stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viisi legendaa
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomalainen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Chris Pine | Jon-Jon Geitel | Pakkasukko |
| Jude Law | Joonas Saartamo | Pitch Pikimusta (Mörkö) |
| Alec Baldwin | Markus Bäckman | Pohjola (Joulupukki) |
| Hugh Jackman | Tuukka Leppänen | Pääsiäispupu |
| Isla Fisher | Saara Aalto | Hammas (Hammaskeiju) |
| Dakota Goyo | Erik Carlson | Jamie Bennett |
| Georgie Grieve |  ? | Sophie Bennett |
Aiheesta muualla

Viisi legendaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Viisi legendaa Elonet.
Martti Viitasalo

| Martti Viitasalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. elokuuta 2001 (ikä 23)
Pesäpalloilija
Sisäpelirooli:  Lyöjäjokeri
Seura:  Pattijoen Urheilijat
Pelaajaura
Junioriseurat
-:  Alajärven Ankkurit
Ammattilaisjoukkueet
2019-:  Alajärven Ankkurit Pattijoen Urheilijat
Martti Viitasalo (s. 23. elokuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Miesten Superpesiksessä Pattijoen Urheilijoita.
Viitasalo siirtyi kaudeksi 2022 Pattijoen Urheilijoihin Alajärven Ankkureista
Weiner

Weiner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anthony Weiner (s. 1964), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Jennifer Agnes Weiner (s. 1970), yhdysvaltalainen kirjailija
Leó Weiner (1885–1960), unkarilainen säveltäjä ja musiikkipedagogi
Matthew Weiner (s. 1965), yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja
Ron Weiner, yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja
Wolle Weiner (1913–1963), suomalainen lavastaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Walpole

Walpole viittaa muun muassa seuraaviin:
Walpole, kaupunki yhdysvaltojen Massachusettsissa
HMS Walpole, Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä
Sukunimi

Robert Walpole (1676–1745), brittiläinen valtiomies
Horace Walpole (1717–1797), englantilainen taidehistorioitsija, kirjailija ja poliitikko
Hugh Walpole (1874–1941), englantilainen kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Walpole”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Martin Hindorff

Martin Hindorff Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Ruotsin MayBe VII veneen miehistönä
| Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Maa:   Ruotsi> .Miesten purjehdus |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 6mR |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 6mR |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 6mR |  |
Martin Leonard Hindorff (30. maaliskuuta 1897 Nyköping – 5. maaliskuuta 1969 Tukholma) oli ruotsalainen purjehtija. Hän voitti kuuden metrin luokassa kultaa kesäolympialaisissa 1932 ja sai lisäksi pronssia sekä kesäolympialaisissa 1936 että 1948.
Hindorff kilpaili kuuden metrin luokassa myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 sijoittuen neljänneksi.
Walmis Westerlund

Walmis Westerlund (1872 Varkaus – 11. huhtikuuta 1898 Berliini, Saksa) oli suomalainen Porin kauppakoulun johtaja ja kaupallisen alan oppikirjojen tekijä.
Westerlund kävi Kuopion lyseon ja sen jälkeen Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Hän oli jonkin aikaa Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa Helsingissä kunnes hänet valittiin vuonna 1895 Porin kauppakoulun johtajaksi.
Westerlund ajoi 1890-luvun puolivälissä korkeamman asteen suomenkielisen kauppaoppilaitoksen perustamista Suomeen. Hän kirjoitti aiheesta artikkeleita Valvoja-lehteen sekä Päivälehteen ja kiersi myös ympäri maata esittelemässä hanketta liike-elämän edustajille. Vuonna 1897 päätettiinkin perustaa osakeyhtiö Helsinkiin perustettavaa suomenkielistä korkeampaa kauppaopistoa varten. Yhtiön perustamiskokous oli huhtikuussa 1898 viisi päivää sen jälkeen kun Westerlund oli kuollut keuhkotautiin Berliinissä. Westerlund oli matkustanut syksyllä 1897 tutustumaan eurooppalaiseen kauppaopetukseen eri maissa valtion matka-apurahan saatuaan. Hän sairastui matkan aikana Genovassa Italiassa ja vietti koko talven Välimeren rannalla. Keväällä hän aikoi palata Suomeen mutta matka katkesi Berliinissä.
Westerlundin kuoleman jälkeen uusi oppilaitos Suomen Liikemiesten Kauppaopisto aloitti kuitenkin toimintansa syyskuussa 1898 ja sen johtajana oli aluksi Kaarlo Brofeldt ja sitten Kyösti Järvinen.
Teoksia

