stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
220

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku
Vuosikymmenet: 190-luku · 200-luku · 210-luku · 220-luku · 230-luku · 240-luku 250-luku · 260-luku · 270-luku · 280-luku · 290-luku · 300-luku
Vuodet: 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209 210 · 211 · 212 · 213 · 214 · 215 · 216 · 217 · 218 · 219 220 · 221 · 222 · 223 · 224 · 225 · 226 · 227 · 228 · 229 230 · 231 · 232 · 233 · 234 · 235 · 236 · 237 · 238 · 239 240 · 241 · 242 · 243 · 244 · 245 · 246 · 247 · 248 · 249 250 · 251 · 252 · 253 · 254 · 255 · 256 · 257 · 258 · 259 260 · 261 · 262 · 263 · 264 · 265 · 266 · 267 · 268 · 269 270 · 271 · 272 · 273 · 274 · 275 · 276 · 277 · 278 · 279 280 · 281 · 282 · 283 · 284 · 285 · 286 · 287 · 288 · 289 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309
Tapahtumia

Cao Pi (187-226) kaappasi Han-dynastian vallan, mutta ei saanut koko maata otteeseensa ja Kiina jakaantui Kolmeksi kuningaskunnaksi, joista Cao Pi hallitsi Wei-kuningaskuntaa.
Syntyneitä

Odaenathus, Palmyran kuningas
Kuolleita

Cao Cao, Han-dynastian aikainen kenraali ja Wei-kuningaskunnan kuningas (Kiinassa).
A Perfect Contradiction

| A Perfect Contradiction Paloma Faith |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012–2013
 Julkaistu: 10. maaliskuuta 2014
 Tyylilaji: pop, R&B, disko
 Kesto: 39.22 (Standard) 53:21 (Deluxe)
 Levy-yhtiö: Sony
Paloma Faithin muut julkaisut
| Fall to Grace 2012 | A Perfect Contradiction 2014 | The Architect 2017 |
Singlet albumilta A Perfect Contradiction
 ”Can’t Rely on You” Julkaistu: 23. helmikuuta 2014  ”Only Love Can Hurt Like This” Julkaistu: 11. toukokuuta 2014  ”Trouble with My Baby” Julkaistu: 11. elokuuta 2014  ”Ready for the Good Life” Julkaistu: 7. marraskuuta 2014  ”Leave While I'm Not Looking” Julkaistu: 8. joulukuuta 2014  ”Beauty Remains” Julkaistu: 29 maaliskuuta 2015
A Perfect Contradiction on englantilaisartisti Paloma Faithin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Sony Music Entertainment 10. maaliskuuta 2014. Musikaalisesti se on pop-albumi, jossa on elementtejä R&B:stä, jazzista, soulista, motownista ja diskosta. Albumi sai vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista positiivisiin.
Kappaleet

Can't Rely on You – 3.15
Mouth to Mouth – 4.23
Take Me – 3.10
Only Love Can Hurt Like This – 3.52
Other Woman – 3.08
Taste My Own Tears – 3.02
Trouble with My Baby – 3.00
The Bigger You Love (The Harder You Fall) – 3.01
Impossible Heart – 4.31
Love Only Leaves You Lonely – 4.31
It's the Not Knowing – 3.29
Arvostelut

Metacritic: 66/100
The Guardian:
The Independent:
Listasijoitukset

| Listat (2014) | Paras Sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat (MegaCharts): 41
Australia (ARIA): 22
Belgia (Ultratop Flanderi): 64
Irlanti (IRMA): 8
Iso-Britannia (Official Charts Company): 2
Skotlanti (Official Charts Company): 2
Sveitsi (Swiss Music Charts): 91
Uusi-Seelanti (RIANZ): 21
Palkinnot ja myynnit

| Valtio | Palkinto | Myynti |
| --- | --- | --- |
| Iso-Britannia (BPI) | Kultaa | 100 000 |
Käännös suomeksi
Stanislas Kaburungu

Stanislas Kaburungu (s. 7. lokakuuta 1935) on burundilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ngozin hiippakuntaan 3. syyskuuta 1961 ja nimitettiin saman hiippakunnan piispaksi 5. syyskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi André Makarakiza, jota avustivat Joseph Martin ja Nestor Bihonda.
Kaburungu erosi tehtävistään 14. joulukuuta 2002.
Stanislas Lukumwena Lumbala

Stanislas Lukumwena Lumbala (s. 24. heinäkuuta 1949 Tshikapa) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu fransiskaaneihin. Hänet vihittiin papiksi 31. maaliskuuta 1979 ja nimitettiin Kolen hiippakunnan johtoon 14. helmikuuta 1998. Pispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Faustino Sainz Muñoz, jota avustivat Faustin Ngabu ja Godefroid Mukeng'a Kalond.
Lukumwena Lumbala erosi tehtävistään Kolen piispana 30. lokakuuta 2008, jolloin hiippakuntaan nimitettiin apostoliseksi hallitsijaksi Fridolin Ambongo Besungu.
A. Omar Arho

Aslak Omar Arho (30. huhtikuuta 1910 – 25. elokuuta 1994) oli suomalainen lääkäri, joka toimi muun muassa Suomen Syöpäyhdistyksen sihteerinä.
Arho kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1928 ja hänet laillistettiin lääkäriksi vuonna 1936. Vuonna 1932 hän suoritti kallonmittauksia Ahvenanmaalla Suomen Tiedeakatemian antoropologisen toimikunnan tutkimusretkellä.
Vuonna 1938 Arho esitteli Suomen ensimmäisen koko maan kattavan kuolemansyytilaston. Samana vuonna Arho aloitti Suomen Syöpäyhdistyksen toimeksiannosta syöpätautien tilastoinnin yhdessä professori Sakari Mustakallion kanssa.
Teokset

Anthropologische Untersuchungen in den Landschaften Åland und Varsinais-Suomi.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Suomalainen Tiedeakatemia, 1934.
Aiheesta muualla

A. Omar Arho : Syövän 'asetussana': Radium, Kuva, 07.12.1938, nro 25, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Zeroland

| Zeroland Antigama |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 2005 Olsztyn, Puola
 Julkaistu: 1. marraskuuta 2005
 Tyylilaji: grindcore, death metal
 Kesto: 24.03
 Levy-yhtiö: Selfmadegod Records
Antigaman muut julkaisut
| Discomfort 2004 | Zeroland 2005 | Resonance 2007 |
Zeroland on puolalaisen death metal/grindcore -yhtye Antigaman kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2005.
Kappaleet

Seed – 1.25
Izaak – 1.17
Jazzy – 1.35
Starshit – 1.26
How – 2.32
The View – 1.58
Wounded Butterfly – 1.35
Sorry – 2.47
Zeroland – 9.28
Kokoonpano

Łukasz Myszkowski – laulu
Sebastian Rokicki – kitara
Michał Pietrasik – basso
Krzysztof Bentkowski – rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Zeroland Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Zeroland Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Aaron Egbele

| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Nigeria> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 4 × 100 m |  |
Aaron Egbele (s. 29. tammikuuta 1979 Benin) on nigerialainen pikajuoksija.
Egbele kilpaili Pariisin MM-kisoissa 2003, mutta karsiutui 100 metrin juoksun alkuerissä ajalla 10,43 sekä 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 21,24. Seuraavana vuonna hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin juoksun välierissä ajalla 6,78. Myöhemmin samana vuonna Ateenan olympialaisissa hän oli Nigerian joukkueessa voittamassa 4 × 100 metrin viestijuoksussa olympiapronssia.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 10,11 (2004)
200 metrin juoksu: 20,54 (2002)
Abd al-Rahman al-Džabarti

