stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tapio Vahteri
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1976
1 SM-pronssi: 1977
Teemu Laine (koripalloilija)

Teemu Laine (s. 10. maaliskuuta 1977) on suomalainen koripalloilija. Hän pelasi koripallon SM-sarjassa ja -liigassa kausina 1995–1998, 1999–2002 ja 2003–2009 ja edusti kotimaassaan vain kasvattajaseuraansa Lahden NMKY:tä, joka matkan varrella muutti nimensä Namika Lahdeksi. Kaudella 2005–2006 hänet valittiin Korisliigan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden kausilla 1999–2000 ja 2008–2009 sekä Suomen cupin kaudella 2000–2001. Hän toimi vuonna 2009 päättyneen pelaajauransa lopulla Namika Lahden joukkueen kapteenina.
Laine pelasi SM-sarjassa ja -liigassa 345 runkosarjaottelua, joissa hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat 9,1 pistettä, 2,0 syöttöä, 2,6 levypalloa ja 1,5 riistoa. Hän pelasi 92 pudotuspeliä, joissa uran keskiarvot olivat 10,2 pistettä, 2,5 syöttöä, 3,2 levypalloa ja 1,5 riistoa.
Laine pelasi Saksan toisella sarjatasolla kaudella 1998–1999 Quakenbrückin ja kaudella 2002–2003 Schwelmer Basketin joukkueessa.
Laine toimi kaudella 2009–2010 Korisliigassa Namika Lahden apuvalmentajana.
Per Åke Laurén

Per Åke Laurén (20. toukokuuta 1879 Helsinki – 13. tammikuuta 1951) oli suomalainen Septem-ryhmään kuulunut taidemaalari. Hän oli myös opettaja, kirjailija ja kotiseutuharrastaja.
Laurénin vanhemmat olivat varatuomari Albert Verner Laurén ja Albertina Sofia Wasz. Hän kävi lyseota ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1899–1901. Ulkomailla hän opiskeli maalausta Pariisissa ja Saksassa. Laurén osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1900-1908 sekä myöhemmin 1936 ja 1943.
Laurén toimi opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa 1926–1951 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1937–1944. Hän oli jälkimmäisen koulun johtajana 1938–1941.
Laurén maalasi 1900-luvun alussa vielä humoristissävyisiä kuvia kansanelämästä, mutta oleskeltuaan Pariisissa hän alkoi siirtyä kohti modernimpaa ilmaisua. Hän kuului 1910-luvulla Septem-taiteilijaryhmään joka lähti uudistamaan Suomen maalaustaidetta neoimpressionismin hengessä. Myöhemmässä tuotannossaan Lauren keskittyi lähinnä yleensä Uudenmaan viljelysseuduilta maalattuihin värikkäisiin maisemamaalauksiin.
Laurén keräsi kansanperinnettä Helsingin pitäjän ja Espoon alueelta. Hän osallistui myös harrastajateatteritoimintaan ja kirjoitti itsekin huvinäytelmiä seuranäyttämöitä varten. Laurén käänsi ruotsiksi Aleksis Kiven teoksia ja vuonna 1918 sai Svenska teaternissa ensi-iltansa Aleksis Kiven Nummisuutarit-näytelmä nimerllä Sockenskomakarna. Lauren oli kääntänyt näytelmän ruotsiksi, suunnitellut lavasteet ja hän myös ohjasi sen.
Palkinnot

II palkinto valtion maisemamaalauskilpailussa 1912
II palkinto Pietarsaaren yhteislyseon seinämaalauskilpailussa 1931
Kirjallista tuotantoa

Bondens liv i det gamla Helsinge. Söderström, Helsingfors 1931, näköispainos Söderström, Helsingfors 1987
Dikterna om Finlands kamp; kirjoittajat Raili Ahti, Hanna Cederholm, Tito Colliander, Hans Dhejne, Elmer Diktonius, Albert Ehrensvärd, Erik Ekelund, Ragnar Ekelund, Rabbe Enckell, Karl Ragnar Gierow, Bertel Gripenberg, Emil Hagström, Jarl Hemmer, Sven-Olof Högnes, Eyvind Johnson, Gabriel Jösson, Viljo Kajava, Bertil Kihlman, Arvi Kivimaa, V. A. Koskenniemi, Hj Krokfors, Åke Lauren, Kaj Lindgren, Åke Londen, Einar Malm, Halfdan Nylander, Oskar Nissen, Knut Nordensky, Hans Olovson, Eric Olsoni, Ralf Parland, Ivan Pauli, Viola Renvall,Joel Rundt, Allan Sandström, Sten Selander, G. Mascoll-Silfverstolpe, Frans Emil Sillanpää, Kerstin Söderholm, Olof Thunman, Otto Varhia, Prins Vilhelm, Lauri Viljanen, Emil Zilliacus. Söderström, Helsingfors 1940
Käännöksiä

Aleksis Kivi : Dikter i urval; i svensk tolkning av Åke Laurén. Bonnier, Stockholm - Söderström, Helsingfors 1937
Aiheesta muualla

Per Åke Laurénin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Tapio Tuomela

Tapio Juhani Tuomela (s. 11. lokakuuta 1958 Kuusamo) on suomalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän on opiskellut sävellystä mm. Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Magnus Lindberg, Eero Hämeenniemi ja Paavo Heininen. Hänen pääteoksiaan ovat kolme oopperaa, Äidit ja tyttäret, Kamariooppera Antti Puuhaara ja Neljäntienristeys, sekä kolme sinfoniaa ja kaksi konserttoa. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu runsaasti muuta orkesteri-, soitin- ja laulumusiikkia. Tuomela on toiminut Musiikin aika -festivaalin taiteellisena johtajana 1999–2008 ja Suomen Säveltäjät ry:n puheenjohtajana 2010-2014.
Tuomela on palkittu muun muassa Suomen Itsenäisyyden 70- ja 75-vuotisjuhlasävellyskilpailuissa, ja hän sai Kalevalaseuran palkinnon vuonna 2005.
Hän on saanut Ranskan valtiolta tunnustuksen Ordre National du merit 2014 ja Suomen Leijonan Ritarimerkin 2018.
Aiheesta muualla

Tapio Tuomelan kotisivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuomela, Tapio hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Tapio Vapaasalo

Tapio Vapaasalo (s. 1943) on suomalainen graafinen suunnittelija ja  opettaja. Hän on toiminut graafisen suunnittelun professorina Taideteollisessa korkeakoulussa vuostuhannen vaihteen mmolemmin puolin ja opettanut korkeakoulun eri koulutusohjelmissa vuodesta 1971. Hänet on palkittu useita kertoja Vuoden Huiput ja Vuoden kirjavalio -kilpailuissa vuodesta 1983 lähtien[lähde? ].
Kun Love Kirjat perustettiin 1977, Vapaasalo loi yhdessä Teemu Lipastin kanssa sen ilmettä. Lisäksi hän suunnitteli ulkoasun puoleen sen alkuaikojen kirjoista. Hän teki suunnittelua myös Odessalle ja myöhemmin Mustalle Taiteelle ja Artemisialle, parhaimmillaan kahdeksalle kustantamolle.
Palkinnot ja tunnustukset

Vapaasalon töihin kuuluvan Jörn Donnerin ja Stefan Lindforsin teoksen Himo, rakkaus ja raivo valitsi Suomen kirjataiteen komitea Vuoden 2005 kauneimmaksi kirjaksi.
Vapaasalo valittiin Vuoden graafikoksi vuonna 2006 ja palkittiin Vuoden Huippujen Platinahuipulla 2015.
Tapio Vaherva

