stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amurinkuusama

| Amurinkuusama |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Dipsacales
Heimo::  Kuusamakasvit Caprifoliaceae
Suku::  Tuoksukuusamat Lonicera
Laji::  maximowiczii
Kaksiosainen nimi
 Lonicera maximowiczii  (Rupr.) Maxim. 
Synonyymit
 Xylosteum maximowiczii 
Katso myös
   Amurinkuusama Wikispeciesissä   Amurinkuusama Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amurinkuusama (Lonicera maximowiczii) on kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon, tuoksukuusamien (Lonicera) sukuun kuuluva kasvilaji. Lajista voidaan erottaa myös muunnos Lonicera maximowiczii var. sachalinensis, joka on joskus tulkittu myös omaksi lajikseen Lonicera sachalinensis.
Amurinkuusama on pystykasvuinen ja kausivihanta pensas, joka voi kasvaa noin kolme metriä korkeaksi. Lehdet ovat muodoltaan soikeita, yläpinnoiltaan tummanvihreitä ja alapinnoiltaan jokseenkin karvaisia. Lehtien pituus kukkivissa varsissa on noin 3–8 cm, muuten ne voivat olla jopa 11 cm pitkiä. Lehtien leveys on suunnilleen puolet niiden pituudesta. Kukat sijaitsevat pareittain noin 2 cm pitkissä kukkaperissä. Kukat ovat väriltään purppuran- tai vaaleanpunaisia. Teriön halkaisija on noin 1 cm. Heteet ovat karvaisia vain tyveltään, mutta emien vartalot ovat koko pituudeltaan karvaisia. Hedelmä on väriltään punainen.
Amurinkuusama kasvaa luonnossa alkuperäisenä Amur-joen ympäristössä Mantšuriassa sekä Korean niemimaalla. Muunnosta var. sachalinensis tavataan puolestaan Japanin pohjoisosissa, Sahalinilla, Ussurin ympäristössä sekä Korean niemimaalla. Amurinkuusamaa kasvatetaan jonkin verran myös koristekasvina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Amurinkuusama (Lonicera maximowiczii)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Lonicera maximowiczii (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lonicera maximowiczii (englanniksi)
Flora of China: Lonicera maximowiczii (englanniksi)
.NET Framework

Logo
.NET Framework on Microsoftin kehittämä ohjelmistokehys, jota Microsoft Visual Studio -ympäristössä kehitetyt ohjelmistot käyttävät.
Ominaisuudet

Tukee noin 20 ohjelmointikieltä, joista käytetyimpiä ovat C# ja VB.Net[lähde? ]
Suorittaa suurimman osan ohjelmistojen vaatimista toiminnosta mahdollistaen ohjelmoijan keskittymisen olennaiseen eli ohjelmiston niin sanottuun business-logiikkaan
Mahdollistaa suorituskykyisten, helposti skaalautuvien ja tietoturvallisten ohjelmistojen kehityksen kohtuullisen vähällä ohjelmakoodin määrällä[lähde? ]
Sisältää luokkakirjastot muun muassa:
Windows-ohjelmistojen kehitykseen
Web-ohjelmistojen (ASP.NET) kehitykseen
Web service -komponenttien kehitykseen (SOAP)
Windows CE -ohjelmistojen kehitykseen (Windows Mobile)
Konsoli-ohjelmistojen kehitykseen (komentorivi)
Service-ohjelmistojen kehitykseen
Microsoft Office -tuotteisiin liittyvien ohjelmistojen kehitykseen.
Ajoympäristö

.NET Framework koostuu kahdesta osasta: luokkakirjastoista sekä ajonaikaikaisesta ympäristöstä (Common Language Runtime, CLR).
Ohjelmointikielen lähdekoodi käännetään tavukoodiksi, jota Microsoft kutsuu välikieleksi (Common Intermediate Language, CIL, ennen Microsoft Intermediate Language, MSIL).
Ajonaikainen ympäristö kääntää välikielisen koodin kohdeympäristön konekielelle ajonaikaisella kääntämisellä (engl. Just In Time, JIT).
Välikielelle on julkaistu Common Language Infrastructure (CLI) -määrittely.
Kehitysympäristö

