stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viking Line
Laivat > Tämänhetkiset laivat

| Laiva | Rakennettu | Käytössä   Viking Linellä | Bruttovetoisuus | Matkustajia (maksimi) | Matka- nopeus (solmua) | Reitti | Tietoa | Lippu ja kotipaikka | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M/S Viking Cinderella | 1989 | 1989– | 46 398 GT | 2 560 | 22 | Helsinki – Maarianhamina – Tukholma | Viking Linen vanhin laiva. |   Maarianhamina, Ahvenanmaa |  |
| M/S Gabriella | 1992 | 1997– | 35 492 GT | 2 420 | 21,5 | Helsinki – Maarianhamina – Tukholma | Ei ole Viking Linen alun perin rakennuttama laiva. |   Maarianhamina, Ahvenanmaa |  |
| M/S Viking XPRS | 2008 | 2008– | 35 918 GT | 2 500 | 25 | Helsinki – Tallinna | Viking Linen ainoa laiva, joka kulkee Tallinnaan |   Maarianhamina, Ahvenanmaa |  |
| M/S Viking Grace | 2013 | 2013– | 57 565 GT | 2 800 | 22 | Turku – Maarianhamina/Långnäs – Tukholma | Polttoaineena LNG. |   Maarianhamina, Ahvenanmaa |  |
| M/S Viking Glory | 2021 | 2022– | 65 211 GT | 2 800 | 22,1 | Turku – Maarianhamina/Långnäs – Tukholma | Sisältää ABB:n Azipod-ruoripotkurijärjestelmän. |   Maarianhamina, Ahvenanmaa |  |
| M/S Birka Gotland | 2004 | 2024– | 34 924 GT | 1 800 | 21,5 | Tukholma – Maarianhamina – Visby | Viking Line omistaa 50% M/S Birka Gotland -risteilylaivasta.   Toisen 50% omistaa laivayhtiö Destination Gotland. |  Tukholma, Ruotsi |  |
Laivat > Tilattu, mutta ei koskaan liikenteessä

| Laiva | Rakennettu | Bruttovetoisuus | Nykyinen tila | Suunniteltu reitti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M/S Europa | 1993 | 59 912 GT | Telakka ei luovuttanut alusta tilaajalle. Telakka vuokrasi aluksen Silja Linelle, joka nimesi sen M/S Silja Europaksi. | Helsinki – Tukholma |
| M/S Viking ADCC | 2009   (suunniteltu) | 15 600 GT | Viking Line perui sopimuksen. Liikennöi M/S Villa de Teror -nimisenä Trasmediterránealle. | Maarianhamina – Kapellskär |
| M/S Hansa Express | 1962 | 2 268 GT | Siirtyi Finnlinesin omistukseen. Romutettu vuonna 2003 Turkissa. | Parainen – Maarianhamina – Kapellskär, Maarianhamina – Kapellskär |
Laivat > Aikaisemmat laivat

