stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Symphysodon tarzoo

| Symphysodon tarzoo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Kiekkokalat Symphysodon
Laji::  tarzoo
Kaksiosainen nimi
 Symphysodon tarzoo  Lyons, 1959 
Katso myös
   Symphysodon tarzoo Wikispeciesissä   Symphysodon tarzoo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Symphysodon tarzoo on  tuorein kiekkokalojen suvusta määritetty laji. Se hyväksyttiin vuonna 2006 laajan tutkimuksen jälkeen, jossa vertailtiin Amazonin eri osista löytyneiden kiekkokalojen DNA:ta ja ulkonäköä. Lyons oli kuvanut lajin jo 1959, mutta silloin se asetettiin synonyymiksi.
Symphysodon tarzoo -kalat ovat muodoltaan litteitä kiekkoja, joiden halkaisija on noin 20 senttimetriä. Selkä- ja vatsapuolen evät ovat kasvaneet yhtenäisiksi reunuksiksi, rintaevät ovat pitkät ja ohuet. Silmä on suurehko ja oranssin- tai punaisen sävyinen. Väritykseltään se eroaa muista kiekkokaloista siten, että S. tarzoolla on punaisia pilkkuja peräevässä ja vartalossa.
Levinneisyys

Symphysodon tarzoo -lajia tavataan Manausin länsipuolella Amazonin sivujoissa Rio Ica, Rio Madeira, Rio Jurua ja Rio Bauana sekä Tefe-järvessä.
Aiheesta muualla

Son of Tarzoo | Freshwater | Columns | TFH Magazine® (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Brasílian-suurlähetystö

| Suomen Brasílian-suurlähetystö |
| --- | --- |
Osoite:  Avenida das Nações SES-Qd 807, Lt 27, CEP 70417-900 Brasília - DF, Brasilia
Sijainti:  Brasília, Distrito Federal, Brasilia
Koordinaatit:  15.82235°S, 47.88780°W
Omistaja:  Suomen valtio
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Brasílian-suurlähetystö (port. Embaixada da Finlândia, Brasília) on Suomen ulkomainen edustusto Brasilian pääkaupungissa Brasíliassa. Edustustoa on huhtikuusta 2022 lähtien johtanut suurlähettiläs Johanna Karanko.
Brasilia tunnusti Suomen itsenäisyyden vuonna 1919. Suomen edustajisto perustettiin vuonna 1937 Rio de Janeiroon. Suomen suurlähetystö muutti uuteen pääkaupunkiin Brasíliaan vuonna 1973. Lähetystön rakennukset (1974) suunnitteli arkkitehti Jonas Cedercreutz. Suurlähetystön lisäksi Suomella on konsulaatti São Paulossa, kunniapääkonsulaatti Rio de Janeirossa sekä useita muita kunniakonsulaatteja.
Aiheesta muualla

Suomi ulkomailla: Brasilia (finlandabroad.fi)
Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Ludovico Serristori

Ludovico Serristori (1600? Firenze – elokuu 1656) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1633 ja nimitettiin Cortonan hiippakunnan johtoon 25. syyskuuta 1634. Hän oli mukana konsekroimassa Lelio Falconieria. Hän toimi Cortonan piispana, kunnes kuoli virassa.
Suomen Buenos Airesin -suurlähetystö

| Suomen Buenos Airesin -suurlähetystö |
| --- | --- |
 Suomen suurlähetystö toimii tämän rakennuksen 5. kerroksessa Buenos Airesissa (Sveitsin suurlähetystö on 12. kerroksessa).
Osoite:  Avenida Santa Fe 846, 5to. piso, 1059 Buenos Aires
Sijainti:  Buenos Aires, Argentiina
Koordinaatit:  34.59531°S, 58.37913°W
Omistaja:  Suomen valtio
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Buenos Airesin -suurlähetystö (esp. Embajada de Finlandia, Buenos Aires) on Suomen ulkomainen edustusto Argentiinan pääkaupungissa Buenos Airesissa. Argentiinan ohella se edustaa Suomen valtiovaltaa myös Paraguayssa ja Uruguayssa. Edustustoa on syyskuusta 2022 lähtien johtanut suurlähettiläs Nicola Lindertz.
Argentiina oli eräs ensimmäisiä Euroopan ulkopuolisia maita, joka tunnusti Suomen itsenäisyyden toukokuussa 1918. Vuonna 1923 solmittiin diplomaattiset suhteet maiden välille. Suomen ensimmäinen Latinalaisen Amerikan edustajisto perustettiin vuonna 1929 Buenos Airesiin.
Suomen suurlähetystön (5. kerros) ohella samassa rakennuksessa (12. kerros) toimii Sveitsin suurlähetystö.
Aiheesta muualla

