stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Penn & Teller (televisiosarja)

| Penn & Teller> Penn & Teller: Bullshit! |
| --- | --- |
 Sarjan logo
Tyyli:  keskusteluohjelma, dokumentti
Kestoaika:  n. 30 min
Luoja(t):  Showtime
Pääosissa:  Penn Jillette ja Teller
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Showtime   Jim
Esitetty:  Yhdysvallat: 24. tammikuuta 2003 – 12. elokuuta 2010
Jaksoja:  89
Aiheesta muualla
IMDb 
Penn & Teller: Bullshit! on yhdysvaltalainen, Emmy-ehdokkaana ollut sarja, jonka juontajina toimivat yhdysvaltalainen komedia- ja taikurikaksikko Penn & Teller. Sarjassa Penn & Teller arvostelevat humoristisin keinoin ja usein ronskia kieltä käyttäen muun muassa näennäistieteitä, yliluonnollisia uskomuksia, huuhaata, huijauksia ja suosittuja muotivillityksiä. Sarjan tavoitteena on innostaa katsojia kriittiseen ajatteluun, vaikka aihe olisi itselleen epämieluisa. Sarjassa Penn puhuu lähes koko ajan, mutta Teller ei puhu missään vaiheessa. Joskus Tellerin on kuultu sanovan jotakin, mutta hänen kasvonsa ovat silloin kuvan ulkopuolella.
Koti kuntoon

| Koti kuntoon> Home Improvement |
| --- | --- |
Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  22 minuuttia
Luoja(t):  Matt Williams*Carmen Finestra*David MacFadzean
Pääosissa:   Tim Allen  Patricia Richardson  Zachery Ty Bryan  Taran Noah Smith  Jonathan Taylor Thomas  Richard Karn  Earl Hindman  Debbe Dunning 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   ABC    Nelonen
Esitetty:  17. syyskuuta 1991 – 25. toukokuuta 1999
Tuotantokausia:  8
Jaksoja:  204
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Koti kuntoon (Home Improvement) on yhdysvaltalainen sitcom-tyyppinen televisiosarja, jonka pääosassa esiintyi Tim Allen. Sarjaa tehtiin yhteensä kahdeksan kautta ja 204 jaksoa vuosina 1991–1999.
Juoni

Tim Allenin esittämä Tim Taylor on Tool Time -nimisen (suom. Työkalutunti) remonttiohjelman juontaja, joka pitää koneista ja niiden virittämisestä. Sarjassa seurataan Taylorin perhettä, johon kuuluu Tim-isän lisäksi Jill-äiti sekä kolme vilkasta poikaa, Brad, Randy ja Mark. Vanhin poika Brad (Zachery Ty Bryan) on urheilullinen, kun taas vuoden nuorempi veli Randy (Jonathan Taylor Thomas) viljelee sarkasmia ja on perheen pojista älykkö. Nuorin poika Mark (Taran Noah Smith) on sosiaalisesti hieman kömpelö. Muita keskeisiä hahmoja sarjassa ovat Timin apujuontaja Al (Richard Karn), työkalutyttö Lisa sekä neuvoja-antava naapurinsetä Wilson (Earl Hindman), jonka kasvoja ei koskaan näytetä. Työkalutyttö Lisana toimi sarjan alkuvuosina (1991–1993) Pamela Anderson ja myöhemmin Heidinä Debbe Dunning.
Henkilöt

Tim "The Tool Man" Taylor (Tim Allen) - perheen isä, Jillianin aviomies.
Jillian "Jill" Patterson Taylor (Patricia Richardson) - perheen äiti.
Bradley Michael "Brad" Taylor (Zachery Ty Bryan) — vanhin veljeskatraasta.
Randall William "Randy" Taylor (Jonathan Taylor Thomas) — keskimmäinen veli.
Marcus Jason "Mark" Taylor (Taran Noah Smith) — nuorin lapsi.
Al Borland (Richard Kahn)- Timin työkaveri "Tool Timessä".
Wilson Wilson Junior (Earl Hindman) - Naapurinmies aidan takana.
Heidi Keppert (Debbe Dunning) - Työkalutyttö "Tool Timessä".
Lisa (Pamela Anderson) - Työkalutyttö "Tool Timessä" sarjan alkuvuosina.
Martin "Marty" Taylor (William O'Leary) — Timin nuorempi veli.
Geoffrey "Geoff" Taylor (Thom Sharp) — Timin isoveli.
Lucille Taylor (Bonnie Bartlett) – Timin, Martyn ja Geoffin äiti.
Aiheesta muualla

http://www.hiarchive.co.uk/
Douglas A-4 Skyhawk

| A-4 Skyhawk |
| --- | --- |
 U.S. Navyn A-4E Pohjois-Vietnamin yllä vuonna 1967
Tyyppi:  rynnäkkökone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Douglas
Suunnittelija:  Ed Heinemann
Ensilento:  22. kesäkuuta 1954
Esitelty:  1956
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain laivasto, Yhdysvaltain merijalkaväki
Valmistusmäärä:  2 960 
Valmistusvuodet:  1954–1979
Douglas A-4 Skyhawk (lempinimeltään Heinemann's Hot Rod) on yhdysvaltalainen rynnäkkölentokone, joka on alun perin suunniteltu toimimaan Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksilla. 50 vuotta konetyypin ensilennon jälkeen lähes 3 000 valmistetusta Skyhawkista jotkin olivat edelleen toiminnassa pienemmissä ilmavoimissa ympäri maailmaa. Kone oli ennen nimetty A4D Skyhawkiksi. Sen on alun perin suunnitellut Douglas, ja myöhemmin sitä on valmistanut McDonnell Douglas, joka sulautettiin Boeing-yhtymään.lähde?
Argentiinan ilmavoimilla oli runsaasti Skyhawkeja Falklandin sodassa. Ne aiheuttivat vakavia laivastomenetyksiä Britannian merivoimille. Muilla sotanäyttämöillä konetyyppi oli kunnostautunut sekä Vietnamin sodassa (Yhdysvallat) että Jom kippur -sodassa (Israel) vuonna 1973. Israelin ilmavoimat (IAF) teki A-4 Skyhawkeilla useita ilmataisteluissa tehtyjä viholliskoneiden pudotuksia erillisiin aseellisiin selkkauksiinkin liittyen.lähde?
Pitkän käyttöhistoriansa aikana koneesta tehtiin eri kehitysversioita. Myöhemmät versiot kykenivät kuljettamaan suuremman aselastin, mutta tämä tapahtui muiden lento-ominaisuuksien kustannuksella. Keveänä pidettyä A-4 Skyhawkia korvaamaan saapui raskaampi rynnäkkökone, LTV A-7 Corsair II. Brasilian ilmavoimat käyttävät A-4 Skyhawkin päivitettyä versiota edelleen, lentotukialus NAe São Paulolta. Argentiina käyttää päivitettyjä versioita A-4AR ja OA-4AR Fightinghawk.
Lentolaivue VA-153:n A-4 Skyhawk-koneita lentotukialus USS Coral Sean kannella, höyrykäyttöisillä katapulteilla laukaistavaksi ilmaannousua varten. Kuva vuodelta 1967.
Tekniset tiedot (A-4M)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1 (koulutusversioissa 2)
Pituus: &&&&&&&&&&&&&012.029000012,29 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&08.03800008,38 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.05700004,57 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&024.015000024,15 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&04747.&&&&004 747 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&011113.&&&&0011 113 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney J52-P-408A -suihkumoottori; &&&&&&&&&&&&&050.&&&&0050 kN
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&01078.&&&&001 078 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&03220.&&&&003 220 km (F-versio)
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&012880.&&&&0012 880 m
Aseistus
2 × 20 mm tykkiä
5 ulkopuolista ripustinta pommeja, ohjuksia, raketteja tai lisäpolttoainesäiliöitä varten 4 153 kg saakka
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hallen hävittäjäsivu: A-4 Skyhawk (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/a-4.htm
http://science.howstuffworks.com/douglas-a-4-skyhawk.htm
http://a4skyhawk.org/
Viiden juttu

