stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Audrey
Tunnettuja Audrey-nimisiä

Audrey Azoulay (1972), ranskalainen poliitikko ja Unescon pääsihteeri v. 2017–
Audrey Bitoni (s. 1986), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Audrey Dalton (s. 1934), irlantilainen näyttelijä
Audrey Esparza (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä
Audrey Fleurot (s. 1977), ranskalainen näyttelijä
Audrey Hepburn (1929–1993), englantilais-hollantilainen näyttelijä
Audrey Landers (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Audrey Meadows (1922–1996), yhdysvaltalainen näyttelijä
Audrey Mildmay (1900–1953), brittiläinen oopperalaulaja
Audrey Munson (1891–1996), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä
Audrey Niffenegger (s. 1963), yhdysvaltalainen kirjailija
Audrey Patterson (1926–1996), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Audrey Prieto (s. 1980), ranskalainen painija
Audrey Santo (1983–2007), lapsena vakavasti vammautunut, pyhimykseksi ehdotettu yhdysvaltalainen
Audrey Tang (s. 1981), taiwanilainen ohjelmoija
Audrey Tautou (s. 1976), ranskalainen näyttelijä
Audrey Tcheuméo (s. 1990), ranskalainen judoka ja olympiamitalisti
Audrey Totter (1917–2013), yhdysvaltalainen näyttelijä
Audrey Williamson (1926–2010), brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Kuvitteellisia Audrey-nimisiä

Audrey, hahmo William Shakespearen näytelmässä Miten haluatte
Audrey Horne, hahmo televisiosarjassa Twin Peaks
Nimi muissa yhteyksissä

Audrey Horne, Twin Peaks -hahmon mukaan nimetty norjalainen yhtye
Hurrikaani Audrey, vuoden 1957 trooppinen hirmumyrsky
Galicia (L51)

| Galicia |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Empresa Nacional Bazán, Ferrol
Kölinlasku:  toukokuu 1996
Laskettu vesille:  21. heinäkuuta 1997
Palveluskäyttöön:  29. huhtikuuta 1998
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 000 t
Pituus:  160 m
Leveys:  25 m
Syväys:  6,2 m
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  185
Galicia (runkonumero L51) on Espanjan laivaston vuonna 1997 vesillelaskettu Galicia-luokan maihinnousualus.
Valmistus

Alus tilattiin vuonna 1991 Empresa Nacional Bazánilta Ferrolista, missä köli laskettiin toukokuussa 1996. Alus laskettiin vesille 21. heinäkuuta 1997 ja otettiin palvelukseen 29. huhtikuuta 1998.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
HMS Galdr

| HMS Galdr |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Tukholman laivastontelakka
Laskettu vesille:  18. toukokuuta 1885
Palveluskäyttöön:  26. toukokuuta 1885
Poistui palveluskäytöstä:  13. tammikuuta 1928
Tekniset tiedot
Uppouma:  45 t
Pituus:  32,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  3,6 m
Syväys:  1,8 m
Koneteho:  1 x 2-sylinterinen Woolf compound-höyrykone, 440 ihp
Nopeus:  18,5 solmua
Miehistöä:  14
Aseistus
Aseistus:  2 x 35,6 cm M/76 -torpedoputkea 1 x 25 mm ksp M/84 -konekivääri
HMS Galdr (runkonumerot 65, B8 ja V8) oli Ruotsin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Galdr-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin ensin vartioveneeksi ja sitten yhteysalukseksi.
Valmistus

Alus tilattiin Tukholmasta laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1885 ja liitettiin laivastoon viikkoa myöhemmin 26. toukokuuta.
Palvelus

Vuonna 1887 alus nimettiin Minbåt N:o 65:ksi. Alus muutettiin vartioveneeksi vuosina 1907-1909 nimellä Bevakningsbåt B8, jolloin sen aseistuksena oli ainoastaan 37 mm kan M/98B -tykki. Vuonna 1910 alus luokiteltiin uudelleen yhteysalukseksi runkonumerolla V8. Vuonna 1919 alus siirrettiin rannikkotykistölle, joka liitti sen Vaxholmin linnakkeelle. Alus poistettiin palveluksesta 13. tammikuuta 1928.
ATTAC

Julkisia palveluita kannattava Attacin mielenosoitus Pariisissa 19.11.2005.
ATTAC (alun perin Association pour une Taxation des Transactions financières pour l'Aide aux Citoyens (Yhdistys pääomavirtojen verottamiseksi kansalaisten hyväksi); vuodesta 2009 alkaen: Association pour la Taxation des Transactions financières et pour l'Action Citoyenne (Yhdistys pääomavirtojen verottamiseksi ja kansalaistoiminnalle) on vaihtoehtoista globalisaatiota ajava kansalaisjärjestö, joka vaatii rahoitusmarkkinoiden demokraattista valvontaa ja demokraattisia rahoitusjärjestelmiä. Erityisesti Attac pyrkii kansainvälisen valuutansiirtoveron eli niin kutsutun Tobinin veron käyttöönottamiseen. Attac on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Attacilla on noin 80 000 jäsentä 50 eri maassa.lähde?
Historia

Joulukuussa 1997 Ignacio Ramonet ehdotti Le Monde diplomatiquen pääkirjoituksessaan sellaisen järjestön perustamista, joka painostaisi maailman valtioita ottamaan käyttöön Tobinin veron. Attac perustettiin Ranskassa 3. kesäkuuta 1998.lähde?
Tavoitteet

Attacin mukaan rahoitusmarkkinoiden globalisointi vaarantaa maailmanlaajuisen demokratiakehityksen. Valuutanvaihtovero vakauttaisi maailmantaloutta ja voimistaisi maailmanlaajuista demokratiakehitystä.
Attacin tavoitteita ovat kansainvälisen valuuttaspekulaation estäminen, veroparatiisien poistaminen, pääomatulojen verottaminen, yksityisten eläkerahastojen leviämisen estäminen, kehitysmaiden investointien avoimuuden ajaminen ja velkojen mitätöiminen ja sääntöjen saaminen pankki- ja rahoitussiirroille kuluttajia ja tavallisia kansalaisia vahingoittamatta. Attac toimii WTO:n, IMF:n ja OECD:n päätösten tarkkailijana ja arvostelijana.lähde?
Suomen Attac

Suomen Attacin perustamiskokous pidettiin toukokuussa 2001. Vuoden 2008 alussa Suomen Attacilla oli sen verkkosivujen mukaan noin 1100 jäsentä. Myös Suomen eduskunnassa toimii edelleen Attac-ryhmä, joka koostuu noin 60 kansanedustajasta pääasiassa SDP:stä, Vasemmistoliitosta ja Vihreistä. Ryhmän puheenjohtajana toimii vuonna 2013 Erkki Tuomioja (sd.).
Suomen Attac julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Hiekanjyvät-lehteä.
3. kesäkuuta 2005 Ranskassa ja Hollannissa pidettyjen Euroopan unionin perustuslakia koskevien kansanäänestysten jälkeen Suomen Attac julkaisi vetoomuksen siitä, että Suomessa pitäisi järjestää neuvoa-antava kansanäänestys perustuslakisopimuksen hyväksymisestä.
Suomen Attacin puheenjohtajina toimivat vuonna 2018 Omar El-Begawy, Timo Kuusiola ja Eva-Liisa Raekallio.
Kirjallisuutta

Rönkkö, Mika (toim.): Toisenlaisen maailman manifesti: Attac 10 vuotta.  Helsinki:  Into, 2011.  ISBN 978-952-264-029-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Attac.
Kansainvälinen ATTAC (Arkistoitu – Internet Archive).
Hans Jern: Oikeudenmukaisempi maailma tavoitteena. Palkkatyöläinen 5.3.2003
Liberalismiwiki: ATTAC.
Galvanometri

Kela, jossa kulkee mitattava virta (punainen), palauttava jousi (vihreä), N ja S ovat magneetin navat
Tyypillinen kiertokäämimittari
Galvanometri on sähkötekniikan ja elektroniikan vanha mittalaite, joka mittaa sähkövirtaa. Nykymuodossaan samankaltaista tekniikkaa käyttää kiertokäämimittari, jossa magneettikentässä oleva käämi on kiinni liikkuvassa neulassa ja neulan palauttaa nolla-asentoon jousi. Galvanometri oli tärkeä mittaväline sähköön liittyvissä tutkimuksissa jo 1800-luvun alkupuolelta lähtien. Vanhoissa mittareissa usein kela oli paikallaan ja magneettinen neula kääntyi.
Virtaa mittaavasta elementistä voidaan sarjavastuksen avulla tehdä myös kohtalaisen tarkasti jännitteelle herkkä mittari, joka kuormittaa vain vähän mittauskohdetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galvanometri Wikimedia Commonsissa
Diana Gansky

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Diana Gansky vuonna 1987. |  Diana Gansky vuonna 1987. |  Diana Gansky vuonna 1987. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | kiekonheitto |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1987 | kiekonheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1986 | kiekonheitto |  |
Diana Gansky (o.s. Sachse, s. 14. joulukuuta 1963 Bergen auf Rügen, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, kilpaurallaan Itä-Saksaa edustanut kiekonheittäjä. Hän voitti Euroopan-mestaruuden sekä saavutti hopeaa olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.
Gansky voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1981. Vuonna 1986 hän ylitti ensi kertaa 70 metrin rajan toukokuussa, teki vuoden parhaan tuloksensa 73,26 kesäkuussa Neubrandenburgissa ja voitti elokuussa yleisen sarjan Euroopan-mestaruuden tuloksella 71,36. Kesäkuussa 1987 hän heitti Karl-Marx-Stadtissa ennätyksekseen jääneen tuloksen 74,08 ja voitti Euroopan cupin finaalissa kiekonheiton tuloksella 73,90. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän saavutti hopeaa tuloksella 70,12 edellään joukkuetoverinsa Martina Hellmann. Soulin olympialaisissa 1988 Gansky saavutti hopeaa tuloksella 71,88 hävittyään jälleen Martina Hellmannille.
Gansky on kilpaillut myöhemmin veteraanisarjoissa ja voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2002.
García Fernández (Kastilia)

García Fernández
García Fernández oli Kastilian kreivi vuosina 970–985 isänsä Fernán Gonzálezin jälkeen. Hän teki liiton Córdoban kenraali Ghalibin kanssa vuonna 981, mikä aiheutti Ghalibin vastustajan Al-Mansur Ibn Abi Aamirin hyökkäyksen Kastiliaan ja lopulta johti Garcían tappioon vuonna 985 Medinacelin taistelussa. Kreivi joutui tällöin vangiksi ja kuoli vankeudessa Córdobassa.
García Fernándezia seurasi kreivinä hänen poikansa Sancho García.
Attika

| Attikan alue Περιφέρεια Αττικής> Alue |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alueyksiköitä:  8
Kuntia:  66
Perustettu:  1987
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ateena
Pinta-ala:  3 808 km² (12.)
Väkiluku (2021):  3 814 064 (1.)
 – väestötiheys:  1 001,59 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GR-I
 – NUTS:  EL3, EL30
 
www.patt.gov.gr
Attika (kreik. Αττική, Attikí) eli Attikan alue (Περιφέρεια Αττικής, Periféreia Attikís) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Attikan hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Ateena. Alueen pinta-ala on 3 808 neliökilometriä ja asukasluku 3 814 064 (vuonna 2021).
Attika on myös Kreikan NUTS 1 -alue (EL3) sekä samalla NUTS 2 -alue (EL30).
Historia > Antiikki

Attika oli yksi antiikin Kreikan maakunnista. Sen asukkaat olivat joonialaisia. Ateenan kaupunkivaltiosta tuli viimeistään geometrisella kaudella Attikan johtava kaupunki ja muut kaupungit tulivat sen vallan alle. Kreikkalaisessa mytologiassa tapahtuma sijoitettiin jo varhaisempaan aikaan, ja Attikan yhdistäjänä ja kansallisena heeroksena pidettiin Theseusta.
Klassisella kaudella Attikan väestö oli jaettu kymmeneen fyleen eli ”heimoon” ja 139 demokseen, jotka olivat Ateenan kaupunginosia tai Attikan maaseudun kyliä tai kyläkuntia. Tärkeitä keskuksia antiikin aikana Ateenan ohella olivat muun muassa mysteereistään tunnettu Eleusis, Ateenan satamakaupunki Pireus, hopeakaivoksistaan tunnettu Laureion sekä Marathon, jonka alueella käytiin kuuluisa Marathonin taistelu vuonna 490 eaa. Attikaan kuuluivat myös saaret Salamis ja Aigina.
Historia > Myöhempi historia

Keskiajalla Attika oli muun Kreikan tavoin osa Bysantin valtakuntaa. 1200-luvulla ristiretkeilijät perustivat Ateenan herttuakunnan, joka käsitti Attikan ja alueita aina Makedonian rajalle asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Attika Wikimedia Commonsissa
Περιφέρεια Αττικής. Attikan alueen kotisivu. (kreikaksi)
Kreikan alueet
| --- | --- |
Alueet:   Attika  Epeiros  Etelä-Egean saaret  Itä-Makedonia ja Traakia  Jooniansaaret  Keski-Kreikka  Keski-Makedonia  Kreeta  Länsi-Kreikka  Länsi-Makedonia  Peloponnesos  Pohjois-Egean saaret  Thessalia 
Itsehallintoalueet:  Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Garcia II (Pamplona)

1850-luvun puolivälin maalaus.
García II Sánchez, joskus myös García III Sánchez, (k. noin 1000), oli Aragonian kreivi ja Pamplonan eli Navarran (Nájera–Pamplona) kuningas vuosina 994–1000. Hän seurasi valtaistuimelle isäänsä Sancho II:ta, mutta kuoli jo kuusi vuotta myöhemmin yrittäessään estää Córdoban joukkojen tunkeutumisen maahansa.
Avioliitostaan kreivi Fermundon tyttären Jimena Fernándezin kanssa Garcíalla oli poika Sancho III Suuri, joka nosti Navarran Espanjan kristittyjen kuningaskuntien johtavaksi valtioksi.
Käännös suomeksi
Gallia (prefektuuri)

| Gallia Praefectura praetorio Galliarum> Rooman prefektuuri |
| --- | --- |

 Gallian prefektuurin alue.
Valtio:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Perustettu:  n. 306–337
Gallia eli Gallian (pretoriaani)prefektuuri (lat. Praefectura (praetorio) Galliarum) oli Rooman valtakunnan pretoriaaniprefektuuri, joka käsitti valtakunnan länsiosat, kuten Britannian, Gallian ja Hispanian sekä osan Germaniasta ja Mauretaniasta.
Prefektuuri perustettiin keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 306–337. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 prefektuuri oli osa Länsi-Roomaa. Prefektuuri toimi ylemmän tason hallintoyksikkönä, ja jakautui diokeeseihin ja provinsseihin.
Diokeesit ja provinssit

Prefektuurin diokeesit ja provinssit olivat:
| Diokeesit ja provinssit> n. vuosina 306/337–395.Diokeesi | Diokeesit ja provinssit> n. vuosina 306/337–395.Provinssi | Diokeesit ja provinssit> . | Diokeesit ja provinssit> vuodesta 395.Diokeesi | Diokeesit ja provinssit> vuodesta 395.Provinssi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Britannia | Britannia prima |  | Britannia | Britannia prima |
| Britannia | Britannia secunda |  | Britannia | Britannia secunda |
| Britannia | Flavia Caesariensis |  | Britannia | Flavia Caesariensis |
| Britannia | Flavia Caesariensis |  | Britannia | Valentia (?) |
| Britannia | Maxima Caesariensis |  | Britannia | Maxima Caesariensis |
| Gallia | Alpes Poeninae et Graiae |  | Gallia | Alpes Poeninae et Graiae |
| Gallia | Belgica prima |  | Gallia | Belgica prima |
| Gallia | Belgica secunda |  | Gallia | Belgica secunda |
| Gallia | Germania prima |  | Gallia | Germania prima |
| Gallia | Germania secunda |  | Gallia | Germania secunda |
| Gallia | Lugdunensis prima |  | Gallia | Lugdunensis prima |
| Gallia | Lugdunensis secunda |  | Gallia | Lugdunensis secunda |
| Gallia | Lugdunensis secunda |  | Gallia | Lugdunensis tertia |
| Gallia | Lugdunensis secunda |  | Gallia | Senonia (Lugdunensis quarta) |
| Gallia | Sequania |  | Gallia | Maxima Sequanorum |
| Hispania | Baetica |  | Hispania | Baetica |
| Hispania | Carthaginensis |  | Hispania | Carthaginensis |
| Hispania | Gallaecia |  | Hispania | Gallaecia |
| Hispania | Lusitania |  | Hispania | Lusitania |
| Hispania | Mauretania Tingitana |  | Hispania | Mauretania Tingitana |
| Hispania | Tarraconensis |  | Hispania | Tarraconensis |
| Hispania | Tarraconensis |  | Hispania | Insulae Baleares |
| Viennensis | Alpes maritimae |  | Septem provinciae | Alpes maritimae |
| Viennensis | Aquitania prima |  | Septem provinciae | Aquitanica prima |
| Viennensis | Aquitania secunda |  | Septem provinciae | Aquitanica secunda |
| Viennensis | Narbonensis prima |  | Septem provinciae | Narbonensis prima |
| Viennensis | Narbonensis secunda |  | Septem provinciae | Narbonensis secunda |
| Viennensis | Novempopulana |  | Septem provinciae | Novempopulana |
| Viennensis | Viennensis |  | Septem provinciae | Viennensis |
Selitykset:
↑  Diokeesit ja provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.
↑  Diokeesit ja provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gallian pretoriaaniprefektuuri Wikimedia Commonsissa
Rooman pretoriaaniprefektuurit
Gallia · Italia, Illyricum et Africa (Italia et Africa · Illyricum) · Oriens
Rory Gallagher

| Rory Gallagher |
| --- | --- |
 Rory Gallagher esiintymässä Manchesterissa 1982.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1948 Ballyshannon, Donegalin kreivikunta, Irlanti
Kuollut: 14. kesäkuuta 1995 (47 vuotta) Lontoo, Britannia
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1963–1995
Tyylilajit:  blues, blues rock, hard rock, rhythm and blues, rock and roll, jazz, folk, skiffle
Soittimet:  laulu, kitara, basso, mandoliini, saksofoni, sitar, huuliharppu, banjo, dobro
Yhtyeet:  Taste
Levy-yhtiöt:  Polydor Records Chrysalis Records Buddah Records Castle Records
Aiheesta muualla
www.rorygallagher.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Rory Gallagher (2. maaliskuuta 1948 Ballyshannon, Donegalin kreivikunta – 14. kesäkuuta 1995 Lontoo) oli irlantilainen blues- ja rockkitaristi, jonka ura käynnistyi 1960-luvulla yhtyeessä Taste. Gallagher oli kitaristi ja laulusolisti, John Wilson jazzsävyinen rumpali ja Richard McCracken monitahoinenselvennä basisti. Gallagherin soittotaito kehittyi Tasten aikana huomattavastilähde?. Yhtye teki kaksi studiolevyä, Taste ja On the Boards, ja kaksi livelevyä Live at Montreux ja Live at the Isle of Wight, joista jälkimmäinen ilmestyi kauan sen jälkeen, kun yhtye oli hajonnut samalla festivaalilla.
Gallagher siirtyi soolouralle ja palkkasi basistiksi Gerry McAvoyn ja vaihtuvia rumpaleita, joista mainittavinkenen mukaan? on Rod De'Ath. Hän teki toistakymmentä albumia, kuten Rory Gallagher ja Deuce 1971, Blueprint ja Tattoo 1973, Irish Tour 1974, 1975 Against the Grain, jonka kannessa oli hänen vanha ja kuluneen näköinen Fender Stratocasterinsa vuodelta 1961, ja Calling Card 1976.
Gallagher esiintyi kolme kertaa Suomessa: Ruisrockissa 1975, Helsingin Kulttuuritalolla 1976 ja Provinssirockissa 1984.
Vuonna 1972 Gallagher äänestettiin Melody Makerin vuoden muusikoksi, ja Eric Clapton tuli toiseksi. Hänen albuminsa Live in Europe on ollut myyntimenestys ympäri maailmaa.lähde?
Rory Gallagher kuoli 1995 maksansiirron komplikaatioihinlähde?. Fender on kunnioittanut Gallagheria omalla nimikko-Stratocaster-mallillalähde?.
Diskografia

Ääninäytteet
Näyte kappaleesta "Let Me In".
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Rory Gallagher 1971
Deuce  1971
Live in Europe 1972
Blueprint 1973
Tattoo 1973
Irish Tour ’74 1974
Against the Grain 1975
Calling Card 1976
Photo-Finish 1978
Top Priority 1979
Stage Struck 1980
Jinx 1982
Defender 1987
Fresh Evidence 1990
The G-Man Bootleg Series Vol.1  1992
BBC Sessions 1999
Let's Go To Work 2001
Meeting With The G-Man 2003
The Blues 2019
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Website Rory Gallagher
Hp for the late great Rory Gallagher
Rorysfriends by Myspace
YLE Elävä arkisto: Rory Gallagherilla jalat maassa
Masa & Pena Hietanen: The Irish Blues Man (Rory Gallagher), Musa 1/1974 s. 20–23.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Irlanti  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Gallian sota

Gallian sota käytiin Rooman tasavallan ja Gallian eri heimojen välillä vuosina 59–51 eaa. Sodassa melko pieni joukko roomalaisia valloitti väestöltään muutaman miljoonan asukkaan alueen. Se oli mahdollista Gallian sisäisen hajanaisuuden takia.
Roomalaisia johti Julius Caesar, joka kirjoitti sodasta kirjan Gallian sota (lat. Commentarii de bello Gallico). Vaikka Caesar väitti aloittaneensa sodan suojellakseen Roomaa ja sen liittolaisia, sota kuitenkin edisti hänen omaa uraansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gallian sota Wikimedia Commonsissa
Maureen Gardner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maureen Gardner |  Maureen Gardner |  Maureen Gardner |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 80 metrin aidat |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | 80 metrin aidat |  |
Maureen Dyson (o.s. Gardner, 12. marraskuuta 1928 – 2. syyskuuta 1974) oli brittiläinen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Maureen Gardner sijoittui Oslon EM-kilpailuissa 1946 viidenneksi 100 metrin juoksussa ajalla 12,2 s ja neljänneksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 48,7 s. Lontoon 1948 olympialaisissa hän saavutti 80 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa ajalla 11,2 s. Hän hävisi niukasti kisoissa kaikkiaan neljä kultamitalia voittaneelle, itseään kymmenen vuotta vanhemmalle Fanny Blankers-Koenille. Hän juoksi viimeisen osuuden Britannian joukkueessa, joka sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa neljänneksi ajalla 48,0 s.
Maureen Gardner avioitui ja saavutti Maureen Dyson -nimisenä Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hopeaa 80 metrin aitajuoksussa ajalla 11,6 s. Hän hävisi 0,5 sekuntia Fanny Blankers-Koenille.
Galliumtrikloridi

| Galliumtrikloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13450-90-3
PubChem CID:  26010
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  GaCl3
Moolimassa:  176,07
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  77,9 °C
Kiehumispiste:  201,3 °C
Tiheys:  2,47 g/cm3
Liukoisuus veteen:  > 800 g/l
Galliumtrikloridi (GaCl3) on galliumin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden galliumyhdisteiden valmistamiseen ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa galliumtrikloridi on väritöntä kiteistä ainetta. Kiinteänä se on rakenteeltaan dimeeri Ga2Cl6 ja yhdisteen alkeiskoppi on monoklininen. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevellinen trihydraatti (GaCl3·3H2O). Galliumtrikloridi liukenee veteen, mutta reagoi emäksisten liuosten kanssa. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja hiilivetyihin. Galliumtrikloridi on Lewis-happo ja muodostaa tetraklorogallaatikompleksi-ioneja ([GaCl4]-) muiden kloridien kanssa reagoidessaan.
Valmistus ja käyttö

Galliumtrikloridia valmistetaan metallisen galliumin ja kloorin tai vetykloridin välisellä reaktiolla 200 °C:n lämpötilassa.
Galliumtrikloridista voidaan valmistaa muita galliumyhdisteitä esimerkiksi galliumsuoloja ja organogalliumyhdisteitä. Sitä käytetään myös Lewis-happo katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä esimerkiksi asyloinneissa, additioreaktioissa ja syanoinneissa.