stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jorge Chávezin kansainvälinen lentoasema

| Jorge Chávezin kansainvälinen lentoasema> Aeropuerto Internacional Jorge Chávez |
| --- | --- |

IATA-koodi:  LIM
ICAO-koodi:  SPJC
Sijainti:  Callao, Peru
Koordinaatit:  12°01′19″S, 077°06′52″W
Tyyppi:  julkinen
Korkeus:  34 m
Liikenneyhteydet
Tärkein keskus ja etäisyys:  Lima, Peru – 11 km
Matkustajamäärä (2018):  23 723 193
Huomioita
Lähteet:  
www.corpac.gob.pe
Jorge Chávezin kansainvälinen lentoasema (IATA: LIM, ICAO: SPJC, aiemmin SPIM) (Aeropuerto Internacional Jorge Chávez) on Perun tärkein lentoasema. Se sijaitsee Callaossa 11 kilometriä maan pääkaupungista Limasta. Satamakaupunki Callaon liikenneyhteydet on integroitu Liman kanssa. Vuoden 2018 aikana lentokentän läpi kulki 23 723 193 matkustajaa. Lentokenttä oli historiallisten lentoyhtiöiden Compañía de Aviación Faucettin ja Aeroperún keskuslentoasema.
Lentokenttä on nimetty perulaisen lentäjän Jorge Chávezin (1887–1910) mukaan.
John Roll

| John McCarthy Roll |
| --- | --- |
 John Roll tammikuussa 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1947 Pittsburgh, Pennsylvania
Kuollut: 8. tammikuuta 2011 (63 vuotta) Casas Adobes, Arizona
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Tuomari (eng. United States federal judge)
Siviilisääty:  Naimisissa
Puoliso:  Maureen (2011)
John McCarthy Roll (8. helmikuuta 1947 – 8. tammikuuta 2011) oli Yhdysvaltain liittovaltion tuomari, joka palveli johtavana tuomarina Arizonan osavaltion tuomioistuinta. Roll kuoli, kun häntä oli ammuttu 19 muun ihmisen rinnalla osallistuessaan "Congress on Your Corner" -tilaisuuteen Safeway-ruokakaupan ulkopuolella La Toscana Village -kauppakeskuksessa, jossa Arizonan osavaltion kongressiedustaja Gabrielle Giffords oli pitämässä puhetta.  Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja John Roberts julkaisi lausunnon mainiten: "Me oikeuslaitoksessa olemme kärsineet kauhean menetyksen, menettäessämme yhden omistamme, tuomari John Rollin."
Aiheesta muualla

John Rollin elämäkerrallinen historia, the Federal Judicial Center -sivustolla. (englanniksi)
Jorge Campos

Jorge Campos vuonna 2016.
Jorge Campos Navarrete (s. 15. lokakuuta 1966 Acapulco, Meksiko) on meksikolainen pelaajauransa lopettanut jalkapalloilija, joka oli huipputason pelaaja sekä maalivahtina että kenttäpelaajana. Hän oli lyhyt maalivahti, vain noin 168 cm pitkä. Lisäksi suuri yleisö saattaa muistaa hänet kirjavista peliasuista.
Camposille tyypillistä oli, että hän saattoi kesken ottelun vaihtaa maalivahdista hyökkääjäksi. Meksikon pääsarjassa hän pelasi UNAM Pumasissa, CF Atlantessa, Cruz Azulissa, UNAL Tigresissä ja Pueblassa. Yhdysvalloissa hän pelasi Los Angeles Galaxyssä ja Chicago Firessä. Kaudella 1989–90 hän teki UNAM Pumasin paidassa 14 maalia.
Meksikon maajoukkueessa Campos pelasi 130 ottelua. Hän pelasi sekä 1994 että 1998 MM-turnauksessa. Vuoden 2003 jälkeen hän on toiminut maajoukkueen apulaisvalmentajana.
John Rosberg

