stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Planeetta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Taivaalla tapahtuu - Planeetat URSA. Viitattu 5.10.2018.
Kemppi, Emilia: Planeetat ja Pluto Yle - Oppiminen.  3.9.2012. Viitattu 5.10.2018.
Krautsuk, Satu: Puolet aurinkokunnan planeetoista näkyy nyt taivaalla paljain silmin – "En ole ikinä kokenut tällaista" Yle - Uutiset.  28.10.2015. Viitattu 5.10.2018.
Aurinkokunta
| --- | --- |
Kuut:  Maan ·  Marsin ·  Jupiterin ·  Saturnuksen ·  Uranuksen ·  Neptunuksen ·  Pluton ·  Haumean ·  Makemaken ·  Eriksen ·  Pikkuplaneettojen
Renkaat:  Jupiterin ·  Saturnuksen (Rhean)  ·  Chariklon ·  Uranuksen ·  Neptunuksen
Pienkappaleet:  Meteoroidit ·  Pikkuplaneetat ·  Asteroidit ·  NEA:t ·  Asteroidivyöhyke ·  Troijalaiset ·  Kentaurit ·  Damocloidit ·  Transneptuniset kohteet ·  Kuiperin vyöhyke ·  Hajanainen kiekko ·  Hillsin pilvi ·  Oortin pilvi ·  Komeetat
Rakkauden kaikki mausteet

| Rakkauden kaikki mausteet> The Mistress of Spices |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Mayeda Berges
Käsikirjoittaja:  Gurinder Chadha Paul Mayeda Berges
Perustuu:  Chitra Banerjee Divakarunin romaaniin The Mistress of Spices
Säveltäjä:  Craig Pruess
Kuvaaja:  Santosh Sivan
Leikkaaja:  Alex Rodríguez
Pääosat:  Aishwarya Rai Dylan McDermott
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Capitol Films Ingenious Film Partners
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  21. huhtikuuta 2005
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkauden kaikki mausteet (The Mistress of Spices) on Paul Mayeda Bergesin ohjaama elokuva vuodelta 2005. Se perustuu Chitra Banerjee Divakarunin romaaniin The Mistress of Spices.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aishwarya Rai  | … |  Tilo   |
|  Dylan McDermott  | … |  Doug   |
|  Ayesha Dharker  | … |  Hameeda   |
|  Nitin Ganatra  | … |  Haroun   |
|  Sonny Gill Dulay  | … |  Jagjit   |
|  Anupam Kher  | … |  Geetan isoisä   |
|  Adewale Akinnuoye-Agbaje  | … |  Kwesi   |
|  Toby Marlow  | … |  Doug (lapsena)   |
|  Caroline Chikezie  | … |  Myisha   |
|  Padma Lakshmi  | … |  Geeta   |
|  Zohra Sehgal  | … |  Ensimmäinen äiti   |
Aiheesta muualla

Rakkauden kaikki mausteet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rakkauden kaikki mausteet Elonet.
Rakkauden kaikki mausteet AllMoviessa. (englanniksi)
Warkauden Pallo -35

| Warkauden Pallo 35 |
| --- | --- |

Perustettu:  1935
Kotikunta:  Varkaus (kaupunki)
Kotikenttä:  Kämäri
Värit:           
Sarja:  Divari
Puheenjohtaja:  Pekka Kinnunen
 Kultaa:  16 (1943, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1952, 1954, 1965, 1966, 1967, 1971, 1993, 1994, 1995, 1996)
 Hopeaa:  7 (1938, 1944, 1970, 1972, 1974, 1976, 1992)
 Pronssia:  14 (1939, 1951, 1953, 1955, 1963, 1968, 1969, 1975, 1990, 1997, 1999, 2003, 2004, 2008)
Warkauden Pallo 35 on varkautelainen jääpalloseura, joka perustettiin vuonna 1935. Se on yksi Suomen menestyksekkäimmistä jääpalloseuroista. Seuran edustusjoukkue pelaa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Divarissa.
Historia

