stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etsikkokäräjät

Etsikkokäräjät olivat Ruotsissa (ja sen mukana Suomessa) kuninkaan tai kuninkaan valtuuttamien henkilöiden pitämiä käräjiä. Kuninkaan tuomiovallasta kerrotaan jo Ruotsin maakuntalaeissa, mutta tarkemmat määräykset kuninkaan käräjistä annettiin maanlaeissa, joissa niitä nimitetään kuninkaan etsikko- ja oikaisukäräjiksi. Etsikkokäräjillä oli tavallisesti 12-miehinen lautakunta, johon kuului kuusi rälssimiestä ja kuusi talonpoikaa. Kun Birger-jaarli sääti rauhanlain, kuninkaan tuomiovalta sai entistä laajemman merkityksen. Maunu Eerikinpojan maanlaissa määrättiin niitä pidettäviksi kihlakunnissa, ja näissä lautakuntaan kuului kuusi rälssimiestä ja kuusi talonpoikaa. Nämä jäsenet nimitti tuomari. Eerik Pommerilainen muutti etsikkokäräjäsäädöksiä: Hän määräsi jokaiseen maakuntaan vakinaisen tuomioistuimen ja kumosi mahdollisuuden vedota kuninkaaseen. Tuomareina olivat piispa, laamanni, kaksi kanunkia sekä kuusi kuninkaan valitsemaa ritaria ja asemiestä. Etsikkokäräjiä pidettiin erityisesti 1500-luvulla. Ne lakkasivat, kun hovioikeuksia alettiin perustaa vuonna 1614.
Evert Suonio

Evert Suonio 1900-luvun alussa.
Evert Suonio (vuoteen 1892 Sutinen; 26. lokakuuta 1871 Sorsakoski, Leppävirta – 23. maaliskuuta 1934 Hausjärvi) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Tausta

Evert Sutinen syntyi sahanhoitaja Antti Juhana Sutisen ja Maria Kristiina Holopaisen perheeseen. Hän opiskeli Viipurin klassillisessa lyseossa ja Helsingin kauppaopistossa.
Ura

Suonio näytteli aluksi vuodesta 1891 Aurora Aspegrenin Kansanteatterissa, kunnes pääsi 1892 oppilaaksi Suomalaiseen teatteriin. Vietettyään jonkin aikaa Ida Aalbergin teatteriseurueen Euroopan-kiertueella hän sai vakinaisen paikan Suomalaisesta teatterista 1895 ja oli siellä ja Kansallisteatterissa näyttelijänä neljännesvuosisadan ajan. Kansallisteatterista erottuaan Suonio johti useita vuosia omaa valtion avustusta nauttinutta Laulunäyttämökiertuetta.
Suonio sai opetusta Kaarola Avellanilta ja täydensi sitten osaamistaan Kansallisteatterin oppilaskoulussa. Suonio harjoitti lauluopintoja ensin pari vuotta Abraham Ojanperän ja sitten professori Sparapanin johdolla Roomassa. Hän teki myös muitakin ulkomaisia opintomatkoja.
Evert Suonio tunnettiin eritoten laulurooleistaan. Hän kävi opintomatkoilla Keski-Euroopassa, muun muassa kolmesti Unkarissa. Hän keräsi ja suomensi unkarilaisia kansanlauluja, julkaisten viisi partituuria unkarilaisia lauluja. Suonio isännöi erityisesti unkarilaiseen musiikkiin keskittyneitä lauluiltoja. Vuosina 1910–1912 hän myös levytti yli kymmenen levytystä unkarilaisia lauluja.
Hänen sävellyksistään tunnetuimpia lienevät laulut Villiruusu ja Zacharias Topeliuksen sanoittama Inarinjärvi. Hän johti myös omaa laulunäyttämöä 1917–1934. Sisällissodan aikana Suonio toimi tulkkina majuri von Brandensteinin esikunnassa.
Yksityiselämä

Evert Suonio oli naimisissa näyttelijä Kirsti Suonion (alk. Hilda Kristiina Kjäll-Sainio) kanssa vuosina 1893–1915.
Aiheesta muualla

