stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Agnes Carlsson
Elämä > Idol-kilpailu

Keväällä 2005 17-vuotias Carlsson osallistui Ruotsin Idol-kilpailun toisen tuotantokauden koelauluihin Göteborgissa Lisa Nilssonin laululla "Varje Gång Jag Ser Dig". Kaikki neljä tuomaria olivat vaikuttuneita hänen äänensä voimasta ja hän pääsi kilpailun teatteri-kierrokselle ja semifinaaliin. Carlsson ei päässyt finaaliin katsojaäänten perusteella, eikä myöskään "villikortti"-kierroksella, joten tuomarit valitsivat hänet finaaliin tuomarien valintana.
Carlsson pääsi finaaliin olematta kertaakaan kahden tai kolmen huonoimman joukossa. Hän esitti monien tyylilajien kappaleita läpi kisan: Irene Caran ”What a Feeling” -kappaleen, Oasiksen ”Wonderwallin”, Avril Lavignen laulun ”Sk8er Boi” ja monia muita. Carlsson sai finaalin miljoonasta äänestä 57 prosenttia ja voitti Sebastian Karlssonin, ja oli näin ensimmäinen Ruotsin Idolin voittanut nainen.
Idolin jälkeinen ura > Alku

Heti ”Idolin” voittamisen jälkeen Carlsson solmi levytyssopimuksen Sony BMG:n kanssa ja hänen debyyttisinglensä ”Right Here, Right Now (My Heart Belongs To You)” julkaistiin. Viikkoa sen julkaisun jälkeen single oli Ruotsin singlelistan ykkösenä ja piti paikkansa kuusi viikkoa ja se myi pian tuplaplatinaa. Vain viikkoa myöhemmin, 19. joulukuuta 2005 Carlssonin paljon odotettu esikoisalbumi ”Agnes” julkaistiin ja se sai kriitikoilta positiviset arviot. Albumia myytiin ensimmäisen viikon aikana platinaan oikeuttava määrä, lähes 40 000 kappaletta.
Maaliskuussa 2006 ensimmäisen albuminsa kiertueen aikana Carlssonilta julkaistiin toinen single, ”Stranded”. Vaikka se sai kriitikoilta myönteistä palautetta, se ei saavuttanut merkittävää julkisuutta ja se oli singlelistan sijalla 27. Siitä huolimatta Carlssonin ensimmäinen albumi jatkoi korkeilla myyntiluvuilla, myyden Ruotsissa yli 90 000 kappaletta. Albumia myytiin tuplaplatinaa ja sitä on myyty Ruotsin Idol-kilpailijoiden albumeista eniten.
Idolin jälkeinen ura > Toinen albumi

22. elokuuta 2006 Carlssonin kolmannen singlen, ”Kick Back Relax”, ensisoitto oli tv-ohjelmassa "Sommarkrysset". Laulu julkaistiin 7. syyskuuta ja jäi niukasti Ruotsin singlelistan toiseksi. Carlssonin toinen albumi ”Stronger” julkaistiin 11. lokakuuta, alle vuoden hänen debyyttialbuminsa jälkeen. Kuten edeltäjänsä, ”Stronger” oli albumilistan ykkönen ja sitä myytiin yli 50 000 kappaletta. Yhdestä albumin laulusta, ”Love Is All Around”, on tehty monia cover-versioita, joista parhaiten on menestynyt Ricki-Lee Coulterin versio, joka oli Australiassa sijalla 5.
15. maaliskuuta 2006 Carlssonin toiselta albumilta julkaistiin seuraava single, ”Champion”.
Vuoden 2007 alussa Carlsson aloitti jo toisen Ruotsin kiertueensa vuoden sisällä. Saman vuoden joulukuussa hän ja hänen entinen Idol-kilpakumppaninsa Måns Zelmerlöw osallistuivat vaateketju MQ:n suureen joulukampanjaan tekemällä dueton Mariah Careyn kappaleesta All I Want for Christmas Is You. Kappale oli Ruotsin singlelistan sijalla kolme ja sitä myytiin kultaa, yli 10 000 kappaletta.
Idolin jälkeinen ura > Kolmas albumi

