stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tordenskjold-luokka

| Tordenskjold-luokka |
| --- | --- |
 Tordenskjold-luokan nimikkoalus KNM Tordenskjold

Tekniset tiedot
Uppouma:  3 914 t
Pituus:  92,66 m
Leveys:  14,78 m
Syväys:  5,38 m
Koneteho:  4 500 shp
Nopeus:  16,9 solmua
Miehistöä:  245
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 210 mm tykkiä 6 × 120 mm tykkiä 6 × 76 mm tykkiä 2 × 450 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  6 × 1 naulan ilmatorjuntatykkiä
Tordenskjold-luokka oli Norjan laivaston rannikkopanssarilaivaluokka, johon kuului kaksi Armstrong Whitworthin 1800-luvun lopulla valmistamaa alusta. Aluksia kutsuttiin Norjassa panssarilaivoiksi (norj. panserskip). Luokan alukset olivat ensimmäiset Norjan laivastolle hankitut tämän tyyppiset alukset.
Alukset muodostivat Norjan laivaston rungon yhdessä niitä seuranneiden Eidsvold-luokan alusten kanssa aina Saksan hyokkäykseen huhtikuussa 1940 saakka. Alusten aseistus oli valmistusajankohdalleen tyypillisesti useaa eri kaliiperia käsittävä. Alusten pääaseina olleet kaksi raskasta 210 millimetrin tykkiä oli asennettu torneihin keulaan ja perään. Apuaseina olleet kuusi 120 millimetrin tykkiä oli asennettu kasematteihin kolme kumpaankin laitaan. Kevyemmät 76 millimetrin tykit oli ryhmitelty pareittain laitoihin sekä perään ja keulaan. Alusten aseistuksen täydensivät kaksi 450 millimetrin torpedoputkea.
Luokan alusten suoja oli suunniteltu lähinnä tykistötaistelua silmällä pitäen eikä niissä ollut torpedovöitä. Alusten kyljissä oli kuuden tuuman Krupp-panssarointi ja pääaseiden torneissa yhdeksän tuuman panssarointi. Apuaseiden kasemattien panssarointi oli ainoastaan kaksi tuumaa.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KNM Tordenskjold | Armstrong Whitworth, Elswick | 18. maaliskuuta 1896 | 10. maaliskuuta 1897 | 2. huhtikuuta 1898 | Saksan laivaston valtaama 1940 nimetty uudelleen Nympheksi saksalaisen miehistön upottama 17. toukokuuta 1945 nostettu ja myyty romutettavaksi 1948 |
| KNM Harald Haarfagre | Armstrong Whitworth | 18. maaliskuuta 1896 | 4. tammikuuta 1897 | 10. kesäkuuta 1897 | Saksan laivaston valtaama 1940 nimetty uudelleen Thetikseksi palautettu 1945 kelluva kasarmi romutettu 1947 |
Tie 15 (Viro)

Kantatie 15 on pohjois–etelä-suuntainen 97-kilometrinen maantie Pohjois-Virossa. Tie alkaa Tallinnan Nõmmestä valtatieltä 4 Viljandi maanteen nimellä. Se ylittää valtatien 11 Luigessa ja kulkee Kohilan, Hagudin, Raplan, Kehtnan, Lellen ja Kärun kautta Türiin valtatielle 5.
Tien kulku

Kantatie 15 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tien kulku > Harjumaa

Tallinna
Kiilin kunta
Sakun kunta
Tien kulku > Raplamaa

Kohilan kunta
Raplan kunta
Kehtnan kunta
Tien kulku > Järvamaa

Türin kunta
Traneberg

Ilmakuva Tranebergistä vuodelta 1935. Taustalla näkyy juuri valmistunut Tranebergin silta.
Traneberg on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella, ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Tukholman kaupunki osti alueen vuonna 1904. Nykyisin kaupunginosassa on asukkaita noin 6 800, ja se on maa-alaltaan 0,86 neliökilometrin suuruinen. Alueella on Alvikin metroasema, joka vihreän linjan lisäksi toimii Nockebyn rata -raitiotien pääteasemana ja Poikittaisradan asemana.
Tranebergissa sijaitsi vuosina 1911–1935 Tranebergin liikuntakenttä, jolla pelattiin vuoden 1912 olympialaisten jalkapallo-otteluita. Suomi kohtasi kisoissa Tranebergin kentällä Italian ja Venäjän.
Nykyinen Tranebergin kaupunginosa rakennettiin vuosina 1934–1940. Sinne rakennettiin eräät ensimmäisistä suurille lapsiperheille suunnitelluista taloista eli barnrikehuseista.
Tiibetinmetsästyskoira

| Tiibetinmetsästyskoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Tiibet
Määrä:  Suomessa tuntematon
Alkuperäinen käyttö:  metsästyskoira
Nykyinen käyttö:  villilampaan, antiloopin ja myskihirven metsästys
Muita nimityksiä:  sha-kyi, Tibetan Hunting Dog, Tibetan Hound, Tibetan Corpse Hound, Segugio Tibetano a Pelo Lungo
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Väritys:  kerman harmaa; pää savunmusta
Tiibetinmetsästyskoira (sha-kyi) on tiibetiläinen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Ulkonäkö

Tiibetinmetsästyskoira on asuinympäristönsä huomioon ottaen suhteellisen lyhytkarvainen, ollen samalla ainoa tällainen tiibetiläinen rotu. Se on kooltaan noin airedalenterrierin kokoinen. Pää on pitkä ja sävyltään savun musta, sulautuen vähitellen muun karvapeitteen väriin. Korvat ovat riippuvat tai eteenpäin taittuneet, häntä selän yli kiertynyt koiran ollessa aktiivinen (normaalisti alhaalla kannettu), karvapeite melko lyhyt ja erittäin tiheä. Karvapeitteen väritys on kerman harmaa. Saksalainen turisti, joka vieraili Tiibetissä, kuvaili koiraa "vähemmän karvaiseksi kuin tavalliset tiibetiläiset koirat, kuivaksi (tai laihaksi), nopeaksi kuin tuuli, uskomattoman massiiviseksi ja sanoinkuvaamattoman rumaksi". Ennen kaikkea edellä mainittu massiivinen rakenne erottaa rodun vinttikoirista.
Alkuperä

Tiibetinmetsästyskoiraa käytetään paikallisen villilampaan, antiloopin ja myskihirven metsästykseen. Se on koulutettu pitämään riistan paikallaan, rasittamaan sitä ja haukkumaan sitä kunnes metsästäjä saapuu ampumaan sen. Villilampaan tapauksessa riista ajetaan kohti kallioita, joilla se yleensä pysähtyy ja yrittää puolustautua, samalla kun koira yrittää pakottaa sen alas rotkoon - toisinaan sama tekniikka toimii myös susien kanssa. Karvapeitteen suhteellinen lyhyys selittyy sillä, että runsaammalla karvapeitteellä koira ei kykenisi metsästäessään juoksemaan yhtä nopeasti.
Koska rotua esiintyy ainoastaan paimentolaisheimojen keskuudessa, siitä ei ole olemassa maailmanlaajuisesti kovin paljon tietoa. Eniten sitä kasvattavat Kham-alueen heimot, joiden kulttuuriin se vahvasti liittyy.
Troitsk

Troitsk voi viitata seuraaviin paikkakuntiin:
Troitsk, kaupunki Troitskin aluepiirissä Moskovan lounaisosissa, Venäjällä. On osa laajentunutta Moskovaa 1. heinäkuuta 2012 lähtien.
Troitsk, kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Troitsk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tohtori Faustus

Tohtori Faustus (saks. Doktor Faust, KiV 303) on Ferruccio Busonin viimeinen, keskeneräiseksi jäänyt ooppera. Säveltäjä kirjoitti teoksen libreton itse ja se perustuu vanhaan saksalaiseen nukketeatteriversioon Faustin legendasta. Teos sai ensi-iltansa Dresdenissä vuonna 1925 Busonin oppilaan Philipp Jarnachin viimeistelemänä. Tohtori Faustusta on esitetty ja levytetty kohtalaisen vähän.
Teos eroaa tyylillisesti sekä aikakauden italialaisesta verismistä, että saksalaisesta Richard Straussin myöhäisromantismista. Busonin "uus-klassisuus" on selkeää, suoraviivaista ja keskittyy melodioihin. Säveltäjä käyttää diatonisten ja kromaattisten jaksojen välistä kontrastia draaman tehokeinona.
Aiheesta muualla

