stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuoden Luontokuva
Voittajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | Valokuvaaja | Teos |
| 1980 | Jukka Meriläinen | Kuusipeurat (engl. Fallow deer) |
| 1981 | Mikko Rousi | Elokuun aamu (engl. August morning) |
| 1982 | Jaska Risku | Metsot (engl. Capercaillie) |
| 1983 | Seppo Saari | Karhu (engl. Bear) |
| 1985 | Juha Taskinen | Saimaanhylje (engl. White-ringed seal) |
| 1986 | Jukka Rantanen | Ruokit (engl. Razorbills) |
| 1987 | Viljo Nylund | Lohenpoikanen kuoriutuu (engl. Young salmon hatching) |
| 1988 | Tapio Tuomela | Kärkelänjoki |
| 1989 | Seppo Keränen | Horsma siementää (engl. Willowherb shedding its seed) |
| 1990 | Antti Leinonen | Karhu (engl. Brown Bear) |
| 1991 | Tapani Räsänen | Lauxaniidae-kärpänen (engl. Lauxaniidae) |
| 1992 | Aarni Nummila | Valkolehdokki (engl. Butterfly Orchild) |
| 1993 | Kari Reponen | Punatulkku (engl. Bull-finch) |
| 1994 | Hannu Huttu | Tehometsätalouden jäljet (engl. Aftermath of Accelerated Forestry) |
| 1995 | Martti Rikkonen | Revontulet (engl. Aurora Borealis) |
| 1996 | Seppo Ronkainen | Huuhkajan saalis (engl. Eagle owl's prey) |
| 1997 | Martti Rikkonen | Tunturikorpit |
| 1998 | Antti Leinonen | Ahman maa |
| 1999 | Tapio Taponen | Takatalvi |
| 2000 | Tapani Räsänen | Hirvi rantautuu |
| 2001 | Timo Saarinen | Lähtö |
| 2002 | Hannu Ahonen | Ihmisen synnyttämät kyyt |
| 2003 | Pertti Härkönen | Kaakkurin lento |
| 2004 | Ilpo Aalto | −34 °C |
| 2005 | Jari Vanhakylä | Sateen jälkeen |
| 2006 | Esa Mälkönen | Lumisade |
| 2007 | Lassi Rautiainen | Takaa-ajo |
| 2008 | Simo Mikkonen | Etelä-Suomen talvi |
| 2009 | Kari Leo | Metsän emäntä |
| 2010 | Pekka Tuuri | Kohti valoa |
| 2011 | Kai Fagerström | Kettu  |
| 2012 | Antti Harkko | Luonnon kristallia |
| 2013 | Jukka-Pekka Tikkanen | Elävältä nielty |
| 2014 | Matti Pukki | Lokkien taidelento |
| 2015 | Antti Leinonen | Äiti oota |
| 2016 | Juha-Pekka Paananen | Kiiruna maailman laidalla |
| 2017 | Ville Heikkinen | Talven odotus |
| 2018 | Taru Rantala | Iltakello |
| 2019 | Ville Heikkinen | Karhu ja korppi |
| 2020 | Petri Pietiläinen | Rakentaja |
| 2021 | Pekka Tuuri | Liskomies |
| 2022 | Antti Strang | Uhka syvyyksistä |
| 2023 | Jetro Luhtaa | Portti tunturiin |
| 2024 | Timo Mylläri | Ruuhka |
Voittajat > Nuoret

