stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikanhumalapyökki
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Amerikanhumalapyökki – Ostrya virginiana
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Ostrya virginiana:  Wikidata: Q1489573  Wikispecies: Ostrya virginiana  AoFP: 3489  APA: 1160  CoL: 75D9H  EoL: 1153523  EPPO: OSTVI  FEIS: ostvir  FNA: 233500839  GBIF: 5332289  GRIN: 105157  iNaturalist: 54771  IPNI: 295672-1  IRMNG: 10248868  ITIS: 19511  IUCN: 194540  MichiganFlora: 558  MoBotPF: 277822  NatureServe: 2.144978  NCBI: 13622  Observation.org: 150043  Open Tree of Life: 747780  Plant List: kew-144637  PLANTS: OSVI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:295672-1  Tropicos: 3600027  VASCAN: 3727  WisFlora: 4386  WFO: wfo-0000261470 
Carpinus virginiana:  Wikidata: Q38529468  CoL: RG5R  GRIN: 408437  IPNI: 47670-2  IRMNG: 11047168  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:295292-1  Tropicos: 3600824  WFO: wfo-0000806462
Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1991

Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1991 olivat kahdeksannet nuorten maailmanmestaruuskilpailut. Kisat järjestettiin Portugalissa 14.–30. kesäkuuta. Ottelut pelattiin Lissabonissa, Portossa, Bragassa, Farossa ja Guimarãesissa. Loppuottelun pelipaikkana oli Estádio da Luz Lissabonissa. Turnaukseen osallistui 16 joukkuetta, joista Portugali pääsi turnaukseen kisaisäntänä ja muista joukkueista viisi tuli Euroopasta, kolme Etelä-Amerikasta, kaksi Pohjois- ja Keski-Amerikasta, kaksi Aasiasta, kaksi Afrikasta ja yksi Oseaniasta.
Mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Portugali, joka voitti loppuottelussa Brasilian maalittoman ottelun päätteeksi käydyssä rangaistuspotkukilpailussa maalein 4–2. Pronssia sai Neuvostoliitto, joka voitti pronssiottelussa Australian tasatilanteen 1–1 jälkeisessä rangaistuspotkukilpailussa maalein 5–4. Puolivälierissä karsiutuivat Espanja, Korea, Meksiko ja Syyria. Paras maalintekijä oli viisi maalia tehnyt Neuvostoliiton Sergei Štšerbakov.
Lapuan patruunatehdas

| Nammo Lapua Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1923
Kotipaikka:  Lapua, Suomi
Toimiala:  Ampumatarvikkeiden valmistus
Tuotteet:  Pienikaliiperiset patruunat
Omistaja:  Norjan valtio (50 %) Patria (50 %)
Kotisivu:  www.lapua.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lapuan patruunatehdas toukokuussa 2023.
Lapuan patruunatehdas eli Nammo Lapua Oy tai Lapuan tehdas (aikaisemmin Valtion Patruunatehdas, Patruunatehdas Lapua Oy ja Patria Lapua Oy) – lempinimeltään “Paukku” – on vuodesta 1923 Lapualla toiminut patruunoita ja patruunatarvikkeita valmistava tuotantolaitos.  Nykyisin laitos kuuluu pohjoismaiseen Nammo-konserniin. Päätuotteita ovat pienikaliiperiset patruunat ja niiden komponentit siviili- ja viranomaiskäyttöön.
Historia

