stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Geoterminen energia
Tuotanto

Geotermistä sähköä tuotetaan jo 24 maassa ja geotermisiä lämpövoimaloita löytyy 70 eri maasta, esimerkiksi Ruotsista. Yhdysvallat, Filippiinit, Meksiko, Indonesia ja Italia ovat johtavia geotermisen voiman käytössä. Geotermisiä lämpöpumppuja valmistetaan useissa Euroopan maissa, joista johtavia ovat Ruotsi, Saksa, Sveitsi ja Ranska. Geotermistä sähköntuotantoa oli (2019) yhteensä 15,4 GW, josta nousua edellisvuodesta 759 MW. Geotermistä lämpöä tuotettiin 2000-luvun alussa yli 100 GW.
Tuotanto Suomessa > Espoo

Marraskuussa 2014 uutisoitiin, että St1 ja Fortum alkavat rakentaa Espooseen Suomen ensimmäistä geotermisellä energialla toimivaa teollisen mittakaavan lämpölaitosta. Tuotantolaitoksen suunnittelee St1 Deep Heat ja se sijaitsee Otaniemessä.
Tuotanto Suomessa > Espoo > Toimintaperiaate

Otaniemen laitoksessa tuotetaan geotermistä energiaa kahden maahan poratun reiän avulla. Toiseen johdetaan vettä, joka lämpenee maan sisällä ja nousee lopulta toisesta reiästä ulos. Vettä voidaan käyttää kaukolämmön tuotantoon, johon tarvitaan yli 120-asteista vettä. Reikien tarvittavan syvyyden arvioidaan olevan jotakin kuuden ja kahdeksan kilometrin väliltä, mikä tekee laitoksen toteutuksesta vaikeaa, sillä vastaavia ei löydy maailmasta vielä yhtään. Vaikka veden nostamiseen tarvitaankin jonkin verran pumppausenergiaa, sähkön tarve on huomattavasti pienempi kuin maalämpöratkaisuissa, joissa maalämpöpumpulla nostettu vesi on lämpötilaltaan viileämpää.
Tuotanto Suomessa > Espoo > Teho

Espoon geotermisen laitoksen arvioidaan tuottavan lämpöä jopa 40 megawatin teholla. On arvioitu, että Fortum pystyy kattamaan maansisäisellä lämmöllä noin kymmenesosan Espoon kaupungin kaukolämmön tarpeesta.
Tuotanto Suomessa > Espoo > Aikataulu

Helmikuuhun 2017 mennessä reikää oli porattu 4,5 km vesivasaroinnilla. Saman vuoden heinäkuussa tekniikka vaihdettiin kiertoporaukseen. Huhtikuussa 2018 arvioitiin, että jos projektin jatko onnistuu ongelmitta, geoterminen laitos voi olla käytössä vuoden 2019 lopulla.
Fortum vetäytyi St1:n geotermisestä pilottiprojektista keväällä 2022. Lämpökaivot oli porattu tavoitesyvyyteen, mutta vettä ei saatu virtaamaan riittävästi kaivosta toiseen. St1 kertoi jatkavansa tuotekehittelyä.
Tuotanto Suomessa > Tampere

