stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Down to Earth (Ozzy Osbournen albumi)

| Down to Earth Ozzy Osbourne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 16. lokakuuta 2001
 Tuottaja(t): Tim Palmer
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 47.00
 Levy-yhtiö: Epic Records
Listasijoitukset
  4.[lähde? ]   9.   19.[lähde? ]
Ozzy Osbournen muut julkaisut
| The Ozzman Cometh 1997 | Down to Earth 2001 | Live at Budokan 2002 |
Down to Earth on marraskuussa 2001 julkaistu Ozzy Osbournen kahdeksas sooloalbumi. Sitä edelsi kuuden vuoden tauko vuoden 1995 Ozzmosisin jälkeen. Down to Earth menestyi edeltäjiensä tavoin hyvin Pohjois-Amerikassa myyden platinaa. Myös kappaleet ”Gets Me Through” ja ”Dreamer” menestyivät hyvin nousten listojen kärkikymmenikköön. Menestykseen vaikutti myös Osbournen tuolloin suosittu tositelevisiosarja The Osbournes.
Musiikillisesti albumi on tyyliltään suoraviivaisempaa heavy metalia kuin edellinen albumi Ozzmosis. Kappaleita oli jälleen laatimassa ulkopuolisia säveltäjiä, kuten Mick Jones (Foreigner) ja Geoff Nicholls (Black Sabbath). Albumilla kitaraa soittaa yhtyeeseen tauon jälkeen palannut Zakk Wylde.
Kappaleet

Gets Me Through (Ozzy Osbourne/Tim Palmer) - 5:04
Facing Hell (Osbourne/Palmer/Scott Humphrey/Geoff Nicholls) - 4:26
Dreamer (Osbourne/Marti Frederiksen/Mick Jones) - 4:45
No Easy Way Out (Osbourne/Palmer) - 5:06
That I Never Had (Osbourne/Frederiksen/Joe Holmes/Robert Trujillo) - 4:24
You Know... (Part 1) (Osbourne/Palmer) - 1:06
Junkie (Osbourne/Frederiksen/Holmes/Trujillo) - 4:28
Running Out Of Time (Osbourne/Frederiksen/Jones) - 5:06
Black Illusion (Osbourne/Palmer/Nicholls/Andy Sturmer) - 4:12
Alive (Osbourne/Danny Saber) - 4:54
Can You Hear Them? (Osbourne/Frederiksen/Holmes/Trujillo) - 4:59
No Place for Angels - 3:23
Dreamer (Acoustic Version) - 4:33
Gets Me Through (Single Version) - 4:08
Muusikot

Ozzy Osbourne: laulu
Zakk Wylde: kitarat
Robert Trujillo: basso
Mike Bordin: rummut
Tim Palmer: kitarat, koskettimet, taustalaulut
Michael Railo: koskettimet, Jouset
Danny Saber: kitara (kappaleessa Alive)
Aiheesta muualla

Down to Earth (Ozzy Osbournen albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Down to Earth (Ozzy Osbournen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ozzy Osbourne
| --- | --- |
Studioalbumit:   Blizzard of Ozz  Diary of a Madman  Bark at the Moon  The Ultimate Sin  No Rest for the Wicked  No More Tears  Ozzmosis  Down to Earth  Under Cover  Black Rain  Scream  Ordinary Man  Patient Number 9 
Livealbumit:   Mr. Crowley (live ep)  Speak of the Devil  Randy Rhoads Tribute  Just Say Ozzy  Live & Loud  Live at Budokan 
Kokoelmat:   Best of Ozz  (1989)  Ten Commandments (1990)  The Ozzman Cometh – The Best of Ozzy Osbourne  (1997)  The Essential Ozzy Osbourne  (kokoelma, 2003)  Prince of Darkness  (4 CD:n kokoelma, 2005)  Memoirs of a Madman 
Videot:   Speak of the Devil (video)  Bark at the Moon (video)  The Ultimate Ozzy  Wicked Videos  Don't Blame Me  Live & Loud (video)  Live At Budokan (DVD)
David Walliams

