stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Władysław Komar

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Władysław Komar |  Władysław Komar |  Władysław Komar |  |
Maa:   Puola
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | kuulantyöntö |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Budapest 1966 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Helsinki 1971 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Madrid 1968 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1972 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Milano 1978 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Praha 1967 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | San Sebastián 1977 | kuulantyöntö |  |
Władysław Komarin ja Tadeusz Ślusarskin hauta.
Władysław Komar (11. huhtikuuta 1940 Kaunas, Liettua – 17. elokuuta 1998 Ostromice, Puola) oli puolalainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja Münchenissä 1972.
Komar otti osaa ensimmäisiin arvokisoihinsa Belgradin EM-kisoissa 1962 sijoittuen neljänneksi tasan 18 metrin työnnöllä. Tokion olympialaisissa 1964 hän oli yhdeksäs. Ensimmäinen mitali tuli EM-Budapestissa 1966, joissa Komar sai pronssia tuloksella 18,68. Mexico Cityn olympialaisissa Komar jäi kuudenneksi tuloksella 19,28. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Komar ei ollut mukana, mutta Helsingin EM-kisoissa 1971 hän sai jälleen pronssia työnnettyään kolmannellaan 20,04. Lopulta Münchenin olympialaisissa kokenut Komar työnsi ensimmäisellään uransa parhaan työnnön 21,18 ja voitti kultaa olympiahistorian tiukimmassa kuulakilpailussa; neljä parasta mahtui neljän sentin sisään ja hopeamitalisti George Woods hävisi vain sentillä. Komarin uran viimeiset arvokilpailut olivat Rooman EM-kisat 1974, joissa hän oli kuudes tuloksella 19,82. Vuonna 1980 hän työnsi veteraanien ME:n 19,97, mutta ei enää päässyt olympialaisiin.
Uransa aikana – ja myös sen jälkeen – Komar eli boheemielämää ja joutui useita kertoja kilpailukieltoon käytöksensä takia. Myöhemmin hänestä tuli yökerholaulaja ja näyttelijä, joka esiintyi mm. Roman Polańskin elokuvassa Merirosvot. Vuonna 1993 hän pyrki poliittiseen virkaan Puolan oluenrakastajien puolueen edustajana. Komar kuoli auto-onnettomuudessa yhdessä toisen puolalaisen olympiavoittajan, Tadeusz Ślusarskin kanssa.
Ennätykset

Korkeus 190
Pituus 703
Kuula 21,18
Kymmenottelu 6813 (Puolan ennätys 1963)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Władysław Komar Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  World Athletics  Tilastopaja 🔒 
Miesten kuulantyönnön olympiavoittajat
Kompsátos

| Kompsátos Κομψάτος |
| --- | --- |
 Kompsátos-joki ja Polýanthon silta.
Alkulähde:  Läntinen Rodópi
Laskupaikka:  Vistonída-järvi  41°03′31″N, 25°07′09″E
Maat:   Kreikka
Pituus:  68 km
Kompsátos (kreik. Κομψάτος) eli Kouroú (Κουρού, myös Kurú) on joki, joka virtaa Länsi-Traakiassa Kreikassa. Sen pituus on 68 kilometriä. Joki saa alkunsa Läntisiltä Rodópeilta ja se laskee Vistonída-järveen.
Polýanthon kylän lähellä joen ylittää 1600- tai 1700-luvulla rakennettu kivinen silta.
Panoraamakuva Kompsátos-joesta ja Polýanthon sillasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kompsátos Wikimedia Commonsissa
Yūichi Komano

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. heinäkuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka:  Kainan, Japani
Pituus: 171 senttimetriä
Junioriseurat
1997-1999:  Sanfrecce Hiroshima Youth
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000-2007 |  Sanfrecce Hiroshima | 191 | (9) |
| 2007- |  Júbilo Iwata | 140 | (6) |
Maajoukkue
| 2005- |  Japani | 72 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. maaliskuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. maaliskuuta 2013.
Yūichi Komano (jap. 駒野友一, s. 25. heinäkuuta 1981 Kainan, Wakayaman prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka on edustanut pitkään Sanfrecce Hiroshimaa ja Júbilo Iwataa.
Komano oli osa Japanin olympiajoukkuetta vuonna 2004, missä se putosi ensimmäisellä kierroksella sijoittuen neljänneksi B-lohkossa. Hän kuului maajoukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 ja pelasi kokonaan Japanin ensimmäisen alkulohko-ottelun Australiaa vastaan.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2005 | 5 | 0 |
| 2006 | 10 | 0 |
| 2007 | 12 | 0 |
| 2008 | 13 | 0 |
| 2009 | 9 | 0 |
| 2010 | 11 | 0 |
| 2011 | 7 | 1 |
| 2012 | 5 | 0 |
| 2013 | 6 | 0 |
| Yhteensä | 78 | 1 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Sogahata |
2 Tulio |
3 Moniwa |
4 Nasu |
5 Abe |
6 Konno |
7 Morisaki |
8 Ono |
9 Takamatsu |
10 Matsui |
11 Tanaka |
12 Kikuchi |
13 Komano |
14 Ishikawa |
15 Tokunaga |
16 Ōkubo |
17 Hirayama |
18 Kurokawa |
Valmentaja Yamamoto
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Narazaki |
2 Moniwa |
3 Komano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Takahara |
10 Nakamura |
11 Maki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Inamoto |
18 Ono |
19 Tsuboi |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2007
1 Kawaguchi |
2 Konno |
3 Komano |
5 Tsuboi |
6 Abe |
7 Endō |
8 Hanyū |
9 Yamagishi |
10 S. Nakamura |
11 Satō |
12 Maki |
13 Suzuki |
14 K. Nakamura |
15 Mizuno |
18 Narazaki |
19 Takahara |
20 Yano |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawashima |
24 Hashimoto |
28 Ōta |
29 Inoha |
Valmentaja Osim
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Narazaki |
2 Abe |
3 Komano |
4 Tanaka |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Matsui |
9 Okazaki |
10 S. Nakamura |
11 Tamada |
12 Yano |
13 Iwamasa |
14 K. Nakamura |
15 Konno |
16 Ōkubo |
17 Hasebe |
18 Honda |
19 Morimoto |
20 Inamoto |
21 Kawashima |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Okada
Konginkankaan vaakuna

