stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nortriptyliini
Aiheesta muualla

PubChem: Nortriptyline (englanniksi)
DrugBank: Nortriptyline (englanniksi)
KEGG: Nortriptyline (englanniksi)
Antidepressantit
| Valikoivat takaisinoton estäjät ja/tai reseptorimodulaattorit |
| --- | --- |
SSRI:t:  essitalopraami  fluoksetiini  fluvoksamiini  paroksetiini  sertraliini  sitalopraami  tsimelidiini‡ 
SNRI:t:  desvenlafaksiini*  duloksetiini  levomilnasipraani*  milnasipraani  tofenasiini*  venlafaksiini 
NRI:t:  atomoksetiini  reboksetiini  viloksatsiini* 
SARI:t:  etoperidoni‡  nefatsodoni‡  tratsodoni 
SMS:t:  vilatsodoni  vortioksetiini 
Muut:  agomelatiini  alfaetyylitryptamiini‡  alfametyylitryptamiini‡  amisulpridi  bupropioni  dekstrometorfaani/bupropioni*  esketamiini†  flupentiksoli  indeloksaksiini*  ketamiini†  medifoksamiini‡  nomifensiini‡  pivagabiini‡  tandospironi*  teniloksaksiini* 
| Trisykliset masennuslääkkeet |
| --- | --- |
Trisykliset masennuslääkkeet:  amineptiini‡  amitriptyliini  amitriptyliiniioksidi  butriptyliini  desipramiini  dibentsepiini  dosulepiini  doksepiini  imipramiini  imipramiinioksidi‡  iprindoli‡  klomipramiini  lofepramiini  melitraseeni  metapramiini‡  nortriptyliini  noksiptiliini  opipramoli  pipofetsiini  propitsepiini  protriptyliini  tianeptiini  tiatsesiimi‡  trimipramiini 
Tetrasykliset masennuslääkkeet:  amoksapiini*  maprotiliini‡  mianseriini  mirtatsapiini  setiptiliini* 
| Monoamiinioksidaasiestäjät |
| --- | --- |
Ei-selektiiviset:  feneltsiini*  iproniatsidi‡  isokarboksatsidi  isoniatsidi‡  linetsolidi  nialamidi  teditsolidi  tranyylisypromiini* 
MAOA-selektiiviset:  bifemelaani  eprobemidi  metralindoli†  minapriini‡  moklobemidi  pirlindoli*  tetrindoli†  toloksatooni 
MAOB-selektiiviset: selegiliini
‡ markkinoilta poistettu lääke, † kokeellinen lääke,* ei myynnissä Suomessa
Kaikki tämä elämä

| Kaikki tämä elämä |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Susanne Päivärinta
Genre:  muistelmateos
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  14. toukokuuta 2024
Sivumäärä:  320
ISBN:  978-952-363-470-1

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kaikki tämä elämä on toimittaja ja kansanedustaja Susanne Päivärinnan toukokuussa 2024 julkaisema muistelmateos. Kirjan on kustantanut Teos.
Kirjassaan Päivärinta kertoo elämästään ja urastaan toimittajana Ylellä ja Iltalehdessä sekä sittemmin politiikassa kokoomuksen kansanedustajana.
Ted Baker

Ted Bakerin logo.
Ted Baker on Britannissa Lontoossa toimiva muotitalo, joka on perustettu vuonna 1988. Se on listattu Lontoon pörssiin ja on olennainen osa FTSE 250 Indexiä.lähde?
Yritys on tunnettu muotituotteista, kuten vaatteista ja parfyymeista.
Historia

Ted Bakerin perustaja Ray Kelvin perusti ensimmäisen liikkeensä 1987 Glasgow'ssa ja avasi liikkeitä Manchesteriin ja Nottinghamiin. Vuonna 1990 avattiin Ted Bakerin liike Covent Gardeniin ja lisäksi muutama liike myös Lontoon Sohoon, Nottinghamiin ja Leedsiin). Ray Kelvin osti yrityksen sen omistajalta Goldberg & Sonsilta.
Aiheesta muualla

Ted Bakerin kotisivu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ted Baker
Käännös suomeksi
Al-Khwarizmi

