stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Campanula delicatula

| Campanula delicatula> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Kellokasvit Campanulaceae
Suku::  Kellot Campanula
Laji::  delicatula
Kaksiosainen nimi
 Campanula delicatula  Boiss. 
Katso myös
   Campanula delicatula Wikispeciesissä   Campanula delicatula Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Campanula delicatula on kellokasvien heimoon ja kellojen sukuun kuuluva kasvi.
Campanula delicatula -kasvia tavataan eteläisellä Egeanmerellä sijaitsevilla Kreikan saarilla, kuten Ikaríalla, Astypálaialla, Kásoksella, Kárpathoksella, Sýmillä ja Rodoksella.
Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/81). Kasvi sisältyi IUCN:n uhanalaisten lajien punaiseen listaan (1993).
Aiheesta muualla

Kuvia kasvista (englanniksi)
Bokserit

Miesten malliltaan ihoa myötäilevät bokserit.
Bokserit ovat miesten suosittu lyhytlahkeinen alusvaatemalli, jotka ovat joko väljät (varsinaiset bokserit, boxers) tai ihon myötäiset (boxer briefs tai trunks). Suomessa molempia tyyppejä nimitetään yksinkertaisesti boksereiksi.
Termiä on käytetty Yhdysvalloissa vuodesta 1944 asti kuvaamaan elastisella vyötäröllä varustettuja lyhyitä shortseja, joita nyrkkeilijät (eng. boxer) alkoivat tuolloin käyttämään nahkavyötettyjen shortsien sijaan.
Bokserit valmistetaan tyypillisesti puuvillakankaasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bokserit Wikimedia Commonsissa
In Praise of Boxer Briefs, an Underpants Manifesto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Casino Jack

| Casino Jack |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Hickenlooper
Käsikirjoittaja:  Norman Snider
Säveltäjä:  Jonathan Goldsmith
Kuvaaja:  Adam Swica
Leikkaaja:  William Steinkamp
Pääosat:   Kevin Spacey  Kelly Preston 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2010-9-1212. syyskuuta 2010 (Tiff)  
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  12,5 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Casino Jack on George Hickenlooperin ohjaama tositarinaan perustuva elokuva jonka on käsikirjoittanut Norman Snider.
Sen pääosia esittävät Kevin Spacey ja Kelly Preston. Se perustuu Jack Abramoffin, joka sai mainetta lobbarina, liikemiehenä ja talousrikollisena, elämään. Se sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 12. syyskuuta 2010.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kevin Spacey  | … |  Jack Abramoff   |
|  Barry Pepper  | … |  Michael Scanlon   |
|  Kelly Preston  | … |  Pam Abramoff   |
|  Jon Lovitz  | … |  Adam Kidan   |
|  Rachelle Lefevre  | … |  Emily   |
|  Maury Chaykin  | … |  Big Tony   |
|  Daniel Kash  | … |  Gus Boulis   |
|  Spencer Garrett  | … |  Tom DeLay   |
|  Jeffrey Smith  | … |  Grover Norquist   |
|  Jeff Pustil  | … |  Bob Ney   |
Lähde:
Berger

Berger on verrattain yleinen sukunimi, joka tarkoittaa vuoristolaista hollanniksi, saksaksi ja ruotsiksi sekä paimenta ranskaksi. Berger voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

RJ Berger, opiskelija tv-sarjassa The Hard Times of RJ Berger
Paikkoja

Berger, kaupunki Missourissa, Yhdysvalloissa
Berger, taajama Vestfoldin läänissä Norjassa
Carl von Wendt