WP-35 pelasi yhtäjaksoisesti korkeimmalla sarjatasollla vuodesta 1937 vuoteen 2024. Kaikkien aikojen maratontaulukossa seura on kolmantena.
WP-35 on saavuttanut 16 miesten SM-kultaa, kuusi SM-hopeaa ja 14 SM-pronssia. Seura menestyi erityisesti 1940-‚ 60- ja 90-luvulla, jolloin se voitti peräkkäin useita mestaruuksia. WP-35:lla on junioritoimintaa useissa ikäluokissa, ja seura on voittanut nuorten sarjoissa 18 Suomen-mestaruutta. Aiemmin seurassa pelattiin myös jalkapalloa.
WP-35 ilmoitti syyskuussa 2024, että se ei osallistu talousvaikeuksien takia Bandyliigaan kaudelle 2024-2025.
Saavutuksia

16 SM-kultaa, 6 SM-hopeaa, 14 SM-pronssia
Euroopan cupin hopeaa 1993
Francesco Morosini

Francesco Morosinin kunniaksi lyöty mitali.
Francesco Morosini (1618–1694) oli Venetsian doge 1688–1694 Turkin sotien aikana 1600-luvulla.
Morosini nousi näkyvään asemaan Venetsian joukkojen päällikkönä Kreetalla osmanien piirittäessä Candiaa. Lopulta hänen oli pakko antautua, ja kun hän oli palannut Venetsiaan, häntä syytettiin pelkuruudesta ja maanpetoksesta.
Morean sodan puhjettua 1685 Morosinista tuli laivaston komentaja, ja hän tuhosi Koronin kaupungin. Hän piti Moreaa vallassaan Otto Wilhelm Königsmarckin tuella useita vuosia. Ateenan piirityksen aikana 1687 hänen tykistönsä aiheutti suurta tuhoa Parthenonille, ja hän johti veistosten ryöstöä.
Kesällä 1688 Morosini, joka nyt oli julistettu dogeksi, hyökkäsi Euboiaan, mutta ei saanut sitä vallatuksi vaan joutui palaamaan Venetsiaan, kun hänen joukkojensa keskuudessa puhkesi rutto. Hän ryhtyi taisteluun vielä 1693, mutta ei onnistunut valtaamaan Euboiaa vaan palasi Venetsiaan tuhottuaan muutamia pieniä rannikkokaupunkeja. Hänen kuoltuaan 1694 hänen kunniakseen rakennettiin suuri marmoriarkku Dogen palatsin luokse, ja hänen kissansa, johon hänen tiedettiin olleen hyvin kiintynyt, palsamoitiin ja sijoitettiin Correrin museoon.
Muistomerkkejä

Scuola Navale Militare Francesco Morosini on nimetty hänen mukaansa
Vuonna 1885 vesillelaskettu predreadnought-taistelulaiva RN Francesco Morosini (Ruggiero di Lauria -luokka) on nimetty hänen mukaansa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Kreikka 2  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Kantalahti (kaupunki)

| Kantalahti, Kannanlahti Кандалакша, Kandalakša |
| --- | --- |
 Näkymä Kantalahteen
 lippu:  vaakuna
 Murmanskin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Kantalahti, Kannanlahti
 Koordinaatit: 67°9′25″N, 32°24′42″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Murmanskin alue
Piiri:  Kantalahden piiri
Ensimmäinen maininta:  1526
Kaupungiksi:  1938
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3371,72 km²
Väkiluku (2012):  39 300
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  184041–184049
Suuntanumero(t):  +7 81533
 
 Kaupungin kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kantalahden kaupunkikunta Kantalahden piirin kartalla.
Kantalahden rautatieasema.
Kantalahden kaupungintalo.
Sotamuistomerkki Kantalahdessa.
Kantalahti eli Kannanlahti (ven. Кандала́кша, Kandalakša) on kaupunki, kaupunkikunta ja Kantalahden piirin hallinnollinen keskus Murmanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Kantalahteen laskevan Nivajoen suussa 276 kilometriä Murmanskista etelään. Kaupungissa on 36 100 ja kunnassa 39 300 asukasta vuonna 2012. Kantalahti oli ennen lähitienoineen osa Vienan Karjalaa.
Maantiede ja ilmasto