Al-Khwarizmi kuvattuna neuvostoliittolaisessa postimerkissä 1983.
Sivu Al-Khwarizmin teoksesta al-Kitāb al-mukhtaṣar fī ḥisāb al-jabr wa-l-muqābala.
Abu Abdullah Muhammad ibn Musa al-Khwarizmi (arab. أبو عبد الله محمد بن موسى الخوارزمي‎, noin 780–850) oli kalifi al-Mamunin hovissa Bagdadissa arabiaksi kirjoittanut persialainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Kalifi oli palkannut hänet yksityiskirjastoonsa Viisauden taloon tekemään matemaattista ja astrologista työtä.
Hindunumeroitten avulla laskeminen

Hänen suunnilleen vuosina 820–825 kirjoittamansa teos "Hindunumeroitten avulla laskeminen" oli perusteellinen esitys intialaisesta numerojärjestelmästä ja sisälsi myös desimaalien esittelyn. Al-Khwarizmin esittelemässä intialaisessa järjestelmässä kantalukuna oli kymmenen, käytössä oli paikkamerkinnät, ja kutakin lukua vastasi oma merkkinsä. Esitelty järjestelmä korvasi vähitellen vanhemman, missä laskettiin sormin ja käytettiin kantalukuna lukua 60. Muutos oli kuitenkin hidasta.
Al-Khwarizmin teos on säilynyt vain latinaksi käännettynä (Algoritmi de numero Indorum), ja juuri se toi Eurooppaan intialaisarabialaisen lukujärjestelmän. Sana algoritmi tulee al-Khwarizmin nimestä, joka oli latinalaisessa muodossa Algoritmi kirjan otsakkeessa.
Lyhyt algebran laskuoppi

Al-Kharizmin toinen kirja oli Al-kitāb al-mukhtaṣar fī ḥisāb al-ğabr wa’l-muqābala eli ”Lyhyt algebran laskuoppi”. Se käännettiin latinaksi vuonna 1145 nimellä Liber Algebræ et Almucabola ja toimi algebran perusoppikirjana Euroopassa aina 1500-luvulle asti. Laaja versio teoksesta on säilynyt vain arabiaksi.
Kirja käsitteli kokonaislukujen laskusääntöjä sekä ensimmäisen ja varsinkin toisen asteen yhtälöitä. Kirja sisältää kaikki sellaiset lineaariset ja toisen asteen yhtälöt, joilla on positiivinen juuri. Al-Khwarizmi kehitti siinä muun muassa neliöjuuria koskevaa matematiikkaa, pinta-alojen laskemista ja matematisoi islamilaisen lain mukaisen perinnönjaon kysymyksiä. Teos nojautuu hellenistisiin, juutalaisiin ja hindulähteisiin ja niiden kautta balylonialaiseen matematiikkaan asti.  Algebrallisten ongelmien ratkaisutapa perustui Eukleideen geometriaan eikä algebrallisiin menetelmiin.
Teos oli osittain paljon alkeellisemmalla tasolla kuin 200-luvulla eläneen Diofantoksen kirjoitukset. Esitystapa on puhtaasti sanallista jopa niin, että myös luvut kirjoitetaan sanoin eikä numeroin, joten kirja ei sisällä algebrallisia symboleita eikä yhtälöitä. Yhtäläisyysmerkki kehitettiinkin vasta 1500-luvulla Euroopassa. Vaikka kirja oli suoraviivainen ja alkeellinen, se oli kuitenkin niin kattava, että Al-Khwarizmia pidetään algebran perustajana.
Sana algebra tulee kirjassa esiintyvästä arabian sanasta al-jabr, joka tarkoitti palauttamista, etenkin negatiivisten lukujen muuttamista positiivisiksi siten, että ne siirrettiin yhtälön toiselle puolelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Khwarizmi Wikimedia Commonsissa
Casa de Contratación

La Casa de Contratación oli Espanjan imperiumin hallinnollinen virasto 1500-luvulta 1700-luvulle, jonka tarkoitus oli kontrolloida Espanjan tutkimusmatkailua ja kolonisaatiota. Sen virallinen nimi oli La Casa y Audiencia de Indias.
Sevillan Casa de Contratación perustettiin vuonna 1503 Kolumbuksen löytöretkien jälkeen. Casa de Contratación, josta vähitellen muodostui hyvin tärkeä virasto, toteutti hallitsijan ja hänen Neuvostonsa sille antamia tehtäviä, jotka koskivat emämaan ja siirtomaiden välistä liikennettä ja kauppaa.
Tehtäviä