Loppuvuodesta 2018 uutisoitiin, että Tampereelle, Nekalaan on suunnitteilla lämpökaivo, jonka syvyys on noin 7–8 kilometriä. Voimalan on tarkoitus tuottaa vuosittain noin 29 000 MWh lämpöä kaukolämpöverkkoon, jonka on arvioitu vastaavan noin 1000 pientalon lämmitykseen tarvittavaa määrää. Hanketta varten TEGS Finland Oy:lle on myönnetty 2,1 miljoonaa euroa valtion uusiutuville energiamuodoille suunnattua tukea. Hankkeen on tarkoitus alkaa alkuvuodesta 2019, ja laitoksen arvioidaan olevan valmis kesällä 2020.
Toisin kuin Otaniemen hankkeessa, Nekalan lämpökaivossa oli tarkoitus käyttää yhden kaivon järjestelmää.  Tampereen yksin vetämä hanke ei toteutunut, koska sille ei saatu kokoon riittävästi rahoitusta.
Vuonna 2021 aloitettiin Tarastenjärven hyötyvoimalaitoksen kupeessa uusi, kolmen kilometrin syvyyteen tähtäävä testihanke. Hankkeeseen osallistuu Tampereen sähkölaitos ja 14 muuta energiayhtiötä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Geothermal energy in Finland (PDF) (englanniksi)
Bassfeld Technology Transfer - Introduction to Geothermal Power Generation (3,6 Mt PDF) (englanniksi)
Uusiutuva energia ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Aurinkovoima:  aurinkokenno  aurinkolämmitys  aurinkokeräin  keskittävä aurinkovoima  aurinkojäähdytys 
Tuulivoima:  merituulivoima  luettelo merituulivoimasta  tuulipuisto  tuulimylly 
Vesivoima:  aaltoenergia  vuorovesienergia  vuorovesimylly 
Maa, vesi ja ilma:  geoterminen energia  maalämpö  ilmalämpöpumppu  ilma-vesilämpöpumppu  ilmavirtavoimala 
Biologinen:  biomassa  energiakasvit  puupolttoaine  pelletti  biopolttoaine  bioetanoli  E85  biodiesel  biokaasu 
Kemiallinen:  polttokenno  vetytalous  metanolitalous 
Muuta:  energiansäästö  energiatehokkuus  fuusioreaktori  vihreä sähkö  hajautettu energiantuotanto  sähköntuotanto  lämmöntuotanto  kaukolämpö  energiankulutus  valaistus  tuontisähkö  säätövoima  lämmön varastointi  sähkön varastointi  kuljetus  sähköauto  hybridiauto  joukkoliikenne  kimppakyyti 
Teemasivut:  Kestävä kehitys  Ympäristönsuojelu  Energia 
Energiantuotanto
Alicia Giménez Bartlett

Alicia Giménez-Bartlett (2013).
Alicia Giménez Bartlett (s. 1951 Almansa, Espanja) on espanjalainen kirjailija.
Giménez Bartlett opiskeli filologiaa Valencian yliopistossa ja väitteli kirjallisuuden alalta Barcelonan yliopistosta. Hän on asunut Barcelonassa vuodesta 1975. Hänen armokuolemaa käsittelevä esikoisteoksensa Exit ilmestyi 1984. Hän sai julkisuutta rikosromaaneillaan, jonka päähenkilö on komisario Petra Delicado ja tämän apulainen Fermín Garzón. Kirjoista on vuonna 1999 tehty 13-osainen televisiosarja, jonka päähenkilöä näyttelee Ana Belén. Giménez Bartlettin 15 kielelle käännetyt teokset ovat hyvin suosittuja Espanjassa ja Saksassa. Suomeksi on ilmestynyt ensimmäinen nimellä Petra Delicado ja merkityt tytöt (2012).
Vuonna 1997 ilmestyneen romaanin Una habitación ajena aiheena on Virginia Woolfin keittäjä, ja kirjoittaja kyseenalaistaa Woolfin tasa-arvoihanteet. 2011 ilmestynyt Donde nadie te encuentre puolestaan kuvaa Teresa Pía Meseguerin elämää. Francisco Francon vastaisen sissiliikkeen jäsen Meseguer joutui vankilaan 28 murhasta. Teos sai Nadal-kirjallisuuspalkinnon.
Teokset

Gimenez Bartletin tuotanto käsittää seuraavat teokset.
Teokset > Petra Delicado -sarja

Ritos de muerte, 1996
Día de perros, 1997
Mensajeros de la oscuridad, 1999
Muertos de papel, 2000
Serpientes en el paraíso, 2002
Un barco cargado de arroz, 2004
Nido vacío, 2007
El silencio de los claustros, 2009
Nadie quiere saber, 2013
Crímenes que no olvidaré, 2015
Teokset > Muut kirjat

