stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naavat
Käyttö

Naavoja on käytetty lääkekasveina ainakin tuhat vuotta. Monet lajit sisältävät naavahappoa  (C18H16O7), jolla on antibioottisia vaikutuksia. Tämän sekä partamaisen rakenteensa vuoksi niitä on käytetty haavojen sterilisointiin, ennen kuin nykyisiä antibiootteja oli saatavissa. Erityisesti intiaanit ovat käyttäneet niitä taisteluissa saamiensa haavojen hoitoon. Naavat ovat myös syötäviä, ja ne sisältävät runsaasti c-vitamiinia.
Nykyisessä amerikkalaisessa luontaislääkinnässä naavoja käytetään lääkkeenä varsinkin keuhkojen ja ylempien hengityselinten sekä virtsaelinten tulehduksiin. Kliinisillä kokeilla niiden tehoa ei ole voitu vahvistaa eikä kumota, mutta muilla tavoin tehdyt tutkimukset viittaavat vahvasti siihen, että niillä on mikrobeja tappavia vaikutuksia.[lähde? ]
Naavat ovat osoittautuneet hyödyllisiksi myös akvaariokaloilla esiintyvien tulehdusten torjunnassa, mikä johtuu niiden sisältämästä naavahaposta.
Naava oli yhtenä aineksena Lipokinetix-nimisessä tuotteessa, jonka väitettiin auttavan painonpudotukseen kiihdyttämällä aineenvaihduntaa. Muiden sisältämiensä aineksien vuoksi tuotetta väitettiin kuitenkin vaaralliseksi, ja sen vaikutuksia tutkitaan yhä.[lähde? ] Pidetään mahdollisena, että suurina pitoisuuksina naavahapollakin on myrkkyvaikutuksia.kenen mukaan?
Naavoja voidaan käyttää lankojen ja kankaiden värjäyksessä. Naavan kerääminen ei kuulu jokamiehenoikeuksiin.
Naavalajeja

Etelännaava (Usnea wasmuthii)
Jauhenaava (Usnea fulvoreagens)
Kaukasiannaava (Usnea caucasica)
Kiiltonaava (Usnea glabrata)
Lapinnaava (Usnea perplexans)
Lupponaava (Usnea chaetophora)
Partanaava (Usnea barbata)
Rihmanaava (Usnea longissima)
Riippunaava (Usnea dasypoga)
Silonaava (Usnea glabrescens)
Tappuranaava (Usnea sublaxa)
Tukkanaava (Usnea comosa)
Tupsunaava (Usnea hirta)
Kirjallisuutta

Rainar Hakulinen: Jäkäläkasvio. WSOY 1963.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Naavat (Usnea)
iNaturalist: Naavat (Usnea)
ITIS: Usnea (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Usnea (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Usnea (englanniksi)
National Library of Medicine: Secondary Metabolite Profiling of Species of the Genus Usnea by UHPLC-ESI-OT-MS-MS  (englanniksi)
Versoul

| Versoul Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1994
Perustaja:  Kari Nieminen
Toimitusjohtaja:  Kari Nieminen
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Soitinten valmistus
Liikevaihto:   0,095 milj. € (2016)
Liikevoitto:   0,006 milj. € (2016)
Kotisivu:  www.versoul.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Versoul Oy on Kari Niemisen vuonna 1994 perustama yritys, joka tekee Versoul-merkkisiä kitaroita. Kitarat valmistaa Nieminen itse, ja vuonna 2008 Nieminen kertoi niitä valmistuvan noin neljäkymmentä vuodessa. Versoul-kitarat ovat maailmalla arvostettuja ja niitä käyttävät useat tunnetut kitaristit.
Historia

Nieminen teki ensimmäisen kitaransa 12-vuotiaana ja ensimmäisen hän myi luokkatoveri Riku Mattilalle. Nieminen valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta teolliseksi muotoilijaksi vuonna 1989 ja oli sen jälkeen samassa korkeakoulussa tuntiopettajana. Opettajan työ jäi vuonna 1994, kun hän perusti kitaroita valmistavan Versoulin. Nieminen teki messumatkan Yhdysvaltoihin vuonna 1995 saadakseen kontakteja ja saikin Versoul-kitaroille jälleenmyyjäksi kalifornialaisen Westwood Musicin. Kyseisessä kaupassa kävi The Who -yhtyeen laulaja-kitaristi Roger Daltrey, joka mieltyi Versoulin akustiseen kitaraan ja hankki Niemiselle lisää kontakteja. Nieminen suuntasi jo alussa ulkomaan kitaramarkkinoille, ja sai merkilleen uskottavuutta Yhdysvalloissa ja Englannissa.
Kitarat

