stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arto Pirttilahti
Aiheesta muualla

.aspx Arto Pirttilahti Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Suomen Keskustan kansanedustajat
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Alatalo  Anttila  Hautala  Kaikkonen  Kalli  Kalmari  Katainen  Kerola  Kiviniemi (2011–2014)  Kiviranta  Komi  Korhonen  Koskela (2014–2015)  Kääriäinen  Lehtomäki  Leppä  Lintilä  Lohi  Maijala  Paloniemi  Pekkarinen  Peltokorpi (2014–2015)  Pirttilahti  Puumala  Rantakangas  Rehula  Reijonen  Rossi  Rundgren  Saarikko  Savola  Sipilä  Tiilikainen  Torniainen  Tölli  Vehkaperä  Vehviläinen 
1Mari Kiviniemi valittiin OECD:n apulaispääsihteeriksi heinäkuussa 2014, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Terhi Peltokorpi. 2Laila Koskela erosi perussuomalaisista marraskuussa 2014 ja liittyi keskustan eduskuntaryhmään.
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (49):  Ala-Nissilä  Alatalo  Anttila  Berner  Hakanen  Hautala  Hannakaisa Heikkinen  Honkonen  Hoskonen  Jarva  Juhantalo  Kaikkonen  Kalli  Kalmari  Katainen (2015–2018)  Keränen  Kiviranta  Korhonen  Kosonen  Kulmuni  Kurvinen  Kärnä (2015–2018)  Kääriäinen  Lehtomäki  Leppä  Lintilä  Lohi  Maijala  Hanna-Leena Mattila (2018–2019)4  Nivala (2018)4  Pakkanen  Paloniemi  Parviainen  Pekkarinen  Pirttilahti  Puska (2017–2019)2  Puumala  Pylväs  Rantakangas  Rehn (2015–2017)2  Rehula  Reijonen (2018–)3  Rossi  Saarikko  Savola  Sipilä  Talja  Tiilikainen  Torniainen  Tölli  Vanhanen  Vehkaperä (2015–2018)4  Vehviläinen  Viljanen  Väyrynen (2015)1 
1 Paavo Väyrynen päätti jatkaa Euroopan parlamentissa, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mikko Kärnä. Väyrynen palasi eduskuntaan 2018, mutta ei liittynyt keskustan eduskuntaryhmään. 2 Olli Rehn siirtyi Suomen Pankin johtokuntaan, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Paula Lehtomäki. Lehtomäki päätti kuitenkin jatkaa valtiosihteerinä, jolloin hänen tilalleen nousi Pekka Puska. 3 Elsi Katainen siirtyi Euroopan parlamenttiin, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Eero Reijonen. 4 Mirja Vehkaperä siirtyi Euroopan parlamenttiin, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Eija Nivala. Nivala kuitenkin valittiin Ylivieskan kirkkoherraksi, jolloin hänen tilalleen nousi Hanna-Leena Mattila.
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (31):  Aittakumpu  Heikkinen  Honkonen  Hoskonen  Huttunen  Kaikkonen  Kalli  Kalmari  Kemppi  Kettunen (2019–2023)1  Kinnunen  Kiviranta  Kivisaari  Kosonen  Kulmuni  Kurvinen  Könttä  Kärnä  Leppä  Lintilä  Lohi  Mattila  Ovaska  Pirttilahti  Pylväs  Rantakangas (2019)1  Saarikko  Savola  Sipilä  Torniainen  Vanhanen  Vehviläinen 
1 Antti Rantakangas kuoli 22. marraskuuta 2019, hänen tilalleen eduskuntaan nousi Tuomas Kettunen.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
28. maaliskuuta

28. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 87. päivä (88. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 278 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Armas
suomenruotsalainen kalenteri: Sune
ortodoksinen kalenteri: Ilari, Ilkka, Teppo, Teppana, Tapani
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Ahkebeaivi
vanhemmissa kalentereissa: Altti, Malchus, Malcus, Malkolm, Malkus
Tapahtumia

