stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonas Emet
Aiheesta muualla

Veikkausliigan pelaajakortti
Emet Jaron sivuilla
Emet soccerpunterin sivuilla
Veikkausliigan paras maalintekijä
1990: Tarkkio & Czakon • 1991: Tarkkio • 1992: Luiz Antônio & Lius • 1993: Sumiala • 1994: Dionísio • 1995: Popovitš • 1996: Luiz Antônio • 1997: Rafael • 1998: Hiukka • 1999: Popovitš • 2000: Kuqi • 2001: Roiha • 2002: Kottila • 2003: Puhakainen • 2004: Pohja • 2005: Mäkelä • 2006: Vuorinen • 2007: Rafael • 2008: Kokko & Myntti • 2009: Vuorinen • 2010: Mäkelä • 2011: Furuholm • 2012: Sirbiladze • 2013: Väyrynen • 2014: Emet & Solignac • 2015: Kokko • 2016: Riski • 2017: Kangaskolkka • 2018: Klauss • 2019: Valenčič • 2020: Riski • 2021: Källman & Tuco • 2022: Erwin • 2023: Radulović
Mary Spencer Watson

Mary Spencer Watson, George Spencer Watsonin maalaus.
Mary Spencer Watson: Chiron, vuodelta 1953.
Mary Spencer Watson (1913 - 2006) oli englantilainen kuvanveistäjä. Inspiraationsa lähteinä hän käytti runoutta, klassisia myyttejä sekä luontoa. Töissään hän käytti erilaisia materiaaleja kuten terrakottaa, puuta, pronssia ja kiveä.
Lisää aiheesta

http://www.artnet.com/artists/mary-spencer-watson/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN
Anders Roth

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 17. maaliskuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Hanko, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Junioriseurat
1973–1982: HIK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1984 | HIK | 42 | (4) |
| 1985 | ABK-48 | – | (5) |
| 1986 | HIK | 20 | (9) |
| 1987–1991 | Örgryte IS | 70 | (11) |
| 1992 | HIK | 12 | (4) |
| 1993–1996 | MyPa | 79 | (6) |
| 1997–1998 | FinnPa | 20 | (0) |
| 1998 | → HIK (laina) | 4 | (1) |
| 1998 | Haka | 1 | (0) |
| 1999–2001 | HIK | 52 | (14) |
| 2008–2009 | HIK | 32 | (8) |
| Yhteensä | Yhteensä | 332 | (53) |
Maajoukkue
| 1983 | Suomi U16 | 6 | (0) |
| 1984 | Suomi U17 | 10 | (0) |
| 1984–1985 | Suomi U18 | 6 | (0) |
| 1987 | Suomi U21 | 3 | (0) |
| 1989–1990 | Suomi | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Anders Roth (s. 17. maaliskuuta 1967 Hanko) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Roth edusti urallaan Hangö IK:a 1983–1984, 1986, 1992 ja 1998–2001. Lisäksi hän pelasi Bollklubben-48:ssa 1985, ruotsalaisessa Örgrytessä 1987–1991, Myllykosken Pallossa 1993–1996, Finnairin Palloilijoissa 1997–1998 ja Valkeakosken Hakassa 1998. Roth voitti Myllykoskella Suomen Cupin 1995 ja SM-hopeaa neljäsi vuosina 1993–1996. Kaikkiaan Roth pelasi seitsemän kauden aikana 100 Veikkausliigan ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Ruotsin pääsarjassa hänelle kertyi 50 ottelua.
Roth pelasi maajoukkueessa vuosina 1989–1990 yhteensä seitsemän maaottelua.
Žemoji Panemunė

