stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kampin keskus
Yleistä > Kaukoliikenneterminaali

Kaukoliikenteen terminaali on Helsingin linja-autoasema. Sieltä lähtevät kaikki Helsingistä lähtevät kaukoliikenteen bussit. Terminaali avattiin maanantaina 6. kesäkuuta 2005.lähde? Se sijaitsee K-kerroksessa eli –1-kerroksessa, maan alla, noin kuusi metriä maanpinnan alapuolella. Kaukoliikenneterminaali on noin 14 metriä leveä ja 125 metriä pitkä. Päivittäin terminaalista lähtee n. 700 bussivuoroa eri puolille Suomea.lähde? Ruuhkaisimpina aikoina terminaalissa saattaa olla odottamassa jopa 300–350 henkilöä yhtä aikaa.lähde? Kaukoliikenneterminaalissa on opastetaulujen lisäksi myös kuulutusjärjestelmä, joka kuuluttaa kaikki pikavuorot, mutta se on poistettu käytöstä. Terminaalissa on 35 laituria.
Yleistä > Paikallisliikenteen bussiterminaali

Alun perin paikallisbussien terminaali (eli Espoon-terminaali) oli yksinomaan Espoon suuntaan, Länsiväylää kulkevien bussien lähtöpaikka. Länsimetron avaamisen jälkeen Kampista Espooseen suuntautuvien bussilinjojen määrä on merkittävästi vähentynyt, ja nykyään terminaalia käyttävät myös useat Helsingin sisäiset linjat.
Terminaali sijaitsee E-kerroksessa eli katutasossa. Terminaalissa on 17 lähtölaituria.
Espoon bussiterminaali
Terminaalin läntinen sisäänkäynti
Yleistä > Kauppakeskus Kamppi

Kauppakeskus Kamppi sijaitsee terminaalissa kerroksissa 1–5, Espoon-bussiterminaalin yläpuolella. Kauppakeskuksen avasi torstaina 2. maaliskuuta 2006 kello 9 Helsingin kaupunginjohtaja Jussi Pajunen.lähde? Kauppakeskuksessa on arvioitu käyvän ihmisiä jopa 100 000 päivässä ja 35 miljoonaa vuodessa.lähde? Vuosimyynniksi on arvioitu yli 200 miljoonaa euroa.lähde? Kauppakeskuksessa toimii yli 150 liikettä ja ravintolaa.lähde? Ravintoloita on yli 20.lähde?
Kauppakeskuksen ensimmäisessä kerroksessa on suurin osa kahviloista ja ravintoloista. Ne sijoittuvat pääosin Tennispalatsinaukion puolelle, missä niillä on kesäisin terassi. Ensimmäinen ja toinen kerros on teemoitettu muotiin ja vaatetukseen erikoistuneisiin liikkeisiin. Kolmannessa kerroksessa puolestaan on mm. lastentarvikeliikkeitä ja kodin sisustusta myyviä liikkeitä. Neljäs kerros on teemoitettu urheilulle ja kuntoilulle. Urheiluliikkeiden lisäksi kerroksessa sijaitsee mm. kuntokeskus ja keilahalli. Viidennessä kerroksessa on mm. nuorisomuotia myyviä liikkeitä, pelejä, nettikahvila, tanssikoulu sekä ravintolamaailma Kortteli.
Kauppakeskuksen bruttopinta-ala on 135 000 neliömetriä, mistä liiketilaa on 35 000 neliötä.lähde? Terminaalissa on maanalaisia tiloja noin 3 hehtaaria.
Kampin keskuksesta on maanalainen yhteys kauppakeskus Forumiin ja päärautatieasemalle. Kampin pysäköintihallissa on paikkoja 250 autolle.lähde? Se sijaitsee kaukoliikenneterminaalin alapuolella, mihin sieltä on suora hissiyhteys. Pysäköintihalliin pääsee Olavinkadun rampista. Lisäksi kaukoliikenneterminaaliin on varattu neljä taksin otto- ja jättöpaikkaa.
Yleistä > Narinkka

