stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tšagatai

Tšagatai-kaani
Tšagatai-kaani (1183 tai 1185 – 1241 tai 1242) myös Chagatai, Tsagadai, Jagatai tai Chaghatai oli Tsingis-kaanin ja hänen päävaimonsa keisarinna Börten toinen neljästä pojasta, mongolihallitsija ja Tšagatain kaanikunnan perustaja sekä sen ensimmäinen kaani.
Tšagatain kaanikunta Keski-Aasiassa nykyisen Kazakshtanin alueella oli yksi neljästä kaanikunnasta, joihin Mongolivaltakunta jakautui. Tšagatai hallitsi kaanikuntaa kuolemaansa vuoteen 1241 tai 1242 asti. Hänen mukaansa on nimetty tšagatain kieli ja tšagataikansa.
Hän sai isänsä kuoltua Kašgarian (nyk. Xinjiang Uigurian autonomisen alueen eteläosa Kiinassa) ja suurimman osan Transoxaniasta Amudarjan ja Syrdarjan välissä (muinaiset Oxus- ja Jaxartes-joet) vasallivaltakunnakseen. Hänen pääkaupunkinsa oli Almalik (tai Bišbalik, Ili-joen varrella) lähellä nykyistä Kuldjaa (Yining), Länsi-Xinjiangissa.
Tšagatain hautajaiset vuonna 1241/1242
Tšagatai-kaani oleskeli paljon veljensä Ögödei-kaanin hovissa Karakorumissa ja jätti oman kaanikuntansa hallintoasiat sukulaiselleen Karašar-Nojonille, joka oli Sugujinin poika ja Timur Lenkin esi-isä. Karašar-Nojon tuli tunnetuksi kapinallisen Tarabijanov lahkon rauhoittamisesta. Lahkon perustaja Mahmud Tarabi oli kotoisin Tarabin pikkukaupungista noin kahdenkymmenen virstan päässä Buharasta. Kerättyään vahvan kannattajajoukon hän otti Buharan haltuunsa ja aiheutti pelkoa kaanin komentajissa. Karašar otti itse armeijan komentoonsa ja kun Muhammad Tarabi oli kuollut taistelussa hän ajoi kapinalliset pois Buharasta ja pakotti heidät sovintoon. Pian tämän jälkeen Tšagatai-kaani kuoli. On mahdollista että hänet myrkytettiin ja leski Jesülün Khatun määräsi miehensä palvelijan, uiguuri Vijarin mestattavaksi.
Tšagatai-kaani näyttää olleen oikeudenmukainen ja pätevä hallitsija noin 14 vuoden ajan. Muslimien kanssa hänellä oli eripuraa, koska mongolien jasa-lain toimeenpanijana hän ei sallinut kaanikunnassaan islamin šaria-lakia.
Hänellä oli kuusi poikaa kahden päävaimon Jesülün Khatunin ja Tögen Khatunin kanssa sekä usean jalkavaimon kanssa: Mögetüken, Mochi Jaba, Balgaši, Sarban, Jesü-Möngke ja Baidar. Hänen vanhin, suosikkivaimo Jesülünin poika Mögetüken oli kuollut taistelussa vuonna 1221 ja kaaniksi tuli alaikäinen pojanpoika Kara Hülegü (1242-1246), jonka sijaishallitsijana toimi hänen äitinsä Ebuskun. Tšagatai-kaani oli syrjäyttänyt perimysjärjestyksessä oman nuorimman poikansa Jesü Möngken, koska tiesi hänen olevan alkoholisti. Kara Hülegün syrjäytti suurkaani Güyükin tuella Jesü Möngke (1246/1247-1252), joka mestattiin seuraavan suurkaani Möngken käskystä ja Kara Hülegü sai takaisin kaaninarvonsa vuonna 1252, mutta ehti kuolla ennen valtaan palaamistaan. Seuraavaksi kaaniksi tuli hänen alaikäinen poikansa Mubarak Shah (1252-1260), jonka sijaishallitsijana toimi hänen äitinsä Ergene Khatun.
Tulipyrstömedestäjä

| Tulipyrstömedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Punamedestäjät Aethopyga
Laji::  ignicauda
Kaksiosainen nimi
 Aethopyga ignicauda  (Hodgson, 1837) 
Katso myös
   Tulipyrstömedestäjä Wikispeciesissä   Tulipyrstömedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulipyrstömedestäjä (Aethopyga ignicauda) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Tulipyrstömedestäjää tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Thaimaassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Toivo Lankinen

