stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
All American Open
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 1996 |  Masato Ikeda |  Marcos Costa |  Yoshiki Goto |
| 1997 |  Glaube Feitosa |  Marcos Furlan |  Tatsuya Fukada |
| 1998 |  Tatsuya Fukada |  Garry O'Neill |  Tatsu Nakamura |
| 1999 |  Glaube Feitosa |  Yoshiki Goto |  Atsushi Kadoi |
| 2000 |  Sergio Da Costa |  Ryuta Noji |  Tadashi Honma |
| 2001 |  Ewerton Teixeira |  Kentarō Tanaka |  Tatsuyoshi Miyuki |
| 2002 |  Ewerton Teixeira |  Letši Kurbanov |  Yashiko Kimura |
| 2003 |  Ewerton Teixeira |  Sergei Osipov |  Alexander Voynich |
| 2004 |  Ewerton Teixeira |  Eduardo Tanaka |  Diogo Silva |
| 2005 |  Eduardo Tanaka |  Andrews Nakahara |  Anderson da Silva |
| 2006 |  Andrews Nakahara |  Ewerton Teixeira |  Arthur Hovhannisyan |
| 2007 |  Ewerton Teixeira |  Andrews Nakahara |  Zahari Damjanov |
| 2008 |  Zahari Damjanov |  Sergio Da Costa |  Eduardo Tanaka |
| 2009 |  Krzysztof Habraszka |  Steven Cujic |  Nicolae Stoian |
| 2010 |  Eduardo Tanaka |  Diogo Da Silva |  Syoki Arata |
| 2011 |  Zahari Damjanov |  Goderzi Kapanadze |  Letši Kurbanov |
| 2012 |  Zahari Damjanov |  Goderzi Kapanadze |  Alejandro Navarro |
| 2013 |  Zahari Damjanov |  Darmen Sadvokasov |  Alejandro Navarro |
| 2014 |  Oleksandr Ieromenko |  Zahari Damjanov |  Darmen Sadvokasov |
| 2015 |  Oleksandr Ieromenko |  Ilja Karpenko |  David Sarkhoshyan |
| 2016 |  Goderzi Kapanadze |  Andrei Zuborev |  Antonio Tusseau |
| 2017 |  Antonio Tusseau |  Alejandro Navarro |  Chihiro Nakajima |
| 2018 |  Alejandro Navarro |  Daniel Milicevic |  Kanta Tokuda |
| 2019 |  Antonio Tusseau |  Ašot Zarinjan |  Kaito Nishimura |
| 2020 | Peruttu koronaviruspandemian vuoksi |  |  |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Brasilia | 11 | 8 | 3 | 22 |
| 2 |  Bulgaria | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 3 |  Japani | 2 | 2 | 10 | 14 |
| 4 |  Ranska | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 5 |  Ukraina | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 6 |  Venäjä | 1 | 8 | 4 | 13 |
| 7 |  Espanja | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 8 |  Puola | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 |  Australia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 10 |  Yhdysvallat | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 11 |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Armenia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
Palkinnot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Paras taisteluhenki | Paras tekniikka | Tameshawari |
| 2002 |  Kazuaki Nishimura |  Letši Kurbanov |  Letši Kurbanov (29 lautaa) |
| 2007 |  |  |  Slawomir Was (33 lautaa) |
| 2011 |  Daiki Kobayashi |  Ewerton Teixeira |  Letši Kurbanov (26 lautaa) |
| 2012 |  |  |  Zahari Damjanov |
| 2013 |  Darmen Sadvokasov |  Zahari Damjanov |  Ilja Karpenko (28 lautaa) |
| 2014 |  Takaichi Onuma |  Ilja Karpenko |  Ilja Karpenko (28 lautaa) |
| 2015 |  |  |  Ilja Karpenko (34 lautaa) |
| 2016 |  Maria Jasko |  Antonio Tusseau |  Daniel Milicevic (25 lautaa) |
| 2017 |  Mariela Zarate |  Chihiro Nakajima |  Aleksandr Bedshvili (25 lautaa) |
| 2018 |  Nanami Sato |  Alejandro Navarro |  Aleksandr Bedshvili (29 lautaa) |
Menestyneimmät ottelijat

| Ottelija | Määrä | Mestaruus vuodet |
| --- | --- | --- |
|  Ewerton Teixeira | 5 | 2001, 2002, 2003, 2004, 2007 |
|  Zahari Damjanov | 4 | 2008, 2011, 2012, 2013 |
|  Glaube Feitosa | 2 | 1997, 1999 |
|  Oleksandr Ieromenko | 2 | 2014, 2015 |
|  Antonio Tusseau | 2 | 2017, 2019 |
András Adorján

| András Adorján |
| --- | --- |
 Adorján vuonna 1978
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1950 (ikä 74) Budapest
Kuollut: 11. toukokuuta 2023 (73 vuotta)
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari
András Adorján (alk. András Jocha, 31. maaliskuuta 1950 Budapest – 11. toukokuuta 2023) oli unkarilainen shakinpelaaja. Hän sai suurmestarin arvonimen vuonna 1973. Nuorena Adorján pelasi nimellä Jocha. Adorján sijoittui toiseksi Anatoli Karpovin jälkeen nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Tukholmassa 1969 ja voitti tai sijoittui jaetulle ensimmäiselle sijalle Varnassa 1972, Luhacovicessa 1973, Osijekissa 1978 ja Budapestissa 1982.
Aiheesta muualla

András Adorján ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
FIDE-kortti: András Adorján (englanniksi)
András Fáy

| András Fáy |
| --- | --- |
 András Fáy
Henkilötiedot
Syntynyt: 1786
Kuollut: 1864 (77–78 vuotta)
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: unkari
Tuotannon kieli: unkari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
András Fáy (1786–1864) oli unkarilainen kirjailija ja yhteiskunnallinen toimija, unkarilaisen uudistusaikakauden innokkaimpia vaikuttajia.
Fáy julkaisi runsaasti kaunokirjallisia teoksia: romaaneja, satuja, novelleja, näytelmiä (etupäässä huvinäytelmiä) ja runoja, kuten myös yhteiskunnallis-taloudellisia kirjoituksia. Kaunokirjallisista teoksista merkittävimpiä ovat sadut ja aforismit: Fáy András meséi és aphorizmái (1820), Fáy András ujabb eredeti meséi és aphorizmái (1825) sekä romaani A Bélteky ház ('Béltekyn perhe', 1832), joka on ensimmäinen unkarilainen yhteiskunnallinen romaani. Fáy perusti myös Unkarin ensimmäisen säästöpankin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta András Fáy Wikimedia Commonsissa
Amerikanlibanonilaiset

| Amerikanlibanonilaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  504 499
Asuinalueet:  Michigan, Kalifornia, New York, Florida, Ohio, Massachusetts, Texas, Oklahoma, Louisiana, Illinois, Pennsylvania, Arizona, New Jersey, Washington
Kielet:  amerikanenglanti, arabia, armenia, ranska
Uskonnot:  enemmistö: kristinusko (maroniittikirkko, ortodoksinen kirkko, melkiittiläis-kreikkalaiskatolinen kirkko, protestantismi) vähemmistö: islam, druusilaisuus, juutalaisuus
Amerikanlibanonilaiset (engl. Lebanese Americans, arab. أمريكيون لبنانيون‎‎) ovat yhdysvaltalaisia, jotka ovat syntyneet tai joiden juuret ovat Libanonissa. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Yhdysvalloissa asuu 504 499 libanonilaistaustaista henkilöä.
Tunnettuja amerikanlibanonilaisia

James Abdnor, republikaanipoliitikko
James Abourezk, demokraattipoliitikko
Alex Azar, republikaanipoliitikko
Paul Anka, laulaja
Elias James Corey, tieteilijä
Charlie Crist, demokraattipoliitikko
Soraya Cuevas, muusikko
Michael E. DeBakey, sydänlääkäri
Dick Dale, sähkökitaristi
Farrah Fawcett, näyttelijä
Kahlil Gibran, runoilija ja taiteilija
Christa McAuliffe, opettaja
Wentworth Miller, näyttelijä
Ralph Nader, aktivisti
Jeanine Pirro, televisiojuontaja
Vince Vaughn, näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikanlibanonilaiset Wikimedia Commonsissa
Andre Norton

