stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Intel i486

Intel i486SX
Suoritin sisältä
Intel i486 on Intelin valmistama mikroprosessori, joka käyttää x86-käskykantaa. Se julkaistiin huhtikuussa 1989. Intel lopetti tuotesarjan valmistamisen vuoden 2007 syyskuussa.
i486 oli parannettu versio edeltäjästään Intel 80386 -suorittimesta. 32-bittinen i486 valmistettiin aluksi yhden mikrometrin prosessilla. Ensimmäisen esitellyn mallin kellotaajuus oli 25 MHz.
80486 sisälsi 8 kilotavua L1-tason välimuistia, joka myöhemmissä versioissa kasvatettiin 16 kilotavuun. 
80486DX:ssä oli sisäänrakennettu matematiikkasuoritin (FPU). 
80486SX-mallissa ei ollut matematiikkasuoritinta.
Alun perin SX-malli julkaistiin, koska Intel oli tehnyt virheen liukulukuyksikköä suunnitellessaan.[lähde? ] SX-mallin kovan kysynnän vuoksi myöhemmin laserin alle kuitenkin joutui myös täysin toimivia prosessoreita.
Suorittimen muistiväylä on 32-bittinen, joten emolevylle on lisättävä kerralla neljä 30-pinnistä SIMM-muistimoduulia, tai yksi 72-pinninen SIMM.
Prosessorin 3-vaiheinen liukuhihna mahdollisti teoriassa yhden käskyn suorittamisen kellojaksossa ja i486 saavutti noin 20 MIPS:n nopeuden. Tämä tarkoitti sitä, että se oli noin kaksi kertaa nopeampi kuin samalla kellotaajuudella toiminut 80386. 33 MHz:n versio julkaistiin toukokuussa 1990 ja 50 MHz:n versio kesäkuussa 1991.
486:sta valmistettiin seuraavia versioita:
Intel i486DX – alkuperäinen.
Intel i486SX – halvempi malli, josta liukulukuyksikkö oli kytketty pois.
Intel i486DX2 – sisäinen kellotaajuus 2× ulkoisen verran.
Intel i486SX2 – sisäinen kellotaajuus 2× ulkoisen verran, ilman liukulukuyksikköä.
Intel i486SL – sisälsi virransäästöominaisuudet.
Intel i486SL-NM – SX-malli virransäästöominaisuuksilla.
Intel i487 – suoritin, joka toimi liukulukuyksikkönä SX-mallin kanssa.
Intel OverDrive – i486SX, i486SX2, i486DX2 tai i486DX4 päivitysprosessori.
Intel DX4 – sisäinen kellotaajuus 3× ulkoisen verran. 75 ja 100 MHz mallit. Suurempi (16 kB) välimuisti
Malleja oli saatavilla 16, 20, 25, 33 MHz:n ulkoisilla kellotaajuuksilla. Jotkin myöhemmät emolevyt mahdollistivat 60 ja 66 MHz:n taajuuksien käytön ylikellotukseen.
Monet yhtiöt, mukaan lukien IBM, Texas Instruments, AMD, Cyrix, ja Chips & Technologies lisensoivat tai kopioivat suorittimen ja tuottivat omia mallejaan.
i486:n seuraaja oli Intel Pentium.
Janne Räsänen (kansanedustaja)

Johan Henrik (Juho Heikki, Janne) Räsänen (20. kesäkuuta 1879 Leppävirta – 8. huhtikuuta 1942 Kajaani) oli suomalainen Sosialistisen työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Räsänen toimi kansanedustajana 1924–1927. Hänet valittiin eduskuntaan Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Räsänen toimi myös Kajaanin maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Ennen kansanedustajaksi valitsemistaan Räsänen työskenteli kivityömiehenä ja pienviljelijänä. Hän oli poliittisista syistä vankilassa 1918–1919.
Räsänen oli naimisissa vuodesta 1904 Johanna Mikkosen kanssa.
Václav Svěrkoš

