stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Näytön vieritys

Skrollaava pelimaailma
Näytön vieritys eli skrollaus (engl. scrolling) on hyvin yleinen tietokonegrafiikan ja televisiotekniikan menetelmä, jossa näyttöruudun tai sen osan sisältämää tekstiä tai kuvaa liikutetaan johonkin suuntaan siten, että osan poistuessa tilalle tulee toisesta reunasta lisää materiaalia.
Esimerkkejä näytön vierityksestä:
Televisio-ohjelmien ja elokuvien alhaalta ylös vierivät lopputekstit.
Television uutislähetyksissä ruudun alareunassa sivuttain vierivät tekstit.
Tietokoneohjelmissa käsiteltävän sivun, kuvan tai dokumentin liikkuminen ruudulla kohdistimen mukana tai vierityspalkkia käytettäessä.
Sivulta kuvattujen tietokone- ja videopelien taustagrafiikan liikkuminen pelihahmon edetessä.
Näytön vierityksen tarve pelikäytössä on otettu erityisesti huomioon monien 1980-luvun kotitietokoneiden ja pelikonsolien näytönohjainpiirejä suunniteltaessa. Esimerkiksi Commodore 64:n skrollausrekisterit mahdollistavat näytön sisällön pehmeän vierityksen pikselin tarkkuudella pysty- ja vaakasuunnassa. Amiga ja useimmat 16-bittiset pelikonsolit tarjoavat myös laitteistotasolla mahdollisuuden useiden toistensa läpi näkyvien alueiden vierityksen eri nopeuksilla syvyysvaikutelman aikaansaamiseksi, niin sanotun parallaksiskrollauksen.
Nestekidenäytöillä ja vanhoilla hidasfosforisilla kuvaputkinäytöillä näytön vieritys saattaa aiheuttaa näkyvän vanan, joka usein vaikeuttaa esimerkiksi jatkuvasti vierivän tekstin lukemista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Näytön vieritys Wikimedia Commonsissa
Näytönsäästäjä

World Community Gridin näytönsäästäjä
Näytönsäästäjä eli ruudunsäästäjä on tietokoneohjelma, joka käynnistyy itsestään, kun tietokonetta ei käytetä määriteltyyn aikaan. Näytönsäästäjä laittaa näytölle jotain liikkuvaa grafiikkaa tai jättää näytön mustaksi tai muuksi määritellyksi väriksi. Näytönsäästäjän tarkoitus on estää näytöllä pitkään seisovan liikkumattoman näkymän palaminen kiinni näyttöön.
Varsinkin vanhoissa kuvaputkinäytöissä kuva paloi kiinni näyttöön, mikäli se pysyi liikkumattomana pitkiä aikoja. Uudemmissa kuvaputkinäytöissä ongelma ei ole enää yhtä suuri kuin aikaisemmin, ja nestekidenäytöissä ongelmaa ei pitäisi esiintyä lainkaan, mutta OLED- ja Plasmapaneelinäytöissä ongelma esiintyy. Näytönsäästäjiä käytetään myös turvallisuus- ja viihdetarkoituksissa. Turvallisuustarkoitus toteutuu siten, että näytönsäästäjään voidaan laittaa salasana, jota ilman konetta ei voi käyttää. Tällöin, jos tietokone jää yksin pidemmäksi aikaa, ei kukaan paikalle saapuva voi käyttää sitä ilman salasanaa.
Näytönsäästäjät alkoivat saada enemmän huomiota Windows-käyttöjärjestelmän suosion myötä 1990-luvun alussa. Windowsissa oli mukana muutamia näytönsäästäjiä, jotka piirsivät näytöllä kiitäviä tähtiä ja muita yksinkertaisia liikkuvia kuvioita. Pian alkoi ilmaantua kunnianhimoisempia näytönsäästäjiä ja lopulta niitä julkaistiin jopa kaupallisesti. Huomiota herätti Sierra On-Linen tekemä Johnny Castaway -näytönsäästäjä, jossa autiolla saarella oleva mies kulutti aikaansa mitä erilaisimmissa puuhissa. CD-ROMin yleistyessä valmistettiin joitakin kaupallisia näytönsäästäjiä, jotka vaativat CD:n sisällä oloa toimiakseen. Viimeistään tässä vaiheessa näytönsäästäjät oli leimattu yleisesti turhanpäiväiseksi roskaksi. Näytönsäästäjiä tulee edelleen tunnetuimpien käyttöjärjestelmien mukana, vaikka niiden merkitys on vähentynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Näytönsäästäjä Wikimedia Commonsissa
PSR B1620-26

