stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espanjan lippu
Historiallisia lippuja

Espanjan lippu (1843–1872, 1875–1931).
Espanjan ensimmäisen tasavallan lippu (1873–1874).
Espanjan toisen tasavallan lippu (27. huhtikuuta 1931–1938).
Francon Nationalistien lippu sisällissodassa (29. elokuuta 1936–1938).
Francon aikainen lippu (1938–10. lokakuuta 1945).
Francon aikainen lippu (11. lokakuuta 1945–20. tammikuuta 1977).
Francon jälkeisen ajan lippu (21. tammikuuta 1977–5. joulukuuta 1981).
Muita lippuja

Vanha kauppalippu (1785–1927)
Virkalippu (1977)
Tullilippu (1977)
Kuninkaan lippu (2014)
Itsehallintoalueiden liput

Andalusia (1981)
Aragonia (1981)
Asturia (1981)
Baleaarit (1982)
Baskimaa (1894)
Extremadura (1985)
Galicia (1984)
Kanariansaaret (1989)
Kantabria (1989)
Kastilia-La-Mancha (1983)
Kastilia ja León (1983)
Katalonia (1200-luku)
Madrid (1983)
Murcia (1982)
Navarra (1982)
Rioja (1985)
Valencia (1982)
Muiden hallintoalueiden liput

Ceuta (1415)
Melilla (1995)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Flags of the World
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:  Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:  Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros
Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

Breitenfeldin taistelu käytiin Leipzigin pohjoispuolella 17. syyskuuta 1631 Ruotsin ja Saksin sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Ferdinand II:n armeijan välillä. Ruotsalaisia johti Kustaa II Aadolf, sakseja vaaliruhtinas Juhana Yrjö I ja katolisia kreivi Johann Tilly. Breitenfeldin taistelu oli ensimmäinen Kustaan käymä suuri kenttätaistelu kolmikymmenvuotisessa sodassa. Se oli protestanttien ensimmäinen suuri voitto katolisia vastaan kolmikymmenvuotisen sodan aikana Kustaan murskatessa Tillyn katolisen armeijan.
Taustaa

Kolmikymmenvuotinen sota oli alkanut vuonna 1618, ja vuoteen 1630 mennessä katoliset olivat voittaneet luterilaisia siihen saakka tukeneen Tanskan pakottaen sen solmimaan rauhan Lyypekissä 22. toukokuuta 1629. Kustaa II Aadolf oli noussut maihin Pommerissa kesällä 1630 tavoitteenaan lyödä katoliset. Edetessään etelään Kustaa II Adolf kohtasi ensi kertaa Tillyn johtaman katolisten pääarmeijan Breitenfeldissä.
Taustaa > Taistelukenttä

Breitenfeld on kylä nykyisen Leipzigin pohjoisreunalla. Maasto sopi hyvin ratsuväen käytölleselvennä. Varsinainen taistelu käytiin kylän pohjoispuolisilla aukeilla niityillä, jotka laskevat loivasti pohjoisessa virtaavaan Loderbach-puroon. Alueen eteläreunalla on loiva, matala harju, jonka itäpäässä on taistelukentän ainoa korkeampi kohta Galgenberg, joka merkitsee suomeksi käännettynä hirsipuukukkulaaselvennä.
Taustaa > Armeijoiden ryhmitys > Katoliset

