stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ajax (ohjelmointi)

Ajax (akronyymi sanoista Asynchronous JavaScript And XML)  on joukko web-sovelluskehityksen tekniikoita, joiden avulla web-sovelluksista voi tehdä vuorovaikutteisempia. Alkuperäisessä merkityksessään AJAX:lla on alun perin viitattu tekniikkaan, jossa verkkosivulla JavaScriptillä asynkronisesti tehtävistä HTTP-pyynnöistä palautetaan XML-merkkausta, mutta nykyään käytetään laajasti yksinkertaisempaa JSON-merkkausta. Nykyisin Ajax-tekniikoilla viitataan yleisesti samankaltaiseen toimintatapaan: Ajaxissa selainohjelma vaihtaa pieniä määriä dataa palvelimen kanssa taustalla niin, ettei koko verkkosivua tarvitse ladata uudelleen joka kerta käyttäjän tehdessä muutoksen. Tekniikan päämääränä on siis lisätä verkkopalvelun vuorovaikutteisuutta, nopeutta ja käytettävyyttä.
Ajax koostuu seuraavien tekniikoiden yhdistelmästä:
XHTML (tai HTML), CSS – informaation merkitsemiseen ja muotoiluun.
DOM asiakaspuolen skriptikielellä – erityisesti ECMAScript-toteutukset (kuten JavaScript ja JScript). Käytetään informaation dynaamiseen esittämiseen ja vuorovaikutukseen informaation kanssa.
XMLHttpRequest-objekti – datan vaihtamiseen asynkronisesti verkkopalvelimen kanssa. Joissakin Ajax-puitteissa ja tietyissä tilanteissa, IFrame-objektia käytetään XMLHttpRequest-objektin sijasta datan vaihtamiseen palvelimen kanssa. Ajax-kysely voidaan muodostaa myös synkronisesti. Tätä tarvitaan tilanteessa, jolloin lähetetään peräkkäin monta eri kyselyä, jotka vaikuttavat toistensa sisältöön. Tällöin palautetun datan saapumisjärjestys on olennaista.
XML – käytetään yleisesti muotona datan siirtämiseen takaisin palvelimelta, vaikkakin mikä tahansa muoto toimii: esimuotoiltu HTML, pelkkä teksti, JSON tai jopa EBML.
DHTML:n, LAMP:n ja SPA:n tapaan Ajax ei ole itsenäinen teknologia, vaan termi tarkoittaa useiden teknologioiden samanaikaista käyttöä.
Historia

1990-luvun alkupuoliskolla suurin osa internet-sivuista perustui muuttumattomiin HTML-sivuihin. Käyttäjä siirtyi valintansa mukaan sivulta toiselle. Käyttäjän jokainen toiminto latasi siis koko sivun uudelleen ja lähetti kaiken sivulla löytyvän tiedon palvelimelle, vaikka siiryttäessä vain osa tästä tiedosta muuttui. Tämä toimintatapa kuormitti palvelinta, mistä seurasi internet-sivujen tehokkuuden ja käytettävyyden huononemista. Ongelmaan toi helpotusta, kun JavaScript 1.0 -ohjelmointikieli julkaistiin vuonna 1995 ja vuorovaikutteisten verkkosivujen kehittäminen alkoi.
Vuonna 1996 Internet Explorer -selain laukaisi uuden asynkronisen IFrame-objektin, ja kaksi vuotta myöhemmin Microsoft kehitteli konseptin, johon XMLHttpRequest-komentosarjaobjekti perustuu. XMLHttpRequest, joka tunnetaan myös nimellä XMLHTTP, on API, jonka objektin metodit välittävät tietoa verkkoselaimen ja -palvelimen välillä. Windowsin kehittelemän XMLHTTP ActiveX:n toiminnallisuudet toteutettiin myöhemmin myös muissa verkkoselaimissa, kuten Mozilla Firefoxissa, Safarissa, Operassa ja Google Chromessa XMLHttpRequest JavaScript-objektina. Microsoft otti XMLHttpRequest-objektin käyttöön ensimmäisen kerran Internet Explorer 7 -mallissa. ActiveX-versio on edelleen käytössä Internet Explorer -selaimessa, muttei enää Microsoft Edge -selaimessa.
Verkkosivujen taustalla ajettujen HTTP-pyyntöjen ja asynkronisten menetelmien mahdollistamat edut jäivät melko huomaamattomiksi, kunnes Ajaxia alettiin hyödyntämään suurissa verkkosovelluksissa, kuten Googlen Gmail- ja Google Maps -sovelluksissa vuosina 2004 ja 2005. Näissä Googlen toteutuksissa oli mahdollista muun muassa hakea tietoa uusista sähköposteista ja selata karttoja lataamatta koko sivua uudelleen.
Termiä Ajax käytti ensimmäisen kerran Jesse James Garrett helmikuussa 2005 uutta menetelmää käsittelevässä esseessään Ajax: A New Approach to Web Applications kuvaillen Ajaxia keskeisenä muutoksena verkon mahdollisuuksiin. Huhtikuussa 2006 World Wide Webin standardeja ylläpitävä ja kehittävä taho World Wide Web Consortium julkaisi XMLHttpRequest-objektille ensimmäisen luonnoksen objektin määritelmistä, joiden tarkoituksena on luoda virallinen verkkostandardi lisäten verkon yhtenäisyyttä. XMLHttpRequest-objektin viimeisin luonnos julkaistiin 6.10.2016 ja on jatkuvasti avoin päivityksille.
Teknologiat

Termi Ajax on tullut edustamaan laajaa joukkoa web-teknologioita, joita voidaan käyttää toteuttamaan web-sovelluksia, jotka kommunikoivat palvelimien kanssa taustalla häiritsemättä sivun nykyistä tilaa. Ajaxiin muun muassa sisältyvät seuraavanlaiset teknologiat:
HTML (tai XHTML) ja CSS esitystä varten
Document Object Model (DOM) dynaamista datan näyttöä ja vuorovaikutusta varten
JSON tai XML datan vaihtoon ja XSLT XML:n käsittelyyn
XMLHttpRequest-objekti asynkronista kommunikointia varten
JavaScript näiden teknologioiden yhdistämiseksi
Ajaxin syntymisen jälkeen Ajax-sovelluksissa käytetyissä teknologioissa ja Ajax-termin määritelmässä on kuitenkin tapahtunut useita kehityksiä. XML ei ole enää pakollinen tiedonvaihdossa ja siksi XSLT ei ole enää välttämätön datan käsittelyyn. JavaScript Object Notation (JSON) on usein käytetty vaihtoehtoinen formaatti tiedonvaihdossa, vaikka myös muita formaatteja, kuten esimuotoiltua HTML:ää tai pelkkää tekstiä, voidaan käyttää. Useat suositut JavaScript-kirjastot, mukaan lukien jQuery, sisältävät abstraktioita, jotka auttavat Ajax-pyyntöjen toteuttamisessa.
Lisäksi muita nykyään yleisesti käytettyjä teknologioita ja lähestymistapoja Ajax-sovelluksissa ovat:
Fetch API, joka tarjoaa modernin ja joustavamman tavan käsitellä HTTP-pyyntöjä verrattuna vanhempaan XMLHttpRequest-objektiin.
Promises ja async/await-syntaksi, jotka helpottavat asynkronisen koodin kirjoittamista ja käsittelyä, tehden siitä luettavampaa ja hallittavampaa.
WebSocketit, jotka mahdollistavat kaksisuuntaisen reaaliaikaisen viestinnän palvelimen ja asiakkaan välillä, mikä on hyödyllistä sovelluksissa, jotka vaativat jatkuvaa tietojen päivitystä ilman jatkuvia pyyntöjä palvelimelle.
Service Workerit, jotka mahdollistavat taustalla suoritettavan käsittelyn ja välimuistin hallinnan, parantaen sovelluksen suorituskykyä ja käyttäjäkokemusta offline-tilassa.
Frameworkit ja kirjastot, kuten React, Angular ja Vue.js, jotka tarjoavat tehokkaita työkaluja ja rakenteita dynaamisten ja interaktiivisten käyttöliittymien luomiseen Ajax-tekniikoita hyödyntäen.
Näiden uusien teknologioiden ja menetelmien myötä Ajax-sovellusten kehitys on kehittynyt huomattavasti mahdollistaen entistä monipuolisempia ja tehokkaampia web-sovelluksia.
Ajaxia tukevat selaimet

Ajaxin käyttö vaatii selaimelta tukea XMLHttpRequest DOM-ohjelmointirajapinnalle. Yleisimmissä työpöytäselaimissa on olemassa tälle tuki seuraavasti:
Microsoftin Internet Explorerin versio 5.0  ja uudemmat sekä sen Trident HTML-moottoria ja JScript-moottoria käyttävät selaimet. (IE:n Mac OS -versioita ei tueta.)
Gecko-HTML-moottoria käyttävät selaimet, kuten Mozillan Firefox, SeaMonkey, Camino, Flock, Web, Galeon sekä Netscapen versio 7.1 ja uudemmat, joiden kanssa käytetään TraceMonkey-nimistä JavaScript-moottoria.
Selaimet, jotka käyttävät KHTML-moottorin versiota 3.2 tai uudempaa, mukaan lukien Konquerorin versio 3.2 ja siitä johdetun WebKit-HTML-moottorin uudemmat versiot, joita Apple käyttää Safarin version 1.2 jälkeen. Safarissa käytetään Nitro-nimistä JavaScript-moottoria, Konquerorissa KJS-nimistä JavaScript-moottoria.
Operan kehittämä Opera-selain, joka käyttää Presto-HTML-moottoria ja Carakan-nimistä JavaScript-moottoria, versiosta 8.0 alkaen, mukaan lukien Operan mobiiliselaimen versio 8.0 ja uudemmat.
Yllä oleva lista on yleispiirteinen. Yksityiskohtainen tuki on rakennettu kunkin selaimen tukemien ominaisuuksien pohjalle.
Esimerkit

JavaScript esimerkki
Esimerkki yksinkertaisesta AJAX pyynnöstä, joka lähtee GET-kutsulla
// Alusta HTTP pyyntö.
let xhr = new XMLHttpRequest();
// määrittele pyyntö
xhr.open('GET', 'url.json');

// Seurataan vastauksen tilannetta, kunnes se toteutuu tai epäonnistuu.
xhr.onreadystatechange = function () {
	const DONE = 4; // readyState 4 tarkoittaa, että pyyntö onnistui.
	const OK = 200; // status 200 on onnistunut palautus.
	if (xhr.readyState === DONE) {
		if (xhr.status === OK) {
			console.log(xhr.responseText);
		} else {
			console.log('Error: ' + xhr.status); // Virhetilanne.
		}
	}
};
Fetch esimerkki
Fetch on JavaScript yleisellä käytöllä oleva XMLHttpRequest:n korvaaja. Fetch suoraviivaistaa web-pyyntöjen tekoa.
fetch('send-ajax-data.php')
    .then(data => console.log(data))
    .catch (error => console.log('Error:' + error));
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ajax (ohjelmointi) Wikimedia Commonsissa
Gustaf Olivecrona

"Kolme O:ta" haastattelemassa Tage Erlanderia. Olivecrona istuu pöydän takana vasemmalla.
Gustaf Olivecrona (1924–2005) oli ruotsalainen toimittaja, joka työskenteli Sveriges Radiossa vuosina 1952–1984. Hänet tunnettiin yhtenä "kolmesta O:sta", jotka juonsivat television vaalitenttejä. Muut O:t olivat Lars Orup ja Åke Ortmark. Olivecronan puoliso oli näyttelijä-ohjaaja Gunnel Broström.
Galicianpodenco

| Galicianpodenco> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Galicia,  Espanja
Määrä:  ei Suomessa
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  pienriistanmetsästys
Muita nimityksiä:  Podengo galego, Podenco gallego, Coelleiro gallego, Galisiskpodenco, Galiserhund
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  10–15 kg
Säkäkorkeus:  uros 46–52 cm, narttu 42-46 cm
Väritys:  kanelinruskea tai kanelinruskea valkoisin merkein
Galicianpodenco (esp. podenco gallego, gal. podengo galego) on espanjalainen koirarotu. Espanjassa siitä pitää huolta Club de Raza do Podenco Gallego.
Ulkonäkö

Rotu on keskikokoinen, pitkänomainen, kevyt, alkukantainen ja vinttikoiratyyppinen. Se on erittäin maatiaismainen ja karupiirteinen. Pää on pitkänomainen, pyramidin muotoinen ja pitkä kartio. Kallo on pieni ja litteä. Kuono on pitkä ja kapea. Huulet ovat pienet ja tiiviit. Purenta on leikkaava. Silmät ovat soikeat ja hieman vinoasentoiset; sävyltään karvapeitteen väriin sointuvat. Korvat ovat pystyt, keskikokoiset, kolmion muotoiset, erittäin liikkuvaiset ja tyvestään leveät. Runko on suorakaiteenmuotoinen. Vatsaviiva on nouseva. Uroksen säkäkorkeus on 46–52 cm ja nartun 42–46 cm. Paino vaihtelee molemmilla 10–15 kg välillä.
Karva on tiheää ja paksua; pituus vaihtelee lyhyestä keskipitkään. Joillain yksilöillä on kuonon alueella tavallista pidempää karvaa. Väri on kanelin eri sävyt, jossa kaulus, pää, rinta, varpaat ja häntä ovat usein valkoiset. Värityksen sävy vaihtelee hiekasta punaiseen. Toisinaan esiintyy myös maksanruskeita (suklaanruskeita) ja oransseja yksilöitä.
Luonne ja käyttäytyminen

Galicianpodenco on älykäs, ja sillä on hyvä kuulo-, haju- ja näköaisti. Se on väsymätön metsästäjä noutaessaan haavoitetun eläimen isännälleen. Sen pääasiallinen riista on kaniini, mutta sillä voi metsästää myös jänistä ja kettua.
Alkuperä

Rotu on ikivanha, ja sen kantamuoto oli sama kuin muidenkin podencojen: muinaisegyptiläinen egyptinmetsästyskoira eli tesem, joka eli noin 4000 eaa. Egyptissä, Eritreassa ja Somaliassa. Todennäköisesti egyptinmetsästyskoira puolestaan polveutui n. 6000 eaa. Algeriassa eläneistä pystykorvaisista, vinttikoiramaisista keskisaharalaisia neoliittikauden koirista. Pohjois-Afrikan koirat levisivät vähitellen koko Välimeren alueelle kreetalaisten (2000 eaa.), foinikialaisten (1000 eaa.), kreikkalaisten ja karthagolaisten mukana. Muinaiset roomalaiset arvostivat niitä jäniskoirina.
Galicianpodencon esiintymisaluetta on koko Iberian niemimaan luoteisosa, ja se on sukua keskikokoiselle portugalinpodengolle. Vaikka rotua tavataan kaikkialla Galician alueella, on se erityisen yleinen Pontevedrassa ja Ourensessa.
Guruceta-palkinto

Guruceta-palkinto (esp. Trofeo Guruceta) on espanjalaisessa jalkapalloilussa kauden parhaalle erotuomarille myönnettävä palkinto, jota urheilulehti Marca on jakanut kaudesta 1986–1987 lähtien. Palkinto on nimetty tuomari Emilio Gurucetan mukaan, joka menehtyi auto-onnettomuudessa saman kauden aikana. Eniten Guruceta-palkintoja on Antonio López Nietolla, viisi.
Sarjakauden päätteeksi paras tuomari valitaan laskemalla kerroin, joka koostuu tuomaroiduista otteluista ja Marcan antamista pisteistä (0–3 per ottelu). Tuomari, jolla on korkein kerroin voittaa palkinnon. Laskuissa otetaan huomioon tuomarit, jotka ovat viheltäneet vähintään kahdeksan ottelua. Aluksi palkintoa jaettiin vain korkeimman sarjatason Primera Divisionin tuomareille, mutta kaudella 1993–1994 sitä alettiin jakaa myös toiseksi korkeimman sarjatason Segunda Divisionin tuomareille.
Espanjalaisessa jalkapalloilussa pelaajista saatetaan käyttää etunimeä, sukunimeä, lempinimeä tai näiden yhdistelmää, mutta erotuomareihin viitaan yleensä molemmilla sukunimillä. Tapa on peräisin 1960- ja 1970-lukujen vaihteesta, jolloin maassa elettiin vielä Francisco Francon diktatuurissa. Tuolloin tuomareihin tavattiin viitata yleisen käytännön mukaan ensimmäisellä eli isänpuoleisella sukunimellä, kunnes pääsarjaan tuli nuori tuomari nimeltä Ángel Franco. Ei käynyt päinsä, että lehdistö revittelisi otsikoilla, kuten ”Franco oli surkea”, joten kaikkiin tuomareihin alettiin viitata molemmilla sukunimillä. Näin esimerkiksi tuomari-Francosta tuli Franco Martínez ja Gurucetasta Guruceta Muro.
Voittajat > Primera División

| Kausi | Tuomari |
| --- | --- |
1986–1987: Jiménez Moreno
1986–1987: Soriano Aladrén
1987–1988: Martín Navarrete
1988–1989: Ramos Marcos
1989–1990: Ramos Marcos
1990–1991: Andújar Oliver
1991–1992: Díaz Vega
1992–1993: Andújar Oliver
1993–1994: López Nieto
1994–1995: López Nieto
1995–1996: López Nieto
1996–1997: López Nieto
1997–1998: Díaz Vega
1998–1999: Prados García
1999–2000: López Nieto
2000–2001: García Aranda
2001–2002: Iturralde González
2001–2002: Mejuto González
2002–2003: Mejuto González
2003–2004: Mejuto González
2004–2005: Losantos Omar
2005–2006: Esquinas Torres
2006–2007: Undiano Mallenco
2007–2008: Megía Dávila
2008–2009: Megía Dávila
2009–2010: Undiano Mallenco
2010–2011: Mateu Lahoz
2011–2012: Delgado Ferreiro
2012–2013: Velasco Carballo
2013–2014: Mateu Lahoz
2014–2015: Hernández Hernández
2015–2016: Velasco Carballo
2016–2017: Martínez Munuera
2017–2018: Del Cerro Grande
2018–2019: Del Cerro Grande
2019–2020: Pizarro Gómez
2020–2021: Alberola Rojas
2021–2022: Ortiz Arias
Guru Dutt

Vasanth Kumar Shivashankar Padukone eli Guru Dutt (kannadaksi ಗುರು ದತ್ತ್, hindiksi गुरु दत्त; 9. heinäkuuta 1925 Bangalore – 10. lokakuuta 1964 Mumbai) oli intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -näyttelijä. Hänen ohjauksiaan ovat muiden muassa Baazi (1951), Pyaasa (1957) ja Kaagaz Ke Phool (1959). Näyttelijänä hänellä oli roolit muiden muassa elokuvissa Chaudhvin Ka Chand (1960) ja Sahib Bibi Aur Ghulam (1962), joissa hän työskenteli myös tuottajana.
Dutt voitti Filmfare-palkinnon vuonna 1963. Hänen puolisonsa oli laulaja Geeta Dutt. Pari sai kolme lasta.
Guru Dutt kuoli unilääkkeiden yliannostuksen seurauksena 39-vuotiaana. Hän oli tehnyt itsemurhayrityksiä jo aiemmin.
Aiheesta muualla

Guru Dutt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
HMS Imperieuse (1852)

| HMS Imperieuse |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Kölinlasku:  marraskuu 1850
Laskettu vesille:  15. syyskuuta 1852
Palveluskäyttöön:  17. joulukuuta 1852
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1867
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 358 bm
Pituus:  45,26 m (tykkikansi)
Leveys:  12,04 m
Koneteho:  1 296 ihp
Nopeus:  9,85 solmua
Miehistöä:  515
Aseistus
Aseistus:  10 × 8" tykkiä 1 × 68 naulan tykki 40 × 32 naulan tykkiä
HMS Imperieuse oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu puurunkoinen höyryfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 14. kesäkuuta 1850 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin vielä saman vuoden marraskuussa. Se laskettiin vesille 15. syyskuuta 1852 ja valmistui 30. maaliskuuta 1853 Woolwichissa ja Chathamissa. Valmistuskustannukset olivat 91 833 puntaa, josta rungon osuus oli 49 918, propulsion 21 458 ja varustamisen 20 457 puntaa.
Palvelus

Krimin sodassa alus oli 1854 Itämerellä. Tammikuussa 1860 alus saapui Hongkongiin Itä-Intian ja Kiinan laivastoasemalle, missä se oli pari seuraavaa vuotta. Tuona aikana alus osallistui toiseen oopiumisotaan.
Alus myytiin maaliskuussa 1867 Castle & Beechille romutettavaksi Charltonissa.
HMS Illustrious (1789)

| HMS Illustrious |
| --- | --- |
 HMS Illustriousin pienoismalli Bucklers Hardin merimuseossa

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Henry Adams, Bucklers Hard
Kölinlasku:  syyskuu 1784
Laskettu vesille:  7. heinäkuuta 1789
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1790
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 1795
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 615 51/94 bm
Pituus:  51,26 m (tykkikansi) 42,09 m (köli)
Leveys:  14,3 m
Syväys:  6,02 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Illustrious oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1789 vesillelaskettu Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 31. joulukuuta 1781 Henry Adamsilta Bucklers Hardista, missä köli laskettiin syyskuussa 1784. Se laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1789 ja valmistui 18. kesäkuuta 1790 Portsmouthissa.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 Espanjan varustamiseksi päällikkönään Alexander Edgar. Se palasi palvelukseen maaliskuussa 1791 Venäjän keisarikunnan varustamiseksi päällikkönään Charles Pole. Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa.
Alus varustettiin maaliskuussa 1793 Plymouthissa ja palautettiin palvelukseen tammikuussa päällikkönään Thomas Frederick. Alus lähti 22. huhtikuuta Välimerelle, jossa se osallistui 13. maaliskuuta 1895 Genovan taisteluun. Aluksella sai taistelussa surmansa 20 ja haavoittui 70 miestä. Ollessaan edelleen liikuntakyvytön alus ajautui 18. maaliskuuta aallokon painamana karille lähellä Livornoa. Alus hylättiin ja sytytettiin palamaan 28. maaliskuuta.
HMS Maori (1909)

| HMS Maori |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Denny and Brothers
Kölinlasku:  6. elokuuta 1908
Laskettu vesille:  24. toukokuuta 1909
Palveluskäyttöön:  marraskuu 1909
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut osuttuaan miinaan 7. toukokuuta 1915
Tekniset tiedot
Uppouma:  890 t
Pituus:  78 m
Leveys:  7,77 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  12 500 shp
Nopeus:  33 solmua (61 km/h) (suunniteltu)
Miehistöä:  68
Aseistus
Aseistus:  2 x BL 4 tuuman Mk VIII -tykkiä yksiputkisina P Mk V -asennuksina 2 x 18" torpedoputkea
HMS Maori oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1907–1908 laivasto-ohjelmaa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 6. elokuuta 1908. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1909 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla marraskuussa.
Palvelus

Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus upposi 7. toukokuuta 1915 Zeebruggen edustalla osuttuaan miinaan.
Grönlannin mannerjäätikkö

Grönlannin kartta, jossa näkyy mannerjään paksuus.
Grönlannin mannerjää on painanut saaren keskiosan kuopalle.
Grönlannin mannerjäätikkö on Grönlannin sisäosia peittävä jäätikkö. Se on laajalti kaksi kilometriä paksu ja paksuimmalta kohdaltaan noin 3,2 kilometriä paksu. Se on 2 500 km pitkä ja 1 000 km leveä.
Uutta jäätikköä syntyy jatkuvasti oman painonsa ansiosta tiivistyvästä lumesta. Osa jäästä sulaa pois kesän aikana, osa sulaa jään aiheuttaman valtavan paineen takia jäätikön pohjalla ja osa virtaa pois jäävuorina.
Grönlannin mannerjäästä 7 % laskeutuu mereen Sermeq Kujalleqista (tansk. Jakobshavn Isbræ, ”eteläinen jäätikkö”) ja se synnyttää myös enemmän jäävuoria kuin mikään muu pohjoisen pallonpuoliskon jäätiköistä.
Historia

Grönlannin mannerjäätikkö yhdistyi useammista yksittäisistä jäätiköistä isoksi jäämassaksi kahdesta yhteen miljoonaa vuotta sitten. Grönlannin jäätikkö oli nykyistä laajempi jääkaudella, mutta se oli hieman nykyistä pienempi tuhansia vuosia sitten holoseenin lämpöhuipun aikoihin. Grönlannissa oli nykyistä lämpimämpää vielä keskiajan lämpökaudella, jolloin viikingit kävivät siellä.
Jään sulaminen

Jää sulaa jäätikön reunaa ympäröivällä sulamisalueella, jossa lämpötila nousee kesällä kyllin korkeaksi. Sulamisalue on ollut esimerkiksi vuonna 2007 40 % koko jäätiköstä. Sen reunalla jää on noin 500 metriä paksua. Sulamista tapahtuu alueella huhti–lokakuussa ja tämä alue laajenee huhti–lokakuun välillä. Yöpakkasia on tällä alueella kesälläkin, ja ne jäädyttävät pinnan yöksi. Nopeimmin jäätikkö sulaa reunoiltaan, kun taas keskellä jäätikköä on havaittu myös jään paksunemista.
Jäätä sulattavat osaltaan kryokoniitiksi sanotut pienet tummat hituset, jotka koostuvat muun muassa tuulen tuomasta pölystä ja levistä. Niiden tummuus heikentää jään heijastavuutta ja lisää lämmön imeytymistä, mikä taas sitten nopeuttaa sulamista. Jäälle syntyy kesällä sulamisvedestä jäätikköjärviä ja -jokia. Jäähän syntyy sen liikkuessa peruskallion päällä suuria halkeamia, joihin järvet lopulta syöksyvät synnyttäen kuilumaisen jäätikkökaivon. Vesi virtaa jään alla liukastaen sen liikettä.
1990-luvun puolivälissä sulamisvedet nostivat merenpintaa 0,13 millimetriä vuodessa, kun taas 1997–2003 vuosittainen määrä oli jo 0,25 millimetriä. Jos mannerjäätikkö sulaisi kokonaan, se nostaisi merenpintaa kuudella metrillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lidholm, Tapio: Grönlanti sulaa Natura -lehti.  27.5.2016. Viitattu 29.10.2019.
Pellikka, Hilkka: Grönlannin mannerjäätikön tulevaisuus: merenpinnan nousu maailmanlaajuisesti ja Itämerellä.  (Pro gradu -tutkielma)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, Fysiikan laitos, 2011.  Teoksen verkkoversio (viitattu 29.10.2019).
Gustaf Oskar Gylling

Gustaf Oskar Gylling (16. helmikuuta 1829 Kuopio – 18. toukokuuta 1891 Moskova) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Gyllingin vanhemmat olivat everstiluutnantti Pehr Nils Gylling ja Sofia Lovisa Ulrika Aminoff ja puoliso Apollinaria Protasova. Gylling tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1841 ja määrättiin sieltä 1849 valmistuttuaan ensin vänrikkinä 3. Orenburgin linjapataljoonaan Kaakkois-Venäjälle ja sitten kouluttajaksi Butyrkin jalkaväkirykmentin 5. pataljoonaan. Aliluutnantiksi 1850 ylennettynä hänet komennettiin seuraavana vuonna pataljoonansa adjutantiksi. Luutnantiksi Gylling ylennettiin 1853. Krimin sotaan hän osallistui 1853–1854 Butyrkin jalkaväkirykmentissä ja sen aikana hänet ylennettiin alikapteeniksi ja siirrettiin ensin kouluttajaksi rykmenttinsä 8. reservipataljoonaan ja sitten 1855 Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaan.
Sodan jälkeen Gylling ylennettiin kapteeniksi. Vuonna 1857 hänet komennettiin Mallijalkaväkirykmenttiin Pietariin, vuonna 1858 2. yhdistettyyn reservitarkk’ampujapataljoonaan ja vuonna 1859 Suomen opetustarkk’ampujakoulun 1. harjoitustarkk’ampujakomppaniaan. Kun koulu lakkautettiin 1860, Gylling siirrettiin 1861 3. reservitarkk’ampujapataljoonaan. Majuriksi  hänet ylennettiin 1862 ja määrättiin 1864 18. tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja 1867 reservitarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Everstiluutnantiksi 1869 ylennettynä hänet siirrettiin 73. reservitarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Vuonna 1874 Gylling nimitettiin Kiovan kuvernementtipataljoonan komentajaksi ja samalla Kiovan kihlakunnan sotilaskäskynhaltijaksi.Turkin sodan aikana vuodesta 1877 Gylling toimi Kiovan reservirykmentin komentajana, sodan jälkeen vuonna 1878 hänet nimitettiin 44. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi. Sotapalveluksesta Gylling sai eron vuonna 1880 kenraalimajuriksi ylennettynä.