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. marraskuuta 1983 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Třinec, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 senttimetriä
Seura
Seura:  FC Sochaux
Pelinumero: 25
Junioriseurat
1990–1998 1998–2001:  VP Frýdek-Místek  FC Baník Ostrava
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2003 2003–2005 2005–2006 2006–2007 2007 2007–2008 2009- |  FC Baník Ostrava  Borussia Gladbach  Hertha Berlin  Borussia Gladbach  FK Austria Wien  FC Baník Ostrava  FC Sochaux | 26 (14) 70 (17) 10 (0) 6 (0) 7 (0) 39 (22) 9 (5) |
Maajoukkue
| 2008– |  Tšekki | 6 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. maaliskuuta 2009.
Václav Svěrkoš (s. 1. marraskuuta 1983 Třinec) on tšekkiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan pääsarjatasolla pelaavaa FC Sochaux'ta. 184 senttimetriä pitkän Svěrkošin pelipaikka on hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Svěrkoš aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan FC Baník Ostravan joukkueessa vuonna 2001. Hän esiintyi seuran paidassa 26 liigaottelussa ja teki kunnioitettavat 14 maalia. Esitykset pantiin merkille Saksassa ja 2003 Svěrkoš siirtyi Borussia Mönchengladbachiin. Debyyttikaudellaan Ewald Lienenin luotsaamassa Gladbachissa Svěrkoš oli joukkueen tähti ja yhdeksällä maalillaan hän oli seuran kauden paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella Gladbach taisteli putoamista vastaan ja Svěrkoš oli seitsemällä maalillaan tärkeä lenkki joukkueen säilymisen kannalta. Henkilökohtaisen elämän ongelmat kuitenkin vaikuttivat Svěrkošin esiintymisiin pelikentällä ja hän haki vauhtia uralleen Hertha Berlinistä.
Kaudeksi 2006/07 Svěrkoš palasi Gladbachiin, muttei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa seuran kokoonpanossa. Tammikuussa 2007 hän siirtyi FK Austria Wieniin, josta surkean kevätkauden jälkeen takaisin kotimaahansa ja Baník Ostravaan. Tšekissä Svěrkoš löysi jälleen peli-ilon ja voitti kaudella 2007/08 Tšekin liigan maalikuninkuuden 15 osumallaan. Svěrkoš oli jälleen palannut ja hän nousi mukaan myös Tšekin maajoukkeuryhmään.
Tammikuussa 2009 Svěrkoš siirtyi Baník Ostravasta Ranskan Ligue 1:ssä putoamistaisteluun pudonneen FC Sochaux'n paitaan. Sochaux'ssa Svěrkošin loistovire on saanut jatkoa ja hänen avullaan seura on parantanut pelillistä esitystä ja noussut taistelemaan tosissaan sarjapaikasta. Päävalmentaja Francis Gillot on ylistänyt Svěrkošin taitoja ja pitää häntä yhtenä joukkueensa tärkeimmistä pelaajista.
Maajoukkueura

Tšekin maajoukkueessa Svěrkoš on pelannut kolme ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin – 2008 EM-kisojen avausottelussa Sveitsiä vastaan. Maali jäi ottelun voittomaaliksi ollen samalla kisojen ensimmäinen.
Maajoukkueura > Maalit

| # | Päivämäärä | Kenttä | Vastustaja | Maali | Tulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 7. kesäkuuta 2008 | St. Jakob-Park, Basel, Sveitsi |  Sveitsi | 1-0 | 1-0 | EM-kilpailut 2008 |
Willman 1

Willman 1 (tunnetaan myös nimellä SDSS J1049+5103) on pallomaisen tähtijoukon muodostama, erittäin kevytselvennä kääpiögalaksi Ison karhun tähdistössä. Tämän Linnunradan satelliittigalaksin löysi vuonna 2004 Beth Willman New Yorkin yliopistolta Sloan Digital Sky Surveyn tietojen perusteella.
Perustietoa galaksista

Tähdistö: Iso karhu (120 000 ± 20 000 valovuoden päässä)
Rektaskensio: 10h 49m 22,3s
Deklinaatio: +51° 03′ 03,6″
Suhteellinen kirkkaus: 15,4 ± 0,4
Massa: noin 500 000 auringon massaa
Aiheesta muualla

