stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Papahi

Azerbaidžanilainen mies papahi päässään.
Papakhi (georg. ფაფახი; ven. папаха, papaha) on georgialainen turkishattu. Se kuuluu perinteiseen pukeutumiseen useimmissa Kaukasuksen alueen valtioissa ja Venäjän osissa.
Perinteinen georgialainen papakhi on valmistettu lampaan turkiksesta, ja se on pyöreähkö. Venäläinen papaha taas on malliltaan korkea ja valmistettu yleensä karakul-lampaan turkiksesta. Papakheja käytetään erityisesti Georgian vuoristoisilla seuduilla Pšavin, Tušetin, Khevin ja Mtiuletin alueilla.
Hatusta tuli 1855 Venäjän armeijassa kasakoiden ja myöhemmin ratsuväen virallinen univormun osa. Hatun käyttö venäläisille välittyi muun muassa tšetšeenien kautta Venäjän käydessä sotia laajentuessaan Kaukasuksella. Lokakuun vallankumouksen jälkeen papahat otettiin lyhyeksi aikaa pois käytöstä puna-armeijan univormuissa, koska hattu liittyi voimakkaasti entiseen tsaarin ajan armeijaan ja kasakoihin, jotka vastustivat bolševikkeja. Uudelleen papaha otettiin taas virallisesti käyttöön 1935.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Papahi Wikimedia Commonsissa
Oura

Oura voi viitata seuraaviin asioihin:
Oura Health, suomalainen teknologiayhtiö, joka tunnetaan älysormuksista
Ouran saaristo Selkämeren rannikolla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Oura”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Otsegon piirikunta (Michigan)

Otsegon piirikunta (engl. Otsego County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 25 091 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Gaylordin kaupunki ja suurin kunta on Bagley Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö

Vuonna 2020 Otsegon piirikunnan 25 091 asukkaasta valkoisia oli 95,9 %, alkuperäisasukkaita 0,9 %, aasialaisia 0,7 % ja mustia 0,6 %. Vuonna 2019 1,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otsegon piirikunta (Michigan) Wikimedia Commonsissa
Papa Westrayn lentoasema

Papa Westrayn lentoasema (IATA: PPW, ICAO: EGEP) on lentoasema, joka sijaitsee Papa Westrayn saarella Orkneysaarilla, Skotlannissa. Se tunnetaan parhaiten lentoyhteydestä Westrayn lentoasemalle. Lentomatka on 2,8 kilometriä ja lentoaika on rullaus mukaan lukien kaksi minuuttia. Kyseessä on maailman lyhin säännöllinen lento. Westrayn lisäksi Papa Westraysta on lentoja myös Kirkwalliin ja North Ronaldsaylle.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Loganair: Kirkwall, North Ronaldsay, Westray
Käännös suomeksi
Opel Senator

| Opel Senator |
| --- | --- |
 Opel Senator A (1982–1986)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1978–1994
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Opel Diplomat
Seuraaja:  Opel Omega B
Teknisesti samankaltaisia:  Opel Monza Opel Rekord Opel Omega A Holden Commodore
Vetotapa:  takaveto
Opel Senator on Opelin vuosina 1978–1994 valmistama automalli, jonka ensimmäinen malli tuli markkinoille vuonna 1978 Opel Diplomatin seuraajana. Se oli Opelin henkilöautomalliston lippulaiva vuoteen 1994 asti.
Opel Senator A

A-mallin Senator oli pidennetty, ylellisempi malli Opel Rekordista. Senatorin coupé-mallia myytiin nimellä Opel Monza. Britanniassa sekä Senatoria että Monzaa myytiin nimellä Vauxhall Royale, ja Etelä-Afrikassa nimellä Chevrolet Senator vuoteen 1982 asti, jonka jälkeen merkki vaihdettiin Opeliksi.
Brittiläinen Ferguson valmisti nelivetoista versiota Senatorista/Royalesta.
Senator A:n pohjalta tehtiin myös australialaiset Holden Commodore-mallit VK ja VL vuosina 1984–1988, sekä Daewoo Imperial Etelä-Koreassa. Myös harvinaisempi Bitter SC -coupé perustuu A-mallin Senatoriin.
Opel Senator B

B-mallin Senator perustui Opel Omega A:han. B-mallista ei tullut coupé-versiota A-mallin tavoin, vaan ainoa korimalli oli sedan.
Senator B:n pohjalta tehtiin Holden Commodore VN Australiassa. Britanniassa Senator tunnetaan nimellä Vauxhall Senator.
Opel Omega B:n tullessa myyntiin vuonna 1994 Senator-mallinimi poistettiin käytöstä ja autot liitettiin Omega-mallistoon jonka MV6-versiosta tuli Senatorin seuraaja.
Moottorivaihtoehdot:
2.6 R6 12V Dual Ram - 150hp
3.0 R6 12V - 156-177 hp (1987–1992)
3.0 R6 24V - 204 hp
4.0 R6 24V - 272 hp
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opel Senator Wikimedia Commonsissa
Opelin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Astra  Crossland  Corsa  Grandland  Insignia  Mokka 
Nykyiset pakettiautot:   Combo  Movano  Vivaro 
Konseptiautot:   Aero GT  Opel Antara GTC  CD  Diesel Rekordwagen  Eco Speedster  Frogster  Frua Diplomat  G90  GT 2  Insignia  Maxx  OPC X-Treme  Snowtrekker  Trixx 
Entiset mallit:   Adam  Admiral  Agila  Ampera  Ampera-e  Antara  Arena  Ascona  Blitz  Calais  Calibra  Campo  Captain  Cascada  Commodore  Darracq  Diplomat  Frontera  Gemini  GT  GT (2007)  Kadett  Kapitän  Karl  Laubfrosch  Lutzmann  Manta  Meriva  Monterey  Monza  Olympia  Omega  Rekord  Senator  Signum  Sintra  Speedster  Tigra  Vectra  Zafira 
Opel Senator A (1978–1982)
Opel Senator B
Otto Tulindberg

Otto Ulrik (Udalrik) Tulindberg (18. tammikuuta 1804 Oulu – 25. huhtikuuta 1837 Huggenäs, Ruotsi) oli suomalainen muusikko ja ruotsiksi kirjoittanut kirjailija.
Tulindbergin vanhemmat olivat kamarineuvos ja säveltäjä Erik Tulindberg ja Margareta Kristina Nylander. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1821. Tulindberg opiskeli sitten Turun akatemiassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1827. Hän muutti Ruotsiin 1828.
Teoksia

Terpsichore : wittra och wettenskapliga försök 1–2, utg. af Otto Tulindberg. Simelius, Helsingfors 1826
Omatunto (lehti)

Näytenumero 1905
Omatunto oli teosofinen aikakauslehti, jonka perustivat Pekka Ervast, Veikko Palomaa ja Martti Humu vuonna 1905. Vastaavaksi toimittajaksi valittiin Martti Humu. Vuonna 1908 Ervast sai lehden julkaisuoikeudet, jonka jälkeen lehti jatkoi ilmestymistään nimellä Tietäjä.
Toimittajia ja kirjoittajia vuosien varrelta

Arvid Järnefelt
Martti Humu (oikealta nimeltään Maria Ramstedt)
Pekka Ervast
Aiheesta muualla

Pekka Ervastin kotisivut
Otto Uttendörfer

Otto Uttendörfer (14. tammikuuta 1870 Königsfeld, Schwarzwald – 21. maaliskuuta 1954 Herrnhut, Sachsen) oli saksalainen lintutieteilijä ja teologi.
Uttendörferin vanhemmat olivat Otto Ferdinand Uttendörfer ja Marie Uttendörfer, omaa sukua Scheuber. Hän opiskeli teologiaa herrnhutilaisten teologisessa seminaarissa Gnadenfeldissä 1889–1892. Valmistuttuaan hän toimi opettajana Nieskyssä 1892–1897. Göttingenissä suoritettujen lisäopintojen jälkeen hän toimi myös kasvi- ja eläintieteen opettajana, sekä järjesti mineralogian kursseja.
Vuodesta 1894 lähtien Uttendörfer ryhtyi järjestelmällisesti tutkimaan petolintujen ravintoa yhdessä William Baerin kanssa. Hän julkaisi aiheesta lukuisia kirjoituksia ja ainakin kaksi kirjaa. 12. helmikuuta 1950 hänet nimitettiin Berliinin yliopiston kunniatohtoriksi Erwin Stresemannin ja Konrad Herterin suosituksista.
Teoksia

O. Uttendörfer: Die Ernährung der Deutschen Raubvögel und Eulen (1939)
O. Uttendörfer: Neue Ergebnisse über die Ernährung der Greifvögel und Eulen. Vogelwartenbuch Nr. 31. Eugen Ulmer, Stuttgart, 1952.
Otto Valle

Otto Valle
Otto Ferdinand Valle (4. tammikuuta 1899 Helsinki – 28. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen maataloustutkija.
Valle valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1922 ja agronomiksi vuonna 1923 sekä väitteli maatalous- ja metsätieteen tohtoriksi vuonna 1933.
Valle toimi Hankkijan kasvinjalostuslaitoksen johtajana 1934–1942. Sen jälkeen hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinviljelylaitoksen johtaja ja professori vuodesta 1942 vuoteen 1966. Helsingin yliopistossa hän oli maanviljelysopin dosentti vuodesta 1934. Hänen julkaisujaan on muun muassa Öljykasvien viljelys (1943).
Vallen puoliso oli Ester Johanna Somer, perheen pojasta Ilppo Olavi Vallesta (s. 1934) tuli lääkäri.
Valle oli kokoomuksen edustajana Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuustossa vuosina 1945–1961. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1956 vaalissa.
Aiheesta muualla

Valle, Otto hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Pauli Ylisaari

Pauli Herman Ylisaari (27. elokuuta 1928 Lapua – 20. syyskuuta 1984 Lapua) oli suomalainen rakennusmestari, rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Pauli Ylisaaren vanhemmat olivat maanviljelijä Aukusti Ylisaari ja Tyyne Kortesoja ja puoliso vuodesta 1952 Anneli Kaisa Sofia Katajamäki. Ylisaari kävi ammattikoulun ja työskenteli rakennusalalla, mutta suoritti vielä Vaasan teknillisen koulun ja valmistui sieltä rakennusmestariksi vuonna 1957. Työskenneltyään valmistumisen jälkeen rakennusmestarina eri työnantajien palveluksessa Ylisaari perusti liikekumppaninsa kanssa vuonna 1961 maanrakennusalalla toimineen yrityksen Koneyhtymä Ylisaari & Katajamäki. Jo seuraavana vuonna Ylisaari perusti kuitenkin oman Rakennusliike P. Ylisaari -yhtiön. Se toteutti lukuisia teollisuus-, asunto- ja julkisia kohteita Etelä-Pohjanmaalla, kuten esimerkiksi Kauhajärven kirkko Lapualla. Yritys työllisti enimmillään kolmesataa henkilöä.
Vuonna 1968 Ylisaari oli perustamassa Pohjansepot-yhtiötä, joka keskittyi siltaurakointiin, maanrakentamiseen ja vaativiin rakennuskohteisiin kuten Helsingin–Porvoon moottoritie, Pernon telakka ja Porttipahdan tekojärven yhteydessä toimiva vesivoimala. Yhtiössä oli enimmillään noin viisisataa työntekijää. Vuonna 1975 Ylisaari meni osakkaaksi myös EP-Säiliö-yhtiöön, joka valmisti rakennusteollisuuden tarpeisiin teräsrakenteita ja säiliöitä. Pohjansepot-yhtiön Ylisaari myi vuonna 1983 Perusyhtymälle. Teollisuusneuvoksen arvonimen Ylisaari sai vuonna 1978.
Our Story

| ”Our Story” Mako |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2014
 Julkaistu: 12. elokuuta 2014
 Formaatti: Digitaalinen lataus
 Tyylilaji: Dance, elektroninen musiikki
 Kesto: 03.28
 Levy-yhtiö: Ultra Records
Makon muut singlet
| ”Beam” 2013 | ”Our Story” 2014 |   |
Our Story on yhdysvaltalaisyhtye Makon kappale. Sen julkaisi Ultra Records yhtyeen uran toisena singlenä 12. elokuuta 2014. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 13. elokuuta 2014. Ensimmäisen kahden viikon aikana kappaletta ladattiin 50 000 kopiota.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
Our Story (Radio Edit) - 3:28
Perunmyrskysukeltaja

| Perunmyrskysukeltaja |
| --- | --- |
 Nuori lintu
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Myrskysukeltajat Pelecanoididae
Suku::  Myrskysukeltajat Pelecanoides
Laji::  garnotii
Kaksiosainen nimi
 Pelecanoides garnotii  (Lesson, 1828) 
Katso myös
   Perunmyrskysukeltaja Wikispeciesissä   Perunmyrskysukeltaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunmyrskysukeltaja (Pelecanoides garnotii) on myrskysukeltajien heimoon kuuluva ulappalintu. Se elää Etelä-Amerikan länsirannikon saarilla Perun Isla Lobos de Tierralta Chilen Chiloéen. René-Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Perusta 1828.
Oskar Blomstedt

Oskar August Frithiof Blomstedt (5. huhtikuuta 1833 Kuru – 18. helmikuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen latinan kielen lehtori, myöhemmin dosentti ja toimittaja, oppiarvoltaan tohtori.
Blomstedt piti Ilmajoella valmistavaa koulua ollessaan ylioppilasaikana siellä kotiopettajana, ja häntä pidetään siksi Ilmajoen kansakoulun alkuunpanijana. Myöhemmin hän oli Oulun alkeiskoulun latinan lehtori, Helsingin yliopiston suomen ja unkarin kielen dosentti sekä Helsingin kansakouluntarkastaja. Lisäksi hän oli Suomettaren aputoimittaja sekä Uuden Suomettaren toimittaja ja suomensi muutamia latinankielisiä teoksia. Blomstedt opiskeli Saksassa ja Unkarissa.
Blomstedtin puoliso oli Johanna Amalia Björkman. Hänen isänsä oli Jalasjärven lukkari, kunnallismies Aron Emanuel Blomstedt.
Teokset

Halotti Beszéd ynnä sen johdosta vertailevia tutkimuksia Unkarin, Suomen ja Lapin kielissä (väitöskirja; Helsinki: Oskar Aukusti Frithiof Blomstedt, 1869)
Kapina Kauhajoella v. 1808 (Turku: G. W. Wilén, 1862.; 2. p. Vaasa: Kauhajoen suojeluskunta, 1933)
Kuvaelmia 1808 vuoden sodasta Suomessa (Helsinki: G. W. Edlund, 1858)
Mietteitä latinan-opetuksesta alkeis-opistossamme H. G. Porthan’in opetus-tavan johdolla (väitöskirja; Kuopio: Oskar Aukusti Frithiof Blomstedt, 1863)
Suomen verbien vi eli pi päätteestä tutkimus (Helsinki: Oskar Aukusti Frithiof Blomstedt, 1869)
Vältvääpeli Roth’in uro-työt Ruovedellä (Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1857)
Teokset > Suomennokset

Cicero, Marcus Tullius: Puheita (Oulu: Barck, 1865)
Sallustius Crispus, Gaius: Jugurtha (Oulu: Barck, 1866)
Tacitus, Publius Cornelius: Germania (Oulu: Barck, 1865)
Pasto

| San Juan de Pasto |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Paston sijainti
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Nariño
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 181 km²
Korkeus:  2 527 m
Väkiluku (2010):  401 711
 – Väestötiheys:  340 as./km²
 
 www.pasto.gov.co 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pasto on Kolumbiassa maan lounaisosassa kuivalla ylätasangolla vuoristossa sijaitseva Nariñon departementin pääkaupunki noin 90 kilometriä Ecuadorin rajalta. Kaupunkia reunustaa Galerasin tulivuori. Suurin osa kaupungin ympäristöstä on maaseutua, jota asuttavat maata viljelevät intiaanit.  Kaupungin perusti vuonna 1539 espanjalainen konkistadori Lorenzo de Aldana.
Vuonna 2011 kaupungissa oli 343 900 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pasto Wikimedia Commonsissa
http://www.pasto.gov.co/
Outlook.com

| Outlook> com |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  outlook.live.com
Kaupallinen:  kyllä
Rekisteröinti:  vaaditaan
Omistaja:  Microsoft
Sisällön lisenssi:  omisteinen
Nykyinen tila:  aktiivinen
Hotmailin logot vanhimmasta uusimpaan
Outlook.com (entisiltä nimiltään Windows Live Hotmail, MSN Hotmail, Hotmail) on Microsoftin tarjoama ilmainen sähköpostipalvelu, joka oli osa Windows Live -palvelukokonaisuutta. Helmikuussa 2013 Microsoft muutti palvelun nimen Outlook.comiksi. Samalla verkkotunnus vaihtui muotoon outlook.com, ja palvelu koki suuren ulkoasumuutoksen, jolloin käyttöliittymä muutettiin muistuttamaan Windows 8:n käyttöliittymää.
Hotmailin perustivat Sabeer Bhatia ja Jack Smith vuonna 1996. Hotmail oli yksi ensimmäisistä Internetin ilmaisista webmail-pohjaisista sähköpostipalveluista. Microsoft hankki Hotmailin itselleen vuonna 1997.
Alun perin Outlook.com tarjosi käyttäjilleen 2 megatavua tilaa, mutta nykyisin levytila on rajaton. Yhden sähköpostiviestin kokoraja on jopa 10 gigatavua. Outlook.comin käyttö tapahtuu Microsoft -tilillä.
Aiheesta muualla

Outlook
PL-70

PL-70 oli ruotsalainen L. M. Ericssonin valmistama kenttälinkkiradioasema, joka kykeni välittämään neljä kenttäpuhelinkanavaa ja kaksi lennätinkanavaa analogisesti. Se koostui radiolaitteesta, kahdesta sarjaan kytketystä auton käynnistysakusta varavirtalähteenä, kanavoimislaitteesta ja neuvostoliittolaisesta kaksitahtisesta 1 kW:n sähköagregaatista. Antennina käytettiin jagiantennia, joka oli kiinnitettynä alumiinisen teleskooppisalon päähän. Kokonaisuutta voitiin liikuttaa maastokuorma-autolla. Yhteys oli analoginen ja salaamaton, minkä vuoksi viesti piti salata tai peittää ennen sen suuntaamista radiotielle.
Lyhenne PL-70 tulee sanoista Portable Link eli siirrettävä linkki. Linkkiryhmän vahvuus oli 1 + 5. Käytännössä aseman voitiin saattaa toimintaan myös vahvuudella 1+3 siten, että jokainen ryhmän jäsen osallistui alumiinimaston pystyttämiseen yhden haruksen kohdalta.
PKU

PKU tarkoittaa seuraavia asioita:
Fenyyliketonuria, ihmisen perinnöllinen sairaus
Pekingin yliopisto, myös Beijingin yliopisto tai Beida, kiinalainen yliopisto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”PKU”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
PKT

Pkt voi tarkoittaa seuraavia:
PKT-konekivääri
paketti(a), lyhenne pkt tai pak
Pieni ja keskisuuri teollisuus, PKT
Pienkerrostalo
PKT, espoolainen salibandyseura.
Outoluhtakana

| Outoluhtakana |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Tyynenmerenluhtakanat Gallirallus
Laji::  sharpei
Kaksiosainen nimi
 Gallirallus sharpei  (Büttikofer, 1893) 
Synonyymit
 Stictolimnas sharpei 
Katso myös
   Outoluhtakana Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Outoluhtakana (Gallirallus sharpei) on rantakana, josta tunnetaan vain yksi näyte eli holotyyppi. Johann Büttikofer tallensi sen vuonna 1893 tuntemattomasta paikasta, mahdollisesti Indonesiasta.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokitteli outoluhtakanan aiemmin lajina puutteellisesti tunnetuksi (DD). Nykyisin outoluhtakanaa pidetään yleisesti vain itkuluhtakanan (Gallirallus philippensis) värimuotona, eikä omana lajinaan.
Aiheesta muualla

Naturalis: Sharpe's Rail (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (sisältää kolmiulotteisen valokuvan näytteestä)
Otsikkojärvi

| Otsikkojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°39′17″N, 24°56′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Kuoksenjärveen 
Järvinumero:  35.764.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,4 m  
Rantaviiva:  1,532 km  
Pinta-ala:  6,327 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOtsikkojärvi 
Otsikkojärvi  on Keski-Suomessa Jämsän Rasin lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Kuoksenjärven pohjoispuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joiden lounaan puoleiset rannat ovat heti rinteen alla. Järven eteläpään kiertää Pukarankulman kautta kulkevalta tieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pukarajärven alueeseen (35.764) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,4 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme metsäojaa. Ne tuovat vettä esimerkiksi Kovassuolta ja Pynnösensuolta. Järven laskuoja lähtee kaakkoispäästä ja se laskee Kuoksenjärven Leissanpohjan lahteen.
Paul England

| Paul England> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Australia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1957
Talli(t):  Cooper
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1957
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1957
Paul Thomas England (28. maaliskuuta 1929 Melbourne – 17. kesäkuuta 2014) oli australialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun, Saksan GP:hen kaudella 1957. Hän keskeytti kilpailussa eikä saavuttanut pisteitä. Hän ajoi F2-luokan autolla Cooper-Climaxilla.
England työskenteli Repco-yrityksessä ja kilpaili omalla Holden-moottorilla varustetulla Auscan-urheiluautolla, jonka lasikuituinen runko perustui A6GCS Maseratiin. Kilpauransa jälkeen hän omisti moottorinvalmistajayrityksen nimeltä Paul England & Staff. Nykyään yritystä pyörittää hänen esikoisensa Lisa Mary Coulton ja tämän puoliso Steven Coulton.
Outoruosteet

| Outoruosteet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Pucciniomycetes
Lahko::  Ruostesienet Pucciniales
Heimo::  Pucciniastraceae
Suku::  Outoruosteet  Thekopsora  Magnus
Katso myös
   Outoruosteet Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Outoruosteet (Thekopsora) on ruostesieniin kuuluva sienisuku. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 7 lajia.
Lajeja

Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa.
kuusen-tuomenruoste (Thekopsora areolata)
Thekopsora goeppertiana
Thekopsora guttata
riekonmarjanruoste (Thekopsora sparsa)
Lajeja, joiden esiintymisestä Suomessa ei ole tietoa.
Thekopsora asteridis Tranzschel
Thekopsora ericae (A.Naumann) Tranzschel
Thekopsora fischeri Cruchet
Thekopsora lanpingensis Y.M.Liang & T.Yang, 2015
Thekopsora minima (Arthur) P.Syd. & Syd, 1915
Thekopsora ostryae Y.M.Liang & T.Yang, 2014
Thekopsora triangula Y.M.Liang & T.Yang, 2015
Outovan piiri

Outovan piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla.
Outovan piiri (ven. Гдо́вский райо́н, Gdovski raion) on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen pohjoisosassa Peipsijärven rannalla sijaitsevan piirin pinta-ala on 3 392 neliökilometriä ja asukkaita oli 12 792 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1924 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Outovan kaupunki (4 379 as., koko kaupunkikunta 6 263 as.). Lisäksi siihen kuuluu 8 maalaiskuntaa:
Dobrutši (ven. Добручи)
Juškino (ven. Юшкино)
Pervomaiskaja (ven. Первомайская)
Plesna (ven. Плесна)
Polnovskaja (ven. Полновская; keskuspaikka Jamm, ven. Ямм)
Samolva (ven. Самолва)
Spitsino (ven. Спицино)
Tšernevo (ven. Чернево)
Outovassa on Hatsina–Iivananlinna-radalta Veimarin asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Kaupungin kautta kulkee Pihkovan ja Slantsyn välinen maantie.
Piirissä on elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä perunan viljelyyn.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Outovan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Outovan kaupungille ja piirille omistettu sivusto (venäjäksi)
Bežanitsy • 
Dedovitši • 
Dno • 
Krasnogorodsk • 
Kunja • 
Loknja • 
Nevel • 
Novoržev • 
Novosokolnik • 
Opotška • 
Ostrov • 
Outova • 
Palkino • 
Petseri • 
Pihkova • 
Pihkova • 
Pljussa • 
Porhov • 
Puškinskije Gory • 
Pustoška • 
Pytalovo • 
Sebež • 
Strugi Krasnyje • 
Usvjaty • 
Velikije Luki • 
Velikije Luki
Paul Erik Silfverhjelm

Paul Erik Silfverhjelm (20. toukokuuta 1805 Oulu – 16. lokakuuta 1881 Siuntio) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri ja vapaaherra.
Silfverhjelmin vanhemmat olivat eversti, vapaaherra Carl Göran Silfverhjelm ja vapaaherratar Ulrika Gustava Lovisin ja puoliso vuodesta 1836 Eudoxia Dmitrijevna Shirjajeva. Myös hänen veljestään Gustaf Adolfista tuli kenraalimajuri.  Paul Erik Silfverhjelm tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1821 ja määrättiin sieltä vuonna 1826 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Tarton ratsujääkärirykmenttiin. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1828. Silfverhjelm osallistui Venäjän–Turkin sotaan 1828–1829 ja marraskuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1831–1833. Kinburnin rakuunarykmenttiin Siperiaan hänet siirrettiin 1833 ja ylennettiin alikapteeniksi 1834 sekä määrättiin rakuunarykmentin komentajan adjutantiksi.
Itä-Siperian kenraalikuvernöörin adjutantiksi Silfverhjelm siirrettiin 1835. Vuonna 1837 hänet komennettiin Irkutskin ja Jenisein alueen kenraalikuvernöörin adjutantiksi, kapteeniksi hän yleni seuraavana vuonna. Everstiluutnantiksi ylennettynä Silfverhjelmistä tuli Irkutskin sotakomissariaatin päällikkö 1842. Hänet ylennettiin everstiksi 1847 ja kenraalimajuriksi 1858. Silfverhjelm sai eron sotakomissariaatin päällikön tehtävästä 1859 ja sotapalveluksesta huhtikuussa 1861.