stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anomalocaris

| Anomalocaris |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys Anomalocarisesta.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  †Lobopodia
Luokka::  †Dinocarida
Lahko::  †Radiodonta
Heimo::  †Anomalocarididae
Suku::  †Anomalocaris  Whiteaves, 1892
Katso myös
   Anomalocaris Wikispeciesissä   Anomalocaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anomalocaris oli kambrikauden keskivaiheilta tunnettu suurikokoinen selkärangaton merieläin, joka eli noin 535–520 miljoonaa vuotta sitten.
Anomalocarikset lienevät olleet trilobiitteja saalistaneita petoja. Ne olivat vapaasti uivia eläimiä, jotka ilmeisesti etenivät vartalon reunassa olevia ulokkeita liikuttamalla. Niillä oli suuri pää ja suuret verkkosilmät. Näköaisti oli hyvin kehittynyt, sillä silmissä oli 16 000 osasilmää; esimerkiksi kärpäsellä niitä on 3000. Pään alapinnalla sijaitseva suu oli kiekkomainen, sen reunassa oli teräviä hampaita. Suun edestä lähti kaksi kaarevaa piikikästä uloketta, joilla Anomalocaris lienee siepannut saaliin ja siirtänyt sen suuhunsa. Kambrikautisiksi eläimiksi Anomalocarikset olivat poikkeuksellisen suuria, pituudeltaan 60 senttimetristä kahteen metriin. Suurimmat Anomalocarikset olivat yli 20 kertaa suurempia kuin muut sen aikaiset eliöt.
Anomalocaris kokoarviot.
Fossiloitunut Anomalocarisin suu-uloke.
Luokittelu

Anomalocaris on erikoisen ulkomuotonsa vuoksi taksonomisesti  ongelmallinen suku. Se luokitellaan pääjaksoon Lobopodia, jonka arvellaan olevan lähellä niveljalkaisia. Sillä oli kuitenkin muista niveljalkaisista selvästi poikkeavat suu ja kylkilisäkkeet, eikä tiedetä miten läheistä sukua se on muille niveljalkaisille.
Jäännökset

Anomalocaris-fossiileja on löydetty ainakin Australian Emu Baysta, Kanadan Burgess Shalesta ja Kiinan Chengjiangista. Anomalocaris-fossiilin kuvasi ensimmäisenä J. E. Whiteaves vuonna 1892 tutkittuaan kanadalaisia trilobiittifossiiliesiintymistä löytyviä kaartuvia fossiileja. Whiteaves piti fossiloitunutta suu-uloketta omalaatuisen katkaravun pyrstönä ja antoi lajille nimen Anomalocaris canadiensis:  sukunimiosa Anomalocaris tarkoittaa "outoa katkarapua". Vuonna 1979 paleontologi Derek Briggs huomasi että kyseessä olivat kuitenkin tuntemattomalle niveljalkaiselle kuuluneet ulokkeet, ja  vuonna 1985 Whittington ja Briggs rekonstruoivat koko eläimen erikoisen ulkoasun.
Aiheesta muualla

Nedin, Chris: Anomalocaris Chris Nedin's Page.  21.1.1999. Viitattu 4.12.2019. (englanniksi)
Sam Gon III: The Anomalocaris Homepage Trilobites.info.  8.11.2010. Arkistoitu 23.8.2006. Viitattu 4.12.2019. (englanniksi)
Paleobiology Smithsonian National Museum of Natural History. Viitattu 4.12.2019. (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q37395  Wikispecies: Anomalocaris  EoL: 4327544  GBIF: 6757250  iNaturalist: 333148  Paleobiology Database: 7370
Myrskyn todistajat

| Myrskyn todistajat> White Squall |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ridley Scott
Käsikirjoittaja:  Todd Robinson
Tuottaja:   Mimi Polk Gitlin  Rocky Lane 
Säveltäjä:  Jeff Rona
Kuvaaja:  Hugh Johnson
Leikkaaja:  Gerry Hambling
Tuotantosuunnittelija:  Peter Hampton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Largo Entertainment
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2. helmikuuta 1996
Kesto:  123 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  38 miljoonaa dollaria
Tuotto:  10,3 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrskyn todistajat (engl. White Squall) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Ridley Scottin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Albatross-laivalle, joka upposi toukokuussa 1961 kuljettaessaan joukkoa amerikkalaisia teinipoikia. Elokuvakäsikirjoitus luotiin erään laivalta selvinneen pojan kirjoittaman kirjan pohjalta.
Arvosteluja yhteen kokoavan Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 62 % elokuvan nähneistä kriitikoista suosittelee sitä. Kriitikkojen arvosanojen keskiarvo on 5,8/10 ja yleisön 3,2/5.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeff Bridges  | … |  Christopher ”Skipper” Sheldon   |
|  Caroline Goodall  | … |  Alice Sheldon   |
|  John Savage  | … |  McCrea   |
|  Scott Wolf  | … |  Chuck Gieg   |
|  Jeremy Sisto  | … |  Frank Beaumont   |
|  Ryan Phillippe  | … |  Gil Martin   |
|  Eric Michael Cole  | … |  Dean Preston   |
|  Julio Oscar Mechoso  | … |  Girard Pascal   |
|  Balthazar Getty  | … |  Tod Johnstone   |
|  Jason Marsden  | … |  Shay Jennings   |
|  David Lascher  | … |  Robert March   |
|  Ethan Embry  | … |  Tracy Lapchick   |
|  David Selby  | … |  Francis Beaumont   |
|  Jordan Clarke  | … |  Charles Gieg   |
|  Zeljko Ivanek  | … |  kapteeni Sanders   |
|  James Rebhorn  | … |  kapteeni Tyler   |
|  Jill Larson  | … |  Peggy Beaumont   |
|  Lizzy Mackay  | … |  Middy Gieg   |
Aiheesta muualla

Myrskyn todistajat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kypsymättömät

| Kypsymättömät> Last Summer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Perry
Käsikirjoittaja:  Eleanor Perry
Perustuu:  Evan Hunterin romaaniin
Tuottaja:   Alfred W. Crown  Sidney Beckerman 
Säveltäjä:  John Simon
Kuvaaja:  Gerald Hirschfeld
Leikkaaja:  Marion Kraft
Lavastaja:  Peter Donahos
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Alsid Productions  Francis Productions 
Levittäjä:  Allied Artists
Ensi-ilta:  1969, Suomessa 1973
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kypsymättömät (Last Summer) on Frank Perryn ohjaama ja hänen silloisen vaimonsa Eleanor Perryn käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1969. Teini-ikäisten lomanvietosta kertova psykologinen draama perustuu Evan Hunterin romaaniin ja sen pääosia näyttelevät Barbara Hershey, Richard Thomas, Bruce Davison, Cathy Burns ja Ernesto Gonzalez.
Juoni

Teini-ikäinen Sandy (Hershey) viettää kesäänsä vanhempiensa kanssa Long Islandin etelärannikon Fire Islandilla, hoitaa haavoittunutta lokkia ja tutustuu mökkinaapureihinsa, samanikäisiin Peteriin ja Daniin eroottisen vihjailevasti. Kuvaan astuu myös toinen tyttö, tavallisemman näköinen Rhoda (Burns), jonka pidättyväisyyttä ja konservatiivisuutta muut teinit alkavat arvostella. Tämä yltyy vähitellen monenlaiseksi kiusaamiseksi ja nöyryyttämiseksi, vaikka toinen pojista toisaalta ihastuu Rhodaan. Elokuvan tapahtumat kärjistyvät Rhodan joutumiseen raiskatuksi.
Vastaanotto

Elokuva herätti monissa maissa kohua seksuaalisella kuvastollaan, muun muassa raiskauskohtauksella. Se jakoi myös aikalaiskriitikoiden mielipiteitä. Chicago Sun-Timesin Roger Ebert antoi elokuvalle täydet neljä tähteä ja kirjoitti, että harvoin tulee vastaan elokuvaa, joka ymmärtää ja muistaa elämää niin samalla tavoin kuin miten itse on sen kokenut. Hänestä elokuva ei niinkään kerro alun teinikolmikosta vaan myöhemmin tarinaan tulevasta idealistisesta mutta konservatiivisesta Rhodasta, joka vaikuttaa ensin kaikkein ujoimmalta ja epävarmimmalta mutta lopulta osoittautuu nelikon tasapainoisimmaksi.
Kypsymättömät tuli Suomessa teattereihin nelisen vuotta valmistumisensa jälkeen kesällä 1973. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti uutuuselokuvan tarjoavan ilkikurisen osuvaa ajankuvaa eurooppalaisittain usein hämmästyttävän lapsekkaista amerikkalaisista nuorista, mutta myös liian pitkiksi venytettyjä rantaleikkikohtauksia ja kannabiskokeiluja. Hän näki elokuvassa samoja piirteitä kuin Robert Mulliganin elokuvassa Kesä ’42 (1971).
Rhodaa näyttelevä Catherine Burns (1945–2019) sai sivuosastaan muun muassa Oscar-ehdokkuuden, mutta on kertonut inhonneensa elokuvaa. Hän näytteli tämän lisäksi vain kahdessa muussa elokuvassa, Natalie (1969) ja Kesä jona vartuin (Red Sky at Morning, 1971). Hän toimi myöhemmin kirjailijana, mutta näytteli muun muassa Minneapolisin teattereissa ja televisiossa.
Gotthard (yhtye)

| Gotthard |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1990–
Tyylilaji:  Hard rock
Kotipaikka:   Sveitsi
Jäsenet:  Nic Maeder, laulu    Leo Leoni, kitara    Freddy Scherer, kitara    Marc Lynn, basso    Hena Habegger, rummut  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gotthard on sveitsiläinen hard rock -yhtye. Se on kotimaassaan äärimmäisen suosittu ja miltei kaikki yhtyeen julkaisut ovatkin yltäneet Sveitsin albumilistan kärkeen. Muualla Euroopassa suosio on kuitenkin jäänyt pienemmäksi. Yhteensä Gotthardin albumeita on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta. Bändin musiikkityyli muistuttaa 1980-luvun tunnettuja hard rock -yhtyeitä, kuten Def Leppardia, Whitesnakea sekä Van Halenia.
Yhtyeen alkuperäinen laulusolisti Steve Lee kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 5.lokakuuta 2010.
Yhtye ilmoitti 11.lokakuuta 2011 Facebook-sivullaan uuden laulajan Nic Maederin liittyneen yhtyeeseen.
Diskografia > Studioalbumit

Gotthard (1992)
Dial Hard (1994)
G. (1996)
Open (1999)
Homerun (2001)
Human Zoo (2003)
Lipservice (2005)
Domino Effect (2007)
Need to Believe (2009)
Firebirth (2012)
Bang! (2014)
Silver (2017)
#13 (2020)
Stereo Crush (2025)
Diskografia > Livealbumit

The Hamburg Tapes (1996)
D frosted (1997)
Made In Switzerland (2006)
Diskografia > Kokoelmat

One Life One Soul (2002)
One Team One Spirit (2004)
Aiheesta muualla

www.gotthard.com - Yhtyeen virallinen sivusto
Gotthard Discography
Antero Toivonen

Kalle Antero Toivonen (13. lokakuuta 1948 Kuusankoski – 10. huhtikuuta 2004) oli suomalainen keihäänheittäjä. Seuratasolla hän edusti Kuusankosken Kisaa.
Toivonen sijoittui seitsemänneksi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1982 tuloksella 84,34 metriä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1981 tuloksella 88,62, joka jäi hänen ennätyksekseen. SM-pronssille Toivonen ylsi vuosina 1976 ja 1982. Hän heitti kaikkiaan 13 vuotena yli 80 metrin tuloksen, viimeisen kerran vuonna 1984.
Antero Toivosen veli Aulis oli kuulantyönnön Suomen-mestari vuodelta 1985.
Aarne Jaatinen

| Aarne Jaatinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. lokakuuta 1895 Joensuu
Kuollut: kadonnut 21. marraskuuta 1944 Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Aarne Jaatinen (4. lokakuuta 1895 Joensuu – (kadonnut 21. marraskuuta) 1944 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Ura

Jaatisen vanhemmat olivat työmies Juho Jaatinen ja Anna Pirhonen. Hän aloitti näyttelijän uransa 1918 Evert Suonion kiertueessa ja jatkoi kiertuenäyttelijänä. Jaatinen siirtyi vakinaiseksi näyttelijäksi Porin Työväen Teatteriin 1923, ja liittyi vielä samana vuonna Tampereen Työväen Teatteriin. Tampereelta Jaatinen siirtyi Kuopion Työväen Teatterin johtajaksi ja sittemmin johtajaksi Lappeenrannan Työväen Näyttämölle ja Helsingin Työväen Teatteriin.
Jaatisen näyttämötehtäviin lukeutuu muun muassa Juhani Fleming (Daniel Hjort), Ismael (Synti), Eelis (Uskottomuus), Kaarle (Kaksi kuningatarta), Nekljudow (Ylösnousemus), Turkka (Tukkijoella), Welle (Villikissa), Armand Duvall (Kamelianainen) ja Simeoni (Seitsemän veljestä).
Jaatinen näytteli sivuosia neljässä suomalaisessa elokuvassa 1930- ja 1940-luvuilla. Elokuvassa Isoviha (1939) hänellä on pappilan rengin osa, kadonneessa elokuvassa Simo Hurtta (1940) hänellä on henkikirjuri Arnkilin osa, komediassa Poikamies-pappa (1941) hänen taidekauppiaan rooliaan ei ole kreditoitu ja melodraamassa Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943) hänen lääkärin roolinsa on niin ikään kreditoimaton.
Jaatisen puoliso oli näyttelijä Oili Jaatinen, joka kuoli vuonna 1945 pitkällisen ankaran taudin murtamana 48-vuotiaana. Aarne Jaatinen oli kadonnut Helsingissä tuntemattomalla tavalla 21. marraskuuta 1944. Aarne Jaatinen löydettiin kuolleena heinäkuussa 1945, jolloin samoihin aikoihin kuoli heidän poikansa Martti Jaatinen, tunnettu runoilijanimellä Martti Jaarnio.
Aiheesta muualla

https://www.geni.com/people/Aarne-Johannes-Jaatinen/6000000095222044843 Aarne Johannes Jaatinen, viitattu 9.2.2022
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Supermarsu 2

| Supermarsu 2 |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Joona Tena
Käsikirjoittaja:  Paula Noronen Joona Tena
Tuottaja:  Marko Talli Anni Pänkäälä
Säveltäjä:  Panu Aaltio
Kuvaaja:  Jani Kumpulainen
Leikkaaja:  Jyrki Levä
Tuotantosuunnittelija:  Toni Kari
Pukusuunnittelija:  Anna Vilppunen
Pääosat:  Senni Peltoniemi Lucas Timperi Lumo Levy Kaius Österman Essi Hellén Eero Ritala Tommi Korpela Timo Vuorensola Kari Hietalahti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yellow Film & TV
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:  14. lokakuuta, 2022
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 890 000 € - Suomen elokuvasäätiön tuki 763 650 €
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Supermarsu 2 on lokakuussa 2022 ensi-iltansa saanut Joona Tenan ohjaama suomalainen komedia- ja lastenelokuva. Elokuva on itsenäinen jatko-osa vuoden 2018 Supermarsu-elokuvalle.
Elokuva valittiin Sydneyn elokuvafestivaalin viralliseen ohjelmistoon.
Elokuva perustuu Paula Norosen romaaniin Supermarsu palaa tulevaisuuteen. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Tena ja Noronen.
Elokuvan pääosaa näyttelee Senni Peltoniemi. Muissa keskeisissä lapsirooleissa ovat Lucas Timperi, Lumo Levy ja Kaius Österman. Aikuisrooleissa ovat Essi Hellén, Eero Ritala, Mikko Penttilä, Jani Karvinen, Petteri Pennilä, Tommi Korpela ja Kari Hietalahti.
Elokuvassa Supermarsun on pelastettava mehiläiset, jotta se voi pelastaa maailman. Pelastaakseen mehiläiset sen on pelastettava koulun pahin kiusaaja.
Elokuvan tuotti Yellow Film & TV sen tuottajina toimivat Marko Talli ja Anni Pänkäälä. Elokuvan levitti elokuvateattereihin SF Studios.
Arvosteluja

Jouni Vikman, Episodi
Tuomo Yrttiaho, Helsingin Sanomat
Another Way to Die

| ”Another Way to Die” Jack White ja Alicia Keys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Quantum of Solace OST As I Am: The Super Edition
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2008 (USA) 20. lokakuuta 2008 (Eurooppa)
 Formaatti: CD-single, digitaalinen
 Tuottaja(t): Jack White
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 04.23
Jack Whiten muut singlet
| ”Sitting on Top of the World” 2003 | ”Another Way to Die” 2008 | ”Fly Farm Blues” 2009 |
Alicia Keysin muut julkaisut
| ”Superwoman” 2008 | ”Another Way to Die” 2008 | ”Empire State of Mind” 2009 |
James Bond -elokuvasarjan muut julkaisut
| ”You Know My Name” 2006 | ”Another Way to Die” 2008 | ”Skyfall” 2012 |
Another Way to Die on Alicia Keysin ja Jack Whiten duetto, joka soi James Bond -elokuvan 007 Quantum of Solace tunnuskappaleena. Kappaleen kirjoitti ja tuotti Jack White. Se on ensimmäinen duettona levytetty Bond-kappale.
Kappaleen musiikkivideo sai Grammy-ehdokkuuden vuonna 2008, kategoriassa paras musiikkivideo. Videon ohjasi P. R. Brown.
Another Way to Die on Alicia Keysin ensimmäinen ykkössingle Suomessa. Kappale nousi myös muutamien Euroopan maiden listojen kymmenen parhaan joukkoon. Billboard 200-listalla se nousi korkeimmillaan sijalle 81.
Kappalelista

CD-Single
Another Way to Die (4:23)
Another Way to Die (Instrumental)  (4:23)
Listasijoitukset

| Lista (2008/2009) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA): 29
Belgia (Ultratop 50): 10
Belgia (Ultratop 40): 20
Eurooppa (European Hot 100): 12
Irlanti (IRMA): 12
Iso-Britannia (Britannian singlelista): 9
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 2
Japani (Japan Hot 100): 39
Kanada (Canadian Hot 100): 15
Norja (VG-lista): 4
Ranska (SNEP): 98
Ruotsi (Sverigetopplistan): 15
Saksa (Media Control Charts): 8
Slovakia (Slovak Airplay Chart): 80
Suomi (Suomen virallinen lista): 1
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 4
Tanska (Tracklisten): 7
Tšekki (Czech Airplay Chart): 65
Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 81
Arvostelut

Viihdelehti Stara
Usko, toivo ja rakkaus

| Usko, toivo ja rakkaus> Tro, håb og kærlighed |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bille August
Käsikirjoittaja:  Bille August, Bjarne Reuter
Perustuu:  Bjarne Reuterin nuortenromaaniin Når snerlen blomstrer
Tuottaja:  Per Holst
Säveltäjä:  Bo Holten
Kuvaaja:  Jan Weincke
Leikkaaja:  Janus Billeskov Jansen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Tuotantoyhtiö:  Per Holst Filmproduktion DFI Det Danske Filminstitut Danmarks Radios coproduktionsfond
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  tanska
Edeltäjä:  Zappa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Usko, toivo ja rakkaus (Tro, håb og kærlighed) on Bille Augustin ohjaama tanskalainen draamaelokuva vuodelta 1984. Se on jatko-osa nuortenelokuvalle Zappa, ja perustuu sen tavoin Bjarne Reuterin romaaniin. Elokuvassa on samoja henkilöhahmoja ja samoja näyttelijöitä Zappaa hieman varttuneempina.
Juoni

On vuosi 1963, The Beatles soi ja lukiolaiset opettelevat elämää. Zappan päähenkilö Bjørn on nyt noin 16-vuotias, seurustelee yläluokkaisen tytön kanssa ja saattaa tämän raskaaksi. Rinnakkaisjuonena elokuva käsittelee samanikäisen Erikin ongelmia psyykkisesti sairaan äidin ja ankaran isän välissä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adam Tønsberg  | … |  Bjørn   |
|  Lars Simonsen  | … |  Erik   |
|  Ulrikke Juul Bondo  | … |  Kirsten   |
|  Thomas Nielsen  | … |  Henning   |
|  Camilla Søeberg  | … |  Anna   |
Vastaanotto

Neljänsillätoista Moskovan elokuvafestivaaleilla Erikiä näyttelevä Lars Simonsen palkittiin parhaana näyttelijänä.
Suomessa Usko, toivo ja rakkaus sai teatteriensi-iltansa vasta toukokuussa 1987. Elokuva on esitetty Yleisradion tv-kanavilla 1990, 1997 ja 2002. Se julkaistiin myös VHS-videotallenteena.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa humoristisena draamana, jossa August käsittelee 1960-lukua tuoreesti ja mukaansa tempaavasti. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Yhdysvaltalaisen VideoHound’s Golden Movie Retriever -hakuteoksen mukaan elokuva ylittää kirkkaasti tavanomaiset teinit-ja-seksi-elokuvat ja ansaitsee kolme tähteä neljästä.
Käännös suomeksi
Valkohammas (vuoden 1991 elokuva)

| Valkohammas> White Fang |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  Randal Kleiser
Käsikirjoittaja:  Romaani: Jack London Käsikirjoitus: Jeanne Rosenberg Nick Thiel David Fallon
Tuottaja:  Marykay Powell Mike Lobell Andrew Bergman Guy Ferland Jim Kouf Lynn Bigelow
Säveltäjä:  Basil Poledouris
Kuvaaja:  Tony Pierce-Roberts
Leikkaaja:  Lisa Day
Pääosat:  Ethan Hawke Jed-susikoira
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hybrid Productions Silver Screen Partners IV Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:   18. tammikuuta 1991  24. toukokuuta 1991  1. marraskuuta 1991
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  14 000 000 dollaria
Seuraaja:  Valkohammas 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkohammas on Randal Kleiserin ohjaama, Jack Londonin kirjaan Susikoira (White Fang, 1906) (suomennettu myös nimellä Valkohammas) perustuva elokuva vuodelta 1991.
Juoni

Jack Conroy saapuu Alaskaan täyttääkseen edesmenneen isänsä toiveen; löytää kultaa tämän vanhasta kaivoksesta. Jack saa apua Alex Larson nimiseltä mieheltä, joka tunsi Jackin isän ja suostuu viemään tämän hänen isänsä vanhalle kaivaukselle. Matkalla hän käy intiaaniheimon kylässä, jossa hän näkee susikoiran nimeltä Valkohammas. Jack kiintyy koiraan, mutta jatkaa silti matkaansa isänsä vanhalle kaivaukselle. Myöhemmin Jack ja hänen toverinsa Alex lähtevät kaupunkiin, jossa Jack pelastaa Valkohampaan koiratappelusta ja vie tämän kaivaukselle. Valkohampaasta ja Jackista tulee erottamattomat ystävykset. Tämän jälkeen Jackin kultaa yritetään ryövätä, ja Valkohammas on ainoa, joka voi pysäyttää varkaat.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ethan Hawke  | … |  Jack Conroy   |
|  Jed-susikoira  | … |  Valkohammas   |
|  Klaus Maria Brandauer  | … |  Alex Larson   |
|  Seymour Cassel  | … |  Skunker   |
|  Susan Hogan  | … |  Belinda Casey   |
|  James Remar  | … |  Beauty Smith   |
|  Bill Moseley  | … |  Luke   |
|  Clint Youngreen  | … |  Tinker   |
|  Pius Savage  | … |  Grey Beaver   |
|  Bart-karhu  | … |  Kodiakinkarhu   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä luonnehtii Valkohammasta yllätyksettömäksi mutta ammattitaitoiseksi Disney-tuotteeksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retriever kehuu komeaa kuvausta ja antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Ikuisuus ja päivä

| Ikuisuus ja päivä> Mía aioniótita kai mía méra |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Theó Angelópoulos
Käsikirjoittaja:   Tonino Guerra  Theó Angelópoulos  Pétros Márkarís  Giorgio Silvagni 
Tuottaja:   Theó Angelópoulos  Eric Heumann  Giorgio Silvagni 
Säveltäjä:  Eléni Karaḯndrou
Kuvaaja:   Giórgos Arvanítis  Andréas Sinános 
Pääosat:   Bruno Ganz  Isabelle Renauld  Fabrizio Bentivoglio 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kreikka, Ranska, Italia, Saksa
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  134 min
Alkuperäiskieli:  kreikka
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ikuisuus ja päivä (kreik. Μία αιωνιότητα και μία μέρα, Mía aioniótita kai mía méra) on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Theó Angelópouloksen ohjaama elokuva, jossa Bruno Ganz esittää iäkästä kreikkalaista runoilijaa, joka saa tietää olevansa vakavasti sairas. Hän kohtaa laittomasti maahan muuttaneen albanialaispojan ja estää ensin tämän pidätyksen ja sitten kaappauksen.
Käännös suomeksi
Pilvessä

| Pilvessä> How High |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jesse Dylan
Käsikirjoittaja:  Dustin Lee Abraham
Tuottaja:   Danny DeVito  James Ellis  Shaun Garr  Michael Shamberg  Stacey Sher 
Säveltäjä:  Method Man
Kuvaaja:  Larry Block
Leikkaaja:  Larry Block
Pääosat:   Method Man  Redman  Obba Babatunde  Mike Epps 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Jersey Films
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pilvessä (How High) on vuonna 2001 julkaistu yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka oli ohjaaja Jesse Dylanin ensimmäinen pitkä elokuva. Pääosissa näyttelevät Method Man ja Redman.
Juoni

Juoni keskittyy kahteen kannabiksen polttajaan, Silasiin (Method Man) ja Jamaliin (Redman). Kun Silasin ystävä Ivory kuolee, hän käyttää tämän tuhkaa uuteen marijuanaerään. Sillä aikaa, kun molemmat istuvat pysäköintialueella ennen collegen pääsykokeita, kumpikaan ei kykene polttamaan marihuanaansa ilman toistensa apuaselvennä. He tajuavat, että Silasin marihuanassa on edesmenneen Ivoryn haamu. Ivory auttaa heitä läpäisemään kokeen. He lähtevät opiskelemaan Harvardin yliopistoon, jossa he käyttäytyvät holtittomasti.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Method Man  | … |  Silas P. Silas   |
|  Redman  | … |  Jamal King   |
|  Obba Babatunde  | … |  Dean Cain    |
|  Mike Epps  | … |  Baby Powder   |
|  Anna Maria Horsford  | … |  Mamma King   |
|  Fred Willard  | … |  Carl Huntley   |
|  Essence Atkins  | … |   Vice President Daughter   |
|  Hector Elizondo  | … |  Bill the Crew Coach   |
|  Lark Voorhies  | … |  Lauren   |
|  Al Shearer  | … |  I Need Money   |
|  Chuck Davis  | … |  Ivory   |
|  Essence Atkins  | … |  Jamie   |
|  Chris Elwood  | … |  Bart   |
|  T.J. Thyne  | … |  Gerald   |
|  Trieu Tran  | … |  Tuan   |
|  Justin Urich  | … |  Jeffrey   |
|  Spalding Gray  | … |  Professor Jackson   |