stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guilin

| Guilin (kiin>  桂林市, Guìlín Shì) |
| --- | --- |
 Kaupungin yleiskuva.
 Kaupungin sijainti
 Guilin
 Koordinaatit: 25°16′53″N, 110°17′28″E 
Valtio:  Kiina
Autonominen alue:  Guangxi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27 809 km²
Väkiluku (2010):  4 747 963
 – Väestötiheys:  171 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  541000
Suuntanumero(t):  0773
Rekisterikilpi:  桂C: kaupunkipiirit ja Yangshuo 桂H: muut piirikunnat
 
 www.guilin.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guilin (kiin.: 桂林; pinyin: Guìlín; Jyutping: Gwai3lam4, zhuangiksi Gveilinz) on prefektuuritason kaupunki Guangxin zhuangien autonomisella alueella Etelä-Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 27 809 km² ja asukasluku on 4 747 963 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 330 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Nanningista koilliseen.
Matkailu

Guilin on alueen tärkein matkailunähtävyys, sillä kaupunkia ympäröivät karstivuoret muodostavat kuvauksellisen näkymän yhdessä Lijoen kanssa. Karstivuoret ovat merenpohjasta 200 miljoonaa vuotta sitten kohonnutta kalkkikivisedimenttiä, jonka tuuli- ja sade-eroosio ovat hiljakseen muotoilleet sokeritopiksi. Leudon ilmaston ansiosta Guilinissa käy matkailjoita kaikkina vuodenaikoina, ja kävijöiden määrä on 11 miljoonaa vuodessa.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kuuteen kaupunkipiiriin, yhdeksään piirikuntaan ja kahteen autonomiseen piirikuntaan.
| Guilinin hallinnollinen jako piirikuntatasolla |
| --- | --- | --- | --- |
    1 2 3 4 Yanshan Lingui Yangshuo Lingchuan Quanzhou Xing’an Yongfu Guanyang Longsheng Ziyuan Pingle Lipu Gongcheng 1. Xiufeng 2. Diecai 3. Xiangshan 4. Qixing  
| # | Nimi | Kiinan merkit | Pinyin |
| 1 | Xiufeng (kaupunkipiiri) | 秀峰区 | Xiùfēng Qū |
| 2 | Diecai (kaupunkipiiri) | 叠彩区 | Diécǎi Qū |
| 3 | Xiangshan (kaupunkipiiri) | 象山区 | Xiàngshān Qū |
| 4 | Qixing (kaupunkipiiri) | 七星区 | Qīxīng Qū |
| 5 | Yanshan (kaupunkipiiri) | 雁山区 | Yànshān Qū |
| 6 | Lingui (kaupunkipiiri) | 临桂区 | Línguì Qū |
| 7 | Yangshuo | 阳朔县 | Yángshuò Xiàn |
| 8 | Lingchuan | 灵川县 | Língchuān Xiàn |
| 9 | Quanzhou | 全州县 | Quánzhōu Xiàn |
| 10 | Xing’an | 兴安县 | Xīng'ān Xiàn |
| 11 | Yongfu | 永福县 | Yǒngfú Xiàn |
| 12 | Guanyang | 灌阳县 | Guànyáng Xiàn |
| 13 | Pingle | 平乐县 | Pínglè Xiàn |
| 14 | Lipu | 荔浦县 | Lìpǔ Xiàn |
| 15 | Ziyuan | 资源县 | Zīyuán Xiàn |
| 16 | Longshengin monien kansojen autonominen piirikunta | 龙胜各族自治县 | Lóngshèng Gèzú Zìzhìxiàn |
| 17 | Gongchenin yaoiden autonominen piirikunta | 恭城瑶族自治县 | Gōngchéng Yáozú Zìzhìxiàn |
Galleria

Panoraamaa Guilinista.
Guilinin vuoret ja Lijoki.
Norsunkärsän kukkula.
Veneitä Lijoella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guilin Wikimedia Commonsissa
Guilin Tourism Organization: Visit Guilin - Guilin's Official Travel Website (englanniksi)
CNN: China's other 'Forbidden City' (englanniksi)
Descent: Journeys in the Dark

| Descent |
| --- | --- |
 Peli kesken
Pelaajia:  2–6
Ikäsuositus:  10+
Pelin kesto:  2–4 tuntia
Monimutkaisuus:  keskitasoa
Strategisuus:  keskitasoa
Satunnaisuus:  keskitasoa
 BoardGameGeek 
Descent: Journeys in the Dark on fantasiamaailmaan sijoittuva lautapeli, jossa 3–5 pelaajaa ohjaa hahmoaan laudalla, joka rakennetaan palasista pelattavan skenaarion mukaisesti. Yksi pelaajista valitaan Overlordiksi (OL), jonka tehtävänä on estää muita pelaajia suorittamasta skenaariota. Overlord vastaa suurin piirtein perinteisten roolipelien pelinjohtajaa, paitsi että Descentissä Overlord kilpailee pelaajia vastaan pelin voitosta. Overlord ohjaa pelaajien tapaan omia hahmojaan, joita hänellä voi muista pelaajista poiketen olla laudalla enemmänkin kuin yksi.
Vaikka taistelut pelaajien ja Overlordin välillä käydäänkin noppia heittämällä, pelissä ei ole kyse pelkästään onnesta, vaan useasti oikeat taktiset ratkaisut voivat kääntää taistelun.
Pelin on julkaissut Fantasy Flight Games. Peliä ei ole saatavana suomenkielisenä versiona.
Sisältö

Descent-pelilaatikko sisältää paljon erilaisia kortteja, tokeneita eli pelimerkkejä, koottavan pelilaudan, muovisia pelaajahahmoja ja hirviöfiguureja sekä ohje- ja skenaariokirjat.
Pelaaminen

Pelin alkaessa valitun skenaarion pohjalta rakennetaan pelilauta ohjeiden mukaisesti. Pelaaminen tapahtuu vuoroissa, jotka sankareilla pelaavat pelaajat aloittavat mielivaltaisessa järjestyksessä. Sankarit etenevät ja suorittavat toimintoja ja hyökkäyksiä heidän ”hahmolomakkeessaan” olevien toimintapisteiden rajoissa. Yleensä skenaarion tavoitteena on tuhota määrätty loppuvastustaja tai hankkia jokin esine luolastosta. Pelaajat saavat luolastossa kulkiessaan myös erilaisia aarteita ja rahapalkintoja, joita he voivat myös ostaa. Kun viimeinenkin pelaaja on suorittanut toimintansa on Overlordin aika toimia. Overlord siirtää vihollishahmoja samoilla rajoituksilla kuin pelaajat omiaan. Overlordilla on pelaajista poiketen käytössään erilaisia kortteja, joilla hän voi häiritä pelaajien tavoitteita ja tehdä laudalle uusia hirviöitä. Kun skenaarion tavoitteet on suoritettu tai Overlord on saanut pelaajien Conquest-tokenit loppumaan (tappamalla hahmoja) peli loppuu.
Peli kestää pääsääntöisesti 4–8 tuntia. Peli kulkee kuitenkin varsin nopealla tempolla, eikä varsinaista odotusta vuorojen välillä ole.
Lisäosat

Descentiin on saatavana lisäosia, joita ei voi pelata ilman pääpeliä. Lisäosat tuovat peliin uusia pelaajahahmoja, hirviöitä, aarteita, karttalevyjä ja sääntöjä. Lisäosat ovat:
Descent: The Well of Darkness
Descent: The Altar of Despair
Descent: The Road to Legend
Descent: Tomb of Ice
Descent: Sea of Blood
Descent: Quest Compendium (kirja, joka sisältää uusia tehtäviä)
Aiheesta muualla

http://www.fantasyflightgames.com/edge_minisite.asp?eidm=5 (Arkistoitu – Internet Archive) viralliset kotisivut
Elitkampen

