stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sami Ruotsalainen

Sami Ruotsalainen on suomalainen keramiikka- ja lasimuotoilija. Hän valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2005. Hän on suunnitellut Arabialle Maku-keittiösarjan ja Marimekolle Hyvässä seurassa -astiasarjan, johon kuuluvat astiat on kuvittanut Maija Louekari.
Sami Ruotsalainen suunnittelee myös tekstiilejä. Hän on voittanut Marimekon kannustuspalkinnon ja toiminut pitkään mm. Kristina Isolan assistenttina.
Anti-Masonic Party

| Anti-Masonic Party |
| --- | --- |
Perustettu:  1828
Lopetti:  1840
Ideologia:  vapaamuurarien vastustus   Andrew Jacksonin vastustus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anti-Masonic Party (Vapaamuurarien vastainen puolue) oli Yhdysvalloissa 1820-luvun lopulta 1830-luvun loppuun toiminut puolue, joka vastusti jyrkästi vapaamuurareita. Se oli Yhdysvaltojen ensimmäinen kolmas puolue. Vapaamuurarien vastaisuutta tärkempää puolueelle oli todellisuudessa Andrew Jacksonin vastustaminen.
New Wave of British Heavy Metal

New Wave of British Heavy Metal eli NWOBHM (brittimetallin uusi aalto) on 1970-luvun lopulla Britanniassa syntynyt heavy metal -musiikin tyylilaji. NWOBHM-yhtyeiden merkittävimpiä esikuvia olivat 1970-luvun heavy metal -yhtyeet kuten Black Sabbath. Tyylilajin syntyyn vaikutti myös punkrock, jonka piiristä omaksuttiin sekä visuaalisia että musiikillisia vaikutteita. NWOBHM-musiikissa aiemmin heavy metal musiikissa olleet bluesvaikutteet jäivät pois ja musiikin tempo nopeutui.
Tunnetuimpia tyylilajin edustaja ovat Iron Maiden, Motörhead sekä Def Leppard. Brittimetallin uuteen aaltoon kuuluivat myös Saxon, Angel Witch sekä Samson, jossa lauloi sittemmin Iron Maideniin siirtynyt Bruce Dickinson. Tyylilaji on vaikuttanut myöhempiin metallimusiikin tyylilajeihin kuten thrash metalin syntyyn.
Historia

Punkrock syntyminen 1970-luvun puolivälissä vastareaktiona aikansa yhteiskuntaoloille vaikutti metallimusiikin kehitykseen. Punk vastusti sitä, mitä pidettiin ylimaltillisena ja ylituotettuna ajan rockmusiikkina, johon metallimusiikki kuului. Metallialbumien myyntiluvut laskivat 1970-luvun loppua kohden toisin kuin punkin, diskon ja valtavirran rockin.
Ensimmäisen sukupolven metalliyhtyeet yhtyeet lopettivat toimintansa tai jäivät tauolle yksi toisensa jälkeen: Deep Purple hajosi pian Blackmoren lähdön jälkeen vuonna 1975, ja Led Zeppelin lopetti toimintansa vuonna 1980. Black Sabbath jäi  konserteissaan lämmittely-yhtyeensä Van Halenin varjoon.
Suurten levy-yhtiöiden panostaessa punkiin, monet uudemmat brittiläiset metalliyhtyeet alkoivat ottaa vaikutteita tyylistä. Vaikutteita otettiin hyökkäävästä ja ponnekkaasta tyylistä ja  itsetekemisen ja alhaisen äänentuotantolaadun toimintamallista. Valtavirran ulkopuolella olevat metalliyhtyeet alkoivat julkaista omistautuneelle yleisölle halvasti äänitettyjä julkaisuja itsenäisesti.
Brittiläiset musiikkilehdet kuten NME ja Sounds huomasivat ilmiön ja Soundsin toimittaja Geoff Barton nimesi suuntauksen New Wave of British Heavy Metaliksi. NWOBHM-yhtyeisiin kuuluivat Iron Maiden, Motörhead, Saxon, Diamond Head ja Def Leppard, jotka uudistivat metallimusiikin lajin. Seuraamalla Judas Priestin mallia ne karskiinnuttivat ilmaisua, vähensivät bluesaineksia ja nopeuttivat tempoja.
Punk-yhtyeet saivat Englannin mediassa enemmän huomiota vielä 1970-luvun lopulla, mutta punkin yhteensulautuminen heavy metalin kanssa eteni. NWOBHM eteni valtavirtaan Iron Maidenin, Motörheadin ja Saxonin albumit saavuttaessa sijoituksia Britannian albumilistan top 10:ssä vuonna 1980. Seuraavana vuonna Motörheadista tuli ensimmäinen tyylisuuntauksen yhtyeistä, joka saavutti Britannian listalla kärkisijan No Sleep ’til Hammersmith -albumillaan. Myös yhtyeet kuten Diamond Head ja Venom vaikuttivat merkittävästi metallimusiikin kehitykseen, vaikka eivät olleet yhtä menestyksekkäitä.
NWOBHM-yhtyeitä

Angel Witch
Avenger
Blitzkrieg
Black Sabbath
Cloven Hoof
Def Leppard
Demon
Diamond Head
Ethel the Frog
Girlschool
Grim Reaper
Hell
Hellenbach
Holocaust
Iron Maiden
Judas Priest
Motörhead
Mythra
Praying Mantis
Raven
Samson
Satan
Savage
Saxon
Sledgehammer
Tank
Tokyo Blade
Tygers Of Pan Tang
Venom (Welcome to Hell -debyyttialbumi)
Witchfinder General
Witchfynde
Keskeisiä NWOBHM-albumeita

Angel Witch - Angel Witch (1980)
Avenger - Blood Sports (1984)
Cloven Hoof - Cloven Hoof (1984)
Def Leppard - On Through the Night (1980)
Def Leppard - High´N´Dry (1981)
Def Leppard - Pyromania (1983)
Demon - Night of the Demon (1981)
Diamond Head - Lightning to the Nations (1980)
Grim Reaper - See You in Hell (1983)
Iron Maiden - Iron Maiden (1980)
Iron Maiden - Killers (1981)
Iron Maiden - The Number of the Beast (1982)
Judas Priest - British Steel (1980)
Raven - Rock Until You Drop (1981)
Raven - Wiped Out (1982)
Samson - Survivors (1979)
Satan - Court In The Act (1983)
Saxon - Wheels Of Steel (1980)
Saxon - Strong Arm of the Law (1980)
Saxon - Denim and Leather (1981)
Tank - Filt Hounds of Hades (1982)
Tokyo Blade - Night of the Blade (1984)
Tygers of Pan Tang - Spellbound (1981)
Venom - Welcome to Hell (1981)
Witchfinder General - Death Penalty (1982)
Witchfynde - Give 'Em Hell (1980)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New Wave of British Heavy Metal Wikimedia Commonsissa
Metallimusiikin tyylilajit
Alternative metal
Avantgardemetalli
Djent
Black metal
Death metal
Doom metal
Extreme metal
Folk metal
Funk metal
Glam metal
Goottimetalli
Grindcore
Hard rock
Heavy metal
Industrial metal
Kristillinen metallimusiikki
Metalcore
Neoklassinen metalli
Power metal
Progressiivinen metalli
Rapcore
Sinfoninen metalli
Stoner rock
Thrash metal
Viikinkimetalli
Iron Maiden oli keskeinen yhtye punkrock-vaikutteisessa New Wave of British Heavy Metal -suuntauksessa.
Sisko Istanmäki

Aino Sisko Istanmäki (s. 16. marraskuuta 1927 Laihia) on suomalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on  Liian paksu perhoseksi, josta hän sai Kiitos Kirjasta -mitalin. Sen pohjalta on tehty myös televisioelokuva, jonka ohjasi Heidi Köngäs ja pääosaa Kaisua esittää Kaarina Hazard. Teos on muokattu 2006 selkokielelle.
Istanmäen monet teokset sijoittuvat 1900-luvun puolenvälin ja loppupuolen suomalaiselle maaseudulle. Niissä on sekä traagisia että humoristisia sävyjä.
Teokset

Helmi Vilponen ruusutarhassa (näytelmä, 1969)
Väki ja valta (näytelmä, 1971)
Niin paljon parempi mies.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1991.  ISBN 951-26-3615-8
Liian paksu perhoseksi.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1995.  ISBN 951-26-4065-1
Viimeiset mitalit.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1997.  ISBN 951-26-4183-6
Peili.  Helsinki:  Tammi, 2000.  ISBN 951-31-1780-4
Sisarteni elämät.  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-3072-X
Yöntähti.  Helsinki:  Tammi, 2008.  ISBN 978-951-31-4242-1
Aiheesta muualla

Sisko Istanmäki Kirjasampo.fi:ssä
Pete Parkkonen (laulaja)

| Pete Parkkonen |
| --- | --- |
 Pete Parkkonen esiintymässä YleXPop-tapahtumassa Oulussa vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1990 (ikä 34) Pihtipudas
Muusikko
Laulukielet:  englanti, suomi
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  rock, pop
Levy-yhtiöt:  Sony Music (2008–2011) Warner Music Finland (2012–)
Aiheesta muualla
www.peteparkkonen.fi
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pete Parkkonen Lappeenrannassa vuonna 2012.
Pete Eemeli Parkkonen (s. 8. helmikuuta 1990 Pihtipudas) on suomalainen laulaja, joka tuli julkisuuteen Idolsin neljännen tuotantokauden kautta.
Parkkonen on julkaissut englanninkieliset albumit First Album (2009) ja I’m an Accident (2010). Ensimmäinen suomenkielinen albumi ilmestyi keväällä 2014.
Ura > Idols

Parkkosen ura alkoi Idolsissa. Alkukarsinnoissa hän esitti J. Karjalaisen kappaleen ”Mies jolle ei koskaan tapahdu mitään” ja pihtiputaalaisen yhtyeensä The Woosen kappaleen ”City Queen”. Teatteriviikonloppuna hän esitti jälleen kappaleen ”City Queen” sekä Katy Perryn kappaleen ”I Kissed a Girl”.
Semifinaaleissa Parkkonen lauloi Foo Fightersin kappaleen ”Come Alive”, Danko Jonesin kappaleen ”Cadillac” sekä Eppu Normaalin ”Suomi-ilmiön”. ”Come Alive” oli myös Idols-semifinalistien yhteisellä Tähtiluokka -albumilla (2008).
Finaalissa Parkkonen esitti kappaleet Egotrippi – "Posteljooni", A – "Nothing", Sara – "Rauhan aika", Kings of Leon – "Sex on Fire", Chris Cornell – "You Know My Name", Lenny Kravitz – "A Long and Sad Goodbye" ja Disco Ensemble – "Drop Dead Casanova". Parkkonen sijoittui kilpailussa lopuksi kolmanneksi, sillä hän putosi viimeistä edellisessä finaalijaksossa, jossa hän hävisi Koop Arposelle ja Anna Puustjärvelle (myöh. taiteilijanimellä Anna Puu).
Ura > First Album (2009) ja I’m an Accident (2010)

Joulukuussa 2008 Parkkonen solmi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa.
Parkkosen maaliskuussa 2009 ilmestynyt esikoisalbumi First Album nousi Suomen albumilistan ensimmäiseksi ja myi kultaa. Parkkonen yhtyeineen vieraili maaliskuussa 2009 The Voicen Livenä vieraissa -ohjelmassa ja esitti oman versionsa Britney Spearsin kappaleesta "Womanizer", joka oli myös Livenä vieraissa 2 (2009) -kokoelma-albumilla. Kesällä 2009 Parkkonen sai huomiota unohdettuaan MTV3:n suorassa Pitkä kuuma kesä -ohjelmassa Popedan ”Kuuma kesä” -kappaleen sanat.
Parkkosen toinen albumi I’m an Accident ilmestyi 17. helmikuuta 2010. Levyn nimisingle ”I’m an Accident” julkaistiin 12. tammikuuta 2010. Samana vuonna Parkkonen osallistui Nelosella esitettyyn Kuorosota-ohjelmaan, jossa hänen kuoronsa sijoittui toiseksi Suvi Teräsniskan johtaman Oulun kuoron jälkeen. Parkkosen johtama Pihtiputaan kuoro lahjoitti yli 20 000 euroa äänestystuloista valitsemalleen hyväntekeväisyyskohteelle Popi ry:lle.
Ura > Kolmas albumi (2014)

Kahden englanninkielisen albumin jälkeen Parkkonen julkaisi omaa nimeään kantavan, ensimmäisen suomenkielisen albuminsa 25. huhtikuuta 2014. Albumilta on julkaistu kaksi singleä: ”Mitä minä sanoin” joulukuussa 2013 ja ”Mun” helmikuussa 2014.
Syksyllä 2014 Parkkonen kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelman yhdeksännellä tuotantokaudella. Hän voitti kisan tanssiparinaan Katri Mäkinen.
Marraskuussa 2016 Parkkonen voitti Tähdet, tähdet -kilpailun.
Ura > Neljäs albumi (2018)

Parkkosen neljäs albumi Pete julkaistiin 23. marraskuuta 2018. Albumi sijoittui Suomen viralliselle albumilistalle kahdeksi viikoksi ja sen paras sijoitus oli ensimmäisen viikon kahdeksas sija. Albumin kappaleita oltiin julkaistu ennen albumia singenä. Vuonna 2016 Viivi Huuskan ohjaama "Kohta sataa" -kappaleen musiikkivideosta tuli hitti ja teki vuonna 2016 Parkkosesta seksisymbolin.
Ura > 2022

Toukokuussa 2022 julkistettiin, että Pete Parkkonen on yksi Vain elämää -televisiosarjan kolmannentoista tuotantokauden artisteista.
Yksityiselämä

Parkkonen on kotoisin Pihtiputaalta. Hänen isoisänsä oli Martiniquelta kotoisin ollut sirkustaiteilija ja muusikko Pierre Rassin, jolla oli ollut lyhyt suhde Parkkosen isoäidin kanssa Suomen Tivolin kiertueella Äänekoskella.
Parkkosen isä Kari Parkkonen on myös muusikko. Parkkosella on isosisko Virve ja isoveli Ville, joka esiintyy taiteilijanimellä Ville Eetvartti ja osallistui muun muassa Uuden Musiikin Kilpailuun 2012.
Parkkosella on Johanna von Hertzenin kanssa vuonna 2015 syntynyt poika, joka on heidän yhteishuoltajuudessaan, mutta he eivät ole koskaan olleet parisuhteessa.
Julkaisut

First Album (2009)
I’m an Accident (2010)
Pete Parkkonen (2014)
Pete (2018)
Kirja

Uusitorppa, Aino-Kuutamo: First book - Pete Parkkonen Pihtiputaalta (2009)
Aiheesta muualla

Pete Parkkosen virallinen Facebook-sivusto.
Ylen Elävä arkisto: Pete Parkkosen haastattelu Musiikki-tv:ssä.
Jaana Janhila

Jaana Irmeli Janhila-Anttonen (s. 1968 Elimäki) on suomalainen kirjailija. Hän on valmistunut Jyväskylän yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineenaan kirjallisuus. Hän asuu Jyväskylässä ja toimii vapaana kirjoittajana. Kertomakirjallisuuden lisäksi Janhilan tuotantoon kuuluu useita runoteoksia. Lisäksi hän on julkaissut historiikkeja, artikkeleita, käsikirjoituksia, kuvateoksia, novelleja ja esseitä.
Teoksia

Itto ja valoton valtakunta (kuvittanut Kari Korhonen). Like, 1996.
Viiltoja. Like, 1997.
Marmorikirjat: Lyhyttä proosaa. Kopijyvä, 2000.
Vauvan kanssa.  Helsinki:  Kirjapaja, 2002.  ISBN 951-625-809-3
Perhostanssi. Minerva, 2005.
Sissisotaa kaukopartiossa: osasto Marttinan partiokertomukset 1941-1942 Minerva, 2009
Palkintoja

Einari Vuorelan seuran runokilpailun kunniamaininta 1998.
Laajavuoren Ratsukoiden seuramestaruus, senioreiden estemestaruus 2009.
Corneille (kuvataiteilija)

Corneille
Corneille Guillaume Beverloo (3. heinäkuuta 1922 Liège – 5. syyskuuta 2010 Pariisi) oli alankomaalainen taidemaalari ja graafinen taiteilija.
Corneille syntyi Belgiassa alankomaalaisille vanhemmille ja pääsi Amsterdamin taideakatemiaan vuonna 1940. Hän oli mukana perustamassa Cobra-taiteilijaryhmää. Corneille omaksui vaikutteita afrikkalaisesta taiteesta, jota hän keräili matkustellessaan pitkin maanosaa 1950-luvulla. Muita vaikutteita hän omaksui Pablo Picassolta, Paul Kleeltä sekä värin ja muodon osalta Vincent van Goghilta. Corneillen teoksia kuuluu muiden muassa Cobra-museon, Fine Arts Museums of San Franciscon ja Bostonin Museum of Fine Artsin kokoelmiin.
Merja Huttunen

Merja Tuulikki Huttunen (s. 17. tammikuuta 1955 Helsinki) on suomalainen kirjailija.
Merja Huttunen sai esikoiskirjastaan Hello love sekä J. H. Erkon palkinnon että Kalevi Jäntin palkinnon. Kirjasta otettiin 4 painosta vuosina 1972–1974.
Teokset

Hello love.  Porvoo, Helsinki:  WSOY, 1972.  ISBN 951-0-00645-9
Metsämiehen tytär.  Helsinki:  WSOY, 1976.  ISBN 951-0-07828-X
Esikoinen.  Helsinki:  WSOY, 1982.  ISBN 951-0-11497-9
Tähdenlento. Rikun tarina.  Helsinki:  Tamara Press, 1996.  ISBN 951-8994-04-8
Palkinnot

J. H. Erkon palkinto 1972
Kalevi Jäntin palkinto 1973
Aiheesta muualla

Merja Huttunen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)[vanhentunut linkki]
Rautaliekki

| Rautaliekki> Iron Flame |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Rebecca Yarros
Kieli:  englanti
Genre:  romantasia
Julkaistu:  7. marraskuuta 2023
Suomennos
Suomentaja:  Laura Haavisto
Kansitaiteilija:  Bree Archer Elizabeth Turner Stokes
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  21. marraskuuta 2024
ISBN:  978-951-05-0838-1
Sarja: Empyreum
Edeltävä:  Siivenisku
Seuraava:  Myrskynsilmä
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rautaliekki (engl. Iron Flame) on yhdysvaltalaiskirjailija Rebecca Yarrosin kirjoittama fantasiaromaani. Se on Empyreum-kirjasarjan toinen osa, joka seuraa romaania Siivenisku ja edeltää romaania Myrskynsilmä. Teos julkaistiin alkuperäiskielellä 7. marraskuuta 2023. Suomeksi romaanin julkaisee WSOY 21. marraskuuta 2024 ja sen suomentaa Laura Haavisto.
Kirjasarjassa seurataan lohikäärmelentäjäksi kouluttautuvaa Violet Sorrengailia, joka yrittää selvitä hengissä opinnoistaan samalla, kun Navarren kuningaskunnan rajoilla riehuu sota. Toisessa osassa hän suorittaa toisen vuoden opintojaan, mutta Basgiathin sotakorkeakoulun uusi varakomentaja ottaa Violetin silmätikukseen ja painostaa häntä pettämään rakastettunsa.
Sarjan ensimmäisen osan tavoin Rautaliekki on ollut suosittu: pelkästään Yhdysvalloissa kirjaa myytiin ensimmäisen viikon aikana  yli 600 000 kappaletta. Siitä tuli kirjakauppaketju Waterstonesin ennakkotilatuin kirja yhden päivän aikana, neljä kuukautta ennen romaanin varsinaista ilmestymistä. The New York Timesin julkaisemalla myydyimpien kovakantisten kirjojen listalla romaani nousi suoraan ensimmäiseksi ja oli heinäkuuhun 2024 mennessä pysynyt listalla jo 34 viikkoa. Rautaliekki on yltänyt myyntilistojen kärkeen myös muualla maailmassa.
Marko Ahonen

Marko Harri Tapani Ahonen (s. 17. huhtikuuta 1967 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja ja kriitikko. Ahonen kirjoittaa muun muassa sanomalehti Karjalaiseen, Keskisuomalaiseen, Savon Sanomiin, Iisalmen Sanomiin sekä Itä-Hämeeseen. Hän on työskennellyt toimittajana myös Pelit-lehdelle.
Ahonen on julkaissut 1990-luvulla yhden tieteisnovellikokoelman sekä tieteisromaanin. Ahosen uusin kirja on hänen lehtikirjoituksistaan koottu teos Antennin takana. Hän on myös kirjoittanut esipuheen Aku Ankan teemataskukirjaan Sohvaperuna. Huhtikuussa 2017 Ahonen kertoi Keskisuomalaisen haastattelussa valmistelevansa neljättä teosta.
Ura

Ahonen valmistui laskentatoimen linjalta merkonomiksi vuonna 1989. Hän teki merkonomialan töitä noin kolmen vuoden ajan, kunnes hän aloitti työnsä Keskisuomalaisen televisio- ja elokuvakriitikkona. Lehden nykyisen varapäätoimittajan Inkeri Pasasen kehotuksesta Ahonen alkoi kirjoittamaan elokuva-arvioita. Hän aloitti kuukausittaisen elokuvapalstan parissa, kunnes työ vaihtui kokopäiväiseksi.
Yksityiselämä

Ahonen asuu tällä hetkellä Äijälässä. Hänen perheeseensä kuuluu aviopuoliso sekä tytär, ja hän harrastaa ohjatusti pianonsoittoa.
Kirjallinen tuotanto

Uusi paratiisi.  (Novelleja)  Tampere:  Suomen sananjalka, 1993.  ISBN 952-978-405-8
Ensimmäinen askel.  (Romaani)  Helsinki:  Jalava, 1997.  ISBN 951-887-101-9
Antennin takana.  (Kolumneja)  Helsinki:  BTJ Kustannus, 2007.  ISBN 978-951-692-660-8
Lähde: Keskisuomalainen
Aiheesta muualla

Marko Ahonen Kirjasampo.fi:ssä
Sylvi Pellonperä

| Sylvi Pellonperä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  polttolinja
Sisäpelirooli:  vaihtaja tai kotiuttaja
Seura:  Manse PP
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Pöytyän Urheilijat
Ammattilaisjoukkueet
:  Manse PP
Sylvi Pellonperä (s. 15. kesäkuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija.
Pellonperä edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Pöytyän Urheilijat. Pellonperä on saavuttanut urallaan yhden SM-pronssin kaudella 2021. Kaudella 2024 Pellonperä voitti Kultaisen räpylän. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Pellonperä on pelannut 20 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 15 juoksua ja kerännyt 74 juoksua. Pellonperä on pelannut 11 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt 19 kärkilyöntipistettä. Pellonperä on pelannut kolme Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntipistettä.
Kari Aartoma

| Kari Aartoma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1958
Kuollut: 24. kesäkuuta 2024 (65 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Runoilija, kirjailija, kääntäjä, pakinoitsija
Kirjailija
Esikoisteos:  Pilvet eivät pidä mistään kiinni (1998)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kari Aartoma (12. heinäkuuta 1958 – 24. kesäkuuta 2024) oli suomalainen runoilija, kirjailija, kääntäjä ja pakinoitsija, joka asui Turussa.
Ura

Aartoman esikoisrunokokoelma Pilvet eivät pidä mistään kiinni ilmestyi vuonna 1998. Kirjailija Juha Siro kirjoitti Aartomalla olevan oma, selkeästi tunnistettava ääni, jolla hän raivaa omaa reviiriään runoilijoiden rintamaan ja hänen vahvuutensa on yllättävissä sanojen ja assosiaatioiden yhdistämisessä. Toinen runokokoelma Betonischubert ilmestyi vuonna 2001.
Runojen lisäksi Aartoma kirjoitti kuunnelmia, novelleja, pakinoita ja kaksi romaania. Hetero ilmestyi vuonna 2005 ja Kahden joen kaupunki vuonna 2019. Helsingin Sanomien kriitikko Pertti Lassila luonnehti romaania eroottis-seksuaalisten kokemusten varaan rakennetuksi omaelämäkerraksi ja arveli Aartoman ottaneen oppia Charles Bukowskilta ja mahdollisesti myös Henry Milleriltä.
Aartoma suomensi John Fanten romaanin Rypäleen veljeskunta sekä Dan Fanten romaaneja, lyhytproosaa ja runoja.
Aartoma oli runoperformanssiryhmän Hellät elätit jäsen.
Teokset

Pilvet eivät pidä mistään kiinni.  Helsinki:  Nihil Interit, 1999.  ISBN 952-9886-13-6
Betonischubert.  Turku:  Sammakko, 2001.  ISBN 952-5194-26-4
Hetero.  Turku:  Sammakko, 2005.  ISBN 952-483-004-3
Nurkan takana kuje.  Turku:  Turbator, 2010.  ISBN 978-952-5666-41-0
Kahden joen kaupunki: romaani kypsään ikään ehtineille lapsille.  Vantaa:  Enostone kustannus, 2019.  ISBN 978-952-5960-83-9
Suomennokset

Fante, Dan: Aasin vaihteet.  (Chump Change, 1998)  Turku:  Sammakko, 2003.  ISBN 952-5194-62-0
Fante, Dan: Pönttö.  (Mooch, 2001)  Turku:  Sammakko, 2004.  ISBN 952-5194-81-7
Fante, Dan: Unohda Guggenheim. Runoja 1983–2002.  (A Gin-pissing-raw-meat-dual-carburetor-v8-son-of-a-bitch from Los Angeles, 2002)  Turku:  Sammakko, 2004.  ISBN 952-5194-82-5
Fante, Dan: Pilvien pesijä.  (Spitting Off Tall Buildings, 2002)  Turku:  Sammakko, 2005.  ISBN 952-483-012-4
Fante, Dan: Korkinimijä. Taksikuskin tarinoita L.A.:n kaduilta.  (Short dog. Cab driver stories from the L. A. streets, 2002)  Turku:  Sammakko, 2007.  ISBN 978-952-483-051-5
Fante, Dan: Moottorisahasäkeitä.  (Kissed by a Fat Waitress, 2008)  Turku:  Sammakko, 2009.  ISBN 978-952-483-106-2
Fante, John: Rypäleen veljeskunta.  (The Brotherhood of the Grape, 1977)  Turku:  Sammakko, 2009.  ISBN 978-952-483-107-9
Aiheesta muualla

Kari Aartoma Sammakon sivuilla
Kari Aartoman runoja
Hurrikaani Dorian

| Dorian |
| --- | --- |
 Dorian avaruudesta kuvattuna
Nimettiin::  24.8.2019
Laantui::  8.9.2019
Alin paine::  910 mbar
Kovin tuuli::  82 m/s
Kuolleita::  20 (5.9.2019)

Aiheesta muualla
  Hurrikaani Dorian Commonsissa 
Hurrikaani Dorian oli trooppinen hirmumyrsky Bahaman ja Yhdysvaltojen itärannikon alueella Atlantin valtamerellä. Dorian oli vuoden 2019 Atlantin hurrikaanikauden neljäs nimetty myrsky ja ensimmäinen voimakkaimman eli 5. luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Myrsky on kaikkien aikojen voimakkain maalle osunut myrsky Atlantin alueella.
26.–28. elokuuta Dorian liikkui Karibian alueella, samalla alueella, jossa hurrikaanit Irma ja Maria tekivät tuhojaan vuonna 2017. 
Hurrikaanin statuksen Dorian sai 28. elokuuta. 31. elokuuta Dorian oli yltynyt nopeasti luokan 4 hurrikaaniksi. Jo seuraavana päivänä Dorian oli yltynyt luokkaan 5 saapuessaan Bahamalle, jolloin tuulen nopeus oli noin 82 metriä sekunnissa, puuskissa jopa 98 m/s, eli 350 km/h.
2. syyskuuta myrsky osui Grand Bahamalle, jolloin tuulen nopeus oli laskenut jo 67 metriin sekunnissa Sen ennustettiin mahdollisesti iskevän Floridaan syyskuun alkupäivinä, mutta hirmumyrskyn reitin tarkka ennustaminen oli vaikeaa.
4. syyskuuta Dorian oli jo laantunut luokan kaksi hurrikaaniksi. Hurrikaani kääntyi kohti Yhdysvaltoja, mutta ennusteiden mukaan se ei tulisi osumaan maalle, vaan kulkisi rannikkoa pitkin. Floridassa asukkaita evakuoitiin myrskyn alta, koska myrskyvuoksi olisi saattanut nousta korkealle vaikkei myrsky maalle tulisikkaan.
Hurrikaani Dorianin voimakkuus oli osin ilmastonmuutoksen seurausta. Alueella merenpinta on noin 0,2 metriä normaalia korkeammalla, joten myrskyvuoksi oli korkeampi ja tuhoisampi. Lisäksi merenpinta oli noin 1 °C normaalia lämpimämpi, mikä ruokki hurrikaania entisestään. Lämpimämpi vesi sai tuulen nopeuden nousemaan 240km/h → 300km/h alle yhdeksässä tunnissa. Vastaavaa ilmiötä ei ole koskaan ennen todistettu Atlantilla.