stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyppysirkat

| Hyppysirkat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Alalahko::  Pitkäsarviset Ensifera
Yläheimo::  Rhaphidophoroidea  Walker, 1869
Heimo::  Hyppysirkat Rhaphidophoridae  Walker, 1869
Alaheimot
 Aemodogryllinae  Anoplophilinae  Ceuthophilinae  Dolichopodainae  Gammarotettiginae  Macropathinae  †Protroglophilinae  Rhaphidophorinae  Troglophilinae  Tropidischiinae 
Katso myös
   Hyppysirkat Wikispeciesissä   Hyppysirkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyppysirkat (Rhaphidophoridae) on suorasiipisiin kuuluva hyönteisheimo.
Hyppysirkat ovat enimmäkseen luolissa, lahojen puunrunkojen sisällä sekä muissa pimeissä ja kosteissa paikoissa eläviä keskikokoisia tai kookkaita hyönteisiä, joiden väritys vaihtelee ruskean eri sävyissä. Niillä on huomattavan pitkät tuntosarvet sekä raajat, minkä vuoksi yleisilme muistuttaa hepokatteja. Kaikki lajit ovat siivettömiä ja aktiivisia lähinnä öiseen aikaan. Hyppysirkat eivät siritä. Takimmaiset raajat soveltuvat hyppäämiseen ja monet lajit kykenevät tekemään yli metrin pituisia loikkia. Ravinto on usein kasviperäistä, mutta voi muodostua myös hyönteisistä ja muista pikkueläimistä.
Muodonvaihdos on muiden suorasiipisten tapaan vaillinainen.
Uudessa-Seelannissa esiintyviä hyppysirkkoja kutsutaan luolawetoiksi. Suomessa hyppysirkkoja ei esiinny luonnonvaraisena. Sen sijaan ansarisirkkaa (Diestrammena asynamora) on ainakin aikaisemmin esiintynyt kasvihuoneissa ja niiden kellareissa.
Ilmari Sysimetsä

Helsingin olympiakisojen juliste
Ilmari Sysimetsä (23. marraskuuta 1912 Pori – 26. syyskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen mainosgraafikko.
Sysimetsä kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta ja valmistui vuonna 1937 piirustuksenopettajaksi Taideteollisuuskoulusta. Hän työskenteli vuosina 1936–1941 Erva-Latvalan mainostoimistossa ja sotien jälkeen vapaana taiteilijana. Vuodesta 1949 hän omisti oman silkkipainon. Sysimetsä oli Taidepiirtäjäin Liiton sihteeri vuosina 1948–1953.
Sysimetsä suunnitteli Helsingin olympialaisten virallisen kisajulisteen. Jo vuoden 1940 olympialaisia varten järjestettiin kisajulisteen suunnittelukilpailu 1938, jonka Sysimetsä voitti. Kun uusista kisoista tehtiin päätös 1947, julisteeseen muutettiin ainoastaan kisojen järjestysluku ja päivämäärät sekä sen karttaan päivitettiin Suomen uudet rajat. Hän on suunnitellut myös Ahlaisten vaakunan.
Ilmari Sysimetsä kuoli alkoholimyrkytykseen helsinkiläisessä taksissa odotellessaan ravintolan aukeamista. Hän oli Ilkka Sysimetsän eli laulaja Frederikin isä. Ilmari Sysimetsän veli oli arkkitehti Heikki Sysimetsä.
Lähteet ja huomautukset

1 2  Kisojen julisteessa on virheellisesti XVth Olympic Games, "XV olympiakisat", vaikka ne olivat XV olympiadin kisat mutta järjestyksessään vasta 12. (XII) kesäolympialaiset.
↑  Ilmari Sysimetsän kuolinilmoitus. (Maksullinen lähde.) Helsingin Sanomat 29.9.1955, s. 2. Viitattu 24.3.2018.
1 2  Taiteilija Ilmari Sysimetsä kuollut. (Maksullinen lähde.) Helsingin Sanomat 29.9.1955, s. 13. Viitattu 24.3.2018.
↑  Helsingin olympialaiset 1952 Yle. Arkistoitu 8.3.2007. Viitattu 12.2.2009.
↑  Frederik: ”Vihasin isääni.” Yle 27.8.2009. Viitattu 24.3.2018.
Ilham Al Madfai