| Elitkampen |
| --- | --- |
Kilpailupaikka:  Solvallan ravirata
Maa:   Ruotsi
Perustettu:  1986
Matka:  1609 metriä, autolähetys
Rotu:  kylmäveriset
Sukupuoli:  oriit/ruunat, tammat
Kilpailuennätys:  18,5a (Vitter 2016)
Voitokkain hevonen:  Viesker, 5   Järvsöfaks, 5
Voitokkain ohjastaja:  Kaarlo Ahokas, 5   Jan-Olov Persson, 5
Ensimmäinen palkinto:  33 359€
Elitkampen on vuosittain Tukholmassa Solvallan raviradalla järjestettävä pohjoismaisten kylmäveristen ravihevosten suurkilpailu. Elitkampen juostaan toukokuun lopulla Elitloppet-viikonlopun yhteydessä.
Kilpailu perustettiin vuonna 1986. Tarkoituksena oli luoda kylmäverisille lämminveristen Elitloppetin tapainen arvostettu suurkilpailu.
Elitkampenia ovat monesti hallinneet ylivoimaiset hevoset, kuten Järvsöfaks, Viesker ja alkuaikoina norjalainen Alm Svarten. Ne ovat latistaneet kilpailun urheilullista mielenkiintoa, koska tasaista kamppailua voitosta ei useana vuotena ole nähty.
Elitkampenin ykköspalkinto on nykyään 300 000 ruotsin kruunua.
Voittajat

| Vuosi | Maa | Hevonen | Ohjastaja | Voittoaika | Voittajakerroin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 |  | Lome Brage | Erik Adielsson | 19,8 | 6,44 |
| 2017 |  | Polara | Antti Tupamäki | 19,0 | 3,28 |
| 2016 |  | Vitter | Mika Forss | 18,5 | 2,97 |
| 2015 |  | Lannem Silje | Tor Wollebaek | 18,8 | 2,53 |
| 2014 |  | Neslands Loke | Åsbjørn Tengsareid | 20,8 | 39,28 |
| 2013 |  | Tekno Odin | Öystein Tjomsland | 20,6 | 1,43 |
| 2012 |  | Hallsta Lotus | Ulf Ohlsson | 19,9 | 1,23 |
| 2011 |  | Feseth Lynet | Jan-Ove Olsen | 20,4 | 9,20 |
| 2010 |  | Hallsta Lotus | Ulf Ohlsson | 19,7 | 8,13 |
| 2009 |  | Röste Bo | Åsbjörn Tengsareid | 20,3 | 3,62 |
| 2008 |  | Vinning Kos | Thor Borg | 20,7 | 17,48 |
| 2007 |  | Moe Odin | Asbjörn Mehla | 19,4 | 3,66 |
| 2006 |  | Järvsöfaks | Jan-Olov Persson | 19,6 | 1,10 |
| 2005 |  | Järvsöfaks | Jan-Olov Persson | 19,4 | 1,29 |
| 2004 |  | Järvsöfaks | Jan-Olov Persson | 18,9 | 1,05 |
| 2003 |  | Järvsöfaks | Jan-Olov Persson | 19,1 | 1,11 |
| 2002 |  | Järvsöfaks | Jan-Olov Persson | 20,2 | 1,25 |
| 2001 |  | Sagi Knut | Jorma Kontio | 21,2 | 39,66 |
| 2000 |  | Viesker | Kaarlo Ahokas | 20,2 | 1,17 |
| 1999 |  | Viesker | Kaarlo Ahokas | 22,7 | 1,25 |
| 1998 |  | Viesker | Kaarlo Ahokas | 21,2 | 1,46 |
| 1997 |  | Viesker | Kaarlo Ahokas | 21,7 | 1,40 |
| 1996 |  | Viesker | Kaarlo Ahokas | 21,7 | 2,00 |
| 1995 |  | Åslands Kvikk | Edvar Kristiansen | 23,1 | 4,01 |
| 1994 |  | Ponseri | Anssi Niininen | 23,3 | 1,76 |
| 1993 |  | Atom Vinter | Rune Wiig | 23,3 | 2,54 |
| 1992 |  | Verner | Jim Frick | 21,5 | 3,41 |
| 1991 |  | Atom Vinter | Arve Gudbrand Blihovde | 22,1 | 3,80 |
| 1990 |  | Atom Vinter | Arve Gudbrand Blihovde | 21,9 | 8,73 |
| 1989 |  | Svinten | Kenneth Karlsson | 23,3 | 4,00 |
| 1988 |  | Alm Svarten | Tore H Larsen | 23,7 | 1,23 |
| 1987 |  | Alm Svarten | Ulf Thoresen | 21,5 | 1,36 |
| 1986 |  | Alm Svarten | Ulf Thoresen | 23,0 | 6,19 |
Käännös suomeksi
Hakarasara

| Hakarasara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Alasuku::  Vignea
Laji::  spicata
Kaksiosainen nimi
 Carex spicata  Huds. 
Katso myös
   Hakarasara Wikispeciesissä   Hakarasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hakarasaran kukinto vasemmalla ja pullakko oikealla.
Hakarasara (Carex spicata) on Euroopassa laajalle levinnyt sarojen suvun kasvilaji.
Ulkonäkö

