stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jennifer Kupcho

Jennifer Kupcho (14. toukokuuta 1997) on yhdysvaltalainen golfaaja.
Kupcho kilpaili ensimmäisen kerran LPGAn ammattilaiskiertueen turnauksessa vuonna 2016, jolloin hän kilpaili Yhdysvaltain avoimeen turnaukseen. Hän pelasi tuolloin kaksi kierrosta ja putosi jatkosta. Seuraavana vuonna hän eteni samassa turnauksessa viimeiselle kierrokselle ollen lopputuloksissa 21. Vuonna 2019 Kupcho kilpaili useammassa ammattilaiskilpailussa. LPGA:n major-turnauksissa hänen paras sijoituksensa oli The Evian Championshipissa, jossa hän oli toinen. Yhdysvaltain avoimessa turnauksessa hän oli 62. Hän oli myös TOTO Japan Classicissa neljäs ja Marathon Classic presented by Dana -turnauksessa viides. Vuonna 2020 LPGA major-turnauksissa paras sijoitus oli Women's PGA Championship -turnauksessa, jossa hän oli seitsemäs. Hän oli ShopRite LPGA Classic presented by Acer -turnauksen toinen. Vuonna 2021 Kupcho oli LPGA Drive On Championshipin toinen.
Huhtikuussa 2021 Kupcho oli LPGA:n rankingissa (Rolex Rankings) 12.
John R. Vane

| John R>  Vane |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1927 Tardebigg, Worcestershire
Kuollut: 19. marraskuuta 2004 (77 vuotta) Farnborough
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Geoffrey S. Dawes
Tutkimusalue:  Farmakologia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1982)
John Robert Vane (29. maaliskuuta 1927 Tardebigg, Worcestershire – 19. marraskuuta 2004 Farnborough) oli brittiläinen Nobelin lääketieteen palkinnolla palkittu biokemisti.
Ura

Vanen isä, nimeltään Maurice Vane, oli venäläisen maahanmuuttajaperheen lapsi ja hänen äitinsä, Frances Vane, oli rakentajaperheestä. Vane kävi King Edward XIV Highschoolin Birminghamissa. 12-vuotiaana hän sai vanhemmiltaan kemistipaketin, jonka avulla hän suoritti joitain kokeita. Hän opiskeli vuodesta 1944 lähtien Birminghamin yliopistossa, jossa hän pettyi kokeellisten tutkimusten puutokseen. Sen jälkeen hän meni opiskelemaan Oxfordin yliopistoon farmakologiaa.
Vuonna 1982 hänelle myönnettiin Nobelin lääketieteen palkinto yhdessä Sune K. Bergströmin ja Bengt I. Samuelssonin kanssa prostaglandiineihin liittyvistä tutkimuksistaan. Vuonna 1989 hänelle myönnettiin Royal Societyn Royal Medal.
Vane oli naimisissa ja hänellä oli kaksi tytärtä.
Jody Shelley

| Jody Shelley |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1976 (ikä 48) Thompson, Manitoba, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  107 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2013
Seurat:  Saint John Flames (AHL),   Johnstown Chiefs (ECHL),   Syracuse Crunch (AHL),   Columbus Blue Jackets (NHL),   JYP (SM-liiga),   San Jose Sharks (NHL),   New York Rangers (NHL),   Philadelphia Flyers (NHL)
Jody Shelley (s. 7. helmikuuta 1976 Thompson, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi laitahyökkääjänä NHL:ssä. Shelley on erittäin isokokoinen, minkä lisäksi hän pelasi kovaa ja fyysistä peliä. Shelley oli pelätty tappelija NHL-kaukaloissa.
Ura

