stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raideleveys
Raideleveyksiä

| Raideleveys | Pituus yhteensä | Osuus koko maailmassa | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 000 mm | 95 000 km | 7,2 % | Argentiina, Brasilia, Bolivia, Pohjois-Chile, Espanja (Feve, FGC, Euskotren, FGV, SFM), Sveitsi (Rhätische Bahn, Compagnie du Chemin de fer Montreux Oberland bernois, Berner Oberland-Bahn, Matterhorn Gotthard Bahn), Malesia, Thaimaa, Indokiina, Bangladesh, Itä-Afrikka, Vietnam |
| 1 067 mm | 112 000 km | 8,5 % | Eteläinen ja Keski-Afrikka, Nigeria, Indonesia, Japani, Taiwan, Filippiinit, Uusi-Seelanti, Australia (Queensland, Länsi-Australia ja Etelä-Australia) |
| 1 435 mm | 720 000 km | 54,9 % | Albania, Argentiina, Australia, Itävalta, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Brasilia, Bulgaria, Kanada, Kiina, Kroatia, Kuuba, Tšekki, Tanska, Djibouti, Kongon demokraattinen tasavalta (Kamina–Lubumbashi, suunniteltu), Etiopia, Ranska, Saksa, Britannia, Kreikka, Unkari, Intia (metroissa), Indonesia (Aceh ja Sulawesi), Italia, Israel, Liechtenstein, Liettua (Rail Baltica), Luxemburg, Makedonia, Meksiko, Montenegro, Alankomaat, Pohjois-Korea, Norja, Panama, Peru, Filippiinit, Puola, Romania, Serbia, Slovakia, Slovenia, Etelä-Korea, Espanja (AVE, Alvia ja FGC), Ruotsi, Sveitsi, Turkki, Yhdysvallat, Uruguay, Venezuela, myös yksityisten yritysten linjat ja suurnopeusradat Japanissa, suurnopeusradat Taiwanissa, Gautrain-lähiliikenne Etelä-Afrikassa |
| 1 520 mm | 220 000 km | 16,8 % | Armenia, Azerbaidžan, Valko-Venäjä,  Georgia, Kazakstan, Kirgisia, Latvia, Liettua, Moldova, Mongolia, Venäjä, Tadžikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan |
| 1 524 mm | 5 865 km | 0,4 % | Suomi, Viro |
| 1 600 mm | 9 800 km | 0,7 % | Irlannin tasavalta, Pohjois-Irlanti (Britannia) ja Australia (Victoria ja Etelä-Australia), Brasilia |
| 1 668 mm | 15 394 km | 1,2 % | Portugali, Espanja |
| 1 676 mm | 134 008 km | 10,2 % | Intia, Pakistan, Bangladesh, Sri Lanka, Argentiina, Chile, Bay Area Rapid Transit San Franciscon lahden ympäristössä |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sähköteräksisiä kapearaiteisten vaunujen tarpeita -mainos, Lokomo Oy, lokakuu 1924
Suomen leveäraiteiset rataosat valmistumisjärjestyksessä
Kapearaiteiset yksipyöräiset työntökärryt lankarullatehtaan koivupropsivarastolla Lahdessa 1912, "Lautaa, vaneria, selluloosaa ja rullia", Lahden historiaa -verkkosivu
Raideliikenne
| --- | --- |
Rautatieliikenne:  rautatie  juna  rautatieasema  rautatieliikennepaikka  rautatiekalusto 
Metroliikenne:  metro  metroasema 
Raitioliikenne:  raitiovaunu  duoraitiovaunu  pikaraitiotie  museoraitiotie 
Turvalaitteet:  asetinlaite  kampiasetinlaite  kankiasetinlaite  opastin  releasetinlaite  tietokoneasetinlaite  varmistuslukko- ja opastinturvalaitos 
Raideleveys:  kapea  normaali  leveä 
Suomessa:  rautatieliikenne  rataverkko  raitioliikenne  lähijunaliikenne  metroliikenne  kapearaiteiset rautatiet  yritykset: VR  Fenniarail  Operail 
Normaali- ja leveäraiteista 1 435 / 1 524 mm:n nelikiskorataa Tornionjoen ylittävällä rautatiesillalla Haaparannan ja Tornion välillä.
Leveäraiteista 1 524 millimetrin raideleveyksistä rataa Orimattilan Pennalassa.
Junanvaunun telien vaihto Mongolian 1 520 mm:n ja Kiinan 1 435 mm:n raideleveyden vuoksi.
August Hermann Francke

August Hermann Francke
August Hermann Francke (22. maaliskuuta (J: 12. maaliskuuta) 1663 Lyypekki – 8. kesäkuuta 1727 Halle) oli saksalainen pietistinen teologi ja pedagogi. Francke kehitti yhteyksiä Konstantinopolin ja Aleksandrian patriarkkoihin ja yritti solmia siteitä Moskovan patriarkkaan, Venäjän kirkon johtajaan.
Hän perusti Halleen vuonna 1695 suuret Francke-laitokset. Niihin kuuluu erilaisia oppilaitoksia, opettajaseminaari, kirjapaino, orpokoti sekä kouluja.
Opiskelu Hallen kouluissa oli melko vapaamuotoista, sillä opiskelijat saivat itse määrätä opiskelujensa kulun, ja siellä tehtiin paljon retkiä ympäristöön. Kuri oli kuitenkin ankara, sillä kaikki tapahtui pietismin periaatteita noudattaen.
Kirjallisuutta

Breymayer, Reinhard: Zum Schicksal der Privatbibliothek August Hermann Franckes. Über den wiedergefundenen Auktionskatalog der Privatbibliothek seines Sohnes Gotthilf August Francke. 3., verbesserte Auflage. Tübingen: Noûs-Verlag Thomas Leon Heck 2002. – 32 S. – ISBN 3-924249-42-3.
Aiheesta muualla

August Herman Francke Saarna Ensimmäinen Sunnuntai Paastossa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Fránchthin luola

| Fránchthin luola> Σπήλαιο Φράγχθι |
| --- | --- |
 Fránchthin luolan sisäänkäynti.
Sijainti
 Fránchthin luola
Koordinaatit:  37°25′21″N, 23°07′53″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Koiláda, Ermionída, Argolis, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  luola
Ajanjakso:  20000–3000 eaa.
Kulttuuri:  paleoliittiselta kaudelta neoliittiselle kaudelle
Aiheesta muualla
  Fránchthin luola Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fránchthin luola (myös Frankhthin luola, kreik. Σπήλαιο Φράγχθι, Spílaio Fránchthi) on Kreikassa Peloponnesoksella Argoliin niemimaalla sijaitseva luola, josta on tehty varhaiskivikautisia metsästykseen, keräilyyn, kalastukseen ja maanviljelyyn liittyviä löytöjä. Luolassa asuttiin ajoitusten mukaan noin 20000–3000 eaa. Luola sijaitsee Ermionídan kunnassa Koiládan ja Paralía Foúrnonin kylien lähellä olevassa kukkulassa.
Historia

Fránchthin luolassa on tehty tutkimuksia, joiden avulla voidaan yrittää rakentaa kuvaa varhaisesta kivikautisesta elämästä Balkanilla. Tehtyjen ajoitusten mukaan luola asutettiin myöhäispaleoliittisella kaudella 37000–30000 eaa. ja hylättiin keskineoliittisella kaudella 3000 eaa. Luolan varhaisimmat asukkaat lienevät olleet tyypillisiä myöhäispaleoliittisia metsästäjä-keräilijöitä.
Luolan varhaisin kerrostuma osuu jääkauden loppuvaiheeseen aikaan noin 23000–11000 eaa. Elämä oli samanlaista kuin muuallakin, keräiltiin villejä kasveja, metsästettiin, kalastettiin jne ja luultavasti liikuttiin vuodenaikojen mukana. Tuolloin keräiltiin villiä viljaa, palkokasveja ja pähkinöitä sekä metsästettiin. Työkalut olivat mm. luusta, kvartsista ja piikivestä. Ilmasto lämpeni 11000–9000 eaa. jolloin maisemaan ilmestyi puita. Metsästäjät metsästivät paleoliittisella kaudella mm. biisoneja ja villejä saksanhirviä.
Noin 11000 eaa. ilmestyivät luolan asukkaiden ruokavalioon mm. pistaasipähkinät, manteli ja linssit, 10500 eaa. villiohra ja villivehnä. Näihin aikoihin maanviljely kehittyi Lähi-idässä. 7300 eaa. herne ja villipäärynä. Nämä saattavat viitata varhaisin yhteyksiin muualle, ehkä Vähään-Aasiaan ja ehkä jopa pohjimmiltaan Lähi-itään tai sitten näiden syötävien kasvien ilmestymiseen kasvillisuus- ja ilmastonmuutosten tuomina. Kaksi edellä mainituista kasveista kasvaa Vähä-Aasiassa. Noin 8300 eaa. alkanut pienriistaan ja keräilyyn nojaava mesoliittikausi toi luultavasti keräiltävän ravinnon monipuolistumisen.
Noin 7250 myöhäismesoliitin alussa tai 6500 eaa. ilmestyi 80 km päästä Melokselta tuotu obsidiaani tänne. Obsidiaanista saa työstettyä hyviä kivityökaluja ja -aseita. Mainittakoon, että samoihin aikoihin Lähi-idässä ja Vähä-Aasiassa käytiin laajaa obsidiaanikauppaa. Villiohra ja villivehnä yleistyivät vuoden 7000 eaa. jälkeen. Luolaan ilmestyi noin 6500 eaa. myös runsaasti kalanluita, joka viittaa luolan asukkaiden liikkuneen kaukana merellä.
Merenkulku enteili neoliittisen ajan merkkien leviämistä Fránchthin luolan seuduille noin 6000 eaa. Neoliittinen aika toi maanviljelyn ja karjanhoidon.
Luolan asutuskaudet

Myöhäispaleoliittinen kausi: 20000 – 8300 eaa.
Mesoliittinen kausi: 8300 – 6000 eaa.
Neoliittinen kausi: 6000 – 3000 eaa.
Varhaisneoliittinen kausi: 6000 – 5000 eaa.
Keskineoliittinen kausi: 5000 – 4500 eaa.
Myöhäisneoliittinen kausi: 4500 – 4000 eaa.
Neoliittisen kauden loppuvaihe: 4000 – 3000 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fránchthin luola Wikimedia Commonsissa
Näkymä kukkulaan, jossa Fránchthin luola sijaitsee.
Four Cats

| Four Cats |
| --- | --- |
 Lauluyhtye Four Cats laulamassa Maailma Kylässä -festivaalilla Helsingin Kaisaniemessä 25.5.2014. Kuva: Harri Ahola
Tiedot
Toiminnassa:  1958–
Tyylilaji:  laulu, iskelmä, rautalanka
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi, englanti
Jäsenet:  Kai Lind   Timo Turpeinen   Esa Nieminen  
Entiset jäsenet:  Esa Laukka   Pentti Lasanen   Markku Hannola   Jaakko Salo   Martti Metsäketo  
Levy-yhtiö:  Fazer  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Four Cats 1960-luvulla
finna.fi
Four Cats on Helsingissä vuonna 1958 nimellä Esa Laukan kvartetti perustettu lauluyhtye. Pentti Lasasen ja Esa Laukan perustamaan yhtyeeseen liittyi myös Kai Ruohonen. Vuonna 1960 Kai Lind liittyi yhtyeeseen ja se muutti nimensä kansainvälisten esikuvien kuten Four Freshmen ja Four Aces mukaisesti Four Catsiksi.
Yhtyeen läpimurto tapahtui sen siirryttyä Scandia-levy-yhtiöön Jaakko Salon ohjattavaksi. Vuodet 1961–1965 olivat yhtyeen kulta-aikaa sen levytettyä hittejä kuten "Saku Sammakko" (yhdessä Brita Koivusen kanssa, perustuu perinteiseen englantilaiseen lauluun "Frog Went A-Courting"), "Suuret setelit", "Sabeline", "Painu pois Jack" ja "Lennä mun lempeni laulu". Johnnyn kanssa Four Cats levytti kappaleen "Hymyhuulet".
Kun Suomen televisioon tekivät tuloaan musiikkiohjelmat, Four Cats lauloi niissä taustoja saaden näin huomiota osakseen. Yhtye esiintyi myös vuonna 1965 Montreux'in Kultainen ruusu -kilpailun voittaneessa Lumilinna-ohjelmassa.
1970-luvun puolivälissä yhtyeeseen liittyi musiikin moniottelija Markku Hannola, joka oli mukana aina vuoteen 1992 saakka.
Four Cats keikkailee edelleen. Vuonna 2009 yhtyeellä oli 50-vuotisjuhlakonsertti Helsingin Savoy-teatterissa.
Nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Kai Lindin lisäksi Timo Turpeinen, joka tuli mukaan Martti Metsäkedon kuoltua, ja vuodesta 1992 lähtien Esa Nieminenlähde?. Pentti Lasanen kuoli vuonna 2021.
Jäsenet > Nykyiset