Alun perin Lapuan patruunatehtaan paikalle oli ollut tarkoitus rakentaa saha 1900-luvun alussa, mutta ennen sahatoiminnan aloittamista viereisen joen virtauksen huomattiin olevan liian hidas sahatoimintaan. Tällöin Puolustusvoimat osti maan ja perusti alueelle patruunatehtaan vuonna 1923 turvatakseen itsenäisen ammustuotantonsa. Lapuan patruunatehdas vihittiin käyttöön 31. tammikuuta 1925. Tehdas sai  virallisesti nimekseen Valtion Patruunatehdas vuonna 1927. Tehtaan johtajana toimi vuosina 1928-1929 Kosti Veltheim, joka tuli sinne Valtion Kivääritehtaalta, jonne hän myös palasi lyhyen kautensa jälkeen.
Vaatimattoman alun jälkeen tuotanto moninkertaistui kysynnän kasvaessa toisen maailmansodan kynnyksellä. Toimitusjohtaja Volter Asplundin aikana tuotekehityksen uskottiin olevan niin hyvää, että Neuvostoliiton agentti järjesti hänen myrkyttämisensä arsenikilla vuonna 1932 sekä anasti kassakaapista vihot, joissa oli muun muassa uudenlaisen D-luodin tiedot.
Vuonna 1946 patruunatehdas liitettiin Valtion Metallitehtaiden osaksi. Ensimmäiset pienoiskiväärille tarkoitetut patruunat valmistettiin seuraavana vuonna. Vuonna 1955 tehdas siirrettiin Valmetista Suomen puolustusministeriön alaisuuteen.
Tehtaalla tapahtui vuonna 1976 räjähdys, jossa kuoli 40 ihmistä ja joka on yksi pahimmista sotien jälkeisistä onnettomuuksista Suomessa. Se johti päätökseen uuden tehdasrakennuksen rakentamisesta Lapuan Jouttikallion teollisuusalueelle. Seuraava investointi oli uusi hylsy- ja luotitehdas, joka otettiin käyttöön vuonna 1984.
1980-luvulla yritys satsasi voimakkaasti tuotekehitykseen, mikä johti kilpailukykyisempiin tuotteisiin urheilu-, metsästys- sekä viranomaispatruunoiden markkinoilla, ja myynnin nopeaan kasvuun.
Valtion Patruunatehdas yhtiöitettiin vuonna 1991 nimellä Patruunatehdas Lapua Oy. Vuoden 1992 alussa tuotevalikoimaa laajennettiin ostamalla saksalainen patruunatehdas SK Jagd- und Sportmunitions GmbH, nykyinen Lapua GmbH
Suomen valtioneuvosto antoi vuonna 1996 lisätalousarvion hyväksymisen yhteydessä suostumuksen valtion omistaman puolustusvälineyrityksen perustamiseksi. Järjestely liittyi puolustusvälineteollisuuden suurempaan uudelleenjärjestelyyn, jossa muodostettiin uusi konserni Suomen Puolustusvälineteollisuus Oy, vuodesta 1997 Patria Industries Oy. Sen osina olivat Patria Lapua Oy, Patria Finavitec Oy, Patria Vammas Oy ja Patria Vehicles Oy.
Elokuussa 1998 Patria Industries Oyj, Celsius AB Ruotsista ja Raufoss ASA Norjasta yhdistivät  ampumatarvikeliiketoimintonsa Nammo-konserniksi. Nammo-konsernin suomalainen haara on Nammo Lapua Oy. Vuonna 2005 Nammo AS:n omistus jakautui puoleksi Patrialle ja puoleksi Norjan valtiolle.
Lapua Magnum

.338 Lapua Magnumin synty sai alkunsa vuoden 1982 paikkeilla. Kokeita varten valmistettiin .338 Lapua Magnumin ensimmäinen varsinainen tuotantoerä vuonna 1988. Uudesta patruunasta oli kuitenkin tehty esitys CIP:lleselvennä vuonna 1987, ja vuonna 1989 .338 Lapua Magnum mittoineen virallistettiin.
Lapuan .338 kaliiperin FMJBT-luoti painaa 16,2 g (250 gr). Sotilaskäyttöön tarkoitettu .338 AP485 -panssarinlävistysluoti lävistää 500 metrin etäisyydeltä 15 mm:n metallilevyn.lähde?
Tuotteet > Reunasytytteiset patruunat

Tuotteet:
X-Act
Midas+
Center-X
Pistol King
Pistol OSP
Polar Biathlon
Tuotteet > Keskisytytteiset tuotteet

Tuotteet urheiluammuntaan:
Scenar (mm. 6,5x55 SE, .308 Win.)
D46 (mm. .308 Win.)
Lock Base (mm. .308 Win.)
Cutting Edge (mm. 7.62 mm (.30))
FMJ (mm. 30-06 Spring., .308 Win.)
Tuotteet metsästykseen
Naturalis (mm. 6,5x55 SE, .308 Win.)
Mega (mm. 6,5x55 SE, .308 Win.)
FMJ (mm. .223 Rem., .308 Win.)
Aiheesta muualla