Carl Victor Alexander von Wendt (16. helmikuuta 1881 Helsinki – 22. lokakuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja upseeri, joka toimi toimi vuonna 1918 Suomenlinnan vankileirin siviilikomendanttina.
Carl von Wendt kuului von Wendt -aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat eversti Fredrik Willehad von Wendt ja vapaaherratar Fanny Elisabeth von Born. Äidinisä oli senaattori Johan August von Born. Von Wendt kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska läroverketistä, suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1904 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1907. Ensimmäisen sortokauden aikana hän osallistui kiellettyjen lehtien painamiseen Emäsalossa. Hän työskenteli muutaman vuoden Turun hovioikeuden auskultanttina, minkä jälkeen hänestä tuli asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksen osaomistaja. Von Wendt toimi ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1916–1917 Venäjän kauppa- ja teollisuusministeriön polttoainekomitean juristina. Suomen itsenäistyttyä hän oli jonkin aikaa armeijan pääintendentuurin tutkijalautakunnan päällikkönä.
Von Wendt nimitettiin suureksi punavankileiriksi muutetun Viaporin siviilikomendantiksi 29. huhtikuuta 1918. Viaporilla oli myös sotilaskomendantti – toukokuusta alkaen Helsingin käskynhaltija Gösta Theslöf – minkä lisäksi vangit olivat periaatteessa Sotavankilaitoksen (SVL) alaisuudessa, mutta von Wendt sai epäselvistä käskyvaltasuhteista huolimatta viimeisen sanan vankileirin asioissa. Vankileirin johtajana häntä on luonnehdittu pelätyksi ja julmaksi. Hän kielsi omaisilta vangeille tulevat ruokalähetykset sen jälkeenkin, kun SVL luopui heinäkuussa valtakunnallisesta kiellosta suuren vankikuolleisuuden vuoksi. Hän myös teloitutti ilman oikeudenkäyntiä kurinpitorikkeistä kuten elintarpeiden varastamisesta syytettyjä vankeja, ensin omin päin kolme ja myöhemmin Theslöfin suullisilla käskyillä 14 lisää. Toisen tiedon mukaan von Wendt olisi ammuttanut Helsingissä toukokuussa 1918 ilman oikeudenkäyntiä ainakin 38 punaista. Hänet on yhdistetty myös kirjailija Algot Untolan ampumiseen. Parannukset vankien oloihin tulivat mahdollisiksi vasta, kun siviilikomendantin virka lakkautettiin 15. elokuuta ja von Wendt joutui väistymään. Hän sai reservissä toukokuussa vänrikin ja elokuun lopussa luutnantin arvon.
Von Wendt omisti vuodesta 1915 Linnaisten kartanon Helsingin maalaiskunnassa. Vuodesta 1922 hän piti Helsingissä asianajotoimistoa yhdessä A. Koirasen kanssa. Hän toimi kieltolain kumoamiseksi perustetussa yhdistyksessä ja eräiden yritysten hallituksissa. Hän kuoli sydänkohtaukseen 44-vuotiaana vuonna 1925, ja hänet haudattiin sukuhautaan.
Von Wendtin veljiä olivat kotieläinopin professori Georg von Wendt ja toimittaja-kirjailija Ernst von Wendt. Von Wendt oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta. Carl ja Georg von Wendt asuivat perheineen Helsingissä niin sanotussa Wendtin talossa, joka sai nimensä heidän mukaansa. Carl von Wendt oli talon isännöitsijä.
Charles Hough

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Kenttäratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Kenttäratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Kenttäratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Kenttäratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
Charles Gordon ”Champ” Hough jr. (3. toukokuuta 1934 San Diego, Kalifornia – 27. maaliskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen kenttäratsastaja ja olympiamitalisti.
Hough saavutti kenttäratsastuksessa joukkuekilpailun olympiapronssia Helsingissä 1952. Yksilökilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Houghin Lauren-tytär oli myös olympiatason ratsastaja.
Aiheesta muualla

Charles Hough Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Château-Chalon

Näkymä Château-Chalonin kylään
Château-Chalon on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 160 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Château-Chalonin pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Blackout (Dropkick Murphysin albumi)

| Blackout Dropkick Murphys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. kesäkuuta 2003
 Tuottaja(t): Ken Casey
 Tyylilaji: punk rock, kelttipunk
 Levy-yhtiö: Hellcat Records
Dropkick Murphys muut julkaisut
| Live on St. Patrick's Day from Boston, MA 2003 | Blackout 2003 | Fat City Presents...One For the Ages! 2003 |
Blackout on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Dropkick Murphysin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003.
Kappaleet

Walk Away – 2.51
Worker's Song – 3.32
The Outcast – 3.10
Black Velvet Band – 3.03
Gonna Be a Blackout Tonight – 2.39
World Full of Hate – 2.22
Buried Alive – 1.57
The Dirty Glass – 3.38
Fields of Athenry – 4.24
Bastards on Parade – 3.50
As One – 3.01
This is Your Life – 3.43
Time to Go – 2.53
Kiss Me I'm Shitfaced – 5.34
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Blackout discogs.com -sivustolla
Bertel Gripenberg

Bertel Gripenberg 1920-luvulla.
Bertel Johan Sebastian Gripenberg (10. syyskuuta 1878 Pietari – 5. toukokuuta 1947 Sävsjö, Ruotsi) oli suomenruotsalainen runoilija ja aatelismies.
Tausta

Bertel Gripenberg kuului Gripenbergin aatelissuvun vapaaherralliseen haaraan. Hänen vanhempansa olivat Pietarissa ministerivaltiosihteeristön virkamiehenä toiminut Johannes Gripenberg ja Sigrid Maria Aminoff. Gripenberg eli lapsuutensa Pietarin aristokraattisessa ympäristössä, ja tältä ajalta oli peräisin hänen myöhempi monarkian ja aristokratian ihailunsa. Venäjään ja venäläisyyteen Gripenberg sitä vastoin suhtautui kielteisesti.
Opiskeluvuodet

Kun Gripenbergin isä nimitettiin Mikkelin läänin maaherraksi 1889, perhe muutti Mikkeliin. Täällä Gripenberg aloitti koulunkäynnin suomenkielisessä Mikkelin lyseossa. Gripenberg tunsi olonsa vieraaksi suomenkielisessä ympäristössä, ja täältä sai alkunsa hänen tuleva kiihkeä ruotsinmielisyytensä.
Mikkelistä Gripenbergin perhe muutti 1891 Helsinkiin ja Gripenberg jatkoi koulunkäyntiä Helsingin Suomalaisessa Normaalilyseossa. 1893 hän meni Haminan kadettikouluun mutta joutui lopettamaan sen kesken 1895 ja palaamaan kotiin. Gripenberg tunsi tällöin pettäneensä sukunsa upseeriperinteet, ja asia painoi häntä pitkään.
Gripenberg jatkoi koulunkäyntiään Nya svenska läroverket -poikakoulussa, jonka aristokraattinen ilmapiiri sopi hänelle hyvin; Gripenberg kirjoitti sieltä ylioppilaaksi 1898. Tässä vaiheessa alkoi häntä pitkään vaivannut silmäsairaus, joka luultavasti vaikutti myös siihen, ettei Gripenberg saanut päätökseen aloittamiaan lakitieteen opintoja Helsingin yliopistossa.
Tammikuun alussa 1904 Gripenberg muutti Tammelaan Kojon kartanoon ja toimi siellä kartanon omistajan Ernst Wahrenin pojan kotiopettajana. Hän metsästeli ja tutustui samalla Hämeen luontoon ja ihmisiin. Vuonna 1906 Gripenberg osallistui venäläisen kirjailijan Maksim Gorkin ja tämän seuralaisen Maria Andrejevan avustamiseen näiden piileskellessä Venäjän viranomaisia. Taiteilija Akseli Gallén-Kallela toi pakolaiset tammikuussa 1906 Kojon kartanoon, jossa nämä oleskelivat huhtikuulle saakka. Gripenberg, joka venäjänkielentaitoisena toimi tämän ajan Gorkin pariskunnan tulkkina, matkusti heidän seurassaan ensin Turkuun, sitten Tukholmaan ja lopuksi aina Berliiniin saakka, josta Gorkit jatkoivat matkaa eteenpäin. Gripenberg palasi Kojon kartanoon ja asui siellä vielä muutamia vuosia entisessä tilanhoitajan asunnossa.
Gripenberg osallistui aatelissädyssä edustajana valtiopäiville 1904–1905 ja 1905–1906.
Kirjailijan uralle

1900-luvun alussa Gripenberg seurusteli näyttelijä Elli Tompurin kanssa, joka oli myös hänen varhaisrunoutensa innoittaja. 1904 hän tapasi Tammelassa silloin vasta 13-vuotiaan Hanna Brummerin, jonka kanssa Gripenberg meni salakihloihin ja lopulta eri vaiheiden jälkeen 1915 naimisiin. Avioliitto jatkui Gripenbergin kuolemaan saakka. Pariskunta osti 1915 Sääksmäen Huittulan kylästä Ala-Pohjan huvilan, jonne he muuttivat asumaan. Gripenbergillä oli jo ennestään siteitä Sääksmäkeen, sillä hänen isänsä isä ja isoisä olivat omistaneet Voipaalan kartanon.
Gripenberg aloitti kirjailijanuransa 1903 runokokoelmalla Dikter. 1900-luvun alussa hän kuului radikaaliin yltiöindividualistiseen Euterpe-ryhmään, joka kannatti vapaata rakkautta ja erotiikkaa ja vastusti valtionkirkkoa ja kristinuskoa. Tämän kauden jälkeen Gripenberg siirtyi runoudessaan ensin kotiseuturomantiikkaan Hämeen luontoa kuvaavissa runoissaan ja lopulta kiihkonationalistiseen sotaa ja valkoista Suomea kuvaavaan runouteen.
Sisällissodan vaikutus

Jo ennen vuotta 1918 Gripenberg piti itseään uhanalaisen, korkeampaa germaanista rotua edustavan suomenruotsalaisen aristokratian jäsenenä. Tätä aristokratiaa uhkasivat Gripenbergin mielestä sosialismi ja alemmat rodut, toisin sanoen suomalaiset ja venäläiset.kenen mukaan?
Vuoden 1918 sisällissota oli tärkeä tapaus Gripenbergin elämässä. Osallistuttuaan sotaan valkoisten riveissä hän tunsi päässeensä siitä henkisestä painolastista, jonka kadettikoulusta karkaaminen oli hänelle synnyttänyt. Samalla hänen ajattelussaan tuli entisen suomalaisuus–ruotsalaisuus-vastakkainasettelun tilalle jako valkoiset–punaiset, ja hän ylisti runoissaan valkoista Suomea ja demonisoi sodan punaista osapuolta. Kuuluisin Gripenbergin sisällissota-aiheisista runoista on ”Klyftan” (Kuilu):
”Beseglad med blod är klyftan,
beseglad med blod och brand,
 mellan redliga män i Finland
 och rasande röda band,
 en klyfta, djup som döden
 och gapande mörk och bred

mellan människobarn i landet
 och vilddjurens röda led.”
Suomennos:
”Verellä sinetöity on kuilu,
sinetöity verellä ja tulella,
  rehtien Suomen miesten
 ja raivoavien punaisten rosvojoukkojen välillä,
 kuilu, syvä kuin kuolema,

ja ammottavan tumma ja leveä
 maan ihmislasten
 ja villipedon punaisten rivien välillä.”
Myöhemmät vaiheet

