stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michelle Freeman

| Michelle Freeman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1969 (ikä 55) Jamaika
Yleisurheilija
Pituus:  170 cm
Paino:  63 kg
Laji:  pikajuoksu
Ennätykset:  100 metrin juoksu: 11,16 (1993) 100 metrin aitajuoksu: 12,52 (1997)
| Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Jamaika> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 4 × 100 metrin viesti |  |
Michelle Freeman (s. 5. toukokuuta 1969) on aktiiviuransa päättänyt jamaikalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hänen päämatkansa oli 100 metrin aitajuoksu.
Freeman edusti Jamaikaa olympialaisissa kolme kertaa, vuosina 1992, 1996 ja 2000. Kaikissa olympialaisissa hän osallistui 100 metrin aitajuoksuun, jossa selviytyi puolivälieriin vuosina 1992 ja 2000 sekä oli parhaimmillaan finaalin kuudes vuonna 1996. Lisäksi hän osallistui pikaviestiin vuosina 1992 ja 1996. Vuoden 1992 viestissä Jamaika joutui keskeyttämään finaalijuoksun, mutta vuoden 1996 finaalissa Freeman oli mukana voittamassa Jamaikalle pronssia.
Freemanin ennätys 100 metrillä on vuonna 1993 juostu 11,16 ja 110 metrin aidoissa vuonna 1997 juostu 12,52.
Idänruusu

| Idänruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Laji::  amblyotis
Kaksiosainen nimi
 Rosa amblyotis  C. A. Mey. 
Katso myös
   Idänruusu Wikispeciesissä   Idänruusu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänruusu eli idänmetsäruusu (Rosa amblyotis) on Itä-Aasiassa kasvava ruusulaji.
Ulkonäkö

Idänmetsäruusu muistuttaa paljon Euraasian läntisellä puolella kasvavaa metsäruusua (Rosa majalis). Se on matalahko, juurivesallinen, piikikäs pensas. Sen varren piikit ovat metsäruusuun verrattuna hennohkoja, suoria ja hieman yläviistoja. Metsäruusun piikit ovat vahvoja ja käyriä. Lehden lehdykät ovat vihreitä ja vähemmän karvaisia, kun metsäruusulla lehdykät ovat harmahtavan vihreitä, päältä harvakarvaisia ja alta tiheäkarvaisia. Idänmetsäruusun kukka on yksinkertainen, viisi senttimetriä leveä, ruusunpunainen. Kiulukat ovat kuten metsäruusulla.
Levinneisyys

Idänmetsäruusua esiintyy luonnonvaraisesti Venäjän Kaukoidässä ja Kiinassa. Levinneisyysalueeseen kuuluvat Kamtšatkan niemimaa, Sahalin, Amur ja Luoteis-Kiinaa.
Idänmetsäruusua käytetään koristekasvina. Suomessa se on harvoin viljelty.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Idänruusu – Rosa amblyotis
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Idänmetsäruusu (Rosa amblyotis)
Miles Morales

| Miles Morales |
| --- | --- |
Luoja(t):  Brian Michael Bendis ja Sara Pichelli
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:  Ultimate Fallout -lehden numero 4, elokuu 2011
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Miles Gonzalo Morales
Ryhmäsidokset:  Kostajat Ylivertaiset
Henkilöllisyydet:  Hämähäkkimies
Voimat:  Yli-inhimillisen vahva, nopea, kestävä ja ketterä  Kyky tarrautua ja kiivetä eri pintoihin ja kohteisiin  Yli-inhimillisen nopeat refleksit  Kyky ampua vahvaa ja kestävää seittiä  Biosähköiset ammukset
Suhteet
Sukulaiset:  Rio Morales (äiti) Jefferson Davis (isä) Aaron Davis (setä)
Miles Morales on Marvelin sarjakuvissa ja elokuvissa esiintyvä supersankari. Hän on New Yorkissa asuva työväenluokkainen nuori, joka on puoliksi tummaihoinen ja puoliksi latino. Miles ryhtyy Hämähäkkimieheksi Peter Parkerin kuoltua taistelussa arkkivihollistaan Vihreää Menninkäistä vastaan.
Moralesin ensiesiintyminen tapahtui Ultimate Spider-Man -lehden numerossa 160. Hän esiintyy myös animaatioelokuvissa Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia (2018) ja Spider-Man: Across the Spider-Verse (2023), joissa hänen ääninäyttelijänään toimii Shameik Moore.
Maxime Boisclair

| Maxime Boisclair |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1985 (ikä 39) Port-au-Prince, Haiti
Kansalaisuus:   Haiti  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Stockton Thunder
Sarja:  ECHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  AHL   Springfield Falcons   Syracuse Crunch   Hershey Bears   ECHL   Johnstown Chiefs   Elmira Jackals   Charlotte Checkers   Ontario Reign   CHL   Corpus Christi IceRays   FRA   Dauphins d'Épinal   Kazakstanin mestaruussarja   Arlan Kokshetau
NHL-varaus:  Varaamaton
Maxime Boisclair (s. 14. helmikuuta 1985 Port-au-Prince, Haiti) on kanadalais-haitilainen jääkiekkoilija, joka pelaa tällä hetkellä ECHL:n Stockton Thunderissa. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi myös entisessä QMJHL-joukkue Sherbrooke Castorsissa. Boisclair on pelannut monessa eri liigassa ja joukkueessa, esimerkiksi American Hockey Leaguessa hän pelasi kolmessa eri seurassa.
Palkinnot ja kunniamaininnat

2004: QMJHL:n kuukauden hyökkääjä (joulukuu)
2005–2006: QMJHL:n eniten maaleja (70)
2005–2006: CHL, nimitettiin toiseen All-Star-joukkueeseen
2006–2007: Valittiin ECHL:n All-Star-peliin
2012: Kazakhstan Hockey Cup
Migrash Harusim

Pyhän kolminaisuuden kirkko Migrash Harusimissa
Migrash Harusim (hepr. ‏מִגְרַשׁ הָרוּסִים‎, Migraš haRusim) on kaupunginosa läntisessä Jerusalemissa. Migrash Harusim on kooltaan seitsemän hehtaaria (17 eekkeriä) ja sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1860. Brittiläisen mandaatin aikana se oli hallinnollinen keskus. Entisessä keskusvankilassa, joka oli alkujaan venäläisten pyhiinvaeltajien keskus, toimii nykyään Irgunin ja Lehin kaltaisten sionistiryhmien toimintaa esittelevä museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Migrash Harusim Wikimedia Commonsissa
Idänsavuruoho

| Idänsavuruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Savuruohot Conringia
Laji::  orientalis
Kaksiosainen nimi
 Conringia orientalis  (L.) Dumort. 
Katso myös
   Idänsavuruoho Wikispeciesissä   Idänsavuruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänsavuruoho eli savuruoho (Conringia orientalis) on yksivuotinen sinivihreän värinen ristikukkaiskasvi.
Ulkonäkö

Idänsavuruoho kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Sen tavallisesti haarattomassa varressa kasvaa kierteisesti muutamia ehytlapaisia lehtiä, jotka ovat alaosassa ruodillisia ja varren yläosassa sepiviä. Kukat ovat vaaleankeltaiset. Lidut ovat yleensä noin 10 cm pitkiä, 2 millimetriä paksuja, selvästi nelisärmäisiä ja lähes pystyyn sojottavia.
Levinneisyys

Idänsavuruohon alkuperäistä levinneisyysaluetta ovat Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Eurooppa, Pohjois-Afrikka ja Länsi-Aasia. Suomessa idänsavuruohoa on kasvanut melko vähälukuisesti satunnaisena uustulokkaana suuressa osassa maata liikennepaikoilla ja myllyillä. Lajia ei ole havaittu enää useaan vuosikymmeneen, joten se lienee hävinnyt.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Idänsavuruoho – Conringia orientalis
Mitsubishi Galant VR-4

Mitsubishi Galant VR-4
Mitsubishi Galant VR-4 oli Galant-malliston huippumalli auton kuudennessa (1988-92), seitsemännessä (1992-96) ja kahdeksannessa (1997-2002) mallisukupolvessa.
Alun perin Galant VR-4 suunniteltiin Rallin A-ryhmän säännöt täyttäväksi ralliautoksi vastaamaan mm. Lancia Delta HF Integralen ja Toyota Celica GT Fourin esittämään haasteeseen. Mitsubishi oli 1970-luvulla kilpaillut rallissa varsin hyvällä menestyksellä vanhalla takavetoisella Lancerilla sekä aavikkokilpailuissa nelivetoisilla Pajero/Shogun malleilla. Sen sijaan B-ryhmässä ajatettu Mitsubishi Starion Turbo ei kaksivetoisena pärjännyt Lancian, Peugeot'n ja Fordin nelivetoisia superautoja vastaan. Kun B-ryhmä sitten kiellettiin 1986 jälkeen, Mitsubishin oli vaihdettava taktiikkaansa ja kuudennen sukupolven Galantista rakennettiin nelivetoinen turboahdetulla moottorilla varustettu VR-4 malli jossa soveltuvin osin käytettiin hyväksi B-ryhmän Starionin tekniikkaa.
Mitsubishi Ralliart Europe toimi tehtaan virallisena kilpatallina rallin MM-sarjassa saavuttaen Galantilla kolme osakilpailuvoittoa:
1989 Jyväskylän Suurajoissa ruotsalainen Mikael Ericsson
1989 RAC-rallissa suomalainen Pentti Airikkala
1991 Ruotsin rallissa ruotsalainen Kenneth Eriksson
MM-tasolla Mitsubishi ei kuitenkaan Galantilla onnistunut saavuttamaan kokonaiskilpailun mestaruutta. Sen sijaan Aasian-Tyynenmeren rallisarjassa Galantilla voitettiin sarjan mestaruus kolmesti.
1988 japanilainen Kenjiro Shinozuka
1991 ja 1992 uusiseelantilainen Ross Dunkerton
Galant kuitenkin osoittautui liian isoksi ja kilpailukyvyttömäksi, Mitsubishi kilpailijoidensa tavoin siirtyi pienempään korimallin. Galantin seuraajaksi esiteltiin vuonna 1992 uusi Lancer Evolution johon Galantissa hyväksi havaittu tekniikka siirrettiin.
Galant VR-4:n valmistus lopetettiin vuonna 2001. Viimeisessä kahdeksannen sukupolven mallissa oli 2,5 litrainen v6 tuplaturbo vuosina 97-98 260 hevosvoimaa ja vuodesta -99 alkaen facelift mallina 280 hevosvoimaa. Mallia oli saatavilla myös farmarina, joka tunnetaan nimellä Mitsubishi Legnum.
Molemmista on kaksi perustyyppiä Type-V ja Type-S, näistä V on enemmän mukavuuteen perustuva nahkapenkeillään ja S sporttisuuteen ja ajettavuuteen perustuva.
Miliband

Miliband on seuraavien henkilöiden sukunimi
David Miliband (s. 1965), on brittiläinen poliitikko
Ed Miliband (s. 1969), on brittiläinen poliitikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Miliband”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Melodi Grand Prix 1966

| Eurovision laulukilpailu 1966  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 1966 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  5. helmikuuta 1966
Tapahtumapaikat:  Centralteatret, Oslo
Juontaja(t):  Øivind Bergh
Kapellimestari:  Kjell Karlsen (pieni orkesteri) Øivind Bergh (suuri orkesteri)
Valintamenetelmä:  alueraadit
Voittaja:  Åse Kleveland/Grynet Molvig ”Intet er nytt under solen”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1965  1967 ► 
Melodi Grand Prix 1966 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1966 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 325 kappaletta. Niistä raati, johon kuuluivat Kåre Siem, Thorleif Østereng ja Kjell Karlsen, valitsi viisi finaaliin. Finaali pidettiin 5. helmikuuta Centralteatret-teatterissa Oslossa. Finaalissa jokainen kappale esitettiin kahdesti, pienen ja suuren orkesterin säestyksellä ja eri esittäjien esittämänä. Voittajan valitsivat kymmenen ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Jokaisessa raadissa oli viisi jäsentä, joista kukin antoi yhden äänen omalle suosikilleen. Kilpailun voitti kappale "Intet er nytt under solen", jonka karsinnassa esittivät Åse Kleveland ja Grynet Molvig. Heistä Norjan edustajaksi kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun valittiin Åse Kleveland.
Tulos

Kaupungit, joissa alueraadit kokoontuivat, olivat Bodø, Trondheim, Ålesund, Bergen, Stavanger, Kristiansand, Hamar, Porsgrunn, Fredrikstad ja Oslo. Raatikohtaiset eritellyt tulokset eivät kuitenkaan ole tiedossa.
| Numero | Artisti> Pieni orkesteri | Artisti> Suuri orkesteri | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Wenche Myhre | Kirsti Sparboe | "Lørdagstripp" | Ivar Børsum, Bjørn Hornmoen | 6 | 4 |
| 2 | Grynet Molvig | Anita Thallaug | "Ung og forelsket" | Jolly Kramer-Johansen, Juul Hansen | 7 | 3 |
| 3 | Kirsti Sparboe | Åse Kleveland | "Gi meg fri" | Arne Bendiksen | 11 | 2 |
| 4 | Åse Kleveland | Grynet Molvig | "Intet er nytt under solen" | Arne Bendiksen | 22 | 1 |
| 5 | Anita Thallaug | Wenche Myhre | "Vims" | Arne Bendiksen | 4 | 5 |
Aiheesta muualla

Kilpailuesitykset NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix
| --- | --- |
1960–luku:   1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–luku:   1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Mignon (ooppera)

Ambroise Thomasin oopperan Mignon vuoden 1866 esitystä varten tehty juliste.
Mignon [minjõ] on Ambroise Thomas’n kolminäytöksinen ooppera, joka kantaesitettiin 17. marraskuuta 1866. Teos oli heti menestys, ja se esitettiinkin Opéra-Comiquessa sata kertaa kantaesitystä seuranneiden kahdeksan kuukauden aikana. Vuonna 1870 Mignon esitettiin Lontoossa ja vuonna 1871 New Yorkissa. Barbierin ja Carrén kirjoittama libretto perustuu Goethen Wilhelm Meisters Lehrjahreen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mignon (ooppera) Wikimedia Commonsissa
IV – One with the Storm

| IV – One with the Storm Ghost Brigade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Electric Fox Studios
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2014
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Tuomas Kokko
 Tyylilaji: alternative metal, doom metal, post-metal
 Kesto: 66.08
 Levy-yhtiö: Season of Mist Nihil Oy
Listasijoitukset
  16.
Ghost Brigaden muut julkaisut
| Until Fear No Longer Define Us 2011 | IV – One with the Storm 2014 |   |
IV – One with the Storm on Ghost Brigaden neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2014.
Kappaleet

Wretched Blues – 6.19
Departures – 4.58
Aurora – 6.56
Disembodied Voices – 5.36
Electra Complex – 10.34
Stones and Pillars – 4.47
Anchored – 5.38
The Knife – 6.19
Long Way to the Graves – 7.39
Elämä on tulta – 7.22
Kokoonpano

Manne Ikonen – laulu
Tommi Kiviniemi – kitara
Wille Naukkarinen – kitara
Joni Saalamo – basso
Joni Vanhanen – kosketinsoittimet
Veli-Matti Suihkonen – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Inferno:
Kaaoszine: 10/10
Soundi:
Aiheesta muualla

IV – One with the Storm Discogsissa. (englanniksi)
Albumi IV – One with the Storm Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ghost Brigade
| --- | --- |
Studioalbumit:   Guided by Fire  Isolation Songs  Until Fear No Longer Define Us  IV – One with the Storm
Mauno Jääskeläinen

Mauno Wilhelm Jääskeläinen, kirjailijanimi Manu Jääski (17. marraskuuta 1907 Vaasa – 6. elokuuta 1981 Espoo) oli suomalainen valtiotieteen tohtori, historiantutkija, nuortenkirjailija ja professori.
Jääskeläinen tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta vuonna 1927, valmistui filosofian kandidaatiksi 1933, valtiotieteen lisensiaatiksi 1961 ja väitteli samana vuonna valtiotieteen tohtoriksi. Toimittuaan 1937–1943 osuusliike Valion palveluksessa, mm. sosiaalipäällikkönä 1940–1943, Jääskeläinen nimitettiin Suomen Pankin ulkomaankirjeenvaihtajaksi 1943–1971 ja Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentiksi vuonna 1966 ja saman aineen vt. professorina hän toimi 1967–1973. Jääskeläinen toimi eduskunnan ja valtioneuvoston historiateosten kirjoittamiseen. Hän toimi avustajana sanomalehdille ja aikakauslehdille kuten Suomalainen Suomi 1936–1938, Hakkapeliitta 1934–1941 ja Kansan Kuvalehti 1944–1949. Hän toimi myös Kuka kukin on teoksen toimitussihteerinä. Jääskeläinen teki useita opintomatkoja ulkomaille sekä tutkimusmatkan Saksaan 1957–1958. Lisäksi Jääskeläinen julkaisi nuorisokirjoja nimellä Manu Jääski.
Jääskeläisen vanhemmat olivat kauppias Oskar Wilhelm Jääskeläinen ja Ida Elisabeth (o.s. Hellman). Puoliso oli Kerttu (o.s. Rossi). Jääskeläinen osallistui talvisotaan joukkueenjohtajana Taipaleen ja Vuosalmen taisteluihin ja toimi jatkosodan aikana koulutusupseerina. Sotilasarvoltaan hän oli luutnantti. Professorin arvonimen Jääskeläinen sai vuonna 1981.
Teoksia

Nimellä Mauno Jääskeläinen:
Sivistyssanakirja ; toim. Lauri Hendell-Auterinen ja Mauno Jääskeläinen. 4. täydellisesti uusittu painos Otava 1948, 11. painos 1967
Suomalais-ruotsalais-englantilais-saksalais-ranskalainen kauppasanakirja : 23476 suomalaista ja vieraskielistä hakusanaa sekä lyhennysten luettelo. Otava 1957
Itä-Karjalan kysymys : kansallisen laajennusohjelman synty ja sen toteuttamisyritykset Suomen ulkopolitiikassa vuosina 1918-1920, Helsingin yliopiston väitöskirja. WSOY 1961, 2. painos 2003
Die ostkarelische Frage : die Entstehung eines nationalen Expansionsprogramms und die Versuche zu seiner Verwirklichung in der Aussenpolitik Finnlands in den Jahren 1918-1920. Studia historica 6. Suomen historiallinen seura, Turku 1965
Suomen Pankin virkailijakunta 1811-1967 : Suomen Pankin virkailijayhdistys r.y:n 50-vuotisjuhlajulkaisu ; toimituskunta Paul Blomquist ym. ; toim. Mauno Jääskeläinen. Suomen Pankin virkailijayhdistys, Helsinki 1967
Suomen kansanedustuslaitoksen historia 7, Itsenäisyyden ajan eduskunta 1919-1938 ; historiakomitea Olavi Salervo, puheenjohtaja, Pentti Renvall, päätoim. ; kirj. Mauno Jääskeläinen. Eduskunnan historiakomitea, Helsinki 1973
Nimellä Manu Jääski:
Merenkurkun harmaa kummitus : seikkailukertomus. Poikain jännityskirjasto n:o 6. Gummerus 1937, 2. painos Valistus, Helsinki 1955
Knossoksen palatsin salaisuus. Seikkailusarja 8. Valistus, Helsinki 1957
Suomennoksia

Heinz Goldmann : Myyntitaito ; suom. Mauno Jääskeläinen. Otava 1954, 10. painos 1976
Miliczin piirikunta

Miliczin piirikunta (puol. powiat milicki) on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 36 999. Piirikunta on jaettu kolmeen maalaiskuntaan, jotka ovat Cieszków, Krośnice sekä Milicz ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; hallintokeskus Milicz.
Miliczin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,4 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Ala-Sleesian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Miliczin piirikunnassa arvioitiin olevan 36 999 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 37 506 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 32 128 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,2 prosenttia ja eläkeikäisten 21,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 366 lasta.
Mighty Peace

| Mighty Peace |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Kananaskis, Alberta, Kanada
Talviurheilukeskus:: Nakiska Ski Area
Vuori:: Mount Allan
Rinneluokitus:: Sininen
Hissi
Hissi:: Silver Chair
Tyyppi:: 4-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 2 400 henkilöä/h
Skicross
Lähtö:: 1 735 m
Maali:: 1 523 m
Korkeusero:: 212 m
Pituus:: 1 200 m
Keskijyrkkyys:: 17,7 %
Eri elementtejä:: 39 kpl
1. MC-kilpailu:: 8.12.2012
Mighty Peace on laskettelurinne Nakiska Ski Arean talviurheilukeskuksessa Kananaskisissa Albertassa Kanadassa.
Mighty Peace on yhdistelmärinne, ja se muodostuu Upper Mighty Peace ja Lower Mighty Peace -rinteistä.
Mighty Peace -rinteelle tehdyllä crossradalla on järjestetty freestylehiihdon maailmancupin skicrosskilpailuja joulukuusta 2012 alkaen. Alun perin se, kuten koko Nakiskan talviurheilukeskus, rakennettiin Calgaryn talviolympialaisia 1988 varten, joissa Upper Mighty Peace -rinne toimi osana miesten syöksylaskurinnettä, se oli syöksylaskuradan helpoimpia kohtia.
Kaudelle 2024 crossrata nimettiin Top Guniksi, mutta se kulkee edelleen pääosin Mighty Peace -rinteessä.
Mikumi

| Mikumi |
| --- | --- |
 T1-tie Morogorosta Mikumiin (kuva vuodelta 1981).
 Mikumi
 Koordinaatit: 07°24′26″S, 36°58′20″E 
Valtio:   Tansania
Alue:  Morogoron alue
Piirikunta:  Kilosan piirikunta
Väkiluku (2002)  (arvio):  11 778
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.morogoro.go.tz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mikumi on pikkukaupunki Tansaniassa. Vuoden 2002 väestönlaskennan arvion mukaan siellä oli 11 778 asukasta. Mikumi kuuluu Morogoron alueeseen ja Kilosan piirikuntaan.
Kaupunki sijaitsee vuonna 1965 perustetun Mikumin kansallispuiston läheisyydessä ja sen tähden valtaosa kaupungin matkailupalveluista liittyy kansallispuiston toimintaan. Mikumi on myös liikenteellinen solmukohta yhdistäen Morogoron Tansanian eteläisiin kaupunkeihin, kuten Iringaan ja Mbeyaan. Mikumin lähellä sijaitsee myös Tansanian-Sambian junaradan väliasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikumi Wikimedia Commonsissa
Mikumin kansallispuiston viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hui hai hiisi

| Hui hai hiisi |
| --- | --- |
Tyyli:  Lastenohjelma
Luoja(t):  Yle
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:   Suomi
Verkko:   Yle TV2
Esitetty:  1. lokakuuta 1999 – 16. kesäkuuta 2000
Aiheesta muualla
IMDb
Hui hai hiisi on Yle TV2 -kanavalla vuosina 1999–2000 ensiesitetty lastenohjelmasarja, jossa kolme lasta auttavat Hiisivuoressa asuvaa Mattia ja Berenikeä. Ohjelman juoneen kuuluu, että lapset saapuvat paikalle auttamaan kaksikkoa kaikenlaisissa pulmissa. Lopulta lapset palkitaan karhunhammaskoruilla, jotka pujotetaan heidän kaulaansa Hiisivuoren keskellä. Ohjelmaa esitettiin ensimmäisen kerran perjantaisin 1. lokakuuta 1999 alkaen 16. kesäkuuta 2000 asti. Uusintana sarjaa nähtiin vuosina 2003, 2005 sekä 2009–2010.
Hahmot > Matti Menninkäinen

Matti (Riku Suokas) on Hiisivuoren menninkäinen ja hän pelkää lähes kaikkea. Matti joutuu selittelemään Hiidelle usein lapsien ääniä ja muuta vastaavaa. Matti ei aluksi pidä siitä, että lapsia tuodaan Hiisivuoreen, koska Hiisi on uhannut syödä Matin, jos näkee yhdenkin ihmislapsen. Tästä huolimatta Matti myöntyy aina auttamaan Berenikeä ja lapsia purkamaan Hiiden lumouksia.
Hahmot > Berenike Tähtikilpi

Berenike (Anu Tuomi-Nikula) on Hiisivuoren keiju ja hän tykkää pohtia sekä kirjoitella asioita. Berenikellä on paljon pulmia ja hän kutsuu avukseen lapsia, jotka saavat auttaa häntä tehtävissä, joiden ratkaiseminen auttaisi purkamaan Hiiden lumoukset. Berenike poltti muinoin siipensä lennettyään liian lähelle aurinkoa.
Hahmot > Hiisi

Hiisi (Asko Sahlman) on Hiisivuorta hallitseva ilkeä jättiläinen. Hiisi kutsuu Matin aina luokseen selittelemään lasten hajuja, ääniä tai tavaroita. Hiisi on hyvin suurikokoinen mieshenkilö, josta näkyvät sarjassa kokonsa vuoksi vain jalat. Hiidellä on myös muutamia sinikaapuisia vartijoita, joista kaksi (Herkku Hernesniemi ja Esa Rantanen) seisovat yleensä hänen vierellään. Hiisi ei pidä lapsista lainkaan ja on uhannut syödä Matin, jos löytää luolasta lapsia.
Hahmot > Kivijätti

Kivijätti on kivinen hahmo, joka herää henkiin aina erään lorun lopussa. Sillä on punaiset silmät ja hyvin möreä ääni. Sen tehtävänä on auttaa Berenikeä ja lapsia tehtävässään, oli se mikä tahansa. Kivijätti ei ole paha, vaikka se näyttää pelottavalta. Kivijätin äänenä oli Riku Suokas.
Hahmot > Peikkoluolan ovi

Puhuva ovi, jonka Matti yrittää saada auki, kun hänen tarvitsee päästä Bereniken ja lasten avuksi aloittamaan tehtävä. Ovi ei haluaisi päästää Mattia läpi, mutta Matti onnistuu kuitenkin aina saamaan oven auki tavalla tai toisella.
Hahmot > Quupeikko

Quupeikko (Ilari Johansson) on keksijäpeikko, joka keksii toisinaan enemmän ja vähemmän hyödyllisiä asioita. Matti vierailee hänen luonaan usein, jolloin hän usein sotkee Quupeikon keksintöjä.
Hahmot > Tietäjä

Tietäjä (Eriikka Magnusson) on äkkipikainen tietäjä, joka osaa tehdä loitsuja ja taikakeitoksia ja ennustaa. Taikasanalla ”Skrabe!” hän pystyy siirtämään itsensä paikasta toiseen.
Hahmot > Peikko Kamulainen

Peikko Kamulainen (Miia Mäki-Jyllilä) on peikko, jonka hammasta alkaa särkeä, jos hän ei saa kahvia.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Hui Hai Hiisi
Hui hai hiisi Yle Areenassa
Ylen Elävä arkisto: Hui Hai Hiisi -ohjelman Matti Menninkäinen oli selitysten mestari