stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joey Tempest
Ura

Tempest soitti koskettimia kahden ensimmäisen Europen albumin ajan. Sitten yhtye päätti värvätä kosketinsoittaja Mic Michaelin huhtikuussa 1984. "The Final Countdown" oli syntynyt jo pari vuotta aiemmin Tempestin näppäillessä riffiä koskettimistolla. Kiertueen jälkeen vuonna 1985 Michaeli ja Tempest sävelsivät balladin "Carrie". Myöhemmin samana vuonna Tempest kirjoitti soundtrackin ruotsalaiseen elokuvaan On The Loose sekä kappaleen "Give A Helpin' Hand" hankkeeseen, jota Ruotsin metalliväki tuki. Kappaleen on tuottanut yhtyeen tuleva jäsen Kee Marcello. Vuonna 1986 Tempest kirjoitti ja tuotti albumin One Of a Kind Tone Norumille, John Norumin pikkusiskolle. Tempest kirjoitti yhdessä John Norumin kanssa tämän albumille Face The Truth kappaleen "We Will Be Strong" vuonna 1992. Tämä oli Tempestin ja Norumin ensimmäinen yhteistyö sen jälkeen kun Norum jätti Europen marraskuussa 1986.
Kun Europe jäi tauolle vuonna 1992, Tempest julkaisi kolme sooloalbumia. Useat kolmannen albumin kappaleet Tempest kirjoitti yhteistyönä Mic Michaelin kanssa. Vuonna 2004 ilmestyi Europen comeback-albumi Start From The Dark, jonka teki yhtyeen tunnetuin eli The Final Countdownin kokoonpano, John Norum kitarassa. Seuraavaksi Secret Society julkaistiin vuonna 2006 ja viimeksi Last Look At Eden 2009. 2011 ilmestyi albumi Out Of This World.
Sooloalbumit

"A Place to Call Home" (1995)
"Azalea Place" (1997)
Joey Tempest (2002)
Aiheesta muualla

Europe
Nn

Nn tarkoittaa seuraavia asioita:
norja (nynorsk), ISO 639-1 -koodi nn, kieli
nanonewton, tunnus nN, voiman yksikkö
VIM Airlines, IATA-koodi NN, lentoyhtiö
Netscape Navigator, selain
nomen nescio, N.N., nimi, jota ei tiedetä tai jota ei haluta käyttää.
normaalinolla, NN, vanha suomalainen korkeusjärjestelmä
Naurunappula, suomenkielinen  viihdesivusto
Night night, englanninkielinen lyhenne, jota käytetään hyvästelemään "hyvää yötä". Käytetään erityisesti online-peliyhteisöissä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Novosibirskin metro

| Novosibirskin metro Новосибирский метрополитен |
| --- | --- |


Sijainti:  Novosibirsk,  Venäjä
Avattu:  7. tammikuuta 1986
Pituus:  16 km
Asemia:  13
Linjoja:  2
Raideleveys:  1 520 mm
Sähköistys:  virtakisko, 825 V DC
  
Novosibirskin metro (ven. Новосибирский метрополитен, Novosibirski metropoliten) on Novosibirskin kaupungin suurimmalta osaltaan maanalainen metrojärjestelmä. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1979.
Linjasto

Metrolinjoja on kaksi, joilla on pituutta yhteensä noin 16 km ja asemia 13.
Linjalta toiselle vaihto on mahdollista tehdä risteämiskohdassa sijaitsevien Sibirskajan ja Krasnyi prospektin asemien välistä yhdyskäytävää käyttäen.
Metro on toiminnassa päivittäin kello 6.00–24.00.
Metrosilta

Ob-joen ylittävä maailman pisin katettu metrosilta otettiin käyttöön tammikuussa 1986. Se yhdistää Leninskajan linjalla sijaitsevat Studentšeskajan ja Retšnoi vokzalin asemat toisiinsa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu (venäjäksi)
Jan van Huysum

| Jan van Huysum |
| --- | --- |
 Arnold Boonenin maalaama muotokuva Jan van Huysumista noin vuodelta 1720
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1682 Amsterdam, Alankomaat
Kuollut: 1749
Ammatti:  taidemaalari
Puoliso:  Elisabeth Takens
Jan van Huysum (1682–1749) oli alankomaalainen taiteilija. Hänen isänsä Justus van Huysum oli myös taiteilija, ja myös Janin kolmesta veljestä Justuksesta, Jacobista ja Michielistä tuli taiteilijoita.
Janin isä Justus van Huysum maalasi runsaasti suuria kukka-aiheisia teoksia. Teokset olivat usein osia hänen tukijoittensa koteihin suunniteltuihin suurempiin koristekokonaisuuksiin. Lisäksi Justus oli ilmeisesti aktiivinen taideteosten välittäjä. Jan saikin siis jo nuorena isältään oppia kukkateoksista.
Jan van Huysum avioitui vuonna 1704 Elisabeth Takensin kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin aviopari muutti yhteiseen kotiin Leidsegrachtiin Elisabethin sukulaisiltaan perimäänsä asuntoon. Pariskunta sai kaksitoista lasta, mutta vain kolme heistä eli vanhempiaan pidemmälle.
Jan van Huysum nousi nopeasti aikansa johtavan asetelmamaalarin maineeseen. Huutokauppatietojen mukaan van Huysumin töitä myytiin jo hänen elinaikanaan 1450 guldenin hintaan, ja van Huysumin tukijoina oli useita korkea-arvoisia henkilöitä, kuten Orléansin herttua, Puolan ja Preussin kuninkaat, Saksin vaaliruhtinas sekä Robert Walpole. Myös useat van Huysumin aikalaiset kehuivat ja ylistivät häntä, ja hän oli kuollessaan varsin varakas mies.
Tekniikat, tyyli ja työt

Jan van Huysum piti maalaustekniikkansa tarkasti salaisina. Hän ei päästänyt ketään, ei edes omia veljiään, työhuoneeseensa, jotta he eivät näkisi, miten hän puhdistaa ja sekoittaa värejään. Van Huysumilla oli kuitenkin muutamia oppilaita, joista yksi oli Margaretha Haverman. Yleisesti kuitenkin kerrotaan, että Havermanin työt saivat van Huysumin nopeasti kateelliseksi ja Haverman joutui lähtemään pois.
Van Huysum halusi myös tarkkailla kukkia elävinä, joten hän vietti osan kesistään aina Haarlemissa paikassa, joka on nykyisin puutarhakeskus. Van Huysum myös luultavasti maalasi osia töistään ulkona, mikä voi selittää sen, että jotkin hänen töistään on päivätty kahdelle eri päivälle.
Toisin kuin monet muut alankomaalaiset asetelmamaalarit, van Huysum teki myös paljon piirroksia. Ne olivat yleensä piirroksia hänen kokonaisista kukkamaalauksistaan, mutta joskus vain piirroksia joistain yksittäisistä kukista. Piirrosten ja kukkamaalausten lisäksi van Huysum maalasi useita maisematauluja.
Seuraajat

Van Huysumin haluttomuus opettaa tekniikoitaan muille ei kuitenkaan estänyt hänen töittensä ja tyylinsä vaikutusta myöhempiin taiteilijoihin. Van Huysumin tyylillisesti merkittävimpiä seuraajia ovat muun muassa Jan van Os ja hänen poikansa Georgius Jacobus Johannes van Os, Wybrand Hendriks sekä veljekset Gerard ja John Flaxman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan van Huysum Wikimedia Commonsissa
Nkroful

Nkroful on kylä eteläisessä Ghanassa Western Ghanan hallintoalueella. Kylä sijaitsee neljä kilometriä pohjoiseen Sekondi-Takoradi–Elubo tieltä, Essiaman kaupungin lähellä.
Nkroful tunnetaan Kwame Nkrumahin, itsenäisen Ghanan puuhamiehen ja sen ensimmäisen presidentin syntymäpaikkana. Nkrumah syntyi Nkrofulissa 21. syyskuuta 1909, vietti siellä lapsuutensa ja myös haudattiin sinne vuonna 1972 kuolemansa jälkeen. Nkrumahin ruumis sirrettiin kuitenkin myöhemmin suurempaan mausoleumiin Accraan. Nkrofulissa on edelleen Nkrumahin alkuperäinen mausoleumi ja muistomerkki, jotka ovat paikan suurimmat turistinähtävyydet.
Nicolas Bacri

Nicolas Bacri vuonna 2006.
Nicolas Bacri (s. 23. marraskuuta 1961 Pariisi) on ranskalainen säveltäjä. Hän aloitti pianotunnit 7-vuotiaana ja valmistui vuonna 1983 Pariisin konservatoriosta, jossa sai ensimmäisen palkinnon sävellyksessä. Hänen opettajiinsa olivat konservatoriossa lukeutuneet Claude Ballif, Marius Constant, Serge Nigg ja Michel Philippot. Bacri oli sitten vuoteen 1985 saakka Prix de Romen turvin Roomassa, jossa hän tutustui Giacinto Scelsiin. Palattuaan Pariisiin hän työskenteli vuosina 1987–1991 Radio Francen kamarimusiikkijohtajana. Sittemmin hän on omistautunut sävellystyölleen.
Bacrin tuotantoon kuuluu muun muassa seitsemän sinfoniaa, kaksi oopperaa, yhdeksän jousikvartettoa ja lukuisia konserttoa.
Aiheesta muualla

Nicolas Bacri (Composer) - Short Biography Bach Cantatas Website. Viitattu 1.8.2018.
Bacri, Nicolas - Biography Universal Music Publishing Classical. Viitattu 1.8.2018.
Nicolas Bacri Music Sales Classical. Arkistoitu 2.8.2018. Viitattu 1.8.2018.
Neljän tieteen kisat

Neljän tieteen kisat ovat MAOL ry:n järjestämät peruskoululaisille ja lukiolaisille suunnatut kilpailut. Peruskoululaisille järjestetään matematiikkakilpailu ja lukiolaisille fysiikka-, kemia- ja matematiikkakilpailut. Datatähti-tietotekniikkakilpailu on nimellisesti lukiolaisille tarkoitettu, mutta siihen saavat osallistua myös peruskoululaiset. Kaikissa aineissa pidetään loka-marraskuussa alkukilpailu, jonka perusteella valitaan noin 20 henkilöä helmikuun alussa pidettävään loppukilpailuun.
Jotkin suomalaiset yliopistot tarjoavat lukiosarjojen loppukilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon sijoittuneille opiskelupaikan ilman pääsykoetta. Lisäksi kilpailut toimivat myös karsintakilpailuina kansainvälisiin tiedeolympialaisiin fysiikassa, kemiassa, matematiikassa ja tietotekniikassa.
Kilpailut > Peruskoulun matematiikkakilpailu

Peruskoulun matematiikkakilpailu on suunnattu lähinnä yhdeksäsluokkalaisille mutta on avoin muillekin peruskoululaisille.
Kilpailu jakautuu kouluilla pidettävään alkukilpailuun sekä kansallisiin loppukilpailuihin. Alkukilpailun perusteella valitaan noin 20 loppukilpailijaa, ja loppukilpailun kolme parasta palkitaan rahapalkinnoin.
Kilpailut > Lukion fysiikkakilpailu

Lukion fysiikkakilpailussa on kaksi sarjaa, perussarja ja avoin sarja. Perussarjaan saavat osallistua ensimmäisen ja toisen vuoden lukiolaiset, avoimeen sarjaan kaikki. Loppukilpailuun valitaan avoimen sarjan 20 parasta. Alku- ja loppukilpailun perusteella valitaan myös jonkin verran valmennettavia, joille lähetetään ensin postitse tehtäviä. Kirjevalmennuksen jälkeen valitaan valmennusryhmä, jolle pidetään yliopistolla valmennusleiri, ja tästä ryhmästä valitaan joukkue kansainvälisiin fysiikkaolympialaisiin eli IPhO-kilpailuun.
Kilpailut > Lukion kemiakilpailu

Lukion kemiakilpailussa on kaksi sarjaa, perussarja ja avoin sarja. Perussarjaan saavat osallistua enintään kolme kemiankurssia suorittaneet opiskelijat, avoimeen sarjaan kaikki. Loppukilpailuun valitaan avoimen sarjan 20 parasta. Loppukilpailuun päässeistä kootaan kirjevalmennusryhmä ja näistä myöhemmin valmennusryhmä, jolle pidetään yliopistolla valmennusleiri, jonka perusteella valitaan joukkue kansainvälisiin kemiaolympialaisiin eli IChO-kilpailuun.
Kilpailut > Lukion matematiikkakilpailu

Lukion matematiikkakilpailussa on kolme sarjaa. Sarjat on jaettu ikäluokittain, mutta käytännössä perussarjaan saavat osallistua lukion ensimmäisen vuosikurssin, välisarjaan ensimmäisen ja toisen vuosikurssin ja avoimeen sarjaan kaikkien vuosikurssien oppilaat. Loppukilpailuun valitaan avoimesta sarjasta 15 ja välisarjasta neljä parasta sekä perussarjan paras. Alku- ja loppukilpailun perusteella valitaan kirjevalmennusryhmä ja näistä myöhemmin valmennusryhmä, jolle pidetään yliopistolla valmennusleiri, jonka perusteella valitaan joukkue kansainvälisiin matematiikkaolympialaisiin eli IMO-kilpailuun.
Kilpailut > Datatähti

Datatähti-kilpailu koostuu algoritmiaiheisista ohjelmointitehtävistä sekä tietoteknistä yleissivistystä mittaavista esseetehtävistä. Alkukilpailussa aikaa on kaksi viikkoa ja tehtävät tehdään omalla ajalla. Lähteitä saa käyttää vapaasti. Loppukilpailuun valitaan alkukilpailun 10–20 parasta. Alku- ja loppukilpailun ohjelmointitehtävien perusteella valitaan valmennusryhmä, josta valitaan joukkue ensin Itämeren alueen tietotekniikkaolympialaisiin (BOI) ja sen jälkeen kansainvälisiin tietotekniikkaolympialaisiin.
Aiheesta muualla

MAOL ry: Neljän tieteen kisat (Arkistoitu – Internet Archive)
Jonas Edman

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 50 m pienoiskivääri,makuu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zaragoza 1998 | 300 m kivääri, makuu, joukkue |  |
Jonas Edman (s. 4. maaliskuuta 1967 Linköping) on ruotsalainen kivääriampuja ja olympiavoittaja.
Jonas Dobler

| Jonas Dobler |
| --- | --- |
 Jonas Dobler vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. toukokuuta 1991 (ikä 33) Traunstein, Saksa
Uran tiedot
Seura:  SC Traunstein
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2011-
Paras sijoitus:  6.
 Tietolaatikko päivitetty 15. maaliskuuta 2022 
| Mitalit> Maa:  Saksa.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Saksa.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Saksa.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Maa:  Saksa> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Planica 2023 | 4×10 km viesti |  |
Jonas Dobler (s. 4. toukokuuta 1991 Traunstein) on saksalainen maastohiihtäjä ja viestin MM-mitalisti. Hän edustaa SC Traunsteiniä.
Dobler debytoi maastohiihdon maailmancupissa Roglan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2011 sijoittuen sijalle 49. Ensimmäistä kertaa Dobler sijoittui 30 parhaan joukkoon joulukuussa 2013 Tour de Skin osakilpailussa Oberhofissa ollen vapaan sprintin 14:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lillehammerin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa joulukuussa 2018. Yksittäisessä maailmancupkilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2019.
Dobler kilpaili vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa ollen parhaimmillaan yhdistelmäkilpailun 27:s ja viestin seitsemäs. Hän on MM-kilpailuissa sijoittunut parhaimmillaan 15:nneksi 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa Planicassa 2023, 17:nneksi 50 kilometrillä Seefeldissä 2019 ja Oberstdorfissa 2021 sekä viestissä kuudenneksi Lahdessa 2017 ja Seefeldissä 2019. Olympialaisissa hän on sijoittunut 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:nneksi ja viestissä kuudenneksi Pyeongchangissa 2018 sekä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 19:nneksi ja lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 20:nneksi Pekingissä 2022. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän hiihti kolmannen osuuden Saksan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa..
Käännös suomeksi
Nicolas Benois

Nicolas Benois.
Nicolas Benois (ven. Николай Леонтьевич Бенуа, Nikolai Leontjevitš Benua; 13. heinäkuuta (J: 1. heinäkuuta) 1813 Pietari – 23. joulukuuta (J: 11. joulukuuta) 1898 Pietari) oli venäläinen arkkitehti, joka toimi Pietarhovissa ja muissa Pietarin esikaupunkialueilla.
Nicolas Benois syntyi ranskalaiseen perheeseen Pietarissa ja opiskeli Pietarin taideakatemiassa vuosina 1827–1836. Hän työskenteli kahdeksan vuotta keisari Nikolai I:n hovitaiteilijana ja oli suunnittelemassa Pietarhovia. Benois suunnitteli myös muutamia rautatieasemia Venäjällä sekä muutamia palatseja kuten Strelnan ja Tsarskoje Selon.
Benois on suunnitellut myös vuonna 1866 valmistuneen Helsingin Svenska teaternin, jonka julkisivut tosin muutettiin täydellisesti 1930-luvulla.
Benois meni naimisiin Camilla Cavosin kanssa, jonka isä Alberto Cavos oli suunnitellut Pietarin Mariinski-teatterin. Pari sai kolme lasta: Alexandre Benois oli teatterisuunnittelija, Albert Benois taidemaalari ja Léon Benois arkkitehti. Léon Benois oli näyttelijä Peter Ustinovin äidin isä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicolas Benois Wikimedia Commonsissa
Nnamdi Azikiwe

| Nnamdi Azikiwe |
| --- | --- |

Nigerian presidentti
 1. lokakuuta 1963 –  16. tammikuuta 1966  
Seuraaja:  Johnson Aguiyi-Ironsi
Henkilötiedot
Koko nimi:  Benjamin Nnamdi Azikiwe
Syntynyt: 16. marraskuuta 1904 Zungeru, Pohjois-Nigerian protektoraatti
Kuollut: 11. toukokuuta 1996 (91 vuotta) Enugu, Nigeria
Tiedot
Tutkinnot:  Howard University Lincoln University University of Pennsylvania
Uskonto:  kristitty
Benjamin Nnamdi Azikiwe (16. marraskuuta 1904 – 11. toukokuuta 1996) oli nigerialainen nationalisti ja maan ensimmäinen presidentti vuodesta 1963–1966. Azikiwe syöstiin vallasta vallankaappauksessa 1966, joka johti sisällissotaan kesäkuussa 1967 Biafran yrittäessä itsenäistyä Nigeriasta.
Azikiwe syntyi Zungerussa Pohjois-Nigerian protektoraatissa. Hänen isänsä oli brittien siirtomaavallan palveluksessa. Azikiwe kävi lähetyskoulua, ennen kuin lähti 1920-luvulla Yhdysvaltoihin opiskelemaan Lincolnin yliopistossa, Pennsylvaniassa ja Pennsylvanian yliopistossa.
Rahoittaakseen opintonsa hän teki sekalaisia töitä hissinkuljettajana, kaivoksessa ja tiskaajana ja sai myöhemmin paikan yliopistolta. Hän sai tutkinnon filosofiasta ja ylemmän antropologiasta ja lempinimen ”Zik”. Ensimmäisen artikkelinsa Liberia in World Politics hän julkaisi 1931.
Hän palasi Afrikkaan 1934 ja oli African Morning Postin toimittajana Accrassa Kultarannikolla (nyk. Ghana) ja perusti 1937 West African Pilot -lehden Lagosissa ja myöhemmin viisi muuta. Hän perusti 1946 Nigerian ja Kamerunien kansallisen neuvoston ja johti sitä 1946–1960 ja kohosi kansallisen liikkeen messiashahmoksi.
Hänet nimitettiin Itä-Nigerian pääministeriksi 1954–1959 ja maan itsenäistyttyä Nigerian liittovaltion ensimmäiseksi syntyperäiseksi kenraalikuvernööriksi 1960–1963 ja kun maa julistettiin tasavallaksi ensimmäiseksi presidentiksi. Nigerian itsenäisyyttä hän piti elämäntyönsä täyttymyksenä.
Azikiwe ja kollegansa poistettiin vallasta sotilasvallankaappauksella 15. tammikuuta 1966. Biafran sodan aikana hän tuki aluksi Biafran separatisteja, jotka edustivat hänen kansaansa igboja, mutta vaihtoi keskushallituksen tukijaksi 1969.
Hän oli mm. Lagosin yliopiston kanslerina 1972–1976. Hän johti Nigerian kansanpuoluetta vuodesta 1978 ja yritti uudelleen presidentiksi 1979 ja 1983. Kun puolueet kiellettiin uuden sotilasvallankaappauksen jälkeen 1984, hän jätti politiikan.
Azikiwen poliittista filosofian alettiin kutsua zikismiksi. Hän hahmotteli sitä teoksissaan kuten Renascent Africa (1973).
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2002 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2002 loppuottelu pelattiin 30. kesäkuuta 2002 kello 20.00 paikallista aikaa (14.00 Suomen aikaa) sijaitsevalla Jokohaman Nissan-stadionilla. Loppuottelussa pelasivat vastakkain Saksa sekä Brasilia. Italialainen Pierluigi Collina toimi ottelun erotuomarina. Brasilia voitti ottelun Ronaldon maaleilla 2–0. Katsojia stadionilla oli 69 029.
Tapahtumat

Saksa  v  Brasilia
| Saksa  | 0–2 |  Brasilia |
| --- | --- | --- |
|  | Raportti | Ronaldo  67', 79' |
| --- | --- |
           }}   Saksa :            }}   Brasilia 
| --- | --- |
 Paras pelaaja:  Ronaldo (Brasilia) Avustavat erotuomarit:  Leif Lundberg (Ruotsi)  Philip Sharp (Englanti)  Neljäs erotuomari:  Hugh Dallas (Skotlanti):  Säännöt 90 minuuttia  30 minuuttia jatkoaikaa jos tarpeen  Rangaistuspotkukilpailu tasatilanteessa  Kaksitoista vaihtopelaajaa  Enintään kolme vaihtoa
Tapahtumat > Tilastot

| Brasilia | Tilastot | Saksa |
| --- | --- | --- |
| 9   (7) | Laukaukset   (Maalia kohti) | 12   (4) |
| 19 | Virheet | 21 |
| 3 | Kulmapotkut | 13 |
| 0 | Paitsiot | 1 |
| 1 | Keltaiset kortit | 1 |
| 0 | Punaiset kortit | 0 |
| 43 | Pallonhallinta (%) | 57 |
Jean-Noël Augert

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jean-Noël Augert |  Jean-Noël Augert |  Jean-Noël Augert |  |
Maa:   Ranska
Miesten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val Gardena 1970 | pujottelu |  |
Jean-Noël Augert (s. 17. elokuuta 1949 Saint-Jean-de-Maurienne, Ranska) on ranskalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Augert voitti pujottelun maailmanmestaruuden Val Gardenan maailmanmestaruuskilpailuissa 1970. Sapporon talviolympialaisissa 1972 hän sijoittui viidenneksi sekä pujottelussa että suurpujottelussa.
Urallaan Augert voitti kolme pujottelun lajicupia ja yhteensä 15 maailmancupin osakilpailua. Vuonna 1969 hän sijoittui maailmancupin loppupisteissä toiseksi.
Augert lopetti uransa 24-vuotiaana vuonna 1973 ja meni naimisiin alppihiihtäjä Françoise Macchin kanssa vuonna 1975.
Naisen tuoksu

| Naisen tuoksu> Scent of a Woman |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Martin Brest
Käsikirjoittaja:  Bo Goldman
Tuottaja:  Martin Brest
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Donald E. Thorin
Leikkaaja:  Michael Tronick William Steinkamp
Tuotantosuunnittelija:  Angelo P. Graham
Pääosat:  Al Pacino Chris O'Donnell James Rebhorn Gabrielle Anwar
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  1992
Kesto:  157 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naisen tuoksu (Scent of a Woman) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Martin Brest ja käsikirjoittanut Bo Goldman. Se pohjautuu Giovanni Arpinon romaaniin Il Buio E Il Miele ja Dino Risin italialaiselokuvaan Naisen tuoksu (Profumo di donna, 1974). Elokuvan päärooleissa esiintyvät Al Pacino, Chris O'Donnell, James Rebhorn, Gabrielle Anwar ja Philip Seymour Hoffman.
Naisen tuoksu kertoo yliopistoa varten valmistelevaa kurssia käyvästä opiskelijasta (Chris O'Donnell), joka ottaa työn sokean entisen armeijan upseerin (Al Pacino) avustajana.
Elokuva voitti yhden Oscar-palkinnon ja kolme Golden Globea. Al Pacino sai parhaan miespääosan Oscar-palkinto ja parhaan miespääosan draamaelokuvassa Golden Globe -palkinto. Lisäksi Naisen tuoksu voitti parhaan draamaelokuvan ja parhaan käsikirjoituksen Golden Globe -palkinnot.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Al Pacino  | … |  Everstiluutnantti Frank Slade	   |
|  Chris O'Donnell  | … |  Charlie Simms	   |
|  James Rebhorn  | … |  Herra Trask	   |
|  Gabrielle Anwar  | … |  Donna	   |
|  Philip Seymour Hoffman  | … |  George Willis, Jr.	   |
|  Richard Venture  | … |  W.R. Slade	   |
|  Bradley Whitford  | … |  Randy	   |
|  Rochelle Oliver  | … |  Gretchen	   |
|  Margaret Eginton  | … |  Gail   |
Palkintoja > Oscar-palkinnot

Paras miespääosa: Al Pacino
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras ohjaus: Martin Brest
Paras sovitettu käsikirjoitus: Bo Goldman
Palkintoja > Bafta-palkinto

Ehdokkaana:
Paras sovitettu käsikirjoitus: Bo Goldman
Palkintoja > Golden Globe -palkinnot

Paras draamaelokuva
Paras miespääosa draamaelokuvassa: Al Pacino
Paras käsikirjoitus: Bo Goldman
Ehdokkaana:
Paras miessivuosa: Chris O'Donnell
Aiheesta muualla

Naisen tuoksu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
John Cavell

John Cavell on (ollut) seuraavien henkilöiden nimenä:
John Cavell, Southamptonin piispa
John Cavell, Oxfordin pormestari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Cavell”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1994

Vuoden 1994 jalkapallon maailman­mestaruus­kilpailut järjestettiin Yhdysvalloissa 17. kesäkuuta – 17. heinäkuuta. Moni oli epäillyt päätöstä myöntää MM-lopputurnaus heikosta jalkapallokulttuurista tunnetulle Yhdysvalloille. Turnaus oli kuitenkin yleisömäärältään MM-historian suurin. Turnauksessa otettiin käyttöön joitakin hyökkäävää peliä suosivia sääntöuudistuksia. Voitosta myönnettiin ensimmäistä kertaa kolme pistettä. Maalivahdit eivät saaneet enää pelata käsin omien pelaajien syöttöjä. Lisäksi passiivista paitsiosääntöä sovellettiin ensi kerran. Turnauksen voitti Brasilia, joka kukisti loppuottelussa Italian rangaistuspotkukilpailussa maalittoman ottelun jälkeen. Mestaruus oli Brasilian neljäs.