stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taivas TV7

| TV7 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  15. joulukuuta 2003
Katsojaosuus:   9,4 % (2011, )
Tunnuslause:  ”Kun sisältö ratkaisee”
Maa:   Suomi
Näkyvyysalue:   Ruotsi  Suomi  Viro
Rinnakkaiskanava(t):  TV7 Plus, Taevas TV7, Himlen TV7, Небеса ТВ7
Kotisivu:  https://www.tv7.fi/
Saatavuus
Kaapeliverkko
DNA:  Kanava 42 (HD)
Elisa:  Kanava 68 (HD)
Telia:  Kanava 45
Maxivision:  operaattoririippumaton
Telia TV:  Telian verkossa
Elisa Viihde:  Elisan verkossa
Elion (Viro):  
Starman (Viro):  
Internet
Netti-tv 364 kbps:  Avaa suora lähetys
Netti-tv 800 kbps:  Avaa suora lähetys
Netti-tv 364 kbps:  (Viro)
Netti-tv 800 kbps:  (Viro)
Netti-tv iPad/iPhone:  Avaa suora lähetys
Netti-tv Flash:  Avaa suora lähetys
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taivas TV7 on suomalainen yhteiskristillinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 15. joulukuuta 2003 paikallisena kanavana HTV:n verkossa Helsingissä. Nykyään Taivas TV7 toimii Suomessa valtakunnallisesti digitaalisessa kaapeliverkossa, Virossa kaapeliverkoissa sekä internetin kautta. TV7:llä on katsojia päivittäin noin 83 000 ja viikoittain noin 152 000. Vuonna 2014 tehdyn tutkimuksen mukaan TV7 on Suomen toiseksi tunnetuin kristillinen media, ja sen tuntee 39 prosenttia suomalaisista.
TV7:n toimitus, studio ja lähetysyksikkö sijaitsevat Helsingissä. Kanavalla on ulkomaantoimitus Israelin Jerusalemissa sekä Virossa ja Ruotsissa, Armeniassa ja Ukrainassa. TV7 työllistää noin 50 henkilöä, joista osa työskentelee Virossa ja Israelissa.
Taivas TV7:n taustalla toimivat Ristin Tuki ry ja Lighthouse Network Ltd Oy. Ristin Tuki toimii lahjoitusvarojen koordinoijana, julkaisee TV7 Uutiset -lehteä ja tuottaa paljon erilaisia tv-ohjelmia näytettäväksi TV7:ssä. Noin 90 prosenttia kanavan tuloista on lahjoitusvaroja, joita kanavan tukiyhdistys Ristin Tuki ry kerää. Vuosien 2007–2012 välillä Ristin tuki ry. oli kerännyt yhteensä 11,5 miljoonaa euroa. Kanavalla on säännöllisiä ja satunnaisia tukijoita yhteensä arviolta 9 000 ja osakkaita useita satoja. Lighthouse Network on toiminnallinen yhtiö, joka vastaa muun muassa kanavan lähetystekniikasta. Yrityksen rinnalla toimii TV7 kauppa -niminen yritys.
TV7 ei kuulu Julkisen sanan neuvoston sääntelyn piiriin.
Historia

Taivas TV7 -kanavan perustivat Sanoman eläkkeelle jäänyt varatoimitusjohtaja, viestintäneuvos Martti Ojares, joka on kanavan nykyinen toimitusjohtaja, ja hänen vaimonsa Mirja Ojares. Taivas TV7:n ensimmäinen lähetys esitettiin 15. joulukuuta 2003. Ohjelmisto alkoi Jean Sibeliuksen Finlandia-kappaleella. Kanava lopetti analogiset lähetyksensä 31. lokakuuta 2005 ja siirtyi digitaalisiin lähetyksiin. Risto Siltanen toimitti vuonna 2007 Kuva ja Sanan kustantaman Jumalan seitsemäs ihme -nimisen kirjan, joka käsittelee kristillisen televisiokanavan syntyä ja Mirja ja Martti Ojaresin roolia. Oman ohjelmistonsa ulkopuolella TV7 välitti aiemmin maailmanlaajuisen brittiläisen GOD TV:n ohjelmaa.lähde?
Näkyvyysalue

Taivas TV7 on nykyään digitaalinen kaapelikanava ja on nähtävissä noin 155 paikkakunnalla Suomessa. Kanava näkyy kaikissa Suomen kaapeliverkoissa maksuttomana peruskanavana Vaasan seutua lukuun ottamatta, Vaasassa vaaditaan maksullinen ohjelmakortti. Ohjelmia on mahdollisuus katsoa suorana myös internetin kautta, ja yksittäisiä ohjelmia voi katsoa ohjelma-arkistosta.lähde?
Joulukuussa 2009 Taivas TV7 aloitti lähetykset myös Virossa, jossa esitetään pääasiassa samaa ohjelmistoa kuin Suomessa, mutta viroksi tekstitettynä. Kanavasta on vastuussa Taevas TV7 Kristlik Ühing -niminen järjestö. Kyseinen järjestö tuottaa ohjelmia myös vironkielellä kanavalle. TV7 näkyy myös Viron kaapeliverkoissa peruskanavana.lähde? Ruotsissa kanava näkyy maksullisen Maxivision HD-digiboksin kautta. Antennitaloudessa on TV7 mahdollista saada näkymään IPTV-ratkaisulla lähde?.
Kritiikki

Koronapandemian aikana kanavan ohjelmissa on vuonna 2020 esitetty katteettomia väitteitä covid-19-viruksesta ja sen parantamisesta sekä perusteetonta rokotusten kritiikkiä. Esirukousohjelman juontaja väitti, että ihmisistä luodaan erityinen rekisteri ja luodaan maailmanlaajuinen rokote, jonka sisällä ihmiseen laitetaan mikrosiru eli "pedon merkki". Hankkeen takana on juontajan mukaan Bill Gates. Juontajan mukaan sirun kautta ohjataan ihmisten ajattelua. Uskontojen uhrien tuki ry (UUT) on lähettämässä kanavan johdolle kirjettä, jossa kiinnitetään huomiota ohjelmien valheelliseen sisältöön.
Kanavan ohjelmistossa on ollut myös nigerialaisen miljonääripapin Chris Oyakhilomen ohjelmia. Oyakhilome väittää 5G-teknologian olevan yhteydessä pandemiaan, ja Britannian viranomainen Ofcom on puuttunut ohjelmiin. Ofcomilla on oikeus puuttua sisältöihinkin, toisin kuin suomalaisilla viranomaisilla. Oyakhilomen väitteitä levitetään muissakin TV7-kanavan lähetyksissä.
Kanavan tiedotteessa on luonnehdittu Pride-tapahtumia sanoilla "[ne] täyttävät kaupungit Jumalan vastaisella saastalla korottaen seksuaalista vapautta". Itä-Suomen yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professorin Matti Tolvasen mukaan kirjoitus on rikosvastuun rajoilla.
TV7 Plus

TV7 Plus on TV7:n rinnakkaiskanava, joka aloitti toimintansa 11. maaliskuuta 2012. Se on suunnattu erityisesti nuorille katsojille ja näkyy internetissä.
Ohjelma-arkisto

TV7:llä on laaja ohjelma-arkisto, josta ohjelmia voi katsoa jälkikäteen. Arkistosta löytyy yli 3 000 tuntia ohjelmaa.lähde? Nykyään Arkisto tunnetaan nimellä Arkki.
Kirjallisuutta

Ojares, Mirja ja Ojares, Martti: Jumalan seitsemäs ihme – kristillisen tv-kanavan synty Suomessa.  (Toim. Risto Siltanen)  Helsinki:  Kuva ja Sana, 2007.  ISBN 978-951-585-183-3
Aiheesta muualla

TV7:n kotisivut
Heikki Kiseleff, Taivas kanavalla : Taivas TV7 ja suomalainen sähköinen kirkko. Pro gradu Helsingin yliopisto 2018 (Pysyvä osoite)
Petri Jääskeläinen, Jumala, Trump ja Putin – kristillisen konservatiivioikeiston toiminta Suomessa kulkee samoilla raiteilla kuin Yhdysvaltain evankelikaaleilla, Kirkko ja kaupunki 20.8.2018
A Moment in the Reeds

| A Moment in the Reeds |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Mikko Mäkelä
Käsikirjoittaja:  Mikko Mäkelä
Tuottaja:   Mikko Mäkelä  James Watson  Jarno Pimperi 
Leikkaaja:  Mikko Mäkelä
Pääosat:   Janne Puustinen  Boodi Kabbani 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi  Yhdistynyt kuningaskunta 
Tuotantoyhtiö:  Wild Beast Productions
Kesto:  106 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi englanti
Katsojat:  3 220
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
A Moment in the Reeds (työnimeltään Tämä hetki kaislikossa) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut queer-elokuva, jonka on ohjannut Mikko Mäkelä. Elokuvan päähenkilöt ovat Leevi (Janne Puustinen) ja Tareq (Boodi Kabbani), jotka kunnostavat Leevin isän kesämökkiä.
Niko Ikonen tyrmää Me Naiset -lehdessä elokuvan kliseisenä ja pitää sen dialogia tönkkönä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Janne Puustinen  | … |  Leevi   |
|  Boodi Kabbani  | … |  Tareq   |
|  Mika Melender  | … |  Jouko   |
|  Virpi Rautsiala  | … |  Pirjo   |
Aiheesta muualla

Kahden nuoren miehen rakkaustarina vakuuttaa vilpittömyydellään (Arkistoitu – Internet Archive) Aamulehti
Continental Mark II

| Continental Mark II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Continental-osasto
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1956–1957
Tuotantomäärä:  2996
Korimalli:  2-ovinen hardtop
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  4
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  6 000 cm³
Teho:  285 - 300 hv
Huippunopeus:  195 km/t
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Mitat
Massa:  2 155 kg-2 155 kg
Pituus:  5 540 mm
Leveys:  1 980 mm
Continental Mark II oli Ford Motor Companyn Continental-osaston valmistama henkilöauto, jota myytiin vuosina 1956-1957 Continental-nimen alla. Mark II edusti yksityiskäyttöön suunniteltujen luksusautojen luokkaa ja oli vuonna 1956 Yhdysvaltain autoteollisuuden kallein henkilöautomalli lähes 10 000 dollarin lähtöhinnallaan.
Suunnittelu ja tavoite

Ford Motor Company aloitti Continentalin suunnittelut vuonna 1953. Auto päätettiin nimetä 1940-luvun Lincoln Continentalin kunniaksi yhdellä ratkaisevalla erolla: nimestä jätettiin Lincoln pois ja siitä tuli pelkkä Continental. Continental Mark II:n takana oli Henry Ford II:n veljen Bill Fordin johtama Continental-osasto, jolle Ford oli antanut vastuun tehdä äärimmäisen loisteliaita luksusautoja. Päämääränä ei ollut yksinomaan Cadillac Eldoradon ja Packard Caribbeanin edustama luksusluokka, vaan Continentalin tähtäin oli vieläkin korkeammalla: se suunnattiin brittiläisen Rolls-Roycen kilpailijaksi maailman kalliimpien loistoautojen luokkaan.
Continentalilla oli oma teollisuuslaitoksensa, jossa se valmistettiin suurimmaksi osaksi käsityönä tiukkojen standardien alaisena. Continental käytti Lincolnin uusia V8-moottoreita, jotka koottiin uudelleen ja yhdistettiin lopuksi Lincolnin kolminopeuksiseen Turbo-Drive-automaattivaihteistoon. Myös jälleenmyyntiverkostona käytettiin Fordin sijaan Lincolnin asiamiehiä.
Esittelytilaisuus ja myyntitulokset

Continental Mark II esiteltiin loppusyksystä 1955 Pariisin autonäyttelyssä. Auto sai mediassa paljon julkisuutta, ja yleisö ihastui välittömästi sen muotoiluun. Amerikkalaisista autoista poiketen Continental Mark II:ssa ei suosittu krominkäyttöä eikä aikakauden muotivillityksen tuomia siipiä. Auton keula oli silmiinpistävän pitkä ja perä vastaavasti lyhyt, mutta muotoilua pidettiin klassisen kauniina ja hienostuneena. Auton tunnusomaisin piirre oli tavaratilan ulkopuolelle takapuskurin päälle sijoitettu "Continental kit", jossa pidettiin vararengasta. Continentalin verhoilussa käytettiin ylellisiä nahka- ja kangasmateriaaleja ja varustetaso oli lähes täydellinen lukuun ottamatta ilmastointia, josta joutui maksamaan lähes 600 $. Continentalin saama palaute oli hyvää molemmin puolin Atlantia, mutta sen myynti takelteli pahasti. Korkea lähtöhinta karkotti ostajat ja ensimmäisen vuoden tuotantomääräksi jäi vain 2550 autoa.
Seuraavan mallivuoden uudistukset olivat maltillisia. Continentalin ulkoasu ja sisätilat jätettiin koskemattomiksi ja vähäiset muutokset tehtiin korin keventämiseksi ja moottorin tehon lisäämiseksi. Myyntitulokset eivät kuitenkaan lähteneet ylospäin ja vuoden 1957 Continentalia valmistettiin vain 446 kappaletta, joista kaksi oli convertibleä.
Vuoden 1957 lopulla Ford Motor Company päätti lopettaa Continental Mark II:n valmistuksen ja unohtaa ajatukset "Amerikan Rolls-Roycesta". Mark II:n seuraajaksi tuli Continental Mark III-mallisarja, joka oli edeltäjäänsä paljon edullisempi, ja jota myytiin Lincolnina.
Vaikka Continental Mark II epäonnistui kaupallisesti, siitä tuli yksi 1950-luvun unohtumattomimmista autoista 1950-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Continental Mark II Wikimedia Commonsissa
Continental Mark II takaapäin
Ville-Matti Koponen

| Ville-Matti Koponen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. tammikuuta 1984 (ikä 40) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kopo, Vellu
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  HC Giants
Sarja:  Suomi-sarja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–
Aik. seurat:  Pelicans (SML) HeKi/Peliitat (Mestis) TuTo (Mestis) KooKoo (Mestis) Kiekko-Laser (Mestis) Kärpät (SML)
Ville-Matti Koponen (s. 4. tammikuuta 1984 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue HC Giantsissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Koponen osaa pelata myös laidassa. Kaudella 2018–2019 hän pelasi myös puolustajan paikalla. Koponen on kauden 2018–2019 jälkeen Peliittojen/Heinolan Kiekon seurahistorian eniten runkosarjaotteluita (319) pelannut, toiseksi eniten syöttöpisteitä (103) tehnyt ja viidenneksi eniten tehopisteitä (129) tehnyt pelaaja. Hän laukoo oikealta.
8 naista
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Danielle Darrieux  | … |  Mamy, murhatun Marcelin anoppi   |
|  Catherine Deneuve  | … |  Gaby, Marcelin vaimo   |
|  Isabelle Huppert  | … |  Augustine, Marcelin käly ja Gabyn sisko   |
|  Fanny Ardant  | … |  Marcelin sisko   |
|  Virginie Ledoyen  | … |  Suzon, Marcelin vanhempi tytär   |
|  Ludivine Sagnier  | … |  Catherine, Marcelin nuorempi, teini-ikäinen tytär   |
|  Firmine Richard  | … |  Madame Chanel, taloudenhoitaja   |
|  Emmanuelle Béart  | … |  Louise, sisäkkö   |
|  Dominique Lamure  | … |  Marcel   |
Aiheesta muualla

8 naista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
8 naista Elonet.
8 naista CBO:ssa (ranskaksi)
Mari Verho: "Kahdeksan naista ryhmäkuvassa", elokuva-arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive) Film-o-holic.com.
Tucker 48

| Tucker 48 |
| --- | --- |
 Tucker Sedan 1948
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Tucker
Konserni:  Tucker Car Corporation
Valmistusvuodet:  1948
Tuotantomäärä:  51
Korimalli:  Sedan
Luokka:  Suuret henkilöautot
Muotoilija:  Alex Tremulis
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  6
Moottori:  6-sylinterinen bokserimoottori
Iskutilavuus:  5490 cm3
Teho:  166 hv
Huippunopeus:  193 km/t
Kiihtyvyys:  10,1 (0–100 km/t)
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4 vaihdetta, manuaali
Kulutus:  9,4 litraa/100 km
Mitat
Massa:  1 920 kg
Pituus:  5 560 mm
Leveys:  2 01 mm
Korkeus:  1 52 mm
Tucker 48 (nimetty mallivuotensa mukaan) oli yhdysvaltalaisen autotehtailija Preston Tuckerin kehittämä henkilöauto. Tuckerin tuotanto alkoi keväällä 1948 ja sitä ehdittiin valmistaa 51 kappaletta. Seuraavana keväänä auton tuotantolinjat suljettiin ja yhtiö joutui lopettamaan toimintansa siihen kohdistuneen negatiivisen julkisuuden vuoksi. Seuranneessa oikeudenkäynnissä kaikki syytökset Tuckeria vastaan todettiin perusteettomiksi, mutta auton valmistusta ei enää jatkettu.
Historia > Suunnittelu

Toisen maailmansodan jälkeen amerikkalaiset autonostajat odottivat General Motorsilta Ford Motor Companylta ja Chrysler Corporationilta mullistavia autouutuuksia, jotka eroaisivat ulkonäöltään riittävän paljon ennen sotia valmistetuista malleista. Uutuuksien suunnittelu vei kuitenkin aikansa, ja Studebaker ehti ensimmäisenä uusimaan mallistonsa täysin uudella sodanjälkeisellä mallilla vuosina 1946–1947.
Autotehtailija Tucker käsitti, mikä mahdollisuus pienillä valmistajilla edessään. Hän aloitti autonsa suunnittelun jo sodan aikana, mutta ei halunnut käyttää tavanomaisia ratkaisuja, vaan panosti autonsa turvallisuuteen, laatuun ja lukuisiin innovaatioihin. Yleisestä tavasta poiketen Tuckerin moottori tuli auton taa. Voimanlähde oli Air-Cooled Motorsin helikopterimoottorista kehitelty 6-sylinterinen Bokserimoottori, joka litteän muotonsa vuoksi saatiin sijoitettua taka-istuinta alemmaksi melu- ja pakokaasuhaittojen elinoimiseksi. Autonsa muotoilussa Tucker käytti kahta eri autosuunnittelijaa, joista jälkimmäisenä palkattu Alex Tremulis suunnitteli auton sen lopulliseen ulkoasuunsa. Suunnittelijoiden vaihtuessa myös auton mallinimi "Torpedo" hylättiin, ja ensimmäistä täysin käsityönä tehtyä autoa kutsuttiin "Tin Gooseksi" (peltihanhi). Lopulliseksi nimeksi muotoutui Tucker "48" valmistusvuoden mukaan.
Historia > Prototyypin esittely

Saadakseen autonsa sarjatuotannon alulle Tucker tarvitsi tuotantoon sopivat tilat. Yhdysvaltain sotilashallinto, joka oli vastuussa sotateollisuuteen käytettyjen tehdasrakennusten jakamisesta kansallisen talouden elvyttämiseen, etsi Chicagosta sopivan tehdasrakennuksen, joka oli tyhjillään autonvalmistaja Dodgen lopetettua B-29-pommikoneiden moottorien valmistuksen. Huhut Tuckerin tulevasta nykyaikaisesta autosta herättivät runsaasti kiinnostusta autoteollisuuden sisällä ja autojen ostajien keskuudessa. Keväällä 1947 Tucker sai 15 000 000 dollarin ”starttirahan” suurelle projektilleen.
Tuckerin prototyyppi valmistui alkukesästä 1947 ja auton esittelytilaisuuteen osallistui tuhansia vieraita. Vain hieman ennen auton paljastamista yleisölle siihen jouduttiin tekemään viime hetken korjauksia, kun sähkölaitteet eivät toimineet, moottori kävi vain ajoittain ja pyöräntuenta petti. Lopulta Tucker saatiin kuntoon ja rullattiin esiripun takaa näyttelyalueelle, jossa sitä pidettiin yleisön nähtävänä myöhäisiltaan asti. Kansa ihastui auton muotoiluun, turvallisuuteen ja suuriin tehoihin. Matala korin rakenne toi Tuckerille selvän aerodynaamisen edun, ja katon suippeneva muoto ja sulavalinjainen ilmaa leikkaava keula antoivat alhaisen 0,30 ilmanvastuskertoimen. Keulan keskellä ollut kolmas ajovalo kääntyi etupyörien mukana. Prototyyppi sai moitteita peruutusvaihteen toimimattomuudesta, ja huhu ”Tucker Torpedosta, joka liikkuu vain eteenpäin” levisi nopeasti. Ongelma korjattiin hetkessä ja asia unohtui. Lähes kaikki autoista kiinnostuneet olivat innoissaan Tuckerin ainutlaatuisuudesta.
Historia > Tuckerin valmistus ja tuho

Keväällä 1948 Tuckerin tuotantolinjat olivat valmiina tekemään ensimmäinen pilotti-erän ennen varsinaisen tuotannon alkamista. Monet potentiaaliset sijoittajat olivat kiinnostuneita autosta, ja tarjosivat rahaa ennakkoon. Myös Detroitin "Kolme Suurta" (GM Chrysler ja Ford) osoittivat kiinnostuksensa hankkia oikeudet Tuckerin valmistukseen, mutta yksikään tarjous ei saanut vastakaikua. Auton ennakkotilausten määrät olivat valtavat, mutta rahalliset vaikeudet sekä moottorin ja Tuckermatic-vaihteiston ongelmat viivyttivät tuotannon aloittamista.
Tucker kuitenkin käynnisti autojen ennakkomyynnin saadakseen kokoon viisi miljoonaa dollaria varastojen täydentämiseksi. Yrittämällä muuttaa ihmisten kiinnostuksen rahaksi hän perusti 2 000 Tucker-myyjän verkoston, kauppasi jälleenmyyntioikeuksia ja myi yrityksen osakkeita. Lisäksi Tucker lupasi kaikille auton ennakkotilaajille ilmaisen varustepaketin, johon sisältyivät radio ja penkinsuojukset. Saatuaan kokoon 2 000 000 dollaria Tucker joutui SEC:n (United States Securities and Exchange Commission) tarkkailuun, sillä hän ei edelleenkään ollut käynnistänyt auton sarjavalmistusta.
SEC:n ja Yhdysvaltain oikeusministeriön tutkijat aloittivat laajamittaiset tutkimukset autotehtaassa ja epäilykset petoksesta johtivat siihen, että Tucker joutui lomauttamaan 1 600 työntekijää. SEC:n tehtäväksi jäi osoittaa, ettei ensimmäistäkään autoa ollut tehty.
Tutkinnan päätteeksi Tucker ja hänen yhtiökumppaninsa haastettiin oikeuteen. Tuckeria syytettiin petoksesta ja arvopaperihuijauksesta. Oikeudenkäynnissä väitettiin, että hän oli myynyt olemattoman autotehtaan osakkeita ja kerännyt ennakkomaksuja autosta, jota ei ollut tarkoitus koskaan valmistaa. Oikeudenkäynnin edetessä oikeustalon eteen ajettiin ”todisteena” kaikki 51 valmistettua Tuckeria, jotka pieni työntekijäryhmä oli koonnut tuotantolinjalla vaikean tilanteen aikana. Tämän jälkeen syytteistä luovuttiin, mutta oikeudenkäynti ja kielteinen julkisuus olivat romahduttaneet osakkeiden arvon, ja keväällä 1949 tehdas lopetti toimintansa.
Preston Tucker itse uskoi joutuneensa salaliiton uhriksi. Hänen tulkintansa mukaan vakiintunut autoteollisuus, korruptoituneet poliitikot ja lehdistö olivat vastuussa hänen epäonnistumisestaan.
Arvostettu keräilyharvinaisuus

1950-luvulla perustettu Tucker Car Club toimii edelleen, ja kerhossa on yhä yli 600 jäsentä, joista 40 omistaa itse Tuckerin. Kaikista rakennetuista Tuckereista (50 ja prototyyppi) oliselvennä yhä jäljellä 47 kappaletta. Jokaisen jäljellä olevan auton arvo on vähintään $250 000. Vuonna 2012 alkuperäinen Tucker myytiin huutokaupassa Yhdysvalloissa 2,9 miljoonalla dollarilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tucker 48 Wikimedia Commonsissa
Keskellä Tuckerin keulaa oli "kyklooppivalo"
Tuckerin moottori.
Cologny

| Cologny |
| --- | --- |
 Colognyn keskustaa.
 vaakuna
 Cologny
 Koordinaatit: 46°13′30″N, 6°11′03″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Geneve
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,43{ km²
 – Maa:  3,65 km²
 – Josta vettä:  3,78 km² 
Korkeus:  372–490 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  5 970
 – Väestötiheys:  1 627 as./km²
 
 www.cologny.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cologny on kunta Sveitsin lounaisosassa, Geneven kantonissa, Geneven kaupungin itäpuolella.
Asukkaat

Vuoden 2015 lopussa kunnassa oli 4 935 vakinaista asukasta. Asukkaista noin 37 prosenttia oli ulkomaalaisia.
Talous

Cologny on Maailman talousfoorumin (WEF) kotipaikka.
Maantiede

Maantieteellisesti kunta sijaitsee Genevenjärven etelärannalla. Cologny rajoittuu luoteessa Genevenjärveen ja lounaassa Geneveen.
Liikenneyhteydet

Geneven kantonin joukkoliikenneyhtiön TPG:n (Transports Publics Genevois) johdinautoverkko ulottuu Colognyyn.
Aiheesta muualla

Barrelet, Jacques: Cologny (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan web-sivut) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  26.4.2005. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cologny Wikimedia Commonsissa
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Onex

| Onex |
| --- | --- |

 vaakuna
 Onex
 Koordinaatit: 46°11′00″N, 6°06′01″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Geneven kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,82 km²
Korkeus:  370–432 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  18 773
 – Väestötiheys:  6657 as./km²
 
 www.onex.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Onex on kaupunki Sveitsissä Geneven kantonissa. Kaupungissa on vajaat 20 000 asukasta.
Maantiede

Onex sijaitsee Genevenjärven lounaispuolella ja Genevestä viitisen kilometriä lounaaseen. Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Rhônejokeen. Sen naapurikuntia ovat lännessä Confignon, pohjoisessa Vernier, idässä Lancy ja etelässä Plan-les-Ouates. Onex muodostaa yhtenäisen kaupunkialueen naapurikuntiensa kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Onex Wikimedia Commonsissa
Barrelet, Jacques: Onex (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  26.10.2009. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |