stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Philip Pullman
Suomentamattomat teokset

The Haunted Storm (1972)
Galatea (1976)
Spring-Heeled Jack (1989)
The Broken Bridge (1990)
The White Mercedes (1992)
The Wonderful Story of Aladdin and the Enchanted Lamp (1993)
The Firework-Maker's Daughter (1995)
Mossycoat (1998)
The Butterfly Tattoo (teoksen The White Mercedes uudelleenjulkaisu, 1998)
Puss in Boots. The Adventures of That Most Enterprising Feline (2000)
The Scarecrow and his Servant (2004)
Suomentamattomat teokset > Universumien tomuun liittyvät kirjat

Once Upon a Time in the North.  (Piirrokset John Lawrence)  David Fickling Books, 2008.  ISBN 0-38561432-2
Suomentamattomat teokset > Sally Lockhart -sarja

The Ruby in the Smoke (1985)
The Shadow in the North (julkaistu ensin nimellä The Shadow in the Plate, 1986)
The Tiger in the Well (1991)
The Tin Princess (1994)
Suomentamattomat teokset > Näytelmät

Frankenstein (1990)
Sherlock Holmes and the Limehouse Horror (1992)
Suomentamattomat teokset > Tietokirjat

Ancient Civilisations (1978)
Using the Oxford Junior Dictionary (1978)
Kirjallisuutta

Hotakainen, Markus: Philip Pullman, tarinankertoja. Portti, 4/1996.
Koski, Mervi: Ulkomaisia nuortenkertojia 1.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2001.  ISBN 951-692-509-X
Sisättö, Vesa (toim.): Ulkomaisia fantasiakirjailijoita.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2003.  ISBN 951-692-539-1
Aiheesta muualla

Philip Pullmanin kotisivut (englanniksi)
About Philip Pullman. Random House. (englanniksi)
Profile: Philip Pullman. The Guardian. (englanniksi)
Philip Pullman. Contemporarywriters.com. (englanniksi)
An Interview with Philip Pullman. Intelligent Life 3.12.2007. (englanniksi)
Astrid Lindgrenin muistopalkinnon saajat
2003: Christine Nöstlinger & Maurice Sendak | 2004: Lygia Bojunga | 2005: Ryôji Arai & Philip Pullman | 2006: Katherine Paterson | 2007: Banco del Libro | 2008: Sonya Hartnett | 2009: Tamer-instituutti | 2010: Kitty Crowther | 2011: Shaun Tan | 2012: Guus Kuijer | 2013: Marisol Misenta | 2014: Barbro Lindgren | 2015: PRAESA | 2016: Meg Rosoff | 2017: Wolf Erlbruch | 2018: Jacqueline Woodson | 2019: Bart Moeyaert | 2020: Baek Hee-na
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Impulsiivisuus

Impulsiivisuus on ihmisten käyttäytymismalli, johon kuuluu impulsiivinen toiminta ilman ajattelua. Vaikka tämä on osin normaalia käytöstä, impulsiivisuus on myös osa monia psyykkisiä, neurologisia tai neuropsykologisia häiriöitä.
Impulsiivisuus vaikuttaa adaptiiviseen toimintaan ja on täten osa normaalia käytöstä. Psykologiset tutkimukset ovat kuitenkin kyseenalaistaneet impulsiivisuuden yhtenäisenä psykologisena rakenteena. Jotkin kirjoittajat ovat ehdottaneet kolmitasoista mallia, jonka mukaan impulsiivisuus voidaan jakaa seuraaviin osiin: tarkkaavaisuus ("tylsistyy helposti"), motorinen ("tekeminen") ja kognitiivinen ("kyvyttömyys suunnitella"). Viimeaikaiset teoriat ovat jakaneet impulsiivisuuden neljään ulottuvuuteen:
Hätiköiminen, negatiivinen tunne halun vastustamisesta, yhdistetty neuroottisuuteen
Harkinnan puute, kyvyttömyys ennakoida seurauksia, yhdistetty tunnollisuuteen
Pitkäjännitteisyyden puute, kyvyttömyys pidättäytyä tehtävissään, yhdistetty tämäkin tunnollisuuteen
Elämyshakuisuus, kokemus positiivisista tunteista riskaabeleja tekoja kohtaan, yhdistetty ekstroversioon
Lisääntynyt impulsiivisuus on esimerkiksi pakko-oireisen häiriön keskuksessa. Sillä saattaa olla yhteys muihin psykopatologisiin tiloihin, kuten riippuvuus, bulimia ja epävakaa persoonallisuus. Impulsiivisuus liittyy myös neurologisiin ongelmiin kuten aivovammat tai ADHD.
Viimeaikainen todistusaineisto neurobiologian suunnalta näyttää tukevan näitä psykologisia teorioita, sillä näitä impulsiivisuuden eri osa-alueita pystytään manipuloimaan tietyillä lääkeaineilla.
Salla

