stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toyota 2000GT
Bond–auto

2000GT esiintyi James Bond -elokuvassa Elät vain kahdesti. Elokuvaa varten Toyota valmisti autosta kaksi kappaletta avoversiota, koska Sean Connery ei pituutensa vuoksi mahtunut autoon mukavasti. Nuo kaksi kappaletta ovat ainoat virallisesti valmistetut avomalliset 2000GT-yksilöt.
Tekniset tiedot

Auton kuusisylinterinen moottori on peräisin Toyota Crownista. Yamaha muutti moottorin tuottamaan 150 hevosvoiman tehon suunnittelemalla siihen uuden kahdella nokka-akselilla varustetun sylinterinkannen. Autossa on hammastanko–ohjaus, kaksoistukivarrellinen pyöräntuenta ja levyjarrut etu– ja takapyörissä, rengaskoko autossa on 165 HR 15.
Tekniset tiedot > Moottori

Tyyppi: Toyota / Yamaha MF10L - Rivi 6.
Iskutilavuus: 1998 cc
Moottorityyppi: DOHC
Polttoaineensyöttö: 3x Solex 40 PHH -kaasuttimet
Tekniset tiedot > Suorituskyky

Huippunopeus: 206 km/h
Kiihtyvyys: 10.0 sek 0–97 km/h
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota 2000GT Wikimedia Commonsissa
Tähti (Wöyh!)

| Tähti Wöyh! |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. tammikuuta 2023
 Kesto: 39.13
 Levy-yhtiö: Kaskelotti
Listasijoitukset
  15. (albumilista)    2. (fyysinen albumilista)
Wöyh! -yhtyeen muut julkaisut
| IV 2021 | Tähti 2022 |   |
Tähti on Wöyh! -yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin 6. tammikuuta 2023. Albumin sävellyksistä vastaa Antti Hyyrynen, ja sanoituksista Jussi Hyyrynen.
Kappaleet

Zeniitti – 5.30
Suoapinan jälkeläiset – 4.24
Muuntopää – 5.03
Shangri-La – 5.00
Painovoimaton – 2.03
Taurus – 4.11
Diskoskorpioni – 3.43
Valaiden laulu – 4.16
Huterajalka – 4.59
Arvostelut

Kaaoszine:
Tiilitehdas

Tšekkiläinen tiilitehdas
Tiilitehdas on tiilten valmistukseen erikoistunut tehdas, jossa on tarvittava laitteisto tiilten muokkaukseen, tilat kuivatukseen ja tiilten polttoon tarvittava uuni, nykyisin yleensä tunneliuuni. Tehtaaseen kuuluviksi lasketaan myös varastointialueet ja savenottoalueet, jotka yleensä menneinä aikoina sijaitsivat tehtaan välittömässä läheisyydessä. Suomeen ensimmäinen tiilitehdas perustettiin 1860-luvulla, joka sijaitsee edelleenkin Keravalla.
Tiilen valmistusprosessi

Tiiliä on osattu valmistaa jo tuhansien vuosien ajan ja valmistusmenetelmä ei ole suuresti muuttunut, joskin tuotanto on koneellistumisen myötä tehostunut ja muuttunut mittatarkemmaksi 1900-luvulla.
Perinteinen poltettu tiili valmistetaan savesta, sahanpurusta ja hiekasta. Savimassasta puristetaan savikanki, josta tehdään tiiliaihioita. Nämä aihiot poltetaan tunneliuunissa yli 1 000 °C lämpötilassa 2–3 vuorokauden ajan, jolloin savi kuivuu kovaksi tiileksi. Suomalaisissa savissa on paljon rautaa ja siitä aiheutuu kotimaisille tiilille tunnusomainen punainen väri. Vaaleisiin tiiliin käytetään ulkomaisia kaoliinisavia.
Tiiliä valmistetaan myös kalkkihiekasta, mutta näitä ei polteta, vaan tiili karkaistaan höyryllä.
Tiiliteollisuus Suomessa

Suomessa on toiminut aikojen saatossa satoja tiilitehtaita, joista suurimmat ovat nykyään toiminnassa olevat laitokset ja pienimmät ovat olleet esimerkiksi kartanoiden omaan käyttöön tiiliä tuottaneita, vain kesäaikoina toimineita tiilitehtaita. Tiiliteollisuuden huippuaika oli 1900-luvun alussa. Vielä 1960-luvulla tiilitehtaita oli Suomessa yli 250. Nykyään ala on voimakkaasti keskittynyt muutamalle yritykselle suurten investointien ja energiaintensiivisen prosessin johdosta.
Nykyään toiminnassa olevat tiilitehtaat Suomessa > Poltetut tiilet

Potilantiili Veikko Isoviita
Tiilitehdas Markku Potila Oy, Hämeenkyrö (perustettu 1950-luvulla; toiminnassa ainakin vielä keväällä 2022)
Tiileri-tehtaat
Keramia Oy, Mjösund, Kemiönsaari
Seppälän Tiili Oy, Tarvasjoki (perustettu v. 1952)
Ylivieskan Tiili Oy, Ylivieska (perustettu v. 1940)
Wienerberger Oy Ab
Korian tehdas, Kouvola (perustettu v. 1951)
Raikkonen Oy
Raikkonen Oy Loimaa (perustettu 1932)
Nykyään toiminnassa olevat tiilitehtaat Suomessa > Kalkkihiekkatiilet

Saint-Gobain Weber Oy Ab
Kiikala (Kahi-tiilitehdas)
Oulu (Kahi-tiilitehdas)
Lopettaneita tiilitehtaita Suomessa

Espoo, Kivenlahti (perustettu v. 1861)
Forssa, (Nykyisen jätevedenpuhdistamon paikalla, 1900-luvun alkupuoli)
Halikko, Wiurilan kartano (toimi 1800-luvulla)
Hausjärvi, Ryttylä
Helsinki, Herttoniemen kartano (perustettu Viaporin rakentamista varten, lakkautettu v. 1820)
Helsinki, Rastila (tiilitehdas toimi Suomenlinnan rakentamisen aikoina 1700-luvulla)
Helsinki, Haaga (lakkautettu välirauhan aikana)
Hollola, Herrala
Hyvinkää, Kytäjän kartano
Iisalmi, Soinlahti (lakkautettu 1990-luvulla)
Ilmajoki, Koskenkorva
Janakkala, Leppäkoski (ensimmäinen perustettu 1860)
Kajaani, Parkinniemi, Kajaani Oy:n tiilitehdas (lakkautettu 1946)
Kempele, Kempeleen tiilitehdas (toiminta lopetettiin vuonna 1952)
Kerava, Savio (perustettu n. 1860)
Kärkölä, Lappilan tehdas (perustettu v. 1928, tehdas lopetettu 2015)
Lappeenranta, Skinnarilanhovi (toimi 1890-luvulla)
Liperi, purettu 1989–1990
Messukylä, Vilusen kartano
Pieksämäki, Naarajärvi (suljettu 2013)
Nurmijärvi, Numlahden kartano
Orimattila, Virenoja (palanut 1976)
Loppi, Launonen
Rääkkylä, Nieminen (suljettu 1960-luvulla)
Salo, Ollikkala, Kytö
Sonkajärvi, Sukevan vankila (toimi 1949–1999)
Sortavala, Helylä
Tervola, Koivu (paloi 1960-luvulla)
Tohmajärvi, Asema
Turku, Kupittaa (Kupittaan Savi Oy, perustettu 1921, konkurssiin 1969)
Turku, Kärsämäki (perustettu 1780, konkurssiin 1930)
Tuupovaara, Kovero
Tuusula, Jokela (kolme tehdasta, toimintaa 1874-1986)
Vahviala, Hovinmaa (tehdas oli Neuvostoliitolle jäädessään Euroopan suurin ja nykyaikaisin)
Vantaa, Rekola (toiminut 1900-luvun alkupuolella)
Vantaa, Hämeenkylä (perustettu 1951, kasvoi pohjoismaiden suurimmaksi)
Vihti, Ojakkala (palanut 1967)
Viipurin mlk, Yläsäiniö
Ypäjä, Ypäjänkylä
Aiheesta muualla

