stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dirk Pitt
Dirk Pitt -tarinoiden juoni > Dirk Pitt -seikkailuromaanit

The Mediterranean Caper (1973) – suom. Konnankoukku
Iceberg (1975) – suom. Jäinen hauta
Raise the Titanic! (1976) – suom. Nostakaa Titanic!
Vixen 03 (1978) – suom. Vixen 03
Night Probe! (1981) – suom. Aavejuna
Pacific Vortex! (1983) – suom. Syvyyksien saalistajat
Deep Six (1984) – suom. Aavelaiva
Cyclops (1986) – suom. Kyklooppi
Treasure (1988) – suom. Aleksandrian aarre
Dragon (1990) – suom. Lohikäärme
Sahara (1992) – suom. Sahara
Inca Gold (1994) – suom. Inkojen kulta
Shock Wave (1996) – suom. Kadonneen saaren timantit
Flood Tide (1997) – suom. Hyökyaalto
Atlantis Found (1999) – suom. Atlantis
Valhalla Rising (2001) – suom. Valhalla nousee
Trojan Odyssey (2003) – suom. Hurrikaanin silmässä
Black Wind (2004) – suom. Musta tuuli
Treasure of Khan (2006) – suom. Kaanin aarre
Arctic Drift (2008) – suom. Jäävirta
Crescent Dawn (2011) – suom. Puolikuu nousee
Poseidon's Arrow (2012) – suom. Poseidonin nuoli
Havana Storm (2014) – suom. Havannan myrsky
Odessa Sea (2018) - suom. Mustanmeren hauta
Aiheesta muualla

Clive Cussler Collector's Society
The Clive Cussler Forum (Arkistoitu – Internet Archive)
Cusslermen (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaja

Jaja Bolšežirovon kylän luona Tomskin alueella.
Jaja (ven. Я́я) on Obin vesistöön kuuluvan Tšulymin sivujoki Kemerovon ja Tomskin alueilla Venäjällä. Se saa alkunsa Kuznetski Alataun rinteiltä ja virtaa kohti pohjoista. Joen pituus on 380 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 700 neliökilometriä. Jaja on liikennöintikelpoinen 114 kilometrin matkalla.
Iso Majajärvi (Padasjoki)

| Iso Majajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°19′53″N, 25°08′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Ruostepuoliseen 
Järvinumero:  35.786.1.033
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,5 m  
Rantaviiva:  1,845 km  
Pinta-ala:  13,291 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Majajärvi 
Iso Majajärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,3 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,5 metriä mpy.
Itsenäisyyden kuusi

Itsenäisyyden kuusi ja muistokivi sen edessä.
Itsenäisyyden kuusi on Helsingin Kaivopuistossa kasvava Suomen itsenäisyydelle omistettu kuusi, joka on istutettu paikalle vuonna 1930. Puun on Suomen eduskunnalle lahjoittanut pääkonsuli Rudolf Ray, joka kylvi kuusen siemenen vuonna 1917. Hänen kuolemansa jälkeen se siirrettiin Kaivopuistoon ja luovutettiin eduskunnalle juhlallisin menoin toukokuussa 1931. Puun juurella on samassa yhteydessä paljastettu graniittinen muistokivi. Kuusi sijaitsee Ison Puistotien varrella Kaivohuoneen pohjoispuolella.
Taustaa

Pääkonsuli Ray istutti kuusen siemeniä 6. joulukuuta 1917, jolloin eduskunta hyväksyi Suomen itsenäisyysjulistuksen. Niistä kasvaneet taimet olivat Rayn hoidossa hänen kuolemaansa kesäkuuhun 1930 saakka. Ray suunnitteli lahjoitusta jo elinaikanaan, mutta se toteutui vasta hänen kuoltuaan. Testamentissaan Ray toivoi eduskunnalle lahjoittamaansa kuusta istutettavaksi joko vastavalmistuneen Eduskuntatalon tai Presidentinlinnan edustalle. Kolme hänen kasvattamaansa kuusta siirrettiin Helsingin kaupunginpuutarhaan, jossa parhaalta näyttänyt puu nimettiin Itsenäisyyden kuuseksi ja istutettiin Kaivopuistoon marraskuussa 1930 kaupunginpuutarhuri J. E. Arangon valvonnassa. Se oli alun perin tarkoitus istuttaa eduskuntatalon eteen, mutta kun kuusen ei katsottu menestyvän siellä valittiin paikaksi lopulta Kaivopuisto. Kaksi muuta kuusta jätettiin kasvamaan kaupunginpuutarhaan, mutta ne jouduttiin myöhemmin kaatamaan. Toisten tietojen mukaan kaupunginpuutarha hankki kolme varakuusta, joista yksi kasvoi kituliaasti vielä 1980-luvun lopussa.
Ray lahjoitti myös 200 000 markkaa Itsenäisyyden kuusen rahastoon toivoen lahjakirjassaan, että kuusen siemenistä idätetään taimia, joita myydään yksityisten ja yhteisöjen ”kotikuusiksi” joka puolelle maata. Kertyneet varat hän määräsi käytettäväksi hyväntekeväisyyteen. Ray halusi lahjoituksillaan kunnioittaa eduskunnan työtä Suomen itsenäisyyden saavuttamisessa. Hänen lahjoittamansa varat jäivät kuitenkin eduskunnan avaamalle pankkitilille yli 40 vuoden ajaksi, jolloin inflaatio alensi talletuksen arvon noin 20 000 markaksi.
Muistokivi edestä.
Muistokivi takaa.
Luovutustilaisuus

Itsenäisyyden kuusen juhlallinen luovutustilaisuus järjestettiin floranpäivänä 13. toukokuuta 1931, jolloin se luovutettiin eduskunnalle ja annettiin samalla Helsingin kaupungin hoidettavaksi. Tilaisuudessa kerrottiin olleen paikalla satoja ihmisiä, joista suuri osa oli ylioppilaita. Kuusen ja muistomerkin otti vastaan eduskunnan puhemies Kyösti Kallio. Lisäksi kutsuvieraana oli muun muassa kenraaliluutnantti Aarne Sihvo, jonka Ray oli pyytänyt kuusen ”kummiksi”.
Lenni Linnalan johtama Kaartin soittokunta aloitti tilaisuuden Finlandia-hymnillä, jonka jälkeen puhuivat kenraaliluutnantti Sihvo, puhemies Kallio ja Helsingin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja A. L. Hjelmman. Seuraavaksi Leevi Madetojan johtama Suomen Laulu esitti Rudolf Rayn sanoittaman ja Madetojan säveltämän Isänmaan kuusen hymnin (op. 72). Luovutustilaisuuden päätteeksi rehtori Ernst Lampén luki Rayn koulutoverin ministeri Rudolf Holstin puheen. Hänen muistokseen pidettiin myös minuutin hiljaisuus, jonka jälkeen kuultiin vielä Maamme-laulu.
Muistokivi

Puun juurella olevan muistokiven etusivulla on teksti ”Itsenäisyyden kuusi * v. 1917. Omistettu Suomen tasavallan eduskunnalle tunnuslauseella: "Sitä kuusta kuuleminen, jonka juurella asunto". Muistoksi päivälle 6/XII 1917 jolloin eduskunta mursi kansaltaan orjan ikeen virittäen sille vapauden soihdun.” Kiven takasivulla on kuuselle omistettu uskonnollis-isänmaallinen runo, sen jatkona Vanhan isänmaan virren toinen säkeistö, ja alimpana lisäys ”Kuusi edustaa myös Suomen kansan aarreaittaa Suomen metsiä”. Tekstit ovat Rayn testamentissaan määräämiä.
Kiveen kuvattu vaakuna on Rayn suunnittelema vaihtoehtoinen versio Suomen vaakunasta, jossa Suomea symboloiva musta karhu murtaa ”orjuuden ikeen”, ja kruunun tilalla on vapauden soihtu. Hänen mielestään ruotsalaista perua oleva leijonavaakuna ei sopinut itsenäisen Suomen symboliksi. Muistokiven suunnittelijaa ei tiedetä.
Myöhemmät vaiheet

