stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michael Regan

| Michael Regan |
| --- | --- |

Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston johtaja
 2021 – 2025  
Presidentti:  Joe Biden
Edeltäjä:  Andrew Wheeler
Seuraaja:  Lee Zeldin
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1976 (ikä 48) Goldsboro, Pohjois-Carolina
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Michael Stanley Regan (s. 6. elokuuta 1976) on yhdysvaltalainen virkamies, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston EPAn johtajaksi virkakautensa alussa 2021. Regan on työskennellyt pitkään ympäristöasioiden parissa.
Regan on toiminut EPAn ilmanlaatuosastolla Bill Clintonin ja George W. Bushin presidenttikausilla. Vuodet 2017–2020 hän johti Pohjois-Carolinan ympäristöhallintoa, ja sai monien ympäristönsuojelijoiden kannatuksen puolustamalla ympäristöä kemian ja energiateollisuuden toimia vastaan. Hänen republikaanitaustainen edeltäjänsä oli tukenut enemmän teollisuuden etuja. Samanlaista muutosta kohti ilmaston ja ympäristön suojelua häneltä odotetaan myös EPA:n johdossa, jossa tiede on jäänyt teollisuuden jalkoihin Trumpin kaudella.
Olavi Linnamies
Teoksia

Suomen maalaiskuntien metsät, 1939
Laskelma maamme ojituskelpoisten soitten määrästä, Metsätaloudellinen Aikakauslehti 1940
Suomen kaupunkikuntien metsät (Erkki Rautvuoren kanssa), Suomen metsätieteellinen seura, 1941
Metsätalouskartaston soveltaminen sotilastarkoituksiin, 1942
Eri suuruisten yksityismetsälöiden metsävaroista ja metsien tilasta, 1944
Suomen metsänhoitajat 1931–1945 (toimitussihteeri), 1946
Eräs Dahlbäck-suvun suomalainen haara, Genos 1947
Metsämiehen karttaoppi, Keskusmetsäseura Tapio 1948
Kansantaloudellinen metsätalousoppi, Keskusmetsäseura Tapio 1949 (2. painos 1962)
Sippolan metsäkoulu ja sen metsät, 1954
Riistan esiintymisen vaihteluista ja sen syistä, 1954
Suot valtion metsien inventoinnin valossa, 1958
Keski-Suomen metsävarat ja hakkuumahdollisuudet (Kullervo Kuuselan kanssa), 1961
Valtion metsien hakkuusuunnite ja sen toteutumisen edellytykset, 1961
Metsänhoito- ja hallintokustannukset metsäverotuksesta, 1962
Kolme vuosisataa Burgman-suvun vaiheita (moniste), 1968
Suomen metsä- ja puutalous, Kirjayhtymä, 1970
Lisäksi lukuisia artikkeleita Suomen riistanhoitosäätiön julkaisusarjassa Suomen riista
Hisorin luonnonpuisto