Ilham Al Madfai vuonna 2005.
Ilham Al Madfai (s. 1941) on irakilainen laulaja ja kitaristi. Hän opiskeli Lontoossa arkkitehtuuria.
Al Madfain ensimmäiset yhtyeet olivat Twisters ja 13 ½. Kun hän vuonna 1991 palasi Irakiin ulkomailla työskentelemisen jälkeen, hän perusti yhtyeen Firqat Ilham. Al Madfai asuu tällä hetkellä Bagdadissa.
Al Madfain musiikissa on vaikutteita arabialaisesta perinnemusiikista ja länsimaisesta populaarimusiikista.
Aiheesta muualla

Ilham Al Madfai (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ioánnis Fragkoúdis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ioánnis Fragkoúdis |  Ioánnis Fragkoúdis |  Ioánnis Fragkoúdis |  |
Maa:   Kreikka
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 1896 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Hopeaa | Ateena 1896 | 300 m sotilaskivääri |  |
|  Pronssia | Ateena 1896 | 30 m vapaapistooli |  |
Ioánnis Fragkoúdis (kreik. Ιωάννης Φραγκούδης, usein Ioannis Frangudis; 1863 Limassol, Kypros – 19. lokakuuta 1916 Staten Island, New York, Yhdysvallat) oli kreikkalainen ampuja ja olympiavoittaja. Ateenan olympialaisissa 1896 hän kilpaili neljässä viidestä ampumalajista, voitti niissä kolme mitalia ja toimi kisojen ammuntasihteerinä. Fragkoúdis voitti kultaa 25 metrin olympiapistoolissa, hopeaa 300 metrin sotilaskiväärissä ja pronssia 30 metrin vapaapistoolissa. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 25 metrin palvelusrevolverikilpailussa.
Huguette M. Clark

Huguette M. Clark (oikealla) isänsä ja isosiskonsa kanssa suunnilleen vuonna 1917.
Huguette Marcelle Clark (9. kesäkuuta 1906 Pariisi, Ranska – 24. toukokuuta 2011 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalaisen senaattorin ja tehtailijan William A. Clarkin nuorin tytär. Hän oli syrjäänvetäytynyt ja yksinäinen perijätär eikä hänen elämästään juuri tiedetty. Hän kuoli 104-vuotiaana jättäen jälkeensä satojen miljoonien dollarien omaisuuden.
Clarkin isä oli vaurastunut kuparikaivostoiminnalla ja perintö siirtyi tyttärelle, joka vetäytyi julkisuudesta 22-vuotiaana.
Varhaisvaiheet

Huguette oli William A. Clarkin toinen tytär hänen vaimonsa Anna Eugenian (1878—1963) kanssa. Clarkilla oli vanhempi sisko, Andrée Clark, ja useita sisarpuolia isänsä ensimmäisestä avioliitosta.
Huopana

Huopana on Viitasaaren länsirajalla sijaitseva kylä. Huopanaa pidetään kaupungin tunnetuimpana kylänä, sillä Huopanankoskella kalastanut kirjailija Juhani Aho loi alueelle maineen. Usein Huopanan kylää kutsutaan Huopanankoskeksi alueen selkeimmän maamerkin mukaisesti.
Historiaa

