stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaron Lanier
Teokset > Suomennetut teokset

Lanier, Jaron: Et ole koje: Manifesti.  (You Are Not a Gadget: A Manifesto, 2010)  Suomentanut Pietiläinen, Kimmo. Helsinki:  Terra Cognita, 2010.  ISBN 978-952-5697-34-6
Lanier, Jaron: 10 syytä tuhota kaikki sometilit nyt.  (Ten Arguments for Deleting Your Social Media Accounts Right Now, 2018)  Suomentanut Tielinen, Kirsimarja. Helsinki:  Kustantamo S&S, 2019.  ISBN 978-951-524-695-0
Teokset > Suomentamattomat teokset

Information Is an Alienated Expense, Basic Books, 2006. ISBN 0-465-03282-6
Who owns the future? Simon and Schuster, New York NY 2013, ISBN 9781451654967.
Aiheesta muualla

Jaron Lanierin kotisivu. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Sosiaalityö

Sosiaalityö on ammatillista toimintaa, jossa tavoitteena on yksilöiden ja yhteisöjen hyvinvointi; siinä pyritään sosiaalisten ongelmien ehkäisemiseen, vähentämiseen ja poistamiseen.
Sosiaalityön yliopistokoulutuksen yksiköiden muodostaman yhteistyöverkoston Sosnetin määritelmän mukaan sosiaalityöllä tarkoitetaan sosiaalityöntekijän yliopistokoulutuksen saaneen ammattihenkilön toimintaa, joka perustuu tieteellisesti tutkittuun tietoon, ammatillis-tieteelliseen osaamiseen ja sosiaalityön eettisiin periaatteisiin. Sosiaalityöllä tavoitellaan hyvinvointia edistäviä olosuhteita, yhteisöjen toimivuutta sekä yksilöiden toimintakykyisyyttä. Sosiaalityö on yksilöiden, perheiden, ryhmien ja muiden yhteisöjen sosiaalisten ongelmien tilannearviointia ja ongelmienratkaisua. Sosiaalityöntekijöiden työ on ihmisten ja yhteisöjen osallisuuden lisäämistä, palvelujen tuottamista, ongelmien ennalta ehkäisemistä, ratkaisuvaihtoehtojen etsimistä, arviointia ja seurantaa, päätöksentekoa ja heikommassa asemassa olevien asioiden ajamista.
Samalla termillä, sosiaalityö, voidaan viitata myös yliopistolliseen yhteiskuntatieteelliseen oppiaineeseen, sosiaalisiin ongelmiin kohdistuvaan yhteiskuntatieteelliseen tutkimukseen ja yliopistolliseen koulutukseen.
Sosiaalityöntekijän ammattinikettä saa käyttää ainoastaan Valviran laillistuksen saanut yliopistokoulutettu sosiaalityöntekijä. Ammattikorkeakouluista valmistuu sosiaalialan ammattilaisia ja asiantuntijoita, joiden tutkintonimike on sosionomi tai yhteisöpedagogi.
Sosiaalityön kansainvälinen määritelmä

Sosiaalityön kansainväliset järjestöt International Federation of Social Workers ja International Association of Schools of Social Work määrittelivät sosiaalityön kansainvälisesti 2014:
"Sosiaalityö on professio ja tieteenala, jolla edistetään yhteiskunnallista muutosta ja kehitystä, sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä ihmisten ja yhteisöjen voimaantumista ja valtaistumista. Yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden, ihmisoikeuksien, kollektiivisen vastuun sekä moninaisuuden kunnioittamisen periaatteet ovat keskeisiä sosiaalityössä. Sosiaalityö kiinnittyy sosiaalityön, yhteiskuntatieteiden ja humanististen tieteiden teorioihin sekä alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen tietoon. Sosiaalityössä työskennellään ihmisten ja rakenteiden parissa elämän ongelmatilanteiden ratkaisemiseksi ja hyvinvoinnin lisäämiseksi."
Edellä olevaa määritelmää voidaan laajentaa kansallisella ja/tai alueellisella tasolla.
Sosiaalityö Suomessa