Itsenäisyyden kuusi ei lähtenyt kasvamaan toivotulla tavalla vaan jäi kitukasvuiseksi. Jatkosodan aikana kuusi kärsi pahoja vaurioita helmikuun 1944 suurpommituksissa. Kaivopuistoon pudonneiden pommin sirpaleet vaurioittivat sen kylkiä ja katkoivat latvan, joka lähti kasvamaan uudelleen vasta vuosien kuluttua. Rungossa oleva mutka johtuu juuri latvan katkeamisesta. 1960-luvun alussa kaupungin puutarhurit pelkäsivät puun jopa kuolevan, mutta se kasvoi jälleen hyvin 1970-luvun vaihteesta lähtien. Kuusen alaoksat ovat kuitenkin harventuneet ja neulaset vahingoittuneet ilmansaasteista. Puu oli alun perin ympäröity aidalla, joka poistettiin 1984.
Vuonna 1960 Suomen Kansakoulunopettajain Liitto ehdotti päätoimittaja Antti Henttosen aloitteesta, että kuusen siemenistä idätetty taimi istutettaisiin jokaisen Suomen kansakoulun pihamaalle, jonka taimen puolestaan jokainen koululainen saisi mukaansa koulusta päästyään. Ensimmäiset kuuset oli määrä istuttaa 1966, jolloin Suomen kansakoululaitos täytti 100 vuotta. Kun Suomen itsenäistymisestä tuli kuluneeksi 50 vuotta käynnistettiin Kotikuusi -kampanja, jonka yhteydessä oli myynnissä yli 30 000 Itsenäisyyden kuusen siemenistä idätettyä taimea. Niiden myynnistä vastasi SOK. Taimien mukana tuli kuparinen kyltti, jossa oli teksti ”istutettu vuonna 1967, jolloin Suomi oli ollut 50 vuotta itsenäisenä valtakuntana”. Ylei­sek­si istu­tus­päi­väk­si suositeltiin hel­lun­taita 14. toukokuuta.
Suomen itsenäisyyden 70-vuotisjuhlavuonna 1987 useita itsenäisyyden kuusen jälkeläisiä istutettiin eri puolille maata. Niiden myynnistä vastasi joulukuussa 1986 perustettu Itsenäisyyden juhlavuoden lastensäätiö Itla, joka sai myös taimista kertyneen tuoton. Itla itsenäisyyden kuusi -nimellä myydyt taimet kasvatettiin Keskusmetsälautakunta Tapion taimitarhalla Joutsenossa. 5 000 markan hintaisia taimia oli myynnissä yli 2 000 kappaletta, joiden mukana tuli myös aitoustodistuksena toiminut muistolaatta. Ostajina olivat lähinnä kunnat, seurakunnat ja yritykset. Helsingin kaupunginjohtaja Raimo Ilaskivi istutti taimen myös Kaivopuistoon alkuperäisen kuusen viereen, mutta se revittiin irti juurineen ja varastettiin vappuna 1990.
Itsenäisen Suomen täyttäessä 100 vuotta oli Suomi 100 -hankkeen osana Tulevaisuuden Kuusi – Framtidens Gran -kampanja, joka käynnistyi suomalaisuuden päivänä 12. toukokuuta 2016. Kampanjaan liittyi kuusien istuksen lisäksi muun muassa oma juhlalaulu, jota esitettiin kouluissa suomeksi, ruotsiksi ja saameksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itsenäisyyden kuusi Wikimedia Commonsissa
Itsenäisyyden kuusi Itsenäisyyspäivä 1940 Helsingissä -uutisfilmissä Ylen Elävä arkisto.
Edward Steichen

