stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mäyrä
Käyttäytyminen > Liikkuminen

Ruoanhankinnan mäyrä hoitaa öisin. Se tulee yleensä esiin puoli tuntia auringonlaskun jälkeen, mutta palaa aamulla pesälleen epäsäännöllisemmin.
Kesäisin lyhyiden öiden takia eläin saattaa aloittaa toimintansa jo iltahämärässä ja jatkaa sitä aamuun saakka. Kesäisin mäyrän voi tavata myös keskellä päivää, mutta usein kysymyksessä on päivälevon ulkona viettävä yksilö.
Liikkeiltään mäyrä muistuttaa siiliä. Etsiessään ruokaa se taapertaa kuono maassa, mutta joutuessaan kauemmaksi metsänreunasta se voi alkaa ravata. Tavallisesti mäyrä liikkuu melko hitaasti, mutta vaaran uhatessa se kykenee pakenemaan nopeasti. Mäyrä ei kaihda uimista.
Toisin kuin monet muut näätäeläimet, mäyrä osaa elää myös ryhmässä. Tiheän kannan alueella ryhmässä on yleensä  vanha hallitseva uros, pari naarasta sekä viimeisen tai parin viimeisen poikueen poikasia. Ryhmä puolustaa omaa aluettaan yhdessä.
Käyttäytyminen > Talviuni

Mäyrä nukkuu talviunta. Talviunen aikana mäyrän hengitys on tavallista hitaampaa ja sen ruumiinlämpö on muutaman asteen alhaisempi kuin muuten. Mäyrä herää joskus uniltaan kesken talven. Silloin se saattaa tehdä pienen kävelylenkin pesän ympäristössä, mutta sitten palaa pesäänsä jatkamaan unta. Yleensä mäyrä herää talviuniltaan vasta maalis-huhtikuussa. Silloin se tuo syksyllä keräämänsä kuivat heinät ja sammalet ulos pesästä. Ne ovat olleet mäyrän peittona talven kylmyyttä vastaan. Keväällä mäyrä on varsin hoikka, sillä se on menettänyt suuren osan painostaan. Syksyllä kerätty rasvakerros on huvennut nukkuvan eläimen ravinnoksi ja lämmöksi.
Käyttäytyminen > Lisääntyminen ja yksilönkehitys

Mäyrä voi paritella ympäri vuoden, mutta suurin osa paritteluista tapahtuu myöhäistalven tai varhaiskevään ja myöhäiskesään tai varhaissyksyn aikana helmi–toukokuussa ja elo–lokakuussa. Yleisin lisääntymiskausi osuu keväälle.
Vaikka mäyrä voi paritella käytännössä mihin vuodenaikaan tahansa, viivästyneen sikiönkehityksen takia sikiö alkaa kehittyä joulukuussa. Alkiorakkulan kiinnittymistä kohdun seinämään viivästyttävät muun muassa valonmäärä ja lämpötila. Mäyränaaraat voivat hedelmöittyä uudestaan ollessaan jo raskaana, minkä takia usean vanhemman poikueet eivät ole harvinaisia.
Raskausaika kestää noin 50 päivää, ja naaras synnyttää 1–6 poikasta. Keskimäärin poikueessa on 2 tai 3 jälkeläistä. Vastasyntynyt poikanen on noin 120 millimetriä pitkä ja painaa noin 90 grammaa. Se on täysin avuton ja sokea sekä sen turkki on hyvin harva.
Maitohampaat alkavat puhjeta neljän viikon iässä, ja poikaset uskaltautuvat maan pinnalle kahdeksan viikon iässä. Poikaset alkavat hiljalleen viettää vähemmän aikaa emonsa kanssa, ja 16-viikkoisina ne ovat tekemisissä säännöllisesti kaikkien yhteisön yksilöiden kanssa. Vieroittaminen alkaa noin 12 viikon iässä, mutta poikaset seuraavat emoa vielä jopa vuoden vanhana.
Mäyrä saavuttaa sukukypsyyden yleensä 12–15 kuukauden iässä. Levinneisyysalueen lämpimimissä osissa jotkin naaraat voivat olla sukukypsiä jo noin 9 kuukauden iässä, mutta ne lisääntyvät silti hyvin harvoin. Levinneisyysalueen kylmimmissä osissa sen sijaan naaraat saattavat alkaa lisääntyä vasta kolmivuotiaina.
Poikasista yli puolet kuolee ensimmäisen elinvuotensa aikana. Yleensä mäyrä ei elä 6–7 vuotta vanhemmaksi, mutta sen tiedetään eläneen kymmenvuotiaaksikin.
Käyttäytyminen > Ravinto

