Worcester (1651)
Palvelus > Uudelleen rakentaminen

Aluksen uudelleen rakentaminen tilattiin 20. syyskuuta 1701 Henry Johnsonilta Blackwallista, ja alus laskettiin vesille 60-tykkisenä neljännen luokan linjalaivana joulukuussa 1704.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1705 päällikkönään Henry Grenville, joka oli tehtävässä aina vuoteen 1708 asti. Se palveli Byngin laivaston mukana Kanaalissa ja Biskajanlahdella. Alus valtasi 22. syyskuuta Kanaalissa kaappari Le Hocquartin. Vuoden 1707 alus palveli Välimerellä vuoteen 1708, jolloin aluksen päällikkönä oli Thomas Butler, jonka sotaoikeus erotti laivastosta kesäkuussa 1711. Alus osallistui Minorcan operaatioihin syyskuussa 1708. Talven 1708–1709 alus kuului Sir Edward Whitakerin laivueeseen sekä vuoden 1709 Bungin laivastoon Välimerellä.
Alus oli vuonna 1711 mukana St. Lawrencen retkellä. Kesäkuussa aluksen päälliköksi tuli Augustine Rouse ja myöhemmin samana vuonna vielä Henry Gore, joka oli tehtävässä vuoteen 1714. Alus palveli vuonna 1712 Kanaalissa ja seuraavan vuoden Välimerellä. Vuonna 1714 alus sijoitettiin vartiolaivaksi Plymouthiin, ja se poistettiin palveluksesta vuoden lopulla joulukuussa.
Alus modernisoitiin Plymouthissa lokakuusta 1716 helmikuuhun 1717. Aluksella havaitut viat ja puutteet korjattiin ennen sen siirtoa Välimerelle vuonna 1718. Alus palautettiin palvelukseen vuonna 1718 päällikkönään Sir Francis Drake, joka oli tehtävässä seuraavaan vuoteen. Alus osallistui 11. elokuuta 1718 Cape Passaron taisteluun. Aluksen päällikkyyden vastaanotti vuonna 1720 Archibald Hamilton, ja alus jatkoi palvelustaan Välimerellä. Alus varustettiin vartiolaivaksi Plymouthissa vuonna 1723.
Vuonna 1723 aluksen päällikkönä oli Francis Hume, joka oli tehtävässä vuoteen 1726. Alus oli vuosina 1723–1725 vartiolaivana Plymouthissa, missä se varustettiin Länsi-Intiaan siirtoa varten vuonna 1726. Alus kuului vielä samana vuonna Länsi-Intiassa palvelleeseen Hosierin laivasto-osastoon. Se oli Porto Bellossa vuonna 1726, ja seuraavana vuonna sen päällikkönä oli Sir Yelverton Peyton, joka oli tehtävässä vuoteen 1728.
Alus purettiin heinäkuussa 1729 Plymouthissa, ja käyttökelpoiset osat lähetettiin Portsmouthiin uudelleen rakentamista varten.
Aluksen uudelleen rakentaminen tilattiin 12. syyskuuta 1729 Portsmouthista, jossa rakennustöistä vastasi Joseph Allin. Se rakennettiin vuoden 1719 hankintojen (engl. 1719 Establishment) mukaisena uudelleen 60-tykkisenä neljännen luokan aluksena. Työt aloitettiin tammikuussa 1731, ja alus laskettiin vesille 3. syyskuuta 1734. Alus valmistui 1. helmikuuta 1735.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1735 päällikkönään Digby Dent, joka oli tehtävässä vuoteen 1737. Alus oli Jamaikalla vuosina 1736–1737. Elokuussa 1737 aluksen päälliköksi tuli Thomas Fox, ja alus palveli kotivesillä. Alus poistettiin palveluksesta 23. syyskuuta 1738.
Alus oli syyskuusta 1738 lokakuuhun 1739 modernisoitavana ja varustettavana Sheernessissä, ja se palautettiin palvelukseen lokakuussa Ferrolin edustalla olleeseen Balchinin johtamaan laivueeseen päällikkönään Edward Baker, joka oli tehtävässä vuoteen 1740. Alus kuului heinäkuusta syyskuuhun Norrisin johtamaan laivastoon. Se lähti 26. lokakuuta Oglen johtaman osaston mukana Länsi-Intiaan. Aluksen päällikkönä oli vuonna 1741 Thomas Cooper, joka oli tehtävässä vuoteen 1743. Alus osallistui Cartagenan operaatioihin maaliskuusta huhtikuuhun 1741, ja se oli jälleen Länsi-Intiassa vuonna 1742. Alus huollettiin Plymouthissa maaliskuusta kesäkuuhun 1742. Aluksen päälliköksi tuli vuonna 1743 Charles Purvis, ja alus siirrettiin Välimerelle, missä se osallistui Toulonin taisteluun 11. helmikuuta 1744.
Välimerellä olleen aluksen päällikkönä oli vuonna 1744 Charles Saunders ja seuraavana vuonna James Young, joka oli tehtävässä vuoteen 1746 saakka. Aluksen kunto tarkastettiin 23. syyskuuta 1748 ja uudelleen 29. lokakuuta. Amiraliteetin 8. marraskuuta tekemän päätöksen mukaisesti alus romutettiin. Romutus saatiin päätökseen maaliskuussa 1749 Woolwichissa.