stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Louisa Adams

| Louisa Adams |
| --- | --- |

Yhdysvaltain ensimmäinen nainen
 4. maaliskuuta 1825 – 4. maaliskuuta 1829  
Edeltäjä:  Elizabeth Monroe
Seuraaja:  Emily Donelson (vt.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. helmikuuta 1775 Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 15. toukokuuta 1852 (77 vuotta) Washington, D.C., Yhdysvallat
Puoliso:  John Quincy Adams
Lapset:  4
Tiedot
 Nimikirjoitus
Louisa Catherine Johnson Adams (12. helmikuuta 1775 – 15. toukokuuta 1852) oli Yhdysvaltain presidentti John Quincy Adamsin puoliso ja siten Yhdysvaltojen ensimmäinen nainen vuosina 1825–1829.
Louisa Catherine Adams syntyi Lontoossa, hänen äitinsä oli englantilainen mutta isänsä amerikkalainen. Hän muutti Yhdysvaltoihin vasta neljä vuotta sen jälkeen kun oli mennyt naimisiin John Quincy Adamsin kanssa. He tapasivat Lontoossa vuonna 1794, kun John Quincy Adams oli diplomaattina Euroopassa sijoituspaikkanaan Alankomaat. Kolme vuotta myöhemmin he menivät naimisiin ja muuttivat Berliiniin. He ehtivät asua vielä Moskovassa, Ghentissä ja Lontoossa, ennen kuin James Monroe kutsui John Quincy Adamsin ulkoministerikseen ja Adamsit muuttivat Washingtoniin vuonna 1817.
Presidenttikausi oli raskas, koska vaaleja varjostivat vilppiepäilyt ja poliittiset kiistat, ja Louisan terveys oli hauras. Hän kärsi masennuksesta ja vietti mieluiten aikaansa kotonaan. Presidenttikauden päätyttyä hän oli toivonut muuttoa perheen maatilalle Massachusettsiin, mutta John Quincy Adams oli vielä 17 vuotta edustajainhuoneen jäsen.
Ștefan Vodăn piiri

Ștefan Vodăn piirin sijainti Moldovassa.
Ștefan Vodăn piiri (romaniaksi Raionul Ștefan Vodă) on hallintopiiri (raion) Moldovan kaakkoisosassa. Piirin hallintokeskus on Ștefan Vodă.
Piirin pinta-ala on 998 neliökilometriä. Väkiluku oli vuoden 2014 väestönlaskennassa 62 072.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ștefan Vodăn piiri Wikimedia Commonsissa
Moldovan hallintopiirit
| --- | --- |
Kaupunkipiirit:   Chișinău  Bălți  Bender 
Hallintopiirit:   Anenii Noi  Basarabeasca  Briceni  Cahul  Cantemir  Călărași  Căușeni  Cimișlia  Criuleni  Dondușeni  Drochia  Dubăsari  Edineț  Fălești  Florești  Glodeni  Hîncești  Ialoveni  Leova  Nisporeni  Ocnița  Orhei  Rezina  Rîșcani  Sîngerei  Soroca  Strășeni  Șoldănești  Ștefan Vodă  Taraclia  Telenești  Ungheni 
Itsehallinnolliset alueet:   Gagauzia  Transnistria
Zossen

| Zossen (sorbiksi Sosny) |
| --- | --- |

 vaakuna
 Zossen
 Koordinaatit: 52°13′N, 13°27′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Brandenburg
Piirikunta:  Teltow-Fläming
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  180 km²
Korkeus:  38 m
Väkiluku (2016)  (arvio):  18 115
 – Väestötiheys:  100 as./km²
Postinumero:  15806
 
 www.zossen.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zossen on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa itäisessä Saksassa. Se sijaitsee Dahmen sivujoen Notten varrella 25 kilometriä Berliinistä etelään. Zossen on useimpien muiden brandenburgilaisten paikkakuntien tavoin alun perin slaavilainen yhdyskunta. Kaupungin naapurit pohjoisesta myötäpäivään ovat Mahlow, Rangsdorf, Dahme-Spreewaldin piirikunta, Baruth, Mellensee, Trebbin ja  Ludwigsfelde. Zossen-nimen alkuperän arvellaan olevan slaavilaisessa mäntyä tarkoittavassa ilmaisussa (sosna, Сосна).
Kaupungissa on runsaat 18 000 asukasta.
Zossen sijaitsee kaksirataisen, sähköistetyn rautatielinjan Berliini–Dresden varrella. Kaupungin alueella risteävät valtatiet B 96 ja B 246. Moottoritie A 10 kulkee kaupungin pohjoispuolitse.
Historia

