stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lars von Willebrand
Aiheesta muualla

Radiotoimittaja, lehtimies Lars von Willebrand, valokuva vuodelta 1937. Museovirasto, Historian kuvakokoelma, Valokuvaamo Pietisen kokoelma (Finna)
Kristinuskon aikajana

Kristinuskon aikajana Jeesuksen syntymästä nykyaikaan.
Jeesuksen aika

7 eaa.–4 eaa. – Jeesus syntyy
1 – Ensimmäinen vuosi kristillisessä kalenterissa
6 – Augustus panee Herodeksen viralta; Samariasta, Juudeasta ja Idumeasta tulee suoran Rooman hallinnon alainen Juudean provinssi, jonka pääkaupunki on Kesareassa; Quirinius saa Syyrian maaherran viran ja panee Juudeassa toimeen väestönlaskennan veronkeräystä varten
7–26 – Rauhan aika, Juudeassa ja Galileassa on suhteellisen rauhallista
14–37 – Tiberius Rooman keisarina
18–36 – prefekti Valerius Gratus nimittää Kaifaksen ylipapiksi
19 – Juutalaiset, juutalaiset proselyytit ja astrologit karkotetaan Roomasta (Suetonius, Rooman keisarien elämäkertoja, Tiberius 36)
26–36 – Pontius Pilatus Juudean prefektinä
26–29 – Johannes Kastaja, Jeesuksen sukulainen, aloittaa toimintansa "Tiberiuksen viidentenätoista hallitusvuonna" (Luuk. 3:1–2); Jeesuksen kaste (Mark. 1:4–11); Johannes Kastaja pidätetään ja mestataan  (Luuk. 3:19–20, Juutalaisten muinaisajat 18.5.2)
28–31? – Jeesuksen julkinen toiminta opetuslasten seuraamana, vuorisaarna, ristiinnaulitseminen perjantaina Nisan-kuun neljäntenätoista tai viidentenätoista päivänä
Apostolinen aika

31? – Jeesuksen ylösnousemus ja ilmestyminen ihmisille; ensimmäinen kristillinen helluntai; Jerusalemin kirkko, ensimmäinen kirkko perustetaan — noin 120 juutalaista ja juutalaista proselyyttiä, (Ap.t. 1:15); Pyhä Stefanos kivitetään ja kristittyjä vainotaan (Ap.t. 7:54–8:8)
37? – Paavalin kääntymys Damaskon tiellä (Ap.t. 9)
40? – Neljäs makkabealaiskirja kirjoitetaan
40? – Simon Pietari kastaa roomalaisen kenturion Corneliuksen, jota pidetään ensimmäisenä pakanakäännynnäisenä (Ap.t. 10); Antiokian kirkko perustetaan, ja termiä kristitty käytetään ensimmäisen kerran (Ap.t. 11:26)
44 – Jaakob vanhempi teloitetaan Herodes Agrippa I:n käskystä (Ap.t. 12:1–3)
47–48? – Paavali ja Barnabas Kyproksella (Ap.t. 13:4–12)
48–99 – Paavalin kirjeet kirjoitetaan
49 – Keisari Claudius ajaa juutalaiset pois Roomasta: "koska juutalaiset aiheuttavat jatkuvasti levottomuuksia Chrestuksen yllyttämänä, hän karkotti heidät Roomasta" (Suetonius, Rooman keisarien elämäkertoja, Claudius XXV.4, Ap.t. 18:2)
50 – Pääsiäismellakka Jerusalemissa, 20–30 000 kuolee (Juutalaisten muinaisajat 20.5.3, Juutalaissodan historia 2.12.1)
50? – Apostolien kokous Jerusalemissa (Ap.t. 15)
50? – Paavali Korintissa (Ap.t. 18)
55? – "Egyptiläinen profeetta" ja 30 000 aseistamatonta juutalaista kapinoivat, Antonius Felix surmauttaa heidät (Ap.t. 21:38, Juutalaissodan historia 2.261, Juutalaisten muinaisajat 20.169)
57? – Paavalin viimeinen käynti Jerusalemissa (Ap.t. 21), Jaakob Vanhurskas, Jeesuksen veli, keskustelee Paavalin kanssa kuultuaan huhuja tämän opettavan antinominalismia (Ap.t. 21:21)
58? – Paavali pidätetään ja vangitaan Kesareaan (Ap.t. 25:4)
60? – Paavali saarnaa Roomassa (Ap.t. 28:15–31)
62 – Jaakob vanhurskas kivitetään ylipappi Ananus ben Artanuksen käskystä, Clodius Albinus panee Ananuksen viralta (Juutalaisten muinaisajat 20.9.1)
64, 18. heinäkuuta – Rooman palo, Nero syyttää 'kristittyjä', vainot alkavat; varhaisin maininta kristityistä Roomassa (Tacitus); Paavali mestataan (Kol. 1:24, Ef. 3:13, 2 Tim. 4:6–8, 1 Klem. 5:5–7); Pietari ristiinnaulitaan (Joh. 21:18, 1 Piet. 5:13, Origenes)
Uuden testamentin kirjoittamisen aika

