stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo maailmanperintöluettelon kohteista Amerikassa
Peru

Arequipan historiallinen keskusta
Caral-Supen pyhä kaupunki
Chan Chanin arkeologinen alue
Chanquillon arkeoastronominen kompleksi
Chavinin arkeologinen alue
Cuzco
Huascaranin kansallispuisto
Liman historiallinen keskusta
Machu Picchun muinainen inkakaupunki
Manun kansallispuisto
Nazcan linjat
Pampas de Jumanan kalliopiirrokset
Qhapaq Ñan, Andien tiejärjestelmä (jaettu Argentiinan, Bolivian, Chilen, Ecuadorin ja Kolumbian kanssa)
Rio Abiseon kansallispuisto
Puerto Rico

La Fortaleza ja San Juanin historiallinen alue
Saint Kitts ja Nevis

Brimstone Hillin linnoitus ja kansallispuisto
Saint Lucia

Pitonit
Suriname

Jodensavannen arkeologinen kohde: Jodensavannen asutuskeskus ja Cassiporan hautausmaa
Keski-Surinamen luontoreservaatti
Paramaribon historiallinen keskikaupunki
Uruguay

Colonia del Sacramenton historiallinen kortteli
Fray Bentosin teollisuusalue
Insinööri Eladio Diesten työ: Atlántidan kirkko
Venezuela

Canaiman kansallispuisto
Ciudad Universitaria de Caracas
Coro ja sen satama
Yhdysvallat

Cahokia Moundsin historiallinen alue
Carlsbad Cavernsin kansallispuisto
Chaco Culture National Historical Park
Evergladesin kansallispuisto
Grand Canyonin kansallispuisto
Great Smoky Mountainsin kansallispuisto
Havaijin tulivuorten kansallispuisto
Hernnhutilaisten asutuskeskukset, jaettu Tanskan, Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa
Hopewellin perinteen seremonialliset maarakennelmat
Independence Hall
Kluanen kansallispuisto, Wrangell-Saint Eliaksen kansallispuisto ja suojelualue, Glacier Bayn kansallispuisto ja Tatshenshini-Alsekin kansallispuisto (jaettu Kanadan kanssa)
Mammoth Caven kansallispuisto
Mesa Verde
Monticello ja Virginian yliopisto Charlottesvillessä
Olympicin kansallispuisto
Redwoodin kansallispuisto
Papahānaumokuākea
Poverty Point
Pueblo de Taos
San Antonio Missions National Historical Park
Vapaudenpatsas
Waterton Glacierin kansainvälinen rauhanpuisto (jaettu Kanadan kanssa)
Yellowstonen kansallispuisto
Yosemiten kansallispuisto
Antiguan laivastotelakka.
Iguassun putoukset.
Belizen rantariuttoja.
Tiwanaku.
Atlantin rannikon suojelumetsiä.
Rio de Janeiro.
Rapa Nuin kansallispuisto Pääsiäissaarella.
Area de Conservación Guanacaste.
Galápagossaaret.
Antigua Guatemala.
Haitin historiallinen kansallispuisto.
Kanadan Kalliovuorten suojelualueita.
Historiallinen Québec.
Wood Buffalon kansallispuisto.
Cartagena.
Vanha Havanna.
Chichén Itzá.
Guanajuto.
Méxicon historiallinen keskusta.
Paquimén rauniot.
Dariénin kansallispuisto.
Cuzco.
Macchu Picchu.
Pitonit.
Canaiman kansallispuisto.
Grand Canyon.
Vapaudenpatsas Manhattanin edustalla New York Cityssä.
Lyyli Reijonen

Lyyli Reijonen o.s. Westerlund (12. tammikuuta 1874 Varkaus – 3. lokakuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen kääntäjä.
Henkilöhistoria

Reijosen vanhemmat olivat Rantasalmen kirkkoherra Anders Gustaf Westerlund (1833–1896) ja Anna Sofia Storm (1838–1901). Hän valmistui Kuopion tyttökoulusta 1889 ja työskenteli konttoristina, kirjanpitäjänä ja kielenkääntäjänä Päivälehden toimituksessa 1892–1898. Lyyli Reijonen oli naimisissa vuodesta 1896 toimittaja ja suurlähettiläs Erkki Reijosen kanssa. Heidän lapsiaan olivat hortonomi, kirjailija ja opettaja Annikki Reijonen sekä toimittaja, kirjailija Tuuli Reijonen-Uibopuu.
Teoksia

