stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cypress Hill

| Cypress Hill |
| --- | --- |
 Cypress Hill Bonnaroo -musiikkifestivaaleilla, 2006. Vasemmalta oikealle: Sen Dog, Eric Bobo ja B-Real.
Tiedot
Toiminnassa:  1987–
Tyylilaji:  hip hop, rap, gangsta rap, rap rock
Kotipaikka:   South Gate, Kalifornia, USA
Laulukieli:  englanti, espanja
Jäsenet:  B-Real, MC   Sen Dog, MC   DJ Muggs, DJ   Eric Bobo, MC  
Entiset jäsenet:  Mellow Man Ace, MC   Fredwreck, DJ  
Levy-yhtiö:  Ruffhouse, Columbia, Sony, Priority, EMI
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cypress Hill on 1987 perustettu yhdysvaltalainen rap-yhtye. Yhtyeen levyjä on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta ympäri maailmaa ja Cypress Hill on Yhdysvaltain ensimmäinen latinotaustaisista jäsenistä koostuva yhtye, joka myi platinaa. Yhtye sai tähden Hollywood Walk of Fameen vuonna 2019.
Alkuajat

Yhtyeen kolme alkuperäistä jäsentä perustivat 1986 yhtyeen nimeltä DVX Sen Dogin veljen Mellow Man Acen kanssa vuonna. Vuonna 1988 Mellow Man Ace erosi yhtyeestä, ja muut jäsenet ottivat yhtyeelle uudeksi nimeksi Cypress Hill (heidän asuinalueensa halki menevän kadun nimi). He esiintyivät pääasiassa latino-yleisölle Los Angelesissa ja nauhoittivat alkuaikojen versioita sellaisista kappaleistaan kuin "Phuncky Feel One" ja "Trigga Happy Nigga". He solmivat 1991 sopimuksen philadelphialaisen Ruffhouse-levy-yhtiön kanssa, mutta jakelu tapahtui Columbia Recordsin kautta.
Diskografia

Pääartikkeli: Cypress Hillin diskografia
Diskografia > Albumit

Cypress Hill (1991)
Black Sunday (1993)
III - Temples of Boom (1995)
IVcIV (1998)
Los grandes éxitos en español (1999)
Skull & Bones (2000)
Live at the Fillmore (2000)
Stoned Raiders (2001)
Till Death Do Us Part (2004)
Greatest Hits from the Bong (2005)
Rise Up (2010)
Elephants on Acid (2018)
Back in Black (2022)
Diskografia > EP:t

Unreleased & Revamped (1996)
Stash (2002)
Cypress X Rusko (2012)
Diskografia > Singlet

What's Your Number? - 2004
Trouble - 2002
Lowrider - 2002
Body Parts - 2000
Superstar - 2000
Rap Superstar - 2000
Highlife - 2000, myös 12"
Worldwide - 1999
Dr. Greenthumb - 1999
Tequila Sunrise - 1998
Illusions - 1996, myös 12"
Boom Biddy Bye Bye - 1996, vinyylinä sekä kasettina
Throw Your Set In The Air - 1995
Throw Your Hands In The Air - 1995
We Ain't Goin' Out Like That - 1994
Lick A Shot - 1994
When The Shit Goes Down - 1993
Insane In The Brain - 1993, kasetti
I Ain't Goin' Out Like ... - 1993
Latin Lingo - 1991
Hand On The Pump - 1991
The Phuncky Feel One - 1991, kasettina sekä vinyylinä
Diskografia > 12" singlet

Illusions - 1996, myös kasettina
Highlife - 2000, myös CD:nä
Lowrider - 2002
Diskografia > DVD:t

Still Smokin' - 2001
Still Smokin' - The Ultimate Video Collection - 2004
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cypress Hillin viralliset sivut
B-Realin viralliset sivut
DJ Muggsin viralliset sivut
Eric Bobon viralliset sivut
Stoned Assassinsin viralliset sivut
| n k Cypress Hill |
| --- | --- |
 B-Real  Sen Dog  DJ Muggs  Eric Bobo   Mellow Man Ace  Fredwreck 
Studioalbumit:  Cypress Hill  Black Sunday  III: Temples of Boom  IV  Skull & Bones  Stoned Raiders  Till Death Do Us Part  Rise Up  Elephants on Acid  Back in Black 
Kokoelmat:  Los Grandes Éxitos En Español  Greatest Hits from the Bong 
Livealbumit:  Live at the Fillmore 
EP:t:  Unreleased & Revamped  Stash 
12″ Singlet:  Highlife  Lowrider 
DVD:t: Still Smokin’ Still Smokin’ – The Ultimate Video Collection 
Muuta:  Diskografia 
Cypress Hillin keulakuva B-Real.
Cypress Hill Saksassa vuonna 1998. Keskellä DJ Muggs ja hänestä oikealle Eric Bobo ja B-Real.
Karma.Bloody.Karma

| Karma> Bloody.Karma Cattle Decapitation |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. heinäkuuta 2006
 Tuottaja(t): Billy Anderson
 Tyylilaji: Deathgrind
 Kesto: 40.44
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Cattle Decapitationin muut julkaisut
| Humanure 2004 | Karma.Bloody.Karma 2006 | The Harvest Floor 2009 |
Karma.Bloody.Karma on Cattle Decapitationin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2006.
Kappaleet

Intro – 0.19
Unintelligent Design – 3.38
Success Is... (Hanging By The Neck) – 3.34
One Thousand Times Decapitation – 1.03
The Carcass Derrick – 3.44
Total Gore? – 3.11
Bereavement – 1.44
Suspended In Coprolite – 4.20
Alone At The Landfill – 7.37
Karma.Bloody.Karma – 3.05
The New Dawn – 5.13
Of Human Pride & Flatulence – 3.14
World Full Of Idiots – 2.23 (bonuskappale)
Kokoonpano

Travis Ryan – laulu
Josh Elmore – kitara, EBow ("Of Human Pride & Flatulence")
Troy Oftedal – bassokitara, piano ("Alone At The Landfill")
Michael Laughlin – rummut
Kokoonpano > Vierailevia muusikoita

Joey Karam (The Locust) – laulu kappaleessa "Total Gore?"
Àngel Rangel

Àngel Rangel
Àngel Rangel Zaragoza (s. 28. marraskuuta 1982) on entinen espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli oikea laitapuolustaja. Rangel pelasi urallaan vuosina 2001–2003 espanjalaisessa Tortosassa, espanjalaisessa kakkosdivisioonan Reusissa vuosina 2003–2004, espanjalaisessa niin ikään kakkosdivarissa pelaavassa Gironassa, espanjalaisessa Sant Andreussa, sekä espanjalaisessa Terrassassa ennen siirtymistään Englannin valioliigan Swansea Cityyn vuosina 2007–2018. Vuodet 2018–2020 Zaragoza pelasi Queens Park Rangersissa.
↑  Angel Rangel Biography ESPN. Viitattu 24.12.2024. (englanniksi)
↑  Ángel Rangel - Career stats www.transfermarkt.com. Viitattu 24.12.2024. (englanniksi)
↑  Angel Rangel Biography ESPN. Viitattu 24.12.2024. (englanniksi)
Death Atlas

| Death Atlas Cattle Decapitation |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. marraskuuta 2019
 Tuottaja(t): Dave Otero
 Tyylilaji: Tekninen Death Metal, Deathgrind
 Kesto: 54.58
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Cattle Decapitationin muut julkaisut
| Medium Rarities 2018 | Death Atlas 2019 | Terrasite 2023 |
Singlet albumilta Death Atlas
 ”One Day Closer To The End Of The World” Julkaistu: 5. syyskuuta 2019  ”Bring Back The Plague” Julkaistu: 3. lokakuuta 2019  ”Death Atlas” Julkaistu: 21. marraskuuta 2019  ”Finish Them” Julkaistu: 19. tammikuuta 2019
Death Atlas on Cattle Decapitationin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2019.
Kappaleet

Anthropogenic: End Transmission – 2.15
The Geocide – 3.43
Be Still Our Bleeding Hearts – 3.54
Vulturous – 4.59
The Great Dying – 1.12
One Day Closer To The End Of The World – 3.47
Bring Back The Plague – 4.28
Absolute Destitute – 4.35
The Great Dying II – 1.05
Finish Them – 2.55
With All Disrespect – 4.31
Time's Cruel Curtain – 5.31
The Unerasable Past – 4.31
Death Atlas – 9.14
In The Kingdom Of The Blind, The One-Eyed Are Kings (Dead Can Dance cover) – 4.10 (bonuskappale)
An Extreme Indifference To Human Life – 3.15 (bonuskappale)
Kokoonpano

Travis Ryan – laulu
Josh Elmore – kitara
Belisario Dimuzio – kitara
Olivier Pinard – basso
Dave McGraw – rummut
Arvostelut

Inferno:
Kaaoszine:
Aiheesta muualla

Death Atlas Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Death Atlas Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Selkärankareuma

Röntgenkuva selkärankareumaatikon selkärangasta.
Vakava selkärankareuma 500-luvulta peräisin olevassa luurangossa.
Selkärankareuma (Spondylarthritis ancylopoetica, Bechterewin tauti) on tulehduksellinen reumasairaus. Se on lähes yhtä yleinen kuin nivelreuma. Se etenee yleensä vähitellen selvästi tunnistettavaksi selkärankareumaksi – usein diagnoosiin päästään vasta vuosien oireilun jälkeen. 20–30 vuotta on tavallisin sairastumisikä, ja sairaus on miehillä 2–3 kertaa tavallisempi kuin naisilla.lähde? Niveltulehdusta esiintyy erityisesti selkärangan mutta myös etenkin alaraajojen nivelissä. Aluksi esiintyy selän jäykkyyttä aamuisin, joka helpottuu liikkumisen myötä. Sairaus etenee hitaasti, ja ajan mittaan selkä saattaa jäykistyä.
Suomessa röntgenmuutosten perusteella esiintyvyys aikuisväestössä on 1 prosentti. Selkärankareuma alkaa nuorella iällä ja voi johtaa työ- ja toimintakyvyn huomattavaan heikkenemiseen, ja näin sairaudella on merkittäviä kansantaloudellisia vaikutuksia.
Tautia voidaan alkuvaiheessa epäillä oireiden perusteella, mutta se voidaan varmistaa ristiluun ja lantion luiden liitoskohtaan myöhemmin ilmaantuvien tyypillisten muutosten perusteella. Noin neljännes potilaista sairastaa joskus silmän värikalvontulehduksen.
Selkärankareuman diagnostinen viive eli se aika, joka kuluu oireiden alkamisesta diagnoosin varmistumiseen, on ollut jopa 5–11 vuotta. Nopeasti rauhoittuva tauti vaurioittaa niveliä vähemmän kuin pitkään aktiivisena jatkuva sairaus. Varhaisella diagnoosilla pyritään potilaan mahdollisimman täsmälliseen taudin hoitoon ja näin parantamaan potilaan ennustetta.
Melkein kaikilta selkärankareumaan sairastuneilta löytyy verestä perinnöllinen HLA-B27 antigeeni, joka on ilmeinen riskitekijä. Kuitenkin vain 2–5 prosenttia kaikista HLA-B27-positiivisista ihmisistä sairastuu. On mahdollista, että selkärankareuman varsinainen käynnistävä tekijä on bakteeri-infektio. Erityisesti eräät virtsa- ja sukupuolielinten sekä suoliston infektiot altistavat reaktiiviselle artriitille, joka melko usein edeltää selkärankareumaa.
Myös hampaiden ja ienten tulehdukset voivat aiheuttaa selkärankareumaa.
Oireet

Reumaattisen selkäkivun oireisiin kuuluu aamuyöherääminen säryn vuoksi. Särky ei myöskään rauhoitu levolla, vaan päin vastoin liikunnan avulla. Oireilu alkaa vähitellen ja alle 40-vuotiaana.
Hoito

Selkärankareuman hoidon kulmakiviä ovat kivun lievityksestä, selkärangan liikkuvuudesta ja ryhdin säilyttämisestä huolehtiminen. Selkärankareuman lääkehoito oli pitkään lähes kokonaan tulehduskipulääkkeiden varassa. Nivelreuman hoidossa käytetyillä antireumaattisilla lääkkeillä on selkärankareumassa melko heikko teho. Sulfasalatsiinista on näyttöä taudin lievittämisessä etenkin raajanivelten tulehdusten osalta. Metotreksaatin tehosta näyttö on niukka. Koska hoitovaihtoehdot ovat selkärankareumassa olleet rajoitetut, biologiset reumalääkkeet ovat tuoneet merkittävän lisän selkärankareuman hoidossa sen vaikeammissa muodoissa.
Lääkehoidolla ja muulla hoidolla pyritään kipujen lievittämiseen, selän jäykistymisen estämiseen ja taudin etenemisen hidastamiseen. Biologisia reumalääkkeitä on alettu käyttää vaikean aktiivisen selkärankareuman hoidossa.
Tunnettuja julkisuuden henkilöitä, joilla on tai oli selkärankareuma

Joel Lehtonen, suomalainen kirjailija
Mick Mars, Mötley Crüe -yhtyeen kitaristi.
Vladimir Kramnik, shakin suurmestari.
Jens Stoltenberg, Naton pääsihteeri ja Norjan entinen pääministeri.
Karel Čapek, tšekkiläinen kirjailija.
Tatiana Golovin, ranskalainen tennispelaaja
Nikolai Ostrovski, neuvostoliittolainen realismikirjailija.
Ed Sullivan, yhdysvaltalainen keskusteluohjelmien juontaja, käsikirjoittaja.
Jay Chou, taiwanilainen laulaja, näyttelijä sekä elokuva- ja musiikkituottaja.
Lee Hurst, englantilainen stand up -koomikko.
Dan Reynolds, Imagine Dragons -yhtyeen laulaja.
Aiheesta muualla

Pertti Mustajoki: Terveyskirjasto.fi 22.1.2019
Reumaliiton reuma-aapinen: Selkärankareuma
John Anthony Brooks

Brooks Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueen paidassa vuonna 2013
John Anthony Brooks Jr. (s. 28. tammikuuta 1993 Berliini, Saksa) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa Bundesliigan TSG 1899 Hoffenheimissa ja Yhdysvaltain maajoukkueessa. Pelipaikaltaan 194 senttimetriä pitkä Brooks on puolustaja.
Brooks syntyi ja kasvoi Berliinissä edustaen Hertha Berliniä nuoruudestaan asti. Hän debytoi seuran paidassa Bundesliigassa elokuussa 2013 pelattuaan edellisen kauden seuran paidassa 2. Bundesliigassa. Brooks teki heti bundesliigadebyytissään maalin Eintracht Frankfurtia vastaan. Kaikkiaan hän pelasi Hertha Berlinissä 90 bundesliigaottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Kesällä 2017 Brooks siirtyi VfL Wolfsburgiin, jota hän edusti viiden vuoden ajan. Hän pelasi Wolfsburgissa 126 bundesliigaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Kauden 2022–2023 alkupuoliskolla hän edusti portugalilaista Benficaa mutta pääsi Primeira Ligassa kentälle vain pieneksi hetkeksi kahdessa ottelussa. Tammikuussa 2023 hän palasi Saksaan, tällä kertaa Hoffenheimin joukkueeseen.
Brooks debytoi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2013. Hän pelasi maajoukkueessa MM-kisoissa 2014 Brasiliassa, jossa hän puski ratkaisevan 2-1 -osuman Ghanaa vastaan alkulohkojen ensimmäisen kierroksen ottelussa. Hänestä tuli tuolloin historian ensimmäinen yhdysvaltalaispelaaja, joka on vaihdosta kentälle tultuaan onnistunut maalinteossa.
Brooks on pelannut kaikkiaan 45 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Käännös suomeksi
Geoff Cameron

Geoff Cameron
Geoffrey Scott ”Geoff” Cameron (s. 11. heinäkuuta 1985 Attleboro, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallopuolustaja, joka pelaa Englannin Valioliigan Stoke Cityssä ja Yhdysvaltain maajoukkueessa. Hän on pelannut 55 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia vuosina 2010–2017.
Euroopan Grand Prix 1996

|  Euroopan Grand Prix 1996  |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1996. 

Päivämäärä:  28. huhtikuuta 1996
Sijainti:  Adenau, Saksa
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  4,556 km
Kilpailun pituus:  67 kierrosta, 305,252 km
Sää:  aurinkoinen, kuiva
Paalupaikka
Kuljettaja:   Damon Hill   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.18,941
Palkintokoroke
Voittaja:   Jacques Villeneuve   (Williams-Renault)
Toinen:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Kolmas:   David Coulthard   (McLaren-Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Damon Hill   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.21,363 (kierroksella 55)
Euroopan Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan historian 585. osakilpailu. Se ajettiin 28. huhtikuuta Nürburgringilla. Kilpailun voitti Williamsin tulokaskuljettaja Jacques Villeneuve, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 1.18,941 |   |
| 2 | 6 |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 1.19,721 | + 0,780 |
| 3 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.20,149 | + 1,208 |
| 4 | 3 |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 1.20,711 | + 1,770 |
| 5 | 11 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 1.20,818 | + 1,877 |
| 6 | 8 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 1.20,888 | + 1,947 |
| 7 | 2 |  Eddie Irvine | Ferrari | 1.20,931 | + 1,990 |
| 8 | 4 |  Gerhard Berger | Benetton-Renault | 1.21,054 | + 2,113 |
| 9 | 7 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 1.21,078 | + 2,137 |
| 10 | 15 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 1.21,113 | + 2,172 |
| 11 | 12 |  Martin Brundle | Jordan-Peugeot | 1.21,177 | + 2,236 |
| 12 | 14 |  Johnny Herbert | Sauber-Ford | 1.21,210 | + 2,269 |
| 13 | 17 |  Jos Verstappen | Footwork-Hart | 1.21,367 | + 2,426 |
| 14 | 19 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 1.21,458 | + 2,517 |
| 15 | 9 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 1.21,509 | + 2,568 |
| 16 | 18 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 1.21,812 | + 2,871 |
| 17 | 10 |  Pedro Diniz | Ligier-Mugen-Honda | 1.22,733 | + 3,792 |
| 18 | 21 |  Giancarlo Fisichella | Minardi-Ford | 1.22,921 | + 3,980 |
| 19 | 20 |  Pedro Lamy | Minardi-Ford | 1.23,139 | + 4,198 |
| 20 | 16 |  Ricardo Rosset | Footwork-Hart | 1.23,620 | + 4,679 |
|   |   | karsinta-aika 107% |   | 1.24,467 | + 5,526 |
| 21 | 23 |  Andrea Montermini | Forti-Ford | 1.25,053 | + 6,112 |
| 22 | 22 |  Luca Badoer | Forti-Ford | 1.25,840 | + 6,899 |
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 67 | 1.33.26,473 | 2 | 10 |
| 2 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 67 | + 0,762 | 3 | 6 |
| 3 | 8 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 67 | + 32,834 | 6 | 4 |
| 4 | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 67 | + 33,511 | 1 | 3 |
| 5 | 11 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 67 | + 33,713 | 5 | 2 |
| 6 | 12 |  Martin Brundle | Jordan-Peugeot | 67 | + 55,567 | 11 | 1 |
| 7 | 14 |  Johnny Herbert | Sauber-Ford | 67 | + 1.18,027 | 12 |   |
| 8 | 7 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 67 | + 1.18,438 | 9 |   |
| 9 | 4 |  Gerhard Berger | Benetton-Renault | 67 | + 1.21,061 | 8 |   |
| 10 | 10 |  Pedro Diniz | Ligier-Mugen-Honda | 66 | + 1 krs. | 17 |   |
| 11 | 16 |  Ricardo Rosset | Footwork-Hart | 65 | + 2 krs. | 20 |   |
| 12 | 20 |  Pedro Lamy | Minardi-Ford | 65 | + 2 krs. | 19 |   |
| 13 | 21 |  Giancarlo Fisichella | Minardi-Ford | 65 | + 2 krs. | 18 |   |
| DSQ | 19 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 66 | Hylättiin | 14 |   |
| DSQ | 18 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 65 | Hylättiin | 16 |   |
| Kesk. | 15 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 59 | Jarrut | 10 |   |
| Kesk. | 17 |  Jos Verstappen | Footwork-Hart | 38 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 9 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 6 | Kolari (Irvine) | 15 |   |
| Kesk. | 2 |  Eddie Irvine | Ferrari | 6 | Sähköt | 7 |   |
| Kesk. | 3 |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 1 | Kolari (Salo) | 4 |   |
| DNQ | 23 |  Andrea Montermini | Forti-Ford |   | 107% Sääntö | 21 |   |
| DNQ | 22 |  Luca Badoer | Forti-Ford |   | 107% Sääntö | 22 |   |
Muuta

Goodyearin 450. kilpailu
Muuta > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 1–67 |
Muuta > MM-tilanne -kuljettajat

|  | Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Damon Hill | Williams-Renault | 33 |
|  | 2. |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 22 |
|  | 3. |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 10 |
|  |  |  Michael Schumacher | Ferrari | 10 |
|  | 5. |  Eddie Irvine | Ferrari | 6 |
|  | 6. |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 5 |
|  |  |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 5 |
Muuta > Valmistajien MM-tilanne

|  | Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Williams-Renault | 55 |
|  | 2. |  Ferrari | 16 |
|  | 3. |  Benetton-Renault | 13 |
|  | 4. |  McLaren-Mercedes | 9 |
|  | 5. |  Jordan-Peugeot | 6 |
|  | 6. |  Tyrrell-Yamaha | 3 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -kausi 1996
Australia |  Brasilia |  Argentiina |  Eurooppa |  San Marino |  Monaco |  Espanja 
  Kanada |  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Portugali 
  Japani
Formula 1 -luokan Euroopan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Brands Hatch (1983, 1985) Nürburgring (1984, 1995–1996, 1999–2007) Donington Park (1993) Circuito Permanente de Jerez (1994, 1997) Valencian katurata (2008–2012) Bakun katurata (2016)
Faker

| Faker |
| --- | --- |
 Faker vuonna 2021.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lee Sang-hyeok
Syntynyt: 7. toukokuuta 1996 (ikä 28)
Kansalaisuus:   Etelä-Korea
Ammatti:  Ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  Faker
Aktiivisena:  2013–
Nyk. joukkue:  T1
Peli:  League of Legends
 Nimikirjoitus
SK Telecom T1 -joukkue voitettuaan League of Legendsin maailmanmestaruuskisat vuonna 2013. Kuvassa Faker vasemmanpuolimmaisin.
Lee ”Faker” Sang-hyeok (kor. 이상혁; s. 7. toukokuuta 1996) on eteläkorealainen ammattilaistason League of Legends -pelaaja ja hän on pelannut vuodesta 2014 T1:lle. Häntä pidetään usein pelin kaikkien aikojen parhaana pelaajana, sekä yleisesti yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä elektronisen urheilun pelaajista. Hän on voittanut 5 maailmanmestaruutta (2013, 2015, 2016, 2023, 2024), 2 Mid-Season Invitationalsia (2016, 2017) ja hänellä on 10 LCK-titteliä. Korealaiset fanit kutsuvat häntä joskus "tappamattomaksi demonikuninkaaksi".
Muu elämä

Lee "Faker" Sang-hyeok syntyi 7. toukokuuta Soulissa, Etelä-Koreassa. Fakerin kasvattivat hänen isänsä sekä isovanhempansa. Fakerilla on myös veli. Hänen isänsä kuvaili usein poikaansa sisäänpäin kääntyneeksi. Faker piti Rubikin kuution ratkaisemisesta ja opiskeli itse vieraita kieliä itsenäisesti. Hän ei pitänyt juurikaan tietokonepeleistä, vaan pelasi mielummin pelejä, kuten Tekken ja King of Fighters paikallisessa pelihallissa. Lopulta Faker alkoi kuitenkin pelaamaan myös tietokonepelejä, ensimmäisenä MapleStory ja Warcraft 3, jota hän pelasi paljon ennen kilpailullista uraansa ja aloitti harrastepelaamisen League of Legendsin parissa joulukuussa 2011, kun Etelä-Korean serverit aukesivat. Hän aloitti lukion Mapo High Schoolissa, jota kävi myös toinen e-urheilija Kim "Deft" Hyuk-kyu. Faker kysyi isältään, voisiko hän keskeyttää koulun jatkaakseen uraa e-urheilussa. Kuukautta myöhemmin hänen isänsä antoi hänelle mahdollisuuden.
Kansallisjoukkueura

Faker valittiin edustamaan Etelä-Koreaa League of Legends -esittelytapahtumaan vuoden 2018 Aasian kisoissa. Joukkue kilpaili päätapahtumassa BritAma Arenalla Mahaka Squarella Jakartassa, Indonesiassa 27.- 29. elokuuta 2018. Faker tunsi enemmän painetta Aasiassa pelatuissa kisoissa, kun muissa kisoissa. Etelä-Korea voitti tapahtumassa hopeamitalin hävittyään Kiinalle finaalissa pistein 1–3. League of Legends 2022 Asian Games -mitalitapahtumassa Faker oli yksi kuudesta pelaajasta, jotka valittiin edustamaan Etelä-Koreaa kilpailussa.
Esiintyminen mediassa > Televisiopersoona

Faker on ollut osallisena markkinointiin useille suurbrändeille, kuten Nike, Razer, Red Bull ja Creative Artists Agency. Vuonna 2017 Faker oli mainosmalli Bacchus -energiajuomalle Filippiineillä. Fakerille luotiin myös oma jäätelöbrändi vuonna 2020 Lotte Confectioneryn toimesta. Elokuussa 2020 hän esiintyi mainoksessa ammattilaisjalkapalloilijan Son Heung-minin kanssa mainostaakseen sarjan SK Telecom -tuotteita. Razer toi markkinoille mukautetun "Faker Editionin" DeathAdder V3 Pro -hiirestään vuonna 2023.
Esiintyminen mediassa > Hyväntekeväisyys

Jätettyään väliin vuoden 2018 MM-kisoista, Faker ilmoitti lahjoittavansa kaikki lokakuussa 2018 suoratoistosta saamansa tulot YK:n säätiölle. Faker on lahjoittanut useita kertoja COVID-19:n leviämisen estämiseksi Etelä-Koreassa. Maaliskuussa 2020 hän ilmoitti lahjoittavansa 25 000 dollaria Etelä-Korean yhteisöpankille. Tammikuussa 2022 hän taas lahjoitti 41 700 dollaria Soulin sosiaalirahastolle. Hänen panoksensa ansiosta hänen nimensä kaiverrettiin kuuluisuuden muuriin Soulin Gangseon piirissä. Elokuussa 2020 Faker lahjoitti suuren määrän rahaa Hope Bridge National Disaster Relief Associatonille auttaakseen vuoden 2022 tulvien uhrejen auttamisessa Etelä-Koreassa.
Esiintyminen mediassa > Striimaus

6. helmikuuta 2017 Faker esitti ensimmäisen suoratoistonsa Twitchissä, ja sillä oli 245 100 katsojamäärän huippu, mikä teki ennätyksen yksittäisen striimaajan katselukertojen määrästä sivuston historiassa. Tämän ennätyksen rikkoi kuitenkin vuoden 2018 alussa League of Legends -striimaaja Tyler1.