stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anne Berner
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
.aspx Anne Berner Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Anne Berner Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Anne Berner, (Arkistoitu – Internet Archive) Valtioneuvosto
Uusi lastensairaala (Arkistoitu – Internet Archive) HUS.fi
Tuoreen kansanedustajan Anne Bernerin laaja haastattelu, Image-lehti, syyskuu 2015.
| n k Sipilän hallitus |
| --- | --- |
Sipilä
Berner Grahn-Laasonen Häkkänen Leppä Lindström Lintilä Mattila Mykkänen Mäntylä Niinistö Orpo Rehn Rehula Risikko Saarikko Soini Stubb Terho Tiilikainen Toivakka Vehviläinen Virolainen
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (49):  Ala-Nissilä  Alatalo  Anttila  Berner  Hakanen  Hautala  Hannakaisa Heikkinen  Honkonen  Hoskonen  Jarva  Juhantalo  Kaikkonen  Kalli  Kalmari  Katainen (2015–2018)  Keränen  Kiviranta  Korhonen  Kosonen  Kulmuni  Kurvinen  Kärnä (2015–2018)  Kääriäinen  Lehtomäki  Leppä  Lintilä  Lohi  Maijala  Hanna-Leena Mattila (2018–2019)4  Nivala (2018)4  Pakkanen  Paloniemi  Parviainen  Pekkarinen  Pirttilahti  Puska (2017–2019)2  Puumala  Pylväs  Rantakangas  Rehn (2015–2017)2  Rehula  Reijonen (2018–)3  Rossi  Saarikko  Savola  Sipilä  Talja  Tiilikainen  Torniainen  Tölli  Vanhanen  Vehkaperä (2015–2018)4  Vehviläinen  Viljanen  Väyrynen (2015)1 
1 Paavo Väyrynen päätti jatkaa Euroopan parlamentissa, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mikko Kärnä. Väyrynen palasi eduskuntaan 2018, mutta ei liittynyt keskustan eduskuntaryhmään. 2 Olli Rehn siirtyi Suomen Pankin johtokuntaan, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Paula Lehtomäki. Lehtomäki päätti kuitenkin jatkaa valtiosihteerinä, jolloin hänen tilalleen nousi Pekka Puska. 3 Elsi Katainen siirtyi Euroopan parlamenttiin, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Eero Reijonen. 4 Mirja Vehkaperä siirtyi Euroopan parlamenttiin, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Eija Nivala. Nivala kuitenkin valittiin Ylivieskan kirkkoherraksi, jolloin hänen tilalleen nousi Hanna-Leena Mattila.
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (35):  Adlercreutz  Berner  Blomqvist  Elo  Feldt-Ranta  Guzenina  Haglund (2015–2016)  Harakka  Harkimo  Juvonen  Kaikkonen  Kasvi  Karimäki  Kauma (2017-2019)  Laiho (2018–2019)  Laukkanen  Lauslahti (2015–2018)  Lehti  Lepomäki  Lindtman  Meri (2015–2019)  Multala  Mykkänen  Mäkelä (2015–2017)  Niikko  Niinistö  Nylander  Rehn-Kivi (2016–2019)  Rinne  Ruoho  Ruohonen-Lerner (2015)  Räsänen  Toivola  Tolvanen  Soini  Stubb (2015–2017)  Vahasalo (2018–2019)  Vanhanen  Viljanen  Uotila 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
1740

