stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malesialainen kulttuuri
Juhlapäivät

Maassa eri uskonnolliset ryhmät viettävät omia juhlapäiviään. Islamilainen malaijiväestö viettää omia juhliaan, kuten ramadania, mitkä eivät koske kiinalais- ja intialaisväestöä. Intialaistaustaiset hindut juhlivat deepavalia ja kiinalaisväestö juhlii kiinalaista uuttavuotta. Maassa on yleinen vapaapäivä maan kuninkaan syntymäpäivänä. Kuningas on myös maan muslimien ylin uskonnollinen johtaja. Jokaisessa osavaltiossa vapaapäivä on myös maan paikallisen hallitsijan, eli sulttaanin tai kuvernöörin, syntymäpäivä.
Maan kansallispäivää vietetään 31. elokuuta. Tuona päivänä vuonna 1957 Malaijan liittovaltio julistautui itsenäiseksi Isosta-Britanniasta.
Kirjallisuus

Malesian kirjallinen perinne alkaa alkuperäisväestön suullisesta perinteestä: kansansaduista, kansanrunoista ja sananlaskuista. Perinne on saanut vaikutteita suurista intialaisista eepoksista. Kirjoittaminen aloitettiin islamin tulon myötä. Malaijisulttaanit palkkasivat 1400- ja 1500-luvuilla kirjurit kirjoittamaan muistiin historiallisia tapahtumia, ja näitä kirjoituksia sitten kopioitiin laajalti. Kiinalaiset ja intialaiset toivat oman kirjallisen traditionsa mukanaan, mutta alkoivat tuottaa paikallista kirjallisuutta vasta 1800-luvulla.
1800-luvun alussa unshi Abdullah bin Abdul Kadir, paremmin tunnettu nimellä Abdullah Munsyi, julkaisi ensimmäisiä perinteestä poikkeavia teoksiaan, mutta vasta 1920-luvulla alkoi ilmestyä laajemmin romaaneita ja novellikokoelmia. Varsinainen kotimaisen kirjallisuuden kultakausi alkoi 1990-luvulla.
Ruoka

Malesialainen ruoka on saanut vaikutteita niin kiinalaisesta ja intialaisesta, kuin thaimaalaisestakin keittiöstä. Myös indonesialais- ja arabialaisvaikutteita on havaittavissa.
Merkittävä osa jokaista ateriaa ovat riisi ja nuudelit, joita tarjoillaan keitettyinä tai paistettuina tai erilaisissa keitoissa. Muslimit eivät syö sianlihaa ja hindut eivät syö naudanlihaa. Kaikille kelpaavat kala ja muut merenelävät, sekä kanan- lampaan- ja vuohenliha. Maitotaloustuotteita ei yleensä käytetä, niiden sijaan on tavanomaista käyttää kookosmaitoa. Ruoka on vähärasvaista ja yleensä vahvasti maustettua.
Malesian monien kansojen joukossa on edustettuina maailman suuria keittiöitä, ja malesialaisessa ruokavaliossa on niiden ominaispiirteitä tallella. Sekä riisiä että nuudeleita syödään paljon, usein mausteisen kastikkeen kanssa. Merkittäviä malesialaisia ruokalajeja ovat mm. Laksa ja Nasi lemak. Trooppisia hedelmiä on paljon, niistä omaleimaisin on voimakkaasti haiseva durian.
Media

Valtion omistama Radio Television Malaysia (RTM) tuottaa kahta televisiokanavaa ja suuren osan radio-ohjelmista. Kaupallisia televisiokanavia on kolme. Mediaa säännöstellään tarkasti, ja esimerkiksi suutelu- ja kiroilukohtaukset poistetaan. Ohjelmaa tulee englanniksi, malaijiksi, viidellä kiinan murteella, tamiliksi ja lukuisilla paikallisilla kielillä ja murteilla.
Urheilu

Malesia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1964. Se on saanut yhteensä kuusi mitalia, kolme hopeaa ja kolme pronssia. Mitaleista viisi on sulkapallosta ja yksi uimahypystä.
Malesian jalkapallomaajoukkue ei ole kertaakaan osallistunut MM-kisoihin. Aasian kisoissa se on jäänyt kolme kertaa ensimmäiselle kierrokselle vuosina 1976, 1980 ja 2007. Maassa on 110 jalkapalloseuraa ja niissä yhteensä 9 930 rekisteröityä pelaajaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malesialainen kulttuuri Wikimedia Commonsissa
Moskeija Kuchingissa.
Kiinalainen temppeli George Townissa.
Nasi lemak -lautanen
Ristijärvi

| Ristijärvi |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  64°30′20″N, 028°12′50″E
Maakunta:  Kainuun maakunta
Seutukunta:  Kajaanin seutukunta
Kuntanumero:  697
Hallinnollinen keskus:  Ristijärven kirkonkylä
Perustettu:  1867
Kokonaispinta-ala:  897,94 km² 127:nneksi suurin 2022 
– maa:  835,80 km²
– sisävesi:  62,14 km²
Väkiluku:  1 160 287:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  1,39 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  10,2 %
– 15–64-v.:  51,3 %
– yli 64-v.:  38,5 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  98,0 %
– muut:  2,0 %
Kunnallisvero:  9,3 % 104:nneksi suurin 2025 
Työttömyysaste:  11,3 % (2013) 
Kunnanjohtaja:  Petteri Seppänen
Kunnanvaltuusto:  15 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • PS   • Kok.   • Vas.   • Vihr.:   10 2 1 1 1
www.ristijarvi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ristijärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Kainuun maakunnan keskiosassa viitostien ja Ämmänsaaren radan varrella. Kunnassa asuu 1 160 ihmistä ja sen pinta-ala on 897,94 km², josta 62,14 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 1,39 asukasta/km². Ristijärvi on väkiluvultaan Kainuun maakunnan pienin kunta.
Kunta rajoittuu lännessä Puolankaan, pohjoisessa Hyrynsalmeen, idässä Kuhmoon ja Sotkamoon sekä etelässä Paltamoon. Maakuntakeskukseen Kajaaniin on keskustaajamasta matkaa 43 kilometriä.
Ristijärven historian kolmanneksi kunnanjohtajaksi Heikki Kemppaisen ja Reijo Fredrikssonin seuraajaksi syyskuusta 2007 alkaen valittiin 54-vuotias Lappajärven, Evijärven ja Kortesjärven elinkeinojohtaja Juhani Kauppi ja hänen jälkeensä aloitti Raija Potila. Joulukuun alusta vuonna 2017 kunnanjohtajana aloitti Petteri Seppänen.
Historia

Ristijärven vanhimmasta asutuksesta kertovat Ristijärven ympäristöstä löytyneet kivikautisen ajan asuinpaikat. Asutus pysyi kauan eräluontoisena, saamelaisten jälkeen seudulle saapui metsästäjiä Perämeren rannikolta ja Karjalasta. Vakinaisesti seutu asutettiin 1550-luvulla, jolloin Oulujärven ympäristöön asettui savolaisia uudisasukkaita. vuoden 1569 verokirjan mukaan seudulla oli jo 20 taloa, joista useimmat kuuluivat savolaisille. 1570-luvulla venäläiset hävittivät lähes koko asutuksen. Uusi muutto alueelle alkoi vasta Täyssinän rauhan jälkeen 1595.
Ristijärven seutu kuului vuodesta 1599 alkaen Oulujärven eli Paltamon seurakuntaan. Vuonna 1786 Ristijärveen liitettiin Hyrynsalmen seurakuntaan, jonka kappeliseurakunnaksi se tuli 1804. Itsenäiseksi seurakunnaksi Ristijärvi erotettiin 1896, mikä toteutui käytännössä vasta 1923. Gustaf af Sillénin suunnittelema kirkko valmistui 1807.
Ristijärven asukasluku alkoi kasvaa varsinaisesti vasta 1800-luvulla. Vuonna 1869 asukkaita oli 1 770 ja 1900 2 191. Väestö sai toimeen tulonsa pääasiassa maa- ja metsätaloudesta. Peltoalaa lisättiin järvenlaskuilla, joista ovat muistoina Hiisijärven hiekkarannat. Valkoiset hiekkadyynit paljastuivat 1761, jolloin hiisijärveläiset epäonnistuivat järvenlaskussa ja Hiisijärven vedenpinta laski huomattavasti. Tervanpoltto oli tärkeä elinkeino 1900-luvun alkupuolelle saakka, jolloin se ehtyi. Tilalle tulivat metsätyöt.
Ristijärven asukasluku kasvoi tasaisesti 1960-luvulle saakka. Tällöin väestö alkoi kuitenkin nopeasti vähentyä maaltapaon vuoksi. Vuonna 1960 asukkaita oli lähes 4 000, 1970 3 272 ja 1985 2 373. Vuoteen 2011 mennessä kunnan asukasluku oli laskenut 1 510 asukkaaseen.
Ristijärvellä on ystävyyskuntatoimintaa Venäjän Karjalaan Aunuksen alueelle. Nykyään Ristijärvi kuuluu osana Kainuun maakuntahallintokokeiluun, ja kunnan edustajaksi maakuntavaltuustoon valittiin keskustalainen entinen kunnanjohtaja Heikki Kemppainen yli 200 äänellä ja toistamiseen vuonna 2008.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
| Ristijärven väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 2 469 | 2 469 |
| 1985 | 1985 |    | 2 329 | 2 329 |
| 1990 | 1990 |    | 2 150 | 2 150 |
| 1995 | 1995 |    | 2 045 | 2 045 |
| 2000 | 2000 |    | 1 796 | 1 796 |
| 2005 | 2005 |    | 1 626 | 1 626 |
| 2010 | 2010 |    | 1 513 | 1 513 |
| 2015 | 2015 |    | 1 351 | 1 351 |
| 2020 | 2020 |    | 1 267 | 1 267 |
Lähde: Tilastokeskus.
Luonto

