Salomoninsaaret
Historia > Itsenäisyys

Entinen pääkaupunki Tulagi tuhoutui pahoin sodan aikana, ja Honiarasta tehtiin uusi pääkaupunki. Sodan jälkeen Malaitalla syntyi Britannian valtaa vastustava Ma’asina Ruru -itsenäisyysliike, joka oli myös lastikultti. Liike kuihtui 1940-luvun lopulla tehtyjen massapidätysten sekä yhdysvaltalaisjoukkojen poistumisen jälkeen vuonna 1950. Salomoninsaaret sai itsehallinnon vuonna 1976 ja itsenäisyyden 7. heinäkuuta 1978.
Salomoninsaarten ensimmäinen pääministeri oli Peter Kenilorea, joka oli ollut aktiivinen politiikassa jo ennen itsenäisyyttä. Toinen itsenäisyyttä edeltäneen alan poliitikko, joka nousi pääministeriksi, oli Solomon Mamaloni, joka toimi hallituksen päämiehenä useaan otteeseen 1980- ja 1990-luvuilla. Hänet korvasi elokuussa 1997 Bartholomew Ulufa’alu. Mamaloni jätti pääministerin paikan korruptiosyytösten takia.
Vuonna 1999 puhjennut sisällissota käytiin Guadalcanalin alkuperäisväestöä edustaneen Isatubun vapautusliikkeen (tunnetaan myös Guadalcanalin vallankumousarmeijana) sekä Malaitan Eagle Forcen (MEF) välillä. Isatuban vapautusliike syytti malaitalaisten vievän Guadalcanalin tärkeimmät työpaikat sekä maat, ja se aloitti terrorin sekä väkivaltaisuudet alueen malaitanilaisia vastaan, jotka joutuivat pakenemaan pääkaupunki Honiaraan ja Malaitalle. Malaitalaisten etuja suojelemaan perustettiin Malaitan Eagle Force. Kesäkuussa 2000 MEF kidnappasi maan pääministerin Bartholomew Ulufa’alun, joka joutui eroamaan. Lokakuussa sotilasryhmittymät allekirjoittivat Townsvillen rauhansopimuksen Australian ja Uuden-Seelannin välityksellä. Vuoden 2001 helmikuussa allekirjoitettiin Maraun rauhansopimus, jonka tarkoituksena oli päättää kahden vuoden levottomuudet. Etninen jännitys muuttui yleiseksi laittomuudeksi, joka levisi muualle maahan. Maa lamautui, ja sen heikko talous romahti. Vuoden 2003 heinäkuussa Australian johtamat Tyynenmeren valtioiden poliisijoukot (Regional Assistance Mission to Salomon Islands, RAMSI) saapuivat Salomoninsaarille ja onnistuivat palauttamaan järjestyksen.
Pääkaupunki Honiarassa käynnistyivät huhtikuussa 2006 suuret katumellakat, kun vastavalitun pääministerin Snyder Rinin epäiltiin ottaneen vastaan lahjuksia ulkomaalaisilta liikemiehiltä voidakseen ostaa itselleen valintaansa vaadittavan enemmistön. Väkijoukon viha suuntautui kaupungin kiinalaisvähemmistöön, jonka seurauksena suurin osa kaupungin chinatownista tuhottiin ja kiinalaisväestöä joutui pakenemaan ulkomaille. Snyder Rini erosi oltuaan virassaan vain kahdeksan päivää, ja hänen tilalleen valittiin Manasseh Sogavare ja mellakat loppuivat.
Salomoninsaarilla tapahtui huhtikuussa 2007 Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksen mukaan 8,1 momenttimagnitudin vedenalainen maanjäristys, jonka keskus oli 45 kilometriä eteläkaakkoon Gizon saaresta. Järistys aiheutti voimakkaan tsunamin, joka iskeytyessään Gizolle surmasi kymmeniä ihmisiä ja jätti tuhansia kodittomiksi. Vuoden 2009 helmikuussa Salomoninsaarille julistettiin poikkeustila rankkasateiden aiheuttaman tulvimisen vuoksi. Vuoden 2010 tammikuussa tapahtui jälleen maanjäristys, jonka aiheuttamat maanvyöryt ja tsunami jättivät 1 000 ihmistä kodittomiksi.
Huhtikuussa 2019 valittiin Manasseh Sogavare maan pääministeriksi. Tämä oli hänen neljäs pääministerikautensa, joista edellisin oli vuosina 2014–2017 ja ensimmäinen vuonna 2000. Syyskuussa 2019 Salomoninsaaret solmi diplomaattisuhteet Kiinan kansantasavallan kanssa ja katkaisi samalla suhteensa Taiwaniin (Kiinan tasavalta), jonka Salomoninsaaret oli siihen asti tunnustanut.
Marraskuussa 2021 maassa oli väkivaltaisia mellakoita. Valtion palveluihin, korruptioon ja maahanmuuttoon on ollut tyytymättömyyttä. Pääministeri Manasseh Sogavare syytti mellakoista ulkomaita ja puolusti päätöstä siirtyä Taiwanin liittolaisesta Pekingin leiriin. Hän pyysi joukkoja Australiasta maiden solmiman turvallisuussopimuksen perusteella.