stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
EMAS

EMAS (the Eco-Management and Audit Scheme) on johtamisjärjestelmä, joka auttaa organisaatiota ottamaan ympäristöasiat huomioon toiminnassaan. Sen avulla organisaatio voi myös osoittaa ympäristönsuojelunsa tason kehittymisen. Järjestelmä on käytössä Euroopan unionissa ja ETA-maissa. Se perustuu EU:n asetukseen organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään.
Organisaation EMAS-järjestelmään kuuluu ISO 14001 -standardin mukaisenen ympäristöjärjestelmä sekä ympäristöraportista eli EMAS-selonteosta. Järjestelmän toimivuuden toteaa ulkopuolinen auditoija eli todentaja. Organisaatio voi käyttää viestinnässään EMAS-sertifikaattia ja EMAS-logoa.
Suomessa EMAS-toimintaa organisoivat Suomen ympäristökeskus ja Mittatekniikan keskus. Suomen ympäristökeskus vastaa organisaatioiden rekisteröinnistä ja Mittatekniikan keskus hyväksyy järjestelmän todentajat Suomessa sekä seuraa ulkomaisten todentajien toimintaa Suomessa.
EMC

EMC voi tarkoittaa seuraavaa:
talotekniikka (engl. Electro Mechanical Contracting)
sähkömagneettinen yhteensopivuus (engl. Electromagnetic compatibility )
EMC-direktiivi
EMC Group, Suomalainen talotekniikka-alan yritys
EMC Corporation, IT-yritys
kasveilla alkiorakon emosolu (engl. Embryo sac mother cell)
Enhanced Machine Controller, Linuxille tehty tietokoneohjelma muun muassa cnc-koneideden, robottien ja muiden mekaanisten laitteiden numeeriseen ohjaukseen.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”EMC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dr. Mario

Dr. Mario (Dokutā Mario) on Nintendon samannimisen pelisarjan päähahmo. Pelisarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1990. Sarjan pelit ovat puzzlepelejä, ja niiden tärkeimpiä ominaisuuksia ovat virukset, joita vastaan taistellaan vitamiineilla. Suurin osa Dr. Mario -pelisarjan peleistä on julkaistu Game Boy -konsoleille. Pelin taustamusiikin on tehnyt Hirokazu Tanaka. Pelisarjan päähahmo Dr. Mario esiintyy myös Super Smash Bros.-pelisarjassa.
Pelit

Dr. Mario (Famicom/NES - 1990)
Dr. Mario (Game Boy - 1990)
Tetris & Dr. Mario (SNES - 1994)
Dr. Mario 64 (Nintendo 64 - 2001) (ei julkaistu Euroopassa)
Nintendo Puzzle Collection (Nintendo GameCube) - 2003 (Vain Japanissa)
Dr. Mario (Game Boy Advance) - 2004 (uudelleenjulkaisu NES-versiosta)
Dr. Mario & Puzzle League (Game Boy Advance - 2005)
Dr. Mario & Germ Buster (Wii - Wiiware-latauspalvelun kautta - 2008)
Dr. Luigi (Wii U - Nintendo eShop-latauspalvelun kautta - 2014)
Dr. Mario: Miracle Cure (Nintendo 3DS - Nintendo eShop-latauspalvelun kautta - 2015)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
Doris Humphrey

Doris Humphrey vuonna 1922.
Doris Humphrey (17. lokakuuta 1895 Oak Park, Illinois – 29. joulukuuta 1958 New York, New York) oli yhdysvaltalainen tanssija ja koreografi. Hän oli yhdysvaltalaisen nykytanssin edelläkävijä sekä tanssin teorian, tekniikan ja koreografian innovoija.
Elämä ja ura > Lapsuus, nuoruus ja uran alku

Humphrey osoitti varhaisella iällä lahjakkuutta tanssissa ja intoa sitä kohtaan. Hän liittyi vuonna 1917 Denishawn-tanssikouluun ja -yhtiöön Los Angelesissa. Hänestä tuli yhtiön johtava solisti. Hän teki kokeiluja koreografian parissa jo vuonna 1920, ja vuonna 1925 esitettiin hänen ensimmäinen suuri työnsä, joka oli laadittu Edward MacDowellin Sonata tragica -sävellykseen. Vahvan koreografian ansiosta Humphreyn mentori Ruth St. Denis myöhemmin esitteli saman teoksen ensimmäisenä esimerkkinä yhdysvaltalaisesta nykytanssista ilman musiikkia.
Kaksivuotisen Aasian-kiertueen jälkeen Humphrey johti toisen Denishawn-tanssijan, Charles Weidmanin kanssa New Yorkin Denishawn Housea, kunnes he vuonna 1928 yhdessä perustivat vuoteen 1944 saakka toimineen Humphrey–Weidman-koulun ja -yhtiön. Yhtiön tunnettuihin jäseniin kuuluivat Sybil Shearer, Katherine Litz ja José Limón.
Humphreyn ura koreografina alkoi tanssin teoriaan liittyneillä kokeilulla ja pyrkimyksellä typistää tanssi pelkkään liikkeeseen. Hän hahmotti kaiken liikkeen tapahtuvan liikkeettömän tasapainon sekä kaatumisen välillä ja katsoi tanssijan yrittämän kontrolloidun kaatumisen edellyttävän sitä vahvempaa palautumista kohti tasapainoa mitä äärimmäisempi kaatuminen oli. Humphrey hyödynsikin painovoimaa dramaattisella tavalla siten, että esityksessä näkyi konflikti ihmisen turvallisuuden (tasapainon) kaipuun sekä edistyksen ja seikkailun (epätasapainon) tarpeen välillä. Lisäksi Humphrey näki liikkeen luovan itse oman merkityksensä sen sijaan että sen tarvitsisi toimia minkään emotionaalisen impulssin toteutuksena.
Teoksessaan Water Study (1928) Humphrey käytti vain luonnollisia rytmejä, jotka tulivat aalloista sekä ihmisen hengityksestä ja pulssista. Drama of Motion -teoksen (1930) hän laati ilman teemaa ja musiikkia esitettäväksi. Sitä on luonnehdittu yhdeksi varhaisimmista sinfonisista tansseista. Teos on esimerkki tanssista, jossa Humphreyn näkemysten mukaisesti liike itse luo merkityssisältönsä.
Elämä ja ura > Myöhemmät vaiheet

Kun Humphrey oli vakiinnuttanut oman tanssimuotonsa perusteet, kompleksisuus kasvoi hänen työssään, josta lopulta tuli täysimittainen teatterin muoto. The Shakers -teoksessa (alun perin Dance of the Chosen, 1931) hyödynnetään myös musiikillisia elementtejä. Esityksessä käytetään rumpuja, harmonikoita ja inkoherenttia puhetta, joiden tarkoitus on kuvata shakerien uskonnollisen palon ekstaattisuutta. Humphreyn merkittävä trilogia, sen kolmannen osan mukaan nimetty New Dance valmistui vuonna 1936. Siinä tarkastellaan ihmissuhteita sinfonisen tanssin keinoin. Teoksen avausosa on Theater Piece, jonka koreografiaa oli mukana laatimassa Weidman. Keskimmäinen osa With My Red Fires kuvaa romanttista rakkautta, jota aiemmin oli pidetty sopimattomana tai liian vaikeana nykytanssin aiheena. Teos Inquest (1944) puolestaan on yhteiskunnallinen kannanilmaus ja viimeinen työ, jonka esittämiseen Humphrey itse osallistui. Humphreyn esiintymisen esti vuoden 1944 jälkeen niveltulehdus, mutta hän jatkoi koreografioiden laatimista José Limónin yhtiön taiteellisena johtajana. Näihin teoksiin kuuluivat Lament for Ignacio Sanchez Mejias (1946), Day on Earth (1947) ja Night Spell (1951).
Humphrey asui vuosien ajan kommuuninomaisesti New Yorkissa miehensä, poikansa sekä tanssikumppaniensa Charles Weidmanin, José Limónin ja Pauline Lawrencen (Limónin vaimon) kanssa. Humphrey toimi opettajana sekä omassa koulussaan että vuodesta 1934 Vermontin Bennington Collegessa. Hän oli järjestämässä useita workshopeja ja liittyi Juilliard-tanssikoulun henkilökuntaan sen aloitettua toimintansa vuonna 1952. Vuonna 1955 Humphrey perusti Juilliardin tanssiteatterin. Hänen kuoltuaan vatsasyöpään hänen kirjansa The Art of Making Dances julkaistiin postuumisti vuonna 1959. Humphrey on haudattu Chicagon Forest Home -hautausmaalle.
Dimension: Death

| Dimension: Death Domination Black |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. helmikuuta 2012
 Tuottaja(t): Teemu Aalto
 Tyylilaji: power metal, sinfoninen metalli, goottimetalli
 Kesto: 43.45
 Levy-yhtiö: Kanki Records
Listasijoitukset
  42.
Domination Blackin muut julkaisut
| Haunting 2008 | Dimension: Death 2012 | Judgement IV 2020 |
Dimension: Death on suomalaisen metalliyhtye Domination Blackin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Kanki Records.
Kappaleet

Legacy of Fears – 10.16
Passage of the Dead – 4.19
Porter at the Gates of Hell – 5.25
The Final Sigh – 4.03
Dimension: Death – 1.19 (instrumentaali)
Cold Touch – 3.44  (julkaistu myös videona)
Angel Dark – 5.07
Evilizer – 3.56  (julkaistu myös videona)
The Hellbound – 5.36
Kokoonpano

Matias Palm – laulu, kitara
Ville Wiren – kitara
Teppo Heiskanen – kitara
Lauri Eerola – bassokitara
Juha Beck – rummut
Juuso Elminen – kosketinsoitin
Teemu Aalto – kitara (kappale 7), soolokitara
Jussi Serengil – taustalaulu (kappale 6)
Pasi Hakuli – bassokitara (kappaleet 4 ja 7)
Teemu Aalto – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Dan Swanö – masteroija
Jarkko Vanhalakka – kansikuva
Arvostelut

Imperiumi.net: 9–/10
Kaaoszine: 7/10
Lammaszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Dimension: Death Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Dimension: Death Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Dogs of War (täsmennyssivu)

Dogs of War voi tarkoittaa seuraavia:
Dogs of War, Saxonin albumi
Dogs of War, Adrian Tchaikovskyn kirja
The Dogs of War, Frederick Forsythin kirja
The Dogs of War, Frederick Forsythin kirjaan perustuva elokuva
Dogs of War, vuoden 1989 videopeli
Dogs of War, vuoden 2000 videopeli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dogs of War”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dolikhos (mittayksikkö)

Dolikhos (m.kreik. δόλιχος) oli antiikin kreikkalainen pituusmitta, joka vastasi 12 stadionia, nykymitoissa noin 2,13 kilometriä.
Muuntotaulukko

Muuntotaulukko, kun perusyksikkönä käytetään vanhaa attikalaista jalkaa (29,57 cm):
| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 dolikhos = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × dolikhos |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – pūs (jalka) | 7 200 pusta | 1⁄7200 dolikhosta |
| – pygmē | 6 400 pygmeä | 1⁄6400 dolikhosta |
| – pygōn | 5 760 pygonia | 1⁄5760 dolikhosta |
| – pēkhys | 4 800 pekhystä | 1⁄4800 dolikhosta |
| – bēma | 2 880 bemaa | 1⁄2880 dolikhosta |
| – orgyia | 1 200 orgyiaa | 1⁄1200 dolikhosta |
| – akaina | 720 akainaa | 1⁄720 dolikhosta |
| – hamma | 120 hammaa | 1⁄120 dolikhosta |
| – plethron | 72 plethronia | 1⁄72 dolikhosta |
| – stadion | 12 stadionia | 1⁄12 dolikhosta |
| – hippikon | 3 hippikonia | 1⁄3 dolikhosta |
| – parasangēs | 2⁄5 parasangia | 2+1⁄2 dolikhosta |
| – skhoinos | 3⁄10 skhoinosta | 3+1⁄3 dolikhosta |
Kansainväliset (SI)
| – kilometri | 2,13 km | 0,47 dolikhosta |
Brittiläiset
| – maili | 1,32 mi | 0,76 dolikhosta |
Dmitri Suharev

| Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Miesten koripallo> Maa:   Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Argentiina 1990 |  |  |
Maa:   Venäjä
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saksa 1993 |  |  |
Dmitri Vladimirovitš Suhаrev (ven. Дмитрий Владимирович Сухарев, s. 25. joulukuuta 1960 Tškalovsk, Tadžikistanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Suharev edusti MM-hopealle yltänyttä Neuvostoliittoa Argentiinassa 1990, Neuvostoliiton hajottua neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 ja vuosi tämän jälkeen Saksassa EM-hopealle yltänyttä Venäjää.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Neuvostoliiton joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1990
4 Vētra |
5 Sokk |
6 Berežnyi |
7 Meleštšenko |
8 Lopatov |
9 Tihonenko |
10 Bazarevitš |
11 Volkov |
12 Suharev |
13 Koroljov |
14 Bilostinnyi |
15 Pintšuk |
Valmentaja Garastas
Yhdistyneen joukkueen joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Vētra |
5 Bazarevitš |
6 Miglinieks |
7 Gorin |
8 Panov |
9 Tihonenko |
10 Berežnyi |
11 Nosov |
12 Suharev |
13 Gadašev |
14 Volkov |
15 Bilostinnyi |
Valmentaja Selihov
Venäjän joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1993
4 Gorin ·
5 Šakulin ·
6 Suharev ·
7 Astanin ·
8 Nosov ·
9 Bazarevitš ·
10 Babkov ·
11 Mihailov ·
12 Karasjov ·
13 Fetisov ·
14 Panov ·
15 Kondratov ·
Valmentaja Selihov
Desmoteplaasi

Desmoteplaasin rakenne
Desmoteplaasi on isoverenimijälepakon syljestä eristetty proteiini, jota on tutkittu liuotushoitoon sopivana aineena. Sitä ei käytetä lääkkeenä ja sen kehitys on lopetettu, sillä sen käyttö lisää aivoverenvuotoriskiä. Desmoteplaasi muuntaa plasminogeeniä plasmiiniksi, joka pilkkoo verihyytymiä muodostanutta fibriiniä. Desmoteplaasi on siis trombolyytti ja toimii kuten kehon luontainen hyytymiä hajottava plasminogeenin kudosaktivaattori (tPA). Verta ruuakseen käyttävän lepakon syljessä desmoteplaasi estää puremakohdan hyytymistä.
Mestarien liigan loppuottelu 2016

Mestarien liigan loppuottelu 2016 oli pelattavan kauden 2015–2016 Mestarien liigan viimeinen ottelu, joka oli järjestykseltään Mestarien liigan 24. kausi ja Euroopan parhaiden joukkueiden kesken pelattavan jalkapallocupin 61. kausi. Loppuottelu pelattiin 28. toukokuuta 2016 San Sirolla Milanossa, Italiassa, joka käydään espanjalaisseurojen Real Madridin ja Atlético Madridin välillä. Madridilaisseurat kohtasivat loppuottelussa toisensa myös kaksi vuotta sitten 2014, jossa Real Madrid oli parempi numeroin 4–1 ja varmasti näin seurahistoriansa 10. turnausvoiton.
Real Madrid voitti loppuottelun rangaistuslaukauskilpailun jälkeen maalein 5–3, kun ottelun varsinainen peliaika oli päättynyt tasatilanteeseen 1–1, vuoden 2014 loppuottelun tavoin. Ottelun ensimmäisellä puoliajalla Sergio Ramos vei Real Madridin johtoasemaan, jossa tilanteessa joukkueet siirtyivät myös viettämään taukoa. Ottelun toisella puoliajalla Atlético Madridin Yannick Ferreira Carrasco toi joukkueensa tasoihin. Jatkoaika oli maaliton ja ottelu eteni rangaistuslaukauskilpailuun, jonka ratkaisi Cristiano Ronaldo onnistuttuaan Real Madridin viimeisenä laukojana. Voitolla Real Madrid varmisti seurahistoriansa 11 (la Undécima) turnausvoittonsa.
Ottelun voittaja Real Madrid etenee vuoden 2016 UEFA Super Cupiin, jossa se kohtaa hallitsevan Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 voittajan Sevillan, sekä myös vuoden 2016 seurajoukkueiden MM-kilpailuihin, jossa se aloittaa pelaamisen turnauksen välieristä.
Tapahtumapaikka

San Siro, josta käytetään virallisesti nimeä Stadio Giuseppe Meazza, valittiin loppuottelun tapahtumapaikaksi UEFA:n järjestelykomitean pitämässä kokouksessa 18. syyskuuta 2014 Nyonissa Sveitsissä. Loppuottelu järjestetään stadionilla neljättä kertaa sen historian aikana, aikaisemmat kerrat ovat vuosilta 1965, 1970 ja 2001.
San Siro valmistui vuonna 1925 ja se otettiin ensi kertaa käyttöön vuonna 1926 paikallisseura Milanin kotikenttänä. Vuonna 1935 stadion myytiin Milanon kaupungille ja 12 vuotta myöhemmin, vuonna 1947, myös kaupungin toinen jalkapalloseura Internazionale siirtyi pelaamaan stadionille. Tämän jälkeen stadion on jaettu näiden kahden seuran kesken, jolla muun muassa Internazionale pääsi juhlimaan Euroopan cupin voittoa vuonna 1965. Stadion on isännöinnyt jalkapallon arvokisoja kolmeen otteeseen vuoden 1934 MM-kilpailut, vuoden 1980 EM-kilpailut ja vuoden 1990 MM-kilpailut. Stadionin nykyinen kapasiteetti on 80 018, mutta UEFA:n alaisissa tapahtumissa se laskee hieman alle 80 000.
Vuoden 2016 loppuottelu San Sirolla pelattiin ensimmäistä kertaa tilanteessa, jossa kumpikaan milanolaisseuroista Milan sekä Internazionale eivät voineet voittaa kyseistä kilpailua, sillä molemmat joukkueet jäivät Serie A:n kaudella 2014–2015 Mestarien liigaan oikeuttavien paikkojen ulkopuolelle.
Joukkueiden tie loppuotteluun

Huomio: Kaikissa tuloksissa on ilmoitettu loppuotteluun selvinneen joukkueen maalimäärä ensin.
Järjestelyt > Lähettiläät

Loppuottelun lähettiläinä toimivat argentiinalainen entinen maajoukkuepelaaja Javier Zanetti, joka pääsi itse juhlimaan kyseisen kilpailun voittoa Internazionalessa vuonna 2010 ottelussa saksalaista Bayern Münchenia vastaan, sekä italialainen entinen maajoukkuekapteeni Paolo Maldini, joka voitti kilpailun viisi kertaa Milanin paidassa.
Järjestelyt > Logo

UEFA julkaisi loppuottelun ulkoasun 27. elokuuta 2015, jolloin suoritettiin myös turnauksen lohkoarvonnat. Logossa on käytetty taustana Milanossa sijaitsevaa Galleria Vittorio Emanuele II -rakennelmaa.
Järjestelyt > Lipunmyynti

Kansainvälinen lipunmyynti suurelle yleisölle oli avoinna 1.–14. maaliskuuta 2016. Lippuja myytiin neljässä eri hintakategoriassa: €440, €320, €160 ja €70.
Järjestelyt > Avajaisseremonia

Yhdysvaltalainen laulaja Alicia Keys esiintyi loppuottelun avajaisseremoniassa, jossa järjestettiin ensimmäistä kertaa live-musiikkiesitys.
Ottelu > Tuomaristo

10. toukokuuta 2016 ottelun erotuomariksi valittiin englantilainen Mark Clattenburg.
Ottelu > Maaliviivateknologia

Loppuottelussa käytettiin hyödyksi Hawk-Eye maaliviivateknologiaa. Teknologian käyttöönotosta ensimmäistä kertaa turnauksen historiassa, päätettiin UEFA:n järjestelykomitean kokouksessa tammikuussa 2016.
Ottelu > Yhteenveto

Loppuottelun ensimmäiset minuutit menivät vahvasti Real Madridin hallinnassa, kun joukkue loi ensimmäisen vaarallisen maalintekotilanteessa jo 6. peliminuutilla Gareth Balen antamasta sivuvapaapotkusta, jossa Casemiro pääsi vapaasti ohjaamaan palloa maaliin. Atlético Madridin maalivahti Jan Oblak piti kuitenkin numerot vielä tasalukemissa loistavalla jalkatorjunnallaan. Viisi minuuttia myöhemmin Dani Carvajal sai ottelun ensimmäisen varoituksen rikottuaan Antoine Griezmannia myöhästyneellä taklauksella. Ensimmäisen puoliajan 15. peliminuutilla valkopaitojen keskikenttäpelaaja Toni Kroos lähetti vapaapotkun rangaistusalueelle, josta Bale jatkoi pallon päällään Sergio Ramosille, joka onnistui jatkamaan sen maalin perukoille. Maalin syntyminen aiheutti lievää protestointia, kun uusintakuvat osoittivat Ramosin lähteneen tilanteeseen paitsioasemasta.
Toisen puoliajan alussa Atlético Madrid pääsi yrittämään tasoistusosumaa rangaistuspotkusta, kun Pepe rikkoi Fernando Torresia rangaistusalueella. Real-vahti Keylor Navas sai tilanteesta varoituksen viivyteltyään rangaistuspotkun antamista. Griezmann asettui laukomaan rangaistuspotkua, jossa hän kuitenkin epäonnistui, lauottuaan pallon ylärimaan. Ottelun 79. peliminuutilla vaihtomies Yannick Carrasco toi Juanfranin keskityksestä joukkueensa tasatilanteeseen 1–1, pitkään jatkuneen takaa-ajon jälkeen. Ottelun varsinainen peliaika päättyi myös 1–1 lukemiin, samoin kuin kaksi vuotta aikaisemmin pelattu loppuottelu seurojen välillä. Maalittoman 30. minuutin jatkoajan jälkeen, seurasi rangaistuspotkukilpailu. Atlético Madridin neljäntenä laukojana toiminut Juanfran epäonnistui yrityksessään, joka antoi Real Madridin viimeisenä laukojana toimineelle Cristiano Ronaldolle mahdollisuuden ratkaista ottelu. Ronaldo onnistui maalinteossa ja madridilaisseura voitti historiallisen 11. mestaruutensa.
Ottelu > Tiedot

Loppuottelussa kotijoukkueen paikalla pelaava joukkue arvottiin välieräarvontojen yhteydessä, joka suoritettiin 15. huhtikuuta 2016 UEFA:n pääkonttorissa Nyonissa, Sveitsissä.
| --- | --- |
           }}   Real Madrid :            }}   Atlético Madrid 
| --- | --- |
  UEFA:n ottelun paras pelaaja:  Sergio Ramos (Real Madrid)  Avustavat erotuomarit:  Simon Beck (Englanti)  Jake Collin (Englanti)  Neljäs erotuomari:  Viktor Kassai (Unkari)  Lisätuomarit:  Anthony Taylor (Englanti)  Andre Marriner (Englanti):  Säännöt 90 minuuttia.  30 minuutin jatkoaika tarpeen vaatiessa.  Rangaistuspotkukilpailu mikäli tilanne on edelleen tasan.  Seitsemän vaihtopelaajaa.  Enintään kolme pelaajavaihtoa.
Aiheesta muualla

UEFA Champions Leaguen virallinen sivusto (englanniksi)
San Siro toimi Mestarien liigan kauden 2015–2016 loppuottelunäyttämönä.
Real Madridin valmentaja Zinédine Zidane voitti Mestarien liigan seurassa pelaajana vuonna 2002.
Loppuottelun parhaaksi pelaajaksi valittu Sergio Ramos juhlimassa Real Madridin seurahistorian 11. Mestarien liigan voittoa.
Dolikolit

Dolikolien yleinen rakenne
Dolikolit ovat ryhmä pitkäketjuisia tyydyttymättömiä alkoholeja. Dolikolien rakenne koostuu toistuvista isopreeniyksiköistä, joita on peräkkäin tyypillisesti noin 14–24 kappaletta. Tyydyttymättömän hiilivetyketjun päässä on primäärinen alkoholiryhmä. Dolikolit osallistuvat muun muassa proteiinien glykosylaatioprosesseihin.
Biologinen rooli

Dolikoleja muodostuu eliöissä niin kutsutun mevalonaattireitin kautta muodostuvasta farnesyylipyrofosfaatista, ja sitä esiintyy kaikissa kudoksissa. Suurin osa dolikolista esiintyy vapaana lipidialkoholina ja pienempi osa esteröityneenä rasvahappojen kanssa tai fosforihapon kanssa muodostaen dolikolifosfaattia tai dolikolipyrofosfaattia. Dolikolin fosforylaatiota katalysoi dolikolikinaasientsyymi. Dolikolia kertyy kudoksiin ihmisen ikääntyessä, ja dolikolipitoisuutta on ehdotettu käytettäväksi eräänä ikääntymisen biomarkkerina.
Dolikoli osallistuu fosforyloituneessa muodossaan proteiinien aminohappojen glykosylaatioon. Sen rooli on toimia hiilihydraattiryhmien kantajana glykosylaatioprosesseissa ja lipidien pakkautumisessa soluissa. Tämän lisäksi sillä voi olla rooli solujen suojaamisessa oksidatiivista stressiä ja hapettavia olosuhteita, esimerkiksi happiradikaaleja, vastaan.