stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ternopilin alue
Hallinnollinen jako > Hallinnollinen jako ennen vuotta 2020

Ternopilin alue oli ennen Ukrainan heinäkuun 2020 hallinnollista uudistusta jaettu aluehallinnon toisella tasolla 17 piiriin (raion). Lisäksi Ternopilin kaupunki oli suoraan aluehallinnon alainen subjekti.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Berežanyn piiri  Borštšivin piiri  Butšatšin piiri  Husjatynin piiri  Kozovan piiri  Kremenetsin piiri  |  Lanivtsin piiri  Monastyryskan piiri  Pidhaitsin piiri  Pidvolotškin piiri  Šumskin piiri  Terebovljan piiri  |  Ternopilin piiri  Ternopil  Tšortkivin piiri  Zalištšykyn piiri  Zbaražin piiri  Zborivin piiri  |
Frank Teräskari

Frank Teräskari (oletettavasti) vuonna 1952
Frank Kullervo Teräskari (17. heinäkuuta 1921 Helsinki – 26. kesäkuuta 2004 Pori) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja EM-mitalisti. Seuratasolla hän edusti Porin Pyrintöä, Porin Tarmoa ja Idrottsklubben-32:ta.
Teräskari sijoittui Lontoon kesäolympialaisissa 1948 alle 67,5 kilogramman sarjassa 15:nneksi yhteistuloksella 307,5 kg sekä Helsingin kesäolympialaisissa 1952 alle 75 kilogramman sarjassa yhdeksänneksi yhteistuloksella 352,5 kg . Vuonna 1947 hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi ja EM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 1949 hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi ja saavutti EM-hopeaa alle 75 kilogramman sarjassa. Vuonna 1950 hän oli MM-kilpailuissa kahdeksas ja EM-kilpailuissa viides. Vuonna 1953 hän sijoittui MM-kilpailuissa 12:nneksi  ja EM-kilpailuissa seitsemänneksi.
Teräskari voitti Suomen mestaruuden alle 75 kilogramman sarjassa vuosina 1947–1951, 1953 ja 1955. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuonna 1953.
Terapia (yhtye)

| Terapia> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1988–2005
Tyylilaji:  hard rock, heavy metal, suomirock, alternative rock, gospel
Kotipaikka:  Tampere, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Petri Lassila, laulu, kitara   Antti Honkkila, kitara, taustalaulu   Jani Muhonen, kitara, taustalaulu   Mikko Heikkilä, basso    Harri Karhe, rummut  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Terapia oli tamperelainen kristillinen rock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1988 ja se soitti viimeisen konserttinsa 27. elokuuta 2005 Tampereella Ristirock 2005 -tapahtumassa. Terapia oli Suomen uranuurtajia raskaan rockin saralla ja loi lujan pohjan jo 1990-luvun alussa. Tämän lisäksi yhtyeellä oli suuri vaikutus suomalaiseen kristilliseen metallimusiikkiin ja se on tiettävästi ensimmäinen suomalainen gospel-yhtye, jolle alan muusikot ovat tehneet tribuuttilevyn sen toiminnan loppumisen jälkeen. Yhtye on julkaissut 7 studioalbumia sekä ep:n ja kokoelmalevyn.
Terapian melankoliset suomenkieliset tekstit ja energinen, raskas rockmusiikki ovat saaneet ystäviä myös tyypillisen gospelkuulijakunnan ulkopuolelta. Useista pyynnöistä huolimatta Terapia ei aio tehdä paluuta. Mutta Ristirock 2006 tapahtumassa Petri Lassila myönsi suunnittelevansa Antti Honkkilan kanssa uutta yhtyettä, joka paljastui Ristilukissa 2006 Teraksi. Tera soittaa omien kappaleidensa lisäksi Terapian kappaleita. Terapian jäsenistä siinä soittaa Petri Lassila ja Antti Honkkila.
Viimeinen tunnettu kokoonpano (2005)

Petri Lassila – laulu, kitara
Antti Honkkila – kitarat, taustalaulu
Jani Muhonen – kitarat, taustalaulu
Mikko Heikkilä – bassokitara
Harri Karhe – rummut
Julkaisut

Tule & kazo (1993)
Täällä taas (1994)
Uusi levy (1995)
Kovia ääniä ja vaikeita sanoja (1997)
Joona (1998)
Single (2000,  single)
Studio 7 (2000,  EP)
K23 (2001)
Hoosianna (2003)
Hullut nuoruuden päivät (2005,  kokoelma)
Aiheesta muualla

