stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porin toinen kirkko
Esineistö

Uuden kirkon esineistöstä muodostui vuosikymmenten kuluessa huomattavasti ensimmäistä kirkkoa monipuolisempi. Se karttui lähiseutujen aatelisten ja varakkaiden kaupunkilaisten lahjoituksista. Arvokkaimpia esineitä olivat muun muassa alttarilla pidetty vapaaherratar Helgard Elisabet Rehbinderin lahjoittama hopeoitu ristiinnaulitun kuva ja kattokruunut, joita olivat lahjoittaneet raatimiehet Johan Indrén ja Arvid Brander sekä vänrikki Johan Lagermarck.
Kirkkotekstiileistä komeimpia olivat eversti Gustav Eneskjöldin jo vuonna 1708 lahjoittama kultareunuksinen messukasukka sekä hollantilaissukuisen kauppiaan Carl in de Betoun ja aatelisrouva Maria Eleonora Bromanin myöhemmin lahjoittamat kasukat. Kirkossa oli myös ristiinnaulittua Kristusta esittävä taulu ja kuningas Kaarle XI:n muotokuva.
Hautaukset

Kirkon lattian alle haudattiin varakkaimpia kaupunkilaisia yleisesti aina vuoteen 1751, jolloin sitä alettiin rajoittaa kuninkaan määräyksestä. Kolme vuotta myöhemmin maahaudat kiellettiin kokonaan, jonka jälkeen kirkon alle haudattiin enää muurattuihin hautaholveihin. Varhaisin holvi oli rakennettu jo ensimmäisen kirkon alle vuonna 1666, jolloin sinne haudattiin aatelisherra Henrik Grothusen. Vuonna 1732 uuden kirkon alla oli 12 sukuhautaa, jotka kuuluivat aatelis-, pappis- ja porvariperheille. Grothusenin lisäksi hautaholveja oli muun muassa Eneskjöldin, Birkenholzin, Grubbenhjelmin ja Knorringin aatelissuvuilla sekä Gottlebenin ja Forteliuksen pappissuvuilla. Lopullisesti kirkon alle hautaaminen lopetettiin pormestari Lars Sacklénin aloitteesta vuonna 1774.
Kirkkomaa sijaitsi pääosin alueella, jossa 1850-luvulta lähtien toimi Porin Oluttehdas. Vuonna 1744 hautausmaalle muurattiin talvihauta ja luuhuone, jossa säilytettiin talvella kuolleita vainajia ja hautojen kaivamisen yhteydessä ylös nousseita aikaisempien vainajien luita. Alue oli alun perin ympäröity hirsiaidalla, mutta kirkon korjaustöiden yhteydessä 1752 se korvattiin kiviaidalla, joka muutaman vuoden kuluttua rapattiin ja kalkittiin valkoiseksi. Lähes 250 vuoden jatkuvan täyttämisen jälkeen hautausmaa oli 1800-luvun alkuun mennessä käynyt ahtaaksi ja kohonnut jo kolmisen metriä viereisiä katuja korkeammalle. Lisäksi sen todettiin lämpiminä kesinä levittävän tauteja, kuten mätäkuumetta. Vuonna 1801 päätettiin perustaa uusi hautausmaa kaupungin ulkopuolelle Hampustenmäkeen. Nykyään Vanhana hautausmaana tunnettu alue vihittiin käyttöön kesäkuussa 1809.
Entisen hautausmaan alueella tehtyjen rakennustöiden yhteydessä on myöhemmin tullut esiin pääkalloja ja luita, jotka on haudattu uudelleen 1800-luvun lopussa käyttöön otetulle Käppärän hautausmaalle. Vuonna 1911 paljastui myös kahden ensimmäisen kirkon alle muurattuja hautaholveja.
Muistomerkki

