stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tatra 603
Muunnelmia > T603 A ja T603 X

T603:lle alettiin kaavailla seuraajaa 1960-luvun alusta lähtien. Tatran Prahan toimipisteessä muotoiltiin T603 A. Bratislavan yksikössä taas rakennettiin insinööri Ivan Mičíkin johdolla linjakkaasti muotoiltu prototyyppi T603 X, joka kuitenkin pitkälti perustui T603:n tekniikkaan. Kommunistinen johto kuitenkin esti näiden mallien kehitystyön tätä pidemmälle.
Muunnelmia > T603 MB ja T603 NP

T603 MB (Mikrobus) oli T603:n alustalle rakennettu 12-paikkaisen minibussin prototyyppi. Sen huippunopeus oli 120 km/h. Auto rakennettiin Bratislavassa vuonna 1961. T603:n V8-moottori oli asetettu auton etuosaan ja autossa oli etuveto.
T603 NP oli edelleen kehitetty versio T603 MB:stä, mutta tarkoitettu tavarankuljetukseen. Myös tämä malli suunniteltiin Bratislavassa. Ohjaamon suunnittelussa käytettiin pohjana armeijaa varten suunnitellun T805:n muotoja. Myöskään T603 NP ei edennyt sarjatuotantoon asti.
Moottoriurheiluhistoria > T603-2 GT

Tatran kilpaosasto rakensi vuonna 1964 T603-2 GT-muunnelman GT-luokkaan kestävyysajoja varten. Moottorin teho oli kasvatettu tasolle 145 hv /6000 1/min ja auton huippunopeus oli 180 km/h.
Auton kilpaura alkoi yli 8 000 km:n mittaisella Spa–Sofia–Liège-maratonrallilla, johon lähetettiin kolme punakeltaista kilpa-Tatraa. Kilpailu ajettiin kuitenkin Nürburgringillä, sillä Jugoslavian hallitus oli kieltänyt ajamisen maansa läpi. Yksi Tatroista selvisi maaliin asti, mutta kaksi autoa joutui keskeyttämään kisan teknisten ongelmien tähden.
Seuraava kilpailu oli 84 tunnin kestävyyskisa Marathón de la Route, joka niin ikään ajettiin Nürburgringillä. Myös tähän kilpailuun lähetettiin kolme ajoneuvokuntaa, joissa kussakin oli kaksi kuljettajaa. Autot oli tällä kertaa maalattu valkoisiksi. Kilpailun aikana ajovuoroa vaihdettiin 2-3 tunnin välein. Vähimmäiskeskinopeudeksi oli määrätty 102 km/h päiväsaikaan ja öisin 70 km/h; rajojen alittamisesta seurasi sakkominuutteja. Stanislav Hajdušekin ja Adolf Veřmiřovskýn kuljettama auto ajoi kolmanneksi ja heitä seurasi heti neljännellä sijalla Alois Mark ja Zdenek Čechmánek. Kolmas Tatra joutui keskeyttämään takapyörän irtoamiseen. Kilpailun voittaneella joukkueella oli Porsche 904 Carrera ja toiseksi sijoittuneella Alfa Romeo GTZ.
Moottoriurheiluhistoria > T603-2 B5