Gripenberg myi marraskuussa 1918 Ala-Pohjan huvilansa ja perhe muutti Sääksmäen Saarioispuolen Maastolppaan Malmtorpin tilalle. Gripenberg osallistui täällä innokkaasti suojeluskuntatoimintaan, ja hänestä tuli vuonna 1919 Saarioispuolen suojeluskunnan päällikkö. Hän harrasti myös puutarhanhoitoa, erityisesti kukkien viljelyä sekä metsästystä. Gripenbergin jyrkän oikeistolaiset mielipiteet, joita hän toi esille lehtikirjoituksissaan, alkoivat ajan mittaa vieraannuttaa häntä monista aatetovereistaankin.
Gripenberg ei hyväksynyt 1920-luvulla muotiin tullutta uutta, vapaamittaista runoutta. Kun kirjailija Elmer Diktonius julkaisi Gripenbergistä häväistyskirjoituksen nimeltä Ruumis luuraa, Gripenberg vastasi kirjoittamalla nimimerkillä Åke Eriksson kokoelman vapaamittaisia runoja nimellä Den hemliga glöden (1925). Kokoelma saikin hyvät arvostelut ja tekijää pidettiin uutena, lupaavana runoilijana.
Vuosina 1927–1934 Gripenbergit asuivat Porvoon Runoilijakodissa, ja sen jälkeen he muuttivat Padasjoelta ostamaansa Harjun taloon jonka Gripenberg omisti kuolemaansa saakka. Porvoon vuosinaan 1930-luvun alussa Gripenberg oli mukana Lapuan liikkeen paikallisessa toiminnassa.
Gripenberg toimi Finlands Svenska författarföreningin puheenjohtajana 1919–1920 ja sai valtion kirjallisuuspalkinnon yhdeksän kertaa. Hän oli ehdolla Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 1931 ja sai Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1932.
Toisen maailmansodan vuosina Gripenberg kannatti innokkaasti Saksan sotaponnistuksia ja taistelua Neuvostoliittoa vastaan, mutta ei hyväksynyt natseja, koska piti heitä sosialisteina.
Gripenberg kuoli tuberkuloosiin Sävsjön parantolassa Ruotsissa.
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1903, 1904, 1905, 1908, 1909, 1912, 1925, 1930, 1932
Svenska Litteratursällskapets Lybeckska priset 1931
Tollanderin palkinto 1942
Kirjallisuutta

Hyvämäki, Lauri: Sinistä ja mustaa: Tutkielmia Suomen oikeistoradikalismista. Otava, 1971.
Möller-Sibelius, Anna: Roll, retorik och modernitet i Bertel Gripenbergs lyrik.  (Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, 791)  Helsingfors:  Svenska litteratursällskapet i Finland, 2015.  ISSN 0039-6842.  ISBN 978-951-583-283-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bertel Gripenberg Wikimedia Commonsissa
Gripenberg, Bertel hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Harjun kartanon isäntä. Kuusikymmenvuotiaan Bertel Gripenbergin kotitanhuvilla, Helsingin Sanomat, 10.09.1938, nro 243, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Gripenberg Runoilijakodin ovella vuonna 1930.
Chez Jouni

| Chez Jouni |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jouni Törmänen
Kansitaiteilija:  Jukka Aalto
Kieli:  suomi
Genre:  keittokirja
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  160
ISBN:  978-951-31-5421-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Chez Jouni on Ranskassa asuvan Michelin-tasoisen huippukokin Jouni Törmäsen opas suomalais-ranskalaiseen ruokamaailmaan. Tähdistä huolimatta Törmänen ei esittele monimutkaista gourmet-ruokaa, vaan pääosassa ovat hyvät perusraaka-aineet ja yksinkertainen, mutkaton ja maanläheinen ruoka. Törmäsen ohje ruoanlaittajalle: "Huonosta ei saa hyvää, eli jos haluat nauttia hyvästä, älä pihtaa kun teet ruokaostoksia – vaadi vain parasta."
Chez Jouni liittyy MTV3:lla esitettävään Törmäsen ruokasarjaan.
Aiheesta muualla

Chez Jouni Tammen sivustolla[vanhentunut linkki]
Arvostelu Kauppalehdessä[vanhentunut linkki]
Chełmin piirikunta

Chełmin piirikunta (puol. powiat chełmski) on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 78 014. Siihen kuuluvat 14 kuntaa ovat Białopole, Chełm, Dorohusk, Dubienka, Kamień, Leśniowice, Rejowiec, Rejowiec Fabryczny, Ruda-Huta, Sawin, Siedliszcze, Wierzbica, Wojsławice ja Żmudź.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Chełmin piirikunnan asukkaista 50,6 prosenttia oli naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,9 prosenttia ja eläkeikäiset 20,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,3 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 663 lasta. Chełmin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 66 208 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chełmin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Carabobo

| Carabobo Estado Carabobo |
| --- | --- |
 Karibianmeren rannikkoa Carabobossa
 Lippu
 Osavaltion sijainti Venezuelassa
Perustettu:  1864
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Valencia
 – Kuvernööri:  Francisco Ameliach
Pinta-ala:  4 650 km² (21.)
Väkiluku (2011):  2 245 744 (6.)
Symbolit:  
 – Osavaltion puu:  Camoruco (Sterculia apelata)
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  VE-G
 
Osavaltion internetsivut
Carabobo (esp. Estado Carabobo) on Venezuelan osavaltio. Vuonna 2011 siellä oli noin 2,246 miljoonaa asukasta. Osavaltion pääkaupunki on Valencia. Carabobo on saanut nimensä Venezuelan historian tärkeän taistelun, ja espanjalaisten tullessa alueella asuneiden Carabobo-intiaanien mukaan. Carabobossa on paljon maanviljelystä sekä teollisuutta. Valencian ja satamakaupunki Puerto Cabellon välillä on petrokemian tehdas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carabobo Wikimedia Commonsissa
Venezuelan osavaltiot
Amazonas
Anzoátegui
Apure
Aragua
Barinas
Bolívar
Carabobo
Cojedes
Delta Amacuro
Falcón
Guárico
Lara
Liittovaltiollinen alue
Mérida
Miranda
Monagas
Nueva Esparta
Portuguesa
Pääkaupunkialue
Sucre
Táchira
Trujillo
Yaracuy
Vargas
Zulia
Bullet for My Valentinen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Bullet for My Valentine Rock am Ring- festivaaleilla vuonna 2018
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 7 |  |
| ↙Kokoelmat | 1 |  |
| ↙EP:t | 7 |  |
| ↙Singlet | 32 |  |
| ↙Videot | 4 |  |
| ↙Musiikkivideot | 32 |  |
Bullet for My Valentine (Bullet' , B4MV, BFMV) on Walesin Bridgendissä vuonna 1998 perustettu brittiläinen metalcore/hardcore-yhtye. Aluksi yhtye tunnettiin nimellä Jeff Killed John ja se soitti Limp Bizkit-, Metallica- ja Nirvana-covereita. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Hand of Blood", "4 Words (To Choke Upon)", "All These Things I Hate (Revolve Around Me)", "Tears Don't Fall", "Suffocating Under Words of Sorrow (What Can I Do)", "Scream Aim Fire", "Hearts Burst Into Fire", "Waking the Demon", "Your Betrayal", "Fever" ja "The Last Fight".
Studioalbumit

The Poison (2005)
Scream Aim Fire (2008)
Fever (2010)
Temper Temper (2013)
Venom (2015)
Gravity (2018)
Bullet for My Valentine (2021)
EP:t

You/Play with Me (2002)
Bullet for My Valentine (2004)
Hand of Blood (2005)
Hand of Blood EP: Live at Brixton (2006)
Rare Cuts (2007)
Road to Nowhere (2008)
Live From Kingston (2015)
DVD:t

Rock Am Ring 2006 (2006)
The Poison: Live at Brixton (2006)
Scream Aim Fire: Live at London Alexandria (2009)
Live From Brixton: Chapter Two (2017)
Singlet

| --- | --- |
 "4 Words (To Choke Upon)" (2005)  "Suffocating Under Words of Sorrow (What Can I Do)" (2005)  "All These Thing I Hate (Revolve Around Me)" (2006)  "Tears Don't Fall" (2006)  "Scream Aim Fire" (2007)  "Hearts Burst Into Fire" (2008)  "Waking the Demon" (2008)  "Your Betrayal" (2010)  "The Last Fight" (2010)  ”Bittersweet Memories” (2010)  "Fever" (2011)  "Temper Temper" (2012)  "Riot" (2012)  ”P.O.W. (2013)  ”Breaking Point” (2013)  "Raising Hell" (2013) :  "No Way Out" (2015)  "You Want a Battle? (Here's a War)" (2015)  ”Army of Noise” (2015)  ”Venom” (2015)  ”Worthless” (2016)  "Don't Need You" (2016)  ”Over it” (2018)  ”Plece of Me” (2018)  ”Letting You Go” (2018)  ”Knives” (2021)  ”Parasite” (2021)  ”Shatter” (2021)  ”Rainbow Veins” (2021)  ”Omen” (2022)  ”Stitches” (2022)  ”No More Tears To Cry” (2022)
Musiikkivideot

| --- | --- |
 "Hand of Blood" (2004)  "4 Words (To Choke Upon)" (2005)  ”Cries in Vain” (2005)  "Suffocating Under Words of Sorrow (What Can I Do)" (2005)  "All These Things I Hate (Revolve Around Me)" (2006)  "Tears Don't Fall" (2006)  "Scream Aim Fire" (2007)  "Hearts Burst Into Fire" (2008)  "Waking The Demon" (2008)  "The Last Fight" (2010)  "Your Betrayal" (2010)  "Bittersweet Memories" (2010)  "Temper Temper" (2012)  "Riot" (2013)  "P.O.W." (2013)  "Breaking Point" (2013) :  "Raising Hell" (2013)  ”You Want a Battle? (Here's a War)” (2015)  ”Army of Noise” (2015)  ”Venom” (2015)  ”Worthless” (2016)  "Don't Need You" (2016)  ”Over it” (2018)  ”Letting You Go” (2018)  ”Not Dead Yet” (2018)  ”Piece of Me” (2019)  ”Knives” (2021)  ”Parasite” (2021)  ”Shatter” (2021)  ”Rainbow Veins” (2021)  ”Stitches” (2022)  ”No More Tears to Cry” (2022)
Bâgé-le-Châtel

Bâgé-le-Châtel on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 762 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bâgé-le-Châtelin pinta-ala on yksi neliökilometri.
Campari

Campari-pullo
Campari on tunnettu alkoholijuomamerkki. Sen kehitti italialainen Gaspare Campari vuonna 1860. Camparin kotikaupunki on Milano. Camparia valmistaa Campari Group, joka valmistaa myös Aperolin. Campari on yleensä aperitiivina nautittava katkero, jonka alkoholipitoisuus on 25 prosenttia.
Campari on tärkein ainesosa maailman suosituimmassa cocktailissa, eli Negronissa. Suomessa Camparia on perinteisesti juotu appelsiinimehun tai soodan ja jäiden kera – tämä cocktail tunnetaan nimellä Garibaldi. Campari Spritz on Italian toiseksi suosituin spritz-juoma.
Camparin maku on karvas. Juoman tunnusmerkkinä voidaan pitää sen punaista väriä. Punainen väri on alun perin saatu kokenillikirvasta, mutta tuote on nykyään vegaaninen eikä kirvoja käytetä värin saamiseksi.
Tunnettuja Campari-juomasekoituksia

Negroni (giniä, punaista vermuttia ja Camparia)
Americano (Camparia, punaista vermuttia ja soodavettä)
Negroni Sbagliato
Campari Spritz
Campari-soda
Campari-appelsiinimehu (Garibaldi)
Campari-testarossa
Aiheesta muualla

Camparin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)