Lapuan patruunatehdas, Historia, Kansallisarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Saved from the Titanic

| Saved from the Titanic |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Étienne Arnaud
Käsikirjoittaja:  Dorothy Gibson
Pääosat:  Dorothy Gibson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Éclair
Levittäjä:  Éclair
Ensi-ilta:  14. toukokuuta 1912
Kesto:  10 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva, jossa englanninkieliset välitekstit
Aiheesta muualla
IMDb
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saved from the Titanic on vuonna 1912 ensi-iltansa saanut mykkälyhytelokuva, jonka pääosassa on yhdysvaltalainen RMS Titanicin haaksirikosta selviytynyt näyttelijätär Dorothy Gibson. Gibson oli mukana kirjoittamassa elokuvan käsikirjoitusta ja esittää elokuvassa fiktiivistä versiota itsestään. Elokuvassa Gibsonin roolihahmo kertoo uppoamisesta vanhemmilleen ja kihlatulleen, ja kertomusta kuvitetaan kuvamateriaalilla jäävuorista, Titanicin sisaraluksesta Olympicista sekä laivan kapteenista Edward Smithistä. Elokuvassa Gibsonilla on yllään samat vaatteet kuin hänellä oli päällään Titanicin upotessa. Elokuvaa kuvattiin newjerseyläisessä studiossa ja New Yorkin satamassa. Elokuva oli ensimmäinen Titanicin turmasta kertova elokuva – se sai ensi-iltansa vain 29 päivää turman jälkeen.
Elokuva julkaistiin kansainvälisesti ja se sai hyvät katsojaluvut sekä positiiviset arviot, vaikkakin jotkut kritisoivat sitä turman kaupallistamisesta. Elokuvan kaikki kappaleet tuhoutuivat studiopalossa vuonna 1914, eikä siitä ole jäljellä kuin valokuvia. Elokuva oli Gibsonin viimeinen, sillä hän kärsi hermoromahduksen sen valmistumisen jälkeen.lähde?
2020-luvun muoti

2020-luvun muotiin ovat vaikuttaneet ainakin 1960–2000-lukujen trendit ja koronapandemia. Etenkin nuorisomuodissa näkyvillä ovat olleet myös monenlaiset pukeutumisen alakulttuurit. 2020-luvun alussa eri trendit ovat levinneet myös sosiaalisen median, etenkin Tiktokin kautta.
Koronapandemian vaikutus muotiin

Tammikuussa 2020 ympäri maailmaa alkoi levitä COVID-19-tautia aiheuttava virus, joka muuttui pian koronapandemiaksi. Sen seurauksena kaupungit ja valtiot ympäri maailmaa asettivat taudin leviämisen hillitsemiseksi rajoituksia. Ihmiset viettivät monin paikoin maailmaa aiempaa enemmän aikaa sisätiloissa, minkä seurauksena suosioon nousivat päällä mukavat oloasut. Kasvomaskien käyttösuositukset ja -pakot aiheuttivat sen, että ihmiset alkoivat ostaa aiempiin vuosiin verrattuna enemmän kertakäyttöisiä kasvomaskeja ja eri mallisia kangasmaskeja tai peittivät suun ja nenän alueen jollain muulla kankaalla. Sen seurauksena sekä kertakäyttöisiin että kankaisiin maskeihin alkoi ilmestyä eri pohjavärejä ja kuvioita. Osa ihmisistä on tehnyt kangasmaskeja myös itse erilaisista kotoa ja kaupasta hankituista tekstiileistä.
Koronapandemian myötä vuoden 2021 aikoihin suurempaan suosioon ainakin naisten keskuudessa nousi myös maalaisromanttinen pukeutumistyyli, joka sai mediassa nimekseen mökkicore tai mökkityyli (engl. cottage core). Suosion saattoi aiheuttaa ihmisten kasvanut kaipuu luonnonläheiseen elämään maaseudulle, jossa rajoitukset eivät vaikuttaisi elämään yhtä paljon. Tyylille ominaista ovat yksinkertaisen maalaismainen pukeutuminen ja perinteiset käsityöt, kuten itsetehdyt villatakit, rennot kukkamekot, röyhelöt, saappaat ja päähän kiedotut huivit.
Etenkin teinien ja nuorten naisten keskuudessa suosiotaan kasvatti 2010-luvulla alkanut rintaliivien jättö pois käytöstä. Trendi on seurausta länsimaisesta Free the Nipple -liikkeestä, jonka tavoitteena ei-seksualisoida naisten rinnat, sekä halusta mukavampaan pukeutumiseen. Koronapandemia auttoi kasvattamaan trendiä, koska naiset viettivät enemmän aikaa kotona ja ilman rintaliivejä.
Naisten muoti

