stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vehmaan kartano

| Vehmaan kartano |
| --- | --- |
 Vehmaan kartanon päärakennus Juvalla.
Osoite:  Pieksämäentie 234, Juva
Sijainti:  Vehmaa, Juva
Koordinaatit:  61.91226°N, 27.76967°E
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vehmaan kartano, joka on tunnettu myös nimillä Vehmaa, Wehmaan kartano, Wehmais, Wehmainen, Vehmaan hovi ja Rauhala, on Juvan Vehmaan kylällä sijaitseva kartano. Kartano kuuluu osana Juvan kartanoiden muodostamaan valtakunnalliseti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.
Vehmaan kartanon päärakennus ja koivukuja.
Vehmaan kartanon navetta, Juva.
Vehmaan kartanon alkuna oli kolme Vehmaan kylän taloa, joista muodostettiin 1600-luvun lopulla Rauhalan kruununratsutila. Kartanon perustajaksi mainitaan tilan isäntänä 1660-luvulta vuoteen 1685 toiminut kappalainen Sigfrid Kustaanpoika Porthanus. Vuonna 1795 ratsutilan osti Kotkalahden kartanossa (Paajalassa) syntynyt Savon jalkaväkirykmentin kapteeni Carl Herman Grotenfelt. Tällöin Grotenfelteillä oli omistuksessa useita kartanoita Joroisten–Juvan seudulta. Hänen jälkeensä tila siirtyi kahden pojan, Herman Berndtin ja Georg Erikin, omistukseen. Maata ostamalla ja peltoa raivaamalla Vehmaisten kartanosta tuli eräs Savon suurimmista tiloista. 1860-luvulla sillä oli yli 4 500 hehtaarin pinta-ala, mistä puolet oli viljelykelpoista maata.
Nykyään Vehmaan kartanon sivurakennuksessa toimii muun muassa englantilaistyylinen teehuone TeaHouse of Wehmais. Tilalla luomuviljellään ja tuotetaan maitoa.
Aiheesta muualla

Grotenfelt, Nils Gustaf: Takaisin Wehmaan kartanoon : Herraskartano sodan varjossa, WSOY 2003. ISBN 9510279013.
Kartanoiden ruokakulttuuri - Wehmaan kartano (Arkistoitu – Internet Archive) (ruokatieto.fi)
Teahouse of Wehmais (teahouse.fi)
Permikauden joukkotuho

Tunnettujen merieläinsukujen lukumäärä prosenteissa, jotka eivät esiinny seuraavalla mittausjaksolla. Suurin tunnettu pudotus on permikauden (P) lopussa siirryttäessä triaskaudelle (Tr).
Permikauden joukkotuho oli Maan historian suurin tunnettu joukkosukupuutto. Se tapahtui permikauden lopussa noin 251,4 miljoonaa vuotta sitten, paleotsooisen ja mesotsooisen maailmankauden taitteessa.
Taiteilijan näkemys Kingoriasta, eräästä permikauden lopun dikynodontista, jollaiset olivat nisäkäsmäisiä matelijoita.
Permikausi oli paleotsooisen maailmankauden viimeinen kausi. Permikaudella Maan ilmakehä sisälsi huomattavasti nykyistä enemmän happea. Lähes kaikki maapallon maa liittyi kaudella yhteen valtavaksi jättimantereeksi Pangeaksi. Permikauden lopun tapahtumista ei saa tarkkaa maailmanlaajuista kuvaa, koska vain muutamia tuon ajan kerrostumasarjoja on säilynyt. Maan ilmakehä, ilmasto ja meret muuttuivat. 60 % tunnetuista eläinsuvuista kuoli.
Permikauden lopun katastrofi hävitti erityisesti merieläimiä, ja mesotsooisen kauden merieläimistö olikin hyvin erilainen kuin paleotsooisen ajan eläimistö. Meristä hävisivät trilobiitit, meriskorpionit ja monet korallilajit. Simpukoiden ja kotiloidenkin määrä putosi. Aikaisemmat korallit tuhoutuivat.
Ajoitus

