stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiimalammi (Forssa)

| Kiimalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Forssa
Koordinaatit:  60°54′46″N, 23°42′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jänhijoen valuma-alue (35.97)
Laskujoki:  Myllyojaan kautta Heinijärveen 
Järvinumero:  35.973.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,5 m 
Rantaviiva:  3,884 km 
Pinta-ala:  0,2618 km² 
 fiKiimalammi 
Kiimalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Noin 3,5 kilometriä kaakkoon Tammelassa sijaitsee toinen Kiimalammi.
Maantiede

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 metriä ja leveys 600 metriä. Järveen laskee ympäröiviltä soilta suo-ojia, joista yksi tuo viereisen Pikku Kiimalammin vedet. Järven luusua sijaitsee sen etelärannalla, josta saa alkunsa 500 metriä pitkä laskuoja Myllyojaan, joka laskee Heinijärveen.
Lammen rantaviiva on 3,9 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannoista ovat soistunutta metsämaastoa. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa metsäautotiet Koijärveltä.
Kiimajärvi (kylä Kiikassa)

Kiimajärvi
Kiimajärvi on kylä ja entinen taajama Sastamalan kaupungissa Kiikan alueella. Kylä sijaitsee Kiimajärven rannalla kantatie 44:n varrella. Kylässä on noin 180 asukasta.
Kiimajärven kylässä on ollut kuusi tilaa vuonna 1560. Varhaisin kartta kylästä on vuodelta 1644. Alkuperäinen kylätontti on sijainnut Sopan talon kohdalla järven rannassa. Kylä kasvoi merkittävästi myöhäiskeskiajalla ja sinne asettui useita kädentaitajia kuten suutareita, kraatareita, seppiä, karvareita, nikkareita ja varvareita. Sittemmin kylään perustettiin myös saha, meijeri ja tiilitehdas. Kylä alkoi hiljentyä 1950-luvulla, ja kylästä on poistunut varhainen pienteollisuus, koulu, posti ja muut palvelut.
Aiheesta muualla

Kiimajärven kyläseura
Kemin kaupungintalo

| Kemin kaupungintalo |
| --- | --- |
 Kemin kaupungintalo
Osoite:  Valtakatu 26
Sijainti:  Kemi
Koordinaatit:  65°44′07″N, 24°34′14″E
Valmistumisvuosi:  1940
Suunnittelija:  Bertel Strömmer, laajennus Aarne Ervi
Rakennuttaja:  Kemin kaupunki
Käyttäjä:  Kemin kaupunki
Julkisivumateriaali:  Laattamainen betonielementti
Korkeus:  52 m
Kerrosala:  6 033 m2
Tilavuus:  33 705 m3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kemin kaupungintalo toimii kaupungintalona, vesitornina ja maamerkkinä. Talo on 52 metriä korkea. Kaupungintalo valmistui vuonna 1940 ja siihen on myöhemmin tehty laajennuksia. Kaupungintalo on otettu modernin arkkitehtuurin tutkimus- ja suojelujärjestö Docomomon kohdelistalle vuonna 2010.
Talon katolla on näköalatasanne ja kahvio.
Historiaa