Vuonna 1938 Hallituskadun varrella sijainneeseen puistoon pystytettiin Porin entisten kirkkojen muistomerkki, jossa on kuvattuna 1852 tuhoutunut kaupungin toinen kirkko. Puistoon valmistui Satakunnan Museo vuonna 1973, jonka edustalla on muistomerkin nykyinen paikka.
Porin toisesta kirkosta ei tiettävästi ole yhtään valokuvaa, mutta Zachris Topeliuksen teoksessa Finland framställdt i teckningar on Porin jokirantaa esittävä Johan Knutsonin kivipiirros, jossa näkyy myös kirkko. Lisäksi se on kuvattuna Johan Isak Sillströmin 1850-luvulla tekemässä akvarellissa.
Isaac Tillbergin Porin kartta vuodelta 1799. Kirkko ja hautausmaa jokirannan tuntumassa.
Porin entisten kirkkojen hautaholveja vuonna 1911 tehdyssä kaivauksessa. K. E. Klintin valokuva.
Pääskylahden rautatieasema

Pääskylahden rautatieasema (lyh. Pky, ratakm 484+913) on rautatieliikennepaikka Savonlinnan Pääskylahden kaupunginosassa Huutokoski–Parikkala-radan varrella.
Liikennepaikka avattiin kesäkuussa 1923, ja samana vuonna valmistuneen asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm. Asemalla oli myös henkilöliikennettä tammikuuhun 1989 saakka ennen pysähdysten lakkauttamista. Henkilöliikenne alkoi kuitenkin uudelleen 12. joulukuuta 2011, kun Savonlinnan rautatieasema liikennepaikkana suljettiin Savonlinnan ohikulkutien rakentamisen aiheuttamien muutostöiden takia. Samalla liikennepaikalle rakennettiin uusi korkea laituri ja Savonlinnan vanhan rautatieaseman ratapihatoiminnot siirtyivät Pääskylahteen. Pääskylahti toimi Parikkalan suunnasta tulevan liikenteen päätepisteenä 16. kesäkuuta 2012 saakka, jolloin keskustan läpi kulkevan radan uusi linjaus sekä Kauppatorin kohdalle rakennettu Savonlinnan uusi rautatieasema otettiin käyttöön.
Aiheesta muualla

Kuva Pääskylahden asemarakennuksesta.
Trimerophytopsida

| Trimerophyta |
| --- | --- |
 Psilophyton dawsoniin fossiili
Fossiili
 Devonikausi  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
:  Putkilokasvit, Tracheobionta Euphyllophyta
Luokka::  †Trimerophytopsida  A.S.Foster & E.M.Gifford 1974
Lahkot
 †Trimerophytales 
Katso myös
   Trimerophytopsida Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trimerophytopsida (tai Trimeropsida) on varhainen putkilokasvien luokka devonikaudelta. Eri auktorit ovat käsitelleet ryhmää eri taksonomisilla tasoilla käyttäen nimiä Trimerophyta, Trimerophytophyta, Trimerophytina, Trimerophytophytina ja Trimerophytales.
Ryhmän alkuperä on epävarma. Se näyttää periytyvän useista eri kantamuodoista. Kuitenkin sen yleisin kantamuoto on kaari Rhyniophyta. Trimerophytophyta on puolestaan kantamuoto suurimmalle osalle myöhemmistä kasveista, kuten kortteet, saniaiset ja paljassiemeniset ja koppisiemeniset. Ne myös välillisesti vaikuttivat liekomaisten kasvien ja kaaren Zosterophyllophyta syntyyn. Kaareen Trimerophyllophyta kuuluvat kasvit olivat enimmillään metrin korkuisia. Kaaren tunnetuimpia sukuja olivat Psilophyton ja Pertica. Psilophyton-suvun lajit olivat pieniä ja niiden oksat haaraantuivat epämääräisesti ja olivat eri pituisia. Pertica-suvun lajeilla sen sijaan oli keskellä päävarsi, josta muut oksat haaraantuivat ja ne olivat pienien pensaiden kokoisia.
The Sims 4: Duunipäivä

| The Sims 4: Duunipäivä |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Maxis The Sims Studio
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam
Säveltäjä:  Ilan Eshkeri
Pelisarja:  The Sims
Pelimoottori:  Proprietary engine
Julkaistu:  31. maaliskuuta 2015 (USA) 2. huhtikuuta 2015 (EU)
Lajityyppi:  Simulaatiopeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI +12
Alusta:  Microsoft Windows, OS X
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
The Sims 4: Duunipäivä (engl. The Sims 4: Get to Work) on The Sims 4 -pelisarjan ensimmäinen lisäosa. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 31. maaliskuuta ja Euroopassa 2. huhtikuuta 2015. Pelin mukana avautui kolme uutta uraa: lääkäri, rikosetsivä ja keksijä, joita kaikkia voi pelaaja itse ohjata. Uusia taitoja ovat leipominen ja valokuvaus. Samalla peliin tuotiin mukaan avaruusolioita.
Pål Hembre

