stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tšernobylin suojavyöhyke

Tšernobylin ulomman suojavyöhykkeen etelärajalla, linnuntietä 30,2 kilometriä vaurioituneesta voimalayksiköstä etelään sijaitseva valvonta- ja tarkastuspiste Ditjatki (кпп= контрольно-пропускний пункт, kpp kontrolno-propuskni punkt, koordinaatit 51.1182°N, 30.1219°E)
Tšernobylin suojavyöhyke (ukr. Зона відчуження Чорнобильської АЕС,  Zona vidtšuždennja Tšornobylskoji AES, ven. Зона отчуждения Чернобыльской АЭС,  Zona ottšuždenija Tšernobylskoi AES, engl. Chernobyl Exclusion Zone) on Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksena perustettu suuri säteilysuojelualue Ukrainan pohjoisosissa Tšernobylin ydinvoimalan ympäristössä. Suojavyöhyke käsittää suuret osat Kiovan alueen pohjoisosien aiempia Ivankivin piiriä (keskustaajama Ivankiv) ja Poliskyn piiriä (Krasjatytši), jotka vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa yhdistettiin laajennetun Vyšhorodin piirin osaksi. Vyöhykkeelle on 90–130 kilometrin matka Kiovasta. Alueen läpi virtaa Dneprin tärkeä sivuhaara Pripet; kaakossa suojavyöhyke jatkuu Kiovan tekojärvelle saakka. Valko-Venäjän rajan takana oleva säteilysuojelualue ei ole osa Tšernobylin suojavyöhykettä, sillä siellä alue jatkuu nimellä Polesian säteily-ekologinen suojelualue.
Lähi- ja kaukokulkeumana levinneen cesium-137:n aiheuttama aktiivisuus Tšernobylin voimalan ympäristössä. Tšernobylin suojavyöhyke käsittää voimalan lähelle osuvat Ukrainan puoleiset suljetun alueen osat.
Tšernobylin suojavyöhykkeen, eli Ukrainan puoleisen säteilysuojelualueen vyöhykejako alueen opastekartan mukaan (2009).
Alueen historiaa ja organisointia nykyään

Alkuvaiheessa, vuosina 1986–1987 Ukrainan sosialistisen neuvostotasavaltaan perustettua rauhoitusaluetta kutsuttiin 30 kilometrin vyöhykkeeksi. Suoja-alueen pinta-ala oli 2000-luvun alussa noin 2 600 neliö­kilo­metriä.
Ukrainassa Tšernobylin suojavyöhykkeen valvonnasta ja siellä asuneiden ihmisten uudelleensijoittamisesta vastaa erityinen valtionvirasto. Tšernobylin suojavyöhyke jakautuu nykyään toiminnallisesti kahteen laajempaan rajoitusvyöhykkeeseen. Lisäksi Tšernobylin kaupunki muodostaa oman rajoitusalueensa. Sisin 10 kilometrin vyöhyke on vakavimmin saastunut, tiukemmin rajoitettu ja valvottu. Ulompi suojavyöhyke käsittää sisemmän suojavyöhykkeen ulkopuoliset Tšernobylin suojavyöhykeen osat Tšernobylin kaupunkia lukuun ottamatta. Molemmille vyöhykkeille pääsy on rajoitettua, tapahtuu rajattujen valvontapisteiden kautta ja edellyttää erityistä kulkulupaa. Kulkulupia voi hakea myös ohjattuihin turistikäynteihin.
Lähistön muita säteilynsuojelualueita

Tšernobylin suojavyöhykkeen lähistöllä on muitakin Tšernobylin voimalaonnettomuuden seurauksena väestönsuojelutarkoituksissa perustettuja rajoitusalueita. Esimerkiksi Ukrainan Žytomyrin alueen Narodytšin ja Kiovan alueen Krasjatytšin välillä sijaitsevalle, radioaktiivisuustasonsa perusteella suljetuksi vyöhykkeeksi luokitellulle seudulle on muodostettu oma rauhoitusalue kulku- ja asutusrajoituksineen.
Valko-Venäjän puolella Tšernobylin suojavyöhykkeen alueellisena jatkona toimii Polesian säteily-ekologinen suojelualue.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
National Geographic -julkaisun vuoden 2006 näkemys suojavyöhykkeestä Ukrainassa ja Valko-Venäjällä vs. 30 km säde (englanniksi) (nationalgeographic.com)
Wikimapian kartta Tšernobylin suojavyöhykeestä (tässä: Zone of Alienation)
Deržavne agentstvo Ukrajini z upravlinnja zonoju vidtšužennja - Tšernobylin suojavyöhykkeestä vastavaavan ukrainalaisviraston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi) (ja (englanniksi)) (dazv.gov.ua)
Säteilyn terveysvaikutukset -kirjan Luku 12, Wendla Paile: Tshernobylin turman terveysvaikutukset - opetuksia tulevaisuudelle (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (stuk.fi)
Twenty years after Chernobyl accident - National report of Ukraine (Kiev, 2006, pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (mns.gov.ua) (englanniksi)
IAEA: Environmental Consequences of the Chernobyl Accident and their Remediation: Twenty Years of Experience (Vienna, 2006, pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (chernobyl.info)
WHO: Health Effects of Chernobyl Accident and Special Health Care Programmes (Geneva, 2006, pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (chernobyl.info)
Chernobyl’s Legacy: Health, Environmental and Socio-Economic Impacts and Recommendations to the Governments of Belarus, the Russian Federation and Ukraine - The Chernobyl Forum: 2003–2005, Second revised version (IAEA, 2006?, pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (chernobyl.info)
Erään matkanjärjestäjän karttoja suojavyöhykkeestä (venäjäksi)
Tuapse

| Tuapse |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Krasnodarin aluepiiri Venäjällä, alla kaupungin sijainti aluepiirissä
 Tuapse
 Koordinaatit: 44.0963°N, 39.0740°E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Feneraatiopiiri:  Eteläinen
Federaatiosubjekti:  Krasnodarin aluepiiri
Väkiluku (2010):  63 292
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  352800
Suuntanumero(t):  +7 86167
 
 www.adm.tuapse.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tuapse (ven. Туапсе́) on satamakaupunki Mustanmeren rannikolla Krasnodarin aluepiirissä Venäjän eteläosissa.
Tuapsen rautatieasema
Kaupunki on liikenteellisesti tärkeä. Tuapsen kautta kulkee sekä merkittävä Pohjois-Kaukasian rautatieyhtiön rautatie että Venäjän päätieverkon valtatie (M27 eli eurooppatie E 97) Sotšiin. Kaupungin taloudelle merkittäviä ovat öljyteollisuus (Rosneftin öljynjalostamo ja -satama) ja satamatoiminnot.
Shakin entinen maailmanmestari Vladimir Kramnik ja vuoden 2005 Miss Universum Natalie Glebova ovat syntyneet Tuapsessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuapse Wikimedia Commonsissa
Panorama Tuapsen keskusaukiolta
Karvia-Päivät

Karvia-Päivät on Karvian Yrittäjät ry:n vuosittainen tapahtuma, joka järjestetään Karviassa elokuun ensimmäisenä viikonloppuna. Karvia-Päiviä on järjestetty jo vuodesta 1981 lähtien.
Karvia-Päivät järjestetään varainhankintana. Järjestämisestä vastaa Karvian Yrittäjät ry ja Karvia-Päivien toimisto. Karvia-Päivien toimisto on avoinna kesäkuusta alkaen.
Karvia-Päivät avataan perjantaina vanhojen autojen kulkueella.
Karvia-Päivillä on myös rompetori ja ulkoilmatapahtuma, jossa esiintyy suomalaisia artisteja Vuonna 2022 ulkoilmatapahtumassa esiintyivät Portion Boys, Eini, Dingo ja Jukka Poika.
Karvia-Päivät päättyvät markkinoihin.
Aiheesta muualla

Karvia-Päivien verkkosivut
Tšerkasyn alue

| Tšerkasyn alue Черкаська область |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Tšerkasyn alueen sijainti Ukrainan kartalla.
 Koordinaatit: 49.4445°N, 32.0598°E 
Valtio:   Ukraina
Perustettu:  1954
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Tšerkasy
 – suurin kaupunki:  Tšerkasy (272 651 as.)
Pinta-ala  ():  20 900 km²
Väkiluku (2021):  1 178 266
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  18-20xxx
 – rekisterikilven tunnus:   CA, ІА
 – ISO 3166:  UA-71
 
Verkkosivu
Tšerkasyn alue (ukr. Черкаська область tai Черкащина, Tšerkaska oblast, Tšerkaštšyna) on Ukrainan keskiosassa sijaitseva hallinnollinen alue. Alueen hallinnollinen keskus on Tšerkasy (272 651 as., 2021). Alueen väkiluku oli vuoden 2021 alussa noin 1 178 000. Väestöstä 57,2 prosenttia asui tuolloin kaupungeissa tai kaupunkityyppisissä taajamissa.
Tšerkasyn alue rajoittuu lännessä Vinnytsjan, pohjoisessa Kiovan, idässä Pultavan ja etelässä Kirovohradin alueeseen. Alueen läpi virtaa Dnepr, johon padottuja, osin Tšerkasyn alueella sijaitsevia tekojärviä ovat pohjoisosan Kanivin tekojärvi ja itäosan Krementšukin tekojärvi.
Hallinnollinen jako

Tšerkasyn alueen kartta. Kartalla esitetään alueen piirikeskukset ja 30000 asukkaan kaupungit.
Ukrainassa aluehallinnon toista tasoa edustavat piirit (raion).
Hallinnollinen jako > Hallinnollinen jako vuodesta 2020

Ukrainan korkein neuvosto päätti heinäkuussa 2020 Tšerkasyn alueen piirien uudeksi lukumääräksi neljä. Alueuudistuksessa esimerkiksi kaikki alueen kaupungit liitettiin osaksi piirejä. Paikallistasolla asutus keskittyi 16 kaupunkiin (joissa oli yhteensä kaksi kaupunkipiiriä), 14 kaupunkimaiseen taajamaan ja 824 kylään.
Piirien perustiedot löytyvät oheisesta taulukosta. Useat piireistä olivat olemassa jo ennen heinäkuuta 2020. Niiden pinta-ala ja väkiluku tyypillisesti kasvoi huomattavasti uuden piirijaon johdosta.
| Nimi | Ukrainalainen nimi, kyrillinen | Asukkaita (2021) | Kaupunki- laiset (%, 2021) | Pinta-ala (km²) | Hallintopaikka (as> luku 2021) | Sijainti- kartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tšerkasyn piiri | Черкаський район | &&&&&&&&&0591313.&&&&00591 313 | &&&&&&&&&&&&&070.020000070,2 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.6 870,8 | Tšerkasy (272 651 as.) |  |
| Umanin piiri | Уманський район | &&&&&&&&&0251408.&&&&00251 408 | &&&&&&&&&&&&&052.070000052,7 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.4 511,6 | Uman (82 154 as.) |  |
| Zolotonošan piiri | Золотоніський район | &&&&&&&&&0138036.&&&&00138 036 | &&&&&&&&&&&&&029.040000029,4 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.4 246,1 | Zolotonoša (27 458 as.) |  |
| Zvenyhorodkan piiri | Звенигородський район | &&&&&&&&&0197509.&&&&00197 509 | &&&&&&&&&&&&&043.020000043,2 | &&&&&&&&&&&05271.05000005 271,5 | Zvenyhorodka (16 490 as.) |  |
Alueen suurimmat, yli 15 000 asukkaan kaupungit ja niiden asukasluvut (vuoden 2021 alun arvio) olivat: Tšerkasy (272 651 as.), Uman (82 154 as.), Smila (66 475 as.), Zolotonoša (27 458 as.), Kaniv (23 503 as.), Korsun-Ševtšenkivskyi (17 474 as.), Zvenyhorodka (16 490 as.), Špola (16 573 as.) ja Vatutine (16 096 as.).
Hallinnollinen jako > Hallinnollinen jako ennen vuotta 2020

Tšerkasyn alue oli ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta jaettu kuntaa vastaavalla hallinnollisella tasolla 
20 piiriin ja kuuteen alueellisesti merkittävään kuntatason kaupunkiin.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Piirit Drabivin piiri  Horodyštšen piiri  H’rystynivkan piiri  Kamjankan piiri  Kanivin piiri  Katerynopilin piiri  Korsun-Ševtšenkivskyin piiri  |    Lysjankan piiri  Mankivkan piiri  Monastyryštšen piiri  Smilan piiri  Špolan piiri  Talnen piiri  Tšerkasyn piiri  |    Tšonobain piiri  Tšyhyrynin piiri  Umanin piiri  Žaškivin piiri  Zolotonošan piiri  Zvenyhorodkan piiri  |  Kaupunkipiirit Kaniv  Smila  Tšerkasy  Uman  Vatutine  Zolotonoša  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšerkasyn alue Wikimedia Commonsissa
Ex-governor of Ukraine's Cherkasy region declared internationally wanted (englanniksi) (interfax.com.ua)
Ukrainan alueellinen jako
| --- | --- |
Alueet:  Dnipropetrovsk  Donetsk  Ivano-Frankivsk  Harkova  Herson  Hmelnytskyi  Kirovohrad  Kiova  Luhansk  Lviv  Mykolajiv  Odessa  Pultava  Rivne  Sumy  Ternopil  Tšerkasy  Tšernihiv  Tšernivtsi  Vinnytsja  Volynia  Taka-Karpatia  Zaporižžja  Žytomyr 
Autonominen tasavalta: Krim
Kaupungit:  Kiova  Sevastopol 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area
Tšigorinin puolustus

Tšigorinin puolustus on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot
Avaus on nimetty venäläisen Mihail Tšigorinin mukaan. Avaus on mustan neljänneksi suosituin vastaus kuningatargambiittiin. Suositummat vaihtoehdot ovat torjuttu kuningatargambiitti 2...e6, slaavilainen puolustus 2...c6 ja hyväksytty kuningatargambiitti 2...dxc4.
Mustan toinen siirto tukkii c-sotilaan etenemisen, mutta tämä ei ole kovinkaan suuri haitta avauksessa.
Muunnelmat

Valkean suosituimmat siirrot ovat 3.Rf3, Rc3 ja cxd5, mutta myös 3.e3 on pelattu.
Tavallisimpia jatkoja:
3.Rc3
3.cxd5 Dxd5 4.e3 e5 5.Rc3 Bb4 6.Ld2 Lxc3
3.Rf3 Lg4 4.cxd5 Lxf3
Aiheesta muualla

Luettelo shakkiavauksista
Luettelo gambiiteista
Tuatha Dé Danann

John Duncanin maalaus Riders of the Sidhe
Tuatha Dé Danann ("jumalatar Danun kansa") olivat Irlannin kelttiläisessä mytologiassa jumalten heimo. Lebor Gabála Érenn eli "Valloitusten kirja" kertoo heimon vaiheista Irlannissa. Tämä jumalryhmä on luultavasti peräisin jo esihistoriallisilta ajoilta. Tarujen mukaan Tuatha Dé Danann hallitsivat taikavoimia, ja he asuivat alun perin myyttisillä lännen saarilla, mutta lähtivät sieltä Irlantiin suurella pilvellä. Varhaisissa tarinoissa kerrotaan, että Tuatha Dé Danann olisi karkotettu taivaasta siksi, että he tunsivat taikuuden. Sen jälkeen he laskeutuivat sumupilvellä alas Irlantiin.
Lebor Gabála Érenn -kirjan mukaan Irlantiin oli muinaisina aikoina saapunut peräjälkeen aina uusi myyttinen valloittajien kansa. Tuatha Dé Danann olivat heistä viides valloittajien aalto. Pian tulonsa jälkeen Tuatha Dé Danann löivät Firbolg-nimisen kansan Mag Tuireadhin ensimmäisessä taistelussa. Magh Tuireadhin toisessa taistelussa he löivät fomorit, jättiläisten heimon.
Tuatha Dé Danann toivat mukanaan neljä voimakasta taikaesinettä:
Fálin kivi, joka itki laillisen kuninkaan alla
Lughin keihäs, joka takasi voiton
Nuadan miekka, jota kukaan ei voi väistää
Dagdan kattila, joka ravitsi kaikki
Tuatha Dé Danann olivat mahtavia taikuudessa sekä druidien tiedoissa ja taidoissa. Myöhemmin milesialaiset eli keltit kukistivat Tuatha Dé Danann, ja heidät ajettiin alamaailmaan tai tuonpuoleiseen, jossa he tarujen mukaan yhä elävät näkymättöminä henkinä, jotka tunnetaan nimellä Aes Sidhe.
Keskeisiä jumalia

Aengus
Bres
Brigit
Cian
Dagda
Danu
Dian Cecht
Goibhniu
Lugh
Morrigán
Nuada
Tube Alloys

Tube Alloys eli niin kutsuttu putkimetalliseosten johtokunta (Directorate of Tube Alloys) oli Ison-Britannian tutkimus- ja kehitysprojekti, jonka tarkoituksena oli luoda ydinase Britannian käyttöön. Projektia edelsi atomipommin toteutusmahdollisuutta tutkivan ns. MAUD-komitean perustaminen keväällä 1940. Komitean tuottama raportti johti Tube Alloys -koodinimellä tunnetun huippusalaisen hankkeen käynnistämiseen. Professori William G. Penneyn vetämän projektin tuloksena suoritettiin Ison-Britannian ensimmäinen ydinkoe Operaatio Hurrikaanissa 1952. Yhdistynyt kuningaskunta testasi, muun muassa Operaatio Grapplessa omia fuusiotyyppisiä ja kiihdytetyn fission aseitaan, Tyynen valtameren alueella vuosina 1957 -1958 lähtien.
Aiheesta muualla

https://www.atomicheritage.org/history/british-nuclear-program
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tube alloys
Käännös suomeksi
Tšerkessiansusikoira

| Tšerkessiansusikoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Venäjä
Määrä:  harvinainen
Rodun syntyaika:  1800-luku
Alkuperäinen käyttö:  suden metsästys
Muita nimityksiä:  Circassian Wolfhound, Circassian Orloff Wolfhound, Levriero Circasso "Orloff" a Pelo Lungo, Wolfhound della Circassia, Crimean Greyhound, Caucasian Greyhound, Tartary Greyhound
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  40 kg
Säkäkorkeus:  75 cm
Väritys:  punainen, soopeli, mustaharmaa, musta tai black&tan
Tšerkessiansusikoira (Orloff) on todennäköisesti sukupuuttoon kuollut venäläinen koirarotu, jolla ei koskaan ollut FCI:n hyväksyntää.
Ulkomuoto

Eläintieteilijä Desmond Morriksen mukaan tšerkessiansusikoira oli kookas ja elegantti. Sen raajat olivat voimakkaat ja suorat. Se muistutti venäjänvinttikoiraa, joskin oli tätä lyhytpäisempi, pyöreäsilmäisempi, pitkäraajaisempi sekä lyhyt-, sileä- ja suorakarvaisempi. Toisaalta tietyt yksilöt muistuttivat myös skotlanninhirvikoiraa, ollen kuitenkin tätä pienempiä. Joidenkin lähteiden mukaan rotu olisi ollut hieman venäjänvinttikoiraa kookkaampi.
Pää oli kapea, otsapenger melko erottuva ja niskakyhmy erittäin selvä. Kuono oli kapea ja kirsu musta. Silmät olivat erittäin suuret ja pyöreät; väriltään ruskeat. Korvat olivat teräväkärkiset, borzoin korvia alemmas asettuneet ja pitkän karvan peittämät. Häntä oli keskipitkä ja muistutti kantoasennoltaan muita vinttikoiria. Säkäkorkeus oli noin 75 cm ja paino noin 40 kg.
Karvapeite oli puolipitkä (noin 5 cm pitkä), silkkinen ja erittäin tiheä. Niskassa ja rintakehässä tavallista pidempi karva muodosti kauluksen ja eturaajojen takaosa, reidet ja hännän alaosa olivat voimakkaasti hapsuttuneet. Väritys oli joko punainen, soopeli ("sudenväri"), mustaharmaa, musta tai black&tan – joka tapauksessa aina sävyltään tumma; ihanteellisimmat olivat tumma punainen ja black&tan. Toisissa lähteissä mainitaan myös keltainen mustalla maskilla.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu oli venäjänvinttikoiraa älykkäämpi ja nopeampi. Aristokraattisen käytöksensä ansiosta se sopeutui myös seurakoiraksi.
Alkuperä

Tšerkessiansusikoira oli kotoisin Tšerkessian vuoristoalueelta Etelä-Venäjältä. David Hancockin mukaan se oli salukimainen, mikä saattoi johtua siitä että tšerkessit ovat levittäytyneet Lähi-itään asti. Rotua harrastaneen herra Zambacon mukaan se oli sukua "siperialaiselle borzoille" (tässä yhteydessä tarkoitettu venäjänvinttikoiraa), mutta poikkesi tästä tietyin osin. Osa rodun harrastajista uskoikin, että se oli saanut alkunsa etelän vuoristoisille alueille tuodusta venäjänvinttikoirasta, joka oli muokkautunut siellä vuosisatojen kuluessa omaksi erilliseksi rodukseen. Tätä teoriaa ei ole vahvistettu, mutta varmaa lienee että molemmat rodut polveutuivat muinaisesta vinttikoiratyyppisestä koirasta, joka on myös länsimaisten vinttikoirien kantarotu.
1880-luvulla useissa mannereurooppalaisissa ja yhdessä lontoolaisessa koiranäyttelyssä nähtiin Zambacon omistama punainen Domovoy-niminen uros, jonka säkäkorkeus oli peräti 82,6 cm ja paino 37,6 kg. Vaikka se herätti paljon ihailua ja positiivista huomiota, rotu ei saavuttanut jalansijaa Euroopassa. Vaikka vielä 1900-luvun alussa rodusta löytyi paljon kuvauksia, kiinnostus sitä kohtaan väheni kuitenkin huomattavasti seuraavien vuosikymmenien aikana. Sen nykyisestä statuksesta ei ole tietoa, mutta sen uskotaan erittäin suurella todennäköisyydellä olevan kuollut sukupuuttoon.
Alkuperä > Tšerkessianjäniskoira

Tšerkessiansusikoiran kotialueella tunnettiin myös rotu nimeltä tšerkessianjäniskoira – tosin on epäselvää oliko kyse läheisestä sukulaisrodusta vai ainoastaan saman rodun toisesta nimestä. Kirjassa Twentieth Century Dog (1904) tšerkessialaista jäniskoiraa nimeltä Fly kuvaillaan "yhdeksi kauneimmista ulkomaisista koirista, joita on koskaan Englannissa nähty". Kyseinen yksilö nähtiin Lontoon kasvitieteellisessä puutarhassa järjestetyssä koiranäyttelyssä vuonna 1903. Se oli syntynyt Italiassa vuonna 1900, ja sen molemmat vanhemmat oli tuotu Teheranista, vaikka rotu olikin alun perin kotoisin Etelä-Venäjältä.
Fly muistutti pienikokoista skotlanninhirvikoiraa, joskin sillä oli tätä pidempi, suora ja silkkinen karvapeite. Sen silmät olivat tummansiniset ja pupillien ääriviivat ruskeat. Sen korvat olivat lyhyet ja sileän karvan peittämät; levossa puolipystyt kärjistä taittuneet, mutta pystyt koiran ollessa valppaana. Sen raajat olivat erittäin pitkät ja eturaajat suorat, "jäniksenraajat" ja leveät käpälät. Sen häntä oli erittäin pitkä, tuuheasti hapsuttunut ja renkaanmuotoiseksi kiertyvä; koiran ollessa innostunut se muistutti viuhkaa. Väritykseltään se oli harmaankirjava, valkoisella rintakehällä ja käpälillä. Sen säkäkorkeus oli 52 cm ja paino 14 kg.
Fly oli erittäin lempeä ja leikkisä, ja olisi sopinut hyvin naisen tai lapsen seurakoiraksi. Se oli erittäin nopea ja ketterä, ja oli voittanut myös maineikkaita englanninvinttikoiria. Sen omistaja oli etsinyt sille pitkään urosta, jonka avulla teettää pentuja, mutta tämä osoittautui mahdottomaksi, koska se oli ainut rotunsa edustaja Englannissa. Se herätti kuitenkin paljon huomiota joka kerran näyttelyyn osallistuessaan, paitsi kauneudellaan myös luonteellaan.
Tšerkessianjäniskoira Fly.
Porvoo Jazz Festival

Porvoo Jazz Festival Logo
Porvoo Jazz Festival on Porvoossa toimiva jazzmusiikkiin suuntautuva yhdistys, jonka päätavoitteena on kehittää, edistää ja ylläpitää Porvoonseudun kulttuurielämää järjestämällä säännöllisesti tapahtumia paikalliselle ja lähikuntien yleisöille.
Yhdistyksen pääasiallinen toimipaikka on Vanha 123, mutta tapahtumia myös järjestetään Taidetehtaan sekä Vanhan Pantterin tiloissa.
Historia

Yhdistys perustettiin elokuussa 2013. Perustajina ovat allekirjoittanut, André Sumelius (AD) sekä Harshad Varsani. Ensimmäinen festivaali järjestettiin 13.-14. syyskuuta 2013 jolloin konsertteja järjestettiin Kulttuuritalo Grandissa ja jamisessiot pidettiin Zum Beispiel ravintolassa.
Siitä lähtien festivaalia on järjestetty vuosittain alkusyksystä Porvoon eri kulttuuritiloissa (Grand, Taidetehdas, Vanha 123, Tuomiokirkko), kaupungin ravintoloissa (Zum Beispiel, Timbaali, Alba Rio, Pub Old Town ja Café Rongo) sekä pop-up tiloissa (Veturitallit, Vanha Kellari, Vanha Pantteri)
Jaska Lukkarinen aloitti taiteellisena johtajana vuonna 2016 ja Elina Brooks aloitti silloin festivaalin tuottajana. Toiminta on sittemmin laajentunut kulttuuritila Vanha 123:n toimintaan sekä kuukausittain järjestettäviin jazz klubeihin. Vuonna 2019 yhdistys siirsi toimintansa vakituisesti Vanha 123:n tiloihin, joihin samaan aikaan avattiin Aatos Café.
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2013

Verneri Pohjola Quartet, André Sumelius Quartet, Kannaste-Viinikainen-Riippa, Perico Sambeat & Albert Sanz
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2014

Jaume Lombart & Enrique Oliver qtet, Dan Barnett & Tricia Evy Group, André Sumelius, Sam Yahel Trio, Dayna Stephens Quartet, Timo Lassy Band
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2015

Verneri Pohjola & Scandinavian All Stars, Sinne Eeg, Richarson & Mäkynen & Lötjönen, Howard Wiley
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2016

Jukkis Uotila Quartet & Billy Hart, Kari Ikonen Trio, Mika Kallio & Satu Rinnetmäki, DJ Bunuel, Jazzliiton Juhlaorkesteri 50v. kokoonpano, Remmel-Zenger-Heinola Trio, Paleface Spoken Word Septet, Viktoria Tolstoy & Jacob Karlzon
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2017

Jukka Perko Tritone, Anni Elif & Herd, Teemu Viinikainen Trio, Tommy Lindgren, Verneri Pohjola, Raoul Björkenheim, Kadi Vija & Artturi Rönkä, Jaska Lukkarinen Trio, Dj Bunuel, PLOP, Dj Eero Löyttyjärvi, Jukka Eskola Soul Trio, Tatu Rönkkö, Gunu Supreme, Husband, Dj Carl Olin
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2020

Max Zenger Globus, Timo Lassy & Teppo Mäkyne, Maria Ylipää & Ystävät, Kari Ikonen, Markus Niittynen Quartet, Signe, Dalindéo, Antti Lötjönen & Ville Herrala duo, Mikko Pettinen Why Not, Mimie Moore Jazz Edition, Teemu Viinikainen Solo, Jussi Kannaste, Jaska Lukkarinen & Arttu Takalo Duo
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2021

Jukka Linkola, Pope Puolitaival Nordic4, Susanna Aleksandra Quartet, Mikko Karjalainen Fellowship Quintet & Paleface, Dj Bunuel, Dj Old Crank, Kadi Vija Duo, Reiska Laine Quintet, Kjetil Mulelid Trio, Sami Saari ja Jazzpojat, Ilmiliekki Quartet, Juho Valjakka Trio, Kaisa’s Machine, Antti Lötjönen, Jaska Lukkarinen Quartet, Timo Lassy Trio, Maan Tila, Snorre Kirk, Mikko Innanen Autonomus, Aki Rissanen & Robert Ikiz, F# (Hille/Huhtala/Ketola)
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2022

Nuijamiehet, Riikka Keränen, Kikoski & Mäensivu & Peri, Dj Bunuel, Dj Old Crank, Olli Ahvenlahti & Mika Kallio & Linda Fredriksson & Antti Lötjönen & Raoul Björkenheim, Ostrobothnia Jazz Sextet, Reimagining John’s Sons, Laila Biali, Mikko Helevä & Sami Linna Duo, ZikiZiki, Jukka Eskola Orquesta Bossa & Nina Mya, Olli Soikkeli Qrt & Marian Petrescu, Peela, Jay Kortehisto, Mimie Moore Jazz Edition, Lightboxer, Max Zenger Globus, Pohjola-Tikkanen-Darrifourcq, Manuel Dunkel Quartet, Josen Pimeä Puoli
Porvoo Jazz Festivaaleilla esiintyneitä artisteja > 2023

Antti Lötjönen Trio, Juho Peltoniemi Trio, Seim/Henriksen/Jormin/ Ounaskari, Mika Kallio, Riitta Paakki Quartet, Jaska Lukkarinen, ZikiZiki, Hector Lepé Quartet, Nikku & Vija & Antila, NoSax NoClar FR, PLOP & JUNNU, Freezer, Teddy Rok