stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sholay
Juoni

Ramgarhin kylässä eläkkeellä oleva poliisi Thakur Baldev Singh (Sanjeev Kumar) etsii käsiinsä kaksi aiemmin pidättämäänsä pikkurikollista. Thakur uskoo Veerun (Dharmendra) ja Jain (Amitabh Bachchan) voivan vangita pahamaineisen maantierosvon Gabbar Singhin (Amjad Khan), josta on luvattu 50 000 rupian palkkio. Thakur käskee luovuttaa Gabbarin hänelle elävänä ylimääräistä 20 000 rupian palkkiota vastaan.
Veeru ja Jai nujertavat Gabbarin kyläläisiä riistämään lähettämät rosvot. Pian tämän jälkeen Gabbar konnineen hyökkää Ramgarhiin holi-juhlan aikaan. Kovassa taistelussa Veeru ja Jai ajetaan nurkkaan. Thakur, jolla on mahdollisuus tarttua aseeseen, ei auta heitä. Veeru ja Jai onnistuvat taistelemaan vastaan ja rosvot pakenevat. Kaksikko on kuitenkin tuohtunut Thakurin toimettomuudesta ja he harkitsevat lähtevänsä kylästä. Thakur selittää, että Gabbar oli tappanut lähes koko hänen perheensä ja leikannut hänen molemmat kätensä irti, minkä vuoksi hän ei kyennyt käyttämään asetta. Hän oli peittänyt käsiensä puuttumisen käyttämällä shaalia.
Asuessaan Ramgarhissa kyyninen Jai ja eloisa Veeru huomaavat kiintyneensä kyläläisiin. Veeru on ihastunut Basantiin (Hema Malini), kipakkaan ja puheliaaseen nuoreen naiseen, joka ansaitsee elantonsa ajamalla hevoskärryjä. Jai tuntee vetoa Radhaan (Jaya Bhaduri), Thakurin leskeksi jääneeseen miniään, joka hienovaraisesti vastaa hänen tunteisiinsa.
Gabbarin rosvojoukkojen ja Veerun ja Jain välinen kahakka kärjistyy, kun rosvot kaappaavat Veerun ja Basantin. Jai hyökkää rosvojen kimppuun, ja kolmikko onnistuu pakenemaan Gabbarin piilopaikasta rosvot kannoillaan. Jai ja Veeru taistelevat asein kallion takaa ja heiltä on loppua ammukset. Veerun, joka ei tiedä Jain haavoittuneen tulitaistelussa, on pakko lähteä hakemaan lisää ammuksia. Sillä välin Jai jatkaa taistelua yksin ja päättää uhrata itsensä käyttämällä viimeisen luotinsa lähietäisyydellä olevan dynamiitin räjäyttämiseen.
Veeru palaa ja Jai kuolee hänen käsivarsilleen. Raivostunut Veeru hyökkää Gabbarin luolaan ja vangitsee tämän. Veeru hakkaa Gabbarin henkihieveriin, kunnes Thakur saapuu muistuttamaan lupauksesta luovuttaa Gabbar elävänä. Thakur potkii niittikengillään Gabbaria aiheuttaakseen vakavaa tuhoa. Poliisit saapuvat pidättämään Gabbarin. Jain hautajaisten jälkeen Veeru lähtee Ramgarhista ja löytää junasta Basantin odottamasta häntä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dharmendra  | … |  Veeru   |
|  Amitabh Bachchan  | … |  Jai   |
|  Sanjeev Kumar  | … |  Thakur Baldev Singh (”Thakur Sahib”)   |
|  Hema Malini  | … |  Basanti   |
|  Jaya Bhaduri  | … |  Radha   |
|  Amjad Khan  | … |  Gabbar Singh   |
|  Satyen Kappu  | … |  Ramlaal   |
|  A. K. Hangal  | … |  Rahim Chacha   |
|  Sachin  | … |  Ahmed   |
|  Iftekhar  | … |  Narmalaji   |
|  Mac Mohan  | … |  Sambha   |
|  Viju Khote  | … |  Kaalia   |
|  Jagdeep  | … |  Soorma Bhopali   |
|  Asrani  | … |  vanginvartija   |
|  Keshto Mukherjee  | … |  Hariram   |
|  Leela Mishra  | … |  Mausi   |
|  Paidi Jairaj  | … |  poliisipäällikkö   |
|  Helen  | … |  erikoisesiintyminen laulussa ”Mehbooba Mehbooba”   |
|  Jalal Agha  | … |  erikoisesiintyminen laulussa ”Mehbooba Mehbooba”   |
Tuotanto > Roolijako

