stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martin Procházka
Ura > Seuraura > Paluu Kladnoon

Procházka palasi taas Venäjältä Kladnoon kaudeksi 2004–2005, jolloin hän oli tehoilla 22+16=38 joukkueen paras maalintekijä ja kolmenneksi paras pistemies. Procházka sijoittui Extraliigan maalipörssissä kuudenneksi ja hänet palkittiin kauden päätteeksi liigan urheilullisimpana pelaajana. Kauden 2006–2007 päättyessä jo 35-vuotias Procházka teki Extraliigan yhden kauden maaliennätyksensä 35 osumallaan, joilla hän sijoittui runkosarjan maalipörssissä toiseksi HC Pardubicen Petr Sýkoran jälkeen. Procházka oli 51 tehopisteellään Pavel Pateran jälkeen Kladnon toiseksi paras pistemies ja hän sijoittui Extraliigan pistepörssissä neljänneksi. Procházka valittiin tammikuun 2007 parhaaksi eurooppalaispelaajaksi.
Kaudella 2007–2008 Procházka oli 21 osumallaan Kladnon paras maalintekijä ja hän jakoi Extraliigan maalipörssin kahdeksannen sijan HC Oceláři Třinecin Rostislav Martynekin ja HC Lasselsberger Plzeňin Tomáš Divíšekin kanssa. Kevään 2008 pudotuspeleissä Procházka oli tehoilla 6+3=9 joukkueen paras pistemis ja maalintekijä. Hän oli Kladnon paras maalintekijä myös kevään 2009 karsinnoissa neljällä osumallaan. Procházka lopetti uransa kauteen 2009–2010, mutta palasi yhden välivuoden jälkeen kaukaloihin ja siirtyi Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa pelaavaan EV Regensburgiin vuoden mittaisella sopimuksella kaudeksi 2011–2012. Hän oli tehoilla 18+21=39 joukkueen kolmanneksi paras pistemies.
Ura > Maajoukkueura

Procházka edusti Tšekkiä Naganon olympiakisoissa 1998 voittaen kultaa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa joka vuosi vuosina 1995–2002. Tšekki voitti maailmanmestaruuden vuosina 1996, 1999, 2000 ja 2001 sekä pronssia vuosina 1997 ja 1998. Procházka jakoi koko vuoden 1997 turnauksen piste- ja maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Vladimír Vůjtekin kanssa (maalipörssin kärkisijalla myös Ranskan Roger Dubé). Hänet valittiin myös tähdistökentälliseen. Procházka pelasi myös vuoden 1996 maailmancupissa.
Procházka on Tšekin MM-historian kaikkien aikojen kolmanneksi paras pistemies Pavel Pateran kanssa 47 tehopisteellään. Vastaavassa maalipörssissä hän on 24 osumallaan toisena edellään vain David Výborný. Kaikkien aikojen syöttöpörssissä Procházka sijoittuu viidenneksi ja jäähypörssissä neljänneksi. Hänen ja Vladimír Vůjtekin tekemät tehot 7+7=14 vuoden 1997 turnauksessa ovat Tšekin yhden turnauksen piste- ja maaliennätys. Procházka edusti myös Tšekkoslovakiaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1990, 1991 ja 1992, joista kaksi ensimmäistä turnausta päättyivät pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1990 voittaen pronssia.
Saavutukset

Valinta Tšekin ja Tšekkoslovakian Hockey Hall of Fameen.
Tšekin Extraligan mestaruus 1999
Olympiakulta 1998
Maailmanmestaruus-kulta 1996, 1999, 2000 ja 2001
Maailmanmestaruus-pronssi 1997 ja 1998
Maailmanmestaruuskilpailujen piste- ja maalipörssin voitto 1997
Maailmanmestaruuskilpailujen tähdistökentällisessä 1997
Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruus-pronssi 1990 ja 1991
Michael Hornborg