Pappilan lapset kertovat Rantasalmen muistojaan vuosilta 1863-1917 ; kirjoittajat Ernst Lampén, Martti Wuori-Bergh, Walter Lampén, Lyyli Westerlund-Reijonen, Helmi Malinen-Rautapää. Otava 1929
Suomennoksia

Hermann Sudermann : Toivomus ; suom. Lyyli Westerlund. Päivälehden novellikokoelma 4. Päivälehden kirjapaino, Helsinki 1893
Hermann Sudermann : Ollutta ja mennyttä : romaani ; suom. Lyyli Westerlund. Päivälehden novellikokoelma 5. Päivälehden kirjapaino, Helsinki 1894
Louisa M. Alcott : Tytöistä parhain. WSOY 1916, 6. painos 1946, 14. painos 1994 (alkuteos An oldfashioned girl)
Wallenbergiläisyys

Wallenbergiläisyys eli fälly-usko oli 1700-luvun lopulla Kauhavan seudulla esiintynyt uskonnollinen liike, jonka johtohahmo oli Jaakko Nahkala, joka myöhemmin otti sukunimekseen Wallenberg. Wallenbergiläisyys oli luonteeltaan hurmosliike, joka perustui mystikkofilosofi Jakob Böhmen tuotantoon.
Wallenbergiläisyys on eräs merkillisimpiä suomalaiseen mystisismiin ja spiritualismiin luettavista liikkeistä. Liikkeen luonne ja toiminta aiheutti yleistä paheksuntaa. Wallenbergiläisyys vaikutti muutaman vuoden ajan 1700-luvun lopulla Härmän ja Kauhavan alueella päättyen liikkeen johtohahmon vankeusrangaistuksen. Tämän jälkeen Wallenbergiläisyys katosi Kauhavalta lähes kokonaan, mutta jatkui jonkin verran opiltaan muuttuneena Kuortaneella.
Uskonkäsitys

Wallenbergiläisyyden uskonkäsitys perustui laihialaissaarnaaja Jaakko Kärmäen oppeihin, jotka puolestaan perustuivat Etelä-Pohjanmaalle levinneeseen mystikkofilosofi Jakob Böhmen kirjalliseen tuotantoon.
Uskonkäsitys > Käärmeenpään poljenta

Wallenbergiläinen herätys tunnettiin käärmeenpään polkijoina, sillä seuroissa vakiintui tavaksi virttä veisaten ja jaloilla tömistellen polkea "käärmeenpäätä littuun". Käärmeenpään poljenta tarkoitti rytmikästä kävelyä piirissä musiikin tahdissa. Wallenberg kehotti ikään kuin polkemaan käärmeitä, ettei kävely olisi muuttunut tanssimiseksi. Tämä on käsitetty myös jonkinlaiseksi ”mantraksi”, joka auttoi keskittämään ja sitomaan harhailevaa mieltä.[lähde? ]
Uskonkäsitys > Taivaallinen morsian ja moraali

Taivaallinen morsian kuvannee todellista, alkuperäisen Adamin viisautta, ”Sofiaa”, jonka ihmiskunta oli kadottanut suunnatessaan aktiviteettinsa pääosin ulkonaisiin asioihin. Tietämättömät ja pahansuopaiset ihmiset tulkitsivat symboliset ilmaukset konkreettisiksi väittäessään, että wallenbergiläiset ja Wallenberg itse harjoittivat epäsiveellisyyttä valitessaan jopa nuoria tyttöjä ”taivaallisiksi morsiamikseen”. Morsiameksi lienee kuitenkin valittu juuri sellainen puhdas ja viaton henkilö, johon valitsija ei luonnostaan liitä mitään lihallista vetovoimaa. Tapa lienee siten ollut lähinnä henkinen mielikuvaharjoitus.[lähde? ]
Uskonkäsitys > Uskonnonharjoitus

Wallenbergiläisyyden uskonnonharjoitukseen sanottiin liittyvän Kauhavan aikana uskonnollisia menoja, joita suoritettiin tuvan lattialle levitettyjen peitteiden alla. Tästä liike sai myös nimen fällyuskovaisuus. Väitettä on pidetty myös juorupuheena, joka liittyy seurojen satoja ihmisiä yhteenkeräävään vaikutukseen, joita varten järjestettiin yöpymismahdollisuuksia.
Pyrkimys voimakkaisiin tunnetiloihin, ”hihhulointi”, ei sekään liene ollut alkuperäisen wallenbergiläisyyden tavoitteena, pitihän Böhme Mestari Eckhartin tapaan jo tavanomaista uskonnollista melankoliaakin lähinnä esteenä todellisen henkisyyden tiellä. Seuraavilla, jo hieman vapaammilla vuosisadoilla monien suomalaisen sivistyksen esitaistelijoiden hengellinen ajattelutapa oli todellisuudessa varsin lähellä böhmeläistä filosofiaa Runebergistä Snellmaniin ja Lönnrothiin, Topeliuksesta Leinoon sekä muilta taiteenaloilta esimerkiksi Gallen-Kallelaan.[lähde? ]
Historia > Böhmeläinen vaikutus lasitehtaalla

Jaakko Wallenberg lähetettiin nuorena kotitalostaan opiskelemaan Somerolle lasintekijän ammattia. Åvikin lasitehtaan puhaltajat olivat pääosin saksalaisia ja monet heistä kannattivat Jakob Böhmen ajatuksia. Somerolta Wallenberg palasi Pohjanmaalle ja toimi ammatissaan kiertävänä lasimestarina, samalla levittäen mystikkojen oppeja. Alkujaan Wallenbergit asuivat Lapualla ja sitten Haapakrouvin kankaalla Ylihärmässä, jonne Wallenberg perusti lasitehtaan.
Historia > Herätysliikkeen aika

Wallenbergiläinen herätysliike syntyi lasitehtaan tuhoutuessa tulipalossa. Wallenberg oli aloittanut saarnaustoiminnan jo Lapuan aikana, mikä jatkui paikan vakiintuessa Karjansalon taloon Kauhavan Iso-Sompin kylään. Herätysliikkeen uskonnolliset menot keräsivät yhteen satoja ihmisiä ja levittivät puheita fällyuskovaisuudesta. Wallenbergiläisten kannattajat tarvitsivat myös ruokaa ja veivät kotoaan muun muassa lampaita koko seurakunnalle syötäväksi. Tätä isännät eivät katsoneet hyvällä ja toimintaan kohdistui paineita sen lopettamiseksi. Wallenbergiläisten seuroihin osallistuivat muun muassa kappalaisen apulainen Samuel Birling.
Wallenbergien muuttoa on pidetty myös merkkinä liikkeen harhaoppisuudesta, samoin kuin taivaalliset morsiamet ja fällyuskovaisuus lisäsivät liikkeen arvostelua.
Historia > Herätysliikkeen aika > Wallenbergin tuomio

Liikkeen toiminta aiheutti yleistä paheksuntaa ja pian asiaan puuttuivat sekä kirkko että maallinen esivalta. Wallenberg tuomittiin kuolemaan, mutta kuningas Kustaa IV Aadolf muutti tuomion elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi. Toisena vankeusvuonnaan Wallenberg kuitenkin kuoli. Wallenbergin oikeudenkäyntiä on pidetty ennalta määrättynä, sillä väitteiden mukaan oikeudenkäynnissä ei kuultu seuravieraita vaan ainoastaan Wallenbergia vastaan todistaneita. Varsinaiset käräjäoikeuden pöytäkirjat ovat ajalta kuitenkin kadonneet.
Wallenbergin taivaalliseksi morsiameksi ottama Liisa Kustaantytär Isosomppi sai niin ikään tuomion. Liisa joutui Turun naisvankilaan, missä hän ilmeisesti kuoli uskonsa vuoksi vuonna 1821.
Historia > Liikkeen jatkuminen Kuortaneella

Wallenbergiläisyys katosi pian Wallenbergin tuomion jälkeen Kauhavalta, mutta jatkui opeiltaan jonkin verran muuttuneena Kuortaneella. Liikkeen johtajaksi kohosi kauhavalainen Matti Nygård, joka tunnettiin myöhemmin Hynnilänä asuinpaikkansa mukaisesti. Hynnilän kuoleman jälkeen liikettä kutsuttiin vasulaisuudeksi uuden johtajansa Iisakki Vasun mukaan ja sen kannattajia vasunuskoisiksi.
Vaikutus