Zossenissa sijaitsi Neuvostoliiton sotilasalue vuosina 1945–1994. Alue oli sotilaskäytössä jo ensimmäisen maailmansodan aikana; siellä majoitettiin venäläisten, brittien ja ranskalaisten joukoissa taistelleita islaminuskoisia sotavankeja leirissä, jota kutsuttiin nimellä Halbmondlager eli ”Puolikuunleiri”. Heitä varten rakennettiin puinen moskeija; hyvällä kohtelulla vankeja pyrittiin käännyttämään Saksan puolelle.
Historia > Vuosilukuja

1734: Zossenin pyhän kolminaisuuden kirkon peruskivi laskettiin 24. toukokuuta, kirkko uudistettiin 1938
1809/1810: Kietz ja Zossenin viinitarhat yhdistettiin
1885: Kietziin pystytettiin muistomerkki vuosien 1864, 1866 ja 1870/1871 sodissa kaatuneille
1901–1904: Berlin-Marienfelden ja Zossenin välillä kokeiltiin nopeita sähköllä kulkevia vetureita ja moottorivaunuja
1906: Kirchplatzin koulua laajennettiin, Kietz sai uuden nimen Bismarckplatz
1910: Zossenin ja Wünsdorfin välistä sotilasaluetta kehitettiin
1932: Levitettiin kaupunginvaltuutettu ja diakoni Emil Phillipin lentolehtisiä, joissa käsiteltiin protestanttista yhteisöä ja Zossenin kaupunkia uhkaavia muutoksia
1933: Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun myötä SA-joukot pidättivät 60 sosialistia ja kommunistia. 32 pidätetyistä, muun muassa Alfred Schulz ja Alfred Heintz, kuljetettiin Oranienburgin keskitysleirille. Emil Phillip vapautettiin virastaan pastori Eckertin määräyksellä
1939: Zossenin sotilastukikohta muutettiin sotilaspäämajaksi toisen maailmansodan alussa
1943–1945: Oberkommando des deutschen Heeres -yleisesikunta piti päämajaa Zossenin Wünsdorfissa
1956: Perustettiin kaupunginpuisto (Stadtpark)
1992: Perustettiin ”Alter Krug” Zossen e. V. -kotiseutuyhdistys
1993: Bismarckplatz eli entinen Kietz, joka toisen maailmansodan jälkeen nimettiin Leninplatziksi, sai takaisin historiallisen nimensä Am Kietz
1994: Teltow-Flämingin piirikunta muodostettiin yhdistämällä Jüterbog, Luckenwalde ja Zossen
1995: Alte Krug ja sen keittiö Schwarzküche restauroitiin
1996: Joachim II:n Zossenille myöntämien privilegioiden ja oikeuksien 450-vuotisjuhla
2003: Useita pieniä naapurikuntia liitettiin Zosseniin
2007: Weinbergistä löydettiin pronssikautinen uurnahauta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Teltowin museo (Museum des Teltow) (Arkistoitu – Internet Archive)
Zossen Wünsdorf -sotilasalueen historia (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Zossen
Zossenin kirkko.
Käännös suomeksi
Louis de Rohan