193 – Pretoriaanikaarti surmasi Rooman keisari Pertinaxin ja myi keisarin viran huutokaupassa Didius Julianukselle.
845 – Viikingit ryöstivät Pariisia luultavasti Ragnar Lodbrokin johdolla, joka keräsi suuret lunnaat Pariisista lähtönsä takaamiseksi.
1802 – Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers löysi asteroidi Pallaksen, joka oli toinen ihmisen löytämä asteroidi. Sitä pidettiin kuitenkin aluksi planeettana.
1809 – Porvoon valtiopäivät avattiin.
1854 – Krimin sota: Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska julistivat sodan Venäjälle.
1860 – Ensimmäinen Taranaki-sota: Wairekan taistelu alkoi Uudessa-Seelannissa.
1910 – Ilmailu: Henri Fabre lensi ensimmäisenä ihmisenä vesitasoa noustuaan vedestä Martiguesin läheltä Ranskassa.
1918 – Suomen sisällissota: Tampereen ”verisenä kiirastorstaina” valkoiset pakottivat hyökkäyksellään punaiset kaupungin keskustan tuntumaan. Kiivaimmat taistelut käytiin Kalevankankaalla ja henkilötappiot olivat kummallakin puolella suuret. Punaisten Tampereen-esikunnan räjähdysonnettomuudessa kuoli useita päälliköitä.
1920 – Mykkäelokuvan tähtinäyttelijät Douglas Fairbanks ja Mary Pickford menivät naimisiin.
1930 – Konstantinopoli ja Angora muuttivat nimensä Istanbuliksi ja Ankaraksi.
1930 – Lapuan liikkeen miehet tunkeutuivat Vaasassa Työn Ääni -lehden kirjapainoon ja rikkoivat latoma- ja painokoneet.
1935 – Leni Riefenstahlin ohjaama propagandaelokuva Tahdon riemuvoitto sai ensi-iltansa.
1939 – Espanjan sisällissota päättyi kenraali Francisco Francon kansallisten joukkojen valloittaessa Madridin.
1942 – Jatkosota: suomalaiset valtasivat Suursaaren.
1947 – Asekätkentäjutun niin kutsutun päämajan haaran oikeuskäsittely alkoi Marmoripalatsissa Helsingin Kaivopuistossa.
1979 – Pennsylvanialaisessa Three Mile Islandin ydinvoimalassa jäähdytysjärjestelmän pumppu ei toiminut, mistä aiheutui radioaktiivisen aineen ympäristöön pääsy ja osittainen ydinreaktorin ytimen sulaminen (”Kiina-ilmiö”).
2020 – Uudenmaan sulku: Uudenmaan maakunta eristettiin muusta Suomesta koronaviruspandemian seurauksena. Eristys päättyi 15. huhtikuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 28. maaliskuuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Maija Perho

| Maija Perho |
| --- | --- |
 Perho joulukuussa 2011
Suomen sosiaali- ja terveysministeri
 Lipposen II hallitus 15.4.1999–16.4.2003  
Edeltäjä:  Sinikka Mönkäre
Seuraaja:  Sinikka Mönkäre
Kansanedustaja
 22.3.1991–20.3.2007  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Varsinais-Suomen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1948 (ikä 76) Ypäjä
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Koulutus:  valtiotieteiden maisteri (1974)
Maija Riitta Perho (e. Perho-Santala, s. 29. toukokuuta 1948 Ypäjä) on suomalainen poliitikko, joka on toiminut kokoomuksen kansanedustajana 1991–2007 sekä sosiaali- ja terveysministerinä 1999–2003. Hän oli ehdokkaana myös vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Perho toimi kokoomuksen puoluesihteerinä 1995–1999.
Perho kirjoitti ylioppilaaksi 1967 ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi 1974. Valmistuttuaan hän työskenteli Turun kaupungin terveyskeskuksessa 1975–1979 ja Turun kaupunginkanslian suunnitteluosastolla 1979–1985 suunnittelusihteerin tehtävissä. Perho toimi Turun kaupungin sosiaalikeskuksessa sosiaalitoimenjohtajana vuosina 1985–2000.
Maija Perhon isä, agronomi Heikki Perho oli kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1975−1991.
Eemil Pääkkönen

Eemil Pääkkönen (23. maaliskuuta 1892 Kuhmo – 15. elokuuta 1962 Kuhmo) oli suomalainen poliitikko. Pääkkönen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1945–1948 sekä 1950–1951 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä. Hän nousi vuonna 1950 eduskuntaan Sulo Salon tilalle. Pääkkönen toimi myös Kuhmon kunnanvaltuuston jäsenenä. Vuonna 1950 Pääkkönen toimi presidentin valitsijamiehenä. Siviiliammatiltaan Pääkkönen oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Kuhmossa. Pääkkönen toimi myös Kuhmon kunnansihteerinä 1926–1940. Pääkkösen vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Vihtori Pääkkönen ja Anna Vappu Immonen. Pääkkösen puoliso vuodesta 1921 oli Aune Mytty. Pääkköselle myönnettiin taloustirehtöörin arvonimi vuonna 1947.
Syyrian sisällissodan tapahtumat 2013

Vuonna 2013 Syyrian sisällissodassa tasapeliin ajautunut sota muuttui kesällä 2013 monin paikoin hallituksen joukkojen etenemiseksi, kun Libanonin Hizbollah-taistelijat tulivat apuun. Elokuussa 2013 tapahtunut kaasuisku sai Obaman uhkaamaan Syyriaa ilmaiskuilla. Syyrian johtaja Assad taipuikin pyyntöjen ja painostuksen edessä suostuen antamaan suurimman osan kemiallisista aseistaan pois. Isis eteni Pohjois- ja Itä-Syyriassa keväästä 2013 alkaen. Maan talous oli vuonna 2013 merkittävästi kutistunut.
Sota tasapeli

Kapinallisten etenemisestä huolimatta sisällissota oli vuoden 2013 alussa yhä verisessä pattitilanteessa, jossa hallitus pystyi ilmaiskuillaan vakavasti häiritsemään kapinallisten sotatoimia. Vaikka kapinalliset olivatkin vallanneet suuria alueita maaseudulta, niin vuoden 2013 alussa oli yhä pattitilanne suurissa kaupungeissa, muun muassa Aleppossa, Homsissa ja Damaskoksessa. Niinpä taistelujen aaltoilu jatkui. Armeija onnistui muun muassa valtaamaan 11. tammikuuta Darayan takaisin. Kapinalliset kuitenkin valtasivat ennen tammikuun puoliväliä Idlibin provinssissa suuren Taftanazin helikopteritukikohdan. Kapinalliset eivät kyenneet saavuttamaan tavoitteitaan myöskään asepulan takia.
Vuosien 2012–2013 vaihteessa Syyrian hallituksen eliittijoukoilla oli käynnissä suurin sotilasoperaatio alueella kuukausiin Damaskoksen esikaupunkien takaisin valtaamiseksi. Tammikuun alussa hallituksen joukot tekivät rajuja ilmaiskuja kapinallisten alueille Damaskoksessa.
Assadin puhe ja rauhansuunnitelma

Assad puhui loppiaisena ja syytti tavalliseen tapanasa ulkovaltoja terroristien tukemisesta. Assadin mielestä rauhaa olisi edistänyt se, etteivät ulkovallat tukisi terrorismia.
Hallituksen joukkojen eteneminen

17. huhtikuuta hallituksen joukot valtasivat Abelin kylän Homsin ja al-Qusairin välistä vaikeuttaen kapinallisten asemaa. Huhti–kesäkuussa 2013 hallituksen joukot etenivät maan länsi- ja keskiosissa, muun muassa Golanilla. Tämä johtui suurelta osin Iranista ja Libanonista tulleiden shiialaisten Hizbollah- ja muiden taistelijoiden tuesta.
Israel iski Syyrian alueella käynnissä ollutta asekuljetusta vastaan ilmasta käsin, mutta tämä ei johtanut konfliktin laajenemiseen.
EU:n aseidenvientikielto Syyriaan päättyi 28. toukokuuta 2013.
Hallituksen ja Hizbollahin joukot valtasivat kapinallisten huollolle tärkeän Qusayrin kaupungin verisissä taisteluissa.
Isisin synty

Irakin Al Qaida ilmoitti 8. huhtikuuta 2013 yhdystyvänsä Jabhat al-Nusran rintaman kanssa Isis:iksi, minkä Nusran rintama kiisti. Tämän jälkeen Isis alkoi laajeta Pohjois-Syyriassa taistellen muita jihadistikapinallisakin vatsaan ja oli vuoden loppuun mennessä yksi alueen voimakkaimista ryhmistä Kesäkuussa Isisin jäsen tappoi erään FSA:n komentajan.
Elokuussa 2013 Isisin taistelijat valtasivat erään lentotukikohdan Aleppon lähellä.
Syyskuussa Iiss-taistelijat valtasivat Azazin rajanylityspaikan lähellä Turkin rajaa.
Ulkomaat ja kemialliset aseet

Länsivallat sanoivat touko-kesäkuun vaihteessa 2013 Syyrian käyttäneen paikoin sariini-nimistä hermokaasua kapinallisia vastaan.
Yhdysvallat väläytti mahdollista lentokieltoa Etelä-Syyriaan kapinallisten tukemiseksi. Kapinalliset sanoivat tarvitsevansa suuria määriä aseita ja ammuksia. Yhdysvallat ei kuitenkaan luvannut esimerkiksi kapinallisten haluamia ilmatorjuntaohjuksia, joita terroristit voisivat käyttää. Joidenkin tarkkailijoiden mielestä Obama puuttui jo vuonna 2012 alkaneeseen kemiallisten aseiden hajanaiseen käyttöön vasta nyt, koska lännen liittolaiset kapinalliset olivat tappiolla sodassa, ja tarvitsivat aseellista tukea. Yhdysvaltain varapuolustuministeri Dick Cheneyn mukaan Obaman päätös alkaa aseistaa suoraan kapinallisia saattoi olla liian myöhäistä.
Assad varoitti Eurooppaa terrorismista, jos sen maat veisivät aseita Syyriaan. Syyrian tilanne nousi kiistan aiheeksi G8-maiden kokouksessa, kun länsimaat vastustivat Venäjän harjoittamaa Syyrian hallituksen aseistamista. Kaikki G8-osapuolet ilmaisivat huolensa ääriliikeiden ja terrorismin vaikutuksen kasvusta Syyriassa.
Hallituksen joukot etenivät Hizbollahin tuella Aleppossa ja lähialueilla 1.–14. kesäkuuta, mutta kapinalliset näyttivät pysäyttävän hallituksen joukot. Hallituksen joukot katkoivat hyökkäyksiään 18. kesäkuuta. 20. kesäkuuta Aleppossa käytiin rajuja taisteluja, kun Vapaan Syyrian armeijan joukot koettivat pysäyttää raskaasti aseistetut hallituksen joukot.
18. kesäkuuta mennessä ensimmäiset lännen sallimat raskaat aseet, venäläisvalmisteiset Syyrian parhaan panssarin, T-72:n tuhoamiseen kykenevät Konkurs-ohjukset olivat saapuneet Aleppon rintamalle.. Kapinalliset saivat myös ilmatorjunta-aseita juhannusaattoon mennessä
Syyrian ystävien kokous Dohassa päätti aseiden antamisesta kapinallisille, mutta toisaalta vaativat Irania ja Hizbollahia lopettamaan tukensa hallitukselle. Länsivallat pyrkivät ohjamaan aseavun muille kuin jihadisteille.
Nälkäsaarrot, pommitukset ja ääri-islamilaiset

Vuoden 2013 lopuilla Syyrian armeija sai monin paikoin pienehköjä voittoja hajallaan olevista aseistautuneista kapinallisista. Mutta yleinen sotatilanne oli syyskuussa 2013 edelleen hallituksenkin mukaan tasapeli. Kun hallitus oli aiemmin pyrkinyt koko maan valvontaan, se pyrki nyt suojaamaan ydinalueensa ja valtaamaan kapinallisilta alueita takaisin hyökäten ensin tärkeimpiin kohteisin muun muassa Aleppon lentokentälle. Syyskuun puolivälissä arvioitiin, että noin puolet kapinallisista oli kovan linjan islamilaisia. Pohjois-Syyriassa oli noussut muun muassa Al-Qaidaan kytköksissä oleva Irakin ja Syyrian islamilainen valtio Isis. Raqqan vallannut ääri-islamilainen järjestö Ahrar al-Sham kukisti maltillisen opposition kovin ottein ja pyrki luomaan alueelleen islamilaista valtiota. Syyrian oppositiokoalitio tuomitsi Isis-järjestön toiminnan vallankumousta vastaan ja piittaamattomuuden syyrilaisten hengestä.
Hallitusta tukevat tahot jatkoivat muun muassa Damaskoksen kapinallisenklaavien nälkäsaartoa ja pommituksia. Muadamijassa kärsittiin ruokapulasta ja hallitus oli evakuoinut siviilejä. Tuhanneet olivat kuitenkin jääneet alueelle, koska pelkäsivät hallituksen tekemiä pidätyksiä. Muslimipapisto antoikin fatwassaan Damaskoksen piiritettyjen lähiöiden asukkaille luvan syödä kissoja ja koiria, joita ei muuten saisi islamin mukaan syödä. Lapsia ja vanhuksia oli kuollut nälkään. Hallituksen mielestä kapinalliset pitivät siviilejä panttivankeinaan. Kapinalliset olivat siepanneet miehiä joukkoihinsa ja jatkaneet sotavankien kidutuksia ja surmaamisia, sekä väkivaltaa siviilejä vastaan pelkän epäilyn pohjalta. Syyllisinä pidettiin muun muassa Nusraa ja Islamilaista rintamaa. Kapinallisten riveissä maltillisia kapinallisia ärsytti islamilaisten fundamentalistien yhä näkyvämpi osuus. Armeija aloitti 15. joulukuuta 2013 yli kymmenen päivää jatkuneet pommitukset, joissa kuoli satoja. Armeija pudotti joulukuussa trotyyliä sisältäviä voimakkaasti räjähtäviä tynnyreitä aiheuttaen siviiliuhreja. Tynnyripommit surmasivat kymmenittäin ihmisiä. Yhdysvallat tuomitsi tynnyripommien ja Scud-ohjusten käytön siviilejä vastaan. Syyrian presidentti Assad ilmoitti paaville, että hän on valmis tammikuussa pidettävään Geneven rauhankokoukseeni,.
Anselm Pitkäsilta

Anshelm (Anselmi) Pitkäsilta (23. toukokuuta 1879 Nastola – 30. marraskuuta 1959 Lahti) oli suomalainen vaatturimestari ja kansanedustaja Hämeen eteläisestä vaalipiiristä sosialidemokraattisen puolueen eduskuntaryhmässä 1936–1945. Hänestä käytettiin etunimeä Anselmi.
Pitkäsilta oli vaatturioppilaana vuodesta 1891 ja vuodesta 1895 vaatturina Lahdessa, Helsingissä, Kotkassa ja Kymissä sekä vaatturinliikkeen omistajana Lahdessa vuodesta 1908.
Hänestä tuli Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja, kaupunginhallituksen jäsen sekä varakaupunginjohtaja sekä Lahden osuuskaupan edustajiston jäsen.
Aiheesta muualla

.aspx Anselm Pitkäsilta Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Sosialidemokraattien kansanedustajat
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 1936–1939 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (83):  Aarniokoski  Aattela  Ampuja  Andersson  Bryggari  Eskola  Fagerholm  Hakala  Hakkila  Halonen  Harvala  Helenius  Hildén  Hiltunen  Huotari  Huttunen (1937–1939)  Hämäläinen  E. Jokinen  K. Jokinen  Jovero (1936–1937)  Juutilainen  Karjalainen  Kilpeläinen (1936–1937†)  Kilpi  Kivisalo  Koivulahti-Lehto  Komu  Koponen  Kosonen  Kuittinen  Kujala  Kulovaara  Kupari  Kuusisto  Kääriäinen  Lastu  Lehikoinen (1937–1939)  Lehtokoski  Lepistö  Lindström  Lindqvist (1937–1939)  Linna  Lonkainen  Lumme  Malkamäki  Malmivuori (1937–1939)  Marttila  Meriläinen  Metsäranta  Muhonen  Mustasilta  Mäkeläinen  Paasonen  Pekkala  Peltonen  Penttala  Perho  Pesonen  Pitkäsilta  Puittinen (1936–1937†)  Pyy  J. Raatikainen  U. Raatikainen  Rantala  Rapo  Reinikainen  Rydberg (1939)  H. Ryömä (1936–1939†)  M. Ryömä (1936–1937)  Räisänen  Salmenoja  Sillanpää  Sinisalo  Sundström  Sventorzetski  Syrjänen  Tanner  Tervo  Toivonen  Tolonen  Turkia  Turkka  Welling  Wenman  Wiik  Wirtanen  Voionmaa  Väisänen 
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 1939–1945 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (85):  Aarniokoski  Aattela  Ampuja  G. Andersson  K. Andersson  Bryggari  Erich  Eskola  Fagerholm  Hakala  Hakkila  Halonen  Hiilelä  Hiltunen  Huhta (1941–1945)  Huotari (1939–1943†)  Hämäläinen (1939–1943†)  Härmä (1941–1945)  E. Jokinen (1944–1945)  K. Jokinen  Juutilainen  Kajala (1939–1942)  Karjalainen  Kekäläinen  Kettunen  Kilpi  Kivisalo  Koivulahti-Lehto  Komu (1939–1942†)  Koponen (1939–1944†)  Kosonen (1944–1945)  Kuittinen  Kujala  Kulovaara  Kupari  Kuusela (1942–1945)  Kuusisto  Kämäräinen  Kääriäinen  Lastu (1945)  Lehtokoski  Lehtonen (1939–1940†)  Lehto (1943–1945)  Lepistö  Lindman (1941–1945)  Lindqvist  Lindström  Linna  Lonkainen  Lumme  Malkamäki  Malmivuori  Mansner (1942–1945)  Metsäranta (1939–1941†)  Mustasilta  Mäkeläinen  Nokelainen  Nurminen (1941–1945)  Paasonen  Pekkala  M. Peltonen  O. Peltonen  Penttala  Perho (1939–1944†)  Pesonen (1943–1945)  Pitkäsilta  Pyy  J. Raatikainen  U. Raatikainen  Railo (1941–1945)  Rantala  Raunio  Reinikainen  Rydberg  Räisänen  Salmela-Järvinen  Salmenoja  Salovaara  Sillanpää  Simonen  Sinisalo  Sundström  Svento  Syrjänen  Tanner (1939–1945)  Tervo  Toivonen  Tolonen  Tuominen (1940–1945)  Turkia  Turkka  Turunen  Valta (1941–1945)  Welling  Wenman  Wiik  Wirtanen  Voionmaa  Väisänen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Penna Paunu

| Penna Paunu |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 22.5.1907–31.5.1909, 1.2.1911–3.4.1917, 1.4.1919–24.8.1920  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen pohjoinen, Vaasan itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1868 Messukylä
Kuollut: 24. elokuuta 1920 (51 vuotta) Messukylä
Ammatti:  myymälänhoitaja, konttorinjohtaja
Juho Benjamin (Penna) Paunu (vuoteen 1906 Bastman, 5. lokakuuta 1868 Messukylä − 24. elokuuta 1920 Messukylä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1909, 1911–1917 ja 1919–1920. Paunu oli myös yksi suomalaisen osuustoimintaliikkeen varhaisista vaikuttajista, joka kuului muun muassa Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan SOK:n perustajajäseniin.
Elämä

Penna Paunun vanhemmat olivat Hauholta kotoisin olleet mylläri Benjamin Bastman (1837–1883) ja Vilhelmina Jakobintytär Mattila (1831–1898). Paunu kasvoi Tammerkosken rannalla nykyisen Keskiputouksen voimalaitoksen paikalla sijainneen Tampereen myllyn ympäristössä, joka tuolloin kuului Messukylän pitäjään. Vuoteen 1906 hän käytti nimeä Juho Bastman.
Paunu kävi Tampereen pellavatehtaan ylläpitämän tehtaankoulun ja työskenteli isänsä kuoltua 15-vuotiaasta lähtien renkinä, tiilenkantajana, muurarina, puuvillatehtaan työmiehenä ja myllärinä. Vuodesta 1907 Paunu oli Messukylän Osuuskaupan hoitajana, josta hän siirtyi 1910 SOK:n Tampereen konttorin myyntiedustajaksi ja kiertäväksi neuvojaksi. Vuosina 1917–1918 Paunu toimi SOK:n Keski-Suomen konttorin johtajana Jyväskylässä. Osuustoimintaliikkeen jakaannuttua Paunu työskenteli uuden edistysmielisen osuustukkuliikkeen OTK:n Tampereen konttorin johtajana vuodesta 1919 kuolemaansa saakka.
Paunu liittyi Tampereen työväenyhdistyksen muurarien ammattiosastoon vuonna 1895. Hän oli perustamassa Messukylän työväenyhdistystä ja Messukylän Osuuskauppaa. Paunu lukeutui myös SOK:n perustajajäseniin ja toimi hallintoneuvoston varapuheenjohtajana. Lisäksi hän oli Suomen Maanvuokraajain Liiton ensimmäinen puheenjohtaja 1910-1912.
Paunu valittiin kansanedustajaksi vuonna 1907 Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hän oli kansanedustajana vuoteen 1917 saakka lukuun ottamatta vaalikausia 1909 ja 1910. Sisällissodan jälkeen Paunu valittiin jälleen eduskuntaan Keski-Suomen käsittäneestä Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Paunu kuoli kotonaan 51-vuotiaana elokuussa 1920 saatuaan edellisenä iltana sydänkohtauksen. Hänet on haudattu Messukylän hautausmaalle. Paunun tilalle eduskuntaan nousi Matti Lassila.
Perhe

Paunun puoliso oli tamperelainen Maria Sofia Kruhming (1866–1900). Pariskunnalla oli neljä lasta.
Star Wreck: In the Pirkinning

| Star Wreck: In the Pirkinning |
| --- | --- |
 Elokuvan DVD-kansi
Ohjaaja:  Timo Vuorensola
Käsikirjoittaja:  Rudi Airisto  Jarmo Puskala  Samuli Torssonen
Tuottaja:  Atte Joutsen  Samuli Torssonen
Säveltäjä:  Tapani Siirtola
Kuvaaja:  Sami Aho-Mantila
Leikkaaja:  Atte Joutsen  Samuli Torssonen
Pääosat:  Samuli Torssonen  Timo Vuorensola  Antti Satama  Atte Joutsen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Energia Productions
Ensi-ilta:  20. elokuuta 2005
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  15 000 €
Edeltäjä:  Star Wreck V: Lost Contact
Seuraaja:  Star Wreck VII
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Star Wreck: In the Pirkinning tai Star Wreck VI on suomalainen täyspitkä sci-fi-elokuva ja poikkeuksellisen kunnianhimoinen amatöörihanke. Elokuva on tieteisparodia Star Trekistä ja Babylon 5:stä. Merkittäväksi elokuvan tekevät muun muassa suomalaiseksi elokuvaksi poikkeukselliset tietokonetehosteet, kuten monet täysin tietokoneella luodut digitaaliset lavasteet. Elokuva on ladattu Internetistä noin yhdeksän miljoonaa kertaa.
Elokuva on Star Wreck -sarjan seitsemäs osa, koska ennen sitä julkaistiin aiempien osien väliin sijoittunut Star Wreck 4½: Weak Performance. Elokuva on suoraa jatkoa Star Wreck V: Lost Contactille. Elokuvan tuottaja Samuli Torssonen on monesti luvannut, että Star Wreck: In the Pirkinning saa vielä jatkoa.
Tarina > Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Samuli Torssonen   | … |  keisari James B. Pirk   |
|  Antti Satama   | … |  komentaja Info   |
|  Timo Vuorensola   | … |  luutnantti Dwarf   |
|  Janos Honkonen   | … |  Sergei Fukov/Festerbester   |
|  Atte Joutsen   | … |  kapteeni Joni K. Sherrypie   |
|  Satu Heliö   | … |  komentaja Ivanovitsa   |
|  Jari Ahola   | … |  turvallisuuspäällikkö Mihail Karigrandi   |
|  Tiina Routamaa   | … |  luutnantti Ruoska   |
|  Kari Väänänen   | … |  presidentti Uljanov   |