stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Too Much Johnson

| Too Much Johnson |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Orson Welles
Käsikirjoittaja:  Orson Welles
Perustuu:  William Gilletten näytelmään
Tuottaja:  John Houseman
Säveltäjä:  Paul Bowles
Kuvaaja:  Paul Dunbar Harry Dunham
Leikkaaja:  William Alland Orson Welles Richard Wilson
Pääosat:  Joseph Cotten Mary Wickes Arlene Francis
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Mercury Theatre
Levittäjä:  Warner Bros.
Kesto:  66 min
Alkuperäiskieli:  mykkä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Too Much Johnson on Orson Wellesin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1938.
Herkästi syttyvälle nitraattifilmille kuvatun elokuvan luultiin hävinneen ikuisiksi ajoiksi Wellesin kodissa vuonna 1970 sattuneessa tulipalossa, mutta siitä löytyi kopio vuonna 2013 varastosta Pordenonen kaupungissa Italiasta. Se entistetään ja esitetään yleisölle Italiassa Giornate del Cinema Muton mykkäfilmifestivaalilla Pordenonessa lokakuussa 2013. Sen jälkeen se on tarkoitus esittää Yhdysvalloissa New Yorkissa, ja jos rahoitus saadaan kuntoon, se on nähtävissä internetissä.
Elokuva oli tarkoitettu William Gilletten kirjoittaman, Wellesin teatteriseurueen esittämän 1800-luvulle sijoittuvan kolmiosaisen farssinäytelmän Too Much Johnson esityksen esinäytöksiksi, mutta Welles ei tehnyt elokuvaa valmiiksi syistä, joiksi on arvailtu esimerkiksi näyttelijöiden vaatimat lisäkorvaukset. Ilman elokuvaa näytelmän esitys lässähti, eikä sitä viety Broadwaylle kuten oli ollut tarkoitus.
Näyttelijöissä oli teatteriseurueen näyttelijöitä: Joseph Cotten, Arlene Francis, Howard Smith, Edgar Barrier, Mary Wickes ja Wellesin tuolloinen vaimo Virginia Nicholson taiteilijanimellä Anna Stafford. Pienessä roolissa nimettömänä avustajana elokuvassa on tiettävästi Judith Tuvim, joka myöhemmin tunnetaan nimellä Judy Holliday.
Too Much Johnson oli Wellesin toinen elokuva. Ensimmäinen oli lyhytelokuva Hearts of Age, jonka hän teki 1934 koulussa ystävänsä William Vancen kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joseph Cotten  | … |  Augustus Billings   |
|  Virginia Nicholson  | … |  Lenore Faddish   |
|  Edgar Barrier  | … |  Leon Dathis   |
|  Arlene Francis  | … |  Mrs. Dathis   |
|  Ruth Ford  | … |  Mrs. Billings   |
|  Mary Wickes  | … |  Mrs. Battison   |
|  Eustace Wyatt  | … |  Faddish   |
|  Guy Kingsley  | … |  MacIntosh   |
|  George Duthie  | … |  Purser   |
|  Orson Welles  | … |  Keystone Kop   |
|  John Houseman  | … |  Duelist   |
Aiheesta muualla

Too Much Johnson Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tommie Smith

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tommie Smith |  Tommie Smith |  Tommie Smith |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | 200 metriä |  |
Tommie Smith (s. 6. kesäkuuta 1944 Clarksville, Teksas) on yhdysvaltalainen entinen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hänet tunnetaan myös ihmisoikeusaktivistina.
Ura

