stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nguyễn Văn Hùng
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
/ Nguyễn Văn Hùng Facebookissa
Nguyễn Văn Hùng Twitterissä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  WorldCat
Susanna Angéus Kuoljok

Ingrid Susanna Angéus Kuoljok (12. heinäkuuta 1939 Jokimukka, Ruotsi – 28. lokakuuta 2009 Östhammar, Ruotsi) oli ruotsinsaamelainen kielentutkija ja eräs tärkeimmistä luulajansaamen kielen puolestapuhujista.
Työura

Ensimmäiset oppimateriaalit äidinkielellään luulajansaamella Kuoljok tuotti 1970-luvulla ja toimi opettajana yliopistotason saamen kielen kursseilla. 1980-luvulla hän toimi yliopistonlehtorina Uppsalan yliopistossa ja saamenkielisten kokoelmien arkistonhoitajana Uumajan murre-, paikannimi- ja muistitietoarkistossa. Vuonna 1997 hän väitteli Uppsalan yliopistossa luulajansaamen kieliopista.
Suuriin käännöstöihin Kuoljok osallistui, kun Uusi testamentti käännettiin 2003 uudestaan luulajansaamen kielelle. Virsikirja ja koraalikirja luulajansaameksi valmistuivat 2005 ja 2006.
Vuodesta 1995 Kuoljok toimi jäsenenä Euroopan alueellisten tai vähemmistökielten peruskirjan toteutusta Ruotsissa valmistelleessa komiteassa ja sai aikaan että myös eteläsaamen ja uumajansaamen kielet tulivat julkisen tuen piiriin.
Palkintoja

Kuoljok sai vuonna 2008 Saamelaisneuvoston kunniapalkinnon.
Julkaisuja

Sámij staplade : låhkåmbiehke K.B. Wiklunda girjes - Lärobok i lapska språket av K.B. Wiklund. Uusi laitos 1978 ja 1981.
Bágo rájdon : skrivövningar i lulesamiska, 1984 ja 1988.
Nominalavledningar på ahka i lulesamiskan, 1997.
Giellaj hilá (Karin Tuoljan ja Annelie Korakin kanssa). Luulajansaamen kielioppi, 1999.
Ådå Testamennta (Olavi Korhosen ja Läster Wikströmin kanssa). Uusi testamentti, 2000.
Lulesamiska : ett hotat minoritetsspråk i Skandinavien, 2003.
Käännös suomeksi
Fitchburg

| Fitchburg |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 42°35′00″N, 71°48′10″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Massachusetts
Piirikunta:  Worcester
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dan H. Mylott
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  72,8 km²
 – Josta vettä:  0,8 km² (1,10 %)
Korkeus:  146,9 m
Väkiluku (2010):  40 318
 – Väestötiheys:  543,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
Lempinimi::  River City
 
 ci.fitchburg.ma.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fitchburg on Yhdysvalloissa, Massachusettsin osavaltiossa, Worcesterin piirikunnassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin asukasluku oli 40 000 asukasta vuonna 2010. Kaupunki on perustettu virallisesti vuonna 1764. Ennen tätä Fitchburg oli toiseen kaupunkiin kuulunut osa. Ensimmäiset maininnat Fitchburgista ovat vuodelta 1730.
Fitchburgissa oli 1900-luvun alussa merkittävä amerikansuomalaisten siirtolaisten yhdyskunta ja kaupunki oli aikanaan myös amerikansuomalaisen työväenliikkeen keskus. Kaupungissa ilmestyi vuosina 1905–2009 Raivaaja-lehti ja kaupungissa toimii myös suomalaisten siirtolaisten aikanaan perustama Workers’ Credit Union -luottolaitos. Fitchburgin vuonna 1906 valmistunut suomalainen työväentalo, Saima-haali, on nykyisin alkoholistiparantolana. Kaupungissa on myös Saima-puisto, jonne kokoontui heinäkuussa 1970 yli 3 000 henkeä presidentti Urho Kekkosen vieraillessa kaupungissa. Forest Hillin hautausmaalle on haudattu lukuisia suomalaisia. Tunnetuin heistä on Oskari Tokoi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin kotisivut (englanniksi)
Pikakuvia Fitchburgista ja sen ympäristöstä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 23.03.1930, nro 12, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Fitchburg, Amerikan-kaupunki, jossa 1/10 asukkaista on suomalaisia, Suomen Kuvalehti, 29.10.1938, nro 43, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Risuvalvatit

