stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eurooppa-liigan kausi 2023–2024
Lohkovaihe > Lohko A

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  West Ham United | 4 | 3 | 0 | 1 | 7 | 4 | +3 | 9 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  SC Freiburg | 4 | 3 | 0 | 1 | 12 | 5 | +7 | 9 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  Olympiakos | 4 | 1 | 1 | 2 | 6 | 7 | −1 | 4 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  TSC | 4 | 0 | 1 | 3 | 4 | 13 | −9 | 1 |  |
Lohkovaihe > Lohko B

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Marseille | 4 | 2 | 2 | 0 | 10 | 6 | +4 | 8 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  Brighton & Hove Albion | 4 | 2 | 1 | 1 | 8 | 5 | +3 | 7 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  AEK Ateena | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 8 | −3 | 4 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  Ajax | 4 | 0 | 2 | 2 | 4 | 8 | −4 | 2 |  |
Lohkovaihe > Lohko C

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Real Betis | 4 | 3 | 0 | 1 | 7 | 3 | +4 | 9 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  Rangers | 4 | 2 | 1 | 1 | 4 | 3 | +1 | 7 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  Sparta Praha | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 6 | −1 | 4 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  Aris Limassol | 4 | 1 | 0 | 3 | 5 | 9 | −4 | 3 |  |
Lohkovaihe > Lohko D

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Atalanta | 4 | 3 | 1 | 0 | 7 | 3 | +4 | 10 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  Sporting CP | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 5 | +1 | 7 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  Sturm Graz | 4 | 1 | 1 | 2 | 4 | 5 | −1 | 4 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  Raków Częstochowa | 4 | 0 | 1 | 3 | 2 | 6 | −4 | 1 |  |
Lohkovaihe > Lohko E

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Liverpool | 4 | 3 | 0 | 1 | 12 | 5 | +7 | 9 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  Toulouse | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 8 | −2 | 7 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  Union SG | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 7 | −4 | 4 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  LASK | 4 | 1 | 0 | 3 | 5 | 6 | −1 | 3 |  |
Lohkovaihe > Lohko F

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Rennes | 4 | 3 | 0 | 1 | 8 | 3 | +5 | 9 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  Villarreal | 3 | 2 | 0 | 1 | 3 | 3 | 0 | 6 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  Panathinaikos | 4 | 1 | 1 | 2 | 4 | 5 | −1 | 4 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  Maccabi Haifa | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 5 | −1 | 1 |  |
Lohkovaihe > Lohko G

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Slavia Praha | 4 | 3 | 0 | 1 | 10 | 2 | +8 | 9 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  Roma | 4 | 3 | 0 | 1 | 8 | 3 | +5 | 9 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  Servette | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 8 | −5 | 4 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  Sheriff Tiraspol | 4 | 0 | 1 | 3 | 3 | 11 | −8 | 1 |  |
Lohkovaihe > Lohko H

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Bayer Leverkusen | 4 | 4 | 0 | 0 | 12 | 2 | +10 | 12 | Etenee neljännesvälieriin |
| 2 |  Qarabağ | 4 | 2 | 0 | 2 | 3 | 6 | −3 | 6 | Etenee pudotuspelien playoff-kierrokselle |
| 3 |  Molde | 4 | 2 | 0 | 2 | 9 | 5 | +4 | 6 | Siirretään Konferenssiliigaan |
| 4 |  BK Häcken | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 13 | −11 | 0 |  |
Igor (Kiova)

Igor
Igor (ven. Игорь, muinaisnorjaksi Ingvar, ukr. Ігор, Ihor; noin 878 – 945) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuosina 912–945. Igor oli Novgorodin ruhtinas Rurikin ja norjalaisen prinsessan Efandan poika. Rurikin kuoltua noin vuonna 879 tuli Efandan veljestä varjagipäällikkö Olegista Novgorodin uusi ruhtinas ja Rurikin kruununperijän Igorin sijaishallitsija.
Elämäkerta

