stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jeff Porcaro
Jeff Porcarolle omistetut kappaleet

Toton ja Los Lobotomysin kitaristi Steve Lukather omisti vuonna 1994 julkaisemansa sooloalbumin Candymanin päätöskappaleen, instrumentaalin ”Song For Jeff”, monivuotiselle yhtyetoverilleen, jota Lukather tuon levyn ja monien muiden levyjen saatesanoissa kutsuu veljekseen. Yhdysvalloissa levy on julkaistu Los Lobotomysin levynä eikä Lukatherin soololevynä.
Kosketinsoittaja David Garfield, Porcaron ystävä ja yhtyetoveri Los Lobotomys -yhtyeestä, julkaisi vuonna 1997 kymmeniä tähtimuusikoita ja Porcaron lähiomaisia yhtä lailla hänen muistoaan kunnioittamaan yhteen koonneen levyn Tribute To Jeff (nimellä David Garfield and Friends). Tuolla levyllä Porcaron isä, rumpali Joe Porcaro, omisti pojalleen alun perin ”Alphonse Strutiksi” kutsutun, mutta Jeffin muistoksi uudelleen sovitetun ja nyt ”Jeff’s Strutiksi” nimetyn itse kirjoittamansa instrumentaalikappaleen.
10cc:n vuonna 1993 nauhoitetulla 10cc Alive -live-albumilla kappale ”The Night That The Stars Didn’t Show” omistettiin Porcarolle.
Richard Marx omisti kappaleen ”One Man” Porcarolle ja kertoi tämän olevan paras rumpali, jonka kanssa hän on työskennellyt.
Steve Lukather, Toto-yhtyeen perustajajäsen ja yhtyeen laulaja-kitaristi, päätti omistaa Toton vuoden 2015 albumin Toto XIV kappaleen "Unknown Soldier (for Jeffrey)" Jeff Porcaron muistolle.
Diskografia > Toto

Toto (1978)
Hydra (1979)
Turn Back (1981)
Toto IV (1982)
Isolation (1984)
Fahrenheit (1986)
The Seventh One (1988)
Kingdom of Desire (1992)
Jeff on myös monilla Toton kokoelmalevyillä ja live-taltioinneilla.
Diskografia > Valikoitu diskografia muiden artistien kanssa

Steely Dan - Katy Lied (1975)
Boz Scaggs - Silk Degrees (1976)
Warren Zevon - Excitable Boy (1978)
Michael Jackson - Thriller (1982)
Donald Fagen - The Nightfly (1982)
Dire Straits - On Every Street (1991)
Bruce Springsteen - Human Touch (1992)
10cc - Meanwhile (1992)
Porcaro esiintymässä yhdessä Toton kanssa Hammersmith Odeonissa vuonna 1982.
Karen Drambjan

Karen Drambjan (26. heinäkuuta 1954 Jerevan, Armenian sosialistinen neuvostotasavalta — 11. elokuuta 2011 Tallinna) oli virolainen juristi, kunnallispoliitikko ja terroristi, joka hyökkäsi aseistautuneena Viron puolustusministeriöön 11. elokuuta 2011 ja kuoli tulitaistelussa. Drambjan oli armenialainen, ja hänen äidinkielensä oli venäjä. Hän sai Viron kansalaisuuden vuonna 1993.
Drambjan opiskeli oikeustiedettä Tarton yliopistossa ja Kaliningradin yliopistossa. Hän oli toiminut kunnallispoliitikkona Maardussa ja kuulunut Viron Kansanliittoon (2001–2007) ja vuodesta 2009 alkaen Viron yhdistyneeseen vasemmistopuolueeseen (Eestimaa Ühendatud Vasakpartei).
11. päivänä elokuuta 2011 noin kello 15 Drambjan tunkeutui Viron puolustusministeriön rakennukseen Tallinnassa. Poliisi sai tapahtumasta ilmoituksen kello 15.08. Drambjanilla oli varustuksenaan luvallinen pistooli, noin sata patruunaa sekä räjähteitä. Hän laukaisi räjähdyspanoksia ja savupommeja, mutta kukaan ei loukkaantunut. Puolustusministeri Mart Laar ei ollut rakennuksessa hyökkäyksen aikana.
Drambjan ei päässyt ministeriön ala-aulasta edemmäksi rakennukseen, koska suojaovet lukittiin. Aulassa oli kaksi turvamiestä, jotka olivat noin puoli tuntia Dramjanin vankeina. Tämän jälkeen Drambjan oleskeli noin kaksi tuntia henkilökunnan huoneessa, ja myös tulitaistelu käytiin siellä. Poliisin erikoisyksikkö K-kommando tunkeutui rakennukseen noin kello 17.20, ja seuranneessa laukaustenvaihdossa Drambjan sai surmansa.
Hyökkäyksensä aikana Drambjan ei esittänyt minkäänlaisia vaatimuksia, eikä hänen vaikuttimiaan tiedetä. Hänen ystävänsä mukaan hän oli menettänyt työnsä ja asuntonsa. Viron yhdistyneen vasemmistopuolueen puheenjohtajan Sergei Jürgensin mukaan hyökkäyksen taustalla olivat henkilökohtaiset eivätkä poliittiset syyt, ja hän paheksui puolustusministeri Mart Laaria, joka pyrki haastattelussa selittämään Drambjanin tekoa tämän puoluejäsenyydellä. Eesti Päevaleht haastatteli psykologia, jonka mukaan Norjan terrori-iskut saattoivat vaikuttaa Drambjanin tekoon.
Drambjan oli toiminut yövartioliikkeen Larissa Neštšadimovan puolustusasianajajana pronssiyön mellakoita koskevassa oikeudenkäynnissä, mutta kun juttu eteni korkeimpaan oikeuteen, hänen tilalleen otettiin pätevämpi asianajaja. Viron suojelupoliisi kiinnitti huomiota Drambjaniin vuosikertomuksessaan 2007. Drambjan oli Viron perustuslakipuolueen ehdokkaana Euroopan parlamentin vaaleissa 2009, ja hän kirjoitti poliittisen manifestin "Jos kotisi on sinulle kallis..." Kirjoituksessaan hän kutsui Viroa moraaliseen vararikkoon joutuneeksi uusfasistiseksi valtioksi ja syytti venäläistä vähemmistöä lammasmaisuudesta syrjinnän edessä.
Judy-Joy Davies

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 100 m:n selkäuinti |  |
Judith Joy ”Judy-Joy” Davies (5. kesäkuuta 1928 Melbourne – 27. maaliskuuta 2016) oli australialainen uimari ja olympiamitalisti.
Davies voitti olympiapronssia 100 metrin selkäuinnissa Lontoossa 1948 ajalla 1.16,7. Hän kilpaili myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 400 metrin vapaauinnissa.
Davies nimettiin vuonna 2011 Australian urheilun hall of fameen. Hän kuoli 87-vuotiaana 27. maaliskuuta 2016.
Jordan Belfort

Jordan Belfort vuonna 2010.
Jordan Belfort (s. 9. heinäkuuta 1962 Queens, New York) on yhdysvaltalainen entinen pörssimeklari. Hän ansaitsi pörssiyhtiöllään Stratton Oakmontilla 1990-luvulla omaisuuksia, kunnes hänet tuomittiin vankilaan petoksista ja rahanpesusta.
Elämä ja ura

Belfort syntyi New Yorkissa kahden juutalaisen kirjanpitäjän perheeseen. Nuorena aikuisena 1980-luvulla hän johti liha- ja mereneläväfirmaa. Sen kaaduttua Belfort ryhtyi myymään osakkeita pankkiiriliikkeessä vuonna 1987. Hän perusti vuonna 1989 pörssivälittäjä Stratton Oakmontin, joka ansaitsi miljoonia huijaamalla asiakkaitaan. Työtoverinsa Danny Porushin kanssa Belfort käytti ”pump and dump” -menetelmää, jossa välittäjät tyrkyttivät pahaa-aavistamattomille asiakkaille osakkeita, jolloin niiden arvo nousi, minkä jälkeen yhtiö myi omat osuutensa suurella voitolla.
Rikastunut Belfort eli leveästi. Hän osti kartanon, urheiluautoja ja muita kallita tavaroita. Hänestä tuli myös huumeriippuvainen, ja erityisen mieltynyt hän oli Quaaludeihin. Belfortin huumeidenkäyttö johti useisiin onnettomuuksiin, kuten helikopterionnettomuuteen ja jahdin uppoamiseen, sekä avioeroon. Belfort rohkaisi myös yhtiönsä työntekijöitä elämään holtittomasti.
Viranomaiset kävivät vuonna 1992 Stratton Oakmontin kimppuun epäillen sitä petoksista ja pörssikurssien manipuloinnista. Yhtiö teki vuonna 1994 sopimuksen viranomaisten kanssa, johon kuului sakko ja Belfortille ikuinen kielto työskennellä arvopaperialalla. Arvopaperikauppiaiden kansallinen yhdistys erotti Stratton Oakmontin vuonna 1996. Yhtiö määrättiin lakkautettavaksi, jotta sen sakot ja sopimukset saataisiin maksettua.
Belfort myönsi vuonna 1999 syyllisyytensä arvopaperipetokseen ja rahanpesuun. Hän sai vuonna 2003 110 miljoonan dollarin sakot ja neljän vuoden tuomion, josta hän istui 22 kuukautta.
Vuonna 2008 Belfort julkaisi muistelmansa The Wolf of Wall Street. Martin Scorsese ohjasi kirjasta samannimisen elokuvan, jossa Belfortia näyttelee Leonardo DiCaprio. Vuonna 2009 Belfort julkaisi muistelmilleen jatko-osan Catching the Wolf of Wall Street.
Belfortin nykyinen yritys tarjoaa myyntikoulutusta ja motivaatiopuheita. Belfort väittää olevansa  kaidalla polulla.
Avioliitot

Belfort on ollut naimisissa kahdesti tai kolmesti. Ensimmäinen liitto Denise Lombardon kanssa kesti vuodesta 1985 vuoteen 1991. Belfort meni vuonna 1991 naimisiin lontoolaissyntyisen mallin Nadine Caridin kanssa. He saivat kaksi lasta ja muuttivat erilleen vuonna 1998. Belfort meni joidenkin lähteiden mukaan naimisiin vuonna 2008 Anne Koppen kanssa, ja he erosivat 12 vuoden jälkeen.
Joachim Blichfeld

| Joachim Blichfeld |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1998 (ikä 26) Frederikshavn, Tanska
Kansalaisuus:   Tanska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  187 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Växjö Lakers HC
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Portland Winterhawks (WHL) Frederikshavn White Hawks (Tanska) San Jose Sharks (NHL) San Jose Barracuda (AHL)
NHL-varaus:  210. varaus, 2016 San Jose Sharks
Joachim Blichfeld (s. 17. heinäkuuta 1998 Frederikshavn, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Blichfeld laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Blichfeld pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista ensimmäisessä turnauksessa hän oli tehoilla 3+1=4 Tanskan paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Nikolaj Kragin kanssa. Vuoden 2018 turnauksessa Blichfeld oli joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan. Valmennus valitsi hänet Tanskan turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Blichfeld valittiin myös Slovakiaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Blichfeld pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän oli tehoilla 4+2=6 Tanskan paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Nikolaj Kragin kanssa. Blichfeld pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti kultaa.
Jezebel (elokuva)

| Jezebel |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Wyler
Käsikirjoittaja:   Clements Ripley  Abem Finkel  John Huston  Robert Buckner 
Perustuu:  Owen Davisin näytelmään
Tuottaja:   Hal B. Wallis  William Wyler 
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Ernest Haller
Leikkaaja:  Warren Low
Tuotantosuunnittelija:  Robert M. Haas
Pukusuunnittelija:  Orry-Kelly
Pääosat:   Bette Davis  Henry Fonda 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  10. maaliskuuta 1938
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Henry Fonda ja Bette Davis elokuvan trailerissa.
Fay Bainter ja Bette Davis
Jezebel on vuonna 1938 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka ohjasi William Wyler ja tuotti Hal B. Wallis ja William Wyler. Elokuvan pääosissa ovat Bette Davis ja Henry Fonda, ja sivuosissa muiden muassa George Brent, Donald Crisp, Fay Bainter, Margaret Lindsay ja Richard Cromwell. Elokuvan käsikirjoittivat Clements Ripley, Abem Finkel, John Huston ja Robert Buckner, joka perustuu samannimiseen näytelmään, jonka on kirjoittanut Owen Davis, Sr. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 10. maaliskuuta 1938, ja Suomessa 14. elokuuta 1938.
Elokuva oli Warner Bros. -yhtiön tuottama. Elokuva kestää noin 103 minuuttia (1 h, 43 min.)
Jezebel menestyi hyvin ennen muuta Bette Davisin näyttelijäsuorituksen, Ernest Hallerin kuvauksen ja Max Steinerin musiikin ansiosta. Davis saikin osastaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon, kun taas Haller ja Steiner joutuivat tyytymään ehdokkuuksiin. Jezebelin on sanottu olevan Warnerin lohdutuspalkinto Davisille, koska hän ei saanut Scarlett O'Haran roolia Tuulen viemäässä. Näiden elokuvien samankaltaisuudet ovatkin silmäänpistäviä.
Nimi Jezebel viittaa Raamatun Isebeliin, josta on kirjallisuudessa muodostunut syntisyyden symboli. Elokuvan päähenkilö Julie Marsden on itsekäs, juonitteleva ja tottunut saamaan haluamansa.
Juoni

Pilalle hemmoteltu ja vahvatahtoinen New Orleansissa asuva kaunotar Julie Marsden (Bette Davis) on kihloissa pankkiiri Preston ”Pres” Dillardin (Henry Fonda) kanssa. Kun Pres kerran kieltäytyy jättämästä töitään ja lähtemästä Julien mukaan ostamaan tälle pukua, Julie päättää kostaa ja pukeutua vuoden tärkempiä tanssiaisia varten häpeämättömään punaiseen pukuun, vaikka naimattomien naisten odotetaan pukeutuvan valkoisiin. Kaikki Julien ystävät järkyttyvät, mutta kukaan ei onnistu puhumaan Julieta ympäri, jotta tämä luopuisi päähänpistostaan.
Olympus-tanssiaisissa kaikki tanssilattialla olevat naiset ovat pukeutuneet valkoisiin. Presin ja Julien sisääntulo aiheuttaa kaikissa läsnäolijoissa tyrmistystä ja paheksuntaa. Julie ymmärtää viimein kömmähdyksensä vakavuuden ja rukoilee Presiä viemään hänet kotiin. Tällä kertaa Pres on kuitenkin järkähtämätön, ja hän kieltäytyy lähtemästä mihinkään. Hän pakottaa Julien tanssimaan kanssaan. Kaikki muut tanssijat lähtevät pois, ja he jäävät tanssilattialle yksin. Pres käskee epäröivää kapellimestaria jatkamaan. Pres ja Julie tanssivat kappaleen loppuun muiden vieraiden katsellessa heitä.
Tanssiaisten loputtua Pres jättää Julien ja purkaa heidän kihlauksensa epäsuorasti. Julie läimäyttää Presiä hyvästiksi kasvoihin. Täti Belle Massey (Fay Bainter) kehottaa Julieta lähtemään Presin perään ja anomaan anteeksiantoa, mutta Julie kieltäytyy, sillä hän uskoo kopeasti miehen vielä palaavan takaisin hänen luokseen. Sen sijaan Pres lähtee kuitenkin pohjoiseen tekemään liiketoimia. Julie sulkeutuu taloonsa ja kieltäytyy tapaamasta ketään.
Kuluu vuosi. Pres palaa viimein takaisin auttamaan tri Livingstonea (Donald Crisp) vakuuttamaan New Orleansin viranomaiset ryhtymään vastatoimiin keltakuume-epidemian pysäyttämiseksi. Ennen kuin Pres ehtii pysäyttää Julieta, tämä nöyryyttää itseään ja rukoilee hänen anteeksiantoaan ja rakkauttaan. Sitten Pres esittelee Julien uudelle vaimolleen Amylle (Margaret Lindsay), jonka kanssa hän meni naimisiin pohjoisessa ollessaan.
Tyrmistynyt Julie taivuttelee ihailijansa, taitavan kaksintaistelija Buck Cantrellin (George Brent), haastamaan riitaa Presin kanssa. Asiat menevät kuitenkin vinoon, sillä Presin sijasta tämän kokematon veli Ted (Richard Cromwell) haastaa Buckin kaksintaisteluun. Ted selviytyy taistelusta kuitenkin voittajana, ja Buck saa surmansa.
Kuten tri Livingstone oli useasti varoittanut, tappava keltakuume-epidemia pyyhkäisee kaupungin yli niin kuin monesti aiemminkin. Pres sairastuu, ja muiden sairastuneiden tapaan hänet määrätään karanteeniin eräälle saarelle. Amy valmistautuu lähtemään miehensä mukaan vaarantaen samalla oman henkensä, mutta Julie pysäyttää hänet. Julie kertoo Amylle, ettei tämä tiedä, miten orjien ja etelävaltiolaisten kanssa tulee toimia karanteenisaarella. Julie anoo Amya päästämään hänet tämän tilalle sovituksena omista teoistaan. Amy epäröi, sillä hän pelkää Presin yhä rakastavan Julieta. Julien on pakko myöntää, että Pres rakastaa vain ja ainoastaan Amya, minkä seurauksena Amy sallii Julien mennä Presin mukaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Bette Davis  | … |  Julie Marsden   |
|   Henry Fonda  | … |  Preston Dillard    |
|   George Brent  | … |  Buck Cantrell    |
|   Donald Crisp  | … |  tri. Livingstone    |
|   Fay Bainter  | … |  täti Belle Massey   |
|  Margaret Lindsay  | … |  Amy Bradford Dillard   |
|  Richard Cromwell  | … |  Ted Dillard   |
|  Henry O'Neill  | … |  General Theopholus Bogardus   |
|  Spring Byington  | … |  rouva Kendrick   |
|  John Litel  | … |  Jean La Cour   |
|  Gordon Oliver  | … |  Dick Allen   |
|  Janet Shaw  | … |  Molly Allen   |
|  Theresa Harris  | … |  Zette   |
|  Margaret Early  | … |  Stephanie Kendrick   |
|  Irving Pichel  | … |  Huger   |
Palkinnot

| Palkinto | Kategoria | Ehdokas | Lopputulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Oscar-palkinto | Elokuva | Warner Bros. | Ehdokkuus |  |
| Oscar-palkinto | Naispääosa | Bette Davis | Voitto |  |
| Oscar-palkinto | Naissivuosa | Fay Bainter | Voitto |  |
| Oscar-palkinto | Kuvaus | Ernest Haller | Ehdokkuus |  |
| Oscar-palkinto | Musiikki | Max Steiner | Ehdokkuus |  |
| Venetsian elokuvajuhlat | Mussolini Cup (paras elokuva) | William Wyler | Ehdokkuus |  |
| Venetsian elokuvajuhlat | Erikoismaininta | William Wyler | Voitto |  |
Aiheesta muualla

Jezebel (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jezebel (elokuva) Elonet.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joachim Aurland

| Joachim Aurland> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1996 (ikä 28)
Uran tiedot
Seura:  Kjellmyra IL
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2018–
Paras sijoitus:  22.
 Tietolaatikko päivitetty 28. lokakuuta 2019 
Joachim Aurland (s. 28. maaliskuuta 1996) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Kjellmyra IL:ää.
Kausi 2016–2017

9. joulukuuta 2016 Aurland kilpaili ensimmäisen kerran Skandinavia Cupissa, kun hän oli 28:s Norjan Lillehammerissa perinteisen hiihtotavan sprintissä. Seuraavana päivänä hän saavutti ensimmäisen palkintopallisijoituksensa toisessa Skandinavia Cup -kilpailussaan ollen kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa kolmas.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 Soldier Hollow’ssa Aurland saavutti MM-pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä. Hän hiihti kisoissa myös kaksi muuta matkaa ollen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuissa 17:s ja yhdistelmäkilpailussa 16:s.
Kausi 2017–2018

Maailmancupissa Aurland kilpaili ensimmäisen kerran 7. maaliskuuta 2018, kun hän oli 32:s perinteisen hiihtotavan sprintissä Drammenissa.
Norjan-mestaruuskilpailuissa Vangissa tammikuussa 2018 Aurland oli 13:s perinteisen hiihtotavan sprintissä. Se on hänen paras sijoituksensa NM-tasolla (tilanne 28. lokakuuta 2019).
Kausi 2018–2019

Ensimmäisen pistesijansa maailmancupissa Aurland saavutti toisessa maailmancup-kilpailussaan 12. maaliskuuta 2019 Drammenissa, kun hän oli 22:s perinteisen hiihtotavan sprintissä.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lahdessa 2019 Aurland saavutti MM-pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä toistaen vuoden 2017 kisojen saavutuksensa. Toisella kisamatkallaan 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähdössä hän oli 43:s.
Johnny Moss

| Johnny Moss |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1907  Marshall 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  8 (9)
WSOP-rahasijat:  25
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  1 157 495
Päivitetty:  7. toukokuuta 2007
Johnny Moss (14. toukokuuta 1907 – 16. joulukuuta 1995) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista. Hän voitti pokerimaailmanmestaruutena pidettävän World Series of Pokerin pääturnauksen kaikkiaan kolme kertaa (1970 (äänestyksellä), 1971 ja 1974). Samaan on pystynyt vain Stu Ungar.
Elämä

Moss syntyi vuonna 1907 Marshallissa, Texasissa, mutta asui Dallasissa. Siellä hän oppi pelaamaan uhkapelejä, kun joukko korttihuijareita näytti hänelle keinoja huijata ja bluffata pokerissa. Pian teini-ikäinen Moss pääsi hyödyntämään oppimaansa, kun paikallinen saloona palkkasi hänet vahtimaan, että siellä pelattiin huijaamatta. Seuratessaan pelejä Moss oppi pelaamisen strategiaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän ryhtyi kiertämään ympäri maata etsien uhkapelimahdollisuuksia.
Pokeriura

Vuonna 1949 Benny Binion järjesti Mossin ja häntä huomattavasti vanhemman Nick the Greekin kanssa viiden kuukauden pokerimaratonin, jossa palkintorahaa oli 2–4 miljoonaa dollaria. Kun maraton viimein päättyi, Nick the Greek lausui legendaariseksi muodostuneen sitaattinsa: ”Herra Moss, minun täytyy antaa sinun lähteä.” (”Mr. Moss, I have to let you go.”)
Koska ”pokerifanit” pitivät Nick the Greekistä, Mossista ja Binionista, vuonna 1969 perustettiin World Series of Poker -kiertue, joka käynnistyi heti seuraavana vuonna. Moss voitti ensimmäisen WSOP:n, jossa ykköstila ratkaistiin pelaajien äänestyksellä. Tämän jälkeen hän voitti WSOP:n pääturnauksen vuosina 1971 ja 1974. WSOP-rannekkeita hän voitti kaikkiaan kahdeksan kappaletta, mitä suurempaan määrään ovat pystyneet vain Doyle Brunson, Johnny Chan ja Phil Hellmuth (Erik Seidelilla on kahdeksan voittoa). Hänet valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 1979.
The Hendon Mobin tietokannassa Johnny Mossin pokeriuran turnausansiot ylittävät 1,1 miljoonaa dollaria.
Pokeriura > WSOP-turnausvoitot

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1970 | World Championship (äänestyksellä) |   |
| 1971 | Limit Ace to 5 Draw | 10 000 |
| 1971 | $ 5,000 No Limit Hold'em World Championship | 30 000 |
| 1974 | $ 10,000 No Limit Hold'em World Championship | 160 000 |
| 1975 | $ 1,000 Seven-Card Stud | 44 000 |
| 1976 | $ 500 Seven-Card Stud | 13 000 |
| 1979 | $ 5,000 Seven-Card Stud | 48 000 |
| 1981 | $ 1,000 Seven-Card Stud Split | 33 500 |
| 1988 | $ 1,500 Ace to Five Draw | 116 400 |
Aiheesta muualla

Johnny Moss The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Judy Cassab

Judy Cassabista ja hänen pojastaan kertova lehtileike vuodelta 1945.
Judy Cassab (alun perin Kaszab, 15. elokuuta 1920 Wien, Itävalta – 3. marraskuuta 2015 Sydney, Australia) oli australialainen taidemaalari. Hänet on palkittu parhaan muotokuvan Archibald-palkinnolla vuosina 1960 ja 1967.
Cassab syntyi Wienissä, Itävallassa unkarilaisille vanhemmille. Hän asettui Sydneyyn vuonna 1950, ja hänen teoksiaan on Australian ulkopuolella ollut näytillä esimerkiksi Lontoossa ja Pariisissa.
Cassabista tehtiin 14. kesäkuuta 1969 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja, 26. tammikuuta 1988 Australian ritarikunnan upseeri ja 3. maaliskuuta 1995 Sydneyn yliopiston kunniatohtori.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1980

| Jalkapallo kesäolympialaisissa 1980 |
| --- | --- |
Joukkueet:  16
Isäntämaa:   Neuvostoliitto
Kaupungit:  Moskova, Minsk, Kiova, Leningrad
Ajankohta:  20. heinäkuuta -   2. elokuuta 1980
 
Mitalistit
–  Kulta:   Tšekkoslovakia
–  Hopea:   Itä-Saksa
–  Pronssi:   Neuvostoliitto
 
Maalintekijä:   Sergei Andrejev (5 maalia)
  ← 1976 1984 →
Itä-Saksan joukkue.
Moskovan olympialaisten jalkapalloturnausta boikotoi lähes puolet turnaukseen selvinneistä maista. Useat länsimaat boikotoivat Moskovan kisoja johtuen isäntämaa Neuvostoliiton osallistuessa Afganistanin sotaan. Boikotin takia kisoista jäivät pois Norja, Argentiina, Yhdysvallat, Egypti, Ghana, Malesia ja Iran. Näiden tilalla turnaukseen osallistuivat Suomi, Venezuela, Kuuba, Sambia, Nigeria, Irak ja Syyria.
Olympiaturnausta hallitsivat jo totuttuun tapaan Itä-Euroopan maat. Olympiakultaa voitti Tšekkoslovakia, kultamitali oli sen ensimmäinen jalkapallon olympiakulta. Itä-Saksa sai hopeaa, Neuvostoliitto pronssia ja neljäs oli Jugoslavia.
Karsinnat

Vuoden 1980 olympialaisten jalkapalloturnaukseen selviytyi karsintojen kautta 14 maata. Isäntämaa Neuvostoliitto ja hallitseva olympiavoittaja Itä-Saksa pääsivät kisoihin ilman karsintoja. Muut paikat jakaantuivat siten että Euroopan karsinnoista kisoihin selviytyi 4 maata, Etelä-Amerikasta 2, Pohjois- ja Keski-Amerikasta 2, Afrikasta 3 ja Aasiasta 3.
Alkulohkot > Lohko A

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto  | 3 |  3  |  0  |  0  | 15  |  1  | +14 | 6 |
|  Kuuba  | 3 |  2  |  0  |  1  |  3  |  9  | -6 | 4 |
|  Venezuela  | 3 |  1  |  0  |  2  |  3  |  7  | -4 | 2 |
|  Sambia  | 3 |  0  |  0  |  3  |  2  |  6  | -4 | 0 |
Alkulohkot > Lohko B

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tšekkoslovakia  | 3 |  1  |  2  |  0  |  4  |  1  | +3 | 4 |
|  Kuwait  | 3 |  1  |  2  |  0  |  4  |  2  | +2 | 4 |
|  Kolumbia  | 3 |  1  |  1  |  1  |  2  |  4  | -2 | 3 |
|  Nigeria  | 3 |  0  |  1  |  2  |  2  |  5  | -3 | 1 |
Alkulohkot > Lohko C

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Itä-Saksa  | 3 |  2  |  1  |  0  |  7  |  1  | +6 | 5 |
|  Algeria  | 3 |  1  |  1  |  1  |  4  |  2  | +2 | 3 |
|  Espanja  | 3 |  0  |  3  |  0  |  2  |  2  | 0 | 3 |
|  Syyria  | 3 |  0  |  1  |  2  |  0  |  8  | -8 | 1 |