Terapian kotisivut
Pätkä Terapian kappaleesta Rakkautta.
Terapia
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tule & Kazo • Täällä taas • Uusi levy • Kovia ääniä ja vaikeita sanoja • Joona • K23 • Hoosianna
Kokoelmat ja EP:t:  Studio 7 • Hullut nuoruuden päivät
Singlet:  Single
Tribuuttialbumit:  Terapian tarpeessa
Katso myös:  Kristillinen metallimusiikki • Luettelo Terapian kappaleista • Tera
Tequila

Kolmenlaista tequilaa.
Tequila [tekila t. te'ki:la] on väkevä alkoholijuoma, jota valmistetaan Meksikossa tequila-agaave-kasvista. Tequilan valmistus on hyvin rajoitettua ja valvottua, ja tuotantoalue rajoittuu viiteen Meksikon osavaltioon, jotka ovat Jalisco, Guanajuato, Michoacán, Nayarit ja Tamaulipas.
Tequilassa täytyy olla vähintään 51 % tequila-agaavea ennen kuin sitä saa kutsua tequilaksi; aito premium-tequila on aina 100-prosenttisesti tequila-agaavesta. Kokonaan tequila-agaavesta tehty viina on tequilaa ja muista agaavelajikkeista valmistettuja viinoja kutsutaan yhteisnimityksellä mezcal.
Historia

Tequilan keksivät espanjalaiset, jotka valloittivat Tenochtitlánin asteekkikaupungin vuonna 1521. Asteekit olivat valmistaneet eri agaavelajikkeista 5-prosenttista pulque-juomaa, jota espanjalaiset ryhtyivät tislaamaan vahvemmaksi. Parhaaksi osoittautui tequila-agaave, joka sai nimensä sitä käyttäneistä ticuila-intiaaneista.
Valmistus

Tequila valmistetaan tequila-agaaven (Agave tequilana) ytimestä, joka jää jäljelle, kun kasvin miekkamaiset lehdet leikataan pois. Agaave ei ole kaktus, vaan se kuuluu parsakasveihin. Agaaven suuri hedelmä painaa 60–100 kilogrammaa, ja hedelmää tarvitaan noin 7 kilogrammaa yhden tequilalitran valmistamiseen. Hedelmät viedään tislaamoon ja halkaistaan samankokoisiin paloihin kypsymään uunissa. Kypsymisen aikana hedelmän tärkkelys muuttuu sokereiksi, lähinnä fruktoosiksi, ja sen sokerit samalla karamellisoituvat. Kypsyttäminen kestää laitteista riippuen puolesta kahteen vuorokautta. Kypsyttämisen ja jäähdyttämisen jälkeen hedelmät murskataan, ja murskaan sekoitetaan kylmää vettä keräämään kaiken sokerin mukaansa. Hedelmämehun annetaan käydä, minkä jälkeen mehu tislataan kahdesti. Toisen tislauksen jälkeen tequilan alkoholipitoisuus voi nousta 55 prosenttiin. Lopuksi tequila vanhennetaan tammitynnyreissä, mistä se saa aromeja, makua ja väriä. Kypsyttämisen aikana tapahtuneen haihtumisen jälkeen tequilassa on alkoholia 38–55 prosenttia.
Laatuluokat

