stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vanity/Nemesis
Kokoonpano

Tom G. Warrior - kitarat, laulu
Martin Eric Ain - basso
Curt Victor Bryant - kitarat
Stephen Priestly - rummut
Aiheesta muualla

Vanity/Nemesis Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Vanity/Nemesis Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Listen (The Kooksin albumi)

| Listen The Kooks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013
 Julkaistu: 8. syyskuuta 2014
 Tuottaja(t): Inflo
 Tyylilaji: indie rock, indie pop
 Kesto: 38.23
 Levy-yhtiö: Virgin EMI
Listasijoitukset
  15.  16.  85.
The Kooksin muut julkaisut
| Junk of the Heart 2011 | Listen 2014 | Hello, What’s Your Name?’ 2015 |
Singlet albumilta Listen
 ”Down” Julkaistu: 18. huhtikuuta 2014  ”Around Town” Julkaistu: 15. kesäkuuta 2014  ”Bad Habit” Julkaistu: 15. heinäkuuta 2014  ”Forgive & Forget” Julkaistu: 1. syyskuuta 2014  ”See Me Now” Julkaistu: 22. joulukuuta 2014
Listen on brittiläisen poprock-yhtye The Kooksin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2014. Albumi ylsi Britannian albumilistalla parhaimmillaan sijalle 16. ja Yhdysvaltain Billboard 200-listan sijalle 85. Albumilta julkaistiin singlenä viisi kappaletta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Around Town | 4.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Forgive & Forget | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Westside | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | See Me Now | 3.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | It Was London | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Bad Habit | 3.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Down | 2.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Dreams | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Are We Electric | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Sunrise | 3.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Sweet Emotion | 5.11 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 38.23 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
The Guardian:
Vanishing Order

| Vanishing Order Witheria |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : D-studio, Klaukkala
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2011
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 45.31
 Levy-yhtiö: Violent Journey Records
Witherian muut julkaisut
| Painful Escape 2009 | Vanishing Order 2011 | Devastating Return 2014 |
Vanishing Order on Witherian kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2011.
Kappaleet

A.T.D.B.T.S. – 3.22
Obscene Desecrator – 3.26
The Abyss Within – 5.35
The Final Hour – 4.54
The Nameless Beast – 5.26
Perished in Torment – 3.39
Bringer of Chaos – 4.42
Fire in Black – 5.48
Timeless – 8.39
Kokoonpano

Tuberculosis – laulu
Kusmar – kitara
J. Warhead – kitara
Predator – bassokitara
Rob Diver – rummut
+
Jarno Hänninen – äänittäjä, miksaaja, masteroija
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Vanishing Order Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Vanishing Order Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ln

Ln tai LN tarkoittaa seuraavia:
lingala, ISO 639-1 -koodi ln, kieli
Norja, siviililentokoneiden kansallisuustunnus LN, valtio tai muu maantieteellinen alue
Libyan Arab Airlines, IATA-koodi LN, lentoyhtiö
luonnollinen logaritmi, tunnus ln, matemaattinen funktio
ln, Unix-ohjelma tiedostojen linkitykseen
Lapin nolla, LN, tilapäinen Lapissa käytettävä korkeusjärjestelmä.
Citroën LN, automalli.
Pohjoisen Liitto, italialainen puolue.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ln”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Veikko Sippola (poliitikko)

Veikko Kalervo Sippola (18. kesäkuuta 1909 Helsinki – 17. elokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi aktiivisesti Suomen kommunistisessa puolueessa ja muissa vasemmistolaisissa järjestöissä. Sippola vaikutti muun muassa Valtiollisen poliisin valvontatoimiston päällikkönä 1945–1948 sekä SKP:n tiedustelutoiminnan johdossa.
Elämä > Nuori kaaderi

