stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itsenäisyyspäivä (albumi)

| Itsenäisyyspäivä Kapasiteettiyksikkö |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 3. joulukuuta 2003
 Tuottaja(t): Sakke, Jukka Immonen, Andu, Ii & Aivot, Elastinen
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 12.
Kapasiteettiyksikön muut julkaisut
| Klassikko 2002 | Itsenäisyyspäivä 2003 | Usko parempaan 2004 |
Itsenäisyyspäivä on Kapasiteettiyksikön kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2003. Albumilta julkaistiin myös yksi single, "Pakko saada sut". Kappale on yksi menestyneimpiä suomalaisia rap-kappaleita. Hieman ennen albumin julkaisua Kapasiteettiyksikkö perusti Fintelligensin kanssa Rähinä Records -levy-yhtiön.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Kappaleet

Mita tanaan – 5.36 (mukana Asa)
Just niinku mä – 4.05
Pakko saada sut – 3.29
Menee vaan sekka – 4.19 (mukana Jurassikki)
Kaikki paremmin – 5.32
Kerro frendeilles – 3.57 (mukana Redrama)
Liian totta ollakseen hyvää – 5.11
Monta tarinaa – 4.31
Tajuutsä – 4.50
Ota ne pois – 4.20
Hän on mennyt pois – 4.36
Mietis uudestaan – 4.34
Hei neidit 2 – 4.07
Uusi päivä – 4.13
Tuottajat

Sakke: 1, 7, 13
Jukka Immonen: 2, 3, 12
Andu: 4, 5, 6, 9, 14
Ii & Aivot: 8, 11
Elastinen: 10
Itsenäisyyspuolue (Islanti)

| Itsenäisyyspuolue> Sjálfstæðisflokkurinn |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  25. toukokuuta 1929
Puheenjohtaja:  Bjarni Benediktsson
Ideologia:   liberaalikonservatismi  euroskeptisismi  konservatismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Toimisto:  Háaleitisbraut 1 105 Reykjavík
Värit:  sininen
Allting:  16 / 63
Kansainväliset jäsenyydet:  – ECR – IDU
Kotisivu:  www.xd.is
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itsenäisyyspuolue (isl. Sjálfstæðisflokkurinn) on islantilainen liberaalikonservatiivinen ja euroskeptinen puolue, joka on ollut vuoden 2021 vaalien jälkeen 16 paikallaan Islannin parlamentin Alltingin suurin puolue.
Itsenäisyyspuolue perustettiin vuonna 1929 Konservatiivipuolueen ja Liberaalipuolueen yhdistyessä. Itsenäisyyspuolue alkoi ajaa Islannin itsenäistymistä Tanskasta maiden välisen unionilain puitteissa. Itsenäisyyspuolue on ollut äänimäärällä mitattuna kaikissa Islannin vaaleissa maan suurin puolue aina perustamisestaan lähtien vuoden 2009 vaaleihin asti, jolloin sosiaalidemokraatit nousivat sen edelle. Seuraavissa vuoden 2013 vaaleissa Itsenäisyyspuolue palasi jälleen Islannin suurimmaksi puolueeksi, ja pysyi sellaisena myös seuraavissa vaaleissa vuosina 2016, 2017 ja 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itsenäisyyspuolue (Islanti) Wikimedia Commonsissa
Itsenäisyyspuolueen sivusto (islanniksi)
Jalen Ramsey

| Jalen Ramsey |
| --- | --- |
 Ramsey vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1994 (ikä 29) Smyrna, Tennessee
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  94 kg
Pelipaikka:  kulmapuolustaja
Seura
Pelinumero:  5
Seura:  Los Angeles Rams
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Jacksonville Jaguars
Seurat:  2016–2019
NFL-varaus:  5., 2016 Jacksonville Jaguars
Pääsarjaura:  2016–
Jalen Lattrel Ramsey (24. lokakuuta 1994, Smyrna, Tennessee) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Ramsey edustaa Los Angeles Ramsia. Ramsey varattiin NFL:ään vuoden 2016 varaustilaisuudessa viidentenä pelaajana.
Ura

Ramsey edusti yliopistourallaan Floridan osavaltionyliopistoa vuodet 2013–2015. Hän pelasi Floridassa 41 ottelua, joissa teki yhteensä 181 taklausta ja viisi säkitystä. Lisäksi hän aiheutti kolme syötönkatkoa ja neljä rähmäystä.
Ramsey varattiin NFL:ään vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hänet varattiin varaustilaisuuden viidentenä pelaajana ja hänet varasi Jacksonville Jaguars. Hän solmi Jaguarsin kanssa tulokassopimuksen toukokuussa 2016. Sopimuksen kokonaisarvo oli 23,3 miljoonaa dollaria, josta 15 miljonaa oli allekirjoitusbonusta. Hänen polvensa leikattiin ennen ensimmäistä kautta. Hän kuitenkin pelasi ensimmäisellä kaudellaan kaikki 16 ottelua. Hän teki 65 taklausta ja aiheutti kaksi syötönkatkoa. Lisäksi hän aiheutti yhden rähmäyksen. Myös toisella kaudellaan hän pelasi kaikki 16 ottelua tehden 63 taklausta ja aiheuttaen neljä syötönkatkoa. Hän pelasi myös kolme pudotuspeliottelua aiheuttaen yhden syötönkatkon. Hänet valittiin kauden jälkeen Pro Bowliin sekä ensimmäiseen All-Pro-joukkueesen. Vuonna 2018 hän pelasi 16 ottelua, joissa teki 65 taklausta ja aiheutti kolme syötönkatkoa. Hänet valittiin jälleen kauden päätteeksi Pro Bowliin. Ramsey aloitti kauden 2019 Jaguarsissa, mutta hänet vaihtokaupattiin Los Angeles Ramsiin lokakuussa kesken kauden. Hän menetti vuonna 2019 loukkaantumisten takia neljä runkosarjan ottelua pelaten vain 12 ottelua. Hän teki näissä 50 taklausta ja yhden syötönkatkon. Lisäksi hänet valittiin samana vuonna Pro Bowliin.
Ennen sopimuksensa päättymistä, Ramsey ja Rams solmivat syyskuussa 2020 viiden vuoden jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 105 miljoonaa dollaria, josta 25 miljoonaa oli allekirjoitusbonusta ja kokonaisuudessaan 71,2 miljoonaa taattua rahaa. Kaudella 2020 Ramsey pelasi runkosarjassa 15 ottelua, joissa teki 44 taklausta ja aiheutti yhden syötönkatkon. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua. Hänet valittiin Pro Bowliin ja toista kertaa All-Pro-joukkueeseen.
Ivan Eklind

Ivan Eklind (keskellä), sekä Gianpiero Combi ja František Plánička ennen vuoden 1934 MM-turnauksen loppuottelun alkua.
Ivan Eklind (1905–1981) oli ruotsalainen jalkapalloerotuomari. Hän toimi erotuomarina vuosien 1934, 1938 ja 1950 MM-turnauksissa. Vuoden 1934 turnauksessa hän tuomitsi Italian ja Tšekkoslovakian välisen loppuottelun.
Isojora

| Isojora |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Jorat Aegithinidae
Suku::  Jorat Aegithina
Laji::  lafresnayei
Kaksiosainen nimi
 Aegithina lafresnayei  (Hartlaub, 1844) 
Katso myös
   Isojora Wikispeciesissä   Isojora Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isojora (Aegithina lafresnayei) on kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Etelä-Myanmarin, Etelä-Thaimaan, Indokiinan, Etelä-Kiinan ja Malakan niemimaan. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Melakasta Malakan niemimaalta 1844. Laji on nimetty Frédéric de Lafresnayen kunniaksi.
Ivan Dzeržinski