Sevillan Casa de Contrataciónen toteuttamat, kauppapolitiikkaan liittyvät toimenpiteet olivat monilta osiltaan hyvin rajoittavia. Uusien alueiden ei sallittu käydä kauppaa vieraiden valtioiden kanssa. Rangaistusten uhalla kiellettiin kaupankäynti ja matkustaminen Espanjan hallitsemiin uusiin maihin ilman Casan antamaa lupaa. Casa valvoi ja talletti varastoihinsa siirtomaista saapuvia arvolasteja ja esti luvattomien tavaroiden ja kirjojen pääsyn Uuteen Maailmaan, järjesti ja maksoi virkamiesten ja kirkonmiesten matkat. Casan tärkeänä tehtävänä oli koota merenkulkijoilta ja siirtomaista saapuvilta matkalaisilta kosmograafeja varten tietoja löydetyistä maista. Casan tehtäviin kuului myös valvoa merimiesten palkanmaksua.
Määräys kolmen avaimen aarrearkusta

Vähän myöhemmältä ajalta on Kaarle V:n ja kuningatar Juanan antama määräys ns. kolmen avaimen aarrearkusta. Samantapaisen määräyksen kolmen avaimen aarrearkusta antoi Kuuban kuvernööri, Diego de Velázquez Cortésille, lähettäessään tämän matkalle, josta kehittyi Meksikon valloitus.
“Määräämme, että Casa de Contrataciónissa on oltava Arkku, jossa on kolme lukkoa, jotka avautuvat erilaisin avaimin, ja jotka ovat Tesoreron, Contadorin ja Factorin hallussa, Tesoreron vastatessa arkusta yhdessä kaikkien Jueces Oficialesien kanssa. Avaimien on oltava heidän itsensä, eikä kenenkään heidän alisensa hallussa; ja jos joku avaimien haltijoista poistuu Sevillan Kaupungista, on avain jätettävä toiselle Juez Oficialelle, jonka Presidentti on nimittänyt tämän luvun 66. ja 67. pykälien mukaisesti. Kaikkien velvollisuutena on sijoittaa tähän Arkkuun kaikki meille Intioista, tai muista osista saapunut, Jueces Oficialesien vastaanottama kulta, hopea, helmet ja jalokivet...
...Koska joskus tapahtuu, ettei kolmen avaimen Arkkuun mahdu kaikki Meille, tai yksityishenkilöille Intioista saapunut arvotavara ja monet tuon laatuiset ja määräiset kulta-, ja hopealähetykset, jolloin niitä ei voida säilyttää siinä: Määräämme, että määrältään ja laadultaan tämän kaltainen kulta, hopea, helmet ja jalokivet on säilytettävä Casa de Contrataciónin Kuninkaallisessa varastossa, jossa myös on kolme erilaista lukkoa, joiden avaimia pitävät hallussaan Jueces Oficialesit, joiden tehtävänä on ylläpitää järjestystä ja valvoa Arkkuun liittyvien, tässä luvussa mainittujen määräysten toteuttamista.”
Matkaan lähtijöiden valvonta

Casa de Contratación valvoi Intioihin lähtijöitä Intioiden neuvoston laatimien ja kuninkaan allekirjoittamien ohjeiden mukaisesti. Kaarle V antoi vuoden 1531 helmikuun 17. päivänä määräyksen, jonka tarkoituksena oli valvoa Uuteen Maailmaan lähtevien munkkien nuhteettomuutta:
“Määräämme, ettei meidän Neuvostomme anna lisenssejä, ja etteivät Casa de la Cotrataciónin viralliset tuomarit salli kenenkään munkin lähteä Intioihin tietämättä keitä lähtijät ovat, mistä he ovat kotoisin ja miten ovat eläneet ja millainen on heidän käsityksensä käännytystyöstä, ja että he ovat huolellisia meidän Pyhän Uskomme asioissa, ja että he tulevat näyttämään hyvää esimerkkiä, jotta Jumala meidän Herramme tulisi hyvin palvelluksi.”
Arvolastin pidätysoikeus

Alla on esimerkki tapauksesta, jossa nopea tiedonkulku ja määräysten ripeä toteuttaminen auttoivat kuningasta selviytymään rahahuolistaan. Samalla se on esimerkki siitä, mihin kaikkeen joustavaan viranomaistoimintaan Sevillan Casa de Contrataciónia voitiin käyttää.
Jatkuvat rahahuolet painoivat kuningasta, jolla oli monia sotia käytävänään. Kuningas oli saanut vihiä siitä, että Espanjaan oli saapumassa Cortésin lähettämiä laivoja, joilla saattoi olla mukanaan arvokasta lastia. Vuoden 1527 helmikuussa Kaarle V lähettää Andalusian viranomaisille määräyksen pysäyttää Cortésin Uudesta Espanjasta lähettämät laivat satamiin ja takavarikoida niiden lastit:
“Kuningas. Tiedoksi kaikkialla Andalusiassa ja sen rannikolla olevien kaupunkien, kylien ja paikkojen oikeusistuimille ja tuomareillemme, ja jokaiselle hallintoalueellenne, joille tämä meidän kirjeemme, tai julkisen kirjurin siitä  tekemä  kopio tulee näyttää: Olen saanut tietooni, että Uudesta Espanjasta lähti viime lokakuussa joitakin tiettyjä, don Hernando Cortésin, kyseisen Uuden Espanjan kuvernöörin lähettämiä laivoja, joissa on lastina kultaa ja muita tavaroita, ja joita laivoja odotetaan pian saapuviksi joihinkin noista satamista. Jotta tulisimme palvelluksi, haluamme eri syistä johtuen antaa määräyksen niiden verolle panemisesta. Mikäli mihin tahansa kaupunkiin, kylään tai paikkaan saapuisi laiva tai laivoja kyseisestä Uudesta Espanjasta, ette anna kenenkään laivaväkeen kuuluvan nousta maihin tai lähteä kotiinsa, eikä viedä laivalla tai laivoilla tulleita tavaroita maihin, kunnes Sevillan Casa de Contrataciónin virkamiehemme ovat saaneet tehdyksi selvityksen pysäytyksestä, tai takavarikosta ja suorittaneet inventaarion. Virkamiehille määräämme lähetettäväksi ohjeet siitä, miten asiassa tulee menetellä, ja että sinne lähetetään henkilöitä, jotka ovat selvillä tehtävästään. Määräämme, että teette ja toteutatte kaiken, minkä teille olemme kirjoittaneet, koska siitä paljolti riippuu palvelluksi tulemisemme. Valladolidissa helmikuun 27. päivänä vuonna 1527. - Hänen majesteettinsa käskystä, Francisco de los Cobos.”
Kuninkaiden tulot olivat paljolti riippuvaisia siitä, miten tarkoin Sevillan Casa de Contrataciónin virkamiehet kykenivät valvomaan Intioista saapuvia aluksia ja niiden arvokkaita lasteja. Kaarle V:n antama, asiaan liittyvä käsky kuuluu:
“Minkä tahansa Aluksen saavuttua Intioista Sevillan Joen Satamaan, tai Sanlúcariin, Viralliset Tuomarimme, Kirjuri mukanaan, ilman sivullisten saapuvilla oloa, tarkastavat Aluksen ja ottavat selvää onko Aluksessa kultaa, hopeaa, helmiä, tai muuta rekisteröimätöntä tavaraa, tai merkittyä, tai väärälle nimelle rekisteröityä, ja että jos löytyy jotakin määräysten vastaista, he suorittavat takavarikon ja menettelevät asiasta annettujen lakien mukaisesti.”
Laivojen tarkastus

“Casa de Contrataciónin Viralliset Tuomarit tarkastavat Intioista saapuvat laivat yhden luonnollisen päivän kuluessa niiden rantautumisesta, ja ottavat selvää Merimiesten lukumäärästä, tykistöstä, aseista, ammuksista ja kaikista muista asioista, jotka laivojen tehtäväksi oli asetettu, niiden lähtiessä Sevillan Joelta; ja kaikesta puuttuvasta, ja jota ei ole tarkoituksenmukaisesti käytetty, saakoot Yliperämiehet rangaistuksen. Ja on otettava selvää siitä, onko mukana väliaikaisiksi pestattua laivaväkeä, tai vieraita aseita, ja että on noudatettu annettuja ohjeita, tai että on käyty jossakin maassa, tai että on tehty jokin virhe, tai petos.”
Matkaa koskevia määräyksiä

