stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MacBook Pro
MacBook Pro 2016 uudistukset

Lokakuussa 2016 Apple päivitti MacBook Pro -mallistonsa ulkonäköä ensimmäiseen kertaan sitten vuoden 2012. Koneisiin päivitettiin Intelin Skylake -sarjan Dual-Core (13-tuumainen) ja Quad-core (15-tuumainen) prosessorit, nopeampaa LPDDR3-muistia (2133 MHz), huippunopeaa SSD-tallennustilaa ja Polaris-arkkitehtuurin Radeon Pro -näytönohjaimet (15-tuumainen). Koneen teknisten tietojen lisäksi Apple muutti koneen muotoilua, lisäsi OLED-kosketuslevyn FN-painikkeiden tilalle ja paransi näytön kirkkautta että värientoistokykyä. Tämän lisäksi Apple lisäsi ”Space Gray” värivaihtoehdon hopeisen lisäksi. Apple myös poisti normaalikokoiset USB-portit sekä SD-korttipaikan että HDMI-portin ja korvasi ne kahdella Thunderbolt 3/USB-C -portilla (13-tuumainen, ei Touch Baria), 4 Thunderbolt 3/USB-C -portilla (15- ja 13-tuumaiset mallit Touch Barilla).
MacBook Pro 2019 uudistukset

Toukokuussa 2019 esitellyssä mallisarjassa suurin parannus edelliseen oli 15-tuumaisiin malleihin tuotu 9000-sarjan 8-ytimiset Intel i9 -suorittimet. Marraskuussa 2019 Apple julkaisi 16-tuuman MacBook Pron. Se korvasi 15-tuuman mallin ja sisältää näppäimistön, jossa on uusi saksimekanismi. Neliytimiset 8000-sarjan suorittimet säilyivät edelleen 13-tuumaisissa malleissa.
MacBook Pro 2020 uudistukset

Marraskuussa 2020 Apple julkaisi 13-tuumaisen MacBook Pron, jossa oli ensimmäistä kertaa Applen oma M1-prosessori.
Näppäimistöjen ongelmat

Joissakin 2016 jälkeen julkaistuissa MacBook Pro -tietokoneissa on esiintynyt tyyppivikana näppäimien jumittumista; pahimmassa tapauksessa osa näppäimistä on lakannut kokonaan toimimasta. Syynä on ollut uusittu ns. "perhosmekanismi", joka on osoittautunut erittäin herkäksi lialle ja pölylle. 2018 julkaistussa mallisukupolvessa vikaa yritettiin korjata lisäämällä näppäinmekanismiin silikonipinnoite. Vian piiriin kuuluville tietokoneille Apple tarjoaa näppäimistön osalta erillisen neljän vuoden takuun.
Tekniset tiedot

13-tuumaiset vakiomallit:
2,3 GHz Intel Core i5 -prosessori tai 2,5 GHz Intel Core i7 -prosessori (Dual-Core)
8 Gt RAM-muistia, laajennettavissa 16 gigatavuun asti
256 Gt , 512 Gt tai 1 Tt SSD
Intel Iris Graphics 640 -näytönohjain
Akunkesto 10 tuntia
13-tuumaiset vakiomallit (Touch Bar):
2,4 GHz Intel Core i5 -prosessori tai 2,8 GHz Intel Core i7 -prosessori (Quad-Core)
8 Gt RAM.muistia, laajennettavissa 16 gigatavuun asti
256 Gt, 512 Gt tai 1 Tt SSD-tallennustila
Intel Iris Graphics 655 -näytönohjain
Akunkesto 10 tuntia
15-tuumaiset vakiomallit:
2,6 GHz Intel Core i7 -prosessori (Quad-Core) tai 2,3 GHz tai 2,4 GHz Intel Core i9 -prosessori (Eight-core)
16 Gt tai 32 Gt RAM-muistia
256 Gt, 512 Gt, 1 Tt tai 2 Tt SSD-tallennustilaa
Intel Iris Graphics 630 ja Radeon Pro Vega 16, 20 tai Radeon Pro 555/560X -näytönohjaimet, joissa jopa 4 Gt erillistä videomuistia
Akunkesto 10 tuntia
Mai Aizawa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Mai Aizawa
Syntymäaika: 10. syyskuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Mie, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 164 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2010 | Speranza FC Takatsuki | 148 (52) |
Maajoukkue
| 1999–2002 | Japani | 5 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mai Aizawa (jap. 相澤 舞衣, Aizawa Mai; s. 10. syyskuuta 1980 Mie) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Aizawa debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 1999. Hän on pelannut viisi maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Maailmankieli

Maailmankieli on kieli, jonka asema on erittäin tärkeä ja määräävä kansainvälisessä toiminnassa. Maailmankieliksi mielletään muun muassa englanti ja ranska, mutta esimerkiksi YK:n virallisina työkielinä ovat myös espanja, kiina, venäjä ja arabia.
Englanti

Englanti on tunnetuin globaaleista kielistä. Sitä opetetaan yleisesti niissäkin maissa, joissa englanti ei ole virallisena kielenä. Tämän vuoksi sitä käytetään kansainvälisessä viestinnässä yhä enemmän. Englannin osaaminen on länsimaissa nykyisin varsin tärkeää. Englantia puhuvia voidaan laskutavasta riippuen sanoa olevan hieman yli miljardista kahteen miljardiin.
Ranska

Ranskaa pidetään myös yhtenä maailmankielenä. Sitä puhuu arviolta noin 200 miljoonaa ihmistä viidessä maanosassa, joko äidinkielenä tai työkielenä. Ranska on historiallisista syistä virallinen diplomaattien ja kansainvälisen postilaitoksen käyttämä kieli. Ranska on myös tärkeä kieli myös EU:ssa, jossa useat viralliset tekstit laaditaan ensin ranskaksi ja vasta sitten käännetään muille kielille. Ranska on kuitenkin menettänyt globaalia asemaansa englantiin nähden.
Arabia

Arabia on seemiläinen kieli, jota puhuu noin 200–300 miljoonaa ihmistä. Se on kuitenkin jakautunut useisiin murteisiin, joiden keskinäinen ymmärrettävyys vaihtelee. Arabia on rituaalisesti tärkeä kieli islamilaisessa maailmassa, koska se on Koraanin kieli ja valtaosa uskontoon liittyvistä käsitteistä on arabiankielisiä. Valtaosa maailman muslimeista ei osaa arabiaa, mutta osaa silti ulkoa uskonnonharjoittamiseen ja rukouksiin kuuluvia tekstejä, joita opetetaan jo lapsille koraanikouluissa. Arabian opettelu kuuluu islamilaisen uskonoppineen koulutukseen.
Englanti ja ranska kansainvälisissä organisaatioissa

Englanti ja ranska ovat virallisia työskentelykieliä seuraavissa kansainvälisissä organisaatioissa
Nato
OECD
International Labor Bureau
Kansainvälinen Olympiakomitea
Kansainvälinen postiliitto
Punainen Risti
Union of International Associations (UIA)
Aiheesta muualla

Englanti - maailmankieli (PDF) (Arkistoitu – Internet Archive)
Miksi ranska on globaali kieli? (Arkistoitu – Internet Archive)
Outi Aho

Outi Aho (s. 3. toukokuuta 1992) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Vihdin Palloa. Hänen kasvattajaseuransa on Kinnarin Pesis.
Superpesiksen runkosarjassa Aho on pelannut kaikkiaan 24 ottelua, joissa on lyönyt kolme ja tuonut kaksi juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 46. Superpesiksen pudotuspeleissä Aho on pelannut kolme ottelua, joissa on kerännyt tililleen yhdeksän kärkilyöntipistettä.
Oulun palo 1715

Oulun palo 1715 tapahtui isonvihan aikana, kun venäläiset polttivat Oulun linnan ja kaupungin. Kaupungista vietiin suuri määrä siviilejä pakkotöihin ja miltei puolet kaupungista jäi autioksi.
Isonvihan aikana kasakkapartiot kävivät useita kertoja ryöstämässä Oulua, kun alue oli ruotsalaisten ja venäläisten välisen rintamalinjan välissä. Sodan päätyttyä Oulun tiloista oli autioina noin 40 %.
Aiheesta muualla