| Viiden juttu> Party of Five |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Luoja(t):   Christopher Keyser  Amy Lippman 
Pääosissa:   Scott Wolf  Matthew Fox  Neve Campbell  Lacey Chabert  Paula Devicq  Jennifer Love Hewitt  Michael Goorijan  Alexondra Lee  Jeremy London  Jennifer Aspen 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   FOX  PTV4  Nelonen
Esitetty:  12. syyskuuta 1994 – 3. toukokuuta 2000
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  142
Tunnuskappale:  "Closed by Free" mennessä ja BoDeans
Tuotanto
Tuottaja(t):   Paul Marks  P.K. Simonds  Bruce J. Nachbar  Steven Robman   Daniel Attias  Ian Riederman  Allan Weinberg 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Christopher Keyser   Amy Lippman  Ken Topolsky  P.K. Simonds   Bruce J. Nachbar  Mark B. Perry  John Romano  Mitchell Burgess  Robin Olsen 
Levittäjä:  Sony Pictures Television
Aiheesta muualla
IMDb 
Viiden juttu (Party of Five) on yhdysvaltalainen draamasarja, jota tehtiin kuusi tuotantokautta vuosina 1994–2000. Sarja kertoo viidestä eri-ikäisestä sisaruksesta, joiden vanhemmat kuolevat auto-onnettomuudessa ja jotka joutuvat järjestämään elämänsä uudelleen. Jo aikuinen Charlie muuttaa takaisin kotiin pitääkseen huolta sisaruksistaan, jotka puolestaan ovat teini-iässä, sen kynnyksellä tai nuorimman veljen tapauksessa vielä leikki-iässä. Sarjassa seurataan varsinkin neljän vanhemman lapsen ongelmia ja kasvamista sekä heidän keskinäistä lähentymistään.
Sarja menestyi alettuaan odotettua huonommin ja sen tuotanto uhattiin lopettaa, mutta pienen viiveen jälkeen se keräsi hyvät katsojaluvut ja saavutti kulttimaineen faniensa joukossa. Monille sarjan näyttelijöistä Viiden juttu toimi ponnahduslautana myöhempiin rooleihin. Esimerkiksi Neve Campbell ja Jennifer Love Hewitt ovat näytelleet elokuvissa, ja Matthew Foxilla on eräs päärooleista suositussa Lost-sarjassa.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matthew Fox   | … |   Charlie Salinger    |
|  Scott Wolf   | … |   Bailey Salinger   |
|  Neve Campbell   | … |   Julia Salinger   |
|  Lacey Chabert   | … |   Claudia Salinger   |
|  Paula Devicq   | … |    Kirsten Thomas   |
|  Jennifer Love Hewitt   | … |   Sarah Reeves   |
|  Jeremy London   | … |   Griffin Holbrook   |
|  Scott Grimes   | … |   Will McCorkle   |
|  Michael Goorjian   | … |   Justin Thompson   |
|  Jennifer Aspen   | … |   Daphne Jablonsky   |
Aiheesta muualla

Viiden juttu TV.com-sivustolla (englanniksi)
Viiden juttu TKTV-sivustolla (englanniksi)
Russell Simmons

| Russell Simmons |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1957 (ikä 67) Queens, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  yrittäjä
Puoliso:  Kimora Lee Simmons (1998-2009) (eronnut)
Lapset:  Ming Lee Simmons Aoki Lee Simmons
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Russell Simmons (s. 4. lokakuuta 1957 Queens, New York) on yhdysvaltalainen yrittäjä ja hyväntekijä. Hän on myös tunnettu musiikki- ja muotimoguli.
Simmons perusti yhdessä Rick Rubinin kanssa Def Jam Recordingsin vuonna 1984.
Simmons oli naimisissa malli-kirjailija Kimora Lee Simmonsin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä (s. 2000 ja 2002). He erosivat 2009.
Afrikan talous

| Afrikan talous |
| --- | --- | --- |
Väkiluku: 887 miljoonaa (14 %)
BKT (ostovoima): 1,635 biljoonaa USD
BKT (varallisuus): 558 miljardia USD
BKT henkeä kohden (ostovoima): 1 968 USD
BKT henkeä kohden (varallisuus): 671 USD
BKT:n vuosittain kasvu henkeä kohden: 0,74 % (1990–2002)
Rikkaimman 10 % ansiot: 44,7 %
Miljonäärejä: 0,1 miljoonaa (0.01 %)lähde?
Ihmiset jotka elävät alle dollarilla päivässä: 36,2 %
| Velka (% BKT:stä) | 60,7 % (1998) |  |
Velan lyhennykset (% BKT:stä): 4,2 %
Saatu kehitysapu (% BKT:stä): 3,2 % (2001)
Naisten keskimääräinen tulotaso: 51,8 % miesten tuloista

Afrikan talous kattaa Afrikan teollisuuden, kaupan ja resurssit. Vuonna 2017 Afrikassa oli 55 valtiota, joissa asui yhteensä arviolta 1,3 miljardia ihmistä.
Afrikka on kokonaisuutena tarkastellen maailman asutetuista mantereista selvästi köyhin. Saharan eteläpuolisen Afrikan bruttokansantuote asukasta kohti oli vuonna 1990 1,694$ ja vuonna 2019 3,919$.
Afrikan nykyisen köyhyyden juuret ovat paikoin historiassa. Afrikan heikon taloudellisen tilanteen merkittävimpiä syitä ovat olleet epävakaa siirtyminen pois kolonialismista, kylmä sota, poliittisen korruption kasvu ja despotismi ja protektionismi. Afrikan talouskehitys on polkenut paikallaan.
Alueelliset erot

Afrikan valtioista ainoastaan Etelä-Afrikka on tarpeeksi varakas, jotta se voitaisiin lukea teollisuusmaaksi OECD:n listalla. Maanosan maiden välillä on kuitenkin huomattavia varallisuuseroja. Afrikan vauraimmat alueet sijaitsevat pohjoisessa sekä etelässä. Pohjois-Afrikka on jo pitkään ollut läheisesti yhteydessä Euroopan ja Lähi-idän talousalueisiin. Etelä-Afrikka on mantereen selvästi rikkain valtio sekä kokonais- että väkilukuun suhteutetulla bruttokansantuotteella mitattuna. Myös Etelä-Afrikan naapurivaltiot ovat hyötyneet sen rikkaudesta. Verrattain pienet öljyllä rikastuneet valtiot kuten Gabon ja Päiväntasaajan Guinea eivät mahdu kymmenen rikkaimman Afrikan maan joukkoon. Vuonna 2018 Inhimillisen kehitteneisyyden indeksillä mitattuna maailman kymmenen vähiten kehittynyttä valtiota olivat kaikki Afrikassa. Myös inhimillisessä kehitynneisyydessä erot Afrikan maiden välillä ovat kuitenkin suuria. Afrikan kehittyneimpiä valtioita indeksillä mitaten olivat Seychellit, Algeria, Tunisia, Botswana, Libya ja Gabon, jotka sijoittuivat korkean inhimillisen kehittyneisyyden luokkaan ja kaikki esimerkiksi eurooppalaisen Moldovan edelle.
Länsi-Afrikka, jolla on pitkä kaupankäynnin historia ja joka oli korkeasti kehittynyt ennen siirtomaa-aikaa, on keskimäärin muuta maanosaa varakkaampaa ja vakaampaa. Saarivaltiot, kuten Seychellit, Kap Verde ja Mauritius ovat hiukan manner-Afrikan valtioita rikkaampia, mutta epävakaa Komorit on pysynyt köyhänä.
Köyhimpiä ovat valtiot, jotka ovat sisällissodassa tai vasta toipumassa sellaisesta, esimerkiksi Kongon demokraattinen tasavalta, Sierra Leone, Burundi ja Somalia. Aikaisemmin köyhin alue on ollut Afrikan sarvi, joka on kuitenkin historiallisesti ollut yksi Saharan eteläpuolisen Afrikan rikkaimmista alueista. Myös nykyään erittäin köyhällä Etiopialla on pitkä ja menestyksekäs historia. Aluetta ovat rasittaneet useita vuosikymmeniä köyhyys sekä siihen liittyvät nälänhädät ja sodat.
Afrikassa on valtioiden sisällä huomattavia eroja varallisuudessa. Taloudellinen epätasa-arvo on useissa Afrikan maissa hyvin suuri, ja yläluokalla on huomattavasti suuremmat tulot kuin suurimmalla osalla väestöstä.
Talouden sektorit > Maatalous

Afrikan talouden tärkein sektori on maatalous, jossa työskentelee 60 prosenttia afrikkalaisista. Noin kolme viidesosaa Afrikan maanviljelijöistä saa juuri sen verran satoa, että pystyy elättämään perheensä. Pieniltä tiloilta ei jää ylimääräistä satoa myyntiin lähes lainkaan. Afrikassa on kuitenkin huomattava määrä suurtilallisia jotka viljelevät tuottoisampia viljelykasveja kuten kahvia, puuvillaa, kaakaota ja kumia. Näitä tiloja johtavat yleensä suuryhtiöt, ne kattavat kymmeniä neliökilometrejä ja työllistävät suuren määrän ihmisiä.
Vientituotteiden laajaa viljelyä miljoonien nälkää näkevien maanosassa ovat kritisoineet lukuisat kansalaisjärjestöt. Monet syyttävät tästä Japania, Euroopan unionia ja Yhdysvaltoja,lähde? jotka tukevat voimakkaasti omia viljelijöitään.. Esimerkiksi EU:n budjetista noin puolet menee maataloustukiin. Tuet johtavat esimerkiksi viljan, puuvillan ja maidon ylituotantoon, mikä puolestaan laskee näiden tuotteiden markkinahintoja. Alhaisten hintojen takia Afrikan viljelijät pystyvät kilpailemaan lännen ja Japanin kanssa vain niillä tuotteilla, jotka eivät sovellu hyvin kasvatettavaksi pohjoisen ilmastossa. Rikkaat teollisuusmaat myös suojaavat maatalouttaan korkeilla tuontitulleilla.
Afrikan maatalouden vuotuinen kasvu on ollut 2,5 %. Afrikasta on löydetty onnistuneita keksintöjä, joita on saatu levitettyä ja sovellettua, ja joilla ruoantuotanto ja kansalaisten toimeentulo on parantunut. Afrikkalaiset ovat myös nostaneet uudestaan esiin vanhat historialliset keksinnöt. Näistä esimerkiksi kassava on laji joka soveltuu erinomaisesti Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan. Joillakin paikoilla kassavasato on ollut niin laaja, että ruokaa on jäänyt yli tarpeiden. Tämä taas on synnyttänyt uusia työpaikkoja jalostus- ja kuljetusaloilla. Myös kasvinjalostus on kehittynyt Afrikassa, se on pystynyt tuottamaan tautien ja tuholaisten kestäviä, nopeakasvuisia uusia lajikkeita. Keniassa taas maidontuotanto on kasvanut kolmen prosentin vuosivauhdilla jo 20 vuotta pienmaidontuottajien suuren määrän ja saaman koulutuksen sekä tuen avulla. Maaperää säästäviä menetelmiä ovat muun muassa maan minimimuokkaus ja tehostettu kesannointi, typpeä sitovilla kesantokasveilla. Muita menestystarinoita ovat Afrikan maissin jalostus, pienviljelijämuotoinen puuvillankasvatus, joka on pärjännyt hyvin huolimatta pohjoisen valtavista maataloustuista..
Joissakin Afrikan maista hallitukset ovat ryhtyneet tukemaan viljelijöitä länsimaisilla maataloustuilla. Suosittuja ovat olleet erilaiset tuet joilla viljelijät saavat joko ilmaiseksi tai lähes ilmaiseksi kemiallisia lannoitteita.
Markkinoiden sanelemana kaikki ylimääräinen viljelyala Afrikassa käytetään vientiin tarkoitettujen viljelykasvien viljelyyn. Tämä huonontaa alueiden ruokaturvaa, koska kriisin tai huonon satokauden sattuessa varastossa ei ole ylimääräistä ruokaa. Teollisuusmaiden ylimääräinen ruoka yleensä tuhotaan, koska ei ole järkevää kuljettaa sitä pitkien matkojen päähän markkinoille, joilla ei liiku paljon rahaa.lähde? Ihannetapauksessa tuottoisien viljelykasvien viljely voi rikastuttaa maata, jos sitä ei tehdä ruuantuotannon kustannuksella.
Talouden sektorit > Kaivostoiminta

Afrikan selvästi arvokkaimmat vientituotteet ovat mineraalit sekä öljy. Nämä luonnonvarat ovat keskittyneet muutaman valtion alueelle. Eteläisillä valtiolla on suuret määrät kultaa, timantteja sekä kuparia. Nigeria ja sen naapurimaat sekä Libya vievät ulkomaille merkittävät määrät öljyä. Nopeimmin Afrikassa on kasvanut juuri niiden maiden talous, joilla on öljyä tai mineraaleja.
Vaikka kaivostoiminta muodostaa suurimman osan Afrikan vuosittain saamista tuloista, se työllistää vain pienen osan mantereen väestöstä, noin kaksi miljoonaa ihmistä. Voitot menevät yleensä joko isoille yhtiöille tai hallituksille. Molempien tiedetään kuluttavan suuren osan tästä rahasta yläluokan ylellisyyksiin tai suurprojekteihin, joiden tuoma hyöty on olematon.lähde tarkemmin?
Yhdistyneiden kansakuntien mukaan luonnonvarat ovat joskus osoittautuneet pikemmin kiroukseksi kuin hyödyksi alueelle, koska esimerkiksi Kongossa on paljon mineraaleja, mutta maa on silti yksi maailman köyhimmistä maista. Tämä johtuu mineraalien omistusoikeusriidoista, jotka juontavat juurensa 1900-luvun alkuun. Kongon itsenäistyessä Belgian vallasta siirtomaahallitus oli haluton jättämään nämä luonnonvarat kongolaisille. Kongo pyysi YK:lta apua Belgian painostamiseksi, mutta se osoittautui huonoksi ratkaisuksi. Yrityksissään ratkaista ongelma Kongo etsi apua Neuvostoliitolta, mutta se johti maan entistä syvempiin ongelmiin: maa jakaantui kahtia, ja pitkä sota lännen ja idän välillä alkoi.
Talouden sektorit > Teollisuus

Afrikka on vähiten teollistunut maanosa; valtioista ainoastaan Etelä-Afrikassa teollisuus muodostaa talouden merkittävän sektorin.lähde? Vaikka Afrikassa olisi paljon halpaa työvoimaa, maanosan lähes kaikki luonnonvarat viedään ulkomaille jalostettavaksi. Afrikan kehityspankki AFDB:n mukaan noin 15 % työntekijöistä on teollisuuden palveluksessa.
Suurinta osaa maailman teollisuudesta hallitsevat kansainväliset yhtiöt sekä niiden rahoittajat edellyttävät poliittista vakautta ennen kalliin tehtaan perustamista – ja tällainen vakaus on harvinaista Afrikassa. Myös hyvä infrastruktuuri ja luotettava sähkön saanti ovat sijoituskohteissa välttämättömiä. Näistä syistä maailman muut kehittyvät alueet kuten Intia ja Kiina ovat olleet houkuttelevampia kohteita yhtiöille, jotka ovat suunnitelleet tehtaan rakentamista tai sijoittamista paikallisiin yrityksiin.
Useissa Afrikan valtioissa on rajoitettu ulkomaisia investointeja paikallisen enemmistö-omistuksen takaamiseksi, ja hallitusten harjoittaman teollisuuden tiukan valvonnan takia Afrikkaan ei ole ollut houkuttelevaa sijoittaa. Lisäksi useissa maissa maissa väkivalloin tapahtunut maanryöstäminen valkoisilta on pelottanut länsimaisia investoimasta Afrikkaan. Yritykset edistää paikallista teollisuutta ovat kaatuneet rahan, teknologian ja koulutuksen puutteeseen. Teollisuuden vähäisyyteen Etelä-Afrikan ulkopuolella ovat olleet syynä mm. paikallisten markkinoiden niukkuus sekä tuotteiden vientiin liittyvät logistiset ongelmat.
Afrikassa matkapuhelinten käytön kasvu on suurinta maailmassa. Afrikan matkapuhelinmarkkinat kasvavat lähes kaksi kertaa Aasian markkinoita nopeammin.
Talouden sektorit > Pankkitoiminta ja investoinnit

Unepfin mukaan Afrikan pankkitoiminnassa on jo kauan ollut paljon ongelmia. Koska paikalliset pankit ovat usein epävakaita ja korruptoituneita, hallitukset ja teollisuus luottavat yleensä kansainvälisiin pankkeihin. Poikkeus on Etelä-Afrikka, jossa on menestyvä pankkisektori. Sen menestystä ovat ainakin osaltaan siivittäneet apartheidin ajan kansainväliset talouspakotteet, joiden seurauksena markkinoita hallinneet brittipankit joutuivat vetäytymään maasta. Itsenäistymisen jälkeisinä vuosina pankkitoiminta oli suurimmassa osassa Afrikkaa valtion tiukasti säännöstelemää, ja ulkomaiselle kilpailulle oli asetettu tiukat rajoitteet. Viime vuosikymmeninä pankkiuudistus on ollut yksi Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin tärkeimmistä tavoitteista, ja toiminnassa on myös tapahtunut useita merkittäviä muutoksia. Yksi tärkeimmistä muutoksista on ollut ulkomaisten pankkien helpompi pääsy markkinoille. Menestyksekkäimmin ulkomaisia pankkeja maahansa on pystynyt houkuttelemaan Etelä-Afrikka.
Ulkomaisten investointien houkutteleminen Afrikkaan on ollut todella vaikeaa. Ulkomaiden hallitusten investointien taustalla saattaa usein olla tarkoitusperiä, jotka eivät ole Afrikan taloudelle edullisia, tutkimusten mukaan suuri osa Euroopan investointipankin investoinneista Afrikassa ovat hyödyttäneet vain Eurooppa.
EIP:n kehitysmaatuen hyödyt lähinnä Eurooppaan Kansainvälinen valuuttarahasto sekä Maailmanpankki asettavat rahaa lainaaville valtioilla tiukkoja vaatimuksia. Jopa afrikkalaiset ovat haluttomia sijoittamaan paikallisella tasolla: noin neljäkymmentä prosenttia Saharan eteläpuolisen Afrikan säästöistä sijoitetaan muille markkinoille.
Talouteen vaikuttavat tekijät

Afrikan köyhyyden syistä on käyty runsaasti keskustelua. Heimojen väliset erimielisyydet, levottomuudet, laajalle levinnyt korruptio ja despoottiset hallitukset voivat olla samalla sekä syitä jatkuville talouden ongelmille että seurauksia niistä.kenen mukaan?