stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Verinag

| Verinag |
| --- | --- |
 Verinagin riisipeltoja
 Verinag
 Koordinaatit: 33.55°N, 75.25°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Jammu ja Kashmir
Piirikunta:  Anantnag
Väkiluku (2011):  22 968
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Verinag on Intian Jammun ja Kashmirin osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Anantnagin piirikuntaan. Se on kuuluisa Jahangirin rakennuttamasta puutarhasta. Sieltä on noin 26 kilometriä Anantnagiin. Kaupungissa sijaitseva lähde on Jhelum-joen alkulähde, jota ympäröi suurmogulien valtakunnan aikaiset rakennelmat. Suurmogulien aikaiset puutarhat Kashmirissa, joihin myös Verinagin puutarha lukeutuu, ovat Unescon aielistalla maailmanperintökohteiksi. Verinagin puutarhan rakennutti Mirza Haider keisari Jahangirin käskystä vuoden 1620 paikkeilla.
Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Verinagin väkiluku oli 22 968 henkeä. Paikallisten keskuudessa islam oli yleisin uskonto lähes 95 prosentin osuudella. Hindulaisia oli melkein viisi prosenttia.
Kuvia

Verinagin lähde
Mogulipuutarhan kanava
Puutarhaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Verinag Wikimedia Commonsissa
Wario Land 4

| Wario Land 4 (Wario Land Advance)  |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo R&D1
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Hirofumi Matsuoka
Tuottaja:  Takehiro Izushi
Säveltäjä:  Ryoji Yoshitomi
Pelisarja:  Wario Land
Julkaistu:  Game Boy Advance  21. elokuuta 2001  9. marraskuuta 2001  17. marraskuuta 2001  19. marraskuuta 2001 Virtual Console (3DS)  15. joulukuuta 2011  16. joulukuuta 2011 kansainvälisesti Virtual Console (Wii U)  30. huhtikuuta 2014  5. kesäkuuta 2014  8. toukokuuta 2014 
Lajityyppi:  Tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Game Boy Advance, Virtual Console
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Wario Land 4 (alun perin julkaistu Japanissa nimellä Wario Land Advance ワリオランドアドバンス) on vuonna 2001 julkaistu videopeli Game Boy Advance -laitteelle. Pelin kehitti ja julkaisi Nintendo. Päähahmona jälleen kerran Marion sijasta toimii Wario.
Vuonna 2011 peli julkaistiin uudelleen Nintendo 3DS -laitteelle osana Nintendo 3DS Ambassador Programme -kampanjaa. Peli uudelleen julkaistiin toistamiseen Wii Un Virtual Console:ssa.
Juoni

Peli alkaa, kun eräänä iltana Wario huomaa lehdestä todella hyvän uutisotsikon; "Legendaarinen pyramidi löydetty syvältä viidakosta!". Rahanahne kun hän onkin, Wario suuntaakin jo autollansa kohti pyramidia. Legendaan liittyy myös pieni musta kissa, joka meinasi jäädä Warion auton alle. Se on todellisuudessa pyramidin oikea hallitsija, Prinsessa Shokora. Hänet kirosi eräs Warion lailla rahanahne Kultainen diiva (Golden Diva).
Taisteltuaan pitkään tiensä läpi Wario lopulta onnistui läpäisemään pyramidin sisällä olevat 5 haastetta (yksin näistä on vain pelin tutoriaali) ja pääsemään näin sisäisempään osaan pyramidissa, jossa Kultainen diiva odottaa kaikki Warion keräämät aarteet hallussaan.
Lopullisen iskun jälkeen Diiva lyötiin ja Wario pääsi karkuun kaikki aarteet mukanaan.
Samalla hän myös tapasi aiemmin kohtaamansa pienen kissan jonka kirous oli nyt murrettu ja näin ollen pystyi muuntautumaan muotoon, riippuen kuinka monta aarretta Wariolla on hallussaan.
Veronika Velez-Zuzulová

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Veronika Zuzulová Aspenin maailmancupissa 2006. |  Veronika Zuzulová Aspenin maailmancupissa 2006. |  Veronika Zuzulová Aspenin maailmancupissa 2006. |  |
Maa:  Slovakia
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sankt Moritz 2017 | Joukkuekilpailu |  |
Veronika Velez-Zuzulová (s. 15. heinäkuuta 1984 Bratislava) on slovakialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Arvokilpailut