Oulu 1700-luvulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun historia
| --- | --- |
Oulun palot:   v. 1652 palo  v. 1655 palo  v. 1705 palot  v. 1715 palo  v. 1773 palo  v. 1822 palo  v. 1882 palo 
Merenkulku:   Fregatti Toivo  Hailuotolaiva  Kiikelin hylky  Laitakarin hylky  Hinaaja Oulu II  Sophia Marian hylky 
Teollisuuden historia:   Aittokoski Oy  Katri Antell  Merijal  Oulu Oy  Pateniemen saha  Tervahovi  Toppila Oy  Toppilan Mallasjuomatehdas  Typpi Oy  Ab Uleå Oy  Veljekset Åström 
Kuntaliitokset:   1965: Oulujoen kunta  2009: Ylikiimingin kunta  2013:  Haukiputaan kunta  Kiimingin kunta  Oulunsalon kunta  Yli-Iin kunta 
Katso myös:   Kierikkikeskus  Latokankaan kivikautinen asuinalue  Oulun kasarmi  Oulun kristalliyö  Oulun linna  Oulun valtaus  Pikku-Berliini  Rekikylän kivikautinen asuinpaikka  Typpi Oy:n räjähdysturma  Ylikiimingin seurakunta
Malka (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Malka voi tarkoittaa seuraavia:
Yleisnimi

malka, halkaistusta kuusennäreestä tehty kattopuu tuohikatossa eli malkakatossa
Erisnimi > Paikannimi

Malka, joki  Kabardi-Balkariassa Kaukasiassa Venäjällä
Malka, kylä Kamtšatkan alueella Venäjällä
Erisnimi > Sukunimi

Mahsa Malka (s. 1986), iranilais-suomalainen elokuva- ja televisiotuottaja
Reijo Malka (1933–2015), suomalainen kori- jalka- ja jääpalloilija
Oleksandra Kohut

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naispaini.MM-kilpailut  | Maa:   Ukraina> Naispaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 2010 | 51 kg |  |
|  Pronssia | Herning 2009 | 51 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2012 | 51 kg |  |
|  Pronssia | Moskova 2006 | 51 kg |  |
|  Pronssia | Tampere 2008 | 48 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2010 | 51 kg |  |
Oleksandra Kohut (s. 9. joulukuuta 1987 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen naispainija ja maailmanmestari.
Kohut voitti sarjan 51 kg maailmanmestaruuden Moskovassa 2010. Hän on voittanut myös yhden MM-pronssin sekä yhden EM-hopean ja kolme EM-pronssia.
Oleksandr Zinenko

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Ukraina> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Zagreb 2006 | 50 m liikkuva maali, sekajuoksut, joukkue |  |
|  Kultaa | Plzeň 2008 | 10 m liikkuva maali, joukkue |  |
|  Hopeaa | Plzeň 2008 | 10 m liikkuva maali, sekajuoksut, joukkue |  |
|  Pronssia | Plzeň 2008 | 50 m liikkuva maali, sekajuoksut |  |
|  Pronssia | Plzeň 2008 | 50 m liikkuva maali, joukkue |  |
|  Pronssia | Heinola 2009 | 10 m liikkuva maali, joukkue |  |
Poikien ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | 10 m olympiakivääri, joukkue |  |
|  Pronssia | Barcelona 1998 | 10 m olympiakivääri |  |
|  Pronssia | Barcelona 1998 | 10 m olympiakivääri, sekajuoksut, joukkue |  |
Oleksandr Borysovytš Zinenko (ukr. Олександр Борисович Зіненко, s. 24. helmikuuta 1979) ukrainalainen riistamaaliampuja.
Zinenko on saavuttanut poikien sarjassa kolme MM-mitalia ja aikuisten sarjassa kuusi mitalia. Olympialaisissa hän on edustanut maataa Sydneyssä 2000 ollen 10 m olympiakiväärissä 15. tuloksella 569.
Okolod

Okolod on malaijilais-polynesialainen kieli, jolla on noin 5 000 puhujaa (2000). Suurin osa heistä asuu Indonesiassa, mutta puhujia on myös Malesiassa.
Aiheesta muualla

Okolod Ethnologuessa (englanniksi)
Austronesialaiset kielet
abadi
abung
adonara
alune
anuta
atšeh
’auhelawa
badui
bali
belait
bugi
buru
cebuano
chuuk
etelämarquesas
fidži
gao
havaiji
hiligaino
iloko
indonesia
jaava
japi
karoliini
kiribati
madura
malagassi
malaiji
maori
minangkabau
mokerang
nauru
palau
pingelap
pohjoismarquesas
rapanui
samoa
sunda
tagalog
tahiti
taroko
tetum
tikopia
timor
tonga
tšamorro
tuvalu
wanukaka
watubela
Panttilainaamo (brittiläinen televisiosarja)

| Panttilainaamo> Pawn Stars |
| --- | --- |
Pääosissa:  Mark Andrew Mark Lever Mark Peter Simon Penworth Victoria Manning Liam "The New Kid"
Alkuperämaa:   Englanti
Verkko:   History  Jim
Esitetty:  23. elokuuta 2013 –
Tuotantokausia:  12
Jaksoja:  446
Aiheesta muualla
IMDb 
Panttilainaamo (engl. Pawn Stars) on brittiläinen tositelevisiosarja. Ohjelmassa seurataan Regal Pawn -panttilainaamon arkea Chesterissä. Sarjan esittäminen alkoi eurooppalaisella History-kanavalla 26. elokuuta 2013. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Jim-kanavalla 3. lokakuuta 2014.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pawn Stars UK
Mai Kyōkawa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Mai Kyōkawa
Syntymäaika: 28. joulukuuta 1993 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Omitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 162 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2012– | INAC Kobe Leonessa | 88 (35) |
Maajoukkue
| 2012–2015 | Japani | 5 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mai Kyōkawa (jap. 京川 舞, Kyōkawa Mai; s. 28. joulukuuta 1993 Omitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kyōkawa debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2012. Hän on pelannut viisi maaottelua.
Aiheesta muualla

Soccerway
Oulun Tilauslento

| Oulun Tilauslento Oy |
| --- | --- |
 IATA: -  –  ICAO: FNL 
Perustettu:  25. marraskuuta 1992
Lakkautettu:  2018
Laivaston koko:  1
Solmukohdat:  Oulu (OUL/EFOU)
Kotipaikka:   Oulu, Suomi
Yhtiön sivut:  www.ouluntilauslento.fi
Oulun Tilauslento Oy (ICAO: FNL) oli suomalainen tilaus- ja rahtiliikennettä operoinut lentoyhtiö. Yhtiö rekisteröitiin kaupparekisteriin vuonna 1992, ja se toimi Lapin Tilauslennon ansiolentoluvan perusteella. Se lennätti muun muassa Postin lähetykset Oulun ja Rovaniemen välillä sekä myös Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin ambulanssilentoja. Yhtiön laivasto koostui yhdestä Cessna F406 -potkuriturbiinikoneesta. Yhtiön toiminta lakkasi 2018.
Reims-Cessna F406
Patois

Patois on kielen paikallismurre, joka on yleensä kirjoittamaton, ja jota käyttävät tavallisesti alemmat yhteiskuntakerrokset.
Käsitettä on käytetty etenkin Ranskassa ja ranskankielisessä Sveitsissä. Nykyisin termiä ei enää käytetä kielitieteessä, mutta se on edelleen käytössä vähättelevässä merkityksessä muissa yhteyksissä.
Mai Hagiwara

Mai Hagiwara vuonna 2014.
Mai Hagiwara (jap. 萩原 舞, Hagiwara Mai, s. 7. helmikuuta 1996 Saitama, Japani) on japanilainen pop-laulaja, joka aloitti uransa jo 7-vuotiaana. Hän on tällä hetkellä ℃-uten ja Hello! Project Kids:n nuorin jäsen.
Mai on näytellyt Minimonin elokuvassa Okashi na Dai Bouken (2003). Hän oli yksi elokuvan neljästä lapsesta, johon viittaa myös "4KIDS" -yhtyeen nimi.
Yhtyeet

Hello! Project Kids
℃-ute (2005–)
4KIDS (2002)
Kira☆Pika (2007)
Aiheesta muualla

Virallinen Hello! Project -profiili
Mai Charoenpura

| Mai Charoenpura> ใหม่ เจริญปุระ |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1969 (ikä 55) Bangkok, Thaimaa
Kansalaisuus:  thai
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Siriwimon Charoenpura
Aktiivisena:  1993-
Tyylilajit:  popmusiikki 
Levy-yhtiöt:  GMM Grammy 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mai Charoenpura (thaiksi ใหม่ เจริญปุระ, 5. tammikuuta 1969) on thaimaalainen laulaja. Hän on laulaja elokuvissa "Sud Rid Sud Dech", "Pae Jai"
Diskografia > Studioalbumit

Mai Muan ไม้ม้วน (1989)
Mai Keed Fai ไม้ขีดไฟ (1990)
Kwam Lap Sud Khoffa ความลับสุดขอบฟ้า (1992)
Phee Suea Kab Phayu ผีเสื้อกับพายุ (1994)
Chiwit Mai ชีวิตใหม่ (1997)
Plaeng Rid แผลงฤทธิ์ (1998)
Khon Dieaw Nai Hua Jai คนเดียวในหัวใจ (2002)
Always Mai Samer Always ใหม่เสมอ (2006)
Filmografia > Elokuvat

1987 : Nang Nuan
2001 : The Legend of Suriyothai
2008 : Memory
2009 : Meat Grinder
2010 : Still
2011 : Mai ka Mam don ka don
Patoamispolitiikka

Patoamispolitiikka eli Kennanin oppi oli Yhdysvaltain ulkopoliittinen doktriini, jonka tavoitteena oli estää kommunismin leviäminen ja Neuvostoliiton ulkopoliittisen vallan kasvu toisen maailmansodan jälkeen. Yhdysvallat pyrki tähän diplomaattisin, sotilaallisin ja taloudellisin keinoin. Patoamispolitiikka oli eräänlainen myöntyväisyyspolitiikan ja toisaalta vyörytyspolitiikan (engl. rollback) välimuoto.
Termiä käytti ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen diplomaatti George F. Kennan raportissaan puolustusministeri James Forrestalille tammikuussa 1947. Patoamispolitiikan englanninkielisen nimityksen containment (suom. hallinta, rajoittaminen) esikuvana oli ranskankielinen ilmaus cordon sanitaire, jolla tarkoitettiin länsivaltojen ulkopolitiikkaa Neuvostoliittoa kohtaan 1920-luvulla.
Myöhemmin termiä on käytetty Yhdysvalloissa pyrkimyksistä tai tavoitteesta rajoittaa Kiinan vaikutusvallan kasvua maailmalla.
Mai Kuraki

| Mai Kuraki> 倉木麻衣 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Mai Aono (青野 真衣)
Syntynyt: 28. lokakuuta 1982 (ikä 41) Funabashi, Chiban prefektuuri
Muusikko
Taiteilijanimi:  Mai-K
Tyylilajit:  popmusiikki 
Levy-yhtiöt:  Giza Studio (käännä suomeksi) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mai Kuraki (jap. 倉木麻衣, Kuraki Mai; s. 28. lokakuuta 1982 Funabashi, Chiban prefektuuri) on japanilainen poplaulaja ja -lauluntekijä. Hän nousi julkiseen tietoisuuteen aloittamalla uransa ensimmäisellä singlejulkaisullaan vuonna 1999.
Ensimmäinen studioalbumi Delicious Way ilmestyi 28. kesäkuuta 2000. Sitä myytiin 3 451 660 kopiota Japanissa, joten siitä tuli maassa vuoden 2000 myydyin albumi. Vaikka myöhemmät albumit eivät ole myyneet yhtä paljon, ovat nekin sijoittuneet listalla korkeille sijoille, jopa ensimmäisille.
Kurakilla on Guinnessin maailmanennätys eniten saman artistin laulamia tunnusmusiikkeja animaatiosarjalle (engl. Most theme songs sung by the same artist for an animation series). Kuraki on laulanut 21 kappaletta Salapoliisi Conan -sarjaan.
Kurakin laulama kappale "Light Up My Life" on Valkyria Chronicles 4:n tunnusmusiikkina.
Diskografia > Studioalbumit

Delicious Way (2000)
Perfect Crime (2001)
Fairy Tale (2002)
If I Believe (2003)
Fuse of Love (2005)
Diamond Wave (2006)
One Life (2008)
Touch Me! (2009)
Future Kiss (2010)
Over the Rainbow (2012)
Smile (2017)
Kimi Omou: Shunkashūtō (2018)
Let's Goal!: Barairo no Jinsei (2019)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (japaniksi)
Mai Kuraki Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mai Kuraki Discogsissa. (englanniksi)
Mai Kuraki VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Marthe Kristoffersen

| Marthe Kristoffersen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1989 (ikä 35) Karlsøy, Norja
Uran tiedot
Pituus:  165 cm
Seura:  IL Varden Meråker
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2007–2017
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  2
 Tietolaatikko päivitetty 5. joulukuuta 2015 
Aiheesta muualla
www.marthekristoffersen.no
Marthe Kristoffersen (s. 11. elokuuta 1989) on uransa vuonna 2017 lopettanut norjalainen maastohiihtäjä, joka edusti IL Varden -seuraa.
Ura > Arvokisat

Kristoffersen sai hopeaa nuorten MM-kilpailujen 5 kilometrin kilpailussa maaliskuussa 2007. Nuorten MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa 4 × 3,3 kilometrin viestissä. Nuorten MM-kilpailuissa 2009 hän oli voittamassa viestikultaa Norjan joukkueessa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli Norjan 4 × 5 kilometrin -viestijoukkueessa neljäs, sprinttikilpailussa kahdeksas ja 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa kahdestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 20:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli yhdistelmäkilpailussa 15:s.
Ura > Maailmancup

Maastohiihdon maailmancupissa Kristoffersen hiihti ensimmäisen kerran kaudella 2007–2008 Beitostølenissä, jossa hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijalle 19. Kaudella 2008–2009 Kristoffersen hiihti Jällivaarassa Norjan voittamassa maailmancup-viestissä ankkuriosuuden Riitta-Liisa Roposta vastaan, voittaen hänet loppukiritaistossa. Kristoffersen otti ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa maailmancupissa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Lahdessa 8. maaliskuuta 2009 Justyna Kowalczykin ja Charlotte Kallan takana kolmantena. Kaudella 2009–2010 Kristoffersen sijoittui kymmenenneksi Tour de Ski -kiertueen lopputuloksissa. Salpausselän Kisoissa hän kuului Norjan voitokkaaseen viestijoukkueeseen.
Kauden 2010–2011 Kristoffersen aloitti sijoittumalla viidenneksi Jällivaaran 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tour de Skillä hän sijoittui 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kolmanneksi ja kiertueen lopputuloksissa seitsemänneksi. Kaudella 2011–2012 Kristoffersen hiihti Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljänneksi. Sjusjøenissä hän hiihti toiseksi sijoittuneessa Norjan viestijoukkueessa. Tour de Skin lopputuloksissa Kristoffersen sijoittui viidenneksi. Rybinskin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kolmas. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi ja normaalimatkojen cupissa viidenneksi. Kaudella 2012–2013 Kristoffersen kilpaili maailmancupissa vain kahdella paikkakunnalla ollen parhaimmillaan Sotšin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 16:s.
Kaudella 2013–2014 Kristoffersen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 sijoittuen Lillehammerin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 27:nneksi. Lahdessa hän sijoittui maaliskuussa 2014 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 19:nneksi ja Oslossa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 17;nneksi.
Kaudella 2014–2015 Kristoffersen osallistui viiteen maailmancupin kilpailuun ollen parhaimmillaan 23:s Östersundin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Kaudella 2015–2016 hän kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 Lillehammerissa sijoittuen 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 29:nneksi.
Aiheesta muualla

Marthe Kristoffersenin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Marthe de Florian

Marthe de Florianin muotokuva, Giovanni Boldinin maalaus vuodelta 1888.
Marthe de Florian, syntyjään Mathilde Héloïse Beaugiron (9. syyskuuta 1864 - 28. elokuuta 1939) oli ranskalainen ompelija, julkisuuden henkilö ja kurtisaani. Hänet oli jo lähes täysin unohdettu, kunnes vuonna 2010 Pariisissa löydettiin hänen 70 vuotta koskemattomana ollut asuntonsa.
Elämänvaiheita

Mathilde Beaugiron synnytti ensimmäisen lapsensa, pojan 18-vuotiaana. Poika, jonka isä oli tuntematon, sai nimen Henri. Poika kuoli vain kolme kuukautta myöhemmin. Virallisiin papereihin Marthen ammatiksi oli merkitty ompelija. Yleensä ompelijat olisivat eläneet elämänsä köyhyydessä, mutta Beaugironin poikkeuksellinen kauneus veti puoleensa varakkaita ihailijoita.
Vuonna 1884 Beaugiron synnytti toisen poikansa. Myös tämä poika sai nimen Henri. Myös hänen isäkseen on merkitty tuntematon henkilö. On spekuloitu, että isä olisi ollut pankkiiri Auguste Albert Gaston Florian Mollard, jolta Marthe otti käyttöönsä sukunimekseen de Florian.
Myöhemmin de Florian tunnettiin useiden kuuluisuuksien kuten Georges Clemenceaun, Pierre Waldeck-Rousseaun, Paul Deschanelin, ja Gaston Doumerguen ja Giovanni Boldinin rakastajattarena. 
Ollessaan uransa huipulla de Florian oli tyyli-ikoni ja kuuluisuus, jonka tekemisiä, sanomisia ja ulkonäköä seurattiin juorulehdistössä. Ihailijat piirittivät hänet hänen ollessaan kahvilassa tai ravintolassa.
Suljetun asunnon tapaus

De Florian kuoli vuonna 1939. Hänen asuntonsa peri hänen lapsenlapsensa Solange Beaugiron. Perijä ei välittänyt isoäidiltään saamastaan perinnöstä. Hän lähti Pariisista vuonna 1940 palaamatta sinne enää koskaan. Kun hän kuoli vuonna 2010, odotti testamentin toimeenpanijoita yllätys.
Asunto sijaitsi lähellä 1800-luvun lopun huvielämän keskuksia. Se oli pölyn peittämä, tapetit kupruilivat ja siellä oli täytetty stritsi, vanhoja hajuvesiä, koruja sekä arvotaidetta.
70 vuotta suljettuna olleesta asunnosta löytyi nippu sillkinauhalla yhteen niputettuja kirjeitä. Kirjeet oli kirjoittanut Giovanni Boldini. Seinälle oli ripustettu Giovanni Boldinin muotokuva Marthe de Florianista, joka oli maalattu vuonna 1888. Maalaus huutokaupattiin yhdessä taiteilijan kirjeiden kanssa ja niiden hinnaksi tuli yhteensä 3,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mikä tekee siitä kaikkein arvokkaimman Boldinin teoksen. Teoksen osti italialainen taidekeräilijä.
Lisää aiheesta

http://www.astoriedstyle.com/a-look-into-the-past-an-untouched-1942-paris-apartment/
http://mamasuncut.com/apartment-of-madame-marthe-de-florian-the-story/
Marthinus Theunis Steyn

| Martinus Theunis Steyn |
| --- | --- |

Oranjen vapaavaltion 6. valtiollinen presidentti
 4. maaliskuuta 1896 – 30. toukokuuta 1902  
Edeltäjä:  Francis William Reitz
Seuraaja:  Christiaan de Wet (vt.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1857 Winburg, Oranjen vapaavaltio
Kuollut: 28. marraskuuta 1916 (59 vuotta) Bloemfontein, Oranjen vapaavaltion provinssi, Etelä-Afrikan unioni
Ammatti:  lakimies
Puoliso:  Rachel Isabella (Tibbie) Fraser
Tiedot
Puolue:  Eteläafrikkalainen puolue Kansallispuolue
Marthinus Theunis Steyn (2. lokakuuta 1857 Rietfontein, Oranjen vapaavaltio – 28. marraskuuta 1916 Bloemfontein, Etelä-Afrikan unioni) oli buuripoliitikko, joka toimi Oranjen vapaavaltion viimeisenä presidenttinä vuosina 1896–1902.