stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tummien perhosten koti (elokuva)
Aiheesta muualla

Solar Filmsin Tummien perhosten koti -tietosivusto
Nordisk Filmin Tummien perhosten koti -tietosivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen elokuvasäätiön Tummien perhosten koti -tietosivu
| n k Solar Filmsin tuottamat elokuvat ja televisiosarjat |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat:  Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat (1994)  Kummeli Kultakuume (1997)  Häjyt (1999)  Levottomat (2000)  Lomalla (2000)  Minä ja Morrison (2001)  Pahat pojat (2003)  Levottomat 3 (2004)  Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (2004)  Vares – yksityisetsivä (2004)  Paha maa (2005)  Strákarnir okkar (2005)  Matti (2006)  Valkoinen kaupunki (2006)  Astrópía (2007)  Törni - sotilaan tarina (2007)  V2 – Jäätynyt enkeli (2007)  Tummien perhosten koti (2008)  Dark Floors (2008)  Kummeli Alivuokralainen (2008)  Reykjavik Whale Watching Massacre (2009)  Rööperi (2009)  Sisko tahtoisin jäädä (2010)  Vares – Pahan suudelma (2011)  Vares – Huhtikuun tytöt (2011)  Vares – Sukkanauhakäärme (2011)  Kotirauha (2011)  Frost (2012)  Vares – Kaidan tien kulkijat (2012)  Vares – Uhkapelimerkki (2012)  Puhdistus (2012)  Vares – Pimeyden tango (2012)  Imaginaerum (2012)  Robin – The Movie (2012)  Kaappari (2013)  Kekkonen tulee! (2013)  Tumman veden päällä (2013)  Kesäkaverit (2014)  Mielensäpahoittaja (2014)  Vares – Sheriffi (2015)  Soppalinnan salaseura (2015)  Luokkakokous (2015)  Kätilö (2015)  Hevisaurus (2015)  Äkkilähtö (2016)  Pahan kukat (2016)  Syysprinssi (2016)  Luokkakokous 2 – Polttarit (2016)  Saattokeikka (2017)  Yösyöttö (2017)  Kaikki oikein (2018)  Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja (2018)  Oma maa (2018)  Risto Räppääjä ja pullistelija (2019)  Olen suomalainen (2019)  Fingerpori (2019)  Tarhapäivä (2019)  Se mieletön remppa (2020)  Risto Räppääjä ja väärä Vincent (2020)  Metsäjätti (2020)  Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily (2021)  Myrslyluodon Maija (2024)  Häjyt 2 (2025) 
Televisiotuotannot:  Gladiaattorit (1993-1994)  Vintiöt (1994-1995)  Peltiheikit (1996)  Trabant express (1996)  Spice Girls - puoli tuntia pikasilmänruokaa (1998)  Vastanaineet (1998-1999)  Bioterror (1999)  Ihana mies (1999)  Muodollisesti pätevä (1999-2004)  Talossa on Saatana (1999)  Voitto kotiin (1999-2002)  Äkkiä Anttolassa (1999-2000)  Kirjava silta (2000)  Mustan kissan kuja (2000)  Kylmäverisesti sinun (2000-2005)  Liekki (2002)  Heikoin lenkki (2002-2005)  Haluatko filmitähdeksi? (2003)  Kaunis mies (2003)  Irtiottoja (2003)  Vintiöt – Ten Years After (2003)  Rikas mies (2004)  Miljonääri-Jussi (2004)  Avec Sara (2005)  Mallikoulu (2005-2015)  Kirkkaalta taivaalta (2006)  Kodit ja kalusteet (2006)  Pokerimestari 2006 (2006)  Studio Impossible (2006)  Suurin pudottaja (2006-)  Tikkurila-trilogia (2006)  Teräsvilla - Hevimatka navetan nurkasta Tavastian lavalle (2006)  Suomen Pelkokerroin (2008)  Tsaarin kenraali, Suomen marsalkka Mannerheim (2008)  Tuntemattomat (2008)  Älä unta nää (2008)  Pikkuveli (2010)  Kohtuuttomuuksia (2016)
Terveydenhoito Suomessa

Mannerheimin Lastensuojeluliiton neuvonta-asema Jämsänkoskella vuonna 1938.
Terveydenhuolto Suomessa on jaettu yksityisen ja julkisen sektorin kesken. Julkinen terveydenhuolto on järjestetty kunnallisiin terveyskeskuksiin ja aluesairaaloihin, joissa tehdään terveydenhoidolliset rutiinioperaatiot. Yliopistosairaaloissa ja keskussairaaloissa on erikoissairaanhoidon erikoistietämys. Kouluterveydenhuolto on tärkeä osa julkista terveydenhoitoa. Kansalaisilta kerätään sairausvakuutusmaksua julkisiin terveysmenoihin.
Toteutetulla sosiaali- ja terveydenhuollon uudistuksella uudistetaan julkista terveydenhuoltoa siirtämällä toiminta kuntien vastuulta hyvinvointialueiden vastuulle.
Diagnostiset laboratorio- ja kuvantamistutkimukset maksavat Suomessa huomattavasti enemmän kuin muissa Euroopan maissa. Tämä pätee etenkin magneettikuvauksiin. Esimerkiksi julkisen puolen magneettikuvaus on Suomessa keskimäärin 30–50 prosenttia kalliimpaa kuin Keski-Euroopassa.
Määritelmiä

terveydenhoito sisältää terveyden säilyttämiseen ja vahvistamiseen tähtäävät toimet, hygienia. Yleinen terveydenhoito. Kouluterveydenhoito. Raskauden aikainen terveydenhoito. (Kielitoimiston sanakirja)
terveydenhoito käsittää kaiken toiminnan terveyden vahvistamisesta ja terveyttä uhkaavan vastustamisesta ja ehkäisemisestä, hygienia. Kehon terveydenhoito. Terveydenhoidon oppikirja. Kunnallisen terveydenhoidon turvaaminen
terveydenhuolto sisältää varsinkin yhteiskunnan toimet kansalaisten terveyden edistämiseksi. Ympäristöterveydenhuolto, kansanterveystyö ym. terveydenhuollon alueet. (Kielitoimiston sanakirja)
terveydenhuolto on yhteiskuntaa koskevaa toimintaa yhteisön jäsenten terveyden ylläpitämiseksi (Uusi suomen kielen sanakirja. Gummerus)
Terveydenhuoltopalvelujen käyttö

Vajaat 40 prosenttia suomalaisista käy vähintään kerran vuodessa avoterveydenhuollon lääkärin vastaanotolla. Puolet lääkärillä käyneistä potilaista on käyttänyt terveyskeskuksen palveluja, kolmannes työterveyshuollon palveluja ja lähes kolmannes yksityislääkärin palveluja. Suurituloiset käyvät kaksi kertaa useammin lääkärillä kuin pienituloiset ja käyttävät viisi kertaa enemmän yksityislääkäreiden palveluita.
Terveydenhuollon saavutusten mittareita

Suomalaisten elinajanodote oli vuonna 2019 keskimäärin 81,8 vuotta, naisilla 84,5 vuotta ja miehillä 79,2 vuotta. Suomessa lapsikuolleisuus (alle yhden vuoden ikäinen vauva) vuonna 2019 oli 1,9 tuhatta syntynyttä lasta kohden. Ruotsissa lapsikuolleisuus oli 2019 vuonna 2,1, Tanskassa 3,2 ja Norjassa 2. Maailmanlaajuinen lapsikuolleisuus oli 2019 vuonna puolestaan 28,2 lasta tuhatta kohden.
|  | Lapsikuolleisuus, 2019 | Keskimääräinen elinajanodote, 2019 |
| --- | --- | --- |
| Ruotsi | 2,1 | 83 |
| Suomi | 1,9 | 81,8 |
| Norja | 2 | 82,9 |
| Tanska | 3,2 | 81,2 |
| Islanti | 1,6 | 82,6 |
Suomessa oli vuonna 2020 noin 22 000 työikäistä lääkäriä.
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Neuvola