Suomi ulkomailla: Argentiina (finlandabroad.fi)
Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Johanna Pohjola (7.7.2020) Argentiinan karanteeni maailman pisimpiä, suomalaisia yhä jumissa – suomalaisopiskelija: "Jos asuisin yksin, tulisin hulluksi" (yle.fi)
Ludovico di Varthema

Hollantilainen painos Vartheman kirjasta Itinerario, 1654
Ludovico di Varthema, myös Barthema tai Vertomannus (1470–1517), oli italialainen tutkimusmatkailija ja kirjailija. Hän on varhaisin tunnettu eurooppalainen ja ei-muslimi, joka on tehnyt vaelluksen hadžin Mekkaan, muslimien pyhään kaupunkiin.
Hän julkaisi matkastaan kirjan l’itinerario.
Svetlana Mironova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Svetlana Mironova vuonna 2014. |  Svetlana Mironova vuonna 2014. |  Svetlana Mironova vuonna 2014. |  |
Maa:  Venäjä
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Trentino 2014 | pitkä matka |  |
|  Kultaa | Strömstad 2016 | viesti |  |
|  Hopeaa | Tartto 2017 | viesti |  |
|  Pronssia | Inverness 2015 | pitkä matka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Falun 2012 | viesti |  |
|  Hopeaa | Palmela 2014 | pitkä matka |  |
|  Pronssia | Jeseník 2016 | pitkä matka |  |
|  Pronssia | Jeseník 2016 | viesti |  |
Svetlana Nikolajevna Mironova (ven. Светлана Николаевна Миронова, s. 20. elokuuta 1986 Gorki, nykyinen Nižni Novgorod) on venäläinen suunnistuksen maailman- ja Euroopan-mestari. Mironova edustaa tamperelaista Kooveeta, johon hän siirtyi vuonna 2014.
Mironova voitti kultaa pitkältä matkalta hieman yllättäen vuoden 2014 MM-kilpailuista Italiasta. Hän lähti kilpailuun pienellä lähtönumerolla. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Invernessissä Mironova saavutti pronssia pitkältä matkalta. Strömstadin MM-kilpailuissa 2016 hän voitti viestissä kultaa yhdessä Anastasija Rudnajan ja Natalja Gemperlen kanssa mutta jäi henkilökohtaisilla matkoilla sijoille 15 ja 20. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti viestissä hopeaa sekä sijoittui keskimatkalla neljänneksi ja sekajoukkueiden viestissä viidenneksi. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui pitkällä matkalla kymmenenneksi.
EM-kilpailuista Mironovalla on viestikulta Falunista vuodelta 2012, pitkän matkan hopea Palmelasta vuodelta 2014 sekä viestin ja pitkän matkan pronssi Jeseníkistä vuodelta 2016.
Mironova on suunnistuksen kokonaismaailmanrankingissa sijalla kymmenen marraskuussa 2017.
Smilers

Smilers on virolainen poprock-yhtye, jonka laulaja-kitaristina toimii Hendrik Sal-Saller. Yhtye perustettiin vuonna 1993 Helsingissä, mutta se saavutti suosionsa vasta 1990-luvun loppupuolella Virossa, jossa yhtye on julkaissut yhteensä 15 musiikkialbumia, kymmeniä radiohittejä, keikkaillut Viron jokaisessa maakunnassa ja tunnetuimmissa keikkapaikoissa.
Historia > 1990-luku

