stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Serpien kylässä 6
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1: Kriittinen katsaus menneeseen Avausjuonto  Ei mikään ole minulle mahdollista  Rosmo Koinihaara ja yhdentyvä Eurooppa  Vihta Raappana valittaa ja toivoo  Eeva Nykänder hautuumaalla  Tietokilpailukysymys  Pentti Nikula ja tasa-arvo  Kansanperinnelaulut  Kriitikko yrittää vastata tietokilpailukysymykseen  Jaroslav Holezek ja keinun valmistaminen  Silmi Lojasto valittaa ja vastaa  Los Homos esittää kappaleen El condom pasa  Pitkästyttävää, pitkäveteistä ja amatöörimäistä  Imaamipappi Helias ja luostarin uudistukset  Shiialainen repo  Elisabeth Rehn tapaa Eestin tulevan tasa-arvoministerin Jaan Villun  Videonurkka  Vastaus tietokilpailukysymyksen  Hyvää yötä, nähkää kummituksia :  CD 2: Uusia ilmiöitä ja teknologiaa Avausjuonto  Heimo Klamydia ja käteen vetäminen  Zep "Hiippari" Ahkio saapuu studioon  Jukka "Julma" Päästäinen ja juoppojen olympialaiset  Siiri Hyhmä ja ohjelman moraali  Zep "Hiippari" Ahkio rakentaa hypokondristin  E. Taukkio esittelee elokuvaa 1  Pekka ja Pätkä homoina  E. Taukkio esittelee elokuvaa 2  Pekka ja Pätkä bordellissa  E. Taukkio esittelee elokuvaa 3  Pera saapuu studioon  Jukka "Julma" Päästäinen ja ennätysnosto  SKL:n uutisia  Hirvesmielet matkalla Lappohjaan  Ensio Esso ja Finnbody-ruumiinpesula  Imaamipappi Helias saapuu studioon  Oikein hyvää yötä
Aiheesta muualla

Serpien kylässä huumorisarja huipentuu Serpibox 2 julkaisuun
Viralliset Serpien kylässä-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sebastiano Rossi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. heinäkuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Cesena, Italia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 197 cm
Junioriseurat
1979–1982: AC Cesena
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1990 | AC Cesena | 127 | (0) |
| 1982–1983 | →Forlì (laina) | 11 | (0) |
| 1984–1985 | →Empoli (laina) | 0 | (0) |
| 1985–1986 | →Rondinella (laina) | 28 | (0) |
| 1990–2002 | AC Milan | 240 | (0) |
| 2002–2003 | Perugia | 12 | (0) |
Maajoukkue
| 1994 |  Italia | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sebastiano Rossi (s. 20. heinäkuuta 1964 Cesena, Italia) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti. Rossi edusti urallaan suurimmaksi osaksi AC Milania, jonka riveissä hän saavutti muun muassa viisi scudettoa ja Mestarien liigan voiton. Rossi pelasi urallaan 346 ottelua Serie A:ssa. Hän päätti uransa kauteen 2002–2003.
Rossi ei pelannut urallaan yhtään maaottelua Italian maajoukkueessa, mutta oli 1994 kahdessa maaottelussa varamaalivahtina.
Saavutukset

Scudetto (5): 1992, 1993, 1994, 1996, 1999
Italian supercup: 1992, 1993, 1994
Intercontinental Cup: 1990
UEFA Super Cup: 1990, 1994
Mestarien liiga: 1994
Serpien kylässä 7

| Serpien kylässä 7 Pedro Hietanen ja Pirkka-Pekka Petelius |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : CD 1 – 14. toukokuuta 1993 CD 2 – 11. helmikuuta 1994
 Julkaistu: 14. marraskuuta 2007
 Tyylilaji: radiosketsi
 Levy-yhtiö: EMI
Pedro Hietasen ja Pirkka-Pekka Peteliuksen muut julkaisut
| Serpien kylässä 6 2007 | Serpien kylässä 7 2007 | Serpien kylässä 8 2007 |
Serpien kylässä 7 on seitsemäs osa Serpien kylässä -sarjasta. Levyille on koottu radiosketsejä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen Yömyöhä-radio-ohjelmasta. Mukana ovat ohjelmat: Usko tai älä usko sekä Tasa-arvo ja suvaitsevaisuus. Tupla-CD:tä ei saa yksittäisenä, vaan se on mukana ainoastaan Serpien kylässä Boxi 2:ssa.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1: Usko tai älä usko Ohjelman avaus  Kirkossakäyntigallupin tulokset  Lars Leevi Leavings ja uskonnon moraali  Aivo Kasvain ja voimistelureseptit  Duo Helias 1  Luojan kukku  Duo Helias 2  Heikki Haavi ja vakaumus  Kustu Pyllin puheenvuoro  Keeppu Rillin puheenvuoro  SDP:n uutisia  Jumalanpalvelusgallupin tulokset  Imaamipappi Helias ja valaistuminen  Petsku ja Komik, satir och erotik -elokuva  Aivo Kasvain ja vaihtoehtoinen laulu 1  Lyökää nyt saatanat puukolla  Aivo Kasvain ja vaihtoehtoinen laulu 2  Per-Erik Lungström ja mushna krirdi  Siiri Hyhmän puheenvuoro  Kuulemiin hyvät ystävät :  CD 2: Tasa-arvo ja suvaitsevaisuus Ohjelman avaus  Ilkka "Susi" Kanerva  Imaamipappi Helias saapuu studioon  Tapani Kansa  SDP:n, KOK:n ja SMP:n uutisia  Pasi Kaunisto  Hirvesmielet matkalla Hammelilleriin  Imaamipappi Helias ja talviurheilu  Tiri Tomba ja Mikko Juhantalon rinteessäpaneskelukurssi  Armas Skörbän haastattelu 1  Armas Skörbän haastattelu 2  SFP:n, SMP:n ja KGB:n uutisia  Jukka Kuoppamäen haastattelu  Armas Skörbä saapuu studioon  Oikein hyvää yötä ja liikunnallista loppua
Aiheesta muualla

Serpien kylässä huumorisarja huipentuu Serpibox 2 julkaisuun
Viralliset Serpien kylässä-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Viborg FF

Viborg Fodsports Forening (lyh. Viborg FF tai VFF) on tanskalainen jalkapalloseura Viborgin kaupungista, Jyllannista. Seura on perustettu vuonna 1896, mutta sen menestys on jäänyt varsin vaatimattomaksi. Vuonna 2000 Viborg FF juhli Tanskan Cupin voittoa, mikä on seuran historian toistaiseksi suurin saavutus. Nykyinen putki Tanskan Superliigassa on alkanut kaudesta 1998–1999. Parhaimmillaan Viborg FF on sijoittunut neljänneksi kausina 1999–2000 ja 2005–2006. Joukkueen päävalmentajaksi palkattiin tammikuussa 2007 ruotsalainen Anders Linderoth seuran pitäessä tuolloin yhdeksättä sijaa liigassa.
Historia

Kun VFF perustettiin 1896, seura toimi jalkapallon lisäksi useissa muissa urheilulajeissa, kuten kriketissä ja nyrkkeilyssä.
VFF:n ensimmäinen suuri saavutus oli vuonna 1924 saavutettu Jyllannin alueen mestaruus, Mesterrækken. VFF:n voitto oli tuolloin yllätys Aarhus GF:n dominoidessa jyllantilaista jalkapalloa. Mestaruutta seuranneet vuodet olivat vaikeita, kunnes seura pääsi 1959 ensimmäistä kertaa kansalliselle sarjatasolle, 4. divisioonaan. Avainhahmoja VFF:n nousussa kansalliselle tasolle oli Erik Bundgaard, joka on pelannut VFF:n paidassa ennätykselliset 421 ottelua.
VFF on pysynyt 1970-luvun alkua lukuun ottamatta kansallisella tasolla yhtäjaksoisesti sitten vuoden 1959. VFF on totuttu näkemään kahdella ylimmällä sarjatasolla ja 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa seuran sarjapaikka Tanskan Superliigassa on vakiintunut. Kausi 1999–2000 oli yksi joukkueen parhaista sillä liigassa VFF oli lähellä kolmossijaa ja Cupissa se nappasi kirkkaimmat palkinnot.
Saavutukset

Mesterrækken: 1924
Tanskan Cupin voitto: 2000
Entisiä valmentajia

Ove Christensen
Viggo Jensen
Benny Lennartsson
Anders Linderoth
Kaarlo Niilonen
Aurelijus Skarbalius
Lars Søndergaard
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Kannattajien virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kannattajien sivusto
Violet Hill

| ”Violet Hill” Coldplay |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Viva la Vida or Death and All His Friends
 Äänitetty : 2007−2008
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2008 (Eurooppa)
 Formaatti: 7" vinyyli, CD, digitaalinen julkaisu
 Tuottaja(t): Coldplay, Brian Eno, Markus Dravs
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.49 (single) 3:42 (albumin versio)
 Levy-yhtiö: Parlophone (Britannia) Capitol Records (Yhdysvallat)
Coldplayn muut singlet
| ”White Shadows” 2007 | ”Violet Hill” 2008 | ”Viva la Vida” 2008 |
”Violet Hill” on englantilaisen vaihtoehtorock-yhtye Coldplayn kappale. Kappale oli ladattavissa ilmaiseksi yhtyeen kotisivuilta ja sitä ladattiin yli kaksi miljoonaa kertaa. Kappale julkaistiin albumin Viva la Vida or Death and All His Friends ensimmäisenä singlenä 9. toukokuuta 2008.
Kaikki yhtyeen jäsenet osallistuivat kappaleen tekemiseen. Kappale rakentuu toistuvan kitaran ja sitä tukevan pianon varaan.
Kriitikoiden arviot ”Violet Hillistä” olivat yleisesti ottaen positiivisia. Kappale ja sen musiikkivideo olivat ehdolla monien palkintojen saajaksi. Kappaletta on käytetty sämpläämiseen ja siitä on tehty cover-versioita.
Kappaleet > Digitaalinen julkaisu

”Violet Hill” – 3:49
Kappaleet > Promo-CD

”Violet Hill” (radioversio) – 3:21
Kappaleet > 7" vinyyli (tuli ilmaiseksi NME:n mukana)

”Violet Hill” – 3:49
”A Spell a Rebel Yell” – 2:46
Kappaleet > CD-julkaisu

”Violet Hill” – 3:49
”Lost?” – 3:39
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut (englanniksi)
Serge Akakpo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Serge Ognadon Akakpo
Syntymäaika: 15. lokakuuta 1987 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Lomé, Togo
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura:  NK Celje
Pelinumero: 3
Junioriseurat
2000–2004:  Auxerre
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2009 2009–2010 2010– |  Auxerre B  FC Vaslui  NK Celje | 55 (0) 18 (2) 14 (1) |
Maajoukkue
| 2005–2006 2006–2007 2008– |  Ranska U-17  Ranska U-19  Togo | 2 (0) 5 (0) 21 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. marraskuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. marraskuuta 2011.
Serge Ognadon Akakpo (s. 15. lokakuuta 1987 Lomé, Togo) on togolainen jalkapalloilija, joka edustaa Slovenian jalkapalloliigassa NK Celjea. Pelipaikaltaan Akakpo on puolustaja.
Maajoukkueura

Akakpo on pelannut Togon maajoukkueessa vuodesta 2008 alkaen. Hänen oli määrä pelata myös vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta Togo vetäytyi turnauksesta ennen turnausta sattuneessa ampumaväijytyksessä, jossa joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja kuolivat sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui.
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Togon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Atsou |
2 Nibombé |
3 Wome |
4 Adebayor |
5 Akakpo |
6 Mamah |
7 Salifou |
8 Amewou |
9 Bossou |
10 Ayité |
11 Ayité |
12 Mani |
13 Ouro-Akoriko |
14 Segbefia |
15 Romao |
16 Agassa |
17 Gakpé |
18 Fessou |
19 Amétépé |
20 Donou |
21 Djene |
22 Damessi |
23 Tchagouni |
Valmentaja Six
Victor Zilberman

| Victor Zilberman |
| --- | --- |
 Victor Zilberman vuonna 1969
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1947 (ikä 77) Bukarest
Kansalaisuus:  Romania
Nyrkkeilijä
Pituus:  178 cm
Painoluokka:  keskisarja (67 kg)
| Mitalit> Maa:   Romania.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Romania> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | 67 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bukarest 1969 | 67 kg |  |
|  Hopeaa | Katowice 1975 | 67 kg |  |
Victor Zilberman (s. 20. syyskuuta 1947 Bukarest, Romania) on romanialainen nyrkkeilijä, joka Kanadaan siirryttyään on toiminut valmentajana. Hän saavutti nyrkkeilyurallaan olympiapronssia vuonna 1976 ja kaksi EM-hopeaa. Hän haki Montrealin olympialaisten jälkeen turvapaikkaa Kanadasta, jossa hän on asunut sen jälkeen ja kouluttautunut painivalmentajaksi.
Juniorimestari

Juniorivuotenaan (U19) Zilberman voitti hopeaa kevyessä keskisarjassa (alle 63,5 kg) itäblokin junioreiden mestaruuskilpailuissa, niin sanotussa olympiatoivoissa Berliinissä. Vuosina 1968-1975 hän oli Romanian keskisarjan (alle 67 kg) mestari.
Nousu kansainvälisen tason amatöörinyrkkeilijäksi

Vuonna 1968 Zilberman osallistui olympialaisiin Mexico Cityssä, mutta voitettuaan Ghanan ja Puerto Ricon edustajat hän putosi puolivälierissä Kamerunin Joseph Bessalalle keskeytyksellä 3. erässä. Seuraavana vuonna hän voitti hopeamitalin Balkanin mestaruuskilpailuissa hävittyään loppuottelussa Turkin Celal Sandalille. Zilberman oli samana vuonna mukana Bukarestin EM-kotikisoissa. Hän eteni kahdella voitolla neljännesvälieriin, jossa voitti Itä-Saksan Manfred Wolken ja välierissä Bulgarian Ivan Kiriakovin, mutta hävisi loppuottelussa länsi-saksalaiselle Günther Meierille. Tuloksena siis EM-hopeamitali.
Vuoden 1971 EM-kisoissa Zilberman hävisi puolivälierissä lopulliselle kultamitalistille Unkarin János Kajdiille. Seuraavan vuoden Münchenin olympialaisissa Ugandan David Jackson voitti hänet ensimmäisessä ottelussa tiukoin pistein 3-2. Olympialaisten jälkeen Romanian kommunistinen puolue kielsi Zilbermania osallistumasta kansainvälisiin turnauksiin kuudeksi kuukaudeksi pelien aikana tapahtuneen määrittelemättömän väärinkäytöksen vuoksi, jonka vuoksi Zilbermanilta jäi väliin vuoden 1973 EM-kisat.
Vuonna 1975 Zilberman pääsi Katowicen EM-kisoihin, jossa hän eteni loppuotteluun. Loppuottelussa hän hävisi Suomen Kalevi Marjamaalle kaikin tuomariäänin. Seuraavana vuonna hän osallistui Montrealin olympialaisiin. Zilberman eteni voitoilla Ghanan Amon Koteystä, Ison-Britannian Colin Jonesista ja Puerto Ricon Carlos Santosista mutta hävisi välierissä Itä-Saksan Jochen Bachfeldille niukasti tuomariäänin 3-2. Näin Zilberman saavutti olympiapronssia.
Menestyksen jälkeen Zilberman poistui olympiakylästä ja haki poliittista turvapaikkaa Kanadasta.
Painivalmentajaksi

Saatuaan poliittisen turvapaikanhakijan oikeuden Zilberman opiskeli Lakeheadin yliopistossa ja suoritti BA-tutkinnon vuonna 1977 ja vuonna 1979 MA-tutkinnon vertailevasta kasvatustieteestä McGill-yliopistossa. Vuonna 1991 hän sai kasvatustieteiden tohtorin tutkinnon Montrealin yliopistosta.
Zilberman suoritti vuonna 1985 urheiluhallinnon tutkinnon Concordia-yliopistosta, jossa hän työskenteli painivalmentajana vuodesta 1977. Tässä ominaisuudessa hän johti yliopiston painijoukkueen kuuteen kansalliseen mestaruuteen ja 65 Kanadan korkeakoulujen välisen mestaruuden kultamitaliin ja viiteen maailmanmestaruusmitaliin, joista yhden voitti hänen poikansa David.
Zilberman oli kanadalaisen valmennushenkilökunnan jäsen neljissä olympialaisissa ja useissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän työskenteli yli 35 vuoden ajan liikunnanopettajana Vanier Collegessa Montrealissa.
Viron ralli

|  Viron ralli |
| --- | --- |
Sarja:  rallin MM-sarja rallin EM-sarja
Sijainti:  Viro
Ensimmäinen tapahtuma:  2010
Viimeisin tapahtuma:  2023
Eniten voittoja
Kuljettajat:    Ott Tänak (4) 
Viimeisin kilpailu (2023):
Voittaja:    Kalle Rovanperä    Jonne Halttunen   (Toyota Gazoo Racing WRT)
Voittoaika:  2:36:03.1
Aleksei Lukjanuk lähtölavalla vuoden 2014 kilpailussa.
Viron ralli (tunnetaan kansainvälisesti nimellä Rally Estonia) on vuodesta 2010 lähtien vuosittain järjestettävä soraralli. Rallin päätukikohtana toimii Otepää, ja lähtö- sekä maalijuhlallisuudet ovat Tarton keskustassa.
Vuodesta 2014 lähtien ralli on kuulunut rallin EM-sarjaan. Vuonna 2020 Viron ralli lisättiin rallin MM-sarjan kilpailukalenteriin kesken kauden korvaamaan koronaviruspandemian vuoksi peruttuja osakilpailuja. Se oli mukana MM-sarjassa myös kaudella 2021 ja 2022. Kaudella 2024 kilpailu kuului EM-sarjaan ja Latvian ralli tuli sen paikalle MM-sarjaan. Viron ralli palaa MM-sarjaan kaudella 2025.
Voittajat

| Kausi | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  Markko Märtin |  Kristo Kraag | Ford Focus RS WRC 03 | Raportti |
| 2011 |  Mads Østberg |  Jonas Andersson | Ford Fiesta RS WRC | Raportti |
| 2012 |  Mads Østberg |  Jonas Andersson | Ford Fiesta RS WRC | Raportti |
| 2013 |  Georg Gross |  Raigo Mõlder | Ford Focus RS WRC 08 | Raportti |
| 2014 |  Ott Tänak |  Raigo Mõlder | Ford Fiesta R5 | Raportti |
| 2015 |  Aleksei Lukjanuk |  Aleksei Arnautov | Mitsubishi Lancer Evo X | Raportti |
| 2016 |  Ralfs Sirmacis |  Māris Kulšs | Škoda Fabia R5 | Raportti |
2017: Ei järjestetty.
| 2018 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC | Raportti |
| 2019 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC | Raportti |
| 2020 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Hyundai i20 Coupe WRC | Raportti |
| 2021 |  Kalle Rovanperä |  Jonne Halttunen | Toyota Yaris WRC | Raportti |
| 2022 |  Kalle Rovanperä |  Jonne Halttunen | Toyota GR Yaris Rally1 | Raportti |
| 2023 |  Kalle Rovanperä |  Jonne Halttunen | Toyota GR Yaris Rally1 | Raportti |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rallin viralliset sivut
Serge & Christine Ghisoland

Serge & Christine Ghisoland (molemmat syntyneet 1946) on belgialainen duo. Duo osallistui Belgian euroviisukarsintaan 1970 kappaleilla "Nous serons toi et moi" ja "Lai lai lai", joista "Lai lai lai" pääsi karsinnan finaaliin ja sijoittui siinä neljänneksi. Vuonna 1972 duo valittiin sisäisesti edustamaan Belgiaa Eurovision laulukilpailuun. Duo esitti karsinnassa kymmenen kappaletta, joista Belgian edustuskappaleeksi valittiin "À la folie ou pas du tout". Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa duo sijoittui 17. ja toiseksi viimeiselle sijalle.
Diskografia > Albumit

À la folie ou pas du tout (1972)
Diskografia > Singlet

Lai, Lai, Lai (1970)
La Rose / Marilyn (1970)
A La Folie Ou Pas Du Tout (1972)
Derrière Mes Carreaux / Quand On Se Réveille Le Dimanche Matin (1972)
Je Vais (1972)
Scania OmniCity

Scania OmniCity on ruotsalaisen Scanian valmistama kokomatalalattiainen kaupunkibussimalli. Mallia on valmistettu yksi- ja kaksikerroksisena. Mallin sisarmallit ovat Scania OmniLink ja OmniLine.
Ensimmäinen sukupolvi (1998-2006)

Ensimmäinen sukupolvi esiteltiin vuonna 1998. Se oli varustettu silloin CN94UA/B-alustalla. Ensimmäisen sukupolven valmistus loppui vuonna 2006.
Toinen sukupolvi (2006-2011)

Toinen sukupolvi esiteltiin vuonna 2006. Siinä on uudempi alusta sekä ympäristöystävällisempi moottori. Toisen sukupolven korvasi vuonna 2011 esitelty Scania Citywide LF jonka alusta on sama.
Scania OmniCity Cardiffissä.
Ensimmäisen sukupolven kaksikerrosbussi.
Toisen sukupolven kaksikerrosbussi.
Senaatti

Australian senaatti
Senaatti on valtion hallintoelin. Nimeä käytetään nykyisin yleensä parlamentin ylähuoneesta. Lakeja säädettäessä ne on hyväksyttävä sekä ylä- että alahuoneessa eli molemmissa kamareissa. Sana senaatti (senatus, vanhempain neuvosto) juontaa juurensa latinan sanasta senex (vanha mies), ja alkuperäinen senaatti olikin Rooman valtakunnan senaatti.
Joissain maissa senaatin jäsenet valitaan äänestämällä samalla kun parlamentin jäsenet, mutta esimerkiksi Kanadassa senaatin jäsenet nimittää kenraalikuvernööri pääministerin suosittelemista ehdokkaista. Yhdysvalloissa jokaisesta osavaltiosta valitaan kaksi senaattoria, kun taas kongressiedustajat valitaan edustajainhuoneeseen väkiluvun mukaan, kuitenkin vähintään yksi. Senaattia ja edustajainhuonetta yhdessä nimitetään Yhdysvaltain kongressiksi.
Senaatti voi olla myös vallan kolmijako-opin mukainen toimeenpanovaltaa käyttävä osa. Keisarillinen Suomen senaatti vastasi Suomen suuriruhtinaskunnassa nykyistä hallitusta ja korkeinta oikeutta vuosina 1816–1918. Saksan kaupunkiosavaltioissa Berliini, Bremen ja Hampuri hallinnon toimeenpaneva osa on senaatti ja senaattorit vastaavat ministereitä.
Senakhtenre Ahmose

Ahmose (Senakhtenre Ahmose) oli faarao muinaisessa Egyptissä.
Hän hallitsi Thebassa suunnilleen yhden vuoden noin 1560 eaa. ja osallistui monien muiden thebalaisten pikkuruhtinaiden tavoin Egyptiä tuolloin hallinneiden hyksojen karkotukseen. Alkuaan hänen nimensä ymmärrettiin olevan myös Tao (Taa), mutta vuonna 2012 valmistuneiden uusien tutkimusten mukaan hänen nimensä oli todellisuudessa Ahmose, sama kuin hänen pojanpojallaan.
Ruhtinatar Tetisheri oli hänen vaimonsa. Ahmosen:n kuoltua hänen pojastaan Sekenenre Tao:sta tuli Egyptin seuraava faarao.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Intef VII | Egyptin faarao 17. dynastia | Seuraaja: Seqenenre Tao |
Serge Aurier

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. joulukuuta 1992
Syntymäpaikka: Ouragahio, Norsunluurannikko
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 174 cm
Seura
Seura: Galatasaray
Junioriseurat
2006–2009: RC Lens
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 | Lens | 40 | (0) |
| 2012–2015 | Toulouse | 72 | (8) |
| 2014–2015 | → Paris Saint-Germain | 14 | (0) |
| 2015–2017 | Paris Saint-Germain | 43 | (2) |
| 2017–2021 | Tottenham Hotspur | 77 | (5) |
| 2021–2022 | Villarreal | 19 | (0) |
| 2022–2024 | Nottingham Forest | 36 | (1) |
| 2024– | Galatasaray | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2013– | Norsunluurannikko | 91 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. maaliskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. maaliskuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norsunluurannikko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Norsunluurannikko> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Päiväntasaajan Guinea 2015 |  |  |
Serge Aurier (s. 24. joulukuuta 1992) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasarayta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Aurier kuuluu myös Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Ammattilaisuransa ranskalaisessa RC Lensissä vuonna 2009 aloittanut Aurier siirtyi myös ranskalaiseen Toulouse FC:hen tammikuussa 2012. Hän teki debyyttinsä tammikuussa ja nousi seuran avainpelaajien joukkoon. Kesällä 2014 Aurier siirtyi lainalle Ligue 1:n suurseuraan Paris Saint-Germainiin. Siirto vakinaistettiin vuotta myöhemmin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Hän voitti PSG:ssä Ranskan-mestaruuden 2015 ja 2016, Ranskan cupin 2016 ja 2017, liigacupin 2015, 2016 ja 2017 sekä supercupin 2015 ja 2016. Hän pelasi PSG:ssä kaikkiaan 57 Ligue 1:n ottelua ja kymmenen peliä Mestarien liigassa.
Aurier siirtyi Englannin Valioliigan Tottenhamiin 25 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän pelasi neljän kauden aikana kaikkiaan 77 valioliigaottelua ja niistä 33 ottelua kaudella 2019–2020. Mestarien liigan kaudella 2018−2019 hän pelasi viisi ottelua mutta oli tappiollisessa loppuottelussa vaihtopenkillä. Hän siirtyi lokakuussa 2021 Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaan Villarrealiin, jossa hän pelasi 19 La Liga -ottelua. Kaudella 2022–2023 Aurier pelasi Nottingham Forestissa 24 Englannin Valioliigan ottelua ja teki maalin uudenvuodenpäivänä Chelseaa vastaan.
Maajoukkueura

Aurier pelasi ensimmäisen ottelunsa Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueessa MM-karsintaottelussa Gambiaa vastaan kesäkuussa 2013. Hänet valittiin 2014 MM-kisoihin. Aurier oli avauksessa ja syötti molemmat Elefanttien maalit, kun joukkue voitti Japanin 2–1 alkulohkon ensimmäisellä kierroksella. Aurier pelasi joukkueen jokaisessa kolmessa alkulohko-ottelussa.
Aurier pelasi kaikki kuusi ottelua Norsunluurannikon voittaessa Afrikan-mestaruuden 2015. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa kolme ottelua 2017, kaksi ottelua 2019 ja kolme ottelua tammikuussa 2022 pelatussa vuoden 2021 turnauksessa. Tammi-helmikuussa 2024 hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa viisi ottelua Norsuluurannikon voittaessa jälleen mestaruuden.
Käännös suomeksi
Shalane Flanagan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Shalane Flanagan |  Shalane Flanagan |  Shalane Flanagan |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 10 000 m |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Bydgoszcz 2010 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Punta Umbría 2011 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Punta Umbría 2011 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Shalane Flanagan (s. 8. heinäkuuta 1981 Boulder, Colorado) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Flanagan voitti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Pekingin olympialaisissa 2008. Hän sijoittui 10 000 metrin kilpailussa alun perin kolmanneksi, mutta nousi vuonna 2017 hopealle kun Elvan Abeylegesse hylättiin dopingin takia. Flanagan on kaikkien aikojen toinen 10 000 metrin juoksussa olympiamitalin saavuttanut amerikkalaisnainen.
Flanagan voitti pronssia Punta Umbrían maastojuoksun MM-kisoissa 2011.
Henkilökohtaiset ennätykset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 4.05,86 | Oregon | 10. kesäkuuta 2007 |
| 3 000 m | 8.35,34 | Monaco | 27. tammikuuta 2007 |
| 5 000 m | 14.44,80 | Walnut | 13. huhtikuuta 2007 |
| 10 000 m | 30.22,22 | Peking | 15. elokuuta 2008 |