Sippola syntyi työläisperheeseen Helsingissä. Hänen vanhempansa olivat Vihdissä syntynyt metallityöläinen Frans Sippola (1878−1956) ja Olga Gustafsson (1878−1966). Sisällissodassa Sippolat olivat aktiivisesti mukana punaisten sotatoimissa ja Veikon isä tuomittiin kapinasta 12 vuodeksi ja veli 6 vuodeksi vankeuteen. Vasemmistolaisen kodin poika meni itsekin mukaan työväenliikkeeseen jo varhain. Sippola aloitti Työväen järjestönuorten liitossa 1920-luvun alussa ja vuonna 1927 hänet hyväksyttiin SKP:n jäseneksi.
Sippola vangittiin poliittisen toimintansa johdosta 1931. Hän sai kahden vuoden rangaistuksen, jonka hän istui Tammisaaressa. Vapauduttuaan Sippola toimi muun muassa Suomen kommunistisen nuorisoliiton johdossa. Vuonna 1935 hän edusti järjestöään Kommunistisen nuorisointernationaalin kongressissa. Vuodet 1935–1938 Sippola opiskeli Lenin-koulussa Moskovassa. Neuvostoliitossa hänet tunnettiin salanimellä Sven Forsten. Opinnot suoritettuaan Sippola palasi Suomeen, mutta hänet vangittiin pian ja hän joutui viettämään koko sota-ajan vankilassa. Lenin-koulussa Sippola oli ollut vuoden ajan avioliitossa Mirjam Tiilikaisen (myöh. Suvanto) kanssa, mutta he erosivat toisistaan jouduttuaan molemmat Suomessa vankilaan.
Elämä > Kommunistien tiedustelupäällikkö

Vapauduttuaan Sippola alkoi organisoida julkisen työväenliikkeen toimintaa. Loppuvuodesta 1944 hänet palkattiin Suomi–Neuvostoliitto-seuran toimitsijaksi ja hänet valittiin järjestön keskusjohtokuntaan. Seuraavana vuonna Sippola siirtyi vasemmiston kontrolloiman Valpon toimistopäälliköksi. "Punaisen" Valpon tultua lakkautetuksi Sippola sai siirron SKP:n keskuskomitean leipiin. Puheenjohtaja Aimo Aaltosen suosiossa ollut luottomies sai tehtäväkseen arkaluontoisen ja vain pienen sisäpiirin tunteman tiedustelutoiminnan johtamisen kaaderiosastolla. 1950-luvun puolivälissä Sippola kävi täydentämässä opintojaan Neuvostoliitossa. Ainakin osasyynä matkaan oli osallisuus SKP:n ympärillä Suomessa velloneissa vakoilujupakoissa.
Suomeen palattuaan Sippola nousi vuonna 1957 SKP:n kansainvälisen osaston johtajaksi. Samoihin aikoihin puolue organisoi uudelleen tiedustelutoimintaansa, ja Sippola valittiin salaisen valvontaelimen päälliköksi. Tehtävä käsitti sekä puolueen jäsenten valvonnan että poliittisten vastustajien urkinnan. Sippolaa avusti tehtävässä maanlaajuinen verkosto. 1960-luvun alkupuolella Sippolan toimintanimikkeeksi annettiin "henkilöasiain hoitaja". Tiedustelutoiminta jatkui kuitenkin vielä 1960-luvun loppupuolella, jolloin SKP pyrki Sippolan johdolla saamaan tietoa muun muassa sosialidemokraateista, äärioikeistosta ja maolaisista sekä Suojelupoliisin, sotilastiedustelun ja työnantajaliittojen toiminnasta.
Elämä > Oppositiokommunisti

SKP:n puolueriidan puhjettua Sippola valitsi 1960-luvulla puolekseen opposition. Vuonna 1968 hänet siirrettiin kaaderiosastolta Kansan Arkiston tehtäviin. Eläkkeelle ollessaan Sippola oli aktiivinen varsinkin Sodan ja fasismin vastainen työ -järjestössä (SFT). Hän muun muassa edusti SFT:tä Kansainvälisessä vastarintataistelijoiden liitossa (FIR). Sippola toimi myös Suomi–Romania-Seuran sihteerinä.
Perhe

