stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Margaret Burbidge
Opiskelu yliopistossa

Hänen äitinsä ei halunnut hänen lähtevän kauas kotoa opiskelemaan, esimerkiksi Oxfordiin tai Cambridgeen joten hän meni vuonna 1939 University College Londoniin. Yliopistossa hän luki matematiikkaa, soveltavaa matematiikkaa, fysiikkaa ja kemiaa. Vuonna 1938 hän alkoi lukemaan myös tähtitiedettä. Luettuaan Max Bornin kirja ”The Restless Universe” hän kiinnostui myös kvanttimekaniikasta ja sen fysiikasta. Hän suoritti University College Londonssa vuonna 1939 Bachelor of Science tutkinnon (B.Sc.) ja Doctor of Philosophy (Ph.D.) astrofysiikasta vuonna 1943.
Avioliitto ja myöhempi ura

Vuonna 1945 hänen ollessaan University College Londonissa fysiikkaa opiskelemassa hän tapasi Geoffrey Burbidgen joka oli suorittamassa omaa Ph.D. tutkintoaan fysiikasta. He menivät naimisiin vuonna 1948. Vuonna 1955 hänen miehensä sai Carnegie-apurahan Mount Wilsonin observatoriossa työskentelyä varten. Observatorio sijaitsee lähellä Pasadenan kaupunkia Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Burbidge otti vaatimattoman tutkijan työn California Institute of Technology Pasadenassa. Hän oli myöhemmin useissa paikoissa tutkijana ja professorina. Hän oli myöhemmin vuosina 1972–1973 kuninkaallisena tähtitieteilijänä, ja hän oli ensimmäinen nainen tässä tehtävässä, joka annettiin perinteisesti miehille. He asuivat hänen miehensä kanssa vaihtelevasti Yhdysvalloissa ja Englannissa kunnes heistä vuonna 1977 tuli Yhdysvaltain kansalaisia.
B2FH -teoria

Margaret Burbidge suoritti 1950–luvulla tähtien spektroskooppisen tutkimuksen jonka pohjalta hän ja Geoffrey Burbidges sekä William A. Fowler Yhdysvalloista ja Fred Hoyle loivat teorian tähdissä tapahtuvista ydinreaktioista. Tutkimus teoriasta ”Synthesis of the Elements in Stars” julkaistiin vuonna 1957. Se tarjosi ensimmäisen selityksen sille miten alkuaineet hiilestä rautaan muodostuvat. B2FH -teoria on nimetty sen luoneiden tutkijoiden sukunimien alkukirjaimista ja julkaisua nimitetään B2FH-paperiksi.
Palkinnot ja kunnianosoitukset

Burbidge voitti Helen B. Warner -palkinnon miehensä kanssa 1959, Bruce-mitalin itsenäisesti 1982, National Medal of Sciencen 1983 ja Royal Astronomical Societyn kultamitalin miehensä kanssa 2005. Hänet valittiin vuonna 1978 Kansallisen tiedeakatemian jäseneksi.
Vuonna 1971 Margaret Burbidge kieltäytyi Annie Jump Cannon -palkinnosta koska piti vain naisille suunnattua palkinto syrjivänä. Asteroidi 5490 Burbidge on nimetty hänen mukaansa.
Aiheesta muualla

Women in Science – Modern Alchemy: Stars, Chemistry and Cosmology with E. Margaret Burbidge UCTV – University of California Television.  27.1.2012;. Viitattu 7.3.2019 (englanniksi).
Jaffe, Andrew: Margaret Burbidge Andrew Jaffe: Leaves on the Line.  24.3.2010. Viitattu 7.3.2019 (englanniksi).
Geoffrey Burbidge Obituary The Telegraph.  25.3.2010. Viitattu 7.3.2019 (englanniksi).
1.4 Physical Characteristics: Quasars Quasars and Active Galactic Nuclei – Cambridge University Press.  1999. Viitattu 7.3.2019 (englanniksi).
Medisiinari (EP)

