stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauko Karvonen
Elämä

Kauko Karvonen syntyi Lappohjassa vuonna 1895. Hän opiskeli diplomi-insinööriksi. Karvonen aloitti jo nuorena uransa urheilujärjestöissä. Vuonna 1923 hänet valittiin Suomen Palloliiton liittohallitukseen ja vuonna 1927 liiton varapuheenjohtajaksi. Palloliitossa hän toimi vuoteen 1938 asti. Berliinissä 1936 Karvonen oli jalkapallomaajoukkueen joukkueenjohtajana. Seuratasolla Karvonen oli Helsingin Palloseuran puheenjohtaja.
Karvonen alkoi jo Palloliiton alaisuudessa kehittää myös suomalaista jääkiekkoa. Hän olikin merkittävä vaikuttaja Suomen jääkiekkoliiton perustamisessa. Hän oli kutsunut kokoon perustamiskokouksen, joka järjestettiin 20. tammikuuta 1929. Kokoukseen osallistui edustajia 17:stä jääkiekkojoukkueesta, jotka olivat sitten perustamassa Suomen jäähockeyliittoa. Seuraavassa kokouksessa nimi kuitenkin muutettiin jo Jääkiekkoliitoksi.
Karvonen valittiin Jääkiekkoliiton perustamiskokouksessa myös sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1942. Tuona aikana vasta luotiin perusteita suomalaiselle jääkiekolle. Lajia levitettiin hiljalleen koko Suomeen. Karvosen aikana maajoukkueen toiminta ehti vakiintua, ja se otti vuonna 1937 ensimmäisen voittonsa, kun Viro kaatui 2–1. Suomi ei kuitenkaan vielä tavoitellut kansainvälistä menestystä, eikä Karvonen ollut lähettämässä maajoukkuetta kuin kerran arvokisoihin. Suomi hävisi Baselissa pidetyissä vuoden 1939 MM-kilpailuissa kaikki ottelunsa. Karvosen aikana Jääkiekko liittyi vuonna 1937 Suomen Voimistelu- ja Urheiluliittoon.
Karvonen istui vuosina 1929–1931 myös Jääkiekkoliiton liittohallituksessa, ja hän edusti 1934–1938 Jääkiekkoliittoa Suomen Olympiakomitean hallituksessa.
Merkitys ja tunnustukset

Karvonen teki uraauurtavaa työtä Suomen jääkiekon parissa ja rakensi Jääkiekkoliitolle sellaisen kivijalan, jonka pohjalle organisaatiota pystyi myöhemmin laajentamaan. Saavutustensa ansiosta Karvonen valittiin numerolla yksi sekä Jääkiekkoleijonaksi vuonna 1985 että Jääkiekkoliiton kunniajäseneksi.
Toiminta urheilun ulkopuolella

Valmistutuaan diplomi-insinööriksi Karvonen toimi suunnittelijana ja työpäällikkönä useilla vesivoimalaitos-, tehdasrakennus- ja talonrakennustyömailla. Sotien jälkeen hän toimi Lapin rakennusvaurioiden arvioimistyössä.
Keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet

Wallacea, jonka alueella lähes kaikki keksi- ja itä-malajilais-polynesialaiset kielet tavataan.
Keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet on malaijilais-polynesialaisten kielten laajin alaryhmä kielten määrässä laskettuna. Siihen kuuluu yli 700 kieltä, joita puhutaan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa, Itä-Timorissa ja lukuisilla Tyynenmeren saarilla.
Kieliryhmä jaetaan edelleen kahteen ryhmään: keskisiin ja itäisiin ryhmiin. Itäiseen ryhmään kuuluu edelleen myös oseanialaisten kielten ryhmä.
Karl Haas

| Karl Haas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1913 Speyer, Saksa
Kuollut: 6. helmikuuta 2005 (91 vuotta) Royal Oak, Michigan, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, musiikintutkija - ja toimittaja
Muusikko
Soittimet:  piano
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Karl Haas (6. joulukuuta 1913 Speyer, Saksa – 6. helmikuuta 2005 Royal Oak, Michigan, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa vaikuttanut musiikintutkija ja pianisti, joka isännöi päivittäistä radio-ohjelmaa Adventures in Good Music. Ohjelma sai alkunsa vuonna 1959 Detroitissa, se pääsi syndikointiin 1970-luvulla ja jatkui aina vuoteen 2003 asti. Ohjelma oli eräs kuunnelluimpia klassisen musiikin ohjelmia maailmassa ja voitti useita palkintoja muun muassa kaksi Peabodya. Haas itse nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1997.
Natseja Saksasta pakoon vuonna 1936 lähtenyt Karl Haas perusti 1944 Chamber Music Society of Detroitin ja johti 1967–1971 Michiganissa sijaitsevaa nuorten muusikkojen koulutuskeskusta Interlochen Center for the Artsia.
Aiheesta muualla

