stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arviointi
Arvioinnin muotoja > Viivästetty arviointi

Viivästetty arviointi (evaluation of the enduring effects of education). Toimintaa, jonka avulla arvioidaan koulutustulosten pysyvyyttä ja todellisia koulutusvaikutuksia. Jo koulutukselle tavoitteita määritettäessä tulee pitää mielessä, että lopullisten tavoitteiden tulee ulottua siihen toimintaan, jonka hallitsemiseksi koulutustarvetta on esiintynyt ja johon toimintaan koulutettavat koulutuksen päätyttyä joutuvat. Tavoitteina eivät tällöin viime kädessä ole vain yksittäiset tiedot, taidot ja asenteet, vaan niiden kokonaisvaltainen soveltaminen käytännön tilanteisiin. Viivästetty arviointi suoritetaan toistuvina mittauksina siten, että viimeiset mittaukset tapahtuvat vasta sitten, kun jonkin verran aikaa on kulunut koulutuksen päättymisestä.
Arvioinnin muotoja > Kehittävä arviointi

Kehittävä arviointi on lähtöisin konstruktivistisesta oppimisnäkemyksestä, jonka taustana on humanistinen ihmiskäsitys ja kognitiivinen tietokäsitys. Kehittävässä arvioinnissa keskustellaan arvioitavasta prosessista yhdessä. Molemmat osapuolet (kaikki prosessiin osallistuvat) oppivat. Kehittävässä arvioinnissa käytetään konsultaviisista lähestymistapaa ja arviointikeskusteluja.
Aiheesta muualla

Päivi Atjosen haastattelu (11 min videotallenne, 2013). Kantti.net.
Étienne Gailly

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | maraton |  |
Étienne Gailly (26. marraskuuta 1922 – 21. lokakuuta 1971) oli belgialainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Gailly juoksi ensimmäisen maratoninsa 25-vuotiaana Lontoon 1948 olympialaisissa. Hän johti kilpailua jo kymmenen kilometrin kohdalla, ja 25 kilometrin kohdalla eroa seuraaviin oli 41 sekuntia. Runsaat seitsemän kilometriä myöhemmin hänet ohitti korealainen Choi Yoon-Chil ja vähän myöhemmin argentiinalainen Delfo Cabrera. Choi kuitenkin keskeytti, ja viimeisellä viidellä kilometrillä Gailly ohitti jälleen Cabreran. Belgialainen saapui stadionille ensimmäisenä mutta pystyi hädin tuskin kävelemään loppusuoran. Cabrera ja britti Thomas Richards ohittivat stadionilla Gaillyn, joka saavutti maalilinjan ajassa 2.35.33,6 ja sai pronssimitalin runsaan puolen minuutin erolla seuraavana maaliin tulleeseen eteläafrikkalaiseen Johannes Colemaniin. Cabreralle hän hävisi 42 ja Richardsille 26 sekuntia.
Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Gailly sijoittui maratonilla kahdeksanneksi ajalla 2.38.24. Hän kuoli 48-vuotiaana jäätyään auton alle lokakuussa 1971.
Asopodoros

| Asopodoros> Ἀσοπόδωρος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400-luku eaa. Argos (?)
Kuollut: 300-luku eaa.
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 300-luvun eaa. alku
Ala:  kuvanveistäjä
Taidesuuntaus:  klassinen kuvanveisto
Asopodoros (m.kreik. Ἀσοπόδωρος, Asopodōros, lat. Asopodorus; 400/300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli mahdollisesti kotoisin Argoksesta ja toimi noin 300-luvun eaa. alussa.
Asopodoros oli Plinius vanhemman mukaan Polykleitoksen oppilas. Pliniuksen luettelossa Polykleitoksen oppilaista Asopodoroksen nimen edellä esiintyy nimi ”Argeios”, mikä on oletettavasti Pliniuksen tekemä virhe ja on todellisuudessa tarkoitettu viittaamaan Asopodoroksen kotipaikkaan.
Tapio Furuholm