Terveydenhoito alkaa jo ennen syntymää, kun sikiön tilaa seurataan ilmaisilla neuvolakäynneillä. Lastenneuvola hoitaa alle kouluikäisten terveyttä ja hyvinvointia ja huolehtii esimerkiksi rokotuksista. Neuvolajärjestelmän kehitys alkoi jo 1920-luvulla, ja se tuli laajemmin käyttöön sotien jälkeen.
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Kouluterveydenhuolto

Neuvolan jälkeen suomalainen siirtyy kouluterveydenhuollon piiriin ja pääsee koulun kautta suunterveydenhuoltoon. Alle 18-vuotiaat ja raskaana olevat naiset saavat ilmaisen hammashoidon. Myös kunnallisten terveysasemien palvelut ovat maksuttomia alle 18-vuotiaille.
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Työterveyshuolto

Työnantajilla on lakisääteinen velvollisuus järjestää työntekijöilleen maksutonta ennaltaehkäisevää työterveyshuoltoa, johon kuuluvat muun muassa määräaikaiset terveystarkastukset. Useimmat työnantajat järjestävät työntekijöilleen tämän lisäksi myös vapaaehtoista ilmaista perus- tai erikoisterveydenhuoltoa. Vuonna 2017 työterveyshuollon piirissä oli 1 860 000 työntekijää, joka on noin 86 prosenttia kaikista palkansaajista.
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Yleinen terveydenhuolto

Potilailla on oikeus käyttää kaikissa elämänvaiheissaan myös kunnallisen terveysaseman edullisia palveluita. Sen lisäksi potilailla on oikeus käyttää edullisia julkisia erikoislääkäripalveluita siinä tapauksessa, että saa niihin lähetteen terveysaseman yleislääkäriltä tai työterveyslääkäriltä. Yksityiselle lääkärille ei tarvita lähetettä.
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Opiskelijoiden terveydenhuolto

Opiskelijoilla on oikeus käyttää myös opiskelupaikkakunnalla järjestettävää opiskelijaterveydenhuoltoa, joka on osittain maksullista, mutta edullisempaa kuin yksityislääkärit. Tämän lisäksi yliopisto-opiskelijoiden on maksettava vuosittainen lakisääteinen vuotuinen YTHS:n eli Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön terveydenhuoltomaksu myös siinä tapauksessa, etteivät käytä opiskelijaterveydenhuollon palveluita. Myös ammattikorkeakoulujen opiskelijat siirtyivät YTHS:n palveluiden piiriin vuonna 2019.
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Perusterveydenhoito

Perusterveydenhuollolla tarkoitetaan julkisessa terveydenhuollossa työskentelevien yleislääkärien antamia terveyspalveluja. Perusterveydenhuoltoon on vuosien saatossa siirretty yhä enemmän aiemmin erikoissairaanhoidossa hoidettuja neurologisia tai psykiatrisia sairauksia sekä nivelreumaa sairastavia potilaita
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Erikoissairaanhoito

Erikoislääkäreiden antamaa hoitoa ja sairaaloissa tehtäviä tutkimuksia kutsutaan Suomessa erikoissairaanhoidoksi. Kaikilla potilailla on oikeus hakeutua milloin tahansa yksityisen puolen erikoislääkärin vastaanotolle. Julkisen terveydenhoidon puolella taas voi päästä erikoissairaanhoitoon ainoastaan siinä tapauksessa, että perusterveydenhuollon työskentelevä yleislääkäri tapaa potilaan ja päättää laatia hänestä lähetteen erikoissairaanhoitoon.
Erikoissairaanhoidon järjestämistä varten kunnat ovat muodostaneet sairaanhoitopiirejä, jotka ylläpitävät keskussairaaloita ja joitakin aluesairaaloita. Sairaanhoitopiirejä on Suomessa 20. Lisäksi Suomessa on myös yksityisiä sairaaloita
Terveydenhoito eri elämänvaiheissa > Yliopistolliset sairaalat

Suomessa on viisi yliopistollista sairaalaa: Helsingissä, Tampereella, Turussa, Kuopiossa sekä Oulussa. Niiden yhteydessä toimii kunkin kaupungin yliopiston lääketieteellinen tiedekunta, ja sairaalassa annetaan opetusta eri lääketieteen alojen ja hoitotyön opiskelijoille.
Potilaiden yhdenvertaisuus ja oikeusturva

Toimihenkilöt pääsevät sepelvaltimokirurgisiin toimenpiteisiin ja kaihileikkauksiin helpommin kuin työntekijät, ja akuuttia infarktia hoidetaan intensiivisimmin silloin, kun potilas on suurituloinen. Ero saattaa johtua siitä, että köyhemmät ovat harvemmin työterveyshuollon piirissä. Yksityinen terveydenhuolto on myös paremmin käytettävissä varakkaammilla väestöryhmillä.Terveydenhuoltolain mukaan kunnat ovat vastuussa asukkaidensa terveyden ja hyvinvoinnin edistämisestä. Kuntien tehtävänä on tarjota terveyttä edistäviä palveluita ja luoda terveyttä tukevia ympäristöjä.
Perustuslaissa määrätään että kaikilla pitäisi olla yhdenvertaisesti pääsy julkisiin sosiaali- ja terveyspalveluihin. Suomen viranomaisilla on myös velvollisuus varmistaa tämän periaatteen toteutuminen. Eri sosioekonomisten väestöryhmien välillä on terveyseroja Suomessa. Samalla kuitenkin suomalaisten keskimääräinen elinajanodote on noussut. Paremmin toimeentulevien ja huonommin toimeentulevien väliset terveyserot ovat viime vuosina kasvaneet: huonosti toimeentulevien hyvinvoinnin kehitys on ollut muuta väestöä hitaampaa. Ilmiön syitä ovat, että pienituloisemmat joutuvat useammin säästämään rahaa ruoasta, lääkkeistä ja lääkärikäynneistä. Pienituloiset ovat myös asumisen ja kuluttamisen kannalta huonommassa asemassa. Elintavoissa voidaan myös havaita eroja eri väestöryhmien välillä. Ylipainon on havaittu olevan yleisempää alemmissa sosioekonomisissa väestöryhmissä.
Lääkärit ovat velvoillisia kirjaamaan vastaanotolla esiin tulevat asiat ja potilailla on oikeus tarkistaa lääkärin tekemät kirjaukset. Jos lääkäri unohtaa kirjata oleellisia asioita ja tapahtuu potilasvahinko, tuomioistuin joutuu ratkaisemaan asian lääkärin tekemien puutteellisten merkintöjen perusteella.
Rahoitus ja sairausvakuutusjärjestelmä