R. Kuokkanen & K. Leiponen. Suomen tiiliteollisuuden historia 1–2. Helsinki: Suomen tiiliteollisuusliitto 1981.
Lauri Seppänen. Tiilenpäitä laskemassa: Suomen tiiliteollisuus 1975-2014. Suomen Tiiliteollisuusliitto 2014. 128s, ISBN: 9789526815206
Työn loiston ritarikunta

Ritarikunnan risti
Työn loiston ritarikunta (romaniaksi Ordinul „Gloria Muncii”) on moldovalainen kunnianosoitus, joka perustettiin vuonna 1992. Sitä myönnetään tunnustuksena mistä tahansa erikoislaatuisesta saavutuksesta. Kunnianosoitusta myöntää Moldovan presidentti.
ritarikunnan nauha
Tuntematon sotilas (radiokuunnelma)

Tuntematon sotilas on vuosina 1966–1967 esitetty radiokuunnelmasarja Väinö Linnan samannimisen romaanin pohjalta. Näyttelijä Saulo Haarlan ohjaama kuunnelmasarja on kaiken kaikkiaan 19-osainen ja 16 tuntia pitkä. Sen sovituksesta vastasi Haarlan itsensä lisäksi Eila Kallio. Tehostevastaava oli Timo Rostela.
Kuunnelmasarja seurasi kirjan tekstiä uskollisemmin kuin 1955 valmistunut Edvin Laineen tekemä Tuntematon sotilas -elokuva. Elokuvan näyttelijöistä kuunnelmassa olivat mukana Matti Ranin, Sakari Halonen, Taneli Rinne, Pentti Irjala ja Kalevi Kahra, mutta eri rooleissa. Erityisesti sotamies Korpelan ja lotta Kotilaisen kohtaaminen sekä everstiluutnantti Karjulan sekoaminen aiheuttivat närkästystä aikalaiskriitikoissa.[lähde? ]
Yle julkaisi kuunnelman vuonna 2010 kymmenen CD-levyn kokoisena äänitteenä. Kuunnelma on myös ollut joulukuusta 2017 alkaen rajattoman ajan kuunneltavissa Yle Areenassa.
Keskeiset näyttelijät

| --- | --- |
 Kertojat: Matti Ranin, Kauko Saarentaus  Alikersantti Lehto: Aarre Karén  Sotamies Rahikainen: Sakari Halonen  Kapteeni Kaarna: Kauko Helovirta  Vänrikki Vilho Koskela: Mauno Hyvönen  Kersantti Urho Hietanen: Esa Saario  Sotamies Salo: Taneli Rinne  Alikersantti Yrjö Lahtinen: Matti Nurminen  Sotamies Ukkola: Ilari Paatso  Varuskersantti Mäkilä: Arto Tuominen  Vääpeli Korsumäki: Erkki Luomala  Luutnantti Lammio: Martti Järvinen  Sotamies Vanhala: Pertti Roisko  Sotamies Sihvonen: Turo Unho  Alikersantti Mielonen: Tauno Kajander  Sotamies Riitaoja: Seppo Kolehmainen  Luutnantti Jorma Kariluoto: Esko Salminen  Luutnantti Autio: Heikki Heino  Sotamies Määttä: Eero Keskitalo :  Majuri Sarastie: Pentti Irjala  Alikersantti Antero Rokka: Martti Tschokkinen  Sotamies Susi: Severi Seppänen  Vääpeli Sinkkonen: Kalevi Kahra  Starikka: Arvo Lehesmaa  Sotamies Viirilä: Kauko Laurikainen  Kapteeni Lautsalo: Sakari Jurkka  Veeruska: Aila Arajuuri  Jokke, vänrikki: Ismo Kallio  Sotamies Aarne Honkajoki: Risto Aaltonen  Sotamies Hauhia: Heikki Kinnunen  1. alokas: Jyrki Nousiainen  2. alokas: Tuure Himanka  Kapteeni Baranov: Yrjö Paulo  Tulkki: Antero Harpf  Sotamies Korpela: Uljas Kandolin  Everstiluutnantti Karjula: Risto Mäkelä  Lotta Kotilainen: Leena Häkinen  Vänrikki Jalovaara: Pekka Autiovuori  Sotamies Asumaniemi: Kari Franck
Jaksoluettelo