Ivan Ivanovitš Dzeržinski (ven. Ива́н Ива́нович Дзержи́нский; 9. huhtikuuta (J: 27. maaliskuuta) 1909 Tambov – 18. tammikuuta 1978 Leningrad) oli venäläinen säveltäjä ja pianisti. Dzeržinski tunnetaan erityisesti isänmaallisista ja propagandistisista sävellyksistään. Ennen kaikkea ooppera Hiljaa virtaa Don (1936) nousi Neuvostoliitossa vallanpitäjien suosioon ja se nostettiin esikuvaksi uudesta neuvostotaiteesta vastakohdaksi Dmitri Šostakovitšin Mtsenskin kihlakunnan lady Macbethille. Muita hänen teoksiaan ovat myös Mihail Šolohovin romaaniin perustuva ooppera Uudisraivaajat sekä kolme pianokonserttoa, orkesteriteoksia ja elokuva- ja teatterimusiikkia.
Jacob Aall

Jacob Aall
Jacob Aall (1773–1844) oli norjalainen rautaruukinomistaja ja poliitikko, joka oli muun muassa perustuslakikomitean jäsen Eidsvollin kansalliskokouksessa 1814. Aall oli myös Norjan ensimmäinen kansantaloustieteilijä ja hän harrasti muinaishistorioiden tutkimista.
Tausta

Jacobin isä oli eräs Porsgrunnin merkittävimpiä liikemiehiä. Hän oli kuitenkin päättänyt, että pojasta piti tulla virkamies ja 15-vuotias Jacob lähetettiin Kööpenhaminaan opiskelemaan. Huolimatta huippuarvosanoista ylioppilaskokeessa ja teologisessa virkakokeessa ei hänestä kuitenkaan tullut pappia. Aall oli aina ollut kiinnostunut luonnontieteistä. Hän vaihtoi opintosuuntaustaan ja pitkän Euroopan-opintomatkan jälkeen hän kiinnostui kaivannaistoiminnasta. Vuonna 1799 hän osti Næsin rautaruukin nykyisen Tvedestrandin kunnan alueelta Itä-Agderista yhdessä Niels-veljensä kanssa.
Eidsvollin kansalliskokous 1814

Toisin kuin muut edustajat, Aall meni kokoukseen ilman erityistä valintaprosessia. Prinssi Kristian Frederik oli henkilökohtaisesti taannut hänelle paikan kokouksessa. Hänellä oli mukanaan oma perustuslakiluonnos, jonka pääajatuksia olivat vakaan rahatalouden varmistaminen ja sen estäminen, ettei mikään yhteiskunnan ryhmä saisi liian paljon valtaa. Kuninkaalla tuli olla toimeenpano- ja lainsäädäntövalta, koska hän olisi ainoa, joka voisi nousta erityisintressien yläpuolelle. Veronkanto-oikeuden tuli puolestaan olla kansalla, jolla olisi aito halu rauhaan ja hyvinvointiin.
Vaikka Aallilla oli läheiset suhteet Tanskaan, hän ei nähnyt muuta realistista vaihtoehtoa, kuin valtiounionin Ruotsin kanssa. Hän jopa äänesti itse aiemmin esittämäänsä talousuudistusehdotusta vastaan, koska ajatteli sen aiheuttavan hankaluuksia unionin toteuttamiselle. Hän vastusti teollisuus- ja sahalaitoserioikeuksien poistamista ja siten tuli kannattaneeksi "rahavallan" vaikutusta, mitä vastaan hän oli itse aiemmin varoittanut.
Kansanedustaja, kirjailija, historioitsija

Vuosina 1815–1830 hän oli useita kertoja kansanedustajana Stortingissa ja profiloitui myös kirjailijana, saagojen kääntäjänä ja historioitsijana. Hänen kirjallinen tuotantonsa on tärkeä lähde myös vuoden 1814 tapahtumista.
Jacob Adolf Hägg

