stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso-Äiniön työväentalo
Historiaa

Iso-Äiniön työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo rakennettiin vuosien 1914–1917 aikana. Hirret saatiin lähiseudun maanomistajilta lahjoituksina. Yhdistyksen jäsenmäärä vuonna 1937 oli 16.
Alkuvuodesta 1932 työväentalolle murtauduttiin rikkomalla ikkuna. Murtautujat, joita arveltiin Lapuan liikkeen kannattajiksi, tuhosivat talon irtaimistoa: huonekaluja, näyttämön kulisseja, uunien luukkuja ja keittiötarvikkeita, kuten kahvikuppeja ja -pannuja. Lisäksi he naulasivat talon ulko-ovet kiinni. Ilmeisesti syyllisiä ei koskaan saatu selville.
Talo oli Asikkalan Sosialidemokraatit ry:n toimitiloina 1990-luvulle saakka. Vuonna 2014 se myytiin uudelle omistajalle.
Toimintaa työväentalolla

Työväenyhdistys järjesti talossa kokouksia, tansseja ja juhlia. Lisäksi ainakin ennen sotia siellä toimi opintokerho sekä kirjasto, jossa oli 1930-luvulla noin 160 kirjaa. Opintokerhossa opiskeltavia aiheita olivat muun muassa kunnallislait, järjestötyö sekä ”vapaa-aineina” puhe, lausunta ja kertomuksenlukuharjoittelu. Myös näytelmäseura toimi talolla vilkkaasti, ja työväentalon lavalla esitettiin muun muassa Minna Canthin Anna Liisaa.
Rakennus

Talossa oli alun perin 160 m²:n kokoinen juhlasali. 1960-luvulla taloa laajennettiin 80-neliöisellä keittiösiivellä. Toisen lähteen mukaan talon kokonaispinta-ala olisi kuitenkin vain 192 m². Laajennustyöt tehtiin talkoina, ja talkootunteja kertyi yhteensä 500–600. Vanha osa talosta oli hirsirunkoinen, laajennusosa rankorakenteinen. Talo vuorattiin laudoilla ja maalattiin vaaleaksi vuonna 1965. Vuonna 1972 vaihdettiin alkuperäinen pärekatto peltiin. Talossa ei ainakaan vuonna 1982 ollut vesijohtoa tai viemäröintiä, ja se oli puulämmitteinen.
Eugenio Ravignani

Eugenio Ravignani (30. joulukuuta 1932 Pula – 7. toukokuuta 2020) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1955 ja nimitettiin Vittorio Veneton hiippakunnan piispaksi 7. maaliskuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lorenzo Bellomi, jota avustivat Gioacchino Muccin ja Antonio Vitale Bommarco.
Ravignani siirtyi toiseen hiippakuntaan, kun hänet nimitettiin 4. tammikuuta 1997 Triesten piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 4. heinäkuuta 2009.
Eugenio Giraldoni

Eugenio Giraldoni
Eugenio Giraldoni (20. toukokuuta 1871 Marseille – 23. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli italialainen baritoni. Vuonna 1900 hän lauloi Giacomo Puccinin oopperan Tosca ensiesityksessä paroni Scarpian roolin.
Giraldonin vanhemmat olivat baritoni Leone Giraldoni ja sopraano sekä viulisti Carolina Ferni. Hän teki oopperadebyyttinsä Barcelonassa Escamillon roolissa oopperassa Carmen vuonna 1891.
Giraldonin oopperakokemus kehittyi lukuisissa eri näytöksissä Italiassa ja vieraillessaan Etelä-Amerikassa vuonna 1898. Paikka oopperan historiassa huipentui, kun hän pääsi vuonna 1900 esittämään paroni Scarpiaa Toscan ensi-illassa Teatro Costanzissa Roomassa. Säveltäjä Puccini oli kirjoittanut Scarpian osan Toscaan juuri Giraldonia varten. Hän esiintyi myös Alberto Franchettin La figlia di Jorion ensi-illassa Italian kuuluisimmassa oopperatalossa Milanon La Scalassa vuonna 1906.
Hän lauloi Venäjällä ja Puolassa vuosina 1901–1907 ja New Yorkin Metropolitan-oopperassa kaudella 1904–1905. Vuonna 1913 hän esiintyi Pariisin Opéra-Comiquessa jälleen Scarpian roolissa sekä Madama Butterflyn Sharplessina.
Giraldonilla oli tumma, resonoiva ääni ja vahva lavakarisma. Hänen muita muistettavia roolejaan olivat Don Carlos, Aida, Lohengrin, Hamlet, Berliozin La damnation de Faust ja Jevgeni Onegin.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Giraldoni lauloi etupäässä italialaisissa provinssiteattereissa. Hän jäi eläkkeelle Triestessä vuonna 1921. Hänen viimeinen oopperaesiintymisensä oli isän roolissa oopperassa Louise.
Giraldoni teki myös joukon levyäänityksiä, joista jotkut on uudelleenjulkaistu CD-muodossa.
Suomen itsenäistymisen jälkeen Giraldoni vietti kesiään Karjalan kannaksella Uudellakirkolla Neuvolan kylän lähellä, ensin Lempiälässä ja sitten Kirjavalassa. Giraldoni tuli Uudellekirkolle aina keväisin Italiasta ja palasi sinne syksyisin. Monet Suomalaisen Oopperan taiteilijat saivat kesän aikana opetusta Giraldonilta täällä.
Giraldoni vieraili Scarpian roolissa Suomen kansallisoopperassa vuonna 1923. Hän palasi seuraavana vuonna antamaan laulutunteja, mutta kuoli pian Suomeen saavuttuaan. Giraldoni kuoli juhannusaattona 1924 sydänkohtaukseen Fennia-hotellissa, jossa hän oli hiukan aikaisemmin antanut laulutunteja kahdelle kansallisoopperan jäsenelle.  Hänet on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
IsoKristiina