| Žemoji Panemunė |
| --- | --- |
 Žemoji Panemunėn kirkko.
 Žemoji Panemunė
 Koordinaatit: 55°02′49″N, 23°27′50″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Marijampolė
Kunnallispiiri:  Šakiain kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  106 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Žemoji Panemunė on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Šakiain kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 106 asukasta.
Petri Vuorinen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 31. elokuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Trollhättan, Ruotsi
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: HJK
Tehtävä: urheilutoimenjohtaja
Junioriseurat
: VIFK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989 | Wasa-88 | 22 | (3) |
| 1990 | Sund IF |  |  |
| 1991–1999 | BK-IFK | 128 | (4) |
| 2000 | Närpes Kraft | 25 | (0) |
| 2001 | Jaro | 17 | (1) |
| 2002 | FC Korsholm | 0 | (0) |
| 2002–2003 | VIFK | 35 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 227 | (8) |
Valmennusura
2004–2007: VIFK (apuv.)
2008–2009: VPS (apuv.)
2009: VPS
2010–2011: VPS (apuv.)
2011: VPS
2012–2015: VPS (apuv.)
2015–2019: VPS
2020: FC Honka (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Petri Vuorinen (s. 31. elokuuta 1972 Trollhättan, Ruotsi) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi pitkään Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran päävalmentajana. Vuorinen toimi 2021–2023 FC Hongan urheilutoimenjohtajana, kauden 2024 Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajana, ja marraskuusta 2024 lähtien hän on toiminut HJK:n urheilutoimenjohtajana.
Ura

Puolustavana keskikenttäpelaajana pelannut Vuorinen pelasi korkeimmillaan Ykköstä BK-IFK:ssa kaudella 1994, Kraftissa kaudella 2000 ja Jarossa kaudella 2001. Ensimmäiset ottelunsa hän kuitenkin pelasi BK-IFK:n reservijoukkue Wasa-88:ssa. Hän oli nostamassa Jaroa Veikkausliigaan kaudeksi 2002, mutta polvivamma esti pelaamisen korkeimmalla sarjatasolla.
Valmentajauransa Vuorinen aloitti Tomi Kärkkäisen apulaisvalmentajana Vasa IFK:ssa ja Vaasan Palloseurassa. Kärkkäisen erottua VPS:n päävalmentajan paikalta huonojen tulosten myötä toukokuussa 2009 nousi Vuorinen hänen tilalleen. Avukseen hän sai seuran urheilutoimenjohtajan Juha Reinin, ja kaksikko johdatti joukkueen lopulta liigan kahdeksanneksi. Kaudeksi 2010 VPS:n päävalmentajaksi nimettiin Tommi Pikkarainen, jonka apulaisvalmentajana Vuorinen jatkoi. Myös Pikkarainen erosi puolentoista kauden jälkeen heinäkuussa 2011, ja Vuorisesta tuli toistamiseen päävalmentaja kesken kauden. Kolmannen kerran Vuorinen toimi VPS:n päävalmentajana vuosina 2015–2019. Hänet siirrettiin pois päävalmentajan paikalta heinäkuussa 2019 joukkueen alkukauden heikon menestyksen seurauksena.
Vuorinen toimi 2021–2023 FC Hongan urheilutoimenjohtajana ja kauden 2024 Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajana. Marraskuusta 2024 lähtien hän on toiminut HJK:n urheilutoimenjohtajana.
Aiheesta muualla

Petri Vuorisen valmentajatilastot Veikkausliigan sivustolla
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tomi Kärkkäinen Tommi Pikkarainen Olli Huttunen | Vaasan Palloseuran päävalmentaja 5–12/2009 7–12/2011 6/2015–7/2019 | Seuraaja: Tommi Pikkarainen Olli Huttunen Christian Sund |
Footwork Arrows

| Footwork |
| --- | --- |

Koko nimi:  Footwork
Päämaja:  Milton Keynes, Iso-Britannia
Tunnetuimmat kuljettajat:   Gianni Morbidelli  Christian Fittipaldi  Aguri Suzuki
Moottorit:  Ford Cosworth, Porsche, Mugen Honda, Hart
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Yhdysvaltain Grand Prix 1991
Kilpailuja:  97
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  25
Viimeinen kilpailu:  Japanin Grand Prix 1996
Footwork oli Formula 1 -sarjassa kilpaillut japanilainen talli. Talli tunnettiin aiemmin nimellä Arrows, mutta se vaihtoi nimensä Footworkiksi kaudella 1991 samannimisen yhtymän ostettua sen. Footwork oli aiemmin toiminut Arrowsin sponsorina.
Historia > 1991

