stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
6ix9inen diskografia
Studioalbumit

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> US | Listasijoitukset> FIN | Listasijoitukset> SWE |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Dummy Boy” | 2018 | 2 | 1 | 2 |
| ”TattleTales” | 2020 | 4 | 15 | 24 |
| ”Leyenda Viva” | 2023 |  |  |  |
Mixtapet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> US | Listasijoitukset> FIN | Listasijoitukset> SWE |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Day69” | 2018 | 4 | 21 | 15 |
Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> US | Listasijoitukset> US R&B/ HH | Listasijoitukset> FIN | Listasijoitukset> SWE | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Gummo” | 2017 | 12 | 5 | – | – | Day69 (Mixtape) |
| ”Kooda” | 2017 | 50 | 29 | – | – | Day69 (Mixtape) |
| ”Keke” | 2018 | 43 | 22 | – | – | Day69 (Mixtape) |
| ”Gotti” | 2018 | 99 | 50 | – | – | Day69 (Mixtape) |
| ”Tati” | 2018 | 46 | 23 | – | – | Dummy Boy |
| ”Fefe” | 2018 | 3 | 3 | 5 | 6 | Dummy Boy |
| ”Bebe” | 2018 | 30 | – | – | 62 | Dummy Boy |
| ”Stoopid” | 2018 | 25 | 15 | – | 25 | Dummy Boy |
| ”Gooba” | 2020 | 3 | 2 | 1 | 5 | TattleTales |
| ”Trollz” | 2020 | 1 | 1 | – | 51 | TattleTales |
| ”Yaya” | 2020 | 99 | – | – | – | TattleTales |
| ”Punani” | 2020 | – | – | – | – | TattleTales |
| ”Zaza” | 2021 | 90 | 37 | – | – | (Tulevalla albumilla) |
| ”Giné” | 2022 | ”Giné” |  |  |  | (Tulevalla albumilla) |
Singlet > Vierailevana artistina

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> US | Listasijoitukset> SWE | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Poles1469” | 2017 | – | – | A Love Letter To You |
| ”Zkittlez” | 2018 | – | – | Alle Freunde Fett |
| ”Get The Strap” | 2018 | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Aulos Reloaded” | 2018 | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Kick” | 2018 | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Bozoo” | 2018 | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Lanes” | 2019 | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Swervin” | 2019 | 38 | 83 | Hoodie SZN |
| ”Bloody” | 2019 | – | – | Lacrim |
| ”Case 19” | 2019 | – | – | Jasiah I Am |
| ”Tsunami” | 2019 | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
Muut listasijoitukset

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> US | Listasijoitukset> FIN | Listasijoitukset> SWE | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Billy” | 2018 | 50 | – | – | Day69 (Mixtape) |
| ”Rondo” | 2018 | 73 | – | – | Day69 (Mixtape) |
| ”Tic Toc” | 2018 | 53 | 12 | 33 | Dummy Boy |
| ”Kika” | 2018 | 44 | 11 | 28 | Dummy Boy |
| ”Mama” | 2018 | 43 | – | 57 | Dummy Boy |
| ”Waka” | 2018 | 51 | – | 61 | Dummy Boy |
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| 2014 | "69" | Slick Jackson |
| 2014 | "Pimpin" | Slick Jackson |
| 2014 | "4769" | Slick Jackson |
| 2015 | "ScumLife" | TrifeDrew |
| 2015 | "Shinigami" | TrifeDrew |
| 2015 | "Inferno" | TrifeDrew |
| 2016 | "Yokai" (ZillaKamin kanssa) | CamGotHits |
| 2017 | "Gummo" | TrifeDrew |
| 2017 | "Kooda" | TrifeDrew |
| 2018 | "Billy" |  |
| 2018 | "Gotti" |  |
| 2018 | "Tati" (DJ Spinkingin kanssa) | TrifeDrew |
| 2018 | "Fefe" (Nicki Minajin ja Murda Beatzin kanssa) | TrifeDrew, William Asher |
| 2018 | "Bebe" (Anuel AA:n kanssa) | Trifedrew, William Asher, TheDonCanon |
| 2018 | "Stoopid" (Bobby Shmurdan kanssa) | Trifedrew, William Asher, TheDonCanon |
| 2020 | "Gooba" | CanonF8, David Wept, 6ix9ine |
| 2020 | "Trollz" (Nicki Minajin kanssa) | CanonF8, David Wept, 6ix9ine |
| 2020 | "Yaya" | CanonF8, David Wept, 6ix9ine |
| 2020 | "Punani" | CanonF8, David Wept, 6ix9ine |
| 2020 | "Tutu" | CanonF8, David Wept, 6ix9ine |
| 2021 | "Zaza" | just4canon, 6ix9ine |
| 2022 | "Giné" |  |
Musiikkivideot > Vierailevana artistina

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| 2016 | "Hellsing Station" (ZillaKami. 6ix9inen kanssa) | Hikari Ultra |
| 2017 | "Owee" (Trippie Redd. 6ix9inen ja UnoTheActivistin kanssa) | Figure Eight Films |
| 2018 | "Gigie (Zkittlez)" (Gringo. 6ix9inen kanssa) | Fati.tv |
| 2018 | "International Gangstas" (Farid Bang. Capon, 6ix9inen ja SCH:n kanssa) | Bilal Hadzic & Mo7art |
| 2018 | "Aulos Reloaded" (Vladimir Cauchemar. 6ix9inen kanssa) | Vladimir Baranovsky |
| 2018 | "Get the Strap" (Uncle Murda. Casanovan, 6ix9inen ja 50 Centin kanssa) | Eif Rivera |
Espan lava

Espan lava on kesäestradi Esplanadin puistossa, Helsingin keskustassa. Siellä järjestetään toukokuusta-lokakuuhun ilmaiskonsertteja. Toiminnan järjestää Savoy-teatteri.
Historia

Espan lavan nykyinen ulkomuoto on peräisin 1970-luvun jälkipuoliskolta, mutta Esplanadin puistossa on soinut elävä musiikki paljon pitempään. Ensimmäinen, joskin vaatimaton musiikkipaviljonki rakennettiin ravintola Kappelin edustalle vuonna 1881. Kuusi vuotta myöhemmin se korvattiin uudella, arkkitehti Blomqvistin suunnittelemalla musiikkipaviljongilla, jota koristivat tornit ja kukkaornamentit.
Nykyinen soittolava valmistui 1939 sijoittuen tyylillisesti klassismin ja funktionalismin väliin, ja sen on suunnitellut arkkitehtuuritoimisto Jung & Jung. Lavan yhteydessä oli alkujaan katsomon molemmilta puolilta rajaavat lasipaviljongit. Paviljonkien ja soittolavan väliin sijoitettiin symmetrisesti neljä lipputankoa kummallekin puolelle.
1960-luvulla lasipaviljongit ja lipputangot poistettiin ja vuonna 1975 esiintymistilaa kasvatettiin rakentamalla lippamainen ulkonäyttämö soittolavan eteen. Muutostyöt päätettiin vuonna 1976, jolloin sijoitettiin kaksi jalallista vitriiniä epäsymmetrisesti lavan oikealle puolelle: toinen eteläpuolelle, toinen pohjoispuolen istutusten suojaan.
Vuonna 1987 Espan lava siirtyi Helsingin juhlaviikoilta kulttuurikeskuksen ja Savoy-teatterin alaisuuteen: Espan lava on siis osa Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimialaa.
Toiminta