Kuunnelman kaikki jaksot on nimetty hahmoilta otetuilla lainauksilla lukuun ottamatta viimeistä, joka on lainaus kertojalta.
| # | Nimi | Ensilähetys |
| --- | --- | --- |
| 1 | Saatte nährä pojaat, että tästä tulee kahina | 1966 |
| 2 | Tulta munille | 1966 |
| 3 | Kuinka tuolla voi olla ihminen | 1966 |
| 4 | Siellä herne toverii ehtii | 1966 |
| 5 | Te olette siin juur niinko Kolkatal | 1966 |
| 6 | Rokkahan mie | 1966 |
| 7 | Koita onnees, jätkä, niin näät kumman läpi päivä paistaa | 1966 |
| 8 | Kuis kuallu voi ampua ittiäs? | 1966 |
| 9 | Petrosavoski täällä loistelee isänmaan aamunkoitossa | 1966 |
| 10 | Minnuu saap sinutella ain | 1966 |
| 11 | Ellun kanat | 1966 |
| 12 | Tu sinä hakeen leipäs päälle voita | 1967 |
| 13 | Älä millonkaa nosta päätäis hauvast | 1967 |
| 14 | Se mies on saatava kuriin | 1967 |
| 15 | Tehhää ruumisarkkuja | 1967 |
| 16 | Tapellaan sitten toivottomasti | 1967 |
| 17 | Älkää enää | 1967 |
| 18 | Ne jyrää meitin | 1967 |
| 19 | Velikultia | 1967 |
Tšondon

| Чондон, Tšondon |
| --- | --- |
Alkulähde:  Tšerskivuoristo
Laskupaikka:  Jananlahti, Laptevinmeri
Maat:  Venäjä (Sahan tasavalta)
Pituus:  606 km
Valuma-alue:  18 900 km²
Tšondon (ven. Чондон, jak. Чондоон, Tšondoon) on Pohjoiseen jäämereen laskeva, noin 600 kilometriä pitkä joki Ust-Janskin piirin itäosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Tšondon saa alkunsa Tšerskivuoriston pohjoisrinteiltä ja laskee Laptevinmeren Tšondoninlahteen. Joen varrella on Tumatin kylä. Suurimmat sivujoet ovat Buor Jurah (170 km), Ygannja (142 km), Dodomo (114 km) ja Nutštša (243 km).
Tuoresjärvi

| Tuoresjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Pälkäne
Koordinaatit:  61°18′48″N, 24°26′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hauhon alue (35.77)
Laskujoki:  Tuoresjärvenoja 
Järvinumero:  35.773.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,6 m  
Rantaviiva:  2,659 km  
Pinta-ala:  18,402 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTuoresjärvi 
Tuoresjärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,4 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Iso-Roineen alueeseen (35.773) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,6 metriä mpy.
Tuoppitanssi

| Tuoppitanssi Verikalpa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. helmikuuta 2020
 Kesto: 46.20
 Levy-yhtiö: Scarlet Records
Verikalvan muut julkaisut
| Taistelutahto 2018 | Tuoppitanssi 2020 | Tunturihauta 2022 |
Tuoppitanssi on folk metal -yhtye Verikalvan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2020 levymerkillä Scarlet Records.
Kappaleet

Naulattujen Vaellus – 4.08
Talonväen Teuraat – 3.51
Tuoppitanssi – 3.37
Sankari, Saatana, Kostaja – 5.18
Varjosahti – 3.46
Peikon Kieli – 5.04
Verimaat – 4.02
Karhunkaataja – 3.11
Mettäväinö – 3.39
Haaksi – 4.36
Tuonen Miekka – 5.04
Arvostelut

Kaaoszine: 5½/10
Aiheesta muualla

Tuoppitanssi Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Tuoppitanssi Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Urheiluteko, jota Suomi ei unohda

Urheiluteko, jota Suomi ei unohda oli aikakauslehti Urheilun Kuva-Aitan vuosina 1957–1967 jakama vuosittainen palkinto. Vuosina 1957–1965 palkinto oli hopeahaarikka, ja tämän jälkeen Vesa Männikön suunnittelema korkokuva.
Sama henkilö saattoi saada palkinnon vain kerran. Lopullisen valinnan teki lehti itse, mutta lukijoiltakin kysyttiin mielipidettä.
Palkinnon saajat

1957 	Olavi Salsola 	yleisurheilu/keskimatkojen juoksija
1958 	Kalevi Hämäläinen 	hiihto
1959 	Juhani Järvinen 	pikaluistelu
1960 	Veikko Hakulinen 	hiihto
1961 	Pauli Nevala 	yleisurheilu/keihäänheitto
1962 	Valto Olenius 	yleisurheiluvalmennus/seiväshyppy
1963 	Pentti Eskola 	yleisurheilu/pituushyppy
1964 	Veikko Kankkonen 	mäkihyppy
1965 	Jorma Kinnunen 	yleisurheilu/keihäänheitto
1966 	Eero Mäntyranta 	hiihto
1967 	Eero Tapio 	        paini
Vastaavantyyppistä palkintoa oli antanut jo aiemmin Suomen Urheilulehti, joka palkitsi vuosittain menestyneen suomalaisurheilijan Suomen Urheilulehden kultamitalilla.
Tšornaja

Tšornaja (ven. Чёрная, suomeksi ’musta’) on yleinen joennimi Venäjällä. Se voi olla myös naisen sukunimi tai kylännimi. Nimitys voi viitata muun muassa seuraaviin:
Mustajoki (ven. Tšornaja), Hevaanjoen alkujoki Leningradin alueella
Mustajoki (ven. Tšornaja retška), joki Pietarin kaupungin alueella
Tšornaja, Pljussan sivujoki Pihkovan alueella Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tšornaja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tunturi Tiger

Tunturi Tiger on vuosina 1984–1997 Tunturin valmistamia mopomallisarja. Tigereita valmistettiin neljää mallia, jotka olivat Tiger (1984-1986) Tiger S (1986–1987), Tiger Aqua (1987–1997) ja Tiger Air (1990–1997).
Vuosien 1984-1986 Tiger mallit olivat väritykseltään kelta/mustia tai vihreä/mustia ja Tiger S mallit aina musta/punaisia. Tiger Aqua ja Air olivat väritykseltään valko/mustia.
Omana aikanaan varsinkin Tiger Aqua oli edistyksellinen mopomalli vesijäähdytyksen ansiosta ja Tiger S oli Suomen ensimmäinen levyjarrullinen mopo. Tunturi lopetti kaikkien mopojen valmistuksen vuonna 1997, joten viimeiseksi vuosimalliksi jäi -97.
Tekniset tiedot 1984–1986

