stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ernst Zahn

| Ernst Zahn |
| --- | --- |
 Ernst Zahn
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1867 Zürich, Sveitsi
Kuollut: 12. helmikuuta 1952 (85 vuotta)
Kansalaisuus:  Sveitsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ern(e)st Zahn (24. tammikuuta 1867 Zürich, Sveitsi – 12. helmikuuta 1952) oli sveitsinsaksalainen kirjailija. Hänen isänsä oli Zürichissä ravintoloitsijana, ja hän ryhtyi itsekin ravintoloitsijaksi ja omisti rautatieravintolan Göschenenissä. Hän oli Urin maaneuvoston puheenjohtaja. Zahnin teoksissa ilmenee todellisuudentuntua ja taiteellista kypsyyttä.
Zahn oli tuottelias ja suosittu kotiseutukirjailija. Hän kuvaa Alppeja ja niiden asukkaita, persoonia ja elämänkohtaloita. Monet kertomukset ovat taideteoksia, mutta myöhemmässä tuotannossaan hän siirtyi viihdekirjallisuuteen. Hän kirjoitti myös näytelmiä.
Suomennetut teokset

Suurtilallinen (Lukas Hochstrassers Haus), suom. Aukusti Simelius, Hämeenlinna: Karisto 1921
Severin Imbodenin rakkaus: romaani, suom. Vilho Elomaa. Hämeenlinna: Karisto 1919.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernst Zahn Wikimedia Commonsissa
Egyptin 8. dynastia

Egyptin 8. dynastia hallitsi Egyptiä ensimmäisen välikauden aikana. Osa tutkijoista laskee siihen mukaan myös 7. dynastian faaraot. Tämän dynastian faaraot mainitaan Abydoksen kuningasluettelossa ja Torinon papyruksessa.
| Nimi | Huomautus | Hallitusaika |
| --- | --- | --- |
Netjerkare Siptah: 
Menkare: 
Neferkare II: 
Neferkare Neby: 
Djedkare Shemai: 
Neferkare Khendu: 
Merenhor: 
Neferkamin: 
Nikare: 
Neferkare Tereru: 
Neferkahor: 
| Neferkare VI | Pepiseneb |  |
Neferkamin Anu: 
Qakare Ibi: 
| Neferkaure |  | 2167–2163 eaa. |
| Neferkauhor | Khuwihapi | 2163–2161 eaa. |
| Neferirkare |  | 2161–2160 eaa. |
Enkeli pieni

| Enkeli pieni Joel Hallikainen |
| --- | --- | --- |

Enkeli pieni
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 48.14
 Levy-yhtiö: Suomi-Solistit
Joel Hallikainen muut julkaisut
|   | Enkeli pieni 2002 |   |
Enkeli pieni on suomalaisen Joel Hallikaisen studioalbumi vuodelta 2002.
Kappaleet

Enkeli pieni – 3.38
Aika voi kaiken muuttaa – 4.01
Orvot enkelit – 3.54
Opetuslapset – 3.58
Paljon sanomatta jää – 3.27
Virta – 3.34
Kerran portilla – 3.41
4 – 03.{{{3}}}
Valon annoit maailmaan – 3.05
Omenapuu – 4.18
Viimeinen kerta – 3.37
Älä nuku – 3.42
Uudelleen – 3.12
Elephant

Elephant voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Elephant, Gus Van Santin draamaelokuva vuodelta 2003.
Elephant, yhtyeen The White Stripes neljäs studioalbumi.
HMS Elephant (1786), Britannian Kuninkaallisen laivaston Arrogant-luokan linjalaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elephant”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elin Herrgård

Elin Herrgård (18. elokuuta 1907 Maalahti – 16. maaliskuuta 1999 Vaasa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Elin Herrgårdin vanhemmat olivat kauppias Johan Stoor ja Johanna Fogde. Hän kävi kansakoulun ja asui sittemmin Vaasassa.
Teoksia

Slättbygd. Söderström, Helsingfors 1963
Fackelblomst. Söderström, Helsingfors 1965
Amerikabrevet. Söderström, Helsingfors 1973
Lövjerskan. Söderström, Helsingfors 1976
Dagsmeja. Söderström, Helsingfors 1979
Renfana : en kvinnoskildring från hungeråren 1867-68. Söderström, Helsingfors 1982
Ögontröst. Söderström, Helsingfors 1987
Trolljus. Söderström, Helsingfors 1991
El Tiempo

El Tiempo (ET)
El Tiempo on kolumbialainen sanomalehti. Sen arkilevikki on 314 000 ja sunnuntailevikki 453 000 kappaletta.
Alfonso Villegas Restrepo perusti El Tiempon vuonna 1911. Vuonna 1913 lehti myytiin Eduardo Santos Montejolle, jonka suvun omistuksessa se yhä on.
Aiheesta muualla

El Tiempo (espanjaksi)
Donaukanal

Donaukanal keskikaupungilla nähtynä Ringturmista kohti Schwedenplatzia. Vasemmalla Leopoldstadt.
Donaukanal (”Tonavan kanava”) on Tonavan kanavoitu sivuhaara Wienissä Itävallassa. Se on 17,3 kilometriä pitkä, ja kulkee aivan Wienin keskustan, Innere Stadtin ohi, kun taas varsinainen Tonava sivuuttaa kaupungin keskustan noin kahden kilometrin päässä. Hieman Innere Stadtin ulkopuolella Donau­kanaliin laskee myös Wienjoki.
Sijainti

Donaukanal erkanee varsinaisesta Tonavasta Nußdorfin pato- ja sulku­rakennelmien kohdalla Döblingissä ja yhtyy pääjokeen jälleen Praterspitzissä, Praterin puistossa Simmeringissä. Wienin 23 kaupunginosasta Donaukanalin ja Tonavan välisellä saarella sijaitsevat Birigittenau (20. kaupunginosa) ja Leopoldstadt (2. kaupunginosa). Donaukanalin ylittää 15 katu- ja viisi rautatiesiltaa.
Koska saksan kielessä sana Kanal saattaa tuoda mieleen avoimen viemärin, Donaukanalin nimeä on ehdotettu muutettavaksi. Yksi nimiehdotus on ollut Kleine Donau, ”Pikku Tonava”. Toistaiseksi tällaiset ehdotukset eivät kuitenkaan ole johtaneet tulokseen.
Historia

Nykyinen Donaukanal oli aikoinaan Tonavan luonnollinen eteläinen sivuhaara. Se säännösteltiin ensimmäisen kerran vuosina 1598–1600 paroni von Hoyosin johdolla. Nimitys Donaukanal (”Tonavan kanava”) tuli käyttöön vuonna 1686.
1800-luvun lopulla lähelle Donau­kanalin alkupäätä rakennettiin Schwimmtor-pato. Sen tehtävänä oli suojella kanavaa tulvilta ja ajojäiltä, ja se otettiin käyttöön vuonna 1873. Nußdorfin pato- ja sulkurakennelmat rakennettiin vuosina 1894–1899, ja ne torjuvat tulvia tehokkaammin kuin Schwimmtor. Kuitenkin myös Schwimmtor oli käytössä ensimmäiseen maailman­sotaan saakka, ja se purettiin vasta vuonna 1945.
Käyttö

1990-luvun alussa Donaukanalin etelä­päähän, jossa se on Leopoldstadtin ja Landstraßen (2. ja 3. kaupungin­osien) rajana, sen varteen alettiin kehittää yhtenäistä virkistys­aluetta.
Donaukanalia molemmilta puolilta reunustavilla ranta­penkereilla liikkuu paljon lenkkeilijöitä, pyöräilijöitä ja rulla­lautailijoita. Viime vuosina on menestyksellisesti yritetty muuttaa alue kesä­kuukausien ajaksi veto­voimaisemmaksi virkistys­alueeksi, jossa on muun muassa kesäterasseja, kirpputoreja ja kahviloita.
Risteily­alukset, jotka kiertävät Leopoldstadtin ja Brigittenaun ympäri Donau­kanalia ja Tonavaa pitkin, lähtevät Schwedenplatzilta kaupungin keskustasta. Siellä on myös Wienin ja Bratislavan välillä liikennöivien Twin City Linerin laivojen Wienin-puoleinen terminaali, josta nämä laivat kulkevat alkumatkan Donau­kanalia pitkin Tonavalle
Donaukanaltreiben-festivaali pidetään joka vuosi kesäkuussa muutamassa paikassa Donau­kanalin varrella. Siinä esiintymään kutsutaan etu­päässä itä­valta­laisia ammattilais- ja harrastelija­yhtyeitä, mutta vuosi vuodelta järjestäjät ovat kutsuneet yhä enemmän yhtyeitä myös naapuri­maista.
Kulttuurisia viittauksia

Donaukanalin rannat tunnetaan erityisesti Heinz Conradsin kappaleesta ”A schröge Wiesn” (”Kalteva ruoho­kenttä”), jonka myöhemmin levyttivät Willi Resetarits ja Rainhard Fendrich. Siinä päähenkilö Franz päätti olla lähtemättä lomamatkalle ja vietti sen sijaan vapaa-aikansa makoillen nurmikoilla Donau­kanalin varrella.
Donaukanal vuonna 1855.
Käännös suomeksi
Elin Fohström

Elin Fohström vuonna 1902 tyttärensä Ingerin kanssa.
Elin Anima Alfhild Fohström-Tallqvist (22. syyskuuta 1868 Helsinki – 19. huhtikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen laulajatar (sopraano). Hän käytti taiteilijanimeä Elina Vandár.
Elin Fohström oli Alma Fohströmin ja Ossian Fohströmin sisar. Hän opiskeli laulua vuosina 1886–1887 Firenzessä Felice Varesin johdolla ja 1888–1889 Pariisissa Pauline Viardot-Garcían opissa. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1887 ja debytoi Faustin Margaretana vuonna 1889. Hän teki kiertueita eri puolilla Eurooppaa ja jatkoi lauluopintojaan Saksassa ja Firenzessä.
Avioiduttuaan professori Hjalmar Tallqvistin kanssa vuonna 1897 hän lopetti taiteellisen uransa ja esiintyi lähinnä hyväntekeväisyys­tilaisuuksissa. Avioparille syntyi kolme tytärtä vuosina 1898–1903.
Vuodesta 1910 Fohström toimi Helsingissä laulunopettajana.
Kirjallisuutta

Eibe, Inger: Elina Vandár: En näktergal från Finland.  Helsingfors:  Söderström, 1956.
Elämä tsaarin puolesta

Elämä tsaarin puolesta (ven. Жизнь за Царя́, Žizn za tsarja), alkuperäiseltä nimeltään Ivan Susanin, on Mihail Glinkan vuonna 1836 ensiesityksensä saanut ooppera, jonka katsotaan olevan ensimmäinen venäjänkielinen oopperasävellys. Ooppera oli alusta alkaen suuri menestys ja siitä muodostui perinteinen kauden avaus ooppera keisarillisen Venäjän oopperateattereissa.
Egypti olympialaisissa

Egypti osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tukholman 1912 kesäolympialaisissa. Vuosina 1958-1961 Egypti muodosti valtioliiton Syyrian kanssa ja osallistui olympialaisiin Yhdistyneen arabitasavallan nimellä vuosien 1960, 1964 ja 1968 kesäolympialaisissa. Vuosina 1964 ja 1968 se osallistui Yhdistyneen arabitasavallan nimellä ilman Syyriaa.
Egypti on saavuttanut olympiamitaleja seitsemässä eri urheilumuodossa. Parhaiten se on menestynyt painonnostossa ja painin kreikkalais-roomalaisessa muodossa. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli painonnoston kevyen raskaansarjan (alle 82,5 kg) Amsterdamin 1928 kisoissa voittanut El Sayed Nosseir. Toinen Amsterdamissa olympiavoittoon yltänyt egyptiläinen oli painija Ibrahim Mustafa, joka hänkin kilpaili alle 82,5-kiloisten sarjassa.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Judo | 0 | 1 | 1 | 2 | 41 |
|  Miekkailu | 0 | 1 | 0 | 1 | 30 |
|  Nykyaikainen viisiottelu | 0 | 1 | 0 | 1 | 18 |
|  Nyrkkeily | 0 | 1 | 3 | 4 | 55 |
|  Paini | 2 | 3 | 3 | 8 | 32 |
|  Painonnosto | 5 | 3 | 6 | 14 | 14 |
|  Taekwondo | 0 | 0 | 4 | 4 | 34 |
|  Uimahypyt | 0 | 1 | 1 | 2 | 18 |
| Yhteensä | 8 | 11 | 19 | 38 | 60 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1912  1912 Tukholma: 0
1920  1920 Antwerpen: 0
1924  1924 Pariisi: 0
| 1928  1928 Amsterdam | 2 | 1 | 1 | 4 | 17 |
| 1936  1936 Berliini | 2 | 1 | 2 | 5 | 15 |
| 1948  1948 Lontoo | 2 | 2 | 1 | 5 | 16 |
| 1952  1952 Helsinki | 0 | 0 | 1 | 1 | 40 |
1956  1956 Melbourne: 0
| 1960  1960 Rooma | 0 | 1 | 1 | 2 | 30 |
1964  1964 Tokio: 0
1968  1968 Mexico City: 0
1972  1972 München: 0
1976  1976 Montreal: 0
| 1984  1984 Los Angeles | 0 | 1 | 0 | 1 | 33 |
1988  1988 Soul: 0
1992  1992 Barcelona: 0
1996  1996 Atlanta: 0
2000  2000 Sydney: 0
| 2004  2004 Ateena | 1 | 1 | 3 | 5 | 46 |
| 2008  2008 Peking | 0 | 0 | 2 | 2 | 82 |
| 2012  2012 Lontoo | 0 | 3 | 1 | 4 | 56 |
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 0 | 0 | 3 | 3 | 75 |
| 2020  2020 Tokio | 1 | 1 | 4 | 6 | 54 |
| Yhteensä | 8 | 11 | 19 | 38 | 60 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | El Sayed Nosseir | 1928  1928 Amsterdam |  Painonnosto | Miesten 82,5 kg |
| 1 Kultaa | Ibrahim Moustafa | 1928  1928 Amsterdam |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 82,5 kg |
| 2 Hopeaa | Farid Simaika | 1928  1928 Amsterdam |  Uimahypyt | Miesten 10 metrin kerroshypyt |
| 3 Pronssia | Farid Simaika | 1928  1928 Amsterdam |  Uimahypyt | Miesten 3 metrin ponnahduslauta |
| 1 Kultaa | Anwar Mesbah | 1936  1936 Berliini |  Painonnosto | Miesten 67,5 kg |
| 1 Kultaa | Khadr El Touni | 1936  1936 Berliini |  Painonnosto | Miesten 75 kg |
| 2 Hopeaa | Saleh Soliman | 1936  1936 Berliini |  Painonnosto | Miesten 60 kg |
| 3 Pronssia | Ibrahim Shams | 1936  1936 Berliini |  Painonnosto | Miesten 60 kg |
| 3 Pronssia | Ibrahim Wasif | 1936  1936 Berliini |  Painonnosto | Miesten 82,5 kg |
| 1 Kultaa | Mahmoud Fayad | 1948  1948 Lontoo |  Painonnosto | Miesten 60 kg |
| 1 Kultaa | Ibrahim Shams | 1948  1948 Lontoo |  Painonnosto | Miesten 67,5 kg |
| 2 Hopeaa | Attia Hamouda | 1948  1948 Lontoo |  Painonnosto | Miesten 67,5 kg |
| 2 Hopeaa | Mahmoud Hassan | 1948  1948 Lontoo |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg |
| 3 Pronssia | Ibrahim Orabi | 1948  1948 Lontoo |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 87 kg |
| 3 Pronssia | Abdelaal Rashed | 1952  1952 Helsinki |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 62 kg |
| 2 Hopeaa | Osman Sayed | 1960  1960 Rooma |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 52 kg |
| 3 Pronssia | Abdel Moneim El-Guindi | 1960  1960 Rooma |  Nyrkkeily | 51 kg |
| 2 Hopeaa | Mohamed Ali Rashwan | 1984  1984 Los Angeles |  Judo | Miesten avoin luokka |
| 1 Kultaa | Karam Gaber | 2004  2004 Ateena |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 96 kg |
| 2 Hopeaa | Mohamed Aly | 2004  2004 Ateena |  Nyrkkeily | Yli 91 kg |
| 3 Pronssia | Ahmed Ismail | 2004  2004 Ateena |  Nyrkkeily | 81 kg |
| 3 Pronssia | Mohamed Elsayed | 2004  2004 Ateena |  Nyrkkeily | 91 kg |
| 3 Pronssia | Tamer Bayoumi | 2004  2004 Ateena |  Taekwondo | Miesten 58 kg |
| 3 Pronssia | Hesham Mesbah | 2008  2008 Peking |  Judo | Miesten 90 kg |
| 3 Pronssia | Abeer Abdelrahman | 2008  2008 Peking |  Painonnosto | Naisten 69 kg |
| 2 Hopeaa | Alaaeldin Abouelkassem | 2012  2012 Lontoo |  Miekkailu | Miesten floretti |
| 2 Hopeaa | Abeer Abdelrahman | 2012  2012 Lontoo |  Painonnosto | Naisten 75 kg |
| 2 Hopeaa | Karam Gaber | 2012  2012 Lontoo |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 84 kg |
| 3 Pronssia | Tarek Yehia | 2012  2012 Lontoo |  Painonnosto | Miesten 85 kg |
| 3 Pronssia | Sara Ahmed | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Painonnosto | Naisten 69 kg |
| 3 Pronssia | Mohamed Ihab | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Painonnosto | Miesten 77 kg |
| 3 Pronssia | Hedaya Malak | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Taekwondo | Naisten 57 kg |
Lähteet:
Esna Boyd

| Esna Boyd |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1899 Melbourne, Victoria, Australia
Kuollut: 13. marraskuuta 1966 Skotlanti
Kansalaisuus:   Australia
Tennispelaaja
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  10 (1928)
Esna Boyd Robertson (o.s. Boyd; 21. syyskuuta 1899 Melbourne, Victoria, Australia – 13. marraskuuta 1966 Skotlanti) oli australialainen tennispelaaja.
Saavutukset

Boyd pelasi seitsemän kertaa peräkkäin Australian avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpelin finaalissa 1922–1928, ja voitti kultaa vuonna 1927.
Sukulaiset

Boydin isä James Boyd oli poliitikko. Hänen äitinsä oli Emma Flora McCormack. Boyd nai Angus Robertsonin maaliskuussa 1929. He saivat William-pojan 1930 ja Mary-tyttären 1933.
Egon Schiele

| Egon Schiele |
| --- | --- |
 Egon Schiele vuonna 1918
Henkilötiedot
Koko nimi:  Egon Leo Adolf Ludwig Schiele
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1890 Tulln an der Donau
Kuollut: 31. lokakuuta 1918 (28 vuotta) Wien
Kansalaisuus:  Itävalta
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  Ekspressionismi
 Nimikirjoitus
Egon Schiele (12. kesäkuuta 1890 Tulln an der Donau – 31. lokakuuta 1918 Wien) oli itävaltalainen taidemaalari, piirtäjä ja taidegraafikko, joka oli tunnettu teostensa vahvasta eroottisuudesta. Hänen edustamansa tyylisuuntaus oli ekspressionismi.
Schiele opiskeli Wienin taideakatemiassa vuosina 1907–1909. Tuolloin vallalla ollut saksalainen jugendtyyli vaikutti häneen voimakkaasti. Schiele tapasi Gustav Klimtin, Wienin sesessionistien johtajan, ja Schielen töiden linjakkuus ja hienovaraisuus ovatkin paljosta velkaa Klimtin koristeelliselle eleganssille. Omissa töissään Schiele korosti kuitenkin vahvaa ilmaisua koristeellisuuden sijaan. Schielen teoksille on ominaista vahva, kuumeista jännitettä ilmentävä viiva. Hän keskittyi alusta alkaen ihmishahmojen kuvaukseen, ja hänen suorasukainen ja kiihkeä eroottisten aiheiden käsittely aiheutti aikalaisissa kuohuntaa.
Egon Schielen ensimmäinen näyttely pidettiin vuonna 1908. Schiele oli myös yksi Wienin Neukunstgruppen perustajista. Vuodesta 1911 lähtien Schiele piti näyttelyitä eri puolilla Eurooppaa, ja vuoden 1918 Wienin sesessionistien näyttelyssä hänen töilleen oli omistettu yksi kokonainen sali.
Schiele aloitti vuonna 1911 suhteen 17-vuotiaan Valerie ”Wally” Neuzilin kanssa, joka toimi useiden hänen töidensä mallina. Schiele ja Neuzil lähtivät yhdessä Wienin ulkopuolelle; taiteilija joutui kuitenkin pidätetyksi, sillä viranomaiset katsoivat hänen teostensa loukkaavan siveellisyyttä. Hän selvisi lopulta hyvin lyhyellä vankeudella.
Vuonna 1914 Schiele tapasi Harmsin sisarukset Edithin ja Adélen, ja hän meni naimisiin Edithin kanssa 17. kesäkuuta 1915. Sekä mies että raskaana ollut vaimo menehtyivät vakavaan espanjantautiin lokakuussa 1918. Schiele oli kuollessaan 28-vuotias.
Egon Schielen tunnetuimpia töitä ovat Kardinaali ja nunna, Kuolema ja neito, Perhe sekä Syleily. Schiele maalaisi myös useita omakuvia.
Teoksia

Mustahiuksinen tyttö, 1910
Omakuva, 1912
Omakuva, 1912
Kardinaali ja nunna, 1912
Egon Schiele, Die kleine Stadt II, 1912–1913. Mallina Český Krumlov.
Rakastavaiset (omakuva Wallyn kanssa), noin 1914–1915
Perhe, 1918
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egon Schiele Wikimedia Commonsissa
Egyptin 30. dynastia

Egyptin 30. dynastia oli myöhäiskaudelle sijoittunut hallitsijasuku vuosina 380/378-343 eaa. Kyseisenä aikakautena tehtiin paljon uusia rakennuksia ja kunnostettiin vanhoja, jotka olivat päässeet huonoon kuntoon 27. dynastian aikaan, jolloin akhaimenidit hallitsivat maata. Tarkoituksena oli elvyttää Egypti vanhaan loistoonsa. 30. dynastian aikana Egypti kävi useita sotia Persiaa vastaa, joista viimeinen päättyi Egyptin miehittämiseen ja dynastian tuhoon.
Hallitsijat

| Nimi | Hallitsijanimi | Hallintokaudet | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- |
| Nektanebo I | Kheperkare Nakhtnebef | 380/378-362/361 eaa. | Nousi valtaan Neferites II:n kuoltua. Kunnosti useita rakennelmia kuten Isiksen temppelin. Kävi sotaa Persiaa vastaan. Hallitsi 18 vuotta. |
| Teos | Irmaatenre Djedhor | 361/360-359/358 eaa. | Yritti sotaretkeä Persiaa vastaan. |
| Nektanebo II | Nakhthorhebe | 359/358-342/341 eaa. | Jatkoi sotakampanjaa edeltäjiensä jalanjäljissä. Hävisi lopulta sodan Persian Artakserkses III:lle, joka miehitti Egyptin. Nektanebo II lähti maanpakoon Nubiaan, jossa hän kuoli pian sen jälkeen. Nektanebo II oli viimeinen Egyptiä hallinnut egyptiläinen faarao; tämän jälkeen valta siirtyi Persian Artakserkses III:lle ja Egyptin persialaiskausi alkoi. |
Elin Kristiansen

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antholz 1995 | joukkuekilp. |  |
|  Hopeaa | Chamonix 1988 | 10 km |  |
|  Hopeaa | Chamonix 1988 | viesti |  |
|  Hopeaa | Feistritz 1989 | joukkuekilp. |  |
|  Hopeaa | Oslo 1990 | viesti |  |
|  Hopeaa | Lahti 1991 | viesti |  |
|  Pronssia | Oslo 1990 | 7,5 km |  |
Elin Synnøve Kristiansen (s. 9. heinäkuuta 1968 Elverum) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Vestre Trysil IL -seuraa.
Kristiansen sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 1987 sprinttikilpailussa (5 kilometriä) 15:nneksi. Chamonix'n MM-kilpailuissa 1988 hän saavutti hopeaa sekä normaalimatkalla (10 kilometriä) että viestissä. Feistritzin MM-kilpailuissa 1989 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja oli 13:s sprintissä.
Kristiansen saavutti Oslon MM-kilpailuissa 1990 hopeaa viestissä ja pronssia sprintissä (7,5 kilometriä). Hän kuului hopeaa saaneeseen Norjan viestijoukkueeseen myös Lahden MM-kisoissa 1991. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja sprintissä 15:nneksi, Lillehammerissa 1994 sprintissä kymmenenneksi. Hän kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Norjan joukkueeseen Antholzissa 1995.
Kristiansen sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 1987–1988, seitsemänneksi kausilla 1988–1989 ja 1990–1991 sekä yhdeksänneksi kaudella 1991–1992. Hän voitti kolme maailmancupin osakilpailua, sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi.
Etelä-Ossetian autonominen alue

Etelä-Ossetian autonominen alue on Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan kansankomissaarien keskuskomitean 29. huhtikuuta 1922 julkaiseman dekreetin perusteella muodostunut oblast, jonka päähallintopaikaksi määriteltiin Tskhinvali.
20. syyskuuta 1990 paikalliset viranomaiset julistivat autonomisen alueen Etelä-Ossetian sosialistiseksi tasavallaksi Neuvostoliiton rajojen sisällä, mitä Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan hallitus ei hyväksynyt johtajansa Zviad Gamsahurdian johdolla, vaan julisti 11. joulukuuta 1990 Etelä-Ossetian autonomisen alueen lakkautetuksi.
Etelä-Ossetian sosialistisen tasavallan itsenäistyminen Gruusian sosialistisesta tasavallasta olisi voinut johtaa siihen, että se olisi anonut Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton jäsenyyttä ja tulla tasa-arvoiseksi kaikkien muiden täysivaltaisten neuvostotasavaltojen kanssa.[lähde? ]
Emporis

| Emporis |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  rajavastuuyhtiö (GmbH)
Perustettu:  1996
Lakkautettu:  14. syyskuuta 2022
Kotipaikka:  Hampuri, Saksa
Toimiala:  kiinteistöala
Tuotteet:  kiinteistötieto
Tytäryhtiöt:  STR Germany GmbH
Kotisivu:  www.emporis.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emporis oli saksalainen, vuosina 1996–2022 toiminut kiinteistötietojen louhintayritys, joka keräsi maailmanlaajuisesti tietoa sekä valokuvia rakennuksista ja rakennelmista, jotka julkaistiin yhtiön verkkopalvelussa olevassa tietokannassa. Aluperin verkkosivusto perustettiin vuonna 1996 joka myöhemmin kantoi nimeä Skyscrapers.com tarkoituksena kerätä tietoa pilvenpiirtäjistä. Sen jälkeen sivustolle oli lisätty lähes kaiken tyyppisiä rakennuksia ja rakennelmia.
Emporis määritteli tornitaloiksi vähintään 12-kerroksiset tai 35 metriä korkeat rakennukset, ja pilvenpiirtäjiksi vähintään 40-kerroksiset tai 100 metriä korkeat rakennukset. Nämä määritelmät ovat osin vakiintuneet käyttöön epävirallisina ainakin Euroopassa.
Emporis ylläpiti omaa vuosittaista Emporis Skyscraper Award- arkkitehtuuripalkintoa, jossa oli ehdokkaina kyseisenä vuonna valmistuneet yli 100 metriä korkeat rakennukset.
Marraskuussa 2020 yhdysvaltalainen kiinteistöjätti CoStar Group osti Emporiksen, ja verkkosivusto suljettiin pysyvästi 14. syyskuuta 2022.
Emil Arvid Metsäranta

Emil Arvid Metsäranta (26. tammikuuta 1881 Janakkala – 10. huhtikuuta 1935 Kotka) oli suomalainen ammattiyhdistysmies ja toimittaja.
Metsäranta syntyi työläisperheeseen. Hän työskenteli rautatieläisenä vuodesta 1900 ja oli perustamassa rautatieläisten liittoa vuonna 1905. Metsäranta toimi liiton väliaikaisen toimikunnan puheenjohtajana, Juna-lehden toimittajana ja muissa luottamustehtävissä. Hänet erotettiin valtionrautateiltä sisällissotaan osallistumisen takia vuonna 1918.
Metsäranta työskenteli Hämeen Kansan päätoimittajana vuosina 1919–1920 ja oli perustamassa uudelleen rautatieläisten liittoa vuonna 1920. Vuosina 1921–1925  hän toimi Suomen Ammattijärjestön ja vuosina 1925–1927 Suomen Puuteollisuustyöväen Liiton sihteerinä.
Metsäranta työskenteli vapaana toimittajana vuodesta 1927 ja siirtyi kotkalaisen Eteenpäin-lehden toimitussihteeriksi ja uutistoimittajaksi vuonna 1929. Vuonna 1931 hänet valittiin lehden päätoimittajaksi. Metsärannan nimerkkejä lehdessä olivat Joonas ja Immo.
Sosiaalidemokraatteihin kuulunut Metsäranta toimi Kotkassa puolueen kunnallisjärjestön puheenjohtajana. Hän oli kaupunginhallituksen ja Kyminlaakson Osuusliikkeen hallintoneuvoston jäsen.
Metsäranta oli naimisissa kansanedustaja Elsa Metsärannan kanssa.