| Abd al-Rahman al-Džabarti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1753
Kuollut: 1825
Ammatti:  historioitsija
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Aja'ib al-athar fi’l-tarajim wa ’l-akhbar Muzhir al-takdis bi-dhahab dawlat al-Faransis
Abd al-Rahman ibn Hasan ibn Burhan ad-Din al-Džabarti (arab. عبد الرحمن بن حسن بن برهان الدين الجبرتي‎, ʿAbd ar-Raḥmān ibn Ḥasan ibn Burhān ad-Dīn al-Jabartī; 1753 – 1825) oli egyptiläinen historioitsija. Al-Džabartin teokset ovat olleet erityisen tärkeitä alueen 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun aikalaislähteinä.
Elämäkerta

Abd al-Rahman al-Džabarti syntyi vuonna 1753. Džabartien (suom. džabartialainen) suku oli alkujaan historialliselta Džabartian alueelta nykyisestä Etiopiasta ja Eritreasta. Abd al-Rahman al-Džabarti kuului suvun egyptiläiseen haaraan, joka al-Džabartin mukaan oli saanut alkunsa hänen seitsemännestä isoisästään. Hanafilainen suku tunnettiin erityisesti uskonoppineina.
Al-Džabartista tuli suvustaan ja yleisemmin aikansa Egyptistä kiinnostunut historiankirjoittaja. Egyptissä oli harjoitettu historiankirjoitusta mamelukkien valtakaudella, mutta al-Džabartin eläessä historiankirjoituksen perinne oli hiipunut Osmanien valtakunnan valtakaudella. Al-Džabarti itse sanoi aikalaistensa joko suhtautuneen historiankirjoitukseen joko välinpitämättömästi tai jopa avoimen halveksuvasti. Hänen omasta tuotannostaan tuli Egyptin 1700-luvun lopun ja 1800-luvun tapahtumien tärkeä arabiankielinen lähde. Al-Džabarti kirjoitti tarkasti kuvaillen ensin mamelukki-beiden aiheuttamaa hävitystä, sitä seurannutta Napoléon Bonaparten sotaretkeä Egyptiin sekä sitä edelleen seurannutta Muhammad Alin uudistusten aikaa. Mamelukki-beihin hän suhtautui katkerasti näiden sisäisten kiistojen raunioittaessa Egyptin talouden ja aiheuttaessa laajaa kärsimystä väestölle. Muhammad Alin uudistuksiin hän suhtautui epäillen ja kommentoi tämän albanialaisten sotilaiden häikäilemätöntä käytöstä. Al-Džabarti kuoli vuonna 1825.
Teokset

Al-Džabartin historiankirjoituksellinen pääteos on nimeltään Aja'ib al-athar fi’l-tarajim wa ’l-akhbar. Teos on kronikka, joka käsittelee aikakautta vuosien 1688 ja 1821 välillä. Teos on neljäosainen. Ensimmäiset kolme osaa valmistuivat vuosina 1805–1806 ja neljäs osa sen aiheena olevien vuosien aikana 1806–1821. Ilmeisesti al-Džabarti aikoi vielä jatkaa kronikkaa, mutta jos hän kirjoittikin lisää tekstiä, sitä ei ole säilynyt. Koska al-Džabarti suhtautui kriittisesti Muhammad Aliin, teos oli pitkään kielletty Egyptissä. Sen julkaisu Egyptissä sallittiin vasta 1870-luvulla. Osia julkaistiin sanomalehdessä Misr vuonna 1878 ja koko teos pian khediivi Tawfiqin valtaannousun jälkeen.
Al-Džabartin toinen teos Muzhir al-takdis bi-dhahab dawlat al-Faransis kertoo Egyptin ranskalaismiehityksen alkuvuosista. Teos valmistui vuonna 1801. Al-Džabarti kritisoi ranskalaisia ja esittää osmanit hyvässä valossa. Teos käännettiinkin myös turkiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abd al-Rahman al-Džabarti Wikimedia Commonsissa
A Passenger to Paramaribo