moottori: Puch vz 50n4
moottorin tyyppi: 2-tahti
iskutilavuus: 49cm³
sylinterin halkaisija: 38mm
iskun pituus: 43mm
puristussuhde: 8,5:1
suurin teho: kW/rpm: 1,1/5000
kaasutin: Bing 11mm
pääsuutin: 52
polttoainesekoitus: 2,5%
tankki: 5,5 litraa
kulutus: 2,6/100km
kytkin: märkä monilevy
vaihteita: 4
sytytysjärjestelmä: kärjellinen Bosch vauhtipyörämagneetto, kärkiväli 0,35-0,45 mm
sähkösärjestelmän jännite: 6v
sytytysennakko: 2,0mm
sytytystulppa: Bosch W7AP
sytytystulpan kärkiväli: 0,5 mm
pituus: 1900mm
akseliväli: 1230mm
maavara: 300mm
eturenkaan koko: 2,25x19
paine: 2,25 bar
takarenkaan koko: 2,75x17
paine: 2,25 bar
sytytystulpan kiristysmomentti: 10Nm
Tunturi Tiger Aqua

Tunturi Tiger Aqua on vuosina 1987–1996 valmistettu malli. Aqua oli uranuurtaja, siinä oli muun muassa ensimmäisenä mopossa nestejäähdytteinen moottori. Ensimmäiset Aquat oli varustettu mustilla lokasuojilla, valkoisella maskilla ja valkoiset lokasuojat tulivat vuonna 1990.
Tunturi Tiger Aqua > Tekniset tiedot 1987–1997

moottori: FM/GSA
moottorin tyyppi: 2-tahti
iskutilavuus: 49cm³
sylinterin halkaisija: 39mm
iskun pituus: 41,7mm
puristussuhde: 10,8:1
suurin teho: kW/rpm: 0,98/5780
kaasutin: Dell'Orto SHA 14.9
pääsuutin: 42
polttoainesekoitus: 2,5%
tankki: 6,5 litraa
kytkin: märkä monilevy
vaihteita: 4
sytytysjärjestelmä: kärjetön CDI
sähköjärjestelmänjännite: 12v
sytytystulppa: Bosch W4AC
sytytystulpan kärkiväli: 0,6mm
pituus: 1900mm
akseliväli: 1200mm
maavara: 320mm
eturenkaan koko: 2,25x19
paine: 2,25 bar
takarenkaan koko: 2,75x17
paine: 2,25 bar
sytytystulpan kiristysmomentti: 10Nm
Tunturi Tiger Air

Tunturi Tiger Air on 1990-1997 vuosina valmistettu malli. Air oli melkein sama malli kuin Aqua, mutta siitä puuttui levyjarru edestä ja Air oli nimensä mukaisesti ilmajäähdytetty. Airin hinta oli myös halvempi kuin Aquan. Eräänä yksityiskohtana oli myös tuolloin ainoastaan Aireissa käytetyt mustat lokasuojat, samoja mustia lokasuojia oli aiemmin käytetty Tiger S:ssä ja ensimmäisissä Tiger Aquoissa.
Tunturi Tiger Air > Tekniset tiedot

moottori: FM/GSA
moottorin tyyppi: 2-tahti
iskutilavuus: 49cm³
sylinterin halkaisija: 39mm
iskun pituus: 41,7mm
puristussuhde: 10,8:1
suurin teho: kW/rpm: 1,30/4000
kaasutin: Dell'Orto SHA 14.9
pääsuutin: 42
polttoainesekoitus: 2,5%
tankki: 6,5 l
kytkin: märkä monilevy
vaihteita: 4
sytytysjärjestelmä: kärjetön CDI
sähköjärjestelmän jännite: 12v
sytytystulppa: Bosch W4AC
sytytystulpan kärkiväli: 0,6 mm
pituus: 1900mm
leveys: 740mm
korkeus: 1120mm
akseliväli: 1200mm
maavara: 320mm
istuinkorkeus: 800mm
eturenkaan koko: 2,10x/19
paine: 2,0 bar
takarenkaan koko: 2,30x/17
paine: 2,2 bar
sytytystulpan kiristysmomentti: 10Nm
Tunturi Tiger (Puch)
Tunturi Tiger Aqua
Unnan piirikunta