Vuonna 1966 Tatrat siirtyivät B5-luokkaan, jossa autoja sai muuttaa vapaammin. Autoihin asennettiin levyjarrut sekä erikoiskilparenkaat ja moottorin tehoa kasvatettiin 150 hevosvoimaan. Autojen väritys muutettiin tummankeltaiseksi lukuun ottamatta tavaratilan kantta, joka maalattiin mustaksi.
Vuoden 1966 Marathón de la Route -kilpailussa Nürburgringillä Tatra saavutti sijat kolme, neljä ja viisi. Seuraavan vuoden kilpailussa Tatrat sijoittuivat neljännelle ja viidennelle sijalle.
Maratonralleissa käytetyistä Tatroista on näihin päiviin säilynyt yksi kappale.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tatra 603 Wikimedia Commonsissa
Läpileikkauskuva T603-moottorista
Kuvia T603:n muunnelmista
Kuvia T603:een perustuvista prototyypeistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Teknisiä tietoja ja kuvia (tšekiksi)
| n k Tatra-mallit |
| --- | --- |
Henkilöautot:  10  11  12  17  20  26  30  31  52  54  57  70  75  77  80  87  87-603  97  600 Tatraplan  603  613  623  700 
Kuorma-autot ja hyötyajoneuvot:  13  22  23  24  25  26  27  28  43  49  50  51  72  74  81  84  86  92  111  114  115  116  128  130  138  141  147  148  157  163 JAMAL  400  401  500  700  805  813  815  Beta 
Sotilasajoneuvot:  57K  72  76  79  82  85  9393  111  805  809  810  813  815  816  DANA  OT-62  OT-64  OT-810  RM-70  V 750  V 799  V 809 
Kilpa-autot ja prototyypit:  11 Targa Florio  15  18  90  137  107  201  602 Tatraplan Sport  603 A  603-2 B5  603-2 B6  603 MB  603 NP  603 X  604  605  607  625  Baghira  Delfin  JK 2500  Mikrobus  MTX V8  Prezident  V 570  V 855 
Varhainen Tatra 603:n 1:1-malli. Huomaa katon takaosassa oleva selkäevä.
Vuosimallin 1958 Tatra T603 (T603-1).
Etualalla alkusarjan Tatra 603-2 Itä-Saksassa.
Myöhemmän sarjan Tatra T603-2.
Tatra 603:n ilmajäähdytetty V8-moottori.
Vuoden 1958 T603:n kojelauta.
Vuoden 1967 T603-2:n kojelauta.
Tatra 603A, ambulanssi.
Tatra 603X.
Tatra 603MB.
Tatra 603-2 B5, viimeinen säilynyt yksilö.
Claudio Ranieri

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Claudio Ranieri
Syntymäaika: 20. lokakuuta 1951 (ikä 73)
Syntymäpaikka: Rooma, Italia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Roma
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1973–1974 |  Roma | 6 | (0) |
| 1974–1982 |  Catanzaro | 225 | (8) |
| 1982–1984 |  Catania | 92 | (1) |
| 1984–1986 |  Palermo | 40 | (0) |
Valmennusura
1986–1987:  Vigor Lamezia
1987–1988:  Puteolana
1988–1991:  Cagliari
1991–1993:  Napoli
1993–1997:  Fiorentina
1997–1999:  Valencia
1999–2000:  Atlético Madrid
2000–2004:  Chelsea
2004–2005:  Valencia
2007:  Parma
2007–2009:  Juventus
2009–2011:  Roma
2011–2012:  Internazionale
2012–2014:  Monaco
2014:  Kreikka
2015–2017:  Leicester City
2017–2018:  Nantes
2018–2019:  Fulham
2019:  Roma
2019–2021:  Sampdoria
2021–2022:  Watford
2023–2024:  Cagliari
2024–:  Roma
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Claudio Ranieri (s. 20. lokakuuta 1951) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Marraskuusta 2024 lähtien hän toimii AS Roman päävalmentajana.
Pitkän valmennusuran tehnyt Ranieri muistetaan erityisesti Leicester Cityn luotsaamisesta sensaatiomaisesti Englannin Valioliigan mestariksi kaudella 2015–2016.
Ura pelaajana

Ranieri aloitti ammattilaisuransa AS Romassa 1973. Roman aika jäi yhteen kauteen, kun peliaikaa ei Nils Liedholmin alaisuudessa herunut. Hän siirtyi 1974 FC Catanzaroon, jota edusti kaikkiaan kahdeksan kautta ja pelasi joukkueen paidassa 225 ottelua. Hän pelasi myös Calcio Cataniassa ja US Città di Palermossa ennen kuin lopetti pelaajauransa 1986.
Saavutukset > Pelaajana