Hisorin luonnonpuistoa.
Tanxozdaryojoki Hisorin luonnonpuistossa.
Hisorin luonnonpuisto (uzb. Hisor davlat qoʻriqxonasi) on luonnonsuojelualue Hisorvuorilla Uzbekistanin Qashqadaryon alueen Shahrisabzin, Yakkabogʻin ja Qamashin piireissä. Sen kokonaispinta-ala on 80 986,1 hehtaaria, josta 13 231,1 on suoja-aluetta.
Hisorin luonnonpuisto on perustettu vuonna 1985 yhdistämällä Qizilsuvin ja Miroqin luonnonpuistot. Qizilsuvin luonnonpuisto oli muodostettu vuonna 1975 Hisorvuorten katajametsien ja eläimistön suojelemiseksi. Vuonna 1976 perustetun Miroqin luonnonpuiston päätehtävä oli taloudellisesti tärkeän Qashqadaryon alkujokien ja Uzbekistanin suurimman jäätikön, Severtsovin jäätikön suojelu. Puisto kuuluu Uzbekistanin ympäristöministeriön luonnonsuojelualueviraston alaisuuteen. Sen hallinto sijaitsee Shahrisabzin kaupungissa.
Hisor on pinta-alaltaan Uzbekistanin suurin luonnonpuisto. Se sijaitsee Hisorvuorten lounaisrinteillä Oqsuv-, Tanxozdaryo- ja Qizilsuvjokien vesistöalueilla 1 800–4 421 metriä merenpinnan yläpuolella. Puisto rajoittuu pohjoisessa Tadžikistaniin sekä idässä ja kaakossa Surxondaryon alueeseen. Pinta-alasta 12 203 hehtaaria on metsää, 24 308 hehtaaria niittyä, 31 819 hehtaaria kallioita ja kivikkoa ja 3 155 hehtaaria jäätikköä. Alue kuuluu rajavyöhykkeeseen, ja siellä vierailuun tarvitaan lupa.
Luonnonpuiston kasvi- ja eläinkunta on tyypillinen Keski-Aasian keskikorkeille ja korkeille vuorille. Se on aiemmasta maatalouskäytöstä huolimatta melko hyvin säilynyt, lajistoltaan rikas ja käsittää paljon harvinaisia ja kotoperäisiä lajeja. Puustoon kuuluu kahden katajalajin (Juniperus seravschanica ja Juniperus semiglobosa) lisäksi muun muassa vaahteroita, saarnia, orapihlajia, pihlajia, idänhopeapensaita ja hedelmäpuita. Nisäkäslajeista keskeisiä ovat lumileopardi, siperianvuohi, pitkähäntämurmeli, ”himalajankarhu” (Ursus arctos isabellinus) ja ”turkestaninilves” (Lynx lynx isabellinus).
Puiston alueella sijaitsee 616 metrin pituinen Timurin luola, joka kuuluu Keski-Aasian suurimpiin. Suosittuja käyntikohteita ovat suoja-alueella sijaitsevat Hazrati Sultonin mausoleumi ja Suvtusharin vesiputous. Niiden yhteyteen on rakennettu matkailupalveluja.
Italian Grand Prix 1982

Italian Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. syyskuuta 1982 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut René Arnoux, jolle voitto oli kauden toinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 16 |  René Arnoux | Renault | 52 | 1.22.25,734 | 6 | 9 |
| 2 | 27 |  Patrick Tambay | Ferrari | 52 | + 14,064 | 3 | 6 |
| 3 | 28 |  Mario Andretti | Ferrari | 52 | + 48,452 | 1 | 4 |
| 4 | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 52 | + 1.27,845 | 12 | 3 |
| 5 | 3 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford | 51 | + 1 krs. | 11 | 2 |
| 6 | 25 |  Eddie Cheever | Ligier-Matra | 51 | + 1 krs. | 14 | 1 |
| 7 | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Ford | 51 | + 1 krs. | 23 |   |
| 8 | 6 |  Keke Rosberg | Williams-Ford | 50 | + 2 krs. | 7 |   |
| 9 | 10 |  Eliseo Salazar | ATS-Ford | 50 | + 2 krs. | 25 |   |
| 10 | 22 |  Andrea de Cesaris | Alfa Romeo | 50 | + 2 krs. | 9 |   |
| 11 | 20 |  Chico Serra | Fittipaldi-Ford | 49 | + 3 krs. | 26 |   |
| 12 | 30 |  Mauro Baldi | Arrows-Ford | 49 | + 3 krs. | 24 |   |
| NC | 14 |  Roberto Guerrero | Ensign-Ford | 40 | Ei sijoittunut | 18 |   |
| Kesk. | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 33 | Kaasutin | 17 |   |
| Kesk. | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 32 | Ohjattavuus | 8 |   |
| Kesk. | 29 |  Marc Surer | Arrows-Ford | 28 | Sytytys | 19 |   |
| Kesk. | 15 |  Alain Prost | Renault | 27 | Polttoaineen syöttö | 5 |   |
| Kesk. | 8 |  Niki Lauda | McLaren-Ford | 21 | Jarrut | 10 |   |
| Kesk. | 31 |  Jean-Pierre Jarier | Osella-Ford | 10 | Rengas irti | 15 |   |
| Kesk. | 1 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | 7 | Moottori | 2 |   |
| Kesk. | 2 |  Riccardo Patrese | Brabham-BMW | 6 | Kytkin | 4 |   |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 5 | Vaihdelaatikko | 21 |   |
| Kesk. | 36 |  Teo Fabi | Toleman-Hart | 2 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 5 |  Derek Daly | Williams-Ford | 0 | Kolari (Guerrero) | 13 |   |
| Kesk. | 35 |  Derek Warwick | Toleman-Hart | 0 | Kolari (Henton) | 16 |   |
| Kesk. | 4 |  Brian Henton | Tyrrell-Ford | 0 | Kolari (Warwick) | 20 |   |
| DNQ | 17 |  Rupert Keegan | March-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 9 |  Manfred Winkelhock | ATS-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 18 |  Raul Boesel | March-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 33 |  Tommy Byrne | Theodore-Ford |   | Karsiutui |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Mario Andretti – 1.28,473
Nopein kierros: René Arnoux – 1.33,619 (kierroksella 25)
Keke Rosbergin uran 50. GP-startti
René Arnouxin uran kymmenes kilpailun nopein kierros
Ferrari saavutti 2000 MM-pisteen rajan
Pääru Oja

Pääru Oja (s. 16. toukokuuta 1989 Tallinna, Viron sosialistinen neuvostotasavalta) on virolainen näyttelijä.
Oja valmistui näyttelijäksi vuonna 2012 Viron musiikki- ja teatteriakatemian teatterikoulusta, minkä jälkeen hän on toiminut Viron draamateatterin näyttelijänä.
Teatteriroolien lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa 1944 ja sarjassa Operaatio Valhalla
Aiheesta muualla

Pääru Oja Viron draamateatterin verkkosivustolla[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet
DevOps

DevOps on eräs toimintamalli sähköisten palvelujen tuotantoon. Malli pyrkii automatisoimaan ohjelmistokehitykseen, testaamiseen ja ylläpitoon liittyvät IT-palvelutoiminnot. Ohjelmistokehityksessä käytetään ketterän kehityksen menetelmiä ja jatkuvan integraation (engl. continuous integration) sekä jatkuvan toimituksen (engl. continuous delivery), eli CI/CD menetelmiä.
Devops-menetelmää hyödynnettäessä laadunvarmistus ja ohjelmistopäivitysten vienti tuotantoon ovat pitkälle automatisoituja toimintoja. Nimeke on peräisin ketterän ohjelmistokehityksen ja Lean-konseptin soveltamisesta ohjelmistotuotannosta lähtien operatiiviseen toimintaan kuten palvelun tarjontaan saakka.
Esimerkiksi kuvapalvelu Flickr päivittää ohjelmistoa tuotantoon kymmenen kertaa päivässä.
Venn-diagrammi, joka näyttää DevOpsin ohjelmistokehityksen, palveluntarjonnan ja laadunvarmistuksen leikkauskohdassa.
Vincent Landais

Landais vuonna 2023 Keski-Euroopan rallissa.
Vincent Landais (s. 17. lokakuuta 1991) on ranskalainen kartanlukija. Hän oli Pierre-Louis Loubet’n kartanlukijana vuonna 2019, jolloin kaksikko voitti WRC2-sarjan mestaruuden. Hän on toiminut Sébastien Ogierin kartanlukijana rallin MM-sarjassa vuoden 2022 lopusta alkaen.
Ani (buddhalaisuus)

Ani on titteli, jota käytetään buddhalaisista nunnista etenkin tiibetinbuddhalaisuudessa. Esimerkki tunnetusta anista on Choying Drolma. Titteli otetaan käyttöön nunnaksi vihkimisen yhteydessä..
Sammalistonsuo

Sammalistonsuo.
Sammalistonsuo on suo Riihimäellä, kantatien 54 varrella. Suo on Vapon omistaman Kekkilä Oy:n turvetuotantoaluetta, josta on nostettu turvetta 1980-luvulta lähtien. Turpeennoston seurauksena alueelle muodostuu tulvavuosina laajoja vesialtaita. Sammalistonsuo on linnustollisesti yksi Kanta-Hämeen arvokkaimmista alueista ja valtakunnallisesti yksi merkittävimmistä lintujen levähdysalueista sisämaassa. Alueen asemaa lintukosteikkona yritetään kehittää Vapon, Kekkilän, metsästäjien, Riihimäen kaupungin ja luonnonsuojeluväen yhteistyöllä. Alue on suosittu lintujen tarkkailualue, jonne on rakennettu lintutorni. Lintutornin yhteyteen rakennettiin pysäköintialue vuonna 2020. Sammalistonsuolle avattiin 8. kesäkuuta 2022 luontopolku, jossa voi tutustua lintuharrastukseen, luonnonsuojeluun, metsästykseen, riistanhoitoon sekä vastuulliseen turvetuotantoon.
Historia

Sammalistonsuosta raivattiin Riihimäen vankilan vankityövoimin ns. Vankilanpellot vuodesta 1927 alkaen. Pellot ehtivät olla tehokkaassa viljelykäytössä vain kymmenkunta vuotta ennen kuin ne ylituotannon takia paketoitiin vuonna 1970.
Vapo aloitti Vankilanpelloilla turpeennoston 1980-luvulla ja alueelta jyrsittiin polttoturvetta. Turpeenoton seurauksena peltojen pinta on madaltunut ja alueelle on muodostunut laajoja altaita. Paikoin altaiden keskelle jäi matalia saarekkeita ja turvejuotteja, joihin kasvoi harvaa rikkaruohostoa. Monet vesihyönteiset pääsivät lisääntymään altaissa ja niihin kehittyi siten jonkin verran ravintoa alueelle levähtäville linnuille.
Vuosina 2013–2014 Kekkilä muutti 22 hehtaaria turvetuotannosta poistunutta suomaata kosteikoksi, jonka tehtävänä on suodattaa ja puhdistaa turpeennostoalueelta pumpattavaa humuspitoista vettä ennen kuin se lasketaan läheiseen Riihiviidanojaan. Neljä allasta käsittävä kosteikko tarjoaa myös merkittävän laskeutumis- ja pesimäpaikan alueen linnustolle.
Alueen linnusto

Sammalistonsuon pesimälinnusto on hyvin runsasta ja koostuu pääosin vesilinnuista, kahlaajista ja varpuslinnuista. Alueella on tavattu 245 eri lintulajia. Yleisimmät pesimälajit ovat pensaskerttu, kottarainen, viitakerttunen ja kiuru. Alueella pesii lähes vuosittain myös Kanta-Hämeessä harvalukuisia viitasirkkalintuja, luhtakerttusia ja pikkulepinkäisiä. Etelä-Suomessa voimakkaasti harvinaistuneella keltavästäräkillä on edelleen pieni, vakaa populaatio suolla. Vesilinnuista alueella pesivät laulujoutsen, tavi, sinisorsa ja telkkä sekä kahlaajista töyhtöhyyppä, pikkutylli, sekä punajalkaviklo ja valkoviklo. Hyvinä myyrävuosina alueen reunametsissä pesivät sarvipöllöt käyttävät Sammalistonsuota säännöllisesti saalistusalueenaan.
Alueen linnustollisia arvoja korostaa Kanta-Hämeen läpi muuttavat linnut, jotka kerääntyvät suolle levähtämään. Sammalistonsuo on yksi tärkeimmistä kahlaajien levähdyspaikoista rannikkoalueiden ulkopuolella.
Suomen Metsästäjäliitto

Suomen Metsästäjäliitto on Suomen suurin vapaaehtoiseen jäsenyyteen perustuva metsästäjien etujärjestö. Liiton jäsenistö koostuu yli 2 500 metsästysseurasta ja näiden yli 150 000 jäsenestä.
Metsästäjäliitto ajaa suomalaisen metsästyksen ja metsästäjien etua ja edistää metsästysseuratoimintaa. Liitto vaalii suomalaista metsästyskulttuuria ja kehittää Suomen metsästys- ja riistanhoito-oloja.
Suomen Metsästäjäliitto on perustettu vuonna 1921. Se on valtakunnallinen järjestö, jolla on 16 piiriorganisaatiota. Liiton keskustoimisto sijaitsee Riihimäellä.
Jahti–Jakt-lehti on Metsästäjäliiton jäsenlehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Jahti-lehti jaetaan postitse kaikille liiton jäsenille. Lehden voi myös tilata ilman jäsenyyttä.
Vuonna 2018 perustajajäseneltä D. J. Wadenilta Metsästäjäliitto sai yli 13 miljoonan euron lahjoituksen. Testamenttilahjoitus perustui vuonna 1930 laadittuun testamenttiin.
Suomen Metsästäjäliito on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun valmiusjärjestö.
Suomen Metsästäjäliiton toimintaa

Osallistuu kotimaiseen ja kansainväliseen metsästystä koskevaan politiikkaan
Kouluttaa metsästäjiä ja tuottaa koulutusmateriaalia esimerkiksi nuoriso-, seuratoiminta-, riistanhoito- ja metsästysampumatuomarikoulutusta varten
Julkaisee Jahti–Jakt-lehteä
Järjestää nuorten Metso-leirejä ja muuta nuorisotoimintaa
Kantaa päävastuun Suomen metsästysampumakilpailutoiminnasta, edistää metsästysampumaharrastusta ja ajaa ampumaratojen asiaa
Edistää ja vaalii suomalaista metsästyskulttuuria, ollut muun muassa perustamassa Suomen Metsästysmuseota
Julkaisee metsästysaiheista kirjallisuutta opasvihkosista laajoihin perusteoksiin
Talous > Rahoitus

| Rahoituksen lähde | 2018 | 2017 |
| --- | --- | --- |
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus liikuntaan: 10 000 €
Aiheesta muualla

Suomen metsästäjäliiton kotisivut
John Farnham & Tom Jones Together in Concert

Vuonna 2005 Tom Jones ja John Farnham esiintyivät yhdessä kymmenessä konsertissa Australian kaupungeissa Perthissä, Sydneyssä, Brisbanessa ja Melbourness. 31.toukokuuta levy ja DVD julkaistiin, DVD saavutti ensimmäisen paikan listoilla ja albumi kolmannen sijan ja myi 3x platinaa.
Tom Jones vuonna 2007.
John Farnham vuonna 2010
Kappaleet

"Mama Told Me Not To Come"  (Randy Newman) - 3:21
"200 Pounds of Heavenly Joy"  (Willie Dixon) - 3:04
"Man of the Hour"  (Sean Hosein, Dane DeViller, Steve Kipner) - 4:25
"What Am I Living For"  (Art Harris, Fred Jay) - 2:41
"It's Not Unusual"  (Gordon Mills, Les Reed) - 2:34
"Burn For You"  (Phil Buckle, John Farnham, Ross Fraser) - 4:22
"Playing To Win"  (Graeham Goble, John Farnham, David Hirschfelder, Stephen Housden, Spencer Proffer, Wayne Nelson, Steven Prestwich) - 3:06
"My Yiddishe Momme"  (Lew Pollack, Jack Yellen) - 2:29
"You're The Voice"  (Maggie Ryder, Chris Thompson, Andy Qunta, Keith Reid) - 4:39
"That Driving Beat"  (Willie Mitchell) - 3:04
"Hold On, I'm Coming"  (Isaac Hayes, David Porter) - 3:17
"Try a Little Tenderness"  (Harry M. Woods, James Campbell, Reginald Connelly) - 4:03
"What'd I Say"  (Ray Charles) - 4:42
"Sweet Soul Music"   (Sam Cooke, Otis Redding, Arthur Conley) - 3:26
"It's a Long Way to the Top (If You Wanna Rock 'n' Roll)"  (Malcolm Young, Angus Young, Bon Scott) - 5:34
DVD:n kappaleet

"Mama Told Me Not To Come [Live]"  (R. Newman) - 3:21
"200 Pounds of Heavenly Joy [Live]  (W. Dixon) - 3:04
"Man Of The Hour [Live]  (S. Hosein, D. Deviller, S. Kipner) - 4:25
"What Am I Living For [Live]  (A. Harris, F. Jay) - 2:41
"It's Not Unusual [Live]  (G. Mills, L. Reed) - 2:34
"Burn For You [Live]  (P. Buckle, J. Farnham, R. Fraser) - 4:22
"Playing To Win [Live]  (G. Goble, J. Farnham, D. Hirschfelder, S. Housden, S. Proffer, W. Nelson, S. Prestwich) - 3:06
"My Yiddishe Momme [Live]  (L. Pollack, J. Yellen) - 2:29
"You're The Voice [Live]  (M. Ryder, C. Thompson, A. Qunta, K. Reid) - 4:39
"That Driving Beat [Live]  (W. Mitchell) - 3:04
"Hold On, I'm Coming [Live]  (I. Hayes, D. Porter) - 3:17
"Try A Little Tenderness [Live]  (H. Woods, J. Campbell, R. Connelly) - 4:03
"What'd I Say [Live]  (R. Charles) - 4:42
"Sweet Soul Music [Live]  (S. Cooke, O. Redding, A. Conley) - 3:26
"It's a Long Way to the Top (If You Wanna Rock 'n' Roll) [Live]"  (Malcolm Young, Angus Young, Bon Scott) - 5:34
Kakolan funikulaari

| Kakolan funikulaari |
| --- | --- |

Tyyppi:  vinohissi
Sijainti:  Turku, Suomi
Avattu:  24.5.2019 
Pituus:  0,132 km 
Asemia:  Linnankatu 55b (ala-asema) Graniittilinnankatu 3 (yläasema)
Linjoja:  1
Huippunopeus:  7 km/h 
Omistaja:  Turun kaupunki
Kakolan funikulaari
Kakolan funikulaari (ruots. Kakolafunikularen) on Turun Kakolanmäen etelärinteeseen alkukesästä 2019 valmistunut rinnehissi. Linnankatu 55 B:n kohdalta lähtevä hissi kuljettaa jopa 30 henkilöä kerralla, ja matka kestää minuutin verran molempiin suuntiin. Ainakin aluksi funikulaarin käyttö tulee olemaan ilmaista samalla tavoin kuin 200 metrin päässä sijaitsevalla Förillä ajelu. Föri ja Kakolan funikulaari eivät ole osa Turun seudun joukkoliikenne Föliä vaan niiden ylläpidosta vastaa Turun kaupunki. Funikulaari palvelee Kakolanmäelle rakentuvaa uutta asuinaluetta, joka on osittain saneerattu vanhoihin vankilarakennuksiin.
Historiaa

Hankkeen suunnittelu alkoi jo vuonna 2010, jolloin Kakolan asemakaava tuli lainvoimaiseksi. Kaupungin kaupunkisuunnittelu- ja ympäristölautakunnalle ehdotettiin funikulaaria uudestaan vuonna 2013.
Joukkoliikenteen järjestäminen alueelle olisi ollut mahdollista monin tavoin. Jos joukkoliikenne olisi toteutettu linja-autoilla, kustannukset olisivat kasvaneet kolminkertaisiksi vinohissiin verrattuna. Pystysuora perinteinen hissi kallion sisään olisi ollut kallis vaihtoehto. Liikenne olisi voitu järjestää myös säältä suojatuilla liukuportailla, mutta sen sijaan päätettiin tavoitella turistien huomiota vinohissin avulla.
Turun kaupunginhallitus hyväksyi loppuvuonna 2015 funikulaarin seuraavan vuoden budjettiin. Hankkeen arveltiin alun perin maksavan 2,5 miljoonaa euroa, mutta lokakuussa 2018 kokonaishinnan sanottiin olevan 5,4 miljoonaa euroa. Funikulaarin oli aluksi määrä valmistua vuoden 2017 loppuun mennessä, mutta hankkeen valmistuminen viivästyi runsaalla vuodella muun muassa valitusten ja kallioperän tukevoittamisen vuoksi. Funikulaarin laitetoimittaja on italialainen Leitner.
Rakennusaikataulujen venymisen takia Kakolan funikulaarin valmistuminen ja käyttöönotto siirtyivät kevääseen 2019, ja koekäyttö ja -ajot alkoivat tammi–helmikuussa 2019. Maaliskuussa tiedotettiin, että avajaiset siirtyvät toukokuun lopulle. Funikulaarin avajaisia vietettiin 24.5.2019 Funikulaarin yläasemalla.
Funikulaarin muotoilu ja erilaisuus verrattuna havainnekuviin on herättänyt yleisössä huvittuneisuutta.
Nimitys

Virallisesti kyse ei ole aidosta funikulaarista vaan ulkoilmassa kulkevasta vinohissistä. Hankkeen projektinjohtajan Janne Laineen mukaan oikeassa funikulaarissa on aina kuljettaja, kun taas Kakolan miehittämätön laite on tekniikaltaan samantapainen kuin Helsingin metron eräiden asemien liukuportaiden rinnalla kulkevat vinohissit. Kiskojen alla kulkee koriin nähden vastasuuntaan 3 500 kilogramman vastapaino.
Käyttökatkokset ja pysähdykset kesken matkan ovat tuottaneet laitteelle liikanimen jumikulaari.
Käyttöongelmat

Ensimmäisten vuosien käyttöä varjostivat lukuisat viat ja tunnistamattomat, toisinaan viikkoja kestäneet käyttökatkokset. Kahden ensimmäisen käyttövuotensa aikana laite vioittui keskimäärin joka kuudes päivä ja pysähtyi kaikkiaan 130 kertaa, yleisimmin ovimekanismin häiriön ja ohjelmistovirheiden takia. Se oli poissa toiminnasta 15,3 % ajasta.
Vikojen määrä on hieman vähentynyt. Kun kahden ensimmäisen vuoden aikana vikapäiviä kertyi keskimäärin 56 vuodessa, vuonna 2023 funikulaari oli pois käytöstä noin 37 päivän ajan. Kakolan Funikulaari toimi yhtäjaksoisesti 30 päivää ongelmitta ensimmäisen kerran 29.5.2023. Ensimmäisten viiden vuoden aikana funikulaari oli pois käytöstä 14 % ajasta.
Funikulaarin huoltoon, korjauksiin, päivystys- ja vikakäynteihin sekä vartiointiin, sähköön, siivoukseen ja kiinteistöhuoltoon kului viiden ensimmäisen vuoden aikana yhteensä yli 700 000 euroa. Tästä suurimman osan muodostivat päivystys- ja vikakäynnit, joiden hintalappu oli yli 350 000 euroa. Korjauksiin kului noin 98 000 euroa ja huoltoon yli 80 000 euroa. Valmistaja korvasi takuuaikana kustannuksista 80 000 euroa. Viiden vuoden jälkeen takuuaika päättyi ja kustannukset siirtyivät kaupungin vastuulle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kakolan funikulaari Wikimedia Commonsissa
Turun historia
| --- | --- |
Keskiaika: Dominikaaniveljien konventti • Hansaliitto • Hämeen härkätie • Kalmarin unioni • Koroinen • Koukku (verotus) • Kuninkaantie • Kuusiston piispanlinna • Manuale Aboense • Piispa Henrik • Piispa Henrikin liturgia • Turun katedraalikoulu • Turun linna • Turun linnalääni • Turun maaoikeus • Turun tuomiokapituli • Turun tuomiokirkko • Turun tuomiokirkon mustakirja • Uskonpuhdistus • Vanha Suurtori • Vanha viha
Uusi aika: Codex Aboensis • Graduale Aboense • Eerik XIV • Juhana III • Kaarina Maununtytär • Katariina Jagellonica • Kustaa Vaasa • Mikael Agricola • Missale Aboense • Petrus Särkilahti • Pohjoismainen viisikolmattavuotinen sota • Søren Norby • Tidningar Utgifne Af et Sällskap i Åbo • Turun akatemia • Turun hovioikeus • Turun rauha
1800-luku: Arseni Zakrevski • Carl Ludvig Engel • Fredric von Rettig • Gustav Albert Petrelius • Suomen suuriruhtinaskunta • Turun kaupunginvaltuusto • Turun palo • Turun raitioliikenne • Åbo Svenska Teater • Turun romantiikka • Turun piirustuskoulu • Turun Wiikko-Sanomat • Vartiovuoren tähtitorni • Åbo Underrättelser
1900-luku: Aboa Vetus & Ars Nova • Adolf Ehrnrooth • Mauno Koivisto • Paavo Nurmi • Talvisodan pommitukset • Turun Sanomat • Turun taidemuseo • Turun yliopisto • Turun kaupunginteatteri • Turun kauppakamari • Turun tauti • Turun Tiedepuisto • Åbo Akademi • Turun Osuuskauppa
2000-luku: Euroopan kulttuuripääkaupunkina 2011 • Kakolan funikulaari • Turun pikaraitiotie • Turun kaupunkiseutu • Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun konsortio
Turun seudun julkinen liikenne
| --- | --- |
Linja-autoliikenne: Turun seudun linja-autoliikenne
Vesiliikenne: Ruissalon lautta
Liikenteen tilaajat:  Turun seudun joukkoliikenne  Turun joukkoliikennetoimisto 
Liikennöitsijät:  TuKL  Länsilinjat  Savonlinja  LS-Liikennelinjat  V-S Bussipalvelut  Vesman Liikenne/Jalobus  Vainion Liikenne  Nobina  Airisto Line  Explore Saimaa 
Järjestelmän ulkopuoliset:  Föri  Kakolan funikulaari 
Hankkeet:  Turun seudun lähijunaliikenne  Turun pikaraitiotie 
Historia:  Turun raitioliikenne  Kampiföri  Ylinen föri 
Funikulaarin vaunussa matkalla alas.
Funikulaarin ala-aseman sisäänkäynti. Asemarakennukset suunnitteli arkkitehti Pekka Vapaavuori.
Efraim Kronqvist

| Efraim Kronqvist |
| --- | --- |
 Efraim Kronqvist vuonna 1909.
Kansanedustaja
 1.6.1909–1.2.1914  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Kuopion itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1874 Sortavala
Kuollut: 22. toukokuuta 1918 (43 vuotta) Hausjärvi
Ammatti:  maalari
Efraim Johan Kronqvist (2. elokuuta 1874 Sortavala – 22. toukokuuta 1918 Hausjärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909–1914. Sisällissodan aikana Kronqvist toimi punaisten piiriesikunnan ylipäällikkönä Riihimäellä ja kuoli sodan päätyttyä vankileirillä.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Efraim Kronqvistin vanhemmat olivat Alavuden Sapsalammelta kotoisin ollut kirvesmies Johan Kronqvist (1815–1877) ja Pielisjärvessä syntynut Anna Stiina Tossavainen (1853–1890). Kansakoulun käytyään hän työskenteli maalarina ja kauppa-apulaisena Nilsiässä, Kuopiossa ja Nurmeksessa. Asevelvollisuutensa Kronqvist suoritti Lappeenrannassa toimineessa Suomen Rakuunarykmentissä, josta hän kotiutui aliupseerina.