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Tapio Juhani Furuholm
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1952 (ikä 72)
Syntymäpaikka: Pori,  Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Junioriseurat
: RU-38, Ässät
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1969–1971 | Ässät | – | (22) |
| 1972–1984 | MuSa | – | (80) |
| Yhteensä | Yhteensä | – | (102) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tapio Furuholm (s. 23. helmikuuta 1952) on suomalainen toimittaja, urheiluselostaja ja entinen jalkapalloilija, joka vaikuttaa myös kunnallispolitiikassa. Varsinaiselta koulutukseltaan Furuholm on opettaja, mutta hän työskenteli vuodesta 1999 lähtien eläköitymiseensä saakka Porin kaupungin tiedottajana. Eurosport-kanavan jalkapalloselostajana Furuholm on toiminut vuodesta 1997 lähtien ja 1990-luvulla hän työskenteli myös Yleisradion selostajana.
Jalkapalloura

Furuholm pelasi jalkapalloa Mestaruussarjassa yhden kauden ajan Porin Ässien joukkueessa, sekä useita vuosia alemmilla sarjatasoilla Ässien lisäksi myös Musan Salamassa. Kaudella 1969 hän teki pelaamissaan kolmessatoista SM-sarjan ottelussa neljä maalia. ja vuonna 1970 Furuholm saavutti Ässissä A-nuorten Suomen mestaruuden. Ässistä hän siirtyi Musan Salamaan kaudeksi 1972 ja on edelleen seuran kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä.
Politiikka

Porin kaupunginvaltuustossa Furuholm vaikutti 1977–1986 SKDL:n valtuustoryhmässä, josta siirtyi vuosiksi 1987–1988 Demokraattiseen Vaihtoehtoon. Hän asettui jälleen Vasemmistoliiton ehdokkaaksi vuoden 2012 Kunnallisvaaleissa ja pääsi valtuustoon keräämällä yli 900 ääntä. Hän jätti valtuuston 2017. Furuholm työskenteli Porin kaupungin tiedotuspäällikkönä vuodesta 1999 lokakuun 2015 loppuun, jolloin jäi eläkkeelle.
Furuholm oli Vasemmistoliiton ehdokkaana myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Furuholm palasi kaupunginvaltuustoon vuoden 2021 kuntavaaleissa ja hänestä tuli myös kaupunginhallituksen jäsen. Keväällä 2022 Furuholm valittiin aluevaltuustoon. Kesäkuussa 2022 hän ilmoitti luopuvansa politiikasta ikäänsä ja terveydentilaansa vedoten.
Yksityiselämä

Tapio Furuholm on entisen jalkapalloilijan Timo Furuholmin isä. Hänen veljensä Esa Furuholm on myös entinen jalkapalloilija, joka on myöhemmin toiminut eri tehtävissä Suomen Palloliitossa.
Gadoliniumnitraatti

| Gadoliniumnitraatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10168-81-7
PubChem CID:  159266
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Gd(NO3)3
Moolimassa:  343,28
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  91 °C (heksahydraatti)
Tiheys:  2,332 g/cm3 (heksahydraatti)
Liukoisuus veteen:  1,9 kg/l (25 °C)
Gadoliniumnitraatti (Gd(NO3)3) on gadolinium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden gadoliniumyhdisteiden valmistukseen ja ydintekniikassa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa gadoliniumnitraatti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteestä tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja esimerkiksi penta- ja heksahydraatit (Gd(NO3)3·5H2O ja Gd(NO3)3·6H2O). Kuumennettaessa hydraatteja kidevesi poistuu ja lopulta yhdiste hajoaa gadoliniumoksidiksi. Gadoliniumnitraatti liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös etanoliin. Gadoliniumnitraatti muodostaa kaksoisnitraatteja eräiden kationien kanssa.
Gadoliniumnitraattia valmistetaan liuottamalla gadoliniumoksidia typpihappoon.
Gadoliniumnitraattia käytetään muiden gadoliniumyhdisteiden, esimerkiksi lääketieteessä käytettyjen kompleksien, valmistukseen. Gadoliniumnitraatti absorboi voimakkaasti neutroneita. Sitä käytetään raskaaseen veteen liuotettuna ydinreaktorien kontrollointiin niin kutsuttuna neutronimyrkkynä.
Éva Földy

Éva Földy (o.s. Kóczián, s. 25. toukokuuta 1936 Budapest) on unkarilainen, 1950- ja 1960-luvuilla menestynyt pöytätennispelaaja. Hän voitti yhden maailmanmestaruuden ja kuusi Euroopan-mestaruutta. Maailmanmestaruuden hän voitti sekanelinpelissä vuonna 1955 Kálmán Szepesin parina.
Saavutukset > MM-mitalit

Naisten kaksinpeli
Hopeaa 1961
Pronssia 1954, 1955, 1959
Naisten nelinpeli
Pronssia 1967
Sekanelinpeli
Kultaa 1955
Pronssia 1953, 1963
Naisten joukkuekilpailu
Hopeaa 1954
Pronssia 1953, 1963, 1967
Lähde:
Saavutukset > EM-mitalit

Naisten kaksinpeli
Kultaa 1958, 1960, 1964
Pronssia 1966
Naisten nelinpeli
Kultaa 1966
Hopeaa 1958, 1960
Sekanelinpeli
Hopeaa 1958
Naisten joukkuekilpailu
Kultaa 1960, 1966
Hopeaa 1964
Lähde:
Aspiraatio (fonetiikka)

Aspiraatio fonetiikassa liittyy obstruenttien ääntymiseen. Aspiraatiolla voidaan tarkoittaa joko ilmanpaineen voimakkaasta laukeamisesta syntyvää h-maista lisä-äännettä tai klusiilin laukeamisen jälkeistä soinnitonta vaihetta. Äänteestä, johon liittyy aspiraatio, käytetään nimeä aspiraatta. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa aspiraatio merkitään pienellä h-kirjaimella [ʰ], esimerkiksi [pʰ].
Voimakas aspiraatio kuuluu esimerkiksi englannin kielen sanassa pea [p]:ssä vokaalin edellä. Aspiraatio voi olla kestoltaan jopa samanpituinen kuin tavallinen äänne. Tämän vuoksi puhujat, joiden äidinkielessä ei aspiraatiota esiinny, saattavat kuulla aspiraation erilliseksi äänteeksi.
Ruotsin kielessä aspiraatio esiintyy riikin-, mutta ei suomenruotsissa. Suomenruotsissa aspiraatat ovat korvautuneet suomen kielen vaikutuksesta geminoituneilla k- p- ja t-äänteillä.lähde?
Suomen kielestä puhuttaessa aspiraatio-sanalla on joskus viitattu rajakahdennukseen. Todellisuudessa se on kuitenkin aivan eri asia kuin aspiraatio.
Furutaka (1925)

| Furutaka / 古鷹 |
| --- | --- |
 Furutaka

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Nagasaki
Kölinlasku:  5. joulukuuta 1922
Laskettu vesille:  25. helmikuuta 1925
Palveluskäyttöön:  31. maaliskuuta 1926
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 12. lokakuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 080 t (standardi) 9 300 t (kuormattu)
Pituus:  176,8 m
Leveys:  15,8 m
Syväys:  5,6 m
Koneteho:  102 000 shp
Nopeus:  34,5 solmua
Miehistöä:  616
Aseistus
Aseistus:  6 × 20 cm/50 -tykkiä kaksoistorneissa 4 × 80 mm/40 -tykkiä 12 × 610 mm torpedoputkea 1 × lentokone
Furutaka (jap. 古鷹 重巡洋艦, Furutaka jūjunjōkan) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1926 palvelukseenotettu Furutaka-luokan raskas risteilijä. Alus upposi toisessa maailmansodassa 12. lokakuuta 1942.
Valmistus

Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta ja sen köli laskettiin 5. joulukuuta 1922. Alus laskettiin vesille 25. helmikuuta 1925 ja se otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1926.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. risteilijälaivueeseen, jossa se palveli reserviin siirtoonsa saakka 1. joulukuuta 1931. Alus palautettiin palvelukseen 6. risteilijälaivueeseen 15. marraskuuta 1933. Alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi 1. huhtikuuta 1937, mistä se palasi 30. huhtikuuta 1939 sijoitettuna reserviin.
Tyynenmeren sodan alettua alus palasi palvelukseen 6. risteilijälaivueeseen. Se osallistui laivueensa mukana Waken taisteluun 23. joulukuuta ennen paluutaan Trukille 10. tammikuuta 1942. Alus tuki Kaviengin ja Rabaulin maihinnousuja tammi–helmikuussa, kunnes se palasi Trukille huoltoon 10. helmikuuta. Huollon päätyttyä alus tuki Laen, Salamauan, Bukan, Bougainvillen, Shortlandsin ja Manuksen maihinnousuja, kunnes se palasi 10. huhtikuuta Trukille.
Toukokuussa olleen Korallimeren taistelun jälkeen alus lähti Kakon kanssa Kureen 31. toukokuuta, jonne ne saapuivat 5. kesäkuuta. Furutaka palasi Trukille 4. heinäkuuta. Salomoninsaarten hallinnasta käytyjen taisteluiden aikana alus kuului Rabauliin sijoitettuun 6. risteilijälaivueeseen. Savon saaren taistelun jälkeen ollessaan 10. elokuuta paluumatkalla Kaviengiin sisaralus Kako upposi sukellusveneen torpedoimana.
Furutaka tuhoutui 12. lokakuuta 1942 Cape Esperancen taistelussa Yhdysvaltain laivaston Task Force 64:n USS Salt Lake Cityn kanssa ja USS Duncanin torpedoimana. Duncan upposi saamiensa vaurioiden seurauksena seuraavana päivänä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Furutaka (1925) Wikimedia Commonsissa
Furutaka-luokan raskaat risteilijät
Fuxinin mongolien autonominen piirikunta

| Fuxinin mongolien autonominen piirikunta (阜新蒙古族自治县) |
| --- | --- |
 Fuxinin autonominen piirikunta Fuxinin prefektuuritason kaupungin kartalla punaisella.
 Fuxinin mongolien autonominen piirikunta
 Koordinaatit: 42°04′N, 121°45′E 
Valtio:   Kiina
Maakunta:  Liaoning
Prefektuuritason kaupunki:  Fuxin
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Autonominen piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6 217 km²
Väkiluku (2010):  664 971
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fuxinin mongolien autonominen piirikunta (kiin. 
阜新蒙古族自治县) on paikallishallintoalue Koillis-Kiinan Liaoningin maakunnassa. Se kuuluu hallinnollisesti saman nimiseen Fuxinin prefektuuritason kaupunkiin.
Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on 6 217 km². Piirikunnan maasto on mäkistä ja se ympäröi kokonaan Fuxinin kaupunkia, joka ei kuitenkaan kuulu sen hallinnon alle.
Historia

Monggoljinmongoleja muutti nykyisen Fuxinin alueelle Hohhotin alueelta nykyisestä Sisä-Mongoliasta Ming-dynastian aikakaudella vuoden 1600 paikkeilla. Vuonna 1629 alueen mongolit järjestettiin Tümedin vasemmaksi lippukunnaksi. Sittemmin lippukunta tunnettiin paremmin Monggoljinin lippukuntana. Vuonna 1891 kiinalaiset kapinalliset hävittivät aluetta tappaen noin 10 000 paikallista ja pakottaen monet muut pakoon. Fuxinin kaupungin perustivat kiinalaiset siirtolaiset lippukunnan alueelle vuonna 1902. Japanin miehitettyä Mantšurian mongogoljinien alueet jätettiin japanilaisten perustaman mongolien autonomisen alueen ulkopuolelle. Näihin aikoihin monet paikalliset mongolit vaeltelivat muille alueille toimien maatyöläisinä ja rosvojoukkoina. Heidän jälkeläisensä muodostavat edelleen suurimman osan Pekingin Yonghegongin temppelin lamoista. Kommunistien noustua valtaan he loivat Fuxinin mongolien autonomisen piirikunnan 18. lokakuuta 1957.
Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Fuxinin autonomisessa piirikunnassa oli 664 971 asukasta. Vuonna 1984 asukkaita oli 683 672 ja heistä mongoleja oli 130 303, eli noin 19 %. 1980-luvun alulla 90 % alueen asukkaista sai elantonsa maanviljelystä.
Aspasios

Aspasios (n. 100-150 jaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Boethius, joka viittaa usein hänen teoksiinsa, sanoo Aspasioksen kirjoittaneen kommentaareja useimmista Aristoteleen teoksista. Erityisesti mainitaan kommentaarit seuraaviin teoksiin: Tulkinnasta, Fysiikka, Metafysiikka, Kategoriat ja Nikomakhoksen etiikka.
Osa Nikomakhoksen etiikan kommentaarista (kirjat I, II, IV, VII ja VIII) on säilynyt. Se on merkittävä varhaisimpana tunnettuna kommentaarina mihinkään Aristoteleen teokseen. Porfyrioksen kirjoituksista käy ilmi, että hänen kommentaarejaan käytettiin Plotinoksen koulussa. Porfyrioksen mukaan Aspasios kirjoitti kommentaareja myös Platonin teoksiin.
Albert Suuri viittaa omassa Aristoteleen Politiikkaa käsitelleessä kommentaarissaan luonnollisia passioita käsittelevään teokseen nimeltä Libellus de naturalibus passionibus Aspasioksen kirjoittamana.
Käännös suomeksi
Gafsa

| Gafsa (Qafṣah) قفصة |
| --- | --- |
 Gafsan keskustaa
Valtio:  Tunisia
Kuvernoraatti:  Gafsa
Väkiluku (2014):  95 242
 
 www.commune-gafsa.gov.tn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gafsa (tai Qafsah; arabiaksi قفصة) on kaupunki Etelä-Tunisiassa ja samannimisen kuvernementin pääkaupunki. Kaupungissa on 95 000 asukasta.
Kaupungissa ja sitä ympäröivällä Djeridin alueella on merkittävää fosfaattiteollisuutta.
Gafsan nimi ja asutuksen juuret yltävät mesoliittiselle ajalle. Se oli Numidialainen kaupunki, jonka Rooman valtakunnan joukot tuhosivat vuonna 106 eaa.. Trajanus rakennutti sen uusiksi.  Roomalaiselta ajalta periytyy Gafsan roomalainen kylpylä, Piscines romaines, joka on yhä käytössä. Gafsa sijaitsee 369 kilometriä etelään pääkaupunki Tunisista.
Vuoden 1980 tapahtumat

Vuonna 1980 kaupunki vallattiin yhdeksi päiväksi.
Noin 300 tunisialaisen maanpakolaisen ryhmä saapui Libyasta ja valloitti kaupungin tavoitteenaan syrjäyttää presidentti Habib Bourguiba. Ranska ja Yhdysvallat asettuivat tukemaan Bourguibaa ja lähettivät sotilaita Tunisiaan. 48 ihmistä kuoli seuranneissa taisteluissa. Vallankaappausyrityksen organisoivat Algeria ja Libya.lähde?
La furia di Ercole

| La furia di Ercole |
| --- | --- |
 Elokuvan italialainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Gianfranco Parolini
Käsikirjoittaja:  Gianfranco Parolini, Giovanni U. Simonelli, Arpad De Riso, Sergio Sollima, M. D’Amiens
Säveltäjä:  Carlo Innocenzi
Kuvaaja:  Francesco Izzarelli
Leikkaaja:  Mario Sansoni
Lavastaja:  Oscar D’Amico
Pääosat:  Brad Harris, Luisella Boni, Mara Berni, Serge Gainsbourg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Ranska
Tuotantoyhtiö:  Cineproduzioni Associate, Comptoir Français du Film Production
Ensi-ilta:  21. maaliskuuta 1962
Kesto:  95 min.
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  377 634 620 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
La furia di Ercole (”Herkuleen raivo”, ransk. Hercule se déchaîne) on vuonna 1962 julkaistu italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan filmin on ohjannut Gianfranco Parolini. Sen päähenkilöä Herkulesta esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Brad Harris.
Juoni