| PSR B1620-26 |
| --- | --- |

Muut designaatiot:  PSR J1623−2631, B1620-26
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  +24 mv
Massa:  1,35 M☉
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Skorpioni
Epookki:  J2000
Rektaskensio (J2000):  16h 23m 38,2218s
Deklinaatio (J2000):  -26° 31′ 53,769″
Etäisyys:  12 400 ly, 3 800,0 pc
PSR B1620-26 on kaksoistähtijärjestelmä Skorpionin tähdistössä, jonka tähdistä toinen on pulsari ja toinen valkoinen kääpiö. Se sijaitsee 12 400 valovuoden päässä Messier 4:n tähtijoukossa. Siltä on löydetty eksoplaneetta PSR B1620-26 b.
Aiheesta muualla

PSR B1620-26 Open Exoplanet Catalogue. Viitattu 7.2.2019 (englanniksi).
PSR B1620-26 Universe Guide. Viitattu 7.2.2019 (englanniksi).
| --- | --- |
Tähdet:  Antares, λ Sco, θ Sco, δ Sco, ε Sco, κ Sco, β1 Sco, υ Sco, τ Sco, π Sco, σ Sco, ι1 Sco, μ1 Sco, HD 161892, η Sco, μ2 Sco, ζ2 Sco, ρ Sco, ω1 Sco, ν Sco, ξ Sco, HD 149447, HD 148703, HD 159433, ω2 Sco, ο Sco, 13 Sco, 2 Sco, 1 Sco, ζ1 Sco, ξ Sco, ι2 Sco, 22 Sco, HD 146624, HD 154090, β2 Sco, ψ Sco, χ Sco, HD 147513, 16 Sco, 27 Sco, 18 Sco, 4 Sco, 12 Sco, 11 Sco, 3 Sco, ν Sco, V636 Sco, 25 Sco, RR Sco, HD 159868, Scorpius X-1, PSR B1620-26
Eksoplaneetat:  HD 147513 b, HD 159868 b, OGLE-2005-BLG-390Lb
Palawaninpöllönen

| Palawaninpöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Pöllöset Otus
Laji::  fuliginosus
Kaksiosainen nimi
 Otus fuliginosus  Sharpe, 1888 
Katso myös
   Palawaninpöllönen Wikispeciesissä   Palawaninpöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Palawaninpöllönen (Otus fuliginosus) on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Filippiineillä, jossa sitä tavataan Palawanilla ja naapurisaarilla Alabaginilla ja Balabacilla, lisäksi vahvistamaton ilmoitus on Calauitilta. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, viljelmät ja laidunmaat.
Aiheesta muualla

Palawaninpöllönen (Otus fuliginosus) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Owlpages.com
Olivia Pietilä

Olivia Pietilä (s. 23. joulukuuta 2003 Mynämäki) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Pietilä on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kausina 2019–2022 ja Turun Palloseuraa kaudesta 2022–2023 alkaen. Hän on pelannut liigassa neljän kauden aikana 77 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 53 maalia ja antanut 29 maalisyöttöä, sekä 17 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja saanut viisi syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2023. Pietilän kasvattajaseura on mynämäkeläinen SBS Wirmo. Hän voitti SBS Wirmon joukkueessa C-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2018 ja B-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2019.
Olivia Pietilän kaksossisko Emilia Pietilä pelaa myös F-liigaa TPS:n joukkueessa. Heidän isänsä Mika Pietilä on toiminut yhtenä FBC Loiston valmentajana.
Orhot

| Orhot |
| --- | --- |
 Ophrys araneola
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Orchidoideae
Tribus::  Orchideae
Alatribus::  Orchidinae
Suku::  Orhot Ophrys  L.
Katso myös
   Orhot Wikispeciesissä   Orhot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ophrys sulcata
Orhot eli koruorhot (Ophrys) ovat kämmekkäkasvien suku, johon kuuluu noin 30 lajia.
Orhojen sileälaitaiset lehdet kasvavat ruusukkeena lähellä maata, ja alle 30 cm korkean kukkavanan päässä on joitakin erikoisen muotoisia kukkia. Yksittäisen kukan huuli on selvästi kehälehtiä suurempi, usein pussimainen. Ylimmät kehälehdet ovat kellanvihreitä, keskimmäiset kapeat, kuin ruskean sametin peitossa. Kukka muistuttaa muodoltaan hyönteisnaarasta ja erittää hyönteisnaaraan sukupuoliferomonia houkutellen hyönteiskoiraita pölyttäjiksi.
Orhot ovat levinneet laajalti Euroopassa ja Välimeren ympäristössä. Monista muista lajeista poiketen Suomessakin tavattava kimalaisorho karttaa kuumimpia Välimeren alueita, ja se on myös pohjoisimpana kasvava orholaji.
Orholajeja

mehiläisorho (Ophrys apifera)
argolianorho (Ophrys argolica)
mettiäisorho (Ophrys bombyliflora)
Ophrys cornutula
Ophrys doerfleri
Ophrys eptapigiensis
rusko-orho (Ophrys fleischmannii)
kuhnuriorho (Ophrys fuciflora)
Ophrys gottfriediana
Ophrys halia
kimalaisorho (Ophrys insectifera)
sisilianorho (Ophrys lunulata)
keltaorho (Ophrys lutea)
Ophrys parvula
Ophrys persephonae
peiliorho (Ophrys speculum)
hämähäkkiorho (Ophrys sphegodes)
ampiaisorho (Ophrys tenthredinifera)
idänorho (Ophrys umbilicata)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ophrys
Suomen Lajitietokeskus: Koruorhot – Ophrys
Olivia Rogowska

| Olivia Rogowska |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Australia
Tennispelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  58 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  kesäkuu 2007–
Palkintorahat:  996 980 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  108. (29.10.2012)
Voitot/tappiot:  388–301
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2012, 2014, 2018)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2009)
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2009, 2012, 2013)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  94. (28.4.2014)
Voitot/tappiot:  176–136
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Olivia Rogowska (s. 7. kesäkuuta 1991 Melbourne) on australialainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 108 ja nelinpelissä sijalle 94. Hän on selviytynyt kolme kertaa Grand Slam -turnauksessa toiselle kierrokselle.
Joulukuussa 2008 Rogowska voitti Sorrennon ITF-kaksinpeliturnauksen.
Ensimmäisen kerran WTA-kaksinpeliturnauksen pääsarjaan Rogowska osallistui Hobartissa tammikuussa 2009. Hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Anastasija Pavljutšenkovalle. Australian avoimissa 2009 hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Alona Bondarenkolle.
Ranskan avointen 2009 ensimmäisellä kierroksella Rogowska voitti Marija Kirilenkon, mutta hävisi toisella kierroksella Kateryna Bondarenkolle. Yhdysvaltain avoimissa 2009 hän hävisi turnauksen ykkössijoitetulle Dinara Safinalle lukemin 7–6(5), 2–6, 4–6.
Australian avoimissa 2010 hän hävisi avauskierroksella Sorana Cîrstealle ja Australian avoimissa 2011 Jevgenia Rodinalle.
Olav Bjaaland