Evert Suonion esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Evert Suonion sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Evert Suonion sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
lyhyt profiili ja kuva Yleisradion sivustolla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Fritz Reiner

Fritz Reiner
Fritz Reiner (unk. Reiner Frigyes; 19. joulukuuta 1888 Budapest – 15. marraskuuta 1963 New York) oli unkarilaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut kapellimestari.
Reiner opiskeli Budapestin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa ja toimi vuosina 1914–1921 Dresdenin kuninkaallisen oopperan kapellimestarina. Yhdysvalloissa hänen ensimmäinen asemansa oli Cincinnatin (Ohio) sinfoniaorkesterin johtotehtävä vuosina 1922–1931. Vuosina 1931–1941 hän johti Curtis Institute of Musicin oopperan ja orkesterimusiikin laitoksia Philadelphiassa. Hän toimi musiikillisena johtajana Pittsburghin sinfoniaorkesterissa vuosina 1938–1948, Metropolitan-oopperassa 1948–1953 ja Chicagon sinfoniaorkesterissa 1953–1962. Vuonna 1960 Reiner sai Grammy-palkinnon Béla Bartókin teoksen Musiikkia jousille, lyömäsoittimille ja celestalle esityksestä.
Reiner oli kolmesti naimisissa.
Pikkuviherlehvi

| Pikkuviherlehvi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Irenat Irenidae
Suku::  Lehvit Chloropsis
Laji::  cyanopogon
Kaksiosainen nimi
 Chloropsis cyanopogon  (Temminck, 1829) 
Katso myös
   Pikkuviherlehvi Wikispeciesissä   Pikkuviherlehvi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkuviherlehvi (Chloropsis cyanopogon) on irenojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkuviherlehviä tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Laji on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Se on kuitenkin yhä yleinen siellä, missä sopivia elinympäristöjä vielä on.
Etsintä

Etsintä on toimintaa, jossa pyritään löytämään kadonnut henkilö tai kadonneita henkilöitä. Ympäristöstä tai kohteesta riippuen on kehittynyt erilaisia etsintätapoja. Suomessa etsintöjä järjestää pääasiallisesti poliisilaitos, joka voi käyttää apunaan Vapaaehtoista pelastuspalvelua, rajavartiolaitosta sekä Suomen Meripelastusseuraa.
Suomessa poliisi voi määrätä kenet tahansa 18 vuotta täyttäneen, enintään 54-vuotiaan, poliisilain perusteella auttamaan korvausta vastaan etsinnössä.
Vapaaehtoisen pelastuspalvelun etsintätapoihin kuuluvat muun muassa harvaharavointi, kuulotuntumaharavointi, näkötuntumaharavointi, reittiharavointi, partioetsintä ja MSO-etsintä etsittävän henkilön taipumusten arvioimisen perusteella.
Tavanomaisen maalla tapahtuvan etsinnän lisäksi harjoitetaan muun muassa vesistöetsintää, lentoetsintää sekä vedenalaista etsintää.
Espen Knutsen

| Espen Knutsen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. tammikuuta 1972 (ikä 52) Oslo, Norja
Kansalaisuus:   Norja
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Shampo
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  left (vasen)
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  lopettanut uransa
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2005
Aik. seurat:  Djurgården (Elitserien) Syracuse Crunch (AHL) Cincinnati Mighty Ducks (AHL) Columbus Blue Jackets (NHL) Mighty Ducks of Anaheim (NHL) Vålerengens IF (Norja)
NHL-varaus:  204. varaus, 1990 Hartford Whalers
Kjell Espen Knutsen (s. 12. tammikuuta 1972 Oslo) on norjalainen entinen jääkiekkoilija. 207 NHL:n runkosarjaottelua ja liigan tähdistöottelussa pelannutta Knutsenia, pidetään Norjan kaikkien aikojen menestyneimpänä jääkiekkoilijana. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut jääkiekkovalmentajana.
Pelaajaura > Maajoukkue

Knutsen pelasi Norjan jääkiekkomaajoukkueessa neljästi jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen pääsarjassa, vuosina 1994, 1995, 1996 ja 1997. Hän pelasi myös kerran olympialaisissa, Lillehammerissa 1994.
Valmentajaura