Suomen terveydenhuollon menot olivat vuonna 2019 noin 22 miljardia euroa. Suhteutettuna väestön kokoon jokaista Suomen asukasta kohti kulut olivat 3 983 euroa.
Yksistään erikoissairaanhoitoon kului 8 miljardia euroa ja perusterveydenhuollon kanssa niistä muodostui yli puolet 2019 vuoden terveydenhuoltoon käytetyistä menoista.
Suomen bruttokansantuotteesta 9,2 prosenttia kului terveydenhuollon menoihin vuonna 2019.
Vuonna 2009 terveydenhuollon menoista valtio maksoi neljäsosan, kunnat kolmasosa. Kelan osuus oli 15 %, kotitalouksien 19 % ja muiden yksityisten tahojen kuusi prosenttia. Terveydenhuollon menot olivat vuonna 2006 asukasta kohti keskimäärin 2 600 euroa. Tämä oli 8,2 prosenttia bruttokansantuotteesta, vähemmän kuin OECD-maiden keskiarvo 9 prosenttia. Terveydenhuollon, etenkin lääkkeiden ja hammashoidon menot kasvoivat vuosina 1995–2006.
Kelan julkinen sairausvakuutus koskee Suomessa vakituisesti asuvia. Se korvaa myös osan lääkkeistä, matkakuluista ja yksityislääkärin maksusta, jos lääkärikäynti liittyy sairauteen, raskauteen tai synnytykseen.
Rahoitus ja sairausvakuutusjärjestelmä > Kustannusten kasvu

Hoitomenojen kasvu selittyy osittain väestönkasvulla ja ikärakenteen vanhentumisena, osittain hoidon laadun paranemisena muun muassa teknologian kehityksen ansiosta.
Muilla kuin kaikkein vanhimmilla potilailla kuolemaa edeltävät kustannukset (mallinnuksessa viimeinen vuosi) ovat moninkertaisia muihin kustannuksiin verrattuna.
Eliniän pidentymisen lisäksi myös ihmisten terveys on parantunut ja hoivan tarve on siirtynyt myöhemmille elinvuosille. Toisaalta yli 85-vuotiaana toimintakyky usein heikkenee ja iän myötä muistisairaudet lisääntyvät. Kuitenkin esimerkiksi Etelä-Karjalan sairaanhoitopiirissä 94 % yli 75-vuotiaista asuu kotonaan.
Terveystaloustiede

Terveydenhuollon hyötyjä ja kustannuksia pyritään yhteiskunnassa mittaamaan ja ohjaamaan terveystaloustieteen avulla. Näin koska terveydenhoitoon panostettavat voimavarat ovat rajallisia ja niistä pyritään saamaan tehokas mutta myös oikeudenmukainen tuotto. Terveystaloustieteessä pyritään löytämään linja tehokkuuspyrkimyksen ja oikeudenmukaisuuspyrkimuksen välillä.
Elinsiirrot

Terveyden ja sairaanhoidon professori Martti Kekomäen mukaan munuaisensiirto vähentää terveydenhuollon kokonaiskustannuksia. Nykyään elinsiirron kustannusvastuu on kunnilla. Tämä kustannusten jako ei edistä kokonaiskustannusten minimointia ja asiakkaiden terveydenhoidon parannusta. Siksi munuais- ja maksaliitto sekä sydän- ja keuhkosiirrokkaat kannattavat elinluovutustoiminnan kustannusvastuun siirtoa valtiolle.
Suomen kaikki elinsiirrot tehdään Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirissä (HUS). HUS toimii muiden Suomen yliopisto- ja keskussairaaloiden kanssa yhteistyössä elinluovutusten suhteen. Vuonna 2020 elinsiirtoja tehtiin yhteensä 408. Yleisin elinsiirto on munuaissiirto leikkaus ja niitä tehdään HUSissa noin 250 vuodessa. HUS on Göteborgin lisäksi ainoa Pohjoismaalainen sairaanhoitopiiri jossa tehdään suolensiirtoja.
Tilastotietoa