| Andre Alice Norton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. helmikuuta 1912 Cleveland, Ohio
Kuollut: 17. maaliskuuta 2005 (93 vuotta) Murfreesboro, Tennessee
Kirjailija
Palkinnot
 Damon Knight Memorial Grand Master Award 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Andre Alice Norton (vuoteen 1934 Alice Mary Norton; 17. helmikuuta 1912 Cleveland, Ohio – 17. maaliskuuta 2005 Murfreesboro, Tennessee) oli yhdysvaltalainen fantasia- ja scifikirjailija. Hän syntyi Clevelandissa, Ohiossa, ja julkaisi ensimmäisen romaaninsa vuonna 1934. Hän oli vuonna 1964 ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkinnon saajaksi.
Andre Nortonille myönnettiin ensimmäisenä naisena Gandalf Grand Master Award vuonna 1977 ja Damon Knight Memorial Grand Master Award vuonna 1983. Hänellä oli vuodesta 1997 paikka Science Fiction Museum and Hall of Famessa Seattlessa. Myöhäisemmällä urallaan Norton ehti tehdä yhteistyötä muun muassa Marion Zimmer Bradleyn ja Mercedes Lackeyn kanssa.
Norton pääsi 21. helmikuuta 2005 saattohoitoon, ja hän oli kuollessaan 17. maaliskuuta 93-vuotias. Hänen kunniakseen perustettiin vuonna 2005 vuoden parhaalle nuorten tieteis- tai fantasiakirjalle myönnettävä Andre Norton -palkinto . Palkintoa jakaa Science Fiction and Fantasy Writers of America osana Nebula-palkintoja.
Andre Norton kirjoitti yli 70 vuotta kestäneen kirjailijanuransa aikana yli 300 julkaistua teosta. Hän käytti myös salanimiä Andrew North ja Allen Weston. Nortonilta ei ole mittavasta tuotannosta huolimatta suomennettu yhtään teosta.
Aiheesta muualla

The ultimate space for all things Andre Norton (englanniksi)
Bibliografia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Andre Norton Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Aneurysma

Aortan aneurysma
Aneurysma tarkoittaa valtimon pullistumaa. Etymologisesti sana on peräisin kreikan sanoista ana (=ylös, esiin) ja eurynein (=laajentaa). Aneurysmia voi esiintyä monissa elimissä. Yleisimmin termiä aneurysma käytetään verisuonissa (esimerkiksi aivoaneurysma ja aortta-aneurysma) esiintyvistä pullistumista, mutta sitä voidaan käyttää esimerkiksi myös sydämen paikallisesta pullistumasta, jollainen voi syntyä esimerkiksi sydäninfarktin seurauksena. Suuren verisuonen, esimerkiksi aortan, aneurysma voi puhjeta ennalta arvaamatta, jolloin seurauksena on nopea verenhukka, joka ilman välitöntä kirurgista hoitoa johtaa potilaan kuolemaan.
Aivoaneurysma saattaa harvoissa tapauksissa puhjeta kaatumisesta johtuneen päänkolahduksen seurauksena. Suurten verisuonten, varsinkin aortan, aneurysmat liittyvät ihmisillä verisuonten rappeutumiin, kalkkeutumiin ja muihin sairauksiin, joissa sidekudos heikkenee. Kotieläimillä aneurysmat liittyvät useimmiten suurten verisuonten heikkenemiseen ja arpeutumiseen, joita yleisimmin aiheuttavat sisäloisten toukkamuodot, jotka porautuvat verisuonten seinämiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aneurysma Wikimedia Commonsissa
Terveyskirjasto: Pertti Mustajoki, Aortan laajentuma (aneurysma), Lääkärikirja Duodecim, 23.7.2022
Mayo Clinic: Aneurysms (englanniksi)
Johns Hopkins Medicine: Aneurysm (englanniksi)
Aki Hintsa

| Aki Hintsa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. syyskuuta 1958 Soini, Suomi
Kuollut: 15. marraskuuta 2016 (58 vuotta)
Kansalaisuus:   suomalainen
Ammatti:  urheilulääkäri, ortopedi
Aki Asseri Hintsa (11. syyskuuta 1958 Soini – 15. marraskuuta 2016) oli suomalainen traumatologiaan erikoistunut urheilulääkäri ja ortopedi, joka tunnetaan parhaiten 11 kauden urastaan Formula 1 -sarjan varikkolääkärinä. Esimerkiksi vuosina 2008–2013 Hintsa työskenteli McLarenin lääkärinä, kunnes lopetti F1-lääkäriuransa vuoden 2013 Brasilian Grand Prixiin.
Hintsa toimi formula-lääkäriuransa lisäksi Suomen Olympiakomitean lääkärinä ja lähetyslääkärinä 1990-luvun lopulla Etiopiassa. 1980-luvulla hän toimi Seinäjoen Maila-Jussien joukkuelääkärinä aina mestaruusvuosien aikana. Hän asui vuoden 2013 lopulla Genevessä, jossa hänellä oli oma erikoisklinikka.
Hintsa kuoli syöpään sairastettuaan sitä pitkään, ja hänet haudattiin Ähtäriin. Hautajaisiin osallistui muun muassa Hintsan läheinen ystävä, Formula 1 -sarjan maailmanmestari Lewis Hamilton.
Hintsan tyttäriä ovat Lotta ja Annastiina Hintsa.
Kirjallisuutta

Saari, Oskari: Aki Hintsa – Voittamisen anatomia.  WSOY, 2015.
Aiheesta muualla

Aki Hintsan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Andre Royo

| Andre Royo |
| --- | --- |
 Royo vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1968 (ikä 56) Bronx, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Langalla
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Andre Royo (s. 18. heinäkuuta 1968 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Bubblesina rikossarjassa Langalla.
Aiheesta muualla

Andre Royo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alexander Hall

Alexander Hall (11. tammikuuta 1894 – 30. heinäkuuta 1968) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat Pikku päivänsäde (1934), Henki etsii asuntoa (1941) ja Vaimoni sulhaset (1953). Henki etsii asuntoa toi ohjaajalle Oscar-ehdokkuuden.
Bostonissa, Massachusettsissa syntynyt Hall kuoli aivoverenkiertohäiriöön San Franciscossa 74-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Alexander Hall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anni Hacklin

Anni Charlotta Kaslin, o.s. Hacklin (10. joulukuuta 1858 Kuopio – 2. huhtikuuta 1938 Mikkeli) oli suomalainen teatterinäyttelijä, joka näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1870- ja 1880-luvuilla.
Anni Hacklinin isä oli kaupunginviskaalina Kuopiossa. Koulun päätettyään hän liittyi Kaarlo Bergbomin johtamaan Suomalaiseen Teatteriin näyttelijäksi ja oli näyttelijänä kuuden vuoden ajan. Hacklin lauloi myös eräitä osia ensimmäisessä suomalaisessa oopperassa. Hacklin meni 1883 naimisiin Suomi-yhtiön toimitusjohtajan Edvin Kaslinin (1856–1905) kanssa, erosi teatterista ja siirtyi yksityiselämään. Edvin Kaslinin kuoltua 1905 Anni Kaslin asui poikansa pankinjohtaja Kaarlo Edvin Kaslinin (1887–1963) perheessä Mikkelissä. Mikkelissä Anni Kaslin oli lyhyen aikaa Mikkelin Näyttämön johtajana ja kuuden vuoden ajan vuoteen 1927 saakka Mikkelin sotilaskodin johtajana.
Huhtikuussa 1938 kuollut Anni Kaslin on haudattu Harjun hautausmaalle Mikkeliin.
Anežka Drahotová