Merkkejä ihmisistä Huopanassa on löydetty lähes 2 500 vuoden takaa. Kirveellä veistetty muinaissuksi löydettiin vuonna 1933 Ehtosennevalta noin 1,5 metrin syvyydestä suomudan pellolle ajon yhteydessä. Vähin vaurioin säilynyt suksi on ajoitettu radiohiilianalyysilla noin vuoteen 400 eaa. Urheilumuseossa esillä oleva, molemmista päistä kapeneva suksi on 157,5 cm pitkä ja noin 15 cm leveä. Männystä veistetty suksi on kiinnitetty jalkaan kourupäläs-tyyppisellä siteellä, mäystinnauhat pujotettiin suksen yläpinnan listojen reikien läpi. Pohja on sileä.
Pysyvä asutus Huopanaan tuli 1500-luvun puolivälin jälkeen. Huopana kuului muun Viitasaaren tavoin vuonna 1561 perustettuun Rautalammin seurakuntaan, kunnes vuonna 1628 perustettiin Viitasaaren seurakunta. Vuonna 1560 kylällä oli kolme veroa maksavaa taloa. Ensimmäisiä asukkaita tuli Keitelepohjan kautta Hämeestä. Uudisasukkaista erottuakseen ensimmäiset asukkaat korostivat hämäläisyyttään, joka merkitsi alueen ikiaikaista omistajuutta. Vuonna 1640 asukkaita laskettiin olleen 12 ja saman vuosisadan lopulla noin 20. Vuonna 1870 asukkaita oli 623 ja vuonna 1900 Huopanan alueella oli talollisia 31 sekä valtion mailla uusia asumuksia 25, torppia oli yhteensä 55.
Koulu

Huopanassa toimii kyläkoulu, joka on yksi Viitasaaren kaupungin kolmesta peruskoulusta ja ainoa koulu taajaman länsipuolella. Toinen Viitasaarella oleva kyläkoulu on Kymönkoskella, taajaman itäpuolella. Huopanan koulussa oppilaina ovat esiopetuksessa olevat sekä 1.–6. luokkien oppilaat. Koulussa on neljä opetusryhmää, esiopetusluokan lisäksi luokat 1–2, 3–4 ja 5–6 on yhdistetty yhteensä kolmeksi opetusryhmäksi.
Vuonna 1886 valmistunut koulutalo paloi 23. päivä tammikuuta 1986. Uusi koulu otettiin käyttöön lokakuussa 1987. Liikuntasalina käytettiin läheistä maamiesseurantaloa, kunnes vuonna 1997 valmistui koulun yhteyteen liikuntasali. Itsessään ikävän tulipalon on myöhemmin katsottu säilyttäneen kyläkoulun Huopanassa, sillä muut Viitasaaren länsiosien vanhemmissa rakennuksissa toimineet koulut on suljettu.
Ioánnis Georgiádis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ioánnis Georgiádis |  Ioánnis Georgiádis |  Ioánnis Georgiádis |  |
Maa:   Kreikka
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 1896 | säilä |  |
|  Epäviralliset olympialaiset  |  Epäviralliset olympialaiset  |  Epäviralliset olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | säilä |  |
|  Hopeaa | Ateena 1906 | joukkuesäilä |  |
Ioánnis Georgiádis (kreik. Ιωάννης Γεωργιάδης, 29. maaliskuuta 1876 Trípoli, Kreikka – 14. maaliskuuta 1960) oli kreikkalainen miekkailija, joka voitti olympiakultaa säilässä vuoden 1896 kesäolympialaisissa ja epävirallisissa vuoden 1906 välikisoissa sekä hopeaa joukkuesäilässä.
Hämmäauteensuo

Hämmäauteensuo on suo Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Suo sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä Lappeenrannan keskustasta. Suon pinta-ala on 49 hehtaaria.
Suo on rauhoitettu luonnonsuojelulain nojalla.
Hov (Søndre Land)

| Hov |
| --- | --- |

 Hov
 Koordinaatit: 60°41′56″N, 10°21′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandet
Kunta:  Søndre Land
Pinta-ala:  
 – Maa:  2,3 km²
Väkiluku (2023):  2 101
 – Väestötiheys:  913,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hov on taajama Søndre Landin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,3 neliökilometriä ja asukasluku 2 101 vuonna 2023.
Kuvia