Arrows oli vuonna 1977 perustettu Formula 1-talli, joka koko historiansa ajan oli keskikastin tallien joukossa. Vuonna 1990 Arrowsin sponsoriksi ryhtyi japanilainen Wataru Ohashin omistama Footwork-yhtiö. Ohashi päätyi lopulta ostamaan Arrows-tallin joten vuonna 1991 Arrowsin nimi vaihtui Footwork Grand Prix Internationaliksi, tuttavallisemmin tallista käytettiin nimeä Footwork.
Ensimmäiselle kaudelleen omana tallinaan Footwork hankki moottoritoimittajaksi saksalaisen Porschen, joka oli aikoinaan 1950-luvulla Formula 1-kilpailuissa omana tallinaan sekä myöhemmin 1980-luvulla McLarenin moottoritoimittajana. 1980-luvulla urheiluautoissa menestystä niittäneen autonvalmistajan moottoreilta odotettiin reipasta parannusta Footworkin kilpailutuloksiin mutta jo kauden ensimmäisissä kilpailuissa kävi selväksi, että hätäisesti, vanhojen V6-moottoreiden pohjalta rakennetut uudet V12-moottorit olivat alitehoisia ja ylipainoisia muiden tallien moottoreihin nähden. Lisäksi Footwork joutui käyttämään kauden alussa edelliskauden Arrowsin A11C-autoa, koska tallin uusi auto FA12 ei ollut vielä kauden avauskilpailuihin mennessä valmis.
Vuosi 1991 oli Footworkille todella vaikea, tallin kuljettajina olivat italialaiset Alex Caffi ja Michele Alboreto, joka kaudella 1985 oli ollut vielä maailmanmestaruustaistossa mukana Ferrarin kuljettajana. Alex Caffi ajoi rajusti ulos Monacon osakilpailun aika-ajoissa joka johti kuljettajan loukkaantumiseen ja auton täydelliseen tuhoutumiseen. Loukkaantuneen italialaiskuljettajan korvasi Ruotsalainen Stefan Johansson, joka ajoi Footworkilla neljässä osakilpailussa.
Meksikon osakilpailun jälkeen talli sai tarpeekseen heikosti suoriutuneista Porschen moottoreista ja vaihtoi kesken kautta Cosworthin moottoreihin, joilla talli ajoi kauden loppuun saakka. Sijoitukset paranivat hieman ja kauden parhaaksi tulokseksi jäi Alex Caffin kymmenes sija Japanissa.
Historia > 1992 - 1993

Katastrofaalisen 1991-kauden jälkeen Footworkilla nähtiin muutoksia. Tallin uudeksi moottoritoimittajaksi tuli Hondan Mugen-moottorit. Edelliskauden kuljettajista Michele Alboreto jatkoi tallissa. Toisena kuljettajana toimi japanilainen Aguri Suzuki.
Footwork A13 - Mugen Honda yhdistelmällä saavutettiin kauden aikana kuusi maailmanmestaruuspistettä, jotka kaikki olivat kokeneen italialaiskuljettajan Alboreton ajamia.
Vuodeksi 1993 Michele Alboreto suuntasi Scuderia Italian riveihin ja tallin uudeksi kuljettajaksi tuli brittiläinen Derek Warwick, joka 1980-luvulla ajoi Arrowsin riveissä. Toisena kuljettajana jatkoi Aguri Suzuki, tallin jatkaessa Mugenin moottoreilla.
Edellisen kerran vuonna 1990 Formula ykkösissä ajanut Warwick onnistui kauden aikana ajamaan kahdesti pisteille, parhaan sijoituksen ollessa Unkarin GP:ssä saavutettu nelostila. Aguri Suzukin oli jälleen kerraan tyytyminen jäämään kauden aikana pisteittä.
Historia > 1994 - 1996

