stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha Leimu
Ura > Seuraura > Vuodet alemmissa sarjoissa

Leimu on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän pelasi koko junioriuransa ajan hyökkääjänä. Viimeisellä A-juniorikaudellaan 2003–2004 Leimu toimi Ilveksen kapteenina ja oli tehoilla 15+12=27 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi pelaamaan Suomi-sarjaa KOOVEE:n riveihin.
Kauden 2005–2006 päätteeksi Leimu voitti Suomi-sarjan pronssia ja oli nostamassa KOOVEEtä Mestikseen, mutta hän jatkoi kuitenkin pelejään Suomi-sarjassa ja Lempäälän Kisan riveissä kaudella 2006–2007. Leimu pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa puolustajana ja voitti pelipaikastaan huolimatta joukkueen sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Marko Santasen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjahopeaa ja oli nostamassa LeKiä Mestikseen. Kesäkuussa 2007 Leimu teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Ensimmäinen Mestis-kausi 2007–2008 toi Leimulle 43 runkosarjaottelussa tehot 9+9=18, mutta toisella kaudellaan 2008–2009 hän voitti tehoilla 13+16=29 koko sarjan puolustajien pistepörssin ja jakoi LeKin sisäisen pistepörssin toisen sijan Juuso Antosen kanssa. Leimu onnistui tekemään kypärätempun ja pelipaikastaan huolimatta neljä maalia 12. marraskuuta 2008 Savonlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen parhaana puolustajana ja valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > Lainasopimuksen kautta Tapparan SM-liigajoukkueeseen

Leimu pelasi kauden 2009–2010 aikana LeKissä vain 13 ottelua, kunnes Tappara lainasi hänet aluksi joulutaukoon asti kestäneellä lainasopimuksella marraskuussa 2009. Leimu pelasi näin ollen ensimmäisen SM-liigaottelunsa 21. marraskuuta 2009 Espoo Bluesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.41 minuuttia, keräsi kaksi syöttöpistettä ja palkittiin Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Leimu teki joulukuussa 2009, seitsemän liigaottelun jälkeen loppukauden kattaneen sopimuksen Tapparan kanssa. Hän teki liigauransa avausmaalin 2. tammikuuta 2010 JYPiä vastaan, jolloin Leimu teki myös yhden syöttöpisteen. Yhteensä Leimu teki loppukaudella Tapparassa 36 runkosarjaottelussa tehot 7+17=24 ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 3+2=5. Hän oli ottelumäärästään huolimatta Tapparan tehokkain puolustaja runkosarjassa. Toukokuussa 2010 Leimu teki kolmivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kaudella 2010–2011 Leimu oli tehoilla 12+19=31 Tapparan tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras maalintekijä Timo Koskelan kanssa. Hän oli myös SM-liigan toiseksi eniten maaleja tehnyt puolustaja TPS:n Markus Nordlundin jälkeen ja jakoi puolustajien pistepörssin neljännen sijan JYPin Sami Vatasen ja Bluesin Ville Varakkaan kanssa. Kausi 2011–2012 osoittautui Leimulle kuitenkin todelliseksi pettymykseksi, kun 24 runkosarjaottelussa syntyi vain tehot 2+2=4 sekä teholukema -19. Hän kärsi useista loukkaantumisista ja kävi kauden aikana myös yhden ottelun mittaisella lainalla LeKissä.
Kausi 2012–2013 Leimulla alkoi taas varsin lupaavasti. Harjoituskaudella, European Trophy -ottelussa 6. syyskuuta 2012 vieraissa Djurgårdens IF:ää vastaan hän oli Tapparan 3–5-voittoon päättyneessä ottelussa mukana joukkueensa jokaisessa maalissa ja teki puolustajalle kovat tehot 2+3=5. Leimu paransi peliään vaikeasta edelliseskaudesta ja nousi takaisin Tapparan avainpuolustajiin. Hän oli seitsemällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Leimu voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Pelicansiin ja SM-liigan nopein kypärätemppu

Leimu siirtyi kaudeksi 2013–2014 kaksivuotisella sopimuksella Pelicansiin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli kymmenellä osumallaan Pelicansin eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2014–2015 Leimu toimi joukkueen kapteenina. Marraskuussa 2014 hän teki Pelicansin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 Leimu ei kuulunut enää joukkueen kapteenistoon. Hän voitti tehoilla 16+18=34 koko SM-liigan puolustajien piste- ja maalipörssin ja Leimu palkittiin jälkimmäisen myötä Juha Rantasila -palkinnolla. Hän oli myös Pelicansin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Ryan Potulnyn jälkeen. Leimun osumista 13 syntyi ylivoimalla ja hän voitti myös liigan ylivoimamaalipörssin. Kevään 2016 pudotuspeleissä Leimu oli kolmella osumallaan Pelicansin paras maalintekijä Juhani Tyrväisen kanssa.
15. joulukuuta 2015 vieraissa JYPiä vastaan Leimu teki Suomen pääsarjatason historian nopeimman kypärätempun, joka oli myös hänen SM-liigauransa ensimmäinen kypärätemppu. Leimu teki kolme maalia vain 44 sekunnissa ja alitti Erkki Suokon vuonna 1961 tekemän ennätyksen kuudella sekunnilla. Hänen kaksi ensimmäistä osumaansa syntyivät kahden miehen ylivoimalla. Myös kolmas maali syntyi ylivoimalla ja se hyväksyttiin videotarkastuksen jälkeen. Leimun maaleja edelsi sekä JYPin Anssi Löfmanin että Nolan Yonkmanin minuutin sisään saamat 5+20-minuutin pelirangaistukset ja yhtäjaksoisesti Pelicansin 5.35 minuutin ylivoiman aikana myös Juhani Tyrväinen onnistui maalinteossa. Kalle Koskinen valitsi Leimun ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Pudotuspeleissä hän kärsi selkävaivoista ja Leimua peluutettiin pääasiassa vain ylivoimalla. Hänet valittiin kauden päätteeksi SM-liigan tähdistökentälliseen. Leimu oli myös ehdolla SM-liigan parhaalle puolustajalle myönnettävän Pekka Rautakallio -palkinnon voittajaksi, mutta palkinnon vei kuitenkin vain yhden äänestyksessä annetun pisteen erolla HIFK:n Yohann Auvitu. Huhtikuussa 2016 Leimu teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Leimun syyskausi 2016–2017 meni pilalle edellisestä keväästä asti vaivanneiden selkävaivojen vuoksi ja hän pelasi runkosarjassa vain 31 ottelua. Leimu palasi kaukaloihin syyskauden lopulla ja sai vähäisesti jääaikaa, mutta hänen keskimääräinen peliaikansa nousi kevättä kohden kuitenkin takaisin yli 20 minuuttiin. Leimu onnistui tekemään runkosarjassa 11 maalia, mikä oli hänen ottelumäärästään huolimatta eniten koko SM-liigassa, vaikka Leimun keskimääräinen peliaika oli kaikki hänen ottelunsa laskettuna alle kymmenen minuuttia. Samaan maalimäärään ylsi myös Lukon Janne Niskala, mutta vähemmän otteluita pelanneena Leimu kuitenkin palkittiin kauden päätteeksi toisen kerran peräkkäin Juha Rantasila -palkinnolla.
Kaudeksi 2018–2019 Leimu palasi vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Tampereen Ilvekseen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Leimu kärsi kauden mittaan loukkaantumisista ja pelasi vain 38 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua. Kauden päätyttyä, maaliskuussa 2019 hän ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa.
Ura > Maajoukkueura

Leimu pelasi Suomen A-maajoukkueessa neljä ottelua Euro Hockey Challengessa keväällä 2011 tehden niissä yhden syöttöpisteen. Tuolloin hän oli Suomen MM-leiriryhmän mukana kahden ensimmäisen viikon ajan. Leimun ensimmäinen A-maaottelu oli näin ollen 1. huhtikuuta 2011 Lahdessa pelattu harjoitusottelu Slovakiaa vastaan. Leimu pelasi myös kahdeksan poikien maaottelua.
Juha Vainio -palkinto

Juha Vainio -palkinto on vuosittain merkittävälle suomalaiselle sanoittajalle Kotkan Meripäivillä annettava palkinto. Palkintorahat luovutetaan kotkalaisen sanoittajan ja laulajan Juha Vainion nimeä kantavasta, tämän kuolinvuonna 1990 perustetusta rahastosta. Rahastoa hallinnoivat Kotkan kaupunki sekä Suomen Musiikintekijät -yhdistys. Myös Juha Vainion perikunnalla on edustajansa hallituksessa. Palkinnon rahallinen suuruus on 6 000 euroa (aiemmin 30 000 markkaa). Palkinto on jaettu 31 kertaa (2022). Sen on saanut yhteensä 34 ihmistä, 28 miestä sekä kuusi naista.
Sanoituspalkinnon lisäksi on kahdesti jaettu myös erityinen elämäntyöpalkinto mittavasta urasta sanoitusten parissa. Sen ovat saaneet Sauvo ”Saukki” Puhtila (2002) ja Jukka Virtanen (2008).
Luettelo Juha Vainio -palkinnon saajista

| Vuosi | Palkinnon saaja |
| --- | --- |
1991: Juice Leskinen
1992: Hector
1993: Vexi Salmi
1994: Pertti Reponen
1995: Heikki Salo
1996: Gösta Sundqvist
1997: Martti Syrjä
1998: Tero Vaara
1999: Tuomari Nurmio
2000: Pekka Ruuska
2001: J. Karjalainen
2002: Anni Sinnemäki, Sauvo Puhtila
2003: Ismo Alanko
2004: Jorma Toiviainen
2005: Mikko Alatalo, Harri Rinne
2006: Edu Kettunen
2007: Pauli Hanhiniemi
2008: Sinikka Svärd, Jukka Virtanen
2009: Dave Lindholm
2010: Maija Vilkkumaa
2011: Mikko Kuustonen
2012: Samuli Putro
2013: Chrisse Johansson
2014: Timo Kiiskinen
2015: Pelle Miljoona
2016: Paula Vesala
2017: Juha Tapio
2018: Jukka Kuoppamäki
2019: Pyhimys
2020: ei jaettu
2021: Toni Wirtanen
2022: Saara Törmä
2023: M. A. Numminen
2024: Mariska
Armas Willamo
Armas Willamon tuottamat elokuvat

1929 Mustat silmät
1929 Mustalaishurmaaja
1931 Laveata tietä
1933 Sininen varjo
1934 Helsingin kuuluisin liikemies
Dixie Dean

Dixie Dean postikortissa.
William Ralph Dean (22. tammikuuta 1907 – 1. maaliskuuta 1980), tunnettu paremmin nimellä Dixie Dean,  oli englantilainen jalkapalloilija. Dean oli kenties suurin maalintekijä englantilaisen jalkapallon historiassa. Dean pelasi lähes koko uransa Evertonissa.
Elämä jalkapallon jälkeen

Eläköidyttyään jalkapallosta Dean piti The Dublin Packet –nimistä pubia Chesterissä, ja työskenteli sittemmin Littlewoodsin vedonlyöntifirmassa, jonka omistaja Sir John Moores tuli Evertonin omistajaksi vuonna 1959. Työtoverit Littlewoodsilla mainitsivat Deanin olleen hiljainen ja vaatimaton mies, joskin hänet tunnettiin tyypillisestä liverpoolilaisesta sarkastisesta huumorista.
Kuolema

Dixie Dean kuoli maaliskuussa 1980 sydänkohtaukseen pian Evertonin ja paikallisvastustaja Liverpoolin ottelun päätyttyä Evertonin kotikentällä Goodison Parkilla. Hänen toinen jalkansa oli jouduttu amputoimaan reilua kolmea vuotta aiemmin pahojen verenkiertohäiriöiden vuoksi.
Kun englantilaisen jalkapallon Hall of Fame avattiin vuonna 2003, oli Dean luonnollisesti mukana tässä kunniataulukossa.
Lempinimi

Dixie Deanilla oli musta, kihara tukka, joka yhdistettiin Yhdysvaltain etelävaltioiden mustaan väestöön. Alue tunnetaan nimellä Dixieland, mikä oli myös 1920-luvun suosituimman uuden musiikkityylin nimi. Dean inhosi lempinimeään: hän halusi itseään kutsuttavan Bill Deaniksi.
Deanin lempinimeä on sittemmin lainattu myös muille tehokkaille maalintekijöille, kuten 70-luvulla skottilaiselle, mm. Celticissä pelanneelle John "Dixie" Deansille tai walesilaiselle, mm. Wrexhamissa pelanneelle ja joukkuetta myös manageroineelle Richard "Dixie" McNeilille.
Folklorea

Pelatessaan Sligo Roversissa Dixie Dean sai hopeaa Irlannin cupissa vuonna 1939. Deanin hopeamitali kuitenkin varastettiin finaalin jälkeisen juhlan aikana. Vuonna 1978 Dean palasi Irlantiin katsomaan Roversin ottelua, jolloin hänen hotellihuoneeseensa toimitettiin nimetön kirjekuori, joka sisälsi 39 vuotta kateissa olleen mitalin.
Erään tarinan mukaan Evertonin paikallisvastustajan Liverpoolin maalivahti Elisha Scott käveli kerran Deaniä vastaan kaupungilla. Kun pääpelivoimastaan tunnettu Dean nyökkäsi Scottille näkyvän tervehdyksen, maalivahti heittäytyi refleksinomaisesti torjuntaliikkeeseen keskellä jalkakäytävää.
Kun Deanin jalka oli 1970-luvun lopulla amputoitu, hänet vietiin hiukan myöhemmin sairaalaan sovittamaan kävelytukea. Nähdessään sairaalan osastolla useita muita henkilöitä, joilta oli myös amputoitu raajoja, Dean totesi kuuluvasti saattajalleen: "Aye aye! I see Tommy Smith's been 'ere!" (Oho! Tommy Smith näkyy käyneen täällä!) Smith oli kovista otteistaan kuuluisa Liverpool FC:n puolustaja 1960-70 -luvuilla.
Liverpoolin manageri Bill Shankly totesi Deanistä vähän ennen tämän kuolemaa: "Dixie oli suurin keskushyökkääjä, mitä koskaan tulee olemaan ... hän kuuluu ylivertaisten suuruuksien joukkoon, kuten Beethoven, Shakespeare ja Rembrandt."
Pelityyli

Dixie Deanilla oli monia erityisvahvuuksia: hän oli taitava harhauttelija, nopea juoksija pallon kanssa sekä ilman, ja hän laukoi tehokkaasti molemmilla jaloilla. Merkittävin hänen kyvyistään oli kuitenkin pääpelivoima: hän puski tavattoman kovaa ja tarkasti. Dean tekikin noin puolet maaleistaan pääpuskuilla siitä huolimatta, että oli 178-senttisenä korkeintaan keskikokoinen. Monet asiantuntijat ovat halukkaita vertaamaan Deaniä pelaajana Peléen tai Alfredo di Stéfanoon, mutta koska hänen saavutuksensa sijoittuvat aikaan ennen toista maailmansotaa, suuri yleisö ei tunne häntä kovinkaan hyvin. Todellisuudessa edes harvat nykyajan jalkapallotoimittajat ovat tiedostaneet Deanin erityislaatua pelaajana.
Ennätyksiä ja saavutuksia

Englannin liigamestari 1928 ja 1932
Englannin 2. Divisioonan voittaja 1931
FA Charity Shield: 2 voittoa (1928, 1932)
FA Cup: mestari 1933
Central League: mestari 1938 (Notts Countyssa)
Irlannin liiga: hopeaa 1939 (Sligo Roversissa)
Irlannin cup: hopeaa 1939
Maaotteluita: 16 (Englanti)
Maaottelumaaleja: 18 (Englanti)
Englannin liigan edustusottelut: 6
Maalit Englannin liigan edustusotteluissa: 9
37 hattutemppua uralla (kolme maalia samassa ottelussa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dixie Dean Wikimedia Commonsissa
Biografia Evertonin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Fanisivu
Association of Football Statisticians -artikkeli
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Dixie Deanin patsas Goodison Parkilla, Liverpoolissa.
Osinko

Osinko on yrityksen omistajilleen jakama voitto-osuus. Yleisimmin osinkoja jakavat osakeyhtiömuotoiset yritykset.
Osinko maksetaan tavanomaisesti kerran vuodessa sen jälkeen, kun yhtiön tilinpäätös on vahvistettu. Mahdollisia ovat myös esimerkiksi puolivuotisosinko, kvartaaliosinko neljä kertaa vuodessa tai kuukausiosinko. On myös mahdollista päättää lisäosingosta, vaikka varsinainen osinko on jo jaettu.
Osinko Suomessa > Osinko ja muut voitonjakotavat

Suomen osakeyhtiölain mukaan osakeyhtiön tarkoituksena on tuottaa voittoa osakkeenomistajille, jollei yhtiöjärjestyksessä määrätä toisin. Tavanomainen tapa, jolla yhtiö tämän voiton omistajilleen maksaa, on osinko.
Yhtiö voi jakaa voittoa osingon lisäksi myös muulla tavoin. Osakeyhtiölain 13 luvun mukaan varoja voidaan jakaa ns. vapaan oman pääoman rahastosta, alentamalla osakepääomaa, hankkimalla yhtiölle sen omia osakkeita (osakkeiden takaisinosto) tai purkamalla yhtiö.
Lähtökohtaisesti osakeyhtiön kaikki osakkeet tuottavat yhtäläisen oikeuden osinkoon. Yhtiöjärjestyksessä voidaan kuitenkin määrätä, että yhtiössä on erilajisia osakkeita, kuten A- ja B-osakkeita, joilla on erilainen oikeus osinkoon.
Osinko Suomessa > Osingon määrä

Suomessa osakeyhtiö voi jakaa osinkoa korkeintaan vapaan oman pääoman määrän, josta on vähennetty taseeseen aktivoidut kehitysmenot. Jos yhtiöjärjestyksessä on määräys jakamatta jätettävistä varoista, tällaisia varoja ei saa jakaa osinkoina. Osinkoa ei saa jakaa, jos yhtiö on maksukyvytön tai jako aiheuttaisi yhtiön maksukyvyttömyyden.
Osingonjakovara riippuu siis erityisesti kertyneestä vapaan oman pääoman määrästä. Määrä käy ilmi yhtiön taseesta. Lähtökohtaisesti vapaa oma pääoma sisältää yhtiöön kertyneet, vielä jakamattomat voittovarat (vaikkakin se toisinaan sisältää myös yhtiöön sijoitettuja varoja). Jos yhtiö tekee voittoa, sen vapaa oma pääoma (ja osingonmaksuvara) kasvaa; tappion tullen se pienenee.
Osingon määrä ei suoraan riipu viime tilikauden voitosta. Osinkoa voidaan jakaa enemmän kuin voittoa tuli. Osinkoa voidaan jakaa, vaikka yhtiö olisi juuri tehnyt tappiota. Tavallista kuitenkin on, että osinkona jaetaan vain osa voitosta ja loput jätetään yhtiön käyttöön.
Erityisesti pörssiyhtiöissä on yleistä, että osinko pyritään pitämään vuodesta toiseen tasaisena tai tasaisesti kasvavana, vaikka vuotuinen voitto vaihtelee. Useimmat pörssiyhtiöt määrittelevät osinkopolitiikkansa jako-osuutena (osinkosuhde), joka on tietty prosenttiosuus osakekohtaisesta tuloksesta. Osinkosuhde jäi Suomessa 1980-luvulla usein 10–25 prosenttiin ja 1990-luvulla tyypillisesti 25–30 prosenttiin, mutta 2010-luvulle tultaessa tavoiteltu jako-osuus oli useimmiten ainakin puolet tuloksesta.
Osinko Suomessa > Vähemmistöosinko

Vähemmistöosinkona on jaettava vähintään puolet voitosta, jos osakkeenomistajat, jotka omistavat vähintään 10 % osakkeista, näin vaativat ja tietyt ehdot täyttyvät. Vähemmistöosinko ei voi ylittää 8 prosenttia omasta pääomasta. Lisäksi on noudatettava yhtiöjärjestyksen määräyksiä.
Osinko Suomessa > Osingon jakaminen

Osingonjaosta päättää osakeyhtiön yhtiökokous hallituksen esityksestä. Yhtiökokous voi päättää jakaa osinkoa vähemmän tai enemmän kuin hallitus on esittänyt, mutta osingon korottaminen hallituksen esittämästä on mahdollista vain rajoitetusti.
Osingon jakaminen perustuu viimeksi vahvistettuun tilinpäätökseen. Tavallista on, että osinkoa jaetaan kerran vuodessa tilinpäätöksen valmistumisen jälkeen. Tämä ei ole kuitenkaan välttämätöntä, vaan osinkoa voidaan jakaa muulloinkin ja haluttaessa myös useamman kerran vuodessa.
Osingonjakohetken mukaan jaoteltuna osinko voi olla:
Osinkoon on tavallisesti oikeutettu se, joka omistaa osakkeet osingosta päättävän yhtiökokouspäivän päätteeksi. Koska pörssistä ostettujen osakkeiden omistuksen kirjaaminen arvo-osuustilille tehdään vasta kolmantena pankkipäivänä kaupoista, tuleva osinko "irtoaa" pörssiosakkeesta jo ennen yhtiökokousta. Osingon irtoamispäiväksi nimitetään päivää, jolloin pörssistä ostettu osake ei enää oikeuta osinkoon tässä osingonjaossa.
Osinko Suomessa > Kotimaisten osinkojen verotus

Jos osingon saajana on yksityishenkilö, on vuoden 2014 alusta alkaen pörssiyhtiön (eli julkisesti noteeratun yhtiön) jakamasta osingosta 85 % veronalaista pääomatuloa ja 15 % verovapaata tuloa.
Listaamattoman (eli muun kuin julkisesti noteeratun) yhtiön jakamasta osingosta 25 % on veronalaista pääomatuloa ja 75 % verovapaata tuloa. Tätä sovelletaan silloin, kun osingon määrä vastaa enintään osakkeiden matemaattiselle arvolle laskettua 8 %:n vuotuista tuottoa. Jos osingonsaajan verovuonna saamien tällaisten osinkojen yhteismäärä ylittää 150 000 euroa, ylimenevästä osasta on veronalaista pääomatuloa 85 % ja verovapaata tuloa 15 %.
Jos osakkeiden tuotto yli 8 % osakkeen matemaattisesta arvosta, on ylimenevästä osasta 75 % veronalaista ansiotuloa ja 25 % verovapaata tuloa.
Osakeyhtiöiden väliset osingot ovat pääsääntöisesti verovapaita. Listaamattoman yhtiön julkisesti noteeratulta yhtiöltä saama osinko verotetaan kuitenkin 100-prosenttisesti veronalaisena tulona, jos omistusosuus yhtiöstä on alle kymmenen prosenttia. Saajalleen veroton osinko-osuus on lain mukaan ei-julkista (toisin kuin esim. ansiotulo ja pääomatulo, joiden tulotieto on julkista).
Osinko Suomessa > Kotimaisten osinkojen verotus > Kaksinkertaisesti verotettu

Ennen kuin yritys maksaa osinkoja, sen on maksettava tuloksestaan 20,0 % yhteisöveroa. Näin ollen yllä mainituista saajalleen verovapaista osinkotuloista on joka tapauksessa maksettu verottajalle jo 20,0 % veroa, eli se on jo kertaalleen verotettu. Tätä saajalleen verovapaata osuutta kutsutaan poliittisessa retoriikassa ja lehdistössä usein virheellisesti "verottomaksi osingoksi", vaikka siitä on jo yhteisövero maksettu. Se osuus, mikä osinkotuloista on veronalaista pääomatuloa tai ansiotuloa, on verotettu kahteen kertaan (ensin yhteisövero, sen jälkeen pääomatulovero tai ansiotulovero). Yritys- ja osinkoverotuksessa sovellettiin Avoir fiscal -järjestelmää 1990-2004.
Osinko Suomessa > Ulkomailta saatujen osinkojen verotus Suomessa

Verokustannuksiin vaikuttavat seuraavat seikat:
onko osinko saatu verosopimusmaahan tai EU:hun kuuluvalta yhtiöltä vai verokeitaasta,
jakaako osingon julkisesti noteerattu vai jokin muu yhtiö,
miten osakkeen käypä arvo lasketaan,
verottaako veroja maksavan yhtiön kotimaa osinkoa,
millä tavalla kansainvälinen kahdenkertainen verotus poistetaan.
Suomessa asuvan yksityishenkilön EU- ja verosopimusvaltioista saatuja osinkoja verotetaan pitkälti samoilla periaatteilla kuin Suomesta saatujakin. Tämä edellyttää kuitenkin asiaa koskevassa direktiivissä mainittujen ehtojen täyttämistä. Jos yhtiö ei täytä vaatimuksia, osinkoja verotetaan ansiotuloina. Julkisesti noteerattujen yhtiöiden osalta osinkovero lasketaan kuitenkin koko osinkosummasta toisin kuin kotimaisissa osingoissa, jolloin osingon veroprosentti on 30 tai 32. Ulkomailta saadusta pörssiosingosta peritään pääsääntöisesti lähdevero jo osinkoa maksavan yhtiön kotivaltiossa, jolloin 30 tai 32 kokonaisveroprosentti edellyttää lähdeveron anomista takaisin.
Osinko muuna kuin rahana

