stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Washington National Cathedral

| Washington National Cathedral |
| --- | --- |

Sijainti:  Washington, DC
Rakentamisvuosi:  1990
Tyylisuunta:  Gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Washington National Cathedral (virallisesti Cathedral Church of Saint Peter and Saint Paul in the City and Diocese of Washington) on katedraali Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Se on maailman kuudenneksi ja Yhdysvaltain toiseksi suurin kirkkorakennus. Kirkko kuuluu Yhdysvaltain episkopaaliselle kirkolle.
Arkkitehti George Frederick Bodleyn suunnitteleman katedraalin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1907 peruskiven muurauksella presidentti Theodore Rooseveltin läsnä ollessa. Rakennustyöt kestivät noin 80 vuotta: ne saatiin lopullisesti päätökseen vuonna 1990. Tuolloista tilaisuutta kunnioitti läsnäolollaan presidentti George H. W. Bush. Katedraalia rahoittaa ja ylläpitää Protestant Episcopal Cathedral Foundation.
Katedraali lisättiin Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisteriin 1974. Katedraalissa vierailee vuosittain noin 700 000 kävijää.
Katedraali fiktiossa

Washington National Cathedral esiintyy erittäin vähän fiktiossa; tunnetuin lienee Clive Cusslerin kirjassa Hurrikaanin silmässä jonka loppusivuilla vietetään päähenkilö Dirk Pittin ja hänen elinikäisen naisystävänsä Loren Smithin häitä juuri tässä kirkossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Weizsäcker

Weizsäcker on saksankielinen sukunimi seuraavilla henkilöillä:
Carl Friedrich von Weizsäcker (1912–2007), fyysikko, filosofi
Ernst von Weizsäcker (1882–1951), diplomaatti
Richard von Weizsäcker (1920–2015), liittopresidentti
Viktor von Weizsäcker (1886–1957), neurologi ja psykiatri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
When a Shadow is Forced Into the Light

| When a Shadow Is Forced into the Light Swallow the Sun |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. tammikuuta 2019
 Tyylilaji: doom metal, goottimetalli, post-metal
 Kesto: 52.26
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Swallow the Sunin muut julkaisut
| Songs from the North I, II & III 2015 | When a Shadow Is Forced into the Light 2019 | Moonflowers 2021 |
When a Shadow Is Forced into the Light on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 25. tammikuuta 2019 levymerkillä Century Media.
Kappaleet

When a Shadow Is Forced into the Light – 7.26
The Crimson Crown – 7.56
Firelights – 5.40
Upon the Water – 6.16
Stone Wings – 6.55
Clouds on Your Side – 4.46
Here on the Black Earth – 5.38
Never Left – 7.49
Kokoonpano

Mikko Kotamäki – laulu
Juha Raivio – kitara
Juho Räihä – kitara
Matti Honkonen – basso
Juuso Raatikainen – rummut
Jaani Peuhu – kosketinsoittimet, taustalaulu
Arvostelut

Imperiumi: 9½/10
Inferno:
Kaaoszine: 9+/10
Metalliluola: 9½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

When a Shadow is Forced Into the Light Discogsissa. (englanniksi)
Albumi When a Shadow is Forced Into the Light Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Box-office poison

Box-office poison, vapaasti suomennettuna lippuluukkumyrkky, viittaa lähinnä 1930-luvun lopun ja 1940-luvun alun elokuvamaailman ilmiöön. Niin sanotuksi box-office poisoniksi kutsuttiin henkilöä, yleensä näyttelijää, joka aiemmin oli vetänyt katsojia elokuvateatteriin ja joka ei enää jostakin syystä pystynyt samaan, vaan saattoi jopa päinvastoin käännyttää katsojia lippuluukulta. Box-office poison ei ollut näyttelijän oma tietoinen valinta ja vaikeutti huomattavasti uraa, pahimmassa tapauksessa jopa päätti sen. Esimerkiksi Katharine Hepburn, Joan Crawford ja Fred Astaire leimattiin aikoinaan box-office poisoniksi, mutta he onnistuivat siitä huolimatta jatkamaan uraansa menestyksekkäästi.
Muita merkityksiä

Box Office Poison on myös Alex Robinsonin luoma sarjakuvasarja.
Box

| Box |
| --- | --- |

Perustettu:  1. heinäkuuta 2018
Lopettanut:  3. huhtikuuta 2020
Kuuluvuus: valtakunnallinen
Helsinki: 101,4 MHz
Mediatiedot
Omistaja:  Basso Media
www.boxradio.fi
Internet-lähetys
Box oli Basso Median omistama suomalainen radiokanava, joka aloitti toimintansa 1. heinäkuuta 2018. Box kuului Helsingissä taajuudella 101,4 MHz ja SuomiRock aloitti Boxin taajuudella Bauer Median ostettua Basso Median.
Aiheesta muualla

