stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edsel Ford
Lapsuus ja nuoruus

Edsel Fordia pystyi hyvällä syyllä kutsumaan uuden aikakauden lapseksi. Hänen syntymänsä aikaan maailmalla alkoi kuulua ääni, jonkalaista ei siihen mennessä moni ihmiskorva ollut kuullut, polttomoottorin ääni. Edsel oli kuusiviikkoinen hänen isänsä koekäyttäessä ensimmäistä moottoriaan perheen asunnossa. Ja hän ei ollut vielä kolmeakaan vuotta vanha, kun hän oli mukana isänsä auton koeajolla, heinäkuun 4. päivänä vuonna 1896. Lapsena Edsel oli hyvin vahvasti kiinnostunut autoista ja niiden muodoista. Ei liene vain sattumaa, että hänen varhaiset autoja esittävät piirrustuksensa ovat vuodelta 1903, Ford Motor Companyn perustamisvuodelta.
Pienenä koululaisena, Detroit University Schoolissa, Edsel kirjoitti esseitä autoista ja niiden valmistamisesta. Hän vietti koulun jälkeen aikaa Fordin tehtaiden toimistolla, liimaten postimerkkejä kirjeisiin ja juosten pikku askareita. 12-vuotiaana Edsel sai ensimmäisen oman auton, Malli N Runaboutin. Tästä kolhosta autosta hän alkoi muovaamaan hienostuneemman näköistä. Edselillä oli silmää kauneudelle ja näkemys siitä, miltä auton tulee näyttää. Hän toteutti näitä visioitaan useassa itse muovaamassaan mallissa. Edsel Ford voidaan nähdä sekä teollisen muotoilun että yksilöllisen kustomoinnin edelläkävijänä. Edsel lopetti koulunkäynnin vuonna 1912, siirtyäkseen isänsä yhtiön palvelukseen. Hän aloitti yhtiössä sihteerinä vuonna 1915. Lokakuun 1. päivänä vuonna 1916 hän avioitui tavaratalonomistaja J.L. Hudsonin tyttären Eleanor Lowtian Clayn (1896–1976) kanssa. Heille syntyi neljä lasta: Henry Ford II (1917–1987), Benson Ford (1919–1978), Josephine Clay Ford (1923–2005) ja William Clay Ford (s. 1925). Kotinsa he perustivat silloisen Detroitin ulkopuolelle, Indian Villageen.
Ura