Sosiaalihuoltolain 15§ määrittelee sosiaalityön:
"Sosiaalityöllä tarkoitetaan asiakas- ja asiantuntijatyötä, jossa rakennetaan yksilön, perheen tai yhteisön tarpeita vastaava sosiaalisen tuen ja palvelujen kokonaisuus, sovitetaan se yhteen muiden toimijoiden tarjoaman tuen kanssa sekä ohjataan ja seurataan sen toteutumista ja vaikuttavuutta. Sosiaalityö on luonteeltaan muutosta tukevaa työtä, jonka tavoitteena on yhdessä yksilöiden, perheiden ja yhteisöjen kanssa lieventää elämäntilanteen vaikeuksia, vahvistaa yksilöiden ja perheiden omia toimintaedellytyksiä ja osallisuutta sekä edistää yhteisöjen sosiaalista eheyttä."lähde?
Sosiaalityötä tekevät sosiaalityöntekijät. Sosiaalityöntekijät työskentelevät asiakas- ja asiantuntijatehtävissä muun muassa sosiaalitoimistoissa, kunnan sosiaalipalveluissa, kouluissa, terveydenhuollossa, kehitysvammaisten palvelulaitoksissa, perheneuvoloissa, päihdehuollossa, kuntouttavassa työtoiminnassa sekä hanke- ja järjestötehtävissä. Sosiaalityöntekijät työskentelevät sekä julkisen sektorin että yksityisten palvelujen organisaatioissa. Työ eri organisaatioissa painottuu eri tavoin, mutta yhteistä alan akateemisesti korkeakoulutetuille on asioiden ja ilmiöiden tarkasteleminen sosiaalisen näkökulman ja viitekehyksen kautta, yhteiskuntatieteellinen teoreettinen tietoperusta sekä työn ammattieettinen arvopohja.lähde?
Sosiaalityöntekijöiltä edellytetään lain sosiaalihuoltoalan ammattihenkilöistä 7§ mukainen sosiaalityöntekijän kelpoisuus. Kelpoisuuden saa suorittamalla ylemmän korkeakoulututkinnon pääaineena sosiaalityö, jota opetetaan kuudella paikkakunnalla Helsingissä, Tampereella, Jyväskylässä, Kuopiossa, Turussa ja Rovaniemellä yliopistoissa.lähde?
Sosiaalityöntekijöiden työ on vaativaa ja vastuullista asiakas- ja asiantuntijatyötä, jota säätelevät monet lait ja asetukset, ohjeet ja suositukset. Työn yhteiskunnallinen asema velvoitteineen ja kunkin organisaation työn tavoitteet määrittelevät työn erityiset vaativuustekijät. Laaja-alaista osaamista vaativan työn vaikutukset koskettavat syvällisesti yksittäisen ihmisen elämää ja elämisen ehtoja.lähde?
Rakenteellinen sosiaalityö Suomessa

Sosiaalihuoltolain 7§ määrittelee rakenteellisen sosiaalityön:
"Rakenteellisella sosiaalityöllä on huolehdittava sosiaalista hyvinvointia ja sosiaalisia ongelmia koskevan tiedon välittymisestä ja sosiaalihuollon asiantuntemuksen hyödyntämisestä hyvinvoinnin ja terveyden edistämiseksi. Rakenteelliseen sosiaalityöhön kuuluu:"
"1) sosiaalihuollon asiakastyöhön perustuvan tiedon tuottaminen asiakkaiden tarpeista ja niiden yhteiskunnallisista yhteyksistä sekä tarpeisiin vastaavien sosiaalipalvelujen ja muun sosiaalihuollon vaikutuksista;"
"2) tavoitteelliset toimet ja toimenpide-ehdotukset sosiaalisten ongelmien ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi sekä kunnan asukkaiden asuin- ja toimintaympäristöjen kehittämiseksi;"
"3) sosiaalihuollon asiantuntemuksen tuominen osaksi kunnan muiden toimialojen suunnittelua sekä yhteistyö yksityisten palveluntuottajien ja järjestöjen kanssa paikallista sosiaalityötä sekä muuta palvelu- ja tukivalikoimaa kehittäen."
Rakenteellista sosiaalityötä tehdessään sosiaalityöntekijä kokoaa tietoa kentältä asiakkaiden elämäntilanteista ja olosuhteista sekä pohtii rakenteellisia ratkaisuja niiden parantamiseksi. Rakenteelliseen sosiaalityöhön kuuluu lisäksi vaikuttavuuden seuranta. Sosiaalihuollon asiantuntemuksen hyödyntäminen kunnan toiminnoissa ja muiden palveluntuottajien kanssa on keskeinen osa rakenteellista sosiaalityötä.
Kirjallisuutta

Anneli Pohjola, Aino Kääriäinen ja Sirpa Kuusisto-Niemi (toim.): Sosiaalityö, tieto ja teknologia (PS-kustannus, 2010)
Jokinen, Arja & Juhila, Kirsi (toim.): Sosiaalityö aikuisten parissa.  Tampere:  Vastapaino, 2008.  ISBN 978-951-768-223-7
Juhila, Kirsi: Sosiaalityöntekijöinä ja asiakkaina: Sosiaalityön yhteiskunnalliset tehtävät ja paikat.  Tampere:  Vastapaino, 2006.  ISBN 951-768-179-8
Kananoja, Aulikki & Lähteinen, Martti & Marjamäki, Pirjo (toim.): Sosiaalityön käsikirja.  (3. uudistettu p.)  Helsinki:  Tietosanoma, 2011.  ISBN 978-951-885-338-4
Raunio, Kyösti: Olennainen sosiaalityössä.  (2. uudistettu laitos)  Helsinki:  Gaudeamus, 2009.  ISBN 978-952-495-102-9
Toikko, Timo: Sosiaalityön ideat: Johdatus sosiaalityön historiaan.  Tampere:  Vastapaino, 2005.  ISBN 951-768-165-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sosiaalityö Wikimedia Commonsissa
Sosiaaliportti
Sosnet
Sosiaalityö Kehitysvammahuollon tietopankki
Mitä ihmettä on sosiaalityö? Sosiaalinen tekijä -blogin tuottama video
George Lansbury

George Lansbury
George Lansbury pilakuvassa vuodelta 1920
George Lansbury (22. helmikuuta 1859 Halesworth, Suffolk – 7. toukokuuta 1940 Lontoo) oli brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko, kristitty pasifisti ja sanomalehtitoimittaja. Hän oli parlamentin jäsen 1910–1912 ja 1922–1940 ja Työväenpuolueen johtaja 1932–1935.
Suffolkissa syntyneestä Lansburystä tuli sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja työläisten työolosuhteiden puolustaja hänen työskennellessään Lontoon East Endissä köyhien parissa. Hänet valittiin ensi kerran parlamenttiin 51-vuotiaana vuonna 1910. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän esitti pasifistisia näkemyksiä ja julkaisi sosialistista Daily Herald -lehteä 1919–1923.
Vuonna 1929 Lansburysta tuli Ramsay MacDonaldin toisen työväenpuolueen hallituksen yleisten töiden ministeri (First Commissioner of Works). Hallituksen kaaduttua kaksi vuotta myöhemmin ja työväenpuolueen kärsittyä vaalitappion 1931 Lansbury kieltäytyi ministerintehtävästä seuraavassa MacDonaldin ja Stanley Baldwinin kokoomushallituksessa. Hänet valittiin kuitenkin työväenpuolueen johtajaksi 1932, koska oli ainoa ministeritason poliitikko, joka onnistui uusimaan paikkansa parlamentissa. Vähitellen hän alkoi kohdata vastustusta kristillisen elämänkatsomuksensa takia. Vuonna 1935 hänet korvasi Clement Attlee.
Vuonna 1937 Lansbury yritti estää sodan syttymistä käymällä tuloksetta neuvottelemassa muun muassa Adolf Hitlerin kanssa.
Kirjallisuutta

Shepherd, John: Georges Lansbury:At the Heart of Old Labour, Oxford University Press, 2002. ISBN 0-19-820164-8.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Lansbury Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Lapin vanhimmat

