stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaukotaittoisuus
Matematiikka

Lähipisteellä (eng. near point) tarkoitetaan lähintä etäisyyttä johon silmä näkee tarkasti. Se voidaan mitata esimerkiksi sulkemalla toinen silmä ja tuomalla sormi niin lähelle avonaista silmää ettei silmä ei enää pysty tarkentamaan lähemmäksi ja kuva muuttuu sumeaksi. Etäisyys kohdasta, josta sumentuminen alkaa, mitataan ja saadaan lähipiste. Sama mittaus voidaan tehdä toiselle silmälle.
Lähipiste vaihtelee henkilöstä toiseen, mutta myös saman henkilön silmästä toiseen. Joillain se voi olla jopa vain 10 cm. Nuorilla aikuisilla se on keskimäärin noin 25 cm. Noin 40-vuotiailla lähipiste alkaa kasvaa ja 60-vuotiaana se voi olla jopa 2 metriä.
Ohuen linssin yhtälöä (katso Gaussin kuvauslaki) ja lähipistettä käyttämällä saadaan kaukonäköisyyden korjaavalle linssille taittovoimakkuus dioptereina (käänteismetreinä) seuraavanlaisella kaavalla
{\frac {1}{f}}={\frac {1}{s}}+{\frac {1}{s'}}
Matematiikka > Esimerkki

Kaukonäköisen silmien lähipiste on 1,5 m. Minkä taittovoiman linssit korjaavat kaukonäön?
{\frac {1}{0{,}25\,\mathrm {m} }}+{\frac {1}{-1{,}5\,\mathrm {m} }}=3{,}3\,\mathrm {m} ^{-1}=3{,}3D
3,3 diopterin (D) kuperat linssit, eli 3,3 pluslasit korjaavat kaukonäön.
Moxy

| Moxy |
| --- | --- |
 Yhtiön pääkonttori Elnesvågenissa.
Perustettu:  1974
Kotipaikka:  Elnesvågen, Norja
Tuotteet:  maansiirtokoneet
Liikevaihto:  n. 400 000 000 NOK (2019)
Henkilöstö:  n. 100 (2019)
Emoyhtiö:  Doosan Group
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moxy (virallisesti Doosan Infracore Norway AS) on norjalainen maansiirtokoneiden valmistaja. Se perustettiin vuonna 1974. Yhtiö siirtyi vuonna 2008 eteläkorealaisen Doosan-konsernin omistukseen, joka puolestaan yhdistyi Hyundain kanssa vuonna 2021. Vuonna 2023 Doosan-brändi korvattiin uudella Develon-nimellä.
Kuvia

Moxyn valmistama dumpperi.
Moxy-nimi vaihtui myöhemmin Doosaniksi, nykyisin dumppereita valmistetaan Develon-brändillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moxy Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Mustapukuiset miehet

Mustapukuinen mies
Mustapukuiset miehet (engl. (the) men in black) ovat nykyajan yliluonnolliseen liittyvissä salaliittoteorioissa ja viihteessä tavallisia ihmisiä vainoavia salaperäisiä hahmoja. Tarinat tällaisista mustapukuisista miehistä ovat ilmeisesti lähtöisin Yhdysvalloista, jossa liittovaltion poliisin FBI:n henkilöstön tuli johtaja J. Edgar Hooverin kauden alkupuolella pukeutua tummaan pukuun. Mustapukuiset miehet liitetään usein ufologiaan.
Kuvaus

Tavallisesti mustapukuiset miehet ovat saapuneet ufoihin liittyviä asioita tai ilmiöitä kokeneiden henkilöiden luo varsin pian tapahtuman jälkeen, jopa ennen kuin henkilö on ehtinyt kertoa kenellekään tapahtumasta. Muutoin kauttaaltaan mustaan asuun kuuluu erityisen puhdas, sileä valkoinen kauluspaita. He liikkuvat tyypillisesti suurella, mustalla henkilöautolla, ja heitä on lähes aina kolme. Heidän toimintaansa voi liittyä kuulustelua, pelottelua ja yksityisyyden häirintää. Joskus heidän sanotaan olevan tarvittaessa valmiita myös tappamaan kohteensa.
Mustapukuisten miesten toimeksiantaja vaihtelee yhteydestä riippuen. Jotkut pitävät heitä yksinkertaisesti hallituksen työntekijöinä, osa taas jäseninä salaliitossa, joka ohjailee hallitusta. Joidenkin mukaan mustapukuiset miehet ovat itse ihmistä läheisesti muistuttavia avaruusolentoja.
Mustapukuisiin miehiin liittyy samankaltainen myytti mustista helikoptereista, joiden sanotaan häiriköivän salaliittoteorioista kiinnostuneita henkilöitä ja kuuluvan salamyhkäiselle taholle, joka toimii normaalin lain yläpuolella.
Alkuperä

Alkuperä on jäljitettävissä yhdysvaltalaiseen Albert Benderiin, joka kiinnostui ufo-ilmiöstä Kenneth Arnoldin vuonna 1947 tekemän, laajalti uutisoidun havainnon jälkeen. Bender oli jo ennen tätä kiinnostunut Lentue 19:n tapauksesta sekä erilaisista parapsykologiaa sivuavista ilmiöistä. Hän perusti International Flying Saucer Bureau -nimisen ufotutkimuksen verkoston, joka laajeni nopeasti kansainväliseksi. Pian siihen liittyi tuleva kustantaja ja kirjailija Gray Barker. Bender alkoi kärsiä huimaus- ja päänsärkykohtauksista ja liitti ne kokemuksiinsa siitä, että mustapukuiset miehet seurasivat häntä. Nämä kokemukset sekä vahvistuneet pelko- vainoharhakokemukset johtivat hänet lopettamaan järjestön toiminnan vuonna 1953.
Gray Barker kirjoitti Benderin tapauksesta vuonna 1956 kirjan They Knew Too Much About Flying Saucers, jossa vihjasi, että mustapukuiset miehet olisivat olleet FBI:n agentteja. Barkerin luona kävi FBI:n agentteja kuulustelemassa IFSB:n toiminnasta ja Barkerin osuudesta siinä. Barker toimitti vuonna 1962 Benderin kirjan Flying Saucers and the Three Men, joka oli runsaasti muokattu Benderin alkuperäisestä versiosta, jossa myös ehdotettiin FBI:n agentteja selitykseksi. Barkerin toimittamaan versioon tämän sijaan tuli scifi- ja kauhuelementtejä.
FBI:n ja CIA:n mahdollinen osuus syntytarinassa

J. Edgar Hoover ja FBI olivat kiinnostuneita IFSB:n ja Benderin toiminnasta, mutta virallinen sisäinen lausunto vuodelta 1958 kiistää FBI:n osuuden Benderin toiminnan päättymiseen. Samana vuonna Hoover määräsi Oklahoma Cityssä toimivan agentin selvittämään huhuja mustapukuisista miehistä yleisöltä tulleen kirjeen johdosta. Agentti raportoi Saucerian Bulletin -lehdestä, jota Barker toimitti. Lehdessä mainittiin Yhdysvaltain ilmavoimien tiedustelun, FBI:n ja CIA:n miesten käyneen Benderin luona ja lopettaneen hänen toimintansa.
Vuonna 1954 Hoover itse kielsi FBI:n osuuden väitettyihin havaintoihin mustapukuisista miehistä. Vuonna 1953 CIA:n kokoama Robertsonin paneeli suositteli ufotutkimusryhmien salaista seurantaa, koska ne voisivat vaikuttaa voimakkaasti väestöön erityisesti julkisten ufohavaintojen yhteydessä. Huolena 1950-luvun kylmän sodan aikana oli myös todellisen hyökkäyksen jääminen havaitsematta virhetulkinnan, joukkohysterian sekä tiedotuskanavien tukkeutumisen vuoksi.
Mikko Sokero