Tillyn johtama katolisten armeija ryhmittyi aukean eteläreunalle pohjoisesta saapuvaa vihollista kohti. Tuuli puhalsi ja aurinko paistoi joukkojen selän takaa ruotsalaisia häiritsevästi. Katolisten armeijassa oli noin 21 000 jalkamiestä, 11 000 ratsumiestä ja noin 30 tykkiä. Tilly komensi itse armeijansa jalkaväkikeskustaa, jossa oli 18 700 miestä sijoitettuna neljään rinnakkaiseen espanjalaiseen prikaatiin, oikeanpuolimaisimman asettuessa Galgenberg-kukkulalle. Ei ole varmuutta, oliko Tillyn prikaateissa kolme vai neljä espanjalaista neliötä (esp. tercio). Prikaatien komentajat olivat vasemmalta oikealle Matthias Gallas, Tilly, Johan Goëss ja Filip von Pappenheim. Tämän lisäksi Tilly määräsi yhden espanjalaisen neliön jalkaväkeä tukemaan kumpaakin ratsuväkisivustaansa.
Todennäköisesti Tilly käytti perinteistä espanjalaista neliötä kevyempää ryhmitystä, joka oli vain 20–25 riviä syvä. Keskellä oli piikkimiesmuoto, jonka kummallakin sivulla oli muskettimiehiä alankomaalaisen mallin mukaan. Katolisten musketit olivat vanhanmallisia, lunttulukkoisia ja huomattavasti painavampia kuin ruotsalaisten: musketti oli laukaistava tukihaarukan varasta. Joukoista oli muskettimiehiä suhteessa vähemmän kuin ruotsalaisilla, joten katoliset olivat kokonaisuudessaan alakynnessä jalkaväen tulivoimassa.
Tillyn vasenta sivustaa komensi marsalkka Gottfried Heinrich Pappenheim, jolla oli komennossaan 3 800 miestä raskasta ratsuväkeä, muun muassa Ottavio Piccolominin johtamat haarniskoidut kyrassieerit ja Adolf von Holsteinin johtama 1 500-miehinen espanjalainen neliö.
Ernst Egon von Fürstenberg komensi oikeaa ratsuväkisivustaa, jossa oli Tillyn paras ratsuväki, 3 150 ratsumiestä. Näitä tuki 1 200-miehinen Johan Wanglerin komentama jalkaväkitercio ja Johann Ludwig Hektor von Isolanin johtamat 950 kevyttäselvennä kroaattiratsumiestä.
Reservissä Tilly piti eversti Didrik Ottomar von Erwitten, joka kaatui taistelussa, johtamat viisi ratsuväkirykmenttiä, vahvuudeltaan yhteensä 2 000 miestä. Tykistönsä Tilly oli sijoittanut kahdessa patterissa jalkaväkikeskustansa eteen. Kokonaisuudessaan Tillyn taisteluryhmitys oli kolmisen kilometriä leveä. Hänen täsmällisiä aikomuksiaan ei tiedetä, mutta koska hän oli sijoittanut parhaat voimansa oikealle sivustalle, on todennäköistä, että hän pyrki lyömään ensin saksit ja vasta sen jälkeen kääntymään ruotsalaisten vasenta sivustaa vastaan.
Taustaa > Armeijoiden ryhmitys > Saksit

Sotamarsalkka Hans Georg von Arnimin johtamat saksit ryhmittyivät ruotsalaisten vasemmalle puolelle. Arnim ryhmitti jalkaväkikeskustansa 12 100 miestä kymmeneen suhteellisen syvään neliöön, keisarillisten tapaan. Kummallakin sivustalla oli kuusi ratsuväkiosastoa, yhteensä 5 200 ratsumiestä. Jalkaväen eteen oli ryhmitetty 12 tykin patteri.
Saksit olivat juuri värvättyjä – osa pakkovärvätty – ja huonosti harjoitettuja. Tämän Tilly tiesi ja luotti siihen, että hänen veteraaninsa löisivät saksit helposti.
Kokonaisuudessaan yhdistyneen ruotsalais-saksalaisen armeijan taistelulinja oli hieman pitempi kuin keisarillisten, mutta siinä oli heikko kohta erillisten armeijoiden yhtymäkohdassa. Tähän heikkoon kohtaan Tilly sitten iskikin.
Taistelu > Alkusoitto

Tykistötaistelua käytiin kahden tunnin ajan. Ruotsalaisilla oli selvä etu, sillä heillä oli enemmän ja parempia tykkejä. Lennart Torstenssonin johtama tykkituli oli noin kolme kertaa tehokkaampaa kuin keisarillisten tulitus.
Tilly olisi halunnut ottaa ruotsalaisten hyökkäyksen vastaan hyvissä asemissaan, mutta ruotsalaisten tehokkaampi tykistö pakotti keisarilliset joukot liikkeelle. Kello neljäntoista jälkeen Tillyn molempien sivustojen komentajat Pappenheim ja Fürstenberg johtivat ratsuväkensä vihollista kohti. On mahdollista, että hyökkäys tapahtui ilman Tillyn käskyä, sillä Tillyn ja Pappenheimin välit olivat huonontuneet Magdeburgin ryöstön jälkeen.
Taistelu > Pappenheimin hyökkäys vasemmalla

Pappenheim hyökkäsi Ruotsin keskeneräisen ryhmityksen kimppuun oikealla sivustalla. Banérin komentama Ruotsin oikea siipi torjui ensimmäisen hyökkäyksen musketöörien ja ratsumiesten yhteistoiminnalla. Ruotsalaisten vastahyökkäys ei kuitenkaan murtanut Pappenheimin ratsuväkeä, vaan se turvautui perässä seuranneen Holsteinin johtaman jalkaväen tukeen ja torjui ruotsalaiset. Pappenheim koetti vielä kolme kertaa hyökätä suoraan Ruotsin oikean siiven kimppuun, mutta joka kerta keisarilliset lyötiin takaisin. Tämän jälkeen Pappenheim yritti koukata Ruotsin oikeaan sivustaan kauempaa vasemmalta, mutta Ruotsin toinen linja ryhmittyi vastaan ja torjui yrityksen musketöörien tulella ja ratsuväen rynnäköllä. Tämä toistui vielä kahdesti. Ruotsalaiset saivat kumpaankin linjaansa nopeasti vahvistuksia reservistä ja kuningas tuli johtamaan joukkoja. Myös Tilly lähetti lisää ratsuväkeä tukemaan taistelua.
Keisarilliset tekivät Ruotsin oikeaa sivustaa vastaan yhteensä seitsemän hyökkäystä kahden tunnin aikana. Pappenheimin ratsuväki kului loppuun taistelussa ja pakeni taistelukentältä kello 16 aikaan. Ratsuväkeä tukenut Holsteinin jalkaväki jäi Ruotsin sivustan ainoaksi vastustajaksi, jolloin ruotsalainen ratsuväki murskasi osaston musketöörien tukemana. Nuori Holstein haavoittui kuolettavasti.
Taistelu > Fürstenbergin hyökkäys oikealla

Samaan aikaan Pappenheimin kanssa Tilly komensi oikean sivustansa hyökkäämään. Fürstenberg hyökkäsi saksien oikean sivustan kimppuun, josta 1 500 pakkovärvättyä pakeni ilman taistelua. Lyötyään saksien oikean sivustan ratsuväen Fürstenbergin kyrassieerit kääntyivät seuraavaksi saksijalkaväen avonaista sivustaa vastaan, jolloin osa saksien jalkaväestä pakeni. Seuraavaksi oli jäljellä enää saksien vasen ratsuväkisiipi, josta myös osa pakeni tuhannen ratsumiehen jäädessä taistelemaan von Arnimin johdolla. Vaaliruhtinas yritti ensin pysäyttää pakenijat, mutta lopulta pakeni itsekin. Paetessaan saksilaiset pysähtyivät ryöstämään ruotsalaisten kuormastoa.
Tillyn jalkaväkikeskusta lähti noin klo 14.30 etenemään oikealle tavoitteenaan lyödä saksit lopullisesti ja iskeä sitten ruotsalaisten paljastuneeseen sivustaan. Goëssin ja Pappenheimin prikaatit sekä Erwitten ratsuväkireservi koukkasivat hyökkäykseen oikealta idästä, kun taas Tillyn prikaati lähestyi vihollista suoraan etelästä. Taistelun piti olla käytännössä ohi kun espanjalaiset neliöt iskisivät pian Ruotsin ohuen taistelulinjan vasempaan päähän koko voimallaan.
Voitto kuitenkin kuivui kokoon, kun osa Fürstenbergin miehistä lähti ajamaan takaa pakenevia sakseja ja loput eksyivät taistelun nostattamassa pölypilvessä. Tämä antoi ratkaisevasti lisäaikaa Ruotsin vasemman sivustan komentaja Kustaa Hornille reagoida uhkaavaan tilanteeseen.
Taistelu > Horn kokoaa uuden rintaman