Naisten muodissa muita trendejä ovat olleet 1970–2000-lukujen tyylien kertaaminen. Tyköistuvia pillifarkkuja muodikkaammiksi tulivat leveälahkeiset farkut, malliltaan löysemmät ja suoralahkeisemmat farkut ja matalavyötäröiset farkut. Housumuotiin tulivat myös joustavat mutta leveälahkeiset joogahousut. Hameiden osalta muodissa olivat 2020-luvun alussa lyhyet, mahdollisesti vekitetyt tennishameet sekä rennot, pitkät ja kukkakuvioiset hameet.
Laukkumuodissa olivat 2020-luvun alussa pienet, lyhythihnaiset laukut, joiden hihna saattaa olla rypistetty.
Miesten muoti

Myös miesten muodissa on ollut 1970–2000-lukujen tyylien kertaaminen. Muodikkaita ovat olleet suuret trenssit, nahkatakit ja koronapandemian siivittämänä tekniset takit. Housumuodissa suosittuja ovat olleet leveät bermuda-shortsit ja leveähköt kangashousut. Myös aiempaa leveämmät farkut ovat olleet muodissa. Neuleet ja liivit ovat olleet suosittuja myös miesten muodissa.
Laukkumuodissa ovat olleet vastakkaisen olan yli kannettavat vyölaukut. Laukkuosaa pidetään esillä vartalon etupuolella mahan tai rintakehän kohdalla.
Sukupuolineutraalius

Sekä naisten että miesten muodissa suosiota kasvatti sukupuolineutraalimpi pukeutuminen, johon kuuluu miesten muodin osalta se, että miesten muoti on saattanut omaksua joitain piirteitä naisten muodista. Aiemmin lähinnä naisten muodissa olleisiin, mutta sittemmin miesten muotiin omaksuttuihin piirteisiin kuuluvat ainakin kukkakuosit, pastellisävyt, kirkkaat värit ja hameet ja mekot. Kukkakuosit ovat säilyneet miesten muodissa läpi 2020-luvun.
Nuorisomuoti

Nuorisomuoti on levinnyt etenkin sosiaalisen median alustalla Tiktokissa. Muiden 2020-luvun trendien lisäksi nuorisomuodissa ovat korostuneet muodin eri alakulttuurit. Alakulttuureita saattaa leimata akateemiseen, romanttiseen, grunge-, skeittari- tai lapsekkaaseen tyyliin pukeutuminen.
2020-luvun alussa etenkin nuorison keskuudessa kenkämuodissa olivat Crocs-kengät.
Kenkämuoti

Vuonna 2021 puukengät saivat enemmän huomiota 1970-luvun muodin noustua pinnalle. Kenkämuodissa ovat olleet myös Dr. Martensin saappaat ja tanakammat saapasmallit. Erityisesti nuorten suosima kenkämalli on ollut alun perin jo vuonna 1982 julkaistu Niken Air Force 1.
Hiukset

Keskijakaus säilyi sekä naisten että miesten hiusmuodissa. Vuodesta 2021 lähtien naisilla muodissa on ollut 1970-luvun rock’n’roll-tyylistä inspiraation saanut kerrostettu wolf cut (suom. susitukka), ja sekä miesten että naisten hiusmuotiin tuli takatukka.
Ihonhoito

Aasialaiset ihonhoitotuotteet kasvattivat länsimaissa suosiota 2020-luvun alussa. Vuonna 2021 muotiin tuli gua sha -hierontakivi kasvoille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2020-luvun muoti Wikimedia Commonsissa
Tuomas Aho