Ristijärvi on luonnonkaunis kunta Kainuun sydämessä. Vaarojen mäkien ja niiden välisten suopainanteiden luonnehtimaa maastoa elävöittävät lukuisat järvet ja mutkittelevat vuolaat virrat.
Kallioperä on kunnan itäosissa pääasiassa graniittigneissiä, mutta länsiosat kuuluvat jo Kainuun liuskealueeseen. Liuskealueella on myös kulutusta hyvin kestäviä kvartsiitteja sekä fylliittejä, kiilleliusketta ja graniittia. Yleisin maalaji on moreeni. Laaksoissa on myös hiekkaa ja hiesua. Kivennäismaalajit ovat laajoilla alueilla turpeen peitossa. Pinnanmuodoiltaan Ristijärveä voidaan verrata altaaseen. Maasto nousee nimittäin kunnan keskiosista kohti reuna-alueita, mutta kunnan etelä- ja pohjoisrajan tuntumassa on yli 300 metrin korkeuteen kohoavia vaaroja. Korkein kohouma on Saukkovaara etelässä Paltamon rajalla. Ristijärven yleisimmät metsätyypit ovat puolukka-mustikka- ja variksenmarja-puolukka-tyyppi. Liuskealueella on reheviä puronvarsikorpia ja alueella kasvaa useita harvinaisia kasvilajeja. Kohoumien välissä notkelmissa on soita.
Tärkein vesistö on Hyrynsalmen puolelta tuleva Emäjoki, joka laskee Ristijärven kautta Iijärveen. Emäjokeen, jossa on kunnan pohjoisosassa Seitenoikean voimala, laskevat idästä Tervajoki ja Hiisijoki. Hiisijoessa on Ison-Pyhännän järven pohjoispäässä voimalan patoama Pyhännänkoski. Kunnan luoteisosan suurin järvi on Uva, joka laskee Iijärven pohjoisimpaan lahteen.
Politiikka

Ristijärveläiset ovat monesti olleet Kainuun aktiivisimpia äänestäjiä.
Politiikka > Kunnanvaltuuston koostumus ja äänestysaktiivisuus

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | Kesk. | SKDL Vas. | Kok. | SDP | SKLKD | KTP | PS | Vihr | yht. | äänestys- aktiivisuus |
| 1976 | 13 | 5 | 2 | 1 |  |  |  |  | 21 | 80,4 % |
| 1980 | 13 | 5 | 1 | 1 | 1 |  |  |  | 21 | 81,1 % |
| 1984 | 14 | 4 | 2 | 1 | -- |  | -- |  | 21 | 77,7 % |
| 1988 | 13 | 4 | 2 | 1 | 1 |  |  |  | 21 | 74,6 % |
| 1992 | 13 | 4 | 3 |  | 1 | -- |  |  | 21 | 73,4 % |
| 1996 | 14 | 3 | 1 |  | 2 | 1 |  |  | 21 | 66,2 % |
| 2000 | 12 | 2 | 2 |  | -- | 1 |  |  | 17 | 64,2 % |
| 2004 | 13 | 2 | 2 |  |  | -- |  |  | 17 | 59,8 % |
| 2008 | 12 | 1 | 3 |  |  | -- | 1 |  | 17 | 55,0 % |
| 2012 | 12 |  | 2 | 1 |  |  | 2 |  | 17 | 54,6 % |
| 2017 | 11 | 1 | 2 |  |  |  | 1 |  | 15 | 58,8 % |
| 2021 | 10 | 1 | 1 |  |  |  | 2 | 1 | 15 | 53,5 % |
Lähde: Tilastokeskus & Oikeusministeriö
Kulttuuri

