stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heetin kieli
Kirjoitusjärjestelmä > Konsonantti-vokaali (CV)

|  | b- | p- | d- | t- | g- | k- | h- | l- | m- | n- | r- | s- | z- | w- | y- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| -a | 𒁀 ba | 𒉺  pa | 𒁕  da | 𒋫  ta | 𒂵  ga | 𒅗  ka | 𒄩  ha | 𒆷  la | 𒈠  ma | 𒈾  na | 𒊏  ra | 𒊭  sa | 𒍝  za | 𒉿  wa | 𒅀  ya |
| -e | 𒁁  be | 𒁉  pe, pi | 𒁲  de, di | 𒋼  te | 𒄀  ge, gi | 𒆠  ke, ki | 𒄭, 𒃶  he, hé | 𒇷 le, li | 𒈨, 𒈪  me, mé | 𒉈, 𒉌 ne, né | 𒊑  re, ri | 𒊺  se | 𒍣, 𒍢  ze, zé |  |  |
| -i | 𒁉  bi | 𒁉  pe, pi | 𒁲  de, di | 𒋾  ti | 𒄀  ge, gi | 𒆠  ke, ki | 𒄭  hi | 𒇷 le, li | 𒈪  mi | 𒉌  ni | 𒊑  re, ri | 𒅆  si | 𒍣  zi | 𒃾  wi |  |
| -u | 𒁍  bu, pu | 𒁍  bu, pu | 𒁺  du | 𒌅  tu | 𒄖  gu | 𒆪  ku | 𒄷  hu | 𒇻  lu | 𒈬  mu | 𒉡  nu | 𒊒  ru | 𒋗, 𒋙  su, sú | 𒍪 zu |  |  |
Lähde:
Kirjoitusjärjestelmä > Vokaali (V)

| a | e | i | u |
| --- | --- | --- | --- |
| 𒀀 | 𒂊 | 𒄿 | 𒌋, 𒌑 u, ú |
Lähde:
Heetinkielinen savitaulu, oletettavasti lakiteksti, 1200-luvulta eaa.
Henrik Granroth

Henrik Granroth (1744 – 15. kesäkuuta 1813 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Granrothin vanhemmat olivat Gustaf Bengtsson Granroth ja Anna Katarina Elisabeth Telin ja puoliso Anna Johandostter (k. 1813). Granroth edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Vaasan läänin Korsholman pohjoista kihlakuntaa. Hän oli valtiopäivillä sekä talous- että siviilivaliokunnan jäsen ja 65-vuotiaana säätynsä vanhin valtiopäivämies.
Helmholtzin kelat

Havainnekuva Helmholtzin keloista
Helmholtzin kelat ovat laite, joka koostuu kahdesta ympyränmuotoisesta kelasta, joilla on yhteinen keskiakseli ja joiden välinen etäisyys toisistaan on yhtä suuri kuin kelojen yhteinen säde. Helmholtzin keloja käytetään mm. kokeissa kumoamaan ulkoisia magneettikenttiä, kuten Maapallon magneettikenttä. Kelat on nimetty saksalaisen fyysikon Hermann von Helmholtzin mukaan.
Magneettikenttä keskiakselilla > Magneettikenttä kelojen puolivälissä

Keskiakselilla täsmälleen silmukoiden puolivälissä (



x
=
R

/

2


{\textstyle x=R/2}

) magneettivuon tiheys on:
{\begin{aligned}B_{\text{keskiakseli}}\left({\frac {R}{2}}\right)&={\frac {\mu _{0}NIR^{2}}{2}}\left({\frac {1}{(R^{2}+(R/2)^{2})^{3/2}}}+{\frac {1}{(2R^{2}-2R\cdot R/2+(R/2)^{2})^{3/2}}}\right)\\&={\frac {\mu _{0}NIR^{2}}{2}}\left({\frac {1}{\left({\frac {5}{4}}R^{2}\right)^{3/2}}}+{\frac {1}{\left({\frac {5}{4}}R^{2}\right)^{3/2}}}\right)\\&={\frac {\mu _{0}NIR^{2}}{2}}\left({\frac {4}{5}}\right)^{3/2}\left({\frac {1}{R^{3}}}+{\frac {1}{R^{3}}}\right)\\&=\left({\frac {4}{5}}\right)^{3/2}{\frac {\mu _{0}NI}{R}}.\end{aligned}}
Esimerkkejä