Kardinaali de Rohan, tuntemattoman tekijän muotokuva.
Louis René Édouard de Rohan (25. syyskuuta 1734 Pariisi – 17. helmikuuta 1803 Ettenheim, Baden) oli ranskalainen hoviherra ja kardinaali, joka muistetaan parhaiten maan kuningashuoneen mainetta ravistelleen niin sanotun kaulakoruskandaalin huijauksen uhrina.
Louis de Rohan kuului Rohanin vanhaan ja mahtavaan aatelissukuun, ja hänelle kuului Rohan-Guéménéen prinssin arvo. Hänen setänsä Louis Constantin de Rohan oli Strasbourgin piispa ja hänet nimitettiin jo nuorena tämän koadjuuttoriksi. Hänet nimitettiin vuonna 1761 myös Ranskan akatemian jäseneksi, vaikkei hän ollut tuolloin julkaissut vielä mitään. Rohan toimi vuosina 1772–1774 Ranskan lähettiläänä Wienissä. Ranskaan palattuaan hänet nimitettiin vuonna 1777 kuninkaalliseksi suuralmujenjakajaksi, 1778 kardinaaliksi ja 1779 Strasbourgin piispaksi, missä virassa hän oli vuoteen 1801.
Itävallan keisarinna Maria Teresia ei pitänyt lähettiläänä toimineesta Rohanista, minkä seurauksena hän joutui myös Ranskan kuningatar Marie Antoinetten (Maria Teresian tyttären) epäsuosioon. Rohan päätyi kaulakoruhuijauksen uhriksi, koska oli hyvin innokas palauttamaan suosionsa hovissa. Hänet huijattiin ostamaan suunnattoman kallis timanttikaulakoru kuningatar Marie Antoinetten nimissä, vaikka tämä ei todellisuudessa ollut hyväksynyt hanketta. Rohan ei myöskään kyennyt maksamaan ostosta itse. Jutun paljastuttua hänet vangittiin kuninkaan määräyksestä Bastiljiin ja häntä syytettiin petoksesta. Vaikka oikeus vapauttikin Rohanin syytteistä toukokuussa 1786, hänet erotettiin silti viroistaan ja karkotettiin hovista. Tämä käänsi varsinkin kuningattaren vihamiesten ja monarkian kriitikkojen sympatiat hänen puolelleen.
Rohan valittiin vuonna 1789 pappissäädyn edustajana säätyjen yleiskokoukseen. Hän kieltäytyi vannomasta vaadittua uskollisuudenvalaa vallankumouksen jälkeen säädetylle uudelle kirkkolaille ja pakeni vuonna 1791 hiippakuntansa saksalaiseen osaan, jossa hän asettui tukemaan vastavallankumouksellisten emigranttien armeijaa. Rohan erosi piispanvirastaan vuoden 1801 konkordaatin astuttua voimaan.
Ääreishermosto

Ihmisen hermosto. Sininen on ääreishermostoa, keltainen keskushermostoa.
Ääreishermosto eli perifeerinen hermosto on aivohermoista ja selkäydinhermoista koostuva hermosto,  jonka tehtävänä on välittää informaatiota aivoista ja selkäytimestä muodostuvaan keskushermostoon.
Autonomiseksi hermostoksi kutsuttu ääreishermoston osa toimii tahdosta riippumattomasti eli autonomisesti toisin kuin somaattiseksi eli tahdonalaiseksi hermostoksi kutsuttu ääreishermoston osa.
Aivohermot

Aivohermoja on yhteensä 12 paria ja ne lähtevät aivojen pohjasta:
Hajuhermo (ensimmäinen aivohermo) kulkee nenäontelon hajualueelta seulaluun läpi isoaivojen hajukäämiin. Sen tehtävänä on tuoda keskushermostolle hajuaistimuksia nenästä.
Näköhermo (toinen aivohermo) muodostuu lähinnä silmänpohjan gangliosolujen aksoneista. Näköhermo tuo näköaistimuksia silmästä, jotka muokkautuvat matkalla kohti keskushermostoa muun muassa gangloisoluissa sekä talamuksessa. Puolet näköhermosyistä risteää puolelta toiselle aivolisäkkeen edessä näköhermoristissä.
Silmän liikehermo (kolmas aivohermo) hermottaa neljää silmänliikuttajalihasta sekä yläluomen kohottajalihasta. Lisäksi se toimii silmän parasympaattisena hermona.
Telahermo (neljäs aivohermo) hermottaa yhtä silmänliikuttajalihasta.
Kolmoishermo (viides aivohermo) on aivohermoista suurin. Se hermottaa kasvojen tuntoalueita ja puremalihaksia. Kolmoishermon haara silmähermo tuo tuntoaistimuksia päälaen ja otsan alueelta, yläleukahermo leuan alueelta ja alaleukahermo alaleuan alueelta.
Loitontajahermo (kuudes aivohermo) hermottaa yhtä silmänliikuttajalihasta.
Kasvohermo (seitsemäs aivohermo) hermottaa kasvojen lihaksia. Samalla se on kielen etuosan makuhermo sekä parin sylkirauhasen ja kyynelrauhasen parasympaattinen hermo.
Kuulo-tasapainohermo (kahdeksas aivohermo) tuo liike-, kuulo- ja asentoaistimuksia korvasta.
Kieli-kitahermo (yhdeksäs aivohermo) on nielun liike- ja tuntohermo. Se on myös kielen takaosan makuhermo.
Kiertäjähermo eli vagushermo (kymmenes aivohermo) on rinta- ja vatsaontelon elimien parasympaattinen hermo. Lisäksi sen haara palaava kurkunpäähermo hermottaa suurinta osaa kurkunpään lihaksista. Kiertäjähermo toimii myös korvalehden ja korvakäytävän tuntohermona.
Lisähermo (yhdestoista aivohermo) hermottaa paria kaulan lihasta.
Kielen liikehermo (kahdestoista aivohermo) hermottaa kielen lihaksia.
Selkäydinhermot

Selkäydinhermoja on yhteensä 31 paria ja ne lähtevät pareittain kunkin selkärangan nikaman alta selkäytimestä. Kaulahermoja on kahdeksan paria vaikka kaulanikamia on vain seitsemän, koska ensimmäinen pari lähtee heti kallon alta. Rintahermoja on 12 paria, lannehermoja viisi paria, ristihermoja viisi paria ja häntähermoja vain yksi pari. Selkäydin päättyy jo ensimmäisen tai toisen lannenikaman kohdalle, mutta selkäydinhermot kulkevat selkärangan kanavassa alaspäin oikean nikaman kohdalle.
Selkäydinhermot lähtevät selkäytimestä kahtena erillisenä haarana, taka- ja etujuurena. Takajuuressa on tuntohermosyitä, joiden soomat sijaitsevat selkäytimen ulkopuolella olevissa spinaaliganglioissa. Etujuuressa on liikehermosyitä, joiden soomat sijaitsevat selkäytimen harmaan aineen etupylväässä eli etusarvessa. Etujuuri ja takajuuri yhdistyvät tullessaan ulos selkärangankanavasta nikamien välistä. Tämä varsinainen selkäydinhermo sisältää siten sekä liikehermosyitä että tuntohermosyitä. Selkäydinhermo jakaantuu lähes heti taka- ja etuhaaraan. Takahaarat hermottavat selän lihaksia ja ihoa. Etuhaarat puolestaan yhtyvät keskenään hermopunoksiksi, joista lähtee kaikkialle erillisiä hermoja.
Neljän ensimmäisen kaulahermon etuhaarat muodostavat kaulapunoksen, jonka yksi haara on palleahermo.
Hartiapunoksen muodostavat neljän alimman kaulahermon ja ylimmän rintahermon etuhaarat. Se hermottaa yläraajoja ja se sijaitsee yläraajaan menevien suurten verisuonten ympärillä. Hartiapunokseen haaroihin kuuluvat kainalohermo, lihas-ihohermo, värttinähermo, kyynärhermo ja keskihermo.
Lanne-ristipunos on muodostunut lannehermojen sekä ristihermojen etuhaaroista. Sen haarat reisihermo, lonkkahermo, yhteinen pohjehermo ja säärihermo hermottavat alaraajaa.
Yläinenjärvi

| Yläinenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°51′36″N, 25°28′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Keskinenjärveen 
Järvinumero:  14.221.1.118
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,8 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,642 km  
Pinta-ala:  2,882 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYläinenjärvi 
Yläinenjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Jämsänniemen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,8 metriä mpy.
Lanzhou

| Lanzhou 兰州市 |
| --- | --- |

 Lanzhoun sijainti Gansussa.
 Lanzhou
 Koordinaatit: 36.0617°N, 103.8316°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Gansu
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13 271 km²
Väkiluku (2010)  ():  3 616 163
 – Väestötiheys:  276 as./km²
 
 www.lz.gansu.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lanzhou (yksink.: 兰州; perint.: 蘭州; pinyin: Lánzhōu; Wade–Giles: Lan-chou) on Gansun maakunnan pääkaupunki Kiinassa. Lanzhoun väkiluku on 3,616 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 13 271 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee kapeassa jokilaaksossa Keltaisenjoen varrella.
Toisinaan ilmanlaatu kaupungissa on niin huono, että Lanshan-vuorta, joka kohoaa kaupungin eteläpuolelta, ei pysty näkemään. Kaupungin sijainti kapeassa jokilaaksossa aiheuttaa sen, että ilma ei pääse helposti vaihtumaan. Lisäksi Lanzhoussa on monia tehtaita ja kaupunki kärsii myös hiekkamyrskyistä, jotka puhaltavat Gobin autiomaasta.
Ilmasto

Lanzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Kesäisin on kuumaa ja melko sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 10 °C ja keskimääräinen sademäärä 330 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 23 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –5 °C. Sateisin kuukausi on elokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 1 millimetri.
Historia

Alueen varhaisimmat jäänteet asutuksesta ovat yli 2 000 vuoden takaa Han-dynastian ajalta. Lanzhouta kutsuttiin nimellä Kultainen kaupunki, koska se oli tärkeä pysähdyspaikka Silkkitiellä. Kiinan muuria laajennettiinkin Yumeniin asti, jotta Lanzhou olisi turvattu. Han-dynastian tuhon jälkeen Lanzhou oli monien heimovaltioiden pääkaupunkina. Nykyisen nimensä kaupunki sai Qing-dynastian aikana vuonna 1656.
Hallinnollinen jako

Lanzhou on prefektuuritason kaupunki. Piirikuntatasolla kaupunki jakautui viiteen kaupunkipiiriin ja kolmeen piirikuntaan (2010). Kaupunkiin kuuluu myös lentokentän läheinen erityistalousalue nimeltään Lanzhoun uusi alue, jossa tasoitetaan vuoria ja jonne rakennetaan uutta teollisuusaluetta.
| --- | --- |
 Lanzhoun kaupunkipiirit (5) 1. Chengguan (城关区), 1 278 745 as., talous- ja hallintokeskus  2. Qilihe (七里河区), 561 020 as.  3. Xigu (西固区), 364 050 as.  4. Anning (安宁区), 288 510 as.  5. Honggu (红古区), 136 101 as. :  Piirikunnat (3+1) 6. Yongdeng (永登县), 418 789 as.  7. Gaolan (皋兰县), 131 785 as.  8. Yuzhong (榆中县), 437 163 as.  9. Lanzhoun uusi alue
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lanzhou Wikimedia Commonsissa
This is Lanzhou - Explore (englanniksi) (china.org.cn)
Lanzhou City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
Lanzhoun hallinnollinen jako
Long Thànhin kansainvälinen lentoasema

Long Thànhin kansainvälinen lentoasema (vietn. Sân bay quốc tế Long Thành) on tuleva kansainvälinen lentoasema Vietnamissa. Se rakennetaan Long Thànhiin Đồng Nain maakuntaan, noin 40 kilometrin päähän Hồ Chí Minhin kaupungista. Sen on tarkoitus helpottaa Tân Sơn Nhấtin lentoaseman ruuhkia ja avataan liikenteelle arviolta vuonna 2020.päivitettävä Arvioiden mukaan rakennusprojektin investointikulut ovat enemmän kuin 6,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Letitia

Letitia (/lɪ.ˈtɪʃ.ə/) on englanninkielinen naisen etunimi. Sen alkuperä on latinankielisessä nimessä Laetitia, joka tarkoittaa "iloa".
Tunnettuja Letitia-nimisiä

