stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timotheos Miletoslainen

Papyruskatkelma Timotheoksen nomoksesta Persialaiset (Persai). Papyruksen reunaan on merkitty tekstinosia erottava koronis. P.Berol. inv. 9875 col. v.
Timotheos Miletoslainen (m.kreik. Τιμόθεος ὁ Μιλήσιος, Timotheos ho Milēsios, lat. Timotheus Milesius; noin 450–360 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kitarodi eli kitharansoittaja, laulaja ja runoilija, joka oli kotoisin Miletoksesta.
Timotheoksen opettaja oli mytileneläinen Frynnis. Hän toimi etupäässä Ateenassa. Timotheos, samoin kuin Frynnis, tunnetaan lähinnä nomos-laulun ja siihen kuuluvan kitharasävellyksen kehittäjänä. Hän itse kertoo lisänneensä kitharan kielet yhdeksitoista. Tiedot Timotheoksen runoudesta ja yleensä nomos-Iaulusta olivat niukat, kunnes 1902 Egyptistä löydettiin papyruksena suuri osa hänen Persialaiset (Πέρσαι, Persai) -nimisestä nomoksestaan. Alku on hävinnyt, mutta ydinosa, omfalos (”napa”), sen jälkeen seuraava sfragis- eli ”sinetti”-osasto ja epilogos ovat säilyneet. Persialaiset on vapaisiin lyyrisiin rytmeihin laadittu läpisävelletty soololaulu. Sen ydinosassa laulaja kuvaa kreikkalaisten ja barbaarien välisen meritaistelun, ehkä Salamiin taistelun, hurjaa melskettä ja esittää muun muassa useiden barbaarien kuolemantuskaa ja rajuja tunteenpurkauksia ja lopuksi kuninkaan pakokäskyn. Sfragis-osassa laulaja ikään kuin painaa teokseensa sinettinsä mainitsemalla nimensä ja kehumalla taitoaan. Epilogissa hän rukoilee Apollonin siunausta syntymäkaupungilleen.
Runoelman sanonta on pöyhkeää ja teennäistä, täynnä vaikeatajuisia metaforia. Siinä näkyy pyrkimys hämmästyttää kuulijoita taiturimaisuudella. Nomoksessa kuitenkin sävelmä oli pääasiana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Persialaiset (Persai) Wikimedia Commonsissa
Julia Ratkevitš

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ratkevitš (alla) vuonna 2014. |  Ratkevitš (alla) vuonna 2014. |  Ratkevitš (alla) vuonna 2014. |  |
Naispaini
Maa:   Azerbaidžan
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 55 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Herning 2009 | 59 kg |  |
|  Kultaa | Dortmund 2011 | 59 kg |  |
|  Hopeaa | Moskova 2010 | 55 kg |  |
|  Hopeaa | Taškent 2014 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 2013 | 59 kg |  |
|  Pronssia | Las Vegas 2015 | 58 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Dortmund 2011 | 59 kg |  |
|  Pronssia | Riika 2016 | 60 kg |  |
Maa:   Valko-Venäjä
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Varna 2005 | 59 kg |  |
Julia Ratkevitš (s. 16. heinäkuuta 1985 Minsk, Valko-Venäjän SNT) on azerbaidžanilainen, aikaisemmin Valko-Venäjää edustanut naispainija, maailman- ja Euroopan mestari.
Ratkevitš aloitti painiuransa edustamalla synnyinmaataan Valko-Venäjää, jonka trikoissa hän saavutti junioreiden MM- ja EM-hopeaa sekä aikuisten tasolla EM-pronssia Varnassa 2005 59-kiloisten sarjassa.
Vuoden 2007 MM-kilpailuista lähtien Ratkevitš on edustanut Azerbaidžania. Tänä aikana hän on voittanut kaksi MM-kultaa ja yhden EM-kullan 59-kiloisten sarjassa, olympiapronssia 55 kg:n painoluokassa 2012, MM-hopeaa 55- ja 60-kiloisten sarjoissa, MM-pronssia 58- ja 59-kiloisissa sekä EM-pronssia 60 kg:n sarjassa.
Ratkevitš on 163 cm pitkä ja hänen normaalipainonsa on 61 kg.
Toivala-Vuorela

Toivala-Vuorela on taajama Pohjois-Savossa. Taajama sijaitsee Siilinjärven eteläosassa, mutta pieni osa sen asukkaista asuu myös Kuopion puolella. Taajama koostuu kahdesta osasta: valtatien 5 itäpuolella sijaitsevasta Toivalasta ja länsipuolella olevasta Vuorelasta.
Vuoden 2018 lopussa Toivala-Vuorelassa asui Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan yhteensä 5 705 henkilöä.
The All-New Popeye Hour

| The All-New Popeye Hour |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  60 min.
Luoja(t):  E. C. Segar  Hanna-Barbera Productions
Pääosissa:  Jack Mercer   Marilyn Schreffler   Allan Melvin   Daws Butler
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS
Esitetty:  9. syyskuuta 1978 – 5. elokuuta 1983
Jaksoja:  35
Tuotanto
Tuottaja(t):  Alex Lovy
Ohjaaja(t):  Ray Patterson   Carl Urbano
Käsikirjoittaja(t):  Doug Booth   Willie Gilbert   Tom Dagenais
Tuotantoyhtiö(t):  Hanna-Barbera Productions   King Features Syndicate
Aiheesta muualla
IMDb 
The All-New Popeye Hour on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan sekä King Features Syndicaten tuottama animaatiosarja, jonka päähenkilönä on jo aiemmin eri piirrossarjoissa ja sarjakuvissa esiintynyt merimies Kippari-Kalle. Sarjan jaksot esitettiin CBS-kanavalla vuosina 1978–1983. The All-New Popeye Hour -nimellä sarjaa esitettiin vuoteen 1981 asti, jolloin sarjan nimeksi vaihdettiin The Popeye and Olive Show, ja samalla sen kestoaika lyhennettiin puoleen tuntiin.
Sarjassa nähdään monia muitakin Kippari-Kalle-sarjakuvista tuttuja hahmoja, kuten Olga, Brutus sekä Eetu. Brutuksen nimi alkuperäisissä jaksoissa on Bluto, mutta hahmo suomennettiin sarjan käännöksessä Brutukseksi. Suomessa sarjan jaksoja on julkaistu suomeksi puhutuilla VHS-kaseteilla. Dubbauksesta vastasi Golden Voice Oy.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack Mercer  | … |  Kippari-Kalle   |
|  Marilyn Schreffler  | … |  Olga, ilkeä merinoita   |
|  Allan Melvin  | … |  Brutus   |
|  Daws Butler  | … |  Eetu   |
|  Hal Smith  | … |  Col. Crumb   |
|  Frank Welker  | … |  Dinky   |
|  Frank Nelson  | … |  Dudley-setä   |
|  Julie Bennett  | … |  Monica   |
|  Jackie Joseph  | … |  Sandy   |
Suomenkielisissä äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Seppo Hietanen  | … |  Kippari-Kalle   |
|  Ulla Ollikainen  | … |  Olga, ilkeä merinoita   |
|  Erkki Ollila/Pertti Nieminen  | … |  Brutus   |
|  Erkki Murto/Pertti Nieminen  | … |  Eetu   |
|  Seppo Hietanen  | … |  sivuäänet   |
|  Erkki Murto  | … |  sivuäänet   |
|  Pertti Nieminen  | … |  sivuäänet   |
|  Ulla Ollikainen  | … |  sivuäänet   |
Suomessa ilmestyneitä julkaisuja > VHS-julkaisut

Kippari Kalle kamppailut Olgan rakkauden tähden
Kippari Kalle Muinaiset Kipparikallet
Kippari Kalle Versus Brutus
Kippari Kalle suuressa maailmassa
Kippari Kalle satujen sankarina
Kippari Kalle merillä
Kippari Kalle oudot tapaamiset
Kippari Kalle ja Olga armeijassa
Kippari Kalle urheilee
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
John Adrian Chamier