Maapallon magneettivuon tiheys maan pinnalla voi olla paikoin 50 μT. Olkoon Helmholtzin kelojen säde (ja etäisyys) 0,5 m ja kummassakin 50 kierrosta. Lasketaan, kuinka suuri sähkövirta keloissa pitää kulkea, jotta puolessa välissä kelojen keskellä vastakkaissuuntainen maan magneettikenttä kumoutuu.
Ratkaisu:
Käyttämällä viimeisimpänä johdettua yhtälöä magneettivuon tiheydelle keskiakselilla kelojen puolivälissä, saadaan:
{\begin{aligned}I&=\left({\frac {5}{4}}\right)^{3/2}{\frac {RB}{\mu _{0}N}}=\left({\frac {5}{4}}\right)^{3/2}{\frac {{\text{0,5}}\,{\text{m}}\cdot {\text{5,0}}\cdot 10^{-5}\,{\text{T}}}{4\pi \cdot 10^{-7}\,{\frac {{\text{T}}\cdot {\text{m}}}{\text{A}}}\cdot 50}}\\&={\text{0,55606}}\dotsc \,{\text{A}}\approx {\text{0,6}}\,{\text{A}}.\end{aligned}}
Kuten huomataan, jo suhteellisen pienellä laitteistolla ja pienellä sähkövirralla saadaan maapallon magneettikenttä keskellä laitteistoa kumottua täysin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helmholtzin kelat Wikimedia Commonsissa
Magneettivuon tiheys pisteessä 



P


{\textstyle P}

 (joka ei ole origo 



O


{\textstyle O}

) koostuu useiden pisteen 



Q


{\textstyle Q}

 kaltaisten elementtien pienistä kentistä 




d


B



{\textstyle \mathrm {d} \mathbf {B} }

.
Kahden virtasilmukan aiheuttaman magneettivuon tiheyden laskeminen mielivaltaisessa pisteessä 



P


{\textstyle P}

 kelojen keskiakselilla.
Magneettivuon tiheys Helmholtzin kelojen keskiakselilla. Molempien kelojen säde on 



R


{\textstyle R}

, molemmissa on 



N


{\textstyle N}

 kierrosta ja molemmissa kiertää sähkövirta 



I


{\textstyle I}

 samaan suuntaan. Ensimmäisen kelan keskipiste on origossa ja toisen pisteessä 



x
=
R


{\textstyle x=R}

. Kuten kuvaajasta nähdään, magneettivuon tiheys on suurimmillaan puolessavälissä keloja.
Hocine Metref

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. tammikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Alger, Algeria
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 168 senttimetriä
Seura
Seura:  JS Kabylie
Pelinumero: 26
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2008 2008 2008–2011 2011– |  USM Alger  Dijon  ES Sétif  JS Kabylie | 116 (15) 0 (0) 66 (17) |
Maajoukkue
| 2005– |  Algeria | 6 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. marraskuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. lokakuuta 2011.
Hocine Metref (arab. حسين مترف‎, s. 1. tammikuuta 1984 Alger, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Metref edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa JS Kabylieia.
Maajoukkueura

Metref pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 8. lokakuuta 2005 Gabonia vastaan. 17. marraskuuta 2010 hän palasi neljän vuoden tauon jälkeen takaisin maajoukkueen mukaan harjoitusotteluun Luxemburgia vastaan.
Helmer Winter

