Kungfutselaisuus
Opin sisältö

Kungfutselaisuus on yhteiskunnallis-eettinen oppirakennelma. Siinä on keskeistä oman itsen jalostaminen, toimiminen hyvän hallinnon edistämiseksi sekä toisten ihmisten huomioon ottaminen.
Kungfutselaisuudessa opetetaan kunnioittamaan perinnäistapoja ja käyttäytymään sosiaalisten roolien mukaisesti. Kungfutselaisessa hierarkiassa ylimpänä on Taivas, keskellä hallitsija ja alimpana alamaiset. Esi-isien kunnioitus on tärkeää. Lähimmäisyyttä tunnetaan ensisijaisesti omaa perhettä ja sukua kohtaan, ja omalle isälle on tärkeämpää olla uskollinen kuin hallitsijalle. Mies on perheen pää, ja hänen kuuluu ottaa vaimo ja saada perillisiä.
Vaikka kungfutselaisuus onkin nykynäkökulmasta vanhoillista, aikanaan se oli uudistusmielistä opettaessaan, että perinnäistapoja, hallitsijan määräyksiä tai isän käskyjä ei saanut totella sokeasti, vaan niitä piti vastustaa, jos ne olivat väärin. Ihmisen kuului oppia ymmärtämään itse, mikä on oikein ja mikä väärin. Vääryyden vallitessa ihmisen piti pyrkiä saamaan aikaan muutos.
Kungfutselaisuus on historiallinen prosessi, ja sen opit ovat kehittyneet Kungfutsea seuranneina vuosisatoina ja -tuhansina. Kungfutse itse piti tärkeänä kunniallisuutta ja perinnäistapojen kunnioitusta. Parisataa vuotta myöhemmin Mengzi korosti lähimmäisyyttä, ja Song-kaudella teoreetikot keskustelivat prinsiipin käsitteestä.
Kungfutselaisuuden peruskäsitteistä ja niiden tärkeysjärjestyksestä on erilaisia käsityksiä. Joitakin kungfutselaisuuden käsitteitä on ollut vaikea kääntää kiinasta muille kielille, joten ne käännetään usein asiayhteyteen sopivalla tavalla.
Kungfutselaisuuden tärkeimmiksi hyveiksi on Han-kaudelta lähtien luettu ”viisi vakiota”:
Inhimillisyys (voidaan ymmärtää lähteestä riippuen myös esimerkiksi lähimmäisyydeksi, veljeydeksi tai kunniallisuudeksi).
Oikeudenmukaisuus.
Hyvät tavat (voidaan kääntää myös perinnäistapojen kunnioitukseksi tai säädyllisyydeksi).
Uskollisuus.
Viisaus.
Kungfutselaisuudessa ovat tärkeitä viisi suhdetta. Niihin kaikkiin kuuluvat omat vastavuoroiset hyveensä:
Hallitsijan hyväntahtoisuus ja alamaisten uskollisuus.
Isän hyvyys ja pojan vanhempainrakkaus.
Aviomiehen oikeamielisyys ja vaimon kuuliaisuus.
Vanhemman veljen jalous ja nuoremman veljen nöyryys.
Vanhemman ystävän huolenpito ja nuoremman ystävän kunnioitus.
Kungfutsen ihanteena oli ”jalo ihminen” (junzi, ”herrasmies”), joka ilmentää moraalisia hyveitä kaikissa toimissaan sekä on tyyni ja aina rauhallinen. Hänen paras hyveensä, kaikkien hyveiden summa, on inhimillisyys eli hyväntahtoisuus tai humanismi. Se on läheisessä yhteydessä vastavuoroisuuteen. Jalon ihmisen vastakohta on ”pieni ihminen” (xiaoren), joka on moraaliltaan huono, muodostaa kuppikuntia sekä on hermostunut ja levoton.
Kungfutsen mukaan oikeamielisyys on oikeaa menettelyä kaikissa tilanteissa. Sen vastakohtana on hyödyn tavoittelu.
Kungfutselaisuuteen vaikuttaneista [buddhalaisuudesta ja taolaisuudesta siihen yhdistettiin toisen vuosituhannen alussa jin ja jang -ajattelu sekä viiden elementin (vesi, tuli, puu, metalli ja maa) periaate. Zhu Xi lisäsi kungutselaisuuteen kahden elementin oppinsa, jonka mukaan kaikki elämän osa-alueet ovat lin, järkiperäisen prinsiipin, ja qin, muuttuvan elintärkeän voiman, tuottamia.
Yhteiskunnallisena oppina kungfutselaisuus on vaikuttanut syvällisesti kiinalaisen yhteiskunnan rakenteeseen ja sen arvoihin. Kungfutselaiset ajattelivat kiinalaista yhteiskuntaa perheenomaisena järjestelmänä, jossa hallitsijaa kunnioitettiin alamaistensa isänä. Kungfutselaisuudesta on kansantasavallankin ajalle periynyt ajatus, jonka mukaan yksilön tulee palvella yhteiskuntaa uhrautuvasti ja velvollisuudentuntoisesti. Kungfutselaisuus on korostanut myös lainkuuliaisuutta sekä vanhusten ja talonpoikien hyvää kohtelua, jotka ovat edelleen arvostettuja hyveitä.