Osinko maksetaan yleensä rahana. Se voi olla myös muuta omaisuutta, esimerkiksi osakkeita. Osakkeina maksettavaa osinkoa voidaan käyttää yhtiöiden ristiinomistusten purkamiseen. Toisaalta sitä voidaan käyttää vaihtoehtoisena tapana jakaa yhtiö kahtia (diffuusio).
Osinko ja pääomanpalautus

Vuoden 2010 paikkeilla yleistyi Suomen pörssiyhtiöiden keskuudessa pääomanpalautus. Se on osakkeenomistajan kannalta osingon kaltainen suoritus. Yhtiön kannalta sen kirjanpidollinen käsittely kuitenkin eroaa osingoista.
Pääomanpalautuksen verotus oli aiemmin sijoittajille osinkoa edullisempi. Vuodesta 2014 alkaen pääomanpalautus on kuitenkin verotettu pääsiassa kuten osingot ja veroetu on poistunut.
Jakamatta jätetyt voittovarat

Yhtiö voi jättää jakamatta voittovaransa tai ainakin osan niistä. Jakamaton määrä jää yhtiön omaan pääomaan yhtiön käytettäväksi.
Yhtiöön jätetyn rahan toivotaan kasvattavan yhtiön arvoa ja voittoa tulevina tilikausina. Varoja voidaan käyttää investointeihin, yhtiön omiin sijoituksiin tai omien osakkeiden takaisinostoihin. Onnistuneiden investointien ja sijoitusten toivotaan heijastuvan tuleviin voittoihin. Takaisinostot taas vähentävät ulkona olevien osakkeiden lukumäärää, jolloin jäljelle jääneiden osakkeiden tunnusluvut kohenevat, minkä toivotaan nostavan osakekurssia. Varoilla voidaan myös maksaa pois yhtiön velkoja, mikä laskee yhtiön rahoituskuluja ja parantaa omavaraisuusastetta. Takaisinostoja lukuun ottamatta toimet voivat mahdollistaa entistä suuremmat osingot tulevaisuudessa.
Osinkojen kritiikkiä

Osingon jakaminen tai korottaminen silloin, kun yhtiö on irtisanonut henkilöstöä tai heikentänyt sen etuja, on herättänyt ammattiliittojen taholta ankaraa kritiikkiä. Toisaalta kuitenkin ay-liitot itse saavat osinkoja huomattavia määriä, vieläpä verottomasti.
Aiheesta muualla

Sijoitustieto.fi: Osingot - Perusteet ja verotus
Sijoitustieto.fi: Osinko-opas (Arkistoitu – Internet Archive)
Kauppalehti: Osinkokalenteri
| n k Osakemarkkinat |
| --- | --- |
Osake:  Arvo-osuus  Osake  Osakeanti  Osakelaji  Osinko 
Osallistujat:  Analyytikko  Liikkeeseenlaskija  Listaamaton yhtiö  Listayhtiö  Pörssi  Pörssiyhtiö  Sijoittaja 
Kaupankäynti:  Lyhyeksi myynti  Osakkeiden takaisinosto  Päiväkauppa 
Osakkeen arvo:  Efektiivinen tuotto  Kokonaistuotto  Markkina-arvo  Osakekohtainen tulos  Substanssiarvo 
Tunnusluvut:  Maksuvalmius  Velkaantumisaste  Omavaraisuusaste  Osinkosuhde  Osinkotuotto  P/B-luku  P/E-luku  P/S-luku  Sijoitetun pääoman tuotto 
Osakestrategioita:  Arvo-osake  Kasvuosake 
Osaketeorioita:  Elliottin aaltoteoria  Fundamenttianalyysi  Tekninen analyysi 
Katso myös:  Arvo-osuustili  Likviditeetti  Optio  Osakeindeksi  Pääomatulo  Sijoitusrahasto
Oppimismuotoilu

Oppimismuotoilu on toimintatapa tai näkökulma, jota voidaan soveltaa esimerkiksi koulutuksen, henkilöstön kehittämisen ja digitaalisen oppimisen suunnitteluun ja toteuttamiseen. Suomenkielinen termi oppimismuotoilu on syntynyt 2010-luvulla ja on vasta vakiintumassa käyttöön. Sitä voidaan käyttää vakiintuneempien englanninkielisten termien instructional design, learning design ja design for learning käännöksenä.