stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arpia

Arpia on suomalainen vuonna 2010 Keravalla perustettu rock-yhtye.
Yhtyeen kappaleiden sävellyksestä ja sanoituksesta vastaa laulaja-kitaristi Jari Lappalainen, mutta koko yhtye osallistuu kappaleiden muokkaamiseen.
Arpia julkaisi ensin kaksi omakustanneäänitettä. Alkukesästä 2012 kolmannella demolla bändi solmi levytyssopimuksen Delirium Music Worksin kanssa. Ensirakkaus-levy julkaistiin maaliskuussa 2013 yhteistyössä Delirium Music Worksin ja Sony Musicin kanssa. Levyn äänitti, miksasi ja masteroi Juha Wahlsten Wallstone studiolla 25. syyskuuta 2015. Yhtye julkaisi Atte Blomin ja Aino Roivaisen perustaman Ainoa Productionin kautta kakkoslevyn nimeltään Rumia Sanoja.
Levyn äänityksestä vastasi Aki Räty Ravencave-studiolla. Levyn miksasi Finnvoxilla Risto Hemmi.
Rumia sanoja -levyn julkaisun jälkeen yhteistyö Ainoa Productionin kanssa päättyi ja Arpia julkaisi omakustanteena kaksi singleä 
ja EP:n Hyvä tästä tulee. Kolmas julkaistu levy, Tuhat tuntii terapiaa, jäi alkuperäiskitaristi Jäke Järvenpään viimeiseksi hänen siirryttyä muihin mielenkiinnon aiheisiin. 23. huhtikuuta 2021 julkaistiin EP Ruma Maailma, jossa oli mukana uusi kitaristi Tuomas Hytönen.
Syyskuussa 2021 yhtye ilmoitti jäävänsä toistaiseksi tauolle.
Jäsenet

Jäke Järvenpää – kitara 2010–2020
Tuomas Hytönen – kitara 2020–
Jari Lappalainen – laulu, kitara
Cake Karisto – basso
Jake Tuovinen – rummut
Julkaisut

| --- | --- |
 Studioalbumit Ensirakkaus (2013)  Rumia sanoja (2015)  Tuhat tuntii terapiaa (2019) EP Hyvä tästä tulee (2017)  Ruma maailma (2021) :  Singlet ”Mustat sukat” (2012)  ”Hetken irrallaan” (2013)  ”Turhaa” (2014)  ”Kuoroon kauneimpaan” (2015)  ”Kädet ilmaan” (2015)  ”Nuoruus” (2016)  ”Rikkinäiset” (2016)  ”Valehtele mut onnelliseksi” (2019)  ”Hetki” (2020)  ”Auttakaa mua” (2021)  ”Meistä tuli me” (2021)  ”Anna tän itää” (2022)
Aiheesta muualla

Haastattelu Desibeli.net
Haastattelu PelastaBändi (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhtyeen Facebook sivut
Anthems of Annihilation

| Anthems of Annihilation Gloria Morti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Soundspiral Studios
 Julkaistu: 30. heinäkuuta 2010
 Tyylilaji: melodinen black metal melodinen death metal
 Kesto: 40.14
 Levy-yhtiö: Cyclone Empire
Gloria Mortin muut julkaisut
| Eryx 2008 | Anthems of Annihilation 2010 | Lateral Constraint 2012 |
Anthems of Annihilation on suomalaisen metalliyhtyeen Gloria Mortin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Cyclone Empire.
Kappaleet

Prelude – 2.44
Solution Called War – 3.53
Awakening of a Discordant Machine – 3.55
Infiltration – 3.23
Swallowed by Defeat – 3.20
Obey – 4.35
Cut from Gaia – 3.33
The Final Framework – 4.40
Redemption – 5.02
Chaos Archetype – 5.09
Kokoonpano

Aki Salonen – bassokitara
Kauko Kuusisalo – rummut
Juho Matikainen – kitara
Juho Räihä – kitara, äänittäjä, miksaaja, tuottaja
Lars Eikind – kosketinsoitin
Psycho – laulu
Kokoonpano > Tuotanto

Svante Forsbäck – masteroija
Phlegeton Art Studio – kansitaide & layout
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Blabbermouth: 8/10
Desibeli.net:
Imperiumi: 8/10
Metal Temple: 7/10
Aiheesta muualla