| John Adrian Chamier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1883 Brittiläinen Intia
Kuollut: 3. toukokuuta 1974 (90 vuotta)
Ammatti:  sotilas, lentäjä
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  ? – 1929
Taistelut ja sodat:  dervišši-sota ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:  prikaatikenraali
John Adrian Chamier (26. joulukuuta 1883 – 3. toukokuuta 1974) oli brittiläinen ilmavoimien upseeri, virkamies ja poliittinen vaikuttaja.
Chamier syntyi Intiassa 26. joulukuuta 1883. Hänen isänsä oli kenraalimajuri Francis Edward Archibald Chamier. Hän muutti Intiasta Britanniaan, missä aloitti opintonsa Sandhurstin kuninkaallisessa sotilaskorkeakoulussa. Valmistuttuaan hän palasi Intiaan ja aloitti palveluksensa siirtomaiden armeijan riveissä. Tänä aikana hän osallistui dervišši-sotaan Somalimaassa vuonna 1904.
Royal Aero Club myönsi Chamierille lentolupakirjan 22. lokakuuta 1912. Ensimmäisen maailmansodan aikana Chamier siirtyi siirtomaiden armeijasta kuninkaallisiin lentojoukkoihin ja sai koulutuksen sotilaslentäjäksi. Hänen palvelusaikansa oli moitteeton, ja hän jatkoi lentojoukkojen seuraajan kuninkaallisten ilmavoimien palveluksessa. Hänestä tuli Bathin ritarikunnan jäsen vuonna 1925. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi vuonna 1928, ja seuraavana vuonna hän jäi eläkkeelle ilmavoimien palveluksesta omasta halustaan.
Chamier toimi siviilinä lentokoneteollisuuden parissa. 1930-luvulla hän alkoi pettyä työväenpuolueen hallitukseen ja alkoi tukea Oswald Mosleyn British Union of Fascists -puoluetta. Hänestä tuli vuonna 1933 Brittiläisen imperiumin ilmailua edistävän Air League of the British Empire -järjestön sihteeri. Hänestä tuli vuonna 1938 nuoria lentäjiä kouluttavan Air Training Corps (tuolloin Air Defence Cadet Corps) -järjestön johtaja. Hän johti ATC:tä yhdessä Malcolm Campbellin kanssa, kunnes Campbell joutui luopumaan tehtävästä terveydentilansa vuoksi. ATC:n kouluttamilla lentäjillä oli merkittävä rooli sodan alkuvuosina, ja Chamier lyötiin vuonna 1944 ritariksi ansioistaan järjestön johtajana. Hänen teoksensa The Birth of the Royal Air Force julkaistiin vuonna 1943.
Chamier kuoli 3. toukokuuta 1974.
The Lure of Ambition

| The Lure of Ambition |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Edmund Lawrence
Käsikirjoittaja:  Edmund Lawrence Julia Burnham
Tuottaja:  William Fox
Pääosat:  Theda Bara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Film Corporation
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 16. marraskuuta 1919
Kesto:  60 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Lure of Ambition on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut Edmund Lawrencen ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraama, jonka pääosassa on Theda Bara. The Lure of Ambition sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 16. marraskuuta vuonna 1919. Elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiönä oli Fox Film Corporation. The Lure of Ambition oli Baran viimeinen elokuva Foxille. Elokuva on nykyisin listattu kadonneeksi elokuvaksi.
Juoni

Köyhä Olga Dolan (Theda Bara) työskentelee yleisenä pikakirjoittajana tyylikkäässä newyorkilaisessa hotellissa. Kun Olga hurmaa kunniakkaan Cyril Ralstonin (William B. Davidson), ja esittelee hänelle hänen sivistymättömän Sylvester-isänsä (Dan Mason) sekä rähjäisen kotinsa, Ralston suostuttelee Olgan hyväksymään sviitin hotellista. Ralston lupaa Olgalle avioituvansa hänen kanssaan jonain päivänä. Kun Ralston palaa Englantiin, Olga vannoo kostoa. Kosto alkaa soluttautumalla Englannin hienostopiireihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Theda Bara  | … |  Olga Dolan   |
|  Thurlow Bergen  | … |  Rutledgen herttua   |
|  William B. Davidson  | … |  Cyril Ralston   |
|  Dan Mason  | … |  Sylvester Dolan   |
|  Ida Waterman  | … |  Rutledgen herttuatar   |
|  Amelia Gardner  | … |  lady Constance Bromey   |
|  Robert Paton Gibbs  | … |  Miguel Lopez   |
|  Dorothy Drake  | … |  Muriel Ralston   |
|  Peggy Parr  | … |  Minna Dolan   |
|  Tammany Young  | … |  Dan Hicks   |
Juanito (jalkapalloilija, 1954)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Juan Gómez González
Syntymäaika: 10. marraskuuta 1954
Syntymäpaikka: Fuengirola, Málaga, Espanja
Kuolinaika: 2. huhtikuuta 1992
Kuolinpaikka: Autovía del Suroeste, Espanja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1975–1977 1977–1987 1987–1989 | Burgos Real Madrid Málaga | – (–) 284 (85) – (–) |
Maajoukkue
| 1976–1982 | Espanja | 34 (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juan Gómez González, lempinimeltään Juanito (10. marraskuuta 1954 Fuengirolassa, Málagan maakunnassa, Espanjassa – 2. huhtikuuta 1992) oli espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja edusti pelaajauransa aikana Atlético Madridia, Burgosia, Real Madridia, Málagaa ja Espanjan maajoukkuetta. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi Méridaa ennen kuolemaansa auto-onnettomuudessa vuonna 1992. Real Madridissa Juanito käytti numeroa 7 ja seuran kannattajat laulavat vieläkin kotiotteluiden seitsemännellä minuutilla "¡Illa, illa, illa, Juanito maravilla!".
Varhainen ura

