stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääpallon Suomensarja 1949
Palloliiton Suomensarja > Etelälohko B

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | HJK | HPK | KIF |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 2 | 2 | 0 | 0 | 15-3 | 4 |  | 4-3 | 11-0 |
| Lappeenrannan Pallo | 2 | 1 | 0 | 1 | 7-6 | 2 |  |  | 4-2 |
| Lauritsalan Kisa | 2 | 0 | 0 | 2 | 2-15 | 0 |  |  |  |
Nousukarsinta: HJK - Haka 4-0
Putoamiskarsinta: LaKi - KIF 1-6
Palloliiton Suomensarja > Pohjoislohko A

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | Vastus | VPS | KPV |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Veitsiluodon Vastus | 2 | 1 | 0 | 1 | 6-4 | 2 |  | 5-2 |  |
| Vaasan Palloseura | 2 | 1 | 0 | 1 | 7-6 | 2 |  |  | 5-1 |
| Kokkolan Palloveikot | 2 | 1 | 0 | 1 | 3-6 | 2 | 2-1 |  |  |
Palloliiton Suomensarja > Pohjoislohko B

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | HPS | Kärpät | JyP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Palloseura | 2 | 2 | 0 | 0 | 10-6 | 4 |  | 6-4 | 4-2 |
| Porin Kärpät | 2 | 1 | 0 | 1 | 10-10 | 2 |  |  | 6-4 |
| Jyväskylän Palloilijat | 2 | 0 | 0 | 2 | 6-10 | 0 |  |  |  |
Nousukarsinta: Vastus - HPS 2-4
Putoamiskarsinta: JyP - KPV 3-2
Palloliiton Suomensarja > Itälohko A

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | KUV | KUP | MP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 2 | 1 | 1 | 0 | 8-4 | 3 |  | 5-1 | 3-3 |
| Kouvolan Urheilijain Palloilijat | 2 | 1 | 0 | 1 | 6-8 | 2 |  |  | 5-3 |
| Mikkelin Palloilijat | 2 | 0 | 1 | 1 | 6-8 | 1 |  |  |  |
Palloliiton Suomensarja > Itälohko B

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | VPP | KPT | PK-37 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Varkauden Pallo-Pojat | 2 | 2 | 0 | 0 | 15-2 | 4 |  | 5-2 | 10-0 |
| Kuopion Pallotoverit | 2 | 1 | 0 | 1 | 5-7 | 2 |  |  | 3-2 |
| Pallokerho 37 | 2 | 0 | 0 | 2 | 2-13 | 0 |  |  |  |
Nousukarsinta: VPP - KUV 6-4
Putoamiskarsinta: PK-37 - MP 2-6
Palloliiton Suomensarja > Länsilohko A

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | Iirot | Sudet | PoPa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rauman Iirot | 2 | 2 | 0 | 0 | 7-3 | 4 |  | 4-2 | 3-1 |
| Viipurin Sudet, Helsinki | 2 | 1 | 0 | 1 | 6-5 | 2 |  |  | 4-1 |
| Porin Palloilijat | 2 | 0 | 0 | 2 | 2-7 | 0 |  |  |  |
Palloliiton Suomensarja > Länsilohko B

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | PIF | UP-46 | TPK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pargas IF | 2 | 2 | 0 | 0 | 6-2 | 4 |  | 2-1 | 4-1 |
| Uudenkaupungin Pallo -46 | 2 | 1 | 0 | 1 | 7-4 | 2 |  |  | 6-2 |
| Turun Pallokerho | 2 | 0 | 0 | 2 | 3-10 | 0 |  |  |  |
Nousukarsinta: Iirot - PIF 1-3
Putoamiskarsinta: TPK - PoPa 3-4
TUL:n Suomensarja

TUL:n Suomensarjassa pelasi 21 joukkuetta neljässä lohkossa. Lohkovoittajiksi selvisivät Kotkan Työväen Palloilijat, Uudenkaupungin Roima, Vuoksenniskan Vesa ja Jakobstads Bollklubb.
Keinänen

Keinänen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aki Keinänen (s. 1984), jääkiekkoilija
Anastasia Keinänen, o.s. Nasarova (s. 2001), venäläis-suomalainen shakinpelaaja
Antti Keinänen, balettitanssija
Einar Keinänen (1891–1965), vakuutusmatemaatikko ja vakuutusyhtiön toimitusjohtaja
Eino Keinänen (s. 1939), valtiosihteeri
Esko Keinänen (1935–1975), ralliautoilija, S. P. J. Keinäsen poika
Hannele Keinänen (1929–2004), balettitanssija ja koreografi
Heikki Keinänen (k. 1918), punakaartilaispäällikkö
Ilmari Keinänen (1887–1934), voimistelija ja olympiamitalisti
Jani Keinänen (s. 1976), jääkiekkoilija
Jari Keinänen (s. 1963), opettaja ja kirjailija
Johanna Keinänen (s. 1968), tanssitaiteilija-koomikko
Juho Keinänen (1888–1953), jääkärivänrikki
Juho Keinänen (s. 1999), pesäpalloilija
Mauri Keinänen (s. 1949), pappi ja kuvataiteilija
O. A. J. Keinänen (oik. Olivier Carlenius, 1841–1904), runoilija
Pentti  Keinänen (1927–1959), kilpa-autoilija
S. A. Keinänen (1841–1914), taidemaalari ja opettaja
Sami Keinänen (s. 1973), muusikko
S. P. J. Keinänen (1907–1984), liikemies
Tarja Keinänen (s. 1950), näyttelijä
Titta Keinänen (s. 1993), karateka
Toivo Keinänen (s. 2002), shakin kansainvälinen mestari
Viljo Keinänen (1916–1997), vakuutusmatemaatikko ja vakuutusyhtiön johtaja, Einar Keinäsen poika
Väinö Keinänen (1879–1948), arkkitehti, S. A. Keinäsen poika.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
At the Edge of Time

| At the Edge of Time Blind Guardian |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2010
 Julkaistu: 30. heinäkuuta 2010
 Tuottaja(t): Charlie Bauerfeind
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 63.54
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  18.
Blind Guardianin muut julkaisut
| A Twist in the Myth 2006 | At the Edge of Time 2010 | Memories of a Time to Come 2012 |
At the Edge of Time on Blind Guardianin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. heinäkuuta 2010. Albumista on saatavana myös digipack-versio.
Kappaleesta "Valkyries" on albumin internetsivulla ladattavana demo-versio kuten myös vaihtoehtoiset miksaukset kappaleista "Curse My Name" ja "Wheel of Time".
Kappaleet

Sacred Worlds – 9.17
Tanelorn (Into the Void) – 5.58
Road of No Release – 6.30
Ride into Obsession – 4.46
Curse My Name – 5.52
Valkyries – 6.38
Control the Divine – 5.26
War of the Thrones – 4.55
A Voice in the Dark – 5.41
Wheel of Time – 8.55
Sacred Worlds (Pre-production Version) – 6.49
Wheel of Time (Orchestral Version) – 8.55
You're the Voice (Radio Edit) – 3.36
Tanelorn (Into the Void) (Demo) – 5.59
Curse My Name (Demo) – 4.42
A Voice in the Dark (Demo) – 5.40
Sacred (video) – 6.17
A Journey to the Edge of Time (Studio Documentary) – 19.18
Kokoonpano

Hansi Kürsch – laulu
André Olbrich – kitara
Marcus Siepen – kitara
Frederik Ehmke – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 9+/10
Kaaoszine: 8/10
Metal Hammer: 6/7
Aiheesta muualla

Albumi At the Edge of Time Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
At the Edge of Time discogs.com -sivustolla
At the Apollo

| At the Apollo Arctic Monkeys |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun kansikuva
Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 17. joulukuuta 2007 Apollo-hallissa Manchesterissa
 Julkaistu: 3. marraskuuta 2008
 Formaatti: DVD
 Tyylilaji: indie rock, garage rock, post-punk revival
 Kesto: 35.39
 Levy-yhtiö: Domino Records
Arctic Monkeysin muut julkaisut
| Favourite Worst Nightmare 2007 | At the Apollo 2008 | Humbug 2009 |
At the Apollo on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin konserttitallenne, joka julkaistiin DVD:nä 3. marraskuuta 2008. Se sisältää yhtyeen live-esiintymisen Manchesterin Apollo-hallissa 17. joulukuuta 2007.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Brianstorm |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | This House Is a Circus |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Teddy Picker |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I Bet You Look Good on the Dancefloor |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Dancing Shoes |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | From the Ritz to the Rubble |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Fake Tales of San Francisco |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | When the Sun Goes Down |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Nettles |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | D Is for Dangerous |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Leave Before the Lights Come On |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Fluorescent Adolescent |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Still Take You Home |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Da Frame 2R |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Plastic Tramp |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | 505 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Do Me a Favour |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | A Certain Romance |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | The View from the Afternoon |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | If You Were There, Beware |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Lisäkappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Balaclava |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Bad Woman |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano > Yhtye

Alex Turner – laulu, kitara
Jamie Cook – kitara, taustalaulu
Nick O’Malley – basso, taustalaulu
Matt Helders – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Miles Kane – kitara (”Plastic Tramp” ja ”505”)
Richard Hawley – laulu, tamburiini (”Bad Woman”)
Karen Nystrom

| Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Kanada> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 1992 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | USA 1994 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 1997 | jääkiekko |  |
Karen Nystrom (s. 17. kesäkuuta 1969 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen pääosin 1990-luvulla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa kolmet maailmanmestaruuskilpailut, joista jokaisessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Nystrom pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.
Nystrom asuu Scarboroughissa, Ontariossa, Kanadassa.
Kanarianmarketta

| Kanarianmarketta |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Suku::  Marketat Argyranthemum
Laji::  frutescens
Kaksiosainen nimi
 Argyranthemum frutescens  (L.) Sch.Bip. 
Synonyymit
 Chrysanthemum frutescens L. 
Katso myös
   Kanarianmarketta Wikispeciesissä   Kanarianmarketta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanarianmarketta eli marketta eli pensaspäivänkakkara, toisinaan myös margareeta, (Argyranthemum frutescens, syn. Chrysanthemum frutescens) on asterikasvien heimoon kuuluva laji, joka on kotoisin Kanariansaarilta. Kasvia viljellään koristekasvina muun muassa kesäkukkana.
Kanarianmarketalla on alalaji rihmakanarianmarketta eli ripsumarketta (Argyranthemum frutescens subsp. foeniculaceum), johon on yhdistetty joskus lajina pidetty tipsumarketta (Argyranthemum anethifolium).
Ulkonäkö

Kanarianmarketta kasvaa keskimäärin 40–50 senttimetriä korkeaksi. Se haaroo ja kasvattaa kukkia runsaasti. Mykerökukat ovat väriltään useimmin valkoisia tai keltaisia. Viljeltynä kanarianmarketta kukkii kesäkuusta syksyyn.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kanarianmarketta – Argyranthemum frutescens
ITIS: Argyranthemum frutescens (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Argyranthemum frutescens (englanniksi)
Kanarianmarketan kukinto.
Augustinas Voldemaras

| Augustinas Voldemaras |
| --- | --- |

Liettuan pääministeri
 11. marraskuuta 1918 – 26. joulukuuta 1918  
Seuraaja:  Mykolas Sleževičius
 17. joulukuuta 1926 – 23. syyskuuta 1929  
Edeltäjä:  Mykolas Sleževičius
Seuraaja:  Juozas Tūbelis
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1883 Dysna, Ignalina, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 16. toukokuuta 1942 (59 vuotta) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Puoliso:  Matilda Voldemarienė
Tiedot
Puolue:  Kansallinen edistyspuolue (1916–1924) Liettuan nationalistinen unioni (1924–1929)
Augustinas Voldemaras (16. huhtikuuta 1883 Dysna, Ignalina – 16. toukokuuta 1942 Moskova) oli liettualainen nationalisti ja poliitikko. Hän toimi Liettuan ensimmäisenä pääministerinä vuonna 1918 ja uudelleen vuosina 1926–1929.
Elämäkerta