Vuoden 2008 alussa Carlsson lähti Sony BMG:ltä erimielisyyksien takia ja pääsi pian Roxy Recordings -nimiseen levy-yhtiöön. Elokuussa 2008 ”On and On”, Carlssonin viides single julkaistiin digitaalisena. Singlen tyyli oli selvästi erilainen hänen aikaisempaan musiikkiinsa verraten, mikä oli ennen ollut pop- ja R&B-musiikkia, ja sitä myytiin kultaa. "On and On" -singlen ensimmäinen julkinen esitys oli 16. elokuuta tv-sarjassa "Sommarkrysset".
Syyskuussa ilmoitettiin, että Carlssonin kolmannen studioalbumin nimi olisi ”Dance Love Pop”. Kyseinen albumi julkaistiin 28. lokakuuta ja sitä myytiin Ruotsissa yli 100 000 kappaletta. Marraskuussa albumin toinen single ”Release Me” julkaistiin ja se sijoittui singlelistan toiseksi.
Idolin jälkeinen ura > Neljäs albumi

Ruotsalaisen uutisnettisivun ttelan haastattelussa Carlsson paljasti aikovansa aloittaa uuden materiaalin työstämisen yhdessä Anders Hanssonin ja Sharon Vaughnin kanssa. Albumin nimeä tai sen julkaisupäivää ei ole vielä tiedossa.
Melodifestivalen 2009

Lokakuussa 2008 ilmoitettiin, että Carlsson kilpailisi Melodifestivalen 2009 -kilpailussa, missä ratkaistaisiin kuka olisi Ruotsin seuraava edustaja Eurovision laulukilpailussa. Carlssonin lauluksi oli valittu Anders Hanssonin kirjoittama Love Love Love -laulu. Myöhemmin Carlsson vahvisti tämän tiedon ruotsalaisen Göteborgs-Posten-lehden haastattelussa. Hansson oli työskennellyt aiemmin Carlssonin Dance Love Pop -albumin parissa. Alun perin Carlssonin piti laulaa Love Love Love duettona yhdessä Marie Serneholtin kanssa, mutta myöhemmin päätettiin, että Serneholt osallistuu kilpailuun omalla esityksellään, joten Carlsson päätti muuttaa esityksensä sooloesiintymiseksi. 28. helmikuuta 2009 hän sijoittui kisan finaalissa sijalle 8 neljälläkymmenellä pisteellä.
Tuotanto > Albumit

Agnes (2005)
Stronger (2006)
Dance Love Pop (2009)
Veritas (2012)
Magic Still Exists (2021)
Tuotanto > Singlet

Right Here, Right Now (My Heart Belongs To You) (2005)
Stranded (2006)
Kick Back Relax (2006)
Champion (2006)
Release Me (2008)
On and On (2008)
Love Love Love (2009)
I Need You Now (2009)
Sometimes I Forget (2010)
Kiertueet

2006: Agnes Live -kiertue
2007: Stronger-kiertue
2009: The Dance Love Pop -kiertue
2009: Clubland Live 3 -kiertue
2010: Promo-kiertue Yhdysvalloissa
Agnes vuonna 2012
Agnes vuonna 2009
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agnes Carlsson Wikimedia Commonsissa
Virallinen nettisivu
Virallinen nettisivu (USA)
Virallinen nettisivu (Saksa) (Arkistoitu – Internet Archive)
Fanisivusto

Agnesin esitys Ruotsin Melodifestivalen 2009 -kilpailussa.
Ampelákia

Ampelákia (kreik. Αμπελάκια; myös Ambelákia) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Ampelákia, kylä ja Témpin kunnan kunnallisyksikkö Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella
Ampelákia, kaupunki ja Salamiin kunnan kunnallisyksikkö Salamiin saarella, Saarten alueyksikössä Attikan alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ampelákia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
All-in-one