Vihreällä korostusvärillä on merkattu yhä liikennöiviä aluksia.
| Laiva | Rakennettu | Liikenteessä Viking Linellä | Nykyinen tilanne |
| --- | --- | --- | --- |
| S/S Viking | 1924 | 1959–1970 | Romutettu 1973. |
| M/S Slite | 1955 | 1959–1963 | Romutettu M/S Elena -nimisenä 2006. |
| M/S Boge | 1956 | 1961–1963 | Kaatui ja upposi 1981. |
| M/S Linden | 1951 | 1963–1966 | Romutettu M/S Signy -nimisenä 1974. |
| S/S Ålandsfärjan | 1933 | 1963–1972 | Romutettu 1972. |
| M/S Thor Viking | 1944 | 1963–1967 | Romutettu M/S Atlas Explorer -nimisenä 1974. |
| S/S Drotten | 1924 | 1964–1966 | Romutettu 1979. |
| M/S Apollo | 1964 | 1964–1967 | Romutettu M/S Agios Nektarios -nimisenä 2006. |
| M/S Kapella | 1967 | 1967–1979 | Romutettu M/S Nissos Chios -nimisenä 2006. |
| M/S Viking 2 | 1940 | 1968–1978 | Romutettu 1979. |
| M/S Apollo | 1970 | 1970–1974 | Romutettu 2021. |
| M/S Viking 1 | 1970 | 1970–1983 | Romutettu M/S Fagr -nimisenä 2002. |
| M/S Marella | 1970 | 1970–1981 | Romutettu M/S Sochi Express -nimisenä 2004. |
| M/S Viking 3 | 1972 | 1972–1976 | Romutettu M/S Ian -nimisenä 2022. |
| M/S Diana | 1972 | 1972–1979 | Romutettu M/S Rahal -nimisenä 2021. |
| M/S Viking 4 | 1973 | 1973–1980 | Romutettu M/S Express O -nimisenä 2005. |
| M/S Aurella | 1973 | 1973–1982 | Romutettu M/S Ancier -nimisenä 2024. |
| M/S Viking 5 | 1974 | 1974–1981 | Romutettu M/S Boughaz -nimisenä 2015. |
| M/S Viking 6 | 1967 | 1974–1980 | Romutettu M/S Sardegna Bella -nimisenä 2001. |
| M/S Apollo III | 1962 | 1976–1989 | Romutettu M/S Prince -nimisenä 2010. |
| M/S Turella | 1979 | 1979–1988 | Liikennöi M/S Rigel III -nimisenä Ventouris Ferriesille. |
| M/S Diana II | 1979 | 1979–1992 | Romutettu M/S Bluefort -nimisenä 2021. |
| M/S Viking Sally | 1980 | 1980–1990 | Upposi M/S Estonia -nimisenä Itämerellä 28.9.1994. |
| M/S Viking Saga | 1980 | 1980–1986 | Liikennöi M/S Celestyal Crystal -nimisenä Celestyal Cruisesille.   Alkuperäinen alus tuhoutui tulipalossa 1990, ja sen runko käytettiin nykyisen laivan rakentamiseen. |
| M/S Viking Song | 1980 | 1980–1985 | Liikennöi M/S Regina Baltica -nimisenä Balearia Eurolineas Maritimasille. |
| M/S Olympia | 1986 | 1986–1993 | Liikennöi M/S Moby Orli -nimisenä Moby Linesille. |
| M/S Athena | 1989 | 1989–1993 | Liikennöi M/S Pearl Seaways -nimisenä DFDS Seawaysille. |
| M/S Kalypso | 1990 | 1990–1994 | Romutettu M/S Star Pisces -nimisenä 2022. |
| M/S Ålandsfärjan | 1972 | 1987–2008 | Liikennöi M/S Expedition -nimisenä G.A.P Adventuresille. |
| M/S Isabella | 1989 | 1989–2013 | Toimii majoitusaluksena Kanadassa. |
| M/S Mariella | 1985 | 1985–2021 | Liikennöi M/S Mega Regina -nimisenä Corsica Ferriesille. |
| M/S Amorella | 1988 | 1988–2022 | Liikennöi M/S Mega Victoria -nimisenä Corsica Ferriesille. |
| M/S Rosella | 1980 | 1980–2023 | Liikennöi M/S Anemos -nimisenä Aegean Sea Linesille. |

