stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cause For Effect
Historia

Ari ja Tuomo tapasivat lukiossa ja aloittivat soittamisen keväällä 1992. Aluksi tyylilajina oli metallimusiikki, ja mukana oli myös kitaristi. Vähitellen tyyli alkoi siirtyä enemmän hardcoren suuntaan kappaleiden lyhentyessä ja saadessa punkimpia piirteitä. Lisäksi mukaan tuli vahvasti grindcore, jonka suuntaan yhtye kääntyi vuoden 1994 aikana.
Vuonna 1996 kitaristi Helge erotettiin ja tilalle tuli Tuomon veli Jamu sessiokitaristiksi. Hänen kanssaan yhtye äänitti kaksi studiosessiota vuosina 1996 ja 1997 sekä kävi ensimmäisellä Euroopan kiertueella 1998. Oman yhtyeensä kiireiden vuoksi Jamu joutui lopettamaan, ja vuodesta 1999 Cause For Effect on toiminut kaksimiehisenä.
Tyyli

Yhtyeen tyylin selkärankana on vuodesta 1999 ollut bassokitara ja rummut. Idea on lähtöisin amerikkalaisilta hardcore-yhtyeiltä. Minimalistisen kokoonpanon äänimaailma perustuu tiiviiseen yhteissoittoon. Kappaleet ovat moniosaisia ja hyvin energisiä, mutta vastapainon muodostaa duon ilmava äänimaailma. Tempovaihdoksia on paljon, hyvin hitaista doom metal -kohdista äärimmäisen nopeaan grindcoreen. Mukana on myös kevyempiä elementtejä ja musiikissa on vahva voimakkaiden ja hiljaisten kohtien välinen dynamiikka.
Bassokitarassa käytettiin alkujaan vain puhdasta ääntä, mutta myöhemmin myös säröä. Basisti soittaa hyvin kitaramaisella otteella plektraa käyttäen. Rumpali yhdistää soitossaan grindcorelle ominaista hyvin nopeaa blast beatia paljon hitaampiin rytmityksiin. Hi-hat on tärkeässä osassa.
Laulu on matalaa örinää grindcoren perinteiden mukaisesti, ja sanat ovat pääasiallisesti sosiopoliittisia huomioita maailman tilasta. Yhtye kuitenkin sanoutuu tiukasti irti poliittisista ideologioista ja pyrkii erityisesti välttämään saarnaamista. Vastapainona yhtye viljelee humoristisiakin sanoituksia, joissa kehutaan esimerkiksi teetaukoa tai basistin vahvistinta. Sanoitukset ovat lyhyitä, usein vain muutaman sanan mittaisia mietteitä.
Julkaisut > Studioalbumit

Fast Material (2000,  Ecocentric Records)
album (2002,  Dies Irae Records)
0 + 1 = 01 (2007,  Dies Irae Records)
Julkaisut > EP:t ja mini-cd:t

Nuclear Blues (1997,  EP, Upground)
PQ-2 (2001,  MCD, Dies Irae Records)
professional 300 (2004,  MCD, Dies Irae Records)
Progressive and Minimalist Recording (2010,  EP, omakustanne)
Brutal Prog EP (2018,  EP, omakustanne)
Julkaisut > Split-julkaisut

Cause for Effect / Noise Waste split 7" (1995)
Cause for Effect / Utter Bastard split 3" (1998)
Cause for Effect / Onanizer split 7" (1999)
Julkaisut > Kokoelmat

2001–2004 (2006,  Dies Irae Records) (sisältää remasteroituina aiemmat julkaisut professional 300, album ja PQ-2)
Julkaisut > Esiintymiset muilla kokoelmalevyillä

V/A: No Fate (Sisältää yhden Cause for Effectin kappaleen, 1996)
V/A: Cream of the Crap 10" (Sisältää kappaletta Cause for Effectiltä, 1997)
V/A: Cabaret Nocturno Vol. 3 (Sisältää kolme livetaltioitua Cause for Effectin kappaletta, 2002)
V/A: All System Grind! Vol. 2 (Sisältää kaksi kappaletta album-julkaisulta, 2005)
V/A: Nailboard Records (Sisältää kolme kappaletta professional 300 -mini-cd:ltä)
Julkaisut > Muut julkaisut

Linja pitää (2006) (Miasma-lehden välissä ilmestynyt promootio-cd, sisältää kolme kappaletta professional 300 -mini-cd:ltä)
Kiertueet

