stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Code Lyoko hahmoista
Suhteet > Oddin suhteet

Oddilla on ollut monta "suhdetta", joista kenties merkittävin oli Samanthan kanssa. Myös Brynjalla on ollut hyvät mahdollisuudet Oddin suhteen, mutta hän unohti Oddin. Oddilla ja Aelitalla on sanottu olevan jotakin, mutta se ollut fanfictionia. Odd ja Aelita ovat kyllä monesti kaatuneet tai lentäneet toistensa päälle, mutta se on tapahtunut Oddin pelastessa Aelitaa tai vahingossa. Aelita ja Odd ovat kyllä suudelleet, mutta vain huijatakseen Sissin "kätyrit" pois tehtaasta. Oddilla ja Sissillä on myös ollut jotain, vaikka Odd haukkuukin Sissiä "aivottomaksi kanaksi". Odd on kyllä kutsunut Sissiä "kauniiksi kuin perhonen", ja samassa jaksossa hän iski Sissille silmää. Sissi on myös antanut pusun Oddille.
Suhteet > William & Yumi

Williamilla ja Yumilla on ollut jonkinmoinen suhteentapainen, mutta Yumi on koko ajan pitänyt Ulrichista (vaikka ei ollut aina itse varma siitä). Suurimmaksi osaksi tämä suhde on perustunut vain väärinkäsityksiin. Vaikka William välittää Yumista, hän myös auttaa monesti Ulrichia. Yumi ja William eivät ole suudelleet. Yumi on kyllä suudellut Williamia poskelle Ulrichin nähden jaksossa "ystävänpäivä", kun William toi hänelle kukkia.
Suhteet > Ulrich & Sissi

Ulrichilla ja Sissillä ei ole sen suurempaa suhdetta, vaikka Sissi on parikin kertaa pussannut Ulrichia. Sissi on ihastunut Ulrichiin, mutta Ulrich taas ei ole Sissistä kiinnostunut. Joissakin jaksoissa kuitenkin on Ulrich punastunut Sissin pussatessa häntä poskelle. Sissi yrittää saada Ulrichin puolelleen, mutta ei ole siinä menestynyt. Ulrich on kerran pussannut Sissiä, mutta tämä Ulrich oli oikeasti polymorfinen aave. (jaksossa "XANAn suudelma".)
Code Lyoko: Evolution > Hahmot ja hirviö, jotka eivät esiinny alkuperäisessä sarjassa

Laura Gauthier on sarjan aikana ryhmään tullut uusi oppilas. Hän on koulussa ja tietokoneasioissa yhtä aikaa Jeremyn apuri ja kilpailija. Toisin kuin muut jäsenet, hän auttaa Jeremyä laboratoriossa supertietokoneen toimintojen kanssa. Hän päätyi laboratorioon pari kertaa auttamaan hätätilanteessa, mutta aikahyppy ei vienyt hänen muistiaan. Kun X.A.N.A:n tuhoava virus saatiin toimimaan jaksossa Kapina, Laura ei halunnut odottaa sen asentamista, vaan vastoin ryhmän sisäistä sopimusta houkutteli Williamin viemään virus Kuoreen. Kun tehtävä epäonnistuu ja William melkein päätyy X.A.N.A:n käsiin, Laura äänestetään ulos ryhmästä.  Vaikkei hän muista enää mitään Lyoko-ajoista, hän silti antaa tahattomasti tietoja Tyronille.
Professori Lowell Tyron on sarjan toinen vihollinen. Hän on sveitsiläinen professori, joka omistaa oman supertietokoneen. Tämä supertietokone pyörittää omaa yksisektorista virtuaalimaailmaa, Kuorta, joka on sarjan keskiössä oleva tapahtumapaikka. Hän on aikanaan ollut Franz Hopperin kollega. Hän ei tiedä X.A.N.A:n olemassaolosta, eikä siitä, että se on piiloutunut hänen tietokoneeseensa.
Ninjat ovat Professori Lowell Tyronin virtuaalisen Kuori-maailman vartijoita, joita oikeat ihmiset ohjaavat.
Code Lyoko: Evolution > Alkuperäisen sarjan hahmot, jotka eivät esiinny Code Lyoko: Evolution -sarjassa

Kiwi
Nicholas Poliakoff
Herb Pichon
Milly Solovieff
Tamiya Diop
Somebody’s Watching Me

| Somebody’s Watching Me Rockwell |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1983–1984, Mars Recording Studios, Los Angeles, Kalifornia
 Julkaistu: 1984
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Tuottaja(t): Curtis Anthony Nolen & Rockwell
 Tyylilaji: disko, pop
 Kesto: 36.28
 Levy-yhtiö: Motown
Rockwellin muut studioalbumit
|   | Somebody’s Watching Me 1984 | Captured 1985 |
Somebody’s Watching Me on yhdysvaltalaisen R&B-laulaja ja -lauluntekijä Rockwellin esikoisalbumi vuodelta 1984.
Tuotannosta ja kappaleiden sovituksista ovat vastanneet Curtis Anthony Nolen ja Rockwell. Levy-yhtiö on Motown Record Corp.
Kappaleet

Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
| Sivu 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Somebody’s Watching Me | Rockwell | 5.01 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Obscene Phone Caller | Rockwell | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Taxman | George Harrison | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Change Your Ways | Rockwell, Curtis Anthony Nolen, Norman Dozier | 4.49 |  |  |  |  |  |  |
| Sivu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Runaway | Norman Dozier, Curtis Anthony Nolen, Rockwell | 4.24 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Wasting Away | Rockwell, Curtis Anthony Nolen, Norman Dozier | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Knife | Rockwell, Norma Helms, Mitch Bottler | 5.03 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Foreign Country | Norman Dozier, Rockwell, Curtis Anthony Nolen | 5.56 |  |  |  |  |  |  |
Nimikappale on vuodelta 1983 ja muut vuodelta 1984. Kaikkien laulujen kustannusyhtiö on Jobete Music, paitsi "Taxmanin" osalta Maclen Music (BMI).
Singlet

Artikkelin Rockwell mukaan albumilta on vuonna 1984 julkaistu singlet
Somebody’s Watching Me
Obscene Phone Caller
Foreign Country
Taxman
Knife
Kokoonpano

| --- | --- |
 kosketinsoittimet ja syntetisaattorit: Rockwell  Curtis Anthony Nolen  Jim Foelber  Gregory Karukas  Russell Ferrante  Norman Dozier  Randy Waldman  Michael Lang kitarat: Thomas J. Parker  Nicholas Brown basso: David Cochrane kappaleella "Knife" syntetisaattoribasso: Rockwell  Curtis Anthony Nolen  Gregory Karukas :  rummut: Ricky Lawson kappaleella "Knife"  Philip Madayag lyömäsoittimet: Rockwell  Curtis Anthony Nolen taustalaulu: Rockwell  Michael Jackson (Epic Records) kappaleella "Somebody’s Watching Me"  Curtis Anthony Nolen  Monalisa Young  Terry Young  Oma Drake  Norman Dozier  Lyndie White  Terry DeSario  Jermaine Jackson  Marva Holcolm
Tuotantotiedot

Tuottajat: Curtis Anthony Nolen ja Rockwell / Super Three Productions
Vastaava tuottaja: Ray Singleton
Levy-yhtiö: Motown Record Corporation
Äänitys: Mars Recording Studios, Los Angeles, Kalifornia
Miksaus ja masterointi: Motown / Hitsville U.S.A. Recording Studios, Los Angeles, Kalifornia
Äänittäjät: Arne Frager, Joe Q. Hall, Scott Skidmore, Booker T. Jones, III
Miksaajat: Arne Frager, Curtis Anthony Nolen, Rockwell, Joe Q. Hall, Steve Smith
Masteroija: John Matousek
Art Direction: Johnny Lee
Design: Janet Levinson
Visuaalinen konsultti: Nancy Leiviska
LP-levyjen valmistusmaa Euroopassa: Saksa
Markkinointi ja jakelu: RCA Records
Belgiassa ja Ranskassa RCA S.A.
Saksassa RCA Schallplatten GmbH
Hollannissa RCA B.V.
U.K:ssa RCA Ltd.
Aiheesta muualla

Somebody’s Watching Me Discogsissa. (englanniksi)
Ivar Alanen

Ivar Alanen (aiemmin Lammi, 11. helmikuuta 1863 Virrat – 28. maaliskuuta 1936 Parkano) oli suomalainen poliitikko, joka edusti ensin suomalaista puoluetta ja myöhemmin kokoomuspuoluetta. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1917 eduskuntavaaleissa ja hän toimi tehtävissään vuoteen 1922. Alanen oli maatalous- ja talousvaliokunnissa sekä suuressa valiokunnassa.
Alanen avioitui Maria Hirvimäen kanssa vuonna 1891 ja asui maanviljelijänä Parkanossa vuosina 1894–1936.
Käännös suomeksi
Iiro Karppinen

| Iiro Karppinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. huhtikuuta 2003 (ikä 21) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Sport
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
    
Iiro Karppinen (s. 26. huhtikuuta 2003 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportia. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Karppinen aloitti jääkiekkoilun viisivuotiaana Oulun Kärppien luistelukoulussa. Hänen varsinainen kasvattajaseuransa on Kiekko-Laser, josta Karppinen palasi juniorina sittemmin Kärppiin. Hän oli kaudella 2018–2019 C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 5+9=14. Karppinen voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomen-mestaruuden.
Kaudeksi 2021–2022 Karppinen siirtyi Jokereiden U20-joukkueeseen. Kaudella 2022–2023 hän oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Dominik Badinkan kanssa. Karppinen voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Kaudeksi 2023–2024 hän siirtyi Vaasan Sportin U20-joukkueeseen. Karppinen nostettiin kesällä 2023 myös seuran SM-liigajoukkueen harjoitusrinkiin.
Karppinen teki kaudeksi 2024–2025 Sportin kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden seuran U20-joukkueessa. Karppinen teki liigadebyyttinsä 25. marraskuuta 2024 vieraissa Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Sportin kolmospuolustajapariin Valtteri Hietasen viereen. Karppinen sai ottelussa jääaikaa 15.12 minuuttia. Hän sai ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn pelin viivyttämisestä nostamalla kiekon katsomoon.
Ura > Maajoukkueura

Karppinen on pelannut kolme nuorten maaottelua.
Samppa Aittoniemi

Sikstus Samuel (Samppa, S. S.) Aittoniemi (23. marraskuuta 1892 Jalasjärvi – 20. joulukuuta 1969 Jalasjärvi) oli suomalainen poliitikko. Aittoniemi toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1933–1936 sekä 1948–1958 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Aittoniemi toimi myös Jalasjärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 1931 Aittoniemi toimi presidentin valitsijamiehenä.
Aittoniemi kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1917, valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1923 ja filosofian maisteriksi vuonna 1927. Politiikan ulkopuolella Aittoniemi toimi maataloustöissä kotitilallaan 1906–1912, Jalasjärven elintarvikelautakunnan toimitusjohtajana 1917–1918, sosiaalihallituksen ylimääräisenä virkamiehenä 1920–1921, Pienviljelijäin keskusliiton toiminnanjohtajana 1923–1945, Yhteistyön päätoimittajana 1924–1945, Pellervon toimituskunnan jäsenenä ja maanviljelijänä Jalasjärvellä 1946–1969.
Aittoniemen vanhemmat olivat maanviljelijä Sikstus Salomon Aittoniemi ja Maria Matilda Matintytär. Aittoniemen puoliso vuodesta 1936 oli Vilta Susanna Niinimaa.
Werner Kreipe

| Werner Kreipe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1904  Hannover, Saksa
Kuollut: 7. syyskuuta 1967 (63 vuotta)  Bad Godesberg, Länsi-Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1914–1945
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Kenraali (General der Flieger)
Kunniamerkit:  Kultainen Saksan risti (1942)
Werner Kreipe (12. huhtikuuta 1904 Hannover, Saksa – 7. syyskuuta 1967 Bad Godesberg, Länsi-Saksa) oli saksalainen kenraali ja Luftwaffen esikuntapäällikkö toisen maailmansodan aikana.
Kreipe liittyi Saksan armeijaan 1922 ja sai salaisen ilmasotakoulutuksen Neuvostoliitossa vastoin Versaillesin rauhan Saksalle asettamia rajoituksia. Natsien valtaannousun jälkeen Saksa perusti uudet ilmavoimat. Kreipe toimi useissa komento- ja esikuntatehtävissä ennen sotaa ja sodan syttymisen jälkeen, ja  hänet nimitettiin Luftwaffen esikuntapäälliköksi syyskuussa 1944. Hän ajautui riitoihin Hitlerin kanssa kunnes joutui eroamaan tehtävästään toimittuaan siinä vain 18 päivää. Hän oli virkaa toimittava esikuntapäällikköna lokakuun lopulle saakka, jonka jälkeen hän ei saanut enää komentajuuksia tai esikuntatehtäviä. Sodan jälkeen hän oli liittoutuneiden sotavankina 1947 saakka, jolloin hänet vapautettiin.
Varhainen elämä

Kreipe syntyi 1904 lääkärin perheeseen Hannoverissa, jossa hän kävi lukion. Hän oli liian nuori osallistumaan ensimmäiseen maailmansotaan, mutta hän värväytyi upseerioppilaaksi Weimarin tasavallan armeijan tykistöön 1922. Hän liittyi natsipuolueeseen nuorena ja oli mukana Hitlerin oluttupavallankaappausyrityksessä marraskuussa 1923.
Versaillesin rauhansopimuksen mukaan Saksalla ei saanut olla ilmavoimia, mutta Saksan armeija koulututti upseereita salaa ulkomailla ja suosi siviili-ilmailua Saksassa. Yliluutnantti Kreipe sai lentokoulutuksen Baijerissa 1920-luvun puolivälin jälkeen ja oli yksi upseereista, jotka saivat ilmasotakoulutuksen Lipetskissä Neuvostoliitossa 1928-1930. Kreipestä ja muista ulkomailla ilmasotakoulutusta saaneista muodostettiin tulevan Luftwaffen upseerikaaderi.
Uusi Luftwaffe

Vuonna 1933 tapahtuneen natsien valtaannousun myötä ilmavoimien salaisesta kehyksestä alettiin kehittämään uutta Luftwaffea, johon vasta kapteeniksi ylennetty Kreipe siirrettiin lokakuussa 1934. Seuraavan vuoden maaliskuussa Göring ja Hitler julistivat maailmalle Saksan ilmavoimien olemassaolon. Ennen sotaa Kreipe ehti toimia useissa tehtävissä mm. ilmailuministeriössä, Luftwaffen esikuntaupseerina, lentosotakouluissa ja lentoyksiköissä.
Saksa hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta 1939 ja toinen maailmansota alkoi. Kreipe siirrettiin Puolassa toimineeseen 152. pommittajalennosto Boelcken esikuntaan 5. syyskuuta. Ranskan ja Belgian taistelujen aikana hän komensi II. lentorykmenttiä. Tämän jälkeen hän toimi esikuntatehtävissä eri yksiköissä, mm. Hugo Sperrlen alaisuudessa. Alkusyksyn 1942 Kreipe toimi Günther Kortenin komentaman Luftwaffenkommando Donin esikuntapäällikkönä, kunnes hänet siirrettiin jälleen valtakunnan ilmailuministeriöön 20. lokakuuta. Kreipe ylennettiin kenraalimajuriksi maaliskuussa 1943.
Uusi Luftwaffe > Esikuntapäällikkö

Luftwaffen esikuntapäällikkö Günther Korten kuoli Hitleriä vastaan suunnatun pommiattentaatin seurauksena 22. heinäkuuta 1944. Kortenin lähintä alaista Karl Kolleria pidettiin luontavana jatkajana tehtävään, mutta yllättäen ilmavoimien päällikkö Hermann Göring nimitti Kreipen uudeksi esikuntapäälliköksi ohi Kollerin, josta hän ei pitänyt. Hitler puolestaan oli ehdottanut tehtävään Robert Ritter von Greimiä, jota Göring taas ei hyväksynyt. Kreipe oli pätevä upseeri ja olisi todennäköisesti ollut tehtäväänsä hyvin sopiva, mutta hän ajautui riitoihin Hitlerin kanssa.
Kreipe ylennettiin lentojoukkojen kenraalin arvoon 1. syyskuuta. Vaikka Kreipe oli natsipuolueen jäsen ja Hitlerin kannattaja, hän ei ollut luonteeltaan myötäilevää ja kyseenalaistamattomasti tottelevaa tyyppiä, joita Hitler piti mieluiten ympärillään etenkin attentaattiyrityksen jälkeen. Kreipe ja Hitler riitelivät muun muassa uuden Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjän roolista, sillä Kreipe halusi käyttää suihkuhävittäjiä ilmapuolustukseen, kun Hitler halusi niiden toimivan pelkästään hävittäjä-pommittajina. Syyskuun puolessa välissä liittoutuneet pommittivat Darmstadtia ja Hitler raivostui Luftwaffen johdolle niin, että harkitsi Göringin tehtävien siirtoa von Greimille ja kielsi Kreipeä tulemasta ollenkaan Rastenburgin päämajaansa. Ainoastaan Luftwaffen operatiivisen esikunnan esikuntapäällikkö Eckhard Christianilla oli pääsy Wolfsschanzen alueelle, koska hän oli naimisissa Hitlerin sihteerin Gerda Daranowskin kanssa. Kreipe ja Hitler riitelivät jälleen 18. syyskuuta, jolloin Hitler lopulta käski Kreipeä luovuttamaan eroanomuksensa. Kreipen ura ei päättynyt välittömästi, sillä hän jatkoi virkaa toimittavana esikuntapäällikkönä. Hän valmisteli uudenvuodenpäivänä 1945 toteutetun operaatio Bodenplatten, joka taktisesta menestymisestä huolimatta vauhditti Saksan häviötä siinä kärsittyjen tappioiden vuoksi. Karl Koller astui hänen tilalleen 29. lokakuuta 1944.
Uusi Luftwaffe > Sodan loppu

Kreipe ei saanut enää komentajuuksia yksiköissä eikä esikuntatehtäviä, vaan hänet siirrettiin ilmasota-akatemian johtajaksi 1. marraskuuta 1944. Akatemia koulutti upseereita esikuntatehtäviin. Hän toimi tehtävässään aina Saksan antautumiseen saakka. 8. toukokuuta 1945 hän jäi liittoutuneiden sotavankeuteen, josta hänet vapautettiin 1947. Hän toimi todistajana Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä Luftwaffea koskevissa asioissa. Sodan aikana hän kirjoitti sotapäiväkirjaa, josta on ollut apua historioitsijoille. Werner Kreipe kuoli 63-vuotiaana Bad Godesbergissa 1967.
| --- | --- |
 Ylennykset [Lähteet:] Vänrikki – elokuu 1925  Ylivänrikki - lokakuu 1925  Luutnantti – joulukuu 1925  Yliluutnantti – syyskuu 1928  Kapteeni – lokakuu 1934  Majuri – huhtikuu 1937  Everstiluutnantti – marraskuu 1940  Eversti – huhtikuu 1942  Kenraalimajuri – maaliskuu 1943  Kenraaliluutnantti – heinäkuu 1944  Lentojoukkojen kenraali – syyskuu 1944 :  Kunniamerkit [Lähteet:] Saksan risti kultaisena (kesäkuussa 1942)  1939 Rautaristi, 1. ja 2. luokka  Marraskuun 9. päivän 1923 muistomitali (ns. blutorden)  Wehrmachtin palvelusansioristi 2.-4. luokka  Rintamalentäjän siivet
Teoksia ja kirjoituksia

Personal Diary of Gen. Fl. Kreipe, Chief of the Luftwaffe General Staff During the Period 22 July - 2 November 1944 1947.
The Fatal Decisions 1956, Kreipe kirjoitti kirjaan taistelua Britanniasta koskevan luvun.
Die fliegerische Ausbildung in der Luftwaffe, ei päiväystä, unveröffentlichte Studie, Studiengruppe Geschichte des Luftkrieges Karlsruhe. Yhdessä Rudolf Kösterin ja Karl Gundelachin kanssa.
Das Projekt der internationalen Flugsicherungsorganisation EUROCONTROL. 1960
An der Schwelle eines neuen Abschnitts im Luftverkehr 1967
Suihkuhävittäjä Me 262, jonka roolista Hitler ja Kreipe riitelivät.
Paavo Aarniokoski

| Paavo Aarniokoski> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 1.9.1933–5.4.1945  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1893 Kankaanpää
Kuollut: 17. helmikuuta 1961 (67 vuotta) Kankaanpää
Ammatti:  maanviljelijä
Paavo Paatrikki Aarniokoski (5. huhtikuuta 1893 Kankaanpää – 17. helmikuuta 1961 Kankaanpää) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1945.
Elämä ja ura

Aarniokosken vanhemmat olivat räätälimestari Malakias Aarniokoski (ent. Ahlfors), joka oli 1910-luvulla Kankaanpään kuntakokouksen jäsen, ja Iida Sofia Mustelin. Kansakoulun jälkeen Aarniokoski opiskeli Pohjois-Satakunnan kansanopistossa 1913–1914, ja suoritti vanginvartijakurssin Turussa, jossa hän toimi lääninvankilan vartijana 1915–1919. Tämän jälkeen Aarniokoski palasi Kankaanpäähän työskennellen muun muassa räätälinä, kunnes ryhtyi 1922 viljelemään tilaansa.
Aarniokoski oli Kankaanpään kunnanvaltuuston jäsen 1922–1933 ja toimi sen puheenjohtajana 1925–1930. Vuonna 1933 hänet valittiin eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Presidentin valitsijamiehenä Aarniokoski oli 1937, 1940 ja 1943. Vuonna 1943 hänelle myönnettiin myös talousneuvoksen arvonimi.
Aarniokosken puoliso oli Fanny Lydia Kärki (ent. Joukanen), jonka kanssa hän avioitui 1922.lähde?
Raila Aho

| Raila Aho> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 21.3.1987–23.3.1995  
Ryhmä/puolue:  SKDL, vasemmistoliitto
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1937 Pomarkku
Kuollut: 14. kesäkuuta 2022 (84 vuotta)
Ammatti:  toimistonhoitaja
Raila Orvokki Aho (o.s. Rosendahl, 31. lokakuuta 1937 Pomarkku – 14. kesäkuuta 2022) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n ja vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 1987–1995.
Ura politiikassa

Kansakoulun ja kansalaiskoulun käytyään Aho suoritti yhteiskunnallisia kursseja, jonka jälkeen hän työskenteli vuodesta 1956 lähtien järjestötehtävissä toimistonhoitajana ja piirisihteerinä kansanedustajaksi valintaansa saakka. Aho nousi eduskuntaan vuonna 1987 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Vuonna 1990 hän toimi SKDL:n eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana vasemmistoliiton perustamiseen saakka. Aho valittiin uudelleen eduskuntaan vuonna 1991, mutta hän putosi 1995. Presidentin valitsijamiehenä Aho oli vuoden 1988 presidentinvaaleissa. Vuoden 1978 presidentinvaaleissa hän menetti valitsijamiespaikkansa tarkistuslaskennan jälkeen.
Aho oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuodet 1973–2000. Hän oli myös Porin kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtaja 1985–1990 ja Porin kaupunginvaltuuston 2. varapuheenjohtaja 1991–1996. Aholle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 2000.
Anshelm Alestalo

Anshelm Alestalo (26. maaliskuuta 1880 Kokkola – 28. heinäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja kansanedustaja.
Anshelm Alestalo suoritti maanviljelyskoulun 1902 ja työskenteli maanviljelijänä Ulvilassa vuodesta 1906. Hän nousi eduskuntaan alun perin varasijalta Bjarne Westermarckin tilalle 13. helmikuuta 1923 ja toimi maalaisliiton edustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä 1923–1939 ja 1945–1948. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1925 ja 1931 vaaleissa.
Alestalo toimi myös Ulvilan kuntakokouksen puheenjohtajana ja kunnanvaltuutettuna, Valtion viljavaraston johtokunnassa sekä useiden satakuntalaisten liittojen ja yhdistysten hallituksissa. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1940.
Sakari Ainali

Sakari Ainali 1930-luvun alussa.
Sakari Ainalin hauta.
Sakari Ainali (3. joulukuuta 1874 Himanka – 31. lokakuuta 1938 Oulainen) oli suomalainen poliitikko ja lestadiolainen maallikkosaarnaaja. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.  Ainali valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1924, 1927 ja 1930.
Sakari Ainali varttui Sillantakasen maatilalla Himangan Ainalin kylässä perheen vanhimpana lapsena. Perheen äiti kuoli lasten ollessa vielä alaikäisiä. Sakari-poika kävi vain pari viikkoa kiertokoulua ja rippikoulun. Vuonna 1893 19-vuotias nuorukainen lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli Etelä-Dakotan länsiosassa Leadin kultakaivoksessa ja eteni työnjohtajaksi. Hän avioitui Isostakyröstä tulleen Maria Leppilaakson kanssa ja muutti vuonna 1902 perheineen takaisin Suomeen ja kotikylään Ainaliin. Kaikki perheen kolme lasta kuolivat pian tulirokkoepidemiaan, ja vanhemmat muuttivat Himangan kirkonkylältä ostamalleen pienelle maatilalle. Siellä Sakari Ainali sai uskonnollisen herätyksen ja ryhtyi kiertäväksi lestadiolaissaarnaajaksi. Vuosina 1934–1935 hän oli saarnamatkalla Yhdysvalloissa.
Sakari Ainali toimi Himangan kuntakokouksen puheenjohtajana 1910–1919 sekä kunnanvaltuustossa 1920–1926 ja 1936–1938. Hän oli mukana perustamassa Himangan saha- ja myllyosuuskuntaa vuonna 1911 sekä  osuuskauppaa ja säästöpankkia vuonna 1914 ja toimi näiden hallintoelimissä.
Sakari Ainali valittiin kansanedustajaksi Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuonna 1924 ja uudelleen 1927 ja 1930. Kansanedustajana hän suhtautui kielteisesti korkeakulttuurin kuten oopperan määrärahoihin sekä naisten asemaan seurakunnissa. Kirkolliskokouksen jäseneksi Ainali valittiin 1928 ja hän kuului muun muassa virsikirjavaliokuntaan.
Vuosina 1932–1935 Sakari Ainalin vaimo ja kolme lasta kuolivat, ja hänen oma terveytensäkin alkoi heiketä. Perheeseen syntyi kaikkiaan 13 lasta, joista kahdeksan kuoli ennen Sakari Ainalin omaa kuolemaa vuonna 1938.