Alfons Håkans
Historia > Laajentuminen Suomessa (1974–1988)

Stefan Håkans otti Alfons Håkans:n vastuulleen isältään Alfonsilta ja äidiltään Idalta vuonna 1974.  Tuolloin Mec-Rastorilla liikejohdon konsultoinnin johtotehtävissä toiminut Stefan Håkans muutti vaimonsa ja vastasyntyneen poikansa Joakimin kanssa Helsingistä Turkuun. Varustamon taloudellinen tilanne oli vaikea, eikä Stefan Håkans pystynyt aluksi maksamaan itselleen palkkaa. Perheelle kuitenkin järjestyi asunto, ja perheensä elättämiseksi Stefan otti toisen työn Turun ylioppilaskyläsäätiön Ikituurin talousjohtajana samalla, kun hän johti Alfons Håkansia.
Stefanin vastuulle varustamolla kuuluivat aluksi markkinointi sekä toimintojen laajentaminen, kun taas isä Alfons jatkoi hinaaja Fartin päällikkönä. Varustamo oli pieni, ja sen toiminta pyöri vain muutaman avainhenkilön varassa. Kun Stefan Håkansista tuli yhtiön toimitusjohtaja, yritys muutti omaan toimistoon osoitteeseen Linnankatu 36 Turussa. Toisin kuin isänsä, Stefan ei työskennellyt aluksilla, ja hänen johtamanaan yrityksen profiili muuttui radikaalisti. Aiemmin vahvasti omistajansa ammatti-osaamisen ympärille keskittynyt varustamo alkoi toimia enemmän yhtiönä, jota johti henkilö, jolla oli sekä teoreettista että käytännön tietoa markkinamekanismeista. Stefan Håkans esitteli uuden liiketoimintamallin hinaaja Simsonille. Uudistetun Simsonin toimintaa laajennettiin pelkästä satamahinaustehtävästä raskaiden kuljetusten liiketoimintaan, kuten bulkkilähetysten ja raskaiden teräsosien kuljetuksiin Naviren telakalle Naantaliin. Simsonin ura Alfons Håkansilla jäi kuitenkin lyhyeksi. Lokakuussa 1978 Simsonin hinauksessa ollut kansilautta Atlas irtosi myrskyssä Utön edustalla. Miehistö yritti saada lautan takaisin hallintaansa, mutta Simson ajautui karille ja alkoi ottaa vettä, mikä johti hinaajan uppoamiseen 35 metrin syvyyteen.
Simson oli vakuutettu täydestä arvostaan, ja vakuutuskorvauksella voitiin maksaa käsiraha tehokkaan hinaajan, Kraftin, hankinnasta Kone Oy:ltä. Kraft oli lähes uudenveroinen ja moderni, jäävahvistettu hinaaja. Kraft mahdollisti Alfons Håkans:n laajentumisen, ja yhtiö vahvistikin markkina-asemaansa merkittävästi. Hinaaja osallistui moniin vaativiin erikoiskuljetuksiin, ja yrityksen taloudellinen tilanne parani huomattavasti.
Yhtiön johto siirtyi lopullisesti Stefan Håkansille, kun Alfons Håkans kuoli vuonna 1980. Kuolemaansa saakka hän oli aktiivisesti mukana yrityksen toiminnassa. Isänsä kuoleman jälkeen Stefan Håkans keskittyi yhtiön laivaston alusten tehokkaaseen työllistämiseen. Jos työtilauksia oli enemmän kuin laivasto pystyi hoitamaan, hän hankki lisää aluksia. Käytettyjä hinaajia oli hyvin saatavilla, koska satamahinausten tarve väheni uusien alustyyppien myötä. Stefan hankki edullisesti useita vanhoja, mutta hyväkuntoisia hinaajia. Alfons Håkans Oy:n strategia oli yksinkertainen: Yhtiö osti aluksia, jotka soveltuivat satamahinausten lisäksi myös jäänmurtoon, avomerihinaamiseen ja pelastustehtäviin. Näihin tarpeisiin vastaavia vanhempia aluksia oli saatavilla, ja Håkans laajensikin laivastoaan merkittävästi.
1980-luvulla Alfons Håkans hyötyi Suomen yksityistämisbuumista, joka vaikutti myös satamien ja merenkulun toimintoihin. Turun kaupunki halusi eroon vanhasta jäänmurtaja Iso-Pukista, myi sen Håkansin varustamolle. Yksityistämisen aalto jatkui myös muualla Suomessa, ja erityisesti Kotkan ja Haminan satamakaupungit halusivat päästä eroon satamahinaajistaan. Tähän tilaisuuteen tarttuivat Håkans ja pieni kilpailija Merihinaus P. Murto Ky, jotka perustivat yhteisyrityksen nimeltä Finntugs. Finntugs osti Kotkan ja Haminan satamajäänmurtajat Viikarin ja Herman Kubben. Vuosien saatossa kaupungit ja myöhemmin myös Murto vetäytyivät yrityksestä, jonka jälkeen Finntugsista tuli Håkansin kokonaan omistama tytäryhtiö.