Ristijärvellä järjestetään vuosittain Nuori Teatteri -teatterileiri yli 12-vuotiaille nuorille, jossa opettajina toimii teatterialan ammattilaisia. Nykyisin myös senioreilla on mahdollisuus osallistua kesäkuussa järjestettävään koulutustapahtumaan. Samaten monena kesänä elokuun alussa on jo ollut kansainvälinen Veisuuvestivaali, jossa vain osana on kirkollinen virsilaulu. Samaan aikaan järjestetään Ristijärven Marttojen ideoima Juustoleipätapahtuma kainuulaisen juustoleivän kunniaksi. Monia vuosia on toiminut harrastajapohjainen mutta ammattilaistasoinen Ristijärven puhallinorkesteri.
Urheilu

Urheilutapahtumana urheiluseura Ristijärven Pyry oli valmistautunut vuoden 2020 Suomen-mestaruushiihtoihin. Lopulta kilpailut tapahtuivat vuonna 2021 ilman yleisöä edellisvuoden kisojen peruunuttua.
Uskonnolliset yhteisöt

Ristijärvellä toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Paltamon seurakunta, jonka alaisuudessa on Ristijärven alueseurakunta. Itsenäinen Ristijärven seurakunta lakkasi olemasta vuonna 2021, jolloin se yhdistyi Paltamon seurakunnan kanssa.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Ristijärven alueella toimii Pohjois-Suomen ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva Kainuun ortodoksinen kappeliseurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä Ristijärvellä toimii herännäisyys.
Talous

Kunnan taloutta on jo pitkään hoidettu siten, että osa tärkeistä peruspalveluista (esimerkiksi Ristijärven terveysaseman tarjonta) saadaan Kainuun sotelta (kuntayhtymä) tai Kainuun maakuntahallinnolta. Kunnan ainoa peruskoulu on Ristijärven keskuskoulu.
Kyliä

Hiisijärvi, Jokikylä, Karhulankylä, Koskenkylä, Mustavaara, Möttölänniemi, Peuravaara, Pihlajavaara, Pyhäntä, Ristijärven kirkonkylä, Tolosenjoki, Tuliharju, Uva, Kivikylä.
Maarekisterin mukaan Ristijärvi on yksi kylä.
Kyliä > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Ristijärvellä oli 1 317 asukasta, joista 564 asui taajamassa, 737 haja-asutusalueilla ja 16:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Ristijärven taajama-aste on 43,4 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Ristijärven kirkonkylä.
Liikenne

Valtatie 5 johtaa Paltamosta Ristijärvelle ja jatkuu Hyrynsalmelle. Seututie 888 haarautuu kantatieltä 76 Sotkamon keskustasta ja kulkee Revonkannan kautta Ristijärvelle ja jatkuu Uvan kautta Väyrylän kylään, jossa se liittyy kantatiehen 78. Yhdystie 8890 alkaa Ristijärveltä seututieltä 888 ja kulkee Emäjoen länsipuolta Karpinvaaran ja Oravivaaran kautta Hyrynsalmelle. Katajasuontie eli yhdystie 8891 on valtatien 5 ja yhdystien 8890 yhdistävä tie Ristijärvellä Jokikylän pohjoispuolella.
Ristijärven rautatieasemalla ei ole nykyään matkustajaliikennettä. Emäjoen ylittävää siltaa Jokikylässä pommitettiin jatkosodan aikana. Yksi liittoutuneiden kone sai konevianlähde? ja lentäjä pyrki nähtävästi osumaan koneellaan siltaan, mutta kone putosi maahan aivan sillan viereen. Hänet on haudattu Kalliokosken laavulle aivan putoamispaikalle.
Tunnettuja ristijärveläisiä