Edsel oli isäänsä Henryä kiinnostuneempi näyttävistä autoista. Tämä oli todennäköisesti yksi syy siihen, että Edsel hankki Lincoln Motor Companyn Fordin omistukseen vuonna 1922. Edselin mieltymys urheiluautoihin näkyi myös hänen omissa autovalinnoissaan. Hän muun muassa osti ensimmäisen Yhdysvaltoihin tuodun MG:n. Vuonna 1932 hänen omistuksessaan oli alumiinipellistä erikoistyönä häntä varten valmistettu veneperäinen speedster, jonka suunnittelusta vastasi Fordin ensimmäinen varsinainen teollinen muotoilija, E.T. (Bob) Gregorie. Tässä autossa oli monia uutuuksia, joita ei siihen aikaan vielä yleisesti käytetty autonvalmistuksessa,  ja monia niistä on sovellettu mukaeltuna Fordin myöhemmin valmistamissa malleissa. Autossa oli voimanlähteenä Fordin upouusi sivuventtiili-V8, joka oli ensimmäinen hinnaltaan edullinen massavalmistettu V8-moottori. Monet alan harrastajat sekä autohistorioitsijat pitävät tätä Edsel Fordin '32 Speedsteriä kaikkien aikojen ensimmäisenä "Hot Rod"-autona. Kaksi vuotta myöhemmin Edsel suunnitteli uuden, matalalinjaisella alumiinikorilla varustetun speedsterin. Tämä kustom-malli antoi monia vaikutteita ensimmäiselle Lincoln Continentalille.
Tultuaan nimetyksi Fordin pääjohtajaksi, Edsel puhui jatkuvasti tuoreemman mallin tarpeesta, jonka tulisi korvata tuolloin jo vanhentunut Malli T, mutta yhtiössä todellista päätösvaltaa käyttänyt Henry Ford tyrmäsi toistuvasti tällaiset ehdotukset. 1920-luvun lopulla markkinaosuuksien hupeneminen pakotti Henryn vihdoin taipumaan uuden mallin kehittämiseen.
Henry Ford vastasi uuden, vuonna 1927 esitellyn, Malli A:n teknisestä puolesta kun taas korin design oli Edselin ja yhtiön unkarilaissyntyisen suunnittelijan József Galambin käsialaa. Edsel taivutteli isänsä hyväksymään uuteen malliin kaikkiin neljään pyörään vaikuttavan mekaanisen jarrujärjestelmän sekä autonvalmistamisen valtavirtaa edustaneen siirtopyörävaihteiston, Fordin perinteisesti käyttämän planeettavaihteiston sijalle. Näistä aineksista syntyi Malli-A, joka oli täydellinen menestys. Neljän valmistusvuotensa aikana sitä myytiin neljä miljoonaa kappaletta.
Yhtiön pääjohtajana Edsel Ford oli usein eri mieltä isänsä kanssa ja tämän takia hän joutui myös usein isänsä jyräämäksi ja nöyryyttämäksi. Isän ja pojan suhde oli kyllä läheinen, mutta myös täynnä valtakamppailua. Vaikka Henry käytännössä sanoi Ford Motor Companyssa viimeisen sanan, onnistui Edsel usein vastavetona tekemään päätöksiin viime hetken muutoksia. Hän mm. perusti Mercury-automerkin ja Lincoln Zephyr- sekä Lincoln Continental-mallit ovat pitkälti hänen visioimiaan. Hänen ansiokseen on luettavissa myös Ford Motor Companyn panostaminen Amerikan ulkopuolisiin tehtaisiin sekä mallien modernisointi mm. hydraulisilla jarruilla.
Edsel Ford oli IG Farbenin kokonaan omistaman Yhdysvaltain-tytäryhtiön hallituksessa.
Aiheesta muualla

Edsel Ford - Henry Ford's Son -video
Edsilia Rombley

| Edsilia Rombley |
| --- | --- |
 Edsilia Rombley (keskellä) Eurovision laulukilpailussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1978 (ikä 46)
Ammatti:  laulaja, televisiojuontaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Edsilia
Laulukielet:  englanti, hollanti
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  pop, R&B
Aiheesta muualla
www.edsiliarombley.nl
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Edsilia Rombley (s. 13. helmikuuta 1978 Amsterdam) on alankomaalainen laulaja. Hän edusti Alankomaita Eurovision laulukilpailussa 1998 kappaleella Hemel en aarde ja sijoittui 4. sijalle 150 pisteellä.  Hän edusti Alankomaita uudestaan Eurovision laulukilpailussa 2007 Helsingissä kappaleella On Top of the World ja sijoittui semifinaalissa 21. sijalle 38 pisteellä, joka ei kuitenkaan riittänyt finaaliin pääsyyn. Hän ilmoitti Alankomaiden äänestyspisteet finaalissa koomikko Paul de Leeuwin kanssa. Näin ei olisi käynyt mikäli Rombley olisi päässyt finaaliin. Hän matkusti takaisin kotimaahansa Alankomaihin semifinaalin jälkeen jo ennen finaalia perjantaina 11. toukokuuta.[lähde? ] 4. joulukuuta 2019 ilmoitettiin, että Rombley juontaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailun yhdessä Chantal Janzenin ja Jan Smitin kanssa. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, joten Rombley, Janzen ja Smit valittiin juontajiksi vuoden 2021 kilpailuun.
Diskografia > Albumit

Thuis (1997)
Edsilia (1998)
Face to face (2002)
Meer Dan Ooit (2007)
Uit mijn hart (2011)
Sweet Soul Music (2013)
The Piano Ballads, Vol. 1 (2014)
The Piano Ballads. Vol. 2 (2018)
Diskografia > Livealbumit

