stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jessica Tandy
Yksityiselämä

Tandy oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen avioliitto brittiläisen näyttelijä Jack Hawkins kesti kahdeksan vuotta 1932–1940; heille syntyi yksi lapsi (Susan, 1934). Tandyn toinen liitto olikin pitkäaikaisempi, sillä hän oli yhdessä kanadalaisen näyttelijä Hume Cronynin kanssa vuodesta 1942 aina Tandyn kuolemaan 1994. Tandy ja Cronynillä on kaksi lasta Tandy Cronyn ja Christopher Cronyn.
Jessica Tandy kuoli kotonaan vuonna 1994 Eastonissa, Connecticutissa, 85-vuotiaana munasarjasyöpään, joka hänellä diagnosoitiin vuonna 1990.
Palkintoja > Oscarit

1990 Paras naisspääosa: Palveluksessanne, Miss Daisy
Ehdokkaana:
1992 Paras naissivuosa: Paistetut vihreät tomaatit
Palkintoja > BAFTAt

1990 Paras naispääosa: Palveluksessanne, Miss Daisy
Ehdokkaana:
1990 Paras naispääosa: Paistetut vihreät tomaatit
Palkintoja > Emmyt

1988 Paras naispääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: Firefox
Ehdokkaana:
1994 Paras naispääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: To Dance with the White Dog
1956 Paras naisnäyttelijän yksittäinen suoritus: Producers' Showcase
Palkintoja > Golden Globet

1990 Paras naispääosa komedia- tai draamaelokuvassa: Palveluksessanne, Miss Daisy
Ehdokkaana:
1992 Paras naissivuosa elokuvassa: Paistetut vihreät tomaatit
1992 Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa: The Story Lady
Filmografiaa

Seitsemäs risti (The Seventh Cross, 1944)
Tuomion laakso (The Valley of Decision, 1945)
Turha oli unelmani (Dragonwyck, 1946)
Rommel, erämaan kettu (The Desert Fox: The Story of Rommel, 1951)
Linnut (The Birds, 1963)
Garpin maailma (The World According to Garp, 1982)
Yön hiljaisuudessa (Still of the Night, 1982)
Bostonilaiset (The Bostonians, 1984)
Cocoon – nuoruudenlähde (Cocoon, 1985)
8. kadun ihme (*batteries not included, 1987)
Paluu nuoruudenlähteelle (Cocoon: The Return, 1988)
Palveluksessanne, Miss Daisy (Driving Miss Daisy, 1989)
Paistetut vihreät tomaatit (Fried Green Tomatoes, 1991)
Kukaan ei ole täydellinen (Nobody's Fool, 1994)
Camilla (1994)
Aiheesta muualla

Jessica Tandy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jessica Tandy Internet Broadway Databasessa
Juan Ostoic

| Juan Ostoic> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Juan Benito Ostoic Ostojic
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1931 Huara, Chile
Kuollut: 25. kesäkuuta 2020 (89 vuotta)
Kansalaisuus:   Chile
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  193 cm
Paino:  82 kg
Maajoukkueet
:   Chile
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Chile.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Chile.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Chile.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Chile> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Argentiina 1950 |  |  |
Juan Benito Ostoic Ostojic (21. maaliskuuta 1931 Huara – 25. kesäkuuta 2020) oli chileläinen koripalloilija. Sentterinä pelannut Ostoic voitti urallaan Chilen miesten maajoukkueessa MM-pronssia vuonna 1950.
Elämä ja ura

Ostoic voitti Chilen miesten maajoukkueessa MM-pronssia Argentiinassa 1950. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Helsingin 1952 ja Melbournen 1956 kesäolympialaisissa sekä Brasilian MM-kilpailuissa 1954.
Valmentajana Ostoic voitti Chilen mestaruuden neljästi peräkkäin vuosina 1970–1973. Hän oli myös kotimaassaan tunnettu sanaristikoiden tekijä. Ostoic kuoli 89-vuotiaana 25. kesäkuuta 2020.
Aiheesta muualla