Michael Edvard Hornborg (s. 15. tammikuuta 1966 Valkeala) on suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja ja entinen MTK:n puheenjohtaja. Hän on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Hornborg nousi Esa Härmälän tilalle MTK:n puheenjohtajaksi huhtikuussa 2006. Hän erosi tehtävästä huhtikuussa 2009 ja ryhtyi viljelemään ex-vaimonsa Nina van der Palsin kanssa tämän kotitilaa. Tilalla on 200 ha peltoa ja 40 hevosen talli hoitohevosille.
Hornborg on työskennellyt MTK:ssa useissa eri tehtävissä. Toiminnanjohtajana hän aloitti 2005. Ennen siirtymistään MTK:hon hän työskenteli Suomen Turkiseläinten Kasvattajain liiton toiminnanjohtajana ja sitä ennen ProAgria Svenska lantbrukssällskapens förbundin toimitusjohtajana. Hän on työskennellyt myös MTK:n, SLC:n ja Pellervo-Seuran toimiston päällikkönä Brysselissä sekä Euroopan unionin komissiossa komissaari Erkki Liikasen kabinetissa maatalousvastaavana. Hänet valittiin toukokuussa 2009 Raision hallintoneuvoston puheenjohtajaksi. Hän erosi tehtävästä toukokuussa 2013.
Michael Hopkins

Michael Hopkins- tai Mike Hopkins -nimisiä henkilöitä ovat:
Michael Hopkins (1935–2023), englantilainen arkkitehti
Michael J. Hopkins (s. 1958), yhdysvaltalainen matemaatikko
Michael S. Hopkins (s. 1968), yhdysvaltalainen astronautti
Mike Hopkins (1872–1952), skotlantilais-yhdysvaltalainen baseballin pelaaja
Mike Hopkins (s. 1970), yhdysvaltalainen koripalloilija
Mike Hopkins (1959–2012), uusiseelantilainen äänileikkaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Michael Hopkins”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mega Man 7

| Mega Man 7 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Yhdistynyt kuningaskunta ja Nintendo eShop
Tuottaja:  Tokuro Fujiwara
Säveltäjä:  Toshihiko Horiyama
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  JP 24. maaliskuuta 1995NA 1. syyskuuta 1995
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Lapsista aikuisille 
Alusta:  SNES
Jakelumuoto:  SNES-pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Mega Man 7 on klassisen Mega Man -sarjan seitsemäs osa, joka vei sarjan 16-bittiselle aikakaudelle Super Nintendo Entertainment System -pelikonsolille. Pelin juoni oli tavallista monipuolisempi ja kaikki kahdeksan robottimestaria eivät ole heti valittavissa, vaan niitä vastaan taistellaan kahdessa neljän mestarin vaiheessa. Sarjaan tuo syvyyttä uusi juonihahmo Bass apurinsa Treblen kanssa. Pelimukavuutta lisää salasanojen jakelu myös viimeisten kenttien välissä. Mega Man 7:sta on tehty fanin luoma 8-bittinen versio, joka muistuttaa vanhoja klassisia Mega Maneja.
Pelaaminen

Peli muistuttaa tietyssä mielessä enemmän sarjan Game Boy-pelejä kuin edeltäjiään NES-konsolilla. Mega Manin sprite on kuvaruudun kokoon nähden entistä suurempi, ja kuten Game Boy -peleissä, pelaaja voi kohdata vain neljä robottimestaria kerralla. Myös Mega Man V -Game Boy -pelistä tuttu esineiden rakentaminen on palautettu. Select-napin painaminen tasovalikossa vie pelaajan Auto-robotin työpajaan jossa pelissä ansaittuja ruuveja (bolt) voi käyttää esineiden rakentamiseen.
Pelin karkkimainen grafiikka saattoi olla Capcomin tapa erottaa kyseinen peli paljon synkemmästä Mega Man X -sarjasta. Tästä huolimatta monet erehtyivät aikoinaan luulemaan peliä Mega Man X 2:en jatko-osaksi, sillä se ilmestyi samana vuonna kuin Mega Man X 3.[lähde? ]
Tarina