Kari Härkönen (s. 1959), entinen hiihtäjä
Jorma Ijäs (s. 1945), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Heikki Kemppainen (s. 1944), poliitikko, Ristijärven ensimmäinen kunnanjohtaja
Minna Leinonen (s. 1981), ampuja
Kaisa Mäkäräinen (s. 1983), ampumahiihtäjä
Hannu Takkula (s. 1963), europarlamentaarikko
Kirjallisuutta

Turpeinen Oiva, Kaarlo Arffman & Eero Oikarinen: Ristijärven historia.  Ristijärvi:  Ristijärven kunta, Ristijärven seurakunta, 2004.  ISBN 951-98014-2-1
Arffman, Kaarlo: Ristijärveläisen uskon historia.  Ristijärvi:  Ristijärven seurakunta, 2004.  ISBN 952-91-8218-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ristijärvi Wikimedia Commonsissa
Ristijärven kunnan kotisivut
Tilastokeskus - Ristijärven kunnan avainluvut
| n k Kainuun maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hyrynsalmi  Kajaani  Kuhmo  Paltamo  Puolanka  Ristijärvi  Sotkamo  Suomussalmi 
Entiset kunnat:  Kajaanin maalaiskunta  Vuolijoki 
Iijärven seutua Saukkovaaran laelta nähtynä
Aholantie Ristijärven keskustassa, näkymä itään
Talentti

Talentti (m.kreik. τάλαντον, talanton, lat. talentum) oli muinainen massan yksikkö. Se on lähtöisin mahdollisesti Babyloniasta tai Sumerista ja se vastasi vedellä täytetyn amforan painoa. Talenttia käytettiin usein rahayksikkönä, jolloin se viittasi yleensä kultaan tai hopeaan.
Painomittana

Antiikin kreikkalaisena painomittana talentti vastasi 60 minaa. Tunnettiin kuitenkin myös esimerkiksi 80 minaa vastannut talentti. Homeroksen aikoina talenteilla mitattiin aina kultaa, ja se vastasi härän arvoa kullassa. Talentin täsmällinen paino vaihteli eri kaupungeissa. Attikalainen (ateenalainen) talentti vastasi suunnilleen yhden keramionin eli kuutiojalallisen vettä painoa ja oli nykymitoissa noin 25,86 kg.
Vanhan testamentin aikana talentti oli painomittana 60 minaa eli 3 000 sekeliä, eli noin 30–40 kg. Uuden testamentin aikana talentin paino oli suunnilleen saman verran, noin 35–40 kg.
Rahayksikkönä

Klassisen Kreikan aikana talentti oli paitsi painomitta myös rahayksikkö, joka vastasi talenttia kultaa tai hopeaa. Attikalainen talentti vastasi myös rahana 60 minaa sekä 6 000 drakhmaa. Aleksanteri Suuren aikoina hopeatalentti oli noin 26 kiloa hopeaa. Hellenistisen kauden lopulla kreikkalainen talentti oli 26,2 kiloa painava hopearaha. Tarkkoja arvioita talentin arvosta nykypäivänä on kuitenkin vaikea antaa muinaisten mittojen epämääräisyyden takia.
Roomalaisella kaudella talentti vastasi 6 000 denaaria. Työläisen päiväpalkka oli Uuden testamentin aikaan yksi denaari.
Muuntotaulukko

Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 talanton = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × talanton |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – obolos (oboli) | 36 000 obolia | 1⁄36000 talenttia |
| – drakhmē (drakhma) | 6 000 drakhmaa | 1⁄6000 talenttia |
| – mna (mina) | 60 minaa | 1⁄60 talenttia |
Kansainväliset (SI)
| – kilogramma | 25,86 kg | 0,04 talenttia |
Brittiläiset
| – naula | 57,0 lb | 0,02 talenttia |
Salme Näsi

Salme Elise Näsi o.s. Jokinen (s. 6. joulukuuta 1948 Tyrvää) on suomalainen liiketaloustieteen tutkija ja professori emerita.
Henkilöhistoria