David Walliams vuonna 2014.
David Edward Williams (s. 20. elokuuta 1971), taiteilijanimeltään David Walliams, on englantilainen koomikko, kirjailija ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Pikku-Britannia-sarjasta, jossa hän näyttelee Matt Lucasin kanssa monia eri hahmoja. Hän on kirjoittanut myös useita lastenkirjoja, joita on käännetty yli 40 kielelle.
Elämä ja ura

Walliams syntyi Peter ja Kathleen Williamsin perheeseen, joka asui Surreyssa, Englannissa. Hänellä on yksi sisko, Julie. Walliams kävi Reigaten peruskoulua ja sen päätyttyä pääsi opiskelemaan yliopistoon Bristoliin. Hän kuului myös National Youth Theatre -organisaatioon ja tapasi siellä komediapartnerinsa, Matt Lucasin. Myöhemmin Walliams vaihtoi sukunimensä Williamsista Walliamsiin, koska kuuli, että on olemassa toinenkin näyttelijä nimeltä David Williams.[lähde? ]
Elämä ja ura > Walliams ja Lucas

David Walliams ja Matt Lucas aloittivat yhteistyönsä Edinburghin komediafestivaaleilla ja tekivät sen jälkeen yhdessä ohjelmia kuten Mash & Peas ja kulttimaineeseen nousseen Rock Profile -sarjan, joka pilailee tunnettujen muusikoiden kustannuksella. Varsinaiseen suosioon heidät nosti Pikku-Britannia-sketsiohjelma, josta kasvoi nopeasti suosittu ilmiö koko Britanniassa. TV-ohjelman lisäksi he ovat tehneet kiertueen ja siitä on tehty myös DVD Little Britain Live. Walliams ja Lucas esiintyvät myös Pet Shop Boys -yhtyeen ”I’m With Stupid” -musiikkivideolla, jossa he esittävät yhtyeen jäseniä, Neil Tennantia ja Chris Lowea. Walliamsin ja Lucasin uusin televisiosarja Lennetään! sai ensi-esityksensä joulukuussa 2010.
Elämä ja ura > Uinti Englannin kanaalin yli

4. heinäkuuta 2006 Walliams ylitti Englannin kanaalin uimalla. Tapahtuma oli osa Sport Relief -hyväntekeväisyysjärjestön tempausta ja se keräsi yli miljoonan punnan edestä lahjoituksia. Walliams harjoitteli koitosta varten yli yhdeksän kuukautta ja ui 35 kilometrin matkan 10 tunnissa ja 34 minuutissa. Hän oli 167:s nopeimpien Kanaalin ylittäjien listalla.[lähde? ] Walliamsin valmistautumisesta koitokseen tehtiin myös dokumentti, Little Britain’s Big Swim joka on esitetty televisiossa ja julkaistu myös Little Britain Live -DVD:llä.
Valikoitu filmografia

Games World – Leslie (1992)
Mash and Peas – Gareth Peas (1996)
Dennis Pennis R.I.P. – Anthony Cream Jr. (1997)
Alexei Sayle's Merry–Go–Round – Newsagent (1998)
Bang Bang it's Reeves & Mortimer – monia eri hahmoja (1998)
Rock Profile – monia eri hahmoja (1999)
Sir Bernards Stately Homes – Anthony Rogers (1999)
Avaruuden tuntua – Vulva (1999)
Doctor Who: The Web of Caves – Chief Alien (1999)
Doctor Who: The Kidnappers – David (1999)
Doctor Who: The Pitch of Fear – Sydney Newman (1999)
Time Gentlemen Please: Entente Lime Cordial – Marcel (2002)
Cruise of the Gods – Jeff Monks (2002)
Eastenders Christmas Special – Ray (2003)
Pikku-Britannia – monia eri hahmoja (2003–2007)
Monkey Trousers – monia eri hahmoja (2004)
Shaun of the Dead – uutistoimittaja (2004)
Marple – George Bartlett (2004)
Tristram Shandy: Herrasmiehen paljastukset – Parson (2005)
Hustle – Shop Assistant (2005)
Alan Partridge's Cream of British Comedy – Daffyd's Father (2005)
David Walliams: My Life with James Bond – omana itsenään (2006)
Hotel Babylon – Adrian Tintagel (2007)
Lucas and Walliams Big Night In – omana itsenään (2007)
The Friday Night Project – Guest Host 1 June (2007)
Tähtisumua – Sextus (2007)
Run Fatboy Run – cameo–rooli kakunostajana
Narnian tarinat: Prinssi Kaspian – Bulgy Bearin ääni (2008)
Lennetään! – Monia eri hahmoja (2010–2011)
Britain’s Got Talent – tuomari (2012–2022)
Murhamysteeri – Tobias Quince (2019)
Suomennettuja teoksia