Kiinnostus Wallenbergin edustamia ja esittämiä uskontofilosofisia ajatuksia kohtaan kasvoi vähitellen aina satapäiseksi kansanliikkeeksi saakka. Varsin pitkään liike sai toimia vapaasti. Ainakin kaksi kirkon pappia, Samuel Birling ja Juhana Gummerus, osallistuivat seuroihin. Wallenberg oli jälkimmäisen papin lapsen kummi. Liikkeen laajetessa oli välirikko kuitenkin väistämätön jo siitäkin syystä, etteivät kaikki kannattajat katsoneet tarpeelliseksi suorittaa kirkollisia maksuja eli kymmenyksiä. Jakob Böhme kutsui laitoskirkkoa kuvaannollisesti ”muurikirkoksi”, jolla ei ollut suurtakaan merkitystä yksilön hengellisen avautumisen edistämisessä.[lähde? ]
Liikkeen hengellisen johtajan poistuminen johti sen kuihtumiseen. Kuortaneella se sai jalansijaa hieman pidemmäksi aikaa Isak Vasumäen mukaan nimetyn vasulaisuuden nimissä, tosin muuntuneena.
Liikkeen suoranainen vaikutus myöhempien sukupolvien ajatteluun ei liene ollut kovin suuri. Erottautuminen yleisestä, tuohon aikaan ainoasta sallitusta ajattelutavasta vaatinee kantavaksi voimakseen karismaattisen johtajan. On otettava huomioon, että Böhmen filosofia ei ole muodollista, helposti omaksuttavaa.[lähde? ]
Arvostelu

Wallenbergiläisten uskonnollisia menoja pidettiin kiinteänä ja mielialaa kohottavina. Liikkeen uskonnonharjoitusta ja moraalia on pidetty alkoholin ja seksuaalisuuden suhteen väljänä. Kansan suussa wallenbergiläisiä on nimitetty myös "melkkurin" eli huoraajan uskoksi.
Wallenbergistä on kerrottu, ettei hän tyytynyt kirkon oppiin, vaan väitti Lutherin vääristäneen apostolien opit ja torjui jumalanpalveluksen ja ehtoollisen. Arvostelun mukaan Wallenberg väitti Jumalan pettyneen Jeesukseen ja peruuttaneen tämän valtuudet sekä lähettäneen Wallenbergin tilalle valistamaan ja pelastamaan ihmiskuntaa. Opillisena ohjenuorana Wallenbergillä oli kömpelö suomennos Böhmen Psykologia vera -teoksesta, josta hän käytti lennokkaita selityksiä.
Tulkintojen mukaan Wallenberg ei tyytynyt kristinuskon tulkintaan, vaan alkoi kutsua itseään peräti Jumalan pojaksi, jonka kehtäviin kuului muun muassa ihmissuvun pelastaminen ja maailmanlopun ajankohdan ilmoittaminen.
Ørsta-Voldan lentoasema

| Ørsta-Voldan lentoasema> Ørsta-Volda lufthavn, Hovden |
| --- | --- |

IATA-koodi:  HOV
ICAO-koodi:  ENOV
Sijainti:  Ørsta
Koordinaatit:  62°10′48″N, 006°04′27″E
Tyyppi:  julkinen
Ylläpitäjä:  Avinor
Valmistumisvuosi:  1971
Matkustajamäärä (2011):  101 384
Ørsta-Voldan lentoasema sijaitsee Ørstan kunnassa, Møren ja Romsdalin läänissä, Norjassa. Se avattiin vuonna 1971. Lentokenttää käyttää Widerøe-lentoyhtiö.
Aiheesta muualla

Lentoaseman sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Ørjan Nyland

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ørjan Håskjold Nyland
Syntymäaika: 10. syyskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Volda, Norja
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 193 cm
Seura
Seura: Sevilla
Pelinumero: 13
Junioriseurat
: Mork IL
: Volda TI
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2012 | Hødd | 59 | (0) |
| 2013–2015 | Molde | 61 | (0) |
| 2015–2018 | FC Ingolstadt | 48 | (0) |
| 2016 | FC Ingolstadt II | 1 | (0) |
| 2018–2020 | Aston Villa | 30 | (0) |
| 2021 | Norwich City | 0 | (0) |
| 2021–2022 | Bournemouth | 1 | (0) |
| 2022 | Reading FC | 10 | (0) |
| 2022–2023 | RB Leipzig | 2 | (0) |
| 2023– | Sevilla | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Norja U18 | 2 | (0) |
| 2011–2013 | Norja U21 | 8 | (0) |
| 2013– | Norja | 46 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. elokuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. elokuuta 2023.
Ørjan Håskjold Nyland (s. 10. syyskuuta 1990 Volda, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa. Tämän lisäksi hän kuuluu myös Norjan jalkapallomaajoukkueeseen.
Nyland voitti Norjan-mestaruuden Moldessa 2014. Norjan cupin hän voitti IL Høddissa 2012 sekä Moldessa 2013 ja 2014. Hän pelasi yhden ottelun RB Leipzigin voittaessa Saksan cupin 2023. Hän on pelannut pääsarjatasolla Norjan lisäksi 18 ottelua FC Ingolstadtissa ja kaksi ottelua RB Leipzigissa Saksan Bundesliigassa sekä seitsemän ottelua Aston Villassa Englannin Valioliigassa.
Nyland pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Skotlantia vastaan marraskuussa 2013. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Italiaa vastaan syyskuussa 2014. Hän on pelannut kaikkiaan 46 maaottelua, joissa hän on päästänyt 51 maalia ja pitänyt maalinsa koskemattomana 16 kertaa. MM-karsintaotteluja hän on pelannut kuusi ja EM-karsintapelejä 17.
Aiheesta muualla

Ørjan Nylandin esittely Norjan jalkapalloliiton sivustolla (norjaksi)
Sevilla – Primera División
1 Fernández |
3 Pedrosa |
4 Salas |
5 Ocampos |
6 Gudelj |
7 Romero |
8 Jordán |
9 Iheanacho |
10 Suso |
11 Lukebakio |
12 Sambi Lokonga |
13 Nyland |
14 Peque |
15 Montiel |
16 Navas |
17 Saúl |
18 Agoumé |
20 Sow |
21 Ejuke |
22 Badé |
23 Marcão |
24 Nianzou |
26 Juanlu |
32 Carmona |
Valmentaja Pimienta
Ørnevegen

Ørnevegen nähtynä Dalsnibbalta elokuussa 2008.
Ørnevegen on Riksveg 63 -tien Geirangerin ja Eidsdalin välissä sijaitseva tieosuus. Se tunnetaan Geirangervuonon rannalta ylös vuorelle kiemurtelevasta serpentiinitielle tyypillisestä siksakkimuodosta. Ørnevegenin serpentiinitien ylimmälle mutkalle, Ørnesvingenille, on rakennettu näköalatasanne.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ørnevegen ja Ørnesvingen, Visitnorway.com (englanniksi)
M40

M40 voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
M40, moottoritie Englannissa
M40, amerikkalaisvalmisteinen raskas sinko
M40, Yhdysvaltain maavoimien käytössä oleva kaasunaamari
M40, Yhdysvaltain merijalkaväen käyttämä tarkkuuskivääri
Messier 40, kaksoistähti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”M40”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ørskog

Ørskog on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 129 neliökilometriä, ja asukkaita sillä oli 2 093 vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Kunnan kotisivu (norjaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ørskog Wikimedia Commonsissa
Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Aukra
Aure
Averøy
Fjord
Giske
Gjemnes
Hareid
Herøy
Hustadvika
Kristiansund
Molde
Rauma
Sande
Smøla
Stranda
Sula
Sunndal
Surnadal
Sykkylven
Tingvoll
Ulstein
Vanylven
Vestnes
Volda
Ørsta
Ålesund
Norjan läänit | Norja
Vuorilampi (Jyväskylä, Kangasvuori)

| Vuorilampi |
| --- | --- |
 Vuorilampi
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°15′39″N, 25°48′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Laskuoja:  metsäoja 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,5 m  
Pituus:  90 m
Leveys:  60 m
Pinta-ala:  0,4375 ha 
Saaria:  ei saaria 
 fiVuorilampi 
Vuorilampi on puolen hehtaarin laajuinen kirkasvetinen lampi Jyväskylän Kangasvuoren lähellä Huhtasuon kaupunginosassa. Vuorilampi on merkittävä luontokohde suositulla ulkoilualueella.
Maantietoa