Näsin vanhemmat olivat puuseppä Vilho Vihtori Jokinen ja Paula Anna-Liisa Heinonen. Hänen puolisonsa vuodesta 1975 oli professori Juha Näsi. Salme Näsi tuli ylioppilaaksi Harjun yhteiskoulusta 1967 ja valmistui Tampereen yliopistosta taloustieteen maisteriksi 1978 ja kauppatieteen lisensiaatiksi 1987. Kauppatieteen tohtoriksi hän väitteli siellä 1990. Hän oli Suomen ensimmäinen laskentatoimesta väitellyt nainen.
Näsi oli väitöskirjatutkija Mississipissä 1987–1988, hoiti opetus-, tutkimus- ja hallintotehtäviä Tampereen yliopistossa 1974–1993 ja oli apulaisprofessori Oulun yliopistossa 1993–1994 ja professori Jyväskylän yliopistossa 1995–20002. Hän oli Jyväskylän ylopistossa myös taloustieteen tiedekunnan varadekaani 1999–2000 ja yliopiston vararehtori 2000–2002. Tampereen yliopistoon hän tuli yrityksen taloustieteen professoriksi 2002. Näsi on ollut vieraileva tutkija myös McGill-yliopistossa Kanadassa ja Worcester Polytechnic Institutessa Yhdysvalloissa. Hänellä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä.
Julkaisuja

Tuottavuus ja yritysten kansainvälinen hintakilpailukyky: Suomen ja eräiden kilpailijamaiden toimialakohtaisen kannattavuuden, tuottavuuden ja markkinamenestyksen tarkastelu vuosina 1974–1978, Tampere: Tampereen yliopisto, 1981
Suomalainen laskentatoimen tutkimus 1940-luvulta nykypäiviin: väitöskirjatuotannon tutkimusstrateginen analyysi, Tampere: Tampereen yliopisto, 1985, Juha Näsi, Salme Näsi
Laskentatoimen kehityskuva: suomalaiseen laskentatoimen doktriiniin ja liiketaloudelliseen ammattilehtikirjoitteluun perustuva historiantutkimus, Tampere: Tampereen yliopisto, 1987 (lisensiaatintyö)
Tamperetta rakentamassa: asuntokeskuskunta Tampereen Haka 50 vuotta, Tampere: Asuntokeskuskunta Tampereen Haka, 1990, toim. Juha Näsi, Salme Näsi
Laskenta-ajattelun kehitys viime vuosisadan puolivälistä nykypäiviin: suomenkieliseen laskentatoimen kirjallisuuteen perustuva historiantutkimus, Tampere: Tampereen yliopisto, 1990 (väitöskirja)
Kunnan kirjanpitouudistus, Helsinki: Kunnallisalan kehittämissäätiö, 1999, Salme Näsi, Juha Keurulainen
Johdon laskentatoimen hyväksikäyttö ja kehittämistarpeet erilaisissa kunnallisissa toimintayksiköissä, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2001, Salme Näsi, Arja Hokkanen, Jaana Latvanen
Management tensions and configurations: papers on strategic management issues in the stakeholder society, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2002, toim. Juha Näsi, Salme Näsi
Kansainväliset IPSAS-tilinpäätösstandardit valtion laskentatoimen kehittämisen näkökulmasta, Tampere: Tampere University Press, 2007, Mikko Luoma, Lasse Oulasvirta, Salme Näsi
Näkökulmia laskentatoimeen ja tilintarkastukseen, Tampere: Tampere University Press, 2009, toim. Johanna Heiskanen, Lili-Anne Kihn, Salme Näsi
Aiheesta muualla

Laskenta-ajattelun tutkija ja kehittäjä: professori Salme Näsi 60 vuotta, Tampere: Tampereen yliopisto, taloustieteiden laitos, 2008, toim. Timo Hyvönen, Matias Laine, Hannele Mäkelä
Luettelo vuonna 1960 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1960 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

2. tammikuuta – Friedrich Adler, itävaltalainen sosiaalidemokraattipoliitikko ja pääministeri Karl von Stürgkhin murhaaja (s. 1879)
Helmikuu

6. helmikuuta – Antti Gunnar Salonen, suomalainen valokuvaaja ja kauppias (s. 1904)
8. helmikuuta – Lauri Vainola, suomalainen kuvataiteilija (s. 1888)
14. helmikuuta – Sven Lidman, ruotsalainen kirjailija (s. 1882)
29. helmikuuta – Manda Björling, ruotsalainen näyttelijä (s. 1876)
Maaliskuu

4. maaliskuuta – Elli Malm (oik. Elisabeth Sola), suomalainen näyttelijä (s. 1881)
16. maaliskuuta – Alma Aarni, suomalainen kirjailija (s. 1884)
28. maaliskuuta – Jalmari Vuolle-Apiala, suomalainen lakimies (s. 1876)
Huhtikuu

