stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lähiopetus

Lähiopetus tarkoittaa opetusta, joka tapahtuu fyysisesti jaetussa tilassa, jossa siis opettaja ja oppilaat ovat lähekkäin. Termi on varsin tuore, koska ennen internetin käytön yleistymistä opetuksessa kaikki opetus oli lähiopetusta - ainoa oppimisen osa, joka ei ollut lähiopetusta, oli itseopiskelua. Nykyisin opetusta voidaan järjestää lähiopetuksen lisäksi lähi- ja etäopetusta yhdistävänä monimuoto-opetuksena, puhtaana etäopetuksena tai useita eri ympäristöjä yhdistävänä sulautuvana opetuksena.
Vaikka lähiopetus onkin perinteisin oppimisympäristön fyysinen ulottuvuus, hyödynnetään lähiopetuksessakin nykyisin verkkoa. Oppimateriaali voi sijaita verkossa, jolloin se esitetään lähiopetustilanteessa esimerkiksi videoprojektorin avulla, mutta samalla oppijat pääsevät aineistoon käsiksi myös itsenäisesti omalla ajallaan. Osa oppilaista voi mahdollisesti seurata lähiopetusta etänä, esimerkiksi videoneuvotteluyhteyden avulla.
Verkkoa voi hyödyntää lähiopetuksessa monilla tavoin:
monisteet ja diaesitykset voidaan siirtää verkkoon
materiaalin päivitys ja korjaaminen voi tapahtua kurssin aikana, ei vain kurssien välillä
materiaali on opiskelijoiden saatavilla ennen opetusta, sen aikana ja sen jälkeen
verkko toimii tietolähteenä
oppijoiden esitykset ja tehtäväratkaisut voidaan julkaista verkossa
tehtävät ohjeineen voidaan julkaista verkossa
kurssiohjelma (eli lukujärjestys) voidaan julkaista verkossa
opettajan tiedotteet voidaan julkaista verkossa
lähiopetuksessa käytyjä keskusteluja voidaan jatkaa verkossa
Liernais

| Liernais |
| --- | --- |
 Saint-Laurentin kirkko
 vaakuna
 Liernais
 Koordinaatit: 47°12′27″N, 4°16′59″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Beaune
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,5 km²
Korkeus:  529 m
Väkiluku (2018):  503 
 – Väestötiheys:  17 as./km²
Kunnan numero:  21349
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liernais on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 57 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.
Saint-Laurentin kirkko on ollut alun perin linnan kappeli 1200-luvulla, mutta sitä on muutettu monta kertaa. Viimeisimmät muutostyöt tehtiin 1800-luvun puolivälissä ja 1800-luvun lopulla, jolloin poistettiin viimeisetkin keskiaikaisen kappelin elementit.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liernais Wikimedia Commonsissa
Lähiulkomaa

Punainen: Venäjä 
Sininen: Baltian maat 
Keltainen: Ukraina, Valko-Venäjä ja Moldova 
Vaaleanpunainen: Kaukasian maat 
Vihreä: Keski-Aasian maat.
Lähiulkomaa (ven. ближнее зарубежье, bližneje zarubežje) on venäläinen poliittinen termi, jolla tarkoitetaan Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen syntyneitä valtioita. Monet venäläiset käyttivät termiä Neuvostoliiton hajotessa 1991. Juuri itsenäisiksi julistautuneiden valtioiden johtajat eivät pitäneet siitä, sillä termi kyseenalaisti niiden itsenäisyyden.
Venäjän presidentti Vladimir Putinin mukaan ”lähiulkomaat” ovatkin Venäjän vaikutusaluetta ja strategisesti tärkeitä. Lähiulkomaille yhteisiä piirteitä ovat Itsenäisten valtioiden yhteisöön kuuluminen sekä venäläisen kulttuurin omaksuminen.
Lähetysyhdistys Rauhan Sana

| Lähetysyhdistys Rauhan Sana> LYRS |
| --- | --- |

Perustaja:  30. heinäkuuta 1952
Tyyppi:  palvelujärjestö
Toimiala:  rauhansanalainen herätysliike
Kotipaikka:  Pakkahuoneenkatu 9 Kokkola, Suomi
Lähetysjohtaja:  Jukka Paananen
Jäsenlehti:  Rauhan Sana
Aiheesta muualla
Sivusto
Lähetysyhdistys Rauhan Sana (lyh. LYRS) on rauhansanalaisen lestadiolaisen liikken palveluorganisaatio. Yhdistys harjoittaa julkaisutoimintaa ja järjestää hengellisiä tilaisuuksia. LYRS järjestää muun muassa liikkeen vuosittaiset Suvijuhlat. Yhdistys hoitaa ja koordinoi sisä- ja ulkolähetystyötä.
Jäsenyhdistykset