.NET-ohjelmistokehitys tapahtuu pääasiassa Microsoftin VisualStudio.NET (VS.NET) -ympäristössä. VS.NET sisältää useita eri laajuisia kokonaisuuksia lähtien ilmaisesta Express Editionista laajojen ohjelmistokehitysprojektien hallintaan tarkoitettuun TeamSuite-versioon. TeamSuite sisältää integroidut työkalut mm. ohjelmistokehitysprojektien johtoon, määrittelyyn, suunnitteluun, ohjelmointiin, testaukseen ja lähdekoodin hallintaan.
.NET Foundation

.NET Foundation on vuonna 2014 perustettu organisaatio, joka kutsuu itseään "riippumattomaksi ja voittoa tavoittelemattomaksi organisaatioksi .NET alustan ympärillä". Järjestöä ja ohjelmiston ekosysteemiä on kritisoitu, että Microsoft promotoi .NET alustaa avoimena lähdekoodina, mutta yhteisö sen ympärillä ei ole terve. Kritiikin mukaan järjestön hallinto ei ole täysin toimiva eikä se tähdännyt mihinkään tavoitteeseen. Järjestö ei myöskään ole kommentoinut eikä puuttunut käyttäjäyhteisöä kuohuttaneisiin asioihin. Ongelmaksi on koettu sen kytkökset Microsoftiin.
Versiot

1.0 Ensimmäinen versio julkaistiin tammikuussa 2002. Versio 1.1 julkaistiin huhtikuussa 2003 ja se oli ensimmäinen versio, joka sisältyi Windows-käyttöjärjestelmään (Windows Server 2003).
2.0 Toinen versio julkaistiin marraskuussa 2005.
3.0 Kolmas versio, joka tunnettiin aiemmin nimellä WinFX, on suunniteltu Windows Vistaa varten.
4.0 Neljäs versio julkaistiin 2010.
Aiheesta muualla

.NET Framework Developer Center
Microsoft ASP.NET
Microsoft ADO.NET
Microsoft .NET Remoting
Windows Mobile Developer Center
.NET Foundation Microsoftilta ilmainen Visual Studio 2013, .NET Frameworkista avointa lähdekoodia.
.NET Framework
| --- | --- |
Arkkitehtuuri::   Common Language Infrastructure  .NET assembly  .NET metadata  Base Class Library 
Yhteisen kielen perusrakenne::   Common Language Runtime  Common Type System  Common Intermediate Language  Virtual Execution System 
Kielet::   C#  Visual Basic .NET  C++/CLI (Managed)  J#  JScript .NET  Windows PowerShell  IronPython  F# 
Windows Foundations::   Presentation  Communication  Workflow  CardSpace 
Aiheeseen liittyviä::   Windows Forms  ASP.NET  ADO.NET  .NET Remoting  XAML 
Muita toteutuksia::   .NET Compact Framework  .NET Micro Framework  Shared Source CLI  Portable.NET  Mono 
Kehitysympäristöjä::   Visual Studio  SharpDevelop  Delphi 
Toimintaperiaate
Ai Jing

Ai Jing
Ai Jing (s. 1969 Shenyang) on kiinalainen laulaja. Hän opetteli lapsena laulamaan ja soittamaan kitaraa. Ai Jing muutti vuonna 1987 Pekingiin, jossa hän aloitti soolouransa vuonna 1988. Ai Jingin ensimmäinen albumi oli vuonna 1992 julkaistu My 1997.
Andrea Maria Erba

Andrea Maria Erba
Andrea Maria Erba (1. tammikuuta 1930 Biassono – 21. toukokuuta 2016 Velletri) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin barnabiittien papiksi 17. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin Velletri-Segnin hiippakunnan johtoon 19. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Edward Idris Cassidy ja José Tomás Sánchez.
Erba jäi eläkkeelle 28. tammikuuta 2006. Hän kuoli 86-vuotiaana 21. toukokuuta 2016.
Anssi Heimonen