Vuorilammen pinta-ala on 0,44 hehtaaria ja sen rantaviiva on 246 metrin pituinen. Se sijaitsee rakentamattomalla alueella Kangasvuoren asuinalueen itäpuolella. Lampi on suorantainen ja suota ympäröi lenkkipolkujen verkosto. Lammen pohjoispäässä on myös laavu. Suo on tyypiltään pääosin rämettä, mutta lammen rannoilla on avonaisempaa suota. Kangasvuoren luontopolku kulkee suon kautta.
Vesistösuhteet

Vuorilampi kuuluu Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueeseen (14.23), tarkemmin sen Ristiselän-Murtoselän alueeseen (14.231). Lammen laskuoja alkaa sen kaakkoisrannalta ja kulkee ensin Kangasvuoren kautta pääosin avoimena, mutta asuinalueen länsiosassa vedet ohjataan sadevesiviemäriin. Vedet kulkevat viemärin kautta erääseen Tuohimutkassa sijaitsevaan puroon, joka puolestaan laskee Jyväsjärveen.
M40 (sinko)

M40 106 mm Beyt ha-Totchanin museossa. Zichron Yaakov, Israel (2005).
M40A1 106 mm Recoilless Rifle (Yhdysvaltain armeijan virallinen nimitys) on amerikkalaisvalmisteinen halpa ja tehokas raskas sinko. Aseen kaliiperi oli 105 mm, mutta mallinimeksi annettiin 106 mm aseen erottamiseksi aikaisemmasta 105 mm M27 RCL -singosta ja ammusten tykin ammuksista. Ammuksena on 7,96 kg:n painoinen ontelokranaatti, jonka lähtönopeus on 503 m/s. Tehokas ampumaetäisyys on 1 350 metriä ja läpäisy 150 mm terästä. Aseen pituus on 3,4 m ja paino M90-alustalla 130 kg. Ase voidaan asettaa myös ajoneuvoalustalle, jolloin sen massa on 220 kg M79-alustalla.
Edelleen kehitelty malli oli M40A2, jota käytettiin muun muassa Vietnamin sodassa. Uudemmilla ampumatarvikkeilla panssarinläpäisy on parempi.
M40 on edelleen käytössä varsinkin kehitysmaiden armeijoilla ja puolisotilaallisilla joukoilla. Se on usein kiinnitetty kevyisiin avolava-maastureihin. Aseen etuna on monipuolinen valikoima a-tarvikkeita ja alhaiset käyttökustannukset. Heikkoutena on osumatarkkuus liikkuviin kohteisiin, josta syystä raskaat singot on vauraammissa maissa korvattu usein ohjuksilla.
Léroksen, Kálymnoksen ja Astypálaian hiippakunta

| Léroksen, Kálymnoksen ja Astypálaian hiippakunta Ιερά Μητρόπολη Λέρου, Καλύμνου και Αστυπαλαίας |
| --- | --- |
 Hiippakunnan katedraali Vapahtajan kirkastumisen katedraali Póthiassa.
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Osa kirkkoa:  Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti
Seurakuntia:  36
Luostareita:  8
Perustettu:  553
Tuomiokirkko:  Vapahtajan kirkastumisen katedraali
www.im-leka.gr
Léroksen, Kálymnoksen ja Astypálaian hiippakunta (kreik. Ιερά Μητρόπολη Λέρου, Καλύμνου και Αστυπαλαίας, Ierá Mitrópoli Lérou, Kalýmnou kai Astypalaías) on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.
Hiippakunta käsittää nimensä mukaisesti Léroksen, Kálymnoksen ja Astypálaian saaret Dodekanesiassa sekä pienempiä lähisaaria. Siihen kuuluu 36 seurakuntaa. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Póthiassa eli Kálymnoksen kaupungissa sijaitseva Vapahtajan kirkastumisen katedraali.
Seurakunnat ja kirkot

