stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John D. Rockefeller
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
New York Timesin muistokirjoitus. (englanniksi)
Rockefeller mahtava miljoonamies. Öljykuninkaan ihmeellinen tarina, Seura, 20.02.1935, nro 8, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Henri Gris : John D. Rockefellerin luona, Helsingin Sanomat, 25.08.1935, nro 227, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 2 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef 
Rockefeller 18-vuotiaana
Rockefeller vuonna 1875
Rockefeller n. 1914
John Singer Sargent, John D. Rockefeller, 1917.
Molybdeeniheksafluoridi

| Molybdeeniheksafluoridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7783-77-9
PubChem CID:  82219
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  MoF6
Moolimassa:  209,95
Ulkomuoto:  Väritön neste
Sulamispiste:  17,4 °C
Kiehumispiste:  35 °C
Tiheys:  2,544 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Molybdeeniheksafluoridi (MoF6) eli molybdeeni(VI)fluoridi on molybdeenin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään molybdeenipinnoitteiden valmistamiseen ja orgaanisen kemian synteeseissä reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa molybdeeniheksafluoridi on väritöntä nestettä. Sen kiehumispiste on poikkeuksellisen matala, 35 °C, ja tämän vuoksi se on helposti haihtuvaa. Molybdeeniheksafluoridi reagoi kiivaasti veden ja proottisten orgaanisten liuottimien kanssa. Tällöin muodostuu muun muassa molybdeenioksifluoridia (MoOF4). Yhdiste liukenee hiilivetyihin ja halogenoituihin hiilivetyihin. Kiinteällä molybdeeniheksafluoridilla on kaksi kidemuotoa, jotka ovat alkeiskopiltaan kuutiollinen korkeamman lämpötilan muoto ja alkeiskopiltaan ortorombinen matalan lämpötilan kidemuoto.
Molybdeeniheksafluoridia valmistetaan kuumentamalla molybdeenijauhetta ja fluoria 200 °C:n lämpötilaan.
Molybdeeniheksafluoridia käytetään molybdeenin sekä molybdeenin ja volframin seosohutkalvojen valmistamiseen kemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä. Orgaanisen kemian synteeseissä molybdeeniheksafluoridia käytetään fluoraavana tai hapettavana ja fluoraavana reagenssina.
Turjansaamelaiset

| Turjansaamelaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  100 (vuonna 2010)
Asuinalueet:   Venäjä
Kielet:  venäjä, turjansaame
Uskonnot:  ortodoksisuus
Turjansaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä Venäjällä. Turjansaamelaisista, kiltinänsaamelaisista ja akkalansaamelaisista käytetään yhteisnimeä Kuolan saamelaiset. Turjansaamelaisten määräksi vuonna 2010 arvioitiin sata henkilöä. Turjansaamen kieli on lähes hävinnyt. Sitä puhui vuonna 2010 vain kaksi henkilöä.
Turjansaamelaisten perinteinen asuinalue on Terinranta eli Turjanranta, jolla tarkoitetaan lähinnä Kuolan niemimaan Vienanmeren puoleista rannikkoa suunnilleen Ponoin ja Umban välissä Svjatoi Nos -niemestä Varzugajokeen. Tällä alueella on pitkään asunut myös venäjänkielisiä pomoreja sekä karjalaisia. Alue ei ole pääosin tundraa vaan metsää. Alueelle on idästä tullut myös komeja. Turjansaamelaisten pääelinkeinoja olivat vuotuisen poronhoitoon liittyvän kierron lisäksi kalastus ja metsästys.
Kirjallisuutta

Hajdú, Péter (toim.): Suomalais-ugrilaiset.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1975.  ISBN 951-717-068-8
Hakamies, Pekka: Ison karhun jälkeläiset.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 697)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1998.  ISBN 951-717-989-8
Laakso, Johanna (toim.): Uralilaiset kansat: Tietoa suomen sukukielistä ja niiden puhujista.  Helsinki:  WSOY, 1991.  ISBN 951-0-16485-2
Krauss, M. E. 1997. The indigenous languages of the North: A report on their present state. In H. Shoji and J. Janhunen (eds.), Northern minority languages: Problems of survival, pp. 1–34. Osaka and Fairbanks: National Museum of Ethnology and Alaska Native Language Center, University of Alaska Fairbanks.
Tunkua

| Tunkua Тунгуда, Tunguda |
| --- | --- |
 Tunkuan kylää.
 Tunkua
 Koordinaatit: 64°24′13″N, 33°20′2″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Belomorskin piiri
Kunta:  Sosnavitsa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2013):  50
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tunkua (ven. Ту́нгуда, Tunguda; karjalaksi Tungut, Tunguo) on kylä ja entinen volosti Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Tunkuanjoen muodostaman pienen järven rannalla 70 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Vuonna 2013 kylässä oli 50 asukasta.
Historia

Suikujärven pogostaan kuulunut Tunkuan kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. Vuonna 1848 perustettiin Tunkuan seurakunta, jonka Kristuksen käsittätehdylle ikonille omistettu puukirkko valmistui vuonna 1868. Tunkuassa oli myös vanha tsasouna, joka tarinan mukaan oli pystytetty jo ennen kylän perustamista. Seudun asukkaat olivat karjalaisia, joiden joukossa oli paljon vanhauskoisia. He harjoittivat maanviljelyä, pienimuotoista karjanhoitoa, kalastusta ja metsästystä. Myöhemmin käytiin metsä- ja uittotöissä, Murmannin rannalla kalastamassa ja laukkukaupalla Suomessa. Vuonna 1889 Tunkuaan perustettiin seurakuntakoulu.
1900-luvun alussa Tunkua muodosti Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan, joka koostui yhdestä kyläkunnasta. Se rajoittui lännessä Kemin kihlakunnan Jyskyjärven, pohjoisessa Voijärven ja idässä Suikujärven volosteihin sekä etelässä Aunuksen läänin Rukajärven volostiin. Vuonna 1905 Tunkuan volosti ja kyläkunta käsittivät 26 kylää, joissa oli yli 1 900 asukasta. Tunkuan volostiin kuuluivat Hiisijärven (ven. Hižezero), Jemosenvaaran (Kelevaraka), Kevättämäjärven, Koivuniemen, Kompakan (Kompakovo), Kuikkavaaran (Kuikovaraka), Kutšjärven (Kutšezero), Lammintaustan (Zalambino), Lukinsaaren (Lukin Ostrov), Lusmanvaaran (Lužmovaraka), Markkisenvaaran (Markova Gora), Maasjärven, Perttijärven (Pertozero), Petškanvaaran (Petškinvaraka), Pompinvaaran (Pompinvaraka), Siikavaaran (Sigovaraka), Säynöänvaaran (Šaunivaraka), Vennäisjärven (Venozero), Viikatehjärven (Kosoje Ozero), Viirun (Virnavolok), Voingin (Voinga) ja Votulman (Vatulma) kylät sekä Kallivolahden (Kalilvolahti), Onihman (Onigma) ja Suurijärven (Šurozero) uudiskylät. Koivuniemi, Lukinsari ja Voinki kuuluivat Voijärven seurakuntaan. Tunkuan kylässä oli 69 taloa ja 354 asukasta.
Tunkuan volosti lakkautettiin vuonna 1927 ja sen alue liitettiin pääosin Tunkuan piiriin sekä osittain Rukajärven piiriin Vuoteen 1955 saakka toimineen piirin keskuspaikka oli Lehdon kylässä. Tunkua lähikylineen muodosti piiriin kuuluneen kyläneuvoston. Vuonna 1933 sen kahdeksassa asutuksessa oli 600 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia.
Suurin osa Tunkuan kylistä lakkautettiin 1950- ja 1960-luvuilla ”perspektiivittöminä”. Nykyisin asuttuja ovat Tunkuan lisäksi vain Kevättämäjärvi ja Maasjärvi. Suuri osa lakkautettujen kylien asukkaista siirrettiin Tunkuan itäpuolelle vuonna 1958 perustettuun Uuden Maasjärven taajamaan. Vuonna 1960 Tunkuan kyläneuvostoon liitettiin Uskelan kyläneuvosto ja sen keskukseksi tuli Uusi Maasjärvi. Vuonna 1987 kyläneuvostossa oli noin tuhat asukasta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen perustettiin Tunkuan kylähallintoalue, joka 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa yhdistettiin Sosnavitsan maalaiskuntaan.
Nykypäivä

Nykyään kylän asukkaat saavat elantonsa etupäässä omista pienviljelmistään. Puunhankinta tarjoaa muutamia työpaikkoja. Kylässä toimii kauppa ja kansantalo museoineen. Kesäaikaan asukasluku kasvaa kaksinkertaiseksi.
Lähellä sijaitsevan Tungutjärven rannoilta on löydetty lukuisia muinaisia asuinpaikkoja. Tunkuan kylän nähtävyys on 1800–1900-lukujen vaihteessa pystytetty tsasouna.
RS-26 Rubež

| RS-26 Rubež |
| --- | --- |
Tyyppi:  IRBM-ICBM (kiistanalainen luokitus)
Valmistushistoria
Valmistusmaa:  Venäjä
Koekäyttö:  2011-2015
Ohjus
Massa:  36 000 kg
Räjähdysaineen massa:  800 kg (hyötykuorma)
Kantomatka:  ainakin 2 000–5 800 km (osoitettu)
Mitat
Pituus:  12 m
Halkaisija:  1,8 m
Käyttäjämaat:  Venäjä
RS-26 Rubež (ven. РС-26 Рубеж, Naton koodinimi SS-X-31 tai SS-X-29B) on venäläinen, liikuteltavalta alustalta laukaistava mannertenvälinen tai keskipitkän matkan kiinteäpolttoaineinen monikärkiohjus. Se perustuu aiempaan RS-24 Jars -ohjukseen, jonka lyhyempi versio se on.
Ohjus voidaan varustaa monilla taistelukärjillä, jotka pyrkivät harhauttamaan torjuntaohjukset. Se voidaan myös varustaa tarkoilla Avantgard-kärjillä. Se on sijoitettu asemiinsa vuonna 2018.lähde?
Ominaisuudet

Ohjuksen arvellaan olevan 12 metriä pitkä ja 1,8 metriä leveä. Paino noin 36 tonnia. Kooltaan ohjus vastaa Bulava-ohjusta.
Kantomatka

Ohjuksen on katsottu rikkovan keskimatkan ohjussopimusta, vaikka se on virallisesti mannertenvälinen. Sen kantomatka on testien mukaan 2 000-5 800 km. Niinpä se muistuttaa aiempaan RDS-10 Pioneer/ SS-20 Saber ohjusta. Näin RS-26 on lyhennetty versio RS-24:sta, saman tapaan kuin SS-20 oli aikoinaan lyhennetty malli SS16 Sinneristä.
Taistelukärjet

Esim. 3-6 kpl 150-500 kt taistelukärkeä. Jopa 16 kpl 100-150 kt harhautus/ohjausradanmuutoksiin kykenevää 100-150 kt kärkeä.  Monta jopa 5 megatonnin kärkeä, tai yksi yli 5 megatonnin kärki.lähde?
Kärjet voivat olla myös tarkasti maaliinsa ohjautuvia HGV-tyypin sukkulamaisia kärkiä.
Tarkkuus 90-250 metriä.
Käännös suomeksi
Turkin kansalliskirjasto

| Turkin kansalliskirjasto> Milli Kütüphane Başkanlığı |
| --- | --- |
 Turkin kansalliskirjastoa Ankarassa (2006).
Osoite:  Bahçelievler Son Durak, 06490 Çankaya/Ankara, Turkki
Sijainti:  Ankara, Turkki
Koordinaatit:  39.9163°N, 32.8268°E
Valmistumisvuosi:  1982, avattu yleisölle 5.8.1983
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turkin kansalliskirjasto (turk. ‎‎‎Milli Kütüphane Başkanlığı) on 15. huhtikuuta 1946 toimintansa aloittanut Turkin kansalliskirjasto, joka toimii Ankarassa. Yleisölle kansalliskirjasto  avautui 16. huhtikuuta 1948. Nykyinen kansalliskirjaston päärakennus valmistui vuonna 1982 ja avattiin kirjaston asiakkaille 5. elokuuta 1983.
Kirjaston kokoelmaan kuului 2016 lopussa 1 181 821 kirjaa, 88 018 vanhaa turkkilaista kirjaa, 27 690 käsikirjoitusta, 1 423 harvinaista julkaisua (latinal.), 250 137 sarjajulkaisua (vuosikertaa, noin 10 milj. yksittäistä numeroa tms), 129 260 muita kuin painotuotetta/kirjaa ja 26 362 mikrofilmirullaa.
Aiheesta muualla

IFLA World Report - Turkey (The International Federation of Library Associations and Institutions) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
Türkische Nationalbibliothek (saksaksi) (goethe.de)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  IdRef  İslâm Ansiklopedisi
Antonio Possevino
Kirjallisuutta

Liisi Karttunen, Antonio Possevino, un diplomate pontifical au XVI:e siècle (väitöskirja) 1908
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Antonius Possevino
Käännös suomeksi
Dallas

| Dallas |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Texas
Piirikunta:  Dallas, Collin, Denton, Rockwall, Kaufman
Hallinto:  
 – Pormestari:  Eric Johnson (R)
Korkeus:  131 m
Väkiluku (2010):  1 257 676
 – Väestötiheys:  1 952,65 as./km²
 – Metropolialue:  6 810 913 
Aikavyöhyke:  UTC−6 (kesäaika UTC−5)
Lempinimi::  Big D, D-Town, America's City
 
 www.dallascityhall.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dallas [ˈdæləs] on Yhdysvaltain Texasin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on väkiluvultaan Yhdysvaltojen yhdeksänneksi suurin ja Texasin kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupungissa asui vuonna 2013 arvion mukaan 1 257 676 ihmistä. Dallasin ja Fort Worthin noin 6,8 miljoonan asukkaan suurkaupunkialue on Yhdysvaltain neljänneksi väkirikkain.
Dallas on tunnettu ennen kaikkea öljyntuotannostaan, joka koki huippunsa 1980-luvun alussa. Sittemmin öljyntuotanto on kuitenkin hiipunut ja nykyään Dallas on monipuolisen teollisuustuotannon ja elinkeinoelämän keskus. Yhdysvaltojen 35. presidentti John F. Kennedy salamurhattiin Dallasissa vuonna 1963. Kaupunkiin sijoittuu myös suosittu 1980-luvun televisiosarja Dallas.
Historia

Dallasin ensimmäinen asukas oli tennesseeläinen lakimies ja kauppias John Neely Bryan, joka rakennutti 1841 alueelle pienen mökin. Alueelle muutti Bryanin perässä uusia asukkaita, ja kaupungin asemakaava laadittiin 1844. Ensimmäiseen kaavaan kuului oikeustalo, sen aukio ja 20 katua. Dallas-nimen alkuperästä ei ole varmuutta. Se juontaa juurensa joko varhaiseen Joseph Dallas -nimiseen uudisasukkaaseen tai Yhdysvaltain varapresidentti George M. Dallasiin. Kaupunki alkoi kasvaa, ja sinne muutti muun muassa sveitsiläisiä ja saksalaisia uudisasukkaita. Charles Fourier’n epäonnistuneesta ihannekaupungista La Réunionista sinne tuli väkeä 1850-luvun lopulla.
Dallasin merkitys talouskeskuksena kasvoi, kun rautatie saapui sinne 1870-luvulla. Kaupunkiin kehittyi monia Yhdysvaltain lounaisosia palvelleita kauppaketjuja, joista suurimmaksi kasvoi Neiman Marcus. Dallasiin liitettiin 1889 East Dallas ja 1903 Oak Cliff. Dallasin talouden merkittävin tuote oli 1900-luvun vaihteessa puuvilla.
1930-luvun lama iski myös Dallasiin, ja vuonna 1931 kaupungissa oli yli 18 000 työtöntä. Dallas selvisi lamasta kuitenkin monia muita kaupunkeja paremmin, sillä Columbus Marion Joiner löysi öljyä noin 160 kilometrin päästä kaupungista. Itä-Texasin öljykenttä oli tuolloin maailman suurin. Sen ansiosta Dallasista tuli öljyteollisuuden keskus.
Dallas sai kansainvälistä huomiota, kun presidentti John F. Kennedy salamurhattiin 22. marraskuuta 1963. Lee Harvey Oswald pidätettiin murhaajana, ja kaksi päivää myöhemmin dallasilainen yökerhon omistaja Jack Ruby ampui Oswaldin.
Dallasin ja Fort Worthin kaupungit päättivät 1965 rakentaa aluetta palvelevan lentoaseman. Dallas-Fort Worthin kansainvälinen lentoasema avattiin 1973. Se houkutteli monia yrityksiä siirtämään pääkonttorinsa Dallasiin. Öljyteollisuus koki huippukautensa 1980-luvun alussa, mutta sen merkitys on sen jälkeen romahtanut.
Liikenne

Kaupungissa on kaksi lentokenttää, Dallasin kansainvälinen lentoasema Irvingissä ja Love Fieldin lentoasema.
Dallas Area Rapid Transit (DART) liikennöi kaupungin alueella muun muassa DART Light Rail -pikaraitiotiejärjestelmää.
Viisitasoinen eritasoliittymä, High Five. Kaupunki sijaitsee neljän Interstate-valtatien – 20, 30, 35E ja 45 – yhtymäkohdassa.
Dallasin kansainvälisellä lentoasemalla on seitsemän kiitotietä. Lentoasema on yksi maailman vilkkaimmista matkustajamäärällä mitattuna.
Koulutus

Dallasissa on useita yliopistoja, collegeja ja ammattikouluja. Useat merkittävät yliopistot sijaitsevat erillisalueilla ja esikaupungissa.
Urheilu

Dallas on Houstonin ohella Texasin urheiluelämän keskus. Dallas on edustettuna kaikissa Yhdysvaltojen suosituimpien lajien pääsarjoissa. Amerikkalaisen jalkapallon NFL-sarjassa kaupunkia edustaa Dallas Cowboys, koripallon NBA:ssa Dallas Mavericks, baseballin MLB:ssä Texas Rangers sekä jääkiekon NHL:ssä Dallas Stars. Lisäksi naisten koripalloliiga WNBA:n Dallas Wings pelaa kaupungissa.
Vuonna 1984 Dallasin Fair Parkissa järjestettiin F1-sarjan Yhdysvaltain Grand Prix. Kyseinen kilpailu jäi radan historian ainoaksi. Kilpailun voitti Keke Rosberg Williams-Hondalla.
Nähtävyydet

Dealey Plaza on aukio, jossa presidentti John F. Kennedyn salamurha tapahtui 22. marraskuuta 1963. Sen laidalla entisessä koulukirjavarastossa sijaitsee Kennedylle omistettu Kuudennen kerroksen museo, Sixth Floor Museum.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dallasin verkkosivusto (englanniksi)
Dallasin keskustaa 1940-luvulla.
Dallasin suurkaupunkialueella sijaitseva AT&T Stadium on Dallas Cowboysin kotikenttä.
Higashi-Naruse

| Higashi-Naruse |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Akitan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  203,7 km²
Väkiluku (2020):  2 707
 – Väestötiheys:  13,27 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Higashi-Naruse (jap. 東成瀬村, Higashinaruse-mura) on kyläkunta Japanissa, Akitan prefektuurissa. Siellä asuu 2 707, ja väkiluku kasvoi vuosina 2015-2020 997 asukkaalla. Kunnan pinta-ala on 203,7 neliökilometriä ja väestötiheys 13,27 asukasta neliökilometrillä.
Suhangon kaivos

Suhangon kaivos on Ranualle suunnitteilla oleva platinametalleja, lähinnä palladiumia tuottava kaivos. Kaivoshankkeen takana oli aluksi eteläafrikkalaisen Gold Fields-kaivosyhtiön omistama Gold Field Arctic Platinum Oy ja vuodesta 2018 alkaen Suhanko Arctic Platinum Oy, jonka omistaa brittiläinen pääomasijoitusyhtiö CD Capital Asset Management Ltd. Kaivoksen toiminta-ajaksi arvioitiin aluksi 12 vuotta mutta uusien malmilöydösten ansiosta se voisi kasvaa 20 vuoteen. Palladiumia käytetään pääasiallisesti autojen pakokaasukatalysaattoreissa. Lisäksi Suhangon alueella esiintyy platinaa, kuparia, nikkeliä ja kultaa. Suhangon alue sijaitsee lähellä Tervolan kunnan rajaa 45 kilometriä Rovaniemen eteläpuolella. Suhangon kaivosalueella sijaitsee tällä hetkellä kaksi koelouhosta Konttijärvi ja Ahmavaara. Suhangon malmi löydettiin jo 1960-luvulla.
Kaivoksen on arvioitu tuottavan 110 miljoonaa tonnia malmia ja 330 miljoonaa tonnia sivukiveä 12 vuoden toiminta-aikana. Kaivoshankkeen arvioidaan vaativan 1,5 miljardin euron investoinnit ja se työllistäisi jopa 900 työntekijää. Malmin rikastamiseen on tarkoitus käyttää painehapetukseen perustuvaa kaksivaiheista Platsol-menetelmää.
Kaivosalueelle on rakennettava 11 kilometrin pituinen tieyhteys kantatieltä 78. Kaivostoiminnoista tulevat vedet on tarkoitus ohjata Tervolan kunnan alueella kulkevaa 44–50 kilometriä pitkää purkuputkea pitkin Kemijokeen Ossauskosken patoaltaaseen. Tämä on herättänyt huolta Tervolan ja Keminmaan kunnissa.
Suhanko Arctic Platinum aikoo tehdä kaivoksen rakentamispäätöksen vuonna 2024. Rakentaminen kestäisi kaksi vuotta. Hanke työllistäisi rakennusvaiheessa jopa tuhat henkilöä ja kaivoksen avaamisen jälkeen 400–500 henkilöä suoraan ja yhtä monta välillisesti.
Tuffi Films

Tuffi Films Oy oli vuosina 2010–2024 toiminut suomalainen elokuvatuotantoyhtiö, jonka perustivat tuottaja Elli Toivoniemi, käsikirjoittaja-ohjaajat Selma Vilhunen ja Jenni Toivoniemi sekä käsikirjoittaja Kirsikka Saari. Yhtiö teki sekä fiktio- että dokumenttielokuvia.
Yrityksen omistivat Elli Toivoniemi (24 %), Venla Hellstedt, Kirsikka Saari, Jenni Toivoniemi ja Selma Vilhunen.
Tuffin ja Bufon tuottama ja Akseli Tuomivaaran ohjaama pitkä fiktioelokuva Korso sai ensi-iltansa helmikuussa 2014.
Tuffin tuottama lyhytelokuva Pitääkö mun kaikki hoitaa? oli vuonna 2014 Oscar-ehdokkaana parhaan lyhytelokuvan kategoriassa. Tuffin lyhytelokuva Treffit voitti vuonna 2013 Sundancen elokuvafestivaalien lyhytelokuvakilpailun kansainvälisen sarjan.
Yhtiö sai elokuvataiteen valtionpalkinnon 2021 Yksittäistapaus-elokuvasarjasta.
Vuonna 2022 Tuffi Films hakeutui yrityssaneeraukseen. Yrityssaneeraus ei onnistunut ja yhtiö hakeutui konkurssiin maaliskuussa 2024.
Tuotanto > Fiktio

Pitääkö mun kaikki hoitaa? (lyhytelokuva, 2012)
Treffit (lyhytelokuva, 2012)
Korso (2014)
Rooli (lyhytelokuva, 2014)
Hääyö (lyhytelokuva, 2014)
Hölmö nuori sydän (2018)
Tottumiskysymys (2019)
Paras vuosi ikinä (2020)
Seurapeli (2020)
Sihja – kapinaa ilmassa (2022)
Neljä pientä aikuista (2023)
Eevan lahja (tekeillä)
Vaimo (kehittelyvaiheessa)
Tuotanto > Dokumentit

Kissanloukku (2013)
Laulu (2014)
Kesäni sudenkorentona (2016)
Hobbyhorse Revolution (2017)
Ei koskaan enää (2018)
Orkesterin edessä (2020)
Meren tuomat (lyhytelokuva, 2020)
Eläinoikeusjuttu (2022)
Lähde
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuffi Films Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tuffi Films Elonetissa
Tuomas Suominen

| Tuomas Suominen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. tammikuuta 1984 Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2014
Seurat:  FPS (Mestis) TPS (SM-liiga)
Tuomas Suominen (s. 17. tammikuuta 1984 Turku) on suomalainen uransa lopetanut jääkiekkohyökkääjä, joka edusti pääosan urastaan Turun Palloseuraa.
Ura

Kaudella 2004–2005 Suominen pelasi TPS:ssä yhden ottelun. Kaudella 2005–06 hän pelasi Mestiksessä Forssan Palloseurassa. Kaudella 2006–2007 Suominen palasi Turkuun pelaten 46 liigaottelua tehopistein 7+19=26. Hän voitti parhaan tulokkaan palkinnon, mutta kausi päättyi loukkaantumiseen. Seuraavalla kaudella 2007–2008 hän pelasi 51 ottelua tehden yhteensä 19 pistettä.
Suominen teki kauden 2008–2009 jälkeen vuoden jatkosopimuksen. Loukkaantumisen jälkeen Suominen ei ollut päässyt tulokaskautensa tehopisteisiin ja rikkoi piste-ennätyksensä vasta kaudella 2009–2010, jolloin TPS voitti Suomen mestaruuden. Kauden jälkeen hän teki TPS:n kanssa kaksi vuotta kestävän jatkosopimuksen.
Kaudella 2012–2013 Suominen ei pelannut, mutta kaudelle 2013–2014 hän teki sopimuksen TPS:n kanssa.
Aiheesta muualla

Tuomas Suominen Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Tuoma Suominen TPS:n sivuilla[vanhentunut linkki]
Tuomas Suominen Jatkoaika.comissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Perttu Lindgren | Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittaja 2007 | Seuraaja: Oskar Osala |
Tommi Pikkarainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. joulukuuta 1969 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Kokkola, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1990 | KPV | 58 | (0) |
| 1991 | PPT | 23 | (0) |
| 1992–1993 | Husqvarna FF | 37 | (2) |
| 1994 | P-Iirot | 22 | (4) |
| 1996–1998 | Sporting | 58 | (12) |
| 1999 | VG-62 | 9 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 207 | (18) |
Valmennusura
1997–1998: Sporting
1999–2000: VG-62
2000: FC Inter (apuv.)
2002–2004: PIF
2005–2006: SalPa
2008–2009: Jaro (apuv.)
2010–2011: VPS
2017–2018: SalPa
2018–2020: TPS
2020: Riteriai
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tommi Pikkarainen (s. 6. joulukuuta 1969 Kokkola) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut pelaaja. Hänet valittiin marraskuussa 2018 Turun Palloseuran uudeksi päävalmentajaksi. Heinäkuussa 2020 Turun Palloseura irtisanoi Pikkaraisen.
Ura

Keskuspuolustajana pelannut Pikkarainen esiintyi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa yhteensä 39 ottelussa Kokkolan Pallo-Veikoissa kaudella 1990 ja Porin Pallo-Tovereissa kaudella 1991. Hän pelasi myös Ykköstä KPV:ssä ja Pallo-Iiroissa sekä Ruotsin 2. divisioonaa Husqvarna FF:ssä. Pikkaraisen pelaajaura huipputasolla päättyi polvivammaan 24-vuotiaana.
Pikkarainen on suorittanut Jalkapallovalmentajakoulun. Valmentajaurallaan hän on toiminut päävalmentajana muun muassa VG-62:ssa, PIF:ssä ja Salon Palloilijoissa sekä apulaisvalmentajana Interissä ja Jarossa. Jälkimmäisessä hän toimi myös junioripäällikkönä. Liigajoukkueen päävalmentajaksi Pikkarainen nimitettiin ensimmäistä kertaa lokakuussa 2009, kun hän teki Vaasan Palloseuran kanssa kaudet 2010–2011 kattaneen sopimuksen. VPS sijoittui Pikkaraisen johdolla liigan kymmenenneksi kaudella 2010, mutta seuraavalla kaudella hän ja seura purkivat sopimuksensa ennenaikaisesti heinäkuussa 2011 joukkueen ajauduttua yhdeksän ottelun voitottomaan putkeen. Päävalmentajaksi siirtyi Pikkaraisen apulaisvalmentajana toiminut Petri Vuorinen.