stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liigacup 2014
Alkulohkovaihe > Lohko C

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KuPS | 4 | 2 | 1 | 1 | 5 | 1 | 4 | 7 |
| MyPa | 4 | 2 | 0 | 2 | 4 | 6 | -2 | 6 |
| FC Lahti | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 5 | -2 | 4 |
Alkulohkovaihe > Lohko D

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| VPS | 4 | 2 | 1 | 1 | 10 | 7 | +3 | 7 |
| SJK | 4 | 1 | 2 | 1 | 7 | 7 | 0 | 5 |
| Jaro | 4 | 0 | 3 | 1 | 4 | 7 | -3 | 3 |
Jatkopelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  KuPS |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  KuPS |  0 |   |   | 15. maaliskuuta 2014 | 15. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |
|  |  SJK |   1 |   |   | 15. maaliskuuta 2014 | 15. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |
|  |  SJK |   1 |   |   |  SJK |  1 |   |   |  |  |
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  SJK |  1 |   |   |  |  |
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  HJK |  0 |   |   |  |  |
|  |  FC Inter |  1 |   |   |  HJK |  0 |   |   |  |  |
|  |  FC Inter |  1 |   |   |  |  |   |   | 29. maaliskuuta 2014 | 29. maaliskuuta 2014 |
|  |  HJK |  3 |   |   |  |  |   |   | 29. maaliskuuta 2014 | 29. maaliskuuta 2014 |
|  |  HJK |  3 |   |   |  |  |   |   |  SJK |  1 |
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |   |   |  SJK |  1 |
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |   |   |  VPS |  0 |
|  |  FC Honka |  1 |   |   |  |  |   |   |  VPS |  0 |
|  |  FC Honka |  1 |   |   | 15. maaliskuuta 2014 | 15. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |
|  |  IFK Mariehamn |  3 |   |   | 15. maaliskuuta 2014 | 15. maaliskuuta 2014 |   |   |  |  |
|  |  IFK Mariehamn |  3 |   |   |  IFK Mariehamn |  0 |   |   |  |  |
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  IFK Mariehamn |  0 |   |   |  |  |
|  | 8. maaliskuuta 2014 | 8. maaliskuuta 2014 |   |   |  VPS |  4 |   |   |  |  |
|  |  VPS |  3 |   |   |  VPS |  4 |   |   |  |  |
|  |  VPS |  3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  MyPa |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  MyPa |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Maalintekijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Viisi maalia:  Sebastian Strandvall (VPS) Neljä maalia:  Mikael Forssell (HJK) Kolme maalia:  Bujar Ahmeti (TPS)   Josef Ibrahim (IFK Mariehamn)   Steven Morrissey (VPS)   Jean Fridolin Nganbe Nganbe (VPS)  |  Kaksi maalia:  Tony Björk (VPS)   Miikka Ilo (KuPS)   Oussou Konan (HJK)   Markus Kronholm (Jaro)   Carlos López (SJK)   Juho Lähde (SJK)   Severi Paajanen (Inter)   Stéfano Pinho (MYPA)   Roni Porokara (Honka)   Luis Solignac (IFK Mariehamn)  |  Yksi maali: 46 pelaajaa Oma maali:  Tero Taipale (KuPS, SJK:a vastaan)  |
Ludwig Daser

Ludwig Daser (n. 1525/6 München – 27. maaliskuuta 1589 Stuttgart) oli saksalainen renessanssiajan säveltäjä. Hän sävelsi alun perin katolista ja myöhemmin luterilaista kirkkomusiikkia.
Daser sai musiikillisen koulutuksensa hovissa Münchenissä. Hänen opettajiinsa kuuluivat todennäköisesti Wolfgang Fynnckl ja Andree Zauner, mahdollisesti myös Ludwig Senfl. Vuonna 1542 Daser aloitti teologian opiskelun Ingolstadtin yliopistossa. Vuonna 1550 hän palasi Münchenin hoviin tenorina ja säveltäjänä. Hän johti Münchenin hovimuusikoita Senflin seuraajana vuodesta 1552, kunnes häntä seurasi vuonna 1563 Orlando di Lasso. Daser on jäänyt huonommin tunnetuksi kuin Senfl ja Lasso, vaikka hänellä oli ratkaiseva vaikutus Münchenin hovin kuoron ammattimaistumiseen Baijerin herttua Albrecht V:n alaisuudessa. Vuonna 1572 Daser lähti Stuttgartiin Württembergin herttua Ludwig III:n hovin muusikoiden johtajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä kuolemaansa saakka. Stuttgartissa Daser alkoi säveltää musiikkia luterilaisen kirkon käyttöön.
Daserin tuotantoon kuuluu 22 messua, 26 motettia, 33 saksankielistä koraalisovitusta, kaksi Magnificatia, passio ja lukuisia urkuteoksia. Huelgas Ensemblen vuonna 2023 tekemä levytys Daserin teoksista sai Gramophone-lehden vanhan musiikin palkinnon. Samana vuonna hänen teoksiaan levytti Cinquecento.
Final Fantasy Anthology

| Final Fantasy Anthology |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Square
Julkaisija:   Square Electronic Arts  SCE Europe
Julkaistu:  NA 30. syyskuuta 1999EU 17. toukokuuta 2002
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16 
Alusta:  PlayStation
Jakelumuoto:  2 CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Final Fantasy Anthology on kaksi Squaren kehittämää  roolipeliä sisältävä kokoelma, joka on samalla Super Nintendo Entertainment Systemille julkaistujen pelien sovitus PlayStationille. Siinä missä vuonna 1999 ilmestyneeseen pohjoisamerikkalaiseen julkaisuun kuuluvat Final Fantasy V ja Final Fantasy VI, sisältää kolme vuotta myöhemmin Euroopassa julkaistu PAL-versio viidennen osan ohella Final Fantasy IV:n (Final Fantasy IV julkaistiin Pohjois-Amerikassa Final Fantasy Chroniclesin yhteydessä, Final Fantasy VI taas yksittäisenä pelinä Euroopassa). Erotukseksi amerikkalaissovituksesta PAL-käännöksen täydellinen nimi on Final Fantasy Anthology: European Edition; lisäksi julkaisujen kansikuvat ovat keskenään erilaiset.
Final Fantasy Anthologyn julkaisun jälkeen Final Fantasy V ilmestyi ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Sekä Final Fantasy IV että Final Fantasy V olivat uusia pelejä Euroopan markkinoilla, sillä ennen vuonna 1997 ilmestynyttä Final Fantasy VII:a ei mantereella ollut julkaistu yhtäkään Final Fantasy -pääsarjan peliä.
Erot alkuperäisversioihin

Vaikka Final Fantasy Anthologyn grafiikka ja äänenlaatu jätettiin SNES-pelien tasolle, on kokoelman peleissä PlayStationin tehoja hyödyntäviä ominaisuuksia. Entistä suurempi muisti mahdollisti sen, että peleihin lisättiin tarinaan pohjautuvat tietokoneanimaatiot ja SNES-versioista puuttuvia ekstroja, kuten kuvakaappausten muodostamia gallerioita sekä vastuksiin liittyvää informaatiota. Loput muutokset koskevat lähinnä hirviöiden uusia nimiä sekä muita itse juoneen ja pelaamiseen liittymättömiä yksityiskohtia.
Music From FFV and FFVI Video Games

Music From FFV and FFVI Video Games on Final Fantasy V:n ja Final Fantasy VI:n musiikkia sisältävä CD-levy, joka oli saatavilla 5. lokakuuta ilmestyneissä pohjoisamerikkalaisissa Final Fantasy Anthology -peleissä. Albumissa on yhteensä 22 kappaletta, joista 9 on yksinomaan Final Fantasy V:sta ja 12 pelin seuraajasta. Viimeiseksi kuultava sävelmä on molemmissa peleissä soiva preludi. Kappaleiden yhteiskesto on 57:27, ja ne on säilytetty äänenlaadultaan samoina kuin pelien Super Nintendo -versioissa. Levyn avulla Square pyrki korvaamaan Anthologyn amerikkalaisesta julkaisusta puuttuvan Final Fantasy IV:n.
| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Electronic Gaming Monthly: 9.5/10
GameSpot: 8.1/10
IGN: 9/10
RPGamer: 3/10 ja 8/10
RPGFan: 92/100
Aiheesta muualla

Virallinen Final Fantasy Anthology -sivusto (Pohjois-Amerikka) (englanniksi)
Final Fantasy Anthology MobyGamesissa (englanniksi)
Final Fantasy Anthology Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Final Fantasy -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Final Fantasy  II  III  IV  V  VI  VII  VIII  IX  X  XI  XII  XIII  XIV  XIV: A Realm Reborn  XV  XVI 
Alasarjat:   Final Fantasy Crystal Chronicles  Compilation of Final Fantasy VII  Ivalice Alliance  Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII 
Jatko-osat:   Final Fantasy X-2  Final Fantasy XII: Revenant Wings  Final Fantasy IV the After: Tsuki no Kikan  Final Fantasy XIII-2  Lightning Returns: Final Fantasy XIII 
Sivutarinat ja spin-off-pelit:   Mystic Quest  Final Fantasy Mystic Quest  Final Fantasy Tactics  Final Fantasy Tactics Advance  Dissidia: Final Fantasy  Dissidia 012 Final Fantasy  Dissidia Final Fantasy NT 
Uudelleenjulkaisut:   Final Fantasy I–II  Final Fantasy Origins  Final Fantasy I & II: Dawn of Souls  Final Fantasy Collection  Final Fantasy Anthology  Final Fantasy Chronicles 
Anime ja elokuvat:   Final Fantasy: Legend of the Crystals  Final Fantasy: The Spirits Within  Final Fantasy: Unlimited  Final Fantasy VII: Advent Children  Last Order: Final Fantasy VII  Kingsglaive 
Kohtaus Final Fantasy V:n introsta
Long Live Rock ’n’ Roll (kappale)

| ”Long Live Rock 'n' Roll” Rainbow |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Long Live Rock 'n' Roll
 Äänitetty : Le Chateau, Pariisi, Ranska, 1977 
 Julkaistu: maaliskuu 1978 
 Formaatti: 7"-single
 Tuottaja(t): Martin Birch 
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 04.25
 Levy-yhtiö: Polydor Records
Listasijoitukset
  33. (8. huhtikuuta 1978)
Rainbow’n muut singlet
| ”Kill the King” 1977 | ”Long Live Rock 'n' Roll” 1978 | ”L.A. Connection” 1978 |
Long Live Rock 'n' Roll on Rainbow-yhtyeen kappale ja single samannimiseltä albumilta, joka julkaistiin vuonna 1978. Ritchie Blackmoren ja Ronnie James Dion kirjoittama kappale pääsi Britanniassa sijalle 33.
Kappaleet singlellä

A-puoli
Long Live Rock 'n' Roll – 4.25 (säv. Blackmore/Dio)
B-puoli
Sensitive to Light – 3.08 (säv. Blackmore/Dio)
Lähde:
Kokoonpano

Ritchie Blackmore – kitara
Ronnie James Dio – laulu
David Stone – kosketinsoittimet
Bob Daisley – bassokitara
Cozy Powell – rummut
France Prešeren

France Prešerenin oletettu valokuva.
Prešerenin rintakuva
France Prešeren (3. joulukuuta 1800 Vrba, Slovenia – 8. helmikuuta 1849 Kranj, Slovenia) on Slovenian kansallisrunoilija.
Prešereniä pidetään slovenialaisen runouden johtohahmona, joka on saanut runsaasti tunnustusta niin kotimaassaan kuin muualla Euroopassakin. Häntä pidetään myös yhtenä Euroopan parhaista romantiikan ajan kirjailijoista. Toisinaan hänen nimensä kirjoitetaan saksalaisempaan muotoon "Franz Prescheren", erityisesti dokumenteissa ajalta, jolloin Slovenia oli osa Itävaltaa.
Elämä ja runous