Helmer Winter (12. heinäkuuta 1895 Uusikaupunki – 17. tammikuuta 1963) oli suomalainen kieltenopettaja, suomentaja, paikallishistorian tutkija ja bibliofiili.
Winterin vanhemmat olivat kollegiasessori, kirjakauppias Herman Alfred Winter ja opettaja Aleksandra (Sanni) Gustava Berglund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1913 ja opiskeli pohjoismaisia kieliä valmistuen filosofian kandidaatiksi 1919.
Winter toimi Uudenkaupungin yhteislyseossa ruotsin ja suomen opettajana 1919–1930, ruotsinkielen vanhempana lehtorina 1930–1933 ja v.a. rehtorina 1930–1931 sekä vararehtorina 1931–1933. Hän oli myös ruotsin kielen opettajana Uudenkaupungin kansalaisopistossa 1919–1924 ja Uudenkaupungin kulttuurihistoriallisen museon intendenttinä 1925–1933. Turkuun siirryttyään Winter oli 1933–1951 suomenkielen vanhempana lehtorina Turun ruotsalaisessa klassillisessa lyseossa sekä Turun kaupungin kauppakoulun ruotsin kielen opettajana. Viimeksi hän oli ennen eläkkeelle jäämistään ruotsinkielen vanhempana lehtorina Turun klassillisessa lyseossa vuosina 1951–1958.
Winter teki ruotsin kielen pienoissanakirjoja, käännöstehtäviä ja koulutekstejä. Hän suomensi Viron kansalliseepoksen Kalevipoegin. Winter laati myös Uudenkaupungin historiaa käsitteleviä tutkielmia ja artikkeleita.
Winter keräsi Uusikaupunki-aiheista kirjallisuutta ja kasvatusopillista kirjallisuutta. Winterin kirjakokoelmia, käsikirjoituksia ja muuta arkistoaineistoa on nykyisin Uudenkaupungin kirjastossa, Turun maakunta-arkistossa, Jyväskylän yliopistossa ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa.
Helmer Winter oli naimisissa Aili Synnöve Malisen (1897–1966) kanssa. Heillä oli kolme poikaa, joista Lauri Winter julkaisi muun muassa runoja.
Teoksia

Berndt Henric Crusellin 150-vuotismuisto. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 2. Uusikaupunki 1925
77 käännöstehtävää sekä toisen kotimaisen kielen ylioppilastehtävät vv. 1919–1925. WSOY 1926
Josef Julius Wecksell : Daniel Hjort : viisinäytöksinen, neljäkuvaelmainen murhenäytelmä ; johdannon ja sanaston laati Helmer Winter. WSOY 1926
Runo Uudenkaupungin rauhasta. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 6. Turku 1928
Arvid Liljelundin nuoruus. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 10. Turku 1929
Kieliaskartelua koululaisille : ruotsalais-saksalais-englantilainen sanaluettelo. WSOY 1929
Suomalais-ruotsalainen pienoissanakirja. WSOY 1930, 16. painos 1964
Suomalaisuuden alkuajoilta Uudessakaupungissa. Uusikaupunki 1930
Ruotsalais-suomalainen pienoissanakirja. WSOY 1931, 15. painos 1959
Uudenkaupungin Sk laivueen vaiheita 1923–33. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 20. Uusikaupunki 1933
Vakkasuomalaisia sananlaskuja. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 21. Uusikaupunki 1934
Eesti lugemik : näytteitä kirjallisuudesta, kielioppi ja sanasto ; kirj. Leeni Vesterinen, Helmer Winter. Otava 1936, 2. uusittu painos 1960
Tanskalaiset ja Uusikaupunki. Uusikaupunki 1936
Ruotsinkielen ylioppilastehtävät 1919–37 : selityksineen. WSOY 1938
Saunatietoutta kahden vuosituhannen ajalta. Uusikaupunki 1942
Sotatorven tarina. Silta, Turku 1942
Ruotsinkielen ylioppilastehtävien avain. Tekijä, Turku 1945, 8. painos 1960
Ruotsinkielen ylioppilastehtävät 1919–1944. Tekijä, Turku 1945
Arvid Mörne Uudessakaupungissa. Tekijä, Uusikaupunki 1947
"Männäisten maisteri" (Fredrik Aalto). Uusikaupunki 1951
Varsinais-Suomelle. Uusikaupunki 1951
Winter-suvun 400-vuotiskokous Kiteellä 1951. Uusikaupunki 1951
Anonyma anteckningar om kriget på Åland 1854. Åbo 1954
Näky : Uudenkaupungin merenkulkijain muistomerkin paljastuspäivänä 5. 9. 1955. Uusikaupunki 1955
Omintakeinen opettajapersoonallisuus : J. A.-K.:n koulumuistoja Männäisiltä. Uusikaupunki 1956
Carl Christopher Ekman : Uudenkaupungin kuuluisin pormestari. Lisiä Uudenkaupungin historiaan. Uusikaupunki 1957
"Uudenkaupungin ensimmäinen rouva" : Hebla Joosepintytär Kempe. Lisiä Uudenkaupungin historiaan. Uusikaupunki 1957
Oy Turun vanu - Åbo vadd ab 1908-1958. Turku 1958
Veljeskansan vieraana : pikahavaintoja Eestin matkalta. Uusikaupunki 1958
Ett mystiskt manuskript om Gustav II Adolfs död. Åbo 1959
Uudenkaupungin "sanakirja" ; koonnut Helmer Winter. Uusikaupunki 1960
77 kaksoiskoetta sekä toisen kotimaisen kielen ylioppilastehtävät 1919–1961. WSOY 1961
Aleksista tuli arkkipiispa : Aleksi Lehtonen. Lisiä Uudenkaupungin historiaan. Uusikaupunki 1961
Uudenkaupungin rauhan Muistomerkin paljastustilaisuuteen rauhan 240-vuotispäivänä 30.8.1961. Lisiä Uudenkaupungin historiaan. Uusikaupunki 1961
Me matkustamme Vakka-Suomessa. Uusikaupunki 1962
Ruotsinkielen ylioppilastehtävät 1919–1961. Tekijä, Turku 1962
Studentuppgifterna i finska 1928–62 : jämte ordförteckning och förklaringar. Söderström, Helsingfors 1963
Meijän kiäl : sukkeli sanoi ja sanamparssi Uurestkaupunkist ja muuhalt Vakka-Suamest. Turu Uurenkaupunkin kilt, uusikaupunki 1978, 2. painos 2009
Suomennoksia