Loka/marraskuu 1998 Saksa, kolme viikkoa. Mukana Incriminated.
Kesäkuu 2001 Saksa, Puola, Tšekki, Belgia, kaksi viikkoa. Mukana Valse Triste.
Syyskuu 2003 Saksa. Kaksi ja puoli viikkoa.
Syyskuu 2004 Saksa. Kolme esiintymistä, muun muassa Morbid-festivaaleilla itäisessä Saksassa.
Aiheesta muualla

Yhtyeen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Cause For Effect Myspace-sivustolla (englanniksi)
Cause For Effect Mikseri.netissä
Cause For Effect Last.fm:ssä (englanniksi)
Otto Wendelin

kauppaneuvos Otto Wendelin (1877). Kuvaaja Daniel Nyblin.
Otto Samuel Wendelin (1. tammikuuta 1824 Kristiinankaupunki – 29. tammikuuta 1888 Kristiinankaupunki) oli suomalainen Kristiinankaupungissa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja, kauppaneuvos (1880) ja valtiopäivämies.
Wendelinin vanhemmat olivat kauppaneuvos Simon Anders Wendelin ja Catharina Margaretha Hellman. Wendelin oli naimisissa vuodesta 1851 porilaiseen Rosenlewin kauppiassukuun kuuluneen Ulrika Johanna Rosenlewin (1830–1893) kanssa. Heidän tyttärensä oli naimisissa Carl Rosenlewin (1833–1899) kanssa.
Wendelin opiskeli liikealaa Lyypekissä 1839–1843 ja palasi sitten Suomeen isänsä kauppahuoneen palvelukseen. Vuonna 1849 Wendelin ryhtyi itsenäiseksi kauppiaaksi ja laivanvarustajaksi. Hän hankki ensimmäiset omistusosuutensa purjelaivoissa jo 1850-luvun alussa. Simon Anders Wendelinin kuoltua 1861 Otto Wendelinistä tuli hänen seuraajansa. Kristiinankaupunki oli toiminut Tampereen teollisuuden satamakaupunkina mutta rautatien valmistuttua 1862 Hämeenlinnaan tämä liikenne alkoi suuntautua muualle. Laivanvarustuksen ohella Wendelin harjoitti laajaa terva- ja puutavarakauppaa ja tämä kauppa menestyi aina 1880-luvulle saakka jolloin tervakaupan merkitys alkoi vähentyä. Wendelinin varustamo menetti 1860-luvulla useita aluksia onnettomuuksissa mutta varustamon toiminta jatkui silti kannattavana. 1870-luvulla varustamo alkoi kuljettaa petrolia Yhdysvalloista Eurooppaan. Samoihin aikoihin rautaisten alusten kasvava osuus merenkulussa alkoi kuitenkin heikentää varustamon tuottavuutta. Wendelin rakennutti kuitenkin vielä 1870-luvulla fregatin Kristiinankaupungin telakalla varustamolleen. Wendelin oli osakkaana 1857 perustetussa Österbottniska Ångfartygs Ab-varustamossa joka harjoitti rannikkoliikennettä höyrylaivoilla mutta hänen oma varustamonsa omisti yksinomaan purjelaivoja.
Vuonna 1861 Wendelin perusti yhdessä raumalaissyntyisen kauppias Gustaf Wilhelm Lindqvistin (1816–1870) kanssa Kristiinankaupunkiin Norra Bayerska Bryggeriet-olutpanimon josta kehittyi kaupungin suurin laitos alallaan. Wendelin osti vuonna 1864 yhdessä porilaisen Rosenlewin kauppahuoneen kanssa Poltinkosken sahan Ikaalisista ja hän perusti Kristiinankaupungin laivatelakan alueelle pienen höyrymyllyn joka toimi aina vuoteen 1877 saakka. Syyskuussa 1886  Wendelinin johtama S. A. Wendelinin kauppahuone teki konkurssin, kauppahuoneen velkojiin kuuluivat Rosenlewien suku Porista, Simon Anders Wendelinin muut perilliset sekä eläkekassa ja merivakuutusyhdistys.
Wendelin edusti porvarissäädyssä Kristiinankaupunkia valtiopäivillä 1863–1864 ja 1877–1878 ja Kristiinankaupunkia ja Kaskista valtiopäivillä 1867 ja 1872. Valtiopäivillä hän oli useiden eri valiokuntien jäsen ja 1877–1878 myös valitsijamies.
Cygnus X-1

