stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nordmalingin kunta
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 4,4 | 3,8 |
|   | jalostus | 33,3 | 31,0 |
|   | palvelut | 59,7 | 63,3 |
|   | tuntematon | 2,6 | 1,9 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 2 470 | 3 183 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 77,6 |  |
Taajamat

Kunnassa on kolme taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 52,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 341 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Nordmaling | 2 546 |
| 2 | Rundvik | 817 |
| 3 | Lögdeå | 394 |
Keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Gräsmyr
Levar
Norrfors
Nyåker
Luettelossa mainituista taajamista Levar on sittemmin kasvanut yhteen Nordmalingin taajaman kanssa.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Aspeå
Brattfors
Gräsmyr
Håknäs
Mullsjö
Norrfors
Nyåker
Olofsfors
Sunnansjö
Taajamat > Muita paikkakuntia

Bredvik, Järnäs, Järnäsklubb, Kråken, Öre
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Nordmalingin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 3 | 3 | 3 | 3 | 4 | 3 | 4 | 5 | 4 | 2 | 3 | 4 | 3 | 2 |  |
|   | Keskustapuolue | 8 | 9 | 8 | 8 | 7 | 7 | 6 | 5 | 5 | 5 | 6 | 6 | 11 | 13 |  |
|   | Liberaalit | 4 | 3 | 3 | 2 | 3 | 3 | 3 | 2 | 4 | 6 | 5 | 3 | 3 | 1 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 3 | 2 | 3 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 14 | 13 | 13 | 14 | 14 | 13 | 13 | 15 | 11 | 14 | 13 | 14 | 9 | 7 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 0 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | 2 | 2 | 2 | 3 | 2 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |  |
|   | Yhteensä  | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Nordmalingin piiri.
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Nordmaling
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Nordmaling (Nykyrka)
Nordmalings kbfd
Norrfors kbfd
Seurakunnat > Kirkot

Nordmalingin kirkko
Rundvikin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nordmalingin kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Nordmalings kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Västerbottenin läänin kunnat
Käännös suomeksi
Viivi Orvasto

Viivi Orvasto helmikuussa 2019.
VIIVI (oik. Viivi Ida Katariina Orvasto, o.s. Kallio, 18. huhtikuuta 1990 Ylistaro – 17. joulukuuta 2020 Vantaa) oli suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen lupaavasti alkanut uransa päättyi nuorena keuhkosyövän seurauksena.
Elämä ja ura

Orvaston perhe muutti Alajärvelle hänen ollessaan nelivuotias. Nuoresta saakka hän teki ja esitti innokkaasti omaa musiikkia. Rippikouluikäisenä Orvasto lähti mukaan Hands of God ­-nimiseen bändiin. Bändi soitti monia Viivin tekemiä lauluja. Ylioppilaaksi tultuaan Orvasto hakeutui Kauniaisiin Suomen Raamattuopiston musiikkilinjalle ja sen jälkeen Keski-Pohjanmaan konservatorioon, jossa hän suoritti muusikon tutkinnon pääaineenaan pop/jazz-laulu. Myöhemmin Orvasto kouluttautui myös sosionomiksi.
Vuonna 2019 Orvasto alkoi tosissaan viemään eteenpäin unelmiaan urasta musiikin, erityisesti laulunkirjoittamisen parissa. Hän pääsi muun muassa Apulandian ja Veikkauksen järjestämälle biisileirille ja verkostoitui muiden säveltäjien, sanoittajien ja laulaja-lauluntekijöiden kanssa.
Elämä ja ura > Sairastuminen keuhkosyöpään

Orvastolta löytyi levinnyt keuhkosyöpä tammikuussa 2020. Hän julkaisi keuhkosyöpädiagnoosin jälkeen blogia sairastamiseensa liittyen ja halusi tuoda näkyväksi keuhkosyövän riskiä nuorten, tupakoimattomien naisten keskuudessa. Orvasto oli myös aktiivinen keuhkosyöpään sairastuneiden ryhmissä sosiaalisessa mediassa. Viivi Orvasto kuoli keuhkosyöpään alle vuosi sen diagnosoinnista, joulukuussa 2020.
Palkinnot ja tunnustukset

Ensimmäinen sija Kyky09 -kilpailussa Seinäjoella 2009
Suomen Mielenterveysseuran tunnuslaulu Hengitä 2017
Vuoden lastenlaulukilpailun voitto Unilaululla 2018
Voitti Hitti 2020 -kilpailun laulullaan ”Liian paikallaan”.
Julkaisut > Omat julkaisut (artistinimellä VIIVI)

”Olkivuoteella” (single, omakustanne) 2014
”Hengitä” (single, omakustanne) 2017
”Unilaulu” (single, vuoden lastenlaulu) 2018
”Äiti” (single, julkaisija: Mental Beauty Records) 2018
”Valitsen sut” (single, julkaisija: Mental Beauty Records) 2019
Unelmat (EP, julkaisija: Mental Beauty Records) 2019
”Unelmat”
”Siipirikkolinnulleni”
”Kivireki”
”Jos ei muista”
”Me selvitään” (single, some-julkaisu) 2020
”Liian paikallaan”, Hitti2020-kilpailun voittokappale (single, julkaisija: Rockway) 2020
Julkaisut > Mukana julkaisuilla

Puolellamme (albumi, julkaisija: Verkosto Kollektiivi) 2016
”Rakkautesi on valtavaa”
”Taivaankannen alla”
Verkosto Kollektiivi (albumi, julkaisija: Verkosto Kollektiivi) 2018
”Iankaikkiset käsivarret”
”Sinä teet mahdolliseksi sen” (single, julkaisija: Verkosto Kollektiivi, Debi, Viivi Orvasto) 2020
Aiheesta muualla

I’m still breathing – Elämää parantumattoman keuhkosyövän kanssa -blogi
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Winner Anacona

| Winner Anacona |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Winner Andrew Anacona Gómez
Syntynyt: 11. elokuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Kolumbia
Pyöräilijä
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2010 2011 2023 2924:  Kolumbian maajoukkue Danton Caparrini Vibert Italia Colombia Pacto por el Deporte Team Madras Cycling
Ammattilaisjoukkue(et)
2012–2014 2015–2019 2020–2022:  Lampre Movistar Team Arkéa-Samsic
Suurimmat voitot
 Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2025 
Winner Andrew Anacona Gómez (s. 11. elokuuta 1988) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, joka on kilpaillut myös ratapyöräilyssä. Hän aloitti ammattilaisuransa Lampre-joukkueessa 2012, ja siirtyi Movistar Teamiin 2015. Kausilla 2020–2022 hän edusti Arkéa-Samsicia. Vuodesta 2023 lähtien hän on edustanut amatööritason joukkueita.
Anacona saavutti junioreiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2006 ratapyöräilyssä hopeaa joukkuetakaa-ajossa ja pronssia henkilökohtaisessa takaa-ajossa sekä maantiepyöräilyssä hopeaa maantieajossa. Hän voitti samana vuonna junioreiden Kolumbian-mestaruuden maantieajossa sekä ratapyöräilyn takaa-ajossa ja pisteajossa.
Anacona voitti Trofeo Matteotti -kilpailun alle 23-vuotiaiden sarjan 2010. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten Italian ympäriajoksi kutsutun Baby Giron viidennen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Hän sijoittui 19:nneksi Espanjan ympäriajossa 2012. Hän voitti yhdeksännen etapin Espanjan ympäriajossa 2014 ja oli kolmas 18. etapilla Ranskan ympäriajossa 2015. Hän voitti kokonaiskilpailun ja viidennen etapin Vuelta a San Juan -kilpailussa 2019. Hän voitti Trofeo Andratx -kilpailun 2021 ja Route d'Occitanien mäkikirikilpailun 2022.
Lisbeth Landefort

Lisbeth Landefort (vas.) kirjailija Eeva-Liisa Mannerin (kesk.) näytelmän Poltettu oranssi harjoituksissa Tampereella vuonna 1969. Oikealla näyttelijä Veikko Sinisalo.
Lisbeth Maria Landefort (o.s. Krott; 17. huhtikuuta 1925 Wien, Itävalta – 25. joulukuuta 2024 Siuntio) oli itävaltalaissyntyinen suomalainen teatteri- ja oopperaohjaaja.
Landefort asui lapsuutensa Itävallan pääkaupungissa Wienissä, mutta muutti Suomeen vuonna 1938. Hän opiskeli huilun- ja viulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa, minkä jälkeen hän siirtyi teatterikouluun. Hän valmistui Svenska Teaternin Elevskolanista vuonna 1946. Landefort ohjasi useita näytelmiä, oopperoita ja kuunnelmia. Lisäksi hän toimi Yleisradion ruotsinkielisellä teatteriosastolla ohjaajana.
Landefort oli tärkeä radioilmaisun uudistaja. Vuonna 2003 Landefortille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto ja vuonna 2005 Artium Cultori -palkinto.
Hänen muistelmansa Älä osoita sateenkaarta pohjautuvat Barbro Holmbergin kanssa tehtyyn radiohaastattelusarjaan.
Teoksia

Älä osoita sateenkaarta: Kohtauksia elämästäni.  ((Peka inte på regnbågen: Pusselbitar ur mitt liv.) Toimittanut Barbro Holmberg. Suomentanut Leena Vallisaari. Kuvittanut Oiva Toikka)  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-2952-7
Valtaoja, Esko – Landefort, Lisbeth – Moilanen, Tuula: Tähdenlento pöytälaatikossa ja muita taivaan tarinoita.  (Ursan julkaisuja, 135)  Helsinki:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2013.  ISBN 978-952-5985-10-8
Palkintoja ja tunnustuksia

Pro Finlandia
Artium cultori -palkinto
Yleinen sauna

Jokelan sauna Oulussa, kuva 1930-luvulta.
Yleinen sauna tarkoittaa saunaa, joka on maksua vastaan kenen tahansa käytettävissä. Yleinen sauna on syntynyt hygieniatarpeiden täyttämiseksi kaupungeissa, kun yksittäisten asuntojen tai talojenkaan varustukseen ei kuulunut asukkaille tarkoitettua saunaa eikä nykyisenkaltaisia kylpyhuoneitakaan tunnettu. Yleinen sauna oli tällöin monelle ainoa käytännöllinen mahdollisuus huolehtia hygieniasta perusteellisesti. Toisaalta yleisiä saunoja voitiin myös pitää tautien ja epäsiveellisyyden levittäjinä.
Yleisten saunojen historiaa Euroopassa

Keskiajalla kirkko suosi kylpemistä: esimerkiksi sikstiiniläis-selvennä ja benedektiinimunkit peseytyivät kerran kuussa. Luostareiden muu väestö peseytyi yleensä pari kertaa vuodessa, mutta tavallinen rahvas harvemmin tai ei koskaan. Tapa peseytyä yleistyi kuitenkin keskiajalla, ensin aateliston keskuudessa ja myöhemmin laajemmaltikin.
Yleiset saunat olivat keskiajalla tavanomaisia useissa kaupungeissa eri puolilla Eurooppaa. Saunomiseen liittyi jo tuolloin vihtominen, kuppaus, suoneniskentä, saunottaja, morsiussaunaperinne ja ilmeisesti varsin yleisesti myös sukupuolten välinen yhteissaunominen. Saunominen oli kuitenkin lähinnä yläluokan harrastus. Saunomisen yleistymiseen vaikutti myös ristiretkiltä omaksuttu turkkilainen saunakulttuuri. Yleisistä saunoista kehittyi 1500-luvulla kaupunkilaisten kokoontumispaikkoja, joissa saatettiin pelata, soittaa musiikkia ja pitää puheita.
Keskiajan lopulla Keski-Euroopan yleiset kaupunkisaunat taantuivat yläluokan nautiskelupaikoiksi, joissa juopoteltiin, mässäiltiin ja harjoitettiin varsin yleisesti myös prostituutiota. Saunat levittivät omalta osaltaan uutta 1500-luvulla ilmaantunutta kansantautia, syfilistä. Kirkon ryhtyessä vastustamaan saunatoimintaa saunat harvinaistuivat pikkuhiljaa ja hävisivät Keski-Euroopan kaupungeista 1600-luvulla. Tukholman viimeinen yleinen sauna suljettiin vuonna 1725, seuraava avattiin vasta parisataa vuotta myöhemmin. Tapa kylpeä saunassa hävisi kokonaan Keski-Euroopasta ja säilyi ainoastaan Suomessa, Pohjois-Ruotsissa ja Venäjällä.
Yleinen sauna Suomessa

Suomessa yleisiä saunoja perustettiin kaupunkeihin lähinnä 1800-luvulta lähtien. Tätä aikaisemmin tonttikohtaisia saunoja oli lähes jokaisen kaupunkitalonkin pihapiirissä. 1800-luvulla tapahtuneiden kaupunkien suurpalojen jälkeen uudet asemakaava-ajatukset kuitenkin korostivat paloturvallisuutta. Paloturvallisuusyistä kaupunkien rakennussäännöt saattoivat kieltää tonttikohtaiset saunat kokonaan, tai asettaa niiden rakentamiselle tiukkoja ehtoja, esimerkiksi minimietäisyyden päärakennuksesta tai vaatimuksen kivirakenteisuudesta. Tällöin saunojen rakentaminen ahtaille kaupunkitonteille kävi usein kannattamattomaksi. Ratkaisuna olivat maksulliset yleiset saunat, joiden kulta-aika sijoittui 1800-luvun lopusta 1930-luvulle. Yleiset saunat liittyivät teollistumiseen ja kaupungistumiseen: maaseudulta kaupunkeihin muuttanut työväestö tarvitsi myös hygieniatiloja. Juuri yleisten saunojen kukoistusaikana kaupungeissa asuttiin hyvin ahtaasti ja asuntopula oli kova. Yleensä tontin kaikki piharakennuksetkin tarvittiin asuinkäyttöön.
Yleisiä saunoja löytyi kaupungeista tavallisesti eri tasoisia ja hintaisia, yleisten saunojen käyttäjäkunta oli kuitenkin lähinnä työväestöä ja alempaa keskiluokkaa. Ylempi keskiluokka ja yläluokka suosi kylpyläkulttuuria ja arkisemmin peseytyi omissa kylpyammeissaan. Saunojen taso vaihteli suuresti: ne saattoivat olla vaatimattomia yksikamarisia mökkejä, joiden vakituiset asukkaat lämmittivät pihasaunan, vuokrasivat kylpyjä määräpäivinä ja poistuivat tuvasta siksi aikaa kun asiakkaat vaihtoivat vaatteensa. Toisaalta paremmalle väelle rakennettiin kivirakenteisia saunalaitoksia, joissa saattoi jo 1800-luvun puolella olla esimerkiksi uima-altaita. Asiakkaat olivat usein vakiokävijöitä, saunojat vierailivat samassa saunassa viikosta toiseen. Saunoissa saatettiin tarjota myös esimerkiksi kuppausta ja yleensä alkoholittomia juomia. Kuppauksen merkiksi salkoon vedettiin punainen lippu. Jotkut yleiset saunat poikkesivat kylpytavaltaan perinteisestä suomalaisesta saunasta, esimerkiksi Oulussa toimi jo 1860-luvulla höyrysauna.
Sukupuolten välinen yhteissaunominen oli 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa yleistä erityisesti työväestön suosimissa saunoissa. Keskiluokka suosi saunoja, joista pystyi varaamaan perhevuoron tai joissa miesten ja naisten vuorot olivat erikseen. Erillisvuorot yleistyivät 1910-luvulta lähtien, jolloin saunoihin ryhdyttiin säännönmukaisesti rakentamaan erilliset pukutilat miehille ja naisile. Kaupunkien järjestyssääntöjen kielloista huolimatta yhteissaunominen jatkui varsin yleisenä vielä 1920-luvulla.
Yleiset saunat harvinaistuivat 1950-luvulta lähtien: uudet kerrostalot vetivät väestön kauemmaksi lähiöihin, ja kerrostaloihin rakennettiin usein asukkaiden yhteinen talosauna. 1970-luvulta lähtien asuntoihin ryhdyttiin rakentamaan huoneistokohtaisia saunoja, joiden yleistyminen syrjäytti muutamassa vuosikymmenessä sekä yleiset että talosaunat.
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa

Suomessa yleisiä saunoja toimii nykyään esim. Helsingissä, Jyväskylässä, Vantaalla, Tampereella, Turussa, Lappeenrannassa, Kotkassa ja Kuopiossa.
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa > Helsingissä

Helsingin yleisiä saunoja ovat:
Sauna Arla
Kotiharjun sauna
Sauna Hermanni
Kulttuurisauna
Allas Sea Pool
Löyly
Rantasauna Lonnan saaressa.
Jätkäsaaren Uusi sauna yhdistää saunaan baarin.
Sompasauna, kaikille avoin ja ilmainen sauna
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa > Vantaalla

Vantaalla Ulkoilukeskus Kuusijärven neljä sähkösaunaa ja kaksi savusaunaa.
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa > Pirkanmaalla

Tampereen seudulla toimii 21 yleistä saunaa:
Rajaportin sauna Pispalassa on Suomen vanhin yleinen sauna
Rauhaniemen Kansankylpylä
Kaupinojan sauna
Kaukajärven uimala
Suomensaaren sauna Lielahdessa
Tohlopin lämmittelysauna
Suolijärven sauna Hervannassa
Koskentien sauna Kalevassa
Tullin sauna
Niihaman lenkkisauna
Sauna Kuuma Laukontorilla
Viikinsaaren sauna
Alisniemen sauna Nokialla
Halkoniemen sauna Nokialla
Lempoisten uimala Lempäälässä
Rantalan sauna Lempäälässä
Reipin sauna Pirkkalassa
Räikän sauna Ylöjärvellä
Peltomäen sauna Ylöjärvellä
Veittijärven sauna Ylöjärvellä
Vesaniemen sauna Kangasalla
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa > Turussa

Forum Sauna
Nummen sauna
Olympiasauna
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa > Jyväskylässä

Hakalan sauna
Kankaan sauna
Sataman Viilu
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa > Kotkassa

Saunaseura Kipakan Hovinsaaren sauna.
Yleisiä saunoja nykyisin > Suomessa > Kuopio

Saana
Oulussa
Koivurannan Saunalautta
Yleisiä saunoja nykyisin > Muissa maissa

Virossa Tallinnassa, Kalamajan kaupunginosassa toimii vuonna 1928 perustettu yleinen sauna nimeltään Kalma.
Keski-Euroopassa yleisiä saunoja on runsaasti, esim. Saksassa on yli 2 300 yleistä saunaa. Myös Alankomaissa ja Venäjällä niitä on runsaasti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saunat.co – Yleiset saunat Suomessa
Opas Tallinnan yleisiin saunoihin
Sauna
| --- | --- |
Saunakylpy eri kulttuureissa:  Suomalainen sauna  Banja  Turkkilainen sauna  Hikimaja  Temascal  Laconicum  Sentō 
Kiuas:  Savusaunan kiuas  Aitokiuas  IKI-kiuas  Läpivirtauskiuas 
Saunominen:  Löyly  Vasta  Lauteet  Istuinalunen  Avantouinti 
Saunarakennus:  Historialliset saunatyypit  Savusauna  Rantasauna  Talosauna  Huoneistosauna  Kylpyhuonesauna  Metsäsauna  Autosauna 
Saunakulttuuri:  Yleinen sauna  Homosauna  Täisauna  Kelluva sauna  Saunomisen maailmanmestaruuskilpailut  Uunissa saunominen 
Suomalainen sauna
Sauna kansanperinteessä:  Juhannussauna  Joulusauna  Morsiussauna  Saunatonttu 
Sauna kulttuurissa ja taiteessa:  Suomen Saunaseura  Tamminiemen saunaseura  Sauna – puhtaasti suomalainen  Saunassa  Miesten vuoro 
Mariankadun kylvettäjä saunan yleisen osaston ovella vuonna 1913 Helsingin Kruununhaassa
Yleisen saunan ovi ja kyltti Kristianinkatu 7:n pihan puolella Helsingissä vuonna 1973.
Helsingin vanhin toiminnassa (vuodesta 1928) oleva  Kotiharjun yleinen sauna Torkkelinmäellä Kalliossa.
Rajaportin saunan kyltti.
Jordan Rowley

| Jordan Rowley> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1990 (ikä 34) Edmonton, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Guildford Flames
Sarja:  EIHL
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–2020
Aik. seurat:  Orlando Solar Bears (ECHL) Allen Americans (ECHL) HC Vita Hästen (Allsv.) Pelicans (SML) HC Bolzano (EBEL)
Jordan Rowley (s. 3. huhtikuuta 1990 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan  puolustaja, joka pelasi viimeksi Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Guildford Flamesissa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Talviuniversiadit  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Granada 2015 | jääkiekko |  |
Rowley edusti Kanadaa talviuniversiadeissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia.
Laturetki

48. Huovinretken osallistujia mehutauolla Huovinrinteen ampumaradan paviljongilla 2011.
Laturetki on urheilutapahtuma, jossa kuntohiihtäjät ja usein myös kilpailijat hiihtävät tavallistaselvennä pidemmän reitin. Reitin varrelle on järjestetty taukopaikkoja, joissa on nuotioita, tarjoilua ja voitelupalvelua. Yleensä laturetkillä on osallistumismaksu. Lauri "Tahko" Pihkala tunnetaan laturetkiaatteen edistäjänä. Suomessa järjestetään lähes joka kunnassa laturetki.
Valtakunnallinen laturetki Suomessa

Suomen Latu ry myöntää vuosittain laajaa suosioita saavuttaneen perinteisellä hiihtotavalla hiihdettävän valtakunnallisen laturetken järjestelyoikeuden. Tässä tapahtumassa ei kilpailla eikä siinä ole osallistumismaksua, mutta tarjoiluista peritään maksu. Järjestyksessään 50. valtakunnallinen laturetki järjestettiin 2007 Keuruulla.
Muita valtakunnallisen laturetken järjestyspaikkoja:
2008 Mäntyharju
2009 Ruka
2010 Tiirismaa
2011 Repovesi  (Arkistoitu – Internet Archive)
2012 Mikkeli
2013 Säkylä – Alastaro (Huovinretki)
2014 Kankaanpää – Tampere, 60. Pirkan Hiihto
2015 Rovaniemi, 60. Napapiirin hiihto
Tunnettuja laturetkiä > Ahmanhiihto

Ahmanhiihto hiihdetään Kolin ja Ahmovaaran tykkylumimetsissä, vaaroilla, lehtonotkoissa ja järvenselillä yleensä maaliskuun toisena viikonloppuna. Vuonna 2025 hiihdetään 50. Ahmanhiihto. Tapahtuma on kerännyt parhaimmillaan ladulle yli 2100 hiihtäjää. Järjestäjänä on Ahman Pojat ry. Reitti kulkee Ahmovaaran, Kopravaaran, Jeron, Lomakolin sekä Räsävaaran huoltopisteiden läpi. Jokaiselta huoltopisteeltä voi lähteä matkaan.
Tunnettuja laturetkiä > Finlandia-hiihto

Helmikuussa 1974 ensimmäisen kerran järjestetty Finlandia-hiihto hiihdettiin alun perin Hämeenlinnasta Lammin kautta Lahteen, jolloin reitti oli pituudeltaan 75 km.  Monien vähälumisten talvien vuoksi se päätettiin vuonna 2000 siirtää hiihdettäväksi pysyvästi Lahden ympäristössä. Maali- ja lähtöpaikkana toimii Lahden hiihtostadion. Reitin pituus on noin 50 km. Tapahtuma kuuluu Worldloppet-sarjaan. Vuoden 2013 hiihto on jo 40. hiihto. Finlandia-hiihdon järjestelyistä vastaavat Lahden Hiihtoseura ja Hollolan urheilijat -46.
Tunnettuja laturetkiä > Huhmari-hiihto

Huhmari-hiihto hiihdetään Polvijärvellä lomakeskus Huhmarin maastossa Höytiäisen rannalla helmikuun lopussa tai maaliskuun lopulla. Yleensä se aloittaa Karelia-hiihdot-sarjan, johon kuuluvat Karelia-hiihto, Pogostan Hiihto ja Ahmanhiihto. Vuonna 2013 tapahtuma järjestetään 31. kerran.
Tunnettuja laturetkiä > Huovinretki

Huovinretki järjestetään Säkylän–Alastaron maastossa helmi- tai maaliskuussa. Ensimmäinen Huovinretken laturetki on hiihdetty vuonna 1964. Retki jäi järjestämättä esimerkiksi vuonna 2008 lumipulan takia. Lähtöpisteitä on useita ja hiihtolenkin pituudeksi voi valita 10–35 kilometriä. Hiihtomaasto on Virttaankankaan ja Porsaanharjun harjualuetta. Säkylän puoleisessa päässä reitti ulottuu Huovinrinteen varuskunnan ampuma-alueelle.
Tunnettuja laturetkiä > Ilveshiihto

Helsingin yliopiston Hämäläis-Osakunnan opiskelijoiden Ilveshiihto on noin 150 kilometriä pitkä vuosittainen laturetki Hämeen kuntiin (Hämäläis-Osakunnan määrittelemät kunnat Pirkanmaalla, Kanta-Hämeessä, Päijät-Hämeessä ja Keski-Suomessa). Hämäläis-Osakunta on järjestänyt Ilveshiihdon yhtäjaksoisesti vuodesta 1959 lähtien. Osallistujamäärä on vuosittain n. 35-40 hiihtäjää plus viiden hengen huoltojoukot. Hiihto kestää kolme päivää. Matkareitti on joka vuosi erilainen. Yöpyminen tapahtuu tavallisesti kouluilla eri kunnissa.