Unnan piirikunta (saks. Kreis Unna) on piirikunta Arnsbergin hallintopiirissä, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on 543,21 km2, ja sen väkiluku oli 398 866 vuoden 2022 lopussa.
Unnan piirikunnan kaupungit ja kunnat.
Unnan piirikuntaan kuuluu kymmenen kuntaa, joista kahdeksan on kaupunkeja. Kunnat ovat Bönen ja Holzwickede. Piirikunnan kaupungit ovat Bergkamen, Fröndenberg, Kamen, Lünen, Schwerte, Selm, Unna ja Werne.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Unnan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Tomi Tuuha

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Birmingham 2010 | hyppy |  |
Tomi Jason Tuuha (s. 28. marraskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen telinevoimistelija ja hypyn Euroopan mestari vuodelta 2010. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Tuuha sijoittui hypyssä neljänneksi, samoin Euroopan kisoissa 2015. Tuuha voitti hypyssä maailmancupin kokonaiskilpailun vuonna 2014 ja on ensimmäinen ja ainoa suomalainen maailmancupin voittanut telinevoimistelija. Hän oli ensimmäinen tsukaharan kolmella kierteellä hypännyt suomalainen. Telineistä Tuuha on keskittynyt hypyn lisäksi permantoon ja renkaisiin.
Tuuha edustaa Voimisteluseura Helsinkiä ja häntä valmentaa Timo Holopainen.
Ura > Maailmancup

Tuuha on yltänyt telinevoimistelun maailmancupissa palkintokorokkeelle kolmetoista kertaa (2.5.2022) parhaana saavutuksenaan vuoden 2007 Ostravan ja vuoden 2014 Cottbusin sekä Osijekin osakilpailujen voitot hypyssä. Muut palkintokorokesijoitukset ovat yhdeksän kolmatta sijaa, ja yksi hopea. Tuuhaa ennen vain Jari Mönkkönen on kyennyt suomalaisista telinevoimistelun maailmancupin osakilpailuvoittoon. Vuonna 2014 Tuuha voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ensimmäisenä suomalaisena telinevoimistelijana paraatitelineellään hypyssä.
Ura > Arvokisat

Vuoden 2008 EM-kilpailuissa Tuuha oli hypyssä yhdeksäs pudoten 0,125 pisteellä ensimmäisenä kahdeksan parhaan telinekohtaisesta loppukilpailusta.
Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Tuuha oli permannolla 71:s ja hypyssä 93:s. Rotterdamin MM-kisoissa 2010 Tuuha teki hypyssä ennätyksensä ylittäen ensimmäistä kertaa 16 pisteen rajan (hypyt 16,266 ja 15,766, yhteispisteet 16,016). Hän oli pitkään selviytymässä kahdeksan parhaan loppukilpailuun, mutta sijoittui lopulta 11:nneksi.
Tuuhan arvokisauran paras saavutus on hypyn Euroopan mestaruus Birminghamin EM-kilpailuissa 2010 pistein 15,975. Huhtikuussa 2011 Berliinin EM-kilpailuissa nilkkavaivainen Tuuha sijoittui renkaiden karsinnassa 51:nneksi pistein 13,100. Hypyn karsinnassa Tuuha suoritti samat hypyt kuin Birminghamin EM-kilpailuissa. Olosuhteiltaan erinomainen hyppypaikka vaikeutti kuitenkin hyppyjen suorittamista ja Tuuhan molemmat hypyt (2,5 kierroksen tsukahara ja urhonvoltti) kiertyivät yli. Urhonvoltin ylikiertyminen johti Tuuhan kaatumiseen, jolloin tämän kädet osuivat lattiaan ja suorituksesta vähennettiin puoli pistettä. Tuuhan pisteet 15,400 sijoittivat hänet karsinnan 15:nneksi, kun kahdeksan parhaan loppukilpailuun vaadittiin pisteet 15,888. Tuuhan hypyn 15. sija oli kuitenkin suomalaisten paras Berliinin EM-kilpailuissa.
Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Tuuha sijoittui hypyssä jaetulle neljännelle sijalle pistein 14,833. Maaliskuussa 2015 Tuuha hyppäsi Helsingissä järjestetyssä EM-katsastuksessa ensimmäisenä suomalaisena tsukaharan kolmella kierteellä. Saman vuoden Bakun Euroopan kisoissa hän oli hypyssä neljäs pistein 14,916.
Ura > Muut kilpailut

