stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ville Lång
Elämä ja ura

Lång aloitti sulkapallon noin 10-vuotiaana. Hänen ensimmäinen seuransa oli Lahti-Sulkkis. Lång pelasi myös jalkapalloa, mutta alkoi 14-vuotiaana keskittyä pelkästään sulkapalloon.
Vuonna 2003 Lång voitti nuorten EM-pronssia. Pekingin olympialaisissa 2008 Lång ylsi 16 parhaan joukkoon voitettuaan kaksi ensimmäistä otteluaan. Kyseessä on paras suomalainen olympiasulkapallosaavutus kautta aikain. Hän osallistui myös Lontoon olympialaisiin 2012, joissa hän pelasi ainoan ottelunsa Lee Chong Weitä vastaan. Baselissa 2014 Lång kuului Suomen ensimmäisen aikuisten joukkuekilpailun arvokisamitalin, EM-pronssin, voittaneeseen joukkueeseen.
Lång voitti useita kansainvälisiä turnauksia. Vuonna 2006 hän voitti Toulouse Openin ja Skotlannin avoimet. Vuonna 2008 hän voitti Kroatian avoimet, Romanian avoimet, White Nights -turnauksen Pietarissa ja Norjan avoimet. Vuonna 2009 hän voitti Viron ja Turkin avoimet ja vuonna 2010 Unkarin avoimet. Vuonna 2011 hän voitti Viron avoimet ja Norjan avoimet. Vuonna 2012 hän voitti Viron avoimen mestaruusturnauksen. Vuonna 2014 Lång voitti Ruotsin turnauksen ja Skotlannin GP-turnauksen. Hän voitti Viron turnauksen jälleen vuonna 2016.
Lång kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen urheilulukiosta vuonna 2005. Lång oli mukana Nelosen Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018. Lång osallistui keväällä 2022 Nelosella ja Ruutu-suoratoistopalvelussa alkaneeseen tosi-tv-ohjelmaan Erikoisjoukot.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili Badminton World Federation (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Pemberton’s French Wine Coca

Pemberton’s French Wine Coca (Pembertonin ranskalainen kokaviini) oli apteekkari John Pembertonin kehittämä juoma, joka toimi alkuna Coca-Colalle. Pemberton rekisteröi tuotemerkin vuonna 1885. Juoma sisälsi kokaiinia, viiniä ja muita aineksia.
French Wine Coca syntyi yrityksenä jäljitellä Vin Mariani -nimistä suosittua patenttilääkettä. Pemberton kopioi Vin Marianin juomaohjeen, muunsi sitä hiukan ja väitti useiden julkisuuden henkilöiden suositusten kertovan omasta juomastaan. Pembertonin juoma alkoi menestyä, mutta raittiusliikkeen vallatessa alaa Atlanta ja Fultonin piirikunta äänestivät alkoholin kielletyksi. Pembertonin oli kehitettävä alkoholiton juoma, joten vuonna 1886 hän muutti juoman kaavaa. Hän otti pois viinin ja lisäsi kofeiinia ja mausteeksi kolapähkinäuutetta. Coca-Colan ensimmäinen versio oli syntynyt.
Lähtevä ryhmä

Ionisoitumisreaktio, jossa X- on lähtevä ryhmä
Lähtevä ryhmä eli poistuva ryhmä on kemiallisessa reaktiossa joko sähköisesti neutraali tai negatiivisesti varautunut atomi tai molekyyli, joka irtoaa reaktion lähtöaineesta. Lähtevä ryhmä voi ottaa mukaansa sidoselektronit jolloin sitä kutsutaan nukleofuugiksi. Tyypillisiä neutraaleja lähteviä ryhmiä ovat esimerkiksi vesi ja ammoniakki ja lähtevinä ryhminä yleisiä anioneja ovat esimerkiksi halogenidi- ja karboksylaatti-ionit.
Lähtevän ryhmän ominaisuudet

