stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pekka Saarnio
Aiheesta muualla

.aspx Pekka Saarnio Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 1995–1999 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Andersson  Apukka (1995–1998)  Helle  Huotari  Huttu-Juntunen  Huutola (1998–1999)  Immonen  Korhonen  Laakso  Laine (1996–1999)  Laaksonen  Lapintie  Leppänen  Ojala (1995)  Polvi  Puhjo  Rimmi  Saarnio (1996–1999)  Seppänen (1995)  Tiusanen  Uotila  Wahlström  Vokkolainen 
Vasemmistoryhmä (2):  Kuoppa  Tennilä 
| n k SDNL:n ja Vasemmistonuorten puheenjohtajat |
| --- | --- |
SDNL (1944–2001):  Yrjö Ahomaa (1945–1947)  Toivo Karppinen (1947–1952)  Markus Kainulainen (1952–1955)  Anna-Liisa Tiekso-Isaksson (1955–1964)  Ossi Sjöman (1964–1970)  Pekka Saarnio (1970–1976)  Markku Kärkkäinen (1976–1982)  Harri Moisio (1982–1985)  Rauno Merisaari (1985–1988)  Leena Ruotsalainen (1987–1991)  Marko Autio (1991–1995)  Marjo Katajisto (1995–1997)  Sanna-Kaisa Cortés Téllez (1997–2001) 
Vasemmistonuoret (2001–):  Paavo Arhinmäki (2001–2005)  Jussi Saramo (2005–2009)  Dan Koivulaakso (2009–2011)  Li Andersson (2011–2015)  Anni Ahlakorpi (2015–2017)  Hanna-Marilla Zidan (2017–2019)  Liban Sheikh (2020–2021)  Pinja Vuorinen (2021–) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Eduskunta
Salomoninvaris

| Salomoninvaris |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Varikset Corvus
Laji::  woodfordi
Kaksiosainen nimi
 Corvus woodfordi  (Ogilvie-Grant, 1887) 
Katso myös
   Salomoninvaris Wikispeciesissä   Salomoninvaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Salomoninvaris (Corvus woodfordi) on varisten heimoon kuuluva Salomonsaarten kotoperäinen varpuslintu. Se elää Choiseulin, Santa Isabelin ja Guadalcanalin saarilla. William Robert Ogilvie-Grant kuvaili lajin holotyypin Guadalcanalista vuonna 1887.
Saimaa (yhtye)

| Saimaa |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  post- progressiivinen rock
Jäsenet:  Matti Mikkola, kitara  Juhani Grönroos, kitara  Petri Kautto, kitara  Antti Ahoniemi, basso  Thomas Rönnholm, rummut  Mooses Kuloniemi, rummut  Toni Kulku, lyömäsoittimet  Juha Kuoppala, kosketinsoittimet  Mikael Myrskog, kosketinsoittimet  Jari Kankare, huilu, saksofoni  Janne Toivonen, trumpetti, flyygelitorvi  Liisa Anastasiadis, laulu  Nelli Saarikoski, laulu  Kimmo Härmä, laulu  Unna Kortehisto, laulu 
Entiset jäsenet:  Jesper Anastasiadis, akustinen kitara, laulu, basso  Eppu Kosonen, rummut, laulu  Juho Kanervo, basso 
Levy-yhtiö:  Etenee Records (2015–)  Suomen Musiikki (2014)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saimaa on suomalainen post-progressiivisen rockin yhtye, jonka Matti Mikkola perusti vuonna 2004.
Yhtye on julkaissut livelevyn lisäksi kuusi studioalbumia, joista viimeisin, Vol.7 ilmestyi syyskuussa 2024.
Saimaa edustaa tyylilajiltaan progressiivista rockia, jossa kuuluu vahvimpina vaikutteina lattarimusiikki sekä 60-70-luvun viihdemusiikki. Tyypillistä yhtyeen keikoilla ovat pitkät jammailut sekä monien tunnettujen että vähemmän tunnettujen artistien kappaleiden cover-versiointi. Coverit Saimaa soittaa yleensä alkuperäisistä sanoituksista eroavilla sovituksillaselvennä.lähde?
Jäsenet