Tequilalla on viisi eri laatuluokkaa:
Oro (suom. kulta, myös gold unmatured, "joven y abocado" suom. "nuori ja pilattu”), jolla viitataan kinuskilla tai muilla lisäaineilla värjättyyn tequilaan. Oroon voidaan lisätä glyseriiniä ja/tai tammiuutetta, jotta tuote muistuttaisi vanhennettua tequilaa. Tästä joukosta ei löydy täysin tequila-agaavesta tehtyjä versioita, vaan laatuluokka sisältää vain mixtoja, joiden sokerista vähintään 51 % on tequila-agaavesta.
Silver (suom. hopea, väritön, valkoinen), jota ei ole kypsytetty lainkaan eikä värjätty. Silveriin ei ole lisätty muuta maustetta kuin korkeintaan sokeria. Tästä joukosta ei löydy täysin tequila-agaavesta tehtyjä versioita, vaan laatuluokka sisältää vain mixtoja, joiden sokerista vähintään 51 % on tequila-agaavesta
Blanco (suom. puhdas) Ei lisättyjä mausteita. 100% agave.
Reposado (suom. levännyt). Ei lisättyjä mausteita, ikääntynyt tammitynnyrissä 2–12 kuukautta. Reposadot ovat väriltään vaalean kultaisia. Niiden maussa erottuvat yleensä paistettu agaave, kuivatut hedelmät, paistettu omena, hunaja ja paahdetut pähkinät sekä kinuski, vanilja, kaneli tai pippuri. Harvoin maussa tuntuvat myös juusto tai hiki. Jälkimaku on kuiva, mausteinen ja intensiivinen.
Añejo (suom. vanhennettu tai vuosikerta). Kypsytetty enintään 600-litraisissa tammitynnyrissä vähintään 1–3 vuotta. Añejo on väriltään syvempi kuin reposado. Sen maku on tasapainoisempi, ja siinä maistuu monimuotoisia aromeja, vaniljaa ja mausteita. Aromit ovat paahteisia, ja niistä tulee mieleen suklaa, mokka tai toffee ananaksen tai kuivattujen hedelmien kera. Myös kypsä juusto, nahka ja oliiviöljy maistuvat.
Extra Añejo. Kypsytetty tammitynnyrissä vähintään kolme vuotta. Luokitus on lisätty maaliskuussa 2006. Tumma ja monimuotoinen.
Nauttiminen

Silver-tequila nautitaan yleensä shottina. Ulkomaalaisille se tarjotaan useimmiten suolan ja limetin tai sitruunan kanssa, mutta perinteisesti se juodaan kuten snapsi. Silveriä ja reposadoa käytetään myös juomasekoituksissa, mutta reposado maistuu myös  ”on the rocks” tai aromilasista ja añejo pääasiassa aromilasista eli snifteristä, jossa juoman mausta saa eniten irti. Gold-tequilaa taas nautitaan kaikilla edellä mainituilla tavoilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Consejo Regulador del Tequila A.C.
Academia Méxicana del tequila
Tequila.net – arvosteluja ja uutisia englanniksi
¡Tequila! – tequila-tietoa suomeksi
Pocotequila - tequilaa monessa muodossa
Tequila-agaaven hedelmiä uunissa odottamassa kypsytystä.
Tert-butyylidimetyylisilyylikloridi

| tert-Butyylidimetyylisilyylikloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  tert-butyylidimetyylikloorisilaani
CAS-numero:  18162-48-6
PubChem CID:  28928
SMILES:  CC(C)(C)[Si](C)(C)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H15SiCl
Moolimassa:  150,72 g/mol
Sulamispiste:  86-89 °C
Kiehumispiste:  125 °C
Tiheys:  0,81 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,97 g/l (20 °C)
tert-Butyylidimetyylisilyylikloridi eli tert-butyylidimetyylikloorisilaani (C6H15SiCl) on silaaneihin kuuluva piitä sisältävä orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

tert-Butyylidimetyylisilyylikloridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi tetrahydrofuraaniin, dimetyyliformamidiin ja dikloorimetaaniin.
Valmistus

tert-Butyylidimetyylisilyylikloridia voidaan valmistaa kloorin ja tert-butyylidimetyylisilaanin välisellä reaktiolla..
tert-Butyylidimetyylisilyylikloridia käytetään liittämään karboksyylihappoihin, alkoholeihin, fenoleihin, amiineihin ja tioleihin suojaryhmäksi tert-butyylidimetyylisilyyliryhmä ja katalyyttinä käytetään imidatsolia tai 4-dimetyyliaminopyridiiniä. Tämä ryhmä on hyvin steerisesti estynyt, minkä vuoksi suojatut ryhmät eivät reagoi epätoivotulla tavalla. Suojaus voidaan purkaa tetrabutyyliammoniumfluoridin avulla. tert-Butyylidimetyylisilyyliryhmän vakauden vuoksi tert-butyylidimetyylisilyylikloridia käytetään myös suhteellisen stabiilien silyylienolieettereiden, keteenien ja keteeniasetaalien valmistamiseen. Näillä yhdisteillä on käyttöä orgaanisten synteesien välituotteina.
Teponlinna

| Teponlinna> Sijainti |
| --- | --- |
 Teponlinna
Koordinaatit:  61.2428153°N, 24.4552491°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Hämeenlinna
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Teponlinna eli Alvettulan muinaislinna on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Hauhon Lautsian kylässä sijaitseva  muinaislinna.
Linnavuori

Linnavuori sijaitsee Hauhon kirkolta 9,5 kilometriä pohjoisluoteeseen, Ilmoilanselästä noin kilometrin itään ja Vähäjärven itärannalla olevassa niemessä. Mäki kohoaa yli 20 metriä Vähäjärven pintaa korkeammalle ja sen rinteet ovat hyvin jyrkät koillisessa ja kaakossa. Koillissivulla sijaitsee myös jyrkänne. Muut rinteet ovat loivempia. Linnan suojavarustusten jäänteet muodostavat kivivallin, joka kiertää mäen lakea. Vallissa on aukko, joka on tulkittu linnan portiksi. Aukon molemmilla puolilla valli on viisi metriä leveä, mutta valli muuttuu kapeammaksi vallin loppupäitä lähestyttäessä. Kivivalli ja jyrkänne sulkevat sisällensä noin 200 m² suuruisen alueen.
Tutkimuksia

Linnavuorta ei ole tutkittu arkeologisilla kaivauksilla. Sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1935 (Jouko Voionmaa), 1945 (Oiva Keskitalo) ja 1983 (Jyri Saukkonen).
Hoitaminen ja opastus

Linnavuoren hoitoalue sisältää linna-alueen ja sen länsipuolisen metsän. Alueelta on poistettu näkyvyyttä estävää vesakkoa. Linnavuoren ohi johtavalle tiellä on tilaa parille pysäköitävälle autolle. Mäen huipulle johtava polku on helppo kiivetä terveelle ihmiselle. Osa rinteistä ovat pystysuoria ja reunalla on putoamisvaara.
Aiheesta muualla

Pakanamaa: Teponlinna (Arkistoitu – Internet Archive) (valokuvia)
Kirjallisuutta

Koskimies, T., Y.: Hauhon Luopioisten ja Tuuloksen historia I, Hauhon, Luopioisten ja Tuuloksen kunnat, 1985
Maula, V.: Alvettulan kahdeksantuhatta vuotta tutkimusten ja päätelmien valossa, 1979
Nestori Leppäniemi, R. K.: Hauhon muinaisajan historia sanoin ja kuvin, Hauho-Seura
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
Tervasalmen silta

| Tervasalmen silta |
| --- | --- |
 Silta salmen rannalta lounaasta.
Ylittää:  Tervasalmi
Sijainti:  Kuhmo
Siltatyyppi:  teräsbetoninen holvisilta
Pisin jänneväli:  20,3 m
Pituus:  33 m
Leveys:  5,3 m
Avattu liikenteelle:  1935
Koordinaatit:  64°05′12.8″N, 029°05′48.9″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tervasalmen silta on museosilta Kuhmossa. Teräsbetoninen holvisilta on valmistunut vuonna 1935.
Sillan kokonaispituus on 33 metriä. Holviaukon leveys on 20 metriä, ja jänneväli on 20,3 metriä. Sillan hyötyleveys eli kaiteiden välinen etäisyys sillan kannella on 5,3 metriä.
Tervasalmen silta rakennettiin korvaamaan lossi Sotkamon ja Kuhmon välisellä tiellä, Nurmesjärven ja Ontojärven välisessä Tervasalmessa. Siltasuunnittelu aloitettiin jo vuonna 1906, jolloin alkuperäisenä tarkoituksena oli rakentaa puusilta. Kaikesta huolimatta sillan materiaaliksi valittiin lopulta teräsbetoni, ja sillan suunnitteli insinööri Ossi Heinistö.
Tervasalmen sillan viereen rakennettiin vuonna 1972 uusi kantatie 76:n silta. Vanha silta jäi yhdystie 19258:n sillaksi. Silta kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin teemakohteessa "museosilta".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tervasalmen silta Wikimedia Commonsissa
Suomen museotiet, tieliikenteen museosillat ja rautateiden museosillat
| --- | --- |
Etelä-Karjala:   Niskapietiläntie  Maantiealikäytävä ”Karjasilta” 
Etelä-Pohjanmaa:   Kyrönkankaan kesätie  Mattilan silta  Perttilän riippusilta 
Etelä-Savo:   Kuortti–Miekansalmi-tie  Porrassalmentie  Enonkosken kivisilta  Virransalmen silta 
Kainuu:   Paltaniementie  Raatteentie  Möykkysenjoen silta  Tervasalmen silta  Kalliokosken ratasilta  Uitonsalmen alikulkusilta 
Kanta-Häme:   Porras–Renko-tie  Mierolan silta 
Keski-Suomi:   Koiviston paikallistie  Heinäjoen silta  Viherin silta 
Kymenlaakso:   Tallimäki–Virojoki-tie  Keskikosken silta  Korian silta  Mullinkosken silta  Salmen silta  Savukosken silta 
Lappi:   Magneettimäki  Nivajoki–Alajalve-tie  Seitajärventie  Simonkyläntie  Ahdaskurun silta  Saarenputaan silta  Aliojan ratasilta 
Pirkanmaa:   Peräkunnantie  Aunessilta  Markkulan silta 
Pohjanmaa:   Taistelutantereentie  Harrströmin kivisilta  Närpes Nybro  Tuovilan silta 
Pohjois-Karjala:   Vornantie  Haarajoen museosilta 
Pohjois-Pohjanmaa:   Saviselkä–Piippola-tie  Etelänkylän isosilta  Pattijoen silta  Ponkilan silta  Savisilta 
Pohjois-Savo:   Nikkilänmäentie  Taipaleen kanavan ratasilta  Taipaleen vanhan kanavan silta 
Päijät-Häme:   Tönnön silta  Heinolan rautatiesilta 
Satakunta:   Huovintie  Lankosken silta  Lapijoen silta  Tulkkilan silta 
Uusimaa:   Fagervikintie  Tuusulan Rantatie  Espoonkartanon Sågbron silta  Bobäckinpuron ratasilta  Hinthaaranjoen ratasilta  Kialan ratasilta 
Varsinais-Suomi:   Vanhalinnantie  Halikon vanha silta  Muntin silta  Aurajoen ratasilta 
| --- | --- |
Huom!: Savukosken silta on Kymenlaakson ja Uudenmaan rajalla.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Tervasalmen silta (Q18346741)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: holvisilta
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kuhmo
koordinaatit: 64°05′N 29°06′E﻿ / ﻿64.09°N 29.1°E﻿ / 64.09; 29.1
Teräsmyrskyssä

