stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kyproksenkerttu

| Kyproksenkerttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kertut Sylviidae
Suku::  Pensaskertut Curruca
Laji::  melanothorax
Kaksiosainen nimi
 Curruca melanothorax  Tristram, 1872 
Synonyymit
 Sylvia melanothorax 
Katso myös
   Kyproksenkerttu Wikispeciesissä   Kyproksenkerttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kyproksenkerttu (Curruca melanothorax) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on Kyproksen kotoperäinen laji, ja talvehtii Punaisenmeren rannikoilla. Henry Baker Tristram kuvaili lajin holotyypin Israelista Kuolleenmeren En Gedistä vuonna 1872. Kyproksenkertun elinympäristöä ovat rannikkojen mäntyä ja tammea asvavat metsät sekä pensaikot.
Lakaisukone

Lakaisukone
Lakaisukone on piha-alueiden, ajoteiden, polkujen, kivetysten ja terassien pölyjen ja muiden roskien puhdistamiseen tarkoitettu joko työnnettävä, päältäajettava tai itsevetävä laite. Päältäajettavat lakaisukoneet keräävät kaduilta roskia ja hiekkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lakaisukone Wikimedia Commonsissa
Harpyija

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Harpyija voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
harpyija, kreikkalainen siivekäs taruolento
harpyija, suurikokoinen päiväpetolintu
Harpiinae-alaheimon muita lajeja:
papuanharpyija
pikkuharpyija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Harpyija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heikki Sarmanto

Heikki Sarmanto vuonna 1972.
Heikki Veli Uolevi Sarmanto (s. 22. kesäkuuta 1939 Helsinki) on suomalainen jazzpianisti ja -säveltäjä.
Opinnot

Sarmanto opiskeli aluksi Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa Martti Paavolan ja musiikin teoriaa Joonas Kokkosen johdolla, ja myöhemmin Berkleen musiikkikoulussa Bostonissa.
Ura

Vuonna 1973 Sarmanto sai johdettavakseen Sibelius-Akatemian vasta perustetun jazzstudion (sittemmin jazzmusiikin osasto). Sarmanto oli UMO:n perustajajäsen ja toimi sen taiteellisena johtajana 1998–1999. Sarmannon saama tilaustyö suomalaisen musiikin päiville Lontooseen oli alkusysäys ammattimaisen big bandin UMO Jazz Orchestran syntyyn.
Säveltäjä Sarmannon teoksissa jazziin yhdistyy aineksia klassisesta musiikista ja avantgardesta. Hän on kirjoittanut jazzia klassisen koulutuksen saaneille laulajille ensimmäisenä Suomessa. Hänen musiikkiaan on levyttänyt Maija Hapuoja levyille Like a Fragonard, Onnen aika ja The Voice/Maija ja Taru Valjakka levylle Everything Is It. Runous, etenkin kotimainen, on innoittanut Sarmantoa: albumi Onnen aika perustui Pentti Saarikosken runoihin ja albumilla Syksy ja muita lauluja kuullaan muun muassa Aaro Hellaakosken ja Eino Leinon runoihin sävellettyjä lauluja.
Hän on tuottelias ja Suomen musiikin raja-aitoja rikkova säveltäjä ja pianisti.
Elokuvamusiikki

Sarmanto on tehnyt elokuvamusiikkia muun muassa Matti Kassilan elokuvaan Jäähyväiset presidentille (1987) ja Muistojeni kahvila -elokuvaan.
Diskografia

Sarmannon tuotanto käsittää kolmisenkymmentä omaa levyä, joista ensimmäinen oli Flowers in the Water.
Flowers in the Water 1969
Counterbalance 1971
Like a Fragonard 1971
Everything Is It 1972
Onnen aika (Sarmanto & Maija Hapuoja) 1973
Open Ear 1975
No Comments 1975
Our Latin Friends 1976
Syksy ja muita lauluja (Sarmanto, Harri Saksala, Károly Garam & Maija Hapuoja) 1976
Moment Musical (Sarmanto, Maija Hapuoja & Tapani Kansa 1978
New Hope Jazz Mass 1979
Magic Song (Sarmanto & Jeannine Otis) 1980
The Voice (Sarmanto & Maija Hapuoja)1981
Song for my Brother (Sarmanto & Pekka Sarmanto) 1982
Kuutamo metsässä (Moonlight in the Forest) (Sarmanto & Maija Hapuoja) 1983
Suomi – A Symphonic Poem for Orchestra 1984
Betonimylläri (Concrete Mixer) (Sarmanto & Tapani Kansa) 1987
Man with a Sax (Sarmanto & Robert Shure) 1987
Scene from a Trance (Sarmanto & Taina) 1987
Passions of a Man 1987
Felix the Great 1988
Northern Pictures, New England Images 1989
Salakuljetettu ikoni (Sarmanto, Juhani Aaltonen & Maija Hapuoja) 1989
Pan Fantasy (Sarmanto & Juhani Aaltonen) 1990
Distant Dreams (Sarmanto & Juhani Aaltonen) 1990
The Traveler 1991
Kalevala Fantasy 1992
Evergreen Love Songs (Sarmanto & Jorma Hynninen) 1993
Hearts 1995
Nocturne, Karen Parks sings Heikki Sarmanto (Sarmanto & Karen Parks) 1996
Perfect Harmony 1996
Silver Spell, Live (Sarmanto & Juhani Aaltonen) 1996
Carrousel (Sarmanto & Helen Merrill) 1996
Hellyys 1997
Meet the Composer 1997 2CD collection the best of
Déja Vu 2000
Rise (Sarmanto & Juhani Aaltonen) 2001
Tears in the Night (Sarmanto & Sari Ann) 2002
Horizons – A lua luará 2003
The Touch of Your Voice (Sarmanto, Juhani Aaltonen & Maija Hapuoja) 2004
Carola & Heikki Sarmanto Trio (Sarmanto & Carola) 2005
The Song of Extinct Birds 2005
Äänet hämärässä (Sarmanto & Maria Lund) 2005
When I Was With You, Pamela sings Heikki Sarmanto (Sarmanto & Pamela) 2006
Surreal Romance 2006
Moonflower 2008
A Boston Date 2008
Many Moons – July ’69 2009
Live at Koivukoti 2010
Conversations (Sarmanto & Juhani Aaltonen) 2011
Tomorrow is You (Sarmanto & Juhani Aaltonen) 2013
Kunnianosoitukset

Vuonna 1970 Sarmanto sai Suomen Jazzliiton Yrjö-palkinnon. Vuonna 1971 Sarmanto voitti Montreux’n jazzfestivaalien pianistisarjan ja hänen yhtyeensä yhtyesarjan. Vuonna 2009 Sarmanto palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä.
Ritarikunnat

Suomen Leijonan ritarikunta Pro Finlandia (2009)
Perhe

Heikki Sarmannon veli Pekka Sarmanto on rock- ja jazzbasisti.
Aiheesta muualla

Maija Hapuoja & Heikki Sarmanto. Ylen Elävä arkisto.
Sarmanto ja UMO. Ylen Elävä arkisto.
Sarmanto, Heikki hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Helttaminttu

| Helttaminttu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Helttamintut Elsholtzia
Laji::  ciliata
Kaksiosainen nimi
 Elsholtzia ciliata  (Thunb.) Hyl., 1941 
Katso myös
   Helttaminttu Wikispeciesissä   Helttaminttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helttaminttu (Elsholtzia ciliata) on kasvilaji helttaminttujen suvussa huulikukkaiskasvien heimossa. Laji kasvaa luonnonvaraisena laajalla alueella Aasiassa, ja sitä käytetään lähinnä Vietnamissa yrttinä.
Kuvaus