Kantalahden kaupunkikunnan pinta-ala on 3371,72 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Kouteron piiriin, koillisessa Apatiitin ja Poljarnyje Zorin kaupunkipiirikuntiin, idässä Turjan piirin Umban kuntaan, etelässä Kantalahden piirin Zelenoborskin ja Zaretšenskin sekä lännessä Alakurtin kuntiin. Pinta-alasta 75,4 % on metsää ja 9,5 % teollisuusaluetta.
Kunnan alueella virtaavat Niva, Luptše-Savino, Kolvitsa ja Nižnjaja Luvenga -joet. Järviä ovat Luptše, Pinozero ja Kolvitsanjärvi (ven. Kolvitskoje). Vienanmeren Kantalahden pohjoisosassa sijaitsevat saaret kuuluvat vuonna 1932 perustettuun Kantalahden luonnonpuistoon.
Seutu sijaitsee manner- ja meri-ilmaston rajalla. Kesä on lyhyt ja viileä ja talvi pitkä. Helmikuun keskilämpötila on –12,1 °C ja heinäkuun +14,8 °C. Vuotuinen sademäärä on 489 millimetriä. Yötön yö kestää kuukauden ja kaamos noin kymmenen päivää.
Asutus

Kantalahden kaupunki koostuu neljästä osasta, joiden nimet ovat Tsentralnyi, Železnodorožnyi, Niva-3 ja Lesozavod. Kaupunkikuntaan kuuluvat lisäksi Beloje Moren ja Nivskin taajamat, Kolvitsan ja Luvengan kylät sekä Pinozeron, Prolivyn ja Rutšjin rautatieasemat. Fedosejevkan kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Väkiluvun kehitys
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 38 222 | 42 656 | 45 430 | 54 080 | 40 564 | 38 136 |
Kaupunkiväestön osuus kunnan asukkaista on 92,0 % vuonna 2012. Väkiluku vähenee työttömyyden aiheuttaman poismuuton seurauksena.
Liikenne, talous ja palvelut

Kantalahden talous perustuu teollisuuteen sekä rautatie- ja meriliikenteeseen. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat värimetallurgia ja sähköntuotanto.
Kaupungin kautta kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen rautatie. Kantalahden asema on rautatiepiirin keskus. Lännessä kaupungin ohittaa Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie. Kantalahdesta on linja-autoyhteydet Montšegorskiin, Zaretšenskiin, Umbaan, Zelenoborskiin, Alakurttiin, Kouteroon, Murmanskiin ja Suomen Kemijärvelle. Myös kunnan sisällä on linja-autoliikennettä.
Kantalahden merisatamasta viedään rautamalmia, apatiittia ja nefeliiniä Belomorskiin. Lisäksi sieltä kuljetetaan rahtia Koillisväylää pitkin Dudinkaan ja Tiksiin sekä ulkomaille. Beloje Morjen rautatieaseman lähellä sijaitsevan, rahtimäärältään Vienanmeren suurimpiin kuuluvan Vitinon sataman kautta kulkee öljyä, öljytuotteita ja kaasukondensaattia. Vuonna 2011 Kantalahden sataman kautta kuljetettiin yhteensä 0,9 miljoonaa tonnia ja Vitinon satamasta 4,2 miljoonaa tonnia rahtia. Tärkeimmät teollisuusyritykset ovat Rusal-konserniin kuuluva Kantalahden alumiinitehdas, TGK-1 -energiayhtiön omistamat Nivajoen vesivoimalat, Hlebopjok-yhtiön leipomo sekä kalastusalusten laitteita ja rautatiekalustoa valmistava Kantalahden konepaja.
Kantalahdessa toimii useita keskikouluja, sisäoppilaitos, lasten harrastuskeskus, musiikki- ja taidekoulut sekä ammattikoulu. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin keskussairaala ja rautatiesairaala poliklinikkoineen. Kulttuurilaitoksia ovat kirjastot, kulttuurikeskus Niva, Metallurgin kulttuuritalo, elokuvateatteri, historiallinen museo ja Kantalahden luonnonpuiston museo. Kaupungissa on vuonna 1967 rakennettu urheilupalatsi stadioneineen ja jääkiekkokaukaloineen, Lokomotivin stadioni sekä kaksi lasten urheilukoulua. Paikallislehtinä ilmestyvät Den goroda, Vesti Kandalakši ja Niva. Radioasema Jevropa pljusilla ja kahdella TV-kanavalla on paikallisohjelmia.
Matkailu ja nähtävyydet

Pinnanmuodostukseltaan ja maisemiltaan vaihteleva, runsasjokinen ja -järvinen Kantalahden piiri on suosittu matkailukohde, joka houkuttelee erityisesti patikoijia, melojia ja hiihtäjiä. Hiihtokausi on parhaimmillaan maalis-huhtikuussa ja paras aika vaelluksille ja melontaretkille on heinäkuusta syyskuun alkuun.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat sen itäpuolella Vienanmeren rannalla sijaitseva jatulintarha (noin 2000 eaa.), Kolvitsan vesiputoukset sekä kaksi museota. Kantalahdessa on vuosien 1918–1920 intervention, toisen maailmansodan aikana menehtyneiden rautatieläisten ja Neuvostoliiton sankarin Aleksandr Spekovin muistomerkit. Krestovajamäellä on laskettelurinne. Seudun rakennusmuistomerkeistä merkittävin on 1700-luvun alussa rakennettu Koudan puinen Pyhän Nikolauksen kirkko kellotapuleineen.
Kantalahdessa toimii 150-paikkainen hotelli Belomorje, 69-paikkainen hotelli Spolohi, hotelli ja parantola Metallurg sekä kaksi lomakylää. Kaupungissa on runsaasti ravintolapalveluja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kantalahden kaupungin sivusto[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Kantalahden piirin sivusto (venäjäksi)
Port of Kandalaksha Northern Sea Route Information Office, arctic-lio.com. Arkistoitu 12.10.2016. Viitattu 3.9.2016. (englanniksi)
| n k Murmanskin alue |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Murmansk
| Piirit |  Kantalahti  Koutero  Kuola  Lovozero  Petsamo  Turja  |  |
| Suljetut alueet |  Aleksandrovsk  Ostrovnoi  Severomorsk  Vidjajevo  Zaozjorsk  |  |
| Kaupungit |  Apatiitti  Gadžijevo  Kantalahti  Kirovsk  Koutero  Kuola  Montšegorsk  Murmansk  Olenegorsk  Ostrovnoi  Poljarnyi  Poljarnyje Zori  Severomorsk  Snežnogorsk  Zaozjorsk  Zapoljarnyi  |  |
| Kaupunkityyppiset taajamat |  Kildinstroi  Molotšnyi  Murmaši  Nikkeli  Parkkina  Revda  Safonovo  Tumannyi  Umba  Ylä-Tuuloma  Zelenoborski  |  |
Itä-Karjalan entiset kunnat ja kaupungit
Francesco Giullino

Francesco Gullino (tai Giullino)   (31. toukokuuta 1945 – 15. elokuuta 2021) oli italialaissyntyinen Tanskassa pitkään asunut henkilö, jota epäillään bulgarialaisen toisinajattelijan Georgi Markovin murhasta Lontoossa vuonna 1978. Giullino tunnettiin salanimellä "Piccadilly". Markov oli bulgarialainen toimittaja, joka työskenteli Radio Free Europella, BBC:llä, Deutsche Wellessä, jossa hän toimitti radio-ohjelmaa kommunistiseen Bulgariaan ja arvosteli etenkin maan itsevaltaista nepotistista johtajaa Todor Živkovia. Markovin murhan takana epäillään olevan Bulgarian salainen poliisi, joka palkkasi Giullinon surmatyön tekijäksi.
Bulgarialaisen journalistin Hristo Hristovin mukaanlähde tarkemmin? Giullino oli toiminut salakuljettajana Bulgarian ja Kreikan rajalla ja hänet oli pidätetty kahdesti salakuljetuksesta. Kiinni jäätyään Giullino sai valita tuomitaanko hänet vankilaan vai ryhtyykö hän vakoojaksi. Giullino valitsi vakoojan työn. Päämajana Kööpenhamina ja peitetyönä antiikkikauppias Giullino vakoili lännessä asuvia itäeurooppalaisia toisinajattelijoita. Hän oli Lontoossa vuonna 1978, kun Markov kuoli, ja on esitetty oletuksia, että hän murhasi Markovin.
Britannian ja Tanskan poliisit kuulustelivat Giullinoa murhasta vuonna 1993 kuuden tunnin ajan Kööpenhaminassa, mutta häntä ei pidätetty, koska Tanskalla ei ollut siihen perusteita. Bulgarian lainsäädännön mukaan murha vanhenee 30 vuoden kuluttua teosta eli Giullinon tapauksessa se olisi vanhentunut vuonna 2008.
Tanskan yleisradioyhtiö (DR) julkaisi maaliskuussa 2023 kolmiosaisen dokumenttisarjan Gullinon elämästä ja hänen vakoilutoiminnastaan. Sarja kiinnitti erityistä huomiota Gullinon ja Scotland Yardin etsivien Christopher Birdin ja David Kempin kuulusteluihin, joka tapahtui vuonna 1993. Kuulustelussa Gullino myöntää suhteensa Bulgarian valtioon.
Sarjan takana oleva tiimi löysi ja haastatteli Gullinon kesäkuussa 2021.Haastattelussa Gullino kiistää kaikki häntä vastaan esitetyt syytökset.
Pian haastattelun jälkeen Gullino löydettiin kuolleena asunnostaan Welsissä Ylä-Itävallassa elokuussa 2021
Bedfordshire

Bedfordshire
| --- | --- |
Sijainti:  Itä-Englanti Englanti Yhdistynyt kuningaskunta
Pääkaupunki:  Bedford 
Pinta-ala:  1 240 km2  (2016) 
Hallinnolliset osat:  Bedford (d) Luton (d) Central Bedfordshire (d) 
Väkiluku:  682 000  as.  (2020) 
Asukastiheys:  552  as./km2  (2020)
Lippu:  - 
Verkkosivusto:  www.bedfordshire.gov.uk 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Bedfordshire on muodollinen ja historiallinen kreivikunta Kaakkois-Midlandsin alueella Englannissa. Se menetti hallinnollisen asemansa vuonna 2009, jolloin siihen kuulunut Bedfordin hallintopiiri sai yhtenäishallintopiirin aseman ja kahdesta muusta hallintopiiristä – Mid Bedfordshirestä ja South Bedfordshirestä – muodostettiin Central Bedfordshiren yhtenäishallintopiiri. Näiden lisäksi sen alueella sijaitsee Lutonin yhtenäishallintopiiri. Vuonna 2020 muodollisen kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin 682 000 ihmistä.
Maantiede

Bedfordshiren pinta-ala on 1 192 neliökilometriä. Sitä ympäröivät Cambridgeshire koillisessa, Hertfordshire kaakossa, Buckinghamshire lounaassa ja Milton Keynesin yhtenäishallintopiiri luoteessa.
Kreivikunnan eteläisimmässä osassa on Chilternin kukkuloina tunnettu lounais-koillissuuntainen liitukiviharjanne. Kukkuloiden vieressä on savisia laaksoja, joiden maaperä mahdollisti aikaisemmin laajamittaisen tiilenvalmistuksen. Tiiliä valmistettiin myös pohjoisempana, missä kreivikunta ulottuu Great Ousen mutkittelevaan jokilaaksoon. Jokilaakson savinen maaperä soveltuu erinomaisesti maanviljelyyn.
Historia

