stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Los Angeles Kings
Historia > Paluu pudotuspeleihin ja mestaruusvuodet (2009–2014)

Kauden 2009–2010 runkosarja oli selvä parannus aiemmista. Runkosarjassa tuli 101 pistettä, joka oli kolmas kerta seurahistoriassa kun Kings ylitti 100 pistettä. Pudotuspeleissä Kings hävisi ensimmäisellä kierroksella Vancouver Canucksille 2–4. Seuraava kausi oli samankaltainen, runkosarjassa tuli 46 voittoa, täsmälleen sama määrä kuin aiempana vuonna. Myös pudotuspelimenestys jäi yhtä heikoksi, ensimmäisen kierroksen tappio otteluvoitoin 2–4, tällä kertaa San Jose Sharksille.
Kausi 2011–2012 alkoi Kingsin osalta heikosti, jonka vuoksi päävalmentaja Terry Murray korvattiin Darryl Sutterilla. Kings paransi otteitaan, ja oli lopulta divisioonansa kolmas 95 pisteellä. Pudotuspeleissä ensiksi vastaan asettui Presidents’ Trophy -voittaja Canucks, jonka Kings kukisti vakuuttavasti otteluvoitoin 4–1. Kings eteni toiselle kierrokselle ensimmäistä kertaa sitten kevään 2001, ja siinä kaatui suoraan neljässä ottelussa St. Louis Blues. Kevään yllättäjä Phoenix Coyotes taipui konferenssifinaalissa 4–1, ja Kings eteni toista kertaa historiassaan Stanley Cupin finaaleihin. Finaalissa vastaan asettui New Jersey Devils, jonka Kings voitti otteluvoitoin 4–2 ja juhli siten ensimmäistä Stanley Cup -mestaruuttaan. Kuudes ja ratkaiseva finaali pelattiin Los Angelesin Staples Centerissä, joten Kingsistä tuli ensimmäinen joukkue sitten Anaheim Ducksin (2007), joka voitti Stanley Cupin kotijäällä. Maalivahti Jonathan Quick palkittiin Conn Smythe Trophylla pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana, ja pian sen jälkeen hän allekirjoitti 10 vuoden jatkosopimuksen.
Kausi 2012–2013 alkoi työsululla, joten runkosarja lyhennettiin 48 otteluun. Hallitsevana mestarina Kings ylsi taas konferenssifinaaleihin, mutta hävisi niissä tulevalle mestarille Chicago Blackhawksille viidessä ottelussa.
Kaudella 2013–2014 Kings sai revanssin hallitsevasta mestarista Blackhawksista niin ikään konferenssifinaaleissa otteluvoitoin 4–3. Myös ensimmäisen ja toisen kierroksen ottelusarjat venyivät seitsemään otteluun. Finaalisarjassa kaatui New York Rangers voitoin 4–1, ja Kings juhli seurahistoriansa toista Stanley Cupia. Los Angelesissä pelattu viides ja ratkaiseva ottelu venyi toiseen jatkoerään, jossa Kingsin sankariksi nousi ratkaisumaalin tehnyt Alec Martinez. Kingsin pudotuspelikeväässä oli yhteensä 26 ottelua, joka jakaa liigan ennätyksen vuoden 1987 Flyersin ja 2004 Flamesin kanssa. Anze Kopitar oli pudotuspelien paras pistemies 26 tehopisteellä ja Justin Williams valittiin arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Historia > Uuden aikakauden vaikeudet (2014–)

Kahta Stanley Cupia seurasi taas vaikeammat ajat. Mestaruuskevään 2014 jälkeen Kings on selvitynyt kolmesti pudotuspeleihin, eikä kertaakaan ole edennyt ensimmäistä kierrosta pidemmälle.
Tunnukset

1967–1982
1982–1988
1988–1998
1998–2002
2002–2011
2011–2019
2019–2024
2024–
Pelaajat

| Los Angeles Kings kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Los Angeles Kings kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Los Angeles Kings kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Los Angeles Kings kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Los Angeles Kings kaudella 2024–2025> Valmentajat | Los Angeles Kings kaudella 2024–2025>  | Los Angeles Kings kaudella 2024–2025>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit  35   Darcy Kuemper   31   David Rittich Puolustajat  44   Mikey Anderson (A)    7   Kyle Burroughs   92   Brandt Clarke    8   Drew Doughty (A)    6   Joel Edmundson   84   Vladislav Gavrikov   43   Jacob Moverare   21   Jordan Spence |  |  Hyökkääjät  55   Quinton Byfield   24   Phillip Danault (A)   22   Kevin Fiala   37   Warren Foegele   79   Samuel Helenius   10   Tanner Jeannot    9   Adrian Kempe   11   Anže Kopitar (C)   96   Andrei Kuzmenko   78   Alex Laferriere   61   Trevor Lewis   12   Trevor Moore   26   Akil Thomas   15   Alex Turcotte |  |  Päävalmentaja Jim Hiller  Selitykset (C) Kapteeni  (A) Varakapteeni  Lähde: Eliteprospects eliteprospects.com. Päivitetty: 9. maaliskuuta 2025  |  |  |
Pelaajat > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Jim Hiller
Apuvalmentaja: Newell Brown
Apuvalmentaja: Derik Johnson
Apuvalmentaja: D.J. Smith
Maalivahtivalmentaja: Mike Buckley
Videovalmentaja: Samson Lee
Fysiikkavalmentaja: Trent Frey
Apufysiikkavalmentaja: John Odgers
Kehitysvalmentaja: Mike Donnelly
Kehitysvalmentaja: Matt Greene
Kehitysvalmentaja: Sean O’Donnell
Kehitysvalmentaja: Jarret Stoll
Kehitysvalmentaja (maalivahdit): Danny Tirone
Luisteluvalmentaja: David Cruikshank
Huoltopäällikkö: Darren Granger
Presidentti: Luc Robitaille
Toimitusjohtaja: Rob Blake
Apulaistoimitusjohtaja: Nelson Emerson
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Eva Bassett
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Jake Goldberg
Pelaajakehitysjohtaja: Glen Murray
Pelaajakehitysjohtaja (maalivahdit): Bill Ranford
Analytiikanjohtaja: Rob Vollman
Amatöörien kykyjenetsinnän johtaja (Kanadan junioriliigat): Chris Byrne
Amatöörien kykyjenetsinnän johtaja: Mark Yannetti
Euroopan kykyjenetsinnän johtaja: Christian Ruuttu
Joukkueenjohtaja: Rob Koch
Omistaja: Philip Anschutz
Omistaja: Edward Roski
Lähde: EliteProspects
Tilastoja > Ennätykset

Eniten maaleja kaudessa:  Bernie Nicholls, 70 (1988–1989)
Eniten syöttöjä kaudessa:  Wayne Gretzky, 122 (1990–1991)
Eniten pisteitä kaudessa:  Wayne Gretzky, 168 (1988–1989)
Eniten kausia:  Dave Taylor, 17
Eniten jäähyjä kaudessa:  Marty McSorley, 399 (1992–1993)
Eniten nollapelejä kaudessa:  Jonathan Quick, 10 (2011–2012)
Eniten pisteitä kaudessa tulokkaana:  Luc Robitaille, 84 (1986–1987)
Eniten pisteitä kaudessa puolustajana:  Larry Murphy, 76 (1980–1981)
Tilastoja > Joukkueen kapteenit

Bob Wall 1967–1969
Larry Cahan 1969–1971
Bob Pulford 1971–1973
Terry Harper 1973–1975
Mike Murphy 1975–1981
Dave Lewis 1981–1983
Terry Ruskowski 1983–1985
Dave Taylor 1985–1989
Wayne Gretzky 1989–1996
Luc Robitaille 1992–1993, 2006 (Robitaille toimi kapteenina Gretzkyn oltua loukkaantuneena poissa pelissä ja uudelleen uransa viimeisessä kotipelissä)
Rob Blake 1996–2001
Mattias Norström 2001–2007 (Siihen asti kunnes kaupattiin Dallas Starsiin)
Rob Blake 2007–2008
Dustin Brown 2008–2016
Anže Kopitar 2016-
Tilastoja > Hall of Fame -pelaajat

Paul Coffey
Marcel Dionne
Wayne Gretzky
Harry Howell
Jari Kurri
Larry Murphy
Larry Robinson
Rogie Vachon
Tilastoja > Jäädytetyt numerot