Juanito pelasi kotikuntansa Fuengirolan paikallisseuran junioreissa ennen liittymistään Atlético Madridiin vuonna 1972. Hän teki kaksi maalia debyytissään Atlético Madridin alle 18-vuotiaiden joukkueessa, mutta loukkaantuminen esti etenemisen edustusjoukkueeseen. Hän jatkoi uraansa Burgosissa auttaen heitä voittamaan Espanjan Segunda Divisiónan kaudella 1975–1976. Hänen debyyttinsä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Espanyolia vastaan päättyi 2–1. Kaudella 1976–1977 Don Balón -lehti palkitsi Juaniton vuoden espanjalaisena pelaajana.
Real Madrid

Juanito käänsi pian Real Madridin huomion puoleensa ja hän liittyikin seuraan vuonna 1977. Hänestä tuli tärkeä osa Real Madridin menestystä 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa yhdessä Santillanan, Uli Stieliken, Vicente del Bosquen ja José Antonio Camachon kanssa. Juanito voitti Real Madridissa pääsarjamestaruuden viidesti, Copa del Reyn kahdesti ja UEFA Cupin kahdesti. Kymmenen kautensa aikana Real Madridissa hän pelasi 284 Espanjan pääsarjaottelua tehden 85 maalia ja Euroopan kilpailuissa 55 ottelua tehden 17 maalia. Kaudella 1983–1984 hän jakoi 17 maalillaan Espanjan pääsarjan maalipörssin kärkipaikan uruguaylaisen Jorge da Silvan kanssa.
Maajoukkue

Juanito pelasi Espanjan maajoukkueessa 34 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän edusti Espanjaa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1978 ja 1982. Vuonna 1980 hän osallistui Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Málaga ja Mérida

Lähdettyään Real Madridista Juanito liittyi Málagaan, jossa pelasi kaksi kautta ennen eläköitymistään vuonna 1989. Aktiiviuransa jälkeen hän valmesi Méridaa kaudella 1991–1992.
Juanito menehtyi auto-onnettomuudessa 2. huhtikuuta 1992 ollessaan paluumatkalla Méridaan Real Madridin ja Torinon välisestä UEFA Cup -ottelusta.
Saavutukset

Burgos
Segunda División: 1
1975–1976
Real Madrid
Primera División: 5
1977–1978, 1978–1979, 1979–1980, 1985–1986, 1986–1987
Copa del Rey: 2
1979–1980, 1981–1982
UEFA Cup: 2
1984–1985, 1985–1986
Copa de la Liga: 1
1984–1985
Henkilökohtaiset saavutukset
Vuoden espanjalainen pelaaja: 1
1976–1977
Primera Divisiónin maalikuningas: 1
1983–1984
Aiheesta muualla

