stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skaala (yritys)
Liiketoiminta

Skaala valmistaa ikkunoita ja ovia kotimaahan sekä vientiin. Tuotevalikoimaan kuuluvat sisään ja ulospäin aukeavat sekä kiinteät ikkunat sekä ulko-, parveke- ja lasiliukuovet
Skaalan mallistosta löytyy jokaiseen kotiin sopivat, hyvin lämpöä ja ääntä eristävät ikkunat. Tuotteet valmistetaan mittatilaustyönä asiakkaan tarpeiden mukaan. Skaalan ikkunat  ja ovet ovat täydellisiä Pohjoisen kylmiin olosuhteisiin erinomaisen lämmöneristävyytensä vuoksi. Erilaiset mallistot varmistavat sen, että  erilaisiin arkkitehtuurisiin tyyleihin sopiva ovi löytyy.
Skaala on panostanut tuotekehitykseen ja palkittu useasti energiatehokkaista tuotteistaan. Suomen Rakennusinsinöörien liitto palkitsi Skaalan matalaenergiaikkunat ja MERA - matalaenergiakerrostalo -projektin. TM Rakennusmaailma palkitsi nelilasiset Skaala Alfa-ikkunat testivoittajana. Innosuomi palkitsti Skaala FrostFree huurtumattomat energiaikkunat vuonna 2011.
Skaalan tuotantotilat ovat alan moderneimmat ja oma lasinjalostuslinjasto valmistaa monipuoliset lasitusratkaisut erilaisiin tarpeisiin. Tuotannon mittarina käytetään mm. toimitusvarmuutta, joka on alan huippua – vuonna 2023 tuotannon ajantasaisuus 99%
Aiheesta muualla

http://www.skaala.com/
Anderson Cooper

| Anderson Cooper |
| --- | --- |
 Cooper Wolfsonin lastensairaalassa lokakuussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1967 (ikä 57) New York City, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  toimittaja
Vanhemmat:  Wyatt Emory Cooper Gloria Vanderbilt
Lapset:  2
Muut tiedot
Aktiivisena:  1990–
Aiheesta muualla
Kotisivu
Anderson Hays Cooper (s. 3. kesäkuuta 1967 New York City, New York) on yhdysvaltalainen uutisankkuri, journalisti ja televisiopersoona. Hänet tunnetaan CNN-kanavan ajankohtaisohjelman Anderson Cooper 360° vetäjänä. Ohjelmaa lähetetään normaalisti suorana studiosta New Yorkista.
Tausta

Cooper syntyi 3. kesäkuuta 1967 New Yorkissa Wyatt Emory Cooperin ja taiteilija, suunnittelija, kirjailija ja perijätär Gloria Vanderbiltin nuorempana poikana.
Cooper sai kokemusta julkisuudesta varsin nuorena. Diane Arbus kuvasi vauvaikäistä Andersonia Harper's Bazaariin. Kolmen vuoden ikäisenä, 17. syyskuuta 1970 Cooper oli vieraana The Tonight Show'ssa yhdessä äitinsä, Gloria Vanderbiltin kanssa.
Cooperin isä kärsi useista sydänkohtauksista, ja hän kuoli 5. tammikuuta 1978 50 vuoden ikäisenä.
Cooperin vanhempi veli Carter Vanderbilt Cooper teki itsemurhan 22. heinäkuuta 1988 23 vuoden iässä. Gloria Vanderbilt kirjoitti myöhemmin poikansa kuolemasta kirjan "A Mother's Story", jossa hän kertoo epäilyistään, että itsemurhan aiheutti astmalääke salbutamolin aiheuttama psykoosi.
Anderson Cooperilla on myös kaksi velipuolta, Leopold Stanislaus Stokowski (s. 1950) ja Christopher Stokowski (s. 1952) Gloria Vanderbiltin kymmenen vuotta kestäneestä avioliitosta kapellimestari Leopold Stokowskin kanssa.
Hän on myös kertonut Oprah Winfreylle ollessaan markkinoimassa uusinta kirjaansa, että hän on kärsinyt lapsena dysleksiasta. Cooper myönsi "lievän dysleksiansa" The Tonight Show'ssa Jay Lenolle, joka on myös itse kärsinyt siitä.
Tausta > Koulutus