Peliuransa päättymisen jälkeen Knutsen on toiminut jääkiekkovalmentajana Vålerengens IF:ssä. Kauden 2005–2006 hän toimi joukkueen apuvalmentajana ja kaudesta 2006–2007 alkaen hän toimi Vålerengan päävalmentajana. Vålerenga voitti Norjan mestaruuden vuonna 2006 Knutsenin toimiessa apuvalmentajana ja vuosina 2007 ja 2009 hänen ollessa päävalmentaja. Vuonna 2009 hänen nimikkeensä joukkueessa vaihtui päävalmentajasta manageriksi, mutta hän jatkoi myös Vålerengan valmennusryhmässä.
Aiheesta muualla

Espen Knutsen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Epilepsialiitto

| Epilepsialiitto |
| --- | --- |

 Epilepsialiiton keskustoimisto, Malmin kauppatie 26, Helsinki
Perustettu:  1969
Toimiala:  edunvalvonta tiedotus kuntoutus
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  8 500
Toiminnanjohtaja:  Virpi Tarkiainen
Puheenjohtaja:  Tapani Tölli
Jäsenlehti:  Epilepsialehti, ISSN 0780-0150
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epilepsialiitto ry - Epilepsiförbundet rf - on suomalainen valtakunnallinen kansanterveys- ja vammaisjärjestö, joka on perustettu vuonna 1969. Siihen kuuluu 23 epilepsiayhdistystä ja yli 10 000 jäsentä, joista suurin osa on epilepsiaa sairastavia henkilöitä.
Potilasjärjestönä liiton ensisijainen tehtävä on toimia kansalaisvaikuttajana ja edunvalvontajärjestönä. Liitto tarjoaa vapaaehtoistoimijoille monenlaisia vaikuttamisen ja vertaistoiminnan mahdollisuuksia yhdessä jäsenyhdistystensä kanssa. Lisäksi liitto jäsenyhdistyksineen toimii tiedottajana epilepsiaa sairastaville ja heidän omaisilleen. Epilepsialiitto tarjoaa myös neuvontaa ja kuntoutumiskursseja. Vakituisia työntekijöitä on 18. Kursseilla toimii vuosittain noin 80 sosiaali- ja terveysalan sekä opetusalan ammattilaista määräaikaisissa työsuhteissa. Liitto käynnisti kuntoutustoiminnan vuonna 1974. Epilepsialiitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Tunnus, arvot ja visio

Epilepsialiiton logo on vaaleanvihreä liekki. Se kuvastaa liiton arvoja, jotka ovat tasa-arvo, ihmisen kunnioittaminen, asiakaslähtöisyys ja jatkuva kehittyminen. Liekkiä käytetään myös kansainvälisesti epilepsiapotilasjärjestöjen tunnuksissa. Liiton visiona on epilepsiaa sairastavien ihmisten oikeus ja mahdollisuus hyvään, omaehtoiseen elämään.
Talous > Rahoitus

Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
2015: 2 000 €
2014: 2 000 €
2013: 2 000 €
2012: 3 000 €
Aiheesta muualla

Epilepsialiitto
Erchinoald

Erchinoald (k. 658) oli Neustrian major domus 641–658 ja vuodesta 642 myös Burgundin major domus. Erichnoald oli käytännössä Neustrian hallitsija, sillä Neustrian kuningas Klodvig II oli suurimman osan hänen virkakauttaan alaikäinen.
Erchinoald esitteli Klodvig II:lle Balthildin, jonka kanssa kuningas meni sittemmin naimisiin. Erchinoaldin kuoltua Neustrian ylimystö äänesti Ebroinin major domuksen virkaan.
Puhesynteesi

Puhesynteesi on ihmispuheen mallintamista keinotekoisesti. Tietokoneella suoritettuna se on osa digitaalista signaalinkäsittelyä.
Tekstistä puheeksi -synteesissä (text-to-speech, TTS) pyritään muuttamaan kirjoitettu teksti puhuttuun muotoon. Käsitteestä puheeksi -synteesissä (concept-to-speech, CTS) puhuttava pyritään rakentamaan jostakin ei-kielellisestä tiedosta, esimerkiksi lämpötilatietokannan perusteella.
Synteesimenetelmiä on ainakin neljä:
artikulatorinen synteesi pyrkii mallintamaan ihmisen ääntöväylää ja sen avulla tuottamaan luonnollisenkuuloista puhetta. Ensimmäiset mekaaniset laitteet ovat peräisin jo 1700-luvulta (von Kempelen)
formanttisynteesi pyrkii mallintamaan puheessa olevia formantteja. Esimerkiksi Dennis Klattin kehittämä Klatt-syntetisaattori perustuu formanttisynteesiin
konkatenaatiosynteesi perustuu nauhoitetusta puheäänestä leikattujen palasten yhdistämiseen. Ymmärtämisen kannalta tärkeää ovat siirtymät yhdestä äänteestä toiseen, ei niinkään äänteet puhtaimmillaan. Difoni on kahden äänteen puolikkaasta muodostettu kokonaisuus. Difonikonkatenaatiossa luodaan difonitietokanta kaikista kielen kaikista mahdollisista (ja mahdottomista) äännepareista. (Lisää: LPC-analyysi, perustaajuuden ja keston venytys ja paukutus) Luonnollisemman kuuloista puhetta saadaan tällä hetkellä ns. Unit Selection -menetelmällä. Siinä tietokanta koostuu tuhansista lauseista aitoa puhetta. Tietokannasta poimitaan sitten halutun puhutun puhunnoksen kannalta mahdollisimman sopivat palat. Parhaimmillaan menetelmän avulla saadaan erittäin luonnollisen kuuloista puhetta, mutta huonoimmillaan palojen liitoskohtiin tulee amplitudin ja korkeuden pomppimisia, epäjatkuvia formantteja ja naksumisia
HMM-pohjainen puhesynteesi, jossa signaalin generoimisessa hyödynnetään puheentunnistuksen puolella kehitettyjä menetelmiä. Sen etuna on pienet kielimallit ja erittäin luonnollinen prosodia. Ongelmana tekniikassa on vokooderin aiheuttama pieni ”pörinä”.
Suomen kielelle on avoimeen lähdekoodiin pohjaava, Festival-pohjainen Suopuhe-syntetisaattori, joka julkaistiin 19. marraskuuta 2004. ESpeak sisältää myös suomen kielen tuen.
Festival on Edinburghin yliopistossa kehitetty ilmainen puhesynteesin kehitysalusta, jolle saa ilmaiseksi ainakin englannin-, espanjan-, kroatian- ja kymrinkielisiä ääniä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VoxForge, vapaasti lisensoitu puhesynteesimalli
Intelligent Speaker – Teksti-puheen selaimen laajennus
Pina (elokuva)

| Pina> Pina 3D |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wim Wenders
Käsikirjoittaja:  Wim Wenders
Tuottaja:   Gian-Piero Ringel  Wim Wenders 
Säveltäjä:  Thom Hanreich 
Kuvaaja:  Hélène Louvart
Leikkaaja:  Toni Froschhammer
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa Ranska
Tuotantoyhtiö:   Neue Road Movies  Eurowide Film Production  Zweites Deutsches Fernsehen  ZDFtheaterkanal  Arte 
Levittäjä:  BiM Distribuzione
Ensi-ilta:  2011
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  saksa espanja ranska englanti portugali italia kroatia venäjä korea
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pina on Wim Wendersin 2011 valmistunut 3D-tanssielokuva, joka on omistettu koreografi ja ohjaaja Pina Bauschille.
Elokuvassa Bauschin monikansallisen tanssiryhmän jäsenet esittävät tämän tunnetuksi tekemiä koreografioita ja muistelevat vuonna 2009 kuollutta oppiäitiään kameran edessä, kukin omalla äidinkielellään. Tanssinumeroita esitetään näyttämön lisäksi esimerkiksi puistossa, teollisuuslaitoksessa, avolouhoksessa, junassa, kadulla ja liikenneympyrässä.
Wenders oli sopinut dokumentin teosta Bauschin kanssa, mutta Bausch kuoli keuhkosyöpään ennen työn alkua. Elokuvassa on kuitenkin paljon dokumenttiaineistoa.
Aiheesta muualla

Pina Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pina Pellicer

Pina Pellicer elokuvassa Vihan riivaama.
Pina Pellicer päällä 1961.
Josefina Yolanda "Pina" Pellicer López de Llergo (3. huhtikuuta 1934 – 4. joulukuuta 1964) oli meksikolainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Marlon Brandon ohjaamassa elokuvassa Vihan riivaama (1961). Hänellä oli rooli myös Oscar-ehdokkaaksi asetetussa meksikolaisessa Macario-elokuvassa (1960).
Pellicer ehti lyhyehkön elämänsä aikana esiintyä myös televisiossa. Hän teki itsemurhan Méxicossa 30-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pina Pellicer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pikku-Onkiainen

| Pikku-Onkiainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°39′42″N, 25°15′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Iso-Onkiaiseen 
Järvinumero:  14.225.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,6 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,474 km  
Pinta-ala:  1,549 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikku-Onkiainen 
Pikku-Onkiainen on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Harjunsalmen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,6 metriä mpy. Siihen johtaa neljä ojaa. Ojat tuovat vettä Löytöjärvestä, Niemijärvestä ja Jänislamminsuolta. Lampi laskee viereiseen Iso-Onkiaiseen. Laskuojan pudotus on 0,4 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampea ei ollut merkitty.
Vuosien 1966 ja 1986 peruskartoissa lammen ympärillä oli peltoa ja lammesta johti oja Iso-Onkiaiseen. Vuoden 1986 peruskartassa pellon reunaan oli johdettu oja, joka toi vettä Löytöjärvestä, Niemijärvestä ja Jänislamminsuolta.
Ethie Sousa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Ethie Viane Melo Sousa
Syntymäaika: 13. toukokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka:  Mesa, Brasilia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 188 cm
Seura
Seura:  Forca
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999  2000 2002 2003-2004 2005 2006-2007 2007 2008 2008 2009 2009 2009-2010 2010 2010-2011 |  Matonense    São Paulo    Londrina   Liaoning   CRAC    Paranavai    Forca   Iguacu    Uberaba    PS Kemi   Friburguense    TP-47    AC Oulu   Forca |                   26 (4)     25 (6)   13 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. lokakuuta 2010.
Ethie Viane Melo Sousa (s. 13. toukokuuta 1980, Mesa, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. Hän on edustanut aina vuoteen 2008 brasilialaisia pl. vuosia 2003-2004, jolloin hän edusti Liaoningin kiinalaisseuraa.
Vuonna 2008 Ethie siirtyi Ykkösen PS Kemiin ja seuraavana kautena naapurikaupungin Ykkösessä pelanneeseen TP-47:ään, jossa hän jatkoi vielä kaudella 2010, vaikka TP-47 oli pudonnut Kakkoseen. AC Oulun ja TP-47:n farmisopimuksen perusteella Ethie siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen AC Ouluun heinäkuussa 2010 pelaten kaikkiaan 13 ottelua tullen pääosin vaihdossa kentälle.
Falklandinsalmi

Falklandinsalmi Itä- ja Länsi-Falklandin välissä. NASA:n satelliittikuva vuodelta 1999.
Falklandinsalmi (engl. Falkland Sound, esp. Estrecho de San Carlos) on eteläisen Atlantin salmi, joka erottaa Itä- ja Länsi-Falklandin saaret toisistaan. Se on 80 kilometriä pitkä ja 2–32 kilometriä leveä.
John Strong löysi ja nimesi Falklandinsalmen vuonna 1690.
Länsi-Falklandin suurin asutuskeskus Port Howard sijaitsee Falklandinsalmen rannalla. Salmeen kuuluu lukuisia saaria.
Priya Sharma

| Priya Sharma |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Fiona Wade
Ensi- esiintyminen:  14. Syyskuuta 2009 (UK)
Henkilötiedot
Ammatti:  baaritarjoilija
Sukupuoli:  nainen
Suhteet
Vanhemmat:  Rishi Sharma (isä) Georgia Sharma (äiti)
Sisarukset:  Nikhil Sharma  Jai Sharma
Sisarusten lapset:  Molly Sharma
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Priya Sharma on kuvitteellinen hahmo englantilaisessa saippuasarja Emmerdalessa. Häntä esittää Fiona Wade.
Cain Dingle

Priya Sharma tapaili Cain Dinglea jonkin aikaa salaa perheeltään. Cain Dingle teki kiusaa Priyan perheelle, esimerkiksi tappoi heidän kissansa ja puhkoi renkaat autosta.
David Metcalfe

Priya alkoi salaa tapailla kaupanpitäjä David Metcalfea, Eric Pollardin poikaa. Suhteensa he pitävät salassa vankilassa istuvan Alician pojalta Jacobilta. Jacob tärveli Priyan auton, David vain puolusteli Jacobia ja Priya suuttuikin Davidille tästä. Jacob lopulta tunnusti tärvelleensä auton.
Elolaser

| Elolaser |
| --- | --- |
 Elolaser valo-olomuodossaan
Luoja(t):  Stan Lee, Don Heck & Art Simek
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Avengers #34 (1966)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Arthur Parks
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Mandariini, Kreivi Nefaria, Batroc
Henkilöllisyydet:  Laser
Voimat:  Nero, Lentokyky, kyky ampua korkeataajuuksisia energiaiskuja
Elolaser on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Avengers-lehden numerossa 34 vuonna 1966. Elolaserin loivat Stan Lee, Don Heck ja Don Heck.
Historia

Arthur Parks syntyi New Jerseyssä. Hän rakastui naiseen nimeltään Lucy Barton, joka kuitenkin nai toisen huomattavasti varakkaamman miehen. Parks sekosi tästä ja sokeana mustasukkaisuudesta uskoi, että naisen sydämen voittaminen vaatisi valtaa ja voimaa. Käyttäen hyväksi tiedemiehen kykyjään Elolaser loi voimakkaan laseraseen molempiin ranteisiinsa ja loi itselleen uuden nimen Elolaser aloittaen rikollisen uransa. Tavatessaan Kostajiin kuuluvan supersankarittaren Ampiaisen Elolaser rakastui tähän ensisilmäyksellä. Hän vangitsi Ampiaisen ja taisteli Kostajia vastaan onnistuen jopa vangitsemaan Kapteeni Amerikan ja Haukansilmän. Hän kuitenkin hävisi taistelun ja superroiston oletettiin kuolleen. Hänet kuitenkin passitettiin vankilaan, kunnes Mandariini auttoi hänet ulos sellistä. Yhdessä Mandariini keräämien muiden superrikollisten kanssa Elolaser iski uudelleen Kostajia vastaan. Myöhemmin Elolaser on taistellut Batrocin Prikaatissa, mutta epäonnistunut jokaisella kerralla.
Tappioihinsa kyllästynyt Elolaser päätti palata laboratorioonsa ja kehitteli tavan istuttaa ihonsa alle laserdiodeja. Huolimatta Elolaserin voimien lisäyksestä Kostajat löivät hänet jälleen. Lopulta Kreivi Nefaria lupasi auttaa Elolaseria tämän voimien lisäämisessä, mutta Nefaria yrittikin vain lisätä omia voimiaan. Paeten paikalta Elolaser huomasi ihonsa laserdiodien muuttuneen epävakaiksi. Elolaser haki apua Itä-Saksasta, jossa suurimmalla osalla ylimääräistä energiaa tehostettiin vakoilusatelliittien toimintaa. Tämä sai Rautamiehen valpastumaan ja hyökkäämään Elolaseria vastaan. Seuranneessa taistelussa Elolaserin ihmismuoto tuhoutui lopulta kokonaan. Hän ei kuitenkaan kuollut vaan muuttui valo-olennoksi, jolla oli Parksin tietoisuus, jolloin Rautamies vei hänet hoitoon Henry Pymille.
Elolaser kuitenkin pakeni ja itsevarmana omista voimistaan huomasi olevansa suurempi uhka sankareille kuin koskaan ennen. Elolaser hyökkäsi Rautamiehen kimppuun ja supersankari voitti olennon vain hädin tuskin yhdessä Henry Pymin ja Ihmemiehen avulla.
Tällä hetkellä Elolaser on toiminut Rautamiehen alaisuudessa tiedemiehenä, mutta on epävarmaa onko tilanne pysyvä.
Voimat & varusteet

Elolaserin fyysisen voiman taso ei ole tiedossa, hän saattaa olla määrittelemättömän voimakas valomuodossaan. Ollessaan vielä tavallinen ihminen hänellä oli ikäisensä aktiivisesti treenaavan miehen voimat.
Elolaser on ruumiiton massa fotoneja, joilla on inhimillinen tajunta. Hän kykenee mentaalisesti kontrolloimaan ruumiinsa partikkeleita ja näin muokkaamaan niiden kulkusuuntaa tai ohjaamaan niitä. Keskittymisen kautta Elolaser  kykenee tiivistämään fotonien yhteenkeräytymän kriittisesti ja ampumaan lasersäteen tai muuttumaan valoksi. Laserin tarkka voima ei ole tiedossa, mutta hän kykenee matkustamaan tässä olomuodossaan valonnopeutta.
Kaiken kaikkiaan Elolaserin voimien ylärajat eivät vielä ole tarkkaan tiedossa. Tiedetään kuitenkin hänen kykenevän luomaan itsestään hologrammeja ja täten naamioitumaan toisiksi ihmisiksi. On myös oletettu, että Elolaserin fysikaalinen olemus sijaitsisi toisessa ulottuvuudessa, josta hän voi myös tuottaa esille enemmän fotoneja korvaamaan esimerkiksi niitä, joita on ampunut säteiden muodossa itsestään.
Elolaser muissa medioissa > Televisio

Vuoden 1994 Rautamiehen animaatiosarjassa Elolaser palveli Mandariinia yhtenä tämän kätyreistä.
Elolaser muissa medioissa > Videopelit

Captain America and the Avengers-videopelissä Elolaser on yksi välivastuksista yhdessä Klawin kanssa.
Aiheesta muualla

Marvel Directory-sivuston profiili Elolaserista (englanniksi)
Elolaser ihmisolomuodossaan.
Elolaser vuoden 1994 Rautamiehen animaatiosarjassa
Pentti Hietanen

Pentti Juhani Hietanen (s. 7. lokakuuta 1958 Tampere) on suomalainen laulaja (tenori), joka on esiintynyt sekä oopperassa että musikaaleissa ja levyttänyt viihde- ja rock-musiikkia.
Hietanen julkaisi vuonna 2005 rock-levyn Pentti Hietanen On The Rocks, joka sisälsi cover-versioita CCR:n, Deep Purplen, Uriah Heepin, Procol Harumin, The Holliesin ja Simon & Garfunkelin tunnetuista kappaleista. Hietasen ohjelmistoon kuuluu kuitenkin yhä myös joitakin tunnettuja klassisia laulelmia.
Hietasen kolme ensimmäistä levyä ovat myyneet yli 17 000 kappaletta.
Pentti Hietanen ja hänen puolisonsa, laulaja Heini Hietanen asuvat Kangasalla. Heillä on kaksi tytärtä.
Hietanen osallistui Suomen euroviisukarsintoihin 2010 kappaleella "Il mondo è quì" ja sijoittui finaalin sijalle 8.
Diskografia

Katseesi kertoo sen (1998)
Lauluni (1999)
Kyynelten kiertorata (2001)
Joulun ihme (2001)
Huominen (2003)
38 kauneinta laulua (2004)
Pentti Hietanen On The Rocks (2005)
Con amore (2007)
Minun tieni 1998–2008 (2008)
Rakastan elämää (2009)
Aiheesta muualla

penttihietanen.fi, Pentti Hietasen omat sivut
rosartina.fi, Hietasten ohjelmatoimisto
Pentti Hietanen Meteli.netissä