Matti Mikkola – kitara
Thomas Rönnholm – rummut
Mooses Kuloniemi – rummut
Toni Kulku – lyömäsoittimet
Antti Ahoniemi – basso
Petri Kautto – kitara
Juhani Grönroos – kitara
Juha Kuoppala – kosketinsoittimet
Mikael Myrskog – kosketinsoittimet
Jari Kankare – huilu, saksofoni
Janne Toivonen – trumpetti, flyygelitorvi
Unna Kortehisto – laulu
Kimmo Härmä – laulu
Liisa Anastasiadis – laulu
Nelli Saarikoski – laulu
Diskografia > Studioalbumit

Pepe & Saimaa (2014)
Matka mielen ytimeen (2015)
Urheilu-Suomi (2017)
Olisinpa täällä (2019)
Loputon Sutkutus Live! Vol.1 '17 (2019)
Vol. 6 (2024)
Vol. 7 (2024)
Elina Loisa

Elina Loisa (s. 1978) on suomalainen kirjailija.
Loisa on opiskellut Turun taideakatemiassa elokuvaa ja  Helsingin yliopistossa folkloristiikkaa. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri. Loisa on työskennellyt myös freelance-toimittajana.
Teokset

Romaanit
Rajantakaiset. Tammi, 2016. ISBN 978-951-31-8658-6
Julkeat. Gummerus, 2010. ISBN 978-951-20-8086-1
Lastenkirjat
Hapsi Haamulapsi. Kuvitus: Anne Muhonen. Avain, 2023. ISBN 978-952-304-502-6
Myrsky Hyrskynen ja sekasotkuhuone. Kuvitus: Anne Muhonen. Avain, 2024. ISBN 978-952-304-560-6
Antologiat
”Tuonelan ratas”. Novelli antologiassa Rataskärmes ja muita steampunk-kertomuksia (toim. Matti Järvinen). Nysalor-kustannus, 2022. ISBN 978-952-7275-86-3
”Lemmen voima”. Novelli antologiassa Lemmen voima: Tarinoita kuolleiden rakastamisesta (toim. Juri Nummelin ja Tomi Peuhkurinen). Kustantamo Helmivyö, 2025. ISBN 978-952-7469-64-4
Aiheesta muualla

Puheen Iltapäivä, Yle Puhe, Vieraana kirjailija Elina Loisa, 11.7.2016
Helsingin Sanomat, 18.6.2016, Elina Loisan toinen romaani kurkottaa Karjalaan ja kuolemaan (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylioppilaslehden henkilöhaastattelu, 19.3.2010, Röyhkimys
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
22. sotasairaala

22. sotasairaala (22. SotaS) toimi talvisodan ja jatkosodan aikana Joensuussa ja Kontiolahdella. Vuonna 1944 sotasairaalaan liitettiin 66. sotasairaala, jonka osat toimivat Joensuussa ja Outokummussa.
A-osastot ja sairaalat oli tarkoitettu kirurgisille potilaille, joiden hoitoon tarvittiin leikkaussalia, röntgeniä ja laboratoriota. B-osastoilla hoidettiin lievemmin haavoittuneita ja järjestettiin kirurgisten potilaiden kuntoutus. Lisäksi siellä hoidettiin sisätautien potilaita ja tartuntatauteja sairastavia.
Talvisota