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Milano 1994 | 25 m isopistooli |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | 25 m isopistooli |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | 25 m vakiopistooli |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | 25 m vakiopistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | 25 m isopistooli, joukkue |  |
|  Pronssia | München 2010 | 25 m isopistooli |  |
Pål Hembre (s. 20. huhtikuuta 1963 Molde) on norjalainen pistooliampuja ja maailmanmestari.
Pål Hembre voitti Milanossa 1994 maailmanmestaruuden 25 metrin isopistoolissa tuloksella 588. Barcelonassa 1998 hän saavutti henkilökohtaista hopeaa 25 metrin isopistoolissa ja 25 metrin vakiopistoolissa, sekä joukkuehopeaa 25 metrin isopistoolissa. Hembre oli mukana vielä Lahdessa 2002 voittamassa joukkuehopeaa 25 metrin isopistoolissa ja henkilökohtaista pronssia Münchenissä 2010.
Olympialaiset

| Laji | 1996 |
| --- | --- |
10 m ilmapistooli: 26. 575
50 m pistooli: 40. 542
The Namibian

The Namibian on namibialainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Sen julkaisu aloitettiin viikkolehtenä vuonna 1986. Lehden uutiset ovat pääosin englanninkielisiä. Lehti julkaisee uutisia myös oshivamboksi.
Aiheesta muualla

The Namibian (englanniksi)
Puigcerdá (1874)

| Puigcerdá |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne-sur-Mer, Ranska
Kölinlasku:  28. syyskuuta 1874
Laskettu vesille:  19. marraskuuta 1974
Palveluskäyttöön:  1875 1898
Poistui palveluskäytöstä:  1890 1900
Tekniset tiedot
Uppouma:  553 t
Pituus:  41 m
Leveys:  9 m
Syväys:  2 m
Koneteho:  530 ihp
Nopeus:  8 solmua
Miehistöä:  59
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm tykki 2 × 10 cm tykkiä
Puigcerdá oli Espanjan laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu monitori.
Valmistus

Kenraali Serrano ja meriministeri Rafael Rodrigues Arias hyväksyivät 25. elokuuta 1874 aluksen hankinnan. Alus tilattiin 11. syyskuuta Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seyne-sur-Meristä Ranskasta, missä köli laskettiin 28. syyskuuta 1874. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta ja  otettiin palvelukseen vuonna 1875.
Palvelus

Kolmannen karlistisodan aikana alus partioi Nervión joella Seguran, Arlanzan ja Turian kanssa. Osaston tehtävänä oli suojata Bilbaota. Sotatoimien päätyttyä alus makasi ankkurissa Ferrolissa, kunnes se poistettiin palveluksesta vuonna 1890.
Alus palautettiin palvelukseen sodan Yhdysvaltoja vastaan alkaessa vuonna 1898. Alus suojasi uudelleen aseistamisen jälkeen Ria de Vigoa. Sodan päätyttyä alus poistettiin palveluksesta vuonna 1900 ja se myytiin siviilikäyttöön 30 000 pesetalla nimellä Anita. Alus myytiin myöhemmin John Holt and Companylle Liverpooliin.
Pullip

Pullip on noin 30 cm pitkä keräilynukke, jonka on luonut eteläkorealainen Cheonsang Cheonha vuonna 2003. Pullipeja markkinoi ensin japanilainen Jun Planning, mutta vuodesta 2009 lähtien niitä on markkinoinut korealainen Groove. Nykyään jälleenmyyjiä on yli 20 Euroopassa. Pullipeja ei ole tarkoitettu leluiksi vaan keräilyyn ja vitriinikäyttöön. Niitä voidaan myös valokuvata. Pullipien suositusikäraja on noin 15 vuotta. Nimi Pullip on koreaa ja tarkoittaa lehteä.
Pullipilla on silmämekanismi, jonka avulla silmiä voi liikuttaa katsomaan oikealle ja vasemmalle, ja sulkea ja avata nuken takaraivossa olevien tappien avulla. Nuket tulevat paketissa meikin kanssa, toisin kuin BJD- eli pallonivelnuket, joten jos haluaa nukelleen yksilöllisen meikin, alkuperäinen täytyy ensiksi poistaa. Mahdollista on myös hankkia Make It Own- pullip, joka tulee kokonaan ilman meikkiä.
Uusia Pullip-nukkeja ilmestyy noin kuukauden välein. Joitakin valmistetaan rajoitettu määrä. Jokaisella Pullipilla on oma nimi ja oma asu, hiukset, kasvomeikki ja laatikko. Jotkin nuket esittävät esimerkiksi jotakin manga-, anime-, vocaloid- tai elokuvahahmoa, mutta ne ovat lisenssin takia hieman kalliimpia kuin normaalit nukkejulkaisut. Pullipien hinnat vaihtelevat noin 100 ja 1000 euron välillä, mutta käytetyn nuken voi saada jopa 30–70 eurolla. Mikäli nukke on harvinainen ja sitä on valmistettu vain pieni erä, voi se olla myös kalliimpi. On myös olemassa Little Pullip -nukke, joka on huomattavasti halvempi, kuin normaali Pullip. Little Pullip maksaa uutena usein 30–70 euroa. Käytettynä Little Pullipeja voi saada jopa kymmenellä eurolla.
Vartalotyypit

Pullipin vartalo on kokenut useita muutoksia. Ensimmäisillä nukeilla oli 1. tyypin vartalo, jossa ruuvit näkyivät. Ensimmäisillä kolmella nukella (Moon, Street ja Wind) oli kaulat, jotka katkesivat helposti. Myöhemmissä julkaisuissa vika korjattiin. 1. tyypin vartalon omaavilla nukeilla on hiukset, joita ei voi vaihtaa, mutta kaikilla myöhemmillä malleilla on peruukit, jotka saa irti.
Vuonna 2004 ilmestyi Pullip nimeltä Venus. Sillä oli erilainen, tyypin 2 vartalo. Siinä ei ollut näkyviä ruuveja, kädet ja jalat pystyi vetämään irti ja sen ylävartalo oli pehmeä. Tällä vartalolla oli realistisemmat mittasuhteet kuin ensimmäisellä. Tyypin 2 vartalo on tähänmennessä julkaistuista Pullip-vartaloista kaikkein parhaiten poseeraavin.
Vuonna 2005 ilmestyivät nuket Lan Ake ja Lan Ai, joilla oli 3. tyypin vartalo. Se oli lapsenomaisempi ja sen ongelmana olivat helposti murtuvat ranteet.
Vuonna 2009 ilmestyi Neo Noir, joka on ensimmäinen Pullip, jolla on 4. tyypin vartalo. Siinä on erilaiset rannenivelet eivätkä ranteet enää halkeile, mutta kädet ja jalat saattavat helposti luiskahtaa irti.
Eyechipsit

Eyechipsit, eli "chipit", ovat Pullipille tarkoitetut silmät. Eyechipsit ovat nuken ulkonäön muokkaamiseen tarkoitettuja tuotteita, joita käytetään, kun halutaan vaihtaa nuken silmien kuosia, väriä tai muotoa.
Pullip -tuoteperhe

Pullip on yksi nukkeperheestä. Pullipilla on pikkuveli nimeltä Isul, ja Pullip-perheeseen kuuluvat lisäksi Pullipin poikaystävä Taeyang, Taeyangin pikkusisko Dal, Dalin luokkatoveri Byul, Pullipin ex-poikaystävä Namu sekä uusin lisäys; Yeolume, pullipin tulevaisuuden tytär. Lisäksi Pullipeista ja Daleista on miniversioita, Little Pullip ja Little Dal. Taeyangeista on pienoisversio nimeltä Docolla.
Aiheesta muualla