Lapin vanhimmat ovat esikoislestadiolaisia maallikkosaarnaajia jotka muodostavat "esikoisten seurakunnan" hengellisen "hallituksen". Heillä katsotaan olevan johtoasema muuhun liikkeeseen nähden. Lapin vanhimmat ovat kotoisin liikkeen syntysijoilta Ruotsin Lapista. Ruotsin Lapin äitiseurakunta lähettää vanhimpia lähetysmatkoille muihin maihin ja vanhimmat toimivat myös ratkaisijoina eri maissa esiintyvissä kiistoissa.
Lestadiolaisuuden alkuvaiheen seurakuntavanhimmista tunnetuimpia olivat Juhani Raattamaa ja Erkki Antti Juhonpieti. Esikoislestadiolaisten mukaan Juhani Raattamaa siirsi vuoden 1897 Lannavaaran kokouksessa "hallituksen toimet" Joonas Purnulle. Tapahtuman jälkeen esikoislestadiolaiset katsoivat  koko herätysliikkeen johdon siirtyneen heille, vaikka 1900-luvun hajaannuksessa seurakunnanvanhimpia esikoisuuteen jäi vain kourallinen. Esikoislestadiolaiset ajattelevat näiden olevan ainoat Laestadiuksen, Raattamaan ja Purnun kanssa yksimieliset. Kokous oli viimeinen johon Juhani Raattamaa osallistui. Toisten mukaan kokouksessa ei annettu seurakunnan hallitusta Joonas Purnun tai kenenkään muun saarnaajan haltuun. Osan mukaan kokouksessa annettiin Joonas Purnulle julkinen varoitus. Uusheräys ja vanhoillislestadiolaisuus torjuivat Ruotsin Lapin vanhimpien aseman liikkeen johtajina.
Esikoislestadiolaisia Lapin vanhimpia ovat olleet 1900-luvun alun hajaannuksen jälkeen mm. Joonas Purnu, Samuel Vettasjärvi, Isak Kuoksu, Isak Niku, Viktor Appelqvist , William Eriksson, Gunnar Jönsson  Evald Larsson ja Levi Larsson. Nykyisiä vanhimpia ovat Odd Minde, Ulf Bolsöy, Håkan Gustavsson, Göran Larsson, Hans-Olof Wettainen, Sven-Åke Blombacke, Egil Ekhorn, Fredrik Lantto, Per-Gunnar Wettsjö, Per Malmelöv, Peter Nilsson ja Gunnar Gustafsson.
Kirjallisuutta

Aikakautemme vanhinten kirjoituksia = Vanhinten kirja I
Vanhinten kirja II
Julkaisukokoelma
Isän ääni 1960-69
Isän ääni 1970-79
Isän ääni 1980-89
Rauhan Side 1979-
Aiheesta muualla

lestadiolaisuus.info: Esikoislestadiolaisuuden synty ja tämänhetkinen tilanne
30. tammikuuta

30. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 30. päivä. Vuodesta on jäljellä 335 päivää (karkausvuonna 336).
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Irja
suomenruotsalainen kalenteri: Gunnel, Gunilla
ortodoksinen kalenteri: Vasili, Vilho, Pasi, Grigori, Reijo, Reko, Riiko, Riku, Johannes, Juhani, Juha, Juho, Jouni, Jussi, Jukka
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Gunná
vanhemmissa kalentereissa: Adelgund, Adelgunda, Alexander, Gunnila, Hillervo, Ludowika
Tapahtumia

1820 – Edward Bransfield löysi Etelämantereen.
1847 – Kalifornialainen Yerba Buena nimettiin San Franciscoksi.
1900 – Etelä-Afrikassa buureja vastaan taistelleet Ison-Britannian joukot pyysivät lisävoimia.
1933 – Saksan presidentti Paul von Hindenburg nimesi Adolf Hitlerin valtakunnankansleriksi.
1934 – Andrei Vasenko, Pavel Feddosejenko ja Ilja Usyskin nousivat kuumailmapallo Osoaviahimilla 22 km:n korkeuteen, mutta pallo putosi ja lentäjät kuolivat
1937 – Adolf Hitler allekirjoitti asetuksen, jolla kiellettiin saksalaisia koskaan vastaanottamasta minkään alan Nobelin palkintoja. Taustalla oli vuoden 1935 rauhanpalkinnon myöntäminen Carl von Ossietzkylle, mitä Hitler piti ”loukkauksena Saksaa kohtaan”.
1945 – Neuvostoliittolainen sukellusvene torpedoi saksalaisen pakolaisia täynnä olleen risteilijä Wilhelm Gustloffin Itämerellä, noin 9 000 ihmistä kuoli.
1969 – The Beatles Rooftop Concert: The Beatlesin viimeinen konsertti pidettiin Apple Records -toimiston katolla. Poliisi keskeytti ex tempore -järjestetyn konsertin.
1972 – Verisunnuntai Pohjois-Irlannissa: brittiarmeija surmasi 13 katolista marssijaa.
1995 – Algerin poliisiaseman ulkopuolella räjähti autopommi, 42 ihmistä kuoli.
2007 – Windows Vista -käyttöjärjestelmä julkaistiin maailmanlaajuisesti.
2008 – 2007 WD5:n laskettiin ohittavan Mars-planeetan lähietäisyydeltä ja saattavan törmätä planeettaan. Törmäystä ei luultavasti kuitenkaan tapahtunut.
2025 – American Airlinesin lento 5342: matkustajalentokone ja sotilashelikopteri törmäsivät toisiinsa ilmassa Washingtonissa, 67 ihmistä kuoli.
Tarja Lappalainen