| --- | --- |
Vuosisadat: 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku
Vuosikymmenet: 1690-luku · 1700-luku · 1710-luku · 1720-luku · 1730-luku · 1740-luku 1750-luku · 1760-luku · 1770-luku · 1780-luku · 1790-luku · 1800-luku
Vuodet: 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709 1710 · 1711 · 1712 · 1713 · 1714 · 1715 · 1716 · 1717 · 1718 · 1719 1720 · 1721 · 1722 · 1723 · 1724 · 1725 · 1726 · 1727 · 1728 · 1729 1730 · 1731 · 1732 · 1733 · 1734 · 1735 · 1736 · 1737 · 1738 · 1739 1740 · 1741 · 1742 · 1743 · 1744 · 1745 · 1746 · 1747 · 1748 · 1749 1750 · 1751 · 1752 · 1753 · 1754 · 1755 · 1756 · 1757 · 1758 · 1759 1760 · 1761 · 1762 · 1763 · 1764 · 1765 · 1766 · 1767 · 1768 · 1769 1770 · 1771 · 1772 · 1773 · 1774 · 1775 · 1776 · 1777 · 1778 · 1779 1780 · 1781 · 1782 · 1783 · 1784 · 1785 · 1786 · 1787 · 1788 · 1789 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809
Tapahtumia

Benedictus XIV valittiin paaviksi.
Itävallan perimyssota alkoi, kun Maria Teresia seurasi isäänsä Kaarle VI:tta Habsburgien maiden perijänä.
Katovuosi Suomessa.
Syntyneitä

22. tammikuuta – Vincenzo Manni, italialainen katolinen piispa (k. 1815)
25. tammikuuta – Christoph Christian Sturm, saksalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija (k. 1786)
4. helmikuuta – Carl Michael Bellman, ruotsalainen runoilija ja muusikko (k. 1795)
4. helmikuuta – Adam Philippe de Custine, ranskalainen kenraali (k. 1793)
16. helmikuuta – Giambattista Bodoni, italialainen kirjanpainaja (k. 1813)
2. huhtikuuta – Armand-Gaston Camus, ranskalainen vallankumouksellinen (k. 1804)
9. toukokuuta – Giovanni Paisiello, italialainen säveltäjä (k. 1816)
2. kesäkuuta – Donatien-Alphonse-François de Sade, Markiisi de Sade, ranskalainen aristokraatti ja kirjailija (k. 1814)
24. kesäkuuta – Juan Ignacio Molina, chileläinen jesuiittapappi ja luonnontieteilijä (k. 1829)
27. kesäkuuta – John Latham, englantilainen ornitologi, lääkäri ja kustantaja (k. 1837)
15. elokuuta – Matthias Claudius, saksalainen kansanrunoilija ja kirjailija (k. 1815)
16. elokuuta – Georg Magnus Sprengtporten, suomalainen upseeri, Suomen kenraalikuvernööri 1808–1809 (k. 1819)
23. elokuuta – Iivana VI, Venäjän keisari (k. 1764)
26. elokuuta – Joseph Michel Montgolfier, ranskalainen keksijä, toinen ensimmäisen kuumailmapallon rakentajista (k. 1810)
28. elokuuta – Johan Tobias Sergel, ruotsalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja piirtäjä (k. 1814)
31. elokuuta – Johann Friedrich Oberlin, elsassilainen pappi ja filantrooppi (k. 1826)
17. syyskuuta – John Cartwright, englantilainen merimies, majuri ja poliittinen aktivisti (k. 1824)
18. syyskuuta – Johann Friedrich Hartknoch, latvialainen cembalisti ja kustantaja (k. 1789)
21. syyskuuta – Ivan Lepjohin, venäläinen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija (k. 1802)
2. lokakuuta – Juuso Mursu, suomalainen kansanrunoilija (k. 1807)
14. lokakuuta – Carl Gustaf Weman, suomalainen pappi, kielentutkija ja runoilija (k. 1803)
17. lokakuuta – András Dugonics, unkariainen kirjailija, piaristi ja professori (k. 1818)
20. lokakuuta – Isabelle de Charrière, sveitsiläinen kirjailija (k. 1805)
22. lokakuuta – Philip Francis, brittiläinen poliitikko ja kirjailija (k. 1818)
29. lokakuuta – James Boswell, skotlantilainen lakimies ja kirjailija (k. 1795)
4. marraskuuta – Augustus Montague Toplady, englantilainen pappi ja virsirunoilija (k. 1778)
22. joulukuuta – Peter Christian Abildgaard, tanskalainen lääkäri ja eläinlääkäri (k. 1801)
24. joulukuuta – Anders Lexell, suomalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä (k. 1784)
25. joulukuuta – Christoffer Bogislaus Zibet, ruotsalainen vapaaherra ja virkamies (k. 1809)
Andrianampoinimerina, madagaskarilainen Ambohimangin ja Imerinan hallitsija (k. 1810)
Samuel Henley, englantilainen pappi, professori ja rehtori (k. 1815)
Samuel Webbe, englantilainen säveltäjä ja urkuri (k. 1816)
Matti Åkerblom, suomalainen rakennusmestari ja kirkonrakentaja (k. 1819)
Kuolleita