Parhaimmat lähtevät ryhmät ovat ioneja tai molekyylejä, jotka kykenevät hyvin vastaanottamaan elektroniparin ja joiden polarisoituvuus on alhainen. Tyypillisesti hyvät lähtevät ryhmät ovat neutraaleja tai hyvin heikkoja emäksiä ja hyvin heikkoja nukleofiileja. Usein käytetty suure käsiteltäessä ryhmän kykyä toimia lähtevänä ryhmänä on pKaH-arvo, joka on lähtevän ryhmän konjugaattihapon pKa-arvo. Mitä matalampi pKaH-arvo on sitä parempi on lähtevä ryhmä. Esimerkiksi jodidi-ioni on parempi lähtevä ryhmä monissa reaktioissa kuin kloridi-ioni, koska jodidi-ionin pKaH on -10 ja kloridi-ionin pKaH-arvo on -7. Usein hyvän lähtevän ryhmän sidos reaktion lähtöaineessa on suhteellisen heikko.
Lähtevä ryhmä on tärkeä erityisesti nukleofiilisissa substituutioissa ja eliminaatioreaktiossa. Esimerkiksi SN1- ja SN2-mekanismilla tapahtuvat reaktiot ovat yleisesti sitä nopeampia, mitä parempi lähtevä ryhmä niissä on.
| Lähteviä ryhmiä alenevan lähtökyvyn mukaisesti |
| --- | --- |
R-N2+: typpimolekyyli
R-OR'2+: dialkyylieetteri
R-OSO2RF: perfluorialkyylisulfonaatit (e.g. triflaatti)
R-OTs, R-OMs jne: sulfonaatit kuten tosylaatit, mesylaatti ym.
R-I: jodidi
R-Br: bromidi
R-OH2+, R-OHR'2: vesi, alkoholit
R-Cl: kloridi
R-ONO2, R-OPO(OH)2: nitraatti, fosfaatti (ja muut ionit epäorgaanisista estereistä)
R-SR'2+: tiolaatit
R-NR'3+, R-NH3: amiinit, ammoniakki
R-F: fluoridi
R-OCOR: karboksylaatit
R-OAr: fenoksidit
R-OH, R-OR: hydroksidi, alkoksidit
R-NR2: amidit
Halogenidianionien kyky toimia lähtevänä ryhmänä korreloi sen kanssa, miten anioni stabiloi negatiivista varausta. Hyvä lähtevä ryhmä on vahvan hapon konjugaattiemäs.
Toivo Hj. Långström

Toivo Hjalmar (Toivo Hj.) Långström (12. toukokuuta 1889 Helsinki – 30. syyskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysaktivisti. Hän oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja (1922–1923) ja puheenjohtaja, kun viranomaiset lakkauttivat puolueen ja pidättivät sen johtajat elokuussa 1923.
Elämäkerta

Långströmin vanhemmat olivat suutari Anders Långström ja Helena Kristiina Hiltunen. Hän kävi kansakoulun ja suoritti 1910 taideteollisuuskeskuskoulun. Långström oli sorvaajan oppilaana Helsingissä 1904–1906, merimiehenä 1906 sekä metallisorvaajana 1906–1918. Suomen sisällissodan aikana Långström toimi Kansanvaltuuskunnan työasiainosaston virkamiehenä, ja sodan loppuvaiheissa hän siirtyi Venäjälle, jossa hän toimi laivaston liikkuvan konepajan teknillisenä johtajana 1918–1920. Palattuaan Suomeen Långström työskenteli metallisorvaajana Helsingissä 1920–1922.
Långström oli kansanedustajana 1922–1923 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli SSTP:n eduskuntaryhmän puheenjohtaja ja puolueen puheenjohtaja 1923 nimen lyhennyttyä Suomen Työväenpuolueeksi. Långström toimi myös Helsingin kaupunginvaltuutettuna. Hän oli keskeinen vaikuttaja ja johtokunnan jäsen kirjapainotoimintaa harjoittaneessa Osakeyhtiö Työssä.
Långström oli vankilassa poliittisista syistä 1923–1926. Vapauduttuaan hän toimi Työväenjärjestöjen Tiedonantajan toimittajana 1926–1927 sekä Rakennustyöväen liiton sihteerinä 1927–1929. Långström oli uudelleen vangittuna 1930–1934. Långström oli SKP:n Suomen byroon jäsen joulukuusta 1928 tammikuuhun 1930, jolloin hänet vangittiin. Långström tuki voimakkaasti SKP:n politiikkaa, jossa niin ”sosiaalifasistit” kuin ”hoipertelijatkin” tuomittiin jyrkästi. Syksyllä 1929 Långström nousi Suomen Ammattijärjestön toimeenpanevaan valiokuntaan, kun SKP otti järjestön haltuunsa hoipertelijoilta. 1920-luvun maanalaisessa kirjeenvaihdossa Långström käytti salanimiä Louhi (L:hi), Puikko ja Riku.
Päästyään vapaaksi Långström toimi yrittäjänä 1934–1940. Långström oli Metallityöväen liiton sihteeri 1940–1941 ennen kuin joutui taas vankeuteen jatkosodan ajaksi. Sodan jälkeen Långström työskenteli kansanhuoltoministeriön osastosihteerinä 1946–1948 ja Kulutusosuuskuntien keskusliiton teknillisenä johtajana 1948–1959. Långström oli Metalliliiton varapuheenjohtaja ja Kustannusosakeyhtiö Yhteistyön johtokunnan puheenjohtaja. Hän kuului Suomen kansan demokraattisen liiton liittotoimikuntaan, Suomen rauhanpuolustajien keskustoimikuntaan ja Osuusliike Elannon johtokuntaan.
Toivo Långström oli naimisissa vuodesta 1944 Tilda Ahlforsin kanssa.
Aiheesta muualla

