stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arrested for Driving While Blind
Vastaanotto

”Arrested for Driving While Blind” sijoittui kotimaansa The Billboard Hot 100 -singlelistalla sijalle 91, joten se menestyi kehnommin kuin toinen Tejasin singlehitti ”It's Only Love”, joka sijoittui samalla listalla 44:nneksi.
Julkaisut

Kappale on Tejasin kaikkien 11 eri painoksen ja singlejen lisäksi julkaistu yhtyeen kokoelma-albumeilla Rancho Texicano: The Very Best of ZZ Top ja Chrome, Smoke & BBQ ja livealbumilla Double Down Live.
Kokoonpano

Billy Gibbons – kitara ja laulu
Dusty Hill – bassokitara
Frank Beard – rummut
Liljeroos

Liljeroos on sukunimi:
Henkilöitä

Henrik Liljeroos (1828–1873), tamperelainen värjärimestari ja tehtailija
Johan Henrik Liljeroos (1851–1939), tamperelainen tehtailija, kunnallisneuvos ja valtiopäivämies, H. Liljeroos Oy:n perustaja, Henrik Liljeroosin poika
Eino Liljeroos (1882–1977), tamperelainen vuorineuvos, yritysjohtaja, Johan Henrik Liljeroosin poika
Jouko Liljeroos (s. 1950), suomalainen maastohiihtäjä
Väinö Liljeroos (1890–1946), H. Liljeroos Oy:n toimitusjohtaja, Johan Henrik Liljeroosin poika
Heikki Linnove, ent. Liljeroos (1879–1964), suomalainen pappi ja kirjailija, Johan Henrik Liljeroosin poika
Muita

H. Liljeroos Oy, tamperelainen tekstiiliteollisyritys
Liikemies Liljeroosin ilmalaivat,  Arto Paasilinnan romaani vuodelta 2003
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Liljeroos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lunner (taajama)

| Lunner |
| --- | --- |
 Lunnerin katunäkymää vuonna 2006.
 Lunner
 Koordinaatit: 60°18′25″N, 10°35′02″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Akershus
Kunta:  Lunner
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,9 km²
Väkiluku (2023):  986
 – Väestötiheys:  1 095,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lunner on taajama Lunnerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 986 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lunner (taajama) Wikimedia Commonsissa
Lykos

Lykos (m.kreik. Λύκος, "susi") oli kreikkalaisessa mytologiassa miehen etunimi, jota käytettiin myös antiikin aikana.
Kreikkalainen mytologia

Lykos, Theban kuningas
Lykos, Lykoksen poika, Theban tyranni
Lykos, yksi Pandionin II:n neljästä pojasta
Lykos, Poseidonin ja plejadi Kelainon poika
Lykos, Aigyptoksen poika, joka meni naimisiin Agauen, Danaoksen ja Europen tyttären, kanssa. Hänen morsiamensa surmasi hänet hääyönä.
Lykosuran arkeologinen museo

| Lykosuran arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Λυκόσουρας |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Lykosuran arkeologinen alue, Megalópoli, Arkadia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°23′21″N, 22°1′50″E
 fiLykosuran arkeologinen museo 
   
Lykosuran arkeologinen museo (myös Lykósouran arkeologinen museo; kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Λυκόσουρας, Archaiologikó Mouseío Lykósouras) on arkeologinen museo antiikin Lykosuran arkeologisen alueen yhteydessä Megalópolin kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta tehtyjä antiikin aikaisia löytöjä.
Museo on perustettu 1800-luvun lopulla heti alueen kaivausten yhteydessä. Se uusittiin vuosina 1986–1987. Museorakennus on pienikokoinen ja koostuu yhdestä näyttelysalista.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu veistoksia, marmorisia ja savisia votiiviesineitä sekä piirtokirjoituksia erityisesti Lykosuran Despoinan temppelistä sekä pienempiä löytöjä sen lähiympäristöstä. Museossa on esillä muun muassa osa kuvanveistäjä Damofonin tekemien Despoinan, Demeterin, Artemiin ja titaani Anytoksen patsaiden osista sekä patsaiden päiden kopiot. Alkuperäiset päät ovat Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.
Lotzorai

| Lotzorai (Lotzorài) |
| --- | --- |

 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Lotzorai
 Koordinaatit: 39.969°0′0″N, 9.662°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,87 km²
Korkeus:  11 m
Väkiluku:  2 186
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08040
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.lotzorai.og.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lotzorai (sardiksi Lotzorài) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 186 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 16,87 neliökilometriä. Se sijaitsee 11 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lotzorai Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Lännentie

Lännentie (Storia del West) oli Villiin länteen sijoittuva, osittain todenperäisiin tapahtumiin pohjautuva sarjakuvalehti, jota julkaistiin Suomessa vuosina 1975–1988. Vuonna 2021 Story House Egmont aloitti julkaisemaan Lännentie-sarjaa uudelleen kronikkana Lehden tarinat olivat ilmestyneet alun perin italialaisessa Collana Rodeo -lehdessä. Italiassa lehteä julkaistiin vuosien 1967 ja 1980 välillä, yhteensä 162 numeroa. Suomessa julkaistiin 160 numeroa, joista neljä oli uusintakappaletta. Sarjan käsikirjoituksista vastaa Gino D’Antonio ja kuvittajina toimivat mm. Renzo Calegari, Renato Polese sekä Louis Bermejo
Lännentiessä kuvataan Yhdysvaltain tapahtumia uudisraivaajien näkökulmasta 1800-luvun alusta asti. Lännentiessä ei keskitytä seuraamaan vain yhtä päähenkilöä, sillä Lännentie-tarinoiden edetessä aika kuluu ja hahmot vanhenevat ja jopa kuolevat. Sarjakuvan edetessä ajassa keskipisteeseen astuvat uudet sankarit. Tarinat lehdissä alkavat Brett McDonaldin saapuessa Yhdysvaltoihin vuonna 1804. Myöhemmät tarinat kertovat Brettin jälkeläisten vaiheista: Pat ja Brenda sekä näiden lapset Bill Adams, Ben ja Brett vaikuttavat moniin Yhdysvaltain historian tapahtumiin. Lännentien kertomuksissa käsitellään Yhdysvaltojen historian käännekohtia, kuten esimerkiksi Alamon taistelu, intiaanisodat, kultaryntäys sekä Yhdysvaltojen sisällisota. Tarinoissa tavataan oikeita historiallisia hahmoja kuten Kit Carson, Daniel Boone, Allan Pinkerton, Wild Bill Hickok ja Buffalo Bill
Varsinaisen Lännentie-sarjan jälkeen (1/1975–8/1981) lehdessä ilmestyi vielä sekalaisia sarjoja. Lännentiessä julkaistiin uusintana Villi Länsi -liuskojen Bill-Veljeksiä sekä Preeria liuskojen Timin seikkailuja. Ensimmäiset 72 kirjaa olivat lähes kaikki alkuperäisjärjestyksessä olevaa Storia del West-sarjaa, suomentamatta on jäänyt kolme tarinaa. Storia del West-sarjan jälkeen Lännentie jatkui Storia del West -uusinnoilla sekä mm. Collana Rodeo-lehden 50-60-lukujen liuskalehdistä olevilla uusinnoilla. Lännentien viimeisenä vuotena 1988 numeroissa 2-12 kaksi sankaria Hondo ja Cochise edustavat kuitenkin Bonelli-kustantamoa
Länsinummi

Rakenteilla olevaa Liljalaaksoa Perennatien varrelta heinäkuussa 2008
Länsinummi on Runosmäen kaupunginosaan kuuluva asuntoalue Turussa. Se rajoittuu Turun ja Raision rajaan ja sijaitsee nykyisen pienaluejaon mukaan Nättinummen pohjoispuolella. Alueella on sekä kerrostaloja, rivitaloja että omakotitaloja.
Länsinummen eteläosan nimistö pohjautuu turkulaisiin taiteilijoihin, ja pohjoisosan ("Liljalaakson") nimistön teemana ovat kukat.
Lotus Software

Lotus Software oli yhdysvaltalainen ohjelmistotalo, joka perustettiin 1982. Se kuului aikoinaan kolmen suurimman ohjelmistojen tuottajan joukkoon.
IBM osti Lotuksen 1995. IBM myi yhtön jäänteet intialaiselle HCLTechille vuonna 2018.
Lotuksen ensimmäinen ohjelma oli esitysgrafiikkaohjelma Lotus Executive Briefing System Apple II -koneelle.
Lotus tunnetaan etenkin Lotus 1-2-3-taulukkolaskentaohjelmasta, joka julkaistiin IBM PC:lle vuonna 1983.
Lisäksi yhtiö julkaisi sähköposti- ja työryhmäohjelmiston Lotus Notes (nyk. HCL Domino) vuonna 1989.
Lotus Development Corporationin perustivat Mitch Kapor ja Jonathan Sachs vuonna  1982.
Kapor oli työskennellyt VisiCorpilla, joka julkaisi ensimmäisen kotitietokoneille tehdyn taulukkolaskentaohjelman VisiCalc.
Lotus kehitti taulukkolaskentansa uudelle IBM PC -alustalle. Ohjelma oli selvästi nopeampi kuin kilpailijansa, sillä se oli kehitetty assembler-kielellä ja hyödynsi tulostuksessaan suoraan IBM PC:n näyttömuistiin kirjoitusta.Lotus 1-2-3 julkaistiin 26. tammikuuta 1983 ja se löi kilpailijansa, joihin kuuluivat VisiCalc, Microsoftin Multiplan, CP/M:llä toimiva Supercalc ja Context MBA. Lotus meni pörssiin lokakuussa 1983.
Lotus 1-2-3:n valtakausi oli lyhyt, sillä jo 1980-luvun lopussa Excel ja Quatro Pro veivät sen markkinoita.
IBM:n alaisuudessa

IBM kaappasi Lotus Developmentin vihamielisellä valtauksella 1995.
IBM maksoi yhtiön osakkeista 3,5 miljardia dollaria käteistä. IBM säilytti yhtiön tavaramerkin ja piti sen PC-koneille tarkoitettujen ohjelmistojen strategiansa keskipisteessä. Lotus Notesin myynti tuplaantui joka vuosi IBM:n alaisuudessa. 
Monet Lotuksen ohjelmat julkaistiin Microsoft Windowsin lisäksi IBM:n omalle OS/2-käyttöjärjestelmälle.
1990-luvun alussa Lotus oli ostanut Samnan ja sai AmiPro-tekstinkäsittelyohjelman, josta tuli Lotus Word Pro 96.
Muita yritysostoja olivat brittiläinen Threadz, josta tuli Lotus Organizer ja 
Approach Software, josta Lotus sai Approach-tietokannan.
Toimisto-ohjelmista koottiin paketti Lotus SmartSuite, joka julkaistiin Windowsille ja OS/2:lle. Paketti kilpaili Microsoft Officen kanssa. Kostoksi Microsoft esti IBM:ää saamasta Windows 95 -lisenssiä.
Lopulta IBM julkaisi Lotus Symphony -ohjelmapaketin vuonna 2007 ilmaiseksi vaihtoehdoksi Officelle.
Tämän ohjelmapaketin kehitystä jatkettiin vuoden 2012, jolloin IBM lahjoitti koodin Apache Software Foundationille, joka oli myös saanut OpenOffice.orgin Oraclelta.
IBM luopui Lotuksen nimen käytöstä 2012.
Armi (albumi)

| Armi Armi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981
 Studio : Takomo-äänitysstudiot
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: LP-levy (SLP 687)   C-kasetti (SMK 5687)
 Tuottaja(t): Veikko Samuli   Gugi Kokljuschkin
 Tyylilaji: iskelmä, synthpop, disko
 Kesto: 39.33
 Levy-yhtiö: Scandia-Musiikki
 Levymerkki: Scandia
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Armin muut julkaisut
| Toinen LP  1979 | Armi 1981 | Armi & Lemmikit 1993 |
Singlet albumilta Armi
 ”Agadou” / ”Horoskoopit” Julkaistu: 1981 (KS 1062)  ”Iltaloma” / ”Kaksi kulkijaa” Julkaistu: 1981 (KS 1065)  ”Tahdon tänään saada” / ”My Boy Lollipop” Julkaistu: 1982 (KS 1071)
Armi on suomalaislaulaja Armi Aavikon soolouran debyyttialbumi vuodelta 1981. Tunnetuimpiin kappaleisiin lukeuvat muiden muassa ”Radiotähti” sekä ”Iltaloma”, jonka single oli parhaimmillaan jukeboxien viidenneksi soitetuin.
Albumi julkaistiin Scandia-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina eikä sitä olet toistaiseksi julkaistu CD-levynä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet suomentanut/sanoittanut R. Reiman ja sovittanut Veikko Samuli, ellei toisin mainittu.
Kappaleet > A-puoli

Iltaloma – 3.43 (alkup. ”Japanese Boy”, säv. B. Heatlie)
Tahdon tänään saada – 3.45 (alkup. ”Do You (Know) How Much I Love You”, säv. J. & T. Lundgren, suom. san. L. Vallila)
Sunnuntaiaamu – 3.26 (alkup. ”Julie”, säv. C. Bradford)
Horoskoopit – 2.46 (alkup. ”Horoscopes”, säv. J. Burkett – J. Kelly, suom. san. P. Reponen)
On tytöt poikia kiinnostaneet – 2.50 (säv. R. Reiman)
Tanssi kanssani hiljaa – 3.21 (alkup. ”Sing Along with the Jukebox”, säv. J. Kluger – D. Vangarde)
Kappaleet > B-puoli

Kaksi kulkijaa – 3.05 (alkup. ”Shubidube Love”, säv. J. Kluger – D. Vangarde – J. Broussoulle)
Radiotähti – 3.29 (alkup. ”Video Killed the Radio Star”, säv. B. Wooley – T. Horn – G. Downes, suom. san. V.P. Lehto)
Kiitos sulle – 3.50 (alkup. ”My Home Town”, säv. Herman – Helgarsson)
My Boy Lollipop – 2.10 (alkup. ”My Boy Lollipop (en)”, säv. R. Spencer, suom. san. Kullervo)
Agadou – 3.15 (alkup. ”Agadou”, säv. M. Similee – M. Delancray  – G. Peram, suom. san. P. Reponen, sov. Kassu Halonen)
Sä oot mun rakkaimpain – 3.53 (alkup. ”Baby I Hear You Crying in the Night”, säv. H. Petrik – B. Dietrich)
Kokoonpano > Muusikot

Armi – laulu
Juhani ”Junnu” Aaltonen – saksofoni (10)
Juha Björninen – kitarat (1, 3–12)
Kalervo ”Kassu” Halonen – kapellimestari (11)
Pekka Helin – bassokitara (1, 8–9)
Maarit Hurmerinta – taustalaulu (3–5, 9–12)
Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut ja lyömäsoittimet (4)
Janne Louhivuori – kitarat
Marjo-Riitta Kervinen – taustalaulu (1–3, 5–10, 12)
Hannu ”Roope” Koistinen – rummut ja lyömäsoittimet (11)
Esa Kotilainen – kosketinsoittimet (1)
Kari Kuusamo – kosketinsoittimet (1–10, 12)
Pekka ”Pave” Maijanen – taustalaulu (1, 7, 11)
Martti Metsäketo – taustalaulu (2–6, 8–10, 12)
Irina Milan – taustalaulu (1, 4–8, 11)
Tapio ”Jäpikkä” Salo – bassokitara (4)
Veikko Samuli – kapellimestari (1–10)
Heikki ”Häkä” Virtanen – bassokitara (2–7, 10–12)
Kokoonpano > Muusikot > Jousiryhmä

Heikki Hämäläinen – viulu (4)
Kari Lindstedt – sello (4)
Mikko Pesonen – viulu (4, 12)
Mauri Pietikäinen – alttoviulu (4, 12)
Jaakko Raulamo – sello (12)
Seppo Rautasuo – viulu (4, 12)
Heikki Vehmanen – alttoviulu (4)
Jorma Ylönen – viulu (4, 12)
Kokoonpano > Tuotanto

Tom Vuori – äänitys (Takomo-äänitysstudiot)
Erik Uddström – kannen valokuvat
Tapsa Rantanen / Private Eye – kannen ulkoasu
Veikko Samuli – tuottaja
Gugi Kokljuschkin – tuottaja
Länsimäen koulu

| Länsimäen koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Pallastunturintie 27, 01280 Vantaa
Koordinaatit:  60.2486°N, 25.1144°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Janne-Pekka Nurmi,  apulaisrehtori Tuire Kumpulainen,  vararehtori Outi Wekström
Luokat:  5–9
Oppilaita:  635 (2023)
Verkkosivut
Länsimäen koulu on Itä-Vantaalla Hakunilan suuralueen Länsimäessä sijaitseva monikulttuurinen yhtenäiskoulu, jossa on oppilaita peruskoulun luokka-asteilla 5.–9. Koulussa on noin 630 oppilasta, ja oppilailla on lähes 40 eri äidinkieltä. Opetus- ja kasvatushenkilöstöä koulussa toimii noin 70 aikuista.
Syyskaudella 2016 lähtien aiemmin Martinlaakson koulussa toiminut kaksikielinen suomi–saksa-opetus siirtyi Länsimäen kouluun.
Vuosina 2014–2015 rakennettiin Ylläs-osaan alakoululaisten lisäsiipi. Aiempi, sisäilmaongelmista kärsinyt Pallas-osa purettiin pois. Vantaan kaupunki varautui kaavamuutoksella uudisrakennusten rakentamiseen vapautuneelle alueelle. Pallaksen purku oli myös lisäsiivelle saadun valtionavun ehtona.
Länsimäen koulun läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Länsimäen kirjasto, Juoksuhaudanpuisto, Vartiokujan päiväkoti ja Rajakylän liikuntapuisto. Mellunmäen metroasema sijaitsee noin 1,1 kilometriä koulun eteläpuolella.
Länsimäen koulun Ylläs-rakennus ennen lisäsiiven rakentamista.
Länsimäen koulun aiempi, vuonna 2015 purettu Pallas-rakennus, jossa toimi alakoulu.
Länsimäen koulun aiempi, vuonna 2015 purettu Pallas-osa.
Länsinummi (Pietarsaari)

Länsinummi (ruots. Västermalm) on kaupunginosa Pietarsaaressa. Länsinummen kaupunginosa sai alkunsa 1950-luvulla Pietarsaareen suuntautuneen muuttoaallon aikoihin.
Australiankarjakoira

| Australiankarjakoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Australia
Määrä:  Suomessa rekisteröity 1 197
Rodun syntyaika:  1800-luku
Alkuperäinen käyttö:  paimenkoira
Nykyinen käyttö:  paimenkoira, seurakoira, palveluskoira
Elinikä:  12–16 vuotta
Muita nimityksiä:  ACD, Australian Cattle Dog, AKK, karjis, bouvier australien, Australischer Treibhund, boyero australiano, austraalia karjakoer
FCI-luokitus:  ryhmä 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 2 Karjakoirat #287
Ulkonäkö
Paino:  18–23 kg[lähde? ]
Säkäkorkeus:  uros 46–51 cm narttu 43–48 cm
Väritys:  sininen tai punainen - tan-merkein
Australiankarjakoira (engl. Australian Cattle Dog) on karjan paimennukseen Australiassa kehitetty keskikokoinen koirarotu. Sen jalostuksessa käytettiin useita koirarotuja sekä dingoja, jotka tuottivat karjakoiralle halutut ominaisuudet: voimakkuuden, kestävyyden, energisyyden, älykkyyden, rohkeuden ja taidon paimentaa.
Ulkonäkö

