Manoel
Saaren kuvaus

Manoel sijaitsee Gżiraa ja Sliemaa yhdistävän rantabulevardin edustalla Vallettan pohjoispuolella. Pääsaaresta sen erottaa 15–20 metriä leveä kanava ja saaria yhdistää kivinen silta. Pääkaupungista Vallettasta Gziraan pääsee säännöllisesti kulkevilla busseilla ja matka Marsamxett-satamaan kestää 30 minuuttia. Pienellä Manoel-saarella kahden kaupungin välillä löytyy vihreää luontoa ja puita, mutta ei ole asutusta eikä asuintaloja. Suurimman osan tästä kallioisesta paikasta miehittää arkkitehtonisesti vaikuttava keskiaikainen linnoitus ja Lazzarettin laaja sekä karanteeniasemarakennus että sairaala, jotka loppuvat vesirajaan linnoituksen eteläpuolella. Vaikka karu Lazzarett on arkkitehtonisesti vähemmän vaikuttava, se edeltää linnoitusta lähes vuosisadan ajan. Karanteenin käyttöönotto Maltalla liittyi johanniittain ritarien saapumiseen ja määräyksen vastaanottamiseen vuonna 1530, sillä Pyhän Johanneksen hospitaalin sääntökunnan ritarit pitivät pitkien merenkulkuperinteidensä mukaisesti tärkeänä toimenpiteenä saarille saapuvien alusten ja matkustajien kautta tuotujen sairauksien ja tarttuvien tartuntojen leviämisen estämistä. Molemmat rakennukset ovat nykyään tärkeitä arkkitehtonisia ja Maltan historian merkittäviä vaiheita todistavia monumentteja.
Vuonna 1723 suojatakseen tal-Marsamxettin satamaa vihamielisiltä hyökkäyksiltä António Manoel de Vilhena rakennutti saaren itäpäähän linnoituksen ja antoi sille vapauden, jonka jälkeen koko saari nimettiin suurmestarin mukaan. Ennen linnoituksen rakentamista Manoelia pidettiin Maltan piispan saarena, sillä Mdinan katedraaliosasto oli hankkinut sen omakseen vuonna 1570, ja sille annetun l'Isola del Vescovon maltankielinen nimi il-Gżira tal-Isqof tarkoittaa "piispan saarta". Saarta kutsuttiin myös nimellä l'Isolotto. Vuonna 1643 Maltan ritarikunnan ylin johto vaihtoi saaren Rabatin läheisyydessä sijaitsevaan tal-Fidden-nimiseen viljavaan maa-alueeseen rakentaakseen saarelle pysyvän karanteeniaseman ja hoitopaikan laivojen mukaan tulevien rutto- ja koleravirtauksien valvomiseksi.
Ritarit menettivät Maltan vuonna 1798, kun Napoleon Bonaparte matkallansa Egyptiin valtasi saaren ja teki siitä ranskalaisten tukikohdan tukemaan hänen armeijaansa idässä. Toisen maailmansodan aikana Maltan saarrossa, Yhdistyneen kuningaskunnan laivaston 10. sukellusvenelaivue käytti Manoel-saarta ja sen linnoitusta merivoimien tukikohtana, jolloin sitä kutsuttiin nimellä "HMS Talbot" tai "HMS Phœnicia". Luftwaffe-pommittajien maaliskuussa 1942 tekemän ilmaiskun seurauksena linnoituksen Padovan Pyhän Antoniuksen kappeli tuhoutui. Vuodesta 1970, jolloin kuninkaallinen laivasto poistui Maltalta, niin Manoel kuin sen keskiaikaiset rakennukset olivat hylättyjä, rappiolla ja ilkivallan kohteina monien vuosien ajan, kunnes restaurointi alkoi 2000-luvun alkupuolella. Saaren perintökohteista Manoelin linnoitus vallihautoineen on Maltan ritarihistoriansa ansiosta yksi Unescon maailmanperintökohteita vuodesta 1998 lähtien. Perintörakennuksien ja kohteiden lisäksi saarella on merenranta ja merkittäviä viheralueita, pursiseura ja ankkamaatila. Kesäisin tässä on huvipuisto Luna Park ja talvisin sirkukset.
Maltalla ja muun muassa Manoelilla on kuvattu elokuvia Risen (2016) ja Assassin’s Creed (2016). Linnoitusta käytettiin lavasteena Game of Thronesin ensimmäisellä tuotantokaudella. Kun kasvillisuus alkoi valloittaa raunioita ja niiden todettiin olevan huolenpidon ja restauroinnin tarpeessa, esille nousi ehdotus asuntojen ja venesataman rakentamisesta Manoelin saarelle.