stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kasarmin naiset
Näyttelijäkokoonpano > Sivuosat

Jeremy Davidson – Vääpeli Chase Moran
Richard Bryant – SPC Jeremy Sherwood (kaudet 1–5)
John White, Jr. – Finn LeBlanc
Luke Bartelme – Toby Jack "T.J." LeBlanc (kaudet 1–4)
Connor Christie – Toby Jack "T.J." LeBlanc (kaudet 5–)
Jake Johnson – Lucas Moran
Chloe J. Taylor – Katherine Eileen "Katie" Moran
Antjuan Tobias – Korpraali Guy Riggs (kaudet 4–5)
Gigi Rice – Marda Brooks
Melissa Ponzio – Angie
Rhoda Griffis – Lenore Baker Ludwig
Kim Allen – Amanda Joy Holden (kausi 1)
Caroline Pires – Emmalin Holden (kausi 1)
Patricia French – Betty Camden (kaudet 1–2)
Kate Kneeland – Marilyn Polarski (kausi 1)
Seamus Dever – Tri Chris Ferlhingetti (kausi 2)
Jeff Rose – Majuri Bryce Ogden
Mayte Garcia – Jennifer Connor
Tim Parati – Hump Bar -baarin kokki (kaudet 3–)
Harry Hamlin – Grant Chandler (kaudet 4–)
Erin Krakow – SPC Tanya Gabriel (kaudet 4–5)
Lee Tergesen – Upseeri Clayton Boone (kaudet 4–5)
Cory Hart – Whit Carter (kausi 5)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kasarmin naiset Internet Movie Databasessa (englanniksi)
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Variety.com
TV Guide
Kauko Alajoki

Kauko Alajoki (2008)
Kauko Alajoki (s. 25. syyskuuta 1947) on entinen suomalainen maajoukkuetason huippulentopalloilija ja valmentaja.
Alajoki pelasi urallaan monissa eri seuroissa. Hän pelasi uransa ensimmäisen maaottelun miesten maajoukkueessa vuonna 1973, josta alkaen hän pelasi 84 A-maaottelua Suomen maajoukkuepaidassa. Hän esiintyi maajoukkueen mukana MM-kisoissa Italiassa vuonna 1978 sekä EM-kotikisoissa vuonna 1977. Urallaan hän pelasi satoja liigaotteluita eri seurajoukkueissa. Alajoki edusti uransa aikana useita eri joukkueita kuten Kalajoen Junkkareita, GVK Tapperia, Kokkolan Jymyä, Lahden Kimmoa, Kokkolan Tiikereitä ja Seinäjoen Maila-Jusseja. Alajoki oli harvinaisen hyvä ponnistaja lentopallomaailmassakin. Paikaltaan hän ponnisti 100 cm:n ja vauhdista 131 cm:n korkeuteen.
Pelaajauransa jälkeen Alajoki ryhtyi lentopallovalmentajaksi. Hän valmensi Seinäjoen Maila-Jusseja, Kurikan Ryhtiä, Ähtärin Mesikämmeniä, Lapuan Virkiää, Kauhavan Wisaa ja Kalajoen Lentopalloa. Hän toimi 2010-luvun alkupuolella Nurmon Jymyn joukkueen fysiikkavalmentajana.
Aiheesta muualla

Nurmon Jymyn lentopallojaosto
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1995

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1995 pelattiin Kanadassa ja isäntämaa Kanada voitti turnauksen. Turnauksessa kaikki pelasivat kaikkia vastaan yhden ottelun.
Lopputulokset

| Sija | Joukkue | O | V | H | T | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Kanada | 7 | 7 | 0 | 0 | 49 | 22 | 14 |
|  |  Venäjä | 7 | 5 | 2 | 0 | 36 | 24 | 10 |
|  |  Ruotsi | 7 | 4 | 2 | 1 | 35 | 21 | 9 |
| 4 |  Suomi | 7 | 3 | 3 | 1 | 29 | 26 | 7 |
| 5 |  Yhdysvallat | 7 | 3 | 4 | 0 | 28 | 33 | 6 |
| 6 |  Tšekki | 7 | 3 | 4 | 0 | 43 | 26 | 6 |
| 7 |  Saksa | 7 | 1 | 6 | 0 | 17 | 55 | 2 |
| 8 |  Ukraina | 7 | 1 | 6 | 0 | 12 | 42 | 2 |
Ukraina säilytti sarjapaikkansa, sillä seuraavana vuonna joukkuemäärää pääsarjassa nostettiin.
Pistepörssi