16. huhtikuuta – Fakir Ipi (oik. Mirza Ali Khan), pakistanilainen heimopäällikkö ja kapinajohtaja (s. 1891 tai 1897)
30. huhtikuuta – J. T. Hanho, suomalainen filosofian tohtori ja tilastovirkamies (s. 1879)
Toukokuu

6. toukokuuta – Paul Abraham (oik. Pál Ábrahám), unkarilainen operettisäveltäjä (s. 1892)
7. toukokuuta – Jouko Juuramo, suomalainen yritysjohtaja, maanviljelysneuvos (s. 1903)
8. toukokuuta – Ferdinand Opitz, itävaltalainen kuvanveistäjä (s. 1885)
9. toukokuuta – Signe Bergman, ruotsalainen naisasianainen (s. 1869)
14. toukokuuta – Yrjö Meurman, suomalainen korva-, nenä- ja kurkkutautiopin professori (s. 1888)
31. toukokuuta – Viljo Römpötti, suomalainen kirjailija (s. 1897)
Kesäkuu

13. kesäkuuta – Carl Keenan Seyfert, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä (s. 1911)
19. kesäkuuta – Chris Bristow, brittiläinen Formula 1 -kuljettaja (s. 1937)
19. kesäkuuta – Jimmy Bryan, yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja (s. 1926)
19. kesäkuuta – Alan Stacey, brittiläinen Formula 1 -kuljettaja (s. 1933)
24. kesäkuuta – Arvo Kuusla, suomalainen näyttelijä ja SF:n järjestäjä (s. 1907)
25. kesäkuuta – Tuovi Koskinen, suomalainen jalkapalloilija (s. 1897)
25. kesäkuuta – Ida Outhwaite, australialainen lastenkirjojen kuvittaja, kirjailija ja taiteilija (s. 1888)
Heinäkuu

3. heinäkuuta – Frans Teljo, suomalainen tekstiilitehtailija (s. 1887)
16. heinäkuuta – Gaston Amson, argentiinalainen miekkailija ja olympiamitalisti (s. 1883)
16. heinäkuuta – Albert Kesselring, saksalainen marsalkka (s. 1881)
21. heinäkuuta – Massimo Bontempelli, italialainen kirjailija, kriitikko ja säveltäjä (s. 1878)
26. heinäkuuta – Cedric Gibbons, yhdysvaltalainen elokuvalavastaja (s. 1893)
Elokuu

2. elokuuta – Adolf Niska, suomalais-ruotsalainen operettilaulaja, näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja (s. 1884)
5. elokuuta – Arthur Meighen, kanadalainen poliitikko, opettaja, juristi ja Kanadan pääministeri 1920–1921 ja 1926 (s. 1874)
19. elokuuta – Eino Aaltonen, suomalainen taidemaalari (s. 1906)
25. elokuuta – Raymond Abrashkin, yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja lasten- ja tieteiskirjailija (s. 1911)
25. elokuuta – Vilho Roininen, suomalainen jääkärieverstiluutnantti (s. 1893)
26. elokuuta – Pekka Aarnio, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1930)
29. elokuuta – David Diop, senegalilainen runoilija ja kirjailija (s. 1927)
Syyskuu

13. syyskuuta – Leó Weiner, unkarilainen säveltäjä ja musiikkipedagogi (s. 1885)
27. syyskuuta – Sven B. Oksanen, suomalainen äärioikeistolainen toimittaja ja poliitikko (s. 1915)
Lokakuu

12. lokakuuta – Inejirō Asanuma, japanilainen poliitikko ja henkirikoksen uhri (s. 1898)
16. lokakuuta – Valdemar Langlet, ruotsalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1872)
17. lokakuuta – Yrjö J. E. Alanen, suomalainen teologi, pappi ja professori (s. 1890)
22. lokakuuta – Antti Aho, suomalainen kirjailija ja suomentaja (s. 1900)
30. lokakuuta – George Bonhag, yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija, keskimatkojen juoksija, kilpakävelijä ja 3000 metrin joukkuekilpailun olympiavoittaja (s. 1882)
31. lokakuuta – Heikki Ala-Mäyry, suomalainen maanviljelijä, pankinjohtaja, kirjakauppias, poliitikko ja kansanedustaja (Kokoomus) (s. 1893)