Omakuva, julkaistu Camera Work -lehdessä nro 2, 1903.
Flatiron Building, New York (1904).
Edward Steichen
Edward Steichen, alk. Eduard Steichen (27. maaliskuuta 1879 Bivange, Luxemburg – 25. maaliskuuta 1973 Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, taidemaalari ja kuraattori.
Elämäkerta

Kun Edward Steichen oli vuoden ikäinen, Steichenin perhe muutti 1881 Yhdysvaltoihin Hancockin kaivoskaupunkiin Michiganissa. Hän sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1900. Hän opiskeli litografiaa ja maalausta 1898 ja aloitti valokuvauksen jo varhain. Hänet huomattiin valokuvaajana ensi kerran 1899 valokuvanäyttelyssä Philadelphiassa. Steichen toimi taidemaalarina edellisen vuosisadan vaihteessa, mutta sovelsi maalauksen näkökulmia valokuvaukseen.
Steichen oli suunnittelemassa Alfred Stieglitzin lehteä Camera Work ja työskenteli valokuvaajana 1903–1917. Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa hän toimi Yhdysvaltojen armeijan sotakuvaajana.
Vuosina 1923–1938 hän työskenteli Voguessa ja Vanity Fairissa sekä useissa newyorkilaisissa mainostoimistoissa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltojen laivastossa, jossa hän vastasi valokuvauksesta. Tuolloin hän teki dokumenttielokuvan Meren kuningatar (The Fighting Lady), joka sai Oscan-palkinnon parhaana dokumenttielokuvana. Hänestä tuli 1945 U.S. Naval Photographic Instituten johtaja, ja hän erosi 1946 palveluksesta kapteenin arvoisena.
Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli näyttelyintendenttinä ja vuodesta 1947 Museum of Modern Artin valokuvaosaston päällikkönä vuoteen 1962. Tässä tehtävässä hän toimi New Yorkissa The Family of Man -näyttelyn näyttelykomissaarina. Näyttelyn kierros alkoi Museum of Modern Artista 1955 ja kiersi kahdeksan vuotta ympäri maailmaa 37 maassa.
Kirjallisuutta

Carl Sandburg: Steichen The Photographer, 1929 (englanniksi)
Penelope Niven: Steichen - A Biography, Clarkson Potter, New York 1997, ISBN 0-517-59373-4 (englanniksi)
The Family of Man, Museum of Modern Art, New York 1955 (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Edward Steichen Hans Hammarskiöldin sivustolla Ljuset och ögonblicket (Arkistoitu – Internet Archive), s. 3 pdf-tiedostossa (ruotsiksi)
Edward Steichenin kuvia California State Universityn sivustolla (englanniksi)
The Pond-Moonlight.
Jack Quaid

| Jack Quaid |
| --- | --- |
 Jack Quaid vuonna 2019
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jack Henry Quaid
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2012–
Aiheesta muualla
IMDb
Jack Henry Quaid (s. 24. huhtikuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat muun muassa Marvelin rooli elokuvassa Nälkäpeli (2012) ja Hugh "Hughie" Campbellin rooli televisiosarjassa The Boys (2019).
Hänen isänsä Dennis Quaid ja äitinsä Meg Ryan ovat myös näyttelijöitä.
Filmografia > Elokuvat ja videopelit