| Sija | Pelaaja | M | S | P |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Marty Murray | 6 | 9 | 15 |
| 2 |  Jason Allison | 3 | 12 | 15 |
| 3 |  Bryan McCabe | 3 | 9 | 12 |
| 4 |  Alixander Serikow | 2 | 9 | 11 |
| 5–6 |  Éric Dazé | 8 | 2 | 10 |
| 5–6 |  Aleksandr Koroljuk | 8 | 2 | 10 |
| 7–8 |  Adam Deadmarsh | 6 | 4 | 10 |
| 7–8 |  Václav Varaďa | 6 | 4 | 10 |
| 9 |  Josef Marha | 5 | 5 | 10 |
| 10 |  Alexandre Daigle | 2 | 8 | 10 |
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Evgueni Tarasov
Paras puolustaja:  Bryan McCabe
Paras hyökkääjä  Marty Murray
Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Igor Karpenko
Puolustajat:  Bryan McCabe,  Anders Eriksson
Hyökkääjät:  Jason Allison,  Éric Dazé,  Marty Murray
Länsikorkee

Länsikorkee (ruots. Västerhöjden) on Espoon Tapiolan kaupunginosan pienalue ja yli 30 metrin korkeuteen yltävänä Tapiolan kaupunginosan korkein kohouma. Pohjoisessa se rajautuu Kalevalantiehen, etelässä Länsiväylään, idässä Pohjantiehen / Etelätuulentiehen, ja lännessä Koivu-Mankkaan tiehen. Länsikorkeen alueella sijaitsevat muun muassa Hakalehdon ja Jousenkaaren asuinalueet. Länsikorkee kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin kuten muukin Tapiola.
Ennen asuntorakentamista

Espoon maalaiskunta-aikoina Länsikorkee oli rakentamaton mäntyjä kasvava kallioinen kohouma. Ensimmäisen maailmansodan linnoitustöiden aikana Länsikorkee kuului Krepost Sveaborgin tukikohtaan XXXIII, mutta kalliolle ei rakennettu varustuksia. Jatkosodan aikana Länsikorkeen huipulla olivat  Helsingin ilmatorjunnan 32. Raskaan Ilmatorjuntapatterin, koodinimi "Länsi", neljän 76 mm tykin asemat nykyisten taskumattitalojen paikalla. Tykkien asemista ei ole jäljellä juuri mitään nykyään.
Hakalehto

Hakalehdon (ruots. Hagalid) asuinalue sijaitsee Tapiolan lounaispuolella. Asuinalue syntyi 1960-luvun alkupuoliskolla, kun Helsingin asuntokeskuskunta Haka rakensi kymmenen lamellitaloa Merituulentien eteläpuolelle. Kerrostalojen viereen rakennetut 17 atriumtaloa 60 suunnitellusta valmistuivat vaiheittain 1960-luvun puoliväliin mennessä.
Alueen eteläpäässä sijaitsevat atriumtalot suunnitteli arkkitehti Pentti Ahola vuonna 1963. Ne muodostavat tiiviin ja matalasti rakennetun asuinalueen.
Hakalehdossa toimi Hakalehdon yhteiskoulu vuosina 1963–1977. Koulutilat siirtyivät 1977 Espoon kaupungin käyttöön, ja niissä jatkoivat Etelä-Tapiolan yläkoulu vuoteen 1994 ja Etelä-Tapiolan lukio vuosituhannen vaihteeseen, minkä jälkeen lukio siirtyi WeeGee-taloon.
Jousenkaari

Jousenkaaren (ruots. Bågsvängen) asuinalue sijaitsee Tapiolassa samannimisen kadun ympärillä. Jousenkaaressa sijaitsee ala-aste, päiväkoti, paljon asuintaloja sekä Oravannahkatori, joka oli ennen merkittävä kauppapaikka. Nykyisillään Oravannahkatorilla on vain muutama liike, mukaan lukien parturi, pyöräkauppa, ravintola ja tv-korjaamo. [lähde? ]
Jousenkaaressa sijaitsevat myös Viljo Revellin suunnittelemat vuosina 1959-1961 valmistuneet taskumattitalot.
Pentti Aholan suunnittelemia atrium-taloja Hakalehdon eteläosassa.
Taskumattitaloja
Keiska

