stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ekstremofiili
Ekstremofiilityyppejä

Ekstremofiilit voidaan jakaa moneen eri luokkaan sen mukaan, millaisissa äärioloissa ne elävät. Monet ekstremofiilit kuuluvat useampaan kuin yhteen luokkaan. Esimerkiksi syvällä meren pohjassa elävät eliöt ovat sekä psykrofiilejä että barofiilejä.
Asidofiili: eliö, jonka elinympäristö hapan, pH on 3 tai alle.
Alkalifiili: eliö, jonka elinympäristö emäksinen, pH on 9 tai yli.
Barofiili: Elää normaalia korkeammassa, jopa 400–600 ilmakehän paineessa.
Endoliitti: eliö, joka elää kivien sisällä.
Halofiili: eliö, joka vaatii vähintään 0,2 moolia/litra suolaa (NaCl) kasvaakseen.
Hypertermofiili: eliö, joka elää 80–110 °C:n lämpötiloissa.
Hypoliitti: eliö, joka elää kivien alla kylmässä autiomaassa.
Kserofiili: eliö, joka elää hyvin kuivissa ympäristöissä.
Metalotolerantti: eliö, joka sietää korkeita pitoisuuksia raskasmetalleja, kuten kuparia, kadmiumia, arseenia ja sinkkiä.
Oligotrofi: eliö, joka pystyy kasvamaan hyvin niukkaravinteisessa ympäristössä.
Psykrofiili: eliö, joka viihtyy alle 15 °C:n lämpötiloissa.
Radioresistantti: eliö, joka pystyy sietämään suuria annoksia ionisoivaa säteilyä.
Termofiili: eliö, joka viihtyy 60–80 °C:n lämpötiloissa. Tällaisia ovat muun muassa Thermoplasmat.
Yksisoluisten ekstremofiilien aineenvaihdunta

Yksisoluisten esitumallisten ekstremofiilien aineenvaihdunta on moninainen. Niissä esiintyy neljää päälajia, mutta muitakin on.
Rikkiä käyttävät joitakin bakteereja ja arkeoneja
Rautaa käyttävät
Metaania tuottavat eli metanogeenit
Vetyä hapettavat
Rikki- ja metaaniaineenvaihdunta muistuttavat toisiaan. Rauta-aineenvaihdunta saattaa selittää varhaiset rautapitoiset kerrostumat, jotka ovat muodostuneet noin 3,8 miljardia vuotta sitten.
Jensen Motors

Jensen on brittiläinen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1935–1976. Valmistaja Jensen Motors -tehdas perustettiin edellisenä vuonna 1934. Nimen autolle antoivat veljekset Alan ja Richard Jensen. Tehdas tuli tunnetuksi urheilullisista autoista sekä vuonna 1966 esitellystä ensimmäisestä nelivetoisesta urheiluautosta Jensen FF. Se oli myös ensimmäisiä autoja, jossa oli lukkiutumattomat jarrut (Dunlop Maxaret).
Jensen Motors -yritys aloitti pienenä korinvalmistajana. Asiakkaita olivat esimerkiksi isot autotehtaat Ford, Austin ja Chrysler. Korinvalmistuksen tehdas oli ostanut veljesten entiseltä työnantajaltaan W.J. Smiths & Sonsilta, kun sen omistaja kuoli. Vuonna 1936 yrityksen nimi muutettiin Jensen Motorsiksi.
Ennen toista maailmansotaa Jensen valmisti pienen määrän henkilöautoja sekä koreja kuorma- ja linja-autoihin. Toisen maailmansodan aikana yritys valmisti ajoneuvoja ja tarvikkeita liittoutuneiden joukoille. Vuonna 1946 tehdas esitteli uuden henkilöauton, luxus-sedan Jensen PW:n, jota materiaalin puutteessa valmistettiin vain muutamia kappaleita. Yritys valmisti koreja kuorma- ja linja-autoihin vielä 1950-60-luvun taitteeseen asti.
Jensen Motors sijaitsi West Bromwichissa, West Midlandsin alueella Birminghamista länteen.
1970-luvun alusta Jensen Motorsin enemmistöomistaja oli amerikannorjalainen liikemies Kjell Qvale, joka kritisoi suorasanaisesti Britannian autotyöläisten ”laiskuutta” ja uhkasi tehtaan lopettamisella. Toimintaa vaikeutti suuresti myös vuoden 1973 öljykriisi. Vuoden 1974 paikkeilla tehdas tuotti vajaat 7 000 ajoneuvoa vuodessa: noin 1 300 isoa Interceptor-urheiluautoa ja 5 500 Jensen-Healey-urheiluautoa. Tehtaan ovet suljettiin lopulta toukokuussa 1976, jolloin viimeinen Interceptor Mk III valmistui.
Samannimistä yritystä on myöhemmin yritetty käynnistää uudelleen, menestyksettä.
Jensen autot