Helttaminttu on yleensä 30–50 senttimetriä korkeaksi kasvava yksivuotinen ruohovartinen kasvi. Varret ovat pystyjä ja karvattomia tai pehmeäkarvaisia. Lehdet ovat suikeat tai puikeat ja 3–9 senttimetriä pitkät sekä 1–4 senttimetriä leveät. Lehdet ovat sahalaitaiset ja kärjeltään pitkäsuippuiset.
Kukinto on 2–7 senttimetriä pitkä ja rakenteeltaan toispuolinen tähkä. Kukkien suojuslehdet ovat puikeat tai leveän pyöreähköt ja noin 4 millimetriä pitkät. Kukat ovat kaksineuvoisia. Tiheän valkokarvainen kukkaperä on noin 1,2 millimetriä pitkä. Verhiö on noin 1,5 millimetriä pitkä ja pehmeäkarvainen. Noin 4,5 millimetrinen teriö on kaksihuulinen ja väritykseltään violetti. Hedelmä on kota.
Levinneisyys ja elinympäristö

Helttaminttu kasvaa luontaisena Aasiassa laajalla alueella. Sitä esiintyy Intiassa, Japanissa, Kiinassa, Laosissa, Malesiassa, Mongoliassa, Myanmarissa, Thaimaassa, Venäjällä ja Vietnamissa. Kasvi viihtyy monenlaisissa ympäristöissä merenpinnankorkeudelta aina 3 400 metriin.
Käyttö

Helttaminttua käytetään vietnamilaisessa keittiössä yrttinä. Kasvin lehdet käytetään usein tuoreena ja tarjoillaan tavallisesti useiden muiden yrttien seassa. Myös kasvin jauhettuja siemeniä käytetään mausteena. Lajia on käytetty jonkin verran myös koristekasvina.
Latvian vaakuna

Latvian vaakuna
Latvian vaakuna on Latvian kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön edellisen itsenäistymisen aikana 18. marraskuuta 1918. Vaakunan sivuilla ovat leijona ja aarnikotka. Kilvessä on kolme erilaista vaakunaa. Kolme tähteä symboloivat Latvian historiallisia alueita Vidzemeä, Latgalea ja Zemgalea. Latvian itsenäistyttyä uudelleen Neuvostoliitosta 6. syyskuuta 1991 vaakuna nykyisessä muodossaan palautettiin käyttöön.
Aiemmat versiot

Neuvostoaikana oli käytössä vaakuna, jossa oli kommunismin symboleja: tähti sekä sirppi ja vasara -kuvio.
Latvian SNT:n vaakuna 1940–1991
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 2002

| MM-kisat 2002 |
| --- | --- |

Isäntämaa:   Yhdysvallat
Kaupungit:  Indianapolis
Ajankohta:  29. elokuuta–8. syyskuuta
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Jugoslavia
–  Hopeaa:   Argentiina
–  Pronssia:   Saksa
Arvokkain pelaaja:   Dirk Nowitzki
Vuoden 2002 koripallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Yhdysvalloissa, Indianapolisissa 29. elokuuta - 8. syyskuuta 2002. Kisat olivat järjestyksessään 14. Turnauksen voitti Jugoslavia. Saksan joukkueen valmentajana toimi suomalainen Henrik Dettmann.
Osallistuneet joukkueet

| A-lohko | B-lohko | C-lohko | D-lohko |
| --- | --- | --- | --- |
|   Angola   Kanada   Espanja   Jugoslavia  |   Brasilia   Libanon   Puerto Rico   Turkki  |   Algeria   Kiina   Saksa   Yhdysvallat  |   Argentiina   Uusi-Seelanti    Venäjä   Venezuela  |
Areenat

Pelit pelattiin kahdella areenalla. Conseco Fieldhouse isännoi välierät, loppuottelun sekä pronssipelin. Muutoin areenat isännöivät vuorotellen.
| Kaupunki | Areena | Kapasiteetti |
| --- | --- | --- |
| Indianapolis | Conseco Fieldhouse | 18 345 |
| Indianapolis | RCA Dome | 57 980 |
Alkulohkot

Lohkojen kolme parasta pääsivät jatkolohkoihin. Viimeiseksi sijoittunut joutui sijoituspeleihin. Pelit pelattiin 29. elokuuta-31. elokuuta.
Alkulohkot > Lohko A

| Joukkue | Pst>  | Ottelut | Voitot | Tappiot | Korit+ | Korit- | Kori-ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | 6 | 3 | 3 | 0 | 244 | 187 | +57 |
|  Jugoslavia | 5 | 3 | 2 | 1 | 279 | 205 | +74 |
|  Angola | 4 | 3 | 1 | 2 | 202 | 276 | –74 |
|  Kanada | 3 | 3 | 0 | 3 | 199 | 255 | –56 |
Alkulohkot > Lohko B

| Joukkue | Pst>  | Ottelut | Voitot | Tappiot | Korit+ | Korit- | Kori-ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Brasilia | 6 | 3 | 3 | 0 | 280 | 245 | +35 |
|  Puerto Rico | 5 | 3 | 2 | 1 | 263 | 253 | +10 |
|  Turkki | 4 | 3 | 1 | 2 | 268 | 246 | +22 |
|  Libanon | 3 | 3 | 0 | 3 | 230 | 308 | –78 |
Alkulohkot > Lohko C

| Joukkue | Pst>  | Ottelut | Voitot | Tappiot | Korit+ | Korit- | Kori-ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 6 | 3 | 3 | 0 | 309 | 212 | +97 |
|  Saksa | 5 | 3 | 2 | 1 | 277 | 250 | +27 |
|  Kiina | 4 | 3 | 1 | 2 | 237 | 254 | –17 |
|  Algeria | 3 | 3 | 0 | 3 | 212 | 308 | –96 |
Alkulohkot > Lohko D

| Joukkue | Pst>  | Ottelut | Voitot | Tappiot | Korit+ | Korit- | Kori-ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Argentiina | 6 | 3 | 3 | 0 | 319 | 238 | +81 |
|  Uusi-Seelanti | 5 | 3 | 2 | 1 | 273 | 278 | –5 |
|  Venäjä | 4 | 3 | 1 | 2 | 248 | 259 | –11 |
|  Venezuela | 3 | 3 | 0 | 3 | 226 | 291 | –65 |
Jatkolohkot

A-, B- ja E-lohkojen joukkueet yhdistettiin yhdeksi lohkoksi sekä C-, D-, ja F-lohkojen joukkueet yhdistettiin yhdeksi lohkoksi. Jatkolohkojen neljä parasta pääsivät pudotuspeleihin. Pelit pelattiin 2. syyskuuta - 4. syyskuuta.
Jatkolohkot > Lohko E

| Joukkue | Pst>  | Ottelut | Voitot | Tappiot | Korit+ | Korit- | Kori-ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Puerto Rico | 11 | 6 | 5 | 1 | 510 | 488 | +22 |
|  Espanja | 11 | 6 | 5 | 1 | 480 | 391 | +89 |
|  Jugoslavia | 10 | 6 | 4 | 2 | 562 | 437 | +125 |
|  Brasilia | 10 | 6 | 4 | 2 | 502 | 502 | 0 |
|  Turkki | 8 | 6 | 2 | 4 | 496 | 509 | –13 |
|  Angola | 7 | 6 | 1 | 5 | 438 | 537 | –99 |
Jatkolohkot > Lohko F

| Joukkue | Pst>  | Ottelut | Voitot | Tappiot | Korit+ | Korit- | Kori-ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Argentiina | 12 | 6 | 6 | 0 | 587 | 466 | +121 |
|  Yhdysvallat | 11 | 6 | 5 | 1 | 605 | 443 | +162 |
|  Saksa | 10 | 6 | 4 | 2 | 541 | 485 | +56 |
|  Uusi-Seelanti | 9 | 6 | 3 | 3 | 493 | 560 | –67 |
|  Venäjä | 8 | 6 | 2 | 4 | 520 | 536 | –16 |
|  Kiina | 7 | 6 | 1 | 5 | 464 | 538 | –74 |
Sijoitukset

| Sijoitus | Joukkue | Pelit |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Jugoslavia | 7–2 |
| 2 |  Argentiina | 8–1 |
| 3 |  Saksa | 6–3 |
| 4 |  Uusi-Seelanti | 4–5 |
| 5 |  Espanja | 7–2 |
| 6 |  Yhdysvallat | 6–3 |
| 7 |  Puerto Rico | 6–3 |
| 8 |  Brasilia | 4–5 |
| 9 |  Turkki | 4–4 |
| 10 |  Venäjä | 3–3 |
| 11 |  Angola | 2–4 |
| 12 |  Kiina | 2–4 |
| 13 |  Kanada | 2–4 |
| 14 |  Venezuelaa | 2–4 |
| 15 |  Algeria | 2–4 |
| 16 |  Libanon | 2–4 |
Aiheesta muualla

Tilastot (Arkistoitu – Internet Archive)
Kisoihin osallistuneet maat
Harppi ja tähdet

Riikka Purosen Harppi ja tähdet on Toukolan rantapuiston länsipäässä.
Harppi ja tähdet on Riikka Purosen julkinen taideteos Helsingin Toukolan rantapuistossa Kyläsaarenkujan, Roomankadun ja meren välisellä viheralueella. Veistos koostuu erivärisiksi käsitellyistä ja kullatuista teräksestä ja alumiinista. Puronen on hyödyntänyt teoksessaan  metallin sähkökemiallisia käsittelytapoja. Toukokuussa 2018 paljastettu teos on seitsemän metriä korkea.
Teoksessa on harppi ja sen keskiakselilla tasapainottelevat kaksi astiaa. Harppi edustaa matemaattista maailmankuvaa, jossa maailman ilmiöitä voi mitata ja todentaa. Keskiakselin astioiden sisältö on tuntematonta ja nimeämisen ulottumattomissa.
Teoksen sijainnissa yhdistyvät erilaiset elämisen ja kaupunkirakenteen elementit. Harppi ja tähdet on keskellä asuinkerrostalojen ja oppilaitosten ympäröimää, mereen ulottuvaa ulkoilualuetta. Veistosta ympäröivä laakea puistoalue on ollut lähtökohta teoksen suurelle koolle.
Harppuunasienet

| Harppuunasienet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Harppuunasienet Microsporidia  Balbiani
Katso myös
   Harppuunasienet Wikispeciesissä   Harppuunasienet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harppuunasienet (Microsporidia) on sienikaari, jonka lajit ovat yksisoluisia. Kaaren yli miljoonasta lajista ainoastaan 1 500 on nimetty nykyään. Noin kymmenen prosenttia lajeista on selkärankaisten, kuten ihmisten, loisia. Harppuunasienten koko vaihtelee 1–40 mikrometrin välillä, joten ne ovat eräitä pienimpiä aitotumaisia.
Käännös suomeksi
Lahnajärvi (järvi Mänttä-Vilppulassa)

| Lahnajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  61°57′43″N, 24°33′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuoreveden alue (35.61)
Laskujoki:  Lahnajoki 
Järvinumero:  35.615.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,4 m  
Rantaviiva:  6,94 km  
Pinta-ala:  49,359 ha  
Saaria:  3 
 fiLahnajärvi 
Lahnajärvi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Lahnajärven kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 49 hehtaaria ja se on 1,9 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 6,9 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Hanna Hämeenniemi

| Hanna Hämeenniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. helmikuuta 1882 Virolahti
Kuollut: 3. heinäkuuta 1942 (60 vuotta) Ilmajoki
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hanna Hämeenniemi (19. helmikuuta 1882 Virolahti – 3. heinäkuuta 1942 Ilmajoki) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hänen vuonna 1914 ilmestynyt näytelmänsä Isännät ja emännät on hänen ainoa julkaistu teoksensa. Ammatiltaan Hämeenniemi oli sairaanhoitaja.
Teoksia

Isännät ja emännät : kolminäytöksinen kansannäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 122.  Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1914, 5. painos 1928.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Hanna Hämeenniemen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergiltä.
Lascaux’n luola

Lascaux’n luola on tunnettu jääkauden loppuvaiheen aikaisista luolamaalauksistaan, jotka maalattiin Madeleinen kulttuurin aikoihin 17 000 – 15 000 vuotta tai mahdollisesti jo 25 000 vuotta sitten. Luola sisältää satoja realistisia eläinmaalauksia useista lajeista, joista osa tunnetaan vain fossiililöydöksinä. Luola suljettiin yleisöltä, koska kävijöiden hengityksen tuottama hiilidioksidi turmeli maalauksia.
Maalaus Lascaux’n luolassa.
Lascaux’n luola sijaitsee Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa lähellä Montignacin kylää. Se liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1979 osana Vézèren laakson arkeologisten kohteiden ryhmää.
Historia

Neljä nuorukaista löysi luolan 12. lokakuuta 1940. Löytäjät olivat Marcel Ravidat, Jacques Marsal, Georges Agnel ja Simon Coencas sekä Ravidat’n koira Robot. Luola avattiin yleisölle vuonna 1948, mutta jo vuonna 1955 päivittäisen 1 200 vieraan aiheuttama hiilidioksidi oli selvästi vaurioittanut maalauksia. Luola suljettiin yleisöltä vuonna 1963. Luolan sulkemisen jälkeen sen lähistölle rakennettiin turistikohteeksi Lascaux II, joka on tarkka jäljennös suurimmista onkaloista maalauksineen. Vuonna 1998 alkuperäisestä luolasta löydettiin hometta, jonka uskottiin levinneen sinne ilmastointijärjestelmän kautta. Vuonna 2008 luola suljettiin kokonaan myös tieteilijöiltä kolmeksi kuukaudeksi. Nykyisin luolaan päästetään vain muutamia tutkijoita kerrallaan pienissä ryhmissä muutamana päivänä kuukaudessa.
Kuvat

Luolassa on yli 2 000 selvästi erottuvaa erillistä maalausta, jotka esittävät ihmisiä, eläimiä tai abstrakteja merkkejä. Missään kuvassa ei ole piirretty kasvillisuutta tai maisemaa. Eläimiksi on kuvista tunnistettu yli 6 000, ja niistä valtaosa esittää hevosia, hirvieläimiä ja visenttejä. Lihansyöjien kuvia on vain vähän ja ne on usein ikään kuin piilotettu luolan nurkkiin ja muiden maalausten sisään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Cave Art Paintings of the Lascaux Cave Bradshaw Foundation. Viitattu 11.10.2018 (englanniksi).
Groeneveld, Emma: Lascaux Cave Ancient History Encyclopedia.  6.9.2016. Viitattu 11.10.2018 (englanniksi).
Lascaux IV   The Lascaux Experience  . Arkistoitu 12.10.2018 . Viitattu 11.10.2018 (englanniksi) .
Lascaux cave  Lascaux Dordogne, your holidays in Perigord Noir . Viitattu 11.10.2018 (englanniksi).
Allison: Cave of Lascaux  Atlas Obscura .   . Viitattu 11.10.2018 (englanniksi).
Lascaux Cave Découvrir la Préhistoire en Dordogne-Périgord. Viitattu 11.10.2018 (englanniksi).
Lascaux Cave (Arkistoitu – Internet Archive) Ranskan kulttuuriministeriön ylläpitämä virallinen Lascaux-sivusto. (englanniksi)
G. I. Gurdjieff Lascaux’ssa (englanniksi)
Lascaux Cave lisätietoa luolasta ja linkkejä (englanniksi)
The Dawn of Rock Art. Artikkeli varhaisesta kalliotaiteesta, varsinkin Etelä-Ranskasta löytyneistä  Cosquerin ja Chauvet’n luolista. (englanniksi)
Luolan pohjapiirustus
Seinämaalaus Lascaux’n luolassa.
Herman Witte

| Herman Witte |
| --- | --- |

Saarenmaan superintendentti
 1707 
Hovisaarnaaja
 1710 
Turun piispa
 1721–1728 
Edeltäjä:  Johannes Gezelius nuorempi
Seuraaja:  Lars Tammelin
Henkilötiedot
Syntynyt: 1666
Kuollut: 1728
Muut tiedot
Uskonto:  Luterilaisuus
Herman Witte (1666–1728) toimi Turun piispana vuosina 1721–1728.
Baltiansaksalainen Witte opiskeli Saksassa. Hän oli Stettinin kirkkoherra, kun hän sai vuonna 1707 Saarenmaan superintendentin viran. Ruotsi menetti Baltian suuressa Pohjan sodassa, ja Witte siirtyi vuonna 1710 hovisaarnaajaksi. Vuonna 1721 hänet nimitettiin Turun piispaksi. Hän vastusti tiukasti pietismiä ja pyrki puhdasoppisuuteen.
Witte oli ennen piispaksi tuloaan toiminut opettajana Wittenbergin ja Tarton yliopistoissa sekä superintendenttinä Saarenmaalla. Johannes Gezelius nuoremman lähimpänä seuraajana Turun piispan istuimella Witte sai tehtäväkseen hiippakunnan kirkollisten olojen järjestämisen isonvihan levottomuuksien jälkeen ja teki sen taitavasti ja tarmokkaasti. Hän ei kuitenkaan ymmärtänyt suomalaisten herääviä kansallisia pyrkimyksiä.
Halo (Amorphiksen albumi)

| Halo Amorphis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. helmikuuta 2022 4. marraskuuta 2022 (Tour Edition Digipak CD)
 Formaatti: CD, LP, kasetti
 Tuottaja(t): Jens Bogren
 Tyylilaji: progressiivinen metalli, melodinen death metal, folk metal
 Kesto: 55.46
 Levy-yhtiö: Atomic Fire Records
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Amorphiksen muut julkaisut
| Queen of Time 2018 | Halo 2022 | Queen Of Time (Live At Tavastia 2021) 2023 |
Singlet albumilta Halo
 ”The Moon” Julkaistu: 3. joulukuuta 2021  ”On The Dark Waters” Julkaistu: 28. tammikuuta 2022
Halo on Amorphiksen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2022. Albumin tuottajana toimi kahden aiemman albumin tapaan ruotsalainen Jens Bogren.
Albumi päättää vuonna 2015 julkaistusta Under the Red Cloudista alkaneen albumitrilogian. Yhtyeen mukaan se edustaa energistä, raskasta ja koskettavaa Amorphista parhaimmillaan. "On hienoa huomata, että pystymme edelleen tuottamaan relevanttia musiikkia yhtyeenä. Ehkä tietynlainen itsekritiikki ja pitkä kokemus summautuu näissä viimeisimmissä albumeissa. Koko yhtyeelle Halo kuulostaa samaan aikaan tutulle ja erilaiselle. Koko albumi on tunnistettavaa Amorphista hiukan raskaammalla ja progressiivisemmalla otteella", yhtye kommentoi levynjulkaisutiedotteessa.
Albumi voitti parhaan metallialbumin Emman vuonna 2023.
Kappaleet

Sanoitukset: Pekka Kainulainen, Ike Vil (englanninkielinen käännös). Sovitukset: Amorphis ja Jens Bogren.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Northwards | Esa Holopainen | 5.30 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | On The Dark Waters | Holopainen | 4.47 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Moon | Santeri Kallio | 5.57 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Windmane | Holopainen | 4.49 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | A New Land | Holopainen | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | When The Gods Came | Kallio | 4.56 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Seven Roads Come Together | Kallio | 5.38 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | War | Holopainen | 5.24 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Halo | Kallio | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Wolf | Holopainen | 4.46 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | My Name Is Night | Tomi Koivusaari | 4.43 |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Well | Olli-Pekka Laine | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Tomi Joutsen – laulu
Esa Holopainen – kitara
Tomi Koivusaari – kitara
Santeri Kallio – koskettimet
Olli-Pekka Laine – basso
Jan Rechberger – rummut, koskettimet, perkussiot
Kokoonpano > Vierailijat

Vierailijat albumilla:
Francesco Ferrini – orkestraatiot, koskettimet
Noa Gruman – taustalaulu
Jesse Bartholomew Zuretti – orkestraatiot, koskettimet
Erik Mjörnell – kitara kappaleessa "My Name Is Night"
Oskari Auramo – perkussiot
Petronella Nettermalm – laulu kappaleessa "My Name Is Night"
Arvostelut

Inferno:
Kaaoszine:
Soundi:
V2.fi:
Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Halo (Amorphiksen albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Halo (Amorphiksen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)