Juanito Real Madridin sivuston Jugadores de Leyenda -osiossa (espanjaksi)
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Arconada |
2 de la Cruz |
3 Uría |
4 Asensi |
5 Migueli |
6 Biosca |
7 Dani |
8 Juanito |
9 Quini |
10 Santillana |
11 Cardeñosa |
12 Guzmán |
13 Miguel Ángel |
14 Leal |
15 Marañón |
16 Olmo |
17 Marcelino |
18 Pirri |
19 Rexach |
20 Cano |
21 San José |
22 Urruti |
Valmentaja Kubala
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1980
1 Arconada |
2 Alexanko |
3 Migueli |
4 Diego |
5 Uría |
6 Asensi |
7 Dani |
8 Cardeñosa |
9 Carrasco |
10 Quini |
11 Del Bosque |
12 Juanito |
13 Urruti |
14 Gordillo |
15 Olmo |
16 Santillana |
17 Satrústegui |
18 Saura |
19 Cundi |
20 Tendillo |
21 Zamora |
22 Artola |
Valmentaja Kubala
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Arconada |
2 Camacho |
3 Gordillo |
4 Alonso |
5 Tendillo |
6 Alexanko |
7 Juanito |
8 Joaquín |
9 Satrústegui |
10 Zamora |
11 López Ufarte |
12 Urquiaga |
13 Jiménez |
14 Maceda |
15 Saura |
16 Sánchez |
17 Gallego |
18 Uralde |
19 Santillana |
20 Quini |
21 Urruti |
22 Miguel Ángel |
Valmentaja Santamaría
Ultras Sur -kannattajaryhmä muistelee Juanitoa Santiago Bernabéulla huhtikuussa 2007, 15 vuotta pelaajan kuoleman jälkeen: ”15 vuotta myöhemmin, jokaisessa ottelussa, seitsemännellä minuutilla... Juanito on läsnä.”
Transsytoosi

Transsytoosi on solussa tapahtuva ainemolekyylien kuljetus, jossa aine kulkee solun läpi solun toiselta ulkolaidalta sen toiselle ulkolaidalle. Aine tulee endosytoosin myötä sisään ja se poistuu solusta eksosytoosin keinoin. Molekyylien kuljetus tapahtuu tiettyjen molekyylireseptoreiden avulla. Aine kulkee solun läpi rakkulassa. Solukalvon sisäpuolelle muodostuu sytoskeletti ja epiteeli, ennen kuin tapahtuu eksosytoosi ja aine purkautuu rakkulasta solun ulkopuolelle. Endoteelisoluissa jotkut proteiinit ja ravintoaineet voivat kulkea vain transsytoosin välityksellä. Kun aineet kulkevat endoteelisolujen läpi vereen, se tapahtuu transsytoosin kautta. Transsytoosin energia tulee ATP:stä. Tämä molekyylin kulkeutuminen tapahtuu siten, että tietynlaiset molekyylit sitoutuvat tiettyihin reseptoreihin. Tällainen tapahtuma tapahtuu joskus jonkun signaalin laukaisemana. Transsytoosissa on kaksi muotoa, joista toinen perustuu klatriiniin ja toinen caveolinmolekyyliin. Klariiniin perustuva muoto koskee tiettyjä aineita, sillä klariini on reaktioherkkä joillekin ligandeja sitoville reseptoreille. Caveolinmolekyyliin perustuva muoto toimii rasvahappojen ja hormonien kulkeutumisessa.
Aiheesta muualla

https://solunetti.fi/fi/sanasto/t/
Tikkurilan Palloseura (naiset)

| TiPS |
| --- | --- |

Koko nimi:  Tikkurilan Palloseura
Perustettu:  1958
Kaupunki:  Vantaa, Suomi
Kenttä:  Tikkurilan urheilupuisto
– kapasiteetti:  1 000
Infobox OKNimi-testi OK: 
| Mitalit> Kansallinen Liiga  |
| --- | --- | --- |
|  Hopeaa | 2020, 2021 |  |
Tikkurilan Palloseura (TiPS) on Itä-Vantaalla toimiva jalkapalloseura, jonka naisten edustusjoukkue pelasi kausina 2018–2021 Kansallista Liigaa. Joukkue on pelannut pääsarjatasolla myös kausina 1995–1997, 2004–2010 ja 2016.
TiPS saavutti hopeaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2020 ja kaudella 2021.
Kauden 2021 päätteeksi TiPS ilmoitti luopuvansa Kansallisen Liigan sarjapaikastaan. TiPS:n mukaan sillä ei ollut taloudellisia edellytyksiä jatkaa pääsarjassa, ja päätökseen vaikutti myös Vantaan alueen omien pelaajien vähäinen määrä. Joukkueen talous kärsi myös koronapandemiasta ja vähäisestä taustatoimijoiden määrästä.
Kaudella 2023 TiPS pelasi Nelosessa.
Joukkue Kansallisen liigan kaudella 2021

