Menandros
Elämä

Menandroksen isä oli Diopeithes ja äiti Hegesistrate. Hänen syntymänsä ajoitus tunnetaan eräästä piirtokirjoituksesta, jonka mukaan se sijoittuu 109. olympiadin kolmanteen vuoteen eli vuoteen 342/341 eaa., mikä tekee hänestä muun muassa Epikuroksen aikalaisen. Menandros syntyi todennäköisesti attikalaisen vuoden alkupuoliskolla, millä perusteella syntymä voidaan ajoittaa tarkemmin meidän vuosissamme vuoteen 342 eaa.
Menandroksen isä Diopeithes komensi Ateenan joukkoja Hellespontoksella vuosina 342–341 eaa. eli samoihin aikoihin kun Menandros syntyi. Demosthenes puolusti Diopeithestä puheessaan Khersonesoksesta. Grammaatikot esittävät, että Menandros olisi paitsi ollut Demostheneen ystävä myös itse saanut tämän puolustamaan isäänsä, mutta tämä ei ajoituksen vuoksi ole mahdollista. Menandroksen esitetään myös toimineen valamiehenä Ktesifonin oikeudenkäynnissä, mutta tämä ajoittuu vuoteen 330 eaa., jolloin hän olisi edelleen ollut aivan liian nuori, vasta 12-vuotias.
Komediakirjailija Aleksis oli Menandroksen setä, ja tämä on mahdollisesti vaikuttanut siihen, että hänestä itsestäänkin tuli komediakirjailija. Menandros on todennäköisesti saanut paljon vaikutteita myös opettajaltaan Theofrastokselta sekä ystävältään Epikurokselta. Theofrastokselta Menandros vaikuttaisi oppineen luonnetyyppien erottelua, joka näkyy tämän teoksessa Luonteita, ja mikä taito muodostaa oleellisen osan Menandroksen komedioiden viehätyksestä. Ajattelussaan Menandros vaikuttaa puolestaan olleen selvästi Epikuroksen kannalla.
Menandroksen varsinaisista elämänvaiheista tiedetään antiikin lähteiden kautta vain vähän. Hän kuului Demetrios Faleronlaisen lähipiiriin, mutta tämä seikka kääntyi lopulta häntä vastaan sen jälkeen kun Demetrios Poliorketes karkotti Demetrios Faleronlaisen vuonna 307 eaa.: Menandros joutui sykofanttien syyttämäksi ja oikeuteen, ja pelastui ainoastaan erään Telesforoksen väliintulon ansiosta. Myös Egyptiä hallinnut Ptolemaios I kuului Menandroksen ihailijoihin, ja kutsui hänet hoviinsa, mutta Menandros kieltäytyi kunniasta.
Menandroksen näytelmien ajoituksia ei tunneta, lukuun ottamatta komediaa Viha (Orgē), joka esitettiin vuonna 321 eaa., jolloin Menandros oli vain 21-vuotias. Hän kirjoitti yli sata komediaa, mutta voitti näytelmäkilpailun vain kahdeksan kertaa. Näin hän ei ollut näytelmäkirjailijana erityisen menestynyt, vaikka hänestä tulikin hyvin kuuluisa. Syynä heikkoon menestykseen saattoi olla se, että hän oli kiinnostuneempi hienostuneista luonteenkuvauksista kuin karkeasta pilailusta. Näin hän hävisi pahimmalle kilpailijalleen Filemonille, joka nautti suuren kansan suosiota, ja jonka kerrotaan käyttäneen kaikenlaisia epäreiluja keinoja suosion saavuttamiseen.
Menandroksen kerrotaan olleen ulkoisesti kaunis, mutta hänen näkökykynsä oli jonkin verran heikentynyt. Hänen kerrotaan omistaneen tilan Pireuksessa, ja kuolleen hukkumalla ollessaan uimassa. Hänen kuolemastaan esiintyy erilaisia ajoituksia. Sama piirtokirjoitus, joka ajoittaa hänen syntymänsä, sanoo hänen kuolleen 52-vuotiaana Filippoksen arkonttikaudella, Ptolemaioksen 32. hallitusvuonna, toisin sanoen vuonna 292/291 eaa. Jotta mainittu ikä saadaan täyteen, se olisi tapahtunut vuonna 291 eaa. Ajoituksen vahvistavat Eusebios Kesarealainen; anonyymi komedioista kirjoittanut, joka lisää Menandroksen kuolleen Ateenassa; sekä Aulus Gellius.
Menandros haudattiin Pireuksesta Ateenaan johtaneen tien varrelle. Hänestä on tehty joitakin veistoksia, joista on säilynyt kopioita nykyaikaan. Ateenalaiset pystyttivät Menandroksen patsaan Dionysoksen teatterille, mutta tämä kunnianosoitus oli niin yleinen, ettei siitä voi päätellä mitään hänen suosiostaan. Pausaniaan mukaan hän oli kuitenkin ainoa merkittävämpi komediakirjailija, jonka patsas teatterilla oli. Patsaan veistäjiksi mainitaan Praksiteleen pojat Kefisodotos nuorempi ja Timarkhos.