stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1991
Perth > Uudet ennätykset

| Laji | Ennätys | Ennätys | Kilpailija | Kilpailija | Päivä |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miesten kaksoistrap | ME | 173 | Peter Boden |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1991 |  |  |  |  |
| Poikien kaksoistrap | ME | 174 | Julian Womble |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1991 |  |  |  |  |
| Poikien kaksoistrap | JME | 359 | Rocco Bara Lance Bade Joshua Lakatos |  Yhdysvallat | 1991 |  |  |  |  |
| Naisten kaksoistrap | ME | 129 | Satu Pusila |  Suomi | 1991 |  |  |  |  |
| Naisten kaksoistrap | JME | 260 | Viktoria Tšujko Elena Šiširina Jelena Tkatš |  Neuvostoliitto | 1991 |  |  |  |  |
ME=Maailmanennätys,  JME=Joukkue maailmanennätys
Stavanger > Miehet

|  | Kilpailija | Kilpailija | Tulos | Joukkue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
10 m ilmapistooli
|  | Uwe Potteck |  Saksa | 684.1 (584+100.1) |  Neuvostoliitto | 1742 |
|  | Wang Yifu |  Kiina | 683.9 (583+100.9) |  Saksa | 1740 |
|  | Sorin Babii |  Romania | 682.0 (582+100.0) |  Kiina | 1738 |
10 m ilmakivääri
|  | Harald Stenvaag |  Norja | 697.0 (595+102.0) |  Norja | 1778 |
|  | Jevgeni Aleinikov |  Neuvostoliitto | 696.8 (594+102.8) |  Neuvostoliitto | 1771 |
|  | Nils Petter Haakedal |  Norja | 696.4 (595+101.4) |  Saksa | 1767 |
10 m liikkuvamaali
|  | Luboš Račanský |  Tšekkoslovakia | 675 (580+95) |  Neuvostoliitto | 1716 |
|  | Gennadi Avramenko |  Neuvostoliitto | 669 (572+97) |  Saksa | 1702 |
|  | Andrei Vasiljev |  Neuvostoliitto | 669 (577+92) |  Unkari | 1696 |
Stavanger > Naiset

|  | Kilpailija | Kilpailija | Tulos | Joukkue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
10 m ilmapistooli
|  | Marina Logvinenko |  Neuvostoliitto | 488.3 (388+100.3) |  Neuvostoliitto | 1149 |
|  | Li Shuanghong |  Kiina | 485.3 (385+100.3) |  Saksa | 1145 |
|  | Margit Stein |  Saksa | 485.2 (384+101.2) |  Jugoslavia | 1125 |
10 m ilmakivääri
|  | Eva Forian |  Unkari | 499.5 (396+103.5) |  Neuvostoliitto | 1184 |
|  | Svetlana Seledkova |  Neuvostoliitto | 496.6 (395+101.6) |  Unkari | 1184 |
|  | Wera Stamm |  Saksa | 496.5 (394+102.5) |  Yhdysvallat | 1177 |
Stavanger > Pojat

|  | Kilpailija | Kilpailija | Tulos | Joukkue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
10 m ilmapistooli
|  | Kanstantsin Lukašyk |  Neuvostoliitto | 577 |  Ranska | 1715 |
|  | Franck Dumoulin |  Ranska | 574 |  Puola | 1705 |
|  | Marc Estaque |  Ranska | 572 |  Saksa | 1697 |
10 m ilmakivääri
|  | Oliver Gaspar |  Unkari | 589 |  Saksa | 1754 |
|  | Frank Dobler |  Saksa | 587 |  Unkari | 1751 |
|  | Karl Georg Hepting |  Saksa | 586 |  Ranska | 1734 |
10 m liikkuvamaali
|  | Miroslav Januš |  Tšekkoslovakia | 572 |  Tšekkoslovakia | 1675 |
|  | Tobias Kleebauer |  Saksa | 567 |  Suomi | 1656 |
|  | Vjatšeslav Jankovski |  Neuvostoliitto | 561 |  Saksa | 1646 |
Stavanger > Tytöt