Vuodeksi 1994 Footwork uudistui lähes täysin. Mugenin moottoreiden tilalle tuli Fordin V8-moottorit ja uusina kuljettajina tallissa aloittivat Christian Fittipaldi ja Gianni Morbidelli. Kausi 1994 olikin pisteiden valossa tallin paras Footwork-nimellä. Fittipaldi ja Morbidelli ajoivat kumpikin pisteille kauden aikana, Fittipaldin ollessa kauden aikana peräti kahdesti neljäs.
Kokonaisuudessaan Footwork saavutti 9 pistettä kaudella 1994, joka oli tallin siihen asti paras saavutus sen jälkeen kun Footwork oli ostanut tallin itselleen vuonna 1991.
Vuonna 1995 Christian Fittipaldi suuntasi Pohjois-Amerikan CART-sarjaan, Taki Inouen korvatessa poislähteneen brasilialaiskuljettajan. Footwork vaihtoi moottoritoimittajakseen Hartin moottorit, jotka olivat myöskin seuraavana kautena Footworkin autojen voimanlähteenä. Kauden aikana talli joutui turvautumaan "maksukuljettaja" Max Papisiin, joka toi tallille tärkeitä sponsorirahoja. Papis ajoi Footworkilla seitsemässä osakilpailussa ja hänet korvasi loppukauden kisoissa Gianni Morbidelli, joka oli ajanut jo alkukaudesta Footworkilla.
Tallin toinen kuljettaja Taki Inoue onnistui aiheuttamaan surullisenkuuluisia hetkiä kauden aikana. Monacossa Inoue onnistui kolaroimaan turva-auton kanssa harjoituksissa. Unkarin osakilpailussa Inoue jäi ratatyöntekijän auton töytäisemäksi, hänen käveltyä vahingossa auton eteen keskeyttämisensä jälkeen. Unkarin kilpailun välikohtaus välittyi suorassa lähetyksessä kotikatsomoihin.
Kauteen 1996 lähdettäessä Footworkilla alkoi jo ilmetä rahallisia vaikeuksia ja talli joutui turvautumaan maksukuljettaja Ricardo Rossetin palveluksiin. Toista Footwork-autoa ajoi Jos Verstappen.
Tallin nimi vaihtui takaisin Arrowsiksi Footworkin jätettyä F1-sarjan kauden 1996 jälkeen. Tallin parhaaksi tulokseksi jäi Gianni Morbidellin ajama kolmas sija vuoden 1995 Australian GP:ssä. Tallilla kesti 75 Grand Prix:ä saavuttaa palkintosija, joka on enemmän kuin millään muulla tallilla.
Saavutukset

Palkintokorokesijat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Australian Grand Prix 1995 | Gianni Morbidelli |
Dehydroetikkahappo

| Dehydroetikkahappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-asetyyli-6-metyylipyraani-2,4-dioni
CAS-numero:  520-45-6
PubChem CID:  54678494
SMILES:  CC1=CC(=O)C(C(=O)O1)C(=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H8O4
Moolimassa:  168,144 g/mol
Sulamispiste:  109 °C
Kiehumispiste:  270 °C
Tiheys:  1,448 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,5 g/l (20 °C)
Dehydroetikkahappo (C8H8O4) on ketoneihin ja laktoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on useita käyttökohteita muun muassa kosmetiikan säilöntäaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa dehydroetikkahappo on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Aine liukenee hyvin muun muassa asetoniin ja hieman etanoliin tai dietyylieetteriin. Dehydroetikkahappo on heikko happo ja sen pKa-arvo on 5,36. Kiinteänä dehydroetikkahappo esiintyy kolme karbonyyliryhmää sisältävänä tautomeerina. Liuoksissa se esiintyy lisäksi neljänä muuna enolitautomeerina. Dehydroetikkahapon reaktiot ovat tyypillisiä useita karbonyyliryhmiä sisältäville yhdisteille.
Dehydroetikkahappoa valmistetaan kuumentamalla diketeeniä tai etyyliasetoasetaattia emäksen kuten pyridiinin, trietyyliamiinin, DABCOn, natriumasetaatin, natriumvetykarbonaatin tai bariumoksidin toimiessa katalyyttinä.
Dehydroetikkahappoa käytetään säilöntäaineena kosmetiikassa. Yhdistettä käytetään myös muovinpehmentimenä ja orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa klopidolia ja muita lääkeaineita, väriaineita ja maatalouskemikaaleja.
FS Jules Ferry (1903)

| Jules Ferry |
| --- | --- |
 Jules Ferry

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Cherbourg
Kölinlasku:  elokuu 1901
Laskettu vesille:  elokuu 1903
Palveluskäyttöön:  syyskuu 1905
Poistui palveluskäytöstä:  19. tammikuuta 1927
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1928
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 379 t
Pituus:  146,45 m (vesiraja)
Leveys:  21,41 m
Syväys:  8,05-8,41 m
Koneteho:  28 500 ihp
Nopeus:  22,5 solmua
Miehistöä:  728
Aseistus
Aseistus:  4 × Canon de 193 mm Modèle 1893-1896 kaksoistorneissa 16 × Canon de 164 mm Modèle 1893 24 × 47 mm tykkiä 2 × Hotchkiss 37 mm 2 × 450 mm torpedoputkea
Jules Ferry oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston Léon Gambetta -luokan panssariristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin elokuussa 1901. Alus laskettiin vesille elokuussa 1903 ja otettiin palvelukseen syyskuussa 1905.
Palvelus

Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Ranskan Välimeren laivueen kevyeen divisioonaan. Alus osallistui 4. syyskuuta 1910 suureen laivastokatselmukseen, missä se oli laivaston tarkastajan ja Conseil supérieurin varapuheenjohtajan vara-amiraali Jauréguiberryn lippulaivana. Vuoden 1911 lopulla kevyt divisioona jaettiin kahdeksi kolmen panssariristeilijän divisioonaksi, jolloin alus liitettiin sisaralustensa kanssa 2. divisioonaan.
Heinäkuussa 1918 alus oli Bizertessä reservissä, mistä se siirrettiin Touloniin. Alus liitettiin 27. syyskuuta 1923 Division navale de l'Extréme Orientiin (DNEO), mistä se palasi 10. marraskuuta 1925 Touloniin siirrettäväksi reserviin. Alus poistettiin 19. tammikuuta 1927 alusluettelosta ja myytiin 1928 romutettavaksi.
Gävle

| Gävle |
| --- | --- |
 Stortorget, Gevalia-kahvinpaahtimo, Gamla Gävle, Fullriggaren Gävle Strandissa, raatihuone, rakennuksia Gavleånin rannalla.
 Gävle
 Koordinaatit: 60°41′N, 17°10′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Gästrikland
Kunta:  Gävlen kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  42,45 km²
Väkiluku:  71 033
 – Väestötiheys:  1 673,3 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gävle teoksessa Suecia antiqua et hodierna.
Gävle (aiemmin Gefle) on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Gävlen kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Gävleborgin läänin eteläosassa historiallisessa Gästriklandin maakunnassa. Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna Gävle sijaitsee Gävlejoen suulla Selkämeren länsirannikolla. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 71 033 asukasta.
Gävle on tärkeä satamakaupunki ja rautatieristeys sekä monipuolinen teollisuuskeskus. Teollisuuskeskus Sandviken kuuluu samaan talousalueesen. Gävlen keskustassa sijaitsee kahvinpaahtimo, jonka Gevalia-merkkinen kahvi on Pohjoismaiden eniten myyty tonneissa mitattuna.
Gävle on Norlannin vanhin kaupunki 1400-luvulta. Historiallisia rakennuksia ovat Gävlejoen pohjoisrannalla mm. Pyhän Kolminaisuuden kirkko (1654) ja raatihuone (1780-luvulta), joen etelärannalla Gävlen linna (1583) ja Vasa-suvun linna.
Gävle tunnetaan muun muassa joka vuosi ensimmäisenä adventtina pystytettävästä 13 metriä korkeasta olkipukista. Pukki on useana vuonna poltettu tai muuten tuhottu ilkivaltaisesti. Vuonna 2006 pukkia päätettiin varjella käsittelemällä se palonestoaineilla.
Ruotsalainen tähtitieteilijä Anders Celsius hakkasi vuonna 1731 vuosiluvun Gävlen edustalla olevaan ”norppakiveen” merenpinnan seurantaa varten ja arvioi maannousun suuruudeksi yhden metrin vuosisataa kohden.
Väestönkehitys

