stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olavi Talasti
Teoksia

Kun naiset kosivat ... : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Tammen näytelmiä 32. Tammi 1945
Nokia 2700 classic

| Nokia 2700 classic |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  2008
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1800/1900, GPRS
Mitat:  109,2 × 46,9 × 14,4 mm
Paino:  85 g
Näyttö:  2" TFT
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320
Värien lukumäärä:  262 144
Muisti:  32 MB, tuki max. 2 GB MicroSD-muistikortille
Kamera:  2 Mpx
Radio:  FM-radio
Musiikkisoitin:  MP3-soitin
Valmiusaika:  288 h
Puheaika:  6 h
Käyttöjärjestelmä:  Nokia S40
Tiedonsiirto:  Bluetooth, USB
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 2700 classic on Nokian vuonna 2008 julkistama matkapuhelin.
Toiminnot

Kamera: 2,00 Mpix
Video/Ääninauhuri
MP3-soitin
FM-radio
Bluetooth
USB
GPRS
HSCSD
Lisätietoja

32 MB:n sisäinen muisti
Valmiusaika 288 tuntia ja puheaika 6 tuntia
2 GB:n Micro SD -muistikorttituki (Myös alle 2 GB:n muistikortit toimivat)
Korkeus 10,90 cm, leveys 4,60 cm, syvyys 1,40 cm ja paino 85 g
Näyttö on 2 tuumaa ja resoluutio 240 × 320
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet[vanhentunut linkki]
Nokia 2700 classic - Tuki
Ogam

Ogam
Ogam (Ogham) on 300-luvulta peräisin oleva aakkosto, jota käytettiin iirin ja piktin kirjoittamiseen pääasiassa 400–600-luvuilla nykyisten Irlannin ja Skotlannin alueella.
Yksinkertaisimmillaan ogamissa oli neljä erilaista viiltoa, joilla kullakin esitettiin viisi kirjainta siten, että kirjaimessa oli yhdestä viiteen viiltoa. Näin kirjaimia oli yhteensä 20. Viides viiltojoukko koostui erikoiskirjaimista, jotka lienevät myöhemmin kehitettyjä. Ogamia on löydetty kivistä. Kirjoituksia, joista useimmat ovat lyhyitä ja sisältävät vain nimiä, tunnetaan yli 400. Niistä noin 330 on löydetty Irlannista. Perimätiedon mukaan ogamia kirjoitettiin myös puuhun, mutta materiaali on hävinnyt.
Ogam on nimetty Irlannin muinaisen Ogma-jumalan mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ogam Wikimedia Commonsissa
Ogasawarasaaret

| Ogasawarasaaret |
| --- | --- |

Maantiede
Muut nimet:  小笠原諸島, Ogasawara-shotō
Pinta-ala:  74 km2 km²
Valtio
Valtio:  Japani
Ogasawarasaaret (jap. 小笠原諸島, Ogasawara-shotō) tai Boninsaaret ovat Japanille kuuluva noin kolmenkymmenen saaren saariryhmä noin tuhat kilometriä suoraan Tokiosta etelään. Saarten yhteispinta-ala on 74 neliökilometriä. Kaksi saarista on asuttuja. Hallinnollisesti Ogasawarasaaret kuuluvat Ogasawaran kyläkuntaan, joka on osa Tokion prefektuuria. Iwo Jiman saarella on sotilastukikohta, jossa on noin 400 hengen miehistö.
Saaret ovat tuliperäisiä, maastonmuodoiltaan rikkonaisia ja ilmastoltaan subtrooppisia. Nillä kasvaa monipuolinen, rehevä kasvillisuus, johon kuuluu yli viisisataa kasvilajia. Iso osa metsistä on hakattu.
Ogasawarasaaret liitettiin Unesco maailmanperintöluetteloon vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ogasawarasaaret Wikimedia Commonsissa
Ogasawarasaaret Unescon sivuilla (englanniksi)
Noppabaseball