Dell Inspiron -sarjan AIO-kone.
All-in-one (lyhyemmin AIO) on tietokone, jonka kaikki osat syöttölaitteita lukuun ottamatta on integroitu tietokoneen näyttöön. All-in-one-tietokone vie pöytäkonetta vähemmän tilaa eikä siinä tarvitse keskusyksikön ja näytön välille johtoja. All-in-one-tietokoneissa on yleensä pöytäkoneita huonompi laajennettavuus ja tehoton näytönohjain, joten ne eivät sovellu raskaaseen pelikäyttöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta All-in-one Wikimedia Commonsissa
Ampeláki

Ampeláki (kreik. Αμπελάκι, kath.kreik. Αμπελάκιον, Ampelákion) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Ampeláki, kylä Amfilochían kunnassa Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella
Ampeláki, kylä Trípolin kunnassa Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
Ampeláki, kylä Réthymnon kunnassa Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ampeláki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ampelodesmos mauritanicus

| Ampelodesmos mauritanicus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Ampelodesmos
Laji::  mauritanicus
Kaksiosainen nimi
 Ampelodesmos mauritanicus  (Poir.) T.Durand & Schinz 
Katso myös
   Ampelodesmos mauritanicus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ampelodesmos mauritanicus on Välimeren alueella luontaisesti esiintyvä heinälaji. Laji kuuluu Pooideae-alaheimoon, jossa se on Ampelodesmeae-tribuksen ja Ampelodesmos-suvun ainoa. Ampelodesmos mauritanicus on monivuotinen, kookkaita ja tuuheita mättäitä muodostava heinä, jonka korret kasvavat yhdestä kahteen metriä korkeiksi. Heinää esiintyy Etelä-Euroopassa: Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Kreikassa sekä Pohjois-Afrikassa: Marokossa, Algeriassa, Tunisiassa ja Libyassa.
AMD K10

K10 arkkitehtuuri kaaviokuvana.
AMD 10h tai AMD K10 on AMD:n syksyllä 2007 julkaistun suoritinarkkitehtuurin koodinimi. K10 pohjautuu jossain määrin aiempaan Athlon 64:n ja Opteronin käyttämään K8-arkkitehtuuriin ja siten K7-arkkitehtuuriin (AMD Athlon), mutta se sisältää merkittäviä parannuksia. K10-pohjaisia suorittimia markkinoidaan työpöydille Phenom- ja palvelimiin Opteron-nimillä.  Ensimmäiset K10-suorittimet valmistettiin 65 nanometrin valmistustekniikalla, ja ne toimivat AM2- ja Socket F -pohjaisilla Athlon 64- ja Opteron-emolevyillä, joskaan eivät aivan täydellä teholla. K10:n seuraajaksi tuli syksyllä 2011 julkaistu Bulldozer.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Ytimen suorituskykyä parantavia sisäisiä uudistuksia > Täysin 128-bittinen SSE-tiedonsiirtopolku

128-bittisin rekisterein toimivia SSE-käskyjä ei enää tarvitse pilkkoa kahteen osaan suoritusta varten, vaan ne voidaan suorittaa suoraan kerralla. Tämä kaksinkertaistaa teoreettisen multimedia- ja liukulukusuorituskyvyn. Käytännön suorituskykyero lienee hiukan pienempi.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Ytimen suorituskykyä parantavia sisäisiä uudistuksia > Parannettu SSE-latauskäskyjen suoritus

SSE-latauskäskyjen suoritusnopeus on parantunut huomattavasti; 
SSE-tiedonsiirtopolun leventämisen myötä myös muistintalletusyksiköt on levennetty 64 bitistä 128:aan bittiin. Lisäksi SSE-latauskäskyjä ei enää ajeta suorittimen ainoassa FSTORE-yksikössä, jonka takia niitä voidaan suorittaa rinnakkain kaksi, tai vaihtoehtoisesti suorittaa yksi 64-bittinen talletus- ja yksi 128-bittinen latausoperaatio rinnakkain.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Ytimen suorituskykyä parantavia sisäisiä uudistuksia > Parempi muistitoimintojen uudelleenjärjestely

K8-ytimen kyky uudelleenjärjestellä muistitoimintoja on melko rajallinen; se ei kyennyt uudelleenjärjestelemään latauskäskyjä keskenään, jos jommankumman osoite ei ollut tiedossa. Tämän takia se ei hyödy käskyjen uudelleenjärjestelystä yhtä paljoa kuin esimerkiksi Intelin nykyiset suorittimet. 
K10 osaa uudelleenjärjestellä latauskäskyjä keskenään, vaikka jommankumman osoite ei olisikaan tiedossa. Tämä parantaa erityisesti suorittimen kokonaislukusuorituskykyä.
K10 ei kuitenkaan ilmeisesti vieläkään osaa uudelleenjärjestellä latauskäskyjä talletuskäskyjen edelle Intel Core 2n tavoin ellei molempien osoite ole tiedossa, koska tällöin pitäisi varautua tilanteeseen, että osoitteet ovatkin samat, jolloin latauskäskyn pitääkin ladata talletetuskäskyn arvo eikä muistista saatua arvoa, ja liukuhihnan toiminta pitää pysäyttää, ja suorittimen liukuhihna käynnistää uudelleen oikealla latauskäskyn tuloksella.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Ytimen suorituskykyä parantavia sisäisiä uudistuksia > Pinonhallintayksikkö

Suorittimella on myös erityinen pinonhallintayksikkö, jonka tehtävänä on huolehtia pinopohjaisten muistiosoitteiden laskennasta ja pino-osoitteen päivittämisestä.
Pinonhallintayksikkö mahdollistaa paremman rinnakkaisuuden käskyjen välillä; Myös pino-osoitinta muuttavia käskyjä voidaan uudelleenjärjestellä, koska pinonhallintayksikkö huolehtii siitä, että jokaisella pinoa käyttävällä käskyllä on aina oikea pino-osoite. Pinonhallintayksikkö parantaa myös selvästi suorittimen kokonaislukusuorituskykyä.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Ytimen suorituskykyä parantavia sisäisiä uudistuksia > Parempi haarautumisenennustus

Haarautumisenennustuksen haarautumiskohdepuskureiden määrää on kasvatettu. Lisäksi suorittimelle on lisätty epäsuorien hyppyjen osoitteiden ennustuslogiikka.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Ytimen suorituskykyä parantavia sisäisiä uudistuksia > Käskynpurkauksen parannukset

L1-käskyvälimuistin ja käskynpurkauksen välisen puskurin koko on tuplattu.
Lisäksi osa käskyistä, jotka K8-ytimillisillä suorittimilla piti purkaa hitaammalla vektoripurkuyksiköllä, voidaan K10:ssä purkaa nopeammilla purkuyksiköillä.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Ytimen suorituskykyä parantavia sisäisiä uudistuksia > Nopeampi jakolaskuyksikkö

Suorittimen jakolaskuyksikköä on parannettu siten että joillain lyhyillä syötteillä jakolaskukäsky valmistuu selvästi nopeammin kuin K8-suorittimilla.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Muita uudistuksia > HyperTransport 3.0

K10-pohjaisiin suorittimiin tuli HyperTransport-väylän 3.0-versio, mikä mahdollisti selvästi nopeamman tiedonsiirron suorittimen ja IO-laitteiden välillä sekä monisuoritinkokoonpanoissa eri suorittimien välillä. Tämän suorituskykyhyöty jäänee käytännössä pieneksi muissa kuin vähintään neljän suoritinpiirin monisuoritinkoneissa.
Mikäli emolevy ei tue uudempaa AM2+-väyläversiota suoritin toimii toimii vanhemmalla ja hitaammalla nopeudella. AM2-suoritinkannasta on käytetty termiä "AM2+"-kanta sellaisilla uusilla emolevyillä, jotka tukevat HyperTransport-tekniikan kolmosversiota.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Muita uudistuksia > Virransäästöparannukset

K10-pohjaisilla suorittimilla voidaan eri ydinten kellotaajuuksia sekä toimintajännitteitä säätää toisistaan riippumatta. Näin säästyy virtaa tilanteissa, joissa yksi ydin toimii täydellä teholla toisten ollessa tekemättä mitään.
K10:n uudistuksia K8:aan nähden > Muita uudistuksia > Muistiohjaimen parannukset