Narinkka on Kampin keskuksen vieressä oleva torialue. Se sijaitsee kauppakeskuksen ja vanhan linja-autoaseman välissä. Narinkka sai nimensä Simonkadun yläpäässä, nykyisen Scandic Hotel Simonkentän paikalla vuosina 1870–1930 sijainneen juutalaisten torikojualueen mukaan (venäjäksi на рынке, na rynka ’torilla’). Narinkkatorilla on järjestetty lukuisia tapahtumia, kuten katusähly-, tossulätkä- ja beachvolleyturnauksia.
Helsingin Euroviisujen 2007 aikaan Narinkka toimi virallisena viisutorina.
Yleistä > Gekko

Gekko on kampin terminaalissa sijaitseva, pienistä keltaisista laatoista valmistettu keramiikkataideteos. Se on rakennettu katutason keskusaulasta, kaukoliikenteen bussiterminaalin läpi, alas metroasemalle vievien liukuportaiden kuilun päälle. Teos on halkaisijaltaan noin neljä metriä ja siinä on keramiikkaosia noin 275 m². Sen ovat valmistaneet keramiikkataiteilijat Pekka Paikkari, Kristina Riska ja Kati Tuominen.
Terminaalista Kampin metroasemalle vievät liukuportaat.
Kampin metroasema
Turvallisuus

Kampin keskuksen turvallisuutta valvoo turvavalvomo ympäri vuorokauden kameravalvonnalla ja poikkeustilanteita varten tiloissa on kuulutuslaitteet yleisön ohjaamista varten. Myös näyttötaulut saadaan viestittämään poikkeustilanneinformaatiota.lähde? Kampin terminaalissa on maakaasubusseilla liikennöinti turvallisuussyistä kielletty, koska terminaalin suunnittelussa ei tätä polttoainevaihtoehtoa huomioitu.lähde? HSL onkin tämän vuoksi kieltänyt maakaasubussien käyttämisen niillä linjoilla, joiden lähtöpaikka on Kampin keskuksessa. Kiellon syy on pelko räjähdysvaarasta tulipalotilanteessa.lähde? Mikäli maakaasubussin lähettyvillä syttyy tulipalo, laskevat autossa olevat varolaitteet kaiken kaasun kerralla ulos. Tämä on hyvä ulkoilmassa,lähde? mutta sisätilassa äärimmäisen huono, kun kaasu ei pääse vapaasti leijailemaan taivaalle.
Turvallisuus > Sokeain kunniamaininta

Kampin keskus palkittiin marraskuussa 2005 Sokeain viikon "Hyvin tehty" -kunniamaininnalla.lähde? Terminaalissa näkövammaisen liikkuminen sujuu rakennuksen kokoon nähden hyvin. Rakennus on suunniteltu turvalliseksi ja toiminnalliseksi. Terminaalin pääovien luona on sokeille tarkoitettu kohokuvioinen kartta, johon on merkitty liukuportaat, hissit ja muu tarpeellinen kohokirjaimin. Jokainen laituri on myös merkitty kohokirjaimin, jotta näkövammaiset kykenisivät helpommin tunnistamaan ne. Lattioissa on sokeille tarkoitetut metalliset pienet kohoumaviivat, jotka johdattavat kaikille bussiterminaalin lähtölaitureille. Katoissa on pitkä, viivamainen valaistus, joka johdattaa hämäräsokeita Espoon-bussiterminaalista kaukoliikenneterminaaliin sekä Kampin metroaseman liukuportaille.
Paikallisliikenteen terminaalista lähtevät bussit

| Bussilinja | Lähtölaituri | Reitti/Määränpää |
| --- | --- | --- |
| 21 | 48 | Ruoholahti (M)-Lauttasaari (M) |
| 24 | 47 | Seurasaari |
| 25 | 47 | Pajamäki |
| 37 | 41 | Konala-Malminkartano-Honkasuo-Myyrmäki |
| 41 | 42 | Pohjois-Haaga |
| 42 | 43 | Maununneva – Kannelmäki |
| 112N | 43 | Lauttasaari M – Matinkylä M – Friisilä |
| 63 | 44 | Ruskeasuo – Maunula – Paloheinä |
| 69 | 45 | Pasila – Malmi – Jakomäki |
| 70 | 46 | Töölö – Pukinmäki – Malmi |
| 113N  | 46 | Tapiola M – Laajalahti – Perkkaa – Leppävaara |
| 114N | 46 | Tapiola M – Kilo – Leppävaara |
| 118N | 47 | Tapiola M – Suurpelto – Kauniainen – Jorvi |
| 125N | 48 | Tapiola M – Niittykumpu M – Olari – Latokaski |
| 134N | 49 | Niittykumpu M – Espoon keskus – Suvela – Tuomarila |
| 212  | 49 | Meilahti – Laajalahti – Kauniainen |
| 213 | 49 | Meilahti – Suvela – Espoon keskus – Kauklahti |
| 213N | 49 | Meilahti – Laajalahti – Suvela – Espoon keskus |
| 146N | 50 | Kivenlahti – Saunalahti |
| 147N | 51 | Kivenlahti |
| 165N | 53 | Saunalahti – Kauklahti |
| 173N | 53 | Masala – Kirkkonummi – Upinniemi |
Laiturit 53–57 ovat varalla sekä 58–60 Espoon terminaaliin saapuvien bussien laitureita.
M = metroasema
Kampin kaukoliikenteen bussien reitit

Alla mainittu kaikkien tiesuuntien bussit, niiden reittikadut Helsingin kantakaupungista lähdettäessä ja kyseessä olevien bussien tärkeimmät kohdepaikkakunnat.
Länsiväylälle (Kirkkonummi, Karjaa, Hanko) bussit kulkevat Ruoholahdenkatua ja Porkkalankatua
Turunväylälle (Nummela, Ojakkala, Vihti (Ojakkalan tai Nummelan kautta), Lohja, Salo, Turku, Pori, Rauma) bussit kulkevat Mannerheimintietä, Tukholmankatua ja Huopalahdentietä
Vihdintielle (Vihti, Karkkila) bussit kulkevat Mannerheimintietä ja Vihdintietä
Hämeenlinnanväylälle (Klaukkala, Hämeenlinna, Tampere) bussit kulkevat Mannerheimintietä
Tuusulanväylälle* (Hyrylä, Järvenpää) bussit kulkevat Mannerheimintietä, Helsinginkatua, Sturenkatua ja Mäkelänkatua
Lahdenväylälle (Mäntsälä, Lahti, Jyväskylä, Mikkeli) bussit kulkevat Mannerheimintietä, Helsinginkatua, Sturenkatua, Hämeentietä ja Kustaa Vaasan tietä
Porvoonväylälle (Porvoo) bussit kulkevat Mannerheimintietä, Helsinginkatua, Sturenkatua, Hämeentietä ja Kustaa Vaasan tietä
Itäväylälle (Porvoo, Kouvola, Kotka) bussit kulkevat Mannerheimintietä, Helsinginkatua, Sturenkatua, Aleksis Kiven katua ja Junatietä
(*) Yöaikaan (n. 23-05) lähes kaikki bussit muualle Suomeen kulkevat Helsinki-Vantaan lentoaseman kautta, jolloin bussit Kampista kulkevat Tuusulanväylän reitin kautta
Kampin kaukoliikenteen bussien reitit > Kaukoliikenneterminaalista lähtevät seutulinjat

Kaukoliikenneterminaalista lähtee myös seutulinjoja ja vakiovuoroja, jotka menevät HSL-alueen ulkopuolelle, mutta niillä kelpaa HSL-taksat sen alueella. Niitä kutsutaan U-linjoiksi.
| Bussilinja | Kautta | Määränpää | Liikennöitsijä(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 167T | Länsiväylä, Kaukalahti, Evitskog, Siuntio  | Lohja | Oy Pohjolan Liikenne Ab, Wikströms Busstrafik Ab |
| 190 | Länsiväylä, Kirkkonummi | Inkoo – Karjaa – Raasepori | Oy Pohjolan liikenne Ab, Ampers Busstrafik Ab, Wikströms Busstrafik Ab |
| 280 | Turunväylä, Veikkola  | Nummela, Somero, Lohja, Ojakkala, Fiskari ja Karkkila | Oy Pohjolan Liikenne Ab, J. Vainion Liikenne Oy, Linja-autoliikenne M. Tervo Oy, Ampers Busstrafik Ab |
| 346 | Vihdintie, Kalajärvi  | Vihti, Karkkila | Oy Pohjolan Liikenne Ab, Yhdysliikenne Oy, Linjaliikenne Kivistö Oy. |
| 355 | Vihdintie, Kalajärvi, Lahnus/Serena | Klaukkala – Nurmijärvi | Korsisaari-yhtiöt |
| 455–487 | Hämeenlinnanväylä,Keimola, Luhtaanmäki | Klaukkala / Nurmijärvi / Rajamäki / Loppi / Karkkila | Korsisaari-yhtiöt, Ventoniemi Oy, Yhdysliikenne oy, Pekolan Liikenne Oy, Oy Pohjolan liikenne Ab |
| 465 ja 485 | Hämeenlinnanväylä, Keimola | Nurmijärvi / Hyvinkää | Korsisaari-yhtiöt, Ventoniemi Oy, Yhdysliikenne oy, Pekolan Liikenne Oy, Oy Pohjolan liikenne Ab |
| 640 | Maantiekylä | Hyvinkää / Mäntsälä | Ventoniemi oy |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Kamppi muuttui kaivannoksi, keskukseksi ja lopulta Suomen suurimmaksi nuorisotaloksi
(Kampin keskuksen teräsrakentamisesta) Teräsrakenne-lehti, 2005, nro 1.  Teräsrakenneyhdistys.
Kampin keskuksen www-sivut
Kampin linja-autoasema ilmakuvassa vuonna 1964.
Terminaalissa odotustilat ja lähtölaiturit on erotettu lasiseinällä ja ovilla.
Kaukoliikenneterminaali
Bussilaiturille johtava ovi. Oven yläpuolella on iso numero (esim. tässä kuvassa 3), joka kertoo laiturin numeron. Vieressä on rasti, joka kertoo, ettei bussi ole laiturilla, eivätkä ovet aukea. Kun bussi saapuu laiturille, punaisen rastin tilalle syttyy vihreä nuoli. Nuolen vieressä on näyttö, joka kertoo bussin määränpään, reitin ja lähtöajan.
Kauppakeskuksen keskipiste
Keskipiste alhaalta
Kampin keskus Narinkkatorin puolelta kuvattuna.
Gekko
Bussien sisäänkäynti kaukoliikenneterminaaliin.
Kanadan Grand Prix 2014

|  Kanadan Grand Prix 2014  |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2014. 

Päivämäärä:  8. kesäkuuta 2014
Sijainti:  Circuit Gilles Villeneuve, Montreal, Kanada
Ratatyyppi:  Osittainen katurata
Radan pituus:  4,361 km
Kilpailun pituus:  70 kierrosta, 305,270 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Paaluaika:  1.14,874
Palkintokoroke
Voittaja:   Daniel Ricciardo   (Red Bull)
Toinen:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Kolmas:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Felipe Massa   (Williams)
Kierrosaika:  1.18,504 (kierroksella 58)
Kanadan Grand Prix 2014 oli Formula 1 -sarjan seitsemäs kilpailu kaudella 2014. Kilpailu ajettiin 8. kesäkuuta Montrealissa sijaitsevalla Circuit Gilles Villeneuven osittaisella katuradalla.
Kilpailu

Paalupaikalta kauden seitsemänteen osakilpailuun starttasi Mercedeksen Nico Rosberg. Hänen rinnaltaan lähti tallikaveri Lewis Hamilton, ja kolmannesta ruudusta Red Bullin Sebastian Vettel. Ensimmäisessä mutkassa Hamilton yritti ohittaa Rosbergin, mutta Rosberg lukitsi renkaansa ja pakotti Hamiltonin ajamaan ensimmäisen mutkan leveäksi. Tässä tilanteessa Sebastian Vettel onnistui ohittamaan Hamiltonin ja nousi kilpailussa toiseksi. Marussia-kaksikko Jules Bianchi ja Max Chilton kolaroivat radan kolmannessa mutkassa ja molemmat joutuivat keskeyttämään kilpailun heti ensimmäisellä kierroksella. Keskeytys oli Chiltonin F1-uran ensimmäinen, joka tuli hänen 26:ssa GP:ssään. Brittikuski sai seuraavaan kilpailuun kolmen lähtöruudun rangaistuksen. Turva-auto tuli heti radalle.
Turva-auto tuli pois radalta kierroksella 8, jolloin kilpailu jatkui. Hamilton pystyi ohittamaan Vettelin kierroksella 10 nousten takaisin kilpailun kakkoseksi. Caterhamin japanilaiskuljettaja Kamui Kobayashi spinnasi kierroksella 23 radan toisessa mutkassa - Kobayashi keskeytti takajousituksen hajottua samalla kierroksella. Myös Kobayashin tallikaveri Marcus Ericsson joutui keskeyttämään kilpailun kierroksella 7. Kierroksella 37 Mercu-kuskit ajoivat kärjessä muilta karussa, kunnes molempiin autoihin tuli MGU-K vika. He menettivät noin 160 hevosvoimaa ja se rasitti heidän takajarrujaan. Toisten varikkopysähdysten jälkeen Hamilton oli siirtynyt kilpailun kärkeen, mutta ajoi mutkan 10 leveäksi, jolloin Rosberg pääsi Hamiltonin kantaan. Hamilton ajoi seuraavan mutkan suoraksi ja ilmoitti jarrujensa pettäneen. Hamilton keskeytti kierroksella 46. Uusilla renkailla ajaneet saivat kilpailun lopussa muita kiinni. Red Bullin Daniel Ricciardo ohitti itsensä palkinnoille ja kierroksella 67 hän ohitti kilpailun kärjessä olleen Nico Rosbergin. Takana ajavat Vettel, Sergio Pérez ja Felipe Massa taistelivat viimeisestä palkintopallisijasta. Vettel onnistui ohittamaan Pérezin viimeiselle kierrokselle lähdettäessä. Massa yritti tehdä samaa meksikolaiselle, mutta viimeisen kierroksen alkaessa Pérez vaihtoi ensimmäisen mutkan jarrutuksessa ajolinjaansa, jolloin takanatuleva Massa törmäsi häneen. Molemmat paiskautuivat seinille, ja turva-auto tuli vielä viimeisellä kierroksella radalle. Pérez sai seuraavaan kilpailuun viiden lähtöruudun rangaistuksen.
Kilpailun voittoon ajoi Daniel Ricciardo, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen. Toiseksi ajoi Nico Rosberg ja kolmanneksi Sebastian Vettel. Monien keskeytysten siivittämänä ongelmista kärsinyt Williamsin Valtteri Bottas nousi seitsemänneksi ja Ferrarin Kimi Räikkönen kymmenenneksi. Räikkönen pyörähti kilpailun aikana mutkassa 10, päästen jatkamaan matkaansa. Felipe Massalle jäi kilpailun nopein kierrosaika 1.18,504.
Kilpailu > Tulokset

| Sijoitus | Numero | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeyttänyt | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull | 70 | 1:39.12.830 | 6 | 25 |
| 2 | 6 |  Nico Rosberg | Mercedes | 70 | +4,236 | 1 | 18 |
| 3 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull | 70 | +5,247 | 3 | 15 |
| 4 | 22 |  Jenson Button | McLaren | 70 | +11,755 | 9 | 12 |
| 5 | 27 |  Nico Hülkenberg | Force India | 70 | +12,843 | 11 | 10 |
| 6 | 14 |  Fernando Alonso | Ferrari | 70 | +14,869 | 7 | 8 |
| 7 | 77 |  Valtteri Bottas | Williams | 70 | +23,578 | 4 | 6 |
| 8 | 25 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso | 70 | +28,026 | 8 | 4 |
| 9 | 20 |  Kevin Magnussen | McLaren | 70 | +29,254 | 12 | 2 |
| 10 | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 70 | +53,678 | 10 | 1 |
| 11† | 11 |  Sergio Pérez | Force India | 69 | Kolari | 13 |  |
| 12† | 19 |  Felipe Massa | Williams | 69 | Kolari | 5 |  |
| 13 | 99 |  Adrian Sutil | Sauber | 69 | +1 kier. | 16 |  |
| 14† | 21 |  Esteban Gutiérrez | Sauber | 64 | ERS | Varikko |  |
| Kesk. | 8 |  Romain Grosjean | Lotus | 59 | Takasiipi | 14 |  |
| Kesk. | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso | 47 | Voimansiirto | 15 |  |
| Kesk. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 46 | Jarrut | 2 |  |
| Kesk. | 10 |  Kamui Kobayashi | Caterham | 23 | Jousitus | 21 |  |
| Kesk. | 13 |  Pastor Maldonado | Lotus | 21 | Voimayksikkö | 17 |  |
| Kesk. | 9 |  Marcus Ericsson | Caterham | 7 | Turbo | 20 |  |
| Kesk. | 4 |  Max Chilton | Marussia | 0 | Kolari | 18 |  |
| Kesk. | 17 |  Jules Bianchi | Marussia | 0 | Kolari | 19 |  |
Lähteet: 

† = Keskeyttivät kilpailun, mutta ajoivat 90% kilpailupituudesta.
Muuta

Kimi Räikkösen 200:s Grand Prix.
Daniel Ricciardon uran ensimmäinen voitto.
Suomen naisten käsipallomaajoukkue

| Suomi |
| --- | --- |
Liitto:  Suomen käsipalloliitto
Maanosaliitto:  EHF
Valmentaja:  Tomas Westerlund 
Eniten otteluita:  Linda Cainberg 61 
Eniten maaleja:  Alexandra Roos 183 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen naisten käsipallomaajoukkue edustaa Suomea naisten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Sitä hallinnoi Suomen käsipalloliitto. Suomen maajoukkue ei ole koskaan selviytynyt olympialaisiin, maailmanmestaruuskilpailuihin tai Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Suomen purjehdusmaajoukkue

| Sailing Team Finland |
| --- | --- |
Liitto:  Suomen Purjehdus ja Veneily r.y.
Olympialaiset
 Kultaa:  2
 Hopeaa:  3
 Pronssia:  7
Suomen purjehdusmaajoukkue eli Sailing Team Finland on Suomen Purjehdus ja Veneilyn hallinnoima purjehdusjoukkue, joka edustaa Suomea olympialuokkien arvokilpailuissa. Vuosittain valittava joukkue koostuu olympiajeissa kilpailevista huippupurjehtijoista . Purjehdusmaajoukkueen suurimpiin saavutuksiin kuuluu yksitoista olympiamitalia, joista kaksi kultaisia.
Nykyisin purjehduksen olympialuokat ovat 49er, 49erFX, Formula Kite, ILCA 6, ILCA 7, iQFoil ja Nacra 17 .
Kalmukia

| Kalmukia Хальмг Таңһч1 Республика Калмыкия2 |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Kalmukian sijainti Venäjän federaatiossa
 Koordinaatit: 46°19′N, 44°16′E (Elista) 
Valtio:   Venäjä
Federaatiopiiri:  Pohjois-Kaukasian federaatiopiiri
Perustettu:  Autonominen alue 1920-
ASNT:  1935– ja 1957– (lakkautettu 1944–1957)
Kalmukian tasavalta:  1992–
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Elista (Elst) (103 749 as.)
 – suurin kaupunki:  Elista
 – presidentti:  Aleksei Orlov
Pinta-ala:  76 100 km²
Väkiluku (2024):  266 900
 – väestötiheys:  3,8 as./km²
Kielet:  kalmukki ja venäjä
BKT (2010):  24 343,5 milj. RUB (eli 0,07 % koko Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  84 094 RUB, noin 2 060 EUR eli 32 % Venäjän keskiarvotasosta (Venäjän 3. alin arvo)
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Symbolit:  
 – lippu:  Kalmukian lippu
 – vaakuna:  Kalmukian vaakuna
 – kansallislaulu:  Kalmukian kansallislaulu
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  08
 – ISO 3166:  RU-KL
 
Tasavallan internetsivut
 1Kalmukinkielinen nimi – Khal'mg Tanghch  2Venäjänkielinen nimi – Respublika Kalmykija 
Kalmukia (ven. Респу́блика Калмы́кия, Respublika Kalmykija, kalmukiksi Хальмг Таңһч) on Venäjän osatasavalta Etelä-Venäjällä Kaspianmeren luoteispuolella. Se rajoittuu koillisessa ja idässä Astrahanin alueeseen, kaakossa Kaspianmereen, etelässä Dagestaniin ja Stavropolin aluepiiriin, lännessä Rostovin alueeseen ja luoteessa Volgogradin alueeseen. Pohjoisesta etelään matkaa on 448 km ja lännestä itään 423 km. Tasavallan pääkaupunki on Elista. Viralliset kielet ovat venäjä ja kalmukki.
Historia

Kalmukiasta muodostui Neuvosto-Venäjän autonominen alue lokakuun vallankumouksen jälkeen. Venäjän sisällissodassa monet kalmukit taistelivat osana Venäjän valkoista armeijaa kenraalien Anton Denikinin and Pjotr Wrangelin johdolla. Työläisten ja talonpoikien punaisen armeijan edetessä Mustaamerta kohti vuoden 1920 loppupuolella, monet kalmukit pakenivat Venäjältä valkoisen armeijan rippeiden mukana, ja suurin osa näistä pakolaisista päätyi lopulta Jugoslavian Belgradiin, ja pienempi osa Bulgariaan, Tšekkoslovakiaan ja Ranskaan.
Kesäkuussa 1919, Venäjän SFNT:n Kansankomissaarien neuvoston johtaja Vladimir Lenin esitti kalmukeille vetoomuksen, joka lupasi heille oman autonomisen alueen palkkiona vallankumoukseen osallistumisesta. Tämä johti Kalmukkien autonomisen alueen muodostamiseen marraskuussa 1920. Autonomisen alueen pääkaupunki oli ensin Astrahan, ja vuodesta 1928 Elista. Vuonna 1928, Kalmukkien autonomisesta alueesta tuli osa uutta Ala-Volgan aluepiiriä. Kun Ala-Volgan aluepiiri jaettiin vuonna 1934, Kalmukiasta tuli osa Stalingradin aluepiiriä. Vuonna 1935 alue muutettiin Kalmukkien autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi ja Stalingradin aluepiiri lakkautettiin vuonna 1936.
Historia > Toinen maailmansota

Osana Operaatio Barbarossaa natsi-Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels kutsui useita merkittäviä emigranttikalmukkeja muun muassa Belgradista, Pariisista ja Prahasta Berliiniin auttamaan kalmukeille suunnatun propagandan suunnittelussa. Saksa toivoi ja suunnitteli kalmukkien liittyvän heidän puolelleen taistelussa Neuvostoliittoa vastaan monien muiden vähemmistökansojen ohella. Saksan valloitettua Jugoslavian huhtikuussa 1941, osa Belgradissa asuneista kalmukeista liittyi Saksan armeijaan ja otti osaa myös Kalmukian valloitukseen.
Kun Saksan Armeijaryhmä A marsalkka Wilhelm Listin johdolla valloitti Kalmukian länsiosan vuonna 1942, monet kalmukit yksittäin ja yhteistuumin tekivätkin yhteistyötä Kalmukiaa miehittäneen Saksan armeijan kanssa, erityisesti saksalaisen tiedustelu-upseerin Otto Werban johtaman 5000 miehen vahvuisen Kalmukkien ratsujoukon (Kalmücken-Kavallerie-Korps) muodossa, joka osallistui taisteluihin ja toimi partisaaneja vastaan miehitetyllä alueella.  Saksalaisten vetäytyessä alueelta vuonna 1943 Kalmukkien ratsujoukko perääntyi armeijan mukana, ja taisteli sodan loppuun asti, mm. partisaaneja vastaan Puolassa ja Kroatiassa. Neuvostoliiton saatua alueen uudelleen haltuunsa marras-joulukuussa 1942 kalmukkeja syytettiin ja rangaistiin yhteisesti maanpetoksesta, vaikka monet kalmukit palvelivat Puna-armeijassa ja toimivat partisaaneina miehittäjiä vastaan.
Rangaistuksena monien kalmukkien yhteistyöstä vihollisen kanssa 27. joulukuuta 1943 Neuvostoliiton hallitus antoi käskyn lakkauttaa Kalmukkien ASNT ja karkottaa kaikki Kalmukian kalmukit Siperiaan, pohjois-Kazakstaniin ja Venäjän Kaukoitään. Vuonna 1956 Nikita Hruštšovin valtakaudella kalmukit muiden sota-aikana karkotettujen kansojen ohella saivat palata kotiseuduillensa. Kalmukian autonominen alue perustettiin uudelleen nykyisillä rajoillaan vuonna 1957, ja vuonna 1958 siitä tuli taas Kalmukkien ASNT.
Historia > Osaksi Venäjän federaatiota

Vuonna 1990 Kalmukian ASNT antoi julistuksen suvereniteetistaan autonomisena osana Neuvostoliittoa ja Venäjän SFNT:tä ja muutti nimensä Kalmukian SNT:ksi. Vuonna 1991 alueen nimi muutettiin muotoon Kalmukian SNT-Halmg Tanggtš, ja vuonna 1992 muotoon Kalmukian tasavalta-Halmg Tanggtš ja vahvistettiin autonomiseksi osaksi Venäjän Federaatiota. Lopulta vuonna 1994 uuden perustuslain vahvistamisen myötä alueen nimeksi tuli vain Kalmukian tasavalta. Nykyaikana Kalmukia on pyrkinyt säilyttämään ja vaalimaan kulttuuriaan, kuten Buddhalaista uskoa, joka on merkittävä osa kalmukkien kulttuuriperintöä.
Maantiede > Pinnanmuodot

Pinnanmuodostukseltaan Kalmukia jakautuu kolmeen osaan: itäosat kuuluvat Kaspian syvänköön, länsiosat Jergenin ylänköön ja luoteisosa Manytšin alankoon.
Maantiede > Kasvillisuus

Kalmukia on suureksi osaksi aroa tai aavikkoa. Tasavallan luoteisosat ovat muuta maata hedelmällisempää. Siellä kasvatetaan vehnää, sokerijuurikasta, viiniköynnöstä ja erilaisia hedelmiä.
Maantiede > Ilmasto

Kalmukiassa vallitsee kuiva mannerilmasto, kuumine ja kuivine kesineen sekä kylmine ja vähälumisine talvineen. Keskilämpötila on tammikuussa –2,7 °C ja heinäkuussa +26,5 °C. Keskimääräinen sademäärä on tammikuussa 17 mm ja heinäkuussa 19 mm.
Maantiede > Vesistöt

Kalmukian suurin järvi on, ellei Kaspianmerta lasketa, Manytš-Gudilo, joka sijaitsee alueen läntisimmässä osassa. Se laskee Manytšia pitkin länteen ja yhtyy Rostovin alueella Doniin, joka virtaa edelleen Asovanmereen. Sen lisäksi tasavallan pohjoisosassa on lukuisia pienempiä järviä, joista suurimmat ovat Barmantsak, Sostinskije ja Tsagan-Hak.
Alueella ei ole merkittäviä jokia. Tosin Volga kulkee lyhyen matkan Kalmukian puolella tasavallan koillisosassa. Kuma-joki puolestaan muodostaa Kalmukian ja Dagestanin välisen rajan. Doniin laskevan Sal-joen latvahaarat ulottuvat lisäksi tasavallan luoteisosaan, ja alueen luoteisosassa virtaa Manytš. Kaspianmeren rannikolla on jokunen pieni saari.