Boxin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Bowenin reaktiosarja

Bowenin reaktiosarjat ovat geologiassa petrologi Norman L. Bowenin kehittämiä kuvauksia mineraalien kiteytymisjärjestykselle magmassa, kun se altistuu fraktioivalle kiteytymiselle (mineraalisaostumat poistuvat ja erottuvat sulasta heti muodostumisensa jälkeen). Bowen tutki jauhettuja kivinäytteitä, joita hän sulatti, ja joiden hän antoi kiteytyä uudelleen. Tutkimustensa perusteella Bowen muotoili reaktiosarjansa, jota pidetään edelleen basalttisen magman idealisoituna kiteytymisjärjestyksenä.
Kuvaus

Magman kiteytymistulos määräytyy sen kemiallisen koostumuksen (erityisesti piihappopitoisuuden) ja jäähtymishistorian perusteella. Ensimmäiseksi kiteytyvät ne mineraalit, joiden sulamislämpötila on korkein.
Reaktiosarjassa on kaksi haaraa, jatkuva ja epäjatkuva. Epäjatkuva haara muodostuu Fe–Mg-pitoisista mineraaleista (oliviini, pyrokseeni, sarvivälke, biotiitti), sillä ne voivat muuttua toisikseen jäähtymisen edetessä, jos ne ovat kemiallisesti yhteensopimattomia niitä ympäröivän sulan kanssa. Jatkuva haara muodostuu plagioklaasimaasälvistä siten, että ensimmäiseksi kiteytyy Ca-pitoinen anortiitti, ja viimeiseksi Na-pitoinen albiitti. Reaktiosarjan alapäässä on kvartsi, joka on puhdasta piidioksidia, ja jonka sulamislämpötila on noin 700 °C.
Jos magman piihappopitoisuus on alhainen, reaktiosarja ei etene kovin pitkälle, ja kiteytymistuloksena saadaan gabroluokan kiviä (päämineraaleina Ca-plagioklaasi ja pyrokseeni). Jos magman piihappopitoisuus on korkea, reaktiosarja etenee loppuun saakka ja kiteytymistuloksena saadaan graniittinen kivi (päämineraaleina kvartsi, kalimaasälpä, Na-plagioklaasi ja biotiitti).
Aiheesta muualla

Bowen's Reaction Series (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Bowenin reaktiosarja kuvaa mineraalien kiteytymisjärjestystä jäähtyvässä magmassa.
Baulny

| Baulny |
| --- | --- |
 vaakuna
 Baulny
 Koordinaatit: 49°15′46″N, 5°00′54″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,91 km²
Väkiluku (2017):  16
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55270
Suuntanumero(t):  55033
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baulny on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 16 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3,91 neliökilometriä.
Baulnyn väkiluku on kasvanut kahdella asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 14 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli sama kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baulny Wikimedia Commonsissa
Ben 10: Race Against Time

| Ben 10: Race Against Time |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alex Winter
Käsikirjoittaja:  Mitch Watson
Tuottaja:  Evan Adler Victor Ho Ramsey Ann Naito Sam Register Tramm Wigzell Alex Winter
Säveltäjä:  Andy Sturmer
Kuvaaja:  Morgan Susser
Pääosat:  Graham Phillips Christien Anholt Haley Ramm Beth Littleford Don McManus Sab Shimono Aloma Wright Robert Picardo Lee Majors
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cartoon Network Studios
Levittäjä:  Cartoon Network
Ensi-ilta:  21. marraskuuta 2007
Kesto:  91 min.
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  Hieman yli 5 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Ben 10: Alien Swarm
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ben 10: Race Against Time on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka perustuu animaatiosarjaan Ben 10. Elokuvan ohjasi Alex Winter ja käsikirjoitti Mitch Watson. Pääosassa esiintyivät Graham Phillips ja Haley Ramm.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Graham Phillips  | … |  Ben Tennyson   |
|  Christien Anholt  | … |  Eon   |
|  Haley Ramm  | … |  Gwen   |
|  Beth Littleford  | … |  Sandra Tennyson   |
|  Don McManus  | … |  Carl Tennyson   |
|  Sab Shimono  | … |     |
|  Aloma Wright  | … |  rouva Dalton   |
|  Robert Picardo  | … |  rehtori White   |
|  Lee Majors  | … |  isoisä Max   |
|  Tyler Foden  | … |  J.T.   |
|  Paige Hurd  | … |  Stephanie   |
|  Jeff Jensen  | … |  herra Hawkins   |
|  Tyler Patrick Jones  | … |  Cash   |
Näyttelijät > Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Franklin  | … |  Heat Blast   |
|  Carlos Alazraqui  | … |  Grey Matter   |
|  Daran Norris  | … |  Diamondhead   |
|  Dee Baker  | … |  Wildmutt   |
Ben Heat Blastinä.
Ben Diamondheadinä.
Washington Irving