Sotasairaalan toiminta käynnistyi 10.lokakuuta 1939. Se toimi Kontioniemen parantolassa, jossa oli 140 kirurgista, 94 kaasusairauksien ja 70 siviilipotilaspaikkaa. Lisäksi Kontiolahden kirkolle sijoitettiin potilaita neljään eri taloon joulukuusta 1939 tammikuuhun 1940. Toipumiskoti perustettiin tammikuussa 1940 Onttolaan. Sairaalan toiminta päättyi 30. toukokuuta 1940. Saiaalassa olleet 75 potilasta vietiin Vierumäelle ja Kangasalan parantolaan.
Kontioniemen parantolan tilat soveltuivat sairaalan toiminnalle hyvin, koska tilat olivat sairaalakäyttöön suunniteltuja. Kirurgisia instrumentteja ja vaatteita ei kuitenkaan ollut riittävästi. Lämpimän autotallin puute oli myös haaste. Aseita ei ollut riittävästi, eikä pommisuojaa ollut.
Sairaalan päällikkönä toimi Martti J. Pulkki ja talouspäällikkönä toimi Toivo Relander. He olivat parantolan omaa henkilökuntaa. Sairaalassa työskenteli viisi lääkäriä ja apteekkari. Sairaalassa työskenteli enimillään 33 sairaanhoitajaa, 39 lottaa ja kadeksan miehistön jäsentä. Sairaalan henkilökuntaan kuului myös muuta Kontioniemen parantolan omaa henkilökuntaa, joita olivat esimerkiksi siivoojat, keittiöapulaiset, keittäjät ja leipojat.
Kirurgisista potilaista suurin osa oli raajoihin haavoittuneita. Rintakehään tai vatsaonteloon haavoittuneita tuli vähän hoitoon. Ilmarinta- tai mätä- ja ilmarintavamman tai kriittisen suolivamman saaneet olivat sairaalaan tullessa jo toivottamassa tilassa. Ne ilmarintapotilaat, jotka oli saatu nopeasti siirretyksi sotasairaalaan saivat komplikaatiot usein vasta sotasairaalassa, jossa oli paremmat mahdollisuudet komplikaatioiden hoitoon. Paleltumia hoidettiin paljon koko talvisodan ajan. Sisätautipotilaista isolla osalla oli keuhkoputkentulehdus, keuhkokuumetta esiintyi vähän, tuberkuloosin vuoksi asepalveluksesta vapautettiin iso joukko asevelvollisia ja myös tuberkuloosia sairastavia huonokuntoisiakin asevelvollisia oli vielä rivissä. Syyhyä oli paljon sekä myös täi- sekä lapamatotartuntoja.
| Sairaala | Sijainti | Kuva | Sairaansijat |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Kontioniemen parantola, Kontiolahti |  |  140 kirurgista sairaansijaa  94 kaasusairauksien sairaansijaa  70 siviilipotilaille varattua sairaansijaa |
|  | Onttola, Kontiolahti |  |  Toipumiskoti |
Toiminnan loppuessa parantolan oma henkilökunta siirtyi takaisin parantolan palvelukseen. Sotasairaalan palveluksessa olleista sairaanhoitajista ja lotista tieto lähettiin Suomen Punaiselle Ristille sekä Lotta Svärd -yhdistykselle. Puolustusvoimien omistamat instrumentit ja lääkkeet lähetettiin lääkintäkeskusvarikkoon. Vaateet ja muut varusteet varastoitiin parantolaan. Pommi- ja sirpalesuojarakenteet jätettiin paikoilleen. Insuliittilevyt varastoitiin. Arkisto lähetettiin lääkintäosastolle.
Jatkosota

22. sotasairaala perustettin uudelleen Joensuussa 5. heinäkuuta1941 Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin toimesta. Sairaala oli toimintavalmiudessa 1. elokuuta 1941. Suomen Punainen Risti toimitti Joensuuhun valtaosan sairaalassa tarvittavista varusteista.
| Jaossairaala | Sijainti | Kuva | Sairaansijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Esikunta | Pohjois-Karjalan kotiseutuyhdistyksen toimitalo |  | - |
| Osasto I | Joensuun lyseo, Joensuu |  |  200 psykiatrista sairaansijaa |
| Osasto II | Joensuun yleinen sairaala, Joensuu |  |  106 A-kiurgista sairaansijaa |
| Osasto III | Kontioniemen parantola, Kontiolahti |  |  300 A-kirurgista sairaansijaa  50 neurokirugista sairaansijaa  50 leukakirurgista sairaansijaa |
| Osasto IV | Joensuun tyttölyseo, Joensuu |  |  200 sisätautien sairaansijaa |
| Osasto V | Joensuun talouskoulu, Joensuu |  |  50 silmäsairauksien sairaansijaa |
| Osasto VI | Kontioniemen parantola, Kontiolahti |  |  150 ihotautien ja veneeristen tautien sairaansijaa (5.7.1941-22.6.1942) |
| Osasto VII | Niinivaraaran kansakoulu, Joensuu |  |  100 kulkutautien sairaansijaa |
| Osasto VIII | Kontioniemen parantola, Kontiolahti |  |  50 sairaansijaa (1942 -) |
Vuonna 1944 liitettiin Äänislinnassa toiminut 66. sotasairaala 22. sotasairaalaan. Liitoksen yhteydessä uusia jaostosairaaloita perustettiin Joensuun yhteiskouluun sekä Outokumpuun.
| Jaossairaala | Sijainti | Kuva | Sairaansijat |
| --- | --- | --- | --- |
| VII | Outokummun uusi kansakoulu Outokummun vanha kansakoulu  Outokummun työväentalo  |  |  230 A-kirurgista sairaansijaa  70 B-kirurgista sairaansijaa  80 B-kirurgista sairaansijaa |
| VIII | Joensuun yhteiskoulu |  |  250 B-kirurgista sairaansijaa  lajittelu- ja evakuointiosasto |
Puolustusministeriön Lääkintäosaston määräyksellä 10.marraskuta 1944 määrättiin 22. sotasairaalan toiminta lopetettavaksi. Tätä ennen oli materiaalia lähetetty jo Jyväskylään varastoitavaksi. Potilaita vastaanotetiin 20. marraskuuta 1944 asti, jolloin viimeiset potilaat evakuoitiin sairasjunalla. Vasta tämän jälkeen sairaalan toimintaa voitiin ajaa alas. Materiaali varastoitiin Kontioniemen parantolan pohjakerrokseen. Tarvittavat toimenpiteet oli suoritettu 27. marraskuuta 1944. Sairaalan lopetustilaisuus pidettiin 28. marraskuuta 1944. Lääkintöhallituksen alaisuudessa toiminut Joensuun sotavammapoliklinikka jatkoi potilaiden hoitoa alueella.
Missä se Väinö on?

