stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vartiolentolaivue

Vartiolentolaivueen lippu.
Turun vartiolentue Turun lentoasemalla.
AS 332 Super Puma -meripelastushelikopteri (OH-HVG) harjoittelemassa potilaan toimittamista Turun yliopistolliseen keskussairaalan.
Vartiolentolaivue (lyhenne VLLV, ruots. Bevakningsflygdivision) on Suomen Rajavartiolaitoksen alainen hallintoyksikkö, joka vastaa ilma-alustoiminnasta. Se on perustettu vuonna 1981 ja jakautuu esikuntaan, lentotoimintayksikköön sekä lentotekniseen yksikköön. Vartiolentolaivueella on tukikohta kolmella eri paikkakunnalla (Helsinki, Turku ja Rovaniemi). Vartiolentolaivueen tehtäviin kuuluu ilma-aluksilla rajavalvonta, meripelastus, virka-aputehtävät, ympäristön valvonta, valtiojohdon kuljetukset sekä lentokoulutus. Rajavartiolaitoksella on käytössään 11 helikopteria ja 2 valvontalentokonetta. Laivueessa työskentelee noin 150 henkilöä. Vartiolentolaivueen komentajana on vuodesta 2020 ollut kommodori Matti Lallukka.
Historia

Vartiolentolaivue perustettiin rajavartiolaitoksen päällikön antamalla käskyllä 1. kesäkuuta 1981. Rajavartiolaitoksen esikunnan lentotoimiston päällikkö siirrettiin vartiolentolaivueen komentajaksi ja muu johto muodostettiin myös lentotoimistosta. Uuteen laivueeseen liitettiin perustettu Turun vartiolentue sekä Helsingin ilma-aluskorjaamo yhdessä Helsingin, Vaasan, Kajaanin, Rovaniemen ja Ivalon lentoryhmien kanssa.
1990-luvulla lentoryhmät lakkautettiin ja lentotoiminta siirtyi vartiostojen alaisuudesta itsenäiseksi hallintoyksiköksi vartiolentolaivueeksi sekä sen alaisiksi kolmeksi vartiolentueeksi.
Vuonna 2013 Vartiolentolaivueen organisaatiota muutettiin lakkauttamalla lentueet. Tilalle perustettiin kaksi yksikköä, Lentotoimintayksikkö ja Lentotekninen yksikkö. Lentotoimintayksikkö huolehtii laivueen operatiivisen lentotoiminnan suunnittelusta ja johtamisesta sekä ohjaajien lentokoulutuksesta. Lentotekninen yksikkö huolehtii Rajavartiolaitoksen ilma-alusten huolto- ja korjaustoiminnasta ja lentokelpoisuuden valvonnasta.
Organisaatio

Vartiolentolaivueen organisaatio on jaettu esikuntaan sekä kahteen yksikköön (Lentotoimintayksikkö, Lentotekninen yksikkö). Yksiköiden johto-osat sijaitsevat esikunnan yhteydessä Helsingissä. . Vartiolentolaivue toimii kolmessa eri tukikohdassa:
Helsingin tukikohta (Helsinki-Vantaan lentoaseman yhteydessä)
Rovaniemen tukikohta (Rovaniemen lentokentän yhteydessä)
Turun tukikohta (Turun lentokentän yhteydessä)
Ilma-alukset