Peli jatkuu Mega Man 6:n lopusta. Tri Wily pakenee vankilasta piilottamiensa robottien avustuksella. Mega Man yrittää pysäyttää hänet jo heti alussa, mutta päätyy kohtaamaan ennestään tuntemattoman robotin nimeltä Bass, joka yllättäen vaikuttaakin olevan suorittamassa samaa tehtävää kuin Mega Man.
Aiheesta muualla

Mega Man 7 MobyGamesissa (englanniksi)
Mega Man 7 MMHP.net-sivustolla (englanniksi)
| --- | --- |
 Klassinen -sarja: : Mega Man • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • &Bass • 9 • 10 • 11
 Game Boy -sarja: : I • II • III • IV • V
 X -sarja: : Mega Man X • X2 • X3 • X4 • X5 • X6 • X7 • X8 • Xtreme • Xtreme 2 • Command Mission
 Legends -sarja: : Mega Man Legends • Mega Man Legends 2 • Misadventures of Tron Bonne
 Zero -sarja: : Mega Man Zero • Zero 2 • Zero3 • Zero 4
 ZX -sarja: : Mega Man ZX • ZX Advent
 Battle Network -sarja: : Battle Network • Battle Network 2 • Battle Network 3: Blue & White • Battle Network 4: Red Sun & Blue Moon • Battle Network 5: Team ProtoMan & Team Colonel • Battle Network 6: Cybeast Gregar & Cybeast Falzar • Rockman EXE Operate Shooting Star
 Muut pelit: : Mega Man Soccer • Super Rockman Adventure • Mega Man: Battle & Chase
 Hahmot: : Mega Man • Luettelo hahmoista
Uudelleenjulkaisut: : Rockman Complete Works • Mega Man Anniversary Collection • Mega Man X Collection • Mega Man Zero Collection • Mega Man Legacy Collection • Mega Man Legacy Collection 2 • Mega Man X Legacy Collection • Mega Man X Legacy Collection 2
 Elokuva- ja televisiosarjat: : Mega Man • Mega Man: Battle Network • Mega Man: Star Force • Mega Man: Fully Charged • Mega Man
Mega Man 5 (Game Boy)

| Mega Man V |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Nintendo eShop
Tuottaja:  Tokuro Fujiwara
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  JP 22. heinäkuuta 1994
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Game Boy
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Mega Man 5 (myös nimellä Rockman World 5) on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna 1994 Game Boylle. Peli on yhteensopiva myös Super Game Boyn kanssa.selvennä Peli jäi viimeiseksi Game Boylle julkaistuksi Mega Man -sarjan peliksi. Pelin robottimestarit on nimetty planeettojen mukaan. Muista Mega Man -peleistä poiketen pelissä ei ole viimeisenä vastuksena tri Wilya vaan uusi hahmo Sunstar.
Robottimestarit

Pelissä robottimestarit kohdataan kahdessa ryhmässä, joiden välissä on Dark Moon -robotti.
| Nimi | Ase | Heikkous |
| --- | --- | --- |
| Mercury | Grab Buster | Black Hole |
| Neptune | Salt Water | Spark Chaser |
| Mars | Photon Missile | Salt Water |
| Venus | Bubble Bomb | Photon Missile |
| Dark Moon (Yellow Devilin kopio) | ei saatavilla | Photon Missile |
| Jupiter | Electric Shock | Bubble Bomb |
| Saturn | Black Hole | Electric Shock |
| Pluto | Break Dash | Grab Buster |
| Uranus | Deep Digger | Break Dash |
Pomot

| Nimi | Heikkous |
| --- | --- |
Terra: Deep Digger
Enker: Mega Buster
Quint: Mega Buster
Punk: Electric Shock
Ballade: Photon Missile
Wily: Grab Buster
Wily (2. kerta): Grab Buster
Wily (3. kerta): Mega Buster
Wily (4. kerta): Grab Buster
Sunstar: Spark Chaser
Aiheesta muualla