Zuzulová voitti pujottelun nuorten maailmanmestaruuden Sella Neveassa maaliskuussa 2002. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli alppiyhdistetyssä viidestoista. Åren MM-kilpailujen 2007 superyhdistetyssä hän sijoittui yhdeksänneksi ja pujottelussa 13:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pujottelussa kymmenes. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli pujottelussa kymmenes ja suurpujottelussa 15:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 neljänneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuekilpailussa hopeaa.
Maailmancup

Zuzulová saavutti ensimmäisen voittonsa maailmancupin pujottelukilpailuissa Semmeringissä 29. joulukuuta 2012. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Münchenin paripujottelun. Kaudella 2015–2016 hän voitti molemmat Flachaun pujottelut. Kaudella 2016–2017 hän voitti Zagrebin pujottelun. Toiseksi hän on sijoittunut pujottelussa Špindlerův Mlýnssä, Mariborissa ja Bormiossa kaudella 2007–2008, Zwieselissä kaudella 2010–2011, Åressa ja Schladmingissa kaudella 2011–2012, Moskovan paripujottelussa kaudella 2012–2013, Mariborin ja Åren pujottelussa kaudella 2014–2015, Aspenin ensimmäisessä pujottelussa ja Sankt Moritzissa kaudella 2015–2016 sekä Killingtonin, Sestrieren ja Semmeringin pujottelussa ja Tukholman paripujottelussa kaudella 2016–2017. Lisäksi hän on ollut kymmenen kertaa kolmas: kaudella 2003–2004 Zwieselissä, kaudella 2006–2007 Kranjska Gorassa, Sierra Nevadassa ja Lenzerheidessa, kaudella 2007–2008 Zagrebissa, kaudella 2010–2011 Lenzerheidessa, kaudella 2011–2012 Kranjska Gorassa, kaudella 2014–2015 Meribelissä sekä kaudella 2015–2016 Santa Caterinassa ja Jasnássa. Kauden 2006–2007 pujottelucupissa Zuzulová oli viides, seuraavalla kaudella kolmas, 2010–2011 jälleen viides, 2011–2012 neljäs, kaudella 2012–2013 kolmas, 2014–2015 kuudes sekä kausilla 2015–2016 ja 2016–2017 toinen.
Zuzulová lopetti uransa alppihiihtäjänä keväällä 2018.
Wilhelm Wien

| Wilhelm Wien |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1864 Fischhausen, Itä-Preussi
Kuollut: 30. elokuuta 1928 (64 vuotta) München, Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Göttingenin yliopisto Berliinin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Hermann von Helmholtz
Instituutti:  Giessenin yliopisto Würzburgin yliopisto Münchenin yliopisto
Oppilaat:  Karl Hartmann
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Mustan kappaleen säteily
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1911)
Wilhelm Carl Werner Otto Fritz Franz Wien (13. tammikuuta 1864 – 30. elokuuta 1928) oli saksalainen fyysikko, jolle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto 1911. Hän tutki infrapunasäteilyä, ja määritti niin sanotun mustan kappaleen säteilyä kuvaavan Wienin siirtymälain, joka kertoo millä aallonpituudella minkäkin lämpöinen kappale säteilee suurimmalla intensiteetillä infrapuna-alueella eli lämpösäteilynä.
Elämä