Toinen profiili FIBA Archive (englanniksi)
Juan Ostoic Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Kaitlin Cooper

| Kaitlin Cooper |
| --- | --- |
Luoja(t):  Josh Schwartz
Näyttelijä(t):  Shailene Woodley (1. tuotantokausi) Willa Holland (3.  ja 4. tuotantokaudet)
Kesto:  2003–2007
Ensi- esiintyminen:  Kausi 1: ”Mallikansalainen” (Premiere)
Viimeinen esiintyminen:  Kausi 4: ”Suuria päätöksiä” (The End’s Not Near, It’s Here)
Henkilötiedot
Ammatti:  opiskelija
Sukupuoli:  nainen
Asuinpaikka:  Newport Beach, Kalifornia, Yhdysvallat
Suhteet
Vanhemmat:  James ”Jimmy” Cooper Julie Cooper Caleb Nichol (isäpuoli) 
Sisarukset:  Marissa Cooper Cooper Atwood (velipuoli)
Isovanhemmat:  Sophie Cohen Rose Nichol
Tädit ja sedät:  Cindy
Tutut:  Eric Ward Brad Ward Luke Ward Johnny Harper Ryan Atwood Hadley Hawthorne Gordon Bullit Will Tutt
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaitlin Cooper on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa O.C.. Hahmoa ovat näytelleet Shailene Woodley (1. tuotantokausi) ja Willa Holland (kaudet 3 ja 4). Ensimmäisellä kaudella häntä nähtiin kuudessa jaksossa, minkä jälkeen hahmo kirjoitettiin ulos sarjasta. Hänet kuitenkin palautettiin sarjaan kolmannella tuotantokaudella, jolloin esittäjäksi vaihtui Willa Holland.
Kaitlin Cooper on päähenkilö Marissa Cooperin sisko. Hänen äitinsä Julie lähettää hänet sisäoppilaitokseen, jossa Kaitlin viettää lähes kaksi vuotta eikä häntä nähdä tänä aikana sarjassa. Sarjan kolmannella kaudella Kaitlin palaa talviloman ajaksi kotiinsa Orange Countyyn. Marissan poikaystävä Ryan Atwood saa selville, että Kaitlin on varastanut rahaa raskaana olevalle ystävälleen. Yhdessä tämän ystävän kanssa Kaitlin palaa kouluunsa.
Neljännellä kaudella Kaitlin palaa jälleen Orange Countyyn ja on äitinsä Julien apuna sisarensa Marissan kuoleman jälkeen. Kaitlin suostuu Luke Wardin pikkuveljien mukaan hankkimaan väärennettyjä henkilöpapereita ja ystävystyy myös Taylor Townsendin kanssa. Sen lisäksi Kaitlin kiristää isäpuoltaan, Neil Robertsia, sillä hän saa tietää Neilin suhteesta tämän entiseen vaimoon.
Aiheesta muualla

Kaitlin Cooper O.C-Wikiassa (englanniksi)
Jyri Rönn

| Jyri Rönn> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1971 (ikä 53) Jyväskylä
Ammatti:  Myyntipäällikkö Kiinteistömaailmalla.
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  päätuomari
Seurat:  JYPin junioreissa
Jyri-Petteri Rönn (s. 3. huhtikuuta 1971 Jyväskylä) on jyväskyläläinen jääkiekkoerotuomari. 28. joulukuuta 2010 hän tuomitsi  600:nnen liigaottelunsa.
Rönn on tuominnut myös MM-kilpailuissa vuodesta 2007 lähtien. Hän on tuominnut Sveitsin kisoissa 2009 loppuottelun Venäjän ja Kanadan välillä. Hänen parinaan toimi slovakialainen Peter Ország. Rönn oli mukana myös Vancouverin olympialaisissa 2010.
Rönn tuomitsi ammatikseen neljä kautta (syksy 2011 – kevät 2015) Venäjän liigassa KHL:ssä, kunnes hänet kesällä 2015 valittiin Suomen SM-liigan erotuomarijohtajaksi ja hän palasi takaisin Suomeen. Samalla Rönn lopetti tuomaroinnin ja hänen viimeiseksi ottelukseen päätuomarina jäi 17. toukokuuta 2015 pelattu MM-kisojen pronssipeli Yhdysvallat–Tšekki. Hänen lempinimensä on Rönni ja hän on ollut ammatiltaan kiinteistövälittäjä.
Juho Ekola