Taulukko päivitetty: 9.1.2023.
Laivat > Lippulaivat

M/S Mariella 1985–1986
M/S Olympia 1986–1989
M/S Cinderella 1989–2003
Ei virallista lippulaivaa 2003–2013
M/S Viking Grace 2013–2022
M/S Viking Glory 2022–
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viking Line Wikimedia Commonsissa
Viking Linen kotisivut
Viking Line
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  Gabriella  Cinderella  Viking Glory  Viking Grace  Viking XPRS 
Entiset alukset:  Amorella  Apollo (1970)  Apollo III  Athena  Aurella  Boge  Diana  Diana II  Drotten  Isabella  Kalypso  Kapella  Linden  Marella  Mariella  Olympia  Rosella  Slite  Thor Viking  Turella  Viking  Viking 1  Viking 2  Viking 3  Viking 4  Viking 5  Viking 6  Viking Saga  Viking Sally  Viking Song  M/S Ålandsfärjan  S/S Ålandsfärjan 
Tilatut alukset, joita ei koskaan toimitettu:  Viking ADCC  Europa  Hansa Express 
Entiset osakasvarustamot:  Vikinglinjen  Slite  SF Line  Sally  Ålandsfärjan 
Muuta: Ville Viking
M/S Gabriella lähdössä Helsingistä.
M/S Viking Cinderella saapumassa Tukholmaan.
M/S Viking Grace talvella.
M/S Viking Glory.
Viking Linen Turun terminaalin pääsisäänkäynnillä keltainen vinoneliö -logo on yhä näkyvästi esillä. Takana Viking Grace, jonka korsteenissa on samanlainen logo.
M/S Gabriella
Jesse Pelamo

| Jesse Pelamo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  KeuPa HT (Mestis) KOOVEE (S-S/Mestis) LeKi (Mestis) Lukko (SML) HC Cergy-Pontoise (Ranska) Aigles de Nice (Ranska) Nybro Vikings IF (HockeyEttan)
Jesse Pelamo (s. 22. kesäkuuta 1994 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Muuta

Pelamo on opiskellut Jyväskylän yliopistossa kasvatustieteitä ja liikuntapedagogiikkaa.
Jim Vandermeer

| Jim Vandermeer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1980 (ikä 44) Caroline, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Kloten Flyers
Sarja:  NLA
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  Philadelphia Flyers   Chicago Blackhawks   Calgary Flames   Phoenix Coyotes   Edmonton Oilers   San Jose Sharks
James Patrick "Jim" Vandermeer (s. 21. helmikuuta 1980 Caroline, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa tällä hetkellä AHL-joukkue Chicago Wolvesissa. Hän varttui Carolinessa, Albertassa.
Pelaajaura

Ennen ammattilaisuraansa Vandermeer pelasi neljä vuotta juniorijoukkue Red Deer Rebelsissä, WHL:ssä. Hänen viimeisenä kautenansa 2000–2001 hän pelasi kapteenina Rebelsissä. Joukkue voitti mestaruuden ja Memorial Cupin. Myöhemmin hän allekirjoitti sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa vapaana agenttina, koska häntä ei ollut varattu.
Vandermeer kaupattiin Chicago Blackhawksiin 19. helmikuuta 2004. Hänen lisäksi Flyers kauppasi Colin Fraserin ja vuoden 2004 toisen kierroksen varaukseen. Vastineeksi Blackhawks sai Alexei Zhamnovin. NHL:n työsulun 2004–2005 aikana hän pelasi Blackhawksin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa.
18. joulukuuta 2007 Vandermeer vaihdettiin takaisin Flyersiin ja Blackhawks sai tilalle Ben Eagerin.
20. helmikuuta 2008 hänet kaupattiin Calgary Flamesiin kolmannen kierroksen varausta vastaan vuonna 2009.
1. heinäkuuta 2009 hän allekirjoitti kolmen vuoden jatkosopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Sopimuksen arvo oli 6,9 miljoonaa dollaria.
27. kesäkuuta 2009 Vandermeer kaupattiin Brandon Prustin tilalle Phoenix Coyotesiin.
7. huhtikuuta 2010 Vandermeer nimettiin Phoenix Coyotesin vuoden pelaajaksi.
30. kesäkuuta 2010 Vandermeer kaupattiin Patrick O'Sullivanin tilalle Edmonton Oilersiin.
22. maaliskuuta 2011 Vandermeer sai sadannen pisteensä, kun avusti Jordan Eberlen tekemän maalin Nashville Predatorsia vastaan.
1. heinäkuuta 2011 Vandermeer allekirjoitti sopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän sai vuodesta miljoona dollaria.
14. tammikuuta 2013 työsulun loputtua Vandermeer siirtyi yksivuotisella sopimuksella Vancouver Canucksiin. Hän pelasi koko kauden Vancouverin AHL-farmijoukkue Chicago Wolvesissa, jossa oli yksi joukkueen varakapteeneista.
6. syyskuuta 2013 Vandermeer teki yhden vuoden sopimuksen sveitsiläisen NLA-seura Kloten Flyersin kanssa.. Sopimusta jatkettiin toisellakin vuodella.
2. helmikuuta 2016 Vandermeer siirtyi pelaamaan Englannin Superliigaan Belfast Giantsin joukkueeseen.. Vandermeer lopetti uransa neljän Belfastissa pelaamansa kauden jälkeen.
Tilastot