Noppabaseball on nopilla pelattava peli.
Nopilla pelattava baseball on hyvä esimerkki noppapelistä, joka antaa pelaajille valinnanmahdollisuuksia, mutta jättää myös paljon puhtaan sattuman varaan. On myös hyötyä siitä, jos pelaajat tuntevat oikean baseballin säännöt.
Pelaajien lukumäärä: Kaksi
Peliin tarvitaan: 2 noppaa, yksi molemmille pelaajille, pelinappuloita esittämään lyöjiä ja juoksijoita (vähintaan kolme) sekä paperi, johon on piirretty baseballkenttä eli koti-, ykkös-, kakkos- ja kolmospesä sekä niitä yhdistävät juoksulinjat
Pelin kulku

Pelissä kumpikin pelaaja komentaa omaa joukkuettaan. Sisävuorossa olevat toimivat lyöjinä ja ulkovuorossa olevat syöttäjänä ja kiinniottajina. Kun sisävuorossa oleva joukkue on saanut kolme paloa, joukkueet vaihtavat vuoroja. Pelin voittaa se pelaaja, jonka joukkue on kerännyt eniten juoksuja pelin päätyttyä. Aloitusvuoro arvotaan nopalla, eli suurimman silmäluvun saanut saa valita, onko hänen joukkueensa ensin sisällä vai ulkona. Syöttäminen lyöntivuorossa olevalle pelaajalle tapahtuu siten, että ulkovuoroa pelaava pelaaja asettaa kämmenen taakse piilottamansa nopan näyttämään joko ykköstä, kakkosta tai kolmosta. Nämä tarkoittavat erilaisia syöttöjä (1=laiton syöttö, 2=tavallinen syöttö ja 3=kierresyöttö). Pelaaja siis valitsee jonkin näistä eikä heitä noppaansa. Vastapuoli eli sisävuorossa oleva pelaaja taas pyrkii arvaamaan, minkälaisen syötön syöttäjä aikoo heittää, ja asettaa omaan noppaansa vastaavan luvun myös kämmenellä suojaten. Kumpikaan pelaaja ei saa nähdä toisen valitsemaa lukua. Tämän jälkeen nopat paljastetaan ja tuloksia verrataan seuraavasti (Tarkoittaa kuka on valinnut minkäkin numeron. Ylhäällä lyöjän valintanumerot ja sivulla syöttäjän valintanumerot)
Lyöjä
Syöttäjä   1     2      3
1    väärä   huti   huti
  2    huti    osuma  huono
  3    huti    huono  osuma
Kun syöttö on väärä, pallon ei ole tarkoituskaan osua syöttörinkiin, vaan lyöjää halutaan huijata lyömään ilman osumista. Jos taas lyöjä arvaa syötön vääräksi, hän jää rauhallisesti odottamaan pallon putoamista maahan ja syötön tuomitsemista vääräksi. Mikäli saman lyöjän aikana syötetään kaksi väärää syöttöä, pelaaja saa vapaataipaleen ja voi siirtää pisimmälle edennyttä nappulaansa kentällä (tai lyöjää, jos kentällä ei ole ketään) yhden pesän verran eteenpäin. Huomattava on, että jos pelaaja yrittää lyödä väärin syötettyä palloa, kyseessä ei enää olekaan väärä syöttö vaan lyönti on huti. Jos sama lyöjä lyö kolme hutia lyöntivuoronsa aikana, kyseinen pelaaja palaa. Osuman sattuessa sisävuorossa oleva pelaaja heittää noppaa ja saa sen jälkeen päättää, lähteekö juoksemaan vai ei. Jos hän päättää yrittää juosta, ulkovuorossa oleva pelaaja heittää myös noppaansa, ja jos hän saa suuremman tuloksen (yhtä suuri ei riitä) kuin lyöjä, joku juoksijoista on palanut - ulkovuorolainen saa päättää kuka; muussa tapauksessa sisävuorossa oleva pelaaja voi siirtää kaikkia pesillä olevia juoksijoita yhden pesän verran eteenpäin. Jos lyöjä onnistuu heittämään kuutosen, hän on lyönyt kunnarin ja sisävuorossa oleva pelaaja saa tyhjentää kaikki pesänsä kotiin (juoksu jokaisesta juoksijasta sekä kunnarin tekijästä). Huono osuma on muuten samanlainen osuman kanssa, mutta jos tällöin juoksuyrityksen osalta sattuu palo, kyseessä on koppi ja kaikki juoksijat haavoittuvat ja joutuvat palaamaan kotipesään (ei juoksuja). Kolme haavaa vastaa yhtä paloa.
Aiheesta muualla

