stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaaleanpunainen pantteri
Elokuvat > Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä (Trail of the Pink Panther, 1982)

Peter Sellers kuoli sydänkohtaukseen 1980, mutta Blake Edwards päätti jatkaa Pantteri-elokuvien sarjaa päätähden menetyksestä huolimatta. Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä  oli tekijöidensä mukaan tehty Sellersin kunniaksi: elokuvassa ystävät ja vihamiehet muistelivat salaperäisesti kadonnutta Clouseauta, ja väleihin on saksittu edellisten elokuvien materiaalista kohtauksia joissa Sellers esiintyi. Hurskaasta tarkoituksesta huolimatta Sellersin leski haastoi elokuvan tekijät oikeuteen edesmenneen miehensä työn ja maineen hyväksikäyttämisestä. Frederick sai korvauksia 1,5 miljoonaa dollaria.
Elokuvat > Vaaleanpunaisen pantterin kirous (Curse of the Pink Panther, 1983)

Blake Edwardsin toinen Pantteri-elokuva ilman Sellersiä keskittyy kadonnutta Clouseauta metsästävän clouseumaisen tyhmän etsivän (Ted Wass) ympärille. Lyhyesti valkokankaalla vilahtava Clouseau itse on käynyt plastiikkakirurgilla ja näyttää nyt Roger Moorelta. Elokuvassa esiintyy myös Vaaleanpunaisen Pantterin timantti ja ranskalainen herrasmiesvaras, Aave, jotka tulivat tunnetuiksi aiemmista elokuvista.
Elokuvat > Vaaleanpunaisen pantterin poika (Son of the Pink Panther, 1993)

Blake Edwardsin viimeinen Pantteri-elokuva, pääosassa Clouseaun poika Jacques Clouseau Jr. (Roberto Benigni).
Aiheesta muualla

The Pink Panther Page (Arkistoitu – Internet Archive)
Vasili Lazarev

| Vasili Lazarev |
| --- | --- |
 Vasili Lazarev (oik.) neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1928
Kuollut: 31. joulukuuta 1990 (62 vuotta)
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto
Ammatti:  lääketieteen tohtori
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Sotilasarvo:  eversti, Neuvostoliiton ilmvoimat
Eläköityminen:  1981
Lennot

 :  Sojuz 12
 
 :  Sojuz 18-1
 
Vasili Grigorjevitš Lazarev (ven. Василий Григорьевич Лазарев; 23. helmikuuta 1928 – 31. joulukuuta 1990) oli neuvostoliittolainen kosmonautti, joka lensi Sojuz 12 -avaruusaluksella ja oli Sojuz 18-1 -avaruusaluksen, jonka laukaisu epäonnistui, miehistössä.
Lazarev oli lääketieteen tohtori ja eversti Neuvostoliiton ilmavoimissa.
Sojuz 12 -lennolla alus palasi maan ilmakehään liian jyrkällä radalla, jonka aiheuttamat kiihtyvyydet rasittivat Lazarevin selkärankaa.
Lazarev jatkoi avaruusohjelmassa vuoteen 1981, jolloin hän menetti lentostatuksen lääketieteellisistä syistä.
Live at Last (Enchantin albumi)

| Live at Last Enchant |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Douglas Ott
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Levy-yhtiö: InsideOut Music
Enchantin muut julkaisut
| Tug of War 2003 | Live at Last 2004 |   |
Live at Last on yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Enchantin ensimmäinen livealbumi. Albumi on taltioitu vuonna 2004 Oaklandissa soitetusta konsertista. Live at Last julkaistiin sekä CD-levynä, joka sisältää pelkän konsertin, että DVD:nä, joka sisältää konsertin ja muuta materiaalia, kuten haastatteluja.
Kappaleet

Mae Dae – 3.24
At Death's Door – 7.15
Sinking Sand – 7.46
Under Fire – 6.11
Broken Wave – 5.46
Blindsided – 6.45
Acquaintance – 7.04
Monday – 7.58
Progtology – 6.54
The Thirst – 6.39
Paint The Picture – 6.50
Under The Sun – 7.40
What To Say – 4.57
My Enemy – 6.51
Follow The Sun – 6.05
Break – 4.48
Seeds Of Hate – 6.21
Comatose – 8.58
Black Eyes & Broken Glass – 4.44
Colors Fade – 5.12
Pure – 7.33
Below Zero – 6.23
Oasis – 9.13
Kokoonpano