Live (2009)
Diskografia > Singlet

Baby It’s You (1997)
Hemel en aarde (1998)
Second Floor (1998)
Get Here (1999)
How Can You Say That (1999)
What Have You Done to Me (2001)
Gotta Let Me Go (2002)
I’ll Be That Someone (2002)
Dan ben ik van jou (2006)
Nooit meer zonder jou (2007)
On Top of the World (2007)
Een Keer meer dan jij (2007)
Geef je over (2010)
Uit het oog niet uit mijn hart (Ruth Jacottin kanssa) (2011)
Ik laat je miet alleen (2012)
Zeg me dat het niet zo is (2012)
Van jou (2014)
Als Jij ME belooft (2016)
Wat je doet met mij (feat. Re-Play) (2017)
Weak (2018)
The Way You Make Me Feel (2019)
Breng me naar het water (Edwin Jonkerin kanssa) (2019)
Lieve Mama (2020)
Aiheesta muualla

Edsilia Rombleyn virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (hollanniksi)
Elegant... and Dying

| Elegant> .. and Dying Virgin Black |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 2003
 Tuottaja(t): Rowan London
 Tyylilaji: goottimetalli, doom metal, darkwave
 Kesto: 74.27
 Levy-yhtiö: The End Records  Massacre Records
Virgin Blackin muut julkaisut
| Sombre Romantic 2001 | Elegant... and Dying 2007 | Requiem – Mezzo Forte 2007 |
Elegant... and Dying on australialaisen Virgin Black -yhtyeen  toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2003 The End Records ja Massacre Records -levymerkeillä. Albumin tyyli on sekoitus doom metalia, taidemusiikkia ja darkwavea. Elegant...and Dying on saanut ylistäviä arvosteluita muiden muassa sellaisilta viestimiltä kuten Orkus-lehdeltä (9/10), All Music Guidelta (4.5/5), The Village Voicelta ja The Metal Observerilta (10/10). Ennen albumin julkaisua laulaja Rowan London otti laulutunteja australialaiselta, ammattilaiselta oopperalaulajalta. Kappaleesta "Our Wings Are Burning" kuvattiin musiikkivideo.
Kappalelista

Adorned in Ashes – 6.18
Velvet Tongue – 8.03
And the Kiss of God's Mouth part I – 1.26
And the Kiss of God's Mouth part II – 6.18
Renaissance – 7.02
The Everlasting – 17.13
Cult of Crucifixion – 9.03
Beloved – 7.27
Our Wings Are Burning – 8.26
Kokoonpano

Rowan London – laulu, piano, koskettimet
Samantha Escarbe – kitara, sello
Dino Cielo – rummut
Craig Edis – kitara, laulu
Ian Miller – basso, laulu
Arvostelut

Imperiumi: 8+/10
Aiheesta muualla

Elegant... and Dying Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Elegant... and Dying Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ennenpyhitettyjen lahjain liturgia

Pyhä Gregorios Dialogos, joka merkitsi ylös yleisesti Konstantinopolissa toimitettavan paastoliturgian.
Ennenpyhitettyjen lahjain liturgia eli EPL, myös  paastoliturgia, on ortodoksisessa kirkossa jumalanpalvelus, joita toimitetaan pääsiäistä edeltävän Suuren paaston  aikana silloin kun ei kanonien mukaan voida pitää normaalia liturgiaa. Suuren paaston aikana normaalit liturgiat pidetään yleensä vain sunnuntaisin ja ennenpyhitettyjen lahjain liturgiat (eräin poikkeuksin) arkipäivinä.
Perimätiedon mukaan Rooman paavi Gregorios Dialogos matkustaessaan Konstantinopolissa kirjoitti silloin yleisesti toimitettavan paastoliturgian ylös.[lähde? ]
Ennenpyhitettyjen lahjain liturgioita pidetään paaston aikana arkipäivinä, yleensä keskiviikkona ja perjantaina, koska Suuren paaston aikana katsotaan ihmisten tarvitsevan palveluksia ja mahdollisuuden osallistua eukaristiaan normaalia enemmän. Ennenpyhitettyjen lahjain liturgiassa ei valmisteta ehtoollistarvikkeita, vaan ehtoolliseen käytetään edellisenä sunnuntaina siunattuja ehtoollislahjoja, jotka jaetaan ehtoollispalveluksen yhteydessä.
Ennenpyhitettyjen lahjojen liturgia on yleissävyltään katumuksentäyteinen; toistuvasti polvistutaan ja kumarretaan usein maahan. Efraim Syyrialaisen paastorukous on olennaisessa asemassa.
Kirjallisuutta