OECD:n Health at a Glance -raportin mukaan Suomen terveydenhuollon laatu on ollut edelleen vuonna 2011 parempi kuin OECD-maissa keskimäärin. Esimerkiksi terveysmenot suhteessa bruttokansantuotteeseen ovat alle keskiarvon, minkä lisäksi seulonnat (Suomessa on OECD-maiden kattavin rintasyöpien seulontaohjelma) ja rokotusohjelmat ovat kattavia, aivohalvauksen jälkeinen 30 päivän sairaalakuolleisuus on Suomessa OECD-maiden alhaisimpia, jopa alle puolet OECD-maiden keskiarvosta ja sydäninfarktin jälkeinen sairaalakuolleisuus on alle OECD-maiden keskiarvon. Seulontojen myötä rintasyöpä- ja kohdunkaulansyöpäkuolleisuus on Suomessa OECD-maiden keskiarvoa matalampi. Suomen terveydenhuoltojärjestelmän tasa-arvoisuus on OECD:n raportoinnin mukaan kehittyneiden maiden keskikastia suosien hyvätuloisia (mikään maa ei suosi pienituloisia), mutta ei ole lähelläkään esimerkiksi Yhdysvaltojen järjestelmän epätasa-arvoisuutta (indeksi yli kaksi kertaa suurempi).
World Health Organizationin vuonna 2000 julkaiseman raportin mukaan suomalaisten elinajanodote oli maailman 20. pisin, 70,5 vuotta. Japanin on kärkipaikalla neljä vuotta pidemmälle odotteella. Lasten hengissä selviytymisen tasa-arvon indeksi oli myös korkea, 0,975, kun maksimi on 1,000. Kokonaisarvioinnissa (Overall health system attainment in all Member States, WHO index, estimates for 1997) Suomen terveydenhuoltojärjestelmä oli sijoitettu sijalle 22 (hajonta on välillä 13–25).
Kirjallisuutta

Sorvettula, Maija: Johdatus suomalaisen hoitotyön historiaan. Suomen sairaanhoitajaliitto 1998. ISBN 9518944067
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Terveydenhoito Suomessa Wikimedia Commonsissa
Terveys ja terveydenhuolto Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive) Terveyskirjasto.fi
Ruotsalaistutkimus: Suomen terveydenhuolto tehokkain[vanhentunut linkki] Mediuutiset.fi
Sairastaminen ja terveydenhuolto Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive) norden.org
Ylen hoitotutka - Sosiaali- ja terveysalan toimipisteet kartalla
| n k  Artikkelit Suomesta |
| --- | --- |
Historia:  Suomen asutushistoria  Suomen esihistoria  Ruotsin vallan aika Suomessa  Suomen suuriruhtinaskunta  Itsenäisen Suomen historia  Suomen sotahistoria 
Maantiede:  Geologia  Ilmasto  Joet  Järvet  Kansallispuistot  Kaupungit  Kaupunkialueet Helsinki  Tampere  Turku  Oulu  Jyväskylä  Kunnat  Linnut  Luonto  Luonnonsuojelualueet  Läänit  Maakunnat Ahvenanmaa  Metsät  Nisäkkäät  Saaret  Taajamat  Ääripisteet 
Hallinto:  Asevoimat NATO  Eduskunta  Hallinnolliset alueet  Ihmisoikeudet  Korruptio  Laki  Oikeusjärjestelmä  Perustuslaki  Poliisi  Politiikka  Presidentti  Puolueet  Pääministeri  Ulkopolitiikka  Vaalit  Valtioneuvosto  Valtion talousarvio 
Talous:  Eläkejärjestelmä  Energia  Liikenne  Maatalous  Matkailu  Meriteollisuus  Metsätalous  Keskuspankki  Pörssi  Teollisuus  Tiede  Tulopolitiikka  Valtionyhtiöt  Verotus  Viestimet  Yrittäjyys 
Yhteiskunta:  Hyvinvointi  Ihmiskauppa  Ilmastonmuutos  Kielet Suomi  Ruotsi  Pohjoissaame  Inarinsaame  Koltansaame  Karjala  Koulutus  Naiset  Prostituutio  Rikollisuus  Sensuuri  Siirtolaisuus  Suomalaiset  Terveydenhoito  Uskonto  Väestö 
Kulttuuri:  Arkkitehtuuri  Elokuva  Itsenäisyyspäivä  Juhlapäivät  Kansallislaulu  Kansanperinne  Kansallissymbolit  Keittiö  Kirjallisuus Kalevala  Lippu  Maailmanperintökohteet  Musiikki  Mytologia  Sauna  Taide  Urheilu  Valokuvaus  Vaakuna
Biologinen museo

Turun biologinen museo Neitsytpolulta nähtynä.
Biologinen museo on Turussa Samppalinnanmäen ja Turun Urheilupuiston kupeessa toimiva luontomuseo. Se aloitti toimintansa 15. heinäkuuta vuonna 1907. Museo sai alkunsa varakonsuli Alfred Jacobssonin ja hänen vaimonsa Helenen antamasta lahjoituksesta. Se sijaitsee Alexander Nyströmin suunnittelemassa koristeellisessa puujugendrakennuksessa.
Turun museon näyttelyä kutsuttiin kokoamaan ruotsalainen Gustaf Kolthoff, joka itse pyydysti ja täytti poikansa Kjell Kolthoffin kanssa näyttelyyn sijoitetut eläimet. Kjell Kolthoff myös maalasi öljyvärein dioraamojen kangastaustat.
Biologisen museon pysyvä näyttely sisältää kolmetoista luontodioraamaa eläimineen. Maisemat esittävät kolmisenkymmentä nisäkäs- ja 136 lintulajia. Lisäksi museossa järjestetään vuosittain vaihtuvia pienoisnäyttelyjä sekä tapahtumia erityisesti lapsille ja perheille.
Maria Teresia (Ranskan kuningatar)

Maria Teresia, Ludvig XIV:n puoliso ja Ranskan kuningatar. Charles ja Henri Beaubrunin maalaus
Maria Teresia (esp. María Teresa de Austria, ransk. Marie-Thérèse d'Autriche); (10. syyskuuta 1638 El Escorial, Madrid, Espanjan kuningaskunta – 30. heinäkuuta 1683 Versailles, Ranskan kuningaskunta) oli Espanjan infanta eli kruununprinsessa, Habsburg-sukuinen Itävallan arkkiherttuatar, Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n puoliso ja Ranskan kuningatar vuosina 1660–1683.
Espanjan infanta María Teresa lapsena, Juan Bautista Martinez del Mazo n. 1645.
Suku ja lapsuus

María Teresan vanhemmat olivat Espanjan kuningas Filip IV ja Ranskan prinsessa Élisabet de Bourbon. Tytön ollessa vasta 6-vuotias, hänen äitinsä kuoli ja kaksi vuotta myöhemmin kuoli veli, kruununperijä ja Asturian ruhtinas Balthasar Carlos (1629–1646) todennäköisesti isorokkoon 16-vuotiaana. María Teresasta tuli Espanjan kruunun suunnattomien omistusten perijä.
María Teresa oli luonteeltaan ujo ja uskonnollinen, hänellä oli vaaleat hiukset ja siniset silmät. Hän oli myös lyhyt ja pyylevyyteen taipuvainen. María Teresa sai lyhyen ja tiukan, syvästi katolisen kasvatuksen ja jo varhaisesta nuoruudesta pidettiin selvänä, että hän avioituisi dynastisista syistä serkkunsa, Habsburgien keisarillisen itävaltalaishaaran päämiehen kanssa. Arkkiherttua Ferdinard kuitenkin kuoli vuonna 1654 ja sen jälkeen puolisoksi suunniteltiin tämän veljeä, joka hallitsi vuodesta 1658 alkaen nimellä Leopold I.
Nuoruus ja avioliitto

María Teresa oli kuitenkin salaa vakuuttunut, että hänen puolisonsa olisi Ranskan Ludvig XIV, joka oli hänen kaksoisserkkunsa (sekä isän että äidin puolelta), mutta hovin vihollinen. Ranska ja Espanja olivat olleet sodassa vuodesta 1635 alkaen. Espanjalaiset hyväksyivät 7. marraskuuta 1659 ns. Pyreneiden sopimuksen allekirjoittamisen. Sopimuksella määrättiin tarkoin Ranskan ja Espanjan välinen raja Pyreneillä. Ludvig XIV hyväksyi sopimuksen pykälien noudattamisen, jopa sen, missä hänen odotettiin avioituvan infanta María Teresan kanssa. Avioliiton oli tarkoitus lähentää rauhansopimuksen osapuolia toisiinsa.
María Teresan oli tarkoitus luopua oikeuksistaan Espanjan kruunuun avioituessaan, mutta ranskalaiset saivat ehdot sille rauhansopimukseen. Espanjan tulisi maksaa 500 000 écu d’oria, jotta oikeuksista luopuminen olisi ollut pätevä. Espanja ei koskaan maksanut kyseistä summaa ja tätä Ludvig käytti oikeutuksenaan Dévolution-sodalle vuosina 1667–1668 valloittaakseen Espanjan Alankomaat. Yksi kultaecu on nykyisin yli 3 000 euron arvoinen ja sisältää noin 7,5 grammaa kultaa. Varovaisesti arvioituna Espanjan kruunusta luopuminen oli arvoltaan 350 kiloa kultaa.
Vihkiminen tapahtui 9. kesäkuuta 1660 Saint-Jean-de-Luzissa. Avioliitto pantiin täytäntöön samana iltana. Puolisot olivat tunteneet toisensa vasta kolmen päivän ajan, eikä María Teresa puhunut sanaakaan ranskaa. Hän toi kuitenkin Ranskaan suklaata ja ensimmäisen appelsiinin. Ludvigin ja Maria Teresian avioliitto alkoi lupaavasti ja nuori vaimo rakastuikin palavasti mieheensä. 22-vuotias Ludvig kuitenkin kyllästyi vaimoonsa vuoden sisällä ja palasi seurustelemaan lukuisten suosikkiensa ja virallisen rakastajattarensa Louise Françoise de la Baume le Blanc, Mademoiselle de La Vallièren kanssa.
Kuningatar

Vaikka Maria Teresia oppi puhumaan hyvin ranskan kieltä, hän ei ollut maailmannainen ja niinpä julkiset esiintymiset olivat vain tilaisuuksia, joissa hänen kömpelyytensä tuli näkyviin. Hän seurasi puolisoaan kaikille tämän virallisille matkoille.
Maria Teresia tuli hyvin toimeen anoppinsa ja tätinsä leskikuningatar Anna Itävaltalaisen kanssa. Uskonnollisuus yhdisti heitä. He rukoilivat ja vierailivat luostareissa yhdessä. Maria Teresia vietti eristynyttä elämää hovissa muodostaen palvelijoineen oman pienen espanjankielisen piirinsä. Miehensä lukuisille avioliiton ulkopuolisille suhteille hän ei voinut mitään, vaikka olikin luonteeltaan mustasukkainen. Hän kesti miehensä uskottomuuden valittamatta siitä juuri koskaan.
1670-luvun lopulla aviomiehen viimeiseksi jääneen rakastajattaren, Madame de Maintenonin myötävaikutuksesta Ludvig vietti enemmän aikaa laiminlyödyn kuningattarensa kanssa, mikä teki Maria Teresiasta hyvin onnellisen. Miehensä huomaavaisuudesta Maria Teresia ei ehtinyt nauttia kauaa. Heinäkuun lopulla 1683 Maria Teresian kädestä löydettiin paise. Lääkärien antamasta hoidosta huolimatta 44-vuotiaan kuningattaren tila heikkeni nopeasti ja Maria Teresia kuoli kivuliaasti 30. heinäkuuta Versaillesissa. Kuningas sanoi vaimonsa kuoleman jälkeen: "Tämä oli ainoa vaiva mitä hän minulle koskaan aiheutti."