| Teräsmyrskyssä> In Stahlgewittern |
| --- | --- |
 Suomennoksen kansi.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ernst Jünger
Kieli:  saksa
Genre:  muistelmat
Kustantaja:  Ernst Jünger
Julkaistu:  1920
Suomennos
Suomentaja:  Markus Lång
Kansitaiteilija:  Heikki Kalliomaa
Kustantaja:  Ajatus Kirjat
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  344
ISBN:  978-951-20-7024-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Teräsmyrskyssä (saks. In Stahlgewittern) on saksalaisen Ernst Jüngerin kirjoittama muistelma ensimmäisestä maailmansodasta. Teos perustuu hänen omaan sotapäiväkirjaansa. Teräsmyrskyssä julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1920.
Teräsmyrskyssä kuvaa Jüngerin kokemuksia Saksan länsirintamalla joulukuusta 1914 elokuuhun 1918. Jünger julkaisi kirjan aluksi omakustanteena, ja hän muokkasi teosta useasti, niin että viimeinen, seitsemäs versio julkaistiin vuonna 1978. Suomennos perustuu vuoden 1978 julkaisuun.
Kirjasta tuli tavattoman suosittu Saksassa 1920-luvulla, ja se oli maan toiseksi myydyin kirja Thomas Mannin Buddenbrookien jälkeen. Jünger kuvaa teoksessa sotilasuraansa 73. fusilieerirykmentissä (1. hannoverilainen). Hän osallistui taisteluihin mm. Champagnessa, Les Épargesissa, Arrasissa, Guillemontissa, Ypresissä ja Cambraissa sekä Saksan kevätoffensiivissa. Hän haavoittui sodassa 14 kertaa, joista viisi luodin osumasta. Vakavin Jüngerin haavoittumistapaus sattui 23.8.1918, kun luoti lävisti hänen rintakehänsä.
Romaanista julkaistiin vuonna 2013 kaksiosainen saksankielinen kriittinen laitos, jonka laajuus on 1245 sivua. Tämä laitos esittää kaikki muutokset, joita kirjailija eri vaiheissa romaaniin teki.
Tert-butyylikloridi

| tert-Butyylikloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-kloori-2-metyylipropaani
CAS-numero:  507-20-0
PubChem CID:  10486
SMILES:  CC(C)(C)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H9Cl
Moolimassa:  92,562 g/mol
Sulamispiste:  -25,2 °C
Kiehumispiste:  50,7 °C 
Tiheys:  0,8435 g/cm3
Liukoisuus veteen:  2,88 g/l (15 °C)
tert-Butyylikloridi (C4H9Cl) on kloorattu tyydyttymätön hiilivety. Yhdistettä käytetään pääasiassa muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen orgaanisella synteesillä.
Ominaisuudet