| IsoKristiina |
| --- | --- |

 Kaivokadun sisäänkäynti
Sijainti:  Lappeenranta, Suomi
Avattu:  1987/1993/2013–2015
Omistaja:  Citycon (50 %) Ilmarinen (yhtiö) (50 %)(2018)
Liikkeiden määrä:  80 (2018)
Päävuokralaisia:  Sokos, Tokmanni, K-supermarket, S-market, Alko (2018)
Kerrospinta-ala:  34 100(2019) m²
Kerrosten määrä:  9
Kävijämäärä:  3,3 milj. (2020)
Vuosimyynti:  78,4 milj. € (2020)
Pysäköintipaikkoja:  550
Kotisivu
Sisäänkäynti Lappeenkadun puolelta ennen vuoden 2015 remonttia.
IsoKristiina on kauppakeskus Lappeenrannan keskustassa. Se on Etelä-Karjalan maakunnan suurinlähde tarkemmin? sekä Kaakkois-Suomen toiseksi suurin[lähde? ] kauppakeskus. Siinä on noin 80 liiketilaa.
Historia

IsoKristiina on rakennettu vuonna 1987 ja sen ensimmäinen laajennus tehtiin vuonna 1993.
Syksyllä 2015 valmistui kauppakeskuksen toinen laajennus, jonka jälkeen IsoKristiinassa oli noin 80 erilaista liikettä. Laajennusosassa sijoittuivat muun muassa Finnkinon neljän salin elokuvateatteri Strand ja Lappeenrannan uusi kaupunginteatteri. Uudistushanke kesti 2,5 vuotta ja sen aikana tehtiin laajennus sekä uudistettiin kauppakeskuksen vanhaa osaa. Hanke maksoi 110 miljoonaa euroa. Myös kaupunkilaiset osallistettiin projektiin: asiakkaiden tarpeita selvitettiin psykologisella tutkimuksella kansainvälisen Re-Teamin avulla. Laajennuksen myötä IsoKristiinaan tuli Lappeenrannan kaupungin infopiste ja osa vanhoista toimistotiloista siirtyi hotelli Lappeen käyttöön, kun taas hotellin katutasokerroksen tilaa vapautui kaupallisille palveluille.
Kesällä 2021 kauppakeskuksen katolta tehtiin Pörriäislive-lähetystä, jossa esiteltiin katolla sijaitsevien kolmen mehiläispesän elämää. Mehiläispesät tuotiin keskuksen katolle vuonna 2020. Pesistä kaksi on vuokralaisia. Katolla tehtyä hunajaa tarjotaan myös keskuksen ravintoloissa ja kahviloissa.
Tunnustuksia

Vuonna 2016 Suomen Kauppakeskusyhdistys palkitsi IsoKristiinan laajennushankkeen ja palvelutarjonnan monipuolistamisen vuoden kauppakeskustekona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IsoKristiina Wikimedia Commonsissa
IsoKristiinan verkkosivut
Ihastjärvi (järvi)

| Ihastjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°51′12″N, 27°11′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskuoja:  oja Kyyveteen 
Järvinumero:  14.932.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104 m  
Pituus:  2,7 km  
Leveys:  1,2 km  
Rantaviiva:  11,149 km  
Pinta-ala:  1,41559 km²   
Saaria:  17 
 fiIhastjärvi 
Ihastjärvi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Ihastjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,7 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 142 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 17 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 11,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Kyyveden lähi-alueeseen (14.932) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104 metriä mpy.
Iharuusu

| Iharuusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Laji::  mollis
Kaksiosainen nimi
 Rosa mollis  Sm. 
Katso myös
   Iharuusu Wikispeciesissä   Iharuusu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iharuusu (Rosa mollis, syn. R. villosa ssp. mollis) on Euroopassa kasvava ruusulaji. Suomessa sitä tavataan lähinnä etelärannikolla.
Ulkonäkö ja koko

Iharuusu kasvaa 50–150 cm korkeaksi. Sen varsi on harvahaarainen. Suorat, hennohkot piikit ovat pareittain ja niitä on harvassa. Lehden korvakkeet ovat leveäkärkisiä ja tavallisesti sisäänpäin käyriä. Lehti on kerrannaislehti. Pyöreähköt lehdykät ovat tylppiä, toissahaisia, pehmeäkarvaisia ja tuoksuvat hartsille. Punaiset kukat ovat 1–3 kukan ryhmissä. Kukkaperä on noin 1 cm:n pituinen ja nystykarvainen. Verholehdet ovat kapeita ja liuskaisia tai ehyitä. Iharuusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on 1–1,5 cm pitkä, pallomainen ja usein nystykarvainen kiulukka. Kiulukat kypsyvät ja pehmenevät jo elokuussa.
Suomessa tavattavista ruusuista iharuusu muistuttaa eniten okaruusua (Rosa sherardii).
Levinneisyys

Iharuusun levinneisyysalue Euroopassa on hajanainen. Yleisimmin sitä tavataan Britteinsaarilla, Norjassa rannikkoalueilla Lofooteille saakka, Etelä- ja Keski-Ruotsissa, Tanskassa ja Kaukasuksella. Lisäksi lajia tavataan satunnaisesti eri puolelta Eurooppaa ja Turkkia. Suomessa iharuusua tavataan lähinnä Etelä-Suomen rannikkoseudulla, missä se on paikoin yleinen.
Elinympäristö

Iharuusu kasvaa lehtojen reunuksissa, kivikkorinteillä, laidunmailla ja tienreunuksilla. Se suosii kalkkipitoista maaperää.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Iharuusu (Rosa mollis)
Kasviatlas 2020: Iharuusun (Rosa mollis) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Iharuusu (Rosa mollis)
Pohjolan kasvien pauloissa: Rosa mollis - iharuusu
United States Department of Agriculture (USDA): Rosa mollis (englanniksi)
Iharuusun kiulukoita.
Ian McDonald (kirjailija)

| Ian McDonald |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1960 (ikä 63–64)
Aiheesta muualla
ianmcdonald.livejournal.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ian McDonald (s. 1960) on englantilaissyntyinen, Pohjois-Irlannissa kasvanut kirjailija. Hän asuu Belfastissa vaimonsa kanssa.
Suomennetut novellit

”Saapuu sateentekijä” (1989). Tähtivaeltaja 2/1997.
”Atomic Avenue” (1990). Tähtivaeltaja 3/1994.
Teokset englanniksi

Desolation Road (1988)
Empire Dreams (1988)
Out on Blue Six (1989)
King of Morning, Queen of Day (1991)
Hearts, Hands and Voices (1992, US: The Broken Land)
Speaking in Tongues (1992)
Kling Klang Klatch (1992)
Scissors Cut Paper Wrap Stone (1994)
Necroville (1994, US: Terminal Café)
Chaga (1995, US: Evolution's Shore)
Sacrifice of Fools (1996)
Kirinya (1998)
Tendeléo's Story (2000)
Ares Express (2001)
River of Gods (2004)
The Djinn's Wife (2006)
Brasyl (2007)
Cyberabad Days (2009)
The Dervish House (2010)
Planesrunner (2012)
Lähteitä

Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 2. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004.
Aiheesta muualla

Ian McDonald Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Miina Supinen: Maagista scifiä (Arkistoitu – Internet Archive). Kirjastolehti 2.10.1997.
Vesa Lehtinen: Kivi-paperi-sakset. Aikakone 11.1.2000.
IsoKarhu

| IsoKarhu |
| --- | --- |

 IsoKarhun lounaanpuoleinen sisäänkäynti toukokuussa 2020.
Sijainti:  Pori
Avattu:  1991
Arkkitehti:  Jouko Ylihannu, Osmo Solansuu
Omistaja:  Citycon Oyj
Liikkeiden määrä:  34
Päävuokralaisia:  H&M, Intersport, KappAhl, Gina Tricot, Burger King (2018)
Kerrospinta-ala:  14 700 m²
Kerrosten määrä:  3
Kävijämäärä:  1,1 milj. (2020)
Vuosimyynti:  10,7 milj. € (2020)
Pysäköintipaikkoja:  220 (2018)
Kotisivu
IsoKarhu on Porin keskustassa Yrjönkadun varrella sijaitseva Cityconin omistama kauppakeskus, joka on avattu vuonna 1991.
Historia

IsoKarhun vanhin osa saneerattiin vuonna 1991 kiinteistöön, jossa alun perin toimi Osuusliike Kansan omistama tavaratalo Centrum. Vuonna 1973 valmistuneen tavaratalokiinteistön suunnitteli OTK:n arkkitehtiosaston arkkitehti Jouko Ylihannu.
Keskuksen omistajat vaihtuivat useita kertoja 1990-luvulla, vuonna 1999 Citycon osti IsoKarhun Merita Kiinteistöt Oy:ltä.
Vuosina 2001–2004 IsoKarhu laajeni koko korttelin käsittäväksi. Aluksi kauppakeskuksen käyttöön saneerattiin Centrumin jatkoksi vuonna 1978 valmistunut Porin markkinatalon kiinteistö, jonka on suunnitellut arkkitehti Osmo Solansuu. Laajennus otettiin käyttöön lokakuussa 2001.
Vuonna 2004 rakennettiin viimeinen laajennusosa Liisankadun ja Isolinnankadun kulmatontille. Samassa yhteydessä valmistui IsoKarhun ja viereisessä korttelissa sijaitsevan Sokos-tavaratalon parkkitasanteet yhdistävä ajo- ja kävelysilta.
Kesällä 2017 Citycon kertoi avaavansa IsoKarhussa seuraavana talvena Suomen kolmannen Irti Maasta – kiipeily- ja seikkailupuiston.
Marraskuussa 2018 Citycon kertoi suunnittelevansa, että Isokarhun katutasossa olisi liiketiloja, mutta muihin kerroksiin voisi tulla esimerkiksi asuntoja tai hotellitilaa. Isokarhun pysäköintialueen päällä taas voisi tulevaisuudessa olla jopa tornitaloja.
Liikkeet

Vuonna 2018 kauppakeskuksessa oli yli 40 erikoisliikettä, joista merkittävimmät olivat H&M, Intersport, KappAhl, Gina Tricot ja Burger King.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IsoKarhu Wikimedia Commonsissa
Kauppakäytävää IsoKarhun ensimmäisessä kerroksessa.
Ihmisoikeudet Turkissa

Ihmisoikeudet Turkissa ovat kansainvälisten sopimusten ja Turkin kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Vapausoikeudet

Tärkein vapaus on oikeus elämään. Kuolemanrangaistus oli Turkin laissa vuoteen 2002, viimeinen teloitus suoritettiin vuonna 1984. Vuodesta 2016 alkaen on keskusteltu kuolemanrangaistuksen palauttamisesta rangaistusvalikoimaan.
Presidentti Erdoğan käy avointa sotaa kurdivähemmistöjä vastaan Kaakkois-Turkissa. Kymmeniä kaupunkeja ja kyliä on hävitetty maan tasalle ja sadattuhannet ovat menettäneet kotinsa.
Lokakuussa 2015 itsemurhaiskuissa, joihin liittyi ISIS, kuoli 102 ihmistä.
Vuonna 2015 Turkissa oli yhteensä 2,2 miljoonaa pakolaista, turvapaikanhakijaa ja siirtolaista pääosin Syyriasta ja myös mm Afganistanista ja Irakista.
Poliittiset oikeudet

Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Turkki oli ensimmäisiä maita maailmassa, joka salli naisille äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden. Äänioikeus myönnettiin naisille kunnallisvaaleissa vuonna 1930 ja parlamenttivaaleissa vuonna 1934. Monipuoluejärjestelmään siirtymisen jälkeen naisedustajien määrä laski. Vuoden 2002 vaaleissa parlamenttiin valittiin 24 naista, mikä oli 4,4 % kokonaismäärästä. Kunnanvaltuustoissa naisten osuus oli vain prosentin luokkaa.
Toimittajat ilman rajoja -järjestön kokoamassa maailman sananvapausindeksissä Turkki oli 180 maan joukossa sijalla  154 vuonna 2020.
Lehdistön sananvapaus jatkui vaikeana vuonna 2015. Kriittinen journalismi joutui hyökkäysten kohteeksi. Myös tavallisten ihmisten kritiikki presidenttiä ja poliitikkoja kohtaan johti syytteisiin. Kolme ulkomaalaista journalistia karkotettiin Turkista, johtuen heidän uutisoinnistaan.
Toukokuussa 2016 turkkilaisen lehden päätoimittaja Can Dündar ja journalisti Erdem Gül tuomittiin 5 vuoden 10 kuukauden ja 5 vuoden tuomioihin. Heitä syytettiin hallituksen kaatamisyrityksistä, mutta tuomittiin salaisten tietojen julkaisusta. Kannattajat lauloivat ”Vapaata lehdistöä ei voi hiljentää.” Samana päivänä päätoimittaja yritettiin salamurhata.
Turkkilaisten lehtimiesten ja -naisten mukaan nyt lehdistöä vastaan on ollut pahimmat lehdistönvapauden hyökkäykset sitten 1980 luvun sotilasvallan jälkeen. Sen jälkeen kun presidentti Erdoğan tuli valtaan 2014, on avattu 2 000 tutkintaa väitetyistä loukkauksista. Merkittäviä journalisteja on oikeudessa 2–3 kertaa viikossa. Kurdijournalisteja on hakattu ja karkotettu. Ulkomaisia journalisteja on karkotettu maasta. Turkki on sijalla 151 lehdistönvapaudessa 180 maan joukossa (no 1 on paras).
Turkissa yli 150 toimittajaa on vangittu ja yli 170 tiedotusvälinettä suljettu heinäkuun 2016 jälkeen. International Press Institute IPI:n mukaan Turkin hallitus ei ole todistanut väitteitä vangittujen toimittajien väitetystä terrorismista. Esimerkiksi Cumhuriyet lehden journalistit Kadri Gürsel, Muhrat Sabuncun ja Ahmet Sikin ovat olleet vangittuina yli puoli vuotta ilman oikeudenkäyntiä. Gürsel on Turkin IPI:n puheenjohtaja ja IPI:n hallituksen jäsen. Syytteen mukaan on kyse terrorijärjestön auttamisesta median välityksellä. IPI:n mukaan syyttäjät ovat sepittäneet tarinan. ”Kun otetaan huomioon olosuhteet ja ne kuusi kuukautta, jotka kollegamme ovat viettäneet vankeudessa, emme voi pitää tapausta muuna kuin hallituksen yrityksenä hiljentää kritiikki ja laistaa hallituksen tilivelvollisuudesta”, kirjoittaa IPI.
2018 toimittaja Pelin Ünker tuomittiin vankeuteen Paratiisin paperit -veroparatiisivuotoa käsittelevästä artikkelistaan.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet > Historia

Turkki sitoutui vuonna 1995 nostamaan naisten lukutaidon sataan prosenttiin. Äiti–lapsi -koulutussäätiö (AÇEV) toteutti vuosina 1995-2003 aikuisten lukutaitokampanjan, ja siihen osallistumisesta sai todistuksen 35 000 naista. Vuonna 1997 oppivelvollisuusaika nostettiin viidestä kahdeksaan vuoteen. Kaakkois-Turkin yhteisöllisten ÇATOM-monitoimikeskusten päämääränä on ollut nostaa alueen naisten elämänlaatua järjestämällä 14-50-vuotiaille naisille kursseja luku- ja kirjoitustaidossa, yleisessä hygieniassa ja äitiyteen liittyvissä taidoissa. Vuonna 2000 naisista 19,4 prosenttia oli lukutaidottomia.
Naiset saivat oikeuden opiskella yliopistoissa vuonna 1914. Naisten oma yliopisto İnas Darülfünun avattiin naisten vaatimuksesta samana vuonna. Vuonna 1921 Turkin kaikki yliopistot avattiin sekä miehille että naisille. Vuonna 2007 naisten osuus yliopisto-opiskelijoista oli 40 %.
Turkissa naisilla ei vuonna 2007 ollut pääsyä kirjanpidon ja rahatoimen tehtäviin, vaikka laillista estettä sille ei ollut. Joissakin ammateissa, kuten tuomarit ja syyttäjät, naisille oli asetettu kiintiöt, jotka rajoittivat naisten lukumäärää. Työnantajat oli Turkissa velvoitettu järjestämään päiväkoti lapsille ja imetyshuone äideille työpaikoilla, joissa oli 100-150 naispuolista työntekijää. Sen johti joissain tapauksissa naistyöntekijöiden määrän rajoittamiseen.
Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä

Vallankaappauksen jälkeen Turkissa on pidätetty yli 40 000 ihmistä ja 120 000 poliisia, sotilasta ja virkamiestä erotettu. Toukokuussa 2017 9 000 virkamiehen työt keskeytettiin. Kesäkuussa 2017 Turkin Amnesty International johtajaa Taner Kilic syytettiin terrorismijärjestön jäsenyydestä. Taner Kilic ja 22 lakimiestä pidätettiin Izmirin maakunnassa. Kilic kiistää syytökset.
Ranskalainen National Geography lehden toimittaja oli Turkissa kuukauden pidätettynä touko-kesäkuussa 2017. Ranskan presidentti vetosi Turkin presidenttiin ja viikko myöhemmin toimittaja vapautettiin.
Aiheesta muualla

Erdogan's Turkey BBC By Mark Lowen 13 April 2017
Human Rights Watch Human Rights Watch
Amnesty International Amnesty International
Il ballo della vita

| Il ballo della vita Måneskin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. lokakuuta 2018
 Tuottaja(t): Fabrizio Ferraguzzo, Måneskin
 Kesto: 34.11
 Levy-yhtiö: RCA, Sony
Listasijoitukset
  5.
Måneskinin muut studioalbumit
| Chosen 2017 | Il ballo della vita 2018 | Teatro d’ira: Vol. I 2021 |
Il ballo della vita on italialaisen rockyhtye Måneskinin debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2018.
Kappaleet

New Song – 3.33
Torna a casa – 3.50
L'altra dimensione – 2.06
Sh*t Blvd – 3.22 	3:22
Fear for Nobody – 2.30
Le parole lontane – 3.25
Immortale – 2.31  (featuring Vegas Jones)
Lasciami stare – 2.49
Are You Ready? – 2.34
Close to the Top – 2.18
Niente da dire – 2.36
Morirò da re – 2.37
Erna Bogen-Bogáti

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erna Bogen (toinen oikealta) |  Erna Bogen (toinen oikealta) |  Erna Bogen (toinen oikealta) |  |
Maa:  Unkari
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1932 | floretti, yksilökilpailu |  |
Erna Bogen-Bogáti (31. joulukuuta 1906 Jarosław – 23. marraskuuta 2002) oli unkarilainen miekkailija. Hän kilpaili floretin yksilökilpailussa kolmissa perättäisissä kesäolympialaisissa vuosina 1928–1936. Hän voitti pronssia vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa.
Bogen-Bogáti oli Albert Bógathyn tytär. Hän oli naimisissa Aladár Gerevichin kanssa. Pál Gerevich on hänen lapsensa, ja hän oli Gyöngyi Gerevichné Bardin anoppi.
Esperanto II

Esperanto II on René de Saussuren vuonna 1937 kehittämä esperanton uudistettu versio. Suurimmat erot esperanton ja esperanto II:n välillä ovat kirjoituksessa. Esperanto II:ssa muun muassa kaikki j-kirjaimet on korvattu y-kirjaimella. Lisäksi kaikki diakriittiset merkit on korvattu muilla kirjainyhdistelmillä.
Keinotekoiset kielet
afrihili
babm
basic english
borduuri
budinos
dothraki
dunia
ekspreso
esperanto
esperanto II
europanto
fasala
gestuno
glosa
hutt
ido
interlingua
interlingue
interslaavi
ithkuil
klingon
kotava
latino sine flexione
lingua franca nova
loglan
lojban
loxian
mondlango
neo
novial
pandunia
quenya
sindar
slovio
solresol
sona
syldaavi
talossa
toki pona
uuskieli
volapük
kansainvälinen apukieli
taidekieli
suunnitelmakieli
luettelo keinotekoisista kielistä