Oleg valloitti Kiovan vuonna 882, siirsi valtakuntansa pääkaupungin sinne ja perusti Kiovan Venäjän valtakunnan. Hän toi sinne mukanaan myös kasvattipoikansa Igorin.
Vuonna 903 Igor haki itselleen Pihkovasta vaimokseen Olgan, joka oli ilmeisesti myös varjagisukua. Kun suuriruhtinas Oleg lähti sotaretkelle Bysanttiin vuonna 907, hän jätti Igorin sijaishallitsijaksi.
Olegin kuoltua vuonna 912 Igorista tuli Kiovan Venäjän uusi suuriruhtinas. Igorin valtakausi päättyi vuonna 945, kun hän sai surmansa pakkoverojen keräämisen yhteydessä drevljaanien maassa 33 vuoden hallitusvuoden jälkeen. Igorin kuoltua Kiovan Venäjän hallitsijaksi nousi hänen vaimonsa Olga.
Bysantin ja Rusin sota 941–944

Igorin sotaretkestä Konstantinopoliin vuodelta 941 ei ole jäänyt monia mainintoja historiaan. Radzivillin kronikka kertoo siitä: ”11.6.941 seilasimme Konstantinopolin rannoille”.  Italian kuninkaan lähettiläs Liutprand Cremonalainen kirjoitti vuonna 949: ”Meritaistelussa syksyllä 941 Rusien kuninkaalla Igorilla oli tuhansia laivoja käytössään. Meritaistelussa bysanttilaiset käyttivät kreikkalaista tulta rusien laivoja vastaan. Vain pieni osa niistä pääsi pakenemaan”. Soturit kertoivat taistelusta: ”Ikään kuin kreikkalaisilla olisi ollut hallussaan taivaallinen salama, sen he päästivät irti ja sillä he polttivat meidät; siksi emme voittaneet heitä.” Tämän jälkeen bysanttilaisiin tietokirjoihin mainittiin 900-luvulta Igor ainoana rusina tietokirjan kohtaan ”Laivat”.
Vuonna 943 Igor kokosi uuden mahtavan sotajoukon, jossa oli varjageja, ruseja, krivitšejä, Ilmajärven sloveeneja, tivertsejä, poljaaneja ja petsenegejä. He kulkivat ratsain kohti Konstantinopolia, ja iso osa meni laivoilla merta pitkin. Bysantin keisari Romanos I kuuli tästä ja lähetti lähettiläänsä jo Tonavalle tapaamaan Igorin sotajoukkoja. Heille annettiin suuret lahjat, jotta he jättäisivät Bysantin rauhaan. Samaan aikaan toiset lähettiläät menivät petsenegien luo viemään lahjoja ja sopimaan rauhasta myös heidän kanssaan, eikä sotaa käyty.
Vuonna 944 Igor teki sotilas- ja kauppasopimuksen Bysantin kanssa. Sopimuksessa mainittiin Igorin sukulaisia, hänen vaimonsa ruhtinatar Olga ja poikansa Svjatoslav.
Igorin kuolema

Syksyllä 945 Igor lähti perimään veroja drevljanien heimolta, koska soturit olivat tyytymättömiä ylöspitoonsa. He kävivät perimässä verot heimolta. Paluumatkalla Igor ilmoitti soturijoukolleen, että he jatkaisivat matkaa Kiovaan ja hän kävisi vielä pienen joukon kanssa lisäveroja perimässä sieltä. Drevljanit päättivät, etteivät maksa veroja. He tappoivat Igorin ja soturit sekä hautasivat heidät Iskorostenin luo. Tästä kimmastuneena ruhtinatar Olga kosti drevljaneille. Hän kutsui ensin heimon vanhimmat juonen avulla kokoon ja tapatti heidät kaikki. Iskorosten poltettiin ja drevljaneille määrättiin raskaat verot. Sijaishallitsijaksi nousi Olga kunnes heidän pojastaan Svjatoslavista tuli täysi-ikäinen.
Igorin hauta