| Risuvalvatit |
| --- | --- |
 Resedarisuvalvatti (Launaea fragilis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Cichorioideae
Suku::  Risuvalvatit Launaea  Cass.
Katso myös
   Risuvalvatit Wikispeciesissä   Risuvalvatit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Risuvalvatit (Launaea) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 57 lajia, joita esiintyy Espanjassa, Makaronesiassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Amerikan keskiosassa. Ne ovat läheistä sukua maitovalvateille (Sonchus).
Risuvalvatit ovat yksi-, kaksi- tai monivuotisia ruohoja, joskus myös matalia varpupensaita. Pensasmainen laji on esimerkiksi Kanariansaarilla yleisenä kasvava pensasrisuvalvatti, jonka tiheän epäsäännöllisesti haarovat yleensä lehdettömät varret muodostavat risukasan näköistä kasvustoa.
Lajeja

pensasrisuvalvatti (Launaea arborescens)
hiekkarisuvalvatti (Launaea capitata)
resedarisuvalvatti (Launaea fragilis)
okarisuvalvatti (Launaea mucronata)
vanarisuvalvatti (Launaea nudicaulis)
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Launaea (englanniksi)
ITIS: Launaea (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Launaea (englanniksi)
Flora of China: Launaea (englanniksi)
UniProt: Taxonomy – Launaea (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q3272962  Wikispecies: Launaea  APDB: 191982  APNI: 87703  BioLib: 111302  CoL: 62X83  EoL: 51845  EPPO: 1LNEG  FloraBase: 22249  FNA: 117736  FoAO2: Launaea  FoC: 117736  GBIF: 3144659  GRIN: 6559  iNaturalist: 71215  IPNI: 9682-1  IRMNG: 1330055  ITIS: 37853  NCBI: 43198  Open Tree of Life: 735692  PLANTS: LAUNA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:9682-1  Tropicos: 40002577  uBio: 4863143  WFO: wfo-4000020742  WoRMS: 382452
Sappi

Sappi on  kellanruskea, tahmea ja kitkeränmakuinen ruoansulatukseen liittyvä neste. Sitä muodostuu maksassa. Vuorokaudessa maksasta erittyy 0,5–1 litraa sappea. Ohutsuolen verenkiertoon erittämä sekretiini-hormoni sekä itse sappisuolat lisäävät sapen eritystä. Sapen tehtävänä on hajottaa rasvat pieniksi pisaroiksi, jotta ruoansulatusentsyymit pääsevät vaikuttamaan niihin. Sappi keräytyy sappitiehyitä pitkin sappirakkoon, missä se väkevöityy 4–10-kertaiseksi. Sappirakko tyhjentyy puolestaan sapenjohtimesta pohjukaissuoleen ison pohjukaissuolinystyn kohdalle.
Sapen koostumus

Sappi koostuu pääosin vedestä, kolesterolista, sappisuoloista ja sappiväriaineista (esimerkiksi bilirubiinidiglukuronidi). Näiden lisäksi siinä on fosfolipidejä, elektrolyyttejä, proteiineja, sekä raskasmetalleja, lääke- ja hormonimetabolian erittyviä lopputuotteita. Kolesteroli osallistuu sappisuolojen valmistukseen, mutta liiallisena se voi aiheuttaa sappikiviä. Sappi mahdollistaa rasvojen imeytymisen siten, että sappisuolat ja fosfolipidit sitoutuvat kolesteroliin ja muodostavat ohutsuolessa mikroskooppisen pieniä pallosia eli misellejä, joihin ravinnon mukana tulleet rasvat tarttuvat ohutsuolessa. Tällöin haiman erittämä vesiliukoinen lipaasi-entsyymi pystyy hajottamaan rasvoja monoglyserideiksi ja rasvahapoiksi. Sappiväriaineet ovat elimistön kuona-aineita, jotka aiheuttavat sapen ja ulosteiden värin.
Sapen tehtävät