Toivo Lankinen (21. huhtikuuta 1928 Kurkijoki – 3. tammikuuta 2011 Vihti) oli suomalainen kanttori ja kuoronjohtaja.
Elämä

Nuoruusvuotensa Lankinen vietti Kurkijoen Itulan kylässä kotitilalla, joka rajoittui Laatokkaan kahdelta sivultaan, ja myöhemmin äidin kodissa Hiitolassa. Sotilasarvoltaan Toivo Lankinen oli luutnantti. Pienestä pitäen Lankisen harrastus suuntautui musiikkiin ja hän suoritti musiikkiopintoja jo ennen sotia Hiitolassa. Muutettuaan evakkona vanhempiensa mukana Vaasaan vuonna 1944 hän jatkoi opintoja ja valmistui kanttoriksi Turun Kirkkomusiikkiopistosta vuonna 1948. Hänelle myönnettiin arkkipiispan aloitteesta director cantus -arvonimi vuonna 1958 Suomen nuorimpana kanttorina. Lankinen toimi monissa seurakunnissa pääasiassa Etelä- ja Länsi-Suomen alueella, muun muassa Turun Tuomiokirkossa.
Lankisella oli merkittävä vaikutus nuorison elämään sekä soittokunnan kautta että musiikin opettajana ja virikkeiden antajana. Hän perusti ja johti soittokuntia Vampulassa, Urjalassa, Kankaanpäässä, Turussa, Naantalissa, Eurajoella, Kalannissa sekä Mynämäessä, jossa hän harjoitti maa- ja metsätaloutta perheen Haloilan tilalla.
Hänen soittokuntaansa kuului suurimmillaan satakunta soittajaa. Lisäksi hän johti useita kirkkokuoroja ja lapsikuoroja ja toimi musiikinopettajana lukioissa ja pianonsoiton opettajana musiikkiopistoissa.
Monet musiikin mestarit saivat innostuksensa ja oppinsa Toivo Lankisen kasvatuksesta. Hänen soittajiaan nousi niin musiikin, viihteen kuin kulttuurinkin huipulle. Soittoinnostusta kasvatettiin lukuisilla esiintymismatkoilla, jotka ulottuivat ympäri Euroopan Pohjois-Norjasta, Novgorodin kautta Kreikkaan ja Espanjaan saakka. Suomessa Lankisen johtama Turun Kristillisen Raittiusseuran Nuorisosoittokunta esiintyi ensimmäisissä yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä vuonna 1983.
Toivo Lankinen oli luonteeltaan avoin, iloinen ja innostava ja säilyi mieleltään nuorena vanhoille päivilleen saakka. Hän loi maaseudun lapsille ja nuorille mahdollisuuden harrastaa musiikkia ja olla osana sellaista yhteisöä, josta kaikki saivat musiikin ohella myös sosiaalista pääomaa. Nuorison innostusta kuvaa hyvin se, että esimerkiksi Urjalan soittokuntaharjoituksiin kuljettiin mopolla Punkalaitumelta saakka. Yhä vielä, neljänkymmenen vuoden jälkeenkin, soittajat pitävät yhteyttä toisiinsa.
Toivo Lankisen elämää leimasivat voimallisesti sekä kodin hengellinen perintö että karjalaisuus. Tätä perintöä hän vei eteenpäin myös soittokunnissa. Jokaisella soittajalla oli harjoituksissa aina soitinkotelossaan mukana erikoispainos Johanneksen evankeliumista, ja esiintymisten viimeinen kappale oli usein Sua kohti Herrani.
Tulipunaruusut (Kalevi Korpi)

| Tulipunaruusut Kalevi Korpi |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1953–1958
 Julkaistu: 2009
 Tyylilaji: vanha tanssimusiikki
 Kesto: 78.34
 Levy-yhtiö: Salix
Kalevi Korven muut julkaisut
| 20 suosikkia – Lumous 2000 | Tulipunaruusut 2009 |   |
Tulipunaruusut on Kalevi Korven kokoelmalevy, johon on koottu vanhoilta savikiekoilta kappaleita vuosilta 1953–1958. Levyllä on pääsiasiassa materiaalia, jota ei ole ollut saatavissa CD-formaatissa. Levyn kappaleet on valittu tuottaja Hannu Saarisen ja Kalevi Korven yhteistyönä. Levyjen kappaleiden sovittajina ovat olleet Toivo Kärki, Georg Malmsten, Ingmar Englund, Harry Bergström, Erkki Ertama, Ossi Malinen, Kullervo Linna, Veikko Ahvenainen ja Kaarto Virtanen.
Kappaleet