Vuosina 2007–2011 nuorten sarjoja oli kaksi.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Valokuvaaja | Teos | Sarja |
| 2005 | Anna Säkkinen | Syksyn peili |  |
| 2006 | Atte Hannula | Veden virtaus |  |
| 2007 | Katariina Hirvonen | Tuonela | 7–14-vuotiaat |
| 2007 | Mika Laurila | Lento | 15–17-vuotiaat |
| 2008 | Touko Berndtson |  | alle 14 vuotta |
| 2008 | Ville Heikkinen |  | 15–17 vuotta |
| 2009 | Mikko Mäntylä | Kuikan sprintti | alle 14 vuotta |
| 2009 | Eeva-Reetta Erkkilä | Valoa kohti | 15–17 vuotta |
| 2010 | Aapo Pärssinen | Orava | alle 15 vuotta |
| 2010 | Niko Pekonen | Peilipinnalla | 15–18 vuotta |
| 2011 | Liina Heikkinen | Jättäkää rauhaan | 1994–2003 |
| 2011 | Lauri Talarmo | Utelias orava | 1991–1993 |
| 2012 | Markus Auno | Sinisorsa | v. 1994 – 2004 syntyneet |
| 2013 | Johannes Koivuluoma | Kurre hirrellä |  |
| 2014 | Leo Brinkmann | Kaksi lokkia ja sumu |  |
| 2015 | Ilkka Räsänen | Underwater selfie |  |
| 2016 | Lasse Kurkela | Vanhapoika viiksekäs |  |
| 2017 | Lasse Kurkela | Harakoiden tappelu |  |
| 2018 | Vilma Rajasuu | Hylje |  |
| 2019 | Lasse Kurkela | Sudenpentu |  |
| 2020 | Onni Rantanen | Kihlajaislahja |  |
| 2021 | Julius Isotalo | Ladon kehykset |  |
| 2022 | Mikael Koskinen | Viidakko | v. 2004–2014 syntyneet |
Aiheesta muualla

Vuoden Luontokuva
Suomen Luonnonvalokuvaajat ry
Närvijoki

Närvijoki (ruots. Österland) on kylä Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Jurvan kunnan alueella, Närvi- eli Närpiönjoen varrella.
Historia

Museoviranomaisten vahvistaman tiedon mukaan kylästä on löytynyt kaksi pronssikautista hautaa sekä lisäksi kivikautista esineistöä.
Närvijoen kylällä on ollut virvoitusjuomatehdas, joka toimi kylässä 1960-luvun alkuun.
Kylätoiminta

Närvijoella kylätoiminta on ollut varsin aktiivista. Kylätoiminnan keskiössä on vapaa-ajan alue, joka on rakennettu aikoinaan talkoovoimin.
Kyläseura ylläpitää vapaa-ajan aluetta, joka on käytössä pääosin kesäisin. Alueella sijaitsee maauimala, kaksi saunaa, grillikioski, majoituspaikkoja, kylätupa, leikkikenttä, hiekkalentopallokenttä, grillikota, näköalakukkula sekä katettu tanssilava / olosali.
Aiheesta muualla

Närvijoen vapaa-ajan alueen kotisivulla
Närvijoen vapaa-ajan alueen facebook sivulla
| n k Jurva |
| --- | --- | --- |
 Etelä-Pohjanmaa  Kurikka 
| Kylät |  Harjunkylä  Järvenpää  Kentankylä  Kesti  Kirkonkylä  Koskimäki  Metsäkylä  Niemenkylä  Närvijoki  Sarvijoki  Tainuskylä  Tupenkylä  |  |
Artie Music

| Artie Music Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2001
Kotipaikka:  Turku
Toimiala:  musiikki & viihde
Tuotteet:  musiikki & viihde
Kotisivu:  www.artiemusic.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Artie Music Oy on vuonna 2001 perustettu turkulainen levy-yhtiö, joka julkaisee historiallisia äänitteitä vanhoista savikiekoista ja radionauhoista.
Yritys on julkaissut esimerkiksi Viola Turpeisen hanurikappaleet neljällä CD:llä ja joukon historiallisia levyjä kuten Malmsténin lastenlaulut, sota-ajan propagandalevyjä Molotohvin koktaili, ja kokoelman Lauluja äidille, joiden kappaleet ovat olleet saatavana tähän päivään asti vain 78 kierroksen savikiekoilla. 
Yrityksen perustivat Ari Hakulinen, Timo Wuori ja Jens Holm, joiden etunimistä ARi TImo jEns nimi on muodostettu.
Artie Music tekee laajaa yhteistyötä Turun Tähtituotannon kanssa.
Levymerkit

