stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Five Corners Quintet

| The Five Corners Quintet> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  jazz
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Tuomas Kallio, tuottaja, säveltäjä   Jukka Eskola, trumpetti   Antti Lötjönen, basso   Teppo Mäkynen, rummut   Timo Lassy, saksofoni, huilu   Mikael Jakobsson, piano  
Entiset jäsenet:  Kim Rantala, piano   Severi Pyysalo, vibrafoni   Eero Koivistoinen, saksofoni  
Levy-yhtiö:  Ricky-Tick Records, 2003–  
Aiheesta muualla
www.thefivecornersquintet.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Five Corners Quintet on helsinkiläinen jazzyhtye. Yhtyeeltä on julkaistu kaksi studioalbumia Chasin’ the Jazz Gone By ja Hot Corner sekä Japanissa livealbumi Jazz Heat, Bongo Beat! – The Helsinki Sessions. The Five Corners Quintetin piti alun perin olla pelkkä studioprojekti, mutta myöhemmin yhtyeelle perustettiin keikkakokoonpano, joka on konsertoinut Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Yhtye jäi keikkatauolle kesällä 2010.
Historia > Ensimmäiset singlet ja ep:t

The Five Corners Quintet sai alkunsa vuonna 2003, kun tuottaja Tuomas Kallio ja DJ Antti Eerikäinen ryhtyivät tekemään kappaleita samplaamalla Eerikäisen levykokoelmasta. He pyrkivät tekemään 1960-luvun jazzilta kuulostavaa musiikkia, joka olisi kuitenkin tarpeeksi tanssittavaa soitettavaksi klubeissa. Hankkeen edistyessä kirjakustantamo Desurassa mukana ollut Eerikäinen perusti Ricky-Tick Records -levy-yhtiön. Ricky-Tick sijaitsee Helsingissä, levykaupoistaan tunnetussa Viiskulmassa, jolta The Five Corners Quintet on saanut nimensä. Sana ”Quintet” yhtyeen nimessä sen sijaan on lähinnä kunnianosoitus jazzperinteelle, sillä yhtyeessä saattaa keikoilla soittaa jopa kymmenkunta soittajaa.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli vinyylisingle Trading Eights / Blueprint. Ricky-Tick Records julkaisi sen keväällä 2003. Single päätyi useille kokoelma-albumeille ympäri maailmaa. Rummut ja basso koottiin singlellä pelkästään sampleista, ja saksofonisti Eero Koivistoinen, trumpetisti Jukka Eskola sekä kosketinsoittaja Kim Rantala soittivat niiden päälle omat osuutensa. Singlen B-puolen kappale ”Blueprint” on Koivistoisen sävellys.
Keväällä 2004 ilmestyi yhtyeen toinen single The Devil Kicks / Three Corners. Myös tällä singlellä Kallio teki komppiraidat samplaamaalla. Levyllä soittaa jo mainittujen muusikkojen lisäksi vibrafonisti Severi Pyysalo. Singlen A-puoli ”The Devil Kicks” on Kallion ja Rantalan sävellys ja tyyliltään ”Trading Eights” -kappaleen tavoin tanssittavaa 1960-lukulaista souljazzia. B-puoli ”Three Corners” on rumpali Teppo Mäkysen säveltämä valssi.
Levytyksille rumpaliksi merkittiin Pekka Jaclin ja basistiksi Tapani Nevalainen. Nimet olivat Kallion ja Rantalan niin sanottuja tangonimiä, jotka oli muodostettu miesten toisista etunimistä ja äitien tyttönimistä. Kallion samplaus kuulosti singleillä kuitenkin niin aidolta, että eräässä brittiläisessä lehdessä oli kehuttu Jaclinin soittoa. Vuonna 2004 ”Three Corners” valittiin yhdeksi vuoden parhaista kappaleista brittiläisen radio-DJ Gilles Petersonin Worldwide All Winners -show’ssa BBC Radio 1 -kanavalla.
Yhtyeen kolmas julkaisu, ep Different Corners, julkaistiin 12-tuumaisena vinyylinä vuonna 2004. Se sisälsi uusia versioita The Devils Kicks / Three Corners -singlen kappaleista: A-puoli on italialaisen DJ:n Nicola Conten uusi sovitus ”Three Corners” -kappaleesta, ja B-puolella on Tuomas Kallion sekä DJ DharmaOnen eli Jouni Helmisen miksaukset ”The Devil Kicks” -kappaleesta.
Vuonna 2005 julkaistiin yhtyeen toinen ep, Cornerstones, joka sisälsi kolme kappaletta tulevalta albumilta. 10-tuumaisen vinyylin A-puoli on Eero Koivistoisen sävellys ”Straight Up”, ja B-puolella ovat kappaleet ”Before We Say Goodbye” ja ”Blue Cycles”, joista edellisellä laulaa yhdysvaltalainen kuusinkertainen Grammy-ehdokas Mark Murphy ja jälkimmäisellä pariisilainen Okou.
Kustakin kolmesta 10-tuumaisesta levystä otettiin 4 000 kappaleen painos, ja ne on myyty loppuun, suurimmaksi osaksi muualle kuin Suomeen.
Historia > Debyyttialbumi