Jacob Adolf Hägg (26. kesäkuuta 1850 Östergarn – 1. maaliskuuta 1928 Hudiksvall) oli ruotsalainen säveltäjä.
Varhaiset vaiheet

Hägg sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa Fredrik Wilhelm Klintiltä, joka toimi urkurina Östergarnissa Gotlannissa. Vuonna 1865 Hägg pääsi Tukholman kuninkaalliseen musiikkikorkeakouluun, jossa hän sai pianonsoiton opetusta Jan van Boomilta ja opiskeli lisäksi urkujensoittoa. Vuonna 1870 Hägg sai Jenny Lind -stipendin ulkomailla suoritettavia kaksivuotisia opintoja varten. Syyskuusta 1870 lokakuuhun 1871 Hägg oli Kööpenhaminassa, jossa hän sai sävellys- ja soitinnusopetusta Niels Wilhelm Gadelta sekä pianonsoiton opetusta Edmund Neupertilta. Syksyllä 1871 Hägg suuntasi Berliiniin. Hän sävelsi sellolle ja pianolle sonaatin, jonka kantaesitti tammikuussa 1872 Dresdenissä sellisti Friedrich Grützmacherin kanssa. Teos oli menestys, ja sen julkaisi pian Breitkopf & Härtel Häggin opuksena 1. Kevään 1872 Hägg vietti Wienissä, jossa hän jatkoi sävellystyötään ja sai pianotunteja Anton Doorilta. Kesällä 1872 Hägg tapasi Jenny Lindin Lontoossa. Hänen stipendiään pidennettiin nelivuotiseksi. Syksyllä 1872 ja keväällä 1873 Hägg opiskeli kontrapunktia Berliinissä Friedrich Kielin johdolla. Gaden suosituksesta hän meni vielä Sveitsin kautta Italiaan ja pysyi siellä, kunnes palasi kesällä 1874 Ruotsiin. Häggistä tuli kysytty säestäjä ja kamarimuusikko, mutta hän sai myös arvostusta säveltäjänä, ja muiden muassa H. C. Andersen kirjoitti runoja hänen yksinlaulujaan varten.
Sairaus ja myöhempi ura

Hägg kärsi Ruotsiin palattuaan psykiatrisista ongelmista. Hän meni vuonna 1878 naimisiin, mutta joutui vuonna 1880 mielenterveyspotilaiden laitokseen Växjöön, josta hänet kirjattiin ulos vasta vuonna 1895. Sairaus ja sairaalassa vietetty pitkä aika aiheuttivat tauon Häggin osallistumisesta musiikkielämään. Sairaalajaksonsa jälkeen Hägg kuitenkin jatkoi sävellystyötään. Uuden musiikin tekemisen ohella hän muokkasi ja sovitti uudelleen varhaisia teoksiaan. Hän sai niitä myös julkaistuiksi ja esitetyiksi. Vuosina 1895–1899 Hägg asui veljensä Wilhelmin luona Hedvigsforsissa Hälsinglandissa. Tämän jälkeen hän asui maatilalla Norjan Aursundjärvellä vuoteen 1909. Hägg vietti vielä lyhyen ajan Svegissä ennen asettumistaan Hudiksvalliin.
Hägg teki ajoittain julkisia esiintymisiä pianistina muun muassa Sven Kjellströmin kanssa. Lisäksi hän piti jonkin verran pianonsoiton ja musiikin teorian oppitunteja. Muutoin hän vietti eristäytynyttä elämää ja keskittyi säveltämiseen. Häggin opintojensa myötä omaksumaa perinteistä romanttista tyyliä pidettiin jo vanhanaikaisena hänen päästyään sairaalasta. Hägg ei omaksunut uudempia musiikillisia ihanteita, mikä heikensi hänen suosiotaan säveltäjänä. Hän sävelsi runsaasti pianomusiikkia, joihin kuului pianosonaatteja, sarjoja, muunnelmateoksia ja miniatyyrejä. Häggin tuotantoon kuuluu myös yli kaksikymmentä orkesterisävellystä, joista noin puolet on kuitenkin sovituksia pianokappaleista. Häggin kolmesta kokonaisesta sinfoniasta vain kaksi on kokonaisuudessaan säilynyt. Lisäksi hän hahmotteli neljännen sinfonian pianoduona. Nordisk symfoni (Es-duuri) on varhaisen sellosonaatin ohella yksi Häggin arvostetuimmista sävellyksistä. Häggin vokaalimusiikki on jäänyt vähemmälle arvostukselle. Hän kuitenkin sävelsi muun muassa teoksen Studenten fra Lund tenorille ja baritonille, mieskuorolle ja pianolle. Myöhemmin hän teki siitä myös orkestroidun version. Lisäksi Hägg sovitti Hälsinglandista ja Norjasta keräämäänsä kansanmusiikkia. Hän julkaisi kaksi kokoelmaa gotlantilaisista polskasävelmistä vuonna 1876.
Hägg valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1917.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Itävallan Grand Prix 1976

|  Itävallan Grand Prix 1976  |
| --- | --- |
 11 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1976. 
Päivämäärä:  15. elokuuta 1976
Sijainti:  Österreichring, Itävalta
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,909 km
Kilpailun pituus:  54 kierrosta, 319,113 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   James Hunt   (McLaren)
Paaluaika:  1.35,02
Palkintokoroke
Voittaja:   John Watson   (Penske)
Toinen:   Jacques Laffite   (Ligier)
Kolmas:   Gunnar Nilsson   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   James Hunt   (McLaren)
Kierrosaika:  1.35,91 (kierroksella ?)
Itävallan Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. elokuuta 1976 Österreichringin radalla. Kilpailun voitti John Watson.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 28 |  John Watson | Penske-Ford | 54 | 1.30.07,86 | 2 | 9 |
| 2 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 54 | + 10,79 | 5 | 6 |
| 3 | 6 |  Gunnar Nilsson | Lotus-Ford | 54 | + 11,98 | 4 | 4 |
| 4 | 11 |  James Hunt | McLaren-Ford | 54 | + 12,44 | 1 | 3 |
| 5 | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 54 | + 21,49 | 9 | 2 |
| 6 | 10 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 54 | + 34,34 | 3 | 1 |
| 7 | 12 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 54 | + 59,45 | 12 |   |
| 8 | 24 |  Harald Ertl | Hesketh-Ford | 53 | +1 krs. | 20 |   |
| 9 | 38 |  Henri Pescarolo | Surtees-Ford | 52 | +2 krs. | 22 |   |
| 10 | 18 |  Brett Lunger | Surtees-Ford | 51 | Ulosajo | 16 |   |
| 11 | 39 |  Alessandro Pesenti-Rossi | Tyrrell-Ford | 51 | +3 krs. | 23 |   |
| 12 | 33 |  Lella Lombardi | Brabham-Ford | 50 | +4 krs. | 24 |   |
| Kesk. | 22 |  Hans Binder | Ensign-Ford | 47 | Kaasutin | 19 |   |
| NC | 32 |  Loris Kessel | Brabham-Ford | 44 | Ei sijoitusta | 25 |   |
| Kesk. | 9 |  Vittorio Brambilla | March-Ford | 43 | Ulosajo | 7 |   |
| Kesk. | 30 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 43 | Ulosajo | 17 |   |
| Kesk. | 8 |  Carlos Pace | Brabham-Alfa Romeo | 40 | Ulosajo | 18 |   |
| Kesk. | 17 |  Jean-Pierre Jarier | Shadow-Ford | 40 | Polttoaineen syöttö | 8 |   |
| Kesk. | 19 |  Alan Jones | Surtees-Ford | 30 | Ulosajo | 15 |   |
| Kesk. | 34 |  Hans Joachim Stuck | March-Ford | 26 | Polttoaineen syöttö | 11 |   |
| Kesk. | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 24 | Ripustukset | 13 |   |
| Kesk. | 20 |  Arturo Merzario | Wolf-Williams-Ford | 17 | Ulosajo | 21 |   |
| Kesk. | 16 |  Tom Pryce | Shadow-Ford | 14 | Jarrut | 6 |   |
| Kesk. | 3 |  Jody Scheckter | Tyrrell-Ford | 14 | Ripustukset | 10 |   |
| Kesk. | 7 |  Carlos Reutemann | Brabham-Alfa Romeo | 0 | Kytkin | 14 |   |
Intianvarpuspöllö

| Intianvarpuspöllö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Varpuspöllöt Glaucidium
Laji::  radiatum
Kaksiosainen nimi
 Glaucidium radiatum  Tickell, 1833 
Katso myös
   Intianvarpuspöllö Wikispeciesissä   Intianvarpuspöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intianvarpuspöllö (Glaucidium radiatum) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa.
Lintu esiintyy usein yksin, pareittain tai pieninä ryhminä, ja se havaitaan tavallisesti äänen perusteella ilta- tai aamuhämärässä. Länsi-Ghateilla tavattavalla muodolla on kaksi alalajia, joita toisinaan pidetään omina lajeinaan.
Kuvaus

Tämän pienen pöllön pää on pyöreä ja ympäriinsä ohuelti juovikas. Naamassa ei ole selvää erillistä kuviota. Siivet ovat ruskehtavat, pyrstö kapeasti valkojuovainen. Linnulla on kaksi alalajia. Nimilajia tavataan Intian ja Sri Lankan tasangoilla. Länsi-Ghateilla tavattavalla malabaricum-alalajilla on lyhyempi pyrstö ja päässä enemmän ruskeaa. On esitetty, että tämä voisi oikeuttaa oman lajin asemaan.
Höyhenpeite on yläosassa tumman mustanruskea valkoisin juovin. Siipien peitinhöyhenissä on valkeita ja punaruskeita läikkiä. Käsisulat ja kyynärsulat ovat tummanruskeat vaaleanruskein juovin. Alakyljet ovat valkeahkot tai vaalean punaruskeat mustin juovin. Leuassa, ylärinnassa ja mahan keskiosassa on valkeahkoja läikkiä. Silmäterä on keltainen, nokka ja koivet ovat vihreät ja kynnet mustat.
Sri Lankassa laji on aiemmin luettu kuuluvaksi lajiin srilankanvarpuspöllö (Glaucidium castanonotum), mutta sitä pidetään erillisenä lajina, joka esiintyy kostealla vyöhykkeellä.
Elinpiiri

Linnun elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat metsät ja pensastot sekä kosteat pensastot ja kosteikot.
Käyttäytyminen ja ekologia

Tämä varpuspöllö on aktiivinen pääasiassa aamu- ja iltahämärässä mutta ääntelee ja lentää myös päiväsaikaan. Ääni on erottuva ja koostuu nopeutuvista sarjoista prao..prao.prao-prao-prao, joiden voimakkuus vaihtelee, kunnes ääni yhtäkkiä loppuu. Niitä häiritsevät usein drongot, harakkalinnut ja medestäjät. Nuoret poikaset päästävät päiväsaikaan ääniä ”tik”, jotka muistuttavat intiankukastajan ääntä.
Ne oleilevat puiden lehvästössä, ja häirittäessä ne pysyvät hiljaa ja näyttävät oksantyngiltä. Toisinaan ne voivat olla näkyvillä istumassa sähkölinjoilla, ja välillä ne nautiskelevat aamuauringosta, ennen kuin siirtyvät suojaan. Ne saalistavat toisinaan päivällä pieniä Phylloscopus-uunilintuja, joskin pääasiallista saalistusaikaa on tunti ennen auringonnousua ja -laskua. Niiden ravinto koostuu hyönteisistä, pikkulinnuista, matelijoista ja jyrsijöistä.
Pesintäkausi Intiassa ajoittuu maalis-toukokuulle, ja ne pesivät ontoissa puissa 3–5 metrin korkeudessa. Pesässä on yleensä neljä munaa, paitsi lajilla malabaricum kolme.
Alalajit

Sillä on kaksi alalajia:
Glaucidium radiatum malabaricum (Blyth, 1846)
Glaucidium radiatum radiatum (Tickell, 1833)
Aiheesta muualla

Owl pages
Internet Bird Collection
Calls
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jungle Owlet
G. r. malabaricum Keralassa.
Käännös suomeksi
Jalussolmu

Jalussolmu
Jalussolmu on yksi yleisimmistä solmuista kahden köyden liittämiseen yhteen. Se toimii niin samanpaksuisille kuin eripaksuisillekin köysille. Solmu on luotettava ja helposti avattavissa myös kuormituksen jälkeen.
Oikein tehdyssä jalussolmussa paksumpaan köyteen tulee yksinkertainen mutka ja ohuempi köysi kiedotaan tämän mutkan ympärille. Vapaat päät tulevat samalle puolelle. Käänteinen versio, jossa vapaat päät ovat solmun eri puolilla, ei ole yhtä luja. Jalussolmun voi tehdä myös silmukkaan.
Lippusolmu eli kerrattu jalussolmu.
Jos köydet ovat huomattavan eripaksuisia, käytetään kerrattua jalussolmua eli lippusolmua. Siinä ohuempi köysi kierretään kahteen kertaan paksumman ympäri ja itsensä ali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jalussolmu Wikimedia Commonsissa
Isojoen vapaaseurakunta

| Hopetime Church> Isojoen vapaaseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Kingdom Church
Perustettu:  2006
Pastori:  Vesa Siltaoja
Pääkirkko:  Wanha Navetta Siltaojantie 29 Isojoki
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isojoen vapaaseurakunta eli Hopetime Church on isojokelainen vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 2006 ja seurakunta kuului aikaisemmin Suomen vapaakirkon jäsenseurakunnaksi. Nykyään seurakunta on osa Kingdom Church-kirkkokuntaa. Seurakunnan pastoripariskuntana toimii Vesa ja Terhi Siltaoja. Isojoella on ollut vapaakirkollista toimintaa vuodesta 1947 lähtien. Vuoteen 1982 seurakunta toimi Porin vapaaseurakunnan yhteydessä ja vuosina 1982–1990 Kurikan vapaaseurakunnan yhteydessä. Seurakunnan tilat ja toimisto sijaitsevat Isojoella osoitteessa Siltaojantie 29. Seurakunta toimii lisäksi Porissa, Pomarkussa ja Kankaanpäässä.
Ivan Dresser

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 3 000 m joukkue |  |
Ivan Chandler Dresser (3. heinäkuuta 1896 Flandreau, Etelä-Dakota – 27. joulukuuta 1956 New York, New York) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili kestävyysjuoksussa.
Dresser osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1920, jolloin hän osallistui 5 000 metrille ja 3 000 metrin joukkuejuoksuun. Hän selviytyi 5 000 metrillä finaaliin, mutta ei juossut siinä maaliin asti. 3 000 metrin joukkuekilpailussa hän juoksi kultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa. Dresser juoksi kilpailun finaalissa kuudenneksi parhaan henkilökohtaisen ajan. Hänen lisäkseen kultaa voittaneeseen joukkueeseen kuuluivat Horace Brown ja Arlie Schardt.
Hänen ennätyksensä 5 000 metrillä oli 15.41,8 vuodelta 1920. Hän kuului General Motorsin johtohenkilöihin.