Keiska on kyläalue Oulussa Haukiputaan entisen kuntakeskuksen pohjoispuolella ja Kiiminkijoen pohjoisrannalla Pohjois-Pohjanmaalla, seututien 847 ja yhdystien 8460 liittymäkohdan ympärillä, Martinniemen ja Asemakylän välisellä alueella.
Keiskan alue on pääasiassa vanhaa lähiötyylistä omakotitaloaluetta, jonka kasvu alkoi jatkosodan jälkeen Martinniemen sahan tuotannon kasvun myötä.
Haukipudas
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Annalankangas · Asemakylä · Ervastinranta · Halosenniemi · Holstinmäki · Häyrysenniemi · Jokikylä · Kalimenkylä · Keiska · Kello · Kirkonkylä · Kiviniemi · Kurtinhauta · Martinniemi · Onkamo · Parkumäki · Putaankylä · Rivinnokka · Santaholma · Takkuranta · Taipaleenkylä · Ukonkaivos · Virpiniemi
Vesistöt:  Halosenlahti · Hekkalanlahti · Kalimeenoja · Kiiminkijoki
Muuta Haukiputaaseen liittyvää:  Ahmat · A. Santaholma Oy · Vapaa-aikakeskus Jatuli · Kirkko · Rautatieasema · Kellon asema · Martinniemen rata · Martinniemen asema · Martinniemen saha · Maunun saha · Nimettömänmatala · Nurkkanäyttämö · Rantapohja · Suurhiekka
Länsilaituri

Länsilaiturin jäännökset vuonna 2007. Kuva: David Iliff
Länsilaituri (engl. West Pier) on Brightonissa, Englannissa sijaitseva laituri, joka rakennettiin vuonna 1866. Sen rakensi 1800-luvun arkkitehti ja insinööri Eugenius Birch. Länsilaituri oli Brightonin toinen laituri vuonna 1823 rakennetun The Royal Suspension Chain Pierin jälkeen. Vuonna 1975 laituri suljettiin odottamaan kunnostusta. Länsilaiturin omistavan West Pier Trust -yhdistys suunnitteli sen kunnostusta Heritage Lottery Fund -rahaston avulla, mutta jotkut paikalliset asukkaat vastustivat hanketta. Paikallismedia uutisoi suurimman huolenaiheen liittyvän kaupallisiin yrityksiin, joilta oli nähtävästi pyydetty hankkeeseen rahoitusta. Myös Brighton Pier -laiturin omistajat, jotka olivat alun perin tukeneet Länsilaiturin entisöintiä, liittyivät vastustajiin. Heidän kantansa oli, että laiturin uudelleen rakennuttaminen aiheuttaisi epäoikeudenmukaista kilpailua.
Heinäkuussa 2008 West Pier Trust ilmoitti luottavansa siihen, että laituri rakennetaan uudelleen. Yhdistyksen tavoite oli ottaa kahdessa tulipalossa kärsinyt rakennelma uudelleen käyttöön ja tehdä siitä yksi Brightonin pääturistikohteista yhdessä British Airways i360:n, futuristisen näkötornin, kanssa.
Historia