| Salla |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  66°50′N, 028°40′E
Maakunta:  Lapin maakunta
Seutukunta:  Itä-Lapin seutukunta
Kuntanumero:  732
Hallinnollinen keskus:  Sallan kirkonkylä
Perustettu:  1857
Kokonaispinta-ala:  5 872,41 km² 7:nneksi suurin 2022 
– maa:  5 729,83 km²
– sisävesi:  142,58 km²
Väkiluku:  3 288 207:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  0,57 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  8,7 %
– 15–64-v.:  52,0 %
– yli 64-v.:  39,3 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  96,0 %
– ruotsinkielisiä:  0,3 %
– saamenkielisiä:  0,1 %
– muut:  3,6 %
Kunnallisvero:  8,9 % 154:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Erkki Parkkinen
Kunnanvaltuusto:  21 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • PS   • Vas.   • SDP   • Kok.:   11 4 3 2 1
www.salla.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salla (vuoteen 1936 Kuolajärvi) on Suomen kunta, joka sijaitsee Lapin maakunnan kaakkoisosassa. Kunnassa asuu 3 288 ihmistä ja sen pinta-ala on 5 872,41 km2, josta 142,58 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0,57 asukasta/km2.
Kunnan nimi muutettiin 1936 Sallaksi.
Äteritsiputeritsipuolilautatsibaari, jonka nimi oli Suomen baarien pisin, oli jo lopettanut toimintansa kuvan ottohetkellä 2006.
Sallan naapurikunnat ovat Kemijärvi, Kuusamo, Pelkosenniemi, Posio ja Savukoski.
Maantiede

Kunnan keskustaajama on Sallan kirkonkylä, jossa asuu 1 622 ihmistä (31.12.2019). Kirkonkylältä on matkaa Kemijärvelle 67 kilometriä, Kuusamoon 115 kilometriä ja Rovaniemelle noin 150 kilometriä. Venäjän Kantalahteen kirkonkylältä kertyy matkaa 214 kilometriä.
Suurimpia kyliä ovat Kursu, Salmivaara ja Saija, jotka olivat aikaisemmin taajamia. Kelloselässä sijaitsee Sallan kansainvälinen rajanylityspaikka. Salla on tunnettu matkailupaikkakuntana, mutta myös korkean työttömyyden alueena. Sallassa sijaitsee Sallatunturien matkailukeskus ja Poropuisto. Kunnan alueella sijaitsevat myös Oulangan kansallispuisto, joka ulottuu myös Kuusamon puolelle sekä Värriön luonnonpuisto, joka jatkuu Savukosken puolelle. Sallan alueen kautta kulkee myös valtakunnallinen UKK-retkeilyreitti.
Pääosa Sallan alueesta kuuluu Kemijoen vesialueeseen. Kunnan pohjoisosasta alkaa Vienanmereen laskeva Tuntsajoki. Sallan eteläosasta alkavat niin ikään Vienanmereen laskevan Oulankajoen latvapurot.
Sallassa on yli 800 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Suurimmat järvet ovat Onkamojärvi, Karhujärvi, Isojärvi, Kallunkijärvi ja Kieskisjärvi.
Maantiede > Kylät

Aatsinki, Aholanvaara, Ahvenselkä, Hautajärvi, Hietajärvi, Hirvasvaara, Isohalme, Kallunki, Kelloselkä, kirkonkylä, Kotala, Koutelo, Mälävaara, Kursu, Käsmä, Naruska, Niemelä, Oulanka, Onkamo, Pahkakumpu, Paloperä, Pulkkaviita, Saija, Salmivaara, Selkälä, Tuohikylä, Vallovaara, Varvikko, Vittikko.
Maantiede > Kylät > Sallasta 1940-luvulla luovutetun alueen kylät

Alakurtti, Korja, Kuolajärvi, Lampela, Sallansuu, Sovajärvi, Tuutijärvi, Vuorijärvi, Vuosnajärvi, Yläkurtti
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2022 lopussa Sallassa oli 3 336 asukasta, joista 1 555 asui taajamassa, 1 710 haja-asutusalueilla ja 71:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Sallan taajama-aste on 47,6 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Sallan kirkonkylä.
Luonto

Syyspakkasilla Sallassa voi kuunnella ja nähdä revontulia. Sallassa on mitattu 1900-luvun sen aikainen pakkasennätys, mikä oli −50 °C. Ennätys mitattiin vuoden 1985 loppiaisena Sallan Naruskan kylässä.
Naruskalla mitattiin 28. tammikuuta 1999 Suomen epävirallinen pakkasennätys -54,3°C.
Sallan merkittävimmät luontokohteet ovat Oulangan kansallispuisto ja Tuntsan erämaa. Vuonna 2022 perustettiin Sallan kansallispuisto. Oulankajoen varressa lähellä Aholanvaaraa sijaitsevat Aholanvaaran hiidenkirnut. Aatsingin kylässä sijaitsee Petservaaran näköalatorni, mikä on moottorikelkkareitin varrella.
Historia > Muinainen Salla

Sallan alueella on ollut asutusta jo kauan ennen nykyaikaa. Ihmiset saapuivat todennäköisesti tälle alueelle pian viimeisen jääkauden päätyttyä noin 10 500 vuotta sitten, kun Sallan jääjärvi purkautui. Kivikaudella asutus keskittyi erityisesti järvien ja tärkeiden vesireittien läheisyyteen. Sallan kansallispuiston alueella oli hyvät yhteydet sekä länteen että itään, kuten Haudanojalta Tenniöjokeen ja sieltä Kemijokeen, ja myös länteen päin kohti Onkamojärveä ja Oulankajokea sekä vanhaa Vienan Karjalaa. Esihistorialliset asuinpaikat Sallan kansallispuiston ympäristössä sijoittuvat suurempien järvien, kuten Pyhäjärven ja Onkamojärven rannoille. Vanhin tunnettu asuinpaikka, Kenttälammen asuinpaikka, on voitu ajoittaa noin 7 000 vuoden taakse saviastialöydön avulla.
Esihistoriallisia kohteita on usein hankala havaita suoraan maan pinnalta. Kivikautiset asuinpaikat eivät yleensä jätä selkeitä merkkejä maastoon, mutta niitä voidaan tunnistaa maastossa yleisimmin kuluneilta poluilta tai sortuneilta rantapenkereiltä löydettyjen esinelöytöjen perusteella. Eräs tavallinen maastossa näkyvä kohde on pyyntikuoppa tai pyyntikuoppaketju, jotka liittyvät peuran metsästykseen. Pyyntikuopat ovat suhteellisen helppoja havaita maastossa, mutta niiden tarkka ajoittaminen on vaikeaa, koska peuranpyynnissä käytetyt kuopat ovat olleet käytössä kivikaudelta aina 1800-luvulle saakka. Sallan kansallispuiston alueella on esimerkiksi löydetty esihistoriallinen asuinpaikka ja pyyntikuoppakohde Latvajärven lähistöltä.
Historia > Kuolajärven lapinkylä