Permikauden joukkotuhon kestosta ja ajoituksesta on kiistelty. Permikaudella näyttää lajien tuhoutuminen tapahtuneen monessa vaiheessa. Hiilen isotooppikäyrässä  näkyy kaksi suurta nousua noin 10 miljoonan vuoden välein, mitkä tulkitaan eloperäisen aineksen pienemisiksi.
Edeltävä joukkotuho

Muutamat tutkijat kannattavat ajatusta, jonka mukaan pienempi, mutta hyvin suuri tuho tapahtui keskipermin lopussa. Keskipermin Guadalupe-vaiheessa muodostuvan Pangean ilmasto alkoi kuivua. Keskipermi päättyi jonkinasteiseen joukkotuhoon, joka ei ollut niin vakava kuin aivan kauden lopussa tapahtunut. Niinpä noin 8 miljoonaa vuotta ennen permikauden loppua Guadalupe-vaiheen lopussa monia lajeja hävisi. Noin 50  % merieläinsuvuista kuoli. Tuho kosketti muun muassa merien brakiopodeja ja koralleja. Tällöin hävinneisiin kuuluivat yhtä lukuun ottamatta Dinocephalia-matelijoiden suvut ja Verbeekinidae-fusuliinihuokoseläimet. Keskipermin tuhon aiheutti asteroidin törmäys ehkä syvämeren pohjaan tai Emeishan suuret laavapurkaukset.
Suuri tuho

Asteittainen lämpeneminen alkoi noin 0.95 - 0.6 miljoonaa vuotta sitten ennen suurta tuhoa.
Maalla Chahessa ja Sydneyn altaassa hiiltä tuottavat metsät kuolivat ilmeisesti jo 200 000  - 400 000 vuotta ennen suurta tuhoa. Tällöin suuret Emeishan purkaukset alkoivat. Karoon altaassa kuoli maaeläimiä 300 000 vuoden ajalla ennen suurta tuhoa.
Merieläinten pahin tuho tapahtui Meishanissa noin 251.9 miljoonaa vuotta sitten. Syynä oli ilmaston kuumenemisesta johtunut meren happamoituminen ja happimäärän köyhtyminen. Pahin joukkotuho näkyy suurena hiili-isotooppipiikkinä maalla ja meressä. Silloin ilmakehän hiilidioksidipitoisuus kasvoi huomattavasti, Maa kuumeni nopeasti. Tämä lisäsi rapautumista. Kun kiertokulut nopeutuivat, mereen virtasi aiempaa nopeammin eliöille haitallisia aineita.
Suuren hiilipiikin aikoihin tapahtui noin 100 000 vuoden sisään kaksi suurta merieläinten tuhoa. Ensimmäinen, pahin tuho kesti noin 60 000 vuotta. Sen alussa oli nikkelipiikki.. Ainakin kolme suurta purkausta oli näihin aikoihin.
Permikauden tuhosta toipuminen alkoi noin puoli miljoonaa vuotta tuhon jälkeen, jolloin suuret purkaukset päättyivät toistaiseksi
Smith-vaiheen lopussa ennen Spath-vaihetta oli taas joukkotuho.
Ilmaston muutos > Permikauden ilmasto

Edeltävällä kivihiilikaudella vallitsi maapallolla suuri jääkausi. Nykyisen Texasin seuduilla jääkausi päättyi permikauden alussa, ja ilmasto lämpeni siellä noin 10 °C kivihiilikauden loppuun nähden. Lämpötila jatkoi nousuaan tämän jälkeen. Erään lämpötilakäyrän mukaan maapallo olisi alkanut lämmetä permikauden puolivälin 12 °C:sta permi- ja triaskausien rajan noin 23 °C:een, jossa oli jonkinasteinen lämpöpiikki. Maan nykyinen keskilämpötila on noin 15 °C. Toisten lähteiden mukaan lämpötila nousi ja ilmasto kuivui permikauden aikana, muttei yhtä rajusti kuin kauden alussa jääkauden päätyttyä. Löytöjen ja tietokonesimulaatioiden mukaan Pangaiassa olisi ollut laaja aavikko, joka ulottui 30. leveysasteelle asti. Permikauden lopussa tapahtui nopeita ilmastonmuutoksia, joissa välillä oli kuivaa ja kylmää. Jäätiköitä syntyi 253,8–251 miljoonaa vuotta sitten Changhsingian-kaudella molemmille navoille, mutta tämä loppui permikauden lopussa. Merenpinta laski aivan permikauden lopussa.
Ilmaston muutos > Lämpeneminen

Lämpötila nousi alussa hitaasti, sitten nopeasti noin 300 000 vuoden aikana 12 °C ennen merieläinten suurta sukupuuttoa.
Korkeilla leveyksillä lienee lämmennyt 10–40 °C nykyiseen verrattuna. Lämpimin vuoden keskilämpötila oli subtrooppisella aavikolla Pangean sisäosissa, noin 40 °C, ja kylmin paikka navoilla hieman alle 4 °C. Pysyvät jäätiköt sulivat kokonaan. Subtropiikissa aavikoilla ylin päivälämpötila nousi 15 °C nykyiseen verrattuna, ollen jopa 51 °C päivällä, ja nykyisessä Karoon altaassa 9–10 °C. Maalla viittaa lämpenemiseen viileän ilmanalan Glossopteris-kasvillisuuden häviäminen ja alempien leveysasteiden kasvillisuuden saapuminen.
Ilmaston muutos > Sademäärän muutokset

Ilmasto myös kuivui ainakin paikoin.  Toisilla alueila sateet lisääntyivät. Tasaisten sateiden tilalle tulivat vuodenaikojen mukaan vaihtelevat sateet. Metsäpalot yleistyivät.  Sademäärä saattoi jopa kasvaa, mutta vuodenaikavaihtelujen takia maa ei ollut enää ympäri vuoden märkää.
Tämäkin vei kosteikossa eläneen Glossopteris-kasvillisuuden. Tilalle tuli vuosimiljoonien kuluessa, lämpötilan laskiessa ylämaan siemenkasveja, jotka kestivät kuivuutta paremmin.
Wordian- ja Capitanian-kausilla syntyi kuivuudesta kieliviä evaporiitteja.
Aineiden määrän muutokset > Happi

Ilmakehän happipitoisuus romahti permikauden lopussa ja triaskauden alussa noin 10 miljoonan vuoden sisään.. Hieman ennen permikauden loppua, noin 255 miljoonaa vuotta sitten Maan ilmakehässä oli happea 35 %, mutta kymmenen miljoonan vuoden päästä vain 12 %.
Aineiden määrän muutokset > Hiilidioksidi

Joukkotuhoa selittää myös havaittu ilmakehän hiilidioksidimäärän kasvu. Permikauden loppupuoliskolla hiilidioksidimäärä nousi jyrkästi hieman nykyistä suuremmasta noin 2 000 ppm:ään. Hiilidioksidimäärä kasvoi 5–10 kertaa nykyistä suuremmaksi. Samoihin aikoihin lämpötila nousi kauden keskivaiheen lopulla 12 °C:stä noin 20 °C:hen, ja kauden lopuilla vielä 3 °C.
Aineiden määrän muutokset > Eloperäinen hiili

Pahin hiilen niukkuus kesti joidenkin tietojen mukaan noin 30 000 vuotta. Suuri 12C-pitoisuus liittyy eloperäiseen ainekseen, ja suuri 13C:n määrä elottomaan. Hiili-isotooppikäyrässä näkyy nopea eloperäisen 13C:n määrän pieneneminen melko nopein hyppäyksin aivan permikauden lopussa yhteensä noin 6 promillea.
Joukkotuhon mahdollisia syitä > Suuret tulivuorenpurkaukset ja "klatraattipommi"?

Ikiroudassa ja syvällä viileässä meren pohjassa on kerrostunutta metaaniklatraattia, joka on metaanihydraattia sitovaa klatraattikiveä. Hydraatissa mukana oleva metaani nousisi ilmakehään, jos Maan keskilämpötila nousisi. Metaani on erittäin voimakas kasvihuonekaasu, kymmeniä kertoja hiilidioksidia voimakkaampi.
Tulivuoret purkavat muun muassa hiilidioksidia, joka on kasvihuonekaasu. Se lämmittää kasvihuone-ilmiöllä Maan ilmakehää. Voimakkaat, kauan kestävät tulivuorenpurkaukset voivat nostaa kasvihuonekaasuillaan Maan keskilämpötilan sille rajalle, jossa klatraatti alkaa luovuttaa metaania. Metaani on itsessään voimakas kasvihuonekaasu, ja se muuttuu ilmakehässä hapettuessaan hiilidioksidiksi. Kasvihuoneilmiö kuumentaa Maata, mikä taas lämmittää klatraattikerrostumia yhä syvemmältä. Yhä enemmän metaania vapautuu maan ilmakehään, mikä kuumentaa maata, mikä vapauttaa yhä enemmän metaania ja niin edelleen. Näin syntyy noidankehämäinen ketjureaktio, joka päättyy klatraattivarojen ehtymiseen.
Noin 251 miljoonaa vuotta sitten Maan vaipassa noussut laavapylväs, pluumi tunkeutui Keski-Siperiassa Maan kuoren läpi. Ensin tapahtui tuhkaa ja ryoliittista laavaa purkaneita räjähdyspurkauksia, jotka muuttuivat aikaa myöten rauhallisemmiksi rakopurkauksiksi. Purkaus saattoi ensin viilentää maata ja pimentää Auringon, mutta tämän jälkeen kasvihuoneilmiö alkoi vaikuttaa. Joidenkin tutkijoiden mukaan Siperiasta purkautui 40 biljoonaa tonnia hiilidioksidia ilmakehään. Tämä nosti Maan keskilämpötilaa 5 astetta ja laukaisi "klatraattipommin", missä lämmenneen syvämeren pohjan klatraatit purkivat metaaninsa Maan ilmakehään kuumentaen Maata rajusti. Maa lämpeni edelleen noin 5 astetta, purkausten alusta laskien 10 astetta. Metaanin hapettuminen söi Maan ilmakehän happea runsaasti.
Rikkivety on monille happea hengittäville eliöille myrkyllistä. Rikkibakteerit tuottivat suuria määriä rikkivetyä muutamassa sadassa vuodessa, mikä myrkytti entisestään ohentunutta ilmaa. Lisäksi rikkivety tuhosi ehkä otsonikerroksen, joka suojaa Maata auringon syöpää aiheuttavalta ultraviolettisäteilyltä. Näin maan päällä olisi ollut kuumaa ja vaikea hengittää, ja monet eläimet eivät kestäneet hapen niukkuutta ja kuolivat.
Siperiasta löytyneiden laavakenttien perusteella on päätelty, että permikauden lopulla oli poikkeuksellisen pitkäaikaista tulivuoritoimintaa. Hiiltä ja palaneita kasvinosia tarkastelemalla tutkijat Chris Mays ja Stephen McLoughlin havaitsivat, että palaneen aineksen osuus lisääntyi voimakkaasti 252 miljoonaa vuotta sitten. He päättelivät, että metsäpalot yleistyivät tuolloin. Jatkuvat tulivuorenpurkaukset syytivät ilmakehään hiilidioksidia satojen tuhansien vuosien ajan, mikä voimisti kasvihuoneilmiötä. Kasvihuoneilmiö johti lämpötilan nousuun, kuivuuteen ja metsäpaloihin kaikkialla maailmassa, ja metsäpalojen yleistyminen sinetöi maaeläinten sukupuuton. Ilman lisääntynyt hiilidioksidi edisti myös merten happamoitumista, minkä seurauksena monet kuorelliset eläimet liukenivat veteen.
Joukkotuhon mahdollisia syitä > Asteroiditörmäysteoria

