stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Insulae Baleares
Historia

Baleaarien saaret kuuluivat ensin Hispania citeriorin ja sitten (Hispania) Tarraconensiksen provinssiin. Insulae Balearesin provinssi perustettiin 300-luvun lopulla Rooman valtakunnan jaon aikoihin erottamalla se Tarraconensiksen provinssista. Varhaisin maininta siitä on Polemius Silviuksen laterculuksessa vuodelta 398. Provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Gallian prefektuuriin ja Hispanian diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hispania ulterior 197–27 eaa. | Hispania ulterior 197–27 eaa. | Hispania Baetica | Baetica | Baetica | (Andalusia) |
| Hispania ulterior 197–27 eaa. | Hispania ulterior 197–27 eaa. | Hispania Lusitania | Lusitania | Lusitania | (Portugali) |
| Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania Tarraconensis | Tarraconensis | Tarraconensis | (Espanja pohjoinen) |
| Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania Tarraconensis | Tarraconensis | Insulae Baleares | (Baleaarit) |
| Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania Tarraconensis | Carthaginensis | Carthaginensis | (Espanja kaakkoinen) |
| Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania citerior 197–27 eaa. | Hispania Tarraconensis | Gallaecia | Gallaecia | (Galicia) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.  
Hispanian diokeesi vuonna 400, mukaan lukien Insulae Balearesin provinssi.
Invocation

| Invocation, rukous |
| --- | --- |
Nimi:  Invocation, rukous
Tekijä:  Emil Wikström
Valmistumisvuosi:  1897
Teostyyppi:  Veistos
Materiaali:  Marmori
Korkeus:  59  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Invocation, myös Rukous, on suomalaisen kuvanveistäjän Emil Wikströmin tunnetuimpia pienveistoksia. Kipsiin 57 cm korkuinen teos valettiin 1895 ja siitä on pronssivaloksia. Ateneumin taidemuseon kokoelmissa on lisäksi 1897 tehty marmoriversio aiheesta.
Veistoksen kipsivalos oli ensi kerran esillä Suomen taideyhdistyksen 50-vuotisnäyttelyssä 1896, jolloin se herätti ihailua. Kolme kipsivalosta oli taideyhdistyksen arpajaisten palkintona ja myös yksityishenkilöt ostivat teoksen kipsivaloksia.
Invocation oli harjoitelma teokseen Ajanjumalan vanki. Aihe oli symbolistinen ja työn tarkoituksena oli kuvata järjen ja hengen dualismia. Invocationissa nainen rukoilee vapautusta järjen ja materian kahleista. Malli poseeraa katse ja kasvot ylös kohotettuina ja huulet raollaan.
Invocation-veistoksen mallina oli Emil Wikströmin vastavihitty vaimo Alice Wikström. Teos ajoittuu Sääksmäen Visavuoren ateljeetaloon, joka paloi vuonna 1896. Wikström rakennutti tilalle uuden talon ateljeen.
Aiheesta muualla

Invocation Suomen Kansallisgallerian verkkosivuilla[vanhentunut linkki]
Kuva pronssivaloksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Intia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 64. | 1 | 1 | 1 | 3 |
Intia on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Sen ainoat mitalistit ovat pituushyppääjä Anju Bobby George ja keihäänheittäjä Neeraj Chopra. George voitti pronssia Pariisissa 2003 ja Chopra hopeaa Eugenessa 2022 ja kultaa Budapestissä 2023. Anju Bobby George sijoittui lisäksi neljänneksi Helsingissä 2005. Kiekonheittäjä Vikas Gowda sijoittui seitsemänneksi Daegussa 2011 ja Moskovassa 2013. Pituushyppääjä Mayookha Johny sijoittui kahdeksanneksi Daegussa 2011. Estejuoksija Lalita Babar sijoittui kahdeksanneksi Pekingissä 2015. Dohassa 2019 Intian joukkue (joukkueessa Yahiya Muhammed Anas, Velluva Koroth Vismaya, Jisna Mathew, Noah Nirmal Tom) sijoittui seitsemänneksi 4 × 400 metrin sekaviestissä ja keihäänheittäjä Annu Rani sijoittui kahdeksanneksi. Eugenessa 2022 seitsemänneksi sijoittuivat pituushyppääjä Sreeshankar ja keihäänheittäjä Annu Rani. Budapestissä 2023 miesten 4 × 400 metrin viestissä Intian joukkue sijoittui viidenneksi ja miesten keihäänheitossa kaikki Intian heittäjät sijoittuivat kuuden parhaan joukkoon kun Chopran kultamitalin lisäksi Kishore Jena sijoittui viidenneksi ja D.P. Manu kuudenneksi. Muita MM-kilpailuissa pistesijoille yltäneitä urheilijoita Intialla ei ole.
Intian MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983–2001 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2003 Pariisi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 40. |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2022 Eugene | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 33. |
| 2023 Budapest | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 18. |
| Yhteensä | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | 64. |
Intian MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Neeraj Chopra | 1 | 1 | 0 | 1 | 2022–2023 |
| Anju Bobby George | 0 | 0 | 1 | 1 | 2003 |
Intian alkuperäisväestö

| Adivasit |
| --- | --- |
 Adivasien osuus väestöstä vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan
Väkiluku:  84 milj.
Asuinalueet:   Intia
Kielet:  Intian kielet
Uskonnot:  animismi, hindulaisuus
Intian alkuperäisväestö on termi, jolla tarkoitetaan Intian erilaisia etnisiä ja heimoryhmiä, joiden sanotaan olevan alkuperäisiä asukkaita maassa. Heitä kutsutaan myös sanalla adivasit (hindiksi आदिवासी), joka tarkoittaa suoraan käännettynä alueen alkuperäisiä asukkaita. 2000-luvun alussa adivasien määräksi arvioitiin 84 miljoonaa.
Aikaisemmin alkuperäisväestöä nimitettiin usein heimoväestöksi. Siihen sisältyi kuitenkin vähättelevä leima: heimoväestöä pidettiin usein alempiarvoisina kuin muuta väestöä. Nykyisin varsinkin asemastaan tietoiset alkuperäiskansojen edustajat kutsuvat itseään adivaseiksi. Yleisenä hallinnollisena kategoriana käytetään termiä luetellut heimot (engl. scheduled tribes).
Kielet ja alueellinen sijoittuminen

Etniseltä taustaltaan ja kulttuuriltaan alkuperäiskansat poikkeavat suuresti toisistaan. He puhuvat yli 100 eri kieltä, jotka jakaantuvat kuuteen pääryhmään: austroaasialaisiin, munda-, mon-khmer-, tiibettiläis-burmalaisiin, dravida- ja indoarjalaisiin kieliin.
Alkuperäiskansat kuuluvat ministeriön vuoden 2008 raportin mukaan yli 700 eri etniseen yhteisöön. Ministeriö ilmoittaa kansojen lukumäärän epämääräisesti siksi, että niiden lukumäärä vaihtelee. Uusia kansoja hyväksytään luetelluiksi heimoiksi ja joitakin voidaan myös poistaa listalta. Tämä johtuu siitä, että kyse on hallinnollisesta kategoriasta. Pääsy lueteltujen heimojen listalle edellyttää esimerkiksi seuraavia piirteitä: selvästi muista erottuvaa omaa kulttuuria, maantieteellistä eristyneisyyttä, taloudellista ja sosiaalista takapajuisuutta sekä arkaaista elämänmuotoa. Kyse on omalla tavallaan luokitustaistelusta, sillä pääsy lueteltujen heimojen listalle antaa mahdollisuuden päästä osallisiksi kiintiöistä. Intian perustuslain mukaanlähde tarkemmin? alkuperäiskansoihin sovelletaan samanlaista kiintiöpolitiikkaa kuin kastittomiin. Näin luetelluille heimoille kuuluu suhteellista osuuttaan vastaava osuus esimerkiksi hallinnollisista viroista ja opetuspaikoista. Käytännössä tämä on toteutunut adivasien kohdalla vielä huonommin kuin kastittomien.
Suhteellisesti eniten alkuperäisväestöä on Koillis-Intian ns. heimovaltioissa: Arunachal Pradeshissa, Meghalayassa, Mizoramissa ja Nagalandissa alkuperäisväestön osuus on yli puolet väestöstä. Koillis-Intian ulkopuolella eniten adivaseja on Chhattisgarhissa (31,8%), Jharkhandissa (26,3%), Orissassa (22,2%), Sikkimissä (20,6%) ja Madhya Pradeshissa (20,3 %).lähde?
Asema intialaisessa yhteiskunnassa

Adivasien sosiaalinen asema on verrannollinen dalitien (kastittomien) asemaan. Arvioidaan, että Intian itsenäisyyden aikana noin 30 miljoonaa alkuperäiskansojen jäsentä on pakkosiirretty suurpatojen, kaivosten, teiden ja muiden kehityshankkeiden tieltä.lähde?
Elokuussa 2019 Helsingin Sanomissa julkaistun uutisen mukaan noin yhdeksää miljoonaa adivasi-heimoon kuuluvaa ihmistä uhkaa pakkosiirto perinteisiltä asuinseuduiltaan luonnonsuojelun nimissä. Luonnonsuojelujärjestöt ovat katsoneet, että alkuperäiskansat asuvat laittomasti kotiseuduillaan, joista osa on luonnonsuojelualueilla. Järjestöjen mukaan heimolaiset häiritsevät villieläimiä, kuten tiikereitä, ja heidän maanviljelytapansa tuhoavat metsiä.
Inflaatio

Inflaatio maailman maissa huhtikuussa 2024. Harmaalla merkityistä valtioista Argentiinassa, Sudanissa ja Zimbabwessa inflaatio oli yli 100 prosenttia.
Inflaatio tarkoittaa yleisen hintatason nousua. Samalla rahan reaalinen arvo heikkenee, koska samalla rahamäärällä saa hintojen nousun jälkeen vähemmän tuotteita ja palveluita. Myös rahamääräiset säästöt menettävät arvoaan.
Hyvin nopeaa inflaatiota kutsutaan hyperinflaatioksi. Stagflaatioksi kutsutaan sellaista tilannetta, jossa yhdistyvät korkea inflaatio ja bruttokansantuotteen aleneminen (taantuma). Inflaation vastakohta on deflaatio eli yleisen hintatason aleneminen.
Valtiot mittaavat virallista inflaatiota erilaisilla hintaindekseillä. Tämä virallinen inflaatio vaikuttaa muun muassa erilaisiin indeksikorotuksiin, esimerkiksi eläkkeiden suuruuteen. Yleisimmät mittauskohteet ovat kuluttajien tuotteiden hintojen nousu, tuottajien tuotteiden hintojen nousu tai bruttokansantuotteen muutokset. Mittaustavat saattavat vaihdella valtioiden välillä ja hintaindeksejä päivitetään vastaamaan sen hetkistä yhteiskuntaa, joten esimerkiksi kuluttajahintaindeksit eivät ole täysin vertailukelpoisia tehtyjen muutosten vuoksi eri vuosikymmenillä.
Syitä

Inflaation syistä on useita erilaisia näkemyksiä taloustieteilijöiden keskuudessa. Inflaation perimmäisenä syynä pidetään rahan tarjonnan kasvua (kvantiteettiteoria). Inflaation vauhti on kiinteässä yhteydessä rahan määrään kansantaloudessa.
1930-luvulla John Maynard Keynesin ajatusten pohjalta syntynyt keynesiläinen teoria korosti puolestaan hyödykkeiden kysynnän ja tarjonnan vaikutusta inflaatioon. Keynesiläinen makroteoria joutui 1970-luvulla vastatuuleen, ja suosioon nousivat kvantiteettiteorian uudet muunnelmat, jotka edustavat monetaristista ajattelua.
Kysyntäinflaatio tarkoittaa kokonaiskysynnän eli yleisen kulutuksen, investointien, julkisen kysynnän ja viennin kasvun aiheuttamaa yleisen hintatason kohoamista. Kysyntäinflaatio on sitä voimakkaampi, mitä suurempaa niukkuutta tuotannontekijöistä esiintyy.
Kustannusinflaatio tarkoittaa työvoiman tai raaka-aineiden kallistumisesta tai muusta tuotantoehtojen heikkenemisestä johtuvaa yleisen hintatason kohamista. Hintatason nousu laskee kokonaiskysyntää, kunnes saavutetaan uusi tasapainotila.
Kustannukset ja hyödyt

Inflaatiosta ei olisi sinällään ongelmaa, jos kaikki tulot ja hinnat vain muuttuisivat samalla nopeudella kaikkien tietäen. Tällöin hintojen nousu ei vaikuttaisi kenenkään päätöksiin, koska tulojen ostovoima tai suhteelliset hinnat eivät muuttuisi. Inflaatiolla on kuitenkin joitain kielteisiä vaikutuksia hyödykkeiden kulutukseen ja tuotantoon.
Hyperinflaation vallitessa, kun hinnat nousevat hyvin nopeasti, raha menettää arvoaan ja ihmiset joutuvat käyttämään aikaansa vaihtoehtoisen arvon säilyttäjän etsimiseen. Koska tämä aika on pois tuotannollisesta toiminnasta, tuotanto alenee.
Myös maltillisella inflaatiolla on reaalisia seurauksia. Ensinnäkin, yritykset joutuvat jatkuvasti päivittämään tuotteidensa hinnastoja, mistä aiheutuu kustannuksia. Toisekseen, hintatason noustessa yksittäiset yritykset voivat tulkita valmistamansa tuotteen hinnen nousun merkiksi siitä, että tuotteen kysyntä on vahvistunut. Tämän väärinkäsityksen seurauksena yritys lisää tuotantoaan, mikä johtaa osan tuotannosta jäämiseen myymättä. Kolmanneksi, yllätyksenä tuleva inflaatio voi aiheuttaa tulojen ja varallisuuden jaon muuttumista. Lyhytnäköinen keinottelu voi muuttua kannattavaksi ja pitkäjännitteinen toiminta, kuten säästäminen, muuttua kannattamattomaksi. Rahan arvon heikkenemisestä kärsivät ne ihmiset, usein pienituloiset, jotka ovat sijoittaneet omaisuutensa käteiseen rahaan tai pankkitalletuksiin.
Lievästä inflaatiosta on kansantalouden kannalta hyötyä, sillä maltillinen hintatason nousu kannustaa käyttämään rahaa, mikä kasvattaa taloutta.
Ylläpito rahapolitiikalla

Kevyttä inflaatiota pidetään yllä rahapoliittisilla toimenpiteillä, koska deflaatiota pidetään haitallisena ja hieman nollaa suurempi inflaatio suojaa deflaatioon ajautumisen riskiltä, sekä koska matala inflaatio vaihtelee vähemmän kuin korkea inflaatio. Euroopan talous- ja rahaliiton jäsenmaissa pyritään alhaiseen, noin kahden prosentin vuosittaiseen inflaatiovauhtiin. Tämä tavoite on niin Euroopan keskuspankilla ja Yhdysvaltain keskuspankilla kuin muillakin keskuspankeilla.
Mikäli hinnat nousevat tavoitetta hitaammin, Euroopan keskuspankki laskee ohjauskorkoaan nollaan ja yötalletuskorkoaan negatiiviseksi. Mikäli hinnat nousevat tavoitetta nopeammin, Euroopan keskuspankki voi nostaa ohjauskorkoaan. Tämä vaikuttaa välittömästi Euribor-korkoihin ja näin saa vähennettyä kulutusta ja liikkeellä olevan rahan määrää ja tämän kautta hillittyä hintojen nousua.
Inflaation mittaaminen

Inflaatiota mitataan erilaisilla hintaindekseillä, tarkemmin sanottuna indeksien vuosimuutosvauhdilla. Yleisimmin käytetyt mittarit ovat:
Kuluttajahintaindeksi: Inflaatiota mitataan yleisimmin kuluttajahintaindeksin vuosimuutoksella. Kuluttajahintaindeksi mittaa yleisesti kulutetuista tavaroista ja palveluista koostuvan hyödykekorin hintaa. Eri hyödykkeiden painoarvo kuluttajahintaindeksissä määräytyy niiden osuudesta kotitalouksien kokonaiskulutuksessa. Osuuksia muutetaan Suomessa viiden vuoden välein kulutuksessa tapahtuneiden muutosten mukaan. Kuluttajahintaindeksin ongelmana on, että yhden hyödykkeen kallistuminen korissa nostaa hintaindeksiä, vaikka yhden hyödykkeen hinnan nousu (muiden tuotteiden hintojen pysyessä ennallaan) ei ole merkki inflaatiosta.
Tuottajahintaindeksi
BKT-deflaattori: inflaatio lasketaan BKT-deflaattorin muutosprosenttina. BKT-deflaattori on nimellinen BKT/Reaalinen BKT. Sen arvo mittaa bruttokansantuotteen arvon toisen vuoden euroina. Minkä vuoden euroina reaalinen BKT on laskettu, on ilmoitettava reaalisen bruttokansantuotteen kanssa.
Elinkustannusindeksi, joka on pitkä aikasarja eri vuosien kuluttajahintaindekseistä. Sen avulla tarkastellaan pitkiä aikavälejä.
Inflaation mittarina käytetään myös rahanarvonkerrointa, joka lasketaan hintaindeksien avulla. Se  osoittaa, kuinka suuri oli tietyn rahamäärän ostovoima jonakin aikaisempana vuotena jonkin myöhemmän vuoden rahaksi arvioituna.
Inflaation mittaaminen > Mitattu, todellinen ja havaittu inflaatio

Tutkimusten mukaan todellinen inflaatio on prosenttiyksikön pienempi kuin virallinen mitattu inflaatio. Siksi 2 %:n inflaatiotavoite tarvitaan estämään se, että todellinen inflaatio olisi lähes nolla tai negatiivinen. Mittausvirheen syitä ovat:
Korvausvaikutus: ihmiset vaihtavat enemmän kallistuneita tuotteita vähemmän kallistuneisiin, joten todellisen ostoskorin hinta nousee vähemmän kuin muuttumattoman ostoskorin hinta.
Havaitsematon laadun paraneminen: vaikka inflaatiomittarit yrittävät ottaa huomioon laadun paranemisen, se on epätäydellistä. Ihmiset mieluummin ostavat nykytuotteita kalliimmalla kuin aiempia halvemmalla.
Uudet tuotteet: nykyinen ostoskori on paljon parempi siksikin, että siinä on tuotteita, joista ei ennen voinut haaveillakaan.
Jos esimerkiksi kuluttajan ostoskori maksoi viime vuonna 100 euroa ja tänä vuonna 102 euroa, viralliseksi inflaatioluvuksi ilmoitetaan 2 %. Tänä vuonna tarjolle on kuitenkin tullut myös parempia hyödykkeitä ja aivan uudenlaisia hyödykkeitä. Niistä koostettu, yhtä hyvä ostoskori maksaa vain 101 euroa, joten kuluttaja ostaa sen vanhan sijaan. Näin hänen kohtaamansa inflaatio onkin vain 1 %, mutta tätä virallinen inflaatioluku ei huomaa. Tästä johtuu mainittu ero.
Silti ihmiset arvioivat inflaation mitattuakin inflaatiota korkeammaksi. He näet kiinnittävät enemmän huomiota kallistuneisiin kuin halvempiin tuotteisiin ja päivittäistavaroihin kuin kestokulutushyödykkeisiin.
Toisaalta eri ihmisillä on eri ostoskorit ja siksi erilaiset inflaatiot.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Tilastokeskus Findikaattori.fi - Inflaatio. Kuluttajahintaindeksin vuosimuutokset alk. vuodesta 1980
Tilastokeskuksen sivut kuluttajanhintaindeksistä
Sivuilta löytyvien tilastojen mukaan vuoden 2006 euro vastasi noin yhtä vuoden 1975 Suomen markkaa.
Insulae (provinssi)

| Insulae Provincia insularum> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta Itä-Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Oriens (300-luku–)
Diokeesi:  Asiana (n. 293–)
Nykyinen valtio/alue:  Kreikka ja Turkki (Egeanmeren saaret)
Perustettu:  n. 293
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Samos tai Rhodos
Insulae (”Saaret”; lat. Provincia insularum; m.kreik. Ἐπαρχία νήσων, Eparkhia nēsōn) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti osan Egeanmeren saarista pääosin nykyisen Kreikan alueella.
Maantiede

Insulaen provinssi käsitti pääosan keskisistä ja läntisistä Egeanmeren saarista. Siihen kuului osa nykyisten Kykladien ja Dodekanesian saarista sekä Pohjoisen Egean saarista, mukaan lukien seuraavat saaret (niiden antiikinaikaisilla nimimuodoilla): Amorgos, Andros, Astypalaia, Ios, Khios, Kos, Lesbos, Melos, Naksos, Paros, Rhodos, Samos, Sifnos, Tenedos, Tenos ja Thera. Provinssin ulkopuolella olivat muun muassa Kykladien Delos, Keos, Kimolos, Kythnos, Mykonos ja Syros, jotka kuuluivat Achaean provinssiin. Provinssin itäpuolella sijaitsi Asian provinssi, eteläpuolella Cretan provinssi ja länsipuolella Achaean, Thessalian ja Macedonian provinssit.
Saaret olivat kreikkalaista aluetta, ja niillä oli monia vanhoja kreikkalaisia kaupunkivaltioita. Hierokleen Synekdemoksen mukaan provinssin alueella olisi ollut vielä 500-luvulla 20 kaupunkia, mutta se luettelee niistä vain 19. Provinssin hallinnollinen keskus oli Samos tai Rhodos.
Maantiede > Kaupunkeja

Insulaen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Aigiale
Andros (Andrus)
Arkesine (Arcesine)
Astypalaia (Astypalaea)
Ios
Karpathos (Carpathus)
Khios (Chius)
Kos (Cos)
Lindos (Lindus)
Melos (Melus)
Methymna
Mytilene
Naksos (Naxus)
Paros (Parus)
Pordoselene eli Proselene
Rhodos (Rhodus)
Samos (Samus)
Sifnos (Siphnus)
Tenedos (Tenedus)
Tenos (Tenus)
Thera
Historia

Insulaen alue oli aiemmin osa Asian provinssia. Insulaen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen yhteydessä. Provinssi kuului Asianan diokeesiin, ja sitä hallitsi Asian provinssin prokonsulin alainen praeses (kreik. hēgēmon). 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Itä-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia | Asia | (Turkin Egeanmeren puoleinen rannikko) |
| Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Hellespontus | Hellespontus | (Dardanellit Aasian puolella) |
| Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Lydia | Lydia | (Turkki läntinen) |
| Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Caria | Caria | (Turkki lounainen) |
| Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Phrygia prima | Phrygia Pacatiana | (Turkki läntinen) |
| Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Phrygia secunda | Phrygia salutaris | (Turkki läntinen) |
| Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Asia vuodesta 127 eaa. (Rooman valtaan 133 eaa.) | Insulae | Insulae | (Egeanmeren saaret) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.  
Varhaisbysanttilaisella kaudella vuonna 536 keisari Justinianus teki Insulaen provinssista osan Quaestura exercituksen (Quaestura exercitus Justiniana) hallintoaluetta, johon liitettiin myös provinssit Caria, Cyprus, Moesia secunda ja Scythia.
Intianharjatiainen

| Intianharjatiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tiaiset Paridae
Suku::  Harjatiaiset Machlolophus
Laji::  xanthogenys
Kaksiosainen nimi
 Machlolophus xanthogenys  (Vigors, 1831) 

Katso myös
   Intianharjatiainen Wikispeciesissä   Intianharjatiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intianharjatiainen (Machlolophus xanthogenys) on tiaisiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö

Intianharjatiainen voi kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Intianharjatiaisen väritys vaihtelee paljon. Lajin päälaella on töyhtö, joka on väriltään musta tai tumman vihreä. Otsa on keltainen ja silmäkulmajuova ja nokasta kylkiin ulottuva juova ovat väriltään keltaiset. Silmistä lähtee myös musta juova. Lajin selkä on oliivinvihreä ja siivet mustat keltaisin laikuin. Intianharjatiaisen kurkku, rinta ja vatsa ovat mustat.