Kaikki virtaa – 2.50
Näsijärven rantamilla – 2.50
Öistä kuisketta – 3.13
Kuka uskonut on – 2.48
Delila – 3.10
Anastasia – 3.01
Haaveiden kahvilassa – 2.43
Ei kautta vuoden käy ruusut kukkaan – 2.59
Unohda minut – 3.06
Näin unessa jälleen Firenzen – 3.04
Revontulten maa – 3.10
Lennä mun lempeni laulu – 2.23
Kuunsilta – 2.49
Se muistokseni jää – 3.11
Miks sulle sydän sykkii – 3.00
Snurri-burri-bum – 2.56
Rooman suihkulähteillä – 2.53
Monte Carlo – 3.03
Kauas kaipaava – 3.03
Unelma pampalla – 2.37
Tulipunaruusut – 2.57
Kun kevät jälleen saa – 2.25
Suutelen kättänne madam – 3.01
Kirkas onnen hetki – 3.31
Kukkia Salzburgista – 2.43
Espanjatar – 2.50
Sävel rakkauden – 2.17
Ua Mau ke Ea o ka ʻĀina i ka Pono

Motto kaiverrettuna Honolulun kaupungintalon kulmakiveen
Ua Mau ke Ea o ka ʻĀina i ka Pono on Havaijin virallinen motto, joksi se on määritelty osavaltion perustuslaissa. Yleinen englanninkielinen käännös sille on: ”The life of the land is perpetuated in righteousness”. Osavaltion perustuslaissa mainitaan kuitenkin vain havaijinkielinen versio. Motto löytyy mm. Havaijin osavaltion sinetistä.
Motto on peräisin kuningas Kamehameha III:n vuonna 1843 pitämästä puheesta, jonka taustalla oli niin sanottu Pauletin tapaus, viisi kuukautta kestänyt brittimiehitys Havaijilla.
Huolimatta moton yleisesti käytössä olevasta englanninkielisestä käännöksestä osa sen sanoista voidaan kääntää hieman eri tavalla:
ea: ”elämä” tai ”itsenäisyys”
pono: ”oikeellisuus” tai ”hyvyys”, ”reiluus”
‘āina: merkitys laajempi kuin vain ”maa” ja viittaa syvään suhteeseen ihmisten ja näiden kotimaan välillä.
Näin ollen Ua Mau ke Ea o ka ʻĀina i ka Pono voidaan suomentaa esimerkiksi: ”Kotimaan itsenäisyys on reiluudella ikuistettu”.
Tormentor

Tormentor on unkarilainen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1987. Yhtye hajosi vuonna 1991, mutta se muodostettiin uudestaan vuonna 1999. Yhtyeen kenties tunnetuin jäsen on Attila Csihar, joka tunnetaan myös Mayhem-yhtyeen laulajana.
Jäsenet > Nykyiset

Attila Csihar – laulu, kitarat
Machat St. Zsoltar – rummut
Mugambi Zoldun Bwana – soolokitara
Zeno Galoca – basso
Jäsenet > Entiset

Szigeti Attila – kitarat
Farkas György – basso
Dubecz Márton – rummut
Budai Tamás – kitarat
Julkaisut

7th Day Of Doom (demo) 1988
Anno Domini (albumi) 1988
Black And Speed Metál (split-albumi) 1989
Recipe Ferrum! 777 (albumi) 2001
Morbid Realization (albumi) 2017
Aiheesta muualla

