stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaaospäivät
1980-luku

Hannoverin kaaospäivien edeltäjä vuonna 1982 Wuppertalissa. Syynä oli paikallisten kaupunginviranomaisten yritys kieltää siellä asuvia punkkareita kokoontumasta kaupungin keskustassa. Wuppertaliin tuli tästä huolimatta punkkareita myös muilta paikkakunnilta. Näitä tapaamisia kutsuttiin Wuppertalin punktapaamisiksi. Vuonna 1983 punkkareiden ja poliisin välillä käytiin katutaisteluja, ja vuotta myöhemmin punkkareiden ja oikeistoradikaalien välillä oli mellakoita, joissa loukkaantui useita ihmisiä.
Ensimmäiset ”viralliset” kaaospäivät olivat vuonna 1983 Hannoverissa. Syynä oli tuli tietoon suunnitelma ”punkkarikansiosta”, johon olisi rekisteröity kaikki erikoisen näköiset nuoret ihmiset, vaikkeivät he olisi tehneet mitään rangaistavaa tai aiheuttaneet järjestyshäiriötä. Suuren punkkari- ja skinitapaamisen ideana oli tuoda Hannoveriin mahdollisimman paljon ”kansioon sopivia” ihmisiä niin, että tämän kansion absurdius tulisi ilmi.
Ensimmäinen kaaospäivä Hannoverissa oli 18. joulukuuta 1982. Jello Biafra oli kaksi päivää aikaisemmin, 16. joulukuuta 1982, Dead Kennedys -yhteen keikalla kutsunut koolle kaaospäivät, jotka suuntautuivat suunniteltua punkkarikansiota vastaan.
Myös vuonna 1984 ja 1985 punkkarit ja muut vasemmistoryhmät tapasivat Hannoverissa elokuun ensimmäisenä viikonloppuna. Näiden tapaamisten tunnuslause oli alun perin ”Punkkarit ja skinit yhtykää”, mutta kun osoittautui, että skinit olivat taipuvaisia oikeistoradikalismiin,vuonna 1984  skinien ja punkkareiden välille syttyi rajuja yhteenottoja keskikaupungilla. Näiden yhteenottojen jälkeen punkkarit vetäytyivät UJZ Glocksen alueelle, mihin poliisit saartoivat heidät. Kun poliisit suihkuttivat alueen sisäpihalle kyynelkaasua, punkkarit tuhosivat tätä seuranneessa paniikissa UJZ Glocksen kahvilan.
Vuodelle 1989 suunniteltiin ”kansainvälisiä kaaospäiviä”, mutta tähän tapaamiseen tuli odotettua vähemmän punkkareita.
1990-luku

