stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyresön kunta
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Tyresön kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Tyresö Första (27 valtuutettua)
Tyresö Andra (24 valtuutettua)
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Tyresön kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 7 | 8 | 11 | 14 | 12 | 13 | 17 | 17 | 18 | 16 | 22 | 21 | 18 | 14 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 10 | 8 | 5 | 4 | 2 | 3 | 2 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 3 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 7 | 7 | 5 | 2 | 5 | 7 | 5 | 4 | 4 | 7 | 4 | 5 | 4 | 5 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 3 | 2 | 2 | 3 | 2 | 3 | 4 | 5 | 3 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 18 | 19 | 20 | 20 | 18 | 20 | 18 | 22 | 18 | 19 | 16 | 14 | 14 | 15 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 3 | 3 | 4 | 3 | 3 | 3 | 2 | 3 | 4 | 4 | 2 | 2 | 2 | 3 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 4 | 6 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 2 | 4 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Tyresön piiri.
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Tyresö
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Tyresö
Seurakunnat > Kirkot

Bollmoradalenin kirkko
Trollbäckenin kirkko
Tyresön kirkko
Historia

Ensimmäiset ihmiset saapuivat alueelle Tyresön alueella suurin piirtein 3000-luvulla eaa. Vakinaista asutusta ei muodostunut ennen noin 600-lukua. Tältä esihistorialliselta ajalta on hautoja ja muita jäännöksiä.
Tyresön kartanolla on alkunsa 1300-luvulla. Kartano oli suurimmillaan 1600-luvulla, jolloin miltei kaikki nykyisen kunnan pinta-ala kuului siihen. Tyresön linna ja Tyresön kirkko ovat tältä vuosisadalta.
Tyresö oli tärkeä teollisuuskeskus Tukholman alueella 1500-luvulta ja 1800-luvulle vesivoiman takia, jota pystyttiin muodostamaan virtoihin järvien välillä. Vesipyörät kunnan vaakunassa edustavat kolmea voimalaitosta Nyforsissa, Uddbyssä ja Follbrinksströmmenissä. Teollisuuksiin kuului myllyjä, valssaamoita, paperitehtaita, pajoja, sahalaitoksia ja tiilinvalmistamo. Näistä vanhoista teollisuuslaitoksista ei ole nykyään jäljellä mitään. Uddbyn mylly paloi 1895 ja sen tilalle rakennettiin vesivoimala sähköntuotantoon. Voimala on edelleen jäljellä ja ainoa laatuaan Tukholman seudulla.
1900-luvun alussa Tyresön kartanon suuria maa-alueita alettiin pilkkoa ja kesähuviloita ryhdyttiin rakentamaan. Brevikin alueella rakennettiin kalliita huviloita. Rakentamistahti kasvoi reilusti vuosisadan ensimmäisillä vuosikymmenillä. 1950-luvulla aloitettiin huviloiden muuttaminen vakinaisiksi asunnoiksi.
1950-luvulta Bollmora kasvoi nopeasti. Näin tapahtui etenkin Lex Bollmora -lain jälkeen, joka salli kunnallisten kiinteistöyhtiöiden toimia omankin kunnan ulkopuolella. Kuntakeskus muodostui Bollmoraan ja Bollmora Centrum vihittiin käyttöön vuonna 1965. Miljoonaohjelma (miljonprogrammet) antoi leimansa Tyresössä etenkin Bollmoraan, jossa monet asuinalueet on rakennettu kyseisen ohjelman ansiosta.
1950-luvun kasvuvaiheesta lähtien Tyresön väkiluku on kasvanut noin 5 000:sta nykyiseen vähän yli 41 000:een.
1990-luvun alussa Bollmora Centrum rakennettiin uudelleen katetuksi ostoskeskukseksi, jonka uudeksi nimeksi tuli Tyresö Centrum.
Elokuussa 1999 iso metsäpalo tuhosi noin 15 prosenttia Tyrestan kansallispuistosta.
Kunnan sisäinen jako

Tyresön kunnassa ei ole hallinnollisia aluejakoja, mutta muita enemmän tai vähemmän virallisia jakoja on.
Kunnan sisäinen jako > Kunnanosat

Tyresön kunnassa on pääasiassa kolme kunnanosaa. Tämä on arkipäivällinen viitekehys kunnan eri osista.
Bollmora luoteessa koostuu 2–8-kerroksisista kerrostaloista, rivitaloista ja omakotitaloista sekä muutamista teollisuusalueista. Tyresön kuntakeskus sijaitsee myös täällä.
Trollbäcken lännessä koostuu lähes kokonaan omakotitaloalueista.
Gamla Tyresö kaakossa on osa Tyresön sisäsaaristoa ja koostuu suuresta osin vapaa-ajan asunnoista. Suurin osa asunnoista on muutettu viime vuosikymmeninä soveltumaan ympärivuotiseen asumiseen. Tyresön linna ja Tyresön kirkko 1600-luvulta sijaitsevat myös täällä. Tyrestan kansallispuisto ja luonnonsuojelualue etelässä on suuri aarniometsäalue, joka sijaitsee puoliksi Tyresössä ja puoliksi Haningen kunnassa. Alueet kohotettiin kansallispuistoksi ja suojelualueeksi vuonna 1993 yhdessä Hammarbergetin luonnonsuojelualueen kanssa. Osa alueesta on valtakunnallisesti merkittävää luonnonhoitoaluetta.
Kunnan sisäinen jako > Asuinalueet

Trollbäcken 11 715 as.
Bollmora 8 494 as.
Krusboda 3 717 as.
Tyresö Strand 2 874 as.
Östra Tyresö 2 721 as.
Östra/Västra Farmarstigen 2 668 as.
Öringe 2 548 as.
Granängsringen 2 187 as.
Fårdala 1 657 as.
Lindalen 1 445 as.
Erittelemättömät 71 as.
Väkiluvut ovat ajankohdan 1. tammikuuta 2004 mukaiset. Koko kunnassa asukkaita oli 40 097.
Maantieto

Suurin osa Tyresöstä sijaitsee Södertörnin niemimaalla, mutta siihen kuuluu myös muutamia saaria Itämeressä, joista Ägnö ja Härsö ovat suurimmat. Tyresössä on monia järviä, joista suuri osa kuuluu Tyresån järvijärjestelmään. Etelässä on iso aarniometsä, josta osa kuuluu Tyrestan kansallispuistoon ja muita suuria osia muihin luonnonsuojelualueisiin.
Maasto on tyypillinen alueelle. Matalia kukkuloita ja laaksoja muodostui osittain viime jääkauden aikana. Kunnan korkein kohta on Telegrafbergenillä 84 metriä merenpinnan yläpuolella.
Tyresöllä on maarajaa Tukholmaan luoteessa, Nackaan pohjoisessa ja Haningeen etelässä. Lisäksi kunnalla on järvirajaa Huddingeen lännessä ja merirajaa Värmdöön idässä ja koillisessa.
Yhteydet

Tyresö on noin 20–30 minuutin päässä Keski-Tukholmasta julkisella liikenteellä. Eräät päälinja-autolinjoista ovat 806, 807, 815, 872, 873, 875 Gullmarsplanilta, ja 812, 813, 815X, 818 Keski-Tukholmasta, ja 840 Haningesta ja Nackasta. Pääteihin kuuluvat läänitie 229 – moottoritie Tukholmaan, ja läänitie 260 etelään Haningeen ja pohjoiseen Nackaa kohden. Kunta on yksi harvoista Tukholman läänin kunnista, joissa ei ole lainkaan raideliikennettä.
Ystävyyskaupungit

Cēsis, Latvia (vuodesta 1991)
Porvoo, Suomi (vuodesta 1966)
Savigny-le-Temple, Ranska (vuodesta 1985)
Wejherowo, Puola (vuodesta 1993)
Merkittäviä asukkaita

Ingvar Carlsson, poliitikko ja entinen Ruotsin pääministeri
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tyresön kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Tyresö kommun
Tukholman läänin kunnat
Näköala Telegrafbergetiltä Tukholmaa kohden. Globen näkyy horisontissa.
Käännös suomeksi
Mariella Voglreiter

Mariella Voglreiter vuonna 2011.
Mariella Voglreiter (s. 11. joulukuuta 1989) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Voglreiter voitti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2009 supersuurpujottelussa. Hän voitti Eurooppa-cupin supersuurpujottelucupin kaudella 2009–2010 ja syöksylaskucupin kaudella 2010–2011.
Voglreiter kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzissa tammikuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Lake Louisen supersuurpujottelussa joulukuussa 2010 oltuaan 25:s. Parhaimmillaan Voglreiter on sijoittunut maailmancupissa viidenneksi Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2011.
Aiheesta muualla

Mariella Voglreiterin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Marielle Thompson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marielle Thompson vuonna 2014. |  Marielle Thompson vuonna 2014. |  Marielle Thompson vuonna 2014. |  |
Maa:  Kanada
Naisten freestylehiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | skicross |  |
|  Hopeaa | Peking 2022 | skicross |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Utah 2019 | skicross |  |
|  Hopeaa | Voss 2013 | skicross |  |
|  Hopeaa | Bakuriani 2023 | sekajoukkueiden skicross |  |
Marielle Thompson (s. 15. kesäkuuta 1992 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee skicrossissa.  Hän voitti olympiakultaa Sotšissa 2014 ja maailmanmestaruuden Utahissa 2019.
Nuorten MM-kilpailuissa Chiesa in Valmalencossa 2013 Thompson voitti kultaa skicrossissa. Aikuisten MM-kilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Deer Valleyssa 2011 ja sijoittui skicrossissa 15:nneksi. Hän saavutti hopeaa Vossin MM-kilpailuissa 2013 ja voitti kultaa Sotšin olympialaisissa 2014. Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 Thompson oli kahdeksas ja Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 viides. Hänet valittiin Pyeongchangin olympialaisiin 2018 huolimatta lokakuussa 2017 tapahtuneesta loukkaantumisesta, joka esti häntä kilpailemasta ennen olympialaisia. Hän oli olympialaisissa karsintakierroksen nopein mutta karsiutui jatkosta jo ensimmäisessä erävaiheessa.
Thompson voitti skicrossin maailmanmestaruden Utahin MM-kilpailuissa 2019. Hän sijoittui 11:nneksi Idren MM-kilpailuissa 2021. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti hopeaa. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa neljäs ja saavutti Reece Howdenin kanssa sekaparien kilpailussa hopeaa.
Thompson kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Innichenissä joulukuussa 2010 sijoittuen 21:nneksi. Hän on voittanut urallaan 25 maailmancupkilpailua: Blue Mountainilla helmikuussa 2012, Brånasissa ja Grindelwaldissa maaliskuussa 2012, Nakiskassa joulukuussa 2013, Val Thorensissa tammikuussa 2014, La Plagnessa maaliskuussa 2014, Nakiskassa joulukuussa 2014, Val Thorensissa kaksi kertaa tammikuussa 2015, Montafonissa joulukuussa 2015, Watlesissa ja Nakiskassa tammikuussa 2016, Idre Fjallissa helmikuussa 2016, Val Thorensissa, Arosassa ja Montafonissa joulukuussa 2016, Watlesissa tammikuussa 2017, Idre Fjallissa ja Sunny Valleyssa helmikuussa 2017, Blue Mountainilla maaliskuussa 2017, Veysonnazissa maaliskuussa 2019, Montafonissa ja Arosassa joulukuussa 2019, Megèvessä helmikuussa 2020 sekä Arosassa joulukuussa 2021.
Thompson voitti skicrossin maailmancupin kausilla 2011–2012, 2013–2014 ja 2016–2017 ja sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016 sekä kolmanneksi kausilla 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021 ja 2021–2022. Freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kausilla 2011–2012 ja 2016–2017 sekä neljänneksi kaudella 2013–2014.
Aiheesta muualla

Marielle Thompsonin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden 1526 säädökset

Vuoden 1526 säädökset olivat säädöksiä, joilla Espanjan kuningas Kaarle V halusi suojella intiaaneja konkistadorien ja encomenderojen väärinkäytöksiltä.
Tilanne Uudessa-Espanjassa oli riistäytynyt täydelliseksi mielivallaksi konkistadori Hernán Cortésin ollessa saamistaan neuvoista huolimatta poissa kuvernöörin virkapaikaltaan Hondurasin-matkansa aikana vuosina 1524–1526. Viranomaiset, joille kuvernööri Cortés oli jättänyt toimeenpanovallan, sotivat keskenään. Uuden Espanjan ensimmäinen audiensia nimitettiin vuonna 1527 ja saapui Uuteen Espanjaan 1528, kahden vuoden kuluttua Cortésin paluusta Hondurasin-retkeltään.
Marion Barry

| Marion Barry |
| --- | --- |

Columbian liittopiirin 2. ja 4. pormestari
 2. tammikuuta 1995 – 2. tammikuuta 1999  
Edeltäjä:  Sharon Pratt
Seuraaja:  Anthony A. Williams
 2. tammikuuta 1979 – 2. tammikuuta 1991  
Edeltäjä:  Walter Washington
Seuraaja:  Sharon Pratt
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1936 Itta Bena, Mississippi, Yhdysvallat
Kuollut: 23. marraskuuta 2014 (78 vuotta) Washington, D.C., Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Marion Shepilov Barry, Jr. (6. maaliskuuta 1936 Itta Bena, Mississippi – 23. marraskuuta 2014 Washington) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Syntyjään mississippiläinen Barry kasvoi Memphisissä, Tennesseessä. Hän pääsi Booker T. Washington High Schoolista vuonna 1954 ja valmistui sen jälkeen LeMoyne-Owen Collegesta vuonna 1958 sekä Fisk Universitystä vuonna 1960. Hän oli Eagle Scout ja muutti Washingtoniin vuonna 1965.
Kaupunginvaltuuston jäsenenä ollessaan 9. maaliskuuta 1977 hän joutui ammutuksi mutta toipui hyvin. Hän toimi vuosina 1979–1991 Washingtonin toisena pormestarina; ura katkesi tilapäisesti koko Yhdysvaltoja kuohuttaneeseen huumausaineskandaaliin, joka syntyi, kun poliisi löysi 18. tammikuuta 1990 Barryn ja hänen naisystävänsä hallusta kokaiinia. Barry sai lokakuussa 1990 kuuden kuukauden vankeustuomion mutta onnistui jatkamaan poliittista uraansa, ja hän toimi Washingtonin pormestarina toistamiseen vuosina 1995–1999.
Barry oli diabeetikko ja toipunut eturauhassyövästä. Hän kuoli washingtonilaisessa sairaalassa 78-vuotiaana 23. marraskuuta 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marion Barry Wikimedia Commonsissa
Vera Danchakoff

Vera Danchakoff, kuva 1900-luvun alusta.
Vera Mikhailovna Danchakoff (os. Grigorevskaja; ven. Вера Михайловна Данчакова (Григоревская), Vera Mihailovna Dantšakova (Grigorevskaja); 21. maaliskuuta 1879 Pietari Venäjä – 22. syyskuuta 1950 Yhdysvallat) oli venäläinen tieteilijä. Hänen tieteenalojaan olivat solubiologia, anatomia ja embryologia eli alkionkehitysoppi. Hän oli Venäjän ensimmäinen naispuolinen professori ja kantasolututkimuksen pioneeri.
Danchakoffin vanhemmat olisivat halunneet tyttärensä opiskelevan joko musiikkia tai piirustusta, mutta tytär valitsi luonnontieteet. Hän opiskeli Lausannessa, missä valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1906. Venäjällä hän jatkoi opintojaan Harkovan yliopistossa ja pääsi opettajaksi Pietarin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan. Moskovan yliopiston embryologian professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1908, jolloin hän oli Venäjän ensimmäinen naispuolinen professori.
Yhdysvaltoihin Danchakoff muutti vuonna 1915. Hänestä tuli poliittisesti aktiivinen ja hän järjesti ensimmäisen maailmansodan aikaan apua pulaan joutuneille venäläisille akateemikoille. Venäjällä oli sen sisällissodan aikana vuosina 1921–1922 nälänhätä. Nyt Danchakoff suuntasi tarmonsa avun saamiseksi nälkää näkeville akateemikoille. Apu ei mennyt perille, sillä hallinto oli julistanut heidät "tyhjänpäiväisiksi loisiksi". Moni näistä "tyhjänpäiväisistä loisista" oli kansainvälisesti tunnustettuja akateemikkoja.
Vuonna 1919 Danchakoff nimitettiin Columbian yliopiston professoriksi. Hän jätti viran vuonna 1934, jolloin työskenteli Liettuan terveystieteiden yliopistossa vuoteen 1937. Tämän jälkeen Danchakoff teki tutkimuksen testosteronin vaikutuksesta marsuihin. Hänen teki havainnon ensi kertaa tieteen historiassa, että testosteronitason lisäys naaraspuolisilla marsun poikasilla lisää maskuliinista sukupuolikäyttäytymistä aikuisuudessa.
New Yorkissa oli 1920- ja 1930-luvuilla tiivis ja eläväinen venäläisemigranttien yhteisö. Danchakoff järjesti aviomiehensä kanssa kutsuja monille venäläistaustaisille henkilöille. Hänen tyttärensä Lina avioitui Sergei Prokofjevin kanssa.
Marion Bailey

Bailey vuonna 2014
Marion Bailey (s. 5. toukokuuta 1951 Watford, Hertfordshire) on englantilainen näyttelijä.
Bailey on esiintynyt muun muassa ohjaaja Mike Leighin elokuvissa Kaikki tai ei mitään (2002), Vera Drake (2004) ja Mr. Turner (2014). Hänet tunnetaan myös Netflix-sarjasta The Crown, jossa hän näytteli kuningataräiti Elisabetia kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella (2019–2020).
Muita rooleja Baileylla on ollut esimerkiksi televisiosarjoissa Casualty, Hercule Poirot, Holby Cityn sairaala, Komisario Morse, Midsomerin murhat ja Nuori Morse.
Aiheesta muualla

Marion Bailey Elonetissä.
Vesa Haapaniemi

| Vesa Haapaniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Vesa Haapaniemi
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1941 (ikä 83)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  186 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1960–1965 1969–1970:  Tampereen Pyrintö Tampereen Pyrintö
Vesa Haapaniemi (s. 31. maaliskuuta 1941) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Haapaniemi edusti Pyrintöä miesten SM-sarjassa vuosien 1960–1970 välillä yhteensä kuudella kaudella. Vuonna 1969 hän voitti Pyrinnössä Suomen cupin. Hän pelasi yhden A-nuorten maaottelun.
Haapaniemi on työskennellyt musiikin parissa. Hän oli ollut harjoittelemassa sivutoimisena lukkarina vanhassa Pispalan kirkossa 1. huhtikuuta 1968 myöhään illalla seuraavan päivän kynttilänpäivän radiojumalanpalvelusta varten, mutta kirkko oli palanut seuraavana yönä Pispalan uittotunnelin rakennustöiden aiheutettua oikosulun kirkon sähköjohtoihin.
Pohjola (albumi)

| Pohjola Symposium Infra |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. marraskuuta 2012
 Tuottaja(t): Ghost Rogue
 Tyylilaji: gangsta rap
 Levy-yhtiö: Napoleon Digital
Pohjola on rap-duo Symposium Infran 26. marraskuuta 2012 julkaisema pitkäsoitto. Sen julkaisi Napoleon Digital. Albumin kappaleesta "Mustilla vesillä" julkaistiin musiikkivideo lokakuun alussa 2012. Toinen musiikkivideo julkaistiin joulukuun lopulla 2012 kappaleesta "Lapinlahden lalli".
Kappaleet

Nuotiolla noitien (Intro)
Pohjolan poikii
Hyvästit herroille
Paikaltani kasvan (mukana Thono Slono & Steen1)
Elokuu (Välisoitto)
Laiheliinin laulu (mukana Jontti)
Routa
Mustilla vesillä (saksofoni Speakeasy)
Marraskuu (Välisoitto)
Alla baabelin
Lapinlahden lalli (mukana Aisti)
Maaliskuu (Välisoitto)
Joutsen
Virta (mukana Shaka)
Reuna (Outro)
Pohjolan poikii Radio Edit
Arvostelut

Desibeli.net:
Redrum-187:
Marie Curie: Elämä

| Marie Curie: Elämä |
| --- | --- |
Kirjailija:  Susan Quinn
Kieli:  englanti
Genre:  elämäkerta
Kustantaja:  Simon & Schuster
Julkaistu:  1995
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  509
ISBN:  978-0-671-67542-4
Suomennos
Suomentaja:  Kimmo Pietiläinen
Kustantaja:  Terra Cognita
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  254
ISBN:  952-5202-52-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Marie Curie: Elämä (engl. Marie Curie: A Life) on Susan Quinnin vuonna 1995 julkaisema Marie Curien elämäkerta. Teoksen on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Tuija Pulkkinen: Suurta rakkautta, syvää surua ja hirveä häväistysjuttu (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 15.12.2001.
Pekka Pyykkö: Marie Curien elämä (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 7/2002. (PDF)
Mario Marcheco

| Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten ratamelonta.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten ratamelonta.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten ratamelonta.Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Kuuba> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Havanna 1991 | K-2, 1 000 m |  |
|  Kultaa | Havanna 1991 | K-4, 500 m |  |
|  Kultaa | Havanna 1991 | K-4, 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | K-2, 500 m |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | K-2, 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | K-4, 1 000 m |  |
| Keski-Amerikan ja Karibian kisat  | Keski-Amerikan ja Karibian kisat  | Keski-Amerikan ja Karibian kisat  |  |
|  Kultaa | México 1990 | K-2, 500 m |  |
|  Kultaa | México 1990 | K-2, 10 000 m |  |
|  Kultaa | México 1990 | K-4, 500 m |  |
|  Kultaa | Ponce 1993 | K-1, 1 000 m |  |
|  Kultaa | Ponce 1993 | K-2, 500 m |  |
|  Kultaa | Ponce 1993 | K-2, 1 000 m |  |
|  Kultaa | Ponce 1993 | K-4, 200 m |  |
|  Kultaa | Ponce 1993 | K-4, 500 m |  |
Mario Mariano Marcheco Rodríguez (s. 8. maaliskuuta 1963) on kuubalainen ratameloja.
Marcheco edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän karsiutui Ángel Pérezin kanssa 1 000 metrin kajakkikaksikossa välierissä. Pan-Amerikan kisoissa Marcheco saavutti kolme kultamitalia Havannassa 1991 sekä kolme hopeamitalia Indianapolisissa 1987. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti kolme kultamitalia Méxicossa 1990 ja viisi kultamitalia Poncessa 1993.
Marcheco on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja painaa 75 kilogrammaa.
Vol. 1 (Hurtin albumi)

| Vol>  1 Hurt] |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. maaliskuuta 2006
 Tuottaja(t): Eric Greedy & Jane Lewis
 Tyylilaji: alternative rock, progressiivinen rock
 Kesto: 56.41
 Levy-yhtiö: Capitol
Listasijoitukset
  36.
Hurtin muut julkaisut
| The Consumation 2003 | Vol. 1 2006 | The Blackmarket EP 2007 |
Vol.1 on Hurtin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 2006. Se on ensimmäinen Capitol Recordsin julkaisema levy. Albumin tunnetuin kappale on singlenä julkaistu "Rapture", joka soi melko ahkerasti Suomenkin radio- ja musiikkikanavilla.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 36.
Kappaleet

Shallow
Rapture
Overdose
Falls Apart
Forever
Losing
Unkind
Danse Russe
Dirty
Cold Inside
House Carpenter
Arvostelut

AllMusic:
Victorio Cieslinskas

| Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Uruguay> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 |  |  |
Víctor ”Victorio” Cieslinskas Zinevicaite (27. lokakuuta 1922 Liettua – 19. kesäkuuta 2007) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Cieslinskas kuului Uruguayn maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Cieslinskas pelasi seitsemässä ottelussa tehden kaksi pistettä.
Cieslinskas pelasi Urugyayn maajoukkueessa myös edellisissä, Lontoon vuoden 1948 kesäolympialaisissa, joissa hän pelasi kahdessa ottelussa jääden pisteittä. Uruguayn joukkue sijoittui Lontoossa viidenneksi.