Hakarasara muistuttaa suuresti törrösaraa (Carex muricata). Se kasvaa 20–70 senttimetriä korkeaksi. Se on yhtäläistähkäinen ja kukinnossa on 3–10 osatähkää tiheässä. Pullakot ovat vaaleat ja suuota on pitkä.
Levinneisyys

Hakarasara kasvaa kuivilla ja tuoreilla niityillä, pientareilla, kallioilla. Sen levinneisyysaluetta on koko Eurooppa Etelä-Suomen korkeudelle asti. Laji on Suomessa yleinen Ahvenanmaalla ja maan lounaisosassa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Hakarasaran (Carex spicata) levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Hakarasara (Carex spicata)
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hakarasara (Carex spicata)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex spicata (englanniksi)
Descension

| Descension Twilight Ophera and the Order of the Sanguine Diadem |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. lokakuuta 2006
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 51.39
 Levy-yhtiö: Low Frequency Records
Twilight Opheran muut julkaisut
| The End of Halcyon Age 2003 | Descension 2006 |   |
Descension on Twilight Opheran ja Order of the Sanguine Diademin studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2006.
Kappaleet

Charagma – 4.25
Hollow Movements of Flesh – 3.53
Suicide Harlequin – 4.18
Mirage of Moira – 5.10
Born of Brimstone Womb – 7.26
Sanguine Diadem – 5.09
Sulphur Spiral – 6.09
Wraith Reveries – 4.13
SYN – 4.26
Silhouettes of Paradox Craft – 6.30
Kokoonpano

Mikko Häkkinen – laulu
Toni Näykki – kitara
Mikko Kaipainen – kitara
Lord Heikkinen – basso
Janne Ojala – rummut
Timo Puranen – kosketinsoitin
Arvostelut

Imperiumi.net: 8.5/10 (J.Grym) ja 4/10 (Serpent)
Aiheesta muualla

Descension Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Descension Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
HMS Trumpeter (D09)

| HMS Trumpeter |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporation, Seattle
Kölinlasku:  25. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  15. joulukuuta 1942
Palveluskäyttöön:  4. elokuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  10. helmikuuta 1946
Loppuvaihe:  romutettu 1. toukokuuta 1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 333 t
Pituus:  151,1 m
Leveys:  21,18 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  8 500 shp (6,3 MW)
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  846
Aseistus
Aseistus:  2 × 5" (127 mm) tykkiä 16 × kaksiputkista Bofors 40 mm 35 × Oerlikon 20 mm 18-24 lentokonetta
HMS Trumpeter (viirinumerot D09 ja R318) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ruler-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Kauppa-alus tilattiin Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporation Seattlesta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1942. Se laskettiin vesille 15. joulukuuta Yhdysvaltain laivaston saattuetukialuksena USS Bastian (runkonumero CVE-37). Aluksen runko siirrettiin Commercial Ironworksille muutettavaksi saattuetukialukseksi, mikä saatiin päätökseen 4. elokuuta 1943. Alus luovutettiin vielä samana päivänä Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka otti sen palvelukseen Portlandissa nimellä HMS Trumpeter.
Kustaa Saksi