Timo Hirvonen: Suomenkielinen ennenpyhitettyjen lahjain liturgia - kirkkopolitiikan pyörteista liturgiseksi liikehdinnäksi.  (Publications of the University of Eastern Finland. Dissertations in Education, Humanities, and Theology., no 118)  Joensuu:  Itä-Suomen yliopisto, University of Eastern Finland, 2017.  ISSN: 1798-5633.  ISBN 978-952-61-2652-4.  Teoksen verkkoversio (pdf). (suomeksi)
Aiheesta muualla

Ennenpyhitettyjen lahjain liturgia / Ortodoksi.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Eeppi Ursin

Eevamaija (Eeppi) Ursin (s. 1977) on suomalainen laulaja, laulunkirjoittaja, säveltäjä ja muusikko. Hän voitti vuonna 2001 Lady Summertime -jazzlaulukilpailun ja on sen jälkeen esiintynyt vuonna 2002 perustetun omaa nimeänsä kantavan yhtyeen kanssa aluksi laulajana ja vuodesta 2006 myös pianistina. Ursinin yhtyeen muita jäsenia ovat olleet mm. Timo Kämäräinen, Saku Mattila, Petteri Sariola (kitara), Antti Lötjönen, Kalle Mattila, Timo Hirvonen (basso) ja Olli Krogerus ja Jyri Sariola (rummut).
Yhtye julkaisi monenlaisia musiikillisia vaikutteita yhdistelevän ensialbuminsa Violet vuonna 2005. Albumin laulut ovat Ursinin säveltämiä ja sanoittamia.  Vuonna 2009 yhtye julkaisi toisen albuminsa Yellow Page Girl. Vuonna 2016 Ursin aloitti uuden suomenkielisen sooloalbumin työstön yhdessä tuottaja Jyri Sariolan kanssa, jolta ilmestyi samana vuonna single Nälkämaan laulu ja vuonna 2017 Luomusic-levymerkin kautta single Tue mua.   Jäljet-albumi julkaistiin syyskuussa 2017. Vuodesta 2020 alkaen Ursin on tehnyt uraa myös New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Neljäs sooloalbumi Speechless julkaistiin helmikuussa 2022.
Ursin on ollut mukana myös jazzpianisti Aki Rissasen Warp!-triossa, lauluyhtye Club for Fivessa (2011–2013) sekä kuuden naisen muodostamassa lauluyhtyeessä AiA. Hänen muita yhteistyökumppaneitaan ovat olleet Maija Kaunismaa & Yhtye, Castafioren Korut (Ira Kaspi, Timo Kämäräinen ja Riikka Timonen), AinoA ja Soi. Ursin on tehnyt myös paljon teatterimusiikkia mm. Teatteri Avoimissa Ovissa, Teatteri Vantaassa, Kansallisteatterissa ja Espoon Kaupunginteatterissa. Vuonna 2014 Ursin esiintyi Kaartin Combon solistina Presidentinlinnassa itsenäisyyspäivän vastaanotolla.
Ursin on toiminut lauluntekijänä myös muille artisteille, esimerkiksi Ursin on tehnyt sanoituksia Mikko Pettiselle ja Club for Five-yhtyeelle tehnyt kappaleen Maailma nauraa lapsilleen. Kuumat Altot-yhtyeelle Ursin on toiminut säveltäjänä.
Eeppi Ursin oli myös 2000-luvun alussa mukana Canto Finlandian levyillä.
Vuonna 2022 Eeppi Ursin valittiin Finlandia Foundation Nationalin Performer of the Year -esiintyjäksiselvennä Yhdysvalloissa.[lähde? ]
Albumit > Sooloalbumit

