stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urai

| Urai (Ура́й) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Hanti-Mansian sijainti, alla kaupungin sijainti piirikunnassa
 Urai
 Koordinaatit: 60.12917°N, 64.80357°E 
Valtio:  Venäjä
Feneraatiopiiri:  Ural
Alue:  Tjumenin alue
Piirikunta:  Hanti-Mansia
Kaupungiksi:  1965
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,05 km²
Väkiluku (2010):  39 457
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
Postinumero:  628281-628285
Suuntanumero(t):  +7 34676
 
 www.uray.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Urai (ven. Ура́й) on öljyntuotannon johdosta kasvanut teollisuuskaupunki Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan lounaisosissa Länsi-Siperian alangolla, Irtyš-joen Konda-sivujoen lounaisrannalla. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 250 kilometriä länteen piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskista.
Kaupungiksi taajama kohosi 1965.  Piirikunnan aluehallinnossa Urai on 39 457 (vuonna 2010) asukkaan kaupunkipiiri, jonka sijaitsee maantieteellisesti Kondan piirin sisällä.
Vuonna 1960 Urain lähistöltä löydettiin öljyä. Nykyään alueella on muun muassa Lukoil-öljy-yhtiön tuotantokenttiä, rakennus ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa on kotiseutumuseo. Ylempää koulutusta annetaan muun muassa Tjumenin valtionyliopiston ja Tjumenin valtiollisen maaöljy- ja maakaasuyliopiston sivutoimipisteissä.
Kaupungissa on jokisatama ja lentoasema. Lähin rautatieasema (Ustje-Aha) sijaitsee yli 100 kilometrin päässä Mežduretšenskissa.
Kauhajoen Karhu (koripallo)

Karhun vanha logo
Kauhajoen Karhu on vuonna 1910 perustettu suomalainen urheiluseura, joka on tunnettu nykyisin erityisesti koripallotoiminnastaan, joka päättyi Kauhajoen Karhussa kauteen 2016-2017. 2017-2018 kaudesta lähtien koripallotoimintaa on Kauhajoella pyörittänyt uusi erikoisseura, Karhu Basket ry. Kaudella 2024-2025 Karhubasketin edustusjoukkue pelaa 17. kauttaan miesten SM-sarjassa eli Korisliigassa, kun otetaan huomioon myös Kauhajoen Karhun hallinnoimana aikana pelatut kaudet. Joukkueen kotikenttänä toimii IKH-Areena.
Vuoteen 2000 asti silloisen seuran, eli Kauhajoen Karhun edustusjoukkue pelasi aluesarjoissa nimellä Kauhajoen Pesukarhut. Joukkueen noustua keväällä 2000 miesten koripallon I-divisioonaan vaihtui edustusjoukkueen nimi samalla seuran nimen mukaisesti Kauhajoen Karhuksi. Edustusjoukkue ehti pelata seitsemän kautta I-divisioonaa, kunnes nousi Korisliigaan kaudeksi 2007–2008. Ensimmäinen kausi liigassa päättyi runkosarjan viimeiseen sijaan ja sarjasta putoamiseen. Yhden I-divisioonassa vietetyn kauden jälkeen joukkue nousi kuitenkin heti takaisin Korisliigaan, jossa on pelannut tästä eteenpäin yhtäjaksoisesti.
Karhubasket on perustamisestaan lähtien voittanut Korisliigan mestaruuden kaudella 2017–2018, kaudella 2018–2019 ja kaudella 2021–2022. Historiaa käsiteltäessä täytyy ottaa huomioon myös kaudet, jolloin koripallo oli yleisseura Kauhajoen Karhun jaosto. Runkosarjassa joukkue on sijoittunut parhaiten kausilla 2014–2015, 2015–2016 ja 2018–2019 jolloin runkosarjasijoitus oli toinen.
Kaudella 2022-2023 Karhubasket pelasi FIBA Europe Cup sarjaa, jossa se eteni aina välieriin asti. Aiemmin tähän oli pystynyt vain Lappeenrannan NMKY kaudella 2005-2006.
Tunnetuimpia Karhussa ja Karhubasketissa pelanneita koripalloilijoita ovat olleet amerikkalaiset Eric Washington ja Jeremiah Wood sekä koripallomaajoukkueen laituri Vesa Mäkäläinen ja takamies Mikko Koivisto. Menestyneimpiä Karhun omia kasvatteja ovat olleet Pekka Lähdetniemi, Timo Hakamaa sekä Mika Rinne.
Kauhajoen Karhu on tehnyt elokuusta 2013 lähtien yhteistyötä Vaasan Salaman kanssa. Yhteistyö koskee aiemman miesten joukkueiden lisäksi myös junioritoimintaa ja mahdollistaa laajemman yhteistoiminnan maakunnan seurojen välillä.
Heinäkuussa 2017 Karhun koripallojaosto teki päätöksen, jonka mukaan edustusjoukkueen toiminta siirretään erilleen Kauhajoen Karhun toiminnasta oman yhdistyksen alle. Hyvin usein sekoitetaan kuitenkin Kauhajoen Karhu ja Karhubasket. Tässä artikkelissa ennen kautta 2016-2017 pelatut kaudet ja historia on Kauhajoen Karhun ja siitä eteenpäin kaudesta 2017-2018 lähtien ainoa Kauhajoella koripallon parissa toimiva seura on Karhu Basket ry.
Maineikkaita Karhu-pelaajia

Eric Washington – Karhun historian ensimmäinen, ja toistaiseksi ainoa NBA-pelaaja siirtyi Karhun Korisliiga-joukkueeseen kesken kauden 2007–2008. Hän pelasi Karhussa myös kauden 2008–2009, jolloin joukkue pelasi koripallon I-divisioonaa. 104 NBA-ottelun lisäksi Washingtonilla on pelikokemusta Euroopan tasokkaimmista pääsarjoista, kuten Kreikan A1 Ethnikistä sekä Italian Serie A:sta.
Jeremiah Wood – Ammattilaisuransa Joensuun Katajassa edellisellä kaudella aloittanut sisäpelaaja liittyi Karhun Korisliiga-joukkueeseen kesken kauden 2009–2010. Hän pelasi Karhussa myös kauden 2010–2011. Kahden Karhussa pelatun kauden aikana hän voitti Korisliigan runkosarjan levypallo- ja tehokkuustilastot kahdesti sekä muun muassa syöttö- ja riistotilastot kertaalleen. Lisäksi Wood on Korisliigan korikuningas kaudelta 2008–2009 edustaessaan Joensuun Katajaa. Wood valittiin Karhua edustaessaan kahdesti Korisliigan kuukauden pelaajaksi.
Pekka Lähdetniemi – Karhun maineikkain oma kasvatti pelasi urallaan 82 miesten maaottelua sekä oli kolmesti mukana voittamassa miesten suomenmestaruutta Helsingin NMKY:n riveissä. Pääsarjakausia hänelle kertyi 1980- ja 1990-lukujen aikana yhteensä 12. Karhussa hän pelasi pelkästään alueellisissa sarjoissa ennen siirtymistään pääsarjaan.
Vesa Mäkäläinen – Urallaan 35 miesten maaottelua pelannut sisäpelaaja edusti Karhua kaudet 2010–2012. Tänä aikana hän kuului myös vuoden 2011 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa yhdeksänneksi sijoittuneeseen maajoukkueeseen. Vuosittaisissa Korisliigan kauden palkitsemistilaisuuksissa hän on kerännyt useita eri palkintoja. Karhua edustaessaan hänet valittiin Korisliigan vuoden puolustuspelaajaksi kaudella 2010–2011.
Antti Kanervo – 15 miesten maaottelua ennen kesää 2015 pelannut heittävä takamies on pelannut Karhussa kauden 2014–2015 ja pelaa joukkueessa myös kaudella 2015–2016.
Mikko Koivisto – Heittävänä takamiehenä pelaavalla Koivistolla on tilastoissa 106 pelattua miesten maaottelua sisältäen neljät arvokisat. Hän siirtyi Loimaalta Karhuun kesken kautta 2015–2016 Bisonsien talousvaikeuksien vuoksi.
Henkilökohtaiset palkinnot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Korisliigan vuoden pelaaja Okko Järvi – 2021  Severi Kaukiainen – 2023  Topias Palmi – 2024 Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja Bojan Sarcevic – 2018  2x Cameron Jones – 2019 ja 2022 Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus Rene Rougeau – 2019  Cameron Jones – 2022 Korisliigan vuoden valmentaja Jussi Laakso – 2018  Janne Koskimies – 2022  |  Korisliigan paras kuudes pelaaja 2x Severi Kaukiainen – 2022 ja 2023 Korisliigan vuoden puolustuspelaaja Vesa Mäkäläinen – 2011  Henri Hirvikoski – 2013 Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja Eldar Skamo – 2010  Henri Kantonen – 2018 Korisliigan vuoden tulokas Oliver Kandén – 2024 Vuoden I-divisioonapelaaja Roni Leimu – 2009  |  Korisliigan kuukauden pelaaja 2x Jeremiah Wood – 12/2009 ja 02/2011  2x Bojan Sarcevic – 01/2017 ja 03/2018  2x Okko Järvi – 01/2019 ja 02/2021  2x Rene Rougeau – 03/2019 ja 11/2021  2x Cameron Jones – 01/2020 ja 10/2021  Greg Mangano – 10/2014  Antti Kanervo – 11/2015  Severi Kaukiainen – 01/2023  Topias Palmi – 12/2023  |
Tilastot > Pelaajatilastot

Karhu Basketin pääsarjahistorian tilastokärki kategorioittain. Tilastot sisältävät sarjan kaikki vaiheet (runkosarja, alempi ja ylempi jatkosarja, pudotuspelit). Lihavoiduilla pelaajilla on sopimus Karhu Basketin kanssa kaudesta 2022–2023.
Tilastot päivitetty kauden 2021–2022 päätyttyä.
Tilastot > Päävalmentajat pääsarjassa

2007–2008:  Greg Gibson
2009–2010:  Greg Gibson,  Timo Hakamaa 19.11.2009 alkaen
2010–2011:  Timo Hakamaa,  Ari Tammivaara 26.12.2010 alkaen
2011–2014:  Ari Tammivaara
2014–2017:  Sami Toiviainen
2017–2019:  Jussi Laakso
2019–:  Janne Koskimies
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Karhu putosi Korisliigasta
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Karhu palaa Korisliigaan
Virallinen kotisivu[vanhentunut linkki]
| n k Kauhajoen Karhun Korisliiga-kaudet |
| --- | --- |
2000-luku:  2007–2008  2009–2010 
2010-luku:  2010–2011  2011–2012  2012–2013  2013–2014  2014–2015  2015–2016  2016–2017  2017–2018  2018–2019  2019–2020 
2020-luku:  2020–2021  2021–2022  2022–2023 
| n k Koripallon Suomen mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1939: Ylioppilaskoripalloilijat  1940: Eiran Kisa-Veikot  1941: Kadettikoulu  1942: Ei pelattu  1943: Ei pelattu  1944: Kiri-Veikot  1945: Kiri-Veikot  1946: Helsingin NMKY  1947: Helsingin NMKY  1948: Kiri-Veikot  1949: HOK-Veikot  1950: HOK-Veikot  1951: HOK-Veikot  1952: HOK-Veikot  1953: Pantterit  1954: Pantterit  1955: Pantterit  1956: Pantterit  1957: Pantterit  1958: Kotkan TP  1959: Pantterit  1960: Torpan Pojat  1961: Helsingin Kisa-Toverit  1962: Helsingin Kisa-Toverit  1962–63 Helsingin Kisa-Toverit  1963–64 Helsingin Kisa-Toverit  1964–65 Helsingin Kisa-Toverit  1965–66 Torpan Pojat  1966–67 Kotkan TP  1967–68 Tapion Honka  1968–69 Tapion Honka  1969–70 Tapion Honka  1970–71 Tapion Honka  1971–72 Tapion Honka  1972–73 Turun NMKY  1973–74 Playboys  1974–75 Turun NMKY  1975–76 Playboys  1976–77 Turun NMKY  1977–78 Torpan Pojat  1978–79 Playhonka  1979–80 Pantterit  1980–81 Torpan Pojat  1981–82 Turun NMKY  1982–83 Torpan Pojat  1983–84 Helsingin NMKY  1984–85 Helsingin NMKY  1985–86 Torpan Pojat  1986–87 Helsingin NMKY  1987–88 Kotkan TP  1988–89 Helsingin NMKY  1989–90 Uudenkaupungin Urheilijat  1990–91 Kotkan TP  1991–92 Helsingin NMKY  1992–93 Kotkan TP  1993–94 Kotkan TP  1994–95 Kouvot  1995–96 Torpan Pojat  1996–97 Torpan Pojat  1997–98 Torpan Pojat  1998–99 Kouvot  1999–00 Namika Lahti  2000–01 Espoon Honka  2001–02 Espoon Honka  2002–03 Espoon Honka  2003–04 Kouvot  2004–05 Lappeenrannan NMKY  2005–06 Lappeenrannan NMKY  2006–07 Espoon Honka  2007–08 Espoon Honka  2008–09 Namika Lahti  2009–10 Tampereen Pyrintö  2010–11 Tampereen Pyrintö  2011–12 Nilan Bisons  2012–13 Nilan Bisons  2013–14 Tampereen Pyrintö  2014–15 Joensuun Kataja  2015–16 Kouvot  2016–17 Joensuun Kataja  2017–18 Karhu Basket  2018–19 Karhu Basket  2019–20 Ei pelattu  2020–21 Salon Vilpas  2021–22 Karhu Basket  2022–23 Helsinki Seagulls  2023–24 BC Nokia 
| n k Korisliiga |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  BC Nokia  Bisons Loimaa  Helsinki Seagulls  Karhu Basket  Kataja Basket  Kobrat  Korihait  Kouvot  KTP-Basket  Tapiolan Honka  Salon Vilpas  Tampereen Pyrintö
Upokas

Laboratoriokäyttöön tarkoitettuja posliiniupokkaita
Upokas on metallien sulatuksessa ja kemian laboratoriotöissä käytettävä korkea, kuumuutta kestävä astia, joka on tavallisesti katkaistun kartion muotoinen. Metallien sulatukseen käytettävät upokkaat valmistetaan tulenkestävästä savesta, grafiitista tai sulatettavaa metallia vaikeammin sulavasta metallista tai metalliseoksesta. Laboratoriotyössä käytetään posliini-, rauta-, nikkeli- tai platinaupokkaita veden ja orgaanisten aineiden poistamisessa, hapettamisessa ja muissa aineen kuumennusta vaativissa töissä. Upokas oli tunnettu jo esihistoriallisena aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Upokas Wikimedia Commonsissa
Ur-Nanše

Ur-Nanše tai Ur-Nina (noin 2494–2465 eaa.) oli sumerilainen kuningas, joka perusti Lagašin ensimmäisen dynastian. Ur-Nanšen dynastian aikakautta leimasi Lagašin ja Umman kaupunkivaltioiden välinen kamppailu Sumerin ylivallasta. Ur-Nanše onnistui alistamaan ainakin Kišin. Hänen seuraajansa joutuivat kuitenkin myöhemmin taistelemaan jatkuvasti Kišin kanssa pohjoisessa ja elamilaisten kanssa idässä. Myös sodat Akšakin kanssa alkoivat luultavasti Ur-Nanšen valtakaudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ur-Nanše Wikimedia Commonsissa
Giuseppe Ungaretti

| Giuseppe Ungaretti |
| --- | --- |
 Giuseppe Ungaretti ensimmäisen maailmansodan aikana.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1888 Aleksandria, Egypti
Kuollut: 2. kesäkuuta 1970 (82 vuotta) Milano, Italia
Ammatti:  runoilija, toimittaja, esseisti, yliopistonopettaja, virkamies
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Giuseppe Ungaretti (8. helmikuuta 1888 Aleksandria, Egypti – 2. kesäkuuta 1970 Milano, Italia) oli italialainen modernistinen runoilija, toimittaja, esseisti, kriitikko ja yliopistonopettaja. Hän oli nimellä ermetismo tunnetun kokeellisen suuntauksen johtavia edustajia ja johtavia Italian 1900-luvun kirjailijoita. Hän sai vaikutteita symbolismista, ja oli lyhyen aikaa mukana futurismissa. Monien futuristien tavoin hän omaksui ensimmäisen maailmansodan aikana irredentistisen asenteen. Ungaretti debytoi runoilijana asemasotavaiheessa, jolloin häneltä ilmestyi hänen tunnetuimpiinsa kuuluva runoteos L’allegria.lähde?
Sotien välisenä aikana Ungaretti oli yhteistyössä Benito Mussolinin kanssa, johon hän tutustui sosialistisessa vaiheessaan ja toimi lehtien Il Popolo d'Italia ja La Gazzetta del Popolo ulkomaankirjeenvaihtajana.lähde?
Oltuaan jonkin aikaa tekemisissä dadaistien kanssalähde? hän kääntyi runoissaan ermetismoon, jonka keskeinen edustaja hän oli. Asuttuaan muutamia vuosia Brasiliassa hän palasi toisen maailmansodan aikana Italiaan ja toimi opettajana Rooman yliopistossa. Hänen fasistinen menneisyytensä on ollut kiistelyn aiheena.lähde?
Palkinnot ja tunnustukset

Neustadt-palkinto: 1970
Suomennettu runokokoelma

Haudattu satama.  Suomentanut ja valikoinut Hannimari Heino. WSOY, 1996.  ISBN 951-0-21307-1
Suomennettu runokokoelma > Suomennettuja runoja antologioissa

Jorma Kapari, Fiktiivisiä runoja, Tammi 1984 ISBN 951-30-6027-6 (sis. s. 47–67 Ungarettin runoja  valikoimasta Vita di un uomo)
Italian runoutta 1900-luvulta: 33 runoilijaa – 120 runoa, toim. Rolando Pieraccini, Helsinki: Lauttasaari Press 2004 ISBN 951-97511-7-3 (Ungarettin runot suom. Hannimari Heino.)
Lähteenkirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Kirjapaja 1983 ISBN 951-621-403-7
Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 6: Italian kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, Helsinki: WSOY 1945
Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1
Parnasso 1960; nro 5
Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta, Helsinki: Otava 1953
Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa, toim. Jarkko Laine, Helsinki: Otava 1991 ISBN 951-1-11447-6
Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1957, 1974 ISBN 951-0-06216-2, 2004 ISBN 951-0-29121-8
Urtasvaara

Urtasvaara (pohjoissaameksi Urttašvárri) on Enontekiön käsivarressa 14 kilometrin päässä Haltista lounaaseen oleva tunturi. Sen korkeus on 1 060 metriä.
Unikot

| Unikot |
| --- | --- |
 Ruisunikko (Papaver dubium)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Unikkokasvit Papaveraceae
Suku::  Unikot Papaver  L.
Katso myös
   Unikot Wikispeciesissä   Unikot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unikot eli tähtiunikot (Papaver) eli valmut on unikkokasveihin (Papaveraceae) kuuluva kasvisuku, johon kuuluu noin 200 lajia. Monia lajeja kasvatetaan koristekasveina.
Unikkoja kasvatetaan Suomessakin yleisesti kesäkukkina. Niitä voidaan käyttää myös mausteena. Unikonsiemeniä käytetään sämpylöiden koristeena ja vehnäleivän täytteenä. Lisäksi niitä voi ripotella salaatin mausteeksi ja viilin sekä jogurtin pinnalle.
Unikkolajeja

Suomessa viljeltyjä tai luonnonvaraisena tavattuja unikoita:
alppiunikko (Papaver alpinum)
amurinunikko (Papaver amurense)
atlasunikko (Papaver atlanticum)
kaukasianunikko (Papaver bracteatum)
englanninunikko (Papaver cambricum) (aiemmin keltavaleunikko Meconopsis cambrica)
turkinunikko (Papaver commutatum)
siperianunikko (Papaver croceum)
ruisunikko (Papaver dubium)
soraunikko (Papaver fauriei )
kuriiliensoraunikko (Papaver fauriei subsp. shimshirense)
tulppaaniunikko (Papaver glaucum)
harjasunikko (Papaver hybridum)
lapinunikko eli kuolanunikko (Papaver lapponicum)
hurmeunikko (Papaver lecoqii) (syn. hurmeruisunikko P. dubium subsp. lecoqii)
japaninunikko (Papaver miyabeanum)
idänunikko (Papaver orientale)
jättiunikko eli isoidänunikko (Papaver pseudo-orientale)
tunturiunikko (Papaver radicatum)
vuoriunikko (Papaver rhaeticum)
silkkiunikko (Papaver rhoeas)
espanjanunikko (Papaver rupifragum)
oopiumiunikko eli oopiumunikko (Papaver somniferum )
pioniunikko (Papaver somniferum Paeoniflorum-ryhmä)
lyydianunikko (Papaver spicatum)
Muita unikoita:
Papaver alboroseum – alaskanunikko
Papaver alpinum subsp. kerneri – slovenianalppiunikko
Papaver chionophilum
Papaver dahlianum – napaunikko
Papaver dahlianum subsp. dahlianum – tenonnapaunikko
Papaver dahlianum subsp. polare – huippuvuortennapaunikko eli huippuvuortenunikko
Papaver multiradiatum
Papaver nudicaule – helounikko
Papaver pavoninum – riikinkukkounikko eli turkestaninunikko
Papaver radicatum – tunturiunikko
Papaver radicatum subsp. laestadianum – tromssantunturiunikko
Papaver umbonatum – syyrianunikko
Unikkolajeja > Aiempia lajeja

Unikoihin vielä äskettäin luokiteltuja lajeja, jotka uusimmassa luokittelussa siirretään puikkounikoihin (Roemeria).
hietaunikko (Roemeria argemone, syn. Papaver argemone)
purppuraunikko eli saksanunikko (Roemeria hybrida, syn. Papaver bivalve, P. bivalve subsp. hybridum)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Unikot (Papaver)
Suomen Lajitietokeskus: Unikot (tähtiunikot) – Papaver
ITIS: Papaver (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Papaver (englanniksi)
Flora of China: Papaver (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q146391  Wikispecies: Papaver  APDB: 193384  APNI: 84911  BioLib: 3498  BOLD: 162190  CoL: 63JGF  eFloraSA: Papaver  EoL: 37668  EPPO: 1PAPG  FloraBase: 21455  FNA: 123791  FoAO2: Papaver  FoC: 123791  GBIF: 2888431  GRIN: 8801  iNaturalist: 52504  IPNI: 31704-1  IRMNG: 1019682  ITIS: 18881  NBN: NHMSYS0000461484  NCBI: 3468  NZOR: 3e1eb81d-52b8-4085-b5b7-577ebd4852bb  Open Tree of Life: 438123  PLANTS: PAPAV  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30000445-2  Tropicos: 40000658  VASCAN: 1503  VicFlora: 212a1f8c-506c-4fd2-87ee-1c31c35cc2da  WFO: wfo-4000027914
Belfast Giants

| Belfast Giants |
| --- | --- |

Perustettu:  2000
Kaupunki:   Belfast, Pohjois-Irlanti
Kotiareena:  SSE Arena Belfast
– kapasiteetti:  9 957
Sarjataso:  EIHL
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Steve Thornton
Päävalmentaja:   Adam Keefe
Omistaja:  Odyssey Trust Ltd.
Mestaruudet:  3 (2002, 2006, 2012)
Hopeaa:  6 (2003, 2005, 2007, 2010, 2013, 2019)
Pronssia:  1 (2011)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Belfast Giants on jääkiekkojoukkue Belfastista, Pohjois-Irlannista. Joukkue pelaa Yhdistyneen kuningaskunnan pääsarjassa Elite Ice Hockey Leaguessa. Kotipelit joukkue pelaa SSE Arena Belfastilla, Belfastissa, johon mahtuu 9 957 katsojaa.
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Kätisyys | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jackson Whistle | L | 2025 | Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |  |
| 33 |  | Tom McCollum | L | 2025 | Amherst, New York, Yhdysvallat |  |
| 35 |  | Andrew Dickson | L | 2025 | Ballymoney, Pohjois-Irlanti |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 |  | Bo Hanson | R | 2025 | Boise, Idaho, Yhdysvallat |  |
| 6 |  | Jeff Baum (A) | L | 2025 | Colleyville, Texas, Yhdysvallat |  |
| 17 |  | Rhodes Mitchell-King | L | Laina | Warwick, Englanti |  |
| 21 |  | Kell Beattie | R | 2025 | Ballymoney, Pohjois-Irlanti |  |
| 22 |  | Zak Galambos | R | 2025 | Walnut Creek, Kalifornia, Yhdysvallat |  |
| 23 |  | Mike Lee | L | 2025 | Hamden, Connecticut, Yhdysvallat |  |
| 42 |  | Gabe Bast | R | 2025 | Red Deer, Alberta, Kanada |  |
| 62 |  | Cameron Pound | L | 2025 | Solihull, Englanti |  |
| 71 |  | Karl Boudrias | L | 2025 | Châteauguay, Québec, Kanada |  |
| 77 |  | Josh Roach | R | 2025 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  | Joe Cassetti | L | VLH | 2025 | Pleasanton, Kalifornia, Yhdysvallat |
| 9 |  | Ben Lake (A) | L | VLH / KH | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 10 |  | Scott Conway | L | KH | 2025 | Basingstoke, Englanti |
| 12 |  | J.J. Piccinich | R | OLH | 2025 | Paramus, New Jersey, Yhdysvallat |
| 14 |  | Carter Hamill | L | KH / VLH | 2025 | Belfast, Pohjois-Irlanti |
| 15 |  | Bobo Carpenter | L | VLH / KH | 2025 | North Reading, Massachusetts, Yhdysvallat |
| 20 |  | Pierre-Olivier Morin | L | KH | 2025 | Trois-Rivières, Quebéc, Kanada |
| 26 |  | Mark Cooper (C) | R | OLH | 2025 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 29 |  | Jordan Kawaguchi | L | KH | 2025 | Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 46 |  | Finley Howells | L | VLH | Laina | Telford, Englanti |
| 64 |  | David Goodwin | L | KH / VLH | 2025 | St. Louis, Missouri, Yhdysvallat |
| 79 |  | Kyle Osterberg | L | LH | 2025 | Lakeville, Minnesota, Yhdysvallat |
| 86 |  | Mack Stewart | L | VLH / KH | 2025 | Belfast, Pohjois-Irlanti |
| 88 |  | Grant Mismash | L | VLH / KH | 2025 | Edina, Minnesota, Yhdysvallat |
| 89 |  | Ciaran Long (A) | R | VLH | 2025 | Birmingham, Englanti |
| 90 |  | Mason Alderson | L | VLH | 2025 | Lontoo, Englanti |
| 91 |  | Elijiah Barriga | L | VLH | 2025 | West Covina, Kalifornia, Yhdysvallat |
Joukkue kaudella 2024-2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Adam Keefe
Apuvalmentaja: George Awada
Apuvalmentaja: Jeff Mason
Apuvalmentaja: Rob Stewart
Huoltopäällikkö: Jason Ellery
Toimitusjohtaja: Steve Thornton
Lähde: EliteProspects
Joukkue kaudella 2024-2025 > Jäädytetyt numerot

11  Colin Ward
27  Paxton Schulte
Joukkue kaudella 2024-2025 > Entisiä pelaajia

Theoren Fleury, Stanley Cup-voittaja NHL-pelaaja
Joukkue kaudella 2024-2025 > Kapteenit

2000–02  Jeff Hoad
2002–03  Paul Kruse
2003–04  Jason Ruff
2004–05  Shane Johnson
2005–    George Awada
Aiheesta muualla

Coors Belfast Giants Official Website
Belfast Giants Official kannattajat
Kingdom of the Giants
Official Elite League Website
Unofficial British Ice Hockey Forum