The Five Corners Quintetin esikoisalbumi Chasin’ the Jazz Gone By julkaistiin Suomessa 22. kesäkuuta 2005 Sony BMG:n Columbia-levymerkillä. Yhtye soitti 21.–22. kesäkuuta ravintola Dubrovnikissa Helsingissä kaksi levynjulkaisukeikkaa, joilla oli mukana myös laulaja Okou. Albumilla on 12 kappaletta, joista Okou laulaa kahdella ja Mark Murphy kolmella. Murphyn lauluosuudet äänitettiin New Yorkissa.
Albumi julkaistiin Suomen lisäksi muualla Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Columbia International julkaisi albumin Japanissa 24. elokuuta. Yhdysvalloissa albumi on lisensoitu Milan Entertainment -levy-yhtiölle. Japanissa julkaistulla painoksella on bonuskappaleina Conten ja Kallion miksaukset Different Corners -ep:ltä ja Euroopan ja Yhdysvaltain painoksella kappale ”Taxi Driver”. Albumi pysyi Suomen virallisella albumilistalla 11 viikkoa ja oli parhaimmillaan sijalla 21. Vuonna 2008 albumia oli myyty yhteensä noin 50 000 kappaletta, joista noin 41 000 Suomen ulkopuolelle.
Vuonna 2005 Chasin’ the Jazz Gone By oli ehdolla vuoden albumiksi Gilles Petersonin Worldwide All Winners -show’ssa, ja samana vuonna japanilainen musiikkilehti Adlib palkitsi The Five Corners Quintetin ”International New Star of the Year 2005” -palkinnolla. Yhtye oli ehdolla myös vuoden 2005 Teosto-palkinnon saajaksi. Saman vuoden Emma-gaalassa yhtye oli ehdokkaana Jazz-Emman ja Vuoden debyyttialbumi -Emman saajaksi ja Tuomas Kallio oli ehdolla vuoden tuottajaksi. Vuonna 2005 Chasin’ the Jazz Gone By valittiin Jazzrytmit-lehden kriitikkoäänestyksessä vuoden albumiksi ja vuosina 2005, 2006 ja 2007 The Five Corners Quintet valittiin vuoden yhtyeeksi.
Vuosina 2006 ja 2007 Ricky-Tick Records julkaisi kaksi albumia, joilla on uudelleen miksattuja versioita The Five Corners Quintetin kappaleista.
Historia > Studioyhtyeestä konserttikokoonpanoksi