4  Rob Blake
16  Marcel Dionne
18  Dave Taylor
20  Luc Robitaille
99  Wayne Gretzky (numero jäädytetty koko liigassa)
Tilastoja > Toimitusjohtajat

Larry Regan: 1968–1973
Jake Milford: 1973–1977
George Maguire: 1977–1983
Rogie Vachon: 1983–1992
Nick Beverley: 1992–1994
Sam McMaster: 1994–1997
Dave Taylor: 1997–2006
Dean Lombardi: 2006–2017
Rob Blake: 2017–
Aiheesta muualla

Suomalaiset Los Angeles Kings pelaajat, nhlfinns.com
The Forum oli Kingsin kotihalli vuosina 1967–1999.
Marcel Dionne oli Kingsin tähtipelaaja 1970–1980-luvilla.
Kingsin nykyisen kotihallin ulkopuolelle on pystytetty Wayne Gretzkyä esittävä patsas.
2000-luvulla varatut Anze Kopitar ja Drew Doughty olivat joukkueen avainpelaajia mestaruusvuosina.
Tero-Petri Suovanen

| Tero-Petri Suovanen |
| --- | --- |
 Tero-Petri Suovanen esiintymässä Turussa Urbaani kesäloma -tapahtumassa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1972 (ikä 52)
Muusikko
Tyylilajit:  indie rock 
Yhtyeet:  Limonadi Elohopea, Tero-Petri, Tero-Petri & Korvaamattomat
Levy-yhtiöt:  Poko Records, Plastic Passion
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tero-Petri Suovanen (s. 19. maaliskuuta 1972) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko.
Ura

Suovasen ensimmäinen levyttänyt yhtye oli vuosina 1987–1994 toiminut Catalepsy, joka soitti alkuvuosinaan speed metallia ja loppuaikoina vaihtoehtorockia. Catalepsyn lopetettua toimintansa Suovanen soitti jonkin aikaa turkulaisessa brittipopyhtyeessä Kitchen Sinkissä.
Laajemmin tunnetuksi Suovanen tuli suomenkielistä vaihtoehtorockia soittaneen Limonadi Elohopean laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä. Limonadi Elohopea oli koossa vuosina 1994–2004 ja julkaisi viisi studioalbumia. Yhtyeen tuotannosta julkaistiin kokoelmalevy vuonna 2007.
Limonadi Elohopean hajottua Suovanen ryhtyi julkaisemaan musiikkiaan omalla nimellään. Vuoteen 2020 mennessä hän on julkaissut neljä sooloalbumia. Tuolilta herännyt (2008), Uudessa perheessä (2010) ja Korvaamattomat (2013) ilmestyivät nimellä Tero-Petri. Parantavat sanat (2017) taas Tero-Petri ja Korvaamattomat -kokoonpanon levytyksenä. Maaliskuussa 2020 Suovanen kertoi äänittävänsä särmikästä rocklevyä, jossa sähkökitaroille ja koskettimille annetaan entistä suurempi rooli. Tulevalta levyltä julkaistiin 9. huhtikuuta 2021 ensimmäinen single "Oman maailmansa kansalainen". Rumba-lehden artikkelissa kerrottiin, että syksyllä 2021 julkaistavalla albumilla tuottajana toimii vuoden 2021 UMK:sta tuttu tuottaja Oskari Ruohonen eli OSKR. Albumi Olet aina mukana ilmestyi 22. lokakuuta 2021.
Soolouransa aikana Suovanen on keikkaillut ja levyttänyt paitsi oman yhtyeensä myös laulaja Tuula Amberlan kanssa. Hän on myös säveltänyt ja sanoittanut Amberlan singlet "Anna äiti puhaltaa" (2018) ja "Poljen pimeään" (2019). Suovanen on kirjoittanut myös "Valkeakuulaat"-kappaleen Pate Mustajärven sooloalbumille Vol. 4 (1998).lähde?
Suovanen on myös tehnyt äänisuunnittelua elokuvaproduktioissa, näytellyt ja säveltänyt näyttämömusiikkia. Suovanen on myös opettanut sanoittamista ja toiminut Turun Sanomien kulttuurisivujen kolumnistina.
Musiikkityyli

Suovanen kirjoittaa suomenkielisiä kappaleita, joissa voi kuulla vaikutteita niin vaihtoehtorockista kuin iskelmämusiikista. Sue-lehden Ari Väntänen kirjoitti vuonna 2011 Suovasen olevan "hyvin todennäköisesti maailman ainoa artisti, joka on säveltänyt biisin yhtä aikaa The Clashin ja Fredin vaikutuksen alaisena". Samassa haastattelussa Suovanen luonnehti tyyliään itse luomallaan käsitteellä AOIR (Adult Orientated Indie Rock eli aikuisille suunnattu indierock).
Yksityiselämä

Suovanen on siviiliammatiltaan kuvataideterapeuttisiin menetelmiin erikoistunut sosionomi, joka on tehnyt työtä päihde- ja peliriippuvaisten kanssa. Hän asuu perheineen Turussa.
Julkaisut > Catalepsy

Why? (Omakustannesingle 1990)
Scream (Omakustanne-mini-LP 1991)
Digital Time (Omakustannesingle 1991)
Julkaisut > Limonadi Elohopea

Trukilla yli vaikeuksien (Poko Rekords 1995)
Ahmatti (Poko Rekords 1997)
Laavaa (Poko Rekords 1998)
Saippua (Poko Rekords 2000)
Halaus (Merceedees 2003)
Taskuelokuvia 94–04  (Poko Rekords 2007)
Julkaisut > Tero-Petri

Tuolilta herännyt (Plastic Passion 2008)
Uudessa perheessä (Plastic Passion 2011)
Korvaamattomat (Plastic Passion 2013)
Tero-Petri & Korvaamattomat: Parantavat sanat (Plastic Passion 2017)
Tero-Petri & Korvaamattomat: Olet aina mukana (Plastic Passion 2021)
Julkaisut > DVD:t

Elävänä – Tero-Petri Suovanen (2010)
Julkaisut > Videot

Studiolive (2010, ohj. Anssi Ikonen)
Valtavirran vierellä. Vuosina 2011-2013 kuvattu dokumentti Tero-Petri Suovasesta ja hänen kolmannen sooloalbuminsa tekoprosessista. (2013, ohj. Antti Ala-Könni)
Itkuässä (2013, ohj. Petri Erkkilä)
Ujot Moit (2016, ohj. Mirkka Kallio & Sini Kononen)
Jos mulla on kaikkea (2016, ohj. Petri Erkkilä)
Ensilumi (2017, ohj. Petri Erkkilä)
Omaa aikaa (2017, ohj. Mirkka Kallio & Sini Kononen)
Oman maailmansa kansalainen (2021, ohj. Petri Erkkilä)
Läpikuultava (2022, ohj. Petri Erkkilä)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tero-Petri Suovanen Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  3 
Taiteenala:  MusicBrainz 2
Primorjen aluepiiri

| Primorjen aluepiiri Приморский край |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Primorjen aluepiirin sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 43.115°N, 131.884°E (Vladivostok) 
Valtio:   Venäjä
Federaatiosubjekti:  Primorjen aluepiiri
Perustettu:  1938
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vladivostok (592 034 as.)
 – suurin kaupunki:  Vladivostok
 – kuvernööri:  Vladimir Mikluševski
Pinta-ala:  165 900 km²
Väkiluku (2010)  ():  1 956 497
 – väestötiheys:  11,8 as./km²
Kielet:  venäjä
BKT (2010):  464 325,2 milj. RUB (eli 1,24 % Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  237 325 RUB,  noin 5 814 EUR (eli 91 % Venäjän keskiarvotasosta)
Aikavyöhyke:  UTC+10 (MSK+7)
Symbolit:  
 – lippu:  Primorjen aluepiirin lippu
 – vaakuna:  Primorjen aluepiirin vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  25, 125
 – ISO 3166:  RU-PRI
 
www.primorsky.ru
Primorjen aluepiiri (ven. Примо́рский край, Primorski krai, suom. Rannikon aluepiiri) on Venäjän federaation osa Venäjän Kaukoidän eteläisimmässä osassa Aasiassa. Se rajoittuu pohjoisessa Habarovskin aluepiiriin, idässä ja etelässä Japaninmereen, lounaassa Pohjois-Koreaan ja lännessä Kiinaan.
Maantiede ja luonto

Primorjen aluepiirin kartta
Suurin osa aluepiiristä kuuluu Sihote-Alinin vuoristoon, jonka korkeimmat kohdat ovat alueen itäosassa. Länsi- ja eteläosassa on alankoa. Alueen vesistöistä mainittakoon Ussuri- ja Sungatšajoet sekä Kiinan rajalla oleva Hankajärvi.
Aluepiirissä on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita.
Historia

(Kesken, täydennystä aloitettu 2013-03-10)
Venäjän sisällissodan aikana alue oli Japanin ja Yhdysvaltain miehittämä. Näiden mentyä neuvostovalta vakiintui. Vuosina 1922-1926 Primorjen provinssi oli osa aiemmista Kaukaisen idän tasavaltojen maista muodostettua Kaukaisen idän aluetta. Vuonna 1926 tästä muokattiin Kaukaisen idän maakunta. Siinä Primorjen provinssi oli ensin osa Vladivostokin piiriä ja myöhemmin osa Primorjen ja Ussurin alueita. Näistä alueista tuli aluepiirejä. Vasta 1938 seutu liittyi suoraan Moskovan lainsäädännön piiriin Primorjen aluepiirinä.
Neuvostovallan otteen kiristyessä 1920-luvulla vallinnut yksityinen ja enemmistöltään kiinalaisomisteinen liiketoiminta vaihtui rajoiltaan suljetumpaan ja valtiolliseen toimintatapaan. 1930-luvulla seurasi pakkoteollistamisen aika, mutta alueella ei ollut tähän riittävästi työvoimaa. Valtiovalta toimitti paikalle vankityövoimaa stalinististen ojennusleirien muodossa. Vuonna 1937 alueella oli jo 70 000 henkeä pakkotöissä. Pakkotyöläisten määrä nousi myöhemmin merkittävästi, sillä vuoden 1940 alussa jo kahdella suurleirillä oli 114 000 vankia (1.1.1940 vankeja: Primorlag 58 028, Vladlag 56 033). Työleirejä oli erityisesti Vladivostokin lähistöllä.
Väestö

Primorjen aluepiirin väliluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 1 956 497. Kaupunkilaisia oli 76,1 prosenttia alueen väestöstä.
Suurimmat kaupungit olivat 2010: pääkaupunki Vladivostok (592 034 as.), Nahodka (159 719 as.), Ussurijsk (158 004 as.), Artjom (102 603 as.), Arsenjev (Арсеньев, 56 750 as.), Spassk-Dalni (44 173 as.), Bolšoi Kamen (Большой Камень, 39 257 as.), Partizansk (38 659 as.), Dalnegorsk (37 519 as.), Lesozavodsk (37 034 as.), Dalneretšensk (27 604 as.) ja Fokino (23 696 as.).
Etnisen jakaumansa puolesta väestön pääosa on venäläisiä, mutta alueella asuu myös kiinalaisia, korealaisia, evenkejä, orotšeja ja mantsuja.
Väestö > Asukasluvun kehitys

Oheinen taulukko kuvaa Primorjen aluepiirin ja sen suurimpien kaupunkien väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2010.
| Vuosi | Primorjen aluepiirin väestö | Primorjen aluepiirin kaupunkilaiset | Vladivostokin asukasluku | Nahodkan  asukasluku | Primorjen  aluepiirin maaseutuväestö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | 1 381 018 | 928 748 | 290 608 | 63 725 | 452 270 |
| 1970 | 1 721 285 | 1 254 227 | 440 889 | 103 659 | 467 058 |
| 1979 | 1 977 779 | 1 499 206 | 549 789 | 133 201 | 478 573 |
| 1989 | 2 258 391 | 1 750 075 | 633 838 | 160 056 | 508 316 |
| 2002 | 2 071 210 | 1 621 977 | 594 701 | 148 826 | 449 233 |
| 2010 | 1 956 497 | 1 488 957 | 592 034  (kaupunkipiiri 616 807) | 159 719  (kaupunkipiiri 160 760) | 467 540 |
Hallinto

