stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Annemarie Eilfeld

Annemarie Eilfeld (2013)
Annemarie Eilfeld (s. 2. toukokuuta 1990 Wittenberg, Saksi-Anhalt) on saksalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän kilpaili Saksan Deutschland sucht den Superstar -ohjelmassa vuonna 2009.
Vuonna 2009 hän osallistui Saksan Idolsiin, eli Deutschland sucht den Superstariin, jota esitetään RTL-kanavalla. Kisassa hän sijoittui kolmanneksi. Kesäkuusta 2009 asti Eilfeld on vieraillut saksalaisessa suositussa sarjassa Gute Zeiten, schlechte Zeiten. Hän on kiertänyt Saksaa LaMie-yhtyeensä kanssa, joka perustettiin vuonna 2008. Syyskuussa 2009 Eilfeld teki levytyssopimuksen X-Cell Recordsin kanssa.
14. toukokuuta 2010 Eilfeld julkaisi ensimmäisen singlensä, nimeltään "Animal Instinct". Hän julkaisi singlen uudella taiteilijanimellään Annemie.
Diskografia > Singlet

"Animal Instinct" (2010)
Aiheesta muualla

Annemarie Eilfeldin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ōyama Iwao

Ōyama Iwao.
Ōyama Iwao (12. marraskuuta 1842 Kagoshima – 10. joulukuuta 1916) oli japanilainen ruhtinas ja sotamarsalkka. Venäjän–Japanin sodan aikana vuosina 1904–1905 hän komensi Japanin armeijaa Mantšuriassa.
Ōyama kuului kagoshimalaiseen mahtisukuun, ja hän oli samuraikomentaja Saigō Takamorin serkku. Ōyama kunnostautui upseerina vuoden 1868 Meiji-restauraation yhteydessä, ja hänet lähetettiin Eurooppaan opiskelemaan sotilastaktiikkaa. Vuosien 1870–1871 Ranskan–Saksan sodan aikana hän toimi Japanin sotilastarkkailijana saksalaisten puolella. Saatuaan ylennyksen kenraalimajuriksi hän palasi Ranskaan suorittamaan lisäopintoja. Satsuman kapinan kukistamisen yhteydessä Ōyama komensi ensimmäistä prikaatia. Hänet ylennettiin vuonna 1878 kenraaliluutnantiksi, ja hän toimi vuosina 1880–1895 Japanin sotaministerinä. Hän sai 1884 kreivin arvon ja 1891 ylennyksen kenraaliksi.
Vuosien 1894–1895 Kiinan–Japanin sodassa Ōyama komensi Japanin 2. armeijaa, joka nousi maihin Liaotungin niemimaalla ja valtasi rynnäköllä Port Arthurin 21. marraskuuta 1894. Lyötyään perääntyvät kiinalaiset useissa muissakin taisteluissa hän siirtyi vuodenvaihteessa 3. armeijan komentajaksi. Ylitettyään tammikuun 1895 lopussa Bohainmeren hän nousi maihin Shantungin niemimaalla ja valtasi 10. helmikuuta kolmen viikon piirityksen jälkeen Weihaiwein tärkeän sotasataman. Tämän sodan jälkeen Ōyama sai markiisin arvon. Vuonna 1898 hänet nimitettiin pääesikunnan päälliköksi ja ylennettiin sotamarsalkaksi (gensui).
Venäjän–Japanin sodan puhjettua Ōyama nimitettiin helmikuussa 1904 Mantšuriaan lähetetyn armeijan komentajaksi. Hänen suunnitelmansa mukaan kolme armeijaa etenisi Korean niemimaan länsirannikolta ja Liaotungin niemimaan itärannikolta kohti Liaoyangia, ja samanaikaisesti Port Arthur vallattaisiin venäläisiltä. Port Arthur kesti japanilaisten piiritystä odottamattoman pitkään, mutta muilta osin Ōyaman suunnitelma toteutui. Ōyama siirtyi heinäkuussa 1904 Tokiosta Mantšuriaan johtamaan operaatioita. Hänen johdollaan japanilaiset voittivat Liaoyangin, Shahon ja Mukdenin taistelut, joista viimeinen ratkaisi sodan heidän edukseen. Ōyama vetäytyi vuonna 1906 sotilaspalveluksesta. Seuraavana vuonna hän sai ruhtinaan (kōshaku) arvon. Vuodesta 1914 hän toimi keisarillisena sinetinhaltijana.
Nuorena upseerina Ōyama valitsi vuonna 1868 irlantilaisen John William Fentonin pyynnöstä sanat Kimi ga yo -lauluun, jonka Fenton sävelsi. Siitä tuli vuonna 1880 Japanin kansallislaulu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ōyama Iwao Wikimedia Commonsissa
Anton Coppola