Albumi Anthems of Annihilation Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Anthems of Annihilation discogs.com -sivustolla
Alppihiihto talviolympialaisissa 2022 – miesten pujottelu

Alppihiihdon miesten pujottelun kilpailu talviolympialaisissa 2022 järjestettiin 16. helmikuuta 2022.
Urheilun pikku jättiläinen

Urheilun pikku jättiläinen – Ohjekirja nuorille urheilijoille, tietokirja kaikille urheilunharrastajille on Martti Jukolan laatima ja WSOY:n vuonna 1945 julkaisema urheiluaiheinen hakuteos. Se on yksi WSOY:n julkaisemista Pikkujättiläinen-teemakirjoista, jotka nimettiin Yrjö Karilaan vuonna 1924 kokoaman alkuperäisen Pikku jättiläinen -yleistietoteoksen mukaan.
Urheilun pikkujättiläisessä esitellään eri urheilulajien sääntöjä, historiaa ja tekniikan kehitystä, minkä ohella se sisältää kattavat tilastot olympialaisista, muista arvokisoista ja Suomen maaotteluista, luettelot eri lajien Suomen-mestareista ja Työväen Urheiluliiton mestareista sekä tunnettujen urheilijoiden pienoiselämäkertoja. Osa esitellyistä lajeista oli vielä tuolloin suomalaisille jokseenkin tuntemattomia, kuten maahockey ja hevospoolo. WSOY tilasi teoksen alkujaan Kalle Karvoselta, joka kuitenkin joutui jatkosodan aikana rintamalle, joten keväällä 1944 apuun pyydettiin tunnettu urheiluselostaja ja -kirjailija Martti Jukola. Kun Karvonen kaatui sodassa samana kesänä, Jukola toimitti kirjan yksin ja sai Karvosen leskeltä Annikki Karvoselta oikeudet käyttää tämän keräämää aineistoa. Kirjan tekemiseen osallistui useita avustajia, mutta Jukola kirjoitti pääosan siitä itse.
Teos oli ilmestyessään suuri menestys. Sisältöä päivitettiin vuoden 1951 neljänteen painokseen sekä vuoden 1958 viidenteen painokseen, jonka Reino Hirviseppä toimitti Jukolan kuoltua. Kirjaa myytiin kaikkiaan 78 000 kappaletta, mikä tekee siitä kaikkien aikojen myydyimmän suomalaisen urheilukirjan.
Austroraptor

| Austroraptor |
| --- | --- |
 Austroraptor cabazai
 Myöhäisliitukausi 70 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  †Deinonychosauria
Heimo::  †Dromaeosaurit Dromaeosauridae
Alaheimo::  †Unenlagiinae
Suku::  †Austroraptor
Laji::  cabazai
Kaksiosainen nimi
 † Austroraptor cabazai  Novas et al., 2008 
Katso myös
   Austroraptor Wikispeciesissä   Austroraptor Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Austroraptorin luuranko näytteillä Royal Ontario Museumissa.
Austroraptor (nimen merkitys: "etelän varas") oli dromaeosaureihin kuulunut, lihaa syönyt teropodi. Se eli 70 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella Campania/Maastricht-vaiheella. Austroraptorin fossiileja on löydetty Argentiinasta.
Nimi

Austroraptor tarkoittaa "etelän varasta". Nimi tulee latinan kielen sanoista "austral" (etelän) ja "raptor" (ryöstäjä, ryöväri, varas). Nimen ensimmäinen osa viittaa eteläiseen Etelä-Amerikkaan. Lajiepiteetti cabazai kunnioittaa yhden argentiinalaisen museon perustajaa, Héctor Cabazaa.
Koko ja ulkonäkö

Austroraptor oli arviolta viisi metriä pitkä ja noin 370 kilogrammaa painava. Kallon pituus oli 80 senttimetriä. Austroraptor on suurin Etelä-Amerikasta tunnettu dromaeosauri.
Austroraptorilla oli lyhyet raajat, ja sen uskotaan olleen vikkelä ja nokkela eläin. Tutkijat kuvailivat Austroraptoria ulkonäöltään "Tyrannosaurus rexin pikkuveljeksi". Tutkijoiden mukaan on myös mahdollista, että dinosaurus saattoi olla höyhenpeitteinen.
Austroraptorilla on monia ominaisuuksia, jotka tekevät siitä ainutlaatuisen muiden dromaeosaurien joukossa. Sillä oli suhteellisen pienet eturaajat, jotka olivat muilla dromaeosaureilla yleensä hyvin kehittyneet saadakseen paremman otteen saaliista. Austroraptorin kallo oli melko kapea ja pitkänomainen, mikä osoittaa, että siltä puuttui kehittyneet purulihakset, mikä puolestaan tarkoittaa suhteellisen heikkoa puruvoimaa. Hampaat eivät olleet sahalaitaiset tai sivusuuntaisesti tiivistyneet, kuten muilla dromaeosaureilla. Sen sijaan ne olivat kartion muotoiset ja sopivat enemmän saaliin kiinnipitämiseen.
Fossiilit

Austroraptorin jäänteet löydettiin Río Negron maakunnassa, Argentiinassa. Holotyyppi sisältää muun muassa osittaisen kallon, hampaallisen yläleuan, viisi kaulanikamaa, kaksi selkänikamaa, kylkiluita, oikean olkaluun, sormiluun, vasemman reiden, oikean säären, nilkkaluita ja varvasluita. Toiseen samalta alueelta löydettyyn yksilöön kuuluu luita, joita ei esiinny holotyypissä.
Ravinto

Austroraptor oli lihansyöjä. On uskottavaa, että se saattoi keskittyä vain yhdenlaisen saaliin saalistamiseen. Alikehittyneet kädet tarkoittavat, että se saalisti mahdollisesti pienempiä eläimiä suurempien sijaan. Austroraptorin kuvailijat myös vertasivat sen kartiomaisten hampaiden olevan samankaltaiset kuin spinosaureilla. Näiden kahden ominaisuuden ja heikon puruvoiman tuloksena kyseessä oli saalistaja, joka oli sopeutunut paremmin pienten eläinten saalistamiseen, huolimatta sen suuresta koosta.
On myös mahdollista, että Austroraptor saattoi olla enemmänkin raadonsyöjä, joka käytti kokoaan häätääkseen pienemmät pedot pois tappamiensa saaliiden luota, samalla kun Austroraptor käytti nopeuttaan vältelläkseen sitä suurempia petoja. Tämä ei tosin tue sen erityisten hampaiden olemassaoloa. Austroraptorin kartiomaiset hampaat sopivat pienten ja mahdollisesti liukkaiden saaliiden, kuten kalojen kiinnipitämiseen, ei lihan repimiseen ruhosta. Lisäksi, aivan kuin spinosaurit käyttivät suuria käden kynsiään kalojen repimiseen, Austroraptor saattoi käyttää sirppikynsiään samalla lailla. Vaikka sirppikynnet liittyivät enemmän puukottamiseen kuin viiltelyyn, niillä saattoi silti pystyä nappaamaan pieniä eläimiä, jolloin kartiomaiset hampaat ja heikot leukalihakset eivät olleet esteenä.
Näiden asioiden perusteella Austroraptorin saalistaminen saattoi olla sellaista, että se käytti nopeuttaan jahdatakseen pieniä eläimiä, ja kynsiään puukottaakseen niitä selkään. Austroraptor saattoi lisäksi käyttää kynsiään napatakseen kaloja matalassa vedessä, missä se saattoi sitten kerätä niitä erityisillä hampaillaan, pitämällä niitä tiukasti kiinni suussaan. Rannalla se saattoi sitten käyttää kynsiään paloitellakseen kalat sopivan kokoisiksi paloiksi helpottaakseen syömistä.
Austroraptor cabazain luurangon rekonstruktio.
Arpita Patra

Arpita Patra on intialainen tietoturvatutkija ja tietotekniikan apulaisprofessorina Intian tiedeinstituutissa. Patra on erikoistunut kryptografiaan ja siihen miten useat tahot voivat viestiä luotettavasti keskenään. Patran tutkimusala on miten monimutkaisia asioita voidaan viestiä siten, että eri tahoilla on omat tietovarantonsa josta ne siirtävät ainoastaan kyselyn lopputuloksen ilman, että muilla on pääsyä lähtödataan josta se on muodostettu. Toinen tutkimuksen ala on tiedon käsittely hajautetussa ympäristössä, jossa toimijat voivat olla epäluotettavia.
Akateeminen ura

Patra väitteli tohtoriksi Intian teknillisestä korkeakoulusta Madrasissa, minkä jälkeen hän oli tutkijana 2010–2013 Aarhusin yliopistossa, ETH Zürichissä ja Bristolin yliopistossa. Tämän jälkeen hän on toiminut tietotekniikan apulaisprofessorina Intian tiedeinstituutissa, jossa hän on osa kryptografian ja tietoturvalaboratorion henkilökuntaa. Vuosina 2022—2023 Patra oli vierailevana tutkijana Google Researchissa.
Tunnustuksia

2023 Google Privacy Research Faculty Award 2023
2022 J. P. Morgan Chase Faculty Award 2022
2022 SONY Faculty Innovation Award 2021
2020 Google India Research AI/ML Award 2020
2018 The National Academy of Sciences, India (NASI)‐Young Scientist Platinum Jubilee Award 2018
2017 The Indian National Academy of Engineering (INAE) Young Engineer Award 2017 ja Young Associateship (2017‐2028)
2017 The Science and Engineering Research Board (SERB) Women Excellence Award 2017
2015 The Indian Academy of Sciences (IAS) Associateship (2015‐2018)
2015 Department of Science & Technology (DST) INSPIRE Faculty Fellowship (2015‐2020)
2008 Google India Women in Engineering Award 2008
2008 Microsoft Research PHD Fellowship (2006‐2010)
Aiheesta muualla

Arpita Patra (kotisivut)
In conversation with Arpita Patra (youtube)
Vanja Brodnik

Vanja Brodnik
Vanja Brodnik (s. 13. maaliskuuta 1989) on slovenialainen alppihiihtäjä.
Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Brodnik sijoittui supersuurpujottelussa 27:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 20:s ja syöksylaskussa 25:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi, supersuurpujottelussa 27:nneksi ja syöksylaskussa 30:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Brodnik kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2007. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sankt Moritzin superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2008 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015 oltuaan kymmenes.
Ulkoilmamaalaus

John Singer Sargent, Claude Monet maalaa metsänreunassa, 1885.
Tuubeihin pakattujen öljyvärien tuotanto vaikutti ulkoilmamaalauksen syntyyn.
Ulkoilmamaalaus eli plein-air-maalaus (ransk. en plein air = ulkoilmassa) on maalaamista alusta loppuun ulkona.
Taiteilijat olivat jo pitkään maalanneet ulkona, mutta vielä 1800-luvun alkupuolella oli tapana maalata lopulliset teokset valmiiksi ateljeessa. 
1800-luvun lopulla maisemien ja maisemaan sijoitettujen ihmisten maalaaminen ulkona, luonnonvalossa tuli yleiseksi. Ulkoilmamaalausta on pidetty alun perin Ranskasta lähtöisin olevana maalaustapana. Barbizonin koulukunta ja impressionistit aloittivat ulkoilmamaalauksen. Myös Newlynin koulukunta, Englannissa 1880-luvulta 1900-luvun alkuun pienessä Cornwallin kalastajakylässä toiminut taiteilijasiirtokunta painotti ulkoilmamaalausta. Useissa ajan taiteilijakolonioissa eli taiteilijasiirtokunnissa harjoitettiin ulkoilmamaalausta. Myös suomalaiset taiteilijat omaksuivat uuden maalaustavan, ja Suomessa Ahvenanmaalla toimi Önningebyn taiteilijasiirtokunta, joka keskittyi ulkoilmamaalaukseen.
Berndt Lindholm kuvaili ulkoilmamaalausta näin::
»Vähitellen kaikki ovat alkaneet rynnätä maaseudulle ravistaakseen harteiltaan akateemisen pakkopaidan. Mestareilta on opittu, että luonnonkauneutta pitää opiskella luonnossa. Siepata siitä hetken vaikutelma, se on nyt tavoite...  tutkimalla huolellisesti kohteen värejä ja miten silmä havaitsee niiden muutokset luonnossa, kun ilma ja valo vaikuttavat niihin eri tavoin ...»
Tehdasvalmisteisten öljyvärituubien tulo markkinoille vaikutti ulkoilmamaalauksen yleistymiseen. Aikaisemmin maalari teki omat maalinsa hiertämällä ja sekoittamalla pigmentin pellavaöljyyn. Uudet, valmiiksi sekoitetut maalit oli pakattu tuubiin, jossa maalin koostumus oli tahnamaista. Ulkoilmamaalauksen syntyaikoihin yleistyivät myös maalaustelineet, joissa oli kokoonpainuvat teleskooppijalat ja laatikko, jossa saattoi säilyttää maalausvälineitä. Näiden välineiden avulla retket metsiin ja erämaihin tulivat vähemmän hankaliksi.
Maalausprosessi nopeutui huomattavasti. Maalien paksusta, tahnamaisesta luonteesta tuli uusi tyyli, kuten myös alla prima -maalaustekniikasta sekä spontaanista maalausotteesta. Aikaisemmissa pittoreskeissa ja akateemisissa maisemamaalauksissa oli usein tummahkot ja ruskeat sävyt, johtuen alun perin tummennetun Clauden lasin käytöstä. Tällaiset maalaukset saivat väistyä vaaleampien ja kirkkaampien värien tieltä. Uutta impressionismin ja ulkoilmamaalauksen mukaista tyyliä kutsuttiin Suomessa myös valomaalaukseksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Plein Air FAQ (Arkistoitu – Internet Archive) About.com. (englanniksi)
Maalaustekniikat
| --- | --- |
Sideaineen mukaan::   Öljymaalaus  Temperamaalaus  Akvarelli  Akryyliväri  Fresko  Seccomaalaus  Kalkkimaalaus   Vahamaalaus  Guassi  Pastellimaalaus 
Maalauspohjan mukaan::   Seinämaalaus  Taulumaalaus  Miniatyyrimaalaus 
Värinlevitystavan mukaan::    Pastoosi  Laseeraus  Laveeraus   Impasto  Sumraus   Sgraffito 
Maalausjärjestyksen mukaan::   Alla prima  Grisaille  Kerrosmaalaus  Imprimituuri 
Maalaustyylin mukaan::    Chiaroscuro   Sfumato   Trompe l’œil  Kollaasi   Ulkoilmamaalaus
Valklampi (Espoo)

| Valklampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Espoo
Koordinaatit:  60°18′15″N, 24°31′18″E
Järvinumero:  81.057.1.045 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  74,2 m 
Rantaviiva:  1,2 km 
Pinta-ala:  0,055 km² 
 fiValklampi 
Valklampi on noin viiden ja puolen hehtaarin laajuinen järvi luoteisessa Espoossa lähellä Vihdin rajaa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Valklammen kaakkoispuolella, lännessä lähin järvi on Mustalampi ja luoteessa Haukkalampi. Valklammen ja Nuuksion Pitkäjärven välissä sijaitsee Saukonnoron luonnonsuojelualue.
Nuuksion Valklammen lisäksi Uudellamaalla on kolme Valklampi-nimistä vakavettä. Pinta-alaltaan suurin Valklampi sijaitsee Lohjan Nummen kylän länsipuolella, toiseksi suurin Valklampi sijaitsee Lohjanjärven läheisyydessä. Pienin Valklampi sijaitsee Vihdissä kolmisen kilometriä Nuuksion Valklammesta länsiluoteeseen.
Aiheesta muualla

Nuuksion reitit
Vanja Blomberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Blomberg vuonna 1952. |  Blomberg vuonna 1952. |  Blomberg vuonna 1952. |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | yhteisvoimistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Basel 1950 | joukkuekilpailu |  |
Vanja Hedvig Desideria Blomberg (myöh. Webjörn, s. 28. tammikuuta 1929 Göteborg) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Blomberg voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Ruotsi oli Helsingissä joukkuekilpailussa neljäs, mutta ottelussa 82:nneksi sijoittuneen Blombergin suorituksia ei laskettu mukaan Ruotsin tulokseen: Blomberg sijoittui henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan permannolla 31:nneksi. MM-kilpailuista Blomberg voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta.
Urpo Pitkänen

Urpo Pitkänen (s. 1938 Pyhäjärvi Vpl ) on suomalainen opettaja ja eräkirjailija.
Pitkänen toimi vuodesta 1961 Kuhmon Niemiskylässä kansakoulun opettajana ja hän on harrastanut metsästystä, kalastusta, erävalokuvausta ja kenneltoimintaa. Hänen kirjoituksiaan on ilmestynyt Eränkävijässä sekä Metsästys ja kalastus-lehdessä. Lisäksi Pitkäsen tekstejä on julkaistu useissa eräantologioissa.
Teoksia

Eräselkosilla. Ilias, Joensuu 2007
Salon viljaa ja veden antia ; valokuvat Urpo Pitkänen. Ilias, Joensuu 2009
Juonikas kettu : eränovelleja. Myllylahti, Suomussalmi 2011
Erätarinoita ja elämää Karjalasta Kainuuseen. Urpo Pitkänen, Kuhmo 2018
Urpo Rauhala

Urpo Rauhala (s. 26. heinäkuuta 1955 Kuhmoinen) on suomalainen director musices, muusikko ja kuoron- sekä orkesterinjohtaja.
Rauhalan vanhemmat olivat ovat Alli Rauhala (syntynyt Muolaassa) ja pianisti-urkuri Matti Rauhala (syntynyt Viipurissa). Sopraano Anneli Rauhala on hänen tätinsä.
Helsinkiläisen mieskuoron Viipurin Lauluveikkojen ensimmäinen laulunjohtaja Urpo Rauhala aloitti musiikkiopintonsa Viipurin musiikkiopistossa Lahdessa (nyk. Lahden Konservatorio) opiskellen pianon- ja urkujensoittoa isänsä Matti Rauhalan oppilaana. Opinnot jatkuivat Sibelius-Akatemiassa, jossa Rauhala suoritti orkesterin- ja kuoronjohdon tutkinnot professori Jorma Panulan ja professori Harald Andersénin johdolla sekä kuoronjohdon A-tutkinnon 1984 Matti Hyökkin ja urkudiplomin 1988 professori Kari Jussilan johdolla.
Urpo Rauhala toimii Nurmijärven musiikkiopiston rehtorina ja on johtanut opiston orkesteriprojekteja. Hän on toiminut mm. Helsingin Poliisilaulajien, Laulu-Miehet- sekä Amadeus-kuorojen johtajana, Sulasolin kouluttajana ja Mieskuoroliiton taiteellisena johtajana. Kuorojen levytyksiä ja konsertteja Rauhala on johtanut kotimaassa, useissa Euroopan maissa sekä Kauko-Idässä.
Rauhala on konsertoinut myös pianistina, urkurina ja cembalistina ja on säveltänyt ja sovittanut musiikkia erilaisille kokoonpanoille.
Aiheesta muualla

Viipurin Lauluveikot kotisivu.
Lahden konservatorion kotisivu.
Nurmijärven musiikkiopiston kotisivu.
Nimitysuutinen Viipurin Lauluveikkojen kotisivujen arkistossa.[vanhentunut linkki]
Urheilun Kuva-Aitta

Urheilun Kuva-Aitta oli suomalainen urheiluaiheinen kuukausittain vuosina 1950–1968 ilmestynyt aikakauslehti. Lehden kustantajana oli Valiolehdet Oy.
Lehti selosti suomalaista ja kansainvälistä urheilua asiantuntevien toimittajien voimin.
Lehti jakoi muutamia vuosipalkintoja hyvistä vuosittaisista urheiluteoista. Vuosina 1957–1967 lehti jakoi palkinnon ”urheiluteosta, jota Suomi ei unohda”. Jalkapallon mestaruussarjan tehokkaimman pelaajan lehti palkitsi 1960-luvulla ”Urheilun Kuva-Aitan kultakellolla”.
Päätoimittajat

Helge Nygrén 1953–1960
Pentti Vuorio 1960–1968
Vasili Tihonov (täsmennyssivu)

Vasili Tihonov voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Vasili Tihonov, venäläinen jääkiekkovalmentaja
Vasili Tihonov (soutaja), venäläinen vuoden 1988 soudun olympiamitalisti
Vasili Tihonov (ratsastaja), Neuvostoliittoa vuoden 1952 kesäolympialaisissa edustanut kouluratsastaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vasili Tihonov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asian Le Mans Series -kausi 2022