Artie Music
Julkaistuja levyjä

AMCD 1001 Kaikki Isku-levytykset 1944-1946
AMCD 1002 Georg Malmsténin lastenlaulut 1930-1951
AMCD 1003 Erkki Aho - Rytmi Swing 1944-1946
AMCD 1004 Merimieslaulujen taikaa 1929-1949
AMCD 1005 Viola Turpeinen - American hanuriprinsessa vol. 1 1928-1929
AMCD 1006 Molotohvin koktaili - Sota-ajan propagandaa levyillä 1940-1942
AMCD 1007 Viola Turpeinen - American hanuriprinsessa vol. 2 1929-1945
AMCD 1008 Lauluja äidille - 1929-1952
AMCD 1009 Viola Turpeinen - American hanuriprinsessa vol. 3 1947-1949
AMCD 1010 The Very First Sibelius Recordings 1901-1908
AMCD 1011 Viola Turpeinen - American hanuriprinsessa vol. 4 1949-1951
AMCD 1012 Klassiset joululaulut 1913-1953
AMCD 1013 Perinteiset joululaulut 1912-1954
AMCD 1014 William Hammar - Lauluja ja aarioita 1904-1912
AMCD 1015 Sinikka Oksanen Antero Stenberg - Radio Sessions 1959-1966
AMCD 1016 Dallapé-orkesteri vol. 1 - Levytyksiä vuodelta 1929
AMCD 1017 Dallapé-orkesteri vol. 2 - Levytyksiä vuosilta 1930-1933
AMCD 1018 Suomen Laulu Heikki Klemetti - Levytyksiä vuosilta 1929-1947
AMCD 1019 Mirva & Telefunken - Kaikki levytykset 1944-1946 ja 1950-1951 (tupla CD)
AMCD 1020 Viljo Vesterinen - Scandinavian Accordion Master vol. 1 1929-1953
AMCD 1021 Dallapé-orkesteri vol. 3 - Levytyksiä vuosilta 1934-1936
AMCD 1022 Viljo Vesterinen - Scandinavian Accordion Master vol. 2 1934-1954
AMCD 1023 Esa Pethman - Serenadi aamulle - Selected Works for Winds and Chamber Orchestra
AMCD 1024 Don Menza - Very Live at Groovy
AMCD 1025 Dallapé-orkesteri vol. 4 - Levytyksiä vuosilta 1937-1938
AMCD 1026 Veikko Lavi - Levytyksiä vuosilta 1950-1952
AMCD 1027 Sacy Sand -Levytyksiä vuosilta 1950-1958
AMCD 1028 Dallapé -orkesteri vol. 5 -levytyksiä vuodelta 1939
AMCD 1029 Suomalainen elokuvamusiikki vol. 1 -levytyksiä vuosilta 1931-1936
AMCD 1030 Onni Laihanen - nelinkertainen Suomen harmonikkamestari - levytyksiä vuosilta 1937-1947
AMCD 1031 Suomalainen elokuvamusiikki vol. 2 - levytyksiä vuosilta 1937-1939
AMCD 1032 Helena Siltala - The Other Side /Rolf Kronqvist - The Quintet
AMCD 1033 Dallapé-orkesteri vol. 6 - levytyksiä vuosilta 1940-1942
AMCD 1040 Sanat: Helena Eeva - Levytyksiä vuosilta 1942-1959
AMCD 1045 Sanat: Helena Eeva  Vol.2 - Historiallisia hittejä 1950-luvulta
AMCD 1051 Sanat: Helena Eeva  Vol.3 - Iskelmiä 1940-50 -luvuilta ja ennen julkaisemattomia Toivo Kärjen sävellyksiä
Aiheesta muualla