Hovin kirkko
Lakkautettu rautatieasema Valdresin radan varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hov (Søndre Land) Wikimedia Commonsissa
Hoola Bandoola Band

Hoola Bandoola Band oli ruotsalainen poprock-yhtye, joka oli aktiivinen vuosina 1970–1976 ja jonka katsottiin kuuluneen niin sanottuun progg-liikkeeseen. Yhtyeen tunnetuimmat jäsenet olivat myöhemmin sooloartisteina erittäin hyvin menestyneet Mikael Wiehe ja edesmennyt Björn Afzelius.
Hoola Bandoola Band perustettiin Malmössä vuonna 1970. Yhtyeen nimen Wiehe keksi eräästä Aku Ankka -piirretystä. Pääasiallisten laulajien Wiehen (myös mm. kitara ja puhallinsoittimet) ja Afzeliuksen (tamburiini ja toisinaan kitara) lisäksi yhtyeessä soittivat soolokitaristi Peter Clemmedson, basisti Arne Franck, rumpali Per-Ove Kellgren, kosketinsoittaja Povel Randén ja lyömäsoittaja Håkan Skytte. Ensimmäinen albumi Garanterat individuell julkaistiin syksyllä 1971. Etenkin alussa Wiehe oli yhtyeen ehdoton johtohahmo, sillä hän kirjoitti lähes kaikki kappaleet, ja Björn Afzeliuksen sävellyksiä ja sanoituksia kelpuutettiinkin vasta viimeiseksi jääneelle studioalbumille Fri information (1975). Toisaalta Afzelius julkaisi ensimmäisen soololevynsä Vem är det som är rädd? jo vuonna 1974. Hoola Bandoola Bandin musiikillisia esikuvia olivat esimerkiksi The Band, The Beatles, Bob Dylan, Crosby, Stills, Nash (and Young), ja heidän kappaleissaan voi kuulla myös jazzin ja etenkin latinalaisamerikkalaisen  musiikin vaikutusta. Yhtyeen laulujen sanoitukset käsittelevät hyvin usein poliittisia aiheita. Heidän kappaleistaan tunnetuimpia ovat muun muassa "Vem kan man lita på?", "Keops pyramid", "Victor Jara", "Stoppa matchen", "Juanita" sekä Mikael Wiehen veljen Thomaksen kirjoittama "Dansmelodi".
Hoola Bandoola Band hajosi keväällä 1976, mutta sen jäsenet ovat tämänkin jälkeen esiintyneet toisinaan yhdessä.
Diskografia

Hoola Bandoola Export (minialbumi, 1971)
Garanterat individuell (1971)
Vem kan man lita på? (1972)
På väg (1973)
Fri information (1975)
Stoppa matchen! (single, 1975)
Diskografia > Kokoelmat

Hoola Bandoola Band 1971 – 1976 (1987)
Ingenting förändras av sig själv  (1996)
Country Pleasures (1996)
Hoola Bandoola Band 1971 – 2011 (2011)
Diskografia > Livealbumit

...För dom som kommer sen (1999)
Hilda Huntuvuori

Hilda Huntuvuori esittää tervehdyksen Jyväskylän seminaarin 100-vuotisjuhlien tervetuliaisjuhlassa 8.6.1963.
Hilda Helena Huntuvuori, vuoteen 1906 Hollmén (8. toukokuuta 1887 Laitila – 17. kesäkuuta 1968 Toijala) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Henkilöhistoria

Huntuvuoren vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Huntuvuori (Hollmén) ja Iida Laurén. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1910 ja hän toimi sitten opettajana Sääksmäen Jutikkalan koulussa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1947, joskin 1913-1914 hän oli Jyväskylän harjoituskoulun opettaja ja 1914-1915 Pukinmäen kokeilukoulun opettaja. Huntuvuori opiskeli opettajan työn ohessa Helsingin yliopistossa ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi pääaineenaan Pohjoismaiden historia.  Hän aikoi tehdä väitöskirjan Suomen keskiajan historiasta, mutta väitöskirjaa varten kerätty aineisto tuhoutui Jutikkalan koulun tulipalossa 1921. Tämän jälkeen Huntuvuori hyödynsi tietojaan kirjoittamalla historiallisia keskiaikaan sijoittuvia romaaneja. Hän kirjoitti myös jatkokertomuksia, joita julkaistiin lehdissä. Opetusneuvoksen arvon hän sai 1965.
Kirjallinen tuotanto

Huntuvuori julkaisi paitsi romaaneja, myös kertomuksia ja runokokoelman sekä useita oppikirjoja.
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

Piirteitä keskiajan Nousiaisista, 1918
Elinan surma, 1919
Karjalan Osman nuoruus, historiallinen kertomus yhdeksänneltä vuosisadalta.  Otava 1919
Kultarannan Impi, historiallinen kertomus kymmenenneltä vuosisadalta.  Otava 1920
Onnen kannel, historiallinen kertomus.  Otava 1922
Suomen apostoli.  Otava 1923
Aurelia, Itämainen kuvaus Kristuksen ajoilta.  Otava 1924
Lallin pojat, historiallinen kertomus 1100-luvun loppupuoliskolta.  WSOY 1926
Kokemäenmaan kuningas, historiallinen romaani.  WSOY 1930
Piispa Tuomas, historiallinen romaani.  WSOY 1933
Piispa Henrikin muistot Nousiaisissa, 1935
Vaeltajan virsi, historiallinen romaani.  WSOY 1937
Näytelmä Mörön asemalla, iloinen romaani.  Aura, Turku 1944
Ihanaa menneisyyttä, historiallisia henkilökuvia.  Kirjokansi, Turku 1946
Suuri unelma, historiallinen romaani.  Kirjokansi, Turku 1946
Harmaa vaeltaja, historiallinen kertomus 1300-luvulta.  Aura, Turku 1947
Olavi Tavastin tarina, historiallinen romaani.  Aura, Turku 1949
Erämaan nuotiolta Turun linnaan, kuvauksia keskiajalta.  Valistus 1954
Viipurin linnasta Lapin tuntureille, kuvauksia uudenajan historiasta.  Valistus 1957
Tuulia Toijalasta, runoja.  Toijalan seudun vanhainkotiyhdistys 1966
Kirjallinen tuotanto > Oppikirjoja

Kansakoulun lukukirja 1, toimittajat K. A. Horma, Hilda Huntuvuori, E. A. Saarimaa.  WSOY 1926
Kansakoulun lukukirja 2, toimittajat K. A. Horma, Hilda Huntuvuori, E. A. Saarimaa.  WSOY 1927
Kansakoulun lukukirja 3, toimittajat K. A. Horma, Hilda Huntuvuori, E. A. Saarimaa.  WSOY 1927
Kansakoulun lukukirja 4, toimittajat K. A. Horma, Hilda Huntuvuori, E. A. Saarimaa.  WSOY 1929
Kansakoulun lukukirja : supistettuja kouluja varten. A, Ensimmäisen ja toisen vuosiluokan lukukirja, toimittajat K. A. Horma, Hilda Huntuvuori ja E. A. Saarimaa.  WSOY 1932
Kansakoulun lukukirja : supistettuja kouluja varten. B, Kolmannen ja neljännen vuosiluokan lukukirja, toimittajat K. A. Horma, Hilda Huntuvuori ja E. A. Saarimaa.  WSOY 1932
Kansakoulun lukukirja 5, toimittajat K. A. Horma, Hilda Huntuvuori, E. A. Saarimaa.  WSOY 1949
Imatran jäähalli

| Imatran jäähalli |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Ottelukatu 1, 55420 Imatra
Avattu:  2011
Omistaja:  Imatran kaupunki
Arkkitehti:  Areena Arkkitehdit Oy
Käyttäjät
 Ketterä 
Katsojakapasiteetti
 1 200 
Kentän mitat
 60 × 28 metriä (iso kaukalo) 56 × 26 metriä (pieni kaukalo) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Imatran jäähalli eli markkinointinimeltään OmaSp Areena on jäähalli Imatralla. Se sijaitsee Karhumäen kaupunginosassa Ukonniemen matkailu- ja vapaa-aikakeskuksen alueella.
Halli valmistui elokuussa 2011, ja se sisältää kaksi kaukaloa. Pääkaukalon katsomokapasiteetti on 1 200 paikkaa. Hallin yhteydessä on myös kuntosali ja ravintola.
Halli toimii Mestiksessä pelaavan jääkiekkoseura Ketterän kotihallina. Imatran jäähallissa ja Lappeenrannan kisapuiston jäähallissa pelattiin jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut huhtikuussa 2014. Marraskuussa 2013 hallissa pelattiin Nenäpäivä All Stars -jääkiekko-ottelu, joka oli osa Imatralla järjestettyä Ylen Hyvän Nenäpäivä-päätapahtumaa.
Hallin markkinointinimi myytiin neljäksi vuodeksi läheiselle Imatran Kylpylälle lokakuussa 2012. Jo aiemmin nimi oli myyty Lappeenrannan Rauhassa toimivalle Saimaa Gardensille, mutta tämä nimi ei koskaan tullut käyttöön. Ketterä ja Oma Säästöpankki Oyj solmivat vuonna 2021 nelivuotisen yhteistyösopimuksen, jonka myötä hallin markkinointinimi muuttui. Aiemmin halli tunnettiin Imatra Spa Areenana.
Halli korvasi Vuoksenniskan Näreharjulla sijaitsevan vanhan jäähallin, joka on sittemmin muutettu moottoriurheilukäyttöön.
Aiheesta muualla

Jäähalli Imatran kaupungin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jäähalli goSaimaan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
ISO 216

ISO 216 on kansainvälinen standardi, joka määrittelee paperikokoja.
Standardi saatiin alun perin Saksan standardivirastosta DIN:stä (Deutsches Institut für Normung) vuonna 1922. ISO 216 määrittelee A- ja B-sarjat ja ISO 269 kirjekuorissa käytettävän C-sarjan. Standardin paperikokojen korkeuden suhde leveyteen on aina yhden suhde kahden neliöjuureen, jolloin paperiarkki puolittamalla saadaan saman muotoinen pienempi arkki. Esimerkiksi kun A4-kokoinen arkki puolitetaan, saadaan A5-kokoinen arkki. Tästä seuraa myös sisällön skaalaamisen helppous: sisältö voidaan pienentää tai suurentaa koosta toiseen ilman että sen kuvasuhde vääristyy. Peruskoko A0:n pinta-alaksi on valittu yksi neliömetri. B0:n lyhyempi sivu on yksi metri. C-sarja on hieman suurempi kuin A-sarja, jotta A-kokoinen paperi mahtuu C-kokoiseen kuoreen.
Koot

Alla olevan taulukon papereiden koot ovat otettu ISO 216 -standardistaselvennä ja ne on ilmoitettu millimetreinä.
| A-sarja> # | A-sarja> Koko (mm) | A-sarja> Käyttötarkoitus | B-sarja> # | B-sarja> Koko (mm) | B-sarja> Käyttötarkoitus | C-sarja> # | C-sarja> Koko (mm) | C-sarja> Käyttötarkoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A0 | 841 × 1 189  | tekniset piirustukset, julisteet | B0 | 1 000 × 1 414  |  | C0 | 917 × 1 297  | kirjekuori |
| A1 | 594 × 841 | tekniset piirustukset, julisteet | B1 | 707 × 1 000 |  | C1 | 648 × 917 | kirjekuori |
| A2 | 420 × 594 | tekniset piirustukset, julisteet | B2 | 500 × 707 |  | C2 | 458 × 648 | kirjekuori |
| A3 | 297 × 420 | tekniset piirustukset | B3 | 353 × 500 |  | C3 | 324 × 458 | kirjekuori |
| A4 | 210 × 297 | kirjepaperi, yleinen kopiopaperin koko | B4 | 250 × 353 |  | C4 | 229 × 324 | kirjekuori |
| A5 | 148 × 210 | muistikirjat, kirja | B5 | 176 × 250 | kirja | C5 | 162 × 229 | kirjekuori |
| A6 | 105 × 148 | kirja, postikortit | B6 | 125 × 176 | kirja | C6 | 114 × 162 | kirjekuori |
| A7 | 74 × 105 |  | B7 | 88 × 125 | passi | C7 | 81 × 114 | kirjekuori |
| A8 | 52 × 74 | käyntikortti, pelikortti | B8 | 62 × 88 | pelikortti | C8 | 57 × 81 | kirjekuori |
| A9 | 37 × 52 |  | B9 | 44 × 62 |  | C9 | 40 × 57 |  |
| A10 | 26 × 37 |  | B10 | 31 × 44 |  | C10 | 28 × 40 |  |
|  |  |  |  |  |  | DL | 110 × 220 | kirjekuori kahdesti taitetulle A4:lle |
|  |  |  |  |  |  | C7/6 | 81 × 162 |  |

Alla olevan taulukon kirjekuorien koot on ilmoitettu millimetreinä.
| E-sarja> # | E-sarja> Koko | E-sarja> Käyttötarkoitus |
| --- | --- | --- |
| E4 | 215 × 307 |  |
| E5 | 156 × 220 |  |
| E6 | 110 × 156 |  |
| E6/5 | 110 × 220 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ISO 216 Wikimedia Commonsissa
ISO 10303

ISO 10303 on ISO-organisaation standardi teollisen tuotetiedon siirtämiseksi tietokone- ja ohjelmistoriippumattomasti. Standardi tunnetaan Suomessa paremmin nimellä STEP-standardi. STEP-lyhenne tulee englanninkielisestä sanoista Standard for the Exchange of Product model data. Standardin virallinen nimi on kuitenkin Industrial automation systems and integration – Product data representation and exchange.
Standardin tavoitteena on mahdollistaa tapa kuvata neutraalisti tuotetiedot tuotteen koko elinkaaren ajan riippumatta tuotteen eri vaiheessa olevista yksittäisistä tietojärjestelmistä.
STEPiä voi käyttää tiedonsiirrossa CADin, CAMin, PDM:n, EDM:n ja muiden CAx-järjestelmien välillä.
STEPiä kehittää ja ylläpitää ISOn tekninen komitea TC 184, Technical Industrial automation systems and integration, ja sen alakomitea SC4 Industrial data. Kuten muutkin ISO- ja IEC-standardit STEP on ISOn tavaramerkki, eikä tuote ole vapaasti saatavilla.
STEP-yritykset

STEP-standardiin erikoistuneita yrityksiä Suomessa
EuroStep Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Tuotestandardien käyttö tuotannossa (VTT Working Papers 23)
Standardointiryhmä ISO TC184/SC4 (englanniksi)
STEP luettelo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
STEP laivanrakennusalalle – STEP Ship team ISO TC 184/SC 4/WG 3/T 23 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
WikiSTEP - tutorial and overview information about STEP and recommended practices (englanniksi)
Hold Your Fire