Jensen S-type (1936–41)
Jensen H-type (1938–45)
Jensen PW (1946–52)
Jensen Interceptor (1950–57)
Jensen 541 (1954–59)
Jensen 541R (1957–60)
Jensen 541S (1960–63)
Jensen CV8 (1962–66)
Jensen P66 (1965 vain prototyyppi)
Jensen Interceptor (1966–76)
Jensen FF (1966–71)
Jensen-Healey (1972–75)
Jensen GT (1975–76)
Jensen S-V8 (2001)
Käännös suomeksi
Reine Claude

| Reine Claude |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Tuomet Prunus
Alasuku::  Luumut Prunus
Laji::  domestica
Alalaji::  ssp. italica
Muunnos::  var. claudiana
Kolmiosainen nimi
 Prunus domestica ssp. italica var. claudiana 
Synonyymit
 Prunus claudiana  Prunus domestica ssp. claudiana 
Katso myös
   Reine Claude Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reine Claude on luumulajike (Prunus domestica ssp. italica var. claudiana). Se on saanut nimensä Ranskan kuninkaan Frans I:n puolison Claude Ranskalaisen mukaan.
Hedelmät ovat vihreitä kypsinäkin.
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Prunus domestica subsp. italica:  Wikidata: Q1283218  APNI: 116272  EUNIS: 180591  GBIF: 3023669  GRIN: 448303  iNaturalist: 516177  IPNI: 60447082-2  NBN: NBNSYS0000014169  NCBI: 2950751  Plant List: rjp-655  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:2959571-4  WFO: wfo-0001015956 
Prunus italica:  Wikidata: Q12844018  Wikispecies: Prunus domestica subsp. italica  APDB: 200516  APNI: 241498  EPPO: PRNDI  EUNIS: 179704  GBIF: 3021190  GRIN: 448304  IPNI: 729836-1  Open Tree of Life: 5530270  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:729836-1  WFO: wfo-0000985446
Rowan Williams

Rowan Williams vuonna 2007.

Rowan Douglas Williams (s. 14. kesäkuuta 1950) on entinen Canterburyn arkkipiispa ja Anglikaanisen kirkon hengellinen johtaja. Hän toimi Canterburyn arkkipiispana vuosina 2002–2012.
Williams on kotoisin Walesista. Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa ja toimi Oxfordissa professorina. Hänen tohtorinväitöskirjansa käsitteli Venäjän kirkkohistoriaa ja kristillisyyttä. Williams vihittiin Monmouthin piispaksi vuonna 1992 ja nimitettiin Walesin arkkipiispaksi helmikuussa 2000. Canterburyn arkkipiispaksi hänet nimitettiin heinäkuussa 2002. Williams oli virassaan 104. Canterburyn arkkipiispa, mutta ensimmäinen, joka on kotoisin Englannin ulkopuolelta.
Williamsia on pidetty liberaalina, mutta hänen on myös katsottu olevan lähellä katolista liturgista perinnettä. Ennen piispuuttaan hänen näkemyksensä homoseksuaalisuudesta olivat hyvin vapaamielisiä, ja hän kannatti naispappeuden lisäksi myös homojen työskentelyä kirkon viroissa. 2000-luvulla hän on kuitenkin tiukentanut kantaansa, ja syytti vuonna 2007 Yhdysvaltain episkopaalista kirkkoa (joka vihki piispaksi homoseksuaalin miehen ja oli vihkimässä piispaksi myös lesbon) ”anglikaanisuuden rajojen venyttämisestä”.
Poliittiselta kannaltaan Williams on vasemmistolainen, ja monien muiden kirkonjohtajien tapaan hän tuomitsi Irakin sodan. Hän ottaa mielellään kantaa poliittisiin kysymyksiin. Erityisen kärkevästi hän arvosteli Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa syksyllä 2007 Emel-lehdessä ja vertasi sitä brittien imperialismiin Intiassa.
Helmikuussa 2008 Williams sanoi BBC Radio 4:n haastattelussa, että šaria-lain käyttööntulo Britanniassa näyttää ”väistämättömältä” ja argumentoi, että se voisi ylläpitää sosiaalista koheesiota. Williamsin lausunto tulkittiin šarian tukemiseksi ja siitä nousi Britanniassa suuri kohu.
Kesäkuussa 2010 Williams arvosteli voimakkaasti koalitiohallituksen terveys- ja koulutuspolitiikkaa ”radikaaliksi”. Hänen mukaansa sitä ei ollut tuotu äänestäjien tietoon ennen vaaleja. Hän moitti myös sosiaaliturvajärjestelmässä kasvavaa jakoa ”ansaitseviin” ja ”arvottomiin” köyhiin.
Williams ilmoitti maaliskuussa 2012 eroavansa Canterburyn arkkipiispan tehtävästä vuoden lopulla ja ottavansa vuoden 2013 alussa vastaan tehtävän Cambridgen yliopiston Magdalene Collegen johtajana. Williamsin seuraajaksi arkkipiispana nimitettiin Justin Welby.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rowan Williams Wikimedia Commonsissa
Canterburyn arkkipiispan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: George Carey | Canterburyn arkkipiispa 2002–2012 | Seuraaja: Justin Welby |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  UK Parliament 
Muut:  IdRef
Dong Phaya Yen

| Dong Phaya Yen |
| --- | --- |

Maantiede

Vuoriston pituus:  170 km
Korkein kohta
Nimi:  Phu Khing
Korkeus meren-pinnan tasosta:  1 176 m
Geologia
Kivilaji:  Hiekkakivi   Kalkkikivi
Dong Phaya Yen on vuoristo Pohjois-Thaimaassa. 1900-luvulla alueelle rakennettiin rautatie- ja maantieverkosto, jotka tuhosivat suurimmaksi osaksi alueen metsät. Suojellakseen alueen eläimistöä ja kasvistoa, perustettiin alueelle yhteensä 615 500 hehtaarin luonnonsuojelualueiden verkosto. Unesco valitsi Dong Phayayen-Khao Yain metsäalueen maailmanperintöluetteloonsa 2005.
Roottaus

Roottaus eli roottaaminen (engl. rooting tai root) on prosessi, joka antaa Android-laitteen käyttäjälle root-oikeudet laitteeseensa. Se tarkoittaa oikeuksia lukea ja muuttaa kaikkia Android-laitteen tietoja. Roottaamisen voi tehdä joko siihen tarkoitetulla sovelluksella tai lataamalla laitteeseensa Androidista muokatun version, joka sisältää root-oikeudet. Rootatun laitteen roottauksen voi poistaa, mutta se palauttaa laitteen useimmiten tehdasasetuksiin. Roottaamista verrataan usein iOS-laitteiden jailbreakkaamiseen.
Hyödyt

Roottaus mahdollistaa muun muassa seuraavat asiat:
Bloatwaren poistaminen
Laitevalmistajan käyttöjärjestelmään tekemien kustomointien poistaminen
Mainosten estäminen
Suorittimen yli- tai alikellottaminen muokatuilla kerneleillä
Sovellusten käyttöoikeuksien hallinta
Käyttöjärjestelmäpäivitykset heti niiden ilmestettyä ja senkin jälkeen, kun laitteen valmistaja ei niitä enää tarjoa
Helppo varmuuskopioiminen
Riskit

Roottaus aiheuttaa joitakin turvallisuusriskejä, mutta ei yleistä käsitystä vastaan poista Euroopassa myydyn laitteen takuuta. Epäonnistuessaan se voi muuttaa laitteen lopullisesti käyttökelvottomaksi, mutta tämä riski on hyvin pieni.  Rootattava laite ja roottaamisessa mahdollisesti apuna käytettävä tietokone kannattaisi aina ladata täyteen ennen roottaamista.
Aiheesta muualla

Laaja tietopaketti roottaamisesta (englanniksi)
| n k Android |
| --- | --- | --- |
Kehittäjät: Google & Open Handset Alliance
| Android-ympäristö |  Android Runtime  Dalvik-virtuaalikone  APK  Android App Bundle  |  |
| Sovelluskehitys |  Yleistä  Kotlin  Eclipse  Android Studio  Google I/O  Delphi  Lazarus  Free Pascal  |  |
| Sovelluskaupat |  Google Play  Amazon Appstore  Samsung Galaxy Apps  F-Droid  Aptoide  GetJar  |  |
| Johdannaiset |  Android Auto  Android Things  Android TV  Android Wear  |  |
| Vaihtoehtoiset käyttöliittymät |  Asus Zen UI (Asus)  Color OS (Oppo)  Emotion UI (Huawei)  Flyme (Meizu)  HTC Sense (HTC)  MIUI (Xiaomi)  Optimus UI (LG)  TouchWiz, Samsung Experience, One UI (Samsung)  |  |
| Forkit ja muut versiot |  Android-x86  CyanogenMod  Fire OS (Amazon)  GrapheneOS  LineageOS  Nokia X Platform  OxygenOS (OnePlus)  Replicant  |  |
| Muuta |  Google Daydream  Tango  Roottaus  Material design  |  |
 Android-sovellukset  Android-pelit  Android-valmistajat  Android-pohjaiset laitteet
Rake Yohn

| Edward Carl Webb> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. tammikuuta 1975 (ikä 49) West Chester, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Muut tiedot
Lempinimet:  Rake Yohn
Aiheesta muualla
Kotisivu
Edward Carl Webb (s. 20. tammikuuta 1975 West Chester, Pennsylvania), tunnetaan paremmin nimellä Rake Yohn, on yhdysvaltalainen televisiopersoona. Hän on esiintynyt MTV:n ohjelmissa Viva La Bam ja Jackass. Hän on myös CKY Crewin jäsen. Hänen nuorempi veljensä, jota kutsutaan nimellä Art Webb 1986, kuuluu myös kyseiseen ryhmään. Rake esitti ”Hellboyta” Bam Margeran elokuvassa Haggard. Hän on isännöinyt videopelejä käsittelevää ohjelmaa nimeltä Blastazoid Brandon Dicamillon kanssa, mutta ohjelma lopetettiin kahden jakson jälkeen. Rake opiskeli Pennsylvania State Universityssä ja on nytmilloin? synteettisiin materiaaleihin erikoistunut kemisti.lähde?
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz
Valtteri Ilomäki

| Valtteri Ilomäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. helmikuuta 1997 (ikä 27) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tillu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Kisa-Eagles
Sarja:  II-Divisioona
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Ilves (SML) LeKi (Mestis) IK Pantern (Allsv.) Hokki (Mestis) TUTO Hockey (Mestis) KOOVEE (Mestis)
Valtteri Ilomäki (s. 25. helmikuuta 1997 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa II-Divisioonan joukkue Kisa-Eaglesissä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Ilomäki on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti kaudella 2013–2014 B2-nuorten SM-sarjan pudotuspelien puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 6+4=10. Ilomäki voitti kauden päätteeksi B2-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 hän pelasi Yhdysvalloissa NAPHL-juniorisarjan New Hampshire Jr. Monarchsin joukkueessa ja Ilomäki pelasi myös sarjan tähdistöottelussa. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi Ilvekseen, jossa Ilomäki voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2016 Ilomäki teki Ilveksen kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Ilomäki merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai ottelussa jääaikaa 3.29 minuuttia. Ilomäki sai myös tehomerkinnän +1. Liigauransa avausmaalin hän teki 14. tammikuuta 2017 KooKoota vastaan. Jarno Peltonen valitsi Ilomäen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Ilomäki teki tulokaskautensa aikana 41 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3. Hän ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan Ilveksen kokoonpanoon. Ilomäki pelasi kauden aikana miesten pelejä myös 11 Mestis-ottelua lainalla Lempäälän Kisassa. Tammikuussa 2017 hän teki Ilveksen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Alkukauden 2017–2018 Ilomäki pelasi suurimmaksi osaksi lainalla LeKissä. Hän pelasi Ilveksessä 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes helmikuussa 2018 Ilomäki siirtyi loppukauden sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Panterniin. Huhtikuussa 2018 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2019–2020 Ilomäki palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin. Siirron taustalla oli myös hänen varusmiespalveluksensa Kainuun prikaatissa.
Ilomäki siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KOOVEE:hen.
Ura > Maajoukkueura