Katja Kuokkanen: Sanomatalosta on tullut nukkeharrastajien vakiopaikka – ihana höpsöttää muiden harrastajien kanssa Helsingin Sanomat.  9.9.2015. Viitattu 20.6.2016.
Jufa, Anna: UNRAVEL − Nukkeharrastuksen antamat mahdollisuudet nukenvaateyrittäjäksi. (Linkki tutkielman PDF-tiedostoon sivuston sisällä) Opinnäytetyö, Muotoilun koulutusohjelma (theseus.fi), Toukokuu 2011.  Joensuu:  Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulu: Muotoilun koulutusohjelma. Tutkielma. Viitattu 29.6.2016.
Poretta eli Keisarin uudet pisteet

| Poretta eli Keisarin uudet pisteet |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ilmari Unho
Käsikirjoittaja:  Serp Elsa Soini Ilmari Unho
Tuottaja:  Risto Orko tuotantopäällikkö Matti Schreck tuottaja
Säveltäjä:  George de Godzinsky
Kuvaaja:  Eino Heino Uno Pihlström
Leikkaaja:  Risto Orko Elle Viljanen
Lavastaja:  Erkki Siitonen
Koreografi:  George Gé
Pääosat:  Birgit Kronström Kullervo Kalske Tauno Majuri Tuire Orri
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  2. maaliskuuta 1941
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poretta eli Keisarin uudet pisteet on Ilmari Unhon ohjaama elokuva vuodelta 1941.
Elokuva oli Unhon neljäs ohjaus. Sen tuotantokustannukset olivat korkeat, ja se jäi taloudellisesti tappiolliseksi. Ensi-iltavuonnaan se oli katsojamääriltään toiseksi heikoin. Käsikirjoitus tilattiin Suomisen perheen kirjoittajilta Serpiltä (Seere Salminen) ja Elsa Soinilta. Sen teksti on sidoksissa välirauhan aikaan, ja ankarien aikojen vastapainoksi käsikirjoittajat halusivat tarjota ”kevyttä poreilua, kuplailua, joka nousee ylöspäin noin pul-pul-pul ... Sellaiseksihan tämä juttu on juuri tarkoitettukin. Kevyttä, iloista ’poretta’ olemme siinä ainakin yrittäneet.”
Arviot

Aikalaiskritiikeissä kevyttä musiikki-iloittelua yleensä kiitettiin, mutta puututtiin juonen hajanaisuuteen ja revyyosuuksien korostumiseen. Myönteistä huomiota sai erityisesti George de Godzinskyn musiikki: ”Godzinkyn musiikki soveltuu elokuvan tekstiin ja sävyyn kuin valettu”, kirjoittaa Paula Talaskivi arviossaan.
Myös 1980-luvun televisioesitysten yhteydessä elokuva saa kiittävää kritiikkiä, ja sen yhteydet 1930-luvun amerikkalaisiin musikaaleihin on pantu merkille. Vuonna 2014 kriitikko kiinnittää huomiota kunnianhimoon sota-ajan puutteen keskellä ja kehottaa vertaamaan Busby Berkeleyn musikaaliklassikkoihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Birgit Kronström  | … |  konttoristi Jutta Laakso   |
|  Kullervo Kalske  | … |  toimittaja Erkka Karhu   |
|  Tauno Majuri  | … |  insinööri Volmari Suurmetso   |
|  Tuire Orri  | … |  laulajatar Sointu Järvinen   |
|  Margareta Wasenius  | … |  tanssijatar Norja Korhonen   |
|  Eine Laine  | … |  näyttelijätär ”Mona Maskara”   |
|  Uuno Laakso  | … |  näyttelijä Uuno Järvinen   |
|  Reino Valkama  | … |  liikemies K.A.H. Toppa   |
|  Kerttu Salmi  | … |  Roosa Montonen, palvelijatar ja lausujatar   |
|  Hannes Häyrinen  | … |  näyttelijä Jussi Korhonen   |
|  Paavo Jännes  | … |  johtaja Erkki Holm   |
|  Sven Relander  | … |  konsuli Vaarto   |
|  Theodora Lagerborg  | … |  tanssisolisti   |
|  Arvo Martikainen  | … |  tanssisolisti   |
|  Matti Aulos  | … |  kapellimestari   |
|  Holger Salin  | … |  poliisi   |
|  Einari Ketola  | … |  keksijä   |
|  George de Godzinsky  | … |  kapellimestari   |
Aiheesta muualla

