stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Piirtokirjoitus

Piirtokirjoitus eli epigrafi (m.kreik. epigrafo, raapustaa, kirjoittaa) tai inskriptio (lat. inscriptio) on kovaan materiaaliin kaiverrettu, hakattu tai maalattu kirjoitus tai piirros. Materiaali voi olla esimerkiksi kivi, keramiikka, metalli tai seinä.
Piirtokirjoituksia tutkiva tiede on epigrafiikka. Monet piirtokirjoitukset ovat tärkeitä lähteitä etenkin antiikin tapahtumiin. Piirtokirjoituksista on saanut alkunsa epigrammirunous.
Kirjallisuutta

Pitkäranta, Reijo: Suomen kirkkojen latina: piirtokirjoitukset kirkoissa, kellotapuleissa ja hautausmailla.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-627-7
Stereobaatti

Stratoksen Zeuksen temppelin krepidomaa, stereobaatin ylin osa eli euthynteria osittain näkyvissä krepidoman alta.
Stereobaatti (m.kreik. στερεοβάτης, stereobatēs) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin kivijalan alin, maanpinnan alapuolella oleva osa. Euthynteria (m.kreik. εὐθυντηρία, euthyntēria, alun perin ’peräsinmelan kiinnityspaikka’) on stereobaatin ylin, joskus osittain näkyvissä ollut osa.
Stereobaatin ja sen euthynterian päällä sijaitsi kivijalan kokonaan maanpinnan yläpuolella ollut osa eli krepidoma.
Stereospesifisyys

Stereospesifisyys on kemiallisen reaktion reaktiomekanismin ominaisuus, jonka vuoksi vain tietyn konformaation omaava lähtöaine voi johtaa tietyn konformaation omaavaan tuotteeseen. Tällöin tuotteen konformaatio riippuu vain lähtöaineen stereokemiasta ja erilaiset stereoisomeerit, esimerkiksi enantiomeerit johtavat eri konformaatioltaan erilaisiin tuotteisiin ja reaktioissa muodostuu ainoastaan yhtä diastereomeeriä. Reaktio on stereospesifinen myös silloin kuin tuotteeksi voi muodostua vain tietyn konformaation omaava yhdiste.  Stereospesifiset reaktiot ovat aina myös stereoselektiivisiä, mutta kaikki stereoselektiiviset reaktiot eivät ole stereospesifisiä. Stereoselektiivisiä reaktioita ovat esimerkiksi SN2-reaktiot, eliminaatioreaktiot, additioreaktiot ja useat perisykliset reaktiot, kuten Diels–Alder-reaktio.
Piitetrajodidi

| Piitetrajodidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  13465-84-4
PubChem CID:  83498
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  SiI4
Moolimassa:  535,69
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  120,5 °C
Kiehumispiste:  287,35 °C 
Tiheys:  4,1 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Piitetrajodidi (SiI4) eli tetrajodisilaani on piin ja jodin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa hyvin puhtaan piin valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa piitetrajodidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Aine hajoaa piiksi ja jodiksi kuumennettaessa  noin 1 000 °C:n lämpötilaan. Myös vetyä voidaan käyttää pelkistämään piitetrajodidi piiksi.
Piitetrajodidia valmistetaan piin ja jodin tai vetyjodidin reaktiolla. Sitä muodostuu myös alkalimetallifluorisilikaattien ja jodidien reaktiossa.
Piitetrajodidia käytetään erittäin puhtaan piin valmistukseen muun muassa elektroniikkasovellutuksia varten. Siitä voidaan valmistaa myös optisia kuituja.
Harri Piitulainen