Suomalainen kauppakirjeenvaihto : Rotschildin käsikirjan mukaan suomeksi sovitettu. Otava, Kuopio 1893, 2. painos 1904
Kaksinkertaisen kirjanpidon alkeet. Otava 1895, 2. painos 1901
Lyhykäinen tilinote- eli konttokurantti-oppi. Otava, Kuopio 1896
Sananen muutamista Itävallan ja Saksan kauppaopistoista teoksessa Kertomus Porin kauppaopiston vaikutuksesta sen neljäntenä lukuvuonna 1895-1896. Andersin, Pori 1896
Kauppaopetuksesta. Sisältää 1. Nykyiset kauppaoppilaitoksemme. 2. Korkeammista kauppaoppilaitoksista ulkomailla sekä ehdotus sellaisen perustamisesta Suomeen. Helsinki 1897
Viiratsi

| Viiratsi |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Viiratsin entinen kunta
 Koordinaatit: 58°21′30″N, 25°38′30″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Viljandimaa
Kunta:  Viljandin kunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  pienkauppala
Pinta-ala  (entinen kunta):  
 – Kokonaispinta-ala:  215,02 km²
Väkiluku (2010)  (entinen kunta):  3 729
 
 www.viiratsi.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viiratsi (saks. Wieratz) on pienkauppala ja entinen kunta Viljandimaan maakunnassa, Virossa. Pienkauppala kuuluu Viljandin kuntaan ja sijaitsee Viljandin kaupungin välittömässä läheisyydessä kaupungin itäpuolella.
Entinen kunta

Vuonna 2013 muodostettiin Viljandin kunta, johon liitettiin Viiratsin, Paistun, Pärstin ja Saarepeedin kunta. Viiratsi oli Juankosken ystävyyskaupunki.
Entinen kunta > Kylät

Viiratsin tärkein asutuskeskus oli noin 1 350 asukkaan Viiratsin pienkauppala (alevik), jonka lisäksi kuntaan kuuluu 21 kylää: Jõeküla, Kibeküla, Kuudeküla, Loime, Mäeltküla, Mähma, Rebaste, Ridaküla, Ruudiküla, Saareküla, Surva, Tusti, Tõnuküla, Tänassilma, Uusna, Valma, Vana-Võidu, Vanavälja, Vardja, Vasara ja Verilaske.
Entinen kunta > Väestö

Kunnan asukasluku oli 3 729 (2010), pinta-ala 215,02 neliökilometriä ja asukastiheys 17,3 asukasta neliökilometrillä.
Vuonna 2011 Viiratsin kunnassa oli 3 461 asukasta, joista 3 276 (94,7 %) oli virolaisia, 120 (3,5 %) venäläisiä ja 66 (1,9 %) muita kansallisuuksia.
Viiratsilaisia henkilöitä

Johan Laidoner
Martin Herem

| Martin Herem |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1973 (ikä 50) Tallinna
Kansalaisuus:  Viro
Ammatti:  upseeri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Viro
Palvelusvuodet:   1992–
Komentajuudet:  Kaitsevägi (2018–)   Kaitseväen pääesikunnan päällikkö   (2016–2018)   Viron maanpuolustuskorkeakoulu (2013–2016)   Koillinen sotilaspiiri (2008–2011)
Taistelut ja sodat:  Irakin sota
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Kunniamerkit:  Kotkaristin II luokan ansiomerkki   Pronssitähti
Ylennykset:  aliluutnantti (1996)  luutnantti (2000)  kapteeni (2003)  majuri (2006)  everstiluutnantti (2009)  eversti (2013)  prikaatikenraali (2017)  kenraalimajuri (2018)  kenraaliluutnantti (2021)
Joukko-osasto:  Kuperjanovin jalkaväkipataljoona   Tarton erillinen jalkaväkipataljoona
Martin Herem (s. 17. joulukuuta 1973) on virolainen kenraaliluutnantti, joka toimi Viron puolustusvoimien eli Kaitseväen komentajana 5. joulukuuta 2018 lähtien. Hän seurasi tehtävässä Riho Terrasta. Ennen puolustusvoimain komentajuutta Herem oli Viron puolustusvoimien pääesikunnan päällikkönä vuosina 2016–2018.
Herem on vuodesta 1918 alkava Viron tasavallan historian ensimmäinen puolustusvoimain komentaja, joka on koko sotilasuransa palvellut vain Viron asevoimissa.
Herem ilmoitti tammikuussa 2024 eroavansa asemastaan, vaikka hänen komentajanpestiään oli jäljellä puolitoista vuotta. Heremin mukaan oli ”oikea aika” erota ja hallitus oli pidentänyt hänen kauttaan aiemmin kahdella vuodella.
Myös Viron asevoimien varakomentaja Veiko-Vello Palm ilmoitti maaliskuussa eroavansa. Heremin seuraajaksi oli nostettu yllättäen eversti Andrus Merilo, joka ohitti valinnassa yhdeksän kenraalia. Palm haukuttiin ja nolattiin iltapäivälehti Õhtulehdessä nimettömiksi jääneiden asevoimien edustajien haastattelussa.
Léon Gambetta -luokka

| Léon Gambetta -luokka |
| --- | --- |
 Piirros alusluokan aseistuksesta ja suojasta

Tekniset tiedot
Uppouma:  12 351 t (suunniteltu)
Pituus:  146,45 m (vesiraja)
Leveys:  21,41 m
Syväys:  8,05 - 8,41 m
Koneteho:  28 500 ihp
Nopeus:  22,5 solmua
Miehistöä:  728 821 (sodan ajan lippulaivana)
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 193 mm/40 Mle 1893/96 -tykkiä kaksoistorneissa 16 × 164 mm/45 Mle 1893/96  -tykkiä 24 × 47 mm tykkiä 2 × 37 mm  tykkiä 2 × 450 mm torpedoputkea
Léon Gambetta -luokka oli Ranskan laivaston kolmen ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistetun panssariristeilijän muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Léon Gambetta | Arsenal de Brest | tammikuu 1901 | 26. lokakuuta 1901 | heinäkuu 1905 | upotettu 27. huhtikuuta 1915 |
| Jules Ferry | Arsenal de Cherbourg | elokuu 1901 | 23. elokuuta 1903 | syyskuu 1905 | myyty romutettavaksi 1928 |
| Victor Hugo | Arsenal de Lorient | maaliskuu 1903 | 30. maaliskuuta 1904 | 1907 | myyty 1930 |
Martin Hubmann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Martin Hubmann (oikealla) junireiden MM-kilpailuissa 2009. |  Martin Hubmann (oikealla) junireiden MM-kilpailuissa 2009. |  Martin Hubmann (oikealla) junireiden MM-kilpailuissa 2009. |  |
Maa:  Sveitsi
Miesten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Trentino 2014 | sprinttiviesti |  |
|  Hopeaa | Inverness 2015 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Strömstad 2016 | sprinttiviesti |  |
|  Pronssia | Tartto 2017 | sprinttiviesti |  |
|  Pronssia | Doksy 2021 | sprinttiviesti |  |
|  Pronssia | Doksy 2021 | viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Falun 2012 | viesti |  |
|  Kultaa | Jeseník 2016 | viesti |  |
|  Pronssia | Palmela 2014 | sprintti |  |
|  Pronssia | Jeseník 2016 | sprinttiviesti |  |
Martin Hubmann (s. 14. toukokuuta 1989 Eschlikon) on sveitsiläinen suunnistuksen maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 171 senttimetriä pitkä ja 61 kilogrammaa pitkä Hubmann edustaa norjalaista Kristiansand OK:ta ja kotimaansa OL Regio Wiliä.
Hubmann saavutti nuorten MM-kilpailuissa yhden viestihopean ja kolme henkilökohtaista pronssia vuosina 2007 ja 2009. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2013 ja sijoittui sprintissä 22:nneksi. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Italiassa hän voitti kultaa sprinttiviestissä ja sijoittui henkilökohtaisessa sprintissä kymmenenneksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa sprintissä ja sijoittui sprinttiviestissä neljänneksi. Vuonna 2016 Hubmann saavutti MM-hopeaa sprinttiviestissä ja sijoittui sprintissä yhdeksänneksi. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa tuloksena oli pronssi sprinttiviestistä ja yhdeksäs sija sprintistä. Vuoden 2021 MM-kilpailuissa Hubmann saavutti pronssia sprinttiviestissä ja viestiss..
EM-kilpailuissa Hubmann on saavuttanut viestikullan vuosina 2012 ja 2016 sekä pronssia sprintissä 2014 ja sprinttiviestissä 2016. Keskimatkalla hän on parhaimmillaan sijoittunut kahdeksanneksi vuonna 2016.
Myös Hubmannin isoveli Daniel Hubmann on suunnistaja. Daniel Hubmann on voittanut seitsemän maailmanmestaruutta ja neljä Euroopan-mestaruutta.
Wireless HD