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anežka Drahotová |  Anežka Drahotová |  Anežka Drahotová |  |
Maa:   Tšekki
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | 20 km kävely |  |
|  Pronssia | Zürich 2014 | 20 km kävely |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Napoli 2019 |  20 km kävely  |  |
Anežka Drahotová (s. 22. heinäkuuta 1995 Rumburk) on tšekkiläinen yleisurheilija ja maastopyöräilijä. Hänen päälajinsa on kilpakävely.
Drahotová voitti 10 000 metrin kävelyssä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Rietissä 2013. Hänen kaksoissiskonsa Eliška sijoittui samassa kilpailussa kolmanneksi. Anežka Drahotová osallistui Rietissä myös 3 000 metrin estejuoksuun, jossa sijoittui yhdeksänneksi. Moskovan MM-kisoissa 2013 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi.
Vuonna 2014 Drahotová voitti kultaa 10 000 metrin kävelyssä Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa nuorten maailmanennätysajalla 42.47,25. Zürichin EM-kilpailuissa hän sai pronssia 20 kilometrin kävelyssä Tšekin ennätysajalla 1.28.08. Vuonna 2015 hän oli Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 20 kilometrin kävelyssä toinen ja 5 000 metrin juoksussa kahdestoista. Saman vuoden Pekingin MM-kisoissa Drahotová oli 20 kilometrin kävelyssä kahdeksas.
Drahotová sijoittui 2016 Rio de Janeiron olympialaisissa 20 kilometrin kävelyssä kymmenenneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa, mutta keskeytti saman matkan Lontoon MM-kilpailuissa. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.27.03. Napolin universiadeissa 2019 hän sai samalla matkalla pronssia. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 19:nneksi.
Henkilökohtaiset ennätykset

3 000 metrin kävely: 11.52,38 (2015)
5 000 metrin kävely: 20.48,75 (2018)
10 000 metrin kävely: 42.47,25 (2014)
10 kilometrin kävely: 43.40 (2014)
20 kilometrin kävely: 1.26.53 (2015)
1 500 metrin juoksu: 4.24,89 (2013)
3 000 metrin juoksu: 9.26,28 (2013)
5 000 metrin juoksu: 16.03,18(2015)
3 000 metrin estejuoksu: 10.10,45 (2013)
Puolimaraton: 74.25 (2014)
3 000 metrin kävely: 12.39,02 (2018)
5 000 metrin kävely: 21.54,0 (2013)
1 500 metrin juoksu: 4.24,46 (2014)
3 000 metrin juoksu: 9.33,83 (2014)
Lähde
Annanias Mathe

Annanias Mathe (n. 1976 – 27. joulukuuta 2016) oli pahamaineinen mosambikilainen rikollinen. Hän on ainoa, joka on onnistunut karkaamaan suuren turvaluokituksen vankilasta Pretoriassa, Etelä-Afrikassa.
Mathe pidätettiin 51 murhasta, murhan yrityksestä, raiskauksesta ja aseellisesta ryöstöstä marraskuussa 2006. Lopulta hänet tuomittiin 67 rikoksesta yhteensä 54 vuoden vankeustuomioon, josta hän olisi joutunut minimissään istumaan 43 vuotta.
Vankilaan jouduttuaan hän karkasi sellin ikkunan kautta äärimmäisin turvatoimin vartioidusta C-Max-rangaistuslaitoksesta voideltuaan itsensä vaseliinilla. Hänen vankilapakonsa aiheutti maanlaajuisen etsinnän ja sai paljon julkisuutta Afrikassa. Mathe vangittiin myöhemmin uudelleen ja palautettiin vankilaan. Myöhemmin on sanottu, että vaseliinijuttu oli hämäystä ja Mathe oikeasti karkasi ovesta lahjottuaan vartijansa.
Hän kuoli 40 vuoden iässä 27. joulukuuta 2016 ruoansulatusvaivojen aiheuttamiin komplikaatioihin sairaalahoidosta huolimatta.
Anette Olsen

| Anette Olsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Anette Sofie Olsen
Syntynyt: 24. syyskuuta 1956 (ikä 68)
Ammatti:  laivanvarustaja
Vanhemmat:  Fred. Olsen
Anette Olsen (s. 24. syyskuuta 1956) on norjalainen liikenainen ja yksi Fred. Olsen & Co. -varustamon pääomistajista. Yhtiön perusti hänen isoisoisoisänsä veli Petter Olsen vuonna 1848. Hän on myös hallituksen puheenjohtaja DN Media Groupissa, joka julkaisee Dagens Næringsliv -lehteä. Norjalaisen Kapital-lehden vuonna 2019 tekemässä listauksessa Olsen valittiin maan 12. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anette Olsen Wikimedia Commonsissa
Anette Sagen

| Anette Sagen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1985 (ikä 39) Mosjøen,  Norja
Mäkihyppääjä
Pituus:  163 cm
Seura:  Remma IL
Maailmancup
Kaudet:  2011–2015
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  7
Naisten Continental Cup
Kaudet:  2004–2015
Voitot:  46
Palkintokorokkeella:  90
 Tietolaatikko päivitetty 15. maaliskuuta 2015 
Anette Sagen (s. 10. tammikuuta 1985) on norjalainen entinen mäkihyppääjä.
Sagen voitti naisten Continental cupin kokonaiskilpailun viitenä ensimmäisenä kautena vuosina 2004–2009. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui kolmanneksi. Osakilpailuvoittoja hän saavutti 46 kappaletta ja palkintokorokesijoja yhteensä 90. Ainoan maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti Schonachissa tammikuussa 2013. Lisäksi hän sijoittui kerran toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi.
Ensimmäisessä naisten mäkihypyn maailmanmestaruuskilpailussa Liberecissä 2009 Sagen saavutti pronssia. Val di Fiemmessä 2013 hän oli seitsemäs.
Sagenin pituusennätys on Norjan Vikersundin lentomäessä hypätty 174,5 metriä. Naisista häntä pidemmälle on hypännyt vain itävaltalainen Daniela Iraschko.
Anettea kannusti hyppäämään hänen isänsä Ole, entinen mäkihyppääjä. Anette alkoi hypätä mäkeä ennen kuin täytti 10 vuotta. Hän pitää lukemisesta ja kirjoittaa artikkeleita paikalliseen sanomalehteen. Hän opiskeli 5 vuotta musiikkikoulussa. Hän pelaa myös golfia ja jalkapalloa.
Sagen lopetti uransa kauden 2014–2015 päätteeksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anette Sagen ladiesskijumping.com -sivustolla (englanniksi)
Peltosaaren Nikkarit

| Peltosaaren Nikkarit |
| --- | --- |

Perustettu:  1998
Entiset nimet:  Kiekko-Nikkarit   1988–1999   Peltosaaren Nikkarit   1999–2017   Kiekko-Nikkarit   2017-
Kaupunki:   Riihimäki, Suomi
Kotiareena:  Riihimäen Jäähalli
– kapasiteetti:  600
Värit:                
Puheenjohtaja:   Ville Kuparinen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peltosaaren Nikkarit eli PSN on riihimäkeläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa III-divisioonassa. Peltosaaren Nikkarit nousi II-divisioonaan vuonna 1995, jolloin II-divisioona oli vielä Suomen kolmanneksi korkein sarja. Vuodesta 1999 Suomi-sarja on korvannut entisen II-divisioonan. Nikkarit olivat II-divisioonassa aina vuoteen 2017 saakka, jolloin joukkue putosi 22 II-divisioonavuoden jälkeen III-divisioonaan. Peltosaaren Nikkareilla on edustussopimus juniorikiekkoseura Kiekko-Nikkareiden kanssa. Vuonna 2017 ilmoitettiin, että joukkueen nimi vaihtuu Kiekko-Nikkarit-nimeen
Historia > Edustusjoukkueen alku

Peltosaaren Nikkarit aloitti pelaamisensa alun perin Riihimäen Kiekko-Nikkareiden alaisuudessa. Nikkareiden ensimmäinen edustusjoukkue pelasi kaudella 1988–1989, jolloin sarjatasona oli IV-divisioona. Nikkari-joukkue menestyi yli odotusten ja voitti IV-divisioonan valmentajansa Yrjö Saarelan johdolla.
Nikkarit pelasi III-divisioonaa pitkin 1990-luvun alkua ja etenkin paikallisottelut toista riihimäkeläisjoukkuetta, Play Teamia vastaan olivat suuressa suosiossa.
Historia > Nousu II-divariin

Kaudella 1994–1995 Nikkarit nousi II-divisioonaan. Tuolloin joukkueen tärkeimpinä pelaajina pelasivat hyökkääjät Andreis Kostjukovs ja Marko Myllymäki, jotka yhdessä voittivat joukkueensa pistepörssin sekä 1980-luvulla HIFK:ssa SM-liigaa pelannut maalivahti Matti Mäkäräinen.
Tuolloin Nikkareiden riveissä pelasi sittemmin käsipallojoukkue Cocksissa parempaan tietoisuuteen noussut Jyri Welling.
Nikkareiden ensimmäiselle II-divisioonakaudelle joukkueeseen siirtyi paikalliskilpailija Hyvinkään Ahmoista Teemu Tamminen, joka voittikin Nikkareiden pistepörssin kaudella 1995–1996.
Historia > Keskikastissa