Harri Piitulainen vuonna 1965.
Harri Piitulainen (s. 30. toukokuuta 1947 Helsinki) on suomalainen nyrkkeilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1966–1971. Nyrkkeilyuransa jälkeen hän on toiminut ravintoloitsijana ja kuntonyrkkeilykeskuksen vetäjänä.
Nyrkkeilijä Yrjö Piitulaisen poika Harri kilpaili isänsä valmentamana kolmetoistavuotiaana ikäluokkansa mestariksi. Miesten Suomen-mestaruuden 60 kg sarjassa hän saavutti 17-vuotiaana 1965 ja uudelleen seuraavana vuonna.
Piitulainen nyrkkeili ammattilaisena marraskuusta 1966 lokakuuhun 1971. Ammattilaisuraan mahtui 22 ottelua. Niistä Piitulainen voitti 18, joista kaksi tyrmäyksellä. Kun ammattilaisura päättyi, Piitulainen oli vasta 23-vuotias.
Nyrkkeilyuransa jälkeen Piitulainen toimi muun muassa ravintoloitsijana ja kuntonyrkkeilysaliyrittäjänä. Hän oli 1970-luvulla naimisissa iskelmälaulaja Anita Hirvosen kanssa. Vuosina 1973–1978 he pitivät Castréninkadulla Helsingin Kalliossa ruokaravintolaa nimeltä Anita & Harri. Muita Piitulaisen ravintoloita olivat ainakin Ravintola Messenius, Harrin Boksi ja Ringside.
Piitulainen avioitui vuonna 1981 hyvinkääläisen Raija Kauton kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Harri Piitulaisen blogisivusto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: et:Harri Piitulainen
Käännös suomeksi
Piitsjoki

Piitsjoki (ven. Пийтсиёки) on kylä Loimolan kunnan itäosassa Suojärven piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Kylä sijaitsee Suomen luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsee 18 kilometriä Suojärveltä lounaaseen Matkaselkä–Suojärvi-radan varrella. Piitsjoen kylässä oli 1 046 asukasta vuonna 1996. Metsäteollisuus on tärkeä elinkeino.
Historia

Suomelle kuuluessaan Piitsjoki oli osa Suojärven kuntaa. Piitsjoella toimi Torasjoen Saha Oy:n saha. Suomi luovutti Piitsjoen Neuvostoliitolle vuonna 1940, valtasi sen takaisin seuraavana vuonna, mutta luovutti sen uudelleen vuonna 1944. Suurin osa rakennuskannasta tuhoutui sodissa.
Venäjällä Piitsjoen kylä muodosti kylähallintoalueen ennen vuotta 2006, jolloin siitä tuli osa uutta Loimolan kuntaa. Piitsjoen kylähallintoalueella oli 1200 asukasta vuonna 1987.
Richard Stallman

| Richard Stallman |
| --- | --- |
 Richard Stallman (2005)
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1953 (ikä 71) New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  ohjelmoija, hakkeri
Muut tiedot
Lempinimet:  rms
Tunnustukset:  Grace Murray Hopper -palkinto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Richard Matthew Stallman (s. 16. maaliskuuta 1953 New York) on yhdysvaltalainen ohjelmoija, vapaiden ohjelmistojen puolestapuhuja, GNU-projektin ja Free Software Foundationin perustaja. Stallman oli nimen POSIX ehdottaja.
Stallman tunnetaan hakkeripiireissä myös nimensä alkukirjaimista muodostetulla käyttäjätunnuksellaan rms.
Stallmanin kehittämiin ohjelmiin lukeutuvat GNU Emacs, GNU C -kääntäjä (gcc) ja GNU Debugger (gdb) sekä GNU linker (ld). Hän on luonut GNU GPL -lisenssin, joka on yksi suosituimmista vapaiden ohjelmistojen levityslisensseistä. 1990-luvun puolivälistä Stallman on kuitenkin käyttänyt valtaosan ajastaan poliittiseen vaikuttamiseen ja vapaiden ohjelmistojen puolesta puhumiseen. Hän on myös vastustanut ohjelmistopatentteja ja tekijänoikeuslain laajennuksia.
Elämäkerta

Stallman tutustui tietokoneisiin ensi kerran 1960-luvulla ollessaan vielä koulussa. Päästyään töihin IBM:lle Stallman kirjoitti ensimmäisen tietokoneohjelmansa. Vaikka Stallmanilla oli lahjoja tutkimustyöhön (hän työskenteli jonkin aikaa Rockefeller Universityn biologian laitoksella), jatkoi hän tietokoneiden parissa ja lähti opiskelemaan Harvardin yliopistoon. Ensimmäisenä opiskeluvuonnaan 1971 hänet palkattiin MIT:n tekoälylaboratorioon. Myöhemmin hän oli työnvuokrausyrityksen palkkalistoilla, jossa tapasi asianajaja Eben Moglenin.
1980-luvulla Stallmanille tärkeä hakkeriyhteisö MIT:ssä alkoi hajota. Tietokonevalmistajat alkoivat sulkea ja patentoida lähdekoodiaan estääkseen sen käytön kilpailijoiden tietokoneissa. MIT:n tekoälylaboratorion väki siirtyi vähitellen kaupallisiin, keskenään kilpaileviin yhtiöihin. Stallmanilta edellytettiin MIT:ssä salassapitosopimusta, jonka hän hylkäsi periaatteidensa vastaisena 1983. Välirikon seurauksena hän erosi seuraavan vuoden alussa omistautuen täysipäiväisesti GNU-projektille, jonka oli perustanut syyskuussa 1983.
Vuonna 1985 Stallman julkaisi GNU-manifestin, jossa hän esitti tarpeen luoda vapaa käyttöjärjestelmä nimeltä GNU. Järjestelmän oli tarkoitus olla yhteensopiva Unixin kanssa. Pian syntyi Free Software Foundation -yhdistys, joka alkoi ajaa Stallmanin asettamia tavoitteita. Vuonna 1989 Stallman loi käsitteen copyleft, joka on lakitekninen tapa suojata vapaiden ohjelmistojen levitysoikeutta tekijänoikeuslaeilla. Valmiiksi saadut työkalut ja niiden levityslisenssi GPL takasivat kaikille ohjelmoijille mahdollisuuden kirjoittaa vapaita ohjelmistoja. Vapaus oli kuitenkin näennäistä, sillä epävapaita osia tarvittiin yhä toimivan kokonaisuuden aikaansaamiseksi.
Suuri osa uudesta GNU-käyttöjärjestelmästä oli 1990-luvun vaihteessa jo lähes valmis, vain ydin puuttui. GNU-projekti keskitti ponnistuksensa HURD-nimisen ytimen kehitystyöhön, mutta Linus Torvaldsin alulle panema Linux valtasi sille varatun paikan GNU-ohjelmissa. Yhteenliittymän tuloksena oli ensimmäinen vapaa käyttöjärjestelmä, jonka nimestä on kiistelty. Stallman ja hänen kannattajansa ovat tarkkoja siitä, että kokonaisuutta kutsutaan nimellä GNU/Linux, vaikka suuren yleisön ja valtamedian keskuudessa Linux ilman GNU-etuliitettä on käytännössä vakiintunut. Pahasti myöhästynyt HURD oli vuonna 2006 käyttökelpoinen, mutta se ei ole päihittänyt Linux-ydintä vakaudessa tai suosiossa.
Poliittiset mielipiteet

Stallman ei ole kapitalismin vastustaja, mutta hän on sitä mieltä, että valtioiden pitäisi estää yrityksiä kasvamasta liian suuriksi ja tekemästä ikäviä asioita, joihin hänen mielestään kuuluu suljetun koodin ohjelmien tekeminen ja myyminen. Vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaaleissa hän kannatti Bernie Sandersia.
Vuonna 2019 Stallman luopui Free Software Foundationin johtajuudesta mutta jatkaa GNU-projektin johdossa.
Stallman oli puolustanut edesmennyttä Marvin Minskyä, jota syytettiin yhteyksistä Jeffrey Epsteiniin, mistä johtuen hän joutui cancelloiduksi.
Yksityiselämä