Juho Ekola (31. heinäkuuta 1861 Alahärmä − 30. syyskuuta 1936 Alahärmä) oli suomalainen maanviljelijä, sortovuosien aktivisti ja jääkärivärväri.
Juho Ekolan isä oli Juho Heikki Jouhonpoika Pesonen, sittemmin Ekola (1836−1918). Hän kävi Alahärmän kirkonkylän kansakoulun ja omisti naimisiin mentyään Kujalan talon Köykkärin kylässä. Ekola toimi Voltin meijerin isännöitsijänä ja hän oli mukana kotipitäjänsä kunnalliselämässä ja eri osuustoimintayrityksissä. Hän oli mukana 1900-luvun alussa aktivistien toiminnassa vastustaen laittomia asevelvollisuuskutsuntoja. Hän kiersi pitämässä puheita ja järjesti kutsuntalakkoja Etelä-Pohjanmaalla. Ekola oli myös Voimaliiton jäsenenä. Syksyllä 1905 Ekola lähetti miehiä ja hevosia hakemaan aselaiva John Graftonin Suomeen tuomia aseita, joskin tämä hanke epäonnistui.
Ensimmäisen maailmansodan alettua Ekola oli mukana jääkäriliikkeessä Pohjanmaan päävärvärinä. Hän joutui toimintansa vuoksi olemaan paossa santarmeja pitkiä aikoja ja joutui elokuussa 1916 pakenemaan Ruotsin puolelle jossa hän oleskeli ensin Uumajassa ja hoiti sitten jääkäriliikkeen etappitoimintaa Ruotsin puolella Tornionjokilaakson Korpikylässä. Vuonna 1917 hän kävi Libaussa tervehtimässä suomalaista jääkäripaljoonaa ja palasi elokuussa 1917 takaisin Härmään.
Ekola oli mukana perustamassa ensimmäisiä suojeluskuntia Pohjanmaalla ja hän oli mukana Suomen sisällissodassa osallistuen Lapuan ja Seinäjoen valtauksiin sekä Ruoveden taisteluihin. Sodan loppuajan hän oli Alahärmän suojeluskunnan puheenjohtajana. Myöhemmin Ekola osallistui vielä Viron ja Aunuksen retkien järjestelyihin. Viimeisinä vuosinaan hän kärsi heikentyneestä terveydestä ja koki myös taloudellisia vaikeuksia tämän vuoksi.
Johnny Dutch

| Johnny Dutch |
| --- | --- |
 Johnny Dutch
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1989 (ikä 35) Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Yleisurheilija
Pituus:  180 cm
Laji:  400 metrin aitajuoksu
Valmentaja:  Curtis Frye
Ennätykset:  47,63 (Chapel Hill 2010)
Voitot:  3
 Tietolaatikko päivitetty 16. heinäkuuta 2015 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Johnny Dutch (s. 20. tammikuuta 1989 Raleigh, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen aitajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin aitajuoksussa. 180 senttimetriä pitkän Dutchin valmentajana toimii Curtis Frye.
Ura urheilijana

Dutch on kilpaillut sekä 110 metrin että 400 metrin aitajuoksussa. Vuonna 2008 hän voitti 400 metrin aitajuoksusta hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista. Seuraavana vuonna hän oli mukana MM-kilpailuissa Berliinissä, mutta jäi välieriin 400 metrin aidoissa. Dutch on voittanut urallaan kolme Timanttiliigan osakilpailua 400 metrin aidoissa, yhden vuonna 2013 ja kaksi vuonna 2015.
Ura elokuvantekijänä

Dutch on kirjoittanut tarinoita elokuviin 16-vuotiaasta lähtien. Nykyisin hän toimii itsenäisenä elokuvantekijänä. Dutch ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti vuonna 2014 ilmestyneen lyhytelokuvan Dead Day.
Ennätykset

Ulkoradoilla
400 metrin aidat: 47,63 (Chapel Hill 2010)
110 metrin aidat: 13,50 (Des Moines 2010)
Sisäradoilla
60 metrin aidat: 7,71 (College Station 2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johnny Dutch Wikimedia Commonsissa
Juho Erland Kuusela