Vuodesta 1985 jatkuneen rauhallisemman ajanjakson jälkeen seuraavat kaaospäivät järjestettiin Hannoverissa vuonna 1994 ja 1995. 90-luvun kaaospäiviä luonnehtivat voimakkaat yhteenotot punkkareiden ja muun nuorison sekä poliisin välillä. Kaaospäivillä 4.–6. elokuuta 1995 Hannoverin pohjoisosassa oli katutaisteluja, joihin osallistui 3 000 poliisia ja rajanvartioviranomaista. Tällöin loukkaantui 179 poliisia ja kaaospäivien osanottajaa. 220 kaaospäivien osanottajaa vastaan nostettiin myöhemmin syytteitä eri perusteilla. Erityisesti Penny supermarketin ryöstö aiheutti kaaosta kaupunkiliikenteessä ja huolta kansalaisissa ja mediassa, jossa puhuttiin jo kansalaissodanomaisista olosuhteista. 5. elokuuta tapahtuma siirtyi Linden-Nordin kaupunginosaan, missä järjestettiin samanaikaisesti Hannoverin Fährmannsfest, vaihtoehtomusiikkiin keskittynyt ulkoilmafestivaali. Poliisi keskeytti festivaalit, kun alkuillasta oli vallattu oluttiski, jossa luki: ”Ilmaista olutta kaikille”.
Punkkarien mielestä lehdistö oli aiheuttanut ongelmia puhumalla ”kansalaissodan omaisista olosuhteista”, ja he ottivat motokseen ”Lehdistö johtaa harhaan, me seuraamme.” Poliisi oli valinnut strategiakseen rauhoittamisen, mikä ei kuitenkaan onnistunut, ja silloisen Ala-Saksin ministeripresidentin Gerhard Schröderin ja hänen sisäministerinsä Gerhard Glogowskin täytyi luopua strategiasta maanlaajuisen kritiikin vuoksi.
Vuoden 1996 elokuun ensimmäisenä viikonloppuna Hannoverissa oli yli 10 000 poliisia, jotka yrittivät estää kaaospäivien järjestämisen. Se onnistuikin, koska punkkareita oli paikalla alle tuhat. Tuona viikonloppuna useimmissa kaupunginosissa kirjaimellisesti jokaisella nurkalla seisoi poliisi, ja kriitikot puhuivatkin ironisesti ”järjestyspäivistä”. Poliisien läsnäolosta huolimatta oikeistoradikaalit onnistuivat pääsemään keskikaupungille ja kävivät muun muassa laudoin aseistautuneina punkkareiden kimppuun.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Chaostage
Käännös suomeksi
KNM Oslo (D303)

| KNM Oslo |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company
Kölinlasku:  16. tammikuuta 1944
Laskettu vesille:  19. joulukuuta 1945
Palveluskäyttöön:  17. huhtikuuta 1947
Loppuvaihe:  romutettu 1966
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 854 t (standardi) 2 575 t (max)
Pituus:  110,5 m (kokonaispituus) 106 m (vesiraja)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3,05 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,5" Mk IV -tykkiä 2 × Bofors 40 mm ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisena Mk IV Hazemeyer -asennuksena 2 × Bofors 40 mm ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina MK VII -asennuksina 2 × Oerlikon 20 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 21" torpedoputkea
KNM Oslo (runkonumero D303) oli Norjan laivaston Bergen-luokan hävittäjä toisen maailmansodan jälkeen. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston Cr-luokan hävittäjä HMS Crown.
Valmistus

Alus tilattiin Greenockista Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 16. tammikuuta 1944. Alus oli tarkoitus siirtää 25. toukokuuta 1945 Kanadan laivastolle, mutta Japanin antauduttua suunnitelmasta luovuttiin. Aluksen vesille laskun jälkeen 19. joulukuuta sen valmistuminen eteni hitaasti, ja se valmistui vasta 17. huhtikuuta 1947, jolloin se oli Norjan valtion omistuksessa. Aluksen siirto Norjalle oli hyväksytty 2. elokuuta edellisenä vuonna ja se nimettiin 23. lokakuuta KNM Osloksi.
Palvelus

Alus lähti 28. toukokuuta 1947 Sheernessistä kohti Norjaa, ja se saapui Horteniin kaksi päivää myöhemmin. Alus teki useita laivastovierailuja sekä oli merisotakoulun koululaivana, kunnes se poistettiin palveluksesta 2. huhtikuuta 1946. Aluksen nimi siirtyi uudelle fregatille. Alus romutettiin 1966.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1959

| Division I 1959 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Ajankohta:  26.12.1958 - 22.2.1959
Sarjajärjestelmä:  2-lohkoinen sarja
Mestari:  Skutskärs IF
Toinen sija:  Västerås SK
Pudonneet joukkueet:  Västanfors IF IFK Stockholm IFK Åmal Hälleforsnäs IF
Paras maalintekijä:  Sven-Erik Broberg, Västerås SK (18)
Alempi sarjataso:  Division II
  ← 1958 :  1960 → 
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1959 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1957 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Lohkovoittajiksi selviytyivät Skutskärs IF ja Västerås SK. Tukholmassa pelattiin 22. helmikuuta loppuottelu, jossa Skutskärs IF voitti maalein 2-1.
Division I > Ottelu Ruotsin mestaruudesta

22.2.1959 Tukholma 28 848 katsojaa
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Skutskärs IF | 2-1 | Västerås SK |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Skutskärs IF
2.: Västerås SK
Xen

| Xen |
| --- | --- |

 Xen suorittaa NetBSD:tä ja 3 Linux -jakelua.
Kehittäjä:  Xen Project Linux Foundation
Kehityshistoria
Vakaa versio:  4.19.0 (29. heinäkuuta 2024)
Tiedot
Lisenssi:  GNU GPL
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Xen on Cambridgen yliopistossa kehitetty avoimen lähdekoodin vapaa hypervisor-virtualisointiohjelmisto. Hypervisor mahdollistaa useiden käyttöjärjestelmien ajamisen samalla tietokoneella. Tällöin yksi käyttöjärjestelmä toimii isäntänä (host) ja muita ajetaan sen päällä virtuaalikoneina. Virtuaalikone voidaan pysäyttää tiedostoon ja jatkaa sen suoritusta myöhemmin, tai siirtää se toiselle tietokoneelle.
Tuettuihin alustoihin kuuluvat x86-, x86-64- ja ARM-arkkitehtuurit.
Tukea on kehitetty myös IA-64 (poistettu ylläpitämättömänä) ja PowerPC-arkkitehtuureille.
Xen toimii ohjelmistotasolla ja siinä ajettavia käyttöjärjestelmiä täytyy muuttaa niiden ajamiseksi Xenin alla, jota kutsutaan paravirtualisoinniksi. Xen-tuki on lisätty Linux-ytimeen versiossa 3.0.
Linux-käyttöjärjestelmistä Fedora Core, RHEL 5 ja Novell SLES 10 tukevat toiminnallisuutta, kuten myös NetBSD. Sunin Solaris tukee sitä  ja Microsoft Longhorn-versiossaan.
Red Hat ja Novell ovat ottaneet Xen-ohjelmiston mukaan tuotteisiinsa.
Vuonna 2007 Citrix Systems osti Xenin kehittäjän XenSourcen.
Xeniä kehittävä Xen Project on vuodesta 2013 lähtien ollut Linux Foundationin yhteistyöprojekti.
Xenin merkittäviin käyttäjiin kuuluu pilvipalveluita tuottava Amazon Web Services.
Vuonna 2020 ilmoitettiin projektin virallisesti tukevan 64-bittistä ARM-suoritinta Raspberry Pi 4 -alustalla. Tuki alustalle on lisätty Linux-ytimen versioon 5.9.
Aiheesta muualla

Xen
KNM Rauma (1939)

| KNM Rauma |
| --- | --- |
 KNM Rauma

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nylands Verksted, Oslo
Laskettu vesille:  26. syyskuuta 1939
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1940
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu palveluksesta 21. elokuuta 1959
Tekniset tiedot
Uppouma:  255 t
Pituus:  51 m
Leveys:  7 m
Syväys:  1,8 m
Koneteho:  2 x 900 hv
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  25
Aseistus
Aseistus:  1 x 76 mm tykki 2 x konekivääriä
KNM Rauma oli Norjan laivaston Otra-luokan miinanraivaaja. Alus oli juuri valmistunut saksalaisten hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940. Se liitettiin Saksan laivastoon nimellä Kamerun ja alus palautettiin sodan jälkeen Norjalle osallistuttuaan Saksan rannikon miinanraivaukseen.
Valmistus