Vaikka mäyrä on petoeläin, se on kaikkiruokainen. Ruokavalioon vaikuttaa elinalue. Keväällä ja kesällä se käyttää ravinnokseen erityisesti lieroja. Kosteina iltoina mäyrä voi syödä maanpinnalle tulleita lieroja jopa sadottain. Yleensä se syö yöllisten retkiensä aikana kaiken, mitä se löytää. Ruokavalioon kuuluu hyönteisiä, kotiloita, linnunmunia, sammakoita ja pikkunisäkkäitä. Syksyllä mäyrät kerryttävät rasvakerrostaan ja syövät paljon kasvisravintoa, kuten marjoja, hedelmiä, terhoja ja viljaa.
Käyttäytyminen > Talvehtiminen

Tanskassa mäyrä on aktiivinen lähes koko vuoden, mutta muualla lumipohjolassa se pysyttelee luolastossaan loka-marraskuusta huhti-toukokuuhun. Se ei horrosta, vaan nukkuu talviunta. On kuitenkin todettu, että sen ruumiinlämpö laskee hieman talviunen aikana. Lumen aikaan mäyrän on vaikea löytää ravintoa, mutta jäljistä voi päätellä, että se käy välillä ulkona luolastaan. Talviuni ei siis ole yhtäjaksoista. Yleensä mäyrä viettää koko talven samassa pesässä, mutta myös pesäpaikan vaihtamista kesken talven on havaittu.
Luokitus ja evoluutio

Mäyrien sukua pidettiin pitkään yksilajisena, mutta 2000-luvulla tehtyjen morfologisten ja geneettisten tutkimusten perusteella mäyrien sukuun kuuluu ainakin kolme lajia. Lisäksi mäyrän Lounais-Aasiassa elävä alalaji saattaa olla oma lajinsa.
Mäyrät ovat todennäköisesti kehittyneet näätämäisestä esivanhemmasta, joka eli Kaakkois-Aasian trooppisissa metsissä. Mäyrien suku erosi kaulusmäyristä ja aloitti leviämisen kohti Eurooppaa. Vanhimmat nykyisen mäyrän kaltaiset fossiilit ovat noin neljä miljoonaa vuotta vanhoja. Samaan aikaan mäyrät olivat eronneet kaulusmäyristä. Vanhimmat Espanjasta saakka löydetyt mäyräfossiilit ovat 2–3 miljoonaa vuotta vanhoja.
Mäyrät asuivat jo noin kolme miljoonaa vuotta sitten laajalla alueella Euroopassa. Ne joutuivat kuitenkin peräytymään jääkauden takia. DNA-tutkimusten perusteella nykyiset mäyrät ovat geeniperimältään melko samanlaisia, joten koko kanta on mahdollisesti peräisin yhdestä jääkauden aikaisesta refugista. Mäyrät valloittivat Euroopan uudestaan nopeasti jääkauden jälkeen.
Mäyrä ja ihminen > Metsästys

Mäyrää metsästetään jonkin verran muun muassa Venäjällä ja Saksassa. Suomessa se on luokiteltu riistaeläimeksi. Mäyrää ei Suomessa saa kuitenkaan tappaa 31.3.–1.8. välisenä aikana. Mäyrää on perinteisesti pidetty tuhoeläimenä, mutta sen aiheuttamaksi väitettyjä tuhoja muun muassa riistalintukannoille pidetään liioiteltuina.
Mäyrää metsästetään aktiivisesti luolakoiralla, passiivisesti loukuilla tai sattumalta muun riistan pyynnin yhteydessä koiran löytäessä sen maastosta. Mäyrä tulee saaliiksi joskus myös supikoiran pyynnin sivutuotteena.
Mäyrä ja ihminen > Käyttö

Mäyrästä on valmistettu aiemmin ruokaa ja siitä on valmistettu turkkeja. Paikoin mäyrää metsästetään edelleen ruoaksi, ja sen karvoista tehdään edelleen parta- ja maalisuteja. Suteihin käytetyistä karvoista suurin osa tulee Kiinassa kasvatetuilta yksilöiltä, mutta niitä jonkin verran myös Euroopassa metsästetyiltä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Mäyrä (Meles meles)
Suomen Metsästäjäliitto: Mäyrä
ITIS: Meles meles (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Meles meles, the European badger (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Meles meles:  Wikidata: Q27066  Wikispecies: Meles meles  ADW: Meles_meles  BioLib: 1707  BOLD: 103251  CoL: 3ZDRX  EoL: 328046  EPPO: MLESME  Fauna Europaea: 305312  Fauna Europaea (new): ce8652b8-410f-47f8-b47f-df80aeb85483  GBIF: 2433875  iNaturalist: 855297  IRMNG: 11003965  ITIS: 621922  IUCN: 29673  MDD: 1005859  MSW: 14001283  NBN: NHMSYS0000080191  NCBI: 9662  Observation.org: 383  Open Tree of Life: 923113  Paleobiology Database: 157470  Paleobiology Database: 157470  SeaLifeBase: 71073  WoRMS: 1465482  Laji.fi: MX.47180 
Ursus meles:  Wikidata: Q106448115  CoL: 7F2J7  EUNIS: 11715  GBIF: 6545371  ITIS: 1086156  WoRMS: 1465483  ZooBank: F990332E-0D8B-41F9-9A87-8B5E283C8A97 
Mäyrä taapertamassa.
Mäyrän jäljet lumessa.
Mäyrän karvoista valmistettu partasuti.
Naisenkuvia

| Naisenkuvia> Kvinnobilder   Portraits of Women |
| --- | --- |
 Erkki Ruuhisen suunnittelema elokuvan alkuperäisjuliste.
Ohjaaja:  Jörn Donner
Käsikirjoittaja:  Jörn Donner
Tuottaja:  Arno Carlstedt   Jörn Donner
Säveltäjä:  Claes af Geijerstam
Kuvaaja:  Heikki Katajisto
Leikkaaja:  Jörn Donner
Erikoistehosteet:  Paul Jyrälä
Pääosat:  Ritva Vepsä   Jörn Donner   Kirsti Wallasvaara   Aarre Elo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  FJ-Filmi Oy   Jörn Donner Productions Oy
Ensi-ilta:   6. helmikuuta 1970    9. lokakuuta 1970
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  655 500 mk
Katsojat:  316 859
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naisenkuvia on Jörn Donnerin ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta  1970. Elokuva on Donnerin itseironinen vastaus hänen 1960-luvun lopulla muun muassa elokuvilla Mustaa valkoisella ja Sixtynine 69 aiheuttamiinsa seksikohuihin. Elokuvassa Donnerin esittämä pornoelokuvatuottaja palaa Yhdysvalloista Suomeen, jossa joutuu taas työskentelemään surkean pienillä budjeteilla ja amatöörimäisten työkumppaneiden kanssa. Elokuva herätti kohua näyttämällä muutaman sekunnin ajan kaukaa kuvattuna Donnerin erektiossa olevaa penistä.
Naisenkuvia oli Jörn Donnerin kolmas peräkkäinen elokuva, jossa hän itse näytteli miespääosan. Valtion elokuvatarkastamo myönsi elokuvalle täpärästi esitysluvan äänin 4–4 Donnerille edullisen kannan voittaessa. Äänin 7–1 Naisenkuvia määrättiin erittäin harvinaiseen 30 prosentin veroluokkaan ja leikattavaksi seksikohtausten osalta kuudesta kohdasta. Kolme tarkastamon kahdeksasta jäsenestä olisi kieltänyt elokuvan alle 18-vuotiailta. Donnerin valitettua tarkastamon päätöksestä vero aleni 10 prosenttiin ja leikkauksia määrättiin vain kahteen kohtaan yhteensä minuutin verran. Elokuvatarkastamon päätös herätti suurta huomiota, ja Donner itse hyödynsi kohua kirjoittamalla ja kokoamalla kirjan Tapaus Naisenkuvia. Elokuvaa kuvattiin Helsingissä, Bromarvissa ja Kirkkonummella.
Naisenkuvia oli Suomen elokuvateattereissa 316 859 katsojallaan vuoden 1970 toiseksi katsotuin elokuva Akselin ja Elinan jälkeen. Elokuvan kuvaaja Heikki Katajisto voitti Jussi-palkinnon jaettuna elokuvan Anna kanssa.
Elokuva on julkaistu kolmesti VHS-kasettina vuosina 1992, 1994 ja 1995. Finnkino julkaisi elokuvan DVD:nä vuonna 2008. Elokuva on esitetty muutaman kerran televisiossa.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi näkee Naisenkuvissa paljon puhetta, alastomia ihmisiä mutta kovin keskinkertaisen tarinan. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ritva Vepsä  | … |  Saara Suominen, biologian opettaja   |
|  Jörn Donner  | … |  Pertti, pornoelokuvien tekijä, "Pertsa"   |
|  Kirsti Wallasvaara  | … |  Liisa, voimistelunopettaja   |
|  Aarre Elo  | … |  Jussi, Valmetin insinööri   |
|  Marianne Holmström  | … |  Ulla Magdalena Carlsson   |
|  Henrik Granö  | … |  Sven Alarik Pettersson   |
|  Lennart Lauramaa  | … |  elokuvatuottaja   |
|  Hannu Oravisto  | … |  koulupoika   |
|  Heli Sakki  | … |  näyttelijä   |
|  Jaakko Talaskivi  | … |  elokuvaaja Peter von Spaak   |
|  Pirjo Honkasalo  | … |  kuvausryhmän jäsen   |
|  Anssi Mänttäri  | … |  pornosynkkatehostemies   |
|  Jukka Sipilä  | … |  asunnonvälittäjä   |
|  Helena Mäkelä  | … |  toimittaja   |
|  Henrik Lax  | … |  pormestari   |
|  Aimo Paapio  | … |  Ullan isä   |
|  Elvi Saarnio  | … |  Ullan äiti   |
|  Päivi Purhonen  | … |  nainen laivarannassa   |
|  Liisa Helminen  | … |  nainen laivarannassa   |
|  Paul Brück  | … |  mies laivarannassa   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  haastemies   |
Aiheesta muualla

Yle Areena - Naisenkuvia
Namangan

| Namangan |
| --- | --- |
 Mulla Qirgʻizin madrasa.
 Namangan
 Koordinaatit: 41°0′4″N, 71°40′21″E 
Valtio:  Uzbekistan
Alue:  Namanganin alue
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  83,3 km²
Korkeus:  450 m
Väkiluku (2024):  696 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Namangan on kaupunki ja Namanganin alueen hallinnollinen keskus Uzbekistanissa. Se sijaitsee Fergananlaakson pohjoisosassa 280 kilometriä Taškentista itään. Kaupungissa oli 696 500 asukasta vuonna 2024.
Namangan sijaitsee Namangansoyjoen ja Pohjois-Ferganan kanavan yhtymäkohdassa 450 metrin korkeudella merenpinnasta. Kaupungin pinta-ala on 83,3 neliökilometriä. Keskilämpötila on tammikuussa –2,3 ja heinäkuussa 26,3 astetta.
Kaupunki on syntynyt 1600-luvulla sen jälkeen kun maanjäristys tuhosi Fergananlaakson muinaisen pääkaupungin Axsikentin. Se kuului 1700-luvulta lähtien Kokandin kaanikuntaan. Namangan oli kuvernöörin asuinpaikka sekä tärkeä käsityöammattien ja kaupan keskus. Vuosina 1842–1845 kaupunki ympäröitiin korkealla muurilla. Venäjän valloitettua alueen Namangan toimi piirikunnan keskuksena. Vuonna 1912 rakennettiin sen kautta kulkeva rautatie. Neuvostoaikana kaupunkiin syntyi teollisuutta. Sen väestö on kymmenkertaistunut vuodesta 1897 ja yli kaksinkertaistunut vuodesta 1989.
Namanganin kautta kulkee Fergananlaakson kehätie. Sen lähellä sijaitsee kansainvälinen lentoasema. Kaupungissa on varsinkin tekstiili- ja elintarviketeollisuutta.
Kaupungissa toimii yliopisto, tekninen ja talouskorkeakoulu, opettajakorkeakoulu, kotiseutumuseo sekä musiikki- ja draamateatteri. Nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvulla pystytetty Hoʻja Aminin mausoleumi moskeijoineen sekä 1900-luvun alussa rakennetut Mulla Qirgʻizin madrasa ja Ota Valixonin moskeija.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Namanganin kaupungin sivusto
Namtso

| Namtso |
| --- | --- |

Valtiot:  Kiina
Paikkakunta:  Tiibet
Koordinaatit:  30°43′15″N, 90°28′05″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  4 718 m
Pituus:  70  km
Leveys:  30  km 
Pinta-ala:  1 920 km2 
Tilavuus:  0,77 km3 
Keskisyvyys:  33  m 
Suurin syvyys:  35 m
Valuma-alue:  10 741 km2 
 fiNamtso 
Namtso on suolajärvi Tiibetissä, Kiinassa. Se sijaitsee 4 718 metrin korkeudessa merenpinnasta. Namtso on pinta-alaltaan Kiinan toiseksi suurin suolajärvi Qinghaijärven jälkeen. Järvi on 90 kilometriä pitkä ja leveimmillään 30 kilometriä. Järven suurin syvyys on 35 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Namtso Wikimedia Commonsissa
Napapiiri (rautatieasema)

| Napapiiri Поля́рный Круг, Poljarnyi Krug |
| --- | --- |
 Napapiiri
 Koordinaatit: 66°26′9″N, 32°51′12″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Louhen piiri
Kunta:  Malinavaara
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asema
Väkiluku (2010):  30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Napapiiri (ven. Поля́рный Круг, Poljarnyi Krug) on Muurmannin radan rautatieasema Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa. Asemanseudulla on 30 asukasta (vuonna 2010).
Napapiirin asemalla pysähtyvät Louhen ja Kantalahden väliset paikallisjunat sekä joukko kaukojunia. Sieltä on tieyhteys Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä Nilmilahteen haarautuvalle maantielle.
Asemalla on metsänhoitoalueen konttori, rautatien muuntaja-asema ja kännykkämasto. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikat. Aikaisemmin Napapiiri oli Mustajoen kyläneuvoston keskus.
Naispaholainen

| Naispaholainen> She-Devil |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Susan Seidelman
Käsikirjoittaja:  Barry Strugatz Mark R. Burns
Perustuu:  Fay Weldonin romaaniin Naispaholaisen elämä ja rakkaudet
Tuottaja:  Jonathan Brett Susan Seidelman
Säveltäjä:  Howard Shore
Kuvaaja:  Oliver Stapleton
Leikkaaja:  Craig McKay
Tuotantosuunnittelija:  Santo Loquasto
Pääosat:  Meryl Streep Roseanne Barr Ed Begley, Jr. Linda Hunt Sylvia Miles
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Orion Pictures
Levittäjä:  Orion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  8. joulukuuta 1989
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  15 351 421 dollaria (USA:ssa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naispaholainen (She-Devil) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Susan Seidelmanin ohjaama musta komediaelokuva. Se perustuu Fay Weldonin romaaniin Naispaholaisen elämä ja rakkaudet vuodelta 1983. Elokuvan pääosissa ovat Meryl Streep, Roseanne Barr, Ed Begley, Jr., Linda Hunt ja Sylvia Miles.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Meryl Streep  | … |  Mary Fisher   |
|  Roseanne Barr  | … |  Ruth Patchett   |
|  Ed Begley  | … |  Jr. as Bob   |
|  Linda Hunt  | … |  Hooper   |
|  Sylvia Miles  | … |  Mrs. Fisher   |
|  Elisebeth Peters  | … |  Nicolette Patchett   |
|  Bryan Larkin  | … |  Andy Patchett   |
|  A Martinez  | … |  Garcia   |
|  Maria Pitillo  | … |  Olivia Honey   |
|  Mary Louise Wilson  | … |  Mrs. Trumper   |
|  Susan Willis  | … |  Ute   |
|  Jack Gilpin  | … |  Larry   |
|  Robin Leach  | … |  Himself   |
|  Nitchie Barrett  | … |  Bobin sihteeri   |
|  June Gable  | … |  Realtor   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehtii elokuvaa viehkosti rullaavaksi hömppäviihteeksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Naispaholainen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Naispaholainen Elonet.
Nainen ikkunassa

| Nainen ikkunassa> The Woman in the Window |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fritz Lang
Käsikirjoittaja:  Nunnally Johnson
Perustuu:  J. H. Wallisin romaaniin Once Off Guard
Tuottaja:  Nunnally Johnson
Säveltäjä:  Arthur Lange
Kuvaaja:  Milton R. Krasner
Leikkaaja:  Gene Fowler Jr.
Pääosat:   Edward G. Robinson  Joan Bennett  Raymond Massey  Dan Duryea 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures Netflix
Ensi-ilta:  3. marraskuuta 1944
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nainen ikkunassa (The Woman in the Window) on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1944. Elokuva perustuu J. H. Wallisin romaaniin Once Off Guard. käsikirjoituksen kirjoitti romaanin pohjalta Nunnally Johnson, ja pääosissa näyttelevät Edward G. Robinson ja Joan Bennett.
Juoni

Professori Richard Wanleyn (Edward G. Robinson) perhe lähtee viettämään kesää, ja perheenisä jää kaupunkiin. Hän tapaa Alice Reedin (Joan Bennett), jota esittävän maalauksen hän on aiemmin nähnyt näyteikkunassa, ja he menevät ravintolan kautta naisen asunnolle. Asuntoon tulee naisen miesystävä, ja tapahtuu surmatyö. Wanley ja Reed yrittävät hävittää jälkiä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Edward G. Robinson  | … |  professori Richard Wanley   |
|  Joan Bennett  | … |  Alice Reed   |
|  Raymond Massey  | … |  piirisyyttäjä Frank Lalor   |
|  Edmund Breon  | … |  Dr. Michael Barkstane   |
|  Dan Duryea  | … |  Heidt/Tim, ovimies   |
|  Thomas E. Jackson  | … |   komisario Jackson, murharyhmä   |
|  Dorothy Peterson  | … |   rouva Wanley   |
|  Arthur Loft  | … |  Claude Mazard / Frank Howard / Charlie the Hatcheck Man   |
|  Frank Dawson  | … |  Collins, tarjoilija   |
Tuotanto

Oman tuotantoyhtiön International Picturesin omistanut Johnson sai elokuvan käsikirjoituksen valmiiksi syksyllä 1943. Hän kiinnitti pääosiin Robinsonin ja Bennettin ja halusi Langin ohjaajaksi. Johnsonin käsikirjoitus on Wallisin romaanille pitkälti uskollinen. Hän oli vaihtanut vain Robinson esittämän professorin alan englanninkielisestä kirjallisuudesta rikospsykologiaan ja Bennettin hahmon moniselitteisemmäksi, kun romaanissa tämä oli prostituoitu.
Johnson antoi itsenäisenä tuottajana Langille melko vapaat kädet Naisen ikkunassa ohjaukseen. Lang pystyi matkustamaan kuvauspaikoille New Yorkiin, jotta lavasteista tuli hänen mielestään oikeat.
Fritz ohjasi vuoden kuluttua saman näyttelijäryhmän kanssa samantapaisen elokuvan Punainen katu, jossa myös piinataan keski-ikäistä miestä. Sekin kuuluu Langin parhaimmistoon
Vastaanotto

Nainen ikkunassa sai aikalaiskriitikoilta ja yleisöltä hyvän vastaanoton. Elokuvan musiikin tekijät Hugo Friedhofer ja Arthur Lange olivat ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi parhaasta musiikista draama- tai komediaelokuvaan. Elokuvaa pidetään nykyään Langin Yhdysvaltojen-uran parhaimpana teoksena ja hänen 1940-luvun elokuvistaan tärkeimpänä.
2000-luvun kritiikissä  todetaan, että juonenkäänteet ovat osittain epäuskottavia, mutta sen korvaavat tunnelma ja onnistunut rytmitys. 
Dan Duryeain ovimiehen hahmon älykkyys tekee myös kriitikkoon vaikutuksen, mutta hän olisi odottanut Robinsonin ja Bennettin rooleilta enemmän hermostusta.
Nainen ikkunassa vaikutti myös film noir -termin kehittymiseen. Ranskalaiset toimittajat käyttivät termiä ensimmäistä kertaa vuonna 1946, kun viisi samantyylistä yhdysvaltalaista elokuvaa sai ensi-iltansa Ranskassa. Ne olivat Nainen ikkunassa, Maltan haukka, Laura, Hyvästi, kaunokaiseni ja Nainen ilman omaatuntoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nainen ikkunassa Wikimedia Commonsissa
The Woman in the Window. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 224.2021. Viitattu 15.6.2022. (englanniksi)
Joan Bennett elokuvan esittelyvideolla.
Charles James Napier

| Charles James Napier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1782 Whitehallin palatsi, Lontoo
Kuollut: 29. elokuuta 1853 (71 vuotta) Portsmouth, Yhdistynyt kuningaskunta
Arvonimi: Sir
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Yhdistynyt kuningaskunta
Palvelusvuodet:  1794–1851
Sotilasarvo:  Kenraali
Charles James Napier (10. elokuuta 1782 – 29. elokuuta 1853) oli englantilainen kenraali ja Britannian joukkojen ylipäällikkö Intiassa.
Napier haavoittui lähes kuolettavasti Corunnan taistelussa Espanjassa vuonna 1809, mutta selvisi hengissä, kun ranskalaiset löysivät hänet taistelukentältä ja ottivat sotavangikseen. Vuonna 1843 Napier johti englantilaisia joukkoja Intiassa ja valloitti Sindhin alueen. Intiassa Napier perusteli sati-seremonian kieltoa sanomalla, että ”englantilaisten tapana on hirttää miehet, jotka polttavat naisia elävältä”.
Napierin patsas Trafalgar Squarella Lontoossa pystytettiin Horatio Nelsonin patsaan viereen vuonna 1856.
Naos (temppeli)

Naos (tummennettuna) tyypillisen kreikkalaisen temppelin pohjakaavassa.
Naos (m.kreik. ναός) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin umpiseinäinen ydinrakennus. Termiä käytetään erityisesti puhuttaessa peripteraalitemppeleistä, joita ympäröi pylväikkö. Sisällä naoksessa oli temppelin ydinhuone cella, jossa pidettiin kulttikuvaa. Usein naoksella viitataan suppeammassa merkityksessä pelkästään cellaan. Cellan lisäksi naokseen saattoi kuulua myös pronaos, jonka kautta sisäänkäynti cellaan tapahtui, vastakkaisella puolella sijainnut opisthodomos, sekä cellan takana sijainnut adyton.
Yleisesti naos tarkoittaa kreikan kielessä temppeliä, nykyisin myös kirkkoa.
Afaian temppelin naos (pylväikön keskellä).
Hefaistoksen temppelin naos (pylväikön keskellä).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta naos Wikimedia Commonsissa
Nahumin kirja

| Nahumin kirja> נחום.Tanak Nevi'im.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Profeetta Nahum. Venäläinen ikoni 1700-luvulta.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Nahum
Kirjoituspaikka:  Juuda ja Ninive
Ajoitus:  n. 664–612 eaa.
Teksti
Genre:  profeetallinen kirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  Nah.
Lukuja:  3
Jakeita:  47
Edeltävä: < MiikaSeuraava: Hab. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Nahumin kirja (hepr. ‏נחום‎, Nachum) on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeettakirjoista. Se on Raamatun 34. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen kuudestoista kirja.
Historia

Nahum profetoi joidenkin mukaan kuningas Ahaksen hallintokaudella 740-luvulla eaa. Toisten mukaan hänen profetiansa viittaavat kuningas Hiskian hallintokauden loppupuolelle 700-kymmenluvulla eaa.
Kirja kirjoitettiin todennäköisesti Jerusalemissa, jossa Nahum todisti Assyrian kuninkaan Sanheribin suorittamaa valtausta ja hänen joukoissaan tapahtunutta hävitystä.
Sisältö

Kirjan profetian sisältönä on Assyrian kuningaskunnan pääkaupungin Niniven täydellinen ja lopullinen tuho. Assyrian kuningas Assurbanipal oli tuolloin valtansa huipulla, ja Ninive samoin kukoistava maailman kaupan ja kulttuurin keskus. Nahum kuvaa sitä seuraavasti: "Voi kaupunkia, veritekojen tahraamaa, täynnä pelkkää petosta, ryöstösaalista, sammumatonta raatelun kiihkoa!", koska se oli ryövännyt kaikki ympäröivät naapurikansat. Kaupunki oli vahvasti linnoitettu kaikkia vihollisia vastaan.
Joona oli jo saarnannut varoitusviestinsä ennen Nahumia, jota seurasi puolestaan Sefanja, joka ennusti myös Niniven tuhoa. Ennustukset toteutuivat vuonna 625 eaa., kun tulipalo tuhosi kaupungin ja Assyrian valtakunnan aika alkoi päättyä. Tapahtuma vaikutti koko alueen poliittiseen tilanteeseen. Meedialaiset ja babylonialaiset valtasivat Niniven ja tuhosivat kaupungin lopullisesti vuonna 612 eaa.