Wien syntyi Preussin Gaffkenissa, joka kuuluu nykyisiin Venäjään. Hän oli maanomistajan poika, jonka olisi voinut olettaa saavan elantonsa suvun tiluksilta.  Wien kuitenkin  lähti taloudellisen epävarmuuden ja oman kiinnostuksensa takia yliopistouralle. Hän opiskeli Göttingenin ja Berliinin yliopistoissa ja pääsi vuonna 1883 Hermann von Helmholtzin laboratorioon. Wien väitteli tohtoriksi vuonna 1886. Sen jälkeen hän piti taukoa tieteellisellä urallaan ja palasi auttamaan kotitilansa hoidossa, koska hänen isänsä oli sairastunut vakavasti. Hän vietti kuitenkin yhden lukukauden Helmholzin tutkimusryhmässä. Kun isän maat oli myyty, Wien palasi Helmholzin laboratorioon. Helmholz oli tällä välin siirtynyt johtajaksi Valtion fysikaalis-tekniseen tutkimuslaitokseen (Physikalisch-Technische Reichsanstalt), missä Wienkin työskenteli vuoteen 1896 asti.
Wien nimitettiin Giessenin yliopiston professoriksi 1899. Seuraavana vuonna hän siirtyi Würzburgin yliopistoon Wilhelm Röntgenin seuraajaksi. Vuosina 1913–1914 hän oli yliopiston rehtori. Hän seurasi Röntgeniä myös Münchenin yliopiston professoriksi vuonna 1920, ja sielläkin hän toimi rehtorina vuosina 1925–1926.
Wien avioitui vuonna 1898 Luise Mehler of Aix-la-Chapellen kanssa ja he saivat neljä lasta. Heidän ainoa poikansa Karl Wien opiskeli luonnontieteitä, tutki jäätikköjen liikeitä ja harrasti vuorikiipeilyä. Hän sai surmansa jäävyöryssä 1937.
Merkitys

Wienin vuonna 1883 julkaisema laki aallonpituuden muuttumisesta kappaleen lämpötilan mukaan tunnetaan edelleen nimellä Wienin siirtymälaki. Seuraavana vuonna hän julkaisi lämpötilaan ja entropiaan liittyvän lain, jonka yhteydessä hän määritteli mustaksi kappaleeksi kutsutun ideaaliesineen, joka absorboisi kaiken säteilyn. Myöhemmin todettiin, että Wienin tulos päti vain lyhyille aallonpituuksille (suurille taajuuksille), mutta Max Planck saattoi sen pohjalta kehittää yleisemmän säännön kvanttifysiikkaan.
Wien tutki Eugen Goldsteinin löytämiä anodisäteitä. Hän osoitti niiden muistuttavan katodisäteitä mutta olevan positiivisesti varautuneita ja koostuvan elektronia painavammista hiukkasista. Nykyisin näitä hiukkasia kutsutaan protoneiksi. Wienin tutkimuksissaan käyttämä menetelmä johti 20 vuotta myöhemmin massaspektroskopian keksimiseen.
Tunnustukset

Wien sai fysiikan Nobelin vuonna 1911. Hänet kutsuttiin Berliinin, Göttingenin, Itävallan, Ruotsin, Norjan ja Yhdysvaltojen tiedeakatemioiden jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Wien Wikimedia Commonsissa
Waris Hussein

| Waris Hussein |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1938 (ikä 85) Lucknow, Brittiläinen Intia
Ammatti:  televisio- ja elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:   Melody – suloinen ensirakkaus (1970)  Tappaja vastoin tahtoaan (1988) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Waris Hussein (s. 9. joulukuuta 1938 Lucknow, Brittiläinen Intia) on intialais-brittiläinen televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan enimmäkseen Yhdysvalloissa ohjaamiensa pitkien televisio- ja teatterielokuvien ohella monista ohjauksistaan brittiläisille televisiokanaville. Hänen varhaisimpia töitään BBC:n ohjaajaharjoittelijana olivat ensimmäiset jaksot alkuperäisestä Doctor Who -sarjasta vuonna 1963 Husseinin tunnetuimpia elokuvaohjauksia ovat Melody – suloinen ensirakkaus (1970) ja Tappaja vastoin tahtoaan (1988).
Filmografiaa

Melody – suloinen ensirakkaus (Melody / S.W.A.L.K, 1970)
Bronxin serkku (Quackser Fortune Has a Cousin in the Bronx, 1970)
Outo mahti (The Possession of Joel Delaney, 1971, kiellettiin Suomessa)
Henrik VIII:n kuusi vaimoa (Henry VIII and His Six Wives, 1972)
Jumalainen Sarah (Sarah, 1976)
Laurence Olivier esittää: Daphne Laureola (Daphne Laureola, 1977)
Edward ja Mrs. Simpson (Edward & Mrs. Simpson, 1980)
Pako (Coming Out of the Ice, 1982)
Princess Daisy (1983)
Tyytymättömyyden talvi (The Winter of Our Discontent, 1983)
Helpompi kuolla kuin elää (Surviving, 1985)
Riemukaari (Arch of Triumph, 1985)
Kun oksa katkeaa (When the Bough Breaks, 1986)
Murha käteisellä (Downpayment on Murder, 1987)
Tappaja vastoin tahtoaan (Killer Instinct, 1988)
Onassis – Maailman rikkain mies (Onassis: The Richest Man in the World, 1988)
Kielletyt tunteet (Forbidden Nights, 1990)
Väärät vanhemmat (Switched at Birth, 1991)
Murhaajan kosketus (She Woke Up, 1992)
Anissan tarina (For the Love of My Child - Anissa Ayla, 1993)
Voiton hinta (Fall from Grace, 1994)
Murha ystävien kesken (Murder Between Friends, 1994)
Väärät vanhemmat (The Face on the Milk Carton, 1995)
Perheen taistelu (A Child’s Wish, 1997)
Käännös suomeksi
Vilsoni Hereniko