Exit 1984
Pájaros de oro 1987
Caídos en el valle 1989
El cuarto corazón 1991
Vida sentimental de un camionero 1993
La última copa del verano 1995
Una habitación ajena 1997
Secreta Penélope 2003)
Días de amor y engaños 2006
Donde nadie te encuentre 2011
Teokset > Suomennetut teokset

Petra Delicado ja merkityt tytöt (Ritos de muerte), suomentanut Jukka Koskelainen. Tammi, 2012 ISBN 978-951-31-6390-7
Petra Delicado ja vihaiset koirat (Día de perros), suomentanut Matti Brotherus. Tammi, 2013 ISBN 978-951-31-6528-4
Petra Delicado ja vaaran viestit (Mensajeros de la oscuridad), suomentanut Matti Brotherus. Tammi, 2014 ISBN 978-951-31-7825-3
Aiheesta muualla

Alicia Giménez Bartlettin kotisivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat 2  Puola  Portugali 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Lumimetsä

Lumimetsä on kylä Raahen kaupungissa, entisen Vihannin kunnan alueella. Maatalousvaltainen kylä sijaitsee noin 60 kilometriä Raahen keskustasta ja noin 25 kilometriä Vihannin taajamasta.
Lumimetsässä toimi vielä 1990-luvun loppupuolella kauppa ja posti. Lumimetsän ala-aste lakkautettiin vuonna 2005. Koulu ehti toimia vuodesta 1902. Sodan jälkeen Lumimetsässä toimi (jälleen) myös mylly.
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Laitala, Taimi: Suur-Alpuasta kolmeksi : Alpuan, Lumimetsän ja Kuusiratin kyläkirja. Alpuan, Lumimetsän ja Kuusiratin kyläyhdistykset, Oulas-opisto, 2005. ISBN 952-91-9131-6.
Luettelo Venäjän ilmavoimien kalustosta

Tässä on luetteloitu Venäjän ilmavoimien kalusto ja sen kasvu vuodesta 2010. Laivaston ilmavoimat on toisessa artikkelissa.
Helikopterit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 Taisteluhelikopterit
|  | 2010 | 2016 | 2021 |  |  |
| Ka-27/28/29 | 23 | … | 6 |  |  |
| Ka-52 | 10 | 81+ | 116 |  |  |
| Mi-24/35 | 365 | 100 Mi-24D/V/P 24+ Mi-35 | 328 |  |  |
| Mi-28 | 50 | 54+ | 95 17 H |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 Muut helikopterit
ACP taistelunjohto, EW elektroninen sota, H harjoitus, K kuljetus, MF monikäyttö
|  | 2010 | 2016 | 2021 |  |  |
| Ansat H | … | 20 | 50 |  |  |
| AS350/H125 MF | … | … | 2 |  |  |
| AS355 MF | … | … | 2 |  |  |
| Ka-226 MF | … | 19 | 36 |  |  |
| Mi-2 H, MF | 280 MF | … | 39 H 4 MF |  |  |
| Mi-8 MF | 183 | 327 | 788 |  |  |
| Mi-9 ACP | 11 | … | … |  |  |
| Mi-26 K | 30 | 32 | 44 |  |  |
| Mi-38 K | … | … | 2 |  |  |
Aseet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Ilmatorjuntaohjukset
|  | 2016 |  |  |
| 9K317 BUK | 80 |  |  |
| S-300PS/PM | 400 |  |  |
| S-300V | 20 |  |  |
| S-400 | 48 |  |  |
| Pantsir-S1 | 12 |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Muut ohjukset
|  | 2016 |  |  |
| R-27T/ET | Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
| R-73 | ” |  |  |
| R-60T | ” |  |  |
| R-27R/ER/P/EP | Tutkahakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
| R-33/33S | ” |  |  |
| R-77/R-77-1 | ” |  |  |
| K-37M | ” |  |  |
| H-58 | Tutkaan hakeutuva ohjus |  |  |
| H-25MP | ” |  |  |
| H-31P/PM | ” |  |  |
| H-25 | Ilmasta maahan -ohjus |  |  |
| H-59/H-59M | ” |  |  |
| H-29 | ” |  |  |
| H-31A/AM | ” |  |  |
| H-38 | ” |  |  |
| H-22/32 | Ilmasta laukaistava risteilyohjus |  |  |
| H-55/55SM H-101/H-102 H-555 | ” |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Pommit
|  | 2024 |  |  |
| KAB-20L | Laserohjattu pommi |  |  |
| KAB-50L | ” |  |  |
| KAB-250LG-E | ” |  |  |
| KAB-500L | ” |  |  |
| KAB-1500L | ” |  |  |
| Ghaem-5 | TV-ohjattu pommi |  |  |
| KAB-500KR | ” |  |  |
| KAB-1500KR | ” |  |  |
| KAB-500OD | ” |  |  |
| UPAB-1500 | ” |  |  |
| FAB-250 UMPK | INS/GLONASS-ohjattu pommi |  |  |
| FAB-500 UMPK | ” |  |  |
| Grom-2 | ” |  |  |
| KAB-20S | ” |  |  |
| KAB-500S | ” |  |  |
| UMPB D-30 | ” |  |  |
Luettelo yleisluistelun Suomen-mestareista

