stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruanda
Kulttuuri, media ja koulutus > Koulutus

Yleinen oppivelvollisuus alkaa 7-vuotiaana, ja käsittää kuusi vuotta alakoulua ja kaksi luokkaa toisen asteen opintoja. Kokonaisuudessaan toisen asteen opinnot sisältävät kuusi luokka-astetta. Sekä alakoulu että toisen asteen opinnot ovat ilmaisia. 2010-luvun puolivälissä ensimmäisen asteen opinnot läpäisi noin kolme viidesosaa ikäluokasta. Toisen asteen opintojen suosio on lisääntynyt merkittävästi vuodesta 2009.
Vuonna 1963 perustettiin Ruandan kansallinen yliopisto Quebecin kanadalaisten dominikaanien tuella. Vuodesta 1995 alkaen siellä annettiin opetusta ranskan lisäksi myös englannin kielellä. Yliopisto toimi vuoteen 2013 saakka, jolloin siellä oli noin 11 256 opiskelijaa. Murambin teknillisestä opistosta tehtiin kansanmurhan jälkeen muistomerkki.
Vuonna 2013 Ruandan kaikki julkiset korkeakoulut yhdistettiin uudeksi Ruandan yliopistoksi. Lukuvuonna 2019–2020 tässä yliopistossa opiskeli runsas 25 000 opiskelijaa. Lisäksi korkeakouluopetusta annetaan useissa yksityisissä yliopistossa ja korkeakouluissa.
Kulttuuri, media ja koulutus > Urheilu

Ruandan jalkapallomaajoukkue osallistui Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 2004. Silloin se sijoittui lohkossaan kolmanneksi. Muina vuosina se on karsiutunut tai jättänyt osallistumatta. MM-kilpailuihin maa ei ole selviytynyt (vuonna 2018 tai aiemmin). Maajoukkue oli maaliskuussa 2018 FIFA-rankingissa sijalla 112. Vuoden 2011 jalkapallon alle 17-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskisat pelattiin Ruandassa. Maa on osallistunut kesäolympialaisiin yhdeksän kertaa, eli joka kerta vuoden 1984 jälkeen, mutta ei ole koskaan saanut mitalia. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruanda Wikimedia Commonsissa
The Republic of Rwanda (viralliset sivut)
Rwanda Parliament (Arkistoitu – Internet Archive) (parlamentin viralliset sivut)
Guardian Unlimited – Special Report: Rwanda
US State Department – Rwanda
Rwanda Penn State University
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
| n k Kansainyhteisö |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Antigua ja Barbuda  Australia  Bahama  Bangladesh  Barbados  Belize  Botswana  Brunei  Dominica  Etelä-Afrikka  Fidži  Gabon  Gambia  Ghana  Grenada  Guyana  Intia  Jamaika  Kamerun  Kanada  Kenia  Kiribati  Kypros  Lesotho  Malawi  Malesia  Malediivit  Malta  Mauritius  Mosambik  Namibia  Nauru  Nigeria  Pakistan  Papua-Uusi-Guinea  Ruanda  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Salomoninsaaret  Sambia  Samoa  Seychellit  Sierra Leone  Singapore  Sri Lanka  Swazimaa  Tansania  Togo  Tonga  Trinidad ja Tobago  Tuvalu  Uganda  Uusi-Seelanti  Vanuatu  Yhdistynyt kuningaskunta 
Gorillaemo poikasineen Parc des Volcansin kansallispuistossa.
Kansanmurhassa surmattujen pääkalloja Muramben muistomerkillä.
Paul Kagame, Ruandan presidentti vuodesta 2000 lähtien
Ruandan maakuntajaon kartta (englanniksi).
Ruandan maakunta- ja piirijaon kartta (englanniksi).
Intore-tanssijoita.
Igiseke-kori.
WL-Done

WL-Done Oy on suomalainen tekniseen ympäristöhuoltoon erikoistunut palveluyritys, joka perustettiin vuonna 2008. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. WL-Done Oy:n nimi kumpuaa englannin sanasta "well done" eli hyvin tehty. WL-Done on tarjoaa jätteenkäsittelyratkaisuja Suomessa ja Ruotsissa.
Historia ja tausta

WL-Done Oy:n perustajat Juha Koljonen ja Jarkko Mikkola, aloittivat toimintansa vuonna 2008 tavoitteena oli auttaa asiakkaita kierrättämään ympäristöystävällisesti ja vähentämään jätehuollon kustannuksia. Yritys on kasvanut vuosien varrella merkittäväksi toimijaksi jätteenkäsittelylaitteiden alalla Suomessa.
Maahantuonti

Yritys myös maahantuo jätteenkäsittelykoneita, laitteita ja tarvikkeita. Nykyiseen yrityksen myytäviin tuotevalikoimiin kuuluvat Compoman -jätepuristimet, Bramidan -pystypaalaimet, Hidro-Mak -jätepakkaajat, kontit, jäteastiat, lavat, muovisäkit, paalien sidontatarvikkeet ja monet muut jätealan tuotteet. Yritys on myös laajentunut Ruotsiin, jossa yrityksellä on jälleenmyyjiä. Yritys tarjoaa myös asiakkaiden jätteenkäsittelykoneisiin ja pystypaalaimiin myös Bramidanin -etävalvontapalvelua nimeltään BRA-IN, jolla saadaan tehostettua jätteenkäsittelykoneen toimintoja.
WL-Done Oy uudisti logon

WL-Done Oy uudisti logonsa vuonna 2024. Samalla päivitti brändi-ilmettään vastaamaan nykyaikaisia markkinointitarpeita. Uudistuksen yhteydessä päätettiin, että yrityksen nimeä voidaan kirjoittaa tai käyttää puhuttaessa myös muodossa "WLDone". Tämä vahvistaa brändin tunnistettavuutta ja yhtenäisyyttä kaikissa kanavissa. Tämä muutos tukee yrityksen markkinointistrategiaa ja helpottaa nimeen viittaamista niin digitaalisissa kuin perinteisissä viestintäkanavissa.
Huolto- ja rahoituspalvelut

WL-Done Oy tarjoaa kattavat huolto- ja rahoituspalvelut varmistaakseen jätteenkäsittelylaitteiden tehokkaan ja keskeytymättömän toiminnan. Huoltopalvelut sisältävät ennakoivan huollon, joka pidentää laitteiden käyttöikää ja vähentää seisokkiaikoja, sekä vianmäärityksen ja korjauksen. Lisäksi varaosapalvelu tarjoaa laajan valikoiman alkuperäisiä varaosia suoraan varastosta. Tekninen tuki auttaa ongelmanratkaisussa sekä puhelimitse että paikan päällä. Rahoituspalvelut sisältävät rahoituslaitosten tarjoamia joustavia leasing- ja osamaksuvaihtoehtoja, joiden avulla asiakkaat voivat optimoida kustannuksia ja päivittää laitteita tarpeen mukaan.
Omistajat perustivat myös yhtiön WLDone Garden Oy:n

Vuonna 2024 WL-Done Oy:n omistajat perustivat yhtiön WLDone Garden Oy:n. Yritys keskittyy terästuotteiden suunnitteluun ja valmistukseen piha- ja puutarhakäyttöön. WLDone Gardenissa pystytään hyödyntämään WL-Done Oy:n vankkaa kokemusta terästeollisuuden osaajana. WLDone Garden Oy:n tuotevalikoimaan kuuluvat muun muassa istutusastiat, puutelineet, reunukset ja seinämäverhoukset.
Logo uudistettiin vuonna 2024. Logosta poistui väliviiva. Logoon lisättiin vihreyttä ja pyöreyttä.
Kankaisten kartano

Kankaisten kartanon päärakennus.
Kankas Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Kankaisten kartano (ruots. Kankas) on Maskussa sijaitseva kartanolinna, josta on mainintoja jo 1300-luvulta lähtien. Se on kuulunut Djeknien, Hornien suvuille, Fredesköldeille ja Aminoffien suvuille. Henrik Klaunpoika Horn rakennutti paikalle kivisen linnan 1500-luvulla. Beata Sofia Bock a.d.H Suddenbach omisti Kankaisten 1729–1739. Linnaa korjattiin perusteellisesti 1763–1764 ja 1935. Museovirasto määritteli sen vuonna 2009 yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Kartanon omistukseensa hankkineen valtiopäivämies Nils Fredensköldin saman niminen poika kuoli kartanon tulipalossa 1819.
Päärakennuksen vanhimmat osat ovat peräisin 1400-luvulta. Tilan 350 hehtaarin pinta-alasta puolet on metsää ja puolet viljelysmaita. Päärakennuksen lisäksi tilalla on kuusi muuta rakennusta.
Tulipalo

Kartanossa syttyi tulipalo 1819, kun Nils Nilsson Fredensköld nukahti kirjojen ääreen ja unohti sammuttaa kynttilät. Suurin osa kartanon arkistosta tuhoutui ja myös esimerkiksi Maskun vanhimmat kirkonkirjat.
Omistajanvaihdos 2018

Kartanon omistaja Stiftelsen för Åbo Akademi on myymässä sen Tractatus Properties Oy:lle, jonka taustalla on Raisio Oyj:n aiempi johtaja Matti Rihko. Kauppa toteutuu lokakuussa 2018.
Kirjallisuutta

Mauri Karvonen, Nimeke:  Aavetaloja ja ihmiskohtaloita. 2, Hyytävä matka Suomen historiaan jatkuu. Nemo, 2018 ISBN 978-951-1-32021-0
Aiheesta muualla

Juha Lehikoinen, Juha Levonmäki ja Jukka Levomäki, Selvitys Kankaisten kartanon kulttuurihistoriasta ja vetovoimatekijöistä, Opinnäytetyö, Helsingin Liiketalouden Ammattikorkeakoulu, Matkailualan koulutusohjelma, 2001.
Kankaisten kartanon kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sankarien Kankainen. Turun Sanomat (Archive.is-palvelussa)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kankaisten kartano (Q10543321)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kartanon päärakennus
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Masku
koordinaatit: 60°33′28″N 22°05′46″E﻿ / ﻿60.55778°N 22.09611°E﻿ / 60.55778; 22.09611
Toni Wirtanen

| Toni Wirtanen |
| --- | --- |
 Toni Wirtanen vuonna 2019
Henkilötiedot
Koko nimi:  Toni Juhana Wirtanen
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Heinola, Suomi
Muusikko
Tyylilajit:  rock, punk rock
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Apulanta
Palkinnot
 Juha Vainio -palkinto 2021 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Toni Juhana Wirtanen (s. 4. huhtikuuta 1975 Heinola) on suomalainen rockmuusikko, lauluntekijä ja tv-esiintyjä. Hänet tunnetaan erityisesti Apulanta-yhtyeen keulakuvana.
Ura > Apulanta-yhtyeessä

Toni Wirtanen nousi julkisuuteen 1990-luvun puolessavälissä Apulanta-yhtyeen laulajana. Hän perusti yhtyeen Antti Lautalan kanssa käydessään Heinolan Lyseonmäen koulua vuonna 1991. Aluksi Wirtanen ja Lautala soittivat kahdestaan death metalia, mutta myöhemmin samana vuonna rumpaliksi yhtyeeseen hankittiin Sipe Santapukki. Yhtyeeseen tarvittiin myös basistia ja 1992-93 basistina toimi amerikkalainen vaihto-oppilas Amanda "Mandy" Gaynor. Mandyn palattua takaisin kotimaahansa basistin paikan otti Tuukka Temonen.
Wirtanen on säveltänyt ja sanoittanut muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kaikki Apulannan kappaleet. Hän on yhtyeen laulusolisti ja kitaristi.
Apulannan huhtikuussa 2011 julkaistun Vääryyttä -singlen toisena kappaleena on Tonin iskelmä-aliaksen Kauko Starrin kappale Jos soitan sulle matkalta.
Ura > Lauluntekijänä

Apulannan lisäksi Wirtanen on tehnyt kappaleita useille muille artisteille kuten Irinalle ja Kaija Koolle. Hänen tekemiään kappaleita ovat muun muassa Irinan Vastaukset ja Kaija Koon Vapaa, minkä lisäksi hän sanoittanut Antti Tuiskun Mies-kappaleen.
Ura > Tv-esiintyjänä

Wirtasella oli vuonna 2004 Nelosella oma televisiosarja Toni Wirtanen Undercover. Hän toimi Uuden Musiikin Kilpailun tuomarina vuosina 2013 ja 2014. Syksyllä 2014 hän osallistui Vain elämää -televisiosarjan kolmanteen kauteen ja syksyllä 2017 sarjan seitsemänteen kauteen.
Vuosina 2018-2023 Wirtanen oli yksi The Voice of Finland -televisioohjelman tähtivalmentajista.
Ura > Näyttelijänä

Elokuvassa Pitkä kuuma kesä (1999) Toni Wirtanen esittää kuvitteellisen The Vittupäät -yhtyeen jäsentä. Hän on myös näytellyt elokuvassa Kuutamolla (2002).
Sen lisäksi hän on näytellyt sivuosan yhdessä Kylmäverisesti sinun -sarjan jaksossa sekä Isänmaan toivoissa. Wirtanen näyttelee myös pienen roolin vuonna 2016 valmistuneessa elokuvassa Teit meistä kauniin. Wirtanen näytteli myös pienen roolin 2018 ilmestyneessä elokuvassa  Valmentaja.
Ura > Kirjailijana

Wirtanen on yksi Finland at War (2015) -kirjan kirjoittajista yhdessä Peter Munterin ja Vesa Nenyen kanssa.
Yksityiselämä

Wirtasen perhe muutti Saloon Tonin ollessa alle vuoden ikäinen. Hänen isänsä kuoli aivoverenvuotoon Tonin ollessa 12-vuotias. Tämän jälkeen perhe muutti takaisin Heinolaan.
Wirtanen kävi lukion Heinolan Kymenkartanon koulussa ja kirjoitti ylioppilaaksi tuloksena kuusi laudaturia. Hän opiskeli myös jonkin aikaa yliopistossa tietojenkäsittelytiedettä, mutta Apulannan alettua menestyä hän jätti yliopiston ja keskittyi musiikkialalle.
Wirtanen on sotilasarvoltaan Kersantti. Hän on naimisissa laulaja Jannika B:n kanssa. Pariskunnan esikoislapsi syntyi 29. elokuuta 2015 ja toinen lapsi syyskuussa 2021.
Aiheesta muualla

Toni Wirtasen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Toni Wirtasen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Toni Wirtanen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Toni Wirtanen Elonetissä.
| n k Apulanta |
| --- | --- |
 Toni Wirtanen  Simo ”Sipe” Santapukki  Ville Mäkinen   Antti Lautala  Mandy Gaynor  Tuukka Temonen  Sami Lehtinen 
Albumit:  Attack of the A.L. People  Ehjä  Kolme  Aivan kuin kaikki muutkin  Plastik  Heinola 10  Hiekka  Kiila  Eikä vielä ole edes ilta  Kuutio (kuinka aurinko voitettiin)  Kaikki kolmesta pahasta  Kunnes siitä tuli totta  Sielun kaltainen tuote 
EP:t:  Mikä ihmeen Apulanta?  T.S. ♥ A.L.  Tuttu TV:stä  Hajonnut EP  Pudota  Armo EP  Kesä-EP 
Kokoelmat:  Singlet 1993–1997  Syitä ja seurauksia – 30 parasta  Singlet 2004–2009 
Kirjat:  Apulanta: Maalin alta  Apulanta: Kaikki yhdestä pahasta 
Elokuvat:  Teit meistä kauniin 
Muuta:  Apulannan diskografia 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef  Hufvudstadsbladet
Kanellapuukasvit

| Kanellapuukasvit |
| --- | --- |
 Kanellapuu (Canella winterana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Streptophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Canellales
Heimo::  Kanellapuukasvit Canellaceae  Mart.
Suvut
 Canella P.Browne – kanellapuut  Capsicodendron Hoehne  Cinnamodendron Endl.  Cinnamosma Baill.  Pleodendron Tiegh.  Warburgia Engl. 
Katso myös
   Kanellapuukasvit Wikispeciesissä   Kanellapuukasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanellapuukasvit (Canellaceae) on vain 13 lajia käsittävä pieni kasviheimo koppisiemenisten Canellales-lahkossa.
Tuntomerkit

Kanellapuukasvit ovat ainavihantia pensaita tai puita, joiden kaarna on usein melko vaalea. Lehdet sijaitsevat kierteisesti tai kahdessa rivissä ja ovat melko paksuja, aromaattisia, korvakkeettomia, ehytlaitaisia. Kukinto on vaihtelevanlainen. Kukissa on kolme verholehteä, 5–12, harvoin neljä punaista ja tavallisesti erillistä terälehteä, yhteenkasvaneet heteet, joita voi olla paljon ja joiden ponnet avautuvat kukasta ulospäin, sekä 2–6 yhteenkasvaneen emilehden muodostama sikiäin, jossa on laitaistukat; vartalo on lyhyt ja luotti liuskainen. Sikiäimessä on kaikkiaan vähintään neljä tai paljon luokkimaisesti taipuneita siemenaiheita. Hedelmä on verhiön suojaama marja. Siemenessä voi olla kirjava endospermi. Kromosomiston annosluku on n = 11, 13, 14.
Levinneisyys

Kanellapuukasvien levinneisyyskuva on hajanainen trooppisessa Amerikassa, Itä-Afrikassa ja Madagaskarilla.
Luokittelu

Kanellapuukasveihin kuuluu viiteen sukuun luettavat 13 lajia. Suvut ovat:
Canella P.Browne – kanellapuut
Capsicodendron Hoehne
Cinnamodendron Endl.
Cinnamosma Baill.
Pleodendron Tiegh.
Warburgia Engl.
Käyttö

Kanellapuun (Canella winterana) aromaattisesta kuoresta saadaan niin sanottua valkokanelia, jota käytetään vahvistavana rohtona ja piristeenä tai mausteena, mutta myös kalamyrkkynä Puerto Ricossa. Länsi-intialaisen lajin Cinnamodendron corticosum kuorta käytetään myös vahvistavana rohtona. Madagaskarilaisen Cinnamosma fragrans -lajin aromaattista puuta käytetään itämailla uskonnollisiin rituaaleihin. Ugandalaisen lajin Warburgia ugandensis pihkaa käytetään liimana työkalujen varsien kiinnittämisessä, lehtiä ravinnoksi ja kuorta laksatiivina. Warburgia stuhlmannii -laji tuottaa puuta, josta Lähi-idässä tehdään pikkuesineitä ja josta uutetaan öljyä voimakkaisiin parfyymeihin. Tansaniassa käytetään Warburgia elongata -lajin hedelmiä ravinnoksi.
Aiheesta muualla

Canellaceae, (Arkistoitu – Internet Archive) Delta-intkey.com
Canellaceae, Kew.org
Canellaceae, Efloras.org
Canellaceae, Plantsystematics.org (kuvia)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q131304  Wikispecies: Canellaceae  APNI: 54678  CoL: 7NS  EoL: 4316  EPPO: 1CAEF  FNA: 10153  GBIF: 2440  GRIN: 204  iNaturalist: 71467  IPNI: 77126585-1  IRMNG: 112584  ITIS: 18126  NCBI: 3424  Open Tree of Life: 930012  Paleobiology Database: 55383  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126585-1  Tropicos: 42000009  Watson & Dallwitz: canellac  WFO: wfo-7000000108
Kangasalan lepokoti

| Kangasalan lepokoti |
| --- | --- |
Tyyppi:  erikoismuseo
Sijainti:  Ruutanantie 26, Kangasala
Perustettu:  1996
Ylläpitäjä:  Kangasalan Lepokoti-Säätiö
Kotisivut:  https://kangasalanlepokoti.fi/
Koordinaatit:  61.46743°N, 24.065539°E
 fiKangasalan lepokoti 
    
Kangasalan lepokodin päärakennus
Kangasalan lepokodin saunarakennus
Kangasalan lepokoti on 1910 perustettu lomailupaikka Kangasalla. Lepokoti sijaitsee lähellä keskustaa Ukkijärven rannalla. Lepokoti toimii museona, sitä voi vuokrata tilaisuuksien pitopaikaksi tai työtilaksi, siellä voi yöpyä ja Kangasalan Kädentaitajat pitävät siellä myyntinäyttelyään.
Lepokodissa on noin 30 huonetta ja suuri keittiö. Lepokodin pihapiirissä on myös saunarakennus, jossa on takkahuone ja keittiö. Lepokodilla on kesäteatterinäyttämö, jolla on ollut näytöksiä vuodesta 2016.
Historiaa > Toiminta täysihoitolana

Vuonna 1910 perustettiin Kangasalan Lepo- ja Matkailijakoti Osakeyhtiö täysihoitotoiminnan ammattilaistamiseksi Kangasalla. Lepokodin rakennuksen paikalle siirretty runko on Kangasalta Suomen ensimmäisen kansanopiston päärakennuksesta, joka oli tehty 1890-luvun alkupuolella. Lepokodin rakennuksen suunnitteli Heikki Tiitola. Aluksi talon hoitajana toimi Ida Isaksson Tampereelta. 1912 Lepokodin isäntäpariksi tuli Hans ja Gustava Adler. 1921 osakeyhtiö purkautui ja Adlerit saivat talon omistukseensa. Tontti oli vuokralla läheiseltä Sorolan kartanolta. Myöhemmin toimintaa hoitivat Adlerien kolme tytärtä: Martta Aarnikotka, Olga Adler-Tyrkkö ja Kyllikki Kärkkäinen. Täysihoitolassa vieraili monia kuuluisia muusikkoja, kuvataiteilijoita, kirjailijoita, näyttelijöitä ja tiedemiehiä. Lepokodissa on lomaillut ja työskennellyt muun muassa Jean Sibelius, Tauno Palo, Juice Leskinen, Eeva-Liisa Manner ja Pentti Saarikoski. Kirjailija Jalmari Finne asui Kangasalla, lähinnä Lepokodilla, 11 viimeistä vuottaan. "Finnen huone" on yksi Lepokodin nähtävyyksistä.
Historiaa > Säätiön perustaminen ja entisöinti

Vuonna 1986 täysihoitolan toiminta loppui, ja lepokoti toimi tämän jälkeen yksityiskotina. Täysihoitolatoiminnan hiivuttua rakennus aiottiin välillä jopa purkaa. 1996 perustettiin Kangasalan Lepokoti-Säätiö, jonka tehtävänä on irtaimiston säilyttäminen osittain museoituna ja eheänä kokonaisuutena. Lepokotia voidaan käyttää opastettuna matkailukohteena ja se voi tarjota työskentely- ja toimintatiloja kulttuurin eri tahoille.
Säätiö on ylläpitänyt ja kunnostanut rakennusta. Tampereen ammatillinen aikuiskoulutuskeskus teki kunnostus- ja entisöintityöt kurssimuotoisesti vuosina 1996–2000. Työtä suunnittelemassa sekä työn toteuttamista valvomassa ja ohjaamassa on ollut arkkitehti Riitta Kuronen. Tarmo Marjamäki on konsultoinut, tehnyt kunnostustöiden tekniset kunnostusohjeet ja valvonut töitä.
Lepokodin vesikatto kunnostettiin vuonna 1993. Kunnostuksen suunnitteluvaihe kesti vuoteen 1996. Entisöintityö aloitettiin Lepokodin huonokuntoisesta saunarakennuksesta. Saunan sisällä tehtiin suuria purku- ja muutostöitä. Lepokodin lasiveranta rakennettiin lähes kokonaan uusiksi. Lepokodin huoneet ja aulatilat sekä kalusteet kunnostettiin ja entisöitiin.
Kuvia Lepokodilta

Lepokoti Ukkijärven puolelta katsottuna
Lasiterassi Ukkijärven puolella
Maisema terassilta Ukkijärvelle
Lepokodin sisäkuvia

Käytävä
Sali
Radiohuone
Aiheesta muualla

Kangasalan lepokodin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuomas Marjamäki: LPV: Pelastakaa Lepokoti!; Lyhtypirtti 31.7.2018 - Lyhtypirtin viesti 61, 6/1992 uudelleen julkaistuna
Peltola, Veli-Matti:  Lepokodin raatajan päiväkirja; Aapiskukko tietoaikaan -projekti, 1999; ISBN 952-91-1730-2
Lepokodin "Finnen huone"
Kanneljärven kirkko

Kanneljärven kirkko ennen sotia.
Kanneljärven luterilainen kirkko sijaitsi entisessä Kanneljärven kunnassa luovutetussa Karjalassa. Nykyisin se on rauniokirkko.
Kirkon suunnittelu ja valmistuminen

Kanneljärven luterilainen seurakunta aloitti toimintansa vuonna 1923. Kirkon rakentaminen kuitenkin venyi. Varsinainen rakennuspäätös tehtiin vuonna 1925 ja seurakunta tilasi piirustukset viipurilaiselta Uno Ullbergiltä, joka teki kahdet piirustukset. Molemmat piirustukset saivat kannatusta, jonka vuoksi kirkon rakentamiseen päästiin vasta vuonna 1932. Kirkko valmistui vuonna 1934 ja se vihittiin 8. heinäkuuta samana vuonna.
Ulkoasu

Funkkistyylinen kirkko rakennettiin tiilestä ja rapattiin ulkoa valkoiseksi. Malliltaan se on tornillinen pitkäkirkko. Kellotorni on suorakulmainen ja tasakattoinen. Tornin laella on suuri risti. Kellotornin alaosassa on kirkon pääsisäänkäynti, jossa oli kolme lasiovea. Sisäänkäynnin yläpuolella on pyöreä ikkuna. Kirkon toisessa päässä oli muuta kirkkoa matalampi suorakulmainen kuoriosa. Kuoriosassa on isot ikkunat ja se on rapattu valkoiseksi, jotka tekevät siitä valoisan.
Sisätilat

Kirkkosali on kolmilaivainen. Kirkon noin 700 istumapaikkaa sijaitsivat keskilaivassa. Sen molemmin puolin on pienet holvikaariset sivulaivat, joissa oli sivukäytävät. Kirkkosalin sisäseinät ja lattiat olivat tiilestä. Sivuseinillä, jokaisessa pylväsvälissä oli korkea ikkuna. Alttariseinällä oli suurehko risti ja sen alapuolella pieni Bruno Tuukkasen maalama alttaritaulu "Pako Egyptiin". Saarnastuolissa oli Mikko Hovin veistämät neljä apostolinkuvaa. Kirkkotekstiilit puolestaan suunnitteli Greta Skogster. Kellotornissa on yksi kello. Urkuja kirkkoon ei ennen sotia ehditty hankkia.
Sota-aika ja kirkon nykytila

Kirkko ja sen sisustus kärsi jonkin verran vahinkoja talvisodassa. Sodan jälkeen kirkko siirtyi venäläisille, jotka käyttivät sitä rehusuojana ja myllynä. Jatkosodassa Suomi valloitti alueen takaisin 1941. Jatkosodan aikana kirkkoa kunnostettiin ja siellä pidettiin jumalanpalveluksia. Vuonna 1944 kirkko oli kuitenkin uudelleen jätettävä. Sodan jälkeen venäläiset käyttivät kirkkoa kananruokatehtaana ja puimalana aina vuoteen 1984 asti, jolloin sen katto ja puurakenteet tuhoutuivat tulipalossa. Tiilirunko jäi kuitenkin jäljelle. Inkeriläiset ja venäläiset ovat perustaneet Kannejärvelle Inkerin kirkkoon kuuluvan luterilaisen seurakunnan. Seurakuntalaiset ovat kunnostaneet betonikattoisena säilyneeseen sakaristoon seurakunnalle kokoontumistilat.
Kanneljärven kirkosta evakuoitiin muun muassa ehtoolliskalusto ja kirkkotekstiilit. Alttaritaulua ei evakuoitu ja se on tuhoutunut. Kirkon kello on edelleen tornissa. Kanneljärven seurakunta lahjoitti evakuoidun omaisuutensa pääasiassa Perttelin seurakunnalle.
Aiheesta muualla

Kuvia Kanneljärven kirkosta sotien jälkeen (Arkistoitu – Internet Archive)
Kanneljärven kirkko vihitään, Helsingin Sanomat, 08.07.1934, nro 179, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kirkon ensimmäinen tiili muurataan.
Kansainvälinen

Kansainvälinen (Internationaali, ransk. L’Internationale) on maailman kuuluisin työväenlaulu ja yksi maailman tunnetuimmista lauluista. Laulussa on tiivistetty vanhan työväenliikkeen keskeiset ajatukset. Sitä ovat käyttäneet eri maissa sosialistit, kommunistit ja anarkistit tunnuslaulunaan.