| A Passenger to Paramaribo Jukka Tolonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 1977, Love Studio, Helsinki
 Julkaistu: elokuu 1977
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Christer Eklund
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 40.20
 Levy-yhtiö: Love Records
Jukka Tolosen muut julkaisut
| Crossection 1975 | A Passenger to Paramaribo 1977 | Montreux Boogie 1978 |
A Passenger to Paramaribo on kitaristi  Jukka Tolosen albumi vuodelta 1977.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Tolonen.
Kappaleet > A-puoli

A Passenger to Paramaribo – 5.36
Punks! – 6.30
Tanja – 2.59
Phantastes – 4.35
Kappaleet > B-puoli

Air Rock – 6.00
Dimitri – 6.22
What Went Wrong? – 8.25
Kokoonpano

Jukka Tolonen – kitara, piano
Coste Apetrea – kitara
Christer Eklund – saksofoni
Esa Kotilainen – kosketinsoittimet
Ilkka Hanski – basso
Bill Carson – rummut, laulu
Måns Groundstroem – basso (kappale 4)
Aiheesta muualla

A Passenger to Paramaribo discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Stanislao Poliastri

Stanislao Poliastri (21. huhtikuuta 1681 – 21. maaliskuuta 1763) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. kesäkuuta 1705 ja nimitettiin Rossanon arkkihiippakunnan johtoon 21. toukokuuta 1738. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi kardinaali Luis Antonio Belluga y Moncada. Poliastri erosi tehtävistään arkkipiispana 30. joulukuuta 1761.
Sulo Lonka

Sulo Eelis Lonka (30. syyskuuta 1916 Helsinki – 4. huhtikuuta 1996 Hämeenlinna) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Longan vanhemmat olivat rakennusmestari Vihtori Lonka ja Emma Elisabet Henrikson, aiemmin Karlsson, ja puoliso vuodesta 1941 Sirkka Kummila. Lonka kävi viisi luokkaa Hämeenlinnan yhteiskoulua ja valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta vuonna 1937. Hän meni toimistoinsinööriksi ja työnjohtajaksi hämeenlinnalaiseen Kummilan rakennusliikkeeseen, jossa oli ollut jo harjoittelijana. Yhtiön toimitusjohtaja Longasta tuli vuonna 1945, sen perustajan ja samalla Longan appivanhemman Hilpi Kummilan kuoltua.
Lonka jatkoi Kummilan johdossa aina vuoteen 1978 asti ja oli vielä sen jälkeen neljä vuotta yrityksen hallituksen puheenjohtaja. Hänen johdossaan yrityksestä kehittyi alallaan suurin Kanta-Hämeessä. Se rakensi asuintaloja sekä liike- ja julkisia  kiinteistöjä, kuten kouluja ja esimerkiksi Hattelmalan piirimielisairaalan, mutta myös useita eri alojen tehdasrakennuksia. Yritys osallistui myös Hämeen linnan entisöintiin. Yrityksen puusepäntehdas yhtiöitettiin Kantolan Puutyö Oy:ksi ja se laajensi liiketoimintaansa omalla betonituotetehtaalla. Betonisten ratapölkkyjen valmistus yhtiöitettiin K-Betoni-yhtiöksi. Neuvostoliitossa Longan johtama Kummila oli mukana Kostamuksen rakentamisessa.
Lonka osallistui laajasti rakennusalan yhteistyöhön ja oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1968. Sotilasarvoltaan Lonka oli reservin insinöörimajuri (1967).
Aiheesta muualla

Kevyet mullat Kummilalle – 21 vuotta konkurssihakemuksen jälkeen. Yle, 1.9.2015.
Abd al-Rahman Khan

| Abd al-Rahman Khan |
| --- | --- |
 
Afganistanin emiiri
Valtakausi:  31. toukokuuta 1880 – 1. lokakuuta 1901
Edeltäjä:  Muhammad Aijub Khan
Seuraaja:  Habib Allah Khan

