stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskot-foorumi

Uskot-foorumi on suomalainen uskontojen yhteistyöjärjestö, jonka tavoitteena on vaalia yhteiskuntarauhaa edistämällä uskontojen vuoropuhelua, yhteistyötä ja keskinäistä kunnioitusta. Foorumi tekee viranomaisyhteistyötä, toimii asiantuntijajärjestönä ja vaikuttaa yhteiskunnallisessa keskustelussa. Foorumin jäseninä voi toimia ainoastaan vakiintuneita uskonnollisia yhteisöjä tai sellaisten kattojärjestöjä. Järjestö perustettiin vuonna 2011, jolloin sen perustamisesta vastasivat juutalaiset, kristilliset ja islaminuskoiset järjestöt.
Uskot-foorumin historian katsotaan alkaneen vuonna 2001 presidentti Tarja Halosen kutsuttua juutalaisten, kristittyjen ja muslimien edustajia keskustelemaan keskenään syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen. Tapaamisen jälkeen keskustelut jatkuivat vuosittaisina, vaikka järjestö rekisteröitiin virallisesti kymmenen vuotta myöhemmin. Foorumin perustajajäsenyhteisöt olivat Suomen Juutalaisten Seurakuntien Keskusneuvosto, Suomen evankelis-luterilainen kirkko, Suomen Ekumeeninen Neuvosto, Suomen Islam-seurakunta ja Suomen islamilainen neuvosto. Uskot-foorumi liittyi vuonna 2013 jäseneksi maailmanlaajuiseen Religions for Peace -verkostoon.
Uskot-foorumi on tehnyt yhteistyötä Suomen viranomaisten ja ministeriöiden kanssa, esimerkiksi Suomen ulkoministeriön kanssa. Rikosuhripäivystyksen kanssa Foorumi julkaisi ensimmäisen laajan, useita vähemmistöryhmiä kattavan, uhrien kokemuksiin perustuvan viharikosraportin vuonna 2019. Koronaviruspandemian aikana Foorumi kannusti ottamaan rokotteen.
Jäsenyhteisöt

Vuonna 2024 Uskot-foorumiin kuuluivat seuraavat jäsenyhteisöt:
Suomen Juutalaisten Seurakuntien Keskusneuvosto
Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Suomen Ekumeeninen Neuvosto (SEN)
Suomen Islam-seurakunta
Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko Suomessa
Suomen Buddhalainen Unioni (SBU).
Suomen Hindufoorumi
Suomen bahá’í-yhteisö (tarkkailijajäsen vuoteen 2026)
Suomen islamilainen neuvosto erosi Uskot-foorumista 25. toukokuuta 2023, koska neuvoston toiminta päättyy.
Puheenjohtajat

Jan Edström 2011–2013
Yaron Nadbornik 2013–2015
Atik Ali 2015–2017
Kaarlo Kalliala 2017–2019
Yaron Nadbornik 2019–2021
Pia Jardi 2021–2023
Heikki Huttunen 2023–
Aiheesta muualla

Paukkunen, Sini: Uskontojen yhteistyö Suomessa: toiminnallista, käytännöllistä ja tarpeesta lähtevää uskontodialogia? : Tapaustutkimuksena Uskot-foorumi Pro gradu.  2015. Helsingin yliopisto.
Uusmäki

Uusmäki (ruots. Nybacka) on Lintuvaaran kaupunginosan osa-alue Espoon Suur-Leppävaarassa.
Se sijoittuu Helsingin Konalan vastaiselle rajalle.  Alueella on runsaasti 1940- ja 1950-luvuilla rakennettuja ns. rintamamiestaloja. Uusmäen kupeessa on Painiityn asuin- ja ulkoilualue. Uusmäen postinumero on 02680.
Uusmäen halki kulkee Sotilastorpantie, joka ulottuu Vanhalta Hämeenkyläntieltä Lintumetsän koululle asti. Se on yksi Uusmäen vilkkaimmista teistä, ja sen varrella sijaitsee Uusmäen leikkikenttä (Lohikäärmepuisto) sekä Sotilastorpan kenttä. Vuonna 2020 Sotilastorpan kentälle valmistui tekonurmi, jonka ohessa sen vierelle ilmestyi ulkokuntoilupaikka. Kentän vieressä on myös koripallokaukalo sekä lentopallokenttä.
Alueella toimii Uusmäki-seura.
RN Scipione Africano (1941)