| Cygnus X-1 |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys
Muut designaatiot:  Cyg X-1
Näennäinen kirkkaus:  8,9 mv
Tähdistö:  Joutsen
Epookki:  J2000
Rektaskensio (J2000):  19h 58m 21,7s
Deklinaatio (J2000):  +35° 12' 06"
Etäisyys vv.:  ~6 070 valovuotta
Cygnus X-1 eli Joutsen X-1 (usein lyhennetty muotoon Cyg X-1) on Joutsenen tähdistön suunnalla, noin 7200  valovuoden päässä sijaitseva voimakas röntgenlähde, jonka uskotaan olevan musta aukko. Se löydettiin 1960-luvulla, ja oli eräs ensimmäisistä löydetyistä mahdollisista mustista aukoista ja on yhä yksi tähtijärjestelmistä, joiden kaikkein luotettavimmin uskotaan sisältävän mustan aukon. Greenwichin kuninkaallisessa observatoriossa työskennelleet Louise Webster ja Paul Murdin tunnistivat Cygnus X-1:n seuralaistähden tavalliseksi superjättiläiseksi vuonna 1971. Cygnus X-1:n massan uskotaan olevan noin 21 kertaa auringon massa, mikä on liikaa jopa neutronitähdelle. Tämä tukee olettamusta, että Cygnus X-1 olisi musta aukko.
Cygnus X-1 kuuluu röntgenkaksoistähtijärjestelmään. Sen optinen seuralaistähti, HDE 226868, on sininen jättiläinen, jonka näennäiskirkkaus on 8,9 (nähtävissä hyvillä kiikareilla hyvissä havainto-olosuhteissa), rektaskensio 19h 58m 21,7s ja deklinaatio +35° 12′ 05,68″. Cygnus X-1 kiertää tähteä noin 0,2 AU:n päässä. Cygnus X-1:n ja tähden välille on syntynyt kertymäkiekko.
Tähtijärjestelmä

Cygnus X-1 on kaksoistähti, joka sisältää O9-B0 -spektriluokan ylijättiläisen (pintalämpötila 31 000 kelviniä) ja kompaktin kohteen. Ylijättiläisen massa on noin 19,2 auringon massaa. Kompaktin kohteen massa on 14,8 auringon massaa ja koska neutronitähden suurin mahdollinen massa ei voi ylittää kolmea Auringon massaa, sen uskotaan olevan musta aukko. Kertymäkiekon sisäosat tuottavat röntgensäteitä, joita muokkaa Comptonin sironta kiekon koronassa ja heijastuminen kiekon pinnasta. Vaihtoehtoisesti röntgensäteet voivat joutua Comptonin sirontaan suihkun perustassa kiekon koronan sijasta. Cygnus X-1 on kirkkain pysyvä röntgensäteiden lähde (E > 20 keV) taivaalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Euroopan avaruusjärjestö: Taiteilijan näkemys Cygnus X-1:stä
| --- | --- |
Tähdet:  Deneb, γ Cyg, ε Cyg, δ Cyg, Albireo A, ζ Cyg, ξ Cyg, τ Cyg, ι Cyg, κ Cyg, ο1 Cyg, η Cyg, ν Cyg, ο2 Cyg, ρ Cyg, 41 Cyg, 52 Cyg, σ Cyg, π2 Cyg, 33 Cyg, υ Cyg, 39 Cyg, θ Cyg, μ1 Cyg, λ Cyg, 63 Cyg, 47 Cyg A, φ Cyg, π1 Cyg, 8 Cyg, 59 Cyg, P Cyg, 30 Cyg, 57 Cyg, 55 Cyg, 72 Cyg, 15 Cyg, ψ Cyg, 28 Cyg, 29 Cyg, T Cyg, ω1 Cyg, 22 Cyg, 2 Cyg, 17 Cyg, 20 Cyg, 68 Cyg, 74 Cyg, 26 Cyg, 56 Cyg, 75 Cyg, Albireo B, 23 Cyg, 35 Cyg, 25 Cyg, 4 Cyg, 19 Cyg, 61 Cyg A, 71 Cyg, 70 Cyg, 27 Cyg, 60 Cyg, 9 Cyg, 14 Cyg, 51 Cyg, ω2 Cyg, 49 Cyg, 36 Cyg, V389 Cyg, 40 Cyg, V380 Cyg, 79 Cyg, 7 Cyg, Gl 777, 43 Cyg, 77 Cyg, DT Cyg, 49 Cyg, 42 Cyg, 69 Cyg, W Cyg, V460 Cyg, 16 Cyg A, 11 Cyg, 61 Cyg B, 76 Cyg, μ2 Cyg, CP Cyg, 44 Cyg, 16 Cyg, 48 Cyg, X Cyg, HD 185269, HD 188753, HD 187123, χ Cyg, R Cyg, U Cyg, 47 Cyg B, Cygnus X-1, RT Cyg, V1500 Cyg, V476 Cyg, V1668 Cyg, V1974 Cyg
Eksoplaneetat:  Gl 777 c, Gl 777 b, 16 Cyg Bb, HD 185269 b, HD 188753 b, HD 187123 b, Kepler-22b, Kepler-70b, Kepler-70c, Kepler-78b
Chris John