Alus tilattiin Nylands Verkstediltä Oslosta. Se laskettiin vesille 26. syyskuuta 1939 ja valmistui tammikuussa 1940.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 1. meripuolustusalueen 3. miinanraivaajaviirikköön päällikkönään luutnantti I. K. Winsnes. Norjaan hyökänneet saksalaiset valtasivat aluksen 9. huhtikuuta 1940 Hortenissa. Alus muutettiin miinalaivaksi nimettynä Kameruniksi. Se liitettiin myöhemmin Oslon satamapuolustuslaivueeseen (saks. Hafenschutzflotille Oslo) aluksena numero 1.
Liittoutuneet liittivät aluksen toukokuussa 1945 Saksan miinanraivaushallinnon (engl. German Mine Sweeping Admin) alaisuuteen. Aluksen viirinumeroksi määrättiin 19. syyskuuta 1946 S21. Se palautettiin 1947 Norjan laivastolle, joka nimesi aluksen Raumaksi.
Alus aloitti huhtikuussa 1949 palveluksen miinakoululaivana. Sille allokoitiin Naton runkonumero N33 1950-luvun alussa. Alus poistettiin palveluksesta 21. elokuuta 1959 Hortenissa ja myytiin huhtikuussa 1963.
Vuohinen

Ajellut hevosen takavuohiset. Vasemmassa jalassa vuohissukka.
Vuohinen on hevosen, muiden suurten eläinten ja joskus koirien jalan metakarpofalangiaali- (MCPJ) ja metatarsofalangiaalinivel (MTPJ). Sen muodostavat kolmannet metakarpaali- (etujalka) tai metatarsaaliluut (takajalka). Parilliset proksimaaliset sesamoidiluut niveltyvät kolmansien metakarpaali/-tarsaaliluiden kämmen- tai jalkapöytäluiden distaalipinnalle ja kiinnittyvät jäykästi proksimaalisen sormi-/varvasluun reunaan.
Vuohinen on sarananivel (ginglymus), joka taipuu eteen- ja taaksepäin muttei kierry, adduktoidu tai abduktoidu.
Vuohista kutsutaan joskus "nilkaksi", mutta tämä nimitys on virheellinen, koska vuohisnivel vastaa ihmisen rystystä tai jalan päkiää.
Vuohiskarvoilla tarkoitetaan hevosen vuohisessa ja jalan alaosassa kasvavaa muuta karvapeitettä pidempää karvaa.
Yleislauseke

Yleislauseke (saks. Generalklausel) on oikeussäännös, jonka sisältö on niin väljästi kirjoitettu, että tuomioistuin voi käyttää harkintavaltaansa säännöstä soveltaessaan. Yleislausekkeita käytetään esimerkiksi varallisuusoikeudellisissa säädöksissä, jotta tuomioistuimella on mahdollisuus syrjäyttää ja sovitella kohtuuttomia sopimusehtoja vakuutussopimuksissa, velkakirjoissa, vuokrasopimuksissa ja muissa vastaavissa oikeustoimissa. Tuomioistuimen päätettäväksi jää, milloin sopimusehto on niin kohtuuton, että se tulee syrjäyttää. Harkinta ei saa perustua mielivaltaan, vaan siinä on pyrittävä noudattamaan lainsäätäjän tarkoitusta.
Sovittelusäännös sisältyy esimerkiksi oikeustoimilain 36 pykälään ja osakeyhtiölakiin (1:7), jossa vaaditaan, että osakkaita on kohdeltava yhdenvertaisesti.
Jonathan Nolan

| Jonathan Nolan |
| --- | --- |
 Jonathan Nolan San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1976 (ikä 48) Lontoo, Britannia
Ammatti:  kirjailija, käsikirjoittaja, tuottaja
Jonathan Nolan (s. 6. kesäkuuta 1976 Lontoo) on brittiläinen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan muun muassa kirjoittamastaan novellista Memento Mori, johon pohjautuu Memento-elokuvan käsikirjoitus.
Nolan syntyi vuonna 1976 Lontoossa ja vietti lapsuutensa Chicagossa. Hän valmistui Georgetownin yliopistosta 1999. Hänen veljensä on elokuvaohjaaja Christopher Nolan.
Vuonna 2015 HBO palkkasi Jonathan Nolanin käsikirjoittamaan Säätiö-trilogiaan perustuvaa televisiosarjaa.
Filmografia > Elokuvat

| Elokuvat> Vuosi.Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi.Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi.Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Lopputeksteissä.Käsikirjoittajana | Elokuvat> Lopputeksteissä.Muuna | Elokuvat> Huom..Huom. | Elokuvat> . | Elokuvat> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Memento | Memento |  |  | Kirjoitti novellin ”Memento Mori” |  |  |
| 2006 | The Prestige | The Prestige |  |  | Yhdessä Christopher Nolanin kanssa |  |  |
| 2008 | Yön ritari | The Dark Knight |  |  | Yhdessä Christopher Nolanin kanssa |  |  |
| 2012 | Yön ritarin paluu | The Dark Knight Rises |  |  | Yhdessä Christopher Nolanin kanssa |  |  |
| 2014 | Interstellar | Interstellar |  |  | Yhdessä Christopher Nolanin kanssa |  |  |
Filmografia > Televisio

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Käsikirjoittajana | Televisiosarjat> Ohjaajana | Televisiosarjat> Tuottajana | Televisiosarjat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011–2016 | Kohde | Person of Interest |  |  |  | Tekijä; ohjasi 1 jakson |
| 2016– | Westworld | Westworld |  |  |  | Tekijä yhdessä Lisa Joyn kanssa; ohjannut 2 jaksoa |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jonathan Nolan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jonathan Nolan Elonetissä.
Wilhelm Tell (täsmennyssivu)

Wilhelm Tell voi tarkoittaa seuraavia:
Wilhelm Tell, legendojen sveitsiläinen sankari
Wilhelm Tell, Friedrich Schillerin näytelmä vuodelta 1804
Wilhelm Tell, Gioachino Rossinin ooppera vuodelta 1829
Wilhelm Tell, televisiosarja vuosilta 1987–1989
Wilhelm Tell, suomalainen jousiammuntaseura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wilhelm Tell”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Westzynthius

Westzynthius on ainakin seuraavien suomalaisten sukunimi:
Birger Westzynthius (1830–1877), tilanomistaja ja yritysjohtaja, maanviljelysneuvos
Erik Westzynthius vanhempi (1711–1757), taidemaalari
Erik Westzynthius nuorempi (1743–1787), kirkkomaalari
Woldemar Westzynthius (1858–1905), toimittaja ja yritysjohtaja, Suomen Sähkösanomatoimiston perustaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Välkevita

| Välkevita |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vitakasvit Potamogetonaceae
Suku::  Vidat Potamogeton
Laji::  lucens
Kaksiosainen nimi
 Potamogeton lucens  L. 
Katso myös
   Välkevita Wikispeciesissä   Välkevita Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Välkevita (Potamogeton lucens) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (Potamogeton) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä vankkarakenteinen vesikasvi, joka on erotettavissa muista vitalajeista lyhyiden lehtiruotiensa sekä omanlaisensa lehtisuonituksen perusteella. Välkevita voi kuitenkin risteytyä ainakin ahvenvidan (Potamogeton perfoliatus), heinävidan (Potamogeton gramineus), uistinvidan (Potamogeton natans) tai pitkälehtividan (Potamogeton praelongus) kanssa, ja nämä risteymät ovat usein vaikeasti tunnistettavia.
Välkevidan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä, monihaarainen ja voi kasvaa reilun metrin pituiseksi. Välkevidan kaikki lehdet ovat vedenpinnan alla kasvavia uposlehtiä, eikä sille kasva erillisiä kelluslehtiä. Lehdissä on lyhyet lehtiruodit ja lehtilavat ovat suuria, leveänsoikeita, vaaleanvihreitä sekä välkehtiviä. Lehtilavat voivat kasvaa lähes 20 cm pitkiksi asti ja niissä on hento verkkomainen suonitus. Välkevidan kukintona on pitkän varren päässä oleva noin 5 cm pitkä tähkä.
Välkevita kasvaa runsasravinteisissa järvissä ja melko syvällä. Suomessa välkevitaa on havaittu harvakseltaan eri puolilta maata, lähinnä etelästä sekä Lapista. Ruotsissa välkevitaa kasvaa lähinnä maan eteläosissa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Välkevita (Potamogeton lucens)
JSTOR Global Plants: Potamogeton lucens (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Potamogeton lucens (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Potamogeton lucens (englanniksi)
Flora of China: Potamogeton lucens (englanniksi)
Jääpallon SM-kilpailu 1913

| SM-kilpailu 1913 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  4
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Mestari:  Helsingin IFK
Toinen sija:  Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura
  ← 1912 :  1914 → 
Vuoden 1913 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui neljä joukkuetta, Helsingin IFK, Kronohagens IF, Viipurin IFK ja juuri perustettu Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura (VBJS), joka myöhemmin sai nimen Sudet. Uusi seura selviytyi heti ensimmäisenä kautetaan loppuotteluun voitettuaan Viipurin IFK:n välieräottelussa. Helsingin välierässä HIFK voitti KIF:n.[lähde? ]
Loppuottelu pelattiin 23.3.1913 Viipurissa, Salakkalahdella. Ottelun ensimmäinen puoliaika oli maaliton. Tauon jälkeen VBJS meni jo 3–0 johtoon, mutta HIFK tuli tasoihin ja voitti ottelun ja Suomen mestaruuden maalein 3–4.
Välierät

Ottelut pelattiin 9. helmikuuta
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 6–1 | Kronohagens IF |
| Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura | 15–2' | Viipurin IFK |
Loppuottelu

Ottelu pelattiin 23. helmikuuta 1913 Viipurissa.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura | 3–4 (0–0) | Helsingin IFK |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Helsingin IFK
2.: Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura
3.: Viipurin IFK
3.: Kronohagens IF
Vällykit

| Vällykit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Tribus::  Gnaphalieae
Suku::  Vällykit Lasiopogon  Cass.
Katso myös
   Vällykit Wikispeciesissä   Vällykit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vällykit (Lasiopogon) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu yhdeksän lajia.
Vällykkien (Lasiopogon) suvun tieteellinen nimi on eläinkunnassa yhden petokärpässuvun tieteellinen nimi.
Lajeja

Lasiopogon brachypterus
Lasiopogon debilis
Lasiopogon glomeratus
Lasiopogon glomerulatus
Lasiopogon micropoides
Lasiopogon minutus
Lasiopogon muscoides – tupsuvällykki
Lasiopogon ponticulus
Lasiopogon volkii
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lasiopogon
Wet lease

Wet lease on ilmailuliiketoiminnan muoto, jossa lentoyhtiö vuokraa toiselle lentoyhtiölle lentokoneen, lentokoneen miehistön, teknisen henkilökunnan, lentokoneen huollon ja täyden vakuutusturvan lentoyhtiölle. Tämän vastakohta on dry lease, jossa vuokrauksen kohteena on pelkkä lentokone.
Lentoyhtiöt tyypillisesti vuokraavat kalustoa wet lease -sopimuksilla erityisesti kausittaisten kysyntähuippujen ja huoltohuippujen aikana.
Jō

Punatammesta tehty jō-sauva. Pituus on 128 cm ja paksuus 2,4 cm.
Jō (jap. じょう) on japanilaisissa taistelulajeissa käytettävä ase. Jō merkitsee keppiä. Jōn pituus on noin 128 senttimetriä, paksuus noin 2,4 cm ja se valmistetaan yleensä tammesta.
Materiaali ja ominaisuudet