| RN Scipione Africano |
| --- | --- |
 Scipione Africano

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  OTO, Livorno
Kölinlasku:  28. syyskuuta 1939
Laskettu vesille:  12. tammikuuta 1941
Palveluskäyttöön:  23. huhtikuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  9. elokuuta 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 745 t (standardi) 5 419 t (kuormattu)
Pituus:  142,9 m
Leveys:  14,4 m
Syväys:  4,87 m
Koneteho:  110 000 shp
Nopeus:  40 solmua
Miehistöä:  418
Aseistus
Aseistus:  8 × Ansaldo 135 mm/L45 -tykkiä 8 × 37 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 533 mm torpedoputkea
RN Scipione Africano (ital. Regia Nave Scipione Africano) oli Italian kuninkaallisen laivaston Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Livornosta OTOlta, missä köli laskettiin 28. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1941 ja valmistui 23. huhtikuuta 1943.
Palvelus

Palvelukseen oton jälkeen alus sijoitettiin La Speziaan ja Genovaan, mutta se määrättiin Tarantoon liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa. Alus lähti 15. heinäkuuta Genovasta. Alus kohtasi 17. heinäkuuta Messinansalmessa neljä Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedovenettä. Seuranneessa taistelussa alus upotti HMS MTB316:n ja vaurioitti toista. Risteilijä saapui seuraavana päivänä Tarantoon, jossa se sai määräyksen laskea suojamiinoitteita Calabrian rannikolle ja Tarantonlahdelle 4.-17. elokuuta.
Italian antauduttua alus määrättiin Pescaraan noutamaan amiraali Pietro Badogliota, jonka jälkeen se jatkoi matkaansa korvetti Baionettan saattamana Brindisiin noutamaan Italian kuningas Viktor Emanuel III:a. Alus kuljetti tämän jälkeen matkustajat Maltalle antautumisseremoniaan. Alus liitettiin 1. helmikuuta 1944 7. viirikköön lähinnä kuljetus- ja koulutustehtäviin, kunnes se poistettiin palveluksesta 9. elokuuta 1948 La Speziassa.
Rauhansopimuksen perusteella alus luovutettiin Ranskalla ja se saapui 15. elokuuta 1948 Touloniin, jossa se nimettiin S7:ksi. Alus nimettiin Guicheniksi. Se palveli Ranskan laivastossa, kunnes se poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1961 Landévennecissä. Alus riisuttiin aseista ja varusteista 1. kesäkuuta 1976, jolloin se sai tunnuksen Q554. Alus romutettiin 1970-luvun lopulla.
Prikaatikenraali

Kenraalikunta
kenraali
kenraaliluutnantti
kenraalimajuri
prikaatikenraali
Esiupseerit
eversti
everstiluutnantti
majuri
Komppaniaupseerit
kapteeni
yliluutnantti
luutnantti
vänrikki
sotilasmestari
ylivääpeli
vääpeli
ylikersantti
kersantti
alikersantti
korpraali
sotamies
Suomen maa- ja ilmavoimien sotilasarvot
Prikaatikenraali, aiemmin prikaatinkenraali (lyhenne prkenr), on useiden maiden maa- ja ilmavoimissa käytössä oleva sotilasarvo. Se on yleensä kenraalimajuria alempana ja everstiä korkeampana alin kenraalinarvoista. Arvo vastaa merivoimien lippueamiraalia.
Suomessa prikaatikenraali palvelee tyypillisesti prikaatin komentajana tai pääesikunnassa osastopäällikkönä. Lisäksi kenttäpiispa rinnastetaan prikaatikenraalin arvoon. Prikaatikenraalitasoisia tehtäviä on Suomessa kerrallaan noin 12 kenttäpiispa mukaan lukien.
Historia Suomessa

Arvoa ei Suomessa ollut lainkaan ennen 1990-lukua, ja prikaatien komentaminen kuului eversteille. Tarve luoda uusi palvelusarvo tuli kansainvälisten rauhanturva- ja sotilastarkkailijatehtävien myötä. Muualla maailmassa vastaavia tehtäviä hoiti kenraalikuntaan kuuluva upseeri. Everstin ja kenraalimajurin (engl. major general) väliin luotiin kansainvälistä käytäntöä vastaava uusi prikaatinkenraalin (engl. brigadier general) arvo vuonna 1994.
Prikaatinkenraalilla oli everstin kauluslaattapohja yhdellä hopeisella leijonalla, mutta jo lokakuussa 1995 sotilasarvo muutettiin prikaatikenraaliksi, leijonan väri muuttui kultaiseksi kenraalin laattapohjalla ja muiden kenraaliarvojen kauluslaattoihin lisättiin yksi leijona. Siten esimerkiksi kenraalimajurin kauluslaatassa on nykyään kansainvälisen käytännön mukaisesti kaksi leijonaa aiemman yhden sijaan.
Arvomerkit

Maavoimien prikaatikenraalin kauluslaatta
Maavoimien prikaatikenraalin hihalaatta
Ilmavoimien prikaatikenraalin kauluslaatta
Ilmavoimien prikaatikenraalin hihalaatta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prikaatikenraali Wikimedia Commonsissa
Pinja Kesti

| Pinja Kesti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. joulukuuta 1997 (ikä 26)
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Aktiivisena:  2019-
Ulkopelipaikka:  polttolinja
Sisäpelirooli:  vaihtaja
Seura:  Haminan Palloilijat
Sarja:  Superpesis
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Siilinjärven Pesis
Ammattilaisjoukkueet
:  Haminan Palloilijat Siilinjärven Pesis
Pinja Kesti (s. 5. joulukuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija.
Kesti edustaa Superpesiksessä pelaavia Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä. Hän pelaa ulkokentällä polttolinjassa ja sisäpelissä vaihtajana. Kesti on pelannut 65 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja 13 tavallista juoksua, tuonut 40 juoksua ja kerännyt 216 kärkilyöntipistettä. Kesti on pelannut kymmenen Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt neljä tavallista juoksua, tuonut viisi juoksua ja kerännyt 41 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.
Pinja (täsmennyssivu)

Pinja tarkoittaa seuraavia:
pinja (Pinus pinea), havupuulaji
Pinja, naisen etunimi
Pinja Group, suomalainen teknologiayritys.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pinja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Raimo Ala-Kärppä

Raimo Ala-Kärppä on Turun piirustuskoulun vuosina 1967–1970 käynyt turkulainen kuvataiteilija, joka on viime vuodet toiminut konservaattorina. Hän on vaimonsa Ritvan - joka on myös saman taidekoulun kasvatteja - kanssa ollut entisöimässä muun muassa Huittisten kirkkoa. Hän on tehnyt myös useita esinekonservointeja. Paikkarin torpan sisäseinien pinnat hän viimeisteli vuonna 2002 Museoviraston antamana työtehtävänä. Tampereen tuomiokirkon alttarifreskon, Magnus Enckellin vuonna 1907 maalaaman Ylösnousemus-freskon entistämistyön ja puhdistamisen hän suoritti vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Museovirasto restauroi
Tampereen seurakunnan uutiset
Uusmaurilainen tyyli

Pietarin synagoga on yksi lukuisista synagogista, jotka edustavat uusmaurilaista tyyliä.
Casa Vicens, Antoni Gaudín varhainen työ on sekoitettua uusmaurilaista ja Gaudín omaa omaperäistä tyyliä.
Uusmaurilainen tyyli on länsimaisessa arkkitehtuurissa vaikuttanut suuntaus, joka oli osa 1800-luvun orientalismia ja romanttista kiinnostusta kaikkea historiallista ja vierasta kohtaan. Se haki vaikutteita islamilaisen maailman arkkitehtuurista, etenkin Espanjaa hallinneiden maurien tärkeimmistä rakennuksista, Granadan Alhambrasta ja Sevillan Alcázarista. Näin ollen se kuuluu kertaustyyleihin.
Uusmaurilainen tyyli ei koskaan noussut länsimaissa yhtä vallitsevaksi kuin muut kertaustyylit. Tyyliä käytettiin erityisissä rakennuksissa, kuten synagogissa kautta Euroopan sekä joissakin teattereissa.
Pusher 3