Ensimmäisen maailmansodan aikana Korostenin kaupungin lähellä oli rintama, jolla taisteli arkkitehti P. D. Baranovski. Hän näki kartassa maininnan ”Ruhtinas Igorin hauta”. Hän meni sotilaiden kanssa tarkistamaan paikkaa ja löysi sieltä 3 metriä korkean hautakummun. Sotilaat kaivoivat kummun auki ja löysivät sieltä miekan, luurangon ja miekan jäännökset. Joku upseereista vei miekan mukanaan. Luurangon päällä oli pronssinen miekankahva, joka toimitettiin Moskovaan valtion historialliseen museoon. Luuranko vietiin paikalliseen kirkkoon Korosteniin.
Aiheesta muualla

Gardariki
Varjagit
Austr í Görðum: tulkintoja viikinkiajalta(venäjäksi)
Radziwillin kronikka(venäjäksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Oleg Viisas | Kiovan ruhtinas 912–945 | Seuraaja: Olga |
Igorin sotaretki. Kuva Ratzivillin kronikasta.
Kreikkalainen tuli käsikirjoituksessa.
Ruhtinas Igorin teloitus. Piirros, Fjodor Antonovitš Bruni.
Ruhtinatar Olga menee katsomaan ruhtinas Igorin ruumista (Vasili Ivanovitš Surikovin maalaus, 1915.
In the Absence of Pink

| In the Absence of Pink Deep Purple |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 22. kesäkuuta 1985
 Julkaistu: 1991
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Connoisseur Collection
Deep Purplen muut livealbumit
| Scandinavian Nights 1988 | In the Absence of Pink 1991 | Gemini Suite Live 1993 |
In the Absence of Pink on Deep Purplen vuonna 1985 kaatosateessa Knebworthin festivaaleilla nauhoitettu livealbumi. Konsertin nauhoitti BBC Friday Rock Show -ohjelmaansa. Huonosta säästä huolimatta uudelleenkoottua Deep Purplea tuli sen reunion-kiertueen ainoalla Englannin-keikalla katsomaan lähes satatuhatta ihmistä.
Kappaleet > CD 1

Highway Star
Nobody's Home
Strange Kind of Woman
Gypsy's Kiss
Perfect Strangers (nimellä Perfect Street Rangers)
Lazy
Knocking at Your Back Door
Kappaleet > CD 2

Difficult to Cure
Space Truckin'
Speed King
Black Night
Smoke on the Water
Kokoonpano

Ritchie Blackmore – kitara
Ian Gillan – laulu, lyömäsoittimet
Roger Glover – basso
Jon Lord – urut, kosketinsoittimet
Ian Paice – rummut
House of Wax

| House of Wax |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jaume Collet-Serra
Käsikirjoittaja:  Charles Belden (tarina) Chad Hayes (elokuvakäsikirjoitus)
Tuottaja:  Bruce Berman
Säveltäjä:  John Ottman
Kuvaaja:  Stephen F. Windon
Pääosat:  Elisha Cuthbert Paris Hilton Chad Michael Murray Brian Van Holt Jared Padalecki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  6. toukokuuta 2005
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 000 000 Yhdysvaltain dollaria (arvioitu)
Tuotto:  70 000 000  Yhdysvaltain dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
House of Wax on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Jaume Collet-Serra. Elokuvan ensi-ilta oli 6. toukokuuta 2005. Siitä julkaistiin myös DVD 25. lokakuuta 2005. Elokuvassa näyttelevät muiden muassa Paris Hilton, Elisha Cuthbert ja Chad Michael Murray.
House of Wax on uusintaversio vuoden 1953 samannimisestä elokuvasta, jossa näytteli Vincent Price, ja elokuvasta Vahakabinetin arvoitus vuodelta 1933.
Juoni > Alku

Kuusi teiniystävystä ovat matkalla jalkapallo-otteluun. Illan tullen he päättävät leiriytyä metsänreunalle. Illalla nuorten pitäessä hauskaa paikalle pysäköi auto, jonka kuljettaja ei suostu näyttäytymään.
Juoni > Aamu