| Gävlen taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 58 682 | 58 682 |
| 1965 | 1965 |    | 62 622 | 62 622 |
| 1970 | 1970 |    | 65 326 | 65 326 |
| 1975 | 1975 |    | 67 454 | 67 454 |
| 1980 | 1980 |    | 66 986 | 66 986 |
| 1990 | 1990 |    | 67 301 | 67 301 |
| 1995 | 1995 |    | 68 070 | 68 070 |
| 2000 | 2000 |    | 67 856 | 67 856 |
| 2005 | 2005 |    | 68 700 | 68 700 |
| 2010 | 2010 |    | 71 033 | 71 033 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Gävlestä erotettiin Forsby vuonna 1995.
Kaupunginosat

Alderholmen
Andersberg
Bomhus
Brynäs
Forsbacka
Forsby
Fridhem
Gamla stan
Gävle Strand
Hagaström
Hemlingby
Hemsta
Hille
Höjersdal
Järvsta
Lexe
Nordost
Norr
Nynäs
Olsbacka
Stigslund
Strömsbro
Sätra
Söder
Sörby
Tolvfors
Valbo
Vallbacken
Villastaden
Åbyggeby
Öster
Kuvia Gävlestä

Merimieskirkko.
Gävlen vanhaakaupunkia.
Gävlen vanhaakaupunkia.
Vanhaa teollisuusaluetta.
Gävlen olkipukki.
Media

Paikkakunnalla ilmestyvät sanomalehdet Arbetarbladet ja Gefle Dagblad.
Urheilu

Gävleläinen jääkiekkoseura Brynäs IF pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä. Gävlessä toimii myös jalkapallon ja yleisurheilun mahtiseura Gefle IF. Seuran jalkapallojaosto Gefle IF Fotboll pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ettanissa.
Kuuluisia henkilöitä Gävlestä

Joe Hill, Amerikkaan emigroitunut poliittinen laulaja
Leif Färding, suomalainen runoilija
Nicklas Bäckström, NHL-jääkiekkoilija
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gävlen pukki webbikamerassa (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Gävleborgin läänin kuntien keskustaajamat
Salpausselän Kisat 2010

Salpausselän Kisat 2010 järjestettiin 5.–7. maaliskuuta Lahdessa. Kisat olivat 85. järjestetyt Salpausselän Kisat. Kisojen ohjelmassa oli maastohiihtoa, mäkihyppyä sekä yhdistettyä.
Miesten hiihto > 15 km (p) + 15 km (v) yhdistelmäkilpailu

Miesten yhdistelmäkilpailu kilpailtiin 6. maaliskuuta 2010. Kilpailussa hiihdettiin ensin 15 kilometriä perinteisellä hiihtotyylillä ja sitten 15 kilometriä vapaalla hiihtotyylillä. Kilpailu kuului maastohiihdon maailmancupiin. Kilpailun voitti ranskalainen Maurice Manificat, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen maailmancup-voitto.
Miesten hiihto > 15 km (p) + 15 km (v) yhdistelmäkilpailu > Kilpailun kulku

Kilpailu aloitettiin perinteisellä hiihtotyylillä. Kilpailun alku oli tasainen, eikä suuria eroja syntynyt. Puolen minuutin sisällä kärjestä oli noin kolmekymmentä hiihtäjää. 15 kilometrin jälkeen tultiin suksien vaihtoon, jonka jälkeen hiihtotyyli vaihtui perinteisestä vapaaksi. Vaihdon jälkeen kuusi hiihtäjää oli hieman erottunut muista. Nämä kuusi hiihtäjää olivat Lukáš Bauer, Maurice Manificat, Tobias Angerer, Andrus Veerpalu, Maksim Vylegžanin ja Valerio Checci. 20 kilometrin jälkeen Bauer ja Manificat kuitenkin ottivat muihin hiihtäjiin yli 20 sekunnin eron. Pari kilometriä ennen maalia Manificat otti Baueriin pienen eron, eikä Bauerin kiri enää lopussa riittänyt saamaan Manificatia kiinni.
Miesten hiihto > 15 km (p) + 15 km (v) yhdistelmäkilpailu > Tulokset

| Sija | Urheilija | Aika | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Maurice Manificat | 1.11.44,2 | 110 |
| 2 |  Lukáš Bauer | 1:11:47.8 | 125 |
| 3 |  Ilja Tšernousov | 1:12:30.4 | 70 |
| 4 |  Maksim Vylegžanin | 1:12:30.4 | 55 |
| 5 |  Valerio Checchi | 1:12:31.1 | 45 |
| 6 |  Andrus Veerpalu | 1:12:32.5 | 55 |
| 7 |  Tobias Angerer | 1:12:40.9 | 36 |
| 8 |  Artjom Žmurko | 1:12:51.2 | 37 |
| 9 |  Eldar Rønning | 1:12:52.9 | 29 |
| 10 |  Sami Jauhojärvi | 1:12:53.1 | 26 |
| 11 |  Tord Asle Gjerdalen | 1:12:53.5 | 24 |
| 12 |  Anders Södergren | 1:12:53.8 | 22 |
| 13 |  Petter Eliassen | 1:12:56.2 | 20 |
| 14 |  Kristian Tettli Rennemo | 1:13:23.7 | 18 |
| 15 |  Emmanuel Jonnier | 1:13:24.0 | 16 |
| 16 |  Tim Tscharnke | 1:13:24.8 | 15 |
| 17 |  Curdin Perl | 1:13:25.1 | 14 |
| 18 |  Martin Johnsrud Sundby | 1:13:40.4 | 13 |
| 19 |  Sjur Røthe | 1:13:49.2 | 12 |
| 20 |  Sergei Novikov | 1:13:50.8 | 11 |
| 21 |  Mariusz Michalek | 1:14:00.9 | 10 |
| 22 |  Ville Nousiainen | 1:14:04.5 | 9 |
| 23 |  Thomas Moriggl | 1:14:12.5 | 8 |
| 24 |  Tero Similä | 1:14:31.4 | 7 |
| 25 |  Toni Livers | 1:14:31.7 | 6 |
| 26 |  Hannes Dotzler | 1:14:55.9 | 5 |
| 27 |  Simen Østensen | 1:15:02.5 | 4 |
| 28 |  Roger Aa Djupvik | 1:15:02.5 | 3 |
| 29 |  Lari Lehtonen | 1:15:03.5 | 2 |
| 30 |  Philipp Marschall | 1:15:05.2 | 1 |
| 31 |  Nikolai Pankratov | 1:15:25.7 |  |
| 32 |  Martin Jakš | 1:15:25.9 |  |
| 33 |  Sergei Širjajev | 1:15:31.3 |  |
| 34 |  David Hofer | 1:15:40.3 |  |
| 35 |  Martin Koukal | 1:15:46.8 |  |
| 36 |  James Southam | 1:15:51.0 |  |
| 37 |  Fredrik Karlsson | 1:16:06.7 |  |
| 38 |  Kari Varis | 1:16:14.7 |  |
| 39 |  Jens Filbrich | 1:16:34.3 |  |
| 40 |  Benoit Chauvet | 1:17:17.9 |  |
| 41 |  Jens Eriksson | 1:17:41.7 |  |
| 42 |  Anssi Pentsinen | 1:17:44.6 |  |
| 43 |  Fredrik Jönsson | 1:17:54.4 |  |
| 44 |  Fulvio Scola | 1:18:04.6 |  |
| 45 |  Thomas Ramstedt | 1:18:17.6 |  |
| 46 |  Andrew Newell | 1:17:44.6 |  |
| 47 |  Eeri Vahtra | 1:17:54.4 |  |
| 48 |  Mikko Koutaniemi | 1:18:04.6 |  |
| 49 |  Hans Petter Lykkja | 1:18:17.6 |  |
| 50 |  Matti Aalto | + 1 kierros |  |
| 51 |  Toni Närväinen | + 1 kierros |  |
| – |  Algo Karp | keskeytys |  |
| – |  Anders Svanebo | keskeytys |  |
| – |  Alexandre Rousselet | keskeytys |  |
Miesten hiihto > 4 x 10 km viesti