Etelä-Suomen Rauhan Sana
Himangan Rauhan Sana
Kalajoen Rauhan Sana
Kiimingin Rauhan Sana
Kokkolan Rauhan Sana
Muonio-Ylimuonion Rauhan Sana
Oulun Rauhan Sana
Pahkalan Rauhan Sana
Pellon Rauhan Sana
Raahen Rauhan Sana
Raution Rauhan Sana
Rovaniemen Rauhan Sana
Tornion Rauhan Sana
Ylitornion Rauhan Sana
Ylivieskan Rauhan Sana
Rauhansanalaisuuden alueellinen levinneisyys Suomessa vuonna 2007.

Toimintaa vähintään:

  Kuukausittain  Vuosittain
Luettelo suomalaisista Spartathlon-juoksijoista

Suomalaiset Spartathlon-juoksijat ja vuodet, joina he ovat onnistuneet Spartathlonin selvittämään.
Suomalaiset Spartathlonissa

Seppo Leinonen (1986–1994, 1996–1997, 2001–2002, 2005–2006) – 15 kertaa
Ari Mustala (1997–2001, 2004, 2007, 2009–2011, 2013) – 11 kertaa
Janne Kankaansyrjä (1998–2002, 2004) – 6 kertaa
Noora Honkala (2014–2016, 2021, 2023, 2024) – 6 kertaa
Tuula Ahlholm (2008, 2010–2011, 2013–2014)
Pasi Kurkilahti (2005–2008)
Petri Perttilä (2010–2013)
Sakari Haka (2011–2014)
Marko Forsell (2013–2014, 2017–2018)
Ari Päivinen (2006, 2008–2009)
Pertti Eho (2008–2010)
Tero Töyrylä (1995, 2003)
Petri Lietzén (2003, 2006)
Yukio Morishita (2007–2008)
Jorma Karppi (2007, 2009)
Esa Nurkka (2008, 2014)
Jari Tomppo (2008, 2014)
Juha Jumisko (2009, 2013)
Stefan Smeds (2014–2015)
Tarja Antell (2014, 2016)
Teija Honkonen (2017–2018)
Vesa Välipirtti (2017–2018)
Marianne Mäkinen (2018, 2021)
Milla Vierimaa (2018–2019)
Anu Ossberg (2019, 2024)
Veikko Sivosavi (2007)
Juha Hietanen (2008)
Mikael Heerman (2008)
Mika Penttilä (2008)
Keijo Ikäläinen (2009)
Ari Lindsten (2009)
Hannu Anttila (2010)
Erkki Partanen (2010)
Petri Welling (2010)
Ville Tuominen (2011)
Jan Westerberg (2011)
Juha Säämänen (2011)
Marjukka Sinisalo (2011)
Jarmo Ohtonen (2014)
Heli Lehtinen (2014)
Sami Tenngren (2014)
Janne Klasila (2015)
Kari Ranta (2015)
Pasi Penttinen (2015)
Tero Hyppölä (2015)
Marianne Kankaanmäki (2016)
Harri Lehtimäki (2016)
Timo Härkönen (2017)
Teppo Härkönen (2017)
Antti Näreaho (2017)
Jan Lågland (2018)
Ville Tommola (2018)
Timo Tuominen (2019)
Markus Forsström (2021)
Kimmo Karppinen (2021)
Maria Westerlund (2022)
Ville Niemenmaa (2022)
Satu Lipiäinen (2023)
Tomi Ronkainen (2023)
Petteri Veijonen (2024)
Suomalainen miesjuoksija on sijoittunut Spartathlonissa kolmen parhaan joukkoon kahdesti. Erikoinen sattuma on, että molemmilla kerroilla kolmas sija on jaettu. Seppo Leinonen sijoittui vuonna 1992 kolmanneksi yhdessä yhdysvaltalaisen Roy Pirrungin kanssa ajalla 27.56.32. Vuonna 2004 Janne Kankaansyrjä jakoi kolmannen sijan itävaltalaisen Martin Jurin kanssa ajalla 27.19.15.
Vuonna 2018 Teija Honkonen sijoittui ensimmäisenä suomalaisnaisena Spartathlonissa naisten osalta kolmen parhaan joukkoon oltuaan kolmas. Vuonna 2021 Noora Honkala sijoittui myös kolmanneksi. Vuonna 2023 Noora Honkala sijoittui toiseksi ja Satu Lipiäinen kolmanneksi. Molempien ajat alittivat aiemman reittiennätyksen. Vuonna 2024 Noora Honkala voitti naisten kilpailun ensimmäisenä suomalaisena ajalla 24.25.08.
Luvanjärvi

| Luvanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Hyrynsalmi 
Koordinaatit:  64°35′04″N, 28°52′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Luvankoski 
Järvinumero:  59.722.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  170,7 m  
Rantaviiva:  29,83 km  
Pinta-ala:  8,41447 km²  
Tilavuus:  0,03943858 km³  
Keskisyvyys:  4,69 m  
Suurin syvyys:  24 m  
Saaria:  11 
 fiLuvanjärvi 
Luvanjärvi  on Kainuussa Hyrynsalmella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 840 hehtaaria eli 8,4 neliökilometriä. Se on 7,4 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Sillä on laaja ja yhtenäinen järvenselkä, joka ulottuu järven länsipäästä sen itäpäähän. Järven keskellä on kapeikko, jossa järven leveys on 650 metriä. Kapeikon länsipuolesta on käytössä nimi Niskanselkä. Järven länsipäässä näkyy järvelle Myhkyrin vaara, jonka laki kohoaa 65 meriä vedenpinnan yläpuolelle. Etelärannasta 400 metrin päässä sijaitsee Kypäräsaaren kohdalla Kypärävaara, joka kohoaa yli 80 metrin korkeudelle.
Järvessä on laskettu olevan 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 0,9 % järven kokonaispinta-alasta. Karttaan nimetyt saaret ovat lännestä alkaen lueteltuina Jokisaari, Niskansaari, Tirro, Kypäräsaari, Selkäsaari ja Nuottisaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 39 miljoonaa kuutiometriä eli 0,039 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,7 metriä ja suurin syvyys on 24 metriä. Syvin kohta sijaitsee Niskanselällä, jossa järven pituussuuntainen syvänne sijaitsee. Syvänteen länsipäässä on 24 metriä syvää, mutta muualla syvänteessä 20–22 metriä syvää. Järven itäpuolella on yleensä 3–6 metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 30 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Rantojen asutus on harvaa haja-asutusta ja sinne on rakennettu lisäksi alle 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet seututieltä 904, joka ohittaa järven kauempaa sen eteläpuolelta, tai seututieltä haarautuvalta ja järven kiertävältä yhdystieltä 19241. Järven rannoilla tai niiden läheisyydessä on vain Kypärävaaran kylä ja Tololanniemen ja Ollilanniemen kulmakunnat.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Luvanjoen valuma-alueen (59.7) Luvanjärven alueella (59.72), jonka Luvanjärven lähialueeseen (59.722) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 170,7 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Mikitänjärven alueelta (59.73), missä sijaitsevat lähimpänä Ilvesjärvi (148 ha) ja Jokilampi (11 ha) ja nimenä tuttu Mikitänjärvi (915 ha), ja Kokkojoen valuma-alue (59.76), jonka pääjärvi on Kokkojärvi (383 ha). Luvanjärven lähialueella ei ole muita yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea kuin Luvanjärvi.
Järven laskujoki on 700 metriä pitkä Luvankoski, joka laskee Niemelänjärveen (221 ha).
Xiaochangliang

| Xiaochangliang> 小長梁.Sijainti |
| --- | --- |
 Xiaochangliang
Koordinaatit:  40°13′4.38″N, 114°39′48.12″E
Valtio:  Kiina
Historia
Tyyppi:  asuinpaikka
Ajanjakso:  varhaispleistoseeni,  1,36 milj. vuotta 
Kulttuuri:  paleoliittinen kausi
Merkitys:  vanhimpia ihmisten kohteita Kiinassa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Xiaochangliang  (kiin. 小長梁; pinyin: Xiǎochángliáng) on Kiinassa Hebein maakunnan Yangyuanin piirikunnassa (kiin. 陽原縣; pinyin: Yángyuán Xiàn) sijaitseva arkeologinen löytöpaikka. Se on eräs Itä-Aasian vanhimpia paleoliittisia arkeologisia tutkimuskohteita. Se on kuuluisa erityisesti kivityökaluista, joita on löydetty sieltä ja monesta muustakin Nihewanin altaan arkeologisesta kohteesta. Paikan nimi tarkoittaa kiinaksi "pieni ja pitkänkapea mäenhuippu", mikä kuvaa kohdetta hyvin. Se sijaitsi aikoinaan nykyään jo kuivuneen järven rannalla. Ihmisen kivityökalut on ajoitettu noin 1,36 miljoonaa vuotta vanhoiksi.
Ympäristö