Aamulla Carlyn (Elisha Cuthbert) poikaystävän Waden (Jared Padalecki) autosta on hajonnut jäähdytin, eikä Wade pysty jatkamaan matkaa sillä. Carly liukastuu metsässä ja putoaa rinnettä alas eläinraatojen sekaan. Pojat tulevat auttamaan häntä. Paikalle saapunut tuntematon mies kuulee Waden autosta ja tarjoutuu viemään hänet ja Carlyn lähimpään kaupunkiin. Muut teineistä jatkavat matkaa jalkapallo-otteluun.
Juoni > Talo

Sillä aikaa Carly ja Wade tutustuvat kaupungissa paikalliseen Bo'hon, joka vie heidät talolleen. Ollessaan talossa Carly huomaa rikkonaisen etulampun Bon autossa ja yrittää saada Waden ulos talosta, mutta ei onnistu. Muut palaavat leiriin, sillä he eivät ehtineet jalkapallopeliin. Paige (Paris Hilton) ja hänen poikaystävänsä jäävät leiriin kahdestaan ja Carlyn veli Nick (Chad Michael Murray) ja Dalton lähtevät hakemaan Carlya ja Wadea. Nickin ja Daltonin saapuessa kaupunkiin he ihmettelevät sen tyhjyyttä, eivätkä löydä Carlya ja tämän poikaystävää. Dalton etsii vahakabinetista ja löytää Waden pianon äärestä. Dalton ei kuitenkaan tiedä talossa olevasta Vincentistä, joka saa hänet tapettua. Nickin etsiessä Carlya ja Wadea hän tapaa Bon, joka pitää Carlya vankina kellarissa. Carly saa huudettua apua, jonka jälkeen Nick tappelee hetken Bon kanssa ja telkeää hänet ulos siksi aikaa, kun menee hakemaan siskoansa.
Samaan aikaan leirissä Vincent tappaa Blaken ja jahtaa Paigea sokeritehtaalle, missä hän lopulta tappaa Paigen. Nick ja Carly taas pakenevat Bo'ta elokuvateatteriin, jossa Nick luulee onnistuneensa tappamaan Bon. He lähtevät etsimään Wadea ja Daltonia Bon asunnolta. Pian Bo ilmestyy paikalle, muttei huomaa Nickiä eikä Carlya. Myös Vincent saapuu paikalle tuoden kuolleet Paigen ja Blaken mukanaan.
Roolitus

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paris Hilton  | … |  Paige   |
|  Elisha Cuthbert  | … |  Carly   |
|  Jared Padalecki  | … |  Wade, Carlyn poikaystävä   |
|  Chad Michael Murray  | … |  Nick, Carlyn veli   |
|  Brian van Holt  | … |  Bo/Vincent   |
|  Jon Abrahams   | … |  Dalton   |
|  Robert Ri'chard  | … |  Blake   |
Vastaanotto

Elokuva keräsi yhteensä 11 ehdokkuutta erilaisiin palkintoihin, joista se voitti neljä. Tärkein ehdokkuuksista oli Paris Hiltonin saama MTV Movie Award -ehdokkuus kategoriassa "Paras scared-as-sh**t-kohtaus". Lisäksi elokuva on saanut kolme Teen Choice -palkintoa.
Rotten Tomatoes antoi elokuvan arvosanaksi 4,3/10.
Aiheesta muualla

House of Wax Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ivar P. Tveiten

| Ivar P>  Tveiten |
| --- | --- |

Norjan kirkko- ja opetusministeri
 Mowinckelin I hallitus 25. heinäkuuta 1924 – 5. maaliskuuta 1926  
Edeltäjä:  Karl Sanne
Seuraaja:  Wilhelm Magelssen
Suurkäräjien puhemies
 1919–1921 1916–1918  
Suurkäräjäedustaja
 1903–1924  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ivar Petterson Tveiten
Syntynyt: 18. joulukuuta 1850 Fyresdal, Norja
Kuollut: 17. huhtikuuta 1934 (83 vuotta) Fyresdal, Norja
Ammatti:  maanviljelijä, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Ivar Petterson Tveiten (18. joulukuuta 1850 Fyresdal – 17. huhtikuuta 1934 Fyresdal) oli norjalainen maanviljelijä ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1903–1924 ja toimi niiden puhemiehenä 1916–1918 sekä 1919–1921. Vuosina 1924–1926 Tveiten oli Norjan kirkko- ja opetusministeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivar P. Tveiten Wikimedia Commonsissa
Ian McShane