Cooper valmistui The Dalton Schoolista vuonna 1985. Hän jatkoi opintojaan Yalen yliopistossa, jossa hän opiskeli valtio-oppia ja kansainvälistä politiikkaa. Yalesta Cooper valmistui vuonna 1989.
Ensimmäisen kirjeenvaihtajanpestinsä jälkeen 1990-luvun alussa Cooper otti vapaata toimittajan työstä ja asui vuoden verran Vietnamissa ja opiskeli vietnamin kieltä Hanoin yliopistossa.
Toimittajana

Cooper tunnetaan parhaiten työstään televisiotoimittajana, mutta hän on myös freelancer-kirjoittaja. Cooperin artikkeleita on julkaistu useissa lehdissä. Cooperin muistelmat Dispatches from the Edge julkaistiin toukokuussa 2006. Cooper lupasi lahjoittaa osan tuotoista hyväntekeväisyyteen. Kirja päätyi nopeasti The New York Timesin bestseller-listalle.
Toimittajana > Televisiossa

Vuonna 1995 Cooperista tuli ABC Newsin kirjeenvaihtaja. Lopulta Cooperista tuli 21. syyskuuta 1999 World News Now -uutisohjelman ankkuri. Vuonna 2000 hän vaihtoi urapolkua ottamalla vastaan työn ABC:n tosi-tv -sarjan The Mole -juontajana.
Cooper lähti The Molesta sarjan toisen tuotantokauden alkaessa vuonna 2001 ja siirtyi takaisin uutisankkuriksi, tällä kertaa uutiskanava CNN:lle. Cooper toimi ensimmäiseksi CNN-kanavan ankkurina American Morning -ohjelmassa yhdessä Paula Zahnin kanssa. Vuonna 2002 hänestä tuli kanavan prime time-ajan uutistenlukija. Vuodesta 2002 lähtien Cooper on juontanut CNN:n uudenvuodenaaton erikoisohjelmaa Times Squarelta. 8. syyskuuta 2003 lähetettiin ensimmäinen jakso Anderson Cooper 360° -ohjelmasta, jonka juontajaksi Anderson Cooper valittiin.
Lokakuussa 2007 Cooper aloitti Planet in Peril –dokumenttisarjan juontamisen yhdessä Sanjay Guptan ja Jeff Corwinin kanssa.
Yksityiselämä

Cooperilla on kaksi velipuolta Gloria Vanderblitin kymmenenvuotisesta avioliitosta Leopold Stokowskin kanssa.
Cooper ilmoitti vuonna 2012 olevansa homoseksuaali. Applen toimitusjohtaja Tim Cook pyysi Cooperilta neuvoa ennen omaa kaapista ulos tuloa 2014.
Cooperilla on kaksi, vuosina 2020 ja 2022 sijaissynnyttäjän kautta syntynyttä, poikalasta. Hänellä oli pitkä seurustelusuhde Benjamin Maisanin kanssa. Pariskunta erosi vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anderson Cooper 360° (englanniksi)
Anderson Cooper 360° Blogi (englanniksi)
CNN: Anchors & Reporters: Anderson Cooperin profiili. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 
Cooper Phoenixissa vuonna 2018.
Arvīds Pelše

Arvīds Pelše
Arvid Pelše (latv. Arvīds Pelše) (7. helmikuuta 1899 – 29. toukokuuta 1983) oli latvialaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Etelälatvialaiseen maalaisperheeseen syntynyt Pelše liittyi Latvian bolševikkeihin Riiassa vuonna 1915. Seuraavana vuonna hän tapasi Leninin Sveitsissä. Vuonna 1917 hän osallistui Lokakuun vallankumoukseen.
Kesäkuussa 1940 Pelše oli mukana toteuttamassa Latvian liittämistä Neuvostoliittoon. Hänet nimitettiin Latvian kommunistisen puolueen pääsihteeriksi vuonna 1959 ja NKP:n keskuskomitean jäseneksi vuonna 1961. Samana vuonna Pelše ehdotti Riian kaupungin nimen muuttamista Gagariniksi juuri avaruuslennolta palanneen ja tuolloin Riiassa asuneen Juri Gagarinin kunniaksi, mutta neuvostojohto piti ehdotusta liian pitkälle menevänä.
NKP:n 23. puoluekokous vuonna 1966 palkitsi Pelšen politbyroon täysjäsenyydellä, jota ei kovin usein myönnetty vähemmistökansallisuuksien edustajille. Pelše säilytti asemansa kuolemaansa saakka vuoteen 1983.
YYA-sopimukseen liittyvää konsultaatiomahdollisuutta Pelše piti hyödyllisenä keinona vaikuttaa Suomen sisäpolitiikkaan.
Arvid Pelše ja NKP:n pääideologi Mihail Suslov olivat langoksia keskenään.
HK Sininen Lenkki

HK sininen sinapin kera yhdessä muiden suomalaisten kesäruokien kanssa: näkkileipää ja mansikkakakkua.
HK Sininen Lenkki on HKFoods Oyj:n valmistama lenkkimakkara. Sinistä lenkkiä on valmistettu vuodesta 1963 lähtien. Perinteisen lenkkimakkaran lisäksi sitä saa myös kevytversiona. Sinistä on myös ollut saatavana muun muassa juustotäytteisenä, kuorettomana, leikkelesiivuina ja jättilenkkinä. Keskeinen osa Sinisen lenkin kehittelyssä oli makkaramestari, lihateollisuusteknikko Urho Hirvosella.
Helsingin Kauppiaat alkoi vuonna 1963 merkitä makkaran Naturin-keinosuolta olevaan kuoreen sinisellä värillä valmistajan tunnuksen ja sanan lenkkimakkara. Merkinnät johtuivat elintarvikeasetuksen vaatimuksista. Yhtiön toiseen tuotteeseen painettiin punaisella kiuaslenkki. Nimitykset sininen ja punainen kulkeutuivat nopeasti kuluttajien käyttöön. 1960-luvulla Sinisen Lenkin raaka-aineena käytettiin nautaa ja hevosta.
Vuodesta 1973 lähtien Sininen Lenkki pakattiin tyhjiöpakkaukseen. Painatus siirrettiin kuoresta pakkauksen päälle, jossa luki nyt Sininen.
Nimi Sininen Lenkki hyväksyttiin tavaramerkiksi Patentti- ja rekisterihallituksessa peräti neljä vuotta kestäneen käsittelyn jälkeen syksyllä 1980. Punaista ei rekisteröity tavaramerkiksi, vaan tuote poistui markkinoilta 1980-luvun alussa.
Sinistä lenkkiä on myyty yli 400 miljoonaa pakettia. Nykypäivänä sitä ostetaan noin 22 000 pakkausta vuorokaudessa.
Aiheesta muualla

Sininen.fi
American Hockey League

| American Hockey League |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi AHL-kausi 2022–2023 
 AHL:n logo vuodesta 1941
Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Yhdysvallat (26)  Kanada (6)
Perustettu:  1936
Joukkueita:  32
Hallitseva mestari:  Hershey Bears
Eniten mestaruuksia:  Hershey Bears (12)
Ylempi taso:  NHL
Alempi taso:  ECHL
Sivusto:  www.theahl.com
American Hockey League eli AHL on Pohjois-Amerikassa pelattava jääkiekon ammattilaissarja.
Sarjassa on 32 joukkuetta. AHL:n pelaajamateriaali koostuu nuorista pelaajista, jotka ovat sarjassa kehittymässä NHL:ää varten sekä kokeneemmista pelaajista, joille ei ole NHL-joukkueessa tarjolla sopivaa roolia. AHL:n säännöt tukevat nuorten pelaajien kasvatusprosessia siten, että kunkin joukkueen pelaavassa kokoonpanossa saa olla korkeintaan viisi veteraania (tässä tapauksessa tarkoittaa yli 250 ammattilaisottelua pelannutta pelaajaa).
AHL on perustettu vuonna 1936. AHL:n voittanut joukkue palkitaan Calder Cupilla.
AHL:n runkosarjassa pelataan kaudella 2023-2024 72 ottelua. Runkosarjan jälkeen pelataan konferenssin sisäiset pudotuspelit. Itäisen ja läntisen konferessin voittajat kohtaavat Calder Cupissa, joka pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä (tarvitaan neljä voittoa).
Liigan hallitseva mestari kaudelta 2022–2023 on Hershey Bears, joka on NHL-seura Washington Capitalsin farmijoukkue.
AHL:n palkinnot

AHL-kauden päätteeksi jaetaan joukkueille ja pelaajille seuraavat palkinnot:
AHL:n palkinnot > Joukkueiden palkinnot

Calder Cup (Liigan voittaja)
Richard F. Canning Trophy (Itäisen konferenssin pudotuspelien voittaja)
Robert W. Clarke Trophy (Läntisen konferenssin pudotuspelien voittaja)
Macgregor Kilpatrick Trophy (Eniten pisteitä runkosarjassa kerännyt joukkue)
Frank Mathers Trophy (Itäisen konferenssin runkosarjan voittaja)
Norman R. "Bud" Poile Trophy (Läntisen konferenssin runkosarjan voittaja)
Emile Francis Trophy (Atlantin divisioonan voittaja)
F.G. "Teddy" Oke Trophy (Itäisen divisioonan voittaja)
Sam Pollock Trophy (Pohjoisen divisioonan voittaja)
John D. Chick Trophy (Läntisen divisioonan voittaja)
AHL:n palkinnot > Henkilökohtaiset palkinnot

Les Cunningham Award (Runkosarjan arvokkain pelaaja)
John B. Sollenberger Trophy (Runkosarjan pistepörssin voittaja)
Willie Marshall Award (Runkosarjan paras maalintekijä)
Dudley "Red" Garrett Memorial Award (Kauden paras tulokas)
Eddie Shore Award (Kauden paras puolustaja)
Aldege "Baz" Bastien Memorial Award (Kauden paras maalivahti)
Harry "Hap" Holmes Memorial Award (Maalivahti, jonka joukkue on päästänyt vähiten maaleja runkosarjassa)
Louis A.R. Pieri Memorial Award (Kauden paras valmentaja)
Fred T. Hunt Memorial Award (Urheiluhenkeä ja omistautumista osoittanut pelaaja)
Yanick Dupre Memorial Award (Hyväntekeväisyydessä kunnostautunut pelaaja)
Jack A. Butterfield Trophy (Pudotuspelien arvokkain pelaaja)
AHL:n palkinnot > Muut palkinnot

James C. Hendy Memorial Award (Toimihenkilö, joka on tehnyt suuren avustuksen AHL:n hyväksi)
Thomas Ebright Memorial Award (Henkilö, joka on uransa aikana huomattavasti avustanut AHL:a)
James H. Ellery Memorial Awards (Median edustajat, jotka ovat tehneet huomattavaa työtä AHL:n hyväksi)
Ken McKenzie Award (Toimihenkilö, joka on markkinoinut AHL-joukkuettaan huomattavasti)
Michael Condon Memorial Award (Kauden paras tuomari)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
AHL:n viralliset kotisivut
Tietoa suomalaisista AHL pelaajista
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- |
| Atlantin Divisioona | Pohjoinen Divisioona | Keskilännen Divisioona | Tyynenmeren Divisioona |
| Bridgeport Sound Tigers | Albany Devils | Charlotte Checkers | Bakersfield Condors |
| Hartford Wolf Pack | Binghamton Senators | Chicago Wolves | Ontario Reign |
| Hershey Bears | Rochester Americans | Grand Rapids Griffins | San Antonio Rampage |
| Lehigh Valley Phantoms | St. John's IceCaps | Iowa Wild | San Diego Gulls |
| Portland Pirates | Syracuse Crunch | Lake Erie Monsters | San Jose Barracuda |
| Providence Bruins | Toronto Marlies | Manitoba Moose | Stockton Heat |
| Springfield Falcons | Utica Comets | Milwaukee Admirals | Texas Stars |
| Wilkes-Barre/Scranton Penguins |  | Rockford IceHogs |  |
Pohjois-Amerikan jääkiekkosarjat
| --- | --- |
Huippuammattilais: NHL
AAA-taso (High): AHL
AA-taso (Mid): ECHL
A-taso (Low): SPHL | FHL | LNAH
Vaalan seurakunta

| Vaalan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Vaalan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Limingan rovastikunta
Pääkirkko:  Vaalan kirkko
Perustettu:  1955
Jäsenmäärä:  2 109 (2021)
– Osuus asukkaista:  78,9 %
Kirkollisvero:  1,85 %
Kirkkoherra:  vt. Rainer Väänänen
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaalan hautausmaan siunauskappeli
Vaalan seurakunta (vuoteen 1954 Säräisniemen seurakunta) oli vuosina 1864–2024 toiminut Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Vaalan kunnan alueella.
Historiaa