Hiippakunnassa on 36 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Lisäksi sen alueella on lukuisia pienempiä kirkkoja ja kappeleita.
Léros, seitsemän seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Neitsyt Marian ilmestyksen katedraali (Mitropolitikós Naós Evangelismoú tís Theotókou)
Pyhien neljänkymmenen marttyyrin kirkko (Naós Agíon Tessarákonta Martýron)
Pyhittäjä Irene Khrysobalantoslaisen kirkko (Naós Osías Eirínis Chrysovalántou)
Pyhän Fanurioksen kirkko (Naós Agíou Fanouríou)
Pyhän Marinan kirkko (Naós Agías Marínis)
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Naós Agíou Nikoláou Lakkíou)
Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Naós Theías Metamorfóseos Sotíros Christoú)
Kálymnos, 25 seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Vapahtajan kirkastumisen katedraali (Mitropolitikós Naós Theías Metamorfóseos Sotíros Christoú)
Neitsyt Maria Kecharitoménin kirkko (Kathedrikós Naós Panagías Kecharitoménis Chóras)
Pyhän Stefanoksen kirkko (Naós Agíou Stefánou)
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Naós Agíou Nikoláou)
Elävöittävän lähteen kirkko (Naós Zoodóchou Pigís)
Pyhän Basileioksen kirkko (Naós Agíou Vasileíou)
Vapahtajan temppeliintuomisen kirkko (Naós Ypapantís toú Kyríou)
Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Naós Agías Triádos)
Pyhän Mamaksen kirkko (Naós Agíou Mámantos)
Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko (Naós Evangelistrías)
Ylösnousemuksen kirkko (Naós Anastáseos)
Johannes Teologin kiekko kirkko (Naós Agíou Ioánnou toú Theológou)
Pyhän Athanasioksen kirkko (Naós Agíou Athanasíou)
Johannes Kastajan kirkko (Naós Timíou Prodrómou)
Pyhän Kharalampoksen kirkko (Naós Agíou Charalámpous)
Pyhän Georgioksen kirkko (Naós Agíou Georgíou)
Arkkienkeli Mikaelin kirkko (Naós Archangélou Michaíl)
Arginónta – Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Naós Koimíseos Theotókou)
Árgos – Pyhän Georioksen kirkko (Naós Agíou Georgíou)
Myrtiés – Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko (Naós Eisodíon tís Theotókou)
Vathýs – Pyhän Theodoroksen kirkko (Naós Agíou Theodórou)
Vathýs – Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Naós Agías Triádos)
Vothýnoi – Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Naós Koimíseos Theotókou)
Psérimos – Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Naós Koimíseos Theotókou)
Télendos – Elävöittävän lähteen kirkko (Naós Zoodóchou Pigís)
Astypálaia, neljä seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Neitsyt Maria Portaïtíssan katedraali (Mitropolitikós Naós Panagías Portaïtíssis)
Neitsyt Marian kirkko (Naós Megális Panagiás)
Pyhän Demetrioksen kirkko (Naós Agíou Dimitríou)
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Naós Agíou Nikoláou)
Luostarit

Hiippakunnan alueella on kahdeksan toiminnassa olevaa luostaria:
Munkkiluostarit
Neitsyt Marian luostari (Moní Panagías Kástrou), Léros
Pyhän Panteleimonin luostari (Moní Agíou Panteleímonos), Kálymnos
Nunnaluostarit
Kaikkien pyhien luostari (Moní Agíon Pánton), Kálymnos
Kristuksen taivaaseenastumisen luostari (Moní Analípseos Kyríou), Kálymnos
Neitsyt Marian ilmestyksen luostari (Moní Evangelistrías Árgous), Kálymnos
Neitsyt Marian luostari (Moní Panagías Eleoúsis Rótsou), Kálymnos
Pyhien enkelten luostari (Moní Agíon Angélon), Léros
Pyhän Katariinan luostari (Moní Agías Aikaterínis), Vothýnoi, Kálymnos
Aiheesta muualla

Ιερά Μητρόπολη Λέρου, Καλύμνου και Αστυπαλαίας. Hiippakunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Ørskogin kirkko

| Ørskogin kirkko Ørskog kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Ålesund, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1873
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  600
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ørskogin kirkko (norj. Ørskog kyrkje) on Ålesundin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ørskogin kirkko Wikimedia Commonsissa