Kai Lind (1960–)
Esa Nieminen (1990–)
Timo Turpeinen (2014–)
Jäsenet > Entiset

Pentti Lasanen (1958–2021)
Markku Hannola
Esa Laukka
Kai Ruohonen
Martti Metsäketo
Albumit

Four Cats (Scandia, 1965)
Four Cats – Parhaat palat (Finnlevy, 1983)
Four Cats (Peel Records, 1991)
Tää se päivä on (Fazer, 1994)
20 suosikkia – Suuret setelit (Fazer, 1995, kokoelma)
Kaikki muuttuu... Pojat on aina poikia (Warner Music, 2005, kokoelma)
Aiheesta muualla

Four Cats Auraviihteen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Four Cats Pomus.net:n tietokannassa
Four Catsin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ylen Elävä arkisto: Four Catsin jazzkollit olivat vakiokalustoa tv:n varhaisissa "musavideoissa"
Frantic (elokuva)

| Frantic |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roman Polański
Käsikirjoittaja:  Roman Polański Gérard Brach
Tuottaja:  Tim Hampton Thom Mount
Säveltäjä:  Ennio Morricone
Kuvaaja:  Witold Sobocinski
Leikkaaja:  Sam O'Steen
Tuotantosuunnittelija:  Pierre Guffroy
Pukusuunnittelija:  Anthony Powell
Pääosat:  Harrison Ford Betty Buckley John Mahoney Alexandra Stewart
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   16. helmikuuta 1988  26. helmikuuta 1988  30. maaliskuuta 1988  16. syyskuuta 1988
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Frantic on vuonna 1988 valmistunut jännityselokuva, jonka ohjasi Roman Polański. Pääosia esittivät Harrison Ford ja Betty Buckley.
Tarinan pariskunta on saapunut lääkärikokoukseen Pariisiin. Vaimo katoaa hotellihuoneesta sillä välin kun aviomies on suihkussa. Kun mies ei saa apua hotellin henkilökunnalta, poliisilta tai edes suurlähetystöstä, hän ryhtyy itse etsimään vaimoaan.
Tärkeimmät roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Harrison Ford  | … |  Richard Walker   |
|  John Mahoney  | … |  Williams   |
|  Emmanuelle Seigner  | … |  Michelle   |
|  Betty Buckley  | … |  Sondra Walker   |
|  Jimmie Ray Weeks  | … |  Shaap   |
Arvioita

Elokuvaa on sanottu toisaalta Polanskin parhaaksi, mutta toisaalta toinen kriitikko on suhtautunut pidättyvämminkin – "kelvollinen" (3/5 tähteä) – ja viitannut vielä siihen, että seksirikossyytteiden noustua julkisuuteen elokuvaa voi tulkita uudelleen: ohjaaja pyytää amerikkalaisilta anteeksi mollaamalla vanhaa mannerta Hollywoodin helppoheikkien tavoin.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Frantic saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
David Frawley

David Frawley vuonna 2007.
David Frawley (s. 21. syyskuuta 1950) on yhdysvaltalainen indologi ja hindukäännynnäinen, joka tunnetaan useista ayurvedaa, hindulaisuutta, joogaa ja intialaista astrologiaa käsittelevistä kirjoistaan. 1990-luvulla hänestä tuli eräs harvoista länsimaalaisista, jotka ovat saaneet, vedakirjojen opettajaa tarkoittavan, arvonimen vedacharya. Vuonna 1995 hänet julistettiin vedanta-oppineeksi. Hän perusti American Institute of Vedic Studies -järjestön vuonna 1980, josta alkaen hän on toiminut sen johtajana. Vuonna 2015 hänet palkittiin Intian kolmanneksi korkeimmalla siviilipalkinnolla Padma Bhushanilla.
Frawley syntyi Wisconsinissa katoliseen kymmenen lasta käsittäneeseen suurperheeseen , mutta kiinnostui itämaisista uskonnoista nuoruudessaan 1960-luvulla. Hän päätyi ottamaan yhteyttä intialaiseen guruun M. P. Panditiin, joka opetti häntä etänä. Myöhemmin hän matkusti Intiaan ja opetteli sanskritia voidakseen lukea ja kääntää vedakirjojen ja upanisadien sisällöt englanniksi.
Frawley kyseenalaistaa arjalaiskansojen Intian valloituksen kirjassaan The Myth of the Aryan Invasion of India ja uskoo, että arjalaiset ovat Intian alkuperäisväestöä. Hän myös kannustaa ihmisiä ottamaan joogan, ayurveda-luontaislääkinnän ja vedalaisen astrologian osaksi arkielämää, koska hänen mukaansa se auttaa elämään terveenä ja ymmärtämään karmaa. Intialaisen historioitsija Irfan Habibin mukaan Frawley ei ole tutkija vaan hindunationalistinen aktivisti, joka ainoastaan pyrkii uudelleen kirjoittamaan historiaa.
Teoksia

