stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TAP Air Portugal

| TAP Air Portugal |
| --- | --- |

 IATA: TP  –  ICAO: TAP 
Kutsukoodi:  AIR PORTUGAL
Perustettu:  14. maaliskuuta 1945
Laivaston koko:  99
Kohteiden määrä:  101
Solmukohdat:   Portelan lentoasema (LIS)  Porton lentoasema (OPO) 
Emoyhtiö:   Portugalin valtio (91,8 %)  TAP Group (8,2 %) 
Tytäryhtiö(t):  TAP Express
Kotipaikka:   Lissabon, Portugali
Kanta-asiakasohjelma:  TAP Miles&Go
Allianssi:  Star Alliance
Avainhenkilö(t):   Christine Ourmières-Widener (toimitusjohtaja)  Manuel Beja (puheenjohtaja) 
Yhtiön sivut:  www.flytap.com
TAP Air Portugalin pääkonttori Lissabonissa.
TAP Air Portugal eli TAP (port. Transportes Aéreos Portugueses) on Portugalin suurin lentoyhtiö sekä maan kansallinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1945. Sen päälentoasemana sekä pääkonttorina toimii Portelan lentoasema Lissabonissa Portugalin pääkaupungissa. Yhtiollä on myös toissijainen solmukohta Porton lentoasemalla. TAP Air Portugal on ollut Star Alliance -lentoyhtiöallianssin jäsen vuodesta 2005 lähtien.
Toukokuussa 2024 TAP Air Portugalin laivasto koostuu 99 lentokoneesta, jotka ovat pääasiallisesti kapearunkoisia Airbus A320 -sarjan koneita sekä laajarunkoisia Airbus A330 -sarjan koneita. Elokuussa 2021 TAP Air Portugal lentää 101 kohteeseen 41 maassa Euroopassa, Afrikassa ja Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.
TAP Air Portugalin alueellinen tytäryhtiö, TAP Express, liikennöi Embraerin valmistamia koneita. Se lentää kotimaan reittejä ja joitakin lyhyen matkan kansainvälisiä reittejä. Yhtiön liikennöijänä toimii Portugalia Airlines.
Laivasto > Nykyinen laivasto

Toukokuussa 2024 TAP Air Portugalin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 10,1 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A319-100 | 5 | — | 144 |  |
| Airbus A320-200 | 15 | — | 174 |  |
| Airbus A320neo | 12 | 14 | 174 |  |
| Airbus A321-200 | 3 | — | 216 |  |
| Airbus A321neo | 11 | 10 | 216 |  |
| Airbus A321LR | 12 | 10 | 168 |  |
| Airbus A330-200 | 3 | — | 263 |  |
| Airbus A330-200 | 3 | — | 269 |  |
| Airbus A330-900 | 19 | 2 | 298 | Konetyypin ensimmäinen käyttäjä. |
| Yhteensä | 80 | 26 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Embraer E190 | 12 | — | 106 | liikennöijänä Portugália Airlines |
| Embraer E195 | 7 | — | 118 | liikennöijänä Portugália Airlines |
| Yhteensä | 19 | 0 |  |  |
Aiheesta muualla

TAP Air Portugalin virallinen verkkosivusto
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta TAP Air Portugal Wikimedia Commonsissa
Star Allianceen kuuluvat lentoyhtiöt
| --- | --- |
Jäsenet:   Aegean Airlines  Air Canada  Air China  Air India  Air New Zealand  All Nippon Airways  Asiana Airlines  Austrian Airlines  Avianca  Brussels Airlines  Copa Airlines  Croatia Airlines  EgyptAir  Ethiopian Airlines  EVA Air  LOT Polish Airlines  Lufthansa  Shenzhen Airlines  Singapore Airlines  South African Airways  Swiss International Air Lines  TAP Air Portugal  Thai Airways International  Turkish Airlines  United Airlines 
Entiset jäsenet:   Adria Airways  Ansett Australia  Avianca Brasil  Blue1  British Midland International  Continental Airlines  Mexicana  Scandinavian Airlines  Shanghai Airlines  Spanair  TACA Airlines  TAM Airlines  US Airways  VARIG 
Eurooppalaisten lentoyhtiöiden yhteistyöjärjestön (AEA) jäsenet
Aegean Airlines
AirBaltic
Air France
Air Malta
Austrian Airlines
Brussels Airlines
Cargolux
Croatia Airlines
EAT Leipzig
Finnair
Icelandair
KLM
LOT Polish Airlines
Lufthansa
Luxair
Meridiana
Scandinavian Airlines
Swiss
TAP Portugal
TAROM
TNT Airways
Turkish Airlines
Ukraine International Airlines
TAP Air Portugalin Airbus A320-200 lähdössä Porton lentoasemalta.
TAP Air Portugalin Airbus A321LR laskeutumassa Newarkin kansainväliselle lentoasemalle.
TAP Air Portugalin Airbus A330-200 lähdössä Portelan lentoasemalta.
TAP Air Portugalin Airbus A330-900 laskeutumassa John F. Kennedyn kansainväliselle lentoasemalle.
TAP Air Portugalin Airbus A340-300 laskeutumassa São Paulo-Guarulhosin kansainväliselle lentoasemalle.
TAP Expressin Embraer E190 Geneven kansainvälisellä lentoasemalla.
Fredrik Adrian Elers

Fredrik Adrian Elers (30. heinäkuuta 1838 Eura – 24. tammikuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut kenraalimajuri.
Elersin vanhemmat olivat Euran kappelin saarnaaja Gustav Elers ja Helena Juhontytär ja puoliso vuodesta 1868 Selma Albertina Elmgren.  Elers tuli vapaaehtoisena palvelukseen nuoremmaksi aliupseeriksi 1. Turun ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan 1854. Hänet ylennettiin 1857 vanhemmaksi aliupseeriksi pataljoonan Paimion komppaniaan. Krimin sotaan Elers osallistui rannikkopuolustuksessa Suomessa. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1858 ja siirrettiin Narvan jalkaväkirykmenttiin, minkä jälkeen hän palveli useissa eri joukko-osastoissa Venäjällä, osallistuen myös Turkin sotaan. Välillä armeijan jalkaväen reserviin siirrettynä Elers palasi aktiivipalvelukseen vuonna 1880. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1888 ja määrättiin sotilaskäskynhaltijaksi Itä-Preussiin. Everstiksi 1890 ylennettynä hänestä tuli sotilaskäskynhaltija Pohjois-Kaukasiaan, mistä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina toukokuussa 1895.
Fredrik Aminoff

Fredrik Aminoff (29. marraskuuta 1807 Mietoinen – 5. huhtikuuta 1880 Espoo) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja valtiopäivämies.
Aminoffin vanhemmat olivat kreivi Johan Fredrik Aminoff ja Eva Matilda Bruncrona ja puoliso vuodesta 1846 Elisabet Juliana Emma Fredrika Schade (k. 1903). Aminoff tuli ylioppilaaksi 1824 ja suoritti tuomarintutkinnon 1828. Hänestä tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1830, senaatin oikeusosaston ylimääräinen kopisti 1832, prokuraattorintoimituskunnan kopisti 1833 ja kanslisti 1839, mistä tehtävästä hän erosi 1842. Aminoff oli tilanomistaja Espoon Juvassa. Valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä hän oli 1863–1864, 1867 ja 1872.
Jalkaväenkenraali, valtiopäivämies Adolf Aminoff oli Fredrik Aminoffin veli. Kreivi, juristi ja virka- ja valtiopäivämies Johan Fredrik Aminoff oli Fredrik Aminoffin poika.
Franz Oppenheimer

Franz Oppenheimer postimerkissä
Franz Oppenheimer (30. maaliskuuta 1864, Berliini – 30. syyskuuta 1943, Los Angeles) oli saksalainen sosiologi ja poliittinen taloustieteilijä. Hän kirjoitti yli 50 kirjaa ja 400 esseetä sosiologiasta, taloudesta ja aikansa poliittisista kysymyksistä.
Oppenheimer tutki muun muassa valtion alkuperää. Hän hylkäsi ajatukset yhteiskuntasopimuksesta, ja katsoi sen sijaan kaikkien valtioiden syntyvän voimakkaampien suorittamien valloitusten kautta.
Aiheesta muualla

Teoksia:
A First Program for Zionist Colonization (1903) (englanniksi)
The State (1914/1922) (englanniksi)
The Idolatry of the State (1927) (englanniksi)
History and Sociology (1927) (englanniksi)
Tendencies in Recent German Sociology (Sociological Review, Vol. 24, 1932) (englanniksi)
A Post-Mortem on Cambridge Economics (1943) (englanniksi)
Muuta:
Franz-Oppenheimer.de (saksaksi)
History of the Institute of Social Research (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Franz Reichelt

Franz Reichelt laskuvarjopuvussaan
Franz Karl Reichelt, tunnettu myös nimellä Henry François Reichelt (16. lokakuuta 1878 – 4. helmikuuta 1912) oli itävaltalaissyntyinen ranskalainen räätäli, keksijä ja laskuvarjohypyn pioneeri, nykyään toisinaan tunnettu myös nimellä ”Lentävä räätäli”. Reichelt tunnetaan hänen kuolemaansa johtaneesta onnettomuudesta, joka seurasi hänen hypättyään Eiffel-tornista testatakseen itse suunnittelemaansa ylläpidettävää laskuvarjopukua. Reichelt kehitti lentäjille pukua, joka muuttuisi tarvittaessa laskuvarjoksi. Ensimmäiset hänen viidennen kerroksen asunnostaan tehdyt testit olivat menestyksellisiä, mutta hän ei onnistunut enää myöhemmin toistamaan kokeita onnistuneesti.
Reichelt syntyi Štětíssä, Böömin kuningaskunnassa, Itävalta-Unkarin valtakunnassa vuonna 1879 ja muutti Pariisiin vuonna 1898. Hänelle myönnettiin Ranskan kansalaisuus vuonna 1909. Reichelt ranskalaisti etunimensä Franzin muotoon François. Reichelt toimi menestyksellisenä räätälinä Pariisin Palais Garnierin lähellä 8 Rue Gaillonilla.
Reichelt oli saanut viranomaisilta luvan Eiffel-tornin kokeelleen, joskin viranomaiset sanoivat myöhemmin, että hän oli saanut luvan vain testinukkejen käytölle eikä omalle hypylleen. Myös paikan päällä olleet ystävät yrittivät estää Reicheltia hyppäämästä. Hän halusi kuitenkin todistaa keksintönsä toimivuuden ja hypätä itse ilman minkäänlaisia turvaköysiä. Reichelt hyppäsi tornin ensimmäiseltä tasolta hieman yli 57 metrin korkeudelta. Hypyssä laskuvarjopuku aukesi liian myöhään ja hän osui jäätyneeseen maahan liian suurella vauhdilla. Reichelt kuoli lähes välittömästi. Le Petit Parisien -lehden mukaan hänen kallonsa ja selkänsä murtui hypyssä ja suusta, nenästä ja korvista vuosi verta. Katsojien saapuessa paikalle hän oli jo kuollut. Maahan jäi hypyn seurauksena 15 senttimetrin syvyinen painauma. Hyppy valokuvattiin ja filmattiin.
Aiheesta muualla

Video Reicheltin hypystä (Arkistoitu – Internet Archive)
Reicheltin hyppy filmattuna
Useat lehdet raportoivat Reicheltin kuolemasta. Le Petit Parisien lehden kuvakooste Reichetlin kuolonhypystä 5.2.1912.
Gifted

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Gifted tai The Gifted voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Gifted, Douglas Mackinnonin ohjaama brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2003
Gifted, Marc Webbin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2017
The Gifted, yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 2017–2019
The Gifted, thaimaalainen televisiosarja vuodelta 2018
The Gifted, Walen musiikkialbumi vuodelta 2013.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gifted”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tabu Ley Rochereau

| Tabu Ley Rochereau |
| --- | --- |
 Tabu Ley Rochereau vuonna 1970.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1937 tai 1940 Bagata, Belgian Kongo
Kuollut: 30. marraskuuta 2013 Bryssel, Belgia
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1956–2008
Tyylilajit:  soukous
Yhtyeet:  African Jazz,   African Fiesta,   Afrisa International
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tabu Ley Rochereau (alk. Pascal Emmanuel Sinamoyi Tabou, 13. marraskuuta 1937 tai 1940 Bagata, Belgian Kongo – 30. marraskuuta 2013 Bryssel, Belgia) oli kinshasankongolainen muusikko. Hän oli Afrikan merkittävimpiä laulajia ja myös tuotteliaimpia lauluntekijöitä yli kahdella tuhannella kirjoittamallaan laululla.
Nuoruus

Pascal Emmanuel Sinamoyi Tabou syntyi 13. marraskuuta, joko vuonna 1937 tai 1940. Hänen äitinsä oli kiertelevä laulaja, griotti, ja Rochereau itse lauloi nuorena kirkon kuorossa.
Ura > Uran alku

Sinamoyi Tabou käytti taiteilijanimeään Rochereau, joka oli hänen kouluaikainen lempinimensä, lähettäessään ensimmäisiä laulujaan soukous-yhtye African Jazzin johtajalle Joseph Kabasellehille. Rochereau teki 1958 ensimmäisen levytyksensä Rock-a-Mambo-yhtyeen kanssa, mutta hänen ensimmäinen hittikappaleensa oli ”Kelya”, jonka hän levytti African Jazzissa, johon hän oli liittynyt vuonna 1959. Rochereau kirjoitti 1960-luvulla monia hittikappaleita African Jazzille, joka oli Kongon suosituin yhtye. Hän jätti yhtyeen kuitenkin 1963 ja perusti Dr. Nicon kanssa African Fiestan.
Ura > Oma yhtye

African Fiesta oli kasassa vuoteen 1965, jolloin se hajosi taiteellisten erimielisyyksien takia. Rochereau perusti tämän jälkeen African Fiesta Internationalin. Rochereau halusi aktiivisesti kehittää musiikkiaan ja oli kiinnostunut löytämään ulkopuolisia vaikutteita. Vuonna 1960 itsenäistynyt Kongo lähetti African Fiestan vuoden 1967 Montrealin maailmannäyttelyyn, missä Rochereau sai vaikutteita pohjoisamerikkalaisesta rock- ja soulmusiikista. Hän vei yhtyeensä Pariisiin esiintymään vuonna 1970 ja levytti Lontoossa 1972. Pariisin Olympia-teatterissa Rochereau yhdisti musiikkiinsa muun muassa fanfaarialoituksen, tempon dynaamisia muutoksia sekä muusikoiden ja naistanssijoiden koreografian. Tämä toi afrikkalaiselle musiikille kansainvälistä huomiota. Rochereaun African Fiesta International kasvoi 1970-luvun aikana suuremmaksi yhtyeeksi ja alettiin tuntea nimellä Afrisa International.
Mobutu Sese Sekon vaihdettua valtion nimen Zaireksi vuonna 1971 hän vaati koko valtiota afrikkalaistumaan siirtomaavaikutteista. Rocheraukin vaihtoi nimekseen Tabu Ley Rochereaun. Afrisa International sai 1970-luvulla suurta suosiota ympäri Afrikkaa, ja Rochereau omisti oman levymerkin ja oman klubin Zairen pääkaupungissa Kinshasassa. Afrisa Internationalissa esiintyi useita kongolaisia huippumuusikoita, kuten Sam Mangwana ja Papa Wemba, Rochereaun merkittävin löytö yhtyeeseensä oli 22-vuotias tanssija M’bilia Bel. He menivät naimisiin ja lauloivat ainakin seitsemällä albumilla yhdessä.
Mobutun hallinto muuttui jatkuvasti enemmän yksinvaltiuden suuntaan, maan talous heikkeni nopeasti, ja Rochereau veikin yhtyeensä siksi useaan otteeseen ulkomaille: Afrisa International oli tehyt keikkakiertuuen 1980-luvun loppuun mennessä Euroopassa, Afrikassa ja Amerikoissa. Kinshasassa puhkesi mellakoita 1991, jolloin Pariisissa ollut Rochereau kertoi, että palaisi maahan vasta, kun olot kohenisivat. Zairen hallinnon tiedottaja ilmoitti tämän jälkeen, ettei Rochereau ole edes tervetullut takaisin. Pariisissa hän levytti myös albumin Exil-Ley, jossa oli myös hänen poliittisin kappaleensa ”Le Glas a Sonné”.
Mobuton jälkeen politiikkaan

Afrisa International muutti 1994 Yhdysvaltohiin, missä se kiersi klubeilla ja festivaaleilla ja alkoi käyttää myös englantia sanoituksissa. Rochereau palasi kotimaahansa vuonna 1997, kun Mobuto oli syösty vallasta. Rochereau siirtyi tämän jälkeen politiikkaan ja aloitti vuonna 2001 Kinshasan varakuvernöörinä. Hän toimi myös siirtymäkauden parlamentissa ja maakunnallisena kulttuuriministerinä.
Rochereaun ura päättyi vuonna 2008 sairauskohtaukseen, joka halvautti hänet osittain. Hän oli tämän jälkeen hoidossa brysseliläisessä sairaalassa, jossa kuoli marraskuussa 2013. Rochereau oli ollut koomassa useita päiviä ennen kuolemaansa, ja hänen poikansa mukaan kuolinsyynä olivat diabeteksen komplikaatiot. Rochereau sai kansalliset hautajaiset, ja hänen muistotilaisuutensa pidettiin Kongon parlamenttirakennuksessa. Hautajaisiin osallistui kaikkiaan tuhansia ihmisiä.
Rochereau sai ritarinarvon Senegalista, ja hän oli myös Tšadin kansallisen ritarikunnan upseeri.
Rap-artisti Youssoupha on Rochereaun poika.
Tadanori Koshino

| Mitalit> Maa:  Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:  Japani> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 60 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1991 | 60 kg |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1989 | 60 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Peking 1990 | 60 kg |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Damaskos 1988 | 60 kg |  |
Tadanori Koshino (jap. 越野忠則, Koshino Tadanori; s. 3. huhtikuuta 1966 Shiranuka) on japanilainen judoka. Hän kilpaili 60 kilogramman sarjassa.
Koshino osallistui Barcelonan olympialaisiin 1992. Hän saavutti olympiapronssia voittaen neljä ottelua ja häviten olympiavoiton saaneelle Yhdistyneen joukkueen Nazim Hüseynoville
Maailmanmestaruuskilpailuissa Koshino sai kultaa Barcelonassa 1991 ja oli hopealla Belgradissa 1989. Hän voitti Aasian kisoissa Pekingissä 1990 ja Aasian-mestaruuskilpailuissa Damaskoksessa 1988.
Japanin mestaruuden Koshino voitti vuosina 1989–1991.
Fredrik Adrian Gadd

Fredrik Adrian Gadd (15. syyskuuta 1794 Tampere – 24. joulukuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja rakennusurakoitsija, joka sai kauppaneuvoksen arvon.
Gadd aloitti uransa Jegor Uschakoffin kauppa-apulaisena ja oppi venäjän kielen. Hän sai porvarioikeudet vuonna 1822 ja kävi kauppaa paikallisen venäläisen sotaväen kanssa ja toimi Tuusulan sotilassairaalan hankkijana. Seuraavaksi hän alkoi harjoittaa puutavarakauppaa Belgiaan ja Alankomaihin, joista hän toi suolaa ja viljaa. Gadd myös kauppasi rautatavaroita ja Kellokosken tehtaan tuotteita Pietariin, ja harjoitti hotellitoimintaa talossaan Aleksanterinkadulla. Rakennusurakoitsijana Gadd urakoi 1830- ja 1840-luvuilla muun muassa yliopiston päärakennuksen, kasvitieteellisen puutarhan, yliopiston uuden klinikan ja Nikolainkirkon sivutornit ja terassipaviljongin.
Gadd kohosi nopeasti Helsingin merkittävimpien porvarien joukkoon, sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1833 ja valittiin kaupunginvanhimmaksi kaksi kertaa. Gadd teki kuitenkin henkilökohtaisen vararikon vuonna 1867 Anjalankoskella sijainneen Heikkilän sahan epäonnistuneiden investointien jälkeen.
Fredrik Adrian Gaddilla ja Sofia Juliana Weurlanderilla oli kuusi poikaa, joista vara-amiraali ja salaneuvos Georg Ludvig Gadd, valtiopäivämies Julius Fredrik Gadd ja kenraaliluutnantti ja senaattori Otto Viktorinus Gadd etenivät merkittäviin yhteiskunnallisiin asemiin.
Fok It

Fok_It on Joonas Rinta-Kannon (s. 1982) vuodesta 2009 piirtämä sarjakuva, jonka tunnusmerkeiksi ovat nousseet absurdius ja varsinaisen vitsin jääminen ilmaan. Sarjakuva on saanut alkunsa blogista. Sen strippejä on levitetty Facebookissa ja julkaistu Helsingin Sanomien Nyt-liitteen paperiversiossa sekä nettisivulla vuodesta 2011. Nyt-liitteen ilmestymisen loputtua vuonna 2023 sarjakuvastrippi siirtyi Helsingin Sanomien sarjakuvasivulle. Stripeistä on julkaistu seitsemän kokoelma-albumia kirjoina.
Rinta-Kanto piirtää strippien originaalit tussilla, skannaa ne, ja värittää stripit lopulliseen muotoon tietokoneella.
Alun perin kolmesta kuvasta koostuvien Fok_It-strippien ideana olivat muun muassa vyölaukut ja viikset. Taiteilija itse kutsuu Fok_It-huumoria ”väsyneeksi”, tai sitä voisi sanoa myös nyrjähtäneeksi tai peräti absurdiksi. Aluksi ehkä jotkut sarjakuvissa esiintyvät hahmot vähän näyttivätkin toisiltaan, mikä tosin oli sattumaa, mutta myöhemmin mukaan ovat tulleet myös erilaiset vakiohahmot kuten Pete ja voimaeläimet. Myös ajankohtaiset asiat ja ilmiöt esiintyvät usein sarjakuvissa. Tällaisia ovat esimerkiksi juhlapäivien leivonnaiset, kuten tähtitortut tai laskiaispullat.
Voimaeläimiä

Sarjakuvassa esiintyviä voimaeläimiä ovat:
Säihkyturpa, joka pelastaa maanantain sateenkaarella. Säihkyturpa oli vakiohahmoista ensimmäisiä.
Perjantai-Pingviini, joka pitää huolen perjantain viihtyisyydestä sekä juomien saatavuudesta
Salaliitto-Sammakko, joka varoittaa lurkeista, Internetin vaaroista ja yksilön tarkkailuun pyrkivistä toimista sekä suosittaa foliohatun käyttöä
Elämäntaito-Etana, joka kehottaa lukijoita hidastamaan tahtiaan
Keskiviikko-Kroko, joka käyttäytyy välillä arvaamattomasti
Kilokatti, joka pitää syömisestä
Nöyhtänokka, joka on papukaija.
Sarjassa esiintyy joskus myös muita eläimiä, kuten pikkulintuja. Perjantaina hahmoilla on usein viikonloppu mielessä.
Aiheesta muualla

Fok_It Nyt Helsingin Sanomien Nyt-liitteen verkkosivulla
Fok_It Wordpress Aiemmin Wordpress-blogissa julkaistut Fok_It-sarjakuvat]
https://www.facebook.com/fokit
Euroopan Grand Prix 2012

|  Euroopan Grand Prix 2012  |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 20 osakilpailusta kaudella 2012. 

Päivämäärä:  24. kesäkuuta 2012
Sijainti:  Valencian katurata, Valencia, Espanja
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  5,419 km
Kilpailun pituus:  57 kierrosta, 308,883 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Paaluaika:  1.38,086
Palkintokoroke
Voittaja:   Fernando Alonso   (Ferrari)
Toinen:   Kimi Räikkönen   (Lotus)
Kolmas:   Michael Schumacher   (Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.42,163 (kierroksella 54)
Euroopan Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 Grand Prix of Europe) oli Formula 1 -kauden 2012 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 24. kesäkuuta Valencian katuradalla, Espanjassa. Kyseessä oli toistaiseksi viimeinen Valencian katuradalla ajettu kilpailu.
Kilpailuun paalupaikalta lähti Red Bullin Sebastian Vettel, joka joutui kuitenkin keskeyttämään kilpailun laturivian vuoksi. Kilpailun voittoon nousi 11. ruudusta aloittanut Ferrarin Fernando Alonso. Toiseksi sijoittui viidennestä ruudusta lähtenyt Lotuksen Kimi Räikkönen. Kolmanneksi ajoi Mercedeksen Michael Schumacher, josta tuli 43 vuoden ja 173 päivän iässä vanhin palkintokorokkeelle noussut kuljettaja sitten Jack Brabhamin ja 1970 Britannian GP:n. Samalla palkintokorokesijoitus oli Schumacherille uran viimeinen, sekä myös ainoa vuonna 2010 tekemänsä paluun jälkeen.
Alonsosta tuli ensimmäinen kuljettaja kaudella 2012, joka onnistui ottamaan toisen osakilpailuvoittonsa.
FIA:n tuomaristossa viikonlopun ajan toimi Mika Salo, Garry Connelly ja Paolo Longoni.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22. kesäkuuta | 10:00–11:30 | 11:00–12:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Pilvinen | 23 °C | 27–32 °C | 66–69 % |
| 22. kesäkuuta | 14:00–15:30 | 15:00–16:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 25 °C | 34–39 °C | 62–65 % |
| 23. kesäkuuta | 11:00–12:00 | 12:00–13:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 25 °C | 28–38 °C | 60 % |
| 23. kesäkuuta | 14:00–15:00 | 15:00–16:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 25–26 °C | 43–45 °C | 59–64 % |
| 24. kesäkuuta | 14:00–16:00 | 15:00–17:00 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 27 °C | 44–45 °C | 62–65 % |
Lähde:
Vapaat harjoitukset

Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla. Force Indian Jules Bianchi ajoi Nico Hülkenbergin tilalla.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika (1>  osio) | Aika (2>  osio) | Aika (3>  osio) | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1.39,626 | 1.38,530 | 1.38,086 | 1 |
| 2 | 4 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 1.39,169 | 1.38,616 | 1.38,410 | 2 |
| 3 | 18 |  Pastor Maldonado | Williams-Renault | 1.38,825 | 1.38,570 | 1.38,475 | 3 |
| 4 | 10 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 1.39,530 | 1.38,489 | 1.38,505 | 4 |
| 5 | 9 |  Kimi Räikkönen | Lotus-Renault | 1.39,464 | 1.38,531 | 1.38,513 | 5 |
| 6 | 8 |  Nico Rosberg | Mercedes | 1.39,061 | 1.38,504 | 1.38,623 | 6 |
| 7 | 14 |  Kamui Kobayashi | Sauber-Ferrari | 1.39,651 | 1.38,703 | 1.38,741 | 7 |
| 8 | 12 |  Nico Hülkenberg | Force India-Mercedes | 1.39,009 | 1.38,689 | 1.38,752 | 8 |
| 9 | 3 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 1.39,622 | 1.38,563 | 1.38,801 | 9 |
| 10 | 11 |  Paul di Resta | Force India-Mercedes | 1.38,858 | 1.38,519 | 1.38,992 | 10 |
| 11 | 5 |  Fernando Alonso | Ferrari | 1.39,409 | 1.38,707 |  | 11 |
| 12 | 7 |  Michael Schumacher | Mercedes | 1.39,447 | 1.38,770 |  | 12 |
| 13 | 6 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.39,388 | 1.38,780 |  | 13 |
| 14 | 19 |  Bruno Senna | Williams-Renault | 1.39,449 | 1.39,207 |  | 14 |
| 15 | 15 |  Sergio Pérez | Sauber-Ferrari | 1.39,353 | 1.39,358 |  | 15 |
| 16 | 20 |  Heikki Kovalainen | Caterham-Renault | 1.40,087 | 1.40,295 |  | 16 |
| 17 | 16 |  Daniel Ricciardo | Toro Rosso-Ferrari | 1.39,924 | 1.40,358 |  | 17 |
| 18 | 17 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Ferrari | 1.40,203 |  |  | 18 |
| 19 | 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 1.40,395 |  |  | 19 |
| 20 | 21 |  Vitali Petrov | Caterham-Renault | 1.40,457 |  |  | 20 |
| 21 | 22 |  Pedro de la Rosa | HRT-Cosworth | 1.42,171 |  |  | 21 |
| 22 | 23 |  Narain Karthikeyan | HRT-Cosworth | 1.42,527 |  |  | 22 |
| 23 | 25 |  Charles Pic | Marussia-Cosworth | 1.42,675 |  |  | 23 |
| DNS | 24 |  Timo Glock | Marussia-Cosworth | Ei aikaa |  |  |  |
107% aika: 1.45,742