| Anton Coppola |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1917
Kuollut: 9. maaliskuuta 2020 (102 vuotta)
Muusikko
Tyylilajit:  ooppera 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anton Coppola (21. maaliskuuta 1917 – 9. maaliskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Elämä ja ura > Varhaiset vaiheet

Coppola varttui Brooklynin Bushwickissä italialaisvanhempien lapsena. Kotona puhuttiin italiaa, ja poika oppi soittamaan pianoa. Erityisen voimakas ja tulevaisuudentoiveisiin vaikuttanut varhainen kokemus Coppolalle oli Charles Gounod'n oopperan Faust esitys, johon äiti vei poikansa. Coppola liittyi kahdeksanvuotiaana Metropolitan-oopperan lapsikuoroon ja oli mukana Giacomo Puccinin Turandotin ensimmäisessä yhdysvaltalaistuotannossa, jonka johti Tullio Serafin. Coppola alkoi tutkia ahkerasti oopperoiden partituureja. Hänen setänsä oli parturi, joka Coppolan myöhemmän luonnehdinnan mukaan oli "oopperafanaatikko" ja Metropolitan-oopperan vakituinen kävijä. Sedän tuttuihin kuului kapellimestari Gennaro Papi, jota Puccini piti suosikkipianistinaan harjoituksissa. La bohèmen esityksen jälkeen setä vei nuoren Coppolan tapaamaan kapellimestarin. Pojalla oli mukanaan Puccinin teoksen nuotit, joista kapellimestari esitti tälle kysymyksiä ja sai pojan myös esittämään siitä osia. Papi otti tehtäväkseen pojan musiikkiuran edistämisen, ja Coppolan elämään vaikuttikin merkittävästi tämä suhde.
Coppola aloitti Papin kehotuksesta orkesterin soittimen soittamisen, ja hänen valintansa kohdistui oboeen. Coppola pääsi Radio City Music Halliin ensioboistiksi 19-vuotiaana. Työn keskeytti toinen maailmansota, jonka aikana Coppola toimi neljän vuoden ajan soittokunnan johtajana Texasissa. Sodan päätyttyä San Carlo Opera Company kiersi Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Coppola meni San Franciscoon ja onnistui pääsemään oopperaseurueen palvelukseen. Muutaman seuraavan vuoden aikana Coppola jatkoi urallaan etenemistä ja meni naimisiin. Hän työskenteli myös kapellimestarina Radio City Music Hallissa.
Elämä ja ura > Myöhempi ura