tert-Butyylikloridi on huoneenlämpötilassa väritön neste. Yhdiste liukenee hyvin orgaanisiilin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin ja asetoniin ja muodostaa monien liuottimien kanssa atseotrooppisia seoksia. tert-Butyylikloridi liukenee vain hieman veteen, mutta hydrolysoituu nopeasti emäksisissä olosuhteissa muodostaen tert-butanolia.. Koska tert-butanolin rakenteessa on steerisesti estynyt tert-butyyliryhmä hydrolyysi noudattaa SN1-reaktion mekanismia, jossa kloori lähtee yhdisteestä muodostaen positiivisesti varautuneen karbokationin, jonka kanssa vesi tai hydroksidi-ioni reagoi muodostaen tert-butanolia. tert-Butyylikloridi ei reagoi SN2-reaktiolla.
Valmistus ja käyttö

tert-Butyylikloridia valmistetaan tert-butanolin ja vetykloridikaasun välisellä reaktiolla. Vetykloridia johdetaan tert-butanolin vesiliuokseen kunnes liuos on selkeästi hapan. Tämän jälkeen vesiliuos ja muodostuva orgaaninen faasi erotetaan toisistaan. Toinen tapa valmistaa tert-butyylikloridia on isobuteenin ja vetykloridin reaktio oksidikatalyytin kuten alumiinioksidin läsnä ollessa.
tert-Butyylikloridia käytetään pääasiassa valmistettaessa muita yhdisteitä alkylointireaktioilla. Esimerkiksi bentseeni ja tolueenin Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla tert-butyylikloridin kanssa muodostuu tert-butyylibentseeniä ja tert-butyylitolueenia. Yhdistettä voidaan käyttää myös hajusteteollisuuden käyttämän neoheksyylikloridin valmistamiseen.
Tenedos (kaupunki)

| Tenedos> Τένεδος.Sijainti |
| --- | --- |
 Tenedos
Koordinaatit:  39°49′40″N, 26°2′59″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Bozcaada, Bozcaada, Çanakkale
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 1130/1000 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Tenedos, Troas, Myysia
Provinssi:  Asia
Aiheesta muualla
  Tenedos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tenedos (m.kreik. Τένεδος, lat. Tenedus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Tenedos/Bozcaada) Troaksessa nykyisen Turkin alueella.
Maantiede

Tenedoksen kaupunki sijaitsi samannimisen saaren itärannikolla suunnilleen nykyisen Bozcaadan kylän paikalla. Sen ydin on paikannettu Bağlariçiin johtavan tien länsipuolelle.
Tenedoksen saari sijaitsi antiikin terminologialla Aigeianmeren koillisosassa Troaksen länsirannikon edustalla. Saaresta pohjoiseen sijaitsi Imbroksen saari, länteen Lemnoksen saari ja etelään Lesboksen saari. Tenedoksen kaupunkivaltion alueeseen kuului koko saari, toisin sanoen se oli saarensa ainoa polis. Sen lisäksi sen valtaan kuului peraia-alueita myös vastapäisellä Troaksen rannikolla, mukaan lukien Akhaiion, Kolonai ja Larissa. Antiikin lähteiden mukaan Tenedoksen alaisuuteen kuului myös mantereen muita poliksia, ainakin Akhilleion, ja lisäksi Tenedoksen tiedetään vaatineen 300-luvulla eaa. itselleen myös Sigeionin aluetta.
Historia > Esihistoria ja mytologia

Tenedos oli aiolialaisten siirtokunta ja perustettiin Lesbokselta käsin. Se oli yhdessä Lesboksen kanssa ensimmäistä aluetta, jonka aiolialaiset siirtokuntalaiset asuttivat jo ennen Aioliin rannikkoa. Asuttaminen ajoitetaan pronssi- ja rautakauden taitteeseen noin vuosiin 1130–1000 eaa. Saari tunnettiin alun perin nimillä Leukofrys (Λευκόφρυς), Kalydna (Κάλυδνα), Foinike (Φοινίκη) ja Lyrnessos (Λυρνησσός). Kreikkalaisessa mytologiassa saari sai nimen Tenedos heeros Teneestä (myös Tennes), Kyknoksen pojasta. Saari mainitaan usein Homeroksen Iliaassa ja kerran myös Odysseiassa.