stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jämsänkoski
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jämsänkoski Wikimedia Commonsissa
Museo24-virtuaalimuseo
| n k Keski-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hankasalmi  Joutsa  Jyväskylä  Jämsä  Kannonkoski  Karstula  Keuruu  Kinnula  Kivijärvi  Konnevesi  Kyyjärvi  Laukaa  Luhanka  Multia  Muurame  Petäjävesi  Pihtipudas  Saarijärvi  Toivakka  Uurainen  Viitasaari  Äänekoski 
Entiset kunnat:  Jyväskylän maalaiskunta  Jämsänkoski  Konginkangas  Korpilahti  Koskenpää  Kuorevesi  Leivonmäki  Längelmäki (osa)  Pihlajavesi  Pylkönmäki  Sumiainen  Suolahti  Säynätsalo  Äänekosken maalaiskunta 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Ruma (kaupunki)

| Ruma |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna

 fiRuma 
 45°00′11″N, 19°49′44″E 
Valtio:  Serbia
Piirikunta:  Srem
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  68,2 km² 
Korkeus merenpinnasta:  169 m 
Väestö
Väkiluku (2011):  30 076
Väestötiheys:  441 as./km²
 www.ruma.rs 
Ruma (serb. Рума) on kaupunki Serbiassa Vojvodinan autonomisessa maakunnassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa Ruman kaupungin väkiluku oli noin 30 100. Se on Ruman kunnan keskustaajama, ja koko kunnan väkiluku oli 60 000.
Ruman ortodoksikirkko.
Ruman katolinen kirkko.
Historia

Ensimmäistä asutusta alueelle perustivat osmanit, jotka perustivat Rumaksi nimitetyn asutuksen sinne vuonna 1566. Silloin Ruma oli 49 talon kylä, ja asukkaat lähinnä serbejä. Kylässä oli myös kirkko ja kolme pappia.
Ruma siirtyi Habsburgien vallan alle vuonna 1718.  Ruman kylän lähelle perustettiin Ruman kaupunki vuonna 1746. Väestö koostui serbeistä ja saksalaisista. Vuoteen 1910 mennessä Ruma oli kasvanut 49 000 asukkaan kokoiseksi. 23 000 puhui serbiaa, 15 500 saksaa, 6 000 unkaria ja 4 000 kroatiaa.
Itävalta-Unkarin hajottua 24. marraskuuta 1918 Rumasta tuli osa Sremin aluetta, Srem osana Serbian kuningaskuntaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruma (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
1897

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Vuosi 1897 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
Tapahtumia

2. helmikuuta – Pennsylvanian pääkaupunki Harrisburg tuhoutui tulipalossa.
4. maaliskuuta – William McKinley vannoi virkavalansa Yhdysvaltain presidenttinä.
19. toukokuuta – Kirjailija Oscar Wilde vapautettiin Readingin vankilasta.
26. toukokuuta – Bram Stokerin kauhuromaani Dracula julkaistiin ensimmäistä kertaa Lontoossa.
2. kesäkuuta – Kirjailija Mark Twain katkaisi juoruilta siivet sanoessaan New York Journal -lehden mukaan: "Huhut kuolemastani ovat vahvasti liioiteltuja."
22. kesäkuuta – Lontoossa järjestettiin suuria juhlallisuuksia kuningatar Viktorian 60 vuotta kestäneen hallitsijakauden kunniaksi.
25. heinäkuuta – Kirjailija Jack London liittyi mukaan Klondiken kultakuumeeseen, josta hän kirjoitti ensimmäiset menestystarinansa.
28. joulukuuta – Näytelmän Cyrano de Bergerac kantaesitys Pariisissa.
Joseph John Thomson löysi elektronin.
HIFK perustettiin.
Savonlinnan hiippakunta perustettiin.
Syntyneitä > tammi – maaliskuu