| Chris John |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Yohannes Christian John
Syntynyt: 14. syyskuuta 1979 Jakarta
Kansalaisuus:  Indonesia
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Lohikäärme
Pituus:  1,69  m
Painoluokka:  höyhensarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  52
Voitot:  48
– tyrmäysvoitot:  22
Tappiot:  1
Ratkaisemattomat:  3
Yohannes Christian (Chris) John (s. 14. syyskuuta 1979 Jakarta) on indonesiankiinalainen nyrkkeilijä ja entinen WBA-ammattilaisliiton maailmanmestari höyhensarjassa. Hän on menestynyt myös kiinalaisessa wushu-kamppailumuodossa.
Nyrkkeilyura

Chris aloitti nyrkkeilyn kuusivuotiaana isänsä, entisen nyrkkeilijän Johan Cahyadin valmennuksessa. Amatöörinä hän voitti 15-vuotiaana oman kaupunkinsa Banjarnegaran mestaruuden ennen siirtymistään Semarangiin Sutan Rambingin valmennukseen ja manageroitavaksi.
Ammattilaisuransa Chris aloitti vuonna 1998 ja jo ensimmäisen ammattilaisvuotensa aikana otteli kymmeneräisiäkin otteluita voittaen lähes puolet vastustajistaan tyrmäyksellä. Heinäkuussa 1999 hän voitti Indonesian höyhensarjan mestaruuden ottelussa Muhammad Alfaridzia vastaan. Vaikka Chris itse kävi ottelussa jo ensimmäisessä erässä kahdesti kanveesissa, voitti hän lopulta mestaruuden tyrmäyksellä 12. erässä. Hän puolusti titteliään kahdesti. Marraskuussa 2001 Chris voitti Aasian höyhensarjan mestaruuden seitsemännen erän teknisellä tyrmäyksellä maanmiehestään Soleh Sundavasta. Hän puolusti mestaruuttaan viidesti, joka kerta voitolla ennen täyttä aikaa.
Syyskuussa 2003 Chris pääsi iskemään väliaikaisesta WBA-liiton höyhensarjan maailmanmestaruudesta kolumbialaista Oscar Leonia vastaan. Hän sai tittelin pian kokonaan omiin nimiinsä mestari Derrick Gainerin hävittyä ottelunsa Juan Manuel Márquezille. Chris puolusti titteliään ensimmäisen kerran pistevoitolla Osamu Satoa vastaan. Tokiossa käyty kamppailu oli Chrisin ensimmäinen esiintyminen kotimaansa ulkopuolella. Seuraava puolustus Jose Rojasia vastaan tuomittiin ratkaisemattomaksi, kun ottelu jouduttiin keskeyttämään neljännessä erässä päiden yhteen osumisen seurauksena. Chrisin seuraava haastaja huhtikuussa 2005 oli vanha mestari Gainer. Chris kävi avauserässä lattiassa, mutta voitti lopulta täydet erät kestäneen ottelun kaikin tuomariäänin. Sittemmin Chris on menestyksekkäästi puolustanut mestaruuttaan Tommy Brownea, Juan Manuel Márquezia, Renan Acostaa, Jose Rojasia, Zaiki Takemotoa, Roinet Caballeroa, Hiroyuki Enokia, ja Rocky Juarezia vastaan. Juarezia vastaan käyty kamppailu päättyi ratkaisemattomaan kaikkien tuomareiden katsottua ottelun päättyneen tasapisteisiin. Hänen heinäkuulle 2008 suunniteltu ottelunsa Jackson Asikua vastaan jouduttiin perumaan rahoitusepäselvyyksien vuoksi.
Chris on Indonesian nyrkkeilyhistorian kolmas ammattilaisten maailmanmestari. Kaksi muuta ovat Ellyas Pical ja Nico Thomas, joiden menestysvuodet ajoittuivat 1980-luvulle. Syyskuussa 2004 Muhammad Rachmanista tuli neljäs indonesialainen nyrkkeilyn maailmanmestari, kun hän voitti IBF-liiton minikärpässarjan tittelin.
Wushu

Chris on nyrkkeilyn lisäksi saavuttanut menestystä myös kiinalaisessa wushu-taistelulajissa. Hän voitti 1997 Kaakkois-Aasian kisoissa Jakartassa lajissa kultaa ja vuonna 2001 Kuala Lumpurissa pronssia. Lisäksi hän on voittanut lajissa maansa mestaruuden.
Oshiage

Tokyo Skytree
Oshiage
Oshiage (jap. 押上) on Tokion kaupunginosa Sumidan erillisalueella. Se sijaitsee Sumidan keskiosassa Asakusan itäpuolella. Alue tunnetaan erityisesti yli 600 metriä korkeasta Tokyo Skytree -televisiotornista, jonka rakennutti Tōbu-rautatieyhtiö vuosina 2008–2012. Tornin juurelle on rakennettu Tokyo Solamachi -ostoskeskus ja toimistorakennuksia. Oshiage on Tōbu-rautateiden historiallinen solmukohta, jonne yhtiön pääkonttori siirtyi jo vuonna 1911. Skytree-kompleksin ympärillä on asuinalueita, joissa on säilynyt Tokion ’alakaupungin’ (shitamachi) tunnelma.
Oshiagen kaupunginosan pinta-ala on 0,56 neliökilometriä, ja se jakautuu kolmeen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Oshiage 1-chōme–Oshiage 3-chōme. Niissä on yhteensä 10 497 asukasta (joulukuussa 2023). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 18 700 asukasta neliökilometrillä.
Historia

Paikannimi Oshiage lienee peräisin siitä, että aikoinaan vuorovesi työntyi siellä ylös (oshiageru) Kita-Jukkengawa-joen rantoja vasten. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla alue oli Edon esikaupunkia, ja alun perin siellä sijaitsi Oshiagen kyläasutus. Vuoden 1657 Meireki-suurpalon jälkeen seutu alkoi kaupungistua, ja sinne rakennettiin sotilasluokan sekä käsityöläisten ja kauppiaiden (chōnin) asuinrakennuksia. Vuonna 1713 sinne perustettiin maistraatti (machibugyō) ja daikan-virasto. Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvun lopulla alueelle sijoittui kattotiilien valmistusta ja muuta käsityöteollisuutta. Kun Japanin kunnallishallinto perustettiin vuonna 1889, Oshiagesta tuli osa Tokion kaupungin Honjo-kun suuraluetta.
1900-luvun alusta lähtien Oshiagen kehitys on ollut kytköksissä Tōbu-rautatieyhtiöön, joka rakennutti sinne Kita-Senjusta Isesaki-rautatielinjan. Sen alkuperäinen pääteasema Azumabashi, nykyinen Tokyo Skytreen asema, avattiin vuonna 1902. Paikalle rakennettiin myös tavara-asema, jonne tuotuja kuljetuksia jatkettiin vesiteitse ympäri maata Sumidajokea pitkin. Tavara-aseman käyttö jatkui vuoteen 1993 saakka. Vuonna 1911 Tōbu siirsi kaupunginosaan myös pääkonttorinsa, ja siitä tuli yhtiön keskuspaikka. Isesaki-linjaa jatkettiin länteen Sumidajoen yli Asakusan asemalle vuonna 1931, mutta Oshiage on säilynyt senkin jälkeen tärkeänä liikenteen solmukohtana.
2000-luvulla Oshiagen kaupunkikuva muuttui huomattavasti, kun Tōbu-yhtiö rakensi sinne 634 metriä korkean Tokyo Skytree -televisiotornin. Valmistuessaan vuosina 2011–2012 siitä tuli maailman korkein torni. Tornia ympäröivälle alueelle rakennettiin myös Tokyo Solamachi -ostoskeskus, toimistotorni ja erilaisia viihdetoimintoja.
Kaupunkikuva ja rakennukset

Oshiage sijaitsee Sumidan erillisalueen keskiosassa Kita-Jukkengawa-nimisen joen pohjoisrannalla. Tōbun rautatielinjat jakavat alueen kahteen osaan. Tokyo Skytree -kompleksi on rakennettu Kita-Jukkengawan varrelle kaupunginosan lounaiskulmaan. Naapurikaupunginosia ovat lännessä Mukōjima, pohjoisessa Higashi-Mukōjima ja Kyōjima, idässä Bunka ja etelässä Kita-Jukkengawan vastarannalla Narihira.
Tokyo Skytree hallitsee Oshiagen kaupunkikuvaa. Skytreen juurella sijaitsevat Tokyo Solamachi -ostoskeskus, Sumidan akvaario ja Konica Minolta -planetaario. Tornin itäpuolella kohoaa 158 metriä korkea Tokyo Skytree East Tower -toimistopilvenpiirtäjä. Skytree-kompleksi on 3,69 hehtaarin laajuinen. Sen ympäristössä on asuinkortteleita, joissa on säilynyt Tokion vanhan ’alakaupungin’ (shitamachi) eli käsityöläis- ja kauppiaskortteleiden tunnelma. Oshiage käsittääkin kaksi hyvin eriluonteista kaupunkialuetta. Kaupunginosan pohjoisosassa sijaitsee kaksi buddhalaista temppeliä, Entsū-jin ja Shōen-ji, sekä kaksi šintolaista pyhäkköä, Tobiki Inari-jinja ja Takagi-jinja.
Näkymä Oshiageen
Kita-Jukkengawa, oikealla Tokyo Skytree
Tokyo Solamachi yöllä
Oshiage-dōrin kauppakatu
Entsū-jin temppeli
Shōen-ji
Tobiki Inari-jinja
Takagi-jinja
Liikenne

Oshiagen kaupunginosaa ja Tokyo Skytree -kompleksia palvelee Tōbu-rautateiden Isesaki-linja eli Skytree-linja, joka pysähtyy Tokyo Skytreen asemalla. Sieltä on vaihtoyhteys Oshiagen asemalle, jonka kautta kulkee Keisei-rautateiden Oshiage-linja; asemaa palvelevat myös Tōkyō metron liikennöimä Hanzōmon-linja ja Toei-metron liikennöimä Asakusa-linja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oshiage Wikimedia Commonsissa
Oshiagen aseman ympäristöä vuonna 1975
Dan Ticktum

| Dan Ticktum |
| --- | --- |
 Ticktum voitettuaan vuoden 2018 Macaon GP:n
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Charles Anthony Ticktum
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1999 (ikä 25) Lontoo, Englanti
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Moottoriurheilija
Formula E
Esikoiskausi:  2021–2022
Nykyinen talli:  NIO 333 FE Team
Kilpailuja:  9
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Aikaisemmat sarjat
2020–2021 2019 2019 2016, 2018 2017 2015, 2017 2015, 2017 2016  2015:  FIA Formula 2 Formula Regional Europe Super Formula F3 Europe GP3 Formula Renault Eurocup Formula Renault 2.0 NEC British Formula 3 Autumn Trophy MSA Formula
Mestaruudet
2017, 2018:  Macaon Grand Prix
Palkinnot
2018 2017:  Autosport National Driver of the Year McLaren Autosport BRDC Award
Aiheesta muualla
danticktum.com
Daniel Charles Anthony Ticktum (s. 8. kesäkuuta 1999 Lontoo, Englanti) on brittiläinen moottoriurheilija, joka on kilpaillut Formula E -sarjassa kaudesta 2021–2022.
Tikctum on kaksinkertainen Macaon Grand Prixin voittaja vuosilta 2018 ja 2017. Hän on voittanut myös lupaavalle nuorelle brittiläiselle autourheilijalle annetun McLaren Autosport BRDC Award -palkinnon. Tikctum on urallaan kuulunut kahden F1-tallin junioriohjelmiin. Hän sai kuitenkin potkut sekä Red Bull Racingin että Williamsin ohjelmista.
GP3-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | DAMS | ESPFEA   | ESPSPR   | AUTFEA   | AUTSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA 13 | ITASPR C | JERFEA 4 | JERSPR Kesk. | ABUFEA 4 | ABUSPR 3 | 34 | 11. |
Formula 2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Arden International | BHRFEA   | BHRSPR   | AZEFEA   | AZESPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | FRAFEA   | FRASPR   | AUTFEA   | AUTSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | RUSFEA   | RUSSPR   | ABUFEA 11 | ABUSPR Kesk. | 0 | 23. |
| 2020 | DAMS | AUTFEA 5 | AUTSPR 3 | STYFEA 8 | STYSPR 2 | HUNFEA 9 | HUNSPR NC | GBRFEA 8 | GBRSPR 1 | GBRFEA 15 | GBRSPR 7 | ESPFEA 9 | ESPSPR 10 | BELFEA 6 | BELSPR 10 | ITAFEA 7 | ITASPR DSQ | TUSFEA 17 | TUSSPR 17 | RUSFEA 10 | RUSSPR 8 | BHRFEA 9 | BHRSPR 12 | SKRFEA 8 | SKRSPR 3 | 96,5 | 11. |
| 2021 | Carlin | BHRSP1 8 | BHRSP2 Kesk. | BHRFEA 2 | MONSP1 6 | MONSP2 1 | MONFEA Kesk. | AZESP1 2 | AZESP2 6 | AZEFEA 8 | GBRSP1 8 | GBRSP2 3 | GBRFEA 2 | ITASP1 Kesk. | ITASP2 11 | ITAFEA 3 | RUSSP1 1 | RUSSP2 C | RUSFEA 5 | SAUSP1 7 | SAUSP2 4 | SAUFEA 10 | ABUSP1 6 | ABUSP2 4 | ABUFEA 6 | 159,5 | 4. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dan Ticktum Wikimedia Commonsissa
David Boyd (elokuvaaja)

David R. Boyd on yhdysvaltalainen elokuvaaja, televisio-ohjaaja ja kameramies, joka tunnetaan parhaiten elokuvaajana FOX-kanavan sarjassa Firefly. Hän on työskennellyt elokuvaajana myös HBO:n televisiosarjassa Deadwood.
Ehdokkuudet

2005 – ASC Award - Outstanding Achievement in Cinematography in Regular Series (sarjasta Deadwood)
2011 – Chlotrudis Award - Paras elokuvaaja (elokuvasta Ennen aikojaan)
Aiheesta muualla

David Boyd Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
DLP

DLP-laite
DLP (lyhenne sanoista Digital Light Processing) on mikropeililaite, jota käytetään videoprojektoreissa. Tekniikan on kehittänyt Texas Instruments (TI) vuonna 1987. TI on toistaiseksi myös tekniikan ainoa valmistaja.
DLP perustuu mikroskooppisen pieniin peileihin, joita laitteessa on tarvittavan kuvatarkkuuden määrä eli esimerkiksi 1024×768 kuvapisteen resoluutiota varten 786 432 peiliä muutaman neliösenttimetrin kokoisella pinta-alalla. Peilejä liikutellaan sähkövarauksen avulla. Kun valo kulkee peilin ohi, se joko ohjataan pois (musta piste) tai ohjataan optiikkaa kohti (valaistu piste). Kuvan värit muodostetaan joko kolmella erillisellä mikropeilielementillä ja värisuotimella, tai siten, että valo ohjataan suurella nopeudella pyörivän väripyörän läpi ennen peileille tuloa. Jälkimmäinen tekniikka aiheuttaa joillain ihmisillä ns. sateenkaari-ilmiön näkymistä, koska eri värit heijastetaan valkokankaalle eriaikaisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DLP Wikimedia Commonsissa
Oiva Laaksonen

Oiva Johan Laaksonen (30. toukokuuta 1924 Helsinki – 26. heinäkuuta 1989) oli Helsingin kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen oppiaineen organisaatiot ja johtaminen professori. Hänet nimitettiin 1969 itsenäistyneen oppiaineen ensimmäiseksi vakinaiseksi professoriksi vuonna 1973, ja hän oli tehtävässä kuolemaansa saakka. Hänen tutkimusalaansa olivat automaatio ja yritysorganisaatio.
Laaksonen on väitöskirjassaan Suomen liike-elämän johtajisto: sen sosiaalinen liikkuvuus ja koulutus (1962) kuvannut kattavasti 1900-luvun alun yritysjohtajistoa, johtajien sosiaalista taustaa, koulutusta ja työpaikkaliikkuvuutta..
Laaksonen kuoli veneonnettomuudessa Tukholman saaristossa.