stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pentti Hakkarainen
Elämä ja ura

Hakkarainen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982 pääaineenaan vero-oikeus. Hän sai varatuomarin arvonimen vuonna 1984. Hakkarainen valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1987 Helsingin kauppakorkeakoulusta pääaineinaan laskentatoimi ja rahoitusmarkkinat. Vuosina 1982–1983 Hakkarainen auskultoi Pielaveden tuomiokunnassa ja hoiti käräjätuomarin viransijaisuuksia. Hän kävi ulkoasiainministeriön kansainvälisten asioiden valmennuskurssin (Kavaku) ja toimi virkamiesharjoittelijana vuosina 1984–1985.
Uransa Hakkarainen aloitti Outokumpu Oy:ssä, jossa hän työskenteli 1985–1995, vuosina 1989–1995 rahoitusjohtajana. Sieltä hän siirtyi Osuuspankkien Keskuspankki Oy:n (OKO) palvelukseen vuosiksi 1995–1997 toimien johtokunnan jäsenenä 1995–1997 ja toimitusjohtajana 1997. Hakkarainen toimi Postipankki Oyj:n toimitusjohtajana 1998–2000 ja sitä seuranneen Leonian konsernijohtajana 2000 ja johtokunnan puheenjohtajana 2001. Vuodet 1998–2000 hän oli pankin johtokunnan varapuheenjohtaja ja vuonna 2001 puheenjohtaja. Vuonna 2001 Hakkarainen toimi myös Sampo-konsernin pankkitoiminnasta vastaavana varatoimitusjohtajana.
Suomen Pankissa Hakkarainen on ollut johtokunnan jäsen vuodesta 2002 ja johtokunnan varapuheenjohtaja vuodesta 2008. Hänen vastuualueitaan ovat rahapolitiikan toteutus, sijoitustoiminta, hallinto, laki ja kansainväliset asiat sekä makrovakauspolitiikka. Aiemmin Hakkarainen on vastannut muun muassa pankkitoiminnasta, riskienhallinnasta ja -valvonnasta sekä rahoitusmarkkinoiden vakaudesta ja taloushallinnosta.
Vuodesta 2009 Hakkarainen on toiminut Finanssivalvonnan johtokunnan puheenjohtajana, mitä ennen hän toimi vuonna 2008 sen edeltäjän Rahoitustarkastuksen johtokunnan puheenjohtajana. Lisäksi hän on ollut muun muassa Suomen pankkiyhdistyksen (nykyinen Finanssialan Keskusliitto) ensimmäinen varapuheenjohtaja 2000–2001 ja hallitusten jäsen IS-yhtymässä (1991–1998), Veikkauksessa (2000–2001) ja Palvelutyönantajissa (2000–2001).
Yksityiselämä

Hakkarainen on ollut vuodesta 1986 naimisissa KHO:n jäsenen Hannele Ranta-Lassilan kanssa.
Aiheesta muualla

https://www.bankingsupervision.europa.eu/organisation/whoiswho/supervisoryboard/html/cvhakkarainen.fi.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Pedro Paulo Koop

Pedro Paulo Koop MSC (4. syyskuuta 1905 Hillegom – 26. maaliskuuta 1988) oli alankomaalaissyntyinen, Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. elokuuta 1930 ja nimitettiin Linsin hiippakunnan johtoon 27. heinäkuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Henrique Hector Golland Trindade ja Vicente Angelo José Marchetti Zioni.
Koop osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 11. lokakuuta 1980.
Penumbra: Overture

| Penumbra: Overture |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Frictional Games
Julkaisija:  Paradox Interactive ja Strategy First
Jakelija:  Steam
Säveltäjä:  Mikko Tarmia
Pelisarja:  Penumbra
Pelimoottori:  HPL
Julkaistu:  Microsoft Windows 30. maaliskuuta 2007 Linux 25. toukokuuta 2007 Mac OS X 10. tammikuuta 2008 Steam 7. maaliskuuta 2009
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M PEGI: 12+
Alusta:  Microsoft Windows, Linux, Mac OS X
Lisenssi:  GNU General Public License
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Penumbra: Overture on Frictional Gamesin kehittämä ja Paradox Interactiven julkaisema Lexicon Entertainment -pelistudiolle kehittämä selviytymiskauhupeli.
Juoni

Peli alkaa vuodesta 2000. Pelin päähenkilö Philip saa äitinsä hautajaisten jälkeen kirjeen 30 vuotta kadoksissa olleelta isältään.
Philip jäljittää kirjeen Grönlantiin ja lähtee etsimään isäänsä. Lumimyrsky yllättää Philipin ja hän pelastautuun vanhaan kaivokseen, mutta putoaa ja jää sinne jumiin tikapuiden katkettua. Philip lähtee etsimään uloskäyntiä kaivoksesta, jolloin hän ajautuu syvälle maan alle.
Matkallaan hän kohtaa mutatoituneita koiria ja hämähäkkejä, tuntemattoman Redin yrittäessä neuvoa häntä radiopuhelimella.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Pedro Páez

Pedro Paez, ajankohta tuntematon.
Pedro Páez Xaramillo (1564 Olmeda, Espanja – 20. toukokuuta 1622 Gorgora, Etiopia) oli espanjalainen jesuiittapappi, joka toimi lähetystyössä Etiopiassa.
Páez liittyi jesuiittajärjestöön vuonna 1582 ja matkusti vuonna 1588 Intian Goaan. Hän oli ensimmäisen kerran matkalla Etiopiaan jo vuonna 1589, mutta jäi turkkilaisten merirosvojen vangiksi ja joutui elämään orjuudessa vuoteen 1596, minkä jälkeen hän palasi Goaan. Etiopiaan hän pääsi lopulta vuonna 1603. Páez opetteli kahta paikallisista kielistä, käänsi katekismuksen sekä kirjoitti teoksen Etiopian historiasta ja tutkielman Etiopian kirkon ”virheellisistä” opeista. Hän onnistuikin käännyttämään joitain etiopialaisia katolisuuteen.
Páez jäljitti vuonna 1618 Sinisen-Niilin alkulähteeksi Tanajärven. Jo muinaiset egyptiläiset olivat mahdollisesti tienneet Sinisen-Niilin alkavan Tanajärvestä, mutta Páez löysi joen alkukohdan uudelleen.
Pedro Reginaldo Lira

Pedro Reginaldo Lira (7. syyskuuta 1915 Salta – 11. joulukuuta 2012) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. syyskuuta 1938, ja hänet konsekroi piispaksi Emilio Antonio di Pasquon ja Manuel Menéndezin avustama Roberto José Tavella 7. syyskuuta 1958. Lira sai 16. heinäkuuta 1958 nimityksen Saltan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Teneduksen titulaaripiispaksi. 12. kesäkuuta 1961 hän sai nimityksen San Franciscon hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 27. lokakuuta 1961.
Lira erosi hiippakuntansa johdosta 22. kesäkuuta 1965, jolloin hän sai nimityksen Castellum in Mauretanian titulaaripiispaksi. Vuonna 1967 hänestä tuli lisäksi uudelleen Saltan vihkipiispa. Lira erosi molemmista tehtävistä 15. toukokuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Pedri Shemeikka

Pedri Shemeikka vuonna 1907. (Valokuva Samuli Paulaharju.)
Pedri (Petri) Iivananpoika Shemeikka (1825 Suistamo – 11. huhtikuuta 1915 Tuupovaara) oli karjalainen runonlaulaja. Shemeikka tunnettiin ennen kaikkea peuravirsien taitajana, ja häntä sanottiin viimeiseksi suureksi runonlaulajaksi. Hän lauloi arkistojen nauhoitteille runoja. Hän syntyi Suistamolla ja asui Tuupovaaran Öllölässä, Pohjois-Karjalassa.
Shemeikalle on omistettu Sortavalassa sijaitseva Alpo Sailon veistos Runonlaulajan patsas. Shemeikan muistomerkki on myös Öllölässä Pörtsämön erämaakalmistossa. Samuli Paulaharju valokuvasi Shemeikkaa Öllölässä.
Pedri Shemeikan päivää vietetään vuosittain 1. heinäkuuta Koskenniskan myllykievarimuseolla.
Aiheesta muualla

Iivo Härkönen : Petri Shemeikan hautapaikkaa katsomassa, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 22.10.1933, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pedralbesin luostari

Pedralbesin luostari on nunnaluostari Barcelonan luoteisosassa. Sen perustivat Aragonian kuningas Jaakko II ja hänen puolisonsa Elisenda de Montcada vuonna 1326. Luostarin arkkitehtuuri edustaa puhdasta goottilaista tyyliä.
Luostariin kuuluvassa Pyhän Mikaelin kappelissa on Ferrer Bassan freskot vuodelta 1346.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pedralbesin luostari Wikimedia Commonsissa
Perttula