Päivitetty 6. huhtikuuta 2021
Sarjasijoitukset 2010–2017

| Kausi | Sarja | Sarja | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Naisten Ykkönen | Naisten Ykkönen | 012. |
| 2011 | Naisten Ykkönen | lohko A | 07. |
| 2011 | Naisten Ykkönen | alaloppusarja | 02. |
| 2012 | Naisten Ykkönen | lohko A | 06. |
| 2012 | Naisten Ykkönen | alaloppusarja | 02. |
| 2013 | Naisten Ykkönen | lohko A | 01. |
| 2013 | Naisten Ykkönen | yläloppusarja | 07. |
| 2014 | Naisten Ykkönen | lohko A | 01. |
| 2014 | Naisten Ykkönen | yläloppusarja | 06. |
| 2015 | Naisten Ykkönen | Naisten Ykkönen | 01. |
| 2016 | Naisten Liiga | runkosarja | 10. |
| 2016 | Naisten Liiga | alaloppusarja | 04. |
| 2017 | Naisten Ykkönen | runkosarja | 1. |
Aiheesta muualla

Naisten edustusjoukkue Tikkurilan Palloseuran sivustolla
Tikkurilan Palloseuran naisten edustusjoukkue Palloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tikkurilan Palloseuran naisten edustusjoukkue Euroopan jalkapalloliiton sivustolla
Timothy B. Schmit

| Timothy B>  Schmit |
| --- | --- |
 Timothy B. Schmit esiintymässä vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1947 (ikä 76)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1960–
Tyylilajit:  rock, folk rock, country rock, blues rock
Soittimet:  bassokitara, laulu
Yhtyeet:  Eagles, Poco, Ringo & His All-Starr Band
Levy-yhtiöt:  Epic Records, ABC Records, MCA Records, Universal Records, Lucan Records, Wounded Bird Records
Aiheesta muualla
www.timothybschmit.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Timothy Bruce Schmit (s. 30. lokakuuta 1947 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten urastaan rockmusiikkia esittävän Eagles-yhtyeen basistina ja laulajana. Schmit liittyi Eaglesiin vuonna 1977 korvaten yhtyeestä eronneen Randy Meisnerin. Ennen tätä Schmit oli vaikuttanut pitkään Poco-yhtyeessä, jossa hän oli niin ikään korvannut Meisnerin vuonna 1970, kun tämä oli liittynyt Eaglesiin.
Schmit levytti Eaglesissa ainoastaan studioalbumin The Long Run ja livealbumin Eagles Live ennen kuin yhtye hajosi syviin erimielisyyksiin vuonna 1980. Yhtyeen hajottua Schmit julkaisi 1980-luvulla kaksi sooloalbumia ja vaikutti taustalaulajana muun muassa Toto-yhtyeen ja Eaglesin rumpalin Don Henleyn levytyksillä. 1990-luvun alussa hän esiintyi The Beatlesin rumpalin Ringo Starrin kokoonpanossa Ringo & His All-Starr Band ennen kuin hän palasi Eaglesin basistiksi vuonna 1994 yhtyeen tehtyä paluun esiintymislavoille 14 vuoden tauon jälkeen.
Schmitin tunnetuin Eaglesissa tulkitsema kappale lienee ”I Can't Tell You Why”, joka nousi ilmestyessään Billboard Hot 100 -singlelistan kahdeksannelle sijalle. Hänen soolotuotantonsa tunnetuimpia kappaleita ovat ”Boys Night Out” ja ”So Much in Love”. Schmit julkaisi uusimman sooloalbuminsa Expando vuonna 2009.
Diskografia

| --- | --- |
 Eagles The Long Run (1979)  Eagles Live (1980, livealbumi)  Hell Freezes Over (1994, livealbumi)  Long Road Out of Eden (2007) Soolotuotanto Playin' It Cool (1984)  Timothy B. (1987)  Tell Me the Truth (1990)  Feed the Fire (2001)  Expando (2009) :  Poco Poco  From the Inside  A Good Feelin’ to Know  Crazy Eyes  Seven  Cantamos  Head over Heels  Rose of Cimarron  Indian Summer
Julia Phillips

Julia Phillips (7. huhtikuuta 1944 – 1. tammikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hänen töidensä joukossa ovat Puhallus (1973), Taksikuski (1976) ja Kolmannen asteen yhteys (1977). Kaikkia näitä kolmea elokuvaa oli mukana tuottamassa hänen miehensä Michael Phillips, jonka kanssa solmittu avioliitto päättyi eroon. Puhallus toi Julia Phillipsille ja kahdelle muulle tuottajalleen Oscar-voiton.
Phillipsin omaelämäkertateoksesta You'll Never Eat Lunch in This Town Again (1991) tuli menestys. Hän kirjoitti myös toisen kirjan nimeltään Driving Under the Affluence (1995).
Aiheesta muualla

Julia Phillips Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Teräspoika (Jon Kent)

Teräspoika oikealta nimeltään Jonathan Samuel "Jon" Kent on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä supersankari ja Teräsmiehen ja Lois Lanen poika. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa  Convergence: Superman #2 heinäkuussa 2015 ja hänet loi Dan Jurgens. Jon on DC-universumin uusin hahmo, joka on ottanut Teräspojan ja myöhemmin Teräsmiehen supersankarihahmon. Teräspoikana ja Robinina Jon ja Damian Wayne esiintyivät useissa Super Sons -sarjakuvasarjoissa, joissa esitettiin heidän yhteisiä seikkailujaan. Jon ottaa myöhemmin Teräsmiehen viitan ja esiintyy sarjakuvasarjassa Superman: Son of Kal-El.
Muussa mediassa > Televisiossa

Televisiosarjassa Superman & Lois Clarkilla ja Loisilla on kaksospojat, Jonathan Kent ja Jordan Kent. Jordan Elsass näytteli Jonathania kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella, ja Michael Bishop näytteli kolmannen kauden hahmoa. Jordania esittää sarjassa Alex Garfin.
Kryptonin Argo Cityssä syntyneillä Clark ja Lois saavat pojan nimeltä Jonathan vuoden 2019 Arrowverse crossover -tapahtumassa "Crisis on Infinite Earths". Maailmaa järisyttävän Crisis-tapahtuman lopussa Clarkilla ja Loisilla on nyt kaksi poikaa. Crossover-tapahtumassa Elias ja Benjamin Hogewoning näyttelivät Baby Jonathania.
Muussa mediassa > Animaatiossa

Jon Kent esiintyi animaatiosarjassa Young Justice, jossa häntä ääninäytteli Grey Griffin.
Jon esiintyy cameo-roolissa animaatiosarjan Teen Titans Go! jaksossa "Chicken in the Cradle".
Jon Kent esiintyy animaatioelokuvassa Batman and Superman: Battle of the Super Sons, jossa häntä ääninäyttelee Jack Dylan Grazer. Elokuvassa 11-vuotias Jon, Teräsmiehen poika, huomaa, että hänellä on yli-inhimillisiä voimia, ja hänet sysätään supersankarien ja superpahisten maailmaan ja hän yhdistää voimansa Batmanin pojan Damian Waynen (ääninäyttelijänä Jack Griffo) kanssa vapauttaakseen Starron mielenhallinnan alle joutuneet vanhempansa ja pelastaakseen planeetan tullen Superpojiksi, joita heidän oli määrä olla.
Videopeleissä

Jon Kent esiintyi pelattavana hahmona DC Legends -pelissä.
Jon Kent Teräspoikana esiintyi pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Yuri Lowenthal.
Jon Kent Teräspoikana esiintyi pelattavana hahmona DC Worlds Collide mobiilivideopelissä.
The Defaced

| the Defaced> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1995–
Tyylilaji:  thrash metal, groove metal
Kotipaikka:   Helsingborg, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jens Broman, Laulu   Klas Ideberg, Kitara   Mattias Svensson, Kitara   Mattias Andersen, Basso   Henrik Pommer, Rummut  
Levy-yhtiö:  Scarlet Records, 2000–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Defaced on ruotsalainen Helsingborgista kotoisin oleva metalliyhtye