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Nälkäpeli | Marvel |
| 2012 | The World is Watching: Making the Hunger Games | omana itsenään |
| 2012 | Just 45 Minutes from Broadway | Danny |
| 2013 | Nälkäpeli – Vihan liekit | Marvel |
| 2014 | Just Before I Go | Dylan |
| 2014 | Middle-earth: Shadow of Mordor | Dirhael (ääni) |
| 2015 | Running Wild | Eric |
| 2015 | Ithaca | Marcus Macauley |
| 2016 | Vineland | Cole |
| 2017 | Tragedy Girls | Jordan Welch |
| 2017 | Logan Lucky | Fish Bang |
| 2018 | Rampage: Iso kohtaa isomman | Connor |
| 2018 | Pikkujalka | lentäjä (ääni) |
| 2019 | Plus One | Ben |
| 2021 | Batman: The Long Halloween, Part One | Alberto Falcone |
| 2022 | Scream | Richard ”Richie” Kirsch |
| 2023 | Oppenheimer |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Mrs. | Jack |
| 2016 | Vinyl | Clark Morelle |
| 2017 | Workaholics | Clark |
| 2019– | The Boys | Hugh "Hughie" Campbell |
| 2019–2020 | Harvey Girls Forever! | Richie Rich |
| 2020 | Star Trek: Lower Decks | Ensign Brad Boimler |
Episkopí (Iraklion)

| Episkopí Επισκοπή |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Episkopí
 Koordinaatit: 35°15′26″N, 25°14′15″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Chersónisos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  710802
Väkiluku (2011):  2 291
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 209
 – Kylä:  962
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Episkopí (kreik. Επισκοπή) on Kreikan kylä sekä samanniminen Chersónisoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Επισκοπής, Dimotikí Enótita Episkopís) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kreetan saarella, Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 291 ja varsinaisen Episkopín kylän väkiluku 962 (vuonna 2011).
Episkopín kylä sijaitsee linnuntietä noin 13 kilometriä kaakkoon Iraklionin kaupungista ja noin 16 kilometriä lounaaseen Chersónisoksesta. Kylässä on kolme bysanttilaista kirkkoa, jotka on omistettu arkkienkeli Mikaelille, Pyhälle Paraskevalle sekä Pyhälle Johannekselle. Kylässä on myös venetsialaisaikainen torni sekä paikallista historiaa ja kulttuuria esittelevä museo. Episkopín kunnallisyksikkö käsittää Chersónisoksen kunnan lounaisosan.
Episkopí oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chersónisoksen kuntaan yhdessä Goúveen ja Málian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Gálipen kylää.
Kunnallisyksikön osat

Episkopín kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aïtánia | Aïtánia | 280 |
| Episkopí | Chochlakiés | 2 |
| Episkopí | Episkopí | 962 |
| Episkopí | Kakópetra | 13 |
| Episkopí | Skópela | 41 |
| Episkopí | Stamnoí | 191 |
| Galífa | Galífa | 122 |
| Kainoúrgio Chorió | Gálipe | 97 |
| Kainoúrgio Chorió | Kainoúrgio Chorió | 109 |
| Sgourokefáli | Sgourokefáli | 474 |
Yhteensä: 2 291
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Episkopí Wikimedia Commonsissa
Enclave (tietotekniikka)

Enclave (suom. enklaavi) on tietotekniikassa suojattu tietoliikenneverkko, jonka kautta luottamuksellista tietoa käsitellään.
Se on joukko järjestelmäresursseja samalla tietoturva-alueella, jotka jakavat yhden yhteisen ja jatkuvan turvarajan.
Sovelluksien ja tiedon suojaamiseksi muodostetaan eriytetty muistialue, jota käytetään sovellusohjelman suorittamiseen luotetussa ympäristössä (engl. trusted execution environment, TEE). Toteutustekniikoita ovat muun muassa ARM TrustZone, AMD Secure Encrypted Virtualization ja Intel Software Guard Extensions. Amazon EC2-pilvipalvelussa on Nitro Enclave -ominaisuus.
Ongelmat

