stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skotlannin Valioliiga
Mestarit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1891 Dumbarton/Rangers  1892 Dumbarton  1893 Celtic  1894 Celtic  1895 Heart of Midlothian  1896 Celtic  1897 Heart of Midlothian  1898 Celtic  1899 Rangers  1900 Rangers  1901 Rangers  1902 Rangers  1903 Hibernian  1904 Third Lanark AC  1905 Celtic  1906 Celtic  1907 Celtic  1908 Celtic  1909 Celtic  1910 Celtic  1911 Rangers  1912 Rangers |  1913 Rangers  1914 Celtic  1915 Celtic  1916 Celtic  1917 Celtic  1918 Rangers  1919 Celtic  1920 Rangers  1921 Rangers  1922 Celtic  1923 Rangers  1924 Rangers  1925 Rangers  1926 Celtic  1927 Rangers  1928 Rangers  1929 Rangers  1930 Rangers  1931 Rangers  1932 Motherwell  1933 Rangers  1934 Rangers |  1935 Rangers  1936 Celtic  1937 Rangers  1938 Celtic  1939 Rangers  1940 Toinen maailmansota  1941 Toinen maailmansota  1942 Toinen maailmansota  1943 Toinen maailmansota  1944 Toinen maailmansota  1945 Toinen maailmansota  1946 Toinen maailmansota  1947 Rangers  1948 Hibernian  1949 Rangers  1950 Rangers  1951 Hibernian  1952 Hibernian  1953 Rangers  1954 Celtic  1955 Aberdeen  1956 Rangers |  1957 Rangers  1958 Heart of Midlothian  1959 Rangers  1960 Heart of Midlothian  1961 Rangers  1962 Dundee FC  1963 Rangers  1964 Rangers  1965 Kilmarnock  1966 Celtic  1967 Celtic  1968 Celtic  1969 Celtic  1970 Celtic  1971 Celtic  1972 Celtic  1973 Celtic  1974 Celtic  1975 Rangers  1976 Rangers  1977 Celtic  1978 Rangers |  1979 Celtic  1980 Aberdeen  1981 Celtic  1982 Celtic  1983 Dundee United  1984 Aberdeen  1985 Aberdeen  1986 Celtic  1987 Rangers  1988 Celtic  1989 Rangers  1990 Rangers  1991 Rangers  1992 Rangers  1993 Rangers  1994 Rangers  1995 Rangers  1996 Rangers  1997 Rangers  1998 Celtic  1999 Rangers  2000 Rangers |  2001 Celtic  2002 Rangers  2003 Rangers  2004 Celtic  2005 Rangers  2006 Celtic  2007 Celtic  2008 Celtic  2009 Rangers  2010 Rangers  2011 Rangers  2012 Celtic  2013 Celtic  2014 Celtic  2015 Celtic  2016 Celtic  2017 Celtic  2018 Celtic  2019 Celtic  2020 Celtic  2021 Rangers  2022 Celtic  2023 Celtic |
Huom! 1891–1997 ovat valiodivisioonan mestareita. Korostetut ovat Skotlannin Premier Leaguen mestareita (1998–2012) ja vuodesta 2013 eteenpäin Scottish Premiershipin mestareita.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
| n k  Pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Perm

| Perm (Пермь) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Permin aluepiiri Venäjällä, alla kaupungin sijainti kartalla
 Perm
 Koordinaatit: 58°00′50″N, 56°14′56″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Federaatiosubjekti:  Permin aluepiiri
Piiri:  Permin kaupunkipiirikunta
Kylä:  1600-luvun alkupuoli
Kuparisulatto, taajamaksi:  1723
Kaupungiksi:  1781
Hallinto:  
 – Pormestari:  Igor Šubin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  799 km²
Korkeus:  171 m
Väkiluku (2014):  1 026 477
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2) 
Postinumero:  614xxx
Suuntanumero(t):  +7 342
 
 www.gorodperm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perm (ven. Пермь) on kaupunki Kamajoen varrella Uralvuoriston länsirinteellä Permin aluepiirissä Venäjällä itäisimmässä Euroopassa. Se on Permin aluepiirin hallinnollinen keskus.
Historia

Perm sijaitsee vanhalla Perman alueella, joka oli alun perin suomalais-ugrilaisten kansojen asuttama. Paikalla tiedetään olleen vuonna 1568 perustettu Jagošihan (ven. Ягошиха) kylä 1600-luvun alkupuolella. Kylään perustettiin kuparisulatto vuonna 1723. Paikkakunta nimettiin Permiksi, ja se sai kaupungin aseman vuonna 1780, toisten lähteiden mukaan 1781.
Perm oli vuodesta 1781 lähtien laajan Permin kuvernementin pääkaupunki. Kaupunkiin tuli poliittisista syistä karkotettuja ihmisiä. Sijainti purjehduskelpoisen Volgalle johtavan Kamajoen ja Uralin poikki johtavan maantien varrella auttoivat kaupunkia kehittymään tärkeäksi kauppa- ja teollisuuskeskukseksi.
Rautatieyhteys kaupunkiin valmistui 1874, ja rataa jatkettiin pian Jekaterinburgiin yltäväksi Siperian rautatieksi.
Perm yhdistettiin 1940 läheisen Molotovilikan kaupungin kanssa, ja sen nimeksi tuli Molotov. Vuodesta 1957 kaupungin nimenä on ollut jälleen Perm.
Kaupungissa sattui 5. joulukuuta 2009 yökerhossa tulipalo, jossa kuoli yli sata ihmistä.
Historia > Asukasluvun kehitys

Permin asukasluku on vaihdellut viime vuosina miljoonan asukkaan tietämillä. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Permin kaupunkipiirikunnan asukasluku oli 991 170, johon sisältyi kahdeksan maaseutuasukasta varsinaisen kaupungin asukkaiden lisäksi. Kaupungin asukasluvun on ilmoitettu kuitenkin kohonneen 1,001 miljoonaan vuoden 2012 alussa.
| Vuosi | 1811 | 1840 | 1863 | 1897 | 1914 | 1926 | 1931 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&03100.&&&&003 100 | &&&&&&&&&&010286.&&&&0010 286 | &&&&&&&&&&019200.&&&&0019 200 | &&&&&&&&&&045205.&&&&0045 205 | &&&&&&&&&&068100.&&&&0068 100 | &&&&&&&&&0121000.&&&&00121 000 | &&&&&&&&&0122712.&&&&00122 712 | &&&&&&&&&0306000.&&&&00306 000 | &&&&&&&&&0629118.&&&&00629 118 | &&&&&&&&&0850324.&&&&00850 324 | &&&&&&&&&0999157.&&&&00999 157 | &&&&&&&&01090944.&&&&001 090 944 | &&&&&&&&01001653.&&&&001 001 653 | &&&&&&&&&0991170.&&&&00991 170 | &&&&&&&&01001000.&&&&001 001 000 |
Talous

Perm on teollisuuskaupunki. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, ase-, kemian-, petrokemian-, metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuus sekä öljyntuotanto ja -jalostus. Kaupungissa on myös vesivoimala KamGES (КамГЭС).
Permiläinen Motoviliha (per. 1736) valmistaa muun muassa panssarivaunujen tykkejä. Yhtiörypäs Permski motostroitelnyi kompleks valmistaa lentokoneiden suihkumoottoreita ja kaasuturbiineja.lähde?
Liikenne

Permin matkustajaliikenteen päärautatieasema on Perm-2; kaupungista on rautatieyhteys länteen Kiroviin, itään Nižni Tagiliin ja kaakkoon Jekaterinburgiin. Kaupungissa on myös lentokenttä ja jokisatama.
Vanha valokuva (1910): Näkymä vuorilta kaupunkiin. Prokudin-Gorski .
Näkymä Kamajoelta.
Pyhän Kolminaisuuden kirkko.
Moskeija Permissä.
Permin oopperatalo.
Permin nykytaiteen museo, aiempi jokiliikenteen matkustajaterminaali.
Taidegalleria aiemmassa ortodoksikirkossa.
Taiteen ja kulttuurin valtioninstituutti.
Perm-2 rautatieasema.
KamGES-vesivoimala Kama-joella.
Lämpövoimala numero 9.
Permenergo voimayhtiön (ТГК-9) rakennus
Kulttuuri ja koulutus

Perm on merkittävä kulttuuri- ja tiedekaupunki. Permin yliopisto perustettiin 1916lähde?.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perm Wikimedia Commonsissa
Moi gorod -kaupunkitietosanakirja (venäjäksi)
Perm (venäjäksi)
| n k Maantieteellisen Euroopan yli miljoonan asukkaan kaupungit |
| --- | --- |
 Barcelona  Belgrad  Berliini  Birmingham  Budapest  Bukarest  Bryssel  Donin Rostov  Hampuri  Harkova  Istanbul1  Kazan  Kiova  Köln  Lontoo  Madrid  Milano  Minsk  Moskova  München  Nižni Novgorod  Odessa  Pariisi  Perm  Pietari  Praha  Rooma  Samara  Sofia  Tbilisi  Ufa  Varsova  Volgograd  Voronež  Wien 
1Sijaitsee sekä Euroopassa että Aasiassa
Pääkaupunki: Perm

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
Aleksandrovsk • Barda • Berezniki • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • Kudymkar • Kujeda • Kungur • Kungur • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • Perm • Siva • Solikamsk • Solikamsk • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • Zvjozdnyi
Permin aluepiiri
Peluri – kuolema on elävien ongelma

| Peluri – kuolema on elävien ongelma |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Teemu Nikki
Käsikirjoittaja:  Teemu Nikki
Tuottaja:  Jani Pösö
Säveltäjä:  Marco Biscarini
Kuvaaja:  Jyrki Arnikari
Leikkaaja:  Teemu Nikki
Lavastaja:  Santtu Toivola
Pääosat:   Pekka Strang  Jari Virman  Elina Knihtilä  Hannamaija Nikander  Pihla Penttinen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  It’s Alive Films
Levittäjä:  Scandinavian Film Distribution
Ensi-ilta:   2023-9-2222. syyskuuta 2023  
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  955 000 euroa (Suomen elokuvasäätiön osuus 175 000 euroa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peluri – kuolema on elävien ongelma on Teemu Nikin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draamakomedia, joka tuli ensi-iltaan syyskuussa 2023.
Elokuvassa ruumisautobisneksen halvimmat kuskit Risto ja Arto ovat joutuneet tilanteeseen, jossa kaikki on mennyt pieleen ja uusi alku olisi tarpeen. Risto on pelannut kotinsa ja perheensä ja Arto on saanut niskakipuja hoidattaessaan kuulla, ettei hänellä ole käytännössä juurikaan aivoja.
Elokuvan pääosia näyttelevät Pekka Strang ja Jari Virman. Elokuvan on tuottanut It’s Alive Films, ja sen levittää elokuvateattereihin Scandinavian Film Distribution.
Arvosteluja

Tero Kartastenpää, Helsingin Sanomat
Eija Niskanen, Kulttuuritoimitus
Päivi Valotie, Turun Sanomat
Toni Keränen, Katso
Jouni Vikman, Episodi
Jussi Virratvuori, Karjalainen
Hannu Björkbacka, Keskipohjanmaa.
Juha Rosenqvist, Film-o-holic
Jussi U. Pellonpää, Forssan Lehti
Aki Lehti, Muropaketti
Krister Uggeldahl, Hufvudstadsbladet
Rane Aunimo, Demokraatti
Aiheesta muualla

Peluri – kuolema on elävien ongelma -elokuvan traileri Youtubessa
| n k Teemu Nikki |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  3Simoa (2012)  Lovemilla (2015)  Armomurhaaja (2017)  Nimby (2020)  Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia (2021) 
TV-sarjat (ohjaus):  Nymfit (2013)  #lovemilla (2013–2014)  Sekasin (2016–2018) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Play God (2010) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Möykky (1995)  Kissanpäivät (1996)  Ursula & Artturi (1998)  YUP: Meitä odotellaan mullan alla (1999)  Hybrid Children: Urban White Boy Blues (2000)  Ismo Alanko Säätiö: Sisäinen Solarium (2000)  Pauli Hanhiniemen Perunateatteri: Vieraslista (2000)  The 69 Eyes: Gothic Girl (2000)  Francine: Bye (2001)  Francine: Shebop (2001)  YUP: Ihana elämä (2001)  Kemopetrol: Saw It On TV (2003)  Menestyjä (2005)  Bad Stuff (2006)  Finns drink the most coffee in the world (2006)  Simple People (2006)  Kaveri (2007)  ELK: Spanish Eyes (2008)  Perintö (2008)  Äiti ei enää keilaa (2009)  Hyvä päivä (2011)  Kalajuttu (2011)  Metsämiehen laulu (2012)  Komero (2012)  Verhon takaa (2013)  Tissit (2014)  Pete Parkkonen: Maailma mua vastaan (2015)  Halko (2016)  Fantasia (2016)  Janne Huttunen: Capetown Boogie Woogie (2018)  Pilkkihiihto (2018)  Siivooja (2018)  All Inclusive (2019)
Semey

| Semey (Семей) Semipalatinsk (1994 asti) |
| --- | --- |
 Näkymä Semeyn keskusaukiolle
 vaakuna
 Semey
 Koordinaatit: 50.4111°N, 80.2275°E 
Valtio:  Kazakstan
Alue:  Itä-Kazakstan
Perustettu:  1718
Siirtyi nykypaikalle:  1778
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  210 km²
Korkeus:  206 m
Väkiluku (2012)  ():  305 795
Aikavyöhyke:  UTC+5
Postinumero:  F1*****
Suuntanumero(t):  +7 7222
 
 akimsemey.gov.kz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Semey (kaz. Семей, ven. Семей), vuosina 1917–1920 Alaş-qala; vuoteen 1994 asti Semipalatinsk ven. Семипала́тинск) on kaupunki Koillis-Kazakstanissa lähellä Venäjän rajaa. Kaupunki sijaitsee Itä-Kazakstanin alueella (Şığıs Qazaqstan oblısı) Irtyšin varrella. Vuoden 2012 alussa kaupungin väkiluku oli runsaat 305 000 asukasta.
Historiaa

Venäläiset perustivat kaupungin vuonna 1718 Irtyšin varrelle vanhan buddhalaisluostarin viereen kauppaa turvaavaksi linnoitukseksi. Vuonna 1778 linnoitus siirrettiin tulvien vuoksi 18 km ylävirtaan. Paikkakunnan nimi oli vuoteen 1782 saakka Semipalatkoi (ven. Семипалаткой). Nimen taustana on alkuperäisellä sijaintipaikalla aiemmin olleet seitsemän kammiota tai rakennusta (ven. Семь Палат,  Sem palat), vaikka myöhemmin tehdyissä selvityksissä löydettiinkin ainakin 9–10 rakennuksen jäänteitä. Linnoituksesta kasvoi kaupunki Keski-Aasian paimentolaisten ja Venäjän keisarikunnan kaupan myötä. Vuodesta 1854 lähtien kaupunki oli alueellinen hallintokeskus. 1800-luvun lopulla kaupunkiin karkotettiin ihmisiä poliittisista syistä.
Turkestanin–Siperian rautatie valmistui 1930, ja kaupungista kehittyi neuvostoaikana tärkeä liikenteen ja teollisuuden keskus.
Historiaa > Kaupungin mukaan nimetty ydinkoealue

Kaupungista 138 km länteen sijaitsi Neuvostoliiton ydinaseohjelman ensimmäinen koealue, Semipalatinskin ydinkoealue, jossa tehtiin vuosina 1949–1989 yhteensä 456 ydinkoetta, mikä on lyönyt leimansa kaupungin historiaan.
Ilmasto

Ilmasto on kuiva ja mantereinen. Semipalatinskin sääaseman vuosien 1961–1990 mittausten ilman keskilämpötila oli 3,5 °C. Tammikuun keskilämpötila on −15,0 °C ja heinäkuun 21,7 °C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on vain 277,4 millimetriä. Eniten sataa heinäkuussa ja vähiten tammikuussa.
Nykypäivä

Nykyinen Semey on vilkas yliopistokaupunki. Venäjän rajan läheisyyden ja tiedeyhteisön vuoksi kaupungissa on muuta maata venäläisempi ilme. Kaupungissa on sekä kazakinkielinen että venäjänkielinen teatteri. Kaupungissa on myös useita museoita.lähde?
Kaupunki sijaitsee Kazakstanin itäisen, Almatystä pohjoiseen johtavan pääradan varrella. Tältä radalta haarautuu Irtyšin eteläpuolella kulkeva sivurata länteen ja jatkoyhteys maan pääkaupunkiin Astanaan. Semeyn rautatieasema on merkittävä, kaupungissa on myös lentoasema ja pieni jokisatama.
Nykypäivä > Väestön kehitys

Oheinen taulukko kuvaa Semeyn väkiluvun kehitystä väestönlaskentojen kautta. Vuoden 1840 asukasluku on Venäjän imperiumin kaupunkeja kuvaavasta tilastosta eikä ole varsinaisen väestönlaskennan luku. Ensimmäinen koko silloisen valtakunnan kattanut väestönlaskenta tehtiin vuonna 1897.
| Vuosi | Semeyn asukasluku |
| --- | --- |
1840: 5 379 (kuului Tomskin kuvernementtiin)
1897: 26 246
1926: 57 000
1939: 110 000
1959: 156 110
1970: 235 735
1975: 271 000
1979: 282 574
1989: 334 402 317 112
1999: 269 574
2009: 299 264
2012: 305 795 (arvio)

Silta Irtyšin yli.
Lääketieteellisen akatemian rakennus.
Kahdella minareetilla varustettu moskeija.
Toinen moskeija.
Ortodoksinen nunnaluostari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Semey Wikimedia Commonsissa
Näkymä kantakaupungista.
Uljanovsk (lentotukialus)

| Uljanovsk |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nikolajevin eteläinen telakka, Ukraina
Kölinlasku:  25. marraskuuta 1988
Palveluskäyttöön:  ei
Loppuvaihe:  romutettu 1992
Tekniset tiedot
Uppouma:  85 000 t
Pituus:  326 m
Nopeus:  30 solmua
Uljanovsk (projekti 1143.7) oli suunniteltu Neuvostoliiton laivaston ydinkäyttöinen lentotukialus, jonka uppouma oli  85 000 tonnia eli vähän Yhdysvaltain laivaston Nimitz-luokan aluksia pienempi. Aluksen alkuperäisen nimen piti olla Kreml, mutta se muutettiin Uljanovskiksi.
Suunnittelu

Vuonna 1986 hyväksyttiin alustava suunnitelma projektista 1143.7. Seuraavana vuonna valmistuivat tekniset piirustukset. Aluksen piti kyetä operoimaan 70 lentokoneella, joita olisivat Suhoi Su-33 ja MiG-29K -hävittäjät, tutkakone Jak-44 sekä Ka-27/Ka-29 -helikopterit. Alukselle suunniteltiin viistolentokansi, jossa olisi kaksi katapulttia koneiden ilmaan lähettämiseksi ja keulassa hyppyri. Aluksen omasuojaksi suunniteltiin ilmatorjuntaohjuksia sekä kaksitoistaohjuksinen merimaaliohjusten laukaisualusta. Sen uppouma olisi ollut noin 66 000 tonnia ja täysin kuormattuna yli 75 000 tonnia. Suunniteltu pituus oli noin 1 065 jalkaa (326 metriä). Ydinkäyttöisen aluksen suunniteltu nopeus oli 30 solmua.
Valmistus

Aluksen köli laskettiin vesille 25. marraskuuta 1988 Nikolajevin eteläisellä telakalla Ukrainassa. Aluksen rakentaminen keskeytettiin marraskuussa 1991 aluksen ollessa 20-prosenttisesti valmis, kun ministeriö lopetti aluksen rahoittamisen. Neuvostoliiton hajottua joulukuussa Ukraina ilmoitti alueellaan olevien alusten kuuluvan itselleen. Ukrainan hallitus ilmoitti aluksen romuttamisesta, jotta telakan kapasiteetti vapautuisi muuhun käyttöön. Alus siirrettiin romutettavaksi 3. helmikuuta 1992.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uljanovsk (lentotukialus) Wikimedia Commonsissa
Jomalvikin kanava

Jomalvikin kanavan silta
Jomalvikin kanava on Tammisaaressa Raaseporissa Jomalvikenin ja Edesvikenin välissä sijaitseva avokanava. Kanava on 450 metriä pitkä ja sillä on syvyyttä noin yksi metri. Kanavaa alettiin rakentaa vuoden 1937 loppupuolella. Sen tarkoituksena oli lyhentää saaristossa asuvien matkaa Tammisaareen kymmenellä kilometrillä. Sotavuodet 1939-1945 viivästyttivät rakennustöitä kymmenellä vuodella. Kanava valmistui lopulta vuonna 1951. Kanavan ylittävä silta yhdistää Gullön saaren Degerön saareen.
Alun perin Gullön ja Degerön saarten välinen salmi ei ole ollut nykyisen kanavan paikalla vaan siitä noin kilometri länteen nykyisen Sundängenin kohdalla. Vielä ruotsalaisten sotilaskartoittajien 1700-luvun loppupuolella tekemässä rekognosointikartassaselvennä salmi nykyisen Sundängenin kohdalla näkyy kokonaan avovetenä. Vuonna 1880 tehdyssä merikartassa salmi on jo ummessa.
Kesäkuussa 2010 kanavassa sattui vakava veneonnettomuus, jossa kuoli yksi ihminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jomalvikin kanava Wikimedia Commonsissa
Suomen kanavat - Jomalvik (Arkistoitu – Internet Archive)
Andrea Iannone

| Andrea Iannone |
| --- | --- |
 Andrea Iannone Australian Grand Prix'n palkintojenjaossa 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Italia
Uratiedot
Lempinimi:  The Maniac, Crazy Joe, The Maniac Joe
Aktiivisena:  2005–2019
Pyörän numero:  29
Entiset tallit:  Pramac Racing (2013–2014) Ducati (2015–2016) Team Suzuki (2017–2018) Aprilia Racing Team Gresini (2019)
Tilastot
MotoGP
Kilpailuja:  118
Voittoja:  1
Palkintosijoja:  11
Paalupaikkoja:  2
Nopeimpia kierroksia:  3
Ensimmäinen kilpailu:  Qatar 2013
Ensimmäinen voitto:  Itävalta 2013
Moto2
Kilpailuja:  51
Voittoja:  8
Palkintosijoja:  19
Paalupaikkoja:  5
Nopeimpia kierroksia:  13
Ensimmäinen kilpailu:  Qatar 2010
Ensimmäinen voitto:  Italia 2010
Aiheesta muualla
www.andreaiannone.com
Andrea Iannone (s. 9. elokuuta 1989 Vasto) on italialainen ratamoottoripyöräilijä. Hän on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 67 kilogrammaa. Iannonen paras sijoitus on Moto2 luokassa oltuaan MM-pisteissä kolmas kausina 2010, 2011 ja 2012.
Varhaiselämä

Iannone syntyi Vastossa, joka on Adrianmeren rannalla sijaitseva kaupunki. Hänen isänsä vei hänet ja isoveljensä Angelon Riminiin ajamaan mini-motoilla.
Ura > 125 cc

Iannone debytoi 125-kuutioisissa kaudella 2005 Aprilialla. Kolme ensimmäistä kautta Aprilialla eivät tuottaneet yhteispisteissä 20:tta sijaa parempaa sijaa. Neljännellä kaudella, eli kaudella 2008 Iannone saavutti uransa ensimmäisen voiton Kiinasta ja oli yhteispisteissä kymmenes. Viimeisellä kaudellaan 125-kuutioisissa Iannone voitti kolme osakilpailua ja oli yhteensä neljästi palkintokorokkeella. Yhteispisteissä sijoitus oli seitsemäs 125,5 pisteellä.
Ura > Moto2

Kaudeksi 2010 Iannone siirtyi uuteen Moto2-luokkaan Fimmco Speed Upin talliin. Hän saavutti kauden aikana kolme voittoa ja kahdeksan palkintosijoitusta ollen sarjan yhteispisteissä kolmas. Iannone ajoi myös paalupaikalle viidesti, joista hän ajoi suoraan voittoon Italiassa, Hollannissa ja Aragonissa. Iannone ajoi parhaimmillaan kolme kertaa peräkkäin paalupaikalle.
Kaudella 2011 Iannone jatkoi samassa tallissa, mutta nyt pyöränä oli Speed Upin sijaan Suter. Myös Speed Masterin tallissa Iannone saavutti kolme voittoa. Palkintosijoituksia tuli kuusi ja sarjan sijoitus oli jälleen kolmas. Hän ajoi myös seitsemän kilpailun nopeinta kierrosaikaa. Parhaimmillaan Iannone ajoi kolmessa kilpailussa peräkkäin nopeimman kierrosajan Tšekissä, Indianapolisessa ja San Marinossa.
Kaudeksi 2012 Iannonen talli palasi takaisin Speed Upin pyörille. Iannone onnistui voittamaan kauden aikana kahdesti ja palkintosijoituksia kertyi viisi. Sijoitus oli kauden päätyttyä jälleen kolmas. Hän voitti ensimmäisen kilpailun Kataloniassa, jossa Iannone ajoi aika-ajoissa neljänneksi. Toinen voitto tuli Italiassa, jossa hän puolestaan ajoi aika-ajoissa kolmanneksi. Qatarissa ja Hollannissa Iannone ajoi toiseksi, joissa molemmissa hän ajoi aika-ajoissa kolmanneksi. San Marinossa Iannone ajoi kolmanneksi, joka oli hänen kauden viimeinen palkintokorokesijoitus. Iannone lähti kilpailuun viidennestä lähtöruudusta.
Ura > MotoGP > Pramac Racing (2013–2014)

Kolmen perättäisen Moto2-sarjan kakkostilan jälkeen Iannone siirtyi kaudeksi 2013 MotoGP-luokkaan Ignite Pramac Racingin Ducatille. Hän oli kauden aikana parhaimmillaan kahdeksas Australiassa ja oli yhteispisteiden 12:s 57 pisteellään. Iannone kärsi kauden aikana olkapäävammasta, joka sattui Saksan kilpailun ensimmäisissä harjoituksissa. Hän joutui tämän vuoksi jättämään myös Yhdysvaltain kilpailun väliin Laguna Secassa.
Kaudella 2014 Iannone jatkoi Pramac Racingilla. Hän saavutti kauden aikana viidennen sijan kahdesti, Saksassa ja Tšekissä ja oli yhteispisteissä nyt kymmenes 102 pisteellään. Kesken kauden heinäkuussa Iannonen ilmoitettiin ajavan seuraavalla kaudella 2015 Ducatin tehdastallissa, vaikka sai tarjouksen myös Suzukilta.
Ura > MotoGP > Ducati (2015–2016)

Kaudeksi 2015 Iannone vaihtoi tallia, nyt uudeksi talliksi tuli Ducati Team, jossa hän sai tallikaverikseen Andrea Dovizioson. Iannone saavutti MotoGP-uransa ensimmäisen palkintosijoituksen kauden ensimmäisessä kilpailussa Qatarissa ollen kolmas maanmiestensä Valentino Rossin ja Andrea Dovizioson jälkeen. Hän ajoi kauden aikana kolmesti palkintokorokkeelle, Italiassa Iannone ajoi toiseksi ja Australiassa toisen kerran kolmanneksi. Hän sijoittui MM-pisteissä viidenneksi, kun hyvän alkukauden ajanut tallikaveri Dovizioso jäi MM-pisteissä seitsemänneksi. Iannone keskeytti kauden aikana kolmesti, jotka tulivat kauden viimeisissä kilpailuissa. Japanissa Iannone keskeytti kymmenen kierroksen jälkeen moottoririkkoon, Malesiassa sen sijaan Iannonen jäähdytin hajosi jo ensimmäisellä kierroksella ja kauden päätöskilpailussa Valenciassa Iannone keskeytti ulosajoon toisella kierroksella.
Kausi 2016 oli Iannonelle vaihteleva kausi. Hän otti uransa ensimmäisen MotoGP -luokan voiton Itävallassa Red Bull Ringillä, joka oli Ducatin ensimmäinen voitto sitten Casey Stonerin Australian kilpailussa kaudella 2010. Hänen tallikaveri Dovizioso ajoi toiseksi, joka oli myös Ducatin ensimmäinen kaksoisvoitto sitten 2007. Iannone kuitenkin aiheutti useaan kertaan kolareita kaatuiluillaan. Hän keskeytti Qatarissa kaatumisen johdosta ja toisessa kilpailussa Argentiinassa Iannone kolaroi tallikaveri Dovizioson kanssa 19. kierroksella, jonka johdosta Ducati menetti varmalta näyttäneen toisen ja kolmannen sijan. Seuraavassa kilpailussa Austinissa hän ajoi kolmanneksi. Ranskassa Iannone keskeytti jälleen kaatumisen johdosta, kun taas Italiassa hän ajoi toisen kerran palkintokorokkeelle ollen kolmas. Samalla Iannone ajoi uuden huippunopeusennätyksen 354,9 kilometriä tunnissa. Kataloniassa Iannone törmäsi Jorge Lorenzon ulos radalta 16. kierroksella jarrutettuaan liian myöhään mutkaan tultaessa. Hän ajoi tämän jälkeen kahdesti viidenneksi ennen uransa ensimmäistä voittoa. Hän oli loppupisteissä yhdeksäs jouduttuaan lopulta jättämään neljä kilpailua väliin loukkaannuttuaan Britannian kilpailussa. Iannone ajoi loukkaantumisen jälkeen kaksi kilpailua, joista ensimmäisen hän keskeytti Malesiassa ja kauden päätöskilpailussa Valenciassa hän ajoi kolmanneksi. Se oli samalla Iannonen uran 60. kilpailu MotoGP:ssä.