Antonio López de Santa Anna
Meksikon presidenttinä

Santa Anna julisti jääneensä eläkkeelle, kunnes maa tarvitsisi häntä. Kun Anastasio Bustamante kaappasi vallan ja surmasi hänen virkaan asettamansa presidentti Vicente Guerreron, Santa Anna lähti apuun. Hänet valittiin presidentiksi 1833. Hänellä ei ollut juurikaan kiinnostusta viranhoitoon, jonka hän jätti varapresidentti Valentín Gómez Faríasille. Liberaali Gómez Farías pyrki kitkemään korruptiota ja astui samalla rikkaiden maanomistajien, armeijan ja katolisen kirkon varpaille. Kun valitukset tulivat liian suuriksi, Santa Anna erotti Gómez Faríasin ja lakkautti perustuslain, hajotti kongressin ja keräsi vallan keskushallitukselle. Useat osavaltiot ryhtyivät avoimeen kapinaan. Santa Anna johti joukot Zacatecasiin, löi militian kahden tunnin taistelussa ja antoi armeijansa ryöstää kaupunkia kahden päivän ajan. Tämä jälkeen hän marssi Coahuila y Tejasiin. Tähän mennessä hän oli jättänyt presidentin viran neljään kertaan; aina kun jossain syttyi kapina, hän nimitti seuraajan ja marssi näyttämään kuka oli Meksikon todellinen hallitsija.
Coahuila y Tejas kapinoi 1835 ja julistautui itsenäiseksi 2. maaliskuuta 1836. Santa Anna marssi armeijoineen pohjoiseen ja surmasi 187–250 texasilaista Alamossa helmi–maaliskuussa 1836 ja teloitti 342 Goliadin retkellä 27. maaliskuuta 1836. Texasin Sam Houstonin joukko kuitenkin löi hänet San Jacintossa 21. huhtikuuta 1836, ja pieni joukko vangitsi hänet seuraavana päivänä. Texasin presidentti David G. Burnet ja Santa Anna solmivat Velascon sopimuksen ja hänet vapautettiin Texasin itsenäisyyttä vastaan. Meksikon hallitus julisti, ettei Santa Anna enää ollut presidentti, ja sopimus oli laiton.
Oltuaan vieraana Yhdysvalloissa ja tavattuaan presidentti Andrew Jacksonin 1837, Santa Anna palasi USS Pioneerilla Veracruziin asettuakseen tilalleen Manga de Clavoon.
Vuonna 1838 Santa Anna sai mahdollisuuden korvata häviönsä, kun ranskalaiset laskivat maihin Veracruziin Meksikon kieltäydyttyä korvaamasta Ranskan kansalaisten eräitä taloudellisia menetyksiä (ns. Guerra de los pasteles). Hallitus nimitti Santa Annan ylipäälliköksi ja puolustamaan maata keinoilla millä hyvänsä. Meksikon joukot vetäytyivät epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen, ja Santa Anna haavoittui jalkaan ja käteen tykkitulesta. Hänen nilkkansa murskaantui, jalka jouduttiin amputoimaan, ja hän määräsi sen haudattavaksi kaikin sotilaallisin kunnianosoituksin. Vaikka México jäi ranskalaisten valtaamaksi ja joutui myöntymään vaatimuksiin, Santa Anna saavutti mainetta sankarina haavoittumisensa jälkeen.
Pian häntä pyydettiin jälleen tarttumaan asioihin, kun Bustamanten presidenttikausi ajautui kaaokseen. Santa Annasta tuli presidentti viidettä kertaa. Valtion kassa oli tyhjä, ja kenraalien Jose Urrea ja José Antonio Mexía armeijat marssivat kohti pääkaupunkia. Kapina murskattiin Pueblassa, presidentti itse komensi armeijaa.
Hänen kaudestaan tuli entistäkin yksinvaltaisempi. Kriittiset sanomalehdet kiellettiin ja toisinajattelijat vangittiin. Vuonna 1842 uudistettiin sotaretki Texasiin, mutta ilman muita tuloksia kuin tasavallan vakuuttaminen Yhdysvaltain suojeluksen tarpeesta.
Veronkorotusvaateet nostivat levottomuuksia, ja Yucatán ja Laredo julistautuivat itsenäisiksi tasavalloiksi. Kun tyytymättömyys kasvoi, Santa Anna jätti taas presidentinviran. Hän pelkäsi henkensä puolesta ja pakeni, mutta intiaanit saivat hänet kiinni Xicossa, ja hänet luovutettiin hallitukselle, joka vangitsi hänet. Hänen henkensä säästettiin, mutta diktaattori karkotettiin Kuubaan.
Vuonna 1846 Yhdysvallat julisti sodan Meksikolle. Santa Anna kirjoitti pääkaupunkiin, ettei enää haaveillut presidentinvirasta, mutta tarjosi palveluksiaan vierasta invaasiota vastaan. Presidentti Gómez Farías oli tarpeeksi epätoivoinen ja salli hänen palata. Tällä välin Santa Anna oli neuvotellut salaa Yhdysvaltain edustajien kanssa päästäkseen laivastosaarron ohi ja lupasi myydä kiistellyt alueet Yhdysvalloille edulliseen hintaan. Meksikossa hän petti molemmat sopimukset ja julisti itsensä jälleen presidentiksi ja yritti taistella Yhdysvaltain hyökkäystä vastaan.
Vuonna 1851 hän meni maanpakoon Kingstoniin Jamaikalle ja kaksi vuotta myöhemmin Kolumbiaan. Huhtikuussa 1853 konservatiivikapinalliset kutsuivat hänet takaisin, ja yhdessä he pääsivät vallankahvaan. Tämäkään kausi ei ollut parempi kuin edelliset, ja raha virtasi hänen omiin taskuihinsa, ja Yhdysvallat sai lisää alueita (ns. Gadsdenin osto). Santa Anna julisti itsensä diktaattoriksi arvonimellä Su Alteza Serenísima. Ayutlan kapina poisti hänet vallasta 1854.
Jopa hänen tukijansa armeijassa olivat saaneet Santa Annasta tarpeekseen, ja 1855 liberaalit Benito Juárezin ja Ignacio Comonfortin johdolla kaatoivat Santa Annan, joka pakeni taas Kuubaan. Kun rahavarojen kavallus tuli ilmi, hänet tuomittiin poissa olevana maanpetoksesta ja hänen maatilansa takavarikoitiin. Hän asui maanpaossa Kuuban jälkeen Kolumbiassa ja Yhdysvalloissa New Yorkissa.
Vuonna 1874 hän käytti hyväkseen yleistä armahdusta ja palasi Meksikoon. Hän kuoli Méxicossa 21. kesäkuuta 1876 varattomana ja lähes sokeana. Meksikon hallitus ei muistanut häntä edes Churubuscon taistelun vuosipäivänä.