Joseph Horowitz: On Busoni's Doktor Faust (Arkistoitu – Internet Archive)
The Culture Vulture: Doktor Faust - Ferruccio Busoni (Arkistoitu – Internet Archive)
Thomas A. White

Thomas A. White vuonna 1978.
Thomas A. White (12. elokuuta 1931 Durrow – 7. toukokuuta 2017) oli irlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi Ossoryn hiippakuntaan 25. helmikuuta 1956 ja nimitettiin Sebanan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Ruandaan 27. toukokuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Donald J. Herlihy ja Peter Birch.
White sai 1. maaliskuuta 1983 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Etiopiaan. Hänet nimitettiin 14. lokakuuta 1989 apostoliseksi pro-nuntiukseksi Uuteen-Seelantiin ja Fidžille, 1. joulukuuta 1992 lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Naurulle. Vuonna 1993 Whitesta tuli apostolinen nuntius Uuteen-Seelantiin. Hän erosi 27. huhtikuuta 1996 tehtävistään apostolisena pro-nuntiuksena (Fidži) ja nuntiuksena (Uusi-Seelanti, Nauru).
Tomer Chencinski
Aiheesta muualla

Chencinski Rovaniemen Palloseuran sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Thomas A. Scott

Thomas Alexander Scott
Thomas Alexander Scott (28. joulukuuta 1823 – 21. toukokuuta 1881) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hän johti Pennsylvania Railroadia, joka oli maailman suurin liikeyritys 1880-luvulla. Hänellä oli merkittävä rooli vuoden 1877 kompromississa, joka päätti rekonstruktion aikakauden Yhdysvaltain historiassa. Andrew Carnegie työskenteli nuorena Scottin alaisuudessa, ja Scottilla oli suuri vaikutus hänen uraansa.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana presidentti Abraham Lincoln nimitti Scottin apulaisministeriksi sotaministeriöön. Scott järjesti joukkojen kuljetuksia ja huoltoyhteyksiä rautateillä, ja toimitti 25 000 miestä yhden vuorokauden aikana Chattanoogan taisteluun, joka päättyi Pohjoisvaltioiden voittoon.
Toni Kostian

Keittiömestari-ravintoloitsija Toni Kostian (Vuoden kokki 2016). Kuvaaja: Aino Huovio.
Toni Kostian on helsinkiläinen keittiömestari. Hän voitti Vuoden Kokki kilpailun vuonna 2016. Kostianin kilpailu-ura on monipuolinen. Hän on toiminut mm. vuosina 2011-2012 Suomen kokkimaajoukkueen kylmänkeittiön kapteenina. Ruotsalainen Restaurant Världen -lehti palkitsi hänet Chef of Chefs -tittelillä vuonna 2017.
Kostianin perusti vuonna 2015 ravintola Grönin yhdessä keittiömestari Lauri Kähkösen kanssa. Suomen Gastronomien Seura valitsi helsinkiläisen ravintola Grönin Vuoden ravintolaksi 2017. Kauppalehden Optio-lehti valitsi Grönin Suomen parhaaksi ravintolaksi vuonna 2017. Pohjoismainen White Guide 2018 -ravintolaopas nosti ravintola Grönin Suomen neljänneksi parhaaksi ravintolaksi. Vuonna 2018 ravintola Grön sai ensimmäisen Michelin-tähden. Aikaisemmin Kostian on työskennellyt mm. ravintola Kaskiksessa sekä Michelin-tähden saavuttaneissa ravintoloissa kuten ravintola Luomossa ja G.W. Sundmansilla.
Aiheesta muualla

Vuoden kokki 2016 Toni Kostian, Ravintola Grön - Strive for the Perfect Kitchen (youtube.com)
Toni Kohonen (kehonrakentaja)