Vilsoni Hereniko (s. 1954 Rotuma) on fidžiläinen kirjailija ja elokuvaohjaaja.
Hereniko syntyi vanhempiensa yhdestätoista lapsesta nuorimpana. Hän on naimisissa Jeannette Paulson Herenikon kanssa, ja hänellä on poika, Daniel. Hereniko opiskeli Newcastle-upon-Tynen ja Etelä-Tyynenmeren yliopistoissa, ja jälkimmäisestä hän sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1992. Vuotta aiemmin hän oli liittynyt Center for Pacific Islands Studiesin (CPIS) henkilökuntaan Havaijin yliopistossa. Hän on myös työskennellyt muun muassa Fidžin opetusministeriön tehtävissä.
Hereniko on kirjoittanut useita näytelmiä, joihin lukeutuvat Don't Cry Mama, A Child for Iva, Sera's Cohice, The Monster, The Last Virgin in Paradise, Fine Dancing ja Love 3 Times. Lisäksi Hereniko on julkaissut esimerkiksi tutkimuksiinsa perustuvan teoksen Woven Gods: Female Clowns and Power in Rotuma sekä lastenkirjan Sina & Tinilau. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin kirjallisista ansioistaan Elliott Cades -palkinto.
Ensimmäinen fidžiläinen täyspitkä elokuva, Rotumalle sijoittuva The Land Has Eyes (2004), on Herenikon ohjaama ja käsikirjoittama.
Aiheesta muualla

Vilsoni Hereniko Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Werner Karsten

Oskar Werner Karsten (11. maaliskuuta 1870 Viipuri – 24. kesäkuuta 1930 Turku) oli suomalainen prokuristi, opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Karstenin vanhemmat olivat alikapteeni, tilanomistaja Theodor Karsten ja Sofia Wilhelmina Winter. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1890 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa.
Karsten toimi konttoripäällikkönä eri helsinkiläisyrityksissä ja vuosina 1912–1930 hän oli P. C. Rettig & Co:n prokuristina Turussa. Karsten opetti myös kauppaoppilaitoksissa ja kansanopistoissa sekä vuosina 1919–1928 Åbo Akademissa.
Karsten oli naimisissa vuodesta 1898 Fanny Irene Lundellin kanssa.
Teoksia

Roliga bilder, text af W. K-n.     K. Fazer, Helsingfors 1904
Victor Nessler

Victor Nessler
Victor Ernst Nessler (28. tammikuuta 1841 Baldenheim – 28. toukokuuta 1890 Strasbourg) oli elsassilainen säveltäjä.
Nessler opiskeli Strasbourgissa aluksi teologiaa, mutta siirtyi musiikin pariin ja sävelsi ensimmäisen oopperansa Fleurette (1864). Hän täydensi opintojaan Leipzigissa Moritz Hauptmannin johdolla ja pääsi kaupunginteatterin kuoromestariksi vuonna 1870. Myöhemmin hänestä tuli Carola-teatterin kuoromestari. Nessler sai mainetta varsinkin oopperoillaan. Lisäksi hän sävelsi operetteja.
Strasbourgissa on Alfred Marzolffin tekemä Nesslerin muistomerkki (1895).
Teoksia > Oopperat

Fleurette (1864)
Der Rattenfänger von Hameln (1879)
Der Trompeter von Säkkingen (1884)
Dornröschens Brautfahrt (1867)
Irmingard (1876)
Der wilde Jäger (1881)
Otto der Schütz (1886)
Die Rose von Strassburg (1890)
Teoksia > Operetit