| Ilma-alukset> Ilma-alus | Ilma-alukset>  | Ilma-alukset> Tukikohta, lukumäärä | Ilma-alukset> Tukikohta, lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus Helicopters H215 Super Puma/Eurocopter AS332 Super Puma |  | Helsinki, 2  Turku, 3  |  |
| Agusta Bell 412 |  |  Rovaniemi, 3 |  Rovaniemi, 3 |
| Agusta Westland AW 119 Ke Koala |  | Helsinki, 2  Rovaniemi, 2 | Helsinki, 2  Rovaniemi, 2 |
| Dornier DO 228-212 |  | Turku, 2  | Turku, 2  |
RVL luopui AgustaBell 206 -koptereista lopullisesti vuonna 2011 ja se myi kaksi käytöstä poistettua helikopteria Latvian rajavartiolaitokselle vuonna 2012. Helikopterit lennettiin Latviaan ja luovutettiin maan rajavartiolaitokselle 22.12.2012.
Vuonna 2019 Rajavartiolaitos käynnisti MVX-hankkeen, joka tähtää kahden Dornier 228-koneen korvaamiseen uudella konetyypillä. Vartiolentolaivue sanoi tarvitsevansa suuremman ja nopeamman koneen, jolla olisi pidempi toiminta-aika kuin Dorniereilla. Vuosina 2020–2021 Rajavartiolaitos vaati näkyvästi julkisuudessa määrärahoja uudishankinnoille, ikääntyvien Dornier 228 -koneiden lukuisten vikojen vuoksi. Keväällä 2021 oli tarjottu yhteensä 14 konetyyppiä uudeksi valvontakoneeksi. Huhtikuussa 2022 MVX-hankkeen rahoitusta nostettiin sadalla miljoonalla eurolla 60 milj. eurosta 163. milj euroon.  Uudeksi koneeksi valittiin vuonna 2024 Sierra Nevada Corporationin varustama Bombardier Challenger 650. Kaksi tällaista monitoimikonetta on tarkoitus ottaa käyttöön vuosina 2026–2027.
Aiheesta muualla

Rajavartiolaitoksen pintapelastajat pintapelastajat.net. Rajan Pintapelastajat ry. Arkistoitu 26.10.2011. Viitattu 13.10.2012. (suomeksi) (englanniksi)
Suomen rajavartiolaitoksen hallinnollinen jako
Päähallintopaikka: Rajavartiolaitoksen esikunta
Kaakkois-Suomen rajavartiosto | Kainuun rajavartiosto | Lapin rajavartiosto | Länsi-Suomen merivartiosto | Pohjois-Karjalan rajavartiosto | Raja- ja merivartiokoulu | Suomenlahden merivartiosto | Vartiolentolaivue
Teemu Packalén

| Teemu Packalén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. toukokuuta 1987 (ikä 37) Turku,  Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Vapaaottelija
Lempinimi:  Pacu
Aktiivisena:  2012–2020
Pituus:  185 cm
Paino:  70 kg
Painoluokka:  kevytsarja
Taistelutyyli:  brasilialainen jujutsu
Seura:  Finnfighters' Gym
Tilastot
Ottelut:  11
Voitot:  8
– tyrmäyksellä:  2
– luovutuksella:  6
Tappiot:  3
– tyrmäyksellä:  2
– päätöksellä:  1
Teemu Packalén (s. 22. toukokuuta 1987 Turku) on suomalainen entinen vapaaottelija. 185-senttinen Packalén on painoluokaltaan kevytsarjalainen (-70,3 kg). Packalén edustaa turkulaista Finnfighters' Gymiä, ja on viimeisin suomalainen vapaaottelija, joka on allekirjoittanut sopimuksen Ultimate Fighting Championship -organisaation kanssa.
Packalén aloitti vapaaottelun vuonna 2007. Tätä ennen hän oli pelannut jääkiekkoa, jossa häntä pidettiin lupaavana pelaajana. Lukkopainissa Packalén on saavuttanut vuonna 2010 Finnish Openin voiton, ADCC Suomen mestaruuden 2014 ja amatöörien Suomen mestaruuden 2010. Packalén saavutti vapaaottelun Suomen mestaruuden vuonna 2012.
Vapaaottelu

Ensimmäisen ammattilaissäännöin käydyn vapaaotteluottelunsa hän otteli syksyllä 2012. Näiden lisäksi Packalén on menestynyt brasilialaisessa jujutsussa. Packalénin vahvuuksina voidaankin pitää hänen matto-ottelutaitojaan sekä liikkumista.  (Arkistoitu – Internet Archive).
Vapaaottelu > UFC (2015–2019)