| Pusher II |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nicolas Winding Refn
Käsikirjoittaja:  Nicolas Winding Refn
Tuottaja:   Johnny Andersen  Henrik Danstrup  Mikkel Berg  Kim Magnusson  Kenneth D. Plummer  Rupert Preston 
Säveltäjä:   Peter Peter  Peter Kyed  Povl Kristian (tunnuskappale) 
Kuvaaja:  Morten Søborg
Leikkaaja:   Janus Billeskov Jansen  Anne Østerud 
Tuotantosuunnittelija:  Rasmus Thjellesen
Pääosat:   Zlatko Burić  Marinela Dekić  Slavko Labović  Ilyas Agac 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Tuotantoyhtiö:   Det Danske Filminstitut  Nordisk Film  TV2 Danmark  Pusher III Ltd.  NWR Film Productions 
Levittäjä:   Nordisk Film  Magnolia Pictures 
Ensi-ilta:  22. elokuuta 2005
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  tanska
Edeltäjä:  Pusher II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pusher 3 (tunnetaan myös nimellä Pusher III: I’m the Angel of Death) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut tanskalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Nicolas Winding Refn. Se on Pusher-trilogian viimeinen osa, ja se sai ensi-iltansa elokuussa 2005.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Zlatko Burić  | … |  Milo   |
|  Marinela Dekić  | … |  Milena   |
|  Ilyas Agac  | … |  Muhammed   |
|  Vasilije Bojičić  | … |  Branko   |
|  Kujtim Loki  | … |  Luan   |
|  Ramadan Hyseni  | … |  Rexho   |
|  Levino Jensen  | … |  Mike   |
|  Linse Kessler  | … |  Jeanette   |
|  Slavko Labović  | … |  Radovan   |
|  Kurt Nielsen  | … |  Kurt   |
|  Hakan Turan  | … |  Ali   |
|  Karsten Schrøder  | … |  Røde   |
Aiheesta muualla

Pusher 3 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pusher 3 Elonet.
Pusher 3 AllMoviessa. (englanniksi)
Ulkomaalaislaki

Ulkomaalaislaki on suomalainen laki, jonka soveltamisala on ulkomaalaisen maahantulo, maastalähtö sekä oleskelu ja työnteko Suomessa.
Aiheesta muualla

Ulkomaalaislaki (Arkistoitu – Internet Archive)
Pusher II

| Pusher II |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nicolas Winding Refn
Käsikirjoittaja:  Nicolas Winding Refn
Tuottaja:   Nicolas Winding Refn  Johnny Andersen  Henrik Danstrup 
Säveltäjä:   Peter Peter  Peter Kyed  Povl Kristian (tunnuskappale) 
Kuvaaja:  Morten Søborg
Leikkaaja:   Janus Billeskov Jansen  Anne Østerud 
Tuotantosuunnittelija:  Rasmus Thjellesen
Pääosat:   Mads Mikkelsen  Leif Sylvester  Zlatko Burić 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   Billy’s People  Nordisk Film 
Levittäjä:   Nordisk Film  Magnolia Pictures 
Ensi-ilta:  25. joulukuuta 2004
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  tanska
Edeltäjä:  Pusher
Seuraaja:  Pusher 3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pusher II (tunnetaan myös nimellä Pusher II: With Blood on My Hands) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut tanskalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Nicolas Winding Refn. Se on Pusher-trilogian toinen osa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mads Mikkelsen  | … |  Tonny   |
|  Leif Sylvester  | … |  Smeden   |
|  Anne Sørensen  | … |  Charlotte   |
|  Øyvind Hagen-Traberg  | … |  Ø   |
|  Kurt Nielsen  | … |  Kurt   |
|  Karsten Schrøder  | … |  Red   |
|  Maria Erwolter  | … |  Gry   |
|  Zlatko Burić  | … |  Milo   |
|  Ilyas Agac  | … |  Muhammed   |
|  Linse Kessler  | … |  Jeanette   |
|  Sven Erik Eskeland Larsen  | … |  Svend   |
|  Maya Ababadjani  | … |  prostituoitu   |
Aiheesta muualla

Pusher Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pusher Elonet.
Pusher AllMoviessa. (englanniksi)
Pienteholaserhoito

Pienteholaserhoito
Pienteholaserhoito eli LLLT (low-level laser (light) therapy) on lääketieteellinen hoitomuoto, jossa käytetään lasereita tai LED-valoja paikallisesti kudosten toiminnan muuttamiseksi. Hoidosta käytetään myös nimitystä valobiomodulaatio (photobiomodulation), sillä on tiedostettu että laservalon lisäksi myös normaali (ei-koherentti) valo tuottaa samat vaikutukset.
Lääketieteessä korkeatehoisia lasereita käytetään kudoksen ablaatioon, mutta pienitehoisten laserien väitetään stimuloivan kudosta ja edistävän solujen toimintaa. Tutkimuksissa pyritään tällä hetkellä selvittämään, onko tällä hoitomuodolla merkittäviä hoitovaikutuksia erilaisten sairaustilojen hoidossa.
Hoito toteutetaan käytännössä aina joko punaisella valolla (λ = 630-690 nm) tai lähi-infrapunalla (λ = 780-1072 nm), sillä valon biologisten vaikutusten on havaittu ilmenevän vain näillä aallonpituuksilla. Valon annostelulla näyttäisi olevan tietty terapeuttinen leveys, jonka alittaminen ja ylittäminen johtaa hoitotehon puutteeseen.
Lääketieteellinen käyttö

Pienteholaserhoidon toimivuudesta ei ole vielä lääketieteellisen yhteisön konsensusta, mutta useat meta-analyysit ja kliiniset tutkimukset antavat viitettä mahdollisesta tehokkuudesta erilaisiin hoitoaiheisiin kuten
alaselkäkipu
kaljuuntuminen
kilpirauhasen vajaatoiminta
lihaskipu
olkapään jänneongelmat
rintasyöpään liittyvä imunestekierron häiriö
suun limakalvon tulehdus
viisaudenhampaan poiston komplikaatiot
On alustavaa näyttöä pienteholaserhoidon mahdollisesta hyödystä aristavaan dentiiniin, fibromyalgiaan, huuliherpekseen, jäätyneeseen olkapäähän, kroonisiin nivelvaivoihin, leukanivelen ongelmiin, niskakipuun, nivelreumaan ja palovammojen arpiin. Sen sijaan näyttö hoidon tehosta haavojen paranemiseen, nivelrikkoon, oikomishoitoon liittyvään kipuun ja viivästyneeseen lihaskipuun (DOMS) on ristiriitaista.
Vaikka onkin pitkään ehdotettu, että LLLT voisi olla hyödyksi haavojen paranemisnopeuteen, toimivia parametreja (annos, valolähde, aallonpituus, jne.) ei ole tunnistettu. Samoin laserien käyttö kroonisen parodontiitin ja hammasimplantteja ympäröivien tulehdusten hoidossa on ehdotettu, mutta ei ole riittävää näyttöä että pienteholaserhoito olisi tehokkaampi kuin perinteiset hoitomenetelmät.
Pienteholaserien vaikutuksista julkaistaan paljon tutkimusta. PubMed-tietokannan mukaan vuonna 2014 julkaistiin aiheeseen liittyen yli 400 tieteellistä artikkelia. ClinicalTrials.gov-tietokannan mukaan LLLT:n tehoa selvitetään parhaillaan kliinisissä tutkimuksissa useisiin erilaisiin sairaustiloihin.
Eläintutkimukset

Eläintutkimuksissa on pyritty selvittämään pienteholaserhoidon hyödyllisyyttä erilaisiin lääketieteellisiin hoitoaiheisiin kuten allerginen astma, Alzheimerin tauti, ateroskleroosi, diabetes, hermovaurio, keuhkovaurio, koliitti, kurkunpääntulehdus, luutulehdus, maksan paraneminen, MS-tauti, niveltulehdus, Parkinsonin tauti, parodontiitti, sydämen vajaatoiminta, silmänpohjan ikärappeuma ja sydäninfarkti.
Vaikutusmekanismit

