stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raimo Helminen
Kaukalon ulkopuolella > Veroepäselvyydet

Helminen on ollut julkisuudessa myös veroepäselvyyksien vuoksi, sillä hän joutui pelikausistaan Malmössä myöhemmin vaikeuksiin Ruotsin verottajan kanssa. Skånen lääninverotoimisto katsoi, että Malmössä käytettiin palkanmaksujärjestelmää, jonka tarkoitus oli vain kiertää työnantajamaksut ja tuloverot. Malmö nimittäin ilmoitti, että ulkomaalaispelaajat olivat joukkueessa ilman kirjallista sopimusta ja joukkue vain vuokrasi pelaajien oikeudet ulkomaalaisten agenttiyhtiöiden kautta. Elitserienissä ei voi kuitenkaan pelata ilman sopimusta, joten kaikilla pelaajilla oli allekirjoitettu sopimus. Malmö siis maksoi joillekin pelaajille kahta palkkaa, sillä he saivat kuukausipalkkansa lisäksi agenttifirmojen kautta rahaa, josta ei maksettu veroja.
Helminen sai Malmöltä virallista kuukausipalkkaa 20 000–25 000 kruunua vuodessa. Lisäksi seura maksoi vuokraa Helmisen pelaajaoikeuksista agentti Don Baizleyn World Hockey Rights -yhtiölle, joka maksoi muun muassa 26. kesäkuuta 1991 runsaat 120 000 Kanadan dollaria Helmisen henkilökohtaisessa käytössä olleelle tilille torontolaiseen pankkiin. Helminen ei ollut tehnyt tästä summasta veroilmoitusta eikä maksanut veroja Kanadaan. Samantapainen järjestelmä oli käytössä myös muiden Malmön ulkomaalaispelaajien kohdalla.
Ruotsin verottaja teki ensimmäiset henkilökohtaiset veropäätökset 20. joulukuuta 1997, jolloin Helmiselle määrättiin melkein neljän miljoonan kruunun ja Timo Blomqvistille 1,5 miljoonan kruunun jälkiverot. Helmisen asiaa puitiin oikeudessa monta vuotta, kunnes marraskuun 20. päivänä vuonna 2003 kamarioikeus ei antanut enää valitusmahdollisuutta Regeringsrätteniin, joka on Ruotsin ylin hallintotuomioistuin. Malmön vastuulle jäi lopulta yli 30 miljoonaa kruunua maksettavaa.
Vuonna 2008 Malmö haastoi Helmisen Tampereen käräjäoikeuteen. Joukkue peri Helmiseltä takaisin veromaksuja, joita se maksoi hänen puolestaan. Summa oli alun perin kaikkiaan 2,3 miljoonaa kruunua eli noin 242 000 euroa. Myöhemmin Malmö kuitenkin pienensi vaatimustaan ja peri enää 158 000 euron summaa. Juttu ei päätynyt oikeuteen asti, sillä Helminen ja Malmö sopivat asian keskenään ennen marraskuulle 2008 sovittua istuntoa. Helminen joutui maksamaan Malmölle sopimuksen mukaan, mutta julkisuuteen ei kerrottu summan suuruutta.
Saavutukset ja palkinnot > Seurajoukkueissa

Mitalit
Suomen-mestaruus (1985)
2 Ruotsin-mestaruutta (1992, 1994)
Euroopan cupin voitto (1993)
SM-hopea (1998)
2 SM-pronssia (1983, 2001)
A-junioreiden SM-kulta (1982)
A-junioreiden SM-hopea (1983)
B-junioreiden SM-kulta (1982)
B-junioreiden SM-hopea (1981)
D-junioreiden SM-pronssi (1978)
Henkilökohtaiset saavutukset
SM-liigan paras pelaaja (1998)
Kultainen kypärä (1998)
4 kertaa SM-liigan tähdistökentällisessä (1988, 1997, 1998, 1999)
Elitserienin pistepörssin voittaja (1994)
Elitserienin syöttötilaston voittaja (1993)
SM-liigan yhden ottelun jäähyennätys (55 min)
SM-liigan historian iäkkäin pelaaja
Ilveksen eniten otteluita pelannut pelaaja (749)
Ilveksen eniten pisteitä kerännyt pelaaja (580)
Ilveksen eniten maalisyöttöjä antanut pelaaja (419)
Saavutukset ja palkinnot > Maajoukkueessa