Poretta eli Keisarin uudet pisteet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Sims 4: Kimppapuuhaa

| The Sims 4: Kimppapuuhaa |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Maxis The Sims Studio
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam
Säveltäjä:  Ilan Eshkeri
Pelisarja:  The Sims
Pelimoottori:  Proprietary engine
Julkaistu:  8. joulukuuta 2015 (Yhdysvallat) 10. joulukuuta 2015 (Eurooppa)
Lajityyppi:  simulaatiopeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI +12
Alusta:  Microsoft Windows, OS X
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
The Sims 4: Kimppapuuhaa (alkuperäinen The Sims 4: Get Together) on The Sims 4 -pelisarjan toinen lisäosa. Peli julkaistaan joulukuussa 2015. Uusia opittavia taitoja ovat DJ- ja tanssitaidot. Tämän lisäksi voi luoda kerhoja.
The National Museum of Play

The National Museum of Play (entinen nimi Strong National Museum of Play) on Rochesterissa, New Yorkissa sijaitseva museo. Museo on perustettu vuonna 1969 ja avattu yleisölle vuonna 1982. Museo on keskittynyt pelaamisen ja leikkimisen tutkimiseen. Museon näyttelyt sisältävät muun muassa videopelejä, kirjoja, televisio-ohjelmia ja sarjakuvia.
Museon on perustunut Margaret Woodbury Strongin yksityiseen kokoelmaan. Museo julkaisee pelitutkimukseen keskittyvää American Journal of Play -lehteä.
Museo on myös kotipaikka National Toy Hall of Famelle ja International Center for the History of Electronic Gamesille. Museossa sijaitsee eGameRevolution -näyttelyn johon sisältyy World Video Game Hall of Fame.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
American Journal of Play
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Strong National Museum of Play
Käännös suomeksi
Porin vaakuna

Porin vaakuna
Porin lippu
Porin vaakuna toimii Porin kaupungin tunnuksena. Vuonna 1931 vahvistettu heraldinen selitys kuuluu "kullanvärinen kilpi ja siinä edestäpäin kuvattu punaisella ritarikruunulla varustettu musta karhunpää punainen kieli ojossa. Kilven alapuolta ympäröi sininen nauha, jossa hopeakirjaimin on lause: Deus protector noster."
Vaakunan historiaa

Porin kaupunki perustettiin vuonna 1558 korvaamaan maankohoamisen takia sisämaahan jäänyttä Ulvilan kaupunkia. Porin kaupunki käytti alkuvuosinaan Ulvilan vanhaa sinettiä, jossa oli kuvattuna W-kirjain. Ensimmäisen varsinaisen sinettinsä Pori sai 1600-luvulla. Sinetissä oli kuvattuna pääkilvellä kirjaimet BSS (Björneborgs Stads Sigill, suom. Porin kaupungin sinetti), sekä tämän yläpuolella pienemmällä kilvellä kruunattu karhunpää. Sinetin ulkoreunaa koristi latinankielinen lause Deus protector noster (suom. Jumala [on] suojelijamme), joka oli kaupungin perustajan, Juhana-herttuan, tunnuslause. Sinetin karhunpään on katsottu viittaavan kaupungin ruotsinkieliseen nimeen Björneborg, joka tarkoittaa "karhulinnaa".
Isonvihan jälkeen 1700-luvulla Pori sai käyttöönsä myös toisen sinetin, jossa oli kuvattuna kilven alaosasta nouseva karhu. Kyseistä aiheitta käytettiin myöhemmin Porin maalaiskunnan vaakunassa. 1800-luvulla käyttöön vakiintui myös muita karhuaiheisia sinettejä, joissa oli kuvattuna muun muassa Porin raatihuone. Sinettejen pohjalta laadittiin myös ehdotuksia kaupungin vaakunaksi. Vuonna 1861 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati Porin ensimmäisen sinetin pohjalta ehdotuksen kaupungin vaakunaksi, jossa kultakilvellä kuvattu musta karhunpää esiintyi ilman ritarikruunua. Ritarikruunullinen vaakuna alkoi vakiintua käyttöön 1800-luvun lopussa, muun muassa George Granfeltin laatiman mallin pohjalta. Kyseinen malli vahvistettiin virallisesti käyttöön vuonna 1931, jolloin tunnuslauseella ja muurikruunulla varustetun vaakunan laati kuvataiteilija Eric O. W. Ehrström.
Nykypäivänä käytössä oleva versio on suomalaisen heraldikko Olof Erikssonin vuonna 1959 uudelleen piirtämä. Porin kaupungin käytössä on myös vaakunaan pohjautuva lippu, jossa kilven kulta on korvattu keltaisella. Lippua käytetään muun muassa Porin kaupungintalon salossa.
Galleria