Mega Man V MobyGamesissa (englanniksi)
Mega Man V MMHP.net-sivustolla (englanniksi)
| --- | --- |
 Klassinen -sarja: : Mega Man • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • &Bass • 9 • 10 • 11
 Game Boy -sarja: : I • II • III • IV • V
 X -sarja: : Mega Man X • X2 • X3 • X4 • X5 • X6 • X7 • X8 • Xtreme • Xtreme 2 • Command Mission
 Legends -sarja: : Mega Man Legends • Mega Man Legends 2 • Misadventures of Tron Bonne
 Zero -sarja: : Mega Man Zero • Zero 2 • Zero3 • Zero 4
 ZX -sarja: : Mega Man ZX • ZX Advent
 Battle Network -sarja: : Battle Network • Battle Network 2 • Battle Network 3: Blue & White • Battle Network 4: Red Sun & Blue Moon • Battle Network 5: Team ProtoMan & Team Colonel • Battle Network 6: Cybeast Gregar & Cybeast Falzar • Rockman EXE Operate Shooting Star
 Muut pelit: : Mega Man Soccer • Super Rockman Adventure • Mega Man: Battle & Chase
 Hahmot: : Mega Man • Luettelo hahmoista
Uudelleenjulkaisut: : Rockman Complete Works • Mega Man Anniversary Collection • Mega Man X Collection • Mega Man Zero Collection • Mega Man Legacy Collection • Mega Man Legacy Collection 2 • Mega Man X Legacy Collection • Mega Man X Legacy Collection 2
 Elokuva- ja televisiosarjat: : Mega Man • Mega Man: Battle Network • Mega Man: Star Force • Mega Man: Fully Charged • Mega Man
Matt Murley

| Matt Murley |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1979 (ikä 44) Troy, NY, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Timrå IK
Sarja:  SEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Albany River Rats (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Phoenix Coyotes (NHL) Amur Habarovsk (KHL) SC Langenthal (NLB) HC Lugano (NLA) Rapperswil-Jona Lakers (NLA) Linköpings HC (SEL) 
NHL-varaus:  51. varaus, 1999 Pittsburgh Penguins
Matt Murley (s. 17. joulukuuta 1979 Troy, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa kaudella 2012–2013 Elitserien-joukkue Timrå IK:ssa. Hän on aiemmin pelannut myös yhteensä 62 NHL-ottelua tehopistein 2+7=9 sekä keräten 38 jäähyminuuttia. Murley on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Hänen vahvuuksiin kuuluu kädet, pelintekeminen ja erikoistilannepelaaminen.
Ura

Murley pelasi kaksi kautta MetJHL-joukkue Syracuse Jr. Crunchin riveissä, jonka jälkeen hän kävi vuodet 1998–2002 Rensselaer Polytechnic Institutea. Murley sijoittui jo tulokaskaudellaan tehoilla 17+32=49 joukkueensa sisäisessä pistepörssissä toiseksi Dan Rivan kanssa. He olivat koko ECAC:n pistepörssin kärkikaksikko. Murley valittiin ECAC:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Pittsburgh Penguins varasi hänet toisella kierroksella 51. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1999. Kaudella 1999–2000 Murley oli RPI:n paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies. Hän teki molempina kahtena viimeisenä kautenaan 24 maalia, joilla Murley voitti ECAC:n maalipörssin. Viimeisen kautensa 2001–2002 päätteeksi RPI:n kapteenina toiminut Murley valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2002–2003 Murley siirtyi kaksivuotisella tulokassopimuksella Pittsburgh Penguinsin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden sen farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, AHL:ssä, jonka kolmanneksi paras pistemies Murley oli tehoilla 21+37=58. Kaudella 2003–2004 hän debytoi Penguinsin NHL-joukkueessa, jossa Murley pelasi 18 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Kauden 2004–2005 hän pelasi kokonaan farmissa NHL:n työsulun takia. Murley teki elokuussa 2005 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Penguinsin kanssa. Hän aloitti ja pelasi koko kauden 2005–2006 ylhäällä Pittsburghissa ja teki 41 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6.
Heinäkuussa 2006 Murley teki vuoden mittaisen sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Hän pelasi kuitenkin kauden 2006–2007 kokonaan AHL-joukkue Albany River Ratsissa, jonka toiseksi paras pistemies Murley oli Keith Aucoinin jälkeen tehoilla 23+32=55. Kevään 2007 pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+5=6. Kaudeksi 2007–2008 Murley siirtyi Phoenix Coyotesin organisaatioon. Hän oli sen farmijoukkue San Antonio Rampagen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 21+41=62. Murley pelasi kauden aikana myös kolme NHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Murley teki kaudeksi 2008–2009 vuoden mittaisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa, mutta hän siirtyi jo ennen kauden alkamista KHL-joukkue Amur Habarovskiin lokakuussa 2008. Kauden 2009–2010 Murley aloitti Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:n SC Langenthalin riveissä, mutta hän vietti kevätkauden sarjatasoa ylempänä National League A:ssa, ensin HC Luganon ja Langenthalissa tehdyn visiitin jälkeen Rapperswil-Jona Lakersin riveissä.
Syyskuussa 2010 Murley siirtyi kahden kuukauden mittaisella sopimuksella Elitserien-joukkue Linköpings HC:n riveihin, mutta hänen try-out -sopimuksensa purettiin kuitenkin lokakuussa. Murley teki marraskuussa saman mittaisen sopimuksen Timrå IK:n kanssa. Hän jatkoi joukkueessa kauden loppuun ja jatkoi sopimustaan vuodella tammikuussa 2011. Kaudella 2011–2012 Murley voitti tehoilla 15+16=31 Timrån sisäisen pistepörssin. Hän voitti myös koko Kvalserienin pistepörssin tehoilla 4+7=11. Jotkut huhut ovat viemässä Murleytä kaudeksi 2012–2013 Suomeen. Murley oli kuitenkin kauden alun pelaamatta ja palasi tammikuussa 2013 Timrån joukkueeseen.
Michael Howard

Michael Howard.
Michael Howard (s. 7. heinäkuuta 1941) on brittiläinen poliitikko, joka toimi opposition ja konservatiivipuolueen puheenjohtajana marraskuusta 2003 joulukuuhun 2005.
Howard syntyi Swansean lähistöllä Walesissa. Hänen isänsä oli romanianjuutalainen maahanmuuttaja, mistä juontaa Howardin alkuperäinen sukunimi Hecht. Perheen sukunimi muutettiin englantilaisempaan kieliasuun Michaelin ollessa kuusivuotias.
1960-luvulla Howard opiskeli Cambridgen yliopistossa. Hän kuului yliopiston poliittiseen konservatiiviryhmittymään, jonka jäsenistä monet päätyivät Margaret Thatcherin ja John Majorin aikana korkeisiin virkoihin.
Howard toimi Majorin hallituksen sisäministerinä vuosina 1993–1997. Hän seurasi Iain Duncan Smithiä Ison-Britannian konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi vuonna 2003. Hän arvosteli Tony Blairia ja Yhdysvaltoja väärän tiedon levittämisestä Irakin sodan aikana, mikä teki hänestä epäsuositun Washingtonissa. Howard hävisi vaalit Tony Blairin johtamalle Työväenpuolueelle 2005 ja joutui vetäytymään puoluejohtajan paikalta nuoren David Cameronin noustessa johtoon.
Howard aateloitiin vuonna 2010.
Matt Miazga

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Matthew Miazga
Syntymäaika: 19. heinäkuuta 1995
Syntymäpaikka: Clifton, New Jersey, Yhdysvallat
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 193 senttimetriä
Paino: 84 kilogrammaa
Seura
Seura: Chelsea
Junioriseurat
2009–2013: New York Red Bulls
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 | New York Red Bulls | 38 | (1) |
| 2016– | Chelsea | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2012 | Puola U18 | 1 | (0) |
| 2013 | Yhdysvallat U18 | 1 | (0) |
| 2014–2015 | Yhdysvallat U20 | 8 | (0) |
| 2015– | Yhdysvallat | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. tammikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. tammikuuta 2016.
Matthew Miazga (s. 19. heinäkuuta 1995 Clifton, New Jersey) on puolalaisia sukujuuria omaava yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Oikeajalkainen Miazga on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Miazga debytoi Major League Soccer -seura New York Red Bullsin paidassa kaudella 2013, jolloin hän pelasi yhden ottelun. Kaudella 2015 Miazga teki avausmaalinsa liigassa pelaten 30 ottelussa.
Tammikuussa 2016 Miazga siirtyi englantilaisen Chelsea FC:n riveihin.
Ura > Maajoukkueura

Miazga olisi voinut edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Yhdysvaltain sijaan myös Puolaa, jossa hänellä on sukujuuria. Miazga pelasikin Puolan maajoukkueen paidassa alle 18-vuotiaissa, edustaen myös Yhdysvaltoja tuossa ikäluokassa. Vuonna 2015 Miazga kuului Yhdysvaltain joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi neljässä ottelussa. Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa Miazga teki debyyttinsä marraskuussa 2015 MM-karsintaottelussa Saint Vincent ja Grenadiineja vastaan.
Miguel Nóvoa Fuente

Miguel Nóvoa Fuente (3. joulukuuta 1901 Santa Maria de Rendar – 20. toukokuuta 1966) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. huhtikuuta 1924 ja nimitettiin Santiago de Compostelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Chytrin titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta; pääkonsekraattorina toimi Fernando Quiroga y Palacios, jota avustivat José Souto Vizoso ja Francisco Aldegunde Dorrego. Nóvoa Fuenta osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 64-vuotiaana virassa.
Miroslav Hlinka

| Miroslav Hlinka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. elokuuta 1972 Trenčín, Tšekkoslovakia
Kuollut: 14. syyskuuta 2014 Banská Bystrica, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia  Tšekkoslovakia (1972–1993)
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2014
Seurat:  HK Dukla Trenčín (ČSK/SVK) HC Sparta Praha (CZE) Jokerit (SML) HC Slovan Bratislava (SVK) HC Karlovy Vary (CZE) Modo (SHL) Dynamo Moskova (RUS) PSG Zlín (SVK) MsHK Žilina (SVK) HC Pardubice (CZE) KLH Chomutov (CZE I) HC Banská Bystrica (SVK) HK SKP Poprad (SVK) HK Trnava (SVK I)
Valmennusura
Vuodet:  2014
Seurat:  HC Banská Bystrica (SVK)
| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2002 | miehet |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2000 | miehet |  |
|  Pronssia | Suomi 2003 | miehet |  |
Miroslav Hlinka (30. elokuuta 1972 Trenčín, Tšekkoslovakia – 14. syyskuuta 2014 Banská Bystrica) oli slovakialainen jääkiekkoilija, valmentaja ja maailmanmestari vuodelta 2002. Hlinka pelasi pääosan urastaan Tšekin Extraligassa. Hlinka teki itsemurhan vuonna 2014.
Hlinka tunnettiin isokokoisena hyökkääjänä, jota pidettiin hyvänä puolustajana ja alivoimapelaajana. Myös hänen asennettaan ja työtahtoaan on kehuttu.
Hlinka voitti urallaan Tšekkoslovakian, Slovakian ja Tšekin mestaruuden. Suomen ja Ruotsin sarjoista Hlinka voitti hopeaa. Maailmanmestaruuskilpailuista hän voitti kultaa 2002, hopeaa 2000 ja pronssia 2003.
McDonnell Douglas

| McDonnell Douglas Corporation |
| --- | --- |

Perustettu:  28. huhtikuuta 1967
Lakkautettu:  1. elokuuta 1997
Toimitusjohtaja:  James McNerney
Kotipaikka:  Berkeley, Missouri, Yhdysvallat
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Tuotteet:  lentokoneet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
McDonnell Douglas oli yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja, joka syntyi vuonna 1967 McDonnell-yhtiön ostaessa Douglasin.
Yhtiö harjoitti lentokoneiden rakentamista Kaliforniassa ja Missourissa. Uusien konemallien tunnus vaihtui DC:stä (Douglas Commercial) MD-alkuisiksi. McDonnell-Douglasin siviilikoneet (MD-80, MD-90, MD-11) olivat modifikaatioita DC-9- ja DC-10-koneista. Tämä hidas kehitys ja uusi kilpailija, Airbus, söivät yhtiön markkinaosuutta.
Boeing osti vuonna 1997 matkustajakoneiden myyntikilvassa tappion kärsineen McDonnell Douglasin. Kaupassa pommikoneisiin keskittynyt Boeingin  sotilaslentokonetuotanto täydentyi hävittäjälentokoneilla, kun McDonnell-Douglas oli esimerkiksi F/A-18 Hornet toimittaja. Lisäksi tuolloin elettiin kylmän sodan lopun jälkeistä asetuotannon matalasuhdannetta, jolloin Pentagonin tilauksia ei riittänyt enää useille suuryrityksille. Myös NASAn avaruusasematilaus siirtyi kaupassa Boeingille.
Historia

1928 James Smith McDonnell perustaa J. S. McDonnell & Associates -nimisen yrityksen.
1933 yritys liittyy Glenn L. Martin Companyyn. [lähde? ]
1939 McDonnell eroaa ja perustaa McDonnell Aircraft Corporationin St. Louisiin.
1967 Douglas-yhtiö liitetään McDonnelliin, muodostuu McDonnell Douglas.
1984 Hughes Helicopters liitetään McDonnell Douglasiin.
1997 Boeing ostaa McDonnell Douglasin.
Kuuluisia konetyyppejä

McDonnell Douglas F-15 Eagle (1972) – kaksimoottorinen ilmaherruushävittäjä
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet (1978) – kaksimoottorinen tukialushävittäjä
Siviilikoneet

McDonnell Douglas DC-10 (1971) – laajarunkoinen matkustajalentokone
McDonnell Douglas MD-80 (1977) – matkustajalentokone
McDonnell Douglas MD-11 (1990) – laajarunkoinen matkustajalentokone
McDonnell Douglas MD-90 (1993)
Konsepteja

McDonnell Douglas A-12 Avenger II
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.boeing.com
Douglasin ja McDonnell Douglasin matkustajakoneet
| --- | --- |
Potkurikoneet:  Dolphin · DC-1 · DC-2 · DC-3 · DC-4 · DC-5 · DC-6 · DC-7
Suihkukoneet:  DC-8 · DC-9/MD-80/MD-90/MD-95 · DC-10 · MD-11
Perutut hankkeet:  MD-12
McDonnell Douglas MD-11
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet
Michael Houghton

| Michael Houghton |
| --- | --- |
 Michael Houghton.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1949 (ikä 74–75)
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lääketiede ja virologia
Palkinnot:   fysiologian tai lääketieteen Nobel-palkinto 2020
Michael Houghton (s. 1949) on Britanniassa syntynyt virologi. Hänet tunnetaan erityisesti Hepatiitti C:n tutkimuksistaan.
Houghton on virologian professori Albertan yliopistossa. Hän sai vuoden 2020 fysiologian tai lääketieteen Nobel-palkinnon yhdessä Harvey J. Alterin ja Charles M. Ricen kanssa.