Uuden Testamentin kirjojen kirjoittamisen ajankohdista on kaksi koulukuntaa, alla oleva liberaalimpi näkemys ja konservatiivisempi näkemys joka ajoittaa kirjat ajalle 40–96 jaa. (lähde: Uuras Saarnivaara: Voiko Raamattuun luottaa)
65? – Q-lähde (hypoteettinen)
65–150? – Didakhe kirjoitetaan (osa apostolisten isien kirjoituksia)
65–150? – Muita evankeliumeja kirjoitetaan: Tuntematon Berliinin evankeliumi, Pietarin evankeliumi, Tuomaan evankeliumi, Oksyrhynkhoksen evankeliumit, Egertonin evenkeliumi, Fayyumin fragmentti, Keskustelu Vapahtajan kanssa
65–350? – Juutalaiskristilliset evankeliumit kirjoitetaan: Ebioniittien evankeliumi, Heprealaisten evankeliumi, Nasarealaisten evankeliumi
66–73 – Juutalaisten kansannousu, Herodeksen temppelin tuhoaminen
68 – Roomalaiset tuhoavat essealaisen Qumranin yhteisön
68–107? – Ignatios Antiokialainen, Antiokian kolmas piispa, syötetään leijonille
70? – Markuksen evankeliumi kirjoitetaan, mahdollisesti Pietarin oppilas Roomassa (1 Piet. 5:13), alkuperäinen lopetus kateissa, lisätty n. vuonna 400, katso Markus 16
70? – Merkkien evankeliumi kirjoitetaan (hypoteettinen)
70–640 – Juutalaisuuden Sanhedrin-vaihe, Hillel vanhempi
75–90? – Luukkaan evankeliumi ja Apostolien teot kirjoitetaan, kirjoittaja on sama
80–85? – Matteuksen evankeliumi kirjoitetaan ja siitä tulee alkukirkon suosituin
81–96? – Johannes tai hänen oppilaansa kirjoittaa Johanneksen ilmestyksen
88–101? – Paavi Klemens I kirjoittaa Ensimmäisen Klemensin kirjeen (osa apostolisten isien kirjoituksia)
90? – Jamnian kokous (kyseenalaistettu)
90–100? – Johanneksen evankeliumi ja Johanneksen kirjeet kirjoitetaan
94 – Josephuksen arameankielinen teos Juutalaisten muinaisajat käännetään koinee-kreikaksi, Testimonium Flavianum
100? – Salomon Oodit kirjoitetaan
100? – Barnabaan kirje kirjoitetaan (osa apostolisten isien kirjoituksia)
100? – Toinen Klemensin kirje kirjoitetaan, mutta kirjoittaja ei ole Klemens (osa apostolisten isien kirjoituksia)
100? – Toinen Esran kirja kirjoitetaan
100? – Juudaksen kirje kirjoitetaan
100–125? – Toinen Pietarin kirje kirjoitetaan, sitä ei hyväksytä kaanoniin ennen 300-luvun alkupuolta
Nikean kirkolliskokousta edeltänyt kristinusko

