stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen työ- ja elinkeinoministeriö
Aiheesta muualla

Ministeriön sivusto
| n k  Suomen ministeriöt |
| --- | --- |
 Liikenne- ja viestintäministeriö  Maa- ja metsätalousministeriö  Oikeusministeriö  Opetus- ja kulttuuriministeriö  Puolustusministeriö  Sisäministeriö  Sosiaali- ja terveysministeriö  Työ- ja elinkeinoministeriö  Ulkoministeriö  Ympäristöministeriö  Valtioneuvoston kanslia  Valtiovarainministeriö
Košicen hallitusohjelma

Košicen keskustassa sijaitseva läänintalo, jossa hallitusohjelma julistettiin.
Košicen hallitusohjelma (tšek. Košický vládní program, slovakiksi Košický vládny program) oli itä-slovakialaisessa Košicen kaupungissa 5. huhtikuuta 1945 julkaistu hallitusohjelma, jonka pohjalta Tšekkoslovakia järjestettiin uudelleen toisen maailmansodan ja natsi-Saksan miehityksen jälkeen.
Ohjelma oli sovittu edellisen kuun aikana Neuvostoliittossa maata ennen maailmansotaa hallinneen Tšekkoslovakian pakolaishallituksen sekä Tšekkoslovakian kommunistinen puolueen kesken.
Tausta

Tšekkoslovakia oli hajonnut ennen toista maailmansotaa Münchenin sopimuksen sekä Wienin välitystuomion jälkeen. Sen Tšekin puoleiset osat oli liitetty suoraan natsi-Saksaan, kun itsenäinen Slovakian tasavalta oli Saksan nukkevaltio. Tämän lisäksi Unkari oli valloittanut laajoja alueita Slovakian etelä-osissa.
Edvard Benešin johtama Tšekkoslovakian pakolaishallitus toimi Lontoosta käsin koko sodan ajan. Muita tärkeitä vastarintaorganisaatiota olivat erityisesti Klement Gottwaldin johtama Tšekkoslovakian kommunistinen puolue Moskovassa sekä Slovakian kansallisneuvosto, joka oli hallinnut laajoja alueita Slovakiassa sen kansannousun aikana loppuvuodesta 1944.
Tausta > Hallitusneuvottelut Moskovassa

Saksan vetäytyessä Itä-Euroopasta kysymys alueen sodanjälkeisestä järjestyksestä tuli ajankohtaiseksi. Lontoon pakolaishallitus suostui neuvotteluihin Neuvostoliiton luottamusta nauttineiden kommunistien kanssa maaliskuun 1945 lopulla. Neuvottelut käytiin Moskovassa, mikä auttoi kommunistien asiaa.
Pakolaishallituksen muodostamat demokraattiset puolueet suhtautuivat kuitenkin myönteisesti Tšekkoslovakian läheiseen yhteistyöhön Neuvostoliiton kanssa. 1930-luvun lopun katastrofien jälkeen maassa yleisesti ajateltiin länsiliittoutuneiden hylänneen Tšekkoslovakian Saksan armoille, minkä lisäksi se oli vapautettu suurimmaksi osaksi puna-armeijan johdolla. Monet merkittävät demokraattipoliitikot myös uskoivat Neuvostoliiton ja lännen yhteistyön jatkuvan sodan loputtua.
Myös kommunistien eteenäpäin ajamat sisäpoliittiset uudistukset nauttivat kannatusta muiden puolueiden keskuudessa. Huolimatta tästä paikoin laajasta yhteisymmärryksestä, kommunistit olivat muita puolueita paremmin neuvotteluihin valmistautuneita ja siksi onnistuivat saamaan monia itselleen tärkeitä asioita ja poliittisia nimityksi läpi.
Sisältö

Ulkopolitiikan ankkuroiminen Neuvostoliittoon.
Maassa asuneiden saksalaisten, unkarilaisten sekä fasistien kanssa yhteistyötä tehneiden omaisuuden takavarikointi.
Saksalais- ja unkarilaisvähemmistöjen jäsenten kansalaisuuden epääminen. Poikkeuksena anti-fasistiseen vastarintaan osallistuneet.
Maareformi.
Pankkien, tärkeiden tehtaiden sekä luonnonvarojen kansallistaminen.
Slovakian tunnustaminen omaksi Tšekistä erilliseksi kansakunnaksi.
Seuraukset

Tšekkoslovakian hallitusmuodosta käytiin yhä kovempaa kamppailua Košicen ohjelman allekirjoittamista seuranneina kahtena vuotena. Demokraattinen puolue voitti vuoden 1946 parlamenttivaalit 62%:n äänisaalilla, kun kommunistit jäivät 30%:iin. Pitkään jatkuneen kommunistien organisoiman painostuksen kaduilla, turvallisuuspalvelussa sekä kabineteista sai lopulta 12 ei-kommunistista ministeriä eroamaan tehtävistään 20. helmikuuta 1948. Viisi päivää myöhemmin kommunistien järjestämä yleislakko sai presidentti Benešin hyväksymään hallituksen eron ja nimittämään sen tilalle uuden. Vaikka sen ministereissä oli mukana muutama ei-kommunisti, oli se kuitenkin täysin kommunistisen puolueen dominoima. Vallankaappauksen juuret olivat monilta osin saaneet alkunsa Košicen ohjelmassa sovituista työnjaoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Košicen hallitusohjelma Wikimedia Commonsissa
Presidentti Beneš toukokuussa 1945.
Janne Huusko

| Janne Huusko |
| --- | --- |
 Huusko lokakuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1969 (ikä 55) Raisio
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1991–
Komentajuudet:  Turun rannikkopataljoona 2010–2012 Rannikkoprikaati 2019–2021
Sotilasarvo:  lippueamiraali
Kunniamerkit:  SL K Sot.am Nato-mitali
Ylennykset:  kommodori 2017 lippueamiraali 2021
Aiheesta muualla
CV
Janne Huusko (s. 1. lokakuuta 1969 Raisio) on suomalainen lippueamiraali. Hän on toiminut Pääesikunnan valmiuspäällikkönä vuoden 2022 alusta alkaen ja 1.11.2024 lukien Merivoimien esikuntapääällikkönä.
Huusko on suorittanut kadettikurssin vuosina 1989–1992 ja yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 2001. Hän on aiemmin toiminut muun muassa Turun rannikkopataljoonan komentajana 2010–2012, Merivoimien valmiuspäällikkönä 2017–2019 ja Rannikkoprikaatin komentajana 2019–2021.
Sverre Andreas Jakobsson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sverre Andreas Jakobsson vuonna 2007. |  Sverre Andreas Jakobsson vuonna 2007. |  Sverre Andreas Jakobsson vuonna 2007. |  |
Maa:   Islanti
Miesten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 |  käsipallo |  |
Sverre Andreas Jakobsson (s. 8. helmikuuta 1977 Oslo, Norja) on islantilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Vuodesta 2006 lähtien hän on pelannut saksalaisessa VfL Gummersbachissa.
Hän kuului Islannin maajoukkueeseen sen voittaessa historiallisen hopeamitalin Pekingin kesäolympialaisissa 2008.
Tapaninvainio

| Tapaninvainio> Staffansslätten |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Tapaninvainio korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  391
Pinta-ala:  2,40 km² 
Väkiluku:  7 945  (2013)
Väestötiheys:  3330 as./km²
Osa-alueet:  on osa-alue Malmin peruspiirissä
Postinumero(t):  00700, 00780, 00781
Lähialueet:  Töyrynummi, Tapanila, Ylä-Malmi, Pukinmäki, Tuomarinkartano
Tapaninvainio (ruots. Staffansslätten) on pientalovaltainen asuinalue Koillis-Helsingissä. Yhdessä Tapanilan kanssa se muodostaa Tapaninkylän kaupunginosan. Alueella asuu noin 8000 asukasta.
Tapaninvainiolla on hyvät ulkoilumahdollisuudet Vantaanjoen ja Tuomarinkylän kartanon läheisyydessä. Alue sijaitsee Vantaanjoen itärannalla. Tapaninvainion pohjoispuolella kulkeva Tapaninkyläntie toimii rajana Suutarilan Töyrynummeen ja Siltamäkeen päin. Idässä Kotinummentien toisella puolella alkaa Tapanila. Etelässä naapureina ovat Ylä-Malmin ja Pukinmäen kaupunginosat.
Tapaninvainiosta on useita bussiyhteyksiä Helsingin keskustaan, Itäkeskukseen, Lentokentälle sekä Malmin ja Pukinmäen juna-asemille.
Historiaa

Keskeinen osa Tapaninvainion historiaa on Kapteenskanmäki, joka on nykyään leikki- ja ulkoilupaikka. Mäki on saanut nimensä venäläisen kapteenskanselvennä ja kreivittären Manfeja Multanovskajan mukaan. Tyylikkäästi pukeutuva kapteenska puhuvine papukaijoineen oli tuttu hahmo alueen asukkaille. Kapteenskanmäellä sijaitsi Multanovskajan kartano, eläintalli, makeistehdas ja sodan aikana pommisuoja, Karhusuontien toisella puolella.lähde?
Kartano – alun perin Åsmuksen tilan päärakennus – purettiin lopulta pahasti rappeutuneena vuonna 1957. Sen rakennusvuodeksi mainitaan seinähirsiin tehtyjen merkintöjen mukaan 1811.
Aiheesta muualla

Tapaninvainion nettisivut
Tapaninvainion kaupunginosayhdistys
Tarinoita Tapaninvainiosta -historiablogi
Muistelmia ja haastatteluita Kapteenskan kartanosta
Tapaninvainio satelliitista. Lännessä rajana on Vantaanjoki, pohjoisessa Tapaninkyläntie, idässä esimerkiksi Syystie (Ylä-Malmiin päin) ja Kotinummentie (Tapanilaan) sekä etelässä Pukinmäentie (Pukinmäkeen).
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
↑  http://www.aluesarjat.fi/. Tieto on haettu Wikidatasta.
Meri sisälläni

| Meri sisälläni> Mar adentro |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alejandro Amenábar
Käsikirjoittaja:   Alejandro Amenábar  Mateo Gil 
Tuottaja:   Alejandro Amenábar  Fernando Bovaira 
Säveltäjä:  Alejandro Amenábar
Kuvaaja:  Javier Aguirresarobe
Leikkaaja:  Alejandro Amenábar
Pääosat:   Javier Bardem  Belén Rueda  Lola Dueñas  Mabel Rivera  Celco Bugallo 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja
Tuotantoyhtiö:  Grupo PRISA (käännä suomeksi) Sogecine Himenoptero UGC Images Eyescreen
Levittäjä:  Fine Line Features Fandango at Home
Ensi-ilta:   3. syyskuuta 2004 (ES)  25. helmikuuta 2005 (FI) 
Kesto:  125 min
Alkuperäiskieli:  espanja
Budjetti:  noin 10 000 000 euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meri sisälläni (esp. Mar adentro) on espanjalainen vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Alejandro Amenábarin ohjaama elokuva. Se perustuu tositarinaan galicialaisesta merimiehestä Ramón Sampedrosta (Javier Bardem), joka vammautuu uimahyppyonnettomuudessa ja taistelee 28 vuotta eutanasian puolesta ja oikeudesta lopettaa oma elämänsä.
Palkinnot

Meri sisälläni voitti vuoden 2004 Oscarin ja Golden Globen parhaana vieraskielisenä elokuvana. Se voitti myös 14 Goya-palkintoa sekä muun muassa European Film Awardsin parhaasta ohjauksesta ja miespääosasta.
Aiheesta muualla

Holden, Stephen: A Lifetime Battle for the Right to Die The New York Times.  17.12.2004. Viitattu 19.6.2021. (englanniksi)
Ebert, Roger: One quadriplegic's dilemma: life, or death RogerEbert.com.  16.12.2004. Viitattu 19.6.2021. (englanniksi)
Marshall, Lee: The Sea Inside (Mar Adentro) review ScreenDaily.  6.9.2004. Viitattu 19.6.2021. (englanniksi)
The Sea Inside (2004) Rotten Tomatoes. Viitattu 19.6.2021. (englanniksi)
Svetlana Demina

| Mitalit> Naisten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Naisten ammunta> Maa:   Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montecatini 1979 | skeet, joukkue |  |
|  Kultaa | Caracas 1982 | skeet |  |
|  Kultaa | Edmonton 1983 | skeet |  |
|  Kultaa | Suhl 1986 | skeet |  |
|  Kultaa | Moskova 1990 | skeet |  |
|  Hopeaa | Suhl 1986 | skeet, joukkue |  |
|  Hopeaa | Perth 1991 | skeet |  |
|  Pronssia | Montecatini 1979 | skeet |  |
|  Pronssia | Moskova 1990 | skeet, joukkue |  |
Maa:   Venäjä
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | skeet |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Fagnano 1994 | kaksoistrap, joukkue |  |
|  Kultaa | Tampere 1999 | skeet, joukkue |  |
|  Kultaa | Kairo 2001 | skeet, joukkue |  |
|  Kultaa | Maribor 2009 | skeet, joukkue |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | skeet, joukkue |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | skeet, joukkue |  |
|  Hopeaa | Nikosia 2003 | skeet, joukkue |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2006 | skeet, joukkue |  |
|  Pronssia | Fagnano 1994 | kaksoistrap |  |
|  Pronssia | Tampere 1999 | skeet |  |
Svetlana Aleksandrovna Demina
Svetlana Aleksandrovna Demina (ven. Светлана Александровна Демина, o.s. Jakimova (ven. Якимова), s. 18. huhtikuuta 1961 Vologda) on venäläinen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Demina on saavuttanut olympialaisissa hopeaa naisten skeetissä Sydneyssä 2000. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut Venäjän ja Neuvostoliiton joukkueissa yhteensä yhdeksän kultaa, kuusi hopeaa ja neljä pronssia.
Super Rugby

Super Rugby on rugby union -ammattilaissarja, jossa pelaa seurajoukkueita Argentiinasta, Australiasta, Etelä-Afrikasta, Japanista ja Uudesta-Seelannista. Sarjan ensimmäinen kausi pelattiin 12 joukkueen voimin vuonna 1996. Sarjaa laajennettiin vuonna 2006 kahdella joukkueella ja vuonna 2011 yhdellä joukkueella. Vuonna 2020 sarjassa pelaa 14 joukkuetta.
Kauden eteneminen

Joukkueet on jaettu kolmeen viiden joukkueen maantieteelliseen lohkoon, Australian, Etelä-Afrikan ja Uuden-Seelannin Konferensseihin. Runkosarjassa joukkueet pelaavat kahdesti oman konferenssinsa joukkueita vastaan, kotona ja vieraissa, sekä kahdeksan ottelua muiden konferenssien joukkueita vastaan siten, että joukkueelle kertyy kaksi koti- ja kaksi vierasottelua molempien muiden konferenssien joukkueita vastaan. Näin ollen yhdelle joukkueelle kertyy kauden aikana 16 runkosarjaottelua.
Kaikkiaan 120 ottelua käsittävä runkosarja alkaa helmikuun puolessa välissä ja päättyy heinäkuun puolessa välissä. Sarjapisteitä jaetaan perinteisellä rugby union -kaavalla eli neljä pistettä voitetusta ottelusta, kaksi pistettä tasapelistä sekä yksi bonuspiste, jos joukkue häviää alle kahdeksalla pisteellä tai tekee ottelussa vähintään neljä viiden pisteen arvoista maalia (try).
Heinä-elokuun vaihteessa pelattaviin pudotuspeleihin selviää kuusi joukkuetta: konferenssivoittajat sekä näiden jälkeen kolme eniten sarjapisteitä kerännyttä joukkuetta. Kaksi sarjapisteiden perusteella parasta konferenssivoittajaa selviävät suoraan kotikentällään pelattaviin välieriin ja neljä muuta joukkuetta pelaavat ns. wild card -kierroksen pääsystä välieriin. Välierien voittajat kohtaavat finaalissa runkosarjassa enemmän pisteitä keränneen joukkueen kotikentällä. Pudotuspelit pelataan kerrasta poikki -säännöllä.
Joukkueet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Australian konferenssi  Brumbies   Rebels   Reds   Sunwolves   Waratahs  |  Etelä-Afrikan konferenssi  Bulls   Jaguares   Lions   Sharks   Stormers  |  Uuden-Seelannin konferenssi  Blues   Chiefs   Crusaders   Highlanders   Hurricanes  |
Mestarit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1996:  Blues  1997:  Blues  1998:  Crusaders  1999:  Crusaders  2000:  Crusaders  2001:  Brumbies  |  2002:  Crusaders  2003:  Blues  2004:  Brumbies  2005:  Crusaders  2006:  Crusaders  2007:  Bulls  |  2008:  Crusaders  2009:  Bulls  2010:  Bulls  2011:  Reds  2012:  Chiefs  2013:  Chiefs  |  2014:  Waratahs  2015:  Highlanders  2016:  Hurricanes  2017:  Crusaders  2018:  Crusaders  |
Mestarit > Eniten mestaruuksia

8: Crusaders
3: Blues, Bulls
2: Brumbies, Chiefs
1: Highlanders, Reds, Waratahs
Mestarit > Useimmin finaalissa

13: Crusaders
6: Brumbies
4: Blues, Sharks
3: Bulls, Chiefs, Cats/Lions, Waratahs, Hurricanes
2: Highlanders
1: Reds, Stormers
Crusaders pelasi ennätykselliset viisi kertaa peräkkäin finaalissa kausilla 2002–06.
Mestarit > Useimmin semifinaaleissa

17: Crusaders
9: Brumbies
8: Hurricanes, Sharks, Waratahs
7: Bulls
6: Blues
5: Highlanders, Stormers
4: Chiefs, Reds, Cats/Lions
Crusaders pelasi kausina 2002-2014 ennätykselliset 13 kertaa peräkkäin semifinaaleissa. Joukkue on jäänyt vain neljä kertaa semifinaalien ulkopuolelle; kausilla 1996, 1997, 2001 ja 2015. Kauteen 2015 mennessä yksikään laajennusjoukkue (Cheetahs, Force, Kings, Rebels) ei ole selviytynyt semifinaaleihin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Super Rugbyn viralliset verkkosivut (englanniksi)
Super XV Rugby (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Swan Song

| ”Swan Song” Dua Lipa |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 24. tammikuuta 2019
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Lorna Blackwood, Mattman & Robin, MNEK
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 03.02
 Levy-yhtiö: Warner Records
Dua Lipan muut singlet
| ”If Only” 2018 | ”Swan Song” 2019 | ”Don’t Start Now” 2019 |
Swan Song on brittilaulaja Dua Lipan musiikkikappale. Sen julkaisi Warner Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 24. tammikuuta 2019. Kappaleella tuettiin vuonna 2019 ensi-iltansa saaneen elokuvan Alita: Battle Angel julkaisua. Kappaleen ovat sanoittaneet Lipa, Justin Tranter, Kennedi Lykken, Mattias Larsson, Robin Fredriksson sekä Thomas Holkenborg. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Lorna Blackwood, Mattman & Robin ja MNEK (san.).
Kappaleen musiikkivideon ohjasi Floria Sigismondi ja se julkaistiin Lipan YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. "Swan Song" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon Belgiassa (Flanderi), Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Liettuassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tšekissä ja Uudessa-Seelannissa.
Indus-kirjoitus

Tyypillinen viiden merkin mittainen sinettiteksti.
Indus-kirjoitus on kirjoitusjärjestelmä, jota käytettiin Indusjoen varrella Etelä-Aasiassa vuosien 2600–1800 eaa. välillä kukoistaneessa Indus-korkeakulttuurissa. Kirjoitukset ovat lyhyitä, ja niitä on löydetty eniten pienikokoisista kivisistä sineteistä. Kirjoitusta ei nykyisin pystytä tulkitsemaan, eikä ole edes varmaa, ovatko merkit sanamerkkejä vai tavumerkkejä.
Historia

Varhaisimmat tunnetut Indus-kirjoitukset ovat varhaiselta Harappa-kaudelta noin 3500–2700 eaa. Kirjoitus saavutti täysin kehittyneen muodon urbaanikaudella noin 2600–1900 eaa. Sen jälkeen kulttuuri alkoi hiipua ja sen käyttämä kirjoitus unohtui.
Indus-kirjoituksella kirjoitetut tekstit löydettiin uudelleen vuonna 1921. Yksi johtavista kirjoitusten tutkijoista on Helsingin yliopiston indologian professori Asko Parpola.
Kirjoitukset

Indus-kirjoitusta on löydetty tuhansista esineistä noin 60 kaivauskohteesta. Kirjoitusta on löydetty eniten sineteistä, jotka ovat noin 2,5 senttimetriä leveitä neliöitä ja tehty yleensä vuolukivestä. Kirjoitus on sinettien yläosassa eläinkuvion yläpuolella. Kirjoitusta tavataan myös ruukuissa ja monenlaisissa muissa esineissä.
Kirjoitusten keskimääräinen merkkimäärä on vain viisi merkkiä. Pisin löydetty kirjoitus on 34 merkkiä pitkä. Jos pitempiä kirjoituksia tehtiin paperille, ne ovat hävinneet.
Indus-kirjoitusta kirjoitettiin yleensä oikealta vasemmalle. Joskus rivin lopussa kirjoitussuunta vaihtui seuraavalla rivillä.
Olemus

Indus-kirjoitus saattoi olla sanakirjoituksen ja tavukirjoituksen sekamuoto. Siinä on ilmeisesti sekä sanamerkkejä että foneettisia symboleja. Tämä käsitys perustuu siihen käsitykseen, että kirjoituksista löydetyt runsaat 400 erinäköistä merkkiä ovat todellakin eri merkkejä eivätkä toistensa variaatioita, jotka vaihtelisivat esimerkiksi kirjurien tyylistä riippuen. Useimmat merkit olivat harvinaisia, ja niistä vain 31 esiintyy yli 100 kertaa.
Joidenkin tutkijoiden mukaan symbolit eivät ehkä ole kirjoitusta lainkaan, vaan ainoastaan vaakunoiden tapaisia jumalien tai sukujen representaatioita.
Kieli ja tulkinta

Kirjoitusten kieli saattoi olla isolaattikieli, jolla ei ole sukulaisia. On myös arveltu, että se saattoi kuulua dravidakieliin. Tähän viittaisi kalaa esittävä merkki, jota on käytetty kirjoituksessa myös tarkoittamaan ”tähteä”. Tämä kyseinen homonymia esiintyy juuri dravidakielissä.
Indus-kirjoitusta ei osata tulkita. Sen tulkitsemista vaikeuttaa moni seikka. Kaikki löydetyt kirjoitukset ovat hyvin lyhyitä, mikä vaikeuttaa toistuvien kaavojen löytämistä. Ei ole myöskään löydetty kaksikielistä tekstiä, jonka avulla kirjoitus voitaisiin helposti kääntää. Kirjoituksissa käytetystä kielestä ei myöskään tiedetä mitään varmaa. Mitään ulkopuolisiakaan tietolähteitä, kuten tunnistettavissa olevia paikkojen tai kuninkaiden nimiä, ei tunneta. Joitain numeroarvoja on tunnistettu. ”Yhtä” merkittiin pystyviivalla, ja kymmeniä merkittiin puoliympyröillä.
Merkkijonojen perusteella on päätelty, että Indus-kielessä on ollut taivutuspäätteitä ja että määritteet ja lukusanat edelsivät pääsanaa.
Tarkoitus

Sinettien kirjoitukset saattoivat liittyä tunnistamiseen ja hallintoon. Jotkin kirjoitukset liittyivät myytteihin tai tarinoihin.
Erään teorian mukaan Indus-sinetit olisivat olleet vaihtokaupassa käytettyjä sinettejä, joissa lukee muun muassa instituutio/henkilö, määrä, hyödyke ja sinetin tarkoitus. Toisen käsityksen mukaan tarkoitus olisi ollut verotus. Tässä tapauksessa sinetissä oli esimerkiksi satoa tarkoittava merkki, määrää kuvaava merkki (merkit), lisämerkki ja se kelle vero meksetaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indus-kirjoitus Wikimedia Commonsissa
Neliönmuotoisia sinettejä ja niillä painettuja kohokuvioita, joissa tyypilliseen tapaan kirjoitusta ylhäällä ja eläinkuvioita keskellä.
Täydellinen merkkien luettelo.
Pisin tunnettu Indus-kirjoitus, 34 merkkiä pitkä.