Smith oli ensimmäinen, joka juoksi 200 metriä alle 20 sekunnin. Se tapahtui suoralla radalla 7. toukokuuta 1966, jolloin hän juoksi 220 jaardia (201,17 m) aikaan 19,5 sekuntia. Samana vuonna hän paransi 220 jaardin maailmanennätystä myös kaarteella ja oli mukana Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka alitti ensimmäisenä kolmen minuutin haamurajan (2.59,6). Opiskellessaan San Josén yliopistossa vuonna 1967 hän voitti 220 jaardin Yhdysvaltojen yliopistomestaruuden ja viikkoa myöhemmin Yhdysvaltojen mestaruuden (silloin AAU:n kisat). Tuona vuonna hän juoksi myös 440 jaardin maailmanennätyksen ja voitti 200 metrillä kultaa Tokion universiadeissa. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen 200 metrin mestaruuden ja hänet valittiin Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen.[lähde? ]
Vuoden 1968 olympialaisissa Méxicossa hän voitti 200 metrin olympiakultaa maailmanennätysajalla 19,83. Aika oli matkan ensimmäinen virallinen 20 sekunnin alitus, ja se rikottiin vasta vuonna 1979. Olympiaennätyksenä aika kesti vuoteen 1984 asti.[lähde? ]
Palkintojenjaossa Smith ja pronssia voittanut John Carlos kohahduttivat maailmaa ja etenkin Yhdysvaltoja esittämällä hiljaisen protestin Yhdysvaltojen harjoittamaa rotusortoa vastaan. Yhdysvaltojen lippujen noustessa tankoon ja kansallislaulun alkaessa soida molemmat mustat miehet painoivat päänsä alas ja nostivat nyrkkiin puristetun ja mustaan nahkakäsineeseen puetun käden ylös. Protestin symboliset yksityiskohdat oli huolellisesti suunniteltu. Smithin oikea nyrkki symboloi mustien voimaa ja Carloksen vasen nyrkki mustien yhtenäisyyttä. Smithin kaulassa ollut musta huivi kuvasi mustien ylpeyttä, ja hänen kädessään oli laatikko, jossa oli oliivipuun taimi rauhan vertauskuvana. Carloksella oli kaulassa helminauha, jolla hän osoitti kunnioitusta lynkkauksen uhreiksi joutuneille mustille. Lisäksi molemmat olivat palkintojen jaossa ilman kenkiä, mustissa sukissa, kuvatakseen mustien köyhyyttä Yhdysvalloissa. Yhdessä he muodostivat voiman ja yhtenäisyyden holvikaaren. Kaikilla kolmella palkitulla, myös toiseksi tulleella australialaisella Peter Normanilla, oli Olympic Project for Human Rights –järjestön merkki rinnassa. Kolmikko poistui palkintojenjaosta valtavassa buuaus- ja vihellysmyrskyssä.[lähde? ]
Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja Avery Brundage erotti Smithin ja Carloksen Yhdysvaltojen joukkueesta, ja he joutuivat lähtemään olympiakylästä. Myös Australian joukkue lähetti Peter Normanin kotiin, eikä häntä enää valittu maan olympiajoukkueeseen. Yhdysvalloissa protesti vastaanotettiin kaksijakoisesti. Monet, pääosin värilliset, iloitsivat protestista, mutta suuri osa valkoisista tuomitsi sen voimakkaasti. Molemmat urheilijat saivat lukuisia tappouhkauksia ja vihan osoituksia osakseen.[lähde? ]
Smith havitteli 1969–1971 uraa amerikkalaisen jalkapallon pelaajana NFL:n Cincinnati Bengalsissa, mutta nopeudestaan huolimatta hän joutui seuraamaan ottelut pääosin vaihtopenkiltä. Nykyisin Smith on toiminut opettajana ja urheiluvalmentajana Santa Monica Collegessa Kaliforniassa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Tommie Smithin viralliset kotisivut (englanniksi)
Ylen selostus 1968 olympialaisten 200 metrin juoksusta Ylen Elävässä arkistossa (Arkistoitu – Internet Archive) (otsikoiden perusteella johtaa eri artikkeliin)
Tommie Smithin radiohaastattelu TheFinalSprint.com:ssa (englanniksi)
Video Tommie Smithin haastattelusta Democracy Now! -ohjelmassa 21. helmikuuta 2007 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Miesten 200 metrin juoksun olympiavoittajat
The Eternal Sapho