Tapio Vaherva (s. 1939 Sortavala) on Jyväskylän yliopiston aikuiskasvatuksen emeritusprofessori. Hän toimi kasvatustieteen yliassistenttina 1971–1976, apulaisprofessorina 1976–1994 ja aikuiskasvatuksen professorina 1994–2007. Lisäksi Vaherva oli Oulun yliopiston ja Tampereen yliopiston dosentti.
Vaherva kuuluu kahden kasvatuksen ja koulutuksen tutkimuksen erityisalan uranuurtajiin Suomessa. Yhdessä Kalevi Kivistön kanssa hän julkaisi kasvatussosiologian ensimmäisen suomenkielisen yleisteoksen ja oppikirjan vuonna 1972. Yhdessä Simo Juvan kanssa hän julkaisi koulutuksen taloustieteen ensimmäisen suomenkielisen yleisteoksen ja oppikirjan 1985.
Koulutuksen vaikuttavuuden tutkimuksessa ja arvioinnissa Vaherva oli edelläkävijöitä. Akateemisen uran ohella hän työskenteli Sitran (Suomen Itsenäisyyden Juhlarahaston) asiantuntijana.
Kirjallisuus

Kivistö, K. & Vaherva, T. Kasvatussosiologia. Gummerus, Jyväskylä, 1972.
Ekola, J. & Vaherva, T. Aikuisopetusopas. Tammi, Helsinki 1980.
Ekola, J. & Vaherva,T. Arviointi aikuisopetuksessa. Valtion koulutuskeskus, 1982.
Vaherva, T. & Juva, S. Koulutuksen talous. Tammi, Helsinki, 1985.
Vaherva, T. & Sallila, P. (toim.) Arkipäivän oppiminen. BJ, Aikuiskasvatuksen vuosikirja, 1998.
Tallbacka

Tallbacka voi tarkoittaa seuraavia:
Mäntymäki, ruots. Tallbacka, kaupunginosa Turussa
Mäntymäki, ruots. Tallbacka, mäki Helsingissä
Anton Tallbacka (s. 1999), suomalainen pesäpalloilija
Tuomas Tallbacka (s. 1981), pesäpalloilija
Tuomo Tallbacka (s 1959), pesäpalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tallbacka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pandiveren ylänkö

Näkymä Ebaveren mäeltä.
Pandiveren ylänkö  (vir. Pandivere korkustik) on Pohjois-Viron ylänköalueen korkein alue. Se rajautuu pohjoisessa Virun tasankoon, idässä Alutagusen alankoon, etelässä Keski-Viron ylänköön ja lännessä Kõrvemaahan. Ylängön alueen korkeus on enimmäkseen 80–95 metriä mpy. ja alue kohoaa 50–60 metriä korkeammalle kuin viereisillä alangoilla. Ylängöllä esiintyy runsaasti lähteitä.
Yleistä

Pandiveren ylänkö on yksi Viron viidestä ylängöstä: Pandiveren, Otepään, Sakalan, Karulan ja Haanjan ylänkö. Sen nimi on tullut pienestä Pandiveren kylästä, joka sijaitsee ylängöllä. Aluetta on kutsuttu muillakin nimillä. Maantieteilijä K. Rathlef käytti vuodesta 1851 alkaen nimeä Sallan ylänkö, mutta jo 1870-luvulla alettiin käyttämään Ferdinand Müllerin ehdottamaa nimeä Pandiveren ylänkö. Hän katsoi, että korkeussuhteiden valossa tämä korkeampi seutu oli merkittävämpi kuin Sallan alue, missä sijaitsi alueen korkein yksittäinen mäki Emumägi.
Luonnonhistoriaa

Pandiveren kallioperän ylin kerrostuma on yli 300 miljoonaa vuotta vanhaa devonikauden kalkkikiveä . Pandiveren ylänkö on syntynyt viimeisen jääkauden aikana, kun mannerjäätikön virtaavat kielekkeet välillä kiersivät ylängön ja kuluttivat siellä enemmän maanpintaa kuin nykyisellä ylängöllä. Välillä mannerjäätiköt virtasivat myös Pandiveren yli ja viimeisen jääkauden loppuvaiheessa sinnekin on jäänyt sulavan jäätikön tekemiä pinnanmuotoja. Selvin jäänne on moreenipatja, joka peittää muutamaa paikkaa lukuun ottamatta koko ylängön noin 1–5 metrin paksuisella kerroksella. Alueen eteläosissa sijaitsee myös ryhmä drumliineja. Moreenin päällä kulkee pohjois-etelä-suuntaisina muutamat harjut, jotka ovat jäätikön alla virranneiden jäätikköjokien jäänteitä. Muutaman harjuun liittyy myös jäätikköjoen purkautumisaukon eteen syntyneitä jäätikködeltoja ja sandureja. Alueen pohjoispäässä on kaksi jäätikköjoen kuluttamaa uomaakin. Ne ovat voineet syntyä jäätikköjärven purkautuessa alueen yli. Etelässä, idässä ja luoteessa on merkkejä jäätikköjärven sedimenteistä, kun järven vedenpinta on noussut ylängön rinteille asti. Niissä kohdissa, missä moreenia ei ole, näkyvät karstialueet paljaina ja niiden luontotyyppi alvari selkeästi.
Alueen kuvaus > Karstialueen vesitalouden luonne

Viron alue on jaettu maantieteellisiin alueisiin, joista Pandiveren ylänkö muodostaa oman kokonaisuutensa. Sen pinta-alaksi ilmoitetaan 2 415 km², josta 1 375 km² on kalkkikivi- ja karstialuetta. Ylängöltä tunnetaan yli 200 karstialuetta, joista 12 on 10–100 ha kokoisia. Suurin niistä on Savalduman karstinsuojelualue ja se sijaitsee Tamsalun lähellä. Alueella sataa 700 millimetriä vuodessa. Kalkkikivi vaikuttaa sadeveden valuntaan maan pinnalla, pohjaveden muodostumistapaan ja pohjaveden vedenlaatuun. Esimerkiksi ylängön keskivaiheillä erittyy pohjaveteen suuria määriä fosfaatteja. Ylänköalueen laella ei esiinny jokia, koska huokoinen kalkkimaa imee sadevedet maan alle ja jossa ne virtaavat maanalaisissa puroissa ja joissa. Maanalainen vesi pulppuaa maanpinnalle lähteissä (vir. allikas), joita esiintyy alueella runsaasti. Lähteiden vedentuotto riippuu sademääristä, mutta ne ovat suomalaisiin lähtesiin nähden tuottoisempia. Alueen suurimpia lähteitä ovat Araveten lähde (993 litraa sekunnissa (l/s)), joka on Viron suurin lähde, ja Lavin lähde (460 l/s), Kihmen lähde (401 l/s), Norra allikas (296 l/s), Norra-Oostriku allikajärv, Jäneda allikajärv, Imastu allikas, Kulina ja Simuna lomb.
Alueen kuvaus > Jokien alkulähteenä

Alueen reunoilta saavat alkunsa noin seitsemäsosa Viron joista tai ojista. Alueelta virtaa jokiin 1 575 miljoonaa m³ vettä vuodessa. Nämä joet ovat Suomenlahteen laskevat Jägala jõgi, Valgejõgi, Loobu jõgi, Mustoja, Selja jõgi, Kunda jõgi ja Purtse jõgi, Peipsijärveen laskevat Tagajõgi ja Avijõgi, Emajõen sivujoet Pedja- ja Põltsamaa jõgi sekä Riianlahteen laskeva Pärnunjoki. Vaikka tässä on luetteloitu jokien pääuomien nimiä, tarkoitetaan niillä myös joen sivujokia.
Alueen kuvaus > Järvien esiintyminen

Alueen korkeimmissa osissa, joka muodostuu 1 375 km² laajuisesta kalkkikivikerroksista, ei esiinny järviä. Korkeimman alueen reunoilla on vähän järviä ja ne ovat pieniä. Järvien ja lampien kokonaismäärä on 72 . Yksikään järvi ei ylitä 50 ha, yli 10 ha järviä on 11 ja yli 2 ha järviä on 9 . Jokien tiheys alueella on vain 0,005 km/km² , kun se on Virossa keskimäärin 0,23 km/km² . Suurimmat niistä ovat Väinjärv ja Porkuni järv, josta Valgejõgi saa alkunsa. Porguni järvi on kuuluisa siitä, että sen vesi vähäsateisina keskinä vajoaa maahan ja silloin järvi kuivuu kokonaan. Samaa tapahtuu toisillekin karstijärville kuten Võhmetussa ja Lemkülan järvet ja Savalduman Heinjärv. Muita alueen järviä ovat Ohepalu järv ja Sinijärv, jonka vedenväri on voimakkaasti turkoosin värinen.
Alueen kuvaus > Korkeimmat mäet

Viro on maantieteellisesti varsin matala ja sataa metriä korkeammat mäenhuiput saavat Virossa erityistä huomiota. Rakken Sallassa sijaitseva Emumägi on 166 metriä mpy. ja 79 metriä ympäristöään korkeampi. Simunassa sijaitseva Kellavere mägi on vastaavasti 156 metriä ja 50 metriä korkea ja Väike-Maarjassa sijaitseva Ebavere mägi 146 metriä ja 30 metriä korkea. Rakkessa on myös 133 metriä korkea mäki. Nämä mäet ovat harjuja tai drumliineja.
Asutus

Ylängön suurimmat keskustaajamat ovat Tamsalu (2 100 asukasta), Rakvere (16 500 asukasta) ja  Tapa (5 700 asukasta). Se sijaitsee sekä Länsi-Virumaan maakunnassa ja Järvamaan maakunnassa. Kokonaan sen alueella sijaitsevat kunnat Ambla, Tamsalu ja Rakvere, lähes kokonaan Väike-Maarja, Vinni, Kadrina, Tapa, Järva-Jaani ja Rakke, mutta siihen kuuluvat vain osittain reunakunnat Haljala, Kuusalu, Albu, Roosna-Alliku, Koeru, ja Laekvere. Alueella asuu yhteensä yli 70 000 asukasta.
Väike-Maarjassa Äntun kylässä sijaitsee sinivetsiet lähdepohjaiset lammet. Tässä on Äntun Sinijärv.
Emajokeen yhtyvä Pedja jõen alkulähde on Simuna allikas.
Kuivina kesinä saattaa karstialueen Porkuni järv kuivua kokonaan.
Teemu Kuusisto

| Teemu Kuusisto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Teme
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2012
Seurat:  Espoo Blues (jun.) K-Vantaa (Mestis) HPK (SML) Sport (Mestis) Jokerit (SML) Lausanne HC (NLB) Furuset IF (NEL) Örebro HK (I-divisioona (SWE) Lørenskog IK (NEL)
Teemu Kuusisto (s. 5. maaliskuuta 1980 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija.
Kuusisto pelasi urallaan juniorina Espoo Bluesissa sekä Jokereissa, jossa hän pelasi myös SM-liigaa. Juniorivuosiensa jälkeen Kuusisto lähti hakemaan vauhtia Mestiksestä jossa hän edusti Kiekko-Vantaata ja Vaasan Sportia. Sportissa hän voitti Kultaisen Kiekko -palkinnon sekä Mestiksen pistepörssin. Vuosina 2006–2008 ja 2010–2012 hän pelasi Norjan pääsarjassa.
Tallbacken

| Tallbacken Ski Cross Röd |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Älvdalen, Ruotsi
Talviurheilukeskus:: Idre Fjäll
Vuori:: Idrefjällen
Rinneluokitus:: Punainen
Hissi
Hissi:: Väst 6:an
Tyyppi:: 6-hengen tuolihissi
Skicross
Lähtö:: 851 m
Maali:: 735 m
Korkeusero:: 116 m
Pituus:: 1 145 m
Keskijyrkkyys:: 10,1 %
Eri elementtejä:: 53 kpl
MM-kilpailu:: 13.2.2021
1. MC-kilpailu:: 13.2.2016
Lumilautacross
Lähtö:: 875 m
Maali:: 708 m
Korkeusero:: 167 m
Pituus:: 1 240 m
Keskijyrkkyys:: 13,5 %
Eri elementtejä:: 63 kpl
MM-kilpailu:: 11.2.2021
Tallbacken on laskettelupuisto Idre Fjällin talviurheilukeskuksessa Älvdalenin kunnassa Ruotsissa.
Tallbacken toimii freestylehiihdon maailmancupin skicrosskilpailuiden isäntäpaikkana, sekä Ruotsin skicrossmaajoukkueen pääharjoittelupaikkana. Siinä järjestettiin Zhangjiakousta koronaviruspandemian takia peruuntuneiden freestylehiihdon ja lumilautailun MM-kilpailujen 2021 lumilauta- ja skicrosskilpailut.
Polýgyros

| Polýgyros Polýgyroksen kunta Πολύγυρος Δήμος Πολυγύρου |
| --- | --- |
 Polýgyroksen vanha kunnantalo.
 Kunnan sijainti
 Polýgyros
 Koordinaatit: 40°22′N, 23°26′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Chalkidikí
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  1301
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  952,0 km²
Väkiluku (2011):  22 048
 – Kunnallis­yksikkö:  11 386
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  7 459
 – Kaupunki:  6 121
 – Väestötiheys:  23,16 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  631 00
Suuntanumero(t):  23710
Rekisterikilpi:  ΧΚ
 
 www.poligiros.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Polýgyros (kreik. Πολύγυρος) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πολυγύρου, Dímos Polygýrou), joka sijaitsee Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kaupunki on Chalkidikín hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 952,0 neliökilometriä ja väkiluku 22 048. Varsinaisen Polýgyroksen kaupungin väkiluku on 6 121 (vuonna 2011).
Polýgyros sijaitsee Chalkidikín niemimaan keskiosissa. Nykyinen Polýgyroksen kunta muodostui, kun Polýgyros, Anthemoúntas, Ormýlia ja Zervochória yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Polýgyroksen arkeologinen museo. Kunnan alueella Ólynthoksessa sijaitsee antiikin Olynthoksen kaupungin arkeologinen alue sekä sen yhteydessä toimiva Ólynthoksen arkeologinen museo. Seudun muihin nähtävyyksiin kuuluu Pyhän Anastasia myrkytyksestä vapauttajan luostari.
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Polýgyroksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Anthemoúntas | Doumpiá | Doumpiá | 451 |
| Anthemoúntas | Galarinós | Galarinós | 334 |
| Anthemoúntas | Galátista | Agía Anastasía | 118 |
| Anthemoúntas | Galátista | Galátista | 2 537 |
| Anthemoúntas | Galátista | Kiourktsóglou | 177 |
| Anthemoúntas | Galátista | Pyhän Anastasian luostari (Moní Agías Anastasías Farmakolytrías) | 4 |
| Anthemoúntas | Galátista | Prinochóri | 1 |
| Anthemoúntas | Vávdos | Vávdos | 380 |
Anthemoúntas: Yhteensä: 4 002
| Ormýlia | Metamórfosi | Metamórfosi | 531 |
| Ormýlia | Metamórfosi | Metóchi | 69 |
| Ormýlia | Ormýlia | Evangelismós tis Theotókou | 114 |
| Ormýlia | Ormýlia | Néa Sermýli | 38 |
| Ormýlia | Ormýlia | Nisí | 32 |
| Ormýlia | Ormýlia | Ormýlia | 2 979 |
| Ormýlia | Ormýlia | Ósios Arsénios | 17 |
| Ormýlia | Ormýlia | Paralía Vatopedíou | 12 |
| Ormýlia | Ormýlia | Psakoúdia | 299 |
| Ormýlia | Ormýlia | Vatopédi | 191 |
Ormýlia: Yhteensä: 4 282
| Polýgyros | Ágios Pródromos | Ágios Pródromos | 408 |
| Polýgyros | Ólynthos | Ólynthos | 1 111 |
| Polýgyros | Palaiókastro | Diastávrosi Palaiokástrou | 206 |
| Polýgyros | Palaiókastro | Palaiókastro | 16 |
| Polýgyros | Polýgyros | Kalýves Polygýrou | 1 333 |
| Polýgyros | Polýgyros | Patelidás | 5 |
| Polýgyros | Polýgyros | Polýgyros | 6 121 |
| Polýgyros | Saná | Saná | 293 |
| Polýgyros | Taxiárchis | Taxiárchis | 903 |
| Polýgyros | Vrástama | Kellí | 80 |
| Polýgyros | Vrástama | Planá | 210 |
| Polýgyros | Vrástama | Vrástama | 700 |
Polýgyros: Yhteensä: 11 386
| Zervochória | Geroplátanos | Geroplátanos | 337 |
| Zervochória | Krímni | Krímni | 257 |
| Zervochória | Marathoússa | Marathoússa | 364 |
| Zervochória | Marathoússa | Platanochóri | 127 |
| Zervochória | Palaiochóra | Palaiochóra | 806 |
| Zervochória | Rizá | Rizá | 487 |
Zervochória: Yhteensä: 2 378
Yhteensä: 22 048
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polýgyros Wikimedia Commonsissa
Δήμος Πολυγύρου (Arkistoitu – Internet Archive). Polýgyroksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Keski-Makedonian alue
| --- | --- |
Chalkidikín alueyksikkö:   Aristotélis  Kassándra  Néa Propontída  Polýgyros  Sithonía 
Imathían alueyksikkö:   Alexándreia  Náousa  Véroia 
Kilkíksen alueyksikkö:   Kilkís  Paionía 
Péllan alueyksikkö:   Almopía  Édessa  Pélla  Skýdra 
Pierian alueyksikkö:   Dío-Ólympos  Kateríni  Pýdna-Kolindrós 
Sérresin alueyksikkö:   Amfípoli  Emmanouíl Pappás  Irákleia  Néa Zíchni  Sérres  Sintikí  Visaltía 
Thessaloníkin alueyksikkö:   Ampelókipoi-Meneméni  Chalkidóna  Délta  Kalamariá  Kordelió-Évosmos  Lagkadás  Neápoli-Sykiés  Oraiókastro  Pávlos Melás  Pylaía-Chortiátis  Thermaïkós  Thérmi  Thessaloniki  Vólvi
Tampan kansainvälinen lentoasema

Ilmakuva Tampan kansainvälisestä lentoasemasta.
Tampan kansainvälinen lentoasema (engl. Tampa International Airport) on Tampan kaupungista 9,7 kilometriä länteen sijaitseva lentoasema. Vuonna 2018 lentoasemalla oli matkustajia noin 21,3 miljoonaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.tampaairport.com/
Tampan kansainvälinen lentoasema (Form 5010 PDF) (englanniksi)
Tatra T5

Tatra T5 voi tarkoittaa:
Tatra T5A5, kokeellinen raitiovaunumalli
Tatra T5B6, kokeellinen raitiovaunumalli
Tatra T5C5, Budapestiin toimitettu raitiovaunumalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tatra T5”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nokia C7-00

| Nokia C7-00 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  syyskuussa 2010, tuli myyntiin lokakuussa 2010
Käyttöverkot:  UMTS/HSDPA/HSUPA: 850,900,1700,1900,2100 MHz GSM/EDGE: 850,900,1800,1900 MHz
Mitat:  117,3 × 56,8 × 10,5 mm
Paino:  130 g
Näyttö:  3,5" kapasitiivinen AMOLED-kosketusnäyttö
Näytön kuvatarkkuus:  640 × 360 pikseliä
Värien lukumäärä:  16,7 miljoonaa
Suoritin:  800 MHz ARM 11
Muisti:  8,5 Gt
Kamera:  8 megapikseliä 720p-videokuvauksella (25 kuvaa sekunnissa, AVC H.264, stereoääni) ja tupla-led-salamalla
Radio:  on
Musiikkisoitin:  on (WMA/AAC/eAAC/eAAC+/MP3/AMR-NB/AMR/WB)
Valmiusaika:  600 h
Puheaika:  GSM 10 h, WCDMA 5 h
Käyttöjärjestelmä:  Symbian^3 (Nokia Belle)
Tiedonsiirto:  GSM, GPRS, EDGE, HSDPA (Cat9 10.2 Mbps), HSUPA (Cat5 2.0 Mbps), Bluetooth 2.1 / 3.0, WLAN 802.11 b/g/n, NFC
Liitännät:  MicroUSB 2.0 (tiedonsiirto ja lataus), 3,5mm audioliitäntä
Muuta:  FM-lähetin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia C7-00 on matkapuhelinvalmistaja Nokian toinen Symbian^3-käyttöjärjestelmällä toimiva kosketusnäytöllinen älypuhelin, joka jatkaa Nokian C-sarjaa. Nokia N8-puhelimeen verrattuna siinä on helpommin irrotettava akku, pienempi muisti, hieman vaatimattomampi kamera, eikä siinä ole HDMI-ulostulon liitintä. C7-00 julkaistiin 14. syyskuuta 2010 Nokia World -tapahtumassa. 7. helmikuuta 2012 C7 sai Nokia Belle-päivityksen.
Muotoilu > Mittoja

Koko: 117,3 × 56,8 × 10,5 mm
Paino (akun kanssa): 130 g
Muotoilu > Ulkonäkö

Värivaihtoehdot: huurteinen metalli, hiilenmusta sekä mahonginruskea (maakohtaisia). Takakansi on ruostumatonta terästä.
Muotoilu > Kosketusnäyttö

Näytön koko: 3.5"
Kuvasuhde: 16:9
Resoluutio: 640 × 360 pikseliä
Toimintaperiaate: kapasitiivinen, aktiivimatriisi OLED (=AMOLED)
Muotoilu > Yksilöinti

Kolme konfiguroitavaa aloitusnäyttöä (6 kpl Belle päivityksellä) + menunäyttö
Widget miniohjelmat
Muokattavat profiilit
Soittoäänet: MP3, AAC, eAAC, eAAC+, WMA, AMR-NB, AMR-WB
Videosoittoäänet
Muutettavat väriteemat, ikonit, taustakuvat, näytönsäästäjä ja äänet
CPU ja muistit

680 MHz ARM11-suoritin
Grafiikkaprosessori : 2D/3D Graphics HW Accelerator with OpenVG 1.1 and OpenGL ES 2.0 support
Sisäinen flash: 8 Gt & 0,5 Gt (2 kiinteää asemaa)
MicroSD maks. 32 Gt (kolmas asema)
RAM-muisti: 512 Mt
Virranhallinta

BL-5K 1 200 mAh Li-Ion akku
Puheaika (maks.):
GSM 1 570 min
WCDMA 1 300 min
Valmiusaika (maks.):
GSM 552 h
WCDMA 648 h
Videon toisto (H.264 720p, 30 fps, maks.): 6,5 h
Videon kuvaus (H.264 720p, 25 fps, maks.): 3,5 h
Musiikin soitto (maks.): 54 h
Virranhallinta > Lataus

2 mm latauspistoke
USB-lataus (Micro-USB liitin)
Yhteydet

GPRS/EDGE class B 850/900/1800/1900 multislot-luokka 33
WCDMA 850/900/1700/1900/2100
HSDPA Cat9, maks. 10,2 Mbit/s, HSUPA Cat5 maks. 2,0 Mbit/s
WLAN IEEE 802.11 b/g/n
TCP/IP-tuki
Yhteydet > Digitaaliset lähiyhteydet

Bluetooth 3.0
NFC
USB 2.0 480 Mbit/s (MicroUSB-liitin)
USB On-The-Go protokollatuki
Yhteydet > Analogiset yhteydet

3.5 mm Nokia AV-liitin
FM-radiovastaanotin, stereo, RDS
FM-lähetin