stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hagi (1920)
Päälliköt

Aluksen päällikköinä olivat:
Nakajima Naokuma 20. huhtikuuta – 1. joulukuuta 1921
Nagai Jitsuyo 1. joulukuuta 1921 - 1. joulukuuta 1922
Suzukida Kozo 1. joulukuuta 1922 - 1. joulukuuta 1924
Kawase Shiro 1. joulukuuta 1924 - 20. toukokuuta 1925
Kutita Takeo 2. joulukuuta 1925 - 1. joulukuuta 1926
Ito Bennosuke 1. joulukuuta 1926 - 10. elokuuta 1927
Shimizu Takio 10. elokuuta 1927 - 5. syyskuuta 1929
Kimura Masatomi 5. syyskuuta 1929 - 15. marraskuuta 1930
Shimazaki Toshio 15. marraskuuta - 1. joulukuuta 1930 (Fujin päällikkö, oman toimen ohella)
Hirose Sadatoshi 1. joulukuuta 1930 - 1. joulukuuta 1932
Iwase Okuichi 1. joulukuuta 1932 - 1. lokakuuta 1933
Orita Tsuneo 1. lokakuuta 1933 - 25. huhtikuuta 1935
Tobita Kenjiro 25. huhtikuuta 1935 - 1. joulukuuta 1936
Iwagami Jiichi 1. joulukuuta 1936 - 21. helmikuuta 1938
Nakamata Isamu 21. helmikuuta 1938 -
Hadroni

Hadroneiksi sanotaan hiukkasia, jotka koostuvat vahvaa vuorovaikutusta välittävien gluonien yhteensitomista kvarkeista. Hadronit voidaan jakaa kvarkkilukumääränsä mukaan kahteen alaluokkaan: baryoneihin ja mesoneihin. Esimerkiksi protoni on baryoni.
Baryonit

Baryonit koostuvat kolmesta kvarkista ja antibaryonit kolmesta antikvarkista.
Baryonit voidaan jakaa spin-luvun mukaan vielä kahteen alaluokkaan spin 1/2 ja spin 3/2 -baryoneihin. Spin 1/2 -baryoneilla kahden kvarkin spin on samansuuntainen ja kolmannen kvarkin erisuuntainen. Spin 3/2 -baryonien kaikkien kvarkkien spinit ovat samansuuntaiset. Koska baryonien spin on puoliluku, ne kuuluvat fermioneihin.
Tunnetuimmat ja pysyvimmät (eivät hajoa heti muiksi hiukkasiksi) baryonit ovat kahdesta ylös-tyypin kvarkista ja yhdestä alas-tyypin kvarkista koostuva protoni sekä kahdesta alas-tyypin ja yhdestä ylös-tyypin kvarkista koostuva neutroni. Ylös-kvarkin varaus on +2/3 ja alas-kvarkin –1/3. Näin protonin varaukseksi tulee +1 ja neutronin varaukseksi 0.
Vuosina 2003 on nähty joitain kokeellisia viitteitä neljästä kvarkista ja yhdestä antikvarkista koostuvasta baryonista. Tuoreimmat kokeet ovat saattaneet nämä tulokset epäilyksen alaisiksi. Tiedeyhteisö pitää todennäköisempänä, että löydöt ovat olleet vain tilastollista harhaa.
Mesonit

Mesonit koostuvat kvarkki-antikvarkkiparista.
Mesonit voidaan jakaa spinien perusteella spin 0 ja spin 1 -mesoneihin. Koska niiden spin on kokonaisluku, kuuluvat ne bosoneihin. Spin 0 -mesoneilla kahden kvarkin spinit ovat erisuuntaiset ja spin 1 -mesoneilla samansuuntaiset. Mesoneista kevyimmät ovat pionit, joita on kolme (sähkövarauksin +1,0 ja –1). Pysyviä mesoneja ei ole, vaan ne hajoavat kevyemmiksi hiukkasiksi erittäin nopeasti.
Tutkimus

CERN:in vuonna 2008 valmistuneella Large Hadron Colliderilla tullaan raskaita alkuaineita (lyijy) törmäyttämällä tutkimaan niiden perimmäistä rakennetta. Nykyisin kvarkkien oletetaan olevan jakautumattomia, tulevien kokeiden hadroni-kiihdyttimellä odotetaan tuovan lisätietoa asiasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hadroni Wikimedia Commonsissa
Hiukkaset fysiikassa
Baryoneihin kuuluva protoni koostuu kahdesta ylöskvarkista (engl. up quark, u-quark) ja yhdestä alaskvarkista (engl. down quark, d-quark).
Mesoneihin kuuluva pioni koostuu u-kvarkista ja anti-d-kvarkista.
Ilpo Hakala

| Ilpo Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ilpo Juhani Hakala
Syntynyt: 12. tammikuuta 1956 Pori
Kuollut: 11. tammikuuta 2021 (64 vuotta) Tampere
Ammatti:  näyttelijä, hallintojohtaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1981–2021
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ilpo Juhani Hakala (12. tammikuuta 1956 Pori – 11. tammikuuta 2021 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja Tampereen Teatterin hallintojohtaja. Hän työskenteli Tampereen Teatterissa vuodesta 1981.
Ura

Sähköasentaja Lasse Hakalan ja Elvi Lamminpään perheeseen syntynyt Ilpo Hakala työskenteli alkuun sähkömiehenä, mutta päätyi veljensä Kari Hakalan innoittamana näyttelijäksi. Ilpo Hakala opiskeli näyttämötaiteita Tampereen yliopistossa 1977–1981. Sittemmin hän on myös opettanut näyttelijöitä samaisessa opinahjossa.
Hakala on työskennellyt muun muassa Tampereen Teatterin Niskavuoren Aarnet -tuotannoissa sekä ohjaajana että esiintyjänä. Vuonna 2003 sai ensi-iltansa Heikki Vihisen ja Timo Kahilaisen Alivuokralainen, jossa Hakalalla oli Leo Amurin rooli. Farssi sai vuosien varrella 134 000 katsojaa. Aleksis Kiven komediassa Nummisuutarit (2007) Hakala näytteli kaksi roolia: Sepeteus ja Eemeli. Bertolt Brechtin musiikkinäytelmässä Kolmen pennin ooppera hänellä oli niin ikään kaksi roolia: Isä Kimball ja poliisi Smith. Kaudella 2010–2011 esitetty tuotanto sai lähes 13 000 katsojaa. Hakalalla oli useita roolitehtäviä myös Charles Dickensin näytelmässä Saiturin joulu, jonka ohjasi Tommi Auvinen, ja joka keräsi 2010-luvulla lähes 38 000 katsojaa.
Teatterityönsä ohella Hakala on näytellyt muutamissa elokuvissa ja televisiotuotannoissa. Vuonna 1987 hänellä oli Iso-Martin rooli Kalle Pursiaisen Yleisradiolle ohjaamassa Niskavuori-filmatisoinnissa Niskavuoren nuori emäntä. Uransa alussa, vuonna 1981, Hakalalla oli pieni sivuosa Tapio Parkkisen lastenelokuvassa Hullu kesä.
Aiheesta muualla

Yle.fi: Työväen kesäsaaressa ei puoluekirjoja kysellä (30.7.2013)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Haastattelu

Urheiluvalmentajaa haastatellaan.
Haastattelu on ihmisen puhuttamista kysymyksiä esittämällä, varsinkin tarkoituksena saada häneltä joukkoviestimissä julkaistavaa tietoa tai lausunto, tai tutkimustarkoituksessa.
Haastattelututkimus

Haastattelu on laajalti käytetty menetelmä humanististen tieteiden ja yhteiskuntatieteiden tutkimusaineiston keräämisessä. Tutkimushaastatteluissa voidaan rakenteellisesti erottaa ainakin kaksi perustyyppiä: lomakehaastattelu eli ns. strukturoitu haastattelu ja teemahaastattelu.
Lomakehaastattelussa haastattelija esittää haastateltavalle kysymyksiä valmiiksi luodusta (strukturoidusta) kysymysluettelosta; teemahaastattelu taas etenee vapaamuotoisemmin, haastattelijan määrittelemien aihepiirien eli teemojen pohjalta. Syvähaastattelussa korostuu haastattelijan ammattitaito, vuorovaikutusosaaminen ja aihepiirin tuntemus, koska haastattelun eteneminen määräytyy haastattelijan ja haastateltavan dialogissa ilman voimakkaasti ohjaavaa kaavaa.
Historiantutkimuksessa haastatteluilla voidaan kerätä katoavaa muistitietoa tallennettavaan muotoon (esimerkiksi äänitteeksi tai kirjalliseksi asiakirjaksi).
Työpaikkahaastattelu

Työpaikkahaastattelussa selvitetään työtä hakevan henkilön soveltuvuutta ja motivaatiota kyseiseen työtehtävään. Työpaikkahaastattelussa sekä työnantaja että työntekijä kertovat itsestään. Työnantaja kertoo yrityksestä ja työtehtävästä. Työnhakija kertoo omista valmiuksistaan, toiveistaan ja motivaatiostaan sekä tulevaisuudensuunnitelmistaan.
Mielipidetiedustelut

Haastattelu on yksi mielipidetiedustelujen menetelmistä. Mielipidetiedusteluja teettävät esimerkiksi yritykset. Myös tiedotusvälineet tilaavat usein mielipideselvityksiä ajankohtaisista kysymyksistä, kuten lähestyvistä vaaleista, ja julkaisevat tulokset näyttävästi uutisina.
Haastattelu toimitustyössä

Haastattelu kuuluu journalistisen työskentelyn perusmenetelmiin. Haastattelua käytetään useilla tavoilla. Henkilöhaastattelu luo kuvaa haastatellun persoonasta. Asiahaastattelun aiheena on tietty aihe tai tilanne. Uutishaastattelussa tiedustellaan haastateltavalta uutisen aiheeseen liittyviä ajankohtaisia tai taustatietoja tai mielipiteitä. Ristiriitahaastattelu on tasapuolisuuteen pyrkivä asiahaastattelu, joka pyrkii valottamaan kiistanalaista aihetta useasta eri näkökulmasta. Kiertokysely, esimerkiksi ”katugallup” ohikulkijoita pysäytellen, on usein pikemminkin viihteellinen kuin kovin informatiivinen keino valottaa erilaisia käsityksiä aiheesta. Viihdehaastattelu pyrkii välittämään tunnelmia ja mielialoja ja pikemminkin viihdyttämään kuin informoimaan yleisöä. Taustahaastattelussa toimittaja hankkii tietoja jutun pohjaksi, mutta haastateltavan nimeä ja hänen repliikkejään ei välttämättä mainita jutun yhteydessä.
Yleisradion kärjekäs konkaritoimittaja Hannu Taanila kritisoi 1970-luvulla eri asiantuntijoiden haastatteluja mediassa yllätyksettömiksi ja melkein kuin ennalta sovituksi peliksi, jossa ”haastattelijan pitää esittää oikeat kysymykset oikeisiin vastauksiin, jotka haastateltavalla ovat aina valmiina. Niin saadaan ääni- tai kuvanauhaa, jonka ainoa
informaatio on siinä, että maailma on ennallaan”. Hänestä hyvän henkilöhaastattelun
ensimmäinen edellytys on luopua yhteiskunnan virallisesta tiedottamisen kielestä, jollaista kukaan ei ihmisten välisessä suullisessa kanssakäymisessä muuten puhuisi. Tärkeää Taanilasta on rikkoa haastateltavan rooli: ”Häntä ei saa päästää siksi mitä
hän esittää tai mitä hänet yleensä pannaan esittämään.” Kysymykset pitäisi esittää lapsen tavoin, viattomasti ja yksinkertaisesti: miksi, mitä se tarkoittaa jne. Tottumatonta haastateltavaa ei kuitenkaan pidä pelästyttää vaan rohkaista ja auttaa tuomaan sanottavansa esiin. Vaikka henkilö olisi suullisessa viestinnässään muuten sujuva, haastattelu mikrofoneineen ja muistilehtiöineen, ehkä kameroineenkin, on melko luonnoton ja harvinainen tilanne melkein kenelle tahansa.
Kirjallisuutta

Haapanen, Lauri: ”Monologisointi – toimittajan salakavala työkalu haastateltavasta välittyvän vaikutelman kontrollointiin”. Teoksessa Haapaniemi, Riku & Ivaska, Laura & Katajamäki, Sakari (toim.): Tekstit ympärillämme: Kirjoituksia tekstikäsityksistä ja -käytänteistä, s. 120–127.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2024.  ISBN 978-952-03-3465-9  Vapaasti luettavissa
Hirsjärvi, Sirkka & Hurme, Helena: Teemahaastattelu.  (4. painos (7. painos 1995))  Helsinki:  Yliopistopaino, 1988.  ISBN 951-570-030-2
Hirsjärvi, Sirkka & Hurme, Helena: Tutkimushaastattelu: Teemahaastattelun teoria ja käytäntö.  Helsinki:  Gaudeamus Helsinki University Press, 2008.  ISBN 978-952-495-073-2
Ruusuvuori, Johanna & Tiittula, Liisa (toim.): Haastattelu: Tutkimus, tilanteet ja vuorovaikutus.  Tampere:  Vastapaino, 2005.  ISBN 951-768-169-0
Ruusuvuori, Johanna & Nikander, Pirjo & Hyvärinen, Matti (toim.): Haastattelun analyysi.  Tampere:  Vastapaino, 2010.  ISBN 978-951-768-309-8
Journalisti David Frost haastattelee puolustusministeri Donald Rumsfeldiä.
Halai Arafenides

| Halai Arafenides> Ἁλαὶ Ἀραφηνίδες.Sijainti |
| --- | --- |
 Halai Arafenides
Koordinaatit:  37°59′14″N, 24°0′16″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Artémida, Spáta-Artémida, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Aigeis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Halaieus (Ἁλαιεύς)
Bulen jäseniä:  5
 :  9 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Halai Arafenides (m.kreik. Ἁλαὶ Ἀραφηνίδες, Halai Arafēnides, lat. Halae Araphenides) oli antiikin aikainen Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Halai Arafenides sijaitsi Attikan itärannikolla Arafenin demoksen ja Brauronin välisellä alueella, suunnilleen nykyisen Artémidan eli Loútsan tienoilla. Halai oli Brauronin satama, josta kuljettiin erityisesti Karystokseen Euboian puolelle. Arafeniin viittaava lisänimi erotti demoksen toisesta samannimisestä demoksesta, Halai Aiksonideesta.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin viisi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin yhdeksän bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Halaieus (Ἁλαιεύς).
Halai tunnettiin erityisesti Artemis Tauropoloksen temppelistä, jossa oli jumalattaren kuvapatsas. Demoksessa tiedetään olleen teatteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Halai Arafenides Wikimedia Commonsissa
Aigeis-fyle
| --- | --- |
Asty:  Alempi Ankyle · Ylempi Ankyle · Bate · Diomeia · Hestiaia · Kollytos · Kolonos
Paralia:  Arafen · Fegaia · Filaidai · Halai Arafenides · Otryne
Mesogeios:  Erkhia · Gargettos · Ikarion · Ionidai · Kydantidai · Myrrhinutta · Plotheia · Teithras
Halikon Meisala

Halikon Meisala on kylä entisen Halikon kunnan alueella Halikonlahden rannalla Salossa. Kylä sijaitsee Soikvuoren ja Mustametsän mäkien ja Purilanjoen välisessä laaksossa. Kylässä on muutamia maatiloja. Kylän nimi oli vielä ennen vuoden 2009 kuntaliitosta pelkkä Meisala, mutta se muutettiin Halikon Meisalaksi erotuksena kaupungissa sijaitsevaan toiseen kylään, minkä nimeksi tuli Paimion Meisala.
Meisalan keskellä on vanha Meisalan tila. Kylä on kuulunut suomalaisen vero-oikeuden piiriin, joten se on perustettu ennen 1300-lukua. Meisalalla on ollut myös tytärkylä Kyneppälahti, joka on liitetty takaisin Meisalaan. Kylän kantatila päätyi 1500-luvulla Vuorentaan kartanon haltuun panttilainana ja siirtyi 1600-luvulla puustelliksi. Myöhemmin tila siirtyi valtiolle. Meisalasta tuli itsenäinen tila vasta 1940-luvun lopulla. Kantatilaan kuului kolme torppaa: Purila, Kiikala ja Mäenala, jotka ovat edelleen kylässä maatiloina.
Meisalassa sijaitsevat Lehtiniemen leirikeskus ja Vaisakon suojeltu lehtoalue.
Ervin Hall

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ervin Hall Méxicon olympialaisissa 1968. |  Ervin Hall Méxicon olympialaisissa 1968. |  Ervin Hall Méxicon olympialaisissa 1968. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | México 1968 | 110 metrin aidat |  |
Ervin Henry Hall (s. 5. maaliskuuta 1947 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Hall saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa hopeaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 13,4 s. Välieränsä hän voitti olympiaennätyksellä 13,3 s mutta loppukilpailussa hän hävisi maanmiehelleen Willie Davenportille.
Belgarionin taru

| Belgarionin taru> The Belgariad.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  David Eddings
Kansitaiteilija:  Laurence Schwinger
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Del Rey Books
Julkaistu:  1982–1984
Suomennos
Suomentaja:  Tarmo Haarala
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1991–1993
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Belgarionin taru on David Eddingsin kirjoittama viisiosainen fantasiakirjasarja, joka ilmestyi englanniksi 1982–1984 ja suomeksi Kariston kustantamana 1991–1993. Kirjasarjan päähenkilö on maalaispoika Garion, joka tempautuu keskelle maailmaa mullistavia tapahtumia. Kumppaneinaan tätinsä Polgara ja isoisänsä Belgarath hän lähtee täyttämään muinaista ennustusta ja hakemaan takaisin kadonnutta Aldurin kiveä. Matkan varrella he saavat mukaansa vielä sekalaisen joukon avustajia. Belgarionin tarun kertomusta jatkavat Mallorean taru sekä Belgarathin ja Polgaran elämistä kertovat kaksi esiosaa: Belgarath: Velhon tarina ja Polgara: Velhottaren tarina.
Omien sanojensa mukaan Eddings sai idean Belgarionin tarun kirjoittamiseen noin vuonna 1978 huomattuaan kerran kirjakaupassa, että J. R. R. Tolkienin Tarusta sormusten herrasta myytiin jo 78. painosta. Tätä ennen Eddings oli kirjoittanut yhden vähäiselle huomiolle jääneen seikkailuromaanin High Hunt (1973), mutta päätti siirtyä fantasian pariin. Belgarionin tarun maailman kartan hän oli piirtänyt sattumalta jo aiemmin, ja nyt hän alkoi kehittää maailmaa sen pohjalta. Kehittelytyössä kului suurin osa vuodesta 1978 ja vielä osa vuodesta 1979. Myöhemmin näiden vuosien tuotokset julkaistiin Rivan aikakirjoina, fantasiamaailman kuvitteellista historiaa valottavana oheisteoksena.
Sarja > Tausta

Alun perin Eddings suunnitteli tarinasta kolmiosaista, jolloin teosten nimet olisivat alustavien suunnitelmien mukaan olleet Garion, Ce’Nedra ja Kal Torak. Kustannustoimittaja Lester del Rey vaati kuitenkin tarinan pilkkomista viiteen osaan, sillä kolmeen osaan jaettuna kirjoista olisi tullut yli 300-sivuisia ja siten painokustannuksiltaan liian kalliita tuon ajan markkinahinnoille. Englanniksi sarjan osien nimiä yhdistää shakkiteema. Jokainen nimistä sisältää fantasiallisen elementin lisäksi jonkin peliin liittyvän termin: pawn eli sotilas, queen eli kuningatar, gambit eli gambiitti, castle eli torni ja end game eli loppupeli. Teema oli del Reyn ajatus, josta Eddings ei pitänyt. Viidennelle kirjalle Eddings olisi halunnut antaa nimen Yksisilmäisen jumalan hautakammiossa, mutta se tyrmättiin liian pitkänä.
Sarja > Osat

Kiven vartija,  1991 (Pawn of Prophecy, 1982)
Ennustusten aika, 1991 (Queen of Sorcery, 1982)
Velhojen taistelu, 1992 (Magician's Gambit, 1983)
Rivan kuningatar, 1993 (Castle of Wizardry, 1984)
Kohtalon täyttymys, 1993 (Enchanter's End Game, 1984)
Sarja > Juoni

Belgarion kasvaa tavallisena maalaispoikana Sendariassa, vaikka todellisuudessa hän polveutuu Rivan kuninkaiden suvusta ja on siten merkityksellinen ennustuksen kannalta. Vain Rivan suvun poikalapset kykenevät koskettamaan Aldurin kiveä ja koska vain kiven mahdin avulla on mahdollista voittaa pimeä jumala Torak, on Garionin merkitys ennustuksen toteutumisessa tärkeä.
Teokset > Kiven vartija

| Kiven vartija> Pawn of Prophecy.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  David Eddings
Julkaistu:  1982
Suomennos
Suomentaja:  Tarmo Haarala
Julkaistu:  1991
Sivumäärä:  354
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kiven vartija (engl. Pawn of Prophecy) on Belgarionin tarun ensimmäinen osa. Kirjan kirjoittamiseen osallistui Eddingsin lisäksi hänen vaimonsa Leigh Eddings, mutta häntä ei yleensä ole merkitty kirjan toiseksi kirjoittajaksi. Kiven vartija julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1982. Suomeksi se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. Sen käänsi Tarmo Haarala, ja sen kustansi Karisto.
Kiven vartijan päähenkilö on nuori poika Garion, joka asuu tätinsä Polin kanssa rauhallisella maatilalla. Tietämättään Garion on Rivan kuninkaan valtaistuimen perillinen Belgarion ja Aldurin kiveksi kutsutun voimakkaan taikaesineen vartija, ja hänen tätinsä Pol on todellisuudessa velhotar Polgara. Kun Aldurin kivi varastetaan Rivasta on Garionin ja Polgaran hylättävä rauhallinen elämänsä maatilalla ja lähdettävä Polgaran isän velho Belgarathin ja muiden kumppanien kanssa ajamaan kiveä takaa, jotta se ei päätyisi Garionin vihollisen Torak-jumalan käsiin.
Teokset > Ennustusten aika

| Ennustusten aika> Queen of Sorcery.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  David Eddings
Julkaistu:  1982
Suomennos
Suomentaja:  Tarmo Haarala
Julkaistu:  1991
Sivumäärä:  422
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ennustusten aika (engl. Queen of Sorcery) on Belgarionin tarun toinen osa. Eddingsin lisäksi myös hänen vaimonsa Leigh Eddings osallistui kirjan kirjoittamiseen, mutta häntä ei yleensä ole merkitty kirjan toiseksi kirjoittajaksi. Ennustusten aika julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1982, samana vuonna kuin sarjan ensimmäinen osa Kiven vartija. Suomeksi kirjan käänsi jälleen Tarmo Haarala, ja se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1991.
Garion, Polgara, Belgarath ja kumppanit jahtaavat yhä Aldurin kiveä, ja heidän matkatessaan pitkin mannerta liittyy heidän joukkoonsa useita muita halukkaita auttajia. Garion löytää kykynsä velhona ja alkaa harjoitella tätinsä ja isoisänsä avustuksella taikuuden käyttöä. Tolnedran keisarikunnassa Garion tapaa nyreän ja itsekeskeisen prinsessa Ce’Nedran, joka useiden vaiheiden jälkeen liittyy hänkin Garionin kiveä takaa-ajavaan ryhmään.
Teokset > Velhojen taistelu

| Velhojen taistelu> Magician's Gambit.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  David Eddings
Julkaistu:  1983
Suomennos
Suomentaja:  Tarmo Haarala
Julkaistu:  1992
Sivumäärä:  376
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Velhojen taistelu (engl. Magician's Gambit) on Belgarionin tarun kolmas osa. Kirja julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1983. Suomeksi sen käänsi sarjan kaksi edellistäkin osaa kääntänyt Tarmo Haarala, ja osa julkaistiin Kariston kustantamana vuonna 1992.
Garion ja kumppanit jatkavat matkaansa varastetun Aldurin kiven perässä. He kuulevat kiven päätyneen Torak-jumalan palvelijalle, pahalle Ctuchik-velholle ja ottavat päämääräkseen tämän päämajan Rak Ctholin kaupungissa joka sijaitsee korkean vuoren huipulla Chtol Murgosin erämaassa. Matkan varrella he kohtaavat jälleen erilaisia uusia kumppaneita, jotka liittyvät heidän joukkoonsa. Ce’Nedran ja Garionin suhde kehittyy.
Teokset > Rivan kuningatar

| Rivan kuningatar> Castle of Wizardry.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  David Eddings
Julkaistu:  1984
Suomennos
Suomentaja:  Tarmo Haarala
Julkaistu:  1993
Sivumäärä:  535
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rivan kuningatar (engl. Castle of Wizardry) on Belgarionin tarun neljäs osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa ensi kertaa vuonna 1984. Suomeksi sen käänsi jälleen Tarmo Haarala, ja sen kustansi Karisto. Suomeksi kirja julkaistiin vuonna 1993.
Garion ja kumppanit ovat saaneet jälleen haltuunsa pitkään jahtaamansa taikaesineen Aldurin kiven ja suuntaavat nyt kohti Rivaa palauttaakseen sen paikalleen kaupungin linnan kuninkaansaliin. Rivassa Polgara ja Belgarath paljastavat Garionille tämän todellisen syntyperän Rivan kuninkaana ja Aldurin kiven vartijana. Garion saa tietää ennustuksesta, jonka mukaan Rivan kuningas ja Torak-jumala ovat kohtaava taistelussa. Garion ja Ce’Nedra menevät kihloihin.
Teokset > Kohtalon täyttymys

| Kohtalon täyttymys> Enchanters' End Game.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  David Eddings
Suomennos
Suomentaja:  Tarmo Haarala
Julkaistu:  1993
Sivumäärä:  526
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kohtalon täyttymys (engl. Enchanters' End Game) on Belgarionin tarun viides ja viimeinen osa. Se julkaistiin alkuperäiskielellä alun perin vuonna 1984. Suomeksi se ilmestyi vuonna 1993. Sen käänsi Tarmo Haarala ja kustansi Karisto.
Garion, Silkki ja Belgarath ovat lähteneet salaa Rivasta matkustaakseen Malloreaan tuhoamaan pahan jumalan Torakin, Garionin vihollisen. Samaan aikaan armeijan keränneet ja Garionin puolesta sotaretkelle lähteneet Ce’Nedra, Polgara ja muut joutuvat Mallorean keisarin vangeiksi. Keisari lähettää vankinsa Torakin luo Cthol Mishrakiin, ja viimein myös Garionin kumppaneineen saapuu Torakin kaupunkiin. Garion ja Torak kohtaavat taistelussa, jossa Garion selviytyy voittajana surmaten Torakin.
Taru päättyy Rivan kuninkaansalissa vietettyihin Garionin ja Ce’Nedran mahtaviin häihin, joissa vihkivänä pappina on yllättäen ulgojen johtaja Gorimi. Hiukan aiemmin samana päivänä vihitään myös Polgara ja Durnik, ja heidän juhlamenonsa suorittaa kerrankin siististi pukeutunut velho Beldin.
Jatko-osat > Mallorean taru

Vuosina 1987–1991 englanniksi ja 1994–1995 suomeksi ilmestynyt Mallorean taru jatkaa tarinaa muutamaa vuotta Belgarionin tarun päätöksen jälkeen. Lännen ja idän välille uhkaa nyt syttyä sota ja Belgarionin poika on siepattu. Belgarionin on matkustettava kumppaneineen kauas itään Mallorean mantereelle jäljittääkseen sieppaajan ja pelastaakseen jälleen maailman.
Lännen vartijat, 1994 (Guardians of the West, 1987)
Murgojen kuningas, 1994 (King of the Murgos, 1988)
Karandan paholaisherra, 1995 (Demon Lord of Karanda, 1988)
Darshivan velhotar, 1995 (Sorceress of Darshiva, 1989)
Kellin näkijätär, 1995 (The Seeress of Kell, 1991)
Jatko-osat > Esiosat ja oheisteokset

Belgarath: Velhon tarina, 1997 (Belgarath the Sorcerer, 1995)
Polgara: Velhottaren tarina, 1998 (Polgara the Sorceress, 1997)
Rivan aikakirjat, 1999 (The Rivan Codex, 1998)