Artie Musicin kotisivut
Aarne Halme

Aarne Halme Teknillisessä korkea­koulussa.
Aarne Juhani Halme (29. toukokuuta 1943 Helsinki – 7. helmikuuta 2023 Espoo) oli suomalainen automaation ja robotiikan tutkija ja professori. Hän oli Tampereen Teknillisen Korkeakoulun säätötekniikan apulaisprofessori (1972–1977) ja sen jälkeen Oulun yliopiston säätö- ja systeemitekniikan professori (1977–1985). Sittemmin hän toimi professorina Aalto-yliopiston automaatio- ja systeemitekniikan laitoksessa ja Suomen Akatemian Älykkäiden koneiden huippuyksikön johdossa (2008–2013). Halmeen Teknillisen Korkeakoulun ja Aalto-yliopiston ajan (1985–2013) tutkimusaktiviteetti oli huomattava. Hän oli kansainvälisesti tunnettu ja arvostettu tutkija.
Halme valmistui ylioppilaaksi 1962, diplomi-insinööriksi 1966, tekniikan lisensiaatiksi 1969 ja väitteli Teknillisestä korkeakoulusta tohtoriksi 1972. Halmeen isä oli professori Erkki Halme.
Halme on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Otaniemen kävelevä kone MECANT. Yleisradio 1993.
Aarne Halme in Memoriam  Aalto Yliopisto 17.02.2023.
Aarne Halmeen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Aarne Halmeen muistokirjoitus Automaatioväylässä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Tieteilijät:  Mathematics Genealogy Project 
Muut:  IdRef
Pietari Brahe

| Pietari Brahe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1602 Rydboholm, Ruotsi
Kuollut: 12. syyskuuta 1680 (78 vuotta) Bogesund, Ruotsi
Ammatti:  Värmlannin ja Taalainmaan laamanni 1628 Ruotsin valtaneuvos 1630 Svean hovioikeuden asessori 1631 Suomen kenraalikuvernööri (1637–1640 ja 1648–1654) Ruotsin valtakunnan drotsi (1641–1680) Turun akatemian kansleri (1646–1680)
Arvonimi: kreivi, valtaneuvos, drotsi
Puoliso:  Kristina Katarina Stenbock (1609–1650) Beata De la Gardie (1612–1680)
Lapset:  Elsa Beata Persdotter Brahe (1629–1653)
Per Abrahamsson (Pietari Abrahaminpoika) Brahe nuorempi (18. helmikuuta 1602 Rydboholm, Ruotsi – 12. syyskuuta 1680 Bogesund, Ruotsi) oli ruotsalainen valtiomies, sotilas, kreivi ja Suomen kenraalikuvernööri, joka 1600-luvulla kehitti ja uudisti Suomea merkittävästi. Brahen toiminnalle oli ominaista asiallisuus ja ennakkoluulottomuus alaisiaan kohtaan.
Brahe toimi Suomen kenraalikuvernöörinä vuosina 1637–1640 ja 1648–1654. Hän oleskeli Suomessa vain ajoittain, mutta teki maahan useita tarkastusmatkoja, kehitti Suomen hallintoa ja perusti Suomeen kymmenen uutta kaupunkia sekä Turun akatemian. Hän halveksi erityisesti Sisä-Suomen asukkaita ja näki että heidän luonteessaan oli monia vikoja.
Brahe syntyi kreivilliseen sukuun, jonka jäsenet toimivat useissa merkittävissä tehtävissä Ruotsin hallinnossa ja sotaväessä. Brahe opiskeli nuorena laajalti Euroopan yliopistoissa, joissa hän hankki laajan sivistyksen. Opiskelujen jälkeen hän toimi Kustaa II Aadolfin palveluksessa, mutta hänen terveytensä ei kestänyt kuluttavaa sotapalvelua, ja hän siirtyi sen pakottamana siviiliin kolmekymmentävuotiaana.
Brahe toimi Ruotsin valtakunnan politiikan ytimessä yli viidenkymmenen vuoden ajan. Valtaneuvoksena Brahe toimi vuodesta 1630 ja Ruotsin valtakunnan drotsina vuodesta 1640. Hän oli myös aikanaan Ruotsin suurimpia maanomistajia suurine läänityksineen Ruotsissa ja Suomessa.
Brahelle on pystytetty patsaita useisiin Suomen kaupunkeihin.
Elämäkerta > Nuoruus ja suku