Pikaluistelun Suomen-mestaruuksista on kilpailtu vuodesta 1897 lähtien vuosittain muutamia lähinnä sota-ajan poikkeuksia lukuun ottamatta. Naiset ovat kilpailleet vuodesta 1933 lähtien. Alusta alkaen on ratkaistu ns. yleismestaruus. Alkujaan mestaruuteen vaadittiin vähintään kaksi matkavoittoa. Nykyisin mestaruus ratkeaa neljän matkan yhteispisteillä, eikä yhtään matkavoittoa välttämättä tarvita. Matkamestaruuksia on jaettu miehille vuodesta 1932 ja naisille vuodesta 1962 lähtien.
Suomen Luisteluliitto perustettiin 1908, sitä aiemmin mestaruuskilpailujen järjestäjinä olivat seurat.
Generaattori

1900-luvun alkupuolella käytössä olleita generaattoreita vesivoimalaitoksessa. Suuret mustanharmaat laitteet ovat generaattoreita, ja samalla akselilla niiden edessä ovat generaattoreiden magnetointikoneet. Magnetointikoneiden edessä olevat kullan- ja kuparinväriset komponentit ovat magnetointikoneiden harjat ja kommutaattorit.
Generaattori eli sähkögeneraattori on kone, joka muuttaa mekaanista energiaa sähkövirraksi. Generaattorin voimanlähteenä voi toimia esimerkiksi turbiini, polttomoottori tai käsin pyöritettävä kampi.
Generaattorin vastakohta, eli kone joka muuttaa sähköenergiaa mekaaniseksi energiaksi, on sähkömoottori.
Sähköenergian muodostuminen

Magneettikentässä liikkuvaan (pyörivään) sähkönjohtimeen indusoituu sähkömotorinen voima (jännite) ja sitä kautta sähkövirta. Tätä ilmiötä kutsutaan sähkömagneettiseksi induktioksi. Indusoituneen jännitteen suuruus riippuu magneettikentän voimakkuudesta, johtimen pituudesta ja sen pyörimisnopeudesta magneettikentässä eli magneettivuon vaihtelusta. Johtimessa kulkee sähkövirta vasta sitten kun se on kytketty suljetuksi virtapiiriksi.
Yksinkertaisimmillaan generaattori on sähköjohtimesta muodostettu silmukka jota pyöritetään magneettikentässä, tai magneettia pyöritetään silmukan ympärillä. Tämä synnyttää johtimeen sähkövirran energian pysyvyyden mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä että energia ei häviä, vaan se muuttaa muotoaan energiamuodosta toiseen: esimerkiksi generaattorissa liike-energia muuttuu sähköenergiaksi.
Generaattorin toiminta