Juho Erland (J. E., Janne) Kuusela (3. huhtikuuta 1912 Rovaniemen maalaiskunta – 9. marraskuuta 1988 Turku) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Kuuselan vanhemmat olivat talousneuvos Juho Arvid Kuusela ja Hulda Margareetta Ollila ja puoliso vuodesta 1938 Eevi Katariina Joukanen. Kuusela kävi kauppakoulun 1930 ja perusti isänsä kanssa 1926 puutavaraliikkeen, jonka apulaisjohtaja hän oli 1930–1940 ja 1941–1945 ja toimitusjohtaja vuodesta 1946. Kuusela oli perustamassa myös Liikenneyhtiöt Veljekset Kuuselaa ja oli sen toimitusjohtaja 1947–1957. Kuuselan Autoyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja hän oli vuodesta 1964. Lapin Kansaa julkaisevan Lapin Kansa Oy:n johtokunnassa, sittemmin yhtiön hallitus, hän toimi 1947–1986 ja oli vuodesta 1980 hallituksen puheenjohtaja. Yhtiön toimitusjohtajana hän työskenteli 1969–1981. Kuuselalla oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vääpeli (1968). Kauppaneuvoksen arvonimen Kuusela sai 1969.
Jonas Nordquist

| Jonas Nordquist |
| --- | --- |
 Nordquist (vas.) EBEL-joukkue EC Klagenfurtin paidassa taistelemassa kiekosta Vienna Capitalsin Michael Schiechlin kanssa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Leksand, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nordan
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Klagenfurter AC
Sarja:  EBEL
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–
Aik. seurat:  Leksands IF (SEL/Allsv.) Rögle BK (Allsv.) Luleå HF (SEL) Norfolk Admirals (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) Frölunda HC (SEL) Brynäs IF (SEL/SHL)
NHL-varaus:  49. varaus, 2000 Chicago Blackhawks
Jonas Martin Nordquist (s. 26. huhtikuuta 1982 Leksand, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka edustaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:tä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Nordquist on Leksands IF:n kasvatti. Hän voitti seurassa juniorina J18 Allsvenskanin mestaruuden 2000 sekä J20 SuperElitin hopeaa 2001. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Elitserien-ottelunsa kaudella 1999–2000. Chicago Blackhawks varasi Nordquistin toisella kierroksella numerolla 49 kesällä 2000. Varsinaisen tulokaskauden 2000–2001 jälkeen Leksand putosi Allsvenskaniin. Nordquist jatkoi siellä pelejään kauden 2001–2002, ja joukkue nousi taas keväällä 2002 takaisin Elitserieniin. Kauden 2002–2003 hän kuitenkin pelasi vielä Allsvenskania Rögle BK:n riveissä. Nordquist teki siellä tehot 16+22=38 ja oli joukkueensa paras pistemies.
Kaudeksi 2003–2004 Nordquist palasi Elitserieniin ja siirtyi Luleå HF:n riveihin. Hän pelasi siellä kolme kautta. Kaudella 2004–2005 Nordquist oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Per Ledinin ja Jonas Rönnqvistin jälkeen sekä Ledinin kanssa joukkueen paras maalintekijä 16 osumallaan. Kaudella 2005–2006 hän teki tehoilla 19+22=41 yhden kauden piste-ennätyksensä sekä oli Luleå HF:n paras pistemies ja maalintekijä. Nordquist sijoittui Elitserienin pistepörssissä kuudenneksi.
Toukokuussa 2006 Nordquist teki yksivuotisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 lähes kokonaan Blackhawksin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, mutta Nordquist pelasi myös kolme NHL-ottelua ja antoi niissä kaksi syöttöpistettä. Visiitti Pohjois-Amerikassa jäi yhden kauden mittaiseksi ja hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 kolmivuotisella sopimuksella Frölunda HC:n riveihin. Sopimus jäi kuitenkin kahden kauden mittaiseksi, kun se purettiin syyskuussa 2009 juuri ennen Elitserien-kauden alkua. Uusi seura löytyi noin kahdessa viikossa, kun Nordquist siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Brynäs IF:ään.
Norquist oli kaudella 2010–2011 Brynäsin kolmanneksi paras maalintekijä Lars Jonssonin kanssa. Kausi 2011–2012 hänellä päättyi Ruotsin-mestaruuteen. Toukokuussa 2012 Nordquist teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän toimi joukkueen varakapteenina.
Kaudeksi 2015–2016 Nordquist siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:hen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Riika 2006 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saksa 1999 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Sveitsi 2000 | jääkiekko |  |
Nordquist edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuonna 2006 ja voitti maailmanmestaruuden. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1999 (hopeaa) ja 2000 (pronssia).
Muuta

