stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ágioi Anárgyroi (Attika)

| Ágioi Anárgyroi Άγιοι Ανάργυροι |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Ágioi Anárgyroi
 Koordinaatit: 38°1.6′N, 23°43.1′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Länsi-Ateena
Kunta:  Ágioi Anárgyroi-Kamateró
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  470301
Väkiluku (2011):  34 168
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  135 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  IB
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágioi Anárgyroi (kreik. Άγιοι Ανάργυροι; myös Ágii Anárgyri) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ágioi Anárgyroi-Kamaterón kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αγίων Αναργύρων, Dimotikí Enótita Agíon Anargýron) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 34 168 (vuonna 2011). Ágioi Anárgyroi on Ágioi Anárgyroi-Kamaterón kunnan kuntakeskus.
Ágioi Anárgyroi sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiseen ja se on käytännössä Ateenan esikaupunki. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ágioi Anárgyroi-Kamaterón kunnaksi yhdessä Kamaterón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kaupunki on nimetty pyhien palkattaparantajien (Ágioi Anárgyroi) mukaan.
Paikallisjuna Ágioi Anárgyroin kaupungissa.
Ștefan Rusu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ștefan Rusu |  Ștefan Rusu |  Ștefan Rusu |  |
Maa:   Romania
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova |  68 kg |  |
|  Hopeaa | Montreal 1976 |  68 kg |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  74 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | México 1978 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Katowice 1982 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Kolbotn 1985 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Oslo 1981 | 68 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1978 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Bukarest 1979 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Prievidza 1980 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Göteborg 1981 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Leipzig 1985 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Leningrad 1976 | 68 kg |  |
|  Hopeaa | Bursa 1977 | 68 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 1983 | 74 kg |  |
Ștefan Rusu (s. 2. helmikuuta 1956 Rădăuţi, Suceava) on romanialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari 68 ja 74 kg:n painoluokissa. Hän edusti seuratasolla CS Dinamo Bucureștia ja häntä valmensivat Virgil Gherasim, Ion Corneanu, Ion Cernea, Pavel Nicolae ja Simion Popescu.
Rusu voitti olympiakultaa 68 kg:n painoluokassa Moskovassa 1980 kukistettuaan ratkaisuotteluissa Andrzej Supronin pistein 3–2 ja Lars-Erik Skiöldin 5–1. Montrealissa 1976 hän saavutti samassa sarjassa hopeaa ja Los Angelesissa 1984 74-kiloisissa pronssia.
Rusu voitti maailmanmestaruuden 68 kg:n sarjassa Méxicossa 1978 ja 74-kiloisissa Katowicessa 1982. Hän sai MM-hopeaa 74 kg:n painoluokassa Kolbotnissa 1985, pronssia 68-kiloisissa Oslossa 1981, sijoittui neljänneksi 74-kiloisissa Kiovassa 1983 ja viidenneksi 68-kiloisissa Göteborgissa 1977.
Rusu voitti Euroopan-mestaruuden 68 kg:n painoluokassa Oslossa 1978, Bukarestissa 1979, Prievidzassa 1980 ja Göteborgissa 1981 sekä 74-kiloisissa Leipzigissa 1985. EM-hopeaa hän saavutti 68 kg:n sarjassa Leningradissa 1976 ja Bursassa 1977 sekä pronssia 74-kiloisissa Budapestissa 1983. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 74 kg:n painoluokassa 1982 ja 1986 sekä kuudenneksi 68-kiloisissa 1975 ja 74-kiloisissa 1984.
Rusu voitti nuorten ("espoir") Euroopan-mestaruuden 62 kg:n painoluokassa 1974 ja sai junioreiden MM-kilpailuissa hopeaa 68-kiloisissa 1975.
ʻEua

| ʻEua |
| --- | --- |
 ʻEua satelliittikuvassa
Maantiede
Saariryhmä:  Tongatapusaaret
Merialue:  Tyynimeri
Pinta-ala:  87,43 km²
Korkein kohta:  329 m
Valtio
Valtio:  Tonga
Alue:  ʻEua
Väestö
Väkiluku:  4 864 (2021)
Suurin kaupunki:  ʻOhonua
Infobox OKNimi-testi OK: 
ʻEua on Tongan saarivaltion eteläisin hallinnollinen alue, joka koostuu samannimisestä pääsaaresta ja pienemmästä Kalaun saaresta.
ʻEuan saaren pinta-ala on 87,43 neliökilometriä, ja se on Tongatapun ryhmän toiseksi suurin saari. ʻEua on kukkulainen ja kohoaa korkeimmillaan 329 metriin. Alue on jaettu kahteen piiriin, pohjoisessa sijaitsevaan ʻEua Motuʻaan ja etelässä sijaitsevaan ʻEua Niuafoʻouhun.
ʻEua on geologisesti Tongan vanhin saari. Se on muodustunut kalkkikivestä vanhan tulivuoren päälle. Saaren jyrkkyyden ja suhteellisen pienen väkiluvun ansiosta, siellä on myös säilynyt parhaiten Tongan metsät. Saaren itärannikolla on 4,6 neliökilometrin laajuinen ʻEuan kansallispuisto.
ʻEuan saarella siellä asui vuoden 2021 väestönlaskennassa 4 864 ihmistä. Asukkaita oli viisi vuotta aiemmin ollut 4 945. Saaren suurin kylä on ‘Ohonua, jossa oli vuonna 2021 yli 1 200 asukasta.
Fārsin sassanidiaikainen arkeologinen maisema

| Fārsin sassanidiaikainen arkeologinen maisema |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Fārs, Iran  29°46′38.93″N, 51°34′13.62″E
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  (ii)(iii)(v)
Tunnusnumero:  1568
Valintahistoria
Valintavuosi:  2018
 
Fārsin sassanidiaikainen arkeologinen maisema (pers. ‏چشم‌انداز باستان‌شناسی ساسانی منطقه فارس‎, Čašm-andāz-e bāstān-šenāsi-ye sāsāni-ye mantaqe-ye Fārs) on Unescon maailmanperintökohde, joka koostuu kahdeksasta sassanidien aikaisesta arkeologisesta kohteesta Iranin Fārsin provinssin eteläosassa. Näihin kohteisiin kuuluu dynastian perustajan Ardašir I:n rakentama pääkaupunki ja hänen poikansa Šapur I:n rakennuttamia paikkoja. Ne mukautuvat ympäröiviin maastonmuotoihin ja ilmentävät akhaimenidien ja parthialaisten kulttuuriperintöä sekä Rooman valtakunnan taiteesta saatuja vaikutteita. Kohde liitettiin maailmanperintölistalle vuonna 2018.
Ghal'eh Dokhtar
Gurin torni
Ardaširin reliefi
Ardaširin voittoa kuvaava reliefi
Bishapurin kaupunki
Ardaširin palatsi
Šapurin patsas ja luola
Sarvestanin palatsi
Mattenschanze Kollersweid

| Mattenschanze Kollersweid> Sijainti |
| --- | --- |
Paikkakunta:   Wildhaus-Alt St. Johann, Sveitsi
Koordinaatit:  47°11′47″N, 9°21′6″E
Avattu:  1977
Remontoitu:  2004
Seura:  SC Wildhaus
Walter Steiner Schanze
K-piste:  40 metriä
Mäkikoko:  45 metriä
Mäkiennätys:  41,0 metriä  Manuel Fuchs (18.2.2012)
Kesämäkiennätys:  43,5 metriä  Felix Trunz (20.8.2017)
Naisten kesämäkiennätys:  41,0 metriä  Rea Kindlimann (19.8.2017)
Avattu:  1977
Remontoitu:  2004
Muovitus:  Kyllä
Kleine Schanze
K-piste:  32 metriä
Mäkikoko:  35 metriä
Naisten kesämäkiennätys:  21,5 metriä  Emily Torazza (2.7.2016)
Avattu:  1977
Remontoitu:  2004
Muovitus:  Kyllä
Bubenschanze
K-piste:  10 metriä
Mäkikoko:  15 metriä
Avattu:  2004
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Mattenschanze Kollersweid on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Wildhausissa Wildhaus-Alt St. Johannin kunnassa Sveitsissä.
Historia

Ensimmäinen hyppyrimäki rakennettiin Wildhausiin vuonna 1910. Wildhausissa on ollut monia hyppyrimäkiä 1960-luvulle asti eri puolilla kuntaa.
Mattenschanze Kollersweid avattiin vuonna 1977. Hyppyrimäkien rakentamista edesauttoi Walter Steiner, joka oli kotoisin Wildhausista. Vuonna 2003 rakennettiin K10 -hyppyrimäki aloitteleville mäkihyppääjille.
Menestynein hyppääjä Wildhausista on Walter Steiner, jonka mukaan suurin mäki nimettiin. Viereisen Unterwasserin kylän Simon Ammann aloitti mäkihyppäämisen Kleine Schanzesta.
Walter Steiner Schanze > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 41,0 metriä on hypännyt Manuel Fuchs.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.2.2012 |  Manuel Fuchs | 41,0 m |  |  |
Walter Steiner Schanze > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 43,5 metriä on hypännyt Felix Trunz.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6.7.2013 |  Dominik Peter | 42,5 m |  |  |
| 7.7.2013 |  Dominik Peter | 42,5 m |  |  |
| 20.8.2017 |  Felix Trunz | 43,5 m |  |  |
Walter Steiner Schanze > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 41,0 metriä on hypännyt Rea Kindlimann.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6.7.2013 |  Erja Zelger | 36,0 m |  |  |
| 6.7.2013 |  Erja Zelger | 38,5 m |  |  |
| 19.8.2017 |  Rea Kindlimann | 41,0 m |  |  |
Äkkitulva

Äkkitulva Australiassa.
Äkkitulva tai syöksytulva on nopeasti syntyvä tulva, jonka tyypillisesti aiheuttaa rankkasade pienellä alueella. Ukkoseen liittyvä äkkitulvia aiheuttava rankkasade kestää yleensä yhdessä paikassa alle tunnista muutamaan tuntiin, rintamasateisiin liittyen jopa useita vuorokausia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Äkkitulva Wikimedia Commonsissa
Martín Montoya

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Martín Montoya Torralbo
Syntymäaika: 14. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Gavà, Espanja
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 174 cm
Seura
Seura: Betis
Pelinumero: 2
Junioriseurat
: Gavà
1999–2009: Barcelona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 | Barcelona B | 75 | (0) |
| 2011–2016 | Barcelona | 45 | (1) |
| 2015–2016 | → Inter Milan | 3 | (0) |
| 2016 | → Betis | 13 | (0) |
| 2016–2018 | Valencia | 54 | (2) |
| 2018–2020 | Brighton & Hove Albion | 52 | (0) |
| 2020– | Betis | 5 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Espanja U17 | 8 | (0) |
| 2009 | Espanja U18 | 3 | (0) |
| 2009–2010 | Espanja U19 | 9 | (0) |
| 2010–2013 | Espanja U21 | 22 | (1) |
| 2012 | Espanja U23 | 5 | (0) |
| 2011– | Katalonia | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. maaliskuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. joulukuuta 2019.
Martín Montoya Torralbo (s. 14. huhtikuuta 1991 Gavà, Barcelona, Katalonia) on espanjalainen jalkapalloilija, joka pelaa oikeana puolustajana kotimaassaan Real Betisin joukkueessa.
Seurajoukkueura > Barcelona

Montoya aloitti jalkapalloilun kotikaupunkinsa seurassa CF Gavàssa, josta hän siirtyi FC Barcelonan juniorikouluun, La Masiaan 9-vuotiaana. Hän nousi seuran B-joukkueeseen vuonna 2009.
Kaudella 2009–2010 Montoya pelasi Barcelona B:n riveissä 22 ottelua Segunda División B:ssä, josta joukkue nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin. Helmikuussa 2011 hän debytoi Barcelonan edustusjoukkueessa tultuaan vaihdosta sisään Adrianon tilalle viideksi viimeiseksi minuutiksi otteluun RCD Mallorcaa vastaan.
Maaliskuun 2011 lopussa Montoya yhdistettiin siirtohuhuissa Valenciaan. Huhtikuussa hän oli ensimmäistä kertaa Barcelonan avauskokoonpanossa vierastappiossa Real Sociedadia vastaan. Hän loukkaantui ottelussa ja oli sivussa loppukauden.
Montoya solmi Barcelonan kanssa keväällä 2014 neljän vuoden jatkosopimuksen.
Elokuussa 2016 Montoyan sopimus purettiin pelaajan ja Barcelonan yhteisellä päätöksellä.
Seurajoukkueura > Valencia

Montoya liittyi Valenciaan 1. elokuuta 2016 neljän vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 29 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 25 liigaottelua eikä tehnyt maaleja.
Seurajoukkueura > Brighton & Hove Albion

Elokuussa 2018 Montoya siirtyi englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi Valioliigassa 25 ottelua, joista 24 ottelussa täyden ajan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa 27 ottelua, joista 23 ottelua avauskokoonpanossa ja 13 ottelussa täydet minuutit. Maaleja hän ei kahden valioliigakautensa aikana tehnyt.
Maajoukkueura

Montoya on pelannut useita otteluita Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän oli mukana voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2008, alle 19-vuotiaiden EM-hopeaa vuonna 2010 ja alle 21-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2011. Ensimmäisen kutsunsa Espanjan A-maajoukkueeseen hän sai elokuussa 2011 mutta pelaamaan hän ei päässyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martín Montoya Wikimedia Commonsissa
BDFutbol-profiili
Futbolme-profiili (espanjaksi)
Transfermarkt-profiili
Betis – Primera División
1 Silva |
2 Bellerín |
3 Llorente |
4 Cardoso |
5 Bartra |
7 Abde |
8 Fekir |
9 Ávila |
10 Ayoze |
11 Bakambu |
12 Rodríguez |
13 Adrián |
14 Carvalho |
15 Perraud |
17 Rodri |
18 Fornals |
19 Losada |
20 Juanmi |
21 Roca |
22 Isco |
23 Sabaly |
24 Ruibal |
25 Vieites |
27 Altimira |
38 Diao |
Valmentaja Pellegrini
Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 De Gea |
2 Azpilicueta |
3 Domínguez |
4 J. Martínez |
5 Í. Martínez |
6 Alba |
7 Adrián |
8 Muniain |
9 Rodrigo |
10 Mata |
11 Koke |
12 Montoya |
13 Botía |
14 Romeu |
15 Isco |
16 Tello |
17 Herrera |
18 Mariño |
Valmentaja Milla
Matsukkikasvit

| Matsukkikasvit |
| --- | --- |
 Mazus pumilus
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Matsukkikasvit Mazaceae  Reveal
Suvut
 Dodartia L. – arokit  Lancea Hook.f. & Thomson  Mazus Lour. 
Katso myös
   Matsukkikasvit Wikispeciesissä   Matsukkikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matsukkikasvit (Mazaceae) on pieni kasviheimo, joka on sukua huulikukkaiskasveille (Lamiaceae).
Ulkonäkö ja koko

Heimon kasvit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, joiden aineenvaihduntatuotteita ovat iridoidit. Lehdet ovat tavallisesti vastakkaisia, harvoin kierteisesti, lavat hammaslaitaisia. Kukissa on hyvin kehittynyt alahuuli. Luotti on sensitiivinen. Hedelmä on tavallisesti kota, joskus avautumaton.
Levinneisyys

Heimo kasvaa Keski-Aasiassa ja Pohjois-Kiinasta hajanaisesti Antipodisaarille asti etelässä. Eniten lajeja on Kiinassa.
Luokittelu

Heimossa on kolmesta neljään sukua ja 33–44 lajia. Niistä 30 kuuluu sukuun Mazus.
Suvut:
Arokit (Dodartia L.), vain laji arokki (D. orientalis L.)
Lancea Hook.f. & Thomson
Mazus Lour.
Puchiumazus Bo Li, D.G.Zhang & C.L.Xiang, laji P. lanceifolius
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Matsukkikasvit (Mazaceae)
Jesse Salmenautio

| Jesse Salmenautio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. elokuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Suomi
    
Jesse Salmenautio (s. 11. elokuuta 2001) on suomalainen autourheilija. Salmenautio kilpailee Lamborghini Super Trofeo -sarjassa ja on ajanut muun muassa Intercontinental GT Challenge, Prototype Cup Germany ja Asian Le Mans Series -sarjoissa. Salmenautio on ajanut myös Italian ja ADACin Formula 4 -luokan sarjoissa.
Marija Gabriel

| Marija Gabriel> Мария Габриел |
| --- | --- |

EU:n innovoinnista ja nuorisoasioista vastaava komissaari
 Von der Leyenin komissio 1.12.2019–  
EU:n digitalous ja -yhteiskuntakomissaari
 7.7.2017–30.11.2019  
Johtaja:  Jean-Claude Juncker
Edeltäjä:  Andrus Ansip (virkaatekevä)   Günther Oettinger (varsinainen)
Euroopan parlamentin jäsen
 (2009–2014, 2014–2017)  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1979 (ikä 45) Gotse Deltšev, Bulgaria
Kansalaisuus:  Bulgaria
Puoliso:  naimisissa
Lapset:  1
Tiedot
Puolue:  Bulgaria: GERB   EU: Euroopan kansanpuolue
Koulutus:  maisteri (vertaileva politiikka ja kansainväliset suhteet)
Tutkinnot:  Institut d'études politiques de Bordeaux   Plovdivin yliopisto
Aiheesta muualla
gov.bg/bg/pravitelstvo/sastav-na-pravitelstvoto/biografii/mariya-gabriel-zamestnik-ministar-predsedatel-i-ministar-na-vanshnite-raboti
Marija Gabriel (bulg. Мария Габриел, s. 20. toukokuuta 1979 Gotse Deltšev, Bulgaria) on bulgarialainen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2017 alkaen Euroopan unionin digitaalitaloudesta ja -yhteiskunnasta vastaavana komissaarina. Hän on bulgarialaisen GERB-puoluetta ja edustaa EU:ssa Euroopan kansanpuoluetta. Ennen komissaarinuraansa hän oli muun muassa Euroopan kansanpuolueen ryhmän varapuheenjohtaja vuosina 2014–2017 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2017.
Ura

Gabriel suoritti kandidaatin tutkinnon bulgarian ja ranskan kielissä Plovdivin yliopistossa Bulgariassa vuonna 2001, jonka jälkeen hän opiskeli politiikkaa Institut d'études politiques de Bordeaux’ssa Ranskassa. Hän valmistui sieltä maisteriksi vertailevassa politiikassa ja kansainvälisissä suhteissa vuonna 2007. Hän myös työskenteli samassa instituutissa tutkimusavustajana vuoteen 2009 asti.
Ura > Euroopan parlamentissa

Gabriel tuli valituksi Euroopan parlamenttiin europarlamenttivaaleissa 2009. Hän toimi vaalikauten 2009–2014 jäsenen muun muassa vetoomusvaliokunnassa, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa sekä järjestäytynyttä rikollisuutta, korruptiota ja rahanpesua käsittelevässä erityisvaliokunnassa.
Hänet valittiin uudelleen parlamenttiin europarlamenttivaaleissa 2014. Vaalikautena 2014–2019, joka jäi häneltä kesken komissaariksivalintansa vuoksi, hän toimi parlamenttiryhmänsä Euroopan kansanpuolueen ryhmän varapuheenjohtajana sekä jäsenenä muun muassa kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa sekä suhteista Maghreb-maihin ja Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liittoon vastaavassa valtuuskunnassa. Hän oli myös johtavassa asemassa EU:n vaalitarkkailutehtävissä ainakin Gabonin presidentinvaaleissa 2016.
Parlamentissa hän oli esittelijänä 22 asiassa, joita EUobserver luonnehti tärkeiksi. VoteWatch listasi hänet 15. tärkeimmäksi parlamentin jäseneksi vuonna 2016 ja hän voitti parlamentin lehden MEP-palkinnon työstään sukupuolten tasa-arvon ja kehitysasioiden saralla.
Ura > Komissaarina

Bulgarian ehdottama komissaari Kristalina Georgieva erosi tehtävistään Junckerin komissiossa loppuvuodesta 2016 voidakseen ottaa vastaan Maailmanpankin toimitusjohtajan tehtävät ja pyrkiäkseen Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeriksi. Bulgaria ilmoitti ehdokkaansa vasta toukokuussa 2017, kun Bulgarian pääministeriksi astui Boyko Borissov korvaten aiemman toimitusministeristön. Georgievan aiempi vastuualue budjetti ja henkilöstö oli siirretty aiemmin digitaalitaloudesta ja -yhteiskunnasta vastanneelle komission varapuheenjohtajalle Günther Oettinger, jonka edellisiä tehtäviä hoiti virkaatekevästi digitaalisista sisämarkkinoista vastannut varapuheenjohtaja Andrus Ansip. Gabrielille määrättiin hoidettavaksi nämä tehtävät.
Gabrielin menestykseen komissaarina on suhtauduttu vaihtelevasti. Parlamentin jäsenen Dita Charanzován mukaan Gabrielilla "ei ole poliittista painoarvoa" digitaalista yhteismarkkinaa valmisteltaessa. Toisaalta parlamentin jäsen, tekijänoikeusesityksen varjoesittelijä Julia Reda sanoi, että "hän tekee parhaansa vaikeassa paikassa". Viestintäalan yritysten johtajat ovat syyttäneet häntä liian vähäisestä kiinnostuksesta 5G-projekteihin ja liiasta kiinnostuksesta valeuutisten torjumiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marija Gabriel Wikimedia Commonsissa
Michael Cunningham

| Michael Cunningham |
| --- | --- |
 Michael Cunningham vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1952 (ikä 71)
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija, käsikirjoittaja
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Palkinnot
 Pulitzer-palkinto PEN/Faulkner-palkinto 
Aiheesta muualla
www.michaelcunningham.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Michael Cunningham (s. 6. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän aloitti kirjallisen uransa aikakauslehdissä julkaistuilla novelleilla. Esikoisromaani Golden States ilmestyi vuonna 1984.
Cunningham aloitti novellistina. Yksi novelleista on valittu vuoden 1989 parhaiden yhdysvaltalaisten novellien kokoelmaan. Hän on koonnut runoantologioita ja kirjoittanut elokuvakäsikirjoituksia. Hän opettaa kirjoittamista Yalen yliopistossa.
Maailmanmaineeseen Cunningham kohosi neljännellä romaanillaan Tunnit (1998). Romaani liikkuu kolmella aikatasolla, joita yhdistää salaisesti Virginia Woolfin romaani Mrs Dalloway; itse asiassa Woolf suunnitteli romaanilleen alun perin nimeä Tunnit. Ensimmäinen taso sijoittuu vuoden 1923 Lontooseen, jossa Virginia Woolf aloittelee romaaninsa kirjoittamista. Toisella tasolla vuoden 1949 Los Angelesissa kotirouva pakenee arjen paineita hotelliin lukemaan Woolfin romaania. Kolmannella aikatasolla juhlia mielellään järjestävä Clarissa Vaughan asuu 1900-luvun lopun New Yorkissa. Hän on saanut lempinimensä ”Mrs Dalloway” Woolfin samaisen romaanin mukaan. Cunningham sai teoksestaan Pulitzer- ja PEN/Faulkner-palkinnon. Stephen Daldry on vuonna 2002 ohjannut romaanin pohjalta elokuvan Tunnit, jonka pääosissa ovat Nicole Kidman, Julianne Moore ja Meryl Streep.
Romaanin Säkenöivät päivät (2005) kolme tarinaa sijoittuvat 1850-luvulle, nykyaikaan ja tulevaisuuteen. Jokaisessa päähenkilöinä ovat mies, nainen ja nuori poika.
By Nightfall ilmestyi 2010 ja Laura Jänisniemen suomennos Illan tullen 2011. Teos liikkuu taidemaailmassa ja etenkin taidebisneksessä, jota Cunningham arvostelee ankarasti. Vieraillessaan Suomessa kirjan markkinointikiertueella marraskuussa 2011 hän kertoi halunneensa itsekin taiteilijaksi.
Cunnigham on tehnyt käsikirjoitukset elokuvaan Evening ja oman romaaninsa pohjalta elokuvaan Koti maailman laidalla.
Romaanit

Golden States (1984).
Koti maailman laidalla.  ((A Home at the End of the World, 1990.) Suomentanut Marja Alopaeus)  Helsinki:  Gummerus, 2001.  ISBN 978-951-20-5851-8.
Samaa sukua.  ((Flesh and Blood, 1995.) Suomentanut Marja Alopaeus)  Helsinki:  Gummerus, 2003.  ISBN 978-951-20-6253-9.
Tunnit.  ((The Hours, 1998.) Suomentanut Marja Alopaeus)  Helsinki:  Gummerus, 2000.  ISBN 978-951-20-5566-1.
Säkenöivät päivät.  ((Specimen Days, 2005.) Suomentanut Kristiina Drews)  Helsinki:  Gummerus, 2006.  ISBN 978-951-20-6986-6.
Illan tullen.  ((By Nightfall, 2010.) Suomentanut Laura Jänisniemi)  Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-20-8402-9.
Lumikuningatar.  ((The Snow Queen, 2014.) Suomentanut Raimo Salminen)  Helsinki:  Gummerus, 2014.  ISBN 978-951-20-9635-0.
Villijoutsenet ja muita kertomuksia.  ((A Wild Swan and Other Tales, 2015.) Suomentanut Kristiina Drews)  Helsinki:  Gummerus, 2016.  ISBN 9789512403332.
Päivät.  (Day, 2023)  Suomentanut Markku Päkkilä. Helsinki:  Gummerus, 2024.  ISBN 978-951-24-3787-0.
Aiheesta muualla

Michael Cunninghamin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Michael Cunningham Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ágies Paraskiés

| Ágies Paraskiés Άγιες Παρασκιές |
| --- | --- |
 Ágies Paraskiésin kylä.
 Ágies Paraskiés
 Koordinaatit: 35°12′36″N, 25°12′19″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Archánes-Asteroúsia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7102010301
Väkiluku (2011):  805
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágies Paraskiés (kreik. Άγιες Παρασκιές) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 805 (vuonna 2011).
Ágies Paraskiésin Neitsyt Marian Pyhän vyön (Agía Zóni) kirkko.
Ágies Paraskiésin kylä sijaitsee noin 20 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Kylän nimi, suomeksi ”Pyhät Paraskevat”, tulee siitä, että siellä on ollut peräti viisi Pyhälle Paraskevalle (Agía Paraskeví) omistettua kirkkoa. Venetsialaisvallan aikana vuonna 1279 seudulla mainitaan Castro Paraski -niminen linna. Kylä mainitaan 1500-luvulla nimellä Epáno Ágies Paraskiés (Επάνω Άγιες Παρασκιές). Kylän pääkirkko on omistettu sen suojeluspyhälle, Pyhälle Georgiokselle (Ágios Geórgios).
Ágies Paraskiés muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αγίων Παρασκιών, Topikí Koinótita Agíon Paraskión), johon kuuluu varsinaisen Ágies Paraskiésin kylän lisäksi Kellián kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 886.
Aiemmin kylä kuului Níkos Kazantzákisin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Níkos Kazantzákisin kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ágies Paraskiés Wikimedia Commonsissa