Ted Leonard – laulu
Douglas Ott – kitara
Bill Jenkins – kosketinsoittimet
Ed Platt – basso
Sean Flanegan – rummut
Vaikutusala

Vaikutusala (σ) ilmaisee ydin- ja hiukkasfysiikassa hiukkasten välisen vuorovaikutuksen todennäköisyyden. Tavallisesti viitataan kuitenkin nuklidin suuruusluokan vuorovaikutuksista, eikä niinkään esim. atomien tai fotonin ja atomin välisiin vuorovaikutuksiin (kemialliset vuorovaikutukset). Vuorovaikutuksen todennäköisyys riippuu hiukkasen/nuklidin tyypistä, koosta, hiukkasten välisestä etäisyydestä, kulkusuunnasta, liike-energiasta, varauksesta sekä hiukkasten määrästä per tilavuusyksikkö.  Vaikutusala on tärkeä suure mm. ydinreaktoreissa ja hiukkaskiihdyttimissä.
Hiukkasen tai sähkömagneettisen säteilyn absorboituessa puhutaan absorptiovaikutusalasta ja vastaavasti sirotessa sirontavaikutusalasta. Ydinfysiikassa vaikutusalalla voidaan tarkoittaa myös ydinreaktion todennäköisyyttä. Kaikki vaikutusalat yhdessä muodostavat kokonaisvaikutusalan, joka kertoo vuorovaikutuksen todennäköisyyden ottaen huomioon kaikki mahdolliset vuorovaikutustavat.
Vuorovaikutustodennäköisyys määritellään klassisesti törmäävien kappaleiden poikkipinta-alojen suhteena. Vaikka vaikutusala kuvaa vuorovaikutuksen todennäköisyyttä, ilmaistaan se kuitenkin yleensä efektiivisenä pinta-alana. Ydinfysiikassa sirontavaikutusalan yksikkö on yleensä barni (10-28 m2), joka on samaa suuruusluokkaa kuin ytimen pinta-ala. Sähkömagneettisen säteilyn ja neutronien sirontavaikutusala ilmaistaan yleensä yksiköissä cm2.
Sirontavaikutusalan käsitettä voi tarkastella esimerkiksi Rutherfordin sirontakokeessa, jossa sironnan todennäköisyys eli sirontavaikutusala kertoo millä todennäköisyydellä alfahiukkanen siroaa tiettyyn sirontakulmaan kultakalvosta.
Differentiaalinen sirontavaikutusala  {\frac {d\sigma }{d\Omega }} kertoo millä todennäköisyydellä hiukkanen tai säteilykvantti siroaa johonkin tiettyyn avaruuskulmaan (Ω). Jos differentiaalinen vaikutusala jaetaan eli normalisoidaan sirottavan aineen tilavuudella, saadaan uusi differentiaalinen vaikutusala  {\frac {d\Sigma }{d\Omega }}, jonka yksikkö on cm-1. Se ei riipu sirottavan aineen määrästä, ja eri materiaalien differentiaalisia sirontavaikutusaloja voidaan suoraan verrata toisiinsa.
Hiukkasten välisten vuorovaikutuksen tyypit todennäköisyysjärjestyksessä