Emulgointi ja misellien muodostus; rasvojen digestio, rasvojen ja rasvaliukoisten vitamiinien imeytyminen.
Sappineste sisältää runsaasti emästä (bikarbonaattia). Se auttaa neutraloimaan suolahappoa pohjukaissuolessa.
Eräiden lääkeaineiden ja toksiinien erittäminen; elohopea, kupari, sekä konjugoituneen bilirubiinin erittäminen ja kolesterolin eritys.
Sappihappojen biosynteesi

kolesteroli → 7(alfa)-hydroksikolesteroli → kolyyli-CoA tai kenodeoksyykolyyli-CoA.
Kolyyli-CoA → Taurokoolihappo tai glykokoolihappo → deoksikoolihappo
Kenodeoksyykolyyli-CoA → Tauro- ja glykokenodeoksikoolihappo → Litokoolihappo.
Sappihappoja syntetisoidaan yhtä paljon kuin menetetään.
Piiskasalaatit

| Piiskasalaatit |
| --- | --- |
 Isopiiskasalaatti (Chondrilla juncea)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliopsida
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Sikurikasvit Cichorioideae
Suku::  Piiskasalaatit Chondrilla  L.
Katso myös
   Piiskasalaatit Wikispeciesissä   Piiskasalaatit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piiskasalaatit (Chondrilla) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 31 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, Aasiassa ja Afrikan pohjoisosassa. Laajimmalle levinnyt laji on isopiiskasalaatti, jota esiintyy Länsi-Euroopasta Länsi- ja Keski-Aasiaan sekä tulokaslajina Pohjois-Amerikassa ja Australiassa. Muista suomeksi nimetyistä piiskasalaattilajeista kaakonpiiskasalaatti esiintyy Itä-Euroopassa, Turkissa ja Kaukasiassa, haarapiiskasalaatti esiintyy Kreetalla.
Lajeja

isopiiskasalaatti (Chondrilla juncea)
kaakonpiiskasalaatti (Chondrilla latifolia)
haarapiiskasalaatti (Chondrilla ramosissima)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Chondrilla
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q115850  Wikispecies: Chondrilla (Asteraceae)  APDB: 189431  APNI: 66381  CoL: 3NXN  eFloraSA: Chondrilla  EPPO: 1CHOG  FloraBase: 22185  FNA: 106840  FoAO2: Chondrilla  FoC: 106840  GBIF: 3144317  GRIN: 2521  iNaturalist: 72049  IPNI: 328773-2  IRMNG: 1283519  ITIS: 37028  NBN: NHMSYS0000457300  NCBI: 75962  NZOR: c7faf51b-fab9-4fe3-9bab-98e5a75aeaa7  Open Tree of Life: 155222  PLANTS: CHOND  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:328773-2  Tropicos: 40007829  uBio: 5875221  VASCAN: 989  VicFlora: 70f30d65-ea66-4430-bc2c-2f7141b9ceed  WFO: wfo-4000008048  WoRMS: 1077021
Vesa-Matti Saarakkala

| Vesa-Matti Saarakkala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1984 (ikä 40) Kurikka
Poliitikko
Puolue:  sitoutumaton
Entiset puolueet:  Perussuomalaiset Sininen tulevaisuus
Asema:  Kansanedustaja (2011–2019) Kaupunginvaltuutettu (2005–2017)
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Kotipaikka:  Kurikka
Vesa-Matti Saarakkala (s. 24. maaliskuuta 1984 Kurikka) on suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Vaasan vaalipiiristä vuosina 2011–2019 sekä Kurikan kaupunginvaltuutettuna vuosina 2005–2017. Saarakkala kuului perussuomalaiseen puolueeseen puoluekokoukseen 2017 asti, minkä jälkeen hän erosi puolueesta ja siirtyi myöhemmin perustettuun Sininen tulevaisuus -puolueeseen ja sen eduskuntaryhmään.
Elämä