Kirjailija, kirjoittamisen maisteri (FM) Tarja Lappalaisella on laaja ja monipuolinen tuotanto.
Tarja Anneli Lappalainen on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, ja pääaineena hänellä on kirjoittaminen. Lappalainen toimii kirjailijan ammatin lisäksi myös toimittajana ja luennoitsijana.lähde? Osa Lappalaisen teoksista käsittelee talvi- ja jatkosotaa.
Tunnustuksena ja kiitoksena merkittävästä toiminnasta sotaveteraanityön päämäärien hyväksi Tarja Lappalaiselle myönnettiin 21.8.2018 Suomen Sotaveteraaniliiton ansiomitali. Samalla ansiomitalin saivat mm. ministeri Krista Kiuru ja Ilkka Kanerva.
Lappalaisen kirja Ruijansuomalaisten elämää – Historiaa ja tarinoita Jäämeren rannalta on käännetty myös norjaksi nimellä Fra finske skoger til Ishavet - Ruijafinnenes historie og fortellinger (Siirtolaisuusinstituutti 2011). Kirja luovutettiin presidentti Sauli Niinistölle ja kruununprinssi Haakonille presidentin Norjan valtiovierailun yhteydessä Tromssassa perjantaina 12.10.2012. Varta vasten järjestetyssä kirjan lahjaksi antotilaisuudessa oli seuraamassa runsaasti ihmisiä. Kirjan luovutuksella oli suuri merkitys maiden välisessä kulttuurivaihdossa ja keskustelussa.
Teoksia

Rukoileminen hoitomenetelmänä. Aikamedia, 1994.
Ehditkö istua vierelläni. Päivä Oy, 1998.
Auttamistyö kotona. Tammi, 1998.
Omaishoitajan kirja. Tammi, 1999.
Usko tai älä. Itätuuli, 2001.
Tie uuteen. Kan ry., 2005.
Mallimamma Marjo Sjöroos. Päivä Oy, 2007.
Urheilukirurgi Sakari Orava meillä ja maailmalla. Päivä Oy, 2009.
Fra finske skoger til Ishavet, Ruijafinnenes historie og fortellinger. Siirtolaisuusinstituutti, 2011.
Ruijansuomalaisten elämää – Historiaa ja tarinoita Jäämeren rannalta. Siirtolaisuusinstituutti, 2011.
Kansalliskirjailija Juhani Aho. Edico, 2011.
Surulle aika jättää hyvästit. Edico, 2012.
Salonkielämää – Rakkautta, riitoja ja kirjoittamisen paloa. Breakwater, 2014.
Satutontun tarina. Kvaliti, 2014.
Peetu Peltohiiri ja Hirmu Kolli. Kvaliti, 2015.
Se oli yhtä tulihelvettiä – Talvi- ja jatkosodan kasvot. Docendo, 2016.
Hakkapeliitoista korpisotureihin – Suomalaisen sotilaan taival. Valitut palat, 2018.
Surman suusta maineen poluille – Suuria suomalaisia menestystarinoita meillä ja muualla. Aurinkokustannus, 2018.
Stalinin tappamat – Muurmannin suomalaisten pitkä ja musta yö. Docendo, 2019.
Elämäni urheilukirurgina. Yhdessä Sakari Oravan kanssa, Päivä Oy, 2020.
Raatteen tien jäisestä helvetistä Talin-Ihantalan tulimyrskyyn. Docendo, 2020.
Rakkauden kiirastuli. Arktinen Banaani. 2021.
"Ottakaa ryssiltä aseet" - Kenraali Uno Fagernäsin sodat. Docendo. 2022. ISBN 978-952-38235-6-3
Lapidaria margaretae

| Lapidaria margaretae |
| --- | --- |
 Lapidaria margaretae
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Päivikkikasvit Aizoaceae
Suku::  Lapidaria  (Schwantes) Dinter & Schwantes
Laji::  margaretae
Kaksiosainen nimi
 Lapidaria margaretae  Dinter & Schwantes 
Katso myös
   Lapidaria margaretae Wikispeciesissä   Lapidaria margaretae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapidaria margaretae on päivikkikasvien heimoon kuuluvan monotyyppisen kasvisuvun Lapidaria ainoa laji. Tieteellinen nimi on johdettu latinankielisestä kiveä tarkoittavasta sanasta lapidis, joka viittaa kasvin kivimäiseen ulkonäköön. Lajin epiteetti periytyy kasvin löytäjältä, Namibian Warmbadissa asuneelta saksalaiselta opettajalta Margarethe Friedrichiltä.
Kuvaus

Lapidaria margaretae kasvaa kompaktisti yksi- (harvoin kolmi- tai useampi-) haaraisena, johon vuosittain kasvaa kahdesta kolmeen lehtiparia (viljeltynä jopa useampikin). Vaalean roosanväriset tai lähes valkeat lehdet ovat pyöreähkön kolmikulmaisia, kölimäisiä ja muodostavat selviä rivejä. Lehtien yläpinnalla on hienon karheaa pintarakennetta.
Yksittäiset pystyt kukat ilmestyvät sivuttain yhteenpainautuneeseen kukkaperään. Kukkaan ei liity erityisiä ylälehtiä. Kukassa on kahdeksan (harvoin vain kuusi tai seitsemän) verholehteä ja noin 100 kullankeltaista terälehteä. Kukan 300–500 hedettä ovat enemmän tai vähemmän pystyjä. Ympyränmuotoisesti kasvaneet mesiöt eivät ole selvästi nähtävissä.
Lapidaria margaretae kukkii kotiseudullaan maaliskuusta syyskuuhun. Kukat aukeavat päivällä.
Seitsemän- (harvoin kuudesta- yhdeksään-) osioiset kodat muistuttavat suuresti Titanopsis-suvun vastaavia. Pienet, vaaleanruskeat siemenet ovat päärynänmuotoisia, noin 0,6 millimetriä pitkiä ja 0,5 millimetriä leveitä.
Taksonomia, kromosomiluku ja levinneisyys

Lapidaria margaretaen levinneisyysalue ulottuu namibialaisesta Warmbadin kaupungista viereiseen eteläafrikkalaiseen Northern Capen provinssiin. Kasvi kasvaa kvartsipitoisilla tasangoilla irtokivien seassa. Vuotuinen sademäärä on 250 millimetrin tuntumassa, mistä pääosa sataa maaliskuussa.
Kromosomiluku on  2n=18.
Ensimmäisenä kasvin kuvasi Mesembryanthemum margaretaena Gustav Schwantes vuonna 1920. Yhdessä Kurt Dinterin kanssa vuonna 1928 he sijoittivat kasvin sukuun Lapidaria. Synonyymejä ovat Dinteranthus margaretae ja Argyroderma margaretae.
Hannu-Pekka Lappalainen

Hannu-Pekka Lappalainen (s. 1950) on suomalainen opetusneuvos, kirjallisuuden opettaja, toimittaja ja tutkija. Hän on julkaissut kirjallisuusarvio- ja esseekokoelman Lukijan silmin – matkalla Kafkaan, runoon ja Viroon (2016), ja hän on toimittanut Franz Kafkan Kootut kertomukset -valikoiman (1997). Hänen runokokoelmansa Lähtöön, teille ilmestyi vuonna 2019.
Teokset

Lukijan silmin – matkalla Kafkaan, runoon ja Viroon, kirjallisuusarvio- ja esseekokoelma. BoD - Books on Demand 2016 ISBN 978-952-330-798-8
Lähtöön, teille, runoja. Kulttuurivihkot 2019 ISBN 978-952-7274-28-6
Teokset > Toimitustöitä

Päivänlasku, Kirjayhtymä, 1982 1982 951-26-2346-3
Runon jäljillä Kirjayhtymä, 1987 ISBN 951-26-3047-8
Franz Kafka: Kootut kertomukset, valikoima. Otava 1997 ISBN 951-1-14567-3
Lappi (Tampere)

Omakotitaloja Lapin kaupunginosassa.
Lappi on kaupunginosa Tampereella lähellä Näsijärveä ja Kaupin puistoaluetta. Siellä asuu noin 700 henkilöä. Lapista puhuttaessa viitataan yleensä Lapinniemeen. Kaupunginosassa sijaitsee muun muassa Koukkuniemen vanhainkoti, joka on Euroopan suurimpia vanhainkoteja. Alueella toimii lisäksi pursiseuroja (mm. Tampereen Pursiseura) ja vuoden 1990 asuntomessuille valmistui kylpylä ja asuntoja vanhaan tehdasrakennukseen.
Lapin kaupunginosa on saanut nimensä Näsijärveen pistävästä Lapinniemestä. Nimi saattaa viitata varhaiseen lappalaisasutukseen. Osasta Lapin kaupunginosaa käytetään nimeä Käpylä, joka viittaa alueen ensimmäiseen asukkaaseen, vuonna 1915 sinne muuttaneeseen työmies August Käpyseen. Lapin asemakaava vahvistettiin vuonna 1933. Naistenlahden alue, joka muodostaa virallisesti Tampereen 9. kaupunginosan yhdessä Tampellan vanhan tehdasalueen kanssa, siirtyi Tampereen kaupungin omistukseen vuonna 1877, samaan aikaan, jolloin kaupunki osti Kyttälän alueen Hatanpään kartanolta. Naistenlahden nimen taustalla on tarina, jonka mukaan Teiskosta Messukylän kirkkoon matkalla olleet naiset nousivat täällä maihin jatkaakseen loppumatkan jalan.
Museovirasto on luokitellut Lapin pientaloalueen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lappi (Tampere) Wikimedia Commonsissa
Kuvia Naistenlahdesta Arjenhistoria.fi-palvelimelta
Viinikan ja Lapin esikaupungit 10-vuotiaat, Aamulehti, 04.06.1924, nro 128, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tampereen suuralueet, suunnittelualueet, tilastoalueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustan suuralue: Amuri: Amuri A · Amuri B · Särkänniemi Kyttälä: Jussinkylä · Kyttälä A · Kyttälä B Petsamo: Petsamo Kaleva: Kaleva · Liisankallio · Kalevanrinne · Hakametsä Kalevanharju: Kalevanharju · Järvensivu · Vuohenoja Pyynikki: Pyynikki · Pyynikinrinne · Kaakinmaa Finlayson: Finlayson · Tammerkoski Nalkala-Ratina: Nalkala · Ratina Tammela: Osmonmäki · Tammela A · Tammela B · Tulli Tampella-Lapinniemi: Lapinniemi · Lappi · Tampella Kissanmaa: Kauppi · Kissanmaa · Uusikylä Niihama: Kaupinlaakso · Niihama
Koillinen suuralue: Messukylä : Ristinarkku · Aakkula · Messukylä Olkahinen: Kumpula · Tasanne · Olkahinen Leinola: Leinola · Holvasti Atala: Atala Pappila: Pappila Linnainmaa: Linnainmaa · Hankkio Ojala: Ojala Takahuhti: Takahuhti · Ruotula · Huikas Turtola: Turtola, Viiala Kämmenniemi: Kämmenniemi Nurmi-Sorila: Nurmi · Sorila · Aitoniemi Teisko: Polso · Terälahti · Velaatta · Viitapohja
Kaakkoinen suuralue: Kaukajärvi: Kaukajärvi · Lukonmäki · Annala · Haihara Hervanta pohjoinen: Hervanta luode · Hervanta koillinen Hervanta etelä: Hervanta lounas · Hervanta kaakko Rusko: Rusko Hervantajärvi: Hervantajärvi Vehmainen: Vehmainen Hallila: Hallila
Eteläinen suuralue: Härmälä: Härmälä · Rantaperkiö Koivistonkylä: Rautaharkko · Taatala · Koivistonkylä · Veisu · Korkinmäki · Nirva Peltolammi: Lakalaiva · Peltolammi · Multisilta · Sarankulma · Lahdesjärvi Hatanpää: Hatanpää Nekala: Viinikka · Nekala · Vihioja Muotiala: Jokipohja · Muotiala Vuores: Vuores
Läntinen suuralue: Epilä: Epilä · Epilänharju · Hyhky · Kaarila Haukiluoma: Haukiluoma · Lamminpää Ikuri: Ikuri Kalkku: Kalkku Myllypuro: Myllypuro Pispala: Ylä-Pispala · Tahmela · Ala-Pispala Rahola: Villilä · Rahola Tesoma: Ristimäki · Tesomajärvi Tohloppi: Tohloppi
Luoteinen suuralue: Lentävänniemi: Lentävänniemi Lielahti: Lielahti · Niemenranta · Hiedanranta · Santalahti Lintulampi: Niemi · Pohtola · Ryydynpohja · Lintulampi
Kaupunginosat jotka eivät ole tilastoalueita: Taraste