2005: Violet (6Sense Records)
2009: Yellow Page Girl (6Sense Records)
2017: Jäljet (Luomusic)
2022: Speechless (Eeppi Ursin)
2023: My Finnish Soul (Eeppi Ursin & Koko Records)
Albumit > Vierailijana tai yhtyeen jäsenenä

2005: Mika Pohjola ym.: Scandinavian Yuletide Voices
2005: Warp!: One Note Stories (omakustanne)
2007: Beagon: Traffic (Hana Records)
2011: Club for Five: Ihmiset (WEA)
2014: Moomin Voices – Muumilauluja (Mika Pohjolan ja Mirja Mäkelän kanssa, Blue Music Group)
Aiheesta muualla

www.eeppiursin.fi
Eeppi Ursin Blue Music Groupin sivustolla
Elegies

| Elegies Machine Men |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi–maaliskuu 2005 Sonic Pump Studios, Helsinki
 Julkaistu: 8. elokuuta 2005
 Tuottaja(t): Nino Laurenne
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 45.29
 Levy-yhtiö: Century Media
Machine Menin muut julkaisut
| Scars & Wounds 2003 | Elegies 2005 | Circus of Fools 2007 |
Singlet albumilta Elegies
 ”Falling” Julkaistu: 29. kesäkuuta 2005
Elegies on heavy metal -yhtye Machine Menin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Saksassa 8. elokuuta 2005. Muualla Euroopassa 22.8.2005, Japanissa 26.10.2005
Kappaleet

Falling – 3.05
Dream & Religion – 3.49
Apathy – 5.10
Back from the Days – 3.28
The Traitor – 3.55
October – 6.35
Daytime Theatre – 4.58
Doors of Resurrection – 4.10
From Sunrise to Sunset – 6.04
Freak – 4.15 (Bruce Dickinson -cover)
October [acoustic version] – 6.36 (Japanin julkaisu)
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Antony Parviainen – laulu  J-V Hintikka – kitara  Jani Noronen – kitara  Eero Vehniäinen – basso  Jarno Parantainen – rummut  |  Vierailevat muusikot Aleksi Munter – kosketinsoitin, jousisovitukset (kappale 9)  Max Lilja – sello (kappale 9)  Ilari Heinäaho – soolokitara (kappale 7)  Zachary Hietala – soolokitara (kappale 2)  Markku Näreneva – taustalaulu (kappale 7)  Mikko Salovaara – taustalaulu (kappale 7)  |  Tuotanto Nino Laurenne – äänittäjä, miksaaja  J-V Hintikka – äänittäjä  Jari Mikkola – äänittäjä (kappale 10)  Mika Jussila – masteroija  Christian Ruud – grafiikka  Tommi Anttonen – valokuvat  |
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Elegies Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Elegies Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Machine Men
| --- | --- |
Studioalbumit:   Machine Men  Scars & Wounds  Elegies  Circus of Fools 
Singlet:   ”Falling”  ”No Talk Without the Giant”
Ethel Smith

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ethel Smith |  Ethel Smith |  Ethel Smith |  |
Maa:   Kanada
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Amsterdam 1928 | 100 m |  |
Ethel May Smith (omaa sukua Stewart, 5. heinäkuuta 1907 Toronto – 31. joulukuuta 1979 Toronto) oli kanadalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti urallaan kaksi olympiamitalia, kultaa 4 × 100 metrin viestissä Amsterdamin olympialaisissa 1928 ja pronssia 100 metriltä samoissa kisoissa. Smith voitti maansa mestaruuden kerran, 220 jaardin juoksussa vuonna 1927.
Ennätykset

100 m: 12,3 s (1928)
Ennen tätä hetkeä

| Ennen tätä hetkeä Club for Five |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. lokakuuta 2015
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Club for Five & Jyri Sariola
 Kesto: 40.05
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 45. 
Club for Fiven muut julkaisut
| Jouluna 2013 | Ennen tätä hetkeä 2015 | Kaikki parhaat – Best Of 2003–2016 2016 |
Ennen tätä hetkeä on suomalaisen a cappella -yhtye Club for Fiven 23. lokakuuta 2015 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Albumi on ensimmäinen uusia kappaleita sisältävä albumi yhtyeeltä sitten vuonna 2006 julkaistun Uni-albumin. Albumi menestyi heikosti verrattuna yhtyeen aiempiin albumeihin; se oli Suomen virallisella albumilistalla vain kolme viikkoa ja sen paras sijoitus oli ensimmäisen viikon 45. sija.
Albumin ensimmäinen single ”Äitien äidit” julkaistiin 4. syyskuuta 2015. Samana päivänä siitä julkaistiin myös musiikkivideo. Joulukuussa 2015 julkaistiin Jyri Sariolan ohjaama musiikkivideo kappaleesta ”Lumineito”.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Pienet suuret miehet | Timo Kiiskinen, Matti Mikkola, Tuukka Haapaniemi | 2.56 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sä sanoit | Jyri Sariola, Heimo Hatakka, Maija Sariola, Haapaniemi | 4.16 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Äitien äidit | Kiiskinen, Mikkola, M. Sariola | 4.57 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Onnellinen (Robin & Club for Five) | Robin, Joonas Angeria, Pekka Eronen, Jonas Olsson, Heigo Anto | 4.04 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Valvotaan | Juha Viitala | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Nuku rauhassa | Susanna Lukkarinen, Hatakka | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Mun lahjani | Jarkko Meretniemi, Johanna Viksten | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Keinupoika | Jouni Kannisto | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Joki virtaa | J. Sariola, Kannisto, Haapaniemi | 0.34 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Suru | Mirkka Paajanen | 3.25 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Lumineito | Tomi Aholainen, Heikki Kerkelä | 5.00 |  |  |  |  |  |  |
Arviot

Keskisuomalainen:
Eva Tawasoli

| Eva Tawasoli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1989 (ikä 34–35) Teheran, Iran
Kansalaisuus:  suomi
Poliitikko
Puolue:  Vihreät
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Vantaa
Koulutus:  sairaanhoitaja (AMK), terveydenhoitaja (AMK)
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Eva Tawasoli (s. 1989 Teheran, Iran) on suomalainen terveyden- ja sairaanhoitaja, poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti. Lisäksi hän on opiskellut sosiaali- ja terveyshallintotieteitä Vaasan yliopistossa. Tawasoli toimii Vantaan ja Keravan hyvinvointialueen hallituksen ja valtuuston jäsenenä ja Vantaan kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Tawasoli on syntynyt Iranissa, jossa hänen Afganistanissa syntyneet vanhempansa olivat sotaa paossa. Hänen ollessaan 13-vuotias hänen isänsä kuoli auto-onnettomuudessa. Perhe muutti Suomeen kiintiöpakolaisina vuonna 2005, kun Eva Tawasoli oli 16-vuotias.
Tawasoli on kertonut julkisesti erityisesti kunniaan liittyvän väkivallan kokemuksistaan.
Tawasoli valittiin Vantaan kaupunginvaltuuston varajäseneksi vuoden 2017 kuntavaaleissa. Hänet valittiin vuoden 2021 kuntavaaleissa Vantaan kaupunginvaltuustoon ja vuoden 2022 aluevaaleissa Vantaan ja Keravan hyvinvointialueen valtuustoon. Hän asuu Vantaalla Tikkurilassa.
Fernando Navarrete

| Fernando Navarrete |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1976 (ikä 48) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Fernando Navarrete Rojas (s. 24. tammikuuta 1976 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Navarrete edustaa kansanpuoluetta. Navarrete on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fernando Navarrete Wikimedia Commonsissa
Fernando Navarrete Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Ennen viimeistä maljaa

| Ennen viimeistä maljaa Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio Brushane
 Julkaistu: 1980
 Tuottaja(t): Taisto Wesslin
 Tyylilaji: laulelma, kansanmusiikki
 Levy-yhtiö: Gold Disc (GDL 2016)
Listasijoitukset
  10.
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Eino Leino 1978 | Ennen viimeistä maljaa 1980 | Eino Leino 2 1980 |
Ennen viimeistä maljaa on vuonna 1980 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi. Levy sisältää käännöksiä ruotsalaisen Carl Michael Bellmanin lauluista ja epistoloista. Laulujen käännökset Jukka Tabermann.
Albumi nousi Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Fredmanin Epistola N:o 80 – 3.55  Fredmanin epistola No 23 – 3.52  Fredmanin Epistola N:o 67 – 3.00  Fredmanin Epistola N:o 30 – 4.30  Fredmanin Laulu N:o 61 – 3.14 :  B-puoli Fredmanin Epistola N:o 13 – 2.43   Fredmanin Epistola N:o 71 – 4.05  Fredmanin Laulu N:o 7 – 1.34  Fredmanin Epistola N:o 27 – 2.55  Fredmanin Epistola N:o 81 – 3.21  Fredmanin Laulu N:o 21 – 3.26
Kokoonpano

Vesa-Matti Loiri – laulu
Taisto Wesslin – kitara
Heikki Annala – basso
Esa Katajavuori – kosketinsoittimet
Pentti Lasanen – puhallinsoittimet
Jorma Ylönen – viulu
Seppo Rautasuo – viulu
Heikki Vehmanen – alttoviulu
Mauri Pietikäinen – alttoviulu
Kari Lindstedt – sello
F. W. Palmroos

Fredrik Wilhelm Palmroos (17. toukokuuta 1840 Turku – 15. tammikuuta 1922 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppias ja lahjoittaja.
Palmroos aloitti kauppa-alalla jo varhain nuorena kotikaupungissaan Turussa. Hän muutti vuonna 1859 Tampereelle ja oli työssä kauppias G. Orellin liikkeessä vuoteen 1879 saakka. Kun Orell lopetti liikkeensä 1879 Palmroos osti sen itselleen ja jatkoi sen toimintaa. Palmroosin sekatavara- ja siirtomaatavaraliike sijaitsi Kauppakadun varrella nykyisen Tirkkosen talon paikalla. Liike toimi aina vuoteen 1883 saakka, jolloin se tuhoutui tulipalossa eikä Palmroos enää jatkanut sitä.
Palmroos oli 1870-luvulta alkaen mukana tamperelaisten suomenkielisten kansallisista ja sivistysharrastuksista kiinnostuneiden liikemiesten veljespiirissä johon kuuluivat hänen lisäkseen G. F. Ahlgren, H. Liljeroos, H. Solin ja C. W. Åkerlund. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1882–1899 ja hänellä oli myös muita kunnallisia luottamustehtäviä. Palmroos oli mukana perustamassa Tampereen vapaapalokuntaa vuonna 1873 ja hän kuului Tampereen Säästöpankin hallintoon aina kuolemaansa saakka.
Palmroos oli G. F. Ahlgrénin testamentin toimeenpanijana yhdessä C. W. Åkerlundin kanssa. Oman 840 000 markan omaisuutensa hän lahjoitti kokonaisuudessaan yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Tampereen kauppiaskunnan eläkerahasto, Tampereen Ukkokoti-yhdistys ja Suomen Kirkon Sisälähetysseura saivat kukin viidesosan tästä määrästä ja Tampereen kaupunki, Tampereen kaupunkilähetys, Suomen Merimieslähetysseura ja Suomalaisen Kansakoulun Ystävät saivat kukin kymmenesosan. Tampereen kaupungille määrätystä osuudesta muodostettiin rahasto, jonka varoilla ylläpidettiin varattomien kansakoululasten kesäsiirtolaa.
Palmroos on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.