Kesälavan ilmaiset konsertit keräävät yleisöönsä niin paikalliset kuin turistit, ja esityksiä on toukokuusta syyskuulle. Lavan ohjelmistolinjaus keskittyy suurilta osin valtavirtamusiikin ulkopuolelle: kesäpäivinä Espalla kuullaan jazzia, folkmusiikkia, etnoa, klassista musiikkia ja lastenohjelmaa. Lavalla nähty myös tanssi- ja sirkusesityksiä.
Kesiä ovat perinteisesti rytmittäneet Suomen pisimmäksi jazzfestivaaliksi kutsuttu Jazz-Espa sekä uutta kansanmusiikkia kattavasti esittelevä Etno-Espa. Espan lavalla järjestetään myös erilaisia suurtapahtumia esimerkiksi Helsinki-päivänä ja Taiteiden yönä. Muuta Espan lavan perinteistä ohjelmistoa ovat muun muassa Suomen puolustusvoimien soittokuntien MIL-Espa -konsertit, joita on järjestetty Espalla jo vuodesta 1927 lähtien.
Espan lavalla ovat vuosien saatossa esiintyneet muun muassa Juice Leskinen, Hector, Kirka, Lasse Mårtenson, Rauli Badding Somerjoki, Eino Grön, Mikko Alatalo, Von Hertzen Brothers, Dingo, Aikakone, Jorma Uotinen, Paula Koivuniemi, Timo Lassy, Paleface, Nina Mya, Johanna Försti, Michael Monroe, Hevisaurus, Pelle Miljoona, Kauko Röyhkä, Vuokko Hovatta, Angelika Klas, Jyrki Anttila, Wimme Saari, Johanna Juhola, Muska ja Virve Rosti.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Espan lava, heinäkuu 2023, lavalla Jesse van Ruller Trio (kuvaaja Laura Pyrrö)
Mucor

| Mucor |
| --- | --- |
 Mucor mucedo
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Alakaari::  Mucoromycotina
Lahko::  Mucorales
Heimo::  Mucoraceae
Suku::  Mucor  Fresen.
Katso myös
   Mucor Wikispeciesissä   Mucor Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mucor on homesienisuku (Phycomycetes), joka sisältää noin 3000 eri lajia. Ne lisääntyvät itiöiden kautta, joita syntyy pallomaisissa itiöpesäkkeissä. Mucor-sukuun kuuluvat kykenevät kasvamaan hyvin monenlaisissa paikoissa ja ovat siten yleisiä elintarvikkeiden pilaajia. Eräillä on kyky hajottaa tärkkelys sokeriksi ja käyttää sokeri alkoholiksi. Erästä lajia (M. rouxii) käytetään alkoholin valmistukseen.
Pesäkkeet ovat yleensä vaaleita, joko täysin valkoisia tai vaaleanharmaita. Vanhetessaan homepesäkkeet muuttuvat tummemmiksi. Ihanteellisessa ympäristössä pesäkkeet voivat kasvaa jopa useiden senttimetrien korkuiseksi.
Aiheesta muualla

ITIS: Mucor (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q310801  Wikispecies: Mucor  AusFungi: 60014367  BOLD: 460905  CoL: 5VHT  EoL: 18325  EPPO: 1MUCOG  Fungorum: 25484  GBIF: 8774036  iNaturalist: 353051  ITIS: 13935  MycoBank: 3282  NBN: BMSSYS0000011567  NCBI: 4830  NZOR: 8bfc7e33-9b39-45b6-bd89-76a33435c911  Open Tree of Life: 303041  WoRMS: 100257
Pretoria

| Pretoria |
| --- | --- |
 Pretorian keskustaa
 lippu:  vaakuna
 Pretoria
 Koordinaatit: 25°45′12″S, 28°11′13″E 
Valtio:   Etelä-Afrikka
Provinssi:  Gauteng
Perustettu:  1855
Kaupungiksi:  1931
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 644 km²
Korkeus:  1 271 m
Väkiluku (2022):  2 345 908
 – Väestötiheys:  856 as./km²
 – Metropolialue:  4,04 milj.
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pretoria on Etelä-Afrikan hallinnollinen pääkaupunki, ja se sijaitsee Gautengin provinssissa. Sen perusti vuonna 1855 yksi voortrekkerien johtajista, Marthinus Pretorius, joka nimesi sen isänsä Andries Pretoriuksen mukaan. Kaupungin nimi päätettiin muuttaa Tshwaneksi vuoden 2012 aikana, mutta muutos aiheutti paljon vastarintaa. Nimeä ei ollut vaihdettu toukokuuhun 2021 mennessä.
Maantiede

Pretoria sijaitsee noin 50 kilometriä Johannesburgista pohjoiseen. Se levittäytyy Apies-joen molemmille rannoille ja nousee itäosassaan Magaliesbergin kukkuloiden rinteille.
Pretorian pääkatu Church Street on 20 km pitkä ja Etelä-Afrikan pisin katu.
Pretoria on rakennettu selväpiirteiseen ruutuasemakaavaan, ja sen kadut ovat leveitä. Huomattavia nähtävyyksiä ovat mm. anglikaaninen katedraali St. Alban's, Transvaalin museo, buuritasavallan viimeisen presidentin Paul Krugerin kotimuseo ja Voortrekker-monumentti, joka on pystytetty 1830-luvun suuren buurivaelluksen muistoksi.
Historia

Ngunia puhuvat alkuasukkaat, joita myöhemmin alettiin kutsua nimellä ndebele, lienevät ensimmäisinä todenneet jokilaakson, josta oli tuleva Pretorian sijaintipaikka, sopivaksi asutettavaksi. He nimesivät joen päällikkönsä Tshwanen mukaan.
Buurien kaupunki perustettiin 1855, ja siitä tuli Transvaalin pääkaupunki 1860. Toisen buurisodan aikana Winston Churchill oli vankina Pretoriassa, ja sodan päättänyt rauhansopimus allekirjoitettiin Melrose Housessa vuonna 1902.  Pretoria sai kaupunkioikeudet 14. lokakuuta 1931, ja kun Etelä-Afrikasta tuli tasavalta vuonna 1961, Pretoriasta tuli maan hallinnollinen pääkaupunki.
Liikenne

Rakenteilla oleva noin 80 kilometrin pituinen metrojärjestelmä, Gautrain, yhdistää Pretorian, Johannesburgin ja O. R. Tambon kansainvälisen lentoaseman. Lentoasema sijaitsee noin 55 kilometriä Pretorian keskustasta etelään.
Väestö

Pretorian suurkaupunkialueen asukasluku vuonna 2022 oli yli neljä miljoonaa, kun siihen lasketaan koko Tshwanen taajama. Tärkeimmät Pretoriassa puhuttavat kielet ovat afrikaans, tswana, englanti ja ndebele.
Kuvagalleria

Union Buildings ja Louis Bothan patsas
Loftus Versfeld Stadium
Pretorian siluettia
Pretorian yliopisto
Oikeuspalatsi
Voortrekker-monumentti
Pretorian keskusta
Gautrain
Transvaal-museo.
Freedom Parkin amfiteaatteri
Mahlamba Ndlopfu
Santa Maria in Trastevere

Santa Maria in Trastevere
Kirkko ja piazza 1600-luvun lopulla. Näkymä ei ole muuttunut piirroksen ajankohdasta.
Santa Maria in Trastevere sisältä
Santa Maria in Trastevere (it. Basilica di Santa Maria in Trastevere) eli Pyhän Marian basilika Trasteveressä on yksi Rooman vanhimmista kirkoista. Se sijaitsee  Santa Maria in Trasteveren aukiolla Trasteveren kaupunginosassa ja on sen tärkein kirkko. Se on Basilica minor, jonka kunnianimen paavi myöntää tärkeimmille kirkoille riippumatta siitä, ovatko ne arkkitehtuuriltaan basilikoja.
Historia

Perimätiedon mukaan basilikan rakennutti paavi Callixtus I vuosina 221–222  ja viimeisteli paavi Julius I (337– 352). Tarinan mukaan basilika rakennettiin paikalle, jossa oli 38 eKr. puhjennut vuotamaan öljyvirta, jonka Trasteveressä asuneet juutalaiset ja myöhemmin kristityt käsittivät enteeksi Messiaan syntymästä. Öljy, joka pulppusi päivän ja yön ajan ajan ja valui virtana Tiberjokeen asti, oli mahdollisesti maaöljyä, jota joskus tihkui kaivoihin ja kutsuttiin Pyhän Quirinuksen vedeksi. Öljyvirrasta muistuttaa taulu, jossa on latinankielinen teksti: In hac prima dei matris aede taberna olim meritoria olei fons e solo erumpens Christi ortum portendit. Lause tarkoittaa: "Tässä, Jumalan äidin ensimmäisessä pyhäkössä, joka aikaisemmin oli taberna meritoria (=sotaveteraatien lepokoti), öljylähde puhjeten maasta ennusti Kristuksen syntymää". Kirkko oli ensimmäinen Roomassa, joka oli pyhitetty neitsyt Marialle.
Toisen teorian mukaan fons olei oli muuntunut muoto roomalaisen likaisen veden vesijohdon nimityksestä (fons olidus). Sellainen oli tuonut vettä Trasteveressä olleeseen naumachiaan eli meritaistelunäytöksiä varten rakennettuun altaaseen. Kun vesijohto kuivui 300-luvulla, sitä koskeva nimi olisi saanut uuden muodon tarinoineen.
Kirkkoon lisättiin 700-800-luvuilla sivulaivat ja sinne rakennettiin krypta, jonne haudattiin marttyyrien jäännöksiä mukaan lukien Pyhä Callixtus 1. Kirkon nykyiset perusrakenteet ovat kuitenkin peräisin vuosilta 1138–1148, jolloin paavi Innocentius II  (1130 - 1143) käytti rakennustyöhön Caracallan kylpylän raunioista purettuja kiviä. Myös romaaninen kellotorni on 1100-luvulta. Julkisivun mosaiikeissa on kuvattuna neitsyt Maria Jeesus-lapsen kanssa. Marian molemmin puolin on kymmenen naista, joiden alkuperäinen identiteetti on tuntematon. Myöhemmin heidät on muutettu viisaiksi ja tyhmiksi neitsyiksi. Kirkon suurikokoiset mosaiikit ovat 1200-luvulta ja Pietro Cavallinin tekemiä. Hän myös restauroi fasadin 1100-luvulta olevat mosaiikit.
Kirkkorakennus

Kirkon eteishalli on vuodelta 1702. Siellä on antiikin ajan hautakiviä, sarkofageja ja veistoksia, joista osa on peräisin nykyisen basilikan edeltäjistä, osa katakombeistakin.
Kirkkosali jakaantuu kolmeen laivaan. Kirkkosalin valtavat sileät pylväät ovat egyptiläistä graniittia ja yhdestä kappaleesta. Ne ovat peräisin Caracallan kylpylästä. Marmorilattia korjattiin 1870-luvulla muistuttamaan 1200-luvun lattiapintaa. Kattoa koristaa Domenichinon (1581-1641) maalaama Marian taivaaseenastuminen. Öljylähteen sijainti on merkitty sanoilla FONS OLEI pääalttarin oikealla puolella. Komea valtaistuin on piispanistuin 1100-luvulta.
Kirkon vasemmalla sisäseinällä on Antonius Padovalaisen patsas. Sen juurelle roomalaiset jättävät toiveita ja rukouksia sisältäviä lappusia.
Ympäristö

Kirkon edustalla on Piazza Santa Maria in Trastevere. Aukiolla on ollut suihkukaivo ainakin 1400-luvulta saakka. Nykyinen on vuodelta 1873 ja se tehtiin samanlaiseksi kuin Carlo Fontanan suunnittelema suihkulähde vuodelta 1682.  Kirkon nurkan takana toimii Comunità di Sant'Egidio, joka harjoittaa hyväntekeväisyyttä kodittomille. Jo Pyhä Francesca Roomalainen (1384–1440) vaikutti täällä.
Trasteveren kaupunginosa on täynnä matalia rakennuksia ja niiden välissä kulkevia kapeita ja mutkaisia katuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santa Maria in Trastevere Wikimedia Commonsissa
Rilliputit