Elokuvan tuottajat harkitsivat Danny Denzongpaa Gabbar Singhin rooliin, mutta hän ei hyväksynyt sitä, koska kuvasi samaan aikaan elokuvaa Dharmatma (1975). Seuraava valinta rooliin oli vielä melko tuntematon Amjad Khan. Dilip Kumaria lähestyttiin Thakur Baldev Singhin rooliin, mutta hän kieltäytyi, mitä hän on myöhemmin katunut.
Elokuvan tuotannon aikana neljällä pääosanäyttelijällä oli romanttisia yhteyksiä. Amitabh Bachchan ja Jaya Bhaduri olivat äskettäin menneet naimisiin ja Bhaduri odotti parin ensimmäistä lasta Shwetaa. Dharmendra jatkoi Hema Malinin hurmaamista kuvausten aikana. He menivät naimisiin viisi vuotta elokuvan ensi-illan jälkeen.
Tuotanto > Vaihtoehtoinen loppu

Alkuperäisessä ohjaajan versiossa elokuvan loppu on erilainen; siinä Thakur tappaa Gabbarin. Loppu muutettiin, koska Censor Board -lautakunta piti elokuvaa liian väkivaltaisena.
Soundtrack

Kaikki sanat Anand Bakshi, kaikki sävellykset R. D. Burman.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Sholay” | R. D. Burman | 2.46 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Yeh Dosti” | Kishore Kumar, Manna Dey | 5.21 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Haa Jab Tak Hai Jaan” | Lata Mangeshkar | 5.26 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Koi Haseena” | Kishore Kumar, Hema Malini | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Holi Ke Din” | Kishore Kumar, Lata Mangeshkar | 5.42 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Mehbooba Mehbooba” | R. D. Burman | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Yeh Dosti” (Sad version)  | Kishore Kumar | 1.49 |  |  |  |  |  |  |
Palkinnot

Vuonna 1976 Sholay sai yhdeksän Filmfare Awards -ehdokkuutta, mutta voitti vain parhaan leikkauksen palkinnon. Se voitti kolme Bengal Film Journalists’ Association Awards -palkintoa; parhaasta miessivuosasta, kuvauksesta ja lavastuksesta. Sholay palkittiin vuonna 2005 parhaana elokuvana Filmfare Awards -palkintojen 50-vuotisessa historiassa.
Aiheesta muualla

Sholay Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sholay Elonet.
Sholay AllMoviessa. (englanniksi)
Nolvik

| Nolvik |
| --- | --- |

 Nolvik
 Koordinaatit: 57°46′26″N, 11°50′48″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Göteborg
Väkiluku (2021):  1 489
Nolvik on taajama Göteborgin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 489 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nolvik Wikimedia Commonsissa
Eric M. Runesson

| Eric M>  Runesson.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. syyskuuta 1960 Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  juristi, tuomari
Muut tiedot
Koulutus: Tukholman yliopisto Tukholman kauppakorkeakoulu
    
Eric M. Runesson (s. 26. syyskuuta 1960 Tukholma) on ruotsalainen juristi, tutkija ja Ruotsin korkeimman oikeuden oikeusneuvos. Hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 2018. Runesson väitteli tohtoriksi Tukholman kauppakorkeakoulussa vuonna 1996.
Henry Potonié