110–130? – Papias, Hierapoliin piispa, kirjoittaa kadonneen, apostolisten isien laajasti lainaaman teoksen Herran puheiden selitykset
110–160? – Polykarpos, Smyrnan piispa, kirjoittaa Kirjeen filippiläisille (osa apostolisten isien kirjoituksia)
125? – Papyrus 52: Vanhin tunnettu Uuden testamentin tekstikatkelma, julkaistu vuonna 1935, sisältää osia Joh. 18:31–33, 37–38
125? – Hermaan paimen kirjoitetaan Roomassa (osa apostolisten isien kirjoituksia)
185–350? – Muratorin kaanon, varhaisin tunnettu Uuden testamentin kirjojen kaanon
186? – Pyhä Apollonios käytti termiä 'katolinen' puhuessaan Ensimmäisestä Johanneksen kirjeestä
250? – Apostolinen uskontunnustus
258 – Keisari Valerianuksen joukkomurhat: Valerianus teloituttaa kaikki kristityt piispat, seurakunnanvanhimmat ja diakonit
301 – Armenia ottaa kristinuskon ensimmäisenä valtionuskonnoksi
312 – Konstantinus I näkee taivaalla näyn rististä sanoilla "In hoc signo vinces", "tässä merkissä voitat"
313 – Milanon edikti, Konstantinus ja Licinius päättävät kristittyjen vainot
314–340? – Eusebios kirjoittaa Kirkkohistorian
321 – Konstantinus julistaa sunnuntain viralliseksi lepopäiväksi jonka Rooman kirkko hieman myöhemmin omaksuu myös pyhäpäiväkseen hyljäten ja syrjäyttäen kristillisen ja juutalaisen sapatin.
Nikealainen kristillisyys

325 – Nikean ensimmäinen kirkolliskokous
328–373 – Athanasios Suuri, Aleksandrian piispa, luettelee ensimmäisenä nykyisen Uuden testamentin kirjojen kaanonin
331 – Bysantin pääkaupunki siirretään Roomasta Konstantinopoliin
350? – Codex Sinaiticus ja Codex Vaticanus, varhaisimmat kristilliset Raamatut
350? – Comma Johanneum (1 Joh. 5:7b–8a) lisätään alkutekstiin
385 – Priscillianus, ensimmäinen harhaoppisena teloitettu
390, 27. helmikuuta – Bysantin keisari Theodosius Suuri julistaa nikealaisen kristinuskon valtionuskonnoksi
Varhaiskeskiaika

495, 13. toukokuuta – Paavi Gelasius I julistaa paavin titteliksi "Kristuksen sijainen"
530 – Pyhä Benedictus perustaa benediktiiniläiset
543 – Justinianus tuomitsee Origeneen
553 – Konstantinopolin toinen kirkolliskokous Justinianuksen kutsumana
590–604 – Paavi Gregorius Suuri, jota monet pitävät kaikkien aikojen suurimpana paavina, uudistaa kirkon organisaatiota ja hallintoa, sekä kehittää gregoriaanisen laulun
632 – Muhammad perustaa islaminuskon
730–787 – Ensimmäinen ikonoklasmi: Bysantin keisari Leo III kieltää kristilliset ikonit, paavi Gregorius II julistaa hänet kirkonkiroukseen
787 – Nikean toinen kirkolliskokous, päättää ensimmäisen ikonoklasmin
Sydänkeskiaika

1054 – Suuri skisma erottaa idän (ortodoksisen) ja lännen (katolisen) kirkot, paavi ja Konstantinopolin patriarkka julistavat toisensa kirkonkiroukseen
1099 – Ensimmäinen ristiretki, Jerusalem vallataan
1118 – Temppeliherrojen ritarikunta perustetaan Pyhän Maan puolustamiseksi
1123 – Katolinen Ensimmäinen lateraanikokous
1139 – Katolinen Toinen lateraanikokous
1147–1149 – Toinen ristiretki
1155? – Ruotsin kuninkaan Eerik Pyhän ristiretki Varsinais-Suomeen eli ensimmäinen ristiretki Suomeen (todenperäisyys epävarma).
1187–1191 – Kolmas ristiretki, Saladin valtaa Jerusalemin
1202–1204 – Neljäs ristiretki, Konstantinopoli vallataan
1209 – Ristiretki kerettiläisiä vastaan Ranskassa.
1212 – Lasten ristiretki
1219 – Viides ristiretki, Egyptiin
1228 – Kuudes ristiretki
1248–1254 – Seitsemäs ristiretki
1249 – Birger-jaarlin ristiretki Hämeeseen eli toinen ristiretki Suomeen (ajoituksesta epävarmuutta).
1270 – Kahdeksas ristiretki, Tunisiaan
1271 – Yhdeksäs ristiretki
1274 – Tuomas Akvinolainen kirjoittaa Summa Theologiaen, josta tulee systemaattisen teologian virstanpylväs ja kirkon dogmi
1293 – Ruotsalainen ristiretki Karjalaan eli kolmas ristiretki Suomeen
Renessanssi

1305–1378 – Avignonin vankeus, paavin istuin Avignonissa
1378–1418 – Läntinen skisma katolisessa kirkossa
1423–1424 – Sienan kirkolliskokous
1453 – Konstantinopolin valtaus
1455 – Gutenbergin Raamattu, Johannes Gutenbergin ensimmäinen painettu Raamattu
1478 – Paavi Sixtus IV perustaa espanjalaisen inkvisition
1506 – Paavi Julius II määrää vanhan Pietarinkirkon purettavaksi ja antaa Donato Bramanten valtuudet uuden kirkon suunnittelemiseksi; purkaminen valmistuu 1606; sveitsiläiskaarti perustetaan
Uskonpuhdistus

1517 – Martti Lutherin 95 teesiä aloittavat protestanttisen uskonpuhdistuksen
1521 – Wormsin valtiopäivät tuomitsee Lutherin
1521 – Ferdinand Magellan valtaa Filippiinit Espanjalle, ensimmäinen massakäännytys katolisuuteen, ensimmäinen Aasiassa
1522 – Lutherin saksankielinen käännös Uudesta testamentista
1525 – Anabaptistinen liike saa alkunsa
1530 – Augsburgin tunnustus, Luther perustaa luterilaisen kirkon
1531 – Ulrich Zwingli, Sveitsin uskonpuhdistus
1531 – Guadalupen neitsyt Meksikossa
1534 – Henrik VIII perustaa itsenäisen Englannin kirkon
1534 – Ignatius Loyola perustaa jesuiitat
1536 – Erasmus Rotterdamilainen julkaisee Textus Receptuksen, jota käytetään useiden Uuden testamentin käännösten pohjana 1500–1600-luvuilla
1536 – Jacob Hutter perustaa Hutteriitit
1541 – Jean Calvin palaa Geneveen perustaakseen teokratian
1542 – Paavi Paavali III perustaa roomalaisen inkvisition
1545–1563 – Trenton kirkolliskokous käynnistää vastauskonpuhdistuksen ja määrittää virallisen teologian ja Raamatun kirjojen kaanonin selkeästi
1561 – Menno Simons perustaa mennoniitit
1582 – Gregoriaaninen kalenteri otetaan käyttöön eri aikaan eri puolilla maailmaa
1600-luku

1609 – John Smyth perustaa baptistikirkon, vastustaen lapsikastetta ja vaatien valtion ja kirkon erottamista
1611 – King James Bible julkaistaan
1626 – Pietarinkirkko valmistuu
1648 – George Fox perustaa kveekariliikkeen
1650 – James Ussher laskee Ussherin–Lightfootin kalenterissa luomisen tapahtuneen 23. lokakuuta vuonna 4004 eaa.
1675 – Philipp Jakob Spener julkaisee teoksen Pia Desideria, joka antaa alkusykäyksen pietismille
1678 – John Bunyanin Kristityn vaellus julkaistaan
1685 – Fontainebleaun edikti kieltää protestanttisuuden Ranskassa
1692 – Salemin noitaoikeudenkäynnit
1693 – Jacob Ammann perustaa amissien lahkon
1700-luku

1701 – Alankomaiden vanhakatolinen kirkko eroaa katolisuudesta
1738 – Metodistiliike saa alkunsa John Wesleyn ja Charles Wesleyn johtamana
1754 – Isaac Newton julkaisee teoksen An Historical Account of Two Notable Corruptions of Scripture
1756 – Rukoilevaisuus syntyy Suomessa
1767–1815 – Jesuiittojen tukahduttaminen
1772 – Emanuel Swedenborg perustaa swedenborgianismin
1796 – Körttiläisyys eli herännäisyys syntyy Suomessa
1800 – Friedrich Schleiermacher julkaisee ensimmäisen kirjansa, aloittaen liberaalikristillisyyden
1800-luku

1809 – Napoleon yhdistää Kirkkovaltion Ranskaan. Pius VII vangitaan.
1821 – Pius VII uhkaa carbonareja pannaanjulistuksella.
1827 – Joseph Smith perustaa mormonikirkon.
1830 – Charles Finney käynnistää toisen suuren herätyksen Yhdysvalloissa.
1832 – Gregorius XVI tuomitsee liberalismin periaatteet kiertokirjeessään.
1843 – Evankelisuus syntyy Suomessa
1844 – Lars Levi Laestadius kokee hengellisen uudelleensyntymisen; lestadiolaisuus syntyy
1844, 22. lokakuuta – Suuri pettymys, milleriläisten aikaprofetia vuodelle 1844 tulkittu hieman väärin. Jeesus ei tulekaan silloin, vaan taivaassa alkaa tutkiva tuomio; adventtiliike jakautuu hiljalleen 3 osaan. Yhtenä näistä Seitsemännen Päivän Adventtiliike
1854 – Hudson Taylor aloittaa lähetystyön Kiinassa
1864 Pius IX julkaisee Syllabuksen ja Quantan curan, joissa hän tuomitsee liberaalit ideat.
1865 – Metodistisaarnaaja William Booth perustaa Pelastusarmeijan
1869–1870 – Vatikaanin ensimmäinen kirkolliskokous, vahvistaa opin paavin erehtymättömyydestä uskon ja moraalin kysymyksissä.
1870 – Roomasta tulee Italian pääkaupunki. Paavien 1100 vuotta kestänyt maallinen valta päättyy.
1870 – Alankomaiden vanhakatolinen kirkko syntyy osan paikallisesta hierarkiasta erottua katolisuudesta vastustaen oppia paavin erehtymättömyydestä
1874 – Pius IX määrää katolilaisiset pysymään erossa politiikasta.
1891 – Leo XIII julkaisee kiertokirjeessään Rerum Novarum katolisen yhteiskuntaopin synteesin.
1899 – Gideons International perustetaan
1900-luku

1901 – Helluntaiherätys saa alkunsa
1903–1914 – Pius X paavina
1904 – Pius X sallii katolilaisten osallistumisen politiikkaan
1906 – Pius X tuomitsee katolisen modernismin
1910 – Edinburghin lähetyskokous käynnistää nykyaikaisen lähetystyö- ja ekumeenisen liikkeen
1910–1915 – The Fundamentals, 12-osainen kokoelma brittiläisten ja amerikkalaisten oppineiden ja saarnamiesten kirjoituksia, fundamentalismin perusta
1913 – Catholic Encyclopedia
1914–1922 – Benedictus XV paavina
1922–1939 – Pius XI paavina
1925 – Scopesin oikeudenkäynti ("Apinaoikeudenkäynti"): tennesseeläinen laki kielsi evoluutioteorian opetuksen
1927 – Paavi Pius XI julistaa, että Comma Johanneum on kiistanalainen
1929 – Vatikaanin ja fasistisen Italian välinen Lateraanin sopimus
1930–1950-luvut – Evankelinen liike uudistuu Yhdysvalloissa ja erkaantuu fundamentalistikristityistä
1931 – Pius XI tuomitsee sosialismin
1936 – Pius XI tuomitsee totalitaariset järjestelmät
1939–1958 – Pius XII paavina
1945 – Ensimmäiset 1990-luvulla skandaalissa paljastuneet alaikäisten seksuaalisen hyväksikäytön tapaukset katolisessa kirkossa
1948 – Kirkkojen maailmanneuvosto perustetaan
1949 – Kuolleenmeren kääröt löydetään Qumranista
1949 – Uskonopin kongregraatio julistaa kommunistit pannaan
1949 – Evankelista Billy Graham saarnaa ensimmäisellä Los Angelesin ristiretkellään
1952 – Novum Testamentum Graece, kriittinen Uuden testamentin kreikankielinen alkutekstilaitos, perusta nykyaikaisille käännöksille
1957 – United Church of Christ perustetaan
1958–1963 Johannes XXIII paavina
1961 – Johannes XXIII:n julistus Mater et magistra yhteiskunnallisesta oikeudenmukaisuudesta
1962–1965 – Vatikaanin toinen kirkolliskokous paavi Johannes XXIII:n kutsumana
1963–1978 Paavali VI paavina
1963 – Martin Luther King johtaa ihmisoikeusmielenosoituksia Washington D.C.:ssä
1964 – Paavi Paavali VI tapaa matkallaan Palestiinaan patriarkka Athenagoraan
1965 – Suuren skisman (1054) aikana julistetut kirkonkiroukset ortodoksisen ja katolisen kirkon välillä perutaan
1965 – Albert Schweitzerin teos The Quest for the Historical Jesus julkaistaan
1966 – Paavi Paavali VI tapaa ulkoministeri Andrei Gromykon
1968 – United Methodist Church perustetaan, synnyttäen maailman suurimman metodistikirkon
1968 – Ensimmäinen homomyönteinen kristillinen yhteisö, Metropolitan Community Church, perustetaan Yhdysvalloissa
1970 – Novus Ordo Missae
1976 – Ranskalainen piispa Marcel Lefebvre pidätetään virantoimituksesta.
1978 – Johannes Paavali I paavina 33 päivän ajan
1978–2005 – Johannes Paavali II paavina: Karol Wojtylasta tulee ensimmäinen Italian ulkopuolinen paavi vuoden 1523 jälkeen.
1981 – Attentaatti Johannes Paavali II:ta vastaan.
1985 – Jeesus-seminaari perustetaan
1994 – Julistus evankelisten ja katolisten yhteistyöstä
1999 – luterilaisten ja Roomalaiskatolisten yhteinen julistus vanhurskauttamisesta
2000-luku

2003 – Ruotsin lähetysprovinssin perustaminen käynnistää uuden skismaattisen kehityksen Ruotsin ja Suomen luterilaisissa kirkoissa
2003 – Dan Brownin fiktiivinen romaani Da Vinci -koodi julkaistaan ja herättää suurta huomiota
2004 – Mel Gibsonin elokuva The Passion of the Christ julkaistaan ja herättää suurta huomiota
2005 – Benedictus XVI paaviksi
2006 – Maailman metodistineuvosto päättää yksimielisesti liittyä luterilaisten ja Roomalaiskatolisten yhteiseen vanhurskauttamisjulistukseen
2007 – James Cameronin tuottama dokumentti Jeesuksen kadonnut hauta julkaistaan ja herättää suurta huomiota
2008 – Anglikaaniyhteisö jakautuu kahtia, kun konservatiiviset anglikaanit sanoutuvat irti liberalisoituneista anglikaaniyhteisöistä ns. Jerusalemin deklaraatiossa
Muistelmia (Ksenofon)

| Muistelmia> Ἀπομνημονευμάτα.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Ksenofon
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  filosofia
Julkaistu:  300-luku eaa.
Suomennos
Suomentaja:  Pentti Saarikoski
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1960
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Muistelmia (m.kreik. Ἀπομνημονευμάτα, Apomnēmoneumata; lat. Memorabilia) on Ksenofonin kirjoittama sokraattinen dialogi, joka on kaunokirjallinen muistelmateos Sokrateesta ja eräänlainen puolustuspuhe hänelle. Teos on todennäköisesti valmistunut vasta vuoden 371 eaa. jälkeen, koska yksi kohdista (3.5) näyttää olettavan, että Sparta on hävinnyt Leuktran taistelun samana vuonna.
Sisältö

Muistelmia jakaantuu kahteen erilliseen, eri aikoina kirjoitettuun osaan. Ensimmäisen kirjan kaksi ensimmäistä lukua esittävät suoran puolustuksen Sokrateen saamia syytteitä vastaan. Tässä osassa Ksenofon käsittelee suoraan syytteisiin liittyviä asioita, jotka liittyvät enimmäkseen uskontoon, mutta hän käsittelee myös poliittisia syytteitä. Näihin lukeutuvat syytös, että Sokrateen seuraan kuuluivat muun muassa Alkibiades ja Kritias, joita pidettiin lurjuksina, sekä väite, että hän opetti nuoret halveksimaan demokratiaa. Näitä syytöksiä ei käsitellä suoraan Ksenofonin Sokrateen puolustuspuheessa sen enempää kuin Platonin Sokrateen puolustuspuheessakaan.
On usein väitetty, ettei Ksenofon vastaa tässä syytöksiin, jotka olisivat olleet ilmassa Sokratesta tuomittaessa vuonna 399 eaa., vaan syytöksiin, jotka ateenalainen sofisti Polykrates esitti joitakin vuosia myöhemmin teoksessaan Sokrateen syyte. Polykrateen teos on kuitenkin kadonnut, ja nykyisin käytettävissä olevat lähteet sen rekonstruoimiseksi ovat liian nuoria ja epäluotettavia. Oletus siitä, että Ksenofon lähinnä vastaisi kohta kohdalta Polykrateen esittämiin syytöksiin, saattaa olla seurausta yleisestä epäilystä Ksenofonin kirjallisia kykyjä kohtaan. Kysymys Polykrateen roolista on yksi osa kiistoista, jotka koskevat sitä, heijasteleeko Ksenofonin teos historiallista Sokratesta, vai onko se vain fiktiivinen panos Sokrateesta käytyyn kirjalliseen keskusteluun.
Loput teoksesta (kirjan 1 luvut 3–8, sekä kirjat 2–4) koostuu lyhyistä episodeista, joissa Sokrates keskustelee ystävien, kilpailevien opettajien ja tunnettujen kreikkalaisten kanssa. Välissä on lyhyitä kertovia huomautuksia Sokrateen opetuksista. Tämän osan tarkoituksena on esitellä Sokrates kuulustelemassa muita ihmisiä, eräänlaisena esikuvana. Platonin vastaaviin teoksiin verrattuna Ksenofonin sokraattinen dialogi on vaatimattomampaa sekä filosofisessa syvyydessä että kirjallisessa tyylissä. Ksenofonin tarkoituksena ei kuitenkaan ollut esittää Sokratesta omaperäisenä filosofina (tai esittää omaa filosofiaansa Sokrateen suulla, niin kuin Platon lopulta teki), vaan esittää Sokrates menestyksekkäänä, oikeamielisenä ja viisaana opettajana.
Teoksen filosofisesti merkittävimpiin osiin kuuluvat kaksi lukua (1.4 ja 4.3), jotka esittävät ensimmäisen tunnetun esimerkin teleologisesta todistuksesta. Niihin liittyvä luku (4.4) esittää alkeellisen luonnollisen lain, mutta koska siinä kiitetään myös positiivista lakia, luvun tulkinnasta on oltu erimielisiä. Koska sen enempää teleologista todistusta kuin luonnollista lakiakaan ei esitetä Platonin varhaisdialogeissa Sokrateelle tyypillisenä ajatuksena, myös tämän osion suhteesta historialliseen Sokrateehen on kiistelty. On kuitenkin selvää, että stoalaiset hyödynsivät Ksenofonin versiota teleologisessa ajattelussaan, ja myös heidän luonnollista lakia koskevat ajatuksensa olivat jossain määrin velkaa Sokrateelle, vaikka eivät välttämättä Ksenofonin Sokrateelle.
Kirjallisuutta > Suomennos

Ksenofon: Muistelmia teoksessa Sokrates.  (Suomentanut ja selityksillä varustanut Pentti Saarikoski)  Helsinki:  Otava, 1960.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Xenophon: Memorabilia. Teoksessa Xenophon’s Works.  (Volume IV: Memorabilia and Oeconomicus. Symposium and Apologia. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Xenophon: Memorabilia (englanniksi)
Books I, II (Arkistoitu – Internet Archive)
Books III, IV (Arkistoitu – Internet Archive)
Lauri Rechardt

Lauri Fredrik Rechardt (s. 24. huhtikuuta 1965 Helsinki) on suomalainen entinen kilpapurjehtija ja Musiikkituottajien toiminnanjohtaja vuosina 2010-2014. Nykyisin Rechardt työskentelee musiikkialan toimialajärjestössä IFPI:ssä Lontoossa ja vastaa siellä lisensoinnista ja lakikäytännöistä.
Urheilu-ura

Rechardt osallistui Soulin olympialaisiin 1988 ja sijoittui Finnjolla-luokassa yhdeksänneksi. MM-kisoissa hänen paras sijoituksensa oli samana vuonna tullut seitsemäs tila. Vuonna 1989 hän voitti EM-pronssia ja PM-kultaa. Hän voitti urallaan myös kaksi Suomen mestaruutta vuosina 1987 ja 1989 sekä kolme SM-hopeaa vuosina 1986, 1990 ja 1991. Hänen veljensä Esko Rechardt on purjehduksen olympiavoittaja.
Henkilöhistoria ja ammattiura

Rechardtin vanhemmat ovat rakennustekniikan professori Tapani Rechardt (1931–2022) ja anatomian professori Leena Rechardt (s. 1934). Koulutukseltaan Rechardt on oikeustieteen kandidaatti, ja hän siirtyi Musiikkituottajien toiminnanjohtajaksi lakimiehen tehtävästä. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Gramex ry:n apulaisjohtajana sekä äänitetuottajien kansainvälisessä kattojärjestössä IFPI:ssä muissa tehtävissä.
Laskuri

Mekaanisia laskureita
Laskuri on laite, jolla voi laskea kappalemääriä tai esimerkiksi jostain kulkevia ihmisiä, tapahtumia tai eläimiä. Se voi olla mekaaninen tai elektroninen. Asiakasmäärien valvontaa voidaan tehdä sellaisella.