Shelley pelasi kolme kautta QMJHL-junioriliigassa Halifax Mooseheadsissa. Vuosien 1994–1997 aikana Shelley keräsi QMJHL:ssä 933 jäähyminuuttia. Niistä 448 minuuttia tuomittiin hänelläe hänen viimeisellä QMJHL-kaudellaan. Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi kanadalaiseen AIJAA-yliopistosarjaan Dalhousien yliopiston joukkueeseen. Shelley vaihtoi seuraa kuitenkin kesken kauden, kun hän siirtyi AHL-liigan Saint John Flamesiin.
NHL-seura Calgary Flames teki edellisen kauden farmijoukkueessaan Saint Johnissa pelanneen Shelleyn kanssa sopimuksen kesällä 1998. Shelley pelasi seuraavat kaksi kautta Calgaryn organisaatiossa, mutta ei pelannut ainuttakaan ottelua NHL:ssä, vaan lähinnä ECHL:n Johnstown Chiefsissä ja myös AHL:n Saint Johnissa.
Kauden 2000–2001 Shelley aloitti AHL:n Syracuse Crunchissa, kunnes Columbus Blue Jackets teki hänen kanssaan sopimuksen tammikuussa 2001. Shelley pääsi pelaamaan kauden aikana ensimmäisen NHL-pelinsä. Seuraavalla kaudella Shelley pelasi jo 52 ottelua, mutta lopullisesti hän vakiinnutti paikkansa Columbuksessa kaudella 2002–2003, jolloin hänen ei tarvinnut enää pelata otteluakaan farmissa. Shelley voitti kauden aikana myös NHL:n jäähykuninkuuden 249 jäähyminuutillaan. Hän pelasi työsulkukaudella 2004–2005 SM-liigajoukkue JYP:ssä. Monet SM-liigassa pelkäsivät hänen väkivaltakohtauksiaan, mutta ne jäivät Suomessa vähemmälle. Hän antoi 11 SM-liigaottelussa yhden syöttöpisteen ja keräsi 20 jäähyminuuttia. Hän pelasi JYP:ssä myös kolme playoff-ottelua joissa tuli jopa 25 jäähyminuuttia.
Shelley palasi Columbukseen työsulun jälkeen kaudeksi 2005–2006. Hän keräsi kauden aikana ensimmäisen kerran urallaan kymmenen tehopistettä. Shelley pelasi Columbuksessa lopulta viisi ja puoli kautta. Hänet kaupattiin San Jose Sharksiin tammikuussa 2008. Hän oli jäänyt Columbuksen kokoonpanon ulkopuolelle useassa ottelussa, ja Columbus vaihtoi hänet kuudennen kierroksen varausoikeuteen 2009. Shelley oli Columbuksen historian eniten jäähyminuutteja kerännyt pelaaja, 1 025 minuuttia. Hän ehti pelata Columbuksessa 380 ottelua ja oli seuran toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja Rostislav Klesla kanssa.
San Josessa Shelley pelasi lopulta kolmella kaudella. Hänet kaupattiin New York Rangersiin kesken kauden 2009–2010 vaihdossa kuudennen kierroksen varausoikeuteen. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Philadelphia Flyersiin, jonka kanssa hän teki sopimuksen vapaana agenttina heinäkuussa 2010. Shelley lopetti uransa kauteen 2012–2013.
Aiheesta muualla

Jody Shelleyn profiili
Jekaterinoslavin kuvernementti

| Jekaterinoslavin kuvernementti Катеринославська губе́рнія  Екатериносла́вская губерния |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Jekaterinoslavin kuvernementin sijainti vuonna 1914.
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  1802
Lakkautettu:  1925
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Jekaterinoslav
Pinta-ala  (55 705,6 neliövirstaa (1897)):  63 396 km²
Väkiluku (1897):  2 113 674
Jekaterinoslavin kuvernementti (ukr. Катеринославська губе́рнія, Katerynoslavska hubernija, ven. Екатериносла́вская губе́рния, Jekaterinoslavskaja gubernija) oli Venäjän keisarikunnan ja joidenkin sen jälkeisten vuosien kuvernementti vuosina 1802–1925. Se sijaitsi nykyisen itäisen Ukrainan alueella.
Kuvernementti perustettiin 8. lokakuuta 1802 pilkottaessa laajentunutta Uuden Venäjän kuvernementtia (ven. Новороссийская губерния, Novorossijskaja gubernija) pienempiin osiin. Uuden Venäjän kuvernementtin toista vaihetta edelsi Jekaterinoslavin käskynhaltijakunta vuosina 1783–1796. Tämä synnytettiin yhdistettäessä aiempi Asovan kuvernementti ja Uuden Venäjän kuvernementin ensimmäinen vaihe. Nimensä käskynhaltijakunta oli saanut keisarinna Katariina II:n käskystä sinne perustetun Jekaterinoslavin kaupungin eli nykyisen Dnipron mukaan.
Jekaterinoslavin kuvernementin rajat ja kihlakunnat vuonna 1821.
Jekaterinoslavin kuvernementin rajat ja kihlakunnat (luultavasti 1900-luvun alku)
Jekaterinoslavin kuvernementin alueeseen tehtiin joitain muutoksia vuosien saatossa. Esimerkiksi vuonna 1874 silloisesta Aleksandrovskin kihlakunnasta irroitettiin Mariupolin kihlakunta ja vuonna 1887 Donin Rostovin kihlakunta siirrettiin itäpuoliseen Donin kasakoiden alueeseen.
Kuvernementin naapureina olivat 1900-luvun alkuvuosina lounaassa Taurian, lännessä Hersonin, luoteessa Pultavan ja pohjoisessa Harkovan kuvernementti. Idässä kuvernementti rajoittui Donin kasakoiden alueeseen ja etelässä kuvernementilla oli pala Asovanmeren rantaa.
Kihlakuntajako ja suurimmat kaupungit

Kuvernementissä asui vuonna 1897 yhteensä 2 113 674 asukasta. Väestöstä 88,6 prosenttia oli maaseutuasukkaita.
Jekaterinoslavin kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd), joita vuonna 1897 oli kahdeksan. Kihlakuntajako ilmenee oheisesta taulukosta. Hallintokaupunki oli Jekaterinoslav (112 839 asukasta vuonna 1897). Seuraavaksi suurimpia kaupunkeja olivat Mariupol (31 116 as.) ja Luhansk (20 404 as., jälkimmäinen tuolloin osa Slovjanoserbskin kihlakuntaa).
| Kihlakunta | Pinta-ala (neliövirstaa) (neliövirsta=1,138062 km2) | Asukasluku | Hallintokeskus |
| --- | --- | --- | --- |
| Jekaterinoslavin kihlakunta | &&&&&&&&&&&06611.04000006 611,4 | &&&&&&&&&0357207.&&&&00357 207 | Jekaterinoslav (112 839 as.) |
| Aleksandrovskin kihlakunta | &&&&&&&&&&&08966.08000008 966,8 | &&&&&&&&&0271678.&&&&00271 678 | Aleksandrovsk (nyk. Zaporižžja, 18 849 as.) |
| Bah’mutin kihlakunta | &&&&&&&&&&&08105.07000008 105,7 | &&&&&&&&&0332478.&&&&00332 478 | Bah’mut (19 316 as.) |
| Verh’nodniprovskin kihlakunta | &&&&&&&&&&&06164.03000006 164,3 | &&&&&&&&&0211674.&&&&00211 674 | Verh’nodniprovsk (ukr. Верхньодніпровськ, ven. Верхнеднепровск, 6 701 as.) |
| Mariupolin kihlakunta | &&&&&&&&&&&07899.&&&&007 899,0 | &&&&&&&&&0254056.&&&&00254 056 | Mariupol (31 116 as.) |
| Novomoskovskin kihlakunta | &&&&&&&&&&&05739.03000005 739,3 | &&&&&&&&&0260368.&&&&00260 368 | Novomoskovsk (Новомосковск, 12 883 as.) |
| Pavlohradin kihlakunta | &&&&&&&&&&&07746.05000007 746,5 | &&&&&&&&&0251460.&&&&00251 460 | Pavlohrad (15 775 as.) |
| Slovjanoserbskin kihlakunta | &&&&&&&&&&&04472.06000004 472,6 | &&&&&&&&&0174753.&&&&00174 753 | Slovjanoserbsk (ukr. Слов'яносербськ, ven. Славяносербск, 3 122 as.) |
Väestön kielellis-etninen jakauma

Kielellis-etniseltä taustaltaan suurimmat kieliryhmät olivat vuonna 1897 ukraina (68,9 % eli 1 456 369 as.), venäjä (17,3 %, 364 974 as.), jiddiš (4,7 %, 99 152 as.), saksa (3,8 %, 80 979 as.) ja kreikka (2,3 %, 48 740 as.). Joku muu äidinkieli oli 3,0 prosentilla väestöstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jekaterinoslavin kuvernementti Wikimedia Commonsissa
Karta Jekaterinoslavskoi gubernii (Jekaterinoslavin kuvernementin kartta, A. A. Ilinan kartasto (atlas) vuodelta 1876) Transneft-yhtiön rahoittama Runivers-hanke eli "Venäjä alkuperäisteoksien kautta" (Россия в подлиннике), runivers.ru. Viitattu 31.3.2014. (venäjäksi)
Johannes Rosenrod

Johannes Rosenrodin maalaama Pyhää Birgittaa ja paavi Urbanus V:tä esittävä fresko Tenstan kirkossa Upplannissa.
Johannes Rosenrod oli keskiajan Ruotsissa vaikuttanut maalari. Rosenrod signeerasi vuonna 1437 joukon kalkkimaalauksia Tenstan kirkossa Upplannissa. Maalaukset olivat Salstan linnan herran ritari Pentti Jönsinpoika Oxenstiernan tilaamia. Rosenrodin ajatellaan tehneen maalauksia myös Danmarkin kirkkoon lähellä Uppsalaa.
Rosenrod oli luultavasti saksalainen, ja toimi Ruotsissa vain lyhyen aikaa.
Käännös suomeksi
Jennifer Klein

Jennifer Klein elokuussa 2015.
Jennifer Klein (s. 1999) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa 15 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi marraskuussa 2017 Israelia vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa helmikuussa 2021.
Klein edusti kausina 2018–2020 saksalaisseura TSG 1899 Hoffenheimia mutta palasi kesällä 2020 kotimaahansa St. Pöltenin joukkueeseen.
Jan Neliba

| Jan Neliba |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. syyskuuta 1953 (ikä 71) Kladno, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekkoslovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Seurat:  HC Kladno (CŠL) Lukko (SML) Sport (I-div.) YJK (II-div.)
Jan Neliba (s. 5. syyskuuta 1953 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän valmensi viimeksi 1. Národní Hokejová Ligan HC Znojemští Orliia kaudella 2009–2010.
Pelaajaura

Neliba aloitti uransa kotikaupunkinsa joukkueessa HC Kladnossa, jossa vuonna 1980 tuli Tšekkoslovakian mestaruus. Hän siirtyi kaudeksi 1984–1985 SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon, jolloin Nelibasta tuli liigan historian ensimmäinen tšekkoslovakialais-/tšekkiläispelaaja. Hän pelasi Lukossa kaksi kautta. Kauden 1985–1986 lopulla Neliba potkaisi Jyväskylässä JYPin Arto Jokista, jonka seurauksena hän sai neljän ottelun pelikiellon. Lukon seurajohto halusi Neliban kotiin, mutta pelaajien ja valmentajien painostuksesta hän sai pelata kauden viimeisen ottelun.
Neliban ura jatkui Suomessa vielä Lukonkin jälkeen, kun hän pelasi kaudella 1987–1988 I-divisioonaa Vaasan Sportissa ja kaudella 1988–1989 II-divisioonaa Ylivieskan YPA:ssa, joissa Neliba lopetti uransa.
Pelaajaura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Göteborg 1981 | jääkiekko |  |
Neliba edusti Tšekkoslovakiaa MM-kilpailuissa vuonna 1981, jolloin hän voitti pronssia. Hän pelasi myös Lake Placidin olympiakisoissa 1980.
Valmentajaura

Neliba aloitti kaudella 1993–1994 Tšekin Extraliigassa HC Kladnon päävalmentajana. Kolmen siellä vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi valmentamaan saman liigan Vsetínská Hokejováa kaudella 1996–1997. Neliba toimi joukkueen päävalmentajana kaksi kautta, joiden jälkeen hän siirtyi SM-liigajoukkue Kalevan Pallon peräsimeen. Neliba riitaantui siellä apulaisvalmentaja Jouni Rinteen kanssa ja hän sai lähteä 14. joulukuuta 1998. Rinne korvasi hänet päävalmentajana.
Kaudeksi 2000–2001 Neliba palasi Vsetíniin, mutta joukkueen apuvalmentajaksi. Kesken kauden 2003–2004 hänet pestatiin HC České Budějovicen päävalmentajaksi, mutta Neliba palasi taas kaudeksi 2004–2005 Vsetínin apuvalmentajaksi. Tammikuussa 2007 hän siirtyi Slovakian Extraliigassa pelaavan HK Ardo Nitran päävalmentajaksi. Neliba valmensi joukkuetta kevääseen 2008.
Kauden 2008–2009 Neliba valmensi Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa HC Mostia ja kauden 2009–2010 hän valmensi samassa liigassa HC Znojemští Orlia.
Jeremias Wallén

Jeremias Wallén (synt. Wallenius, 26. joulukuuta 1693 Piikkiö – 20. heinäkuuta 1772 Tukholma) oli suomalainen lakimies, valtiopäiväedustaja ja maaherra. Hänen isänsä oli Vehmaan kirkkoherra Jeremias Wallenius. Wallén aateloitiin vuonna 1743.
Hän toimi aluksi sotatuomarina Henkiratsuväkirykmentissä ja Etelä-Skånen ratsuväkirykmentissä 1717–1725, jonka jälkeen Wallén nimitettiin Suomen armeijan ylisotatuomariksi. Vuonna 1728 hän aloitti Turun hovioikeuden sihteerinä ja toimi myöhemmin sen asessorina. Karjalan laamannikunnan laamanniksi Wallén nimitettiin 1744.
Vuonna 1757 Wallénista tuli Turun ja Porin läänin maaherra. Hän siirtyi lyhytaikaisesti Södermanlandin läänin maaherraksi 1769 ja myöhemmin samana vuonna Västernorrlandin läänin maaherraksi. Valtiopäivämiehenä Wallén oli neljään otteeseen vuosien 1755 ja 1772 välillä.
John Rambo

John Rambo voi tarkoittaa seuraavia:
John Rambo (1943–2022), yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja vuoden 1964 olympiapronssimitalisti.
John Rambo (1661–1741), amerikkalainen poliitikko.
Rambo, Sylvester Stallonen esittämä kuvitteellinen toimintasankari.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Rambo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
James Irwin

| James Benson Irwin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1930 Pittsburgh, Pennsylvania
Kuollut: 8. elokuuta 1991 (61 vuotta) Glenwood Springs, Colorado
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  koelentäjä
Ura
Tyyppi:  astronautti
Sotilasarvo:  eversti, USAF
Aika avaruudessa:  12d 07h 12m
Lennot

:  Apollo 15
 
Jim Irwin, LRV, Apollo-15-Mission
James Benson Irwin (17. maaliskuuta 1930 – 8. elokuuta 1991) oli yhdysvaltalainen astronautti ja insinööri.  Hänellä oli skotlantilais-irlantilaiset sukujuuret. Irwin toimi  Apollo 15:n kuumoduulin pilottina neljännellä miehitetyllä Kuuhun laskeutuneella avaruuslennolla; hän käveli kahdeksantena ihmisenä kuussa.
Irwin valmistui East High Schoolista Salt Lake Cityssä, Utahissa vuonna  1947.  Hän suoritti  Bachelor of Science tutkinnon  Yhdysvaltain laivastoakatemiassa vuonna 1951 ja Master of Science tutkinnon lento- ja mittaustekniikassa Michiganin yliopistossa 1957.
Hän sai lentokoulutuksen  Hondon ja Reesen ilmavoimien tukikohdissa Texasissa. Hän valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien koelentokoulusta  vuonna 1961 ja ilmavoimien Aerospace Research Pilot Schoolista 1963.
Kymmenen vuotta ennen Apollo-lentoaan Irwinin lentokone syöksyi maahan tavanomaisella harjoituslennolla: Irwinin koulutettavana oleva  ohjaajaoppilas syöksi koneen maahan. Kumpikin säilyi hengissä, mutta Irwin sai murtumia, kärsi muistihäiriöistä ja lähes menetti toisen jalkansa.
Ura NASAssa > Astronauttivalinta

James Irwin valittiin huhtikuussa 1966 NASAn 19 hengen astronauttiryhmään. Hän oli myös Apollo 10:n tukiryhmässä, ensimmäisen lennon joka kuljetti kaiken tarvittavan laitteiston Kuun kiertoradalle ja "kuivaharjoitteli" ensimmäistä Kuuhun laskeutumista. Hän toimi myös toisen Kuuhun laskeutuneen Apollo-lennon  Apollo 12:n varamiehistössä  kuumoduulin  pilottina.
Ura NASAssa > Apollo 15

26. heinäkuuta – 7. elokuuta 1971 toimiessaan Apollo 15:n kuumoduulin  pilottina (LMP) Irwin vietti 295 tuntia 11 minuuttia avaruudessa. Hänen  avaruuskävelynsä (EVA) Kuun pinnalla kesti yhteensä 18 tuntia 30 minuuttia tehtäväajasta (lisäksi käytettiin 33 minuuttia seisten paikallaan kuumoduulin telakointiluukussa ympäristöä tarkkaillen ja valokuvia ottaen).
Irwinin ja David Scottin kuulento painottui edeltäviä lentoja enemmän tieteeseen, mikä merkitsi sitä että he olivat ennen lentoa osallistuneen geologian intensiivikoulutukseen täyttääkseen "J-tyypin lennon" (J-Mission) vaatimukset.  Tämän ylimääräisen koulutuksen katsotaan tehneen mahdolliseksi Apollo-lentojen yhden tärkeimmistä löydöistä, Genesis-kiven.
Apollo 15 laskeutui Kuussa Hadleyn rilliin,  vuoristaan ja laaksoistaan tunnetulle alueelle. J-tyypin lento tarkoitti sitä, että he olisivat Kuussa pidempään kuin aikaisemmat lennot, jotta kolme avaruuskävelyä voitaisiin suorittaa. Irwin oli ensimmäinen kuuauton matkustaja, sillä hän ei ollut sen ohjaaja. Kuuauto vietiin Kuun pinnalle kuumoduuli (LM) Falconin laskeutumisvaiheen sisällä. Scott ja Irwin viettivät kuussa lähes kolme vuorokautta; 66 tuntia 54 minuuttia.
Christie's huutokauppasi Irwinin kuuhun jätetystä selkärepustaan leikkaamansa palan vuonna 2001 310 500 dollarilla.
Ura NASAssa > Terveysongelmia Apollo 15 lennolla

Kuusta nousun lähdön ja kuumoduuli Falconin ja huolto/komentomoduuli  Endeavourin telakoitumisen jälkeen Irwin ja Scott olivat kiireisiä siirtäessää muun muassa kuukiviä komentomoduuliin ja valmistellessa kuumoduulin lopullista irrotusta komentomoduulista. 
Tämän kiireisen ajanjakson aikana ilmaantuivat ensimmäiset sydänoireet.
Sekä Scott että Irwin olivat työskennelleet 23 tuntia ilman unta, minkä aikana he suorittivat viimeisen kuukävelyn, nousivat Kuusta, telakoituivat komentomoduulin kanssa ja kohtasivat ongelmia, jotka hidastivat kuumoduulin irrottamista komentomoduulista. Astronauttien elintoimintoja tarkkailtiin maassa telemetriatietojen välityksellä ja lääkärit huomasivat Irwinin sydämessä rytmihäiriön ("engl. bigeminy") (ehkä kaliuminpuutoksen takia). Tri. Charles  Berry ilmoitti Christopher Kraftille, miehitettyjen avaruuslentojen (MSC) apulaisjohtajalle: "Se on vakavaa. Jos hän olisi maan pinnalla olisin sijoittanut hänet teho-osastolle sydäninfarktipotilaana." Endeavourin sisätiloissa hengitettiin 100 % happea (avaruudessa ollessa), joten Dr. Charles Berry päätti, ettei Irwin ollut suuressa vaarassa. "... Itse asiassa...hän on tehohoidossa.  Hän nauttii puhdasta happea, hänen tilaansa valvotaan koko ajan, ja mikä parasta, hän on painottomuudessa. Minkä tahansa rasituksen alaisena hänen sydämensä onkaan, emme voisi toimia paremmin kuin pitää häntä painottomuudessa"
Komentomoduulin maata sivuavalle radalle  (Trans Earth Injection, TEI) viedyn rakettimoottoripolttovaiheen jälkeen Irwinillä ei ollut juuri muuta tekemistä kuin avustaa komentoaluksen pilotin Alfred Wordenin avaruuskävelyä pukemalla painepuvun ja tarkkailemalla Wordenia. Irwinillä oli aikaa levätä ja hän ilmeisesti toipuikin lennon loppuosan aikana. Lääkärit tarkkailivat Irwinin EKG:tä laskuun asti, mutta hänen sydänkäyränsä oli normaali. Tapahtuneesta ei ilmeisesti keskustelu lennon jälkipuinnissa, eivätkä oireet toistuneet maassa.  Muutaman kuukauden päästä Irwin sai sydänkohtauksen.
Postimerkkiskandaali

Apollo 15:n palattua maahan saatiin selville, että miehistö oli ottanut mukaansa Kuuhun, ilman lupaa, 398 ensipäiväkuorta, joista 100 oli myyty saksalaiselle postimerkkienvälittäjälle Hermann Siegerille. Myyntituloilla oli tarkoitus perustaa rahasto Apollo 15:n miehistön jäsenten lapsille. Vaikka heidän toimintansa ei ollut mitenkään laitonta (matkamuistojen ottamille lennoille ei ollut laitonta), ja vaikka NASA oli ummistanut silmänsä samanlaisilta tapauksilta aikaisemmilla lennoilla, NASAn hallinto päätti tehdä Scottista ja hänen miehistöstään varoittavan esimerkin eikä kukaan heistä lentänyt enää myöhemmin avaruudessa.
Ura NASAn jälkeen

Astronauttiuransa lisäksi Irwin tunnetaan luultavasti parhaiten työstään kristittynä.  Hän jätti NASAn ja jäi eläkkeelle ilmavoimista everstinä vuonna 1972 ja perusti High Flight -nimisen kristityn liikkeen. Hän puhui usein siitä, miten hänen kokemuksensa avaruudessa oli tehnyt Jumalan läsnäolon hänelle todellisemmaksi kuin aikaisemmin.
Vuodesta 1973 lähtien Irwin johti useita retkikuntia Ararat-vuorelle Turkkiin etsimään Nooan arkkia.  Retkikunnat eivät löytäneet merkkejä arkista. Vuonna 1982 hän loukkaantui vuorelta alastulon aikana ja luutnantti Orhan Baserin ja hänen kommandonsa täytyi saattaa Irwin hevosen selässä vuorelta lähimpään sairaalaan. Baser määrättiin suojelemaan ja johtamaan retkikuntaa kyseisellä matkalla.
Ura NASAn jälkeen > Kuolema

Irwin sai vakavan sydänkohtauksen kotinsa lähellä Colorado Springsissä, Coloradossa.  Hän kuoli 8. elokuuta 1991 seuraavan sydänkohtauksen aikana Glenwood Springsissä, Coloradossa. Häntä jäivät kaipaamaan puoliso Mary Ellen ja heidän viisi lastaan. Irwin kuoli ensimmäisenä kahdestatoista Kuussa kävelleestä astronautista, muut tähän mennessä kuolleet kuukävelijät ovat Apollo 14:n komentaja Alan Shepard, joka kuoli leukemiaan vuonna 1998, Apollo 12:n komentaja Charles Conrad, joka kuoli moottoripyöräonnettomuudessa Kaliforniassa vuonna 1999 ja Apollo 11:n komentaja Neil Armstrong, joka kuoli leikkauksessa 2012.
Teoksia

To Rule the Night: The Discovery Voyage of Astronaut Jim Irwin (William A. Emerson, Jr:n kanssa, 1973)
More Than Earthlings (1983)
More Than an Ark on Ararat: Spiritual Lessons Learned While Searching for Noah's Ark (Monte Ungerin kanssa, 1985)
Destination: Moon (1989)
Flight Of The Falcon: The Thrilling Adventures Of Colonel Jim Irwin (1991)
Vuoden 1998 minisarjassa Avaruuden sankarit Irwiniä esitti näyttelijä Gareth Williams.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen NASAn  elämäkerta
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:james Irwin
James Irwinin Apollo 15 -avaruuspuku.
Irwin tervehtii Yhdysvaltain lippua Kuussa. Kuumoduuli ja kuuauto myös kuvassa.
Käännös suomeksi
Johannes Hans Daniel Jensen

| Johannes Hans Daniel Jensen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1907 Hampuri, Saksa
Kuollut: 11. helmikuuta 1973 (65 vuotta) Heidelberg, Saksa
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Hampurin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Wilhelm Lenz
Instituutti:  Heidelbergin yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Atomin kuorirakenteen tutkiminen
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1963)
Johannes Hans Daniel Jensen (25. kesäkuuta 1907 – 11. helmikuuta 1973) oli saksalainen fyysikko. Jensen sai yhdessä Maria Goeppert-Mayerin kanssa puolet Nobelin fysiikanpalkinnosta atomin kuorirakenteen tutkimisesta vuonna 1963. Toinen puolikas myönnettiin Eugene Wignerille.
Jensen syntyi Hampurissa. Hänen isänsä oli puutarhuri Karl Jensen. Jensen opiskeli vuodesta 1926 alkaen fysiikkaa, matematiikkaa, filosofiaa ja fysikaalista kemiaa Hampurin yliopistossa.
Aiheesta muualla

Biografia Nobel-säätiön sivuilla (englanniksi)