Kaarle V antoi Casa de Contrataciónin virkamiehille yksityiskohtaiset ohjeet, kuinka Intioista saapuneiden alusten miehistö, matkustajat, salamatkustajat ja lasti tuli tarkastaa, ja ohjeita sen selvittämiseksi, oliko laivoilla matkan aikana vietetty nuhteetonta elämää:
”Casa de Contratacionin Viralliset Tuomarit, tehdessään tarkastuksia, ottavat jokaiselta Merimieheltä ja matkustajalta valan siitä onko heidän tiedossaan, henkilöitä, jotka matkalle lähdettäessä olivat Aluksella, mutta jotka nyt puuttuvat, ja että onko jollakin merkitsemätöntä, tai rekisteröimätöntä kultaa, hopeaa, kiviä, tai helmiä, tai että niitä olisi viety Alukselta matkan aikana; että jonkun toisen nimiin olisi rekisteröity jotakin, mikä ei ole hänen, tai hänen nimiinsä olisi merkitty toisille kuuluvaa. Ja kun tämä on tehty, on avattava kaikki Aluksella olevat arkut ja tutkittava onko niissä, tai Aluksella, jotakin kiellettyä, tai rekisteröimätöntä, ja että he kaikin tavoin koettavat saada selville piilotettuna tulleen; ja samalla heidän on kysyttävä onko joku herjannut Jumalaa, meidän Herraamme, ja että he rankaisevat siihen syyllistyneitä, ja että he ottavat selvää onko lastissa jotakin erityisesti ja erikseen rekisteröityä; ja samaten, ovatko Yliperämies, Luotsi, Pursimies, Apteekkari, tai jotkut muut henkilöt tuoneet jonkin naisen jalkavaimona mukanaan, ja että onko pelattu kiellettyjä pelejä, tehty rikoksia, oltu väkivaltaisia, tai tehty muita rikoksia, ja että onko tuotu joitakin intiaaneja piilotettuina...”
...Myös Virallisten Tarkastajien on samalla juhlallisuudella selvitettävä onko meno-, tai paluumatkan aikana jokin henkilö kuollut, ja tapa, jolla Yliperämiehet huolehtivat vainajien omaisuudesta, tehtiinkö testamentti, vai ei, ja että  he luovuttavat hallussaan olevan, vainajille kuuluneen omaisuuden heti samana päivänä, uhalla, että joutuvat maksamaan summan kaksinkertaisena Rahakamarillemme; ja jos osoittautuu, että jotakin on salattu, nostavat kanteen Yliperämiestä, tai syyllistä vastaan, kuten nostetaan kanne sitä vastaan, joka varastaa ja piilottaa vierasta omaisuutta; ja mitä asiasta on saatu selville viedään vainajien kirjaan, huolehtien tuollaista omaisuutta koskevan lainkohdan toteutumisesta.”
Matkustusrajoituksia Uuteen Maailmaan

Ihmisten halukkuudesta päästä uuden elämän alkuun valtameren takana, aiheutui epäsuotuisia ilmiöitä. Sevillan Casa de la Contrataciónin tehtäviä oli tarkennettava. Sääntökuntien munkit olivat ilmeisesti käyttäneet tilaisuutta hyväkseen ja järjestäneet joillekin sukulaisilleen matkan Intioihin. Kuningas puuttuu asiaan Valladolidissa 19. elokuuta vuonna 1552 antamallaan määräyksellä, koska pelkää munkkien sotkeutuvan liiaksi perhetapahtumiin käännytystyön sijasta;
“Määräämme Casa de la Contrataciónin Presidenttimme ja Virallisten Tuomareidemme valvomaan, ettei yhdenkään Munkin sallita viedä Intioihin mukanaan palvelijoiden sijaisina veljiään, serkkujaan eikä sukulaisiaan, ja että he ovat tietoisia siitä, etteivät salli mukaan lähtevän siskojaan, naispuolisia serkkujaan, veljiensä ja siskojensa lapsia, eikä muita sukulaisia, vaikka munkit veisivät heidät avioitumaan noissa Provinsseissa, sillä on asianmukaista, että Sääntökuntiin kuuluvat henkilöt ovat vapaat mainituista sidonnaisuuksista.”
Liiketoiminnan valvonta

