stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ostvorpommern
Aiheesta muualla

Kaupungin viralliset verkkosivut (saksaksi)
Mecklenburg-Etu-Pommerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Ludwigslust-Parchim
Mecklenburgische Seenplatte
Nordwestmecklenburg
Rostock
Rostock (piirikunta)
Schwerin
Vorpommern-Greifswald
Vorpommern-Rügen
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Landkreis Ostvorpommern

Käännös suomeksi
Panssarintorjuntakanuuna

Saksalaisvalmisteinen Pak 40 -panssarintorjuntakanuuna Suomenlinnassa
Panssarintorjuntakanuuna eli panssarintorjuntatykki (pst-tykki) on pääasiallisesti panssarivaunujen tuhoamiseen tarkoitettu suorasuuntaustykki. Panssarintorjuntakanuunat voivat olla joko vedettäviä tai moottorialustaisia. Panssaroiduista telaketjualustaisista panssarintorjuntakanuunoista käytetään myös nimitystä panssarintorjuntavaunu. Pst-tykkien kaliiperi on 20–128 mm.
Asetyypin kehittely alkoi jo ensimmäisen maailmansodan aikana, ja toiseen maailmansotaan mennessä ne kuuluivat kaikkien armeijoiden aseistukseen. Ne syrjäyttivät nopeasti uusia panssarivaunumalleja vastaan tehottomiksi osoittautuneet panssarintorjuntakiväärit. Toisen maailmansodan aikana pst-tykit kehittyivät nopeasti, tykkien kaliiperien kasvaessa sodan alun 20–45 millimetristä sodan lopun 75–128 millimetriin. Erityisesti länsimaissa pst-tykit alkoivat hiljalleen poistua armeijoiden kalustosta toisen maailmansodan jälkeen. Sittemmin
panssarintorjuntaohjukset, raskaat singot ja taistelupanssarivaunut ovat ratkaisevasti vähentäneet panssarintorjuntatykin käyttöarvoa.
Panssarintorjuntatykkien tärkein panssarintorjuntaan käytetty ammustyyppi on panssarikranaatti tai panssariammus, mutta myös ontelokranaatteja on ollut käytössä. Jalkaväkeä tai panssaroimattomia maaleja varten panssarintorjuntatykeille on olemassa myös sirpalekranaatteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panssarintorjuntatykit Wikimedia Commonsissa
Pauli (kraatteri)

Pauli-kuun kraatterin LRO-kuva.
Pauli on törmäyskraatteri, joka sijaitsee kuun Maahan näkymättömällä puolella. Kraatteri on halkaisijaltaan 84 kilometriä. Kraatteri on nimetty Wolfgang Paulin mukaan. Jules Vernen kraatteri sijaitsee Pauli-kraatterin lähellä.
Paula Tiso

| Paula Tiso> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1963 
Ammatti:  ääninäyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Paula Tico
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Lulu (Final Fantasy X)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Paula Tiso on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetuin äänirooli on Lulu videopeleissä Final Fantasy X ja Final Fantasy X-2. Enimmäkseen hän on työskennellyt videopelien parissa, kuten Destroy All Humans! 2, The Sopranos: Road to Respect, Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots ja Fire Emblem Fates. Tiso on tehnyt myös äänirooleja animaatioihin Mighty Max, Dexterin laboratorio ja The Grim Adventures of Billy & Mandy.
Tiso sai Video Game ehdokkuuden parhaan naisäänen kategoriassa videopelistä No More Heroes
Pekka Silventoinen

Pekka Silventoinen (s. 15. maaliskuuta 1934 Metsäpirtti) on suomalainen filosofian tohtori ja entinen maaherra.
Silventoinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1954 Lappeenrannan lyseosta, kansakoulunopettajaksi 1958 ja filosofian kandidaatiksi (maisteri) Helsingin yliopistosta 1965. Hän toimi Uudenmaan läänin viimeisenä maaherrana 1996–1997 ja väitteli filosofian tohtoriksi 2008.
Paradipin satama

| Paradipin satama |
| --- | --- |

Sijainti
Sijainti:  Paradip, Jagatsinghpurin piirikunta, Odisha, Intia
Koordinaatit:  20.2730°N, 86.6742°E
Yksityiskohtia
Avattu:  12.3.1966
Ylläpitäjä:  Paradip Port Trust (PPT)
Omistaja:  Intian valtio
Tilastoja
Vuosittainen rahtimäärä (tonneissa):  88,95 milj. (milj. t, 2016)
Paradip Port
Paradipin sataman sijainti Intian Odishan osavaltiossa
Paradipin satama (orijaksi ପାରାଦୀପ ବନ୍ଦର, engl. Paradip Port; UN/LOCODE: IN PPT) on Intian Odishan osavaltion Jagatsinghpurin piirikunnan Paradipin kaupungissa, Mahanadijoen suulla, Bengalinlahden itärannalla toimiva suuri satama.
Paradipin satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan kokonaisrahtimäärältään (2016: 88,95 milj. t) Intian suurin satama. AAPA:n valikoiva tilasto on kuitenkin jättänyt pois tilastostaan Intian suurimman rahtisataman (Kandlan satama), joten Paradip oli toisiasiallisesti Intian toiseksi suurin satama. Paradip lukeutuu maailman 70 suurimman rahtisataman joukkoon.
Sataman rakennustyöt aloitettiin peruskiven valamisella 3. tammikuuta 1962. Satama oli rakennustöiden alkuvaiheessa osavaltion hallitsema, mutta kesäkuun 1965 alussa Intian hallitus otti sataman vastuulleen. Nykyisin Paradipin satama toimii Intian merenkulkuministeriön alaisuudessa. Ensimmäinen laiva kiinnittyi satamaan 12. maaliskuuta 1966.
Vuonna 2019 uutisoitiin Paradipin sataman tarpeista monipuolistaa toimintaansa tulevan satamakilpailun seurauksena. Merkittävältä osaltaan Parandipiä käyttäneen teräsyhtiö Tata Steelin Jamshedpurin tehtaan rahtikuljetusten arveltiin siirtyvän suurelta osaltaan tulevina vuosina uuteen, rakenteilla olevaan Subarnarekhan jokisatamaan.
Aiheesta muualla

Paradip (Port), India (IN) (englanniksi) (marinetraffic.com)
Otto Klemperer

Otto Klemperer
Otto Klemperer (14. toukokuuta 1885 – 6. heinäkuuta 1973) oli saksalaissyntyinen säveltäjä ja kapellimestari. Hän otti Yhdysvaltain kansalaisuuden 1937 ja Israelin kansalaisuuden 1970. Klempereriä pidetään laajalti yhtenä 1900-luvun suurimmista kapellimestareista.
Klempererin maine perustuu enimmäkseen hänen tulkintoihinsa saksalaisesta musiikista. Hän suosi teoksien esittämisessä yleensä hitaita tempoja (usein mainittu esimerkki on Beethovenin pastoraalisinfonian erittäin hitaasti esitetty tanssiosuus). Toisaalta hänen kuuluisa Mahlerin toisen sinfonian levytyksensä mahtuu teoksen muista tunnetuista levytyksistä poiketen yhdelle CD-levylle. (Klemperer oli apulaisena johtamassa torvisektiota, kun teosta esitettiin Mahlerin itsensä ollessa paikalla.) Muita tunnettuja levytyksiä ovat esimerkiksi Bachin H-mollimessu, Beethovenin sinfoniat, Brahmsin sielunmessu sekä Mahlerin Das Lied von der Erde. Säveltäjänä Klemperer ei saavuttanut erityisen suurta arvostusta.
Klemperer oli taustaltaan juutalainen. Hänen serkkunsa oli kirjallisuudentutkija ja professori Victor Klemperer.
Aiheesta muualla