Herkules saapuu Arkadiin tapaamaan vanhaa ystäväänsä kuningas Nisiaa. Kuningas on kuollut ja hänen valtansa on perinnyt kuningatar Cnidia, jonka takana vaikuttaa julma neuvonantaja Menisto. Cnidia rakastuu Herkuleeseen, joka asettuu tyranniaa vastaan kapinoivan kansan puolelle. Menisto yrittää tappaa kapinallisten johtajan Eridionen tyttären Darian, mutta saa lopulta itse surmansa. Eridione ottaa vallan ja Herkules lähtee etsimään uusia seikkailuja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brad Harris  | … |  Herkules   |
|  Luisella Boni  | … |  Daria   |
|  Mara Berni  | … |  Cnidia   |
|  Serge Gainsbourg  | … |  Meniste   |
|  Sergio Ciani  | … |  Yarnak   |
|  Carlo Tamberlani  | … |  Eridione   |
Tuotanto

La furia di Ercole on samojen tekijöiden toisinto edellisenä vuonna julkaistusta Sansonesta. Serge Gainsbourgin mukaan ne kuvattiin samaan aikaan, eikä hän aina tiennyt kumpaa elokuvaa oli tekemässä. Jugoslaviassa Zagrebin Dubrava Filmillä tehdyt ulkokohtaukset näkyvät suurina avustajajoukkoina ja komeina lavasteina. Herkules voittaa norsun, leijonan, gorillapukuisen miehen ja kukistaa joukon Menisten palkkasotureita, mutta muutoin elokuva painottuu melodraaman puolelle. Gianfranco Parolinin ohjaus tekee siitä kuitenkin melko sujuvaa katseltavaa. Yhtenä roistoista esiintyy näyttelijänuraansa aloitellut Sergio Ciani alias Alan Steel.
Elokuvan saksalaisessa versiossa  Samson, Befreier der Versklavten (”Samson, orjuutettujen vapauttaja”) sen päähenkilö esiintyy nimellä Simson.
Aiheesta muualla

La furia di Ercole Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Gai

| Gai Гай |
| --- | --- |
 vaakuna
 Orenburgin alue Venäjän kartalla, alla kaupungin sijainti alueella
 Gai
 Koordinaatit: 51.4644°N, 58.4435°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Orenburgin alue
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkipiiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  62 km²
Korkeus:  380 m
Väkiluku (2013):  36 996
 – Väestötiheys:  596,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
 
 www.gy.orb.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gai (ven. Гай) on kaupunki Orenburgin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralilla 330 kilometriä Orenburgista etelään. Kaupunki on Gain piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 37 000 henkeä (vuonna 2013).lähde?
Gain taajama perustettiin vuonna 1958, kun paikallisen kupariesiintymän yhteyteen alettiin rakentaa malminrikastamoa. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1979. Nykyään Gaissa on lähinnä metalliteollisuutta. Kuuden kilometrin päässä sijaitsevien kivennäisvesilähteiden yhteydessä toimii kylpylä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gai Wikimedia Commonsissa
Gain kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Orenburg

Abdulino |
Buguruslan |
Buzuluk |
Gai |
Jasnyi |
Kuvandyk |
Mednogorsk |
Novotroitsk |
Orsk |
Sol-Iletsk |
Sorotšinsk
Orenburgin alue kartalla
Fundamentalismi (tietoteoria)

Fundamentalismi (< lat. fundus 'perusta', fundare 'perustaa'), joskus myös foundationalismi (< engl. foundation 'perusta'), on tietoteorian alaan kuuluva uskomusten oikeutusteoria. Fundamentalismin mukaan on olemassa perususkomuksia tai -oletuksia, jotka ovat oikeutettuja sellaisinaan, ja kaikkien muiden uskomusten oikeutus riippuu niistä. Fundamentalismi voidaan jakaa radikaaliin fundamentalismiin, joka katsoo perususkomusten olevan erehtymättömiä, kumoamattomia tai epäilyksettömiä, ja maltilliseen fundamentalismiin, joka katsoo perususkomusten voivan kumoutua, jos toisin todistetaan.
Tietoteoreettista fundamentalismia ei tule sekoittaa uskonnolliseen fundamentalismiin.
Fundamentalismin perusteet

Fundamentalistit esittävät yleisesti, että täytyy olla olemassa jokin joukko tietoteoreettisia perususkomuksia, tai muutoin oikeutusprosessi johtaa aina Agrippan trilemmaan, joka päättyy joko (1) päättymättömään regressioon, (2) dogmaattiseen päätepisteeseen eli oikeuttamattomaan uskomukseen, tai (3) kehäpäätelmään. Näistä mikään ei ole loogisesti pätevä.
Tämän vuoksi fundamentalistit esittävät seuraava oikeutusteoriaa:
Perususkomusten katsotaan olevan tietoteoreettisesti itsensä oikeuttavia tai itsestään selviä, jolloin ne ovat oikeutettuja, mutta eivät muiden uskomusten oikeuttamia. Tyypillisesti ja historiallisesti fundamentalistit ovat katsoneet, että uskomukset voivat olla tällä tavoin oikeutettuja joko sellaisten mielentilojen tai tapahtumien (kuten havaintojen ja kokemuksen) ansiosta, jotka eivät ole osana uskomuksia, tai siksi, etteivät kyseessä yksinkertaisesti ole asiat, jotka vaatisivat oikeutusta.
Historiallinen fundamentalismi: rationalismin ja empirismin vastakkainasettelu

Historiallisesti kaksi fundamentalismin muunnelmaa ovat olleet (mannermainen) rationalismi ja (brittiläinen) empirismi. Tiukasti määriteltynä sen enempää rationalismi kuin empirismikään ei kuitenkaan ole sitoutunut fundamentalismiin. Esimerkiksi empiristi voi olla myös koherentisti, mikä on ollut suosittu tietoteoreettinen kanta 1900-luvun filosofiassa.
Rationalismi on yleisnimitys tietoteoreettisille kannoille, jotka katsovat, että järki on tiedon lähde ja arvosteluperuste. Rationalistit katsovat yleisesti, että nk. totuudet tai järki ovat tärkeimmät tietoteoreettiset perusoletukset. Historiallisesti René Descartesissa kiteytyvää mannermaista rationalismia on pidetty empirismin antiteesinä, vaikka monet rationalistit ovat katsoneet, että järki on vahvimmillaan kun empiirinen todistusaineisto tukee sitä tai on johdonmukainen sen kanssa. Näin rationalismi itse asiassa riippuu empiirisistä tieteistä uskomusten oikeutuksia analysoidessaan. Descartes katsoi, että osa totuuksista voidaan tietää sisäsyntyisesti ja näin ne muodostavat ihmisen perustavanlaatuiset sisäsyntyiset uskomukset (tai tiedon). Nykyaikainen rationalismi ei aina jaa tätä näkemystä.
Empirismi on yleisnimitys tietoteoreettisille kannoille, joiden mukaan aistihavainnot ovat tiedon lähde ja arvosteluperuste. Klassiset empiristit ovat yleisesti katsoneet, että sellaiset havainnot ovat epäilyksettömiä ja väistämättömiä ja siksi kelpaavat perususkomuksiksi.
Fundamentalismin ongelmia

Radikaalin fundamentalismin ongelmina ovat ennen kaikkea vaikeus löytää sellaisia uskomuksia, jotka voivat toimia perususkomuksina, sekä sen selittäminen, kuinka perususkomukset voisivat oikeuttaa muita uskomuksia. Lopullisena ongelmana on erityisesti David Humen esiin nostama ongelma siinä, ettei aistikokemuksia koskevista uskomuksista voida edetä ulkomaailmaa koskeviin uskomuksiin ja oikeuttaa niitä. Maltillisen fundamentalismin ongelmana taas on perususkomusten oikeutus: jos ne siis eivät ole erehtymättömiä, mistä ne saavat oikeutuksensa? Perususkomusta ei voida pitää oikeutettuna ilman jotain sen oikeuttavaa uskomusta, ja jos sellainen on olemassa, kyseessä ei ollut perususkomus.