Toni Kohonen (s. 1987) on suomalainen ammattilaiskehonrakentaja. Kohonen kilpaili kehonrakennuksessa ensimmäisen kerran vuonna 2013 Jyväskylän SM-kisoissa, joissa hän voitti noviisien sarjan ja sijoittui avoimessa alle 90 kilon sarjassa viidenneksi.
Kohonen saavutti ammattilaisstatuksen vuonna 2019, jolloin hän voitti IFBB Pro Qualifier -kisan Islannissa. Kohonen asuu Savonlinnassa. Ennen kehonrakennusuraansa Kohonen pelasi jääkiekkoa.
Kohosen valmentajana toimii Patrick Tuor.
Kilpailuhistoria > Amatöörikilpailut

2019 – Iceland Open IFBB Pro Qualifier – 1. sija (Overall)
2019 – Iceland Open IFBB Pro Qualifier – 1. sija (+90 kg)
2019 – SM-kisat – 3. sija (+90 kg)
2017 – PM-kisat – 3. sija (+90 kg)
2017 – SM-kisat – 2. sija (+90 kg)
2015 – PM-kisat – 4. sija (+90 kg)
2015 – SM-kisat – 3. sija (+90 kg)
2013 – SM-kisat – 5. sija (−90 kg)
2013 – SM-kisat – 1. sija (−90 kg noviisit)
Tetrameristaceae

| Tetrameristaceae |
| --- | --- |
 Pelliciera rhizophorae
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Ericales
Heimo::  Tetrameristaceae  Hutch.
Synonyymit
 Pellicieraceae Bullock 
Suvut
 Pelliciera  Pentamerista  Tetramerista 
Katso myös
   Tetrameristaceae Wikispeciesissä   Tetrameristaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tetrameristaceae on viisilajinen kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, jonka tunnetuin edustaja on kanervakasvit (Ericaceae).
Tuntomerkit

Heimon lajit ovat ainavihantia puita, joiden lehdet ovat lyhytruotisia: lapa kapenee tyveään kohti ja muuttuu huomaamatta ruotimaiseksi. Kukissa on melko suuret, joskin karisevat suojuslehdet. Siemenaiheita on yksi kussakin emilehdessä. Hedelmä on avautumaton.
Levinneisyys

Heimo kasvaa kolmella erillisellä alueella: Keski-Amerikassa, pienellä alueella Venezuelan eteläosassa sekä Malesiassa ja Borneolla.
Luokittelu

Heimossa on kolme sukua ja viisi lajia, jotka muodostavat kaksi ryhmää.
1. Pelliciera Benth. Sukuun kuuluu vain yksi laji Pelliciera rhizophorae, joka kasvaa mangroverämeillä Panaman ja Pohjois-Kolumbian alueella. Laji on mangrovepuu, jonka lisäjuuret tekevät rungon tyvestä kartiomaisen. Kärkisilmut ovat pitkiä ja teräväsuippuisia. Lehdet sijaitsevat lähes kiehkuramaisesti ja ovat hammaslaitaisia, lyhytruotisia ja vinotyvisiä. Kukat sijaitsevat oksien kärjissä ja ovat kookkaita. Kukan suojuslehdet ovat terälehtimäisiä. Verholehtien sisäpinnalla on rauhasia. Hedelmä on kookas, teräväkärkinen ja yksisiemeninen.
2. Pentamerista Maguire ja Tetramerista Miq. Suku Tetramerista on kaakkoisaasialainen ja Pentamerista eteläamerikkalainen (Etelä-Venezuela). Niissä on yhteensä neljä melko pientä puulajia. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat lyhytruotisia, suonitukseltaan huomaamattomia ja reunoiltaan rauhashampaisia. Kukat ovat melko pieniä, ja niiden verho- ja terälehdet ovat melkein samanlaisia ja harittavia. Ainakin verholehtien sisäpinnalla on rauhasia. Hedelmä on marja.
Aiheesta muualla

Pelliciera: http://www.mangrove.at/pelliciera-rhizophorae_tea-mangrove.html
Pentamerista: http://www.kew.org/science/tropamerica/neotropikey/families/Tetrameristaceae.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Tetramerista: http://www.asianplant.net/Tetrameristaceae/Tetramerista_glabra.htm
This War of Mine

| This War of Mine |
| --- | --- |

Kehittäjä:  11bit Studios
Julkaisija:  11bit Studios
Jakelija:  Deep Silver, GOG.com, Steam, Epic Games Store, Humble Store, Google Play ja App Store
Julkaistu:  2014
Lajityyppi:  selviytymispeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  USK 16 
Alusta:  Android, iOS, Linux, Mac OS X, Nintendo Switch, PlayStation 4, Windows, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
This War of Mine on 11bit Studiosin kehittämä ja julkaisema selviytymispeli, joka on julkaistu vuonna 2014 Androidille, iOS:lle, Linuxille, Mac OS X:lle ja Windowsille. Myöhemmin pelistä on julkaistu versioita myös Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle.
Pelistä on tehty myös lautapeliversio.
Pelaaminen