Intelin SGX-toteutuksesta on löydetty haavoittuvuuksia.
Applen Macintosh-koneissa käytetystä T2-piiristä on löydetty haavoittuvuuksia, joilla koneen saa täyteen hallintaan.
Jamieson Place

| Jamieson Place |
| --- | --- |
 Jamieson Place kesäkuussa 2013.
Tiedot
Sijainti:  302 4th Avenue S.W, Calgary, Kanada
Rakennettu:  2007–2009
Käyttötarkoitus:  toimistorakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  GGA-Architecture
Kehittäjä:  Bentall Capital
Tekniset tiedot
Kerroksia:  38
Korkeus
Kattokorkeus:  173,1 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jamieson Place on Calgaryssä Kanadassa sijaitseva pilvenpiirtäjä, joka on toimistokäytössä. Rakennus on 173 metriä korkea, ja siinä on 38 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitetiin vuonna 2007, ja se valmistui 2009.
Isovesitähti

| Isovesitähti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Tribus::  Callitricheae
Suku::  Vesitähdet Callitriche
Laji::  cophocarpa
Kaksiosainen nimi
 Callitriche cophocarpa  Sendtn. 
Synonyymit
 Callitriche kuetzingii Rupr.  Callitriche longistyla Norman  Callitriche transsilvanica Schur 
Katso myös
   Isovesitähti Wikispeciesissä   Isovesitähti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isovesitähti (Callitriche cophocarpa) on vesitähtien sukuun ja ratamokasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvi.
Lajikuvaus

Isovesitähti kasvaa enintään 50 cm pitkäksi. Sillä on vastakkainen lehtiasento. Vedessä kasvavilla yksilöillä ylimmät lehdet muodostavat kelluvan ruusukkeen, joka on muodoltaan tähtimäinen. Ruusukkeessa on 14–18 lehteä, jotka ovat muodoltaan pitkulaisen vastapuikeita, tasaisesti tyveä kohden kapenevia ja lyhytruotisia. Koska vesitähdet ovat muuntelevia, varmimmin lajin erottaa muista vesitähdistä hedelmien perusteella. Isovesitähdellä neliosaisen lohkohedelmän lohkot ovat siipipalteettomia ja pitkät emin luotit ovat nähtävissä.
Levinneisyys

Isovesitähteä tavataan Euroopassa, Siperian länsiosassa ja Pohjois-Afrikassa. Suomessa se on yleinen etelä- ja keskiosassa maata harvinaistuen pohjoista kohti. Lajia ei ole tavattu Enontekiön eikä Inarin Lapissa.
Elinympäristö

Isovesitähti kasvaa monenlaisissa seisovissa ja virtaavissa vesissä, myös lähteiköissä ja vähäsuolaisessa murtovedessä, harvoin märällä maalla.
Lohkohedelmä, jossa luotit näkyvät
Jak Ali Harvey

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Harvey EM-kisoissa 2016. |  Harvey EM-kisoissa 2016. |  Harvey EM-kisoissa 2016. |  |
Miesten yleisurheilu
Maa:   Jamaika
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Shenzhen 2011 | 100 m |  |
Maa:   Turkki
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2016 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Berliini 2018 | 100 m |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tarragona 2018 | 100 m |  |
|  Kultaa | Oran 2022 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Tarragona 2018 | 4 × 100 m |  |
|  Hopeaa | Oran 2022 | 4 × 100 m |  |
Jak Ali Harvey, aiemmin tunnettu nimellä Jacques Montgomery Harvey (s. 4. toukokuuta 1989) on turkkilainen pikajuoksija. Hän on aiemmin edustanut Jamaikaa. Hän sai Turkin edustusoikeuden vuonna 2015.
Harvey voitti hopeaa 100 metrin juoksussa vuoden 2016 Euroopan-mestaruuskilpailuissa ajalla 10,07. Shenzhenin universiadeissa 2011 hän voitti 100 metriä ajalla 10,14. Hän karsiutui 100 metrin välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä olympialaisissa 2016.  Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Harvey voitti pronssia 100 metrin ja hopeaa 4 × 100 metrin kilpailuista yleisurheilun EM-kilpailuissa 2018. Hän saavutti saman vuoden Välimeren kilpailuissa kultaa 100 metrillä ja hopeaa pikaviestissä. Hän karsiutui 100 metrin alkuerissä Tokion olympialaisissa 2021 ja välierissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Välimeren kisoissa 2022 hän saavutti kultaa 100 metrillä ja hopeaa 4 × 100 metrin viestissä.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 9,92 (2016)
200 metrin juoksu: 20,38 (2015)
Käännös suomeksi
Jamileh Sorouri

Jamileh Sorouri
Jamileh Sorouri (pers. ‏جمیله سروری‎; s. 8. maaliskuuta 1950 Iran) on iranilainen entinen voimistelija. Hän osallistui Tokion olympialaisiin 1964 vain 14-vuotiaana ja on maansa historian nuorin olympiaurheilija. Sorouri osallistui neljään telinekohtaiseen kilpailuun, joissa hän oli kaikissa sijoilla 81–83, jonka lisäksi hän oli mukana moniottelussa, jossa hän oli kahdeksaskymmenestoinen eli kilpailun toiseksi viimeinen.
James Henderson Berry

James Berry
James Henderson Berry (15. toukokuuta 1841 – 30. tammikuuta 1913) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja Arkansas’n kuvernööri 1883–1885.
Berry syntyi Alabamassa ja muutti perheineen Arkansas'han vuonna 1848. Hän opiskeli lakia ja menetti toisen jalkansa Yhdysvaltain sisällissodassa. Sodan jälkeen hän aloitti työnsä koulun opettajana sekä lakialalla.
Berry pääsi jo vuonna 1866 Arkansas'n edustajainhuoneeseen. Hän toimi Arkansas'n kuvernöörinä vuosina 1883–1885 sekä Yhdysvaltain senaattorina 1885–1907. Hän kuoli Bentonvillessä.
Eheyttäminen

Eheyttäminen voi tarkoittaa:
tiedostojärjestelmän eheyttämistä
opetuksen eheyttämistä
seksuaalisuuden eheyttämistä
yhteiskunnallista eheyttämistä
Suomen historiassa erityisesti sisällissodan jälkeistä kansallista eheytymistä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eheyttäminen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elmo (albumi)

| Elmo Iiro Rantala New Trio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: helmikuu 2008
 Tuottaja(t): Iiro Rantala, Antti Murto
 Tyylilaji: jazz, jazz-rock, hip hop, funk
 Kesto: 57.33
 Levy-yhtiö: Rockadillo
Elmo on suomalaisen jazzyhtye Iiro Rantala New Trion ainoaksi jäänyt studioalbumi. Albumin julkaisi Rockadillo Records helmikuussa 2008.
Kappaleet

Greetings from Assisi – 5.48
La Toalla – 6.51 (säv. Kenwood Dennard)
Giant Steps – 4.21 (säv. John Coltrane)
Shit Catapult – 6.08
Aino – 5.53
Tilu 50 – 6.27
Elmo – 6.50
Confirmation – 3.30 (säv. Charlie Parker)
Three Gay Men – 5.56
Little Wing – 5.49 (säv. Jimi Hendrix)
Kokoonpano

Iiro Rantala – piano
Marzi Nyman – kitara
Felix Zenger – beatbox
Arvostelut

Keskisuomalainen: suopea
Soundi:
SuomiJazz.com:
Jamil El Reedy

Jamil Omar Hatem Abdulalem Jamil El-Reedy (arab. جميل عمر حاتم جميل عبد العليم الريدي‎; s. 22. lokakuuta 1965 Kairo) on egyptiläinen entinen alppihiihtäjä.
El Reedy oli maansa ainoa kilpailija Sarajevon olympialaisissa 1984. Hän väitti valmistautuneensa kisoihin viettämällä 40 päivää Egyptin autiomaassa sijaitsevassa luolassa. El Reedy osallistui olympialaisissa syöksylaskuun, jossa hän oli 60. eli kilpailun viimeinen hävittyään toiseksi viimeiselle kisaajalle yli minuutin, pujotteluun, jossa hän oli 46. eli toiseksi viimeinen maaliin päässyt ja suurpujotteluun, jossa El Reedy keskeytti ensimmäisellä kierroksella.
Aiheesta muualla

Jamil El Reedy Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)