Henry Potonié, noin 1900.
Henry Potonié (1857–1913) oli saksalainen paleobotanisti. Hän oli Berliinin yliopiston dosentti vuodesta 1891 ja Preussin valtiongeologi 1901.
Julkaisut

Lehrbuch der Pflanzenpaläontologie (1899)
Entstehung der Steinkohle (5:s p. 1910)
Abbildungen und Beschreibungen fossiler Pflanzenreste (1903–1904)
Die rezenten Kaustobiolithe und ihre Lagerstätten (1908–1912)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Potonié Wikimedia Commonsissa
Swazimaan kansalaisuus

Swazimaan passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Swazimaan kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Swazimaan kuningaskunnan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä Swazimaan kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista:
lapsi on syntynyt Swazimaassa, tai sen ulkopuolella, ja lapsen isällä oli lapsen syntyessä maan kansalaisuus perustuslain mukaan
lapsen on adoptoinut henkilö, jolla on adoptioprosessin päättyessä Swazimaan kansalaisuus tai perustuslaillinen oikeus kansalaisuuteen
Äidin kautta kansalaisuuden voi saada ainoastaan siinä tapauksessa, jos isä ei tunnusta avioliiton ulkopuolella syntynyttä lasta omakseen tai adoptoi tätä.
Swazimaan alueelta löytyneet alle 7-vuotiaat lapset, joiden vanhemmista tai näiden kansalaisuudesta ole tietoa, lasketaan syntyperäisiksi Swazimaan kansalaisiksi.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella kansalaisuus voidaan myöntää hakijalle, joka täyttää seuraavat ehdot:
on asunut maassa väh. 5 vuotta, joista väh. 1 vuoden yhtäjaksoisesti ennen hakemuksen lähettämistä
on todettu hyvämaineiseksi
osaa tyydyttävästi joko englantia tai swazia
osoittaa aikomusta asettua maahan
kykenee elättämään itsensä Swazimaassa
on osallistunut tai kykenee osallistumaan maan kehitykseen
Ulkomaalainen nainen, joka menee naimisiin swazimaalaisen miehen kanssa, saa Swazimaan kansalaisuuden ilmoituksella.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella > Khonta-järjestelmä

Khonta-järjestelmän mukaan ulkomaalainen mies, joka on saanut paikallisen päällikön luvan tulla yhteisön jäseneksi sekä perustaa oman maatilan, saa automaattisesti maan kansalaisuuden ilman mitään muita vaatimuksia. Tätä kautta kansalaisuuden saatu kansalaisuus ulottuu myös ulkomaalaisen hakijan vaimoon. Nainen, joka ei elä avioliitossa, voi saada khonta-järjestelmän kautta kansalaisuuden vain poikansa kautta.
Vuonna 2012 Swazimaan viranomaiset ilmoittivat alkavansa tutkimaan tapauksia, joissa aasialaistaustaisten epäiltiin saaneen kansalaisuus epäselvissä olosuhteissa.
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen

Swazimaan laki ei suoraan tunnusta kaksoiskansalaisuutta. Lähtökohtaisesti kaksoiskansalaisuus on sallittu syntyperäisillä Swazimaan kansalaisilla, muttei niillä, jotka ovat saaneet kansalaisuuden hakemuksella. Mahdollisen toisen kansalaisuuden hankkimiseen vaaditaan myös Swazimaan viranomaisten lupa.
Syntyperäinen swazimaalainen voi menettää kansalaisuutensa, mikäli tämä on syntynyt ulkomailla, saanut kansalaisuutensa isänsä, joka on myös syntynyt ulkomailla, kautta. Tämän estämiseksi henkilön tulee tehdä kirjallinen ilmoitus Swzimaan viranomaisille, mikäli haluaa säilyttää kansalaisuutensa.
Etelä-Afrikan kansalaisuus

Etelä-Afrikan passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Etelä-Afrikan kansalaisuus on laillinen suhde Etelä-Afrikan tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Kansalaisuus antaa oikeuden asua, työskennellä ja opiskella maassa sekä osallistua maan demokraattiseen prosessiin. Maassa noudatetaan sekaisin sekä ius sanguinis- että ius soli -periaatetta.
Kansalaisuuden historia

Etelä-Afrikka siirtyi tasavallaksi vuonna 1961 ja loi oman kansalaisuuslainsäädäntönsä. Nykyinen kansalaisuuslaki, South African Citizenship Act, hyväksyttiin vuonna 1995, ja siihen on tehty useita muutoksia, viimeisimpänä vuonna 2010.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Etelä-Afrikan maaperällä syntyneet lapset saavat kansalaisuuden, jos vähintään toinen vanhemmista on Etelä-Afrikan kansalainen tai pysyvä asukas. Ulkomailla syntynyt lapsi voi saada Etelä-Afrikan kansalaisuuden, jos vähintään toinen vanhemmista on syntynyt Etelä-Afrikassa tai hankkinut kansalaisuuden ennen lapsen syntymää.
Myös lapset, jotka ovat syntyneet Etelä-Afrikassa, mutta eivät voi saada minkään muun kansalaisuutta esim. vanhempiensa kautta, lasketaan syntyperäisiksi Etelä-Afrikan kansalaisiksi.
Etelä-Afrikan kansalaisen adoptoima lapsi voi halutessaan saada Etelä-Afrikan kansalaisuuden.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella kansalaisuus voidaan myöntää henkilölle, joka täyttää seuraavat ehdot:
on täysi-ikäinen
on saanut pysyvän oleskeluluvan laillisesti
on asunut maassa viimeisen 8 vuoden aikana väh. 4 vuotta, joista väh. 1 vuoden yhtäjaksoisesti ennen hakemuksen jättämistä
on todettu hyvämaineiseksi
osoittaa aikomusta asettua maahan
pystyy kommunikoimaan väh. yhdellä maan virallisista kielistä
ymmärtää kansalaisuuden mukana tulevat velvollisuudet ja oikeudet
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen

Etelä-Afrikka sallii kaksoiskansalaisuuden, mutta kansalaisen tulee hakea lupa Etelä-Afrikan kanslaisuuden säilyttämiseksi ennen toisen maan kansalaisuuden vastaanottamista. Mikäli henkilö ottaa vapaaehtoisesti vastaan vieraan valtion kansalaisuuden ilman lupaa, hän menettää Etelä-Afrikan kansalaisuutensa. Huomionarvoista on, että syntyperäiset eteläafrikkalaiset, jotka ovat menettäneet kansalaisuutensa tätä kautta, eivät menetä oikeuttaa oleskella pysyvästi Etelä-Afrikassa. Tällaiset henkilöt voivat hakea kansalaisuutensa palauttamista, mikäli he muuttavat pysyvästi takaisin Etelä-Afrikkaan.
Etelä-Afrikan kansalaiset ovat myös Kansainyhteisön kansalaisia.
Kansalaisuuden voi menettää esimerkiksi:
hankkimalla toisen maan kansalaisuuden ilman lupaa
tekemällä vakavia rikoksia, jotka uhkaavat kansallista turvallisuutta
Kansalaisoikeudet ja -velvollisuudet

Kansalaisilla on oikeus:
asua ja työskennellä Etelä-Afrikassa
osallistua äänestämiseen ja asettua ehdolle
omistaa maata Etelä-Afrikassa
saada Etelä-Afrikan passi
Kansalaisen velvollisuuksiin kuuluvat muun muassa:
lain noudattaminen ja verojen maksaminen
lojaalisuus Etelä-Afrikan valtiolle
tarvittaessa osallistuminen valtion tehtäviin, kuten sotilas- tai siviilipalveluun
Kansalaisuuden siirtäminen lapsille

Etelä-Afrikan kansalaisuutta voidaan siirtää ulkomailla syntyneille lapsille, jos vähintään toinen vanhemmista on Etelä-Afrikan kansalainen ja lapsi täyttää tietyt syntyperä- tai rekisteröintiehdot.
Tumlehed

| Tumlehed |
| --- | --- |

 Tumlehed
 Koordinaatit: 57°43′19″N, 11°44′22″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Göteborg
Väkiluku (2021):  676
Tumlehed on taajama Göteborgin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 676 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tumlehed Wikimedia Commonsissa
Kapmaan valtaus

Kapmaan valtaus, myös nimellä Muizenbergin taistelu (engl. Battle of Muizenberg, holl. Slag om Muizenberg), oli vuonna 1795 Ison-Britannian ja Alankomaiden Itä-Intian kauppakomppanian välillä käyty konflikti ja taistelu, jonka johdosta Alankomaiden Kapmaa siirtyi Ison-Britannian haltuun.
Tausta

Ranska valtasi Yhdistyneet provinssit (Alankomaiden tasvalta) vuonna 1794 osana Ranskan vallankumoussotia. Valloitetuista Alankomaista tuli myöhemmin Ranskan vasallivaltio Batavian tasavalta. Ranska ja Iso-Britannia olivat viholliset. Vara-amiraali Sir George Keith Elphinstone sai tehtäväkseen olla Itä-Intian vesien ylipäällikkö. Hänet ohjeistettiin ottamaan Alankomaiden omaisuus haltuunsa tuossa osassa maailmaa. Yksi vaatimuksista oli Alankomaiden omistaman Hyväntoivonniemen ja Kapin niemimaan alueen valtaaminen, sillä se oli erittäin tärkeä välietappi merimatkalla Euroopasta Aasiaan. Britit näkivät, että alueen hallinta oli välttämätöntä, jos he joutuisivat puolustamaan Itä-Intian kauppaansa mahdolliselta Ranskan ja Alankomaiden liittoumalta.
Britannian amiraliteetti lähetti tehtävälle kaksi päälaivuetta, joita johtivat Elphinstone ja kommodori John Blankett. Elphinstonen laivueeseen kuuluivat HMS Monarch, HMS Victorius, HMS Arrogant, HMS Sphinx ja HMS Rattlesnake. Elphinstone lähti laivoineen St. Helenan saarelta 3. huhtikuuta 1795. Yhdeksän päivää myöhemmin laivue saapui Santa Cruziin Teneriffalle, missä pysyttiin vuorokausi ja otettiin täydennyksiä. Sen jälkeen laivue aloitti matkan Etelä-Atlantille. Laivat saapuivat Hyväntoivonniemen alueelle 10. kesäkuuta. Siellä Elphinstonen laivue tapasi jo aiemmin alueelle saapuneen Blankettin laivueen. Blenkett matkusti HMS Americalla, jonka lisäksi hänellä oli mukanaan HMS Stately ja noin 500 kenraalimajuri Sir James Henry Craigin johtamaa sotilasta. Kaksi päivää myöhemmin yhdistyneet joukot suojautuivat talven myrskyiltä Simoninlahdelle, joka on Kapkaupungin eteläpuolella.
Seuraukset

Brittien miehitys kesti vuoden 1802 Amiensin rauhaan asti, jolloin alue palautettiin sopimuksen mukaisesti Alankomaiden haltuun. Napoleonin sotien aikana vuonna 1806 Iso-Britannia valtasi Kapmaan uudelleen Blaauwbergin taistelussa. Alueesta tuli Brittiläisen imperiumin siirtomaa ja se pysyi brittien hallinnassa vuoteen 1910, Etelä-Afrikan unionin itsenäistymiseen asti.
Paikka, jossa Muizenbergin taistelu käytiin.
Milton Ager