Pienteholaserhoidon vaikutusten uskotaan johtuvan sähkömagneettisen spektrin tiettyjen aallonpituuksien (punainen valo, lähi-infrapuna) vaikutuksista mitokondrioiden soluhengitysentsyymi sytokromioksidaasin toimintaan. Valon vaikutuksesta muuttunut mitokondrion toiminta johtaa muutoksiin geenien ilmentymisessä ja solusignaloinnissa.
On vielä osittain epäselvää, mihin kudoksiin käytettynä LLLT toimii ja mitkä hoitoparametrit (aallonpituus, annos, hoidon kesto, koherenssi, pulssitus) johtavat parhaisiin hoitotuloksiin. Aallonpituus valitaan yleensä hoidettavan vaivan perusteella. Punainen valo läpäisee kudosta heikommin kuin lähi-infrapuna, joten sitä käytetään yleensä pinnallisten vaivojen hoitoon.
Hoitolaitteet

Pienteholaserhoitoa on annettu kliinisissä tutkimuksissa laajalla kirjolla laservalolaitteita. Laitteiden tuottaman valon aallonpituus, teho, pulssitus sekä muut parametrit vaihtelevat mallista riippuen.
Hoitolaitteita markkinoidaan pitkälti terveydenhuoltoalan toimijoille. Markkinoilla on kuitenkin myös kuluttajille tarkoitettuja kotikäyttöisiä laitteita, kuten kaljuuntumisen hoitoon tarkoitetut Theradome, iGrow ja HairMax LaserComb hoitolaitteet. Myös Suomessa markkinoidaan joitakin pienteholasertuotteita.
Yksi ristiriidan aihe on ollut, voiko hoidon toteuttaa ainoastaan koherentilla laservalolla, vai toimivatko myös muut valonlähteet kuten LED samalla tavalla. Alan tutkijat ovat esittäneet, että vaikutuksen aikaansaamiseksi ei tarvita laservaloa. Erityisesti monissa eläintutkimuksissa on käytetty monokromaattisia LED-valoja. Polykromaattisen valon kuten auringonvalon tai hehku-/halogeenilamppujen valon hoidollista käyttöä ei ole vielä tutkittu merkittävästi.
Ristiriidat

Pienteholaserhoidon tehokkuuteen liittyen on kohdistunut paljon epäilyjä. Valohoitolaitteita markkinoidaan myös useisiin hoitoaiheisiin, joiden osalta tutkimusnäyttöä ei juurikaan ole.
Esimerkiksi Quackwatch-sivuston johtopäätös LLLT-hoidosta oli (2009), että näyttöä LLLT:n tehosta väliaikaisessa kivun lievityksestä on olemassa, mutta "ei ole syytä uskoa että [hoito] vaikuttaisi minkään sairauden kulkuun tai olisi tehokkaampi kuin muut lämmitysmenetelmät"
On lukuisia sairaustiloja, joiden hoitamisesta pienteholaserhoidolla ei ole saatu myönteisiä tutkimustuloksia. Esimerkiksi kymmenillä miljoonilla dollareilla rahoitetussa aivohalvauspotilaiden hoitoon keskittyneessä NEST-tutkimussarjassa hoidosta ei havaittu lainkaan hyötyä. On ehdotettu, että osa näistä negatiivisista tuloksista selittyisi epäsopivilla hoitoparametreilla kuten liian pienellä annoksella.
Pienteholaserhoito Suomessa ja maailmalla

Pekka J. Pöntinen julkaisi vuonna 1988 kirjan Laser Lääketieteellisenä hoitomuotona, jossa hän käsitteli laajasti sen ajan tutkimustietoa pienteholaserhoidosta. Vuonna 1989 julkaistiin myös suomalainen kliininen tutkimus aiheeseen liittyen.
Viime vuosina aiheesta on julkaistu Suomessa joitakin opinnäytetöitä aiheesta, mutta muuta lääketieteellistä keskustelua aiheesta ei ole vielä käyty. Vuonna 2015 julkaistussa Käypä hoito -näytönastekatsauksessa tehtiin johtopäätös "Laserhoito saattaa helpottaa käsiniveloireita".
Suomessa toimii järjestö nimeltä Suomen lääketieteellinen laseryhdistys (SLLY), mutta järjestöllä ei juurikaan ole lääkärijäseniä. Laserhoitoa myydään palveluna noin kymmenellä eri paikkakunnalla. Ruotsissa toimii myös Svenska Laser-Medicinska Sällskapet (SLMS).
Maailmalla merkittävin alan yhdistys on World Association for Laser Therapy (WALT). WALT on laatinut joitakin menetelmä- ja annossuosituksia PLH-tutkimuksia ja kliinistä käyttöä varten.
Suurin osa pienteholaseria koskevista tutkimuksista on tehty Brasiliassa, Turkissa ja Iranissa. Kuitenkin myös useat Euroopan maat kuten Italia, Kroatia, Espanja, Tšekki, Ruotsi, Norja, Kreikka ja Itävalta ovat tuottaneet tutkimustietoa pienteholaserhoidosta. Osa tutkimuskirjallisuudesta on kielimuurin takana venäjän ja ukrainan kielisessä tiedekirjallisuudessa.
Pienteholaserhoidon vaikutusten uskotaan johtuvan sen vaikutuksista mitokondrion sytokromioksidaasi-entsyymiin. ATP:n, ja reaktiivisten happoyhdisteiden lisääntynyt tuotanto, sekä typpioksidin vapautuminen, voivat johtaa lukuisiin muutoksiin geenien ilmentymisessä ja solujen toiminnassa.
Tuomas Nieminen

Nieminen Hamarin maailmancup-kisassa tammikuussa 2008.
Nieminen Berliinin maailmancup-kisassa marraskuussa 2008.
Tuomas Nieminen (s. 16. syyskuuta 1981 Vaasa) on suomalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja. Urheilu-urallaan hän edusti Seinäjoen Urheilijoita.
Nieminen kilpaili kolme kertaa sprinttereiden MM-kilpailuissa sijoittuen parhaimmillaan 24:nneksi Heerenveenissä 2008. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 500 metrillä 27:s. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on sijoittunut 500 metrillä 29:nneksi kaudella 2007–2008. SM-kilpailuissa hän on saanut 500 metrillä hopeaa 2008, 2010 ja 2011, 1 000 metrillä hopeaa 2009, 2010 ja 2011 sekä pronssia 2006 ja 2008, 1 500 metrillä pronssia 2002 ja 2007 sekä sprinttereiden SM-kilpailuissa hopeaa 2007, 2008, 2010 ja 2011 ja pronssia 2006.
Urheilu-uransa jälkeen Nieminen on toiminut valmentajana niin Suomen pikaluistelumaajoukkueessa kuin Puolan sprinttimaajoukkueessa.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 9,97 | Changchun | 6. joulukuuta 2008 |
| 500 m | 35,21 | Salt Lake City | 12. joulukuuta 2009 |
| 1 000 m  | 1.09,53 | Salt Lake City | 13. joulukuuta 2009 |
| 1 500 m | 1.50,92 | Calgary | 10. maaliskuuta 2004 |
Push the Button

Push the Button voi tarkoittaa:
Musiikki > Albumit

Push the Button (Money Markin albumi), 1998
Push the Button (The Chemical Brothersin albumi), 2005
Musiikki > Kappaleet

”Push the Button” (Sugababesin kappale), 2005
”Push the Button” (Teapacksin kappale), 2007
”Push the Button”, Amy Leen kappale albumilta Aftermath
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Push the Button”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valheita

Valheita on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Suomen Kansallisteatterin Pienellä näyttämöllä syyskuussa 1990.  Turkka myös lavasti ja puvusti esityksen. Näytelmässä esiintyivät Tea Ista, Merja Larivaara, Tero Jartti, Yrjö Järvinen ja Markku Nieminen. Musiikin sävelsi Atso Almila. Kansallisteatterissa esitetty näytelmä oli kestoltaan harvinaisen pitkä, noin neljä tuntia. Kun Turkalta kysyttiin onko esitys liian pitkä, vastasi tämä "Ottakoot eväitä mukaan".