Permikauden joukkotuhon arveltiin tapahtuneen erittäin nopeasti. Odotettua nopeampaa tuhoa selittämään keksittiin teoria, jonka mukaan permikauden tuhon syynä oli suuren asteroidin törmäys maahan. Asteroidien tiedetään törmäävän maahan silloin tällöin, ja läpimitaltaan yli 10 km:n asteroidin törmäys on maailmanlaajuinen katastrofi. On kuitenkin osoittautunut, että joukkotuho kesti paljon pidempään, noin 80 000 vuotta, ja tapahtui kolmessa eri vaiheessalähde?. Törmäysteoria onkin tutkijoiden keskuudessa varsin kiistanalainen.
Permikauden loppuun liittyy myös iridiumpiikki, joka on pienempi kuin liitukauden lopusta löytynyt. Silloin permikauden lopussa maahan törmäsi ristiriitaisesti joko pienempi kappale kuin liitukauden lopulla, tai vähän iridiumia sisältävä kivikappale tai komeetta.
Toinen samoihin aikoihin syntynyt törmäyskraatteri on löydetty Etelämantereelta. American Geophysical Union Joint Assembly:ssa 23.–26. toukokuuta 2006 yhdysvaltalaistutkijat esittelivät tutkimustuloksensa, jonka mukaan Etelämantereeseen oli iskeytynyt jättiläismäinen meteoriitti 250 miljoonaa vuotta sitten. Meteoriitin jättämä kraatteri on halkaisijaltaan 483 kilometriä. Se sijaitsee 1,6 kilometrin syvyydessä jään alla Etelämantereen itäosissa Wilkesinmaan alla. Kraatterin koko antaa myös tiedemiesten mukaan olettaa, että meteoriitin seurauksena Gondwanamanner saattoi hajota, koska syntynyt rakennehalkeama työnsi Australiaa kauemmaksi pohjoiseen.. Asteroidin törmäys saattoi täydentää tulivuorenpurkausten tuhovaikutusta tai itsessään laukaista "klatraattipommin". Asteroiditörmäys ohueen meren pohjaan saattoi myös vapauttaa ilmakehään rikkiä.
Joukkotuhon mahdollisia syitä > Muita syitä

Permikauden joukkotuhon syyksi on ehdotettu avaruussäteilyn lisääntymistä, joka on saattanut aiheutua supernovaräjähdyksestä tai vastaavan tyyppisestä kosmisesta katastrofista.lähde?
Aiheesta muualla

"The Permo-Triassic extinction" Introduction.
BBC2 'The Day the Earth Nearly Died' website.
PBS series Evolution: "Extinction!" video segment
Science Daily: Global warming led to atmospheric hydrogen sulfide and Permian extinction
Science Daily: Big Bang In Antarctica: Killer Crater Found Under Ice
Peter D. Ward, David R. Montgomery, Roger Smith, "Altered River Morphology in South Africa Related to the Permian-Triassic Extinction", in Science 8.9.2000
Gregory J. Retallack, John J. Veevers, and Ric Morante, "Global coal gap between Permian-Triassic extinction and Middle Triassic recovery of peat-forming plants" GSA Bulletin, 108/2 (February 1996) pp 195–207
Giant Crater Found: Tied to Worst Mass Extinction Ever Robert Roy Britt (SPACE.com)
KILLER IN OUR MIDSTMethane Catastrophes in Earth's Past . . . and Near Future?, Dan Dorritie (Metaaniklatraattiteoria)
Eliölajien monimuotoisuus eli lajidiversiteetti oli alimmillaan suurten eliöiden historiassa permikauden lopun ja triaskauden alun aikoihin.
Valtra

| Valtra Oy Ab |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Your Working Machine
Perustettu:  1944
Toimitusjohtaja:  Mikko Lehikoinen
Kotipaikka:  Äänekoski
Tuotteet:  Traktorit
Henkilöstö:  918 (2014)
Emoyhtiö:  AGCO
Kotisivu:  www.valtra.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neljännen sukupolven nelisylinterinen N-sarjan traktori.
Valtra Oy Ab on Suomessa toimiva yhdysvaltalaiseen AGCO-yhtiöön kuuluva traktoreiden ja maatalouskoneiden valmistaja. Valtran traktoreita valmistetaan Keski-Suomessa, Suolahdessa Äänekoskella, ja Mogi das Cruzesissa Brasiliassa. Brasiliassa Valtran mallistoon kuuluu myös leikkuupuimureita, sokeriruokopuimureita, ajoruiskuja ja kylvökoneita. Valtran juuret ovat valtioyhtiö Valmetissa. Traktoreiden nimi muuttui Valtraksi vuonna 2001.
Yritys

Valtra Oy Ab ja Valtra do Brasil ovat yhdysvaltalaisen AGCO:n sataprosenttisesti omistamia yhtiöitä. AGCO:n päämaja sijaitsee Yhdysvalloissa Georgian osavaltiossa Duluthin kaupungissa ja Euroopan, Lähi-idän ja Afrikan alueen päämaja Neuhausenissa Sveitsissä. AGCO on listattu New Yorkin pörssissä. AGCO on maailman kolmanneksi suurin maatalouskoneiden valmistaja. Valtran lisäksi AGCO:n merkkejä ovat Massey Ferguson, Fendt, Challenger ja GSI. Suomessa AGCO omistaa myös AGCO Powerin moottoritehtaan Nokian Linnavuoressa. Tehdas valmistaa off-road -dieselmoottoreita AGCO:n ja muiden valmistajien käyttöön. Lokakuussa 2008 yrityksen nimi vaihtui Sisu Dieselistä AGCO Sisu Poweriksi ja kesäkuussa 2012 AGCO Poweriksi.
Valtra Oy Ab työllisti vuoden 2014 lopussa 918 ihmistä Suolahden tehtaalla. Valtra valmistaa Suolahden ja Mogi das Cruzesin tehtailla vuosittain yhteensä noin 20 000 traktoria.
Valtrojen myynnistä Suomessa puolestaan vastaa AGCO Suomi Oy.
Vuonna 2010 yhtiön liikevaihto oli 497 miljoonaa euroa.  Valtrojen lisäksi Suolahden tehtaalla on valmistettu Massey Ferguson 4400 -sarjan traktoreita muutaman vuoden ajan. Valmistus päättyi vuoden 2012 alussa.  .
Markkina-asema

Valtra on traktoreiden markkinajohtaja Suomessa ja Pohjoismaissa. Valtra on ollut Suomen ostetuin traktorimerkki 1970-luvun alusta alkaen. Pohjoismaiden suosituimmaksi merkiksi Valtra nousi Volvo BM -kaupan myötä 1980-luvun alussa.selvennä
Brasiliassa ja Etelä-Amerikassa Valtra on ollut vuodesta riippuen toiseksi tai kolmanneksi myydyin traktorimerkki.
Koko läntisessä maailmassa Valtra on vuodesta riippuen neljänneksi tai viidenneksi suurin traktorimerkki. Valtroja myydään noin 75 eri maassa.
Historiaa

Valtion Metallitehtaat syntyi 1945 Suomen valtion keskittäessä sotatarviketeollisuuden yhteen yhtiöön. Vuonna 1951 yhtiö muutti nimensä Valmetiksi. Nykyisen nimensä yhtiö sai vuonna 2001, kun ValtraValmet muuttui Valtraksi.
Valtran juuret ulottuvat vuonna 1928 Jyväskylässä perustettuun Valtion Kivääritehtaaseen ja vuonna 1939 Helsingistä Jyväskylään muuttaneeseen Valtion Tykkitehtaaseen. Jatkosodan jälkeen 1945 valtion omistama aseteollisuus yhdistettiin ja nimitettiin Valtion Metallitehtaiksi, joka pian lyheni muotoon Valmet. Sodan jälkeen tykki- ja kivääritehdas muuttivat asetuotantonsa siviilituotteisiin, tosin Kivääritehdas jatkoi sotilas- ja siviiliaseiden tuotantoa vuoteen 1992 asti.
Valmet valmisti ensimmäisen traktorin prototyypin vuonna 1949. Varsinainen  tuotanto alkoi vuonna 1951, jolloin ensimmäisen mallin nimi oli Valmet 15. Prototyypit sekä ensimmäiset 10 traktoria syntyivät tykki- ja kivääritehtaiden yhteistyönä, mutta sen jälkeen traktorituotanto keskitettiin kivääritehtaalle Jyväskylän Tourulaan. Ensimmäisten traktoreiden välirunkona käytettiin tykkitehtaan varastoista leikattuja tykinputkia, joten Valmetin voitaisiin kuvaannollisesti sanoa takoneen miekoista auroja.
Ensimmäinen traktorimalli oli Valmet 15, joka painoi 780 kiloa ja siinä oli tehoa 15 hevosvoimaa. Traktori oli suunniteltu suomalaisille pientiloille ja metsätöihin korvaamaan hevosen. Traktorin yksisylinterinen 12 hv:n  Valmet Pikku-Jehu -moottori ei täyttänyt sille annettuja vaatimuksia. Muun muassa sen käynnistyvyys oli huono. Vuonna 1952 Valmet 15 -traktoreita tehtiin 75 kappaletta.  1955 markkinoille tuli Valmet 20, jonka moottorin teho oli bensa/petroli-versiossa 19,5 hv ja bensiinimallissa 22 hv. Lisävarusteena siihen sai hydraulisen nostolaitteen, joka maksoi saman verran kuin hyvä lehmä. Hydraulinen nostolaite oli myöhemmin vakiovaruste. Valmet 20:tä valmistettiin vuosina 1955 - 1962. Se maksoi uutena mekaanisella nostolaitteella 357 000 markkaa ja hydraulisella nostolaitteella 393 000 markkaa. Nykyään nämä traktorit ovat kysyttyjä harrastuskohteita.
Vuonna 1957 esiteltiin malli Valmet 33 D, jossa oli moderni diesel-moottori ja myöhemmin Valmetin ja Valtran tavaramerkiksi tullut vaihteiston ja moottorin väliin sijoitettu polttoainetankki, joka sopi hyvin metsäkäyttöön. Kolmesylinterisen Valmet 309 D -moottorin iskutilavuus oli 2,7 litraa ja se tuotti tehoa 37 hevosvoimaa. Moottori oli nopeakäyntinen, nestejäähdytetty, siinä oli märät sylinteriputket ja suoraruiskutus, eli moottori oli erittäin moderni.
Historiaa > Tehdas Brasiliaan

Valmet oli vienyt 1950-luvun lopussa vuosittain useita satoja traktoreita Brasiliaan. Brasilian hallitus kuitenkin halusi kansallistaa traktorituotannon ja järjesti traktorinvalmistajille tarjouskilpailun tehtaiden perustamisesta. Valmetin tehdashanke oli yksi hyväksytyistä ja tuotanto aloitettiin nopeasti vuonna 1960 Valmet 360 D -mallilla. Valmet do Brasilin traktoritehdas oli vuosikymmenten ajan suurin suomalainen teollinen investointi ulkomailla.lähde?
Traktoreiden ohjaamot yleistyivät etenkin Pohjoismaissa 1960-luvulla työturvallisuusmääräysten ja mukavuusvaatimusten vuoksi. Ohjaamolla varustettujen traktoreiden kokoonpano ei onnistunut Tourulan tehtaan matalalla kokoonpanolinjalla ja kasvavan Jyväskylän kaupungin ympäröimä tehdasalue alkoi muutenkin käydä ahtaaksi. Valmet Oy päätti siirtää traktoreiden kokoonpanon Suolahteen vuonna 1969, jossa valtio jo omisti konkurssiin menneen Mikro Oy:n teollisuuskiinteistön. Voimansiirtotehdas seurasi perässä vuonna 1975, kun sille saatiin rakennettua oma tehdashalli. Markkinointi ja tuotekehitys muuttivat Suolahteen vuosina 2005 ja 2006.lähde?
Historiaa > Valmet ostaa Volvo BM:n traktoritoiminnot

1970-luvun lopulla ruotsalainen Volvo BM -yhtiö halusi keskittyä maansiirtokoneisiin ja myydä pois traktorit ja metsäkoneet. Valmet oli Volvo BM:ää suurempi toimija traktorimarkkinoilla ja halusi investoida traktoreihin. Marraskuussa 1978 julkistettiin Volvo BM:n ja Valmetin allekirjoittama aiesopimus ja lopullinen yhteistyösopimus kirjoitettiin 1.10.1979.
Uuden pohjoismaisen Volvo BM Valmet -malliston suunnittelu oli alkanut jo tammikuussa 1979. Tuotekehityksestä ja markkinoinnista vastasi Volvon BM:n ja Valmetin yhteisyritys Scantrac AB, sillä Volvo BM:n myyntiverkoston ja asiakkaiden haluttiin siirtyvän Valmetille. Traktorituotanto Volvo BM:n tehtaalla Eskilstunassa lopetettiin ja tehdas siirtyi valmistamaan maansiirtokoneita. Volvo BM Valmet -traktorimallisto esiteltiin Ruotsissa toukokuussa 1982. Volvo toimitti ohjaamot ja vaihteiston komponentit kaikkiin 505-905 -sarjan traktoreihin vuosina 1982–1991. Volvo BM -kaupan myötä Valmet nousi Pohjolan suurimmaksi traktorimerkiksi. Aiemmin se oli ollut markkinajohtaja Suomessa ja yksi suosituimmista merkeistä Brasiliassa.lähde?
1980 Valmet ja Tansanian hallitus perustivat yhteistyössä traktoreiden kokoonpanotehtaan Kibahaan, Tansaniaan. Kehitysyhteistyöhengessä perustetusta Trama-yhtiöstä omisti tansanialainen State Motor Corporation 80 prosenttia, Valmet 10 prosenttia ja Finnfund 10 prosenttia. Tansanian tehdas valmisti vuosina 1983–1989 yhteensä noin 2 000 Valmet 604 -traktoria. Paikallinen valmistusosuus oli noin 10–12 prosenttia.
Valmetilla on ollut kaksi tehdasta Portugalissa. Vuosina 1964–1967 lisenssitehdas F.A.P. valmisti noin 700 Valmet 361 traktoria Aveiron kaupungissa. 1989 perustettiin Portugaliin Valmet Tractor S.A., kun näytti todennäköiseltä, että EU rajoittaisi tulleilla alueen ulkopuolelta tulevien traktorien myyntiä. Montijon kaupungissa 1990-1997 toiminut tehdas ehti valmistaa noin 1300 traktoria, kunnes se kävi tarpeettomaksi Suomen liityttyä EU:hun. 1995–1997 Montijon tehtaalla valmistettiin traktoreita myös itävaltalaiselle traktorinvalmistaja Steyrille.