| The Eternal Sapho |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bertram Bracken
Käsikirjoittaja:  Mary Murillo
Perustuu:  Alphonse Daudet’n romaaniin Sapho
Tuottaja:  William Fox
Pääosat:  Theda Bara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Film Corporation
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   8. toukokuuta 1916
Kesto:  50 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Eternal Sapho (myös nimikkeinä Bohemia ja The Eternal Sappho) on vuonna 1916 ensi-iltansa saanut Bertram Brackenin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosaa näyttelee Theda Bara. Elokuvan oletetaan olevan nykyisin kadonnut.
The Eternal Sapho perustuu ranskalaisen Alphonse Daudet’n romaaniin Sapho (1881), jonka pohjalta Mary Murillo laati käsikirjoituksen. Elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiönä toimi Fox Film Corporation, ja se kuvattiin työnimellä A Modern Sapho Foxin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. The Eternal Sapho sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 8. toukokuuta vuonna 1916.
Juoni

The Eternal Sapho kertoo vampista, Laura Bruffinsista, jonka avioliittosuunnitelmat varakkaan nuoren miehen kanssa kariutuvat. Laura palaa entisen kuvanveistäjänä työskentelevän rakastajansa luokse, mutta löytää hänet kuolleena. Entinen rakastaja on tehnyt itsemurhan, mikä järkyttää Lauraa pahoin. Tragedia vie Lauran mielenterveyden.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Theda Bara  | … |  Laura Bruffins   |
|  James Cooley  | … |  Billy Malvin   |
|  Walter Lewis  | … |  herra Marvin, Sr.   |
|  Hattie Delaro  | … |  rouva Marvin   |
|  Einar Linden  | … |  John Drummond   |
|  Mary Martin  | … |  rouva Drummond   |
|  Kittens Reichert  | … |  Drummondin lapsi   |
|  George MacQuarrie  | … |  Jack McCullough   |
|  Warner Oland  | … |  H. Coudal   |
|  Frank Norcross  | … |  Grubbins   |
|  Caroline Harris  | … |  äiti Grubbins   |
Aiheesta muualla

The Eternal Sapho Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Eternal Sapho AllMoviessa. (englanniksi)
The Eternal Sapho TCM Movie Databasessa (englanniksi)
The Eternal Sapho Silent eran sivustolla (englanniksi)
Tesoman seisake

Tesoman seisake (lyh. Тso, ratakm 196+200) on henkilöliikenteen rautatieliikennepaikka Tampereen kaupungin alueella Tampere–Pori-radan varrella. Seisake avattiin 16. elokuuta 2021, aluksi yksiraiteisena. Seisakkeella pysähtyvät Tampereen seudun lähijunaliikenteen M-juna, kaksi R-junan vuoroa välillä Riihimäki–Nokia sekä Tampere–Pori-välin kaukojunat. Matka Tesomalta Tampereelle kestää junalla noin yhdeksän minuuttia. Tesoman seisake sijaitsee Tesomajärven liikekeskuksen eteläpuolella Ristimäen ja Raholan kaupunginosien rajalla. Seisakkeella on portaikon yhteydessä oleva laiturikatos, hissi, alikulkutunneli, junien sähköiset aikataulunäytöt ja laiturinäytöt, sekä Nyssen lähtevien bussien näyttötaulu.
Historia

Aikoinaan Tesomalle pääsi junallakin, lättähattu pysähtyi Raholan seisakkeella rautatien tasoristeyksen tuntumassa hieman nykyisen Tesoman seisakkeen länsipuolella. Linja-autoliikenteen parantumisen myötä juna lakkasi pysähtymästä, ja tasoristeyskin korvattiin Ristimäen Vanamonkadulta Raholaan johtavalla alikäytävällä. Raideliikenneyhteys kuitenkin palasi 2020-luvulla lähijunan muodossa. Alkuvuodesta 2019 Pirkanmaalta valittiin alueellisen junaliikenteen pilottihankkeeseen joukko ratasuuntia. Näiden joukossa oli yhteys Tampere–Tesoma–Nokia. Lähijunaliikenne Toijalan ja Nokian välillä käynnistettiin joulukuussa 2019, ja junaliikenne Tesomalle alkoi vuoden 2021 elokuussa. Kokeilu kestää vuoteen 2022.
Tunti vain