Nordquistin isoveli Niklas on pelannut puolustajana Elitserienissä.
K. Albin Johansson

K. Albin Johansson vuonna 1958.
Karl Albin Johansson (26. maaliskuuta 1883 Kirkkonummi – 8. maaliskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen professori ja laivanrakennusinsinööri, joka tunnetaan erityisesti suunnittelemistaan jäänmurtajista. Hän kirjoitti ylioppilaaksi ruotsalaisesta normaalilyseosta 1902, erosi Teknillisestä korkeakoulusta 1904 asevelvollisuuden vuoksi ja valmistui 1907 laivanrakennusinsinööriksi Chalmersin teknisestä oppilaitoksesta Göteborgissa.
Työura

Työuransa Johansson aloitti Yhdysvalloissa Fore River Shipbuilding Companyssä Quincyssä Massachusettsissa 1907. Vuosina 1909–1910 hän oli taistelulaivojen suunnittelijana W:m Cramp's Ship & Engine Building Companyssä Philadelphiassa ja 1911 Hietalahden sulkutelakalla suunnittelijana. W. Crichton & Co:n suunnittelijana ja laivaveistämön johtajana Pietarissa hän palveli 1911–1913 ja Boeckerin laivaveistämön ja konepajan piirustuskonttorin johtajana Tallinnassa 1913–1916. Vuosina 1914–1915 hän oli Englannissa ja Yhdysvalloissa hankkimassa höyryturbiineja torpedoristeilijöihin.
Johansson palasi Suomeen ja toimi 1916–1919 Hietalahden sulkutelakka ja konepaja oy:n veistämönjohtajana ja 1919–1925 Helsingissä neuvottelevana laivanrakennusinsinöörinä. Vuodet 1925–1926 hän oli puolustusministeriön meriosaston teknisenä johtajana ja toimiston päällikkönä ottaen osaa merivoimien laivanrakennusohjelman toteuttamiseen. Hietalahden sulkutelakan ja konepajan, josta myöhemmin tuli Wärtsilä-yhtymä oy:n Hietalahden telakka, toimitusjohtajana Johansson toimi 1926–1940 ja oy Troili ab:n teknisenä johtajana 1940–1944. Vuoden 1945 jälkeen hän toimi laivanrakennuksen konsulttina.
Sivutöinään Johansson oli 1924–1930 laivanluokitusseura Bureau Veritasin yliasiantuntijana Suomessa. Hän laati myös kauppa- ja teollisuusministeriön toimeksiannosta ehdotuksen suomalaisten kauppa-alusten luokittelemiseksi ja rakentamiseksi. Lisäksi hän oli jäsenenä useassa jäänmurtajakomiteassa. Vuonna 1954 Johansson sai professorin arvonimen ansioistaan jäänmurtajien suunnittelijana. Metsästyksen, koiraurheilun ja haulikkoammunnan ohella hän harrasti purjehdusta. Vuonna 1995 perustettu K. Albin Johansson -säätiö rahoittaa lääketieteellistä tutkimusta, etenkin syöpätutkimusta, ja laivanrakennukseen liittyvää tutkimusta.
Johanssonin suunnittelemia laivoja

Jäänmurtaja Sisu
Jäänmurtaja Voima
SS Turso
Aiheesta muualla

Kuva Johanssonista
Holmström, John. K. Albin Johansson - den kontroversiella och egenmäktiga isbrytar- och varvskonsulten. I Framtidsbyggare, Finlandssvenska Tekniker band VI, TFiF 2007. ISBN 978-952-82-2739.
Johann Heinrich Pestalozzi

Johann Pestalozzi.
Johann Heinrich Pestalozzi (12. tammikuuta 1746 Zürich, Zürichin kantoni – 17. helmikuuta 1827 Brugg, Aargaun kantoni) oli sveitsiläinen pedagogi. Pestalozzi perusti tilalleen Neuhofiin (Aargaun kantonissa) köyhien lasten kasvatuslaitoksen (lakkautettu 1780) sekä johti 1798–1825 erilaisia kasvatuslaitoksia Stansissa, Burgdorfissa ja Yverdonissa (1805–1825).
Tausta