Voldemaras valmistui historian ja filosofian maisteriksi vuonna 1910 Pietarin valtionyliopistosta ja sai väitöskirjastaan kultamitalin. Myöhemmin hänestä tuli filosofian tohtori. Opiskeluaikanaan Voldemarasiin vaikutti vahvasti liettualainen nationalismi ja kansallinen ylpeys. Voldemaras liittyi Pietarissa erääseen opiskelijaryhmään, joka ajoi Liettuan itsenäistymistä Venäjän keisarikunnasta. Hänet valittiin edustajaksi riippumattomien maiden kongressiin Kiovaan syyskuussa 1917.
Vuonna 1926 osa Liettuan armeijan johdosta oli tyytymätön presidentti Kazys Griniusin hallinnon politiikkaan, ja he alkoivat suunnitella vallankaappausta. He pyysivät tukea Voldemarasilta ja entiseltä presidentiltä Antanas Smetonalta, jotka antoivat tukensa. Grinius syrjäytettiin 17. joulukuuta, jolloin Smetonasta tuli toisen kerran presidentti ja Voldemarasista pääministeri. Myöhemmin Voldemarasista tuli fasistisen Rautasusi-järjestön johtaja. Vaikka Voldemarasin ja Smetonan poliittiset ideologiat olivat melko samanlaiset, oli Smetonan politiikka maltillisempaa. Tämän takia Voldemaras sai tukea äärioikeistolta.
Voldemaras sai myös vihamiehiä ja joutui murhayrityksen kohteeksi Kaunasissa vuonna 1929. Myöhemmin samana vuonna Voldemarasin ollessa Kansainliiton kokouksessa Smetona syrjäytti hänet pääministerin paikalta ja ryhtyi täysivaltaiseksi diktaattoriksi. Voldemarasin menetettyä pääministeriyden Rautasusi alkoi toimia maanalaisesti ja sai tukea natsi-Saksalta.
Vuonna 1934 Rautasusi suunnitteli ja toteutti pieleen menneen vallankaappauksen, jossa Voldemarasista olisi tullut Liettuan johtaja. Suunnitelman epäonnistuttua hänet pidätettiin, ja hän oli vankina neljä vuotta. Vankiaikanaan Voldemaras kirjoitti kirjan, jossa käsiteltiin Jeesus Kristuksen elämää historiallisissa lähteissä. Kiistanalaisen luonteen vuoksi kirja kiellettiin Liettuassa.
Vuonna 1938 Voldemaras armahdettiin ja karkotettiin. Hän yritti palata 1939, mutta hänet pidätettiin ja palautettiin takaisin karkotuspaikkaansa Zarasaihin. Hän yritti palata vielä tämänkin jälkeen useita kertoja politiikkaan, mutta hänet palautettiin aina karkotuspaikkaan. Voldemaras yritti vielä kerran paluuta politiikkaan, kun Neuvostoliitto oli miehittänyt Liettuan kesäkuussa 1940. Kommunistit kuitenkin pidättivät hänet, minkä jälkeen hänen kohtalostaan ei ole tietoa. Vasta myöhemmin selvisi, että hän kuoli vankilassa Moskovassa vuonna 1942.
Voldemaras oli filologian professori ja hän osasi 16 eri kieltä. Hän oli Liettuan myöhemmän presidentin Valdas Adamkusin kummi.
Teokset

Lithuanie et Pologne (1920)
La Lithuanie et ses problèmes. 1. Lithuanie et Allemagne (1933)
Aiheesta muualla

Voldemaras, Suomen Kuvalehti, 16.06.1934, nro 25, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Liettuan pääministerit (1918–1940)
Voldemaras
Sleževičius
Dovydaitis
Sleževičius
Galvanauskas
Grinius
Galvanauskas
Tumėnas
Petrulis
Bistras
Sleževičius
Voldemaras
Tūbelis
Mironas
Černius
Merkys
Katarzyna Baranowska

| Mitalit> Maa:   Puola.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Maa:   Puola> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Budapest 2006 | 200 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Budapest 2006 | 400 m sekauinti |  |
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Trieste 2005 | 200 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Trieste 2005 | 400 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Budapest 2006 | 200 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Budapest 2006 | 400 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Debrecen 2007 | 200 m sekauinti |  |
Katarzyna Baranowska (s. 13. syyskuuta 1987) on puolalainen uimari, joka on erikoistunut sekauintiin.
Baranowska voitti lyhyen radan EM-kilpailuista 2005 kultaa sekä 200 että 400 metrin sekauinnissa. Seuraava vuosi oli tähän asti Baranowskan uran menestyksekkäin: Hän puolusti menestyksekkäästi 200 metrin sekauinnin lyhyen radan euroopan-mestaruutta mutta jäi niukasti kullasta 400 metrillä. Samana vuonna hän voitti myös pitkän radan EM-kilpailuista hopeaa 200 ja pronssia 400 metriltä. Hän ei onnistunut puolustamaan 200 metrin lyhyen radan mestaruuttaan Debrecenissä 2007, vaan jäi hopealle ranskalaisen Camille Muffatin voittaessa mestaruuden.
Bassaminkaijamahonki

| Bassaminkaijamahonki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Mahonkikasvit Meliaceae
Suku::  Kaijamahongit Khaya
Laji::  ivorensis
Kaksiosainen nimi
 Khaya ivorensis  A.Chev. 
Katso myös
   Bassaminkaijamahonki Wikispeciesissä   Bassaminkaijamahonki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Bassaminkaijamahonki (Khaya ivorensis) on Afrikassa kasvava kaijamahonkien sukuun ja mahonkikasvien heimoon kuuluva puu. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut sen vaarantuneeksi.
Ominaisuuksia

Bassaminkaijamahonki on suuri ja nopeakasvuinen puu, joka kasvaa 40–50 metriä korkeaksi ja jopa 200 cm:n paksuiseksi. Puu on oksaton jopa 30 metrin korkeuteen saakka, ja sillä on 1,5 metrin korkuiset lankkujuuret. Kuori on tummanruskeaa, harmaata tai mustaa ja siinä on kuoriutuneita uurteita. Kuori irtoaa suomuina, joiden kohdalle jää punertavia läikkiä.
Ominaisuuksia > Puuaines

Bassaminkaijamahongin puuaines muistuttaa aitoja mahonkeja, kuten karibianaitomahonkia ja amerikanaitomahonkia. Puuaines on keskikovaa, melko kevyttä ja tasarakenteista mutta vain heikosti vastasyistä. Sydän ja -pintapuu on helppo erottaa toisistaan. Pintapuu on ohut ja kermanvärinen. Sydänpuu on vaalean punaisenruskea, mutta tummuu ilman vaikutuksesta voimakkaasti. Putkilot ja ydinsäteet ovat selvästi nähtävissä. Sydänpuu on kestävää hyönteis- ja sienituhoja vastaan.
Levinneisyys

Bassaminkaijamahonki kasvaa Länsi-Afrikan ainavihreissä sademetsissä Liberiassa, Norsunluurannikossa, Ghanassa, Togossa, Nigeriassa ja Kamerunissa yksinään tai ryhmissä.
Käsittely

Bassaminkaijamahongin puuaines on helposti ja hyvin työstettävissä. Sitä on helppo halkaista, sahata ja höylätä. Myös sorvaus ja kiillotus onnistuvat. Liima-, naula- ja ruuviliitokset onnistuvat erinomaisesti ja ovat hyvin pitäviä.
Käyttö

Bassaminkaijamahonkia käytetään huonekaluihin, veneisiin, sorvaustuotteisiin, viilutuksiin ja sisustamiseen.
Bassai

| Bassai> Βάσσαι |
| --- | --- |
 Bassain arkeologista aluetta.
Sijainti
 Bassai
Koordinaatit:  37°25′46″N, 21°53′58″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Oichalía, Messenia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  pyhäkköalue ja asutus
Ajanjakso:  noin 650 eaa.–200 jaa.
Huippukausi:  noin 400–200 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Kaupunki:  Figaleia, Arkadia
Korkeus:  1 100 m
Aiheesta muualla
  Bassai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bassai (m.kreik. Βάσσαι; kreik. Βάσσες, Vásses) oli antiikin aikainen Figaleian kaupungin alaisuuteen kuulunut pyhäkköalue ja asutus Arkadiassa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Oichalían kunnassa Messeniassa.
Bassai sijaitsee vuoristossa Kotílio (Kotilion) -vuoren ylärinteellä noin 1 130 metrin korkeudessa Arkadian, Trifylian ja Messenian välisellä alueella. Paikka tunnetaan ennen kaikkea hyvin säilyneestä Apollon Epikurioksen temppelistä, joka on myös Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1986.
Historia

Bassaista tuli Apollonin kulttipaikka viimeistään arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa., jolloin paikalle rakennettiin ensimmäinen tälle omistettu temppeli, Apollon Epikurioksen temppeli. Pyhäkköalueen yhteyteen kasvoi vähitellen myös pieni asutus. Mahdollisesti useita messeneläisiä muutti alueelle Spartan kukistettua kaupungin vuonna 650 eaa. Temppeli uusittiin noin vuosina 600 ja 500 eaa. sekä viimeisen kerran klassisella kaudella noin vuonna 420–400 eaa. Paikallinen Apollon sai lisänimen Epikurios, ”Auttava”, koska jumalan nähtiin auttaneen figaleialaisia sodassa Spartaa vastaan tai estäneen ruton leviämisen peloponnesolaissodan aikana. Paikallisena Apollonin epiteettinä oli myös Bassitas.
Apollonin lisäksi alueella palvottiin myös ainakin Artemista, Afroditea, Demeteriä ja Pania, joilla kaikilla oli oma pyhäkkö alueella. Näistä Artemiin ja Afroditen temppelien rauniot on löydetty. Muut temppelit hylättiin 200-luvulla eaa., mutta Apollonin temppeli säilyi käytössä roomalaiselle ajalle saakka.
Ranskalainen arkkitehti Joachim Bocher paikansi alueen vuonna 1765 Pausaniaan kuvauksen perusteella. Tämän jälkeen useat matkailijat vierailivat alueella. Arkeologiset kaivaukset alueella aloitettiin vuonna 1812 Peloponnesoksen alueen turkkilaisen kuvernöörin Veli Pashan luvalla. Aluksi niitä suorittivat ulkomaalaiset. Veli Pasha esitti löydöksiä koskevia vaatimuksia, mutta hänet lahjottiin. Näin Apollonin temppelin löytyneitä koristeosia saatiin myytyä British Museumiin vuonna 1815. Tapausta on verrattu Elginin marmoreiden vientiin pois Kreikasta. Tämän jälkeen alueella suoritettiin useita tutkimuksia. Varsinaisia kaivauksia jatkettiin kreikkalaisten toimesta vuosina 1902–1906 Konstantínos Kourouniótiksen, Konstantínos Romaíoksen ja Panagiótis Kavvadíaksen johdolla. Varsinaiset kaivaukset päättyivät vuonna 1979. Tämän jälkeen alueella, erityisesti Apollonin temppelissä, on suoritettu kunnostustöitä.
Rakennukset ja löydökset > Apollon Epikurioksen temppeli

Apollonin temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 450–425 eaa. Sen suunnitteli arkkitehti Iktinos, joka oli myös yksi Parthenonin suunnittelijoista. Nykyisin paikalla oleva temppeli on todennäköisesti rakennettu varhaisemman, 600-luvulla eaa. rakennetun temppelin paikalle, joka oli ilmeisesti rakennettu uudestaan jo kahdesti aiemmin noin vuosina 600 ja 500 eaa. Temppeli oli omistettu Apollonille tämän ominaisuudessa alun perin sodan jumalana ja myöhemmin parantajajumalana.
Temppeli on rakennettu vuoren rinteelle ahtaaseen tilaan, minkä takia se on pohjois-etelä-suuntainen, kun suurin osa muista kreikkalaisista temppeleistä on rakennettu itä-länsi-suuntaisiksi. Tämän vuoksi temppelin ovi sijaitsee rakennuksen itäsivulla, mahdollisesti jotta nousevan auringon valo pääsisi sisään. Temppeli on epätavallinen myös siinä mielessä, että sen rakentamiseen on käytetty jokaista kolmea antiikin Kreikan klassista pylväsjärjestelmää, eli doorilaista, joonialaista ja korinttilaista tyyliä. Muiden merkittävien temppelien tavoin Apollon Epikurioksen temppeli muodostui kolmesta "huoneesta" (pronaos, naos eli cella sekä opisthodomos). Naoksessa sijaitsi luultavasti Apollonin kulttipatsas.
Temppeli on yksi Kreikan parhaiten säilyneistä. Säilymistä on auttanut Bassain syrjäinen sijainti, minkä ansiosta se ei ole kärsinyt esimerkiksi sodista tai rakennuskivien uudelleenkäytöstä. Syrjäisestä sijainnista huolimatta temppeli on yksi Kreikan tutkituimmista monien omalaatuisten arkkitehtoonisten piirteidensä vuoksi.
Rakennukset ja löydökset > Artemis Orthasian temppeli

Artemis Orthasian temppeli on pieni temppeli, joka sijaitsee Kotílio-vuoren huipulla 1 230 metrin korkeudessa Apollonin temppelin koillispuolella. Se tunnistettiin Artemiin temppeliksi Pausaniaan kuvauksen perusteella.
Temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella samaan aikaan kuin Afroditen temppeli. Paikallinen Artemis Orthasia oli ennen kaikkea pienten lasten suojelija, jota palvottiin Afroditen ohella. Temppeli hylättiin 200-luvulla eaa. Paikalta löydetyn kirjoituksen perusteella temppelissä palvottiin ilmeisesti Artemiin lisäksi Apollon Bassitasta ja Pan Sinoista. Temppelin arkeologiset tutkimukset suoritettiin vuosina 1902–1903.
Temppeli on suhteellisen yksinkertainen ja mahdollisesti paikallisten rakentama. Siinä on naos ja pronaos. Se on rakennettu Apollonin temppelin tavoin poikkeuksellisesti pohjois-eteläsuunnassa. Temppelistä ei ole säilynyt pylväitä tai koristeosia.