Seurakunnan pääosa erotettiin vuonna 1779 Paltamon seurakunnasta Säräisniemen kappeliseurakunnaksi. Kirkkoherrakunta Säräisniemestä tuli vuonna 1864, kunnes se muuttui 1955 edellisenä vuonna Säräisniemestä ja Utajärven joistakin osista perustetun uuden Vaalan kunnan seurakunnaksi.
Vaalan seurakunta liitettiin Muhoksen seurakuntaan vuoden 2025 alussa yhdessä Utajärven seurakunnan kanssa.
Kirkot

Vaalan seurakunnalla oli kuntataajaman kirkon ohella käytössään vanha kulttuurihistoriallisesti arvokas Säräisniemen kirkko vuodelta 1781. Uudempi kirkko, jonka arkkitehti Dag Englund suunnitteli alun perin seurakuntataloksi, valmistui vuonna 1961. Arkkitehti Matti Leiberin suunnitelmaan perustuva kirkon laajennus, johon kuuluivat kellotorni, seurakuntasali ja keittiö, valmistui vuonna 1988. Manamansalossa on lisäksi vuonna 1959 valmistunut muistomerkkikirkko Kainuun ensimmäisen eli Oulujärven seurakunnan kirkon muistoksi, joka sijaitsi perimätiedon mukaan samalla paikalla 1559-1585. Kirkon suunnittelivat arkkitehdit Tuomas Väyrynen ja Eero Huotari.
Hautausmaat

Hautausmaita seurakunnalla oli kolme, Vaalan hautausmaa Kurikkavaarassa valtatie 22:n vieressä, Säräisniemen hautausmaa sekä Manamansalon hautausmaa. Vaalan hautausmaalla, joka otettiin käyttöön vuonna 1957, on hirsinen siunauskappeli. Säräisniemen hautausmaalla on ruumishuone vuodelta 1890 sekä uudehko talousrakennus.
Herätysliikkeet

Vaalan seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Vaalan alue muodostaa Kainuun länsiosien tavoin jatkumoa yhtenäiselle kannatusalueella ja liikkeellä on alueella kohtuullista kannatusta.
Papisto

Seuraavat henkilöt toimivat Säräisniemen ja Vaalan seurakunnan kirkkoherroina:
1883–1903: Emil Johannes Lindberg
1904–1912: Anton Jacklin
1917–1936: Johannes Jaakko Mustakallio
1936–1952: Yrjö Kurkela
1953–1955: Toivo Aimo Havisto
1956–1961. Paavali Toivio
1961–1975: Toivo Voutilainen
1975–2000: Tauno Wikström
2013–2022: Vesa-Tapio Palokangas
2022– vt. Rainer Väänänen
–2024 vt. Penna Parviainen
Aiheesta muualla

Vaalan seurakunnan kotisivut
| n k Limingan rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Hailuoto  Kempele  Liminka  Lumijoki  Muhos  Raahe  Siikalatva  Tyrnävä  |  |
| Entiset seurakunnat |  Kestilä  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Pyhäntä  Raahe ja Saloinen  Rantsila  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Siikajoki  Temmes  Utajärvi  Vaala  Vihanti  |  |
Oulun hiippakunta
São Paulon Grand Prix 2024

|  São Paulon Grand Prix 2024  |
| --- | --- |
 21. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2024. 

Päivämäärä:  3. marraskuuta 2024
Rata:  Autódromo José Carlos Pace
Sijainti:  São Paulo, Brasilia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,309 km
Kilpailun pituus:  69 kierrosta, 297,261 km
Sää:   Sateinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Paaluaika:  1.23,405
Sprinttikilpailu
Voittaja:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Toinen:   Oscar Piastri   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Charles Leclerc   (Ferrari)
Palkintokoroke
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Toinen:   Esteban Ocon   (Alpine-Renault)
Kolmas:   Pierre Gasly   (Alpine-Renault)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Kierrosaika:  1.20,472 (kierroksella 67)
São Paulon Grand Prix 2024 (virallisesti Formula 1 Lenovo Grande Prêmio de São Paulo 2024) oli Formula 1 -kauden 2024 21. osakilpailu, joka ajettiin 3. marraskuuta Interlagosin moottoriradalla São Paulossa Brasiliassa.
Vapaat harjoitukset

McLarenin Lando Norris oli vapaiden harjoitusten nopein ennen Mercedeksen George Russellia ja Haasin Oliver Bearmania.
Sprinttiaika-ajot