Saarakkala kirjoitti ylioppilaaksi Kurikan lukiosta vuonna 2003 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2009 pääaineenaan valtio-oppi.
Vuodesta 2000 vuoteen 2017 Saarakkala oli perussuomalaisten jäsen. Hänet valittiin Kurikan kaupunginvaltuustoon vuoden 2004 kunnallisvaaleissa ja vuodesta 2005 hän oli kaupunginvaltuuston perussuomalaisten ryhmän puheenjohtaja. Hän toimi Kurikan kaupunginhallituksen jäsenenä vuosina 2009–2010 ja uudelleen 2013–2015 sekä Etelä-Pohjanmaan maakuntahallituksen jäsenä vuosina 2013–2017. Lokakuussa 2016 Saarakkala ilmoitti, ettei aio asettua ehdolle vuoden 2017 kuntavaaleissa. Syyksi hän kertoi aikapulan. Syyskuussa 2018 Saarakkala ilmoitti, ettei hän pyri myöskään enää eduskuntaan kolmannelle kaudelle.
Vuosina 2003–2010 Saarakkala oli Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtaja. Hän toimi puolueensa ensimmäisenä varapuheenjohtajana vuosina 2005–2007 ja kolmantena varapuheenjohtajana vuosina 2009–2011. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Saarakkala jäi varasijalle. Hän oli ehdolla myös vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa.
Saarakkala valittiin kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Eduskunnassa hän toimi suuren valiokunnan, perustuslakivaliokunnan, hallintovaliokunnan ja sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsenenä. Saarakkala oli ehdolla myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hänet valittiin toiselle kaudelle. Saarakkala jätti eduskunnan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa ja on nykyään poliittisesti sitoutumaton.
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

2007: 1 514 ääntä (Vaasan vaalipiiri, varalla)
2011: 8 276 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin)
2015: 8 529 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin)
Vaalimenestys > Kunnallisvaalit

2004: 88 ääntä (Kurikka, valittiin)
2008: 447 ääntä (Kurikka, valittiin)
2012: 633 ääntä (Kurikka, valittiin)
Vaalimenestys > Europarlamenttivaalit

2004: 1 574 ääntä (ei valittu)
2009: 4 922 ääntä (ei valittu)
Yksityiselämä

Saarakkala on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Canon 60 -mittajärjestelmä

Canon 60 oli suomalaisen arkkitehdin, professori Aulis Blomstedtin kehittämä kaanon, eli ihmisruumiin suhteisiin sidottu mittajärjestelmä. Canon 60 koostuu kymmenestä keskenään harmonisoidusta moduliluvusta. Blomstedtin Suomessa harvinaiset tutkimukset tähtäsivät arkkitehtuurin yleispätevien harmonisten suhteiden toteuttamiseen myös teollisessa rakennustuotannossa.
Blomstedt ja suhdeoppi

Canon 60 perustui vuosikymmeniä jatkuneisiin tutkimuksiin. Blomstedt kiinnostui moduulikysymyksistä talvi- ja jatkosodan aikana tutustuttuaan Helsingissä vierailleen standardisoinnin saksalaisen oppi-isän Ernst Neufertin ajatuksiin ja hänen 12,5 senttimetrin moduulille perustuvaan Oktametri-järjestelmäänsä. Blomstedt arvio tulevaa teollistuvaa arkkitehtuuria varten olevan välttämätöntä suunnitella ennalta harmonisoitu mittasarja.
Toinen Canon 60 -systeemin syntyyn vaikuttanut järjestelmä oli vuonna 1943 julkistettu Le Corbusierin Modulor. Canon 60 oli periaatteessa Modulorin rationaalinen jatkovaihe. Modulorin pienennökset ja suurennokset johtivat vaikeasti käsiteltäviin irrationaalilukuihin, joten Blomstedt otti perustaksi pienten kokonaislukujen kerrannaiset.
Lisäksi Blomstedt oli suuresti vaikuttunut sveitsiläisen Hans Kayserin (1891–1964) ajatuksista, jotka olivat moderni versio antiikin pythagoralaisuudesta. Blomstedtilla oli Kayseriin henkilökohtaiset yhteydet.
Pythagoras keksi tasasoinnun, periaatteen jonka mukaan länsimaisen soinnutuksen harmoniseksi mielletyt intervallit ovat värähtelevän kielen yksinkertaisia suhteita, 1/1, 1/2, 2/3, 3/4, 4/5 ja 5/6.. Blomstedt oletti, että silmän ja korvan välittämien aistimusten harmonisuuden tuli olla lähtöisin samoista periaatteista.
Blomstedt katsoi myös, että mittajärjestelmän moduulin tuli olla suhteellinen, relatiivinen. Hän ryhtyi kärsivällisesti empiirisesti tutkimaan pienten kokonaislukujen kerrannaisia, niistä koostuvia sarjoja ja vastaavuuksia. Blomstedt piti lähtökohtana antiikin suhdeharmonian vaatimusta, ja toisaalta suunnittelutyön käytännön toteutusta: yksinkertaisia ja helppoja laskutoimituksia. Hänen teoriansa pyrkivät yhdistämään kehon mitat, aritmeettiset lukusarjat ja sävelopin yhtenäiseksi suhdeopiksi, jota voitaisiin käyttää työkaluna arkkitehtuurissa.
Blomstedt ja suhdeoppi > Välivaiheita

Blomstedt jatkoi lukusarjatutkimuksiaan vuosia. Vuonna 1954 esitellessään suunnittelemaan teollista rakennusjärjestelmää, hän totesi että jatkuvalla puolituksella aikaansaadulla lukusarjalla voisi olla edellytykset yleiseksi mittasarjaksi, ja ehdotti sarjaa: 1, 2, 4, 8, 16, 32, 64 jne.
Vuonna 1957 Blomstedt julkaisi välivaiheena tutkielman Moduulivariaatiota 180 cm mitasta. Tutkielmassa ihmisen pituus 180 cm oli jaettu 60:een osaan.
Blomstedt päätyi ottamaan moduulin perusluvuksi 60, sillä se on pienin luku, johon sävelopin viiden pääintervallien jakajat muodostavat kokonaisluvut menevät tasan (oktaavi 1/2, kvintti 2/3, kvartti 3/4, iso terssi 4/5 ja pieni terssi 5/6).,
Blomstedt ja suhdeoppi > Canon 60: harmoninen mittasarja

Mitta- ja suhdejärjestelmä Canon 60 julkaistiin ensimmäisen kerran Le carré bleu -aikakauslehdessä vuonna 1961. Perusmoduuleiksi Blomstedt valitsi luvut 75, 100 ja 125, jotka muodostivat suorakulmaisen kolmion. Kolmion halkaisi hypotenuusaa vasten kohtisuora jana, ja syntyneet pikkukolmiot halkaistiin vastaavasti. Tällöin syntyneiden kolmioiden kaikki kymmenen janaa olivat pituuksiltaan kokonaislukuja. Syntynyt lukusarja on 27, 36, 45, 47, 60, 64, 75, 80, 100 ja 125. Luvuilla oli myös täsmälliset sävelopilliset vastineensa.
Canon 60 on suhteellinen lukusarja, jossa luvuille voidaan antaa eri yksikköjä: mm, cm, m, tuuma. Lukusarjaa voidaan myös kertoa ja jakaa kokonaisluvuilla ilman harmonian särkymistä, esimerkiksi 5×75=375. Tällöin kyse on oktaavisiirtymästä. Blomstedt sitoi sarjan ihmisen pituusmittaan 3 kertoimella (3×60=180), eli kahden oktaavin siirtymällä.
Canon 60 käytössä

Erityisesti asuntosuunnittelua tehnyt Blomstedt käytti harmonisia sarjoja myös päivittäisessä suunnittelutyössä toimistossaan. Jo ennen Canon 60 -sarjaa jokaiselle hankkeelle pyrittiin etsimään perusluku, jota suhteessa käyttäen päädyttäisiin harmoniseen ja parhaaseen arkkitehtoniseen lopputulokseen. Peruslukua saatettiin vaihtaa jopa kesken suunnittelun.
Varhaisin kohde, jossa Blomstedtin moduulimitoitus on selvästi havaittavissa on vuonna 1954 valmistunut Suomen taiteilijaseuran ateljeerivitalojen kohde Tapiolassa. Esimerkki Canon 60-sarjan käytöstä on poikkeuksellisen onnistuneeksi lisärakennukseksi arvioitu Helsingin Työväenopiston laajennus vuodelta 1959. Peruslukuna rakennuksessa on 36 ja päämoduulina 360 cm. Samaten Blomstedt käytti järjestelmää 1959 valmistuneissa As.Oy Riistapolku 1:n kerrostaloissa ja 1962 valmistuneessa As.Oy Nelikon rivitalossa Tapiolassa.
Teollisen moduulijärjestelmän valinta

