stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tunturi (yritys)
Yrityksen historiaa

Veljekset Aarne ja Eero Harkke perustivat 22.10 vuonna 1922 Turkuun Pyöräkellari Oy:n, joka aloitti 1930-luvulla oman polkupyörävalmistuksen. Suuri osa pyörien osista tuotiin Englannista, ja niiden mukana ostettiin myös tuotemerkki High Land. Se suomennettiin Tunturiksi. Tunturi-merkki otettiin käyttöön vuonna 1926.
Aluksi korjattiin pyöriä ja muita pieniä laitteita, laajentuen myös polku- ja moottoripyörien myyntiin sekä pyörien kokoamiseen. Ennen omia polkupyöriä valmistettiin myös potkukelkkoja.
1930-luvulla siirryttiin pyörien sarjatuotantoon tuottaen v.1939 noin 4 000 polkupöyrää. Tehtaaksi oli hankittu v.1934-1935 tila Tehtaankadun ja Piispankadun kulmasta Turussa.
1940-luvun alussa sota keskeytti uuden tehtaan rakentamisen Kupittaalle ja sota-aikana mm. kunnostettiin kranaattien hylsyjä ja armeijan moottoripyöriä. Vulkanointilaitteella korjattiin pyörän renkaita noin 40 rengasta päivittäin. Sotainvalideja koulutettiin mekaanikoiksi sotien loppuvuosina 1943-1944.
Vuonna 1952 tuotanto erotettiin vähittäiskaupasta omaksi Tunturipyörä Oy:ksi, jolle valmistui tuotantotilat Turun Kupittaalle. Vuonna 1956 valmistui 15 000 polkupyörää. Vuonna 1961 alettiin valmistamaan Poni-pyörämallia, mistä tuli myöhemmin yksi tunturin suosituimmista pyörämalleista. 1960-luvulla tuotantoon tulivat myös retkipyörät ja Tunturi alkoi tukea polkupyöräkilpailuja, järjestäen etappiajoja Kokkolasta Turkuun. 1960-luvun lopulla Tunturipyörä ryhtyi kehittämään ja valmistamaan kuntopyöriä ja muita kuntoilulaitteita, joista kymmenessä vuodessa tuli yhtiön päätuote. Tunturi Ergometriksi nimetyn ensimmäisen kuntopyörämalliston valmistus aloitettiin vuonna 1969, ja sitä valmistettiin noin miljoona kappaletta aina vuoteen 1996 saakka ja vietiin ympäri maailmaa. Kotikuntopyörissä Tunturi oli maailman suurin tuottaja v.1997.
1970-luvulla tuotantoon tuli Ralli-pyörä, jossa oli banaanin muotoinen satula. Idean tästä mallista oli tuonut Jarno Saarinen Englannista.  1980-luvun alussa Tunturi teki yli satatuhatta pyörää vuodessa, tuotannossa oli otettu käyttöön myös robotit ja miljoonas pyörä valmistui. Vuonna 1985 avattiin kuntovälinetehdas Kaarinassa.
1990-luvulla mukaan tuotantoon tulivat maastopyörät ja Katja Repo voitti alamäkiajon maailmanmestaruus-pronssia v.1997 Tunturin pyörällä ja sen tuella. Vuonna 1998 Tunturipyörä muutti nimeksi Tunturi Oy ja mopojen tuotanto loppui.
Vuonna 2000 uudet toimintatilat valmistuivat Runosmäkeen. V. 2003 Tunturi Oy:stä tuli osa hollantilaista Accel Groupia ja 2005 Tunturi-pyörien tuotanto siirtyi muihin Accel Groupin tehtaisiin Euroopassa ja kuntolaitteiden tuotanto Viroon ja Aasiaan. Vuonna 2010 Raul Hellberg Oy liittyi Tunturiin ja nimeksi tuli Tunturi-Helberg Oy. Vuonna 2011 valmistukseen tulivat sähköpyörät.
Vuonna 2020 kuntovälineet myytiin pois ja 2021 Tunturi-Hellberg Oy muutti nimeksi Tunturi Oy Ltd. Tunturi Oy Ltd täytti sata vuotta v.2022 ja uudet toimitilat Turun Runosmäellä avattiin.
Tunturi-mopojen historiaa

Tunturi valmisti 1950-luvulta vuoteen 1996 asti myös mopoja. Yrityksen tunnetuin, Pappa-Tunturiksi kutsuttu tuotesarja käsittää mallit Start, Automat, Maxi ja Classic.
Ensimmäiset Tunturipyörän valmistamat mopot, jotka olivat putkirunkoisia, tehtiin vuonna 1956. Jo vuonna 1958 kehitettiin uusi runkomalli, jossa oli pellistä puristettu monokokki eli itsekantava kori. Aluksi rungot ja osat tulivat alihankkijalta Saksasta, kunnes vuonna 1961 valmistus siirtyi pääasiallisesti Suomeen. Viimeinen merkittävä mallimuutos tehtiin vuonna 1966, jolloin esiteltiin uusi tuotannon loppuun (1987) saakka käytössä ollut runkomalli. Yhteensä tätä runkomallia tehtiin noin 415 000 kappaletta. Tunturi-mopoissa käytettiin Puchin valmistamaa kaksitahtista moottoria. Vaihteenvalitsin oli tangossa ja jalat lepäsivät polkimilla. Vuonna 1966 esiteltiin automaattivaihteistolla varustettu Automat ja vuonna 1970 jalkavaihteinen malli Start. Polkimilla varustettua mallia alettiin kutsua Maxiksi, kun moottoripyörämäiset jalkatapit sallittiin laissa vuonna 1970, ja ne tulivat vakiovarusteiksi myös Tunturi-mopoissa. Viimeinen tuotantomalli 1986–1987 ristittiin Classiciksi.
Mopomallit

Tunturi Tuisku
Tunturi Maxi
Tunturi Automat
Tunturi Start
Tunturi Classic
Tunturi Sport
Tunturi Super Sport
Tunturi Trial
Tunturi DX
Tunturi Tiger
Tunturi Tiger S
Tunturi Tiger Air
Tunturi Tiger Aqua
Tunturi Hopper
Tunturi Magnum X
Tunturi City
Tunturi Lähetti
Tunturi Break
Tunturi Mikro
Polkupyörämalleja

Tunturi Avanti
Tunturi Poni
Tunturi Ralli
Tunturi Speedway
Tunturi Tuisku
Tunturi Pop
Tunturi Vip
Tunturi Retki
Tunturi Duke
Tunturi Akseli
Tunturi Bomber
Tunturi Boomerang
Tunturi Cobra
Tunturi Yanomany
Tunturi E-max (sähköistetty läskipyörä)
Tunturi Dirty
Aiheesta muualla

Tunturin kotisivu
Ylen Elävä arkisto: Uudet pyörät pyörivät (1960) – mopedin valmistusta Tunturipyörän tehtailla Turussa.
Ylen Elävä arkisto: Koko kansan kulkuneuvo (1964) – ohjelmassa seurataan mopedin, koko kansan kulkuneuvon, valmistusta Tunturipyörän tehtailla Turussa.
Yhtiö Pörssitiedon netissä
Tunturi-mopo vuosimallia 1972.
Raimo Tuomela

Raimo Heikki Tuomela (9. lokakuuta 1940 Helsinki – 22. marraskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen filosofi, joka toimi Helsingin yliopiston filosofian professorina vuosina 1971–2008. Hän oli myös Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian laitoksen yhteiskuntatieteiden metodiikan professori.
Tuomela oli Suomen kansainvälisesti tunnetuimpia nykyfilosofeja. Hänen työnsä ytimen muodosti sosiaalisen toiminnan filosofia laajasti ymmärrettynä. Tuomela julkaisi yhdeksän kirjaa ja lisäksi hänen artikkeleitaan ilmestyi maailman johtavissa filosofian aikakauslehdissä. Tuomela kirjoitti erityisesti yhteiskuntatieteiden filosofiasta ja metodologiasta.
Ura

Tuomela valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1965 (psykologia), filosofian lisensiaatiksi 1965 (psykologia) ja filosofian tohtoriksi 1968 (teoreettinen filosofia). Hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon myös Stanfordin yliopistossa vuonna 1969 ja toimi Helsingin yliopiston filosofian professorina vuodesta 1971 vuoteen 2008.
Tuomela osallistui tutkimushankkeisiin useissa Euroopan maissa sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vuonna 1983 hänet valittiin Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi. Vuonna 1993 Tuomela sai Alexander von Humboldt -säätiön tutkimuspalkinnon ja 2019 Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinnon.
Filosofi Sami Pihlström on arvioinut väitöskirjassaan Tuomelan tieteellistä realismia pragmatismin näkökulmasta.
Teoksia > Kirjoja

Tuomela, Raimo (toim.): Yhteiskuntatieteiden eksakti metodologia.  (Filosofian kirjasto 5)  Helsinki:  Gaudeamus, 1975.  ISBN 951-662-150-3
Tuomela, Raimo & Patoluoto, Ilkka (toim.): Yhteiskuntatieteiden filosofiset perusteet 1.  (Filosofian kirjasto 6)  Helsinki:  Gaudeamus, 1976.  ISBN 951-662-156-2
Tuomela, Raimo & Patoluoto, Ilkka (toim.): Yhteiskuntatieteiden filosofiset perusteet 2.  (Filosofian kirjasto 7)  Helsinki:  Gaudeamus, 1976.  ISBN 951-662-174-0
Tuomela, Raimo: Tiede, toiminta ja todellisuus: Tieteellisen maailmankäsityksen filosofiset perusteet.  (Filosofian kirjasto 11)  Helsinki:  Gaudeamus, 1983.  ISBN 951-662-334-4
Koukkunen, Kari & Tuomela, Raimo: Lukiolaisen filosofia: Yhteinen kurssi.  (3. painos 2003)  Kuopio:  Kustannuskiila, 1994.  ISBN 951-657-363-0
Theoretical Concepts. Library of Exact Philosophy, 10. Springer-Verlag, Wien and New York, 1973.
Tuomela, Raimo – Niiniluoto, Ilkka: Theoretical Concepts and Hypothetico-Inductive Inference. Synthese Library, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht and Boston, 1973.
Human Action and Its Explanation: A Study on the Philosophical Foundations of Psychology. Synthese Library, D. Reidel Publishing Co., Dordrecht and Boston, 1977.
A Theory of Social Action. D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, Boston, and Lancaster, 1984.
Science, Action, and Reality. D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, Boston, and Lancaster, 1985.
The Importance of Us: A Philosophical Study of Basic Social Notions. Stanford Series in Philosophy. Stanford University Press, Stanford, 1995.
Cooperation: A Philosophical Study. Philosophical Studies Series. Kluwer Academic Publishers, 2000.
The Philosophy of Social Practices: A Collective Acceptance View. Cambridge University Press, 2002.
Social Ontology: Collective Intentionality and Group Agents. New York: Oxford University Press, 2013.
Teoksia > Artikkeleita

Niskanen, Vesa A. (toim.): ”Tieteellisestä maailmankäsityksestä”, Tieteellisten menetelmien perusteita ihmistieteissä: Opiskelijan opas.  (3. painos 1997)  Lahti:  Helsingin yliopisto, Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, 1994.  ISBN 951-45-6606-8
Pihlström, Sami & Kuokkanen, Martti & Sandu, Gabriel (toim.): Filosofisia tienviittoja Heikki Kanniston 50-vuotispäivän kunniaksi.  (Helsingin yliopiston filosofian laitoksen julkaisuja 3/1995)  Helsingin yliopiston filosofian laitos, 1995.
Häyry, Heta & Karttunen, Hannu & Virtanen, Matti (toim.): Paholaisen asianajaja: Opaskirja skeptikolle.  (Ursan julkaisuja 38)  Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1989.  ISBN 951-9269-48-7  Teoksen verkkoversio.
Tuomela, Raimo: ”Tieteellinen maailmankäsitys ja kuoleman ongelma”, Kuolema elämän keskellä.  (Toimittaneet Jan-Erik Ruth ja Pirkko Heiskanen)  Helsinki:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08588-3  Teoksen verkkoversio.
Tuomela, Raimo: ”Tiede, esitiede, pseudotiede”, Tiede, toiminta ja todellisuus.  Helsinki:  Gaudeamus, 1983.  Teoksen verkkoversio.
Tuomela, Raimo – Peuhu, Ari: Onko maailma pelkkää ainetta? Tieteen menetelmä olevaisen mittana. Niin & näin, 1995, nro 2.  Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Tuomelan henkilökohtaiset verkkosivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuomela, Raimo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Raimo Tuomelan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  Google Scholar  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  PhilPeople 
Henkilöt:  DDB  Uppslagsverket Finland 
Muut:  SNAC  IdRef
Tuomio & Kone

| Tuomio & Kone> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  hip hop, rap
Kotipaikka:  Olari, Espoo
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Tuomio/Legis   Kone/Konan  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuomio & Kone on espoolainen hiphop-duo Olarista. Miehet tunnetaan myös nimillä Legis ja Konan, sekä Melaveikot -yhtyeen singlellä muun muassa nimillä Burt Pakarat ja Antti Deodor.
Taustaa

Ensi kerran duoa kuultiin vuonna 2000 ilmestyneellä Kehäketun & Setä Koposen EP:llä, jossa Tuomio ja Kone vierailivat useammalla kappaleella. Vuonna 2003 ilmestyi kaksikon ensimmäinen, jo loppuunmyyty omakustannelevy Tuomio & Kone, joka nousi underground -klassikoksi. Albumin nykyinen myyntihinta on usein moninkertainen alkuperäiseen nähden.
Samana vuonna ilmestyi Kehäketun kanssa Melaveikot-nimellä tehty single "Vehkeet levällään/Pepputemppu". Tuomio ja Kone muodostavat yhdessä Setä Koposen kanssa Reilukerho-nimisen kokoonpanon. Reilukerhon esikoisalbumi ilmestyi kesällä 2007.
Tuomio & Kone julkaisivat 3rd Rail Musicin kautta albumin "Rokkaa", useiden vuosien tauon jälkeen. He julkaisevat myös vuoden 2020 helmikuussa albumin Hyvät kannet hukkaan.
Diskografia > Albumit

Tuomio & Kone (2003)
Rokkaa (2015)
Hyvät kannet hukkaan (2020)
Diskografia > Melaveikot

Vehkeet levällään/Pepputemppu (2003)
Aiheesta muualla

Tuomio & Kone Myspacessa (englanniksi)
Turun Soutajat

Turun Soutajat – Åbo Roddare on turkulainen soudun erikoisseura. Sen urheilijat ovat voittaneet useita Suomen-mestaruuksia 1960-luvulta alkaen. Kolminkertainen olympiavoittaja Pertti Karppinen edusti seuraa vuosina 1985–1987. Myös muun muassa Matti Maisala, Mauno Maisala, Jorma Hurme, Erkka Mattila, Pekka Pietilä, Matti Salminen, Reima Karppinen ja Jorma Lehtelä ovat edustaneet seuraa.
Kapselihotelli

Kapselihotelli Osakassa.
Kapseli
Kapselihotelli (jap. カプセルホテル, kapuseru hoteru) on Japanissa yleinen majoitusliiketyyppi. Siinä on huoneistoon sijoitettu päällekkäin ja rinnakkain useita samansuuruisia, pieniä kapseleita. Kapselin koko on yleensä noin 2x1x1 metriä eli tilaa siinä on vain nukkumista varten. Jokaisessa kapselissa on yleensä myös televisio ja radio sekä minibaari.
Kapselihotellien koko vaihtelee. Joissakin on vain 50 kapselia, suurimmissa yli 700.lähde? Yöpyminen niissä on suhteellisen edullista: Tavallinen hinta on 3 000–4 000 jeniä (21–29 €).lähde? Yksityisyydestä huolehditaan verholla tai suljettavalla luukulla. Peseytymistilat ovat yhteiset, ja monesti kapselihotelleissa on myös uima-allas. Tupakointi ja syöminen ei ole kapseleissa suotavaa: hotellissa on yleensä ravintola tai vähintään myyntiautomaatti.
Alun perin kapseleissa yöpyi liikemiehiä, joilla päivä venyi liian pitkäksi tai ravintolailta liian kosteaksi. Nykyisin niitä käyttävät muun muassa reppumatkailijat. Etenkin viikonloppuisin asiakkaina on niitä, jotka ovat liian päihtyneitä kyetäkseen palaamaan turvallisesti kotiin, tai häpeäisivät olotilaansa perheensä edessä.
Ensimmäinen kapselihotelli perustettiin vuonna 1977 Osakaan.lähde? Kiinan Shanghaihin suunniteltiin avattavan maan ensimmäinen kapselihotelli vuonna 2010.
Kapselihotellit Suomessa

Kapseli Oy Ltd ilmoitti kesäkuussa 2014 tuovansa kapseleihin perustuvan majoitusratkaisun Helsinkiin ja etsivänsä projektilleen rahoitusta.
Forssalainen AdhocHaus Oy on saanut Patentti- ja Rekisterihallituksen mallisuojan omalle majoitusmoduulilleen, joka on jo tuotannossa. Tuotteet olivat myös mukana Finavian ja Vantaan Innovaatioinstituutin Relaxation Area projektissa Helsinki-Vantaan lentokentällä syksystä 2013 kevääseen 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kapselihotelli Wikimedia Commonsissa
yesicanusechopsticks.com – Kuvia ja tietoa kapselihotelleista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hannu Turunen

Hannu Tapani Turunen (s. 24. kesäkuuta 1956 Savonlinna) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikenttäpelaaja "Hodo" Turunen edusti Suomea 66 A-maaottelussa vuosina 1978–1987 ja teki niissä kolme maalia. Maajoukkueuransa lopettaessaan hän oli neljänneksi eniten maaotteluita pelannut suomalaisjalkapalloilija. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa.
Turunen pelasi SM-sarjassa 314 ottelua vuosina 1978–1990 ja teki niissä 26 maalia. Kopareiden joukkueessa hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1978 ja 1981. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa Kuopion Palloseuran päävalmentajana vuosina 1995–1996. Turunen on toiminut vuodesta 1994 Kuopiossa Pyörön koulun vahtimestarina ja  jäi eläkkeelle tästä toimesta 18.10.2019.
Turhuuksien rovio (elokuva)

| Turhuuksien rovio> The Bonfire of the Vanities |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brian De Palma
Käsikirjoittaja:  Michael Cristofer (elokuvakäsikirjoitus)
Perustuu:  Tom Wolfen romaaniin Turhuuksien rovio
Tuottaja:  Brian De Palma
Säveltäjä:  Dave Grusin
Kuvaaja:  Vilmos Zsigmond
Leikkaaja:  Bill Pankow David Ray
Tuotantosuunnittelija:  Richard Sylbert
Pukusuunnittelija:  Ann Roth
Pääosat:   Tom Hanks  Bruce Willis  Melanie Griffith  Kim Cattrall  Saul Rubinek  Morgan Freeman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  126 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turhuuksien rovio (The Bonfire of the Vanities) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomedia, joka perustuu Tom Wolfen samannimiseen romaaniin. Brian De Palman ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Tom Hanks, Bruce Willis, Melanie Griffith, Kim Cattrall, Saul Rubinek ja Morgan Freeman. Elokuva tuotti suuren taloudellisen tappion ja sai osakseen kritiikkiä. Elokuva oli ehdolla viiteen Razzie-palkintoon.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Tom Hanks   | … |  Sherman McCoy   |
|   Bruce Willis   | … |  Peter Fallow   |
|   Melanie Griffith   | … |  Maria Ruskin   |
|   Kim Cattrall   | … |  Judy McCoy   |
|   Saul Rubinek   | … |  Jed Kramer   |
|   Morgan Freeman   | … |  tuomari Leonard White   |
|   John Hancock   | … |  pastori Bacon   |
|   Kevin Dunn   | … |  Tom Killian   |
|   Clifton James   | … |  Albert Fox   |
|   Louis Giambalvo   | … |  Ray Andruitti   |
|   Barton Heyman   | … |  etsivä Martin   |
|   Norman Parker   | … |  etsivä Goldberg   |
|   Donald Moffat   | … |  herra McCoy   |
|   Alan King   | … |  Arthur Ruskin   |
|   Beth Broderick   | … |  Caroline Heftshank  |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano moittii, ettei elokuva aivan tavoita romaanin satiirisia piikkejä, ja sanoo henkilöhahmojen jäävän ohuiksi. Hän antaa Turhuuksien roviolle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Turmio ja perikato

| Turmio ja perikato |
| --- | --- |

Kirjailija:  Putte Wilhelmsson
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Savukeidas
Julkaistu:  2009
ISBN:  9789525500547
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Turmio ja perikato on Putte Wilhelmssonin vuonna 2009 ilmestynyt esseekokoelma.
Aiheesta muualla

Antti Nylén: Tuttua tyyliä on vaikea sietää (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 24.9.2009.
Pirkka Valkama: Tajunnanvirtaa taiteesta (Arkistoitu – Internet Archive). Turun ylioppilaslehti 13.11.2009.
Herman Raivio: Inho epämääräisyyttä kohtaan (Arkistoitu – Internet Archive). Parnasso 3.12.2009.
Hannu Waarala: Turmio ja perikato (Arkistoitu – Internet Archive). Keskisuomalainen 8.1.2010.
Ville Hänninen: Sarvia ja hampaita. Kiiltomato.net 20.2.2010.
Turkkilainen keittiö

Iskender-kebab on yksi turkkilaisen kebapin monista lajeista.
Turkkilainen keittiö hyödyntää monipuolisesti Turkin Välimeren-rannikon viljavien maanviljelysmaiden, maan keskiosien karujen lampaan- ja karjanhoitoalueiden sekä maata kolmelta suunnalta ympäröivien merien antimia. Turkin ruokakulttuurissa on aasialainen leima, mutta sen ruokaperinne on samalla ainutlaatuinen. Turkkilaisen keittiön kolme perusraaka-ainetta ovat ohueksi kaulittu filo-taikina (yufka), keitetyistä jyvistä valmistettu kuiva ja rouhittu vehnä eli bulgur sekä riisi.
Turkkilaisen aterian alkupaloja ovat pikkuherkut, mezet. Niihin sisältyy monipuolisesti turkkilaisen keittiön antimia kasviksista juustoon, kalaan ja lihaan.
Lihaa arvostetaan Turkissa erittäin paljon, lukuun ottamatta sianlihaa ja veriruokia, joiden syömisen Koraani kieltää islaminuskoisilta turkkilaisilta. Erityisen suosittua Turkissa on lampaan- ja karitsanliha, ja myös sisäelimiä syödään paljon. Leikatut lihanpalat tunnetaan nimellä kebap, ja ne voidaan valmistaa usein eri tavoin, kuten vartaassa grillaamalla vihannesten kanssa (şiş kebap). Liharuokien lisukkeena syödään runsaasti erilaisia kasviksia, ja öljyn kanssa valmistetut pelkät kasvisruoatkin ovat suosittuja kylminä alkuruokina tai väliruokina. Talvisin Turkissa syödään paljon säilöttyjä kasviksia. Kastikkeena Turkissa käytetään usein jogurttia, joka tehdään yleensä itse.
Turkin suosituimpia kaloja on sardelli, jota saadaan Mustaltamereltä. Myös sampea syödään paljon, samoin kuin äyriäisiä ja simpukoita. Egeanmerestä saadaan pagellia, kalmaria, tonnikalaa ja monia muitakin kaloja. Etenkin Istanbul ja İzmir tunnetaan hyvistä kalavesistään. Turkkilaisilla on yleensä tapana valmistaa kala mahdollisimman yksinkertaisesti, jotta sen maku ei kärsisi.
Turkkilainen litteä happamaton leipä oli tärkeä osa jo maan muinaisten paimentolaisheimojen ja 1000–1200-lukujen seldžukkien ruokavaliota. Turkin tyypillisin leipä on hiivaleipä pide, jota syödään vain ramadanin aikana auringonlaskun jälkeen.
Turkkilainen baklava-leivonnainen.
Turkin kansallisruoka on filo-taikinasta valmistettu leivonnainen baklava. Muita tunnettuja makeita herkkuja ovat halva, joka on seesamitahnasta, hunajasta ja pistaasipähkinöistä valmistettu makeinen, lokum, joka on sokerista tai hunajasta, pähkinöistä ja riisijauhoista valmistettu herkku, sekä şekerpare, jota valmistetaan mannasuurimoista ja manteleista.
Maan tunnetuin juoma on anisviina raki, jota nautitaan sekä ruokajuomana että sellaisenaan. Erityisen suosittu juoma on rakin ja veden sekoitus, maitomainen aslan sütü. Teetä juodaan myös paljon, ja sitä kasvatetaan maan kosteilla koilliskulmilla. Teetä nautitaan Turkissa kaikenlaisissa arkipäiväisissä ja tärkeämmissä tilaisuuksissa, ja turkkilainen teehuone on miesten tärkeä tapaamispaikka. Myös kahvilla on Turkissa pitkät perinteet: turkkilaiset levittivät Arabiasta omaksumaansa kahvikulttuuria 1500-luvulla ympäri Lähi-itää uusia maita vallatessaan, ja pääkaupunkiin Konstantinopoliin syntyi runsaasti ylellisiä kahvihuoneita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkkilainen keittiö Wikimedia Commonsissa
Tupolev I-4

| Tupolev I-4 |
| --- | --- |
 Tupolev I-4
Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:  Neuvostoliitto
Valmistaja:  Tupolev
Ensilento:  1927
Tila:  ei käytössä
Pääkäyttäjät:  Neuvostoliiton ilmavoimat
Valmistusmäärä:  371 
Tupolev I-4  (prototyypistä käytettiin nimeä ANT-5) oli Tupolevin valmistama neuvostoliittolainen yksipaikkainen hävittäjä, joka lensi ensilentonsa heinäkuussa 1927 Stroilsjassa.
Koneita rakennettiin 371 kappaletta ja ne palvelivat Neuvostoliiton ilmavoimissa ja siviili-ilmailussa 1930-luvun puoliväliin saakka.lähde?
Tekniset tiedot > Yleiset ominaisuudet

Miehistö: 1
Kärkiväli: Yläsiipi 11,40 m, Alasiipi 5,70 m.
Pituus: 7,28 m.
Korkeus: 3,40 m.
Siipipinta-ala: Yläsiipi 19,80 m², Alasiipi 4,0 m².
Tyhjämassa: 978 kg.
Lentomassa: 1 430 kg.
Voimalaite: Yksi 9-sylinterinen tähtimoottori, M-22 (358 kW/480 hv).
Tekniset tiedot > Suorituskyky

Huippunopeus: Merenpinnan tasalla 220 km, 5 km:n korkeudessa 231 km/h.
Lakikorkeus: 7 000 m.
Lentoaika: 3,3 h.
Lentomatka: 840 km.
Aseistus: 2×7,62 mm PW-1-konekivääriä, 4×50 kg pommia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ANT-5 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
ANT-5 (venäjäksi)
Turun verilöyly

Turun verilöyly oli Turun Vanhalla Suurtorilla 10. marraskuuta 1599 toimeenpantu joukkorangaistus, jossa mestattiin 14 Kaarle-herttuan (myöhemmin kuningas Kaarle IX) Suomessa vaikuttanutta vastustajaa. Sigismundin ja Kaarlen valtataistelussa Kaarle löi Sigismundin joukot Ruotsissa Stångebron taistelussa 1598 ja teki sen jälkeen retken Suomeen, jossa hän nujersi vastarinnan ja mestautti säätyjä kuulematta Suomen johtavia aatelisia. Oikeudenkäynti Sigismundin kannattajia vastaan käytiin Turussa, josta mestaukset ja vangitsemiset ulotettiin muualle maahan. Kaarlen tavoitteena oli Sigismundin suomalaisten kannattajien murskaaminen. Tuomioiden seurauksena Suomen poliittinen asema heikkeni huomattavasti, sillä kuninkaaksi noussut Kaarle piti maan johtavia aatelisia epäluotettavina.
Suomen kuningasmielisten varsinaiset johtajat Arvid Stålarm ja Aksel Kurki saivat kuolemantuomion, mutta poliittisista syistä heidät vietiin vangittuina Tukholmaan.  Nimekkäimpiä mestattuja olivat:
Krister Martinpoika Björnram
Sten Fincke, Hämeen linnan päällikkö
Johan Fleming, Klaus Flemingin poika
Olavi Klaunpoika, Klaus Flemingin avioton poika
Hartikka Henrikinpoika, Vuolteen säteriratsutilan omistaja
Niilo Iivarinpoika, oletetusti Iivar Maununpoika Särkilahden avioton poika
Mikael Paavalinpoika Munck, Vehmaan Nuhjalan säteritilan omistaja ja Turun linnan alipäällikkö
Sigfrid Sigfridinpoika, huovipäällikkö.