Missä se Väinö on? on J. Karjalaisen säveltämä kappale. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1996 levyllä J. Karjalainen Electric Sauna.
Väinö on Jukka Karjalaisen pojan nimi. Kappaleen sanoituksen ovat tehneet Karjalainen ja Malang Cissokho. Senegalilaissyntyinen Cissokho soitti Electric Sauna -yhtyeessä lyömäsoittimia ja kora-harppuluuttua. Karjalainen pyysi häntä kirjoittamaan kappaleeseen jotakin mandingon kielellä. Säkeistössään Cissokho toivottaa Väinölle pitkää elämää.
Kappale on kaikkien aikojen ensimmäinen mandingonkielinen laulu, joka nousi Suomen listaykköseksi. Kappale valittiin Emma-gaalassa Vuoden biisiksi 1996. Albumi myi platinaa ja siitä tuli J. Karjalaisen siihen astisen uran myydyin levy.
Nuotit

Henriksson, Raimo, ja Olli Heikkilä. Suuri Toivelaulukirja: 16. Helsinki: Warner/Chappell Music Finland : Suuri Suomalainen Kirjakerho, 2001.
Hynynen, Ari. Musikantti: 5-6. Helsingissä: Otava, 1997.
Karjalainen, J., Jukka Karjalainen, Esa Kaartamo, ja J. Karjalainen. Laulumies. Helsinki: [WSOY] : Johnny Kniga, 2002.
Leskelä, Ari toimittaja, et al. Hitit: 90-luku. Helsinki: F-Kustannus, 2008.
Leskelä, Ari, et al. Kesäbiisit. Helsingissä: F-Kustannus, 2017.
Leskelä, Ari, et al. Kitarahitit: 2. Helsinki: F-Kustannus, 2010.
Rikkinen, Eila. Suomipopin Helmiä: 3, Lauluja Dirlandasta Suolaiseen Sateeseen. Helsinki: Helmi Kustannus, 2004.
Rokkivihko: 96. Helsinki: Love Kustannus, 1996.
Aiheesta muualla

Mitä J. Karjalaisen Missä se Väinö on -kappaleessa olevat mandingonkieliset sanat tarkoittavat suomeksi?
J. Karjalainen & Electric Sauna: Missä se Väinö on? 8.2.1997 Yle Areena
| n k Vuoden biisin Emma-palkinto |
| --- | --- |
Vuoden iskelmä 1983–1985:  Avaa hakas (1983)  Levoton Tuhkimo (1984)  Autiotalo (1985) 
Vuoden biisi 1986–1987:  Kaksoiselämää (1986)  Marraskuu (1987)  palkintoa ei jaettu (1998–1990 
Vuoden sävellys 1991–1995:  Taivas varjele (1991)  Mies, jolle ei koskaan tapahdu mitään (1992)  Kuka keksi rakkauden (1993)  Ihana ilta (1994)  Tuhat yötä (1995) 
Vuoden biisi 1996–:  Missä se Väinö on? (1996)  Riidankylväjä (1997)  Suljettu sydän (1998)  Freestyler (1999)  Sandstorm (2000)  F-F-F-Falling (2001)  Surupuku (2002)  One MC, One Delay (2003)  Matkustaja (2004)  Wings of a Butterfly (2005)  Hard Rock Hallelujah (2006)  Ihmisten edessä (2007)  Mun koti ei oo täällä (20088)  Baden-Baden (2009)  En haluu kuolla tänä yönä (2010)  Silkkii (2011)  Frontside Ollie (2012)  Mennyt mies (2013)  Vadelmavene (2014)  2080-luvulla (2015)  Tequila (2016)  Chasing Highs (2017)  Jättiläinen (2018)  Ikuinen vappu (2019)  Hei rakas (2020)  Dark Side (2021)  Ram pam pam (2022)  Cha cha cha (2023)  Timanttei (2024)
Jamina

| Jamina> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1983 
Pornonäyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Jamina on suomalainen pornonäyttelijä. Jaminan ensiesiintyminen oli vuonna 2001 elokuvassa Jamina & Friends. Pornouransa lisäksi Jamina on esiintynyt eroottisena tanssijana ja esittänyt Sipe Santapukin säveltämää Sillä mielellä -musiikkikappaletta.
Filmografia

Jamina & Friends (2001)
Haluatko pornotähdeksi (2003)
It's Me Candy (2004)
Suomitytöt 1 (2005)
The Adventures of Mr Jack (2006)
Sneaking on my sister
Nordiska tjejer i onarerar (bestseller sweden)
nordiska tjejer i uniform (bestseller sweden)
Suomalaista teinipornoo 1
Vares (2004)
Sex For money in Helsinki
Hot Pussy Girls
Uivelot (2008)
Livestudio@Turkkusex 2007 (2007)
Spermaa, spermaa (production 69)
Chillygirls (exxep production)
I Vädurens Tecken (Max´s)
En svensk blondins vilda sexliv (Bestseller sweden)
Spyteam-vakoilijat (Radical production)
8 Svenska Sex Nr 12  (Cintra försaljnings AB)
Ron Jeremy Fucking In Finland (2009)
The Best Of Jeppe - Suomen Kovin Kalu! (2009)
Nya Porrstjärnor 3 (Max's)
syster Bettans Sex Rehabilitering (Swedish erotica)
Lesbiska Guldkorn (Swedish erotica)
Swedish Girls Sex Fantasies (Swedish erotica)
Den Svenska Synden (Empire Sweden)
Aiheesta muualla

Jamina Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eve Rasku: Mitä pornotyöläinen ajattelee?, Aviisi 13/2010
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Aikamiehet ja papuusi

| Aikamiehet ja papuusi |
| --- | --- |
Kirjailija:  Väinö Riikkilä
Kieli:  suomi
Genre:  poikien seikkailukirja
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1965
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  112
ISBN:  ei käytössä v. 1965
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Aikamiehet ja papuusi on Väinö Riikkilän viimeisimpiä nuortenkirjoja. Kirja on kokoelma tarinoita, jotka kuvaavat kahden vanhemman pojan Iskon ja Nikon sekä renkipoika Kostin seikkailuja maatilalla. Tarinoista osa on samoja kuin Riikkilän omaelämäkerrassa, joten tarinan pienin poika Niko on eräällä tavalla itse Riikkilä nuorena, vaikka hän tuli vuonna 1918 maataloon yksin ja kokemuksensa eivät olleet näin sadunoloisia, vaan pikemminkin painajaismaisia.lähde?
Petr Mrázek

| Petr Mrázek |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1992 (ikä 33) Ostrava, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Detroit Red Wings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  43
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Grand Rapids Griffins (AHL) Detroit Red Wings (NHL) Philadelphia Flyers (NHL) Carolina Hurricanes (NHL) Chicago Wolves (AHL)   Toronto Maple Leafs (NHL) Chicago Blackhawks (NHL)
NHL-varaus:  141. varaus, 2010 Detroit Red Wings
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Suomi 2012 |  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2024 |  |  |
Petr Mrázek (s. 14. helmikuuta 1992 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti ja lajin maailmanmestari MM-kisoista 2024. Hän edustaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsiä.
Mrázek on HC Vítkovicen kasvatti. Syksyllä 2009 hän siirtyi Kanadan OHL-juniorisarjan Ottawa 67’siin. Mrázekin toisen OHL-kauden päätteeksi Detroit Red Wings varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden viidennellä kierroksella. Mrazek edusti Tšekkiä jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017. Detroit Red Wings kauppasi Mrázekin Philadelphia Flyersiin kesken NHL-kauden 2017–2018.
Heinäkuussa 2021 Mrázek solmi kolmen vuoden ja arvoltaan 11,4 miljoonan dollarin sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Kesällä 2022 Maple Leafs kauppasi Mrázekin Chicago Blackhawksiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon.
Tammikuussa 2024 Mrazek teki Blackhawksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 8,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2025 Mrazek palasi Red Wingsiin Blackhawksin kaupattua hänet ja Craig Smithin joukkueeseen vaihdossa Joe Velenoon.
Sigyn

Sigyn kesällä 2021.
Sigyn keväällä 2018 siirrettynä kunnostettavaksi Ruissalon telakalle.
Sigyn on vuonna 1887 rakennettu kauppalaivana toiminut puinen kolmimastoparkki. Sigyn on maailman viimeinen puurakenteinen kauppalaiva, joka on purjehtinut valtameriliikenteessä.
Historia

Sigyn on rakennettu Göteborgissa Ruotsissa vuonna 1887. Alus rakennettiin kuljettamaan puutavaraa, ja se ehti purjehtia valtamerillä ensimmäiseen maailmansotaan asti. Se kuljetti puutavaran lisäksi muun muassa hiili- ja viljalasteja. Alus teki monia onnistuneita valtameripurjehduksia, mutta havereiltakaan se ei välttynyt. Joulukuussa 1913 Sigyn joutui pahaan haaksirikkoon. Se telakoitiin, ja aluksen takilointi muutettiin helppokäyttöisemmäksi barkentiiniksi. Alus myytiin vuonna 1927 Ahvenanmaalle, mistä Åbo Akademin säätiö osti sen museolaivaksi vuonna 1939.
Museolaivana

Museoitunakin alusta huolletaan ja korjaillaan jatkuvasti. Edellinen suurkorjaus tehtiin vuosina 1998–2001, jolloin muun muassa aluksen runkoa kunnostettiin laajalti. 1970-luvulla tehty parkkitakila uudistettiin lähes kokonaan. Nykyinen takila on pääosin lehtikuusta.
Åbo Akademin säätiö ja Turun kaupunki perustivat vuonna 1993 Museoalus Sigynin säätiön. Vuonna 1994 valmistui Sigynille oma uiva telakka, joka tukee aluksen runkoa sen kelluessa vedessä. Telakka sai nimen Loke. Loke ja Sigyn hinattiin Ahvenanmaalle, missä alusta korjattiin vuosina 1998–2001. Asiantuntijoiden mukaan korjaus oli erittäin ajankohtainen, sillä muutaman vuoden kuluttua Sigyn olisi saattanut hajota omaan painonsa alla.
Museoparkki Sigyn oli Turussa Aurajoen rannassa osana Forum Marinumin näyttelyä, johon kuuluu myös muita museoaluksia, kuten Suomen Joutsen, Tykkivene Karjala ja Miinalaiva Keihässalmi. Sigynin omistava säätiö ei kuulu Forum Marinumiin, jolla on oma säätiönsä.
Laivaa on viime vuosina kunnostanut ympärivuotisesti kahdesta kolmeen työntekijää. Kunnostustöihin on kuulunut muun muassa keulapakan ja keulakannen uudistaminen. Viimeisin valmistunut kunnostushanke oli peräkajuutan kunnostus, jossa kajuutan päällä oleva kansi ulkoseinineen uusittiin. Kesällä 2009 on kunnostettu paapuurin puoleista reelinkiä ja skantäkkiä. Keula- eli fokkamaston raa'at ja prammitanko on laskettu alas kunnostusta varten huhtikuussa 2010. Sigyn hinattiin Ruissalon telakalle 8. toukokuuta 2018 kunnostettavaksi. Tarkoituksena oli uusia laivan kaaret ja kylkilankut sekä valmistaa takilan osat. Laivan oli määrä olla telakalla kaksi vuotta. Takaisin Aurajokeen Varvintorin edustalle se siirrettiin 20. toukokuuta 2020. Tämän jälkeen kunnostustyöt jatkuivat vielä takiloinnin osalta. Sigyn oli jälleen avoinna yleisölle vuonna 2021 heinäkuun ajan.
Tekniset tiedot

Mitat
Pituus: 46,2 m
Leveys: 9,3 m
Syväys: 3,7 m
Isomaston korkeus: noin 32 m
Purjepinta-ala: noin 1 000 neliömetriä
Ei apumoottoria
Ei höyrykäyttöisiä vinssejä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sigyn Wikimedia Commonsissa
Sigyn Forum Marinumin sivuilla
Panoraamaesitys
| n k Perustiedot Wikidatassa: Sigyn (Q1478975)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: museolaiva, preserved watercraft
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Turku
koordinaatit: 60°26′10″N 22°14′14″E﻿ / ﻿60.436135°N 22.237358°E﻿ / 60.436135; 22.237358
Perintövero

Perintövero on perintönä tai testamentilla saadusta omaisuudesta suoritettava vero. Joissain maissa vero peritään suoraan kuolinpesästä ennen perinnönjakoa, jolloin verosta käytetään nimeä jäämistövero.
Perintövero Suomessa

Vuonna 2022 perintö- ja lahjavero tuotti Suomelle verotuloja noin 900 miljoonaa euroa, eli noin 1,9 prosenttia kaikista verotuloista.
Perintöveroa ei makseta alle 20 000 euron perinnöistä ollenkaan. Vuonna 2013 perinnön arvo oli yleensä 20 000–50 000 euroa.lähde? Jos perinnön arvo on 50 000 euroa, on perintöveron määrä ensimmäisessä veroluokassa 2 500 euroa ja toisessa veroluokassa 6 400 euroa. Valtaosa perintöveron tuotosta kertyy suurperinnöistä: tasan 1 000 000 euroa perinnöstä veroa maksetaan ensimmäisessä veroluokassa 149 700 euroa.
Perintöverotus toimitetaan perukirjan tai veroilmoituksen perusteella. Perintöverotuksen toimittaa yleensä vainajan asuinpaikan verovirasto. Perintövero määrätään kullekin edunsaajalle hänelle tulleen tai tulevan osuuden perusteella, ja sen suuruus riippuu muun muassa perijän ja vainajan sukulaissuhteesta.
Kuolinpesästä tulevien osuuksien saajat luetaan kahteen veroluokkaan:lähde?
I veroluokka: perinnönjättäjän aviopuoliso, suoraan ylenevässä tai alenevassa polvessa oleva perillinen, aviopuolison suoraan alenevassa polvessa oleva perillinen sekä perinnönjättäjän kihlakumppani, jolle annetaan perintökaaren 8 luvun 2 §:ssä tarkoitettu avustus; Jos perinnönjättäjään ja hänen kanssaan avioliitonomaisissa olosuhteissa eläneeseen henkilöön sovelletaan kuolinvuodelta toimitettavassa tuloverotuksessa tuloverolain puolisoita koskevia säännöksiä, luetaan perinnönjättäjän kanssa elänyt henkilö I veroluokkaan.
sekä
II veroluokka: muut sukulaiset ja vieraat.
Perintövero Suomessa > Perintöverotaulukot > I Veroluokka

| Perintöosuus | vero alarajan kohdalla | vero-% ylimenevästä osasta |
| --- | --- | --- |
| 20 000 - 40 000 € | 100 € | 7 % |
| 40 000 - 60 000 € | 1 500 € | 10 % |
| 60 000 - 200 000 € | 3 500 € | 13 % |
| 200 000 - 1 000 000 € | 21 700 € | 16 % |
| 1 000 000 € - | 149 700 € | 19 % |
Lailla 1082/2014 perintö- ja lahjaverolakia muutettiin lisäämällä I veroluokan perintöveroasteikkoon viides porras 1 000 000 euroa ylittävän perintöosuuden osalta. Ylimmän portaan veroprosentti on 19, kun aiemmin korkein veroprosentti on 16. Laki tuli voimaan 1. tammikuuta 2015. Lakia sovelletaan, kun verovelvollisuus on alkanut 1. tammikuuta 2015 jälkeen. Lailla 1320/2016 laskettiin I veroluokan kaikkien portaiden veroprosenttia yhdellä prosenttiyksiköllä. Laki tuli voimaan 1. tammikuuta 2017.