Etninen profilointi
Etnistä profilointia käsittelevä tutkimus > Yhdysvallat

Historian saatossa ovat useat rodullistettuun vähemmistöön luokitellut henkilöt Yhdysvalloissa kertoneet poliisin kohdistaneen heihin tarpeetonta ja epäoikeudenmukaista profilointia etenkin liikennevalvonnan yhteydessä. Tämä herätti tutkijoiden mielenkiinnon 1990-luvulla, minkä jälkeen Yhdysvalloissa on tehty useita tutkimuksia rodullistetusta profiloinnista. Suurin osa ilmiötä käsittelevistä tutkimuksista on keskittynyt poliisin harjoittamaan liikennevalvontaan. Useat tutkimustulokset osoittavat, että tummaihoiset ja latinalaisamerikkalaiset joutuvat valkoihoisia useammin pysäytysten, etsintöjen sekä erilaisten henkilö- ja ajoneuvotarkastuksien kohteeksi liikennevalvonnan yhteydessä. Esimerkiksi Bureau of Justice Statisticsin vuonna 2008 tekemän The Police-Public Contact Surveyn mukaan tummaihoiset (12,3 %) joutuvat valkoihoisia kolme kertaa (3,9 %) ja latinalaisamerikkalaisia kaksi kertaa (5,8 %) todennäköisemmin henkilötarkastusten kohteeksi liikennevalvonnan yhteydessä. Eroja löydettiin myös poliisien antamissa sakoissa, sillä aineiston mukaan latinalaisamerikkalaiset (63 %) ja tummaihoiset (58 %) saavat liikennesakkoja valkoihoisia huomattavasti paljon enemmän (53 %).
Myös Stanfordin yliopiston tekemän tutkimuksen mukaan tummaihoisten ja latinalaisamerikkalaisten todennäköisyys joutua liikennepysäytysten yhteydessä tarkemman tutkinnan kohteeksi on huomattavasti paljon suurempi kuin valkoihoisten. Tulosten mukaan poliisi pysäyttämistä henkilöistä tutkinnan kohteeksi joutui 5,4 % tummaihoisista ja 4,1 % latinalaisamerikkalaisista, mutta vain 3,1 % valkoihoisista. Tutkijoiden mukaan viranomaiset harjoittavat kaksinaismoralismia päättäessään keneen he kohdistavat tarkempia etsintöjä, sillä tummaihoisten ja latinalaisamerikkalaisten kohdalla etsintöjen perusteeksi käytetään huomattavan paljon vähemmän todistusaineistoa kuin muiden kohdalla. Itse asiassa tummaihoisiin ja latinalaisamerikkalaisiin kohdistuneiden tarkastusten yhteydessä paljastui huomattavan paljon vähemmän laittomuuksia kuin valkoihoisten kohdalla. Tutkimusaineistona käytettiin Pohjois-Carolinan poliisin vuosina 2009–2014 ylläpitämästä rekisteriaineistosta, joka koostui 4,5 miljoonasta liikennepysäytyksestä, joihin oli kirjattu pysäytettyjen ihmisten etninen tausta, ikä ja sukupuoli sekä poliisin kirjoittamat perustelut pysäytyksille. Tilastolliset testit osoittivat vahvaa näyttöä siitä, että poliisi harjoittaa perusteetonta rodullista syrjintää Yhdysvalloissa. Analyysissa hyödynnettiin kahden vakiintuneen tilastollisen testin lisäksi tutkijoiden kehittämää uutta tilastollista työkalua, jonka avulla on tarkoitus tunnistaa rodullistettu profilointi poliisin tekemissä liikennepysäytyksissä. Tällä hetkellä tutkijat keräävät lisää aineistoa muista osavaltioista voidakseen tarkastella ilmiötä koko maanlaajuisesti sekä testatakseen uuden tilastollisen työkalun toimivuutta.
Yhdysvalloissa on tehty myös useita tutkimuksia, joissa on tiedusteltu kansalaisten näkemyksiä rodullistetusta profiloinnista. Reizel ja Piquero tutkivat (2006) New Yorkissa asuvien käsityksiä ja kokemuksia etnisestä profiloinnista. Tulosten mukaan omakohtaiset kokemukset vaikuttavat sekä näkemykseen poliisista että kokemukseen rodullistetun profiloinnin kohteeksi joutumisesta. Ensinnäkin tutkimus osoitti, että vastaajan rodulla oli merkitystä tulosten kanssa, sillä “ei-valkoihoiset” (non-whites) uskoivat joutuneensa huomattavasti enemmän rodullistetun profiloinnin kohteeksi kuin valkoihoiset (whites) vastaajat. Yksilöt, jotka olivat kokeneet epäoikeudenmukaisuutta tai joilla oli huonoja kokemuksia poliisista kokivat joutuneensa huomattavasti paljon enemmän rodullistetun profiloinnin kohteeksi kuin ne, joilla ei ollut huonoja kokemuksia. Myös käsitykset ilmiöt laajuudesta vaihtelivat kokemusten mukaan, sillä kohtaamiset New Yorkin poliisin kanssa lisäsivät näkemystä, jonka mukaan etninen profilointi on hyvin yleistä.