stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moikoinen

| Moikoinen> Moikois |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Moikoinen korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Hirvensalo-Kakskerta
Väkiluku:  1 745 (31.12.2016)
Moikoinen (ruots. Moikois) on kaupunginosa Turussa ja sijaitsee Hirvensalon itäosassa. Moikoinen on Kukolan ohella saaren suurimpia asutuspaikkoja ja siellä onkin useita palveluita kuten päiväkoteja, kauppoja, apteekki ja kirkko. Kun monet muut Hirvensalon kaupunginosat ovat kasvaneet nopeasti 2010-luvulla rakentamisen myötä, Moikoisten tilastoalueen asukasluku on pysynyt 1 750 asukkaan tuntumassa. Vuonna 2016 Moikoisissa oli asukkaita 1 745. Väestöstä 18,9 % on alle 15-vuotiaita ja 22,8 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 87,8 % väestöstä ja ruotsia 8,4 %. Muun kielisiä on 3,8 %.
Mantereen ja Hirvensalon välisen Hirvensalonsillan toinen pää on Moikoisissa.
Mies vailla nimeä

| Mies vailla nimeä> John Doe |
| --- | --- |
Tyyli:  draamasarja scifi
Kestoaika:  44 min.
Luoja(t):  Brandon Camp Mike Thompson
Pääosissa:   Dominic Purcell  John Marshall Jones  Jayne Brook  William Forsythe 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Fox
Esitetty:  20. syyskuuta 2002  – 25. huhtikuuta 2003
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  21
Tuotanto
Tuottaja(t):   Michael Berns  Margaret French-Isaac  Russel Friend  Garrett Lerner  Matt Pyken  Steven R. McGlothen 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Brandon Camp  Mimi Leder  Mike Thompson 
Ohjaaja(t):   Mimi Leder  Henry Bronchtein 
Käsikirjoittaja(t):   Gretchen J. Berg  Russel Friend  Aaron Harberts  Garrett Lerner 
Säveltäjä(t):  Danny Lux
Kuvaaja(t):  David Geddes Charles Minsky
Tuotantoyhtiö(t):   Camp / Thompson Pictures  Regency Television  Fox Television Studios  Reveille Productions 
Aiheesta muualla
IMDb 
Mies vailla nimeä (John Doe) on yhdysvaltalainen draamasarja. Sitä esitettiin yhdysvalloissa Foxin kanavalla vuosina 2002–03 ja Suomessa MTV3-kanavalla vuosina 2003–04.
Fox ilmoitti toukokuussa 2003 lopettavansa sarjan tuottamisen ensimmäisen kauden jälkeen. Tammikuussa 2006 sarjaa esitettiin syndikoituna Sci-Fi-kanavalla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dominic Purcell  | … |  John Doe   |
|  John Marshall Jones  | … |  Frank Hayes   |
|  Jayne Brook  | … |  Jamie Avery   |
|  William Forsythe  | … |  Digger   |
|  Rekha Sharma  | … |  Stella   |
|  Sprague Grayden  | … |  Karen Kawalski   |
|  David Lewis  | … |  Stu   |
|  Michelle Hart  | … |  Nance Fenton   |
Vastaanotto

Metacritic-sivusto antoi sarjalle arvosanaksi 65/100 pistettä.
Aiheesta muualla

Mies vailla nimeä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mies vailla nimeä TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mies vailla nimeä TV Guiden sivuilla (englanniksi)
Miro Laurila

Miro Laurila (s. 4. lokakuuta 1988 Kotka) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti vuonna 2011 hopeaa sekä 800 metrillä että 1 500 metrillä Turun Kalevan kisoissa ja sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 3 000 metrillä ja hopeaa 1 500 metrillä. Hänen tilillään on lukuisia nuorten ja junioreiden Suomen mestaruuksia.
Kotkalaisen Laurilan seura on Karhulan Urheilijat ja häntä valmentaa Kari Sinkkonen.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.50,61 | Hämeenlinna | 24. elokuuta 2011 |
| 1 500 m | 3.43,72 | Lappeenranta | 13. elokuuta 2011 |
| 3 000 m | 8.31,24 | Helsinki | 29. toukokuuta 2008 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.50,81 | Helsinki | 19. helmikuuta 2011 |
| 3 000 m | 8.14,04 | Helsinki | 20. helmikuuta 2011 |
Milton R. Krasner

| Milton R>  Krasner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1901 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 17. heinäkuuta 1988 (87 vuotta) Woodland Hills, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaaja
Milton R. Krasner (17. helmikuuta 1901 Philadelphia, Pennsylvania – 17. heinäkuuta 1988 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän oli Oscar-ehdokkaana kaikkiaan seitsemän kertaa ja sai palkinnon vuoden 1954 elokuvasta Kolme kolikkoa lähteessä. Uransa aikana Krasner ehti kuvata yli 170 elokuvaa.
Osittainen filmografia

Ski Patrol (1940)
Nainen ikkunassa (The Woman in the Window, 1944)
Punainen katu (Scarlet Street, 1945)
Farmarin tytär (The Farmer's Daughter, 1947)
Kaikki Eevasta (All About Eve, 1950)
Rakas, minä nuorrun (Monkey Business, 1952)
Kolme kolikkoa lähteessä (Three Coins in the Fountain, 1954)
Kesäleski (The Seven Year Itch, 1955)
Bussipysäkki (Bus Stop, 1956)
Unohtumaton rakkaus (An Affair to Remember, 1957)
Nuoruuden suloinen lintu (Sweet Bird of Youth, 1962)
Aiheesta muualla

Milton R. Krasner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Milton R. Krasner Elonetissä.
Mickey Goldmill

| Mickey Goldmill |
| --- | --- |
 Mickey Goldmill
Luoja(t):  Sylvester Stallone
Näyttelijä(t):  Burgess Meredith
Ensi- esiintyminen:  Rocky (1976)
Viimeinen esiintyminen:  Rocky V (1990)
Henkilötiedot
Status:  kuollut
Ammatti:  nyrkkeilijä, nyrkkeilyn opettaja
Sukupuoli:  mies
Ikä:  70–76 vuotta
Asuinpaikka:  Philadelphia
Kuolinsyy:  sydänsairaus
Suhteet
Tutut:  Rocky Balboa Adrian Balboa Paulie Pennino
Infobox OKNimi-testi OK: 
| Mickey Goldmill> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Mighty Mick
Pituus:  173 cm
Painoluokka:  Kääpiösarja
Kätisyys:  Oikeakätinen eli orthodox
Ammattilaistilastot
Ottelut:  73
Voitot:  72
Tappiot:  1
Michael ”Mickey” Goldmill on Sylvester Stallonen luoma ja Burgess Meredithin esittämä kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy elokuvissa Rocky, Rockyn uusintaottelu, Tiikerinsilmä – Rocky III ja Rocky V.
Hahmon taustaa

Mickey Goldmill syntyi juutalaiseen perheeseen 7. huhtikuuta 1905. Hän otteli vuosina 1922–1947, mutta ei saanut mainetta. Mickey kertoi Rockylle tyrmänneensä Ginny Russellin 14. syyskuuta vuonna 1923 samana päivänä kun Luis Firpo tyrmäsi maailmanmestari Jack Dempseyn. Mickey uskoi ettei hänen tyrmäyksestään puhuttu mediassa koska hänellä ei ollut manageria mutta Dempseyllä oli. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1947 Mickey oli otellut 73 ottelua, joista hän oli voittanut 72 (70 tyrmäyksellä) ja hävinnyt vain kerran. Vuonna 1948 Mickey avasi nyrkkeilusalin Philadelphiaan Pennsylvaniaan nimellä "Mahtavan Mickeyn Nyrkkeilysali" ja alkoi treenata muita huippunyrkkeilijöitä. Mickey puhuu haudanvakavalla äänensävyllä ja on päättäväinen. Hahmo perustuu Charley Goldmaniin, joka aikanaan valmensi Rocky Marcianoa.
Hahmon taustaa > Rocky

Mickey jatkoi treenarina vielä 76-vuotiaana elokuvan aikoihin. Mickeyn vakioasiakas oli Rocky Balboa, joka ei ollut saavuttanut mainetta ja joka työskenteli koronkiskurina. Mickey ivaili hänelle säännöllisesti lopettamisesta neuvoen häntä säilyttämään nenänsä, jota Rocky ei ollut kertaakaan murtanut ottelussa. Eräällä kerralla Mickey haukkuu Rockyn pohjalukemiin muiden nyrkkeilijöiden kuullen. Apollo Creedin haastettua Rockyn mestaruusotteluun Mickey lähestyy Rockyä ja pyytää saada manageroida häntä. Kieltäydyttyään aluksi Rocky suostui Mickeyn pyyntöön. Ottelu pidetään 1. tammikuuta 1976. Rocky kesti ottelun viimeiseen erään asti ja hävisi ottelun niukasti tuomariäänin.
Hahmon taustaa > Rocky II

Apollo ilmoittaa sairaalassa haastavansa Rockyn uusintaotteluun. Mickey sanoo Rockyn voittaneen ottelun tuomariäänistä huolimatta mikä suututtaa Apollon. Apollon nöyryytyksistä huolimatta Mickey tietää ettei Rocky otellut vain tuurilla. Hän kuitenkin neuvoo Rockya ottamatta haastetta vastaan ettei häviäisi. Lopulta Mickey suostuu jälleen treenaamaan Balboaa tämän suostuttua Apollon haasteeseen. Kuitenkin Rockyn väliset perheongelmat Adrianin kanssa häiritsevät Rockyn keskittymistä harjoituksissa ja Rocky on antamassa periksi kunnes kuulee Adrianin synnytyksestä ja että hän on joutunut koomaan. Adrianin herättyä sairaalassa Rocky saa taistelutahtonsa takaisin ja treenaa tosissaan. Ottelussa Mickey neuvoo Rockya ottelemaan oikealla hämätäkseen Apolloa ja varomaan toista silmäänsä. Rocky voittaa ottelun täpärästi ja kiittää Mickeytä voitonpuheessaan.
Hahmon taustaa > Rocky III

Mickey jatkoi Rockyn treenarina valiten hänen kaikki ottelijansa jotka Rocky voittaa. Näihin aikoihin Mickey sairastui sydänsairauteen, jonka hän salasi Rockyltä. Rockyn ilmoitettua kansalle lopettamisaikeistaan Clubber Lang haastoi Rockyn todistaakseen hänen olevan vain paperimestari. Mickey kieltää Rockya ottamasta haastetta vastaan ja tunnustaa hänelle evänneensä Langin mahdollisuudet haastaa Rocky koska Lang voittaisi hänet helposti. Mickey kuitenkin suostui valmentamaan Rockya viimeisen kerran. Ottelu pidettiin 15. elokuuta 1981. Ottelupäivänä Mickey saa sydänkohtauksen mistä Rocky järkyttyy. Mickey kieltäytyy lähtemästä sairaalaan ennen kuin ottelu on päättynyt. Rocky kärsii tappion Langille mutta ei kerro siitä Mickeylle. Mickey sanoo rakastavansa Rockya ja saa toisen sydänkohtauksen johon hän kuolee. Mickey haudataan Synagogaan juutalaisperinteen mukaisesti. Rocky sai Mickeyn nyrkkeilyhallin perinnöksi.
Hahmon taustaa > Rocky V

Mickey esiintyy kohtauksessa, jossa Rocky muistelee Mickeyn antamaa oppituntia elämästä ja lopputaistelussa Tommy Gunnia vastaan, jolloin Rocky kuulee mielessään Mickeyn käskevän tämän nousta sen jälkeen, kun Tommy tyrmäsi hänet.
Hahmon taustaa > Videopelit

Mickey esiintyy peleissä Rocky ja Rocky Legends.
Miesten vuoro

| Miesten vuoro |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joonas Berghäll  Mika Hotakainen
Tuottaja:  Joonas Berghäll
Säveltäjä:  Jonas Bohlin
Kuvaaja:  Heikki Färm  Jani Kumpulainen
Leikkaaja:  Timo Peltola
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oktober Oy
Ensi-ilta:  26. maaliskuuta 2010
Kesto:  1:20
Alkuperäiskieli:  Suomi
Budjetti:  400 000€
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miesten vuoro on Joonas Berghällin ja Mika Hotakaisen ohjaama dokumenttielokuva suomalaisesta saunasta ja miehestä. Se valmistui vuonna 2009 ja tuli teatteriensi-iltaan 26. maaliskuuta 2010.
Miesten vuoro oli saanut 19.4.2011 mennessä 52 551 teatterikatsojaa; Helsingissä elokuva oli pyörinyt tuolloin yhtäjaksoisesti 56 viikkoa.
Miesten vuoro oli Suomen ehdokas vuoden 2011 Oscar-gaalaan, mutta se ei selvinnyt alkukarsinnasta eteenpäin. Elokuva voitti parhaan dokumentin Jussin vuonna 2011.
Dokumentti on esitetty yli 60 kansainvälisellä festivaalilla ja palkittu muun muassa Tel Avivissa, Varsovassa ja Pärnussa. Elokuussa 2011 Miesten vuoro esitettiin Yhdysvalloissa julkisen palvelun Public Broadcasting Service -kanavalla.
Juoni

Elokuva seuraa saunovia miesryhmiä eri puolilla Suomea. Etualalla ovat heidän avautumisensa ja keskustelunsa tärkeistä ja raskaista aiheista kuten isäksi tulemisesta, läheisten kuolemasta ja vankilakokemuksista. Keskustelujen väliin leikataan kuvia suomalaisesta luonnosta ja kaupunkimaisemasta sekä otoksia erikoisiin paikkoihin, kuten kotaan, autoon, leikkuupuimuriin ja puhelinkoppiin rakennetuista saunoista.
Palkintoja

Miesten vuoro sai Planete Doc Review -festivaaleilla Varsovassa festivaalien kilpailusarjan pääpalkinnon. Se on palkittu myös Tampereen elokuvajuhlilla, Visions du Réel -festivaaleilla Sveitsissä ja DocAviv -elokuvafestivaaleilla Israelissa. Dokumentti on myös palkittu Kultaisella Venlalla (2012).
Suomessa tasa-arvoasiain neuvottelukunta palkitsi elokuvan ja sen tekijät vuonna 2010 Miehen työ -palkinnolla.
Arvioita

Ilta-Sanomien Arja Anderssonin mukaan dokumentissa on tiiviyden lisäksi syvyyttä, vaikka miesten elämäntarinoita ei kokonaisuudessaan paljastetakaan: herkistyneet miehet todella pysäyttävät. Kuvausryhmä on hänen mielestään onnistunut tallentamaan tunnelmallisen elämäntavan, jonka ei kokonaan soisi jäävän muuttuvan ajan jalkoihin.
Helsingin Sanomien Leena Virtanen totesi Miesten vuoron olevan visuaalisesti kaunis ja vaikuttava dokumentti, jossa Heikki Färmin ja Jani Kumpulaisen kuvauksesta välittyy saunakokemuksen pyhyys. Ongelmallisena Virtanen piti ”karhumiehen” kohtausta, joka on yksi dokumentin mieleenjäävimmistä, mutta oikeastaan väärässä filmissä. Se on hänestä ollut tekijöiden lemmikki, josta ei ole maltettu luopua.
Episodi-lehden Hannu Liekso piti Miesten vuoroa iloisena esimerkkinä suomalaisen dokumentin tason noususta 2000-luvun alussa: ”Se on visuaalisesti hieno, dramaturgillisesti kiinnostava ja ennen kaikkea koskettava.”
Aiheesta muualla

Miesten vuoro Elonet.
Aleksi Salonen: Miesten vuoro  23.3.2010. Filmgoer.fi.
Jari Tapani Peltonen: Miesten vuoro. V2.fi 23.4.2010.
Yle: Miesten vuoro (Arkistoitu – Internet Archive)
Modena FC

Modena Football Club on italialainen jalkapalloseura, joka on perustettu Modenassa, Emilia-Romagnassa vuonna 1912. Se pelaa kaudella 2022-2023 Italian jalkapallon toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä. Seura on pelannut Serie A:ssa kaksi kautta, viimeksi 2003-2004. Joukkueen värit ovat keltainen ja sininen.

Modena FC on ainut joukkue, joka on voittanut Anglo-Italian Cupin kahdesti (vuosina 1981 ja 1982).
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Serie B 2024–2025
Bari • Brescia • Carrarese • Catanzaro • Cesena • Cittadella • Cosenza • Cremonese • Frosinone • Juve Stabia •
Mantova • Modena • Palermo • Pisa • Reggiana • Salernitana • Sampdoria • Sassuolo • Spezia • Südtirol
Luettelo Serie B:n voittajista • Serie B:n maalikuninkaat
Mikroliikunta

Kynän avulla tapahtuvaa mikroliikuntaa.
Mikroliikunta on pienimuotoista, yleensä paikallaan tapahtuvaa liikehdintää. Tyypillistä mikroliikuntaa on esimerkiksi jalan heilutteleminen istuessa, tuolilla vääntelehtiminen, sormien naputtaminen pöytää vasten tai jonkin esineen näprääminen.
Liikehdintä voi johtua hermostuneisuudesta, ikävystymisestä tai ärsyyntymisestä. Se voi johtua osin geneettisestä taipumuksesta, ja se on usein tiedostamatonta. Joskus se voi olla jonkin hermostollisen tai psykologisen häiriön oire. Mikroliikuntaa voi kutsua pejoratiivisesti myös sätkimiseksi, tai nykimiseksi, ja sitä pidetään usein huonona tapana etenkin koulussa.
Mikroliikunnalla kulutetut kalorit voivat kuitenkin olla merkittävä apu painonhallinnassa. Ahkeralla mikroliikunnalla ihminen voi kuluttaa päivittäin jopa 800 kilokaloria (3350 kJ).
Mikroliikunta voi parantaa koululaisen oppimistuloksia. Oppilaat, joiden annettiin elehtiä käsillään oppimisen aikana saattavat oppia tehokkaammin kuin liikkumattomat oppilaat.
Mikroliikunta on eri asia kuin hyötyliikunta, sillä mikroliikunnassa harvoin tehdään mitään hyödyllistä.
Aiheesta muualla

Pullapoliisi-blogi: Liikehtijä ei liho (ainakaan niin helposti)
Miķelis Rēdlihs

| Miķelis Rēdlihs |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1984 (ikä 40) Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Dinamo Riika
Sarja:  Optibet Hokeja Līga
Pelinumero:  19
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  HK Riga 2000 IF Björklöven Junost Minsk Metallurg Žlobin Lokomotiv Jaroslavl Olimp Riika
Miķelis Rēdlihs (s. 1. heinäkuuta 1984 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, joka edustaa latvialaista Dinamo Riikaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura

Rēdlihs aloitti uransa kotikaupunkinsa seuran HK Prizma Rigan juniorijoukkueessa. Hän kävi kokeilemassa pelaamista Yhdysvaltojen juniorisarjoissa kaudella 2002–2003, mutta palasi Latviaan ja edusti seuraa HK Riga 2000 kaksi kautta. Kauden 2005–2006 Rēdlihs vietti Allsvenskanin joukkueessa IF Björklöven, minkä jälkeen hän pelasi kaksi kautta Valko-Venäjällä. 2008–2009 Rēdlihs aloitti KHL-liigassa Dinamo Riian paidassa. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Lokomotiv Jaroslavliin.
Mikrolímano

| Mikrolímano Μικρολίμανο |
| --- | --- |
 Mikrolímanon kaupunginosaa ja satamaa.
Kaupunki:  Pireus, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°56′17″N, 23°39′34″E
Lähialueet:  Kastélla, Néo Fáliro, Zéa
Mikrolímano (kreik. Μικρολίμανο) on Pireuksen kaupungin kaupunginosa sekä siellä oleva venesatama Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee Pireuksen koillisosassa Fálironlahden rannalla. Mikrolímano voidaan lukea osaksi laajempaa Kastéllan kaupunginosaa.
Mikrolímanon satamaa.
Mikrolímano käsittää saman alueen kuin antiikin ajan Munikhian satama, ja sen satama toimii samassa luonnonsatamalahdessa. Bysanttilaisella ajalla satama tunnettiin nimellä Fanári (Φανάρι) todennäköisesti siksi, että siellä on ollut pieni majakka. Myöhemmin paikka on tunnettu myös nimillä Koumoundoúroksen satama (Λιμένας Κουμουνδούρου) sekä Tourkolímano (Τουρκολίμανο, ”Turkkilaissatama”).
Mikrolímanon satamalahti on ovaalinmuotoinen ja sen halkaisija on noin 260–300 metriä. Satama on nykyisin huvi- ja pienvenesatamana. Mikrolímanossa toimii muun muassa Pireuksen pursiseura (Istioploïkós Ómilos Peiraiós).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikrolímano Wikimedia Commonsissa
Modenan maakunta

Modenan maakunnan sijainti Italian kartalla
Modenan maakunta on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Emilia-Romagnan alueella pääkaupunkinaan Modena.
Modenan maakunnan pinta-ala on 2 688 km² ja väkiluku 701 642 (31.12.2015).
Maakunta koostuu 47 kunnasta, ja viisi suurinta kaupunkia ovat Modena, Carpi, Sassuolo, Formigine ja Castelfranco Emilia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (italiaksi)
Modenan maakunta
Bastiglia | Bomporto | Campogalliano | Camposanto | Carpi | Castelfranco Emilia | Castelnuovo Rangone | Castelvetro di Modena | Cavezzo | Concordia sulla Secchia | Fanano | Finale Emilia | Fiorano Modenese | Fiumalbo | Formigine | Frassinoro | Guiglia | Lama Mocogno | Maranello | Marano sul Panaro | Medolla | Mirandola | Modena | Montecreto | Montefiorino | Montese | Nonantola | Novi di Modena | Palagano | Pavullo nel Frignano | Pievepelago | Polinago | Prignano sulla Secchia | Ravarino | Riolunato | San Cesario sul Panaro | San Felice sul Panaro | San Possidonio | San Prospero | Sassuolo | Savignano sul Panaro | Serramazzoni | Sestola | Soliera | Spilamberto | Vignola | Zocca
Michael Joyce

Michael Joyce (s. 1945) on yhdysvaltalainen kirjailija, kirjallisuudentutkija ja digitaalisen kirjallisuuden pioneeri. Hän työskentelee Vassar Collegessa.
Joyce tunnetaan parhaiten vuonna 1986 ilmestyneestä hypertekstiteoksestaan Afternoon, a Story. Se on kirjoitettu Storyspace-ohjelmalla, jonka Joyce on tehnyt yhdessä John B. Smithin ja Jay David Bolterin kanssa. Afternoon, a Story -teosta pidetään digitaalisen kirjallisuuden läpimurtoteoksena. Seuraavat hypertekstiteokset Twelve blue ja Twilight, a symphony ilmestyivät molemmat vuonna 1996. Fiktion ja digitaalisessa muodossa ilmestyneiden tekstien ohella Joyce on kirjoittanut myös teoreettisia teoksia, kuten esimerkiksi Of Two Minds: Hypertext Pedagogy and Poetics (1995) ja Othermindedness: the emergence of network culture (2000).
Joyce kuuluu James Joycen Odysseuksen hypermediaversion toimittajakuntaan. Vuosina 2000–2001 hän toimi myös ELO:n (Electronic Literature Organization) jäsenenä.
Teokset

The War Outside Ireland, romaani, 1982
Hypertext fiction, Afternoon: a Story, 1986
Hypertext fiction, "WOE," Writing on the Edge, 1991
Of Two Minds: Hypertext Pedagogy and Poetics, 1995.
Twilight, 1996.
Twelve Blue, 1996.
"Lasting Image," Collaborative hypertext fiction (yhdessä Carolyn Guyerin kanssa), 1999.
"Storm-Tossed" ja "White Moths," novelleja, 1999
"On the Birthday of the Stranger," hyperfiction, 1999.
Sister Stories, (yhdessä Rosemary Joycen ja Carolyn Guyerin kanssa), 2000.
The Sonatas of Saint Francis (yhdessä Matthew Hanlonin, Andrea Morrisin ja Carolyn Guyerin kanssa), 2000.
Othermindedness: the emergence of network culture, 2000
Moral Tales and Meditations:Technological Parables and Refractions, jälkisanat on kirjoittanut Hélène Cixous, 2001.
Liam's Going, romaani, 2002.
Aiheesta muualla

Michael Joyce at Vassar College (Arkistoitu – Internet Archive)
On line fiktiota (Arkistoitu – Internet Archive)
Electronic Poetry Center
Eastgate
Twelve Blue
Twilight. A Symphony
The Never-Ending Story (Arkistoitu – Internet Archive)
Dave Ciccoricco: What remains in Liam’s Going (Arkistoitu – Internet Archive)
Mies tältä tähdeltä

| Mies tältä tähdeltä |
| --- | --- |
 Eka Karppasen juliste
Ohjaaja:  Jack Witikka
Käsikirjoittaja:  Juha Nevalainen
Tuottaja:  Veikko Itkonen
Säveltäjä:  Tauno Marttinen
Kuvaaja:  Kalle Peronkoski
Leikkaaja:  Jack Witikka
Lavastaja:  Roy
Pääosat:  Kaarlo Halttunen Tea Ista Tauno Palo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Veikko Itkonen
Ensi-ilta:  14. marraskuuta 1958
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mies tältä tähdeltä on Jack Witikan ohjaama draamaelokuva vuodelta 1958. Tea Ista palkittiin elokuvasta naispääosa-Jussilla, Jack Witikka ohjauksesta ja Kalle Peronkoski kuvauksesta. Alko tuki elokuvaa, joka käsittelee alkoholismia.
Elokuvassa on erikoista se, että näyttelijöitä ei maskeerattu.
Juoni

Konttoristi Eero Koskinen (Kaarlo Halttunen) on riekkunut monta päivää ravintoloissa. Saavuttuaan työpaikalleen työnjohtaja antaa Koskiselle potkut. Muutenkin Eeron vapaa-aika on mennyt ryyppyporukoissa, eikä nuori vaimo Eeron mielestä ymmärrä häntä. Perhe-elämä alkaa kärsiä alkoholikierteen vuoksi ja miehen elämä muutenkin on alamäessä.
Eero kärsii alkoholista yhä enemmän ja enemmän. Vaimo pysyy hyvin katkerana. Eeroa täytyisi auttaa, muuten luvassa ovat enää katuoja, parantola tai puuarkku.
Näyttelijätietoa

Pienissä sivurooleissa ovat mukana Pia Hattara ja Heimo Lepistö. Halttusen tulkitseman Koskisen tytärtä esittävä Elina Halttunen on siviilissäkin Halttusen tytär, tosin ei Tea Istan vaan avioliitosta Hilkka Helinän kanssa. Tea Ista oli naimisissa ohjaaja Jack Witikan kanssa.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai suorastaan ylistäviä kommentteja: ”Vahvin kotimainen elokuva ainakin Kassilan Elokuun jälkeen, todellinen ongelmaelokuva alkoholistista ja hänen perheestään” (Bengt Pihström, Nya Pressen).
Elokuvaa kiitettiin aikoinaan siitä, että elokuvassa ei juurikaan kukaan näyttelijä esiinny ”teatraalisesti”. Kaarlo Halttusen, Tea Istan ja Tauno Palon väkevät roolisuoritukset ovat mainioita ja kiitettäviä, erinomaisesti tyypiteltyjä.[lähde? ]
TV-Maailman kriitikko Henri Waltter Rehnström luonnehtii Juha Nevalaisen tarinaa karhean elämänmakuiseksi ja itse elokuvaa realistisen visuaaliseksi ennen 1960-luvun uutta aaltoa. ”Hienoimpia kotimaisia alkoholismin kuvauksia.”.