Washington Irving
Washington Irving (3. huhtikuuta 1783 – 28. marraskuuta 1859[lähde? ]) oli yhdysvaltalainen kirjailija, esseisti ja historioitsija.
Irving julkaisi vuonna 1820 novellin The Legend of Sleepy Hollow, joka kertoo goottilaisesta päättömän ratsumiehen legendasta. Novelli aloitti uuden aikakauden pimeänselvennä romantiikan tarinankerronnassa. Irving kokosi tarinan asuessaan Britanniassa. Tarina perustuu kertomuksiin, joita kertoivat tanskalaiset uudisraivaajat, jotka asuivat New Yorkin Hudsonjoen laaksossa. Novellista tehtiin vuonna 1922 elokuva, jossa Will Rogers esitti hiljaista ja vähäeleistä Ichabod Cranea. Päättömästä ratsumiehestä ohjattiin toinen näytelmäelokuva vuonna 1980 ja kolmas, Tim Burtonin ohjaama Päätön ratsumies 1999.[lähde? ]
Washington aloitti Columbia-collegessa lakitieteen opinnot, mutta lähti terveydellisistä syistä Eurooppaan, missä hän viipyi kaksi vuotta. Yhdysvaltoihin palattuaan hän alkoi 1806 veljensä William Washingtonin ja J. K. Pauldingin kanssa julkaista aikakauskirjaa Salmagundi, jonka esikuvana oli Addisonin Spectator. Siinä hän julkaisi salanimellä Launcelot Langstaff satiirisia luonnoksia. Irvingin maailmanmaineen perusti teos A history of New York by Diedrich  Knickerbocker (1809), joka loi parodis-humoristisen kuvan New Yorkin hollantilaisesta aikakaudesta.
Vuonna 1815 hän kävi Englannissa veljensä asiamiehenä. Siellä syntyi kokoelma kertomuksia nimeltä The Sketchbook of Geoffrey Crayon. Julkaistuaan vielä teokset Bracebridge Hall, or the humourists (1822) ja Tales of a traveller (1824) hän noudatti Yhdysvaltojen lähettilään kutsua Madridiin ja tutki Escorialin linnassa olevia Amerikan löytöä koskevia käsikirjoituksia. Kokoamansa aineiston pohjalta hän kirjoitti teokset The life and voyages of Christopher Columbus (1828), Chronicle of the conquest of Granada (1829), Voyages of the companions of Columbus (1831), The Alhambra (1832), Legends of the conquest of Spain (1835) ja Mahomet and his successors (1849).
Palattuaan kotimaahan hän matkusteli maan etelä- ja länsiosissa ja kirjoitti A tour of the prairies (1835), The adventures of captain Bonneville (1837). Irving on lisäksi kirjoittanut Oliver Goldsmithin ja George Washingtonin elämäkerrat
Suomennetut teokset

Pokanoket'in Filip: Indianilainen muistelma, suom. Waldemar Churberg. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1876.
Alhambra, suom. R. Mellin. Edlund, 1880; uusi käännös Annukka Aikio. WSOY, 1969.
Aarteenkaivajat: kertomus, jonka on Diedrich Knickerbocker vainajan papereista sommitellut Washington Irving, Kyläkirjaston Kuvalehti, 1897.
Lauri Pohjanpää, Satuaarre Suomen lapsille : 2, Prinssi Ahmed Al Kamel eli rakkauden pyhiinvaeltaja ja muita satuja, (Washington Irvingin mukaan), Helsinki : Kirja 1928.
Rip Van Winkle (1819), suom. Kristiina Kivivuori teoksessa Amerikkalaisia kertojia. Toim. Jarl Hellemann. Tammi, 1959.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Washington Irving Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Washington Irving on Wikiaineistossa
Sitaatteja aiheesta Washington Irving Wikisitaateissa
Vapaasti ladattavia Irving Washingtonin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Washington Mutual