Käännös suomeksi
Jesse Laaksonen

| Jesse Laaksonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Nakkila, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Laso
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  95 kg
Pelinumero:  50
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Ässät (SML) Sport (Mestis) SaPKo (Mestis) HC Satakunta (S-S) Karhu HT (S-S) KK-V (II divisioona)
Jesse Laaksonen (s. 1. maaliskuuta 1989 Nakkila) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:n II joukkueessa II divisioonaa. Isokokoinen Laaksonen on pelityyliltään voimahyökkääjä, jonka vahvuuksiin kuuluu karvauspelaaminen, maaliahneus, urheilullisuus, 1 vs. 1 -tilanteet ja haastaminen. Hän ei ole kuitenkaan kovin nopea jaloistaan, eikä koostaan huolimatta kovin ilkeä tai fyysinen. Laaksosella on myös puutteita rytminvaihdoksessa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Laaksonen on Porin Ässien kasvatti. Hän oli kaudella 2004–2005 joukkueen C-nuorten paras pistemies tehoilla 17+12=29. Seuraavan kauden 2005–2006 päätteeksi Laaksonen voitti B-nuorten SM-hopeaa. Hän voitti myös A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2008. Kaudella 2008–2009 Laaksonen oli tehoilla 23+23=46 Ässien A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä viidenneksi ja pistepörssissä kahdeksanneksi.
Toukokuussa 2009 Laaksonen teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Ässien kanssa. Hän pelasi kauden 2009–2010 aikana SM-liigassa 17 runkosarjaottelua tehden yhden maalin, joka syntyi 13. helmikuuta 2010 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Laaksonen pelasi kuitenkin suurimman osan kaudestaan vielä A-nuorissa. Joulukuussa 2009 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Varsinainen tulokaskausi 2010–2011 toi Laaksoselle 39 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9. Kautensa lähinnä nelosketjussa pelannut Laaksonen otti kehityksessään ison askeleen eteenpäin, mutta lupauksia herättäneen tulokaskauden jälkeen Laaksosen rooli kuitenkin pieneni entisestään kaudella 2011–2012. Hän pelasi isoksi osaksi "sivustaseuraajan" roolissa kauden aikana SM-liigan runkosarjassa vain 23 ottelua. Marras-joulukuun 2011 vaihteessa Laaksonen kävi kolmen ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Kaudeksi 2012–2013 Laaksonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Vaasan Sportin riveihin. Hänen runkosarjansa jäi kuitenkin vain 18 ottelun mittaiseksi loukkaantumisten takia. Kevään 2013 pudotuspeleissä Laaksonen onnistui kuitenkin ratkaisemaan 13. helmikuuta pelatun ensimmäisen puolivälieräottelun Jokipoikia vastaan tehtään Sportin 4–0-voittoon päättyneen ottelun avausmaalin. Hän teki ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Jokipojat vei kuitenkin sarjan otteluvoitoin 3–1.
Laaksonen jatkoi kaudella 2013–2014 uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhossa. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue HC Satakuntaan. Kaudella 2015–2016 Laaksonen jatkaa uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjan nousijajoukkue Karhu HT:n riveissä.
Ura > Maajoukkueura