.aspx Toivo Hj. Långström Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Niilo Wälläri | SSTP:n puheenjohtaja 1923 | Seuraaja: puolue lakkautettu |
| n k Sosialistisen työväenpuolueen kansanedustajat 1922–1923 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (27):  Aronen  Enqvist  Fagerholm  Hannula  Hannunen  Hiilos  Kaarne  Kallio  Kankari  Kemppi  Koivisto  Lampinen  Långström  Mäkelin  Mäkinen  Nahkala  Numminen-Härmä  Nurmiranta  Pulkkinen  Rytkönen  Sillanpää  Toppinen  Tuomi  J. Vainio  V. Vainio  Valkama  Vesterlund 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Pendek-mies

Pendek-mies
Pendek-mies eli Orang Pendek on Indonesian Sumatran saaren kryptozoologian piiriin kuuluva olento. Sen kerrotaan olevan muuten kuin oranki, mutta kahdella jalalla kävelevä ja enintään puolentoista metrin mittainen. Väitettyjen silminnäkijähavaintojen mukaan sillä on leveä vartalo, lyhyet jalat, pitkät ja voimakkaat kädet sekä luisu otsa. Pendek-miehet elävät kertomusten mukaan laajoissa, vuoristoisissa ja tiheissä viidakoissa syrjäisissä ja vaikeakulkuisissa kolkissa saarta, esimerkiksi Kerinci Seblatin kansallispuistossa. Ne liikkuvat maassa ja syövät ilmeisesti kasveja. Sumatran asukkaat ovatkin tehneet havaintoja viljelmien läheisyydessä, jossa Pendekit ovat ruokailleet. Pendek tarkoittaa malaijin kielessä lyhyttä.
Ainoat todisteet olennosta ovat tuntemattomat karva- ja kudosnäytteet sekä tunnistamattomat jalanjäljet. Jalanjälkien perusteella jotkut tiedemiehet pitävät ennestään tuntemattoman kädellislajin olemassaoloa mahdollisena. National Geographic aloitti vuonna 2005 projektin, jonka tavoitteena on saada valokuvia Pendek-miehestä.
Yllättäen vuonna 2003 löydettiin melko läheltä Indonesiasta Floresin saarelta jäänteitä uudesta aiemmin tuntemattomasta ihmislajista, joka nimettiin löytösaarensa mukaan floresinihmiseksi. Myös floresinihminen on pienikokoinen, ja jotkut tutkijat spekuloivat sillä, että mm. tarinat Pendek-miehestä voisivat kertoa siitä, että toista ihmislajia olisi voinut elää vielä muutamia satoja vuosia sitten. Jotkin tutkijat pitivät löydettyä floresinihmistä vain mikrokefaliaa sairastaneena nykyihmisenä, mutta myöhemmin teoria todistettiin paikkansa pitämättömäksi.
Muita selityksiä Pendek-miehelle ovat, floresinihmisen lisäksi, että kyseessä olisi oikeasti malaijikarhu tai gibboni, joita silminnäkijät ovat luulleet Pendek-miehiksi, tai että kyseessä on jokin muu tieteelle entuudestaan tuntematon kädellinen.
Läheisyysperiaate

Läheisyysperiaate tai subsidiariteettiperiaate on periaate, jonka mukaan julkisen vallan päätökset tulisi tehdä mahdollisimman lähellä ihmisiä ja byrokratiassa käsitellä alhaisimmalla mahdollisella tasolla. Ylemmille tasolle tulisi viedä vain sellaiset päätökset, joita ei alemmilla tasoilla voida tehdä.
Subsidiariteettiperiaate on yksinkertaisesti byrokratian vähentämistä, ja sitä pidetään yleisellä tasolla julkisissa virastoissa toivottavana asiana. Subsidiariteettiperiaatteen mukainen uudistus Suomessa olisi esimerkiksi Kelan päätösten tekemistä konttorikohtaisesti.
Julkisen valinnan teorian mukaan ihmisten läheisyydestä kauemmas karkaavalla vallalla on tapana byrokratisoitua. Vallan toimiessa kunnallistasolla ihmisillä on vielä mahdollisuus jopa äänestää jaloillaan vaikkapa ikävien kaupunginsääntöjen tapauksessa.
Lisäksi läheisyysperiaatetta perustellaan usein hajautetun ja hiljaisen tiedon idealla, jonka mukaan päätös tulee tehdä mahdollisimman lähellä sitä koskevaa ympäristöä, jotta päätöksentekijöillä on mahdollisimman paljon paikallista tietoa ja mahdollisimman hyvät mahdollisuudet tutustua paikallisiin olosuhteisiin.
Euroopan unionissa on subsidiariteettiperiaatteen mukaisesti alueiden komitea. EU:n sääntely koskee vain sellaisia yhteisön tavoitteiden toteuttamiseen liittyviä asioita, joita ei voida säädellä jäsenmaiden tasolla.
Subsidiariteettiperiaate on ”persoonan” ja ”solidaarisuuden” ohella yksi katolisen kirkon sosiaalietiikan kolmesta periaatteesta. Nämä kolme periaatetta määritteli paavi Pius XI sosiaaliensyklikassa Quadragesimo anno vuonna 1931. Subsidiaarisuuden periaatteen mukaan valtion tulisi hajauttaa valtaansa pienille paikallisille ja toimialaltaan rajatuille kansalaisjärjestöille. Tämä ”lähipäätösperiaate” oli myös suunnattu totalitaarisia järjestelmiä, erityisesti kommunismia vastaan.
Aiheesta muualla

Essee Täydellisen valtion idea (Idea of a Perfect Comonwealth), jossa David Hume määrittelee täydellisen hallinnon subsidiariteettiperiaatteen ja paikallisen tiedon hyväksikäytön pohjalta. Econlib.org.(englanniksi)
Lyhdynkantajat

| Lyhdynkantajat |
| --- | --- |

Nimi:  Lyhdynkantajat
Tekijä:  Emil Wikström
Valmistumisvuosi:  1914
Taiteenlaji:  graniittiveistos
Sijainti:  Helsingin päärautatieasema
Paikkakunta:  Helsinki
Koordinaatit:  60°10′14.4″N, 24°56′29.39″E
Pimeällä Lyhdynkantajien kannattelemissa pallolampuissa palaa valo.
Lyhdynkantajat ovat Helsingin päärautatieaseman pääovella sijaitsevia veistoksia. Emil Wikströmin suunnittelemat veistokset valmistuivat vuonna 1914. Lyhdynkantajat ovat osa Eliel Saarisen piirtämän jugend-tyylisen rautatieaseman julkisivua.
Veistosryhmä koostuu neljästä graniittisesta mieshahmosta, jotka kannattelevat pallolamppuja. Jykeväleukaisilla hahmoilla on lihaksikas ylävartalo, mutta niiden alaosana on Saariselle tyypillisellä tavalla kuvioitu pylväselementti. Miesten hiukset on leikattu niin sanotun körttiläisen mallin mukaan. Kerrotaan, että hahmojen mallina oli 1800-luvun lopulla syntynyt torppari Jalmari Lehtinen. Visavuoren puutarhurina palvellut Lehtinen oli toiminut muulloinkin Wikströmin veistosten mallina. Visavuoren museossa on useita Lyhdynkantajien kipsiluonnoksia. Graniittifiguurit on todennäköisesti tehty hankolaisessa Ab Granit Oy:ssä, kuten myös Lönnrotin patsaan jalusta. 
Itse kiviveistotyön ovat tehneet kivenhakkaaja nimeltä Talja ja hänen poikansa. Myös Viipurin rautatieaseman karhut ovat edellä mainittujen miesten työtä.lähde?
Lyhdynkantajissa yhdistyy kansallisromanttinen graniittinen jugend-tyyli ja antiikin taide. Saarisen ensimmäisissä suunnitelmissa veistosten aiheena oli karhu, jota oli Kansallismuseon pääportaiden ohella käytetty Viipurin rautatieasemalla. Saarinen päätyi kuitenkin tilaamaan Wikströmiltä nykyiset mieshahmot. Neljä tyyliteltyä jättikokoista mieshahmoa on veistetty saman kipsimallin mukaan. Veistoksia on verrattu egyptiläisen ja assyrialaisen veistotaiteen massiivisiin kiviveistoksiin. Wikström oli kiinnostunut antiikin kuvanveistosta, ja hahmojen esikuvana ovatkin olleet arkkitehtuurissa antiikista lähtien käytetyt hermit eli pilarit, joiden yläosa on veistetty ihmisen, aluksi Hermeen, muotoiseksi. Hermit olivat Wikströmin aikaan ajankohtainen ilmiö myös Wienin arkkitehtuurissa.
Hahmoissa lamppuineen on nähty myös art deco -vaikutteita.
Lyhdynkantajien suunnittelija Emil Wikström oli yksi Suomen kultakauden taiteen tärkeimpiä kuvanveistäjiä. Hän teki Lyhdynkantajien ohella muitakin arkkitehtuuriin liittyviä veistoksia, kuten Kansallismuseon portaiden karhuveistoksen ja pronssiveistokset Säätytalon päätykolmioon.
Lyhdynkantajat kulttuurissa

Lyhdynkantajat tunnetaan hyvin. Helsingin Sanomien vuonna 2008 julkaiseman kyselyn mukaan Helsingin neljästäsadasta ulkoveistoksesta Lyhdynkantajat oli kymmenenneksi suosituin. Voittaja oli Emil Cedercreutzin Äidinrakkaus, toiseksi tuli Ville Vallgrenin Havis Amanda.
Lyhdynkantajat kulttuurissa > VR:n mainoksissa

Laajaan tietoisuuteen Lyhdynkantajat ovat tulleet nimellä ”Kivimiehet” VR:n mainoskampanjan ansiosta. Veistoksia hyödynnettiin printtimainoksissa kuvamanipulaatioiden avulla ja animoituina televisiossa vuodesta 2002 alkaen. Mainoksissa toisinaan jalat alleen saavat veistokset ovat matkustaneet eri kaupungeissa, olleet talvilomalla Lapissa ja keskustelleet Veronan patsaskonferenssissa puhtaammasta ympäristöstä. Kampanja toteutettiin yhteisymmärryksessä Emil Wikströmin tekijänoikeuksia valvovan säätiön kanssa. Kivimieskampanja onnistui hyvin: sympaattisten hahmojen ansiosta VR:n imago uudistui ja junamatkustamisen kiinnostavuus lisääntyi. Kivimieskampanja on saanut palkintoja, kuten tehokkaasta markkinointiviestinnästä jaettavat Grand Effie- ja Gold Effie -palkinnot. Myös Mainostajien liitto palkitsi VR:n Vuoden mainostaja -palkinnolla vuonna 2007.
Lyhdynkantajat kulttuurissa > Muissa yhteyksissä

VR:n mainosten ohella Lyhdynkantajat ovat esiintyneet pilapiirtäjä Kari Suomalaisen piirroksissa. Kivimiehet on myös puettu erilaisiin asuihin, kuten Suomen jääkiekkomaajoukkuen pelipaitoihin, kasvomaskeihin koronaviruspandemian aikana sekä kirkkaanvihreisiin boleroihin, jotka mukailivat rap-artisti Käärijän esiintymisasua vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa.
Kiss-yhtyeen konsertoidessa Helsingissä vuonna 2017 veistokset saivat kasvoilleen asianmukaiset naamiot.
Lyhdynkantajat vuonna 2021 kannattamassa Suomen jalkapallomaajoukkuetta.
Vuoden 2023 Eurovision laulukilpailun aikaan Lyhdynkantajat puettiin vihreisiin boleroihin, Suomea edustaneen rap-artisti Käärijän tavaramerkkiin.
Linnanmäen huvipuistoon on rakennettu mukaillut jäljennökset Lyhdynkantajat-veistoksista. Siellä ne kannattelevat puistoa kattojen tasalla kiertävän yksiraiteisen maisemajunan kiskotusta.
Kunnostus kesällä 2013

Veistokset kunnostettiin ja puhdistettiin kesällä 2013. Sen vuoksi ne purettiin osiin ja kuljetettiin Pasilan konepajalle restauroitaviksi. Samalla niissä olevat valaisimet uusittiin ja vaihdettiin LED-valoihin tavoitteena energian­säästö ja samalla varma­toimisuus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lyhdynkantajat Wikimedia Commonsissa
Lähdelehväsammalet

| Lähdelehväsammalet |
| --- | --- |
 Kilpilehväsammal (Rhizomnium punctatum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Hiirensammalet Bryales
Heimo::  Cinclidiaceae
Suku::  Lähdelehväsammalet Rhizomnium  T.J.Kop.
Katso myös
   Lähdelehväsammalet Wikispeciesissä   Lähdelehväsammalet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lähdelehväsammalet (Rhizomnium) on hiirensammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 5 Suomessa esiintyvää lajia. Niillä on yleensä runsaammin juurtumahapsia kuin muilla lehväsammalilla. Napalehväsammal on äärimmäisen uhanalainen ja kuusamonlehväsammal vaarantunut. Lähdelehväsammal, lettolehväsammal ja kilpilehväsammal ovat elinvoimaisia.
Suomessa esiintyvät lähdelehväsammallajit

Rhizomnium andrewsianum - napalehväsammal
Rhizomnium gracile - kuusamonlehväsammal
Rhizomnium magnifolium - lähdelehväsammal
Rhizomnium pseudopunctatum - lettolehväsammal
Rhizomnium punctatum - kilpilehväsammal
Aiheesta muualla

Luomus: Rhizomnium (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Rhizomnium (englanniksi)
Moss Flora of Taiwan: Rhizomnium (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q182026  Wikispecies: Rhizomnium  CoL: 78Y9  EoL: 927765  EPPO: 1RMMG  FNA: 128352  GBIF: 8287428  iNaturalist: 68068  IRMNG: 1022763  ITIS: 16049  NBN: NHMSYS0000310566  NCBI: 187991  Open Tree of Life: 1042953  PLANTS: RHIZO2  Tropicos: 35001126  WFO: wfo-4000032998
Lyly (nimi)

| Lyly |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  1. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  luontoaiheinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lyly on suomenkielinen nimi, joka esiintyy paikannimissä, sukunimenä ja miehen etunimenä.
Etunimi

Nimi johtuu sanasta lyly, joka tarkoittaa vinossa kasvavaan havupuuhun muodostuvaa kovaa pintapuuta. Lylyä käytettiin muun muassa ahkioiden, jalasten ja suksien valmistukseen.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä Lylyksi on nimetty noin 30 miestä ja alle 25 naista.  Lylyn nimipäivä on 1. marraskuuta.
Sukunimi

Sukunimenä Lyly esiintyi Suomessa heinäkuussa 2020 nykyisenä nimenä 374 henkilöllä.
Tunnettuja Lylyjä > Etunimi

Lyly Rajala (s. 1951), kansanedustaja
Tunnettuja Lylyjä > Sukunimi

Alice Lyly (1899–1976), suomalainen näyttelijä
Erik Lyly (1914–1990), suomalainen hävittäjälentäjä
John Lyly (myös Lylie, Lilly, 1550-luvun alku – 1606), englantilainen kirjailija
Julius Anselm Lyly (1856–1903), suomalainen toimittaja ja poliitikko
Kaarina Lyly (1907–1978), suomalainen lausuntataiteilija ja yrittäjä
Lauri Lyly (s. 1953), SAK:n puheenjohtaja
Robert Lyly (1880/1881–1953), suomalainen rakennusmestari ja rakennusurakoitsija
Sulevi Lyly (s. 1933), suomalainen tekniikan tutkija, professori
Tunnettuja Lylyjä > Kuvitteellisia hahmoja

Lyly, radioselostaja Juhani Peltosen romaanissa Elmo; radiokuunnelmassa häntä esitti Jarno Hiilloskorpi.
Teuvo Lyly, kuvitteellinen henkilö samannimisessä suomalaisessa sarjakuvassa
Penismurtuma

Penismurtuma aiheuttaa peniksen turvotusta, mustelmia ja käyristymistä
Penismurtuma tarkoittaa siittimen paisuvaiskudosta ympäröivän valkokalvon (tunica albuginea) repeytymistä. Penismurtuman yleisin syy on usein peniksen osuma esimerkiksi naisen häpyluuhun yhdynnän aikana. Penismurtuma saattaa olla myös seuraus aggressiivisesta itsetyydytyksestä.
Murtuessaan penis taittuu ja sen paisuvainen repeää. Penismurtuman yleisimpiä tuntomerkkejä ovat murtuessa kuuluva napsahdus, kipu, turvotus, mustelmat ja peniksen käyristyminen.
Penismurtuma hoidetaan leikkauksella. Toimenpiteessä poistetaan veri ja ommellaan revennyt valkokalvo. Ennuste on leikkaushoidossa hyvä, sillä noin yhdeksän kymmenestä paranee hyvin ja he pystyvät saamaan erektion jatkossakin.
Mihaela Peneș

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mihaela Peneș |  Mihaela Peneș |  Mihaela Peneș |  |
Maa:   Romania
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | keihäs |  |
|  Hopeaa | México 1968 | keihäs |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 1966 | keihäs |  |
Mihaela Peneș (22. heinäkuuta 1947 Bukarest – 29. elokuuta 2024) oli romanialainen keihäänheittäjä.
Kesäolympialaisissa 1964 Japanin Tokiossa Peneș voitti naisten keihäänheiton kultamitalin tuloksella 60,54. Peneș ei kuulunut kilpailun ennakkosuosikeihin, mutta ennalta vahvimmiksi ennustetut kilpailijat Elvira Ozolina (5. sija tuloksella 54,81) ja Jelena Gortšakova (pronssia tuloksella 57,06) eivät yltäneet hänen heittonsa pituuksille. Tuolloin 17-vuotiaasta Peneșistä tuli kaikkien aikojen nuorin keihäänheiton olympiavoittaja.
Peneș saavutti vielä hopeaa Budapestin EM-kilpailuissa 1966 ja Méxicon olympialaisissa 1968. Hänen ennätystuloksensa oli 60,68.
Romanian mestaruuden Peneș voitti neljä kertaa peräkkäin vuosina 1965–1968.
Lycia et Pamphylia

| Lycia et Pamphylia Provincia Lycia et Pamphylia> Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Lycia et Pamphylian provinssin alue vuonna 125.
Valtio:  Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Oriens (300-luku)
Diokeesi:  Asiana (n. 293–395)
Nykyinen valtio/alue:  Turkki
Perustettu:  n. 74
Lakkautettu:  n. 325–395
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Attaleia (Attalea)
Lycia et Pamphylia (lat. Provincia Lycia et Pamphylia) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähän-Aasian lounaisosassa nykyisen Turkin alueella.
Maantiede

Lycia et Pamphylian provinssi käsitti suunnilleen historiallisten Lyykian (lat. Lycia), Pamfylian (lat. Pamphylia) ja Pisidian maakuntien alueet Vähän-Aasian ja samalla nykyisen Turkin lounaisosassa Välimeren rannikolla. Provinssin länsi- ja luoteispuolella sijaitsi Asian provinssi, koillispuolella Galatian provinssi ja itäpuolella Cilician provinssi.
Seudulla oli vanhoja kreikkalaisia kaupunkivaltioita, hellenistisellä kaudella kreikkalaistuneita paikallisten kansojen kaupunkeja sekä hellenistisellä ja roomalaisella kaudella perustettuja kaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Attaleia (lat. Attalea).