| Medisiinari Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1970
 Tuottaja(t): M. A. Numminen
 Levy-yhtiö: Rocket Records
muut julkaisut
|   | Medisiinari  |   |
Medisiinari-EP on vuonna 1970 Medisiinari-lehden välissä julkaistu M. A. Nummisen tuottama EP-levy, jonka levitykseen päätyneellä versiolla esiintyivät Nummisen ohella Kari Rydman, Heikki Kinnunen, Liisamaija Laaksonen, Juha Virkkunen ja Rauli Somerjoki.
Levyn koelevypainos sisälsi yhteensä seitsemän raitaa. Lopulliselta julkaisulta kuitenkin poistettiin Muksut-yhtyeen esittämä Runkkarin laulu. Koelevyä painettiin M. A. Nummisen mukaan 50 kappaletta.
Myös sensuroitu julkaistu versio levystä herätti runsaasti pahaa närää ja Nummisen muistikuvien mukaan sadat lehden tilaajat peruivat tilauksensa julkaisusta närkästyneenä.
Kappaleet

Vangin laulu (M.A. Numminen)
Runkkarin laulu (Muksut)
Estyneen miehen laulu (M.A. Numminen)
Äijän parta parmahilla (Rauli Badding Somerjoki)
Oodi rauhallisesti naidessa (Kari Rydman)
Rakkauden kultainen muna (Heikki Kinnunen & Liisamaija Laaksonen)
Vanhan vaarin murhe (Juha Virkkunen)
Naiseni kanssa eduskuntatalon puistossa (M.A. Numminen)
Rakastuneessa ihmisessä (M.A. Numminen)
Nuoren aviomiehen on syytä muistaa (M.A. Numminen)
Laki epäsiveellisistä julkaisuista (Rauli Badding Somerjoki)
Rocket Records on julkaissut levyn sensuroimattoman version cd-painoksena vuonna 2011. Samalle levylle on sisällytetty M.A. Numminen niin sanottu Sex-ep M.A. Numminen laulaa jälleen.
Matarengin kirkko

| Matarengin kirkko Övertorneå kyrka |
| --- | --- |

Sijainti:  Kyrkogatan, Matarenki, Ylitornion kunta, Ruotsi
Koordinaatit:  66°23′27.3″N, 023°39′25.6″E
Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Luulajan hiippakunta
Seurakunta:  Övertorneån seurakunta
Rakentamisvuosi:  1737
Suunnittelija:  Hans Biskop
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matarengin kirkko (ruots.  Övertorneå kyrka) on kirkkorakennus Ylitornion kunnassa Norrbottenin läänissä Ruotsissa. Kunnan keskustaajamassa oleva Övertorneån seurakunnan pääkirkko on rakennettu vuosina 1735–1737. Erillinen kellotapuli on valmistunut vuonna 1763. Kirkko on Pohjois-Ruotsin parhaiten säilyneitä 1700-luvun kirkkoja ja siellä on Ruotsin vanhimmat edelleen käytössä olevat urut.
Historiaa: Särkilahdelta Matarenkiin

Ylitornion ensimmäinen kirkko oli nykyistä kirkkoa hiukan pohjoisempana Tornionjoen rannalla sijainnut Särkilahden kappeli, joka mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1482 asiakirjoissa. Vuonna 1615 lähtivät jäät Tornionjoesta sellaisella voimalla, että ne ja tulvavesi veivät koko kirkon mennessään. Uusi kirkko rakennettiin turvallisemmalle paikalle Särkivaaran alarinteelle, nykyisen kirkon paikalle. Kirkko oli yksinkertainen, hirsinen salvottu pohjaltaan suorakaiteen muotoinen pitkäkirkko, jossa itäpäässä oli kuori ja alttari, länsipäässä oli pieni asehuone. Kuorin vierressä pohjoissivulla oli pieni sakaristo. Kirkko valmistui vuonna 1617. Särkilahden kappelin mukana olivat jokeen joutuneet myös kirkon arvokkaat puuveistokset. Veistokset olivat onneksi säilyneet ehjinä ja huuhtoutuneet rannalle, joten ne saatiin uuteen kirkkoon.
Nykyinen kirkko

