stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Glyfosaatti
Terveysvaikutukset > Altistuminen

Suurin mahdollisuus altistumiselle on glyfosaattivalmisteita käyttävillä henkilöillä (maanviljelijät, puutarhurit, puistotyöntekijät ja huoltomiehet), mikä on hallittavissa valmisteen käyttöohjeita noudattamalla. EU:ssa ruiskuttajien altistumisen turvallinen taso (AOEL - Acceptable Operator Exposure Level) on asetettu toksikologisten tutkimusten ja altistusmallinnusten perusteella tasolle 0,1 mg/kehonpaino/päivä. Toisen näkemyksen mukaan kotipuutarhurit ovat olleet suurimmassa terveysvaarassa, koska heitä ei  ole ohjeistettu suojavaatteiden ja -käsineiden käyttöön.
Osa viljelmille ruiskutettavasta glyfosaatista voi väärin käytettynä päätyä pellon läheisten kaivojen veteen, mitä pyritään ehkäisemään pohjavesirajoituksella. Suomessa kasvinsuojeluaineet kuuluvat pohjavedelle vaarallisiin aineisiin, joita ei saa päästää pohjaveteen (> 0,1 µg tehoainetta/L).
Maaperään jääneitä jäämiä voi kulkeutua myös kasvinosiin, jotka on tarkoitettu ihmisravinnoksi tai rehuksi. Tämän vuoksi EU:ssa valvotaan ruokatuotteiden kasvinsuojeluaineiden jäämiä. Enimmäismääräraja (MRL) on asetettu sellaiselle tasolle, ettei toksikologisten tutkimusten ja riskinarvioinnin perusteella pitäisi syntyä haittavaikutuksia. Mikäli MRL-rajat ylittyvät, tuotteet poistetaan myynnistä.
EFSA on asettanut ravinnon sisältämälle glyfosaatin päiväsaannille enimmäisraja-arvon (ADI - Acceptable Daily Intake) 0,5 milligrammaa painokiloa kohden.
Suomen Turvatekniikan keskus on suosittanut, että glyfosaatilla käsitellyt puistot ja pihat pitäisi merkitä ja että lasten ei pitäisi oleskellä niissä ennen kuin ruiskutuksesta on kulunut viikko.
Viranomaisten kannat

WHO:n alainen Kansainvälinen syöväntutkimuslaitos IARC (International Agency for Research on Cancer) luokitteli vuonna 2015 glyfosaatin "todennäköisesti karsinogeeniseksi ihmisille". Syöpävaarallisuusluokittelu perustui rajalliseen näyttöön syöpävaarallisuudesta ihmiselle mutta eläinkokeista saatuun riittävään näyttöön aineen yleisestä syöpävaarallisuudesta. IARC:n arvio perustui puolueettomien asiantuntijoiden laatimaan tutkimuskatsaukseen. Tutkimuksia oli yhteensä noin tuhat, ja osa niistä käsitteli työssään glyfosaatille altistuvia ja osa oli koe-eläintutkimuksia, joissa tutkittiin pelkän glyfosaatin vaikutusta ilman torjunta-aineissa käytettyjä lisäaineita.
Maailman terveysjärjestö (WHO) totesi toukokuussa 2016, että ravinnon kautta glyfosaatille altistuminen on niin pientä, ettei syöpäriskiä ole. Sen mukaan syöpäriskin kohoamiseen johtava annos olisi lähes kilon paketti 72-prosenttista glyfosaattia viikoittain. IARCin arvioinnin jälkeen on ilmestynyt uusia tutkimuksia, joiden mukaan minkään suuruinen glyfosaattiannos ei lisää syöpiä.
Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto EFSA julkaisi marraskuussa 2015 tiedotteen, jonka mukaan viraston omat ja Euroopan maiden käyttämät asiantuntijat ovat yhtä lukuun ottamatta yksimielisiä siitä, että glyfosaatti ei todennäköisesti aiheuta syöpää, ei vaurioita perimää eikä aiheuta ihmisille muutakaan vaaraa. Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) maaliskuussa 2017 valmistuneen arvioinnin mukaan glyfosaatti ei aiheuta syöpää eikä mutaatioita edes sitä ruiskuttaville viljelijöille. Silmiin roiskunut glyfosaatti voi kuitenkin aiheuttaa vakavia silmävaurioita. Aine on lisäksi myrkyllinen vesistöjen eliöstölle.
Viranomaisten kannat > Tutkimukset

Washingtonin yliopiston tutkimusryhmä laati vuonna 2018 tähän asti laajimman tutkimuskatsauksen glyfosaatin käytön vaikutuksesta non-Hodgkinin lymfooma -nimisen imukudossyövän esiintyvyyteen. Katsauksessa käytiin läpi vuosina 2001–2018 julkaistuja epidemiologisia tutkimuksia, joihin osallistui yhteensä 54 000 maanviljelijää. Tuloksena oli, että glyfosaatille altistuvat maanviljelijät sairastuvat imukudossyöpään noin 40 prosenttia todennäköisemmin kuin muu väestö.
Ympäristövaikutukset > Vaikutukset mehiläisiin > Akuutit vaikutukset

EU-arviossa käytetyissä tutkimuksissa tehoaineen LD50-arvo määritettiin tasolle 100 µg/L ruoan kautta annosteltaessa ja tasolle > 100 µg/L (ei tarkkaa arvoa) kosketusaltistuksessa.
Ympäristövaikutukset > Vaikutukset mehiläisiin > Krooniset ja epäsuorat vaikutukset

Vuonna 2014 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että tavanomaisella glyfosaattialtistuksella on haitallisia vaikutuksia mehiläisten keskushermostoon. Glyfosaatin kanssa käytettävät apuaineet, kuten polyetoksyloitu talialkyyliamiini (POEA) saattavat olla vieläkin myrkyllisempiä.
Vuonna 2018 julkaistun tutkimuksen mukaan glyfosaatti on myrkyllistä osalle mehiläisen suolistomikrobeista. Köyhtynyt mikrobiomi heikentää mehiläisten immuunijärjestelmää, mikä tappaa mehiläisiä. Ei tiedetä esiintyykö vastaavaa glyfosaatin aiheuttamaa suolistomikrobiomin häiriintymistä muilla eläimillä ja ihmisillä.
EU-arviointiin toimitetussa kenttäkokeessa tutkittiin glyfosaatin vaikutusta mehiläisten varhaisiin kehitysvaiheisiin, mutta merkittäviä vasteita ei saatu esille edes korkeimmassa testipitoisuudessa (301 mg glyfosaattia/L sukroosiliuosta).lähde?
Ympäristövaikutukset > Vaikutukset maaperään > Pysyvyys

Suomalaisissa kenttäkokeissa on havaittu, että glyfosaatin puoliintumisaika pintamaassa on kasvukaudella 8–55 vuorokautta ja talvella 7–8 kuukautta. Suomessa vuonna 2009 julkaistun väitöstutkimuksen mukaan glyfosaatti ja sen hajoamistuote AMPA säilyvät maaperässä pitkään erityisesti viileinä vuodenaikoina. Glyfosaatin hajoaminen suomalaisessa peltomaassa ei eroa kesäisin kirjallisuudessa esitetyistä tyypillisistä arvoista, mutta maan jäähtyessä hajoaminen hidastuu ja pysähtyy käytännössä kokonaan talven ajaksi.
Glyfosaatti hajoaa hitaammin vähäfosforisessa maaperässä, syyskäsittelyn jälkeen (lämpötilasta riippuvaista) ja kyntämättömillä pelloilla, joissa se ei sekoitu yhtä tehokkaasti maaperään. Glysofaatti kulkeutuu merkittävästi kasvien juuristoon.
EU-arvioinnissa käytössä olevissa laboratoriotutkimuksissa tehoaineen puoliintumisaika oli 3,7–160,5 vuorokautta (n=15, normalisoitu 20 °C) ja kenttätutkimuksissa vastaavasti 5,7–40,9 vrk (n=8). AMPA oli puolestaan pysyvämpää laboratoriossa 30,5–300,9 vrk (n=9, normalisoitu 20 °C) ja kenttätutkimuksissa 283,6–633,1 vrk (n=5). Riskinarvioinnissa käytetään Jokioisten säähistoriaa (20 vuoden ajalta) ja Arrheniuksen yhtälöä, jotta normalisoidut puoliintumisajat saadaan vastaamaan realistisia olosuhteita.lähde?
Ympäristövaikutukset > Vaikutukset maaperään > Haitallisuus maaperäeliöille

Turun yliopiston tutkija Irma Saloniemen mukaan glyfosaatin vaikutus bakteereihin ja sieniin voi aiheuttaa merkittäviä ongelmia maataloudelle, koska hyvässä viljelymaassa on aina runsaasti maan laatua parantavia mikrobeja ja niiden tuhoaminen voi pitkällä aikavälillä köyhdyttää maaperää. Jos maaperä halutaan säilyttää viljavana ja saada pitkänkin ajan kuluttua kunnolliset sadot, on glyfosaatista päästävä eroon tai ainakin laajamittaisesti vähennettävä sen käyttöä. Saloniemen mukaan glyfosaatti on kuitenkin välittömiltä vaikutuksiltaan monia muita torjunta-aineita turvallisempi. Hänen mukaansa glyfosaatin "turhanaikainen viihdekäyttö" kotipuutarhoissa ja rantojen siivoamiseen tulisi lopettaa saman tien.
Luonnonvarakeskuksen, Turun yliopiston ja Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2019 julkaistussa tutkimuksessa on havaittu että glyfosaatin jäämät maaperässä saattavat hidastaa siementen itämistä ja kasvin kasvua, ja että glyfosaattia ja sen hajoamistuotetta AMPAa jää käsittelyn jälkeen eniten muokkaamattomaan pintamaahan.
EU-arvioinnin standardien mukaisissa kokeissa glyfosaatilla tai AMPA:lla ei ollut kuitenkaan merkittäviä vaikutuksia (< 25 %, 28 vrk aikana) maaperän mikrobitoimintaan (typen ja hiilen mineralisaatio), edes epärealistisen suurilla annosmäärillä (23 kg glyfosaattia/ha). Vastaavasti, haitallisuus muille testatuille maaperäeliöille (lierot, punkit, hyppyhäntäiset) oli hyvin vähäistä, eli vasteiden aikaansaamiseksi tarvittiin erittäin korkeita pitoisuuksia.lähde?
Ympäristövaikutukset > Vaikutukset vesieliöihin

Glyfosaatti ja AMPA sitoutuvat maahan hyvin, joten valumavesiin niitä kulkeutuu vain vähän. Runsaasti fosforia sisältäviltä pelloilta glyfosaatti huuhtoituu helpommin, sillä nämä aineet sitoutuvat samoille maaperän sitoutumispaikoille.
Kritiikki avoimuuden puutteesta

Glyfosaattipohjaisia torjunta-aineita valmistava Monsanto, samoin kuin sen vuonna 2018 ostanut saksalainen kemikaalijätti Bayer, on kiistänyt johdonmukaisesti tuotteidensa voivan aiheuttaa syöpää ja sanonut tutkimusten osoittaneen ne turvallisiksi. Europarlamentaarikot ovat arvostelleet viranomaisia siitä, että ne perustivat näkemyksensä valmistajien teettämiin salaisiin tutkimuksiin, joita ne eivät suostuneet luovuttamaan kokonaisuudessaan edes glyfosaatin myyntiluvasta päättäville europarlamentaarikoille. Neljä europarlamentaarikkoa haastoi Euroopan elintarviketurvallisuusviraston oikeuteen vuonna 2018, ja EU:n tuomioistuin päätti vuoden 2019 maaliskuussa, että viraston on julkistettava tutkimukset.
Euroopan komission väitettiin vuonna 2010 pimittäneen tietoa glyfosaatin mahdollisista haitallisista terveysvaikutuksista.
Oikeusjutut ja korvaukset