Die Hochzeitsreise (1867)
Nachtwächter und Student (1868)
Am Alexandertag (1869)
Vili Vilperi

Vili Vilperi
Vili Vilperi (engl. Blinky Bill) on alkuaan australialaisen kirjailijan Dorothy Wallin luoma ihmisenkaltainen koala, joka on seikkaillut sekä kolmessa kirjassa että nimikkotelevisiosarjassa.
Päähenkilö Vili on kepposia harrastava koalanpoika, joka rakastaa äitiään yli kaiken. Hänen ystäviään ovat adoptiosisar Nanni (Nutsy), Potso-kenguru (Splodge) ja Herra Vompatti eli Vompo. Kirjoissa Vili käyttäytyy koalan lailla, mutta samalla lapsilukija pystyy samaistumaan häneen. Wall myös painottaa kirjoissaan vakaviakin asioita, kuten luonnonsuojelua.
Vili Vilperistä on tehty useita televisiosarjoja ja tietokonepelejä. Ensimmäisessä televisiosarjassa 1980-luvulla Vili Vilperi esiintyi käsinukkena. Tunnetuin televisiosarja on Yoram Gross studiosin vuosina 1992–1993 tuottama piirrossarja The Adventures Of Blinky Bill, jota Suomessa on esitetty nimellä Vili Vilperi. Vili Vilperi -piirrossarja eroaa monelta osin kirjoista, esimerkiksi piirrossarjaan on lisätty enemmän hahmoja. Sarjan tapahtumat sijoittuvat australialaiseen pikkukylään, Viherkylään (New Greenpatch). Vili Vilperi on näkynyt myös Yle TV1, Yle TV2 ja C More Juniori kanavilla.
Hahmot

Vili Vilperi (Blinky Bill)
Nanni (Nutsy Koala)
Potso (Splodge The Kangaroo)
Väpä (Flap) on vesinokkaeläin. Hän on Vili Vilperin hyvä ystävä ja luonteeltaan hieman hajamielinen.
Marsa Pussihiiri (Marcia Marsupial Mouse)
Herra Vompatti "Vompo" (Mr. Wombat)
Neiti Harakka (Miss Magpie)
Rouva Kani (Mrs. Rabbit)
Pormestari Pelikaani (Mayor Pelican)
Lärvi (Danny Dingo)
Limppu (Meatball Dingo)
Elli (Daisy Dingo)
Niitti (Shifty Dingo)
Dingo-muori (Ma Dingo)
Vili Vilperi -kirjat

Blinky Bill: the Quaint Little Australian (1933)
Blinky Bill Grows Up (1934)
Blinky Bill and Nutsy (1937)
WHA-kausi 1978–1979

| WHA-kausi 1978–1979 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  7.
Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  13. lokakuuta 1978
Sarja päättyi:  20. toukokuuta 1979
Mestari:  Winnipeg Jets
Pistepörssin voittaja:  Réal Cloutier (Quebec Nordiques)
  ← 1977–1978: 
WHA-kausi 1978–1979 oli jääkiekon ammattilaisliiga World Hockey Associationin (WHA) seitsemäs ja viimeinen kausi.
Kauden alussa mukana oli enää seitsemän WHA-joukkuetta, ja niistäkin Indianapolis Racers meni konkurssiin 25 ottelun jälkeen. Neuvostoliiton ja Tšekkoslovakian tähdistöjoukkueet olivat viime kauden tapaan mukana. Myös Suomen maajoukkue tuli pelaamaan yhden ottelun Edmonton Oilersia vastaan tasatakseen heidän ottelumääränsä 80:een. Oilers voitti Suomen 8–4.
Réal Cloutier voitti runkosarjan pistepörssin 75 maalilla ja 54 maaliin johtaneella syötöllä. Winnipeg Jets voitti kolmannen Avco Cup -mestaruutensa, kun se voitti loppuotteluissa nuoren Wayne Gretzkyn tähdittämän Edmonton Oilersin otteluvoitoin 4–2.
Kauden päätteeksi neljä WHA-joukkuetta siirtyi NHL:ään: Winnipeg Jets, Edmonton Oilers, New England Whalers ja Quebec Nordiques.
Runkosarja