Smilers perustettiin 1990-luvun alussa Suomessa. Virolainen laulaja-laulunkirjoittaja ja kitaristi Hendrik Sal-Saller oli vuosikymmenen alussa muuttanut Suomeen, mutta ei ollut luopunut musiikinteosta. Bändin alkuperäinen nimi oli Lezer Brothers, mutta vuonna 1994 bändi sai nykyisen nimensä Smilers. Samana vuonna julkaistiin bändin nimeä kantava englanninkielinen debyyttialbumi Smilers. Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi EP "Take Five", jonka tiimoilta Smilers antoi parisataa konserttia ja teki tunnettavuutta Helsingin klubeilla.
Smilersin ura Virossa alkoi vuonna 1997 heidän julkaistessaan albumin "Olen kuul". Vuotta myöhemmin julkaistu albumi "Mõistus on kadunud" kasvatti Smilersin suosiota. Albumilta löytyvä "Tantsin sinuga taevas" on tänä päivänä yhtyeen tunnetuimpia kappaleita.
Vuonna 1999 bändiltä julkaistiin kaksi albumia. Toinen niistä oli kokoelma Suomen ajoilta "Smilers 1994-1996" ja toinen vironkielistä materiaalia sisältävä "Suure surmaga läbi elu". Vuosituhannen vaihteessa Smilers oli kasvanut yhdeksi Viron tunnetuimmista ja soitetuimmista yhtyeistä.
Historia > 2000-luku

Yhtyeen suosio jatkui myös uudella vuosituhannella. 2001 julkaistu albumi "Jalgpall on parem kui sex" saavutti huippusuosion. Albumin kymmenestä kappaleesta yhdeksän julkaistiin radiosingleinä. Albumin nimikkokappaleesta tuli suosittu virolaisten jalkapallofanien keskuudessa ja se ilmestyi myös suomeksi ja englanniksi. Smilersin 10-vuotisjuhlavuotena he julkaisivat kahdeksannen albuminsa "Ainult unustamiseks". Vuonna 2004 julkaistiin kokoelma "Ainult armastusest", joka koostuu yhtyeen rakkauslauluista. Samana vuonna Smilers teki yli 150 konserttia.
Aktiivinen keikkailu tallennettiin 2005 kahdelle albumille. "Live unplugged" sisältää CD- ja DVD-tallennukset bändin akustisesta konsertista. "Esimene Eesti tuur" on tallenne Tallinnan Piritan luostarin raunioilla olleesta konsertista, jossa Smilers jakoi lavan tunnettujen virolaisartistien kanssa. Näiden albumien lisäksi bändin keulakuvalta Sal-Sallerilta ilmestyi "Hendrik Sal-Saller & Estonian Dream Big Band", jossa artisti esittää Smilersin uudelleensoviteltuja kappaleita bigbandin kanssa.
Vuonna 2007 ilmestyi albumi "Õhus on Smilers" ja 2011 yhtyeen viidestoista pitkäsoitto "Viimane".
Konsertit

Viron ja Suomen konserttikiertueiden lisäksi Smilers on soittanut hyväntekeväisyyskonserteissa ja ulkomailla Etelä-Ranskan Alpeilla ja Egyptin Sharm el-Sheikhissä.
Kokoonpano > Nykyiset jäsenet

Bändin perustamisesta lähtien bändin johtohahmona on ollut laulaja-laulunkirjoittaja ja kitaristi Hendrik Sal-Saller. Hän on Smilersin lisäksi kirjoittanut kappaleita myös muille tunnetuille virolaisille artisteille.
Smilersin nykyiset soittajat Sal-Sallerin lisäksi ovat Erko Laurimaa (kitara), Urmas Jaarman (basso), Mikko Saira (koskettimet) ja Raido Kurri (rummut).
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Bändin muu kokoonpano on muuttunut paljon vuosien varrella. Entisiä jäseniä löytyy sekä Virosta että Suomesta. Bändin entisiä soittajia ovat Petteri Hasa (rummut), Jarmo Haapanen (rummut), Marko Kainulainen (rummut), Peevo (kitara), Lauri Murtomaa (kitara), Joni (basso), Anssi Saarnilehto (basso), Eba (kitara), "Merzi" Mertsi Tuomainen (rummut), The Lid (rummut) ja Lare (kitara).
Stig Claesson

| Stig Claesson |
| --- | --- |
 Stig Claesson
Henkilötiedot
Syntynyt: 1928 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 2008 (79–80 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, piirtäjä
Kirjailija
Salanimi: Slas 
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Berättelser från Europa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Stig Claesson, nimimerkki Slas, (1928 Tukholma, Ruotsi – 4. tammikuuta 2008) oli ruotsalainen kirjailija ja kuvittaja. Hänen esikoisteoksensa oli matkakirja Berättelser från Europa (1956), mutta varsinaisen maineensa hän loi novelleillaan Tukholman työläiskaupunginosista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stig Claesson Wikimedia Commonsissa
Spin-kaiku