Blomstedt päätyi Canon 60 -järjestelmän kuvaamaan ratkaisuun vuoden 1960 tienoilla. Tämän jälkeen hän päätti tutkimuksensa.
Blomstedtin Canon 60 on yksi pisimmälle viedyistä pyrkimyksistä yhdistää arkkitehtuurin suhdeoppi ja nykyaikaisen teollisen tuotannon mitoituslogiikka. Järjestelmä ei kuitenkaan yleistynyt. Tilalle nousi ainoastaan teknisen tuotannon ehdoilla suunniteltu 3M-moduuliin perustuva mitoitus. Samalla menetettiin suhteellisen järjestelmän joustavuus ja harmonia. Blomsted itse totesi 3M-moduulijärjestelmästä vuonna 1971: "Meidän päiviemme moduulikäsitteestä on kokonaan poistettu antiikin vaatimus suhdekauneudesta."
Kirjallisuutta

Sarjakoski, Helena: Rationalismi ja runollisuus. Aulis Blomstedt ja suhteiden taide.  (Väitöskirja: Helsingin yliopisto)  Helsinki:  Rakennustieto, 2003.  ISBN 951-682-711-X
Aiheesta muualla

Helena Sarjakoski: 869:1083 vk 07/03. Sarjakoski Helena: Taidehistoria: Rationalismi ja runollisuus. Aulis Blomstedt ja suhteiden taide (Väitöstiivistelmä)  22.12.2003. Helsingin yliopisto. Arkistoitu 5.3.2016.
Siviilipalvelus Norjassa

Siviilipalvelus Norjassa (Siviltjeneste kirjanorjaksi, Siviltenesta uusnorjaksi) oli rauhanomainen asevelvollisuuden muoto Norjassa vuoteen 2012 asti. Vuoteen 1997 asti palvelus kesti 16 kuukautta, jonka jälkeen kestoksi tuli 12 kuukautta eli saman verran kuin Norjan puolustusvoimissa suoritetun asepalveluksen. Palvelua suorittavia miehiä kutsuttiin siviilityöntekijöiksi (norjaksi sivilarbeidere). Yleensä siviilityöntekijät työskentelivät sosiaali- ja terveysalan tehtävissä esimerkiksi päiväkodeissa ja sairaaloissa, mutta myös erinäiset yleishyödylliset yhteisöt työllistivät velvollisia. Noin 3008 asevelvollista hakeutui siviilipalvelukseen 1998, tosin myöhempinä vuosina palvelusluokan suuruus on supistunut merkittävästi. Vuonna 2004 palvelukseen hakeutui 487 asevelvollista, vuonna 2007 enää 106.
Palveluksen toimenkuva

Siviilipalvelusvelvolliset osallistuivat koulutusjaksolle Mossin kunnassa sijaitsevalla Dillingøyan  saarella. Siviilipalveluksen voi suorittaa sosiaali- ja terveysalalla, yleishyödyllisissä yhteisöissä. Useimmat palvelusvelvolliset suorittivat palveluksensa organisaatioissa ja kouluissa, joissa hyväksytään siviilipalveluksen suorittaminen. Toisaalta siviilipalvelusvelvolliset osallistuivat erinäisiin yhteistyöprojekteihin kuten peruskoulujen yläasteella toteutteva VOKT-projektiin (norj. Volds- og konfliktforebyggende tjeneste, suom. väkivaltaa ja konfliktia ehkäisevä palvelus).
Hallinto

Norjan oikeusministeriön alainen Siviltjenesten i Norge (aik.Siviltjenesteadministrasjonen) oli vastuussa siviilipalvelusvelvollisista. Hallinnointi keskittyi Dilling
Siviilipalveluksen lakkauttaminen

Jens Stoltenbergin toinen hallitus päätti 1.7.2011, että siviilipalveluksesta tulisi vähitellen luopua. Lakiehdotus tuotiin Stortingetin lausuntakierrokseen, jonka takaraja oli 9.11.2011. Samaan aikaan lopetettiin uusien palveluserien vastaanottaminen. Stortinget päätti asiasta istunnolla 7.2.2012 lakkauttamisen puolesta.
Käännös suomeksi
Lebapin maakunta

| Lebapin maakunta |
| --- | --- |
 Amudarjan Kerkin lähellä ylittävä silta.
 Maakunnan sijainti Turkmenistanin kartalla.
Valtio:  Turkmenistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Türkmenabat
Pinta-ala:  93 730 km²
Väkiluku (2022):  1 447 298
 
