stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Operaatio Chevalier
Aiheesta muualla

Kirja Tammen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
HS kulttuuri
(Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjaseuranta (Arkistoitu – Internet Archive)
Pankovka

| Pankovka Панковка |
| --- | --- |
 Pankovkan keskikoulu.
 Pankovka
 Koordinaatit: 58°30′0″N, 31°12′30″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Novgorodin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunkimainen taajama
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,7 km²
Väkiluku (2009):  10 300
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pankovka (ven. Панко́вка) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin lounaispuolella kaupungin välittömässä läheisyydessä. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2009).
Kunnan pinta-ala on 21,7 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Novgorodin kaupunkiin, idässä Novgorodin piirin Rakomon, etelässä ja lännessä Borkin sekä pohjoisessa Jermolinon kuntiin. Pinta-alasta 64,0 % on maatalousmaata ja 36,0 % asuinaluetta. Huomattavin joki on Ilmajärveen laskeva Verjažka. Hyötykaivannaisiin kuuluu suuri saviesiintymä.
Paikalla sijainnut Mostištšin luostari mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1412. Nykyinen taajama on muodostunut 1800-luvun lopulta lähtien.
Pankovkan kautta kulkee Novgorodin ja Pihkovan välinen maantie. Työvoimasta 88,8 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista työnantajista tärkeimmät ovat valtionhallinto ja armeija (33,3 %) sekä tukku- ja vähittäiskauppa (28,3 %). Taajamassa toimii armeijan korjauspaja ja yli tuhannen asukin vankila.
Taajama koostuu mukavuuksilla varustetuista matalista kivitaloista ja kerrostaloista. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka. Pankovkassa on kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Pankovkan kunnan sivusto (venäjäksi)
Parapareesi

Kuvan henkilöllä on spastinen parapareesi ja siitä johtuvia kävelyvaikeuksia. Näkyvissä on ylempi motorinen neuroni ja epäilty vauriokohta.
Parapareesi on lääketieteellinen termi, jolla kuvataan tahdonalaisten liikkeiden heikkoutta ja lihasten toimintakyvyn osittaista tai täydellistä menettämistä. Kun termiä käytetään ilman määritteleviä etuliitteitä, parapareesilla viitataan tyypillisesti raajoihin, mutta sitä voidaan käyttä kuvailemaan silmien lihaksia, vatsaa ja myös äänihuulia. Neurologit käyttävät termiä pareesi kuvatessaan heikkoutta ja termiä plegia kuvatessaan halvausta, jossa tahdonalainen liike ei onnistu.
Etymologia

Termi pareesi tulee muinaiskreikan kielestä termistä m.kreik. πάρεσις 'päästää irti'.
Olli Julkunen

| Olli Julkunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. elokuuta 1981 (ikä 43) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Julle, Kaupunginjohtaja (KooKoossa)
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä/puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Ketterä
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  41
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2017
Aik. seurat:  LiKi (III-div.) Luleå HF (SEL) Kiruna IF (Allsv.) Pelicans (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis) KooKoo (Mestis/SML) Kiekko-Laser (Mestis) EHC Lustenau (INL) Eispiraten Crimmitschau (DEL2) Asplöven HC (Ruotsi I)
Olli Julkunen (s. 10. elokuuta 1981 Oulu) on uransa jo lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi kaudella 2016–2017 Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterässä. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Julkunen osasi pelata myös puolustajana. Hän pelasi urallaan myös SM-liigassa yhteensä 317 runkosarjaottelua tehopistein 42+36=78 ja keräten 158 jäähyminuuttia sekä 20 playoff-ottelua tehopistein 1+1=2 ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Julkunen pelasi myös Ruotsissa, Itävallassa ja Saksassa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Julkunen pelasi kaksi poikien maaottelua.
Ura > Saavutukset

(Mestis) hopeaa: 2013, 2015
(Mestis) pronssia: 2010, 2012
(Suomi-sarja) mestaruus: 2017
NHL-kausi 1972–1973

