stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo pikkuplaneetoista
Luettelo > 150001–200000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 150001–151000 | 160001–161000 | 170001–171000 | 180001–181000 | 190001–191000 |
| 151001–152000 | 161001–162000 | 171001–172000 | 181001–182000 | 191001–192000 |
| 152001–153000 | 162001–163000 | 172001–173000 | 182001–183000 | 192001–193000 |
| 153001–154000 | 163001–164000 | 173001–174000 | 183001–184000 | 193001–194000 |
| 154001–155000 | 164001–165000 | 174001–175000 | 184001–185000 | 194001–195000 |
| 155001–156000 | 165001–166000 | 175001–176000 | 185001–186000 | 195001–196000 |
| 156001–157000 | 166001–167000 | 176001–177000 | 186001–187000 | 196001–197000 |
| 157001–158000 | 167001–168000 | 177001–178000 | 187001–188000 | 197001–198000 |
| 158001–159000 | 168001–169000 | 178001–179000 | 188001–189000 | 198001–199000 |
| 159001–160000 | 169001–170000 | 179001–180000 | 189001–190000 | 199001–200000 |
Luettelo > 200001–250000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 200001–201000 | 210001–211000 | 220001–221000 | 230001–231000 | 240001–241000 |
| 201001–202000 | 211001–212000 | 221001–222000 | 231001–232000 | 241001–242000 |
| 202001–203000 | 212001–213000 | 222001–223000 | 232001–233000 | 242001–243000 |
| 203001–204000 | 213001–214000 | 223001–224000 | 233001–234000 | 243001–244000 |
| 204001–205000 | 214001–215000 | 224001–225000 | 234001–235000 | 244001–245000 |
| 205001–206000 | 215001–216000 | 225001–226000 | 235001–236000 | 245001–246000 |
| 206001–207000 | 216001–217000 | 226001–227000 | 236001–237000 | 246001–247000 |
| 207001–208000 | 217001–218000 | 227001–228000 | 237001–238000 | 247001–248000 |
| 208001–209000 | 218001–219000 | 228001–229000 | 238001–239000 | 248001–249000 |
| 209001–210000 | 219001–220000 | 229001–230000 | 239001–240000 | 249001–250000 |
Luettelo > 250001–300000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 250001–251000 | 260001–261000 | 270001–271000 | 280001–281000 | 290001–291000 |
| 251001–252000 | 261001–262000 | 271001–272000 | 281001–282000 | 291001–292000 |
| 252001–253000 | 262001–263000 | 272001–273000 | 282001–283000 | 292001–293000 |
| 253001–254000 | 263001–264000 | 273001–274000 | 283001–284000 | 293001–294000 |
| 254001–255000 | 264001–265000 | 274001–275000 | 284001–285000 | 294001–295000 |
| 255001–256000 | 265001–266000 | 275001–276000 | 285001–286000 | 295001–296000 |
| 256001–257000 | 266001–267000 | 276001–277000 | 286001–287000 | 296001–297000 |
| 257001–258000 | 267001–268000 | 277001–278000 | 287001–288000 | 297001–298000 |
| 258001–259000 | 268001–269000 | 278001–279000 | 288001–289000 | 298001–299000 |
| 259001–260000 | 269001–270000 | 279001–280000 | 289001–290000 | 299001–300000 |
Luettelo > 300001–350000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 300001–301000 | 310001–311000 | 320001–321000 | 330001–331000 | 340001–341000 |
| 301001–302000 | 311001–312000 | 321001–322000 | 331001–332000 | 341001–342000 |
| 302001–303000 | 312001–313000 | 322001–323000 | 332001–333000 | 342001–343000 |
| 303001–304000 | 313001–314000 | 323001–324000 | 333001–334000 | 343001–344000 |
| 304001–305000 | 314001–315000 | 324001–325000 | 334001–335000 | 344001–345000 |
| 305001–306000 | 315001–316000 | 325001–326000 | 335001–336000 | 345001–346000 |
| 306001–307000 | 316001–317000 | 326001–327000 | 336001–337000 | 346001–347000 |
| 307001–308000 | 317001–318000 | 327001–328000 | 337001–338000 | 347001–348000 |
| 308001–309000 | 318001–319000 | 328001–329000 | 338001–339000 | 348001–349000 |
| 309001–310000 | 319001–320000 | 329001–330000 | 339001–340000 | 349001–350000 |
Luettelo > 350001–400000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 350001–351000 | 360001–361000 | 370001–371000 | 380001–381000 | 390001–391000 |
| 351001–352000 | 361001–362000 | 371001–372000 | 381001–382000 | 391001–392000 |
| 352001–353000 | 362001–363000 | 372001–373000 | 382001–383000 | 392001–393000 |
| 353001–354000 | 363001–364000 | 373001–374000 | 383001–384000 | 393001–394000 |
| 354001–355000 | 364001–365000 | 374001–375000 | 384001–385000 | 394001–395000 |
| 355001–356000 | 365001–366000 | 375001–376000 | 385001–386000 | 395001–396000 |
| 356001–357000 | 366001–367000 | 376001–377000 | 386001–387000 | 396001–397000 |
| 357001–358000 | 367001–368000 | 377001–378000 | 387001–388000 | 397001–398000 |
| 358001–359000 | 368001–369000 | 378001–379000 | 388001–389000 | 398001–399000 |
| 359001–360000 | 369001–370000 | 379001–380000 | 389001–390000 | 399001–400000 |
Luettelo > 400001–450000

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 400001–401000 | 410001–411000 | 420001–421000 | 430001–431000 | 440001–441000 |
| 401001–402000 | 411001–412000 | 421001–422000 | 431001–432000 | 441001–442000 |
| 402001–403000 | 412001–413000 | 422001–423000 | 432001–433000 | 442001–443000 |
| 403001–404000 | 413001–414000 | 423001–424000 | 433001–434000 | 443001–444000 |
| 404001–405000 | 414001–415000 | 424001–425000 | 434001–435000 | 444001–445000 |
| 405001–406000 | 415001–416000 | 425001–426000 | 435001–436000 | 445001–446000 |
| 406001–407000 | 416001–417000 | 426001–427000 | 436001–437000 | 446001–447000 |
| 407001–408000 | 417001–418000 | 427001–428000 | 437001–438000 | 447001–448000 |
| 408001–409000 | 418001–419000 | 428001–429000 | 438001–439000 | 448001–449000 |
| 409001–410000 | 419001–420000 | 429001–430000 | 439001–440000 | 449001–450000 |
Männynpikkupirkko

| Mäntypikkupirkko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Härömäiset Cucujoidea
Heimo::  Leppäkertut Coccinellidae
Alaheimo::  Scymninae
Tribus::  Scymnini
Suku::  Pikkupirkot Scymnus
Laji::  nigrinus
Kaksiosainen nimi
 Scymnus nigrinus  Kugelann, 1794 
Katso myös
   Männynpikkupirkko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mäntypikkupirkko eli männynpikkupirkko (Scymnus nigrinus) on leppäkerttujen heimoon kuuluva pikkupirkkolaji. Mäntypikkupirkko on kooltaan pieni, ollen kooltaan 2,1–3,0 mm. ja väriltään muuten musta, mutta lajin nilkat ovat vaaleammat. Laji elää erityisesti lämpimillä paikoilla kasvavilla männyntaimilla, mutta sitä saattaa joskus löytyä myös kuusesta ja lehtipuista. Männynpikkupirkon ruumiin muoto on hoikempi kuin ahopikkupirkolla (Scymnus femoralis), mutta isompi kuin pajupikkupirkolla (Scymnus limbatus). Mäntypikkupirkko on Suomessa vakiintunut ja yleinen laji etelästä Vaasan korkeudelle asti. Suomessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy pääasiassa Euroopan alueella.
Mäntypikkupirkko on ainakin seuraavien kirvalajien luontainen vihollinen: Diuraphis noxia, Pineus boerneri, mäntykirva (Pineus pini), Schizaphis graminum ja nukkaneulaskirva (Schizolachnus pineti).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Mäntypikkupirkko (Scymnus nigrinus)
iNaturalist: Männynpikkupirkko (Scymnus nigrinus) (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Scymnus nigrinus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q954296  Wikispecies: Scymnus nigrinus  BioLib: 10757  BOLD: 511728  EoL: 3215603  EPPO: SCYMNI  EUNIS: 252625  Fauna Europaea: 230264  Fauna Europaea (new): 3e7e1dd7-76fd-43c1-bc7f-73bfd659e510  GBIF: 5749499  iNaturalist: 547297  IRMNG: 11601920  NBN: NBNSYS0000008297  NCBI: 1553734  Observation.org: 23395  Open Tree of Life: 3355547  ZooBank: 60BC0373-472E-4B02-8781-C05E5CC7E5DE  Laji.fi: MX.194280
Myrskysukeltaja

| Myrskysukeltaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Myrskysukeltajat Pelecanoididae
Suku::  Myrskysukeltajat Pelecanoides
Laji::  urinatrix
Kaksiosainen nimi
 Pelecanoides urinatrix  (J. F. Gmelin, 1789) 
Alalajit
 Pelecanoides urinatrix urinatrix  Pelecanoides urinatrix chathamensis  Pelecanoides urinatrix exsul  Pelecanoides urinatrix dacunhae  Pelecanoides urinatrix berard  Pelecanoides urinatrix coppingeri 
Katso myös
   Myrskysukeltaja Wikispeciesissä   Myrskysukeltaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Myrskysukeltaja lennossa.
Myrskysukeltaja (Pelecanoides urinatrix) on yksi neljästä myrskysukeltajien heimon lintulajista. Ne kuuluvat kaikki samaan sukuun (Pelecanoides). Myrskysukeltaja elää eteläisen pallonpuoliskon valtamerillä.
Koko ja ulkonäkö

Myrskysukeltaja on ulkonäöltään lunnimainen ja sen ruumiinrakenne on tanakka. Täysikasvuisen linnun pituus on 23 cm. Sukupuolet ovat samannäköiset. Väritykseltään selkäpuoli on tummanharmaa, siipien takaosat vaaleamman harmaat ja vatsapuoli vaalea.
Levinneisyys

Myrskysukeltajaa tavataan Etelä-Afrikassa ja Intian valtameren saarilla sekä myös eteläisellä Atlantilla, Australian kaakkoisrannikolla ja Uuden-Seelannin ympäristössä. Maailman populaation koko on noin 14 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Lintu viihtyy merellä ja se on hyvä lentäjä ja sukeltaja.
Lisääntyminen

Myrskysukeltaja pesii onkaloissa luodoilla ja saarilla sekä rannikolla, muodostaen yhdyskuntia. Naaras munii yhden munan ja molemmat puolisot hautovat sitä yhteensä kahdeksan viikkoa.
Ravinto

Ravinto koostuu erilaisista vedenelävistä. Ruokaa etsiessään se sukeltaa tavallisesti 30–35 metrin syvyyteen ääriarvojen ollessa 8 ja 64 metriä. Tärkeimmät ravintoeläimet olivat äyriäisiä ja hankajalkaisia.
Myrskysukeltajan muna.
Allan Möller

Allan Sigurd Möller (20. joulukuuta 1923 Turku – 13. lokakuuta 1987) oli suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Möller edusti urallaan Turun Tovereita 1946–1948 ja Turun Weikkoja 1949–1950. Kaikkiaan Möller pelasi kolmen mestaruussarjakauden aikana 45 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1947. Möllerin aktiiviura päättyi 1950 polven loukkaantumiseen.
Kristian Möller

Karl Edvard Kristian Möller (s. 3. kesäkuuta 1948 Helsinki) on Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun  markkinoinnin professori.
Möllerin vanhemmat ovat merikapteeni Paul Runar Möller ja Ilma Maria Piipponen. Hän tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1970, kauppatieteen kandidaatiksi 1971, lisensiaatiksi 1977 ja tohtoriksi 1979. Möller toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1979-1980 ja on myöhemmin ollut Suomen Akatemian varttunut tutkija useaan otteeseen. Helsingin kauppakorkeakoulun  liiketaloustieteen yliassistentti hän oli 1980-1983 ja dosentti 1981-1987, Vaasan yliopiston liiketaloustieteen professori 1983-1987 (vv.) ja Helsingin kauppakorkeakoulun ja sittemmin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun markkinoinnin professori vuodesta 1987. Tampereen yliopiston dosentti Möller on vuodesta 1990. Hän oli vierailevana tutkijana Pennsylvanian valtionyliopistossa 1987-1988 ja 1991 sekä vierailevana professorina European Institute for Advanced Studies in Management -instituutissa Brysselissä 1982 ja 1992 sekä Aston-yliopistossa Birminghamissa Englannissa.
Möller on ollut vierailevana tutkijana myös Bathin yliopistossa (2003) ja Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä (2010-2011). Hänen tutkimuksensa kohteena ovat olleet erityisesti liike-elämän verkostot, mukaan lukien verkostojen kehittyminen ja ominaisuudet, joista hän on julkaissut muun muassa Senja Svahnin kanssa.
Möllerin puoliso vuodesta 1971 on Pirkko Marjatta Emaus .
Esko Mömmö

Esko Johannes Mömmö (12. heinäkuuta 1930 Rovaniemi – 2012) oli suomalainen mäkihyppääjä. Hän oli ensimmäisiä aerodynaamisen tyylin käyttäjiä. Tästä hänet on palkittu Kansainvälisen Hiihtoliiton, Länsi-Saksan Hiihtoliiton ja Ounasvaaran Hiihtoseuran kultaisilla ansiomerkeillä.
Ounasvaaran Hiihtoseuraa edustanut Mömmö sijoittui Falunin MM-kisojen 1954 mäkihyppykilpailuissa 47:nneksi kaaduttuaan ensimmäisen hyppynsä. Vuonna 1953 hän voitti Falunin ja Ounasvaaran mäkikilpailut, saavutti SM-hopeaa Matti Pietikäisen takana ja sijoittui Salpausselän Kisoissa kuudenneksi. Vuonna 1956 hän kilpaili Yhdysvalloissa ja voitti kahdeksasta kilpailustaan kuusi.
Mömmö hyppäsi 8. tammikuuta 1954 Italiassa Gallion mäkikilpailussa Pietikäisen jälkeen toiseksi.
Mäntylä (Lappeenranta)

| Mäntylä |
| --- | --- |
Kaupunki:  Lappeenranta
Kaupunginosa nro:  17
Mattilan ja Mäntylän tienhaara seututiellä 387 vuonna 1989.
Mäntylä on Lappeenrannan kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin eteläisellä alueella valtatie 6:n eteläpuolella noin neljän kilometrin päässä keskustasta.
Kaupunginosa on Ihalaisen vanhan maarekisterikylän mailla. Mäntylästä tuli osa Lappeenrantaa välirauhan aikana vuoden 1941 alussa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Vuoden 1932 esikaupunkiliitoksessa Mäntylä sekä Mattila, Kuusela ja Ihalainen olivat jääneet vielä kaupungin rajojen ulkopuolelle, mutta Ihalaisen kaivoksen toiminnan laajenemisen vuoksi uusi liitos nähtiin pian tarpeelliseksi. 1960-luvulle asti Mäntylää ja sen pohjoispuolista Mattilaa käsiteltiin vielä yhtenä kaupunginosana, kunnes Mäntylästä tuli erillinen kaupunginosa vuonna 1967. Mäntylässä on sekä pien- että kerrostaloasutusta. Pientaloasutus on peräisin 1960- ja 1970-luvuilta. Kerrostaloista ensimmäiset rakennettiin 1950-luvulla ja suurin osa 1970- ja 1980-luvuilla. Mäntylä ja sen eteläpuolinen Kuusela muodostavat Mäntylän–Kuuselan tilastoalueen, jolla on 1 176 asukasta.
Mäntylän palveluihin kuuluu päivittäistavarakauppa ja asiamiesposti Mattilan rajan tuntumassa sekä Mäntylän päiväkoti. Mäntylän alakoulu lakkautettiin vuonna 2015. Mäntylän sairaalassa sairaalatoiminta lakkasi vuonna 2004 ja rakennukset ovat sittemmin pahoin rapistuneet. Rakennukset omistaa Finnsementti. Sairaalan ympäristössä on kaksi suojeltua puurakennusta: vuonna 1891 Lappeenrannan ensimmäiseksi kunnalliskodiksi rakennettu Juomasillan torppa ja entinen vanhainkoti.
Karjalan rata kulkee Mäntylän eteläpuolitse ja tekee sen jälkeen mutkan kohti pohjoista. Seututie 387 eli Vaalimaantie kulkee Mäntylän itäosan poikki ja erottaa sairaala-alueen asutuksesta. Mäntylän ja Mattilan länsipuolella on Laukkarata, yksi Maasotakoulun lähiharjoitusalueista.
Kaupunginosaa rajaavat Mattilanlampi ja Mattilantien ja Kurjentien risteys pohjoisessa, Karjalan rata idässä ja etelässä ja Laukkarata lännessä. Mäntylän naapurikaupunginosia ovat Mattila, Ihalainen ja Kuusela.
Aiheesta muualla

Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mattilan–Mäntylän–Kuuselan asukasyhdistys
Lappeenranta
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahvenlampi • Alakylä • Hakali • Harapainen • Hartikkala • Hiekkapelto • Hiessilta • Honkalahti • Hyrymäki • Ihalainen • Kanavansuu • Karhuvuori • Kariniemi • Kaukas • Keskus • Kesola • Kesämäki • Kimpinen • Kivisalmi • Korvenkeskus • Kourula • Kuusela • Kuusimäki • Kylpylä • Laihia • Lampikangas • Lapvesi • Lauritsala • Lavola • Leiri • Lentokenttä • Lepola • Linnoitus • Lintukangas • Mattila • Mustola • Myllymäki • Mälkiä • Mäntylä • Nuijamaa • Pajarila • Pallo–Tyysterniemi • Parkkarila • Peltola • Pulp • Putkinotko • Pöyhiänniemi • Rauha • Reijola • Ruoholampi • Rutola • Sammonlahti • Selkäharju • Skinnarila • Suolahti • Taikinamäki • Tirilä • Tykki–Kiviharju • Uus-Lavola • Vesivalo • Voisalmi • Ylämaa
Kyliä:  Hanhijärvi • Hiivaniemi • Kansola • Konnunsuo • Kontu • Leino • Louko • Moisio • Ravattila • Raippo • Ruokola • Rännikorpi • Simola • Sirkjärvi • Vainikkala
Muita alueita:  Huhtiniemi • Joutseno • Nuijamaa • Pikisaari • Ylämaa
Mäkilä (Tuntematon sotilas)

Mikko Kivinen (takana) Mäkilänä Pyynikin kesäteatterin Tuntemattoman sotilaan dramatisoinnissa vuonna 1997.
Mäkilä on kuvitteellinen henkilö Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas. Hän on alikersantti, joka toimii komppanian talousaliupseerina.
Mäkilän kuvaus Tuntemattomassa sotilaassa

Alikersantti Mäkilä esitellään romaanin ensimmäisen luvun III osassa, jossa hän ajautuu riitaan Hietasen kanssa, koska hän ei kapteeni Kaarnan käskystä huolimatta suostu luovuttamaan uusia saappaita sotamies Saloselle. Mäkilän kerrotaan olevan kotoisin Laihialta suuresta maalaistalosta. Laihialaiseen tapaan hän on hyvin nuuka. Mäkilä on myös romaanin ainoa uskovainen. Kenttähartaudessa hänen kerrotaan laulavan virsiä kauniilla äänellä. Kesällä 1942 Mannerheimin syntymäpäivänä romaanin 10. luvussa puolijoukkue varastaa Mäkilältä keittoastian tehdäkseen kiljua, mitä Mäkilä paheksuu Hietaselle hänen palauttaessaan astian. Mäkilä suostuu kuitenkin antamaan Hietaselle yhden silakan tämän krapulan vuoksi. Mäkilä kaatuu romaanin 14. luvussa viedessään kesällä 1944 ruokaa etulinjaan sotamies Uusitalon sijaan. Hänen viimeiset sanansa on suunnattu hevoselle: "Älä pelkää! Mennähän rauhas. Ei s'oo ihmises. S'oon suuremmas käres."
Analyysi

Ilkka Malmberg näkee Tuntematonta sotilasta analysoivassa teoksessaan Mäkilän kuolemassa kristusmaisia piirteitä. Mäkilä kuolee ikään kuin Uusitalon puolesta ja hänen viimeiset sanansa muistuttavat Jeesuksen viimeisiä sanoja. Malmbergin mukaan uskonnollisuus on romaanissa monopolisoitu Mäkilälle.
Mäkilä dramatisoinneissa

Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa (1955) Mäkilää näyttelee Vilho Siivola ja Rauni Mollbergin versiossa (1985) Jaakko Kuusisaari. Romaanin kolmannessa, Aku Louhimiehen vuoden 2017 filmatisoinnissa Mäkilä nähdään vain viisiosaisessa televisiosarjaversiossa. Häntä näyttelee Mikko Töyssy.
Berit Mørdre Lammedal

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Berit Mørdre |  Berit Mørdre |  Berit Mørdre |  |
Maa:   Norja
Naisten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | 3 × 5 km |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | 10 km |  |
|  Pronssia | Sapporo 1972 | 3 × 5 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oslo 1966 | 3 × 5 km |  |
Berit Mørdre Lammedal (16. huhtikuuta 1940 Nes – 23. elokuuta 2016) oli norjalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili sekä 1960- että 1970-luvulla. Hän saavutti kaksissa talviolympialaisissa yhteensä yhden kulta-, yhden hopea- sekä yhden pronssimitalin.
Mørdre Lammedal, silloin vielä ennen avioitumista nimeltään Mørdre, saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Oslon MM-kilpailuissa 1966, kun hän toi ankkuriosuudella Norjan hopealle 0,9 sekunnin erolla Ruotsiin. Grenoblen talviolympialaisissa 1968 hän hiihti ankkurina viestissä kultaa ja sai 10 kilometrillä hopeaa. Neljännen arvokisamitalinsa hän sai Sapporon talviolympialaisissa 1972 hiihtämällä viestissä pronssille.
Holmenkollenin hiihtokisoissa Mørdre Lammedal voitti 5 kilometrin kilpailun vuonna 1974. Falunissa hän voitti 10 kilometrin kilpailun vuonna 1971.
Mørdre Lammedalille myönnettiin Holmenkollen-mitali vuonna 1971. Hän oli ensimmäinen norjalainen naishiihtäjä, joka sai kyseisen mitalin. Ammatiltaan hän oli poliisi.
Mørdre Lammedal kuoli 76-vuotiaana 23. elokuuta 2016.
Einari Mässeli

| Einari Mässeli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Einari Mässeli
Syntynyt: 4. tammikuuta 1898 Virolahti, Suomi
Kuollut: 4. joulukuuta 1966 (68 vuotta) Virolahti, Suomi
Uran tiedot
Pituus:  162 cm
Seura:  Virolahden Sampo
Laji:  maastohiihto
Einari Mässeli (4. tammikuuta 1898 Säkäjärvi, Virolahti – 4. joulukuuta 1966 Virolahti) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Siviiliurallaan maanviljelijänä toimineen Einari Mässelin hiihtäjänuran parhaat vuodet osuivat varsin myöhäisiin uravuosiin eli 1930-luvun taitteeseen. Silloin hän oli lähes 30-vuotias. Uransa aikana hän edusti Virolahden Sampoa.
Hiihdon ensimmäinen merkittävä voitto tuli Suojeluskuntajärjestön mestaruuskilpailuissa, joissa hän keväällä 1927 voitti 20 kilometrin hiihdon. Ensimmäisen kerran Mässeli nousi mitalistiksi SM-hiihdoissa Helsingin vuoden 1928 SM-kisoissa saavuttaen 10 kilometrin hopeaa. Joukkuekisassa hän oli mukana Virolahden Sampon hopeaa saavuttaneessa joukkueessa.
Vuoden 1928 olympiakatsastuksissa Mässeli vakuutti voitoillaan ja valittiin Suomen edustajaksi St. Moritzin talviolympialaisiin, joissa hän oli pikamatkan eli 18 kilometrin matkalla 13:s. Seuraavina vuosina tuli muutamia hyviä sijoituksia, kuten Salpausselän 30 kilometrin pronssi vuonna 1929 ja vuonna 1931 10 kilometrin pikamatkan 4. sija. Suojeluskuntamestaruus 20 kilometrillä tuli vielä toisen kerran vuonna 1932. Samana vuonna hän oli myös Suomen ikämiesmestari.
Saavutuksia > Kisat Suomessa

SM-hiihdot: 1928: Helsinki 10 km hopea, Ikämiesten Suomen mestaruus 1932
Salpausselän Kisat: 30 km pronssi (1929), 4:s (1931)
Suojeluskuntajärjestön hiihtomestaruus: 20 km kulta (1927 ja 1932)
Viljo Mäkinen

Viljo Mäkinen (9. heinäkuuta 1920 Kisko – 2. syyskuuta 1985 Turku)  oli suomalainen keraamikko ja kuvanveistäjä.
Taiteellinen toiminta

Viljo Mäkinen opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1937–1939. Hän teki opintomatkoja Italiaan ja Ranskaan. Ensimmäinen näyttely hänen teoksistaan järjestettiin vuonna 1948. Mäkinen työskenteli keraamikkona Kupittaan Savella, jossa hän toimi noin vuoteen 1960 saakka. Mäkisen näyttelyitä on ollut Turun taidemuseossa 1965 ja Wäinö Aaltosen museossa 1970. Viljo Mäkinen tunnetaan erityisesti humoristisista veistoksistaan. Teokset ovat useasti kansanomaisia ja kekseliäitä. Hän teki myös muun muassa akvarelleja, maalauksia ja kollaaseja. Viljo Mäkisen taiteelle on leimallista erilaisten materiaalien rohkea hyödyntäminen ja monia niistä voi pitää naivistisina. Hän on käyttänyt veistoksissaan pronssia, puuta, terrakottaa, sementtiä ja erilaisia kiviä. Tyypillisiä aiheita Mäkisellä ovat sympaattiset eläin- ja ihmishahmot. Useita hänen teoksiaan on hankittu Ateneumin taidemuseoon.
Taiteellinen toiminta > Teoksia

Nuoruus, Loimaa.
Reliefi, 1950, Perniö, Salo.
Nuoruus elämän lähteellä, 1952, Turku.
Hitsaajat, 1968, Turku.
Portsan pojat, 1972, Turku.
Kissa-Alli, 1977, Turku.
Korppu-Vihtori, 1985, Turku.
Aiheesta muualla

Itkonen, Satu: Sydän siveltimellä. Suomalaista naivismia, s. 84-87.  Taidepiste, 1998.  ISBN 951-96451-3-6
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)