stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Troggs

| The Troggs |
| --- | --- |
 The Troggs vuonna 1966.
Tiedot
Toiminnassa:  1964–
Tyylilaji:  Rock, rhythm and blues, beat, garage rock
Kotipaikka:   Andover, Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Chris Britton Pete Lucas Dave Maggs
Entiset jäsenet:  Reg Presley Richard Moore Dave Wright Pete Staples Ronnie Bond Tony Murray
Levy-yhtiö:  Fontana Page One Penny Farthing
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Troggs on 1960-luvulla perustettu englantilainen rockyhtye. The Troggsin monista kappaleista tuli hittejä Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Näistä tunnetuimpia olivat ”Wild Thing”, jonka on säveltänyt paremmin countrymuusikkona tunnettu Chip Taylor, ja ”Love Is All Around”.
Historia > Alkutaival

The Troggs sai alkunsa Andoverissa, Etelä-Englannissa. Yhtyeen perustivat vuonna 1965 kahden aiemman yhtyeen jäsenet. Basisti Peter Staples ja kitaristi Chris Britton tulivat Ten Foot Fivestä, kun taas laulusolisti Dave Wright ja basisti Reginald Ball olivat kokoonpanosta, joka pienessä piirissä tunnettiin nimellä Troglodytes. Rumpaliksi lupautui Ronnie Bond. Uuden bändin nimeksi päätettiin ottaa The Troggs. Laulusolistina esiintynyt Wright sai tarpeekseen Troggsista jo alkumetreillä ja hänen paikkansa täytti yhtyeen toinen basisti Reginald Ball, jonka taiteilijanimeksi keksittiin Reg Presley.
Historia > Wild Thing

Troggsin ensimmäinen singlelevytys "Lost Girl" ei saavuttanut suurta vastakaikua yleisössä. Yhtyeen taustalla oleva Kinksin tuottaja Larry Page sai järjestetyksi suojateilleen sopimuksen Fontana-levymerkille. Seuraavaksi singleksi löydettiin Yhdysvalloissa julkaistu kappale "Wild Thing", jonka alkuperäisversion olivat esittäneet Christopher & The Wild Ones. Troggsin tekemästä versiosta tuli valtava menestys. Toukokuussa 1966 "Wild Thing" nousi Ison-Britannian singlelistoilla toiseksi ja Yhdysvalloissa ykköseksi. Se oli yksinkertainen kappale; sen soundit olivat rosoisia, esitys hyvin siloittelematon ja laulaja Reg Presleyn ääni täynnä alkuvoimaista energiaa. Lisäksi kappaleeseen sisältyi okariinalla soitettu soolo-osa, joka edusti uutta aluevaltausta pop-musiikissa.
Wild Thingiä myytiin yli miljoona kappaletta. Mainostoimistot eri puolilla maailmaa ovat jälkeenpäin hyödyntäneet Wild Thingiä monien eri tuotteiden ja asioiden mainonnassa.
Historia > Kritiikkiä ja soittokieltoja

Onnistuneen alun jälkeen yhtye julkaisi Reg Presleyn tekemän kappaleen "With A Girl Like You", joka oli helppo tunnistaa Troggsin esitykseksi. Myös tämä single ylitti miljoonan myydyn levyn rajan. Kaikki eivät kuitenkaan olleet ihastuneita: Jäsenten suhteellisen vaatimaton soittotaito sai paljon kritiikkiä ja Presleyn sanoituksissa olleet seksuaaliset vihjaukset nostattivat vastalauseita. Niinpä Troggsin seuraava single "I Can't Control Myself" joutui osittaiseen soittokieltoon BBC:ssä, kiellettiin kokonaan Australiassa ja oli soittokiellossa myös monilla Yhdysvaltain radioasemilla.
Historia > Suosion hiipuminen

Alkuhuuman jälkeen Troggsin suosio laantui varsinkin Yhdysvalloissa. Neljäs single "Anyway That You Want Me" oli hidas balladi, josta oli poistettu yhtyeelle tunnusomainen särmikkyys ja lisätty vastineeksi mukaan viuluja ja selloja. Isossa-Britanniassa kappale nousi top-teniin, mutta ei saanut muualla innostunutta vastaanottoa. Maaliskuussa 1967 Troggsin albumi Troggslodynamite saavutti kymmenennen sijan Ison-Britannian LP-listoilla. Myös singlet "Give it To Me" ja "Night of the Long Grass" menestyivät kohtuullisesti; jälkimmäisestä jopa tuli Saksassa suuri hitti.
Samana vuonna alkaneen flower-power-kauden kunniaksi Troggs teki syksyllä kappaleen "Love Is All Around". Siitä tuli hitti Atlantin kummallakin puolen. Vuonna 1968 menestyksen aika oli kuitenkin takanapäin. Yhtye jatkoi kiertueitaan ja levytti, mutta joutui väistymään uusien tulokkaiden tieltä. Troggsista tuli tavallaan imagonsa vanki. Kappaleet eivät olleet heikkolaatuisia; sen albumeilla oli yllätyksiä kuten goottilaistyylinen balladi "Cousin Jane" tai kieli poskessa tehty psykedeelinen ”Maybe The Madman”. Uudet kappaleet eivät kuitenkaan enää nousseet myyntilistoille.
Historia > Tien päälle uudelleen

Troggs lopetti toimintansa ensimmäisen kerran vuonna 1969, mutta seuraavalla vuosikymmenellä yhtye koottiin uudelleen. Mukana alkuperäisistä jäsenistä olivat enää Reg Presley ja Chris Brighton. Heistä kumpikin oli ehtinyt kokeilla soolo-uraa, mutta menestys oli jäänyt vaatimattomaksi. Uusin voimin The Troggs levytti säännöllisin väliajoin, ja vaikka uusia hittejä ei enää syntynytkään, oli sillä vankka ihailijakuntansa.
The Troggs oli suoraviivaisella ja särmikkäällä tyylillään eräänlaisena tienviitoittajana 1970-luvun puolivälissä syntyneelle brittiläiselle punk-aallolle. Yhtye itse ei kuitenkaan lähtenyt mukaan punkiin, vaan jätti sen nuoremmille kokoonpanoille. Yksi tällainen oli New Yorkissa perustettu The Ramones, jonka jäsenet ovat maininneet Troggsin olleen melkoinen vaikuttaja heidän musiikissaan. Vuonna 1980 Yhdysvalloissa perustetun R.E.M.-yhtyeen jäsenet olivat Troggsin ihailijoita. Vuonna 1992 R.E.M:n jäsenet soittivat Troggsin albumilla Athens Andover ja olivat myös säveltäneet sille muutaman kappaleen. Levyn nimi koostuu yhtyeiden kotikaupunkien nimistä.
Historia > Kulttibändi The Troggs

Uuteen vuosituhanteen tultaessa Troggs oli saavuttanut kulttibändin maineen; Polygram-levymerkki kokosi Troggsin vanhoista levytyksistä 52 kappaleen CD-boxin. Troggsin 12-minuuttinen bootleg-levy "Troggs Tapes", joka on nauhoitettu yhtyeen tietämättä ja joka sisältää sen jäsenten keskinäistä kinastelua ja suhteellisen huonoa soitantaa, on osoittautunut erityisen halutuksi Troggs-fanien keskuudessa.
Vuonna 2007 Troggs esiintyi Ilosaarirockissa Joensuussa.
Jäsenet

Troggsin alkuperäisjäsen Reg Presley kuoli 4. helmikuuta 2013 keuhkosyöpään 71-vuotiaana. Muista entisistä jäsenistä rumpali Ronnie Bond kuoli 13. marraskuuta 1992 ja Dave Wright 10. lokakuuta 2008.
Diskografia > Albumit

From Nowhere...Troggs (1966)
Wild Thing  (1966)
Trogglodynamite (1967)
Best Of The Troggs (1967)
Love Is All Around (1968)
Mixed Bag (1969)
Contrasts (1970)
Best Of The Troggs Vol 2. (1970)
Trogglomamia (live, 1970)
Troggs (1975)
The Trogg Tapes (1976)
Black Bottom (1982)
AU (1990)
Athens Andover (1992)
Paruresis

Paruresis, joka tunnetaan myös nimellä ujon rakon syndrooma, on sosiaalinen fobia, johon liittyy vaikeuksia tai kyvyttömyyttä virtsata julkisessa ympäristössä. Paruresikseen viitataan myös nimellä ujopissa.
Paruresiksen on vanhemmissa tutkimuksissa katsottu liittyvän sosiaalisten tilanteiden pelkoon ja olevan sen yksi alatyyppi. Uudemmat tutkimukset ehdottavat kuitenkin, että paruresis olisi kokonaan erillinen tila.
Tila aiheuttaa yleensä merkittävää psyykkistä ahdistusta. Tilaan liittyvän häpeän, hämmennyksen ja leimautumisen pelon vuoksi oireita ja käyttäytymistä ei tunnisteta. Vaivasta kärsivät jättävät monesti asian kokonaan mainitsematta yleislääkärin vastaanotolla. Arvioiden mukaan 2,8-16,4% väestöstä kärsii paruresiksesta. Paruresista esiintyy enemmän miehillä kuin naisilla.
Oireet ja hoito

Oireena on vaikeus tai kyvyttömyys virtsata muiden ihmisten läsnäollessa esimerkiksi julkisessa vessassa. Jotkut paruresiksesta kärsivät miehet pystyvät virtsaamaan ovellisessa vessakopissa, mutta eivät esimerkiksi pisuaarilla. Paruresiksella voi olla merkittävä negatiivinen vaikutus yksilön psyykkiseen terveyteen ja elämänlaatuun. Työarki voi olla vaikeaa, sosiaaliset suhteet voivat kärsiä ja matkustaminen voi olla haastavaa. Oireet vaihtelevat erittäin lievistä erittäin vakaviin. Vakavimmissa tapauksissa yksilö välttää poistumista kodistaan. Paruresikseen voi liittyä liitännäissairauksina esimerkiksi masennusta ja alkoholismia.
Yleensä paruresis diagnosoidaan, jos oireille ei löydy muuta selitystä. Diagnoosin kannalta on merkittävää se, että paruresiksesta kärsivät pystyvät yleensä virtsaamaan ongelmitta yksityisessä ympäristössä ja virtsaamisvaikeudet liittyvät selvästi julkiseen ympäristöön.
Kognitiivisen käyttäytymisterapian uskotaan olevan tehokas hoitokeino paruresiksen hoidossa. Lisäksi kognitiiviseen käyttäytymisterapiaan liittyvää asteittaista altistusterapiaa pidetään tärkeänä osana hoitoa. Lääkehoidosta voi olla hyötyä muiden hoitomuotojen rinnalla.
Aiheesta muualla

Kansainvälinen paruresis yhdistys
Heidi Kivelä

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. marraskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: ,  Suomi
Pelipaikka: Keskikenttä
Junioriseurat
–2005: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2011 | Ilves | – | (42) |
| 2012–2015 | PK-35 Vantaa | 26 | (15) |
| Yhteensä | Yhteensä | – | (57) |
Maajoukkue
| 2013–2014 |  Suomi | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28.2.2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4.7.2021.
Heidi Kivelä (ent. Pihlaja, s. 6. marraskuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut kaudella 2017 Naisten Liigassa pelaavan HJK:n valmennusryhmässä. Vuodesta 2019 Kivelä on työskennellyt Suomen Palloliiton kehityspäällikkönä.
Hän päätti liigatason pelaajauransa PK-35 Vantaassa kauden 2015 jälkeen. Sitä ennen Kivelä pelasi Tampereen Ilveksen riveissä seitsemän kauden ajan. Naisten maajoukkueessa hän pelasi 11 maaottelua kesäkuun 2014 loppuun mennessä.
Kivelä oli vuonna 2007 alkaneen Naisten Liigan kaikkien aikojen neljänneksi paras maalintekijä 80 maalilla vielä kauden 2018 päättyessä. Hän on myös edustanut Tampereen Ilves-Kissoja Naisten Futsal-liigassa.
Naisten maajoukkueessa Kivelä esiintyi ensimmäisen kerran helmikuussa 2013 Venäjää vastaan pelatussa ottelussa. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle ratkaisevassa alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan Kivelä pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006.
Saavutukset

Suomen mestaruus: 2012, 2014, 2015
Suomen Cup 2012, 2013
Mäkikankaan tuulivoimapuisto

| Mäkikankaan tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Mäkikangas, Pyhäjoki
Koordinaatit:  64°21′43″N, 24°03′43″E
Sähköverkkoon:  2015 
Valmistunut:  2015 
Perustaja:  wpd Finland Oy
Rakennuttaja:  wpd Finland Oy
Operaattori:  wpd Windmanager Scandinavia Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  Jylkän sähköasema
Muuntamo:  puiston eteläreunalla
Liittymisjännite:  110 kV
Korkeus:  12–25 m 
Pinta-ala:  3,15 km² 
Tuulivoimalat:  11 × Nordex N117 (3 MW) 
Kapasiteetti:  33 MW  
Vuosituotanto:  85 GWh 
 fiMäkikankaan tuulivoimapuisto 
Verkkosivut:  www.wpd.fi
Mäkikankaan tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Pyhäjoella Mäkikankaalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 11 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 33 megawattia ja vuosituotanto noin 85 gigawattituntia. Voimalat on rakentanut wpd Finland Oy, joka myös omistaa ne. Niitä operoi wpd windmanager Scandinavia Oy .
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee aivan Pyhäjoella Kalajoen vastaisella kuntarajalla, 15 kilometriä Pyhäjoen keskustaajamasta, 12 kilometriä Kalajoen kirkonkylältä ja 6 kilometriä Yppärin taajamasta. Tuulipuiston kuuluu pienialainen osa kuuluu Kalajokeen. Tuulipuistosta on matkaa merenrantaan 2,5 kilometriä. Alueen pituus on 2,7 kilometriä, leveys 850 metriä, ja kaikki voimalat sisäänsä sulkevan alueen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Tuulivoimapuiston kaava-alueen pinta-ala on 3,15 neliökilometriä. Tuulivoimalat sijaitsevat 12–25 metrin korkeudella mpy. Voimalaitosalueen sisään on jäänyt kalliolouhos.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordexin valmistamaa N117-mallia, jonka napakorkeus on 140 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 117 metriä, ja kapasiteetti 3,0 megawattia.
Tuulipuistosta on tieyhteys valtatielle 8 alueen länsipuolella. Kullekin tuulivoimalalle johtaa huoltotie. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan huoltoteiden varteen maahan kaivetuilla maakaapeleilla alueen etelälaidalla sijaitsevalle muuntamolle. Sieltä alkaa 110 kilovoltin siirtolinja, jonka omistavat Tuuliwatti, Fortum ja wpd Finland Oy. Siirtolinja käy ensin etelässä Jokelan ja Tohkojan tuulivoimapuistossa ja kääntyy sitten koilliseen kohti Jylkän sähköasemaa. Siellä tuotettu sähkö johdetaan kantaverkkoon.
Historiaa > Rakentaminen, toiminta ja laajennus

Pyhäjoen kunta aloitti alueen kaavoittamisen 11. huhtikuuta 2011. Tuulipuiston Ympäristövaikutusten arviointi (YVA) valmistui helmikuussa 2012 ja se oli Pyhäjoella kuntalaisten nähtävillä. Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskus hyväksyi YVA-selostuksen 14. kesäkuuta 2012 ja kaavaluonnoksen. Vielä tässä vaiheessa oli valmisteltu kaksi vaihtoehtoa: 11 tai 14 tuulivoimalan tuulipuisto. Pyhäjoen kunnanvaltuusto hyväksyi kaavan 19. joulukuuta 2012. Sähköntuotanto alkoi keväällä 2015.
Tuulipuisto yhtiöitettiin nimellä wpd Mäkikankaan Tuulipuisto Oy.
Historiaa > Uutisia

Tuulipuistossa tapahtui kaksi tuuliturbiinin siipien vaurioita lyhyen ajan sisällä. Huhtikuussa 2015 vaurioitui ensimmäinen siipi koekäytön aikana. Kaikkien voimaloiden siivet vaihdettiin uusiin  ja useiden voimaloiden vaihdetuista siivistä paljastui valmistusvikoja. Tämä viivästytti tuulipuiston käyttöönottoa. Vielä vuonna 2016 sattui tuotannon aikana vielä yksi siipirikko. Vuonna 2023 yhdestä voimalan konehuoneesta valui öljyä maastoon.
Tuulipuistoa oli tarkoitus laajentaa etelään Kalajoen puolelle, jonne tulisi kolme 3 megawatin tuulivoimalaa. Tämän laajennushankkeen vaatimat yleiskaavan muutokset olivat valmiina maaliskuussa 2015. Voimaloita ei ole vieläkään rakennettu.
Aiheesta muualla

wpd Finland Oy
Voimalaitokset fingrid.fi. Helsinki:  FINGRID.
Veikkolan pesäpallostadion

| Veikkolan pesäpallostadion |
| --- | --- |
 Kuva stadionista toukokuussa 2018.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Käpykankaantie 1 62600 Lappajärvi
Koordinaatit:  63.211474°N, 23.633061°E
Avattu:  1921
Remontoitu:  1962, 1971, 2011
Omistaja:  Lappajärven kunta
Kenttä:  hiekkatekonurmi
Käyttäjät
 Pesäpallo:   Lappajärven Veikot 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Veikkolan pesäpallostadion on Lappajärvellä sijaitseva pesäpallokenttä.
Kentällä järjestetään Ykköspesiksen Itä-Länsi-ottelut heinäkuussa 2024.
Historiaa

Vuonna 1920 Lappajärven Veikot osti suojekuskunnan kanssa tontin ja ensimmäiset yleisurheilukilpailut kentällä käytiin vuonna 1921.  Stadio Nissin valmistuttua vuonna 1985 kenttä on jäänyt pesäpallokentäksi. Hiekkatekonurmi valmistui kentälle kesällä 2011 ja samalla kenttä nimettiin Veikkolaksi.  Naisten Superpesis-joukkueen noustua Superpesikseen kaudeksi 2017 päätettiin syksyllä 2016 purkaa vanha huoltorakennus ja rakentaa uusi huoltorakennus ja kuuluttamo sekä laajentaa katsomoita.
Beynew

| Beynew Бейнеу |
| --- | --- |

 Beynew
 Koordinaatit: 45°19′14″N, 55°11′13″E 
Valtio:  Kazakstan
Alue:  Mañğıstawin alue
Piiri:  Beynewin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kylä
Väkiluku (2021):  55 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Beynew (kaz. Бейнеу) on kylä ja Beynewin piirin hallinnollinen keskus Mañğıstawin alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee aavikolla 429 kilometriä alueen pääkaupungista Aqtawista koilliseen. Kylässä oli 55 000 asukasta vuonna 2021.
Vuonna 1916 perustettu paikkakunta alkoi kehittyä rautatien rakentamisen myötä vuonna 1963. Sen asukasmäärä oli 26 400 henkeä vuonna 2006.
Beynewissä toimii Keski-Aasiasta Venäjälle johtavan kaasujohdon kompressoriasema, öljy- ja vesijohtojen pumppuasemia sekä rautatieliikenteen yrityksiä. Sieltä on rautatie- ja maantieyhteydet Aqtawiin, Maqatiin, Atırawiin, Şalqariin ja Uzbekistaniin. Seudulla tuotetaan öljyä ja maakaasua sekä harjoitetaan karjanhoitoa. Beynewin eteläpuolella sijaitsee 1500-luvun nekropoli mausoleumeineen.
Refugi

Refugi tai refugio (eli "vetäytymispaikka") on alue, jolla olosuhteet ovat pysyneet suhteellisen vakaina silloinkin, kun muualla tapahtuu suuria muutoksia, esimerkiksi jäätiköitymisten aikana. Siksi siellä on voinut säilyä eläinten, kasvien tai ihmisten populaatioita.
Refugioteorian esitteli vuonna 1969 Jürgen Haffer selityksenä Amazonian alueen biodiversiteetille. Sen mukaan Amazonia olisi kuivunut jääkauden aikana niin, että vain kukkuloiden orografiset sateet olisivat ylläpitäneet metsäsaarekkeita savannin keskellä. Myöhemmät paleoekologiset tutkimukset ovat ristiriidassa Hafferin hypoteesin kanssa. Vaikka Amazonin tapaukselle etsitään muita selityksiä, Hafferin esittelemä konsepti on hyväksytty laajalti tiedeyhteisössä. Se on irrotettu alkuperäisestä yhteydestään jäätiköitymisestä tropiikin biodiversiteetin selittäjänä, ja tarkoittaa nyttemmin mitä tahansa eristäytyvää aluetta, jossa lajeja voi säilyä ekologisen muutoksen aikana.
Great Smoky Mountainsin kansallispuiston lajikirjo on suurempi kuin ympäröivien alueiden, ja tämä on selitetty sillä, että alue olisi ollut refugio miljoonien vuosien ajan. Samoin tietyt vuoristojen havumetsät Kaliforniassa sekä tammimetsät Meksikon ja Arizonan alueella ovat yleisesti tunnettuja potentiaalisia refugeja.
Samaan tapaan kuin lämpimään sopeutuneet lajit löysivät suojapaikkoja kylmien kausien aikana, myös kylmään sopeutuneilla lajeilla on ollut refugeja lämpimien jaksojen aikana. Tyypillisesti nämä ovat sijainneet vuoristoissa.
Jääkauden refugit Euroopassa

Viime jääkauden kylmimpien vaiheiden aikana Eurooppa oli ihmisille elinkelpoinen vain osittain. Perinteisen tulkinnan mukaan isompia refugeja arvellaan olleen Euroopassa kaksi tai kolme: Välimeren länsiosassa (Ranskassa ja Cantabriassa), Itä-Euroopan tasangoilla ja mahdollisesti myös Lähi-idässä Turkin ja Levantin suunnalla. Tämä on päätelty arkeologisista kaivauksista ja geenitutkimuksista.. Mutta uudemmat tutkimukset viittaavat siihen, että lehtipuita, mm. saarnea, kasvoi näitä refugioita pohjoisempana, ja Unkarissa kasvoi ainakin kuusta luultavasti vuorten rinteillä. Keski-Euroopan vuoristojen refugit sijaitsivat korkeammalla olevan vuoristotundran ja alhaalla olevan maruna/savikka-aron välissä suojaisissa paikoissa.
Janne Leskinen

| Janne Leskinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1971 (ikä 53) Kuopio, Suomi
Uran tiedot
Seura:  Puijon Hiihtoseura
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1988–1998
Janne Leskinen (s. 24. heinäkuuta 1971 Kuopio) on suomalainen alppihiihtäjä ja urheiluvaikuttaja.
Leskinen kuului Suomen alppihiihtomaajoukkueeseen. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin kokonaiskilpailussa oli 65. kaudella 1995–96. Vuosi 1996 oli Leskisen uran paras, kun hän sijoittui neljänneksi supersuurpujottelussa sekä maailmancupin osakilpailussa Garmisch-Partenkirchenissä että MM-kisoissa Sierra Nevadassa. Leskinen osallistui myös Lillehammerin olympialaisiin vuonna 1994 ollen supersuurpujottelussa 13. Leskisellä on alppihiihdossa 16 Suomen mestaruutta.
Urheilu-uransa jälkeen Leskinen on toiminut Suomen Hiihtoliiton alppihiihdon ja freestylen lajijohtajana ja alppihiihdon lajiliitto Ski Sport Finlandin toimitusjohtajana. Hän toimi Lahden 2017 MM-hiihtojen pääsihteerinä. Vuosina 2008–2020 Leskinen kuului kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) alppilajien johtoryhmään.
Aiheesta muualla

Janne Leskinen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Trooppinen vyöhyke

Tropiikki kääntöpiirien mukaan määriteltynä. Tummansiniset viivat = kääntöpiirit, vaaleansininen viiva = päiväntasaaja.
Trooppisen ilmaston alueet maapallolla.
Tropiikissa Filippiineillä aurinko paistaa keskipäivällä zeniitistä.
Trooppinen vyöhyke eli tropiikki käsittää maapallon lähellä päiväntasaajaa olevat alueet. Eri yhteyksissä sillä voidaan tarkoittaa joko kääntöpiirien välistä aluetta taikka suunnilleen saman alueen käsittävää kuumaa vyöhykettä eli lämpövyöhykettä, jossa jokaisen kuukauden keskilämpötila on yli 18 °C. Ilmastollisiin rajoihin vaikuttavat kuitenkin maan pinnanmuodot, tuulet, merivirrat ja etäisyys merestä. Kääntöpiirien välisellä alueellakin korkealla vuoristossa on viileämpien lämpövyöhykkeiden alueita, joilla voi esiintyä lunta ja pakkasta.
Kääntöpiirien (suunnilleen 23 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä) välisellä alueella Aurinko paistaa ainakin kerran vuodessa kohtisuoraan zeniitistä keskipäivällä. Siellä päivä ja yö ovat kaikkina vuodenaikoina suunnilleen samanpituisia. Pimeys ja valoisuus saapuvat nopeasti, koska aurinko laskee ja nousee jyrkässä kulmassa. Kääntöpiirien väliin jää noin 40 prosenttia maapallon pinta-alasta. Trooppinen vyöhyke tuottaa suurimman osan maapallon biomassasta.
Ilmastovyöhykkeet

Ilmastovyöhykkeenä tropiikilla voidaan tarkoittaa ilmastoa, joka on lämmin tai kuuma ja kostea ympäri vuoden.
Köppenin ilmastoluokittelussa trooppisiin ilmastoihin eli luokkaan A kuuluu alue, jolla kaikkien kuukausien keskilämpötilat ovat yli 18 °C. Sademäärän suhde haihduntaan (P/PET-luku) on yli 0,20 (eli alue ei ole aavikko). Luokka jakautuu trooppiseen sademetsäilmastoon, trooppiseen monsuuni-ilmastoon ja savanni-ilmastoon. Trooppisen vyöhykkeen sisällä esiintyy Köppenin luokittelussa myös luokkien B ja H ilmastoja eli kuivia ilmastoja ja vuoristoilmastoa.
Ilmastovyöhykkeet > Ekvatoriaalinen vyöhyke

Walterin ilmastoluokittelussa erotetaan hyvin kuuma ja kostea ekvatoriaalinen vyöhyke eli päiväntasaajavyöhyke, joka ulottuu 10 leveysastetta päiväntasaajan molemmin puolin Etelä-Amerikassa. Siellä on kaksi sateista vuodenaikaa, ja vuosittaiset lämpötilan vaihtelut ovat vähäisiä. Vuorokautinen lämpötilan vaihtelu on ekvatoriaalisella vyöhykkeellä hyvinkin suurta.
Kasvillisuusvyöhykkeet

Trooppisen vyöhykkeen tyypillisiä kasvillisuusvyöhykkeitä ovat sademetsä, monsuunimetsä ja harvapuinen savanni, mutta siellä on myös aroa ja aavikkoa. Trooppisen vyöhykkeen sisällä vuoristossa esiintyy vuoristokasvillisuuden  eri tyyppejä, kuten vuoristotundraa.
Kasvillisuusvyöhykkeet > Sademetsä

Trooppista sademetsää on 5–10 leveysasteiden välissä kaikkein kuumimmassa tropiikissa, päiväntasaajavyöhykkeessä, Afrikan keskiosissa, Brasiliassa ja Indonesiassa. Lämpötila on yleensä aina yli +18 °C, usein 22–28 °C. Sademetsässä sataa runsaasti. Suuri kosteus tekee ilmasta yleensä hiostavan kuumaa. Runsas sade johtuu trooppisista matalapaineista, joista kehittyy joskus hirmumyrskyjä hieman päiväntasaajasta sivuun. Monesti on ukkosta. Tropiikissa ukkoset ovat voimakkaampia, sateet rankempia ja rakeet suurempia, koska ilmakehä ulottuu siellä korkeammalle. Tämä aiheuttaa paksummat pilvet.
Kasvillisuusvyöhykkeet > Monsuunimetsä

Monsuunimetsää on muun muassa Intian keski- ja pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Monsuunimetsät muistuttavat trooppisia ja subtrooppisia kuivametsiä, joita esiintyy myös muissa maanosissa. Kuiva kausi kestää 5–7 kuukautta, joten puut ovat matalampia ja harvemmassa kuin trooppisessa sademetsässä, ja juuret työntyvät syvemmälle.
Trooppisia kaupunkeja

Mumbai, Intia (19,1° N)
Hongkong (22,3° N)
Kuala Lumpur (3,8° N)
Indore, Intia (22,4° N)
Nairobi, Kenia (1,3° S)
Rio de Janeiro, Brasilia (22,9° S)
Singapore, Singapore (1,4° N)
Manila,  Filippiinit
Cairns, Australia
Bangkok, Thaimaa
Phnom Penh, Kambodža
Miami, Yhdysvallat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trooppinen vyöhyke Wikimedia Commonsissa
Metsää Brasiliassa.