| Hold Your Fire Rush |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu - huhtikuu 1987
 Julkaistu: 8. syyskuuta 1987
 Tuottaja(t): Peter Collins ja Rush
 Tyylilaji: Progressive rock, hard rock
 Kesto: 50.21
 Levy-yhtiö: Anthem Records (Kanada)   Mercury Records
Rushin muut julkaisut
| Power Windows 1985 | Hold Your Fire 1987 | A Show of Hands 1989 |
Hold Your Fire on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumi äänitettiin The Manor -studiossa Oxfordshiressä, Ridge Farm -studiossa Surreyssä, Air-studioilla Montserratissa ja McClear Placessa Torontossa.
Geddy Leen (Gary Lee Weinrib) syntetisaattorit ovat merkittävässä osassa albumilla.
Hold Your Firen paras listasijoitus oli Billboard 200 -listalla oli 13. ja sen sertifikaatioselvennä Yhdysvalloissa (RIAA) on kultaselvennä.
Kappaleet

Musiikin tehneet Geddy Lee ja Alex Lifeson, sanoitukset Neil Peart, ellei toisin mainittu.
Force Ten – 4.32  (san. Peart, Pye Dubois)
Time Stand Still – 5.08
Open Secrets – 5.38
Second Nature – 4.36
Prime Mover – 5.21
Lock and Key – 5.09
Mission – 5.17
Turn the Page – 4.55
Tai Shan – 4.17
High Water – 5.33
Tekijät > Yhtyeen kokoonpano

Geddy Lee – basso, syntetisaattorit, laulu
Alex Lifeson – kitarat
Neil Peart – rummut, lyömäsoittimet
Tekijät > Vierailevat muusikot

Aimee Mann – laulu kappaleessa "Time Stand Still"
Andy Richards – koskettimet
Steven Margoshes – kapellimestari
Tekijät > Tuotanto

Glen Wexler - valokuvaus
Listasijoitukset

Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1987 | Billboard 200 | 13. |
Singlet

"Time Stand Still"
"Force Ten"
"Lock and Key"
"Prime Mover"
Rush
| --- | --- |
Studioalbumit:  Rush  ·  Fly by Night  ·  Caress of Steel  ·  2112  ·  A Farewell to Kings  ·  Hemispheres  ·  Permanent Waves  ·  Moving Pictures  ·  Signals  ·  Grace Under Pressure  ·  Power Windows  ·  Hold Your Fire  ·  Presto  ·  Roll the Bones  ·  Counterparts  ·  Test for Echo  ·  Vapor Trails  ·  Snakes & Arrows  ·  Clockwork Angels
EP:t:  Feedback
Kokoelmat:  Archives  ·  Chronicles  ·  Retrospective I  ·  Retrospective II  ·  The Spirit of Radio: Greatest Hits 1974-1987  ·  Gold  ·  Retrospective 3
Konserttitallenteet:  All the World's a Stage  ·  Exit...Stage Left  ·  A Show of Hands  ·  Different Stages  ·  Rush in Rio  ·  R30: 30th Anniversary World Tour  ·  Snakes & Arrows Live
Videotallenteet:  Exit...Stage Left  ·  Grace Under Pressure Tour  ·  A Show of Hands  ·  Rush in Rio  ·  R30: 30th Anniversary World Tour  ·  Rush Replay X 3  ·  Snakes & Arrows Live  ·  Through the Camera Eye  ·  Chronicles
Muuta:  Diskografia
Hävityspanos

Lippujuhlan päivän 2017 kalustoesittely: räjähteitä ja miinoja. Oikealla, alhaalta: 20 kg hävityspanos, telamiina 65-77, moniherätepanssarimiina M12.
Hävityspanos on 20 kg painava TNT:stä valmistettu lasikuitupintainen kuutio. Hävityspanoksia käytetään esimerkiksi telamiinan lisäpanoksena ja tiehävitteessä. Hävityspanoksessa on myös reiät nallien asennusta varten, jolloin se voidaan räjäyttää itsenäisesti.