Perttula voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Paikannimenä

Perttula, Ypäjän kunnan entinen nimi
Perttula, kylä Ypäjällä
Perttula, kylä Nurmijärvellä
Perttula, kartano Hämeenlinnassa, entisessä Vanajassa
Perttula eli Bardu, kunta Norjassa
Henkilön sukunimenä

Anni Perttula (s. 1990), ”Merenneito Riia”, suomalainen viihdetaiteilija
Antti Perttula (s. 1943), suomalainen jääkiekkoilija
Eeva Perttula (s. 1978), Porin Ässien toimitusjohtaja
Hans Perttula (1910–1988), Suomen maatalousministeri 1957–1958
Heli Perttula, suomalainen näyttelijä
Jarkko Perttula (s. 1978), suomalainen pesäpalloilija
Juha Perttula (1964–2015), suomalainen psykologian professori
Matti Perttula (s. 1961), suomalainen pianisti
Max Perttula (s. 1972), suomalainen parfymööri
Pauli Perttula (s. 1954), suomalainen pituushyppääjä
Pekka Perttula (s. 1960), Suomen Keskustan puoluesihteeri 1994–1997
Pirkko-Liisa Perttula (s. 1955), suomalainen toimittaja-kirjailija
Päivi Perttula (s. 1966), suomalainen kirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perttula”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pietro Guarneri II

Pietro Guarneri II (1695 Cremona - 1762 Venetsia) oli italialainen viulunrakentaja. Hänen isänsä oli viulunrakentaja Pietro Guarneri I.
Elämäkertatietoja

Pietro Guarneri II oli Pietro Guarneri I:n vanhin poika ja oppilas. Hän lähti Cremonasta vuoden 1717 paikkeilla Venetsiaan, missä asui loppuelämänsä.
Venetsiassa oli 1700-luvun alkupuolella paljon soitinrakentajia. Kitaroita rakensi Matteo Sellas ja viulunrakentajina toimivat Montagana, Tononi, Serafin ja Gofriller. Joku mainituista tarjosi nuorelle cremonalaiselle mielellään paikan verstaastaan. Pietro Guarneri II:n ensimmäiset omat viulut ovat arviolta vuodelta 1730. Hänen tuottelian kautensa osuu vuosien 1740- 1750 välille.
Aiheesta muualla

http://www.theviolinsite.com/violin_making/guarneri.html
Pentéli

Pentéli-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Pohjois-Ateena, Attika, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 109 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pentéli (kreik. Πεντέλη) eli Pentelikó (Πεντελικό), antiikin Pentelikon (m.kreik. Πεντελικὸν ὄρος) ja Brilessos (m.kreik. Βριλησσός, Brilēssos, myös Βριληττός, Brilēttos), on vuorijono Attikassa Kreikassa. Sen korkeimman huipun Pyrgárin (Πυργάρι) korkeus on 1 109 metriä.
Pentéli sijaitsee Ateenan metropolialueen koillislaidalla noin 16 kilometriä koilliseen Ateenan keskustasta. Vuoristosta yli 60 % on metsän peittämää. Pentéli-vuoresta ovat saaneet nimensä Ateenan metropolialueen pohjoisosan Pentélin ja Néa Pentélin kaupungit.
Marathónaksen suomaita, taustalla Pentéli-vuori.
Historia

Antiikin aikana Pentelikon tunnettiin erityisesti sen valkoisesta marmorista. Sitä käytettiin veistoksiin jo arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Myöhemmin 400-luvulla eaa. sitä käytettiin erityisesti Akropoliin temppelien, kuten Parthenonin ja Erekhtheionin, rakentamisessa. Vielä 100-luvulla jaa. vuoren marmoria käytettiin Panateenalaisen stadionin uusimiseen. Pausaniaan mukaan vuorella kivilouhoksen yllä oli Athenen patsas. Eräässä luolassa oli nymfien kulttipaikka. Nykyisin louhos on suojeltu ja varattu yksinomaan Akropoliin rakennusten restauroinnin tarpeisiin. Vuorella sijaitsee myös niin kutsuttu Pentélin luola eli Ntavélisin luola, joka sekin on antiikin aikainen louhosluola. Louhokset sijaitsivat vuoren lounaisosassa.
Antiikkisten kivilouhosten lisäksi Pentélin nähtävyyksiin lukeutuu vuonna 1578 perustettu Pentélin luostari eli Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari (Moní Pentélis, Moní Koimíseos Theotókou) vuoren itäpuolella Marathoniin johtavan tien varrella. Vuorella on myös Ateenan kansallisen observatorion alainen Koufoún tähtitieteellinen asema, joka on tarkoitettu erityisesti opetus- ja vierailukäyttöön.
Vuoren alue on kärsinyt suurista metsäpaloista ainakin vuonna 1995, jolloin 6500 hehtaaria ja sata taloa tuhoutui, sekä vuonna 1998, jolloin tuli tuhosi 7 500 hehtaaria ja vielä enemmän rakennuksia. Myös vuoden 2007 suuret metsäpalot tuhosivat aluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pentéli Wikimedia Commonsissa
NASA:n ilmakuva Ateenasta. Pentélin vuoristo sijaitsee kaupungin pohjoispuolella.
Piernicola Pedicini

| Piernicola Pedicini |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1.7.2014–  
Ryhmä:  Vihreät/EFA (2020–) EFDD-ryhmä (2014–2019)
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1969 (ikä 55) Benevento, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Muut puolueet:  Viiden tähden liike (2014–2020)
Aiheesta muualla
www.piernicolapedicini.it
Piernicola Pedicini (s. 22. toukokuuta 1969 Benevento, Italia) on italialainen poliitikko. Pedicini on puoluekannaltaan sitoutumaton. Aikaisemmin hän on edustanut Viiden tähden liikettä. Pedicini on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piernicola Pedicini Wikimedia Commonsissa
Piernicola Pedicini Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Pellonpäänlampi (Viitasaari)

| Pellonpäänlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°09′29″N, 25°44′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen pohjoisosan alue (14.43)
Laskupuro:  puro Iso-Täysiään 
Järvinumero:  14.439.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,1 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,478 km  
Pinta-ala:  1,331 ha  
Tilavuus:  0.000051 km³ 
Keskisyvyys:  3,8 m  
Suurin syvyys:  6,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPellonpäänlampi 
Pellonpäänlampi tai Pellospäänlampi on Keski-Suomessa Viitasaarella  Taimoniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 50 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,8 metriä ja suurin syvyys on 6,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen pohjoisosan alueella (14.43), jonka Täysiänjoen valuma-alueeseen (14.439) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä mpy.
Pikkuauringonkukka

| Pikkuauringonkukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Tribus::  Auringonkukat Heliantheae
Suku::  Auringonkukat Helianthus
Laji::  petiolaris
Kaksiosainen nimi
 Helianthus petiolaris  Nutt. 
Katso myös
   Pikkuauringonkukka Wikispeciesissä   Pikkuauringonkukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkuauringonkukka (Helianthus petiolaris) on Pohjois-Amerikassa kasvava mykerökukkainen ruohokasvi. Se muistuttaa ulkonäöltään isoauringonkukkaa (Helianthus annuus), mutta on paljon matalampi, enintään 60 senttimetriä korkea, kun isoauringonkukka on korkeimpana kolmimetrinen. Pikkuauringonkukan varsi on usein haarova. Sen lehtilavat ovat pienempiä ja niiden tyvi on suippo tai pyöreä. Myös pikkuauringonkukan mykeröt ovat isoauringonkukan mykeröitä pienempiä, kehto ja kehtosuomut kapeampia.
Pikkuauringonkukan mykerö
Isoauringonkukasta on olemassa jalostettuja matalakasvuisia lajikkeita, kääpiöauringonkukkia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pikkuauringonkukka (Helianthus petiolaris)
Kasviatlas 2020: Pikkuauringonkukan (Helianthus petiolaris) levinneisyys Suomessa
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Helianthus petiolaris (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Helianthus petiolaris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Helianthus petiolaris (englanniksi)
Flora of North America: Helianthus petiolaris (englanniksi)
Pedro Petrone

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pedro Petrone Schiavone 
Syntymäaika: 11. kesäkuuta 1905
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Kuolinaika: 13. helmikuuta 1964
Kuolinpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 173 cm 
Lempinimi: Artilhero 
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1921-1923 | Charley Montevideo |  |  |
| 1924-1931 | Nacional |  |  |
| 1931-1933 | Fiorentina | 44 | (37) |
| 1933-1934 | Nacional |  |  |
Maajoukkue
| 1923-1930 |  Uruguay | 29 | (24) |

| Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Uruguay> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | Jalkapallo |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | Jalkapallo |  |
Pedro Petrone Schiavone (11. kesäkuuta 1905 Montevideo – 13. helmikuuta 1964 Montevideo) oli uruguaylainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Petrone aloitti seurajoukkueuransa Charley Montevideon joukkueesta, josta hän meni Nacionaliin 1923. Hän teki Copa Américassa 1923 kolmessa ottelussa kolme maalia ja oli jaetulla sijalla turnauksen paras maalintekijä. Uruguay myös voitti kyseisen turnauksen. Petrone oli voittamassa kultaa Pariisin olympialaisissa 1924, joissa hän iski seitsemän maalia ja otti itselleen maalikuninkuuden, ja toistamiseen Copa Américasta, jossa hän oli paras maalintekijä neljällä osumallaan. Kotimaassaan hän sai Nacionalin riveissä maansa mestaruuden samana vuonna.
Petrone osallistui Copa América -turnaukseen jälleen 1927, jolloin hän teki kolme maalia. Uruguayn joukkue sijoittui toiseksi Argentiinan jälkeen. Petrone oli vuonna 1928 voittamassa kultamitalia Amsterdamin olympialaisista, sai seuraavana vuonna Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen pronssia ja kuului maansa joukkueeseen, joka vei maailmanmestaruuden 1930. Petrone pelasi MM-kisoissa viimeisen maaottelunsa, ja on Uruguayn joukkueen kaikkien aikojen listalla seitsemänneksi parhaana maalintekijänä 24 maalillaan.
Vuonna 1931 Petrone vaihtoi pitkäaikaisesta seurastaan Nacionalista italialaiseen Fiorentinaan. Hän pelasi Fiorentinassa kahden kauden aikana 44 ottelua, joissa hän teki yhteensä 37 maalia. Kaudella 1931–1932 hän oli Serie A:n paras maalintekijä onnistuttuaan 25 kertaa. Petrone palasi vuonna 1933 takaisin Nacionaliin ja lopetti uransa Uruguayn liigamestaruuteen.
Luettelo vuonna 1801 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1801 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

2. tammikuuta – Johann Kaspar Lavater, sveitsiläinen pappi ja kirjailija (s. 1741)
11. tammikuuta – Domenico Cimarosa, italialainen säveltäjä (s. 1749)
21. tammikuuta – Peter Christian Abildgaard, tanskalainen eläinlääkäri, lääkäri ja professori (s. 1740)
26. tammikuuta – Henrik Tomas Adlercreutz, suomalainen virka- ja valtiopäivämies ja kartanonomistaja (s. 1732)
Helmikuu

9. helmikuuta – Friedrich Hornemann, saksalainen tutkimusmatkailija (s. 1772)
Maaliskuu

14. maaliskuuta – Ignacy Krasicki, puolalainen kirjailija (s. 1735)
16. maaliskuuta – Aleksandra Pavlovna Romanova, venäläinen suuriruhtinatar, keisari Paavali I:n ja keisarinna Maria Fjodorovnan tytär (s. 1783)
21. maaliskuuta – Andrea Luchesi, italialainen säveltäjä (s. 1741)
23. maaliskuuta – Paavali I, Venäjän keisarikunnan keisari 1796–1801 ja henkirikoksen uhri (s. 1754)
25. maaliskuuta – Novalis (oik. Georg Philipp Friedrich von Hardenberg), saksalainen runoilija ja vapaaherra (s. 1772)
28. maaliskuuta – Gustaf Björnram, suomalainen mystikko, vapaamuurari ja henkien manaaja (s. 1745)
Huhtikuu

19. huhtikuuta – Johan Bilmark, ruotsalais-suomalainen historioitsija ja professori (s. 1728)
22. huhtikuuta − Murad Bei, egyptiläinen mamelukkikomentaja (n. 1750)
29. huhtikuuta – Jakob Zidén, suomalainen kirkkoherra ja runoilija (s. 1754)
Toukokuu

14. toukokuuta – Johann Ernst Altenburg, saksalainen säveltäjä, urkuri ja trumpetisti (s. 1734)
23. toukokuuta − Magnus Linder, suomalainen juristi ja ruukinpatruuna (s. 1751)
Kesäkuu

4. kesäkuuta – Frederick Muhlenberg, yhdysvaltalainen poliitikko ja Yhdysvaltain edustajainhuoneen ensimmäinen puhemies 1789–1791 ja kolmas puhemies 1793–1795 (s. 1750)
14. kesäkuuta – Benedict Arnold, yhdysvaltalais-brittiläinen kenraali, siirtokuntien armeijan komentaja Yhdysvaltain vapaussodassa (s. 1741)
15. kesäkuuta – Conrad Christopher Stökell, ruotsalainen tilanhoitaja (s. 1752)
Syyskuu

10. syyskuuta – Jason Fairbanks, yhdysvaltalainen murhaaja (s. 1780)
Lokakuu

23. lokakuuta – Johann Gottlieb Naumann, saksalainen säveltäjä ja kapellimestari (s. 1741)
Marraskuu

5. marraskuuta – Motoori Norinaga, japanilainen Kokugaku-koulukunnan oppinut (s. 1730)
9. marraskuuta – Karel Stamic, böömiläinen säveltäjä (s. 1745)
25. marraskuuta – Fredrik Anders Jägerhorn, suomalainen everstiluutnantti, Karjalan rakuunoiden komentaja (s. 1723)
26. marraskuuta – Déodat Gratet de Dolomieu, ranskalainen geologi, mineralogi ja Ranskan tiedeakatemian jäsen (s. 1750)
Joulukuu

9. joulukuuta – Darja Nikolajevna Saltykova, venäläinen aatelisnainen, sadisti ja sarjamurhaaja (s. 1730)
Tuntematon päivämäärä

Juri Felten, venäläinen arkkitehti ja professori (s. 1730 tai 1732)
William Hamilton, englantilainen taidemaalari ja kuvittaja (s. 1751)
Pimeys (yhtye)

| Pimeys> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2011–2021
Tyylilaji:  suomirock indie rock pop rock
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Joel Mäkinen, laulu, kosketinsoittimet   Pekka Nisu, laulu, kitara   Jukkis Virtanen, basso   Tuomo Laakso, rummut  
Levy-yhtiö:  M.dulor
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pimeys oli vuosina 2011–2021 toiminut suomalainen rockyhtye, joka nousi pinnalle kriitikoiden ylistämän esikoisalbuminsa Muut on jo menneet myötä.  Myös yhtyeen toinen albumi Aika tihentyy sai kriitikoilta varsin hyvän vastaanoton.
Yhtyeen musiikki on omintakeista pop rockia. Kappaleiden kirjoittamisesta vastasivat myös laulajan roolissa vuorotelleet Joel Mäkinen (kosketinsoittimet) ja Pekka Nisu (kitara). Yhtyeen jäsenet olivat kotoisin Lahdesta, Heinolasta ja Huittisista. Yhtyeen jäsenistä Jukkis Virtanen työskentelee IT-alalla ja Tuomo Laakso kuvataiteilijana.
Kahden vahvan lauluntekijän yhtye lopetti toimintansa vuoden 2020 vaiheilla. Joel Mäkisen uusi yhtye on yhdessä kitaristi Tuomas Wäinölän kanssa perustettu Joel Herttua, jonka levy-yhtiönä toimii turkulainen Gramopop. Pekka Nisu julkaisi ensimmäisen albuminsa Papillon toukokuussa 2021.
Albumit

Muut on jo menneet (2013)
Aika tihentyy (2015)
Silkkitie (2017)
Delta (2019)
Pirkko Peltomo

| Pirkko Peltomo> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 24.3.1995–20.3.2007  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun pohjoinen, Satakunta
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1948 (ikä 76) Pori
Ammatti:  ylioppilasmerkonomi, toimistosihteeri
Pirkko Orvokki Peltomo (o.s. Lammi, s. 24. huhtikuuta 1948 Pori) on suomalainen poliitikko, joka toimi sosiaalidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1995–2007.
Peltomo syntyi talonmies Eero Lammin ja keittiöapulainen Laura Paakin perheeseen. Hän valmistui ylioppilasmerkonomiksi Porin kauppaoppilaitoksesta vuonna 1969, ja työskenteli Porin kaupungin rahatoimiston toimistosihteerinä 1970–1995. Peltomo valittiin kansanedustajaksi vuoden 1995 eduskuntavaaleissa, ja uudelleen vuosina 1999 ja 2003. Hän oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1985–2008, ja toimi sen 1. varapuheenjohtajana 2005–2008.
Peltomolle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 2009.
Piero De Bernardi

Piero De Bernardi (12. huhtikuuta 1926 Prato – 8. tammikuuta 2010 Milano) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän sai kolme David di Donatello -palkintoa.