Mitalit
Maailmanmestaruus (1995)
4 MM-hopeaa (1994, 1998, 1999, 2001)
MM-pronssi (2000)
Olympiahopea (1988)
2 olympiapronssia (1994, 1998)
20-vuotiaiden MM-hopea (1984)
Henkilökohtaiset saavutukset
Eniten miesten maaotteluita maailmassa (331)
Eniten olympiaedustuksia jääkiekkoilijalta (6)
Suomen maajoukkueen eniten pisteitä tehnyt pelaaja (207)
20-vuotiaiden MM-turnauksen pistepörssin voittaja (1984)
20-vuotiaiden MM-turnauksen paras pelaaja (1984)
20-vuotiaiden MM-turnauksen tähdistökentällisessä (1984)
President's Trophy (2001)
Golden Stick (2002)
Saavutukset ja palkinnot > Palkinnot urasta

Erikoispalkinto Suomen urheilugaalassa (2008)
Aamulehden erikoispalkinto (2008)
Ilves on jäädyttänyt Helmisen pelinumeron 41 (2008)
Aateloitu Jääkiekkoleijonaksi (2009)
Jääkiekkoliiton kultainen ansioristi (2009)
Suomen maajoukkue on jäädyttänyt Helmisen pelinumeron 14 (2010)
IIHF:n kuuluisuuksien galleria (2012)
Saavutukset ja palkinnot > Saavutukset valmentajana

SM-hopea (2021)
Kalen Kannu (2021)
Kirjallisuutta

Salo, Tapani & Helminen, Raimo: Raipe : Koikkarin kaukalosta leijonaikoniksi.  Jyväskylä:  Docendo, 2023.  ISBN 978-952-382-554-3
Bookwell

Bookwell Oy oli vuonna 1860 perustettu Porvoossa ja myöhemmin myös Juvalla toiminut kirjapaino, joka aiemmin toimi nimellä WSOY:n kirjapaino. Se markkinoi ja tuotti kirjojen painopalveluita sekä kotimaahan että ulkomaille muun muassa Skandinaviaan ja Venäjälle. Vuonna 2010 Bookwell painoi yli 16 miljoonaa kirjaa ja sen palveluksessa oli 270 työntekijää. Bookwellillä oli digipaino Jyväskylässä, sitomo Porvoossa ja yksivärilinja Juvalla. Joulukuun 2009 alussa Bookwell yhdistyi myös vanhat perinteet omaavan Gummerus Kirjapainon kanssa.
Kariston kirjapainon Bookwell osti marraskuussa 2012 ja tiedotti joulukuussa kirjapainon lopettamisesta kevään 2013 jälkeen. Marraskuussa 2015 Spektri Production osti Bookwellin koko osakekannan, mukaan lukien Sanoman enemmistöomistuksen sekä vähemmistöosuudet Gummerukselta ja Karistolta.
Yhtiö lopetti toimintansa vuoden 2021 alussa yhtiön kutistuttua omistajanvaihdoksen myötä asteittain ja toiminnan kuihduttua.
Historia

Ensimmäinen painotyö vuonna 1860 oli kortti, jossa Leopold Söderström kertoi poikansa Wernerin, pienen kirjanpainajan, syntyneen. Aluksi kirjapainon tuotannosta tärkeän osan muodostivat muun muassa Runebergin ja Topeliuksen kirjat. Painon perustamisen aikoihin painettiin kirjojen lisäksi myös Suomen kolmanneksi vanhinta sanomalehteä Borgåbladetia.
Aiheesta muualla

www.bookwell.fi (Archive.org)
Lauri Tukiainen

Lauri K. J. Tukiainen vuonna 1949.
Lauri Kaarlo Johannes Tukiainen (11. lokakuuta 1905 Helsinki – 11. huhtikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, lakitieteen lisensiaatti.
Tukiainen oli Suomen Paperitehtaitten Yhdistyksen palveluksessa 1935–1942, Pohjolan Liikenteen toimitusjohtaja 1940–1944, Tukkukauppojen Oy:n toimitusjohtaja 1942–1954 ja A. Ahlström Oy:n johtaja vuodesta 1954. Muita tehtäviä hänellä oli Liiketyönantajain Keskusliiton puheenjohtaja 1951–1954, Suomen Reserviupseeriliiton varapuheenjohtaja 1946–1957, puheenjohtaja hän oli vuodesta 1958. Suomen Paperin- ja Kartonginjalostajain yhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1964.
Georges Lemaître

| Georges Lemaître |
| --- | --- |
 Georges Lemaître vuonna 1933.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Georges Henri Joseph Éduard Lemaître
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1894 Charleroi
Kuollut: 20. kesäkuuta 1966 (71 vuotta) Leuven
Kansalaisuus:  Belgia
Ammatti:  tähtitieteilijä, matemaatikko, fyysikko ja katolinen pappi
Arvonimi: pastori ja monsignore
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Charles-Jean de la Vallée Poussin (käännä suomeksi)
Oppilaat:  René Van der Borght
Tutkimusalue:  tähtitiede
Tunnetut työt:  työ alkuräjähdysteorian parissa
 Nimikirjoitus
Isä Georges Henri Joseph Éduard Lemaître (17. heinäkuuta 1894 – 20. kesäkuuta 1966) oli belgialainen tähtitieteilijä, teoreettinen fyysikko, matemaatikko, fysiikan professori ja katolinen pappi. Hän ehdotti, että maailmankaikkeus on syntynyt alkuräjähdyksestä ja täten pohjusti modernin kosmologian.
Elämä

Georges Lemaître syntyi Charleroissa Belgiassa 1894. Häntä kiehtoi jo nuorena sekä tiede että teologia. Kuitenkin I maailmansota keskeytti hänen opintonsa: hän palveli Saksan vastaisella rintamalla tykistöupseerina. Sodan jälkeen hän opiskeli teoreettista fysiikkaa ja 1923 hänestä tuli apotti. Hän jatkoi opintojaan Englannissa mm. Arthur Eddingtonin opissa ja myöhemmin hän valmistui filosofian tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologyssa. 1925 hänestä tuli vain 31 vuotiaana  Louvainin yliopiston teoreettisen fysiikan professori.
Teoriat

Georges Lemaître esitti teoriansa alkuräjähdyksestä vuonna 1931. Hänen mukaansa maailmankaikkeudella täytyi olla alku ja hän esitti, että universumi olisi syntynyt "alkuatomista" ja sen räjähtämisessä alkuräjähdyksessä. Teorialleen hän antoi nimen "hypoteesi alkuatomista". Hänen ajatteluunsa maailmankaikkeuden alusta vaikutti hänen kristillinen uskonsa: Raamatun mukaan maailmankaikkeudella on alku. Lemaître esitti 20-luvulla Edwin Hubblen tavoin todisteita maailmankaikkeuden laajenemisesta, mikä sekin sai hänet päättelemään, että maailmankaikkeudella oli oltava alku. Vuonna 1949 teoriasta alettiin käyttää nimeä Big Bang.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 461.  ("Georges Henri Lemaître (1894–1966)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Samba Gold

Kaká sai palkinnon vuodelta 2008.
Samba Gold on Sambafootin myöntämä palkinto parhalle brasilialaiselle mies-, nais- ja alle 20-vuotiaalle jalkapalloiljalle. Palkinto perustettiin vuonna 2008, ja se koski aluksi vain pelaamista Euroopassa. Se on kuitenkin laajennettu myöhemmin kattamaan koko maailma, mukaan lukien Brasilia. Vuoteen 2023 mennessä useimmiten palkittu pelaaja oli Neymar kuudella palkinnollaan.
Kauko Väyrynen

Kauko Sakari Väyrynen (5. marraskuuta 1925 Sortavalan maalaiskunta – 3. huhtikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Hänet tunnettiin koomisista rooleista ja karaktäärihahmojen esittämisestä tenorina, mutta hän esiintyi myös baritonina.
Väyrynen opiskeli Tyyne Hasen, Jorma Huttusen, Aulikki Rautawaaran, Veikko Vuorelan ja Luigi Riccin johdolla. Hän työskenteli näyttelijänä muun muassa Vaasassa sekä vuosina 1955–1957 ja 1959–1961 Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa. Kansanteatteri-Työväenteatterissa hän myös suoritti muun muassa operettirooleja. Väyrynen oli kiinnitettynä Suomen Kansallisooppera ja -balettiin vuosina 1961–1980. Siellä hänen rooleihinsa kuuluivat Bardolfo (Giuseppe Verdi: Falstaff), Spalanzani (Jacques Offenbach: Hoffmannin kertomukset), Jacquino (Ludwig van Beethoven: Fidelio), Valzacchi (Richard Strauss: Ruusuritari), Vašek (Bedřich Smetana: Myyty morsian), Šuiski (Modest Mussorgski: Boris Godunov), Kaapo (Leevi Madetoja: Pohjalaisia) ja Rahikainen (Tauno Pylkkänen: Tuntematon sotilas). Väyrynen tulkitsi myös rooleja opereteissa ja musikaaleissa. Tauno Pylkkäsen Oprin ja Oleksin esityksessä Lahdessa vuonna 1982 hän esiintyi Oleksin roolissa baritonina. Väyrynen osallistui muun muassa Leevi Madetojan oopperan Pohjalaisia ja Aulis Sallisen oopperan Punainen viiva levytyksiin.
Väyrynen oli naimisissa ohjaaja, näyttelijä Lilli Markkasen kanssa. Hän kuoli Helsingissä 78-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kauko Väyrynen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Banū Hāshim

Maurycy Apfelbaum: Beduiini kamelin selässä
Banū Hāshim (arab. بنو هاشم‎) oli islamilaisen historiankirjoituksen mukaan arabialaisen Quraiš-heimon klaani. Profeetta Muhammad oli tämän klaanin jäsen; hänen isoisoisänsä oli Hashim ibn 'Abd Manaf, jonka mukaan klaani on nimetty. Tämän klaanin jäseniin viitataan hašemiitteinä ja he käyttävät sukunimeä Hašhemi. Quraiš-heimon muita klaaneja olivat Banū Abd Shams, Banū Al-Muttalib ja Banū Nawfali.
Muhammedin sedän Abbas ibn Abd-al-Muttalibin jälkeläisten sukunimi on Abbasi, mistä tulee dynastian nimi abbasidit. Muhammadin jälkeläiset käyttävät yleensä nimeä Abbasi al-Hashmi, El Abbasy tai Hussaini tai titteleitä Sayyid tai Sharif.
Sukulaisuus tai läheisyys profeetta Muhammediin muuttui kunnia-asiaksi arabimaailmassa heti islamin syntyessä. Kun Ibn Ishaq kirjoitti Bagdadissa 760-luvulla Muhammedin ensimmäisen elämäkerran, hän asetti arabisuvut arvojärjestykseen kertomalla kuka oli "ensimmäisenä" kääntynyt islamiin tai missä järjestyksessä ei-isät olivat puristaneet Muhammedin kättä. Lähisukulaisuus Muhammedin kanssa on nykyaikaan saakka pysynyt tärkeänä tapana legitimoida valtaa. Jordanian ja Marokon kuningassuvut katsovat kuuluvansa Banū Hāshimiin, koska pitävät itseään Fatiman ja Alin jälkeläisinä. Myös Syyriassa (1920), Irakissa (1921–1958) ja Libyassa (1951–1969) 1900-luvulla vaikuttaneet hallitsijat ovat pitäneet itseään hašemiitteina, samoin Hijazin kuninkaat (1916–1925) sekä kaikki Mekan šarifit eli kuvernöörit aina vuoteen 1925 saakka. Samoin Irakin presidentti Saddam Hussein katsoi lukeutuvansa Muhammedin sukulaisiin.
Historiatieteen näkemyksiä