WirelessHD joka tunnetaan myös nimellä WiHD (Wireless High Definition) on langattoman digitaalisen käyttöliittymän seuraava sukupolvi kulutuselektroniikan alalla. Monet merkittävät kulutuselektroniikan tuottajat ovat yhdistäneet voimansa kehittääkseen WirelessHD tekniikkaa. Mukaan ovat lähteneet mm. LG Electronics, Matsushita Electric Industrial (Panasonic), Samsung Electronics, Sony Corporation sekä Toshiba Corporation.
WirelessHD standardi mahdollistaa pakkaamattoman teräväpiirtokuvan sekä monikanavaäänen digitaalisen lähettämisen lähettimestä vastaanottimeen. WirelessHD:n tämänhetkinen kehitysaste operoi 60 GHz:n taajuudella pystyen kuljettamaan sekä tämän hetkiset että todennäköisesti myös tulevaisuuden HD signaalit. Tällä hetkellä suuren toimintataajuutensa takia WirelessHD tekniikka vaatii suoran näköyhteyden lähettäjän ja vastaanottimen välille. Tämä ei käytön kannalta toisi kuluttajalle sitä vapautta, johon standardilla juuri pyritään. Tämä onkin yksi isoista haasteista joita kehittäjäryhmällä on ratkaistavanaan. Ensimmäisten markkinoille julkaistavien laitteiden tavoitteena on kuitenkin tarjota 10 metrin kantama ilman suoraa näköyhteyttä.
Tekniikka on suunniteltu ja optimoitu näyttölaitteen langattomaan kytkemiseen. Sen ensimmäisen sukupolven toteutuksen tiedonsiirtonopeus vaihtelee 2–5 Gbps välillä käytettäessä mm. tietokoneiden ja kannettavien laitteiden (kuten kämmentietokone) kanssa. Teknologian teoreettinen nopeus voi nousta jopa 20 Gbps asti mahdollistaen korkeampien tarkkuuksien skaalaamisen sekä paremman värisyvyyden.
WirelessHD standardin päätarkoituksena on tarjota kuluttajalle lisää vapautta kodin viihde-elektroniikan kytkemiseen. Teknologia vähentäisi huomattavasti kaapelointia ja mahdollistaisi myös sen että lähdelaitteiden kuten DVD:n ei tarvitsisi olla sijoitettuna näyttölaitteen läheisyyteen.
Kehittäjäryhmän tavoitteena on saada standardi tuotantovalmiiksi 2007 kevääseen mennessä.
WirelessHD käyttää UWB (Ultra WideBand) modulointimenetelmää.
Aiheesta muualla

WirelessHD (Arkistoitu – Internet Archive)
Wanda Panfil

| Mitalit> Maa:   Puola.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Puola> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1991 | maraton |  |
Wanda Marianna Panfil (s. 26. tammikuuta 1959) on puolalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti maataan kesäolympialaisissa vuosina 1988 ja 1992. Molemmilla kerroilla hän sijoittui maratonilla 22:nneksi.
Panfil voitti naisten maratonin maailmanmestaruuden yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Tokiossa 1991.
Panfil voitti Puolan-mestaruuden 3 000 metrillä vuosina 1984 ja 1987, 5 000 metrillä 1985 ja 1987–1989, maastojuoksussa vuosina 1981, 1984, 1985 ja 1987, 20 kilometrin tiejuoksussa 1988 ja maratonilla 1988. Hänet valittiin Puolan vuoden naisurheilijaksi vuosina 1990 ja 1991.
Panfil voitti Lontoon (1990), Nagoyan (1990), New Yorkin (1990) ja Bostonin (1991) maratonit.
Panfil on ollut naimissa meksikolaisen kestävyysjuoksijan Mauricio Gonzálezin kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 m: 4.15,40 (1982)
3 000 m: 8.52,07 (1990)
5 000 m: 15.41,29 (1989)
10 000 m: 31.53,83 (1991)
Puolimaraton: 1.13.01 (1992)
Maraton: 2.24.18 (1991)
Vsevolod Pudovkin

Vsevolod Pudovkin
Vsevolod Illarionovitš Pudovkin (ven. Всеволод Илларионович Пудовкин, 28. helmikuuta (J: 16. helmikuuta) 1893 Penza, Venäjä – 30. kesäkuuta 1953 Riika, Latvian SNT) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja, joka uudisti elokuvan kertomistapaa. Pudovkin oli aikansa huomattavia mykkäelokuvien tekijöitä Sergei Eisensteinin ja Oleksandr Dovženkon ohella. Sekä Eisenstein että Pudovkin olivat tärkeimpiä montaasiteorian kehittäjiä. He molemmat esittivät elokuvissaan vallankumouksen sanomaa, mutta he tekivät sen eri näkökulmista. Eisenstein keskittyi suurten ihmisjoukkojen kuvaamiseen, kun taas Pudovkinin elokuvissa tapahtumat kerrotaan yksittäisen ihmisen näkökulmasta.
Pudovkin syntyi Penzassa vuonna 1893 ja muutti vanhempiensa kanssa Moskovaan. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa fysiikkaa ja kemiaa, kunnes ensimmäinen maailmansota keskeytti opiskelut. Pudovkin liittyi armeijaan ja haavoituttuaan taistelussa hän joutui saksalaisten sotavangiksi 1915. Pudovkin onnistui pakenemaan vankileiriltä vuonna 1918 ja palasi Moskovaan. Sen jälkeen hän työskenteli kemistinä, mutta nähtyään D. W. Griffithin elokuvan Suvaitsemattomuus hän innostui elokuvista. Pudovkin alkoi opiskella kuvausta ja pari vuotta myöhemmin pääsi Lev Kulesovin oppiin. Vuonna 1925 hän alkoi tehdä ensimmäistä omaa elokuvaansa, Aivojen mekanismia. Ennen sen julkaisua hän ehti tehdä farssikomedian Shakkikuume Moskovassa järjestetystä šakkiturnauksesta ja näytelmäelokuvan Äiti.
Mykkäelokuvat Pietarin viimeiset päivät ja Myrsky yli Aasian vahvistivat Pudovkinin asemaa elokuvan mestareiden joukossa. Hän myös näytteli muutamissa elokuvissaan sivuosan rooleja. Pudovkinin uraan tuli tauko, kun hän loukkaantui vuonna 1935 auto-onnettomuudessa, jossa kuoli hänen käsikirjoittajansa Natan Zarhi. Palattuaan työhönsä Pudovkin huomasi puoluekoneiston rajoittavan elokuvien tekoa ja hän sai ohjattavakseen lähinnä propagandistisia elokuvia. Pudovkin joutui vaikeuksiin puoluesensuurin kanssa huolimatta siitä että hän oli kommunistipuolueen jäsen ja saanut kahdesti Stalinin elokuvapalkinnon. Hänen elokuvansa Amiraali Nakimov hyllytettiin kolmen vuoden ajaksi, kunnes Pudovkin suostui tekemään elokuvaan vaaditut leikkaukset.
Hänen tunnetuimmat äänielokuvansa ovat Karkuri ja Suvorov. Samoin kuin mykkäelokuvien kohdalla Pudovkin korosti myös äänielokuvissa leikkauksen tärkeyttä.
Ohjaustyöt

Shakkikuume (Шахматная горячка, 1925)
Äiti (Мать, 1926)
Aivojen mekanismi (Механика головного мозга, 1926)
Pietarin viimeiset päivät (Конец Санкт-Петербурга, 1927)
Myrsky yli Aasian (Потомок Чингис-Хана, 1928)
Karkuri (Дезертир, 1932)
Liekkien vallassa (Минин и Пожарский, 1939)
Suvorov (Суворов, 1941)
Amiraali Nahimov (Адмирал Нахимов, 1946)
Kolmas kohtaaminen (Три встречи, 1948)
Taistelu taivaasta (Жуковский, 1950)
Kotiinpaluu (Возвращение Василия Бортникова, 1953)
Aiheesta muualla

Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Kazimir Malevitš  1913 tai 1920–1930.
Artikkelit
Abstrakti taide | Agitaatioposliini | Kulkukoiran kellari | Mir iskusstva | Venäläinen formalismi | Voitto auringosta
Suuntaukset
Akmeismi | Futurismi | Konstruktivismi | Suprematismi | Venäläinen symbolismi | Zaum
Tekijät
Anna Ahmatova | Aleksanteri Ahola-Valo | Natan Altman | Mihail Bahtin | Léon Bakst | Andrei Belyi | Nikolai Berdjajev | Ivan Bilibin | Aleksandr Blok | Joseph Brodsky | Marc Chagall | Sonia Delaunay | Sergei Djagilev | Sergei Eisenstein | Pavel Filonov | Mihail Fokin | Naum Gabo | Nikolai Gumiljov | G. I. Gurdjieff | Daniil Harms | Thomas de Hartmann | Velimir Hlebnikov | Wassily Kandinsky | El Lisitski | Anatoli Lunatšarski | Vladimir Majakovski | Kazimir Malevitš | Osip Mandelštam | Vsevolod Meyerhold | Kuzma Petrov-Vodkin | Vsevolod Pudovkin | Aleksandr Rodtšenko | Nicholas Roerich | Olga Rozanova | Konstantin Somov | Dmitri Šostakovitš | Vladimir Tatlin | Marina Tsvetajeva | Pjotr Demjanovitš Uspenski | Dziga Vertov
Vsevolod Pudovkin Elonetissä.
Vsevolod Pudovkin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wireless Valley

Wireless Valley on Tukholman pohjoispuolisen Kistan alueen teknologiakeskus, jossa on runsaasti tietotekniikkayrityksiä. Nimi on kopioitu Kalifornian Piilaaksosta. Ericsson on alueen ydintoimija.
Muita langattomia laaksoja

Wireless Valley-termin nosti esiin vuonna 1990 Virginia Tech-korkeakoulun professori Ted Rappaport. Hän pyrki kokoamaan Appalakkien ja Blue Ridge-vuorten väliseen laaksoon langattoman tietoliikenteen tutkimuskeskittymän. Hän perusti myöhemmin Teksasin Austiniin Wireless Valley Communicationsin, joka toi termin laajempaan tietoon. San Diegossa on kolmas yhdysvaltalainen "langaton laakso".
Suomessa Nokiaa tukeva tutkimus on luonut Espoosta "Wireless Valleyn".
Wayne Thompson

| Wayne Thompson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1960 (ikä 64) Toronto, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  72 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–1990
Seurat:  Kalamazoo Wings (IHL)   Flint Generals (IHL)   Nova Scotia Voyageurs (AHL)   HC Sierre (NLB)  Adirondack Red Wings (AHL)   KalPa (SM-liiga)   SC Herisau (NLB)   Jokerit (SML)   EHC 80 Nürnberg (Saksa 2)   St. Thomas Wildcats (CoHL)  Brantford Smoke (CoHL)
Wayne Thompson (s. 15. kesäkuuta 1960) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi suurimman osan urastaan Euroopassa. Hänen pelivuosiensa aikana Thompsonin mitoiksi ilmoitettiin 175 senttimetriä ja 71 kilogrammaa, mutta pienestä koostaan huolimatta Thompson onnistui luomaan varsin menestyksekkään uran Euroopan kaukaloissa.[lähde? ]
Ura

Wayne Thompson saapui Suomeen KalPan testattavaksi syksyllä 1985 sveitsiläisestä HC Sierre -joukkueesta ja saikin nopeasti loppukauden kestävän sopimuksen kuopiolaisseuraan. Tämä nuoruusvuosinaan muun muassa Wayne Gretzkyn kanssa pelannut kanadalainen takoi heti ensimmäisellä kaudellaan peräti 58 maalia ja antoi 45 maaliin johtanutta syöttöä auttaen KalPaa nousemaan kauden päätteeksi SM-liigaan. Thompsonin teholukemat jäivät vain pisteen päähän silloisesta ykkösdivisioonan piste-ennätyksestä.[lähde? ]
Thompson jatkoi sopimustaan KalPan kanssa ja teki ensimmäisellä liigakaudellaan 1986–1987 KalPassa 44 ottelussa 52 (22+30) tehopistettä. Kauden jälkeen Thompson palasi jälleen Sveitsiin pelaamaan, mutta tuli takaisin Kuopioon kaudelle 1988–1989 tehden 44 ottelussa 54 (26+28) tehopistettä. Kaudelle 1989–1990 hän siirtyi Helsingin Jokereihin pelaamaan ja teki kaikkien aikojen parhaat Jokerien ulkomaalaispelaajan ensimmäisen kauden tehot: 23 maalia ja 26 syöttöä. Nykyisin niin Otakar Janecký kuin Glen Metropolitkin ovat ohittaneet nämä lukemat ensimmäisillä Jokeri-kausillaan.[lähde? ]
Kauden 1989–1990 jälkeen Thompson siirtyi ulkomaille pelaamaan vielä muutamaksi vuodeksi ja lopetti uransa kauden 1995–1996 jälkeen Brantford Smokessa. Uransa päättäessään hän oli pelannut yhteensä 807 ottelua Pohjois-Amerikan, Englannin, Sveitsin, Suomen ja Saksan aikuisten sarjoissa tehden niissä 442 maalia ja antaen 678 maaliin johtanutta syöttöä.
Aiheesta muualla

Wayne Thompson Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Wayne Thompson The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Viisi (yhtye)

| Viisi> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  a cappella
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Pauliina Kokkonen   Virpi Eroma   Saima Hyökki   Essi Marila   Aliina Mäkitalo  
Levy-yhtiö:  Sony Music  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viisi on vuonna 2003 perustettu viiden naisen muodostama a cappella -yhtye. Kokoonpano on julkaissut kaksi albumia sekä tehnyt satoja yrityskeikkoja ja lukuisia konsertteja. Yhtyeessä laulavat Virpi Eroma, Saima Hyökki, Pauliina Kokkonen, Essi Marila ja Aliina Mäkitalo. Viisi on uransa alusta lähtien sovittanut kaikki kappaleensa itse, ja maaliskuun lopussa 2010 julkaistun esikoisalbumin kaikki laulut ovat yhtyeen jäsenen Virpi Eroman sävellyksiä. Sanoituksia yhtyeelle ovat tehneet muun muassa Mariska, Paula Vesala, Heimo Hatakka ja Inka Nousiainen.
Keväällä 2011 Helsingissä alkaneella Viiden vietävänä -klubilla loppuunmyydyilla keikoilla vierailijoina olivat muun muassa Maija Vilkkumaa, Tuure Kilpeläinen, Hanna Pakarinen ja Mariska. Menestysklubin innoittamana yhtye teki vuonna 2012 eri puolella Suomea vierailleen Viiden vietävänä Maija Vilkkumaa -kiertueen. Yhtyeen perinteisiin on kuulunut myös vuosittainen joulukiertue.
Viisi jäi tauolle kesällä 2013, mutta yhtye on senkin jälkeen edelleen esiintynyt yksityistilaisuuksissa. Lokakuun 2013 lopussa yhtye teki kolme kaupunkia kattaneen Kiinan kiertueen. Lokakuussa 2014 Viisi ilmoitti lopettavansa toimintansa huhtikuussa 2015 Savoy-teatterissa järjestettävään konserttiin.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Viisi |  Julkaistu: 31. maaliskuuta 2010  Formaatti: CD / Digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony Music | #30  | – |
| Joulun lauluja |  Julkaistu: 27. lokakuuta 2010  Formaatti: CD / Digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony Music | #38  | – |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ”Tiesin jo silloin” | – | – | – | Viisi |
| 2010 | ”Hillittyy ja hallittuu” | – | – | – | Viisi |
| 2012 | ”Helsinki” | – | – | – | — |