stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mobiilipeli
Historia

Matkapuhelinten kehitys teki mahdolliseksi suorittaa laitteessa muutakin kuin itse puhelintoimintoon liittyviä ohjelmia. Matopeli oli aikanaan suosittu peli, joka oli mukana Nokia 6110 puhelimessa ja joka innoitti eri matkapuhelinvalmistajia liittämään laitteeseensa erilaisia peliohjelmia. Myöhemmin J2ME-pelit yleistyivät ja suomalaiset mobiilipelien kehittäjät kuten Universomo ja Mr. Goodliving perustettiin.
Ennen mobiilipelit kehitettiin käyttämällä teknologioita kuten Macromedia Flash Lite, Docomo Doja, Sun J2ME, Qualcomm BREW tai Infusio Exen. Näiden lisäksi oli käytössä myös muita vähemmän yleisiä alustoja.
Ennen älypuhelimille suunnattuja kauppapaikkoja pelejä voitiin ladata operaattorin verkosta. Nykyisin puhelimien internet-yhteys mahdollistaa myös muiden kauppapaikkojen käytön kuin mitä alustan oletuksena on käytössä.
Yhteisenä tekijänä mobiilipeleillä on että ne eivät tarvitse ulkoista laitetta vaan ovat "mobiileja" (mukana kulkevia). Pelit voivat käyttää GPS-paikannusta tai lisättyä todellisuutta laitteen kameran avulla (Pokémon Go). Pelit voivat myös käyttää Wi-Fi-verkkoa tai muita älypuhelimen ominaisuuksia.
Uusina alustoina älykelloille kehittää pelejä esimerkiksi suomalainen Everywear Games.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mobiilipeli Wikimedia Commonsissa
Mora-puukko

Muovikahvainen Mora-puukko.
Perinteinen Mora muovitupella.
Mora-puukko (ruots. [mu:ra] suom. [mora]) on laajassa käytössä oleva ruotsalainen yleispuukko. Nimensä puukko on saanut Taalainmaalla sijaitsevasta Moran kunnasta.
Vanhemmissa Mora-puukoissa on käytetty laminoitua terää, joka on tehty kolmesta eri liuskasta. Rakenteen etuna on muun muassa terän ytimen parempi kestävyys katkeamista vastaan. Terä kestää katkeamatta pientä taivutustakin. Keskimmäisenä olevan karkaistun ja sitkeän teräksen ansiosta puukkoa voi käyttää pehmeämpien metallien, muun muassa meltoraudan, käsittelyyn. Alkuperäinen Mora-puukko tehtiin ahjoteräksestä (kankirautaa ahjossa hiilestämällä saadusta teräksestä). Nykyään suurin osa Morista tehdään yhdestä teräslaadusta: joko hiiliteräksestä tai ruostumattomasta teräksestä.
Puukkojen valmistus aloitettiin vuonna 1891. Valmistaja on vuodesta 2005 ollut Mora of Sweden, johon yhdistyivät Mora – KJ Eriksson (perustettu 1912) ja Frosts Knivfabrik (perustettu 1891).
Aiheesta muualla

Mora of Sweden (Arkistoitu – Internet Archive)
K J Ericsson (englanniksi)
Swedish Military knives: Knives from MORA (englanniksi)
Moussa Ali

| --- | --- |
Sijainti:  Afar Eritrea, Djibouti ja Etiopia
Korkeus merenpinnasta:  2 028  m 
Prominenssi:  1 607  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mousa Ali (arab. موسى علي‎‎) on Etiopian, Eritrean ja Djiboutin välissä oleva 2 021 metrin korkuinen tulivuori.
Käännös suomeksi
Mouseton

Mouseton on muun muassa Mikki Hiiren, Minni Hiiren, Heluna Ammun, Polle Koninkauluksen, Hessu Hopon, Pluton ja Mustan Pekan kotikaupunki. Se on kuvitteellinen kaupunki Yhdysvalloissa ja kaupunki esiintyy ainakin englannin-, italian-, islannin- ja unkarinkielisissä sarjakuvalehdissä.
Monissa etenkin Euroopan maissa, kuten Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Saksassa, Hollannissa, Norjassa ja Baltian maissa, Mousetonia ei ole, vaan kaikki Disneyn eläinhahmot asuvat samassa kaupungissa, Ankkalinnassa.
Navagat

| Navagat |
| --- | --- |
 Keltanavaga (Eleginus gracilis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Navagat Eleginus  Fischer, 1813
Lajit
 Navaga (Eleginus nawaga)  Keltanavaga (Eleginus gracilis) 
Katso myös
   Navagat Wikispeciesissä   Navagat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Navagat (Eleginus) on turskien heimoon (Gadidae) kuuluva pohjoisten vesien turskakalasuku. Siihen kuuluvat eurooppalainen navaga (Eleginus nawaga) ja Tyynenmeren keltanavaga (Eleginus gracilis), jotka ovat keskenään hyvin läheisiä sukulaisia.
Navaga elää Euroopan arktisten rannikoiden rantavesissä Kuolan rannikolta ja Vienanmereltä Karanmeren Obinlahdelle. Keltanavaga puolestaan elää Tyynenmeren pohjoisosissa Korean vesiltä Alaskan Sitkaan sekä Beringinsalmen pohjoispuolella Tšuktšimeressä ja Beaufortinmeressä.
Molemmat navagalajit esiintyvät rannikon ja jään tuntumassa. Talvisajan ne viettävät rantavesissä, jossa kutu tapahtuu. Niitä tavataan jokisuissa ja se nousevat jokiin myös täysin makeaan veteen. Kesällä ne siirtyvät avoveteen. Ne syövät äyriäisiä ja pohjaeläimiä, joskus pieniä kaloja. Aikuiset yksilöt ovat 25–35 cm:n mittaisia, Vienanmeressä 15–25 cm.
Venäjän Tyynenmeren rannikolla keltanavagaa pyydetään kaupallisesti mm. nuotilla ja rysillä. Se on suosittu pilkkikalastuksen kohde. Vuosisaaliit 2000-luvulla ovat olleet 20 000 – 50 000 tonnin välillä. Amerikassa kaupallista pyyntiä ei ole. Eurooppalaisen navagan kaupallinen pyynti on ollut lähinnä talvikalastusta Vienanmeren lahdissa.
Aiheesta muualla

Species in the genus Eleginus. (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
NOAA Photo Library: Eleginus navaga (kuva)
NOAA Photo Library: Eleginus gracilis (kuva)
Moussa Djenepo

Moussa Djenepo (s. 15. kesäkuuta 1998 Bamako) on malilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Southamptonia. Hän on pelannut Malin maajoukkueessa vuodesta 2017.
Djenepo aloitti Euroopassa pääsarjauransa belgialaisessa Standard Liègessa, jonne hän siirtyi lainalle tammikuussa 2017 ja pysyvästi puoli vuotta myöhemmin. Hän pelasi Jupiler Pro Leaguessa kausina 2017–2019 yhteensä 49 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän voitti Belgian cupin 2019. Hän pelasi Eurooppa-liigassa viisi ottelua ja teki kolme maalia. Heinäkuussa 2019 hän siirtyi Southamptoniin. Hän teki Valioliigassa maalin toisessa ottelussaan elokuussa Brightonia vastaan ja kolmannessa ottelussaan syyskuussa Sheffield Unitedia vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt neljän kauden aikana vain yhden valioliigamaalin: West Bromwicia vastaan lokakuussa 2020. Valioliigaotteluja hän on pelannut 73.
Djenepo pelasi Malin maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 Norsunluurannikkoa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 32 maaottelua, joista kaksi vuonna 2017, viisi vuonna 2018, kahdeksan vuonna 2019, yhden 2020, kuusi 2021, kahdeksan 2022 ja yhden vuonna 2023. Hän on tehnyt maalin maaliskuussa 2019 Etelä-Sudania, marraskuussa 2019 Tšadia ja marraskuussa 2021 Ruandaa vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kolme Malin neljästä ottelusta sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 että Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2022.
Liina Kahma