Generaattori koostuu kahdesta osasta jotka muuttavat liike-energian sähköksi. Toinen on seisoja eli staattori, ja toinen pyörijä eli roottori. Generaattorityypistä riippuu kuinka osat ovat magnetoitu, ja muodostuuko käyttövirta staattorilla vai roottorilla.
Yksinkertaisessa generaattorissa roottorina on kestomagneetti, joka on ympäröity staattorilla. Staattori on rautalevyistä koostuva levypakka, jossa on urat (ks. kuva). Staattorin levyrakenne estää pyörrevirtojen ja näin energiahäviöiden muodostumisen.
Staattorin uriin kierretään silmukoiksi käämi, ja pyöritettäessä magneettista roottoria staattorin sisällä staattorin käämeihin indusoituu sähkövirta. Tällainen rakenne voidaan valmistaa myös siten, että staattori on magneettinen ja roottorissa on käämitys. Tällöin roottorilla muodostuva virta saadaan siirrettyä ulkopuolisiin johtimiin joko liukurenkailla tai kommutaattorilla eli virrankääntimellä kuten kuvassa.
Generaattorin toiminta > Sähkömotoriikka

Sähkövirran muuttuminen pyrkii korvaamaan magneettikentän muutoksen ja magneettikentän muuttuminen sähkövirran muutoksen. Edellisessä tapauksessa kyse on generaattorista, jälkimmäisessä tapauksessa puolestaan sähkömoottorista. Näin ollen kytkentöjä sopivasti muuttaen (konetyypistä riippuen) sähkömoottori voidaan muuttaa generaattoriksi, tai päinvastoin.
Magnetointi ja sähkötuoton säätö

Verkkosähkön tuottamisessa käytetään tavallisesti tahtigeneraattoreita, koska vaihtosähkön taajuuden 50 tai 60 Hz on oltava tarkka, jotta sähköä käyttävät koneet eivät vaurioituisi. Myös tasasähkö esimerkiksi autoissa tuotetaan vaihtovirtageneraattoreilla (laturi) ja sähkö tasasuunnataan diodin avulla. Autoissa on akku varastoimassa sähköenergiaa, joten tuoton ja kulutuksen ei tarvitse olla aivan samassa suhteessa.
Sähköverkossa täytyy kuitenkin kulutuksen ja tuoton olla jatkuvasti tasapainossa. Tämän vuoksi voimalaitoksissa sähkö tuotetaan pääasiassa vierasmagnetoiduilla tahtigeneraattoreilla, joissa on automaattinen jännitteen säätö.
Generaattorityypit > Vaihtovirtageneraattori

Vaihtovirtageneraattorit tuottavat vaihtovirtaa, jonka suunta ja suuruus muuttuvat jatkuvasti generaattorin pyörimisen tahtiin sinikäyrän muotoisesti. Generaattorin tuottama vaihtojännite on mahdollista muuntaa sähkön siirtoon tai haluttuun käyttötarkoitukseen paremmin sopivaksi muuntajan avulla, joko suuremmaksi tai pienemmäksi.
Generaattori voi olla sähköisiltä kytkennöiltään induktiomoottoria vastaava, mitä ratkaisua käytetään pienemmissä aggregaateissa.
Muuttuvanopeuksisissa voimaloissa, kuten tuulivoimaloissa, voidaan myös käyttää epätahtigeneraattoreja. Nämä ovat kaksoissyöttökytkettyjä liukurengasepätahtigeneraattoreita, joissa staattori on kytketty suoraan verkkoon ja roottorin kolme vaihetta on kytketty liukurenkaiden ja taajuusmuuttajan kautta verkkoon. Tässä taajuusmuuttajan rakenne on sellainen, että tehoa voidaan siirtää sekä roottorilta verkkoon että verkosta roottorille. Eli tasavirtavälipiirin molemmilla puolilla on vaihtosuuntaaja. Tällaista konstruktiota voidaan käyttää tahtinopeuden ylä- ja alapuolella. Sillä voidaan myös tuottaa loistehoa verkkoon.
Generaattorityypit > Vaihtovirtageneraattori > Vaihtovirtatahtigeneraattori