John Rosberg (9. syyskuuta 1891 – 3. kesäkuuta 1960) oli suomalainen insinööri ja Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillinen johtaja joka oli mukana 1930- ja 1940-luvulla äärioikeistolaisessa toiminnassa.
Rosbergin vanhemmat olivat insinööri, Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja Fredrik Rosberg ja Johanna Alvina Witting. Hän oli Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillisenä johtajana ja oli aloitteentekijänä kun Helsingin puhelinverkkoa alettiin automatisoida 1920-luvulla. Ensimmäiset tilaajat yhdistettiin Töölön automaattipuhelinkeskukseen heinäkuussa 1922 ja koko Helsingin kaupungin puhelinverkko saatiin automatisoitua vuoteen 1929 mennessä.
Rosberg oli mukana Aktiva studentförbundetissa ja sen julkaisemassa Svensk Botten-lehdessä. Hän osallistui myös Vapaussodan Rintamamiesliiton toimintaan ja hänellä oli hyvät suhteet kansallissosialistiseen Saksaan. Syyskuussa 1939 liiton aktiivit Rosberg, pankinjohtaja Pehr Norrmén ja liiton julkaiseman Rintamamies-lehden toimittaja Karl Jansson olivat mukana Esko Riekin johtamassa lähetystössä joka vieraili Saksassa. Lähetystö tapasi Heinrich Himmlerin joka kiisti Saksan sopineen elokuussa 1939 Neuvostoliiton kanssa mitään Suomen asemasta. Himmler vaati Suomea hillitsemään vasemmistolehtien kirjoittelua Saksaa ja Hitleriä vastaan, tekemään muutoksia hallitukseen ja lähettämään valtuuskunnan Saksaan neuvottelemaan kauppasopimuksesta. Suomeen palattuaan lähetystö raportoi tuloksettomaksi jäänestä matkastaan ulkoministeri Eljas Erkolle, entiselle presidentille P. E. Svinhufvudille ja Vapaussodan Rintamamiesliiton johdolle.
Rosbergista tuli talvisodan jälkeen Suomalais-saksalaisen seuran hallituksen jäsen ja hän kävi Saksassa uudelleen heinäkuussa 1940. Hänet silloin tavanneen Suomen Berliinin sotilasasiamiehen eversti Walter Hornin mukaan Rosbergilla oli "erinomaiset yhteydet natseihin Saksassa, joiden opit hän suuressa määrin on omaksunut. Yksi uskollisista taistelussa Suomen ja Saksan yhteistyön puolesta". Jatkosodan aikana Rosberg osallistui Samfundet Folkgemenskapin toimintaan ja syksyllä 1944 hän oli Valpon pidättämänä eräiden muiden äärioikeistolaisten johtohenkilöiden kanssa.
Sotien jälkeen John Rosberg oli vielä mukana äärioikeistolaisten suomenruotsalaisten yhteistyöverkostossa, johon kuuluivat hänen lisäkseen Åbo Akademin dosentti Carl Axel Johan Gadolin, Arabian posliinitehtaan johtaja vuorineuvos Carl-Gustaf Herlitz ja Ruotsiin paennut Eric von Born. Verkosto pyrki luomaan yhteyksiä Ruotsin vastaaviin äärioikeistolaisiin piireihin. Rosberg ja Herlitz olivat järjestämässä 1955 ruotsalaisen Rütger Essénin vierailua Helsingin Svenska klubbenilla. Epävirallisen verkoston toiminta hiipui kuitenkin ajan mittaan jäsenten ikääntymisen ja nuoremman polven puuttumisen takia.
John Rosberg oli naimisissa Lyoka Truhartin (1897–1946) kanssa. Lyoka Rosberg vieraili keväällä 1935 Saksassa ja julkaisi matkan kokemuksista kansallissosialismiin myönteiseti suhtautuneen matkakirjan "Ett folk bygger upp" (Söderström & Co, 1936).
Teoksia

Intryck från Tysklands autostrador. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 6. Åbo 1943
Joseph Berchtold

Joseph Berchtold
Joseph Berchtold (6. maaliskuuta 1897 Ingolstadt, Saksa – 23. elokuuta 1962 Herrsching am Ammersee, Saksa) oli ensimmäinen Reichsführer-SS, SA-joukkojen kenraali ja Saksan parlamentin Reichstagin jäsen natsi-Saksan aikana.
Berchtold kävi koulunsa Münchenissä. Keväällä 1915 hän astui rintamapalvelukseen ensimmäisen maailmansodan länsirintamalle. Hän palasi sodasta reservinluutnanttina ja aloitti ekonomiopinnot yliopistossa. Hän työskenteli journalistina ja vuodesta 1923 piti tupakkakauppaa Münchenissä.
Helmikuussa 1920 Berchtold liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen jäsennumerolla 750. Seuraavan vuoden alussa hänet valittiin puolueen kassanhoitajaksi. Hän liittyi myös Ernst Röhmin SA-joukkoihin ja eteni SA-komppanianpäälliköksi 1923.
Adolf Hitler halusi Berchtoldin pienen henkivartiokaartinsa Stosstrupps Adolf Hitleriin. Kaartista muodostui myöhemmin SS. Berchtold osallistui oluttupavallankaappaukseen, jonka epäonnistuttua pakeni Tiroliin, Itävaltaan. Münchenissä hänet tuomittiin poissaolevana vankeuteen.
Pölyn laskeuduttua Berchtold palasi Saksaan 1926 ja otti haltuunsa Münchenin SA:n sekä SS:n johdon Julius Schreckiltä, mutta jo seuraavana vuonna Erhard Heiden otti hänen tehtävänsä SS:n johdossa. Vuodesta 1927 Berchtold työskenteli pääasiallisesti kansallissosialistisen puolueen journalistina ja propagandistina. Seuraavan vuonna hän perusti lehden Der SA-Mann, jonka päätoimittajana hän toimi vuoteen 1938 saakka. Vuodesta 1936 hän oli Reichstagin jäsen.
Toisen maailmansodan jälkeen liittoutuneet vangitsivat Berchtoldin, mutta hänet vapautettiin suhteellisen lyhyen ajan kuluttua. Berchtold kuoli Baijerissa 1962.
Jorge Daponte

| Jorge Daponte> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Argentiina
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1954
Talli(t):  Maserati
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Argentiinan Grand Prix 1954
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1954
Jorge Daponte (5. kesäkuuta 1923, Buenos Aires - 9. maaliskuuta 1963) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja.
Daponte osallistui urallaan kahteen Formula 1 -osakilpailuun Maseratin autolla. Ensimmäisessä (17. tammikuuta 1954 Argentiinan GP:ssä) hän keskeytti vaihdeongelmiin. Toisessa (5. lokakuuta 1954 Italian GP:ssä) hän sijoittui yhdenneksitoista jääden voittajalle kymmenen kierrosta ja ollen kilpailussa viimeinen maaliintulija. Daponte ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa ollen parhaimmillaan neljäs 1954 Pescara Circuit -kilpailussa.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1954 | Jorge Daponte | Maserati A6GCM/250F | Maserati S6 | ARG Kesk. | 500 | BEL | FRA | GBR | GER | SUI | ITA NC | ESP | - | 0 |
Josefin Pettersson

| Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Ruotsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
Josefin Kristin Pettersson (myöh. Fagrell; s. 13. tammikuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen ammattilaistasolla 2000-luvulla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa saavuttaen pronssia 2002 Salt Lake Cityssä. Seuratasolla Pettersson edusti St. Cloudin osavaltionyliopistoa ja Gustavus Adolphus Collegea.
John B. Kuusisto

Juhani Kuusisto, kirjailijanimi John B. Kuusisto (s.  1937 Helsinki ) on suomalainen kirjailija.
Teoksia