Tuuha oli Universiadeissa hyppyfinaalin kahdeksas vuonna 2009, seitsemäs 2013 ja viides 2015.
Yksityiselämä

Tuuha on pituudeltaan 170-senttinen. Hän valmistui lentokoneasentajaksi marraskuussa 2012. Helmikuussa vuonna 2020 Tuuha valmistui ammattilentäjäksi Suomen Ilmailuopistosta Porista. Nykyään hän työskentelee vuonna 2021 avatussa Urhea-Hallin vastaanotossa asiakaspalvelussa sekä toimii asiantuntija valmentajana.
Saavutuksia > Arvokisat

Lähde: the-sports.org
EM 2010: hypyn kultaa
EM 2011: hypyn 15:s (toisen lähteen mukaan 13:s), renkaiden 51:s
EM 2013: hypyn 15:s, renkaiden 35:s
EM 2014: hypyn neljäs
EM 2015: hypyn 19:s, renkaiden 48:s
Euroopan kisat 2015: hypyn neljäs
MM 2010: hypyn 11:s
MM 2011: hypyn 26:s
MM 2013: hypyn 14:s
MM 2014: hypyn 15:s
SM-kultaa, 2008, 2010, 2012, 2013, hyppy
SM-kultaa, 2012, permanto
Saavutuksia > Maailmancupin palkintokorokesijoitukset

Hypyn kokonaiskilpailun voitto 2014
2007 Ostrava, hyppy (1.)
2008 Ostrava, hyppy (3.)
2009 Montreal, hyppy (3.)
2009 Maribor, hyppy (3.)
2009 Doha, hyppy (3.)
2010 Maribor, hyppy (3.)
2010 Gent, hyppy (3.)
2012 Maribor, hyppy (3.)
2013 Ljubljana, hyppy (3.)
2013 Osijek, hyppy (3.)
2014 Cottbus. hyppy (1.)
2014 Osijek. hyppy (1.)
2015 Osijek. hyppy (3.)
Aiheesta muualla

Profiili Suomen Voimisteluliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Telinevoimistelija Tomi Tuuha Ylen Elävässä arkistossa
TuuliMuukon tuulivoimapuisto

| TuuliMuukon tuulivoimapuisto Muukon tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
 Kaksi tuulivoimalaa näkyy Muukon motocross-radan takana heinäkuussa 2018.
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Lappeenranta
Koordinaatit:  61°05′49″N, 28°23′53″E
Valmistunut:  2013 
Perustaja:  TuuliTapiola Ky/Tuulisaimaa Oy 
Rakennuttaja:  Tuulisaimaa Oy 
Omistaja:  TuuliMuukko Ky 
Operaattori:  Operointi St1 Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  noin 105 m 
Pinta-ala:  1,0 km² 
Tuulivoimalat:  7 × Alstom ECO110 (3 MW) 
Kapasiteetti:  21 MW  
 fiTuuliMuukon tuulivoimapuisto 
Commons:  luokka
TuuliMuukon tuulivoimapuisto, toisinaan vain Muukon tuulivoimapuisto, on Etelä-karjalassa Lappeenrannan Muukossa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 7 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 21 megawattia. Tuulivoimapuiston on rakentanut Tuulisaimaa Oy yhdessä TuuliTapiola Ky:n kanssa, sen omistaa TuuliMuukko Ky, joka on Exilion Tuuli Ky:n tytäryhtiö, ja sitä operoi Operointi St1 Oy.