Vaihtovirtatahtigeneraattori on tahtimoottoria vastaava, jolloin koneen ollessa vierasmagnetoitu, magnetointivirtaa muuttamalla voidaan muuttaa generaattorin tuottaman loistehon määrää.
Suuret voimalaitosgeneraattorit, jotka tuottavat virtaa valtakunnalliseen sähköverkkoon, ovat vaihtovirtatahtigeneraattoreita, ja lähes poikkeuksetta vierasmagnetoituja, joka on parhaiten säädettävissä oleva generaattorityyppi.
Voimalaitosgeneraattorit ovat yleensä tahtigeneraattoreita, koska ne voidaan kierroslukua säätämällä saada tuottamaan tarkalleen tietyntaajuista (esimerkiksi Suomessa 50 Hz) vaihtovirtaa. Tämä siksi, että koko valtakunnallinen sähköverkko toimii kaikkialla samalla taajuudella ja samassa vaiheessa, ja jos verkkoon syötettäisiin eritaajuista virtaa, vaihe-erot voisivat aiheuttaa oikosulkuja ja sähkölaitteiden rikkoutumista. Pieniä yksinkertaisia voimalaitoksia on toteutettu myös oikosulkukoneilla rakenteen yksinkertaisuuden vuoksi.
Tästä syystä käyttöön otettavat ja pysähdyksissä olleet voimalaitosgeneraattorit aina tahdistetaan toimimaan tarkalleen samassa vaiheessa ja samalla taajuudella muun verkon kanssa ennen generaattorin kytkemistä verkkoon.
Generaattorityypit > Tasavirtageneraattori

Tasavirtageneraattorissa vaihtovirta tasasuunnataan, joko kääntämällä johdinsilmukan napaisuus puolen kierroksen välein hiiliharjojen ja kommutaattorin avulla kuten vanhoissa auton latureissa, tai tasasuuntaamalla virta diodisillan avulla, kuten esimerkiksi nykyaikaisissa autojen vaihtovirtaa tuottavissa latureissa.
Kuvia erilaisista generaattoreista

Suuri dieselmoottorikäyttöinen vaihtovirtageneraattori.
Harvinainen Stirlingmoottorikäyttöinen vaihtovirtageneraattori.
Vanhanaikainen armeijakäytössä ollut käsikäyttöinen tasavirtageneraattori.
Tyypillinen laivoissa käytettävä dieselmoottorikäyttöinen generaattori jollaiset yleensä vastaavat laivan kaikesta sähköntarpeesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Generaattori Wikimedia Commonsissa
Staattorin levypakka ilman käämejä.
Roottori käämeineen. Akselilla käämityksen edessä on roottorin kommutaattori.
Suuri voimalaitoskäytössä ollut museoitu, sivusta aukileikattu vierasmagnetoitu tahtivaihtovirtageneraattori. Akseliin kiinnitetty turkoosi komponentti on roottori ja sitä ympäröi harmaa staattori.
Suuri voimalaitosgeneraattori magnetointikoneineen Zwevegemin voimalaitosmuseossa Mechelenissä, Belgiassa.
Giotto di Bondone

Giottoa esittävä patsas Firenzessä Uffizin lähellä
Vasarin galleria
Taiteilijat, jotka ovat mukana Giorgio Vasarin kirjassa  (1550).
OSA I
Cimabue
Arnolfo di Lapo
Nicola Pisano
Giovanni Pisano
Andrea Tafi (taiteilija)
Giotto
Pietro Lorenzetti (Pietro Laurati)
Andrea Pisano
Buonamico Buffalmacco
Ambrogio Lorenzetti (Ambruogio Laurati)
Pietro Cavallini
Simone Martini
Taddeo Gaddi
Andrea Orcagna (Andrea di Cione)
Agnolo Gaddi
Duccio di Buoninsegna
Gherardo Starnina
Lorenzo Monaco
Taddeo Bartoli
OSA II
Jacopo della Quercia
Nanni di Banco
Luca della Robbia
Paolo Uccello
Lorenzo Ghiberti
Masolino da Panicale
Masaccio
Filippo Brunelleschi
Donatello
Giuliano da Maiano
Piero della Francesca
Fra Angelico
Leon Battista Alberti
Antonello da Messina
Alessio Baldovinetti
Fra Filippo Lippi
Andrea del Castagno
Domenico Veneziano
Gentile da Fabriano
Pisanello
Benozzo Gozzoli
Vecchietta (Francesco di Giorgio e di Lorenzo)
Antonio Rossellino
Bernardo Rossellino
Desiderio da Settignano
Mino da Fiesole
Lorenzo Costa
Ercole Ferrarese
Jacopo Bellini
Giovanni Bellini
Gentile Bellini
Cosimo Rosselli
Antonio del Pollaiuolo
Piero Pollaiuolo
Sandro Botticelli
Andrea del Verrocchio
Andrea Mantegna
Filippino Lippi
Bernardino Pinturicchio
Francesco Francia
Pietro Perugino
Luca Signorelli
OSA III
Leonardo da Vinci
Giorgione da Castelfranco
Antonio da Correggio
Piero di Cosimo
Donato Bramante (Bramante da Urbino)
Giuliano da Sangallo
Antonio da Sangallo
Rafael
Giulio Romano
Pontormo
Andrea Sansovino
Lorenzo di Credi
Baldassare Peruzzi
Andrea del Sarto
Rosso Fiorentino
Jacopo Palma
Lorenzo Lotto
Sebastiano del Piombo (Sebastiano Viniziano)
Michelangelo Buonarroti
Jeesuksen syntymä (yksityiskohta)
Juudaksen suudelma Scrovegnin kappelissa Padovassa.
Giotton kellotorni Firenzessä.
Dante Bargellon kappelissa.
Giotto di Bondone (1267 Vespignano – 8. tammikuuta 1337 Firenze), paremmin tunnettu nimellä Giotto, oli firenzeläinen taidemaalari, arkkitehti ja kuvanveistäjä.
Giotto syntyi Vespignanon kylässä, Colle di Vespignanossa, parikymmentä kilometriä Firenzen keskustasta. Hänen isänsä, Bondone, oli maatyöläinen ja oppimaton mies. Giottoa pidetään merkittävimpänä gotiikan maalaustaiteen edustajana. Hän oli taiteen uudistaja, joka nosti piirustustaidon jälleen arvoonsa. Hänen ympärilleen muodostui jo varhain ihailevien oppilaiden laaja piiri.
Uran alku

Giotton kerrotaan jo kymmenvuotiaana osoittaneen poikkeuksellista lahjakkuutta niin älyllisesti, taiteellisesti ja muutoinkin. Giotton toimiessa kymmenvuotiaana lammaspaimenena hänen kerrotaan toteuttaneen taiteellisia taipumuksiaan piirtelemällä kiviin, kallioihin ja maahan. Tästä alkoi myös Giotton ura taiteilijana. Vasari kertoo teoksessaan Taiteilijaelämäkertoja, kuinka Cimabue kohtasi Giotton ollessaan matkalla Firenzestä Vespignanoon hoitamaan asioitaan. Giotto oli paimentamassa lampaita, ja Cimabue seurasi kuinka Giotto piirteli terävällä kivellä kalliolle lampaitaan. Vaikka Giottolla ei ollut mitään taiteellista koulutusta, piirrokset tekivät vaikutuksen Cimabueen, joka kysyi tahtoisiko Giotto tulla hänen oppilaakseen. Isä Bondonen annettua luvan nuori Giotto muutti Cimabuen luokse Firenzeen. Cimabuen opetuksen ja luonnollisen lahjakkuutensa avulla Giotto kehittyi nopeasti ja saavutti lopulta tason, joka ohitti kokonaan Cimabuen omien oppien taustalla olleen karkeapiirtoisemman kreikkalaisvaikutteisen tyylin.
Maalaukset