Vanha vuonna 1617 valmistunut kirkko tuli pieneksi ja sen paikalle rakennettiin vuosina 1735–1737 uusi, tilavampi ulkoviisteinen ristikirkko. Rakennustyötä johti Kruunupyystä Pohjanmaalta syntyisin ollut kirkonrakentaja Hans Biskop. Biskopin työtä on myös kirkon taidokas koristelu, hän teki muun muassa kuoriaidan ja siihen liittyvät pyramidipylväät sekä saarnastuolin. Vuonna 1776 pohjois- ja eteläsakaroihin lisättiin lehterit. Kirkkoa korjattiin myös vuosien 1899 ja 1903 välillä, tuolloin alttarin taakse tehtiin väliseinä, joka poistettiin vuonna 1935 ja palautettiin jälleen vuonna 1971 valmistuneessa kunnostuksessa. Matarengin kirkko on pitkälti rakennusaikansa asussa, siihen ei ole tehty suuria muutoksia ja viimeisessä korjauksessa on pyritty palauttamaan kirkon alkuperäistä tyyliä ja värimaailmaa.
Erillinen kellotapuli on pohjalaista tyyliä ja valmistunut 1763. Aikaisemmassa kellotapulissa oli Särkilahden kappelista periytynyt kirkonkello ja lisäksi vuonna 1688 hankittu iso kirkonkello. Venäläiset kasakat ryöstivät kirkon vuonna 1717 ja veivät muun muassa Särkilahden kirkonkellon, iso kello onnistuttiin säästämään. Ryöstön yhteydessä silloinen kirkkoherra Johannes Tornberg piestiin omalla kävelykepillään niin pahoin, että hän kuoli kahden päivän päästä. Kun Ruotsi menetti koko Suomen Venäjälle Suomen sodan päättäneessä Haminan rauhassa, jaettiin Ylitornion seurakunta kahtia Tornionjokea myöten. Iso kirkonkello luovutettiin vastaperustetulle Suomen puoleiselle Ylitornion seurakunnalle.
Kirkon nykyinen alttaritaulu on Karl Tirén vuonna 1903 maalaama jäljennös Axel Enderin Molden tuomiokirkkoon tekemästä maalauksesta Ylösnousemus. Aikaisemmat alttaritaulut on siirretty etelälehterin seinälle.
Urut

Vuonna 1779 Övertorneån seurakunta osti urut Tukholman saksalaisesta kirkosta. Urut oli rakentanut sinne vuonna 1609 Paulus Müller Spandausta. Urkuja muunneltiin Saksalaisessa kirkossa eri mieltymyksien mukaisiksi monta kertaa, kunnes ne katsottiin vanhentuneiksi ja myytiin. Vuonna 1780 urkurakentaja Mathias Svahlberg rakensi Saksalaisen kirkon urkujen ylä- ja pääpillistöt Matarengin kirkkoon, selkäpillistö asennettiin seuraavana vuonna Hietaniemen kirkkoon.
Uruilla ei soitettu ollenkaan vuosien 1934 ja 1971 välillä. Silloin kirkossa käytettiin Grönlunds Orgelbyggerin rakentamia pneumaattisia urkuja, jotka oli rakennettu vanhojen urkujen taakse urkuparvelle. Vuonna 1971 Grönlund restauroi vanhat urut ja vaihtoi niihin uuden jalkion ja vuoden 1934 urut purettiin pois.
Arvellaan, että suurimman osan urkujen veistoksista on tehnyt koristeveistäjä Mårten Redtmer, joka teki myös Vasa-laivan veistokoristeet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matarengin kirkko Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Övertorneå kyrka
Näkymä alttarille sivulehteriltä.
Ruotsin vanhimmat käytössä olevat urut.
Kellotapuli vuodelta 1763.
Käännös suomeksi
Mathias Nilsson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Vellinge, Ruotsi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 199 cm
Seura
Seura: Gnistan
Pelinumero: 12
Junioriseurat
-2012: Vellinge
2012-2017: Malmö FF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017- | Malmö FF | 0 | (0) |
| 2019 | → Eskilsminne IF (laina) | 5 | (0) |
| 2020 | → Lunds BK (laina) | 15 | (0) |
| 2021-2022 | → Östers IF (laina) | 46 | (0) |
| 2023 | → Örgryte (laina) | 32 | (0) |
| 2024 | → Gnistan (laina) | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2016 | Ruotsi U17 | 1 | (0) |
| 2017 | Ruotsi U18 | 1 | (0) |
| 2017 | Ruotsi U19 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mathias Nilsson (s. 23. helmikuuta 1999 Vellinge) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa vuonna 2024 lainalla Veikkausliiga-joukkue Gnistania lainalla ruotsalaisesta Malmö FF:stä. Ennen Gnistania Nilsson edusti Superettan-joukkue Örgryteä.
Matthias Schleiden