Asian Le Mans Series -kausi 2022 oli Asian Le Mans Series -sarjan 10. kausi.
Koiranen Kemppi Motorsport ajoi kaudella LMP3-luokassa Suomen lipun alla.
Kilpailukalenteri

Heinäkuussa 2021 ilmoitettiin, että kaudella ajetaan edellisvuoden tapaan neljä kilpailua, joista kaksi kilpailua Dubai Autodromessa ja kaksi Yas Marinan radalla.
Kauden kaikki neljä kilpailua aiottiin ajaa Abu Dhabissa kahtena peräkkäisenä viikonloppuna, mutta kahdella eri versiolla samasta radasta.
| Nro | Kilpailu | Rata | Sijainti | Ajankohta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Dubain 4 tunnin ajo |  Dubai Autodrome | Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat | 11. helmikuuta |
| 2 | Dubain 4 tunnin ajo |  Dubai Autodrome | Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat | 12. helmikuuta |
| 3 | Abu Dhabin 4 tunnin ajo |  Yas Marina Circuit | Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat | 19. helmikuuta |
| 4 | Abu Dhabin 4 tunnin ajo |  Yas Marina Circuit | Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat | 20. helmikuuta |
Tulokset

| Nro | Rata | LMP2-voittajatalli> LMP2-voittajakuljettajat | LMP2 Am -voittajatalli> LMP2 Am -voittajakuljettajat | LMP3-voittajatalli> LMP3-voittajakuljettajat | GT-voittajatalli> GT-voittajakuljettajat | GT Am -voittajatalli> GT Am -voittajakuljettajat | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Dubai |  #4 Nielsen Racing |  #39 Graff |  #3 CD Sport |  #7 Inception Racing with Optimum Motorsport |  #57 Kessel Racing |  |
| 1 |  Dubai |  Matt Bell  Ben Hanley  Rodrigo Sales |  David Droux  Sébastien Page  Eric Trouillet |  Nick Adcock  Edouard Cauhaupé  Michael Jensen |  Ben Barnicoat  Brendan Iribe  Ollie Millroy |  Axcil Jefferies  Roman Ziemian  Francesco Zollo |  |
| 2 |  Dubai |  #4 Nielsen Racing |  #49 High Class Racing |  #8 Nielsen Racing |  #55 Rinaldi Racing |  #57 Kessel Racing |  |
| 2 |  Dubai |  Matt Bell  Ben Hanley  Rodrigo Sales |  Dennis Andersen  Anders Fjordbach  Kevin Weeda |  Colin Noble  Anthony Wells |  Rino Mastronardi  David Perel  Davide Rigon |  Axcil Jefferies  Roman Ziemian  Francesco Zollo |  |
| 3 |  Abu Dhabi |  #23 United Autosports |  #39 Graff |  #2 DKR Engineering |  #91 Herberth Motorsport |  #57 Kessel Racing |  |
| 3 |  Abu Dhabi |  Josh Pierson  Paul Di Resta |  David Droux  Sébastien Page  Eric Trouillet |  Sebastián Álvarez Acre  Mathieu de Barbuat  Laurents Hörr |  Ralf Bohn  Alfred Renauer  Robert Renauer |  Axcil Jefferies  Roman Ziemian  Francesco Zollo |  |
| 4 |  Abu Dhabi |  #23 United Autosports |  #39 Graff |  #26 G-Drive Racing by Graff |  #91 Herberth Motorsport |  #57 Kessel Racing |   |
| 4 |  Abu Dhabi |  Josh Pierson  Paul di Resta |  David Droux  Sébastien Page  Eric Trouillet |  Vyaceslav Gutak  Xavier Lloveras  Fabrice Rossello |  Ralf Bohn  Alfred Renauer  Robert Renauer |  Axcil Jefferies  Roman Ziemian  Francesco Zollo |   |
Arthur Crispien

Arthur Crispien (vas.) vuonna 1931
Arthur Crispien (4. marraskuuta 1875 – 29. marraskuuta 1946) oli saksalainen ammattiyhdistysjohtaja ja Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen johtaja kolmen henkilön ryhmässä. Hän pakeni natsi-Saksan muodostuessa Sveitsiin, missä toimi Sopaden eli sosiaalidemokraattisen puolueen pakolaishaaran jäsenenä.