”Trading Eights” -kappaleen suosion myötä The Five Corners Quintetiä alettiin kysellä konsertoimaan, ja yhtyeelle koottiin kokoonpano keikkailua varten vuonna 2004. Yhtyeen rumpaliksi tuli Nuspirit Helsingissä soittanut Teppo Mäkynen ja basistiksi Antti Lötjönen. Lisäksi yhtyeessä soittivat Jukka Eskola, Eero Koivistoinen ja Kim Rantala, mutta Rantalan korvasi myöhemmin Severi Pyysalo ja Koivistoisen saksofonisti Timo Lassy. Pyysalon tilalle tuli vielä pianisti Mikael Jakobsson. Kitaristi Kallio itse ei soita yhtyeen keikkakokoonpanossa, vaan keikoilla yhtyeen musiikillinen johtaja on Teppo Mäkynen.
Yhtye esiintyi vuonna 2004 Norjassa Oslon Helsinki-viikolla. 4.–13. toukokuuta 2005 The Five Corners Quintet oli Suomen Jazzliiton kahdeksan konserttia käsittäneellä kiertueella Suomessa. Kiertueella oli mukana myös vibrafonisti Severi Pyysalo. Syyskuussa yhtye soitti esikoisalbuminsa julkaisukeikan Britanniassa Jazz Cafessa, Lontoossa sekä Popkomm-messuilla Saksassa. Yhtye soitti myös vuoden 2005 Flow-festivaalissa, jolloin mukana oli myös laulaja Mark Murphy, ja joulukuussa yhtye esiintyi itsenäisyyspäivän vastaanotolla.
Vuonna 2006 The Five Corners Quintet teki Euroopan kiertueen. Kiertue alkoi 22. tammikuuta Midem-tapahtumassa Cannesissa, jossa oli mukana myös laulaja Okou. Ranskasta yhtye suuntasi Keski-Eurooppaan ja esiintyi Saksassa, Belgiassa, Itävallassa, Unkarissa ja Alankomaissa. Tämän jälkeen yhtye esiintyi viidesti Britanniassa. Euroopan kiertueensa jälkeen The Five Corners Quintet siirtyi helmikuun puolivälissä Japaniin, jossa se esiintyi neljässä kaupungissa. Kesä–heinäkuussa yhtye esiintyi Roskilden musiikkifestivaaleilla Tanskassa, Kööpenhaminan jazzfestivaaleilla, North Sea Jazz -festivaaleilla Rotterdamissa, ja Suomessa muun muassa Pori Jazz -festivaaleilla.
Vuonna 2007 The Five Corners Quintet konsertoi Yhdysvalloissa: Yhtye esiintyi 11.–15. kesäkuuta Rochesterin jazzfestivaaleilla Rochesterissä sekä Lincoln Centerissä New Yorkissa. Yhtye esiintyi myös muun muassa Flow-festivaaleilla Helsingissä elokuussa.
Historia > Hot Corner

Toukokuussa 2008 julkaistiin The Five Corners Quintetin kolmas ep Hot Corner. Se sisältää kolme nopeatempoista instrumentaalikappaletta, joista kaksi on Kallion ja yksi Mäkysen säveltämä. Ep julkaistiin sekä vinyylinä että CD:nä. Viikolla 20/2008 ep kävi Suomen virallisen singlelistan sijalla 10.
Ricky-Tick Records julkaisi The Five Corners Quintetin toisen albumin Hot Corner Suomessa 12. marraskuuta 2008. Albumilla on 11 kappaletta, ja ne ovat pääosin Kallion ja Mäkysen säveltämiä. Mark Murphy ja Okou laulavat myös tällä levyllä. Albumin on tuottanut Kallio, ja jousisovituksista vastaa Tomi Malm. Musiikki on saanut vaikutteita muun muassa rhythm and bluesista, soulista ja jopa rockabillystä. Kuten esikoisalbumillekin, Hot Cornerin kappaleet äänitettiin ”popmaisesti” instrumentti kerrallaan. Kallio kertoo kuitenkin keikkakokoonpanolla olleen Hot Cornerin työstämisessä suurempi rooli kuin edellisen albumin teossa.
Hot Corner julkaistiin muualla Euroopassa 14. marraskuuta ja Yhdysvalloissa 24. elokuuta. Japanissa julkaistulla painoksella on mukana bonuskappale ”Layers of Layers”, jolla laulaa Mark Murphy. Milan Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa 21. maaliskuuta 2009.
Hot Corner kävi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalla 22. Albumi sijoittui 15:ksi Radio Helsingin Vuoden levyt 2008 -äänestyksessä. Maaliskuussa 2009 The Five Corners Quintet palkittiin Hot Cornerista vuoden 2008 Jazz-Emmalla ja Kriitikoiden valinta -Emmalla. Albumi oli myös ehdolla Femmagaalassa ”Jazzhiphopelectroyms-femman” saajaksi.
Historia > Hot Cornerin jälkeen

The Five Corners Quintetin keikkakokoonpano oli Hot Cornerin ilmestymisen aikoihin konsertoinut noin 150 kertaa. Yhtye soitti levynjulkaisukonsertin ravintola Dubrovnikissa Helsingissä 12. marraskuuta. Albumin julkaisun jälkeen yhtye aloitti konserttikiertueen, Belgiaan, Turkkiin, Isoon-Britanniaan, Tanskaan, Ruotsiin ja Slovakiaan, ja päätti kiertueen Helsinkiin Tavastia-klubille 19. joulukuuta. Vuonna 2009 yhtye konsertoi muun muassa Japanissa, Suomessa, Saksassa ja Britanniassa.
Ricky-Tick Records julkaisi 8. huhtikuuta 2009 Othello-EP:n, jolla The Five Corners Quintet soittaa Kerkko Koskisen Suomen kansallisteatterin Othello-esitykseen säveltämää musiikkia. EP:tä julkaistiin 1 000 kappaleen painos.
Tammikuussa 2010 The Five Corners Quintet esitti improvisoiden DocPoint-elokuvafestivaaleilla musiikin Aho & Soldan -elokuvayhtiön tuotannosta koottuun Tempo-mykkäelokuvakonserttiin. Samoihin aikoihin yhtye ilmoitti jäävänsä kesällä 2010 keikkatauolle toistaiseksi. Trumpetisti Jukka Eskolan mukaan yhtye ei aio lopettaa toimintaansa. Tuottaja Tuomas Kallio on kuitenkin sanonut, ettei hän usko tekevänsä yhtyeelle enää uutta studioalbumia.
Helmikuussa 2010 yhtye äänitti kolme konserttia käsittävässä konserttisarjassa Helsingissä livealbumin Jazz Heat, Bongo Beat! – The Helsinki Sessions. Albumilla on kappaleita yhtyeen kahdelta aikaisemmalta levyltä. T.A.C.S. Records julkaisi albumin Japanissa 1. toukokuuta 2010, ja se oli tarkoitus julkaista Suomessa ja muualla Euroopassa syksyllä 2010. Toukokuussa 2010 yhtye lähti Aasian-kiertueelle, jonka aikana se esiintyi ensi kertaa Kiinassa, Shanghain maailmannäyttelyn Suomi-päivän yhteydessä.
Yhtye esiintyi myös keväällä 2010 lähetetyssä, Yleisradion tuottamassa ”Jazzia pohjoisesta” -dokumenttisarjassa.
Diskografia

Trading Eights / Blueprint (Ricky-Tick Records,  2003), single, 10-tuumainen vinyyli
The Devil Kicks / Three Corners (Ricky-Tick Records,  2004), single, 10-tuumainen vinyyli
Different Corners (Ricky-Tick Records, 6. syyskuuta 2004), ep, 12-tuumainen vinyyli
Cornerstones (Ricky-Tick Records,  2005), ep, 10-tuumainen vinyyli
Chasin’ the Jazz Gone By ( Columbia, 22. kesäkuuta 2005) , CD ja LP
muu Eurooppa: 1. syyskuuta 2005
Japani: Columbia International, 24. elokuuta 2005
Yhdysvallat: Milan Entertainment
Hot Corner EP (Ricky-Tick Records, toukokuu 2008), CD ja 10-tuumainen vinyyli
Hot Corner (Ricky-Tick Records, 12. marraskuuta 2008)
muu Eurooppa: 14. marraskuuta 2008
Yhdysvallat: Milan Records, 21. maaliskuuta 2009
Othello EP (Ricky-Tick Records, 8. huhtikuuta 2009), EP, vinyyli
Jazz Heat, Bongo Beat! – The Helsinki Sessions (T.A.C.S. Records, 1. toukokuuta 2010) (Japani)
Aiheesta muualla

The Five Corners Quintetin verkkosivut (englanniksi)
The Five Corners Quintet Myspacessa (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Five Corners Quintet: Blueprint Tampere Jazz Happeningissa 2005
Tuomas Kallio vuonna 2005.
Eero Koivistoinen vuonna 2007.
Timo Lassy Flow-festivaaleilla vuonna 2007.
Teppo Mäkynen vuoden 2007 Flow-festivaaleilla The Five Corners Quintetin riveissä.
Jukka Eskola ja basisti Antti Lötjönen Flow-festivaaleilla 2007 The Five Corners Quintetin riveissä.
Onni Kohonen

Onni Armas Kohonen (23. tammikuuta 1897 Viipuri – 27. joulukuuta 1945) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat ylijunailija Pekka Kohonen ja Josefina Nemlander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Aili Helena Mansnerin kanssa.
Opinnot

Kohonen kävi viisi luokkaa Viipurin klassillista lyseota ja 3 lukukautta Suomen liikemiesten kauppaopistoa, josta sai päästötodistuksen vuonna 1922. Kohonen suoritti jääkärialiupseereita varten järjestetyn aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja oli Kadettikoulussa kuuntelu-upseerina vuosina 1921–1922 sekä suoritti Rannikkotykistön ampumakoulun vuonna 1923. Yleisesikunnan kaasukurssin hän suoritti vuonna 1927 ja Taistelukoulun komppaniapäällikkökurssin vuonna 1929 sekä Rannikkotykistön taktilliset kurssit vuonna 1931. Sotakorkeakoulun yleisen osaston 1. vuosikurssin hän kävi vuosina 1934-1935.
Jääkärikausi

Kohonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 10. tammikuuta 1916, josta hän kumminkin pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä.
Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet siirrettiin 4. lokakuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin työlomalle Saksaan.
Suomen sisällissodan jälkeinen aika

Kohonen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 10. kesäkuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä 12. kesäkuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Jääkäritykistöprikaatin III patteriston 5. patteriin. Myöhemmin patteri siirrettiin Suomen tykistökouluun ja Kohonen siirtyi patterin mukana. Tykistökoulusta Kohonen siirrettiin Laatokan puolustukseen ja hänet sijoitettiin Valamon saariasemalle 29. elokuuta 1918. Armeijasta Kohonen erosi 14. lokakuuta 1918.
Heimosoturiksi

Kohosen armeijasta ero oli edellytys, että hän kykeni osallistumaan Viron vapaussotaan. Kohonen liittyi Viroon lähteviin joukkoihin tammikuussa 1919 ja hänet sijoitettiin Viron armeijaan patteriupseeriksi 2. kenttätykistörykmentin 5. patteriin. Myöhemmin hän toimi Viron tykistöntarkastajana kenraali Londenin esikunnassa. Kohonen otti osaa Viron vapaussodan taisteluihin Valgassa ja Wiezemhofissa (nyk. Vījciems). Virosta hän palasi huhtikuussa 1919 ja Suomeen päästyään hän liittyi 8. toukokuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan ja hänet sijoitettiin päälliköksi rannikkopattereihin ja hän osallistui Vitelen taisteluihin. Retkikunnasta hän erosi 14. heinäkuuta 1919.
Rauhan aika

Sotaretkiltä palattuaan Kohonen työskenteli ensin Oy Suomen urheiluaitan ja myöhemmin Suojeluskuntalaisten urheiluliike oy:n palveluksessa vuoteen 1920 saakka, jolloin hän astui uudelleen armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin aluksi majoitusmestariksi Rannikkotykistörykmentti 2:een. Rannikkotykistön aliupseerikouluun hänet komennettiin harjoitusupseeriksi 17. elokuuta 1921. Aliupseerikoulusta hänet siirrettiin 8. heinäkuuta 1922 Rannikkotykistörykmentti 2:n 8. patterin päälliköksi ja edelleen 22. joulukuuta 1926 alkaen 3. patteriston komentajaksi. Rannikkotykistörykmentin aliupseerikurssien johtajana hän toimi 28. helmikuuta – 29. huhtikuuta 1925 välisen ajan sekä suojeluskuntalaisille järjestettyjen rannikkotykistökurssien johtajana joulukuussa 1926 ja 1927.
Rannikkotykistörykmentistä hänet siirrettiin 12. syyskuuta 1928 Meripuolustuksen kapitulanttikoulun vanhemmaksi opetusupseeriksi, josta hänet siirrettiin Merisotakouluun 25. syyskuuta 1930, missä hän toimi tuntiopettajana. Kohonen voitti vuonna 1930 Armeijan kenttäammunnan mestaruuden. Merisotakoulusta hänet nimitettiin patteristonkomentajaksi Rannikkotykistörykmentti 3:n II patteristoon 13. toukokuuta 1932. Komentajan tehtävät hän jätti 16. heinäkuuta 1934 ja hän siirtyi Rannikkotykistörykmentti 2:n yleisesikuntaupseeriksi. Kohonen pidätettiin kesällä 1935 ja häntä tutkittiin joidenkin vuoden 1918-1919 aikuisten asioiden vuoksi. Hänen uransa vakinaisessa palveluksessa päättyi 5. syyskuuta 1935, jolloin hän siirtyi valomainoksia tehtailleen Oy Suomi Neonin palvelukseen, missä hän työskenteli vuoteen 1937 saakka, jolloin hän siirtyi Helsingin kaupungin palvelukseen tori- ja hallikaupan valvojaksi. Helsingin kaupungilta hän siirtyi talouspäälliköksi Alkon kansanravintolat Oy:n 1. maaliskuuta 15. maaliskuuta 1938.
Talvi- ja jatkosota

Kohonen otti osaa talvisotaan väestönsuojelutehtävissä Sisäasiainministeriössä ja välirauhan astuttua voimaan hän palasi siviilitoimeensa Oy ALKO Ab:lle. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin linnakkeenpäälliköksi ja ilmasuojelu- ja pioneeriupseeriksi 4. Rannikkoprikaatin Hangon lohkolle. Myöhemmin hänet siirrettiin komentajaksi Järjestelykeskus 2:n 1. pataljoonaan. Tehtävässä hän oli vuoteen 1942, jolloin hänet vapautettiin palveluksesta.
Kohonen oli sota-aikana aktiivinen Kansallissosialistien Järjestössä. Hän oli yksi KSJ:n johtaja Arvi Kalstan lähimmistä yhteistyökumppaneista.
Kohonen haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Luottamustoimet

Kohonen toimi Rannikkotykistörykmentti 3:n kunnianeuvoston puheenjohtajana vuonna 1934 ja Puolustusministeriön määräämän uusien kiväärien tarkastuskomitean jäsenenä vuonna 1930. Upseerien ampumayhdistyksen johtokunnan jäsenenä hän toimi vuosina 1929–1933 ja Koiviston ampumaseuran puheenjohtajana vuosina 1927–1928 sekä Suomenlinnan ampujien puheenjohtajana vuonna 1930. Kohonen toimi myös Pohjois-Karjalan ampujapiirin hallituksen jäsenenä vuosina 1933–1935.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Varavääpeli 12. kesäkuuta 1918  Vänrikki 15. kesäkuuta 1921  Luutnantti 16. toukokuuta 1923  Kapteeni 6. joulukuuta 1926  Majuri 16. toukokuuta 1932 |     |  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkki  Talvisodan muistomitaliTalvisodan muistomitali  Aunuksen muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Viron Vapaussodan muistomitali  Latvian Vapaussodan muistomitali |
Jääkäripataljoona 27:n haupitsijaoksen toinen tykki tuliasemassa miehistöineen Riianlahdella syksyllä 1916.
Jussi V. Koivisto

Jussi V. Koivisto on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka on erikoistunut kansainväliseen kauppaan.
Jussi V. Koivisto on suorittanut kauppatieteiden tohtorin tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa, joka tunnetaan nykyään Aalto-yliopiston  kauppakorkeakouluna, vuonna 1999 pääaineenaan kansainvälinen liiketoiminta. Hänen koulutuksensa sisältää myös filosofian maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1989, ja orkesterinjohdon D-kurssitutkinnon Sibelius-Akatemiassa vuonna 1990.
Kansainvälisesti Jussi V. Koivisto on toiminut vierailevana professorina ja vierailevana tutkijana mm. Stanfordin yliopistossa, Tokyo University of Foreign Studies -yliopistossa, Klagenfurtin yliopistossa, Canada China Istitutessa, University of Albertassa, ja Korea Institute of Industrial Policy Studiesissa. Suomessa, hän on luennoinut tai tutkinut Helsingin kauppakorkeakoulussa, Teknillisessä korkeakoulussa, Vaasan yliopistossa, Tampereen yliopistossa ja ETLAssa.
Elinkeinoelämässä, Jussi V. Koivisto on työskennellyt mm Datex-Ohmeda Oyj:ssä, Nokia Oyj:ssä vastuualueenaan kansainvälinen yritysten fuusiot ja yritysostot, divestoinnit ja strategisen allianssit, VIA Groupissa johtajana ja strategiakonsulttina, ja TeliaSonera Oyj:ssä vastuualueenaan suunnitella ja tukea lajoja yritysarkkitehtuurin sekä organisaation ja toimintamallin muutoksia. Lisäksi hän on konsultoinut lukuisia yrityksiä useissa maissa. Hän on toiminut myös  Cone Advisor Oy:n advisory boardin jäsenenä. Hän on myös toiminut konsulttina lukuisille yrityksille erityisesti biotekniikan, lääkinnällisten laitteiden, lääkkeiden ja tieto- ja viestintätekniikan toimialoilla, sekä valtion virastoille, ja hallitustenvälisille organisaatioille.
Jussi V. Koivisto on kirjoittanut tai mukana kirjoittamassa kirjoja ja artikkeleita yrityskaupoista ja fuusioista, kulttuurienvälisestä liikkeenjohdosta, ksähköisen liiketoiminnan kansainvälisestä oikeudesta, teknologiastrategiasta, liiketoiminnasta Kiinassa ja Japanissa, ja korkeakoulujen kansainvälistymisestä. Hän on myös tuottanut tv-dokumentteja kansainvälistymisen strategioista ja prosesseista suomalaisissa yrityksissä.
Kulttuuriristeys

Tieteellisen tutkimuksen alueella Jussi V. Koivisto on tehnyt uraauurtavaa työtä ja käsitteenmuodostusta  kansainvälisesti toimivien organisaatioiden kulttuurienvälisistä rakenteesta luomalla kulttuuriristeyksen käsitteen, joka tunnetaan englanninkielisessä kirjallisuudessa nimellä "cultural crossing". Se kuvasi sitä, kunka kulttuurienvälinen rakenne muodostuu organisaatioissa seuraavien ulottuvuuksien osalta
Lokus - eli se missä kohtaa organisaation rakennetta kulttuurienväliset rajapinnat sijaitsevat
Modus - eli millaisiksi kulttuurien väliset rajapinnat muodostuvat suhteessa
Henkilöiden väliseen ulottuvuuteen, ja
Organisaation rakenneyksikköjen väliseen ulottuvuuteen, sekä
Fokus - eli mikä on kulttuurienvälisten voimasuhteiden vallitseva suunta organisaatiossa.
Näiden ulottuvuuksien avulla, kulttuuriristeyksen käsitettä on käytetty analysoimaan kulttuurienvälisiä organisaatioita suhteessa niiden
Nykytilaan ​​ja -rakenteeseen ja
Longitudinaaliseen kehitykseen organisaatioden eri ajallisissa ja rakenteellisissa kehitysvaiheissa.
Kulttuuriristeyksen käsitettä on käytetty myös analysoitaessa eri organisaatiokulttuurien välistä vuorovaikutusta yritysostojen ja fuusioiden integraatioprosesseissa.