| Olav Bjaaland |
| --- | --- |
 Bjaaland vuonna 1910.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1873 Kviteseid, Norja
Kuollut: 8. kesäkuuta 1961 (88 vuotta) Kviteseid, Norja
Ammatti:  tutkimusmatkailija
Olav Bjaaland (5. maaliskuuta 1873 Kviteseid – 8. kesäkuuta 1961 Kviteseid) oli norjalainen hiihtäjä, tutkimusmatkailija ja naparetkeilijä. Hän oli mukana Roald Amundsenin etelänaparetkikunnassa 1910–1912 ja yhtenä viidestä jäsenestä saavutti etelänavan. Hiihtäjänä hän oli aikansa parhaita Norjassa sekä maastohiihdossa että mäkihypyssä, ja oli vuonna 1908 mukana perustamassa Norjan hiihtoliittoa. Bjaaland myös valmisti suksia.
Kuvia

Bjaalandin etelänavalta ottama kuva, jossa näkyvät Roald Amundsen, Helmer Hanssen, Sverre Hassel ja Oscar Wisting.
Retkikunnan jäsenille myönnetty Sydpolsmedaljen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olav Bjaaland Wikimedia Commonsissa
Ohridjärvi

| Ohrid |
| --- | --- |
 Ohridjärvi ja Prespajärvi
Valtiot:  Pohjois-Makedonia, Albania 
Paikkakunta:  Albania, Pohjois-Makedonia
Koordinaatit:  41°02′00″N, 20°43′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Musta Drin
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  693 m
Pituus:  30,4  km
Leveys:  14,8  km 
Rantaviiva:  87,5 km
Pinta-ala:  358 km²
Tilavuus:  55,4 km³
Keskisyvyys:  155 m
Suurin syvyys:  288 m
Valuma-alue:  1 414 km2 
 fiOhridjärvi 
Ohridjärvi (mak. Охридско Езеро,  Ohridsko Ezero, alb. Liqeni i Ohrit)  on Euroopan vanhin järvi Balkanilla, Pohjois-Makedonian ja Albanian vuoristoisella rajaseudulla. Ohridjärven eliöstöstä suuri osa, yli 200 lajia, on kotoperäisiä.
Ohridjärvi on ollut UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 1979.
Mitat

Ohridjärvi on Balkanin syvin järvi, keskimäärin 155 m:n ja enimmillään 288 m:n syvyinen. Sen pinta-ala on 358 km² (noin kolmannes Päijänteen alasta) ja vetoisuus yli 55 km³. Järven pituus on 30,4 km, leveys 14,8 km, ja rantaviivaa sillä on 87,5 km, josta 56 km Pohjois-Makedoniassa, 31,5 km Albaniassa.
Synty

Ohridjärvi ja sen sisarjärvi Prespa sijaitsevat Dinaaristen alppien länsireunalla ja niiden oletetaan syntyneen plioseenikaudella noin viisi miljoonaa vuotta sitten tapahtuneen tektonisen vajoaman seurauksena. Ohrid on säilynyt yhtäjaksoisesti järvenä siitä asti. Näin pitkäikäiset järvet ovat maailmassa hyvin harvinaisia (vastaavia ovat esimerkiksi Tanganjikajärvi ja Baikaljärvi) eikä Ohridille löydy Euroopassa vertaa. Prespan sen sijaan oletetaan kuivuneen toistuvasti historian kuluessa.
Hydrologia

Ohridjärven valuma-alue on noin  2 600 km². Noin puolet järveen virtaavasta vedestä tulee maanalaisista lähteistä järven itärannalta. Noin neljännes tulee suoraan taivaalta, loput joista. Yli 20 % vedestä tulee epäsuorasti viereisestä  Prespajärvestä, joka sijaitsee noin 10 km kaakkoon ja on 150 m korkeammalla kuin Ohrid. Prespan vesi kulkee karstimaan maanalaisessa jokiverkossa ja syöttää Ohridia sen itärannan maanpäällisten ja vedenalaisten lähteiden kautta. Ohridin laskujoki on Musta Drin (Crn Drin), joka purkautuu pohjoiseen ja virtaa sitten Albanian läpi Adrianmereen. Noin 40 % veden poistumasta kuitenkin tapahtuu haihtumalla. Veden viipymä syvässä Ohridjärvessä on verrattain pitkä, noin 70 vuotta.
Väestö

Ohridjärven rannalla on kolme kaupunkia, Ohrid ja Struga Pohjois-Makedoniassa sekä Pogradec Albaniassa. Lisäksi on useita kalastajakyliä. Turismi on kuitenkin nykyisin tärkeämpi paikallinen tulonlähde. Koko valuma-alueella on noin 170 000 asukasta, joista 131 000 elää järvenrantapaikkakunnilla (43 000 Albaniassa, 88 000 Pohjois-Makedoniassa). Asukasluku on kasvanut noin 100 000:lla puolen vuosisadan kuluessa, mikä rasittaa järven herkkää ekosysteemiä. Alueen historiallisten muistomerkkien ja luonnontilaisen vesistön takia Ohridjärven alueesta on tullut tärkeä matkailukohde. 1980-luvulla alueella kävi yli 200 000 jugoslavialaista ja ulkomaista matkailijaa vuosittain. Jugoslavian kriisin jälkeen matkailu romahti, mutta on vähitellen elpynyt.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ohridin kunta
Pohjois-Makedonian matkailuportaali
Ohridin matkailusivusto
LakeNet Profile
Satelliittikuva, Ohrid vasemmalla, Prespa oikealla
Ori and the Will of the Wisps

| Ori and the Will of the Wisps |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Moon Studios
Julkaisija:  Xbox Game Studios
Jakelija:  Steam ja Microsoft Store
Säveltäjä:  Gareth Coker
Pelisarja:  Ori
Pelimoottori:  Unity
Julkaistu:  Microsoft Windows, Xbox One 11. maaliskuuta 2020 Nintendo Switch 17. syyskuuta 2020 Xbox Series X/S 10. marraskuuta 2020
Lajityyppi:  tasohyppely, metroidvania ja toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  USK 12, USK 12 ja USK 12 
Alusta:  Microsoft Windows, Xbox One, Xbox Series X ja Series S ja Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Ori and the Will of the Wisps on Moon Studiosin kehittämä ja Xbox Game Studiosin julkaisema tasohyppely-seikkailupeli. Peli on julkaistu Windowsille, Xbox Onelle, Xbox Series X/S:lle ja Nintendo Switchille. Peli on suora jatko-osa Ori and the Blind Forestille.
Pelaaminen

Pelissä kontrolloidaan Oria, joka seikkailun edetessä voi oppia tai löytää uusia liikkeitä ja taitoja. Pelissä on uusi Spirit Shard -järjestelmä, jossa erilaisilla löydettävissä olevilla henkisirpaleilla voi parantaa Orin taitoja. Peliin on korvattu edeltäjänsä Blind Forestin manuaalinen tallennusjärjestelmä uudella automaattisella tallennusjärjestelmällä.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10, ja Pelaaja-lehden arvostelussa 8/10.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut
Orjapaasi

Näkymä Orjapaaden kallioilta länteen.
Orjapaasi on Kokemäen kaupungissa sijaitseva kallio. Villiön kylässä parin kilometrin päässä kaupungin keskustasta kohoava kallio nousee noin 30 metriä ympäröivää maastoa korkeammalle. Merenpinnasta sen huipun korkeus on 65 metriä. Orjapaaden laki on vanha näköalapaikka, josta avautuu maisema Kokemäenjoen halkomalle laajalle peltoaukealle.
Muinaisjäännökset ja kasvillisuus

Kallion korkeimmalla kohdalla on aikoinaan ollut Skandinavian pronssikauden röykkiöhauta. Nykyään siitä on jäljellä enää 19 metriä halkaisijaltaan oleva pohjakiveys. Kaivauksissa paikalta on löydetty yksi paasiarkkuhauta sekä neljä polttohautausta. Paasiarkku on todennäköisesti aivan pronssikauden alkupuolelta ja polttohautaukset sen lopusta. Polttohautojen yhteydestä on löydetty pronssiset pinsetit sekä partaveitsi. Röykkiön reunaosaan on lisäksi tehty hautauksia vielä esiroomalaisella rautakaudella, joten paikka on ollut kalmistona useiden satojen vuosien ajan.
Orjanpaadenkallion itäpuoleisella juurella on vanha uhrilähde. Sen vedellä on sanottu olevan parantavia voimia ja lähteeseen on uhrattu kolikoita sekä muita arvoesineitä. Kasvillisuudeltaan Orjapaasi on maakunnallisesti arvokas kallioketo. Sen lajistoon kuuluvat muun muassa uhanalaiset kesämaksaruoho ja jalkasara. Orjapaasi on ollut mukana Museoviraston hoito-ohjelmassa vuodesta 1998 lähtien.
Nimen alkuperä

Orjapaadenkallion nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta siitä on aikojen kuluessa liikkunut  useita eri tarinoita.
Vanha kansanperinne liittää nimen muinaiseen orjakauppaan ja orjia kuljettaneisiin laivoihin, jotka olisivat lastanneet Orjapaadella meren pinnan aikoinaan ollessa korkeammalla. Tarinoihin liittyy uskomus, jonka mukaan paikalta löydetyt kallioon upotetut rautaiset renkaat olisivat laivojen kiinnittämistä varten. Orjapaaden rautarenkaat ovat kuitenkin isonjaon aikaisia maanmittareiden merkkejä.
Arkeologi J. R. Aspelinille 1880-luvulla kerrotut tarinat väittivät Orjapaaden saaneen nimensä muinaisesta taistelusta, jossa kapinoineet orjat olisivat kallioilla tehneet vastarintaa. Jos tarinalla on yhtään todellisuuspohjaa, se saattaa liittyä rautakaudella Suomessakin käytössä olleeseen skandinaaviseen träl-järjestelmään, johon kuului orjien kaltaisen työvoiman käyttö.
Kyseessä voi olla myös muinaissuomalaisen korkealla olevaa paikkaa tarkoittaneen orsi-sanan johdannainen. Asiakirjoissa nimi Orjapaasi esiintyy ensimmäistä kertaa vasta 1700-luvun lopulla.
Oulun palo 1882

| Oulun palo 1882 |
| --- | --- |
 Oulua raunioina tulipalon jälkeen
Päivämäärä:  2. – 3. marraskuuta 1882
Tapahtumapaikka:  Oulun keskusta
Omaisuusvahinko:  27 taloa tuhoutui tulipalossa
Herman Josef Kesti: Oulun palo 1882, 1908.
Vuoden 1882 suurpalossa Oulussa tuhoutui keskustassa Hallituskadun ja Pakkahuoneenkadun varsilta 27 taloa. Tuhoutuneiden talojen joukossa oli muiden muassa kaupungin Seurahuone. Tuli pääsi irti illalla 2. marraskuuta Kirkkokadun ja Pakkahuoneenkadun kulmassa olleen apteekin kellarista. Kellarissa säilytettiin bensiiniä ja muita palonarkoja aineita, jotka saivat aikaan tulipalon räjähdysmäisen leviämisen. Tuli levisi rannan suuntaan ja poltti siellä suola- ja viljamakasiineja. Palo rajoittui pääasiassa Pakkahuoneenkadun ja Kaupunginojan väliselle alueelle. Palokunta sai kuitenkin estettyä tulipalon leviämisen pakkahuoneeseen, johon oli varastoitu kauppiaiden tavaroita talvea varten.
Todennäköisimmin Hjalmar Sjöman, Oulussa tuolloin toiminut valokuvaaja, ikuisti torin ja Rantakadun savuavat rauniot heti palon jälkeen.
Ostaškovin piiri

Ostaškovin piiri Tverin alueen kartalla.
Ostaškovin piiri (ven. Оста́шковский райо́н, Ostaškovski raion) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 202 neliökilometriä. Asukkaita on 25 300 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Ostaškovin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 11 maalaiskuntaa:
Botovskoje (ven. Ботовское; keskuspaikka Zaborje, ven. Заборье)
Hitino (ven. Хитино)
Mošenka (ven. Мошенка)
Sigovka (ven. Сиговка)
Soroga (ven. Сорога)
Štšutšje (ven. Щучье)
Svapuštše (ven. Свапуще)
Svjatoje (ven. Святое)
Zalutšje (ven. Залучье)
Zamošje (ven. Замошье)
Ždanovo (ven. Жданово)
Seudulla on paljon järviä, joista suurin on Seliger. Piirin kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Ostaškovin kaupunki ja Seligerin rannat ovat suosittu matkailukohde. Seligerin Gordomlja-saarella sijaitsee suljettu taajama Solnetšnyi, joka muodostaa erillisen hallintoalueen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ostaškovin piirin sivusto (venäjäksi)
Ostaškovin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • Kimry • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • Ržev • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • Toržok • Toržok • Tver • Vesjegonsk • Vyšni Volotšok • Vyšni Volotšok  • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
Orjattaresi (elokuva)

| Orjattaresi> The Handmaid’s Tale |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Volker Schlöndorff
Käsikirjoittaja:  Harold Pinter
Perustuu:  Margaret Atwoodin romaaniin Orjattaresi vuodelta 1985
Tuottaja:  Daniel Wilson
Säveltäjä:  Ryuichi Sakamoto
Kuvaaja:  Igor Luther
Leikkaaja:  David Ray
Lavastaja:  Gregory Melton
Pääosat:   Natasha Richardson  Faye Dunaway  Aidan Quinn  Elizabeth McGovern  Victoria Tennant 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat, Saksa
Tuotantoyhtiö:   Cinecom Entertainment Group  Bioskop Film  Cinetudes Films  Odyssey 
Levittäjä:  Cinecom Pictures
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 7. maaliskuuta 1990  Suomi 30. marraskuuta 1990 
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  englanti saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orjattaresi (The Handmaid’s Tale) on Harold Pinterin käsikirjoittama ja Volker Schlöndorffin ohjaama elokuva vuodelta 1990. Se perustuu Margaret Atwoodin romaaniin Orjattaresi vuodelta 1985.
Vuonna 2018 julkaistussa arviossaan kriitikko Timo Peltonen pitää elokuvan uskottavuutta, varsinkin näyttelijätyötä ja puvustusta, huomattavasti heikompana kuin romaanin televisiosovituksessa The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (2017–). Pinterin käsikirjoitusta hän pitää lepsuna.
Näyttelijät

| Näyttelijä |   | Rooli |
| --- | --- | --- |
|  Natasha Richardson  | … |  Kate/Offred   |
|  Robert Duvall  | … |  komentaja   |
|  Faye Dunaway  | … |  Serena Joy   |
|  Aidan Quinn  | … |  Nick   |
|  Elizabeth McGovern  | … |  Moira   |
|  Victoria Tennant  | … |  täti Lydia   |
|  Blanche Baker  | … |  Ofglen   |
|  Traci Lind  | … |  Janine   |
Aiheesta muualla

Orjattaresi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Osakekauppa

Osakekauppa eli omistuskauppa on yrityskauppa, jossa myydään yhtiön omistukseen oikeuttavat osakkeet. Yrittäjä saa osakkeet myymällä yrityksestään suurin piirtein hinnan, josta on vähennetty velat. Osakekaupassa kauppasumma tulee yrittäjälle itselleen. Osakekaupassa ostaja ottaa vastatakseen yhtiön sopimukset, keskeneräiset työt ja mahdolliset aiempien urakoiden ja töiden vastuut. Osakekauppaa ei pidetä liikkeen luovutuksena siinäkään tapauksessa, että kaupan kohteena on yhtiön koko osakekanta, koska työntekijöiden työnantaja ei vaihdu osakekaupan yhteydessä, vaan työnantajana on koko ajan sama yhtiö.