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Parikkala, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
0000–1989: KeuPa
1989–1994: Kumu JT
1995: FC Kouvola
1996–1998: FC Kuusankoski
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998 | FC Kuusankoski | 5  | (0) |
| 1999–2004 | MyPa | 118 | (3) |
| 2002 | → FC Kuusankoski | 1 | (0) |
| 2005–2006 | AGF | 18 | (0) |
| 2006–2008 | HJK | 59 | (1) |
| 2007 | → Klubi 04 | 3 | (0) |
| 2009–2014 | MYPA | 142 | (5) |
| 2015–2017 | HIFK | 52 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 398 | (11) |
Maajoukkue
| 1999 | Suomi U18 | 8 | (0) |
| 2000 | Suomi U19 | 8 | (0) |
| 2001 | Suomi U20 | 5 | (0) |
| 2000–2003 | Suomi U21 | 12 | (0) |
| 2006 | Suomi | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tuomas Aho (s. 27. toukokuuta 1981 Parikkala) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Aho edusti juniorina Keuruun Palloa, Kumu JT:tä ja FC Kouvolaa. Ensimmäiset ottelunsa miesten sarjatasoilla hän pelasi kaudella 1998 Kakkosen FC Kuusankoskessa.
Veikkausliigassa Aho debytoi MyPan riveissä 27. kesäkuuta 1999 ottelussa Jazzia vastaan. Vuonna 2004 hän voitti MyPassa Suomen cupin. Vuoden 2005 alussa Aho siirtyi tanskalaisen AGF:n riveihin. Tanskasta hän palasi vuonna 2006 Suomeen HJK:hon, jota hän edusti kolmen kauden ajan, ja kaudeksi 2009 takaisin MyPaan. Hän on toiminut joukkueensa kapteenina sekä HJK:ssa että MyPassa.
Keväällä 2015 Aho siirtyi yksivuotisella sopimuksella sarjanousija HIFK:n riveihin.
Aho on esiintynyt useissa poikien ja nuorten maaotteluissa. Vuonna 2001 hän kuului Suomen joukkueeseen nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli voittamassa BV Cupia Suomelle vuonna 2006.
Aho työskentelee nykyään liikunnanopettajana Myllykosken yhtenäiskoulussa.
Saavutukset

SM-hopea 2002, 2006
SM-pronssi 1999, 2000, 2001
Suomen cup 2004, 2006, 2008
Aiheesta muualla

Tuomas Aho Veikkausliigan sivustolla
Tuomas Aho Myllykosken Pallon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Parhaat vuodet (elokuva)

| Parhaat vuodet> The Best Years of Our Lives |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Wyler
Käsikirjoittaja:  MacKinlay Kantor Robert E. Sherwood
Tuottaja:  Samuel Goldwyn
Säveltäjä:  Hugo Friedhofer
Kuvaaja:  Gregg Toland
Leikkaaja:  Daniel Mandell
Tuotantosuunnittelija:  Perry Ferguson
Pukusuunnittelija:  Irene Sharaff
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Samuel Goldwyn Productions RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1946
Kesto:  172 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parhaat vuodet (The Best Years of Our Lives) on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1946. Se kertoo toisen maailmansodan rintamilta palaavien sotilaiden vaikeuksista sopeutua siviilielämään.
Elokuva sai seitsemän Oscaria, joiden joukossa olivat palkinnot parhaasta elokuvasta, ohjauksesta ja parhaasta miespääosasta. Sotainvalidi Harold Russellista tuli ensimmäinen Oscar-palkittu amatöörinäyttelijä, ja hän on myös ainoa joka on saanut samasta roolista kaksi Oscaria: hänet palkittiin erikois-Oscarilla, minkä lisäksi hän sai parhaan miessivuosan Oscarin.
Elokuva valittiin vuonna 1989 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Parhaat vuodet vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 kahdenkymmenen kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.
Juoni