| Washington Mutual, Inc>  |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Whoo hoo!
Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
Osake:  NYSE: WM
Perustettu:  25. syyskuuta 1889
Lakkautettu:  25. syyskuuta 2008
Toimitusjohtaja:  Alan H. Fishman
Kotipaikka:  Seattle, Washington, Yhdysvallat
Toimiala:  säästöpankki
Tuotteet:  rahoituspalvelut
Henkilöstö:  49 403
Tytäryhtiöt:  Washington Mutual FSB
Kotisivu:  WaMu.com
Huomioitavaa:  Holdingyhtiö konkurssiin 2008, pankkitoiminta myytiin JPMorgan Chaselle
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Washington Mutual (epävirallisesti WaMu) oli yhdysvaltalainen säästöpankki, joka kaatui syksyllä 2008 subprime-kriisin pyörteissä menetettyään tallettajiensa luottamuksen. Pankin kaatuminen on Yhdysvaltain historian suurin. Aikaisempi ennätys jäi taakse reilulla marginaalilla – WaMulla oli kaatumishetkellään 307 miljardin dollarin varat (talletuksia 188 miljardia dollaria), kun ennätyksen edellisen haltijan, vuonna 1984 kaatuneen Continental Illinoisin varat olivat 40 miljardia.
Washington Mutual -säästöpankin omisti New Yorkin pörssissä noteerattu yhtiö Washington Mutual, Inc. 
Chapter 11 -velkasaneerauksen myötä terve pankkitoiminta myytiin JPMorgan Chaselle. Myynnistä saatua rahaa suuremmat velat ja vastuut (muun muassa osakkeisiin sitoutunut pääoma) jäivät holdingyhtiö Washington Mutual, Inc:lle, joka päätyi konkurssiin.
Subprime-kriisi

Syksyllä 2008 akuutiksi puhjenneen subprime-kriisin tapahtumien ja suurten alaskirjausten myötä Washington Mutual menetti tallettajiensa luottamuksen. 15. syyskuuta alkaen tallettajat nostivat 10 päivän kuluessa pankista 16,7 miljardia dollaria. Seurauksena oli, että pankin likviditeetti laski alle tason, jolla toimintaa olisi voinut jatkaa. Lisärahoitusta ei ollut saatavissa, sillä yrityksen luottoluokitus oli pudotettu roskaluokkaan.
17. syyskuuta 2008 Washington Mutual ilmoitti olevansa myynnissä. Goldman Sachs oli aloittanut huutokaupan yhtiön myymiseksi joitakin päiviä aikaisemmin. Pankeista ainakin Wells Fargo, Banco Santander, HSBC, JPMorgan Chase ja Citigroup tutkivat mahdollisuutta ostaa yritys kokonaisena, mutta sellaisena se ei kelvannut kenellekään. WaMua tarjottiin turhaan myös Blackstone- ja Carlyle Group -pääomasijoitusyhtiöille. JPMorgan Chase oli vielä maaliskuussa 2008 valmis maksamaan Washington Mutualista 4 dollaria osakkeelta, mutta yritys ei hyväksynyt tarjousta.
25. syyskuuta 2008 Yhdysvaltain liittovaltion säästöpankkivalvonnasta vastaava viranomainen OTS sulki pankin ja siirsi sen Yhdysvaltain talletussuojasta vastaavan viranomaisen FDIC:n haltuun. Pian sen jälkeen FDIC myi hätäkaupassa pääosan pankin toiminnoista JPMorgan Chaselle noin 1,9 miljardilla dollarilla. JPMorgan Chasen arvioidaan joutuvan kattamaan kaupan myötä noin 31 miljardin dollarin edestä WaMun tappioita, jotka olisivat muuten jääneet FDIC:n harteille. Toimet tehtiin salassa WaMun operatiiviselta johdolta. Tallettajille toimenpide ei todennäköisesti aiheuta tappioita, mutta WaMun osakkeenomistajien sijoitukset pyyhkiytyvät olemattomiin, sillä kauppaan ei sisältynyt osakkeiden ostoja. 27. syyskuuta 2008 pankin omistanut holdingyhtiö Washington Mutual, Inc. ja sen tytäryhtiö WMI Investment Corp. hakeutuivat konkurssisuojan piiriin.
JPMorgan Chase osti aikaisemmin Yhdysvaltain keskuspankin (FED) tukemana Bear Stearnsin, joka oli keväällä 2008 subprime-kriisin ensimmäinen merkittävä uhri Wall Streetilla.
Washington Mutualin viimeiseksi jäänyt toimitusjohtaja Alan H. Fishman ehti olla työssään vain 17 päivää. Hän sai kuitenkin 7,5 miljoonan dollarin allekirjoituspalkkion sekä 11,6 miljoonan dollarin erorahan.
Aiheesta muualla