Noppabaseballin säännöt (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
All about dice baseball (englanniksi)
Neulamäki

| Neulamäki |
| --- | --- |
 Neulamäen ostoskeskusta.
Kaupunki:  Kuopio
Kaupunginosa nro:  26
Väkiluku:  5 200
Neulamäki on kaupunginosa Kuopiossa noin 4–5 kilometriä keskustasta lounaaseen. Asukkaita Neulamäessä on noin 5 200. Kaupunginosa rajoittuu idässä Savilahden, etelässä ja lounaassa Kolmisopen ja luoteessa Neulaniemen kaupunginosiin. Neulamäen länsiosassa sijaitsee  Suuri Neulamäki, joka on nimensä mukaan korkea mäki.
Alue jakautuu asunto- ja työpaikka-alueeseen. Lähistöllä naapurikaupunginosa Savilahdessa sijaitsevat Kuopion tiedepuisto, Itä-Suomen yliopisto, rakenteilla (2021-2022) oleva uudisrakennus Savonia-ammattikorkeakoululle ja Kuopion yliopistollinen sairaala. Neulamäkeen on sijoittunut noin 1 800 työpaikkaa (1.1.2008).
Asuntokanta on monipuolinen, sillä se koostuu sekä rivi-, kerros- että omakotitaloista. Alueella asuu paljon opiskelijoita. Kuopaksen suurin asuntokanta sijoittuu Neulamäkeen.
Palveluja

Neulamäessä on päiväkoteja, kaksi yhtenäiskoulua (Neulamäen koulu ja Kuopion kristillinen yhtenäiskoulu) sekä nuorisotalo, joka tunnetaan myös nimellä Rytö. Alueella on myös monipuolinen ostoskeskus, josta löytyy kauppoja, kirjasto, apteekki, ravintola, neuvola ja hammashoitola. Ostoskeskuksen vieressä sijaitsee Neulamäen kirkko. Se kuuluu Alavan seurakuntaan Särkiniemen sekä Alavan kirkon läheisten kaupunginosien kuten Niiralan ja Haapaniemen kanssa.
Neulamäen itäosassa on yritysalue. Lisäksi alueella toimii Pohjois-Savon pelastuslaitoksen Neulamäen keskuspelastusasema, jonka naapurustossa sijaitsee mikroautorata. Pelastusasemalla päivystää muun muassa johtoyksikkö RPS31, pelastusyksikkö RPS101, säiliöauto RPS103, vesipelastusyksikkö RPS1055, kemikaalintorjuntayksikkö RPS1058 ja ambulanssit EPS221, 231 ja 232. Näiden lisäksi asemalla on myös ERTI eli erityistilanne yksikkö, vara-autoja ja vene.
Neulamäen koulua.
Neulamäen kirjaston sisäänkäynti.
Neulamäen kirkko (Carl-Johan Slotte, 1993).
Pohjois-Savon pelastuslaitoksen Neulamäen pääpelastusasema.
Neulamäen kaupunginosan rakennuksia.
Luonto

Neulamäen kaupunginosan lounaispuolella, Kolmisopen kaupunginosassa on laaja (426 ha, vuonna 2018), virkistysretkeilyyn sopiva Kolmisoppi-Neulamäen luonnonsuojelualue (Natura 2000 -alue). Alue on kasvillisuudeltaan ja pinnanmuodoiltaan monipuolinen. Kolmisoppi-Neulamäessä on suuria korkeuseroja, kalliojyrkänteitä, lehtoja sekä kuusi- ja mäntymetsiä, puroja ja lampia. Alue on yksi Kuopion suosituimmista virkistysalueista, ja sieltä löytyy laajat latu- ja polkuverkostot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neulamäki Wikimedia Commonsissa
Neulamäki Kuopion kaupunginosat -palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Perustietoa Neulamäestä (Arkistoitu – Internet Archive) Neulamäen kaupunginosayhdistys ry:n sivuilla (alueen kartat, palvelutarjonta, ulkoilu- ja muut harrastusmahdollisuudet, historiikki)
Jukka Patrakka (24.1.2015) Perhe katsoi vieressä, kun palokunta poltti kodin (savonsanomat.fi)
Kuopion kaupunginosat ja asuinalueet
| --- | --- |
Kaupunginosat (numerojärjestyksessä):  001 Väinölänniemi · 002 Vahtivuori · 003 Maljalahti · 004 Multimäki · 005 Kuopionlahti · 006 Hatsala · 007 Niirala · 008 Haapaniemi · 009 Itkonniemi · 010 Männistö · 011 Linnanpelto · 012 Puijonlaakso · 013 Savilahti · 014 Peipposenrinne · 015 Särkiniemi · 016 Kettulanlahti · 017 Rahusenkangas · 018 Rönö · 019 Rypysuo · 020 Päiväranta · 021 Julkula · 022 Sorsasalo · 023 Kelloniemi · 024 Levänen · 025 Jynkkä · 026 Neulamäki · 027 Puijo · 028 Niuva · 029 Neulaniemi · 030 Kolmisoppi · 031 Neulalampi · 032 Litmanen · 033 Lehtoniemi · 034 Pirtti · 035 Pitkälahti · 036 Hiltulanlahti · 037 Rautaniemi · 038 Kiviharju · 039 Vanuvuori · 040 Melalahti · 041 Kurkimäki · 042 Vehmersalmi · 043 Karttula · 050 Nilsiä · 051 Tahko · 060 Maaninka · 061 Keskisaari · 070 Juankoski · 071 Säyneinen
Asuinalueita:  Inkilänmäki · Kettulanlahti · Petonen · Saarijärvi · Saaristokaupunki
Näkymä Suuren Neulamäen näköalatornilta, taustalla Puijon torni.
Nuottajärvi (Ylitornio)

| Nuottajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°18′01″N, 24°32′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Nuottaoja 
Järvinumero:  67.997.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,8 m  
Rantaviiva:  1,112 km  
Pinta-ala:  5,637 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNuottajärvi 
Nuottajärvi  on Lapissa Ylitorniolla Mellakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Kertunjoen valuma-alueeseen (67.997) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,8 metriä mpy.
Omar al-Rabiah

| Omar al-Rabiah> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1989
Kansalaisuus:   Kuwait
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2007–
Pituus:  168 cm
Paino:  69 kg
Painoluokka:  kevytsarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  2. dan
| Mitalit> Maa:   Kuwait.Miesten kyokushin.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kuwait.Miesten kyokushin.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kuwait.Miesten kyokushin.AM-kilpailut  | Maa:   Kuwait> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Shanghai 2019 | -70 kg |  |
| International Kyokushin Karate Cup  | International Kyokushin Karate Cup  | International Kyokushin Karate Cup  |  |
|  Pronssia | Bursa 2022 | -70 kg |  |
Omar al-Rabiah (s. 1989) on kuwaitilainen kevytsarjan karateka. Hän saavutti Kyokushinissa Aasian kevytsarjan mestaruuden 2019.
Kilpaura

Al-Rabiah saavutti Kiinassa järjestetyn Aasian mestaruuden 2019. Hän voitti loppuottelussa Boris Axyonovin.
Lokakuussa 2022 al-Rabiah saavutti pronssia Turkissa järjestetyssä kansainvälisessä Cupissa hävittyään välierissä hallitsevalla Euroopan mestarille Aleksandar Stoimenoville.
Marraskuussa 2023 al-Rabiah oli mukana MM-kilpailuissa, jossa hän hävisi avauskierroksella entiselle keskisarjan Japanin mestarille Takehiro Kagalle.
Norjanalvejuuri

| Norjanalvejuuri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Ryhmä::  Saniaiset
Kladi::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Alvejuurikasvit Dryopteridaceae
Suku::  Alvejuuret Dryopteris
Laji::  affinis
Kaksiosainen nimi
 Dryopteris affinis  (Lowe) Fraser-Jenk. 
Katso myös
   Norjanalvejuuri Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norjanalvejuuri (Dryopteris affinis) on Euroopassa esiintyvä kookas saniainen. Se kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Laji on monimuotoinen ja kivikkoalvejuurta muistuttava. Sen lehdet ovat talvivihantia, kivikkoalvejuurella kesävihantia. Norjanalvejuuren lehdet kasvavat ruusukkeena, lehtiruoti on vaihtelevasti suomuinen. Lehti on kellanvihreä, nahkea, lähes kahteen kertaan parilehdykkäinen. Lehdykän hangassa on musta täplä. Lehdykän liuskat ovat tylppäkärkiset ja heikosti sahalaitaiset. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreät ja kasvavat lehtiliuskojen alapinnalla, niissä on munuaismaisen muotoinen ja selvästi kupera katesuomu. Pohjoismaissa norjanalvejuurta esiintyy melko yleisesti Norjan länsirannikolla ja Tanskan Jyllannissa. Se kasvaa rannikon metsissä, vyörysoraikoilla, kallioilla ja nummilla.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Norjanalvejuuri (Dryopteris affinis)
UniProt: Taxonomy – Dryopteris affinis (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Dryopteris affinis (englanniksi)
Emil Stang

| Emil Stang |
| --- | --- |

Norjan pääministeri
 Stangin II hallitus 2. toukokuuta 1893 – 14. lokakuuta 1895  
Edeltäjä:  Johannes Steen
Seuraaja:  Francis Hagerup
 Stangin I hallitus 13. heinäkuuta 1889 – 6. maaliskuuta 1891  
Edeltäjä:  Johan Sverdrup
Seuraaja:  Johannes Steen
Høyren puheenjohtaja
 1896–1899 1891–1893 1884–1889  
Suurkäräjäedustaja
 1898–1900 1883–1889  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1834 Kristiania, Norja
Kuollut: 4. heinäkuuta 1912 (78 vuotta) Kristiania, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Lapset:  Fredrik Stang
Tiedot
Puolue:  Høyre
Kunnianosoitukset:  Pyhän Olavin ritarikunta (1890)
Stangin hautakivi Vår Frelsers gravlundissa Oslossa.
Emil Stang (14. kesäkuuta 1834 Kristiania – 4. heinäkuuta 1912 Kristiania) oli norjalainen juristi, Høyren poliitikko ja Norjan pääministeri vuosina 1889–1891 sekä 1893–1895.
Stang vaikutti Høyren puheenjohtajana merkittävästi siihen, että konservatiivinen oikeisto hyväksyi parlamentarismin.
Elämä ja ura

Stang syntyi vuonna 1834 Kristianiassa (nyk. Oslo). Hänen isänsä Frederik Stang oli juristi, josta tuli Norjan pääministeri vuonna 1873. Stang kouluttautui isänsä tapaan juristiksi ja perusti oman asianajotoimiston. Hän ei ollut erityisen innokas lähtemään politiikkaan, mutta muiden kannustuksesta hän asettui ehdolle suurkäräjävaaleissa ja tuli valituksi 1882.
Parlamentarismin lyötyä läpi Norjassa vuonna 1884 Stangista tuli uuden Høyre-puolueen ensimmäinen puheenjohtaja. Tässä asemassa hän pysyi vuoteen 1899 saakka lukuun ottamatta kausia, jolloin hän oli pääministeri. Puheenjohtajana hän pyrki yhdistämään oman puolueensa sekä tekemään yhteistyötä Venstren maltillisen siiven kanssa. Stang myös kannatti vahvasti vallanjako-oppia ja piti kuninkaan valtaa tärkeänä vastapainona parlamentille.
Venstren maltillisen siiven irtauduttua muusta puolueryhmästä vuoden 1888 vaaleissa Stangille aukesi mahdollisuus nousta pääministeriksi. Maltillinen Venstre ja Høyre saivat yhdessä enemmistön, mutta Stang antoi maltillisen Venstren Johan Sverdrupin toistaiseksi jatkaa vähemmistöhallituksen pääministerinä toivoen, että asetelma johtaisi Venstren pysyvään jakaantumiseen. Lopulta Høyre kaatoi Sverdrupin hallituksen epäluottamuslauseella 1889 ja Stang nousi pääministeriksi.
Elämä ja ura > Stangin ensimmäinen hallitus (1889–1891)

Stang otti ensimmäiseen yksipuoluehallitukseensa lähinnä puolueensa maltillista linjaa edustavia poliitikkoja, jotka myös Venstren maltillinen siipi saattoi hyväksyä. Talouspolitiikassa yhteistyö sujuikin hyvin, mutta suhtautuminen unioniin Ruotsin kanssa yhdisti Venstren uudelleen. Erityisesti hiersi se, että ruotsalaiset olivat lisänneet edustajiensa määrän yhteisessä ulkoministeriössä kahdesta kolmeen. Stang neuvotteli ruotsalaisten kanssa myös norjalle kolme paikkaa, mutta suurkäräjät eivät hyväksyneet neuvottelutulosta, sillä sopimuksessa ei sanottu mitään ulkoministerin kansalaisuudesta – ruotsalaiset pitivät itsestäänselvänä, että ulkoministeri olisi aina ruotsalainen. Stangin hallitus teki sopimuksesta hallituskysymyksen ja erosi hävittyään äänestyksen. Venstre-puolueet muodostivat uuden hallituksen Johannes Steenin johdolla.
Elämä ja ura > Oppositiossa (1891–1893)

Steenin Venstre-hallitus ajoi Norjalle omaa konsulaattiverkostoa. Myös Høyre oli itse asiasta samaa mieltä, mutta ei kannattanut Norjan yksipuolista päätöstä asiassa. Kun suurkäräjät oli 1892 tehnyt päätöksen Norjan omien konsulaattien perustamisesta, se johti poliittiseen kriisiin. Hallitus erosi ja suurkäräjät keskeytti väliaikaisesti toimintansa protestiksi sille, että kuningas oli kieltäytynyt hyväksymästä Norjan omia konsulaatteja. Kuningas Oscar II pyysi tässä tilanteessa Stangia muodostamaan hallituksen, mutta Stang vaati vastapalvelukseksi kuningasta hyväksymään konsulaatit, mihin tämä ei taipunut. Lopulta Steenin hallitus veti erohakemuksensa takaisin. Seuraavana vuonna kuvio kuitenkin toistui uudelleen: suurkäräjät hyväksyivät Norjalle omat konsulaatit ja hallitus erosi.
Elämä ja ura > Stangin toinen hallitus (1893–1895)

