stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pop-Liisa 1: Tasavallan Presidentti 1973

| Pop-Liisa 1: Tasavallan Presidentti 1973 Tasavallan Presidentti |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 12. syyskuuta 1973 Liisankatu Studios, Helsinki
 Julkaistu: 2016
 Formaatti: LP, CD
 Tyylilaji: progressiivinen rock, fuusiojazz, free jazz
 Levy-yhtiö: Svart Records
Listasijoitukset
  Suomi: 48. (viikko 16/2016)
Tasavallan Presidentin muut julkaisut
| Six + Live! 2007 | Pop-Liisa 1: Tasavallan Presidentti 1973 2016 | Live in Lambertland 2019 |
Pop-Liisa 1: Tasavallan Presidentti 1973 on suomalaisen Tasavallan Presidentti -yhtyeen vuonna 2016 julkaistu livealbumi. Se on äänitetty studiolivenä Helsingin Liisankadun studiossa 12. syyskuuta 1973. Albumi on osa Svart Recordsin julkaisemaa Pop-Liisa-sarjaa.
Albumilla on kaksi kappaletta. A-puolella on yli 19-minuuttinen cover Eero Koivistoisen säveltämästä ja Jarkko Laineen sanoittamasta kappaleesta ”Lennosta kii”, jonka Tasavallan Presidentin laulusolisti Eero Raittinen oli laulanut Koivistoisen albumilla Valtakunta vuonna 1968. Tasavallan Presidentti levytti kappaleen tulevalle Milky Way Moses -albumilleen Jim Pembroken kääntämänä englanniksi nimellä ”Caught from the Air”. B-puolella on yhtyeen Lambertland-albumilla ilmestynyt Jukka Tolosen sävellys ”Dance”, jonka liveversio kestää yli 14 minuuttia. Siinä on vaikutteita fuusiojazzista ja free jazzista.
Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 48. Se pysyi listalla yhden viikon ajan.
Albumin CD-versio julkaistiin samalla levyllä Pop-Liisa-sarjan kakkososan, Jukka Hauru & Superkingsin albumin Pop-Liisa 2: Jukka Hauru & Superkings 1973:n, kanssa.
Kappaleet

A-puoli
Lennosta kii – 19.28 (säv. Eero Koivistoinen, san. Jarkko Laine)
B-puoli
Dance – 14.28 (säv. Jukka Tolonen)
Kokoonpano

Eero Raittinen – laulu, lyömäsoittimet
Pekka Pöyry – altto- ja sopraanosaksofonit, huilu, piano, sähköpiano
Jukka Tolonen – sähkökitara
Heikki ”Häkä” Virtanen – sähköbasso
Vesa Aaltonen – rummut
Miia Huitti

Miia Huitti
Miia Huitti (o.s. Meskus, s. 1976 Keminmaa) on suomalainen stressivalmentaja ja hyvinvointialan yrittäjä. Hän valmistui vuonna 2001 Jyväskylän yliopistosta kauppatieteiden maisteriksi pääaineena johtaminen sekä humanististen tieteiden kandidaatiksi pääaineena germaaninen filologia. Huitti asuu perheineen Pirkkalassa.
Ura

Miia Huitti on työskennellyt liike-elämässä pankki- ja rahoitusalalla sijoitusasiantuntijana, kehityspäällikkönä sekä pankinjohtajana vuosina 2001-2007 sekä henkilöstökonsulttina ja head hunterina vuosina 2007-2013. Pitkään jatkuneet vaativasta työstä aiheutunut stressi, suorituspaineet ja perhe-elämän haasteet johtivat loppuun palamiseen ja tarpeeseen hoitaa itseään säännöllisesti ja johdonmukaisesti. Hän hyppäsi pois uraputkestaan ja päätti keskittyä hyvinvointiin ja stressinhallintaan. Huitti tutustui psykologian tohtori Alexander Loydin kehittämään stressinhoitotekniikkaan ja hänestä tuli ensimmäinen suomalainen Paranemisen avain -valmentaja. Hän on julkaissut teoksen Stressikupla - Hyvää elämää ilman ahdistusta (Viisas Elämä, 2016), jossa käsitellään helppoja stressinhallinnan työkaluja ja stressistä vapautumisen keinoja. Kirjaan on koottu tarinoita ihmisiltä, jotka ovat helpottaneet elämäänsä Alexander Loydin kehittämiin menetelmiin perustuvien stressinhoitotyökalujen avulla.
Vuodesta 2014 yrittäjänä toiminut Huitti luennoi stressinhallinnasta, stressin ennaltaehkäisevästä työstä ja itsensä johtamisesta. Hän myös valmentaa työyhteisöjä työhyvinvoinnin johtamisessa ja edistämisessä. Huitin kehittämä stressivalmennus keskittyy uupumuksen ennaltaehkäisyyn, itsetuntemuksen lisäämiseen sekä stressin oireiden, syiden ja seurausten ymmärtämiseen.
Keväällä 2020 Miia Huitti perusti Onnellisuustutkimusinstituutti ry:n. Yhdistyksen tarkoituksena on tuottaa tutkimusta suomalaisesta onnellisuudesta niin työelämän kilpailuetuna, työkyvyn perustana kuin eri elämän osa-alueiden hyvinvointia, terveyttä ja jaksamista lisäävänä tekijänä. Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys tekee riippumatonta tutkimusta onnellisuudesta eri osa-alueilla mm. työelämässä ja tarjoaa tätä tutkimusta käytännönläheisesti pureskeltuna niin kotimaisille kuin kansainvälisille toimijoille tukemaan heidän tekemistään.
Aiheesta muualla

Miia Huitti: Stressikupla. Esitys Unelmien työpäivä -webinaarissa 5.10.2018. youtube.com.
Ylen aamu-tv: Lopeta stressaaminen - ala elää! youtube.com.  20.1.2017.
Valmentaja: Sairauksista 90 prosenttia stressin aiheuttamia. studio55.fi.  15.8.2014.
Mira Huhta

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sveitsi 2011 | jääkiekko |  |
Mira Huhta (s. 28. lokakuuta 1987) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänet valittiin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran syksyllä 2004. Hän kuului pronssia saaneeseen Suomen joukkueeseen Sveitsin MM-kilpailuissa 2011. Hän pelasi ainoissa MM-kisoissaan kuusi ottelua. Kaikkiaan hän pelasi 37 A-maaottelua ja antoi niissä viisi maalisyöttöä.
Huhta edusti SM-sarjassa Itä-Helsingin Kiekkoa kaudet 2004–2009, Hämeenlinnan Pallokerhoa 2009–2013 ja Espoo Bluesia/Espoo Unitedia kaudesta 2013–2014 uransa loppuun, kevääseen 2019 saakka. Hän voitti Suomen-mestaruuden HPK:ssa 2011, jolloin hän toimi joukkueen kapteenina, sekä Bluesissa 2014 ja 2015. Hänet valittiin SM-sarjan All Stars -joukkueeseen kaudella 2016–2017. Hän pelasi pääsarjatasolla 316 runkosarjaottelua, joissa viimeisteli 44 maalia ja antoi 151 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki pelaamissaan 95 ottelussa 19 maalia ja syötti 44 maalia.
Punakarhunköynnös

| Punakarhunköynnös |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Solanales
Heimo::  Kiertokasvit Convolvulaceae
Suku::  Kierrot Convolvulus
Lajiryhmä::  Karhunköynnösryhmä
Laji::  dahuricus
Kaksiosainen nimi
 Convolvulus dahuricus  Herb. 
Synonyymit
 Calystegia sepium subsp. spectabilis Brummitt  Calystegia spectabilis (Brummitt) Tzvelev 
Katso myös
   Punakarhunköynnös Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punakarhunköynnös (Convolvulus dahuricus) on valkokarhunköynnöksen lähisukuinen ja myös samaan lajiin luokiteltu kiertokasvi. Lajien näkyvin ero löytyy kukan väristä, joka punakarhunköynnöksellä on vaaleanpunainen; valkokarhunköynnöksen kukat ovat yleensä enintään heikosti punertavat. Punakarhunköynnös esiintyy alkuperäisenä Venäjän Kaukoidässä, Koillis-Kiinassa, Koreassa, Japanissa ja Sahalinilla. Laji on vakiintunut tulokas Pohjoismaissa ja Isossa-Britanniassa. Suomessa sitä tavataan viljelykarkulaisena monin paikoin varsinkin maan eteläosassa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2021: Punakarhunköynnöksen (Convolvulus dahuricus) levinneisyys Suomessa
Pohjolan kasvien pauloissa: Convolvulus dahuricus - punakarhunköynnös
Metsäkaarti

Metsäkaartilla tai käpykaartilla tarkoitetaan Suomessa sodanaikaisia rintamakarkureita. Nimitykset ovat syntyneet Suomen sisällissodan tapahtumien yhteydessä. Ruotsinkielisellä Pohjanmaalla sotilaskarkuruus tunnetaan nimellä munsalalaisuus.lähde tarkemmin?
Punaiset metsäkaartilaiset sisällissodan jälkeen

Sisällissodan jälkeen sadat punaisten puolella taistelleet piiloutuivat metsiin. Suojeluskunnat jahtasivat sodasta asti piileskelleitä ja vankileireiltä karanneita punakaartilaisia herkeämättä.
Metsäkaartilaisia otettiin kiinni, ja heistä teloitettiin muun muassa Turun miliisipäällikkö William Lundberg sekä eräitä Evon punakaartin johtajia. Valkoisella puolella metsäkaartilaisia pelättiin laajasti varsinkin syystalvella 1918. Muun muassa Sammatin punakaartin komentajaa Karl Seliniä syytettiin ihmishengen vaatineesta pommiattentaatista. Hänen kuvansa on julkaistu ainakin Suomen Kuvalehdessä varustettuna tekstillä: "Pommiräjähdys Sammatissa. Ottakaa kiinni ilkityöhön epäluulonalaiset".
Jatkosodan aikaisen karkuruuden laajuus ja syitä

Jatkosodan alkaessa asepalvelukseen jäi saapumatta 1 500 miestä. Jatkosodan ja Lapin sodan aikana sotilastuomioistuimet käsittelivät yhteensä 32 186 karkuruustapausta. Rintamakarkuruuteen saattoi liittyä sotaväsymys ja pelko, joissakin tapauksissa kyse taas oli harkitusta ideologisesta tai poliittisesta päätöksestä paeta etulinjasta, "lähteä kirkasjohtolinjalle", kuten eräs rintamakarkuruuden nimityksistä kuuluu. "Kirkasjohtolinja" viittaa yhteen karkureiden peiteselityksistä; puhelinlinjojen tarkastamiseen vikapartiossa.
Monelle ideologiselle rintamakarkurille rajakohtaa ryhtyä karkuriksi merkitsi nimenomaan ero talvisodan (ajateltuna oikeutetuksi puolustussodaksi) ja jatkosodan (hyökkäyssodaksi nähtynä) välillä. Talvisodan he palvelivat rintamalla, jatkosodan alkaessa jäivät pois palveluksesta kokonaan tai karkasivat rintamalta. Tunnettu esimerkki talvisodan veteraanista, joka kieltäytyi jatkosotaan lähtemisestä, on kirjailija Arvo Turtiainen. Hän ei kuitenkaan lähtenyt pakomatkalle vaan antautui viranomaisille ja istui sotavuodet vankilassa.
Elämä karkurina

Metsäkaartilaisten suuria ryhmiä tiedetään liikkuneen Hämeenkyrössä, Jurvassa, Kittilässä, Kolarissa, Korpilahdella, Maskussa, Multialla, Rautavaaralla, Ruovedellä ja Valtimolla.
Metsäkaartissa oleminen edellytti ulkopuolisia tukijoita tai yhteyttä toisiin karkureihin. Karkurit saattoivat rakentaa metsiin korsuja tai laatia piilopaikkansa tavalliseen pihapiiriin. Pienemmissä ryhmissä toimineiden metsäkaartilaisten vaiheita on kuvattu muun muassa Aimo Kinnusen romaanissa He olivat toista mieltä (1973), joka on tositapahtumiin perustuvaa kerrontaa Raahen Mattilanperän metsissä piileskelleistä aatteellisista metsäkaartilaisista.
Kolarin ja Kittilän metsäkaartilaisilla oli korsuja sekä suoranaisessa erämaassa että suhteellisen lähellä asuttuja, syrjäisiä taloja, joista kaartilaiset saivat tarvikkeita ja uutisia.
Pääkaupunkiseudun alueella metsäkaartilaisten korsut sijaitsivat Myyrmäessä, Korsossa, Keimolassa ja Laajasalossa.
Kallion ja Sörnäisten kerrostaloissa, kuten Marjatan talossa Vilhonvuorenkadulla  majailleista laittomista asukkaista, monet olivat sotilaskarkureita. Porvoonkadun hattuliikkeessä kokoontui vasemmistolaisia naisia, jotka toimittavat maan alla toimineille miehille vaatteita ja elintarvikkeita.Eräs heistä oli Veikko Pöysti.
Tampereella tuolloin metsäinen ja harvaan asuttu Hervanta tarjosi piilopaikkoja karkureille. Turun seudun metsäkaartilaisten johtaja, sotamies Mauno Olavi Laiho teloitettiin Oulussa 2. syyskuuta 1944, viimeisenä teloitettuna suomalaisena. Useita Porin seudun metsäkaartilaisia piileskeli Kiikoisten, Kullaan ja Lavian välisellä laajalla, miltei asumattomalla metsäalueella. Eräs metsäkaartilaisten rakentama korsu sijaitsi Kullaan Joutsijärven maastossa.
Sota-ajan säännöstelytaloudessa karkureiden elintarvikehuolto oli erityisen vaikeaa. Heidän tukijansa hankkivat elintarvikkeita mustasta pörssistä, vastaavasti maaseudulla majailevat karkurit saattoivat hankkia lihaa ja kalaa luonnosta ja harjoittaa niillä vaihtokauppaa. Rislakki on maininnut myös väärennetyistä tai kätketyistä elintarvikekupongeista. Näissä olosuhteissa osa karkureista harjoitti poliittista toimintaa SKP:ssa mm. pitäen kokouksia sekä monistaen ja välittäen asiakirjoja.
Kokemuksistaan metsäkaartissa on kertonut muun muassa kansanedustaja Matti Järvenpää kirjassaan Kieltäydyin sodasta (1985).
Kiinnijääminen ja rangaistukset

Rintamakarkurien kohtalo riippui paljolti olosuhteista. Läheltä linjoja tavattu karkuri saattoi selvitä linjaan palauttamisella, ankarin rangaistus karkuruudesta oli teloitus. Tilanne sodassa näyttää vaikuttaneen niin, että etenemisvaiheessa oltiin vähemmän ankaria, tilanteen kiristyessä puolestaan karkuruus koettiin raskaammaksi rikokseksi valtiota kohtaan.
Pikaoikeudenkäynneissä langetettiin jatkosodassa 63 kuolemantuomiota, niistä 61 vuonna 1944, suurin osa kesä- ja heinäkuussa.
Armahdus sodan jälkeen

Rauhan tultua Valvontakomissio määräsi vapauttamaan vankiloissa olleet aseistakieltäytyjät ensi tilassa. Kuolemaan tuomituille, mutta ei teloitetuille, sekä joillekin teloitettujen omaisille maksettiin hyvin pieni, lähinnä ansiotulon menetystä vastaava rahallinen korvaus Valtioneuvoston päätöksellä vuonna 1945. Tämänkin korvauksen inflaatio ja setelinvaihto vuonna 1946 kutistivat käytännössä täysin nimelliseksi.
Metsäkaarteja koskevien tutkimusten ja niiden tulkintojen osalta on syytä ottaa huomioon, että sota-ajan arkistoja on voitu hävittää, ja että arkistojen laadintaperiaatteet voivat ylipäänsä poiketa normaalista.
Kirjallisuutta

Pääkkönen, Väinö: Usva hälvenee (romaani), Pori: Satakunnan yhteisvoima, 1977
Rislakki, Jukka: En kyyneltä vuodattanut: Olavi Laihon elämän kahdeksantoista vuodenaikaa 1940–1944.  Helsinki:  Like, 1995.  ISBN 951-578-264-3.
Pöllänen, Viljo: Isänmaan pettäjät. (dokumentti), Helsinki: omakustanne, 1975
Aiheesta muualla

Kärsimysten maja, metsäkaartilaisten piilopaikka Kolarissa
Tampereen metsäkaartilaisista: Koskesta voimaa - valta - aikakausi 1940-1960 - vakoilu ja vastarinta
Muisti: Metsäkaartilaiset
Hitleriä vastaan sodittiin Suomessa hajanaisesti. Ajankohtainen kakkonen & Yle uutiset 13.2.2013.
Miami (elokuva)

| Miami |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Zaida Bergroth
Käsikirjoittaja:   Jan Forsström  Zaida Bergroth 
Tuottaja:  Miia Haavisto
Säveltäjä:  Matthias Petsche
Kuvaaja:  Hena Blomberg
Leikkaaja:  Samu Heikkilä
Lavastaja:  Okku Rahikainen
Pääosat:   Krista Kosonen  Sonja Kuittinen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Helsinki-filmi
Ensi-ilta:   2017-08-011. elokuuta 2017 (Tennispalatsi)  2017-08-044. elokuuta 2017  
Kesto:  119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 165 000 euroa
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miami on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut Zaida Bergroth. Sen pääosia esittävät Krista Kosonen ja Sonja Kuittinen. Elokuvan ensi-ilta oli 4. elokuuta 2017.
Miamin kansainvälinen ensi-ilta oli Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2017.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Krista Kosonen  | … |  Angela   |
|  Sonja Kuittinen  | … |  Anna   |
|  Kristian Smeds  | … |  Mertsi   |
|  Janne Reinikainen  | … |  Jouni   |
|  Christian Lindroos  | … |  Jakke   |
|  Juhan Ulfsak  | … |  Eduard   |
|  Alex Anton  | … |  Timi   |
|  Pirkko Hämäläinen  | … |  Juneli   |
|  Juha Lehtola  | … |  Korhonen   |
Juoni

Eräänä iltana toisistaan erillään kasvaneet sisarukset, show-tanssija Angela (Krista Kosonen) ja 19-vuotias pikkukaupungin tyttö Anna (Sonja Kuittinen), tapaavat toisensa uudelleen. Valovoimaisen Angelan elämä kimaltelee klubien ja yökerhojen lavoilla. Aikuisuuden kynnyksellä arkaileva Anna etsii vielä paikkaansa maailmassa. Anna ei voi vastustaa kiehtovaa isosiskoaan, vaan glitter, glamour ja isosiskon karisma vetävät häntä puoleensa.
Angela houkuttelee Annan mukaansa tanssikiertueelle hämärille lavoille ja neonvaloissa kylpeviin klubeihin. Vimmaisen ja säteilevän Angelan kanssa on hauskaa, mutta Anna ei tiedä, että Angela on suurissa vaikeuksissa.
Angelan menneisyys ei päästä otteestaan. Kiertueesta tuleekin pakomatka. Anna ja Angela tarvitsevat toisiaan enemmän kuin koskaan.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Aamulehti: 
Episodi: 
Helsingin Sanomat: 
Iltalehti:
Aiheesta muualla

Miami Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Miami Elonet.
Phak Phalang Prachachon

Phak Phalang Prachachon (PPP) (thaiksi พรรคพลังประชาชน, "kansan valtapuolue") oli thaimaalainen puolue, joka perustettiin syyskuussa 2007 sotilasvallankaappauksessa syrjäytetyn Thaksin Shinawatran Thai Rak Thai -puolueen jatkajaksi. Puolueen johti joulukuun 2007 vaaleihin Samak Sundaravej.
Puolue julistautui voittajaksi 23. joulukuuta 2007 pidetyissä Thaimaan ensimmäisissä vapaissa vaaleissa sitten vuoden 2006 sotilasvallankaappauksen..
Samak Sundaravej nousi vaalien jälkeen pääministeriksi. Hän ehti olla pääministerinä tammikuusta syyskuuhun 2008, jolloin oikeus erotti hänet. Hänen seuraajakseen tuli Somchai Wongsawat. PPP-hallitusta vastaan osoitti mieltään lähes jatkuvasti PAD-liike, joka sai aikaan myös Thaksinin hallinnon syrjäyttämisen.
Thaimaan perustuslakituomioistuin lakkautti puolueen 2. joulukuuta 2008, kuten myös sen hallituskumppanit Chart Thain ja Matchiman vaalivilpistä annetun tuomion jälkeen. Puolueen johdolta kiellettiin osallistuminen politiikkaan viideksi vuodeksi.
Pokémon: Advanced Battle

Pokémon: Advanced Battle on länsimaissa Pokémon-animesarjan kahdeksas tuotantokausi sekä Japanissa Pocket Monsters Advanced Generation -sarjan kolmas kausi.
Kausi alkoi Suomessa 9. kesäkuuta 2007 jaksolla Viisas Clamperl, ja päättyi 31. toukokuuta 2008 jaksoon Pasta la Vista. Jaksojen lisäksi MTV3 näytti 7. joulukuuta 2007 sarjan kymmenvuotisen taipaleen kunniaksi tehdyn TV-spesiaalin Mirage-Pokémonien herra. Suomessa tämä oli ensimmäinen ja myös ainoa Dubbermanin jälkiäänittämä kausi.
Kausi alkoi Kids’ WB!:llä Yhdysvalloissa 17. syyskuuta 2005 jaksolla Clamperl of Wisdom. Kahdeksas tuotantokausi käsitti 53 jaksoa ja päättyi jaksoon Pasta La Vista! 8. heinäkuuta 2006. Kausi oli viimeinen, jonka englanninkielisestä jälkiäänityksestä vastasi 4Kids Entertainment. Yhdeksännestä kaudesta lähtien sarjaa on dubannut englanniksi The Pokémon Company International, Inc.
Jaksot > Huomiot

↑  Tämä jakso oli tarkoitus esittää Japanissa 4. marraskuuta 2004, mutta se hyllytettiin kokonaan vastikään sattuneen Chūetsun maanjäristyksen vuoksi. Jaksoa ei ole koskaan esitetty missään päin maailmaa.
↑  Tämä on clip show -jakso, jota ei koskaan ole näytetty Japanin ulkopuolella.
Äänirooleissa > Japaninkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rica Matsumoto  | … |  Ash Ketchum, tunnuslaulu (jaksot 93–104)   |
|  Ikue Ōtani  | … |  Pikachu   |
|  KAORI  | … |  May   |
|  Fushigi Yamada  | … |  Max   |
|  Yūji Ueda  | … |  Brock   |
|  Megumi Hayashibara  | … |  Jessie, Pokédex (jaksoon 132 asti)   |
|  Shin’ichirō Miki  | … |  James, Pokédex (jaksosta 134 alkaen)   |
|  Inuko Inuyama  | … |  Meowth   |
|  Unshō Ishizuka  | … |  kertoja, professori Oak   |
|  Chinami Nishimura  | … |  konstaapeli Jenny   |
|  Yuriko Yamaguchi  | … |  hoitaja Joy   |
|  Hirotaka Suzuoki  | … |  Giovanni   |
|  Hirokazu Tanaka ja Kazumi Mitome  | … |  tunnuslaulu (jaksot 105–134)   |
|  Akina Takaya  | … |  tunnuslaulu (jaksot 135–145)  |
Äänirooleissa > Englanninkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Veronica Taylor  | … |  Ash Ketchum, May, Delia Ketchum, sivuäänet   |
|  Amy Birnbaum  | … |  Max, Dustox, sivuäänet   |
|  Eric Stuart  | … |  Brock, James, Pokédex (jaksosta 134 alkaen), Butch, Forretress, Ludicolo, Squirtle, sivuäänet   |
|  Rachael Lillis  | … |  Jessie, Pokédex (jaksoon 132 asti), Misty, Beautifly, sivuäänet   |
|  Maddie Blaustein  | … |  Meowth, Corphish, Torkoal, sivuäänet   |
|  Mike Pollock  | … |  kertoja, Raoul Contesta, sivuäänet   |
|  Jimmy Zoppi  | … |  sivuäänet   |
|  Stan Hart  | … |  professori Oak   |
|  Jamie Davyous Owens  | … |  konstaapeli Jenny   |
|  Bella Hudson  | … |  hoitaja Joy, Shelly, Chimecho, sivuäänet   |
|  Pete Zarustica  | … |  Drew, Glalie, sivuäänet   |
|  Andrew Rannells  | … |  Harley   |
|  Karen Neill  | … |  Caroline, sivuäänet   |
|  Jason Griffith  | … |  Tate, sivuäänet   |
|  Andi Whaley  | … |  Liza, Cassidy, sivuäänet   |
|  Sean Schemmel  | … |  Morrison, Juan, Archie, Robert, sivuäänet   |
|  Marc Diraison  | … |  Tyson   |
|  Dan Green  | … |  professori Birch, Lombre, sivuäänet   |
|  David Wills  | … |  tehtaanpäällikkö Noland, sivuäänet   |
|  Wayne Grayson  | … |  Lance, sivuäänet   |
|  Brian Maillard  | … |  Drake   |
|  Greg Abbey  | … |  Scott, Tabitha   |
|  Marc Thompson  | … |  Maxie, sivuäänet   |
|  Allyson Johnson  | … |  Agatha   |
|  Darren Dunstan  | … |  herra Sukizo, Grovyle, Swellow, Combusken, Munchlax, sivuäänet   |
|  Lisa Adams  | … |  Vivian Meridian, Lilian Meridian, sivuäänet   |
|  Ted Lewis  | … |  Giovanni, Tracey Sketchit, sivuäänet   |
|  Kayzie Rogers  | … |  Wobbuffet, Mimey, Snorunt, sivuäänet   |
|  Lindsey Warner  | … |  Cacnea, Mudkip, Phanpy   |
|  Michael Sinterniklaas  | … |  Seviper, sivuäänet   |
|  Jonathan Boggs  | … |  sivuäänet   |
|  David Chen  | … |  sivuäänet   |
|  Rebecca Honig  | … |  sivuäänet   |
|  Liza Jacqueline  | … |  sivuäänet   |
|  Evelyn Lanto  | … |  sivuäänet   |
|  Jimmy Zoppi  | … |  sivuäänet   |
|  Lisa Ortiz  | … |  sivuäänet   |
|  Andrew Paull  | … |  sivuäänet   |
|  Anthony Salerno  | … |  sivuäänet   |
|  Rebecca Soler  | … |  sivuäänet   |
|  Joshua Briggs  | … |  Gavin (sivuääni jaksossa 127)   |
|  Matthew Nichols  | … |  Isaiah (sivuääni jaksossa 93)   |
|  Eva Christensen  | … |  Harmony Shoney (sivuääni jaksossa 112)   |
|  David Lapkin  | … |  professori Proctor (sivuääni jaksossa 102)   |
|  Jamie McGonnigal  | … |  Hal (sivuääni jaksossa 106)   |
|  Jonathan Todd Ross  | … |  Robin (sivuääni jaksossa 124)   |
|  Tara Jayne  | … |  Bulbasaur (sekä Ashin että Mayn, arkistomateriaalia)   |
|  David Rolfe  | … |  tunnuslaulu  |
Äänirooleissa > Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hanna Savikko  | … |  Ash Ketchum   |
|  Aksa Korttila  | … |  May (jaksot 93–119, 121–138)   |
|  Henni-Liisa Stam  | … |  May (jaksot 139–145)   |
|  Elise Langenoja  | … |  Max, hoitaja Joy, konstaapeli Jenny, Pokédex (jaksoon 132 asti), sivuäänet   |
|  Jari Salo  | … |  Brock, tunnuslaulu   |
|  Kiti Kokkonen  | … |  Jessie, Misty, sivuäänet   |
|  Velimatti Ranta  | … |  James   |
|  Arto Nieminen  | … |  Meowth   |
|  Pasi Ruohonen  | … |  kertoja, Tyson, tehtaanpäällikkö Noland, sivuäänet   |
|  Peter Pihlström  | … |  Drew, Harley, Tabitha, Tate, Juan, sivuäänet   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Archie, Drake, sivuäänet   |
|  Rinna Paatso  | … |  sivuäänet   |
|  Joonas Suominen  | … |  Tracey Sketchit, sivuäänet   |
|  Kari Tamminen  | … |  Raoul Contesta, Scott (jaksot 132 ja 135), professori Oak, Pokédex (jaksosta 134 alkaen), sivuäänet   |
|  Hannamaija Nikander  | … |  Shelly, Caroline, Delia Ketchum, sivuäänet   |
|  Tommi Haapaniemi  | … |  Morrison, herra Sukizo, professori Birch, Lance, Giovanni, Butch, sivuäänet   |
|  Susa Saukko  | … |  Vivian Meridian, Lilian Meridian, Liza, sivuäänet   |
|  Vesa Hämes  | … |  Maxie   |
|  Annituuli Kasurinen  | … |  Katie   |
|  Bruno Lähteenmäki  | … |  Robert, sivuäänet   |
Poika kotiin

| Poika kotiin Säppi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001–2002
 Julkaistu: helmikuu 2002
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 34.03
 Levy-yhtiö: Motley
Säpin muut julkaisut
| Lintumies 1989 | Poika kotiin 2002 |   |
Poika kotiin on suomalaisen Säppi -yhtyeen kolmas ja viimeiseksi jäänyt albumi. Se julkaistiin helmikuussa 2002.
Kappaleet

Kotiin
Kiidetään
Veikko veivaa
Uusi suunta
Poika
Resentti
Mennään yhdessä pois
ABE
Frendin päivät
Jäljet
Kokoonpano

Seppo Hakasalo – laulu, kitara
Nipa Niilola – kitara, lyömäsoittimet, taustalaulu
Pertti Tolonen – bassokitara
Arto Rautajoki – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Safka Pekkonen – piano (kappale 1
Lätsä – taustalaulu
Aiheesta muualla

Fono.fi
Minna Laurio

Minna Laurio (s. 1966 Enonkoski) on Enonkosken kunnanjohtaja. Hän aloitti työssään keväällä 2019. Ennen työskentelyään Enonkosken kunnanjohtajana, Laurio työskenteli Itä-Savon sairaanhoitopiirin kotihoidon päällikkönä. Laurio on myös ollut Enonkosken kunnanvaltuustossa kolme kautta vuosina 1996–2008. Kunnanhallituksessa hän oli kahdella viimeisellä kaudella ja vuosina 2007–2008 hän oli kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Koulutukseltaan Laurio on terveystieteiden maisteri. Laurio on opiskellut muun muassa Helsingissä, Mikkelissä ja Jyväskylässä.