Porin ensimmäinen sinetti 1600-luvun alusta.
Porin sinetti 1700-luvulta.
Porin sinetti 1800-luvulta.
Porin sinetti vuodelta 1875.
Ehdotuksia Porin vaakunaksi 1800-luvulta.
Lars Johan Källströmin maalaama Porin vaakuna Presidentinlinnan goottilaisessa salissa vuodelta 1844.
Von Köhnen ehdotus Porin vaakunaksi vuodelta 1861. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Turun ja Porin läänissä.
George Granfeltin malli Porin vaakunasta vuodelta 1892.
Vuonna 1931 vahvistettu Eric O. W. Ehrströmin malli Porin vaakunasta.
Porin lippu kaupungintalon salossa.
Porin vaakuna ja lippu kaupungintalon valtuustosalissa.
Aiheesta muualla

Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013.
Tru Thoughts

| Tru Thoughts |
| --- | --- |

Perustettu:  1999
Perustajat:  Robert Luis   Paul Jonas
Tyylilajit:  elektroninen musiikki
Kotimaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Sijainti:  Brighton, Englanti
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tru Thoughts on brittiläinen levy-yhtiö. Sen perustivat Robert Luis ja Paul Jonas Brightonissa vuonna 1999. Tru Thoughtsista tuli vuosikymmenessä yksi tunnetuimmista sekä arvostetuimmista levy-yhtiöistä indiemusiikin saralla.
The Nation

| The Nation |
| --- | --- |


Lehtityyppi:  viikkolehti
Kustantaja:  The Nation Company
Julkaisija:  The Nation Company
ISSN:  ISSN 0027-8378
Perustettu:  heinäkuussa 1865
Päätoimittaja:  Katrina vanden Heuvel
Kotikunta:  New York
Kotimaa:  Yhdysvallat
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
www.thenation.com
The Nation on yhdysvaltalainen politiikkaa ja kulttuuria käsittelevä viikkolehti, jota pidetään Yhdysvaltojen "poliittisen vasemmiston lippulaivana". Se on vuoden 2007 tiedon mukaan maan luetuin mielipidelehti. Lehti perustettiin 6. heinäkuuta 1865 orjuuden vastustajien lehdeksi. Lehteä julkaisee The Nation Company New Yorkissa. Se on Yhdysvaltain vanhin yhtäjaksoisesti julkaistu viikkolehti[lähde? ].
Lehti ilmoittaa tukevansa kansalais- ja ihmisoikeuksia, taloudellista tasa-arvoa ja rauhaa. Se pyrkii haastamaan status quota sekä rohkaisemaan toisinajattelua.
Aiheesta muualla

The Nation -verkkosivusto
The Nation -digitaalinen arkisto
Troškūnai

| Troškūnai |
| --- | --- |
 vaakuna
 Sijainti kartalla
Valtio:   Liettua
Lääni:  Utena
Kunnallispiiri:  Anykščiain kunnallispiiri
Ensimmäinen maininta:  1696
Kaupunginoikeudet:  1956
Väkiluku (2010):  483
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Troškūnai on Liettuan koillisosassa, Utenan läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Anykščiain kunnallispiiriä. Kaupungin perusti Władysław Sokołowski vuonna 1696. Vuonna 2010 Troškūnain väkiluku oli 483 asukasta, mikä tekee siitä Liettuan toiseksi pienimmän kaupungin.
Puijat

| Puijat |
| --- | --- |
 Puya chilensis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Ananaskasvit Bromeliaceae
Suku::  Puijat Puya  Molina
Tyyppilaji
 Puya chilensis 
Katso myös
   Puijat Wikispeciesissä   Puijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puijat (Puya) on ananaskasvien (Bromeliaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu reilut 220 lajia. Suvun lajit kasvavat pääasiassa Etelä-Amerikassa.
Lajeja

Puya alpestris
Puya chilensis
Puya coerulea – hopeapuija
Puya dasylirioides
Puya dolichostrobila
Puya herrerae
Puya laxa
Puya mirabilis – jadepuija
Puya raimondii – puija
Puya trianae