|  | Kilpailija | Kilpailija | Tulos | Joukkue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
10 m ilmapistooli
|  | Stefanie Koch |  Saksa | 376 |  Ranska | 1108 |
|  | Marie Isabelle Ulma |  Ranska | 374 |  Saksa | 1102 |
|  | Sławomira Szpek |  Puola | 371 |  Puola | 1102 |
10 m ilmakivääri
|  | Sonja Pfeilschifter |  Saksa | 396 |  Saksa | 1171 |
|  | Pam Stalzer |  Yhdysvallat | 392 |  Jugoslavia | 1158 |
|  | Oriana Scheuss |  Sveitsi | 391 |  Unkari | 1157 |
Stavanger > Mitalitaulukko

| Sija | Maa |  |  |  | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 6 | 4 | 2 | 12 |
| 2 |  Saksa | 5 | 6 | 6 | 17 |
| 3 |  Tšekkoslovakia | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 4 |  Ranska | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 4 |  Unkari | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 6 |  Norja | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 7 |  Kiina | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 8 |  Puola | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 9 |  Jugoslavia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 |  Suomi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 |  Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
Stavanger > Uudet ennätykset

| Laji | Ennätys | Ennätys | Kilpailija | Kilpailija | Päivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Poikien 10 m liikkuvamaali | JME | 1675 | Miroslav Janus Marekselvennä Peter Planovsky |  Tšekkoslovakia | 1991 |
| Poikien 10 m ilmapistooli | JME (sivuava) | 1715 | Franck Dumoulin Marc Estaque Pascal Murger |  Ranska | 1991 |
| Naisten 10 m ilmakivääri | JME | 1184 | Valentina Tšerkasjova Svetlana Seledkova Irina Šilova  Bernadette Fehrentheil Eva Forian Eva Joo |  Neuvostoliitto     Unkari | 1991 |
JME=Joukkue maailmanennätys
Päävärit (elokuva)

| Päävärit> Primary Colors |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mike Nichols
Käsikirjoittaja:  Elaine May
Tuottaja:  Mike Nichols
Säveltäjä:  Ry Cooder
Kuvaaja:  Michael Ballhaus
Leikkaaja:  Arthur Schmidt
Pukusuunnittelija:  Ann Roth
Lavastaja:   Cheryl Carasik  Sean Haworth 
Pääosat:   John Travolta  Emma Thompson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Icarus  Universal Pictures  Mutual Film Company 
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  143 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päävärit (Primary Colors) on Mike Nicholsin ohjaama yhdysvaltalainen poliittinen draamaelokuva vuodelta 1998. Se kertoo presidentiksi pyrkivästä karismaattisesta kuvernööristä ja hänen vaimostaan, joka on miehensä tukena, vaikka epäilykset avioliiton ulkopuolisesta suhteesta ovat vähällä pilata vaalit. Elokuva perustuu Joe Kleinin kirjoittamaan avainromaaniin Päävärit, joka taas perustuu Bill Clintonin vuoden 1992 presidentinvaalikampanjaan.
Pääosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Travolta  | … |  Jack Stanton, kuvernööri   |
|  Emma Thompson  | … |  Susan Stanton, vaimo    |
|  Billy Bob Thornton  | … |  Richard Jemmons    |
|  Adrian Lester  | … |  Henry Burton    |
|  Maura Tierney  | … |  Daisy    |
|  Kathy Bates  | … |  Libby Holden    |
Andrzej Duda

| Andrzej Duda |
| --- | --- |
 Andrzej Dudan virallinen muotokuva vuodelta 2015.
Puolan 6. presidentti
 6.8.2015–  
Pääministeri:  Ewa Kopacz Beata Szydło Mateusz Morawiecki Donald Tusk
Edeltäjä:  Bronisław Komorowski
Euroopan parlamentin jäsen
 1.7.2014–25.5.2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1972 (ikä 52) Krakova, Puola
Puoliso:  Agata Kornhauser-Duda
Lapset:  1
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton (2015–)
Muut puolueet:  Unia Wolności (2000–2001) Laki ja oikeus (2005–2015)
Tutkinnot:  Jagellon yliopisto
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
andrzejduda.pl ja president.pl
Andrzej Sebastian Duda (s. 16. toukokuuta 1972 Krakova) on Puolan nykyinen presidentti.
Ennen presidenttiyttä