Nikkarit pelasi koko 1990-luvun II-divisioonassa, pitäen paikkaansa etelälohkon keskikastissa. Joukkueeseen alkoi kehkeytyä eräänlaisia "Iki-Nikkareita", jotka olivat pelanneet Nikkari-joukkueessa aina nousukarsinnoista alkaen. Näitä pelaajia olivat Jarkko Salin, Mika Junikka, Andreis Kostjukovs, Marko Myllymäki ja Marko Väisänen. Näitä pelaajia voitaneenkin pitää Nikkareiden eräänlaisina tähtipelaajina, jotka olivat joukkueen johtopelaajia 1990-luvun ajan.
Nikkareiden joukkue houkutteli muun muassa Hämeenlinnan Pallokerhossa vähälle peliajalle jääneitä pelaajia tulemaan Riihimäelle pelaamaan II-divisioonaa paremman peliajan perässä. Tuohon aikaan II-divisioona oli vielä Suomen kolmanneksi korkein sarja heti SM-liigan ja I-divisioonan (nyk. Mestis) jälkeen.
Matti Mäkäräisen siirryttyä sivuun maalinsuulta joukkueessa pelasi useita maalivahteja, joista Sami Kalteva ja BJB:ssä kaukalopallon SM-pronssia sittemmin maalivahtina voittanut Jyri Kananen olivat parhaimpia manttelinperijöitä Mäkäräiselle.
Vuonna 1999 mukaan tulleen Suomi-sarjan ilmestyttyä kiekkokartalle II-divisioona "pudotettiin" neljänneksi korkeimmaksi sarjaksi Suomessa.
Vuosituhannen vaihteessa Nikkareiden edustusjoukkue irtautui Kiekko-Nikkareista ja muodosti oman seuransa. Seuran nimeksi tuli Peltosaaren Nikkarit.
Historia > Viimeiset kaudet Peltosaaren Nikkareina

Nikkareiden karvaaseen pudotuspeleistä putoamiseen päättyneen kauden jälkeen, joukkue siirsi katseensa tulevaan kauteen. Valmennusjohto uudistui melkoisesti, päävalmentaja Ville Kuparisen saadessa uusiksi apuvalmentajikseen aikaisemminkin jo mukana olleen Petri Haarasen sekä pelaajauransa Nikkareissa lopettaneen Simo Pulkin. Pelaajarintamallakin tapahtui siirtoja kun edelliskaudet Saksassa pelannut Nikkarikasvatti Janne Kujala teki paluun riihimäkeläisseuraan.
Kausi 2015-16 sujui Nikkareiden osalta hankalasti, joukkue pelasi heikosti joka osaltaan johti siihen, että joukkue joutui säilymiskarsintoihin ensimmäistä kertaa sitten vuoden 2007. Joukkueen pelaajistossakin tapahtui muutoksia kun syksyllä joukkueeseen palannut Janne Kujala suuntasi loppukaudeksi Saksaan EHC Neuwiedin joukkueeseen, joka pelasi Saksan kolmanneksi korkeinta tasoa, Oberliigaa. Valmennuspuolellakin tapahtui muutoksia päävalmentajana toimineen Ville Kuparisen siirtyessä Managerin tehtäviin kesken kautta. Uudeksi päävalmentajaksi nimettiin kauden apuvalmentajana aloittanut Petri Haaranen. Muutosten jälkeen Nikkarit onnistuivat säilyttämään paikkansa II-divisioonassa kaudelle 2016-17.
Kausi 2016-17 osoittautui hankalaksi. II-divisioonassa pelasi paljon tasokkaita joukkueita, joka näkyi Nikkareiden osalta vaikeuksina voittaa otteluita. Vaikka joukkueeseen saapui sveitsiläinen Tizian Müller, ei joukkue kyennyt säilyttämään paikkaansa vaan joutui toista kertaa perättäin säilymiskarsintoihin. Säilymiskarsinnoissa lopulta tie nousi pystyyn ja vuodesta 1995 II-divisioonassa pelannut joukkue tippui III-divisioonaan kauden päätteeksi.