| ”Tunti vain” Johnny & The Sounds |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1965
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.33
 Levy-yhtiö: Scandia
Tunti vain on suomalaisen Johnny & The Sounds -yhtyeen single vuodelta 1965. Levy-yhtiö on Scandia. Singlejä on valmistettu Suomessa.
Singlen kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Tunti vain (käännös kappaleesta Concrete and Clay)  | Moeller, Parker, J. Vainio | J. Liebkind | 2.10 |  |  |  |  |  |
| 2. | Mä elän yhtä päivää varten | K. Kuuva | J. Liebkind | 2.23 |  |  |  |  |  |
Kappale "Tunti vain" on käännös Unit Four Plus Two -yhtyeen kappaleesta "Concrete and Clay", joka oli Ison-Britannian listaykkösenä vuonna 1964. Suomenkielisessä sanoituksessa laulun kertoja on jäänyt jälki-istuntoon, kun hän on ollut tarkkaamaton ja vain haaveillut rakkaimmastaan. Kappale on myös Johnnyn kokoelma-albumilla Ihana aamu ja Marion Rungin albumilla Marion -88.
Kappaleessa "Mä elän yhtä päivää varten" kertoja on päättänyt elää huolettomasti vain päivä kerrallaan, koskapa hän on epäonnisena kerran rakastunut kauniiseen, mutta petolliseen tyttöön ja toisaalta saanut pikaiset potkut varastotyöstä. Kappaleen väliosassa on boogie woogie -tyylinen pianosoolo.
Ääninäyte
Kooste (10%, 0:26) singlen kappaleista.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Troika Games

| Troika Games |
| --- | --- |

Perustettu:  1998
Perustaja:  Tim Cain, Leonard Boyarsky, Jason Anderson
Lakkautettu:  2005
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Troika Games oli yhdysvaltalainen tietokoneroolipelien kehittämiseen erikoistunut yritys. Troika Gamesin perustivat Interplayn entiset työntekijät Tim Cain, Leonard Boyarsky ja Jason Anderson vuonna 1998.
Troika Games sulki ovensa helmikuussa 2005 talousvaikeuksien vuoksi.
Pelit

Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura (2001)
The Temple of Elemental Evil (2003)
Vampire: The Masquerade – Bloodlines (2004)
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Troika Gamesin kotisivut Terra Arcanumin mirrorina
Virallinen lausunto sulkemisesta
Texasin piirikunta (Oklahoma)

Texasin piirikunta (engl. Texas County) on Yhdysvaltojen Oklahoman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 21 384 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Guymonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1907.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Texasin piirikunta (Oklahoma) Wikimedia Commonsissa
Heritage

| Heritage Opeth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 31. tammikuuta – 21. helmikuuta 2011
 Studio : Atlantis studios, Tukholma
 Julkaistu: 14. syyskuuta 2011
 Tuottaja(t): Mikael Åkerfeldt
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 57.04
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Listasijoitukset
  2.
Opethin muut julkaisut
| In Live Concert at the Royal Albert Hall 2010 | Heritage 2011 | Pale Communion 2014 |
Singlet albumilta Heritage
 ”The Devil’s Orchard” Julkaistu: 27. heinäkuuta 2011  ”Slither” Julkaistu: 21. Marraskuuta 2011
Heritage on Opethin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2011. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Tausta

Opeth lähti juhlistamaan 20 vuoden taivaltaan maailmankiertueella, kun Watershedin julkaisusta oli kulunut jo lähes kaksi vuotta. Tämän kiertueen keikalta yhtye myös kuvasi toistaiseksi uusimman live-DVD:nsä. Tämän jälkeen, joulukuun alussa, yhtye ilmoitti menevänsä tulevan vuoden alusta studioon äänittämään kymmenettä studioalbumia. Toukokuun lopulla levyn nimi Heritage julkistettiin. Muutaman päivän päästä yhtye julkisti myös Travis Smithin tekemän kansitaiteen. Albumin äänitysten jälkeen jäsenten yhteinen päätös kosketinsoittaja Per Wiberg eroamisesta varmistui. Wiberg soittaa kuitenkin vielä tulevalla levyllä.
Uudelle levylle keulahahmo Mikael Åkerfeldt on kertonut, että albumilla ei kuulla yhtään aggressiivista ja death metalille ominaista murinalaulua, vaan se on Damnationin jälkeen toinen Opethin levy, jolla sitä ei kuulla. Se muistuttaa hänen sanojensa mukaan Damnationia. Sen soundit ovat aika pitkälle 70-luvulta.
Kappaleet

Heritage – 2.04
The Devil's Orchard – 6.39
I Feel the Dark – 6.37
Slither – 3.59
Nepenthe – 5.37
Häxprocess – 6.57
Famine – 8.31
The Lines in My Hand – 3.48
Folklore – 8.17
Marrow of the Earth – 4.18
Kappaleet > Bonuskappaleet

Pyre – 5.32
Face in the Snow – 4.05
Kokoonpano

Mikael Åkerfeldt – laulu, kitara
Fredrik Åkesson  – kitara
Martin Mendez – basso
Martin Axenrot – rummut
Per Wilberg – kosketinsoittimet
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Alex Acuña – perkussio (kappale "Famine")
Björn J:son Lindh – huilu (kappale "Famine")
Joakim Svalberg – flyygeli (kappale "Heritage")
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Kaaoszine: 9/10
Metacritic: 72/100
Pitchfork Media: 6.9/10
Rolling Stone:
Soundi:
Aiheesta muualla

Heritage Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Heritage Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thomas Byström (ratsastaja)

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten ratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1932 | joukkuekouluratsastus |  |
Thomas Karl Elof Byström (27. marraskuuta 1893 Tukholma – 22. heinäkuuta 1979 Lidingö) oli ruotsalainen ratsastaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuekouluratsastuksessa. Los Angelesin kisoissa Byström sijoittui kouluratsastuksessa lisäksi yksilökilpailijana neljänneksi.
Too Much Drugs, Too Much TV

| Too Much Drugs, Too Much TV The Heartburns |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: toukokuu 2009
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 40.36
 Levy-yhtiö: Combat Rock Industry
The Heartburnsin muut julkaisut
| Fixin’ to Die 2008 | Too Much Drugs, Too Much TV 2009 | Cold Hell Below (EP) 2014 |
Too Much Drugs, Too Much TV on punkyhtye The Heartburnsin kokoelma-albumi, joka julkaistiin toukokuussa 2009 levymerkillä Combat Rock Industry. Siitä julkaistiin 1000:n kappaleen painos.
Kappaleet

She’s Tripping Out on LSD
Nazi Bastard in Blue
Rockets & Bombs
Retard On the Run
Punk Rock CIA
Ain’t Got a Thing
Monday Morning Fever
Degenerated
Retarded
Antisocial Little Me
Thinkin’ ’Bout You
Too Much Drugs, Too Much TV
More Coke to Kids
I Want Cunt
Set Your House On Fire
Egg Raid On Mojo
I Need Glue
Havana Affair
More Punk Rock to the MTV
I Love Cops
Bomb the USA
Punk Is Dead... But We Don’t Care
Next Time I See Your Face...
Without You Life Is Hell
Suicide Mission
I Hate Everything
Radiation!
Aiheesta muualla

Too Much Drugs, Too Much TV discogs.com -sivustolla
Totaalinen jalkapallo

Totaaliselle jalkapallolle tyypillinen pelaajaryhmitys.
Totaalinen jalkapallo (engl. Total football, holl. Totaalvoetbal) on jalkapallon pelitapa, jolle ominaista on, että pelaajat eivät ole perinteiseen tapaan sidottuja tiettyyn pelipaikkaan. Totaaliseen jalkapalloon liittyy tavallisesti tarkoin ennalta määritelty pelaajien välisen keskinäisen liikkumisen synkronointi.
Historia

Totaalisen jalkapallon ajatuksen alkuunpanijana pidetään Jack Reynoldsia, joka valmensi Amsterdamin Ajaxia 33 vuoden ajan 1900-luvun alkupuolella. Lopullisesti käsitteen kehitti Reynoldsin aikana pelannut ja myöhemmin Ajaxin valmentajaksi tullut Rinus Michels, joka valmensi 1970-luvulla myös Alankomaiden maajoukkuetta. Samoihin aikoihin ukrainalainen Valeri Lobanovsky käytti vastaavanlaista systeemiä valmentaessaan Kiovan Dynamoa, nimittäen pelaajien tarkoin määriteltyihin liikkumisreitteihin perustuvaa systeemiä ”sosialistiseksi kollektiivismiksi”. 1970-luvulla Saksan jalkapallomaajoukkueen pelitapaa on vastaavasti luonnehdittu totaaliseksi jalkapalloksi. Nykyaikana vastaavaan periaatteeseen perustuvaa systeemiä on käyttänyt ja yhä kehittänyt muun muassa ranskalainen Arsene Wenger Arsenalissa.
Thomas Buffel

Thomas Buffel
Thomas Buffel (s. 19. helmikuuta 1981 Ruddervoorde, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa belgialaista Genkiä. Buffel on 175 senttimetriä pitkä ja  pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Buffel on edustanut seuratasolla myös Cercle Bruggeä, Excelsioria ja Feyenoordia.
Belgian maajoukkueessa Buffel debytoi vuonna 2002 ja on pelannut yhteensä 29 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Tosterupin linna

Tosterupin linna
Tosterupin linna on rakennus Ruotsissa Tomelillan kunnassa. Vanhimmat osat linnassa ovat 1300-luvulta ja sen ajan tyyli on suurimmaksi osaksi säilytetty. Linna on ollut Ehrensvärdin suvun hallussa yli 200 vuotta ja se on ehkä vanhin asuttu linna Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Linnan kotisivut (ruotsiksi)
Slottsguiden (ruotsiksi)
Tony Brooks

| Tony Brooks |
| --- | --- |
 Tony Brooksin Vanwall VW5 Aintreessä vuonna 1957.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1932  Dukinfield 
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1956–1961
Talli(t):  BRM, Vanwall, Ferrari, Cooper
Kilpailuja:  39 (38 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  6
Palkintosijoja:  10
Paalupaikkoja:  3
Nopeimpia kierroksia:  3
MM-pisteitä:  75
Ensimmäinen kilpailu:  Monacon Grand Prix 1956
Ensimmäinen voitto:  Belgian Grand Prix 1958
Viimeinen voitto:  Saksan Grand Prix 1959
Viimeinen kilpailu:  Yhdysvaltain Grand Prix 1961
Charles Anthony Stanford Brooks eli Tony Brooks (25. helmikuuta 1932 Dunkinfield, Englanti, Iso-Britannia	– 3. toukokuuta 2022) oli englantilainen kilpa-autoilija. Hän osallistui kausilla 1956–1961 yhteensä 39:ään Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuun. Hän voitti kuusi MM-sarjan kilpailua ja sijoittui kaudella 1959 MM-pisteissä toiseksi.
Brooks oli viimeinen elossa ollut 1950-luvun GP voittaja.
Texasin tasavallan presidentti

| Texasin tasavallan presidentti |
| --- | --- |
 President of the Republic of Texas
 
 Viimeinen presidentti Anson Jones
 
Perustettu:  16. maaliskuuta 1836 (väliaikainen) 22. lokakuuta 1836 (perustuslaillinen)
Ensimmäinen:  Sam Houston
Viimeinen:  Anson Jones
Lakkautettu:  19. helmikuuta 1846
Texasin tasavallan presidentti oli Texasin tasavallan päämies Texasin itsenäisyyden aikana 1836–1846.
Luettelo Texasin tasavallan presidenteistä

| Texasin tasavallan presidentit> No | Texasin tasavallan presidentit> Kuva | Texasin tasavallan presidentit> Presidentti | Texasin tasavallan presidentit> Virkakausi | Texasin tasavallan presidentit> Puolue | Texasin tasavallan presidentit> Kausi | Texasin tasavallan presidentit> Edellinen virka | Texasin tasavallan presidentit> Varapresidentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| – |  | David G. Burnet 18. huhtikuuta 1788 – 5. joulukuuta 1870 (82-vuotias)  | 16. maaliskuuta 1836 – 22. lokakuuta 1836 |  | Väliaikainen Vuoden 1836 konventin valitsema | Vuoden 1833konventin jäsen | Lorenzo de Zavala |
| 1 |  | Sam Houston 2. maaliskuuta 1793 – 26. heinäkuuta 1863 (70-vuotias)  | 22. lokakuuta 1836 – 10. joulukuuta 1838 |  | 1  (1836) | Texasin armeijanylipäällikkö  (1836) | Mirabeau B. Lamar |
| 2 |  | Mirabeau B. Lamar 16. elokuuta 1798 – 19. joulukuuta 1859 (61-vuotias) | 10. joulukuuta 1838 – 13. joulukuuta 1841 |  | 2  (1838) | 1,   Texasin tasavallan  varapresidentti (1836–1838) | David G. Burnet |
| 3 |  | Sam Houston 2. maaliskuuta 1793 – 26. heinäkuuta 1863 (70-vuotias) | 13. joulukuuta 1841 – 9. joulukuuta 1844 |  | 3  (1841) | 1. Texasin tasavallan  presidentti (1836–1838) | Edward Burleson |
| 4 |  | Anson Jones 20. tammikuuta 1798 – 9. tammikuuta 1858 (59-vuotias) | 9. joulukuuta 1844 – 19. helmikuuta 1846 |  | 4  (1844) | 11.  Texasin tasavallan  valtiosihteeri (1841–1844) | Kenneth Anderson 9. joulukuuta 1844 – 3. heinäkuuta 1845 |
Tess Gerritsen

| Tess Gerritsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1953 (ikä 71) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, sisätautilääkäri
Puoliso:  Jacob Gerritsen
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Edgar-palkinto 
Aiheesta muualla
www.tessgerritsen.com ja www.tess-gerritsen.de
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Tess Gerritsen (s. 12. kesäkuuta 1953) on amerikankiinalainen jännityskirjailija.
Elämä

Gerritsen syntyi ja kasvoi San Diegossa, Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Gerritsen on ammatiltaan sisätautilääkäri ja työskennellyt lääkärinä Honolulussa Havaijilla. Äidiksi tultuaan Gerritsen jätti lääkärin työt ja siirtyi kirjoittamaan romanttisia trillereitä, Myöhemmin hänestä tuli kuuluisa sairaalatrillereiden kirjoittaja. Gerritsen asuu Mainessa.
Ura kirjailijana

Gerritsenin jännitysromaaneja ovat esimerkiksi Lapsen sydän, Elämän lähde, Henkeen ja vereen ja Painoton tila. Kriitikot ovat pitäneet kirjailijan viidettä, ihmiskuvaukseltaan monisyistä sairaalatrilleriä Kirurgi hänen parhaanaan.[lähde? ] Ennen sairaalatrillereitä Gerritsen kirjoitti romanttisia trillereitä, mutta vasta hänen ensimmäinen sairaalatrillerinsä, Lapsen sydän, oli bestseller ja vei hänet jännityskirjailijoiden kärkeen[lähde? ]. Gerritsenin kirjoja on käännetty yli kolmellekymmenelle kielelle, ja hänen kaikki trillerinsä on käännetty suomeksi.
Gerritsenin Rizzoli & Isles- kirjasarjasta on tehty myös samanniminen rikosdraamasarja.