stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sebastian Strandvall
Pelaajaura

Vasa IFK:n kasvatti Strandvall teki Valkeakosken Hakan kanssa kaksivuotisen sopimuksen loppuvuodesta 2006. Edellisellä kaudella Strandvall oli kuulunut VIFK:n vakiopelaajiin, pelaten sen kaikissa Ykkösen otteluissa. Ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudellaan hän onnistui murtautumaan avauskokoonpanon pelaajaksi. Kauden 2008 alussa Strandvall loukkasi jalkansa ja oli loppukauden sivussa Hakan kokoonpanosta. Kaudella 2009 Strandvall oli Hakan tehokkain pelaaja seitsemällä maalilaan ja kahdeksalla maaliin johtaneella syötöllään.
Huhtikuussa 2010 hän siirtyi IFK Mariehamniin. Kahden kautensa aikana IFK Mariehamnissa Strandvall pelasi 48 Veikkausliiga-ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia sekä syötti kaksitoista maalia. Seuraavaksi hän siirtyi kotisedulleen Vaasan Palloseuraan, jossa pelasi kolmen kauden aikana Veikkausliigassa 88 ottelua, joissa hän teki 14 maalia ja antoi 19 maaliin johtanutta syöttöä. Kaudella 2013 hän oli keskeinen tekijä VPS:n saavuttaessa Veikkausliigassa pronssia. näin VPS pääsi Eurooppa-liigan peleihin kaudelle 2014. Strandvall teki joukkueensa tasoitusmaalin IF Brommapojkarnaa vastaan Eurooppa-liigassa VPS:n 2-1-voittoon päättyneessä ensimmäisessä osaottelussa. Hän toimi myös VPS:n kapteenina, ja joukkueen kannattajat äänestivät Strandvallin seuran kaikkien aikojen joukkueeseen juhlavuotisäänestyksessä 2014. Kolmen VPS-kauden jälkeen Strandvall siirtyi Itävallan Kakkosliigassa pelanneen SC Austria Lustenaun riveihin, jossa hän pelasi kevätkauden 2015. Strandvallin kausi Itävallassa päättyi kevääseen 2015, ja hän siirtyi elokuussa 2015 Iraniin teheranilaiseen Rah Ahan Yazdan-joukkueeseen. Strandvallin Iran-kausi kesti talven 2015-2016, jonka jälkeen hän palasi Suomeen.
Keväällä 2016 teki palattuaan Iranista sopimuksen jälleen Veikkausliigaa pelanneen VPS:n kanssa. Iranin palloliitto riitautti kuitenkin sopimuspurun, ja Strandvall pääsi aloittamaan kauden VPS:ssä vasta heinäkuussa. Kausi oli VPS:lle varsin menestyksellinen, ja kaudella 2017 VPS pelasi Eurooppa-liigaa edeten toiselle kierrokselle. Ensimmäisen kierroksen vastustaja NK Olimpija Ljubljana kaatui, ja vieraskentällä Strandvall teki VPS:lle voittomaalin. Seuraavilla kausilla Strandvall jatkoi jalkapallouraansa VPS:ssä, mutta joutui seuran pudottu syksyllä 2019 Veikkausliigasta pelaamaan kaudet 2020 ja 2021 Ykköstä, josta noustiin kaudeksi 2022 jälleen Veikkausliigaan. Kausi 2022 meni Strandvallilla kuitenkin pääosin parantuessa keväisestä loukkaantumisesta.
Sebastian Strandvall pelasi kauteen 2023 päättyneellä uralla kaikkiaan 318 ottelua 12 kauden aikana Veikkausliigassa FC Hakan, IFK Marihamnin ja VPS:n riveissä ja teki niissä 56 maalia.
Syksyllä 2013 Strandvall oli Mixu Paatelaisen johtaman Veikkausliiga-pelaajista koostuneen B-maajoukkueen mukana Meksikossa. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi tammikuussa 2014 Omania vastaan.
Strandvallin veli Matias Strandvall kuuluu Suomen hiihtomaajoukkueeseen, ja toinen veli, myös VIFK-lähtöinen Andreas Strandvall pelannut jalkapalloa Vaasan IFK:ssa ja helsinkiläisessä Gnistanissa seitsemän kauden ajan Ykköstä ja Kakkosta vuosina 2011-2017.
Saavutukset > Henkilökohtainen