Poika ja mekko.  ((The Boy in the Dress, 2008) Kuvitus: Quentin Blake)  Suomentanut Jaana Kapari-Jatta. Tammi, 2015.  ISBN 978-951-31-7488-0.
Herra Lemu.  ((Mr. Stink, 2009) Kuvitus: Quentin Blake)  Suomentanut Jaana Kapari-Jatta. Tammi, 2014.  ISBN 978-951-31-7472-9.
Maailman rikkain poika.  ((The Billionaire Boy, 2010) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Kaisa Kattelus. Tammi, 2018.  ISBN 978-951-31-7486-6.
Gangsterimummi.  ((Gangsta Granny, 2011) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Jaana Kapari-Jatta. Tammi, 2016.  ISBN 978-951-31-7487-3.
Lievästi ärsyttävä norsu.  ((The Slightly Annoying Elephant, 2013) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Raija Rintamäki. Mäkelä, 2015.  ISBN 978-951-883-652-3.
Ensimmäinen virtahepo kuussa.  ((The First Hippo on the Moon, 2014) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Raija Rintamäki. Mäkelä, 2016.  ISBN 978-951-883-763-6.
Karhu joka sanoi pöö!.  ((The Bear Who Went Boo!, 2015) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Raija Rintamäki. Mäkelä, 2017.  ISBN 978-951-883-896-1.
Koulussa on käärme!.  ((There's a Snake in my School, 2016) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Raija Rintamäki. Mäkelä, 2018.  ISBN 978-952-341-042-8.
Keskiyön jengi.  ((The Midnight Gang, 2016) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Kaisa Kattelus. Tammi, 2020.  ISBN 978-952-04-1257-9.
Pankkirosvon poika.  ((Bad Dad, 2017) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Kaisa Kattelus. Tammi, 2019.  ISBN 978-952-04-0489-5.
Mörkökarhu.  ((Boogie Bear, 2018) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Raija Rintamäki. Mäkelä, 2019.  ISBN 978-952-341-156-2.
Jäätynyt jättiläinen.  ((The Ice Monster, 2018) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Kaisa Kattelus. Tammi, 2021.  ISBN 978-952-04-3229-4.
Muru ja Melu-Elukat.  ((The Creature Choir, 2019) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Raija Rintamäki. Mäkelä, 2021.  ISBN 978-952-341-470-9.
Pikku hirviöt.  ((Little Monsters, 2020) Kuvitus: Adam Stower)  Suomentanut Raija Rintamäki. Mäkelä, 2021.  ISBN 978-952-341-578-2.
Lima.  ((Slime, 2020) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Kaisa Kattelus. Tammi, 2022.  ISBN 978-952-04-4068-8.
Gangsterimummi iskee jälleen.  ((Gangsta Granny Strikes Again!, 2021) Kuvitus: Tony Ross)  Suomentanut Jaana Kapari-Jatta. Tammi, 2023.  ISBN 978-952-04-5220-9.
Marmeladi, oranssi panda.  ((Marmalade: The Orange Panda, 2022) Kuvitus: Adam Stower)  Suomentanut Raija Rintamäki. Kustannus-Mäkelä, 2023.  ISBN 978-952-341-868-4.
Aiheesta muualla

David Walliams Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Suomen valtionhoitaja

Valtionhoitaja (ruots. riksföreståndaren) oli Suomen väliaikainen valtionpäämies vuosina 1918–1919. Sisällissodan päätyttyä toukokuussa 1918 hallituksen joukkojen eli valkoisten voittoon Suomesta kaavailtiin kuningaskuntaa. Valtionhoitajan valitsi tynkäeduskunta hoitamaan hallitsijan tehtäviä siihen saakka, kunnes maahan saataisiin kuningas.
Ensimmäiseksi valtionhoitajaksi eduskunta valitsi 18. toukokuuta 1918 senaatin puheenjohtajan P. E. Svinhufvudin, joka kannatti saksalaissuuntausta ja kuningaskuntaa. Eduskunnan päätöksessä puhuttiin vain korkeimman vallan keskittämisestä yhdelle henkilölle, ja nimitystä valtionhoitaja alettiin käyttää vasta myöhemmin. Valtionhoitajan valitseminen ei perustunut Suomen silloisiin perustuslakeihin eikä päätöstä tehty perustuslainsäätämisjärjestyksessä, tosin se hyväksyttiin yksimielisesti ilman äänestystä. Muita ehdokkaita tehtävään ei ollut.
Svinhufvudin johdolla Suomeen yritettiin syksyllä 1918 saada saksalaissyntyinen kuningas ja valinta kohdistui lopulta Hessenin prinssi Friedrich Karliin. Alustavasta suostumuksestaan huolimatta prinssi joutui kuitenkin lopulta kieltäytymään Suomen kruunusta Saksan keisarikunnan hävittyä ensimmäisen maailmansodan ja luhistuttua. Tämä johti samalla käytännössä koko Suomen kuningaskuntahankkeen kaatumiseen. Ympärysvallat vaativat Suomen saksalaismielisen johdon vaihtoa. Joulukuussa 1918 Svinhufvud erosi valtionhoitajan tehtävästä ja eduskunta valitsi hänen seuraajakseen ratsuväenkenraali Gustaf Mannerheimin, jonka johdolla maahan alettiin valmistella tasavaltaista valtiomuotoa.
Suomen valtiomuodon vahvistuttua lopullisesti tasavallaksi maan viralliseksi valtiopäämieheksi asetettiin tasavallan presidentti. Valtionhoitaja Gustaf Mannerheim oli ehdolla presidentiksi eduskunnan suorittamassa ensimmäisessä presidentinvaalissa kesällä 1919, mutta hän hävisi selvästi vastaehdokkaalleen Kaarlo Juho Ståhlbergille.
Kumpikin Suomen valtionhoitajista toimi myöhemmin myös tasavallan presidenttinä. Ensimmäinen valtionhoitaja Svinhufvud oli presidenttinä vuosina 1931–1937 ja Mannerheim vuosina 1944–1946.
Suomen valtionhoitajat

| Valtionhoitaja | Valtionhoitaja | Toimikausi | Puoluetausta |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Svinhufvud, P. E.P. E. Svinhufvud |  27.5.1918 – 12.12.1918  | nuorsuomalainen |
|  | Mannerheim, GustafGustaf Mannerheim |  12.12.1918 – 25.7.1919  | sitoutumaton |
Symbolinen laskin

Symbolinen laskin on laite, jolla voidaan suorittaa symbolista laskentaa muuttujakirjaimilla. Käytännössä tämä tarkoittaa laskimen sisältävän erilaisia algoritmeja, joilla se käsittelee tyypillisiä muuttujakirjaimia sisältäviä tilanteita. Näitä ovat mm. lausekkeiden sieventäminen, yhtälön ratkaiseminen sekä funktion derivointi. Symboliset järjestelmät (laskin tai ohjelmisto) saattavat myös näyttää laskutoimituksille välivaiheet.
Esimerkiksi seuraavat laskut ovat mahdollisia:
| tyyppi | syöte | tulos |
| --- | --- | --- |
| lausekkeen sieventäminen | x + 3x | 4x |
| yhtälönratkaisu | x + 5 + a = 0 (ratkaisu x:n suhteen) | x = -a -5 |
| derivointi | f(x) = -4x2 + 3 | f'(x) = -8x |
Perinteiset laskimet suorittavat laskutoimitukset numeroiden avulla ja ne ovat olleet pitkään käytössä Suomen kouluissa. Symbolisten laskinten merkitys on Suomessa korostunut sen jälkeen kun sen käyttö sallittiin ylioppilaskokeessa keväällä 2012. Tämä on myös osaltaan vaikuttanut ylioppilaskokeen rakenteeseen ja tehtäviin keväällä 2016 valmistuneessa matematiikan ylioppilaskokeen rakenneuudistuksessa. Lukion lisäksi symboliset laskimet eivät ole merkittävästi yleistyneet muilla kouluasteilla.
Dusty Jonas

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dusty Jonas |  Dusty Jonas |  Dusty Jonas |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten korkeushyppy
| Sisäratojen MM-kisat  | Sisäratojen MM-kisat  | Sisäratojen MM-kisat  |  |
|  Pronssia | Doha 2010 | Korkeushyppy |  |
Dustin Michael ”Dusty” Jonas (19. huhtikuuta 1986 Floresville) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpailee pääasiassa korkeushypyssä, mutta taitaa sen ohella pituushypyn ja kolmiloikan. Jonas voitti sisäratojen MM-kisoissa 2010 pronssia korkeushypyssä tuloksella 231. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa 2008 sekä Daegun 2011 ja Moskovan 2013 MM-kilpailuissa. Korkeushyppyennätyksensä 236 senttimetriä Jonas hyppäsi Boulderissa vuonna 2008.
Jonas voitti korkeushypyn alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuden 2005. NCAA:n sisäratojen mestaruuden hän voitti 2008 ja Yhdysvaltojen-hallimestaruuden 2013.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: Tilastopaja
Korkeushyppy: 236 cm
Korkeushyppy (sisäradat): 234 cm
Pituushyppy: 747 cm
Pituushyppy (sisäradat): 742 cm
Kolmiloikka: 15,07
Kolmiloikka (sisäradat): 15,15
Symbolin maadoittamisen ongelma

Symbolin maadoittamisen ongelma tarkoittaa alkujaan sitä, kuinka sanat (symbolit) saavat merkityksensä ja mikä tarkoitus kullakin symbolilla todellisuudessa on.
Merkityksen tunnistamisen ongelma liittyy tietoisuuden ongelmaan ja siihen mitkä mentaaliset tilat ovat tarkoituksellisia. Erään kognitiotieteen käsitteen eli komputationalismin mukaan ajattelu on tietty laskennan (komputaatio) muoto, missä komputaatio on ainoastaan symbolien käsittelyä siten, että symboleita käsitellään tiettyjen sääntöjen mukaan niiden muotoja, ei niinkään niiden tarkoituksia käyttäen.
Formaaleilla kielillä ja järjestelmillä symbolin maadoittamisen ongelmaa ei ole, koska on varmistettu, että kaikille rakenteille ja viittauksille (symboli) on yksiselitteiset käsitteet. Joissakin ohjelmointikielissä on kuitenkin joitakin poikkeuksia, jotka hankaloittavat symbolin tunnistamista (esim. C++-kielessä on muutamia useammallakin tavalla tulkittavia rakenteita).
Suomen musiikkikustantajat

Suomen Musiikkikustantajat ry (ruots. Finska Musikförläggareföreningen rf) on 1976 perustettu suomalaisia musiikinkustantajia edustava etujärjestö, johon kuuluu 40 jäsentä. Yhdistys on aatteellinen ja voittoa tavoittelematon. Yhdistys on sekä Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teoston että Kopioston jäsenjärjestö. Yhdistyksen toimisto sijaitsee Musiikin satamassa Keilaniemessä osoitteessa Keilasatama 2 A.
Yhdistyksen tehtävät

parantaa musiikkikustannusalan toimintaedellytyksiä ja kulttuuripoliittista asemaa
seurata alaan liittyvän lainsäädännön kehitystä Suomessa ja ulkomailla
hoitaa yhteyksiä viranomaisiin ja alan järjestöihin tekemällä aloitteita ja antamalla lausuntoja
valvoa suojattujen sävelteosten luvatonta käyttöä
kerätä ja tilastoida jäsenyhteisöjen liikevaihtotiedot sekä liikevaihdon jakaantuminen tulolähteittäin
tiedottaa sävelteosten käyttöluvista ja -oikeuksista
järjestää jäsenille koulutusta, antaa oikeudellista neuvontaa ja tiedottaa musiikkialan tapahtumista
Musiikkikustantajien palkinnot kautta aikojen

2014
Vuoden biisi: Ei taida tietää tyttö
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Joonas Angeria
Vuoden taidemusiikin säveltäjä: Kalevi Aho
Vuoden vientiteko: Pessi Levanto
2015
Vuoden biisi: 2080-luvulla
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Thomas Kirjonen
Vuoden taidemusiikin säveltäjä: Olli Kortekangas
Vuoden vientiteko: Janne Hyöty
2016
Vuoden biisi: Tarkenee
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Jurek Reunamäki
Vuoden taidemusiikin säveltäjä: Lotta Wennäkoski
Vuoden vientiteko: KAT-TUN menestys Japanissa
2017
Vuoden biisi: Elefantin paino
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Ellinoora Leikas
Vuoden taidemusiikin säveltäjä: Harri Vuori
Vuoden vientiteko: ALMA
Vuoden taidepopin tekijä: Stina Koistinen (uusi, genrevapaa kategoria)
2018
Vuoden biisi: Turvasana
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Jurek Reunamäki
Vuoden taidemusiikin säveltäjä: Kimmo Hakola
Vuoden vientiteko: Axel Ehnström
Vuoden etnotekijät: Ulla Pirttijärvi ja Hildá Länsman (genrevapaa kategoria)
2019
Vuoden biisi: Bäng bäng typerä sydän
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Ellinoora Leikas
Vuoden taidemusiikin säveltäjä: Mikko Heiniö
Vuoden vientiteko: Lotta Wennäkoski
Vuoden nykykansanmusiikkisäveltäjä: Antti Paalanen (genrevapaa kategoria)
2020
Vuoden biisi: Hei rakas
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Vilma Alina
Vuoden taidemusiikin säveltäjä: Veli-Matti Kujala
Vuoden vientiteko: Tapio Korjus
Vuoden ambient-musiikkisäveltäjä: NIEMI (genrevapaa kategoria)
Vuoden läpimurto: Kaisa Korhonen (uusi kategoria)
2021
Vuoden biisi: Viimeinen elämä
Vuoden kevyen musiikin tekijä: Janne Rintala
Vuoden taidemusiikin säveltäjä -kunniapalkinto: Ilkka Kuusisto
Viennin kunniapalkinto: Ann Slangar
Aiheesta muualla

Suomen Musiikkikustantajat ry:n kotisivut
Merkinnän syy: Historia ja johtajat puuttuvat
Jurek Reunamäen vuonna 2018 saama palkinto. Kuvaaja: Mikko Kauppinen
Sylvie Goulard

Sylvie Goulard, 2019.
Sylvie Goulard (s. 6. joulukuuta 1964 Marseille, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän oli puolustusministerinä Édouard Philippen hallituksessa vajaan kuukauden, toukokuusta kesäkuuhun. Hän jätti eroilmoituksen sen jälkeen, kun Ranskan syyttäjänvirasto aloitti tutkinnan hänen puolueensa rahoituksesta. Ranskalainen lehti Canard Enchainé julkaisi väitteitä, joiden mukaan Goulardin puolue olisi käyttänyt Euroopan parlamentin varoja avustajien palkkaamiseen Ranskassa.
Goulard oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vuosina 2009–2017. Hän oli Ranskan presidentti Emmanuel Macronin esitys Euroopan komission sisämarkkinakomissaariksi Von der Leyenin komissioon syksyllä 2019. Avustajan palkkaukseen liittyneen skandaalin vuoksi Goulard oli teollisuus- ja sisämarkkinoista vastaavan valiokunnan kuultavana kahteen otteeseen, mutta ei saanut luottamusta komissaarina toimimiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sylvie Goulard Wikimedia Commonsissa
Sylvie Goulard Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Dustin Tokarski

| Dustin Tokarski |
| --- | --- |
 Tokarski Montreal Canadiensin peliasussa vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1989 (ikä 35) Watson, Saskatchewan
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Buffalo Sabres / Rochester Americans
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  35
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Norfolk Admirals (AHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Syracuse Crunch (AHL) Hamilton Bulldogs (AHL) Montreal Canadiens (NHL) St. John’s IceCaps (AHL) Anaheim Ducks (NHL) San Diego Gulls (AHL)   Lehigh Valley Phantoms (AHL)   Hartford Wolf Pack (AHL)   Charlotte Checkers (AHL)   Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL)
NHL-varaus:  122. varaus, 2008 Tampa Bay Lightning
Dustin Tokarski (s. 16. syyskuuta 1989 Watson, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Buffalo Sabresin organisaatiota. Hän on edustanut ammattilaisurallaan myös Tampa Bay Lightningia, Montreal Canadiensia ja Anaheim Ducksia sekä niiden farmijoukkueita.
Ura

Ennen ammattilaisuraansa Tokarski pelasi vuodesta 2006 alkaen kolme kautta juniorisarja WHL:n Spokane Chiefsissä. Hänellä oli kahtena vuonna sarjan paras torjuntaprosentti (toisella ja kolmannella kaudellaan) ja kerran paras päästettyjen maalien keskiarvo (kolmannella kaudellaan). Hän oli voittamassa vuonna 2008 WHL:n mestaruutta Ed Chynoweth Cupia sekä Canadian Hockey Leaguen mestaruutta Memorial Cupia. Hänet palkittiin tuon vuoden Memorial Cup -turnauksen parhaana maalivahtina (Hap Emms Memorial Trophy) ja arvokkaimpana pelaajana (Stafford Smythe Memorial Trophy) sekä nimettiin sen tähdistökentälliseen.
Tampa Bay Lightning varasi Tokarskin NHL:n vuoden 2008 varaustilaisuuden viidennellä kierroksella. Hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen saman vuoden lopulla ja aloitti ammattilaisuransa seuraavan vuoden syksyllä. Hän pelasi kaudella 2009–2010 kaksi NHL-ottelua, ensimmäisen 16. tammikuuta 2010, jolloin Lightning kohtasi vierasottelussa Florida Panthersin. Hänet vaihdettiin maalille ottelun kolmanteen erään Antero Niittymäen tilalle. Tokarski pelasi kauden aikana myös 55 ottelua Lightningin farmijoukkueessa Norfolk Admiralsissa AHL:ssä.
Tokarski pelasi toisen ammattilaiskautensa kokonaan Norfolkissa ja myös suurimman osan kolmannesta, jonka päätteeksi oli voittamassa AHL:n mestaruutta Calder Cupia. Admirals kohtasi loppuotteluissa Toronto Marliesin ja vei mestaruuden suoraan voitoin 4–0. Tokarski pelasi mestaruusvuoden 2012 pudotuspeleissä kolme nollapeliä, yhtä paljon kuin Marliesin Ben Scrivens, ja hänen torjuntaprosenttinsa (94,4) sekä päästettyjen maalien keskiarvonsa (1,46) olivat pudotuspelien parhaat. Hän pelasi kaudella 2011–2012 myös viisi NHL:n runkosarjaottelua.
Vuonna 2012 Lightning sai uuden AHL-farmijoukkueen, Syracuse Crunchin, jossa Tokarski jakoi torjuntavastuun Riku Heleniuksen kanssa. Tokarski ehti pelata Crunchissa 33 runkosarjaottelua, kunnes siirtyi helmikuussa 2013 kesken kauden Montreal Canadiensiin pelaajakaupassa, jossa Lightning sai vaihdossa maalivahti Cédrick Desjardinsin.
Tokarski edusti Canadiensia ja sen farmijoukkueita kuukautta vaille kolme vuotta. NHL:n runkosarjassa hän pelasi tänä aikana 26 ottelua ja AHL:n runkosarjassa 68 ottelua. Keväällä 2014 hän pääsi pelaamaan viisi ottelua NHL:n pudotuspeleissä, kun Montrealin ykkösmaalivahti Carey Price oli loukannut polvensa New York Rangersiä vastaan pelatun konferenssifinaalisarjan ensimmäisessä ottelussa. Rangers voitti ottelusarjan kuudessa ottelussa. Tammikuussa 2016 Tokarski siirtyi Anaheim Ducksiin pelaajakaupassa, jossa Canadiens sai vaihdossa laitahyökkääjä Max Fribergin.
Tokarski edusti Kanadan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta yksissä jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 2009. Hän oli voittamassa nuorten MM-kultaa joukkueensa ykkösmaalivahtina.