Lähes 340 metrin pituinen Länsilaituri avattiin 6. lokakuuta 1866. Laiturilla ei ollut oikeastaan päällysrakennelmaa ennen vuotta 1893, jolloin laiturin päätä laajennettiin ja paviljonki lisättiin. Vuonna 1916 Länsilaiturille rakennettiin konserttisali ja vuonna 1932 uusi sisäänkäynti. Vuonna 1965 laiturin osti yritys, joka omisti merenrantahotelleja ja joitakin tapahtumapaikkoja.
Yrityksellä oli kunnianhimoisia tavoitteita Länsilaiturin varalle, mutta ylläpitokustannusten noustessa laituri suljettiin vuonna 1975. Länsilaiturin pelastamiseksi sille perustettiin yhdistys, mikä osti laiturin vuonna 1984 nimellisellä rahasummalla.
Länsilaituri erotettiin rannasta vuonna 1975 osittain turvallisuussyistä, mutta West Pier Trust tarjosi sille säännöllisiä turistikierroksia, kunnes rakennelma romahti osittain myrskyssä joulukuussa 2002, jolloin konserttihallin ja paviljongin yhdistänyt käytävä vajosi mereen. Tammikuussa 2003 keskellä laituria sijainnut konserttisali tuhoutui ja 28. maaliskuuta 2003 laiturin päässä sijainnut paviljonki syttyi tuleen. Palokunta ei pystynyt pelastamaan rakennelmaa, koska romahtanut käytävä esti sen pääsemisen laiturin luo. Tulipalon syttymisen syytä ei saatu selville. 11. toukokuuta 2003 toinen tulipalo tuhosi suurimman osan siitä, mitä konserttisalista oli jäänyt jäljelle. Seuraavana päivänä syttyi uusi tulipalo, mitä epäiltiin tuhopoltoksi. West Pier Trust sanoi palojen olevan "ammattilaispolttajien" aikaansaannos. Kesäkuussa 2004 voimakkaat tuulet romahduttivat keskilaiturin täysin.
Takaiskuista huolimatta West Pier Trust aikoi edelleen kunnostaa Länsilaiturin. Joulukuussa 2004 yhdistys joutui kuitenkin vetäytymään suunnitelmista, kun heidän Heritage Lottery Fund ei myöntänyt rahoitusta, mihin vaikutti osittain se, että yhdistys ei löytänyt ulkopuolisia rahoitajia. English Heritage torjui myöhemmät suunnitelmat vain rakennelman vanhimman osan kunnostuksesta. Syyskuussa 2005 West Pier Trust kertoi kuitenkin tekevänsä suunnitelmia alkuperäisrakennelman kunnostamisesta yksityisrahoittajan avulla. Joulukuussa 2005 loputkin rakennelmat hävisivät, kun voimakkaat tuulet hajottivat ne mereen.
Keväällä 2006 West Pier Trust ilmoitti uusista rakennelman kunnostussuunnitelmasta, 183-metrisestä näkötornista, i360:stä. Näkötornin on suunniteltu kantavan kerralla 100 ihmistä. Suunnitellun näkötornin hinnaksi tulisi arviolta 15–20 miljoonaa puntaa, ja sen rakentaminen kestäisi kolme vuotta. Yhdistyksen arvion mukaan i360-tornilla kävisi vuosittain noin puoli miljoonaa maksavaa asiakasta. Tornin rakennustyöt piti aloittaa heinäkuussa 2007. Joidenkin purkutöiden ja Länsilaiturin rautajätteiden siirtotyöt aloitettiin alkuvuodesta 2010 laskuveden aikaan.
British Airways i360 valmistui elokuussa 2016.
Elokuvat

Länsilaituri on mukana Richard Attenboroughin vuoden 1969 elokuvassa Oi! Mikä ihana sota. Länsilaituri nähdään myös pikaisesti lyhytelokuvassa Lumiukko.
Kirjallisuutta

Bainbridge, Cyril (1986). Pavilions on the Sea - A history of the seaside pleasure pier. Robert Hale, Lontoo. ISBN 0-7090-2790-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsilaiturin historiaa
Länsilaituri-yhdistys
Kuvia länsilaiturista 1970-luvulta vuoteen 2004 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Länsilaituri vuonna 1995 Kuva: Christine Matthews
Käännös suomeksi
Kansan ääni

Kansan Ääni-nimisiä lehtiä on ilmestynyt Suomessa eri aikoina:
Kansan Ääni (1907), ilmestyi Lappeenrannassa 1907–1918
Kansan Ääni (1945), ilmestyi Vaasassa 1945–1994
Kansan ääni (2002), ilmestynyt vuodesta 2002 alkaen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kansan ääni”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maa, meri, laiva

Maa, meri, laiva tai auto, juna, lentokone tai maa, meri, taivas on leikki. Siinä leikkijöiden pitää juosta sinne, minne johtaja käskee. Leikkiin tarvitaan ryhmä. Leikki sopii pienillekin lapsille.
Leikin säännöt

Leikin aluksi pitää määritellä kolme erillistä aluetta ja tarvittaessa merkitä niiden rajat. Tämän jälkeen sovitaan, mikä kolmesta alueesta on maa, mikä meri ja mikä laiva. Tämän jälkeen valitaan leikille ensimmäinen johtaja. Muut leikkijät menevät määriteltyjen alueiden keskelle. Johtaja huutaa, jonkun kolmesta alueesta ja leikkijät juoksevat nopeasti sinne.
Leikin johtaja voi myös huutaa alueen, jossa leikkijät jo ovat. Viimeinen leikkijä, joka tulee huudetulle alueelle poistetaan leikistä ja hän odottaa seuraavan kierroksen alkamista. Leikkiä jatketaan niin kauan, että leikissä on mukana enää yksi leikkijä. Hän voittaa ja hänestä tulee seuraavan kierroksen johtaja.
Leikin säännöt > Pelistä putoaa, jos...

