stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elmar Kivistik
Ennätykset ja tunnustukset

Vuosina 1933–39 hän voitti Viron mestaruuden viisi kertaa henkilökohtaisissa ja viisi joukkueissa. Henkilökohtaiset ennätykset:
1124 pistettä vapaakivääri 3 x 40 laukausta, asennot (1937),
381 pistettä vapaakivääri 40 laukausta, polvi (1937),
557 pistettä 3 × 20 laukausta, sotilaskivääri (1936),
399 pistettä pienoiskivääri 40 laukausta, makuu (1936),
277 pistettä sotilaspistooli 30 laukausta (1939).
Hän sai vuoden 1935 urheilusuorituksistaan palkinnon Viron vuoden parhaasta urheilusuorituksesta. Vuonna 1938 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan ansiomerkki.
Urheilu-uran ulkopuolinen elämä

Kivistik toimi aliupseerikoulun opettajana ja sai kersantin arvon vuonna 1939. Toisen maailmansodan jälkeen ja neuvostovallan vakiinnuttua hänet pidätettiin, ja hän joutui vuonna 1949 Irkutskin alueen vankileirille. Vankeudesta vapauduttuaan hän työskenteli Saadjärven kolhoosilla Tartumaalla.
Viron uuden itsenäisyyden aikaan hänen kunniakseen pystytettiin 13. marraskuuta 1996 muistomerkki Äksin hautausmaalla. Vuodesta 2005 Kivistikin kunniaksi on järjestetty hänelle nimetty ampumakilpailu.
Eero Melasniemi

| Eero Melasniemi |
| --- | --- |
 Elokuvan Käpy selän alla pääroolit: Eero Melasniemi, Kristiina Halkola, Kirsti Wallasvaara ja Pekka Autiovuori.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1942 (ikä 82) Helsinki
Puoliso:  Kristiina Halkola
Näyttelijä
Aktiivisena:  1966–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Eero Antero Melasniemi (s. 12. lokakuuta 1942 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvista Käpy selän alla (1966), Kuuma kissa? (1968), Kesyttömät veljekset (1969) ja Talvisota (1989). Melasniemi näytteli myös pääosaa Ismo Sajakorven tv-sarjassa Painajainen vuodelta 1988. Hän on tunnettu myös Raimo "Tollo" Koskivuon roolista tv-sarjassa Hyvät herrat vuosina 1990–1996. Melasniemi näyttelee nykyään Komediateatteri Arenassa.
Melasniemi toimi Teatterikorkeakoulun rehtorina vuosina 1979–1982.
Eero Melasniemi on Pertti Melasniemen veli. Melasniemi on naimisissa näyttelijä Kristiina Halkolan kanssa. Pariskunnalla on kolme yhteistä lasta, joista julkisuudessa tunnetuimmat ovat näyttelijä Vilma ja muusikko Joel. Eero Melasniemen ja Halkolan lapsenlapset Elli Melasniemi ja Aamu Milonoff ovat myös näyttelijöitä.
Aiheesta muualla

Ylioppilaslehden artikkeli.
Erik Jendrišek

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Erik Jendrišek
Syntymäaika: 26. lokakuuta 1986 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Trstená, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: SC Freiburg
Pelinumero: 19
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2006 | Ružomberok | 56 | (30) |
| 2006–2007 | → Hannover 96 | 9 | (0) |
| 2007–2010 | Kaiserslautern | 90 | (34) |
| 2010 | Schalke 04 | 3 | (0) |
| 2011– | SC Freiburg | 9 | (1) |
Maajoukkue
| 2008– |  Slovakia | 27 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. kesäkuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. kesäkuuta 2011.
Erik Jendrišek (s. 26. lokakuuta 1986 Trstená, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Hän edustaa myös Slovakian maajoukkuetta.
Ura

Jendrišek oli Slovakian parhaita nuoria pelaajia kaudella 2002–2003. Hän pelasi ammattilaisena Ružomberokissa vuodesta 2003 vuoteen 2006 ja teki 30 maalia 56 liigaottelussa. Vuonna 2006 hän voitti Corgoň Ligan ja molemmat cupit sekä oli liigan paras maalintekiä 21 osumallaan kaudella 2005–2006.
Kesällä 2006 Jendrišek teki Hannover 96:n kanssa kauden pituisen lainasopimuksen, jossa oli optio myös seuraavasta kaudesta. Hän debytoi seurassa syyskuussa 2006 Saksan cupin ottelussa tultuaan vaihdosta sisään Dynamo Dresdeniä vastaan. Jendrišek debytoi Bundesliigassa syyskuussa 2006 Bayer Leverkusenia vastaan tultuaan vaihdosta sisään. Hän ei saanut missään vaiheessa paikkaa Hannoverin edustusjoukkueessa ja pelasi kaudella vain yhdeksässä ottelussa, joissa hän tuli kaikissa vaihdosta sisään.
Toukokuussa 2007 Jendrišek siirtyi Kaiserslauterniin kolmivuotisella sopimuksella. Hän debytoi seurassa Saksan cupin ottelussa elokuussa 2007 Wilhelmshavenia vastaan. Hän vakiinnutti nopeasti paikkansa edustusjoukkueen mukana ja teki liigan avauspuoliskolla 16 liigaottelussa viisi maalia ja näiden lisäksi kolme syöttöä. Tästä huolimatta liigan toisella puoliskolla hän ei tehnyt 10 ottelussa yhtään maalia. Jendrišek ei jatkossa mahtunutkaan valmentaja Milan Šašićin ykkösjoukkueeseen vaan joutui tyytymään seuran reservipeleihin.
Kauden 2008–2009 avausottelussa Mainzia vastaan Jendrišek teki kaksi maalia päästyään kentälle toiselle puoliajalle 3-3-tasapeliottelussa. Hän oli kauden päätteeksi seuran paras maalintekijä Bundesliigassa 14 maalilla 33 liigaottelussa, mutta seura putosi 2. Bundesliigaan. Jendrišek oli myös kaudella 2009–2010 Kaiserslauternin paras maalintekiä 15 osumallaan. Seura nousi kauden päätteeksi takaisin Bundesliigaan.
Huhtikuussa 2010 Jendrišekin paljastettiin siirtyvän Schalkeen kolmivuotisella sopimuksella. Hän vietti suuremman osan ajastaan Schalkessa penkillä ja Klaas-Jan Huntelaarin ja Raúlin ostojen myötä Jendrišek ei pelannut juuri lainkaan. Tammikuussa 2011 Jendrišek jätti seuran ja siirtyi SC Freiburgiin.
Maajoukkueura

Jendrišek edusti Slovakian alle 21-vuotiaiden joukkuetta ennen debyyttiään A-maajoukkueessa lokakuun 2008 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Helmikuussa 2009 hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa ystävyysottelussa Kyprosta vastaan.  Hän oli mukana myös MM-kisoissa 2010.
Aiheesta muualla

Jendrišek weltfussball.de-sivustolla (saksaksi)
Jendrišek transfermarkt.de-sivustolla (saksaksi)
Jendrišek fussballdaten.de-sivustolla (saksaksi)
Slovakian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Mucha |
2 Petráš |
3 Škrtel |
4 Čech |
5 Zabavník |
6 Štrba |
7 Weiss |
8 Kozák |
9 Šesták |
10 Sapara |
11 Vittek |
12 Perniš |
13 Hološko |
14 Jakubko |
15 Stoch |
16 Ďurica |
17 Hamšík |
18 Jendrišek |
19 Kucka |
20 Kopúnek |
21 Saláta |
22 Kuciak |
23 Pekarík |
Valmentaja Weiss
Erkki Lehtonen

| Erkki Lehtonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. tammikuuta 1957 (ikä 67) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1991
Seurat:  Bellingham Blazers (BCHL) Tappara (SM-liiga) Berlin Capitals (Bundesliiga)
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | jääkiekko |  |
Erkki Tapani Lehtonen (s. 9. tammikuuta 1957 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Hän on Suomen jääkiekkoleijona 108, ja Tappara on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 12.
Lehtonen aloitti uransa SM-liigassa Tapparassa, jossa pelasi kaudet 1977–1988. Kauden 1988–1989 hän pelasi Saksan Bundesliigassa Berlin Capitalsissa, jonka jälkeen palasi Tapparaan. Hän lopetti uransa vuonna 1991. Hän voitti Suomen mestaruuden Tapparan paidassa kuusi kertaa. Yhteensä hän keräsi SM-liigan runkosarjassa 478 ottelussa 206 maalia ja 302 syöttöä eli yhteensä 508 tehopistettä. Pudotuspeleissä tehot olivat 81 ottelussa 37 maalia ja 42 syöttöä eli yhteensä 79 tehopistettä.
Maajoukkueurallaan Lehtonen edusti Suomea 65 ottelussa, joissa syntyi 10 maalia ja 17 syöttöä eli yhteensä 27 tehopistettä. Hän oli mukana 1988 talviolympialaisissa, jossa Suomi otti ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalinsa voittamalla olympiahopeaa. Turnauksen viimeisessä ottelussa Neuvostoliittoa vastaan Lehtonen teki voittomaalin ja nosti Suomen hopealle. Hän osallistui myös vuoden 1986 MM-kisoihin. Tappara jäädytti hänen pelinumeronsa 12 20. lokakuuta 2018.
Aiheesta muualla

Lehtosen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Lehtosen haastattelu TapparaFanCenterin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Reijo Leppänen | Raimo Kilpiö -palkinnon voittaja 1986 | Seuraaja: Jukka Vilander |
Suomen joukkue – Olympialaiset 1988
1 Lindfors |
2 Numminen |
3 Blomqvist |
4 Lumme |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
9 Eloranta |
10 Susi |
11 Suikkanen |
13 Torkki |
14 Helminen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Laine |
18 Tuomisto |
19 Myllys |
20 Ojanen |
21 Lehtonen |
24 Mikkolainen |
26 Keskinen |
27 Laitinen |
29 Ruotsalainen |
30 Tammi |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1986
Kamppuri |
 Tammi |
 Eloranta |
 Grönstrand |
 Laksola |
 Narvanmaa |
 Nikander |
 Ruotanen |
 Suoraniemi |
 Virtanen |
 Arbelius |
 Jalonen |
 Järvenpää |
 Lehtonen |
 Makkonen (C) |
 Oksanen |
 Pohja |
 Ruuttu |
 Suikkanen |
 Susi |
 Vilander |
 Vuori |
Valmentaja Rauno Korpi
Jääkiekon SM-liigassa jäädytetyt pelaajanumerot
| Blues | HIFK | HPK | Ilves | JYP | KalPa | KooKoo | Kärpät | Lukko | Pelicans | SaiPa | Sport | Tappara | TPS | Ässät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10Lehtinen | 1Wetzell | 2Salisma | 2 Wasama | 1Siekkinen | 1Kuivalainen | 36Outinen | 10Ruotsalainen | 4Rastio | 11Koskinen | 3Partinen | 14 Laaksoharju | 2Numminen | 3Nummelin | 2Heikkilä |
| 33Hirvonen | 5Riihiranta | 9Louhi | 7Honkavaara | 10Rastela | 27Rinne | 81Nurmberg | 24Viuhkola | 4Peltonen | 13Laine | 8Koho | 27Väkelä | 3Marjamäki | 8Wahlsten | 4Javanainen |
|   | 7Saarinen | 13Palo | 13Jalo | 19Mikkilä | 24S.Kapanen |   | 15Kiimalainen | 7Keinonen | 17Eloranta | 9Skriko | 29Hjerpe | 7Jutila | 23Virta | 12Levo |
|   | 17Murto | 17Hietanen | 14Oksanen | 30Kurkinen | 44Timonen |   | 6Mikkola | 8Vehmanen |   | 20Mälkiä |   | 8Ojanen | 16Tammelin | 13Ketola |
|   | 20Hagman | 18Savolainen | 16Peltonen |   |   |   | 5Kukkonen | 13Torkki |   |   |   | 10Susi | 11Koivu | 89Otevřel |
|   | 22Kortelainen | 36Tuulola | 30Tammi |   |   |   |   | 26Forss |   |   |   | 12E.Lehtonen | 15Leppänen | 11Kilpiö |
|   | 23P.Lehtonen |   | 41Helminen |   |   |   |   | 77Hämäläinen |   |   |   | 81Peltola | 12Vilander | 5Rautakallio |
|   | 35Lindfors |   |   |   |   |   |   | 35Vehanen |   |   |   |   |   | 22Makkonen |
|   | 9Kuhta |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Erma Franklin

Erma Vernice Franklin (13. maaliskuuta 1938 – 7. syyskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen soul-, R&B- ja pop-laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten "Piece of My Heartin" (1967) alkuperäisenä esittäjänä. Laulusta ovat esittäneet versionsa Janis Joplin, Beverley Knight sekä Dusty Springfield, ja lisäksi sitä käytettiin Shaggyn kappaleen pohjana.
Franklin syntyi Shelbyssä, Mississippissä. Hän muutti lapsuudessaan useita kertoja ennen asettumistaan Detroitiin, Michiganiin. Aretha Franklin on yksi hänen sisaruksistaan.
Franklin jätti musiikkibisneksen 1970-luvulla ja menehtyi kurkkusyöpään 64-vuotiaana.
Franklin levytti Epic-levy-yhtiölle seitsemän singleä vuosina 1961–63, Shout-levy-yhtiölle neljä singleä vuosina 1967–68 ja uransa lopuksi Brunswick-levy-yhtiölle neljä singleä vuosina 1969–70. Sekä Epic (Her Name Is Erma, 1962) että Brunswick (Soul Sister, 1969) julkaisivat yhden LP-albumin hänen tuotantoaan. Nyttemmin miltei koko hänen tuotantonsa on saatavana kahdella CD:llä: Piece of My Heart, Shout 2009, sisältää kaikki Epicille ja Shoutille tehdyt levytykset ja Super Soul Sister, Vampisoul 2003, kolmella bonusraidalla Brunswickin LP:n (yksi Brunswickin single jää puuttumaan).
Ermanarik

Ermanarik (myös Ermanaric, Ermanaricus tai Hermanarik; k. noin 376) oli gootteihin kuuluneiden greuthungien kuningas vuoden 375 aikoihin. Greuthungien valtakunta sijaitsi jossain nykyisen Ukrainan alueella. On epäselvää, kuinka laaja alue lopulta oli, mutta luultavasti se ulottui Pripetin soilta etelään Donin ja Dniestrin välillä. Greuthungit esitetään usein samana kansana kuin myöhemmät ostrogootit.
Roomalainen historioitsija Ammianus Marcellinus mainitsee Ermanarikin teoksessaan Res gestae. Ammianuksen mukaan Ermanarik oli sotaisa kuningas, joka teki lopulta itsemurhan, kun alaanit ja hunnit valloittivat hänen hallitsemansa alueet 370-luvulla. Ermanarikin kuoleman jälkeen uudeksi kuninkaaksi valittiin Vithimiris.
Ermanarikista tuli jo varhain suosittu hahmo kansantarinoissa. Historioitsija Jordanesin mukaan Ermanarik olisi teloittanut naisen nimeltä Sunilda antamalla kahden villihevosen repiä hänet kahtia. Julman rangaistuksen syynä oli se, että naisen aviomies oli pettänyt Ermanarikin. Sunildan kuoleman jälkeen tämän veljet Sarus ja Ammius haavoittivat Ermanarikia vakavasti. Legendan eri muunnelmat vaikuttivat voimakkaasti keskiaikaiseen germaaniseen ja myös Englannin ja Skandinavian kirjallisuuteen. Ermanarikin nimi esiintyy monessa eri muodossa eri kirjoittajilla ja eri kielillä. Ammianus Marcellinus kutsuu häntä Ermenrichukseksi, Jordanes Hermanaricukseksi, norjalaiset kirjoittajat Jörmunrekriksi ja anglosaksit Eormenriciksi.
Erkki Priha

Erkki Emil Priha  (31. heinäkuuta 1914 Valkeala – 31. elokuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen insinööri, keksijä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvon.
Prihan vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Priha ja emäntä Ida Maria Lonka ja puoliso vuodesta 1942 Vuokko Miettinen (k. 1992). Professori Päivi Setälä (1943–2014) ja toimitusjohtaja Jukka Priha (1945–2011) olivat heidän lapsiaan. Erkki Priha tuli ylioppilaaksi Kouvolassa 1935 ja valmistui kemian alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1943. Hän oli kemisti Puukemia-yhtiön öljytehtaassa 1945, Keskuslaboratoriossa 1946 ja Ruukin Terva -yhtiössä 1946 ja sitten  Wilh. Schauman -yhtiössä Jyväskylässä kemisti ja laboratoriopäällikkö vuoteen 1958. Toiminimi Mallan johtajana Priha työskenteli 1958–1960 ja vuodesta 1961 omaa nimeään kantavan yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1969 sekä johtokunnan puheenjohtajana 1970–1976 ja jäsenenä 1977–1978. Prihan voi todeta luoneen suomalaisen hartsiliimateollisuuden. Hän kehitti kotimaisen Exeter-fenoli-hartsiliiman ja hänen yhtiönsä valmisti myös myös ureahartsi- ja palkkiliimaa ja liiman raaka-ainetta. Priha-yhtiö fuusioitiin 1970 Typpi-yritykseen, osuutensa yhtiöön Prihan perhe myi 1978 Enso-Gutzeitille. Teollisuusneuvoksen arvon 1978 saanut Priha osallistui talvisotaan ja jatkosotaan tykistöupseerina. Hän oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti (1956).
ESM – Elektronisen urheilun suomenmestaruuskilpailut

eSM eli elektronisen urheilun suomenmestaruuskilpailut ovat Suomen elektronisen urheilun liiton, SEUL ry:n, toimeenpanemat kisat eri peleissä. eSM:n tarkoitus on nostaa esille kilpailullisten videopelien taitavimpia yksilöitä ja joukkueita kansallisesti, nostaa elektronisen urheilun näkyvyyttä kotimaassa sekä lisätä nuorisotyön osuutta liiton toiminnassa ja luoda pohjaa kestävälle kilpailutoiminnalle. Kansalliset mestaruusturnaukset järjestetään erikseen opiskelijoiden ja nuorisotalojen kesken.
Osallistuminen

eSM-kilpailuihin voi osallistua kuka tahansa Suomen kansalainen. Osallistumiseen vaaditaan yleinen eSM-pelaajalisenssi. Kisojen karsinnat järjestetään suurimmaksi osaksi verkon välityksellä ja loppukilpailut operaattoreiden järjestämissä verkkopelitapahtumissa.
Operaattorit

Operaattorit vastaavat SM-turnausten järjestämisestä. Suomen elektronisen urheilun liitto (SEUL ry) myöntää järjestämisoikeuksia eri peleihin vuosittain alan toimijoille.
Suomen mestarit > eSM 2016

Counter-Strike: Global Offensive : ENCE eSports
Mikko "xartE" Välimaa (kapteeni)
Aleksi "allu" Jalli
Niko "naSu" Kovanen
Miikka "suNny" Kemppi
Juho "juhob" Lampinen
Hearthstone: Janne "Janetzky" Aho
Sim Racing: Aleksi Elomaa
StarCraft II: Joona "Serral" Sotala
Suomen mestarit > eSM 2017

Counter-Strike: Global Offensive : HAVU Gaming
Mikko "xartE" Välimaa
Aleksi "aleksib" Virolainen
Jere "sergej" Salo
Jesse "KHRN" Grandell
Timo "reflex" Rintala
Dota 2 : Helsinki REDS
Benjamin "Notah" Läärä
Kim "Vipu" Roos
Jan "Womber" Kylmänen
Risto "Ouker" Kakkonen
Tomas "Syuuu" Sainio
FIFA: Joonas "Naulaaja4000" Puomio
Hearthstone: Alvar "Vardu" Dürr
League of Legends : BGS
Sami "Sammey" Kartano
Aleksi "Kehvo" Merta
Sebastian "THICKERBOIXXL" Tenn
Elias "THICC BOI2" Lahti
Arttu "Taikki" Sirkka
NHL: Juho "eskoeinari" Sillantaus
Overwatch : ENCE eSports
Ville "Trickwide" Saastamoinen
Riku "Ripa" Toivanen
Samuli "BAITO" Karppinen
Roni "lhcloudy" Tiihonen
Kalle "Cali" Ylönen
Richard "rCk" Kanerva
Sim Racing: Joni Heikkinen
StarCraft II: Wenlei "ZhuGeLiang" Dai
Tanssipelit: Santeri "ZoG-" Anttila
Tekken 7: Joni "Jopelix" Huovinen
Suomen mestarit > eSM 2018

Counter-Strike: Global Offensive : ENCE
Aleksi "Aleksib" Virolainen
Aleksi "allu" Jalli
Jere "sergej" Salo
Jani "Aerial" Jussila
Sami "xseveN" Laasanen
Counter-Strike: Global Offensive (Opiskelijat) : XAXA
Tommi "TOMA" Lehtinen
Niilo "nipa" Ketokulta
Teemu "gränd" Kujala
Otto "ode" Johansson
Leevi "jrvL" Järvelä
Aku "moose" Heinonen
Dota 2 : Womberers
Samu "MTD" Hautala
Erno "Balzu" Sjöblom
Juha "Visuder" Korhonen
Jari "Delzor" Tuominen
Robert "rngg" Gillberg
FIFA: Markus "MakezCR" Moilanen
Hearthstone: Janne "Janetzky" Aho (Helsinki REDS)
League of Legends : Isänmaan Toivot
Sami "Sammey" Kartano
Elias "Yameru" Jalonen
Juho "NilleNalley" Janhunen
Aleksi "Kehvo" Merta
Arttu "Taikki" Sirkka
NHL - 1vs1: Erik "Eki" Tammenpää
NHL - 6vs6 : FILADELPHIA
Mika "FinKonna" Paasikontu
Oskari "Zande95" Grönroos
Aleksi "vatalisti" Loimuvirta
Joni "oGBioLan" Ulenius
Janne "Janzuh" Nyqvist
Mika "mikaasi" Heikkilä
Joel "FIN_Potilas" Heirala
Erik "I_EKI_I" Tammenpää
Paul "PleeMaker" Arontie
Joonas "Patzlaf" Paatiala
Overwatch : Team Gigantti
Petja "Masaa" Kantanen
Richard "rCk" Kanerva
Tuomo "Davin" Leppänen
Riku "Ripa" Toivanen
Roni "LhCloudy" Tiihonen
Jani "Tseini" Kähkönen
Sim Racing: Matti Kaidesoja
StarCraft II: Benjamin "PuPu" Puha
Tekken 7: Esa "Esakki3" Maasio
Suomen mestarit > eSM 2019

Counter-Strike: Global Offensive : SJ Gaming
Jesse "KHRN" Grandell
Mikko "xartE" Välimaa
Tony "arvid" Niemelä
Elias "Jamppi" Olkkonen
Tuomas "SADDYX" Louhimaa
Dota 2 : Pelaajat.com
Benjamin "Notah" Läärä
Niklas "Okcya" Koskinen
Peetu "Peksu" Vaatainen
Tomas "syuuu" Sainio
Joni "buugi" Fält
Hearthstone: Janne "Jantzky" Aho
League of Legends : Isänmaan Toivot
Sami ”Sammey” Kartano
Elias ”Yameru” Jalonen
Juho ”NilleNalley” Janhunen
Aleksi ”Kehvo” Merta
Christian "sleeping" Tiensuu
Sebastian "Seffe" Tenn
NHL - 1vs1: Kristian "Kriketsi17" Veijola
NHL - 6vs6 : HAVU Gaming
Hannes "Hansulinho" Kettunen
Wille "willekunq" Juntunen
Mikael "Nassustelija" Katajisto
Ilmari "Puantso" Lehkonen
Risto "Dominointi" Järvi
Tuukka "FlyerKungen" Kuha
Topi "topikeranen" Keränen
Vesa "VesKuLiNe" Voutilainen
Overwatch : Team Gigantti
Joonas "Zappis" Alakurtti
Otto "Milkyman" Saren
Tuomo "Davin" Leppänen
Aleksi "Zuppeh" Kuntsi
Lucas "Leaf" Loison
David "Lilbow" Moschetto
PlayerUnknown's Battlegrounds : 24 HOURS
"Pejastic"
Antti "ANDY_TUHOO" Korhonen
Jasper "Hesber" Lemivaara
Sami "SkaV" Vaarala
Arttu "Arestone" Kaunisto
Juho "juNnu" Palokangas
Rocket League : Kasualii
Henrik "hopotihoi" Haverinen
Elias "R3GSER" Marjala
Jimmy "Jölli" Räsänen
Sim Racing: Matti Kaidesoja
Super Smash Bros. Melee: Juhana "Solobattle" Saksi
Super Smash Bros. Ultimate: Ali "Black" Chridi
Tanssipelit: Markus Kokkonen
Tekken 7: Joni "Jopelix" Huovinen
Erkki Pokki

Erkki Samuli Pokki (2. toukokuuta 1938 Oulu – 31. maaliskuuta 2014 Rovaniemi) oli suomalainen yhteiskuntatieteiden maisteri ja Ylivieskan kaupunginjohtaja.
Pokin vanhemmat olivat diplomi-insinööri Anton Daniel Pokki ja Hilja Susanne Ylioja. Hän pääsi ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta 1958 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta Tampereella 1964.
Pokki toimi Revonlahden kunnansihteerinä 1964–1965, Sievin kunnanjohtajana ja kunnanasiamiehenä 1965–1966 sekä oli Ylivieskan kaupunginjohtaja vuodesta 1966 alkaen.
Erika Husberg

Erika Josefina Husberg (25. maaliskuuta 1849 – 5. marraskuuta 1936 Vaasa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija, joka käytti nimimerkkiä Eva.
Teoksia

Äpplen och surkart; dikter af Eva.     Söderström & C:o, Helsingfors 1910
Erik Johan Frosterus

| Erik Johan Frosterus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. tammikuuta 1776 Kärsämäki
Kuollut: 17. kesäkuuta 1826 (50 vuotta) Ilmajoki
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Vanhemmat:  Johan Frosterus Maria Westzynthius
Puoliso:  Johanna Elisabet Kreander Margareta Helena Franzén
Sukulaiset:  Benjamin Frosterus (veli) Robert Frosterus (veli)
Ura
Sukujuuret:  Frosterus
Uskontokunta:  Luterilainen
Koulukunta:  Neologia
Erik Johan Frosterus (3. tammikuuta 1776 Kärsämäki – 17. kesäkuuta 1826 Ilmajoki) oli suomalainen kirkkoherra ja rovasti. Frosterus valmistui ylioppilaaksi vuonna 1794 ja teologian dosentiksi vuonna 1799. Frosterus toimi Turun akatemian kirjaston ylimääräisenä amanuenssina vuonna 1801 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Forsterus toimi Turun akatemiassa vuosina 1802–1807 ja hänet nimitettiin teologian professoriksi 1803. Vuodesta 1807 lähtien Frosterus toimi Ilmajoen seurakunnan kirkkoherrana ja toimi tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Hän sai rovastin arvonimen vuonna 1815 ja hänet nimitettiin lääninrovastiksi 1819.
Frosterus oli vuoden 1822 katekismuskomitean jäsen.
Varhainen elämä ja koulutus

Frosterus syntyi Kärsämäellä 1776, missä hänen isänsä oli tuolloin kappalaisena. Maisteriksi valmistumisensa jälkeen Frosterus tuli vuonna 1798 valittua teologian dosentiksi Turun yliopistoon ja hoito neljän vuoden ajan professorinvirkaa. Frosterus julkaisi vuonna 1799 teologian väitöskirjan, josta ilmeni hänen neologinen ja rationalistinen käsityskantansa.
Ura Ilmajoen kirkkoherrana

Frosterus nimitettiin 31-vuotiaana Ilmajoen kirkkoherraksi. Ilmajoelta käsin Frosterus julkiasi mm. Suomen Talousseuran palkitsemia kilpakirjoituksia sekä vihkosen sukunsa vaiheista.
Seurakunnan höltynyt siveellinen tila pakotti Frosteruksen paneutumaan esipaimenen tehtäväänsä. Frosterus ryhtyi parantamaan seurakuntansa kirkollista järjestystä. Frosterus sakotti torppariväestöön kuuluvia pareja mm. ennenaikaisesta maakaamisesta sekä erityisesti juoppoutta ja salakapakointia vastaan. Frosterus tunnetiin tarkkana kunniastaan ja palkkasaataviensa perimisestä.
Frosterus oli aikansa vauraimpia pappeja ja oli hyvin kiinnostunut erityisesti maataloudesta. Frosterus toimi 15 vuotta Ilmajoen Maamiesseuran sihteerinä ja Suomen Talousseuran kirjeenvaihtjaana. Frosterus nimitettiin vuonna 1819 Vaasan ylärovastikunnan lääninrovastiksi ja vuonna 1822 katekismuskomitean jäsneksi. Frosterus sai Talousseuralta ja hallitukselta kunniamerkkejä.
Frosteruksen aikakaudella Ilmajoen seurakunta järjestäytyi uuden hallinnon puitteissa ja lukutaidon kehittämiseksi tehtiin kovasti työtä. Kirkkoherran hengellinen vaikutus jäi kuitenkin vähäiseksi.
Yksityiselämä

Frosteruksen vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Frosterus ja Maria Westzynthius. Hänen veljiään olivat Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra, professori, teologian tohtori Benjamin Frosterus sekä Kuopion piispa Robert Frosterus. Frosteruksen puoliso oli vuodesta 1804 Johanna Elisabet Kreander ja vuodesta 1811 Margareta Helena Franzén.
FS Gloire

Gloire on ollut usean Ranskan laivaston aluksen nimenä, kuten:
FS Gloire (1859), Gloire-luokan ironclad
FS Gloire (1900), Gloire-luokan risteilijä
FS Gloire (1935), La Galissonnière -luokan kevyt risteilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”FS Gloire”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.