuko Tanaka |  Kanada | 97.5 | 117.8 | 8 | 95.0 | 113.5 | 12 | 231.3 |
| 13 | 11 | Taylor Henrich |  Kanada | 97.5 | 118.2 | 7 | 96.0 | 112.2 | 14 | 230.4 |
| 14 | 20 | Helena Olsson Smeby |  Norja | 98.5 | 115.0 | 15 | 98.0 | 113.3 | 13 | 228.3 |
| 15 | 6 | Lindsey Van |  Yhdysvallat | 97.0 | 116.4 | 11 | 94.5 | 110.8 | 15 | 227.2 |
| 16 | 27 | Irina Avvakumova |  Venäjä | 98.5 | 114.4 | 16 | 94.5 | 107.8 | 19 | 222.2 |
| 17 | 22 | Julia Kykkänen |  Suomi | 95.5 | 115.1 | 14 | 93.5 | 106.4 | 20 | 221.5 |
| 18 | 13 | Bigna Windmüller |  Sveitsi | 96.0 | 112.3 | 20 | 96.0 | 108.4 | 18 | 220.7 |
| 19 | 12 | Julia Clair |  Ranska | 95.5 | 113.8 | 18 | 91.5 | 104.7 | 22 | 218.5 |
| 20 | 3 | Léa Lemare |  Ranska | 93.0 | 107.9 | 22 | 93.0 | 110.2 | 16 | 218.1 |
| 21 | 1 | Sarah Hendrickson |  Yhdysvallat | 94.0 | 112.4 | 19 | 91.5 | 105.2 | 21 | 217.6 |
| 22 | 16 | Ulrike Gräßler |  Saksa | 94.0 | 110.5 | 21 | 91.5 | 104.4 | 24 | 214.9 |
| 23 | 21 | Katharina Althaus |  Saksa | 90.5 | 103.2 | 24 | 92.5 | 108.6 | 17 | 211.8 |
| 24 | 5 | Gyda Enger |  Norja | 93.0 | 105.8 | 23 | 91.5 | 103.9 | 25 | 209.7 |
| 25 | 4 | Chiara Hölzl |  Itävalta | 92.0 | 102.5 | 25 | 96.0 | 104.6 | 23 | 207.1 |
| 26 | 9 | Špela Rogelj |  Slovenia | 91.5 | 102.0 | 26 | 86.5 | 97.6 | 27 | 199.6 |
| 27 | 19 | Eva Logar |  Slovenia | 90.0 | 100.1 | 28 | 88.0 | 99.0 | 26 | 199.1 |
| 28 | 17 | Gianina Ernst |  Saksa | 90.5 | 100.3 | 27 | 87.5 | 92.4 | 29 | 192.7 |
| 29 | 10 | Elena Runggaldier |  Italia | 85.0 | 86.2 | 29 | 88.0 | 93.4 | 28 | 179.6 |
| 30 | 2 | Yurina Yamada |  Japani | 78.0 | 73.3 | 30 | 64.5 | 42.4 | 30 | 115.7 |
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2018 – joukkuemäki

| Mäkihyppy talviolympialaisissa 2018  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Normaalimäki |  | miehet |  | naiset |  |
| Suurmäki |  | miehet |  |  |  |
| Joukkuemäki |  | miehet |  |  |  |
| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |
Talviolympialaisten 2018 miesten joukkuemäen mäkihyppykilpailu järjestettiin Alpensia Ski Jumping Centressä 19. helmikuuta 2018.
Muckle Flugga

Muckle Flugga
Muckle Fluggan majakka
| --- | --- |
Sijainti:  Shetlanti, Skotlanti Yhdistynyt kuningaskunta
Merialue:  Atlantti
Pinta-ala:  0,2 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Muckle Flugga on asumaton saari Skotlannin Shetlandsaarilla. Se sijaitsee Britteinsaarten pohjoisimman asutun paikan, Unstin, pohjoispuolella. Muckle Fluggan pohjoispuolella on vielä Out Stack.
Muckle Fluggalla on Thomas ja David Stevensonin vuonna 1854 rakentama majakka. Ennen majakan automatisointia maaliskuussa 1995 saari oli Britteinsaarten pohjoisin asuttu saari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muckle Flugga Wikimedia Commonsissa
Luettelo votkamerkeistä

Luettelo votkamerkeistä: