stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian Grand Prix 2022
Kilpailu

Kilpailun lähdössä Leclerc säilytti johtopaikkansa Verstappenin edessä ja Hamilton ohitti Pérezin nousten kolmanneksi. Sainz puolestaan putosi 14:nnelle paikalle lähdön jälkeen ja hänen keskeytyksensä kilpailun toisella kierroksella aiheutti turva-autotilanteen, kun hän teki ajovirheen nurmikolle ja pyörähti sieltä soralle. Uusintalähdössä Leclerc säilytti johtopaikkansa, mutta Pérez ohitti Hamiltonin muutamaa kierrosta myöhemmin.
Varikkokäyntien osalta talli määräsi Leclercin yrittämään ajamista yhden pysähdyksen taktiikalla, kun Verstappen tuli ensimmäisenä renkaanvaihtoon ja Pérez pari kierrosta myöhemmin. Leclerc pysähtyi kuitenkin pari kierrosta Pérezin jälkeen. Kilpailun toinen turva-autotilanne koettiin kierroksen 23 aikana, kun Vettel pyörähti osuttuaan ratakivetykseen ja kolaroi ratavalliin. Uusintalähdössä Leclerc, Verstappen ja Russell ajoivat kärkipaikoilla, kun Alonso puolestaan toimi hidasteena takana ajaville kuljettajille ja hän putosi myöhemmin kilpailun aikana sijoituksissa alaspäin.
Pérez ohitti Russellin myöhemmin kilpailun aikana liikuteltavan takasiiven avulla ja nousi kolmanneksi. Verstappenin mahdollisuudet taistella kilpailun voitosta tai mahdollisesta palkintokorokesijoituksesta menivät kierroksella 39, kun hän joutui keskeyttämään moottorissa esiintyneen teknisen vian vuoksi.
Keskijoukon osalta Alonso yritti taistella pistesijoituksista, mutta hänen renkaansa kuluivat loppuun ja hän joutui tekemään ylimääräisen varikkopysähdyksen pudoten viimeiseksi. Bottas ajoi kahdeksanneksi hankalan alun jälkeen. Nousua auttoi myös Strollin saama viiden sekunnin aikarangaistus estelystä. Leclerc ajoi kilpailun voittoon, Pérez oli toinen ja Russell kolmas. Suurin yllätys oli kuitenkin viimeisestä lähtöruudusta lähtenyt Albon, joka aloitti kilpailun kovimmalla rengasseoksella ja teki pysähdyksensä vasta 57 kierrosta myöhemmin pudoten lopulta kymmenenneksi, mikä oikeutti vielä MM-pisteille.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Numero | Kuljettaja | Valmistaja | Osiot> Q1 | Osiot> Q2 | Osiot> Q3 | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 1.18,881 | 1.18,606 | 1.17,868 | 1 |
| 2 | 1 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-RBPT | 1.18,580 | 1.18,611 | 1.18,154 | 2 |
| 3 | 11 |  Sergio Pérez | Red Bull Racing-RBPT | 1.18,834 | 1.18,340 | 1.18,240 | 3 |
| 4 | 4 |  Lando Norris | McLaren-Mercedes | 1.19,280 | 1.19,066 | 1.18,703 | 4 |
| 5 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.19,401 | 1.19,106 | 1.18,825 | 5 |
| 6 | 63 |  George Russell | Mercedes | 1.19,405 | 1.19,076 | 1.18,933 | 6 |
| 7 | 3 |  Daniel Ricciardo | McLaren-Mercedes | 1.19,665 | 1.19,130 | 1.19,032 | 7 |
| 8 | 31 |  Esteban Ocon | Alpine-Renault | 1.19,605 | 1.19,136 | 1.19,061 | 8 |
| 9 | 55 |  Carlos Sainz | Ferrari | 1.18,983 | 1.18,469 | 1.19,408 | 9 |
| 10 | 14 |  Fernando Alonso | Alpine-Renault | 1.19,192 | 1.18,815 | ei aikaa | 10 |
| 11 | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-RBPT | 1.19,580 | 1.19,226 |  | 11 |
| 12 | 77 |  Valtteri Bottas | Alfa Romeo-Ferrari | 1.19,251 | 1.19,410 |  | 12 |
| 13 | 22 |  Yuki Tsunoda | AlphaTauri-RBPT | 1.19,742 | 1.19,424 |  | 13 |
| 14 | 24 |  Zhou Guanyu | Alfa Romeo-Ferrari | 1.19,910 | 1.20,155 |  | 14 |
| 15 | 47 |  Mick Schumacher | Haas-Ferrari | 1.20,104 | 1.20,465 |  | 15 |
| 16 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.20,254 |  |  | 16 |
| 17 | 5 |  Sebastian Vettel | Aston Martin Aramco-Mercedes | 1.21,149 |  |  | 17 |
| 18 | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 1.21,372 |  |  | 18 |
| DSQ | 23 |  Alexander Albon | Williams-Mercedes | 1.20,135 |  |  | 20 |
| — | 18 |  Lance Stroll | Aston Martin Aramco-Mercedes | ei aikaa |  |  | 19 |
107 % aika: 1.24,080
Lähteet:
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 58 | 1.27.46,548 | 1 | 25+1 |
| 2. | 11 |  Sergio Pérez | Red Bull Racing-RBPT | 58 | +20,524 | 3 | 18 |
| 3. | 63 |  George Russell | Mercedes | 58 | +25,593 | 6 | 15 |
| 4. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 58 | +28,543 | 5 | 12 |
| 5. | 4 |  Lando Norris | McLaren-Mercedes | 58 | +53,303 | 4 | 10 |
| 6. | 3 |  Daniel Ricciardo | McLaren-Mercedes | 58 | +53,737 | 7 | 8 |
| 7. | 31 |  Esteban Ocon | Alpine-Renault | 58 | +1.01,683 | 8 | 6 |
| 8. | 77 |  Valtteri Bottas | Alfa Romeo-Ferrari | 58 | +1.08,439 | 12 | 4 |
| 9. | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-RBPT | 58 | +1.16,221 | 11 | 2 |
| 10. | 23 |  Alexander Albon | Williams-Mercedes | 58 | +1.19,382 | 20 | 1 |
| 11. | 24 |  Zhou Guanyu | Alfa Romeo-Ferrari | 58 | +1.21,695 | 14 |  |
| 12. | 18 |  Lance Stroll | Aston Martin Aramco-Mercedes | 58 | +1.28,598 | 19 |  |
| 13. | 47 |  Mick Schumacher | Haas-Ferrari | 57 | +1 kierros | 15 |  |
| 14. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 57 | +1 kierros | 16 |  |
| 15. | 22 |  Yuki Tsunoda | AlphaTauri-RBPT | 57 | +1 kierros | 13 |  |
| 16. | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 57 | +1 kierros | 18 |  |
| 17. | 14 |  Fernando Alonso | Alpine-Renault | 57 | +1 kierros | 10 |  |
| Kesk. | 1 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-RBPT | 38 | Polttoainevuoto | 2 |  |
| Kesk. | 5 |  Sebastian Vettel | Aston Martin Aramco-Mercedes | 22 | Ulosajo | 17 |  |
| Kesk. | 55 |  Carlos Sainz | Ferrari | 1 | Ulosajo | 9 |  |
Nopein kierros: Charles Leclerc (Ferrari) 1.20,260 (kierroksella 58).
Lähteet:
Tulokset > Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Muuta

Osakilpailua varten alkuperäiseen ratasuunnitelmaan kuului neljä DRS-aluetta, mutta neljännestä luovuttiin turvallisuussyistä. Myös katsojien seisomapaikkoja lisättiin viiden alueen verran.
FIA kielsi turvallisuussyistä uusilla sääntömuutoksillaan kuljettajia käyttämästä koruja tai lävistyksiä ajopukujensa alla. Samalla puheenaiheeksi nousi kuljettajien käyttämät alusvaatekerrastot, jotka tulisivat olemaan jatkossa paloturvallisempia.
Haas joutui ajamaan osakilpailuviikonlopun ilman auton rungon varaosia, koska Mick Schumacher romutti autonsa edellisessä osakilpailussa.
Charles Leclercin Formula 1 -uran ensimmäinen grand slam (paalupaikka, voitto, nopein kierros ja johti kilpailua joka kierroksella).
Moskovski korrespondent

Moskovski korrespondent (ven. Московский корреспондент) oli venäläinen kevytsisältöinen sanomalehti, jota julkaisi Natsionalnaja Mediakompanija syyskuusta 2007 lokakuuhun 2008. Sen päätoimittaja oli 18. huhtikuuta 2008 asti Grigori Nehorošev, myöhemmin Akram Murtazajev.
Julkaisijayhtiön omistaja on entinen Yhtenäinen Venäjä -puolueen kansanedustaja Aleksandr Lebedev, ja sen pääjohtaja on Artjom Artjomov.
Lehti sai kansainvälistä julkisuutta huhtikuussa 2008, kun se julkaisi perjantaina 11.4.2008 uutisen, jonka mukaan Venäjän pääministeri Vladimir Putin oli eronnut vaimostaan Ljudmilasta ja avioituisi entisen voimistelijan ja kansanedustaja Alina Kabajevan kanssa kesäkuussa Pietarin Konstantinov-palatsissa. Huhu levisi useisiin lehtiin, mm. Der Spiegeliin ja Helsingin Sanomiin.
Lehti lakkasi ilmestymästä ja sen verkkosivusto suljettiin 18. huhtikuuta 2008 muutama tunti sen jälkeen, kun Putin kielsi olleensa suhteessa Kabajevaan. Ilmestymisen keskeyttämistä perusteltiin taloudellisilla syillä ja uuden linjan etsimisellä, mutta yhteys romanssiuutiseen kiistettiin.
Henri Kanninen

| Henri Kanninen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1994 (ikä 29) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hena, Henkka
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  EC Bad Nauheim
Sarja:  DEL2
Pelinumero:  89
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  JYP-Akatemia (Mestis) JYP (SML) KooKoo (SML) HPK (SML) Eispiraten Crimmitschau (DEL2)
Henri Samuel Aleksei Kanninen (s. 17. lokakuuta 1994 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigan EC Bad Nauheimissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kanninen osaa pelata myös laidassa. Hän on pitänyt esikuvanaan Jarkko Immosta.
Ura

Kanninen on JYPin kasvatti ja hän aloitti seurassa jääkiekkoilun 7-vuotiaana. Kanninen voitti B2-nuorten SM-sarjan syöttöpörssin 27 syöttöpisteellään kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän voitti JYPin B-nuorten sisäisen piste- ja syöttöpörssin SM-karsinnoissa tehoilla 4+8=12.
Kaudella 2013–2014 Kanninen nousi JYP-Akatemian Mestis-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 55 runkosarjaottelussa tehot 10+9=19. Hänet palkittiin tammikuun 2014 Mestiksen kuukauden tulokkaana. Kaudeksi 2014–2015 Kanninen nostettiin JYPin SM-liigarinkiin 1+1-vuotisella sopimuksella. Hän aloitti kautensa JYP-Akatemiassa, mutta teki liigadebyyttinsä 2. lokakuuta 2014 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Kanninen merkittiin JYPin nelossentteriksi laidoilleen Markus Poukkula ja Mikko Salmio. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.42 minuuttia. Kanninen avasi maalitilinsä SM-liigassa kahdella maalilla 27. joulukuuta 2014 Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana ja Janne Leppänen valitsi Kannisen myös legendojen tähtien kakkostähdeksi. Hän pelasi kauden aikana JYPissä 20 runkosarja- ja yhden Mestarien liigan ottelun tehden kaksi maalia. Kanninen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Siirtotakarajan jälkeen, helmikuussa 2015 hän siirtyi loppukaudeksi 2014–2015 JYP-Akatemian vahvuuteen ja Kanninen nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Tammikuussa 2015 JYP käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Kannisen kanssa.
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2015–2016 Kanninen teki JYPissä 47 runkosarjaottelussa tehot 3+15=18 ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Viidessä pelaamassaan CHL-ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Kanninen jakoi voitti koko SM-liigan tulokkaiden tehotilaston voiton Ässien Juuso Wallin kanssa lukemalla +7. Marraskuussa 2015 hän teki puolestaan kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. Kauden 2016–2017 päätteeksi Kanninen voitti SM-pronssia. Kaudella 2017–2018 hän voitti CHL:n mestaruuden. Maaliskuussa 2018 Kanninen teki JYPin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2018–2019 Kanninen pelasi JYPissä varsin pienessä roolissa kolme runkosarja- ja yhden CHL-ottelun, kunnes lokakuussa 2018 seura lainasi hänet loppukaudeksi KooKoohon. Kannisen rooli jäi kuitenkin lopulta pieneksi myös siellä ja hän teki 23 pelaamassaan ottelussa vain yhden syöttöpisteen. Helmikuussa 2019 JYP vuokrasi Kannisen loppukaudeksi Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hänen roolinsa jäi myös siellä varsin pieneksi. Kanninen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Toukokuussa 2019 hän teki HPK:n kanssa uuden, kaksivuotisen sopimuksen.
Kanninen teki kaudella 2019–2020 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+11=21. Marraskuussa 2020 hän teki HPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kausi 2020–2021 Kannisella jäi loukkaantumisten vuoksi vain 25 ottelun mittaiseksi.
Kaudeksi 2022–2023 Kanninen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigassa pelaavan Eispiraten Crimmitschaun joukkueeseen.
Mikael Rohkean sotilasritarikunta

Mikael Rohkean sotilasritarikunta 3. luokka (vuoden 1916 versio)
Mikael Rohkean sotilasritarikunta 3. luokka (vuoden 1944 versio)
Mikael Rohkean sotilasritarikunta (romaniaksi Ordinul "Mihai Viteazul") on Romanian ylin sotilaille tarkoitettu kunniamerkki, jonka perusti Romanian kuningas Ferdinand I ensimmäisen maailmansodan aikana 26. syyskuuta 1916. Se on nimetty 1500-luvulla eläneen Valakian, Transylvanian ja Moldavian prinssin Mikael Rohkean (Mihai Viteazul, myös Mihai Bravu) mukaan. Ritarikunnan kunniamerkki voidaan myöntää taistelussa kunnostautuneelle yksilölle tai yhteisesti koko yksikölle.
Ensimmäinen maailmansota

1. luokka: 16

2. luokka: 12

3. luokka: 336 (joista 43 sotilasyksiköille)
Romania osallistui ensimmäiseen maailmansotaan elokuusta 1916 alkaen. Sodan aikana palkittuihin kuuluivat mm. sotamarsalkka Alexandru Averescu ja tuleva poliitikko sekä diplomaatti Grigore Gafencu.
Maailmansotien välinen aika

Mitalilla palkittiin myös Unkarin-Romanian sodassa 1918–1920 palvelleita. Myöhemmin Romanian diktaattoriksi noussut Ion Antonescu sai omansa Romanian kuninkaalta Tisza-joella 1919.
Toinen maailmansota

1. luokka: 15

2. luokka: 76 (joista 13 sotilasyksiköille)

3. luokka: 1628 (joista 118 sotilasyksiköille)
Toisen maailmansodan aikana kunniamerkin saivat mm. kenraali Vasile Atanasiu, kenraaliluutnantti Radu Băldescu sekä Nicolae Dabija, josta tuli kommunisminvastainen vastarintajohtaja toisen maailmansodan jälkeen ja joka sai omansa Kaukasuksen taistelujen aikana Tamanin sillanpäässä 1943. Myös tuleva kuningas Mikael I sai kunniamerkin armeijan komentajana itärintamalla 1941.
Romania osallistui toiseen maailmansotaan aluksi akselivaltojen liittolaisena. Kunniamerkkiä jaettiin tällöin myös useille natsi-Saksan komentajille kuten Hermann Göringille ja Erwin Rommelille, mutta myös muille Saksan liittolaisille. Esimerkiksi Carl Gustaf Emil Mannerheim palkittiin kunniamerkin kaikilla kolmella luokalla 1. marraskuuta 1941.
Elokuussa 1944 Romania julisti sodan Saksalle ja liittyi liittoutuneiden puolelle. Tämän jälkeen kunniamerkkejä myönnettiin myös liittoutuneiden upseereille. Sodan jälkeen palkittuihin kuuluu mm. Jugoslavian johtaja Josip Broz Tito, jolle myönnettiin kaikki kolme luokkaa 1947.
Nykyaika

Ritarikunta lakkautettiin 1947, mutta otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2000.
Ritarikunnassa on kolme luokkaa:
I luokka
II luokka
III luokka
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikael Rohkean sotilasritarikunta Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Himyar

| Himyar > 115 eaa.–525 jaa. |
| --- | --- |
   Jemenin alue noin vuonna 230. Himyar punaisella. 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Sanaa
Edeltäjä:  Qataban
Seuraaja:  Aksum
Himyar oli kuningaskunta  nykyisen Jemenin seudulla. Se kukoisti noin 115 eaa. – 525 jaa. Sen väestöön kuului kristittyjä ja juutalaista uskoa tunnustavia arabeja. Himyarin pääkaupunki oli aluksi Zafar ja myöhemmin Sanaa. Himyarin vauraus perustui sen ajan ylellisyystuotteiden mausteiden kauppaan.
Himyar on alkujaan tarkoittanut tiettyä aluetta, josta Saaban ja Qatabanin kuningaskunnat kilpailivat. Himyar irtaantui Qatabanin vallasta 110-luvulla eaa. ja muodosti itsenäisen kuningaskuntansa. Himyar ja sen naapurivaltakunnat kilpailivat alueen kauppareiteistä vuosisatoja. Himyar torjui roomalaisten sotaretken alueelle 24 eaa. Ajan kuluessa ja Aksumin avulla Himyar valloitti naapurinsa ja nousi alueelliseksi mahdiksi.
Paha kuivuus heikensi Himyaria 500-luvulla ja lopulta Aksum otti kuningaskunnan haltuunsa.
Moskovskije vorotan metroasema

Moskovskije vorota (ven. Москóвские ворóта) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 29. huhtikuuta 1961.
Horst Beyer

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Budapest 1966 | kymmenottelu |  |
Horst Beyer (5. tammikuuta 1940 Neumünster – 9. joulukuuta 2017 Hampuri) oli saksalainen kymmenottelija.
Beyer voitti EM-pronssia Budapestissa 1966, missä Länsi-Saksa otti kolmoisvoiton. Tokion kesäolympialaisissa 1964 Beyer sijoittui Saksojen yhteisessä joukkueessa kuudenneksi, ja Münchenin kesäolympialaisissa 1972 hän keskeytti Länsi-Saksaa edustaen kuulantyönnön jälkeen. Beyer kuoli pitkään sairastettuaan Hampurissa 77-vuotiaana 9. joulukuuta 2017.
Aiheesta muualla

Horst Beyer Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Milan Stepanov

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Milan Stepanov
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Novi Sad, Jugoslavia
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 188 senttimetriä
Seura
Seura: Bursaspor
Pelinumero: 55
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2006 2006–2007 2007–2010 2009–2010 2010– | Vojvodina Trabzonspor Porto → Málaga (laina) Bursaspor | 97 (10) 36 (1) 10 (0) 12 (0) 4 (0) |
Maajoukkue
| 2006– | Serbia | 6 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. toukokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. toukokuuta 2010.
Milan Stepanov (serb. Милан Степанов; s. 2. huhtikuuta 1983 Novi Sad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä turkkilaista Bursasporia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Stepanov aloitti ammattilaisuransa Vojvodinasta vuonna 2000, jota ennen hän oli pelannut seuran juniorijoukkueessa. Viisi vuotta myöhemmin hän nousi edustusjoukkueen kapteeniksi, mutta siirtyi kesken kauden turkkilaiseen Trabzonsporiin.
Heinäkuussa 2007 Stepanov teki sopimuksen portugalilaisjätti Porton kanssa. Joukkue maksoi hänestä 3,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Alotettuaan vaihtopelaajana, hän nousi pikkuhiljaa joukkueen avauskokoonpanoon. 28. marraskuuta 2007 pelatussa Mestarien liigan ottelussa englantilaista Liverpoolia vastaan Stepanov pelasi surkeasti ja jatkossa menetti avauskokoonpanopaikkansa veteraanipuolustaja Pedro Emanuelille. Toisena vuotenaan hän asemansa heikkeni entisestään, kun Porto hankki kesällä 2008 Rolandon Belenensesistä.
25. heinäkuuta 2009 Stepanov siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaiseen Málagaan. Siirto sisälsi mahdollisen osto-option kauden päättyessä. Kauden ensimmäisellä puoliskolla hän pelasi vain neljässä ottelussa, tämän jälkeen hän oli kokoonpanon ulkopuolella lähes kolmen kuukauden ajan, kunnes palasi pelaamaan avauskokoonpanoon 7. helmikuuta 2007 ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.
Heinäkuussa 2010 hän siirtyi turkkilaisseura Bursasporiin ilmaisella siirrolla.
Ura > Maajoukkue

Stepanov teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 16. elokuuta 2006 pelatussa ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. Maaliskuussa 2007 hän oli mukana kahdessa vuoden 2008 EM-karsintaottelussa Kazakstania ja Portugalia vastaan. Ensimmäisessä ottelussa Kazakstania vastaan hän oli avauskokoonpanossa, mutta Portugalia vastaan hän aloitti vaihdosta.
Aiheesta muualla

Esittely zerozero.com-sivustolla
Henrik Johan Carlborg

Henrik Johan Carlborg, aik. Röring (15. tammikuuta 1694 Kokkola – 16. elokuuta 1766 Närpiö) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies.
Carlborgin vanhemmat olivat kokkolalainen kauppias Johan Håkansson Röring ja Anna Johansdotter Borg. Hän kävi Kokkolan pedagogiota ja Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1713. Uppsalan yliopistossa opiskellut Carlborg valmistui filosofian maisteriksi 1719 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1730.
Carlborg oli Vaasan triviaalikoulun konrehtorina vuodesta 1721 ja Närpiön kirkkoherrana vuodesta 1730. Hän sai rovastin arvon 1743. Carlborg osallistui vuonna 1742 Vaasan maakuntakokoukseen ja hän oli edustajana vuosien 1746–1747 valtiopäivillä. Carlborg edusti myssypuoluetta ja hän kannatti rauhanomaisia suhteita Venäjän suuntaan ettei Suomi enää joutuisi sodan jalkoihin kuten isovihan ja Hattujen sodan aikana tapahtui.
Carlborg mainitaan vuonna 1764 Närpiöön valmistuneen Ivarsin kaksikerroksisen pohjalaistalon rakennuttajana. Talo toimi 1800-luvulla majatalona ja vuonna 1819 Venäjän keisari Aleksanteri I levähti talossa Suomen-vierailunsa aikana. Ivarsin talo on nykyisin Seurasaaren ulkomuseossa.
Carlborg oli naimisissa 1720–1765 Elisabet Häggmanin (k. 1765) kanssa. Hänen poikiaan olivat sihteeri Johan Henrik Carlborg (1724–1762) ja Pohjan kirkkoherra Jakob Carlborg (1733–1773). Carlborgin tyttären Kristina Beata Carlborgin poika oli säveltäjä Erik Tulindberg ja toisen tyttären Margareta Carlborgin poika oli tutkimusmatkailija Henrik Jakob Wikar.
Aiheesta muualla

Henrik Johan Carlborgin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Heikki Impiwaara ; Eräs nimensekaannus, esitys Turun Historiallisen Yhdistyksen kokouksessa 16.10.1934. Genos 15(1944), s. 115–116 (Arkistoitu – Internet Archive)
Monisilmäkrotti

| Monisilmäkrotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Antennikrotit Antennariidae
Suku::  Antennarius
Laji::  multiocellatus
Kaksiosainen nimi
 Antennarius multiocellatus  (Valenciennes, 1837) 
Katso myös
   Monisilmäkrotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Monisilmäkrotti (Antennarius multiocellatus) on Länsi-Atlantin lämpimissä osissa elävä pohjakala.
Ulkonäkö

Monisilmäkrotti on antennikrottien heimon tyypillinen edustaja. Sen on muodoltaan pallomainen ja kasvaa noin 20-senttiseksi. Iho on rupisen kyhmyinen ja suu on suuri. Kalalla on pitkä ensimmäisestä eväruodosta kehittynyt "ongenvapa" päässään. Se on huono uimari ja liikkuu pohjaa pitkin ikään kuin kävellen vahvoilla varrellisilla evillään.
Monisilmäkrottien väritys vaihtelee huomattavasti; kala voi olla ruskea, vihreä, keltainen, oranssi tai punainen, ja se voi vaihtaa väriään ympäristön mukaan. Sekä muodoltaan että väriltään monisilmäkrotit muistuttavat suuresti sienieläimiä. Ruumis on aina silmiä muistuttavien täplien kirjavoima, mistä lajin suomenkielinen nimi juontuu. Luonnossa täplät muistuttavat sienieläinten aukkoja.
Levinneisyys ja elinympäristö

Monisilmäkrotit elävät läntisen Atlantin trooppisissa osissa, Bahamalta, Bermudalta ja Floridasta Karibianmeren ja Keski-Amerkikan kautta Brasilian rannikon pohjoisosaan. Kaukainen erillisesiintymä on Ascensionin saarella. Monisilmäkrotit viihtyvät riutoilla matalissa vesissä 66 metrin syvyyteen asti ja elävät aina yhdessä sienieläinten kanssa.
Ravinto

Monisilmäkrotit saalistavat pääasiassa kaloja, mutta myös taskuravut ja sirkkaäyriäiset kelpaavat. Ne odottavat onkien paikallaan sienieläimen päällä kunnes saalis ui tarpeeksi lähelle ja avaavat sitten äkkiä suunsa imaisten saaliin sisäänsä.
Mississippi (täsmennyssivu)

Mississippi tarkoittaa seuraavia asioita:
Maantiede

Mississippi, osavaltio
Mississippi, joki
Mississippin piirikunta, Arkansas
Mississippin piirikunta, Missouri
Mississippi River, joki Ontariossa
Mississippi Lake, järvi Ontariossa
Elokuva ja televisio

Mississippi, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1935
The Mississippi, yhdysvaltalainen televisiosarja
Musiikki

Mississippi Joe Callicott, yhdysvaltalainen bluesmuusikko
Mississippi John Hurt, yhdysvaltalainen bluesmuusikko
Mississippi: The Album, David Bannerin albumi
Mississippi, australialainen rockyhtye
”Mississippi”, Charlie Danielsin kappale
”Mississippi”, Bob Dylanin kappale
”Mississippi”, Pussycatin kappale.
Muuta

USS Mississippi (1841) 12-tykkinen siipiratashöyrylaiva
USS Mississippi (BB-23) Mississippi-luokan taistelulaiva
USS Mississippi (BB-41), New Mexico -luokan taistelulaiva
USS Mississippi (CGN-40), Virginia-luokan ydinkäyttöinen ohjusristeilijä
USS Mississippi (SSN-782), Virginia-luokan ydinsukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mississippi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.