Kaksi yhdysvaltalaista oikeusjuttua on päätynyt siihen, että kasvintorjunta-aine RoundUp, jonka aktiivinen ainesosa on glyfosaatti, on aiheuttanut kantajilleen syövän, jonka johdosta kantajille on tuomittu suuret vahingonkorvaukset.
Kalifornialaisen tuomioistuimen valamiehistö määräsi toukokuussa 2019 Bayerin omistaman Monsanton maksamaan yli kahden miljardin dollarin korvaukset syöpään sairastuneelle pariskunnalle. Pariskunta oli haastanut yhtiön oikeuteen, koska katsoi, että syövän aiheutti glyfosaattipohjainen Roundup-valmiste. Valitustuomioistuin (Alameda county supreme court) alensi kuitenkin pariskunnalle maksettavat korvaukset 86,7 miljoonaan dollariin. Korvaukset alentanut oikeus totesi, että tapauksessa oli "selkeää ja vakuuttavaa näyttöä siitä että Monsanto pyrki estämään, estämään tai vääristämään tieteellistä tutkimusta ja siitä johtuvaa tieteellistä tutkimusta".
Toisessa oikeusjutussa todettiin, että tappavan non-hodgkinin lymfooman oli kantajalle aiheuttanut glyfosaatti ja muut RoundUp:in ainesosat. Valitusoikeus pysytti johtopäätöksen, jonka mukaan RoundUp oli kantajan Dwayne Johnsonin sairauden syynä.  Kantajalle elokuussa 2018 määrättyä 289 miljoonan dollarin korvausta pienennettiin 20.7.2020 kuitenkin 20 miljoonaan dollariin.
Bayer kertoi heinäkuussa 2019, että yhtiötä vastaan on nostettu Yhdysvalloissa yli 18  000 glyfosaattia koskevaa oikeusjuttua. Niissä kantajat väittävät glyfosaatin aiheuttaneen heille vakavia sairauksia, kuten syöpää. Bayer sanoi tiedotteessaan aikovansa puolustautua oikeudessa voimakkaasti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yle.fi: Torjunta-aine glyfosaatin jatkosta ei päätöstä – Kymmenen vuoden jatkolle ei löytynyt tukea
Robyn Wiersema, Michael A. Burns and Doug Hershberger: Glyphosate Pathway Map (englanniksi)
The Walking Dead (tuotesarja)

The Walking Dead on tuotesarja, johon kuuluu sarjakuvia, televisio-ohjelmia ja videopelejä.
The Walking Dead -tuotesarjaa on käytetty esimerkkinä menestyneestä transmediakonseptista.
Alkuperäiset sarjakuvat on käsikirjoittanut Robert Kirkman.
Sarjakuvat

The Walking Dead, Robert Kirkmanin luoma sarjakuva
Romaanit

Tuotesarjaan on julkaistu useita romaaneja:
The Walking Dead: Rise of the Governor (2011) ISBN 978-1250039644
The Walking Dead: The Road to Woodbury ISBN 978-1250049995
The Walking Dead: The Fall of the Governor: Part One ISBN 978-1250054692
The Walking Dead: The Fall of the Governor: Part Two ISBN 978-1250060716
Televisio

The Walking Dead, sarjakuvaan perustuva yhdysvaltalainen televisiosarja
The Walking Dead: Torn Apart, sarjakuvaan ja televisiosarjaan perustuva nettisarja
Fear the Walking Dead, televisiosarjaan perustuva televisiosarja
The Walking Dead: World Beyond (2020–2021)
Tales of the Walking Dead
The Walking Dead: Dead City
The Walking Dead: Daryl Dixon
The Walking Dead: The Ones Who Live
Videopelit

The Walking Dead , sarjakuvaan perustuva videopeli vuodelta 2012
The Walking Dead: Season Two (2013)
The Walking Dead: Michonne (2016)
The Walking Dead: A New Frontier (2016)
The Walking Dead: Season Four (2018)
The Walking Dead: Survival Instinct (2013)
The Walking Dead: No Man’s Land (2015)
The Walking Dead: Road to Survival (2015)
Overkill's The Walking Dead (2018)
The Walking Dead: Saints & Sinners (2020)
The Walking Dead Onslaught (2020)
The Walking Dead: Survivors
The Walking Dead: Destinies
Lisäksi The Escapists -pelistä on spin-off -versio nimeltä The Escapists: The Walking Dead.
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Bogd Khan

Bogd Khan
Bogd Khan (mong. Богд хаан, 1869–1924) oli Mongolian johtaja 1911–1924. Hän syntyi Khamissa Itä-Tiibetissä. Hän oli Bogdo Lama eli kolmanneksi korkein lama. Hänen vaimonsa oli Tsendiin Dondogdulam (k. 1923). Hän teloitti vihollisiaan mutta ei surmannut siviiliväestöä.
Elämä

Bogd Khan muutti Tiibetistä Mongoliaan vuonna 1874 ja asui siellä kuolemaansa asti. Kun kommunistit alkoivat nousta Mongoliassa, he aloittivat lokakampanjan Bogdia vastaan ja syyttivät häntä muun muassa pedofiliasta. Hän menetti valtansa 1919, kun kiinalaisia joukkoja saapui Mongoliaan. Hän joutui 1920 kotiarestiin ja vapautui siitä helmikuussa 1921 paroni von Ungern-Sternbergin joukkojen avulla, mutta von Ungern-Sternbergin joukot kokivat tappion kommunisteille, ja Bogd Khan oli sen jälkeen käytännössä nukkehallitsija kuolemaansa asti.
Kerrottua

Eräs aikalainen kertoo Bogdista: Hän halusi palauttaa Mongolian yhtä suureksi kuin se oli Tšingis-kaanin aikana tai ainakin vapauttaa se Kiinan otteesta. Korkea-arvoiset virkamiehet pelkäsivät häntä mutta massat ihailivat. Hän hallitsi itsenäisesti Tiibetistä tai Kiinasta välittämättä. Puolalainen tutkimusmatkailija Ferdynand Ossendowski kertoo: "Hän havaitsi heti, jos häntä vastaan juonittiin ja kutsui juonijat Urgaan, mistä ei palattu elävänä."
Christian Lundeberg

| Christian Lundeberg |
| --- | --- |

Ruotsin 10. pääministeri
 2. elokuuta 1905 – 7. marraskuuta 1905  
Monarkki:  Oskar II
Edeltäjä:  Johan Ramstedt
Seuraaja:  Karl Staaff
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1842 Valbo
Kuollut: 10. marraskuuta 1911 (69 vuotta) Tukholma
Tiedot
Puolue:  Protektionistinen puolue
Christian Lundeberg (14. heinäkuuta 1842 Valbo, Gävleborgin lääni – 10. marraskuuta 1911) oli ruotsalainen poliitikko, teollisuusmies ja pääministeri.
Lundeberg opiskeli Ultunassa ja sotakorkeakoulussa. Hän oli muun muassa luutnantti Dalrykmentissä 1861–1874. Hän erosi armeijasta ja meni teollisuuden alalle, Forsbacka brukiin. Siellä hän oli johtajana 1885–1906.
Poliitikkona hän kuului ensimmäisen kamarin konservatiiviseen ja protektionistiseen puolueeseen, jonka johtajaksi hän tuli 1899. Lundebergillä oli keskeinen sija unionin (Ruotsi–Norja) käsittelyssä eduskunnassa. Esitettyään kritiikkiä Johan Ramstedtin hallitusta vastaan tämä kaatui. Tämän jälkeen hänestä tuli uusi pääministeri, jonka hallituksen aikana Norja sai vapauden Ruotsista. Lundeberg oli ensimmäinen teollisuusjohtaja Ruotsin pääministerinä vuonna 1905.
Vuosina 1909–1911 hän oli ensimmäisen kamarin puheenjohtaja.
Pokémon (pelisarja)

| Pokémon |
| --- | --- |
 Pokémon-tuotesarjan logo
Kehittäjä:  Game Freak / Creatures
Julkaisija:  Nintendo
Lajityyppi:  roolipeli
Ensijulkaisu:  Pokémon Red ja Green
Viimeisin julkaisu:  Pokémon Scarlet ja Violet
Aiheesta muualla
Kotisivut
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Pokémon-pelisarja kuuluu Pokémon-tuotesarjaan. Pelisarja on Game Freakin ja Creaturesin kehittämä ja Nintendon julkaisema videopelisarja. Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin Game Boylle Japanissa vuonna 1996. Peleistä julkaistaan yleensä kaksi versiota jotka eroavat toisistaan vain lievästi – varhaisemmista peleistä on myös julkaistu yleensä uusintaversiot parannelluilla grafiikoilla ja ominaisuuksilla. Roolipelien lisäksi sarjan spin-off-peleissä on lajityypiltään muun muassa toimintaroolipelejä, pulmapelejä ja virtuaalilemmikkejä.
Pokémon-pelit jaetaan sukupolviin. Samaan sukupolveen kuuluvat pelit, jotka ovat pelimekaniikaltaan samankaltaisia.
Pelit

Pohjimmiltaan Pokémon on roolipeli, jossa ohjataan pokémon-kouluttajaa, joka keräilee ja kouluttaa pokémon-olentoja tarkoituksenaan tulla pokémon-mestariksi. Pelaajan on matkattava pelin sisäisessä maailmassa ja kohdattava kahdeksan salijohtajaa, joiden päihittäminen on ehto sille, että pelaaja pääsee haastamaan pelimaailman neljä parasta Pokémon-kouluttajaa Pokémon-liigassa, jonka jälkeen pelaaja ottelee pelin alueen Pokémon-mestarin (Champion) kanssa. Pelien tarinoihin on kuulunut myös jonkin vihollisryhmän päihittäminen tarinan edetessä. Pokémon-kouluttajan sivutavoitteena on myös kerätä kaikki pokémonit, joista jotkin on mahdollista saada vain vaihtamalla pokémoneja eri versioiden välillä. Alun perin pokémoneja oli 151, mutta uudemmat pelit ovat tuoneet niitä mukanaan lisää, ja nykyään niitä on yli 1 000. Pokémon-pelit ilmestyvät pareissa, joita seuraa yleensä kolmas erikoisversio, minkä lisäksi uusimpien sukupolvien aikana on julkaistu myös uudelleen tehtyjä versioita aiemmista Pokémon-peleistä, sekä viidennen sukupolven aikana jatko-osat peruspeleille.
Ensimmäiset pelit ilmestyivät Japanissa vuonna 1996, Yhdysvalloissa vuonna 1998 ja Euroopassa vuonna 1999. Ne olivat Pokemon Red ja Blue (Japanissa myös Green) ja niiden erikoisversio oli Yellow, joka perustuu suosittuun piirrossarjaan. Niiden jälkeen julkaistiin Gold ja Silver, joiden erikoisversio oli Crystal, jossa oli useita pieniä parannuksia Goldiin ja Silveriin verrattuna.
Tämän jälkeen julkaistiin Ruby ja Sapphire. Niiden jälkeen vuonna 2004 ilmestyi kahdesta ensimmäisestä Pokémon-pelistä uusintaversiot FireRed ja LeafGreen. Lokakuussa 2005 ilmestyi Rubyn ja Sapphiren erikoisversio Emerald.
Nintendo DS:lle on ilmestynyt Pokémon Diamond & Pearl ja näiden erikoisversio Platinum sekä SoulSilver ja HeartGold, uusintaversiot peleistä Gold ja Silver. Vuoden 2010 lopussa ilmestyivät Black ja White ja vuonna 2012 näiden jatko-osat Black 2 ja White 2. Vuonna 2013 Nintendo 3DS:lle julkaistiin Pokemon X ja Y, ja vuonna 2014 julkaistiin Omega Ruby ja Alpha Sapphire, uusintaversiot peleistä Ruby ja Sapphire. Vuonna 2016 julkaistiin Sun ja Moon Nintendo 3DS:lle.
Pokémon-pelejä on julkaistu myös Nintendo 64:lle (mm. Pokémon Stadium ja Pokémon Snap), Nintendo GameCubelle (mm. Pokémon Colosseum ja Pokémon XD: Gale Of Darkness) ja Wiille Pokémon Battle Revolution.
Pokémon-pelit jaetaan kahdeksaan eri sukupolveen. Samaan sukupolveen kuuluvat pelit, jotka ovat pelimekaniikaltaan samankaltaisia. Jokainen sukupolvi on sisältänyt uusia pokémoneja ja liikkeitä. Kourallinen uusia pokémoneja on ilmestynyt animessa, mangassa, ja pelikortteina ennen peleinä ilmestyessään käsikonsoleille. Jotkin suuret uudistukset on näytetty jossakin muussa mediassa jo ennen tulemistaan peleihin. Esimerkiksi neljän pokémonin välinen ottelu esiteltiin piirrossarjassa jo kauan ennen ilmestymistään peleissä, sekä pokémonien kyvyt (Ablities) tunnettiin pelikorteissa nimellä ”Pokémon Power”. Kullakin sukupolvella on myös oma teemansa, johon muun muassa jotkin uudet pelimekaniikat, osa sukupolven esittelemistä pokémoneista sekä peruspelien tarina liittyvät.
Pelit > Ensimmäinen sukupolvi (1996–1999)

Ensimmäinen sukupolvi alkoi Pokémon Red ja Blue -peleistä. Ensimmäisessä sukupolvessa oli 151 alkuperäistä pokémonia sekä tavalliset elementit ja pelimekaniikat ottelemiseen ja pokémonien vaihtamiseen. Sen sijaan Japanissa ensimmäinen sukupolvi alkoi Pokémon Red ja Green -peleillä, sekä myöhemmin Blue-versiolla, joka vaihtoi pelin yleisilmettä. Länsimaissa ei koskaan julkaistu Green-versiota, vaan Red ja Blue käyttivät pelien uudempaa yleisilmettä. Vuonna 2004 ilmestyivät kolmannen sukupolven pelit Pokémon FireRed ja LeafGreen, jotka olivat uudistettuja pelejä alkuperäisestä. Nimet oli sisälletty alkuperäisistä Red ja Green versioista, eikä LeafGreenin nimeä koskaan vaihdettu Blue-versiota vastaavaksi länsimaissa.
Tämä sukupolvi päättyi Pokémon Yellow -versioon, joka perustui löyhästi animesarjaan. Yellow-versiossa pelaaja aloitti Pikachun kanssa, joka seurasi pelaajan takana. Tarkastellessaan Pikachun kasvoja pelaaja näki, kuinka paljon Pikachu piti hänestä. Animesarjaan perustuen pelaaja saa pelin aikana kaikki kolme alkuperäistä aloituspokémonia (Bulbasaur, Squirtle ja Charmander). Myös Rakettiryhmän Jessie ja James olivat pelissä mukana ja heillä oli animesarjaa vastaavat pokémonit. 
Nämä pelit olivat liitettävissä Nintendo 64:n Pokémon Stadiumiin ja myös peliin Pokémon Stadium 2. Näissä peleissä oli mahdollista vaihtaa pokémoneja ja otella pokémoneillaan kolmiulotteisessa ympäristössä. Red ja Blue -pelit olivat selvästi roolipelejä, kun taas Stadiumit keskittyivät otteluihin.
Ensimmäisen sukupolven pelit sijoittuvat Kanto-alueeseen, joka oli mukana myös toisessa sukupolvessa. Tämä sukupolvi myös sisälsi idean pelaajan pääkilpailijasta sekä rikollisryhmästä, joita vastaan pelaaja taistelee monta kertaa. Vaikka Kanton nimi tuli maailmanlaajuisesti julki vasta toisen sukupolven myötä, se mainittiin ensi kerran jo japanilaisessa Green -pelissä, tosin vain kerran pelin alkupuolella. Tämä viittaus oli kuitenkin poistettu pelin englanninkielisestä Blue -vastineesta.
Pelit > Toinen sukupolvi (1999–2002)

Game Boy Colorin Pokémon Gold ja Silver aloittivat toisen sukupolven esittelemällä sata uutta pokémonia, sekä uuden pelimaailman nimeltään Johto. Ominaisuuksissa peleissä käytettiin Game Boy Colorin erityistä infrapunajärjestelmää, pelin sisäistä kelloa joka mahdollisti yön ja päivän vaihtumisen, sekä marjapuita, joissa kasvaa erilaisia marjoja. Näissä peleissä uutena tuli myös mahdollisuus kasvattaa (breed) ja kesyttää (tame) pokémoneja. Pokémonien kasvattaminen oli myös ainoa tapa saada uudenlaisia pokémoneja: vauva-pokémoneja. Kesytys taas on tapa kehittää tiettyjä pokémon-lajeja kohtelemalla niitä hyvin. Pelin mukana tuli myös kaksi uutta tyyppiä: teräs- (Steel) ja pimeystyypit (Dark). Myös pokémoneille itselleen tehtiin uudistuksia, tärkeimpänä lisäyksenä sukupuolet. Pelin rikollisryhmänä toimii näissäkin peleissä Rakettiryhmä, joka esiteltiin jo ensimmäisessä sukupolvessa.
Näissä peleissä oli myös pelaajalla uusi väline, Pokégear. Tämä laite sisälsi puhelimen, radion, kartan, ja pelin kellon. Puheluominaisuutta käytettiin soittaessa pelihahmolle. Radio-ominaisuudessa oli monia erilaisia puolia, esimerkiksi yhdellä radiokanavalla kerrotaan, mistä ja milloin tiettyjä pokémoneja voi saada. Pelin kellossa näkyi kellonaika ja viikonpäivä.
Tämä sukupolvi päättyi Pokémon Goldin ja Silverin erikoisversioon, Pokémon Crystaliin, joka esimerkiksi mahdollisti valita pojan hahmon sijasta tytön. Tätä ominaisuutta oli jo harkittu alkuperäisiin Pokémon-peleihin, mutta ajatus jäi silloin vielä toteuttamatta. Crystal oli myös ensimmäinen Pokémon-peli, jossa pokémonit liikkuivat ennen taistelun alkua. Peliin oli tehty lukuisia uudistuksia Ruins of Alphiin ja Suicunen pyydystämiseen.
Nämä pelit olivat liitettävissä Pokémon Stadium 2:een, joka mahdollisti ottelemisen kolmiulotteisessa ympäristössä. Myös ensimmäisen sukupolven pelit toimivat Pokémon Stadium 2:ssa.
Toinen sukupolvi liittyy teemaltaan perinteisiin, osin mytologiaan ja historiaan, vastakohtana ensimmäisellä sukupolvelle. Esitelty alue heijastaa tätä, sillä Johto-alueella on muutamia perinteisiä japanilaistyylisiä kaupunkeja modernien lisäksi ja perinteisen käsityön harjoittajia, minkä lisäksi alueella on paljon legendoja liittyen pokémoneihin sekä pitkä historia.