| Milton Ager> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. lokakuuta 1893
Kuollut: 6. toukokuuta 1979 (85 vuotta)
Muusikko
Tyylilajit:  populaarimusiikki 
Soittimet:  piano 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Milton Ager (6. lokakuuta 1893 Los Angeles – 6. toukokuuta 1979 Chicago) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän aloitti uransa mykkäelokuvien ja vaudeville-esitysten pianistina ja myöhemmin sovittamalla ja markkinoimalla muun muassa Irving Berlinin ja Walter Donaldsonin sävellyksiä. Ensimmäisen maailmansodan aikana sävelsi Al Jolsonille menestyskappaleen ”Everything Is Peaches Down in Georgia”. Vuonna 1921 hän julkaisi kappaleen ”Nobody’s Baby” ja seuraavana vuonna kappaleen ”Who Cares”.
Ager teki sodan jälkeen New Yorkissa yhteistyötä puolalaissyntyisen sanoittaja Jack Yellenin kanssa. He kirjoittivat muun muassa kappaleet ”Hard-Hearted Hannah” (1924) ja ”Ain’t She Sweet?” (1927). He kirjoittivat myös musiikkiraidan Sophie Tuckerin ensimmäiseen elokuvaesiintymiseen Honky Tonk. Paul Whiteman esitti heidän kappaleensa ”Happy Feet”, ”Happy Days Are Here Again” ja ”A Bench in the Park” vuoden 1930 elokuvassa King of Jazz. Vuodesta 1922 alkaen he johtivat julkaisuyhtiötään nimeltä Ager, Yellen & Bornstein. Heidän kappalettaan ”Happy Days Are Here Again” käytettiin Franklin D. Rooseveltin presidentinvaalikampanjassa vuonna 1932 ja siitä on tullut Yhdysvaltain demokraattisen puolueen tunnuskappale.
1930-luvulla Ager ja Yellen muuttivat Hollywoodiin. Heidän kappaleensa eivät enää menestyneet ja Yellen vetäytyi musiikinteosta lähes kokonaan Warner Brothersin ostettua heidän tuotantoyhtiönsä. Ager jatkoi säveltämistä 1940-luvulle asti työskennellen eri sanoittajien kanssa. Hänen yhteistyökumppaneihinsa kuuluivat muun muassa Joe Young, Jean Schwartz, Stanley Adams ja Joseph McCarthy. Ager jäi eläkkeelle pian toisen maailmansodan jälkeen ja yhteistyö Yellenin kanssa jäi hänen uransa menestyksekkäimmäksi ajaksi.
Ager valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1972. Hän kuoli Los Angelesissa vuonna 1979.
Lundsbrunn

| Lundsbrunn |
| --- | --- |

 Lundsbrunn
 Koordinaatit: 58°28′18″N, 13°26′50″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Götene
Väkiluku (2021):  901
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lundsbrunn on taajama Götenen kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 901 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lundsbrunn Wikimedia Commonsissa
Afrikaanse Taalmonument

| Afrikaanse Taalmonument |
| --- | --- |

Sijainti:   Paarl, Länsi-Kap
Rakennustyyppi:  monumentti
Valmistumisvuosi:  1975
Suunnittelija:  Jan Van Wijk
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Afrikaanse Taalmonument on afrikaansin kielen kunniaksi pystytetty monumentti Paarlin kaupungissa, Etelä-Afrikan Länsi-Kapissa. Se valmistui vuonna 1975, kun afrikaansin julistamisesta Etelä-Afrikan viralliseksi kieleksi hollannin sijaan oli kulunut 50 vuotta. Korkeimmillaan noin 57 metriin yltävän monumentin on suunnitellut arkkitehti Jan van Wijk.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa monumentista Museums Online African sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (afrikaansiksi) (englanniksi)
Afrikaans-museo ja monumentti (afrikaansiksi) (englanniksi)
Choi Yong-kun

Choi Yong-kun vuonna 1951.
Choi Yong-kun (koreaksi 최용건; 1900 tai 1903 – 1976) oli pohjoiskorealainen poliitikko ja sotilasjohtaja, joka toimi Pohjois-Korean ensimmäisenä puolustusministerinä ja asevoimien komentajana. Korean sodan aikana hän oli joukkojen varakomentaja Kim Il-sungin toimiessa ylikomentajana. Choi liittyi 1920-luvulla Japanin vastaisiin joukkoihin ja oli mukana sissisodassa vapauttaakseen Mantšukuon Japanin vallasta. Toisen maailmansodan jälkeen Choista tuli Kim Il-sungin jälkeen uuden Pohjois-Korena valtion kakkosmies, ja hänellä oli monia merkittäviä virkoja.
Nuoruudesta partisaanijoukkoihin

Choi Yong-kun syntyi joko vuonna 1900 tai 1903 Pohjois-Pyeonganin maakunnassa. Japani oli vuonna 1910 miehittänyt Korean, ja neuvostoliittolaisten lähteiden mukaan Choi osallistui lukioaikanaan Japanin vastaiseen toimintaan. Hänet vangittiin ja tuomittiin 1921 kahdeksi vuodeksi vankeuteen.
Choi muutti 1923 laittomasti Kiinaan ja liittyi 1926 Kiinan kommunistiseen puolueeseen. Hän kävi Kiinassa Yunnanin sotilasakatemiaa ja taisteli 1930-luvulla Mantšuriassa. Choi johti Japanin nukkevaltion Mantšukuon vastaista partisaaniyksikköä alueen pohjoisosissa. Samaan aikaan Kim Il-sungin johdossa oli toinen partisaaniyksikkö.
Pohjois-Korean ylimpään johtoon

Choi joutui kuitenkin pakenemaan 1941 Mantšukuosta Neuvostoliiton puolelle, ja hän palasi Koreaan toisen maailmansodan jälkeen. Choista tuli 1945 Korean demokraattisen puolueen puheenjohtaja, ja hän sai puolueen tukemaan vuoden 1946 maareformia, jossa rikkailta maanomistajilta jaettiin maa ilmaiseksi köyhille. Choista tuli lisäksi vuonna 1946 Pohjois-Korean väliaikaisen kansankomitean eli hallituksen poliisiosaston johtaja.
Korean demokraattinen kansantasavalta perustettiin syyskuussa 1947, ja Choista tuli maan ensimmäinen puolustusministeri ja asevoimien komentaja. Kun Pohjois-Korea hyökkäsi kesäkuussa 1950 yllättäen Etelä-Koreaan, Choista tuli vapautusarmeijan varakomentaja. Ylikomentajan tehtävä oli Kim Il-sungilla. Choi sai 1953 tehtäväkseen myös varapääministeriyden. Hänet ylennettiin samana vuonna uuteen sotilasarvoon, varamarsalkaksi.
Korean työväenpuolueen kiinalaismieliset tahot hyökkäsivät 1956 Kim Il-sungin henkilökulttia vastaan. Choi tuki Kimiä, ja palkintona hänet tehtiin syyskuussa 1957 Korkeimman kansanneuvoston puhemiehistön puheenjohtaja. Choi valittiin 1961 työväenpuolueen keskuskomitean varapuheenjohtajaksi.
Choilla oli merkittävä asema sekä kotimaassaan että diplomaattisissa suhteissa. Pohjois-Koreassa hän oli pitkään maan kakkosmies Kim Il-sungin jälkeen. Pohjois-Korea asettui 1962 Kiinan ja Neuvostoliiton välirikon aikana selkeästi Kiinan puolelle, ja Choi teki virallisen valtiovierailun Kiinaan 1963 ja 1964. Choi vieraili marras-joulukuussa 1964 Algeriassa, Kambodžassa, Guineassa, Malissa ja Egyptissä saadakseen tukea Kiinan linjalle kommunistisessa liikkeessä.
Choi vieraili yllättäen myös Neuvostoliitossa vuonna 1966 maan kommunistisen puolueen 23:nnessa kongressissa, missä hän piti myös onnittelupuheen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Choi Yong-kun Wikimedia Commonsissa
3. marraskuuta

3. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 307. päivä (308. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 58 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Terho
suomenruotsalainen kalenteri: Erland
ortodoksinen kalenteri: Ossi
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Bážá, Dearsu
vanhemmissa kalentereissa: Eustachius, Hubertus, Malachias, Nehemias