stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julian Weigl

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Julian Weigl
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1995
Syntymäpaikka: Bad Aibling, Saksa
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Borussia Mönchengladbach
Junioriseurat
: SV Ostermünchen
2006–2010: 1860 Rosenheim
2010–2013: 1860 München
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2014 | 1860 München II | 23 | (0) |
| 2014–2015 | 1860 München | 38 | (0) |
| 2015–2019 | Borussia Dortmund | 116 | (3) |
| 2020–2023 | Benfica | 77 | (3) |
| 2022–2023 | → Borussia Mönchengladbach | 23 | (1) |
| 2023– | Borussia Mönchengladbach | 15 | (1) |
Maajoukkue
| 2013-2014 | Saksa U19 | 4 | (0) |
| 2014-2015 | Saksa U20 | 10 | (1) |
| 2015–2016 | Saksa U21 | 5 | (0) |
| 2016– | Saksa | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. tammikuuta 2024.
Julian Weigl (s. 8. syyskuuta 1995 Bad Aibling) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa pelaavaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachia. Oikeajalkainen Weigl on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut myös Saksan jalkapallomaajoukkueessa.
Ura > Seurajoukkueura

Weigl edusti 1860 Münchenin juniorijoukkueita vuodesta 2010 alkaen. Kaudella 2013–2014 hän pelasi seuran kakkosjoukkueen paidassa 23 ottelua. Samalla kaudella hän debytoi myös seuran edustusjoukkueen paidassa 2. Bundesliigassa pelaten 14 ottelua. Seuraavalla kaudella, eli kaudella 2014–2015, Weigl pelasi 2. Bundesliigassa jo 24 ottelua. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi Bundesliigan Borussia Dortmundiin. Weigl teki pääsarjadebyyttinsä seuraavassa kuussa Borussia Mönchengladbachia vastaan. Kaudella 2015–2016 hän debytoi myös Eurooppa-liigassa. Avauskaudellaan seurassa Weigl pelasi 30 bundesliigaottelussa. Seuraavina kausina hänelle kertyi liigaotteluita 30, 25 ja 18 sekä kauden 2019–2020 alkupuoliskolla 13. Kaikkiaan hän teki Bundesliigassa Dortmundille kolme maalia. Mestarien liigassa Weigl pelasi neljän kauden aikana 22 ottelua ja teki maalin lokakuussa 2016 portugalilaisseura Sportingia vastaan.
Weigl pelasi tammikuusta 2020 elokuuhun 2022 saakka portugalilaisseura Benficassa. Sitten hän siirtyi lainalle Borussia Mönchengladbachiin, joka osti hänet omakseen kesällä 2023.
Ura > Maajoukkueura

Weigl edusti vuosina 2013–2014 Saksan alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Vuodet 2014–2015 hän kuului alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen, jonka paidassa hän pelasi kolmessa ottelussa kesän 2015 MM-kilpailuissa. Vuonna 2015 hän teki debyyttinsä Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Weigl debytoi toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. Hänet nimettiin Saksan joukkueeseen saman kesän EM-kilpailuihin mutta hän ei pelannut EM-turnauksessa yhtään minuuttia. Syksyllä 2016 hän pelasi kahdessa ystävyysottelussa ja yhdessä MM-karsintaottelussa. Maaliskuussa 2017 hän pelasi ystävyysottelussa Englantia vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen maaliskuussa 2022, jolloin hän pelasi ystävyysottelussa Israelia vastaan kuudennen maaottelunsa.
Hirving Lozano