Aluepiirin hallinnosta vastaavat kuvernööri ja aluepiirin duuma. Kuvernöörinä oli vuodesta 2001 Sergei Darkin. Vuonna 2012 hänet korvasi Vladimir Mikluševski.
Paikallishallinnon ylemmällä tasolla Primorjen aluepiiri jakaantuu 22 piiriin ja 12 kaupunkialueeseen.
| --- | --- |
 Kaupunkialueet Arsenjev  Artjom  Bolšoi Kamen  Dalnegorsk  Dalneretšensk  Fokino :    Lesozavodsk  Nahodka  Partizansk  Spassk-Dalni  Ussurijsk  Vladivostok 
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Piirit Anutšinon piiri  Dalneretšenskin piiri  Hankan piiri  Hasanin piiri  Horolin piiri  Jakovlevkan piiri  Kavalerovon piiri  Kirovskin piiri  |    Krasnoarmeiskin piiri  Lazon piiri  Mihailovkan piiri  Nadeždinskojen piiri  Oktjabrskin piiri  Olgan piiri  Partizanskin piiri  Pogranitšyin piiri  |    Požarskojen piiri  Škotovon piiri  Spasskin piiri  Ternein piiri  Tšernigovkan piiri  Tšugujevkan piiri  |
Talous

Primorjen aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 oli 464,3 miljardia Venäjän ruplaa, eli 1,24 prosenttia koko maan bruttokansantuotteesta (37 398,5 mrd. RUB). Aluepiirin laskennallinen BKT henkeä kohti jäi hieman alle Venäjän keskitason. Vuonna 2010 se oli jokaista aluepiirin asukasta kohti noin 5 814 EUR/vuosi (91 % maan keskiarvotasosta 6 413 EUR).
Alueella on kaivos-, kalanjalostus-, metsä-, puunjalostus-, koneenrakennus-, metalli- ja kemianteollisuutta. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä, sinkkiä ja lyijyä. Kalastus on tärkeä elinkeino rannikolla. Maataloudessa on keskitytty viljan ja soijan viljelyyn sekä nautakarjan hoitoon. Lisäksi harjoitetaan metsätaloutta, poronhoitoa, turkistarhausta ja mehiläistentarhausta.selvennä
Aluepiirin rautatieverkon keskus on Ussurijsk, josta johtaa radat pohjoiseen Habarovskiin, länteen Kiinan Mantšuriaan ja lounaaseen Vladivostokiin ja Nahodkaan. Merkittävin maantie johtaa Vladivostokista Habarovskiin. Tärkeimmät satamat ovat Vladivostok, Nahodka ja Vostotšnyi. Nahodkanlahden itärannalla sijaitseva Vostotšnyin satama kuuluu rahtimäärältään Venäjän viiden suurimman sataman joukkoon. Vladivostokissa on suuri lentokenttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Primorjen aluepiiri Wikimedia Commonsissa
| n k Kaukoidän federaatiopiiri |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Vladivostok
|  Amur  Burjatia  Habarovsk  Juutalainen  Kamtšatka  Magadan  Primorje  Sahalin  Saha  Taka-Baikalia  Tšukotka  |  Amur  Burjatia  Habarovsk  Juutalainen  Kamtšatka  Magadan  Primorje  Sahalin  Saha  Taka-Baikalia  Tšukotka  |  |
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
Siperiantiikeri kuuluu Primorjen aluepiirin eläimistöön
Siperian rautatien kilometripylväs 9288 Vladivostokin rautatieasemalla
Vladivostokin satamaa
Vostotšnyin sataman konttilaituria (2003)
Krasnojarskin aluepiiri

| Krasnojarskin aluepiiri Красноя́рский край |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Krasnojarskin aluepiirin sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 56°01′N, 93°04′E (Krasnojarsk) 
Valtio:   Venäjä
Alue:  Krasnojarskin aluepiiri
Perustettu:  7. joulukuuta 1934
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Krasnojarsk
 – suurin kaupunki:  Krasnojarsk (973 826 as.; 1 000 000 jouluk. 2012-)
 – kuvernööri:  Lev Kuznetsov
Pinta-ala:  2 325 652 km²
Väkiluku (2010):  2 828 187
 – väestötiheys:  1,22 as./km²
Kielet:  venäjä
BKT (2010):  1 050 158,5 milj. RUB
 – asukasta kohti:  371 319 RUB,  noin 9 096 EUR
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  24, 84, 88
 – ISO 3166:  RU-KYA
 
www.krskstate.ru
Krasnojarskin aluepiiri (ven. Красноя́рский край, Krasnojarski krai) on yksi Venäjän federaation suurimmista subjekteista (alue). Se sijaitsee itäisessä Siperiassa Aasiassa ja kattaa valtavan alueen Jeniseijoen molemmin puolin Pohjoiselta jäämereltä Etelä-Siperian vuoristoon asti. Tässä suurelta osin tiettömässä aluepiirissä asuu 2,8 miljoonaa ihmistä.
Maantiede