Maakunnan sivusto
Lebapin maakunta (turkmeeniksi Lebap welaýaty) on hallintoalue Keski-Aasiassa sijaitsevan Turkmenistanin koillisosassa. Sen keskus on Türkmenabatin kaupunki. Alueen pinta-ala on 93 730 neliökilometriä. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan siellä oli 1 447 298 asukasta.
Maantiede, ilmasto ja  luonto

Lebapin maakunta rajoittuu etelässä ja lounaassa Maryn ja Ahalin sekä luoteessa Daşoguzin maakuntiin, pohjoisessa ja koillisessa Uzbekistanin Xorazmin, Buharan, Qashqadaryon ja Surxondaryon alueisiin sekä kaakossa Afganistaniin. Se on etupäässä aavikkoa, jonka läpi virtaa Amudarjajoki.
Amudarjan vasen ranta on Karakumin aavikkoa, jonka kaakkoisosaan ulottuu Garabilin ylänköalue. Joen oikean rannan pohjoisosa on Kyzylkumin aavikkoa ja keskiosa Sandyklyn hiekka-aroa. Idässä sijaitsee Köýtendagin vuoristo, johon kuuluu Turkmenistanin korkein vuori Aýrybaba (3 139 metriä). Hyötykaivannaisiin kuuluvat rikki, maakaasu, maaöljy, kaliumkarbonaatti, vuorisuola, selestini, kalkkikivi ja muut rakennusaineet.
Seudulla vallitsee kuiva mannerilmasto. Talvi on säältään epävakainen ja kesä kuuma ja kuiva. Tammikuun keskilämpötila on –4:stä +2:een ja heinäkuun 29,5 astetta. Aavikolla lämpötila saattaa nousta 50 asteeseen. Vuosittainen sademäärä on 100–300 millimetriä.
Tärkein vesilähde on Amudarja, josta saa alkunsa muun muassa Karakumin kanava. Aavikon kasvillisuus koostuu etupäässä heinäkasveista ja pensaista. Amudarjan laaksossa on rantametsiä ja vuorilla paikoitellen katajametsiä. Eläinkuntaan kuuluvat muun muassa kuhertajagaselli, isokauris, afrikanvillikissa, hietakissa, kettu, susi ja kultasakaali. Maakunnassa sijaitsevat Repetekin, Amudarjan ja Köýtendagin luonnonpuistot.
Hallinnollinen jako ja asutus

Maakunta tunnettiin aikaisemmin Çärjewin alueena. Se perustettiin vuonna 1939, lakkautettiin 1963 ja perustettiin uudelleen vuonna 1970. Nykyinen ”jokirantaa” tarkoittava nimi otettiin käyttöön vuonna 1992.
Lebapin maakunta käsittää hallinnollisesti kahdeksan piirikuntaa eli etrapia sekä Türkmenabatin piirikuntatasoisen kaupungin. Piirikunnat ovat Çärjew, Darganata, Dänew, Halaç, Hojambaz, Kerki, Köýtendag ja Saýat. Kaupunkeja ovat Türkmenabatin eli entisen Çärjewin ohella Gazojak, Kerki (entinen Atamyrat), Köýtendag (entinen Çarşaňňy), Magdanly (entinen Gowurdak) ja Seýdi (entinen Neftezawodsk).
Asutus on keskittynyt Amudarjan varrelle. Vuoden 1995 väestönlaskennan mukaan maakunnan asukkaista 79,4 prosenttia oli turkmeeneja, 11,6 prosenttia uzbekkeja ja 5,3 prosenttia venäläisiä. Vuonna 2020 turkmeenien osuudeksi arvioitiin 84,4, uzbekkien 12,6 ja venäläisten 1,5 prosenttia.
Talous ja liikenne

Keinokasteltu maatalous on keskittynyt viljan ja puuvillan viljelyyn sekä karjanhoitoon. Maakunta on Turkmenistanin toiseksi suurin maakaasun tuottaja. Lisäksi on kemian, metalli-, rakennustarvike-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Seydissä toimii öljynjalostamo ja Türkmenabatissa suuri lannoitetehdas. Köýtendagin piirikunnassa tuotetaan rikkiä, kaliumkarbonaattia ja kivisuolaa.
Türkmenabat on tärkeä maantie- ja rautatieliikenteen keskus. Siellä on myös lentoasema. Amudarjalla ja Karakumin kanavalla on tavaraliikennettä.