| --- | --- |
 O = Ottelut  V = Voitot  H = Häviöt  T = Tasapelit  :  P = Pisteet  TM = Tehdyt maalit  PM = Päästetyt maalit  
Lihavoidut joukkueet etenivät pudotuspeleihin
| Joukkue | O | V | H | T | P | TM | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Edmonton Oilers | 80 | 48 | 30 | 2 | 98 | 340 | 266 |
| Quebec Nordiques | 80 | 41 | 34 | 5 | 87 | 288 | 271 |
| Winnipeg Jets | 80 | 39 | 35 | 6 | 84 | 307 | 306 |
| New England Whalers | 80 | 37 | 34 | 9 | 83 | 298 | 287 |
| Cincinnati Stingers | 80 | 33 | 41 | 6 | 72 | 274 | 284 |
| Birmingham Bulls | 80 | 32 | 42 | 6 | 70 | 286 | 311 |
| Indianapolis Racers | 25 | 5 | 18 | 2 | 12 | 78 | 130 |
| Neuvostoliitto | 6 | 4 | 1 | 1 | * | 27 | 20 |
| Tšekkoslovakia | 6 | 1 | 4 | 1 | * | 14 | 33 |
| Suomi | 1 | 0 | 1 | 0 | * | 4 | 8 |
* Pisteet vaikuttivat varsinaisten WHA-joukkueiden sijoituksiin
Victor Napoleon Procopé

Kenraaliluutnantti, senaattori, ministerivaltiosihteeri Victor Napoleon Procopé.
Victor Napoleon Procopé (5. elokuuta 1839 Mietoinen – 23. syyskuuta 1906 Pietari) oli suomalainen sotilas, senaattori ja ministerivaltiosihteeri.
Procopén vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Berndt Johan Procopé ja Henriette Lovisa Trapp.
Victor Napoleon Procopé valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1857, jonka jälkeen hän siirtyi luutnantiksi Jekaterinoslavin henkikrenatöörirykmenttiin, palveli siellä vuosina 1857–1861, henkikaartin suomenmaalaisessa rykmentissä 1861–1877 ja siirtyi everstin arvoisena Permin jalkaväkirykmentin komentajaksi 1877 ja osallistui sen mukana Turkin sotaan. Procopé siirtyi kuitenkin jo sodan aikana Suomen kaartinpataljoonan päälliköksi ja osallistui vuosien 1877–1878 taisteluihin Balkanilla. Osoittamansa sotilaskunnon perusteella hänet ylennettiin keisarilliseksi sivusadjutantiksi ja kenraalimajuriksi 1878. Kaartinpataljoonassa hän palveli vuoteen 1884, ja vuonna 1883 hänet korotettiin aatelissäätyyn.
Procopé edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1885, 1888 ja 1891.
Sittemmin Procopé siirtyi siviiliuralle, ensin Vaasan läänin kuvernööriksi vuosiksi 1884–1888 ja sitten Uudenmaan läänin vuonna 1888. Samuel Werner von Troilin johtaman senaatin talousosaston jäseneksi eli senaattoriksi; sotilastoimituskunnan päälliköksi hän tuli syksyllä 1888, ja hän hoiti tehtävää vuoteen 1891 saakka. Senaattorikauden aikana 1889 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi.
Tämän jälkeen Procopé tuli Pietariin ministerivaltiosihteerin virastoon Woldemar von Daehnin apulaiseksi. Tuolloin keisarillinen keskushallinto pyrki yhä voimakkaammin kaventamaan Suomen suuriruhtinaskunnan autonomiaa. Tätä varten perustettiin vuonna 1892 valtakunnanlainsäädäntökonferenssin suomalais-venäläinen sekakomitea, jonka yhtenä jäsenä oli Victor Napoleon Procopé. Nikolai Bobrikovin tultua Suomen kenraalikuvernööriksi vastakkainasettelu kenraalikuvernöörin ja ministerivaltiosihteerin viraston välillä kasvoi. Bobrikov pyrki siirtämään valtaa ministerivaltiosihteeriltä kenraalikuvernöörille. Von Daehnin erottua vuonna 1898 Procopén tehtävä oli  ministerivaltiosihteerin sijaisena esitellä Suomen asiat keisari-suuriruhtinas Nikolai II:lle. Tässä tehtävässä hän toimi kahden vuoden ajan vuoteen 1900 asti, jolloin hän erosi ministerinvaltiosihteerin viraston apulaisen virastaan. Tällöin hänet ylennettiin kenraalin arvoon. Ajanjakson tunnetuin tapahtuma on tietysti Helmikuun manifestin antaminen, jolloin normaali esittelyjärjestys ohitettiin.
Lopun elämänsä hän vietti Venäjällä palaamatta Suomeen.
Victor Napoleon Procopé oli vuodesta 1868 naimisissa venäläisen Aleksandrine Jurenjevan kanssa.
Kirjallisuutta

Procopé, V.: Min verksamhet såsom t. f. ministerstatssekreterare för Finland 1898–1899.  Helsingfors:  Söderström & C:o, 1923.
Aiheesta muualla

Saastamoinen, Lotta: / Procopé, Victor Napoleon (1839–1906). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  3.4.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Werner Klingler

Werner Klingler (23. lokakuuta 1903 – 23. kesäkuuta 1972) oli saksalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän ohjasi 29 elokuvaa vuosien 1936 ja 1968 välillä.
Klingler syntyi Stuttgartissa ja näytteli uransa alulla teatterissa. 1920-luvun lopulla hän esiintyi parissa Hollywood-elokuvassa nimellä Warner Klinger. Vuonna 1930 hän palasi Saksaan ja aloitti 1960-luvulle asti kestäneen uransa viihde-elokuvien ohjaajana. Klingler kuoli vuonna 1972 Länsi-Berliinissä.
Aiheesta muualla

Werner Klingler Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Werner Klingler Elonetissä.
What the Hell

| ”What the Hell” Avril Lavigne |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Goodbye Lullaby
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 10. tammikuuta 2011
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Max Martin, Shellback
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 03.39
 Levy-yhtiö: RCA Records
Avril Lavignen muut singlet
| ”Alice” 2010 | ”What the Hell” 2011 | ”Smile” 2011 |
What the Hell on kanadalaisen Avril Lavignen ensimmäinen single hänen vuonna 2011 julkaistulta albumiltaan Goodbye Lullaby. Kappaleen sanoituksesta vastasivat Lavigne, Max Martin ja Shellback ja tuotannosta Martin sekä Shellback. Single julkaistiin 10. tammikuuta 2011.
Single sijoittui listojen kärkisijoille monissa maissa. Toiseksi korkeimmalle sijalle se sijoittui Tšekissä ja viidennelle sijalle Unkarissa sekä Uudessa-Seelannissa. Australiassa se ylsi parhaimmillaan kuudenneksi ja Belgiassa (Vallonia) 13:nneksi. Canadian Hot 100 -listalla single oli kahdeksantena ja Billboard Hot 100 -listalla sijalla 11. Australiassa single on myynyt platinalevyyn oikeuttavan määrän.
Lavigne on kertonut, että "What the Hell" -kappale on eniten poppia sisältävä kappale albumilta.
Walter Huddleston

| Walter Huddleston |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Kentuckysta
 3. tammikuuta 1973–3. tammikuuta 1985  
Edeltäjä:  John Sherman Cooper
Seuraaja:  Mitch McConnell
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1926 Burkesville, Kentucky, Yhdysvallat
Kuollut: 16. lokakuuta 2018 (92 vuotta) Warsaw, Kentucky, Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Jean Pearce (1947–2003)
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Tutkinnot:  Kentuckyn yliopisto
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Puolustushaara:  Maavoimat
Palvelusvuodet:  1944–1946
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Walter Darlington ”Dee” Huddleston (15. huhtikuuta 1926 – 16. lokakuuta 2018) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän edusti vuosina 1973–1985 Kentuckyä ja Yhdysvaltain demokraattista puoluetta senaatissa.
Huddleston syntyi Burkesvillessä ja valmistui vuonna 1949 Kentuckyn yliopistosta. Hän työskenteli sen jälkeen vuoteen 1972 kentuckyläisten radioasemien managerina ja aloitti poliittisen uransa Kentuckyn senaatissa 1960-luvulla.
Senaattorinuransa jälkeen Huddleston siirtyi Elizabethtowniin. Hänen puolisonsa Jean N. Huddleston (s. 1929, naimisissa 1947–) menehtyi vuonna 2004.