Laaksonen pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006.
Muuta

Laaksosen isoveli Jose on pelannut myös jääkiekkoa.. Peliuransa jälkeen Laaksonen toimi Porin Ravien toimitusjohtajana vuoden 2023 loppuun saakka
Jenishit

Jenishit-kansan lippu.
Jenishejä Lauerzjärven rannalla, Schwyzin kantonissa Sveitsissä vuonna 1928
Kaksi jenishiä Muotathalissa, Sveitsissä vuonna 1890
Jenishien asuinalue Keski-Euroopassa
Jenishit (saks. Jenische; ransk. Yéniche) ovat kiertolaiskansa Länsi-Euroopassa. Heillä on oma murre, joka on lähellä sveitsinsaksaa ja jiddišiä. He pitävät itseään romanikansana.lähde? Jenishit asettuivat asumaan Alsacen, Itävallan, Saksan ja Sveitsin alueelle 1500–1600-lukujen välisenä aikana. Erityisesti vuosina 1926–1972 Sveitsin jenishit joutuivat vainon kohteeksi, kun Pro Juventute -hyväntekeväisyysjärjestön ajaman kansalaistoiminnan seurauksena jenishilapsia erotettiin vanhemmistaan, kohdeltiin kaltoin sijaisperheissä ja sterilisoitiin.
Hannu Soikkanen

Hannu Veli Soikkanen (4. elokuuta 1930 Kuusankoski – 9. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja professori.
Soikkanen pääsi ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta ja lähti opiskelemaan historiaa Turun yliopistoon. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1953, lisensiaatiksi 1955 ja väitteli tohtoriksi 1961. Soikkasen väitöskirjan aiheena oli sosialismin tulo Suomeen ennen vuoden 1907 eduskuntavaaleja.
Soikkanen oli Helsingin yliopiston talous- ja sosiaalihistorian dosenttina 1967–1976 ja sosiaalihistorian henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuosina 1976–1993.
Teoksia

Sosialismin tulo Suomeen : ensimmäisiin yksikamarisen eduskunnan vaaleihin asti, väitöskirja.  1961 (Väitöskirja pdf-muodossa Heldassa)
Varkauden historia.  1963
Kunnallinen itsehallinto kansanvallan perusta : maalaiskuntien itsehallinnon historia.  Maalaiskuntien liitto 1966
Kansalaissota dokumentteina : valkoista ja punaista sanankäyttöä v. 1917-1918, osa 1: Mielipiteiden muovautuminen kohti kansalaissotaa.  Tammi 1967
Tiennäyttäjät : Suomen työväenliikkeen merkkimiehiä Ursinista Tanneriin, osat 1-3.  Tammi 1967-1968
Kansalaissota dokumentteina : valkoista ja punaista sanankäyttöä v. 1917-1918, osa 2: Sota.  Tammi 1969
Luovutetun Karjalan työväenliikkeen historia.  Tammi 1970
Kohti kansanvaltaa 1: Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 75 vuotta, osa 1 1899-1937.  Suomen sosiaalidemokraattinen puolue 1975
Valtioneuvoston historia 1917-1966 osa 2 : Ministeristöjen historia 1939-1966, kirjoittajat Hannu Soikkanen, Lauri Hyvämäki, Jaakko Hissa.  Valtioneuvosto 1977
Kohti kansanvaltaa 2: Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 75 vuotta, osa 2 1937-1944.  Suomen sosiaalidemokraattinen puolue 1987
Kohti kansanvaltaa 3: Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 75 vuotta, osa 3 1944-1952.  Suomen sosiaalidemokraattinen puolue 1991
Suomi 75: itsenäisen Suomen historia, osat 1-4, toimituskunta Jukka Tarkka, Tuomo Polvinen, Hannu Soikkanen.  Weilin & Goös 1991-1992
Sulkavan historia, osa 2 : Vuosien 1860-2000 Sulkava, tekijät Paavo Seppänen ja Hannu Soikkanen. Sulkavan kunta 2002
Savon historia osa VI : Heimomaakunnasta maakuntien Eurooppaan 1945-2000, tekijät Erkki Kinnunen, Eino Lyytinen, Hannu Soikkanen, Teppo Vihola.  Savon säätiö 2006
Aiheesta muualla

Hannu Soikkasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Jiri Veistola

| Jiri Veistola |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1988 (ikä 36) Vantaa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Espoo United
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Jokerit (SML)   KooKoo (Mestis)   Kiekko-Vantaa (Mestis) Ilves (SML)
Jiri Veistola (s. 21. maaliskuuta 1988 Vantaa) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi viimeiseksi jääneellä kaudellaan Mestis-joukkue Espoo Unitedissa. Hän toimi joukkueen varakapteenina. Veistola on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä, joka pelaa useimmiten "energiapelaajana" alemmissa ketjuissa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Veistola on Jokereiden kasvatti. Hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-pronssia vuosina 2005 ja 2006. Kaudella 2006–2007 Veistola toimi Jokereiden A-nuorten varakapteenina. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kaudeksi 2007–2008 Veistola nostettiin Jokereiden SM-liigarinkiin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vielä A-nuorissa. Veistola pelasi kauden aikana SM-liigassa 14 runkosarjaottelua ja kolme playoff-ottelua. Hän ei tehnyt runkosarjassa ainuttakaan tehopistettä, mutta Veistola avasi maalitilinsä SM-liigassa pronssiottelussa 5. huhtikuuta 2008 Tapparaa vastaan. SM-pronssin vei kuitenkin Tappara lukemin 3–4. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Myös kauden 2008–2009 Veistola pelasi lähinnä Jokereiden A-nuorissa. Otteluita SM-liigassa kertyi 11.
Veistola siirtyi kaudeksi 2009–2010 Mestis-joukkue KooKoohon, jossa ensimmäinen kokonainen kausi miesten peleissä toi 44 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 9+5=14. Varsinkin pudotuspeleissä hyvänä alivoimapelaajana kunnoustautunut Veistola voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kausi 2010–2011 hänellä päättyi käsimurtumaan välierissä, mutta kausi 2011–2012 Veistolalla päättyi polvivammaan jo 26. marraskuuta 2011 pelattuun otteluun hänen jouduttua LeKin Ville Laineen taklaamaksi. Veistola ehti pelata vain 22 runkosarjaottelua, mutta ne kuitenkin oikeuttivat hänet voittamaan kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Kaudeksi 2012–2013 Veistola siirtyi Kiekko-Vantaaseen, jonka kapteeniksi hän nousi. Veistola edusti kauden aikana Etelän joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa. Hän pelasi myös kahdeksan SM-liigaottelua lainalla kasvattajaseurassaan Jokereissa.
Toukokuussa 2013 Veistola siirtyi try-outille Tampereen Ilvekseen. Hän jäi kesäkuussa ilman sopimusta, mutta palasi elokuussa joukkueeseen toistamiseen try-outille. Tällä kertaa Veistolan koejakso toi lokakuussa loppukauden 2013–2014 kattavan sopimuksen. Kaikkiaan hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigakautensa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13. Helmikuussa 2014 Veistola teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kaudeksi 2016–2017 Veistola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestikseen perustettuun Espoo Unitediin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Veistola oli 15 osumallaan Espoo Unitedin paras maalintekijä. Hän myös voitti koko Mestiksen jäähypörssin 106 minuutillaan. Veistola voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Piešťany 2005 | jääkiekko |  |
Veistola pelasi alle 18-vuotiaiden U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005, jolloin hän voitti pronssia. Veistola pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Vuoden 2024 Atlantin hurrikaanikausi

Kartta Atlantin kaikkien vuoden 2024 trooppisten hirmumyrskyjen radoista, väritettynä Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky ja tummansinisten avulla trooppinen matalapaine.
Vuoden 2024 Atlantin hurrikaanikausion Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2024. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin. Nimet valitaan esiintymisjärjestyksessä etukäteen julkaistulta listalta, jossa nimet alkavat englanninkielisten aakkosten mukaisessa järjestyksessä A=Alberto, B=Beryl, C=Chris ...
Kaudella nimettiin 18 myrskyä, joista 11 kehittyi hurrikaaneiksi ja viisi näistä voimakkaiksi hurrikaaneiksi. Keskimääräisenä vuonna nimetään 14 myrskyä.
Vuoden 2024 hurrikaanit rikkoivat monia ennätyksiä.  Hurrikaani Beryl kehittyi kategorian 5 hirmumyrskyksi varhaisemmin kuin yksikään hirmumyrsky mittaushistorian aikana. Hurrikaani Helene tappoi yli 230 ihmistä lähinnä Yhdysvaltojen eteläosissa, mikä teki siitä Yhdysvaltojen eniten kuolonuhreja vaatineen hirmumyrskyn vuoden 2005 Katrina-myrskyn jälkeen. Hurrikaani Milton puolestaan voimistui kategoriasta 1  kategoriaan 5 vain 24 tunnin aikana.
Eri asiantuntijatahot (NHC, NOAA, CSU, ECMWF) olivat ennustaneet kaudesta normaalia voimakkaampaa. Pohjois-Atlantin merivesi on tavallista lämpimämpää, ja se toimii hurrikaanien energianlähteenä. Lisäksi La Niña -ilmiö voimistaa ilmakehän nousuliikkeitä Atlantilla.
| nimi | aktiivinen | luokka |
| --- | --- | --- |
| Trooppinen myrsky Alberto | 19.–20. kesäkuuta |  |
| Hurrikaani Beryl | 28. kesäkuuta alkaen | 5 |
| Trooppinen myrsky Chris | 30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta |  |
| Hurrikaani Debby | 3.–9. elokuuta | 1 |
| Hurrikaani Ernesto | 12.–20. elokuuta | 2 |
| Hurrikaani Francine | 9.–12. syyskuuta | 2 |
| Trooppinen myrsky Gordon | 11.–17. syyskuuta |  |
| Hurrikaani Helene | 24.–29. syyskuuta | 4 |
| Hurrikaani Isaac | 26.–30. syyskuuta | 2 |
| Trooppinen myrsky Joyce | 27.–30. syyskuuta |  |
| Hurrikaani Kirk | 29. syyskuuta – 7. lokakuuta | 4 |
| Hurrikaani Leslie | 2.–12. lokakuuta | 2 |
| Hurrikaani Milton | 5.–10. lokakuuta | 5 |
| Trooppinen myrsky Nadine | 19.–20. lokakuuta |  |
| Hurrikaani Oscar | 19.–22. lokakuuta | 1 |
| Trooppinen myrsky Patty | 2.–4. marraskuuta |  |
| Hurrikaani Rafael | 4.–10. marraskuuta | 3 |
| Trooppinen myrsky Sara | 14.–18. marraskuuta |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuoden 2024 Atlantin hurrikaanikausi Wikimedia Commonsissa
2024 tropical cyclone prediction Penn State
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2024 Atlantic hurricane season
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vuoden 2023 Atlantin hurrikaanikausi | Hurrikaanit Atlantilla | Seuraaja: Vuoden 2025 Atlantin hurrikaanikausi |
Käännös suomeksi
Jesper Kokkonen

| Jesper Kokkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. helmikuuta 1993 (ikä 31) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Suomi  Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Vimmerby HC
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Ilves (SML) Hammarby IF (Ruotsi3) Västerviks IK (Ruotsi3) Huddinge IK (Ruotsi3) Vimmerby HC (Ruotsi3) BIK Karlskoga (Allsv.) HV71 (SHL/Allsv.) Västerås IK (Allsv.) BIK Karlskoga (Allsv.)
Jesper Kokkonen (s. 26. helmikuuta 1993 Tukholma, Ruotsi) on ruotsinsuomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Vimmerby HC:ssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Kokkonen on maininnut esikuvakseen Henrik Zetterbergin.