7. maaliskuuta
| Sija | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Norja II (Simen Østensen, Roger Aa Djupvik, Sjur Røthe, Kristian Tettli Rennemo) | 1.27.43,6 |
| 2 |  Norja I (Eldar Rønning, Martin Johnsrud Sundby, Petter Eliassen, Tord Asle Gjerdalen) | 1.27.43,8 |
| 3 |  Saksa (Hannes Dotzler, Tobias Angerer, Philipp Marschall, Tim Tscharnke) | 1.27.44,1 |
| 4 |  Venäjä I (Artjom Žmurko, Maksim Vylegžanin, Pjotr Sedov, Ilja Tšernousov) | 1.27.44,1 |
| 5 |  Venäjä II (Mihail Belov, Sergei Novikov, Sergei Širjajev, Nikolai Pankratov) | 1.27.51,5 |
| 6 |  Italia (Fulvio Scola, Valerio Checchi, Thomas Moriggl, David Hofer) | 1.27.59,4 |
| 7 |  Suomi I (Matti Heikkinen, Sami Jauhojärvi, Tero Similä, Ville Nousiainen) | 1.29.20,9 |
| 8 |  Viro (Peeter Kümmel, Andrus Veerpalu, Jaak Mae, Eeri Vahtra) | 1.29.21,6 |
| 9 |  Ruotsi (Jens Eriksson, Fredrik Jönsson, Fredrik Karlsson, Anders Svanebo) | 1.29.46,1 |
| 10 |  Suomi II (Kari Varis, Anssi Pentsinen, Lari Lehtonen, Martti Jylhä) | 1.31.00,1 |
| 11 |  Suomi III (Niklas Colliander, Iivo Niskanen, Perttu Hyvärinen, Matti Aalto) | 1.32.35,7 |
| 12 |  Suomi IV (Lasse Paakkonen, Mikko Koutaniemi, Matias Strandvall, Thomas Ramstedt) | 1.33.47,3 |
Naisten hiihto > 7,5 km (p) + 7,5 km (v) yhdistelmäkilpailu

6. maaliskuuta
| Sija | Maa | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Marit Bjørgen | 40.10,8 |
| 2 |  | Justyna Kowalczyk | + 11,1 |
| 3 |  | Therese Johaug | + 17,8 |
| 4 |  | Riitta-Liisa Roponen | + 48,5 |
| 5 |  | Marthe Kristoffersen | + 49,5 |
Naisten hiihto > 4 x 5 km viesti

7. maaliskuuta
| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
1: 
2: 
3: