stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Birmingham
Kulttuuri

Birminghamin suurimmat teatterit ovat Alexandra ("The Alex"), The Rep, The Hippodrome ja Old Rep. Muita teattereita ovat muun muassa The Crescent Theatre, Drum Arts Centre, mac ja Old Joint Stock Theatre. The Rep järjestää vuosittain The Fierce -teatterifestivaalin.
Birminghamin vuonna 1991 valmistunut konserttisali, amerikkalaisen akustikko Russell Johnsonin suunnittelema Symphony Hall, on maailman parhaita moderneja konserttisaleja. Symphony Hall on kansainvälisesti tunnetun Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin (CBSO) kotisali.
Birminghamin taidemuseoista Birmingham Museum and Art Galleryssä on maailman suurin julkisesti esillä oleva prerafaeliittien taiteen kokoelma. Se on esitelty kattavasti myös internetissä. Barber Institute of Fine Arts julistettiin vuoden 2004 galleriaksi Good Britain Guidessa. Ikon Gallery on Euroopan johtavia modernin taiteen näyttelyiden järjestäjiä.
Kaupungissa järjestetään myös useita karnevaalityyppisiä tapahtumia, muun muassa karibialaistyylinen International Carnival, Party in the Park ja Arts Fest. Vuosittainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen karnevaali Birmingham Pride järjestetään kaupungin "gay villagessa" ja tapahtumaan osallistuu vuosittain noin 100 000 ihmistä.
Birminghamissa työskennelleistä kirjailijoista ja runoilijoista tunnetuimpia ovat Samuel Johnson, Arthur Conan Doyle, Louis MacNeice ja Washington Irving. Muita Birminghamissä asuneita tai syntyneitä kirjailijoita ovat muun muassa David Lodge, Jonathan Coe ja J. R. R. Tolkien. Tolkienin sanotaan saaneen paljon vaikutteita teoksiinsa lapsuuden Birminghamistä.
Birmingham tunnetaan myös monien kuuluisien rockyhtyeiden synnyinsijana. Näistä tunnetuimpia ovat muun muassa The Move, Black Sabbath, Electric Light Orchestra, Duran Duran, Judas Priest, Steel Pulse ja Napalm Death.
Birminghamissa järjestettiin vuoden 1998 Eurovision laulukilpailu.
BBC-televisioyhtiöllä on kaupungissa useita toimipisteitä: kansallisen BBC English Regionsin päämaja, BBC West Midlandsin päämaja ja Birminghamin oma paikallinen tuotantokeskus. BBC Drama Village sijaitsee Birminghamin Selly Oakissa. Siellä on kuvattu televisiosarjoja Tohtorit ja Yorkshiren etsivät (Dalziel and Pascoe). Kolme paikallislehteä ovat nykyisin saman konsernin omistuksessa: Birmingham Mail ilmestyy päivittäin, Birmingham Post kerran viikossa ja Sunday Mercury sunnuntaisin.
Urheilu

Kaupungin kaksi merkittävintä jalkapalloseuraa ovat Aston Villa FC ja Birmingham City FC. Seurojen kannattajien väliset yhteenotot ovat joskus olleet erittäin väkivaltaisia. Seurojen väreihin (Birmingham Cityn sininen ja valkoinen, Aston Villan vaaleansininen ja viininpunainen) pukeutuminen voidaan kieltää, sillä sitä voidaan pitää väkivallan lietsomisena.
Birmingham on ollut merkittävä paikka monen urheilulajin kehityksessä. Englannin liiga keksittiin siellä vuonna 1888, kun Aston Villan johtaja William McGregor ehdotti muille joukkueille, että 10–12 parasta englantilaista joukkuetta voisi pelata sarjan koti- ja vierasotteluita. Nykyaikainen tennis keksittiin Birminghamin Edgbastonissa Pereran huvilan puutarhan nurmikentillä. Birminghamin alueen liiga on maailman vanhin krikettiliiga, ja maailman ensimmäinen kriketin maailmancup (naisten maailmancup 1973) pelattiin Birminghamissa.
Tunnukset > Nimikkokukka

Vuonna 2004 Birminghamin nimikkokukaksi valittiin rohtosormustinkukka Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Birmingham Wikimedia Commonsissa
Birminghamin kanaalit
Victoria Square
Vaalipiirijako
  Sutton Coldfield
  Erdington
  Perry Barr
  Ladywood
  Hodge Hill
  Yardley
  Edgbaston
  Hall Green
  Selly Oak
  Northfield
Bullring - Selfridgesin tavaratalo
Birminghamin alueen raidekartta.
Midland Metro -vaunu asemalla Birminghamissa. Kuvanmukaista kalustoa oli käytössä vuoteen 2015 asti.
Uudempaa Midland Metro -kalustoa Wolverhamptonissa. Käytössä vuodesta 2014 alkaen.
Uudistettu Midland Metro -logo korvasi vanhat logot, joissa oli M-kirjain värikkään ympyrän sisällä.
Chamberlain Square
Arkkitehtuurista historiankirjoa
James Mirrlees

| James Mirrlees |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1936 Minnigaff, Skotlanti
Kuollut: 29. elokuuta 2018 (82 vuotta) Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cambridgen yliopisto Edinburghin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Richard Stone
Instituutti:  Cambridgen yliopisto
Tutkimusalue:  Taloustiede ja talousteoria
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
James Alexander Mirrlees (5. heinäkuuta 1936 Minnigaff, Skotlanti – 29. elokuuta 2018 Cambridge, Iso-Britannia) oli skotlantilainen ekonomisti ja vuoden 1996 taloustieteen Nobel-palkinnon saaja.
Mirrlees opiskeli sekä Edinburghin yliopistossa että Cambridgen yliopistossa. Vuosina 1969–1995 hän opetti Oxfordin yliopistossa. Oxfordista Mirrlees siirtyi opettamaan Cambridgeen. Oxfordin-aikanaan Mirrlees kehitti taloustieteelliset mallinsa, joista hän myöhemmin sai Nobel-palkinnon. Mirrleesin mallit tutkivat tilannetta, jossa informaatio on joko epäsymmetristä tai epätäydellistä, ja tämän tilanteen vaikutusta talouden optimaaliseen säästämisasteeseen. Mirrleesin tutkimus osoitti muun muassa optimaalisen tuloveron pääperiaatteet. Mirrlees on todennut, että ekonomistikunnassa vallitsee laaja yksimielisyys työtulojen korkeiden marginaaliverojen haitoista
Virallisen eläkeiän jälkeenkin Mirrlees jatkoi Cambridgen yliopiston emeritusprofessorina. Lisäksi Mirrleesillä oli vierailevan tutkijan paikkoja eri puolilla maailmaa, kuten Melbournen yliopistossa 2004, MIT:ssä, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja Yalen yliopistossa. Hänellä oli professuuri myös Hongkongin yliopistossa vuodesta 2002 alkaen.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.
Aiheesta muualla

James Mirrleesin omaelämäkerta Nobel-säätiön sivuilla (englanniksi)
James Mirrleesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin 2024: Acemoğlu, Johnson, Robinson
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Islam ja naiset
Nainen Koraanissa

Koraani sisältää määräyksiä miesten ja naisten välisistä suhteista. Tavalliset muslimit eivät kuitenkaan lue uskontonsa sisältöjä suoraan Koraanista. Islamissa Koraanin lukeminen on rituaalista ja tapahtuu ääneen kauniisti resitoiden. Sen vanhalla arabialla kirjoitettua tekstiä harva ymmärtää. Islaminuskon yksimielisen kannan mukaan tavallinen muslimi ei liioin voi itse tulkita Koraania. Muslimit saavat uskontoa koskevan tietonsa uskonoppineilta, joiden tulkinnat Koraanista pohjautuvat haditheihin ja islamilaisen tieteen tarjoamaan oheistietoon. Kirjaimelliset lainaukset Koraanista eivät ole islamin suoria näkemyksiä, vaan aineistoa, jota uskonoppineet käyttävät tulkinnoissaan.
Nainen Koraanissa > Vajaavaltaisuus

Lehmän suurassa (4:228) muistutetaan, että mies on vaimoaan "asteen korkeammalla". Jaakko Hämeen- Anttilan mukaan Koraani julistaa suhteellisen selvästi miehen perheen pääksi todetessaan, että mies on naisen pää, koska Jumala on toisia suosinut enemmän kuin toisia ja koska mies elättää vaimoaan (4:34). Jae antaa miehelle oikeuden käyttää ennaltaehkäisevää väkivaltaa vaimoa vastaan, jos mies epäilee vaimon olevan uppiniskainen:
Hurskas vaimo on nöyrä ja vartioi siveyttään, koska Jumala on antanut sen vartioitavaksi. Jos pelkäätte vaimonne olevan uppiniskainen, varoittakaa häntä, välttäkää häntä vuoteessa ja lyökää häntä, mutta jos hän sitten tottelee teitä, älkää ahdistako häntä enää. Jumala on korkea, mahtava.
Tätä kolmiportaista ohjetta suositellaan edelleen, mutta uskonoppineet muistuttavat, että väkivallan tulee olla Muhammedin (jäähyväissaarnassaan) antaman ohjeen mukaan kevyttä (ei lyöntejä kasvoihin, ei haavoja, ei luunmurtumia). Useimmissa muslimien tekemissä Koraanin käännöksissä puhutaan lyömisestä. Toisissa käännöksissä (esim. Ahmed Ali) koko lause on poistettu.
Nainen Koraanissa > Moniavioisuus

Koraani hyväksyy moniavioisuuden miehille, mutta ei naisille. Islamin moniavioisuudelle on edeltäjänsä juutalaisuudessa, missä se oli sosiaalipoliittinen keino huolehtia orvoista ja leskistä. Ehtona useamman vaimon ottamiselle oli kaikkien vaimojen tasapuolinen kohtelu. Myös Koraani yhdistää monivaimoisuuden orpojen kohteluun: "Jos pelkäätte, ettette kykene olemaan oikeudenmukaisia orvoille, ottakaa niin monta vaimoa kuin haluatte, kaksi, kolme tai neljä, mutta jos pelkäätte, ettette osaa olla tasapuolisia vaimoillenne, ottakaa vain yksi vaimo tai orjattarianne."
Nainen Koraanissa > Orjattaret

Orjuus on virallisesti lakkautettu kaikissa muslimimaissa, viimeisenä Omanissa vuonna 1970. Koraani kuitenkin hyväksyy orjuuden, ja perimätiedon mukaan Muhammed oli itsekin orjanomistaja. Hän piti kahta orjaa myös jalkavaimoinaan. He olivat juutalaisnainen Raihana bint Zaid, jonka miehen Muhammed oli teloittanut sekä koptinainen Maria al-Qibtiyya. Koraanin määräys kuuluu: ''Samoin (ovat kielletyt teiltä) kaikki naidut naiset lukuun ottamatta niitä orjattaria, jotka ovat joutuneet haltuunne (oston tai sodan kautta). Nämä rajat on Jumala teille määrännyt''.
Islamin salliva suhtautuminen orjuuteen tuo ilmiön toisinaan uudelleen pinnalle – esimerkkinä islamilaiset äärijärjestöt Boko Haram ja ISIS, jotka ovat 2000-luvulla palauttaneet orjuuden hallitsemilleen alueille. Muslimimaailmassa suosittu saarnaaja, kairolainen šeikki Metwali el-Shaarawi julisti Bosnian sodan aikana, että muslimeille on luvallista orjuuttaa sotavankinsa ja raiskata vangitut naiset ja lapset.
Nainen Koraanissa > Perintöoikeus

Koraani määrää, että tyttö perii puolet pojan osuudesta. Sääntö on monien muslimien mielestä oikeudenmukainen, koska miehen vastuulla on perheen ylläpito. Monet muslimit kannattavat silti yhtäläistä perintöoikeutta sekä pojille että tytöille. Pew-tutkimuskeskuksen vuonna 2013 tehdyn kyselyn mukaan Balkanin muslimeista jopa enemmistö oli yhtäläisen perintäoikeuden kannalla. Vähäisintä kannatus oli Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa, missä vain neljäsosa kannatti perinnön tasajakoa.
Nainen Koraanissa > Pukeutuminen

Koraani ei anna tarkkoja pukeutumisohjeita. Uskonoppineet katsovat, että naisten velvollisuus käyttää huivia ilmoitetaan Koraanin kohdassa 24:31: "Ja käske uskovien naisten pitää katseensa kurissa ja varjella siveyttään, olla näyttämättä muita sulojaan kuin niitä, jotka tavallisestikin ovat näkyvissä, ja peittää kaulansa hunnulla. Jakeessa esiintyy ei-arabialainen sana chumur, jonka at-Tabari 900-luvulla kääntää "huiviksi". Christoph Luxenberg on kiistänyt tämän tulkinnan. Hän lukee merkit arameankieliseksi sanaksi gmar, joka tarkoittaa vyötä. Luxenbergin mukaan Koraani kehottaa naisia sitomaan kangasvyön uumilleen eikä panemaan huivia päähänsä. Toinen Koraanin kohta on kuitenkin selkeämpi (suura 33:59): "Profeetta, sano puolisoillesi, tyttärillesi ja uskovien vaimoille, että he panisivat vaatteen päänsä yli. Tämä on parasta, jotta heidät tunnettaisiin siveiksi eikä heitä häirittäisi.
Nainen Koraanissa > Keskustelua Koraanin määräyksistä

Edinburghin yliopiston Islamin tutkimuksen professori, liberaalia sunni-islamia edustava Mona Siddiqui katsoo, että Koraani asettaa erityisen haasteen niille, jotka haluavat nähdä sen edistäneen miesten ja naisten yhteiskunnallista tasa-arvoisuutta. Hän esittää kolme näkökohtaa, jotka voisivat puhua asian puolesta: 1) Koraani antoi naisille sellaisia oikeuksia, jotka patriarkaalinen järjestelmä on myöhemmin kumonnut; 2) Koraani (kenties) paransi naisten asemaa, vaikka ei täyteen tasa-arvoon saakka, ja 3) vaikka Koraani antoikin miehille oikeuden päättää naisten asioista, näillekin jäi omat oikeutensa.
Siddiqui katsoo, että Koraanin tulkinnoissa tulisi ottaa huomioon tapahtumien historiallinen tausta. Esimerkiksi moniavioisuus liittyi siihen, että profeetta Muhammedin käymässä Uhudin taistelussa yhteisöön oli jäänyt orpoja ja leskiä, jotka tarvitsivat suojelua. Uhudin taistelun historiallisuutta kaikki eivät pidä varmana, koska siitä kirjoitti ensimmäisen kerran Ibn Hisham noin 200 vuotta myöhemmin. Ibn Hishamin mukaan taistelussa kuoli 65 muslimia
Siddiqui katsoo myös, että Koraanin taloutta koskevat määräykset koskevat vain aikaa, jolloin miehet ymmärrettiin perheen elättäjiksi. Talouksien rakenne on kuitenkin nykyisin muuttunut naisten työssäkäynnin myötä. Näin ollen Koraanin määräykset eivät näiltä osin koskisi enää nykyaikaa.
Siddiquin näkemykset edustavat liberaalia islamin uudelleen tulkintaa. Niillä ei ole virallista uskonnollista asemaa, sillä pyhien tekstien selittäminen on islamissa varattu uskonoppineille. Islam kieltää maallikkoa itse tulkitsemasta Koraania. Saadakseen tietää, mikä on islamin kanta johonkin asiaan, muslimin on kysyttävä sitä uskonoppineelta. Al-Tirmidhi esittää hadithin, jonka mukaan ibn Abbas kuuli Jumalan lähettilään sanoneen: ”Se, joka selittää Koraania omin päin, on ansainnut tulisen istuimen.”
Käsitys, että islam paransi naisten asemaa on islamin tutkimuksessa yleinen. Asiaa koskevat aikalaislähteet kuitenkin puuttuvat, sillä kirjalliset tiedot alkavat vasta 800-luvulla.
Peruskoulun islamin oppikirja arvostelee Jaakko Hämeen-Anttilan Koraanin suomennosta ja katsoo, että teksti on käännetty väärin niissä kohdissa, joissa näyttää siltä, että Koraanin ohjeet alistavat naista.
Nainen hadith-kertomuksissa

Koraaniin sisältyvä lainsäädäntö on rajallista, mutta sitä täydentää islamilaisessa kalifaatissa 800-luvulta lähtien koottu profeetta Muhammedista kertonut suullinen muistitieto. Se on julkaistu hadith-kokoelmissa, joista tärkeimmän muodostaa sekä sunnien että šiiojen arvostama kuuden kirjan kokoelma. Pääosa islamilaisesta laista ei olekaan peräisin Koraanista vaan näistä teoksista. Länsimaiset tutkijat eivät pidä hadith-kirjallisuutta historiallisesti luotettavana tietona. Niillä on kuitenkin islamissa vakiintunut asema pyhinä teksteinä.
Nainen hadith-kertomuksissa > Naisten vajavaisuus

Islamin pyhät kirjoitukset asettavat naisen joissakin asioissa eri asemaan kuin miehet. Sahih Bukharissa olevassa hadithissa kerrotaan, että Muhammedin oli kuultu pitävän naisia miehiin nähden puutteellisina sekä älykkyydessä että uskonnossa. Vajavaisuus älykkyydessä näkyi siinä, että vasta kahden naisen todistus vastasi oikeudessa yhden miehen todistusta. Vajavaisuus uskonnossa kävi ilmi siitä, että kuukautisten aikana naisen rukous tai pyhiinvaellus eivät tuoneet hänelle ansioita. Naisten vajavaisuuden takia Helvetin asukkaista suurin osa on naisia. Muuan seuraus  naisen vajavuudesta on se, että heidän tulee alistua miesten johdettavaksi. Haditheista löytyy joitakin naisten johtajuutta koskevia kielteisiä lausumia. Al-Tirmidhi kertoo Profeetan sanoneen: "Sellainen kansa ei koskaan menesty, joka antaa johtajuuden naiselle".
Perimätieto kertoo silti myös joistakin vaikutusvaltaisista naisista. Sellainen oli myös Muhammedin lempivaimo Aiša. Muhammedin vaimoja Khadijaa ja Aišaa käsitellään perimätiedossa asiantuntevina, hyveellisinä, älykkäinä ja omista asioistaan päättävinä. Muhammedin talonväkeä kuvataan – moniavioisuuden puitteissa – ihanteellista perhe-elämää viettäväksi, ja Muhammedin suhdetta naisiin myötämieliseksi ja avokätiseksi. Eräät vapaamielistä suuntaa edustavat maallikkomuslimit katsovat joidenkin hadithien olevan vastoin Koraanin ydinsanomaa, joka on vaatimus keskinäisestä rakkaudesta ja ymmärryksestä avioliitossa.
Nainen hadith-kertomuksissa > Seksuaalisuus

Haditheissa annetut ohjeet liittyvät usein naisen seksuaalisuuden kontrollointiin. Al-Tirmidhi kertoo, että Profeetan kuultiin sanovan: ”Nainen on pidettävä piilossa, sillä kun hän menee ulos, paholainen katsoo häntä.” Naisten ympärileikkausta eli länsimaisittain sukuelinten silpomista (FGM) koskevia haditheja on kuuden kirjaan kuuluvissa kokoelmissa Sunan Abu Dawud,, Sahih Muslim, Sunan ibn Majah, Jami at-Tirmidhi ja Muwatta Malik sekä Ahmad ibn Hanbalin kokoelmassa Musnad Ahmad (19704). Abu Dawudin hadithissa Profeetta sanoo: "Älä leikkaa paljon, sillä se on parasta naiselle ja haluttavampaa puolisolle." Muissa haditheissa naisen sukuelinten silpominen tulee ilmi epäsuorasti rituaalisen peseytymisohjeen yhteydessä. Hanbalin hadith toteaa, että "ympärileikkaus on miehille suotavaa ja naisille ylevää".
Hadith-kirjallisuudesta löytyy tukea lapsiavioliitolle. Muhammedin kerrotaan avioituneen 50-vuotiaana vain 6-vuotiaan Aišan kanssa tämän isän, Abu Bakrin, suostumuksella. Profeetta oli sukupuoliyhteydessä Aišan kanssa tämän ollessa yhdeksänvuotias. Hadith -kokoelmat Sahih Muslim ja Sunan Abi Dawud antavat samat ikärajat. Profeetan esimerkkiä käytetään oikeuttamaan eräissä islamilaisissa maissa käytössä olevia lapsiavioliittoja.
Nainen hadith-kertomuksissa > Ibn Ishaq: Muhammedin jäähyväissaarna

Ensimmäinen Muhammedista kertova kirja oli Ibn Ishaqin tekemä elämäkerta 760-luvulla.  Vaikka teos ei kuulu islamin pyhään kirjallisuuteen, siinä esitettyä Muhammedin jäähyväissaarnaa lainataan usein. Kirjan mukaan Muhammed piti maaliskuun 6. päivänä vuonna 632 eli kolme kuukautta ennen kuolemaansa jäähyväissaarnan Arafatin vuorella lähellä Mekkaa. Saarna on rinnastettu Jeesuksen vuorisaarnaan, koska se oli profeetan opetusten samanlainen kiteytys. Vuonna 2015 julkaistun peruskoulun islamin oppikirjan mukaan:
”Profeetta muistutti naisten oikeuksista ja siitä, miten naiset ja miehet olivat kaikki tasa-arvoisia. Profeetta muistutti miehiä heidän velvollisuudestaan kohdella vaimoaan hyvin ja ystävällisesti, sillä he olivat toistensa kumppaneita ja tukijoita... Profeetta julisti Allahin luoneen kaikki ihmiset tasavertaisiksi riippumatta ihonväristä, sosiaalisesta asemasta tai uskosta... Moni katsoo tämän jäähyväissaarnan olleen ensimmäinen ihmisoikeuksien julistus.”
Oppikirjan kuvausta vastaavaa tekstiä ei ole löytynyt islamilaisesta perimätiedosta. Ibn Ishaqin alkuperäinen kirja on kadonnut, mutta häntä lainaa Ibn Hisham 800-luvun alussa. Hishamin mukaan Muhammed sanoi:
Teidän oikeutenne on, että vaimonne eivät anna kenenkään, jota te inhoatte, astua vuoteeseenne, ja etteivät he tee selkeää säädyttömyyttä. Jos he näin tekevät, Jumala on antanut teille luvan välttää heitä vuoteessa ja lyödä heitä, mutta ei liian kovasti. Jos he pidättäytyvät näistä asioista, heillä on oikeus saada kohtuullinen elatus ja vaatetus. Neuvokaa naisia lempeästi. He ovat teidän vankejanne, eikä heillä ole valtaa omien asioittensa suhteen, mutta te olette ottaneet heidät Jumalan teille uskomaksi velvoitteeksi, ja teillä on oikeus nauttia heistä sukupuolisesti Jumalan sanojen mukaan.”
Islamin ehkä kuuluisin oppinut, 900-luvun alussa kirjoittanut al-Tabari selostaa jäähyväispuheen naisia koskevan kohdan tarkasti samoin kuin Ibn Hisham. Tabarilla katsotaan olleen Hishamin tavoin käytössään 700-luvulta peräisin oleva, nyt jo kadonnut Ibn Ishaqin käsikirjoitus. Ainoa poikkeus on, että Tabarin mukaan Muhammed ei verrannut naisia orjiin vaan kotieläimiin ('awānin). Oppikirjan esittämää versiota ei liioin löydy 800-luvun hadith-kokoelmista. Jäähyväissaarnasta puhuessaan hadith-kokoelmat mainitsevat vain kaksi vaimoja koskevaa asiaa: he eivät saa taloudessa ottaa käyttöönsä mitään ilman aviomiehen lupaa, ruoka mukaan lukien, eivätkä poistua kotoa ilman aviomiehen lupaa.
Tutkija T. Omar Moros pitää nykyisin levinneitä Muhammedin jäähyväissaarnan versioita väärennöksinä. Hänen mukaansa ne ovat peräisin vuonna 1991 julkaistusta kirjasta "Sermons of the Prophet". Oppikirjan versio kuitenkin poikkeaa myös tästä kirjasta.
Keskiajan šariakirjallisuuden elävä tulkinta

Islaminuskon näkemykset naisen asemasta perustuvat Koraaniin ja Muhammedin sunnaan, mutta eivät ole suoraan luettavissa niistä. Pyhien kirjoitusten tulkinta on jakautunut varhaiskeskiajalla syntyneisiin lakikoulukuntiin ja pääasiassa niihin myöhäiskeskiajalla kirjoitettuihin lakikirjoihin, jotka koulukunnat ovat hyväksyneet arvovaltaisiksi šarian lähteiksi. Totuus ei löydy suoraan niistäkään, vaan elävästä traditiosta.  Sitä edustavat kunkin ajan uskonoppineet ja heidän antamansa laintulkinnat.
Keskiajan šariakirjallisuuden elävä tulkinta > Al-Ghazali: Naisten 18 rangaistusta

1000-luvulla elänyt al-Ghazali on islamin tärkeimpiä teologeja ja mystikkoja. Hän oli persialainen ja kotoisin Iranin Khorasanista. Ghazali kirjoitti persialaisia perinteitä noudattaen teoksen Councel for Kings, jossa annetaan neuvoja hallitsijoille. Luku 7 käsittelee naisten hyviä ja huonoja puolia. Ghazalin mukaan Eeva teki syntiä syödessään Paratiisissa hedelmän, jonka Jumala oli häneltä kieltänyt. Tämän johdosta Jumala rankaisi naista 18 tavalla. Rangaistukset olivat seuraavia:
kuukautisvuoto,
synnyttäminen,
naisen erottaminen isästään ja äidistään ja naittaminen vieraalle,
raskaus,
itsemääräämisoikeuden puuttuminen,
pienempi perintöosuus,
naisesta on helppo ottaa avioero, mutta hän ei voi itse erota,
miehellä voi olla neljä vaimoa, mutta naisella vain yksi aviomies,
nainen joutuu pysyttelemään suljettuna kotiinsa, ikäänkuin vankina
huivipakko,
vasta kahden naisen todistus vastaa yhden miehen todistusta,
nainen ei saa poistua asunnostaan ilman läheisen sukulaisen seuraa,
miehet saavat ottaa osaa perjantairukoukseen ja paastopäivien rukouksiin, mutta naiset eivät,
naiset eivät ole päteviä johtajiksi tai tuomareiksi,
ansiokkuutta on tuhat lajia, joista vain yksi koskee naisia, kun taas 999 koskee miehiä (Ghazali täsmentää, että naisen ainoa ansiokkuuden muoto on kuuliaisuus miehelleen),
jos naiset ovat moraalittomia, heitä kidutetaan ylösnousemuksessa vain puolet muiden määrästä (sic),
aviomiehen kuollessa vaimon pitää odottaa neljä kuukautta ennen kuin voi mennä naimisiin uudelleen,
jos aviomies ottaa heistä eron, heidän on odotettava kolme kuukautta (tai kolme kuukautiskiertoa) ennen kuin voivat mennä uudestaan naimisiin.
Naisia kohtaan osoitetaan islamin pyhissä kirjoituksissa ja uskonoppineiden teksteissä myös arvonantoa. Muhammedin vaimoja Khadijaa ja Aišaa käsitellään asiantuntevina, hyveellisinä, älykkäinä ja omista asioistaan päättävinä. Muhammedin talonväkeä kuvataan – moniavioisuuden puitteissa – ihanteellista perhe-elämää viettäväksi, ja Muhammedin suhdetta naisiin myötämieliseksi ja avokätiseksi. Vapaamielistä suuntaa edustavat muslimit katsovat monien hadithien olevan vastoin Koraanin ydinsanomaa, joka on vaatimus keskinäisestä rakkaudesta ja ymmärryksestä avioliitossa.
Keskiajan šariakirjallisuuden elävä tulkinta > Uskonto

Naisten tekemiin rikkomuksiin Jumalan lakia vastaan suhtaudutaan islamissa hieman lievemmin kuin miesten rikkomuksiin. Al-Ghazalin mukaan moraalittomia naisia kidutetaan ylösnousemuksessa vain puolet muiden määrästä. Jos nainen luopuu uskosta, häntä ei teloiteta, vaan rangaistuksena on vankeus ja ruoskiminen joka kolmas päivä, kunnes nainen palaa islamiin.