Sippolan veli oli punaupseeri Aarne Kivekäs. Punaupseeri Oskari Sippola oli heidän setänsä.
Llámame (WRS:n kappale)

|  Llámame |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  WRS
Levy-yhtiö:  Global Records
Kesto:  3:04
Tyylilaji:  elektropop
Julkaistu:  10. helmikuuta 2022
Säveltäjä(t):  Andrei Ursu Cezar Gună Alexandru Turcu Costel Dominteanu
Euroviisutiedot
Vuosi:  2022
Maa:  Romania
Kieli:  englanti, espanja
Sijoitus:  18.
Pisteet:  65
Sijoitus semifinaalissa:  9.
Pisteet semifinaalissa:  118
Aikajärjestys
 ◄ ”Amnesia” (2021) 
 ”D.G.T. (Off and On)” (2023) ► 
Llámame (suom. Soita minulle) on romanialaisen laulajan WRS:n kappale, jolla hän voitti Romanian Selecția Națională 2022 -euroviisukarsinnan. Hän edusti kappaleella Romaniaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 65 pistettä ja saavutti sijan 18.
Luettelo portugalilaisista sanomalehdistä

Tämä on luettelo portugalilaisista sanomalehdistä.
24 Horas
Açoriano Oriental
Avante!
A Bola
A Capital
A Comarca da Sertã
Comércio do Porto
Correio da Manhã
Diário de Coimbra
Diário de Notícias
Diário de Notícias da Madeira
Diário do Minho
Diário Económico
Expresso
Focus
O Independente
O Jogo
Jornal de Notícias
O Primeiro de Janeiro
Público
Record
Visão
Luciano Giovannetti (ampuja)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Luciano Giovannetti (ampuja) |  Luciano Giovannetti (ampuja) |  Luciano Giovannetti (ampuja) |  |
Maa:   Italia
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | trap |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | trap |  |
Luciano Giovannetti (s. 25. syyskuuta 1945 Pistoia) on italialainen ampuja. Hän voitti kultamitalit trapissa kesäolympialaisissa vuosina 1980 (tulos: 198) ja 1984 (tulos: 192). Hän kilpaili olympialaisissa trapissa vielä vuonna 1988 Soulissa, mutta ei päässyt finaaliin.
Aiheesta muualla

DatabaseOlympics.com: Luciano Giovannetti (englanniksi)
Miesten trapin olympiavoittajat
1900: Roger de Barbarin •
1908: Walter Ewing •
1912: James Graham •
1920: Mark Arie •
1924: Gyula Halasy •
1952: George Genereux •
1956: Galliano Rossini •
1960: Ion Dumitrescu •
1964: Ennio Mattarelli •
1968: John Braithwaite •
1972: Angelo Scalzone •
1976: Donald Haldeman •
1980: Luciano Giovannetti •
1984: Luciano Giovannetti •
1988: Dmitri Monakov •
1992: Petr Hrdlička •
1996: Michael Diamond •
2000: Michael Diamond •
2004: Aleksei Alipov •
2008: David Kostelecký •
2012: Giovanni Cernogoraz •
2016: Josip Glasnović •
2020: Jiří Lipták •
2024: Nathan Hales
Miesten trapin maailmanmestarit
1929: Sandor Lumniczer •
1930: Mark Peter Arie •
1931: Josef Kiszkurno •
1933: Sandor Lumniczer •
1934: Andras Montagh •
1935: Rudolf Sack •
1936: Josef Kiszkurno •
1937: Konrad Huber •
1938: Istvan Strassburger •
1939: Sandor Lumniczer •
1947: Hans Liljedahl •
1949: Fulvio Rocchi •
1950: Carlo Sala •
1952: Pablo Grossi •
1954: Cesare Merlo •
1958: Francis Eisenlauer •
1959: Hassan Badrawi •
1961: Ennio Mattarelli •
1962: Vladimir Zimenko •
1965: Mario Enrique Juan Lira •
1966: Ken Jones •
1967: Guy Renard •
1969: Ennio Mattarelli •
1970+1971: Michel Carrega •
1973: Aleksandr Androškin •
1974: Michel Garrega •
1975: John Primrose •
1977: Esteban Azcue Larranaga •
1978: Eladio Vallduvi Casals •
1979: Michel Carrega •
1981: Aleksandr Asanov •
1982: Luciano Giovannetti •
1983: John Primrose •
1985+1986: Miroslav Bednarik •
1987: Dmytro Monakov •
1989: Marco Venturini •
1990: Joerg Damme •
1991+1993: Marco Venturini •
1994: Dmytro Monakov •
1995+1997+1998: Giovanni Pellielo •
1999+2001: Michael Diamond •
2002: Khaled Almudhaf •
2003: Karsten Bindrich •
2005: Massimo Fabbrizi •
2006: Manavjit Singh Sandhu •
2007: Michael Diamond •
2009: Marián Kovačócy •
2010: Alberto Fernández •
2011: Massimo Fabbrizi •
2013: Giovanni Pellielo •
2014+2015: Erik Varga •
2017: Daniele Resca •
2018: Alberto Fernández •
2019: Matthew Coward-Holley
Liuskasavikat

