stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruostekaktukset
Lajit

Ruostekaktuksia tunnetaan 20 lajia, mutta todellinen lajimäärä voi olla pienempi, sillä lajit ovat hyvin muuntelevia ja niiden rajat ovat epäselvät.
Haageocereus acranthus
Haageocereus albispinus
Haageocereus australis
Haageocereus chalaensis
Haageocereus chryseus
Haageocereus decumbens
Haageocereus fascicularis
Haageocereus icensis
Haageocereus icosagonoides
Haageocereus lanugispinus
Haageocereus pacalaensis
Haageocereus platinospinus
Haageocereus pluriflorus
Haageocereus pseudomelanostele (syn. H. multangularis) – ruostekaktus
Haageocereus pseudoversicolor
Haageocereus subtilispinus
Haageocereus tenuis
Haageocereus versicolor
Haageocereus vulpes
Haageocereus zangalensis
Vladimir Krupin

| Vladimir Krupin |
| --- | --- |
 Vladimir Krupin 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1941 (ikä 83–84) Kilmez, Kirovin alue, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Vladimir Krupin (1941 Kilmez, Kirovin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija. Hän opiskeli Moskovassa Pedagogisessa instituutissa. Hän on työskennellyt opettajana ja toimittajana. Luontoaktivistina hän edustaa nuorempaa maaseutuproosan kirjoittajakuntaa. Tuotannossaan hän yhdistää uskonnollista perinnettä ja kansanperinnettä luonnon ihailuun.
Suomennetut teokset

Elävää vettä (Živaja voda), suom. Marja Koskinen, Helsinki: WSOY 1982 Sarja: Neuvostokirjallisuutta ISBN 951-0-11321-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vladimir Krupin Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Muut:  Europeana  IdRef
Rustiikki

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Talonpoikaistyylinen harkotushahmotelma, jossa tiilet ovat ulkonevia.
Rustiikki tai rustiikka (’rosoinen’, ’rosoisuus’) eli talonpoikaistyyli on arkkitehtuurin ja sisustuksen tyylisuunta. Arkkitehtuurissa tyypillinen rustiikin tyylipiirre on harkotus eli rustikointi, saumalinjasta ulkonevista karkeista harkkokivistä tehty muuripinta.
Rustiikkityyli käyttää yleensä luonnonmukaisia materiaaleja. Esimerkiksi monelta suomalaiselta mökiltä tutut kaartuvista oksista tehdyt naulakot ja ovenkahvat edustavat tätä suuntausta. Uuden polven rustiikki-kalusteet tehdään samoista raaka-aineista, eli lähes kaikista puulajeista, kuin vuosikymmeniä sitten.
Rustiikkiin kuuluu usein myös tietynlainen kalusteiden kuluma. Rustiikkikalusteet ovatkin usein kulutettuja, kuluneita tai uusiokäytettyjä.
Paul Rusesabagina