Kemin ensimmäinen kaupungintalo valmistui vuonna 1896. Koska samaan rakennukseen siirtyivät myös kaupunginkirjasto ja kansakoulu, alettiin taloa kutsua lukuhuoneentaloksi. Vuosina 1905–1930 rakennus oli Kemin Suomalaisen Porvari-yhteiskoulun käytössä. Kun yhteiskoulu sai oman koulurakennuksen, kunnostettiin lukuhuoneentalo uudelleen kaupungin virastotaloksi. Kauan eivät virastot ehtineet lukuhuoneentalossa sijaita, kun talo tuhoutui tulipalossa 13. helmikuuta 1931.
Kaupungin virastoja varten tarvittiin tiloja, mutta lisäksi kasvavassa kaupungissa ei ollut vielä vesitornia ja vesijohtoverkostoa. Kaupunginjohto päätti yhdistää nämä hankkeet yhteen tornitaloon. Talon suunnitteleminen annettiin Tampereen kaupunginarkkitehdille Bertel Strömmerille. Strömmerin suunnitelmat hyväksyttiin huhtikuussa 1939 ja niiden pohjalta päästiin rakentamaan uutta kaupungintaloa nykyiselle paikalleen. Rakennus valmistui kesällä 1940. Rakennukseen tuli 13 maanpäällistä kerrosta, joista ylimmät neljä kerrosta sisälsivät 500 m³:n suuruisen vesisäiliön. Näin Kemin kaupunki sai kaupungintalon lisäksi vesitornin.
Lapin sodan aikana 1944 saksalaiset joukot yrittivät räjäyttää talon, mutta se jäi pystyyn. Tämä johtui siitä, että saksalaiset eivät olleet tietoisia vesitornin tyhjentämisestä, joka vähensi ratkaisevasti ylimpien kerrosten painoa. Myös rakennuksen luja raudoittaminen rakennusvaiheessa esti romahdusta. Räjäytysyrityksestä on muistolaatta talon vanhanosan kivijalassa. Muistolaatassa lukee: ”7. lokakuuta 1944 Hitlerin joukot yrittivät tuhota räjäyttämällä tämän talon, mutta rakentajien työ kesti.”
Sodan jälkeen kaupungintalo kunnostettiin  ja siihen rakennettiin Strömmerin suunnitelmien pohjalta nelikerroksinen lisäosa.
Kemin kaupunki järjesti syksyllä 1963 suunnittelukilpailun kaupungintalon laajentamiseksi. Kilpailuun kutsuttiin arkkitehdit Aarne Ervi, Risto-Veikko Luukkonen ja Heikki Siren. Kilpailun parhaaksi valittiin Ervin suunnitelma Kehittyvä Kemi, jonka pohjalta Ervi laati lopulliset suunnitelmat. Rakennustyöt aloitettiin helmikuussa 1965 ja rakennuksen lopputarkastus pidettiin helmikuussa 1969. Laajennuksen yhteydessä remontoitiin myös rakennuksen vanha osa. Vanhan osan valkeaksi rapatut julkisivut päällystettiin samanlaisilla laattapintaisilla betonielementeillä kuin uudisosakin. Uuteen osaan sijoitettiin kolme 500 kuution vesisäiliötä, joten kaupungintalon vesisäiliöiden kokonaistilavuus on 2 000 kuutiota.
Kuvia

Näkymä Kemin kaupungintalon katolta
Vanha kaupungintalo eli lukuhuoneentalo.
Kaupungintalon alaosa räjäytyksen jäljiltä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kemin kaupungintalo Wikimedia Commonsissa
Kemi
| --- | --- |
Kaupunginosat:   Ajos  Hepola  Karihaara  Karjalahti  Kivikko  Koivuharju  Nauska  Paattio  Peurasaari  Ritikka  Rytikari  Sauvosaari  Syväkangas  Takajärvi  Tervaharju 
Liikenne:   Ajoksen satamarata  Elijärven kaivosrata  Lentoasema  Rautatieasema 
Nähtävyyksiä:   Historiallinen museo  Jäänmurtaja Sampo  Jalokivigalleria  Kaupungintalo  Kirkko  Kulttuurikeskus  Lumilinna  Taidemuseo 
Kaupungintalo räjäytysyrityksen jälkeen.
Khalid Boulahrouz

Khalid Boulahrouz
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Etelä-Afrikka 2010 | Jalkapallo |  |
Khalid Boulahrouz (s. 28. joulukuuta 1981 Maassluis, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelasi urallaan kotimaansa lisäksi Saksassa, Englannissa, Espanjassa, Portugalissa ja Tanskassa.
Puolustajana pelaava Boulahrouz aloitti ammattilaisuransa RKC Waalwijkissä kevättalvella 2002. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Hamburger SV:hen. Boulahrouz siirtyi kesällä 2006 Chelseaan, mutta kausi sujui heikosti ja kesällä 2007 hänet lainattiin Sevillaan. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi VfB Stuttgartiin, jossa pelasi neljä kautta ennen siirtymistään Sportingiin. Lokakuussa 2013 Boulahrouz siirtyi Tanskan pääsarjaa pelaavaan Brøndby IF:ään kauden 2013–2014 loppuun kestävällä sopimuksella. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kotimaassaan Feyenoordissa.
Boulahrouz pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen kerran 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa Liechtensteinia vastaan 3. syyskuuta 2004. MM-kilpailuissa 2006 hän pelasi neljä ottelua, joista yhden kokonaan. EM-kilpailuissa 2008 hän pelasi neljä ottelua, kaikki avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2010, joissa Alankomaat saavutti hopeaa, hän pelasi kokonaan yhden alkulohko-ottelun ja välieräottelun. EM-kilpailuissa 2012 hän jäi vaihtopelaajaksi. Kaikkiaan Boulahrouz pelasi 35 maaottelua, joista viimeisen helmikuussa 2012. Hän ei tehnyt yhtään maaottelumaalia.
Khalid (Saudi-Arabia)

| Khalid bin Abdulaziz al-Saʿūd |
| --- | --- |
 
Saudi-Arabian kuningas Saudi-Arabian pääministeri
Valtakausi:  25. maaliskuuta 1975 – 13. heinäkuuta 1982
Edeltäjä:  Faisal
Seuraaja:  Fahd

Syntynyt:  13. helmikuuta 1913 Riad
Kuollut:  13. kesäkuuta 1982 (69 vuotta) Taif
Lapset:   Bandar  Abdullah  Al Jawhara  Nouf  Moudi  Hassa  Faisal  Al Bandari  Mishael 
Koko nimi:  Khalid bin Abdulaziz bin Abdulrahman bin Faisal bin Turki bin Abdullah bin Mohammad bin Saud
Suku:  Saud
Isä:  Ibn Sa’ud
Äiti:  Al Jawhara bint Musaed Al Jiluwi
Uskonto:  sunnalaisuus
Khalid (arab. خالد بن عبد العزيز آل سعود‎, Khālid ibn ‘Abd al-‘Azīz ’Āl Sa‘ūd, s. 1913, Riad – k. 13. kesäkuuta 1982) oli Saudi-Arabian kuningas 1975–1982.
Khalid nimettiin kruununprinssiksi 1965, kun hänen vanhempi veljensä Muhammad ibn Abdilaziz kieltäytyi. Khalid oli sairaalloinen ja hänen nousuaan valtaistuimelle epäiltiin.
Hän seurasi velipuoltaan Faisalia kuninkaana 1975 tämän murhan jälkeen.  Hän ei ollut juurikaan kiinnostunut politiikasta, vaan jätti hallintotehtävät veljelleen Fahdille. Tästä huolimatta hän oli suosittu hallitsija.
Hänen huomattavimmaksi suunnitelmakseen jäi toinen viisivuotissuunnitelma infastruktuurin ja terveydenhuollon parantamiseksi. Hän kutsui maahan myös suuren määrän vierastyöläisiä.
Kierrätystehdas

Kierrätystehdas on Helsingin Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa ja sisäpihalla vuosittain järjestettävä kestävän elämäntavan ja ekologisen kulttuurin tapahtuma. Kierrätystehdas järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008.
Tapahtuman järjestämisestä vastaa nykyisin Kierrätystehdas ry, joka on perustettu lokakuussa 2010. Vuosina 2008-2010 järjestämisestä vastasi Helsingin kaupungin omistama Kiinteistö Oy kaapelitalo, jonka tehtävänä on Kaapelitehtaan ja Suvilahden kulttuurikeskusten tilojen vuokraus ja rakennusten peruskorjaaminen.
Tapahtuma sisältää tuo-tai-vie -periaatteella toimivan Ilmaistorin, ekologisia designtuotteita esittelevän Kauppatorin, jossa vuodesta riippuen on mukana 60-100 myyjää, työpajoja, lavaohjelmaa ja vaihtelevaa kierrätykseen ja ekologiseen elämäntapaan liittyvää ohjelmaa.
Tapahtumassa oli aloitusvuonna 2008 kävijöitä 4 000, vuonna 2014 taas noin 11 000 kävijää.
Aiheesta muualla

Kierrätystehtaan kotisivut[vanhentunut linkki]
Kierrätystehtaan Facebook-sivut
Kiimalammi (Tammela)

| Kiimalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°53′41″N, 23°44′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jänhijoen valuma-alue (35.97)
Laskujoki:  oja Mustalammiin 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,5 m 
 fiKiimalammi 
Kiimalammi  on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Noin 3,5 kilometriä pohjoiseen on toinen Kiimalammi.
Maantiede

Lammen pituus on 120 metriä ja leveys 100 metriä. Lampeen laskee ympäröiviltä soilta suo-ojia. Yksi näistä tuo vettä Kuivajärveltä, johon laskee moni valuma-alueen muista yläpuolisista järvistä. Lammen luusua sijaitsee sen etelärannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä laskuoja Mustalammiin. Lammen ranta on soista metsämaastoa. Rannoille ei ole rakennettu loma-asuntoja, mutta kaksi viereistä mäkeä ovat luonnonsuojelualueita. Niillä on kummallakin omat rakennuksensa. Noin 100 metriä etelään ohittaa lammen metsäautotie.
Khaddi Sagnia

| Khaddi Sagnia |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Khadijatou Victoria Sagnia
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1994 (ikä 30) Helsingborg
Kansalaisuus:   Ruotsi
Yleisurheilija
Pituus:  173  cm
Paino:  64 kg
Laji:  pituushyppy
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Toruń 2021 | pituushyppy |  |
Khadijatou ”Khaddi” Victoria Sagnia (s. 20. huhtikuuta 1994 Helsingborg) on ruotsalainen pituushyppääjä. Vuoteen 2012 saakka hän kilpaili myös kolmiloikassa.
Sagnia voitti nuorten olympialaisissa 2010 kultaa kolmiloikassa tuloksella 13,56. Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kolmiloikassa yhdeksänneksi ja pituushypyssä 11:nneksi. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta oltuaan karsinnassa yhdeksäs. Saman vuoden Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 664.
Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Sagnia sijoittui pituushypyssä seitsemänneksi ennätyksellään 678. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli neljästoista. Saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 659. Rio de Janeiron olympialaisissa ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui kuudenneksi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 ja seitsemänneksi saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa.
Huhtikuun 2020 lopulla Sagnia hyppäsi vauhdittomassa pituushypyssä epävirallisen ME-tuloksen 307. Tulos on ilmeisesti paras, mitä kukaan naispuolinen urheilija on koskaan hypännyt, mutta IAAF ei ole enää vuosiin pitänyt virallista listaa vauhdittoman pituushypyn tuloksista, joten tulosta ei noteerata viralliseksi maailmanennätykseksi.
Sagnia saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 pronssia tuloksella 675. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi ja 2022 Belgradin MM-hallikilpailuissa 12:nneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi kaksi senttimetriä pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 687 cm. Hän oli samana kesänä kuudes myös Münchenin EM-kilpailuissa. Vuonna 2023 hän sijoittui seitsemänneksi Istanbulin EM-hallikilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Tuuli (m/s) | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,48 | +1,4 | Sollentuna | 26. elokuuta 2016 |
| 200 m | 25,14 | -1,0 | Falun | 6. elokuuta 2011 |
| 100 m aidat | 13,93 | -2,3 | Sundsvall | 1. heinäkuuta 2015 |
| pituushyppy | 695 | +0,3 | Eugene | 28. toukokuuta 2022 |
| kolmiloikka | 13,65 | +0,9 | Vellinge | 27. elokuuta 2011 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,25 | Göteborg | 14. tammikuuta 2023 |
| pituushyppy | 692 NR | Glasgow | 25. helmikuuta 2018 |
| kolmiloikka | 13,57 | Steinkjer | 11. helmikuuta 2012 |
| 60 m aj | 8,14 | Uppsala | 11. helmikuuta 2018 |
NR = Ruotsin ennätys
Kerulen

| Kerulen |
| --- | --- |

Alkulähde:  Burhan Haldun, Hentiivuoret
Laskupaikka:  Hulun nuur
Maat:  Mongolia, Kiina
Pituus:  1 254 km
Alkulähteen korkeus:  1 750 m

Kerulen (mong. Хэрлэн гол, kiin.: 克鲁伦河; pinyin: Kèlǔlún hé) on noin 1 250 kilometrin pituinen joki, joka virtaa Mongoliassa ja Kiinassa.
Kerulenin lähde sijaitsee Mongoliassa noin 1 750 metrin korkeudessa lähellä Burhan Haldunin vuorta Hentiivuorilla noin 180 kilometriä koilliseen Ulaanbaatarista. Kerulen virtaa Burhan Haldunista itään läpi Hentiin provinssin. Joki virtaa itäisen Mongolian aroilla ja tyhjentää vetensä Hulun nuurin järveen Kiinassa. Järvellä ei normaalisti ole laskujokia, mutta runsasvetisinä vuosina järvi tulvii äyräittensä yli Mutnaya Protokan wadia pitkin, ja laskee vetensä Argun-jokeen, joka on Amurin alkujuoksu. Näin muodostuvalla Kerulen-Argun-Amur-jokisysteemillä on pituutta 5 052 kilometriä.
Keryneia

Keryneia (m.kreik. Κερύνεια, kreik. Κερύνεια, Kerýneia, lat. Ceryneia, Cerynia) voi viitata seuraaviin:
Keryneia, antiikin aikainen kaupunki Akhaiassa Kreikassa
Keryneia, antiikin aikainen kaupunki Kyproksen saarella
Kyrenia eli Kerýneia, nykyinen kaupunki ja kunta Kyproksen saarella
Skepastó eli Kerýneia, vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Keryneia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Keravan taistelu

Keravan taistelu oli osana Suomen sisällissotaa Keravalla 31. tammikuuta 1918 käyty taistelu, jossa valkoiset yrittivät vallata Keravan rautatieaseman punaisilta. Taistelu päättyi valkoisten perääntymiseen.
Kulku

Itä-Uudenmaan suojeluskuntien johto, johon kuuluivat muun muassa Gustaf Adolf Silfverhjelm, kapteeni T. Nummelin sekä jääkärit Gunnar Stenbäck ja Sulo-Weikko Pekkola, päättivät neuvottelussa Porvoossa 30. tammikuuta hyökätä Keravan asemalle. Hyökkäyksen tarkoitus oli yrittää saada lennätinyhteys kenraali Mannerheimiin, jotta Itä-Uudenmaan suojeluskunnat saisivat tietoa tilanteesta muualla maassa ja toimintaohjeita. Oli myös ilmoitettu, että Keravan työväentalolla olisi suurehko asevarasto, joka haluttiin saada suojeluskunnille. Pääradan katkaisemisen arveltiin myös auttavan kenraali Mannerheimin joukkoja. Hyökkäysaietta ei onnistuttu pitämään salaisuutena, vaan kaupungilla puhuttiin siitä jo samana iltana ja kaupungin punaiset menivät Keravaan varoittamaan sikäläisiä joukkoja.
Itä-Uudenmaan suojeluskuntien ylipäällikkö Silfverhjelm jäi Porvooseen ja Stenbäck johti hyökkäystä. Tammikuun 31. päivän vastaisena yönä Nikkilään keskitettiin noin 500 miestä, joiden vahvistuksena oli kaksi konekivääriä. Hyökkäys alkoi klo 7 aamulla. Punaisia oli luultavasti jonkin verran vähemmän kuin valkoisia, mutta he olivat varustautuneet konekiväärein ja valmistautuneet puolustukseen.
Keravan taistelu kesti pari tuntia, jonka jälkeen valkoiset keskeyttivät hyökkäyksen ja perääntyivät. Valkoisilta kaatui viisi miestä, haavoittui yhdeksän ja joutui vangiksi neljä, jotka punaiset tappoivat. Punaisia kaatui omien ilmoitustensa mukaan kuusi ja haavoittui viisi. Vihreän pataljoonan päällikkö Väinö Petrelius haavoittui lievästi oikeaan reiteensä.
Merkitys

Hyökkäyksen tavoitteet eivät toteutuneet eikä hyökkäys olisi voinut saavuttaa välittömästi suurta hyötyä. Vaikka hyökkäys olisi onnistunut, lennätinyhteyttä Mannerheimiin ei olisi onnistuttu muodostamaan, Keravan työväentalolla ei ollut mainittavaa asevarastoa eikä rataa oltaisi voitu pitää pysyvästi katkaistuna, sillä Helsingissä ja pohjoisen suunnassa oli valtavan ylivoimaiset punaiset ja venäläiset joukot. Rataa ei myöskään olisi voitu tuhota niin, että se olisi halvaannuttanut punaisten liikennettä. Epäonnistunut yritys laski joukkojen mielialaa.
Välillisesti taistelulla oli suurempaa merkitystä. J. O. Hannula on arvioinut, että Keravan taistelulla oli ”välillisesti suorastaan ratkaiseva vaikutus sodan kulkuun”. Punaisten yleisesikunnan mieliala oli hermostunut. Mannerheimin joukot etenivät voittoisasti ja Etelä-Suomen valkoiset vaikuttivat valmistautuvan hyökkäykseen. Luultiin, että Helsingissäkin olisi merkittäviä joukkoja. Saadessaan tietää hyökkäyksestä Keravalla punaisten johto oletti aluksi, että Helsinkiin kohdistuu suuri hyökkäys. Taistelun päätyttyäkin Itä-Uudenmaan suojeluskuntia pidettiin vakavana välittömänä uhkana. Punaisten yleisesikunta aloitti suuren hyökkäyksen Keravalta ja Malmilta Porvooseen sekä Kotkasta ja Kouvolasta Loviisaan. Järvenpäästä ja Lahdesta lähettiin joukkoja sulkemaan valkoisilta teitä pohjoiseen. Hannulan arvion mukaan hyökkäys sitoi 4 000 punaisten parhaita miehiä sotatoimiin, jotka olivat tosiasiallisesti toisarvoisia, samanaikaisesti, kun päärintaman taistelut olivat ”hiuskarvan varassa”. Hannula piti Keravan hyökkäystä tehokkaana, joskin tahattomana harhautuksena. Juha-Pekka Tikan arvion mukaan ”Keravan taistelu oli sohaisu ampiaispesään, joka pelästytti pääkaupungin valtaan tulleen kapinajohdon perusteelli­sesti”. Tikan mukaan punaiset sitoivat vastahyökkäykseensä ”eri arvioiden mukaan joko 2 300 tai 3 500–4 000” miestä.
Aiheesta muualla

T. J. Ketonen : Tulikastetta kohden. Muistelma vapaussodasta, Hakkapeliitta, 06.03.1934, nro 10, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kilimanjaron lumet

Kilimanjaron lumet voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kilimandšaron lumet , Ernest Hemingwayn novellikokoelma, valikoima teoksesta The first forty-nine stories
Kilimandšaron lumet, novelli Ernest Hemingwayn samannimisissä kokoelmissa Kilimandšaron lumet ja Ensimmäiset 49 kertomusta
Kilimanjaron lumet (The Snows of Kilimanjaro), Henry Kingin ohjaama elokuva vuodelta 1952
Kilimanjaron lumet (Les neiges du Kilimandjaro), Robert Guédiguianin ohjaama elokuva vuodelta 2011
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kilimanjaron lumet”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kloorianiliini

Kloorianiliini viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin:
m-Kloorianiliini
o-Kloorianiliini
p-Kloorianiliini
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kloorianiliini”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Klooriamiini

| Klooriamiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  10599-90-3
PubChem CID:  25423
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NH2Cl
Moolimassa:  51,476
Ulkomuoto:  Väritön kaasu
Sulamispiste:  −66 °C
Klooriamiini eli monoklooriamiini (NH2Cl) on kemiallinen yhdiste, jota käytetään muun muassa juomaveden desinfiointiin (klooridioksidin ohella).
Kevin Rääbis

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 2. tammikuuta 1994
Syntymäpaikka: {{{syntymäpaikka}}}, Viro
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seura
Seura: JK Tammeka II
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011 | JK Tammeka | 5 | (0) |
| 2012 | JK Tammeka II |  |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21.7.2012.
Kevin Rääbis (s. 2. tammikuuta 1994) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen seuransa on JK Tammeka II. Rääbis tuli kaudella 2011 Meistriliigassa viidessä ottelussa vaihdosta kentälle, mutta seuraavana vuonna hänet nimitettiin seuran Esiliigassa pelaavaan kakkosjoukkueeseen.
Jääruohot

| Jääruohot |
| --- | --- |
 Karvajääruoho (Drosanthemum hispidum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset eudicots
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Päivikkikasvit Aizoaceae
Suku::  Jääruohot Drosanthemum  Schwantes, 1927
Katso myös
   Jääruohot Wikispeciesissä   Jääruohot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jääruohot (Drosanthemum) on päivikkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu noin 110–120 lajia. Suvun kasvit ovat eteläisessä Afrikassa alkuperäisenä kasvavia yleensä matalia puuvartisia mehikasveja. Jääruohoilla on mehevät nystykarvaiset lehdet, näyttävät kukat, joissa on kymmenittäin terälehtiä sekä selkäluomaiset kotahedelmät. Jääruohoja kasvatetaan koristekasveina laajalti niiden luontaisen elinalueen ulkopuolella.
Nimi

Useilla päivikkikasveilla on jäähän viittaavia nimiä, koska kasvien pisaroita erittävät nystykarvat saavat ne usein kimaltelemaan kuin jää. Myös tieteellinen nimi Drosanthemum viittaa näihin pisaroihin, ja tarkoittaa kastekukkaa.
Kuvaus

Jääruohot ovat ainavihantia mehilehtisiä pensaita tai varpuja. Varret voivat olla pystyjä tai maanmyötäisiä. Sekä varret että lehdet ovat yleensä nystykarvojen peittämiä. Lehdet ovat ruodittomia ja korvakkeettomia sekä asennoltaan ristikkäin vastakkaisia. Lehtilapa on muodoltaan tasasoukka sekä poikkileikkaukseltaan kolmisärmäinen tai pyöreä. Lehtien laidat ovat ehyet mutta kimaltelevien nystykarvojen koristamia. Kukat kasvavat yksittäin tai viuhkokukinnoissa: kukka tai kukinto kehittyy sivuttaisen verson kärkeen. Kirkkaan valkoisen, keltaisen, oranssin, punaisen, pinkin tai purppuran kukan halkaisija vaihtelee 0,8 senttimetristä kuuteen senttimetriin. Kukan vihreä nystykarvainen verhiö muodostuu viidestä tai joskus kuudesta tyveltään yhteenkasvaneesta verholehdestä. Värikkäitä terälehtiä on useita kymmeniä yhdessä tai kahdessa kiehkurassa. Kukassa on viisi mesiäistä, noin 75 hedettä sekä yleensä viisihaarainen emiö ja viisilokeroinen kehänalainen sikiäin. Hedelmä on rakenteellisesti selkäluomainen kota, joka sisältää lukuisia pieniä nystyisiä siemeniä.
Karvajääruohon lehtiä
Lajin D. bicolor kukka
Lajin D. speciosum kasvusto