NHL-kausi 1972–1973 oli National Hockey Leaguen historian 56. kausi. Sen aikana 16 NHL-joukkuetta pelasi kukin 78 runkosarjaottelua. Liigaan tuli mukaan kaksi uutta joukkuetta, Atlanta Flames ja New York Islanders. Vuonna 1972 NHL sai uudeksi kilpailijakseen World Hockey Association -liigan, joka pyrki aluksi haastamaan NHL:n sen tärkeillä markkina-alueilla, kuten Chicagossa, Bostonissa ja New Yorkissa. Näistä viimeksi mainittua pidettiin keskeisenä alueena erityisesti medianäkyvyyden kannalta. Alkuvaiheen kilpailusuunnitelma osoittautui epäonnistuneeksi, mutta WHA menestyi myöhemmin paremmin keskittymällä toimimaan sellaisissa kaupungeissa, joissa NHL-joukkueita ei ollut.
Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 4–2. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Montreal Canadiensin 17. ja seuran koko historian 18. Stanley Cup -mestaruus. Canadiens-pelaajat Jacques Lemaire ja Yvan Cournoyer tekivät kumpikin finaalisarjassa 12 pistettä, millä he nousivat jakamaan Gordie Howen ennätystä, joka oli peräisin vuodelta 1955. Ennätyksen rikkoi lopulta Wayne Gretzky kaudella 1987–1988, kun hän keräsi 13 tehopistettä ottelusarjassa Boston Bruinsia vastaan. Henri Richardille Stanley Cupin voitto oli jo yhdestoista, mikä on NHL:n ennätys henkilökohtaisten Stanley Cup -mestaruuksien määrässä.
Syksyllä 1972 pelattiin Summit Series, jossa NHL:n parhaista pelaajista koostuva Kanadan jääkiekkomaajoukkue kohtasi ensimmäisen kerran Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueen ja oli täydeksi yllätyksekseen tappion partaalla, kunnes se onnistui Paul Hendersonin voittomaalien myötä viemään nimiinsä sarjan kolme viimeistä peliä. Kanadassa ottelusarjan voiton juhlinta oli niin ylenpalttista, että sen sanottiin yltyneen riehakkaammaksi kuin juhlinnan minkään muun tapahtuman yhteydessä toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Televisiokanava CTV arvioi, että sarjan viimeisellä ottelulla oli Kanadassa 13,3 miljoonaa katsojaa ja että 18 miljoonaa ihmistä eli noin 82,5 prosenttia maan silloisista asukkaista katseli ainakin jotakin osaa ottelusta.
NHL-kaudella 1972–1973 runkosarjan maali-, syöttö- ja pistepörssin voitti Boston Bruinsin keskushyökkääjä Phil Esposito, joka teki 55 maalia ja keräsi 75 syöttöpistettä. Hänen 130 tehopistettään syntyivät 78 ottelun aikana. Pistepörssissä toiseksi sijoittui Philadelphia Flyersia edustanut Bobby Clarke, jolle myönnettiin Hart Memorial Trophy sekä Lester B. Pearson Award. Plus/miinus-tilaston voitti Canadiensin Jacques Laperrière. Norris-palkinnon puolestaan sai Bruins-puolustaja Bobby Orrille, jonka 101 tehopistettä oikeuttivat pistepörssin kolmanteen sijaan.
Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Yvan Cournoyer. Cournoyer teki pelaamissaan 17 pudotuspeliottelussa yhteensä 25 tehopistettä, joista 15 oli maaleja ja 10 syöttöpisteitä. Hänelle myönnettiin pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle annettava Conn Smythe Trophy. Vezina Trophyn sai maalivahti Ken Dryden, joka edusti Cournoyerin tavoin Montreal Canadiensia.
Runkosarja

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.
| Itäinen divisioona | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Montreal Canadiens | 78 | 52 | 10 | 16 | 120 | 329 | 184 |
| Boston Bruins | 78 | 51 | 22 | 5 | 107 | 330 | 235 |
| New York Rangers | 78 | 47 | 23 | 8 | 102 | 297 | 208 |
| Buffalo Sabres | 78 | 37 | 27 | 14 | 88 | 257 | 219 |
| Detroit Red Wings | 78 | 37 | 29 | 12 | 86 | 265 | 243 |
| Toronto Maple Leafs | 78 | 27 | 41 | 10 | 64 | 247 | 279 |
| Vancouver Canucks | 78 | 22 | 47 | 9 | 53 | 233 | 339 |
| New York Islanders | 78 | 12 | 60 | 6 | 30 | 170 | 347 |
| Läntinen divisioona | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Chicago Black Hawks | 78 | 42 | 27 | 9 | 93 | 284 | 225 |
| Philadelphia Flyers | 78 | 37 | 30 | 11 | 85 | 296 | 256 |
| Minnesota North Stars | 78 | 37 | 30 | 11 | 85 | 254 | 230 |
| St. Louis Blues | 78 | 32 | 34 | 12 | 76 | 233 | 251 |
| Pittsburgh Penguins | 78 | 32 | 37 | 9 | 73 | 257 | 265 |
| Los Angeles Kings | 78 | 31 | 36 | 11 | 73 | 232 | 245 |
| Atlanta Flames | 78 | 25 | 38 | 15 | 65 | 191 | 239 |
| California Golden Seals | 78 | 16 | 46 | 16 | 48 | 213 | 323 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Phil Esposito | Boston Bruins | 78 | 55 | 75 | 130 | 87 |
| Bobby Clarke | Philadelphia Flyers | 78 | 37 | 67 | 104 | 80 |
| Bobby Orr | Boston Bruins | 63 | 29 | 72 | 101 | 99 |
| Rick MacLeish | Philadelphia Flyers | 78 | 50 | 50 | 100 | 69 |
| Jacques Lemaire | Montreal Canadiens | 77 | 44 | 51 | 95 | 16 |
| Jean Ratelle | New York Rangers | 78 | 41 | 53 | 94 | 12 |
| Mickey Redmond | Detroit Red Wings | 76 | 52 | 41 | 93 | 24 |
| John Bucyk | Boston Bruins | 78 | 40 | 53 | 93 | 12 |
| Frank Mahovlich | Montreal Canadiens | 78 | 38 | 55 | 93 | 51 |
| Jim Pappin | Chicago Black Hawks | 76 | 41 | 51 | 92 | 82 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali |
 
|   | I1 |  Montreal Canadiens | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I4 |  Buffalo Sabres | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I4 |  Buffalo Sabres | 2 |   |   | I1 |  Montreal Canadiens | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | I1 |  Montreal Canadiens | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | L2 |  Philadelphia Flyers | 1 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  Philadelphia Flyers | 4 |   |   | L2 |  Philadelphia Flyers | 1 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  Philadelphia Flyers | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | L3 |  Minnesota North Stars | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | I1 |  Montreal Canadiens | 4 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | L1 |  Chicago Black Hawks | 2 |
|   | L1 |  Chicago Black Hawks | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L4 |  St. Louis Blues | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L4 |  St. Louis Blues | 1 |   |   | L1 |  Chicago Black Hawks | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | L1 |  Chicago Black Hawks | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | I3 |  New York Rangers | 1 |   |  |  |  |  |
|  | I2 |  Boston Bruins | 1 |   |   | I3 |  New York Rangers | 1 |   |  |  |  |  |
|  | I2 |  Boston Bruins | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | I3 |  New York Rangers | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yvan Cournoyer | Montreal Canadiens | 17 | 15 | 10 | 25 | 2 |
| Dennis Hull | Chicago Black Hawks | 16 | 9 | 15 | 24 | 4 |
| Frank Mahovlich | Montreal Canadiens | 17 | 9 | 14 | 23 | 6 |
| Jacques Lemaire | Montreal Canadiens | 17 | 7 | 13 | 20 | 2 |
| Stan Mikita | Chicago Black Hawks | 15 | 7 | 13 | 20 | 8 |
| Pat Stapleton | Chicago Black Hawks | 16 | 2 | 15 | 17 | 10 |
| Pit Martin | Chicago Black Hawks | 15 | 10 | 6 | 16 | 6 |
| Jim Pappin | Chicago Black Hawks | 16 | 8 | 7 | 15 | 24 |
| Guy Lapointe | Montreal Canadiens | 17 | 6 | 7 | 13 | 20 |
| Peter Mahovlich | Montreal Canadiens | 17 | 4 | 9 | 13 | 22 |
NHL-palkinnot

| --- | --- |
Prince of Wales Trophy:: Montreal Canadiens 
Clarence S. Campbell Bowl:: Chicago Black Hawks 
Art Ross Trophy:: Phil Esposito, Boston Bruins 
Bill Masterton Memorial Trophy:: Lowell MacDonald, Pittsburgh Penguins 
Calder Memorial Trophy:: Steve Vickers, New York Rangers 
Conn Smythe Trophy:: Yvan Cournoyer, Montreal Canadiens 
Hart Memorial Trophy:: Bobby Clarke, Philadelphia Flyers 
James Norris Memorial Trophy:: Bobby Orr, Boston Bruins 
Lady Byng Memorial Trophy:: Gilbert Perreault, Buffalo Sabres 
Lester B. Pearson Award:: Phil Esposito, Boston Bruins 
Vezina Trophy:: Ken Dryden, Montreal Canadiens 
Lester Patrick Trophy:: Walter L. Bush
NHL-palkinnot > Tähdistökentälliset

| Ykköstähtikenttä |   Pelipaikka   | Kakkostähtikenttä |
| --- | --- | --- |
| Ken Dryden, Montreal Canadiens | maalivahti | Tony Esposito, Chicago Black Hawks |
| Guy Lapointe, Montreal Canadiens | puolustaja | Brad Park, New York Rangers |
| Bobby Orr, Boston Bruins | puolustaja | Bill White, Chicago Black Hawks |
| Phil Esposito, Boston Bruins | keskushyökkääjä | Bobby Clarke, Philadelphia Flyers |
| Frank Mahovlich, Montreal Canadiens | vasen laitahyökkääjä | Dennis Hull, Chicago Black Hawks |
| Mickey Redmond, Detroit Red Wings | oikea laitahyökkääjä | Yvan Cournoyer, Montreal Canadiens |
Olavi Kanerva

Olavi Kanerva (20. toukokuuta 1913 Lahti – 29. heinäkuuta 1974 Lahti) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hän toimi Kanervan kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1948−1972. Kanervan kirjapaino julkaisi albumina hänen ja serkkunsa Reino Helismaan käsikirjoittaman ja Ami Hauhion piirtämän seikkailusarjakuvan Maan mies Marsissa. Sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran Isku-lehdessä. Olavi Kanerva toimitti lehteä Reino Helismaan kanssa. Kanervan käyttämiä salanimiä olivat ainakin Ivalo Averna ja Trapper.
Kanervan kirjapaino

Kanervan kirjapainon perustaja oli Olavi Kanervan isä August Kanerva, joka kustansi muun muassa J. Alfred Tannerin lauluvihkoja. Reino Helismaa työskenteli latojana Kanervan kirjapainossa 1930-luvulla ennen Viipuriin muuttoaan. Kirjapaino meni konkurssiin vuonna 1977, ja sen talo purettiin vuonna 1984.
Tuotanto > Näytelmät

Reipas nahjus (1946)
Edelläkävijä (1947)
Pojat ovat poikia (1947)
Vannomatta paras (1948)
Kiistamiljoonat (1957-1958)
Olenko pettänyt sinua, rakas? (1958)
Tuotanto > Muu tuotanto

Maan mies Marsissa (1947)
Filmisankarit silmukassa, romaani (1949)
Aiheesta muualla

Vellamon vinkit (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen kirjailijat-tietokanta[vanhentunut linkki]
NHL-kausi 1970–1971

NHL-kausi 1970–1971 oli National Hockey Leaguen historian 54. kausi. Sen aikana 14 NHL-joukkuetta pelasi kukin 78 runkosarjaottelua. Liigaan tuli mukaan kaksi uutta joukkuetta, Buffalo Sabres ja Vancouver Canucks. Molemmat aloittivat toimintansa NHL:n itäisessä divisioonassa. Lisäksi Oakland Seals vaihtoi nimeä, ja siitä tuli California Golden Seals. Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 4–3. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Montreal Canadiensin 16. ja seuran koko historian 17. Stanley Cup -mestaruus. Finaalisarjan myötä päättyi Canadiens-kapteeni Jean Béliveaun NHL-ura, joka toi hänelle kaikkiaan kymmenen Stanley Cup -voittoa. Niistä viisi tuli Béliveaun toimiessa oman joukkueensa kapteenina.
Runkosarjan maali- ja pistepörssin voitti Boston Bruinsin keskushyökkääjä Phil Esposito, jolle myönnettiin Art Ross Trophyn ohella Lester B. Pearson Award. Hän teki pelaamissaan 78 ottelussa 152 tehopistettä, joista 76 oli maaleja ja 76 syöttöpisteitä. Pistepörssin kakkoseksi sijoittui Espositon tavoin Bruinsia edustanut puolustaja Bobby Orr, joka sai sekä Hart Memorial Trophyn että Norris-palkinnon. Orrin kauden 1970–1971 aikana tekemät 139 tehopistettä ja 102 syöttöpistettä ovat kumpikin puolustajien ennätyksiä NHL:ssä. Jos kaikki pelaajat huomioidaan, vain Wayne Gretzky ja Mario Lemieux ovat pystyneet keräämään enemmän syöttöpisteitä yhden kauden aikana. Orrin ±-tilaston lukema +124 samalta kaudelta on NHL:n kaikkien aikojen ennätys, kun otetaan lukuun sekä hyökkääjät että puolustajat.
Kaudella 1970–1971 Vezina Trophyn saivat New York Rangersia edustaneet maalivahdit Eddie Giacomin ja Gilles Villemure. Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Montreal Canadiensin hyökkääjä Frank Mahovlich, joka teki 20 ottelussa yhteensä 27 tehopistettä, joista 14 oli maaleja ja 13 syöttöpisteitä. Pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävä Conn Smythe Trophy annettiin Canadiensin tulokasmaalivahti Ken Drydenille. Dryden oli pelannut runkosarjassa vain kuusi ottelua mutta voittanut ne kaikki ja päästänyt ainoastaan yhdeksän maalia. Niinpä valmentaja Al MacNeil päätti käyttää häntä pudotuspeleissä aloittavana maalivahtina. Dryden pelasikin lopulta kaikki 20 ottelua Canadiensin voittaessa Stanley Cupin ja oli muun muassa pudottamassa jatkosta edellisen vuoden mestarijoukkue Boston Bruinsia, jonka pelaajista kuusi oli sijoittunut runkosarjan pistepörssin kärkikymmenikköön. Pelattujen runkosarjaotteluiden vähäisyyden vuoksi Dryden ei ollut vielä kelvollinen pääsemään ehdolle parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Trophyn saajaksi. Hän kuitenkin voitti kyseisen palkinnon seuraavalla kaudella.
Runkosarja