Kun kuningas jälleen pyysi Stangia muodostamaan hallituksen, tällä kertaa hän suostui, koska pelkäsi tilanteen karkaavan käsistä mahdollisesti sisällissodaksi saakka. Stangin hallitus sai suurkäräjien enemmistöltä vihaisen vastaanoton, ja sitä syytettiin jopa maanpetturuudesta. Hallitus ei saanut lakialoitteitaan läpi ja muun muassa pääministerin edustuskulut evättiin. Stang saattoi kuitenkin jatkaa pääministerinä, koska Venstre ei periaatteesta halunnut hallitusvaltaan ennen kuin kuningas hyväksyisi Norjan omat konsulaatit. Hallitus haki eroa vuonna 1895, kun se ei ollut saanut vaaleissa enemmistöä taakseen. Eroa ei kuitenkaan myönnetty kuin vasta kuukausien päästä, jolloin Stangin seuraajaksi nousi oikeusministeri Francis Hagerup.
Koska Stang ei ollut itse voinut asettua ehdolle vuoden 1894 suurkäräjävaaleissa ollessaan pääministeri, hän joutui ulos valtakunnanpolitiikasta, kunnes hänet valittiin uudelleen kansanedustajaksi 1898. Vuonna 1901 hänestä tuli Norjan korkeimman oikeuden tuomari, mutta hän jaksoi virassa vain kolme vuotta, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle ja vetäytyi julkisesta elämästä.
Stangin pojasta Fredrik Stangista tuli Høyren puheenjohtaja 1906.
Stangin ensimmäinen hallitus.
Stangin toinen hallitus.
Stang (vasen yläkulma) vuonna 1895 julkaistussa pilakuvassa.
Kunnianosoitukset

Stangille myönnettiin vuonna 1890 Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi. Høyre on nimennyt Oslon toimitalossaan sijaitsevan 75 neliömetrin laajuisen kokoustilan Stangin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emil Stang Wikimedia Commonsissa
Emil Stang Norjan hallituksen verkkosivuilla (norjaksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Johannes Steen Johan Sverdrup | Norjan pääministeri 1893–1895 1889–1891 | Seuraaja: Francis Hagerup Johannes Steen |
Norjan valtakunnankomissariaatti

Valtakunnankomissariaatin Trondheimin-toimiston kyltti: Reichskommissar für die besetzten Norwegischen Gebiete Dienststelle Trondheim.
Norjan valtakunnankomissariaatti (saks. Reichskommissariat Norwegen, norj. Rikskommissariat i Norge) oli toisen maailmansodan aikana vallatun Norjan käsittävä Saksan siviilihallintoalue. Sen kokonainen nimi oli Reichskommissariat für die besetzten norwegischen Gebiete (”Norjan vallattujen alueiden valtakunnankomissariaatti”). Alueen valtakunnankomissaarina toimi Josef Terboven, kunnes hän teki itsemurhan 7. toukokuuta 1945. Viimeiset hetket valtakunnankomissaarina toimi Franz Böhme, joka antautui liittoutuneille 8. toukokuuta. Tämän jälkeen alueen laillinen hallitus pääsi takaisin valtaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norjan valtakunnankomissariaatti Wikimedia Commonsissa
Saksan ja liitettyjen sekä valloitettujen alueiden siviilihallinto toisen maailmansodan aikana
Puolan kenraalikuvernementti (1939–1945) 

Krakovan piiri
Lublinin piiri
Radomin piiri
Varsovan piiri

Böömin ja Määrin protektoraatti (1939–1945)
Tanskan protektoraatti (1940–1943) 

Alankomaiden valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Norjan valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Tanskan valtakunnankomissariaatti (1943–1945)
Belgian ja Pohjois-Ranskan valtakunnankomissariaatti (1944) 