Mikko Juhani Sokero on suomalainen kustantaja, kirjailija, toimittaja ja liikemies.
Sokero on kirjoittanut Jorma Aulan kanssa kaksi kirjaa matkustajalaiva Estonian uppoamisesta. Ensimmäinen kirja Taistelu elämästä  ilmestyi 1994 myös ruotsinkielisenä versiona nimellä En kamp för livet. Toinen Estonia-kirja oli Se uppoaa joka yö.
Vuosina 1999-2000 Sokero työskenteli puolen vuoden ajan Suomi24-nettiportaalin päätoimittajana. Sieltä hän palasi Aller-kustantamoon uusmediasta vastaavaksi päälliköksi. Hän on työskennellyt Allerin kustantaman OHO-viikkolehden päätoimittajana. Hän oli Radio Ravun päätoimittaja vuoteen 2015 ja siirtyi sen jälkeen omaan viestintäalan yritykseen.
Vuodet 2007–2012 hän toimi Ilmailu-lehden vastaavana päätoimittajana ja lisäksi hän on toiminut Suomen Ilmailuliiton viestintäpäällikkönä. Sokerolla on lentolupakirja.
Sokero toimii helsinkiläisen Oy Editore Ab:n kustantaman Kellolehden kustantajana. Kellolehden Suomen, Ruotsin (Klocktidningen), Tanskan (Urmagasinet) ja Saksan (Das Uhrenmagazin Tick Tack) versioiden päätoimittaja on Tom Holmberg.
Sokero pidätettiin vuonna 2011 epäiltynä Hietalahden kauppahallissa toimivan arvokelloliikkeen ryöstön järjestämisestä. Maaliskuussa 2012 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi hänet kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen kahdesta törkeästä petoksesta ja huumausaineeksi luokiteltavan Subutexin käyttörikoksesta.
Sokero tuomittiin vuonna 2018 törkeästä rahanpesusta vuodeksi ehdolliseen vankeuteen ja tuomio sai lainvoiman huhtikuussa 2021.
Zorro (vuoden 2009 televisiosarja)

| Zorro |
| --- | --- |
Tyyli:  draama, toiminta, seikkailu
Kestoaika:  30–45 min
Luoja(t):  Jun Lana
Pääosissa:  Richard Gutierrez Rhian Ramos Jaclyn Jose Michelle Madrigal Bianca King
Alkuperämaa:   Filippiinit
Alkuperäiskieli:  filipino
Verkko:   GMA Network
Esitetty:  23. maaliskuuta 2009 – 7. elokuuta 2009
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  98
Tuotanto
Tuottaja(t):  Wilma Galvante
Ohjaaja(t):  Mark A. Reyes Dominic Zapata
Käsikirjoittaja(t):  Anna Aleta-Nadela Don Michael Perez Des Garbes-Severino
Tuotantoyhtiö(t):  GMA Entertainment TV
Aiheesta muualla
IMDb 
Zorro on filippiiniläinen draamasarja, joka perustuu alun perin Johnston McCulleyn vuonna 1919 luomaan sankariin Zorroon. 98-osaisen sarjan tuotti GMA Network, jota esitettiin vuonna 2009. Sarjan nimikkosankaria esitti Richard Gutierrez.
Juoni

Sarja kertoo nuoresta Antoniosta, joka joutuu äitinsä Marcelan hylkäämäksi ja kasvaa rikkaan puutarhurin Don Roberto Pelaezin ja hänen vaimonsa Donya Chiquita Pelaez luona. Vartuttuaan vanhemmaksi Antonio viettää paljon aikaa intiaanien seurassa ja tuntee sympatiaa heitä kohtaan, kun Angelesin hallitus kohtelee heitä kaltoin. Kauan kadoksissa ollut setänsä Diego de la Vega saapuu Antonion luokse Kaliforniasta. Hän ryhtyy opettamaan nuorelle pojalle miekkailua ja muita tärkeitä asioita, joita Zorro tarvitsee aloittaakseen sorrettujen puolustamisen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Richard Gutierrez  | … |  Antonio de la Cruz Pelaez / Zorro   |
|  Rhian Ramos  | … |  Lolita Pulido   |
|  Jaclyn Jose  | … |  Chiquita Pelaez   |
|  Michelle Madrigal  | … |  Juana Manalo / Caballera   |
|  Bianca King  | … |  Cara   |
|  TJ Trinidad  | … |  Ramon Pelaez   |
|  Joel Torre  | … |  Roberto Pelaez / Rosso   |
|  Leo Martinez  | … |  Carlos Pulido   |
Oszkár Abay-Nemes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Oszkár Abay-Nemes |  Oszkár Abay-Nemes |  Oszkár Abay-Nemes |  |
Maa:   Unkari
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 4 × 200 m vapaauinti |  |
Oszkár Abay-Nemes (22. syyskuuta 1913 – 30. tammikuuta 1959) oli unkarilainen uimari ja olympiamitalisti. Hän saavutti Berliinin olympialaisissa 1936 pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Frank Frazetta

| Frank Frazetta |
| --- | --- |
 Frank Frazetta, Graziano Origan piirustus (1997).
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1928 Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 10. toukokuuta 2010 (82 vuotta) Fort Myers, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kuvataiteilija: sarjakuva, kuvittaminen ja kansitaide, kuvanveisto
Puoliso:  Eleanor o.s. Kelly (avioliittoon 17. marraskuuta 1956)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Frazettan yhdestä suosikkihahmosta, Death Dealer -soturista, valmistettu näköispatsas Fort Hoodissa, Texasissa.
Frank Frazetta (9. helmikuuta 1928 – 10. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen taiteilija, sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja, joka tuli tunnetuksi fantasia- ja science fiction -aiheistaan. Frazettan tavaramerkkinä olivat sotaisat barbaariaiheet, joissa esiintyy runsaan lihaksikkaita ja vähäpukeisia miehiä, naisia ja mytologisia hahmoja. Frazetta julkaisi uransa aikana useita sarjakuva-albumeja ja laati lukuisia taskukirjojen kansia. Myös Frazettan albumikansitaide on kuuluisaa ja arvostettua. Frazetta työskenteli jo 1950-luvulla yhdysvaltalaisten kustantamojen, kuten EC Comicsin ja National Comicsin (nykyisin DC Comics) vakituisena piirtäjänä.
Frazettan nuoruus

Frazetta alkoi piirtää aktiivisesti kolmevuotiaasta ja kahdeksanvuotiaana hän pääsi opiskelemaan piirtämistä Brooklyn Academy of Fine Arts -oppilaitokseen. Frazetta opiskeli piirtämistä kahdeksanvuotiaasta yksitoistavuotiaaksi italialaisen taiteilijan Michael Falangan johdolla aikuisten ryhmässä. Ensimmäisen alastonmallinsa Frazetta piirsi yksitoistavuotiaana elävästä mallista. Falanga kuoli Frazettan ollessa 12-vuotias. Kuusitoistavuotiaana Frazetta palkattiin John Giunta -nimisen sarjakuvapiirtäjän apulaiseksi.
Ura alkaa

Vuonna 1950 alkoi ilmestyä Thun'da-sarjakuva, joka oli kokonaan Frazettan kynästä. Vuodesta 1954 alkaen Frazetta työskenteli yhdeksän vuotta Li’l Abner -sarjakuvan parissa. Frazetta tapasi tulevan vaimonsa Eleanor Kellyn 7. heinäkuuta 1951, ja heidät vihittiin 17. marraskuuta 1956. Vuodesta 1964 Frazetta alkoi työstää kansia Edgar Rice Burroughsin seikkailukirjoihin Ace Books/Ace Paperbacks -yhtiölle muttei ollut tyytyväinen kokemaansa arvostuksen puutteeseen ja pieniin palkkoihin. Tyytymättömänä arvostuksen puutteeseen ja siihen, että Ace Books nappasi originaalit taiteilijalta, Frazetta siirtyi Lancer Booksin palvelukseen sen luvattua enemmän palkkaa ja oikeudet originaaleihin.
Vampirella

»Kuvitan draamaa, erotiikkaa ja romantiikkaa, en realismia. Rakastan naisia ja pidän kauniiden naisten maalaamisesta. Joskus maalaan naiset haavoittuviksi, joskus mitä kuolettavimmiksi kaksijalkaisiksi olennoiksi. Naisillani on myös oltava lihaa luittensa ympärillä» 
(Frank Frazetta)
Levynkannet joissa Frazettan taidetta

Esimerkkejä levynkansista joissa on Frazettan fantasiakuvitusta
Nazareth: Expect No Mercy (1977) (orig. The Brain)
Molly Hatchet: Molly Hatchet (1978) (orig. The Death Dealer)
Molly Hatchet: Flirtin' with Disaster (1979) (orig. Dark Kindom)
Molly Hatchet: Beatin' the Odds (1980) (orig. Berserker)
Frank Marino: Juggernaut (1982) (orig. Against The Gods)
Yngwie Malmsteen: War to End All Wars (2001)
Wolfmother: Wolfmother (2006) (orig. Sea Witch)
Frazettan kuvitusta suomalaisten lehtien kansissa

Shokki nro 1/1972 (Org. Dracula Meets Wolfman)
Shokki nro 2/1975 (Org. Sea Witch)
Shokki nro 5/1975
Vampirella nro 3/1974 (Org. Woman With A Scythe)
Vampirella nro 4/1975
Shokki: Värjyvää vampyyriviihdettä Creepy-kokoelma v.2009 (Org. Count Dracula)
Aiheesta muualla

Frank Frazettan viralliset kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  DDB  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Tonttu Toljanterin joulupulma

| Tonttu Toljanterin joulupulma |
| --- | --- |
 2. marraskuuta 2018 julkaistun DVD-julkaisun kansikuva
Tyyli:  joulukalenteri 1998
Kestoaika:  n. 5 minuuttia (jaksot 2-23)   n. 10 minuuttia (jaksot 1, 24)
Pääosissa:  Kunto Ojansivu   Satu Säävälä   Jukka Pääkkönen   Harri Tavinen
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  1. joulukuuta 1998 – 24. joulukuuta 1998   1. joulukuuta 2004 – 24. joulukuuta 2004 (uusinta)  1. joulukuuta 2012 – 24. joulukuuta 2012 (uusinta)
Jaksoja:  24
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jarmo Oksa
Ohjaaja(t):  Olli Mononen   Kunto Ojansivu (henkilöohjaus)
Käsikirjoittaja(t):  Annukka Kiuru
Tuotantoyhtiö(t):  TV2 Lastenohjelmat 1998
Seuraaja:  Tonttu Toljanterin tarinoita
Aiheesta muualla
IMDb 
Tonttu Toljanterin joulupulma on Yle TV2:n vuonna 1998 tuottama suomalaisen Teatteri Eurooppa Neljän joulukalenterisarja, joka esitettiin ensimmäisen kerran Yle TV2-kanavalla  1. joulukuuta 1998 – 24. joulukuuta 1998 . Joulukalenteri oli ensimmäinen Tonttu Toljanteri -sarja. Sarja esitettiin uusintana 1. joulukuuta 2004 – 24. joulukuuta 2004   ja  1. joulukuuta 2012 – 24. joulukuuta 2012 Yle TV2-kanavalla. Sarja oli niin suosittu, että seuraavana vuonna 1999  tehtiin televisiosarja Tonttu Toljanterin tarinoita. Sarja kuvattiin Survon kartanossa, Jyväskylässä.
VLMedia julkaisi sarjan DVD:llä 2. marraskuuta 2018. Joulupulma löytyy myös Tonttu Toljanterin Joulujuhlakokoelmasta.
Juoni

1.12 Tonttu Toljanteri lyö  vahingossa Joulupukkia tikapuilla päähän ja tämä menettää muistinsa. Toljanteri tekee kaikkensa salatakseen tämän muilta muun muassa tekemällä pukin työt ja käännyttämällä kaikki, jotka ovat menossa tapaamaan pukkia. Toljanteri on myös ihastunut Lääkäri Lettuun, mutta on liian ujo sanoakseen mitään. 24.12 pukin pitäisi lähteä jakamaan lahjoja, mutta pukin muisti ei ole vieläkään palautunut.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kunto Ojansivu  | … |  Tonttu Toljanteri   |
|  Satu Säävälä  | … |  Joulumuori    |
|  Jukka Pääkkönen  | … |  Joulupukki   |
|  Harri Tavinen  | … |  Himmelitonttu ja Karkkitonttu   |
|  Jussi Rekonen  | … |  Sähkömiestonttu   |
|  Timo Väätänen  | … |  Muusikkotonttu   |
|  Kirsi Laamanen  | … |  Lääkäri Lettu   |
|  Erkki Teittinen  | … |  Viänäne   |
|  Jarmo Nivala  | … |  Tietokone   |
|  Lari Kortelainen  | … |  Pikkutonttu   |
|  Meri Kortelainen  | … |  Pikkutonttu   |
|  Reetta Rekonen  | … |  Pikkutonttu   |
|  Jyri Ojansivu  | … |  Pikkutonttu   |
Tekijät

Käsikirjoitus: Annukka Kiuru
Ohjaus: Olli Mononen
Henkilöohjaus: Kunto Ojansivu
Musiikki: Teatteri Eurooppa Neljä
Kuvaus: Ari Koski
Äänisuunnittelu: Antti Siren
Pukusuunnittelu: Eija-Riitta Alhainen
Naamiointi: Anu Leppäaho
Lavastus: Riikka Hakala
Leikkaus: Hannu Lehtikevari ja Juha Rinnekari
Tuottaja: Jarmo Oksa
Tuotanto: Yle Lapset, 1998
Jaksot

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | 1>  uusinta | 2>  uusinta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Himmeli kattoon | 1.12.1998 | 1.12.2004 | 1.12.2012 |
| 2. | Lääkäri Lettu | 2.12.1998 | 2.12.2004 | 2.12.2012 |
| 3. | Batman | 3.12.1998 | 3.12.2004 | 3.12.2012 |
| 4. | Viänäne | 4.12.1998 | 4.12.2004 | 4.12.2012 |
| 5. | Siimat sekaisin | 5.12.1998 | 5.12.2004 | 5.12.2012 |
| 6. | Itsenäisyyspäivän puhe | 6.12.1998 | 6.12.2004 | 6.12.2012 |
| 7. | Lääkärintarkastus | 7.12.1998 | 7.12.2004 | 7.12.2012 |
| 8. | Leikkiä lyö | 8.12.1998 | 8.12.2004 | 8.12.2012 |
| 9. | Lipevä kala | 9.12.1998 | 9.12.2004 | 9.12.2012 |
| 10. | Pääte Tonttulaan | 10.12.1998 | 10.12.2004 | 10.12.2012 |
| 11. | On Viänäs-päivä taas | 11.12.1998 | 11.12.2004 | 11.12.2012 |
| 12. | Liimassa ollaan | 12.12.1998 | 12.12.2004 | 12.12.2012 |
| 13. | Pippurkakkuset palaa! | 13.12.1998 | 13.12.2004 | 13.12.2012 |
| 14. | Lääkäri Lettu kylässä | 14.12.1998 | 14.12.2004 | 14.12.2012 |
| 15. | Puhelinkepponen | 15.12.1998 | 15.12.2004 | 15.12.2012 |
| 16. | Muistipeli | 16.12.1998 | 16.12.2004 | 16.12.2012 |
| 17. | Lahjat eläimille | 17.12.1998 | 17.12.2004 | 17.12.2012 |
| 18. | Viänäne vierailee ja pukki urheilee | 18.12.1998 | 18.12.2004 | 18.12.2012 |
| 19. | Lanttulaatikko | 19.12.1998 | 19.12.2004 | 19.12.2012 |
| 20. | Sormus Letulle | 20.12.1998 | 20.12.2004 | 20.12.2012 |
| 21. | Kuusi sisään | 21.12.1998 | 21.12.2004 | 21.12.2012 |
| 22. | Uuden aallon musiikkia | 22.12.1998 | 22.12.2004 | 22.12.2012 |
| 23. | Tonttu ei saa unta | 23.12.1998 | 23.12.2004 | 23.12.2012 |
| 24. | Joulu joutuu | 24.12.1998 | 24.12.2004 | 24.12.2012 |
Junkkeri

Saksan valtakunnankansleri Otto von Bismarck oli taustaltaan junkkeri. Kuvassa Bismarck koiriensa kanssa.
Junkkerit (saks. Junker, äännetään [ˈjʊŋ kɐ]) olivat maanomistajaylimystöä Elben itäpuolisilla alueilla Preussissa ja Saksassa.
Historia

Junkkerisukujen kantaisät olivat saksalaisia aatelisia, jotka valloittivat keskiajalla länsislaavien maita ja asettuivat asumaan niille. He toivat mukanaan kristinuskon. Muuttoliike oli tärkeä osa saksalaisten idänsiirtolaisuutta, niin sanottua Ostsiedlungia. Vastineeksi sotapalveluksistaan soturit saivat maata ja verovapauden. Nimitys junkkeri periytyy keskiajan yläsaksan sanasta Juncherre, joka tarkoittaa nuorta herraa (saks. Junger Herr). Tämä johtuu siitä, että itään lähteneet olivat usein perheidensä nuorempia poikia, joille ei ollut luvassa perintömaata.
Junkkereiden välillä oli suuria varallisuuseroja. Itä-Preussin junkkereista pieni vähemmistö oli erittäin rikkaita magnaattisukuja, joiden perustajat olivat taistelleet palkkasotureina Saksalaisen ritarikunnan joukoissa kolmitoistavuotisessa sodassa Puolaa vastaan (1453–1466). Brandenburgissa junkkerit olivat enimmäkseen aatelisten siirtolaisten jälkeläisiä ja heidän omistuksensa vaatimattomia Euroopan mittakaavassa. Maaomistusten pieni koko oli seurausta siitä, että keskiajan hallitsijoiden kannatti asuttaa uusille rajamaille mahdollisimman monta aatelista, jotta näitä olisi riittänyt puolustautumaan slaavien kostoiskuilta. Oli jopa tapauksia, joissa useampi suku jakoi yksittäisen kylän omistuksen keskenään. Rikkailla junkkereilla oli varallisuutensa vuoksi enemmän poliittista vaikutusvaltaa kuin köyhillä. Varakkaat suvut solmivat avioliittoja keskenään ja muodostivat eräänlaisen sisäpiirin, joka kävi neuvotteluja keskusvallan kanssa muidenkin puolesta.
Toisen maailmansodan häviäminen ja Itä-Saksan maauudistukset merkitsivät junkkeriluokan loppua. Varsinainen aatelisluokka oli jo lakkautettu siirryttäessä Weimarin tasavaltaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Nykyään Junker on käyttönimi Saksan tittelittömästä ylimystöstä. Se lyhennetään Jkr. ja sijoitetaan yleensä ennen akateemisia arvoja ja nimeä (esimerkiksi Jkr. Heinrich von Hohenberg). Feminiinimuotoa Junkfrau käytetään vain satunnaisesti.
Lori Harrigan

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Softball. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Softball. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Softball. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Softball. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | Softball |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | Softball |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | Softball |  |
Lori Harrigan–Mack (s. 5. syyskuuta 1970) on yhdysvaltalainen entinen softballpelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Yhdysvaltain kultaa voittaneessa joukkueessa sekä Atlantan, Sydneyn että Ateenan olympialaisissa.
Softball-uransa jälkeen Harrigan on työskennellyt turvallisuuspäällikkönä Las Vegasin Mandarin Oriental -hotellissa. Aktiiviuransa lopettamisen jälkeen Harrigan alkoi kärsiä masennuksen aiheuttamasta ylensyönnistä ja ylipainosta, minkä vuoksi hän osallistui vuonna 2014 Suurin pudottaja -ohjelman urheilijoille tarkoitettuun erikoiskauteen.
Zhoukou

| Zhoukou 周口市, Zhōukŏu Shì |
| --- | --- |
 Zhoukoun sijainti Kiinan Henanin maakunnassa
 Zhoukou
 Koordinaatit: 33.620°N, 114.645°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Henan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11 968 km²
Väkiluku (2010):  8 953 793
Aikavyöhyke:  UTC+8
 
 www.zhoukou.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zhoukou (kiin. 周口市, pinyin: Zhōukŏu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan itäosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 160 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta kaakkoon. Prefektuurin pinta-ala on 11 968 neliökilometriä ja väkiluku 8,95 miljoonaa (2010).
Prefektuuri rajoittuu lännessä Xuchangin ja Luohen, pohjoisessa Kaifengin ja Shangqiun, idässä Bozhoun sekä etelässä Fuyangin ja Zhumadianin prefektuuritason kaupunkeihin.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 10 osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
| --- | --- |
 Prefektuurin piirikuntatason jako. :  Kaupunkipiiri (1) 1. Chuanhui (川汇区) Piirkuntatason kaupunki (1) 2. Xiangcheng (项城市) Piirikunnat (8) 3. Fugou (扶沟县)  4. Xihua (西华县)  5. Shangshui (商水县)  6. Shenqiu (沈丘县)  7. Dancheng (郸城县)  8. Huaiyang (淮阳县)  9. Taikang (太康县)  10. Luyi (鹿邑县) (ei ole kartassa; kesäkuusta 2011 se kuuluu maakunnan suoraan ohjaukseen, muodollisesti se on vielä osa Zhoukouta)
Kuvagalleria

Prefektuurissa on monia historiallisina nähtävyyksinä kiinnostavia rakennuksia eri aikakausilta.
Shayingjoki Zhoukoussa.
Tavaratalo Zhoukoussa.
Taihaon hauta ja temppeli Zhoukoun Huaiyangin piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zhoukou Wikimedia Commonsissa
Ed Powers

Ed Powers
Mark Arnold Krinsky eli Ed Powers (s. 25. lokakuuta 1954) on yhdysvaltalainen pornoelokuvien ohjaaja,  tuottaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Dirty Debutantes -sarjasta, jonka parissa hän on työskennellyt 1980-luvun lopulta.
Powers on myös juontanut seksiaiheista radio-ohjelmaa Bedtime Stories. Pitkä ura alalla on tuonut hänelle paikan AVN Hall of Famessa.
Aiheesta muualla

Ed Powers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data