Saturnus Productions (Arkistoitu – Internet Archive)
Anno Domini -albumin arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Toivo Laitinen

| Toivo Laitinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1905 Suomussalmi
Kuollut: 24. marraskuuta 1977 (71 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1956–1968
Sotilasarvo:  kenttäpiispa
Toivo Vilho Kultimo Laitinen (25. marraskuuta 1905 Suomussalmi – 24. marraskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen pappi, teologian tohtori. Hän oli puolustusvoimien kenttäpiispa vuosina 1956–1968.
Laitinen vihittiin papiksi vuonna 1928 ja hän väitteli teologian tohtoriksi 1953. Hän toimi rajaseutupappina Kuusamossa ja vuosina 1935–1943 Puolangan kirkkoherrana. Vuosina 1943–1956 hän oli Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton pääsihteerinä. Laitinen osallistui talvisotaan upseerina ja oli jatkosodan aikana Kainuun ilmasuojelualuepäällikkönä sekä Itä-Karjalan miehityshallinnon tehtävissä. Hänet ylennettiin vuonna 1967 reservin majuriksi. Hän oli muun muassa Rajaseutuliiton, Agricola-seuran ja Kotimaa-lehden toimitusneuvoston puheenjohtaja.
Toivo Laitisen poika oli juristi, diplomaatti ja pankinjohtaja Paavo Laitinen.
Julkaisut

Armas Antila, Toivo Laitinen: Elämän lähteille : kirkkotietoa nuorille /. Helsinki : Kirjapaja, 1944.
Toivo Laitinen: Herännäisyyden käsitys kirkosta 1840-luvulla, Tekijä, 1953. Väitöskirja Helsingin yliopisto.
Aimo T. Nikolainen, Toivo Laitinen, Olavi K. Heliövaara: Jumalan vainiot. Agricola-seura, 1953
Toivo Laitinen, Lauri Tuomi: Palvelkaa toisianne : piirteitä kristillisen rakkauden työkentältä /. Helsinki : Agricola-seura, 1950.
Tokion rautatieasema

| 東京駅 Tōkyō-eki> Tokion rautatieasema |
| --- | --- |
 Tokion rautatieaseman Marunouchin puolen rakennus valaistuna
Perustiedot
Sijainti:  35°40′51″N, 139°46′01″E
Kunta:  Chiyoda, Tokio
Valtio:  Japani
Avattu:  1914
Liikenne
Käyttäjiä:  415 908 (JR Higashi-Nihonin aseman junaannousuja päivittäin vuonna 2013)
Liikennöitsijä(t):  JR Higashi-Nihon, JR Tōkai, Tōkyō metro
Kaukoliikenne:  Tōhoku Shinkansen (Yamagata Shinkansen, Akita Shinkansen, Jōetsu Shinkansen, Hokuriku Shinkansen), Tōkaidō Shinkansen
Paikallisjunat:  Ueno–Tōkyō Line (Tōkaidō-päälinja, Utsunomiya-linja, Takasaki-linja, Jōban-linja), Keihin-Tōhoku-linja, Yamanote-linja, Chūō-linja, Sōbu-pikalinja, Yokosuka-linja, Keiyō-linja
Vaihtoyhteydet:  Tōkyō metron Marunouchi-linja
Asemarakennus
Suunnittelija:  Kingo Tatsuno
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Tokion rautatieasema (jap. 東京駅, Tōkyō-eki) on rautatieasema Marunouchin kaupunginosassa Chiyodan erillisalueella Tokiossa, Japanissa. Se on yksi Tokion ja koko maan vilkkaimmista rautatieasemista sekä Shinkansen-suurnopeusjunien lähtöpaikkana Tokion tärkein kaukoliikenteen asema. JR liikennöi asemalta lisäksi useita konventionaalisia kauko- ja paikallisjunalinjoja. Sieltä on myös vaihtoyhteys Tokion metroon.
Aseman länsipuolinen, keisarillisen palatsin suuntaan katsova punatiilinen päärakennus on valmistunut vuonna 1914. Se on yksi Tokion tärkeimmistä historiallisista maamerkeistä, joka restauroitiin perusteellisesti vuosina 2007–2012.
Historia