Spin-kaiku animaatio, joka näyttää spinien käyttäytymisen Blochin pallon avulla
Spin-kaiku tarkoittaa ydinmagneettisen resonanssin yhteydessä magnetisaation uudelleen fokusointia, joka kumoaa epähomogeenisessa magneettikentässä tapahtuneen koherenssimenetyksen. Menetelmää hyödynnetään erityisesti magneettikuvauksessa.
NMR-virityspulssin jälkeen NMR-signaali vaimenee eksponentiaalisesti materiaalille ominaisen relaksaation vuoksi aikavakiolla T2. Tämä vaimeneminen on irreversiibeliä. Epähomogeenisessa magneettikentässä kentän gradientista aiheutuu kuitenkin eroja spinien presessointinopeuksiin mikä aiheuttaa nopean vaihekoherenssin menetyksen ja signaalin vaimenemisen. Tämä vaimeneminen on luonteeltaan reversiibeliä ja sen aiheuttama vaimeneminen voidaan kumota ja spinit palauttaa takaisin koherenssiin. Tämä ilmiö on spin-kaiku. Spin-kaiku voidaan synnyttää kahdella eri periaatteella, joista käytetään nimityksiä pulssikaiku ja gradienttikaiku.
Pulssikaiun periaate

Spin-kaikuja havaitsi ensimmäisenä Erwin Hahn vuonna 1950 kun hän havaitsi NMR-signaalissa kaiun kahden peräkkäisen 90° RF-pulssin jälkeen. Hän myös selvitti teoreettisesti kaiun syntymekanismin. Teoriaa kehittivät myöhemmin Carr ja Purcell jotka osoittivat että voimakkain kaiku syntyy kun jälkimmäinen, refokusoiva pulssi on suuruudeltaan 180°
Pulssikaiku perustuu 180° pulssilla aikaansaatavaan vaiheinversioon: kumuloitunut vaihevirhe käännetään vastakkaismerkkiseksi hetkellä t 90° virityspulssin jälkeen. Koska kunkin spinin vaihe kiertyy edelleen alkuperäisellä nopeudella kaikki spinit palaavat keskenään samaan vaiheeseen hetkellä 2t.  Oheinen animaatio havainnollistaa tapahtumien kulkua.
Gradienttikaiku

Gradienttikaiku perustuu ohjattavalla gradienttikentällä aikaan saatavaan taajuusinversioon.  Gradienttikaiku voidaan generoida systeemissä, jonka perusmagneettikenttä on homogeeninen mutta siihen on lisätty erillinen ohjattava gradienttikenttä.  Tällöin 90° virityspulssin jälkeen spinit menettävät gradientin vaikutuksesta koherenssin aivan kuten pulssikaiun tapauksessakin. Hetkellä t gradienttikenttä käännetään vastakkaismerkkiseksi, jolloin gradienttikentän aiheuttamat presessionopeuserot kääntyvät vastakkaismerkkisiksi alkutilanteeseen nähden. Tästä aiheutuu, että spinit palaavaat keskenään samaan vaheeseen hetkellä 2t. Tässä menetelmässä siis gradientin kääntö korvaa inversiopulssin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spin-kaiku Wikimedia Commonsissa
Svetlana Masterkova

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 800 metriä |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 1 500 metriä |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | 1 500 metriä |  |
|  Pronssia | Sevilla 1999 | 800 metriä |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Toronto 1993 | 800 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1998 | 1 500 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tukholma 1996 | 800 metriä |  |
Svetlana Aleksandrovna Masterkova (s. 17. tammikuuta 1968 Atšinsk) on venäläinen keskimatkojen juoksija.
Vuonna 1991 Masterkova voitti 800 metrillä Neuvostoliiton mestaruuden ja pääsi edustamaan maataan Tokion MM-kilpailuihin, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Sisäratojen MM-kilpailuissa Torontossa 1993 hän saavutti 800 metrillä hopeaa. Vuodet 1994 ja 1995 hän piti taukoa urheilusta synnytettyään lapsen. Vuonna 1996 Masterkova palasi takaisin huippu-urheilun pariin ja voitti Venäjän mestaruuden sekä 800 että 1 500 metrillä. Hän voitti molemmat matkat myös Atlantan olympialaisissa ja jätti taakseen ennakkosuosikit Maria Mutolan ja Ana Fidelia Quirotin. Saman vuoden elokuussa hän juoksi 1 000 metrillä (2.28,98) ja maililla (4.12,56) uudet maailmanennätykset.
Ateenan MM-kilpailut 1997 menivät Masterkovalta pilalle akillesjännevamman takia, mutta Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän voitti kultaa 1 500 metrillä ja Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän voitti kultaa 1 500 metrillä sekä saavutti pronssia 800 metrillä. Masterkova osallistui vielä Sydneyn olympialaisiin 2000 mutta keskeytti 1 500 metrin alkuerässään ja lopetti pian tämän jälkeen uransa.
Ludu Daw Amar