Nieminen käyttää kitaroissaan paljon suomalaisia puulajeja. Runkopuu on tervalepästä, kaulat ja rungot haavasta. Hän käyttää myös kuusta sekä visa- ja loimukoivua. Vuonna 2008 Versoul-kitarat maksoivat vähimmillään kolmetuhatta euroa ja valikoimaan kuuluivat akustiset-, sähkö- ja baritonikitarat sekä sitarin ja kitaran välimuodot. Sittemmin valikoimaan ovat tulleet myös elektroakustiset kitarat, resonaattorikitarat sekä akustiset- ja sähköbassot.
Vuoden 2008 uutisessa Nieminen kertoi tekevänsä noin neljäkymmentä kitaraa vuodessa työhuoneessaan Helsingin Pitäjänmäessä, eikä tarkoitus ollut siirtää tuotantoa teolliseksi sarjatuotannoksi. Versoulin kitaroita ostavat kitaristien lisäksi myös keräilijät ja pankkiirit sijoituksina. International Herald Tribune -sanomalehdessä oli artikkeli arvokitaroista sijoituskohteena, jossa esimerkkinä käytettiin Versoulia. Versoul-kitaroista on arvioita alan lehdissä, ja niissä niitä kiitetään täyteläisestä soinnista ja äänen puhtaudesta.
Tunnettuja Versoul-kitaroiden käyttäjiä

Versoul-kitaroita käyttävät muun muassa The Who -yhtyeen Roger Daltrey ja Pete Townshend, The Rolling Stones -yhtyeen Ronnie Wood ja Keith Richards sekä ZZ Top -yhtyeestä Billy Gibbons. Myös John Fogerty, Eric Clapton, Kenny Burrell ja Allan Holdsworth käyttävät Versoul-kitaroita.
Aiheesta muualla

Versoulin kotisivut (englanniksi)
Suorsa, Pekka: Lepästä ja haavasta maailmanluokan kitaroita (artikkeli arkistoitu web.archive.org) yrittajat.fi. Suomen Yrittäjät Ry. Arkistoitu 10.3.2010. Viitattu 28.12.2013.
Muotoilija nousee marginaalista (sunnuntai, työelämä) hs.fi.  19.8.2012. Sanoma News Oy. Arkistoitu 30.12.2013. Viitattu 28.12.2013.
Versoul Guitars / Vintage & RareTv / Holy Grail Guitar Show (7.12.2014) (englanniksi) (youtube.com)
Vesistö

Kokemäenjoen vesistö.
Vettä tutkivat tieteet
Hydrobiologia
Limnologia
Meritiede
Aiheeseen liittyvää
Hulevesi
Rehevöityminen
Sedimentti
Valuma-alue
Vesimuodostuma
Vesistö
Joet ja järvet
Joen uoma
Järvityyppi
Koski
Suisto
Suolajärvi
Meret
El Niño
Merivirta
Trooppinen hirmumyrsky
Vesistö tai vesistöalue on valuma-alue, jonka vedet purkautuvat saman pisteen kautta mereen. Vesistö on siis valuma-aluetta laajempi kokonaisuus ja muodostuu yhdestä tai useammasta valuma-alueesta. Esimerkiksi Loimijoen valuma-­alue on osa Kokemäenjoen vesistöä. Joissakin yhteyksissä vesistö-käsitteellä tarkoitetaan suppeammin sisävesien muodostamaa kokonaisuutta, jolla on yhteinen laskujoki mereen.
Vesistön vedenkierto

Sateena maanpinnalle tuleva vesi haihtuu, imeytyy tai suotautuu maaperän läpi muodostaen pohjavettä tai valuu suoraan jokiin, järviin tai suoalueille. Virtaava vesi keräytyy yhä suuremmaksi vesimassaksi purkautuakseen joen kautta mereen. Vesistömallit ja -ennusteet kuvaavat vesistön hydrologista kiertoa hydrologisia muuttujia esittävien karttojen ja graafien avulla. Ne sisältävät muun muassa lumipeitteen, maankosteuden, pohjaveden sekä niistä jokiin ja järviin syntyvää valuntaa.[lähde? ]
Suomen päävesistöt

Suomen päävesistöt on nimetty laskujokiensa mukaan. Suurimmat niistä ovat Vuoksen, Kymijoen, Kokemäenjoen, Oulujoen, Iijoen, Kemijoen, Paatsjoen ja Tornionjoen vesistöt. Vesistö voidaan jakaa osavaluma-alueisiin sivujokiensa ja järvien laskukohtien perusteella. Kunkin sivujoen yläpuolinen alue määritellään sen valuma-alueeksi.[lähde? ]
Yleiskielessä vesistöllä voidaan tarkoittaa suppeammin niiden sisävesien muodostamaa kokonaisuutta, jolla on yhteinen laskujoki mereen. Termi vesistöalue tarkoittaa lähes samaa kuin vesistö, mutta vesistöalue voi sisältää myös kulttuurimaantieteellisen puolenselvennä. Esimerkiksi Etelä-Pohjanmaan vesistöalue koostuu jokiensa mukaan useammasta vesistöstä.
Vesistöjä voidaan ryhmitellä myös suurempiin ryhmiin sen mukaan, mihin mereen ne laskevat. Esimerkiksi Suomessa voidaan muodostaa Suomenlahteen, Saaristomereen, Selkämereen, Perämereen sekä Jäämereen ja Vienanmereen laskevista oma ryhmänsä. Atlanttiin virtaa Euroopan vesistä sadealueelta, joka on 65 % maanosan pinta-alasta ja Jäämereen 16 %:n alueelta. Euroopan läpi kulkeekin pohjois-eteläsuuntainen päävedenjakaja, jota Suomessa nimitetään Maanseläksi. Myös laskujoettomia alueita on olemassa. Suhteellisesti eniten niitä on Australiassa. Tyyneenmereen virtaa selvästi vähemmän mantereilta tulevaa vettä kuin Atlanttiin.
Vesistö Suomen vesilaissa

Vuoden 1961 vesilain mukaan vesistö on avopintainen sisävesialue, jossa on luonnon muovaamia tai ihmisen tekemiä osia. Sellaisia ovat järvet, lammet, joet ja purot sekä kanavat ja johto-ojat. Laissa luetellaan kohteista, joita ei pidetä vesistönä tai sen osana. Sellaisia ovat oja, noro (pieni puro tai kostea notko), lähde, vesisäiliö, tekolammikko, kaivo tai muu vedenottamo. Vesistön osana ei myöskään pidetä vesiuomaa, jossa ei jatkuvasti virtaa vettä eikä tulva-aikanakaan ole riittävästi vettä veneilyä tai uittoa varten. Tällaisessa vesiuomassa eivät kalatkaan juuri pysty liikkumaan. Vesilaissa vesistönä ei siten pidetä myöskään merta tai pohjavesimuodostumaa.
Vuoden 2011 vesilain mukaan vesistö on järvi, lampi, joki, puro ja muu luonnollinen vesialue sekä tekojärvi, kanava ja muu vastaava keinotekoinen vesialue. Laissa rajataan vesistöistä pois noro, oja ja lähde. Uudessa laissa joella on yli 100 neliökilometrin valuma-alue ja purolla se on tämän raja-arvon alla. Noro on puroa pienempi virtavesi, jonka valuma-alue on alle 10 neliökilometriä, siinä ei ole jatkuvasti vettä eikä siinä kulje merkittävästi kalaa. Jos jokin noron ehdoista ei täyty, se on silloin puro.
Velké Popovice

| Velké Popovice |
| --- | --- |
 Panimo
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 49°55′22″N, 14°38′22″E 
Valtio:  Tšekki
Lääni:  Keski-Böömi
Piirikunta:  Praha-východ
Mainittu ensi kerran:  1332
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Lenka Chalupníčková
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15.62 km²
Korkeus:  400 m
Väkiluku (2009):  2 325
 – Väestötiheys:  148,8 as./km²
Postinumero:  251 69
Motto::  Místo, kde bydlíme, je i místem, kde žijeme (Paikka, jossa asumme, on myös paikka, jossa elämme.)
 
 http://www.velkepopovice.cz/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Velké Popovice (saks. Groß-Popowitz) on kunta Tšekin tasavallassa lähellä Prahaa. Kunnassa on 2 325 asukasta (2009).
Kunnassa sijaitsee Velké Popovice -panimo, joka tunnetaan parhaiten Velkopopovický Kozel -oluen valmistuspaikkana.
Sijainti

Velké Popovice sijaitsee noin 25 kilometriä etelään maan pääkaupungista Prahasta. Etelässä se rajautuu vuonna 1993 perustettuun luonnonpuistoon.
Historia

Velké Popovicen asutuskeskus ja seurakunta mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 1332. Kylän maiden tiedetään kuuluneen suoraan Böömin kuninkaalle 1400-luvulla. Hussilaisjoukot valtasivat ensimmäisen tiedetyn Popovicen linnoituksen vuonna 1420. Nykyään osana kunnan suurta panimona toimiva Velké Popovicen toinen linnoitus on vuodelta 1560. Itse panimo alkoi toimia 1870-luvulla František Ringhofferin perheen toiminnan tuloksena.
Kunnan koulu mainitaan ensimmäistä kertaa jo vuonna 1675. Velké Popovicen kirkon (Kostel Panny Marie Sněžné) vanhimmat osat on ajoitettu 1200-luvun lopulle. Kirkkorakennuksen edessä sijatiseva patsas esittää Johannes Nepomukilaista.
Galleria

Masaryk-katu
Terveyskeskus
Pyhän lumen neitsyen kirkko (Kostel Panny Marie Sněžné)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Velké Popovice Wikimedia Commonsissa
Google Maps: Velké Popovice, Czech Republic
Viitalankylä (Nurmo)

| Viitalankylä |
| --- | --- |
 Viitalankylä
 Koordinaatit: 62°44.595′N, 23°03.535′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Seinäjoki
Entinen kunta:  Nurmo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2022):  308
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  60640
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viitalankylä on kylä Seinäjoella entisen Nurmon kunnan alueella. Seinäjoen aluejaossa Viitalankylä kuuluu Kuoraksen suuralueeseen, johon kuuluu myös Kouran ja Ylijoen kylät. Vuoden 2022 lopussa Viitalankylässä asui 308 asukasta.
Viitalankylä sijaitsee noin 13 kilometriä Seinäjoen keskustasta itään Alavudelle menevän tien varressa. Kylän alueella sijaitsee vanha koulu joka toimii nykyään kylätalona. Kylätalon omistaa Viitalankylän alueella toimiva Veneskosken kanssa yhteinen kyläyhdistys Veneskoski-Viitala -seura ry. Veneskoski sijaitsee kylästä kaksi kilometriä pohjoiseen ja Veneskosken taajama ulottuukin Viitalankylään asti. Viitalankylä kuuluu myös samaan postinumeroalueeseen Veneskosken kanssa joka on 60640 Isokoski.
Visa Salojärvi

Visa Salojärvi (s. 30. joulukuuta[lähde? ] 1952 Helsinki) on suomalainen meteorologi. Salojärvi on ollut 1. tammikuuta 2000 alkaen Foreca Oy:n palveluksessa ja toiminut meteorologina MTV3-kanavalla. Sitä ennen hän oli pitkään Ilmatieteen laitoksen palveluksessa. Hän asuu Tuusulan Rusutjärvellä. Salojärvi jäi eläkkeelle Forecasta vuoden 2016 alussa.  TV-työstä hän jäi eläkkeelle juhannuksen jälkeisenä sunnuntaina 26. kesäkuuta 2016 MTV3:n Kymmenen uutisissa. Salojärvi työskenteli sään parissa noin 40 vuotta.
Vuorijono A

Vuorijono A (engl. Ridge A) on Etelämantereella 4 052 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitseva ylänkö. Se on maapallon kylmin, tuulettomin ja kuivin paikka. Keskilämpötila alueella on –70 °C, eikä siellä tuule käytännössä milloinkaan. Vuorijonon yläpuolisen ilmamassan vesimäärä olisi yhteen kerättynä vähemmän kuin ihmisen hiuksen paksuus. Vuorijono A sijaitsee Australian Antarktiksen alueella noin 1 000 kilometrin päässä etelänavasta ja noin 140 kilometrin päässä kansainvälisestä robottiobservatoriosta.
Paikka löydettiin, kun yhdysvaltalaiset ja australialaiset tähtitieteilijät etsivät kaukaisia taivaankappaleita havainnoivalle teleskoopille mahdollisimman hyvää sijoituspaikkaa. Sijainti onkin maanpäälliselle teleskoopille ihanteellisin. Teleskoopin uskotaan tuottavan lähes yhtä hyviä kuvia kuin Maata kiertävän Hubble-avaruusteleskoopin. Tutkimuksen johtajan Will Saundersin mukaan Vuorijono A:lla otettujen kuvien pitäisi olla vähintään kolme kertaa tarkempia kuin muualla maapallolla otettujen.
Aiheesta muualla