Coppola johti urallaan lähes kaikkia Yhdysvaltojen ja Kanadan keskeisiä oopperoita, joihin ovat kuuluneet muiden muassa San Franciscon ooppera ja New Yorkin kaupunginooppera. Jälkimmäisessä Coppola debytoi vuonna 1965 ja kantaesitti Jack Beesonin Lizzie Bordenin. Samana vuonna hän johti Carmenin, La traviatan, Sevillan parturin ja Madama Butterflyn esitykset. Vuonna 1970 hän johti Seattlen oopperassa Carlisle Floydin Of Mice and Men -teoksen kantaesityksen. Hän teki Covent Gardenin ja Angela Gheorghiun kanssa yhteistyötä Puccinin teosten kokonaislevytyksen julkaistemiseksi. Coppola teki urallaan yhteistyötä myös sellaisten laulajien kuin Roberta Petersin, Sherrill Milnesin, Kurt Baumin, Leonard Warrenin, Robert Merrillin ja Eba Stignanin kanssa. Yhdeksi ikimuistoisimmista kokemuksistaan hän on luonnehtinut Giuseppe Verdin Otello-oopperan esitystä Mario del Monacon kanssa Connecticutin Hartfordissa.
Coppola, jolla itsellään oli maisterinarvo sävellyksessä, toimi 15 vuoden ajan Manhattan School of Musicissa sekä sinfonia- että oopperajaoksen johdossa. Hän johti tärkeät uudet tuotannot teoksista Zazà, Mireille ja Falstaff. Coppola johti myös 1950–60-luvuilla kuusi Broadway-musikaalia, joiden joukossa olivat Silk Stockings, Bravo Giovanni ja The Boy Friend. Hän esiintyi veljenpoikansa Francis Ford Coppolan elokuvassa Kummisetä osa III ja johti tämän Bram Stokerin Dracula -elokuvan musiikin. Coppola sai kunniatohtorin arvot Tampan ja Quinnipiacin yliopistoista. Lisäksi hän sai The Licia Albanese–Puccini Foundationin palkinnon elinikäisistä saavutuksista ja tunnustuksen Italian hallitukselta.
Coppola oli mukana perustamassa Opera Tampaa vuonna 1996 ja toimi sen ensimmäisenä taiteellisena johtajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2012. Hänen viimeinen tuotantonsa taiteellisena johtajana oli Aidan esitys, jota varten haluttiin lavalle oikea kameli. Opera Tampa rakensi vuosigaalansa 2017 Coppolan satavuotispäivän ympärille. Tässä yhteydessä Coppola johti osia omasta oopperastaan Sacco and Vancetti (2001) ja kantaesitti oman uuden finaalinsa Puccinin Turandotiin. Vielä tämän jälkeen Coppolalta kantaesitettiin uusi ooppera, Lady Swanwhite, johon säveltäjä sai ideansa Francis Ford Coppolalta. Oopperassa käytetään kamariorkesteria, mutta ei lainkaan kuoroa. Teoksen esitys kestää kokonaisuudessaan noin puolitoista tuntia. Nimirooliin Coppola löysi esittäjäksi sopraano Maria Brean. Coppolan muihin laajoihin töihin kuuluvat sinfonia ja konsertto viululle.
29. lokakuuta 2018 Coppola sai Martina Arroyo Foundationin 14. vuosigaalassa Simon Estesin ja Rufus Wainwrightin kanssa Michel Maurel -palkinnon elinikäisistä saavutuksista.
Sukulaiset

Francis Ford Coppola on hänen veljenpoikansa.
Annelise Coberger

| Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Uusi-Seelanti> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | pujottelu |  |
Annelise Coberger (s. 16. syyskuuta 1971 Christchurch, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen alppihiihtäjä. Cobergerista tuli ensimmäinen eteläiseltä pallonpuoliskolta kotoisin oleva talviolympialaisten mitalisti, kun hän ylsi hopeaan pujottelussa Albertvillen olympialaisissa vuonna 1992. Kyseinen hopea oli vuoden 2018 talviolympialaisiin saakka ainoa Uuden-Seelannin talviolympialaisissa saavuttama mitalisijoitus.
Coberger saavutti pronssia junioreiden MM-kisojen pujottelussa vuonna 1990. Pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 1991–1992 viidenneksi ja kaudella 1992–1993 toiseksi. Uransa ainoan osakilpailuvoiton Coberger saavutti Hinterstoderissa tammikuussa 1992. Lisäksi hän sijoittui maailmancupin pujottelukilpailuissa kolme kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi.
Coberger lopetti uransa alppihiihdon maailmancupissa Bormion osakilpailuun maaliskuussa 1995.
Tausta

Coberger kasvoi vahvasti lasketteluun suuntautuneessa perheessä: hänen isänsä Anton voitti urallaan maansa mestaruuden, ja sekä Annelisen veli Nils että hänen sisarensa Adele kilpailivat Uuden-Seelannin hiihtomaajoukkueessa. Annelisen isoisä Oscar oli alkujaan kotoisin Baijerista, Saksasta, mutta muutti siirtolaisena Uuteen-Seelantiin 1926. Hän oli 1940-luvulla ensimmäisiä hiihtovälineitä Uuteen-Seelantiin maahantuoneita yrittäjiä, ja pyöritti omaa hiihtoliikettä Arthurinsolan alueella.
Aiheesta muualla

Annelise Coberger Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Uuden-Seelannin olympiakomitean sivut (englanniksi)
112