Ei vuorovaikutusta
Koska nuklidin koko verrattuna atomin kokoon on suuruusluokkaa 1:100 000 vuorovaikutuksen todennäköisyys kahden yksittäisen nuklidin välillä on erittäin pieni. Nuklidi tai hiukkanen läpäisee atomin ilman huomattavaa vuorovaikutusta. Lähestyvän hiukkasen energialla ja niiden määrällä voidaan kuitenkin nostaa vuorovaikutuksen todennäköisyyttä.
Siroaminen
Jos atomin nuklidia lähestyy positiivisesti varautunut hiukkanen tai toinen nuklidi riittävän pienellä etäisyydellä ja nopeudella, siihen vaikuttaa merkittävä sähkömagneettinen poistovoima. Sähköinen poistovoima pakottaa hiukkasen tai nuklidin siroamaan eli muuttamaan kulkusuuntaansa radiaalisesti poispäin kohdenuklidista. Siroaminen voi tapahtua kaikkiin suuntiin, eli hiukkanen voi myös pysähtyä ja lähteä taaksepäin sähköisen poistovoiman vaikutuksen seurauksena.
Absorptio /neutronikaappaus
Jos lähestyvä hiukkanen on neutroni (n0 ) ja sen liike-energia ja suunta on sopiva ja riittää ylittämään kohdenuklidin vahvan voiman poistovaikutuksen, neutroni absorboituu kohdenuklidiin. Näin syntynyt uusi nuklidi voi olla sekä stabiili (esim. He-3 + n0 = He-4) tai epästabiili (esim. U-235 + n0 = U-236*).
Epästabiili nuklidi
Voi hajota kahdeksi tai useammaksi tytärnuklidiksi (fissio)
Voi emittoida ylimääräiset neutronit ja protonit alfa-hajoamalla (kts alfahajoaminen).
Voi emittoida negatiivisen tai positiivisen beetahiukkasen eli elektronin tai positronin (kts. beetahajoaminen) saavuttaakseen stabiilin energiatilan.
Voi emittoida gammahiukkasen eli fotonin (kts gammahajoaminen) niin, että energiatila stabiloituu (viritystila purkautuu)
Fuusio
Jos lähestyvä hiukkanen on positiivisesti varautunut nuklidi (esim. H+ tai α2+ ) ja sen liike-energia ja suunta on sopiva ja riittää ylittämään kohdenuklidin sekä sähköisen, että vahvan voiman poistovaikutukset, nuklidit fuusioituvat yhteen. Näin syntynyt uusi nuklidi on tavallisesti stabiili (esim. 3H + 2H = 4He), mutta raskaimpien ytimien fuusioista ei ole tutkimustietoa. Fuusio on jopa epätodennäköisempää kuin absorptio, koska sekä sähköinen että vahvan voiman poistovaikutukset on kyettävä kumoamaan nuklidien liike-energialla. Fuusio on siis todennäköinen vain hyvin energiatiheässä tilassa, kuten auringossa.
Gammahiukkasen absorptio (teoreettinen)
Teoreettisesti nuklidi voi plasmatilassa (ioni) absorboida myös gammahiukkasen eli fotonin, ja sen energiatila voi muuttua. Tätä ei kuitenkaan normaalisti tapahdu atomissa, sillä elektroni absorboi fotonin ennen kuin se vaikuttaa nuklidiin.
Venäinniemen kalliomaalaus

| Venäinniemen kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Venäinniemen kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°0′22.2653″N, 27°44′21.9264″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Kaupunki:  Lemi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Venäinniemen eli Venäjänniemen kalliomaalaus  sijaitsee Kivijärvellä Suursaaren itäkärjessä Lemillä Etelä-Karjalassa. Kalliomaalaus ajoitetaan pronssikaudelle ja sen löysi Veikko Suonio vuonna 1980.
Kallio ja sen sijainti

Kivijärven keskiosissa on Suursaari, jonka Uiminniemen itäisessä kärjessä on rannassa matala pystykallio. Kallio aukeaa itään ja jää lepikon taakse varjoon. Kallion erottaa rannasta parimetrinen kaistale maata, joten maalausta voi tarkastella ilman venettä.
Maalaus