Kustaa Mauri Saksi (s. 1975) on suomalainen taiteilija. Hän asuu ja työskentelee Alankomaiden Amsterdamissa, ja taiteellisen tuotantonsa ohella hänet tunnetaan Suomessa ja ulkomailla palkittuna graafikkona ja tekstiilisuunnittelijana. Saksi on monialainen taiteilija, jolle suuret installaatiot ovat tunnusomaisia. Hän on mm. suunnitellut pilvenpiirtäjiä peittäviä seinämaalauksia, sekä kuoseja ja printtejä. Brändien, kuten Niken, Dieselin ja Levi’s:n ohella Saksi on tehnyt yhteistyötä mm. Issey Miyaken, Lacosten, New York Timesin ja Marimekon kanssa. Vuonna 2013 Saksi suunnitteli Tukholman huonekalu- ja valaisinmessujen paviljonkia varten valtavan, 15 000:sta A3 -kokoisesta paperista koostuvan installaation yhdessä ruotsalaisen arkkitehti Gert Wingårdhin kanssa. Saksi on valmistunut Lahden Muotoiluinstituutista vuonna 2000. Aiemmin hän on asunut ja työskennellyt Pariisissa.
Viime vuosina (kirjoitettu 2014) Saksi on työskennellyt jacquard-kudontatekniikalla valmistettujen kuvakudonnaisten parissa. Kudonnaisissa on käytetty mohairia ja alpakan villaa, puuvillaa ja synteettisiä materiaaleja, kuten fosforoitua ja metallinhohtoista akryylilankaa. Hypnopompic-näyttely on kiertänyt gallerioissa mm. Helsingissä, New Yorkissa, Madridissa ja Brysselissä sekä museoissa Milanossa (Museo Poldi Pezzoli) ja Tilburgissa (TextielMuseum). Hypnopompinen viittaa heräämisvaiheen tilan aistiharhaan, jossa valve- ja unimaailma sekoittuvat surrealistiseksi todellisuudeksi. Valveuneen liittyy poikkeuksellinen tajunnantila, jossa kokija saattaa tuntea jonkin läsnäolon tai nähdä olentoja ja eläimiä, kuten hämähäkkejä, apinoita ja hyönteisiä. Hypnopompinen tila on yhdistetty myös migreenin aiheuttamiin visuaalisiin harhoihin: graafisiin kuvioihin, malleihin ja tekstuureihin, joiden on ajateltu vaikuttaneen ornamentiikassa sekä mosaiikki- ja tekstiiliperinteessä. Surrealistiset kudonnaiset ovat kuin abstrakteja maisemia, ja niissä näkyy myös optisen taiteen perinne. Saksille tunnusomaisissa, kirjavissa maisemissa orgaaniset muodot yhdessä eloisan kuva- ja värimaailmaan kanssa luovat säteileviä, psykedeelisiä maailmoja. Paradoksaaliset ja leikkisät aiheet synnyttävät voimakkaita, moniaistisia teoksia.
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Sakselle Pro Finlandia -mitalin vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kustaa Saksin kotisivut (englanniksi)
http://www.huffingtonpost.com/2013/08/30/kustaa-saksi_n_3839073.html
http://www.itsnicethat.com/articles/kustaa-saksi-show
http://www.thecoolhunter.net/article/detail/1595/kustaa-saksi--nike-installation (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.shift.jp.org/en/archives/2008/11/kustaa_saksi.html
Laki sähköisistä allekirjoituksista

Laki sähköisistä allekirjoituksista oli 24. tammikuuta 2003 säädetty laki, joka tuli voimaan 1. helmikuuta. Lain tarkoituksena on selkiyttää sähköisten allekirjoitusten käyttöä, tarjontaa ja palvelujen tarjoajien velvollisuuksia muun muassa tietosuojan osalta. Lain mukaan sähköinen allekirjoitus on yhtä pätevä kuin perinteinen allekirjoitus.
Laki sähköisestä allekirjoituksesta on kumottu lailla vahvasta sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisistä luottamuspalveluista (617/2009), joka tuli voimaan 1.9.2009.
Aiheesta muualla

http://www.finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2003/20030014 Laki kokonaisuudessaan
https://www.finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2009/20090617 Laki vahvasta sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisistä luottamuspalveluista
Latvian salibandyliiga

| Latvijas vīriešu augstākā florbola līga |
| --- | --- |
Laji:  Salibandy
Maa(t):   Latvia
Joukkueita:  12 Miehet   8 Naiset
Hallitseva mestari:  SK Latvijas Avīze
Sivusto:  http://www.floorball.lv
Latvian salibandyliiga (latv. Latvijas vīriešu augstākā florbola līga) on maan korkein salibandyn sarjataso. Liigassa pelaa 12 joukkuetta. Latvian salibandyliigaa on pelattu vuodesta 1996 lähtien.
Miesten joukkueet 2020-2021

Bauska
Lecrings
Lielvārde/Fatpipe
FBK Valmiera
FK Kurši
Oxdog Ulbroka
Irlava/Avant
SK Pārgauja
Rubene
RTU/Rockets
Talsu NSS/Krauzers
Ķekava
Naisten joukkueet 2020-21

Ķekava
Lecrings
Rubene
Rubene-1
Līgatne
NND/RJTC
Irlava/Tukums
Kekava Bulldogs
Laki maatalouden velkojen vakauttamisesta

| Maatalouden velkojen vakauttamislaki 1932 |
| --- | --- |
Oikea nimi:  Laki eräiden maatalouden velkain vakauttamisesta
Vaikutusalue:  Suomi
Säädöskokoelmassa:  79/1932
Annettu:  11.3.1932
Voimassa:  Laki on kumottu eräiden maatalouden velkain vakauttamisesta annetulla lailla (nro 52/33, 17.2.1933).
Lainsäädäntö
Lakiehdotus:  Hallituksen esitys n:o 7 (1932 vp) laiksi eräiden maatalouden velkain vakauttamisesta.
Laki eräiden maatalouden velkain vakauttamisesta on Suomessa aiemmin voimassa ollut laki, joka säädettiin vuonna 1932 ja jonka tarkoituksena oli helpottaa maksuvaikeuksiin joutuneiden maanviljelijöiden asemaa 1930-luvun Suomessa.
Lain pääpiirteet

Lain perusteella Oy Maakiinteistöpankki sai oikeuden vakauttaa maataloudellisten suhdanteiden sekä korkeakorkoisten ja lyhytaikaisten velkojensa vuoksi maksuvaikeuksiin joutuneiden maanviljelijöiden velat, mikäli ne kyettiin vakauttamaan kiinnityslainalla, joka pankin arvion mukaan oli noussut enintään 70 %:iin maatilan arvosta sekä pankin harkinnan mukaan enintään 30 %:iin metsäkiinnityksen esineenä olevan metsän ja enintään 30 %:iin irtaimistokiinnitykseen sisältyvän maatalousirtaimiston arvosta.
Jos maanviljelijän velat olivat määräarvoja suuremmat, hän ei voinut saada Maakiinteistöpankilta lainaa velkojensa vakauttamiseksi.
Diego Maradona (elokuva)

| Diego Maradona |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Asif Kapadia
Tuottaja:   James Gay-Rees  Bill Simmons  Paul Martin 
Säveltäjä:  Antônio Pinto
Leikkaaja:  Chris King
Pääosat:  Diego Maradona
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   Film4  Lorton Entertainment  On The Corner Films 
Ensi-ilta:  2019
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  englanti espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Diego Maradona on Asif Kapadian ohjaama englantilainen dokumenttielokuva vuodelta 2019. Se kertoo argentiinalaisen jalkapallotähden Diego Maradonan uran huippuvaiheista.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Leena Virtanen: 
Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm:
Aiheesta muualla

Diego Maradona Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eridadi Mukwanga

| Mitalit> Maa:   Uganda.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uganda.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uganda.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Uganda> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | 54 kg |  |
Eridadi Mukwanga (12. heinäkuuta 1943 Kawanda, Busoga – tammikuu 1998) oli ugandalainen nyrkkeilyn olympiamitalisti. Hän oli pituudeltaan 160 cm.
Mukwanga saavutti Méxicon olympialaisissa 1968 hopeaa kääpiösarjassa (54 kg). Hän kukisti espanjalaisen Ramiro Suárezin tyrmäyksellä, Romanian Nicolae Gîjun kehätuomarin keskeytyksellä, meksikolaisen Roberto Cervantesin tuomariäänin 4–1 ja välieräottelussa Etelä-Korean Jang Sun-Gilin niin ikään 4–1. Loppuottelussa Mukwanga hävisi Neuvostoliiton Valerian Sokoloville kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.
Mukwanga karsiutui ensimmäisellä kierroksella Kansainyhteisön kisoissa 1970. Hän ei koskaan ryhtynyt ammattilaiseksi. Myöhemmin hän kamppaili alkoholismin kanssa ja kuoli epäselvissä olosuhteissa 1998.
HMS Triumph (R16)

| HMS Triumph |
| --- | --- |
 HMS Triumph 1972

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Hebburn-on-Tyne
Kölinlasku:  27. tammikuuta 1943
Laskettu vesille:  2. marraskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  6. toukokuuta 1946
Loppuvaihe:  romutettu 1981
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 400 t (standardi)
Pituus:  212 m
Leveys:  24 m
Syväys:  7,2 m
Koneteho:  40 000 hp
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  1 300
Aseistus
Aseistus:  48 lentokonetta
HMS Triumph oli Colossus-luokan lentotukialus, joka valmistui vasta toisen maailmansodan loputtua.
Valmistus