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.
| Itäinen divisioona | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Boston Bruins | 78 | 57 | 14 | 7 | 121 | 399 | 207 |
| New York Rangers | 78 | 49 | 18 | 11 | 109 | 259 | 177 |
| Montreal Canadiens | 78 | 42 | 23 | 13 | 97 | 291 | 216 |
| Toronto Maple Leafs | 78 | 37 | 33 | 8 | 82 | 248 | 211 |
| Buffalo Sabres | 78 | 24 | 39 | 15 | 63 | 217 | 291 |
| Vancouver Canucks | 78 | 24 | 46 | 8 | 56 | 229 | 296 |
| Detroit Red Wings | 78 | 22 | 45 | 11 | 55 | 209 | 308 |
| Läntinen divisioona | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Chicago Black Hawks | 78 | 49 | 20 | 9 | 107 | 277 | 184 |
| St. Louis Blues | 78 | 34 | 25 | 19 | 87 | 223 | 208 |
| Philadelphia Flyers | 78 | 28 | 33 | 17 | 73 | 207 | 225 |
| Minnesota North Stars | 78 | 28 | 34 | 16 | 72 | 191 | 223 |
| Los Angeles Kings | 78 | 25 | 40 | 13 | 63 | 239 | 303 |
| Pittsburgh Penguins | 78 | 21 | 37 | 20 | 62 | 221 | 240 |
| California Golden Seals | 78 | 20 | 53 | 5 | 45 | 199 | 320 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Phil Esposito | Boston Bruins | 78 | 76 | 76 | 152 | 71 |
| Bobby Orr | Boston Bruins | 78 | 37 | 102 | 139 | 91 |
| John Bucyk | Boston Bruins | 78 | 51 | 65 | 116 | 8 |
| Ken Hodge | Boston Bruins | 78 | 43 | 62 | 105 | 113 |
| Bobby Hull | Chicago Black Hawks | 78 | 44 | 52 | 96 | 32 |
| Norm Ullman | Toronto Maple Leafs | 73 | 34 | 51 | 85 | 24 |
| Wayne Cashman | Boston Bruins | 77 | 21 | 58 | 79 | 100 |
| John McKenzie | Boston Bruins | 65 | 31 | 46 | 77 | 120 |
| David Keon | Toronto Maple Leafs | 76 | 38 | 38 | 76 | 4 |
| Jean Béliveau | Montreal Canadiens | 70 | 25 | 51 | 76 | 40 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali |
 
|   | I1 |  Boston Bruins | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I3 |  Montreal Canadiens | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I3 |  Montreal Canadiens | 4 |   |   | I3 |  Montreal Canadiens | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | I3 |  Montreal Canadiens | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | L4 |  Minnesota North Stars | 2 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  St. Louis Blues | 2 |   |   | L4 |  Minnesota North Stars | 2 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  St. Louis Blues | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | L4 |  Minnesota North Stars | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | I3 |  Montreal Canadiens | 4 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | L1 |  Chicago Black Hawks | 3 |
|   | L1 |  Chicago Black Hawks | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L3 |  Philadelphia Flyers | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L3 |  Philadelphia Flyers | 0 |   |   | L1 |  Chicago Black Hawks | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | L1 |  Chicago Black Hawks | 4 |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | I2 |  New York Rangers | 3 |   |  |  |  |  |
|  | I2 |  New York Rangers | 4 |   |   | I2 |  New York Rangers | 3 |   |  |  |  |  |
|  | I2 |  New York Rangers | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | I4 |  Toronto Maple Leafs | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Frank Mahovlich | Montreal Canadiens | 20 | 14 | 13 | 27 | 18 |
| Bobby Hull | Chicago Black Hawks | 18 | 11 | 14 | 25 | 16 |
| Yvan Cournoyer | Montreal Canadiens | 20 | 10 | 12 | 22 | 6 |
| Jean Béliveau | Montreal Canadiens | 20 | 6 | 16 | 22 | 28 |
| Jacques Lemaire | Montreal Canadiens | 20 | 9 | 10 | 19 | 17 |
| Stan Mikita | Chicago Black Hawks | 18 | 5 | 13 | 18 | 16 |
| Jean Tremblay | Montreal Canadiens | 20 | 3 | 14 | 17 | 15 |
| Pat Stapleton | Chicago Black Hawks | 18 | 3 | 14 | 17 | 4 |
| Pete Mahovlich | Montreal Canadiens | 20 | 10 | 6 | 16 | 43 |
| Clifford Koroll | Chicago Black Hawks | 18 | 7 | 9 | 16 | 18 |
NHL-palkinnot

| --- | --- |
Prince of Wales Trophy:: Boston Bruins 
Clarence S. Campbell Bowl:: Chicago Black Hawks 
Art Ross Trophy:: Phil Esposito, Boston Bruins 
Bill Masterton Memorial Trophy:: Jean Ratelle, New York Rangers 
Calder Memorial Trophy:: Gilbert Perreault, Buffalo Sabres 
Conn Smythe Trophy:: Ken Dryden, Montreal Canadiens 
Hart Memorial Trophy:: Bobby Orr, Boston Bruins 
James Norris Memorial Trophy:: Bobby Orr, Boston Bruins 
Lady Byng Memorial Trophy:: Johnny Bucyk, Boston Bruins 
Lester B. Pearson Award:: Phil Esposito, Boston Bruins 
Vezina Trophy:: Eddie Giacomin ja Gilles Villemure, New York Rangers 
Lester Patrick Trophy:: William M. Jennings, Terrance G. Sawchuk ja John B. Sollenberger
NHL-palkinnot > Tähdistökentälliset

| Ykköstähtikenttä |   Pelipaikka   | Kakkostähtikenttä |
| --- | --- | --- |
| Eddie Giacomin, New York Rangers | maalivahti | Jacques Plante, Toronto Maple Leafs |
| Bobby Orr, Boston Bruins | puolustaja | Brad Park, New York Rangers |
| J. C. Tremblay, Montreal Canadiens | puolustaja | Pat Stapleton, Chicago Black Hawks |
| Phil Esposito, Boston Bruins | keskushyökkääjä | Dave Keon, Toronto Maple Leafs |
| Johnny Bucyk, Boston Bruins | vasen laitahyökkääjä | Bobby Hull, Chicago Black Hawks |
| Ken Hodge, Boston Bruins | oikea laitahyökkääjä | Yvan Cournoyer, Montreal Canadiens |
Nuclear Death

| Nuclear Death Unhoped |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 24. toukokuuta 2013
 Tyylilaji: death metal, thrash metal
 Kesto: 20.05
 Levy-yhtiö: Violent Journey Records
Unhopedin muut julkaisut
| Die Harder 2011 | Nuclear Death 2013 | Sonic Violence 2016 |
Nuclear Death on suomalaisen death/thrash -yhtye Unhopedin EP-levy. Se julkaistiin toukokuussa 2013 levymerkillä Violent Journey Records.
Kappaleet

Pestilence – 3.52
Modern State of Sodomy – 4.16
Eternal Infernal – 4.06
Empire of Lies – 4.14
Nuclear Death – 3.37
Kokoonpano

Jyri Luostarinen – laulu
Aku Paasu – kitara
Kalle Laanto – kitara
Samu Parviainen – bassokitara
Mikko Huisko – rummut
+
Juanjo Castellano – kansikuva
Arvostelut

Imperiumi.net:
Metal Temple:
Aiheesta muualla

Nuclear Death Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Nuclear Death Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)