Maalattu alue on noin 14 metriä, mutta kallion kuluminen ja kuvioiden haalistuminen on hävittänyt maalaukset paikoin olemattomiksi. Parhaiten säilyneitä kuvioita löytyy kuva-alueen vasemmassa reunassa. Havaitut kuviot ja punaväriläikät, joita löytyy neljässä eri kohdassa, sijaitsevat 0,9−2,3 metriä järven pinnan yläpuolella.
Eteläisin eli vasemmanpuoleisin kuvio on epäselvä. Se saattaa esittää oikealle katsovaa eläintä. Tästä oikealle löytyy viivamaisia jälkiä, joista ainakin yksi on pysty- ja toinen vaakasuuntainen.
Keskeisin kuvakenttä erottuu selvimmin. Ylimmä on kaksi venekuviota, joiden välissä on kaksi ihmishahmoa. Veneet on maalattu kaarevalla viivalla, josta kohoaa "miehistöviivoja". Miehistöviivoja on vasempuoleisella veneellä 9 ja oikeanpuoleisella 7 ja veneiden pituudet ovat vastaavasti 37 ja 44 senttimetriä. Miehistöviivat ovat lähes tasapitkiä. Molemmilla veneillä on pitkänomainen "keulakaari", joka osoittaa vasemmalle. Ainakin toisessa veneessä kaaren päässä on sykeröä, mikä voi esittää hirvenpääkoristetta. Ihmishahmot ovat molemmat koukkupolvisia, viivamaisesti maalattuja hahmoja, joilla kädet on taivutettu alaspäin ja pää merkitty pienellä ympyrällä. Niiden pituudet ovat 26 ja 31 senttimetriä. Näiden alapuolelta erottuu selvät punamaalikeskittymät, joista erottuu mahdollisesti suormiviivoja. Nämä saattavat olla kämmenpainaumat. Vaikutelmaksi jää kallioon nojaaminen kaksin käsin. Muut kuvakentän kuviot ovat epäselviä kuviokatkelmia tai punavärivärjäymiä.
Kun siirrytään 6 metriä oikealle, löytyy vielä epämääräistä punaväriä tuhoutuneista kuvioista.
Maalaus > Kaivaus

Maalauksen edustan rantaa on tutkittu vuonna 2005 ja järven pohjasta löytyi kvartsista valmistettuja kiviesineitä ja kvartsin työstämisessä syntyneitä iskoksia.
Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil

| Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil |
| --- | --- |

 Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil
 Koordinaatit: 44°56′12″N, 1°01′05″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Akvitania
Departementti:  Dordogne
Arrondissementti:  Sarlat-la-Canéda
Väkiluku:  827
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Akvitanian alueella. Kunnan kuuluisin nähtävyys on Font-de-Gaumen luola, josta löydyttiin vuonna 1901 luolamaalauksia. Luola kuuluu osana Unescon maailmanperintöluetteloon, johon kuuluu myös muita Vézèrejoen laakson luolamaalauksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil Wikimedia Commonsissa
Valkeajärvi (Jämsä, Sahloinen)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°08′40″N, 25°15′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.528.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,6 m 
Rantaviiva:  2,3 km 
Pinta-ala:  0,23 km² 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi on Koskenpäällä Jämsän koillisosassa sijaitseva 23 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä pohjoiseen ja Jyväskylästä 27 kilometriä lounaaseen.
Maantiede

Valkeajärven pituus on 850 metriä. Järvi on saareton ja se on osa Sahloisten kulttuurimaisemaa. Jämsän, Petäjäveden ja Jyväskylän rajapyykki sijaitsee 1,2 kilometriä Valkeajärveltä koilliseen. Järven lounaisrannalta lähtee laskuoja lounaaseen kohti Salosvettä.
Valkeajärvi kuuluu Vuojanjoen valuma-alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on  Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö. Valkeajärvi on Vuojanjoen alueen toiseksi suurin vakavesi, Vuojanjoen alue käsittää Jämsän koillisen osan ja ulottuu myös Jyväskylän puolelle. Vuojanjoen alueen suurin vakavesi on Iso Koirajärvi.
Sahloisten Valkeajärvi on pohjoisin Koskenpään kolmesta samannimisestä järvestä. Kaksi muuta sijaitsevat Koskenpään lounaisosassa. Kaikkiaan Jämsän hallinnollisella alueella on seitsemän Valkeajärveä:
Valkeajärvi (Jämsä, Ehunsalmi), 201 hehtaaria (Koskenpään ja Jämsän historiallisella pitäjärajalla sijaitseva Valkeajärvi)
Valkeajärvi (Jämsä, Eväjärvi), 111 hehtaaria
Valkeajärvi (Jämsä, Halli), 9 hehtaaria
Valkeajärvi (Jämsä, Koskenpää), 28 hehtaaria (Koskenpään läntinen Valkeajärvi)
Valkeajärvi (Jämsä, Nytkyme), 22 hehtaaria
Valkeajärvi (Jämsä, Sahloinen), 23 hehtaaria (Koskenpään itäinen Valkeajärvi)
Valkeajärvi (Jämsä, Sammallahti), 1,4 hehtaaria.
Vai Passar Mal

| Vai Passar Mal Pabllo Vittar |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. tammikuuta 2017
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 29.41
 Levy-yhtiö: Sony Music Brasil
Pabblo Vittar:in muut julkaisut
| Open Bar 2016 | Vai Passar Mal 2017 | Vai Passar Mal: Remixes 2017 |
Vai Passar Mal on brasilialaisen laulaja ja drag queen Pabblo Vittar'in ensimmäinen albumi. Se julkaistiin lokakuussa 2017.
Kappaleet