Japanin ensimmäinen rautatielinja avattiin vuonna 1872 Shinbashin ja Jokohaman välille. Seuraavina vuosikymmeninä rautatieverkko pääkaupungin alueella laajeni nopeasti, mutta Shinbashin ja Uenon välinen osuus oli pitkään rakentamatta. Sen varrelle päätettiin suunnitella keskusrautatieasema, joka toimisi alueen rataverkon keskipisteenä. Uuden linjan suunnittelua valvomaan palkattiin saksalainen insinööri Franz Balzter, joka teki suunnitelman myös Tokion rautatieasemasta, mutta hänen visiotaan pidettiin nopeasti länsimaistuvassa maassa liian japanilaisena. Tehtävään valittiin hänen sijaansa japanilainen arkkitehti Kingo Tatsuno, joka piirsi Balzterin rakennesuunnitelmaan pohjautuen eurooppalaistyylisen rakennuksen. Suunnittelussa kesti kahdeksan vuotta ja aseman rakentamiseen osallistui noin 740 000 henkeä. Se valmistui lopulta vuonna 1914.
Tokion rautatieasemalla tapahtui kaksi poliittista murhaa ennen toisen maailmansotaa: pääministeri Hara Takashi puukotettiin aseman eteläisellä sisäänkäynnillä vuonna 1921 ja pääministeri Osachi Hamaguchia ammuttiin aseman laiturilla vuonna 1930.
Rakennus selvisi vuoden 1923 Kantōn suuresta maanjäristyksestä vähin vahingoin, mutta tuhoutui pahasti toisen maailmansodan pommituksissa. Sodan jälkeen aseman katto korvattiin nopeasti väliaikaisella, kulmikkaalla rakenteella, joka kuitenkin jäi paikoilleen 60 vuoden ajaksi. Asema valittiin lopulta tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi vuonna 2003 ja päätettiin restauroida alkuperäiseen asuunsa. Korjaustyöt alkoivat vuonna 2007 ja saatiin päätökseen vuonna 2012. Vilkasliikenteinen asema oli käytössä korjaustöiden ajan, joten tietyillä alueilla töitä voitiin tehdä vain öisin muutama tunti kerrallaan. Restauroinnin jälkeen asema on noussut matkailukohteeksi ja työt ovat elävöittäneet myös ympäröivää kaupunkia.
Rakennus

Tokion rautatieaseman vuonna 1914 valmistunut Marunouchin puoleinen Kingo Tatsunon suunnittelema päärakennus on kolmikerroksinen, 335 metrin pituinen kupolein varustettu rakennus, joka katsoo suoraan Tokion keisarillista palatsia kohti. Aseman keskiosan pääsisäänkäynti onkin varattu alun perin keisarin käyttöön. Rakennuksen julkisivumateriaalina on käytetty punatiiltä ja kiveä. Aseman rakentamiseen käytettiin noin 8 miljoonaa tiiltä. Pohjois- ja eteläosan kahdeksankulmaiset rotundat on koristeltu kipsireliefein, joihin on kuvattu kiinalaisen horoskoopin eläimiä sekä kotka, kukka, feenikslintu ja miekka. Reliefeissä on kuitenkin vain kahdeksan kahdestatoista horoskooppimerkistä: loput merkit on kaiverrettu toiseen Tatsunon suunnittelemaan rakennukseen, porttiin Takeo onsenin kuumilla lähteillä.
Korjaushankkeessa uudistettiin myös aseman itäinen Yaesun kaupunginosan puoleinen julkisivu. Tämä julkisivu on vanhasta punatiilirakennuksesta poiketen hyvin moderni ja urbaani: sitä reunustavat kaksi korkeaa GranTokyo-tornia, jotka yhdistää terminaaliin suurikattoinen kauppakeskus Gran Roof. Korjaustyöt maksoivat noin 50 miljardia jeniä, mutta valtaosa kustannuksista katettiin myymällä käyttämättä jäänyttä rakennusoikeutta, noin 180 000 neliömetriä, ympäristön kiinteistöille. Itse rautatieaseman kokonaispinta-ala on noin 182 000 neliömetriä.
Liikenne