Muistokirjoitus Washington Postissa (englanniksi)
Jalkamylly

Jalkamylly Ruotsissa
Jalkamylly (tunnetaan myös nimillä puromylly, hierinmylly ja härkinmylly) oli vanhin ja aina 1900-luvun alkuun asti suosituin vesimyllyn tyyppi. Jalkamyllyssä on pystysuora akseli toisin kuin vaaka-akselisissa ratasmyllyissä. Vesi pyöritti akselin ympäri siipipyörää, joka taas puolestaan pyöritti yhtä kiviparia. Puromyllynimitys tulee siitä, että mylly toimii myös pienellä virtaamalla. Suomen itä- ja pohjoisosissa mylly on saanut nimensä siivistään, jotka muistuttavat taikinansekoituskeppiä, eli härkintä tai hierintä.
Jalkamyllyissä on ihmisen jalan muotoinen kiilauslaite, josta nimitys jalkamylly. Kiilauslaitteella pystyttiin säätämään jauhojen karkeutta. Jalkamyllyllä pystyttiin tuottamaan 5-6 tynnyriä viljaa vuorokaudessa. Jalkamyllyjä käytettiin jauhojen jauhamisen ohella luu- ja ruutijauhojen tekemiseen, pellavamyllynä sekä nuuskatupakan valmistamiseen. Jalkamyllyn korvasi koskipaikoissa ratasmylly, joka oli tehokkaampi mutta vaati suuremman vesivoiman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jalkamylly Wikimedia Commonsissa
A. R. Vesa : Jalkamylly - syrjäseutujen mielenkiintoisin nähtävyys, Aamulehti, 16.07.1939, nro 187, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kansainvälinen autoliitto

| Kansainvälinen autoliitto> Fédération Internationale de l’Automobile |
| --- | --- |

Perustettu:  20. kesäkuuta 1904
Puheenjohtaja:  Mohammed bin Sulayem
Aiheesta muualla
FIA.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
FIA:n päämaja Place de la Concordessa Pariisissa.
Fédération Internationale de l’Automobile eli FIA on kansainvälinen autoliitto. FIA perustettiin vuonna 1904 ja sen pääkonttori sijaitsee Pariisissa. FIA hallinnoi useita autourheilun sarjoja. FIA:n puheenjohtajana on vuodesta 2021 lähtien toiminut Mohammed bin Sulayem. FIA:lla on jäsenjärjestöjä 144 maasta. Suomesta jäseninä ovat AKK-Motorsport, Autoliitto ja SF-Caravan ry.
Suomalaiset FIA:ssa

Suomen autourheilun keskusliiton AKK-Motorsportin puheenjohtaja Juhani Pakari valittiin joulukuussa 2017 FIA:n autourheilutoiminnan hallitukseen (World Motor Sport Council). Häntä ennen samalla paikalla toimi Kari O. Sohlberg vuosina 1993–2001 ja 2003–2005.
Kuljettajalisenssit

FIA myöntää kuljettajille lisenssejä autojen suorituskykyluokkien ja lajin mukaan (Appendix L). Luokittelua muutettiin yksinkertaisemmaksi vuodelle 2022 ja kuljettajat voivat edetä alempitehoisista autoista suurempitehoisiin. Uusi luokittelu mahdollistaa helpomman siirtymisen lajista toiseen kuten kartingista autocrossiin tai rallicrossiin. Myös lajien sisällä voidaan käyttää luokittelua (pronssi, hopea, kulta ja platina).
Superlisenssi on korkeimman luokan lisenssi, joka vaaditaan kuljettajalta Formula 1:ssä kilpailemiseen. Superlisenssi on ollut käytössä 1990-luvulta, mutta 18 vuoden ikävaatimus on lisätty vuoden 2015 jälkeen. Lisenssi on olemassa, jotta lähtöruudukkoon ei pääse kuljettajia, joilla ei ole riittävää ajotaitoa.
Auto- ja rataluokitukset