Yoga: the Greater Tradition, Mandala Publishing, San Rafael, California ISBN 978-1-60109-016-4
Vedantic Meditation: Lighting the Flame of Awareness, North Atlantic Books, Berkeley, California ISBN 978-1-55643-334-4
Mantra Yoga and Primal Sound: Secrets of Seed (Bija) Mantras, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 978-0-9102-6194-4
Soma in Yoga and Ayurveda: The Power of Rejuvenation and Immortality, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 978-0-9406-7621-3
Inner Tantric Yoga: Working with the Universal Shakti, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin. ISBN 978-0-9406-7650-3
Universal Hinduism: Towards a New Vision of Sanatana Dharma, Voice of India, New Delhi, India ISBN 978-81-85990-89-7
Gods, Sages, and Kings, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-910261-37-7
From the River of Heaven, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin  ISBN 0-910261-38-5
Hinduism: The Eternal Tradition (Sanatana Dharma), Voice of India, New Delhi ISBN 81-85990-29-8
The Myth of the Aryan Invasion Theory
In Search of the Cradle of Civilization
How I Became a Hindu
The Rig Veda and the History of India ISBN 81-7742-039-9
Hinduism and the Clash of Civilizations.
Yoga and Ayurveda, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-914955-81-0
Tantric Yoga, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-910261-39-3
Wisdom of the Ancient Seers, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-910261-36-9
Oracle of Rama, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-910261-35-0
Yoga and the Sacred Fire, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-940985-75-6
Ayurvedic Healing, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-914955-97-7
Ayurveda and Marma Therapy, (with Ranade and Lele), Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-940985-59-4
Yoga for Your Type: Ayurvedic Guide to Your Asana Practice, (with Summerfield-Kozak), Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-910261-30-X
Ayurveda: Nature's Medicine, (with Ranade), Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-914955-95-0
Yoga of Herbs: Ayurvedic Guide to Herbal Medicine, (with Lad), Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-941524-24-8
Ayurveda and the Mind, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-914955-36-5
Astrology of the Seers, Lotus Press, Twin Lakes, Wisconsin ISBN 0-914955-89-6
Freikorps-kirjallisuus

Freikorps-kirjallisuus eli vapaajoukkokirjallisuus (saks. Freikorps-Literatur) oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen harrastettu sotakirjallisuuden alalaji. Nimityksen taustalla on sodan jälkeen siviiliin palanneista veteraaneista muodostuneet Freikorps-joukot sekä sotaa ihannoiva henki. Sen valta-aikaa oli maailmansotien välinen aika, erityisesti 1920-luku, mutta se nousi uuteen kukoistukseen 1930-luvulla.
Kirjallisuudenlaji oli yksi modernismin vastustamisen muoto. Uutta henkeä vastusti muun muassa Thomas Mann, jonka teoksen Betrachtung eines Unpolitischen hengessä sitä kirjoitettiin. Se oli tasoltaan lähinnä kioskikirjallisuutta, ja se ihannoi sotaa ja väkivaltaa ja korosti miehisyyttä. Lajin romaanien ja muistelmien esitystapa oli popularisoivaa, ja alun perin laji oli suunnattu sodassa niin henkisesti kuin fyysisesti vammautuneille veteraaneille, mutta kirjoja luettiin myös laajemmin, joten painosmäärät saattoivat välillä olla suuria.
Kirjoittajat olivat yleensä itsekin sodan käyneitä veteraaneja. Kirjailijoina he olivat keskinkertaisia, parhaimmistoa edusti Ernst Jünger. Hänen teostensa teemat eivät poikenneet muusta lajityypin kirjallisuudesta romantisoituina sodan ja väkivallan kuvauksina, mutta niiden taso oli korkea, mikä Anders Rydellin mukaan tekee niistä "tavallaan sitäkin pelottavampia". Muita lajityypin kirjailijoita ovat Rudolf Herzog, Werner Beumelburg ja Emil Strauss.
Teosten päähenkilö on yleensä porvarisnuorukainen, jonka kehityskulkua teos kuvaa. Nuorukainen on hämmentynyt ajan pinnallisen materialismin ja henkisen köyhyyden keskellä. Hän etsii syvällisempää tarkoitusta, jonka tarjoaa sota. Taistelujen keskellä hän oivaltaa elämän merkityksen ja tajuaa, että ihmisen on hyväksyttävä kohtalonsa ja uhrauduttava isänmaan, tovereiden ja verisiteiden puolesta. Vastakkain asettuvat näin rintamalla koetut ihanteet ja kotirintaman valheellisuus ja turmeltuneisuus. Kotiin palaava nuori veteraani joutuu kokemaan siviilielämän ja modernismin kulttuurin vastenmieliset piirteet, kuten demokratian, työväenliikkeen esiinnousun, seksuaalisen vapauden ja naisten vapautumisen. Niiden naiskuvaan mahtuu vain kolmenlaisia naisia: äiti, "sisar hento valkoinen" ja huora. Kaikki tämä osui yksiin kansallissosialististen ihanteiden kanssa, joita kirjallisuudenlaji vahvisti ja jota monet lajin kirjailijat myöhemmin kannattivat.
Kirjallisuudenlajia on tutkinut saksalainen Klaus Theweleit väitöskirjassaan Freikorpsliteratur: Vom deutschen Nachkrieg 1918−1923 (1976), johon pohjautuu hänen teoksensa Männerphantasien.
Nintendo Entertainment System

| Nintendo Entertainment System |
| --- | --- |
 Virallinen Nintendo Entertainment System -logo

Kehittäjä:  Nintendo
Sukupolvi:  Kolmas sukupolvi
Julkaisu:  JP 15. heinäkuuta 1983NA 18. lokakuuta 1985EU 1986-1987
Valmistus lopetettu:  2003
Valmistusmaa:  Japani
Laitteisto:  Ricoh 2A03 -suoritin, Ricoh RP2C07 -grafiikkasuoritin
Muisti:  2 kB keskusmuistia
Tallennusväline:  pelimoduuli
Lisälaitteet:  Zapper-valopistooli,   Family Fun Fitness -juoksumatto
Pelit:  Luettelo NES-peleistä
Edeltäjä:  Color TV Game
Seuraaja:  Super Nintendo Entertainment System
Kotisivut:  www.nintendo.fi
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Famicom Family logo
Japanilainen Famicom-malli.
Nintendo Entertainment System (yleisesti NES, alkup. nimi Nintendo Family Computer (jap. 任天堂 ファミリーコンピュータ), yleisesti Famicom (jap. ファミコン)) on Nintendon kehittämä ja alun perin 1983 julkaisema 8-bittinen videopelikonsoli. Pelikonsoli julkaistiin 1985 Pohjois-Amerikassa ja 1987 Euroopassa. Pelikonsolia myytiin maailmanlaajuisesti yli 60 miljoonaa kappaletta, ja se auttoi palauttamaan henkiin Yhdysvalloissa vuoden 1983 videopelilaman seurauksena romahtaneet videopelimarkkinat. NES asetti standardin sen aikaisille pelikonsoleille aina pelisuunnittelusta (ensimmäinen nykyaikainen tasohyppely Super Mario Bros. oli laitteen ensimmäinen suurmenestys) liiketoimintaratkaisuihinsa asti. Nintendo tuki NES:iä virallisesti vuoteen 1995 saakka ja valmisti sitä Japanissa vielä vuoteen 2003. Vuonna 2016 Nintendo julkaisi konsolin uudelleen miniversiona nimellä Nintendo Classic Mini.
Tekniset tiedot

Suoritin: Ricoh 2A03 (perustui MOS 6502:een)
PAL-versiossa: suoritin integroituna Ricoh RP2A07 -piirissä.
Keskusmuisti: 2 kilotavua.
Grafiikka (PAL-versiossa): näytönohjain (PPU) Ricoh RP2C07, resoluutio 256×240, 48 väriä, scanline-kohtaisia rajoituksia, 64 spriteä.
Ääni: 4 PSG-kanavaa (kukin lukittu tiettyyn äänen aaltomuotoon), yksi 1-bittinen PCM-kanava.
Ohjaimet

Sekä Famicomin että NES:in ohjaimet ovat suorakulmaisia ja niissä on ristiohjain ja neljä painiketta: pyöreät "A"- ja "B"-painikkeet sekä "Start"- ja "Select"-painikkeet. Ristiohjaimen oli kehittänyt Nintendolla työskennellyt Gunpei Yokoi Game & Watch -pelejä varten korvatakseen aikaisemmissa peleissä käytetyn joystickin.
Alkuperäisessä Famicomissa on kaksi laitteen taakse pysyvästi kiinnitettyä ohjainta. Toisesta ohjaimesta puuttuvat "Start"- ja "Select"-painikkeet mutta se sisältää sisäänrakennetun mikrofonin. Vain harva peli käytti tätä ominaisuutta hyväkseen. Varhaisimmissa Famicomin ohjaimissa on neliönmuotoiset A- ja B-painikkeet. Nämä vaihdettiin pyöreisiin, sillä neliönmuotoiset painikkeet jäivät alas painettaessa kiinni aukkojensa reunoihin. NES:n ohjaimet ovat irrotettavia. Niitä varten laitteen etuosassa on kaksi seitsenpinnistä ohjainporttia. NES:n ohjaimet ovat kuitenkin keskenään samanlaiset, sillä toisessa Famicomin ohjaimessa oleva mikrofoni on jätetty pois; sen paikalla on "Start"- ja "Select"-painikkeet.
Laitteelle julkaistiin useita erikoisohjaimia, tosin vain harva niistä menestyi. Näihin lukeutuivat muun muassa NES Zapper (valopistooli), Power Pad, R.O.B. ja Power Glove. Alkuperäisessä Famicomissa on 15-pinninen laajennusportti laitteen edessä, johon useimmat oheislaitteet kiinnitetään. NES:ssä oheislaitteet kiinnitetään yleensä toiseen laitteen etuosassa sijaitsevista ohjainporteista.
AV Famicomin ja NES 2:n julkaisun yhteydessä ohjainten ulkoasua muokattiin hieman. Vaikka alkuperäisten painikkeiden paikat säilytettiin, ohjaimen muoto muuttui tiilimäisestä koiranluun muotoiseksi, joka muistuttaa Super Nintendo Entertainment Systemin ohjainta. Lisäksi AV Famicom seurasi ulkomaisen versionsa jalanjälkiä jättäen pysyvästi kiinnitetyt ohjaimet pois. AV Famicomin ohjainten johdot ovat kuitenkin puolta lyhyemmät kuin NES:n ohjainten.
NES:n tiilimäisestä ohjaimesta on tullut laitteen tunnistetuimpia symboleita. Nintendo on käyttänyt ohjaimen muotoilua hyväkseen muutamissa mainonnallisissa tuotteissaan ja Game Boy Advance SP - ja Game Boy Micro -käsikonsolien rajoitetuissa erikoisjulkaisuissa.
Oheislaitteita

Zapper-valopistooli
Family Fun Fitness -juoksumatto (esiintyi muun muassa Speden Speleissä)
Power Glove, käsineen kaltainen erikoisohjain
NES Four Score ja NES Satellite, jotka mahdollistivat neljän ohjaimen kytkemisen pelilaitteeseen kahden sijaan
NES Advantage, arcade-tyylinen peliohjain
Konami LaserScope, kypärä, joka oli tarkoitettu ääniohjattavaksi Zapperin korvaajaksi
NES Cleaning Kit, pelimoduulien puhdistusväline
Game Genie, ns. huijausmoduuli, joka muuttaa pelien toimintaa
Miracle Piano, koskettimisto, jolle tehtiin pianonsoiton-opetuspelejä.
NES Suomessa

NES (myös "Nintendo", "8-bittinen" tai molemmat yhdistettynä "8-bittinen Nintendo") saapui Suomeen vuonna 1987. NESin suureen suosioon vaikuttivat monet syyt – pelien laatu, hyvä markkinointi sekä vuokratoiminta (konsolia oli mahdollista kokeilla vuokraamalla sellainen peleineen).