Tokion rautatieasema on yksi Japanin vilkkaimmista: päivittäin asemalta lähtee tai sinne saapuu yli 4 000 junaa.
| Laituri | Linja | Määränpää |
| --- | --- | --- |
Maanpäälliset laiturit
| 1・2 | Chūō-linja | Ochanomizun・Shinjukun・Tachikawan suunta Tokkyūt Azusa ja Kaiji |
| 3 | Keihin-Tōhoku-linja | Uenon・Ōmiyan suunta |
| 4 | Yamanote-linja (vastapäivään) | Uenon・Ikebukuron suunta |
| 5 | Yamanote-linja (myötäpäivään) | Shinagawan・Shibuyan suunta |
| 6 | Keihin-Tōhoku-linja | Kamatan・Kannain suunta |
| 7・8 | Ueno–Tōkyō Line (Utsunomiya-, Takasaki- ja Jōban-linjat) | Uenon・Ōmiyan・Utsunomiyan・Takasakin・Miton suunta Jōban-linjan tokkyūt Hitachi ja Tokiwa |
| 7・8 | Tōkaidō-linja | Shinagawan・Yokohaman・Odawaran・Atamin・Itōn suunta (osa junista laitureilta 7 ja 8) Tokkyū Odoriko Yöjunat Sunrise Izumo ja Sunrise Seto laiturilta 9 |
| 9・10 | Tōkaidō-linja | Shinagawan・Yokohaman・Odawaran・Atamin・Itōn suunta (osa junista laitureilta 7 ja 8) Tokkyū Odoriko Yöjunat Sunrise Izumo ja Sunrise Seto laiturilta 9 |
JR Tōkain Shinkansen-laiturit
| 14–19 |  Tōkaidō Shinkansen | Nagoyan・Shin-Ōsakan suunta |
JR Higashi-Nihonin Shinkansen-laiturit
| 20–23 |  Tōhoku, Yamagata ja Akita Shinkansen | Utsunomiyan・Fukushiman・Sendain・Moriokan・Hachinohen・Shin-Aomorin・Yamagatan・Shinjōn・Akitan suunta |
| 20–23 |  Jōetsu ja Hokuriku Shinkansen | Takasakin・Echigo-Yuzawan・Niigatan・Karuizawan・Naganon・Toyaman・Kanazawan suunta |
Sōbu-linjan maanalaiset laiturit
| 1・2 | Yokosuka-linja | Yokohaman・Ōfunan・Kamakuran・Zushin・Yokosukan・Kurihaman suunta (osa junista laitureilta 3 ja 4) Tokkyū Shiosai (Narita Express) |
| 3・4 | Sōbu-linja (kaisoku) | Kinshichō・Funabashin・Tsudanuman・Chiban・Naritan lentoaseman suunta (osa junista laitureilta 1 ja 2) Tokkyū Narita Express |
Keiyō-linjan maanalaiset laiturit
| 1–4 | Keiyō-linja ja Musashino-linja | Maihama・Kaihin-Makuharin・Sogan・Nishi-Funabashin suunta Tokkyūt Sazanami ja Wakashio laitureilta 1 ja 2 |
Kuvia

Franz Balzterin alkuperäinen suunnitelma
Rautatieasema rakenteilla ennen vuotta 1914
Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutunut rautatieasema
Väliaikainen, 60 vuodeksi paikalleen jäänyt katto vuonna 1997
Yöjuna Hayabusan viimeinen vuoro saapumassa Tokion rautatieasemalle
Shinkansen saapuu Tokion rautatieasemalle
Aseman restauroitu eteläinen rotunda
Yaesun kaupunginosan puoleinen itäinen sisäänkäynti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tokion rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Treasure (Bruno Marsin kappale)

| ”Treasure” Bruno Mars |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Unorthodox Jukebox
 Julkaistu: 12. kesäkuuta 2013
 Formaatti: Digitaalinen lataus, CDS
 Tuottaja(t): The Smeezingtons
 Tyylilaji: Nu disco
 Kesto: 02.56
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Bruno Marsin muut singlet
| ”When I Was Your Man” 2013 | ”Treasure” 2013 | ”Gorilla” 2013 |
"Treasure" on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruno Marsin kappale. Kappaleen sanoittivat Mars, Philip Lawrence, Ari Levine, ja Phredley Brown. Kappaleen tuottamisesta vastasivat kolme edellistä ihmistä The Smeezingtonsin jäseninä. Kappale julkaistiin 12. kesäkuuta 2013 hänen toisen studioalbumin, Unorthodox Jukeboxin kolmantena singlenä.
Kappalelista

German CD single
1. "Treasure" – 2:56
2. "Locked Out of Heaven" (Paul Oakenfold Remix) – 5:17
Remix EP
1. "Treasure (Sharam radio remix)" — 3:41
2. "Treasure (Audien radio edit)" — 3:52
3. "Treasure (Cash Cash radio mix)" — 3:28
4. "Treasure (Robert DeLong radio edit)" — 2:58
5. "Treasure (Bailey Smalls radio edit)" — 3:32
Listasijoitukset