Brahe syntyi Rydboholmin saarella (joka kuuluu nykyään Österåkerin kuntaan) Tukholman lähellä. Hän oli Abraham Pietarinpoika Brahen (1569–1630) ja Elsa Gyllenstiernan vanhin poika.
Brahen suku kuului Ruotsin ylhäisaateliin. Hänen isoisänsä oli Kustaa Vaasan henkilökohtainen neuvonantaja Per Brahe vanhempi (1520–1590), joka sai ensimmäisenä Ruotsin valtakunnassa kreivin arvon vuonna 1561. Isä Abraham Brahe oli saanut kuningas Kaarle IX:ltä valtaneuvoksen arvon. Setä Magnus Brahe ja äidinpuoleinen isoisä Nils Gyllenstierna olivat molemmat olleet valtakunnan drotseja eli Ruotsin valtakunnan korkeimpia lainvalvojia. Lisäksi Pietari Brahella oli avioliittojen ja muiden sukusiteiden kautta kosketuksia useisiin muihin merkittäviin aatelissukuihin.
Kun Magnus-setä kuoli ilman perillisiä ja kaksi vanhempaa setää joutuivat Sigismund-kuningasta tuettuaan pakenemaan Puolaan ja menettivät samalla perintöoikeutensa, Brahe peri yksinään suvun Vätternjärven ympärillä sijainneen kreivikunnan, Visingsborgin.
Brahe sai aristokraattisen kasvatuksen. Brahe teki vuosina 1618–1621 ja 1623–1625 opintomatkoja Hollantiin, Ranskaan ja Saksaan. Hän opiskeli 1618 Giessenin yliopistossa ja 1623 Strasbourgin yliopistossa sekä paikallisissa ritariakatemioissa. Brahe keskittyi erityisesti muihin kuin teologisiin opintoihin, mikä oli ajan tavoista poikkeavaa. Hän matkusti vielä 1624 Italiaan Padovan ja Bolognan yliopistoon täydentämään sivistystään. Opiskeluaikoinaan Brahe hankki laajan kielitaidon ja eurooppalaisen sivistyksen.
Brahe soitti luuttua, ja hänen käsin kirjoitettu tabulatuurikokoelmansa on musiikinhistoriallisesti merkittävä, koska pohjoismaissa on säilynyt renessanssin ja barokin ajalta vain vähän nuotteja.
Elämäkerta > Avioliitot ja lapset

Brahe avioitui ensimmäisen kerran 1628 Kristina Katarina Stenbockin (1608–1650) kanssa, jonka isotäti oli Ruotsin leskikuningatar Katariina Stenbock. Kristinan vanhemmat olivat vapaaherra Gustaf Stenbock ja kreivitär Beata Margareta Brahe. Pietari Brahella oli ensimmäisestä avioliitostaan neljä lasta, joista kolme kuoli nuorina. Tytär Elsa Beata Persdotter Brahe (1629–1653) nai tulevan kuningas Kaarle X Kustaan veljen Aadolf Juhanan, mutta kuoli pian, samoin kuin näiden ainoa lapsi. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Brahe luovutti Naantalin kirkolle tämän muistoa vaalivan taulun, jossa oli Brahe- ja Stenbock-sukujen vaakunat. Brahen muistosanat vaimostaan olivat:
»Erittäin loistava vaimo, lempeä, hurskas, siveä, suloinen, suomalaisille rakas ja visingsborgilaisille, erinomainen, parhain, oikeudenmukainen.» 
(Per Brahe)
Brahe avioitui toisen kerran 1653 vapaaherratar Beata De la Gardien (1612–1680) kanssa, joka oli marsalkka Lennart Torstenssonin leski. Tämä avioliitto oli lapseton. Jäätyään näin ilman jälkeläisiä Brahe adoptoi perillisekseen veljenpoikansa Nilsin, jonka isä oli kuollut Lützenin taistelussa.
Elämäkerta > Kuolema

Brahe säilytti näkyvän aseman Ruotsin politiikassa 1670-luvun puolelle. Tultuaan täysi-ikäiseksi kuningas Kaarle XI alkoi suosia neuvonantajina nuorempaa sukupolvea, ja ikääntynyt kreivi Brahe jäi hoitamaan tiluksiaan.
Brahe eli loppuelämänsä eri puolilla Ruotsia sijainneilla maatiloillaan. Hän kuoli 12. syyskuuta 1680 Bogesundissa lähellä Tukholmaa.
Valtiollinen ura > Sotilasura 1626–1631

Opiskelunsa jälkeen Brahe aikoi siirtyä Hollannin palvelukseen, mutta palasi isänsä pyynnöstä Ruotsiin vuonna 1626 ja asettui kuninkaan palvelukseen. Hänestä tuli Puolan sodan loppuvaiheissa 21. toukokuuta 1626 Kustaa II Aadolfin kamariherra. Brahe oli kuninkaan mukana muun muassa Danzigin kaupungin piirityksessä, jossa hän osallistui kuninkaan seulaksi ammutun veneen uppoamisen estämiseen. Brahe ylennettiin Smoolannin ratsuväkirykmentin everstiksi 27. heinäkuuta 1628, ja hän vastaanotti rykmentin komentajan tehtävät seuraavan vuoden toukokuussa. Sairastettuaan ankaran kuumetaudin hän luopui 1631 sotilasurastaan, minkä jälkeen siirtyi politiikkaan.
Valtiollinen ura > Siviiliura vuodesta 1628 ja valtaneuvos 1630–1637

Brahe toimi laamannina vuosina 1628–1630 ja oli nuoresta iästään huolimatta maamarsalkkana vuosien 1629 ja 1630 valtiopäivillä. Brahen päävirka oli Svean hovioikeuden asessorin tehtävä. Lisäksi hän toimi valtaneuvoston jäsenenä eli valtaneuvoksena vuosina 1630–1637 sekä vuodesta 1633 diplomaattisissa tehtävissä Saksassa valtakunnankansleri Axel Oxenstiernan alaisuudessa.
Aluksi Brahen ura eteni hyvin, mutta sitten hän riitautui Oxenstiernan kanssa. Brahe johti vuonna 1635 Puolan kanssa käytyjä Stuhmsdorfin välirauhaneuvotteluja, mutta neuvottelujen lopputuloksena olleen rauhansopimuksen katsottiin olleen Ruotsille epäedullinen ja Brahe sai epäonnistumisesta syyt niskoilleen. On esitetty, että Brahe vetäytyi Oxenstiernan tieltä, kun hänet nimitettiin Suomen kenraalikuvernööriksi, tai että Oxenstierna halusi hänestä eroon järjestäessään hänet Suomeen.
Valtiollinen ura > Brahe Suomen kenraalikuvernöörinä 1637–1640 > Turun Akatemian perustaminen ja toiminta sen kanslerina