Nibelungein tarina : saksalaisten kansalliseepos ; Ferdinand Schmidtin laatimasta nuorisopainoksesta suomentanut Helmer Winter. Uusikaupunki 1926
Kuvaus Uudestakaupungista vuodelta 1753 ; kirjoittanut Johan Hoeckert ; suomentanut Helmer Winter. Uusikaupunki 1927
Pappisystävällinen seurakunta ; kirjoittanut J. A. Cederberg ; suom. Helmer Winter. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 13. Uusikaupunki 1930
Jeesuksen elämä ; lapsillensa kertoi Charles Dickens ; suomensi Helmer Winter ; kuvitti Helge Artelius. Kuvataide, Helsinki 1935
Wolfgang Schmidt : Paavali Juusten ja Suomen piispain kronikka ; suomensi Helmer Winter. Silta, Turku 1943
Karin Allardt Ekelund : Fredrika Runeberg ; suomentaneet Helmer Winter ja E. A. Saarimaa. Söderström, Porvoo 1945
Friedrich Reinhold Kreutzwald : Kalevipoeg : Viron sankarieepos ; suom. Helmer Winter. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1957, 2. painos 1996, 3. painos 2006
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Helmer Winter on Wikiaineistossa  Luettelo Helmer Winterin lehtiartikkeleista
Honko

Honko on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Aarne Honko, A. Honko Oy:n perustaja
Jaakko Honko (1922–2006), taloustieteilijä
Lauri Honko (1932–2002), folkloristi ja uskontotieteilijä
Honkola

Honkola voi tarkoittaa seuraavia:
Honkola, kylä Sastamalassa
Honkola, kylä Urjalassa
Honkolan kartano, kartano Urjalan Honkolan kylässä
Honkolanjoki, Honkolan kylän sivuitse Kortejärvestä Tarpianjokeen laskeva joki Urjalassa
Honkolan koulu, toimintansa lopettanut koulu Urjalan Honkolassa
Honkola, kylä Äänekoskella
Honkolan koulu, toiminnassa oleva koulu Äänekosken Honkolassa
Iivari Honkola (1898–1970), suomalainen taidemaalari, graafikko ja kuvanveistäjä
Marko Honkola, suomalainen pesäpalloilija
Veli Honkola (s. 1937), insinööri ja yritysjohtaja, vietsintäneuvos.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Honkola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hocine Soltani

| Mitalit> Maa:   Algeria.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Algeria.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Algeria.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Algeria> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 57 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Sydney 1991 | 57 kg |  |
Hocin Soltani (arab. حسين سلطاني‎, Ḥusayn Sulṭānī; s. 27. joulukuuta 1972 Thénia – 1. maaliskuuta 2002 Marseille) oli algerialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Hän voitti kaksi olympiamitalia: kultaa Atlantasta 1996 alle 60-kiloisten sarjasta ja pronssia Barcelonasta 1992 alle 57-kiloisten sarjasta. Soltani voitti myös voitti pronssia vuoden 1991 MM-kilpailuissa Sydneyssä.
Soltanilla oli myös lyhyt, neljän ottelun mittainen ammattinyrkkeilyura.
Soltani katosi maaliskuussa 2002. Hänen eloton ruumiinsa löydettiin Marseillen lähistöltä syyskuussa 2004.
Hocine oli Mebarek Soltanin setä.
Aiheesta muualla

Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Honkolan kansakoulu

Honkolan kansakoulu voi tarkoittaa:
Honkolan kansakoulu (Keikyä)
Honkolan kansakoulu (Urjala)
Honkolan kansakoulu (Äänekosken mlk)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Honkolan kansakoulu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hennadi Kernes

Hennadi Kernes
Hennadi Adolfovytš Kernes (ukr. Геннадій Адольфович Кернес, ven. Генна́дий Адо́льфович Ке́рнес, Gennadi Adolfovitš Kernes; 27. kesäkuuta 1959 Harkova – 17. joulukuuta 2020) oli ukrainalainen poliitikko. Hänet valittiin Harkovan pormestariksi vuonna 2010. Hän voitti niukasti vastaehdokkaansa Arsen Avakovin, josta sittemmin tuli Ukrainan sisäministeri. Avakovin väitteen mukaan Kernesin voittamiin pormestarinvaaleihin liittyi vilppiä.
Kernes tuki alun alkaen venäjänmielistä presidentti Viktor Janukovytšia. Kun Janukovytš erotettiin kansannousun seurauksena helmikuussa 2014, hän pakeni Venäjälle; samoin teki Kernes, joka kuitenkin palasi pian Harkovaan ja siirtyi ukrainalaisten nationalistien puolelle. Hän selitti, että vaikka venäjä on hänen äidinkielensä, hän kannattaa jakamatonta Ukrainaa. 28. huhtikuuta 2014 Kernes loukkaantui vakavasti, kun häntä ammuttiin selkään Itä-Ukrainan levottomuuksien yhteydessä. Hän on juutalainen, mutta antisemitismi ei noussut esiin teon motiivina. Ampumista edeltäneenä päivänä ukrainalaiset nationalistit olivat ottaneet yhteen venäjänmielisten mielenosoittajien kanssa Harkovassa.
Kernes oli pyöräilemässä joutuessaan ammutuksi. Hänet lennätettiin Israeliin, jossa hän toipui leikkauksesta ja palasi tajuihinsa.
Kernes kuoli COVID-19-tautiin 17. joulukuuta 2020. Hän oli ollut hoidettavana Berliinin Charité-sairaalassa. Hänet oli valittu uudelleen pormestariksi ja julistettu virkaan hänen ollessaan tehohoidossa. Virkaatekeväksi pormestariksi ja myöhemmin Kernesin seuraajaksi valittiin kaupunginvaltuuston sihteeri Ihor Tereh’ov.
Tausta

Kernes toimi urallaan muun muassa lakimiehenä. Hän edusti Alueiden puoluetta ja aloitti osallistumisen politiikkaan vuonna 1998, jolloin hän asettui ehdolle Harkovan kaupunginvaltuuston jäseneksi. Vuonna 2004 hän kannatti oranssia vallankumousta. Hän on saanut tuomion varkaudesta ja petoksesta. Hän myönsi itselleen 25 prosentin palkankorotuksen tammikuussa 2014. Hän tuli tunnetuksi Harkovassa myös uudistuksista ja panostamisestaan kehitys- ja hyväntekeväisyyskohteisiin.
Kernesillä oli kolme lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hennadi Kernes Wikimedia Commonsissa
Henrik Granö

Åke Henrik Granö (27. tammikuuta 1947 Helsinki – 24. kesäkuuta 2021 Espoo) oli  suomalainen opettaja ja muusikko. Granö tunnettiin etenkin The Sounds -rautalankayhtyeen soolokitaristina.
Niin sanottu rautalanka-Emma levytettiin tammikuussa 1963, kun Granö oli vain 15-vuotias. Levytyssessiota edelsivät viikkojen harjoitukset. The Soundsin menestys jo 1962 perustui aktiiviseen keikkailuun ja siihen, että yhtye oli hyvin ehjä musikaaliselta taustaltaan.
Granö näytteli sivuosassa Jörn Donnerin elokuvassa Naisenkuvia (1970).
Musiikista ei tullut Granölle ammattia. Opiskeltuaan kirjallisuutta ja pohjoismaista filologiaa hän toimi äidinkielen lehtorina Kirkkonummen ruotsinkielisessä lukiossa vuodesta 1978 eläkkeelle jäämiseensä asti.
Henrik Granö ei koskaan tehnyt trikkinauhoituksia. Hänen alkuperäinen soittimensa oli viulu, ja se vaikutti hänen kitarankäsittelyynsä.
Sähkökitara Fender Stratocaster, jolla The Soundsin Emma-kappaleen soolokitaraosuudet levytettiin, kuului myöhemmin 1970-luvulla Albert Järviselle.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Rautalangan alkuvuodet. Ylen Elävä arkisto.
http://www.thesounds.com/images/media/lv.pdf (Arkistoitu – Internet Archive)
Hitlerjunge Salomon

| Hitlerjunge Salomon> Europa, Europa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Agnieszka Holland
Käsikirjoittaja:  Agnieszka Holland
Perustuu:  Solomon Perelin omaelämäkertaan
Tuottaja:   Arthur Brauner  Margaret Ménégoz  Janusz Morgenstern  Lew Rywin 
Säveltäjä:  Zbigniew Preisner
Kuvaaja:   Jacek Petrycki  Jacek Zaleski 
Leikkaaja:   Isabelle Lorente  Ewa Smal 
Tuotantosuunnittelija:  Ewa Braun
Erikoistehosteet:  Jacek Jelinski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Saksa Puola
Tuotantoyhtiö:   CCC Filmkunst GmbH  Les Films du Losange 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  112 min
Alkuperäiskieli:  saksa, venäjä, puola, heprea, jiddiš
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hitlerjunge Salomon (useassa maassa nimellä Europa, Europa) on Agnieszka Hollandin käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 1990. Se perustuu holokaustista selviytyneen Solomon Perelin 1989 ilmestyneeseen omaelämäkertaan ja kertoo saksanjuutalaisesta pojasta, joka liittyy Hitler-Jugendiin salatakseen syntyperänsä. Hän etenee natsieliittiä kouluttavaan sotilasakatemiaan.
Elokuvan kuvaamia nuoren pojan vaiheita luonnehditaan uskomattomiksi, kauhistuttaviksi ja miltei absurdeiksi.
Nimiosaa elokuvassa esittää Marco Hofschneider ja muita päärooleja Klaus Abramowsky, Michele Gleizer, Rene Hofschneider, Nathalie Schmidt, Delphine Forest ja Julie Delpy. Solomon Perel esiintyy elokuvassa itsenään.
Hitlerjunge Salomon palkittiin parhaan elokuvan Golden Globe -palkinnolla. Se oli parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkintoehdokkaana 1992. Sen odotettiin saavan myös parhaan vieraskielisen elokuvan ehdokkuuden, mutta Saksa ei asettanut sitä maansa ehdokkaaksi Oscareihin. Sitä ei kansainvälisestä suosiosta huolimatta nähty myöskään Berliinin elokuvajuhlilla.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Hitlerjunge Salomonin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuvaa ei ilmeisesti ole esitetty Suomen teattereissa eikä televisiossa.
Aiheesta muualla

Europa, Europa Filmaffinity. Viitattu 15.8.2022. (englanniksi)
Hitlerjunge Salomon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hitlerjunge Salomon Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Europa Europa
Käännös suomeksi
Hymns and Songs of Zion

Hymns and Songs of Zion on Amerikan rauhansanalaisten (ns. pikkuesikoisuus) eli Apostolic Lutheran Churchin julkaisema laulukirja. Ensimmäisen laulukirjan kokosi Mary Michelsen vuonna 1950.
Kirja sisältää 670 hengellistä laulua ja virttä, joista osa on suomalaisten siirtolaisten mukana Suomesta Amerikkaan kulkeutuneita evankelis-luterilaisen kirkon virsiä sekä erityisesti lestadiolaisessa liikkeessä laulettuja lauluja. Kirjaan on lisätty paljon lauluja myös Amerikan vapaakirkollisista seurakunnista sekä metodistien käyttämiä hengellisiä lauluja ja virsiä.
Hennariikka Rahkola

| Hennariikka Rahkola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. elokuuta 1992 (ikä 32) Hyvinkää, Suomi
Uran tiedot
Pituus:  170 cm
Seura:  Vantaan Hiihtoseura
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2016–
Paras sijoitus:  46
 Tietolaatikko päivitetty 28. marraskuuta 2016 
Hennariikka Rahkola (s. 18. elokuuta 1992 Hyvinkää) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vantaan Hiihtoseuraa. Rahkolan kasvattajaseura on Rajamäen Kehitys ja hän on edustanut myös Jämin Jännettä. Hänen valmentajanaan toimii Kalle Lassila.
Rahkola kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 20. helmikuuta 2016 Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintissä, jossa hän oli 53:s. Toistaiseksi parhaan maailmancup-sijoituksensa hän hiihti seuraavana päivänä oltuaan yhdistelmäkilpailussa 46:s.
Skandinavia Cupissa Rahkola kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2011. Parhaimmillaan hän on ollut 19:s Vuokatissa vapaan hiihtotavan sprintissä 12. joulukuuta 2015.
SM-kilpailuissa 2016 Rahkola saavutti toistaiseksi parhaat SM-sijoituksensa ollen kahdeksas sekä vapaan hiihtotavan sprintissä että 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Yleisurheilussa Rahkola on edustanut Lahden Ahkeraa ja IF Länkeniä. Hän sijoittui vuoden 2020 Kalevan kisojen 5000 metrin kilpailussa seitsemänneksi ennätyksellään 17.04,78.
Yksityiselämä

Rahkola asuu Seinäjoella. Hänen äitinsä on kilpaillut kansallisella tasolla ampumahiihdossa. Rahkola valmistui fysioterapeutiksi Seinäjoen ammattikorkeakoulusta vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Hennariikka Rahkola Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Helmet (yhtye)

| Helmet |
| --- | --- |
 Helmet The Hifi Barissa, Melbournessa toukokuussa 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  1989–1998, 2004–
Tyylilaji:  alternative metal, noise rock, post-hardcore, nu metal, noise metal
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Page Hamilton Kyle Stevenson Dave Case Dan Beeman
Levy-yhtiö:  Amphetamine Reptile Interscope Records Warcon Enterprises Work Song Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helmet on vuonna 1989 New Yorkissa perustettu alternative metal -yhtye. Yhtyeen perusti Oregonista kotoisin oleva Page Hamilton, joka oli muuttanut New Yorkiin opiskelemaan jazzia. Jazzin sijasta hän sai vaikutteita post punk -yhtyeistä, kuten Sonic Youth, Killing Joke ja Big Black. Hän perusti Helmetin, joka tunnetaan siihen aikaan harvinaisella dropped D -kitaravireellä soitetuista kappaleista. Helmet on ollut osaltaan vaikuttamassa nu-metallin syntyyn, muun muassa aggressiivisten riffiensä ansioista.
Helmet tuli laajemmin tunnetuksi siirryttyään Interscope Recordsille alkuvuodesta 1992. MTV näytti Helmetin videoita, ja albumi Meantime nousi Billboardin albumilistalla sijalle 68. Sen jälkeen ilmestyneet Betty (1994) ja Aftertaste (1997) olivat parhaimmillaan listasijoituksilla 45 ja 47.
Helmet hajosi Aftertasten maailmankiertueen jälkeen vuonna 1998. Hamilton alkoi tehdä Helmet-nimellä uudelleen musiikkia vuonna 2004. Hän on nykyisin yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen.
Helmet on vieraillut Suomessa vuosina 1997 ja 2009, ja yhtyeen oli tarkoitus vierailla uudestaan syyskuussa 2014 Nosturissa kolmannen albuminsa Bettyn 20-vuotisjuhlien merkeissä, mutta Hamiltonin isän kuoleman takia keikka peruuntui kokonaan, eikä sitä muiden maiden keikkojen tapaan saatu järjestetyksi uudelleen. Helmet vieraili Suomessa toisen kerran 4. helmikuuta 2017 Tampereen Klubilla, soittaen Betty ja In The Meantime -albumit kokonaisuudessaan. Yhtye esiintyi Helsingin Vanhalla ylioppilastalolla 14. huhtikuuta 2022.