| Liuskasavikat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit
Suku::  Liuskasavikat Chenopodiastrum  S.Fuentes, Uotila & Borsch (2012)
Katso myös
   Liuskasavikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liuskasavikat (Chenopodiastrum) on revonhäntäkasveihin, aiemmin savikkakasveihin, kuuluva kasvisuku. Suku on erotettu savikoista (Chenopodium) 2010-luvulla. Liuskasavikoihin kuuluu kymmenen lajia, joita esiintyy ympäri maailman. Suomessa vaahterasavikkaa, rauniosavikkaa ja plataanisavikkaa esiintyy harvinaisina tai melko harvinaisina uustulokaslajeina.
Lajeja

kanariansavikka (Chenopodiastrum coronopus, syn. Chenopodium coronopus)
vaahterasavikka (Chenopodiastrum hybridum, syn. Chenopodium hybridum)
rauniosavikka (Chenopodiastrum murale, syn. Chenopodium murale)
plataanisavikka (Chenopodiastrum simplex, syn. Chenopodium simplex)
Liuskapeippi

| Liuskapeippi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Peipit Lamium
Laji::  hybridum
Kaksiosainen nimi
 Lamium hybridum  Vill. 
Katso myös
   Liuskapeippi Wikispeciesissä   Liuskapeippi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liuskapeippi (Lamium hybridum) on yksivuotinen peippeihin kuuluva laji. Se on ulkonäöltään kuin Lamium purpureum mutta lehdet eivät punerra ja lehtilaidat ovat epätasaisesti isohampaisia–isohalkoisia. Ylempien lehtien lapa kapenee siipipalteiksi ruotiin. Teriö on punainen, sen torvi on sisältä kalju tai karvakiuhkurallinen.
Aiheesta muualla

Lamium hybridum liuskapeippi Pohjolan kasvien pauloissa. (suomeksi)
Liuskapurokki

| Liuskapurokki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Alakaari::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Rikkokasvit Saxifragaceae
Suku::  Purokit Boykinia
Laji::  aconitifolia
Kaksiosainen nimi
 Boykinia aconitifolia  Nutt. 
Katso myös
   Liuskapurokki Wikispeciesissä   Liuskapurokki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liuskapurokki (Boykinia aconitifolia) on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon, purokkien (Boykinia) sukuun kuuluva kasvilaji.
Liuskapurokki voi kasvaa noin 75 cm korkeaksi ja maanalaisen juurakkonsa myötä se voi levittäytyä laajallekin alueelle. Kukkivien yksilöiden varsien väri vaihtelee tummanpunaisesta ruskeaan. Varsien tyvellä olevat lehdet ovat liuskaisia ja voivat olla enintään noin 6 cm pitkiä ja 13 cm leveitä. Kukat sijaitsevat monihaaraisina ryhminä varsien päissä ja ovat pieniä sekä valkoisia. Liuskapurokki kukkii loppukeväästä kesään.
Liuskapurokki kasvaa alkuperäisenä kosteilla ja kivikkoisilla purojen varsilla, lampien ja järvien rannoilla sekä muilla kosteilla metsämailla Appalakkien alueen keski- ja eteläosissa.
Liuskapurokkia voidaan kasvattaa koristekasvina. Se kasvaa parhaiten kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä, happamassa ja runsasravinteisessa hiekkapohjaisessa maaperässä puolivarjossa. Liuskapurokki ei kestä kasvupaikan kuivumista, eikä erityisen hyvin myöskään kilpailua muiden kasvilajien kanssa.
Aiheesta muualla

Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Boykinia aconitifolia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Boykinia aconitifolia (englanniksi)
Flora of North America: Boykinia aconitifolia (englanniksi)
Liuskamiinanköynnös

| Liuskamiinanköynnös |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Solanales
Heimo::  Kiertokasvit Convolvulaceae
Suku::  Elämänlangat Ipomoea
Laji::  lobata
Kaksiosainen nimi
 Ipomoea lobata  (Cerv.) Thell., 1919. 
Synonyymit
 Ipomoea versicolor  Mina lobata  Quamoclit lobata 
Katso myös
   Liuskamiinanköynnös Wikispeciesissä   Liuskamiinanköynnös Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liuskamiinanköynnös eli miinanköynnös (Ipomoea lobata) on ruohovartinen köynnöskasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena Keski- ja Etelä-Amerikassa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina eri puolilla maailmaa. Luontaisilla kasvupaikoillaan se on monivuotinen, mutta koristekasvina yksivuotinen.
Miinanköynnös kasvaa Suomessa 120–180 cm pitkäksi, etelämpänä jopa viisimetriseksi. Sen kukat kasvavat rivissä pitkän kukkavarren yhdellä puolella. Ne ovat nuorena punaiset, mutta muuttuvat vanhemmiten asteittain kermanvärisiksi.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ipomoea lobata
Luettelo Jyväskylän tilastoalueista

Tämä on luettelo Jyväskylän tilastoalueista. Jyväskylässä on 49 tilastoaluetta, ja ne on ryhmitelty neljääntoista suuralueeseen.
| Nimi | Tilastoalueen numero | Suuralue |
| --- | --- | --- |
| Keskusta | 0101 | Kantakaupunki |
| Kauppatori | 0102 | Kantakaupunki |
| Tourujoki | 0103 | Kantakaupunki |
| Lutakko | 0104 | Kantakaupunki |
| Mattila | 0105 | Kantakaupunki |
| Mäki-Matti | 0106 | Kantakaupunki |
| Kukkumäki | 0110 | Kantakaupunki |
| Nisula | 0113 | Kantakaupunki |
| Taulumäki | 0114 | Kantakaupunki |
| Mannila | 0115 | Kantakaupunki |
| Tourula | 0117 | Kantakaupunki |
| Kypärämäki | 0207 | Kypärämäki-Kortepohja |
| Savela | 0209 | Kypärämäki-Kortepohja |
| Kortepohja | 0221 | Kypärämäki-Kortepohja |
| Lohikoski | 0316 | Lohikoski-Seppälänkangas |
| Seppälänkangas | 0324 | Lohikoski-Seppälänkangas |
| Heinälampi | 0336 | Lohikoski-Seppälänkangas |
| Seppälä | 0418 | Huhtasuo |
| Kangasvuori | 0419 | Huhtasuo |
| Kangaslampi | 0425 | Huhtasuo |
| Ristonmaa | 0527 | Kuokkala |
| Pohjois-Kuokkala | 0528 | Kuokkala |
| Tikka | 0529 | Kuokkala |
| Kuokkalanpelto | 0530 | Kuokkala |
| Ristikivi | 0531 | Kuokkala |
| Nenäinniemi | 0532 | Kuokkala |
| Hämeenlahti | 0533 | Kuokkala |
| Valkeamäki | 0608 | Keltinmäki-Myllyjärvi |
| Taka-Keljo | 0622 | Keltinmäki-Myllyjärvi |
| Keltinmäki | 0623 | Keltinmäki-Myllyjärvi |
| Myllyjärvi | 0635 | Keltinmäki-Myllyjärvi |
| Tarhamäki | 0711 | Keljo |
| Etelä-Keljo | 0712 | Keljo |
| Keljonkangas | 0726 | Keljo |
| Sääksvuori | 0734 | Keljo |
| Halssila | 0820 | Halssila |
| Säynätsalo | 0937 | Säynätsalo |
| Tikkakoski | 1038 | Tikkakoski-Nyrölä |
| Nyrölä | 1039 | Tikkakoski-Nyrölä |
| Vaajakoski läntinen | 1245 | Vaajakoski-Jyskä |
| Vaajakoski itäinen | 1246 | Vaajakoski-Jyskä |
| Päijänne | 1247 | Vaajakoski-Jyskä |
| Leppälahti | 1248 | Vaajakoski-Jyskä |
| Kuohu-Vesanka | 1349 | Kuohu-Vesanka |
| Pohjois-Korpilahti | 1450 | Korpilahti |
| Etelä-Korpilahti | 1451 | Korpilahti |
| Kirkonkylä | 1452 | Korpilahti |
| Kirkonkylän ympäristö | 1453 | Korpilahti |
| Vespuoli | 1454 | Korpilahti |
Aiheesta muualla

Jyväskylän karttapalvelu, jkl.fi (karttataso: aluejaot / tilastoalueet) (Arkistoitu – Internet Archive)
Lo

Lo tarkoittaa seuraavia:
lao, ISO 639-1 -koodi lo, kieli
Polskie Linie Lotnicze LOT, IATA-koodi LO, lentoyhtiö
Lo, kaupunki Belgiassa
Landsorganisasjonen i Norge, LO, Norjan ammattiliittojen keskusjärjestö
Landsorganisationen i Sverige, LO, Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestö
lääninoikeus, LO, oikeusistuin.
Henkilöitä

Cheikh Lô (s. 1959), burkinalais-senegalilainen laulaja, kitaristi ja rumpali
Ismaël Lô (s. 1956), senegalilainen laulaja ja kitaristi
J. Lo, oik. Jennifer Lopez (s. 1969), yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä, tanssija, tuottaja ja malli
Ken Lo (s. 1959), hongkongilainen elokuvanäyttelijä, sijaisnäyttelijä ja entinen thainyrkkeilijä
Leyan Lo (s. 1985), yhdysvaltalainen opiskelija, Rubikin kuution ratkaisemisen maailmanmestari
Tove Lo, oik. Tove Nilsson (s. 1987), ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Veikko Sinisalo -kilpailu

Veikko Sinisalo -kilpailu on lausuntataiteen kilpailu ja perinteinen osa Kajaanin Runoviikkoa aina vuodesta 1978 saakka, jolloin se tunnettiin nimellä Vuoden nuori lausuja. Kilpailu järjestetään joka toinen vuosi. Kilpailun voittaja saa palkinnoksi 3400 euroa Veikko Sinisalon Stipendirahastolta ja vuoden nuori lausuja -tittelin. Häneltä tilataan myös ensi-iltaesitys seuraavalle Runoviikolle. Kilpailuun osallistujien on oltava alle 30-vuotiaita.
Vuoden nuori lausuja -kilpailu

Lauantaina 1. huhtikuuta 1978 järjestettiin Helsingissä ensimmäinen Vuoden nuori -lausuja Sana ja Sävel -toimikunnan aloitteesta. Suomen lausujain liitto (SLL) päätti toimia järjestäjänä. Idean kilpailulle oli antanut Veikko Sinisalon Stipendirahasto, jolla on kilpailun suhteen määräysvalta. Sana ja Sävel -tapahtuma ja SLL olivat mukana järjestäjän ominaisuudessa. Vuonna 1987 kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran Kajaanissa.
Vuoden nuori lausuja -kilpailun voittajat

1978 Johanna Mustonen
1979 Marketta Airo
1980 Irene Ikonen ja Marjaana Utriainen
1981 Marja-Kaarina Koskinen
1982 Hanne Savolainen
1983 Iiro Kajas
1984 Inkeri Kivimäki
1985 Sinikka Mokkila
1986 Matti Kaarlejärvi
1987 Leea Klemola
1988 Kari Kinnari
1989 Auli-Maritta Ruuskanen
Veikko Sinisalo -kilpailu

24. lokakuuta pidetyn Veikko Sinisalon Stipendirahaston kokouksen mukaisesti kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran uudistetussa muodossa vuonna 1990. Kilpailun järjestelyistä vastasivat edelleen Suomen lausujain liitto, rahasto ja Sana ja Sävel -tapahtuma. Kilpailun nimeksi tuli Veikko Sinisalo -kilpailu. Ikäraja kilpailuun osallistumiselle säilyi edelleen 30 vuodessa. Kilpailu päätettiin järjestää vain joka toinen vuosi. Loppukilpailu eli finaali pidetään Kajaanissa heinäkuussa Kajaanin Runoviikon yhteydessä.
Veikko Sinisalo -kilpailun voittajat

1990 Katri Mehto
1992 Miia Nuutila
1994 Ria Tuomas-Kettunen
1996 Eero Enqvist
1998 Jussi Lehtonen
2000 Mika Piispa
2002 Lari Ylönen
2004 Ville Tiihonen
2006 Noora Dadu
2008 Tuukka Vasama
2010 Mirjami Heikkinen
2012 Eero Ojala
2014 Antti Tiensuu
2016 Jussi Lankoski
2018 Miiko Toiviainen
Aiheesta muualla

Kajaanin Runoviikko
Suomen lausujain liitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo lentosimulaattoreista

Tämä on luettelo lentosimulaattoreista, jotka ovat julkisesti saatavilla kuluttajille.
| Nimi | Kehittäjä | Alusta |
| --- | --- | --- |
Aerofly FS: 
Aerofly FS 2: 
Combat Air Patrol 2: 
| Digital Combat Simulator | Eagle Dynamics | Windows |
| Falcon | Spectrum Holobyte | Windows |
FlightGear: 
| IL-2 Sturmovik | 1C | Windows |
Infinite Flight Simulator: 
| Lock On: Modern Air Combat | Eagle Dynamics | Windows |
| Prepar3D | Lockheed-Martin | Windows |
| Rise of Flight: The First Great Air War | 777 Studios | Windows |
| Take On Helicopters | Bohemia Interactive |  |
| X-Plane | Laminar Research | Linux, OS X, Windows |
Llywelyn ab Iorwerth

| Llywelyn ab Iorwerth |
| --- | --- |
 Llywelyn kuolinvuoteella vierellään poikansa Gruffydd ja Daffyd. Teos vuoden 1259 paikkeilta.
Gwyneddin kuningas
Valtakausi:  1195–1240
Edeltäjä:  Owain Gwynedd
Seuraaja:  Dafydd ap Llywelyn

Syntynyt:  n. 1173 Dolwyddelan
Kuollut:  11. huhtikuuta 1240 Aberconwy
Puoliso:  Johanna Walesilainen
Lapset:  Dafydd ap Llywelyn  Gruffydd ap Llywelyn  Elen ferch Llywelyn  Gwladus Ddu   Marared ferch Llywelyn   Angharad ferch Llywelyn   Susanna ferch Llywelyn
Suku:  Aberffraw
Isä:  Iorwerth Drwyndwn
Äiti:  Marared ferch Madog
Llywelyn ab Iorwerth (myös mudoissa Llywelyn Suuri ja Llywelyn I, k. 11. huhtikuuta 1240) oli Gwyneddin kuningas. Llywelynin onnistui valtaan noustessaan yhdistää aiemmin hajaantunut kuningaskuntansa, sekä varmistaa asemansa Walesin suurimpana paikallisena voimatekijänä. Hänen liittonsa muiden paikallisten hallitsijoiden kanssa muodosti eräänlaisen Walesin ruhtinaskunnan esimuodon. Llywelyn ei kuitenkaan saanut asemalleen virallista tunnustusta Englannin kuninkaalta.