stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuula Rasi

Tuula Amalia Rasi (myöh. Pesonen, s. 10. heinäkuuta 1941 Jalasjärvi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti keihäänheitossa kaksi SM-mitalia. Hän edusti vuoteen 1962 Jalasjärven Jalasta ja sen jälkeen Äänekosken Urheilijoita.
Rasi saavutti keihäänheitossa Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1960 ja pronssia vuonna 1959 sekä sijoittui SM-kilpailuissa kuudenneksi vuonna 1958.
Rasin keihäänheittoennätys on 44,24 m, jonka hän teki Jalasjärvellä elokuussa 1959.
Rasimäen tsasouna

Rasimäen (Elomäen) ortodoksinen Johannes Kastajan tsasouna eli rukoushuone on rakennettu 1961. Se sijaitsee Valtimolla, Rasimäessä, jonne ortodoksiset siirtokarjalaiset Suojärveltä raivasivat itselleen kylän korpeen. Koska väki on kylältä vähentynyt, tsasounalla järjestetään enää harvoin jumalanpalveluksia ja temppelijuhlia ristisaattoineen.  Tsasounan pihassa on Valtimon Suojärvi-seuran pystyttämä raivaajamuistomerkki.
Rantakotilot

| Rantakotilot |
| --- | --- |
 Rantakotiloita (Littorina littorea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Caenogastropoda
Lahko::  Littorinimorpha
Heimo::  Rantakotilot Littorinidae  Children, 1834
Alaheimot
 Lacuninae  Laevilitorininae  Littorininae 
Katso myös
   Rantakotilot Wikispeciesissä   Rantakotilot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rantakotilot (Littorinidae) eli litorinakotilot on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan niin merivesistä kuin makeista vesistäkin.
Taksonomia ja anatomia

Rantakotilot jaetaan kolmeen alaheimoon ja 17 sukuun. Lajeja heimossa on noin 180. Rantakotiloiden kuori voi kasvaa 0,2–5 cm pitkäksi. Kuori on muodoltaan kierteinen, pullean kartiomainen tai tornimainen. Kuoressa on ohut sulkulevy. Heimon lajien jalka on leveähkö, ja päässä on kaksi tuntosarvea, joissa on silmät. Väriltään rantakotilot ovat usein ruskeita, keltaisia tai punaisia.
Levinneisyys ja elintavat

Rantakotiloita tavataan maailmanlaajuisesti niin viileistä kuin lämpimistäkin vesistä. Ne elävät tyypillisesti kivikkoisilla rannoilla, vuorovesialueilla ja mangrovemetsissä. Heimon lajien ravintoa ovat levät.
Ennio Morricone

| Ennio Morricone |
| --- | --- |
 Morricone vuonna 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1928 Rooma, Italia
Kuollut: 6. heinäkuuta 2020 (91 vuotta) Rooma, Italia
Ammatti:  säveltäjä
Puoliso:  Maria Travia (vih. 1956)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Dan Savio ja Leo Nichols 
Aktiivisena:  1946–2020
Tyylilajit:  elokuvamusiikki
Merkittävät teokset:   Dollaritrilogia  Huuliharppukostaja  The Thing – ”se” jostakin  Suuri gangsterisota  Lahjomattomat  Cinema Paradiso  The Hateful Eight 
Soittimet:  piano ja trumpetti 
Levy-yhtiöt:  Virgin Records 
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Parhaan musiikin Oscar 2015 The Hateful Eight 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ennio Morricone (10. marraskuuta 1928 Rooma, Italia – 6. heinäkuuta 2020 Rooma) oli italialainen  trumpetisti ja säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti yli 500 elokuvaan säveltämästään musiikista. Tunnetuimmat sävellyksensä hän teki Sergio Leonen 1960-luvulla ohjaamiin spagettiwesterneihin.
Elämä ja ura

Morricone syntyi Roomassa 10. marraskuuta 1928. Hänen isänsä oli trumpetinsoittaja, joka soitti jazzia ja oopperaa, ja joskus elokuvamusiikkia. Nuorena Morricone opiskeli musiikkia roomalaisessa Santa Cecilia -konservatoriossa. Hän alkoi kirjoittaa televisiomusiikkia vuonna 1960, ja hänen ensimmäinen elokuvatyönsä oli Kourallinen dollareita (1964). Sitä seurasivat elokuvasarjan jatko-osat ja niiden jälkeen satoja muitakin elokuvia. Vuonna 1984 Morricone perusti Institute of Research for Musical Theatre (IRTEM) -instituutin.
Morricone oli naimisissa Maria Travian kanssa 13. lokakuuta 1956 lähtien. Heillä on neljä lasta, kolme poikaa ja yksi tytär.
Morricone kuoli heinäkuussa 2020 tapaturman seurauksena. Hän oli kaatunut muutama päivä aiemmin ja katkaisut reisiluunsa.
Tunnustukset

Morriconelle luovutettiin kunnia-Oscar elämäntyöstä Oscar-gaalassa 2007. Yhdeksän vuotta myöhemmin vuoden 2016 gaalassa hänet palkittiin The Hateful Eight -elokuvasta parhaan musiikin Oscarilla. Hän oli ollut aiemmin viidesti Oscar-ehdokkaana, ensimmäisen kerran elokuvasta Onnellisten aika (1978). Palkitsemisen aikaan 87-vuotias Morricone oli iäkkäin Oscar-palkittu, jos kunniapalkintoja ei lasketa. Morricone sai urallaan myös muun muassa kuusi Bafta-palkintoa, kolme Golden Globea ja yhden Grammy-palkinnon.
Elokuvasävellyksiä

Kourallinen dollareita (1964)
Vain muutaman dollarin tähden (1965)
Hyvät, pahat ja rumat (1966)
Taistelu Algeriasta (1966)
Suuri hiljaisuus (1968)
Huuliharppukostaja (1968)
Kourallinen dynamiittia (1970)
Petturit hirteen, companeros! (1970)
Maahan, senkin hölmö! (1971)
Nimeni on Nobody (1973)
Nobody on nerokkain (1975)
Sodoman 120 päivää (1975)
1900 (1976)
Manaaja II: Luopio (1977)
Orca – tappajavalas (1977)
Onnellisten aika (1978)
Lättäjalka hämäräpuuhissa (1981)
The Thing – ”se” jostakin (1982)
Hundra (1983)
Suuri gangsterisota (1984)
Lahjomattomat (1987)
Cinema Paradiso (1988)
Sodan arvet (1989)
Hamlet (1990)
Tulilinjalla (1993)
Verkossa (1994)
U-käännös helvettiin (1997)
Malèna (2000)
The Hateful Eight (2015)
Kirjallisuutta

Lehtinen, Lauri: ”Palkkasoturi ja idealisti”, essee Morriconen elokuvamusiikista. Filmihullu 1/2016.
Elokuvia

Giuseppe Tornatore: Ennio (2021) Dokumenttielokuva. 150 min.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ennio Morricone Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Ennio Morricone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ennio Morricone Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  3  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  BRAHMS  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Murzuq

| Murzuq |
| --- | --- |
 Murzuqin linnoitus ja moskeija.
 Murzuq
 Koordinaatit: 25°54′57″N, 13°55′5″E 
Valtio:  Libya
Piirikunta:  Murzuq
Perustettu:  1310
Väkiluku (2020):  43 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Murzuq (myös Murzuk ja muita nimimuotoja, arab. مرزق‎) on keidaskaupunki ja samannimisen piirikunnan keskus Libyan lounaisosassa Fezzanin alueella. Sieltä on maantieyhteys Sabhan (170 kilometriä) kautta Tripoliin (960 kilometriä). Kaupungissa on 43 700 asukasta (vuonna 2020).
Murzuqin perustajana pidetään Sidi al-Muntasir al-Muhammadia vuonna 1310. Se oli 1400-luvulta lähtien Fezzanin pääkaupunki ja yksi Saharan karavaanikaupan tärkeimmistä keskuksista. Kaupunki menetti merkityksensä vuoden 1813 jälkeen.
Murzuqin asukkaat ovat tuaregeja, tubuja, arabeja ja mustia libyalaisia, joita kutsutaan nimellä al-ahali. Keitaalla viljellään taatelipalmuja, vehnää, ohraa ja vihanneksia sekä kasvatetaan kameleita, lampaita ja vuohia. Paikallisia käsityöammatteja ovat mattojen ja kankaiden kudonta. Seudulla on huomattavat öljyvarat, jotka ovat toistaiseksi hyödyntämättä.
Murzuq on tunnettu epäterveellisestä ja aikaisemmin malariaa levittäneestä ilmastostaan. Sen nähtävyyksiin kuuluu museona toimiva Fezzanin sulttaanin linna ja sen vieressä sijaitseva paikalliseen tyyliin rakennettu moskeija. Kaupungin eteläpuolella levittäytyy 35 000 neliökilometrin laajuinen Murzuqin hiekkameri.
Paavo Rantanen

| Paavo Rantanen |
| --- | --- |
 Paavo Rantanen Helsingin kirjamessuilla 2012.
Suomen ulkoasiainministeri
 Ahon hallitus 3.2.1995–13.4.1995  
Edeltäjä:  Heikki Haavisto
Seuraaja:  Tarja Halonen
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1934 (ikä 90) Jyväskylä
Tiedot
Koulutus:  valtiotieteiden kandidaatti
Paavo Ilmari Rantanen (s. 28. helmikuuta 1934 Jyväskylä) on suomalainen entinen suurlähettiläs, joka toimi lyhyen aikaa ulkoministerinä vuonna 1995.
Rantanen on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän aloitti työnsä ulkoministeriössä virkamiesharjoittelijana. Myöhemmin hän toimi muun muassa kauppapoliittisen osaston osastopäällikkönä ja kauppapoliittisena alivaltiosihteerinä. Suomen suurlähettiläänä Genevessä hän oli 1981–1986 ja Washingtonissa 1986–1988. Rantasen työskentelyajaksi ulkoministeriössä tuli kolmekymmentä vuotta, vuodesta 1958 vuoteen 1988.
Myöhemmin Rantanen toimi Nokian johtokunnassa konsernin kansainvälisistä suhteista vastaavana johtajana vuosina 1988–1995, kunnes hänestä tuli Esko Ahon hallituksen puolueisiin sitoutumaton ulkoministeri Heikki Haaviston saatua äkillisen sairauskohtauksen tammikuussa 1995. Rantasen ministerinura kesti 70 päivää, kevään 1995 eduskuntavaalien yli.
Rantanen toimi Suomen Atlantti-Seuran puheenjohtajana 2002–2004. Hänelle myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 2003.
Yksityiselämä

Rantasen vanhemmat olivat pastori, kirjailija Vilho Rantanen ja hammaslääkäri Jenny Rantanen o.s. Auer.
Teokset

Talviministeri. Diplomatian näyttämöltä politiikan parrasvaloihin.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 2000.  ISBN 951-20-5741-7
Vaikea tie rauhaan. Suomi Saksan, Ruotsin ja Neuvostoliiton puristuksessa 1944.  Jyväskylä:  Atena, 2010.  ISBN 978-951-796-666-5
Suomi kaltevalla pinnalla. Välirauhasta jatkosotaan.  Jyväskylä:  Atena, 2012.  ISBN 978-951-796-851-5
Itärintamalta ei mitään uutta. Asemasodasta välirauhaan.  Jyväskylä:  Atena, 2015.  ISBN 978-952-300-162-6
Yöpakkaset 1958: Hyppy suomettumiseen.  Jyväskylä:  Atena, 2019.  ISBN 978-952-300-546-4
Musette

Musette voi tarkoittaa
säkkipilliä
ranskalaista 1600-1700-luvulla käytettyä yksinkertaista cornamusa-säkkipillityyppiä, jolle sävellettiin myös sille omintakeista musiikkia
musette de poitou -nimellä 1600-1700-luvulla Ranskassa tunnettua säkkipillistä irrotettua melodiapilliä
musette-nimistä 1600-1700-luvun maalaistanssia, jota käytettiin myöhemmin myös barokissa kamarimusiikkiteoksissa ja sarjasävellyksissä
urkujen musette-äänikertaa
musette-harmonikkaa ja siihen läheisesti liittyvää bal musette -musiikkityyliä
oboeta
Murat V

Murat V
Murat V (21. syyskuuta 1840 – 29. elokuuta 1904) oli 33. Osmanien valtakunnan sulttaani (30. toukokuuta –  31. elokuuta 1876). Hänestä tuli sulttaani kun hänen setänsä Abd-ul-Aziz syrjäytettiin. Hän hallitsi 93 päivää, minkä jälkeen hänet syrjäytettiin sillä perusteella, että hän oli ilmeisesti henkisesti sairas. Murat V kuoli Konstantinopolissa ja hänet haudattiin kaksi päivää kuolemansa jälkeen. Hänen veljensä Abd-ul-Hamid II nousi valtaistuimelle Murat V:n jälkeen.
Şehzade Murat Efendi oli Osmanien valtakunnan 31. sulttaanin Abd-ul-Mejidin ja hänen tšerkessisyntyisen neljännen vaimonsa Şevkefza Sultanin poika.
Valtaannousu kaappauksen avulla

Prinssi Muratilla oli läheiset suhteet osmaniälymystöön kuuluneen ryhmän muodostamaan salaseuraan, nuorosmaneihin. Nuorosmanit olivat pettyneitä Tanzimat-uudistuksiin, sillä he katsoivat niiden jääneen keskeneräisiksi ja halusivat valtakuntaan perustuslaillisen edustuksellisen monarkian ajan eurooppalaisen mallin mukaan. Seuraan kuului muutamien poliitikkojen lisäksi toimittajia ja kirjailijoita sekä sanomalehtien ja kirjojen julkaisijoita, kuten İbrahim Şinasi, Namık Kemal, Ali Suavi, Ziya pašša, and Agah Efendi. Namık Kemal ja Ziya pašša olivat lähimpiä Muratin kontakteja seuraan. Murat oli luvannut heille julistaa uuden perustuslain mahdollisimman pian, mikäli hän pääsee valtaan. Niinpä uudistushenkiset virkamiehet, joihin kuuluivat mm. salkuton ministeri Mithat pašša, suurvisiiri Mütercim Mehmed Rüşdi pašša, sotaministeri ja entinen suurvisiiri Hussein Avni pašša sekä ulkoministeri Mehmed Raşid pašša suistivat sulttaani Abd-ul-Azizin valtaistuimelta ja vangitsivat hänet 30. toukokuuta 1876.
Vallankaappaajat noutivat Muratin kotoaan Çırağanin palatsista samana yönä, jotta tämä voisi vannoa sulttaanille kuuluneen valan ja päästä näin uudeksi sulttaaniksi. Murat kuitenkin ahdistui ja joutui paniikkiin, sillä hän luuli itseään vietävän teloitettavaksi. Hänet kuitenkin vihittiin valtaistuimelle, ja hän otti hallitsijanimekseen Murat V.
Hallinto

Vallankaappaajilla oli korkeat odotukset uudesta demokraattisemmasta hallinnosta ja hetken aikaa näyttikin siltä, että nuorosmaneiden uudistusohjelma toteutettaisiin kokonaisuudessa. Murat V nimitti nuorosmanit Namık Kemalin ja Ziya paššan sihteereiksi kuningashuoneeseensa. Hän alkoi kuitenkin kuunnella suurvisiiri Mütercim Mehmed Rüşdi paššaa, joka kehotti sulttaania varovaisuuteen. Uudistusmielisten pettymykseksi hänen ensimmäinen asetuksensa käsitteli uudistuksia vain vähän ja epämääräisesti.
5. kesäkuuta 1876 vain viisi päivää vallankaappauksen jälkeen edellinen sulttaani ja Muratin setä Abd-ul-Aziz teki itsemurhan. Puhuttiin myös poliittisesta salamurhasta. Kuultuaan setänsä kuolemasta Murat järkyttyi syvästi ja alkoi elättämään pelkoja, että joutuisi itsekin samanlaisen kohtalon uhriksi. Sitten 15. kesäkuuta tapahtui Çerkes Hasanin välikohtaus, jossa nuori upseeri tunkeutui hallituksen kokoukseen ja ampui kaksi ministeriä mukaan lukien vallankaappaukseen osallistuneen Hussein Avni paššan sekä haavoitti useita virkamiehiä. Myös tämä tapaus vaikutti Muratin hermoihin ja hän alkoi turvautumaan alkoholiin. Välikohtaus kuitenkin muutti valtatasapainoa, sillä siinä kuoli ja haavoittui lähinnä hallituksen vanhoillisia jäseniä, joten edistysmieliset olivat nyt vahvemmilla.
Uusi perustuslaki hyväksyttiin uuden hallituksen kokouksessa kuukautta myöhemmin 15. heinäkuuta. Tähän mennessä jo alkoholisoitunut ja luhistunut Murat ei kuitenkaan kyennyt suoriutumaan lain julistamisesta. Kun sulttaani oli tutkittu sekä osmani- että ulkomaisten lääkärien toimesta ja todettu kyvyttömäksi hallitsemaan, hallitus kysyi Muratin nuorempaa veljeä Hamit Efendiä sijaishallitsijaksi. Hamit kuitenkin kieltäytyi sijaisuudesta, jolloin hallitus suisti Muratin valtaistuimella ja nimitti Hamit Efendin uudeksi hallitsijaksi 31. elokuuta, nimellä Abd-ul-Hamid II.
Murat V:n hallinto oli kestänyt vain 93 päivää ja hän jäi Osmanien valtakunnan historian lyhytaikaisimmaksi sulttaaniksi.
Valtakauden jälkeen

Muratin terveydentila koheni kun hän pääsi pois stressaavasta asemastaan. Hänet kuitenkin asetettiin pysyvään kotiarestiin Çırağanin palatsiin, jossa hän eli vielä 28 vuotta. Hän kuoli 63-vuotiaana 29. elokuuta 1904.
Yksityiselämä

Murat oli ensimmäinen ja viimeinen sulttaanijäsen Turkin vapaamuurareiden suurloosissa. Hän meni naimisiin yhdeksän kertaa ja hänellä oli seitsemän lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Murat V Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Abd-ul-Aziz | Osmanien sulttaani | Seuraaja: Abd-ul-Hamid II |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  İslâm Ansiklopedisi
Murten

| Murten Morat (ranskaksi) |
| --- | --- |
 Murtenin vanhaakaupunkia linnoineen.
 vaakuna

 Murten
 Koordinaatit: 46°55′41″N, 7°7′1″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Bernin kantoni
Hallintoalue (Bezirk):  Seebezirk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,70 km²
Korkeus:  429–628 m
Väkiluku (joulukuu 2018)  (vakinaiset asukkaat):  8 279
 – Väestötiheys:  335 as./km²
 
 www.murten.ch/  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Murten (ransk. Morat) on kunta ja vanha kaupunki Luoteis-Sveitsissä, Fribourgin kantonissa. Kaupungissa on runsaat 8 000 asukasta. Valtaosa asukkaista on saksankielisiä: vuoden 2018 alussa saksankielisiä oli 83 prosenttia ja ranskankielisiä 15 prosenttia.
Maantiede

Maantieteellisesti kunta sijaitsee Mittellandissa, Murtenseen itärannalla.
Kuntafuusiot

Vuoden 2016 alussa Murteniin yhdistettiin neljä kuntaa: Courlevon, Jeuss, Lurtigen ja Salvenach. Vuoden 2015 lopussa näiden viiden kunnan alueella oli 8 120 vakinaista asukasta.
Bernin kantoniin kuuluva Clavaleyres on siirtymässä osaksi Murtenia, ilmeisesti vuoden 2022 alussa. Muutoksesta on olemassa molempien kuntien ja molempien kantoneiden, sekä nykyisen kantonin (Bern) että uuden kantonin (Fribourg), myönteiset äänestystulokset. Liittovaltion päätös puuttuu vielä.
Liikenne

Moottoritie A1 Lausannesta Berniin kulkee Murtenin kautta. SBB:n rautatie Payernesta Kerzersiin kulkee kunnan kautta. Lisäksi Murtenista lähtee TPF:n rautatie Fribourgiin.
Murtenseellä on laivaliikennettä kesäisin. Laivoja kulkee myös Canal de la Broye -kanavan kautta Neuchâtelinjärvelle Neuchâteliin ja edelleen Canal del la Thielle -kanavan kautta Bieljärvelle ja Biel/Bienneen.
Aiheesta muualla

Ramseyer, Denis; Schöpfer, Hermann: Murten (Gemeinde) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan web-sivut) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  29.9.2016. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Murten Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Courlevon Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeuss Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lurtigen Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salvenach Wikimedia Commonsissa
| n k Fribourgin kantonin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (ransk. district, saks. Bezirk) ja kunnat (133 kpl, 1.1.2020–)
 Broye: Belmont-Broye •  Châtillon •  Chery • Cheyres-Châbles • Cugy • Delley-Portalban • Estavayer • Fétigny • Gletterens • Les Montets •  Lully • Ménières • Montagny • Nuvilly • Prévondavaux • Saint-Aubin • Sévaz • Surpierre • Vallon
 Glâne: Auboranges • Billens-Hennens •  Chapelle • Châtonnaye • Ecublens • Grangettes • Le Châtelard • Massonnens • Mézières • Montet • Romont • Rue • Siviriez • Torny • Ursy • Villaz • Villorsonnens • Vuisternens-devant-Romont
 Gruyère: Bas-Intyamon • Botterens  • Broc •  Bulle • Châtel-sur-Montsalvens • Corbières • Crésuz • Echarlens • Grandvillard • Gruyères •  Hauteville • Haut-Intyamon • Jaun • Roche • Le Pâquier • Marsens • Morlon • Pont-en-Ogoz • Pont-la-Ville • Riaz • Sâles • Sorens • Val-de-Charmey • Vaulruz • Vuadens
 Sarine: Arconciel • Autigny • Avry • Belfaux • Chénens • Corminboeuf • Cottens • Ependes • Ferpicloz • Fribourg • Gibloux • Givisiez • Granges-Paccot • Grolley • Hauterive • La Brillaz • La Sonnaz • Le Mouret • Marly • Matran • Neyruz • Pierrafortscha • Ponthaux • Prez • Senèdes • Treyvaux • Villars-sur-Glâne • Villarsel-sur-Marly
 See: Charmey • Courtepin • Cressier • Fräschels • Gempenach • Greng • Gurmels • Gurwolf • Kerzers • Kleinbösingen • Meyriez • Misery-Courtion • Mont-Vully • Murten • Muntelier • Ried bei Kerzers • Ulmiz
 Sense: Alterswil • Bösingen • Brünisried • Düdingen • Giffers • Heitenried • Plaffeien • Plasselb • Rechthalten • Schmitten • St. Antoni • St. Silvester • St. Ursen • Tafers • Tentlingen • Ueberstorf • Wünnewil-Flamatt
 Veveyse: Attalens • Bossonnens • Châtel-Saint-Denis • Granges • La Verrerie • Le Flon • Remaufens •  Saint-Martin • Semsales
Matti Murto (säveltäjä)

Matti Yrjö Juhani Murto (s. 12. heinäkuuta 1947 Tampere) on suomalainen säveltäjä.
Koulutus

Ennen säveltäjäksi ryhtymistään Murto soitti harmonikkaa, pianoa ja toimi sovittajana. Hän opiskeli sävellystä Sibelius-Akatemiassa Aulis Sallisen ja Kalevi Ahon johdolla vuosina 1971–1975. Musiikinteorian diplomin hän suoritti vuonna 1973.
Ura

Murto on säveltänyt runsaasti pedagogista musiikkia ja käyttömusiikkia. Jo opiskeluaikoinaan hän sävelsi, Sallisen rohkaisemana, todennäköisesti ensimmäisen suomalaisen melodiabassoharmonikalle omistetun taidemusiikkiteoksen (Meditaatio, 1975), jonka kantaesitti Matti Rantanen samana vuonna. Tätä teosta pidetään pioneerityönä, ja sen säveltäminen tapahtui samoihin aikoihin, kun harmonikka alettiin hyväksyä instrumenttina Sibelius-Akatemiassa ja konservatorioissa. Hänen harmonikalle sävellettyjä teoksiaan ovat esittäneet muun muassa Matti Rantanen, Marjut Tynkkynen, Seppo Valkeajoki, Heidi Velamo ja Mika Väyrynen.
Harmonikkateosten lisäksi hän on säveltänyt myös orkesteriteoksia, kuoroteoksia ja kamarimusiikkia. Hänen musiikkiaan ovat levyttäneet muun muassa Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri, Marjut Tynkkynen ja Heidi Velamo sekä Mika Väyrynen.
Murto on toiminut myös muun muassa Huittisten musiikkiopiston sekä Keski-Pohjanmaan musiikkiopiston rehtorina ja Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulussa taiteen yksikön yksikönjohtajana, Tampereen kaupunginorkesterin intendenttinä ja Hämeenlinnan musiikkiopiston teorian lehtorina.
Sävellyksiä

Aapiskaikuja lapsikuorolle ja jousille (1979)
Polskafantasioita jousille (1980)
Polskafantasioita 2 harmonikalle (1980)
Aurora borealis orkesterille (1983/ rev. 2019)
Miksi en laulaisi lapsi- tai naiskuorolle (1983)
Solitude viululle (1984)
Missa choralis kuorolle, jousille ja lyömäsoittimille (1984)
pianotrio (1987)
Soittoniekat jousiorkesterille (1989)
Aiheesta muualla

Matti Murron sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki
Timo Rantala

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 30. toukokuuta 1941 (ikä 83)
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1958–1962 | Helsingin Ponnistus |  ? | (37) |
| 1963–1964 | Lahden Reipas | 24 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | ? | (40) |
Maajoukkue
| 1963 | Suomi | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Timo Rantala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1959–1968
Seurat:  Helsingin Ponnistus (Suomensarja)  Helsingin IFK (SM-sarja)  Lahden Reipas (SM-sarja)
Timo Rantala (s. 30. toukokuuta 1941) on suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija, jääpalloilija ja kaukalopalloilija.
Jalkapallo

Laitahyökkääjänä pelannut Rantala edusti urallaan Helsingin Ponnistusta suomensarjassa 1958–1962 ja Lahden Reipasta mestaruussarjassa 1963–1964. Hän voitti Reippaassa Suomen mestaruuden 1963. Kaikkiaan Rantala pelasi 24 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Suomensarjassa hän viimeisteli viidessä kaudessa 37 maalia. Rantala pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun 1963.
Jääkiekko

Jääkiekossa hyökkääjänä pelannut Rantala edusti urallaan Helsingin Ponnistusta, HIFK:ta ja Lahden Reipasta 1959–1968 ja pelasi 111 SM-sarjaottelua tehden niissä 102 pistettä (59 maalia ja 43 syöttöä). Jäähyjä hänelle kertyi 42 minuuttia. Suomen Cup -mestaruuden Rantala saavutti Reippaan joukkueessa 1968. Rantala pelasi jääkiekossa 11 A-maaottelua, 2 B- ja 6 nuorten maaottelua.
Muut lajit

Jääpallossa Rantala edusti HIFK:ta, Lahden Reipasta ja Botnia-69:ää SM-sarjassa hän pelasi 1967–1986 ja saavutti mestaruuden HIFK:ssa 1978. Jääpallossa Rantala edusti Suomea yhdessä B-maaottelussa.
Kaukalopallossa Rantala saavutti HIFK:ssa neljä Suomen mestaruutta 1977–1980.
Rantala on saavuttanut myös 1961 sotilaskolmiottelussa Puolustusvoimien mestaruuden Uudenmaan Jääkäripataljoonan joukkueessa ja henkilökohtaisessa kilpailussa kolmannen sijan.
Muscat (rypälelajike)

Tummia Muscat-rypäleitä
Valkoisia Muscat-rypäleitä
Muscat on viinirypälelajike, josta tehdään etenkin makeita kuohuviinejä ja makeita valkoisia jälkiruokaviinejä. Muscat-viineissä on aromikas ja kukkainen maku. Tunnetuimpia Muscat-viinejä on piemontelainen Moscato d’Asti -kuohuviini. Muscat-lajikkeista arvostetuin on Muscat Blanc à Petits Grains, jota viljellään muun muassa Alsacessa, Piemontessa ja Loiren laaksossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muscat (rypälelajike) Wikimedia Commonsissa