Jotkut historioitsijat katsovat että sekä Muhammedin klaani Banū Hāshim että hänen heimonsa Quraiš ovat keksittyjä käsitteitä. Patricia Cronen mukaan historiankirjoitus ei tunne Quraiš-heimoa ennen 700-lukua. Sitä koskevat tiedot alkavat vasta 700-luvun lopulta Ibn Ishaqin kirjoittaman Muhammed-elämäkerran myötä. Sana "quraiš" esiintyy Koraanissa vain kerran: "Quraišin yhteenliittymisen tähden, talvi- ja kesäkaravaaninsa tähden palvelkoot ihmiset tämän temppelin Herraa" (Koraani 106:1-3). Christoph Luxenberg pitää mahdollisena, että ajatus Quraish-heimosta syntyi käännösvirheen tuloksena (quraysh – qarish) siten, että alkuperäinen Koraanin sana olisikin tarkoittanut yhden heimon sijaan niiden liittoa (qarish, lat. foederati). Liittolaiset eli foederati palvelivat Rooman sotajoukkojen apuvoimina. Kyseessä olisi siten fiktiivinen tarina. Koraanin suuraa 106 pidetään usein suuran 105 jatkeena. Siinä kerrotaan sotaretkestä, jonka yhteyteen maininta liittolaisjoukoista hyvin sopii.
Ensimmäinen Muhammedista kertovan elämäkerran mukaan Muhammedin isoisän isä oli nimeltään Hašim. Esi-isän ja klaanin nimi on Volker Poppin mukaan voinut todellisuudessa syntyä seuraavalla tavalla. Abbasidit tunnettiin 700-luvulla aluksi nimellä Banū Hāshim, joka tarkoitti "Hašimin seuraajia". Koska "Hishām" on sanan "Masih" eli "Messias" anagrammi, Popp pitää mahdollisena, että nimi viittasi messiaaniseen iranilais-kristilliseen liikkeeseen, joka halusi palauttaa valtaan oikean uskonnon. Ibn Ishaqin Muhammed-elämäkerta kirjoitettiin abbasidien valtaannousun jälkeen, ja siinä uusi hallitsijasuku tällaisten viittausten avulla voitiin osoittaa Muhammedin perillisiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Muhammedin historiallisuus
Si Monumentum Requires, Circumspice

| Si Monumentum Requires, Circumspice Deathspell Omega |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003–2004
 Julkaistu: helmikuu 2004
 Tuottaja(t): Deathspell Omega
 Tyylilaji: black metal (avantgarde)
 Kesto: 77.39
 Levy-yhtiö: Norma Evangelium Diaboli
Deathspell Omegan muut julkaisut
| Inquisitors of Satan 2002 | Si Monumentum Requires, Circumspice 2004 | Kénôse 2005 |
Si Monumentum Requires, Circumspice on ranskalaisen black metal -yhtyeen Deathspell Omegan kolmas studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen avantgardempi ja progressiivisempi julkaisu, jollaista tyyliä yhtye on noudattanut kyseisestä levystä lähtien. Albumin sanoituksetkin ovat hyvin teologisia, toisin kuin suurimmalla osalla muista black metal -yhtyeistä, joiden sanoitukset ovat sanomaltaan selvästi suoraviivaisempia.
Kappale "Drink the Devil's Blood" on uudelleenäänitetty versio debyytin "Infernal Battles" kappaleesta.
Kappaleet

First Prayer – 5.44
Sola Fide I – 5.14
Sola Fide II – 7.53
Second Prayer – 4.41
Blessed Are the Dead Whiche Dye in the Lorde – 5.47
Hétoïmasia – 7.08
Third Prayer – 3.57
Si Monumentum Requires, Circumspice – 6.32
Odium Nostrum – 4.46
Jubilate Deo (O Be Joyful in the Lord) – 6.08
Carnal Malefactor – 11.45
Drink the Devil's Blood – 4.32
Malign Paradigm – 3.40
Arvostelut

AllMusic:
Metalliluola: 10/10
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Si Monumentum Requires, Circumspice Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Si Monumentum Requires, Circumspice Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Albumi Si Monumentum Requires, Circumspice Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)Albumin Si Monumentum Requires, Circumspice arvostelu  Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Si Monumentum Requires, Circumspice Last.fm:ssä (englanniksi)
Levyn sanoitukset
| n k Deathspell Omega |
| --- | --- |
 Mikko Aspa  Hasjarl  Khaos 
Studioalbumit:  Infernal Battles  Inquisitors of Satan  Si Monumentum Requires, Circumspice  Fas – Ite, Maledicti, in Ignem Aeternum  Paracletus  The Synarchy of Molten Bones  Furnaces of Palingenesia  The Long Defeat 
EP:t:  Kénôse  Veritas Diaboli Manet in Aeternum: Chaining the Katechon  Mass Grace Aesthetics  Diabolus Absconditus  Drought 
Kokoelmat:  Manifestations 2000–2001  Manifestations 2002 
Split-julkaisut:  Sob A Lua Do Bode / Demoniac Vengeance / Moonblood  Clandestine Blaze / Deathspell Omega  Mütiilation / Deathspell Omega  From the Entrails to the Dirt (Part III) / Malicious Secrets  Crushing the Holy Trinity (Part I: Father) / Stabat Mater  Veritas Diaboli Manet in Aeternum 
Demot:  Disciples of the Ultimate Void
Bolungarvík

| Bolungarvík |
| --- | --- |

 vaakuna
 Bolungarvíkurkaupstaðurin eli Bolungarvíkin kaupungin sijainti Islannissa.
 Koordinaatit: 66°9′27″N, 23°15′2″W 
Valtio:  Islanti
Alue:  Länsivuonot
Väkiluku (2022):  1 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bolungarvík (virallisesti Bolungarvíkurkaupstaður) on pieni kaupunki Islannissa. Se on Länsivuonojen sekä pohjoisin että toiseksi suurin kaupunki. Kaupungissa asui 1 100 ihmistä vuonna 2022.
Kaupungissa harjoitetaan hyvin paljon kalastusta ja sen suosituin turistikohde on vanhasta kalastajavartiosta kertova Ósvör-museo. Toinen suosittu turistikohde on Bolafjall-vuoren huippu, joka tarjoaa näkymät kaupungille.
Lua

| Lua |
| --- | --- |

Paradigma:  proseduraalinen, funktionaalinen, olio-ohjelmointi
Tyypitys:  heikko, dynaaminen
Muistinhallinta:  automaattinen
Julkaistu:  1993
Kehittäjä:  Roberto Ierusalimschy, Waldemar Celes, Luiz Henrique de Figueiredo
Vakaa versio:  5.4.7 (25. kesäkuuta 2024)
Käyttöjärjestelmä:  alustariippumaton
Verkkosivu:  www.lua.org
Lisenssi:  MIT
Lua on kevyt ja kooltaan pieni skriptikieli. Se on tarkoitettu lähinnä ohjelmien helppoon laajentamiseen, mutta sillä voi myös tehdä laajempiakin kokonaisuuksia. Kielen nimi tulee portugalin sanasta lua, joka tarkoittaa kuuta. Luan logona onkin kuu.
Lua on pääasiassa proseduraalinen kieli, mutta Lua tukee funktionaalisesta ohjelmoinnista ja olio-ohjelmoinnista tunnettuja ominaisuuksia. Luassa on muun muassa ensimmäisen kertaluokan funktiot täydellä leksikaalisella näkyvyydellä. Muita kielen ominaisuuksia ovat assosiatiiviset taulukot, vuoroittaisrutiinit sekä metataulut. Kielessä on mahdollista käyttää moniperintää.
Lua on julkaistu MIT-lisenssillä, joka sallii hyvin vapaan käytön jopa kaupallisiin tarkoituksiin. Luaa käytetäänkin paljon erilaisissa sovellusohjelmissa (esim. VLC, Lightroom) ja tietokonepelien sisäisenä skriptikielenä (esim. World of Warcraft). Neovim-tekstieditori mahdollistaa lisäosien ja konfiguraation kirjoittamisen Vimscriptin lisäksi Lualla.
Lua on suunniteltu helposti yhdistettäväksi muihin ohjelmointikieliin. Alkuperäisessä toteutuksessa on rajapinta, jota voi käyttää C- ja C++-ohjelmointikielillä. Tämän lisäksi rajapintoja löytyy muun muassa Pascalille, .NET:lle sekä Adalle.
Historia

Kielen edeltäjiä ovat Petrobrasin kehittämät DEL (Data Entry Language) ja SOL (Simple Object Language).
Toteutus

Lua käännetään omalle virtuaalikoneelle. Ohjelmat voi kääntää virtuaalikoneen binääreiksi, mutta yleisempi käyttötapa on, että Lua-kääntäjä kääntää ohjelman muistiin ja suorittaa sen suoraan virtuaalikoneessa. Luan virtuaalikone on rekisteripohjainen erona pinopohjaisista virtuaalikoneista. Rekisteripohjainen virtuaalikone julkaistiin Lua-versiossa 5.0 vuonna 2003.
Kielessä ei ole C-kielen kaltaista switch-lausetta, mutta vastaava toiminnallisuus voidaan toteuttaa käyttämällä hakutaulua (lookup-taulua) apuna.
Lua tukee säännöllisiä lausekkeita, mutta ei POSIX-standardin mukaisessa muodossa vaan merkittävästi yksinkertaisempana.
Esimerkkejä