Vuodelta 1556 on Filip II:n antama määräys, josta käy ilmi, että Sevillan Casa de Contrataciónin ohi harjoitettiin luvatonta liiketoimintaa, joka haluttiin estää tiukentamalla merenkulun  valvontaa:
“Siitä hetkestä kun Alus on nostanut purjeensa Sanlúcarin Hiekkasärkän kohdalla, tai Cádizin Lahdella, on sen mentävä suoraan niihin satamiin, joihin se on rahdattu; ja siellä ankkuroituaan nouskoon Yliperämies maihin ennen ketään muuta, ja toimittakoon Kuninkaallisille Virkamiehillemme kirjeet ja luettelon lastina olleista vaatteista, uhalla, että jos Aluksella on niitä luvattomasti, maksakoot sakkoa sata pesoa Casa de Contrataciónin korjauksiin, josta kolmannes Ilmoituksen tekijälle. Ja Yliperämies tuokoon Tuomioistuimen ja Kuninkaallisten Virkamiesten antaman todistuksen siitä, ettei hän tuonut luettelossa mainittua määrää useampia henkilöitä, eikä ylimääräisiä vaatteita, eikä kauppatavaraa. Matkalta palattua on todistus luovutettava Casa de Contrataciónin Tuomareille, matkan aikana mahdollisesti rangaistuksena saadun tuomion kera.”
Yllä oleva määräys on mielenkiintoinen siksi, että siitä käy ilmi miten yleistä oli arvokkaiden vaatteiden ja muun arvotavaran salakuljetus Uuteen Maailmaan. Kullan ja hopean rikastuttamat Uuden Maailman uusrikkaat eivät voineet esivallan kehotuksista huolimatta vastustaa rahan avulla saatavia houkutuksia.
Uuden Maailman siirtolaistilanne

Kuninkaan korkea virkamies, contador Rodrigo Albornoz, kirjoittaa hallitsijalle joulukuun 15. päivänä 1525 hälyttävästä Uuden Espanjan siirtolaistilanteesta. Rodrigo Albornoz oli vastuussa Uuden Espanjan hallinnosta Cortésin epäonnisen Hondurasin retken aikana yhdessä kuninkaallisen varainhoitajan Alonso de Estredan kanssa. Vajaan vuoden Uuden Espanjan oloihin tutustunut Albornoz tietää selonteossaan valittaa uusien tulijoiden elämäntapaa ja ehdottaa tilanteeseen parannusta seuraavalla tavalla:
”Koska maassa on runsaasti kulta- ja hopeakaivoksia, niin ihmisten halu omistaa ja tuhlata on suunnaton jo puolentoista vuoden kuluttua heidän tänne saapumisestaan. Hän, joka tänne saapuessaan oli kaivosmies, karja-, tai sikatilallinen, ei halua olla sitä enää saamatta intiaaneja, josta aiheutuu kaiken tuhlaaminen koruihin ja silkkiin, ja jos tulijalla on vaimo niin tämäkin tuhlaa yhtä lailla. Samalla tavalla muidenkin ammattien harjoittajat omistautuvat ylettömälle tuhlailulle eivätkä kaiva kultaa tai hopeata koska heillä on ajatuksenaan, että heille annetaan intiaaneja, jotka palvelevat heitä ja pitävät huolta heidän taloistaan ja kaivavat heille kultaa. Ja koska kaikki ovat nyt caballeroja niin kukaan ei ota osaa siihen mikä on välttämätöntä kullan saamiseksi, vaikka täällä olisi siihen paremmat mahdollisuudet orjien ja paljon väen avulla kuin missään muussa löydetyssä maassa. Tällä tavalla kaikki on menetetty ja joka päivä menetetään lisää. Jos tämä maa ei joudu menetetyksi Teidän Majesteettinne  tulee palvelluksi ja saa lisää tuloja, mikä on myös kaikkien Teidän vasallienne etu. Olisi oikein, että määrättäisiin lähetettäväksi käsky silkin ja brokadin kieltämiseksi ja ettei annettaisi intiaaneja ammattinsa hyljänneille kaivosmiehille, ei karja- tai sikatilallisille, ei räätäleille tai suutareille eikä kenellekään muulle jonkin ammatin harjoittajalle. Elleivät he harjoita ammattiaan kuten he tekivät Espanjassa, niin menettäkööt omaisuutensa. Vakuutan Teidän Majesteetillenne, että täkäläisten ammatinharjoittajien ja virkamiesten vaimoilla on enemmän silkkisiä vaatteita kuin Kastilian herrasmiehillä. Ja näin kaikki ovat köyhiä ja perikadossa. He rääkkäävät intiaaneja raskaalla työllä, ihmisiä, jotka ovat palveluissaan maailman parhaita.”
Uuteen Maailmaan suuntautuvan matkustajaliikenteen valvonta

Sääntökuntiin kuuluvien lähtöä valvottiin erityisen tarkasti, mutta samalla heidän matkansa toteutumista autettiin perusteellisesti. Vuonna 1607 Filip III antoi Sevillan Casalle määräyksen Uuteen Maailmaan lähtevien munkkien matkakorvauksista. Määräys ottaa huomioon sääntökuntien eriarvoisuuden. Korkeimman matkakorvauksen, 1049 realia, saavat augustiinit. Lähellä heitä ovat myös jesuiitat.  Pienimmän korvauksen, 714 realia, saavat dominikaanit. Paljasjalkafransiskaanit saavat sandaalit jaloissaan kulkevia veljiään pienemmän korvauksen. Itse merimatkan kulut, jotka laskutetaan Uuden Espanjan Kuninkaallisesta Kassasta, ovat kaikille samat, eli 18326 maravedia. Matkalle voi jokainen ottaa mukaansa puoli tonnia kirjoja ja vaatteita. Sevillan Casa de Contrataciónilla oli asiasta selvät ohjeet:
”Määräämme Casa de Contrataciónin Kuninkaallisesta omaisuudestamme auttamaan Intioihin lähteviä munkkeja, jotka kustannuksellamme saapuvat Sevillaan.
On laskettava aika, jolloin he lähtivät Luostareistaan ja otettava mukaan kahdeksan leguaa matkapäivää kohden seitsemän realin hinnalla kutakin Munkkia ja kuormahevosta kohden, ja kaksi realia ylläpitokustannuksiin, kunnes he ovat saapuneet Sevillaan ja ilmoittautuneet siellä. Näin heille maksetaan yhteenlaskettu summa, vähennettynä heille kyseiseen Kaupunkiin matkustamisesta maksettu ennakko, koska heitä on autettava vain niiltä välttämättömiltä päiviltä, jotka he kuluttivat matkaan. Ja jos he joutuisivat odottamaan Armadan tai Laivaston lähtöä, on heidän ylläpitoaan jatkettava.
Pyhän Dominikin Sääntökuntaan kuuluvan Munkin valkoisista ja mustista vaatteista, makuupaikasta, matkalla tarvittavista tavaroista ja ruokatarvikkeista aiheutuvien kustannusten on oltava tasoltaan matkan aloittamisen aikaisia, koskien häntä ja hänen palvelijaansa, sekä kirjojen kuljettamista Sanlúcarin satamaan saakka. Muihin välttämättömiin menoihin annetaan kullekin 907 realia ja kymmenen maravedia. Tämän lisäksi Kuninkaallinen Kassamme maksaa 18326 maravedia kunkin Munkin kuljetuksesta Sanlúcarista Uuteen Espanjaan, ja osuudesta tämän saamaan hyttiin, samoin kuin maksun puolen vaatetonnin (460 kg) kuljetuksesta...
...Näillä rahoilla kyseiset Munkit järjestävät olonsa, ja voivat käyttää rahat tyydytyksekseen. Määräämme Casa de Contrataciónin Presidentin ja Virallisten Tuomarien huolehtimaan siitä, että jokaiselle kustannuksellamme Intioihin lähetettävälle Munkille annetaan hänelle tässä luvattu rahasumma, maksettuna Sevillassa heidän komissaarilleen  käteisenä tähän saakka käytössä olleen tavan mukaisesti...”