3. tammikuuta – Pola Negri, puolalainen mykkäelokuvien näyttelijä (k. 1987)
8. tammikuuta – Arthur Ford, yhdysvaltalainen meedio (k. 1971)
14. tammikuuta – Hasso von Manteuffel, saksalainen panssarikenraali ja poliitikko (k. 1978)
15. tammikuuta – Valdemar Scheel Hansteen, norjalainen arkkitehti (k. 1980)
15. tammikuuta – Anna Louhi, suomalainen kirjailija (k. 1977)
23. tammikuuta – Subhas Chandra Bose, intialainen poliitikko (k. 1945)
24. tammikuuta – Erik Ekelund, suomenruotsalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija (k. 1976)
24. tammikuuta – Andrei Aleksandrovitš Romanov, venäläinen prinssi, keisari Aleksanteri III:n pojanpoika (k. 1981)
28. tammikuuta – Valentin Katajev, neuvostoliittolainen kirjailija (k. 1986)
28. tammikuuta – Yrjö Leino, suomalainen poliitikko (k. 1961)
4. helmikuuta – Ludwig Erhard, saksalainen poliitikko ja talousmies, Saksan liittokansleri 1963−1966 (k. 1977)
5. helmikuuta – Carl Hermansen, tanskalainen poliitikko (k. 1976)
8. helmikuuta – Zakir Hussain, Intian presidentti 1967–1969 (k. 1969)
9. helmikuuta – Charles Kingsford Smith, australialainen lentäjä ja ilmailualan edelläkävijä (k. 1935)
10. helmikuuta – John Franklin Enders, vuoden 1954 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen bakteriologi (k. 1985)
18. helmikuuta – Helge Ranin, suomalainen näyttelijä (k. 1952)
19. helmikuuta – Paavo Talvela, suomalainen kenraali, poliitikko ja liikemies (k. 1973)
22. helmikuuta – Leonid Govorov, neuvostoliittolainen kenraali (k. 1955)
22. helmikuuta – Antero Suonio, suomalainen oopperalaulaja ja näyttelijä (k. 1944)
27. helmikuuta – Marian Anderson, yhdysvaltalainen laulaja (k. 1993)
1. maaliskuuta – Shoghi Effendi, bahá'í-uskon suojelija (k. 1957)
2. maaliskuuta – Alfred Salmela, suomalainen kouluneuvos, nuorisoseuramies ja professori (k. 1979)
15. maaliskuuta – Jackson Scholz, yhdysvaltalainen juoksija (k. 1986)
20. maaliskuuta – Ruby Muhammad, afroamerikkalainen ihmisoikeustaistelija (k. 2011)
24. maaliskuuta – Wilhelm Reich, itävaltalainen psykoterapeutti (k. 1957)
26. maaliskuuta – Akseli Anttila, suomalainen Neuvostoliiton armeijan kenraali (k. 1953)
28. maaliskuuta – Sepp Herberger, saksalainen jalkapalloilija (k. 1977)
Syntyneitä > heinä – syyskuu

5. heinäkuuta – Paul Ben-Haim, saksalais-israelilainen säveltäjä ja musiikkipedagogi (k. 1984)
6. heinäkuuta – Carl von Haartman (”Goggi”), suomalainen everstiluutnantti, kirjailija, elokuvanäyttelijä, -käsikirjoittaja ja -ohjaaja (k. 1980)
6. heinäkuuta – Niilo Wälläri, suomalainen ammattiyhdistysjohtaja (k. 1967)
14. heinäkuuta – Phibun, Thaimaan pääministeri 1938–1944 ja 1948–1957 (k. 1964)
17. heinäkuuta – Aaro Pajari, suomalainen kenraalimajuri ja Mannerheim-ristin ritari (k. 1949)
20. heinäkuuta – Tadeusz Reichstein, vuoden 1950 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut puolalaissyntyinen kemisti (k. 1996)
24. heinäkuuta – Amelia Earhart, yhdysvaltalainen lentäjä (katosi 1937)
29. heinäkuuta – Emil Lie, norjalainen kuvanveistäjä (k. 1976)
1. elokuuta – Héctor Méndez, argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti (k. 1977)
4. elokuuta – Aarne Arvonen, kuollessaan Suomen vanhin ihminen (k. 2009)
4. elokuuta – Adolf Heusinger, saksalainen kenraali (k. 1982)
6. elokuuta – Martti Tarvainen, suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari (k. 1985)
11. elokuuta – Enid Blyton, englantilainen kirjailija (Viisikko-sarja) (k. 1968)
18. elokuuta – Eino Lehto, suomalainen jääkärimajuri ja toimitusjohtaja (k. 1953)
19. elokuuta – Lauri Haarla, suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos (k. 1966)
19. elokuuta – Frank Mangs, suomalainen vapaakirkollinen saarnaaja (k. 1994)
23. elokuuta – Otto Brunila, suomalainen merikapteeni ja laivanvarustaja (k. 1966)
28. elokuuta – Charles Boyer, ranskalainen näyttelijä (k. 1978)
1. syyskuuta – Yrjö Tuompo, suomalainen eversti ja rykmentinkomentaja (k. 1964)
6. syyskuuta – Mauritz Ekholm, suomalainen pankinjohtaja (k. 1986)
12. syyskuuta – Irène Joliot-Curie, vuoden 1935 Nobelin kemianpalkinnon saanut ranskalainen kemisti ja fyysikko (k. 1956)
13. syyskuuta – Jarl Sundqvist (”Kairankiertäjä”), suomalainen metsänhoitaja ja pakinoitsija (k. 1967)
16. syyskuuta – Georges Bataille, ranskalainen kirjailija, antropologi ja filosofi (k. 1962)
19. syyskuuta – Toini Anttila, suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja (k. 1969)
20. syyskuuta – Humberto de Alencar Castelo Branco, Brasilian presidentti 1964–1967 (k. 1967)
21. syyskuuta – Einar Sissener, norjalainen näyttelijä (k. 1968)
23. syyskuuta – Walter Pidgeon, kanadalainen näyttelijä (k. 1984)
25. syyskuuta – William Cuthbert Falkner (”William Faulkner”), vuoden 1949 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1962)
25. syyskuuta – Konrad Nordahl, norjalainen ammattiyhdistysjohtaja (k. 1975)
26. syyskuuta – Paavali VI, katolisen kirkon paavi (k. 1978)
27. syyskuuta – Ebbe Linde, ruotsalainen runoilija ja kääntäjä (k. 1991)
28. syyskuuta – Fred Lindholm, suomalainen taidemaalari ja lavastaja (k. 1969)
30. syyskuuta – Rafael Stenius, suomalainen näyttelijä (k. 1962)
30. syyskuuta – Hilja Valtonen, suomalainen kirjailija (k. 1988)
Syntyneitä > loka – joulukuu

1. lokakuuta – Jyrki Matra, suomalainen näyttelijä (alun perin Georg Skutnabb)
1. lokakuuta – Janis Ferdinands Tidemanis, latvialainen taidemaalari (k. 1964)
2. lokakuuta – Bud Abbott, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1974)
2. lokakuuta – Arvi Ulvinen, suomalainen kasvitieteilijä ja oppikirjojen tekijä (k. 1992)
3. lokakuuta – Louis Aragon, ranskalainen kirjailija (k. 1982)
7. lokakuuta – Elijah Poole (”Elijah Muhammad”), yhdysvaltalainen Nation of Islam -järjestön johtaja (k. 1975)
16. lokakuuta – Martti Ranttila, suomalainen taidemaalari (k. 1964)
18. lokakuuta – Isabel Briggs Myers, yhdysvaltalainen kirjailija ja psykologi (k. 1980)
18. lokakuuta – Alexandre Piankoff, venäläinen egyptologi (k. 1966)
24. lokakuuta – Uno Wikström, suomalainen näyttelijä (k. 1949)
26. lokakuuta – Simon Parmet, suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja muusikko (k. 1969)
28. lokakuuta – Hans Speidel, saksalainen kenraali (k. 1984)
29. lokakuuta – Joseph Goebbels, saksalainen poliitikko (k. 1945)
30. lokakuuta – Paavo Ant-Wuorinen, suomalainen juristi, virkamies ja ylijohtaja (k. 1962)
1. marraskuuta – Jussi Turtola, suomalainen eversti (k. 1941)
6. marraskuuta – Sverre Riisnæs, norjalainen juristi ja äärioikeistolainen poliitikko (k. 1988)
9. marraskuuta – Ronald George Wreyford Norrish, vuoden 1967 Nobelin kemianpalkinnon saanut brittiläinen kemisti (k. 1978)
18. marraskuuta – Patrick M. S. Blackett, vuoden 1948 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut brittiläinen fyysikko (k. 1974)
20. marraskuuta – Greta Schalin, suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko (k. 1993)
23. marraskuuta – Olivia Gebhard, suomalainen näyttämötaiteilija ja laulaja (k. 1976)
25. marraskuuta – Helen Duncan, skotlantilainen meedio (k. 1956)
25. marraskuuta – Anna Mangström, suomalainen näyttelijä (k. 1927)
26. marraskuuta – Manuel A. Odría, Perun presidentti 1948–1956 (k. 1974)
2. joulukuuta – Veikko Rislakki, suomalainen eläinlääkäri ja Eläinlääketieteellisen korkeakoulun rehtori (k. 1991)
3. joulukuuta – André Marie, ranskalainen poliitikko ja pääministeri (k. 1974)
14. joulukuuta – Kurt von Schuschnigg, Itävallan liittokansleri 1934–1938 (k. 1977)
17. joulukuuta – Flemming Hvidberg, tanskalainen poliitikko ja teologi (k. 1959)
18. joulukuuta – Fletcher Henderson, yhdysvaltalainen jazzmuusikko (k. 1952)
23. joulukuuta – Elsa Elenius, suomalainen keramiikkataiteilija (k. 1967)
24. joulukuuta – Koto Ōkubo, japanilainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö (k. 2013)
28. joulukuuta – Ivan Konev, Neuvostoliiton marsalkka (k. 1973)
Kuolleita > tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – Heinrich Gätke, saksalainen lintutieteilijä ja taidemaalari (s. 1814)
6. tammikuuta – François-Marie Trégaro, ranskalainen katolinen piispa (s. 1824)
11. tammikuuta – Karl Robert Åström, suomalainen liikemies (s. 1839)
22. tammikuuta – Isaac Pitman, englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä (s. 1813)
25. tammikuuta – Léonce de Tarragon, ranskalainen lintutieteilijä (s. 1813)
27. tammikuuta – Georg Henrik Calonius, suomalainen senaatin prokuraattori ja valtiopäivämies (s. 1845)
30. tammikuuta – Carl Immanuel Qvist, suomalainen lääkäri ja sanomalehtimies (s. 1827)
30. tammikuuta   – Robert Themptander, ruotsalainen poliitikko ja virkamies (s. 1844)
6. helmikuuta – Raffaele Cadorna, italialainen kenraali (s. 1815)
8. helmikuuta – Karl Wilhelm Sulin, suomalainen juristi ja valtiopäivämies (s. 1839)
10. helmikuuta – Antonio Bazzini, italialainen viulisti, säveltäjä ja opettaja (s. 1818)
12. helmikuuta – Darius N. Couch, yhdysvaltalainen kenraalimajuri, liikemies ja luonnontutkija (s. 1822)
13. helmikuuta – Friedrich Mitterwurzer, itävaltalainen näyttelijä (s. 1844)
14. helmikuuta – Panteleimon Kuliš, ukrainalainen kirjailija, kansatieteilijä ja historioitsija (s. 1819)
19. helmikuuta – Sune Birger Johan af Björkesten, suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos (s. 1825)
19. helmikuuta – Karl Weierstrass, saksalainen matemaatikko (s. 1815)
23. helmikuuta – Woldemar Bargiel, saksalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi (s. 1828)
23. helmikuuta – Julius Mankell, ruotsalainen sotahistorioitsija (s. 1828)
9. maaliskuuta – Jamal al-din Asadabadi, Egyptissä toiminut juristi-teologi (s. 1839)
9. maaliskuuta – Sondre Norheim, norjalainen alppihiihtäjä ja mäkihyppääjä (s. 1825)
15. maaliskuuta – James Joseph Sylvester, englantilainen matemaatikko (s. 1814)
19. maaliskuuta – Antoine Thomson d’Abbadie, irlantilais-ranskalainen tutkimusmatkailija ja maantieteilijä (s. 1810)
20. maaliskuuta – Fredrik Sovelius, suomalainen kauppias ja laivanvarustaja (s. 1822)
27. maaliskuuta – Andréas Anagnostákis, kreikkalainen lääkäri ja professori (s. 1826)
27. maaliskuuta – Elisabeth Rönnholm, Suomen ensimmäinen postineiti (s. 1826)
Kuolleita > huhtikuu–kesäkuu

1. huhtikuuta – Thekla von Gumpert, saksalainen lasten- ja nuortenkirjailija (s. 1810)
3. huhtikuuta – Johannes Brahms, saksalainen säveltäjä (s. 1833)
12. huhtikuuta – Anders Johan Malmgren, suomalainen eläintieteilijä, valtiopäivämies ja kuvernööri (s. 1834)
25. huhtikuuta – Wilhelm Lavonius, suomalainen juristi ja taloustieteilijä (s. 1832)
25. huhtikuuta – Edward Newton, brittiläinen siirtomaavirkamies ja lintutieteilijä (s. 1832)
28. huhtikuuta – Maria Trubnikova, venäläinen filantrooppi ja feministi (s. 1835)
1. toukokuuta – Jean-Baptiste Frener, sveitsiläinen piirtäjä, litografi ja numismaatikko (s. 1821)
1. toukokuuta   – Johan Westerback, suomalainen posteljooni, hopeaseppä, saarnaaja ja hartauskirjojen tekijä (s. 1832)
4. toukokuuta – Ion Ghica, romanialainen poliitikko ja pääministeri (s. 1816)
5. toukokuuta – Theodore Bent, englantilainen tutkimusmatkailija ja arkeologi (s. 1852)
7. toukokuuta – Abraham Dee Bartlett, brittiläinen eläintieteilijä (s. 1812)
10. toukokuuta – Andrés Bonifacio, filippiiniläinen kapinanjohtaja ja kansallissankari (s. 1863)
12. toukokuuta − Minna Canth, suomalainen kirjailija (s. 1844)
29. toukokuuta – Adam Ivendorff, suomalainen kirkonvartija, suntio ja kiertokoulun opettaja (s. 1814)
31. toukokuuta – Nikodemus Hauvonen, suomalainen lehtori ja suomentaja (s. 1845)
6. kesäkuuta – Oscar Dickson, ruotsalainen liikemies ja lahjoittaja (s. 1823)
19. kesäkuuta – Charles Boycott, englantilainen Irlannissa toiminut tilanhoitaja, jonka nimestä johtuu sana boikotti (s. 1832)
22. kesäkuuta – William Mason, uusiseelantilainen arkkitehti ja poliitikko (s. 1810)
Kuolleita > heinäkuu–syyskuu

12. heinäkuuta – Félix Godefroid, ranskalainen säveltäjä ja harpisti (k. 1818)
24. heinäkuuta – Lafayette McLaws, Etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa (s. 1821)
28. heinäkuuta – Edward Drinker Cope, yhdysvaltalainen paleontologi (s. 1840)
2. elokuuta – Adam Asnyk, puolalainen runoilija ja näytelmäkirjailija (s. 1838)
3. elokuuta – Marie Seebach, saksalainen näyttelijä ja oopperalaulaja (s. 1829)
6. elokuuta – Albert Marth, saksalainen tähtitieteilijä (s. 1828)
8. elokuuta – Jacob Burckhardt, sveitsiläinen kulttuurihistorioitsija ja taiteentutkija (s. 1818)
8. elokuuta   – Antonio Cánovas del Castillo, espanjalainen poliitikko ja pääministeri (s. 1828)
15. elokuuta – Léon Boëllmann, ranskalainen säveltäjä (s. 1862)
20. elokuuta – Michele Angiolillo, italialainen anarkisti ja poliittinen murhaaja (s. 1871)
31. elokuuta – Vilho Virta, suomalainen toimittaja ja sosialisti (s. 1869)
22. syyskuuta – Charles Denis Bourbaki, ranskalainen kenraali (s. 1816)
26. syyskuuta – Joaquín Larraín Gandarillas, chileläinen katolinen arkkipiispa (s. 1822)
30. syyskuuta – Marie Therese Martin, Pyhä Thérèse, ranskalainen karmeliittanunna, kirkonopettaja ja pyhimys (s. 1873)
Kuolleita > lokakuu–joulukuu

8. lokakuuta – Aleksei Savrasov, venäläinen taidemaalari (s. 1830)
8. lokakuuta – Robert Ullner, suomalainen tilanomistaja, kunnallisneuvos ja liikemies (s. 1831)
11. lokakuuta – Aadam Leino, suomalainen toimittaja ja suomentaja (s. 1858)
13. lokakuuta – Rudolf Heidenhain, saksalainen fysiologi (s. 1834)
19. lokakuuta – Berthold Englisch, itävaltalainen shakkimestari (s. 1851)
19. lokakuuta – George M. Pullman, yhdysvaltalainen teollisuusjohtaja (s. 1831)
29. lokakuuta – Henry George, yhdysvaltalainen taloustieteilijä (s. 1839)
3. marraskuuta – Sven Gabriel Elmgren, suomalainen kirjastonhoitaja (s. 1817)
6. marraskuuta – Jean-Marie Bécel, ranskalainen katolinen piispa (s. 1825)
6. marraskuuta – Édouard Deldevez, ranskalainen säveltäjä, kapellimestari ja viulisti (s. 1817)
13. marraskuuta – Lea Ahlborn, ruotsalainen kaivertaja ja mitalitaiteilija (s. 1826)
29. marraskuuta – Charles Emil Hagdahl, ruotsalainen lääkäri ja keittokirjailija (s. 1809)
3. joulukuuta – Clas Herman Molander, suomalainen senaattori ja valtiontalouden hoitaja (s. 1817)
12. joulukuuta – Alexander von Brandenburg, suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri (s. 1838)
12. joulukuuta – Knut Ferdinand Ridderström, suomalainen lyseon opettaja ja kääntäjä (s. 1829)
17. joulukuuta – Alphonse Daudet, ranskalainen kirjailija (s. 1840)
Salomon Andrée, ruotsalainen yli-insinööri ja ilmapallolentäjä (s. 1854)
Carl Axel Avellan, suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri (k. 1835)
Knut Frænkel, ruotsalainen diplomi-insinööri ja arktisten alueiden tutkimusmatkailija (s. 1870)
Samuel Manttaali, suomalainen talonpoikaissäädyn edustaja tammikuun valiokunnassa (s. 1821)
Agnes Meyer, suomalainen lähetystyöntekijä (s. 1861)
Enrico de Rossi, italialainen katolinen arkkipiispa (s. 1805)
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1897
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sremski Karlovci

| Sremski Karlovci Сремски Карловци |
| --- | --- |

 Vaakuna

 fiSremski Karlovci 
 45°12′00″N, 19°55′59″E 
Valtio:  Serbia
Autonominen alue:  Vojvodina
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  51 km² 
Korkeus merenpinnasta:  102 m 
Väestö
Väkiluku (2011):  8 750
Väestötiheys:  172 as./km²
 www.sremski-karlovci.org.rs 
Sremski Karlovci (serb. Сремски Карловци, kroatiaksi Srijemski Karlovci, saks. Karlowitz tai Carlowitz) on kaupunki Vojvodinassa Serbiassa. Se sijaitsee Tonavan rannalla 15 kilometriä Novi Sadista kaakkoon ja 60 kilometriä Belgradista luoteeseen. Kunnan asukasluku oli 8 750 vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan.
Historia

Kaupunki on mainittu lähteissä vuonna 1308 nimellä Karom. Linnoitus rakennettiin roomalaisen linnoituksen raunioille. Vuoteen 1521 se kuului unkarilaisille, kunnes turkkilainen Bali-beg valloitti sen. Paikkakunnalla solmittiin vuonna 1699 Osmanien valtakunnan ja Pyhän liiton välillä Karlowitzin rauha, jossa Osmanien valtakunta menetti Unkarin ja Transilvanian. Kaupungissa järjestettiin vuonna 1848 kokous, jossa Vojvodina julistautui itsenäiseksi Unkarista.
1920-luvulla kaupungista tuli kenraali Pjotr Wrangelin Venäjän valkoisten pakolaisten tukikohta. Toisen maailmansodan aikana se kuului Itsenäiseen Kroatian valtioon.
Sremski Karlovcin ortodoksinen pappisseminaari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sremski Karlovci Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Pohjanmaan maakunta

| Pohjois-Pohjanmaan maakunta |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Historialliset läänit:  Pohjanmaan lääni (1634–1775)  Oulun lääni (1775–2009)  
Maakuntakeskus:  Oulu
Maakuntajohtaja:  Jussi Rämet
Pinta-ala ilman merialueita:  39 192,65 km² toiseksi suurin 2021 
Kokonaispinta-ala:  45 851,98 km² toiseksi suurin 2021 
– maa:  36 828,32 km²
– sisävesi:  2 364,33 km²
– meri:  6 659,33 km²
Väkiluku:  418 354 4:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  11,36 as./km² (31.12.2024)
Maakuntalaulu:  Kymmenen virran maa
Nimikkolajit:   
– eläin:  kärppä
– järvi:  Pyhäjärvi
– kala:  siika
– kasvi:  suopursu
– kivi:  liuske
– lintu:  kurki
Lyhenne:  FI-14
Pohjois-Pohjanmaa (ruots. Norra Österbotten) on Suomen maakunta, joka sijaitsee Suomen keskiosassa Perämeren rannikolla ja toisaalta ulottuu Suomen itärajallekin. Maakunnan pinta-ala oli 2021-01-01 1. tammikuuta 2021 45 851,98 km², josta maa-alueita on 36 828,32 km² ja sisävesiä 2 364,33 km². Maakunnalla on lisäksi merialueita 6 659,33 km². Pinta-alaltaan maakunta on Suomen toiseksi suurin. Maakunnan väkiluku oli 2024-12-31 31. joulukuuta 2024 418 354 henkeä, ja se on väkiluvultaan Suomen neljänneksi suurin. Pohjois-Pohjanmaa on Uudenmaan ja Pirkanmaan ohella väkiluvultaan nopeiten kasvava maakunta Suomessa, mikä selittyy osaltaan suurperheitä suosivien vanhoillislestadiolaisten suurella osuudella väestöstä. Väestötiheys on 11,36 asukasta neliökilometrillä. Alueen pääkaupunki ja samalla asukasluvultaan suurin kaupunki on Oulu. Pohjois-Pohjanmaa rajoittuu pohjoisessa Lappiin, idässä Kainuuseen ja Venäjään, etelässä Pohjois-Savoon, Keski-Suomeen ja Keski-Pohjanmaahan sekä lännessä Pohjanlahteen.
Pohjois-Pohjanmaan maakunnallisia osa-alueita ovat Pyhäjoen, Siikajoen, Oulujoen ja Iijoen laaksot. Lisäksi Kalajokilaakso, Oulun Eteläinen, luetaan Pohjois-Pohjanmaahan lähinnä hallinnolliselta pohjalta, ja se muodostaakin Keski- ja Pohjois-Pohjanmaan välisen vaihettumisvyöhykkeen.lähde? Pohjois-Pohjanmaan koillisosan kunnat Pudasjärvi, Taivalkoski ja Kuusamo muodostavat yhdessä Lapin maakuntaan kuuluvan Posion kanssa ns. Koillismaan.
Historia

Pohjois-Pohjanmaa on osa laajaa Pohjanmaan historiallista maakuntaa, jonka alue kattaa nykyisin kuusi erillistä nykymaakuntaa: Pohjanmaa, Etelä-Pohjanmaa, Keski-Pohjanmaa, Pohjois-Pohjanmaa, Kainuu ja Lapin eteläosa (Peräpohjola). Pohjois-Pohjanmaan vanhimmat asutuslöydöt on ajoitettu Suomusjärven kulttuurikaudelle. Alueen ensimmäisiä suomalaisasukkaita olivat hämäläiset, jotka nousivat pohjoiseen merenrantaa pitkin. Hämäläisiä houkuttivat mm. turkikset ja Pohjanmaan jokilaaksojen hedelmälliset viljelymaat, ja he toivatkin maanviljelyn alueelle. Kiinteää suomalaisasutusta Pohjanlahden rannikolle syntyi 1300-luvulla, kun aluetta alettiin asuttamaan voimaperäisesti Pähkinäsaaren rauhan jälkeen. Näihin aikoihin myös kristinusko vakiintui alueelle. 1400- ja 1500-luvulla Ruotsi ja Venäjä kävivät sotia Perämeren rannikon omistuksesta, ja Pohjois-Pohjanmaalle kohdistui lukuisia venäläisten tekemiä ryöstö- ja hävitysretkiä. 1500-luvun lopulla Oulujoen suistoon rakennettiin Oulun linna. Tälle paikalle alkoi vähitellen kehittyä Oulun kaupunki, joka perustettiin 1605.
Pohjois-Pohjanmaan rannikon talouselämän perustan muodostivat pitkään laivanrakennus ja merenkulku; myöhemmin asutus levisi sisämaahan Pohjanmaan jokivarsia pitkin. Pohjanmaan joet osoittautuivat hyviksi kalastusalueiksi ja kuljetusväyliksi (tervan ja tukkien kuljetus), ja niiden varsille syntyi vähitellen erikokoisia kauppapaikkoja. Karjanhoito ja metsätalous (lähinnä tervanpoltto) yleistyivät. Maakuntaan syntyi 1800-luvulla laajamittaista teollisuutta, etenkin sahateollisuutta.
Luonto

Pohjois-Pohjanmaan luonnonmaisemia luonnehtivat Perämereen laskevien jokien halkoma tasainen rannikkoseutu, Suomenselän karu suomaa sekä Koillismaan jylhä ylänköalue.