Paul Rusesabagina
Paul Rusesabagina (s. 15. kesäkuuta 1954) on ruandalainen ihmisoikeusaktivisti, joka pelasti Ruandan kansanmurhan aikana yli tuhat tutsia ja maltillista hutua paikallisen hutumiliisin veritöiltä. Hän toimi sinä aikana belgialaisen Sabena-lentoyhtiön omistaman Hôtel des Mille Collinesin johtajana Kigalissa, Ruandassa. lähde?
Rusesabaginasta on tehty elokuva Hotelli Ruanda (2004)
Kun Ruandassa vuonna 1994 puhkesi kansanmurhaksi yltynyt konflikti, jossa äärihutut tappoivat sadan päivän aikana arviolta 800 000 ihmistä, Rusesabaginan hotellista tuli yksi harvoista turvapaikoista. Rusesabaginan isä oli hutu ja äiti tutsi. Hotellistaan Rusesabagina viestitti joka puolelle maailmaa yrittäen saada kansainvälistä yhteisöä puuttumaan tilanteeseen. Samalla hän lahjoi, maanitteli, valehteli ja juotti ketä tahansa, josta uskoi olevan jotakin hyötyä hotellin vieraiden ja oman perheensä pelastamiseksi. Lopulta hän onnistui pelastamaan 1 268 ihmisen hengen.
Kansanmurhan päättymisen jälkeen Rusesabagina johti hotellia vielä kaksi vuotta. Pelastuttuaan täpärästi salamurhalta hän pakeni vaimonsa ja neljän lapsensa kanssa Belgiaan. Siellä hän työskenteli taksinkuljettajana. Kun Rusesabaginan asuntoon murtauduttiin useita kertoja ja hänen asiakirjojaan varastettiin, hän muutti Yhdysvaltoihin.
Rusesabagina on Ruandaa vuodesta 1994 johtaneen presidentti Paul Kagamen hallinnon kriitikko. Vuonna 2020 Rusesabagina nousi Dubaissa lentokoneeseen, jonka oli määrä lentää  Burundiin. Kone ei kuitenkaan laskeutunut Burundiin, vaan Ruandaan. Lentokentällä Rusesabagina pidätettiin välittömästi. Ruandan viranomaiset syyttivät Rusesabaginaa yhdeksästä eri rikoksesta, kuten murhasta, aseellisesta ryöstöstä ja terroristijärjestö FLN:n jäsenyydestä. Euroopan parlamentti arvosteli Ruandan hallitusta Rusesabaginan sieppauksesta ja 37 Yhdysvaltain kongressin jäsentä  vaati  Rusesabaginan vapauttamista.
Rusesabagina tuomittiin vankeuteen 25 vuodeksi.
Hänet todettiinselvennä 20. syyskuuta 2021 syylliseksi terrorismiin liittyviin syytteisiin. Oikeudenkäynnin aikana hän tuomitsi presidentin Paul Kagamen ja kertoi, että hänet oli siepattu maanpaosta oikeudenkäyntiin Ruandaan.lähde?
Rusesabaginalla on vaimo, neljä lasta ja kaksi adoptiolasta. Hän ajoi taksia Brysselissä ja omistaa kuljetusyhtiön.lähde?
Yhdysvaltain presidentti George W. Bush myönsi 9. marraskuuta 2005 Rusesabaginalle U.S. Presidential Medal of Freedom -kunniamerkin tunnustuksena Ruandan kansanmurhan uhrien pelastajana.lähde?
Teokset

Rusesabagina, Paul & Zoellner, Tom & Sjelvgren, Tiina (suom.): Hotellinjohtaja: Omaelämäkerta. [Helsinki]: Bazar, 2007. ISBN 978-952-5635-01-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Rusesabagina Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Kveenit

| Kveenit |
| --- | --- |

Väkiluku:  6 500
Asuinalueet:   Norja
Kielet:   kveeni  norja  saamelaiskielet 
Uskonnot:  luterilaisuus, lestadiolaisuus
Sukulaiskansat:  suomalaiset,  muut itämerensuomalaiset,  saamelaiset
Kveenien asuinalueita.
Kveenipariskunta lypsämässä poroa 1800-luvun lopussa
Kveenit ovat pohjois-Norjan eli Ruijan eli norjaksi Finnmarkin suomalaisperäistä väestöä. Kveenit ovat Jäämeren rannikolle 1700- ja 1800-luvuilla pääasiallisesti Tornionjokilaaksosta, Peräpohjolasta ja Lapista muuttaneiden suomalaisten jälkeläisiä. Tästä väestöryhmästä käytetään joskus myös nimitystä Ruijan suomalaiset sekä norjansuomalaiset. Kveenit on hyväksytty Norjassa kansalliseksi vähemmistöksi vuonna 1999. Kveenin kieli sai Norjassa kansallisen vähemmistökielen aseman vuonna 2005. Kveenien ja muiden norjansuomalaisten kansallispäivää on vietetty vuodesta 2014 saakka 16. päivänä maaliskuuta.
Kveenikäsitteen historiaa

Käsitteenä kveeni on paljon nykyistä kveenivähemmistöä vanhempi. Kirjallisissa lähteissä on puhuttu kveeneistä ja Kvenland-maasta jo yli tuhat vuotta. Viikinki Ottarin säilyneessä matkakuvauksessa 800-luvulta mainitaan kveenit (cwenas). Egillin, Kalju-Grímrin pojan, saagassa, joka on kirjoitettu 1200-luvulla, mutta joka kuvaa varhaisempia tapahtumia, kveenit (kvenir) pyysivät Torolf Kveldulfsonilta apua taistelussa karjalaisia vastaan. 1539 tehdyssä Carta marinassa mainitaan mahdollinen kveenien asuttama alue, Berkara Qvenar, Tromsøn ja Lofotenin välissä.lähde?
Historiantutkimuksessa muinaiset kveenit ovat olleet monien tulkintojen kohde. Nykyisin heidän yleensä otaksutaan olleen Lounais-Suomen alueelta tulleita eränkävijöitä, myöhemmässä vaiheessa Perämeren alueen jokilaaksojen suomalaisia uudisasukkaita. 1600- ja 1700-luvuilla norjalaiset kutsuivat kveeneiksi Tornion- ja Kemijokilaakson suomalaisia.lähde?
1700- ja 1800-luvuilla kveeni-nimitys siirtyi tarkoittamaan Norjalle kuuluvalle Jäämeren rannikolle muuttaneita suomalaissiirtolaisia. Norjalaistamiskaudella, joka jatkui 1870-luvulta aina toiseen maailmansotaan saakka, kveeni-sanalla oli kielteinen merkitys ja nykyäänkin se saatetaan mieltää sellaiseksi. Toisen maailmansodan jälkeen nimityksen käyttö on vaihdellut ja sen tarkoituksesta on keskusteltu. On kiistelty esimerkiksi siitä, lasketaanko suomalaisen ja norjalaisen yhteinen lapsi kveeniksi.lähde?
Kveeniväestön synty ja kehitys

Kiinteä suomalaisasutus Pohjois-Norjaan alkoi syntyä 1700-luvulla ja vilkkainta siirtolaisuus oli 1800-luvun jälkipuoliskolla. Tornionlaaksosta sekä muualtakin Suomesta muutti ihmisiä Länsi-Ruijaan sesonkikalastajiksi ja maanviljelijöiksi. Itä-Ruijaan väestöä siirtyi 1840-luvulta lähtien Oulun, Kuusamon, Kemin, Tornion, Kemijärven, Kittilän ja Sodankylän suunnalta. Pääasiallinen muuton syy olivat katovuodet ja Suomen väestönkasvu.lähde?
Pohjois-Norjassa oli pitkään luonnollinen, elinkeinojen mukaan syntynyt aluejako norjalaisten, saamelaisten ja suomalaisten kesken. Kveenejä pidettiin ahkerina työntekijöinä ja Pohjois-Norjan maatalouden kehittäjinä. Perinteisesti Pohjois-Norjassa norjalaiset olivat toimineet kalastajina ja saamelaiset poromiehinä, mutta Suomesta muuttaneet siirtolaiset toivat mukanaan muutamia hevosia, lehmiä sekä lampaita ja aloittivat maanviljelemisen. Kveenit perustivat useita nykyisiä norjalaiskyliä ja -kaupunkeja. Esimerkiksi Altan kaupunki Pohjois-Norjassa on vanha kveenien siirtokunta Alattio. Alattio oli kveenien tärkein siirtokunta aina 1800-luvun puoleen väliin, minkä jälkeen Vesisaaresta tuli niin sanotusti kveenien pääkaupunki.lähde?
Kveenien olot muuttuivat huomattavasti 1860-luvulta lähtien, jolloin Norjan valtio alkoi kiinnostua maan pohjoisosista. Lakeja muutettiin 1800-luvun lopulla niin, että maanomistamisen edellytyksenä oli norjalainen sukunimi. Sukunimet muutettiin kokonaan norjalaisiksi, käännettiin tai kirjoitettiin norjalaisittain (esimerkiksi Uusimaa → Osima). Myöhemmin maanomistamiskäytäntöä muutettiin niin, että ainoastaan norjalainen sai ostaa maata. Vuoden 1895 lain mukaan Norjan kansalaisuuden edellytys oli norjan kielen taito. Kveenien sulautumista Norjan muuhun väestöön edisti myös toinen maailmansota, jonka jäljiltä Pohjois-Norjasta hävisivät näkyvä kulttuuriperintö, kuten esineet ja talot. Tilalle rakennettiin niin sanotusti Norjan yleiskansallinen kulttuuri. Kveenien keskuudessa lestadiolaisuudella oli vahva jalansija. Vapaakirkollinen Väinö Välkiö kierteli 1933 Ruijassa saarnamatkalla. Hänen käsityksensä mukaan kveeniväestön enemmistö kuului kyseiseen herätysliikkeeseen.tarvitaan parempi lähde
Kveenien asutus