Viimeistään 1500-luvulta lähtien Sallan nykyinen alue oli osa Kuolajärven lapinkylää, joka tunnetaan myös nimellä siida. Tämän alueen asukkaat olivat metsäsaamelaisia. Termi ”metsäsaamelainen” ja lapinkyläjärjestelmä juontavat juurensa 1500-luvulle, kun Ruotsin hallinnolliset asiakirjat ja verotus alkoivat erottaa saamelaiset kahteen pääryhmään: metsäsaamelaisiin ja tunturisaamelaisiin. Tämä jako perustui heidän asuinalueisiinsa sekä elinkeinoihin ja näiden perusteella määrättyyn verotukseen. Metsäsaamelaiset asuivat omilla kausiasuinpaikoillaan metsästäen ja kalastaen, kun taas tunturisaamelaiset siirtyivät pidemmille matkoille vuotuisessa kiertokulussaan Jäämeren rannikon ja tunturien välillä, harjoittaen poronhoitoa, kalastusta ja metsästystä. Lapinkyläjärjestelmä säilyi voimassa aina 1700-luvulle saakka.
Metsäsaamelaisten elinkeino perustui vuotuiskiertoon, jossa eri vuodenajat tarjosivat erilaisia mahdollisuuksia. Kesäisin he kalastivat, syksyllä siirtyivät syyspeuranpyyntiin eli uurtoon, jonka jälkeen muuttivat talvikylään. Talvella metsästettiin majavaa, ja kevättalvella he jatkoivat peuran metsästystä talvipeuranpyynnissä eli moidassa. Metsäsaamelaiset eivät pitäneet suurta määrää poroja, vaan muutamia ajo- ja kantoporoja sekä houkutuseläimiä metsästyksessä. Talvikylät olivat keskeisiä paikkoja, joissa käytiin oikeudenkäyntejä, järjestettiin markkinoita, suoritettiin veroja ja hoidettiin kirkollisia asioita. Kuolajärven talvikylä sijaitsi Vanhan Sallan alueella Peterinselässä, nykyisen Venäjän puolella.
1600-luvulta alkaen alkoi saapua suomalaisia uudisasukkaita Kuolajärvelle. He toivat mukanaan maatalouden ja karjanhoidon perinteen, mikä toi uuden ulottuvuuden alueen elinkeinoihin. Suomalainen ja saamelainen väestö asuivat toisistaan erillään osittain elinkeinojensa vuoksi, mutta myös osin rinnakkain. Tällainen yhteiselo mahdollisti kulttuurien vaikutteiden vaihdon. Maatalouteen nojaava talonpoikainen elämäntapa toi mukanaan pysyvämpiä asuinpaikkoja, vaikka eränkäynnillä oli edelleen merkittävä rooli. Talonpojat liikkuivat laajalti alueen niityillä, asettivat ansoja ja harjoittivat kalastusta pyrkien varmistamaan elantonsa.
Historia > 1700-luvulta nykyaikaan