Kaukasian valtakunnankomissariaatti (suunnitelma)
Moskovan valtakunnankomissariaatti (toimeenpanematon asetus, 1941)
Ostlandin valtakunnankomissariaatti (1941–1945)
Ukrainan valtakunnankomissariaatti (1941–1945)
Njurban piiri

Njurban piiri (ven. Нюрбинский район, Njurbinski raion, jak. Ньурба улууһа, Njurba uluuha) on kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan länsiosassa Venäjällä.  Njurban piiri rajoittuu pohjoisessa Olenjokin kansalliseen piiriin, idässä Verhneviljuiskin ulusiin, etelässä Suntarin ulusiin ja lännessä Mirnyin piiriin. Perinteisesti tärkeitä elinkeinoja piirissä ovat maanviljely, nautakarjan- ja hevostenkasvatus. Nykyisin taloudellisesti merkittävää on erityisesti timanttikaivostoiminta. Alueella tuotetaan myös kultaa, ruskohiiltä ja puolijalokiviä.
Maantiede

Njurban piiri sijaitsee Keski-Jakutian tasangolla. Sen pinta-ala on 52 400 km². Piirin läpi virtaa Viljui ja siihen laskeva Marha. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee -36 ja -40 °C välillä ja heinäkuun +16 ja +17 °C välillä. Vuoden sademäärä on noin 200–250 mm.
Väestö

Vuonna  2002 piirin asukasluku oli 25 858 ja väestötiheys 0,5 as/km². Vuonna 2002 väestöstä asui piirin ainoassa kaupungissa Njurbassa 10 309 ja maalaiskunnissa 15 549. Samana vuonna uluusin väestöstä oli naisia 51,1 prosenttia ja miehiä 48,9 prosenttia.
Vuonna  1989  oli väestöstä jakuutteja 81,8 prosenttia, venäläisiä 13,7 prosenttia, evenejä ja evenkejä molempia 0,2 prosenttia sekä muita (29 eri kansallisuutta) 4,1 prosenttia.
Asukasluvun kehitys:
28 800 (1989)
30 000 (1995)
28 100 (2001)
25 858 (2002)
Kunnat

Piirin hallinnollinen keskus on sen eteläosassa sijaitseva Njurban kaupunki. Njurban kaupunkikunnan lisäksi piirissä on 18 naslegia (maalaiskuntaa), joissa on yhteensä 24 kylää.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Akana  Bordon  Žarkan  Dikimdja  Kjundjade |  Malžagar  Marha  Megedjek  Njurba  Njurbatšan |  Oktjabr  Sjulja  Tarkaajy  Tšappanda  Tšukar |  Tjumjuk  Kangalass  Xorula  Jedei |
Historia

Njurban piirin edeltäjä oli Marhan ulus.[lähde? ] Nykyisen alueen käsittävä Leninskin piiri perustettiin 9. tammikuuta 1930. Neuvostoliiton hajottua Sahan tasavallan korkein neuvosto muutti nimen Njurban piiriksi 5. helmikuuta 1992.
Aiheesta muualla

Njurban piirin kartta YakutiaToday.com. Sakha World XXI Century's Project. (venäjäksi) (englanniksi)
Njurbinski raion Sahan tasavallan portaali.
Sahan piirijako
Kaupunkipiirikunnat: Jakutsk | Žatai
Piirit ja ulusit: Abyi | Aldan | Allaiha |  Amga | Anabarin kansallinen | Bulun | Bytantain evenien kansallinen  | Gornyi | Hangalass | Kobjai | Megino-Kangalass | Lensk | Mirnyi | Moma | Nam | Nerjungri | Nižnekolymsk | Njurba | Oimjakon | Olenjokin kansallinen  | Oljokminsk  | Srednekolymsk  | Suntar | Tatta | Tompo | Tšuraptša | Ust-Aldan | Ust-Jansk | Ust-Maja | Verhnekolymsk  | Verhneviljuisk  | Verhojansk | Viljuisk  | Žiganskin kansallinen