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hirving Rodrigo Lozano Bahena
Syntymäaika: 30. heinäkuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Mexico City, Meksiko
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: PSV Eindhoven
Junioriseurat
2009–2014: Pachuca
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2017 | Pachuca | 120 | (31) |
| 2017–2019 | PSV | 60 | (34) |
| 2019–2023 | Napoli | 120 | (23) |
| 2023- | PSV | 9 | (5) |
Maajoukkue
| 2015 | Meksiko U20 | 9 | (6) |
| 2015 | Meksiko U23 (olympiajoukkue) | 8 | (1) |
| 2016– | Meksiko | 68 | (18) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. joulukuuta 2023.
Hirving Lozano (s. 30. heinäkuuta 1995 Mexico City) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa PSV:tä. Oikeajalkainen Lozano on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Lozano on CF Pachucan kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Liga MX:ssa kaudella 2013–2014 tehden 16 ottelussa kaksi maalia. Kaudella 2014–2015 Lozano debytoi CONCACAF Champions Leaguessa. Hän voitti Clausura-mestaruuden 2016. Hän pelasi seurassa kaikki kilpailut mukaan lukien 149 ottelua ja teki 43 maalia.
Heinäkuussa 2017 Lozano siirtyi alankomaalaisseura PSV Eindhoveniin. Hän teki Eredivisiessa 17 maalia sekä kaudella 2017–2018, jolloin PSV voitti Alankomaiden-mestaruuden, että kaudella 2018–2019. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki kaksi maalia. Elokuussa 2019 hän siirtyi italialaisseura Napoliin. Hän pelasi Napolissa neljän kauden aikana 120 Serie A:n ottelua ja teki 23 malia. Hän voitti Italian-mestaruuden 2023 ja Italian cupin 2020. Mestarien liigassa hän pelasi Napolin paidassa 16 ja Eurooppa-liigassa 12 ottelua, ja teki kummassakin kilpailussa kaksi maalia. Hän siirtyi takaisin PSV Eindhoveniin syyskuussa 2023.
Lozano on edustanut Meksikoa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden CONCACAFin-mestaruuskilpailuja, ollen turnauksen paras maalintekijä viidellä osumallaan. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lozano pelasi kolmessa ottelussa tehden yhden maalin. Hän pelasi Meksikon kaikki kolme ottelua olympialaisissa 2023.
Meksikon jalkapallomaajoukkueessa Lozano debytoi helmikuussa 2016 ystävyysottelussa Senegalia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa kuussa MM-karsintaottelussa Kanadan verkkoon. Hän pelasi Meksikon kaikki neljä ottelua Copa América Centenariossa 2016. Hän oli avauskokoonpanossa Meksikon kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2018, ja teki voittomaalin avausottelussa Saksaa vastaan. Hän oli avauskokoonpanossa Meksikon kaikissa kolmessa ottelussa myös MM-kilpailuissa 2022.
Saavutukset

Maajoukkuetasolla
Alle 20-vuotiaiden CONCACAF-mestaruuskilpailut: kultaa 2015
Seurajoukkueessa
CF Pachuca
Meksikon Primera División: Clausura-mestaruus 2015–2016
PSV Eindhoven
Eredivisie: mestaruus 2017–2018
SSC Napoli
Italian cup: mestari 2019–2020
Serie A: mestaruus 2022–2023
Henkilökohtainen
Alle 20-vuotiaiden CONCACAF-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä 2015
CONCACAF-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä 2017
Jori Roosberg

Jori Allan Petteri Roosberg (o.s. Sjöroos, s. 1976 Turku) on suomalainen muusikko ja tuottaja.
Ura

Sjöroos oli PMMP-yhtyeen musiikin pääasiallinen säveltäjä sekä tuottaja. PMMP:tä hän tuotti taiteilijanimellä Think Ink. Sjöroos on kertonut, että vielä 2010-luvun taitteessa hän ei kiinnittänyt sanoituksiin – PMMP:nkään – juuri mitään huomiota. PMMP:n perheväkivallasta kertovaa ”Joku raja” -kappaletta lukuun ottamatta PMMP:n sanoitukset olivat Sjöroosille silkkaa sanahelinää – vaikka PMMP:n pääasiallista sanoittajaa Paula Vesalaa pidetään yhtenä Suomen parhaista pop-musiikin säveltäjistä ja sanoittajista. Sittemmin Sjöroosin mielipide muuttui, ja hän on todennut, että: ”Sanat on 45 prossaa biisistä, musa 55.”
Häntä pidetään tyypillisenä tuottajana: hän on arvostettu musiikkipiireissä, mutta suurella yleisöllä ei välttämättä ole selvää kuvaa siitä, millainen henkilö on kyseessä.
Sjöroos vaikutti 1990-luvun alkupuolella rumpalina Thergothon-yhtyeessä, jonka sanotaan olevan yksi doom metalin alagenren funeral doomin edelläkävijöistä.
Sjöroos tuotti Ismo Alangon ja Teho Majamäen vuonna 2008 ilmestyneen Blanco Spirituals -albumin. Jori Sjöroos sai 2009 Teosto-palkinnon yhdessä Mira Luodin ja Paula Vesalan kanssa PMMP:n levystä Veden varaan.
Vuonna 2015 PMMP:n ja Magenta Skycoden uran loppumisen jälkeen Sjöroos on perustanut uuden projektin nimeltä ROOXX, jolta julkaistiin ensimmäinen kappale ”Breath In” lokakuussa 2015.
Vasta vuonna 2017 Sjöroos julkaisi ensimmäisen kappaleensa omalla nimellään. ”Animals”-kappale nousikin YleX:n viikon parhaimpien biisien listalle. Kyseessä on lähes suora jatkumo Sjöroosin aiemmalle ROOXX-projektille. Molemmissa laulavat Ringa Manner ja Markus Perttula.
Roosberg oli tuottajana Vestan esikoisalbumilla Lohtulauseita.
Yksityiselämä

Sjöroos on naimisissa Chisun kanssa. He vaihtoivat avioiduttuaan vuonna 2019 yhteiseksi sukunimekseen Roosberg, joka on yhdistelmä heidän aiemmista sukunimistään Sjöroos ja Sundberg.
Diskografia > Magenta Skycode > Albumit

IIIII (2006)
Relief (2010)
Diskografia > Magenta Skycode > EP:t ja singlet

Compassion (2005)
We’re Going to Climb / Escaping Outdoors (2009) (7")
The Simple Pleasures (2010) (digi-single)
We Will Be Warm (2013) (12"/Digi)
Sadboi (2019)
Diskografia > Fu-Tourist > Albumit

The Universe Is for Us (2002)
Diskografia > Fu-Tourist > EP:t ja singlet

Single 001 (Plastic Passion) (1999)
King Kong of the Dance Floor (2001)
Big Trouble (2001)
You Come Alive (Take Control) (2002)
Diskografia > Tuottajana

Kuulkaas enot! (2003) (PMMP)
Kovemmat kädet (2005) (PMMP)
Leskiäidin tyttäret (2006) (PMMP)
Puuhevonen (2007) (PMMP)
Blanco Spirituals (2008) (Ismo Alanko Teholla)
Veden varaan (2009) (PMMP)
Rakkaudesta (2012) (PMMP)
Lohtulauseita (2018) (Vesta)
Aiheesta muualla

Sirén, Juhani: Jori Sjöroos – Popkoneiston kummajainen City. 19.1.2007. Viitattu 12.12.2024.
| n k PMMP |
| --- | --- |
 Mira Luoti  Paula Vesala  Jori Sjöroos Juho Vehmanen  Heikki Kytölä  Mikko Virta 
Studioalbumit:  Kuulkaas enot!  Kovemmat kädet  Leskiäidin tyttäret  Puuhevonen  Veden varaan  Rakkaudesta 
Singlet:  ”Rusketusraidat”  ”Niina”  ”Joutsenet”  ”Kesä -95”  ”Päiväkoti”  ”Oo siellä jossain mun”  ”Kumivirsi”  ”Pikkuveli”  ”Matkalaulu”  ”Henkilökohtaisesti”  ”Tässä elämä on”  ”Joku raja”  ”Kesäkaverit”  ”Kiitos”  ”Viimeinen valitusvirsi”  ”Lautturi”  ”Pariterapiaa”  ”Lapsuus loppui”  ”Heliumpallo”  ”Rakkaalleni”  ”Tytöt”  ”Pahvinaamari”  ”Valloittamaton” 
Kokoelmat:  2000-luku  Matkalaulu  Hitit 
Videoalbumit:  Kuulkaas live! 
Muuta:  Diskografia  Kappaleet 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  3  4  5  6  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 2  3 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle
Peter Godly Michael