FIA määrittelee kilpailussa käytettäville moottoriradoille luokitukset (tasot) ja tarkastaa radat. Luokitukset annetaan numerona 1–6 sen mukaan millaiselle autolle radan katsotaan soveltuvan. Korkein luokka on 1 ja korkeamman luokan radat soveltuvat myös alemman luokituksen autoille. Luokka 6 on tarkoitettu rallicross, autocross ja jääratakilpailuun. Ylin taso (luokka 1) on ainoa joka soveltuu Formula 1 -kilpailuun.
FIA määrittelee kilpailuissa käytettäville autoille luokat (kategoriat) ja ryhmät. Luokka I on tuotantoautoille, joita valmistetaan tietty määrä identtisiä yksilöitä tietyn ajan sisällä. Luokka II on yksittäisinä valmistetuille autoille, jotka on suunnattu ainoastaan kilpailuun. Luokka III on kilpailuun tarkoitetuille rekka-autoille, jotka kuuluvat ryhmään F. Luokkaan I kuuluvia ryhmiä ovat N, A, R (sisältää Rally2, Rally3, Rally4, Rally5) ja E-I. Luokkaan II kuuluvia ryhmiä ovat R-GT, Rally1, GT3, CN ja E-II.
Ilmastotavoitteet

FIA pyrkii Pariisin sopimuksen mukaisiin netto-nolla ilmastotavoitteisiin vuoteen 2030 mennessä. FIA:n mestaruussarjoille on suunniteltu aikataulu ja akkreditointi ilmaistotavoitteiden mukaisuudelle.
FIA:n sarjat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Formula 1 -MM-sarja (FIA Formula 1 World Championship)  Formula E -MM-sarja (FIA Formula E World Championship)  FIA WEC (FIA World Endurance Championship)  Rallin maailmanmestaruussarja (FIA World Rally Championship)  Rallicrossin maailmanmestaruussarja (FIA World Rallycross Championship)  FIA World Rally-Raid Championship  FIA World Touring Car Cup (WTCR)  FIA ETCR eTouring Car World Cup  FIA Formula 2 Championship  FIA Formula 3 Championship  FIA F3 World Cup  FIA GT World Cup  CIK-FIA Karting World Championship  FIA Intercontinental Drifting Cup  FIA RX2e Championship  Rallin Euroopan-mestaruussarja (FIA European Rally Championship)  FIA European Truck Racing Championship  FIA European Drag Racing Championship  FIA European Touring Car Cup  FIA European Rallycross Championship  FIA European Autocross Championship  FIA European Hill Climb Championship  FIA Hill Climb Masters  FIA International Hill Climb Cup  FIA International Hill Climb Challenge  FIA Historic Hill Climb Championship  FIA Masters Historic Formula One Championship  FIA Historic Formula 3 European Cup  FIA Masters Historic Sports Car Championship  FIA Lurani Trophy for Formula Junior Cars  |  FIA African Rally Championship  FIA Asia-Pacific Rally Championship  FIA Middle East Rally Championship  FIA NACAM Rally Championship  FIA CODASUR Rally Championship  FIA RGT Cup  FIA ecoRally Cup  FIA European Rally Trophy  FIA European Historic Rally Championship  FIA Trophy for Historic Regularity Rallies  FIA World Cup for Cross Country Bajas  FIA European Cup for Cross-Country Bajas  FIA Middle-East Cup for Cross-Country Bajas  |  Entisiä sarjoja FIA GT Championship  World Touring Car Championship (WTCC)  FIA Cross-Country Rally World Cup  FIA Alternative Energies Cup  FIA Historic Racing Championships  FIA Historic Rally Championship  FIA Historic Regularity Runs  FIA European Rally Cups  FIA Formula 4 NEZ Championship  |
Puheenjohtajat

| Puheenjohtaja | Toimikausi |
| --- | --- |
 Etienne van Zuylen van Nijevelt: 1904–1931
 Robert de Vogüé: 1931–1936
 Jehan de Rohan-Chabot: 1936–1946
 Jehan de Rohan-Chabot: 1946–1958
 Hadelin de Liedekerke Beaufort: 1958–1963
 Filippo Caracciolo di Castagneto: 1963–1965
 Wilfrid Andrews: 1965–1971
 Amaury de Merode: 1971–1975
 Paul Alfons von Metternich-Winneburg: 1975–1985
 Jean-Marie Balestre: 1985–1993
 Max Mosley: 1993–2009
 Jean Todt: 2009–2021
 Mohammed bin Sulayem: 2021–
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansainvälinen autoliitto Wikimedia Commonsissa
FIA:n virallinen sivusto
Karjalan lunnaat

| Karjalan lunnaat |
| --- | --- |

Kirjailija:  Ilkka Remes
Kansitaiteilija:  Mika Tuominen
Kieli:  suomi
Genre:  jännitys
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1998
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  459
ISBN:  951-0-22959-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Karjalan lunnaat on Ilkka Remeksen romaani, jonka WSOY on julkaissut vuonna 1998.
Juoni

Romaanissa suomalais-amerikkalainen Maria Fillmore suorittaa Venäjän mafialta saamaansa tehtävää: Naton laajeneminen on pysäytettävä. Huippukokouksessa Suomen, Yhdysvaltain ja Venäjän presidentit myrkytetään ja vastalääke on vain Fillmorella. Fillmore pettää toimeksiantajansa ja vaatiikin Karjalan palauttamista.
Palkinnot

Suomen dekkariseura palkitsi kirjan Vuoden johtolanka -palkinnolla vuonna 1999.
Karjalan lunnaiden kritiikissään Jake Nyman arvioi Remeksen tuotantoa sanoen "Remestä on turha verrata enää lajityypin ulkomaisiin huippunimiin – itse asiassa tomclancyt ja kenfollettit saavat olla mielissään, jos heitä verrataan Ilkka Remekseen".
Aiheesta muualla

Karjalan lunnaat (Kirjan esittely) Kirjasampo. Viitattu 14.11.2017.
Heikki Valkama: Tarinan totuus Natosta Ylioppilaslehti.  2.2.2001. Viitattu 14.11.2017.
Kesäillan valssi (täsmennyssivu)

Kesäillan valssi voi viitata seuraaviin:
Kesäillan valssi, Oskar Merikannon säveltämä valssi
Kesäillan valssi, Hannu Lemisen ohjaama suomalainen elokuva
Kesäillan valssi, Veikko Ahvenaisen kokoelma-albumi
Kesäillan valssi, televisio-ohjelma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kesäillan valssi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Keski- ja Itä-Eurooppa

Maantieteellinen jako erään Euroopan unionin julkaisun mukaan. Keski- ja Itä-Euroopan maat merkitty karttaan punaisella.
Keski- ja Itä-Eurooppa on termi, joka kattaa Baltian maat, Keski-Euroopan, Itä-Euroopan ja Balkanin maat. Se siis tarkoittaa yleensä entisen itäblokin ja Varsovan liiton entisiä kommunistisia valtioita Euroopassa. Eri järjestöt kuitenkin määrittelevät alueen vähän eri tavalla. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) määrittelee Keski- ja Itä-Eurooppaan kuuluviksi Albanian, Bulgarian, Kroatian, Latvian, Liettuan, Puolan, Romanian, Slovakian, Slovenian, Tšekin, Unkarin ja Viron. Euroopan unioni ei kuitenkaan laske Baltian maita mukaan, kun taas Kansainvälinen työjärjestö taas määrittelee OECD:n luetteloimien maiden lisäksi mukaan kaikki Balkanin maat (kuten Serbian), sekä Ukrainan ja Moldovan.
Johan Henrik Lindroos

Johan Henrik Lindroos (18. tammikuuta 1798 Helsinki – 9. kesäkuuta 1862 Helsingin pitäjä) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lindroosin vanhemmat olivat pienlaivuri, kauppias Johan Lindroos ja Margareta Elisabet Lindman ja puoliso vuodesta 1842 Gustava Cecilia Meyer.  Heidän tyttärensä Alexandra Elisabeth avioitui senaattori Leo Mechelinin kanssa ja Henriette Gustava eli Jenny eversti, tehtailija, kuvernööri Torsten Costianderin kanssa. Lindroos oli kauppa-apulainen ja kirjanpitäjä isänsä liikkeessä 1810-luvun lopulla ja 1820-luvulla, oma kauppaliike hänellä oli vuodesta 1829. Hän oli myös merkittävä laivanvarustaja ja teollisuudenharjoittaja. Lindroos omisti Nummen sahan Lopella ja oli Sydfinska Ångfartygsbolaget -yhtiön osakas. Löyttymäen kartanon Janakkalassa hän omisti vuodesta 1839 ja oli myös Puotilan kartanon omistaja Helsingin pitäjässä. Lindroos oli Helsingin kaupunginvanhin vuodesta 1837. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1854.
Janna (albumi)

| Janna Janna |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. kesäkuuta 2014
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): MGI, Jurek
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.06
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Jannan muut julkaisut
| The Makings of Me 2008 | Janna 2014 | Spektri 2018 |
Singlet albumilta Janna
 ”Sä et ole hullu” Julkaistu: 18. lokakuuta 2013  ”Läpinäkyvä” Julkaistu: 6. maaliskuuta 2014  ”Tytöt lähtee tanssimaan” Julkaistu: 6. kesäkuuta 2014
Janna on suomalaislaulaja Jannan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2014. Vaikka albumi on artistin kolmas albumi, se on kuitenkin vasta hänen ensimmäinen suomenkielinen albuminsa. Albumin tuottajina toimivat MGI ja Simo Reunamäki. Albumi nousi heti ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi. Marraskuussa 2014 albumi myi kultaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Uusinta | Janna, Henri Lanz, Mariska | 3.49 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Kaikki hyvin | Janna, Aku Rannila, Saara Törmä | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rodeo | Janna, Jurek Reunamäki, Thomas Kirjonen | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sä et ole hullu | Janna, Aku Rannila, Saara Törmä | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tytöt lähtee tanssimaan | Janna, Jurek Reunamäki, Saara Törmä | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Läpinäkyvä | Janna, Henri Lanz, Saara Törmä | 4.19 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Raja (mukana Mikael Gabriel) | Janna, Henri Lanz, Saara Törmä, Marja Kokko, Mikael Sohlman | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Turvaköydet | Janna, Iisa Pykäri | 4.10 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Hankala elämä | Aku Rannila, Jurek Reunamäki, Saara Törmä | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Yksinoikeus | Janna, Jurek Reunamäki, Saara Törmä | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Sydämen kantaja | Janna, Jurek Reunamäki, Saara Törmä | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
Singlet

Albumin ensimmäinen single, ”Sä et ole hullu” julkaistiin 18. lokakuuta 2013. Kappale nousi singlelistan 11:nneksi sekä latauslistan toiseksi ja se oli parhaimmillaan myös kolmanneksi soitetuin radiokappale. Helmikuussa 2014 single ylitti kultalevyrajan, yli 5000 kappaleen myynnillään. Sittemmin single on myynyt myös platinaa.
Maaliskuussa 2014 julkaistu toinen singlejulkaisu ”Läpinäkyvä” nousi latauslistan 22:nneksi ja 9:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Kolmas single ”Tytöt lähtee tanssimaan” julkaistiin 6. kesäkuuta 2014. Kappaleen toistaiseksi korkein radiolistasijoitus on 12. sija.
Arvostelut

Helsingin Sanomat: suopea
Keskijärvi (Joensuun kylä)

Keskijärvi on kylä Joensuussa Kiihtelysvaaran alueella. Se sijaitsee Joensuu−Ilomantsi-tien läheisyydessä. Joensuuhun on matkaa 30 kilometriä, Kiihtelysvaaraan alle 20 kilometriä. Kylässä on noin 60 taloutta. Kokoontumispaikkana on kylätalo. Lähin kauppa on Heinävaarassa.
Kylän alueella on Hiidenvaaran luontopolku, uimaranta, laavuja sekä urheilukenttä. Kylässä toimii ProAgria Pohjois-Karjalan kalanviljelylaitos.
Kylä on Keskijärven ja Ylisen rannalla. Järvi on houkutellut kylän alueelle paljon kesäasukkaita.
Keskijärvellä ja sen naapurikylällä Röksällä on yhteinen kylätoimikunta.
Keskijärven koulu toimi 1990-luvun alkuun asti. Alakoululaiset ovat sen jälkeen käyneet Heinävaaran koulua. Yläkoululaiset kulkevat Kiihtelysvaarassa.
Merkkihenkilöitä

Kylässä asui kansanedustaja ja puoluesihteeri Eino Poutiainen. Hänen  muistolaattansa paljastettiin Keskijärven kylätalolla 23. heinäkuuta 2005. Sen on suunnitellut kuvanveistäjä Reetta Gröhn-Soininen.
Joanna Kozłowska

Joanna Kozłowska (s. 1959) on puolalainen sopraano. Oopperaroolien lisäksi hän on tulkinnut myös runsaasti lauluja. Kozłowska syntyi ja opiskeli Poznańissa.
Hänen levytystensä joukossa on Henryk Góreckin Surullisten laulujen sinfonia, jossa orkesterina oli Varsovan filharmoninen ja kapellimestarina Kazimierz Kord. Kozłowskalla on ollut rooleja muiden muassa Verdin ja Puccinin oopperoissa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (puolaksi), (englanniksi), (ranskaksi), (italiaksi), (espanjaksi), (saksaksi)
Keskijärvi (Joensuu)

| Keskijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Joensuu
Koordinaatit:  62°32′49″N, 30°17′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Jänisjoen vesistöalue (01)
Laskujoki:  Välijoki
Järvinumero:  01.033.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,3 m 
Rantaviiva:  9,23 km 
Pinta-ala:  2,15 km² 
Tilavuus:  0,00739 km³ 
Keskisyvyys:  3,48 m 
Suurin syvyys:  14 m 
Saaria:  1
:  Variksensaari
 fiKeskijärvi 
Keskijärvi on soiden ja metsien reunustama järvi Joensuussa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Myös kulttuurimaisemaa pienine peltoalueineen on jonkin verran. Keskijärven pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 27 kilometriä itään.
Maantiede

Keskijärven etelärannalla sijaitsee Koivuniemi, jota ympäröi laaja matalikko. Se ulottuu järven keskivaiheilla sijaitsevan Variksensaaren (2,2 hehtaaria) kohdalle. Saaren lounaispuolella on yhteentoista metriin ulottuva syvänne ja luoteispuolella laaja syvänne, jossa sijaitsee järven syvin piste, neljätoista metriä. Kaikkiaan noin 43 hehtaaria Keskijärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Keskijärven suurin ulottuvuus kaakosta luoteeseen on noin 2,8 kilometriä.
Keskijärven pohjoispuolitse kulkee rautatie, joka hipaisee järven rantaviivaa. Järven etelä- ja itäpuolitse kulkee maantie 15621, jonka numerointi vaihtuu kesken tielinjan 4944:ksi. Keskijärven tulouoma on luoteesta Ylinen-järveltä alkava suolampien kautta virtaava Kissapuro. Laskujoki on järven eteläkolkasta alkava Välijoki, joka päätyy runsaan kilometrin päässä kaakossa sijaitsevaan Palojärveen. Välijokeen laskee myös Peipposenmeri, jonka pinta-ala on noin 20 aaria.
Keskijärven vesitilavuus on 7 390 000 kuutiometriä.
Keskijärvi (01.033.1.008) kuuluu Palojärven alueeseen (01.033), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Haarajoen alue (01.03). Palojärven alueeseen kuuluu yksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Palojärvi ja Keskijärvi ovat yli kahden neliökilometrin laajuisia. Kolmanneksi laajin on Mäkrälampi, jonka pinta-ala on noin kymmenen hehtaaria.
Kim André Arnesen

Kim André Arnesen
Kim André Arnesen (s. 28. marraskuuta 1980) on norjalainen säveltäjä.
Arnesen varttui Trondheimissa. Hän aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana ja liittyi Nidarosin tuomiokirkon poikakuoroon 10-vuotiaana. Myöhemmin hän suoritti konservatorio-opintonsa Trondheimissa. Arnesen on säveltäjänä erikoistunut kuoromusiikkiin. Hänen tyylilleen ominaisia ovat olleet saavutettava melodinen tyyli ja ekspressiivisyys. Arnesenin ensimmäinen suurimuotoinen teos Magnificat kantaesitettiin vuonna 2010. Esitys johti useisiin uusiin sävellystilauksiin. Vuonna 2014 kantaesitettiin Arnesenin Requiem, jonka Yhdysvaltain-ensiesitys pidettiin huhtikuussa 2015 Länsi-Virginiassa. Denveriläinen Kantorei-kuoro ja sen taiteellinen johtaja Joel Rinsema kutsuivat Arnesenin residenssisäveltäjäkseen kaudelle 2015–2016. USA:ssa Arnesenin musiikkia on esitetty myös muun muassa Carnegie Hallissa ja Barack Obamalle Valkoisessa talossa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Joanna Kopcińska

| Joanna Kopcińska |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  ECR-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1967 (ikä 57) Łódź, Puola
Kansalaisuus:  puolalainen
Tiedot
Puolue:  Laki ja oikeus
Joanna Kopcińska (s. 2. tammikuuta 1967 Łódź, Puola) on puolalainen poliitikko. Kopcińska edustaa Laki ja oikeus-puoluetta. Kopcińska on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Aiheesta muualla

Joanna Kopcińska Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.