Australiankarjakoira on ruumiinrakenteeltaan sopusuhtainen työkoira. Se on erittäin voimakas, energinen ja ketterä ja sopii siten hyvin erilaisiin käyttötarkoituksiin. Turkki on kaksikerroksinen: lyhyen aluskarvan päällä on tiivis, vedenpitävä päällyskarva. Karvanlähtöaika on kerran tai kaksi vuodessa. Kuono on keskipituinen ja kirsu musta. Silmät ovat tummanruskeat, keskikokoiset korvat pystyt ja terävät. Häntä on tuuhea ja roikkuu rentona, kun koira on paikoillaan ja levollinen. Maissa joissa typistäminen sallitaan, jotkut kasvattajat ovat harjoittaneet hännän typistämistä, mikä ei kuitenkaan ole suotavaa. Koira tarvitsee häntäänsä tasapainon säilyttämiseen ja "peräsimenä".
Rodun perusvärit ovat "sininen" (musta päistärikkö tan-merkein) ja "punainen" (ruskea päistärikkö tan-merkein). Pennut syntyvät valkoisina, väri kehittyy vasta myöhemmin. Koiran turkki koostuu valkoisista ja värillisistä karvoista, mutta myös pelkästään värillisistä karvoista koostuvia alueita voi olla päässä tai laikkuina muualla ruumiissa. Päässä ja hännässä ne ovat sallittuja, mutta muualla kehossa ovat ei toivottuja. Täplät ovat todennäköisesti perintöä dalmatialaiselta, jota käytettiin rodun jalostukseen, samoin pentujen valkoinen väri. Raajoissa sekä rinnassa on tan-väriä (vaaleanruskeaa). Mustat merkit päässä ovat sallittuja, mutta muualla ruumiissa eivät toivottavia. Punainen australiankarjakoira on kokonaan punakirjava. Jos merkkejä on, nekin ovat punaisia.
Urosten säkäkorkeus on 46–51 cm ja narttujen 43–48 cm.
sininen
punainen
Luonne ja käyttäytyminen

Monien muiden paimenkoirien tapaan australiankarjakoira on hyvin energinen ja aktiivinen. Lisäksi se on älykäs ja tarvitsee liikunnan lisäksi aivojumppaa. Tämän vuoksi sillä on myös korkea työmotivaatio, ja se hoitaa tehtävänsä innokkaasti. Erittäin sopivia lajeja australiankarjakoiran kanssa harrastettaviksi ovat erilaiset koiraurheilulajit kuten agility ja toko. Jatkuva samanlaisena toistuva harjoittelu voi olla koiran mielestä ikävystyttävää, ja se osaa olla itsepäinen. Tylsistyessään australiankarjakoira voi keksiä tuhoisia harrastuksia.
Rotu on luonteeltaan varovainen: vieraisiin karjakoira suhtautuu varauksin. Muiden tuttujen koirien kanssa se viihtyy hyvin ja kykenee paimentaessaan tekemään yhteistyötä. Vieraita koiria kohtaan se saattaa joskus käyttäytyä tappelunhaluisesti. Australiankarjakoira paimentaa karjaa hiljaisesti, tarvittaessa näykkimällä niiden kintereitä, ja liiallinen paimennusinto voi aiheuttaa ongelmia kohdistuessaan esimerkiksi lapsiin. Dingolta rotu on perinyt säänkestävyyden, ja koira viihtyykin omistajansa kanssa ulkona myös talvella.
Alkuperä

Australiankarjakoira on jalostettu 1800-luvulla Australian karjankasvattajien tarpeisiin. Uudisasukkaiden mukanaan tuomat paimenkoirat eivät sopeutuneet Australian vaativiin olosuhteisiin, joten niitä risteytettiin mantereella villeinä elävien dingojen kanssa. Varsinaisen australiankarjakoiran kehitys alkoi, kun Thomas Hall risteytti dingon kanssa kaksi sileäkarvaista collieta. Risteytyksessä käytetyt koirat olivat blue merle -tyyppiä ja muistuttivat todennäköisesti nykyistä bordercollieta tai partacollieta.
Myöhemmin jalostuksessa käytettiin vielä bullterrieriä tarkoituksena saada vahvarakenteisempi koira. Kokeilu osoittautui myöhemmin huonoksi, mutta siitä on yhä jälkiä nykyisessä australiankarjakoirassa. Dalmatiankoiraa on ensimmäisen rotumääritelmän kirjoittajan mukaan käytetty myös australiankarjakoiran jalostukseen, jotta karjakoira tulisi hyvin toimeen hevosten kanssa ja kykenisi niiden kanssa yhteistyöhön. Dingoon australiankarjakoiraa on risteytetty useita kertoja vielä 1900-luvullakin, joten Dingon vaikutus on vahva rodussa. Myös muita rotuja käytettiin, esimerkiksi australiankelpietä, jota kehitettiin samaan aikaan lampaiden paimennukseen. Muiden rotujen osuus on kuitenkin kiistanalainen: australiankarjakoiraa kehitettäessä kokeiltiin paljon erilaisia yhdistelmiä, jotta rodulle saataisiin juuri oikeat ominaisuudet. Ensimmäisen rotumääritelmän kirjoitti Robert Kaleski vuonna 1902.
Alkuperä > Varhaiset linjat

Hall's heeler:
Thomas Hallin kasvattama linja tunnettiin nimellä Hall's heeler- "hallinkarjakoira" - ja sitä pidetään nykyisen australiankarjakoiran suorana kantarotuna. Hän kehitti linjan, koska hän tarvitsi vahvoja karjanajajia jotka kykenivät työskentelemään pitkiä päiviä kovalla maaperällä ja ankarassa ilmastossa. Hän toi Englannista senaikaisia blue merlejä collieita, jotka edustivat eri tyyppiä kuin nykyinen skotlanninpaimenkoira ja joista muutamat olivat todennäköisesti smithfieldincollieita. Nämä yksilöt risteytettiin kesytettyjen dingojen kanssa, mikä toi linjaan sitkeyttä. Joidenkin mukaan Hall käytti jalostukseen myös toista varhaista karjakoiralinjaa, joka tunnettiin nimellä Timmon's biter - toisten mukaan Hall puolestaan antoi Timmonille Hall's heelereitä, jotta tämä voisi aloittaa oman linjansa luomisen. 1840-luvulle mennessä Hallin kasvattama linja oli jalostunut omaksi rodukseen, mutta hän ei juurikaan antanut koiriaan ulkopuolisille. Hänen kuoltuaan vuonna 1870 koirat alkoivat viimein levitä eri puolille, jolloin Hall-linjasta alkoi muodostua nykyinen australiankarjakoira.
Timmon's biter:
James Timmon jalosti 1800-luvulla karjakoiralinjan nimeltä Timmon's biter - "Timmonin purija" - risteyttämällä smithfieldincollieita dingojen kanssa. Lopputuloksena oli kuitenkin koiria, jotka käsittelivät karjaa usein liian rajusti, mistä tulikin nimitys biter. Joidenkin lähteiden mukaan myös tätä linjaa käytettiin australiankarjakoiran kehittämisessä. Toisten lähteiden mukaan Thomas Hall antoi Timmonille omia Hall's heelereitään, joiden avulla tämä saattoi aloittaa oman kasvatuslinjansa.
Terveys

Rodun terveystilanne on suhteellisen hyvä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Australiankarjakoirat ry
Koirat.com, rotukuvaus
Australiankarjakoira
Kolmen viikon ikäisiä australiankarjakoiran pentuja
Rodun molemmat perusvärit: sininen ja punainen
Australianisojalka

| Australianisojalka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Isojalkakanat Megapodiidae
Suku::  Isojalat Megapodius
Laji::  reinward
Kaksiosainen nimi
 Megapodius reinwardt  Dumont, 1823 

Katso myös
   Australianisojalka Wikispeciesissä   Australianisojalka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Australianisojalka (Megapodius reinwardt) on pieni isojalkojen (Megapodius) sukuun kuuluva lintu.
Kuvaus

Australianisojalat ovat kanan näköisiä lintuja, joilla on pieni pää ja isot jalat. Ne kasvavat 35–47 senttimetrin pituisiksi. Urosten paino voi olla jopa 850–1200 grammaa ja naaraan paino voi olla 560–1200 grammaa.
Elinalue

Australianisojalka elää pääasiassa metsissä ja metsäalueilla, sademetsissä ja soilla. Sitä nähdään lähinnä matalilla alueilla, mutta joskus se on nähtävissä jopa 1 500–1 900 metrin korkeudessa.
Esiintymisalue

Australianisojalkoja elää Indonesiassa, Flippiineillä, Uuden-Guinean eteläosissa ja Pohjois-Australiassa.