| Ian McShane |
| --- | --- |
 McShane vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1942 (ikä 82) Blackburn, Lancashire, Englanti, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Gwen Humble
Näyttelijä
Aktiivisena:  1962–
Merkittävät roolit:  Lovejoy  Lovejoy  Al Swearengen  Deadwood  Mustaparta  Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä
Palkinnot
 Golden Globe Paras miespääosa draamasarjassa Deadwood (2005) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ian David McShane (s. 29. syyskuuta 1942 Blackburn, Lancashire, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa lienevät antiikkikauppias Lovejoyn rooli televisiosarjassa Lovejoy sekä 2000-luvulla Al Swearengenin rooli sarjassa Deadwood, josta hän sai Golden Globen parhaasta miespääosasta draamasarjassa.
Ura

McShane teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1962 saatuaan yhden päärooleista elokuvassa The Wild and the Willing. 1980-luvulla hän hankki televisio-oikeudet Jonathan Gashin Lovejoy-kirjoihin ja näytteli itse pääroolin. Lovejoyta esitettiin kuuden tuotantokauden ajan vuosina 1986–1994. Hän esiintyi myös muutamissa Magnumin, Miami Vicen ja Dallasin jaksoissa. Vuosina 2004–2006 hän esitti Al Swearengenia HBO:n sarjassa Deadwood. Tästä roolista hän voitti Golden Globen ja oli ehdolla myös Emmyn ja SAG-palkinnon saajaksi. Hän on myös ollut vuonna 2011 Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä  -elokuvassa esittämässä Mustapartaa. Vuonna 2012 hän näytteli Lumikki ja metsästäjä -elokuvassa yhtä kääpiöistä.
McShane on toiminut myös ääninäyttelijänä. Hän toimi Ragnar Sturlussonin äänenä Kultaisessa kompassissa (2006) sekä Tai Lungin äänenä Kung Fu Pandassa (2008), josta hän oli ehdolla Annie-palkinnon saajaksi.
Valikoitu filmografia

1969 - Taistelu Englannista
1970 - Pussycat, Pussycat, I Love You
1978 - Disraeli
1986 - The Murders in the Rue Morgue
2007 - Shrek kolmas - Kapteeni Koukun ääni
2007 - Pimeä nousee - Merriman Lyon
2007 - Kultainen kompassi - Ragnar Sturlusson (äänirooli)
2007 - Hot Rod
2008 - Death Race – Kuolonajot - Coach
2008 - Kung Fu Panda - Tai Lung (äänirooli)
2009 - Case 39 - komisario Mike Barron
2010 - Noidan oppipoika - kertoja
2011 - Pretty, Baby, Machine - Machine Gun Kelly
2011 - Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä - Mustaparta
2012 - Lumikki ja metsästäjä - Beith
2013 - Jack the Giant Slayer - Kuningas Brahmwell
2014 - Hercules - Amphiaraus
2014 - John Wick - Winston
2016 - Grimsby - MI6-johtaja
2016 - The Hollow Point - seriffi Leland Kilbaught
2017 - John Wick: Chapter 2 - Winston
2019 - Hellboy - Trevor Bruttenholm
2019 - John Wick: Chapter 3 – Parabellum - Winston
2023 - John Wick: Chapter 4 - Winston
Valikoitu filmografia > Televisio

1977 - Juuret
1977 - Jeesus Nasaretilainen
1986–1994 - Lovejoy
2004–2006 - Deadwood - Al Swearengen
2010 - Taivaan pilarit (TV-sarja) - Waleran Bigod
Inggard Lereim