Suorittimien muistiohjainta on parannettu. Kahden eri muistikanavan muistiohjaimet on eriytetty toisistaan siten että ne pystyvät toimimaan täysin itsenäisesti. Esimerkiksi toiseen kanavaan voidaan kirjoittaa samalla kun toista luetaan. Lisäksi muistiohjaimelle on lisätty oma tiedonesihakulogiikka, jonka avulla muistiohjain pyrkii hakemaan tietoa muistista jo ennen kuin suoritinydin sitä pyytää, jos ohjain huomaa toistuvan osoitekuvion. Aiemmilla suorittimilla tiedonesihakulogiikka oli vain suoritinytimessä itsessään, ei muistiohjaimessa.
Muistiohjaimen kirjoituspuskuriin on myös lisätty mahdollisuus vaihtaa tiedonkirjoitusjärjestystä fyysiseen muistiin, jotta muistiväylän tilanvaihdot saataisiin minimoitua.
K10-ytimisiä suorittimia > Altair/Antares/Kuma

Altair, Antares ja Kuma ovat koodinimiä K10-arkkitehtuurin perustuvalle kaksiydinsuoritinpiirille. Piiriin tullee 512 kiB L2-välimuistia suoritinydintä kohden sekä yhteinen 2 MiB L3-välimuisti. Suorittimet valmistetaan 65 nm prosessilla. Suorittimet julkaistaan loppuvuodesta 2008 .
K10-ytimisiä suorittimia > Callisto/Regor

Vuoden 2009 Computex messuilla AMD julkaisi Callisto koodinimellisen suorittimen. Suorittimessa on 512 kilotavun L2-välimuisti molemmilla suoritinytimillä ja se toimii 3,1 GHz kellotaajuudella. Ytimillä on yhteinen 6 MB kokoinen L3 välimuisti. Suorittimen TDP arvo on 80 Wattia.
Samoilla messuilla AMD julkaisi Regor koodinimellisen suorittimen jonka kellotaajuus on 3 GHz. Suorittimen molemmilla ytimillä on 1 megatavun kokoinen L2-välimuisti. Suorittimen TDP arvo on 65 wattia.
K10-ytimisiä suorittimia > Barcelona/Deerhound/Agena

Barcelona, Deerhound ja Agena ovat koodinimiä AMD:n ensimmäisille neliytimisille suoritinpiireille. Ne julkaistiin 10. syyskuuta 2007.. Näissä on jokaisessa suoritinytimessä 512 kiB L2-välimuisti sekä suoritinytimille yhteinen L3-välimuisti, ja nämä valmistetaan 65 nanometrin SOI-valmistustekniikalla.
Erona suorittimilla on ilmeisesti HyperTransport-linkkien määrä ja kanta; Barcelona toimii vain yhden suorittimen kokoonpanoissa, ja sitä markkinoidaan AMD Phenom X4 -nimellä. Deerhound toimii usean suorittimen kokoonpanoissa ja kantaa nimeä Opteron.
AMD demonstroi toimivaa Barcelona-suorittimen prototyyppiä 30. marraskuuta 2006.
K10-ytimisiä suorittimia > Istanbul

Kesäkuussa 2009 AMD julkaisi kuusiytimellisen Istanbul-suorittimen joka on suunnattu palvelimiin. Istanbul suunnattiin 2–8 suorittimen järjestelmiin. Suorittimet valmistetaan 45 nm valmistusprosessilla ja ne perustuvat samoihin ytimiin joita on Shanghai-suorittimissa. Istanbulin piisirussa on 904 miljoonaa transistoria ja sen pinta-ala on 346 neliömillimetriä. Suorittimen uusia ominaisuuksia ovat APML ja HT Assist. Suorittimet käyttävät Socket F suoritinkantaa.
K10-ytimisiä suorittimia > Magny-Cours/San Marino/Lisbon

Vuonna 2010 AMD julkaist 12-ytimen Magny-Cours-suorittimen. Maqny cours on ensimmäinen Opteron 6000 -perheen suoritin. Magny-cours kohdennettiin 2–4 suoritinkannan alustalle nimeltä Maranello. Maranellossa oli nelikanavainen DDR3-muistiohjain, enimmillään 12 muistiliitintä per prosessorikanta ja nelinkertaisen HyperTransport 3.0 -määritelmän mukaiset linkit.  Vuonna 2011 AMD julkaisi 32 nanometrin prosessilla valmistettavat uuteen Bulldozer-arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet.
Yksi ja kaksiprosessorikantaisiin järjestelmiin julkaistiin San Marino -alusta, johon asentuivat Opteron 4000 -tuoteperheen suorittimet eli Lisbon-suorittimet. Lisbonista julkaistiin 4–6 suoritinytimellä varustettuja malleja ja niiden ACP arvo vaihtelee 40–75 wattia. San Marinoon perustuvissa järjestelmissä käytetään kaksikanavaista DDR3-muistiohjainta  ja enimmillään neljä muistiliitintä prosessorikannalle.
Phenom

AMD:n Barcelona-palvelinprosessorista on kehitetty työpöytäkäyttöön prosessori, joka kantaa nimeä Phenom. Sen ominaisuuksiin kuuluu mm ylikellotusmahdollisuus jokaiselle ytimelle erikseen.
Phenomin julkaisemisen jälkeen siinä havaittiin ongelmia, eli ns. TLB-virhe prosessorin osoitemuunnospuskurissa. Virhe on sittemmin korjattu.
Aiheesta muualla

AMDn kotisivut
AMD n neliydinsuorittimien tietoja (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.dvhardware.net/article2023.html
http://www.amd.com/us-en/Corporate/VirtualPressRoom/0,,51_104_543~111541,00.html
http://pc.watch.impress.co.jp/docs/2006/0202/kaigai238.htm (japaniksi)
Amintore Fanfani

| Amintore Fanfani |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 17. huhtikuuta 1987 – 28. heinäkuuta 1987  
Presidentti:  Francesco Cossiga
Edeltäjä:  Bettino Craxi
Seuraaja:  Giovanni Goria
 1. joulukuuta 1982 – 4. elokuuta 1983  
Presidentti:  Sandro Pertini
Edeltäjä:  Giovanni Spadolini
Seuraaja:  Bettino Craxi
 26. heinäkuuta 1960 – 21. kesäkuuta 1963  
Presidentti:  Giovanni Gronchi Antonio Segni
Varapääministeri:  Attilio Piccioni
Edeltäjä:  Fernando Tambroni
Seuraaja:  Giovanni Leone
 1. heinäkuuta 1958-15. helmikuuta 1959  
Presidentti:  Giovanni Gronchi
Varapääministeri:  Antonio Segni
Edeltäjä:  Adone Zoli
Seuraaja:  Antonio Segni
 18. tammikuuta 1954 – 10. helmikuuta 1954  
Presidentti:  Luigi Einaudi
Edeltäjä:  Giuseppe Pella
Seuraaja:  Mario Scelba
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1908 Pieve Santo Stefano
Kuollut: 20. marraskuuta 1999 (91 vuotta) Rooma
Tiedot
Puolue:  Italian kristillisdemokraattinen puolue
Amintore Fanfani (6. helmikuuta 1908 – 20. marraskuuta 1999) oli italialainen poliitikko ja kirjailija. Hän edusti sodan jälkeen kristillisdemokraattista puoluetta (Democrazia Cristiana), kuuluttuaan sitä ennen 1930-luvun alusta fasistipuolueeseen.
Hän toimi viisi eri kertaa Italian pääministerinä vuosina 1954, 1958–1959, 1960–1963, 1982–1983 ja 1987. Fanfani oli myös viisinkertainen senaatin puheenjohtaja vuosina 1968–1973, 1976–1982 ja 1985–1987.
Hän oli 1965–1966 YK:n yleiskokouksen puheenjohtaja. Fanfani toimi myös virkaatekevänä tasavallan presidenttinä kaksi kertaa, vuonna 1971 yhdeksän päivän ajan ja vuoden 1978 kesällä 25 päivää.
Fanfani oli koulutukseltaan kansantaloustieteen tohtori. 1930-luvulla hän julkaisi useita kansantaloutta ja politiikkaa sivuavia teoksia. Sodan aikana hän pakeni Sveitsiin 17. syyskuuta 1943, saksalaisten komennettua kaikki miehittämällään alueella olevat italialaiset sotilaat ilmoittautumaan palvelukseen. Palattuaan 1945 hän alkoi osallistua kristillisdemokraattien liberaalin siiven toimintaan. Puoluetoimistotehtävistä hänet nostettiin 1947 de Gasperin hallituksen työ- ja sosiaaliministeri, mistä alkoi hänen monipuolinen ministeriuransa. 1951 hänet nimitettiin maatalousministeriksi, 1953 sisäasiainministeriksi ja 1954 ensi kertaa pääministeriksi. Fanfanin kristillisdemokraattinen hallitus nimitettiin 18. tammikuuta 1954 ja se jätti eronpyyntönsä alle kaksi viikkoa myöhemmin 30. tammikuuta.
Presidentti Giovanni Leone nimitti Fanfanin Italian senaatin elinikäiseksi jäseneksi (senatore a vita) vuonna 1972 mikä on nähty hyvityksenä siitä että Fanfanin yritys tulla valituksi presidentiksi edellisenä vuonna oli epäonnistunut, jolloin hänen oli pakko luovuttaa ehdokkuutensa juuri Leonelle. Fanfani jatkoi työtä senaatissa kuolemaansa saakka.
Käännös suomeksi
André de Montbard

André de Montbardin vaakuna
André de Montbard (5. marraskuuta n. 1097 – 17. tammikuuta 1156) oli Temppeliherrain ritarikunnan viides suurmestari ja myös ritarikunnan kolmas perustajaritari. Hänen sukunsa oli kotoisin Burgundista, ja de Montbard oli kotoisin Pontarlierista. Hän oli myös Bernhard Clairvauxlaisen eno.
De Montbard liittyi ritarikuntaan varsinaisesti vuonna 1129 ja lähti Palestiinaan, jossa hän nousi nopeasti senesalkin asemaan, suurmestarin oikeaksi kädeksi. Vuonna 1153 käydyn Askalonin taistelun jälkeen hänet valittiin taistelussa kuolleen suurmestari Bernard de Tremelayn seuraajaksi. De Montbard kuoli Jerusalemissa 1156, ja hänen seuraajakseen valittiin Bertrand de Blanchefort.
De Montbardia on myös kutsuttu André de Montiksi tai André Montbardilaiseksi.
Descent II

| Descent II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Parallax Software
Julkaisija:  Interplay Entertainment
Jakelija:  Steam ja GOG.com
Pelisarja:  Descent
Pelimoottori:  Portal Rendering System
Julkaistu:   13. maaliskuuta 1996
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  USK 12 
Alusta:  DOS, Macintosh, Windows
Jakelumuoto:  CD-levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Descent II (yleisesti Descent 2) on Parallax Softwaren kehittämä ja Interplay Entertainmentin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 1996 DOSille ja Windowsille ja seuraavana vuonna Macintoshille.
Peli suunniteltiin alun perin Descentin laajennusosaksi eikä jatko-osaksi. Descentiin verrattuna peliin on lisätty kymmenen uutta asetta, uusia juonikkaita robotteja, joiden kapinoinnin aiheutti tietokonevirus. Descent 2:n juonta jatkaa jatko-osa Descent³. Descentissä pelaajan täytyi itse tutkia kaivos, mutta Descent II:ssa avuksi tulee pieni opasrobotti, jolle voi tarvittaessa ilmoittaa mitä haluaa etsiä. Opasrobotti neuvoo sen jälkeen (lyhimmän) tien kohteeseen. Vaikka peliä voi pelata näppäimistöllä ja hiirellä, sitä on kuitenkin helpompi pelata joystickillä, koska pelaaja lentää avaruushävittäjällä nimeltä Pyro-GX.