Giotton ensimmäisiä julkisia töitä olivat Badian kirkon alttaritaulut Firenzessä. Näistä varhaisista töistä ilmeni Giotton kyky kuvata tunteita ja tunnetiloja. Alttaritaulua on pidetty erityisen kiitettävänä Neitsyt Marian ilmeen osalta, joka kuvastaa tämän pelkoa arkkienkeli Gabrielin tervehtiessä Mariaa.
Maalauksissa ilmenevä henkilöiden luonnollisuus, ilmeiden, asentojen ja toimien aitous olikin ominaista Giotton maalauksille. Esimerkkejä tästä löytyy lukuisista Giotton maalauksista, kuten Pyhän Fransiskuksen kuolemaa esittävässä maalauksessa, jossa tunteiden katsotaan ilmenevän erityisen hyvin fransiskaani-veljien surevista ilmeistä. Vastaavasti Johannes Kastajaa esittävässä teoksessa Herodesta palvelemaan kiirehtivien palvelijoiden olemusta on pidetty kiitettävänä. Olemusten ja ilmeiden osalta Vasari luonnehtikin Giotton kuvausta itämaan tietäjistä katsomassa Neitsyt Mariaa kohti Kristus-lapsen kurkottaessa tietäjiin sanoilla: "ettei se voisi olla koskettavampi tai kauniimpi."
Ilmeiden ja olemusten lisäksi Giotton taiteessa merkittävänä yksityiskohtana on pidetty sitä tarkkuutta, jolla hän on kuvannut menneiden aikojen asuja. Lisäksi Giotton maalausten katsotaan myös osoittavan kykyä varsin vaihteleviin sommitelmiin. Giotton maalauksissa on myös aiempaa enemmän realismia. Esimerkkinä tästä pidetään muun muassa merimiehiä kuvaavaa teosta, jossa muille merimiehille puhuva mies sylkee nostaen samalla käden kasvoilleen.
Vuonna 1305 Giotto sai valmiiksi 37 Raamatun aiheisiin liittyvää freskoa Scrovegnin kappelissa, Padovassa. Maalausten ilmeikkyys ja todentuntuisuus laskostuvine vaatteineen ja kolmiulotteisuuksineen herättivät tuolloin suurta huomiota.
Veistokset ja arkkitehtuuri

Ensimmäisiä kuvanveistotaiteen töitä Giotton uralla oli Arezzon herran ja piispan Guido Tarlati da Pietramalan hautamuistomerkki, jonka edesmenneen veli tilasi Giottolta. Haudan olikin tarkoitus kuvastaa edesmenneen suuruutta niin maallisena kuin henkisenäkin herrana. Da Pietramala kun oli ollut myös Toscanan Ghibelliini-puolueen johtaja. Vaikka Giotto suunnittelikin hautamuistomerkin, itse kuvanveistosta huolehti ulkopuolinen taiteilija.
Sittemmin Giotto siirtyi arkkitehtuurin pariin ja laati suunnitelmat Campanile Santa Maria del Fioren toteuttamiseksi. Kyseinen työ oli Firenzen tuomiokirkon kellotorni, josta nykyisin käytetään usein nimitystä "Giotton kellotorni".
Giotto suunnitteli kellotorniin sen koristelun paitsi piirtämällä, myös toteuttamalla osan reliefeistä marmorisina luonnoksina. Alun perin kellotornin piti päättyä korkeaan pyramidiin, mutta sitä ei toteutettu.
Kun työt kellotornin rakentamiseksi alkoivat, Firenzen kaupunki sitoutui maksamaan Giottolle sadan floriinin vuosittaisen avustuksen, jota tuohon aikaa pidettiin valtaisana summana. Tätä vastaan Giotto valvoi kellotornin valmistumista.
Giotto menehtyi ennen tornin valmistumisesta ja Taddeo Gaddi valvoi rakennustöiden viimeistelyä.