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Peter Godly Michael
Syntymäaika: 10. toukokuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: , Nigeria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Vaasan Palloseura (VPS)
Junioriseurat
: Crown FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2018 | Rivers United FC |  |  |
| 2018–2020 | Vålerenga | 13 | (3) |
| 2018 | → Vålerenga II | 7 | (2) |
| 2019 | → Skeid (laina) | 7 | (1) |
| 2020 | → Øygarden (laina) | 16 | (6) |
| 2020-2022 | Sogndal | 27 | (6) |
| 2022 | Grorud | 10 | (6) |
| 2023 | VPS | 28 | (17) |
| 2024- | CFR Cluj | 26 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. marraskuuta 2024.
Peter Godly Michael (s. 10. toukokuuta 1998 Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pelaa Romanian pääsarjan CFR Cluj:n joukkueessa.
Michael siirtyi kotimaastaan Nigeriasta Norjaan kaudeksi 2018 pääsarjaseura-Vålerengaan, jossa hän pelasi 13 ottelua ja teki kolme maalia. Seuraavat neljä kautta 2019–2022 hän pelasi Norjan toiseksi ylintä sarjaa kaikkiaan 50 ottelua ja teki kaikkiaan 13 maalia.
Kaudeksi 2023 Michael siirtyi Suomeen Veikkausliigaseura VPS:ään. Kaudesta tuli Peter Michaelille todella onnistunut, sillä hän oli Veikkausliigan maalintekijätilaston toinen 16 maalillaan. Kauden aikana hänet valittiin kolme kertaa "Kuukauden pelaajaksi" ja kauden päätteeksi yleisöäänestyksellä "Vuoden pelaajaksi". Kausi oli VPS:lle ja Michaelille erikoinen, josta Urheilulehden tarina kauden päättyessä
»Kuka olisi vielä kesäkuussakaan uskonut? Ennen käänteentekevää Inter-voittoa Michael oli osunut liigassa vain kerran ja näytti pelaajalta, joka ei osuisi edes ladonoveen. Michael sai tasaisesti peliminuutteja huiman työmääränsä ja ahkeruutensa, ei tehojensa ansiosta. Kun Interiä vastaan onnisti, alkoi maaleja tulla kuin liukuhihnalta. 16 maalin saldo on osoitus peräänantamattoman työn merkityksestä. 25-vuotias nigerialainen pelasi itsensä vaasalaisyleisön sydämiin uskomattomalla tavalla.»
Kauden 2023 päätteeksi Peter Michael siirtyi kuitenkin Romanian pääsarjassa pelanneeseen CFR Cluj:n riveihin
Saavutukset

Henkilökohtaiset:
Veikkausliigan vuoden pelaaja 2023
Kolme kertaa kuukauden pelaaja Veikkausligassa kaudella 2023
Veikkausliiga:
Suomen mestaruuspronssia: 2023
Jean-Pierre Haarhoff

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Bern 1954 | 4×400 metriä |  |
Jean-Pierre Haarhoff (s. 9. heinäkuuta 1932 Haguenau, Bas-Rhin, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin juoksu.
Haarhoff saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa Ranskan ennätyksellä 3.08,7. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 47,6 s.
Haarhoff voitti Ranskan mestaruuden 400 metrillä vuosina 1956 ja 1960. Hän sivusi 400 metrillä Ranskan ennätystä 47,3 s syyskuussa 1956. Seuratasolla hän edusti RC Strasbourgia.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 10,9 (1957)
200 metrin juoksu: 21,8 (1954)
400 metrin juoksu: 47,3 (1956), sähköajanotolla 47,82 (1956)
800 metrin juoksu: 1.55,1 (1955)
400 metrin aitajuoksu: 52,6 (1961)
440 jaardin aitajuoksu: 53,4 (1961)
Pituushyppy: 679 (1953)
Bobby Wood

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Bobby Shou Wood
Syntymäaika: 15. marraskuuta 1992
Syntymäpaikka: Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Hamburger SV
Junioriseurat
1999–2005: Powder Edge FC
2005–2007: Irvine Strikers
2007–2010: 1860 München
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2013 | 1860 München II | 46 | (12) |
| 2011–2015 | 1860 München | 50 | (3) |
| 2015 | → Erzgebirge Aue (laina) | 9 | (3) |
| 2015–2016 | Union Berlin | 31 | (17) |
| 2016– | Hamburger SV | 31 | (6) |
Maajoukkue
| 2010–2011 | Yhdysvallat U20 | 6 | (4) |
| 2011 | Yhdysvallat U23 | 1 | (0) |
| 2013– | Yhdysvallat | 39 | (12) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. syyskuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. lokakuuta 2018.
Bobby Shou Wood (s. 15. marraskuuta 1992 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Oikeajalkainen Wood on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Wood siirtyi vuonna 2007 kotimaastaan saksalaisen 1860 Münchenin juniorijoukkueeseen. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa 2. Bundesliigassa kaudella 2010–2011, jolloin hän pelasi viidessä ottelussa. Yhteensä Wood pelasi 1860 Münchenin paidassa vuosina 2011–2015 50 ottelua onnistuen kolmesti maalinteossa. Kevätpuoliskon kaudesta 2014–2015 Wood oli lainassa 2. Bundesliigan Erzgebirge Auessa, jossa hän pelasi yhdeksässä ottelussa tehden kolme maalia. Kaudeksi 2015–2016 Wood siirtyi saman sarjan Union Berliniin, jossa hän pelasi kauden aikana 31 ottelussa onnistuen maalinteossa 17 kertaa. Näin hänestä tuli eniten maaleja yhden kauden aikana Saksan kahdella korkeimmalla sarjatasolla tehnyt yhdysvaltalaispelaaja.
Kesällä 2016 Wood siirtyy Bundesliigan Hamburger SV:hen.
Maajoukkueura

Wood on edustanut Yhdysvaltoja nuorten maajoukkuetasolla. Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä elokuussa 2013 ystävyysottelussa Bosniaa ja Hertsegovinaa vastaan. Avausmaali syntyi seitsemännessä maaottelussa kesäkuussa 2015 Alankomaita vastaan. Lokakuussa 2015 Wood tuli vaihdosta kentälle CONCACAF Cupissa Meksikoa vastaan tasoittaen ottelun jatkoajalla, mutta Meksiko voitti ottelun ja saavutti paikan vuoden 2017 Maanosaliittojen cupiin.
Wood kuuluu Yhdysvaltain ryhmään vuoden 2016 Copa América Centenariossa. Hän on pelannut kaikkiaan 39 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
Muuta

Woodilla on afroamerikkalaisia ja japanilaisia sukujuuria.
Jack Bannon

Jack Bannon vuonna 1977.
Jack Bannon (14. kesäkuuta 1940 Los Angeles, Kalifornia – 25. lokakuuta 2017 Coeur d’Alene, Idaho) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten Art Donovanin roolista televisiosarjassa Lou Grant (1977–1982). Hän esiintyi lisäksi lukuisissa muissa televisio-ohjelmissa, kuten L.A. Heatissa, ja toimi myös elokuvanäyttelijänä.
Myös Bannonin vanhemmat Jim Bannon ja Bea Benedaret olivat näyttelijöitä. Bannon oli naimisissa John Travoltan siskon Ellen Travoltan kanssa, ja pari vietti aikansa pääasiassa Idahossa.
Aiheesta muualla

Jack Bannon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jack Bannon Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Elonet
Giovanni Simeone

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Giovanni Pablo Simeone Baldini
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1995
Syntymäpaikka: Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Lempinimi: Gio
Seura
Seura: SSC Napoli
Junioriseurat
2008-2013: River Plate
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 | River Plate | 26 | (2) |
| 2015–2016 | → Banfield | 34 | (12) |
| 2016–2017 | Genoa | 35 | (12) |
| 2017–2020 | Fiorentina | 74 | (20) |
| 2019–2020 | → Cagliari | 37 | (12) |
| 2020-2022 | Cagliari | 34 | (6) |
| 2021-2022 | → Hellas Verona | 35 | (17) |
| 2022-2023 | Hellas Verona | 0 | (0) |
| 2022-2023 | → SSC Napoli | 25 | (4) |
| 2023- | SSC Napoli | 11 | (1) |
Maajoukkue
| 2015 | Argentiina U20 | 12 | (10) |
| 2018– | Argentiina | 6 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. joulukuuta 2023.
Giovanni Pablo Simeone Baldini (s. 5. heinäkuuta 1995 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SSC Napolia. Oikeajalkainen Simeone on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura > Seurajoukkueura

Simeone on River Platen kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Argentiinan Primera Divisiónissa kaudella 2013–2014, jolloin hän pelasi 17 ottelua tehden kaksi maalia. Vuonna 2014 Simeone voitti seuran kanssa Primera Divisiónin Torneo Finalin sekä Copa Sudamericanan ja vuonna 2015 Recopa Sudamericanan ja Copa Libertadoresin.
Heinäkuussa 2015 Simeone siirtyi lainalle saman sarjan Club Atlético Banfieldiin. Vuonna 2016 hän siirtyi Italiaan, ensin Genoaan, jossa pelasi  kauden aikana 35 Serie A:n ottelua ja teki 12 maalia. Vuonna 2017 hän siirtyi Fiorentinaan 17 miljoonalla eurolla. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 74 Italian pääsarjaottelua ja teki 20 maalia. Kesällä 2019 hän siirtyi lainasopimuksella Cagliariin ja siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä. Hän pelasi Cagliarissa runsaan kahden kauden aikana 71 ottelua ja teki 18 maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Veronassa lainalla 35 Serie A -ottelua ja teki 17 maalia. Hän siirtyi Veronaan 10,5 miljoonalla eurolla heinäkuussa 2022, mutta pelasi kauden 2022–2023 lainalla Napolissa, joka voitti Italian-mestaruuden. Kauden 25 liigaottelussa hän viimeisteli neljä maalia. Mestarien liigassa pelaamissaan seitsemässä ottelussa hän teki niin ikään neljä maalia. Hän siirtyi vakituisesti Napoliin 12 miljoonalla eurolla kesällä 2023.
Ura > Maajoukkueura

Simeone kuului Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2015 Etelä-Amerikan -mestaruusturnauksessa, jossa Argentiina voitti mestaruuden ja Simeone turnauksen maalikuninkuuden yhdeksällä osumallaan. Aikuisten maajoukkuetasolla Simeone olisi voinut edustaa myös synnyinmaataan Espanjaa mutta pelasi ensimmäisen maaottelunsa Argentiinan A-maajoukkueessa syyskuussa 2018. Pelattuaan viidessä ystävyysottelussa vuonna 2018 hän pelasi seuraavan maaottelunsa kesäkuussa 2023.
Muuta

Simeonen isä Diego Simeone oli myös ammattilaisjalkapalloilija. Nykyisin hän toimii espanjalaisen Atlético Madridin päävalmentajana. Giovanni Simeone syntyi Diegon pelatessa samassa madridilaisseurassa.
Saavutukset

River Plate
Argentiinan Primera División: Torneo Final (2015)
Copa Sudamericana: 2014
Copa Libertadores: 2015
Recopa Sudamericana: 2015
Napoli
Serie A: 2023
Argentiina
Alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut: kultaa (2015)
Marcel Hansenne

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marcel Hansenne vuonna 1945. |  Marcel Hansenne vuonna 1945. |  Marcel Hansenne vuonna 1945. |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 800 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | 800 metriä |  |
|  Pronssia | Oslo 1946 | 800 metriä |  |
Marcel Hansenne (24. tammikuuta 1917 Pariisi – 22. maaliskuuta 2002) oli ranskalainen keskimatkojen juoksija, joka keskittyi 800 metrille. Hän voitti pronssia kyseisestä lajista Lontoon olympialaisissa 1948 juostuaan ajan 1.49,8. Kultaa finaalissa voitti yhdysvaltalainen Malvin Whitfield. 800 metriltä hän voitti lisäksi pronssia EM-kilpailuista 1946 ja hopeaa 1950.
Hansenne sivusi ruotsalaisen Rune Gustafssonin kaksi vuotta vanhaa 1 000 metrin maailmanennätystä ajalla 2.21,4 vuonna 1948. Hän paransi uransa aikana Ranskan ennätystä myös 800 metrillä, 1 500 metrillä ja maililla. Ranskan mestaruuden hän voitti 800 metrillä vuosina 1939, 1941–1945, 1947–1948 ja 1950 sekä 1 500 metrillä vuosina 1943, 1945 ja 1946.
Henkilökohtaiset ennätykset

400 metriä: 49,0 (1948)
800 metriä: 1.48,3 (1948)
1 000 metriä: 2.21,4 (1948)
1 500 metriä: 3.47,4 (1949)
Maili: 4.08,2 (1945)
2 000 metriä: 5.23,4 (1948)