| Anssi Heimonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. helmikuuta 1980 (ikä 44) Vimpeli,  Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  Lukkari
Seura:  
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Vimpelin Veto
Ammattilaisjoukkueet
2000–2001 2002–2003  2004–2005 2007:  Vimpelin Veto Seinäjoen Maila-Jussit Vimpelin Veto Ulvilan Pesä-Veikot
Anssi Heimonen (s. 7. helmikuuta 1980 Vimpeli) on suomalainen entinen pesäpalloilija.
Lukkarina pelannut Heimonen edusti pääsarjatasolla kasvattajaseuransa Vimpelin Vedon lisäksi myös Seinäjoen Maila-Jusseja. Hän lopetti uransa kauden 2007 jälkeen.
Heimosen isä Timo sekä pikkuveli Janne ovat molemmat myös pelanneet lukkareina pääsarjatasolla.
Annika Beck

| Annika Beck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Saksa
Tennispelaaja
Pituus:  170 cm
Paino:  59 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  2 254 932 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  39. (1.2.2016)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  251–189
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2016)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2015, 2016)
Wimbledon:  3. kierros (2016)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2016)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  100. (23.5.2016)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  28–61
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Annika Beck (s. 16. helmikuuta 1994 Gießen) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 39 helmikuussa 2016. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.
Junioriurallaan Beck voitti vuoden 2012 Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin. Juniorirankingissa hän on ollut parhaimmillaan sijalla 24.
Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Beck pelasi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2012, jossa hän pääsi karsintojen kautta mukaan pääsarjaan. Turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Volha Havartsovalle luvuin 3–6, 6–3, 3–6.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Annika Beck Wikimedia Commonsissa
Annika Beck WTA:n sivuilla (englanniksi)
Annika Beck ITF:n sivuilla (englanniksi)
Andrea Berg

| Andrea Berg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1966 (ikä 58) Krefeld, Nordrhein-Westfalen
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Andrea Berg
Laulukielet:  saksa
Aktiivisena:  1992–
Tyylilajit:  pop, iskelmä
Aiheesta muualla
www.andrea-berg.de
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrea Berg lavalla Chemnitzissä vuonna 2014.
Andrea Berg (s. Andrea Zellen; s. 28. tammikuuta 1966 Krefeld, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen kevyen musiikin laulaja. Hänen levyjään on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta, ja hän on yksi 2000-luvun menestyneimpiä artisteja saksankielisessä Euroopassa. 1990-luvulla alkaneen uran alkutaipale oli vaisuhkoa, mutta sittemmin Bergin albumit ovat nousseet Saksan ja Itävallan listaykkösiksi. 2010-luvulla Berg ylsi myös Sveitsin listakuningattareksi.
Andrea Bergin tähtiominaisuuksiin on kuulunut vähäeleisyys sekä rohkea ja paljastava lavapukeutuminen.
Elämä ja ura

Tuottaja Eugen Römer kiinnostui Andrea Bergin omintakeisesta lauluäänestä, ja seurauksena ilmestyi Andrea Bergin debyyttialbumi Du bist frei vuonna 1992. Sen kaupallinen menestys oli heikonpuoleista, mutta seuraava albumi, Gefühle, myi huomattavasti paremmin. Siltä lohkaistiin single "Die Gefühle haben Schweigepflicht". Berg ei luopunut työstään sairaanhoitajana heti menestyksen myötä. Kuuden studioalbumin jälkeen, vuonna 2001, julkaistiin Andrea Bergin ensimmäinen kokoelma-albumi Best of, jota myytiin noin 2,4 miljoonaa kappaletta. Se pysyi listoilla ennätykselliset 346 viikkoa. Sairaanhoitajan työt olivat tuolloin jo jääneet.
2010-luvun taitteessa Andrea Berg vaihtoi tuottajaa: Eugen Römerin tilalle tuli Dieter Bohlen. Yhdessä Bohlenin kanssa Berg teki neljä studioalbumia, mukaan luettuina yli miljoona kappaletta myyneet Schwerelos ja Abenteuer. Vuonna 2013 julkaistiin Tanskan markkinoille suunnattu albumi My Danish Collection, joka kiilasi Tanskan listakärkeen.
Andrea Berg on saanut useita musiikkialan palkintoja, kuten Musikpreis Echo, Goldene Stimmgabel ja Krone der Volksmusik.
Bergin nykyinen kotikaupunki on Aspach lähellä Stuttgartia, missä hänellä on hotelli liikemiespuolisonsa Ulrich Herberin kanssa.
Diskografia > Studioalbumit

Du bist frei (1992)
Gefühle (1995)
Träume lügen nicht (1997)
Zwischen tausend Gefühlen (1998)
Weil ich verliebt bin (1999)
Wo liegt das Paradies (2001)
Nah am Feuer (2002)
Machtlos (2003)
Du (2004)
Splitternackt (2006)
Zwischen Himmel & Erde (2009)
Schwerelos (2010)
Abenteuer (2011)
Atlantis (2013)
Seelenbeben (2016)
Mosaik (2019)
Aiheesta muualla

Andrea Bergin virallinen nettisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Andrea Bergin virallinen YouTube-tili
Andrea Bergin virallinen Facebook-tili
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ai Hosoda

| Ai Hosoda> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 1995 (ikä 28) Japani
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  Kilpaurheilija
Uran tiedot
Aktiivisena:  2014 – (loukkaantunut 2024) 
Laji:  Kestävyysjuoksu
Saavutukset
Palkintokorokkeella:  Pariisin olympialaisten karsinta (syyskuu 2023)
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  Naisten maraton: 34.
Ennätykset:  3 km: 8.59,62 (2022) 5 km: 15.23,75 (2022) 10 km: 31.35,44 (2022) Maraton: 2.21.42 (2022)
Ai Hosoda (jap. 細田あい, Hosoda Ai; s. 27. marraskuuta 1995 Japani) on japanilainen kestävyysjuoksija.
1. marraskuuta 2024 Nagoyan naisten maratonin järjestäjät ilmoittivat Hosodan joutuneen jättäytymään pois maratonkisasta loukkaantumisen vuoksi. Tämän tiedon jälkeen Hosoda ei ole tiettävästi osallistunut virallisiin kisoihin.
Annika Becker

| Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | seiväshyppy |  |
Annika Becker (s. 12. marraskuuta 1981, Rotenburg an der Fulda, Länsi-Saksa) on saksalainen entinen seiväshyppääjä.
Becker voitti Ljubljanan nuorten EM-kisoissa 1997 kultaa tuloksella 400, Riian nuorten EM-kisoissa 1999 hopeaa tuloksella 420 ja Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa 2000 hopeaa tuloksella 410. Seuraavana vuonna hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa hypättyään 425. Vuonna 2002 hän sijoittui neljänneksi sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 455 ja viidenneksi Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti yleisurheilun maailmancupin. Seuraavana vuonna hän voitti Saksan sisäratojen mestaruuden ja hyppäsi Euroopan sisäratojen cupissa toiseksi. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa hän sijoittui viidenneksi. Becker voitti samana vuonna Euroopan cupin ja MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa tuloksella 470. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudes.
Becker hyppäsi vuonna 2002 Saksan-ennätyksen 477 cm. Ennätyksen rikkoi Martina Strutz heinäkuussa 2011 tuloksella 478 cm.
Henkilökohtaiset ennätykset

Seiväshyppy: 477 (2002)
Pituushyppy: 634 (2005)
Aimo Heino

Aimo Uuno Heino (30. huhtikuuta 1924 Koivisto – 24. marraskuuta 1985) oli suomalainen näyttelijä.
Heino näytteli uransa alussa Lahden Teatterissa 1947–1949, Iisalmessa 1950–1953, Tampereen Työväen Teatterissa 1954–1955 ja sitten Kemissä, Jyväskylässä ja Joensuussa. 1970-luvun alkuvuosina Heino näytteli Porissa.
Aimo Heino on näytellyt muutamissa televisio- ja teatterielokuvissa, kuten Hyvästi Mansikki (1970), Amalia (1973), Yhden miehen sota (1974), Lossi (1980) ja Vapaa duunari Ville-Kalle (1984).
Heinon puoliso oli näyttelijä Hilkka Ollikainen.
Aiheesta muualla

Aimo Heino Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anssi Honkanen

Anssi Honkanen on suomalainen radiojuontaja. Hän on juontanut Radio Novan iltapäivää Niina Backmanin kanssa vuodesta 2016. Tätä ennen hän juonsi Herättäjät-nimistä aamuohjelmaa The Voice -kanavalla. Honkanen on juontanut Herättäjiä yhdessä Noora Hautakankaan ja Jani ”Tuottaja” Jääskeläisen kanssa. Honkanen juonsi aikaisemmin NRJ:llä Aamupojat-nimistä radio-ohjelmaa yhdessä Renne Korppilan kanssa. 2000-luvun alussa hän oli elektronista popmusiikkia esittävän Kaksio-yhtyeen kosketinsoittaja-DJ-tuottaja.
Honkanen on naimisissa Hanna Honkasen kanssa ja heillä on vuonna 2014 syntynyt tytär ja 2018 syntynyt poika.
Ahvenanmaanruotsi

Suomenruotsin murteet. Ahvenanmaanruotsi vihreällä.
Ahvenanmaanruotsi on yksi ruotsin kielen murreryhmistä, jota puhutaan Ahvenanmaalla. Maantieteellisessä mielessä ahvenanmaanruotsia voidaan pitää itäruotsin varianttina, mutta murre on lähempänä Uplannin murretta ja muita Sveanmaan murteita kuin Manner-Suomessa puhuttavia suomenruotsin variantteja.
Ahvenanmaa on yksikielinen, ja kieli ja kulttuuri on suojattu itsehallintolailla. Ahvenanmaan maantieteellinen sijainti Manner-Suomen ja Ruotsin välillä heijastuu myös kieleen: ahvenanmaanruotsissa on piirteitä sekä ruotsinruotsista että suomenruotsista. Lisäksi kielestä löytyy jälkiä suomen, venäjän ja englannin kielistä.
Ahvenanmaanruotsissa on sisäisiäkin eroja. Länsi-Ahvenanmaalla puhuttava ruotsi, erityisesti Eckerön kunnassa, on lähimpänä Uplannin murteita, kun taas Itä-Ahvenanmaalla (Ahvenanmaan saaristo) puhuttava ruotsi on lähimpänä muita suomenruotsin variantteja.
Piirteitä

Ahvenanmaanruotsissa on säilynyt monia arkaaisia sanoja ja ilmaisuja. Esimerkiksi seuraava ilmaisu "Gå ti bykstugan och hämt ett ämbar." ('Mene pyykkituvalle ja hae sanko.') on ruotsinruotsiksi "Gå till tvättstugan och hämta en hink.". Joillakin sanoilla on eri, harvaanjohtava merkitys Ahvenanmaalla kuin Ruotsissa. Esimerkki sana semla viittaa Ruotsissa laskiaispullaan mutta Ahvenanmaalla sämpylään. Joidenkin sanojen merkitys eroaa vain vähän. Esimerkiksi pannkaka on ruotsinruotsissa ohut mutta ahvenanmaanruotsissa paksumpi pannukakku.
Tyypillisellä ahvenanmaalaisella kaksoisgenetiivisellä ilmaisulla "Vemses flicka/pojke är du då?" ('Kenes tytär/poika sinä olet?') kysytään olettaen, että tunnetaan vanhemmat, mikä on pienessä yhteiskunnassa todennäköistä.
Sanan inte ('ei') korvaavat sanat int ja inga. Ruotsinruotsin sanat skulle ja måste typistyvät muotoihin sku ja måst.
Kuten suomenruotsista, ahvenanmaanruotsista puuttuu tonaalinen sana-aksentti.
| Ahvenanmaanruotsi | Ruotsinruotsi | Suomi | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| batting[lähde? ] | (trä)regel | puinen lista | Sana batting on ruotsinruotsissa poika. |
| batteri | värmeelement | jäähdytin, lämpöpatteri | Sana batteri on ruotsinruotsissa akku. |
| butka | fängelse | vankila |  |
| byka | tvätta (kläder) | pyykätä |  |
| egnahemhus | villa | omakotitalo, huvila |  |
| jåla | tramsa, prata strunt | puhua hölynpölyä |  |
| si | se | nähdä |  |
| siddu barra/bara | ser du bara, ser man på | katso vain |  |
| småkusin | syssling | pikkuserkku | Käännöslaina suomen pikkuserkusta |
| stöpsel | stickpropp | töpseli | Laina saksasta |
| ämbar | hink | sanko, ämpäri |  |
Ääninäyte

Eckerön murre nauhoitettu vuonna 2006 (tiedostossa transkriptio).
Föglön murre nauhoitettu vuonna 1971 Per Henrik Solstrandin toimesta.
Aiheesta muualla

Pieni ahvenanmaanruotsin sanakirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Ordbok över Finlands svenska folkmål – Suomenruotsin murteiden sanakirja
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Åländska
Käännös suomeksi
Akatemiatutkija

Akatemiatutkija on yliopistossa työskentelevä tutkija, jonka virallinen työnantaja ja palkanmaksaja on kuitenkin yliopiston sijaan Suomen Akatemia. Akatemiatutkijan virkaan vaaditaan tohtorin tutkinto. Edellytyksenä on menestyksekäs, korkeatasoinen ja itsenäinen tieteellinen työskentely. Työ sisältää lisäksi opetusta ja ohjausta. Tehtävät ovat määräaikaisia tai toistaiseksi voimassa olevia. Vastaväitelleille on Suomen Akatemiassa suunnattu tutkijatohtorin virat.
50 kilometrin kävely

50 kilometrin kävely on yksi kilpakävelyn lajeista. Laji oli pitkään pelkästään miesten lajina, mutta vuodesta 2016 lähtien se on ollut naisillakin virallisena lajina.
Laji oli olympialaisten ohjelmistossa miehillä vuosina 1932–2021 ja MM-kilpailuiden ohjelmistossa alusta alkaen vuoteen 2019 asti. Vuosien 2017 ja 2019 MM-kilpailuissa myös naiset kävelivät matkan. EM-kilpailuiden ohjelmistossa se oli alusta alkaen vuoteen 2018 asti, jolloin myös naiset kävelivät matkan ensimmäistä kertaa EM-tasolla. Vuonna 2022 matkan korvasi arvokisatasolla 35 kilometrin kävely.
50 kilometrin kävelyn maailmanennätysaika miehissä on Ranskan Yohann Dinizin 15. elokuuta 2014 kävelemä 3.32.33 ja naisissa Kiinan Liu Hongin 9. maaliskuuta 2019 kävelemä 3.59.15. Suomen ennätykset ovat Valentin Konosen 3.39.34, kävelty 25. maaliskuuta 2000 Slovakian Dudincessa ja Tiia Kuikan 4.29.25, kävelty 19. toukokuuta 2019 Liettuan Alytusissa.
50 kilometrin kävely tapahtuu stadionin ulkopuolella maratonin tapaan. Sama matka stadionilla on nimeltään 50 000 metrin kävely. Sen SE:n teki Antero Lindman 10. syyskuuta 1994. Aika oli 4.03.43.
Olympiamitalistit

|  Miesten 50 kilometrin kävelyn olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1932 Los Angeles tulokset |   Tommy Green (GBR) |   Jānis Daliņš (LAT) |   Ugo Frigerio (ITA) |  |
| 1936 Berliini tulokset |   Harold Whitlock (GBR) |   Arthur Schwab (SUI) |   Adalberts Bubenko (LAT) |  |
| 1948 Lontoo tulokset |    John Ljunggren (SWE) |   Gaston Godel (SUI) |   Tebbs Lloyd Johnson (GBR) |  |
| 1952 Helsinki tulokset |   Giuseppe Dordoni (ITA) |   Josef Doležal (TCH) |   Antal Róka (HUN) |  |
| 1956 Melbourne tulokset |   Norman Read (NZL) |   Jevgeni Maskinskov (URS) |   John Ljunggren (SWE) |  |
| 1960 Rooma tulokset |    Don Thompson (GBR) |   John Ljunggren (SWE) |   Abdon Pamich (ITA) |  |
| 1964 Tokio tulokset |   Abdon Pamich (ITA) |   Paul Nihill (GBR) |   Ingvar Pettersson (SWE) |  |
| 1968 México tulokset |   Christoph Höhne (GDR) |   Antal Kiss (HUN) |   Larry Young  (USA) |  |
| 1972 München tulokset |    Bernd Kannenberg  (FRG) |   Veniamin Soldatenko (URS) |   Larry Young  (USA) |  |
|  1976 ei olympiaohjelmassa  |  1976 ei olympiaohjelmassa  |  1976 ei olympiaohjelmassa  |  1976 ei olympiaohjelmassa  |  |
| 1980 Moskova tulokset |   Hartwig Gauder  (GDR) |   Jordi Llopart (ESP) |   Jevgeni Ivtšenko (URS) |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Raúl González (MEX) |   Bo Gustafsson (SWE) |   Sandro Bellucci (ITA) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Vjatšeslav Ivanenko (URS) |   Ronald Weigel (GDR) |   Hartwig Gauder (GDR) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Andrei Perlov (EUN) |   Carlos Mercenario (MEX) |   Ronald Weigel  (GER) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Robert Korzeniowski (POL) |   Mihail Štšennikov (RUS) |   Valentí Massana (ESP) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Robert Korzeniowski (POL) |   Aigars Fadejevs (LAT) |   Joel Sánchez (MEX) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Robert Korzeniowski (POL) |   Denis Nižegorodov (RUS) |   Aleksei Vojevodin (RUS) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Alex Schwazer (ITA) |   Jared Tallent (AUS) |   Denis Nižegorodov (RUS) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Jared Tallent (AUS) |   Si Tianfeng (CHN) |   Robert Heffernan (IRL) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Matej Tóth (SVK) |   Jared Tallent (AUS) |   Hirooki Arai  (JPN) |  |
| 2020 Tokio tulokset |   Dawid Tomala (POL) |   Jonathan Hilbert (GER) |   Evan Dunfee (CAN) |  |
  Lähde: Athletics — 50 kilometres Walk, Men Olympedia. Viitattu 13.8.2021. (englanniksi) Athletics – Men's 50km Race Walk International Olympic Committee. Viitattu 13.8.2021. (englanniksi)
MM-mitalistit

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 |  Venjamin Soldatenko |  Enrique Vera |  Reima Salonen |
| 1983 |  Ronald Weigel |  José Marín |  Sergei Jung |
| 1987 |  Hartwig Gauder |  Ronald Weigel |  Vjatšeslav Ivanenko |
| 1991 |  Aleksandr Potašov |  Andrei Perlov |  Hartwig Gauder |
| 1993 |  Jesús Angel García |  Valentin Kononen |  Valeri Spitsyn |
| 1995 |  Valentin Kononen |  Giovanni Perricelli |  Robert Korzeniowski |
| 1997 |  Robert Korzeniowski |  Jesús Angel García |  Miguel Angel Rodríguez |
| 1999 |  Ivano Brugnetti |  Nikolai Matjuhin |  Curt Clausen |
| 2001 |  Robert Korzeniowski |  Jesús Angel García |  Edgar Hernandez |
| 2003 |  Robert Korzeniowski |  German Skurygin |  Andreas Erm |
| 2005 |  Sergei Kirdjapkin |  Aleksei Vojevodin |  Alex Schwazer |
| 2007 |  Nathan Deakes |  Yohann Diniz |  Alex Schwazer |
| 2009 |  Trond Nymark |  Jesús Ángel García |  Grzegorz Sudoł |
| 2011 |  Denis Nižegorodov |  Jared Tallent |  Tianfeng Si |
| 2013 |  Robert Heffernan |  Jared Tallent |  Ihor Hlavan |
| 2015 |  Matej Tóth |  Jared Tallent |  Takayuki Tanii |
| 2017 |  Yohann Diniz |  Hirooki Arai |  Kai Kobayashi |
| 2019 |  Yūsuke Suzuki |  João Vieira |  Evan Dunfee |

Dopingista kärähtivät vuoden 2011 Daegun MM-kisoissa Sergei Bakulin (ex-kultaa) ja 2013 Moskovassa Mihail Ryžov (ex-hopeaa).
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 |  Inês Henriques |  Hang Yin |  Shuqing Yang |
| 2019 |  Rui Liang |  Maocuo Li |  Eleonora Giorgi |