McLarenin Oscar Piastri ajoi sprinttipaalupaikan, Norris oli toinen ja Ferrarin Charles Leclerc kolmas.
Sprinttikilpailu

Norris ajoi sprinttikilpailun voittoon, Piastri oli toinen ja Leclerc kolmas.
Aika-ajot

Rankkasateen vuoksi aika-ajot siirtyivät sunnuntaiaamuun. Norris ajoi paalupaikalle, Russell oli toinen ja Racing Bullsin Yūki Tsunoda kolmas.
Kilpailu

Red Bullin Max Verstappen ajoi kilpailun voittoon ennen Alpinen kuljettajakaksikkoa Esteban Oconia ja Pierre Gaslya.
Muuta

Oliver Bearman ajoi Kevin Magnussenin tilalla Haasin autoa, koska tämä sairastui ennen osakilpailuviikonlopun alkua.
Suomen huutokauppakeisari

| Suomen huutokauppakeisari |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus
Tyyli:  tositelevisio
Kestoaika:  42 minuuttia
Pääosissa:  Aki Palsanmäki   Heli Palsanmäki   Markku Saukko
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen, Jim
Esitetty:  26. helmikuuta 2013 – 10. Joulukuuta 2024
Tuotantokausia:  17
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Katri Varjos   Eero Hietala   Ilkka Hynninen   Unne Sormunen (Jim)
Ohjaaja(t):  Anu Valkeinen (2 & 3), Heli Turja (4), Panu Suuronen (5 & 6)
Käsikirjoittaja(t):  Hannu Kontturi, Panu Suuronen, Heli Turja, Anu Valkeinen
Kuvaaja(t):  Aleksi Nuotio   Kristian Isotalo   Tommi Penttinen (ilmakuvat)
Tuotantoyhtiö(t):  Aito Media
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Suomen huutokauppakeisari on suomalainen televisiosarja, jossa seurataan Uuraisten Hirvaskankaalla sijaitsevan huutokaupan arkea. Palkittu ohjelma on ollut yksi Nelosen katsotuimmista ohjelmista 2010-luvulla.
Ohjelman päärooleissa nähdään pariskunta Aki ja Heli Palsanmäki, jotka etsivät joka jaksossa viikon aikana ympäri Suomea (ja yhdellä kaudella myös Espanjassa) jokaisen viikon perjantaina eteenpäin huutokaupattavia tavaroita. Heidän apulaisenaan toimii Markku Saukko, joka tarpeen vaatiessa korjaa tai huoltaa kaikenlaisia huutokauppaan liittyviä asioita. Lisäksi Markku tekee uusia tuotteita myyntiin.
Ohjelman toisella kaudella nähtiin myös Kirsi Nisonen, joka hoiti pääkaupunkiseudulla tehtävät ostot. Kolmannesta kaudesta alkaen ohjelmassa tavaroita ovat kaupanneet myös julkisuudesta tunnetut ihmiset.
Sarjan kaksi ensimmäistä kautta esitettiin Jimillä, minkä jälkeen esityskanavaksi vaihtui Nelonen.
Toisen kauden jälkeen järjestettiin äänestys siitä, pitäisikö sarjan jatkua. Jatkoa luvattiin, jos ohjelman Facebook-sivu saa 30 000 tykkäystä. Määrä tuli täyteen kymmenessä päivässä.
Syksyllä 2018 Palsanmäet muuttivat yhdeksäksi viikoksi Fuengirolaan Espanjaan, jossa kuvattiin ohjelman 10. tuotantokauden jaksot.
Uuraisilla sijaitsevan huutokauppahallin perusti Aki Palsanmäen isä Lauri Palsanmäki 1980-luvun lopulla. Lauri kuoli vuonna 2006, jonka jälkeen Aki jatkoi toimintaa yhdessä vaimonsa Helin kanssa.
Aki Palsanmäki palkittiin vuonna 2015 Kultaisella Venlalla vuoden 2014 yleisön suosikkiesiintyjänä. Vuonna 2015 sarja sai yleisön suosikkiohjelman Kultainen Venla -palkinnon.
Ohjelman 16. ja 17. tuotantokaudella useassa jaksossa Markun apupoikana toimi Eikka Erosen esittämä Pikku-Markku.
Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Tervetuloa huutokauppaan! | 26. helmikuuta 2013 |
| 2. | Yllätysten ilta | 5. maaliskuuta 2013 |
| 3. | Mikä on, kun ei meklarointitaidot riitä? | 12. maaliskuuta 2013 |
| 4. | Juhlahuutokauppa | 19. maaliskuuta 2013 |
| 5. | Konkurssi uhkaa | 26. maaliskuuta 2013 |
| 6. | Arkista aherrusta | 2. huhtikuuta 2013 |
| 7. | Vad kostar? | 9. huhtikuuta 2013 |
| 8. | Kallis viikko | 16. huhtikuuta 2013 |
| 9. | Kauppa se on joka kannattaa | 23. huhtikuuta 2013 |
| 10. | Asiallista tavaraa | 30. huhtikuuta 2013 |
| 11. | Tallinna | 7. toukokuuta 2013 |
| 12. | Viimeinen myyntierä | 14. toukokuuta 2013 |
Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Aki ja Heli saavat avukseen Kirsin, joka tekee ostoja pääkaupunkiseudulla | 5. maaliskuuta 2014 |
| 2. | Aki ja Heli tekevät kauppaa moposta ja pääsevät myös testaamaan sen | 12. maaliskuuta 2014 |
| 3. | Aki ja Heli lähtevät Turun seudulle ja pääsevät tutustumaan muun muassa Wanhoihin kuppeihin | 19. maaliskuuta 2014 |
| 4. | Aki ja Heli lähtevät ostosreissulle Ruotsiin | 26. maaliskuuta 2014 |
| 5. | Aki ja Heli pohtivat kaupattavien esineiden aitoutta | 2. huhtikuuta 2014 |
| 6. | Aki ja Heli tekevät kauppaa rahoista | 9. huhtikuuta 2014 |
| 7. | Aki havittelee huutokauppaan harvinaista, 1800-luvulta olevaa miekkaa | 16. huhtikuuta 2014 |
| 8. | Aki ja Heli saavat eteensä muun muassa Muumi-lautaset ja postimerkkejä | 23. huhtikuuta 2014 |
| 9. | Aki ja Heli saavat vastaansa sekä huippuesineitä että romua | 30. huhtikuuta 2014 |
| 10. | Aki ja Heli saavat kutsun katsomaan pelleä | 7. toukokuuta 2014 |
| 11. | Aki ja Heli pääsevät tutustumaan upeaan mopokokoelmaan | 14. toukokuuta 2014 |
| 12. | Aki ja Heli pääsevät tutustumaan kotimuseoon | 21. toukokuuta 2014 |
| 13. | Suomen huutokauppakeisarin joulu | 24. joulukuuta 2014 |
13 = Spesiaalijakso
Kolmas tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Aki ja Heli tekevät kauppaa erikoisesta esineestä, jollaista ei ole ennen myyty Hirvaskankaalla (Janne Kataja) | 10. maaliskuuta 2015 |
| 2. | Tikarikaupoilla mentalistin kanssa (Noora Karma) | 17. maaliskuuta 2015 |
| 3. | Rokkikukon romuaitta (Remu Aaltonen) | 24. maaliskuuta 2015 |
| 4. | Humoristiset kitarakaupat (Ismo Leikola) | 31. maaliskuuta 2015 |
| 5. | Laulava hevosmies (Kari Vepsä) | 7. huhtikuuta 2015 |
| 6. | Turvavyöpakko (Mikael Konttinen) | 14. huhtikuuta 2015 |
| 7. | Korisevan kaveri (Arja Koriseva) | 21. huhtikuuta 2015 |
| 8. | Helin salaostokset (Janne Porkka) | 28. huhtikuuta 2015 |
| 9. | Aki innostuu tulitikkumiehestä, josta lyödään veto Helin kanssa (Tapani Kiminkinen) | 5. toukokuuta 2015 |
| 10. | Rallikuski Aki (Essi Pöysti) | 12 toukokuuta 2015 |
| 11. | Lelumuseon lumoissa (Aira Samulin) | 19. toukokuuta 2015 |
| 12. | Wallu Valpiolla on tarjolla tavaraa, joka saa Akin muistelemaan nuoruuttaan | 26. toukokuuta 2015 |
| 13. | Suomen huutokauppakeisari Espanjassa | 24. joulukuuta 2015 |
13 = Spesiaalijakso