Vuonna 1994 Duda meni naimisiin saksan kielen opettaja Agata Kornhauserin kanssa. Heillä on tytär Kinga, joka on syntynyt vuonna 1995. Agatan isä on puolalainen runoilija ja kirjallisuuskriitikko Julian Kornhauser.
Duda opiskeli oikeustiedettä Jagellon yliopistossa. Vuonna 2005 hänestä tuli oikeustieteen tohtori hallinto-oikeudessa.
Vuonna 2010 hän osallistui Krakovan pormestarinvaaleihin. Ensimmäisellä kierroksella hän sijoittui kolmanneksi 22,38%:n kannatuksella. Vuonna 2011 hänet valittiin Sejmin jäseneksi.
Vuoden 2014 eurovaaleissa hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän istui parlamentissa Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmässä toukokuuhun 2015 saakka.
Presidenttinä

Andrzej Duda oli konservatiivisen Laki ja oikeus -puolueen ehdokas vuoden 2015 presidentinvaaleissa. Hän voitti ensimmäisen kierroksen 34,8 %:n kannatuksella. Toisella kierroksella hän syrjäytti istuvan presidentin Bronisław Komorowskin saatuaan 51,55 % äänistä. Toukokuussa 2015 hänestä tuli Wolbromin kunniakansalainen. Heinäkuussa 2020 Duda valittiin uudelle kaudelle Puolan presidentiksi voitettuaan niukasti maan presidentinvaalit.
Presidenttinä > Kritiikki

13. kesäkuuta 2020, vaalikampanjan aikana, aiheutti kansainvälistä kiistaa. Hän vertasi kampanjapuheessaan seksuaalivähemmistöjen ”ideologiaa” kommunismiin ja vannoi kieltävänsä sen opettamisen kouluissa.
Tunnustuksia

Portugalin ansioritarikunta (Portugali, 2008)
Valkoisen leijonan ritarikunta (Tšekki, 2016)
Stara planinan ritarikunta (Bulgaria, 2016)
Pyhän Olavin ritarikunta (Norja, 2016)
Romanian tähden ritarikunta (Romania, 2016)
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (Suomi, 2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrzej Duda Wikimedia Commonsissa
Andrzej Duda Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Puolan kolmannen tasavallan presidentit (1989–)
Wojciech Jaruzelski (1.1.–21.12.1990) • Lech Wałęsa (22.12.1990–23.12.1995) • Aleksander Kwaśniewski (23.12.1995–23.12.2005) • Lech Kaczyński (23.12.2005–10.4.2010) • Bronisław Komorowski (10.4.2010–5.8.2015) • Andrzej Duda (6.8.2015–)
Puolan käytävä

Puolan käytävä 1923. Saksa vihreällä, Danzigin vapaakaupunki oranssilla.
Puolan käytävä (saks. Polnischer Korridor; puol. Korytarz gdański, województwo pomorskie) oli Versailles’n rauhansopimuksessa vuonna 1919 syntynyt, maailmansotien välisen ajan Puolalle kuulunut alue nykyisen Poznańin ja Länsi-Preussin välisellä alueella. Puolan käytävä mahdollisti Puolan yhteyden Itämerelle, mutta samalla se erotti Saksalle kuuluneen Itä-Preussin muusta Saksasta. Puolan käytävän ja Itä-Preussin väliin jäi lisäksi Danzigin vapaakaupunki.
Puolan käytävä oli jatkuvana kiistakapulana Saksan ja Puolan välillä koko käytävän olemassaolon ajan eli vuoteen 1939 saakka. Ranskan marsalkka Ferdinand Foch oli jo Versailles’n rauhansopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä osoittanut kävelykepillään suurelta Euroopan seinäkartalta Danzigia ja ennustanut, että ”uusi maailmansota alkaa täältä”.
Toisen maailmansodan jälkeen Länsi-Preussi, Itä-Preussin eteläosa ja Danzigin vapaakaupunki liitettiin Puolaan, joka sai laajan yhteyden Itämereen. Siihen asti käytävänä ollut alue menetti käytävän luonteensa.
Aiheesta muualla

Veikko Itkonen : Puolan käytävässä miinoja ja tankkiesteitä - odotuksen jännitystä, Helsingin Sanomat, 19.08.1939, nro 221, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Primula (yritys)

| Leipomo Primula Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1908
Perustaja:  Pekka Väyrynen
Toimitusjohtaja:  Hannu Hovi
Kotipaikka:  Järvenpää, Suomi (vuodesta 2011)
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Tuotteet:  leipomotuotteet ja leivät
Liikevaihto:  37 milj. € (2007)
Liikevoitto:  1,0 milj. € (2007)
Kotisivu:  primula.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leipomo Primula Oy on suomalainen elintarvike- ja ravintola-alan perheyritys. Yritys on perustettu vuonna 1908. Yhtiö oli aikaisemmin jaettu Primula-konserniin, joka koostui emoyhtiö Oy Primula Ab:sta, tytäryhtiöistä Primula Ravintolat Oy, joka omisti ravintola Vespan, ravintola Primulan, ravintola Baker'sin sekä yökerho Kaarle XII:n, tytäryhtiö Primulan Leipomot Oy ja tytäryhtiö Primulan Herkkutehdas Oy:n.
Primula-konsernin Primula Herkkutehdas Oy haettiin konkurssiin marraskuussa 2011. Itse Primula-konserni asetettiin konkurssiin toukokuussa 2012. Konkurssin syynä on Herkkutehtaan konkurssi. Yhtiö ilmoitti, että suunnitellun uuden tuotantokeskuksen kustannukset paisuivat noin 30 miljoonasta eurosta lähes 60 miljoonaan. Tuotantotila jäi tyhjäksi, eikä sille löytynyt uutta vuokralaista. Primulan haki konkurssiin työeläkeyhtiö Varma vuokrarästien vuoksi. Perheleipurit osti Primulan vuonna 2013 ja samalla siirtyi Primulan leipomo Järvenpäässä Perheleipureiden omistukseen. Uusi perustettava yhtiö Primula Oy keskittyy kaupoissa paikan päällä paistettaviin pakasteleipiin. Uuden Primula Oy:n suurimmat sijoittajat ovat Leipomo Salonen ja Pulla-Pirtti. Vuonna 2013 Restel puolestaan osti Primulan Ravintoloiden liiketoiminnan. Vuonna 2010 yhtiön liikevaihto oli noin 25 miljoonaa euroa.
Mediassa ja kulttuurissa

Vuonna 2008 Franck Media julkaisi dokumenttielokuvan Primula: Paakariperheen rakkaustarina Primulan 100-vuotisesta historiasta.
Kansanedustaja Pertti Salolainen teki Primulan kahvilaa tunnetuksi mainostamalla olevansa siellä ajoittain ”tavattavissa vaalien välilläkin”.
Helsingin Mannerheimintie 12 ja Kalevankatu 2:n kulmakiinteistö tunnetaan paikallisesti "Primulan kulmana", sillä yhtiö pyöritti omistamassaan tilassa yli vuosisadan mm. kahvila-, ravintola- ja leipomotoimintaa.
↑  Helsingin viiskulmassa sijainnut ravintola vaihtoi nimeä useaan otteeseen, ja se kulki nimillä "Old Skipper's", "Ravintola Primula" ja "Laivuri".
Aiheesta muualla

Oy Primula Ab:n kotisivut
Yle: Primula lopettaa leivän valmistuksen - leipomo konkurssiin
Pörssitieto: Oy Primula Ab.
Primulan tarina 1908–2008 -pdf esitys
Primula 30-vuotias, Helsingin Sanomat, 01.10.1938, nro 264, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Anne-Charlotte Winter

Anne-Charlotte Winter-Björkman, o. s. Winter (24. maaliskuuta 1904 Helsinki – 17. huhtikuuta 2001) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Anne-Charlotte Winterin vanhemmat olivat johtaja Karl Georg Winter ja Anna Linsén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa sekä harjoitti lauluopintoja Helsingin konservatoriossa. Winter teki opintomatkoja Italiaan ja Saksaan.
Anne-Charlotte Winter oli kiinnitettynä Berliinin valtionteatteriin 1925–1926, Nordhausenin kaupunginteatteriin 1926–1927 ja Suomen Kansallisoopperaan 1928–1948. Hän oli myös kiertueilla orkesterisolistina ja piti konsertteja Suomessa ja Saksassa.
Anne-Charlotte Winter oli naimisissa vuodesta 1933 oopperalaulaja Teddy Björkmanin kanssa.
Aiheesta muualla

Anne-Charlotte Winter Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Encoressa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Anne-Charlotte Winter
Käännös suomeksi
Anne-Caroline Chausson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anne-Caroline Chausson vuonna 2001 |  Anne-Caroline Chausson vuonna 2001 |  Anne-Caroline Chausson vuonna 2001 |  |
Maa:   Ranska
Naisten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | BMX |  |
Anne-Caroline Chausson (s. 8. lokakuuta 1977 Dijon) on ranskalainen maastopyöräilijä. Chausson on voittanut alamäkiajon maailmanmestaruuden kahdeksan kertaa peräkkäin vuosina 1996–2003 ja 2005 ja lisäksi hän voitti nuorten maailmanmestaruuden vuosina 1993–1995; Dual Slalomin vuosina 2000 ja 2001 sekä 4 Crossin vuosina 2002 ja 2003.
Chaussonista tuli Pekingissä 2008 BMX-pyöräilyn ensimmäinen olympiavoittaja naisissa. Finaalissa hän kävi tiukan taiston brittiläisen Shanaze Readen kanssa. Tämä kuitenkin kaatui viimeisessä mutkassa osuttuaan Chaussonin takarenkaaseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne-Caroline Chausson Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Anne-Caroline Chausson
Käännös suomeksi
Amelia (albumi)

| Amelia Iisa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. helmikuuta 2021
 Tuottaja(t): Artturi Taira ja Miikka Koivisto
 Tyylilaji: indie pop
 Kesto: 36.10
 Levy-yhtiö: Fullsteam Records
Listasijoitukset
  13.
Iisan muut julkaisut
| Päivii, öitä 2018 | Amelia 2021 | Hardcore 2024 |
Amelia on Iisan 26. helmikuuta 2021 ilmestynyt neljäs sooloalbumi.
Albumi kertoo vuonna 1937 Atlantin ylitystä ensimmäisenä naislentäjänä yrittäneestä Amelia Earhartista.
Kappaleet

Illuusio 2 – 3.50
Sisko – 3.22
Mihin sä menit (Intro) – 1.09
Viimeistä päivää – 2.41
Ehdot – 3.15
Lucky Strike – 3.16
Ei sodassa ei rakkaudessa – 3.23
Valkohai – 2.50
Tule rantaan – 2.49
Kaksi vuotta – 2.20
Kohinaa – 2.53
Hyvää yötä Iisa (Illuusio 1) – 1.10
Hätätila – 3.08
Arvostelut

Kulttuuritoimitus:
Soundi:
Ankaran taistelu

Ankaran taistelu käytiin Timur Lenkin ja osmanisulttaani Bajasid I:n välillä Ankaran koillispuolella Çubukin tasangolla 28. heinäkuuta 1402. Timurin armeija löi osmanien joukot vangiten Bajasidin ja ajaen Osmanien valtakunnan hajaannukseen, josta se kuitenkin toipui myöhemmin.
Tausta

Timur Lenk oli vakiinnuttanut asemansa Transoskanian hallitsijana vuoteen 1370 mennessä ja pääkaupungistaan Samarkandista käsin hän valloitti alueita kultaiselta ordalta, Persiasta, Syyriasta ja Itä-Anatoliasta. 1390-luvun lopulla osmanisulttaani Bajasid I laajensi puolestaan omaa valtaansa Itä-Anatoliassa. Paikalliset pienemmät hallitsijat jäivät näiden kahden alueitaan laajentavan hallitsijan väliin, tukeutuen yleensä jompaankumpaan. Vuonna 1400 Timur oli ryöstänyt Aleppon, Damaskoksen ja Bagdadin talvehtien vuonna 1401 Karabahissa Kaukasuksella. Vuonna 1402 Timur eteni Erzurumin ja Erzicanin kautta Kemahin linnoitukselle, jonka osmanien Bajasid I:n oli hieman aikaisemmin vallannut Erzincanin hallitsijalta. Timurin joukot valloittivat linnoituksen kymmenen päivän piirityksen jälkeen ja palauttivat sen vanhalle omistajalleen. Kemahista Timur eteni edelleen Sivasiin, jossa hän tapasi osmanien lähettiläitä. Osmanit olivat antaneet turvapaikan Bagdadin sulttaani Ahmed Jalairille ja karakojunlu-turkkilaisten hallitsija Kara Yusufille, joiden luovuttamista Timur vaati osmanien lähettiläiltä. Lähettiläät ilmoittivat, ettei Bajasid hyväksyisi ehtoja ja Timur jatkoi etenemistään Anatoliaan. Hänen armeijansa eteni kohti Ankaraa seuraten Kizilirmajoen juoksua. Perillä joukot virkistäytyivät maan antimilla ja aloittivat sitten Ankaran piirityksen. Piirityksestä kuitenkin luovuttiin, kun Timur sai tiedon osmanien armeijan lähestymisestä.
Taistelu

Osapuolten armeijoiden koosta on esitetty lukuisia eri arvioita, joissa niiden koko vaihtelee sadoista tuhansista jopa 1,6 miljoonaan. Nykyaikaisten arvioiden mukaan Timurilla oli mukanaan noin 140 000 miestä ja Bajasidilla noin 85 000, eli selvästi Timuria vähemmän. Bjasidin armeija oli Ankaraan saapuessaan suorittanut pitkän marssin Bursasta Sivasiin ja Tokatiin ja sieltä vielä Ankaraan heidän ajaessaan takaa Timurin armeijaa. Timur oli lisäksi useiden kuvausten mukaan tuhonnut alueen kaivot, eikä Bajasidin joukoilla ollut käytössään raikasta vettä. Joidenkin tutkijoiden mukaan on myös mahdollista, että Timur oli padonnut Çubukjoen ja vaihtanut sen virtaussuunnan vieden tämänkin vedenlähteen osmaneilta.
Timurin etujoukkoja komensivat tämän pojanpojat Abu Bakr oikealla ja Sultan Husain vasemmalla. Heidän takanaan armeijan pääjoukkoa komensivat Timurin pojat Miran Shah oikealla ja Shah Rukh vasemmalla sivustalla. Timur itse komensi keskustaa, jota tuki vielä toinen pojanpoika Muhammad Sultan. Osmanien puolella vasemman sivustan Rumelialaista talonpoikaisratsuväkeä johti Bajasidin vanhin poika Suleiman. Oikeaa sivustaa ja sen anatolialaisia joukkoja, sekä 20 000 serbialaista ratsumiestä komensi sulttaanin lanko ja vasalli Stefan Lazarević Osmanien keskustassa oli 5 000 janitsaarista ja azabeista koostunut jalkaväki komentajinaan Bajasid, sekä tämän kolme poikaa, Musa, Mustafa ja Isa. Lisäksi armeijan vakinainen ratsuväki muodosti toisen rivistön keskustan takana. Reservissä oli ratsuväkeä Sivasista, Tokasista ja Amasyasta.
Itse taistelu alkoi aamulla Çubukovasissa (Çubukin tasangolla) Ankarasta koilliseen 28. heinäkuuta 1402. Osmanien joukot taistelivat aluksi menestyksekkäästi, mutta vasemmalla sivustalla olleet karakojunlu-turkkilaiset siirtyivät kesken taistelun Timurin puolelle. Pian myös osmanien puolella taistelleet hiljattain vallattujen emiraattien ratsuväki pakeni taistelukentältä ja heitä seurasivat Bajasidin pojat Suleiman ja Mehmed. Bajasid itse jatkoi taistelua janitsaariensa ja serbialaisten kanssa, kunnes hän jäi lopulta vangiksi.
Seuraukset

Molemmat osapuolet menettivät kaatuneina ja haavoittuneina 15 000–40 000 miestä. Voitettuaan osmanien armeijan Timur palautti osmanien aikaisemmin Itä-Anatoliasta valtaamat alueet entisille hallitsijoilleen. Osmanien valtakunnassa alkoi tappion jälkeen hajaannus sulttaanin poikien taistellessa vallasta. Osmanien suku kuitenkin toipui lopulta tappiosta ja nousi jälleen johtavaan asemaan Anatoliassa ja vuonna 1453 osmanien armeijat valtasivat Konstantinopolin Bysantin valtakunnalta, jonka elinikää Ankaran taistelu oli todennäköisesti pidentänyt puolella vuosisadalla.
Vangitun Bajasidin kohtelu on herättänyt kiistelyä taistelun jälkeen. Tarinan mukaan vangittua sulttaania kuljetettiin ympäriinsä pienessä rautahäkissä ja halvennettiin eri tavoin. Tarinan teki tunnetuksi 185 vuotta taistelun jälkeen kirjoittanut näytelmäkirjailija Christopher Marlowe. Alun perin tarinan kertoi syyrialainen kronikoitsija Ahmad ibn Arabshah. Toisaalta timuridien hovissa toiminut historioitsija Sharaf ad-Din Ali Yazdi väittää puolestaan Bajasidia kohdellun hyvin. Molempien tarinat lienevät vahvasti puolueellisia, mutta Arabshahin tarinaa rautahäkistä on syytä epäillä myös muista syistä. Nikopoliksessa vuonna 1396 vangiksi jäänyt ja Ankaran taistelun jälkeen Timurin orjaksi joutunut Johann Schiltberger ei mainitse tarinaa häkistä. Joka tapauksessa Bajasid kuoli vankeudessa maaliskuussa 1403.
Ankaran taistelu maalauksessa Suurmogulien valtakunnasta.
Piirros ennen vuotta 1561 esittää kiistanalaisen tarinan Bajasidin vankeudessa, jossa sulttaani on muun muassa kahlittu juhlapöytään ja vangittu häkissä.
Arc System Works

| Arc System Works |
| --- | --- |

Perustettu:  1988
Perustaja:  Minoru Kidooka
Kotipaikka:   Jokohama, Japani
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Kotisivu:  www.arcsystemworks.jp
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arc System Works (jap. 株式会社アークシステムワークス, Kabushiki gaisha Āku Shisutemu Wākusu) on japanilainen videopelien kehittäjä ja julkaisija.
Yhtiön on perustanut vuonna 1988 Minoru Kidooka.
Pelit

Yhtiön tunnetuimpia pelisarjoja ovat taistelupelien lajityyppiin kuuluvat Guilty Gear ja BlazBlue -sarjat.
Vuonna 2015 yhtiö hankki omistukseensa Technos Japan Corporation -yhtiön pelien oikeudet Million Corp -yhtiöltä, ja siten se omistaa nyt pelisarjat Double Dragon ja Kunio-kun.
Käännös suomeksi
Pyynikinsaaret

Pyynikinsaaret
Pyynikinsaaret Pyynikiltä nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  61.49028°N, 23.71917°E, Tampere Suomi
Vesialue:  Pyhäjärvi
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pyynikinsaaret on Tampereella Pyhäjärvessä sijaitseva saariryhmä, joka koostuu kolmesta eri saaresta. Saarilla ei ole asutusta.
Arado Ar 196

| Arado Ar 196 |
| --- | --- |
 Arado Ar 196
Tyyppi:  meritiedustelukone
Valmistaja:  Arado
Ensilento:  1937
Esitelty:  1938
Valmistusmäärä:  526 (prototyypit mukaan lukien 541) 
Arado Ar 196 oli saksalainen meritiedusteluun, sukellusveneiden torjuntaan ja huoltokuljetusten suojaamiseen tarkoitettu yksimoottorinen vesitaso. Kone voitiin tarvittaessa laukaista alukselta katapultilla. Kone suunniteltiin yhtenä vaihtoehtona Saksan ilmailuministeriön toimeksiannosta korvaamaan epäonnistunut Heinkel He 114. Arado Ar 196:n viimeinen prototyyppi lensi ensilentonsa 1938 ja tuotanto alkoi samana vuonna. Prototyyppeinä toteutettiin sekä yksikellukkeinen lentovene- että kaksikellukkeinen vesitasoversio. Yhteensä tuotantoversioita valmistettiin 526 kappaletta. Aradoa käyttivät Saksan ohella Bulgaria ja Suomi.
Suomessa Saksasta saatua konetta käytti Osasto Jauri mm. kaukopartioiden täydennyskuljetuksiin ja haavoittuneiden noutamiseen partioiden toiminta-alueilta.
Tekniset tiedot

Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0310.&&&&00310 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01000.&&&&001 000 km
Aseistus
1 × läpiampuva MG 13-runkokonekivääri
2 × 20 mm MG FF-siipitykki
1 × taakse suunnattava MG 15 -konekivääri
Kirjallisuutta

Dabrowski, Hans-Peter & Koos, Volker: Arado Ar 196: Germany's Multi-Purpose Seaplane.  Atglen, PA:  Schiffer Military History, 1993.  ISBN 0-88740-481-2.  (englanniksi)
Arado Ar 196