Jäätyään isästään varhain orvoksi sai Pestalozzi peruskasvatuksen äidiltään. Opiskellessaan Zürichin yliopistossa oli hän paljon tekemisissä reformipuolueen kannattajien kanssa. Näin hänen varhaiset vuotensa kuluivat kansan syvien rivien tilanteen puolesta toimien. Tällä oli oma vaikutuksensa myös hänen myöhempään ajatteluunsa. Kuitenkin poliittinen toiminta jäi melko pian ja Pestalozzi suuntautui kasvatukseen sekä teoriassa että käytännössä.
Avioiduttuaan Pestalozzi osti melkoisen alan maata. Kuitenkin hänen suunnitelmansa romahtivat, sillä hän ei ollut asiantuntija maatalouden alalla. Kuitenkin jo ennen tätä hän oli perustanut maatilakoulunsa ja Pestalozzi aloitteli myös kirjallista uraansa.
Ranskalaisten 1798 suorittama Sveitsin valtaus toi esiin myös Pestalozzin hyvinkin sankarilliset piirteet. Hän kokosi joukon osattomiksi jääneitä nuoria tyhjään luostariin ja aloitti siellä heidän opetuksensa. Tämä toiminta keskeytyi, kun ranskalaiset tekivät luostarista sotilassairaalan. Vuonna 1802 hän muutti Pariisiin, jossa hän toimi kansanedustajana. Tässä toimessa hän yritti mahdollisimman tehokkaasti saada Napoleonin huomion myös kansallisen opetuksen kysymyksiin. Mutta suurelta sotasankarilta ei juuri liiennyt aikaa niin pienille kysymyksille.
Vaikutteet

Kasvatusteorioitaan luodessaan Pestalozzi seurasi monien häntä edeltäneiden kasvatusteoreetikkojen ajatuksia. Comeniuksen ja myös Jean-Jacques Rousseaun tavoin hänkin katsoi kaiken tiedon perustuvan oppijan tekemään havaintoon. Tämä tieteellisen empirismin piiriin kuuluva periaate syntyi kun filosofi John Locke pyrki todistamaan ranskalaisen René Descartesin materiaa ja tietoisuutta koskevien käsitysten todenpitämättömyyden.
Pestalozzin kasvatusajatuksissa näkyvät selvästi kuitenkin eritoten yhteiskuntafilosofi Jean Jacques Rousseaun ajatukset kasvatuksesta. Heillä kummallakin on hyvin yhtenäinen käsitys luonnosta, Rousseau kehitti itse tähän perustuen hyvin tunnetun sanonnan ”paluu luontoon”. Pestalozzi tarkensi tätä yksinkertaiseksi toteamukseksi kiteytynyttä ajatusta siten, että hänen mukaansa ihmisen luonnossa on aina jotain aitoa ja luonnollista, ja että hyvällä kasvatuksella ja opetuksella tuo kaikki saadaan esiin. Tuo esille saatava luonnollinen asia on ihmisen pyrkimys rehellisyyteen, oikeudenmukaisuuteen, totuudellisuuteen ym. ns. hyveelliseen toimintaan.
Pestalozzin aikalainen pedagogian alalla oli Philipp Emanuel von Fellenberg, mutta heidän yhteistyönsä ei sujunut näkemyserojen vuoksi.
Kasvatusperiaatteet