Toisen maailmansodan päätyttyä kolme amerikkalaissotilasta tutustuvat toisiinsa paluulennolla kotikaupunkiinsa jossain Yhdysvaltojen Keskilännessä. Kotona kukin heistä joutuu tutustumaan uudelleen rakkaimpiinsa. Vanhin heistä, jalkaväenkersantti Stephenson, on kahden aikuistuneen lapsen isä, joka palaa työhönsä pankinjohtajaksi. Palkittu sotilaslentäjä Fred palaa vastentahtoisesti jäätelöbaarin hoitajaksi, mutta hänen juuri ennen sotaan lähtöä vihille viemänsä nuorikko ei osaakaan enää arvostaa miestään. Fred rakastuukin kersantti Stephensonin tyttäreen Peggyyn. Kolmas kotiin palaava sotilas on molemmat kätensä menettänyt laivastoupseeri Homer, entinen urheilusankari joka ei jaksa uskoa tyttöystävänsä hyväksyvän häntä enää vammaisena.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Myrna Loy  | … |  Milly Stephenson   |
|  Dana Andrews  | … |  Fred Derry   |
|  Teresa Wright  | … |  Peggy Stephenson   |
|  Fredric March  | … |  Al Stephenson   |
|  Virginia Mayo  | … |  Marie Derry   |
|  Hoagy Carmichael  | … |  Butch Engle   |
|  Gladys George  | … |  Hortense Derry   |
|  Harold Russell  | … |  Homer Parrish   |
Suuri Venäjän sota

Suuri Venäjän sota eli Kustaa Vaasan Venäjän sota oli vuosina 1555–1557 käyty Kustaa I Vaasan johtaman Ruotsin ja Iivana IV Julman Venäjän välinen sota, joka päättyi 25. maaliskuuta 1557 solmittuun Moskovan rauhaan. Se oli yksi tuon ajan rajasodista ja sitä kävivät pääasiassa suomalaiset Suomen aateliston johdolla. Sota osoitti muutenkin sen, että suomalaisten merkitys Ruotsin armeijassa oli kasvamaan päin. Esimerkiksi tässä sodassa muodostettiin ensimmäinen täysin suomalainen joukko-osasto, joita kolmikymmenvuotisen sodan aikana oli jo noin kaksikymmentä.
Sodan taustat ja syyt

Suomalaisten Venäjän puolelle yli Pähkinäsaaren rauhan rajan levinnyt asutus ärsytti Iivana IV Julmaa, joka pikemminkin olisi halunnut levittää valtakuntaansa Itämerelle, varsinkin saksalaisen ritarikunnan hallitsemaan Vanhaan-Liivinmaahan. Kustaa Vaasa rohkaisi suomalaisten elinalueen laajenemista ja lupasi kolmen vuoden verovapauden niille alamaisille, jotka muuttaisivat asumaan Riitamaalle.
Riitamaalla tarkoitetaan aluetta, jonka osalta Pähkinäsaaren rauhan määritelmä rajasta oli epätarkka. Rajana oleva Siestarjoki eli Rajajoki kulki yläjuoksulla kahtena haarana. Venäläisten ja inkeriläisten tulkinta rajasta oli, että se erosi Tonterin kohdalta Rajajoesta Siesjokea pitkin Siesjärven ja Petäjärven kautta joen läntistä haaraa Ronnunjokea pitkin. Suomalaiset ja ruotsalaiset tulkitsivat, että joen itäinen haara oli maiden välinen raja. Jokihaarojen väliin jäi noin 60 kilometriä pitkä ja 30 kilometriä leveä kaista, jota ryhdyttiin nimittämään Riitamaaksi.
Tästä syystä myös Moskovan valtuuskunta ilmeisesti kävi Viipurissa valittamassa. Vuoden 1553 puolella tehtiin Inkerin puolelta ensimmäinen väkivaltainen sotaretki levinnyttä suomalaisasutusta vastaan. Suomen puolelta tähän vastattiin  heti kostoretkellä, jolloin väkivaltainen kostokierre sai alkunsa. Ruotsin ja Venäjän valtakuntien välienselvittely johti tilanteeseen, jossa suomensukuiset (suomalaiset, karjalaiset ja inkeriläiset) kävivät sotimaan toisiaan vastaan.
Helmikuussa 1554 Kustaa Vaasa antoi Kivennavan voudille Antti Niilonpoika Sabelfanalle täyden käskyn puolustaa Riitamaata, mikä käytännössä tarkoitti sitä, että Ruotsi liitti Riitamaan itseensä. Näin ollen Suomessa alettiin valmistautua sotaan. Saman vuoden kesällä vahvistettiin kaksi vuotta aiemmin perustettua Kivennavan linnaa. Ilmeisesti samaan aikaan rakennettiin puulinnake Bullerborg Vuoksen varrelle Jääskeen (nykyiselle Imatralle).
Kesällä 1554 novgorodilainen Putjatinin ruhtinasperhe järjesti uuden sotilaallisen partioretken Riitamaalle, jossa suomalaistalonpoikia vangittiin ja heidän hevosensa takavarikoitiin. Vouti Antti Niilonpoika Sabelfana lähti hyökkääjien perään, surmasi toisen hyökänneen inkeriläisjoukon pajarijohtajsta ja vapautti vangitut talonpojat. Tämä tapahtuma ratkaisi sodan syttymisen. Tosin Kustaa Vaasa yritti vielä rauhoitella tilannetta syyttäen Sabelfanaa omavaltaisista toimista ja erottamalla tämän.
Ruhtinas Dimitri Paletski oli samana vuonna määrännyt laadittavaksi selvityksen ”ruotsien” rajan yli Venäjän puolelle tekemistä tunkeutumisista ja näiden aiheuttamista vahingoista. Selvitys lähetettiin Viipuriin yhdessä kirjelmän kanssa, jossa Pähkinälinnan ja Käkisalmen käskynhaltijat vaativat korvauksia. Tämä tapahtui turhaan, joten tsaari Iivana Julma antoi 8. tammikuuta 1555 ruhtinas Paletskille ohjeet sotaväen siirtämisestä Novgorodista kohti Viipurin lääniä, jota vastaan oli tarkoitus hyökätä kaksi tai kolme kertaa kostaen väestölle ”ruotsien” aiheuttamat vahingot.
Sotavuosi 1555 > Sodan alku

Pajari Ivan Bibikovin johtamat, ilmeisesti myös karjalaisilla ja inkeriläisillä osastoilla vahvistetut, muutamista tuhansista miehistä koostuneet Novgorodin joukot ylittivät rajan Riitamaalla. Suomalaiset 500–600 miehen joukot lähtivät ottamaan vastaan hyökkääjää Juho Maununpojan johdolla. Taitavasti maastoa hyväksi käyttäneet suomalaiset hiihtojoukot löivät Joutselän taistelussa hajalleen Novgorodin kankeasti liikkuneet ratsuväestä ja jalkamiehistä koostuneet joukot.
Suomalaisten suurella alivoimalla saavuttama Joutselän taistelun voitto pysäytti Novgorodin armeijan suunnitteleman hävitysretken syvemmälle Suomeen. Kevättalvella ainoastaan erilliset venäläisosastot tekivät kostoretkiä rajan yli tosin onnistuen hävittämään Äyräpäätä. Tsaari päätti lähettää Viipuriin kirjeen, jossa selitettäisiin väkivallan ollen paikallisen väestön yritys saada takaisin ryöstetty omaisuutensa ja jolla pyrittäisiin rajariidat lopettavaan sopimukseen.
Kustaa Vaasa kehotti kuitenkin jo helmikuussa Suomen johtajia valmistelemaan hyökkäystä Pähkinälinnaan. Hänen käskystään rakennettiin Ruotsissa sotalaivoja, joilla kesällä kuljetettiin Viipuriin 3 700 miehen kanssa. Heinäkuussa Novgorodin ruhtinas Paletski lähetti Iivana Julman ohjeiden mukaisesti Viipuriin kirjeen, jossa hän valitti ”ruotsien” Venäjän puolella tekemistä vahingoista ja ehdotti rajakokouksen pitämistä syyskuun alussa. Suomen aateliston voimakkaasti tukemat sotavalmistelut olivat kesken, joten Viipurin linnan päällikkö Maunu Niilonpoika joutui lähettämään 23. heinäkuuta 1555 neuvottelutarjoukseen kieltävän vastauksen.
Tilanne muodostui Moskovan Venäjälle vaikeaksi, koska se oli sidottu samaan aikaan tataarisotiin. Lisäksi oli mahdollista, että Ruotsi saisi Saksalaisen ritarikunnan liittolaisekseen. Kustaa Vaasakin oli laskenut Saksalaisen ritarikunnan varaan, mutta kun tämä ei suostunutkaan taistelemaan Ruotsin rinnalla, yritti hän vielä peruuttaa sotaretken. Se oli kuitenkin jo liian myöhäistä, koska Suomen aatelisto oli valmis sotaan, ja se oli jo lähettänytkin nopeasti liikkuvan ruotsalaisilla apujoukoilla vahvistetun  armeijansa Viipurista kohti Pähkinälinnaa.