Otto Klemperer  AllMusicissa (englanniksi)
Otto Knows

| Otto Knows |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1989 (ikä 35)
Ammatti:  musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Aktiivisena:  2010–
Tyylilajit:  house, progressiivinen house, electro house
Levy-yhtiöt:  Refune
Aiheesta muualla
ottoknows.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Otto Knows (oikealta nimeltään Otto Jettmann, s. 6. toukokuuta 1989) on ruotsalainen house-musiikkiin erikoistunut tuottaja ja DJ.
Diskografia > Singlet

iTrack (Avicii vs Sebastian Ingrosso & Otto Knows) (2010)
Million Voices (2012)
Next To Me (2015)
Dying For You (2016)
One In A Million (2019)
Something For Nothing (feat. Klahr) (2019)
Palmela

| Palmela |
| --- | --- |
 Näkymä Palmelaan
 lippu:  vaakuna
 Palmela Portugalin kartalla
Valtio:  Portugali
Alue:  Lissabon
Ala-alue:  Setúbalin niemimaa
Piiri:  Setúbal
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  462,87 km²
Väkiluku (2011):  62 831
 
 www.cm-palmela.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palmela on kunta Setúbalin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 465,0 km² ja väkiluku noin 62 800.
Palmelan nykyinen pormestari on Ana Vicente. Kunnan juhlapäivä on 1. kesäkuuta.
Freguesiat

Marateca
Palmela
Pinhal Novo
Poceirão
Quinta do Anjo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palmela Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Setúbalin piirin kunnat
Alcácer do Sal
Alcochete
Almada
Barreiro
Grândola
Moita
Montijo
Palmela
Santiago do Cacém
Seixal
Sesimbra
Setúbal
Sines
Pekka Sinkkonen

Pekka Albert Sinkkonen (s. 19. toukokuuta 1998 Vantaa) on suomalainen 400 metrin aitajuoksija. Hän edustaa HIFK-Friidrottia ja häntä valmentaa Jarno Tenhunen. Vuoteen 2021 saakka häntä valmensi Anatoli Mihailov.
Sinkkonen on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa viestissä hopeaa ja 300 metrin aitajuoksussa pronssia 2022. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut 400 metrin aitajuoksussa parhaimmillaan viidenneksi 2016 ja 2021. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 400 metrin viestissä pronssia 2017 ja 2021.
Sinkkonen juoksi 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 53,74 Tampereella 29. elokuuta 2021. 300 metrin aidat hän on juossut hallissa parhaimmillaan aikaan 38,17 Kuopiossa 20. helmikuuta 2022.
Paras miespääosa musikaali- tai komediasarjassa (Golden Globe)

1971: Flip Wilson, The Flip Wilson Show
1972: Carroll O'Connor, Perhe on pahin
1973: Redd Foxx, Sanford and Son
1974: Jack Klugman, The Odd Couple
1975: Alan Alda, M*A*S*H
1976: Alan Alda, M*A*S*H
1977: Henry Winkler, Onnen päivät
1978: Ron Howard, Onnen päivät; Henry Winkler, Onnen päivät
1979: Robin Williams, Mork and Mindy
1980: Alan Alda, M*A*S*H
1981: Alan Alda, M*A*S*H
1982: Alan Alda, M*A*S*H
1983: Alan Alda, M*A*S*H
1984: John Ritter, Three's Company
1985: Bill Cosby, The Cosby Show
1986: Bill Cosby, The Cosby Show
1987: Bruce Willis, Konnankoukkuja kahdelle
1988: Dabney Coleman, The Slap Maxwell Story
1989: Michael J. Fox, Perhe on paras, Judd Hirsch, Dear John sekä Richard Mulligan, Empty Nest
1990: Ted Danson, Cheers
1991: Ted Danson, Cheers
1992: Burt Reynolds, Evening Shade
1993: John Goodman, Roseanne
1994: Jerry Seinfeld, Seinfeld
1995: Tim Allen, Home Improvement
1996: Kelsey Grammer, Frasier
1997: John Lithgow, Kolmas kivi Auringosta
1998: Michael J. Fox, Spin City
1999: Michael J. Fox, Spin City
2000: Michael J. Fox, Spin City
2001: Kelsey Grammer, Frasier
2002: Charlie Sheen, Spin City
2003: Tony Shalhoub, Monk
2004: Ricky Gervais, Konttori
2005: Jason Bateman, Sukuvika
2006: Steve Carell, Konttori
2007: Alec Baldwin, 30 Rock
2008: David Duchovny, Californication
2009: Alec Baldwin, 30 Rock
2010: Alec Baldwin, 30 Rock
2011: Jim Parsons, Rillit huurussa
2012: Matt LeBlanc, Amerikan frendi
2013: Don Cheadle, House of Lies
2014: Andy Samberg, Brooklyn Nine-Nine
2015: Jeffrey Tambor, Transparent
Pekka Silventoinen (hopeaseppä)