Inggard Lereim (s. 1941) on norjalainen Trondheimin yliopistollisen sairaalan professori, joka on vuodesta 1987 lähtien ollut mukana Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n dopingvalvonnassa. Hän on myös Norjan antidopingtoimikunnan varapuheenjohtaja.
Lereim on ollut vahvasti vaikuttamassa veridopingin testaukseen hiihtourheilussa. Ensimmäistä kertaa arvokilpailuissa veritestit olivat käytössä 1989 Lahdessa. Hän toimi FIS:n lääketieteellisen komitean varapuheenjohtajana kun hiihtäjien hemoglobiinitestaus otettiin vuonna 1996 käyttöön. Hän on myös toiminut lukuisissa hiihdon arvokilpailuissa dopingvalvonnan johtajana. Muun muassa 2001 MM-kisoissa Lahdessa hän oli päätekijänä suomalaisten hiihtäjien joukkokäräyttämisessä.
Marjo Matikainen-Kallströmin epo-kohun yhteydessä Lereim, joka yhdessä Tapio Videmanin kanssa on mitannut 1980- ja 1990-luvuilta hiihtäjien verenkuvan kehitystä, sanoi ettei yksikään pohjoismaalainen hiihtäjä käyttänyt EPO-hormonia 1990-luvulla, mutta perui sittemmin puheitaan.
Vuonna 2011 Norjan kuningas julisti Lereimin ritariksi ja hänelle myönnettiin Pyhän Olavin ansioristi.
Imam-Ali Habibi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Imam-Ali Habibi. |  Imam-Ali Habibi. |  Imam-Ali Habibi. |  |
Maa:   Iran
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | 67 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Teheran 1959 | 73 kg |  |
|  Kultaa | Jokohama 1961 | 73 kg |  |
|  Kultaa | Toledo 1962 | 78 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Tokio 1958 | 67 kg |  |
Imam-Ali Habibi Goudarzi (pers. ‏امامعلی حبيبی گودرزی‎, s. 27. toukokuuta 1931 Babol) on aktiiviuransa lopettanut iranilainen vapaapainija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian kisojen kultamitalisti.
67–78 kilogramman painoluokissa kilpaillut Habibi voitti painijanurallaan vapaapainissa olympiakultaa Melbournessa 1956 ja kolme maailmanmestaruutta. Lisäksi Habibi voitti vuonna 1958 Aasian kisoista kultamitalin. Rooman kesäolympialaisissa 1960 hän jäi neljänneksi hävittyään yhdysvaltalaiselle Douglas Blubaughille.
Vuonna 2007 Habibi nimettiin kansainväliseen painin hall of fameen.
Iman Crosson

Iman Crosson
Iman Crosson on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hänet tunnetaan Internetissä paremmin nimellä Alphacat.
Crossonin ollessa 12-vuotias hänen vanhempansa ilmoittivat hänet taidekouluun parantamaan näyttelemis-, tanssi- ja laululahjojaan.
Hän löysi nopeasti töitä näyttelijänä, tanssijana sekä catwalk-mallina. Tanssiammatin perässä hän muutti New Yorkiin.
Vuonna 2005 Crosson aloitti taidonnäytevideoittensa lisäämisen internetsivuille, kuten YouTubeen. Crosson tekee omia versioitaan muiden muusikkojen teoksista sekä tekee pilaa esimerkiksi Barack Obamasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iman Crosson Wikimedia Commonsissa
Iman Crosson YouTubessa
Iman Crosson Myspacessa (englanniksi)
Ian McNeice

| Ian McNeice |
| --- | --- |
 Ian McNeice huhtikuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1950 Basingstoke, Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä, ääninäyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Ian McNeice on englantilainen näyttelijä ja ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi vuonna 1985 roolistaan agentti Harcourtina palkitussa televisiosarjassa Pimeyden ytimessä. Tämän jälkeen hänet nähtiin suosituissa elokuvissa kuten Englantilainen joka nousi kukkulalle, mutta laskeutui vuorelta (1995), Ace Ventura – luonto kutsuu (1995) sekä Dyyni (2000).
McNeice on näyttellyt vuodesta 2004 lähtien Bert Largea draamakomediasarjassa Doc Martin. Vuosina 2005–2007 hän näytteli uutistenlukijaa historiallisessa draamasarjassa Rooma.
Varhainen elämä

Ian McNeice syntyi vuonna 1950 Basingstokessa, Hampshiressa. Hän aloitti näyttelemisen Tauntonin koulussa, jonka jälkeen McNeice opiskeli näyttelemistä London Academy of Music and Dramatic Artissa ja Salisbury Playhousessa. Opiskelujen jälkeen hän vietti muutaman vuoden teatterissa. Hän näytteli neljä vuotta arvostetussa Royal Shakespeare Companyssa sekä Nicholas Nickleby -näytelmässä Broadwaylla.
Ura

McNeice teki läpimurtoroolinsa palkitussa televisiosarjassa Pimeyden ytimessä vuonna 1985. Vuonna 1996 hän näytteli juoppoa kokkia Gustave LaRochea tilannekomediasarjassa Chef!. McNeice nähtiin vuonna 2000 minisarjassa Dyyni hirviömäisenä paroni Vladimir Harkonnena, roolissa johon hän palasi vielä elokuvassa minisarjassa Frank Herbert's Children of Dune (2003). Televisiossa hänet on nähty myös Komisario Lewisin toisella kaudella ja Midsomerin murhien neljännellä kaudella. McNeice nähtiin uutistenlukijana HBO:n ja BBC:n Rooma-sarjassa. Vuodesta 2004 lähtien hän on näytellyt Bert Largea ITV:n draamakomediasarjassa Doc Martin.
McNeice on esiintynyt myös lukuisissa elokuvissa, kuten Rakas vanha kirja (1987), Pako Absolomista (1994), Englantilainen joka nousi kukkulalle, mutta laskeutui vuorelta (1995), From Hell (2001) sekä Day of Dead (2008). Hän teki läpimurtonsa Amerikan elokuvamarkkinoille näyteltyään Fulton Greenwallia elokuvassa Ace Ventura – luonto kutsuu (1995). McNeice näytteli vuonna 2001 natsivirkamies Gerhard Klopferia BBC:n ja HBO:n palkitussa televisioelokuvassa Lopullinen ratkaisu. Tämän jälkeen hän on näyttellyt muun muassa elokuvissa Maailman ympäri 80 päivässä (2004) sekä White Noise (2005). McNeice nähtiin natsi-kenraali Joachim von Kortzfleischina elokuvassa Operaatio Valkyrie (2008).
Ääninäyttelijänä McNeice on antanut omalaatuisen äänensä ja aksenttinsa useille hahmoille.
McNeicen näytteli alun perin Illyrio Mopatista HBO:n menestyssarjan Game of Thronesin vuonna 2009 kuvatussa pilottijaksossa ”Talvi on tulossa”. Jakso kuvattiin kuitenkin seuraavana vuonna kokonaan uudelleen, ja hahmon uudeksi näyttelijäksi valittiin Roger Allam. Vuosina 2010–2011 McNeice nähtiin Winston Churchillna Doctor Who -sarjan neljässä jaksossa. Hän on näytellyt aikaisemmin Churchillia Howard Brentonin näytelmässä Never So Good (2008) sekä Kuninkaan puheen teatteriversiossa (2012).
Aiheesta muualla

Ian McNeice Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ilomantsin kihlakunta (1996)

Ilomantsin kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuului Ilomantsin kunta, ennen vuotta 2005 myös Joensuun kihlakuntaan kuuluneeseen Joensuuhun liittynyt Tuupovaara. Kihlakunta sijaitsi aluksi Pohjois-Karjalan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Itä-Suomen läänissä.
Ildikó Enyedi

Ildikó Enyedi
Ildikó Enyedi (s. 15. marraskuuta 1955) on unkarilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Enyedin elokuva Kosketuksissa sai Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon eli Kultaisen karhun vuonna 2017. Se on myös Unkarin ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 2018 gaalassa.
Enyedin esikoisohjaus Az én XX. századom sai Camera d'Or –palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1989.
Hän on naimisissa Wilhelm Drosten kanssa ja heillä on kaksi lasta: Júlia sekä György.