Nêga – 2.54
K.O. – 2.35
Irregular – 3.55
Corpo Sensual – 2.50 (feat. Mateus Carrilho)
Tara – 3.01
Todo Dia – 2.24 (feat. Rico Dalasam)
Então Vai – 2.48 (feat. Diplo)
Ele é o Tal – 2.50 (feat. Rodrigo Gorky, Laura Taylor ja Lia Clark)
Pode Apontar – 2.53
Indestrutível – 3.27
Lena Meyer-Landrut

| Lena Meyer-Landrut |
| --- | --- |
 Lena Meyer-Landrut vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1991 (ikä 33) Hannover, Saksa
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lena
Laulukielet:  saksa, englanti
Aktiivisena:  2010–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Universal Music Germany
Aiheesta muualla
www.lena-meyer-landrut.de
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lena Johanna Therese Meyer-Landrut, tunnetaan myös esiintymisnimellä Lena, (s. 23. toukokuuta 1991 Hannover) on saksalainen poplaulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Saksaa Oslossa järjestetyssä vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa, jonka hän voitti kappaleella ”Satellite”. Sekä ”Satellite” että hänen debyyttialbuminsa My Cassette Player myivät Saksassa tuplaplatinaa.
Lena edusti Saksaa myös vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Düsseldorfissa kappaleella ”Taken by a Stranger”. Hän sijoittui kilpailun finaalissa kymmenenneksi.
Nuoruus

Lena Meyer-Landrut on saksalais-virolaisen diplomaatin Andreas Meyer-Landrutin lapsenlapsi. Lena on kotoisin Hannoverista ja kävi siellä koulun (IGS Roderbruch Hannover), josta valmistui ylioppilaaksi vuonna 2010. Hän on perheensä ainut lapsi. Jo viisivuotiaana Lena aloitti tanssimisen. Myöhemmin hän kiinnostui myös laulamisesta. Kouluesityksiä lukuun ottamatta Lena Meyer-Landrutilla ei ollut lavakokemusta ennen euroviisuja eikä hän ollut ikinä ottanut laulutunteja.
Laulajan ura

Vuonna 2010 Meyer-Landrut osallistui saksalaiseen televisio-ohjelmaan Unser Star für Oslo, jossa valittiin Saksan edustaja Oslon euroviisuihin. Kun häneltä kysyttiin, miksi hän osallistui, hän vastasi: ”Tykkään kokeilla asioita. Halusin nähdä, mitä ihmiset pitävät minusta, ja kuunnella, mitä asiantuntijat sanovat. Itse en osaa arvostella itseäni lainkaan.”
Unser Star für Oslo -lähetyksessä Meyer-Landrut esitti kappaleita muun muassa Adelelta, The Bird and the Beeltä ja Paolo Nutinilta. Hän voitti lopulta Saksan karsinnan tanskalaisen John Gordonin ja yhdysvaltalaisen Julie Frostin kirjoittamalla kappaleella ”Satellite”. Finaalissa hän voitti samanikäisen Jennifer Braunin. Voittoa seuranneena päivänä hänen finaalissa esittämänsä kappaleet (”Satellite”, ”Bee” ja ”Love Me”) pääsivät isojen download-portaalien (kuten iTunes ja Musicload) kärkeen. Samalla hän teki ensimmäisten kolmen päivän download-myyntiennätyksen.
Samaan aikaan Unser Star für Oslo -televisioesitysten kanssa laulaja kävi koulua ja valmistautui ylioppilaskirjoituksiin. Musiikillisiksi esikuvikseen Meyer-Landrut on maininnut Clueson, Adelen, Kate Nashin, Vanessa Carltonin ja saksalaisyhtye Wir sind Heldenin. Hänen toiveammattejaan ovat laulaja ja näyttelijä.
Lena edusti Saksaa ”Satellite”-kappaleella 55. euroviisuissa Oslossa 29. toukokuuta 2010 ja voitti kilpailun. Voitto oli Saksan toinen euroviisuissa. Maan ensimmäinen voittaja oli Nicole kappaleella ”Ein bißchen Frieden” vuoden 1982 kilpailussa.
Lena Meyer-Landrut julkaisi 7. toukokuuta 2010 debyyttialbuminsa My Cassette Player, joka on myynyt Saksassa kaksi kertaa platinaa, eli yli 400 000 kappaletta. Suomessa albumi julkaistiin 9. kesäkuuta 2010.
Lena osallistui Saksan edustajana myös vuoden 2011 euroviisuihin. Hän julkaisi toisen studioalbuminsa Good News 8. helmikuuta 2011 ja esitti kaikki albumin kaksitoista kappaletta Unser Song für Deutschland -ohjelmassa, jossa niiden joukosta valittiin Saksan edustuskappale. Voittajaksi katsojat äänestivät Nicole Morierin kirjoittaman kappaleen ”Taken by a Stranger”. Kappale sijoittui euroviisufinaalissa kymmenenneksi. Good News -albumia on myyty Saksassa platinalevyyn oikeuttava määrä.
Muuta

Meyer-Landrutin kaulassa usein roikkuva kyyhkysen muotoinen risti on ekumeenisen Taizé-luostariyhteisön tunnus.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
My Cassette Player:  Julkaistu: 7. toukokuuta 2010  Levy-yhtiö: USFO, Universal Music  Formaatti: CD / Digitaalinen
Good News:  Julkaistu: 8. helmikuuta 2011  Levy-yhtiö: USFO, Universal Music  Formaatti: CD / Digitaalinen
Stardust:  Julkaistu: 12. lokakuuta 2012  Levy-yhtiö: Universal Music  Formaatti: CD / Digitaalinen / Vinyyli
Crystal Sky:  Julkaistu: 15. toukokuuta 2015  Levy-yhtiö: Universal Music  Formaatti: CD / Digitaalinen / Vinyyli
Only Love, L:  Julkaistu: 5. huhtikuuta 2019  Levy-yhtiö: Universal Music  Formaatti: CD / Digitaalinen / Vinyyli
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single |
| --- | --- |
2011: ”Taken by a Stranger”
2011: ”Bee”
2011: ”Love Me”
2011: ”Touch a New Day”
2011: ”Satellite”
2011: ”What A Man”
2012: ”Stardust”
2013: ”Neon (Lonely People)”
2013: ”Mr. Arrow Key”
2015: ”Traffic Lights”
2015: ”Wild & Free”
2016: ”Beat to My Melody”
2017: ”Lost in You”
2017: ”If I Wasn't Your Daughter”
2018: ”Thank You”
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (saksaksi)
Viralliset sivut (englanniksi)
voittajat
| --- | --- |
1950–luku:   1956: Lys Assia  1957: Corry Brokken  1958: André Claveau  1959: Teddy Scholten 
1960–luku:   1960: Jacqueline Boyer  1961: Jean-Claude Pascal  1962: Isabelle Aubret  1963: Grethe & Jørgen Ingmann  1964: Gigliola Cinquetti  1965: France Gall  1966: Udo Jürgens  1967: Sandie Shaw  1968: Massiel  1969: Frida Boccara · Lenny Kuhr · Lulu · Salomé 
1970–luku:   1970: Dana  1971: Séverine  1972: Vicky Leandros  1973: Anne-Marie David  1974: Abba  1975: Teach-In  1976: Brotherhood of Man  1977: Marie Myriam  1978: Izhar Cohen / Alphabeta  1979: Gali Atari / Milk & Honey 
1980–luku:   1980: Johnny Logan  1981: Bucks Fizz  1982: Nicole  1983: Corinne Hermès  1984: Herreys  1985: Bobbysocks  1986: Sandra Kim  1987: Johnny Logan  1988: Céline Dion  1989: Riva 
1990–luku:   1990: Toto Cutugno  1991: Carola  1992: Linda Martin  1993: Niamh Kavanagh  1994: Paul Harrington / Charlie McGettigan  1995: Secret Garden  1996: Eimear Quinn  1997: Katrina and the Waves  1998: Dana International  1999: Charlotte Nilsson 
2000–luku:   2000: Olsen Brothers  2001: Tanel Padar / Dave Benton / 2XL  2002: Marie N  2003: Sertab Erener  2004: Ruslana  2005: Elena Paparizou  2006: Lordi  2007: Marija Šerifović  2008: Dima Bilan  2009: Alexander Rybak 
2010–luku:   2010: Lena  2011: Ell & Nikki  2012: Loreen  2013: Emmelie de Forest  2014: Conchita Wurst  2015: Måns Zelmerlöw  2016: Jamala  2017: Salvador Sobral  2018: Netta Barzilai  2019: Duncan Laurence 
2020–luku:   2020: Ei järjestetty  2021: Måneskin  2022: Kalush Orchestra  2023: Loreen  2024: Nemo 
Lena Meyer-Landrut esittämässä ”Satellitea” euroviisujen harjoituksissa toukokuussa 2010.
Lena jakamassa nimikirjoituksia Echo-palkintogaalassa vuonna 2013.
Liigacup 2000

Jalkapallon Suomen Liigacup pelattiin vuonna 2000 seitsemännen kerran.  Kilpailuun osallistuivat kaikki 12 Liigajoukkuetta. Ensimmäistä kertaa kilpailun historiassa pelattiin puolivälierät (4 alkulohkosta kustakin kaksi parasta pääsi pudotuspelikierroksille). Kilpailu ajoittui helmi-huhtikuulle.Turnauksen voitti Vaasan Palloseura, joka kukisti Hangossa pelatussa finaalissa helsinkiläisen FC Jokerit numeroin 2–1.
Van Maldergemin oireyhtymä

Van Maldergemin oireyhtymä on harvinainen sairaus, joka aiheuttaa kehitysvammaisuutta ja epämuodostumia ainakin aivojen, kasvojen, suun ja raajojen alueilla.
Todetuissa tapauksissa vammautumiset ovat olleet satunnaisia, joten sairauteen ei tiedetä liittyvän perinnöllisyyttä.
Louis (Yhdistyneen kuningaskunnan prinssi)

| Prinssi Louis |
| --- | --- |
 
Syntynyt:  23. huhtikuuta 2018 (ikä 6) Lontoo, Britannia
Koko nimi:  Louis Arthur Charles
Suku:  Windsor
Isä:  Walesin prinssi William
Äiti:  Walesin prinsessa Catherine
Prinssi Louis (Louis Arthur Charles; s. 23. huhtikuuta 2018 Lontoo) on Walesin prinssi Williamin ja hänen puolisonsa prinsessa Catherinen kolmas ja nuorin lapsi. Hän on kuningas Charles III:n lapsenlapsi ja neljäntenä kruununperimysjärjestyksessä isänsä ja sisarustensa jälkeen.
Hänellä on kaksi sisarusta, isoveli prinssi George ja isosisko prinsessa Charlotte.
Urakaze

| Urakaze / 浦風 |
| --- | --- |
 Urakaze

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  11. huhtikuuta 1939
Laskettu vesille:  10. huhtikuuta 1940
Palveluskäyttöön:  15. joulukuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 21. marraskuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 065 t (standardi) 2 529 t (kuormattu)
Pituus:  118,5 m (kokonaispituus) 116,2 m (vesiraja)
Leveys:  10,8 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  52 000 hv
Nopeus:  35 kn
Miehistöä:  240
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 type 3 kaksiputkisissa tyypin C torneissa 28 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 24" torpedoputkea 36 syvyyspommia
Urakaze (jap. 浦風, urakaze) oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1937 hankinnoissa Fujinagata Shipbuildingilta, missä köli laskettiin 11. huhtikuuta 1939. Se laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 15. joulukuuta.
Palvelus

Bruneista alus lähti 16. marraskuuta 1944 Kureen. Alus suojasi Yahagin, Hamakazen, Isokazen ja Yukikazen kanssa taistelulaiva Yamatoa, Nagatoa ja Kongōa. Alukseen osui 21. marraskuuta 1944 Formosan Keelungista 120 kilometriä luoteeseen Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Sealionin laukaisema torpedo, jonka aiheuttama räjähdys tuhosi aluksen. Tuhossa sai surmansa koko miehistö sekä 17. hävittäjäviirikön komentajan Tanii Tamotsun.
Aiheesta muualla

CombinedFleet.com: Kagerō-luokan hävittäjät (englanniksi)
Kagerō-luokan hävittäjä