stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ford Mondeo (2000)

| Ford Mondeo II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Belgia  Kiina  Taiwan  Vietnam
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  2000–2007
Muut nimet:  Ford Metrostar
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Ford Mondeo I
Seuraaja:  Ford Mondeo III
Teknisesti samankaltaisia:  Jaguar X-Type
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  1,8–3,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti
Ford Mondeo II on Ford Mondeon toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 2000–2007. Taiwanissa autoa myytiin pienin eroavaisuuksin nimellä Ford Metrostar, Mondeo Mk3 -4-ovinen sedan on osa Fordin pitkää sarjaa, mukaan lukien Ford Model T Fordor Sedan with Taylor Made Auto Trunk on the back, Ford Model A Standard Fordor Sedan with Taylor Made Auto Trunk on the back (1927-1929), 1930 Ford Model A Standard Fordor Sedan with Taylor Made Auto Trunk on the back, 1931 Ford Model A Slant Window Fordor Sedan with Taylor Made Auto Trunk on the back, 1932 Ford 4-door sedan with Taylor Made Auto Trunk on the back, 1933 Ford 4-door sedan with Taylor Made Auto Trunk on the back, 1934 Ford 4-door sedan with Taylor Made Auto Trunk on the back, 1935 Ford Humpback 4-door sedan, 1936 Ford Humpback 4-door sedan, Ford V8 Model 62 4-door sedan, Ford Pilot V8 4-door sedan, Ford Consul EOTA 4-door sedan, Ford Consul Mark II 4-door sedan, Ford Cortina Mark I 4-door sedan, Ford Cortina Mark II 4-door sedan, Ford Cortina TC Mark III 4-door sedan, Ford Cortina Mark IV 4-door sedan, Ford Cortina Mark V 4-door sedan, Ford Sierra Mk1 4-door sedan, Ford Sierra Mk2 4-door sedan, Ford Mondeo Mk1 4-door saloon, Ford Mondeo Mk2 4-door saloon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Mondeo (2000) Wikimedia Commonsissa
Ford Mondeo ST220
Toisen sukupolven facelift-malli.
Facelift-mallin Ford Mondeo ST220.
Facelift-mallin Ford Mondeo Wagon.
Jukka Hako

Esa Jukka Hako (s. 1955) on suomalainen tietokirjailija ja paikallispoliitikko. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri (1998).
Nuoruus ja opiskelu

Hako kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1974lähde tarkemmin?. Syksyllä 1974 Hako aloitti opinnot Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa pääaineenaan Suomen historia. Lisäksi hän opiskeli myös yleistä historiaa, kotimaista kirjallisuutta, kansanrunoutta, taidehistoriaa, suomen kieltä sekä valtiotieteellisessä tiedekunnassa poliittista historiaa ja tiedotusoppia. Hako valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1976lähde tarkemmin?.
Työelämä

Hako aloitti työt kouluaikana paikallislehti Etelä-Vantaan toimittajana 1974ja työskenteli lehdessä vuoteen 1980, jolloin hän siirtyi Työterveyslaitoksen palvelukseen toimittajaksi Työ Terveys Turvallisuus -lehteen. Hako valittiin Suomen Työväen Säästöpankin (myöhemmin STS-Pankki) tiedotussihteeriksi keväällä 1983 ja sittemmin markkinointipäällikkönä ja kenttäjohtajana. Sen jälkeen Hako jatkoi pankkityötä KOP:ssa, Meritassa ja Nordeassa. Vuonna 2009 Hako valittiin Urheiluopistosäätiön asiamieheksi vuoden 2010 alusta. Säätiön toimitusjohtajaksi Hako nimitettiin 1.7.2016 lukien.
Yhteiskunnallinen toiminta

Hako toimi Vantaa-Seura ry:n (entinen Helsingin pitäjän kotiseutuyhdistys ry) puheenjohtajana vuosina 1980–2012.
Hako on Suomen Kansallisooppera ja -baletti sr:n hallituksen jäsen.
Julkaisut

Avoimeen maastoon. Urheiluopistosäätiön uusimmat vaiheet. Yhdessä Eino Ketolan kanssa. Julkaisija Urheiluopistosäätiö sr. 2019. ISBN 978-952-94-1434-5
Kartanoelämää Vantaalla. Yhdessä Pia Vuorikosken kanssa. Kellastupa 2018. ISBN 978-952-5787-26-9
Kivistö – kylästä kaupungiksi. 2. täydennetty laitos. Kellastupa 2018. ISBN 978-952-5787-25-2
Kivistö – kylästä kaupungiksi. Kellastupa 2015. ISBN 978-952-5787-17-7
Grandinkulmasta Kivistöön. VTK kiinteistöt Oy:n neljä vuosikymmentä. VTK Kiinteistöt 2015. ISBN 978-952-443-494-2
Rakkaudesta pitäjään. Vantaa-Seura-Vandasällskapet ry 1961–2011. Julkaisija Vantaa-Seura ry. 2011. ISBN 978-951-95795-8-0
Senjan kirja. Reissuvihko 1960–2010. Kellastupa Helsinki 2010. ISBN 978-952-5787-09-2
Ponnistuspaikka. Pajulahden urheiluopisto 1929-2009 (toim.). Kellastupa 2010. ISBN 978-952-5787-07-8
Gubbacka. Keskiajan arkea Vantaalla. Yhdessä Andreas Koiviston ja Riina Koiviston kanssa. Kellastupa 2010. ISBN 978-952-5787-08-5
Myyrmäki. Kampakeramiikasta kauppakeskukseen. Kellastupa 2009. ISBN 978-952-5787-06-1
Louhela. Ihmisen kokoinen. Kellastupa 2008. ISBN 978-952-5787-00-9
Patasaloon! Novellikokoelma. Kellastupa Helsinki 2007. ISBN 978-952-99446-8-2
Vantaan aikuisopisto 50 vuotta 1957–2007 (toim.). Julkaisija Vantaan kaupungin aikuisopisto. Vantaa 2007. ISBN 978-952-443-208-5
Opintomatka. Työväen Opintorahasto 1937–2007. Kellastupa 2007. ISBN 978-952-99446-6-8
Valtuuston matka Vantaalla. Poimintoja 1907–2007. Kellastupa 2007. Malline:ISBH
Lähtöpaikkana Hämevaara. Yhdessä Senja Hakon kanssa. Kellastupa 2006. ISBN 952-99446-3-2
Kartanomatka Vantaalla. Yhdessä Senja Hakon ja Pia Lillbroändan kanssa. Kellastupa 2005. ISBN 952-99446-1-6
Appelsiinityttö. Novellikokoelma. Kellastupa 2005. ISBN 952-99446-2-4
Vantaan maisemissa 1956. Yhdessä Senja Hakon kanssa. Kellastupa 2004. ISBN 952-99446-0-8
Lauri Leppänen, Rynnäkkötykit isänmaamme puolustajina, toimittanut Jukka Hako. Helsingin pitäjän kotiseutuyhdistys ry. Vantaa 2000. ISBN 951-95795-1-6
Kyläkisojen ladulta suurseuraksi. Rekolan Raikkaan toiminta ja siihen heijastuneet vaikutteet 1929–1989. Vantaa 1999. ISBN 952-91-1321-8
Friherrs – työväen työllä korvesta kaupunginosaksi. (toim. yhdessä Senja Hakon kanssa) Julkaisija Friherrsin Sosialidemokraatit ry. Helsinki 1988.
Paikallisen sivistystarpeen vaatima. Vantaan kaupungin työväenopisto 1957–1982. Vantaa 1983. ISBN 951-99449-9-0
Vantaan maankäytön kehitys. Vantaan kaupunki, kuntasuunnittelutoimisto, maankäytön suunnitteluosasto C 11:1979.
Toimittanut Vantaa-Seura ry:n vuosikirjan Helsingin pitäjä – Helsinge 1980-2015, yhteensä 35 vuosikirjaa. ISSN 0358-6529
Niin

| Niin Lea Laven |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Äänitetty : 1974
 Studio : Finnvox-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP-levy (5E 062-35052)   C-kasetti (5E 246-35052)
 Tuottaja(t): Chrisse Johansson
 Tyylilaji: iskelmä, funk, pop, soft rock
 Kesto: 41.28
 Levy-yhtiö: EMI Finland
 Levymerkki: EMI
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 20. (helmikuu 1975)
Lea Lavenin muut julkaisut
| Vuosikertaa 1972 1972 | Niin 1974 | Lea 1975 |
Singlet albumilta Niin
 ”King Kong” Julkaistu: 1974  ”Niin” Julkaistu: 1974  ”Ja silti jään” Julkaistu: 1974
Niin on suomalaisen iskelmälaulaja Lea Lavenin kolmas, vuonna 1974 julkaistu studioalbumi. Levy koostuu pelkästään ulkomaisista käännöskappaleista eikä sillä ole yhtään suomalaista sävellystä. Kappaleiden alkuperäisinä esittäjinä ovat olleet muun muassa David Bowie, Carpenters, Diana Ross ja Wings. Suurimman osan albumin kappaleista on kääntänyt Chrisse Johansson, joka toimi myös levyn tuottajana.
Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat samalla singlellä julkaistut ”Tumma nainen” ja nimikappale ”Niin”, joista jälkimmäinen oli yksi ilmestymisvuotensa suurimmista hittikappaleista. Itse albumi oli Lavenin ensimmäinen, joka nousi Suomen albumilistalle.
Kappalemateriaali

Levyn avausraita ”Ja silti jään” on käännös italialaislaulaja Minan pop-kappaleesta ”E poi…”. Irina Milan levytti kappaleen samana vuonna julkaistulle albumilleen Milankolia. ”Niin paljon” muistetaan parhaiten yhdysvaltalais-duo Carpenterien esittämänä nimellä ”We’ve Only Just Begun”. Johansson käänsi brittiläislaulaja Paul Da Vincin kappaleen ”Your Baby Ain’t Your Baby Anymore” suomeksi nimellä ”Menneet ovat menneitä”. ”Tumma nainen” puolestaan on käännös yhdysvaltalaislaulaja Cherin hittikappaleesta ”Dark Lady”, joka kertoo ennustajasta. Laven levytti kappaleen uudestaan Markku Johanssonin sovittamana albumilleen Rakkaus vuonna 1986. Myös Ami Aspelund levytti kappaleesta oman version samana vuonna julkaistulle esikoisalbumilleen Ami. Diana Rossin tulkitsema ”Last Time I Saw Him” suomennettiin Johanssonin toimesta nimellä ”Jää vielä aamuun”. A-puolen päättää Carpenters-yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuva ”Yesterday Once More”, joka levytettiin vuonna 1973 Katri Helenan albumille Kun kohdattiin Heikki Harman eli Hectorin suomentamana. ”Tumman naisen” tavoin kappale sisältyi myös Ami Aspelundin Ami-albumille.
B-puolen avaa levyn nimikappale ”Niin”, joka on käännös italialaislaulaja Gigliola Cinquettin kappaleesta ”Sì”. Cinquetti osallistui kappaleella vuoden 1974 Eurovision laulukilpailuun häviten kuudella pisteellä Abban ”Waterloolle”. Myös Fredi levytti kappaleen samana vuonna albumilleen Avaa sydämesi mulle. ”Tämän ajan hylkään” on käännös James Taylorin kappaleesta ”Night Owl”. Vexi Salmi käänsi David Bowien kappaleen ”The Man Who Sold the World”, joka julkaistiin Bowien samannimisellä albumilla vuonna 1970. Laven teki vuonna 1974 singlen Taifuuni-yhtyeen kanssa, jolle sisältyi kappaleet ”King Kong” ja ”Mennään viidakkoon”. ”King Kong” -kappaleen tulkitsi alun perin irlantilaisyhtye Lily & Chips. ”Mennään viidakkoon” puolestaan on käännös Paul McCartneyn Wings-yhtyeen kappaleesta ”Mrs. Vanderbilt”, joka julkaistiin yhtyeen kolmannella studioalbumilla Band on the Run vuonna 1973. Levyn toisiksi viimeinen kappale ”Supertähti” tuli tunnetuksi Carpenterien esittämänä nimellä ”Superstar”.
Kappaleet

Ja silti jään – 4.22 (alkup. ”E poi…”, säv. Shel Shapiro, san. Andrea Lo Vecchio, suom. san. Chrisse Johansson, sov. Ari Oinonen)
Niin paljon – 3.04 (alkup. ”We’ve Only Just Begun”, säv. Roger Nichols, san. Paul Williams, suom. san. C. Johansson, sov. tuntematon)
Menneet ovat menneitä – 3.24 (alkup. ”Your Baby Ain’t Your Baby Anymore”, säv. ja san. Edward Seago / Paul Da Vinci, suom. san. C. Johansson, sov. A. Oinonen)
Tumma nainen – 3.26 (alkup. ”Dark Lady”, säv. ja san. Johnny Durrill, suom. san. C. Johansson, sov. Al Capps)
Jää vielä aamuun – 2.38 (alkup. ”Last Time I Saw Him”, säv. Michael Masser, san. Pam Sawyer, suom. san. C. Johansson, sov. tuntematon, kuorosov. A. Oinonen)
Käy luonain eilinen – 3.54 (alkup. ”Yesterday Once More”, säv. Richard Carpenter, san. John Bettis, suom. san. Hector, sov. tuntematon)
Niin – 3.31 (alkup. ”Si”, säv. ja san. Corrado Conti / Daniele Pace / Mario Panzeri / Lorenzo Pilat, suom. san. C. Johansson, sov. Gianfranco Monaldi)
Tämän ajan hylkään – 3.55 (alkup. ”Night Owl”, säv. ja san. James Taylor, suom. san. C. Johansson, sov. A. Oinonen)
Mies joka myi maailman – 3.29 (alkup. ”The Man Who Sold the World”, säv. ja san. David Bowie, suom. san. Leo Länsi, sov. tuntematon)
Lea Laven & Taifuuni: Mennään viidakkoon – 3.32 (alkup. ”Mrs. Vanderbilt”, säv. ja san. Linda & Paul McCartney, suom. san. C. Johansson, sov. Ilmo Korpela)
Supertähti – 3.54 (alkup. ”Superstar”, säv. ja san. Bonnie Bramlett / Leon Russell, suom. san. C. Johansson, sov. A. Oinonen)
Lea Laven & Taifuuni: King Kong – 2.19 (alkup. ”King Kong”, säv. ja san. Tony Gregory / Ted O’Neill, suom. san. C. Johansson, sov. I. Korpela)
Tekijät > Muusikot

Lea Laven – laulu
Ari Oinonen – kapellimestari (1, 3, 8, 11), kuoronjohtaja (”Jää vielä aamuun”)
Kalle Fält tai Julius Heikkilä – saksofoni
Eero Lupari – kitarat
Matti Tyni – sähköbasso
Ilmo ”Bruno” Korpela – rummut
Tekijät > Tuotanto

Chrisse Johansson – tuottaja
Paul Jyrälä / Finnvox-studiot, Helsinki – äänitys
Ilmari Kostiainen – valokuvat
Seppo Järvinen – ulkoasu
Sotaelokuva

The Battle of the Somme (1916)
Sotaelokuva on elokuva, joka kertoo sodasta ja sen tapahtumista. Se voi olla dokumentti tai fiktiivinen elokuva. Usein yhdysvaltalaisten sotaelokuvien tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan tai Vietnamin sotaan. Esimerkkinä elokuvat Pelastakaa sotamies Ryan, Yksi silta liikaa, Full Metal Jacket, Ilmestyskirja. Nyt, Veteen piirretty viiva ja Taistelutoverit-sarja. Sotaelokuvat ovat yleensä toimintaelokuvia realistisempia. lähde?
Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 julkaistiin huomiota herättänyt brittiläinen dokumenttielokuva Sommen taistelusta nimeltä The Battle of the Somme. Se julkaistiin taistelun ollessa vielä kesken. Elokuva valittiin vuonna 2006 osaksi Unescon Maailman muisti -ohjelmaa.
Toisen maailmansodan aikana sotaelokuvat olivat yhdysvaltalaisen elokuvateollisuuden yleisin lajityyppi ja osa psykologista sodankäyntiä. Elokuvateollisuuden ja valtion yhteistyötä koordinoi Office of War Information. Sen johtajan mukaan ”helpoin tapa ujuttaa propagandaideoita melkein kaikkien ihmisten mieliin on antaa niiden kulkea viihde-elokuvan kaltaisen median läpi. Silloin ihmiset eivät tajua, että heille syötetään propagandaa.”
Toisen maailmansodan jälkeen aina 1960-luvulle Yhdysvaltain armeija kuvattiin lähes aina positiivisessa sävyssä. Vaikka sodan jälkeen elokuvateollisuus ei ollut valtion kontrollissa, armeija suosi niitä elokuvia, jotka puolustusministeriön Motion Picture Production Office hyväksyi. Tämä tapahtui tarjoamalla miehiä, kalustoa ja kuvauspaikkoja soveliaille elokuville. Harvoja sotaan kriittisesti suhtautuneita elokuvia olivat esimerkiksi Montezuma (Halls of Montezuma, 1951) ja Robert Aldrichin Helvetti 1944 (Attack!, 1956). Brittielokuvassa kriittisesti sotaan alettiin suhtautua jo 1950-luvulla, esimerkkinä menestynyt Kwai-joen silta (1957).
Korean sota ei ole ollut suosittu elokuvan aihe. Hollywoodissa siitä tehtiin 55 elokuvaa, jotka noudattivat pääasiassa aiempia kaavoja. Niitä varten jopa kaivettiin arkistoista vanhoja käsikirjoituksia, jotka sovitettiin uuteen tilanteeseen.
Nykyaikana Irakin sota on ollut aiheena monissa sotaelokuvissa, kuten The Hurt Lockerissa ja Green Zonessa.
Suomalainen sotaelokuva Tuntematon Sotilas vuodelta 1955 on maan kaikkien aikojen katsotuin elokuva. Elokuvan uudelleen filmatisoinnit vuosilta 1985 ja 2017 ovat myös keränneet erittäin paljon katsojia.
Kirjallisuutta

Lassila, Katri: ”Veljeys ja toivo – sodasta elokuvissa”. Filmihullu 1/2016.
Sotaelokuvan teemanumero, Filmihullu 5/2003.
Välimäki, Susanna: Miten sota soi? Sotaelokuva, ääni ja musiikki. Tampere University Press, 2008.
Binns, Daniel: The Hollywood War Film : Critical Observations from World War I to Iraq. Bristol : Intellect, 2017. ISBN 978-1-78320-754-1.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sotaelokuva Wikimedia Commonsissa
N. F. S. Grundtvig

| N>  F. S. Grundtvig |
| --- | --- |
 N. F. S. Grundtvig vuonna 1843 C. A. Jensenin kuvaamana.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nikolai Frederik Severin Grundtvig
Syntynyt: 8. syyskuuta 1783 Udby, Tanska
Kuollut: 2. syyskuuta 1872 (88 vuotta) Kööpenhamina
Kansalaisuus:  tanskalainen
Ammatti:  teologi, kirjailja, virsirunoilija
Nikolai Frederik Severin Grundtvig [ˈneɡolaɪ̯ ˈfʁæðʁæɡ ˈsɛʋəʁin ˈɡʁɔndʋi] (8. syyskuuta 1783 Udby, Tanska – 2. syyskuuta 1872 Kööpenhamina) oli tanskalainen teologi, kirjailija ja virsirunoilija.  Hän oli kansanopistoliikkeen perustaja ja uskonnollinen uudistajanimensä mukaisesti kutsutun grundtvigilaisuuden perustaja.
Elämäkerta

Grundtvig kuului vanhaan luterilaisen pappissukuun, ja hän suoritti itsekin teologian maisterin tutkinnon. Toisaalta häntä kiinnostivat kansan muinaisuskonnot. Vuosina 1825–1837 hän ei saanut hoitaa pappisvirkaa, koska hänen ajatuksiaan pidettiin poikkeavina.
Grundtvig halusi herättää kansan taisteluhengen, jotta sen keskuuteen syntyisi yhteinen kansallisuushenki. Sen avulla kansasta tulisi elävä ja luova kokonaisuus. Kristillisyys liittyy Grundtvig’n mielestä tähän siten, että ihmisen on voitava elää rikkaasti, jotta hän sen avulla kasvaisi kristityksi.
Kasvatuksen piti Grundtvig’n mielestä pohjautua kansallishenkeen, elävään kristillisyyteen, mielipiteen vapauteen ja harkittuihin näkemyksiin. Hän oli kiinnostunut ennen kaikkea aikuisopiskelun kehittämisestä. Vuonna 1844 perusti kansanopistolaitoksen edistämään tavoitteitaan. Kansanopistoaate saikin voimakasta vastakaikua Tanskassa ja muissa pohjoismaissa.
Grundtvig tunnetaan Tanskassa etenkin virsirunoilijana. Häntä pidetään Hans Adolph Brorsonin ja Thomas Kingon ohella merkittävimpänä tanskalaisena virsirunoilijana. Hän on kirjoittanut noin 1500 virttä ja Tanskan kirkon virsikirjassa, Den Danske Salmebog (2003) on 163 hänen kirjoittamaansa ja 90 muokkaamansa virttä. Suomen ev.-lut. kirkon suomenkielisessä virsikirjassa on viisi, suomenruotsalaisessa virsikirjassa yhdeksän sekä Ruotsin kirkon virsikirjassa kymmenen hänen kirjoittamaansa virttä.
Grundtvig’n muistolle omistettu Grundtvig’n kirkko (Grundtvigs Mindekirke) on rakennettu 1921–1940 Kööpenhaminaan.
Teoksia

Pyhän Raamatun wähä aikakirja, elih, Piplian mainioitten ja opetusten lyhyä ydin, yynnä kristillisen autuuden opin historian pää-asian. Suomentanut Abrah. Engblom. G. W. Wilén, 1845.
Pieni oppikirja ihmiskunnan historiassa : kansakouluja varten. Edlund 1883.
Virsiä

Suomen ev.-lut. kirkon suomenkielisessä virsikirjassa
73 Sinulle, oi Vapahtaja (Hil dig, Frelser og Forsoner, suom. Lauri Pohjanpää 1923)
197 Ajasta aikaan varjellut (Kirken den er et gammelt hus, suom. Lauri Pohjanpää 1923, Uud.virsikirjakomitea 1937, 3. säk. suom. Anna-Maija Raittila 1986)
229 Saa ehtollinen Jeesuksen (Vor Herres Jesu mindefest, suom. Jaakko Haavio 1938)
243 Tiet kaikki kerran kulkee (Her mødes alle veje, suom. Martti Ruuth 1903, uud. virsikirjakomitea 1937)
446 Oi Pyhä Henki, pyydämme (Nu bede vi den Helligånd, suom. Jaakko Haavio 1938)
Ruotsin kirkon virsikirjassa
56 Vanha on kirkko, paikoillaan  (Kirken den er et gammelt hus, suom. Lauri Pohjanpää 1923, uud. suom. Anna-Maija Raittila 1999)
133 Taivas on niin sininen (Dejlig er den himmel blå, Suom. William Snell 1967, Uud. suom. Pekka Kivekäs 1997)
160 On Henki tullut taivaasta (Fra Himlen kom den Helligånd, suom. Niilo Rauhala 1997)
198 Kuin kevätaamu hehkuva (Som forårssolen morgenrød) suom. Per Boreman 1946 uud. suom. Niilo Rauhala 1996)
258 Se kätkössä on (O kristelighed!, suom. Per Boreman 1944, Oskari H. Jussila 1945 uud. suom. Anna-Maija Raittila 1996
362 Oi Pyhä Henki, usko luo (Nu bede vi den Helligånd,  suom. Jaakko Haavio 1938, uud. Suomen vk. komitea 1984, Niilo Rauhala 1998)
427 Kaikukaa kellot, on keskiyön hetki (Kimer, I klokker, suom. Lauri Pohjanpää 1927, uud. suom. Niilo Rauhala 1995)
622 Ei ole helppo kenenkään (At sige Verden ret Farvel, suom. Georg Gripenstad 1966, uud. suom. Niilo Rauhala 1997)
643 Nyt loistaa päivän kirkas kulta (I al sin glans nu stråler solen, Suom. Anna-Maija Raittila 1996)
707 Saa ehtoollinen Jeesuksen/ Vår Herres Jesu nattvard är (Suom. Jaakko Haavio v: n 1938 Suomen virsikirjaan)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta N. F. S. Grundtvig Wikimedia Commonsissa
| n k Tanskan historia |
| --- | --- | --- |
| Esihistoria |  Beowulf  Doggerland  Maglemosen kulttuuri  Kongemosen kulttuuri  Ertebøllen kulttuuri  Suppilopikarikulttuuri  Skandinavian pronssikausi  Esiroomalainen rautakausi  Tollundin mies  |  |
| Viikinkiaika |  Viikingit Gorm Vanha  Harald Sinihammas  Sven Haaraparta  Knuut Suuri  Jellingin riimukivet  Skandinaavinen mytologia  Danelagen  Danevirke  |  |
| Keskiaika |  Saksalainen ritarikunta  Bornhövedin taistelu  Lyndanisen taistelu  Kalmarin unioni Margareeta I  Haakon VI Maununpoika  Eerik Pommerilainen  Tanska-Norja  Tukholman verilöyly  Uskonpuhdistus Christiern Pedersen  Hans Tausen  Johanniittain ritarikunta  Kreivisota  |  |
| Suurvalta-aika |  Kolmikymmenvuotinen sota Brömsebron rauha  Pohjan sota Roskilden rauha  Skåneland  Holstein-Gottorp  Kööpenhaminan rauha  Skoonen sota  Suuri Pohjan sota  Siirtomaat Länsi-Intia  Grönlanti  Kööpenhaminan taistelu  Kuudennen liittokunnan sota  Wienin kongressi  Hans Christian Andersen  Søren Kierkegaard  Bertel Thorvaldsen  N. F. S. Grundtvig  Schleswig-Holstein Schleswigin herttuakunta  Holsteinin herttuakunta  Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota  Helgolandin meritaistelu  Toinen Saksan–Tanskan sota  Skandinavian rahaliitto  |  |
| 1900- |  Hyvinvointivaltio  Pääsiäiskriisi  Tanskan miehitys Tanskan valtaus  Islannin maihinnousu  Tanskan protektoraatti  Tanskan vastarintaliike  Tanskan valtakunnankomissariaatti  Pohjoismaiden neuvosto  Kansanäänestys Eurosta  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Johannes Paavali II

| Johannes Paavali II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Karol Józef Wojtyła
Syntynyt: 18. toukokuuta 1920 Wadowice, Puola
Kuollut: 2. huhtikuuta 2005 (84 vuotta) Apostolinen palatsi, Vatikaanivaltio
Paavi
Paavius alkoi:  16. lokakuuta 1978
Paavius päättyi:  2. huhtikuuta 2005
Edeltäjä:  Johannes Paavali I
Seuraaja:  Benedictus XVI
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.vatican.va/holy_father/john_paul_ii/index.htm
Pyhä Johannes Paavali II (lat. Ioannes Paulus II, oikealta nimeltään Karol Józef Wojtyła, 18. toukokuuta 1920 Wadowice, Puola – 2. huhtikuuta 2005 Vatikaanivaltio) oli Rooman piispa ja katolisen kirkon johtaja eli paavi vuosina 1978–2005. Hänestä tuli ensimmäinen ei-italialainen paavi 455 vuoteen sitten hollantilaisen Hadrianus VI:n ja ensimmäinen puolalainen paavi.
Johannes Paavali II:n on arvioitu julistaneen useampia ihmisiä pyhimykseksi kuin hänen edeltäjänsä viimeisen viiden vuosisadan aikana yhteensä. Hän pyrki toimeliaasti vähentämään köyhyyttä ja matkusti runsaasti ympäri maailmaa. Kysymyksiin kirkon opista ja seksuaalisuudesta hän suhtautui vanhoillisesti. Hän korosti ihmisoikeuksia ja rauhaa sekä vastusti totalitarismia. Paavi yritettiin murhata useaan otteeseen virkansa aikana.
Johannes Paavali II oli Vatikaanin Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun virallisen paaviluettelon mukaan 264. paavi. Samaisten luetteloiden perusteella 14. marraskuuta 2004 hän ohitti Leo XIII:n kolmanneksi pisimpään hallinneena paavina Pius IX:n ja pyhän Pietarin jälkeen. Johannes Paavali II oli myös nuorimpana (58-vuotiaana) tehtäväänsä valittu paavi sitten Pius IX:n, joka valittiin paaviksi 54-vuotiaana 1846.