Veikkausliigan kuukauden pelaaja toukokuussa 2009 ja lokakuussa 2014
Saavutukset > Joukkueena

Veikkausliigan pronssia kaudella 2013 sekä kaudella 2023 VPS:n riveissä.
Veitshöchheim

| Veitshöchheim |
| --- | --- |

 vaakuna
 Veitshöchheim
 Koordinaatit: 49°49′N, 9°52′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Unterfranken
Piirikunta:  Würzburg
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jürgen Götz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,76 km²
Väkiluku (31.12.2022):  9 634
 – Väestötiheys:  900 as./km²
 
 Kotisivut  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Veitshöchheim on kunta Würzburgin piirikunnassa, Unterfrankenissa Saksassa. Se sijaitsee Mainin itärannalla 6 kilometriä Würzburgista luoteeseen. Kunnalla on pinta-alaa 10,76 neliökilometriä ja väkiluku on 9 634 asukasta.
Veitshöchheim on tunnettu 1680-luvulla rakennetusta Veitshöchheimin linnasta ja sen rokokootyylisestä puutarhasta. Yhdistyneen kuningaskunnan EU-erosta lähtien kunnan alueella Gadheimin kylässä on sijainnut Euroopan unionin maantieteellinen keskipiste.
Hallinto

Veitshöchheimin kuntaan kuuluu Veitshöchheimin keskustaajama ja siitä parin kilometrin päässä sijaitseva Gadheimin kylä, joka liittyi Veitshöchheimiin 1976 Oberdürrbachin kunnasta. Gadheimissa asui vuonna 2019 noin 80 asukasta.
Historia

Ensimmäisen kerran Veitshöchheim mainittiin virallisissa asiakirjoissa vuonna 1097. Kunnan nimessä on viittaus sen suojeluspyhimykseen, Pyhään Vitukseen (saks. St. Veit).
Kulttuuri

Veitshöchheim on tunnettu karnevaaliperinteiden vaalimisesta. Vuodesta 1967 kunnassa on järjestetty Fastnacht in Franken -niminen karnevaaliajan iltajuhla, jota on lähetetty televisiossa vuodesta 1987 lähtien. Veitshöchheimin keskustassa on myös karnevaalihahmoilla koristeltu Haus der Fränkischen Fastnacht, josta löytyy frankkilaista karnevaaliperinnettä esittelevä museo.
Myös Gadheimissa näkyy alueen karnevaaliperinne. Euroopan unionin maantieteellistä keskipistettä kiertää syksyllä 2023 avattu Narr-Erholungsweg-lenkkipolku, jonka varrella on 27 Euroopan unionin jäsenmaahan ja niiden huumoriin liittyvää opastaulua. Noin 5 kilometriä pitkä polku kulkee Gadheimin kylän tuntumassa peltojen ja metsien kautta.
Veitshöchheimin kirjasto sijaitsee vuonna 1855 rakennetussa asemarakennuksessa. Vuonna 2021 kirjasto sai Baijerin kulttuuriministeriön ja Baijerin kirjastoliiton myöntämän Baijerin kirjastopalkinnon osoituksena "innovatiivisesta kirjastotoiminnasta".
Ystävyyskaupungit

Geithain, Saksa
Greve in Chianti, Italia
Pont-l'Évêque, Ranska
Rotava, Tšekki
Lähde:
Kuvia

Veitshöchheimin vanhaa keskustaa
Veitshöchheimin linna
Linnan puutarhaa
Euroopan unionin keskipiste Gadheimin kylässä.
Veitshöchheimin rautatieasema
Haus der Fränkischen Fastnacht
Asyyli

Asyyliryhmä on eräs orgaanisen yhdisteen funktionaalinen ryhmä. Se muodostuu kun karboksyylihaposta poistetaan hydroksyyliryhmä. Se sisältää karbonyyliryhmän ja alkyyliryhmän (R-C=O). Orgaanisessa kemiassa asyyliryhmän nimi (IUPAC-nimi: alkanoyyli) johdetaan yleensä karboksyylihaposta ja sitä esitetään kaavalla RCO–, jossa R tarkoittaa alkyyliryhmää. Tunnettuja asyyliyhdisteitä ovat asyylikloridit, kuten asetyylikloridi (CH3COCl) ja bentsoyylikloridi (C6H5COCI). Asyyliklorideista saadaan asyliumkationeja, jotka ovat hyviä reagensseaja asyyliryhmien liittämiseksi erilaisiin substraatteihin. Amidit (RC(O)NR2) ja esterit (RC(O) ovat asyyliyhdisteitä, kuten myös ketonit (RC(O)R) ja aldehydit( RC(O)H).
Asyyliryhmä (sinisellä) ketonissa (ylhäällä vasemmalla), asyliumkationissa  (ylhäällä keskellä),  asyyliradikaalissa (ylhäällä oikealla), aldehydissä (alla vasemmalla), esterissä (alla keskellä),  amidissa (alla oikealla). (R1, R2, R3 = orgaanisia substituentteja tai vetyatomi)
Walser

| Walser |
| --- | --- |
 Walserin puhuma-alue punaisella.
Tiedot
Alue:   Sveitsi  Itävalta  Italia  Liechtenstein
Puhujia:  23,000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  germaaniset kielet länsigermaaniset kielet yläsaksalaiset kielet saksa alemannimurteet
ISO 639-3:  wae
 Ohje 
Walser on alemannimurteisiin kuuluvat saksan murre, jota walserit puhuvat Sveitsissä, Itävallassa, Liechtensteinissa ja Pohjois-Italiassa. Sillä on paljon yhtäläisyyksiä sveitsinsaksan kanssa. Walseria puhuu äidinkielenään 23,000 ihmistä.
Antti Järvinen

Antti Järvinen on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Järvinen pelasi Superpesistä yhdeksän kauden ajan. Järvinen edusti urallaan Superpesiksessä Kiteen Palloa, Haminan Palloilijoita ja Kouvolan Pallonlyöjiä. Hän pelasi sisäpelissä vaihtajana. Kouvolan Pallonlyöjissä pelatessaan Järvinen saavutti SM-hopean kaudella 2010. Järvinen pelasi urallaan 182 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 73 tavallista juoksua, toi 35 juoksua ja keräsi 590 kärkilyöntiä. Järvinen pelasi urallaan 18 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 19 tavallista juoksua, toi kuusi juoksua ja keräsi 63 kärkilyöntiä. Järvinen pelasi urallaan 42 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 25 tavallista juoksua, toi 23 juoksua ja keräsi 207 kärkilyöntiä.
Minoksidiili

| --- | --- |

Minoksidiili
Systemaattinen (IUPAC) nimi
6-(1-piperidinyyli)pyrimidiini-2,4-diamiini-3-oksidi
Tunnisteet
CAS-numero: 38304-91-5
ATC-koodi: C02DC01
PubChem CID: 4201
DrugBank: APRD00086
Kemialliset tiedot
Kaava: C9H15N5O 
Moolimassa: 209.251 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 2–3 %*
Metabolia: Pääasiassa hepaattinen
Puoliintumisaika: 4.2 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:   (FI)  P(UK) for topical use, otherwise POM
Antotapa: Suun kautta / ulkoisesti, *imeytymisessä eroja iholta ja ruonsulatuskanavasta
Minoksidiili on vasodilaattori eli verisuonia laajentava lääke, joka alun perin oli suun kautta otettava tabletti (tuotenimellä Loniten, Suomessa myös Minona) korkean verenpaineen hoitoon. Sillä kuitenkin havaittiin olevan mielenkiintoinen sivuvaikutus, joka stimuloi hiustenkasvua ja hidastaa hiustenlähtöä. Tämän johdosta Upjohn Corporation tuotti 1980-luvulla topikaalisen (päähän imeytettävän) liuoksen, joka sisälsi minoksidiiliä hiustenlähdön hoitoa varten. Tuohon aikaan tuote kulki nimellä Rogaine ainoastaan Yhdysvalloissa, muualla maailmassa sitä markkinoitiin nimellä Regaine. Minoksidiililiuosta on saatavana kahtena eri pitoisuutena: 2 % konsentraationa ja 5 % konsentraationa. Näistä ensin mainittu on suunnattu naisille ja jälkimmäinen miehille, mutta tuotteita voi käyttää vapaasti sukupuolesta riippumatta. Minoksidiilin tarkkaa vaikutustapaa hiustenlähdön ehkäisemisessä ei tunneta.
Minoksidiili on kalium-kanavan agonisti. Se sisältää typpioksidin (NO) kemiallisen rakenteen, verisuonten dilaattorin (laajentajan), ja voi toimia typpioksidiagonistina. Tämä voi olla selitys minoksidiilin kykyyn stimuloida hiustenkasvua. Koska minoksidiili on typpioksidimainen yhdiste, sen on oletettu toimivan guanylaattisyklaasin, eli vasodilaatioon osallistuvan entsyymin aktivoijana. Tähän päivään mennessä ei ole kuitenkaan havainnoitu cGMP:n tai PKG:n aktivoitumista.
Sivuvaikutukset

Hiustenlähtöön suunnattuna lääkkeenä yleisin sivuvaikutus on kutiava päänahka.
On todettu tapauksia, joissa henkilö voi olla yliherkkä (allerginen) minoksidiilille tai sidosaineena toimivalle propyleeniglykolille, jota käytetään minoksidiilin topikaalisissa koostumuksissa, kuten Rogainessa. Minoksidiili voi aiheuttaa suurissa annoksissa hypotensiota. On myös huomattu, että vaseliinin tai tretinoiinin samanaikainen käyttö minoksidiilin kanssa voi aiheuttaa liian suurta päänahan kautta tapahtuvaa imeytymistä, samoin kuin valmisteen käyttö auringonpolttamalla iholla.
Mikäli minoksidiilin käyttö hiustenlähtölääkkeenä lopetetaan pitkäksi ajaksi, sen mahdolliset positiiviset vaikutukset katoavat ja hiustenlähtö jatkuu kuten aiemmin.
Muita sivuvaikutuksia on:
Akne alueella, johon minoksidiilin topikaalia liuosta annostellaan
päänsärky ja huimaus
erittäin alhainen verenpaine
epäsäännöllinen tai kiihtynyt sydämen lyöntitiheys
hämärtynyt näkö
rintakivut
Aknea lukuun ottamatta kaikki sivuvaikutukset ovat mahdollisia indikaattoreita lääkkeen liiallisesta käytöstä. Vaikka hiustenlähtöön käytettävää minoksidiilia saa reseptivapaasti, on suositeltavaa konsultoida näissä tapauksissa asiantuntevaa lääkäriä mahdollisten terveydellisten riskien välttämiseksi.
Lääkeaine voi kulkeutua äidistä lapseen rintaruokinnan kautta.
Topikaalisen minoksidiilin tuotenimet

Topikaalista minoksidiilia myydään monilla eri tuotenimillä. Alkuperäisen valmistajan Rogainea myydään nykyään tällä nimellä maailmanlaajuisesti (nimestä Regaine on luovuttu). Lääkepatentin umpeuduttua maailmalla on monia eri minoksidiilin valmistajia. Näiden tuotteiden valmistusaineet ja konsentraatiot vaihtelevat, jotkin valmistajat tarjoavat jopa 30 % konsentraatiota. Ei ole todisteita siitä, että suurempi konsentraatio vaikuttaisi tehokkaammin kuin alhaisempi. Alkuperäinen valmistaja kuitenkin julkisti uuden tuotteen, Rogaine Foam, jossa sidosaineena ei enää ole neste, vaan vaahto. Toistaiseksi tätä tuotetta ei ole myynnissä Suomessa.
Suomessa myytäviä topikaalisia tuotteita on tällä hetkellä kaksi: alkuperäinen Rogaine ja ruotsalainen rinnakkaisvalmiste Recrea. Rogainea myydään Suomessa sekä 2 % että 5 % konsentraatioina. Sama pätee myös Recreaan, tuotteiden nimet ovat Recrea ja Recrea Forte.
Viitteitä populaarikulttuurissa

Minoksidiilia parodioitiin Simpsoneiden jaksossa nimeltä "Simpson ja Delilah", jossa päähenkilö Homer Simpson käyttää tuotetta nimeltä 'Dimoxinil' kasvattaakseen hiuksia, ja saa täten nostetta sosiaalisessa elämässään.
Minoksidiiliin on viittaus myös elokuvassa The Naked Gun 33⅓: The Final Insult. Muistelukohtauksessa fiktiivinen hahmo nimeltä Nordberg nähdään suuressa afro-kampauksessa. Kun kerronta palaa nykypäivään, toinen hahmo kysyy häneltä: "Etkös ollutkin yksi ensimmäisiä minoksidiilin testaajia?"
Sex and the Cityn yhdessä jaksossa (k4,j13 the good fight), Carrie löytää Aidanin tavaroista Rogaine -pullon, jonka löytämisestä Aidan nolostuu.
Pakkausselosteet

Recrea (Arkistoitu – Internet Archive)
Rogaine (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Hiukseton.com (Arkistoitu – Internet Archive) (Lääkeyhtiö MSD:n infosivu hiustenlähdöstä)
Human Metabolome Database: Minoxidil (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Minoxidil (englanniksi)
Uusikatu

| Uusikatu> Nygatan |
| --- | --- |

Maa:  Suomi
Tieluokka:  katu
Omistaja:  Oulun kaupunki
Tienpitäjä:  Oulun kaupunki
Alkupiste:  Limingantulli
Päätepiste:  Lävistäjä, Kajaaninkatu
Päällyste:  noppakivi
Kaistaluku:  nelikaistainen (2+2)
Uusikatu (ruots. Nygatan) on Oulun keskustan alueella kulkeva katu ja yksi keskustan tärkeimmistä liikenneväylistä. Se johtaa Oulun ruutukaavakeskustan halki etelälounaasta pohjoiskoilliseen Heinäpäästä Myllytulliin. Katu on suurimmalta osaltaan nelikaistainen, ainoastaan Lävistäjän pohjoispuolinen osuus on kaksikaistainen. Nelikaistainen osuus on lähes kokonaan päällystetty noppakivin.
Uusikaduksi nimetty osuus alkaa Heinäpäästä Puistokadun ja Limingantien risteyksestä ja kulkee nelikaistaisena halki ruutukaavakeskustan. Nelikaistainen osuus muuttuu Lävistäjä-nimiseksi viistokaduksi Kajaaninkadun risteyksessä. Uusikadun loppupää on pihakatua välillä Linnankatu–Heikinkatu.
Historiaa

Aiemmin katu tunnettiin nimellä Pikku Uusikatu. Nykyisen nimensä katu sai vuoden 1907 asemakaavan hyväksymisen yhteydessä, jolloin vanhoja pidempiä kadunnimiä muutettiin lyhyemmiksi.
Syksyllä 1963 Uusikadun ja Saaristonkadun risteykseen asennettiin Oulun ensimmäiset liikennevalot. Valot oli hankittu silloisesta Saksan liittotasavallasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uusikatu Wikimedia Commonsissa
Oulun liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Liikenne:   Oulun liikenne  Oulun seudun liikenne  Potnapekka 
Liikennekeskukset:   Kivisydän  Oritkarin yhdistettyjen kuljetusten terminaali  Oulun lentoasema  Oulun asemakeskus  Oulun rautatieasema  Oulun satama  Pikkaralan rautatieasema  Toppilan rautatieasema  Tuiran rautatieasema 
Oulu kautta kulkevat tiet:   Valtatie 4  Valtatie 20  Valtatie 22  Seututie 815  Seututie 816  Seututie 834  Seututie 836  Seututie 847  Seututie 849  Yhdystie 8300  E8  E75 
Oulun kautta kulkevat rautatiet:   Pohjanmaan rata  Oulu–Tornio-rata  Oulu–Kontiomäki-rata 
Katuja:   Aleksanterinkatu  Isokatu  Kauppurienkatu  Kirkkokatu  Pakkahuoneenkatu  Rantakatu  Rautatienkatu  Saaristonkatu  Torikatu  Uusikatu  Yliopistokatu 
Sillat:   Erkkolan silta  Kiskopolun silta  Joutsensilta  Möljän silta  Rautasilta  Sangin silta  Tuiran sillat 
Muut kaupungin sisäiset tiet:   Hetekyläntie  Joloksentie  Merikoskenkatu  Raitotie  Poikkimaantie  Seututie 833  Seututie 848  Valtatie 
Liittymät välillä Heikinkatu–Puistokatu
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :  Pihakatu (1)
|  |   |  |  |  (umpitie) |  |
|  |  |  |  | Heikinkatu |  |
|  |  |  |  | Linnankatu |  |
 :  (ei väylää välillä Linnankatu–Kajaaninkatu) ( )
 : Nelikaistainen pääkatu (2+2)
|  |   |  |  | Kajaaninkatu Lävistäjä |  |
|  |   |  |  | Asemakatu |  |
|  |   |  |  | Hallituskatu |  Rautatieasema |
|  |   |  |  | Pakkahuoneenkatu |  |
|  |   |  |  | Kauppurienkatu |  Autosaari |
|  |   |  |  |         Saaristonkatu Saaristonkatu |    Jyväskylä, Kemi, Kajaani Torinranta |
|  |   |  |  | Albertinkatu |  |
|  |   |  |  | Sepänkatu |  |
|  |   |  |  | Nummikatu |  |
|  |   |  |  | Heinätorinkatu |  |
|  |   |  |  | Limingankatu |  |
|  |   |  |  | Peltokatu |  |
|  |   |  |  | Puistokatu         Limingantie | Torinranta  Kempele, Limingantulli |
Harmaasiipikotinga

| Harmaasiipikotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Kultasiipikotingat Tijuca
Laji::  condita
Kaksiosainen nimi
 Tijuca condita  Snow, 1980 

Katso myös
   Harmaasiipikotinga Wikispeciesissä   Harmaasiipikotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaasiipikotinga (Tijuca condita) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaasiipikotingaa tavataan pienellä alueella Brasiliassa. Lajin kannaksi on arvioitu 1 000–2 499 yksilöä, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Harmaapyrstökotinga

| Harmaapyrstökotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Harmaapyrstökotingat Snowornis
Laji::  subalaris
Kaksiosainen nimi
 Snowornis subalaris  (Sclater, 1861) 

Katso myös
   Harmaapyrstökotinga Wikispeciesissä   Harmaapyrstökotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaapyrstökotinga (Snowornis subalaris) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaapyrstökotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Yrjö von Grönhagen

Yrjö von Grönhagen.
Yrjö von Grönhagen (3. lokakuuta 1911 Pietari – 17. lokakuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen antropologi ja tietokirjailija.
Tausta

Yrjö von Grönhagenin isä oli suomalainen upseeri ja lehtimies Karl von Grönhagen, jonka sukujuuret juontuivat ruotsalaisesta, saksalaisesta ja hollantilaisesta ylimystöstä. Äiti Zina von Holtzmann, koulutukseltaan oikeustieteen tohtori, polveutui suomalaisesta ja venäläisestä aatelistosta.
Grönhagenin perhe muutti Venäjän vallankumouksen jälkeen vuonna 1920 Viipuriin, missä Yrjö kirjoitti ylioppilaaksi. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi. Vuonna 1933 von Grönhagen kirjoittautui Sorbonnen yliopistoon. Hän päätti tehdä jalkaisin matkan Pariisista Helsinkiin ja kerätä samalla päiväkirjaansa sosiologista aineistoa. Grönhagen patikoi Pariisista Saksaan asti. Saksassa kieltä osaava von Grönhagen viihtyi, sillä hän tunsi myös yhteiskunnan kommunisminvastaisen ilmapiirin omakseen.
Ura Saksassa

Frankfurtilainen sanomalehti julkaisi vuonna 1935 von Grönhagenin kirjoittaman Kalevalan kansanperinnettä käsittelevän artikkelin. Reichsführer-SS Heinrich Himmler kiinnostui artikkelista ja von Grönhagenin kansatieteellisistä harrastuksista ja kutsui hänet tapaamiseen. Yhteydenoton tuloksena von Grönhagen palkattiin SS:n Ahnenerbe-instituuttiin, ja vuonna 1936 hän johti tutkimusmatkaa Laatokan Karjalaan, missä tarkoituksena oli kerätä alueen ikivanhaa kansanperinnettä.
Suomalais-saksalainen retkikunta aloitti matkansa kesäkuussa 1936. Ensin he menivät tapaamaan runonlaulaja Timo Lipitsää ja sen jälkeen Tolvajärvelle, jossa valokuvattiin ja äänitettiin kanteleensoittaja Hannes Vornasen esityksiä. Viimeisenä retkikunnan haastateltavana oli tietäjä ja ennustaja Miron-Aku, jonka loitsujen lausuntaa retkikunta kuvasi ja äänitti. Retkikunta keräsi tietoa myös suomalaisesta saunaperinteestä.
Tämä retken jälkeen von Grönhagen ystävystyi Himmlerin kanssa ja kehitteli erilaisia teorioita suomalaisten ja saksalaisten yhteisestä alkuperästä. Hän sai nimityksen Ahnenerbe-instituutin johtoon, mutta muutaman kuukauden jälkeen instituutin uusi puheenjohtaja tohtori Walter Wüst erotti von Grönhagenin epäpätevänä. Von Grönhagen teki kuitenkin Karjalaan vielä vuosina 1936 ja 1937 kaksi tutkimusmatkaa. Natsihallinnon ja Ahnenerbe-instituutin katse kääntyi itään; esimerkiksi Adolf Hitler ei alun perinkään jakanut innostusta pohjoismaisista kohteista vaan halusi löydettävän yhteyksiä muinaisiin korkeakulttuureihin idässä.
Jatkosodan aikana von Grönhagen toimi Valtion tiedoituslaitoksen edustajana Berliinissä ja muun muassa muokkasi Eino Jutikkalan, Kustaa Vilkunan ja Väinö Auerin vuonna 1941 tekemää Finnlands Lebensraum -teosta paremmin saksalaisia miellyttäväksi. Teoksessa todisteltiin Suomen historiallista oikeutusta Itä-Karjalan ja Inkerinmaan alueisiin, ja sitä oli tarkoitus hyödyntää sovittaessa Suomen rajoista Saksan voitettua sodan.
Sodan jälkeen

Vuonna 1945 von Grönhagen pidätettiin Oslossa, jonne hänet oli siirretty palauttamaan sotavankeja. Valtiollinen poliisi kiinnostui hänen poliittisesta urastaan. Grönhagen pidätettiin ja vietiin Åkerhusin vankilaan, jossa britit pitivät natsien kanssa yhteistyöstä epäiltyjä. Kun raskauttavia seikkoja ei löytynyt, hänet vapautettiin. Pidätys jatkui Suomessa. Oikeuden päätöksellä von Grönhagen vapautettiin 1947.
Sodan jälkeen kirjoittamassaan kirjassa Himmlerin salaseura von Grönhagen kuvasi lähinnä 1930-luvulla tekemäänsä tieteellistä yhteistyötä Himmlerin ja saksalaisten kanssa.
Sodan jälkeen von Grönhagen toimi liike-elämän palveluksessa. Hän tutustui vuonna 1959 ekumeeniseen kristilliseen Konstantinus Suuren ritarikuntaan (Ordo Sancti Constantini Magni) ja oli mukana perustamassa ritarikunnan alueosastoa Suomeen. Alueosasto aloitti toimintansa vuonna 1959. Grönhagen muutti vuonna 1964 Kreetalle, jossa hän toimi ritarikunnan pääsihteerinä. Vuodesta 1970 von Grönhagen toimi Ateenassa ritarikunnan kanslerina ja kunniasuurmestarina. Samana vuonna ritarikunta otettiin von Grönhagenin ansiosta Aleksandrian patriarkaatin suojeluun, ja samalla se sai virallisen kansainvälisen statuksen.
Grönhagen asui viime vuosiinsa saakka vakinaisesti Kreikassa. Hän vietti kesät perheineen Lapissa, jossa hän omisti majoitusliikkeen Tenojoen varrella.
Meriarkeologi ja tietokirjailija Juhani Grönhagen (s. 1949) on Yrjö von Grönhagenin poika.
Teokset

Yrjö Grönhagen:Finnische Gespräche. Norland Verlag, Berlin, 1941, 108 s.
Yrjö Grönhagen: Karelien, Finnlands Bollwerk gegen den Osten. Franz Muller Verlag, Dresden, 1942, 61 s. + kuvaliite.
Herta ja Yrjö Grönhagen: Das Antlitz Finnlands. Wiking GmbH, Berlin, 1942, 192 s.
Yrjö Grönhagen: Himmlerin salaseura. Kansankirja, Helsinki, 1948, 194 s.
Kirjallisuutta

Jukka Lehesvirta: ”Yrjö von Grönhagen: Himmlerin ’kansatieteilijä’”, Minä vakooja: vakoilun ja vastavakoilun vaiettu todellisuus, s. 114–124.  Helsinki:  Valitut palat, 2007.  ISBN 978-951-584-771-3
Aiheesta muualla

Ordo Sancti Constantini Magni -ritarikunnan sivusto.
Häkkinen, Perttu: Nuorukainen natsien keskellä. Helsingin Sanomat, 13.5.2014, s. B 3.  Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 16.2.2020.
Kotirinta, Pirkko: Bosen ja von Grönhagenin äänityksistä vaiettiin pitkään. Helsingin Sanomat, 14.10.2009, s. C 1.  Sanoma News Oy. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 16.2.2020.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Tšekki  Puola 
Muut:  IdRef