Washington Mutual
Kriisipankki Washington Mutual kilpailijan syliin. Taloussanomat, 26.9.2008.
Bailout in chaos, government seizes WaMu. Reuters, 26.9.2008.
JPMorgan Buys WaMu Bank Business as Thrift Seized. Bloomberg, 26.9.2008.
Washington Mutual Tower Seattlessa
WaMu Naperville, Illinois
Villacher Alpen Arena

| Villacher Alpen Arena |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Villach, Itävalta
Katsomopaikat:  18 000
Koordinaatit:  46°36′12″N, 13°48′39″E
Avattu:  1909
Remontoitu:  1924, 1938, 1978, 1993–1995, 2018
Muut mäet:  Mattenschanze W15, W7
Seura:  SV Villach
Mattenschanze W90
K-piste:  90 metriä
Mäkikoko:  98 metriä
Mäkiennätys:  99,5 metriä  Adam Małysz (8.12.2001)
Naisten mäkiennätys:  99,0 metriä  Daniela Iraschko-Stolz (14.2.2010)
Kesämäkiennätys:  99,5 metriä  Matti Hautamäki (12.8.2000)
Naisten kesämäkiennätys:  98,0 metriä  Ema Klinec  Eva Logar  Nika Križnar (14.7.2013, 1.7.2017)
Avattu:  1924
Remontoitu:  1938, 1978, 1993–1995
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  85,4 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  5,9 m
Keulan korkeus:  2,9 m
Keulan kulma:  11,5°
Alastulorinteen kulma:  36°
Mattenschanze W60
K-piste:  60 metriä
Mäkikoko:  68 metriä
Mäkiennätys:  68,0 metriä  Lukas Tschuschnig
Naisten mäkiennätys:  64,0 metriä  Romane Dieu  Nika Prevc (1/2016, 2/2020)
Naisten kesämäkiennätys:  46,5 metriä  Anna Pohler (30.8.2009)
Avattu:  1924
Remontoitu:  1938, 1993–1995
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  64,4 m
Vauhtimäen kulma:  29°
Keulan pituus:  5,18 m
Keulan korkeus:  1,7 m
Keulan kulma:  11,5°
Alastulorinteen kulma:  36°
Mattenschanze W30
K-piste:  30 metriä
Mäkikoko:  32 metriä
Mäkiennätys:  32,0 metriä  Siegfried Mörtl
Naisten mäkiennätys:  25,0 metriä  Clara Langer (28.12.2008)
Naisten kesämäkiennätys:  23,0 metriä  Barbara Jöbstl (2.9.2006)
Avattu:  1924
Remontoitu:  1995
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  34 m
Vauhtimäen kulma:  32°
Keulan pituus:  3,88 m
Keulan korkeus:  0,9 m
Keulan kulma:  8,5°
Alastulorinteen kulma:  32°
Villacher Alpen Arena on viiden muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Villachissa Kärntenin osavaltiossa Itävallassa.
Historia