Kuningatar Kristiina perusti kuninkaallisen Turun Akatemian Brahen ja Turun piispa Isaacus Rothoviuksen tuella. Suurvaltakaudella koulutukseen ja sivistykseen alettiin kiinnittää Ruotsissa aiempaa enemmän huomiota. Voimakas Turun akatemian perustamisen ajaminen oli myös osa Brahen poliittista toimintaa. Brahe vastusti keskittämistä, jolla Upsalasta ajateltiin tehtävän Ruotsin ainut keskusyliopisto. Hänellä oli Ruotsissa kyvykäs tukija, Västeråsin hiippakunnan piispa Johannes Rudbeckius. Brahen ja Rudbeckiuksen toimia helpotti se, että Kustaa II Aadolf nosti vuonna 1632 Tarton kymnaasin yliopistoksi. Brahe avasi perustamansa Turun akatemian 15. heinäkuuta 1640 ja toimi sen ensimmäisenä kanslerina vuodesta 1646 kuolemaansa saakka. Turun Akatemia oli Ruotsin kolmas yliopisto. Muut sijaitsivat Uppsalassa ja Tartossa.
Brahe kannusti Turun akatemian kanslerina rehtori Simon Kexlerusta toimittamaan akatemialle oppikirjoja. Kexlerus julkaisikin Turussa lähes 40 väitöskirjaa. Suurin osa oli aritmetiikan, geometrian, trigonometrian ja tähtitieteen oppikirjoja
Brahe pyysi ja innosti Kexlerusta kokoamaan astronomisen teoksen ja vieläpä poikkeuksellisesti ruotsin kielellä. Työ jäi Kexlerukselta kesken hänen kuollessaan vuonna 1669, mutta kansleri Brahe siirsi teoksen valmiiksi saattamisen Kexleruksen seuraajalle Johannes Flachseniukselle. Brahe ilmaisi 1669 heinäkuussa konsistorille kirjoittamassaan kirjeessä, että Astronomian käsikirjoituksen kuvitusta tulisi parantaa, ja kehotti konsistoria antamaan teoksien kuvitustyön turkulaiselle kaivertajalle. Brahe kirjoitti vielä vuonna 1678 Turun Akatemian konsistorille, että Astronomian painatuskuluihin ja teoksen kuvittamiseen tarvittavien puupiirroslaattojen kaivertamiseen myönnettäisiin 400 hopeataalaria. Brahen kuoltua teos menetti tärkeimmän ja vaikutusvaltaisen tukijansa. Vuodelta 1694 on konsistorin pöytäkirjoissa maininta, että Flachseniuksen akatemian laskuun teettämät puupiirroslaatat, todennäköisesti Astronomian kuvitukseen tarkoitetut, talletettiin Turun akatemian kirjastoon. Kexleruksen käsikirjoituksesta on säilynyt 70 sivua, mutta kuvituksesta ei ole tietoa.
Valtiollinen ura > Nimitys drotsiksi 1641

Brahesta tuli vuonna 1640 jälleen valtaneuvos, jona hän toimi kuolemaansa saakka. Drotsi Gabriel Gustavinpoika Oxenstiernan kuoltua syksyllä 1640 oli uudeksi drotsiksi kaksi ehdokasta, Gabriel Bengtinpoika Oxenstierna ja Pietari Brahe nuorempi. Brahe väitti kuningas Kustaa II Aadolfin luvanneen viran hänelle. Ruotsin valtaneuvosto suoritti suljetun lippuäänestyksen, jolloin äänet menivät ehdokkaiden kesken tasan. Valtaneuvosto antoi lopullisen ratkaisun arvalle, jonka 14-vuotias kuningatar Kristiina veti Brahen voitoksi. Brahe nimitettiin drotsiksi 1641. Toimeen liittyi vuosina 1641–1660 Svean hovioikeuden presidentin virka ja vuosina 1660–1680 koko oikeuslaitoksen ylitarkastajan virka.
Brahe johti Tanskan vastaisia sotatoimia vuosina 1643–1644.
Valtiollinen ura > Toinen kausi Suomen kenraalikuvernöörinä

Brahe nimitettiin uudelleen Suomen kenraalikuvernööriksi vuonna 1648. Tällä kertaa nimitys oli ensimmäistä kertaa selvemmin karkotus pääkaupungista, sillä Brahe oli ajautunut useissa asioissa konfliktiin kuningatar Kristiinan kanssa, joka halusi hänet pois Tukholmasta. Brahe nimitettiin uudelleen Suomen kenraalikuvernööriksi vuonna 1648. Toisella kerralla vastuualueena oli koko Suomi Käkisalmen lääniä lukuun ottamatta. Ennen Suomeen tuloaan hän totesi tarvitsevansa kolme vuotta Suomen asioiden kuntoon saamiseksi.
Toisellakin kaudellaan Brahe aloitti virkansa hoitamisen pitkillä tarkastusmatkoilla; hän teki vuosina 1648–1650 ainakin kolme pitkää matkaa Suomessa. Brahe jatkoi läänien hallinnon tehostamista, mutta tällä kertaa aikaisemmin jaetut läänit yhdistettiin uudelleen, jotta palkkakulut vähenisivät. Oikeusjärjestelmän toimintaa parannettiin määräämällä, että kihlakunnantuomareiden palkkausta varten varattuja veroja ei saisi enää läänittää. Lisäksi tuomarien virkoihin alettiin nimittää lainoppineita hovioikeuden asessoreita. Brahe yritti kehittää kaupankäyntiä merkantilismin oppien mukaisesti. Määrättiin, että kaupunkien kaikkien porvareiden tuli kilpailla tasa-arvoisesti tuotteista, joita talonpojat toivat kaupunkeihin.
Toisella virkakaudellaan Brahe perusti uusiksi kaupungeiksi 1649 Salon (nykyinen Raahe), Lappeenrannan ja Koppön eli Kristiinankaupungin, 1650 Kajaanin sekä 1653 Vehkalahden (nykyinen Hamina), Kuopion ja Brahean (nykyisin Lieksa). Postilaitosta täydentämään perustettiin majatalolaitos. Postilaitoksen toiminta parani vasta tämän jälkeen. Uusi koulujärjestys tuli voimaan vuonna 1649.
Kun Brahen virkakausi Suomessa oli kestänyt kolme vuotta, hän alkoi suunnitella Ruotsiin palaamista. Brahe sai Ruotsiin paluuseen lopullisen sysäyksen, kun Kristiina alkoi harkita kruunusta luopumista. Toisen kenraalikuvernöörikautensa aikana Brahe pettyi siihen, ettei Suomessa ollut tapahtunut edellisen käynnin jälkeen hänen odottamaansa kehitystä. Hän muutti takaisin Ruotsiin syksyllä 1651 palaamatta enää Suomeen. Brahe jatkoi kenraalikuvernöörinä vielä vuoteen 1654, mutta oletti huolella rakentamansa lääninhallituksen toimivan moitteettomasti, jolloin kenraalikuvernöörin läsnäoloa ja ehkä itse virkaakaan ei pian enää tarvittaisi. ”Säästösyistä” kenraalikuvernöörin virka lakkautettiinkin vuonna 1669.
Valtiollinen ura > Pohjan sota

Pohjan sodassa kuluessa vuonna 1657, ruotsalaiset torjuivat tanskalaisten uhkaavan hyökkäyksen, ja solmitussa Roskilden rauhassa Ruotsiin liitettiin aiemmin Tanskan hallussa olleet Skåne, Halland, Blekinge, Bornholm, Bohuslän ja Trondheim. Ruotsi hyökkäsi uudestaan Tanskaan kesällä 1658, mutta sotaonni oli Ruotsille huonompi. Ruotsin armeija teki epäonnistuneen rynnäkön piiritettyä Kööpenhaminaa vastaan helmikuussa 1659. Pian Ruotsi oli tukalassa asemassa, koska Tanskan avuksi oli tullut Alankomaiden laivasto ja Pohjan sota jatkui edelleen Itävaltaa, Puolaa ja Brandenburgia vastaan. Ruotsin armeija lyötiin Nyborgin taistelussa marraskuussa 1659. Ruotsi oli pakotettu Kööpenhaminan rauhaan 1660.
Valtiollinen ura > Kaarle XI:n holhoojahallitus

Kuningas Kaarle X Kustaa kuoli yllättäen 13. helmikuuta 1660 kesken valtiopäivien. Brahen johdolla kumottiin kuninkaan testamentti, joka olisi keskittänyt vallan Kaarle X:n veljelle Aadolf Juhanalle – Brahen vävylle – ja Brahe kohosi uuden holhoojahallituksen johtoon. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1672. Uusi hallitsija Kaarle XI oli vain neljävuotias. Brahe vastusti liittoutumista katolisen Ranskan kanssa, ja Ruotsi solmi Tanskan kanssa Kööpenhaminan rauhan 27. toukokuuta 1660. Alankomaiden välittämässä rauhassa Ruotsi luovutti Trondheimin maakunnan ja Bornholmin saaren takaisin Tanskalle. Brahe oli 1660-luvulla drotsina holhoojahallituksen näkyvin toimija ja valtansa huipulla. Brahen valvonnassa Ruotsi neuvotteli kohtuullisin ehdoin rauhansopimukset erikseen Tanskan, Puolan ja Venäjän kanssa.