stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Srba Lukić
Ura

Srba Lukić valmistui teollisen muotoilun maisteriksi Belgradin taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1981 ja muutti Suomeen Kermansaven kutsusta vuonna 1982. Hän sai työpaikan Kermansavelta Heinävedeltä ja muutti lopulta Porvooseen vuonna 1987, missä hän on työskennellyt omissa keramiikkayrityksissään siitä lähtien.
Lukić perusti ateljeen KASL-keramiikka vuonna 1987 ja hänen tuotevalikoimansa painottui sisustukseen sekä koristekeramiikkaan. Jälleenmyyjäverkosto kasvoi vauhdilla kattaen koko Suomen. Vientiä oli muun muassa Norjaan, Ruotsiin ja Saksaan. Vuonna 1991 tuotanto siirtyi Porvoon joen varrelle, mistä perheyhtiö osti vanhan nahkatehtaan kiinteistön, joka kunnostettiin ja joka sai nimekseen Taide- ja käsityökeskus Savilinna. Paikallisia sekä matkailijoita houkuttelivat keramiikkapaja, iso myymälä, kahvila sekä taidegalleria monien tapahtumien ohella. Savilinnasta tuli Porvoon ensimmäinen kulttuurikeskus.
Taide- ja käsityökeskuksen toiminta lopetettiin vuonna 1995, jonka jälkeen huomio keskitettiin keramiikkapajan kehittämiseen. Yhtiömuoto muutettiin ja KASL-keramiikka vaihtui Savilinna Oy:ksi. Vuosi 1998 merkitsi yhtiössä suurta käännettä, kun se osti Sinooperi Oy:ltä siirtokuvapaino-osaston kokonaisuudessaan. Sarjatuotanto laajeni ja teollistui. Pian Savilinna oli Suomen neljänneksi suurin keramiikan tuottaja ja B-B-kaupasta sekä alihankinnasta tuli merkittävä osa liikevaihtoa. Suurimpia asiakkaita alihankintapuolella olivat Marimekko, Pentik ja Aarikka.
Oma myymälä sijaitsi Savilinnan lisäksi myöhemmin myös Porvoon keskustassa WSOY-talolla sekä Vanhassa Porvoossa Mannerheiminkadun sillan kupeessa.
Vuonna 2003 Savilinna perusti tytäryhtiön Twin Design Oü:n Tallinnaan ja 2007 Twin Design Oü osti Viron suurimman keramiikkatehtaan Tallinna Keraamikatehas Oü:n. Srba Lukić myi osakkeensa vuonna 2009 ja on sen jälkeen keskittynyt omaan taiteelliseen tuotantoonsa. Hän toimii nykyään muun muassa perheyhtiö TT-Tuulet Kustannus Oy:ssä omistajana sekä toimitusjohtajana.
Savilinnan tuotantomallit löytyvät nykypäivänä Porvoon museon kokoelmista.
Vuonna 2018 TT Tuulet Kustannus perusti nuorille suunnatun Jump In! urheilutapahtuman Porvoon Uusimaa Areenalla, mistä kehkeytyi vuosittainen tapahtuma, jonka pääyhteistyökumppanina on toiminut Porvoon kaupungin liikunta- ja nuorisopalvelut.
Yksityiselämä

Srba Lukić on ollut naimisissa Tuula Lukićin (o.s. Paasi) kanssa vuodesta 1991 alkaen. Heillä on kaksi tytärtä.
Sosialistinen politiikka

Sosialistinen politiikka (SoPo) oli Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden julkaisema aikakauslehti. Lehti ilmestyi vuosina 1972–1991.
Lehdessä kirjoitettiin mm. filosofiasta, yhteiskunnallisista aiheista, politiikasta, sosialismista, marxismista, sosialistisista maista ja työväenliikkeestä.
Lehti yhdistyi vuonna 1991 Sosialistisen Aikakauslehden kanssa. Uuden lehden nimeksi tuli Suunta 2000.
Christian von Steven

Christian von Stevenin rintakuva Nikitan puutarhassa Krimillä.
Christian von Steven (ven. Христиан Христианович Стевен, Hristian Hristianovitš Steven; 30. tammikuuta 1781 Hamina – 30. huhtikuuta 1863 Simferopol) oli suomalaissyntyinen kasvitieteilijä ja entomologi, joka teki elämäntyönsä Etelä-Venäjällä ja Krimillä.
Steven syntyi tuolloin Venäjän Viipurin kuvernementtiin kuuluneessa Haminassa. Hänen vanhempansa olivat Haminan tullitirehtööri, kollegineuvos Christian Daniel Stewen ja tämän ensimmäinen vaimo Anna Wulffert. Steven aloitti opiskelun Turun Akatemiassa ja jatkoi Pietarissa ja Jenassa. Vuonna 1799 hän valmistui Pietarissa lääkäriksi. Hän osallistui luonnontieteellisiin tutkimusretkiin Etelä-Venäjällä ja Ukrainassa ja sai sen jälkeen tehtäväkseen perustaa Nikitan kasvitieteellisen puutarhan Krimille Jaltan läheisyyteen. Hän toimi tämän merkittävän puutarhan johtajana 1812–1827. Vuosina 1826–1841 hän toimi Venäjän silkintuotannon ylitarkastajana, vuosina 1841–1851 Etelä-Venäjän koko maatalouden ylitarkastajana ja jäi sitten eläkkeelle. Venäläisen aatelisarvon Steven sai vuonna 1817. Hänet kutsuttiin vuonna 1840 Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Samana vuonna hänet vihittiin  Helsingin yliopiston kunniatohtoriksi.
Steven kirjoitti kasveista, hyönteisistä ja silkintuotannosta kaikkiaan 72 artikkelia ja kirjaa, joista merkittävin lienee 1856–1857 julkaistu 400-sivuinen Krimin luonnonvaraisten kasvien kasvio Verzeichnis der auf der taurischen Halbinsel wildwachsenden Pflanzen. Hän kuvasi myös kymmeniä uusia kasvilajeja sekä keräsi suuren herbaarion, jonka hän lahjoitti Helsingin yliopistolle vuonna 1860. Tämä 60 000 – 120 000 kasvinäytettä käsittävä kokoelma muodostaa Helsingin kasvimuseon kansainvälisen putkilokasvikokoelman perustan ja on yhä sen arvokkain osa.
Stevenin mukaan on nimetty lukuisia kasvilajeja sekä kaksi sukua, ristikukkaisiin kuuluva Stevenia ja kämmekkäsuku Steveniella.
Stevenin veli oli kenraaliluutnantti Alexander Stewen-Steinheil ja velipuoli Viipurin läänin kuvernööri Fredrik Stewen. Stevenin poika Aleksandr Steven oli Venäjän valtakunnanneuvoston jäsen ja vaikuttaja Krimillä.
Teoksia

Monographia Pedicularis, 1822
Verzeichnis der auf der taurischen Halbinsel wildwachsenden Pflanzen, 1856–1857
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christian von Steven Wikimedia Commonsissa
Alexander von Nordmann (1865) Christian Steven, der Nestor der Botaniker. Bulletin de la Société impériale des naturalistes de Moscou B. XXXVIII, 1-2, S. 100-.
Carlos Lucas

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lucas vuonna 1954. |  Lucas vuonna 1954. |  Lucas vuonna 1954. |  |
Maa:   Chile
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | 81 kg |  |
Carlos Lucas Manríquez (4. kesäkuuta 1930 Villarrica – 19. huhtikuuta 2022 Villarrica) oli chileläinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Lucas voitti 81 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Melbournessa 1956: hän hävisi välierässään lopulta hopealle sijoittuneelle Romanian Gheorghe Negrealle. Lucas voitti pronssia myös vuoden 1959 Pan-Amerikan kisoissa ja kilpaili 75-kiloisten painoluokassa Rooman kesäolympialaisissa 1960. Lucas kuoli 91-vuotiaana 19. huhtikuuta 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carlos Lucas Wikimedia Commonsissa
Carlos Lucas Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Stadion Hohe Warte

| Stadion Hohe Warte |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Wien, Itävalta
Koordinaatit:  48°14′55″N, 16°21′35″E
Avattu:  1921
Remontoitu:  2005–2006
Omistaja:  Wienin kaupunki
Kenttä:  nurmikenttä
Arkkitehti:  Eduard Schönecker
Käyttäjät
 First Vienna FC   Raiffeisen Vikings Vienna 
Katsojakapasiteetti
 5 500 
Kentän mitat
 100 m × 64 m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stadion Hohe Warte on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva jalkapallostadion. Nykyään se toimii First Vienna FC:n sekä amerikkalaista jalkapalloa pelaavan Raiffeisen Vikings Viennan kotikenttänä. Lisäksi stadionilla pelataan rugbya.
Vuonna 1921 valmistunut Hohe Warte -stadion sijaitsee samannimisellä mäellä Wienin pohjoisosassa Heiligenstadtin kaupunginosassa. Sen kapasiteetti oli alun perin 85 000 katsojaa, mikä teki Hohe Wartesta yhden Euroopan suurimmista stadioneista. Se toimi Itävallan jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä vuoteen 1931 saakka, jolloin nykyisinkin käytössä oleva Praterstadion valmistui. Hohe Wartella järjestettiin myös muun muassa nyrkkeilyotteluita sekä oopperanäytöksiä.
Hohe Warte on rakennettu amfiteatterin muotoon, niin että kenttää ympäröi kolmelta sivustalta nurmipintainen rinnekatsomo. Ainoastaan yhdellä sivustalla on katsomorakennus. Vuodesta 2005 lähtien rinnekatsomot ovat olleet suljettuina turvallisuussyistä, joten stadionin nykyinen yleisökapasiteetti on vain 5 500 henkeä. Paikoista suurin osa on pääkatsomossa, lisäksi rinteeseen on tehty pieni teräsrakenteinen katsomo.
Panoraamakuva stadionista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stadion Hohe Warte Wikimedia Commonsissa
Subtrooppinen korkeapainevyöhyke

Subtrooppinen korkeapainevyöhyke on kääntöpiirien (Kravun ja Kauriin) tienoilla oleva ilmastovyöhyke, jolla  on melko pysyviä korkeapaineen alueita. Koska korkeapaineella ei yleensä muodostu suuria pilviä, alueella sataa harvoin ja on laajoja aavikoita. Hyvä esimerkki subtrooppisesta korkeapainevyöhykkeestä on Sahara, jonne eivät yllä trooppiset savannisateet eivätkä pohjoisemmat välimerenilmaston alueen matalapaineet.
Carlos Loyzaga

| Carlos Loyzaga |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Carlos M. Loyzaga
Syntynyt: 29. elokuuta 1930 San Jose, Yhdysvaltain miehittämä Filippiinit
Kuollut: 27. tammikuuta 2016 (85 vuotta) San Juan, Filippiinit
Kansalaisuus:   Filippiinit
Koripalloilija
Pituus:  190 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1954–1964:  YCO Painters
Maajoukkueet
:   Filippiinit
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Filippiinit> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Brasilia 1954 |  |  |
Carlos M. Loyzaga (29. elokuuta 1930 San Jose, Yhdysvaltain miehittämä Filippiinit – 27. tammikuuta 2016 San Juan) oli filippiiniläinen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Häntä pidetään useissa arvioissa maan historian parhaana koripalloilijana.
Loyzaga pelasi 1950- ja 1960-luvuilla Filippiinien miesten maajoukkueessa, joka voitti MM-pronssia Brasiliassa 1954 Loyzagan oltua turnauksen parhaita korintekijöitä. Filippiinien MM-mitali on vuoteen 2022 mennessä ainoa aasialaisen maan voittama miesten koripallossa. Loyzaga edusti Filippiinejä myös Chilen MM-kilpailuissa 1959, missä Filippiinit sijoittui kahdeksanneksi, ja kesäolympialaisissa Helsingissä 1952 (Filippiinit yhdeksäs) sekä Melbournessa 1956 (seitsemäs).
Aasian kisoista Loyzagan edustama Filippiinit voitti neljä ja Aasian-mestaruuskilpailuista kaksi kultamitalia. Loyzaga toimi myös koripallovalmentajana ja muun muassa johdatti Filippiinit Aasian mestaruuteen vuonna 1967. Loyzaga kuoli San Juanissa 27. tammikuuta 2016 85 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

Carlos Loyzaga Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Filippiinien joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1954
3 Mumar ·
4 Rabat ·
5 Flores ·
6 Tolentino ·
7 Francisco ·
8 Barretto ·
9 Saldaña ·
10 Bautista ·
11 Manulat ·
12 Amador ·
13 Genato ·
14 Loyzaga ·
Valmentaja Silva
Carbonated Games

Carbonated Gamesin logo
Carbonated Games oli Microsoft Game Studiosin omistama pelitalo. Se toimi Joshua Howardin johtamana vuodesta 2004 maaliskuuhun 2008. Olemassaolonsa aikana pelitalo kehitti pelejä muun muassa Xbox Live Arcadeen, Windows Live Messengeriin, MSN Gamesiin ja Microsoft Surfacelle.
Pelejä

Fable II Pub Games – Xbox 360 (ilmestyy 2008, viimeinen Carbonated Gamesin kehittämä peli)
Flowerz – MSN Games (2008, viimeinen Carbonated Gamesin nimellä julkaistu peli)
Jigsaw Too – MSN Games (2008)
Hexic 2 – Xbox 360 (2007)
Aegis Wing – Xbox 360 (2007)
Rock, Paper, Scissors – MSN Messenger (2007)
Tic Tac Toe – MSN Messenger (2007)
Firefly – Microsoft Surface (2007)
Hop It! – MSN Games (2007)
Solitaire In Motion – MSN Games (2007)
GoPets – MSN Messenger (2007)
Jigsaw – MSN Messenger (2007)
Sudoku Too – MSN Games (2007)
Sudoku – MSN Messenger (2006)
Texas Hold 'Em Poker – MSN Games (2006)
UNO – Xbox 360, MSN Games, MSN Messenger (2006)
Hexic HD – Xbox 360 (2005)
Catan: The Computer Game – MSN Games (2005)
You Know It! Trivia – MSN Games (2005)
Hexic – Xbox, MSN Games, MSN Messenger
7 Hand Poker – MSN Messenger
Mozaki Blocks – MSN Games
Chrystina Sayers

Chrystina Sayers
Chrystina Lauren Sakamoto Sayers (s. 14. elokuuta 1987 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja tanssija. Sayers kuuluu Girliciousiin.
Carlos Lleras Restrepo

| Carlos Lleras Restrepo |
| --- | --- |

Kolumbian 22. presidentti
 7. elokuuta 1966 – 7. elokuuta 1970  
Edeltäjä:  Guillermo León Valencia
Seuraaja:  Misael Pastrana Borrero
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1908
Kuollut: 27. syyskuuta 1994 (86 vuotta)
Carlos Alberto Lleras Restrepo (12. huhtikuuta 1908 – 27. syyskuuta 1994) oli Kolumbian presidentti vuosina 1966–1970. Hän edisti Latinalaisen Amerikan yhteistyötä kaupan alalla, ja oli Venezuelan, Kolumbian, Perun, Bolivian ja Chilen välisen vapakauppasopimuksen pääneuvottelija.
Varhainen elämä

Lleras opiskeli La Salle-Instituutissa ja Universidad Nacional de Colombiassa. Hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 1930.
Poliittinen ura

Lleras tuli mukaan politiikkaan jo nuorena. Vuonna 1929, hän edusti liberaalipuoluetta Apulon konventissa. 21-vuotiaana hän pääsi Kolumbian Liberaalipuolueen keskuskomitean jäseneksi.
Lleras pyrki Kolumbian presidentiksi ensimmäistä kertaa vuonna 1944, mutta hävisi. Myöhemmin, 27. marraskuuta, vuonna 1965, hän pääsi liberaalipuolueen ehdokkaaksi, ja sai  konservatiivipuolueen tuen.  Näin hänestä tuli "Kansallisen Rintaman" virallinen ehdokas, joka  voitti vaalit vuonna 1966.
Presidenttikautensa jälkeen Lleras perusti poliittisen lehden "Nueva Frontera" ja toimi sen kustantajana.
Käännös suomeksi
Boys Don’t Cry (elokuva)

| Boys Don't Cry |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kimberly Peirce
Käsikirjoittaja:   Kimberly Peirce  Andy Bienen 
Tuottaja:   John Hart  Eva Kolodner  Jeff Sharp  Christine Vachon 
Säveltäjä:  Nathan Larson
Kuvaaja:  Jim Denault
Leikkaaja:  Lee Percy Tracy Granger
Pääosat:   Hilary Swank  Chloë Sevigny  Peter Sarsgaard 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Searchlight Pictures
Levittäjä:  InterCom Disney+
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  2 000 000 USD (arvioitu)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Boys Don't Cry on vuonna 1999 valmistunut elokuva, joka pohjautuu transsukupuolisen nuoren Brandon Teenan tarinaan. Teenan miespuoliset kaverit raiskasivat ja murhasivat hänet, kun he huomasivat, että Teena on syntymässä naiseksi määritelty transmies. Elokuvan ohjasi Kimberly Peirce, ja nimiosaa näyttelee Hilary Swank. Elokuvan maailmanensi-ilta oli 8. lokakuuta 1999.
The Curen nimikappale "Boys Don't Cry" soi kohtauksessa, jossa Swankin roolihahmo pääsee vankilasta ja tapaa tyttöystävänsä.
Pääosaa esittänyt Hilary Swank sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Chloë Sevigny oli myös ehdolla parhaasta naissivuosasta. Swank sai lisäksi useita arvostelijapalkintoja sekä Golden Globen.
Elokuva tuotti Yhdysvalloissa lipputuloina 11 533 945 dollaria.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hilary Swank  | … |  Teena Brandon / Brandon Teena	   |
|  Chloë Sevigny  | … |  Lana Tisdel	   |
|  Peter Sarsgaard  | … |  John Lotter	   |
|  Brendan Sexton  | … |  Tom Nissen	   |
|  Alicia Goranson  | … |  Candace	   |
|  Alison Folland  | … |  Kate	   |
|  Jeanetta Arnette  | … |  Lanan äiti   |
Aiheesta muualla

FilmGoerin arvostelu elokuvasta
Solitary Motions

| Solitary Motions Emmi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Hannu Korkeamäki
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 39.03
 Levy-yhtiö: Parlophone
Listasijoitukset
  11.
Emmin muut julkaisut
|   | Solitary Motions 2001 | No Nothing 2002 |
Solitary Motions on Emmin debyyttialbumi. Se ilmestyi vuonna 2001.
Albumilla julkaistiin singlenä kappaleet "Breakable", "Crashing Down", "Green Car" ja "Solitary Motions".
"Crashing Down" -kappaleen albumiversio on pidempi kuin singleversio.
Solitary Motions oli Suomen virallisella albumilistalla 18 viikkoa. Sen korkein listasijoitus oli yhdestoista.
Kappaleet

Kappaleet on sanoittanut Emmi, ellei toisin mainita. Kappaleet ovat säveltäneet Emmi ja Hannu Korkeamäki, joka on myös sovittanut kappaleet.
Breakable – 4.01
Every Drop Drowns You – 4.09
Crashing Down – 4.29
Green Car – 4.22
Running Back to You – 4.35 (san. Emmi ja Tracy Lipp)
Butterfly – 3.11
Left of Me – 3.22
Wake Me Up – 3.16
Don’t Know Myself – 3.51
Solitary Motions – 3.47
Kokoonpano

Emmi – laulu, kitara
Hannu Korkeamäki – kosketinsoitin, kitara, taustalaulu, musiikkiohjelmointi, tuottaja
Antti Vuorenmaa – kitara
Ben Granfelt – kitara
Jukkis Kiviniemi – bassokitara
Harri Ala-Kojola – rummut
Kalle Torniainen – rummut
Jetro Vainio – tamburiini
Charles Salter – taustalaulu
Riikka Löytökorpi – taustalaulu
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Solitary Motions discogs.com -sivustolla
Silmäterä (elokuva)

| Silmäterä |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jan Forsström
Käsikirjoittaja:  Jan Forsström
Tuottaja:  Kaarle Aho ja Kai Nordberg
Säveltäjä:  Lau Nau
Kuvaaja:  Päivi Kettunen
Leikkaaja:  Jan Forsström
Pääosat:  Emmi Parviainen Luna Leinonen Botero Mazdak Nassir Ylva Ekblad
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Making Movies
Ensi-ilta:  20. syyskuuta 2013
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  526 000 €
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silmäterä on suomalainen elokuva vuodelta 2013. Elokuvan on ohjannut Jan Forsström. Se on paremmin käsikirjoittajana tunnetun Forsströmin (Muukalainen, Skavabölen pojat ja Hyvä poika) ensimmäinen pitkä ohjaustyö. Elokuva kertoo äidinrakkaudesta ja vieraan pelosta kumpuavasta turvattomuuden tunteesta. Elokuva on saanut vaikutteita tosielämän tapahtumista.
Elokuvan esitettiin yleisölle ensimmäisen kerran kesäkuussa 2013 Sodankylän elokuvajuhlilla. Elokuvan ennakkoesitys oli Espoo Ciné -festivaaleilla elokuussa 2013. Elokuvan ensi-ilta elokuvateattereissa oli syyskuussa 2013.
Silmäterä voitti maaliskuussa 2014 pääpalkinnon elokuvafestivaaleilla Bergamossa Italiassa. Bergamo Film Meeting -festivaaleilla palkinnoista päättää yleisö.
Tarina

Emmi Parviaisen esittämä 25-vuotias Marja on 7-vuotiaan Julian yksinhuoltaja. Marjalla on yötyö ja päivät kuluvat Julian kanssa. Marjan ja Julian elämä muuttuu kun he kohtaavat iranilaisen maahanmuuttajan, Kamaranin, joka väittää olevansa Julian isä. Marjalla ja Kamaranilla oli ollut suhde, josta syntyneestä Juliasta Marja ei ole kertonut Kamaranille.
Nyt Kamaran toivoo voivansa tutustua ja pitää yhteyttä tyttäreensä. Yhdessä veljensä ja suomalaisen vaimonsa kanssa hän yrittää puhua asiasta Marjalle. Marja pelkää, että Kamaran vie Julian. Marja on valmis tekemään mitä tahansa suojellakseen tytärtään.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emmi Parviainen  | … |  Marja   |
|  Luna Leinonen Botero  | … |  Julia   |
|  Mazdak Nassir  | … |  Kamaran   |
|  Ylva Ekblad  | … |  Karin   |
|  Bahram Peivastegan  | … |  Ali   |
|  Miika Soini  | … |  Seppo   |
|  Terhi Suorlahti  | … |  Leena   |
|  Eero Aho  | … |  Aamutakkimies   |
|  Kristiina Halttu  | … |  Marjan äiti   |
|  Petteri Pennilä  | … |  Asemies    |
Aiheesta muualla

Silmäterä / The Princess of Egypt. Antti Alanen. Film Diary. 13.6.2013.
Hannu Björkbacka: Silmäterä on Jan Forsströmin esikoispitkä  15.6.2013. Keskipohjanmaa. Arkistoitu 30.10.2013. Viitattu 25.8.2013.
Solo (virvoitusjuoma)

Solo on Schweppes Australian valmistama hiilihapotettu sitruunanmakuinen virvoitusjuoma.
Soloa on myyty Australiassa vuodesta 1973 lähtien. Sen inspiraationa olivat pubeissa tarjotut sitruunajuomat. Solo on sitruunajuomien markkinajohtaja Australiassa, ja sen markkinaosuus kasvoi 30 prosentilla vuonna 2007.
Soloa on pidetty hyvin maskuliinisena juomana, mikä on näkynyt monissa sen televisiomainoksissa, joissa näytetään avointa mieskuvaa ja joista viimeisimmässä aiheena on "Game On". Vuonna 2012 elvytettiin Solo-mieshahmo 1900-luvulta osana uutta Solon mainoskampanjaa.
Tuotteet

Tavallisen Solon lisäksi juomasta on olemassa muunnelmia. Viimeisin Solon juomavalikoimaan tullut makuvaihtoehto on Solo Strong, joka sisältää guaranaa sekä kofeiinia.
Solo Original Lemon
Solo Lemon & Lime
Solo Sub (sokeriton)
Solo Guarana
Solo Low Carb
Solo Strong
Tuotteet > Kansainväliset markkinat

Cadbury Schweppes myi Yhdysvalloissa Coolah Energy -nimistä energiajuomaa Solon innoittamana. Sen iskulause oli: "Energy from Down Under". Sen yhtenä ainesosana oli boronia, sitruskasvi, jota käytetään maailmanlaajuisesti enemmän kukka-asetelmana kuin hedelmänä. Cadbury Schweppes myi Yhdysvalloissa myös samankaltaista sitruunajuomaa nimellä Rondo 1970- ja 1980-luvun taitteessa.
Käännös suomeksi
Christiane Amanpour

| Christiane Amanpour |
| --- | --- |
 Amanpour vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1958 (ikä 66) Lontoo, Iso-Britannia
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Ammatti:  toimittaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1983–
Christiane Amanpour (s. 12. tammikuuta 1959) on brittiläinen toimittaja. Amanpour on toiminut CNN:n sotakirjeenvaihtajana ja hän on juontanut useita televisio-ohjelmia kuten ABC:n This Week ja PBS:n Amanpour & Company.
Nuoruus

Amanpour syntyi Lontoossa 12. tammikuuta 1958. Hänen äitinsä oli brittiläinen ja hänen isänsä oli iranilainen lentoyhtiön johtaja. Amanpourin syntymän jälkeen perhe muutti Teheraniin. Amanpour palasi 11-vuotiaana Englantiin käydäkseen siellä koulua. Hänen perheensä menetti omaisuutensa Iranin vallankumouksessa ja joutui muuttamaan maasta.
Ura

Amanpour muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli journalistiksi Rhode Islandin yliopistossa. Valmistuttuaan 1983 Amanpour pääsi töihin apulaiseksi CNN:n uutistoimitukseen. Vuonna 1989 hän sai paikan kirjeenvaihtajaksi Frankfurtiin, Länsi-Saksaan, jossa hänen arvostus ja tunnettuus nousi hänen päästyä raportoimaan kylmä sodan lopusta. Amanpourin tunnettuus nousi entisestään, kun hän toimi sotakirjeenvaihtajana Persianlahden sodassa ja Bosnian sodassa.
Toimiessaan CNN:n kansainvälisenä pääkirjeenvaihtajana Amanpour teki haastatteluja 60 Minutes -ohjelmaan. Hän on tehnyt myös useita dokumenttiohjelmia ja juonsi omaa Amanpour -haastattelusarjaa CNN:lle. Vuonna 2010 Amanpour siirtyi töihin ABC:lle ja hänestä tuli kanavan This Week -ohjelman juontaja. Joulukuussa 2011 Amanpour palasi CNN:lle, mutta jatkoi samaan aikaan vielä ABC:n ankkurina. Vuonna 2018 hän sai oman Amanpour & Company -ohjelman.
Amanpour on saanut työstään useita tunnustuksia ja vuonna 2007 hänet Brittiläisen imperiumin komentajaksi (CBE).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christiane Amanpour Wikimedia Commonsissa
Cassini

Cassini voi tarkoittaa:
César-François Cassini de Thury (1714–1784), ranskalainen tähtitieteilijä
Dominique, comte de Cassini (1748–1845), ranskalainen tähtitieteilijä
Giovanni Domenico Cassini (1625–1712), italialais-ranskalainen tähtitieteilijä, jonka mukaan on nimetty:
Cassinin jako, Saturnuksen renkaiden välinen aukko
Cassinin käyrä, eräs neljännen asteen käyrä
Henri Cassini (1781–1832), ranskalainen kasvitieteilijä
Jacques Cassini (1677–1756), ranskalainen tähtitieteilijä
Oleg Cassini (1913–2006), yhdysvaltalainen muotisuunnittelija
Cassini-Huygens, avaruusluotain.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Cassini”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Spede-Tuotanto

Spede-Tuotanto Oy oli Spede Pasasen vuonna 1993 perustama tuotantoyhtiö. Pasanen myi yhtiön viikkoa ennen kuolemaansa helsinkiläiselle pankkiiriliike Sofi Oy:lle 3,9 miljoonan euron hintaan .
Yhtiö tunnettiin myös nimellä Lafalcom Oy ja nykyään se on selvitystilassa.
Elokuvat

Uuno Turhapuron poika (1993)
Romanovin kivet (1993)
Uuno Turhapuron veli (1994)
Pekko ja poika (1994)
Johtaja Uuno Turhapuro –  pisnismies (1998) (yhteistuotanto Ere Kokkonen Oy:n kanssa)
Naisen logiikka (1999)
Televisio-ohjelmat

Kymppitonni (1985–2005)
Speden tee-se-itse TV (1990–1992)
Hynttyyt yhteen (1991–1995)
Speden Spelit (1992–2002)
Tsa Tsa Tsaa (1993–1994)
Blondi tuli taloon (1994–1995, 1997)
Uuno Turhapuro (1996)
Ihmeidentekijät (1996–1998)
Parhaat vuodet (2000–2002)
Kuumia aaltoja (2003)