Kuolajärvi oli turkisaluetta. Siellä oli 19 kotakuntaa vuonna 1555. Suuren Pohjan sodan jälkeen uudisasutus laajeni. Kuolajärvi kuului vuodesta 1776 osaksi Kemijärveä, vaikka oli aikaisemmin kuulunut Kuusamoon. Hankalien ja pitkien yhteyksien vuoksi kuolajärveläiset rakensivat oman kappelin 1828 ja anoivat 1824 oikeutta Kemijärven alaiseen kappeliseurakuntaan, mikä vahvistettiin vuonna 1857. Tätä itsenäisen seurakunnan alkamista pidetään kunnan perustamisvuotena.
Metsäteollisuus ja tukinajo toivat Kuolajärvelle sosialismin ajatuksen ja paikkakunnalla oli 1906 tukkityöläisten lakkoja. Muurmannin rata paransi Venäjän pohjois–etelä-yhteyksiä, minkä vuoksi Kuolajärvestä tuli sotatarvikkeiden kuljetusreitti Venäjälle. Vuonna 1922 Kuolajärvellä tapahtui Neuvostoliittoon siirtyneiden suomalaisten kommunistien järjestämä niin sanottu läskikapina.
1930-luvun mittaan Sallassa tehtiin niin sanottuja ”autosavottoja”, koska suuria ja hyvälaatuisia metsiä oli vedenjakajan itäpuolellakin. Savotoilta ajettiin tukit kuorma-autoilla Kemijoen vesistöön kuuluvien uomien varteen, josta ne uitettiin edelleen.
Talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 enemmistö siihenastisen Sallan alueesta pysyi Suomessa, mutta pinta-alaltaan suuri itäpuolisko (Vanha Salla) siirtyi Neuvostoliitolle luovutettuihin alueisiin. Kodittomaksi jäänyt osa sallalaisista asutettiin toimintaansa jatkaneen kunnan alueelle, jossa Märkäjärven kylästä tehtiin uusi kirkonkylä ja kuntakeskus. Sellaiseksi harkittiin myös Kursua, jota saksalaiset eivät olleet polttaneet, mutta Märkäjärven katsottiin sijaitsevan keskemmällä kuntaa.
Kunta eli vahvaa nousukautta aina 1960-luvun loppuun saakka, johon asti väkiluku kasvoi ja syntyvyys oli omaa luokkaansa. Sen jälkeen alkoi suuri muuttoliike enimmäkseen Ruotsiin. Vuonna 1966 kunnassa asui yli 11 000 ihmistä. Kiihkeimmän muuton vuosina monet kylät menettivät jopa puolet asukkaistaan ja kunnan väkiluku laski rajusti, lähes puolittuen muutaman vuoden kuluessa. Monissa kylissä asukasmäärä puolittui muutamassa vuodessa. Kunnan väkiluku on laskenut vuosi toisensa jälkeen siitä lähtien. Toinen suuren muuton aalto tuli 1990-luvulla, jolloin väkiluku myös jatkoi voimakasta laskuaan. Huomattavaa on se, että esimerkiksi Kemijärven väkiluku on ollut suuren muuton ajoista noususuuntainen joinain vuosina.
Hallinto

Sallan kunnanjohtaja vuodesta 2014 on Erkki Parkkinen. Hänen edeltäjänsä oli Kari Väyrynen.
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista yksitoista on keskustan hallussa kaudella 2021–2025. Perussuomalaisilla on neljä paikkaa, vasemmistoliitolla kolme paikkaa, SDP:llä kaksi paikkaa ja kokoomuksella yksi paikka.
Talous

Vuonna 2019 kunnassa oli 1067 työpaikkaa. Niistä 16 prosenttia oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 75 prosenttia palveluissa ja 8 prosenttia jalostuksessa. Työttömien osuus työvoimasta 2018 oli 14,9 prosenttia.
Sallassa naisten mediaanipalkka oli vuoden 2017 verotuksessa 1,48-kertainen miesten mediaanipalkkaan verrattuna, syinä miesvaltainen porotalous ja naisten suuri osuus korkeaa koulutusta vaativissa ammateissa.
Eniten yhteisöveroa kunnassa maksavat yhteismetsät ja Sallan Osuuspankki.
Väkiluvun kehitys

Sallan asukasluku seitsenkertaistui noin sadassa vuodessa (1 479 asukasta vuonna 1860, 10 389 asukasta vuonna 1964). Sallan kunnan väestökehitys on ollut 1960-luvulta lähtien laskeva. Vuonna 1970 kunnassa asui 8 840 ihmistä. Väkiluku painui alle 4 000:n marraskuussa 2012.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2023 tilanteen mukainen.
| Sallan väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 7 926 | 7 926 |
| 1980 | 1980 |    | 7 256 | 7 256 |
| 1985 | 1985 |    | 6 875 | 6 875 |
| 1990 | 1990 |    | 6 269 | 6 269 |
| 1995 | 1995 |    | 5 812 | 5 812 |
| 2000 | 2000 |    | 5 142 | 5 142 |
| 2005 | 2005 |    | 4 571 | 4 571 |
| 2010 | 2010 |    | 4 162 | 4 162 |
| 2015 | 2015 |    | 3 727 | 3 727 |
| 2020 | 2020 |    | 3 407 | 3 407 |
Lähde: Tilastokeskus.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sallassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Sallan seurakunta (ent. Kuolajärven seurakunta)
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Sallassa toimii Sallan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sallan alueella toimii Pohjois-Suomen ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva Lapin ortodoksinen kappeliseurakunta.
Palvelut

Sallan kirkonkylän koulukeskuksessa on sekä Kirkonkylän koulu vuosiluokille 1.–6., Sallatunturin koulu luokille 7.–9. että Sallan lukio. Lukiota on 2010-luvulla käynyt myös joukko venäläisiä oppilaita, mikä osin vaikuttaa siihen, että koulua kannattaa ylläpitää näin pienessä kunnassa. 1960-luvulla Sallassa oli yli 10 000 asukasta ja 40 kyläkoulua.
Sallan sosiaali- ja terveyskeskus (Jungintie 3) tarjoaa arkipäivisin terveyskeskuspalveluja. Iltaisin ja viikonloppuisin kiireellistä lääkäripäivystystä tarjotaan Kemijärvellä Hyvinvointikeskus Lapponiassa, ja öisin kello 21–8 Rovaniemellä Lapin keskussairaalan päivystyksessä.
Salla on ilmoittanut sitaateissa hakevansa vuoden 2032 kesäolympialaisia, minkä ensisijaisena tarkoituksena on kuitenkin ilmastonmuutoksen torjunta kunnan imagon lisäksi.
Nähtävyyksiä

Sallan sota- ja jälleenrakennusajan museo
Aholanvaaran hiidenkirnut
Oulangan kansallispuisto
Kirjallisuutta

Elo, Tiina & Seppälä, Sirkka-Liisa: Raivaajien ja rakentajien Salla. Sallan kulttuuriympäristöohjelma, s. 42-44.  (Suomen ympäristö 31 / 2012)  Ympäristöministeriö ja Lapin ely-keskus, 2012.  ISBN 978-952-11-4066-2  Tiedostomuoto = pdf Teoksen verkkoversio Viitattu 1.11.2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salla Wikimedia Commonsissa
Sallan kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Sallan avainluvut
Lapajärven kotisivut
Kursun kyläsivut
Esky, Etelä-Sallan KehittämisYhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyläreitti Sallan kunnassa matkusteleville (Arkistoitu – Internet Archive)
Sallan matkailun kotisivut
Sallan sota- ja jälleenrakennusajan museo
Sallan kylät
Aatsinki
Aholanvaara
Ahvenselkä
Hautajärvi
Hietajärvi
Hirvasvaara
Kallunki
Kelloselkä
Kirkonkylä
Kotala
Koutelo
Kursu
Käsmä
Naruska
Niemelä
Onkamo
Pahkakumpu
Paloperä
Saija
Salmivaara
Selkälä
Tuohikylä
Vallovaara
Varvikko
Vittikko
| n k Lapin maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Enontekiö  Inari  Kemi  Kemijärvi  Keminmaa  Kittilä  Kolari  Muonio  Pelkosenniemi  Pello  Posio  Ranua  Rovaniemi  Salla  Savukoski  Simo  Sodankylä  Tervola  Tornio  Utsjoki  Ylitornio 
Entiset kunnat:  Alatornio  Karunki  Kemijärven maalaiskunta  Rovaniemen maalaiskunta  (Kemin maalaiskunta) 
Sallasta 1940 luovutetut kylät
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit: Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat: Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat: Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt: Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet: Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan: Hanko
osin: Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 : Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Kuva Karhutunturilta huhtikuussa 2004.
Etualalla suolampi, taustalla näkyy Sallatunturit.
Kartta Sallan aluemuutoksista
Sallan kirkko
1262