5. tammikuuta – Antonio Lotti, italialainen säveltäjä, urkuri ja musiikkipedagogi (s. 1667)
13. tammikuuta – William Turner, brittiläinen säveltäjä (s. 1651)
24. tammikuuta – Nils Strömcrona, Ruotsin luotsitoimen johtaja (s. 1664)
25. tammikuuta – Geminiano Giacomelli, italialainen säveltäjä (s. 1692)
27. tammikuuta – Louis Henri de Bourbon, ranskalainen ruhtinas ja Condén suvun päämies (s. 1692)
30. tammikuuta – Isak Björklund, suomalainen itämaisten kielten professori (s. 1686)
6. helmikuuta – Klemens XII, paavi (s. 1652)
9. helmikuuta – Vincent Lübeck, saksalainen säveltäjä ja urkuri (s. 1654)
23. maaliskuuta – Olof Rudbeck nuorempi, ruotsalainen lääkäri, kasvi-, lintu- ja kielitieteilijä (s. 1660)
31. toukokuuta – Fredrik Vilhelm I, Preussin kuningas (s. 1688)
1. kesäkuuta – Alexander Hacks, suomalainen runoilija (s. 1705)
27. kesäkuuta – Josef Klovensich, suomalainen pormestari ja valtiopäivämies (s. 1676)
8. heinäkuuta – Artemi Volynski, venäläinen valtiomies (s. 1689)
16. heinäkuuta – Maria Anna, Espanjan kuningatar, kuningas Kaarle II:n puoliso (s 1667)
20. lokakuuta – Kaarle VI, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Itävallan arkkiherttua ja Unkarin kuningas (s. 1685)
28. lokakuuta – Anna, Venäjän keisarinna (s. 1693)
Daniel Krman, slovakialainen luterilaisen kirkon superindendentti (s. 1663)
Giuseppe Guarneri, italialainen viulunrakentaja (s. 1666)
Anne Lammila

| Anne Lammila |
| --- | --- |
 Anne Lammila vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1957 (ikä 67)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  diplomaatti
Puoliso:  Markku Saksa
Muut tiedot
Koulutus: kauppatieteiden maisteri
Raija Anne Lammila (s. 6. joulukuuta 1957) on suomalainen diplomaatti. Hän on työskennellyt marraskuusta 2020 alkaen Suomen suurlähettiläänä Pretoriassa, Etelä-Afrikassa. Aiemmin hän työskenteli toukokuusta 2017 lähtien pääkonsulaatin päällikkönä Pietarissa. Sitä ennen hän oli syksystä 2015 alkaen Suomen tasa-arvosuurlähettiläs ulkoasiainministeriön Ihmisoikeuspolitiikan yksikössä ja Suomen Meksikon-suurlähettiläs 2011–2015 edustaen samalla Suomea myös Kuubassa, Haitissa, Nicaraguassa, Hondurasissa, Guatemalassa, El Salvadorissa, Costa Ricassa, Panamassa ja Belizessä.
Lammila valmistui kauppatieteiden maisteriksi kansainvälisen hallinnon alalta Turun kauppakorkeakoulusta 1983. Hän aloitti samana vuonna ulkoministeriön palveluksessa. Lammila työskenteli vuosina 1983–1995 eri tehtävissä Pariisissa, Brasiliassa, Madridissa ja ulkoasiainministeriön poliittisella sekä kauppapoliittisella osastolla ja oli 1995–2000 pysyvän edustajan sijainen Suomen Unesco-edustustossa Pariisissa. Vuosina 2000–2001 hän toimi lähetysneuvoksena ulkoasiainministeriössä Latinalaisen Amerikan yksikössä ja 2001–2006 Latinalaisen Amerikan ja Karibian yksikön päällikkönä Amerikan ja Aasian osastolla. Lammila toimi edustuston päällikön sijaisena Suomen Washingtonin suurlähetystössä 2007–2011.
Vuonna 2015 Meksikon kongressin edustajainhuone vihki Lammilan kunniatohtoriksi. Perusteena oli hänen arvokas työnsä sen hyväksi, että kaikilla lapsilla ja nuorilla olisi oikeus koulutukseen.
Lammila puhuu suomen, ruotsin ja englannin lisäksi ranskaa, espanjaa, portugalia ja venäjää. Hän on ollut 1980-luvulta alkaen naimisissa toimittaja-kirjailija Markku Saksan kanssa. Lammilalla on kolme aikuista lasta.
Adriana Araújo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Araújo vuonna 2016. |  Araújo vuonna 2016. |  Araújo vuonna 2016. |  |
Maa:  Brasilia
Naisten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 60 kg |  |
Adriana dos Santos Araújo (s. 11. huhtikuuta 1981 Salvador) on brasilialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Araújo voitti 60 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Lontoossa 2012. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän hävisi ensimmäisen ottelunsa suomalaiselle Mira Potkoselle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adriana Araújo Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Andreas Seidl

| Andreas Seidl |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1976 (ikä 49) Passau, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Andreas Seidl (s. 6. tammikuuta 1976 Passau) on saksalainen tallipäällikkö.
Seidl on työkennellyt Formula 1:sissä BMW Sauberilla ja DTM -sarjassa BMW:llä. Seidl oli aiemmin myös FIA World Endurance Championship -sarjassa kilpailleen Porsche Team -tallin tallipäällikkö. Hän oli McLarenin Formula 1 -tallin tallipäällikkö kausina 2019–2022.
Joulukuussa 2022 Seidlin tiedotettiin siirtyvän Sauberin toimitusjohtajaksi kaudesta 2023 eteenpäin.
Ben Chilwell

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Benjamin James Chilwell
Syntymäaika: 21. joulukuuta 1996
Syntymäpaikka: Bedford, Englanti
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Chelsea
Junioriseurat
0000–2015: Leicester City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2020 | Leicester City | 99 | (4) |
| 2015 | → Huddersfield Town | 8 | (0) |
| 2020– | Chelsea | 70 | (8) |
Maajoukkue
| 2014 | Englanti U18 | 3 | (0) |
| 2014–2015 | Englanti U19 | 6 | (0) |
| 2015 | Englanti U20 | 3 | (1) |
| 2016–2018 | Englanti U21 | 10 | (0) |
| 2018– | Englanti | 21 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. kesäkuuta 2024.
Benjamin James Chilwell (s. 21. joulukuuta 1996 Bedford) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Vasenjalkainen Chilwell on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura

Chilwell on Leicester Cityn kasvatti. Marraskuussa 2015 hän siirtyi lainalle Englannin mestaruussarjan Huddersfield Towniin, jossa hän pelasi kahdeksan ottelua, ennen kuin palasi takaisin Leicesteriin tammikuussa 2016.
Chilwell pelasi ensimmäisen ottelunsa Leicesterin ykkösjoukkueessa FA Cupin ottelussa Tottenhamia vastaan tammikuussa 2016. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaksi ottelua Mestarien liigassa ja 12 ottelua Englannin Valioliigassa. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki Tottenhamia vastaan toukokuussa 2017. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 24 Valioliigaottelua, näistä 20 avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän oli avauksessa kahta vaille kaikissa sarjaotteluissa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 27 valioliigaottelua ja teki kolme maalia.
Elokuussa 2020 Chilwell siirtyi Leicesterista Chelseaan 50 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Debyyttikaudellaan hän pelasi Chelseassa 27 liigaottelua, joissa teki kolme ja syötti viisi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja oli avauskokoonpanossa myös voittoon päättyneessä loppuottelussa. Hän teki maalin puolivälierässä FC Portoa vastaan. Hän pelasi myös tappiollisessa FA Cupin loppuottelussa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi kuusi ottelua Valioliigassa ja viisi Mestarien liigassa ennen kuin sai nivelsidevamman marraskuun loppupuolella. Hän teki paluun kentille kauden viimeisen valioliigaottelun viime hetkillä. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Valioliigassa 23 ottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Kaudella 2023–2024 hän kärsi hamstring- ja polvivammoista ja pelasi vain 13 valioliigaottelua. Valtaosassa pelaamistaan otteluista hän toimi Chelsean kapteenina, muun muassa tappiollisessa liigacupin loppuottelussa.
Maajoukkueura

Chilwell edusti Englantia nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 täyden ajan Englannin kaikissa neljässä ottelussa joukkueen yltäessä välieriin. Englannin miesten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan. Hän kuului Englannin hopeajoukkueeseen kesän 2021 EM-kilpailuissa, muttei päässyt pelaamaan yhdessäkään ottelussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Andorraa vastaan lokakuussa 2021. Juhannukseen 2024 mennessä hän on pelannut 21 maaottelua, joista kuudessatoista täyden peliajan.
Alexandre Geniez

| Alexandre Geniez |
| --- | --- |
 Alexandre Geniez huhtikuussa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  182 cm
Paino:  64 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja, mäkimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2010–2012 2013–2016 2017–2020 2021–2022:  Skil-Shimano/Argos-Shimano FDJ Ag2r-La Mondiale Total Direct Énergie / Team TotalEnergies
Suurimmat voitot
 Tre Valli Varesine 2017 Espanjan ympäriajo, 3 etappia 
 Tiedot päivitetty: 2. tammikuuta 2023 
Alexandre Geniez (s. 16. huhtikuuta 1988 Rodez, Midi-Pyrénées) on ranskalainen maantiepyöräilijä.
Geniez aloitti ammattilaisuransa alankomaalaisessa Skil-Shimano/Argos-Shimano-tallissa vuosina 2010–2012. Kausilla 2013–2016 hän edusti FDJ-joukkuetta, 2017–2020 Ag2r-La Mondialea ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2021–2022 Total Direct Énergie / Team TotalEnergies -joukkuetta.
Geniez voitti Espanjan ympäriajossa 2013 Peyragudesiin päättyneen 15. etapin yli kolmen minuutin erolla Michele Scarponiin. Espanjan ympäriajossa 2016 hän voitti Dumbríaan päättyneen neljännen etapin 21 sekuntia ennen Rubén Fernándezia. Hän voitti Tre Valli Varesine -kilpailun 2017. Espanjan ympäriajossa 2018 hän voitti 12. etapin tasa-ajalla ennen Dylan van Baarlea
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Antti Latikka

| Antti Latikka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. marraskuuta 1990 (ikä 34)
Uimari
Lajit:  Uinti
Seurat:  Swimming Club Rovaniemi
Valmentaja:  Gerd Büttner
Antti Latikka (s. 6. marraskuuta 1990) on suomalainen uimari ja vammaisurheilija.
Kilpailu-ura

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten uinti (S13).Para MM  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten uinti (S13).Para MM  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten uinti (S13).Para MM  | Maa:  Suomi> Miesten uinti (S13). |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Mexico City 2017 | 100 m SU |  |
| Para-EM  | Para-EM  | Para-EM  |  |
|  Pronssia | Funchal 2016 | 100 m SU |  |
|  Pronssia | Dublin 2018 | 100 m SU |  |
Latikka on kilpaillut kolmissa paralympialaisissa. Hän kilpailee heikkonäköisten vammaluokassa S13. Paralympialaisissa paras matka hänellä on ollut 100 m selkäuinti, jolla hän oli Pekingissä 2008  7. sijalla, Lontoon kisoissa 2012 hän oli 8. ja Rio de Janeirossa 2016 6. sijalla. Hänellä on kolme EM- tai MM-mitalia 100 metrin sekauinnista.
Seuratasolla hän edustaa Swimming Club Rovaniemeä
Albion Ademi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 19. helmikuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Pristina, Kosovo, Jugoslavia
Pelipaikka: vasen laitalinkki
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Tianjin Jinmen Tiger
Pelinumero: 7
Junioriseurat
0000–2016: TPS
2016–2017: Inter
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2016 | TPS | 10 | (2) |
| 2016–2019 | Inter | 41 | (5) |
| 2016 | → EIF (laina) | 4 | (0) |
| 2017 | → PS Kemi (laina) | 14 | (2) |
| 2020 | IFK Mariehamn | 22 | (14) |
| 2021– | Djurgården | 11 | (0) |
| 2022 | → FC Lahti (laina) | 14 | (0) |
| 2023– | → IFK Värnamo (laina) | 3 | (0) |
Maajoukkue
| 2015 | Suomi U16 | 2 | (1) |
| 2015–2016 | Suomi U17 | 5 | (0) |
| 2016 | Suomi U18 | 2 | (0) |
| 2017–2018 | Suomi U19 | 11 | (0) |
| 2018–2020 | Albania U21 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. toukokuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. toukokuuta 2023.
Albion Ademi (s. 19. helmikuuta 1999 Pristina, Jugoslavia) on suomalais-albanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa IFK Värnamoa, lainasopimuksella Djurgårdenista. Pelipaikaltaan hän on vasen laitalinkki.
Ademi aloitti jalkapalloilijan uransa 7-vuotiaana pelaamalla Turun Nappulaliigassa ja hän on TPS:n kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa kymmenen ottelua ja teki kaksi maalia Ykkösen kaudella 2015. Heinäkuussa 2016 Ademi siirtyi TPS:stä Interiin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 9. syyskuuta, kun Inter hävisi SJK:lle vieraissa 0–1. Kaudella 2017 Ademi esiintyi kolmessa Veikkausliigaottelussa Interin paidassa, mutta ei vakiinnuttanut pelipaikkansa. Heinäkuussa toinen Veikkausliigaseura PS Kemi hankki hänet loppukaudeksi riveihinsä ja Ademi nousikin välittömästi runkopelaajaksi joukkueessa.  Kaudeksi 2018 Ademi palasi jälleen Turkuun ja voitti Interin mukana Suomen Cupin. Veikkausliigassa hän pelasi 25 ottelua ja teki niissä neljä maalia kaudella 2018. Seuraavalla kaudella hän pelasi 11 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudeksi 2020 hän siirtyi IFK Mariehamniin, jossa hän teki kaikkiaan 14 maalia 22 ottelussa, joka oikeutti hänet toiseksi maalintekijätilastossa. Albion siirtyi kaudeksi 2021 Djurgårdeniin, mutta hän sai pelata yhteensä kahdeksan ottelun aikana vain 93 minuuttia Allsvenskanissa. Ademi siirtyikin maaliskuussa 2022 lainalle FC Lahteen, jossa hän pelasi neljän kuukauden aikana 14 ottelua Veikkausliigaa, onnistumatta kuitenkaan maalinteossa. Kaudeksi 2023 Ademi siirtyi lainalle toiseen Allsvenskan-seuraan, IFK Värnamoon. Värnamolla on lainasopimuksessa osto-optio.
Ademilla on myös Suomen kansalaisuus ja hän edustikin Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta ennen vaihtoa Albanian paitaan vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albion Ademi Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Amanda Palo

Amanda Palo (s. 1989) on helsinkiläinen näyttelijä ja teatterintekijä. Palo on vaikuttanut mm. Ryhmäteatterissa, Kansallisteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa, minkä lisäksi hän on Helsingin Kellariteatterin jäsen vuodesta 2011. Palo kuuluu taidekollektiivi Helsingin Feministisen Salaseuran jäseniin. Amanda Palon esikoiskäsikirjoitus Kilari tuli ensi-iltaan Teatteri Kapsäkkiin 27. marraskuuta 2017. Kyseessä on Amanda Palon käsikirjoittama ja esittämä omaelämäkerrallinen monologiesitys seksuaalisesta väkivallasta ja mielenterveysongelmista, jonka on ohjannut Olga Palo.
Palo on esiintynyt näyttelijä Markku Haussilan musiikkivideolla "Walk of shame" sekä Ville Vierikon ohjaamalla Aino Vennan musiikkivideolla "Waltz to Paris".
Palon isovanhemmat olivat näyttelijät Tauno Palo ja Kirsti Ortola, ja hänen vanhempansa ovat näyttelijä Jukka-Pekka Palo sekä teatteripukusuunnittelija Riitta Anttonen-Palo.
Ekojärvi (Sastamala)

| Ekojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°18′10″N, 23°12′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ekojen valuma−alue (35.137)
Laskujoki:  Ekojoki Rautaveteen 
Järvinumero:  35.137.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,2 m  
Pituus:  2 km  
Leveys:  1,3 km  
Rantaviiva:  6,818 km  
Pinta-ala:  1,02488 km²  
Valuma-alue:  10,34 km²  
Saaria:  1
:  Selkäsaari
 fiEkojärvi 
Ekojärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Ekojärven kylässä sijaitseva järvi.
Maantiede

Järven pinta-ala on 102 hehtaaria ja sen pituus on 2,0 kilometriä ja leveys 750 metriä. Järven rantaviiva on 6,8 kilometriä pitkä ja ranta on avosuota ja luhtaa, vaikka ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Suurin saari on Selkäsaari, joka on 90 metriä pitkä. Järvestä on saanut nimensä Ekojärven kylä, jonka tiloja on järven ympärillä. Loma-asuntoja on soisten rantojen takia vain muutama.
Luonto

Ekojärven Natura 2000-alueen (FI0350001, 232 hehtaaria) omistaa Suomen valtio ja sitä hallinnoi Metsähallitus. Siihen kuuluu matalavetinen Ekojärvi ja sen rannat. Karhunkalliolle on rakennettu lintutorni ja nuotiopaikka. Järvi on arvokas lintujärvi.
Vesistösuhteita

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Ekojärven valuma-alueen pinta-ala on 10,3 neliökilometriä . Siihen laskee Marjasuolta ja Marjasuonmaalta suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 10 kilometriä pitkä Ekojokena päättyvä laskuoja. Laskuojan nimi on aluksi Ekojärvenkanava ja Ekojärvenholvi, muuttuu sitten alempana Lamminojaksi, Harjastenojaksi ja Stormin jälkeen Ekojoeksi. Järven vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä ja Rautaveden 57,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 51,7 metriä.
Historia > Järven tila ennen kuivattamista

Ennen Ekojärven vedenpinnan korkeuden alentamista järvessä oli runsaasti kalaa. Järvellä oli kalamaja, missä kauempaakin tulleet kalastajat majoittautuivat, kun tultiin syyskalastamaan. Läheisessä Ekojärven kylässä tarvittiin lisää niittyjä, joita muodostettiin alentamalla Ekojärven pintaa.