http://www.journals.uchicago.edu/doi/abs/10.1086/605780%5Bvanhentunut+linkki%5D
Viktor Storoženko

Viktor Havrylovytš Storoženko (ukr. Віктор Гаврилович Стороженко; 6. syyskuuta 1940 – 13. toukokuuta 1988 Karpaatit) oli ukrainalainen elokuvaohjaaja.
Storoženko valmistui Harkovan yliopiston filologian tiedekunnasta vuonna 1962 ja Kiovan kansallisesta teatteri-, elokuva- ja televisioyliopistosta vuonna 1968. Hän työskenteli Ukrkinoh’ronika-studiolla ja vuodesta 1971 Ukrtelefilmin ohjaajana. Storoženko teki myös käsikirjoituksia moniin dokumentteihin. Hän kuoli Karpaateilla 47-vuotiaana ollessaan tekemässä uutta elokuvaa.
Visa Sippola

Visa Sippola (s. 1993 Helsinki) on suomalainen pianisti ja lääketieteellisen teknologian kehittäjä.
Sippolan isä on laivainsinööri Juha Sippola ja äiti arkkitehti Arja Sippola. Sippola aloitti pianonsoiton viisivuotiaana ja sai vuonna 2012 Maj Lind -pianokilpailun erikoispalkinnon parhaasta suomalaisen teoksen tulkinnasta. Hänen kilpailussa tulkitsemansa teos oli Einojuhani Rautavaaran Narcissus. Sippola opiskeli Ressun lukiossa ja sitten kolmen vuoden ajan Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän sai lääketieteen kandidaatin oppiarvon. Asepalveluksensa Sippola suoritti ilmavoimissa lentäjänä, minkä jälkeen hän suoritti yleisilmailun lupakirjan. Hän kuitenkin hylkäsi urat sekä ammattimaisena pianistina että ammattilentäjänä. Hän pääsi pyynnöstään neurokirurgi Juha Hernesniemen tutkimusryhmään ja työskenteli kallonsisäisten aneurysmien tutkimuksen parissa. Sippola päätti pään alueen kirurgisen poraamisen riskialttiuden takia kehittää tähän käyttöön aiempaa turvallisemman poran. Hän sai hankkeeseen Juha Hernesniemen tuen ja otti yhteyttä Aalto-yliopistoon. Tämän myötä vuonna 2017 perustettiin start up -yritys Surgify, jonka toimitusjohtaja Sippolasta tuli. Hänen kehittämäänsä uutta terää käytettiin potilastyössä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirissä ensimmäisen kerran vuonna 2021. Keksintö myös patentoitiin. Lisäksi Sippola pyrkii yritystoiminnassaan kehittämään kirurgian robotiikkaa.
Vuoriherttu

| Vuoriherttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Hertut Cisticola
Laji::  hunteri
Kaksiosainen nimi
 Cisticola hunteri  Shelley, 1889 
Katso myös
   Vuoriherttu Wikispeciesissä   Vuoriherttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuoriherttu (Cisticola hunteri) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Vuoriherttua tavataan Keniassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Sitä on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Voyeurismi

Voyeurismi [vuajör-] (< ransk. voyeur 'katselija') eli seksuaalinen tirkistelyhäiriö on parafilia eli seksuaalinen käytöshäiriö, jossa asianosainen haluaa tarkkailla alastomia ihmisiä tai toisen sukupuoliyhdyntää. Tavallisesti tämä tapahtuu tirkistelyn kohteen tietämättä ja johtaa kiihottumiseen ja masturbaatioon. Tirkistelijä ei yleensä pyri kontaktiin tirkistelyn kohteen kanssa vaan muodostaa tästä eroottisia fantasioita itsetyydytyksensä tueksi. Toisinaan on sanottu voyeuristiksi myös henkilöä, joka yhdynnässä ollessaan nauttii siitä, että läsnä on tirkistelijä.[lähde? ]
Toiminnasta saattaa kehittyä riippuvuutta aiheuttava pakkotoiminto, jolloin puhutaan sukupuolisesta tirkistelyhäiriöstä (ICD-10 F65.3). Useimmilla henkilöillä, joilla on diagnosoitu seksuaalinen tirkistelyhäiriö, on todettu heikot sosiaaliset taidot, voimakkaita alemmuuden ja riittämättömyyden tunteita ja epäkypsyyttä kohdata toinen ihminen seksuaalisesti tasavertaisena yksilönä.
On myös olemassa tirkistelynhalun muoto, joka ei tuota seksuaalista kiihottumista.[lähde? ] Tällainen tirkistely on useimmissa maissa kriminalisoitu kotirauhaan ja yksityisyyteen kohdistuvana rikkeenä ja hyvien tapojen vastaisena.
Tirkistelyesitys

Tirkistelyesityksessä eli peep show'ssa pornonäyttelijä esiintyy tietoisesti tirkistelijöille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voyeurismi Wikimedia Commonsissa
Vitalis

Vitalis voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Etunimenä

Karl Vitalis Karnell (1862–1921), ruotsalainen pappi
Vitalis Pantenburg (1901 – jälkeen 1976), saksalainen diplomi-insinööri ja talousmaantieteilijä
Erik Sjöberg (1784–1828) eli Vitalis, ruotsalainen runoilija
Tuotemerkkinä

Vitalis, suomalainen ihovoide
Vitalis, Dr. Oetker -yhtiön myslimerkki
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vitalis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Visa Luttinen

Visa Eero Antero Luttinen  (s. 22. tammikuuta 1972 Turku) on helsinkiläinen muusikko. Luttinen tunnetaan parhaiten vuodesta 1998 luotsaamastaan bileyhtyeestä Gebardi. Samana vuonna "syntyi" myös hänen alter egonsa Nat Newborn, swing-laulaja, jolla on erikokoisia kokoonpanoja aina sooloaktista (mies, piano & laulu) omaan big bandiin Nat Newborn Big Time. Näiden aktiivisten aktiensa rinnalle 2011 Luttinen synnytti vielä kokoonpanon "Visa & Villikissat", joka esittää 1950- ja 1960-lukujen henkistä suomenkielistä rokkia & poppia.  Vuosina 2015 ja 2016 Luttinen kilpaili tangokuninkaan kruunusta.2021 Luttinen julkaisi ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kappaleensa "Tällaisina päivinä" vain Visa Luttisena, ei siis minkään taiteilijanimen tai orkesterin nimellä. 2022 hän perusti nelimiehisen "Visa & Vokaalit"-kokoonpanon jatkamaan telakalle jääneen Villikissojen linjoilla. Henki on tässäkin 50-60-lukulainen, ja neliääninen laulu on keskeisessä roolissa. 2023 toukokuussa kokoonpano julkaisi ensimmäisen kappaleensa, Luttisen oman "Taas on aika auringon", ja videon siihen.[lähde? ]
Vuollerimin piiri

| Vuollerimin piiri |
| --- | --- |
 Vuollerimin kirkko
 fiVuollerimin piiri 
 66°25′52″N, 20°36′47″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Lappi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Kunta:  Jokimukan kunta
Piirikoodi:  324016
Väestö
Väkiluku (2022):  888 
Vuollerimin piiri (ruots. Vuollerims distrikt) sijaitsee Jokimukan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 888  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Jokimukan kunnan piirit
Vitalic

| Vitalic |
| --- | --- |
 Vitalic esiintymässä Pariisissa vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Pascal Arbez
Syntynyt: 1976 (ikä 47–48)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Vitalic DIMA
Aktiivisena:  1996–
Tyylilajit:  electro house, electroclash, tekno
Levy-yhtiöt:  Citizen PIAS
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pascal Arbez (s. 1976), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Vitalic, on ranskalainen elektronisen musiikin artisti.
Hänen ensimmäiset singlensä julkaistiin vuosina 1996 ja 1997, mutteivät saaneet merkittävää suosiota underground-skenen ulkopuolella. Hänestä tuli tosin hyviä ystävyksiä Michel Amaton kanssa, joka tunnetaan myös nimellä The Hacker, jonka hän tapasi Laurent Garnier’n yökerhossa Rex. The Hacker kehotti Arbezia lähettämään uudet kappaleensa müncheniläisen levy-yhtiön Gigolo Recordsin omistajalle DJ Hellille. Arbez teki näin, ja International DeeJay Gigolo Records julkaisi hyvin tunnetun Poney EP -levyn vuonna 2001, josta tuli suuri menestys julkaisun jälkeen. Kappaleella ”La Rock 01” Vitalic loi kappaleen, josta tuli hitti vuoden 2001 kesällä. Kappale sisältyi myös useiseen kokoelma-albumeihin. Miss Kittin sisälsi ”La Rock 01” -kappaleen kokoelma-albumillaan On the Road.
Diskografia > Albumit

OK Cowboy (2005)
OK Cowboy (2006)
V Live (2007)
Résumé (2007)
Flashmob (2009)
Rave Age (2012)
Voyager (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vitalic Wikimedia Commonsissa
Vitalic Discogsissa
Vitalic SoundCloudissa
Väversunda

| Väversunda |
| --- | --- |
 Väversunda
 Koordinaatit: 58°21′N, 14°42′E 
Valtio:  Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Vadstena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Väversunda on kylä Vadstenan kunnassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa.
Kylästä on matkaa linnuntietä
Frebergaan 2,1 kilometriä
Skedetiin 2,1 km
Borghamniin 3,8 km
Ombergille 3,8 km
Rogslösaan 4,2 km
Källstadiin 5,4 km
Vallaan 6,8 km
Hagebyhyn 7,7 km ja
Hästholmeniin 8,4 km.
Kylässä sijaitseva kirkko on rakennettu noin vuonna 1160. Kirkossa on muun muassa holvimaalauksia keskiajalta sekä takorautaovi.
Väversunda oli vuosina 1863–1951 itsenäinen kunta. Vuonna 1952 se yhdistyi Strån, Nässjan, Örbergan, Herrestadin, Rogslösan ja Källstadin kuntien kanssa Östgöta-Dalin kunnaksi. Östgöta-Dal puolestaan liittyi vuonna 1967 Vadstenaan.
Ruotsalainen kemisti Jöns Jacob Berzelius syntyi kylässä vuonna 1779.
Väversundan kirkko.
Visa Oscar

Visa Oscar (oik. Visa-Pekka Oskari Mertanen, s. 12. syyskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen jazzpianisti, -kosketinsoittaja ja -säveltäjä. Hänellä on oma fuusiojazzyhtye Visa Oscar Group, minkä lisäksi hän soittaa afrobeatia ja jazzia yhdistävässä Helsinki-Cotonou Ensemblessa,  duossa Binary Boyz sekä oopperaa ja elektronista tanssimusiikkia (EDM) yhdistelevässä Ooppera Skaalassa.
Helsingissä syntynyt Visa-Pekka Mertanen aloitti musiikkiopinnot seitsemänvuotiaana aluksi sähköuruilla ja vasta myöhemmin pianolla. Hän kuuli 10-vuotiaana Miles Davisin sähköisen yhtyeen soittavan Pori Jazz -festivaaleilla 1987 ja päätti ryhtyä jazzmuusikoksi. Kahta vuotta myöhemmin hän aloitti opinnot Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa, jossa hän jatkoi Kaj Backlundin, Jouko Korhosen ja László Sülen johdolla vaikka pääsi 1998 ylimääräiseksi opiskelijaksi Sibelius-Akatemian jazzosastolle. Hän on opiskellut myös Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja tekee tohtorintutkintoa Taideyliopiston Sibelius-Akatemiaan. Siellä hänen ohjaajiaan ovat olleet Jim Beard, Seppo Kantonen, Jarno Kukkonen, Jarmo Savolainen ja Jukkis Uotila.
Vuonna 2016 Visa Oscar Group julkaisi albumin Fusion Treatment, joka on nauhoitettu jo 2010. Yhtyeen muut muusikot albumilla ovat Joonatan Rautio (saksofoni), Janne Halonen (kitara), Juho Kivivuori (basso) ja Rami Eskelinen (rummut).
Aiheesta muualla

Visa Oscarin verkkosivusto
Visa Oscar Jazz Finland -sivustolla
Visa Oscar Discogs-äänilevytietokannassa