Syntynyt:  n. 1844 Kabul, Afganistanin emiraatti
Kuollut:  1. elokuuta 1901 Kabul, Afganistanin emiraatti
Puoliso:  Babo Jan
Lapset:  Habib Allah Khan Nasr Allah Khan
Suku:  Barakzai
Isä:  Muhammad Afzal Khan
Uskonto:  sunnalaisuus
Abd al-Rahman Khan (lempinimeltään Rautaemiiri, n. 1844 – 1. elokuuta 1901) oli Afganistanin emiiri vuodesta 1880 vuoteen 1901. Brittien tuella toisen afgaanisodan jälkeen valtaan noussut Abd al-Rahman uudisti Afganistania perustamalla nykyaikaisen valtion perustat virkakoneistoineen ja tehden useita sotaretkiä aiemmin autonomisten heimojen ja klaanien alistamiseksi. Valtakausi oli verinen, mutta johti lopulta vahvan keskushallinnon muodostumiseen.
Elämäkerta > Toinen afgaanisota

Abd al-Rahman Khan syntyi vuoden 1844 paikkeilla Kabulissa. Hänen isänsä oli Muhammad Afzal Khan, emiiri Dust Muhammadin vanhin poika. Dust Muhammadin kuoltua vuonna 1863 Afganistan ajautui kuusi vuotta kestäneeseen sisällissotaan hänen poikiensa välillä. Taistelujen osapuolia olivat Afzal Khan, hänen veljensä Muhammad Azam Khan ja yksi Dust Muhammadin nuoremmista pojista Šir Ali Khan. Šir Ali Khan oli Dust Muhammadin itse nimeämä perijä, ja hän kukisti veljiensä armeijat nopeasti. Afzal Khanin poika Abd al-Rahman oli kuitenkin koonnut oman joukon tukijoita, joiden kanssa hänen onnistui syrjäyttää Šir Ali vuonna 1866. Abd al-Rahman nostatti valtaistuimelle ensin isänsä ja tämän kuoltua pian setänsä Azam Khanin. Tällä välin Šir Alin oli kuitenkin onnistunut koota joukkonsa uudelleen brittien ja poikansa Muhammad Jaqub Khanin tuella. Tammikuussa 1869 hän kukisti kilpailijansa, tällä kertaa lopullisesti. Abd al-Rahman joutui pakenemaan Mazar-e Šarifin kautta Venäjän keisarikuntaan.
Šir Alin valtakaudella Venäjän kasvava vaikutusvalta Keski-Aasiassa alkoi uhata brittejä ja heidän hallitsemaansa Intian niemimaata. Tilanne johti lopulta toisen afgaanisodan syttymiseen vuonna 1878. Britit valtasivat maan pääkaupunki Kabulin, mutta muualla maassa tilanne riistäytyi heidän käsistään. Sotilaallisesti he olivat ylivoimaisia, mutta maan hallitseminen olisi edellyttänyt kallista sotilasosastojen jatkuvaa läsnäoloa. Britit halusivat tilannetta ratkaisemaan brittiläismielisen paikallisen vahvan hallitsijan. Vaihtoehdoksi osoittautui Abd al-Rahman, joka oli palannut Afganistaniin. Ensin häntä epäiltiin liian venäläismieliseksi, olihan hän viettänyt vuosia maanpaossa Venäjällä. Lopulta Abd al-Rahmanin onnistui kuitenkin vakuuttaa britit brittimielisyydestään. Muita ehdokkaita ei sitä paitsi juurikaan ollut. Abd al-Rahman nousi valtaistuimelle vuonna 1880, ja britit tasoittivat hänen tietään ennen maasta lähtöään kukistamalla sotilaallisesti esimerkiksi Ghelzait. Abd al-Rahmanille toimitettiin lisäksi rahaa ja nykyaikaisia kiväärejä. Vastineeksi briteille oli annettu oikeus johtaa maan ulkopolitiikkaa.
Elämäkerta > Kuolema