UFC-debyyttinsä Packalén teki vuonna 2015 UFC Fight Night 72 -tapahtumassa Glasgow'ssa Skotlannissa. Packalén otteli kesken peruskuntokautensa lyhyellä valmistautumisajalla ranskalaista Mickael Leboutia vastaan. Ottelu päättyi Leboutin voittoon tuomariäänin.  Packalén otteli toisen kerran UFC:ssä 27. helmikuuta 2016 UFC Fight Night 84 -tapahtumassa Lontoossa ranskalaista Thibault Goutia vastaan. Packalén voitti ottelun ensimmäisessä erässä ajassa 0.24 takakuristuksella. Voitto oli Packalénin ensimmäinen UFC:ssä. Packalénin suoritus palkittiin 50 000 dollarin Performance of the Night-bonuksella. Edellisessä ottelussaan Gouti tyrmäsi Anton Kuivasen, jota on tunnetusti pidetty Suomen parhaimpana kevytsarjalaisena. Packalénin voitetuista otteluista yksikään ei ole edennyt toista erää pidemmälle.
Packalén joutui kuitenkin toisen UFC-ottelunsa jälkeen olkapääleikkaukseen maaliskuussa 2016.
Packalén kärsi tyrmäystappion ensimmäisessä erässä 7. syyskuuta 2019 Abu Dhabin UFC-illassa saksalaista Ottman "Bulldozer" Azaitaria vastaan. Packalén ilmoitti marraskuussa 2021 lopettavansa vapaaottelun mutta jatkaa kilpailemista brasilialaisessa jujutsussa, jossa hänellä on musta vyö.
Yksityiselämä

Packalén asuu avoliitossa fitness-urheilija Eevi Teittisen kanssa. Heidän esikoistyttärensä syntyi 1. marraskuuta 2021. Lokakuussa 2023 Packalén ja Teittinen ilmoittivat aikeistaan avata kuntosalin. MOJO Training -niminen toiminnallinen kuntosali avattiinkin vain muutama kuukausi myöhemmin, tammikuussa 2024.
Ammattilaisottelut

| Tulos | Tilasto | Vastustaja | Tyyli | Tapahtuma | Päivämäärä | Erä | Aika | Paikka | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tappio | 8–3 |  Ottman Azaitar | KO (Lyönti) | UFC 242 - Khabib vs. Poirier | 7. syyskuuta 2019 | 1 | 3:33 |  Abu Dhabi, Arabiemiraatit |  |
| Tappio | 8–2 |  Marc Diakiese | KO (Lyönti) | UFC Fight Night 107: Manuwa vs. Anderson | 18. maaliskuuta 2017 | 1 | 0:30 |  Lontoo, Englanti |  |

| Voitto | 8–1 |  Thibault Gouti | Luovutus (Rear-Naked Choke) | UFC Fight Night: Silva vs. Bisping | 27. helmikuuta 2016 | 1 | 0:24 |  Lontoo, Englanti | Performance of the Night |
| Tappio | 7–1 |  Mickael Lebout | Päätös (Yksimielinen) | UFC Fight Night: Bisping vs. Leites | 18. heinäkuuta 2015 | 3 | 5:00 |  Glasgow, Skotlanti |  |
| Voitto | 7–0 |  Suleiman Bouhata | Luovutus (Giljotiini) | Fight Night Finland: Turku Fight Night | 25. huhtikuuta 2015 | 1 | 0:23 |  Turku, Suomi |  |
| Voitto | 6–0 |  Hyram Rodriquez | Luovutus (Kimura) | Cage 27 | 8. marraskuuta 2014 | 2 | 1:47 |  Turku, Suomi |  |
| Voitto | 5–0 |  Sebastian Fournier | TKO (Kyynärpäälyönnit) | Cage 26 | 5. huhtikuuta 2014 | 1 | 1:53 |  Turku, Suomi |  |
| Voitto | 4–0 |  Damien Lapilus | Luovutus (Heel Hook) | Cage 24 | 9. marraskuuta 2013 | 1 | 2:44 |  Turku, Suomi |  |
| Voitto | 3–0 |  Grzegorz Sajbor | Luovutus (Käsilukko) | StandUpWar 4 | 24. elokuuta 2013 | 1 | 1:58 |  Tampere, Suomi |  |
| Voitto | 2–0 |  Konstantinos Persson | Luovutus (Rear-Naked Choke) | Fight To Glory - First Round | 6. huhtikuuta 2013 | 2 | 2:37 |  Turku, Suomi |  |
| Voitto | 1–0 |  Grzegorz Szulakowski | TKO (Lääkärin keskeytys) | StandUpWar 3 - Rising Stars | 27. lokakuuta 2012 | 1 | 5:00 |  Tampere, Suomi |  |
Aiheesta muualla

Sherdog.com Fighter Profile - Teemu Packalén
UFC.com - Teemu Packalén
Kartiskalampi (Suonenjoki)

| Kartiskalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°42′23″N, 27°06′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Virmasveden alue (14.72)
Laskujoki:  oja Vehmasjärveen 
Järvinumero:  14.728.1.038
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,3 m  
Pituus:  470 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  1,326 km  
Pinta-ala:  7,623 ha  
Suurin syvyys:  9,6 m  
Saaria:  ei saaria 
  [ ohje ]  
Kartiskalampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Kärkkäälän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 470 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Virmasveden alueella (14.72), jonka Petäjäjoen valuma-alueeseen (14.728) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,3 metriä mpy.
Kortelampi (Suonenjoki)

| Kortelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°40′03″N, 27°08′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Laskujoki:  oja Pieni-Mustaan 
Järvinumero:  14.782.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,2 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,849 km  
Pinta-ala:  2,344 ha  
Saaria:  1 
 fiKortelampi 
Kortelampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Iso-Rastin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,1 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Suonenjoen valuma-alueella (14.78), jonka Suontienselän–Paasveden alueeseen (14.782) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,2 metriä mpy.
Aluslampi (Leppävirta, Paasvesi)

| Aluslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Leppävirta
Koordinaatit:  62°30′27″N, 27°26′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Laskujoki:  oja Sorvalampeen 
Järvinumero:  14.782.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,4 m  
Pituus:  430 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,502 km  
Pinta-ala:  5,822 ha  
Suurin syvyys:  3,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAluslampi 
Aluslampi  on Pohjois-Savossa Leppävirralla  Laitilanniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 430 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Suonenjoen valuma-alueella (14.78), jonka Suontienselän–Paasveden alueeseen (14.782) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,4 metriä mpy.
Riihilampi (Pieksämäki)

| Riihilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°27′58″N, 27°26′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Laskujoki:  oja Paasveteen 
Järvinumero:  14.782.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,2 m  
Pituus:  530 m  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  1,473 km  
Pinta-ala:  9,829 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRiihilampi 
Riihilampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Ruuhilammen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 530 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Suonenjoen valuma-alueella (14.78), jonka Suontienselän–Paasveden alueeseen (14.782) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,2 metriä mpy.
Kirveslampi (Pieksämäki, Ruuhilampi)

| Kirveslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°29′22″N, 27°24′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Laskujoki:  uoma Paasveteen 
Järvinumero:  14.782.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,9 m  
Pituus:  150 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,415 km  
Pinta-ala:  1,227 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKirveslampi 
Kirveslampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Ruuhilammen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 150 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Suonenjoen valuma-alueella (14.78), jonka Suontienselän–Paasveden alueeseen (14.782) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,9 metriä mpy.
Estlink

Estlinkin linjaus
Estlink on kahden merikaapelin muodostama sähkönsiirtoyhteys, joka yhdistää Suomen ja Viron sähköverkot toisiinsa. Yhteyden ensimmäinen kaapeli, Estlink 1 otettiin käyttöön vuoden 2006 lopulla ja toinen, Estlink 2, vuoden 2013 lopulla. Kahden merikaapelin yhteenlaskettu siirtokapasiteetti on noin 1 000 megawattia. Kahden siirtoyhteyden rinnalle on suunnitteilla myös uusi kolmas yhteys.
Estlink 1

Estlink 1 on Nordic Energy Link -yhtiön rakennuttama 106 kilometriä pitkä sähkönsiirtokaapeli, josta 74 kilometriä kulkee Suomenlahden alitse. Kaapeliyhteys vihittiin käyttöön 4. joulukuuta 2006. Kaapelin siirtokapasiteetti on 350 MW, vuositasolla kaapelia pitkin voidaan siirtää kaksi terawattituntia sähköenergiaa. Kaapelissa on 150 kilovoltin tasajännite, joka muutetaan Espoon siirtoasemalla 400 kV ja Harkun siirtoasemalla 330 kV vaihtojännitteeksi. Merikaapelin ja sen vaatimat muuntamot toteutti ABB. Estlink maksoi noin 110 miljoonaa euroa, josta Nordic Energy Link vastasi omalla pääomallaan viidesosasta. Pohjoismaiden investointipankki on lainannut hankkeeseen 53 miljoonaa euroa ja SEB Eesti Ühispank 31 miljoonaa euroa.lähde?
Kaapeli siirtyi suomalaisen Fingridin ja virolaisen Eleringin yhteisomistukseen vuonna 2013, kun yhtiöt ostivat kaapelin AS Nordic Energy Linkiltä 77,6 miljoonalla eurolla.
Estlink 2

Estlink 2 on Fingridin ja Eleringin yhdessä omistama sähkönsiirtokaapeli Viron Püssistä Porvoon Anttilaan. Yhteyden siirtokapasiteetti on 650 megawattia. Yhteyden pituus on 170 kilometriä, josta 145 kilometriä on merikaapelia. Kaapeli otettiin virallisesti käyttöön 7. helmikuuta 2014, joskin kaapeli oli sähkömarkkinoiden käytössä jo koekäyttöjaksolla eli 6. joulukuuta 2013 alkaen. Hankkeen budjetti oli 320 miljoonaa euroa, josta EU-tukea oli 100 miljoonaa euroa.
Estlink 2 on tasavirtakaapeli. Yli sadan kilometrin pituiset suuritehoiset merikaapelit ovat yleensä tasavirtakaapeleita, koska niissä sähkön häviö on pienempi. Lisäksi Suomen ja Viron sähköverkot kuuluvat eri synkronijärjestelmiin, minkä vuoksi vaihtosähköyhteys ei ole mahdollinen. Porvoon Anttilassa ja Viron Püssissä sijaitsevat suuntaaja-asemat, jotka muuttavat Estlink 2:n tasavirran sähköverkkoon sopivaksi vaihtovirraksi ja päinvastoin.
Estlink 2:sta tekee erikoisen se, että virtapiirin paluujohdin on samassa kaapelissa kuin pääjohdin sen sijaan, että sille olisi oma erillinen kaapelinsa. Paluujohtimen yhdistäminen samaan kaapeliin tekee rakenteesta monimutkaisemman, mutta sähköyhteyttä rakennettaessa tällaisen kaapelin käyttö on kustannustehokasta, koska näin ei tarvitse tehdä ja asentaa kahta kaapelia.
Estlink 2 -kaapelin ytimessä on kuparista tehty pääjohdin, jossa on 450 kilovoltin suurjännite. Kuparijohtimen läpi kulkee 1 400 ampeeria sähkövirtaa. Kupariydintä suojaavat eristekerrokset, jotka koostuvat pääasiassa öljyllä kyllästetystä paperista. Seuraavana on lyijyvaippa, joka huolehtii siitä, että vesi ei pääse kaapelin sisälle öljypaperieristykseen. Sitä seuraa puolijohtava kerros, jotta paluujohtimen ja lyijyvaipan välillä ei ole jännitettä. Ulompana on toinen kuparijohdin – virtapiirin paluujohdin, jonka jännite on noin 20 kV. Paluujohdinta suojaa eriste. Ulommaisena on teräsarmeeraus sekä suojakerros, joka on polypropeenia ja bitumia. Halkaisijaltaan Estlink 2 on 15 senttimetriä. Se painaa 80 kiloa/metri. Se siirtää sähköä enintään 650 megawatin teholla ja 450 kilovoltin jännitteellä.
Estlink 2 > Vaurioituminen joulukuussa 2024