Krasnojarskin aluepiirin kartta
Aluepiiri rajoittuu pohjoisessa Jäämereen, idässä Sahan tasavaltaan ja Irkutskin alueeseen, etelässä Tuvaan, lounaassa Hakassiaan ja lännessä Kemerovon ja Tomskin alueisiin sekä Hanti-Mansian ja Jamalin Nenetsian autonomisiin piirikuntiin.
Aluepiirin pinta-ala 2 339 700 neliökilometriä muodostaa kymmenesosan koko Venäjästä ja on 4,5 kertaa Ranskan tai 6,9 kertaa Suomen kokoinen. Taimyrin niemimaan pohjoispuolella Karanmeren ja Laptevinmeren välissä sijaitseva Severnaja Zemljan saariryhmä kuuluu aluepiiriin.
Ilmasto on mantereinen. Tammikuun keskilämpötila on pohjoisessa −36 °C ja etelässä −18 °C; heinäkuun keskilämpötila vaihtelee noin 13 °C:sta pohjoisessa (joskin Pohjoisen jäämeren äärellä alle 10 °C) ja kohoaa noin 20 °C:seen etelässä. Sade tulee pääosin kesäkaudella. Vuotuinen sademäärä vaihtelee pohjoisen 200–300 millimetristä keskiosan ylänköalueen 400–600 millimetriin ja kohoaa 800–1 200 millimetriin Siperian eteläosien vuorten pohjoisrinteillä, mutta eteläosan vuoriston sisäosien valuma-alueilla voi jäädä 250–300 millimetriin.
Maa sulaa roudasta 73–76 päiväksi pohjoisessa (Hatanga, Tura) ja 103–120 päiväksi etelässä (Jeniseisk, Krasnojarsk). Etenkin Nižnjaja Tunguskan (Ala-Tunguska) pohjoispuolella on laajalti ikiroutaa; pintakerroksen kesällä sulaessa sen alapuolinen syvempi maa pysyy jäässä. Kasvillisuusvyöhykkeet ovat pohjoisesta alkaen: arktinen aavikko, tundra, metsätundra, taiga, metsäaro ja aro. Metsissä vallalla ovat lehtikuuset, Podkamennaja Tunguskan (Kivinen Tunguska) eteläpuolella myös männyt, kuusi ja pihta.
Joista merkittävin on Jenisei, jonka tärkeimmät sivuhaarat ovat Tuba, Mana, Kan, Angara, Bolšoi Pit, Podkamennaja Tunguska, Nižnjaja Tunguska, Kureika, Abakan, Sym ja Turuhan. Muita jokia ovat Obin sivujoki Tšulym, Pjasina, Taimyra ja Hatanga, jotka laskevat Jäämereen. Suurimmat järvet ovat Taimyr, Pjasino, Lama, Gubokoje, Keta ja Hantaiskoje.
Krasnojarskin aluepiirissä sijaitsee useita merkittäviä luonnonsuojelualueita.
Historia

Krasnojarskin aluepiiri muodostettiin vuonna 1934. Siihen kytkettiin myös Taimyrin ja Evenkian autonomiset piirikunnat sekä Hakassien autonominen alue. Hakassien autonominen alue kuitenkin irtaantui aluepiiristä vuonna 1991, julistautuessaan Hakassian tasavallaksi. Evenkia ja Taimyr olivat Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tasavertaisia Krasnojarskin aluepiirin kanssa Venäjän federaation hallinnossa 1. tammikuuta 2007 asti, jolloin ne liitettiin Krasnojarskin aluepiiriin.
Kenraali Aleksandr Lebed valittiin aluepiirin kuvernööriksi 1998, mutta hän kuoli helikopteriturmassa 2002.
Krasnojarskin aluepiirin alue vastaa suurelta osin Venäjän imperiumin Jenisein kuvernementin aluetta (kartta vuodelta 1825).