stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miesten Superpesis
Superpesis mediassa > Tunnukset > Tunnusmusiikki

Superpesiksen tunnuskappaleen on säveltänyt Esa Rimpiläinen.
Superpesis mediassa > Tunnukset > Logot

Superpesiksen logo vuosina 1990–2013.
”Aito Kansallispeli”.
Superpesiksen logo 2014–2023.
”Kaikki Peliin!” -logo 2014–2023.
Superpesiksen logo 2024–.
”Tunteiden palo” -logo 2024–.
Televisiointi

Superpesiksen televisiointi-oikeudet ovat Nelonen Medialla, joka lähettää kaikki Superpesis-ottelut Ruutu-palvelussa. Viimeisin, 2020 julkaistu, sopimus kattaa vuodet 2022-2026. Televisiointisopimus tuottaa Pesäpalloliitolle arviolta 100 000 euron vuositulot. Vuoden 2023 Sanoman ja Ylen välisen sopimuksen mukaan Yle näyttää kanavillaan vähintään kymmenen Superpesis-ottelua kaudessa.
Tuomarit

Superpesiksen peli- ja syöttötuomareina voivat toimia kaikki S-tason tuomarit. S-tason tuomareita on kaudella 2019 70 kappaletta. Superpesiksessä peleissä on aina viisi tuomaria: pelituomari, syöttötuomari, 2-pesätuomari, 3-pesätuomari sekä takarajatuomari. Eniten Superpesiksen otteluita tuomaroineet tuomarit ovat tuominneet yli 500 ottelua. 400 ottelun rajan rikkoneita tuomareita on viisi: edelleen aktiivisista tuomareista Ossi Muurainen (520 ottelua, 22 kautta), Tommi Nupponen (476, 22) ja Antti Aine (417, 21), sekä jo lopettaneet Matti Lähteenmäki (507, 21) ja Jouni Ojala (464, 28).
Talous

| Joukkue | Budjetti kaudella 2023 |
| --- | --- |
Alajärven Ankkurit: 333 000 €
Hyvinkään Tahko: 859 716 €
Imatran Pallo-Veikot: 464 000 €
Joensuun Maila: 1 110 000 €
JymyJussit: 435 000 €
Kempeleen Kiri: 543 000 €
Kiteen Pallo: 690 000 €
Koskenkorvan Urheilijat: 395 800 €
Kouvolan Pallonlyöjät: 680 000 €
Manse PP: 730 000 €
Pattijoen Urheilijat: 460 000 €
Sotkamon Jymy: 940 000 €
Vimpelin Veto: 650 000 €
Joukkueet kaudella 2025 > Entiset joukkueet

| --- | --- |
 Vaasan Maila Putosi 1992  Muhoksen Pallo-Salamat Putosi 1994  RPL-Riihimäki Putosi 1995  Haapajärven Pesä-Kiilat Putosi 1998  Juvan Pallo Putosi 1998  Kaisaniemen Tiikerit Ajautui konkurssiin 1998  Loimaan Palloilijat Putosi 2001  Kinnarin Pesis (myöh. Järvenpään Pesis) Putosi 2004  Seinäjoen Maila-Jussit Luopui sarjapaikasta 2008 ja Yhdistyi JymyJusseiksi :  Puijon Pesis Putosi 2009  Ulvilan Pesä-Veikot Putosi 2010  Nurmon Jymy Luovutti sarjapaikan Jymy-Jusseille 2012  Jyväskylän Kiri Putosi 2016  Oulun Lippo Putosi 2018  Siilinjärven Pesis Luopui sarjapaikasta 2021  Kankaanpään Maila Putosi 2022  Koskenkorvan Urheilijat Putosi 2023  JymyJussit Menetti sarjapaikan 2024
Tilastot ja luettelot > Miesten Superpesiksen yleisökeskiarvot