France Prešeren syntyi 3.12.1800 maanviljelijäperheeseen Vrban kylässä, Sloveniassa. Prešerenin äiti olisi halunnut hänestä papin, mutta tuleva runoilija valitsi toisin. Hän opiskeli Wienin yliopistossa filosofiaa ja myöhemmin lakia. Saatuaan laissa tohtorin arvon Prešeren palkattiin Ljubljanaan erääseen lakifirmaan assistentiksi. Itsenäistä lakimiestä Prešerenistä ei kuitenkaan koskaan tullut.
Prešeren kuoli 8.2.1849 Kranjissa, Sloveniassa.
France Prešeren kirjoitti runoja vapaa-aikanaan. Hänen tunnetuin tuotoksensa, Sonetni Venec (suom. Seppele soneteista) sai voimansa Prešerenin epäonnisesta rakkaudesta Julija Primiciä kohtaan (saksalaisemmin "Julia Primita") sekä Prešerenin läheisen runoilijaystävän Matija Čopin ("Matthias Tschop") kuolema.
Sonetni Venecin on kirjoitustyyliltään erikoinen: yhden sonetin viimeisestä rivistä tulee seuraavan sonetin ensimmäinen rivi, ja näin kaikki 14 sonettia muodostavat tunteellisen lyriikan yhteenpunotun seppeleen, jossa yhtä sonettia ei voi olla ilman toista. Kaikkien 14 sonetin ensimmäiset rivit puolestaan muodostavat uuden sonetin, ja tämän sonetin jokaisen rivin ensimmäiset kirjaimet taas muodostavat sanat "Primicovi Julji", suomennettuna "Julija Primicille".
Prešeren kirjoitti sloveenin lisäksi myös saksaksi. Hänen kielellisestä lahjakkuudestaan runouden saralla todistaa myös se, että kun Prešerenin runoja ensi kertaa julkaistiin lehdessä, ne olivat siellä sekä saksan että sloveenin kielellä.
Vaikutus Slovenian kulttuuriin

Seitsemäs säkeistö eräästä Prešerenin runosta, Zdravljicasta (suom. Maljalaulu), on ollut Slovenian kansallislaulu vuodesta 1991. Lisäksi Prešerenin kuolinpäivä, helmikuun kahdeksas, on slovenialaisen kulttuurin päivä, joka tunnetaan myös nimellä Prešerenin päivä. Hänen kuvansa oli myös tuhannen tolarin setelissä sekä vuodesta 2007 2 euron kolikossa.
France Prešerenin patsas sijaitsee Ljubljanassa Prešerenin aukiolla, ja se tuijottaa aukion toisella laidalla sijaitsevaa Julija Primicin kohokuvaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elämäkerta, useimmat runoista englanniksi, saksaksi ja sloveeniksi
Lorax

Lorax voi tarkoittaa seuraavia:
Lorax, Dr. Seussin lastenkirja
Lorax, animaatioelokuva vuodelta 2012
Lorax, televisioelokuva vuodelta 1972
Lori "Lorax" Black (s. 1954), yhdysvaltalainen muusikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lorax”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Long Lost Suitcase

| Long Lost Suitcase Tom Jones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. lokakuuta 2015
 Tuottaja(t): Ethan Johns
 Tyylilaji: blues, soul, rock ’n roll
 Levy-yhtiö: Island
Tom Jonesin muut julkaisut
| Spirit in the Room 2012 | Long Lost Suitcase 2015 | Surrounded by Time 2021 |
Long Lost Suitcase on Tom Jonesin 41. albumi. Albumi on julkaistau 9. Lokakuuta 2015. Se on kolmas albumi trilogiasta johon kuuluu myös 2010 julkaisut Praise & Blame sekä Spirit in the Room. Kuin aiemmatkin albumit myös tämän on tuottanut Ethan Johns.
Kappaleet

Opportunity to Cry – 2.43  (Willie Nelson)
Honey Honey – 2.23  (The Milk Carton Kids)
Take My Love – 3.02  (I Want To Give It) (Little Willie John)
Bring It Home – 3.15  (Sonny Boy Williamson)
Everybody Loves a Train – 4.28  (Los Lobos)
Elvis Presley Blues – 3.14  (Gillian Welch)
He Was a Friend of Mine – 3.18  (Dave Van Ronk)
Factory Girl – 2.32  (Rolling Stones)
I Wish You Would – 4.13  (Billy Boy Arnold)
Til My Back Aint Got No Bone – 4.51  (Eddie Floyd/Alvertis Isbell)
Why Don’t You Love Me Like You Used to Do – 1.49  (Hank Williams)
Tomorrow Night – 3.06  (Lonnie Johnson)
Raise a Ruckus – 3.15  Fuller)
Arvostelu

| Arvostelu |  |
| --- | --- |
 Lähde:  Arvostelu
Daily Mail: 
The Guardian: 
Evening Standard:
Ljungbyånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Ljungbyånin vesistö (ruots. Ljungbyåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 77) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Ljungbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 758 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Ljungbyån, jonka pituus on 62 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on 77 kilometriä, kun huomioidaan pisin sivujoki. Se alkaa Bullaflyn suolta , joka sijaitsee 219 metriä mpy. Joki laskee Itämereen noin 0,15 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Ljungbyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Sen kanssa on yhteinen vedenjakaja on neljällä päävesistöllä. Pisin yhteinen vedenjakaja on eteläpuolisella Hagbyånin vesistöllä (tunnus 78), jonka länsipuolella sijaitsevatLyckebyånin vesistön (tunnus 80) ja Alsterånin vesistön (tunnus 75) lyhyet vedenjakajat. Alsterånin viereinen vesistö Snärjebäckenin vesistö (tunnus 76) on pinta-alaltaan pieni, mutta merenrannikolla on mereen laskevien ojien ja purojen pienien valuma-alueiden yhteispinta-ala on Ljungbyånin vesistöä paljon suurempi.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (69,3 %), turve (8,1 %), kalliomaa (1,1 %), hiekka ja sora (3,7 %), multamaa (9,4 %), savimaa (3,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,7 %), soita ja kosteikkoja (1,6 %), viljelymaita (13 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,6 %) sekä joutomaita (4,4 %). Näiden lisäksi on 0,7 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Ljungbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,97 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 29,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,74 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,9 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 28 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,9 m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,2 m³/s marraskuussa 1982. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 38 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia.
Ljungbyånin pääuomassa on 2 vesivoimalaitosta: Kölby ja 
Djupafors. Vesistön sivu-uomissa on vielä Weinen voimala. Voimaloiden yhteisteho on 0,1 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 0,2 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Fuad Siniora

| Fuad Siniora |
| --- | --- |

Libanonin pääministeri
 2005 – 2009  
Edeltäjä:  Najib Mikati
Seuraaja:  Saad al-Hariri
Libaninin vt. presidentti
 23. marraskuuta 2007 – 25. toukokuuta 2008  
Edeltäjä:  Émile Lahoud
Seuraaja:  Michel Suleiman
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1943 (ikä 80) Sidon
Tiedot
Puolue:  Tayaar al-Mustaqbal
Koulutus:  MBA
Tutkinnot:  Beirutin amerikkalainen yliopisto
Aiheesta muualla
www.fuadsiniora.com
Fuad Siniora (arab. فؤاد السنيوره‎; s. 14. huhtikuuta 1943) on libanonilainen poliitikko, joka toimi Libanonin pääministerinä vuosina 2005–2009 Émile Lahoudin ja Michel Suleimanin alaisuudessa. Siniora edustaa Saad Haririn al-Mustaqbal-puoluetta.
Hän on kotoisin Sidonista ja sunnimuslimi. Siniora kävi Beirutin amerikkalaista yliopistoa, josta sai MBA-tutkinnon. Hän työskenteli pankkialalla ja oli Libanonin keskuspankin johdossa 1977–1982. Myöhemmin hän johti Rafiq al-Haririn omistaman neljän pankin muodostamaa Groupe Mediterranee'a.
Hän oli kahdesti Libanonin talousministeri, molemmilla kerroilla pääministerinä toimineen Rafiq al-Haririn alaisuudessa. Pääministeri hänestä tuli Haririn murhan jälkeen 2005, kun Maaliskuun 14. päivän ryhmittymä otti vaalivoiton.
Siniora esitteli Roomassa 27. heinäkuuta 2006 aseleposuunnitelman Israelin vuoden 2006 Libanonin sodan aselevosta. 8. elokuuta arabiliitto esitteli siihen pohjautuvan suunnitelman YK:ssa, jonka Hizbollah hyväksyi 12. elokuuta ja Israel seuraavana päivänä.
Marraskuussa 2006, muutaman kuukauden Hizbollahin ja Israelin sodan jälkeen Hizbollah-Amal ja kenraali Michel Aounin Vapaa patrioottinen liike -ryhmittymä vaati Sinioran eroa. Oppositio syytti Sinioraa epäonnistumisesta avun tuomisessa Israelin pommitusalueille. Sinioran hallitus oli tämän jälkeen käytännössä halvaantunut. Oppositio aloitti katumellakat joulukuun alussa pyrkiessään kaatamaan hallituksen.
Sinioran ensimmäinen pääministerikausi päättyi kun parlamentti sai valittua uudeksi presidentiksi Michel Suleimanin, kun äänestystä oli lykätty 19 kertaa. Suleiman nimitti Sinioran myös uuden hallituksen muodostajaksi.
František Veselý

František Veselý vuonna 1966.
František Veselý (7. joulukuuta 1943 Praha – 30. lokakuuta 2009) oli Tšekkoslovakiaa edustanut tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueen pelaajana voittamassa Euroopan-mestaruutta vuonna 1976.
Veselý edusti kotimaassaan Dukla Prahaa kausina 1962–1964 ja Slavia Prahaa kausina 1964–1980. Hän voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuonna 1964. Pelaajauransa lopulla hän pelasi Itävallassa.
Veselý pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 34 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 1965 ja viimeisen maaliskuussa 1977. Hän pelasi MM-kilpailuissa 1970 ja EM-kilpailuissa 1976. Tšekkoslovakia voitti vuonna 1976 Euroopan-mestaruuden kukistettuaan loppuottelussa Länsi-Saksan rangaistuspotkukilpailussa. Veselý tuli loppuottelun jatkoajalla vaihdosta kentälle. Lukemin 3–1 päättyneessä välieräottelussa Alankomaita vastaan hän teki joukkueensa kolmannen maalin tultuaan siinäkin jatkoajalla kentälle.
Francena McCorory

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Francena McCorory vuonna 2014. |  Francena McCorory vuonna 2014. |  Francena McCorory vuonna 2014. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 4×400 m |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | 4×400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Daegu 2011 | 4×400 m |  |
|  Hopeaa | Moskova 2013 | 4×400 m |  |
|  Hopeaa | Peking 2015 | 4×400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sopot 2014 | 400 m |  |
|  Kultaa | Sopot 2014 | 4×400 m |  |
Francena Lynette McCorory (s. 20. lokakuuta 1988 Los Angeles) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
McCorory voitti 400 metrin NCAA-mestaruuden sisäradoilla 2009 ja 2010 sekä ulkoradoilla 2010. Hän sijoittui Daegun MM-kilpailuissa 2011 400 metrillä neljänneksi ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi ja juoksi kolmannen osuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä.
McCorory sijoittui Moskovan MM-kilpailuissa 2013 kuudenneksi 400 metrillä ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti Yhdysvaltojen hallimestaruuden 400 metrillä 2014. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 400 metrin juoksussa Sopotissa 2014 ajalla 51,12 ja juoksi kolmannen osuuden Yhdysvaltojen voitokkaassa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti 2014 myös kotimaansa 400 metrin ulkoratamestaruuden ja saman matkan maanosien cupissa.
McCorory saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän juoksi samalla matkalla ankkuriosuuden toiseksi sijoittuneessa Yhdysvaltojen joukkueessa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla voitti loppukilpailussa kultaa.
McCorory juoksi 300 metrin junioreiden sisäratojen maailmanennätyksen 36,67 Blacksburgissa 12. tammikuuta 2007. Hän juoksi 400 metrin sisäratojen Yhdysvaltojen ennätyksen 50,54 Fayettevillessä 13. maaliskuuta 2010.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,55 | Raleigh | 25. maaliskuuta 2016 |
| 200 m | 22,92 | Gainesville | 2. huhtikuuta 2010 |
| 400 m | 49,48 | Sacramento | 28. kesäkuuta 2014 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 55 m | 6,86 | Newport News | 18. helmikuuta 2006 |
| 60 m | 7,43 | Princess Anne | 6. tammikuuta 2007 |
| 200 m | 24,29 | Hampton | 24. tammikuuta 2009 |
| 300 m | 36,50 | New York | 15. helmikuuta 2014 |
| 400 m | 50,54 | Fayetteville | 13. maaliskuuta 2010 |
| 500 m | 1.09,01 | State College | 28. tammikuuta 2012 |
| 600 m | 1.29,07 | State College | 25. tammikuuta 2012 |
| 800 m | 2.20,25 | Princess Anne | 6. tammikuuta 2007 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Francena McCorory Wikimedia Commonsissa
Ludwig Engels

Ludwig Engels (11. joulukuuta 1905 Düsseldurk, Saksa – 10. tammikuuta 1967 São Paulo, Brasilia) oli saksalais-brasilialainen shakinpelaaja. Engelsin ura kesti vuodesta 1928 aina vuoteen 1966 asti.
Aiheesta muualla

Ludwig Engels ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)