stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ian Anderson
Soolotuotanto > Studioalbumit

1983 Walk into Light
1995 Divinities: Twelve Dances with God
2000 The Secret Language of Birds
2003 Rupi's Dance
2012 Thick as a Brick 2
2014 Homo Erraticus
Soolotuotanto > Livealbumit

2005 Ian Anderson Plays the Orchestral Jethro Tull
2014 Thick as a Brick - Live in Iceland
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ian Anderson Wikimedia Commonsissa
Jethro Tull
| --- | --- |
Studioalbumit:   This Was  Stand Up  Benefit  Aqualung  Thick as a Brick  A Passion Play  War Child  Minstrel in the Gallery  Too Old to Rock 'N' Roll: Too Young to Die!  Songs from the Wood  Heavy Horses  Stormwatch  A  Broadsword and the Beast  Under Wraps  Crest of a Knave  Rock Island  Catfish Rising  Roots to Branches  J-Tull Dot Com  The Jethro Tull Christmas Album  The Zealot Gene  RökFlöte 
Livealbumit:   Bursting Out  Live at Hammersmith '84  A Little Light Music  Living with the Past  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Aqualung Live  Live at Montreux 2003 
Kokoelmat:   Living in the Past  M.U. - The Best of Jethro Tull  Repeat - The Best of Jethro Tull - Vol II  A Classic Case  Original Masters  20 Years of Jethro Tull  25 Anniversary Box Set  The Best of Jethro Tull - The Anniversary Collection  Nightcap  The Very Best of Jethro Tull  Essential  The Best of Acoustic Jethro Tull  Jethro Tull Essential 
Videojulkaisut:   Slipstream  20 Years of Jethro Tull  25th Anniversary Video  Living with the Past  A New Day Yesterday  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Live at Montreux 2003  Jack in the Green - Live in Germany 1970-93  Their Fully Authorised Story  Live At Madison Square Garden 1978
Iiro Luoto

| Iiro Luoto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1984 Espoo
Kansalaisuus:   Suomi
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  196 cm
Paino:  117 kg
Pelipaikka:  sisempi laitahyökkääjä, hyökkäyksen linjamies
Sarja:  Vaahteraliiga
Pelaajaura
Seurat:  Helsinki Roosters Frankfurt Galaxy Rhein Fire New York Jets Porvoon Butchers Calanda Broncos Helsinki Wolverines
Pääsarjaura:  2001–2018
Iiro Luoto (s. 8. lokakuuta 1984 Espoo) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka pelasi sekä hyökkäyksen linjassa että sisempänä laitahyökkääjänä. Luoto pelasi urallaan ammattilaisena Suomessa, Saksassa ja Sveitsissä, sekä kaudella 2007 NFL-seura New York Jetsin harjoituskokoonpanossa.
Luoto on aloittanut uransa Helsinki Roostersissa.[lähde? ] Hän eteni kansainväliseen NFL Europa -liigaan, jossa pelasi kolme kautta vuosina 2004–2006. Vuonna 2006 Luoto voitti Frankfurt Galaxyssa sarjan mestaruuden eli World Bowlin. Vuonna 2007 Luoto oli New York Jetsin harjoitusjoukkueessa, jossa paikka ei auennut ja hän palasi Suomeen Helsinki Wolverinesiin. Kaudet 2009 ja 2010 hän edusti Porvoon Butchersia.
Vuonna 2011 Luoto siirtyi Sveitsin pääsarjaan Calanda Broncosiin. Kahden vuoden jälkeen Luoto palasi Suomeen ja siirtyi helmikuussa 2013 Helsinki Wolverinesiin. Seuraavana kautena hän palasi Roostersiin. Luoto päätti pelaajauransa kauden 2018 jälkeen.
Luoto valittiin jäseneksi numero 44 Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton Hall of Fameen 8. syyskuuta 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iiro Luoto Wikimedia Commonsissa
Igor Burzanović

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. elokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Titograd, Jugoslavia
Kansalaisuus:  Montenegro
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998-2006 2007-2009 2009 2009-2011 2013 2014 2015 | Budućnost Podgorica Red Star Belgrade Budućnost Podgorica Nagoya Grampus Budućnost Podgorica Irtysh Pavlodar Hunan Xiangtao |  |
Maajoukkue
| 2007–2008 | Montenegro | 6 (1) |
Igor Burzanović (s. 25. elokuuta 1985 Titograd) on montenegrolainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Burzanović debytoi Montenegron maajoukkueessa 2007. Hän on pelannut kuusi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Igor Elisejev

Igor Elisejev on venäläinen ammattilaislentopalloilija, joka pelasi kauden 2008 lopun suomalaisessa Pielaveden Sampossa, lentopallon SM-liigassa. Hän on rooliltaan yleispelaaja. Elisejev edusti ennen Sampoon tuloaan pietarilaista Spartakia, ja hän oli legendaarisen Vjatšeslav Platonovin viimeisimpiä valmennettavia.
Hääppöset

Lastenorkesteri Hääppöset on tammikuussa 2007 perustettu uutta lapsille tehtyä ohjelmistoa esittävä yhtye. Sen jäsenet ovat lastenkulttuurin, teatterin ja musiikin ammattilaisia.
Hääppösten ensimmäinen albumi Valokuvauspäivä julkaistiin 26. marraskuuta 2008. Albumin julkaisi 100% Record Company. Nykyiset kappaleet ovat Kalle Ryökkään ja Johanna Vikstenin säveltämiä ja sanoittamia. Yhtye käyttää esiintyessään kokemuksiaan improvisaatioteatterista lapsiyleisön mukaan tempaamiseksi: joka esityksessä on 1–2 yleisön ehdotusten pohjalta improvisoitua kappaletta.
Hääppöset julkaisi Espoon Sellosalissa taltioidun Lavalla-live-dvd:n vuonna 2011.
Hääppösten uusin albumi Luontokappaleita julkaistiin 27.11.2015. Se sisältää 17 kappaletta. Vieraana levyllä ovat mm. Pelle Miljoona sekä Maltti ja Valtti.
Yhtye esiintyy päiväkodeissa, kouluissa, kulttuurikeskuksissa ja festivaaleilla sekä järjestää lapsille työpajoja musiikin teosta. Ryhmä myös kouluttaa Metropolia-ammattikorkeakoulun opiskelijoita improvisaatiossa. Hääppöset ovat esiintyneet myös Yle TV2 -kanavan Pikku Kakkonen -lastenohjelmassa.
Jäsenet

Johanna Viksten, laulu, sanoittaja, säveltäjä
Kalle Ryökäs, piano, koskettimet, saha, haitari, saksofoni, säveltäjä
Miska Kajanus, kitara, mandoliini, laulu
Jussi Kinnunen, basso, laulu
Diskografia

Valokuvauspäivä (2008)
Lavalla (2011)
Luontokappaleita (2015)
Aiheesta muualla

Yhtyeen omat kotisivut
Hääppöset Myspacessa (englanniksi)
Igor Divejev

Igor Divejev maaliskuussa 2019.
Igor Divejev (s. 27. syyskuuta 1999 Ufa) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän on edustanut Venäjän Valioliigassa Ufaa ja vuodesta 2019 TsSKA Moskovaa. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Venäjän Valioliigassa 61 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Divejev pelasi Venäjän alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan. Hän on kesäkuun 8. päivään 2021 mennessä pelannut neljä maaottelua, joissa kaksi kertaa avauskokoonpanossa.
Hjalmar Söderberg

Hjalmar Söderberg
Hjalmar Söderberg (2. heinäkuuta 1869 Tukholma – 14. lokakuuta 1941 Kööpenhamina)  oli ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti romaaneja, novelleja, näytelmiä ja runoja. Lehtimiehenä hän työskenteli muun muassa Svenska Dagbladet -lehdessä.
Elämäkerta

Söderbergin isä oli kamarikollegion notaari Anders Fredrik Söderberg ja äiti Emma Brander. Käytyään keskikoulun ja lyseon Söderberg siirtyi 1888 Upsalan yliopistoon opiskelemaan valtiotiedettä, mutta liittyi jo 1891 Kristianstadtsbladet -lehden toimitukseen ja siirtyi 1897 Svenska Dagbladetin kirjallisuusarvostelijaksi, toimittuaan välillä myös tullihallituksen palveluksessa. Vuonna 1899 hän avioitui Märta Abeniuksen kanssa ja erottuaan hänestä vuonna 1917 Emilie Vossin kanssa.
Teokset

1895 – Förvillelser (suom. Hairahduksia)
1895 – Oscar Levertin
1898 – Historietter (suom. Pienoiskuvia), novelleja
1901 – Martin Bircks ungdom (suom. Martti Birckin nuoruus)
1903 – Främlingarna, novelleja
1905 – Doktor Glas (suom. Tohtori Glas)
1906 – Gertrud, näytelmä
1907 – Det mörknar öfver vägen, aforistinen kokoelma
1908 – Valda sidor (suom. Valittuja sivuja)
1909 – Hjärtats oro, aforistinen kokoelma
1912 – Aftonstjärnan, näytelmä
1912 – Den allvarsamma leken
1913 – Den talangfulla draken
1918 – Jahves eld
1921 – Skrifter
1922 – Ödestimmen
1928 – Jesus Barabbas (suom. Jeesus Barabbas)
1929 – Resan till Rom
1932 – Den förvandlade Messias
1942 – Sista boken
1943 – Samlade verk
1946 – Makten, visheten och kvinnan
1962 – Noveller
1969 – Aforismer och maximer
1969 – Kära Hjalle, kära Bo (Hjalmar Söderbergin ja Bo Bergmanin kirjeenvaihto 1891–1941)
Teokset > Suomennetut teokset

Martti Birckin nuoruus.  (Martin Bircks ungdom, 1901)  [Tuntematon], 1906.
Valittuja sivuja.  (Valda sidor, 1908)  [Tuntematon], 1908.
Pienoiskuvia.  (Historietter, 1898)  Suomentanut Erkki Kivijärvi. Helsinki:  Yrjö Weilin, 1908.
Jeesus Barabbas. Luutnantti Jägerstamin muistelmia.  (Jesus Barabbas, 1928)  Suomentanut Heikki Välisalmi. Helsinki:  Kansanvalta, 1929.
Hairahduksia.  (Förvilleser, 1895)  Suomentanut Antero Tiusanen. Helsinki:  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6414-6.
Tohtori Glas.  (Doktor Glas, 1905). Suomentanut Kyllikki Villa. 2. painos (1. painos 1965)  Helsinki:  Gummerus, 2006.  ISBN 951-20-7035-9.
Väriä ja viivoja , suom. Yrjö Sirola, Tampere: K. Kaatran kustannuksella 1907 – Tittelipainos: Tampere: Isak Julin 1912. Sarja: Neljänkymmenen pennin kirjasto, n:o 3 Verkossa
Tappaminen
Huolia
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Hjalmar Söderberg on Wikiaineistossa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjalmar Söderberg Wikimedia Commonsissa
Söderbergin synnyinkodista kertova muistolaatta Tukholman Grev Turegatanilla.
Igor Boldin

| Igor Boldin> Игорь Петрович Болдин.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Igor Petrovitš Boldin
Syntynyt: 2. helmikuuta 1964 (ikä 60) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–2003
Seurat:  Spartak Moskova HPK FPS TuTo EHC Biel Brynäs IF THK Tver
NHL-varaus:  180. varaus, 1992 St. Louis Blues
Valmennusura
Vuodet:  2005–2006, 2007–2008, 2018–2019
Seurat:  Spartak Moskova
Igor Petrovitš Boldin (ven. Игорь Петрович Болдин, s. 2. helmikuuta 1964 Moskova, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti suurimman osan urastaan moskovalaista Spartakia. St. Louis Blues varasi Boldinin NHL:ään vuonna 1992 varausnumerolla 180, mutta Pohjois-Amerikkaan hän ei koskaan siirtynyt. Boldin voitti Itsenäisten valtioiden yhteisön jääkiekkomaajoukkueen mukana kultaa Albertvillen olympialaisissa 1992. Samana vuonna hänet nimettiin Venäjän ja Neuvostoliiton jääkiekon Hall of Fameen.
Boldin pelasi myös Suomen SM-liigassa kolmen kauden ajan. Ensimmäiset kaksi kautta 1993–1994 ja 1994–1995 kuluivat HPK:ssa ja kausi 1995–1996 TuTossa. Boldin muistetaan erityisesti herrasmiesmäisyydestään niin kaukalossa kuin siviilielämässäkin. Jäähyminuutteja hänelle kertyi runsaasta peliajasta huolimatta Suomessa pelaamissaan otteluissa vain 20.
Aiheesta muualla

Igor Boldin Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Igor Boldin Eurohockey.com. (englanniksi)
Igor Boldin The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Team CCCP Hall of Fame (englanniksi)
Igor Butman

Igor Butman
Igor Mihailovitš Butman (ven. И́горь Миха́йлович Бу́тман; s. 27. lokakuuta 1961 Leningrad) on venäläis-yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti.
Butman aloitti 11-vuotiaana klarinetinsoiton. Hän kuitenkin siirtyi teini-ikäisenä saksofoniin ja sai opetusta Gennadi Golšteinilta. Butman pääsi jo opiskeluaikanaan soittamaan David Gološtšjokinin yhtyeeseen. Hän osallistui myös Sergei Kurjohinin, Kinon ja Akvariumin konsertteihin ja levytyksiin. 1980-luvun alkupuolella Butman liittyi Oleg Lundstremin big bandiin ja pian myös Nick Levinovskyn Allegro-yhtyeeseen. Vuonna 1987 hän muutti Yhdysvaltoihin. Siellä hän valmistui Berklee College of Musicista opiskeltuaan saksofoninsoittoa ja sävellystä. Butman soitti Grover Washington Jr.:n albumilla Then & Now (1988). Hän kiersi myös Dave Brubeckin, Chick Corean, Pat Methenyn ja Lionel Hamptonin kanssa. Vuonna 1993 ilmestyi hänen ensimmäinen oma albuminsa Falling Out (1993).
Butman on myöhemmällä urallaan jatkanut omien kokoonpanojensa johtamista, kansainvälistä esiintymistä ja levyttämistä. Hän on myös johtanut jazzklubeja Moskovassa. Hän perusti vuosittaisen Sotšin jazzfestivaalin ("AquaJazz"). Butman oli Juri Bašmetin kanssa kantaesittämässä Igor Raihelsonin klassista musiikkia ja jazzia yhdistelevää Jazzsarjaa alttoviululle, saksofonille, pianolle ja orkesterille vuonna 1998. Hän on myös muissa yhteyksissä esiintynyt Bašmetin ja tämän Moskovan solistit -orkesterin kanssa.
Butmanille on myönnetty Venäjän valtionpalkinto (2004) ja Venäjän kansantaiteilijan arvonimi (2011). Butmanin veli on jazzrumpali Oleg Butman.
Politiikka

Butman on esiintynyt henkilökohtaisesti Vladimir Putinille. Hän esiintyi myös yhteisesti Bill Clintonille ja Putinille näiden ollessa maidensa presidentteinä. Clinton luonnehti Butmania suosikikseen elossa olleiden saksofonistien joukosta. Butmanin ihailijoihin on kuulunut myös Michael McFaul.
Butman liittyi Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen ja pääsi korkeaan toimielimeen puolueen sisällä. Hänen poliittista toimintaansa Venäjällä on kyseenalaistettu hänen kaksoiskansalaisuutensa johdosta. Vuonna 2014 Butman kuului yli viidensadan kulttuurivaikuttajaan ryhmään, jonka jäsenet allekirjoittivat Venäjän kulttuuriministeriön julkaiseman avoimen kirjeen, jossa osoitettiin vahva tuki Venäjän toiminnalle Ukrainassa. Vuonna 2015 Butman esiintyi jazzfestivaalilla Koktebelissä Venäjän miehittämällä Krimin niemimaalla, vaikka kertomansa mukaan hän oli saanut Yhdysvaltain ulkoministeriöltä 30. elokuuta 2015 pyynnön jättää esiintyminen väliin. Esiintymisellään Butman rikkoi Venäjään kohdistettuja pakotteita. Hän kuitenkin ilmoitti 31. elokuuta 2015, ettei pidä Yhdysvaltoja Venäjän vihollisena, minkä lisäksi hän kertoi uskovansa maiden välisten suhteiden muuttuvan hyviksi. Venäläinen oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi kritisoi Butmania tekopyhyydestä, koska hän oli kansalaisuuden ottaessaan sitoutunut toisaalta Yhdysvaltain puolustamiseen ja Yhtenäiseen Venäjään liittyessään toisaalta sitoutunut edistämään Putinin politiikkaa.
Hurnet Dekkers

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Gifu 2005 | kahdeksikko |  |
Hurnet Dekkers (s. 8. toukokuuta 1974) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Ateenassa 2004. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa pronssia Gifussa 2005.
Igor Cavonius

Igor Rurik Cavonius (4. elokuuta 1890 Vaasa – 21. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Teoksia

Stoft : dikter. Schildt, Borgå 1916
Den spräckta lyran : dikter. Andra samlingen. Författare, Helsingfors 1930
Ian Raby

| Ian Raby> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1963–1965
Talli(t):  Gilby, Brabham
Kilpailuja:  7 (3 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1963
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1965
Ian Raby (22. syyskuuta 1921 Woolwick, Lontoo – 7. marraskuuta 1967 Lambeth) oli brittiläinen F1-kuljettaja.
Ura

Raby aloitti uransa ajamalla 1950-1960-luvuilla alemmissa autoluokissa, Formula 2 -luokissa sekä Formula 1 -sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Näiltä ajoilta hänen parhaat saavutuksensa olivat 1957 Le Mansin 24 tunnin ajon 15. sija yhdessä Jack Brabhamin kanssa, 1963 Rooman GP:n kolmas sija ja Formula Junior -sarjan avauskilpailun voitto Englannin kilpailussa. Formula 1:iin hän osallistui varsinaisesti ensimmäistä kertaa vuonna 1963 kotikilpailussaan Britannian GP:ssä, jossa hän ajoi Gilbyn autolla, kunnes joutui keskeyttämään. Hän yritti päästä myös Saksan ja Italian osakilpailuihin, mutta karsiutui pois. Vastaavanlaisesti tapahtui Brabhamin autoilla vuosina 1964 ja 1965. Rabyn parhaaksi sijoitukseksi jäi 11. sija Britannian GP:stä päätöskaudellaan 1965.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 | Ian Raby | Gilby | BRM V8 | MON | BEL | NED | FRA | GBR Kesk. | GER DNQ | ITA DNQ | USA | MEX | RSA | - | 0 |
| 1964 | Ian Raby | Brabham BT3 | BRM V8 | MON | NED | BEL | FRA | GBR Kesk. | GER | AUT | ITA DNQ | USA | MEX | - | 0 |
| 1965 | Ian Raby | Brabham BT3 | BRM V8 | RSA | MON | BEL | FRA | GBR 11 | NED | GER DNQ | ITA | USA | MEX | - | 0 |
Kuolema

Formula 1:sten jälkeen Raby palasi kilpailemaan Formula 2:iin, jossa hän menehtyi vuoden 1967 Zandvoortin kilpailusta saamiinsa vammoihin kolme kuukautta myöhemmin.
Muuta

Raby nimesi kilpa-autonsa Paddle Jumperiksi, koska se laahasi maata matalan pohjan vuoksi ja käytti nimeä kaikissa autoissaan.
Raby oli taikauskoinen, minkä vuoksi hän piti onnenkalunaan jäniksenkäpälää, suosi valkoisilla pyörillä varustettuja punaisia autoja ja kieltäytyi ajamasta numerolla kolmetoista.
Honda Phantom

Honda Phantom on Thaimaassa valmistettu 200 cm³ custom, jota paikalliset kutsuvat "chopperiksi".
Honda Phantomin ensiversio oli kaksitahtinen, ilmajäähdytteinen TA150.
Honda Phantom TA200 on ilmajäähdytteinen yksisylinterinen custom-tyylinen moottoripyörä, jota valmistaa Honda Thai Manufacturing Co. Thaimaassa. Australiassa pyörää markkinoidaan nimellä TA200 Shadow. Nelitahtinen TA200 on kehitetty nestejäähdytteisestä kaksitahtisesta mallista TA150, joka esiteltiin 1998. TA150-mallin moottori oli lainattu NSR 150 -katupyörästä, jossa oli vielä poljinkäynnistys. Nykyisessä 200-kuutioisessa versiossa on vain sähkökäynnistys, mutta runko ja renkaat ovat identtiset. Honda Phantom on suosittu moottoripyörä Kaakkois-Aasian maissa, erityisesti Singaporessa, jossa alle 200-kuutioisten pyörien ajolupavaatimukset ovat kevyemmät.
Tekniset tiedot > Mitat

| --- | --- |
Pituus: 2 256 mm
Leveys: 775 mm
Korkeus: 1 085 mm
Akseliväli: 1 506 mm
Maavara: 148 mm
Tekniset tiedot > Paino

| --- | --- |
Kuivapaino: 147 kg
Suurin kuorma: 126 kg
Tekniset tiedot > Tilavuudet

| --- | --- |
Moottoriöljy vaihdettuna: 1 L
Moottoriöljy koneenpurun jälkeen: 1,2 L
Polttoainesäiliö: 11,2 L
Varalla: 2,2 L
Tekniset tiedot > Moottori

| --- | --- |
Poraus ja isku: 63,5 x 62,2 mm
Puristussuhde: 9,0 : 1
Sylinteritilavuus: 196,9 cm3
| --- | --- |
Teho: 17,0 PS @ 8.000 RPM
Vääntö: 16,3 Nm (1,66 kgf.m) @ 6.500 rpm

| --- | --- |
Kulutus km/l: 37 km/l–42 km/l
Tekniset tiedot > Renkaat

| --- | --- |
Edessä: 90/90-17M/C 49P
Takana: 130/90-15M/C 66P
Ominaisuudet

Honda Phantom on kevyenä ja matalana helppo käsitellä, mutta takapyörä voi lukkiutua herkästi voimakkaassa jarrutuksessa, koska ensiasennusrenkaiden (IRC) seos on optimoitu enemmän kulutuskestävyyttä kuin pitoa varten. Edessä ja takana on nestetoimiset levyjarrut. Phantomin huippunopeus on 120 km/h ja luontainen matkanopeus 90 km/h. Kuusilovista vaihteistoa käyttämällä vaatimatonta vääntöä voidaan tasata sopivalle kierrosalueelle. Moottori on rakenteeltaan SOHC, ja siinä on yksi nokka-akseli ja kaksi venttiiliä. Moottorin huoltoväli on sisäänajon ja ensihuollon jälkeen 4000 km. Venttiilinvälys säädetään mutterin avulla sopivaksi. Tätä varten mäntä on siirrettävä alakuolokohtaan kiertämällä kampiakselia lohkon päässä olevan aukon kautta. Sytytystulppasuositus on joko NGK:n DPR8EA-9 tai Denson X24EPR-U9. Moottorin nokkaketjun kiristysmekanismi voi aiheuttaa rikkoutuessaan moottorivaurion, minkä vuoksi sen kunto on tarkistettava muutaman kymmenen tuhannen kilometrin välein.
Pyörässä ei ole käynnistyspoljinta, ja vakioakku on ainoastaan 3,5 Ah. Pienitehoisen akun lataus tyhjenee nopeasti muutamassa kuukaudessa pyörän seisoessa ajamattomana. Phantomissa ei ole keskitukea, vain sivujalka, mutta pyörän mukana toimitetaan vakiona matkustajan selkänoja. Lisävarusteina on saatavilla takateline ja perälaukku, ja jalkatapit on mahdollista vaihtaa astinlautoihin. Ajovalo on jatkuvasti palava 30 W:n hehkulankapolttimo. Renkaat ovat sisäkumittomat tubeless-renkaat.
Uudessa 2004 esitellyssä mallipäivityksessä tankkimerkin grafiikkaa muutettiin ja etuhaarukan teleskooppiputket suljettiin kromattujen holkkien sisään. Yhdistetty ohjauslukko ja virtakytkin voidaan sulkea avaimenperällä, jolloin aukko peittyy luvatonta käyttöä vaikeuttavalla välilevyllä. Varsinaista ajonestolaitetta ei ole. Alumiiniset teleskooppisylinterit ja moottorin koteloinnit saattavat olla alttiita hapettumaan varsinkin merisessä ympäristössä. Etu- ja takalokasuojat, sylinterin sivulla olevat kromatut kotelot ja ulkoista öljysäiliötä muistuttavat sivuposket ovat muovia.
Aiheesta muualla

Singapore Phantom Directory - singaporelainen Phantom-keskusteluryhmä (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Honda Phantom TA150 käyttäjän käsikirja (Arkistoitu – Internet Archive)(thaiksi)
Honda Phantom TA200 käyttäjän käsikirja (Arkistoitu – Internet Archive)(thaiksi)
Honda Phantom TA200 käyttäjän käsikirja[vanhentunut linkki](englanniksi)
Honda Phantom Fire Edition (Arkistoitu – Internet Archive)(thaiksi)
Honda Phantom on iskutilavuudeltaan Thaimaan sisämarkkinoiden suurin moottoripyörä.
Ikeja

| Ikeja |
| --- | --- |
 Ikejan paikallishallintoalue (kaupunki) sijainti Lagosin metropolialueella.
 Ikeja
 Koordinaatit: 6.5959°N, 3.3549°E 
Valtio:   Nigeria
Osavaltio:  Lagos
Paikallishallintoalue:  Ikeja
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  paikallishallintoalue, kaupunki
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  42,31 km²
Väkiluku (2006)  ():  317 614
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ikeja on Lagosin osavaltion pääkaupunki ja yksi osavaltion paikallishallintoalueista (LGA). Ikeja sijaitsee Nigerian lounaisosassa, 17 kilometriä Lagosin metropolialueen keskustasta luoteeseen. Vuonna 2006 Ikejan väkiluku oli 317 614. Ikeja on osa Lagosin suurkaupunkialuetta. Siellä sijaitsee muun muassa osavaltion parlamentti ja Murtala Muhammedin kansainvälinen lentoasema.
Alkujaan paikkakuntaa asuttivat jorubat, ja seudulta haalittiin orjia 1800-luvun puoliväliin saakka. 1900-luvun alussa siitä tuli Lagosin maataloustuotantoalue, jossa kasvatettiin maan ensimmäiset kolapähkinät. Rautatieyhteyden Lagos-Ibadan rakentaminen (1901) ja Lagosin sataman kasvaminen muutti paikkakunnan luonteen Lagosin asumis- ja teollisuuslähiöksi. 1960-luvun puolivälissä perustettiin teollisuusalue. Vuonna 1976 Ikejasta tuli osavaltion pääkaupunki.
Ikejan sijainti Lagosin osavaltion kartalla.
Portti osavaltioparlamentin alueelle.
Maantienäkymä.
Murtala Muhammedin kansainvälinen lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ikeja Wikimedia Commonsissa
Iker

Iker (myös muodossa Íker) on baskin kielessä pääosin käytössä oleva miehen etunimi. Sen naispuolinen vastine on Ikerne. Iker tarkoittaa baskin kielellä vierailua.
Iker-nimisiä henkilöitä

Iker Casillas (s. 1981), espanjalainen jalkapallomaalivahti (maailmanmestari)
Iker Martínez (s. 1977), espanjalainen (baski) kilpapurjehtija (olympiavoittaja ja maailmanmestari)
Iker Muniain (s. 1992), espanjalainen (baski) jalkapalloilija
Taivutus

Taivutus tarkoittaa seuraavia asioita:
taivutus esineiden valmistustekniikassa
taivutus kieliopissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Taivutus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Taivutusvastus

Taivutusvastus (tunnus W, engl. section modulus, modulus of section) on lujuusopin suure, jonka yksikkö m3 (mm3). Taivutusvastus on muodon ominaisuus, joka kuvaa tietyn muotoisen kappaleen kykyä vastustaa momentista syntyviä jännityksiä.
Taivutusvastus on taivutusmomentin suhde taivutusjännitykseen:
Taivutusvastus riippuu kappaleen paksuuden toisesta potenssista. Umpinaisen kappaleen seinämän vahvuuden puolittuessa taivutusvastus siis putoaa neljäsosaan.
Taivutusvastus (määrätyn akselin suhteen) voidaan määrittää myös poikkileikkauksen neliömomentista (I). Tällöin kaava on W=I/e. e on suurin reunaetäisyys neutraaliakselista taivutusmomentin tason suunnassa.