Rilliputit oli kuopiolainen lastenmusiikkiorkesteri, joka toimi vuosina 1989 - 2005. Tänä aikana yhtye esiintyi eri puolilla Suomea, teki muutaman keikan myös Ruotsissa ja USA:n itärannikolla. Rilliputit julkaisi ensimmäisen (ja ainoan) singlensä vuonna 1989 ja lisäksi koko toimintansa aikana yhdeksän pitkäsoittolevyä, joista yksi oli englanninkielinen, sekä pari konserttitaltiointia ja yli 30 musiikkivideota.
Yhtyeen laulu valittiin kaksi kertaa (vuonna 1994 "Safarille" ja 1996 "Meidän vaari") "Vuoden lastenlauluksi". Kyseisen YLEn ja Salon Latenlaulukaupungin järjestämissä kilpailuissa yhtyeen laulut ylsivät loppukilpailuun kymmenkunta kertaa.
Yhtyeen kappaleista suurimman osan sävelsi, sanoitti ja sovitti kitaristi-laulaja Antero Brandt.
Flåtin nikkelikaivos

Ilmakuva kaivosalueesta (otettu todennäköisesti toisen maailmansodan jälkeen)
Malmin kuljettamiseksi kaivoskuiluun rakennettiin raide 402 metrin syvyyteen. Kuilusta oli 700–800 metriä itse malmisuonelle.
Flåtin nikkelikaivos on Evjessä, Norjassa sijaitseva suljettu kaivos, joka oli aikoinaan Norjan suurin nikkelikaivos.
Historia

Flåtin nikkelikaivos alkoi toimintansa alun perin kuparikaivoksena ja malmi louhittiin Koparhola-nimisestä kaivannosta. Vuonna 1869 alkaneen kolmen vuoden etsintätyön jälkeen kaivostoiminta alkoi virallisesti vuonna 1872. Kolmen kaivoskauden aikana louhittiin 2,8 miljoonaa tonnia malmia. Vuonna 1872 perustettiin virallisesti Interessentskapet Evje Nikkelverk -yhtiö, ja saman vuoden syksynä kaivos muutettiin nikkelikaivokseksi. 1800-luvun loppupuolella Flåtin nikkelikaivos oli Pohjois-Euroopan suurin nikkelikaivos. Vuonna 1873 Evjeen rakennettiin sulatto, Evje nikkelverk, ja kaivos ja sulatto olivat toiminnassa aina vuoteen 1946 saakka.
Flåtin nikkelikaivos oli lyhyen aikaa maailman suurin laatuaan ja jonkin aikaa suurin Euroopassa. Kaivoksesta saatiin louhittua 20 000 tonnia nikkeliä ja 14 500 tonnia kuparia. Lisäksi sieltä louhittiin kobolttia, kultaa, hopeaa, platinaa ja palladiumia. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset miehittäjät kuormittivat kaivosta suuresti, mikä johti kaivoksen lopulliseen sulkemiseen vuonna 1946. Kaivos ulottui 422 metrin syvyyteen, mikä tarkoitti sitä, että se oli noin 20 metriä merenpinnan alapuolella. Malmion jatke ulottui syvemmälle, mutta ei ole varmuutta siitä, onko se taloudellisesti kannattava.
Nikkelikaivos ja siihen kuuluva sulatto olivat äärimmäisen vaarallisia työympäristöjä. Vähintään 18 ihmistä menetti henkensä työtapaturmissa kaivoksessa tai sulatolla, ja monet muut kärsivät vakavista vammoista. Flåtin kaivokselle on asetettu muistomerkki kunnioittamaan niitä, jotka menettivät henkensä.
Historia > Pegmatiitin louhinta

Nikkelikaivos oli keskeinen toimija kvartsin, maasälvän ja muiden mineraalien laajassa louhinnassa niin Evjessä kuin naapurikunta Ivelandissakin. Aluksi sulatusprosesseissa käytettiin hiekkaa, mutta vuonna 1844 päätettiin siirtyä käyttämään "krystallkvartsia" eli kvartsia, joka oli runsaasti saatavilla. Jo tuolloin oli tiedossa, että kaivoksen ympäristössä oli runsaasti pegmatiittia, mikä takasi runsaan kvartsin saannin. Aluksi maasälvän louhinta ei ollut taloudellisesti kannattavaa, koska kuljetuskustannukset lähimpään satamaan, Kristiansandiin, olivat korkeat. Kuitenkin vuonna 1896 avattiin rautatieyhteys Kristiansandiin, mikä teki maasälvän louhinnasta taloudellisesti kannattavaa. Evje og Hornnesin kunnassa on ollut noin 150 maasälpä- ja kvartsilouhosta ja -kaivosta vuodesta 1844 tähän päivään asti. Nykyään toiminnassa on ainoastaan kaksi louhosta, jotka tuottavat pieniä määriä erittäin puhdasta maasälpää hammaslääketieteellisiin tarkoituksiin.
Ympäristövaikutukset

Flåtin nikkelikaivoksessa toteutettiin mittavaa louhintaa vuosien 1914–1945 aikana ilman merkittävää huomiota ympäristövaikutuksiin. Suuri osa louhitusta malmista sulatettiin Otra-joen varrella Etelä-Evjen alueella. Vuonna 1998 tehdyt tutkimukset toivat esiin huolestuttavaa raskasmetallien aiheuttamaa pilaantumista sulaton ympäristössä ja kaivoksen vesistöissä. Tämä herätti huolta Otra-joen vesiekosysteemin tilasta.
Tutkijat keräsivät näytteitä kirjolohista eri paikoista, mukaan lukien saastumattomasta järvestä, joka sijaitsi yhdeksän kilometriä sulatosta ylävirtaan, Oddebekkenin pohjukasta (sivujoki, joka kuljetti kaivoksen vettä Otra-joen suuntaan), paikoista, jotka sijaitsivat aivan sulaton yläpuolella ja alapuolella, sekä paikasta, joka oli neljän kilometrin päässä sulatosta alavirtaan. Lähellä sulattamoa ja Oddebekkenin pohjukasta kerätyt kalat olivat kooltaan pienempiä kuin ne, jotka saatiin järvestä ja alavirtaisten paikkojen näytteistä. Metallipitoisuudet olivat korkeimmat niissä kaloissa, jotka otettiin näytteeksi siinä kohdassa, missä kaivoksen vesistö sekoittui Otra-joen veteen, ja ne vähenivät asteittain kaloissa, jotka olivat lähempänä jokea alavirtaan. Järvestä peräisin olevissa kaloissa metallipitoisuudet olivat kaikkein matalimmat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flåtin nikkelikaivos Wikimedia Commonsissa
Madeiran lentoasema

Madeiran lentoasema (myös Funchalin lentoasema ja Cristiano Ronaldo Airport; IATA: FNC, ICAO: LPMA) on kansainvälinen lentoasema Santa Cruzissa, Madeiran saarella. Se avattiin 8. heinäkuuta 1964.
Lentokenttä oli aikoinaan kuuluisa lyhyestä meren ja vuorten ympäröimästä kiitotiestään, jonne laskeutuminen oli vaikeaa kokeneellekin lentäjälle. Alkuperäinen  kiitotie oli vain 1 600 metriä pitkä, ja kiitotien alku ja loppu päättyivät molemmat mereen. Vuonna 1977 tapahtuneen Portugalin historian pahimman lento-onnettomuuden jälkeen (TAP Portugalin lento 425) kiitotietä pidennettiin 400:lla metrillä. Vuonna 2003 kiitotie uudelleenrakennettiin, jonka seurauksena kiitotien pituus lähes kaksinkertaistui. Kiitotien pidentämistä varten vallattiin merestä keinotekoisesti lisää maa-aluetta, jonka päälle rakennettiin kiitotiekansi betonipilareiden varaan. Toisena mahdollisuutena oli rakentaa kokonaan uusi lentoasema saaren länsiosan ylängölle, joka on ainoa tasainen alue koko saarella.
Suomesta Madeiralle on lennetty jo 1960-luvulta lähtien, aluksi Douglas DC-6 -koneilla syksyyn 1967 saakka. Myöhemmin käytössä on ollut muun muassa Super Caravelle -suihkukoneita ja nykyään Finnair tekee lomalentoja Airbus-koneilla.
23. heinäkuuta 2016 Madeiran lentoasema uudelleennimitettiin Cristiano Ronaldon lentokentäksi (engl. Cristiano Ronaldo Airport), Madeiran Funchalissa syntyneen jalkapalloilijan Cristiano Ronaldon mukaan.
Lentoyhtiöt

Austrian Airlines
British Airways
Excel Airways
Europe Airpost
Finnair
Hapagfly
SATA International
TAP Portugal
Thomsonfly
Thomas Cook Airlines
Transavia.com
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Madeiran lentoasema Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi), (englanniksi)
Jaakko Numminen

| Jaakko Numminen |
| --- | --- |
 Numminen Turun Kirjamessuilla 2011
Opetusministeriön kansliapäällikkö
 1973–1994  
Edeltäjä:  Heikki Hosia
Seuraaja:  Vilho Hirvi
Suomen opetusministeri
 Auran I hallitus 14.5.1970–15.7.1970  
Edeltäjä:  Johannes Virolainen
Seuraaja:  Jaakko Itälä
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1928 Vaasa
Kuollut: 19. syyskuuta 2022 (93 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kansliapäällikkö
Arvonimi: ministeri (1999)
Tiedot
Koulutus:  filosofian maisteri (1957)
Jaakko Mauri Numminen (22. lokakuuta 1928 Vaasa – 19. syyskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi yli kahden vuosikymmenen ajan opetusministeriön kansliapäällikkönä. Jo ennen kansliapäällikkyyttään hän toimi pääministeri Teuvo Auran johtaman virkamieshallituksen opetusministerinä touko–heinäkuussa 1970. Numminen vaikutti muun muassa peruskoulu-uudistukseen, edisti monia kulttuuripoliittisia hankkeita ja oli aktiivinen yhteiskunnallinen keskustelija ja kirjoittaja.
Perhe

Jaakko Nummisen isä oli oikeusneuvos Vilho Numminen (1896–1960) ja äiti Aino Sofia Turja. Hänen veljensä on toimittaja ja kirjailija Juha Numminen.
Tutkinnot ja arvonimet

Ylioppilas, Vaasan lyseo, 1947
Filosofian kandidaatti, Helsingin yliopisto, 1951
Filosofian maisteri, Helsingin yliopisto, 1957
Filosofian kunniatohtori, Jyväskylän yliopisto, 1976; Kuopion yliopisto, 1978; Debrecen (Unkari), 1988; Helsingin yliopisto, 1990
Hallintotieteiden kunniatohtori, Vaasan yliopisto, 1988
Ministerin arvonimi, 1999
Virkaura

Numminen toimi valtakunnansuunnittelutoimiston kulttuuripolitiikan tutkijana vuosina 1962–1966, korkeakoulutoimiston toimistopäällikkönä opetusministeriössä 1966–1970, korkeakoulu- ja tiedeosaston osastopäällikkönä 1970–1972 ja kansliapäällikkönä 1973–1994.
Sivutoimia

Pohjoismaisen Kesäakatemian Suomen osaston sihteeri 1958–1962, pääsihteeri 1961–1962
Etelä-Pohjanmaan korkeakouluyhdistyksen sihteeri 1961–1962
Etelä-Pohjanmaan kesäyliopiston (Seinäjoki) sihteeri 1961–1962, kunniajäsen 2009
Historiallisen Aikakauskirjan toimitussihteeri 1959–1962.