Kohde sijaitsee Nihewanin tasangolla, joka sijaitsee Kiinan pääkaupungista Pekingistä noin 120 kilometriä luoteeseen. Tasanko oli vielä 40 000–30 000 vuotta sitten järvi, mutta se on hävinnyt ilmaston muututtua kuivemmaksi. Geologisten tutkimusten mukaan järven vedenpinnan korkeus on parin viimeisen vuosimiljoonan aikana vaihdellut voimakkaasti. Vedenpinnan korkeus on noussut tai laskenut toista sataa metriä johtuen alueen tektonisista ja ilmastollisista muutoksista. Alueelta löydettyjen eläinten jäänteet viittaavat sellaiseen lajistoon, joka viihtyi pienten metsikköjen täplittämällä arolla. Seutu on ollut ihmisille otollinen asuinympäristö, sillä muinaisen järven rannoilta on löytynyt yli 60 kohdetta, joista löytyy afrikkalaisen Olduvain asuinpaikan tavoin tuhansittain primitiivisiä kiviesineitä (vierinkivikulttuuri).
Tutkimushistoria > Nihewanin allas

Vuonna 1923 amerikkalainen geologi George Barbour tutki Nihewanin allasta ja huomasi ammoin kuivuneen järven sedimentit. Hän arvioi kuitenkin järven iän väärin eikä löytänyt kaipaamiaan merkkejä maastosta. Siksi kutsui hän Kiinassa toimivat jesuiitat ja paleontologit Émile Licent ja Pierre Teilhard de Chardin käymään Nihewanissa. He arvioivat järven kuivumisen iäksi yli miljoona vuotta ja samalla he löysivät ensimmäiset merkit ihmisen toiminnasta. Löydetyt kivityökalut olivat vanhimmat siihen asti löydetyt esineet.
Tutkimushistoria > Xiaochangliang

Xiaochangliang löydettiin vuonna 1978 erään geologisen tutkumuksen yhteydessä. Se oli ensimmäinen varhaispleistoseeniin ajoittuva kohde tällä alueella. Maaperän aines ei kuitenkaan soveltunut radioisotooppiseen ajoitukseen, joten oli käytettävä muita epäluotettavampia ajoitusmenetelmiä. Kivityökalujen muotoiluun ja niiden työstämistapoihin sekä yhteen alustavaan paleomagneettiseen ajoitukseen perustuen kohteen iäksi arvioitiin miljoona vuotta (vuonna 1985). Uudet magneettiset mittaukset antoivat iäksi alle miljoona vuotta ja maaperäkairausten tukemat mittaukset 1,67 miljoonaa vuotta (vuonna 1995). Kolmas mittaus antoi iäksi 1,34 miljoonaa vuotta (vuonna 2001). Viimeisin mittaus tehtiin vuonna 2012, ja sen ajoitus antoi iäksi 1,36 miljoonaa vuotta.
Vuonna 1978 tehdyissä kaivauksissa saatiin esille 804 kiviesinettä ja monia eläinten luisia jäänteitä. Muutamia yksittäisiä tutkimuksia järjestettiin, mutta niitä ei jatkettu kovin järjestelmällisesti. Paikka sai kuitenkin suojellun arkeologisen kohteen statuksen. Vuosina 1990–1997 kohdetta tutkittiin intensiivisemmin ja talteen saatiin tuhansia kiviesineitä ja eläinten jäänteitä. Tieteellisesti tärkein tutkimus järjestettiin vasta 1998, kun muodostettiin kansainvälinen kaivaustiimi. Heidän kaivaustekniikkansa sisälsi nykyarkeologialle tyypilliset dokumentointimenetelmät ja heillä oli käytössään uusimmat tutkimusvälineet.
Löytöaineisto > Kivityökalut