Abd al-Rahman kuoli 1. elokuuta 1901 Kabulissa, jonne hänet haudattiin myöhemmin. Hänen seuraajakseen julistettiin hänen poikansa Habib Allah Khan, ja nyt ensimmäistä kertaa pitkään aikaan Afganistanin historiassa vallanvaihdos sujui ilman ennen tyypillistä eri kilpailijoiden välistä sisällissotaa. Jälkeensä Abd al-Rahman oli jättänyt nykyaikaisen valtion perustan, jonka rajat oli varmistettu kansainvälisin sopimuksin. Hänen seuraajiensa onnistui irtautua brittien hallinnasta ja saavuttaa maalle täysi itsenäisyys myös ulkopolitiikan suhteen.
Abd al-Rahman afgaanisotien aikoina.
Abd al-Rahmanin hauta Bagh-e Zarnegarin puistossa Kabulissa.
Stanhope

Stanhope on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Doug Stanhope (s. 1967), yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä
Philip Dormer Stanhope (1694–1773), englantilainen kreivi, valtiomies ja diplomaatti
Philip Henry Stanhope (1781–1855), Stanhopen 4. jaarli, jonka mukaan on nimetty kasvisuku jaarlinkämmekät (Stanhopea).
Kuvitteellisia henkilöitä

Goodwin Stanhope, televisiosarjan Lost hahmo
Vera Stanhope, televisiosarjan Vera Stanhope tutkii päähenkilö
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sugd

| Sugdin maakunta Вилояти Суғд, Vilojati Sugd  ولایت سغد‎‎ |
| --- | --- |
 Sijainti
 Koordinaatit: 40.27°N, 69.64°E 
Valtio:  Tadžikistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Hudžand (175 400 as., 2016)
Pinta-ala  ():  25 200 km² (3.)
Väkiluku (1.1.2016)  ():  2 511 000 (2.)
 – väestötiheys:  99,6 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  TJ-SU
 
sugd.tj
Sugdin maakunta (tadžikiksi Вилояти Суғд,  Vilojati Sugd; pers. ‏ولایت سغد‎) on ylimmän tason hallinnollinen alue Tadžikistanin luoteisosassa Keski-Aasiassa. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Uzbekistanin neljään alueeseen ja idässä kahteen Kirgistanin alueeseen. Etelässä Sugdin naapurina ovat  suoraan keskushallinnon ohjauksessa olevat piirit (erityisalue).
Sugdin pääkaupunki on Hudžand. Maakunnan pinta-ala on 25 200 neliökilometriä, mikä on 17,7 prosenttia koko Tadžikistanin pinta-alasta. Maan tilastokeskus arvioi maakunnan väkiluvuksi 2,511 miljoonaa (2016). Tämä on 29,4 prosenttia koko tasavallan väestöstä.
Maakunnan osuus Tadžikistanin bruttokansantuotteesta on suuri, vuoden 2010 tietämillä noin kaksi kolmasosaa.[lähde? ]
Alue perustettiin vuonna 1924 Uzbekistanin SNT:n osaksi. Se liitettiin osaksi Tadžikistanin SNT:tä vuonna 1929.[lähde? ]
Sugdin maakunta jakautuu 14 piiriin (tadžikiksi ноҳия, nohija; ven. район, raion)) ja kaupunkeihin.
Maakunnan kaupungeista väkirikkaimmat ovat Hudžand (aiempi Leninabad; 175 400 as., 2016), Istaravšan (61 200 as.), Konibodom (50 400 as.), Isfara (47 800 as.), Pandžakent (41 200 as.) ja Buston (aiempi Tškalov, 30 800 as.).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sugd Wikimedia Commonsissa
Regiony Respubliki Tadžikistan (pdf) (Tilastokirja Tadžikistanin alueista)  2014. Tajstat, stat.tj. Viitattu 11.9.2016. (tadžikiksi), (venäjäksi)
Tadžikistanin aluejako
Dušanbe
Hallinnon alaiset piirit
Hatlon
Sugd
Vuoristo-Badahšan
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: []
Käännös suomeksi
Suomen Valkonauhaliitto

Suomen Valkonauhaliitto (ruots. Förbundet Vita Bandet i Finland) on vuonna 1905 perustettu valtakunnallinen ehkäisevää päihdetyötä tekevä naisjärjestö. Toiminnan perustana on kristillinen arvopohja. Järjestön työ tukee yksilöitä ja perheitä terveeseen ja tasapainoiseen elämään sekä vahvistaa yhteiskunnan tasolla kansalaisia toimimaan päihteettömyyden puolesta. Toiminta kohdistuu koko väestöön, sekä naisiin että miehiin.
Valkonauhaliike on saanut alkunsa Yhdysvalloissa 1870-luvulla ja se tuli Suomeen 1896, jolloin perustettiin ensimmäinen valkonauhayhdistys Turkuun. Alkuaikojen vaikuttajia olivat muun muassa suomalaiset naisasianaiset Aleksandra Gripenberg, Alli Trygg-Helenius ja liiton ensimmäinen matkasihteeri Maria Stenroth, joka tunnetaan myös kirjailijanimellä Marja Salmela. Suomen Valkonauhaliitto perusti eri puolille maata turvakoteja ja yömajoja naisille, lastenkoteja, tyttö- ja poikakoteja ja aloitti nuorisokerhotoiminnan. Liiton aloitteesta Suomeen saatiin ensimmäiset naispoliisit. Järjestön lehti, Valkonauha, on ilmestynyt yhtäjaksoisesti vuodesta 1909.
Suomen Valkonauhaliiton johtavissa tehtävissä on vuosikymmenten kuluessa ollut useita suomalaisia naisvaikuttajia, joista esimerkkinä voi mainita kirkkotekstiilitaiteilija Hanna Loimarannan ja ensimmäisenä Suomessa naiselle myönnetyn kanslianeuvoksen arvonimen saanut Hanna Lönnrot. Suomen Valkonauhaliitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Suomen Valkonauhaliiton keskeisimpiä toimintamuotoja 2020-luvulla ovat perhetyö, yksilötapaamiset ongelmia kohdanneiden kanssa, hoidollinen ryhmätoiminta ja Opiskelijakoti Helsingin Kruununhaassa. Liiton toinen helsinkiläinen paikallisyhdistys, Suur-Helsingin Valkonauha ry, ylläpitää Liisankotia Katajanokalla ja Länsi-Pakilassa. Liitto järjestää yhdessä paikallisyhdistysten kanssa myös seminaaritoimintaa. Liitto tekee myös kohderyhmänsä elämäntilanteiden parantamistoimintaa. Vuonna 2022 on käynnissä STEAn rahoittama AURORA-hanke Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän (Essoten) alueella. Liitolla on paikallisyhdistyksiä Helsingissä, Hämeenlinnassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Oulussa ja Tampereella.
Aiheesta muualla

Suomen Valkonauhaliitto
Fanny von Hertzen, Suomen valkonauhaliikkeen 35-vuotiskertomus (1931)lähde tarkemmin?
15. heinäkuuta

15. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 196. päivä (197. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 169 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Rauni, Rauna
suomenruotsalainen kalenteri: Ragnhild, Ragni, Ragna, Ramona
ortodoksinen kalenteri: Kerkko, Jutta, Vladimir
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Rávdná
vanhemmissa kalentereissa: Bonavent, Elias, Jubiläus, Kotko, Prudentius, Teodora