Serie C1: 1984–85
Saavutukset > Valmentajana

Serie C1: 1988–89
Coppa Italia (Serie C-sarja): 1988–89
Serie B: 1993–94
Coppa Italia: 1995–96
Italian supercup: 1996
Copa del Rey: 1998–99
UEFA Intertoto Cup: 1998
UEFA Super Cup: 2004
Ligue 2: 2012–13
Valioliigan mestaruus: 2015–16
Italian paras valmentaja (Enzo Bearzot-palkinto): 2016'
Englannin Valioliigan paras valmentaja: 2015/16
LMA:n vuoden valmentaja: 2016
FIFA:n vuoden valmentaja: 2016
Tembo Tabu

| Tembo Tabu> Tembo Tabou.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  André Franquin, Roba, Greg
Kieli:  ranska
Genre:  sarjakuva
Julkaistu:  1974
Suomennos
Suomentaja:  Lauri Narinen
Kustantaja:  Egmont
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  nidottu
ISBN:  978-952-469-757-6
Sarja: Pikon ja Fantasion seikkailuja
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tembo Tabu (Tembo Tabou) on vuonna 1974 ilmestynyt Piko ja Fantasio -sarjan albumi. Kuvituksen ovat tehneet Jean Roba ja André Franquin ja käsikirjoituksen Greg.
Aiheesta muualla

Joonas Aitonurmi: Hissipoika jälleen Afrikassa (Arkistoitu – Internet Archive). Kvaak.fi 15.10.2007.
Telluuritetrakloridi

| Telluuritetrakloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  10026-07-0
PubChem CID:  61443
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  TeCl4
Moolimassa:  269,4
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  225 °C
Kiehumispiste:  394 °C
Tiheys:  3,0 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Telluuritetrakloridi (TeCl4) on telluuri- ja klooriatomien muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä ja muiden telluuriyhdisteiden valmistuksen lähtöaineena.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa telluuritetrakloridi on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Nesteenä ja kaasuna se on punaista. Kaasufaasissa yhdiste esiintyy TeCl4-monomeerina, mutta kiinteässä ja nestemäisessä olomuodossa polymeerinä. Kiteisessä telluuritetrakloridissa toistuva yksikkö on kuutiomainen Te4Cl16-tetrameeri, jossa jokainen telluuriatomi on sitoutunut kuuteen klooriatomiin ja telluuri- ja klooriatomit vuorottelevat kuution kärkinä. Nestemäisenä telluuritetrakloridi johtaa sähköä ja tämä johtuu TeCl3+, Te3Cl13-- ja Te2Cl102--ionien muodostumisesta.
Telluuritetrakloridi ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta telluuridioksidiksi ja vetykloridiksi. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, etyyliasetaattiin, bentseeniin ja tolueeniin. Telluuritetrakloridi muodostaa additiotuotteita useiden Lewis-emästen kanssa.
Valmistus ja käyttö

Telluuritetrakloridia voidaan valmistaa suoraan alkuaineistaan klooraamalla telluuria. Muita tapoja ovat telluurin tai telluuridioksidin klooraus käyttämällä klooraavana kemikaalina tetrakloorimetaania, arseenitrikloridia tai rikkidikloridia.
Telluuritetrakloridia voidaan käyttää niin epäorgaanisten kuin orgaanistenkin telluuriyhdisteiden valmistuksessa. Sitä voidaan käyttää myös katalyyttinä kloorattaessa bentseeniä tai fenoleja ja vedytettäessä karboksyylihappoja tai estereitä alkoholeiksi.
Temppeli A (Selinus)

| Temppeli A |
| --- | --- |
 Temppeli A:n rauniot.
Sijainti:  Selinunte, Marinella, Castelvetrano, Trapani, Sisilia, Italia
Koordinaatit:  37°34′57″N, 12°49′31″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 490–480 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Temppeli A on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Letolle. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Temppelin pohjapiirros.
Temppeli A rakennettiin arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 490–480 eaa. Se sijaitsi Selinuksen akropoliin eli yläkaupungin eteläosassa heti niin kutsutun Temppelin O pohjoispuolella. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 14 pylvästä. Pylväiden korkeus oli noin 6,2 metriä. Temppelin stylobaatin koko on noin 16,2 × 40,2 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, naos eli cella, jossa oli myös adyton, sekä opisthodomos. Naos oli askelman verran korkeammalla kuin pronaos, ja adyton puolestaan korkeammalla kuin naos. Pronaoksen ja naoksen välissä kummallakin sivulla oli ylempiin osiin johtaneet kierreportaat, jotka ovat lajissaan vanhimmat tunnetut.
Temppelin itäpuolella sijaitsi sen alttari sekä noin 5,6 × 13,1 metriä kooltaan ollut propylon-porttirakennus. Temppeli uudelleenkäytettiin kaupungin karthagolaisvallan ajalla pyhäkkönä tai asutuksena, sillä sen lattiaan on tehty tuolla ajalla mosaiikki, joka esittää  Tanit-jumalatarta. Keskiajalla rakennuksen jäänteet muodostivat osan linnoitusta Temppelin O raunioiden ohella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Temppeli A Wikimedia Commonsissa
Tengku Hussein

Tengku Hussein, virallisesti sulttaani Hussein Mua'zzam Shah ibni Mahmud Shah Alam (1776–5. syyskuuta 1835) oli Johoren sulttaanikunnan 18. sulttaani 1819–1835.
Johoren sulttaanikunta oli ajautunut kruununperimyskiistaan 1819. Britannia ja Hollanti olivat jo virallisesti tunnustaneet kuolleen sulttaanin nuoremman pojan Abdul Rahmanin uudeksi sulttaaniksi, kun sir Thomas Stamford Raffles asettui tukemaan vanhempaa poikaa Tengku Husseinia. Rafflesin tavoitteena oli vahvistaa Britannian asemaa Malakan salmessa, sillä britit olivat 1816 joutuneet luovuttamaan Jaavan hollantilaisille. Raffles julisti Tengku Husseinin Johoren lailliseksi sulttaaniksi. Uusi sulttaani ja Raffles allekirjoittivat samalla sopimuksen, joka antoi Englannin Itä-Intian kauppakomppanialle oikeuden perustaa kauppa-aseman Singaporeen.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Abdul Rahman | Johorin sulttaani 1819–1835 | Seuraaja: Ali Iskandar |
Tenpō-uudistukset

Tenpō-uudistukset (jap. 天保の改革, Tenpō no kaikaku) olivat sarja uudistuksia 1800-luvun alkupuolen Japanissa Edo-kaudella. Ne ovat saaneet nimensä Tenpō-aikakausinimestä. Niiden syynä olivat 1830-luvun huonot sadot, jotka johtivat levottomuuksiin ensin Osakassa vuonna 1837 ja myöhemmin muualla Japanissa. Tenpō-uudistuksista oli vastuussa Tokugawa-bakufun rōjū-neuvostoon kuulunut Mizuno Tadakuni.
Uudistuksiin kuului useita erilaisia taantumuksellisia ja puritaanisia toimia. Mizunon talousuudistuksiin kuuluivat muun muassa kauppiasmonopolien lakkauttaminen, yritys säädellä hintoja, kaupankäynnin rajoittaminen, uusien rahojen lyöminen ja talonpoikien palauttaminen kyliinsä kaupungeista. Lisäksi Mizuno määräsi esimerkiksi vahvistamaan Japanin puolustuksia. Tenpō-uudistukset olivat Kyōhō- ja Kansei-uudistusten jälkeen kolmas yritys uudistaa jäykkää Tokugawa-hallintoa ja Japanin vaikeuksissa olevaa taloutta. Uudistukset onnistuivat vain osittain.
Temnos

| Temnos> Τῆμνος.Sijainti |
| --- | --- |
 Temnos
Koordinaatit:  38°40′18″N, 27°11′49″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Telekler, İzmir
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Aiolis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Temnos (m.kreik. Τῆμνος, Tēmnos, aiol.kreik. Τᾶμνος, Tāmnos; lat. Temnus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Telekleriä.
Maantiede

Temnoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Aioliissa lähellä Hermos-jokea (nyk. Gediz). Se oli rakennettu korkealle paikalle, josta oli näkymä luoteeseen Kymen, länteen Fokaian ja etelään Smyrnan suuntaan. Pausanias sijoitti kaupungin virheellisesti Hermoksen pohjoispuolelle. Plinius vanhempi puolestaan sijoitti sen virheellisesti joen suuhun, ja vaikka joen tuoma liete on ajan kuluessa siirtänyt rannikkoa kauemmaksi, rannikko ei voinut ulottua antiikin aikana Temnokseen asti.
Historia

Temnos oli yksi Aioliin dodekapoliin kahdestatoista kaupungista. Sen historiasta tiedetään muutoin vain vähän. Temnos ei ollut mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa klassisella kaudella 400-luvulla eaa., ja saattoi olla tuohon aikaan riippuvainen Persiasta. Vuonna 394 eaa. se mainitaan kuitenkin kaupunkina, jossa saattoi elää ilman persialaisten vallan alla olemista. Temnos löi omaa pronssirahaa 300-luvulla eaa.
Kaupunki kukoisti hellenistisellä kaudella, vaikkakin vaikuttaa olleen suhteellisen pieni. Se oli taantunut viimeistään Strabonin aikaan tultaessa. Kaupunki kärsi suuria tuhoja maanjäristyksessä keisari Tiberiuksen aikana. Plinius vanhemman aikana kaupungin paikka oli jäänyt kokonaan asumattomaksi.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Tēmnitēs (Τημνίτης), aiolialaisittain Tāmnitās (Ταμνίτας).
Temnoksessa Aleksanteri Suuren nimissä postuumisti lyöty tetradrakhma, n. 188–170 eaa.
TEMPO

| TEMPO |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2,2,6,6-tetrametyyli-piperidin-1-yyli)oksyyli
CAS-numero:  2564-83-2
PubChem CID:  2724126
SMILES:  CC1(CCCC(N1[O])(C)C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H18NO
Moolimassa:  156,244 g/mol
Sulamispiste:  40 °C
Liukoisuus veteen:  11,6 g/l (20 °C)
TEMPO eli (2,2,6,6-tetrametyyli-piperidin-1-yyli)oksyyli (C9H18NO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdiste on rakenteeltaan radikaali, mutta on radikaaliksi poikkeuksellisen stabiili. TEMPOa voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä hapettimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa TEMPO on väriltään oranssinpunaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee orgaanisiin luottimiin. TEMPO on voimakas hapetin. Lisäksi se on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa.
TEMPOa valmistetaan hapettamalla 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiiniä. Yleensä hapetus tehdään käyttäen joko natriumhypokloriittia tai ilman avulla. Käytettäessä hapettimena ilmaa tarvitaan lisäksi metallikationi katalyytiksi, ja tyypillisimpiä tähän käytettyjä metalleja ovat Cu+- Ru2+ ja Mn2+/Co2+-kationit. Muodostuva TEMPO hapettuu edelleen varsinaiseksi hapettimeksi, joka on oksoammoniumkationi.
TEMPO hapettaa primääriset alkoholit aldehydeiksi ja sekundääriset alkoholit ketoneiksi. Ainesuhteista riippuen aldehydit voidaan hapettaa myös karboksyylihapoiksi. Lisäksi TEMPO hapettaa diolit laktoneiksi tai hydroksialdehydeiksi ja sulfidit sulfoksideiksi. Teollisuudessa TEMPOa käytetään hapettamaan muun muassa retinoli retinaaliksi ja lääketeollisuuden tarvitsemien lähtöaineiden synteeseissä steroidijohdannaisten valmistamiseen. TEMPOa voidaan käyttää myös radikaalipolymeroinneissa. TEMPO reagoi pidentyvän radikaaliketjun pään kanssa muodostaen additiotuotteen. Tämä estää pään radikaalia reagoimasta edelleen. Additiotuote voidaan hajottaa kuumentamalla, jolloin TEMPO irtoaa ja muodostuu polymeeriradikaali, joka voi jatkaa edelleen reaktiota. Näin voidaan säädellä esimerkiksi halutun polymeerin molekyylimassaa. TEMPOa on käytetty tähän tarkoitukseen muun muassa polystyreenin valmistuksessa.
Tuula Tenkanen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut   | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut   | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut   | Maa:   Suomi> Naisten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rizhao 2013 | Laser Radial |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Pronssia | Aarhus 2015 | Laser Radial |  |
|  Pronssia | Las Palmas 2016 | Laser Radial |  |
Tuula Marjaana Tenkanen (s. 11. elokuuta 1990 Espoo) on suomalainen purjehtija, joka kilpailee Laser Radial -luokassa. Hän edustaa Esbo Segelföreningiä ja häntä valmentaa Diego Romero. Hän on voittanut luokassaan MM-hopeaa vuonna 2013 ja EM-pronssia vuosina 2015 ja 2016.
Tenkanen aloitti purjehdusharrastuksensa seitsenvuotiaana. Hän voitti Laser Radial -luokan nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2007. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, EM-kisoissa, hän sijoittui samana vuonna 32:nneksi.
Vuoden 2008 MM-kilpailuissa Tenkanen oli 18:s tullen valituksi Suomen joukkueeseen Pekingin olympialaisiin. Olympialaisissa hän sijoittui 22:nneksi. Samana kesänä hän sijoittui EM-kilpailuissa 39:nneksi. Vuonna 2009 Tenkanen oli MM-kilpailuissa 40:s ja EM-kilpailuissa 27:s. Vuoden 2010 EM-kilpailuissa Tenkanen sijoittui 13:nneksi aikuisten sarjassa ja sai hopeaa alle 21-vuotiaiden sarjassa. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa hän oli kymmenes.
Vuoden 2013 MM-kisoissa Tenkanen purjehti hopeaa. Vuonna 2014 hän sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi ja MM-kilpailuissa neljänneksi. Hän varmisti MM-sijoituksellaan Suomelle toisen olympiapaikan Rioon 2016. Vuoden 2015 EM-kisoissa 2015 Tenkanen purjehti pronssia, samoin vuoden 2016 EM-kilpailuissa. Keväällä 2016 Tenkanen otti sarjavoiton kovatasoisessa Palma de Mallorcan regatassa. Rion olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän sijoittui myös viidenneksi.
Tenkanen on harrastanut purjehduksen lisäksi trampoliinivoimistelua, alppihiihtoa ja muodostelmaluistelua.
Carlos Tenório

Carlos Tenório
Carlos Tenório (s. 14. toukokuuta 1979) on ecuadorilainen jalkapalloilija.
Tenório on esiintynyt Ecuadorin maajoukkueessa kahdessa MM-turnauksessa. Vuonna 2006 Saksan MM-kilpailuissa hän teki joukkueensa ensimmäisen maalin ottelussa Puolaa vastaan ja samoin seuraavassa ottelussa Costa Ricaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 51 maaottelua ja teki niissä 12 maalia vuosina 2001–2009. Joukkuetasolla Al Saddissa hän on ollut Qatarin sarjan parhaita pelaajia. Hän teki eniten maaleja sarjassa sitten argentiinalaistähti Gabriel Batistutan. Qatarista hän siirtyi Arabiemiraattien Al-Nasr -seuraan.
Wilhelm Tell

Richard Kisslingin veistämä Wilhelm Tellin muistomerkki Altdorfissa vuodelta 1895.
Wilhelm Tell 100 Sveitsin frangin setelissä vuodelta 1918.
Wilhelm Tell oli legendaarinen sankari, jonka on sanottu eläneen Sveitsissä 1300-luvulla. Wilhelm Tell oli tunnettu varsijousenkäyttötaidostaan. Hänen tunnetuin tekonsa oli, että hän ampui nuolen poikansa pään päälle asetetun omenan läpi. Sveitsiläisille hän on kansan riippumattomuuden ja vapaudenrakkauden symboli.
Ei ole varmaa, oliko Wilhelm Tell todellinen historiallinen henkilö vai ei. Useiden maiden kansanperinteessä (muun muassa Tanskassa ja Englannissa) tunnetaan tarina sankarista, joka ampuu omenan oman lapsensa pään päältä ja sen jälkeen tyrannin, joka komensi tämän tempun tehtäväksi. Omenan ampuminen ja Wilhelm Tell liitettiin yhteen vasta 1300-luvulla.
Wilhelm Tellin kuva oli Helvetian tasavallan (1798–1803) virallisessa sinetissä.
Tellin tarina