Vuoden 1998 kaivauksista kerättiin talteen 901 kiviesinettä, jotka vaikuttivat ihmisen tuottamilta. Joukossa oli iskennässä irroneita säleitä ja lastuja sekä kivenkappaleen ytimiä. Kivimateriaalit koostuivat enimmäkseen kvartsiitista ja vulkaanisesta kivestä. Mikroskooppisissa tutkimuksissa löydettiin kiviä, joita oli selvästi käytetty työvälineenä arkiaskareissa. Työvälineet ryhmiteltiin neljään tyyppiin: sahat, joilla leikattiin tai sahattiin; veitset, joilla viillettiin tai kaiverrettiin; kaapimet, joilla kaavittiin tai raaputettiin; ja porat, joilla porattiin tai lävistettiin. Osa tehtävistä liittyi ravinnon käsittelyyn. Lihaa, nahkaa ja eläinten osia irrotettiin, käsiteltiin ja paloiteltiin. Yhtä työkalua, poraa, oli käytetty tuoreen luun poraamiseen. Osa työkaluista oli tarkoitettu puun ja kasvisten käsittelyyn. Kivistä löydettiin merkkejä sekä kuivan että tuoreen puun leikkaamisesta, kuivan puun kaapimisesta ja vielä kasvisten ja juurien käsittelystä. Osaa työkaluista käytettiin vielä tuntemattoman materiaalin käsittelyyn.
Kiviesineiden tekotavasta on yritetty päätellä niiden tekijät, joista ei toistaiseksi ole löydetty jälkeäkään. Tekijöiksi on ehdotettu varhaista Homo erectusta eli pekinginihmistä, joka valmisti kiviesineitä "mode 1" -tekniikalla. Toisaalta eräät kiventyöstön alkeelliset piirteet viittaavat varhaisempiin ihmisiin. Työtavoissa on havaittu eräitä kehittyneitäkin piirteitä, jotka edellyttävät työtapojen sopeuttamista käsittelemään paikallisia kivimateriaaleja. Etenkin alkeellisten säleiden lyöminen on uusi piirre Pohjois-Kiinan tuon aikaisessa löytöaineistossa.
Eräs kivityökalu, joka löydettiin vuonna 1972 Shangshazuin asuinpaikalta Nihewanin tasangon koillisosista, sijaitsi maakerrostumassa, joka ajoitettiin vuonna 2012 magnetostratigrafisella ajoitusmenetelmällä 1,66–1,32 miljoonaa vuotta vanhaksi. Samalla menetelmällä ajoitettiin Xiaochangliangissa kiviesineitä sisältänyt maakerrostuma 1,36 miljoonaa vuotta vanhaksi.
Löytöaineisto > Eläinten jäänteitä

Vuonna 1998 kaivauksista saatiin talteen 3 291 luun- tai hampaankappaletta. Tästä määrästä yli 90 %:ssa jäi eläimen laji tai suku tunnistamatta. Hampaista tunnistettiin muutama eläinsuku kuten sivettikissojen suku Viverra, kissat, norsujen kuollut suku Palaeoloxodon, hevoseläinten suvut Hipparion ja Equus, Mimomys chinensis, Proboscidipparian sinensis, Coelodonta antiquitatis, biisonit, villasarvikuono ja edustajia suvuista Martes, Cervus ja Gazella.
Löytöaineisto > Asuinpaikka

Tutkijoiden mielestä nyt tutkittu kohta ei sisällä ihmisten varsinaista "piha-aluetta", vaan kivi- ja luulöydöt olisivat poisheitettyä materiaalia piha-alueen reunalla. Uusia tutkimuksia tullaan tekemään, jotta tuo piha-alue löytyisi.
Aiheesta muualla

Earliest Humans in China The Smithsonian National Museum of Natural History.  28.11.2015. Washington, D.C, USA:  The Smitsonian Institute. Viitattu 1.12.2015. (englanniksi)
Lissabonin metro

|  |
| --- | --- |


Sijainti:  Lissabon, Portugali
Avattu:  1959
Pituus:  44,2 km 
Asemia:  56
Linjoja:  4
Liikennöitsijä(t):  Metropolitano de Lisboa
  
Lissabonin metro (portugaliksi Metro de Lisboa) on Lissabonissa, Portugalissa toimiva metrojärjestelmä. Se oli Portugalin ensimmäinen metrojunajärjestelmä.
Lissabonin metron pituus on 44,2 kilometriä. Sillä on neljä linjaa ja 56 asemaa. Metron rakennustyöt alkoivat 7. elokuuta 1955. Varsinainen toiminta aloitettiin neljä vuotta myöhemmin.
Metrovaunu sisältä
Linjakartta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (portugaliksi)
Lissabonin laivastotukikohta

Lissabonin laivastotukikohta (port. Base Naval de Lisboa) on Portugalin laivaston päätukikohta, joka sijaitsee entisen Alfeiten alueella Tagusjoen estuaarin etelärannalla lähellä Almeidaa. Tukikohdasta käytetään toisinaan nimeä Alfeiten laivastotukikohta.
Pääosa laivaston aluksista on sijoitettu Alfeiteen samoin kuin useat huolto-, esikunta- ja koulutuslaitokset. Tukikohdan läheisyydessä sijaitsee myös merisotakoulu, laivaston tekninen koulu, Arsenal do Alfeite, merijalkaväentukikohta ja muita merivoimien yksiköitä.
Historia

Lissabon ja sen lähistöllä sijaitseva Tagusjoen estuaari ovat jo 1100-luvulta alkaen olleet Portugalin suurimmat ja merkittävimmät laivastotukikohdat. Löytöretkien aikaan 1400- ja 1500-luvuilla alueesta muodostui maailman merkittävin satama-alue.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alueella ei ollut vain yhtä yhtenäistä tukikohtaa, vaan joukko pienempiä tukikohtia Taguksen kummallakin rannalla. Näitä olivat muun muassa Lissabonin laivastoarsenaali, Doca de Belémin sukellusvenetukikohta, Bom Sucesson merilentokonetukikohta, Vila Franca de Xiran hävittäjätukikohta, Vale do Zebron torpedoveneiden tukikohta, Alcántaran merivoimienkasarmit ja Doca da Marinhan laiturialue.
Muutamat ylemmistä upseereista esittivät 1800-luvun lopulta alkaen laivaston yksiköiden keskittämistä Lissaboniin ja Taguksen alueelle yhteen tukikohtaan. Uuden laivastoarsenaalin rakennustyöt alkoivat 1928 ja valmistuivat 1937. Arsenal do Alfeitea pidettiin yhtenä maailman suurimmista ja parhaiten varusteltuna. Tukikohtaan sijoitettiin pääosa laivaston aluksista, henkilöstöstä ja palveluista.
Alfeiten hallintoesikunta (port. Intendência de Marinha do Alfeite) nimettiin 3. joulukuuta 1958 Lissabonin laivastotukikohdaksi.
Portugalin puolustusministeriö antoi 5. helmikuuta 2009 määräyksen 33/2009, jonka mukaan telakka-alue yksityistetään. Telakka liitettiin osaksi Empordef, SGPS:ää yhtiötä, joka hallinnoi muitakin Portugalin valtion puolustusteollisuuden yhtiöitä. Telakkayhtiö aloitti toimintansa 1. syyskuuta. Yhtiön alue kattaa noin 36 hehtaaria laivastotukikohdan alueesta.
Käännös suomeksi
Luettelo musiikkitermeistä

Alla on lista musiikkiterminologiaan liittyvistä sanoista, joita esiintyy nuottikirjoituksessa. Suurella osalla termeistä on italiankielinen alkuperä. Erikielisiä merkintöjä voidaan käyttää riippuen siitä, minkämaalaisille irtonuotit on suunnattu.
Italiankielisistä termeistä on myös erillinen, aihepiireittäin jaoteltu luettelo artikkelissa italiankielinen musiikkitermistö.
A

a bocca chiusa – sanaton laulutapa suljetuin huulin, hyräillen
a capella – laulaen ilman säestystä
accelerando –  kiihdyttäen
adagietto – tavallista adagio-osaa nopeatempoisempi tai lyhyempi sävellyksen osa
adagio – hitaasti
ad libitum – mielen mukaan
affettuoso – tunteikkaasti
agitato – kiihtyneesti
alla marcia – marssin tapaan
alla polacca – poloneesin tapaan
alla russa – venäläiseen tapaan
alla turca – turkkilaiseen tapaan
allegretto – allegrosta hieman hitaampi
allegro – nopeasti
al segno – merkkiin saakka
a mezza voce – puolella äänellä
amoroso – rakastuneesti
andante – "käyntivauhdilla"; rauhallinen keskivertotempo
andantino – hieman andantea liikkuvampi tempo
animato – eloisasti
apassionato – intohimoisesti
aperto – reippaasti, estottomasti
a prima vista – ensi näkemältä, suoraan nuoteista
arpeggio – sointujen säveliä ei soiteta yhtäaikaisesti vaan nopeasti perätysten
assai – sangen, kyllin
a tempo – alkuperäisessä tempossa
attacca (tai attacca subito) – esittäjän on aloitettava teoksen seuraava osa tai jakso välittömästi ilman taukoa edellisen päättymisen jälkeen
a una corda – yhdellä kielellä, pianon vasen pedaali alas painettuna
C

cantabile – laulavasti, laulullinen
coda - "loppusoitto", sävellyksen tai sen osan päätösjakso
col legno – "puulla", jousen varrella
coll' arco – jousella soittaen; vastakohta pizzicato
comodo – leppoisasti, verkkaisesti
con – (jonkun) kanssa
con anima – sielukkaasti
con brio – leikkisästi, eloisasti
con fuoco – tulisesti
con moto – liikkuvasti
con ped. – pedaalin kanssa
con sordino – sordiinon kanssa
con spirito – henkevästi
crescendo – voimistaen
D

da capo – alusta uudestaan
dal segno – merkistä lähtien
diminuendo – hiljentäen
dolce – suloisesti, vienosti
E

espressivo – ilmeikkäästi
F

festivo – juhlavasti
forte – voimakkaasti
forte fortissimo – erittäin voimakkaasti
G

giocoso – iloisesti
glissando – soittaen tai liu'uttaen alemmasta sävelestä ylemmälle niin että välillä ei ole mitään hyppäyksiä tai käyttäen jotain asteikkoa sellaisen vaikutelman saamiseksi
grave – hyvin hitaasti ja juhlallisesti
grazioso – viehkeästi
L

lacrimoso – itkien
larghetto – vähän largoa nopeampi
largo – hitaasti
legato – sitoen, soittamalla niin että sävelten välissä ei ole taukoja
leggiero - kevyesti
lento – hidas, hitaasti
M

maestoso – majesteettisesti, juhlallisesti
mano destra - oikealla kädellä
mano sinistra - vasemmalla kädellä
ma non tanto – mutta ei liikaa
ma non troppo – mutta ei liian
mezzoforte – puolivoimakkaasti
mezzopiano – puolihiljaa
moderato – kohtuullinen
molto – paljon, erittäin
mosso – liikkuvasti
O

opus – teos
ossia – samaan tapaan, kuin aikaisemmin
P

pianissimo – hyvin hiljaa
piano – hiljaa
più – enemmän, (komparatiivi)
pizzicato – näppäillen
poco – hieman
portamento – siirtyä (laulun) sävelestä toiseen liukuen; soittimen portamentoa nimitetään tavallisesti glissandoksi
portato – "porrasmaisesti", käytetään myös nimitystä mezzo-staccato; ääntä pidetään hetken pohjassa, mutta nostetaan pian, jolloin porrasmaisuus kuuluu
prestissimo – äärimmäisen nopeasti
presto – nopeasti
prima volta – ensimmäisellä kerralla
Q

quasi – miltei, melkein kuin
R

rallentando – hidastaen
ritardando – hidastaen
ritenuto – hidastaen
rubato – sävelten aika-arvoja lyhentäen ja pidentäen
S

scherzo – "pila"; vilkas ja iloinen sävellys tai sävellyksen osa
scordatura – jousisoittimen normaalista virityksestä poikkeava viritys
seconda volta – toisella kerralla
senza replica – ilman kertausta
senza sordino – ilman sordiinoa
sforzando – voimakkaasti korostaen
simile – samalla tavalla
soave – pehmeästi, lempeästi
sostenuto – pidättäen
sotto voce – puolella äänellä, hiljaa
spiccato – erottaen
spiritoso – henkevästi
staccato – terävästi
sul ponticello – jousta on kuljetettava niin lähellä jousisoittimen tallaa kuin mahdollista
T

tempo – musiikin nopeus
tempo di marcia – marssitempossa
tempo giusto – tarkasti tempossa
tempo primo – ensimmäinen tempo
tranquillo – rauhallisesti
trilli – musiikillinen koriste, joka yleisimmin on sellainen, että kahta sävelasteikon vierekkäistä ääntä toistetaan nopeasti peräkkäin.
tutti – kaikki
V

vivace – elävästi