stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kabhi Alvida Naa Kehna
Juoni

Dev Saran (Khan) on ammattilaisjalkapalloilija, joka on onnettomassa avioliitossa uraansa keskittyvän Rhean (Zinta) kanssa. Heillä on myös poika, Arjun. Heidän luonaan asuu myös Devin äiti Kamaljit (Kher). Maya (Mukherji) on opettajatar, joka on naimisissa lapsuudenystävänsä Rishin (Abhishek Bachchanin) kanssa. Maya ei voi saada lapsia eikä tunne täyttävänsä vaimon velvollisuuksiaan.
Dev tapaa Mayan sattumalta juuri ennen Mayan häitä ja he päätyvät juttelemaan. Dev vakuuttaa Mayan siitä, että naimisiinmeno on oikea ratkaisu, vaikka Maya ei rakastakaan miestään kuin ystävänä. Vaikka he ovat toisilleen täysiä vieraita, he tulevat hyvin toimeen keskenään ja jäävätkin ajattelemaan toisiaan, kun heidän tiensä eroavat.
Neljä vuotta kohtaamisen jälkeen he tapaavat taas ja huomaavat molempien avioliittojen olevan pulassa. He päättävät auttaa toisiaan, mutta rakastuvatkin ja päätyvät lopulta pettämään aviopuolisoitaan, mikä johtaa heidän avioliittojensa lopullisiin hajoamisiin. He molemmat joutuvat jättämään perheensä, mutta valehtelevat toisilleen kaiken olevan hyvin, ja niin heidän tiensä eroavat.
Kolme vuotta myöhemmin Rishi on menossa uudelleen naimisiin ja pyytää Mayaa bestmanikseen. Maya suostuu, ja häissä hän tapaa Devin entisen vaimon Rhean, joka kertoo Mayalle Devin muuttavan Kanadaan. Maya lähtee Devin perään juna-asemalle ja tavoittaa hänet juuri ennen junan lähtöä, ja heistä tulee viimein pari.
Roolitus

Amitabh Bachchan … Samarjit Singh Talwar a.k.a "Sexy Sam"
Shah Rukh Khan … Dev Saran
Rani Mukerji … Maya Talwar
Preity Zinta … Rhea Saran
Abhishek Bachchan … Rishi Talwar
Kirron Kher … Kamaljeet Saran
Arjun Rampal … Jai
Ahsaas Channa … Arjun Saran (Rhean ja Devin poika)
Kajol … Erikoisesiintyminen laulussa ”Rock ’n’ Roll Soniye”
John Abraham … Erikoisesiintyminen DJ:nä laulussa ”Where’s the Party Tonight?”
Karan Johar … Erikoisesiintyminen (matkustaja junassa)
Tuotanto

Näyttelijätär Kajolin oli tarkoitus esittää Maya Talwaria. Kun Kajol joutui jättäytymään projektista, rooli meni hänen serkulleen Rani Mukerjille, jonka oli tarkoitus esittää Preity Zintan rooli. Kajol tekee kuitenkin pienen cameoroolin ”Rock ’n’ Roll Soniye” -kappaleen aikana.
Elokuvaa kuvattiin New Yorkissa yli 90 päivää. Muutama kohtaus kuvattiin studiossa Mumbaissa.
Vastaanotto

Kabhi Alvida Naa Kehna julkaistiin Intian lisäksi myös Pohjois-Amerikassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa elokuussa 2006. Intiassa elokuva menestyi ensimmäisenä viikkona erittäin hyvin, mutta sen jälkeen sen suosio laski huomattavasti. On sanottu, että elokuvan saamat ristiriitaiset arvostelut sekä moderni tapa käsitellä avioliittoa ja sen ongelmia olivat liikaa perinteitä vaaliville intialaisille. Muualla maailmassa elokuva tuotti tasaisesti hyvin.
Elokuva rikkoi myös Joharin aiemman elokuvan, K3G – Ilon päiviä, surun päiviä, viisi vuotta kestäneen ennätyksen eniten tuottaneena intialaisena elokuvana. Se sai myös ensi-iltansa ennätyksellisesti yli 1 200 elokuvateatterissa.
Soundtrack

Musiikin elokuvaan on tehnyt suosittu kolmikko Shankar-Ehsaan-Loy. Soundtrackilla on seitsemän kappaletta.
Soundtrack > Kappalelistaus

”Kabhi Alvida Naa Kehna” (Sonu Nigam & Alka Yagnik)
”Mitwa” (Shafqat Amanat Ali, Shankar Mahadevan & Caralisa)
”Where’s the Party Tonight?” (Shaan, Vasundhara Das, Loy Mendonsa & Shankar Mahadevan)
”Tumhi Dekho Na” (Sonu Nigam & Alka Yagnik)
”Mitwa Revisited” (Shafqat Amanat Ali, Shankar Mahadevan & Caralisa)
”Rock ’n’ Roll Soniye” (Shankar Mahadevan, Shaan & Mahalaxmi Iyer)
”Farewell Trance” (Shweta Pandit & Caralisa)
Aiheesta muualla

Kabhi Alvida Naa Kehna Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kabhi Alvida Naa Kehnan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kare Casals

Kare Casals, 2005.
Kare Casals (s. 13. joulukuuta 1966 Espoo) on suomalainen liiketoiminnan kehittäjä ja näkyvä hahmo sähköisen kaupan ja sen piirissä toimivien organisaatioiden toimintaedellytyksien edistäjänä. Casals tunnetaan Suomen Elektronisen Kaupankäynnin yhdistyksen ja Sähköisen kaupan palvelukeskuksen ex-toiminnanjohtajana ja puheenjohtajana.
Ura

Casals toimi kehitysjohtajana Kainuun kaikkien kuntien omistamassa maakunnallisessa elinkeinotoiminnan kehittämisyhtiössä Kainuun Etu Oy:ssä ja yli 25 ICT-alan yrityksen muodostamassa IT-Pooli Group -konsortiossa vuosina 2008–2010. Vuoden 2011 alusta hän siirtyi spin-offina syntyneen Business Meeting Park Oy:n toimitusjohtajaksi.
Casalsilla on kokemusta liiketoiminnan ja kaupankäynnin kehittämisestä 1980-luvulta saakka. Hän on toiminut kaupan keskusliikkeiden ja suurimpien kaupan tietojärjestelmätoimittajien palveluksessa 1990-luvulla, sekä luennoitsijana ja kouluttajana eri korkeakouluissa 2000-luvulla. Hän on myös aktiivinen taustavaikuttaja monissa liiketoiminnan sähköistämiseen liittyvissä hankkeissa ja toiminut usean innovatiivisen yhtiön neuvonantajana, sekä Suomessa että ulkomailla. Casals on vaikuttanut myös Fruugo Oy:n taustalla.
Casals toimi Suomen Elektronisen Kaupankäynnin yhdistys ry:n toiminnanjohtajana vuosina 2002–2007. Yhdistyksen hallitukseen hänet valittiin vuonna 2005 -2010 ja sen puheenjohtajaksi 2007 - 2010.
Casals oli mukana perustamassa ja käynnistämässä Sähköisen kaupan palvelukeskuksen toimintaa alkuvuonna 2000 osana EU:n ja kansainvälisen Internet Societyn (ISOC) yhteishanketta. Casals on toiminut sen sivutoimisena toiminnanjohtajana ja vastaavana päätoimittajana sen perustamisesta saakka aina vuoden 2010 loppuun saakka.
Casals on ollut mukana kansallisen ja EU-tason liiketoiminnan sähköistämiseen liittyvissä hankkeessa ja alan tapahtumissa. Casals osallistui ulkomaisena päävieraana Kiinan pääministerin ja Kiinan sähköisen kaupan yhdistyksen Pekingissä syyskuussa 2006 isännöimään 9. kansainvälisen sähköisen kaupan kongressiin.
Koulutus ja perhe-elämä

Casals vietti nuoruutensa Barcelonassa, Espanjassa. Hän opiskeli 1980-luvulla Lohjan kauppaopiston markkinoinnin erikoistumislinjalla, ja 1990-luvulla Helsingin kauppakorkeakoulussa johtamista ja Helsingin yliopistossa aikuiskasvatusta, sosiaalipsykologiaa, sosiologiaa, filosofiaa ja valtio-oppia, sekä vuodesta 2008 alkaen Vaasan yliopiston kauppakorkeakoulussa kasvuyritysten johtamisen ohjelmassa. Lisäksi hänellä on kaupallisia ja tietoteknillisiä ammattitutkintoja.
Casalsin perheeseen kuuluu vaimo ja kaksi lasta.
Jääpallon SM-sarja 1956

| SM-sarja 1955–1956 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  11
Sarjajärjestelmä:  Yksinkertainen sarja
Mestari:  OPS
Toinen sija:  KUV
Kolmas sija:  Veiterä
Pudonneet joukkueet:  JMP, OTP ja Akilles
Paras maalintekijä:  Tauno Timoska, KUV (19)
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1955 :  1957 → 
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1955-1956 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Suomen Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto yhdistivät jääpallosarjansa, jolloin kahta erillistä mestaruussarjaa ei enää pelattu ja mestaruussarjasta tuli todellinen Suomen mestaruussarja. Jalkapallossa SPL:n ja TUL:n sarjojen yhdistyminen oli tapahtunut kaudeksi 1948. TUL:n joukkueista mukana oli edeliskauden TUL:n mestari Oulun Työväen Palloilijat, joka jäi sarjassa kymmenenneksi ja putosi suomensarjaan.
Suomen mestaruuden voitti Oulun Palloseura, joka voitti kaikki ottelunsa. OPS:n takana KUV ja Veiterä saavuttivat saman pistemäärän, KUV sai hopeamitalit paremman maalieron ansiosta. Veiterä saavutti pronssia. KUV:lle hopea oli sen jääpallohistorian ensimmäisen mitalisijoitus. Samalla KUV otti WP-35:n paikan suomen kolmen parhaimman jääpalloseuran joukossa useaksi kaudeksi.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Palloseura | 10 | 10 | 0 | 0 | 46–15 | 20 |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 10 | 8 | 0 | 2 | 54–34 | 16 |
| Lappeenrannan Veiterä | 10 | 8 | 0 | 2 | 35–18 | 16 |
| Vaasan IFK | 10 | 6 | 0 | 4 | 26–27 | 12 |
| Warkauden Pallo -35 | 10 | 5 | 1 | 4 | 36–35 | 11 |
| Oulun Luistinseura | 10 | 5 | 0 | 5 | 31–20 | 10 |
| Veitsiluodon Vastus | 10 | 3 | 2 | 5 | 22–25 | 8 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 10 | 3 | 0 | 7 | 22–35 | 6 |
| Joensuun Maila-Pojat | 10 | 2 | 1 | 7 | 19–43 | 5 |
| Oulun Työväen Palloilijat | 10 | 1 | 2 | 7 | 16–44 | 4 |
| Porvoon Akilles | 10 | 0 | 2 | 8 | 19–40 | 2 |
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | OPS | KUV | LV | VIFK | WP-35 | OLS | VV | HJK | JMP | OTP | PA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Palloseura |  | 5-0 | 4-1 |  |  |  | 3-1 |  | 4-1 | 6-2 |  |
| Käpylän Urheilu-Veikot |  |  | 8-2 | 6-3 | 7-4 |  |  | 8-2 |  | 5-0 | 8-2 |
| Lappeenrannan Veiterä |  |  |  |  | 5-1 |  | 5-1 | 6-3 | 2-0 | 6-0 |  |
| Vaasan IFK | 4-8 |  | 1-2 |  |  | 3-2 | 1-0 |  | 3-2 | 3-2 |  |
| Warkauden Pallo -35 | 2-8 |  |  | 3-0 |  |  |  | 6-3 | 6-2 |  | 2-2 |
| Oulun Luistinseura | 1-2 | 1-0 | 0-2 |  | 2-4 |  |  |  |  |  |  |
| Veitsiluodon Vastus |  | 3-4 |  |  | 5-1 | 1-4 |  |  | 5-2 |  | 2-2 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 1-3 |  |  | 2-3 |  | 2-0 | 2-3 |  |  |  |  |
| Joensuun Maila-Pojat |  | 2-8 |  |  |  | 0-8 |  | 2-1 |  | 2-2 | 6-4 |
| Oulun Työväen Palloilijat |  |  |  |  | 1-7 | 1-7 | 1-1 | 4-5 |  |  | 3-2 |
| Porvoon Akilles | 2-3 |  | 0-4 | 0-5 |  | 5-6 |  | 0-1 |  |  |  |
Suomensarjasta nousivat pudonneiden JMP:n, OTP:n ja Akilleksen tilalle Vaasan Palloseura ja Lappeenrannan Pallo-Toverit.
Suomen mestarit

OPS:n joukkue: Kullervo Muurinen, Erkki Hedman, Veijo Saariaho, Matti Kovalainen, Pauli Heiskanen, Veijo Sohlo, Juhani Turpeenniemi, Tauno Kaurala, Seppo Alatalo, Veikko Allinen, Alpo Aho, Pentti Veromaa, Jorma Hakalahti. Valmentaja: Kaarlo Sohlo
Kathay

Kathay eli Cathay on Kiinan keskiaikainen nimitys. Sen arvellaan syntyneen kitaanien nimestä. Heimo on asunut 900-luvulta Koillis-Kiinassa. Sen ylivalta siellä lakkasi 1125. Muodossa Kitai nimitys on ollut Kiinan nimenä käytössä esimerkiksi Venäjällä, Iranissa ja Turkestanin kansoilla. Lentoyhtiö Cathay Pacific on saanut nimensä Kathayn mukaan.
Jääpallon SM-sarja 1957

| SM-sarja 1956–1957 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Sarjajärjestelmä:  Yksinkertainen sarja
Mestari:  Veiterä
Toinen sija:  OPS
Kolmas sija:  KUV
Pudonneet joukkueet:  HJK ja LrPT
Paras maalintekijä:  Pentti Immonen, Veiterä (23)
Suurin yleisömäärä:  6 444 (Veiterä-OPS)
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1956 :  1958 → 
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1956-1957 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Lappeenrannan Veiterä voitti mestaruuden, pisteen erolla ennen Oulun Palloseuraa.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lappeenrannan Veiterä | 9 | 8 | 1 | 0 | 58-12 | 17 |
| Oulun Palloseura | 9 | 8 | 0 | 1 | 64-20 | 16 |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 9 | 6 | 1 | 2 | 50-23 | 13 |
| Veitsiluodon Vastus | 9 | 4 | 2 | 3 | 30-42 | 10 |
| Vaasan IFK | 9 | 4 | 0 | 5 | 32–39 | 8 |
| Warkauden Pallo -35 | 9 | 3 | 1 | 5 | 24–34 | 7 |
| Vaasan Palloseura | 9 | 3 | 1 | 5 | 23-40 | 7 |
| Oulun Luistinseura | 9 | 2 | 2 | 5 | 32-32 | 6 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 9 | 1 | 2 | 6 | 13–44 | 4 |
| Lappeenrannan Pallo-Toverit | 9 | 0 | 2 | 7 | 17–57 | 2 |
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | LV | OPS | KUV | VV | VIFK | WP-35 | VPS | OLS | HJK | LrPT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lappeenrannan Veiterä |  | 4-2 | 7-0 | 7-1 | 7-1 |  |  |  |  | 11-3 |
| Oulun Palloseura |  |  |  |  |  | 10-3 | 6-2 | 8-2 | 10-0 | 10-1 |
| Käpylän Urheilu-Veikot |  | 4-6 |  | 9-1 |  |  | 9-0 | 5-2 |  |  |
| Veitsiluodon Vastus |  | 2-8 |  |  | 6-4 |  | 4-3 |  | 6-2 | 5-4 |
| Vaasan IFK |  | 2-4 | 3-10 |  |  | 5-0 | 5-3 |  |  | 4-2 |
| Warkauden Pallo -35 | 2-5 |  | 0-3 | 3-3 |  |  |  | 3-2 |  |  |
| Vaasan Palloseura | 0-7 |  |  |  |  | 2-1 |  | 5-3 | 7-2 |  |
| Oulun Luistinseura | 2-2 |  |  | 2-2 | 5-6 |  |  |  |  | 11-0 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 1-8 |  | 2-2 |  | 3-2 | 1-6 |  | 1-3 |  |  |
| Lappeenrannan Pallo-Toverit |  |  | 2-8 |  |  | 3-6 | 1-1 |  | 1-1 |  |
Suomensarjasta nousivat pudonneiden HJK:n ja Lappeenrannan Pallo-Toverien tilalle Oulun Tarmo ja Mikkelin Palloilijat.
Suomen-mestarit

Veiterä: Antti Paloheimo, Jonni Pajukari, Erkki Partanen, Jouko Taskinen, Veikko Partanen, Risto Ovaska, Aarne Airaksinen, Arvo Raitavuo, Pentti Immonen, Matti Serenius,Hannu Airaksinen ja Pentti Sipponen.
Katherena Vermette

Katherena Vermette (s. 29. tammikuuta 1977 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen métiseihin kuuluva runoilija, prosaisti ja elokuvaohjaaja. Hän voitti vuonna 2013 Kenraalikuvernöörin palkinnon ensimmäisellä runokokoelmallaan (North End Love Songs). Hän on lisäksi muun muassa kirjoittanut romaanin The Break (2016).
Ensimmäisen uransa Vermette loi lastentarhan henkilökunnassa. Hän debytoi elokuvantekijänä vuonna 2016 dokumentilla this river.
Karel Stamic

Karel Stamic.

Karel Filip Stamic (saks. Carl Philipp Stamitz; 7. toukokuuta 1745 Mannheim – 9. marraskuuta 1801 Jena) oli böömiläinen säveltäjä. Hän edusti Mannheimin koulukuntaa.
Stamic syntyi Mannheimissa ja opiskeli isänsä, säveltäjä Jan Stamicin johdolla. Hän soitti vuosina 1762–1770 mannheimilaisessa orkesterissa. Tämän jälkeen Stamic muutti Pariisiin, jossa hän tuli tunnetuksi violistina. Myöhemmin elämässään hän asui muun muassa Prahassa ja Lontoossa.
Stamic sävelsi 80 sinfoniaa, konserttoja ja kamarimusiikkia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karel Stamic Wikimedia Commonsissa
Carl Stamitz International Music Score Library Project (englanniksi)
Kare

Kare voi viitata seuraaviin:
Henkilöitä > Etunimi

Kare Casals (s. 1966), suomalainen liiketoiminnan kehittäjä
Kare Eskola (s. 1977), musiikkitoimittaja
Kare Halonen (s. 1954), virkamies
Kare Orko (1940–2018), elokuvatuottaja ja Suomi-Filmin toimitusjohtaja.
Henkilöitä > Sukunimi

Aito Kare, suomentaja
Antero Kare (s. 1946), valokuvaaja ja kuvataiteilija (Elonkorjaajat)
Erkka Kare (oik. Pertti Erik Paakkanen, 1915–1987), kirjailija
Herman Kare, painija
Kauko Kare (ent. Karén, 1914–1996), kirjailija, toimittaja
Oona Kare (s. 1990), näyttelijä
Pekka Kare (1931–2022), toimitusjohtaja ja urheilujohtaja
Risto Kare (ent. Karén, 1905–1982), kenraalimajuri
Sauli Kare (oik. Aimo Karvonen, 1928–2016), nuortenkirjailija
Susan Kare (s. 1954), yhdysvaltalainen kuvittaja
Tapio Kare (s. 1934), nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija
Tauno Kare (1934–2023), painonnostaja ja rakennusyrittäjä.
Eija Ahlberg (o.s. Kare, s. 1959), VR:n kuuluttaja.
Muuta

Káre, saamelainen naisen etunimi
Karé, kylä Réthymnon kunnassa Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kare”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kansan monarkistipuolue

| Kansan monarkistipuolue |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1974
Puheenjohtaja:  Gonçalo da Câmara Pereira
Ideologia:  monarkismi konservatismi
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Azorien parlamentti:  2 / 57
Kotisivu:  https://ppmonarquico.pt
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansan monarkistipuolue (port. Partido Popular Monárquico, lyh. PPM) on portugalilainen konservatiivinen puolue, joka kannattaa Portugalin monarkian palauttamista.
PPM:llä on kaksi edustajaa Azorien autonomisen alueen parlamentissa. Puolueen päämaja sijaitsee Lissabonissa.
Historia

Puolueen taustalla toimi vuonna 1971 perustettu monarkistinen liittouma, johon kuului muutamia monarkistisia puolueita. Uusi puolue, PPM, perustettiin vuonna 1974 ja Portugalin perustislakituomioistuin rekisteröi puolueen seuraavana vuonna.
Vuonna 2017 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Gonçalo da Câmara Pereira.
Ideologia ja näkemyksiä

Puolueen mukaan Portugalin tulisi palauttaa perustuslaillinen monarkia kansan tuella. Paikallishallintoa tulisi vahvistaa ja keskusvallan roolia siinä tulisi vähentää.
Jääpallon SM-sarja 1960

| SM-sarja 1959–1960 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Sarjajärjestelmä:  Yksinkertainen sarja
Mestari:  OPS
Toinen sija:  Veiterä
Kolmas sija:  KUV
Pudonneet joukkueet:  KUP ja Reipas
Paras maalintekijä:  Tauno Timoska, KUV (13)
Suurin yleisömäärä:  4 903 (OPS-Veiterä)
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1959 :  1961 → 
Jääpallon SM-sarja kaudella 1959-1960 pelattiin yksinkertaisessa sarjassa. 1950-60 luvun vaihteen kolme suurta seuraa jakoivat mitalit, Oulun Palloseura voitti mestaruuden, Veiterä oli hopealla ja KUV sai pronssia. Mitaleista kamppailivat myös WP-35 ja Vastus, jotka olivat KUV:n kanssa tasapisteissä sarjan päätyttyä.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Palloseura | 9 | 7 | 1 | 1 | 41–13 | 15 |
| Lappeenrannan Veiterä | 9 | 4 | 4 | 1 | 32–16 | 12 |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 9 | 5 | 1 | 3 | 31–17 | 11 |
| Warkauden Pallo -35 | 9 | 5 | 1 | 3 | 29–16 | 11 |
| Veitsiluodon Vastus | 9 | 5 | 1 | 5 | 35–30 | 11 |
| Helsingin IFK | 9 | 4 | 0 | 5 | 24–27 | 8 |
| Vaasan Palloseura | 9 | 3 | 2 | 4 | 27–37 | 8 |
| Oulun Luistinseura | 9 | 3 | 1 | 5 | 25–30 | 7 |
| Kouvolan Urheilijain Palloilijat | 9 | 3 | 1 | 5 | 22–34 | 7 |
| Viipurin Reipas | 9 | 0 | 0 | 9 | 20–66 | 0 |
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | OPS | LV | KUV | WP35 | VV | HIFK | VPS | OLS | KUP | Reipas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Palloseura |  | 4-1 | 3-0 |  | 7-1 |  | 4-2 | 1-2 |  |  |
| Lappeenrannan Veiterä |  |  |  | 1-1 |  | 3-0 |  | 6-0 |  | 9-2 |
| Käpylän Urheilu-Veikot |  | 2-2 |  | 3-2 |  |  | 2-3 | 5-1 |  |  |
| Warkauden Pallo -35 | 1-5 |  |  |  |  | 1-0 | 11-1 |  | 2-1 | 7-1 |
| Veitsiluodon Vastus |  | 2-2 | 1-4 | 2-1 |  |  |  | 3-2 | 12-0 |  |
| Helsingin IFK | 1-4 |  | 1-6 |  | 4-5 |  |  |  | 3-2 | 7-1 |
| Vaasan Palloseura |  | 4-4 |  |  | 5-1 | 4-5 |  | 2-2 |  |  |
| Oulun Luistinseura |  |  |  | 2-3 |  | 1-3 |  |  | 6-3 | 9-4 |
| Kouvolan Urheilijain Palloilijat | 3-3 | 1-4 | 3-2 |  |  |  | 5-1 |  |  | 4-1 |
| Viipurin Reipas | 2-10 |  | 1-7 |  | 5-8 |  | 3-5 |  |  |  |
Uusinta putoamisesta: OLS - KUP 6-3.
KUP ja Reipas putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Suomensarjasta Oulun Työväen Palloilijat ja Lappeenrannan Pallo-Toverit.
Mestaruussarja > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| OPS | 5 | 15 900 | 3180 |
| Veiterä | 4 | 9 556 | 2389 |
| OLS | 4 | 7 974 | 1994 |
| WP-35 | 5 | 9 434 | 1887 |
| KUV | 4 | 6 280 | 1570 |
| HIFK | 5 | 4 839 | 968 |
| KUP | 5 | 4 520 | 904 |
| Vastus | 5 | 3 832 | 766 |
| VPS | 4 | 2 802 | 701 |
| Reipas | 4 | 1 199 | 300 |
| Yhteensä | 45 | 66 336 | 1474 |
Yleisömäärät kerätty Helsingin Sanomien otteluraporteista
Mestarijoukkue

OPS:n joukkue: Aarne Hyvönen, Jorma Ollanketo, Veijo Saariaho, Tauno Kaurala, Pauli Heiskanen, Matti Kovalainen, Raimo Kaarela, Heikki Ollikainen, Seppo Alatalo, Juhani Turpeenniemi, Alpo Aho, Seppo Yliluoma, Raimo Okkonen ja Jorma Kukkonen. Valmentaja Reino Arvola
Kalle Holmberg

| Kalle Holmberg |
| --- | --- |
 Kalle Holmberg Taiteiden yönä Turussa 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaarle Vilhelm Holmberg
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1939 Mikkeli
Kuollut: 12. syyskuuta 2016 (77 vuotta) Helsinki
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Kaarle Vilhelm ”Kalle” Holmberg (21. kesäkuuta 1939 Mikkeli – 12. syyskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen ohjaaja. Hän ohjasi ja näytteli teatterissa, oopperassa ja televisiossa.
Ura

Holmberg opiskeli vuosina 1962–1965 Teatterikoulun korkeakouluosastossa ja toimi opiskeluaikanaan Ylioppilasteatterin johtajana 1964–1965. Valmistuttuaan hänet kiinnitettiin ohjaajaksi Helsingin kaupunginteatteriin 1965–1970 ja Suomen Teatterikoulun rehtoriksi 1968–1971. Turun kaupunginteatterin pääohjaajana Holmberg toimi 1971–1977, Yleisradion TV 2:ssa Rauta-ajan ohjaajana 1977–1981, KOM-teatterin johtajana 1981–1982 ja Helsingin kaupunginteatterin pääohjaajana 1984–1993.
Holmberg vieraili ohjaajana muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla, Suomen kansallisoopperassa, Kansallisteatterissa, Pyynikin kesäteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tukholman kaupunginteatterissa, Ruotsin Kuninkaallisessa Oopperassa, Norjan Kansallisteatterissa, Schauspielhaus Bochumissa ja Katona Jozsef-teatterissa Budapestissa.
Holmberg näytteli muun muassa elokuvissa Uuno Turhapuro armeijan leivissä, Kummeli Kultakuume, Rölli ja metsänhenki, Rööperi, Harjunpää ja pahan pappi, rikossarjassa Kylmäverisesti sinun sekä komediallisessa televisiosarjassa Katapultti  (1971–1972).
Holmberg on saanut Kritiikin kannukset, Pohjoismaisen kuunnelmapalkinnon, Valtion elokuvapalkinnon, Prix Italian (Rauta-aika), Pro Finlandian, Suomipalkinnon ja Suomen Leijonan Ritarikunnan komentajamerkin. Hänelle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi 2002. Ida Aalberg -mitali hänelle myönnettiin 2005.
Perhe ja yksityiselämä

Holmberg oli naimisissa dramaturgi-ohjaaja Ritva Holmbergin (1944–2014) kanssa. Heidän tyttärensä on Annina Holmberg. Kalle Holmberg kuoli leukemiaan 12. syyskuuta 2016 Terhokodissa Helsingissä. Vuosia aiemmin ortodokseiksi kääntyneet Kalle ja Ritva Holmberg on haudattu Valamon luostarin hautausmaalle Heinävedellä.
Ohjauksia

Lapualaisooppera (Ylioppilasteatteri)
Rikhard III (Helsingin kaupunginteatteri)
Berliini järjestyksen kourissa (Helsingin kaupunginteatteri)
Rosvot (Bunkkeriteatteri)
Juha (Savonlinnan oopperajuhlat)
Seitsemän veljestä (Turun kaupunginteatteri)
Kuningas Lear (Turun kaupunginteatteri)
Aleksis Kivi (Turun kaupunginteatteri)
Ratsumies (Savonlinnan oopperajuhlat)
Rauta-aika (Yleisradio TV 2)
Punainen viiva (Suomen Kansallisooppera)
Kuningas lähtee Ranskaan (Savonlinnan oopperajuhlat)
Tartuffe (Helsingin kaupunginteatteri)
Riivaajat (Helsingin kaupunginteatteri)
Kullervo (Los Angeles Opera / Suomen Kansallisooppera)
Akseli ja Elina, Pohjantähden alla, Tuntematon sotilas (Pyynikin kesäteatteri)
Rhenguldet (Kungliga Operan)
Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni. (Olympiastadion / Helsingin kaupunginteatteri)
Demokratia (Suomen Kansallisteatteri)
Teokset

Vasen suora.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-115-722-1.
Viimeinen erä. Kirjoituksia teatterista ja elämästä.  Helsinki:  Siltala, 2010.  ISBN 978-952-234-028-3.
Kirjallisuutta

Holmberg, Annina: Riivattu ja siunattu : Kalle Holmbergin elämä ja teot.  Helsinki:  Siltala, 2022.  ISBN 978-952-388-103-7.
Aiheesta muualla

Kalle Holmbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Holmberg, Kalle hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kalle Holmberg ja Kaisa Korhonen vuonna 1965.
Ken Whisenhunt

Ken Whisenhunt.
Kenneth ”Ken” Moore Whisenhunt (s. 28. helmikuuta 1962 Augusta, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi NFL:ssä 9 kautta sisempänä laitahyökkääjänä useassa eri seurassa. Whisenhunt aloitti valmentajana yliopistotasolta vuonna 1995. NFL:n Pittsburgh Steelers palkkasi hänet vuonna 2001, jossa hän työskenteli, kunnes Arizona Cardinals palkkasi hänet päävalmentajakseen vuonna 2007. Pitkään ilman menestystä ollut Cardinals eteni Whisenhuntin toisella kaudella Super Bowliin. Ottelu päättyi kuitenkin tappioon Pittsburgh Steelersille. Super Bowl-kauden pelinrakentaja Kurt Warnerin lopetettua uransa Cardinals ei pystynyt löytämään mitat täyttävää seuraajaa. Joukkue pelasi heikompia kausia ja kauden 2012 päätteeksi Whisenhunt sai potkut.