| Kausi | Runkosarja | Pudotuspelit | Yhteensä | Määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | 1 778 |  - | 1 778 | 231 154 |
| 1969 | 1 698 |  - | 1 698 | 224 116 |
| 1970 | 1 548 |  - | 1 548 | 204 357 |
| 1971 | 1 604 |  - | 1 604 | 210 168 |
| 1972 | 1 662 |  - | 1 662 | 204 481 |
| 1973 | 2 173 |  - | 2 173 | 289 046 |
| 1974 | 1 868 |  - | 1 868 | 245 853 |
| 1975 | 1 564 |  - | 1 564 | 206 504 |
| 1976 | 1 681 |  - | 1 681 | 221 894 |
| 1977 | 1 725 |  - | 1 725 | 227 732 |
| 1978 | 1 562 |  - | 1 562 | 206 231 |
| 1979 | 1 816 | 3 254 | 1 958 | 291 927 |
| 1980 | 1 829 | 2 627 | 1 895 | 283 312 |
| 1981 | 2 019 | 2 712 | 2 077 | 311 866 |
| 1982 | 1 740 | 2 618 | 1 786 | 264 360 |
| 1983 | 1 642 | 2 108 | 1 681 | 248 358 |
| 1984 | 1 925 | 1 929 | 1 925 | 288 823 |
| 1985 | 1 677 | 2 674 | 1 760 | 263 460 |
| 1986 | 1 920 | 1 909 | 1 918 | 298 453 |
| 1987 | 1 739 | 3 254 | 1 893 | 289 739 |
| 1988 | 1 868 | 3 036 | 2 008 | 312 760 |
| 1989 | 2 115 | 2 780 | 2 090 | 340 826 |
Superpesis
| 1990 | 2 035 | 3 196 | 2 150 | 443 717 |
| 1991 | 2 001 | 3 353 | 2 123 | 436 385 |
| 1992 | 1 935 | 2 993 | 2 030 | 415 755 |
| 1993 | 1 869 | 2 492 | 1 937 | 433 144 |
| 1994 | 1 767 | 3 279 ¹ | 1 824 | 435 194 |
| 1995 | 1 654 | 2 624 | 1 767 | 427 077 |
| 1996 | 1 681 | 2 402 | 1 766 | 425 193 |
| 1997 | 1 867 | 3 097 | 2 016 | 492 414 |
| 1998 | 1 596 | 2 788 | 1 727 | 423 840 |
| 1999 | 1 330 | 2 088 | 1 430 | 311 288 |
| 2000 | 1 078 | 2 480 | 1 264 | 301 732 |
| 2001 | 1 185 | 2 188 | 1 302 | 309 064 |
| 2002 | 1 135 | 1 936 | 1 239 | 267 309 |
| 2003 | 1 229 | 1 581 | 1 295 | 266 539 |
| 2004 | 1 162 | 1 816 ² | 1 214 | 272 738 |
| 2005 | 1 323 | 2 594 ² | 1 413 | 295 189 |
| 2006 | 1 301 | 2 230 ² | 1 370 | 301 871 |
| 2007 | 1 393 | 2 056 ² | 1 492 | 336 568 |
| 2008 | 1 434 | 2 151 ² | 1 518 | 293 132 |
| 2009 | 1 839 | 2 676 | 2 010 | 335 878 |
| 2010 | 1 631 | 3 070 | 1 836 | 340 821 |
| 2011 | 1 535 | 2 561 | 1 732 | 306 614 |
| 2012 | 1 490 | 1 853 | 1 553 | 307 750 |
| 2013 | 1 589 | 2 400 | 1 660 | 327 009 |
| 2014 | 1 441 | 1 993 | 1 481 | 321 343 |
| 2015 | 1 389 | 2 318 | 1 497 | 320 382 |
| 2016 | 1 299 | 1 684 | 1 336 | 315 198 |
| 2017 | 1 285 |  |  | 287 967 |
| 2018 | 1 390 |  |  | 311 429 |
| 2019 | 1 324 |  |  |  |
2020: 
2021: 
2022: 
| 2023 | 1 381 |  |  | 342 101 |
¹ 1994 pudotuspeleissä 4 joukkuetta.
² 2004–2008 pudotuspeleissä jatkosarjan 4 parasta. Jatkosarja huomioitu yhteiskeskiarvossa.
Huom. alempia pudotuspelejä ja karsintasarjaa ei ole huomioitu.
Lähde:
Tilastot ja luettelot > Mestarit > Kausittain

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1990: Sotkamon Jymy  1991: Imatran Pallo-Veikot  1992: Sotkamon Jymy  1993: Sotkamon Jymy  1994: Oulun Lippo  1995: Sotkamon Jymy  1996: Sotkamon Jymy  1997: Sotkamon Jymy  1998: Oulun Lippo  1999: Kiteen Pallo -90  |  2000: Kiteen Pallo -90  2001: Sotkamon Jymy  2002: Sotkamon Jymy  2003: Sotkamon Jymy  2004: Sotkamon Jymy  2005: Kiteen Pallo -90  2006: Sotkamon Jymy  2007: Hyvinkään Tahko  2008: Pattijoen Urheilijat  2009: Sotkamon Jymy  |  2010: Vimpelin Veto  2011: Sotkamon Jymy  2012: Sotkamon Jymy  2013: Sotkamon Jymy  2014: Sotkamon Jymy  2015: Sotkamon Jymy  2016: Vimpelin Veto  2017: Vimpelin Veto  2018: Joensuun Maila  2019: Joensuun Maila  |  2020: Sotkamon Jymy  2021: Manse PP  2022: Vimpelin Veto  2023: Sotkamon Jymy  2024: Sotkamon Jymy  |
Tilastot ja luettelot > Mestarit > Joukkuettain

| Joukkue | Mestaruudet |
| --- | --- |
Sotkamon Jymy: 20
Vimpelin Veto: 4
Kiteen Pallo -90: 3
Oulun Lippo: 2
Joensuun Maila: 2
Imatran Pallo-Veikot: 1
Hyvinkään Tahko: 1
Pattijoen Urheilijat: 1
Manse PP: 1
Palkinnot

Etenijäkuningas
Kultainen ansiomerkki
Kuukauden pelaaja
Lyöjäkuningas
Vuoden jokeri
Vuoden lukkari
Vuoden pelinjohtaja
Vuoden pesäpalloilija
Vuoden tulokas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miesten Superpesis Wikimedia Commonsissa
Pesäpalloliiton sivut
Superpesiksen sivut
Ylen Elävä arkisto: Superpesiksen ensimmäinen vuosikymmen kuului Sotkamolle
Pesäpallon reaaliaikainen tulosseuranta
Superpesis tulosseuranta
Pesäpallo pelinä herättää tunteita sekä katsojissa että pelaajissa. Kuvassa on meneillään ”turpakäräjät” Hyvinkään ja Vimpelin välisessä ottelussa.
Kuva miesten Superpesiksen ottelusta Oulun Lippo – Nurmon Jymy.
Kuva Sotkamossa pelatusta A-poikien Itä–Länsi-ottelusta vuodelta 2012.
Vuoden 2010 Itä–Länsi-ottelun mainos.
Superpesiksen verkkosivusto marraskuussa 2010.
Syöttötuomari Ossi Muurainen on tuominnut eniten Superpesiksen otteluita, 520 kappaletta.
Yleisökeskiarvot ovat pesäpallossa olleet aina suhteellisen korkeita. Esimerkiksi Vimpelissä katsomossa pursuilee toisinaan enemmän katsojia kuin kunnassa on asukkaita.
Pohjanhiekkasammal

| Pohjanhiekkasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Karhunsammalet Polytrichopsida
Lahko::  Karhunsammalten lahko Polytrichales
Heimo::  Karhunsammalten heimo Polytrichaceae
Suku::  Hiekkasammalet Pogonatum
Laji::  dentatum
Kaksiosainen nimi
 Pogonatum dentatum  (Menzies ex Brid.) Brid. 
Katso myös
   Pohjanhiekkasammal Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanhiekkasammal (Pogonatum dentatum) on lehtisammallaji karhunsammalten heimossa (Polytrichaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon arktisella ja havumetsävyöhykkeellä.
Suomen alueella pohjanhiekkasammalen levinneisyys on pohjoinen, mutta sitä esiintyy koko maassa paitsi Ahvenanmaalla. Lajin uhanalaisuusluokka on elinvoimainen (LC).
Pohjanhiekkasammal kasvaa vähän pienemmäksi kuin samannäköinen ja yleinen törmähiekkasammal (Pogonatum urnigerum). Laji on kaksikotinen pioneerilaji. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti.
Aiheesta muualla

Kuvalinkit:
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pohjanhiekkasammal (Pogonatum dentatum)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Pogonatum dentatum:  Wikidata: Q15323142  Wikispecies: Pogonatum dentatum  CoL: 77SYV  EoL: 864498  EUNIS: 197085  FNA: 250064674  GBIF: 2682966  iNaturalist: 167119  IRMNG: 11283870  ITIS: 15776  NatureServe: 2.125287  NCBI: 201553  Observation.org: 161160  Open Tree of Life: 263967  Plant List: tro-35119662  PLANTS: PODE10  Tropicos: 35119662  WFO: wfo-0001157610  Laji.fi: MX.43903 
Polytrichum dentatum:  Wikidata: Q38329044  ITIS: 1135840  Tropicos: 35141433  WFO: wfo-0001170051
Pitäjäkuri

Pitäjäkuri oli uusi kurinpitomuoto, joka kehittyi kotikurin, kyläkurin ja kirkkokurin rinnalle suomen- ja ruotsinkielisellä Etelä-Pohjanmaalla 1700- ja 1800-luvulla. Pitäjäkuriksi voidaan nimittää itsehallinnollisten elinten laatimia ja koko (suur)pitäjälle tarkoitettuja nuorison käyttäytymissääntöjä, joille hankittiin maaherran (kuvernöörin) vahvistus ja joiden perusteella kihlakunnanoikeus sakotti niitä rikkoneita. Käytännössä pitäjäkuri perustui sekä paikallisiin pitäjänsopimuksiin että painettuihin pitäjänlakeihin. Pitäjäkuri oli muita kurimuotoja ankarampaa siksi, että se merkitsi rikkomuksiin syyllistyneiden kriminalisointia, jolloin samalla rikoksentekokynnys alentui huomattavasti.
Pitäjäkurin synty

Etelä-Pohjanmaan itsehallintoelinten kesken oli pitkin 1700-lukua kamppailtu siitä, kummalle elimelle kirkkoneuvostolle vai kihlakunnankäräjille kuului nuorten käytösrikkomusten rankaiseminen. Tässä kiistassa papisto näytti perineen voiton, ja luultavasti Turun tuomiokapitulin kehotuksesta Pohjanmaan läänin maaherra päätti 1770 järjestyssääntöjen käyttöön otosta. Vastahankaisten nimismiesten oli nyt taivuttava ja otettava käsiteltäväksi pappien ja johtavien talonpoikien laatimat järjestyssäännöt ja ryhdyttävä niiden perusteella syyttämään nuoria oikeudessa.
Maaherran päätöstä vahvisti Turun tuomiokapitulille osoitettu kuninkaallisen majesteetin ilmoitus vuodelta 1779. Sen mukaan Suomesta tuli esille hyvin paljon vakavia rikoksia, minkä seikan myös tuomiokapitulin oma tutkimus totesi. Se havaitsi rikollisuuden levinneen erityisesti Etelä-Pohjanmaalle, mutta osaksi Pohjois-Pohjanmaalle saakka. Selvityksessä huomio keskittyi muun muassa rikoksiin neljättä käskyä vastaan, jonka uskottiin johtuvan huonosta kasvatuksesta. Ensimmäinen nuorisoa varten laadittu järjestyssääntö syntyi Vöyrillä 1749 ja sen esimerkkiä seurasivat vähän myöhemmin Lapväärtti, Närpiö ja Lapua. Sen jälkeen pitäjäkurisäännöt yleistyivät Etelä-Pohjanmaalla ja niitä laadittiin 1800-luvun lopulle saakka. (.
Pitäjäkurisääntöjen soveltaminen alkoi 1770-luvulla ja voimistui erityisesti seuraavalla vuosikymmenellä. Yöjuoksu, luvaton tanssinpito tai tanssi, kuokkavierailut, korttipelit, nuorison metelöinti, luvattomat ajelut toisten hevosilla, tarpeeton kokoontuminen ja siihen liittynyt ilkivalta sekä joutilaisuus tai sen salliminen olivat tavallisimpia sakotuksen aiheita. Näistä yöjuoksu tulkittiin jo 1700-luvun lopulla tarkkaan kellonaikaan määrätyksi öiseksi ulkonaliikkumiskielloksi (ks. Ulkonaliikkumiskielto Suomessa), joka yleensä alkoi 1.5.– 31.8. iltaisin kello kymmeneltä (Laihialla aluksi kahdeltatoista) ja muulloin yhdeksältä.
Kaikkiaan Ruotsinvallan kolmena viimeisenä vuosikymmenenä noin 600 eteläpohjalaista sai käräjäsakon kurisääntöjen rikkomisesta. Etenkin Kauhavan kappelissa ja Vähässäkyrössä pitäjäkurisakkoja jaeltiin tällöin poikkeuksellisen runsaasti. Varsin tiukkaa kuria toteutettiin Kauhavan lisäksi Lapuan muissakin seurakunnissa, Maalahden tuomiokuntaan kuuluvissa kappeleissa sekä Vöyrillä, Mustasaaressa ja Laihialla. Edellisiä maltillisemmin suhtauduttiin nuorison käytöshäiriöihin Lapväärtissä, Närpiössä, Uudessakaarlepyyssä, Isossakyrössä ja Kuortaneella, joista kahden ensin mainitun kurinpito päättyi viimeistään 1820-luvun alussa. Erikoisen poikkeuksen muodosti Teuva, josta puuttui oltermannilaitos lähes tyystin ja jossa pitäjäkaudella laadittiin vain nimeksi käyttäytymissääntöjä.
Pitäjäkuri Venäjän vallan aikana

Suomen sota keskeytti pitäjäkurin soveltamisen, mutta jo 1810-luvulta lähtien järjestyssääntöjä jälleen kiristettiin. Joksikin aikaa käräjöinnit tosin vähentyivät, koska oltermannit asetettiin kyläjärjestysten kautta vastuuseen järjestyshäiriöistä. Silti Vöyrin käräjillä sakotettiin pitäjäkurista lyhyessä ajassa (1824–33) peräti 253 henkilöä, pääasiassa nuoria. Myös Lapuan, Laihian ja Maalahden suurpitäjissä tuomiot saivat aika ajoin miltei joukkorangaistusten luonteen.
Joukkorangaistukset tulivat mahdollisiksi osaksi siitä syystä, että eteläpohjalaiskyliin asetettiin yleisesti 1800-luvun alkuvuosista lähtien yövartijoita, jotka voivat käräjillä toimia todistajina ja jotka toisinaan aseistettiin. Yövahdit avustivat oltermanneja, joiden velvollisuutena oli ilmiantaa nimismiehelle kylässä tapahtuneet rikokset. Levottomimmissa kylissä nimismiesten itsensäkin kannatti partioida kyläteillä, koska heille tavallisesti lankesi puolet käräjien tuomitsemista pitäjäkurisakoista. Vaikeimmissa tapauksissa jouduttiin turvautumaan venäläisten kasakkojen apuun, ja ainakin Kauhavalla heitä käytettiin 1860-luvulla myös yövartijoina.
Tiukimmilleen kurinpito voimistui 1830-luvun lopulta lähtien, ja kahdessakymmenessä vuodessa (1840–59) pitäjäkurisääntöjen perusteella tuomittiin käräjillä noin 1250 eteläpohjalaista. Ankarinta kuri oli tällöin Maalahdessa, Laihialla ja Jurvassa sekä Suur-Lapualla, jossa Lapuan laki oli käräjien keskeisenä ohjenuorana. Korkea kuritaso pysyi näissä pitäjissä myös pitkään, vain Laihialla oli vajaan kymmenen vuoden lievähkö kausi 1860- ja 1870-luvulla. Edellä mainittujen pitäjien kuritasosta jäi jonkin verran jälkeen Isokyrö, joskin sen pitäjäkuri kiristyi hiljalleen 1800-luvun lopulle asti. Isonkyrön kehitystä muistutti Vähäkyrö, jonka pitäjäkuri kuitenkin lieventyi tilapäisesti 1850-luvulla.
Aikaisemmista ankarista kuripitäjistä Vöyrin ja Mustasaaren kurinpito aloitti vähentymisensä jo pian 1800-luvun puolivälin jälkeen. Sama kehityssuunta oli havaittavissa Suur-Ilmajoella, jossa rangaistiin enää vain vastoin kyläjärjestyksen määräyksiä järjestetyistä tansseista sekä luvattomista hevosajeluista. Lievempien kurisääntöjen pitäjistä Kuortaneella tanssi- ja hääsakot tulivat käyttöön 1830-luvun lopulla ja yleistyivät lyhyen tauon jälkeen 1860-luvulla. Uudessakaarlepyyssä sekä Lappajärven suurpitäjässä pitäjäkuria toteutettiin pidättyvästi ja vain ajoittaisesti. Pietarsaaressa, Lapväärtissä, Närpiössä ja Teuvalla pitäjäkurista ei 1800-luvun puolivälissä sakotettu ketään, joskin kahdessa viimeksi mainitussa rangaistiin muutamia 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Alueellisesti pitäjäkurilainsäädäntöä toteutettiin pitkäaikaisemmin ja voimakkaimmin keskisen Etelä-Pohjanmaan ala- ja keskijuoksun jokivarsiseurakunnissa, kun sitä vastoin maakunnan reuna-alueilla kuten Suupohjassa, Pietarsaaressa ja osassa Järviseutua järjestelmä oli käytössä vain joko ajoittaisesti, osittaisesti tai se puuttui kokonaan. Pitäjäkurikäräjöinnit jatkuivat 1860-luvun jälkeenkin, tosin hiukan lieventyneinä, mutta päättyivät viimeistään vuonna 1889 säädetyn uuden rikoslain myötä.
Kurinpidon välittömät seuraukset

Pitäjäkurin tarkoituksena oli ehkäistä rikollisuutta Etelä-Pohjanmaalla, mutta tulos olikin päinvastainen. Kurin kiristymisen jälkeen henkirikollisuusluvut nimittäin kohosivat lähes poikkeuksetta tai jos jo valmiiksi ankaraa kuria jälleen kiristettiin, ne  säilyttivät entisen korkean tasonsa. Jos kuripito lieventyi, myös henkirikollisuus alentui vähän ajan kuluttua. Edelleen mitä ankarampaa pitäjäkuri oli, sitä korkeammalle kohosivat henkirikollisuusluvut sekä kääntäen: mitä vähäisempää oli kurinpito, sitä alhaisempia olivat surmaluvut.
Pitäjäkurin ja henkirikollisuuden välillä vallitsi siten selvästi havaittava syy- ja seuraussuhde, minkä voi muun kurinpidon ohella katsoa tärkeältä osaltaan vaikuttaneen sekä puukkojunkkarien esiinmarssiin että satavuotisen häjyilykulttuurin luonteeseen..
Aiheesta muualla

Lapuan laki -dokumentti
Victory Monument (Bangkok)

Voiton muistomerkki pystytettiin 1941 Ranskan-Thaimaan sodan kunniaksi. Nykyään se on tärkeä liikenteen solmukohta Bangkokissa.
Voiton muistomerkki
Victory Monument (thaiksi อนุสาวรีย์ชัยสมรภูมิ, Anusawari Chai Samoraphum) on Bangkokissa Thaimaassa sijaitseva sotamuistomerkki. Se sijaitsee Ratchathewin kaupunginosassa koilliseen Bangkokin keskustasta keskellä liikenneympyrää Phahon Yothin ja Ratchawithi -katujen risteyskohdassa. Paikalla on myös samanniminen ilmajunarata-asema.
Muistomerkki vihittiin 24. kesäkuuta 1941 ja se kunnioittaa thai-armeijan ja -laivaston voittoa Ranskan Indokiinan siirtomaahallinnon (Vichyn Ranska) joukoista Ranskan-Thaimaan sodassa 1940–1941. Sodan tuloksena Thaimaa jälleenliitti itseensä osia Kambodžasta ja Laosista, jotka se oli menettänyt Ranskalle 1893 ja 1904. Thaimaa pitää näitä alueita historiallisesti itselleen kuuluvina.
Toisen maailmansodan jälkeen 1945 monumentista tuli poliittisesti kiusallinen, sillä liittoutuneet pakottivat Thaimaan luovuttamaan voittamansa alueet takaisin Ranskalle. Nykyään monet thaimaalaiset pitävät muistomerkkiä militarismin symbolina ja epäsuositun sotilashallinnon jäänteenä. Muistomerkki on kaikesta huolimatta kuitenkin pääkaupungin tunnetuimpia maamerkkejä.
Ranskan-Thaimaan sota

Taistelut Thaimaan ja Ranskan joukkojen välillä joulukuusta 1940 tammikuuhun 1941 olivat lyhyet ja niiden lopputulos kiistelty. Thaimaan miestappiot olivat ainoastaan 59 miestä, ja lopulliset rauhanehdot saneli Japani, jonka valloitussotasuunnitelmiin pitkäkestoinen konflikti kahden liittolaismaan välillä sopi huonosti. Kumpikaan osapuoli ei ollut tyytyväinen sopimukseen. Thaimaa ei saavuttanut tavoitettaan saada kaikkia menettyjä alueita takaisin. Ranska taasen menetti enemmän kuin oli valmis luovuttamaan. Kaikesta huolimatta kenraali Phibunsongkhramin sotilashallinto käänsi sodan lopputuloksen selkeäksi voitoksi itselleen, jota varten monumentti tilattiin ja pystytettiin muutamassa kuukaudessa.
Muistomerkin symboliikka

Muistomerkki on ulkoasultaan täysin länsimainen, toisin kuin Bangkokin toinen maamerkki Democracy Monument (thaiksi อนุสาวรีย์ประชาธิปไตย), joka käyttää koristelussaan perinteistä thaimaalaista merkkikieltä. Obeliskeja on käytetty länsimaissa usein sotamuistomerkeissä, vaikka itse aihe on peräisin Egyptistä. Obeliski symboloi maskuliinista voimaa ja sen ulkomuoto muistuttaa miekkaa. Bangkokin monumentin obeliskin muodostaa viisi yhteenliitettyä pistintä. Viisi sankaripatsasta muistomerkin juurella edustavat jalkaväkeä, laivastoa, ilmavoimia, poliisilaitosta ja virkamiehistöä. Patsaat on kuvattu ajalle tyypilliseen herooiseen tyyliin, jota käyttivät fasistiset ja kommunistiset hallinnot Euroopassa 1930-luvulla. Patsaat veisti italialainen kuvanveistäjä Corrado Feroci, joka käytti thai-nimeä Silpa Bhirasri. Hän vastusti patsaidensa yhdistämistä obeliskiin, jota hän nimitti "Hämmennyksen voitoksi". Patsaiden alla on kunniataulut, joihin on kaiverrettu 809 nimeä. Luvussa ovat mukana toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa menehtyneet sotilaat. Monumentti kuuluu ulkomaisten valtiovieraiden virallisiin vierailukohteisiin. Sotaveteraanit laskevat seppeleen muistomerkille vuosittain 3. helmikuuta.
Liikenteen solmukohta

Voiton muistomerkki sijaitsee liikenteen solmukohdassa. Sen eteläpuolella on samanniminen BTS-asema ja maksullinen pikatie lähtee lähistöltä pohjoiseen Sanam Paon kohdalla. Voiton muistomerkin liikenneympyrässä on pysäkit useille linja-autoille, kuten bussit nro 8, 12, 14, 18, 92, 96, 97, 108, 112, 26, 27, 28, 29, 34, 38, 39, 54, 59, 63, 74, ja 77. Monet yksityiset pikkubussiyhtiöt käyttävät muistomerkkiä lähtö- ja päätepisteenään. Rajvithin sairaala ja Robinson Department Store -tavaratalo sijaitsevat nekin risteyksessä.
Pommi-isku

Uuden vuoden aattona 31.12.2006 muistomerkin läheisyydessä räjäytettiin pommi, joka oli ensimmäinen useamman pommin sarjasta eri puolilla kaupunkia. Ainakin yksi ihminen kuoli muistomerkillä ja kaksikymmentä haavoittui.
Kirjallisuutta

Ka F. Wong: Visions of a Nation – Public Monuments in Twentieth-Century Thailand, White Lotus, Bangkok (2006), ISBN 974-480-087-9
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Victory Monument (Arkistoitu – Internet Archive)
2Bangkok.com – Victory Monument in Days Gone By (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmakuva Voiton muistomerkistä
| n k Bangkok |
| --- | --- | --- |
| Alueet |  Asoke  Bangkokin jokiranta  Bangkokin keskusta  Bang Rak  Chinatown  Pathumwan  Pratunam  Ratchathew  Sathorn  Siam  Silom  Sukhumvit  |  |
| Liikenne |  Bang Na -moottoritie  Bangkokin metro  Don Muangin kansainvälinen lentoasema  Bangkokin klongit  Skytrain  Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema  |  |
| Nähtävyydet |  Asiatique The Rivefront  Bengakitti-puisto  Demokratian muistomerkki  CentralWorldin ostoskeskus  Chao Phraya  Emporiumin ostoskeskus  EmQuartierin ostoskeskus  ICONSIAM  Khao Sanin katu  Kultainen Buddha  Lumphinin puisto  MBK Center -ostoskeskus  Siam Paragon -ostoskeskus  Suuri palatsi  Pak Khlong Talat  Baiyoke Tower I  Baiyoke Tower II  Pratunamin tori  Rama VIII -silta  Soi Cowboy -katu  Soi Thonglor -katu  Terminal 21 -ostoskekus  Victory Monument  |  |
| Koulutus |  Chulalongkornin yliopisto  Mahachulalongkornrajavidyalayan yliopisto  Mahidolin yliopisto  |  |
| Kulttuuri |  Erawanin pyhäkkö  Hope of Bangkok Church  Thaimaan kansalliskirjasto  Wat Arun  Wat Benchamabophit  Wat Paknam Phase Charoen  Wat Pho  Wat Phra Kaew  Wat Saket  Wat Suthat ja Sao Ching Cha  |  |
| Urheilu |  Channel 7 Stadium  Lumpini Stadion  Rajamangalan kansallisstadion  Rajadamnern Stadion  Thailand Open  |  |
| Muuta |  Bumrungradin sairaala  |  |
Plasma

Plasmapallo
Plasma on aineen olomuoto, jossa atomit ovat menettäneet elektroneja eli ionisoituneet. Plasma koostuu siis sähköisesti varatuista hiukkasista: elektroneista ja positiivisista ioneista. Plasma reagoi herkästi sähkö- ja magneettikenttiin ja plasman oma liike myös luo sähkömagneettisia kenttiä (ks. sähkömagnetismi).
Plasmaa kutsutaan aineen neljänneksi olomuodoksi. Plasman määritteleminen aineen olomuodoksi on kuitenkin kiistanalaista. Se ei nimittäin täytä yhtä olomuodoille asetettua ehtoa: "aineen pitää muuttua sulavasti olomuodosta toiseen tietyssä lämpötilassa". Plasma ei tätä tee, sillä ionisoituneet hiukkaset eivät välttämättä muutu takaisin neutraaliksi kaasuksi, kun lämpötilaa lasketaan plasmautumis- tai ionisoitumislämpötilan alapuolelle. Tämä johtuu siitä, että ionisoituminen ei ole niin selvästi lämpötilasta riippuvainen prosessi kuin esimerkiksi sulaminen tai höyrystyminen, vaan on itse asiassa aineen rakenteenkin eikä vain olomuodon muuttamista.
Auringosta sinkoutuu jatkuvasti plasmaa avaruuteen aurinkotuulena, ja sen törmätessä maan ilmakehän ulompiin osiin syntyy revontulia. Vihertävän keltainen väri syntyy suurella nopeudella liikkuvien elektronien törmätessä happiatomeihin. Elektroni menettää osan liike-energiastaan, jonka happiatomi muuttaa näkyväksi valoksi. Plasman tutkiminen on luonut oman tieteenalan, (avaruus)plasmafysiikan.
Plasmasta aikaisemmin käytettyä rinnakkaisnimeä "plastma" pidetään nykyään vanhentuneena eikä enää suositeltavana.
Plasman muodostuminen

Plasmaa syntyy korkean lämpötilan (vähintään 2 000–8 000 K) vaikutuksesta ja sähkökentässä kiihdytettyjen  hiukkasten törmäillessä atomeihin irrottaen niistä elektroneja. Plasma koostuu elektroneista ja positiivisista ioneista. On myös esitetty, että jopa 99 % tai ylikin maailmankaikkeuden tunnetusta aineesta (vrt. pimeä aine) olisi plasmaa.