Esimerkkiohjelma tulostaa rivin "Hei maailma!":
print("Hei maailma!")
Seuraava ohjelma laskee annetun luvun kertoman:
-- Kertoma-funktio
function fact (n)
  if n == 0 then
    return 1
  else
    return n * fact(n-1)
  end
end

print("Anna luku:")
a = io.read("*number")   -- Lue luku
print(fact(a))
Kommentti alkaa kahdella viivalla, useammalle riville ulottuva kommentti merkitään hakasulkeisiin.
-- Tämä on yksirivinen kommentti
print("Hei maailma!")
--[[ Tämä on kommentti,
 joka kattaa useamman rivin
]]
print("Hei maailma!")
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luan kotisivut
pas2lua Lähdekoodit joilla Luan voi ottaa käyttöön Delphissä, FreePascalissa ja Lazaruksessa.
| n k Yleisimmät ohjelmointikielet |
| --- | --- |
Tuotantokäytössä:  Ada  APL  Assembly  AWK  C  C++  C#  COBOL  Dart  Delphi  Eiffel  Erlang  Forth  Fortran  Go  Java  JavaScript  Kotlin  Lisp  Lua  Objective-C  Pascal  Perl  PHP  PostScript  Python  R  Ruby  Rust  Smalltalk  Swift  Tcl  TypeScript  Visual Basic 
Akateemiset:  CLU  Haskell  Logo  ML  OCaml  Prolog  Scheme 
Historialliset:  ALGOL  BASIC  Modula-3  MUMPS  Plankalkül  PL/I  Simula 
Luettelo yleisimmistä ohjelmointikielistä
Viherhopeakylki

| Viherhopeakylki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hopeakylkikalat Atheriniformes
Heimo::  Hopeakyljet Atherinidae
Suku::  Atherinomorus
Laji::  lacunosus
Kaksiosainen nimi
 Atherinomorus lacunosus  (Forster, 1801) 
Katso myös
   Viherhopeakylki Wikispeciesissä   Viherhopeakylki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Viherhopeakylki (Atherinomorus lacunosus) on hopeakylkiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan laajalta alueelta indopasifiselta merialueelta ja Välimerestä.
Koko ja ulkonäkö

Viherhopeakylki kasvaa yleisimmin 10–25 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 25 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, tukevahko ja suuripäinen. Selkäeviä on kaksi ja pyrstöevä on haarautunut. Viherhopeakyljen selkä on vihertävän harmaat ja väri vaalenee hopeanharmaaksi kylkiä ja vatsaa kohden. Kylkiviiva on sinertävänhohtoinen. Kalan rintaevissä on tumma täplä.
Levinneisyys ja elintavat

Viherhopeakyljen alunperäinen levinneisyysalue ulottuu Afrikan itärannikolta ja Punaiselta mereltä Japaniin, Australiaan ja Ranskan Polynesiaan. Se on levinnyt Suezin kanavan kautta Välimeren itäosiin. Kalat ovat yöaktiivisia ja liikkuvat lähellä rannikkoa suurina satojen yksilöiden parvina ja parvet voivat olla yli 100 metrin pitkiä. Viherhopeakyljen ravintoa ovat pienet äyriäiset. Lajin lisääntymikausi vaihtelee levinneisyysalueittain ja kutee esimerkiksi Etelä-Afrikassa lokakuusta tammikuulle, huhtikuulta lokakuulle Israelissa ja syyskuulta joulukuulle Uudessa-Kaledoniassa.
Viherhopeakylkeä kalastetaan ravinnoksi muun muassa Egyptissä, Persianlahdella ja Indonesiassa. Sitä myydään niin tuoreena tai kuivattuna ja suolattuna.
Johannes Antonsson

| Johannes Antonsson |
| --- | --- |
 Antonsson 1940-luvulla.
Ruotsin kuntaministeri
 Thorbjörn Fälldinin I hallitus 8. lokakuuta 1976 – 18. lokakuuta 1978  
Edeltäjä:  Hans Gustafsson
Seuraaja:  Bertil Hansson
Valtiopäiväedustaja
 1959–1979  
Ruotsin keskustanuorten puheenjohtaja
 1954–1959  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1921
Kuollut: 1995 (73–74 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
Johannes Antonsson (1921–1995) oli ruotsalainen maanviljelijä ja keskustapuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1959–1979 ja kuntaministerinä Thorbjörn Fälldinin hallituksessa 1976–1978. Vuosina 1979–1986 hän toimi Hallandin läänin maaherrana.