Vuonna 2023 Stallman kertoi sairastuneensa imukudossyöpään (lymfooma).
Stallman käyttää Thinkpad x200 -kannettavaa, jossa on vapaa käynnistysohjelma libreboot ja Trisquel GNU/Linux -käyttöjärjestelmä.
Palkinnot ja tunnustukset

Stallmanille myönnettiin Grace Murray Hopper -palkinto vuonna 1990 ja vuonna 1996 kunniatohtorin arvonimi ruotsalaisessa Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa. Vuonna 1990 Stallman sai MacArthur Fellowship -tunnustuksen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hakkeriyhteisö ja eettisyys. 2002. Richard M. Stallmanin haastattelu
Sam Williams: Free as in Freedom 2.0 2010, Stallmanin elämäkerta (englanniksi)
Garfinkel, Simson. Computerworld. 1990
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Japani  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 2 
Tieteilijät:  Association for Computing Machinery  CiNii  DBLP  Scopus  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Stallman Wikimania-konferenssissa elokuussa 2005
Stepanavan

| Stepanavan Ստեփանավան |
| --- | --- |

 Stepanavan
 Koordinaatit: 41°0′N, 44°23′E 
Valtio:  Armenia
Maakunta:  Lorri
Väkiluku (2011):  13  086
 
 www.stepanavaninfo.am 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stepanavan (arm. Ստեփանավան) on kaupunki Armenian pohjoisosan Lorrin maakunnassa, 157 kilometriä Jerevanista pohjoiseen. Kaupungin väkiluku oli 13 086 (kylineen 13 443, vuonna 2011). Vuosikymmen aiemmin asukkaita oli kolmisen tuhatta enemmän (16 735 vuonna 2001).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stepanavan Wikimedia Commonsissa
Roland Steuk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Roland Steuk |  Roland Steuk |  Roland Steuk |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1978 | moukarinheitto |  |
Roland Steuk (s. 5. maaliskuuta 1959 Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen moukarinheittäjä.
Steuk saavutti uransa ainoan aikuisten arvokisamitalin sijoittumalla hopealle Prahan EM-kilpailuissa 1978 tuloksella 77,24 m. Hän hävisi olympiavoittaja Juri Sedyhille vain 4 senttimetrin erolla. Moskovan 1980 olympialaisissa Steuk sijoittui neljänneksi tuloksella 77,54 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän oli seitsemäs tuloksella 74,76 m ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983 kahdestoista tuloksella 72,10 m.
Steuk heitti 7,26 kilogramman moukarilla nuorten maailmanennätyksen 78,14 m vuonna 1978. Ennätyksen rikkoi Olli-Pekka Karjalainen vuonna 1999.
Helen Stephens

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Helen Stephens |  Helen Stephens |  Helen Stephens |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 100 m |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 4x100 m |  |
Helen Herring Stephens (3. helmikuuta 1918 Fulton, Missouri – 17. tammikuuta 1994 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän oli pituudeltaan 180 cm ja painoi kilpavuosinaan 72 kg. Lyhyen yleisurheilu-uransa jälkeen hän kilpaili koripallossa ja softballissa. Yleisurheilun pariin hän palasi veteraanikisoissa 1970-luvun lopulla.
Stephens voitti jo 17-vuotiaana vuonna 1935 Yhdysvaltain mestaruuden 100 metrillä ajalla 11,6 s. Stephens voitti 18-vuotiaana kaksi kultamitalia vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä: hän juoksi 100 metrillä alkuerässä ajan 11,4 s sekä välierässä ja loppukilpailussa 11,5 s – kaikki myötätuulessa. Toisen kultamitalinsa hän sai 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Saksan maailmanennätysjoukkue pudotti kapulansa viimeisessä vaihdossa ja Yhdysvallat nousi voittoon ajalla 46,9 s. Samojen kisojen kiekonheitossa Stephens sijoittui yhdeksänneksi.
Berliinin 100 metrin kullan jälkeen Puolan lehdistö esitti väitteen, että Stephens oli mies. Väitteet taustalla oli se, että Stephens löi kisassa Puolaa edustaneen hallitsevan olympiavoittajan, amerikanpuolalaisen Stanislawa Walasiewiczin (Stella Walsh). Stephens joutui todistamaan testeissä olevansa nainen. Tapauksen ironia paljastui vasta vuosikymmeniä myöhemmin, kun Walasiewicz kuoli ampumavälikohtauksessa vuonna 1980 – Walasiewicz paljastui intersukupuoliseksi ja hänellä oli miehen sukuelimet.
Kirjallisuutta

Sharon Kinney-Hanson: The Life of Helen Stephens: The Fulton Flash.  Southern Illinois University Press, 2004.  ISBN 9780809325597
Naisten 100 metrin juoksun olympiavoittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  World Athletics  Tilastopaja 🔒
Piilopirtti (elokuva)

| Piilopirtti |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Seppo Huunonen
Käsikirjoittaja:  Seppo Huunonen   Pertti Reponen   Vesa Nuotio
Tuottaja:  Seppo Huunonen
Säveltäjä:  Esko Linnavalli
Kuvaaja:  Pauli Sipiläinen
Leikkaaja:  Ossi Skurnik   Seppo Huunonen   Liisa Helminen   Anne Holmberg   Olli Soinio
Lavastaja:  Thomas Gripenberg
Koreografi:  Anu Panula
Pääosat:  Leo Lastumäki   Erkki Liikanen   Ritva Valkama   Petra Frey
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Vasarakuva Oy
Ensi-ilta:  17. marraskuuta 1978
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 859 343 markkaa
Tuotto:  1 859 343 markkaa
Katsojat:  234 290
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piilopirtti on Seppo Huunosen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1978. Sen pääosissa esiintyvät Leo Lastumäki, Erkki Liikanen, Petra Frey ja Ritva Valkama. Myös sivuosissa nähdään monia tunnettuja näyttelijöitä, kuten Olavi Ahonen, Kauko Helovirta, Jyrki Kovaleff ja Risto Mäkelä. Piilopirtti on esitetty televisiossa vuosina 1982 ja 2017.
Elokuvan tarinasta antaa käsitystä sen alaotsikko ”Vilhon ja Matin vieroitusloma eli seitsemän synnin selibaatti”.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Leo Lastumäki  | … |  Vilho, "Ville"   |
|  Erkki Liikanen  | … |  Matti Kurki, "Masa"   |
|  Ritva Valkama  | … |  Oili Kukkola   |
|  Petra Frey  | … |  Maija Kukkola   |
|  Anu Panula  | … |  Satu Kukkola   |
|  Sakari Tiitinen  | … |  Timo Timonen, Sadun poikaystävä   |
|  Kauko Helovirta  | … |  kiinteistönvälittäjä Kosonen   |
|  Olavi Ahonen  | … |  Kukkolan isäntä   |
|  Risto Mäkelä  | … |  kirkkoherra   |
|  Jyrki Kovaleff  | … |  turisti   |
|  Pertti Palo  | … |  Janne, "renki"   |
|  Ursula Rainio  | … |  turistiopas   |
|  Laura Penttilä  | … |  Kristiina   |
|  Marja Valanne  | … |  Vilhon aviovaimo   |
|  Seppo Huunonen  | … |  Matin johtaja / joukkueenjohtaja / Vilho (sijaisnäyttelijä)   |
|  Irene Ubbesen  | … |  nainen ravintolan baarissa   |
|  Ossi Skurnik  | … |  ravintolamuusikko   |
|  Markku Joki  | … |  mies kirkossa   |
|  Nina Konstantinowa  | … |  nainen turistibussissa   |
|  Anne Holmberg  | … |  jumppaohjelman vetäjän ääni radiossa   |
|  Françoise Mannerkorpi  | … |  turisti tirolilaisasuisen miehen seurassa   |
|  Rauno Lehtinen  | … |  yhtyeen mandoliinin soittaja   |
|  Kalevi Nyqvist  | … |  yhtyeen harmonikan soittaja   |
|  Esko Rosnell  | … |  yhtyeen rumpali   |
|  Pekka Sarmanto  | … |  yhtyeen sähköbasson soittaja   |
|  Ilmo Lintonen  | … |  joukkueenjohtajan ääni (jälkiäänitysääni)   |
|  Nikolai-koira  | … |  Nico   |
|  rouva Jakovlew  | … |  nainen ravintolan baarissa   |
|  rouva von Frenckell  | … |  nainen kirkossa   |
|  Muhammad Ali  | … |  nyrkkeilijä televisiossa (arkistoaineisto)   |
|  Anssi Kukkonen  | … |  maaotteluselostajan ääni (arkistoaineisto)   |
|  Lasse Viren  | … |  kilpajuoksija Olympiastadionilla (arkistoaineisto)   |
|  Antti Kalliomäki  | … |  seiväshyppääjä Olympiastadionilla (arkistoaineisto)   |
|  Veikko Artman  | … |  lähettäjä Olympiastadionilla (arkistoaineisto)   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi pitää Piilopirttiä tylsästi toteutettuna komediayritelmänä ja Huunosen menestyselokuvan Lampaansyöjien heikkona toisintona. Hän antaa sille tähtien sijaan pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Steinhausen

| Steinhausen |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa.
 vaakuna

 Steinhausen
 Koordinaatit: 47°12′N, 8°29′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Zugin kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,04 km²
Korkeus:  414–528 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  10 026
 – Väestötiheys:  1 989 as./km²
 
 www.steinhausen.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Steinhausen on kaupunki Keski-Sveitsissä Zugin kantonissa. Siellä on runsaat 10 000 asukasta.
Sijainti

Steinhausen sijaitsee Zuginjärven pohjoispuolella. Sen naapurikaupunkeja ovat Zug luoteispuolella, Baar länsipuolella ja Cham itäpuolella.
Liikenne

Moottoritie A4 kulkee kaupungin länsipuolitse. Moottoritielle johtaa liityntätie A4a Baarista.
SBB:n rautatie Zugista Affoltern am Albisin kautta Zürichiin kulkee kaupungin kautta. Steinhausen kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich): Zugista Zürichin kautta Pfäffikoniin kahdesti tunnissa kulkevat S5-junat pysähtyvät Steinhausenin ja Rigiblickin asemilla.
Aiheesta muualla

Morosoli, Renato: Steinhausen (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  13.11.2012. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Steinhausen Wikimedia Commonsissa
| n k Zugin kantonin kunnat |
| --- | --- |
 Zugin kantonin kunnat (11 kpl, 1798–)
Zugin kantoni: Baar • Cham • Hünenberg • Menzingen • Neuheim • Oberägeri • Risch • Steinhausen • Unterägeri • Walchwil • Zug
Piilo-opetussuunnitelma

Piilo-opetussuunnitelma tarkoittaa sosiaalisen vuorovaikutuksen sääntöjä, joita noudatetaan koulussa tai työpaikalla, vaikka niistä ei ole erikseen sovittu. Se täydentää formaalia eli muodollista opetussuunnitelmaa. Piilo-opetussuunnitelma sisältyy koulu- tai työympäristössä välittyvään epäsuoraan viestintään, opetussisältöihin tai työpaikan käytäntöihin.
Laajasti piilo-opintosuunnitelma sisältää pukeutumista, toimintaa ja tekemistä sisältäviä koodeja. Mitä tehdä ja milloin, kelle puhua ja kuinka, mistä asioista pitää huolehtia ja mistä ei tarvitse välittää jne. Opetuskäytäntöjen ja menettelytapojen avulla oppilaille voidaan opettaa heidän paikkansa yhteiskunnan hierarkiassa. Monikulttuurisessa opetuksessa tavoitteena on muuttaa piilo-opetussuunnitelman viestit vahvistamaan oppilaiden minäkuvaa ja identiteettiä .
Piilo-opetussuunnitelmaan hallinta

Piilo-opetussuunnitelmaan hallintaan kuuluukenen mukaan?
Tuntea opettajan tai esimiehen odotukset
Miten käyttäytyä missäkin tilanteessa tai tilaisuudessa
Kehen kollegaan voi luottaa ja ketä varoa
Hyvän käytöksen salaisuus
Huonon käytöksen tunnistaminen
Kaikissa kouluissa ja työpaikoilla on piilo-opetussuunnitelma. Uusien oppilaiden ja työntekijöiden oletetaan oppivan ja hallitsevan piilo-opetussuunnitelma lyhyessä ajassa ilman että se erikseen heille opetetaan. Tullakseen toimeen sosiaalisessa ympäristössä lapsen, nuoren tai aikuisen pitää ymmärtää opettajan tai esimiehen persoonallisuus ja odotukset. Useimmat ihmiset oppivat nämä uudessa paikassa jo viikossa. He oppivat, kenen kanssa voi laskea leikkiä ja millaista leikkiä; ketkä eivät oppilaiden tai alaistensa sutkauksia ymmärrä; minkälaista työpanosta kukin opettaja odottaa; miten eri opettajat pitävät sovituista aikatauluista kiinni. Pian kaikki tietävät milloin esimerkiksi voi kuiskata tai milloin pitää olla aivan hiljaa; kuka vaatii tarkkaa sääntöjen noudattamista ja kuka ei.
Sosiaalisen vuorovaikutuksen vaikeudet

Henkilöiden joilla on sosiaalisen vuorovaikutuksen vaikeutta, uuden työympäristön piilo-opetussuunnitelma on usein kuitenkin vaikea ymmärtää. Näitä ovat mm.  autismin kirjon ihmiset. Piilo-opetussuunnitelman ymmärtäminen autismin kirjon lapsille tai nuorille koulun ulkopuolella voi olla vaikeaa  . Voiko vieraiden kyytiin mennä? Bussin kuljettaja on vieras, mutta hänen kyytiinsä voi mennä. Entä tuntematon autoilija, joka pysähtyy tarjotakseen kyydin? Kaupan kassa on tuntematon, mutta hänen kanssaan voi jutella. Entä puiston penkillä istuva tuntematon, joka tarjoaa kaljapullostaan huikkaa?  Autismin kirjon ihmiset tarvitsevat tukihenkilön, joka osaa uuden paikan käytännöt ja selittää kirjoittamattomat säännöt hänelle.
Anthea Stewart

| Mitalit> Maa:   Zimbabwe.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Zimbabwe.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Zimbabwe.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Zimbabwe> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 |  |  |
Anthea Dorine Stewart (o.s. Allin, s. 20. marraskuuta 1944 Blantyre, Njassamaan protektoraatti) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja, -valmentaja ja olympiavoittaja. Hän edusti urallaan myös Etelä-Afrikkaa.
Stewart valmensi ja pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi yhdessä ottelussa. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Stewart edusti pelaajana Etelä-Afrikkaa vuosina 1963–1974. Hänen poikansa on uimahyppyjen maailmanmestari ja kolminkertainen olympiaedustaja Evan Stewart.
Gunnar L. Stenbäck

Gunnar Ludvig Stenbäck (31. lokakuuta 1880 Helsinki – 2. helmikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen venesuunnittelija ja laivanrakennuksen diplomi-insinööri. Stenbäck on erityisesti tunnettu Hai-veneestä, jonka hän suunnitteli vuonna 1931.