| Listat (2013) | Sija |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 10
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 15
Belgia (Ultratop 50 Flanderi): 26
Belgia (Ultratop 50 Vallonia): 10
Kanada (Canadian Hot 100): 4
Tšekki (IFPI): 22
Tanska (Tracklisten): 14
Eurooppa (Billboard Euro Digital Songs): 8
Ranska (SNEP): 6
Saksa (Media Control AG): 17
Unkari (Dance Top 40): 28
Unkari (Rádiós Top 40): 4
Irlanti (Irlannin singlelista): 9
Israel (Media Forest): 2
Libanon (The Official Lebanese Top 20): 1
Meksiko (Billboard): 8
Alankomaat (Dutch Top 40): 11
Uusi-Seelanti (Recorded Music NZ): 7
Puola (Dance Top 50): 27
Skotlanti (Official Charts Company): 14
Slovakia (IFPI): 39
Etelä-Korea (Gaon Chart): 13
Espanja (PROMUSICAE): 37
Sveitsi (Swiss Music Charts): 13
Britannia (Britannian singlelista): 12
Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 5
Yhdysvallat (Billboard Pop Songs): 5
Yhdysvallat (Billboard Hot Dance Club Songs): 15
Yhdysvallat (Billboard Adult Pop Songs): 6
Yhdysvallat (Billboard Adult Contemporary): 12
Venetsia (Record Report): 2

Käännös suomeksi
Tríkeri (kunnallisyksikkö)

| Tríkeri Τρίκερι |
| --- | --- |
 Tríkerin kylä ja majakka.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Tríkeri
 Koordinaatit: 39°06′01″N, 23°04′36″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Magnesia
Kunta:  Nótio Pílio
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kyläkunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  240405
Väkiluku (2011):  1 353
 – Kylä:  1 022
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΒΟ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tríkeri (kreik. Τρίκερι, kath.kreik. Τρικέρι, Trikéri) on Kreikan kylä sekä samanniminen Nótio Pílion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Τρικερίου, Dimotikí Enótita Trikeríou) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 1 353 ja varsinaisen Tríkerin kylän väkiluku 1 022 (vuonna 2011).
Tríkerin kylä sijaitsee Pílion niemimaan kärjessä. Kunnallisyksikkö käsittää niemimaan kärjen lisäksi sen edustalla olevat saaret, joista suurin ja ainoa asuttu on Palaió Tríkeri. Tríkeri oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Nótio Pílion kunnaksi yhdessä Aféteen, Argalastín, Miliéen ja Sipiádan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Tríkerin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- |
Agía Kyriakí: 199
Agía Sofía: 7
Ágios Geórgios: 13
Alatás (saari): 0
Geroplína: 12
Kóttes: 30
Moní Panagías (luostari): 0
Palaió Tríkeri (saari): 59
Pýthos: 11
Tríkeri: 1 022
Yhteensä: 1 353
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tríkeri Wikimedia Commonsissa
Tommi Tervo

Tommi Tervo (s. 13. helmikuuta 1984 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hänen nykyinen seuransa on Keravan HC Keski-Uusimaa.
Tervo on pelannut SM-liigaa Jyväskylän Jypissä ja Porin Ässissä. Lisäksi hän on pelannut muun muassa Savonlinnan SaPKossa ja Kirkkonummen Salamoissa Mestistä.
Tervo on edustanut urallaan myös Suomen U18 maajoukkuetta.
Transcendence

| Transcendence |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wally Pfister
Käsikirjoittaja:  Jack Paglen
Tuottaja:  Broderick Johnson Andrew A. Kosove Kate Cohen Marisa Polvino Annie Marter David Valdes Aaron Ryder
Säveltäjä:  Mychael Danna
Kuvaaja:  Jess Hall
Leikkaaja:  David Rosenbloom
Pukusuunnittelija:  George L. Little
Lavastaja:  Gene Serdena
Erikoistehosteet:  Jack Brunacini Jr. Scott R. Fisher
Pääosat:  Johnny Depp Morgan Freeman Rebecca Hall Kate Mara Cillian Murphy Cole Hauser Paul Bettany
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Kiina
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Pictures Summit Entertainment Alcon Entertainment DMG Entertainment Straight Up Films
Levittäjä:  01 Distribution ProVideo Netflix
Ensi-ilta:   18. huhtikuuta 2014
Kesto:  119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 000 000 dollaria
Tuotto:  103 039 258 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Transcendence on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-kiinalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Wally Pfister. Transcendence on aiemmin elokuvaajana ansioituneen Wally Pfeisterin ensimmäinen ohjaustyö.