Pestalozzin kasvatusopin mukaan kansa kokonaisuudessaan on kasvatuksen avulla kohotettava parempaan taloudelliseen toimeentuloon ja korkeampaan henkiseen tilaan. Ihmistä ei ollut kehitettävä vain tietopuolisesti, vaan myös tunne-elämä oli jalostettava ja käytännöllisistä taidoista pidettävä huolta. Täten kasvatettaisiin sopusointuinen siveellinen persoonallisuus.
Koska ympäristötekijöillä oli selkeä vaikutus ihmisen kaikinpuoliseen kehitykseen, niin tästä Pestalozzin mukaan seuraa automaattisesti, että olemassa olevat olosuhteet säätelevät yksilön ja yhteisön kasvamisen mahdollisuuksia sekä näin rajoittavat hänen kasvuaan täydelliseen ihmisyyteen eli kasvamista oikeuteen ja totuuteen. Näiden ympäristötekijöiden vaikutusta voidaan vähentää kasvatuksen avulla. Oikean kasvatuksen tuloksena syntyy ihminen, joka pystyy vaikuttamaan vallitseviin olosuhteisiinsa ja koko ympäristöönsä niitä paremmiksi muuttaen.
Pestalozzin näkemykset ihmisyydestä ja siihen vaikuttamisesta perustuvat yhteiskunnan toimintaan. Jokaisella ihmisellä onkin hänen mukaansa oma paikkansa koko yhteiskunnan rakenteessa, siksi hänen subjektiivinen kykynsä vaikuttaa muokkaavasti tämän yhteiskunnan eli ihmisen oman ympäristön on tärkeä. Vain opetuksen kautta ihminen pääsee Pestalozzin mukaan tilanteeseen, jossa tuon yhteiskunnan ja ympäristön vaikutus ensiksi vähenee ja myöhemmin lakkaa kokonaan. Ihminen on siis tiedostanut oman minänsä, sisäisen luontonsa ja siten luonnollisen olemuksensa.
Keskeisenä pedagogisena menetelmänä Pestalozzi korosti havaintoa. Hän itse rakensi useita opetuksessa käytettäviä havaintovälineitä. Tämä myös tavallaan johdatti oppimisen kohteena olevan tutustumaan asiaan ja näin se tuli hänelle tutuksi ja läheiseksi. Voidaankin todeta, että Pestalozzi oli kasvatusidealisti, jonka koko pedagoginen filosofia perustuu tuolle idealismille oppimisesta ja oppijasta, kuin myös oppimisen merkityksestä.
Pestalozzin kasvatusperiaatteet voidaan tiivistää neljään kohtaan:
On esitettävä ensin konkreettinen asia ja sitten vasta siirryttävä abstraktiin käsitteistöön,
On aloitettava lähiympäristöstä ennen kauempana olevaan perehtymistä,
Yksinkertaiset harjoitukset edeltävät monimutkaisia.
On aina edettävä asteittain ja rauhallisesti.
Suomessa

Suomalaiselle koulutusjärjestelmälle Pestalozzilla on ollut ensiarvoisen suuri merkitys. Kun keskustelu vuonna 1848 kansanopetuksen uudistamisen tarpeesta alkoi, uusi suomenkielinen sanomalehti Suometar julkaisi kahdessa numerossa vuonna 1848 pitkähkön kirjoituksen nimellä ”Löytyykö Suomessa Rahvaan kouluja?”. Lehti kirjoittaa muun muassa:
Näin lehti aloittaa kertomisensa tuosta suuresta koulutuksen uudistajasta. Ja sitten menetelmistä ja tavoitteista todetaan:
»Näissä kouluissa pitää sen tähden lasta opettaa lukemaan niin että se ymmärtää ja paikalla voipi selittää mitä hän lukee, kirjottamaan ja ajatuksiansa paperille selittämään, talonpojan tarpeeksi asti lukualaskemaan, tuntemaan Jumalata, luontoa ja sen lakia, maanpiirin asukkaita ja maita, ja täydellisesti käsittämään kansallista kutsumustansa m. m.»
Kun Suomessa vihdoin, suuriruhtinaan antamasta käskystä, päästiin liikkeelle, niin kansakoulun isäksi kohonnut Uno Cygnaeus sai voimakkaita vaikutteita juuri Pestalozzin pedagogiikasta. Myöhempi peruskoulu-uudistus oli voimakkaasti Pestalozzin kasvatusfilofisten aatteiden sävyttämä. Myös monissa muissa maissa Pestalozzin vaikutus on ollut voimakas, siitä kertoo jo mainittu Suomettaren artikkelikin.
Suomennetut julkaisut

Lienhard ja Gertrud (1902, 1904 ja 1935)
Erakon iltahetki (1902)
Kuinka Gertrud opettaa lapsiansa (1915 ja 1933)
Joutsenlaulu (1933)
Tutkimukseni luonnonkulusta ihmissuvun kehityksessä (1997)