Petter (Pekka) Adolf Silventoinen (27. kesäkuuta 1852 Kerimäki – 31. heinäkuuta 1916 Skinnarila, Lappeenranta) oli suomalainen Pietarissa vaikuttanut kulta- ja hopeaseppämestari.
Pekka Silventoisen isä oli maanviljelijänä ja kauppiaana Kerimäellä ja kävi kauppaa voilla ja riistalla aina Pietariin asti. Suurten nälkävuosien aikana 1860-luvulla perheen kotitalo joutui pakkohuutokauppaan ja Silventoinen joutui lähtemään kotoaan saapuen 1869 Pietariin. Pietarissa hän pääsi oppipojaksi parikkalalaisen hopeasepän Johan Lajusen liikkeeseen. Hän eteni kisälliksi ja sitten mestariksi ja kun hopeaseppä Lajusen kuoltua hänen leskensä ei jaksanut pitää liikettä, hän myi sen Pekka Silventoiselle vuonna 1885. Silventoisen liikkeen työpaja sijaitsi Pietarissa Lotsmanskinkadulla numerossa 14 ja hän asui perheineen Sadovajakadun ja Fontankakadun kulmassa sijainneessa talossa. Silventoisen liikkeessä oli enimmillään työssä noin seitsemänkymmentä henkeä. Silventoinen oli useita vuosia Pietarin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä.
Silventoinen tutustui Skinnarilan alueeseen Lappeenrantaan suuntautuneella kylpylämatkallaan ja hän hankki 1894 Skinnarilan niemeltä maa-alueen rakennuttaen sinne huvilan ja raivaten peltoa. Silventoisen perhe vietti sitten pääosin kesänsä Lappeenrannassa ja talvet Pietarissa. Huvila tuhoutui tulipalossa 1901 ja vuonna 1903 Silventoinen rakennutti sen tilalle nykyisin Skinnarilan hovin nimellä tunnetun suuremman huvilan. Silventoinen itse kuoli 64-vuotiaana kesällä 1916 Skinnarilassa lopetettuaan sitä ennen liiketoimintansa Pietarissa saman vuoden keväällä. Silventoisen jälkeläiset omistivat Skinnarilan hovin vuoteen 1962 saakka, ja se päätyi lopulta Lappeenrannan kaupungin omistukseen. Vuonna 1974 kaupunki luovutti Skinnarilasta maa-alueen valtiolle ja sinne perustettiin Lappeenrannan teknillinen korkeakoulu, nykyisin Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Skinnarilan hovi toimii yliopiston koulutus- ja juhlatilana.
Pekka Silventoinen meni naimisiin Pietarissa Ähtäristä kotoisin olleeseen Henrika Johanna (Hanna) Häggsonin kanssa, joka oli amiraali Johan von Schantzin lesken kamarineiti. Heidät vihittiin vuonna 1883 suomalaisessa Pyhän Marian kirkossa. Heidän lapsiaan olivat säveltäjä Toivo Kuulan kanssa naimisissa ollut laulajatar Alma Kuula ja keihäänheittäjä Väinö Siikaniemen kanssa naimisissa ollut laulajatar Oili Siikaniemi.
Panasonic Lumix DMC-GF2

| Panasonic Lumix DMC-GF2 |
| --- | --- |

Tyyppi:  järjestelmäkamera
Kenno:  17,3 × 13,0 mm Live MOS
Korkein resoluutio:  4 000 × 3 000 (12,1 megapikseliä)
Objektiivi:  Micro Four Thirds
Suljin:  tietokoneohjattu verhosuljin
Suljinajat:  60–1/4 000 sekuntia
Valotustavat:  automaattinen, ajan esivalinta, aukon esivalinta, manuaali
Tarkennustavat:  automaattinen, manuaalinen, jatkuva, kasvojen tunnistus
Sarjakuvaus:  3.2 kuvaa sekunnissa
Etsin:  lisävaruste, elektroninen
ISO-arvot:  100-6 400
LCD-näyttö:  3,0 tuumaa TFT LCD 460 000 pikseliä
Tallennusmedia:  SD/SDHC/MMC
Akku:  1 010 mAh 7.2V
Paino:  265 g
Panasonic Lumix DMC-GF2 on Panasonicin Micro Four Thirds Lumix G-sarjaan kuuluvan GF1:n pienempi seuraaja. GF1:een verrattuna GF2 kykenee tallentamaan 1080i-videota ja käyttämään Panasonicin kolmiulotteisen kuvaamisen mahdollistavia stereo-objektiiveja. Muuten kamerat ovat ominaisuuksiltaan toisiaan vastaavia. GF2:ssa on kosketusnäyttö kuten G2- ja G10-kameroissa. GF1 ja GF2 pystyvät käyttämään samaa elektronista etsintä.
Panasonic Lumix DMC-G1

| Panasonic Lumix DMC-G1 |
| --- | --- |

Tyyppi:  järjestelmäkamera
Kenno:  17,3 x 13,0 mm Live MOS
Korkein resoluutio:  4 000 × 3 000 (12.0 megapikseliä)
Objektiivi:  Micro Four Thirds
Suljin:  tietokoneohjattu verhosuljin
Suljinajat:  60–1/4000 sekuntia
Valotustavat:  automaattinen, ajan esivalinta, aukon esivalinta, manuaali
Tarkennustavat:  automaattinen, manuaalinen, jatkuva, kasvojen tunnistus
Sarjakuvaus:  3 kuvaa sekunnissa
Etsin:  elektroninen, 1.4 megapikseliä
ISO-arvot:  100-3200
LCD-näyttö:  3.0 tuumaa TFT LCD 460000 pikseliä
Tallennusmedia:  SD/SDHC/MMC
Akku:  1 250 mAh 7.2v
Paino:  385 g
Panasonic Lumix DMC-G1 on Panasonicin valmistama ensimmäinen Micro Four Thirds -standardin mukainen järjestelmäkamera. Standardin uutuus oli vanhemmasta Four Thirds -standardista poiketen perinteisen optisen etsimen korvaaminen elektronisella, ja tämän mahdollistamana pienempi kennon ja objektiivin välinen etäisyys, mikä mahdollistaa kooltaan pienemmät objektiivit ja kamerat.
G1 esiteltiin photokina 2008 -näyttelyssä, ja sen myynti Euroopassa alkoi marraskuussa 2008. G1:stä seurasi video-ominaisuuksiltaan edistynyt GH1, sekä hyvin pienikokoinen GF1, joka elektronisen etsimen puuttumista ja video-ominaisuuksia lukuun ottamatta oli ominaisuuksiltaan vastaava.
Vuonna 2010 G1:tä seurasi videotallennukseen kykenevä G2 sekä edullisempi G10.
Palmer (Alaska)

| Palmer |
| --- | --- |

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Alaska
Piirikunta:  Matanuska-Susitna
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13 km²
 – Josta vettä:  0 km² 
Väkiluku (2020):  5 888
 – Väestötiheys:  448 as./km²
 
 https://www.palmerak.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palmer on kaupunki Matanuska-Susitnan piirikunnassa, Alaskan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 5 888 vuonna 2020. Kaupunki toimii Matanuska-Susitnan piirikunnan hallintokeskuksena.
Väestö

Vuonna 2020 kaupungin asukkaista valkoisia oli 75,1 %, alkuperäisasukkaita 8,6 %, mustia 3,0 % ja aasialaisia 1,2 %.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palmer (Alaska) Wikimedia Commonsissa
Alaskan osavaltio
Pappila (täsmennyssivu)

Pappila voi tarkoittaa seuraavia:
Pappila, kirkkoherran virka-asunto, aiemmin myös kirkkoherranvirkatalo
Paikannimi

Pappila esiintyy kylän tai kaupunginosan nimenä useilla paikkakunnilla Suomessa. Näitä ovat muiden muassa:
Pappila, kylä Halikossa
Pappila, kylä Hämeenkyrössä
Kiikalan Pappila, kylä Kiikalassa
Pappila, kylä Perniössä
Pappila, kylä Salossa
Pappila, kylä Somerolla
Pappila, kaupunginosa Lohjalla
Pappila, kaupunginosa Tampereella
Pappila, kunnanosa Lempäälässä
Sukunimi

Pappila on käytössä myös sukunimenä:
Heidi Pappila (s. 1989), suomalainen keskimatkojen juoksija
Tony Pappila (s. 1997), suomalais-ruotsalainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pappila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Agnus Dei

Jumalan Karitsaa esittävä lasimaalaus.
Agnus Dei (suom. Jumalan Karitsa) on läntisen kristinuskon jumalanpalveluksen eli messun eukaristisen riitin osa, ja kyseisen osan aikana laulettava rukous. Perinteisenä messutekstinä se on myös yksi messusävellyksen osa. Lisäksi termillä voidaan viitata Jumalan Karitsa -kuva-aiheeseen.
Teksti

| --- | --- |
 Latinaksi Agnus Dei, qui tollis peccata mundi, miserere nobis. Agnus Dei, qui tollis peccata mundi, miserere nobis. Agnus Dei, qui tollis peccata mundi, dona nobis pacem. :  Evl. kirkon muoto Jumalan Karitsa, joka kannat maailman synnin, armahda meitä. Jumalan Karitsa, joka kannat maailman synnin, armahda meitä. Jumalan Karitsa, joka kannat maailman synnin, anna meille rauha. 
Teksti viittaa Raamatussa mainittuun Johannes Kastajaan huudahdukseen: "Katsokaa: Jumalan Karitsa, joka ottaa pois maailman synnin!" (Joh. 1:29.) Viimeisen osan muoto "anna meille rauha" on usein tulkittu johtuvan siitä, että tämä rukous lauletaan messussa juuri ennen Herran rauha – tervehdystä.
Käyttö

Agnus Dei -rukous on osa messun ordinariumia, pysyvää rakennetta. Se ei muutu kirkkovuoden aikana. Sitä käytetään kaikissa latinalaisen riitin katolisissa liturgioissa sekä suurimmassa osassa katolisesta kirkosta reformaatiossa erkaantuneista kirkoista, myös Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Agnus Dei lauletaan messussa kommuunioriitin aikana. Sitä edeltävät eukaristinen rukous, Herran rukous ja Herran rauha. Agnus Dei:n yhteydessä voidaan käyttää leivän murtamista (lat. fractio) ja siihen voi liittyä leivän murtamisen sanat. Sitä seuraa kommuunio, ehtoollisen nauttiminen.
Tridentiinisen messun sielunmessussa tekstissä korvataan kohta miserere nobis tekstillä dona nobis pacem ja viimeisellä kerralla korvataan dona nobis pacem pyynnöllä dona eis requiem sempiternam (Anna heille ikuinen rauha). Ortodoksisessa kirkossa ei käytetä tätä rukousta, mutta murrettaessa pyhitettyä leipää lausutaan rukous "Murretaan ja osiin jaetaan Jumalan Karitsa, joka on murrettava, mutta samalla jakaantumaton, aina syötävä, mutta ei koskaan kuluva, vaan siitä osallistuvia pyhittävä."
Merkitys

Nimitys karitsa viittaa juutalaiseen eläinuhrikulttiin, erityisesti pääsiäislampaan uhraamiseen. Uhrikulttiin kuului se, että virheetön eläin uhrattiin vuosittain juutalaisen kansan syntien sovitukseksi. Jeesuksen ristinkuolema tapahtui juutalaisen pääsiäisen aikaan. Kristillisessä ajattelussa Jeesuksen nähdäänkin olevan täydellinen Jumalan Karitsa, joka synnittömänä uhrina sovittaa kaikkialla ja kaikkina aikoina kaikkien ihmisten synnit. Tämän kertakaikkisen uhrin jälkeen vuosittaista eläinuhria ei enää tarvita.
Rukousta lauletaan messussa eukaristian yhteydessä, koska pyhitettyjen ehtoollisaineiden katsotaan olevan Kristuksen ruumis ja veri. Niiden katsotaan tuovan Kristuksen uhrin läsnä olevaksi. Siten kristityt osallistuvat uhriin ja tulevat osalliseksi sen lahjasta, Jeesuksen toteuttamasta syntien kantamisesta. Rukouksen keskeinen merkitys onkin kiittää ja ylistää Jeesusta syntien anteeksiannosta.
Historia

Rukous on alun perin ollut osa Gloria in excelsis Deo -hymniä. Sitä käytettiin erillisenä jo 400–500-luvuilla, kunnes se vahvistettiin osaksi latinalaisen riituksen messua vuonna 687, paavi Sergius I:n määrättyä että se tuli laulaa ehtoollisleipää murrettaessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agnus Dei Wikimedia Commonsissa
Paula Tilli

Paula Tilli (s. 1979 Espoo) on suomalaislähtöinen Asperger-luennoitsija. Tilli on opiskellut Tukholmassa Ågestan kansanopistossa, jossa koulutetaan asperger-luennoitsijoita. Tilli on myös itse saanut Aspergerin syndrooma -diagnoosin vuonna 2003, ollessaan 24-vuotias.
Paula Tilli on kirjoittanut Toisin: minun Asperger-elämäni (Finn Lectura, 2013), jossa hän kertoo neurologisesta poikkeavuudestaan ja sen tuomista haasteista.
Tilli asuu nykyisin Tukholmassa.
Aiheesta muualla

Paula Tillin blogi (ruotsiksi)
Osumiliitti

Osumiliittikiteitä Saksasta. Kiteille on tyypillistä esiintyä levyinä.
Osumiliittikide
Osumiliitti on erittäin harvinainen hydraatti-kalium-natrium-rauta-alumiini -silikaattimineraali. Osumiliitti on osa milariittiryhmää, joka tunnetaan myös milariitti-osumiliitti -ryhmänä. Ryhmä kuuluu syklosilikaatteihin.
Ominaisuudet

Osumiliitin kemiallinen koostumus on (K,Na)(Fe,Mg)2(Al,Fe)3(Si,Al)12O30·H2O. Sillä on voimakas pleokroismi ja tyypillinen väritys on joko sininen, musta, ruskea tai harmaa; ja sillä on lasikiilto. Osumiliitin kovuus Mohsin asteikolla on 5–6. Osumiliitin kidejärjestelmä on heksagoninen.
Esiintyminen

Osumiliittia löydettiin ensimmäisenä vulkaanisista kivistä läheltä Osumia, Japanissa. Sitä luultiin aluksi kordieriitiksi samanlaisen värityksen vuoksi. Sitä voidaan löytää metamorfisista kivistä ja ksenoliiteista.
Osumiliittia on myös löydetty Obsidan Cliffsistä Oregonista; Sardiniasta Italiasta; Kagoshimasta ja Yamanashista Japanista; ja Eifelin alueelta Saksasta.
Aiheesta muualla

Mindat: Osumilite (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Osumilite
Käännös suomeksi
Paavo J. Heinonen

Paavo J. Heinonen Helsingin kirjamessuilla 2016
Paavo J. Heinonen (s. 1978) on oululainen kulttuurialan työntekijä. Hän on kulttuurilehti Kaltion päätoimittaja vuodesta 2010 alkaen ja Oulun Taiteiden yö ry:n toiminnanjohtaja. Hän on mukana myös muun muassa kirjoittajayhdistys Huutomerkin, Oulun Elokuvakeskuksen ja Pohjoisen valokuvakeskuksen toiminnassa. Heinonen toimi Hallaus-aikakauskirjan päätoimittajana vuosina 2006–2009.
Heinonen on valmistunut kirjallisuuden maisteriksi Britanniassa Brightonissa Sussexin yliopistosta. Hän on Oulun kaupunginvaltuutettu vasemmistoliitosta.
Oulun Uinti

Oulun Uinti 1906 ry (OU) on oululainen uimaseura, jonka lajeja ovat uinti, uimahypyt ja taitouinti. Seura on perustettu 10. heinäkuuta 1906, ja se on yksi Suomen vanhimpia uimaseuraja. Seura on Suomen Uimaliiton jäsenyhdistys.
Uimareita seurassa on useita satoja alle kouluikäisistä Suomen-mestaruustason huippu-uimareihin. Oulun Uinti on Pohjois-Suomen vanhin ja menestynein uimaseura. Seuran uimarit ovat neljänkymmenen viimeisen vuoden aikana voittaneet aikuisten uinnin Suomen-mestaruuskilpailuissa noin neljäsataa mitalia. Nuorten sarjoissa SM-mitalimäärä ylittää jo kuuden sadan. 1960-luvulta lähtien Oulun uimaseurasta on noussut uimareita edustamaan Suomea kansainvälisissä arvokilpailuissa.
23.2.2012 asti seuran nimi oli Oulun Uimaseura ry. Nimi muutettiin nykyiseksi sen jälkeen, kun toinen oululainen uimaseura, Oulun Uimarit 73 oli yhdistynyt Oulun Uimaseuraan vuonna 2011. Uuden seuranimen ensimmäiset edustukset ja mitalit SM-kisoissa: 30.3.2012 Mikko Merihaara (Lyhyen radan Masters SM, 400m sekauinti, kultaa), 5.7.2012 Linda Laihorinne (Lyhyen radan SM, 100m vapaauinti), 5.7.2012 Noora Laukkanen (Lyhyen radan SM, 50m perhosuinti, hopeaa).
Seuran mitalistit uinnin Suomen-mestaruuskilpailuissa > 2007

Kristina Heikkinen
Hanna Jokinen (viesti)
Linda Laihorinne
Noora Pehkonen (viesti)
Katri Säntti
Seuran mitalistit uinnin Suomen-mestaruuskilpailuissa > 2006

Noora Ervasti
Kristina Heikkinen (viesti)
Linda Laihorinne
Katri Säntti (viesti)
Seuran mitalistit uinnin Suomen-mestaruuskilpailuissa > 2005

Noora Ervasti (viesti)
Kristina Heikkinen (viesti)
Hanna Jokinen (viesti)
Linda Laihorinne
Katri Säntti