| Ludu Daw Amar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1915 Mandalay, Burma, Brittiläinen Intia
Kuollut: 7. huhtikuuta 2008 (92 vuotta) Mandalay, Myanmar
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Puoliso:  U Hla
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ludu Daw Amar (29. marraskuuta 1915 Mandalay, Burma, Brittiläinen Intia – 7. huhtikuuta 2008 Mandalay, Myanmar) oli burmalainen kirjailija, toimittaja ja poliittinen aktivisti.
Amar julkaisi miehensä Ludu U Hlan kanssa siirtomaavaltaa vastustanutta Ludu Daily News -lehteä Burman ollessa vielä brittiläinen siirtomaa. Burman hallitus lakkautti lehden 1960-luvulla. Se ei kuitenkaan vaientanut Amaria, sillä hän antoi Burman, myöhemmin Myanmarin sotilasjunttaa arvostelevia haastatteluja elämänsä loppuun asti. Vielä vuoden 2007 mielenosoitusten aikaan Amar vaati hallitusta lopettamaan voimakeinojen käytön mielenosoittajia vastaan. Korkean ikänsä vuoksi hän todennäköisesti säilyi vapaana, vaikka joitakin toimittajia pidätettiin.
Urallaan Amar käänsi kirjallisuutta ja kirjoitti kirjoja naisten asemasta ja Burman historiasta. Myanmarilaiset toimittajat, kirjailijat ja taiteilijat juhlivat vuosittain kunnianosoituksena Amarin syntymän muistopäivää.
Amar kuoli sydänsairauteen 92-vuotiaana mandalaylaisessa sairaalassa. Hänellä ja hänen miehellään Ludu U Hlalla oli kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Symposium Infra

| Symposium Infra> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  gangsta rap
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Konna, MC   Ghost Rogue, tuottaja  
Levy-yhtiö:  Napoleon Digital  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Symposium Infra on suomalainen rap-duo, jonka muodostavat helsinkiläinen rap-artisti Konna ja joensuulainen tuottaja Ghost Rogue. Duon debyyttialbumi Pohjola julkaistiin 26. marraskuuta 2012 Napoleon Digitalin kautta. Albumin kappaleesta "Mustilla vesillä" julkaistiin musiikkivideo lokakuun alussa 2012 ja kappaleesta "Lapinlahden lalli" joulukuun lopussa samana vuonna.
Diskografia > Albumit

Pohjola (2012)
Diskografia > Musiikkivideot

Mustilla vesillä (saksofoni Speakeasy) (2012)
Lapinlahden Lalli (mukana Aisti) (2012)
Aiheesta muualla

Symposium Infra Facebook -sivustolla
Sääksjärvi (järvi Pirkanmaalla)

| Sääksjärvi |
| --- | --- |
 Sääksjärveä järven Pirkkalaan kuuluvasta luoteiskulmasta.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Lempäälä, Pirkkala ja Tampere
Koordinaatit:  61°25′45″N, 23°44′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  Arranmaanoja 
Järvinumero:  35.216.1.005 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,7 m 
Rantaviiva:  6,484 km 
Pinta-ala:  0,80321 km² 
 fiSääksjärvi 
Sääksjärvi  on Pirkanmaalla Lempäälän, Pirkkalan ja Tampereen raja-alueella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Sääksjärvi on osa Härmälänojan valuma-aluetta.
Maantietoa

Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 750 metriä leveä ja sen pinta-ala on 80 hehtaaria. Järveen laskee kuusi ojaa, joista järven länsirantaan laskeva Kortesjärvenoja on tärkein. Sen valuma-alueella ovat Pikku Rajajärvi, Rajajärvi, Ammejärvi ja Kortejärvi. Toinen on Saunaoja, joka on Kaitajärven laskuoja, joka laskee järven pohjoispään länsirantaan. Järven oma laskuoja Arranmaanoja lähtee itärannan Multivuoren juurelta ja seuraa rautatietä Peltolammiin. Sääksjärvessä on kaksi saarta. Toinen on nimeltään Rajasaari, jonne on pystytetty kuntien yhteinen rajapyykki, ja toinen on pieni luoto saman lahden pohjukassa. Rajasaaressa on kiinteistö.
Järven rantaviivan pituus on 6,5 kilometriä. Kaikki rannat muutamaa kohtaa lukuun ottamatta ovat rakennettuja. Koko itärantaa on varattu rautatielle ja viidelle kiinteistölle johtavalle tielle, joka alkaa järven eteläpäästä. Sääksjärven kaakkoispuolella sijaitsee samanniminen asuinalue. Yhdessä valtatien 3 kanssa ne ovat houkutelleet järven lähiympäristöön teollisuutta ja muita asuinalueita, joita on pääasiassa Lempäälän puolella itä- ja lounaisrannoilla (Sipilä). Pirkkalan puoleisilla rannoilla Kaitalankulmalla on jonkin verran asutusta. Rajasaaresta lähtevät rajat jakavat järven kolmen kunnan kesken. Suurin osa järvestä kuuluu Lempäälän kuntaan, pohjoispäästä yhteensä noin kolmannes kuuluu sekä Tampereen kaupunkiin että Pirkkalan kuntaan.
Historiaa

Vuoden 1953 peruskartassa Rajasaaren nimi kirjoitettiin ”Saviansaari” ja vuoden 1975 kartassa Saunaoja kirjoitettiin ”Saunapuro”. Rautatien itäpuolelle ja järven lounaspuolelle oli tuolloin alkanut asuntoalueita, jossa oli rakennettu vain omakotitaloja. Vuoteen 1961 mennessä voitiin karttaan piirtää kolme suunnitelmallista omakotitalojen aluetta, joiden välistä valtatie 3 puikkelehti vuoden 1975 kartassa.
Sven Nielsen

| Sven Nielsen |
| --- | --- |
 Nielsen 1940-luvun alkupuolella.
Norjan kauppaministeri
 Nygaardsvoldin hallitus 9. maaliskuuta 1945 – 25. kesäkuuta 1945  
Edeltäjä:  Olav Hindahl
Seuraaja:  Lars Evensen
Salkuton ministeri
 Nygaardsvoldin hallitus 22. huhtikuuta 1940 – 12. maaliskuuta 1945  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  virka lakkautettu
Suurkäräjäedustaja
 Rogalandin vaalipiiri 1934–1953  
Harstadin pormestari
 1923–1925  
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1883 Stavanger, Norja
Kuollut: 21. tammikuuta 1958 (74 vuotta) Stavanger, Norja
Ammatti:  upseeri, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Høyre
Sven Nielsen (18. maaliskuuta 1883 Stavanger – 21. tammikuuta 1958 Stavanger) oli norjalainen upseeri ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1934–1953 ja toimi Norjan kauppaministerinä vuonna 1945. Tätä ennen hän oli salkuton ministeri 1940–1945. Vuosina 1923–1925 Nielsen toimi Harstadin pormestarina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sven Nielsen Wikimedia Commonsissa
Sven Nielsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2023

Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2023 pelattiin neljässä maassa 28. elokuuta – 16. syyskuuta. Pelikaupunkeina olivat Israelin Tel Aviv, Pohjois-Makedonian Skopje, Bulgarian Varna, Italiassa alkulohkopelit Bolognassa, Perugiassa, Anconassa sekä pudotuspelit Barissa ja Roomassa. Mukana oli 24 joukkuetta.
Puola voitti historiansa toisen Euroopan-mestaruuden. Hallitseva Euroopan- ja maailmanmestari Italia hävisi loppuottelun ja jäi hopealle.
Peliareenat

|  Bologna |  Perugia |  Ancona |  Bari |
| --- | --- | --- | --- |
| Unipol Arena | PalaEvangelisti | PalaRossini | Palaflorio |
| Kapasiteetti: 11 000 | Kapasiteetti: 6 000 | Kapasiteetti: 5 000 | Kapasiteetti: 6 000 |

Isäntäkaupungit Euroopassa  Bologna Perugia Ancona Bari Rooma Varna Skopje Tel Aviv
|  Rooma |  Varna |  Tel Aviv |  Skopje |
| PalaLottomatica | Palace of Culture and Sports | Shlomo Group Arena | Boris Trajkovski Sports Center |
| Kapasiteetti: 11 000 | Kapasiteetti: 4 600 | Kapasiteetti: 3 400 | Kapasiteetti: 4 900 |