Atooppinen ihottuma
Hoito

Lievä atooppinen ekseema hoidetaan pääsääntöisesti perusterveydenhuollossa ja vaikea erikoissairaanhoidossa. Perusterveydenhuollon hoitovaihtoehtoihin kuuluvat yleensä perusvoiteet ja miedot ja keskivahvat paikalliskortikosteroidit, ja erikoissairaanhoidossa käytetään lisäksi kalsineuriinin estäjiä, keskivahvoja ja vahvoja paikalliskortisteroideja, UV-valohoitoa sekä sisäisiä lääkehoitoja. Hoitoresistenttiä tai laaja-alaista atooppista ekseemaa myös seurataan erikoissairaanhoidossa, mutta muuten seuranta tehdään yleensä perusterveyshuollossa.
Potilasohjaus: Potilaan ja hänen perheensä sopeutuminen sairauteen ja sitoutuminen hoitoon vaikuttaa oleellisesti hoidon onnistumiseen ja hoitotulokseen ja tätä voidaan parantaa hyvällä potilaan ja perheen ohjaamisella.
Pesu: Perusvoidevoitelu pesun jälkeen estää ihon kuivumista. Perusvoidepesu on yleinen käytäntö, mutta tästä on niukasti tutkimusnäyttöä. Päivittäinen pesu vedellä ja sopivalla pesunesteellä tai saippualla (tarvittaessa hajusteeton ja hapan tai neutraali) ei pääsääntöisesti aiheuta haittaa vaan poistaa ihoa ärsyttävää likaa, hikeä, karstaa ja bakteereita.
Pahentavien tekijöiden välttäminen
Perusvoide: Kuivien ihoalueiden rasvaus perusvoiteella 1–2 kertaa päivässä kosteuttaa, pehmentää ja suojaa ihoa, mikä vähentää oireita ja ekseeman uusiutumista. Perusvoiteen öljyn, öljy-vesi-suhteen ja kosteutta sitovien humektanttien valinnassa tärkein tekijä on potilaan mielipide. Karbamidia sisältävän perusvoiteen hyödystä saattaa olla eniten tutkimusnäyttöä. Hoidon voi aloittaa keskirasvaisella perusvoiteella. Ihon tulisi tuntua rasvatulta vielä tunnin jälkeen levityksestä. Rasvaisemmat voiteet aiheuttavat vähemmän kirvelyä. Karvaisille isoalueille sopivat kevyemmät vähemmän öljypitoiset perusvoiteet. Perusvoiteen tehon heikentymisestä pitkässä käytössä (takyfylaksia) ei ole näyttöä.
Sidokset: Joustavilla sidoksilla perusvoiteen tai paikalliskortikosteroidin päällä voi suojata ihoa raapimiselta. Hydrokolloidilevy tai muu peittosidos voi myös lisätä paikalliskortikosteroidin tehoa. Keittosuolahaudetta tai 0,25 % sinkkisulfaattihaudetta voidaan käyttää vetistävän ekseeman hoidossa kunnes ihottuma kuivuu.
Paikalliskortikosteroidit: Paikalliskortikosteroidi 3–14 vuorokauden kuureina vähintään yhtä pitkin tauoin, tai tarvittaessa ylläpidohoidoin 2 kertaa viikossa, on atooppisen ekseeman tärkein hoitomuoto. Paikalliskortikosteroidin ja voiteen pohjan (voide, emulsio, geeli tai liuos) ja rasvaisuuden valinnassa keskeistä on ekseeman vaikeus, sijainti ja potilaan ikä. Alle 7-vuotiailla käytetään yleensä 3–7 vuorokauden kuureja ja tätä vanhemmilla 1–2 viikon kuureja. Rasvaisemmat voiteet saattavat olla tehokkaampia. Hankalissa ja jäkälöityneissä tilanteissa voidaan käyttää vahvaa kortikosteroidia, mutta muuten miedot tai keskivahvat yleensä riittävät. Ylläpitohoito tehdään vahvalla kortikosteroidilla. Ohuella ihoalueella (kasvot, kaula, genitaalit ja taipeet) käytetään miedompaa kortikosteroidia kuin paksuilla alueilla (jalkapohjat, kämmenet, hiuspohja ja raajat). Vahvoja kortikosteroideja käytetään pääsääntöisesti vain 16–70-vuotiailla ja alle 2-vuotiailla käytetään vain mietoja kortikosteroideja.
Kalsineuriinin estäjät: Kalsineuriinin estäjää voidellaan ohuelti kahdesti päivässä, kunnes ekseema on parantunut, tai 2–3 kertaa viikossa ylläpitohoitona. Pimekrolimuusiemulsiovoidetta käytetään lievässä ja keskivaikeassa ekseemassa ja takrolimuusia keskivaikeassa ja vaikeassa ekseemassa. Kalsineuriinin estäjä soveltuu erityisesti ohuille ihoalueille pitkäaikaisempaan käyttöön, koska siihen ei liity haittavaikutuksena ihon ohenemista.
Antimikrobiset lääkkeet: Antiseptisiä aineita käytetään vetistävän ja infektoituneen ekseeman hoidossa, mutta tutkimusnäyttö näistä on niukkaa. Sienilääkkeistä ei myöskään ole kunnollista näyttöä. Ekseemaan kehittyneet sekundaari-infektiot hoidetaan antibiootilla, ensisijaisesti ensimmäisen polven kefalosporiinilla. Muuten mikrobilääkkeistä ei ole hyötyä.
UV-valohoito: UV-valohoitoja käytetään pääsääntöisesti aikuisten paikallishoitoresistenttien keskivaikeiden ja vaikein ekseemojen hoidossa. SUP-valohoidon aallonpituudet ovat 315–400 nm ja UVB-valohoidon 309–313 nm.
Väsyttävät ja väsyttämättömät antihistamiinit eivät vaikuta olevan tehokkaita kutinan hoidossa. Sisäisiä kortikosteroideja ei käytetä niiden haittojen vuoksi kuin hyvin valikoiduissa hoitoresistenteissä tapauksista. Joitakin anti-inflammatorisia sisäisiä lääkkeitä, kuten siklosporiini, atsatiopriini ja metotreksaatti, on käytetty niin ikään valikoiduissa hoitoresistenteissä tapauksissa. Ravintolisistä, yrttivalmisteista ja homeopatiasta ei ole todettu olevan hyötyä tai näyttö on niukkaa.