Karolina (Liina) Anna Liisantytär Kahma (18. syyskuuta 1840 Ilmajoki – 15. helmikuuta 1915 Ilmajoki) oli suomalainen kansankirjailija, yhdistysaktiivi ja ompelija.
Kahman runsaasta kirjallisesta tuotannosta on säilynyt kaksi julkaistua teosta ja kaksi käsikirjoitusta, mutta paljon tuotannosta on kadonnut.
Henkilöhistoria

Liina Kahma syntyi 18.9.1840 Ilmajoella itsellisen Anna Liisa Juhontytär Yli-Kahman aviottomana tyttärenä. Liinan isän henkilöllisyys ei ole tiedossa, mutta hänen kerrotaan olleen ”sivistyneistä piireistä”. Ensimmäiset vuotensa Liina asui äitinsä kanssa isovanhempiensa mäkitupalainen ja torppari Juho Mikonpojan ja Maria Samuelintyttären sekä tätiensä Sofian ja Susannan luona Ilmajoen Palonkylän Yli-Kahmassa. Vuonna 1850 he muuttivat samassa kylässä sijaitsevaan Postin torpan mäkitupaan. Waldemar Rantojan mukaan Kahma ei käynyt mitään kouluja.
Kahma asui Helsingissä ainakin vuosina 1882-1886, mahdollisesti jo tätä aiemmin, 1860-1870-luvulla. Hän oppi Helsingissä ompelijan ammatin. Hän palasi Ilmajoelle 1.3.1886. Ilmajoella Kahma elätti itsensä talosta taloon kiertävänä ompelijana. Hän oli taitava käsistään: hän ompeli sekä miesten että naisten vaatteita ja teki muitakin käsitöitä. Omaa vakinaista kotia hänellä ei ollut.
Palattuaan Helsingistä Ilmajoelle Kahma ryhtyi yhdistysaktiiviksi. Hänellä oli näkyvä rooli useissa Ilmajoella toimineissa yhdistyksissä. Näitä olivat raittiusseura Latu, nuorisoseura Side, Suomen Naisyhdistyksen Ilmajoen haaraosasto ja Ilmajoen Työväenyhdistys. Työväenyhdistyksessä Kahma oli kirjurina ja kirjastonhoitajana. Hän oli myös mukana toimittamassa Side-seuran käsin kirjoitettua lehteä ja toimi Pyrkijä-lehden paikallisena kirjeenvaihtajana. Samoissa yhdistyksissä vaikutti myös Kahman pikkuserkku Maria Sofia Nikkola. Nikkola oli tiiviissä kirjeenvaihdossa kirjailija Minna Canthin kanssa. Yhteys Nikkolaan ja Canthiin on mahdollisesti vaikuttanut Kahmankin ajatteluun.
Kahma ei mennyt naimisiin eikä saanut lapsia. Rantojan mukaan hän oli itsenäinen, elämänkatsomukseltaan vapaa ja sivistynyt ihminen. Hänellä oli aikaan nähden poikkeuksellinen poikatukka, ja hän myös viihtyi miesten töitä tehden. Kahma kuoli Ilmajoella 74-vuotiaana 15.2.1915.
Tuotanto

Rantojan mukaan Kahma opetteli kirjoittamaan miltei omin avuin. Parempiosaiset sukulaiset, esimerkiksi Maria Sofia Nikkola, ovat kuitenkin saattaneet osaltaan tutustuttaa hänet kirjoittamiseen. Kerrotaan, että hän kirjoitti runsaasti kaunokirjallisia tekstejä aina, kun siihen oli mahdollisuus ompelutöiden välissä. Suuri osa teksteistä jäi kuitenkin julkaisematta. Osa on säilynyt käsikirjoituksina, osa on hävinnyt kokonaan. Säilyneet käsikirjoitukset on arkistoitu Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistoon ja Ilmajoen museon arkistoon.
Kaisa Kaurasen mukaan Kahman kieli on hyvää ja moni-ilmeistä. Hän kirjoitti sekä kirjakielellä että eteläpohjalaisella murteella. Rantojan mukaan hän oli ensimmäinen kirjailija, joka kiinnitti huomionsa Etelä-Pohjanmaan murreaarteisiin ja käytti teoksissaan "sananpaukahroksia" (sananlaskuja).
Teoksia > Julkaistut teokset

Pohakka-Matti (kertomus), Suomen Nais-yhdistyksen Excelsior-kalenteri 1889.
Naimishommissa: yksinäytöksinen huvinäytelmä, Seuranäytelmiä n:o 92, Karisto 1909.
Teoksia > Käsikirjoitukset

Hyökkäys eli Kihlajaiset, tai jos Weljekset: piirteitä kansan elämästä kolmessa näytöksessä. Ilmajoen museon arkisto.
Kiusalliset kihlajaiset: tosi kertomus kansan elämästä (edellisen näytelmän romaanimaisempi versio). Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkisto.
Teoksia > Kadonneita käsikirjoituksia tai julkaisuja, joita ei toistaiseksi ole löydetty

Waldemar Rantoja mainitsee seuraavat kirjoitukset teoksessaan Eteläpohjalaisia kirjailijoita:
Kihlauskemut (näytelmä, jolla Kahma osallistui SKS:n kirjoituskilpailuun 1887, mahdollisesti sama näytelmä kuin Hyökkäys eli kihlajaiset tai sen toinen versio)
Knekki ja Retainoo (kertomus)
Korven kaino (novelli)
Koululaiset vihillä (näytelmä)
Aiheesta muualla

SKS:n Kirjailijatietokanta, Archive.is
Liina Kahma. Ilmajokelainen kirjailijatar, joka piti polkkatukkaa jo viime vuosisadalla, teki itselleen hääkengät ja pyysi tulla haudatuksi ystäviensä seuraan, Seura, 13.07.1938, nro 28, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Navaga

| Navaga |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Navagat Eleginus
Laji::  nawaga
Kaksiosainen nimi
 Eleginus nawaga  (Walbaum, 1792) 
 Navagan levinneisyys
Katso myös
   Navaga Wikispeciesissä   Navaga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Navaga (Eleginus nawaga) on turskien heimoon (Gadidae) kuuluva pohjoisten rannikkovesien kala. Sen levinneisyys ulottuu Kuolan rannikolta ja Vienanmereltä Karanmeren Obinlahdelle.
Navagat elävät rannikon ja jään tuntumassa. Talvisajan ne viettävät rantavesissä, jossa kutu tapahtuu. Niitä tavataan jokisuissa ja ne nousevat myös täysin makeaan veteen. Kesällä ne siirtyvät avoveteen. Ne syövät äyriäisiä ja pohjaeläimiä ja myös pieniä kaloja, mukaan lukien pienempiä lajitovereitaan. Navagat ovat myös lukuisten muiden kalojen, nisäkkäiden ja lintujen tärkeitä saaliskaloja. Aikuiset navagat ovat 25–35 cm:n mittaisia mutta Vienanmeressä keskimäärin pienempiä, 15–25 cm.
Navagan kaupallinen kalastus on ollut lähinnä talvipyyntiä jään alta Vienanmeren lahdissa.
Navagan lähisukuinen sisarlaji on pohjoisen Tyynenmeren keltanavaga.
Aiheesta muualla

NOAA Photo Library: Eleginus navaga (kuva)
New Yorker

New Yorker voi tarkoittaa seuraavia:
The New Yorker, yhdysvaltalainen viikoittainen aikakauslehti
New Yorker, saksalainen nuorisomuotiketju
Chrysler New Yorker, vuosina 1936-1996 valmistettu automalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”New Yorker”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Moussa Dadis Camara

| Moussa Dadis Camara |
| --- | --- |

Demokratian ja kehityksen kansallisen neuvoston puhemies
 24. joulukuuta 2008 – 3. joulukuuta 2009  
Edeltäjä:  Lansana Conté
Seuraaja:  Sékouba Konaté
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1964 (ikä 60) Koulé, Guinea
Puoliso:  Jeanne Saba
Tiedot
Puolue:  CNDD
Kapteeni Moussa Dadis Camara (s. 1. tammikuuta 1964) on Guinean armeijan sotilas, joka oli maata hallitsevan Demokratian ja kehityksen kansallisen neuvoston puhemies (Conseil National de la Démocratie et du Développement, CNDD) ja siten myös Guinean valtionpäämies  24. joulukuuta 2008 – 3. joulukuuta 2009. CNDD nousi valtaan vallankaappauksella 23. joulukuuta 2008 pian pitkäaikaisen presidentti Lansana Contén kuoleman jälkeen.
Camara on opiskellut lakia ja taloustieteitä Gamal Abdel Nasserin yliopistolla Conakryssa. Armeijaan hän liittyi 1990 ja oli vuonna 2004 18 kuukauden koulutuksessa Saksassa. Hän oli yksi johtajista kevään 2007 sotilaskapinassa ja toukokuun 2008 levottomuuksissa. Marraskuussa 2008 hänet nimitettiin armeijan polttoainehuollon johtoon ja puolustusministerin henkilökuntaan.
Guinean turvallisuusjoukot ampuivat 28. syyskuuta 2009 Conakryssa 160 Moussa Dadis Camaran presidenttiehdokkaaksi asettumista vastustanutta.
Camara yritettiin murhata 3.12.2009, kun kapinalliset sotilaat avasivat tulen häntä vastaan. Hänen uskotaan haavoittuneen lievästi. Camara oli myöhemmin hoidossa Rabatissa, mutta hänen tiedottajansa kielsi hänen saaneen muuta kuin naarmun päähänsä. Camaran poissaolon aikana juntan johtoon nousi puolustusministerinä toiminut kenraali Sékouba Konaté.
15. tammikuuta 2010 Ouagadougoussa allekirjoitettiin Dadis Camaran, Konatén ja välittäjänä toimineen presidentti Blaise Compaorén välillä sopimus, jossa luvattiin vaaleja kuuden kuukauden sisällä ja Dadis Camara lupasi tukensa "siirtymäajan toimijoille".
4. marraskuuta 2023 raskaasti aseistettu joukko vapautti Camaran ja ainakin kaksi muuta entistä hallinnon virkamiestä vankilasta Conakryssa. Heidät kuitenkin saatiin kiinni samana päivänä ja Camara palautettiin vankilaan.
Moussa Dadis Camara todettiin 31. heinäkuuta 2024 syylliseksi "rikoksiin ihmisyyttä vastaan" vuonna 2009 tapahtuneissa joukkomurhissa, ja hänet tuomittiin 20 vuodeksi vankeuteen.
Mångbyånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Mångbyånin vesistö (ruots. Mångbyåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 22) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Mångbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 219 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Mångbyån, jonka pituus on 10 kilometriä.
Vesistön valuma-alue

Mångbyånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Skelleftejoen vesistön (tunnus 20) ja Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) välissä, jossa on seitsemän muuta päävesistöä. Mångbyånin vesistö on näistä pienin. Se jakaa saman vedenjakajan kahden muun päävesistön kanssa, eli lounaassa Kålabodaånin vesistön (tunnus 23) ja luoteessa Bureälvenin vesistön (tunnus 21) kanssa. Merenrannikolla on sen ympärillä mereen laskevien purojen ja ojien valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on jopa sitä itseään suurempi.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (51,0 %), turve (13,1 %), kalliomaa (10,5 %), hiekka ja sora (3,4 %), multamaa (4,4 %) ja savimaa (8,5 %), joiden lisäksi on vielä 9,1 % muita maalajeja. Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (74,4 %), soita ja kosteikkoja (3,2 %), viljelymaita (9,4 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6 %) sekä joutomaita (3,3 %). Näiden lisäksi on 9,1 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Mångbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,31 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 10,4 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,57 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,2 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 15 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 12,6 m³/s on mitattu toukokuussa 1982 ja pienin 0,2 m³/s lokakuussa 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Käännös suomeksi
New York and Harlem Railroad

New York and Harlem Railroad oli rautatielinja New Yorkin kaupungissa. Se oli yksi varhaisimpia rautateitä Yhdysvalloissa. Linja aloitti toimintansa Manhattanin eteläosassa lyhyellä Prince Street ja 14th Street -katujen välisellä osuudella ensimmäisen kerran vuonna 1832. Rautatietä laajennettiin tämän jälkeen useassa vaiheessa joitakin kortteleita etelään ja pitkälle pohjoiseen.
Raiteilla liikkuvat vaunut olivat aluksi hevosten vetämiä. Myöhemmin linjalla alettiin käyttää höyryvetureita ja lopulta sähkökäyttöisiä junia. Nykyisen New Yorkin alueen paikkallisjunapalvelu Metro-North Railroadin Harlemin rata käyttää silti pitkälti samaa Park Avenueta myötäilevää linjausta kuin New York and Harlem Railroadin alkuperäinen rata.
Käännös suomeksi
Naamioiden talo

| Naamioiden talo |
| --- | --- |
 Naamioiden talon rauniot.
Sijainti:  Delos, Kykladit, Etelä-Egean saaret  Kreikka
Koordinaatit:  37°23′47″N, 25°16′10″E
Rakennustyyppi:  yksityistalo
Valmistumisvuosi:  noin 120–80 eaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naamioiden talo on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen niin kutsuttua Teatterikorttelia.
Naamioiden talon rauniot.
Naamioiden talon lattiamosaiikkeja: Dionysos ratsastaa leopardilla.
Naamioiden talo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 120–80 eaa. Se sijaitsee Deloksen teatterin kaakkoispuolella ja se on yksi Deloksen lukuisista hellenistisistä rikkaasti koristelluista yksityistaloista. Rakennus on mahdollisesti toiminut Deloksella vierailevien näyttelijöiden majoitustilana. Naamioiden talon lähellä sijaitsee teatterin lisäksi myös muun muassa niin kutsuttu Delfiinien talo.
Talossa on pylväikköpihoja ja lukuisia huoneita. Julkisivussa on todennäköisesti ollut pylväikkö. Huoneiden lattiat on koristeltu lattiamosaiikein, jotka esittävät Dionysokseen ja kreikkalaiseen teatteriin liittyviä aiheita. Tunnetuimmissa mosaiikeissa on kuvattu leopardilla ratsastava Dionysos sekä kymmenen teatterinaamiota, joista rakennus on saanut nimensä. Talon seinät oli maalattu niin, että ne muistuttaisivat marmoria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naamioiden talo Wikimedia Commonsissa
Naamiohuntulavastaja

| Naamiohuntulavastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lavastajat Ptilonorhynchidae
Suku::  Huntulavastajat Sericulus
Laji::  aureus
Kaksiosainen nimi
 Sericulus aureus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Naamiohuntulavastaja Wikispeciesissä   Naamiohuntulavastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naamiohuntulavastaja (Sericulus aureus) eli aiemmalta nimeltään tulihuntulavastaja on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Naamiohuntulavastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.Naamiohuntulavastajan elinympäristöä ovat metsät. Koiraat houkuttelevat naaraita sinisillä esineillä koristelluilla risurakennelmilla..
Måns Groundstroem

Måns Groundstroem vuonna 1983 Tasavallan Presidentin konsertissa.
Måns Ivar Åkesson ”Måsse” Groundstroem [grʊndström] (s. 23. huhtikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen basisti, studioteknikko ja musiikkituottaja. Hän on toiminut äänittäjänä noin 100 musiikkialbumilla ja tuottajana noin 70 albumilla. Valtaosan näistä albumeista on julkaissut Love Records.
Varhaisvaiheet

Groundstroem varttui Töölössä ruotsinkielisessä sivistyneessä porvarisperheessä. Hänet lähetettiin jo ennen kouluikää pianotunneille, mutta hän ei klassisesta pianonsoitosta juuri innostunut. ”Minulla ei ollut minkäänlaista tatsia klassisen musiikin soittamiseen. Itse asiassa vihasin sitä terroria. Silloin.” Isä kuitenkin osti hänelle kitaran, ja Groundstroem pääsi ”kapinoimaan nuorilla villitsevällä rockilla”. Hän soitti varhaisvuosinaan yhtyeissä nimeltä Typhoons, Pems ja Roosters. Jo vuonna 1965 hän soitti puoliammattimaisesti ja pääsi seuraavana vuonna, 16-vuotiaana, levyttämään basistina. Ensilevytys oli Jukka Kuoppamäen albumilla Mitä kansa haluaa.
Ura

Groundstroem soitti peräkkäin kolmessa merkittävässä suomalaisessa rock-yhtyessä, jotka olivat Blues Section sekä progressiivista rockia soittaneet Tasavallan Presidentti ja Wigwam. Näistä Blues Section oli Love Recordsin ensimmäinen yhtye ja Wigwam viimeinen. Wigwamissa hän oli yhtyeen pitkäaikaisin basisti (1974–2003).
Vuodesta 1971 lähtien Groundstroem tuli tunnetuksi myös musiikkituottajana ja äänittäjänä. Hän tuotti albumeja mm. Jukka Toloselle, Jim Pembrokelle, Pekka Pohjolalle, Dave Lindholmille, Juice Leskiselle, Albert Järviselle, Muskalle, Maaritille sekä Hurriganesille ja Kasevalle.
”Sain tuotettavaksi useimmiten uusia artisteja. Jos onnistuin, seuraavan levyn tekijäksi palkattiin oikea ammattilainen. – – Tuottaminen oli ensin ennen kaikkea käytännöllistä – suunnittelemista, aikatauluttamista, valvomista. Vähitellen yritin ottaa musiikillisen roolin, kannustajan ja jopa makutuomarin.”
Punkin ja uuden aallon esiinmarssin myötä hän ei enää kuitenkaan ollut rytmimusiikin alalla “kuuminta kamaa”, ja hän vaihtoi alaa 1980-luvulla kouluttautumalla kokiksi, missä työssä hän toimi viiden vuoden ajan.
Kokin työt Groundstroem joutui jättämään 1990-luvun alussa psoriasiksen vuoksi. Taudin vuoksi hänen käsiensä iho hilseilee voimakkaasti. Tuossa vaiheessa hän palasi musiikkituottajaksi sekä soittajaksi, sopivasti kun Tasavallan Presidentti ja Wigwam jälleen aktivoituivat. Hän jatkoi soittamista vuoteen 2004 asti, jolloin jättäytyi sairauseläkkeelle psoriasiksen pahennuttua.
Vuonna 2007 Groundstroemille myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Viime vuosina Groundstroem on ollut mukana entisistä Wigwam-jäsenistä ja muista vierailijoista koostuvassa Wigwam Revisited -kokoonpanossa.[lähde? ] Lisäksi hän on edelleen esiintynyt harvakseltaan äänittäjän ja tuottajan roolissa eri artistien julkaisuissa.
Akipekka Alanko esittää Groundstroemia elokuvassa Love Records – Anna mulle Lovee ja Niklas Groundstroem Itkisitkö onnesta? -kuunnelmassa.