Myyttinen tarina Wilhelm Tellistä esitetään usein seuraavasti: Vouti Gessler panetti Altdorfissa Urissa tangon päähän arkkiherttuan hatun ja käski, että jokaisen ohikulkijan piti sille vallan tunnuskuvalle paljastaa päänsä. Tätä tietä astui kuuluisa jousimies Wilhelm Tell, taluttaen kädestä pikku poikaansa, ja sivulla riippui hänellä jousi ja nuoliviini. Hän astui ohitse tervehtimättä hattua. Vouti otatti kiinni Tellin, asetti hänen poikansa seisomaan lehmusta vasten ja pani pojan pään päälle omenan, käskien isän ampumaan nuolellansa sen pois. Tellillä oli rohkeutta ja taitoa ampua omena haavoittamatta poikaansa.
Mutta koska Tellillä oli toinenkin nuoli kätkössä, kysyi vouti: ”Mitähän tarkoitat tuolla toisella nuolella?” Tell vastasi rehellisesti: ”No, sanonpa sinulle totuuden. Jos olisi ensimmäinen nuoli sattunut lapseeni, olisin toisella osunut sinuun.” Silloin vihastui vouti, panetti Tellin kahleisiin ja lähti viemään häntä veneellä Vierwaldstätterjärven yli linnaansa Küssnachtiin, sulkeakseen hänet siellä torniin. Mutta heidän purjehtiessaan järvellä Rütlin ohitse alkoi ankara myrsky lähetä.
Venemiehet joutuivat neuvottomiksi ja ajattelivat, että ainoastaan Wilhelm Tell saattoi voimakkailla käsivarsillaan ohjata venettä. Vouti päästätti hänet kahleistaan ja käski hänen asettua perää pitämään. Tell ohjasikin venettä vakaalla kädellä pitkin kallioista rantaa; mutta jyrkän Axen-vuoren vieressä, jossa kallion kieleke pistää ulos veteen, sieppasi hän äkisti aseensa, hyppäsi kalliolle ja samalla sysäsi veneen ulos pauhaaviin aaltoihin. Sieltä hän kiiruhti sisämaahan päin ja piiloutui pensastoon. Kun vouti viimein nousi maalle ja astui Küssnachtiin vievää solatietä, ampui Tell piilostaan häntä nuolella läpi sydämen.
Tell näyttämöllä

Friedrich Schiller kirjoitti Tellistä näytelmän Wilhelm Tell (1804). Gioachino Rossini sävelsi aiheesta oopperan Wilhelm Tell (1829). Oopperan alkusoiton melodia on tunnettu, mutta itse kuusituntista oopperaa ei nykyään juuri esitetä. Mike Oldfield on tehnyt alkusoitosta rock-version ”William Tell Overture”, jossa hän soittaa kaikki instrumentit itse. Anthony Horowitz on luonut aiheesta televisiosarjan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Tell Wikimedia Commonsissa
Helvetian tasavallan sinetti (1798).
Telesterion

| Telesterion> Τελεστήριον |
| --- | --- |
 Telesterionin rauniot.
Sijainti:  Elefsína, Länsi-Attika, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  38°2′27″N, 23°32′19″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 750 / 600 / 550–510 / 435–421 eaa.
Käyttäjä:  Eleusiin mysteerit
Tilavuus:  3 000 henkeä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Telesterion (m.kreik. Τελεστήριον, Telestērion) oli antiikin aikainen Demeterille omistettu kreikkalainen temppeli Eleusiin Demeterin ja Koren eli Persefonen pyhäkköalueella Kreikassa. Se oli Eleusiin mysteerien keskus. Temppeli oli samalla koko antiikin Kreikan suurin katettu rakennus.