Bedfordshire on ollut asutettu jo hyvin kauan. Varhaisella pronssikaudella (n. 1800 eaa.) Great Ousen jokilaaksoon muutti kellopikarikulttuuriin kuuluneita ihmisiä Välimeren itäosista. Rooman hallitessa Britanniaa (0–400-luvulla) väestö oli keskittynyt kreivikunnan eteläosiin Dunstablen (silloisen Durocobrivaen) ympäristöön. Roomalaisten vetäydyttyä Britanniasta alueelle muutti anglosakseja ja daaneja, joista jälkimmäiset perustivat Bedfordin kaupungin. Kreivikunta mainitaan hallinnollisena alueena ensimmäisen kerran vuonna 1010.
Hallinto

Bedfordshirellä ei ole ollut hallinnollista asemaa vuodesta 2009 lähtien. Lordiluutnantti Helen Nellis on edustanut Ison-Britannian kuningatarta kreivikunnassa 22. helmikuuta 2012 lähtien.
Hallinto > Osa-alueet

Bedfordshiren muodolliseen kreivikuntaan kuuluvat seuraavat kolme hallinnollisesti itsenäistä yhtenäishallintopiiriä:
Bedfordshiren aluehallinto
1. taso: Hallintopiirit
2. taso: Kunnat
| Hallinnon taso | Väkiluku (2020) | Lähde | Kartalla |
| --- | --- | --- | --- |
| Bedfordin kaupunkipiiri * | 175 000 |  | 1 |
| Central Bedfordshire * | 294 000 |  | 2 |
| Lutonin kaupunkipiiri * | 214 000 |  | 3 |
* Yhtenäishallintopiiri
Yhtenäishallintopiirit jakaantuvat edelleen 126 kuntaan (civil parish), joilla on omat kunnan- tai kaupunginvaltuustonsa. Kunnat edustavat asukkaitaan paikallishallinnon ylempiin tasoihin nähden, tuottavat paikallisia palveluja ja pyrkivät parantamaan kunnan elintasoa. Ne voivat järjestää asukkailleen esimerkiksi vapaa-ajankeskuksia, puistoja, viljelypalstoja, bussikatoksia, julkisia jäteastioita ja parkkialueita.
Talous

Luton ja Dunstable tunnettiin historiallisesti olkihatuista, mutta nykyään niissä valmistetaan moottoriajoneuvoja ja kevyttä konetekniikkaa. Myös Lutonin lentoasema työllistää paljon ihmisiä. Lutonissa valmistetaan yhä huopahattuja.
Central Bedfordshiren eteläosassa, Chilternin kukkuloiden juurella sijaitsee savilaaksoja, joissa valmistettiin aikaisemmin tiiliä. Siellä sijaitsee myös tekniikkaan erikoistunut Cranfield University. Myös pohjoisempana sijaitsevan Stewartbyn kaupungin ympäristössä valmistettiin tiiliä vuoteen 2008 saakka. Ampthillin kaupungin ympäristössä ja Bedfordin hallintopiirissä maaperä on savista ja soveltuu siksi erinomaisesti maanviljelyyn.
Liikenne > Tiestö

Bedfordshiren läpi kulkee kolme suurta tietä:
Lontoosta Skotlantiin johtava A1 kulkee kreivikunnan itäosien poikki;
Lontoosta Walesiin johtava A5 ja Leedsiin johtava moottoritie M1 kulkevat kreivikunnan eteläosien poikki ja ohittavat Lutonin ja Dunstablen kaupungit.
Liikenne > Rautatiet

Bedfordshiren läpi kulkee seuraavat rautatiet:
Lontoon Eustonin rautatieasemalta Coventryyn, Birminghamiin ja Luoteis-Englantiin johtava rata kulkee kreivikunnan länsiosien poikki Leighton Buzzardin kautta;
Lontoon St Pancrasin rautatieasemalta Leicesteriin, Derbyyn, Nottinghamiin ja Sheffieldiin johtava rata kulkee kreivikunnan läpi Lutonin ja Bedfordin kautta;
Lontoon King’s Crossin rautatieasemalta Yorkshireen, Koillis-Englantiin ja Skotlantiin johtava rata kulkee kreivikunnan itäosien poikki Arleseyn, Biggleswaden ja Sandyn kautta.
Lisäksi Bedfordin ja Milton Keynesiin kuuluvan Bletchleyn välillä kulkevalla radalla liikennöi paikallisjunia, jotka pysähtyvät useissa kylissä kreivikunnan alueella.
Liikenne > Lentoliikenne

Lutonin lentoasema on Ison-Britannian viidenneksi vilkkain, ja sieltä liikennöidään lentoja yli 90 kohteeseen. Sitä käyttävät etenkin monet halpalentoyhtiöt, kuten easyJet, Flybe ja Ryanair. Kenttä sijaitsee 32 kilometrin päässä Lontoosta pohjoiseen.
Väestö

Vuonna 2020 Bedfordshiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin 682 000 asukasta ja seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:
| Asutuskeskus | Hallinnollinen alue | Väkiluku (2020) | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Luton | Luton | 222 000 |  |
| Bedford | Bedford | 94 000 |  |
| Leighton Buzzard | Central Bedfordshire | 43 000 |  |
| Dunstable | Central Bedfordshire | 35 000 |  |
| Ampthill | Central Bedfordshire | 23 000 |  |
| Biggleswade | Central Bedfordshire | 22 000 |  |
| Kempston | Bedford | 21 000 |  |
| Houghton Regis | Central Bedfordshire | 19 000 |  |
| Sandy | Central Bedfordshire | 12 000 |  |
Tunnukset > Lippu

Bedfordshiren lipussa on mustalla pohjalla kolme kampasimpukkaa, jotka on lainattu Bedfordin herttuan vaakunasta. Nelijakoisen kentän punainen ja kultainen väri on puolestaan otettu Beauchampin suvun vaakunasta. Beuchampit olivat tärkeässä asemassa kreivikunnassa Englannin normannivalloituksesta lähtien. Sinivalkoiset aaltokuviot viittaavat kreivikunnan halki virtaavaan Great Ouse -jokeen. Lippu otettiin käyttöön syyskuussa 2014 ja se perustuu jo lakkautetun Bedfordshiren kreivikunnanvaltuuston vaakunaan vuodelta 1951.
Tunnukset > Kreivikuntapäivä

Bedfordshiren kreivikuntapäivää vietetään marraskuun 28. päivänä saarnamies ja kirjailija John Bunyanin syntymän muistoksi. Kreivikuntapäivä valittiin yleisöäänestyksessä helmikuussa 2015.
Tunnukset > Nimikkokukka

Vuonna 2004 Bedfordshiren nimikkokukaksi valittiin mehiläisorho Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.
Tunnukset > Perinneruoat

Bedfordshiressä syödään Bedfordshire clangers -nimellä tunnettuja pasteijoita, jotka kypsennetään keittämällä tai höyryttämällä, harvemmin paistamalla. Niiden kuoritaikinassa käytetään talia ja täyte voi olla suolainen (pekonia tai naudanjauhelihaa) tai makea (omenaa tai mustaherukkaa). Muita perinneruokia ovat Bedfordshire pudding (kuivatuilla hedelmillä ja maitokiisselillä täytetty murotaikinapiirakka) ja Barford pudding (rusinoilla höystetty talipohjainen vanukas).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bedfordshire Wikimedia Commonsissa
Experience Bedfordshire (matkailusivusto)
Dunstable Downs kuuluvat Chilternin kukkuloihin.
Lutonin lentoasema on Britannian viidenneksi vilkkain.
Great Ouse -joki ja Shire Hall Bedfordin kaupungissa. Bedfordshiren kreivikunnanvaltuusto kokoontui Shire Hallissa ennen lakkauttamistaan vuonna 2009.
Bedfordshire clanger
Laukkanen

Laukkanen voi tarkoittaa seuraavia:
Maantieteessä

Laukkanen, lampi Uuraisissa