Kveenien asutusalueet sijaitsevat nykyään pääasiallisesti pohjois-Tromsissa ja Finmarkussa. Asuinalueita Pohjois-Tromsissa ovat Yykeänperä, Raisi ja Naavuono. Länsi-Finmarkussa kveeniasutusta löytyy Alattiosta ja Porsangin kylistä Lemmijoelta ja Pyssyjoelta. Itä-Finmarkussa kveenejä on Pykeijassa, Näätämössä, Paatsjoella, Vesisaaressa, Annijoella ja Kallijoella. Myös Tenon kunnasta löytyy kveenejä. Kveeni on virallinen kieli Porsangin kunnassa.lähde?
Nykypäivä

Norjaan muuttaneista nykysuomalaisista kveenit eroavat identiteettinsä perusteella. ”Uuskveeneillä” on suomalainen identiteetti. Itä-Ruijaan muuttaneiden jälkeläisistä useat pitävät itseään suomalaisina ja kieltään suomen kielenä toisin kuin Länsi-Ruijassa. Syynä tähän on myöhäisempi muutto Norjaan ja tiiviimmät yhteydet Suomeen.lähde?
Kveenien lukumäärästä ei ole olemassa virallisia laskelmia. Norjassa on arvioitu olevan jopa 30 000 kveeniä, mutta suurin osa heistä on kadottanut jo suomen kielen taidon. On arvioitu että 12 000 ihmistä ymmärtää kieltä, mutta ainoastaan 200 osaa lukea kveeniä ja vain 50 kirjoittaa kveeniksi. 1980-luvun lopulla Finnmarkin läänissä tehdyssä kyselyssä noin 4 500 kyselyyn vastannutta ilmoitti olevansa kveeni. Vuoden 2005 väestönlaskennassa ilmeni että 2 000–8 000 ihmistä puhuu kveeniä, vaatimustasosta riippuen.lähde? Kesällä 2023 kveenejä arvioitiin olevan jopa kymmeniä tuhansia.
Elvytystyö

Vesisaaressa Norjan Ruijassa paljastettiin vuonna 1977 Ensio Seppäsen veistämä maahanmuuttajien muistomerkki eli kveeni-patsas, jota oli paljastamassa Norjan kuningas Olavi V, Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa sekä Suomen tasavallan presidentti Urho Kekkonen.
Vuonna 1987 perustetun Ruijan Kveeniliiton tavoitteiksi asetettiin vähemmistöstatuksen saaminen sekä kielen ja kulttuurin säilyttäminen ja kehittäminen. Kveenin kieli sai virallisen vähemmistökielen aseman Norjassa vuonna 2005. Tämän myötä Tromssan yliopistossa on mahdollisuus opiskella vuoden 2006 alusta alkaen kveenin kieltä. Kveenin opetus tapahtuu jo aikaisemmin aloitetun suomen kielen lisäksi. Opetus jakaantuu kveenin kieleen ja kveenin kulttuurihistoriaan. Tavoitteena on myös luoda kveenille oma kirjakieli ja elvyttää puhuttua kieltä. Tavoitteena on myös tehdä yhteistyötä Ruotsin meänkielisten kanssa.lähde?
Kveenien äänenkannattajana toimii Ruijan Kaiku -sanomalehti, joka ilmestyy kuukausittain kveeniksi ja norjaksi.
Kirjailija ja opettaja Alf Nilsen-Børsskog (1928–2014) kirjoitti kveenin kielellä.
Tunnettuja kveenejä ja kveenitaustaisia henkilöitä

John Savio
Ida Tuomainen
Tommy Wirkola
Kirjallisuutta

Porthan, Henrik Gabriel: Muinaisesta kveenien heimosta (1788). H. G. Porthan: Valitut teokset.  Suomentanut Iiro Kajanto. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1982.  ISBN 951-717-260-5
Stockfleth, Nils Vibe: Kundskab om Qvænerne i Kongeriget Norge. Christiania 1848.
Skogman, David: Suomalaiset Ruotsissa ja Norjassa, Suomi 1870, nro 8, s. 131-200 Kansalliskirjaston Historiallisessa Sanomalehtikirjastossa
Ervasti, August Wilhelm: Suomalaiset Jäämeren rannalla. Matkamuistelmia. (Arkistoitu – Internet Archive) Helsinki 1884 (Digitoitu teos)
Paulaharju, Samuli: Ruijan suomalaisia. Helsinki 1928.
Turja, Ilmari: Ruijan rantaa ja Ruijan merta. WSOY, Porvoo 1928.
Saressalo, Lassi: Kveenit: Tutkimus erään pohjoisnorjalaisen vähemmistön identiteetistä.  (Väitöskirja, Turun yliopisto. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 638)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1996.  ISBN 951-717-920-0
Robertsen, Thor (toim.): Jäämeren suomalaiset. Kirja Ruijasta. Norjalais-suomalainen liitto 2010.
Lappalainen, Tarja: Ruijansuomalaisten elämää. Historiaa ja tarinoita Jäämeren rannalta. Siirtolaisuusinstituutti, Turku 2011, 304 s.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kveenit Wikimedia Commonsissa
Kvensk Finsk Riksforbund – Kveeni Suomi liitto
Ruijan Kaiku
Ruijan Kveeniliitto
Lokalhistoriewiki.no: Leksikon: Kven (norjaksi) (Sisältää mm. kartan Finnmarkin ja Tromssan läänien väestöstä 1891)
RUP

RUP:in mukaan etenevän projektin vaiheet.
Unified Process (UP, suom. yhtenäistetty prosessi, myös Unified Software Development Process, suom. yhtenäistetty ohjelmistokehitysprosessi) on iteratiivisen ja inkrementaalisen ohjelmistokehityksen prosessikehys. Sen tunnetuin ja perusteellisimmin dokumentoitu versio on IBM Rational Unified Process (RUP), jonka kehitti Rational Software Corporation (IBM:n osasto vuodesta 2003 lähtien).
Yleistä

Unified Process ei ole itsenäinen prosessi vaan laajennettava kehys, joka tulee muokata vastaamaan organisaation tai projektin erityistarpeita. Rational:in yhtenäistetty prosessi eli RUP (Rational Unified Process, nimi juontuu prosessikuvauksen luoneen Rational Software Corporationin nimestä) on samalla tavoin muokattava kehys. Joskus muokatusta prosessikuvauksesta on vaikea sanoa onko se peräisin UP:stä vai RUP:sta, joten termejä käytetäänkin usein sekaisin.
Nimeä Unified Process käytetään usein korvaamaan nimeä Rational Unified Process, kun puhutaan yleisesti prosessista ja siihen tavallisimmin tehdyistä muokkauksista. Nimeä Unified Process käytetään usein myös siksi, että halutaan välttää mahdolliset tekijänoikeusloukkaukset, sillä Rational Unified Process ja RUP ovat IBM:n ja Intel:n tavaramerkkejä. Ensimmäinen prosessia kuvaileva kirja The Unified Software Development Process (ISBN 0-201-57169-2) julkaistiin vuonna 1999 (tekijöinä Ivar Jacobson, Grady Booch ja James Rumbaugh). Tämän jälkeen useat eri tekijät ovat julkaisseet kirjoja ja artikkeleita aiheesta käyttäen joko termiä Rational Unified Process (mikäli ovat liitoksissa IBM:n kanssa) tai Unified Process (mikäli eivät ole yhteydessä IBM:ään).
Neljä projektin elinkaaren vaihetta > Rup vaiheita ja järjestyksiä

Rup määrittelee projektin elinkaaren koostuvan neljästä vaiheesta. Nämä vaiheet sallivat, että prosessi voidaan esittää korkealla tasolla samanlailla kuin ’vesiputous’-mallin projekteissa voitaisiin esittää, vaikkakin perusolettamuksena avain prosessiin sijaitsee kaikkien eri vaiheiden kehityksen iteraatioissa. Myös, jokaisella vaiheella on tietty päämäärä lopussa, joka ilmaisee tavoitteen onnistuneen toteutuksen.
Päätavoitteena on tutkia järjestelmää, lähtökohtana tarkistaa alustava kustannusarvio ja budjetti. Tässä vaiheessa yrityskonteksti, menestystekijät ja taloudellinen ennuste vahvistetaan. Täydennetäkseen nämä vaiheet luodaan peruskäyttötapausmalli, projektisuunnitelma, alustava riskiarviointi ja projektikuvaus. Kun nämä on toteutettu projekti arvioidaan ja tarkistetaan sen kannattavuus.
Tämän vaiheen päätavoite on vähentää pahimpia havaittuja riskejä. Tässä vaiheessa projekti rupeaa ottamaan muotoa. Vaiheen aikana tehdään ongelma-alueiden analyysi, ja projektin arkkitehtuuri saa perusmuotonsa.
Päätavoite on rakentaa ohjelmisto. Tässä vaiheessa keskitytään suunnitellun järjestelmän komponenttien ja muiden ominaisuuksien kehittämiseen. Tässä vaiheessa tapahtuu valtaosa ohjelmoinnista.
Tämä vaihe tuottaa ensimmäisen ulkoisen julkaisun ohjelmistosta.
Päätavoite on muuntaa järjestelmä kehitysasteelta tuotantoon ja tuoda se loppukäyttäjän saataville ja ymmärrettäväksi. Tämän vaihe sisältää loppukäyttäjän ja ylläpitäjien kouluttamisen ja järjestelmän testaamisen, jotta huomataan toteutuuko loppukäyttäjien odotukset.
Kuusi parasta tapaa

RUPissa kuvattu Kuusi parasta tapaa on ohjelmistotuotannon malli, joka listaa kuusi ideaa joita tulisi seurata ohjelmistoprojektin suunnittelussa vikojen minimoimiseksi ja tuottavuuden parantamiseksi. Nämä tavat ovat:
Iteratiivisen ohjelmistokehitys-mallin vaiheet
Kyborgi

Robottijalka, jossa on paineilmalla toimivat lihakset.
Kyborgi (engl. cyborg) tarkoittaa biologista eliötä, johon on yhdistetty tekniikkaa. Sana on yhdistelmä kyberneettisestä ja organismista tarkoittaen siis kyberneettistä eliötä. Määritelmällä tarkoitetaan yleensä tieteiskirjallisuudessa esiintyneitä, osittain robottien näköisiä ihmishahmoja, mutta vaatimusta jonkinlaisen robotiikan näkyvyydelle ei ole; kyborgi voi olla täysin samannäköinen kuin normaali ihminen. Periaatteessa kyborgin määritelmä kattaa nykyään esimerkiksi sydämentahdistinta käyttävän ihmisen. Manfred Clynesiä (1960) pidetään kyborgi-sanan keksijänä. Hän käytti sitä artikkelissaan ulkoavaruudesta. D. S. Halacy käytti sanaa "ei ainoastaan avaruudesta, vaan yhteydestä sisäisen ja ulkoisen tilan välillä - cyborg on silta mielen ja aineen välillä."
Kuvitteelliset kyborgit

| Kyborgi |
| --- | --- |

Ominaisuudet
Nimen etymologia:  yhdistelmä sanoista kybernetiikka ja organismi
Status:  Elävä olento yhdistettynä teknologiaan, joka useimmiten pitää hänet elossa
Tuntomerkit:  Sekoitus ihmisen (tai jonkin muun eliön) ja robotin osia
Esiintyminen:  Maapallolla ja sen ulkopuolella tulevaisuudessa
Voimat:  Teknologia voi antaa eliölle uusia voimia, kuten tarkemmat aistit tai yli-inhimillisen fyysisen voiman
Kansanperinne
Kansanperinteen alkuperä:  1900-luvun tieteiskirjallisuus
Samanlaiset olennot:  Ihminen tai muu Eliö Robotti Androidi Humanoidirobotti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuvitteelliset kyborgit ovat usein ihmisiä yhdistettyinä teknologiaan, joka useimmiten on välttämätön olennon elossa pysymiseen. Teknologia kyborgissa ei pysty pitämään olentoa yksin elossa, vaan myös alkuperäisen ihmisen jäljellä olevia elimiä tarvitaan, minkä takia kyborgi voi kuolla, jos hänen elimensä ovat vaurioituneet pahasti. Monissa tarinoissa teknologia hallitsee ihmistä tai ihminen on menettänyt muistinsa muututtuaan kyborgiksi, ja tätä kautta joku paha hallitsee ihmistä, joka ei välttämättä haluaisi olla hänen puolellaan. Kuitenkin ihmisen aivojen osat voivat tuoda muistoja ajalta, jolloin kyborgi oli vielä täysi ihminen. Tämä saa joskus kyborgin haluamaan tulla täysin ihmiseksi uudelleen.
Kuvitteelliset kyborgit > Populaarikulttuurissa > Elokuvissa

Darth Vader – Tähtien sodasta tuttu kyborgisithlordi
Kenraali Grievous – Tähtien sota -universumin roisto
RoboCop – Kyborgipoliisi RoboCop-elokuvasta
Terminator – Terminator-elokuvissa
Kuvitteelliset kyborgit > Populaarikulttuurissa > Televisiosarjoissa

Kyborgi 009 – Shoutarou Ishinomorin mangaan perustuva anime
Dekao – Usagichan de Cue -animesarjan kyborgi
Cybermen – Doctor Who -televisiosarjan kyborgiarmeija
Cyborgduke – Galaxy Express 999 -animesarjan hahmo
Edward Elric – Fullmetal Alchemist -animesarjan hahmo
Motoko Kusanagi "Major" – Kōkaku kidōtai (Ghost In The Shell)-mangan ja animesarjan päähenkilö. Sarjassa on monia muita kyborgeja
Steve Austin – Kuuden miljoonan dollarin mies -scifisarjan päähenkilö
Kuvitteelliset kyborgit > Populaarikulttuurissa > Videopeleissä

Raiden ja Gray Fox – Metal Gear -pelisarjan kyborgiksi muunnetut ihmiset
Smoke, Sektor ja Cyrax – Mortal Kombat -tappelupelisarjan hahmoja
Tri. N. Gin – Crash Bandicoot -pelien hahmo, pelisarjassa esiintyy muitakin kyborgeja
Adam Jensen – Deus Ex: Human Revolution -pelin päähenkilö
Errol – Jak 3 -pelin hahmo
Kuvitteelliset kyborgit > Populaarikulttuurissa > Kirjallisuudessa

Franky – One Piece -mangan hahmo
Kuvitteelliset kyborgit > Populaarikulttuurissa > Sarjakuvissa

Deathlok – Marvel-kustantamon supersankari
Kyborgi – DC Comicsin luoma supersankari, joka kuuluu Teinititaanit-nimiseen supersankariryhmään.
Kuvitteelliset kyborgit > Populaarikulttuurissa > Musiikissa

Magnum – Lordi-yhtyeen entinen basisti
Kirjallisuutta

Parikka, Jussi: Koneoppi. Ihmisen, teknologian ja median kytkennät. Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen julkaisuja 1, Pori. 2004 ISBN 951-29-2569-9)
Sihvonen, Jukka: Konelihan värinä. Johdatus kytkeytymisen maailmankuvaan. Helsinki, Like, 2001 ISBN 951-578-813-7)
Siivonen Timo: Kyborgi. Koneen ja ruumiin niveltymisiä subjektissa. Nykykulttuurin tutkimusyksikön julkaisuja 53. Jyväskylän yliopiston Nykykulttuurin tutkimusyksikkö, 1996 ISBN 951-34-0871-X)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kevin Warwick (Arkistoitu – Internet Archive)
The Rolling Stones

| The Rolling Stones |
| --- | --- |

 Rolling Stones vuonna 2015.
Tiedot
Toiminnassa:  1962–
Tyylilaji:  rock blues rock rock and roll rhythm and blues hard rock
Kotipaikka:  Lontoo, Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mick Jagger, laulu, lyömäsoittimet, huuliharppu   Keith Richards, kitara   Ron Wood, kitara  
Entiset jäsenet:  Charlie Watts, rummut (1963–2021)  Bill Wyman, basso (1963–1993)  Mick Taylor, kitara (1969–1974)  Brian Jones, mm. kitara, kosketinsoittimet, huuliharppu (1962–1969)  Ian Stewart, kosketinsoittimet (1962–1963)  Dick Taylor, basso (1962) 
Levy-yhtiö:  Decca Records   Rolling Stones Records   Virgin Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Rolling Stones on englantilainen rockyhtye, jolla on ollut 1960-luvulta lähtien vahva vaikutus länsimaiseen populaarimusiikkiin ja -kulttuuriin. Yhtyeen nimi on peräisin blues-artisti Muddy Watersin kappaleesta ”Rollin' Stone”. Nimestä on arkikielessä käytetty monenlaisia lyhennyksiä ja muunnelmia, joista suomen kielessä yleisin on ”Rollarit”.
The Rolling Stonesin musiikin perusta on rhythm and bluesissa, joskin yhtye on uransa eri vaiheissa hyödyntänyt muitakin vaikutteita.  Niin ”svengaava Lontoo”, beatnikit, Bob Dylanin protestilaulut, poptaide, underground-liike, Jamaikan reggae, punkin alakulttuuri kuin videon ja digitalisoinnin kaltaiset tekniset innovaatiotkin ovat antaneet inspiraatiota The Rolling Stonesille, mutta myös saaneet siltä itse. Yhtyeen albumeja on myyty maailmanlaajuisesti yli 200 miljoonaa kappaletta.