Willman et al., New Milky Way Companion[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Ijuw

| Ijuw |
| --- | --- |

 Ijuwin alueen sijainti keltaisella
Valtio:   Nauru
Pinta-ala:  1,1 km²
Väkiluku (2011):  178
 – väestötiheys:  161,8 as./km²
Ijuw on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se sijaitsee saaren koillisrannikolla. Ijuwin pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 178 (2011). Ijuw on asukasluvultaan Naurun pienin alue. Sen naapurialueet ovat Anabar ja Anibare. Ijuw on osa Anabarin vaalipiiriä. Naurun itäisin kohta sijaitsee Ijuwissa.
Øren kirkko

| Øren kirkko Øre kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Gjemnes, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1865
Suunnittelija:  Gustav Olsen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  330
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Øren kirkko (norj. Øre kyrkje) on Gjemnesin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1865.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Øren kirkko Wikimedia Commonsissa
Virgin Steele

Virgin Steele esiintymässä vuonna 2007.
Virgin Steele on New Yorkissa vuonna 1981 perustettu heavy metal -yhtye. Virgin Steele kutsuu musiikkiaan ”barbaaris-romanttiseksi” metalliksi. Varsinkin Virgin Steelen myöhäisempi tuotanto käsittelee paljon myyttisiä aiheita, etenkin kreikkalaista ja kristillistä mytologiaa. Jotkut yhtyeen albumeista ovat yhden teeman ympärille kasattuja konseptialbumeja. Alkuaikoina kappaleet käsittelivät myös arkipäiväisempiä aiheita, kuten aina yleisiä rakkauden ja seksin teemoja. Virgin Steelen johtohahmo on laulaja David DeFeis.
Tarina > Alku

Virgin Steelen perusti 1980-luvun alussa ranskalaisperäinen kitaristi Jack Starr rumpali Joey Ayvazianin kanssa. Käytyään läpi nelisenkymmentä laulajaa he valitsivat mukaan David DeFeisiin, joka koelaulutilaisuudessa esitti Deep Purplen ”Child in Timen” niin vakuuttavasti, että sai pestin. Mukanaan hän toi basisti Kelly Nicholsin.
Tarina > Ensimmäinen kokoonpano

Steelen ura lähti käyntiin 1982, kun heidän kappaleensa ”Children of the Storm” pääsi mukaan U.S. Metal Vol. II -kokoelmalle. Hieman tämän jälkeen julkaistiin Virgin Steelen samanniminen debyyttialbumi. Vuonna 1983 ilmestyi Guardians of the Flame, jonka jälkeen Jack Starr erotettiin yhtyeestä musiikillisten erimielisyyksien jälkeen. Starr olisi halunnut viedä yhtyeen tyyliä kevyempään suuntaan. Uuden kokoonpanonsa (mm. Riotin ex-laulaja Rhett Forrester) kanssa Starr koetti pitää nimen Virgin Steele itsellään ja tämä yhtye esiintyikin Virgin Steelenä Breaking Sound -festivaaleilla Pariisissa. Seuranneen oikeudenkäynnin jälkeen DeFeis ja muu yhtye (johon oli liittynyt kitaristi Edward Pursino) saivat oikeuden yhtyeen nimeen.
Tarina > 1980-luvun jälkimmäinen puolisko

Noble Savage (1985) oli uuden kokoonpanon ensimmäinen albumi. Hieman myöhemmin Virgin Steele tuli ensimmäistä kertaa Eurooppaan kiertämään ystäviensä Manowarin lämmittely-yhtyeenä. Age of Consent  julkaistiin vuonna 1988 ilman suurta menestystä. DeFeis viimeisteli musiikkiopintonsa ja soitti Smoke-Stack Lightning -yhtyeessä yhdessä muun muassa ex-Steelen Jack Starrin ja rumpali Bobby Rondinellin kanssa.
Tarina > Uusi alku

Vuonna 1992 yhtyeen basisti O'Reilly päätti lähteä ja hänen tilalleen tuli ensin studiosessioihin Teddy Cook kunnes Rob DeMartino liittyi yhtyeeseen. Yhtye julkaisi levyn Life Among the Ruins vuonna 1993. Tällä levyllä yhtyeen musiikki on tyyliltään enemmän rockia kuin heavy metalia.
Seuraavana vuonna julkaistulla The Marriage of Heaven and Hell, pt. 1 yhtye palasi Noble Savage -levyn mahtipontiseen tyyliin. Levy ja sitä vuonna 1995 seurannut jatko-osa ovat tyyliltään eeppisiä, melodisia ja sinfonisilla elementeillä täydennettyjä.  Albumien välissä Virgin Steele teki Euroopan-kiertueen Manowarin ja Uriah Heepin kanssa.
Toisen Euroopan-kiertueen jälkeen maaliskuussa 1998 Virgin Steele julkaisi Marriage-jatkumon kolmannen osan, Invictusin, raskaimman ja eeppisimmän albuminsa siihen asti. Invictus käsittelee ihmiskunnan kapinointia jumalia vastaan.
Vuonna 1999 julkaistiin uusi levy The House of Atreus Act I, joka on niin ikään konseptialbumi joka käsittelee Aiskhyloksen tarinaa Oresteiasta. Hieman kevyempi ja melodisempi The House of Atreus Act II ilmestyi seuraavana vuonna.
Vuonna 2002 julkaistiin Book of Burning -albumi, jolla on uudelleen äänitettyjä versioita yhtyeen klassikoista sekä kokonaan uutta materiaalia. Vuonna 2006 vuonna julkaistu albumi Visions of Eden on herättänyt monenlaisia tunteita yhtyeen faneissa. Marraskuussa 2010 kokoonpano julkaisi albumin The Black Light Bacchanalia, joka on edeltäjänsä Vision of Edenin tavoin konseptialbumi ja jatkaa tarinaa, johon Visions of Eden jäi.
Virgin Steele vieraili Suomessa 2007 kesällä Nummirockissa.
Jäsenet

David DeFeis – laulu, piano, koskettimet
Edward Pursino – kitarat, basso
Frank Gilchriest – rummut
Josh Block – 7-kielinen kitara, basso
Jäsenet > Entiset jäsenet

Kelly Nickels – bassokitara (1981)
Jack Starr – kitara (1981–1984)
Joe O'Reilly – bassokitara (1981–1992)
Joey Ayvazian – rummut (1981–1995)
Teddy Cook – bassokitara (1992)
Rob DeMartino – bassokitara (1993–2000)
Jeff Beavers – bassokitara (2000)
Studioalbumit

Virgin Steele (1982)
Guardians of the Flame (1983)
Noble Savage (1986)
Age of Consent (1989)
Life Among the Ruins (1993)
The Marriage of Heaven and Hell Part I (1994)
The Marriage of Heaven and Hell Part II (1995)
Invictus (1998)
The House of Atreus Act I (1999)
The House of Atreus Act II (2000)
Visions of Eden (2006)
The Black Light Bacchanalia (2010)
Nocturnes of Hellfire & Damnation (2015)
Ghost Harvest - Vintage I - Black Wine for Mourning (2018)
Ghost Harvest - Vintage II - Black Wine for Mourning (2018)
Gothic Voodoo Anthems (2018)
The Passion of Dionysus (2023)
Studioalbumit > EP:t

Wait for the Night (1983)
Magick Fire Music (2000)
Studioalbumit > Kokoelma-albumit

Hymns to Victory (2002)
The Book of Burning (2002)
Studioalbumit > Singlet

"Snakeskin Voodoo Man" (1992)
"Through Blood and Fire" (1998)
Studioalbumit > Videot/DVD:t

Tale of the Snakeskin Voodoo Man (1992)
Aiheesta muualla

Virgin Steelen viralliset sivut
Virgin Steele
| --- | --- |
Studioalbumit::   Virgin Steele  Guardians of the Flame'  Noble Savage  Age of Consent  Life Among the Ruins  The Marriage of Heaven and Hell Part I  The Marriage of Heaven and Hell Part II  Invictus  The House of Atreus Act I  The House of Atreus Act II  Visions of Eden  The Black Light Bacchanalia  Nocturnes of Hellfire & Damnation  Ghost Harvest - Vintage I - Black Wine for Mourning  Ghost Harvest - Vintage II - Black Wine for Mourning  Gothic Voodoo Anthems  The Passion of Dionysus 
Kokoelmat::   The Book of Burning  Hymns to Victory 
EP:t::  Magick Fire Music
Ijäs

Ijäs on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Aura Ijäs (s. 1981), sarjakuvapiirtäjä
Jan Ijäs (s. 1975), elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
Jorma Ijäs (s. 1945), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Juhani Ijäs (s. 1985), jääkiekkovalmentaja
Kaisa Ijäs (s. 1977), runoilija
Matti Ijäs (s. 1950), käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja
Mikko Ijäs (s. 1978), kuvataiteilija ja taiteentutkija
Yrjö Ijäs (s. 1935), kuulantyöntäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Yölokki

| Yölokki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Lokit Laridae
Suku::  Creagrus
Laji::  furcatus
Kaksiosainen nimi
 Creagrus furcatus  Neboux, 1846 
Katso myös
   Yölokki Wikispeciesissä   Yölokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Yölokki (Creagrus furcatus) on itäisellä Tyynellämerellä elävä lokkilaji.
Koko ja ulkonäkö

Yölokki on selkäpuolelta harmaa ja vatsapuolelta valkoinen, sen pää on musta, silmänympärys punainen, tumman nokan kärki keltainen ja koivet punaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Yölokit asuvat Galápagossaarilla, pääasiassa saariston itäosassa, sekä Kolumbian länsirannikon edustalla olevalla Malpelosaarella. Lajin elinympäristön ala on 79 300 neliökilometriä ja populaation koko 35 000 yksilöä. Nebouxin kerrotaan kuvailleen lajin holotyypin Montereystä Kaliforniasta, vaikka oikeasti se oli Galápagokselta.
Elinympäristö

Pesimäaikana linnut asuvat karuilla saarilla, muun ajan ne viettävät avomerellä.
Lisääntyminen

Yölokki on yhdyskuntalintu ja parit elävät melko uskollisessa parisuhteessa. Pesimäkierron pituus on noin yhdeksän kuukautta, pesinnän epäonnistuessa lyhyempi. Pesä on paljaalla kalliolla, ja siihen on kerätty kiven- ja korallinpalasia ja meren tuomia roskia. Naaras munii yhden munan, jota haudotaan 31–34 päivää. Poikanen oppii lentämään 60–70 päivän ikäisenä. Sukukypsä se on noin viisivuotiaana.
Ravinto

Yölokki on ainoa lokkilaji, joka saalistaa yöllä merenpintaan nousevia kalmareita, äyriäisiä ja pikkukaloja.
Ik Buurlin piiri

Ik Buurlin piiri (kalmukiksi Ик Буурла район, Ik Buurla rajon, ven. Ики-Бурульский район , Iki-Burulski raion) on hallinnollinen alue Kalmukian tasavallan eteläosassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Tselinnin ja Jaškulin piireihin, idässä Harğazrin piiriin, etelässä Kalmukian naapurialueisiin Stavropolin aluepiiriin ja lännessä Prijutnin piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Ik Buurlin kylä. Piirin pinta-ala on 6 363 km². Vuonna 2002 piirissä oli 11 323 asukasta. Piiri on perustettu 12. tammikuuta 1965.
Ørestad

Karen Blixenin puisto.
Ørestad on Kööpenhaminan kaupunkiin kuuluva esikaupunkialue Amagerin saarella. Se sijaitsee lyhyen metromatkan päässä Kööpenhaminan keskustasta. Ørestad on moderni alue, minne on viime vuosina rakennettu Tanskan suurin ostoskeskus Field’s, Skandinavian suurin hotelli Bella Sky sekä sen yhteydessä oleva kongressikeskus Bella Center. Siellä on myös useita tanskalaisen huippuarkkitehdin Bjarke Ingelsn suunnittelemia rakennuksia, kuten 8-tallet, sekä maailman parhaimpana asuintalona palkittu VM Mountain.
Ostoskeskus Field’s
Hotelli Bella Sky
8-tallet
Aiheesta muualla

Ørestad (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ørestad Wikimedia Commonsissa
Intel Skylake

Skylake on Intelin kehittämä suoritinarkkitehtuuri. Skylake on Haswellin seuraaja joka julkaistiin elokuussa 2015. Skylake suunniteltiin pääasiassa Intelin Israelissa sijaitsevassa kehitysyksikössä. Skylakeen perustuvat työpöytäsuorittimet tukevat virallisesti vain DDR3L tai DDR4 muisteja. Skylake prosessorit valmistetaan Intelin 14 nm litografisella prosessilla. Skylaken seuraaja on Kaby Lake.
Aiheesta muualla

Lista Skylake-prosessoreista
Intelin suoritinarkkitehtuurit NetBurstista ja P6:sta Cannonlakeen
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| NetBurst | NetBurst | NetBurst | NetBurst | NetBurst | NetBurst | NetBurst | NetBurst | NetBurst | NetBurst |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Willamette | Willamette | Northwood | Northwood | Prescott | Prescott | Tejas | Tejas | Nehalem (NetBurst) | Nehalem (NetBurst) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  | ⤷ | ⤷ | Cedar Mill (Tejas) | Cedar Mill (Tejas) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | ⤷ | Prescott-2M | Prescott-2M | Cedar Mill | Cedar Mill |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  | Smithfield | Smithfield | Presler | Presler |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| P6 | P6 | P6 | P6 | P6 | P6 | P6 | P6 | P6 | P6 | Core Duo | Core Duo | Core Duo | Core Duo | Nehalem | Nehalem | Nehalem | Nehalem | Sandy Bridge | Sandy Bridge | Sandy Bridge | Sandy Bridge | Haswell | Haswell | Haswell | Haswell | Skylake | Skylake | Skylake | Skylake |
| Coppermine | Coppermine | Tualatin | Tualatin | Banias | Banias | Dothan | Dothan | Yonah | Yonah | Core Duo | Core Duo | Penryn | Penryn | Nehalem | Nehalem | Westmere | Westmere | Sandy Bridge | Sandy Bridge | Ivy Bridge | Ivy Bridge | Haswell | Haswell | Broadwell | Broadwell | Skylake | Skylake | Cannonlake | Cannonlake |
| 180 nm | 180 nm | 130 nm | 130 nm | 130 nm | 130 nm | 90 nm | 90 nm | 65 nm | 65 nm | 65 nm | 65 nm | 45 nm | 45 nm | 45 nm | 45 nm | 32 nm | 32 nm | 32 nm | 32 nm | 22 nm | 22 nm | 22 nm | 22 nm | 14 nm | 14 nm | 14 nm | 14 nm | 10 nm | 10 nm |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Saltwell | Saltwell | Saltwell | Saltwell | Silvermont | Silvermont | Silvermont | Silvermont | Airmont | Airmont | Goldmont | Goldmont |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Bonnell | Silvermont | Silvermont | Silvermont | Silvermont | Silvermont | Silvermont | Goldmont | Goldmont | Goldmont | Goldmont |
Janne Ronkainen

Janne Martti Ronkainen (s. 5. helmikuuta 1963 Karhula) on suomalainen kuulantyöntäjä. Ronkainen voitti kuulantyönnössä sekä ulko- että sisäradoilla kolme Suomen mestaruutta. Hänen ennätystuloksensa 20,75 m on työnnetty vuonna 1990. Seuratasolla hän edusti Karhulan Veikkoja.
Ronkainen ei saapunut Kansainvälisen yleisurheiluliiton järjestämään harjoituskauden dopingtestiin 6. helmikuuta 1991, jonka seurauksena hänelle määrättiin 24 kuukauden kilpailukielto. Aluksi Ronkaisen valmentaja Ilpo Saarela ilmoitti Ronkaisen olleen testihetkellä harjoitusleirillä Madeiralla, mutta myöhemmin paljastui Ronkaisen olleen Suomessa ja pakoilleen testiä. Saarela sai tapauksesta 24 kuukauden toimitsijakiellon. Ronkainen palasi kilpailukiellon jälkeen vielä kilpakentille, sijoittuen vuonna 1994 Kalevan kisoissa kuudenneksi.
Saavutukset

Kuulantyöntö:
Suomen mestari: 1987, 1989, 1990
SM-hopea: 1986, 1988
Suomen mestari sisäradoilla: 1986, 1987, 1989
Iso Hallinlammi

| Iso Hallinlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°08′33″N, 25°07′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.522.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,1 m 
Rantaviiva:  1,7 km 
Pinta-ala:  0,14 km² 
 fiIso Hallinlammi 
Iso Hallinlammi on järvi Koskenpään kylän pohjoispuolella Jämsän pohjoisosassa. Sen pinta-ala on neljätoista hehtaaria. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Ison Hallinlammin pituus on 600 metriä. Järvi on saareton, ympärillä on metsää ja suota. Etelässä on Kalmavesi, järvien välissä sijaitsevan Kalmavuoren huippu on yli 180 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaakossa on Vähä Hallinlammi. Koskenpään kyläkeskus sijaitsee kuusi kilometriä Hallinlammilta etelään.
Iso Hallinlammi kuuluu Iso Rautaveden-Kalmaveden kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen päävesistö.
James Michael McAdoo

| James Michael McAdoo |
| --- | --- |
 McAdoo vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Michael Ray McAdoo
Syntynyt: 4. tammikuuta 1993 (ikä 31) Norfolk, Virginia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  206 cm
Paino:  109 kg
Nyk. joukkue:  Auxilium Pallacanestro Torino
Sarja:  LBA
NBA-varaus:  ei varattu 2014
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2011–2014:  Pohjois-Carolinan yliopisto, Chapel Hill
Seurajoukkueet
2014–2015 2015–2017 2015 2017–2018 2017–2018 2018 2018–:  Santa Cruz Warriors (D-liiga) Golden State Warriors (NBA) → Santa Cruz Warriors (D-l.) Philadelphia 76ers (NBA) → Delaware 87ers (D-l.) → Agua Caliente Clippers (D-l.) Auxilium Torino
Aiheesta muualla
FIBA
James Michael Ray McAdoo (s. 4. tammikuuta 1993 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä.
Isona laitahyökkääjänä pelaavaa McAdoota ei varattu NBA:han vuoden 2014 varaustilaisuudessa, mitä ennen hän pelasi kolme kautta Pohjois-Carolinan yliopiston (Chapel Hill) joukkueessa. Syksyllä 2014 hän teki sopimuksen NBA-joukkue Golden State Warriorsin kanssa, joka kuitenkin purki sopimuksen kuukautta myöhemmin. Pelikautensa McAdoo aloitti GSW:n farmijoukkue Santa Cruz Warriorsissa D-liigassa. Vuoden 2015 puolella McAdoo teki ensin kahdesti kymmenpäiväisen sopimuksen GSW:n kanssa ja helmikuussa loppu- ja seuraavan kauden kattaneen sopimuksen. GSW käytti häntä useasti myös D-liigassa. Sekä GSW että SCW voittivat sarjansa keväällä 2015, ja McAdookin saavutti sekä NBA:n että D-liigan mestaruuden. Myös kaudella 2015–2016 GSW ylsi NBA:n loppuotteluihin. Vuonna 2017 McAdoo voitti Warriorsissa toisen NBA-mestaruutensa.
Kesällä 2017 McAdoo siirtyi Philadelphia 76ersiin. Hän ei kuitenkaan saanut siellä peliaikaa ja siirtyi kesällä 2018 Italiaan Auxilium Torinon joukkueeseen.
McAdoo on kaukaista sukua NBA:n aikakautensa tähtipelaajiin kuuluneelle Bob McAdoolle. Hänen molemmat vanhempansa pelasivat koripalloammattilaisina Euroopassa.