Ilomäki on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.
Turku 1900-luvulla

Esihistoria
Kivikausi
Pronssikausi
Rautakausi
Keskiaika
1200-luku
1300-luku
1400-luku
Uusi aika
1500-luku
1600-luku
1700-luku
Uusin aika
1800-luku
1900-luku
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Sisällissota

Heti Suomen itsenäistymisen jälkeen alkaneessa Suomen sisällissodassa Turku oli muiden suurten kaupunkien tapaan punaisten hallinnon alla. Turun ja Porin läänissä surmattiin vuosien 1914–1922 välisenä aikana yhteensä 8 076 ihmistä, mikä oli Hämeen jälkeen lääneistä eniten. Turussa surmansa sai 586 ihmistä, mikä oli Helsingin, Tampereen ja Viipurin maalaiskunnan jälkeen suomen neljänneksi suurin määrä. Kevään 1918 aikana Turussa olleet punaiset vetäytyivät.
Toinen maailmansota

Turku kärsi pahoja vaurioita toisen maailmansodan pommituksissa. Talvisodassa Turku oli satamansa johdosta Suomen toiseksi pommitetuin kaupunki Viipurin jälkeen. Pommituksissa kuoli 52 ja haavoittui 151 henkeä. Presidentti, marsalkka Mannerheim oli sodan jälkeen sitä mieltä, että pääkaupunki pitäisi siirtää Helsingistä Turkuun, sillä Suomi joutui Moskovan välirauhassa vuonna 1944 luovuttamaan aivan Helsingin vierestä Porkkalan Neuvostoliitolle tukikohdaksi.
Jatkosodan pommituksissa osansa sai muun muassa Turun linna, jonka keskelle putosi palopommi juuri sen jälkeen, kun linnan perusteellisesta korjauksesta oli ehditty sopia. Turku ei enää jatkosodan pommituksissa vaurioitunut yhtä pahasti kuin Helsinki, mutta esimerkiksi Martin alue kärsi merkittävää tuhoa. Sota-ajan erityispiirteisiin Turussa lukeutui Iso-Heikkilässä sijainnut "Pikku-Berliiniksi" kutsuttu saksalainen varuskunta, jonka asukkaiden tiedetään ajoittain tuottaneen harmia Turun pienelle juutalaisyhteisölle.
Kuntaliitokset

Vielä 1930-luvulla Turkuun kuului lähes yksinomaan kantakaupungin ruutukaava-alue. Sitä ympäröineet Aurajoen pohjois- tai länsipuoliset alueet kuuluivat Maariaan, etelä- tai itäpuoliset Kaarinaan. Vuonna 1939 Turkuun liitettiin osa Kaarinan ja vuonna 1944 osa Maarian kunnasta. Näissä liitoksissa molempien kuntien kirkonkylätkin liitettiin Turkuun, samoin kuin Nummenmäen, Vähä-Heikkilän ja Raunistulan taajaväkiset yhdyskunnat, joista Raunistula oli kuulunut Maariaan, muut Kaarinaan.
Vuonna 1967 Turkuun liitettiin loputkin Maarian kunnasta, vuotta myöhemmin Kakskerran saaristokunta ja vuonna 1973 Paattisten kunta. Raisiosta Turkuun on liitetty Mälikkälän, Pahaniemen, Artukaisten, Pansion ja Pernon kaupunginosat. Viimeisimpänä näistä liitettiin Perno alueelle rakennettavan Wärtsilän telakan vuoksi.
Väestönkasvu

1960- ja 1970-luvut olivat voimakkaan asukasluvun kasvun aikaa, mikä johti tiheään asuttujen lähiöitten, kuten Varissuon ja Runosmäen, rakentamiseen.
Kunnallispolitiikka

Turun politiikalle on ollut sen historian aikana ominaista jatkuva rakennemuutos. 1920-luvulla kaupunkia hallitsi vielä kolme yhtä suurta puoluetta: RKP, SDP ja Kansanpuoluelähde?. 1940-luvun lopulla RKP:n kannatus oli laskenut vastaamaan ruotsinkielisen väestön määrää kaupungissa ja vasemmistopuolueiden kannatus oli noussut lähelle 60 prosenttia. Suurimpana puolueena oli pitkään kansandemokraatit, mutta myös kommunistien jyrkällä siivellä, taistolaisilla, oli vahva asema Turun hallinnossa. 1970-luvulta lähtien Turun politiikkaa alkoi hallita kokoomuksen ja SDP:n liittouma, eli niin sanottu aseveliakseli, ja kansandemokraatit menettivät 1970-luvulta alkaen kannatustaan. Puolue häipyi kokonaan poliittiselta kartalta 1980-luvun lopussa, mutta sen seuraajalla vasemmistoliitolla on kaupungissa laajahko kannatus. 2000-luvun merkittäviä kunnallispoliittisia ilmiöitä ovat olleet vihreiden nousu sekä vihreiden, keskustan ja RKP:n neuvottelurintaman syntyminen.
Turun tauti

Vuonna 1965 tehtiin päätös, jonka mukaisesti raitiotiet lakkautettiin Turussa vuoteen 1972 mennessä kokonaan. Tällöin Turku menetti toimivan, koko keskeisen kaupunkialueen kattavan liikennejärjestelmän, minkä takia monet ovatkin pitäneet raitioteiden lakkauttamista virheenä.
Sodan jälkeen Turun keskustasta on purettu monia vanhoja rakennuksia ja tilalle rakennettu moderneja kerrostaloja. Nykyään on pääosin alettu varjella niitä rakennuksia, joita 1800-luvulta ja 1900-luvun alusta vielä on jäljellä. 2000-luvulle tultaessa kaupungin väestönkasvu on tasoittunut.
Teollisuuden vuosisata

Turku oli 1900-luvulla yksi Suomen merkittävimmistä teollisuuskaupungeista. Erityisen vahvoja kaupungissa olivat laivanrakennus ja muu metalliteollisuus, vaatetusteollisuus ja elintarviketeollisuus.
Vuonna 1937 Korppolaismäkeen Aurajoen suulle valmistui Crichton-Vulcanin uusi sulkutelakka, joka laajeni pian Andros-yhtiön aloittamalla moottorituotannolla. 1930-luvulta alkaen turkulainen meriteollisuus ajautui vähitellen Wärtsilän omistukseen. Kaikkiaan 178 sotakorvausaluksen tekemiseksi perustettiin Pansioon vuonna 1945 Oy Laivateollisuus Ab, jonka Valmet osti 1973. Wärtsilälle siirtynyt Laivateollisuus lopetettiin 1988, samoin kuin Aurajoessa sijainneet telakat, mutta niiden tilalle valmistui 1970-luvulla Pernon telakka, nykyinen Meyer Turku. Wärtsilä siirsi laivamoottorituotannon Korppolaismäestä Italian Triesteen 2000-luvun alkuvuosina.
Vaatetusteollisuudessa turkulaisyritysten osuus oli Suomen vaatetuotannosta sotien jälkeen huomattava, suurimpina yrityksinä Turun verkatehdas, Barker-Littoinen, Kestilän Pukimo, Silo ja Oy Rönkä Ab. Suuri osa viennistä suuntautui Neuvostoliittoon, mistä syystä useimmat vaatetehtaat joutuivat lopettamaan idänkaupan loppuessa 1990-luvun vaihteessa.
Elintarviketeollisuudessa merkittävimpiä turkulaistehtaita olivat Huhtamäki-yhtymän yksiköt Jalostaja, Marli, Hellas ja Ipnos. Lihanjalostusta harjoittivat Kupittaalla Lounais-Suomen Osuusteurastamo ja OTK.
Turussa toimi 1950-luvulla kolme polkupyörien ja mopojen tekijäyritystä: Tunturi, Pyrkijä ja Suomen ensimmäinen polkupyöränvalmistaja, vuonna 1904 aloittanut Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas. Elektroniikkateollisuutta edustivat Asa-Radio ja yhä toimiva Teleste, lääke- ja kemianteollisuutta Leiras, Fincos ja Farmos. Alueen runsaisiin savivaroihin perustuvia tehtaita olivat Kupittaan Savi, Pukkilan kaakelitehdas ja Wärtsilän omistama Turun Posliinitehdas.
Galleria

Martin kaupunginosa jatkosodan pommitusten jälkeen vuonna 1941
Turun linna kesällä 1941 Neuvostoliiton pommitusten jälkeen
Turun kauppatori vuonna 1965
Aurakadun tunnelmaa Turun keskustassa talvella 1910.
Kartta Turun merkittävistä teollisuustyönantajista 1900-luvulla.
Marja (nimi)

| Marja |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  15. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  26. tammikuuta, 1. huhtikuuta, 2. heinäkuuta
Muunnelmia:  Marjaana, Marjatta, Marjukka, Marjo, Marjut, Marju
Vastineita eri kielissä:  Márjá, Márjjá
Nimen alkuperä:  Maria tai sana marja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marja on suomenkielinen naisen etunimi. Nimi voi johtua pienikokoista hedelmää tarkoittavasta sanasta marja, mutta se on käsitetty myös Maria-nimen muunnelmaksi. Marja on yleinen myös yhdysnimen alkuosana, ja se esiintyy esimerkiksi nimissä Marja-Leena ja Marja-Liisa.
Nimipäivä

Marjan nimipäivää vietetään 15. elokuuta. Samana päivänä nimipäiväänsä viettävät myös Marjatta, Jaana, Marjo, Marita, Marjut, Marianne, Marjaana ja Marjukka.
Nimi on sijoitettu tälle päivälle, koska se on käsitetty Maria-nimestä johtuvaksi ja 15. elokuuta on kristikunnassa vanhoista ajoista ollut Neitsyt Marian muistopäivä. Nykyäänkin sitä vietetään juhlapäivänä sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa, ja eri kielissä siitä käytetään muun muassa nimiä Assumption, Ferragosto ja Uspenie. Suomessa päivää on kansanomaisesti nimitetty "Jälki-Maariaksi" erotukseksi muista vanhoista Marian juhlapäivistä..
Yleisyys

Digi- ja väestötietoviraston Nimipalvelun tilastojen mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä  ollut yhteensä 53 197 Marja-nimistä henkilöä. Etunimien lukumäärissä ovat mukana kaikki väestötietojärjestelmään merkityt, myös kuolleiden henkilöiden, nimet. Tilastoissa ovat mukana ensimmäisten etunimien lisäksi muut annetut etunimet. Hieman yli puolet Marjoista on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla. Nuorten naisten ja tyttöjen nimenä Marja on nykyään melko harvinainen.
| --- | --- |
Syntymä­vuosi: Määrä
–1899: 63
1900–1919: 613
1920–1939: 4 739
1940–1959: 28 110
1960–1979: 13 651
1980–1999: 4 225
2000–2009: 961
2010-2019: 835
Yhteensä: 53 197
Marja yhdysnimien osana

Marja-Helena
Marja-Helena Pälvilä (s. 1970), jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
Marja-Helena Rajala, toimittaja, Erkki Tuomiojan puoliso
Marja-Leena
Marja-Liisa
Marja-Riitta
Marja-Riitta Norri (s. 1950), arkkitehti, Suomen rakennustaiteen museon entinen johtaja
Marja-Riitta Taskinen (s. 1940), ylilääkäri ja sisätautiopin professori
Marja-Sisko
Marja-Sisko Aalto (s. 1954), pappi ja kirjailija, entinen Imatran kirkkoherra
Marja-Sisko Aimonen (1935–2016), näyttelijä
Marja-Terttu
Marja-Terttu Kivirinta (1948–2024), kulttuuritoimittaja ja taidekriitikko
Marja-Terttu Tolamo (1915–2000), teologi ja runoilija
Muita
Kirsi-Marja ”Kikka” Laitinen (s. 1960), laulaja-lauluntekijä
Marja-Kristiina Lerkkanen (s. 1963), kasvatustieteilijä