On juossut viimeisenä alueelle
On juossut väärälle alueelle
Johtaja huutaa saman alueen, jossa pelaaja jo on ja tämä lähtee liikkumaan
Johdannaisia

Pelistä on kehitetty erilaisia opettavaisia johdannaisia, joiden avulla voidaan harjoitella asioiden luokittelua (esimerksiksi jätteiden lajittelua) tai uusia käsitteitä kuten ilmansuuntia  tai maastonmuotoja (vuori, vuono, meri)
Kailasjärvi (Luhanka, Tommola)

| Kailasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Luhanka
Koordinaatit:  61°46′26″N, 25°38′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Kotkatjärveen 
Järvinumero:  14.221.1.232
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,981 km  
Pinta-ala:  4,204 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKailasjärvi 
Kailasjärvi  on Keski-Suomessa Luhangalla Tommolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84 metriä mpy.
Maakuntakukka

Maakuntakukka on jonkin valtion jonkin maakunnan tunnukseksi valittu nimikkokukka tai -kasvi. Maakuntakukkia on nimetty ainakin Suomessa ja Ruotsissa. Yhdysvalloissa vastaavasti jokaisella osavaltiolla on oma nimikkokasvinsa.
Kemiönsaaren seurakunta

| Kemiönsaaren seurakunta Kimitoöns församling |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kemiön kirkko.
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Porvoon hiippakunta
Rovastikunta:  Turunmaan rovastikunta
Pääkirkko:  Kemiön kirkko
Perustettu:   
– Perustettu:  2009
Jäsenmäärä:  4 986 (2022)
– Osuus asukkaista:  76,0 %
Kirkollisvero:  2,00 %
Kirkkoherra:  Niina Mura
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kemiönsaaren seurakunta (ruots. Kimitoöns församling) on Kemiönsaaressa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakuntaan ja Turunmaan rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherra on Niina Mura.
Maakuntaliitto

Maakuntaliitot Suomessa olivat aatteellisia, rekisteröityjä yhdistyksiä, joita alettiin perustaa Suomen maakuntiin maakuntahengen kasvaessa 1920-luvulta lähtien, ensin Varsinais-Suomessa vuonna 1927 ja viimeisimpänä Päijät-Hämeessä vuonna 1967.
Maakuntaliitot muotoutuivat alueensa kuntien edunvalvojiksi sekä kulttuuri- ja kotiseututyön yhteistyöfoorumeiksi. Mm. seutukaavoitusjärjestelmän lakisääteinen läpivienti toteutettiin maakuntaliittojen aloitteesta 1960-luvun alkupuolella.
Vuoden 1994 alusta voimaan astuneen aluekehityslainsäädännön uudistuksen yhteydessä siihenastiset maakuntaliitot ja seutukaavaliitot yhdistettiin nykyisiksi maakunnan liitoiksi, jotka tehtäviltään tulivat poikkeamaan kumpaisistakin edeltäjäorganisaatioistaan. Nimitys maakunnan liitto (monikossa maakunnan liitot) otettiin tuolloin käyttöön tämän eron esille tuomiseksi.
Nyttemmin eräät maakunnan liitot (vuonna 2010 Etelä-Savon ja Pohjois-Karjalan maakuntaliitot) ovat ottaneet sanan maakuntaliitto uudestaan käyttöön nimessään, ja nimitystä maakuntaliitto saatetaan toisinaan käyttää myös Suomen muista nykyisistä maakunnan liitoista.
Suomen paikallishallinto
| --- | --- |
Maalaiskunnat:  pitäjänkokous, kuntakokous (1865–1898) ja kunnanvaltuusmiehet (–1898), kunnanvaltuustot (1917–)
Kaupungit:  kaupunginraadit, kaupunginvaltuustot (1917–)
Maakuntahallinto:  maakuntaliitot (1920–50-luvuilta 1990-luvuille), seutukaavaliitot (1960-luvulta 1990-luvulle), maakuntien liitot (1990-luvulta)
Maakuntakäräjät

Maakuntakäräjät olivat muinoinselvennä Ruotsissa pidettyjä kokouksia, joissa päätettiin maakunnan yhteisistä asioista. Maakuntakäräjät järjestettiin laamannin johdolla vapaiden talonpoikien kanssa kerran vuodessa tai tarvittaessa useamminkin. Maakuntakäräjillä laamanni ja lautakunnat harjoittivat lainkäyttöä tuomiten riita- ja rikosasioissa.
Lentopallon miesten maanosien välinen olympiakarsinta 2012

Maanosien välisessä olympiakarsinnassa 2012 jaettiin viimeiset paikat Lontoon olympiakisojen miesten lentopalloturnaukseen kolmessa karsintaturnauksessa.
Turnaus 1

Pääartikkeli: Lentopallon_miesten_Aasian_olympiakarsinta_2012
1. maanosien välinen olympiakarsintaturnaus 2012 pelattiin Japanissa 1.–10. kesäkuuta 2012. Karsinta oli yhdistetty Aasian olympiakarsintaan. Turnauksen voittaja eteni Lontoon olympiaturnaukseen maanosien välisen olympiakarsinnan voittajana. Tämän lisäksi paras aasialainen joukkue (paitsi mahdollinen turnausvoittaja) sai olympiapaikan Aasian karsinnan voittajana.
Turnaus 2

2. maanosien välinen olympiakarsintaturnaus 2012 pelattiin Berliinissä, Saksassa 8.–10. kesäkuuta. Turnauksen voittaja Saksa selvisi Lontoon olympiaturnaukseen.
Turnaus 2 > Osallistuvat maat

Kotijoukkue
Saksa
Aasian mestaruuskilpailujen 2011 6. sijoittunut
Intia
Muut
Kuuba
Tšekki
| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | 3P | 2P | 1P | 0P | VE | HE | p suhde | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Saksa | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 | 9 | 3 | 1,138 | 8 |
| 2 | Kuuba | 3 | 2 | 0 | 1 | 0 | 8 | 4 | 1,097 | 7 |
| 3 | Tšekki | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 5 | 6 | 1,027 | 3 |
| 4 | Intia | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 9 | 0,707 | 0 |
| Ottelut  | Ottelut  | Ottelut  | Ottelut  | 1>  erä | 2>  erä | 3>  erä | 4>  erä | 5>  erä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. kesäkuuta | Tšekki | Kuuba | 1–3 | 29–27 | 23–25 | 23–25 | 21–25 |  |
| 8. kesäkuuta | Intia | Saksa | 0–3 | 16–25 | 19–25 | 15–25 |  |  |
| 9. kesäkuuta | Intia | Tšekki | 0–3 | 19–25 | 13–25 | 23–25 |  |  |
| 9. kesäkuuta | Saksa | Kuuba | 3–2 | 25–21 | 25–17 | 21–25 | 17-25 | 20-18 |
| 10. kesäkuuta | Kuuba | Intia | 3–0 | 25–12 | 25–22 | 25–20 |  |  |
| 10. kesäkuuta | Saksa | Tšekki | 3–1 | 25–22 | 23–25 | 25–23 | 25–21 |  |
Turnaus 3

3. maanosien välinen olympiakarsintaturnaus 2012 pelattiin Sofiassa, Bulgariassa 8.–10. kesäkuuta. Turnauksen voittaja Bulgaria selvisi Lontoon olympiaturnaukseen.
Turnaus 3 > Osallistuvat maat

Kotijoukkue
Bulgaria
Aasian mestaruuskilpailujen 2011 7. sijoittunut
Pakistan
Muut
Egypti
Ranska
| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | 3P | 2P | 1P | 0P | VE | HE | p suhde | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Bulgaria | 3 | 3 | 0 | 0 | 0 | 9 | 2 | 1,264 | 9 |
| 2 | Ranska | 3 | 2 | 0 | 0 | 1 | 7 | 5 | 1,080 | 6 |
| 3 | Egypti | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 5 | 6 | 0,931 | 3 |
| 4 | Pakistan | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 | 9 | 0,753 | 0 |
| Ottelut  | Ottelut  | Ottelut  | Ottelut  | 1>  erä | 2>  erä | 3>  erä | 4>  erä | 5>  erä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. kesäkuuta | Egypti | Ranska | 1–3 | 22–25 | 25–18 | 15–25 | 21–25 |  |
| 8. kesäkuuta | Pakistan | Bulgaria | 0–3 | 17–25 | 12–25 | 21–25 |  |  |
| 9. kesäkuuta | Egypti | Pakistan | 3–0 | 25–13 | 25–22 | 26–24 |  |  |
| 9. kesäkuuta | Ranska | Bulgaria | 1–3 | 19–25 | 28–26 | 23–25 | 25-27 |  |
| 10. kesäkuuta | Pakistan | Ranska | 1–3 | 25–21 | 20–25 | 19–25 | 13–25 |  |
| 10. kesäkuuta | Bulgaria | Egypti | 3–1 | 25–16 | 25–18 | 20–25 | 25–12 |  |
Karl Gustaf Ekebom

K.G. Ekebomin merikartta Hanko–Tammisaari–Jussarö vuodelta 1880.
Karl Gustaf Ekebom (9. syyskuuta 1839 – 18. elokuuta 1892) oli suomalainen merikartografi ja suomalaisen merikartografian perustajia. Hän julkaisi vuonna 1872 ja vuosina 1880–1884 sarjan Suomenlahden merikarttoja, jotka kartat olivat paitsi ensimmäiset kotimaiset merialueiden merikartat myös aikansa parhaat yleisessä myynnissä olleet Suomen rannikkojen merikartat. Ekebomin kartat muodostuivat sittemmin esikuviksi itsenäisen Suomen ensimmäisille merikartoille. Nykyisin ne ovat keräilijöiden keskuudessa erittäin kysyttyjä.
Lapsuus, nuoruus ja opinnot

K.G. Ekebom syntyi Helsingissä 9.9.1839. Hänen isänsä oli Ensimmäisen Suomalaisen Meriekipaasin toimimies K.F. Ekebom. Perhe asui Katajanokan merikasarmissa, jonne meriekipaasi oli tuolloin sijoitettuna. Vuonna 1852 K.G. Ekebom aloitti opinnot Helsingin teknisessä reaalikoulussa. Vuonna 1856 hän keskeytti opintonsa ja siirtyi työelämän palvelukseen. Vuonna 1867 hän palasi tekniseen reaalikouluun suorittaen tuolloin ensimmäisen luokan koneenkäyttäjän tutkinnon.
Työura vuosina 1856–1886

K.G. Ekebomin ensimmäinen työpaikka oli Venäjän sotalaivasto. Sen leivissä hän kesällä 1856 osallistui merenmittauksiin Riian lahdella. Vuonna 1857 hän pääsi piirtäjäksi Tie- ja vesikulkulaitosten insinöörikuntaan. Vuodesta 1860 hän toimi piirtäjänä rakenteilla olleen Helsinki-Hämeenlinna rautatien teknisellä osastolla. Vuonna 1861 hän sai vakinaisen viran piirtäjänä Tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksessa (TVH). TVH:n piirtäjänä hän työskenteli vuoteen 1886 asti. Tänä aikana hän ajoittain oli väliaikaisesti muidenkin valtion virastojen töissä ja harjoitti omaa yritystoimintaa. Vuosina 1864 ja 1866 hän työskenteli Saimaan merenmittausretkikunnan kartanpiirtäjänä. Tuo työ tarjosi hänelle mahdollisuuden hankkia perusteellisen käytännön tuntemuksen sekä merenmittauksesta että merikarttojen laadinnasta. Retkikunnan työn tuloksena syntyneiden Konstantin Lönneströmin Saimaan väyläkarttojen piirrostyöstä suuri osa on Ekebomin kynästä lähtöisin.
Insinööri, venesuunnittelija, laivanrakennuksen opettaja ja yksityisyrittäjä

1870-luvulta lähtien Ekebom käytti insinöörin titteliä. Hänen huomattavin insinöörityönsä oli Hevossalmen ensimmäisen kanavan suunnittelu vuonna 1877, jonka suunnitelman hän laati Helsingin laivapäällikköyhdistykselle, joka oli ryhtynyt vaikeasti purjehdittavan salmen oikaisemista ajamaan. Ekebom oli aikanaan tunnettu venesuunnittelija. Hänen venesuunnitelmansa voittivat mitaleja ja kiitoslauseita messuilla Helsingissä, Pietarissa, Moskovassa ja Pariisissa. Vuosina 1876–1885 Ekebom toimi Helsingin merikoulun sivutoimisena laivanrakennuksen ja purjepiirustuksen opettajana. Hän oli aktiivinen ja menestyksekäs purjehduksen harrastaja.