Yksilöharjoittelua varten jō-sauva voidaan tehdä esimerkiksi harjanvarresta, mutta pariharjoituksessa suositaan tammipuista jō-sauvaa. Heikot harjanvarret eivät kestä kontaktiharjoittelua, vaan tikkuuntuvat iskuista helposti sekä saattavat vääntyä kosteuden vaihdellessa. Jō on merkittävästi kevyempi ja nopeampi käsitellä kuin sitä pidempi ja massiivisempi bō. Sillä voidaan tehdä tekniikkoja huomattavasti bō-sauvaa pienemmässä tilassa. Jō-tekniikat ovat ketterämpiä ja monipuolisempia, eivätkä vaadi voimaa samassa suhteessa kuin bō-tekniikat. Samankaltaisuudestaan huolimatta, edellä mainittujen aseiden etäisyydet ja tekniikat eroavat huomattavasti.
Harjoittelu

Jō-harjoittelu koostuu katasta (ennalta määrätty liikesarja) ja kihonista eli perustekniikan harjoittelusta. Kata voidaan tehdä yksin kuten aiki-jōssa tai yhdessä bokkenilla varustautuneen parin kanssa kuten jōdōssa. Myös kihon-harjoittelu voidaan tehdä pariharjoitteluna tai yksin ryhmässä (harjoittelu riveissä kuviteltua, yleensä itsen kokoiseksi ajateltua, vastustajaa vastaan) harjoitteluna. Vaikka jō on perinteinen ase, voi sen nähdä hyödyllisenä myös nykyaikaista itsepuolustusta silmällä pitäen, sillä sitä voi simuloida esimerkiksi haravalla tai katuharjalla. Myös hyökkääjällä voi olla edellä mainittu väline apunaan tai vaikkapa pesäpallomaila, jota vastaan jō-harjoittelu voi auttaa puolustautumaan. Jō-harjoittelu valmentaa myös aseetonta kamppailua varten.
Suomessa harjoiteltavia budōlajeja joissa käytetään jō-sauvaa

Suomessa harjoitellaan ZNKR jōdōa muutamissa Kendo-seuroissa. Edistyneet ZNKR jōdōkat harjoittelevat usein myös Shindō Musō-ryū jōjutsua. Shindō Musō-ryū jōjutsua harjoitellaan myös muutamissa suomalaisissa iaido- ja karate-seuroissa.
Myös aikidossa harjoitellaan jōn kanssa niin sanottuja aiki-jō-tekniikoita.
Taura Musō-ryū jōjutsua voi opiskella Suomessa ainakin Helsingissä ja Siilinjärvellä. Taura Musō-ryū jōjutsun harjoitteleminen edellyttää kyseisen koulukunnan jäseneksi liittymistä.
Edistyneet Kashima-Shinryū harjoittelijat osaavat tämän tyylisuunnan jō-tekniikkoja. Suomessa lajia voi harjoitella ainakin Helsingissä ja Tampereella.
Jonathan Palmer

| Jonathan Palmer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1983–1989
Talli(t):  Williams, RAM, Zakspeed, Tyrrell
Kilpailuja:  88 (83 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  14
Ensimmäinen kilpailu:  Euroopan GP 1983
Viimeinen kilpailu:  Australian GP 1989
Jonathan Palmer Saksan Grand Prix:ssä vuonna 1985
Jonathan Charles Palmer (s. 7. marraskuuta 1956 Lewisham, Englanti, Iso-Britannia) on yrittäjä ja entinen Formula 1 -kuljettaja.
Ura

Palmer voitti Formula 3 -mestaruuden 1981 ja Formula 2 -mestaruuden 1983, minkä jälkeen hän siirtyi ajamaan F1-sarjaan. F1-urallaan hän osallistui 88:ään Grand Prix'hin, joissa paras sijoitus oli neljäs sija ja joista hän keräsi 14 MM-pistettä. Vielä uransa jälkeen hän ajoi McLarenin testikuljettajana, ja osallistui McLaren F1 -auton kehitystyöhön.
Jonathan Palmerin poika Jolyon Palmer on myös kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja.