stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mustavaara
Aiheesta muualla

websivut
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti)
NOAA

| National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA)  |
| --- | --- |

Perustettu:  3. lokakuuta 1970
Toimivalta:  Yhdysvaltain liittovaltion hallinto
Ministeriö:  Kauppaministeriö
Päätoimi­paikka:  Silver Spring, Maryland
Pääjohtaja:  Richard Spinrad
Työntekijöitä:  12 000
Vuosibudjetti:  5,6 miljardia dollaria (2017)
Aiheesta muualla
NOAA Online
NOAAn lippu
Kaksi NOAAn ns. ”Hurricane Huntersia” eli trooppiseen hirmumyrskyyn lentävää Lockheed WP-3D Orionia.
National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA) on Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio. Yhdysvaltain kauppaministeriö perusti sen vuonna 1970.
NOAAlla on kolme tehtävää:
hankkia ja jakaa tietoa merestä ja ilmakehästä esimerkiksi sääennusteina
suojella merta ja rannikoita
tehdä soveltavaa tutkimusta
Sen perustoimintoja ovat
Havaita maapallon, vesi- ja ilmakehän ilmiöitä erilaisilla laitteilla ja verkostoilla
Ymmärtää ja kuvailla maapallon, vesi- ja ilmakehän ilmiöitä data-analyysin ja tutkimuksen avulla
Analysoida ja ennustaa maapallon, vesi- ja ilmakehän muutoksia
Neuvoa ja informoida yleisöä ja yhteistyökumppaneita
Suojella luonnonvaroja
Hallinto, rakenne ja rahoitus

NOAAn johtopaikat ovat poliittisia virkoja, joihin presidentti nimittää ehdokkaan ja senaatti vahvistaa. Pääjohtajaksi nimitettiin kesäkuussa 2021 merentutkimuksen professori Richard Spinrad.
Organisaatiossa työskentelee noin 6800 tutkijaa ja insinööriä. Kaikkiaan henkilökuntaa on 12 000.
NOAAssa on viisi suurempaa alaorganisaatiota, useita pienempiä projekteja ja hankkeita ja omat merenkulkuyksikkönsä.
National Weather Service (NWS)
National Ocean Service (NOS), johon kuuluu
National Geodetic Survey
National Marine Fisheries Service (NMFS)
National Environmental Satellite, Data and Information Service (NESDIS)
Office of Oceanic and Atmospheric Research (OAR)
NOAAn vuosibudjetti on ollut 5,6 miljardin luokkaa (2017). Donal Trump esitti siihen huomattavia leikkauksia, varsinkin ilmastonmuutoksen tutkiumuksen osalta.. Joe Biden puolestaan ohjasi alalle suuria investointeja.
Trumpin kauden leikkaukset viivästyttivät muun muassa NOAAn sääsatelliittijärjestelmien (Joint Polar Satellite System (JPSS) ja GOES) rakentamista. Toisaalta kaupallisen avaruustoiminnan rahoitusta lisätty.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.noaa.gov/
Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta (ransk. Ordre du Lion d'Or de la Maison de Nassau, holl. Huisorde van de Gouden Leeuw van Nassau) on ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1858. Sen perustivat Alankomaiden kuningas Vilhelm III ja Luxemburgin suurherttua Aadolf Nassaun hallitsijasuvun kahtiajakautumisen 600-vuotispäivän muistoksi. Vilhelm III:n kuoltua hänen seuraajakseen nousi Vilhelmiina. Luxemburgin perimyslaki ei tuolloin sallinut naishallitsijoita, joten ritarikunta jätettiin pois Alankomaiden palkitsemisjärjestelmästä. Vuonna 1905 ritarikunta kuitenkin palautettiin molempien maiden järjestelmään.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka:
ritari
Nykyään ritarikunta kuuluu sekä Luxemburgin että Alankomaiden palkitsemisjärjestelmään, minkä vuoksi sillä on käytännössä kaksi suurmestaria: Luxemburgin suurherttua Henri ja Alankomaiden kuningas Willem-Alexander. Suurmestarit keskustelevat keskenään ennen kuin ritarikuntaan nimetään uusia jäseniä.
Luxemburgissa ritarikunta on suurherttuakunnan korkein mahdollinen kunnianosoitus. Molemmissa maissa sitä jaetaan kunnianosoituksena kuninkaallisille ja valtionpäämiehille, jotka ovat tehneet jonkin ansiokkaan palveluksen Luxemburgin hyväksi. Alankomaissa sitä voidaan jakaa myös sellaisille ansioituneille henkilöille, jotka ovat arvoltaan vähintään arkkipiispoja, kenraaliluutnantteja, suurlähettiläitä, ministereitä tai korkea-arvoisia tuomareita.
Ritarikunnan jäsenen tulee palauttaa ritarikunnan tunnukset kuolemansa jälkeen.
Moskovan Metro-2

Metro-2:n kartta Yhdysvaltain sotilastiedustelun mukaan
Metro-2 on kaupunkitarina salaisesta metroverkostosta, jonka väitetään sijaitsevan Moskovan alla. Huhun mukaan Metro-2:n rakentaminen olisi aloitettu Josif Stalinin valtakaudella, ja sen käyttöön ottamisen sanotaan tapahtuneen vuonna 1967.
Verkko ja kalusto

Huhujen mukaan Metro-2:n linjasto on jopa julkista metroverkkoa pidempi. Metro-2:ssa kerrotaan olevan neljä linjaa, jotka sijaitsevat seitsemän kerrosta maanpinnan alapuolella. Verkoston sanotaan yhdistävän Moskovassa ja sen läheisyydessä sijaitsevia, kansallisesti tärkeitä paikkoja kuten Kremliä, Lubjankaa ja hallituksen lentokenttää (Vnukovo-2).[lähde? ] Joidenkin lähteiden mukaan linja kulkee myös Ramenkissa sijaitsevaan valtaisaan bunkkeriin, johon ydinsotatilanteessa voisi majoittaa yli 15 000 henkeä jopa 30 vuoden ajaksi. Moskovan entisen pormestarin Gavriil Popovin mukaan Ramenkissa on kuitenkin vain metron huoltovarikko.
Metro-2:n kerrotaan saaneen 1980-luvulla laajennuksen, jossa siihen olisi rakennettu yhteys Kremlistä 56 kilometriä etelään Voronovossa sijaitsevaan komentobunkkeriin.
Metro-2:n radat eivät olisi sähköistettyjä, vaan ne olisi suunniteltu akku- tai dieselkäyttöisten junien käyttöön. Kiskojen myös sanotaan olevan betoniin upotettuja, joten tunneleissa voisi ajaa myös pikkubusseilla.
Mahdolliset todisteet

Erään lähteen mukaan kaikki Metro-2:sta saatavilla oleva tieto on spekulaatiota, jonka tueksi ei ole esitetty asiakirjalähteitä tai valokuvia. Metro-2:sta ovat kertoneet ihmiset, jotka ovat sanoneet olleensa rakentamassa sitä tai jotka ovat löytäneet sen osia sattumalta urbaanin löytöretkeilyn yhteydessä. Luotettavat todisteet verkoston olemassaolosta kuitenkin puuttuvat.[lähde? ]
Vuonna 1991 Yhdysvaltain puolustusministeriö julkaisi raportin poliittisen ilmaston muutoksesta. Sen mukaan neuvostoliittolaiset ovat rakentaneet syvällä kulkevan metroverkoston Moskovaan, joka vie kaupungin ulkopuolelle. Eri laitoksia yhdistää toisiinsa maanalainen linjaverkko, jonka kautta johtajisto voidaan evakuoida nopeasti ja turvallisesti. Lisäksi viime vuosinamilloin? useampikin entinen neuvostovirkailija on vahvistanut, että jotakin Metro-2:n tapaista löytyy maan alta.
Urbaania löytöretkeilya harrastavan Diggers of the Underground Planet -ryhmä väitti löytäneensä sattumalta erään verkoston sisäänkäynneistä vuonna 1994.
Vaikutus

Populaarikulttuurissa Metro-2 on esiintynyt esimerkiksi Metro 2033 -kirjoissa ja -videopeleissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheeseen liittyvä artikkeli (venäjäksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Yksityiskohtainen analyysi verkostosta (venäjäksi)
GlobalSecurity.org:n artikkeli (englanniksi)
BBC-uutisten artikkeli (englanniksi)
Verkkosivusto Metro-2:sta (venäjäksi)
Verkoston oletettu kartta (venäjäksi)
Mäkipää

Mäkipää on suomalainen sukunimi. Mäkipää-nimisiä henkilöitä:
Anna Mäkipää (s. 1987), Vasemmistoliiton puoluesihteeri
Irmeli Mäkipää (s. 1951), keihäänheittäjä
Jari Mäkipää (s. 1978), kirjailija ja tv-työläinen
Juha Mäkipää (s. 1946), prikaatinkenraali
Lea Mäkipää (s. 1947), poliitikko (SMP, Perussuomalaiset, Sininen tulevaisuus)
Pertti Mäkipää (1941–2019), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Tea Mäkipää (s. 1973), kuvanveistäjä ja installaatiotaiteilija
Tomi Mäkipää (1930–2024), jääkiekkohuoltaja
Vesa Mäkipää (s. 1965), hiihtosuunnistaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mutalampi (Espoo)

| Mutalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Espoo
Koordinaatit:  60°16′06″N, 24°35′51″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  53,4 m 
Pinta-ala:  0,006 km²
 fiMutalampi 
Mutalampi on noin 60 aarin laajuinen metsälampi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee noin 200 metriä Mutalammesta länteen ja sen pinta on noin 26 metriä Mutalampea alempana.
Mutalampi sijaitsee Mankinjoen valuma-alueella, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä.
Mäkisirkku

| Mäkisirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkut Emberizidae
Suku::  Sirkut Emberiza
Laji::  jankowskii
Kaksiosainen nimi
 Emberiza jankowskii  (Taczanowski, 1888) 
Katso myös
   Mäkisirkku Wikispeciesissä   Mäkisirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mäkisirkku (Emberiza jankowskii) on aasialainen varpuslintu. Sen suppea elinympäristö käsittää Kiinan pohjoisosia Heilongjiangissa, Sisä-Mongoliassa ja Jilinissä, sekä Pohjois-Korean koilliskolkan. Laji on aikaisemmin pesinyt myös Venäjän Primorjen aluepiirissä, mutta on sieltä nykyisin hävinnyt. Populaation koko on tuskin enempää kuin 500 paria.
Mutualismi

Mutualismi on poliittinen ja taloudellinen aate, joka liitetään usein ranskalaiseen anarkistiin Pierre-Joseph Proudhoniin, vaikka sillä on juurensa kauempana työväenliikkeen historiassa. Mutualismi perustuu työarvoteoriaan, jonka mukaan tuottajan kuuluu saada työn tuotteesta täysi työn määrää vastaava korvaus, muuta pidetään riistona.
Mutualistit vastustavat lainanannosta, sijoittamisesta ja vuokrauksesta saavutettavia voittoja. He kannattavat vapaita markkinoita ja kannattavat työn tulosten yksityisomistusta. Mutualistit eivät kuitenkaan kannata esimerkiksi maan yksityisomistusta, koska maata ei ole kukaan valmistanut työllään. Heidän mukaansa maata voi "omistaa" vain käyttämällä sitä, Proudhon käytti termiä "possession", hallussapito.
Mutualistit uskovat työläisten omistamiin yrityksiin, osuuskuntiin. He haluavat luoda vastavoiman kapitalismille ja samalla synnyttää vaihtoehdon, joka vähitellen korvaa sen. Mutualistit ovat ”markkinasosialisteja" ja usein myös anarkisteja.
Kritiikkiä

Vapaan markkinatalouden kannattaja George Reisman katsoo, että mutualismi kannattaa riistoa, koska se ei salli yksilön suojella maata, johon hän on sekoittanut työtään (esim. kesannolla olevaa peltoaan), ellei hän satu olemaan käyttämässä sitä. Reismanin mukaan tällaisen maan anastus on yksilön työn varkautta. Hänen mukaansa: "Mutualismi väittää vastustavansa työn riistämistä, minkä tahansa työn tuloksen varastamista. Kun on kyse maahan sekoitetun työn varastamisesta, mutualismi sulkee silmänsä riistäjän teolta."
Aiheesta muualla

Iisakka, Mika: Osuuskunta-anarkismi eli mutualismi (Arkistoitu – Internet Archive). Väärinajattelija 1/2005.
The Common Linnets

| The Common Linnets |
| --- | --- |
 The Common Linnets Eurovision laulukilpailun oheistapahtumassa huhtikuussa 2014.
Tiedot
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  country, bluegrass, pop
Kotipaikka:  Alankomaat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ilse DeLange  JB Meijers  Jake Etheridge  Matthew Crosby  
Entiset jäsenet:  Waylon  Rob Crosby  
Levy-yhtiö:  Firefly / Universal Music (2013–)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Common Linnets (suom. hempot) on alankomaalainen yhtye, jonka muodostivat alun perin country-laulajat Ilse DeLange ja Waylon. Yhtyeen oli tarkoitus esiintyä vain yhdessä konsertissa ja Eurovision laulukilpailussa 2014. DeLange ja Waylon olivat tunteneet toisensa jo vuosia ennen yhtyeen muodostamista.
Waylon ilmoitti toukokuun 2014 lopussa, että hän jättää yhtyeen. Sen tarkoitus oli alusta alkaen olla projekti, jossa DeLange pääsee tekemään country-musiikkia yhdessä eri artistien kanssa. Waylonin korvasi yhdysvaltalainen country-laulaja Jake Etheridge.
Yhtyeen nimen alkuperä

Alkuperäisjäsenet DeLange ja Waylon ovat molemmat kotoisin Alankomaiden itäosista. Näiltä alueilta kotoisin olevista ihmisistä käytetään hollanninkielistä nimitystä heikneuter, joka viittaa kneu-nimiseen lintuun eli hemppoon. Yhtyeen nimi tulee lajin englanninkielisestä nimestä common linnet. Nimen keksi hollantilainen suunnittelija Rens Dekker, joka on suunnitellut myös yhtyeen logon sekä Calm After the Storm -singlen ja yhtyeen esikoisalbumin kansikuvat.
Jäsenet

Ilse DeLange (oikealta nimeltään Ilse Annoeska de Lange, s. 1977)
Waylon (oikealta nimeltään Willem Bijkerk, s. 1980)
Ura

25. marraskuuta 2013 Alankomaiden Eurovision laulukilpailuista vastaavat televisioyhtiöt AVRO ja TROS tiedottivat lehdistötilaisuudessa, että The Common Linnets edustaa Alankomaita Eurovision laulukilpailussa 2014. DeLange ja Waylon esittivät viisukappaleensa Calm After the Storm ensimmäisen kerran De Werelt Draait Door -televisio-ohjelmassa 12. maaliskuuta 2014 ja julkaisivat kappaleen lopullisen version seuraavana päivänä. Heidän debyyttialbuminsa The Common Linnets julkaistiin 9. toukokuuta 2014 ja päivää myöhemmin yhtye sijoittui toiseksi Eurovision laulukilpailussa 2014.
Euroviisujen jälkeen yhtye lähti kiertueelle Alankomaissa sekä joissakin muissa Euroopan maissa. Waylonin poissaolo sai liikkeelle huhuja, joiden mukaan Waylon olisi jättänyt yhtyeen tai hänet olisi korvattu jollakin toisella artistilla. Waylon kirjoitti kuitenkin viralliselle Facebook-sivulleen viestin, jossa hän kertoi, että "yhtyeen molemmat jäsenet eivät osanneet ennustaa yhtyeen menestystä", ja että hänen aikansa menee hänen syyskuussa 2014 julkaistavan albuminsa valmisteluun. Myöhemmin Waylon kuitenkin ilmoitti lähtevänsä yhtyeestä, ja hänet korvasi Jake Etheridge.
Yhtyeen toinen albumi II julkaistiin 25. syyskuuta 2015.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Tietoja |
| --- | --- |
The Common Linnets:  Julkaistu: 9. toukokuuta 2014  Levy-yhtiö: Universal Music Group  Formaatti: Digitaalinen lataus
II:  Julkaistu: 25. syyskuuta 2015  Levy-yhtiö: Universal Music Group  Formaatti: Digitaalinen lataus
Diskografia > Singlet

Calm After the Storm (2014)
Give Me a Reason (2014)
Christmas Around Me (2014)
We Don’t Make the Wind Blow (2015)
Hearts On Fire (2015)
In You Eyes (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Common Linnets Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Common Linnets
DeLange ja Waylon esittämässä Calm After the Stormia Eurovision laulukilpailun semifinaalin harjoituksissa.
Käännös suomeksi
Mäkitalo

Mäkitalo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anni Mäkitalo (s. 1991), koripalloilija
Ilkka Mäkitalo (s. 1964), muusikko, säveltäjä ja kapellimestari
Janne Mäkitalo (s. 1967), eversti, sotatieteen tohtori ja maanpuolustuskorkeakoulun professori
Jarmo Mäkitalo (s. 1960), jääkiekkoilija
Kari Mäkitalo (s. 1959), jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja
Mika Mäkitalo (s. 1985), jalkapalloilija
Miika Mäkitalo (s. 1977), virkamies, yritysjohtaja
Raimo Mäkitalo (s. 1950), jääkiekkoilija
Risto Mäkitalo (1929–2015), arkkitehti, professori
Roope Mäkitalo (s. 1998), jääkiekkoilija, Kari Mäkitalon poika
Tom Mäkitalo (s. 1995), ruotsalainen jääkiekkoilija
Östen Mäkitalo (1938–2011), ruotsalainen sähkötekniikan insinööri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Narcis Iustin Ianău

| Narcis Iustin Ianău |
| --- | --- |
 Narcis Iustin Ianău Hampurissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1995 (ikä 29) Bacău, Romania
Muusikko
Taiteilijanimi:  Narcis
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  crossover, ooppera, pop-ooppera
Levy-yhtiöt:  Sylph Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Narcis Iustin Ianău (s. 24. helmikuuta 1995 Bacău, Romania) on romanialainen kontratenori ja crossover-laulaja. Hän nousi kotimaassaan kuuluisuuteen tultuaan toiseksi Românii au talent -kykyjenetsintäkilpailun ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2010. Ianău esiintyy pääosin Itä-Euroopassa ja Saksassa, mutta on osallistunut useille kansainvälisille kiertueillekin.
Tammikuussa 2015 Ianău debytoi Romanian kansallisoopperassa Cluj-Napocassa, jossa hän esitti paimenen roolia Giacomo Puccinin oopperassa Tosca. Hän on tehnyt taiteellista yhteistyötä brittiläissopraano Sarah Brightmanin kanssa sekä osallistunut saksalaiskuoro Gregorianin kansainvälisille kiertueille.
Loppuvuodesta 2017 Ianău osallistui Brightmanin, kreikkalaisen Mario Frangoulisin, puertoricolaisen Fernando Varelan sekä Gregorian-kuoron kanssa laajalle Euroopan laajuiselle Royal Christmas Gala -joulukiertueelle. Marraskuun lopulla kiertue vieraili myös Helsingissä, Helsinki-hallissa.
Aiheesta muualla

Viralliset Facebook-sivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
The Game (Sham 69:n albumi)

| The Game Sham 69 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 1980
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Jimmy Pursey, Peter Wilson
 Tyylilaji: punk rock, Oi!
 Levy-yhtiö: Polydor (POLD 5033)
Sham 69:n muut julkaisut
| The Adventures of the Hersham Boys 1978 | The Game 1980 | Volunteer 1980 |
The Game  on englantilaisen punk rock -yhtye Sham 69:n neljäs albumi vuodelta 1980.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. Jimmy Pursey ja Dave Parsons ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

The Game – 3.01
Human Zoo – 2.49
Lord of the Flies – 3.09 (säv. Dave Treganna)
Give a Dog a Bone – 3.01 (säv. Rick Goldstein, Parsons, Pursey, Treganna)
In and Out – 2.59
Tell the Children – 3.41
Kappaleet > B-puoli

Spray it on the Wall – 2.28 (säv. Goldstein, Treganna)
Dead or Alive – 2.56
Simon – 2.53
Deja Vu – 3.25
Poor Cow – 3.23
Run Wild Run Free – 2.45
Kappaleet > CD-painoksen bonuskappaleet

Jack – 3.28
Unite and Win – 3.41
I'm a Man, I'm a Boy – 1.54
Muusikot

Jimmy Pursey – laulu
Dave Parsons – kitara
Dave Treganna – basso
Ricky Goldstein – rummut
Pete Wilson – kosketinsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

The Game discogs.com -sivustolla
The Flower Kings

| The Flower Kings |
| --- | --- |
 Roine Stolt ja Tomas Bodin vuonna 2004
Tiedot
Toiminnassa:  1994–
Tyylilaji:  Progressiivinen rock
Kotipaikka:   Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Roine Stolt   Hasse Fröberg   Tomas Bodin   Jonas Reingold   Hasse Bruniusson   Zoltan Csörsz  
Levy-yhtiö:  Century Media   InsideOut Music  
Aiheesta muualla
flowerkings.se
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Flower Kings on ruotsalainen progressiivista rockmusiikkia soittava yhtye. Sen perusti pitkän linjan rock-kitaristi Roine Stolt vuonna 1994. Yhtyeen ensimmäinen konsertti oli Uppsalassa 20.4.1994. Stolt säveltää ja sanoittaa myös lähes kaikki yhtyeen kappaleet itse. Vuonna 1993 miettiessään vaihtoehtoja yhtyeen nimelle Stolt mieltyi valitsemaansa, koska The Flower Kings "kuulostaa niin positiiviselta ja siinä on hippiaikakauden vivahde".
Yhtyettä perustaessaan Stolt mainitsee halunneensa tehdä sinfonista rock-musiikkia. Lisäksi hän halusi palata samankaltaisen progressiivisen musiikin pariin, jota hän teki 1970-luvulla Kaipa-yhtyeessä.
The Flower Kingsin musiikissa on kuultavissa vaikutteita progressiivisilta rockyhtyeiltä, kuten Yes ja Genesis. Sanoitukset ovat positiivisia ja ne kertovat mm. rauhasta, rakkaudesta ja henkimaailmasta.
Toiseksi viimeisimmän studioalbumin jälkeen yhtye piti viiden vuoden tauon, jolloin kokoonpanon jäsenet tekivät levyjä muissa projekteissaan. Vuonna 2012 tauon jälkeen The Flower Kings julkaisi uuden albumin Banks of Eden ja lähti saman vuoden syksyllä kiertueelle. Yhtye jatkoi kiertämistä vuoden 2013 puolella yhdessä Neal Morse band -kokoonpanon kanssa. Kiertueella yhtyeet soittivat omia kappaleitaan ja lisäksi Transatlantic-superryhmän musiikkia.
Kokoonpano

Roine Stolt - laulu, kitara, basso, kosketinsoittimet
Hasse Fröberg - laulu, kitara
Tomas Bodin - kosketinsoittimet
Jonas Reingold - basso
Hasse Bruniusson - perkussiot
Felix Lehrmann - rummut
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Jaime Salazar - rummut
Michael Stolt - basso
Marcus Liliequist - rummut
Daniel Gildenlöw - laulu, kitara, kosketinsoittimet, perkussiot
Zoltan Csörsz - rummut
Diskografia > Studioalbumit

The Flower King (Roine Stoltin sooloalbumi) (1994)
Back in the World of Adventures (1995)
Retropolis (1996)
Stardust We Are (2-CD) (1997)
Flower Power (2-CD) (1999)
Space Revolver (2000)
The Rainmaker (2001)
Unfold the Future (2-CD) (2002)
Adam & Eve (2-CD) (2004)
Paradox Hotel  (2-CD) (2006)
The Sum Of No Evil (2007)
Banks of Eden (2012)
Desolation Rose (2013)
Waiting for Miracles (2019)
Islands (2020)
By Royal Decree (2022)
Look At You Now (2023)
Diskografia > Livealbumit

Alive on Planet Earth (2000)
Meet the Flower Kings (2003)
Instant Delivery (2006)
Tour Kaputt (2011)
Diskografia > Viralliset bootlegit

Édition Limitée Québec (1998)
The Rainmaker Tour 2001
Live In New York - Official Bootleg (2002)
BetchaWannaDanceStoopid!!! (2004)
"Tour Kaputt" (2011) (tupla live CD ja DVD, ostettavissa yhdessä tai erikseen)
Diskografia > Fan Club -albumit

Fan Club 2000 (2000)
Fan Club 2002 (2002)
Fan Club 2004 (2004)
Fan Club 2005 / Harvest (2005)
Diskografia > Kokoelmat

Scanning The Greenhouse (1998)
Road Back Home (2007)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
Neste (täsmennyssivu)

Neste voi tarkoittaa seuraavia asioita:
neste, aineen olomuoto
Neste Oy, vuosina 1948–1998 toiminut, öljynjalostusta ja -kauppaa harjoittanut valtionyhtiö
Neste Oyj, vuodesta 2004 toiminut valtionyhtiö, joka harjoittaa öljynjalostusta ja markkinointia
Neste, Neste Oyj:n omistama polttonesteiden jakeluketju
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Neste”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.