| --- | --- |
Vuosisadat: 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku
Vuosikymmenet: 1190-luku · 1200-luku · 1210-luku · 1220-luku · 1230-luku · 1240-luku 1250-luku · 1260-luku · 1270-luku · 1280-luku · 1290-luku · 1300-luku
Vuodet: 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209 1210 · 1211 · 1212 · 1213 · 1214 · 1215 · 1216 · 1217 · 1218 · 1219 1220 · 1221 · 1222 · 1223 · 1224 · 1225 · 1226 · 1227 · 1228 · 1229 1230 · 1231 · 1232 · 1233 · 1234 · 1235 · 1236 · 1237 · 1238 · 1239 1240 · 1241 · 1242 · 1243 · 1244 · 1245 · 1246 · 1247 · 1248 · 1249 1250 · 1251 · 1252 · 1253 · 1254 · 1255 · 1256 · 1257 · 1258 · 1259 1260 · 1261 · 1262 · 1263 · 1264 · 1265 · 1266 · 1267 · 1268 · 1269 1270 · 1271 · 1272 · 1273 · 1274 · 1275 · 1276 · 1277 · 1278 · 1279 1280 · 1281 · 1282 · 1283 · 1284 · 1285 · 1286 · 1287 · 1288 · 1289 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309
Tapahtumia

Islanti tunnusti Norjan kuninkaan hallitsijakseen.
Syntyneitä

Ladislaus IV, unkarin ja kroatian kuningas
M.O.P.

| M> O.P. |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1992–
Tyylilaji:  hardcore-rap hip hop  east coast
Kotipaikka:  Brownsville, Brooklyn
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Billy Danzenie, MC   Lil' Fame, MC  
Levy-yhtiö:  G-Unit Records, 2005–   Koch Records, 2005   First Family Productions, 2004   Roc-A-Fella Records, 2003   Loud Records, 2000–2002   Relativity Records, 1995–1999   Select Street Records, 1993–1994  
Infobox OKNimi-testi OK: 
M.O.P. (Mash-Out Posse) on yhdysvaltalainen, Billy Danzenien ja Lil' Famen muodostama hardcore rap duo Brooklynin Brownsvillestä. Yhtye tunnetaan värikkäistä, rehellisistä ja yleensä väkivaltaisen tematiikan ympärillä liikkuvista lyriikoistaan. Yhtye on yksi hiphop-musiikin klassikoista, ja etenkin vuoden 2000 singlet ”Ante Up” & ”Cold As Ice” nousivat molemmat suuriksi radio- ja klubihiteiksi.
Julkaisut > Albumit

1994 – To The Death
1996 – Firing Squad
1998 – First Family 4 Life
2000 – Warriorz
2004 – Mash Out Posse
2005 – St. Marxmen
2006 – Ghetto Warfare
2007 – Yearly Physical
2009 – Foundation
2011 – Sparta (mukana Snowgoons)
Julkaisut > Kokoelma-albumit

2003 – 10 Years and Gunnin'
2004 – Mash Out Posse
2006 – Ghetto Warfare
Julkaisut > Singlet

"How About Some Hardcore" (1993)
"Rugged Neva Smoove" (1994)
"Dead & Gone" (1996)
"World Famous" (1997)
"Handle Ur Bizness" (1998)
"G Building" (2000)
"Ante Up" (2000)
"Ante Up (Remix)" (feat. Busta Rhymes, Remy Ma & Teflon)  (2001)
"Cold As Ice" (2001)
"Hilltop Flava/Ground Zero" (2004)
"Murder Rate" (feat. Papoose)  (2006)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
M.O.P. Myspacessa (englanniksi)
G-Unit records
Incubus

Kaksi incubusta viettelemässä nukkuvaa naista. Vesivärityö, 1870.
Incubus (lat. ”se joka makaa päällä”) on demoni. Muinaisessa Roomassa incubus oli haltija tai demoni. Keskiaikaisen mytologian mukaan incubus merkitsi miespuolista demonia, joka ahdisteli nukkuvia naisia seksuaalisessa tarkoituksessa. Noituutta käsittelevässä kirjallisuudessa incubus tarkoitti myös paholaista rakastajana. Incubuksen naispuolinen vastine on succubus.
Legendan mukaan incubus saattoi joskus saattaa naisen raskaaksi ja syntynyttä jälkeläistä kutsuttiin cambioniksi. Ehkä kuuluisin demonin ja ihmisen yhdynnästä alkunsa saanut oli Kuningas Arthurin tarinoissa esiintyvä velho Merlin.