Alus tilattiin 1942 Hebburnistä R. & W. Hawthorn Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 27. tammikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 2. lokakuuta 1944 ja valmistui vasta 9. huhtikuuta 1946 sille asennettavien uusien järjestelmien toimitusviiveiden vuoksi.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1972 Singaporessa ja siirrettiin Chathamiin reserviin. Alus sijoitettiin 1980 poistolistalle ja myytiin romutettavaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maritimequest HMS Triumphin kuvagalleria (englanniksi)
Colossus-luokan lentotukialukset
Emil Cedergren

Karl Emil Cedergren (29. syyskuuta 1900 Pohja – 15. marraskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen radioalan pioneeri ja radiotehtailija.
Cedergren harrasti jo nuorena tekniikkaa ja hän palveli armeijassa Santahaminan kipinälennätinkoulussa sekä Santahaminan kipinälennätinasemalla. Armeijasta päästyään hän oli 1918–1920 oppilaana C. A. Lindbergin sähkömekaanisessa verstaassa ja sen jälkeen 1920–1922 Keski-Suomen Sähkö Oy:n palveluksessa sähkö- ja radiomekaanikkona.
Cedergren perusti 1923 Lahden Sähkökonepaja nimisen yrityksen, joka valmisti muun muassa ARGOS-merkkisiä radioita vuosina 1927–1930. Vuonna 1924 Cedergren oli mukana perustamassa Lahden Radioharrastajat-yhdistystä, yhdistyksen perustama radioasema toimi sitten Lahdessa vuosina 1925-1927. Aseman teho oli 200 wattia ja aallonpituus 318 metriä ja se sijaitsi Rautatienkadun ja Vuorikadun kulmassa sijainneen kerrostalon ullakolla lähettäen viikottain yhdistyksen jäsenten kokoamaa ohjelmaa. Lahden Sähkökonepaja meni konkurssiin 1930 ja Cedergren oli sitten Hämeen Auto Oy:n prokuristina vuosina 1931–1933. Vuonna 1933 hän perusti Helsinkiin Radio-Aitta Oy:n, joka valmisti Superfon-merkkisiä radioita vuosina 1945–1958. Cedergren oli mukana myös lukuisissa muissa yhtiöissä sekä yhdistyksissä ja urheiluseuroissa.
Aiheesta muualla

Radio-Aitta Oy:n toimitusjohtaja Emil Cedergren tapaamassa näyttelijä Kaisu Leppästä, Otso Pietisen valokuva vuodelta 1939. Museovirasto, Historian kuvakokoelma, Valokuvaamo Pietisen kokoelma (Finna)
Eliel Wartiainen

Eliel Johannes Wartiainen (19. helmikuuta 1875 Kurkijoki – 5. lokakuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, eräkirjailija ja Karjalan kulttuurin puolestapuhuja. Hän käytti myös nimimerkkiä Sissonpoika.
Lapsuus ja nuoruus

Eliel Wartiaisen vanhemmat olivat agronomi, virkatalontarkastaja August Wartiainen (1849–1893) ja Amanda Lampén (1850–1933). Elielin lapuudessa perhe muutti usein isän työpaikkojen perässä. Kurkijoen lisäksi perhe asui Jyväskylässä, Pieksämäellä, Helsingissä sekä Mustialassa.
Oppikoulun Eliel Wartiainn kävi Helsingissä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti voimistelunopettajatutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1898.
Työura

Valmistumisensa jälkeen Eliel Wartiainen toimi vuosina 1898–1900 voimistelunopettajana Kuopion lyseossa. Vuonna 1900 hän siirtyi voimistelun ja terveysopin lehtoriksi Sortavalan lyseoon, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1940. Vuosina 1912–1932 hän toimi lyseossa myös matematiikan tuntiopettajana. Talvisodan jälkeen Wartiainen toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon voimistelun nuorempana lehtorina vuosina 1940–1945.