| Matthias Jakob Schleiden |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1804 Hampuri, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Kuollut: 23. kesäkuuta 1881 (77 vuotta) Frankfurt am Main, Saksan keisarikunta
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  botaniikka
   
Matthias Jakob Schleiden (5. huhtikuuta 1804, Hampuri, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 23. kesäkuuta 1881 Frankfurt am Main, Saksan keisarikunta) oli saksalainen kasvitieteilijä ja juristi. Hän oli merkittävä hahmo kasvitieteen soluteorian kehityksessä.
Elämä

Schleiden syntyi Hampurissa 5. huhtikuuta 1804. Hän opiskeli oikeustiedettä Heidelbergissä ja toimi asianajajana Hampurissa vuoteen 1831, mutta ei menestynyt. Hän suoritti sitten kasvitieteiden ja lääketieteen opintoja Göttingenissä ja Berliinissä ja valmistui vuonna 1839 Jenasta. Hänet nimitettiin Jenan yliopiston kasvitieteen ylimääräiseksi professoriksi ja varsinaiseksi professoriksi vuonna 1850. Vuonna 1863 hänet kutsuttiin Tarton yliopistoon, mutta hän erosi seuraavana vuonna ja palasi Saksaan, jossa hän työskenteli yksityisopettajana. Hän kuoli Frankfurt am Mainissa 23. kesäkuuta 1881.
Kasvitieteelliset tutkimukset

Schleidenillä oli aikanaan suuri merkitys kasvitieteellisen tutkimuksen syventämisessä ja entistä laajakantoisempia päämääriä kohti ohjaamisessa pois linnéalaisen kasvitieteen koulukunnan perinteistä. Hän asetti kehityshistorian kaiken morfologisen tutkimuksen perustaksi ja koetti ensimmäisenä näitä näkökohtia silmällä pitäen karakterisoida kasvikunnan pääryhmät. Solututkimuksen historiassa on hänen nimensä myös mainittava. Schleiden osoitti, että kaikki kasvien osaset muodostuvat alkujaan tumallisista kasvisoluista ja että kasvien kehitys perustuu soluihin. Schleidenin kasviopin pääteos oli Grundzüge der wissenschaftlichen Botanik (1842-43). Schleideniä kuitenkin kritisoitiin spekuloinnista ja kyvyttömyydestä todentaa omia hypoteesejaan.
Mathias Niederberger

| Mathias Niederberger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1992 (ikä 31) Düsseldorf, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  EHC München
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Düsseldorfer EG (DEL) Füchse Duisburg (Oberliga) Manchester Monarchs (AHL) Ontario Reign (ECHL) Dresdner Eislöwen (DEL2) Eisbären Berlin (DEL)
Mathias Niederberger (s. 26. marraskuuta 1992 Düsseldorf) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Uransa alkuvaiheessa Niederberger pelasi kahden kauden ajan Pohjois-Amerikassa juniorikiekkoa OHL-seura Barrie Coltsissa.
Hänen isänsä Andreas Niederberger on entinen olympiatason jääkiekkoilija, joka on valittu Saksan jääkiekon "Hall of Fameen".
Mathias Lillmåns

Mathias Lillmåns
Mathias Lillmåns (s. 30. elokuuta 1982) on suomalainen muusikko, jonka instrumentteja ovat laulu, bassokitara ja kitara. Parhaiten hänet tunnetaan toimimisesta Finntrollin solistina vuodesta 2006 alkaen. Finntrollin lisäksi hän esiintyy myös seitsemässä muussa yhtyeessä, joita ovat Chthonian, Decomposter, Degenerate, Magenta Harvest, Observant, The Iniquity Descent ja ...and Oceans. Aiemmin hän on lisäksi soittanut yhtyeissä Carnaticum ja Twilight Moon. Vuonna 2022 Lillmåns liittyi progressiivista metallia soittavaan Elding -yhtyeesen.
Meduusasumu

Meduusasumu eli Abell 21 on planetaarinen sumu Kaksosten tähdistössä noin 1 500 valovuoden päässä Maasta. Tähden jäänne, josta sumu sai alkunsa ja jonka ultraviolettisäteily saa aikaan hehkun, sijaitsee lähellä sen keskusta.
Melissa Jefferson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Melissa Jefferson (oikealla) ja Twanisha Terry vuonna 2024. |  Melissa Jefferson (oikealla) ja Twanisha Terry vuonna 2024. |  Melissa Jefferson (oikealla) ja Twanisha Terry vuonna 2024. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 100 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eugene 2022 | 4 × 100 m |  |
|  Kultaa | Budapest 2023 | 4 × 100 m |  |
Melissa Jeffersson (s. 21. helmikuuta 2001) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja pikaviestin olympiavoittaja.
Jeffersson oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui kahdeksanneksi 100 metrin juoksussa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen pikaviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti 100 metrillä pronssia ajalla 10,92 ja juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa.
Yhdysvaltain mestaruuden Jeffersson on voittanut 100 metrillä vuonna 2022. Ennätyksikseen hän on juossut 100 metrillä ajan 10,80 (vuonna 2024) ja 200 metrillä ajan 22,46 (vuonna 2022).
Massimo D’Alema

| Massimo D’Alema |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 21. lokakuuta 1998 – 25. huhtikuuta 2000  
Presidentti:  Oscar Luigi Scalfaro Carlo Azeglio Ciampi
Varapääministeri:  Sergio Mattarella
Edeltäjä:  Romano Prodi
Seuraaja:  Giuliano Amato
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1949 Rooma
Puoliso:  Linda Giuva
Tiedot
Puolue:  Demokraattinen puolue (2007–2017)
Aiheesta muualla
www.massimodalema.it
Massimo D’Alema (s. 20. huhtikuuta 1949) on italialainen poliitikko, joka edusti aikaisemmin demokraattista puoluetta (entistä Vasemmistodemokraatit-puoluetta). Hän on toiminut Italian pääministerinä vuosina 1998–2000 ja ulkoministerinä vuosina 2006–2008. D’Alema oli ensimmäinen entinen kommunisti, joka nousi pääministeriksi Länsi-Euroopassa. Hänen politiikkansa edusti puolueen keskustalaisinta linjaa, ja hän tuki Naton toimintaa Kosovossa ja hyväksyi budjetteja joiden tavoitteena oli pitää Italian talous euro-yhteistyön vaatimissa rajoissa. Hallituskoalition enemmistö parlamentissa oli niukka alusta alkaen, ja kun vuoden 2000 paikallisvaaleissa hallituspuolueet kokivat suuren tappion, D’Alema erosi pääministerin tehtävästä.
D’Aleman toimiessa ulkoministerinä Romano Prodin hallituksessa Italia palasi näkyvästi takaisin kansainväliseen politiikkaan ja lämmitteli Silvio Berlusconin kaudella jäähtyneitä suhteitaan Yhdysvaltoihin ja muihin länsiliittolaisiin. Libanonin kriisin selvittelyssä D’Alema kuitenkin sooloili jossain määrin Prodin lupausten vastaisesti.
D’Alema oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2006.
Vuoden 2013 presidentinvaalien alla häntä pidettiin varteenotettavana ehdokkaana. Hän sai ensimmäisellä kierroksella 15 ääntä, mutta kolmannella äänestyskierroksella toiseksi eniten ääniä.
Vuonna 2017 D’Alema erosi Demokraattisesta puolueesta protestina Matteo Renzin politiikalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Massimo D’Alema Wikimedia Commonsissa
Massimo D’Alema Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Masi Saurén

| Masi Saurén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. lokakuuta 1987 Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Mas1
Laji:  boogie woogie, lindy hop, bugg ja hip hop
Seura:  Rock'n'Swing Dance Club Comets
Valmentaja:  Tommi ja Pirjo Koivula
| Mitalit> Maa:   Suomi.Tanssiurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Tanssiurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Tanssiurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Tanssiurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Harkova 2021 | boogie woogie |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 2022 | boogie woogie |  |
|  Kultaa | Geneve 2023 | boogie woogie seniorit |  |
| PM-kilpailut  | PM-kilpailut  | PM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Raisio 2009 | boogie woogie |  |
|  Hopeaa | Hämeenlinna 2015 | lindy hop |  |
|  Hopeaa | Odense 2021 | boogie woogie |  |
|  Pronssia | Helsinki 2012 | boogie woogie |  |
| SM-kilpailut  | SM-kilpailut  | SM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 6 kpl | boogie woogie |  |
|  Kultaa | 3 kpl | lindy hop |  |
|  Kultaa | 1 kpl | bugg |  |
Masi Saurén (s. 16. lokakuuta 1987 Helsinki) on suomalainen tanssija ja tanssinopettaja, sekä boogie woogien maailmanmestari.
Kilpaura

Saurén aloitti tanssimisen 10-vuotiaana showtanssilla, street tanssilla, jazzilla ja breakdancella. Sitä ennen hän harrasti pari vuotta taitoluistelua sekä useamman vuoden judoa.
Hän on voittanut monia rock’n’swing -tanssien suomenmestaruuksia useiden eri parien kanssa (6 x boogie woogie, 3 x lindy hop ja 1 x bugg).
Boogie woogien PM-hopeaa Saurén on voittanut vuosina 2009 ja 2021, lindy hopin PM-hopeaa vuonna 2015, sekä boogie woogien PM-pronssin vuonna 2012.
Hän on voittanut boogie woogien MM-kultaa vuonna 2021 ja MM-hopeaa vuonna 2022 yhdessä Anna Tyutyunyukin kanssa.
Masi Saurén ja Anna Tyutyunyuk on valittu vuoden tanssiurheilijoiksi vuonna 2022.
Saurénille on myönnetty ESLUn kultainen ansiomerkki boogie woogien yleisen sarjan maailmanmestaruudesta vuonna 2022.
Saurén päätti boogie woogie kilpauransa boogie woogien seniorisarjan maailmanmestaruuteen vuonna 2023.
Aiheesta muualla

HS.fi artikkeli Masi Saurénista ja Linda Lastusesta
Haastattelu Masi Saurénista ja Anna Tyutyunyukista
Mary Elizabeth Winstead

| Mary Elizabeth Winstead |
| --- | --- |
 Mary Elizabeth Winstead vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1984 (ikä 39) Rocky Mount, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1997–
Merkittävät roolit:  Wendy Christensen (Final Destination 3)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mary Elizabeth Winstead (s. 28. marraskuuta 1984 Rocky Mount, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan useissa kauhuelokuvissa. Winstead tunnetaan myös muiden genrejen elokuvista, kuten Sky High, Bobby, Die Hard 4.0 ja Scott Pilgrim vastaan maailma.
Tausta

Winstead syntyi Pohjois-Carolinassa ja varttui Salt Lake Cityssä, Utahissa. Hänen vanhempansa ovat James Ronald Winstead ja Betty Lou (o.s. Knight) ja hän on nuorin viidestä lapsesta. Winsteadin isoisä oli elokuvatähti Ava Gardnerin serkku. Winstead opiskeli nuorena balettia ja lauloi kuorossa, mutta joutui lopulta jättämään baletin pituutensa takia. Hän myös oli suurimman osan lukioajasta kotiopetuksessa. Ensimmäiset roolinsa Winstead teki Broadway-näyttämöllä sekä televisiosarjoissa vuodesta 1997 alkaen. Hänen ensimmäinen merkittävä osansa oli Walt Disney -elokuvassa Sky High (2005), jossa hänellä oli antagonistin rooli. Elokuva oli yleisö- ja arvostelumenestys.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2005 | Ring 2 | Evelyn nuorena |
| 2005 | Checking Out | Lisa Apple |
| 2005 | Sky High | Gwendolyn ”Gwen” Grayson |
| 2006 | Final Destination – viimeinen määränpää 3 | Wendy Christensen |
| 2006 | Bobby | Susan Taylor |
| 2006 | Factory Girl | Ingrid Superstar |
| 2006 | Black Christmas | Heather Lee-Fitzgerald |
| 2007 | Grindhouse: Death Proof | Lee Montgomery |
| 2007 | Die Hard 4.0 | Lucy Gennero-McClane |
| 2008 | Make It Happen | Lauryn Kirk |
| 2010 | Scott Pilgrim vastaan maailma | Ramona Flowers |
| 2011 | The Thing | tohtori Kate Lloyd |
| 2012 | Abraham Lincoln: Vampire Hunter | Mary Todd Lincoln |
| 2012 | Smashed | Kate Hannah |
| 2013 | A Glimpse Inside the Mind of Charles Swan III | Kate |
| 2013 | A Good Day to Die Hard | Lucy Gennero-McClane (teatteriversiossa) |
| 2013 | A.C.O.D. | Lauren Stinger |
| 2013 | The Spectacular Now | Holly Keely |
| 2014 | Alex of Venice | Alex Vedder |
| 2014 | Faults | Claire |
| 2014 | Kill the Messenger | Anna Simons |
| 2016 | The Hollars | Gwen |
| 2016 | Swiss Army Man | Sarah Johnson |
| 2016 | 10 Cloverfield Lane | Michelle |
| 2018 | All About Nina | Nina Geld |
| 2020 | Birds of Prey | Helena Bertinelli / Metsästäjätär |
2021: Kate

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Enkelin kosketus | Touched by an Angel | Kristy Cordis | ”A Delicate Balance” |
| 1998 | Luvattu maa | Promised Land | Chloe |  2 jaksoa ”Recycled” ”Denver, Welcome Home”  |
| 1999–2000 | Passions | Passions | Jessica Bennett | 89 jaksoa |
| 2001–2002 | Wolf Lake | Wolf Lake | Sophia Donner | 10 jaksoa |
| 2004 | Pelastaja | Tru Calling | Bridget Elkins | ”Closure” |
| 2015 | The Returned | The Returned | Rowan Blackshaw | 10 jaksoa |
| 2016 | BrainDead | BrainDead | Laurel Healy | 13 jaksoa |
| 2016–2017 | Mercy Street | Mercy Street | Mary Phinney | 10 jaksoa |
| 2017 | Fargo | Fargo | Nikki Swango | 9 jaksoa |
| 2017 | Danger & Eggs | Danger & Eggs | Trix Blixon (ääni) | ”The Big Z / Trix Blixon” |
| 2023 | Ahsoka | Ahsoka | Hera Syndulla | 6 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mary Elizabeth Winstead Wikimedia Commonsissa
Mary Elizabeth Winstead Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mary Elizabeth Winstead Elonetissä.