Letitia Dean (s. 1967), englantilainen näyttelijä
Letitia Marion Hamilton (1878–1964), irlantilainen taidemaalari
Letitia Tyler (1790–1842), Yhdysvaltain ensimmäinen nainen
Letitia Vriesde (s. 1964), surinamelainen keskimatkojen juoksija
Letitia Wright (s. 1993), guyanalais-brittiläinen näyttelijä
Les Républicains

| Les Républicains |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  29. toukokuuta 2015
Puheenjohtaja:  Éric Ciotti
Ideologia:  gaullismi liberaalikonservatismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Toimisto:  238 Rue de Vaugirard 75015 Paris
Jäsenmäärä:  n. 210 000 (2015)
Kansalliskokous:  105 / 577
Senaatti:  148 / 348
Euroopan parlamentti:  7 / 79
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan kansanpuolue – Centrist Democrat International
Kotisivu:  republicains.fr
Infobox OKNimi-testi OK: 
Les Républicains (suom. Tasavaltalaiset, Republikaanit, lyh. LR) on ranskalainen keskusta-oikeistolainen puolue, joka perustettiin vuonna 2015 Union pour un Mouvement Populaire -puolueen (UMP) seuraajaksi.
Historia

UMP:n nimenmuutoshanke lähti liikkeelle Nicolas Sarkozyn tultua valituksi puolueen johtoon marraskuussa 2014. Nimenmuutos sai hyväksynnän 29. toukokuuta 2015 pidetyssä jäsenäänestyksessä, missä sitä kannatti 83 prosenttia jäsenistöstä.
Sarkozy jätti puheenjohtajan tehtävät heinäkuussa 2016 hakeakseen Les Républicainsin ehdokkaaksi vuoden 2017 presidentinvaalissa. Lopulta puolue valitsi ehdokkaakseen François Fillonin, joka ei päässyt vaalien toiselle kierrokselle. Vaalitappion jälkeen Les Républicains valitsi uudeksi puheenjohtajaksi joulukuussa 2017 puolueen oikeistolaista siipeä edustavan Laurent Wauquiezin.
Wauquiez erosi Les Républicainsin johdosta kesäkuussa 2019 puolueen saatua heikon tuloksen europarlamenttivaaleissa 2019. Vaaleissa Les Républicainsin oli jäänyt vasta neljänneksi ja sai vain 8,5 prosenttia äänistä.
Puolueen puheenjohtaja Éric Ciotti ehdotti 11. kesäkuuta 2024, että puolue muodostaisi vaaliliiton kansallisen liittouman kanssa tulevissa parlamenttivaaleissa. Puoluehallitus ilmoitti seuraavana päivänä, että se oli yksimielisesti äänestänyt Ciottin puheenjohtan paikalta, vaikka Ciotti itse kiisti tämän. Ciotti myös telkesi puoluehallituksen puoluetoimiston ulkopuolelle, mutta väitti todelliseksi syyksi rakennukseen kohdistuneen turvallisuusuhan. Pariisilainen tuomioistuin totesi 14. kesäkuuta, että Ciottin erottaminen ei ollut laillinen.
Aiheesta muualla

Les Républicains (ranskaksi)
Lethrini

| Lethrini |
| --- | --- |
 Kolmisarvisittiäinen (Typhaeus typhoeus), koiras
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Sittiäiset Geotrupidae
Alaheimo::  Sittiäiset Geotrupinae
Tribus::  Lethrini  Oken, 1843
Suvut
 Allotrupes  Anoplotrupes  Baraudia  Ceratotrupes  Ceratophyus  Enoplotrupes  Geotrupes  Jekelius  Mycotrupes  Odonteus  Phelotrupes  Trypocopris  Typhaeus  Zuninoeus 
Katso myös
   Lethrini Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lethrini on kovakuoriaisten (Coleoptera) Geotrupinae-alaheimoon kuuluva tribus.
Sukuja

Allotrupes
Anoplotrupes
Baraudia
Ceratotrupes
Ceratophyus
Enoplotrupes
Geotrupes
Jekelius
Mycotrupes
Odonteus
Phelotrupes
Trypocopris
Typhaeus
Zuninoeus
Ștefan Radu

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ștefan Andrei Radu
Syntymäaika: 22. lokakuuta 1986 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Bukarest,  Romania
Pelipaikka: vasen puolustaja
Pituus: 183 cm
Paino: 79 kg
Seura
Seura:  SS Lazio
Pelinumero: 26
Junioriseurat
–2004:  Dinamo Bukarest
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2008 |  Dinamo Bukarest | 61 | (1) |
| 2008 | →  Lazio (laina) | 11 | (0) |
| 2008– |  Lazio | 289 | (5) |
Maajoukkue
|  |  Romania U17 | 1 | (0) |
|  |  Romania U19 | 3 | (0) |
| 2006–2008 |  Romania U21 | 13 | (1) |
| 2006–2013 |  Romania | 14 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. kesäkuuta 2020.
Ștefan Radu (s. 22. lokakuuta 1986) on romanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa SS Laziota. Hän on pelipaikaltaan joko vasen puolustaja tai keskuspuolustaja. Hän on pelannut Romanian jalkapallomaajoukkueessa yhteensä 14 ottelua vuosina 2006–2013. Radun kasvattajaseura on Dinamo Bukarest.
Ura > Seurajoukkueura

Dinamo Bukarestissa ammattilaisuransa aloittanut Radu pelasi seurassa vuoden 2007 loppuun. Bukarestin-vuosinaan hän voitti sekä Romanian liigan, cupin että supercupin kerran. Tammikuussa 2008 Radu siirtyi SS Lazioon, Italiaan ensin lainasopimuksella, mutta myöhemmin roomalaisjoukkue osti puolustajan itselleen. Laziossa Radu on voittanut sekä Italian cupin että Italian supercupin kolmasti. Hän on pelannut Serie A:ssa 300 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut 41 ottelua ja teki maalin joulukuussa 2012 slovenialaista Mariboria vastaan.
Ura > Maajoukkueura

Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessakin esiintynyt Radu pelasi ensimmäisen ottelunsa Romanian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2006. Hän sai maan silloiselta presidentiltä Traian Băsesculta mitalin, kun Romania eteni vuoden 2008 EM-kilpailuihin. Radu lopetti maajoukkueuransa vuonna 2013.
Käännös suomeksi
Helmi Pekkola

Helmi Dagmar Pekkola (13. joulukuuta 1886 Pornainen – 8. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Helmi Pekkolan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Henrik Johan Pekkola ja Anna Maria Sparvin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Porvoon yhteiskoulusta ja valmistui 1907 kansakoulunopettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista. Hän oli pari vuotta sijaisopettajana Pornaisissa ja Tampereella ja tuli Porvoon kaupungin suomalaiseen kansakouluun opettajaksi 1909. Porvoossa hän toimi opettajana vuoeen 1922, jolloin hän erosi toimestaan aikoen siirtyä lähetystyön pariin. Hän joutui luopumaan lähetystyöstä heikentyneen terveyden vuoksi ja keskittyi sitten kirjallisiin töihin. Pekkola suomensi myös uskonnollista kirjallisuutta. Hän kuoli 47-vuotiaana lokakuussa 1934. Hänen veljiään olivat jääkäri Sulo-Weikko Pekkola, kalterijääkäri, opettaja Jalmari Pekkola sekä tutkija Väinö Pekkola.
Teoksia

Nyplättyjä pitsejä, koonnut ja selityksillä varustanut Helmi Pekkola.   WSOY 1925
Aino Kotilan tarina.  Gummerus 1929
Hauska kesä.   Gummerus 1929
Kolmanteen ja neljänteen polveen.  Gummerus 1930
Kiva kouluvuosi.  Gummeruksen nuorten kirjasto n:o 43.   Gummerus 1931
Voittojen tiellä : romaani lähetystyöstä.   Gummerus 1932
Kilvoittelija ja todistaja : rouva de la Mothe Guyon, Thomas C. Upham'in kirjoittaman elämäkerran mukaan kertonut Helmi Pekkola.   Suomen lähetysseura, Helsinki 1933
Satuja.  WSOY 1933
Jumalan poluilla Islamin erämaassa, toimittanut Helmi Pekkola.    WSOY 1934