Ensimmäiset mäkihyppykilpailut käytiin Villachissa vuonna 1909. Vuonna 1924 avattiin ensimmäinen pysyvärakenteinen hyppyrimäki, Jahnschanze K30, jossa järjestettiin Itävallan mestaruuskilpailut, sekä pienemmät K20- ja K10-mäet. Vuosina 1938–1939 kaksi suurinta hyppyrimäkeä uusittiin kokonaan K75 ja K50 kokoisiksi. Näiden mäkien avaijaisiin saapui 20 000 katselijaa helmikuussa 1939. Toisen maailmansodan jälkeen hyppyrimäet korjattiin nopeasti hyppykuntoon.
Vuonna 1978 Jahnschanzea remontoitiin ja K-piste siirrettiin 75 metristä 84 metriin. Vuosina 1993–1995 kaikki hyppyrimäet uusittiin kokonaan K90, K60, K30 ja K15 kokoisiksi, kaikkiin neljään hyppyrimäkeen asennettiin muovitus, sekä rakennettiin asfaltoidut maastohiihtoradat ja lumetusjärjestelmä. Uusittu stadion nimettiin Villacher Alpen Arenaksi ja normaalimäen avajaisia vietettiin 8. joulukuuta 1995 maailmancupin yhteydessä. Maailmancupia hypättiin normaalimäestä vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2007, sekä naisten mäkiviikkoa vuoden 2022 lopussa.
Vuonna 2018 rakennettiin muovitettu K7-mäki.
Mattenschanze W90 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 99,5 metriä on hypännyt Adam Małysz, epävirallisen mäkiennätyksen 103,5 metriä on hypännyt David Unterberger.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.2.1939 |  Anton Steinmüller | 74,0 m | Avajaiset |  |
| 17.2.1939 |  Rudolf Köhler | 76,5 m | Avajaiset | Kaatunut |
| 18.2.1939 |  Rudolf Köhler | 76,0 m | Avajaiset |  |
| 12.1.1974 |  Jurij Ivanov | 77,5 m |  | K75-mäen mäkiennätys |
| 13.1.1979 |  Alfred Groyer | 79,0 m |  |  |
| 11.1.1981 |  Dag Holmen-Jensen | 81,5 m | Eurooppa Cup |  |
| 11.1.1981 |  Dag Holmen-Jensen | 82,5 m | Eurooppa Cup |  |
| 9.1.1982 |  Ole Bremseth | 84,5 m | Eurooppa Cup |  |
| 11.1.1986 |  Per-Mårten Olsrud | 84,5 m | Eurooppa Cup |  |
| 11.1.1986 |  Rolf Schilli | 85,0 m | Eurooppa Cup |  |
| 6.1.1993 |  Thomas Kuglitsch | 86,0 m | Alpen Cup | K84-mäen mäkiennätys |
| 8.12.1995 |  Mika Laitinen | 94,5 m | Maailmancup |  |
| 8.12.1995 |  Masahiko Harada | 99,0 m | Maailmancup |  |
| 8.12.2001 |  Adam Małysz | 99,5 m | Maailmancup |  |
| 5.2.2006 |  Daniel Lackner | 100,0 m | Continental Cup |  |
| 5.2.2006 |  Marcin Bachleda | 101,0 m | Continental Cup |  |
| 1.2.2008 |  David Unterberger | 103,5 m | Itävallan mestaruuskilpailut 2008 |  |
Mattenschanze W90 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 99,0 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz, epävirallisen naisten mäkiennätyksen 100,5 metriä on hypännyt Nika Križnar.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.1.2003 |  Anette Sagen | 94,0 m | FIS Race |  |
| 19.1.2003 |  Anette Sagen | 96,0 m | FIS Race |  |
| 13.2.2010 |  Ulrike Gräßler | 98,0 m | Continental Cup |  |
| 13.2.2010 |  Daniela Iraschko | 98,5 m | Continental Cup |  |
| 14.2.2010 |  Daniela Iraschko | 99,0 m | Continental Cup |  |
| 24.2.2018 |  Nika Križnar | 100,5 m | FIS Cup |  |
| 27.12.2022 |  Alexandria Loutitt | 97,5 m | Maailmancup | Kaatunut |
| 29.12.2022 |  Marita Kramer | 96,5 m | Maailmancup |  |
| 3.1.2024 |  Nika Prevc | 96,5 m | Maailmancup | Kaksi kertaa |
| 4.1.2024 |  Nika Prevc | 97,0 m | Maailmancup |  |
Mattenschanze W90 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 99,5 metriä on hypännyt Matti Hautamäki, epävirallisen kesämäkiennätyksen 104,0 metriä ovat hypänneet Michael Hayböck ja Naoki Nakamura.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.8.2000 |  Matti Hautamäki | 99,5 m | Kesä-GP |  |
| 14.7.2001 |  Robert Kranjec | 102,0 m | Continental Cup |  |
| 16.10.2004 |  Thomas Morgenstern | 102,0 m | Itävallan kesämestaruuskilpailut 2004 |  |
| 11.7.2009 |  Lukas Müller | 102,0 m | Continental Cup |  |
| 11.7.2009 |  Robert Kranjec | 102,5 m | Continental Cup |   |
| 12.7.2009 |  Robert Kranjec | 102,5 m | Continental Cup |  |
| 25.10.2015 |  Stefan Kraft | 102,5 m | Itävallan kesämestaruuskilpailut 2015 |  |
| 25.10.2015 |  Michael Hayböck | 104,0 m | Itävallan kesämestaruuskilpailut 2015 |  |
| 28.8.2021 |  Naoki Nakamura | 104,0 m |  |  |