Peli sijoittuu sisällissotaan, jossa pelaaja on siviili sodan aikana. Pelaajien tulee haalia ruokaa, vettä, lääkkeitä ja rakennusmateriaaleja selvitäkseen sodasta. Pelaajat toimivat talossa päivisin ruokkien, lääkiten ja rakentaen asioita. Öisin pelaaja voi murtautua rakennuksiin ja etsiä raunioista käyttökelpoisia asioita.
Pelissä on mukana moraalisia valintoja fyysisien valintojen lisäksi.
Pelaajan ohjaamat hahmot reagoivat pelaajan tekemiin valintoihin ja hahmot voivat masentua tehtyjen valintojen seurauksena. Masennuksella on vaikutus hahmojen kykyyn toimia selviytymisen eteen.
Teema

Peli perustuu ihmisten kokemuksiin vuoden 1992 Sarajevon piirityksestä. Peli käsittelee sodan keskellä siviilinä elämisen kauhua. Sen viesti on, että sodassa kuka tahansa voi kuolla koska vain ilman kunnollista syytä. Monet korkeammat tavoitteet tuntuvat tyhjänpäiväisiltä, kun selviäminen arkisistakin asioista on lähes mahdotonta.
Lautapeli

»In war, not everyone is a soldier.» 
(Pelin motto)
Lautapeli on adaptaatio videopeliversiosta. Yhteistyöpelissä pelaajat pyrkivät yhdessä selviämään sodan runtelemassa kaupungissa siviileinä. Pelin päämäärä on selviytyä hengissä sodan loppuun asti. Peliä voi pelata 6 pelaajalla, mutta siinä on myös soolopelimahdollisuus.
Laajennukset ja muut versiot

Pelille on julkaistu War Child -lisäosa, jonka tuotot menevät hyväntekeväisyyteen.
The Little Ones on PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleille julkaistu versio, jossa peli tapahtuu lapsen näkökulmasta. Versio on julkaistu laajennuksena Linux, Mac OS X ja Windows -versioihin.
Father's Promise, The Last Broadcast ja Fading Embers ovat laajennuksia Linux, Mac OS X ja Windows -versioihin.
Complete Edition on Nintendo Switchille julkaistu versio, joka sisältää siihen mennessä julkaistut laajennusosat.
Aiheesta muualla

This War of Mine MobyGamesissa (englanniksi)
The Mighty

| The Mighty Boycott |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2017
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 48.47
 Levy-yhtiö: Lasso Entertainment, Raspi59
Listasijoitukset
  46.
Boycottin muut julkaisut
| Hits Back 2007 | The Mighty 2017 |   |
The Mighty on suomalaisen rockyhtye Boycottin viides studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2017.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Tommi Läntinen sekä sanoittaneet Tommi ja Ilmari Läntinen, ellei toisin mainittu.
Thunder – 3.54
Partners in Crime – 3.42
Still I Rise – 4.16 (säv. Tommi Läntinen & Okko Laru)
Spirit of Liberty feat. Ilmari Läntinen – 4.22 (säv. ja san. Tommi & Ilmari Läntinen)
Bittersweet feat. Ina Forsman – 3.45 (säv. ja san. Tommi Läntinen)
Fire in the Heart – 3.45 (säv. ja san. Tommi & Ilmari Läntinen)
Love is a Minefield – 4.43
Hour of the Wolf – 3.37
Perfect Night – 3.27
American Song – 4.18
Sirocco – 5.09
No One, Babe – 3.55 (säv. ja san. Tommi Läntinen)
Arvostelut

Imperiumi: 9-/10
Kaaoszine: 7+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

The Mighty discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Tore Aleksandersen