Pakokaasu : dekkari. Gummerus 1975
John Joubert (sarjamurhaaja)

John J. Joubert (2. heinäkuuta 1963 – 17. heinäkuuta 1996) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka tuomittiin kahdesta murhasta kuolemaan Nebraskassa ja lisäksi yhdestä murhasta elinkautiseen vankeuteen Mainessa. Hänet teloitettiin Nebraskassa vuonna 1996.
Joubertin vanhemmat erosivat, kun hän oli kuusivuotias. Siitä lähtien hän asui äitinsä kanssa Lawrencen kaupungissa Massachusettsissa. Vuonna 1974 he muuttivat Portlandiin, Maineen.
22. elokuuta 1982 Joubert surmasi 11-vuotiaan Richard Stetsonin Mainessa. Stetsonin vanhemmat tekivät ilmoituksen poliisille, kun hän ei ollut palannut kotiin yöksi. Murhasta epäiltynä pidätettiin väärä henkilö, joka kuitenkin vapautettiin puolentoista vuoden kuluttua. Joubertin toinen uhri oli 13-vuotias Danny Joe Eberle, joka katosi 18. syyskuuta 1983 oltuaan jakamassa Omaha World-Herald -lehteä lähellä Omahaa Nebraskassa. Eberlen ruumis löydettiin kolmen päivän kuluttua. 2. joulukuuta Joubert surmasi viimeisen uhrinsa, Christopher Waldenin, Nebraskassa. Lopulta silminnäkijähavainnot johtivat Joubertin kiinnijäämiseen.
Joubert tunnusti murhat oikeudessa. Hänellä oli psykiatrisia ongelmia, mutta hänen ei todettu olleen tekohetkellä psykoosissa. Hänet tuomittiin Eberlen ja Waldenin murhista kuolemaan, ja hänet oli myös tuomittu vuonna 1990 elinkautiseen Stetsonin murhasta Mainen osavaltiossa. Joubert teloitettiin 17. heinäkuuta 1996 sähkötuolilla.
Aiheesta muualla

Crime Library: John Joubert (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
John Bach

| John Bach> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1946 (ikä 78) Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti  Wales
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Madril (Taru sormusten herrasta)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Bach (s. 5. kesäkuuta 1946 Wales) on walesilaissyntyinen uusiseelantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Peter Jacksonin ohjaamasta Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiasta, jossa hän näytteli Madrilia elokuvissa Kaksi tornia ja Kuninkaan paluu. Bach on näytellyt myös muun muassa Snoutin roolissa elokuvassa Goodbye Pork Pie (1981).
Valikoitu filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1981 | Goodbye Pork Pie | Snout |
| 1981 | Bad Blood – Verilöyly | Bert Cropp |
| 1982 | Taistelurekka | Bone |
| 1982 | Carry Me Back | Winton |
| 1983 | The Lost Tribe | Edward, Max Scarry |
| 1983 | Villihevoset | Jack |
| 1983 | Utu – kosto | Belcher |
| 1984 | Pallet on the Floor | Jack Voot |
| 1984 | Other Halves | Jim |
| 1984 | Heart of the Stag | Shearer |
| 1988 | Georgia | Karlin |
| 1990 | Verivala | Frank Roberts |
| 1990 | Heroes II: The Return | Donald Davidson |
| 1991 | Old Scores | Ewen Murray |
| 1993 | Typhon's People | Daniel Harrington |
| 1993 | Crimebroker | Frank McPhee |
| 1994 | The Last Tattoo | Austin Leech |
| 1997 | 20,000 Leagues Under the Sea | Thierry Arronax |
| 1998 | The Day of the Roses | Tom Weir |
| 2002 | Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia | Madril |
| 2003 | Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu | Madril |
| 2004 | Sodan keskipisteessä | Sir Leigh-Mallory |
| 2005 | Hercules | Creon |
Josefin Olsson

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Naisten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | Laser Radial |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vila Real de Santo António 2008 | E-jolla |  |
|  Hopeaa | Santander 2014 | Laser Radial |  |
Josefin Anna Louise Olsson (s. 23. elokuuta 1989 Nyköping) on ruotsalainen kilpapurjehtija. Hän on saavuttanut olympialaisissa olympiahopeaa Laser Radial -luokassa. Hän on voittanut kerran E-jollien maailmanmestaruuden.
Olsson on kilpaillut kolmissa olympialaisissa. Lontoossa 2012 hän sijoittui 18:nneksi. Rio de Janeirossa 2016 hän oli kuudes. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän nousi finaalilähdön voitollaan hopealle kolmen pisteen päähän kultaa voittaneesta Tanskan Anne-Marie Rindomista.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Olsson on voittanut kultaa E-jollissa vuonna 2008 ja saavuttanut hopeaa Laser Radialissa vuonna 2014.
Jeff Daniels

Jeff Daniels vuonna 2013.
Jeffrey Warren ”Jeff” Daniels (s. 19. helmikuuta 1955 Athens, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko ja näytelmäkirjailija. Hän on esiintynyt sekä teatterissa (mm. Broadwaylla), televisiossa että elokuvissa. Hänen elokuvauransa alkoi Miloš Formanin vuoden 1981 elokuvasta Ragtime – toivon ja vihan aika.
Hän avioitui vuonna 1979 Kathleen Treadon kanssa.
Valikoitu filmografia > Elokuvissa

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | Ragtime – toivon ja vihan aika | Ragtime | P.C. O’Donnell |  |
| 1983 | Hellyyden ehdoilla | Terms of Endearment | Flap Horton |  |
| 1985 | Kairon purppuraruusu | The Purple Rose of Cairo | Tom Baxter / Gil Shepherd |  |
| 1990 | Araknofobia | Arachnophobia | Ross Jennings |  |
| 1993 | Gettysburg | Gettysburg | Joshua Chamberlain |  |
| 1994 | Speed – kuoleman kyydissä | Speed | Harry Temple |  |
| 1994 | Nuija ja tosinuija | Dumb & Dumber | Harry Dunne |  |
| 1996 | Tyttö ja villihanhet | Fly Away Home | Thomas Alden |  |
| 1996 | 101 dalmatialaista | 101 Dalmatians | Roger |  |
| 1999 | Maanmainio marsilainen | My Favorite Martian | Tim O'Hara |  |
| 2002 | Tunnit | The Hours | Louis Waters |  |
| 2002 | Verivelka | Blood Work | Jasper Noone |  |
| 2005 | Good Night, and Good Luck. | Good Night, and Good Luck. | Sig Mickelson |  |
| 2007 | The Lookout | The Lookout | Lewis |  |
| 2009 | State of Play | State of Play | George Fergus |  |
| 2010 | Howl – Huuto | Howl | David Kirk |  |
| 2012 | Looper | Looper | Abe |  |
| 2013 | Quad | Quad | Mickey |  |
| 2014 | Nuija ja tosinuija kaks | Dumb and Dumber To | Harry Dunne |  |
| 2015 | Steve Jobs | Steve Jobs | John Sculley |  |
| 2015 | Yksin Marsissa | The Martian | Teddy Sanders |  |
| 2016 | Outolintu-sarja: Uskollinen | The Divergent Series: Allegiant | David |  |
Valikoitu filmografia > Televisiossa

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Tunteet ilman sanoja | Sweet Nothing in My Ear | Dan Miller | Televisioelokuva |
| 2012–2014 | Newsroom | The Newsroom | Will McAvoy | Päärooli; 25 jaksoa |
Aiheesta muualla

Jeff Daniels Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jeff Danielsin kotisivu (englanniksi)
Janne Korpi

| Janne Korpi |
| --- | --- |
 Janne Korpi Lontoossa 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Janne-Juhani Korpi
Syntynyt: 5. helmikuuta 1986 (ikä 38) Vihti, Suomi
Uran tiedot
Laji:  lumilautailu ja raviurheilu 
Maailmancup
Kaudet:  2003–2018
Voitot:  11
Palkintokorokkeella:  19
 Tietolaatikko päivitetty 23.4.2017 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Arosa 2007 | big air |  |
|  Pronssia | Stoneham 2013 | slopestyle |  |
Janne Korpi (s. 5. helmikuuta 1986 Vihti) on suomalainen uransa jo lopettanut  lumilautailija. Hän on myös raviohjastaja.
Lumilautailijana

Korpi voitti lumikourun nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2005 Sveitsissä. Aikuisten kisoissa Korpi on voittanut kahdesti MM-pronssia: vuonna 2007 big airissa ja vuonna 2013 slopestylessä. Kaudella 2011–2012 Korpi voitti lumilautailun maailmancupin kokonaiskilpailun freestyle-lajeissa (lumikouru, big air ja slopestyle), lumikourussa ja big airissa. Sarjatasolla Korpi edustaa Vihdin lumilautailijoita.
Korpi on osallistunut talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010, 2014 ja 2018. Torinon olympialaisissa (2006) Korpi oli lumikourun 20:s ja Vancouverin olympialaisissa (2010) 24:s. Sotšin olympialaisissa (2014) hän kilpaili slopestylessa ja lumikourussa. Slopestylessä hän sijoittui 18:nneksi.
Urheilutoimittajien valitsema vuoden suomalainen lumilautailija Korpi oli vuonna 2012. Hän lopetti lumilautailu-uransa vuonna 2018.
Raviohjastajana ja hevostenomistajana

Jannen isä Pekka Korpi on eräs menestyneimmistä suomalaisista raviohjastajista. Myös Janne Korpi on ohjastanut hevosia lumilautailu-uransa ohella. Janne Korpi on ohjastanut isänsä valmentamilla hevosilla useita voittoja ravikilpailuissa. Ensimmäinen suurkilpailuvoitto tuli kesällä 2009 Joensuun V75-raveissa. Hän voitti isopalkintoisen Suur-Hollola -ajon heinäkuussa 2022 isänsä valmentamalla Run for Royaltyllä. Janne Korven JJK Sports Oy:n omistama Kinglet Bird ravasi Stochampionatetin voittoon Axevallassa.
Yksityiselämä

Janne seurusteli 2007 taitoluistelijatar Kiira Korven kanssa.
Aiheesta muualla

Janne Korpi Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Jorge Carlos Fonseca

Jorge Carlos Fonseca vuonna 2019.
Jorge Carlos Fonseca (s. 1950) on kapverdeläinen poliitikko, joka edustaa puoluetta "Demokratialiike" (MPD). Vuoden 2011 presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella hän sai 37,4 % äänistä kun vastaehdokas, PAICV-puolueen Manuel Inocêncio Sousa sai 32,8 %. Hänet valittiin  maansa presidentiksi toisella kierroksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jorge Carlos Fonseca Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Pedro Pires | Kap Verden  presidentti 2011-2021 | Seuraaja: José Maria Neves |
Jesse Jokela

| Jesse Jokela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Ulvila,  Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  kolmosvahti
Pituus:  181 cm
Paino:  82 kg
Seura:  Kankaanpään Maila
Tehtävä:  vaihtaja
Pelaajaura
Junioriseurat
-2008 2007:  Ulvilan Pesä-Veikot Kankaanpään Maila
Ammattilaisjoukkueet
2005 2004-2009 2010 2011-2012 2013-:  Laitilan Jyske Ulvilan Pesä-Veikot Ulvilan Pesä-Veikot Hyvinkään Tahko Kankaanpään Maila
Jesse Jokela (s. 7. huhtikuuta 1987 Ulvila) on suomalainen pesäpalloilija, joka edusti kaudella 2013 Kankaanpään Mailaa.
Ura

Ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä Jokela pelasi kaudella 2010 kasvattajaseurassaan Ulvilan Pesä-Veikoissa. Sitä ennen hän oli edustanut Ulvilaa poikien Superpesiksessä, Ykköspesiksessä sekä Superpesiksen karsintasarjassa. Lisäksi hän pelasi kaudella 2007 poikien Superpesiksessä Kankaanpään Mailan joukkueessa. Jokela pelasi myös Suomensarjassa yhden ottelun vuonna 2005 Laitilan Jyskeen joukkueessa. Hän löi kyseisessä ottelussa kuusi juoksua.
Ulvila oli pelannut Superpesiksen karsintasarjassa jo vuosina 2006, 2007 ja 2008, mutta vuodeksi 2010 seura pääsi vihdoin Superpesikseen. Jokela pelasi vuonna 2010 Ulvilan joukkueessa 32 ottelua Superpesistä. Hänet palkittiin kauden tulokkaana. Ulvilan tiputtua sarjasta Jokela siirtyi kaudeksi 2011 Hyvinkään Tahkoon. Tahkossa hän pelasi kaksi kautta, joiden aikana hän pelasi 56 ottelua Superpesiksessä, toi niissä yhteensä 36 juoksua ja löi 189 kärkilyöntiä. Jälkimmäisellä kaudella Jokelan rooli vakiintui ykköskärjen vaihtajaksi. Jokela kärsi kauden 2012 pudotuspeleissä nivusvammoista.
Kaudeksi 2013 Jokela vaihtoi Kankaanpään Mailaan. Hän pelasi runkosarjassa 21 ottelua, joissa hän löi yhdeksän ja toi kuusi juoksua sekä saavutti 63 kärkilyöntiä. Jokela pelasi kauden aikana sekä vaihtajana, kotiuttajana että jokerina. Jokela loukkaantui ottelussa Koskenkorvan Urheilijoita vastaan. Hänen poissaolonsa kesti noin kolme viikkoa.
Jokela pelaa kolmosvahtina sekä vaihtajana. Hänet valittiin Satakunnan vuoden miespesäpalloilijaksi 2010. Jokela on avoliitossa ja asuu Porissa.
Saavutukset

Superpesiksen vuoden tulokas: 2010
Tilastot > Superpesis-ura

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Joukkue | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit |
| 2010 | UPV | 26 | 1 + 1 | 13 | 111 |
| 2011 | Tahko | 30 | 2 + 3 | 17 | 94 |
| 2012 | Tahko | 26 | 2 + 4 | 19 | 90 |
| 2013 | KaMa | 21 | 0 + 9 | 6 | 63 |
Joloksentie

Joloksentie on Oulussa sijaitseva Suomen tieverkkoon kuuluva pohjois–eteläsuuntainen yhdystie, joka yhdistää Ylikiimingin ja Joloksen kaupunginosat valtatiehen 20. Tien pituus on noin 21 kilometriä, se on koko matkaltaan kaksikaistainen ja päällystetty. Tie on numeroitu yhdystieksi 8341. Aikaisemmin tie on ollut osa seututie 834:ää, jonka nykyinen linjaus kulkee Muhoksen ja Ylikiimingin taajaman välillä.
Suurimmalla osalla tietä nopeusrajoitus on 80 kilometriä tunnissa.
Tie alkaa haarautumalla seututeiden 833 ja 836 risteyksessä Ylikiimingin taajamassa, ylittää Kiiminkijoen ja johtaa Kirkkosaaren halki koilliseen Kääriänperään ja Säävälään, josta se jatkuu pohjoiseen Jolokselle sivuten Jolosjärveä. Jolokselta tie johtaa luoteeseen, ja tielinjaus muuttuu mutkaiseksi. Tien profiilissa on viimeisellä osuudella useita jyrkkiä mutkia sekä nousuja ja laskuja. Tie liittyy valtatiehen 20 Mannilassa Arkalan länsipuolella.