stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eduskuntavaalit 1983
Kansanedustajat > Muutoksia eduskunnan kokoonpanossa ja voimasuhteissa

Eduskuntaan paluuta tehnyt Heikki Mustonen (SKDL) pudotti viidellä äänellä Pentti Liedeksen. Mustosen jo saatua valtakirjansa oikeusistuin kumosi tuloksen siitä tehdyn valituksen ja uuden ääntenlaskennan perusteella joulukuussa 1983, mikä oli ennenkokematon tapaus eduskuntavaalien historiassa. Liedeksen kuoltua Mustonen nousi jälleen elokuussa 1985 kansanedustajaksi. Kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Matti Jaatinen siirtyi Kymen läänin maaherraksi helmikuussa 1984, jolloin uudeksi kansanedustajaksi tuli toimitusjohtaja Matti Lahtinen ja uudeksi eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi Ulla Puolanne. Keskustan kansanedustajaksi valittu Liisa Kulhia erosi puolueesta kesällä 1984 ja muodosti oman eduskuntaryhmänsä.
SMP:n kansanedustaja, puolueen pää-äänenkannattajan Suomen Uutisten päätoimittaja Reijo Enävaara kuoli elokuussa 1984 ja hänen tilalleen tuli lastentarhanopettaja Ulla Bogdanoff, joka loikkasi POP:een alkuvuodesta 1986. SKDL:n kansanedustaja Kalevi Kivistö siirtyi Keski-Suomen läänin maaherraksi vuoden 1985 alussa ja SDP:n kansanedustaja, eduskunnan ensimmäinen varapuhemies Pirkko Työläjärvi Turun ja Porin läänin maaherraksi syyskuun 1985 alussa. Kivistön tilalle tuli kahdesti aiemminkin varasijalta eduskuntaan noussut valtiotieteen kandidaatti Kati Peltola ja Työläjärven tilalle kansanedustajaksi merkonomi Pirkko Valtonen ja ensimmäiseksi varapuhemieheksi Matti Louekoski. RKP:n puheenjohtaja Pär Stenbäck jätti politiikan siirtyessään Suomen Punaisen Ristin pääsihteeriksi ja hänen tilalleen kansanedustajaksi tuli dosentti Pähr-Einar Hellström. Espoon kaupunginjohtajaksi nimitetyn Kokoomuksen kansanedustajan Pekka Löyttyniemen tilalle tuli tiedotuspäällikkö Päivi Varpasuo.
Keskustan kansanedustaja, valtiovarainministeri Ahti Pekkala siirtyi Oulun läänin maaherraksi helmikuun alussa 1986 ja SDP:n kansanedustaja, opetusministeri Kaarina Suonio Tampereen apulaiskaupunginjohtajaksi kesäkuun alussa 1986. Pekkalan tilalle nousi rehtori Tellervo Nousiainen ja Suonion tilalle eduskuntaan palasi oikeustieteen lisensiaatti Seija Karkinen.
SKDL:n kansanedustaja ja puolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Veikko Saarto siirtyi vuoden 1987 alussa Kansaneläkelaitoksen johtajaksi, jolloin eduskuntaan palasi toimitsija Pauli Uitto ja uudeksi eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi valittiin Lauha Männistö.
Kampanjat

| --- | --- |
puolue: kampanjajulisteen tunnus
SDP: Valtiovalta Suomessa kuuluu kansalle (Hallitusmuoto 2 §). Yhdessä yhteisvastuuta tuntien sosialidemokraatit
Kok.: Sinulla on oikeus. Suomen Hallitusmuoto 2§. Valtiovalta Suomessa kuuluu kansalle
Kesk.: Ota vastuu huomisesta. Keskusta – vihreä liitto elämän puolesta
SKDL: Tulevaisuus on ihmisten työtä
SMP: SMP lahjomaton voima. Kotien ja kansan puolesta. Rötösherrat kuriin
RKP: Nära dig
SKL: Palvellen kansamme parhaaksi
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Kaikki
| Äänioikeutetut | 3 951 932 |  |  |
| Äänestäneet | 2 992 970 |  |  |
| Äänestysaktiivisuus | 75,7 % | +0,2 |  |
| Hylätyt äänet | 13 276 |  |  |
Suomessa asuvat Suomen kansalaiset
| Äänioikeutetut | 3 670 241 | +117 863 |  |
| Äänestäneet | 2 974 175 | +88 585 |  |
| Äänestysaktiivisuus | 81,0 % | −0,2 |  |
| Hylätyt äänet | 13 215 | +1 662 |  |
| Puolue | Puolue | Edustajat | Edustajat | Äänet> Osuus | Äänet> Osuus | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 57 | +5 | 26,71 % | +2,8 | 795 953 | +104 441 |
|   | Kansallinen Kokoomus | 44 | −3 | 22,12 % | +0,5 | 659 078 | +32 314 |
|   | Keskustapuolue | 38 | +2 | 17,63 % | +0,3 | 525 207 | +24 729 |
|   | Suomen Kansan Demokraattinen Liitto | 26 | −9 | 13,46 % | −4,4 | 400 930 | −117 115 |
|   | Suomen Maaseudun Puolue | 17 | +10 | 9,69 % | +5,1 | 288 711 | +156 254 |
|   | Ruotsalainen kansanpuolue | 10 | +1 | 4,61 % | +0,4 | 137 423 | +15 005 |
|   | Suomen Kristillinen Liitto | 3 | −6 | 3,03 % | −1,7 | 90 410 | −47 834 |
|   | Vihreä liitto | 2 | – | 1,47 % | –  | 43 754 | –  |
|  | Perustuslaillinen Oikeistopuolue | 1 | +1 | 0,37 % | −0,8 | 11 104 | −23 854 |
|   | Åländsk Samling | 1 | -- | 0,32 % | −0,0 | 9 458 | +172 |
|  | Kansalaisvallan liitto |  |  | 0,08 % | −0,2 | 2 335 | −6 981 |
|  | Muut | 1a | +1 | 0,51 % | +0,5 | 15 331 | +15 111 |
|  | Yhteensä | 200 |  | 100 % |  | 2 979 694 | +85 248 |
| a Yhteislistalta valittiin Lapin läänin vaalipiiristä Esko-Juhani Tennilä, joka vaalien jälkeen liittyi SKDL:n eduskuntaryhmään. | a Yhteislistalta valittiin Lapin läänin vaalipiiristä Esko-Juhani Tennilä, joka vaalien jälkeen liittyi SKDL:n eduskuntaryhmään. | a Yhteislistalta valittiin Lapin läänin vaalipiiristä Esko-Juhani Tennilä, joka vaalien jälkeen liittyi SKDL:n eduskuntaryhmään. | a Yhteislistalta valittiin Lapin läänin vaalipiiristä Esko-Juhani Tennilä, joka vaalien jälkeen liittyi SKDL:n eduskuntaryhmään. | a Yhteislistalta valittiin Lapin läänin vaalipiiristä Esko-Juhani Tennilä, joka vaalien jälkeen liittyi SKDL:n eduskuntaryhmään. | a Yhteislistalta valittiin Lapin läänin vaalipiiristä Esko-Juhani Tennilä, joka vaalien jälkeen liittyi SKDL:n eduskuntaryhmään. | a Yhteislistalta valittiin Lapin läänin vaalipiiristä Esko-Juhani Tennilä, joka vaalien jälkeen liittyi SKDL:n eduskuntaryhmään. |  |
| Lähde: Tilastokeskus 2015 2004Vihreiden yhteislistojen äänimäärä | Lähde: Tilastokeskus 2015 2004Vihreiden yhteislistojen äänimäärä | Lähde: Tilastokeskus 2015 2004Vihreiden yhteislistojen äänimäärä | Lähde: Tilastokeskus 2015 2004Vihreiden yhteislistojen äänimäärä | Lähde: Tilastokeskus 2015 2004Vihreiden yhteislistojen äänimäärä | Lähde: Tilastokeskus 2015 2004Vihreiden yhteislistojen äänimäärä | Lähde: Tilastokeskus 2015 2004Vihreiden yhteislistojen äänimäärä |  |
Tulokset > Ääniharavat

| Sija | Ehdokas | Puolue | Äänet | Äänet | Vaalipiiri |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pekka Vennamo | SMP | 25 088 | 9,9 % | Turun läänin eteläinen |
| 2 | Pertti Salolainen | Kok. | 20 202 | 6,6 % | Helsingin kaupungin |
| 3 | Pär Stenbäck | RKP | 19 396 | 5,0 % | Uudenmaan läänin |
| 4 | Veikko Vennamo | SMP | 16 971 | 11,1 % | Kuopion läänin |
| 5 | Urpo Leppänen | SMP | 16 959 | 7,6 % | Kymen läänin |
| 6 | Kalevi Kivistö | SKDL | 16 755 | 5,4 % | Helsingin kaupungin |
| 7 | Pirkko Työläjärvi | SDP | 16 734 | 8,6 % | Turun läänin pohjoinen |
| 8 | Anssi Joutsenlahti | SMP | 16 210 | 8,3 % | Turun läänin pohjoinen |
| 9 | Juhani Kortesalmi | SMP | 15 634 | 6,2 % | Oulun läänin |
| 10 | Esko-Juhani Tennilä | Muut | 14 995 | 12,0 % | Lapin läänin |
Lähde: Tilastokeskus
Aiheesta muualla

Riksdagsvalet 1983 Ylen Elävä arkisto. (ruotsiksi)
Doria.fi − Eduskuntavaalit 1983, tilastokeskuksen julkaisu
| n k  Eduskunta |
| --- | --- | --- |
| Organisaatio |  Kansanedustaja Luettelo  Avustajat  Puhemies Luettelo  Puhemiesneuvosto  Valiokunta  Kansliatoimikunta Sisäinen tarkastus  Tietosuojavastaava  Eduskunnan kanslia Pääsihteeri  Hallinto- ja palveluosasto  Kansainvälinen osasto  Keskuskanslia  Tieto- ja viestintäosasto  Turvallisuusosasto  Valiokuntasihteeristö  |  |
| Politiikka |  Eduskuntaryhmä  Puolueet  |  |
| Vaalit |  1907  1908  1909  1910  1911  1913  1916  1917  1919  1922  1924  1927  1929  1930  1933  1936  1939  1945  1948  1951  1954  1958  1962  1966  1970  1972  1975  1979  1983  1987  1991  1995  1999  2003  2007  2011  2015  2019  2023  2027  |  |
| Toimielimet |  Arkisto  Kirjasto  Tilintarkastajat  Pankkivaltuusto  Oikeusasiamies Ihmisoikeuskeskus  Ulkopoliittinen instituutti  Sitra  |  |
| Rakennukset |  Eduskuntatalo  Kansalaisinfo  Pikkuparlamentti  |  |
| Toiminta |  Valtiopäivät  Lähetekeskustelu  Suullinen kysymys  Välihuuto    |  |
| Muuta |  Nuorten parlamentti  Suomen eduskunta 100 vuotta  |  |
Porvoon valtiopäivät

| Porvoon valtiopäivät 1809 |
| --- | --- |
Kesto:  22. maaliskuuta – 19. heinäkuuta 1809
Aatelissääty:  Robert Wilhelm De Geer, Porvoon raatihuone
Pappissääty:  Jakob Tengström, Porvoon kymnaasin talo
Porvarissääty:  Kristian Trapp, Porvoon raatihuone
Talonpoikaissääty:  Pehr Klockars, Orrhjelmin talo
Keskeisiä päätöksiä
valtiosääntö:  Suomen itsehallinnon perustaminen
Keisari Aleksanteri I Porvoon tuomiokirkossa valtiopäivien avajaisissa annettuaan hallitsijanvakuutuksensa (Emanuel Thelningin maalaus Porvoon valtiopäivien avajaiset, 1812).
Suomen vaakuna Porvoon valtiopäivillä käytetystä keisari Aleksanteri I:n valtaistuimen katoksesta.
Aleksanteri I:n pronssinen muotokuvapatsas Porvoon tuomiokirkossa.
Kipsikoristekehyksiin sijoitettu painoteos, jossa hallitsijanvakuutus. "Annettu Porvoossa 15/27 maaliskuuta 1809 A I vahv. Rob. H. Rehbinder". Kahdelle palstalle suomeksi ja ruotsiksi painettu julistus. Puiset koristehöylätyt kehykset, joiden päälle kiinnitetty kaksi kipsikoristevyöhykettä. Kehykset maalattu kullanvärisiksi. Suojalasi.
Porvoon valtiopäivät tai maapäivät tai herrainpäivät (ruots. Borgå lantdag, ven. Боргоский сейм) olivat Porvoossa Venäjän keisari Aleksanteri I:n määräyksestä maaliskuussa 1809 järjestetty Suomen säätyjen edustajien kokoontuminen. Suomen sota oli tuolloin vielä käynnissä, mutta Venäjän osalta voitettuselvennä. Suomalaiset historiantutkijat ovat esittäneet erilaisia tulkintoja siitä, oliko Porvoossa kyseessä Suomen historian ensimmäiset säätyvaltiopäivät vai perinteiset maapäivät, joiden kautta Ruotsin kahdeksan itäistä maakuntaa siirrettiin Venäjän keisarin vallan alle. Myöhemmin 1800-luvulla syntyneen suomalaisen perustuslaillisen tulkinnan mukaan Porvoon valtiopäivillä perustettiin Suomen valtio.
Porvoon valtiopäivät avattiin 22. maaliskuuta (J: 10. maaliskuuta) ja päätetiin 19. heinäkuuta (J: 7. heinäkuuta) 1809.
Porvoon valtiopäivien kokoontumiskutsu Suomen säädyille

Keisari Aleksanteri I:n käskykirje, keisarillinen ilmoitus annettu Suomen lähetyskunnan esityksestä ja Kenraali kuvernööri Sprengtporten allekirjoituksella vahvistettuna: Pietarissa, Jul. 20. tammikuuta / Greg. 1. Helmikuuta 1809. koskien Porvoon valtiopäivien järjestämistä, Greg. 10. / Jul. 22. maaliskuuta 1809. kirjeen sivut I. ja II.
Kokoontumiskutsun etusivu
Kokoontumiskutsun sisäsivu
Valtiopäivien valmistelu

Suomen väliaikainen kenraalikuvernööri Göran Magnus Sprengtporten laati suunnitelman Suomen hallinnosta, jonka keisari vahvisti 1. joulukuuta 1808. Suomen säätyjen lähetystö kävi jo syksyllä vannomassa uskollisuuttaan keisari Aleksanteri I:lle Pietarissa. Sille kerrottiin, että keisari aikoi kutsua valtiopäivät koolle. Sprengtporten sai tehtäväkseen valtiopäivien valmistelut. Suomen säädyt saivat 1. helmikuuta 1809 kutsun kokoontua valtiopäiville Porvooseen.
Valtiopäivien paikan valintaan vaikutti se, että Suomen sota oli käynnissä ja Turku ja Hämeenlinna sijaitsivat kaukana Venäjän rajalta. Helsingissä oli ollut paha tulipalo edellisvuonna, eikä siellä ollut sopivia tiloja valtiopäiville, kuin ei myöskään Loviisassa. Niinpä valtiopäivät kutsuttiin Porvooseen, jonka tuomiokirkossa pidettiin avajaiset. Valtiopäivien valtiosalina käytettiin Porvoon kymnaasin eli lukion lukusalia. Pappissääty työskenteli myös kymnaasissa. Aatelis- ja porvarissääty kokoontuivat raatihuoneessa ja talonpoikaissääty laamanni Anders Fabian Orraeuksen talossa.
Valtiopäivien tapahtumat

Keisari määräsi säädyt kokoontumaan maaliskuussa 1809 Porvooseen Ruotsin valtiopäiväjärjestyksen mukaan. Säädyt vannoivat uskollisuuttaan keisarille, joka puolestaan vakuutti pitävänsä voimassa perustuslailliset oikeudet ja liitti ”Suomen kansakuntien joukkoon”. Vala ja vakuutus muodostivat jo keskiajalta periytyvän herruussopimuksen ja oikeustraditionlähde?.
Aleksanteri I antoi hallitsijanvakuutuksensa 29. maaliskuuta 1809. Suomi sai pitää Ruotsin vallan aikaiset lakinsa, uskontonsa ja erioikeutensa, eikä sitä liitetty suoraan Venäjään, vaan siitä muodostettiin autonominen suuriruhtinaskunta, jonka suuriruhtinas Venäjän keisari oli. Suomen perustuslaeiksi jäivät Kustaa III:n aikainen lainsäädäntö, joissa hallitsijalla on suuret valtaoikeudet. Nyt Suomelle luotiin kuitenkin oma erillishallinto.
Valtiopäivät vahvistivat keisarin esitykset Suomen hallinnosta. Suomen sotalaitos pysyi entisellään, rahaksi tuli venäläinen hopearupla, Suomesta kerätyt verotulot käytettäisiin ”maan parhaaksi”. Säädyt asettivat ehdokkaansa ensimmäiseen Suomen hallituskonseljiin. Konseljin nimeksi muutettiin myöhemmin Suomen senaatti.
Säädyt tekivät myös omia esityksiä ja anomuksia, jotka koskivat esimerkiksi sodan aiheuttamien vahinkojen korjaamista, hallinnon tehostamista, ruotsin kielen asemaa, pappispulan ratkaisemista, koululaitoksen kehittämistä ja lääkintätoimen parantamista.
Valtiopäiviä käytiin heinäkuuhun asti, jolloin keisari palasi päättämään ne. Seuraavan kerran valtiopäivät kokoontuivat vasta Aleksanteri II:n kutsuttua Suomen säädyt Helsingin valtiopäiville vuonna 1863. Pitkää valtiopäivien välistä aikaa nimitetään nimillä ”valtioyö” ja ”virkavaltaisuuden aika”. Suomen suuriruhtinaskunnan juoksevat asiat hoidettiin virkamiesten voimin senaatin johdolla.
Valtiopäivien tapahtumat > Tapahtumien kulku

Lähteet:
keskiviikko 22. maaliskuuta. säätyjen oli valtiopäiväkutsun mukaan määrä kokoontua Porvooseen.
lauantai 25. maaliskuuta. keisarilliset airuet kuuluttivat valtiopäivät alkaneeksi (utblåsning) ja säädyt aloittivat toimintansa.
maanantai 27. maaliskuuta. keisari Aleksanteri I saapui Porvooseen, jossa allekirjoitti hallitsijanvakuutuksena tunnetun asiakirjan.
tiistai 28. maaliskuuta. avajaisjumalanpalvelus Porvoon tuomiokirkossa ja avajaiset Porvoon kymnaasin yläsalissa, jossa valtiopäivätanssiaiset.
keskiviikko 29. maaliskuuta. hyllning-tilaisuus Porvoon tuomiokirkossa (säätyjen uskollisuudenvalat ja keisarin hallitsijanvakuutus).
torstai 30. maaliskuuta. alkoi varsinainen valtiopäivätyö.
tiistai 18. heinäkuuta. keisari saapui Porvooseen, valtiopäivätanssiaiset kymnaasin yläsalissa.
keskiviikko 19. heinäkuuta. valtiopäivien päättäjäisjumalanpalvelus tuomiokirkossa ja päättäjäiset kymnaasin yläsalissa.
Keisarin vakuutus

Lähteet:
»Me Alexander I... Suuri Ruhtinas Suomen maasa... : Wakutus-Kirja... Annettu Borgåsa sinä 15/27 päiwänä Maaliskuusa 1809.»
ma ottanet Suuren Ruhtinan maan Suomen hallituxemme ala, olemma ME tämän
kautta tahtoneet wahvistaa ja kiinittää Maasa olevan Christillisen Opin ja perustus-
lait niin myös niitä wapauxia ja oikeuxia, kuin kukin Sääty nimitetysä Suuresa Ruh-
tinan maasa erinomattain, ja kaikki sen Asuwaiset yhteisesti, niin ylhäiset kuin alhaiset
tähän saakka Constitutionin eli säättämisen jälkeen owat nautinneet: Lupaamme myös
pitää kaikkia niitä etuja ja asetuxia wahwana ja järkähtämättämänä heidän täydellisä
woimasansa. Suuremmaxi wisseydexi olemma ME tämän Wakutus-Kirjan MEIDÄN
omalla kädellämme ala kirjoittaneet. Annettu Borgåsa sinä 15/27* päiwänä Maalis-
Kuusa 1809.
Pääkirja on korkiammasti omalla kädellä alakirjoitetu
Osallistujat

Aleksanteri I:n seurueeseen kuuluivat valtiosihteeri Mihail Speranski, ulkoministeri Nikolai Rumjantsev ja sotaministeri Aleksei Araktšejev.
Valtiopäiville osallistui eri säädyistä edustajia seuraavasti:
Aateli 75 edustajaa, puhemiehenä maamarsalkka, kreivi Robert Wilhelm De Geer
Papisto 8 edustajaa, puhemiehenä Turun piispa Jakob Tengström
Porvaristo 19 edustajaa, puhemiehenä kauppias Kristian Trapp Turusta
Talonpojat 30 edustajaa, puhemiehenä herastuomari Pehr Klockars Uudenkaarlepyyn pitäjästä
Suomalaisen aatelin 205 suvusta 130 jäi pois kustannusten tai varovaisuuden takia. 60 aateliston edustajaa ei osallistunut avajaisiin, mutta tuli myöhemmin paikalle. Porvariston edustajista suurin osa oli kauppiaita.
Seuraelämä

Avajaispäivän iltana järjestettiin suurelliset tanssiaiset, joihin keisari saapui kuuden hevosen vetämillä vaunuilla juhlavalaistun kaupungin läpi. Tanssiaisiin osallistui myös maaherran 18-vuotias tytär Ulrika Möllersvärd, joka herätti 32-vuotiaan keisarin huomion. Kohtaamisesta tehtiin pilkkalauluja. Mika Waltari on kuvannut Möllersvärdin ja Aleksanteri I:n oletettua suhdetta romaanissaan Tanssi yli hautojen, josta tehtiin elokuva vuonna 1950.
Myöhempiä tulkintoja

Suomalaiset tulkitsivat keisarin hallitsijanvakuutuksen ja säätyjen uskollisuudenvalan kaksipuoliseksi valtioteoksi, jonkinlaiseksi valtiosopimukseksi, jota kumpikaan osapuoli, Suomen kansa ja keisari, ei voinut yksipuolisesti sanoa irti. Venäläisetkään eivät kiistäneet Suomen valtiollista statusta ennen 1800-luvun loppua. Heidän tulkintansa lähti siitä, ettei keisari ollut voinut luvata suomalaisille sellaista asemaa, joka olisi ollut vastoin hänen itsevaltiuttaan.
Paljon on kiistelty siitä, miksi Suomelle annettiin Porvoossa autonominen asema. Ulko- ja turvallisuuspoliittiset tekijät olivat selvästi taustalla Suomen aseman muuttuessa. Suomi valloitettiin, jotta siitä tulisi Venäjän etuvartio ja Pietarin läntinen suoja-alue. Autonomian avulla suomalaiset saataisiin varmimmin suosiollisiksi uudelle hallitsijalle. Venäjän kehittymättömästä hallinnosta myös puuttuivat hallintorakenteet, joihin Suomen vastaavat elimet olisi voitu yhdistää.
Professori Osmo Jussilan mukaan on selvää, että keisarin hallitsijanvakuutuksen ja säätyjen uskollisuudenvalan avulla ei perustettu mitään valtiota. Vala ja sitä seurannut vakuutus yhdessä muodostivat niin sanotun ”herruussopimuksen”, joka oli vanha, jo keskiajalta peräisin oleva hallitsijanvaihtoihin liittyvä traditio, eikä moderni valtiosopimus, jollaiseksi myöhemmät suomalaiset oikeustaistelijat sen tulkitsivat. Siinä hallitsija ja säädyt sitoutuivat ylläpitämään olemassa olevaa oikeusstatusta. Tämän statuksen perusteita tarkoittivat keisarin vakuutuksen kiistellyt sanat ”perustuslait” ja ”konstitutioiden mukaiset oikeudet”. Jussila on myös huomauttanut, että ranskankielisessä Porvoon valtiopäivien julistuksessa todettiin, että ”tästä lähtien Suomi on sijoitettu kansakuntien joukkoon” (désormais la Finlande est placée au rang des nations). Jostain syystä ilmaisu käännettiin suomalaisissa historiallisissa teoksissa sanoilla ”koroitettu kansakuntien joukkoon”.
Porvoon 1809 säätyjen kokous on ollut kiistakysymys aina 1800-luvun lopulta lähtien sekä politiikassa että historiatieteessä. Esimerkiksi Leo Mechelinin mukaan Suomen ja Venäjän yhteys oli vain suvereenien valtioiden personaaliunioni, mutta useat muut suomalaiset ja etenkin venäläiset tutkijat ovat katsoneet Suomen erityisaseman perustuneen keisarin tahtoon ja olleen kumottavissa.
Nimitys ”valtiopäivät” on vakiintunut, mutta jotkut historiantutkijat puhuvat ”maapäivistä”, joka on suora käännös ruotsinkielisestä nimestä ”Borgå lantdag”. On myös huomautettu, ettei ruotsinkielistä parlamenttia tavallisesti tarkoittavaa sanaa ”riksdag”, valtiopäivät tai valtakunnanpäivät, voitu käyttää, koska ei ollut valtakuntaakaan.
Aki Rasilainen katsoo teoksessaan Porvoon valtiopäivien poiskirjoitettu historia (Warelia, 2024), että perinteinen käsitys autonomiasta pätee. Erityisesti Osmo Jussila edusti kantaa, että kyseessä oli maapäivät, ja Rasilainen osoittaa Jussilan argumenteissa puutteita. Jussila on hänen mukaansa vääristellyt yhtä sitaattia ja irrottanut sitaatteja kontekstistaan ja siis Rasilaisen mukaan siten syyllistynyt tiedevilppiin.
Valtiopäivät taiteessa ja merkkipäiväteoksissa > Muistomitalissa

Porvoon valtiopäivien muistomitali on hopeinen muistomitali, jonka Aleksanteri I luovutti Porvoon valtiopäiville osallistuneille talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustajille.
Valtiopäivät taiteessa ja merkkipäiväteoksissa > Maalauksissa ja veistoksissa

Porvoon valtiopäivien avajaiset, Robert Wilhelm Ekmanin maalaus vuodelta 1858
Aleksanteri I ja Porvoon valtiopäivät 1809, Emil Wikströmin veistos vuodelta 1903.
Valtiopäivät taiteessa ja merkkipäiväteoksissa > Monumentit ja rakennukset

Suomen Eduskuntatalon valtiosali on monumenttaalinen muistomerkki Porvoon tuomiokirkon keisarillisesta valtiosalista. Eduskuntatalon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1926 ja se valmistui vuonna 1931 ja vihittiin käyttöön 7. maaliskuuta 1931, sen arkkitehtinä toimi J. S. Siren.
Valtiopäivät taiteessa ja merkkipäiväteoksissa > Maalaustaiteen luonnoskuvissa

R. W. Ekmanin luonnos; Porvoon maapäivät, hallitsijavakuutus tuomiokirkossa 29. maaliskuuta 1809.
Valtiopäivät taiteessa ja merkkipäiväteoksissa > Postimerkkitaiteessa

Vuonna 2009 Suomen posti julkaisi Porvoon valtiopäivien 200-vuotismuistoksi Tapani Aartomaan suunnitteleman neljän postimerkin pienoisarkin 1809 – Kansakuntaa rakentamaan. Postimerkkien hahmot ovat keisari Aleksanteri I sekä kreivit G. M. Sprengtporten, C. E. Mannerheim ja G. M. Armfelt.
Valtiopäivät taiteessa ja merkkipäiväteoksissa > Myöhemmissä muisto- ja erikoisrahoissa

Vuonna 2009 Suomen Rahapaja laski liikkeelle Suomen autonomian alun 200-vuotismuistoksi 2 euron erikoisrahan, joka kuvaa Porvoon tuomiokirkon julkisivua.
Galleria

Porvoon valtiopäivien juhla- ja kokouspaikat
Yleiskuva Porvoon kaupungista.
Aleksanteri I:n Porvoossa käyttämä Keisarillinen valtaistuin kuuluu Suomen kansallismuseon kokoelmiin. Istuimen teetti vuonna 1797 keisari Paavali I. Valtaistuin on valmistettu lehmuksesta.
Porvoon tuomiokirkko, jossa valtiopäivien avajaiset pidettiin.
Porvoon kymnaasi, jossa pappissääty kokoontui ja jonka lukusalia käytettiin valtiosalina.
Porvoon raatihuonessa pidettiin aatelis- ja porvarissäätyjen kokoukset.
Porvoon tuomiokapitulin talo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porvoon valtiopäivät Wikimedia Commonsissa
Tietoa Porvoon valtiopäiviin liittyvästä lähdekokoelmasta arkistolaitoksessa
Porvoon valtiopäivät 25.3.–19.7.1809, Eduskunnan kirjaston sivut [vanhentunut linkki]
Demokratian polku 2 – Porvoon valtiopäivät 1809 (Arkistoitu – Internet Archive) Nuorten eduskunta
Porvoon valtiopäivärakennukset 200 vuotta sitten ja nykyään Porvoon kaupunki.
Autonomian jäljillä, Yle Areena
Ylen Elävä arkisto: Porvoon valtiopäivät 1809
Merkkivuosi 1809 (Arkistoitu – Internet Archive)
Finna-palvelussa olevia kuvia
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: - | Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1809 | Seuraaja: Säätyvaltiopäivät 1863 |
| n k Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1809–1906 |
| --- | --- |
 1809  1863  1867  1872  1877  1882  1885  1888  1891  1894  1897  18991  1900  1904  19051 
1 = Ylimääräiset valtiopäivät
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland 
Painettu suomenkielinen versio keisari Aleksanteri I:n antamasta vakuutuksesta.
Helsingin säätytalon päätykolmio on pronssinen muistomerkki Porvoon valtiopäivistä 1809. Veistosryhmän keskiosa, Aleksanteri I ja säätyjen puhemiehet: vasemmalta oikealle porvarissäädyn puhemies Kristian Trapp, aatelissäädyn maamarsalkka Robert Wilhelm de Geer, pappissäädyn puhemies arkkipiispa Jacob Tengström ja talonpoikaissäädyn puhemies Pehr Klockars.
R. W. Ekmanin historiamaalaus Porvoon valtiopäivien avajaiset (1858).
Aleksanteri I ja Porvoon valtiopäivät 1809, Emil Wikströmin veistos (1903) Säätytalon päätykolmiossa.
Helsingin Arkadianmäellä sijaitseva Suomen Eduskuntatalon valtiosali.
Porvoon valtiopäivien 150-vuotispostimerkki vuodelta 1959.
Miguel Torga

Miguel Torga
Adolfo Correia da Rocha, kirjailijanimeltään Miguel Torga (12. elokuutalähde? 1907 Trás-os-Montes, Portugali – 17. tammikuuta 1995) oli portugalilainen kirjailija. Hänen tuotantoonsa kuuluu runoja ja proosaa.
Torga sai Camões-palkinnon vuonna 1989.lähde?
Koulutukseltaan ja varsinaiselta ammatiltaan Torga oli lääkäri. Hän valmistui Coimbran yliopistosta.lähde?
Torga oli perustamassa kirjallisuuslehteä Presença. Hän edustaa tuotannossaan modernismia ja aloitti novellien ajan portugalilaisessa kirjallisuudessa. Hän julkaisi päiväkirjojaan ja omaelämäkerrallisen sarjan, jonka ensimmäinen osa Criação do Mundo. Os Dois Primeiros Dias ilmestyi 1937. Runoillaan hän puolustaa vapautta ja ihmisoikeuksia.
Suomennetut teokset

Eläviä (Bichos, 1940), suom. Tarja Sipola, Oulu: Pohjoinen 2001 ISBN 951-749-361-4