Tore Aleksandersen
Tore Aleksandersen (27. helmikuuta 1968 – 6. joulukuuta 2023) oli norjalainen lentopallovalmentaja, joka valmensi Suomen naisten lentopallomaajoukkuetta vuodet 2010–2013. Aleksandersen voitti valmentajaurallaan muun muassa Saksan Bundesliigan mestaruuden naisten valmentajana sekä Yhdysvaltojen yliopistosarjan mestaruuden naistenvalmentajana. Vuonna 2007 Aleksandersen valittiin Norjassa vuoden valmentajaksi. [lähde? ]
Kansainvälisesti kokenut norjalainen tuli Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi vuoden 2010 alussa ja johti joukkueen vuoden 2011 EM-kisojen jatkokarsintoihin. Jatkokarsinnoissa Ranska pudotti Suomen itse lopputurnauksesta. Aleksandersenin ja Lentopalloliiton sopimuskausi päättyi kesään 2013. Tapio Kangasniemi nousi lentopallomaajoukkueen päävalmentajaksi Aleksandersenin jälkeen. [lähde? ]
Aleksandersen valmensi seurajoukkueita kotimaansa lisäksi Saksassa, USA:ssa ja Puolassa. Viimeksi hän oli Schweriner SC:n peräsimessä kaudella 2010–2011 voittaen Saksan naisten Bundesliigan mestaruuden. [lähde? ]
Valmentajaura

1991–1994 Aukra VBK, Norja, 1-sarja
1995–2001 Aukra VBK, Norja, liiga
- 2 hopeaa, 3 cupin hopeaa, 4 nuorten mestaruutta
2002 Minnesota Chill, USA
- USPV-yliopistosarjassa runkosarjan ja play offien mestaruus, valinta vuoden valmentajaksi
2004 Schweriner SC, Saksa
- 4. sija Bundesliigassa
2005 Schweriner SC
- 5. sija Bundesliigassa
2006 Schweriner SC
- 1. sija Bundesliigassa, Saksan cupin mestaruus, nuorten Saksan mestaruus
2007 Schweriner SC
- 2. sija Bundesliigassa, Saksan cupin mestaruus, 3. sija Euroopan Top Teams Cupissa, Norjan vuoden valmentaja kaikissa lajeissa
2008 Schweriner SC
- 3. sija Bundesliigassa
2009-2010 UiS Volley, Norja
- 2 mestaruutta
2010 Schweriner SC, Saksa
- 1. sija Bundesliigassa
Tranebergin silta

Tranebergin silta etelästä kuvattuna vuonna 2008.
Tranebergin silta (ruots. Tranebergsbron) on Tukholmassa sijaitseva silta, joka yhdistää Kungsholmenin saaren ja Tranebergin kaupunginosan sekä samalla kantakaupungin ja Länsi-Tukholman. Siltaa ylittävät kävelijät, pyöräilijät, autoilijat sekä Tukholman metron vihreä linja. Se on 450 metriä pitkä, 27 metriä leveä sekä 32 metriä korkea.
Silta avattiin liikenteelle 31. elokuuta 1934. Sen suunnittelivat arkkitehdit Paul Hedquist ja David Dahl, ja sen rakennuttivat insinöörit Ernst Nilsson ja Salomon Kasarnowsky sveitsiläisen betoniasiantuntija E. Freyssinet’n avustuksella. Silta kunnostettiin ja uusittiin 2000-luvulla. Valmistuessaan Tranebergsbron oli jänneväliltään maailman pisin betonisilta. Sen jänneväli on noin 180 metriä.
Ensimmäisen sillan samalle paikalle rakennutti jo kuningas Kustaa III saadakseen kulkuyhteyden Tukholmasta Drottningholmin linnaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tranebergin silta Wikimedia Commonsissa
Tranholmen

| Tranholmen |
| --- | --- |

 Tranholmen
 Koordinaatit: 59°22′30″N, 18°05′19″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Uppland
Kunta:  Danderyd
Väkiluku (2021):  343
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tranholmen on taajama ja saari Danderydin kunnassa Tukholman läänissä Upplandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 427 asukasta vuonna 2021. Tranholmeniin pääsee vain veneellä, ja asutus koostuu pääasiassa ympärivuotiseen käyttöön muutetuista vapaa-ajanasunnoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tranholmen Wikimedia Commonsissa
Tore André Flo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. kesäkuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Stryn, Norja
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 193cm
Lempinimi: Flonaldo
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993-1994  1995 1996-1997 1997-2000 2000-2002 2002-2003 2003-2005 2005-2006 2006-2008 2008-2009 2011-2012 | Sogndal  Tromsø IL  Brann  Chelsea Rangers Sunderland Siena Vålerenga Leeds United Milton Keynes Dons Sogndal | 44 (21)   26 (18)   40 (28)   112 (34)   30 (18)   29 (4)    63 (13)   24 (4)   23 (4)   13 (0)   22 (2) |
Maajoukkue
| 1995-2004 | Norja | 76 (23) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. joulukuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. huhtikuuta 2007.
Tore André Flo (s. 15. kesäkuuta 1973 Stryn, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nuoruudessaan Flo pelasi kotikaupunkinsa Strynin harrastejoukkueessa ennen siirtymistään vuonna 1993 pääsarjajoukkue Sogndaliin ja 1994 Tromssaan. Kaudella 1995 hän teki 14 liigamaalia ja hyvien esitystensä ansiosta tuli valituksi myös Norjan maajoukkueeseen, missä hän debytoi saman vuoden lokakuussa ottelussa Englantia vastaan. Vuonna 1996 Flo siirtyi bergeniläiseen Branniin, missä hän teki 26 maalia ja vakiinnutti samalla paikkansa maajoukkueen hyökkääjänä. Vuonna 1997 hän siirtyi puolella miljoonalla eurolla Englannin Valioliigan Chelseaan, missä hän voitti Cup-voittajien Cupin vuonna 1998 ja FA Cupin vuonna 2000 mutta joutui yleisesti ottaen istumaan paljon ajasta vaihtopenkillä.
Vuonna 2000 Flo siirtyi Skotlantiin Rangersiin 12 miljoonalla punnalla. Flon ura Rangersissa alkoi hyvin ja hän teki maalin heti avausottelussaan, mutta siirtyi vuonna 2002 takaisin Englantiin Sunderlandin joukkueeseen, missä pelasi ainoastaan yhden kauden joukkueen pudottua ykkösdivisioonaan. Hänen seuraava seuransa oli italialaisseura AC Siena, missä hän pelasi kaksi kautta ennen siirtymistään takaisin kotimaahansa oslolaiseen Vålerengan joukkueeseen heinäkuussa 2005. Vuonna 2007 Flo siirtyi ilmaiseksi englantilaiseen  Leeds Unitediin.
Flo lopetti maajoukkueuransa vuonna 2004 pelattuaan 76 maaottelua ja tehtyään niissä 23 maalia.
Myös Flon veli Jostein ja serkku Håvard olivat maajoukkuetason jalkapalloilijoita.
Tilastoja

| Seura | Vuodet | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| Sogndal IL | 1993—1994 | 119 | 32 |
| Tromsø IL | 1995 | 26 | 18 |
| SK Brann | 1996—1997 | 40 | 28 |
| Chelsea FC | 1997—2000 | 163 | 50 |
| Rangers FC | 2000—2002 | 30 | 18 |
| Sunderland AFC | 2002—2003 | 29 | 4 |
| AC Siena | 2003—2005 | 63 | 13 |
| Vålerenga | 2005 | 8 | 0 |
Trois-Ponts

| Trois-Ponts |
| --- | --- |
 Trois-Pontsin keskustaa
 lippu:  vaakuna
 Trois-Ponts
 Koordinaatit: 50°22′N, 5°52′E 
Valtio:  Belgia
Alue:  Vallonia
Maakunta:  Liège
Arrondissementti:  Verviers
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Francis Bairin
Kunnanvaltuusto:  11 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  68,9 km²
Väkiluku (2015):  2 550
 – Väestötiheys:  37 as./km²
 
 www.troisponts.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trois-Ponts on Liègen maakunnassa Valloniassa sijaitseva Belgian kunta. Se kuuluu Belgian ranskankieliseen osaan. Trois-Pontsin asukasluku on 2 550 (1.1.2015). Trois-Ponts sijaitsee Amblève- ja Salmjokien yhtymäkohdassa.[lähde? ]