Kaapeli vaurioitui 25. joulukuuta 2024 ulkoisen vahingon seurauksena. Estlink 2:n ja useiden tiedonsiirtokaapeleiden vaurioista epäillään Cookinsaarten lipun alla seilaavaa Eagle S -nimistä tankkeria, jonka Suomen poliisi ja Rajavartiolaitos pysäyttivat. Tankkerin epäillään kuuluvan Venäjän varjolaivastoon, joka kuljettaa pakotteiden alaista öljyä. Vartiolaiva Turva saattoi aluksen Porkkalan edustalle ankkurointiin. Suomen viranomaiset tutkivat tapausta.
Fingridin merikaapeleista vastaavan yksikön päällikkö arvioi, että vian korjaaminen kestää seitsemän kuukautta.
Estlink 3

Estlink 3 -yhteydestä alettiin käydä keskustelua 2020-luvun vaihteessa. Fingridin verkkovisiossa uusi siirtoyhteys nähtiin kansantaloudellisesti hyödyllisenä vuoden 2035 tilanteessa, joskin epävarmuustekijöitä olivat yksittäisten suurten hankkeiden, kuten Viroon suunniteltujen merituulipuistojen, vaikutus Viron suhteellisen pieneen markkina-alueeseen ja  Baltian ja Venäjän sekä Baltian ja Puolan välisen sähkökaupan tulevaisuudennäkymät.
Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022 nosti uusien rajasiirtohankkeiden prioriteettia. Viron pääministeri Kaja Kallas toivoi maaliskuussa 2022, että kolmannen siirtoyhteyden suhteen edettäisiin nopeasti, jotta se saataisiin käyttöön viimeistään vuonna 2030. Fingrid otti hankkeen investointiohjelmaansa neljännen Ruotsin yhteyden ohella. Yhtiön Suomen strategisen verkkosuunnittelun päällikkö Mikko Heikkilä totesi toukokuussa 2022, että molempien yhteyksien suuruusluokka oli alustavassa suunnittelussa 700–1000 megawattia.
Muut samankaltaiset hankkeet

United Power suunnitteli Suomeen Kotkan merikaapelia.
Aiheesta muualla

Fingrid: Voimajärjestelmän tila (Arkistoitu – Internet Archive)
Estlink (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Paimenkoira

Paimenkoira on  koira, jota käytetään apuna eläinten paimennuksessa. Paimenkoira on joko koulutettu paimennustehtäviin tai se edustaa koirarotua, joka on jalostettu erityisesti paimennusominaisuuksia silmällä pitäen. Jotkut paimenrodut pystyvät tekemään töitä minkä tahansa eläinten kanssa, toiset on kehitetty ruumiinrakenteeltaan ja työtavoiltaan erityisesti tietynlaisen karjan paimentamiseen sopiviksi. Tavallisimmin koiria käytetään nautakarjan, lampaiden ja porojen paimentamiseen, mutta koira ei ole siipikarjankaan paimenena epätavallinen näky.
Paimenkoiran tehtävä on ohjata eläimiä haluttuun suuntaan.
Tavallisia paimenkoirarotuja ovat muun muassa bordercollie sekä muut colliet, australiankarjakoira ja australianpaimenkoira.
Paimenkoiriksi kutsutaan toisinaan myös koiria, jotka elävät kotieläinlauman kanssa ja vartioivat sekä suojelevat sitä petoeläimiltä ja varkailta. Tällöin kyseessä ovat laumanvartijakoirat. Nämä koirat eivät paimenna vartioimiaan eläimiä.
Laumanvartijarotuja ovat esimerkiksi kuvasz, pyreneittenmastiffi ja maremmano-abruzzese.
Koira paimenena

Koirat voivat paimentaa muita eläimiä useilla eri tavoilla. Jotkut rodut ohjaavat eläimiä näykkimällä niitä takajaloista, toiset lähestyvät karjaa edestäpäin. Edellistä tyyppiä edustaa esimerkiksi australiankarjakoira, jälkimmäistä bordercollie. Jotkut koirat haukkuvat paimentaessaan, toiset työskentelevät hiljaa.
Useimmat paimenkoirat on jalostettu paimennustehtäviin pitkän ajan kuluessa. Hyviä ominaisuuksia paimenkoiralle ovat älykkyys, nopeus ja kestävyys. Koiran värityksellä on myös vaikutusta siihen, miten hyvin se erottuu maastosta ja paimennettavasta karjasta. Jotkut paimenkoirat, esimerkiksi welsh corgit ja länsigöötanmaanpystykorva, kehitettiin lyhytjalkaisiksi, jotta ne matalina pystyisivät paremmin välttämään lehmien potkuja.
Paimenkoira lemmikkinä

Älykkyytensä ja kauniin ulkonäkönsä vuoksi paimenkoirarotuja otetaan usein myös perheen lemmikeiksi. Ne on kuitenkin jalostettu tekemään kovaa työtä, joten ne tarvitsevat myös seurakoirina tavallista enemmän liikuntaa ja muita virikkeitä. Usein koiran paimennusvaisto on voimakas, ja se saattaa soveltaa paimennustaitojaan ihmisiin, erityisesti lapsiin tai vaikkapa autoihin.
Paimenkoirarotuja > FCI:n roturyhmä 1

FCI:n roturyhmä 1 sisältää lammas- ja karjakoirat (paitsi sveitsinpaimenkoirat). Se jakautuu kahteen alaryhmään. Rodun jälkeen suluissa on sen numero sekä alkuperämaa.
Paimenkoirarotuja > FCI:n roturyhmä 1 > Alaryhmä 1: Lammaskoirat

Australiankelpie (293, Australia)
Belgianpaimenkoira groenendael (15a, Belgia)
Belgianpaimenkoira laekenois (15b, Belgia)
Belgianpaimenkoira malinois (15c, Belgia)
Belgianpaimenkoira tervueren (15d, Belgia)
Schipperke (83, Belgia)
Tšekinpaimenkoira (364, Tšekki)
Ceskoslovensky vlciak (332, Tšekkoslovakia)
Kroatianpaimenkoira (277, Kroatia)
Saksanpaimenkoira (166, Saksa)
Mallorcanpaimenkoira (321, Espanja)
Katalonianpaimenkoira (87, Espanja)
Beaucenpaimenkoira (44, Ranska)
Brienpaimenkoira (113, Ranska)
Picardienpaimenkoira (176, Ranska)
Pitkäkarvainen pyreneittenpaimenkoira (141, Ranska)
Lyhytkarvainen pyreneittenpaimenkoira (138, Ranska)
Partacollie (271, Iso-Britannia)
Bordercollie (297, Iso-Britannia)
Pitkäkarvainen collie (156, Iso-Britannia)
Lyhytkarvainen collie (296, Iso-Britannia)
Lancashirenkarjakoira (360, Iso-Britannia)
Vanhaenglanninlammaskoira (16, Iso-Britannia)
Shetlanninlammaskoira (88, Iso-Britannia)
Bergamonpaimenkoira (194, Italia)
Maremmano-abruzzese (201, Italia)
Komondor (53, Unkari)
Kuvasz (54, Unkari)
Mudi (238, Unkari)
Puli (55, Unkari)
Pumi (56, Unkari)
Pitkäkarvainen hollanninpaimenkoira (223, Alankomaat)
Lyhytkarvainen hollanninpaimenkoira (223, Alankomaat)
Karkeakarvainen hollanninpaimenkoira (223, Alankomaat)
Schapendoes (313, Alankomaat)
Polski owczarek nizinny (251, Puola)
Owczarek podhalanski (252, Puola)
Serra de airesinpaimenkoira (93, Portugali)
Romanianpaimenkoira (349, Romania)
Karpaattienkoira (350, Romania)
Slovakiancuvac (142, Slovakia)
Valkoinenpaimenkoira (347, Sveitsi)
Australianpaimenkoira (342, Yhdysvallat)
Pieniamerikanpaimenkoira (367, Yhdysvallat)
Etelävenäjänkoira (326, Venäjä)