Havaitessaan saksien pakenevan Kustaa Horn reagoi nopeasti. Hän ryhmitti koko johtamansa vasemman siiven yhdeksi pitkäksi rintamaksi ja hyökkäsi vielä saksien lyömisestä sekasorrossa olevia Tillyn espanjalaisia neliöitä vastaan voittaakseen aikaa.
Ruotsin jalkaväkikeskustasta tuotiin kaksi prikaatia Hornin avuksi. Toista komensi Hepburn, toista saksalainen Johann von Vitzthum. Lisäksi käytettiin reservissä ollutta Morits Callenbachin komentamaa ratsuväkeä. Apujoukkojen kanssa Hornin rintamassa oli 7 000 jalka- ja ratsumiestä, jotka hän tuki Leipzigin ja Düben väliseen maantiehen. Keisarilliset tekivät uutta linjaa vastaan useita eriaikaisia hyökkäyksiä, jotka kaikki lyötiin takaisin Tillyn jalkaväen kärsiessä raskaita tappioita.
Lopuksi Hornin rintama alkoi ahdistaa tercioita jalkaväen yhteislaukauksin ja ratsuväen rynnäköin. Lopulta Erwitten ja Fürstenbergin johtama keisarillinen ratsuväki pakeni. Jalkaväki joutui sekasortoon ja yritti vetäytyä taistelusta. Tilly oli vähällä jäädä haavoittuneena ruotsalaisten vangiksi, mutta onnistui perääntymään luoteeseen Pappenheimin suojatessa taistelukentälle palanneella ratsuväellään.
Taistelu > Ruotsin keskusta ja oikea siipi

Taistelu ratkesi sivustoilla ja Ruotsin jalkaväkikeskusta jäi rauhaan lukuun ottamatta tykistön tuottamia tappioita ja Hornille lähetettyjä vahvistuksia. Sivustojen ollessa sidottuina taisteluihin keskusta lähti etenemään kello 16 rykmentintykkiensä kanssa ja valtasi Tillyn tykistöpatterit. Tulitus käännettiin kohti Tillyn espanjalaisia neliöitä.
Oikealla sivulla ruotsalainen ratsuväki kuritti pakenevaa vihollista. Pappenheim yritti koota joukkonsa ja onnistuikin palamaan taistelukentälle 1 400 ratsumiehen kanssa, mutta ei voinut enää mitään muuta kuin suojata Tillyn vetäytymistä. Taistelu hiljeni noin kello 19 ja ruotsalais-saksilainen ratsuväki pääsi lähtemään takaa-ajoon. Sotasaaliiksi ruotsalaiset saivat keisarillisten koko kuormaston ja sotakassan.
Taistelun ratkaisu

Ruotsalaiset voittivat hyökkäävän Tillyn, joka oli koko taistelun ajan ollut aloitteellisempi osapuoli. Tillyn joukkojen väsyessä ruotsalaiset ryhtyivät vastahyökkäyksiin. Ruotsin armeijan parempi tulivoima niin jalkaväellä kuin tykistössäkin oli ratkaisevaa. Ruotsalaisten taktiikka osoittautui paremmaksi, mutta erot olivat niin pieniä, että myös onnella oli iso osa taistelun ratkaisussa.
Hornin muodostama uusi rintama vasemmalla osoitti, kuinka joustavasti puolirykmentteihin järjestettyä jalkaväkeä voi käyttää taistelussa. Lähes tyhjästä luotu rintama vei "varman" voiton Tillyltä ja käänsi taistelun Ruotsin eduksi. Kuningas kutsuikin Hornia oikeaksi kädekseen taistelun jälkeen.
Taistelun ratkaisu > Tappiot

Katolisten armeija käytännössä tuhoutui: Kentälle jäi 7 600 kuollutta sotilasta, 6 000 joutui vangiksi, 3 000 haavoittui ja 4 000 karkasi. Lisää katolisia kuoli vielä paetessaan niin ruotsalaisten takaa-ajajien kuin Saksin talonpoikienkin tappamina. Vangit värvättiin ajan tavan mukaan suurimmaksi osaksi Ruotsin armeijan palvelukseen. Tillyn armeijasta jäi jäljelle vain kolmasosa.
Ruotsi kärsi suhteellisen lievät tappiot, vain 3 500 miestä. Saksien tappiot olivat hieman korkeammat. Taisteluun osallistuneista 9 000 hevosesta noin 4 000 kuoli.selvennä
Kustaa II Aadolf menetti taistelussa yhden parhaista komentajistaan, jalkaväkikeskustan ensimmäisen rivin komentajan Maximilian Teuffelin, joka oli komentanut vuodesta 1627 lähtien kuuluisaa keltaista prikaatiaselvennä, myöhempää Ruotsin armeijan esikuvaa.
Taistelun seuraukset

Kustaan lyötyä katoliset täydellisesti hänen oli päätettävä, mihin suuntaan edetä seuraavaksi. Todennäköisesti Kustaan vaihtoehdot olivat Reinin jokilaakso ja keisarin perintömaat, ja hän lähti jokilaakson suuntaan. Menestys muutti sodan taloudellisen pohjan: liittolaisruhtinaat ryhtyivät maksamaan suostuntaveroa Ruotsin armeijalle. Samaten kaupungit maksoivat erillistä paloveroa, ja maaseutu toimitti lisäveroja taaten Ruotsin armeijan huollon.
Breitenfeldin tappion myötä keisari Ferdinand II:n piti unohtaa unelma helposta voitosta sodassa. Kaikki aikaisemmat viholliset lyönyt armeija oli tuhoutunut. Tilly kuoli myöhemmin Baijerissa Rainin taistelussa saamiinsa vammoihin, minkä jälkeen keisari kutsui pakon edessä Albrecht von Wallensteinin takaisin ylipäälliköksi kokoamaan uuden armeijan. Ruotsalaisten sotaonni kääntyi seuraavana kesänä Kustaa II Aadolfin kaatuessa Lützenin taistelussa, ja kolmikymmenvuotinen sota jatkui vielä 16 vuotta.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Generalstaben: ”VII Breitenfeld”, Sveriges krig 1611–1632, s. 477–529.  (Band IV Tyska kriget från mitten av januari 1631 till och med Breitenfeld)  Tukholma:  Generalstaben, 1937.  (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  KulturNav 
Kreivi Johann Tilly (1559–1632)
Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf Breitenfeldissä 1631.
Porin kreivi Kustaa Kaarlenpoika Horn (1592–1657)
Armeijoiden ryhmitys puolen päivän aikaan. Huomaa ruotsalaisten ohut, mutta tulivoimainen jalkaväkikeskusta. (Ryhmityksessä Tillyn musketöörit merkitty vaaleanpunaisella ja ruotsalaisten ruskealla.)
Pappenheim ja Fürstenberg hyökkäävät. Fürstenberg lyö saksit taistelukentältä, mutta Ruotsin oikea siipi torjuu Pappenheimin hyökkäyksen.
Tillyn jalkaväkikeskusta lähtee etenemään tavoitteenaan hyökätä ruotsalaisten avoimeen sivustaan. Horn järjestää siipensä ja keskustasta saamansa apuvoimat uudeksi rintamaksi, joka pysäyttää Tillyn.
Breitenfeldin taistelun loppuvaihe, Ruotsin rintaman vasen sivusta. Oikeassa alakulmassa näkyy Kustaa Hornin loihtima rintama, puolikaari oikealta vasemmalle: kaksi ruotsalaisten jalkaväkiprikaatia (näkyvissä yhteensä 5 puolirykmenttiä), 3 ratsuväkiosastoa ja saksin armeijan rippeet (4 jalkaväkimuotoa ja 3 ratsuväkiosastoa. Tillyn terciot ovat pakkautuneet puoliympyrän sisäpuolelle. Huomaa myös kummaltakin puolelta pakeneva sankka joukko. (Matthäus Merian 1637)
Horn torjuu Tillyn hyökkäykset ja ryhtyy lopulta itse hyökkäykseen. Ruotsin keskusta lähtee samalla etenemään ja valtaa katolisten tykkipatterit. Jäätyään tappiolle katoliset vetäytyvät epäjärjestyksessä taistelukentältä.
Kuningas Kustaa II Aadolf kiittää Jumalaa yhdessä armeijansa kanssa Breitenfeldin taistelun jälkeen.
Patajärvi (Jyväskylä)

| Patajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä (Korpilahti)
Koordinaatit:  62°09′35″N, 25°26′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskujoki:  Mattilanjoki Muuratjärveen 
Järvinumero:  14.284.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90,7 m  
Pituus:  3,4 km  
Leveys:  1 km  
Rantaviiva:  11,623 km  
Pinta-ala:  1,27892 km²  
Tilavuus:  0,00768 km³ 
Keskisyvyys:  6 m  
Suurin syvyys:  18 m  
Valuma-alue:  55,5 km² 
Saaria:  8 
 fiPatajärvi 
Patajärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Korpilahdella Tikkalassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 128 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä, se on 3,4 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Se sijaitsee Muuratjärven länsipuolella ja se on muodostunut Yläpuolenmäen eteläpuolelle Majalanmäen taakse. Yläpuolenmäki kohoaa 90 metrin korkeuteen. Muita järven ympäristössä sijaitsevia ja järvelle näkyviä mäkiä ovat Kiiskivuori ja Myllyvuori. Ne ovat yli 60 metriä korkeat. Järvelle pistää harjumaisia niemiä, joita ovat esimerkiksi Saarenniemi ja Vuohiniemi. Järvellä on kartan mukaan kahdeksan saarta, joilla ei ole kartoissa nimiä. Kaikki saaret ovat autioita. Järven rantaviivan pituus on 11,6 kilometriä. Sen rannat ovat suurimmaksi osaksi metsämaata, mutta esimerkiksi etelärannat ovat peltomaata. Alueen asutus on haja-asutusta, joka muodostuu viidesta maatilasta ja 20 muusta kiineästä asutuksesta. Rannoille on rakennettu noin 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet järven eteläpuolelta kulkevalta seututieltä 607 ja pohjoispuolen kylätieltä. Asutus muodostaa etelärannalle Tikkalan kylän ja Rähäkkälän kulmakunnan sekä Ylä-Muuratjärven kulmakunnan.
Luontoarvoja

Järvi on runsashumuksinen ja sen ekologinen tila on vuonna 2013 todettu erinomaiseksi. Koekalastuksissa on saaliksi tullut särkikaloja, kuhaa, kiiskeä, haukea ja ahventa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Patajärven valuma-alueeseen (14.284) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,7 metriä mpy. Järveen on eteläpuolelta johdettu metsä- ja pelto-ojia. Järven valuma-alueesta 75 % on kangasmetsää, 9 % vähäpuustoista aluetta, 7 % peltomaata, 4 % vesistöjä, 4 % metsäistä turvemaata ja 1 % rakennettua aluetta. Luontaisia laskuojia ovat Lahnalammen laskuoja, järven länsipäähän laskevat Heinäoja sekä yhteinen Vihtaoja ja Hangasoja. Heinäojan valuma-alueella ei ole järviä, mutta Vihtaoja laskee Vihtajärvestä ja Hangasoja Hangasjärvestä. Järven laskujoki on 1,5 kilometriä pitkä Mattilanjoki, joka laskee Muuratjärveen. Joki virtaa Rimminlammen läpi ja sillä on pudotusta 0,3 metriä.
Keskinen Naulajärvi

| Keskinen Naulajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä, Petäjävesi
Koordinaatit:  62°12′05″N, 25°20′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Alaiseen Naulajärveen 
Järvinumero:  14.284.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,1 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,495 km  
Pinta-ala:  1,601 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeskinen Naulajärvi 
Keskinen Naulajärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Jyväskylässä Ylä-Muuratjärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Patajärven valuma-alueeseen (14.284) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,1 metriä mpy.
Kalliojärvi (Jyväskylä, Saukkola)

| Kalliojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°11′46″N, 25°24′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Likaojaan 
Järvinumero:  14.284.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,1 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,028 km  
Pinta-ala:  4,362 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliojärvi 
Kalliojärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Saukkolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Patajärven valuma-alueeseen (14.284) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,1 metriä mpy.
Myllylampi (Petäjävesi)

| Myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°12′14″N, 25°20′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Alaiseen Naulajärveen 
Järvinumero:  14.284.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  136,8 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,431 km  
Pinta-ala:  1,022 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMyllylampi 
Myllylampi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Patajärven valuma-alueeseen (14.284) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,8 metriä mpy.