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
Tapahtumia

Hadrianuksesta tuli Ateenan arkontti.
Trajanuksen forum otettiin käyttöön.
111 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Tapahtumia

Roomassa suuri tulipalo.
.gg

.gg on Guernseyn Internet-maatunnus. Sitä ylläpitää Island Networks. Tunnukset on vuodesta 2000 voitu rekisteröidä suoraan toiselle asteelle sekä päätteille .co.gg, .net.gg ja .org.gg. Tunnusta käytetään Guernseyssä jonkin verran ja sille ei ole rekisteröintirajoituksia. Se otettiin käyttöön 1996.
.gg-tunnusta käytetään erityisesti e-urheiluun ja videopeleihin liittyvissä sivustoissa. Tämä johtuu siitä, että gg on kirjainlyhenne, jota käytetään usein merkitsemään hyvää peliä (engl. good game).
Aiheesta muualla

IANA .gg whois
Island Networks
Apocalyptic Love

| Apocalyptic Love Slash |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 8. elokuuta 2011 – 6. helmikuuta 2012
 Julkaistu: 22. toukokuuta 2012
 Tuottaja(t): Eric Valentine
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 54.20 61:17 (Deluxe Edition)
 Levy-yhtiö: Dik Hayd International
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Slashin muut julkaisut
| Slash 2010 | Apocalyptic Love 2012 | World on Fire 2014 |
Singlet albumilta Apocalyptic Love
 ”You’re a Lie” Julkaistu: 27. helmikuuta 2012  ”Standing in the Sun” Julkaistu: 9. toukokuuta 2012  ”Bad Rain” Julkaistu: 26. syyskuuta 2012  ”Anastasia” Julkaistu: 22. tammikuuta 2013
Apocalyptic Love on vuonna 2012 julkaistu kuuluisan kitaristin Slashin (Guns N’ Roses, Velvet Revolver, Slash’s Snakepit) toinen sooloalbumi. Slash teki levyn yhteistyössä Myles Kennedyn ja The Conspiratorsin kanssa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 3. Se pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Slash ja Myles Kennedy ellei toisin mainita.
Apolyptic Love – 3.28
One Last Thrill – 3.09
Standing in the Sun – 4.03
You’re a Lie – 3.50
No More Heroes – 4.23  (Slash/Myles Kennedy/Eric Valentine)
Halo – 3.22
We Will Roam – 4.49
Anastasia – 6.07
Not for Me – 5.21
Bad Rain – 3.46
Hard & Fast – 3.02
Far and Away – 5.14
Shots Fired – 3.48
Kappaleet > Deluxe Edition

Carolina – 3.17
Crazy Life – 3.40
Kokoonpano

Slash – soolokitara, akustinen kitara (kappale ”Anastasia”), talk box (kappale ”Carolina”)
Myles Kennedy – laulu, rytmikitara
Todd Kerns – basso, taustalaulu
Brent Fitz – rummut
Arvostelut

About.com  linkki (Arkistoitu – Internet Archive)
Allmusic  linkki
Artistdirect  linkki
Classic Rock Revisited (B) linkki
Desibeli.net:
GeekPreview.net  linkki (Arkistoitu – Internet Archive)
indulge-sound.com  linkki
Imperiumi: 9-/10
Metacritic 63/100 linkki
Noise Shaft (7/10) linkki
stereoboard.com (positive) linkki
Revolver  linkki
FT.com
Aiheesta muualla

Slash julkaisee uuden albumin toukokuussa - katso traileri! (Rytmi.com)
Slash julkaisi uutta musiikkia - kuuntele (Radio City)[vanhentunut linkki]
Slash paljasti ensimmäisen singlen ja biisilistan (Soundi.fi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Soundi.fi arvostelu[vanhentunut linkki]
1120-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku
Vuosikymmenet: 1090-luku · 1100-luku · 1110-luku · 1120-luku · 1130-luku · 1140-luku 1150-luku · 1160-luku · 1170-luku · 1180-luku · 1190-luku · 1200-luku
Vuodet: 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109 1110 · 1111 · 1112 · 1113 · 1114 · 1115 · 1116 · 1117 · 1118 · 1119 1120 · 1121 · 1122 · 1123 · 1124 · 1125 · 1126 · 1127 · 1128 · 1129 1130 · 1131 · 1132 · 1133 · 1134 · 1135 · 1136 · 1137 · 1138 · 1139 1140 · 1141 · 1142 · 1143 · 1144 · 1145 · 1146 · 1147 · 1148 · 1149 1150 · 1151 · 1152 · 1153 · 1154 · 1155 · 1156 · 1157 · 1158 · 1159 1160 · 1161 · 1162 · 1163 · 1164 · 1165 · 1166 · 1167 · 1168 · 1169 1170 · 1171 · 1172 · 1173 · 1174 · 1175 · 1176 · 1177 · 1178 · 1179 1180 · 1181 · 1182 · 1183 · 1184 · 1185 · 1186 · 1187 · 1188 · 1189 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209
Tapahtui vuosikymmenen aikana

1121 – Petšenegit (tai kiptšakit) ylittivät Tonavan ja hyökkäsivät Traakiaan.
1121 – Georgian kuningas Davit IV ajoi turkkilaiset Georgiasta Didgorin taistelussa.
1122 – Wormsin konkordaatti päätti investituurariidan
1125 – Kiinassa Liao-dynastia päättyi ja Jin-dynastia alkoi.
1127 – Temppeliherrain ritarikunta perustettiin.
1127 – Kiinassa Jin-dynastia ajoi Song-dynastian etelämmäksi: Pohjoinen Song-dynastia päättyi ja Eteläinen Song-dynastia alkoi.
111 West 57th Street

| 111 West 57th Street |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  111 57th Street, Manhattan, New York, Yhdysvallat
Rakennettu:  2015–2021
Käyttötarkoitus:  asuintorni
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  SHoP Architects
Insinööri:  Jaros, Baum & Bolles
Kehittäjä:  Silverstein Properties Inc.
Tekniset tiedot
Kerroksia:  84
Kerrospinta-ala:  53 172 m²
Hissien määrä:  14
Kustannukset:  2 mrd. USD
Korkeus
Kattokorkeus:  435 m
Ylin kerros:  91 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
111 West 57th Street (Steinway Tower) on pilvenpiirtäjä New Yorkissa. Se on New Yorkin kolmanneksi korkein rakennus.
Pilvenpiirtäjä on suuriltaosin asumiskäytössä. 111 West 57th Streetin korkeus-leveyssuhde on 24:1, mikä tekee siitä maailman ohuimman rakennuksen.  Rakennukseen kuuluu 60 asuntoa. Asunnot maksavat 7,75 miljoonasta dollarista 66 miljoonaan dollariin. Torni on yksi niin sanotuista Billionaires’ Rowin rakennusta. Pilvenpiirtäjä rakennettiin vuonna 1925 avatun Steinway Hallin viereen.
Suunnitelmat rakennuksesta paljastettiin ensimmäisen kerran yleisölle syyskuun loppupuolella 2012. Syyskuussa 2013 Wall Street Journal julkaisi renderöinnit uudesta projektista.  Vuoden 2020 alussa alkanut COVID-19-pandemia hidasti töitä. Torni avattiin vuonna 2021, ja rakennustyöt loppuivat vuonna 2022. Tornin huipussa on 800 tonnin viritetty massavaimennin, joka antaa vakautta kovan tuulen tai seismisen tapahtuman sattuessa.
Galleria

Alkuperäinen Steinway Hall.
Keskeneräinen torni joulukuussa 2019.
Apostles of Inexpression

| Apostles of Inexpression Vomit the Soul |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhti–toukokuu 2008
 Studio : Alpha Omega Studio & 16th Cellar Studios
 Julkaistu: 28. heinäkuuta 2009
 Tyylilaji: brutaali death metal
 Kesto: 32.37
 Levy-yhtiö: Unique Leader
Vomit the Soulin muut julkaisut
| Portraits of Inhuman Abominations 2005 | Apostles of Inexpression 2009 |   |
Apostles of Inexpression on italialaisen death metal -yhtyeen Vomit the Soulin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleet

Prototypes of Values' Incarnation – 3.21
Self Perception Veil – 4.34
Extirpated from Absurdity – 3.53
Overcrowd – 3.24
Apostles of Inexpression – 5.21
Unrecognized Elements Presence – 3.55
Decay of an Inviolable Dogma – 3.28
Inconsistent Delta – 4.41
Kokoonpano

Max – laulu, kitara
Andrea – bassokitara
Ycio – rummut
Stefano Morabito – äänittäjä, miksaaja, masteroija
Nicola Galli – valokuvat
Marco Hasmann – kansikuva
Joel Sta – layout
Jon Zig – logo
Arvostelut

Global Domination: 5/10
Metalnews.de: 6/7
Aiheesta muualla

Apostles of Inexpression Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Apostles of Inexpression Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
18F-fluorideoksiglukoosi

2-deoksi-2-[18F]fluori-D-glukoosi
18F-fluorodeoksiglukoosi (FDG) on positroniemissiotomografissa (PET) käytetty radiolääke, joka glukoosin johdannaisena hakeutuu tavallista runsaammin sokeria käyttäviin kudoksiin, kuten syöpäkasvaimiin. FDG:tä käytetään yleisesti radiolääkkeenä syöpätautien levinneisyyden selvittämisessä sekä hoidon tehon seuraamisessa. Kemiallisesti FDG on  glukoosianalogi, jossa sen C-2-asemassa oleva hydroksyyliryhmä on korvattu fluori-18-isotoopilla ja sen kemiallinen nimi on 2-deoksi-2-[18F]fluori-D-glukoosi. 18F-fluorideoksiglukoosin kemiallinen kaava on C6H1118FO5, moolimassa 181.15 g/mol ja CAS-numero 63503-12-8 (18F). Yhdisteen anatomis-terapeuttis-kemiallinen lääkeluokitus eli ATC-luokitus on V09IX04.
Aiheesta muualla

Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (FIMEA): ATC-luokitus
PubChem: Fluorodeoxyglucose F18 (englanniksi)
DrugBank: Fludeoxyglucose (18F) (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Fludeoxyglucose (18F) (englanniksi)
.gn

.gn on Guinean Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa PSGnet ja sponsoroinnista Centre National des Sciences Halieutiques de Boussoura. Rekisteröinti edellyttää paikallista kontaktia. Tunnus otettiin käyttöön 1994.
Aiheesta muualla

IANA .gn whois
Rekisteröinti
Internet-maatunnukset
| --- | --- |
Aktiiviset:   .ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .ax  .az  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .sr  .st  .sv  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw  .рф
Varatut/osoittamattomat:   .eh  .me  .rs  .um 
Varatut/käyttämättömät:   .bv  .gb  .sj  .so 
Poistumassa:   .su 
Poistetut:   .an  .bu  .cs  .dd  .nato  .tp  .yu  .zr 
Katso myös:  Ylätason verkkotunnukset ja Luettelo Internetin maatunnuksista
Aagaard

Aagaard on seuraavien henkilöiden suku- tai välinimi:
Gustav Aagaard (1852–1927), norjalainen kirjailija ja pappi
Carl Fredrik Aagaard (1833–1895), tanskalainen taidemaalari
Lars Aagaard (s. 1967), tanskalainen poliitikko
Martin Aagaard (1863–1913), norjalainen taidemaalari
Mikkel Aagaard (s. 1995), tanskalainen jääkiekkoilija
Sebastian Aagaard-Williams (s. 1988), tanskalainen näyttelijä
Thorvald Aagaard (1877–1937), tanskalainen säveltäjä
Kirsten Aagaard Hansen (1850–1902), norjalainen opettaja, kirjailija ja virsirunoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ōtsu (1945)

| Ōtsu |
| --- | --- |
 Ōtsu

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hitachi Zōsen, Sakurajima
Kölinlasku:  12. tammikuuta 1945
Laskettu vesille:  10. toukokuuta 1945
Palveluskäyttöön:  ei
Loppuvaihe:  romutettu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  940 t (standardi) 1 004 t (kuormattu)
Pituus:  77,5 m (vesiraja) 78,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,1 m
Syväys:  3,06 m
Koneteho:  4 200 bhp
Nopeus:  19,5 solmua
Miehistöä:  noin 150
Aseistus
Aseistus:  3 × 12 cm/45 tykkiä 6 × 25 mm tyyppi 96 120 × syvyyspommia
Ōtsu oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1943 hankinnoissa Hitachi Zōsenilta Sakurajimasta, missä köli laskettiin 12. tammikuuta 1945. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta, mutta se ei valmistunut.