stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Resident Evil 3: Nemesis

| Resident Evil 3: Nemesis |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom Eidos Interactive Virgin Interactive
Jakelija:  PlayStation Store
Ohjaaja:  Kazuhiro Aoyama
Tuottaja:  Shinji Mikami
Käsikirjoittaja:  Yasuhisa Kawamura
Säveltäjä:  Masami Ueda Saori Maeda
Pelisarja:  Resident Evil
Julkaistu:   22. syyskuuta 1999 Windows 9x JP 16. kesäkuuta 2000 EU 24. marraskuuta 2000 NA 16. huhtikuuta 2001 Sega Dreamcast JP 16. marraskuuta 2000 NA 17. marraskuuta 2000 EU 22. joulukuuta 2000 Nintendo GameCube NA 14. tammikuuta 2003 JP 23 tammikuuta 2003 EU 30. toukokuuta 2003 Windows XP JP 28. huhtikuuta 2006 PlayStation Network JP 24. joulukuuta 2008 NA 3. joulukuuta 2009 
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16   BBFC: 15   ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation, Windows, Sega Dreamcast, Nintendo GameCube
Jakelumuoto:  CD, optinen levy, PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Resident Evil 3: Nemesis (jap. バイオハザード3　LAST ESCAPE, Biohazard 3: Last Escape) on Capcomin kehittämä ja 1999 PlayStationille julkaisema Resident Evil -selviytymiskauhupelisarjan videopeli. Peli julkaistiin myöhemmin myös Sega Dreamcastille, Microsoft Windowsille ja Nintendo GameCubelle. Osia pelin juonesta käytettiin elokuvassa Resident Evil: Apocalypse.
Pelaaminen

Pelimekaniikka on kehittyneempää kuin Resident Evilissä ja Resident Evil 2:ssa. Pelihahmolla on kyky väistää vihollisten tappavia hyökkäyksiä ja puskea zombeja pois lähettyviltä. Pelihahmo voi mennä rappusiin automaattisesti (toimintanäppäimen painamista ei vaadita) ja suorittaa 180 asteen käännöksen. Ammuksia voi kehittää keräämällä ja sekoittamalla ruutia.
Nimensä mukaisesti pelissä on ennennäkemätön vihollinen nimeltään Nemesis, joka pystyy juoksemaan, jahtaamaan pelihahmoa läpi pelialueiden ja käyttämään tuhoisia aseita. Nemesiksen voi tyrmätä väliaikaisesti millä tahansa aseella.
Pelissä on keskitetty paljon juoneen. Pelattaessa on vaihtoehtoisia valintoja, joilla voi vaikuttaa enemmän tai vähemmän pelin kulkuun. Valinnat esiintyvät usein, kun pelihahmo kohtaa Nemesiksen, mutta myös monissa muissakin tilanteissa.
Itse tarinapelin lisäksi levyllä on myös minipeli, Operation Mad Jackal, jossa pelaaja pääsee ohjaamaan jotakuta Umbrellan kolmesta palkkasoturista (Carlos, Mikhail tai Nicholai) aikarajoitetussa tehtävässä päästä paikasta A paikkaan B ennen kuin hahmon kehoon asetettu pommi räjähtää. Zombien tappaminen suo pelaajalle lisäaikaa.
Tarina > Hahmot

Jill Valentine on S.T.A.R.S.-ryhmän jäsen ja pelin ensisijainen päähahmo. Jill pyrkii pakenemaan kaupungista, ja Nemesis jahtaa häntä koko pelin ajan.
Brad Vickers on S.T.A.R.S.-ryhmän pelkurimainen helikopteripilotti. Brad pakoilee Nemesistä ja zombeja, mutta joutuu Nemesiksen tappamaksi poliisiaseman pihalla.
Carlos Oliveira on U.B.C.S.-ryhmän jäsen ja pelin toinen päähahmo. Carlos on kotoisin Etelä-Amerikasta ja vastaa ryhmänsä aseiden kunnosta. Pelissä pääsee kontrolloimaan Carlosta sairaalaepisodin aikana.
Nikolai Ginovaef on  U.B.C.S.-ryhmän johtaja. Nikolai on kylmä ja salamyhkäinen hahmo, joka tuntuu välittävän vain itsestään.
Mikhail Victor on U.B.C.S.-ryhmän johtaja. Mikhailla on armeijatausta ja takana monia onnistuneita operaatioita.
Dario Rosso on tyttärensä menettänyt mies. Hän ei halua samaa kohtaloa kuin tyttärensä ja sulkee itsensä konttiin, mutta joutuu kuitenkin lopulta zombien syömäksi.
Tarina > Juoni

Pelin tarina alkaa Resident Evil 2:n tapahtumia ennen ja päättyy päivä niiden jälkeen. Raccoon Cityn poliisin erikoisryhmä STARSiin kuuluva Jill Valentine pyrkii pakoon T-viruksen tartuttamasta kaupungista. Poliisiasemalla hän kohtaa helikopterilentäjä Brad Vickersin, mutta Umbrellan bio-orgaaninen ase Nemesis tappaa tämän. Nemesiksen tehtävänä on tappaa koko STARS-ryhmä, koska he tietävät Umbrellan toimista Arklayvuorilla.
Myöhemmin Jill tapaa kolme Umbrella Biohazard Countermeasure Servicen (UBCS) jäsentä: Carlos Oliveiran, Mikhail Victorin ja Nicholai Ginovaefin, joista Mikhail on pahasti haavoittunut. He ovat palkkasotilaita, jotka Umbrella on palkannut siivoamaan jälkiään. Nicholai katoaa zombeja vastaan käydyssä yhteenotossa. Nemesis hyökkää raitiovaunuun, jolla Jill, Carlos ja Mikhail yrittävät päästä kellotornille. Mikhail taistelee Nemesistä vastaan ja uhraa itsensä räjäyttämällä käsikranaatin, mikä lennättää Nemesiksen pois kyydistä. Raitiovaunu syttyy liekkeihin ja kolaroituu kellotornin pihalle.
Jill kutsuu tornissa olevalla kellolla pelastushelikopterin. Nemesis kuitenkin tuhoaa kopterin ja seuranneessa taistelussa tartuttaa viruksen Jilliin. Kun Nemesis vakavasti haavoittuneena harhailee liekkimereen, Jill menettää tajuntansa ja Carlos kantaa hänet läheiseen kappeliin turvaan. Ymmärrettyään, että Jill on sairastunut, Carlos lähtee etsimään parannuskeinoa läheisestä sairaalasta.
Carlos törmää Nicholaihin ja saa tietää, että tämä kerää Umbrellalle tietoa sotilaiden kyvyistä taistella bio-orgaanisia aseita vastaan. Nicholai lähtee ja jättää jälkeensä aikapommin. Carlos onnistuu luomaan rokotteen ennen kuin sairaala räjähtää. Hän onnistuu tyrmäämään Nemesiksen, josta on tullut liekkimeressä entistä vaarallisempi. Carlos parantaa Jillin ja varoittaa tätä Nicholaista.
Carlos kertoo Jillille, että hallitus aikoo estää T-viruksen leviämisen tuhoamalla Raccoon Cityn ydinaseella. Etsiessään pakotietä Umbrellan laitoksesta Jill tapaa Nicholain, joka kertoo tappaneensa muut Umbrellan palkkasoturit, ja että Jillin tappamisesta on luvattu palkkio. Jillillä on 15 minuuttia aikaa paeta ennen kuin ohjus iskeytyy kaupunkiin. Paetessaan Jill kohtaa Nemesiksen, joka on yhdistynyt jonkun ruumiin kanssa ja muuttunut entistä vaarallisemmaksi. Tästä huolimatta Jill onnistuu viimein tuhoamaan Nemesiksen sähköisellä tykillä. Jill ja Carlos pakenevat kaupungista helikopterilla.
Aiheesta muualla

Resident Evil -sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Resident Evil Wiki (englanniksi)
Resident Evil -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Resident Evil Zero  Resident Evil  Resident Evil 2  Resident Evil 3  Resident Evil Code: Veronica  Resident Evil 4  Resident Evil 5  Resident Evil 6  Resident Evil 7  Resident Evil Village 
Gun Survivor:   Resident Evil: Survivor  Resident Evil Survivor 2 – Code: Veronica  Resident Evil: Dead Aim 
Outbreak:   Resident Evil Outbreak  Resident Evil Outbreak: File 2 
Chronicles:   Resident Evil: The Umbrella Chronicles  Resident Evil: The Darkside Chronicles 
Revelations:   Resident Evil: Revelations  Resident Evil: Revelations 2 
Uudet versiot:   Resident Evil (2002)  Resident Evil 2 (2019)  Resident Evil 3 (2020)  Resident Evil 4 (2023) 
Muut:   Resident Evil Gaiden  Resident Evil: The Mercenaries 3D  Resident Evil: Operation Raccoon City  Umbrella Corps 
Hahmot:   Chris Redfield  Jill Valentine  Albert Wesker  Leon S. Kennedy  Claire Redfield  Ada Wong  Ethan Winters  Lady Dimitrescu
Zhou Dunyi

Zhou Dunyi (1017-1073) oli kiinalainen filosofi. Hän oli varhaisen uuskungfutselaisuuden tärkeimpiä edustajia. Zhou yhdisti syvää hengellisyyttä moraaliin ja politiikkaan.
Zhou syntyi vaikutusvaltaiseen virkamiessukuun ja toimi korkeissa valtiollisissa tehtävissä suuren osan elämästään.
Zhoun keskeisiä teoksia ovat kaksi tutkielmaa. Lyhyempi, Taijitushuo. käsittelee metafysiikkaa ja sitä miten "monta on pohjmmiltaan yksi ja yksi jakautuu moneen".  Pidempi, Tongshu, määrittelee uuskungfutselaisuuden etiikan.
Raimo Vartia

| Raimo Vartia |
| --- | --- |
 Vartia (vasemmalla) pelaamassa tanskalaispelaajaa vastaan 1960-luvulla.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Raimo Veikko Vartia
Syntynyt: 15. tammikuuta 1937 Helsinki, Suomi
Kuollut: 17. joulukuuta 2018 (81 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  181 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1953–1968:  Helsingin Kisa-Toverit
Maajoukkueet
1954–1964:   Suomi
Ottelut (pisteet):  85 (331)
Valmennusura
1966–1968 1970–1971:  Helsingin Kisa-Toverit Kontulan Urheilijat
Aiheesta muualla
FIBA
Raimo Veikko Vartia (15. tammikuuta 1937 Helsinki – 17. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.
Vartia pelasi Suomen maajoukkueessa Tokion kesäolympialaisissa 1964 ja kolmissa EM-kilpailuissa ja voitti kaksi Pohjoismaiden mestaruutta. Miesten SM-sarjassa hän edusti HKT:ta voittaen 1960-luvulla viisi Suomen mestaruutta ja kolme muuta SM-mitalia. Vartia toimi SM-sarjassa myös päävalmentajana kolmen kauden ajan.
Elämä ja ura > Helsingin Kisa-Toverit

Pelintekijänä pelannut Vartia edusti kasvattajaseuraansa HKT:ta koko pelaajauransa ajan ja toimi joukkueen kapteenina. Suomen mestaruuden hän voitti viidesti (1961–1965). Kaikkiaan hän pelasi SM-sarjassa 15 kautta, otteluita kertyi 268 ja pisteitä 3723. Hänen yksittäisen ottelun piste-ennätyksensä SM-sarjassa oli 47. Keväällä 1964 HKT ylsi Euroopan cupissa puolivälieriin.
Pelaajauransa lopetettuaan Vartia toimi HKT:n päävalmentajana kausina 1966–1968 voittosuhteella 55,5 % ja kaudella 1970–1971 Kontulan Urheilijoiden päävalmentajana.
Vartia voitti myös A-poikien Suomen mestaruuden vuonna 1954 ja lukuisia ikämiesmestaruuksia. HKT jäädytti Vartian pelipaidan seuran 75-vuotisjuhlavuonna 2004.
Elämä ja ura > Maajoukkue

Vartia oli mukana Suomen menestyksekkäimmässä koripallomaajoukkueessa Tokion kesäolympialaisissa 1964. Yhteensä hän pelasi 85 miesten maaottelua joissa teki 331 pistettä. Hän voitti kaksi Pohjoismaiden mestaruutta (1962 ja 1964) ja oli kolmasti mukana EM-lopputurnauksessa (1959, 1961 ja 1963).
Saavutuksia

HKT on jäädyttänyt Vartian pelipaidan tämän pelinumerolla 8
Miesten SM-sarjan koko kauden toiseksi paras pisteidentekijä kaudella 1956
Suomen mestaruus 1961, 1962, 1963, 1964 ja 1965
SM-hopeaa 1966 ja 1968
SM-pronssia 1960
Aiheesta muualla

Raimo Vartian muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1959
3 Köli |
4 Lampén |
5 Palkoaho |
6 Nenonen |
7 Nuutinen |
8 Lindholm |
9 Jantunen |
10 Rousti |
11 Kala |
12 Kuusela |
13 Salonen |
14 Vartia |
Valmentaja Tuominen
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1961
4 Manninen |
5 K. Liimo |
6 Lampén |
7 Laanti |
8 Nurma |
9 M. Liimo |
10 Bärlund |
11 Lindholm |
12 Ailus |
13 Jantunen |
14 Kuusela |
15 Vartia |
Valmentaja Tuominen
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1963
4 Manninen |
5 K. Liimo |
6 Lampén |
7 Laanti |
8 M. Liimo |
9 Harjula |
10 Siljola |
11 Ailus |
12 Kauppinen |
13 Pilkevaara |
14 Kuusela |
15 Vartia |
Valmentaja Tuominen
Suomen joukkue – Koripallo kesäolympialaisissa 1964
4 Manninen |
5 K. Liimo |
6 Lampén |
7 Laanti |
8 M. Liimo |
9 Lindholm |
10 Harjula |
11 Kala |
12 Kauppinen |
13 Pilkevaara |
14 Finneman |
15 Vartia |
Valmentaja Tuominen
Riigikogun vaalit 2011

Vuoden 2011 riigikogun vaalit eli Viron parlamentin vaalit järjestettiin 6. maaliskuuta 2011, jolloin valittiin 101 edustajaa Viron parlamenttiin, riigikoguun. Vaaleissa oli käytössä viiden prosentin äänikynnys. Äänestysaktiivisuus kohosi vuoden 2007 vaalien 61,9 prosentista 63,5 prosenttiin.
Ennakkoasetelmat

Ennen vaaleja Viro oli juuri toipumassa maahan iskeneestä kansainvälisestä talouslamasta, jonka seurauksena muun muassa työttömyys oli jäänyt korkealle yli 10 prosentin tasolle. Vaaleja ja kampanjointia kuitenkin pidettiin poikkeuksellisen värittöminä. Reformipuolueen ennustettiin jatkavan hallitusvastuussa yhdessä Isänmaan ja Res Publican liiton kanssa. Ennusteiden mukaan hallituspuolueiden ääniosuus olisi noin 50 prosenttia. Suurimman oppositiopuolueen Keskustapuolueen ennustettiin jäävän 23 prosenttiin.
Viron suojelupoliisi julkisti joulukuussa 2010 asiakirjoja, jonka mukaan keskustapuolueen puheenjohtaja Edgar Savisaar olisi pyytänyt vaalirahoitusta Venäjältä. Keskustapuolue asettui kuitenkin tukemaan puheenjohtajaansa, ja Savisaar pysyi puolueensa johdossa. Tapauksen jälkeen pääministeri Andrus Ansip ilmoitti, ettei mene samaan hallitukseen Venäjältä rahaa pyytäneen kanssa. Presidentti Toomas Hendrik Ilves katsoi ETV:n haastattelussa ettei Keskustapuoluetta tulisi hyväksyä hallitukseen maaliskuun riigikogun vaalien jälkeen, mikäli Savisaarta ei eroteta puolueesta. Ilves piti vaalirahapyyntöä uhkana Viron turvallisuudelle.
Vaaleissa Savisaaresta tuli maan äänikuningas, hän sai 23 000 henkilökohtaista ääntä. Kokonaisuudessaan keskustapuolue menetti kuitenkin kolme paikkaa.
Tulokset

Vaalit osoittivat Viron politiikan vakiintuneen ja etsikkoajan päättyneen. Perinteisesti Virossa puolueet ja niiden valtasuhteet ovat vaihtuneet tiuhaan. Nyt oli kuitenkin tiettyä ennustettavuutta, koska oikeistolaisten hallituspuolueiden, liberaalin Reformipuolueen ja konservatiivisen Isänmaan ja Respublican liiton, menestys oli varmaa. Jäljellä vain oli kysymys, kumpi tulisi olemaan suurempi. Sen sijaan vuodesta 1994 asti toimineen Kansanliiton ja  Riigikoguun vuonna 2007 nousseiden vihreiden kykyä ylittää 5 prosentin äänikynnys epäiltiin.
Lopulta riigikoguun pääsi vain neljä puoluetta: Reformipuolue, Isänmaan ja Res Publican liitto (IRL), Keskustapuolue ja sosiaalidemokraatit. Oletetusti vaalivoittajia olivat Reformipuolue, IRL ja sosiaalidemokraatit. Kansanliitto ja vihreät menettivät paikkansa pudoten parlamentista.
Reformipuolue jatkoi Viron suurimpana puolueena saaden vaaleissa 33 edustajaa riigikoguun. Tulosten selvittyä pääministeri Ansip ilmoitti haluavansa jatkaa Reformipuolueen ja IRL:n hallitusyhteistyötä. Halukkuudesta hallitusneuvotteluihin ilmoitti myös vaalivoittajiin lukeutunut sosiaalidemokraattinen puolue. Kuukauden kestäneiden hallitusneuvotteluiden jälkeen muodostettiin odotetusti Reformipuolueesta ja IRL:sta koostunut Ansipin III hallitus. Presidentti Toomas Hendrik Ilves nimitti uuden hallituksen virkaansa 5. huhtikuuta 2011.
| Puolueet | Puolueet | Äänet> Ääniä | Äänet> % | Äänet> +/– | Paikat | Paikat> +/– |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Viron reformipuolue | 164 255 | 28,6 | +0,8 | 33 | +2 |  |  |
|  | Viron keskustapuolue | 134 124 | 23,3 | +1,5 | 26 | –3 |  |  |
|   | Isänmaan ja Res Publican liitto | 118 023 | 20,5 | +2,6 | 23 | +4 |  |  |
|  | Sosiaalidemokraattinen puolue | 87 189 | 17,1 | +6,5 | 19 | +9 |  |  |

|  | Viron vihreät | 21 824 | 3,8 | –3,3 | 0 | –6 |  |  |
|  | Viron Kansanliitto | 12 184 | 2,1 | –5,0 | 0 | –6 |  |  |
|  | Viron venäläinen puolue | 5 029 | 0,9 | –0,7 | 0 | 0 |  |  |
|  | Viron kristillisdemokraattien puolue | 2 934 | 0,5 | –1,2 | 0 | 0 |  |  |
|  | Viron itsenäisyyspuolue | 2 571 | 0,4 | +0,2 | 0 | 0 |  |  |
|  | Sitoutumattomat ehdokkaat | 15 882 | 2,8 | +2,7 | 0 | 0 |  |  |

| Yhteensä | Yhteensä | 575 133 | 100 % |  | 101 |  |  |  |

Lähde: VVK (viroksi)
Aiheesta muualla

Riigikogun sivusto (viroksi) (venäjäksi) (englanniksi)
Åkerström

| Åkerström |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Tukholma
Kunnat:  Österåker
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Åkerströmin vesistö
Pinta-ala:  395,9 km²  
Järvisyys:  2 % 
Pääuoman pituus:  41 km
Pääuoman osuudet:  Husaån ←Helgöån ←Holmbroån
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Garnsviken, Åkersberga  Österåker
 :  59.5118°N, 18.2682°E
Laskupaikka:  Trällhavet, Åkersberga  Österåker
 :  59.4695°N, 18.2890°E
Läpivirtausjärvet:  Garnsviken (d)
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  1,2 m
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  1,2 m
Pituus:  5,3 km
Kaltevuus:  0,34 m/km
Keskiylivirtaama:  17,5 m³/s  
Keskivirtaama:  2,85 m³/s  
Muuta
Åkerström tai myös Åkers kanal on Ruotsissa Tukholman läänissä virtaava 5 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Åkerströmin vesistössä sen 41 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 396 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Trälhavetissa Österåkerin keskustaajamassa Åkersbergassa.
Riskikäyttäytyminen

Riskikäyttäytyminen on ihmisyksilön käyttäytymistä, joka sisältää huomattavia riskejä. Riskikäyttäytymisen muotoja ovat muiden muassa suojaamaton seksi ja huumeiden käyttö, joissa yksilöt altistavat itsensä potentiaalisesti erilaisille sairauksille. Nuorilla miehillä päihteet ja seksuaalinen riskikäyttäytyminen liittyvät vahvasti toisiinsa. Irti Huumeista ry:n mukaan varhaisvaiheen huumeidenkäyttäjää ei tulisi puuttumisella leimata narkomaaniksi, vaan asiaa olisi käsiteltävä yhtenä vaarallisena riskikäyttäytymisen muotona.
Risto Lindroos (maanviljelysneuvos)

Risto Vilhelm Lindroos (s. 8. syyskuuta 1934 Turku) on suomalainen agronomi, maanviljelijä ja eläköitynyt järjestö- ja yritysjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Lindroosin vanhemmat olivat maanviljelijä Vilhelm Lindroos ja Dagmar Emerentia Leinonen. Hänen puolisonsa 1961–2000 oli maatalous- ja metsätieteiden maisteri Sirkka Anna-Maija Ryödi. Lindroos tuli ylioppilaaksi Naantalin yhteiskoulusta 1953 ja valmistui agronomiksi 1959 Helsingin yliopistosta. Hän oli Suomen Karjanjalostusyhdistyksen piiriagronomi 1959–1962, Suomen Ayrshire-yhdistyksen piiriagronomi 1962–1970, Suomen Kotieläinjalostusyhdistyksen piiriagronomi 1970–1975, Jalostuspalvelu ry:n, vuodesta 1989 Osuuskunta Jalostuspalvelu, toinen johtaja 1973–1975, toiminnanjohtaja 1975–1989, toimitusjohtaja 1990–1997 ja hallituksen jäsen 1969–1997. Lindroos oli myös Alkiokeskus Oy:n toimitusjohtaja 1986–1989 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1990–1992 ja puheenjohtaja 1993–1997. Maanviljelijäksi omistamalleen Kotalan tilalle Naantalissa hän tuli 1980. Lindroos oli Naantalin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja 1997–2004 ja hänellä oli työuransa aikana lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1997.
Aiheesta muualla

Maanviljelysneuvos Risto Lindroos 80 vuotta, Minkko Rönnholm
Ripsikatkerot

| Ripsikatkerot |
| --- | --- |
 Gentianella aspera
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Katkerokasvit Gentianaceae
Suku::  Ripsikatkerot Gentianella  Moench (1794)
Katso myös
   Ripsikatkerot Wikispeciesissä   Ripsikatkerot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ripsikatkerot eli ketokatkerot (Gentianella) on katkerokasvisuku, johon kuuluu 305 lajia. Niitä esiintyy Euraasiassa, Amerikassa ja Australiassa. Suomessa kasvaa neljä lajia ripsikatkeroita, joista yleisin on ketokatkero (Gentianella campestris), mutta sekin on harvinainen. Ne ovat pieniä yksi- tai kaksivuotisia ruohokasveja. Kehtokatkeroa lukuun ottamatta ne ovat uhanalaisia, horkka-, keto- ja rantakatkero ovat erityisesti suojeltavia lajeja.
Ripsikatkerolajeja

Englanninkatkero (Gentianella anglica)
Hentokatkero (Gentianella tenella) → nykyisin Comastoma tenellum partakatkeroiden suvussa
Horkkakatkero (Gentianella amarella )
Syyshorkkakatkero (Gentianella amarella var. amarella)
Kesähorkkakatkero (Gentianella amarella var. lingulata)
Kehtokatkero (Gentianella aurea)
Ketokatkero (Gentianella campestris )
Syysketokatkero (Gentianella campestris var. campestris)
Kesäketokatkero (Gentianella campestris var. suecica)
Merikatkero (Gentianella baltica)
Rantakatkero (Gentianella uliginosa)
Sahakatkero (Gentianella detonsa)
Gentianella propinqua
Gentianella scarlatinostriata
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Gentianella
Funet: Ketokatkerot (Gentianella)
United States Department of Agriculture (USDA): Gentianella (englanniksi)
Flora of China: Gentianella (englanniksi)
© (albumi)

| © Teflon Brothers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 4. elokuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Héctor, Miguel, Las Palmroths, Pepé-jäbä, Fabio Rihmastokäsi
 Tyylilaji: rap, pop, bossa nova
 Kesto: 43.23
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Muut kannet
 Digitaalisen julkaisun kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 26.
Teflon Brothersin muut julkaisut
| Iso hätä 2010 | © 2010 | Valkoisten dyynien ratsastajat 2013 |
© (lausutaan "see") on suomalaisen rap-yhtye Teflon Brothersin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 4. elokuuta 2010 Monsp Recordsin kautta. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 26 ilmestymisviikollaan (32/2010) ja putosi listalta seuraavalla viikolla.
Taustatietoa

Teflonit ovat ottaneet käyttöön uudet nimet: Pyhimys: Miguel Santos, Heikki Kuula: Héctor Gucci ja Voli: Jan Salanick. Teflonit ovat myös hylänneet vanhan managerinsa Wedyn ja ottaneet uudeksi managerikseen Loost Koosista tutun Väiskin. Albumin ensimmäinen näytekappale "Kokkonen on ykkönen" julkaistiin heinäkuun lopulla. Kappaleesta "Skippaan duunit" on julkaistu musiikkivideo. Albumista on julkaistu kaksi kantta, joista iTunesin kansiversio jäljittelee brittiläisen progressiivista rockia esittävän Pink Floydin The Dark Side of the Moon -albumin kantta.
Musiikki

© on musiikillisesti perinteistä poppia. Albumilla on käytetty mm. kitaraa, pianoa ja helistimiä eikä albumilla ole kunnollisia hip hop -biittejä. Albumi poikkeaa siis huomattavasti Teflon Brothersin edellisestä valtavirta- hip hopia parodioivasta T -studioalbumista.[lähde? ]
Kappaleet

Postikortti Jan Zapasnikille – 1.13
Synttärit ilman sua – 3.49
Kokkonen on ykkönen – 4.16
Rakastunut etkoilla – 3.08
Skippaan duunit – 4.16
Nuoret sydämet – 3.30
Käsittele varovasti – 3.32
Bikinilogia – 3.50
IhQ nevari – 3.46
Yö ja päivä (laulu Emilia Cis©o) – 3.31
Disco Datsun – 4.27
Jeesus Kristus – 4.12
Biitit

Héctor: 2, 3, 5, 6, 7
Miguel: 1, 4
Héctor & Miguel: 10
Las Palmroths: 8, 9
Fabio Rihmastokäsi: 11
Pepé-jäbä: 12
Samplet

"Postikortti Jan Zapasnickille" melodia on mukaelma Ryuichi Sakamoton säveltämästä "Merry Christmas Mr. Lawrence" elokuvan teemasta.
"Rakastunut etkoilla" sisältää samplen Eve St. Jonesin kappaleesta "Space Cowboy"
"Disco Datsun" sisältää samplen Kauko Röyhkän kappaleesta "Disko-Datsun"
"Jeesus Kristus" sisältää samplen Frederikin kappaleesta "Jeesus Kristus"
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

"Skippaan duunit" -musiikkivideo YouTubessa
Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla
Albumin arvostelu Keskisuomalaisen (Arkistoitu – Internet Archive) sivustolla
Albumin arvostelu Tuoreet Platat -sivustolla
Teflon Brothers
| --- | --- |
Albumit:   T  ©  Valkoisten dyynien ratsastajat  Isänpäivä  Circus  Loppuunmyyty 
Mixtapet:   Iso hätä 
Singlet:   ”Matkal Kotiin”  ”Vexi Oli Velkaa”  ”Viimeinen Puritaani”  ”Erkkaa Lapaan”  ”Poimunopeus”  ”Lähestymiskieloja”  ”Seksikkäin Jäbä”  ”Jee Jee”  ”Pidä Itsesi Miehenä”  ”Kärpästen Juhlat Pt.2”  ”Kendo Anthem”  ”Maradona”  ”Isänpäivälaulu”  ”Pämppää”  ”Ay Ay Ay”  ”Juuston Katolle”  ”Lähiöunelmii”  ”Hubba Bubba”  ”Meijän Biisi”  ”RIO OHOI!”  ”Siivet”  ”Arvon Leidit”  ”Tukholman Syndrooma”  ”Manteli”  ”Maradona -En Espanol”  ”Perutaan Häät”  ”Kuka Antais Pukille”  ”Harmaa Rinne”  ”Marijuana”  ”Juhannussimaa”  ”Tee Mulle Joulu”  ”Lauantaipussi”  ”Bakara”  ”I Love You” (feat. Pandora)  ”Ilmaston muutos” (feat. Emma Gun)  ”Kahvimaito”  ”Munatoti” (feat. Spekti & Petri Nygård)  ”Just Do It” (Oku Luukkanen feat. Teflon Brothers & Günther)  ”Morjensta pöytään!”  ”Eesti (On My Mind)” (feat. Märkä-Simo & Juice Leskinen)  ”Nautin elämästä” (Portion Boys & Teflon Brothers)  ”Vituiks Män” (Roope Salminen & Koirat feat. Teflon Brothers & Stig)  ”Myrskyn jälkeen” (feat. Poju)  ”Oispa Gasellit”  ”Mikkeli Mielessäin” (Katariina Juselius feat. Teflon Brothers) 
Musiikkivideot:   Matkal kotiin  Vexi oli velkaa  Viimeinen puritaani  Hikoilen ku raiskaaja  Veljee ei voi valita  Hoodilammas  Skippaa duunit  Poimunopeus  Toukasta eroon  Seksikkäin jäbä  Seksikkäin jäbä (Mötley RMX) Xcovered  Jee jee  Tuusula mielessäin  Pidä itsesi miehenä  Kärpästen juhlat (osa 2)  Maradona   Isänpäivälaulu  Pämppää  Ay Ay Ay  Posin kautta  Juusto katolle  Lähiöunelmii  Eesti (On My Mind) 
Muuta:  Diskografia