Konginkankaan vaakuna (1960–1992)
Konginkankaan kunnanvaakuna on saanut aiheensa vaakunan vihreän palkin kuvaamasta kangasmaasta, jonka telatietä pitkin veneitä vedettiin kahden sisäveden väliä. Veneenvetotie oli käytössä 1700-luvulta aina 1900-luvun alkuun saakka.
Vaakunan heraldinen selitys on ”hopeakentässä vihreä hirsi, jossa kultainen vene”. Vaakunan suunnitteli Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 25. marraskuuta 1960. Konginkankaan liityttyä Äänekosken kaupunkiin vuonna 1993 vaakuna jäi kotiseutuvaakunaksi, ja Äänekosken kaupunginvaltuusto on sittemmin luovuttanut sen oikeudet Konginkankaan kyläyhdistys ry:lle vuonna 2009.
Konduktiivisuus

Konduktiivisuus (tunnus σ) on materiaalin sähkönjohtokykyä kuvaava suure. Konduktiivisuus on resistiivisyyden (tunnus ρ) käänteissuure, siten että σ=ρ-1. Konduktiivisuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö on 1/(Ω·m), tai vaihtoehtoisesti ilmaistuna S/m, siemensiä per metri. Konduktiivisuutta ei tule sekoittaa konduktanssiin, joka on resistanssin käänteissuure, ja joka kuvaa materiaalin ominaisuuden sijasta piirielementin ominaisuutta.
Konduktiivisuudelle käytetään toisinaan myös nimeä (sähkön)johtavuus. Samalla nimellä viitataan kuitenkin toisinaan myös konduktanssiin, joten termin tarkka merkitys tulee päätellä kontekstin mukaan. Myös nimiä ominaissähkönjohtavuus tai ominaiskonduktanssi on käytetty, mutta ne eivät ole standardien mukaisia.  Ominaiskonduktanssi ei ole ominaissuure siinä systemaattisessa mielessä, jota termiin nykyään sovelletaan, eli se ei kuvaa aineen ominaisuutta massayksikköä kohti.
Teollisuudessa usein käytetty konduktiivisuuden yksikkö on %I.A.C.S (International annealed copper standard). Kun standardi määritettiin, valittiin puhtaan kuparin johtavuuden arvoksi 100 %I.A.C.S. Valmistus- ja raffinointimenetelmien kehittymisen ansiosta parhaiden kuparilaatujen johtavuus on nykyään noin 102 %I.A.C.S.lähde?
Johtimien sähkönjohtavuutta heikentävät:
metallissa olevat seosaineet ja epäpuhtaudet
johtimen lämpötila (Metalleissa lämpötilan kasvattaminen pienentää sähkönjohtavuutta.)
metallin kylmämuokkausasteselvennä
Kirjallisuutta

Voipio, Erkki: Sähkö- ja magneettikentät.  (Moniste 381)  Espoo:  Otakustantamo, 1987.  ISBN 951-672-038-2
Kondylos

Kondylos (m.kreik. κόνδυλος) oli antiikin kreikkalainen pituusmitta, keskinivel. Se vastasi kahta daktylosta eli sormenleveyttä tai kahdeksasosaa pusta eli jalkaa. Attikalainen (ateenalainen) kondylos oli nykymitoissa noin 3,70 senttimetriä.
Muuntotaulukko

Muuntotaulukko, kun perusyksikkönä käytetään vanhaa attikalaista jalkaa (29,57 cm):
| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 kondylos = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × kondylos |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – daktylos | 2 daktylosta | 1⁄2 kondylosta |
| – palaistē | 1⁄2 palaistea | 2 kondylosta |
| – dikhas | 1⁄4 dikhasta | 4 kondylosta |
| – likhas | 1⁄5 likhasta | 5 kondylosta |
| – orthodōron | 2⁄11 orthodoronia | 11⁄2 kondylosta |
| – spithamē | 1⁄6 spithamea | 6 kondylosta |
| – pūs (jalka) | 1⁄8 pusta | 8 kondylosta |
Kansainväliset (SI)
| – senttimetri | 3,70 cm | 0,27 kondylosta |
Brittiläiset
| – tuuma | 1,46 in | 2,54 kondylosta |
Konkodugu

Kon Kodoo vuoden 1813 kartalla.
Konkodugu (myös Konkodougou) on historiallinen alue Malin lounaisosassa Kéniéban piirissä. Se muodosti 1800-luvun lopulle saakka samannimisen mandinkavaltion.
Alue on saanut nimensä Tambaouran harjanteesta. Konko tarkoittaa ’vuorta’ ja dugu ’maata’. Konkodugu on kuuluisa kultaesiintymistään. Sen asukkaat, djalonket ja mandinkat, harjoittivat perinteistä uskontoaan ja vastustivat islamin leviämistä vielä 1900-luvun alussa.
Malin hallitsijan Mansa Oulén sukulainen Siriman Keïta valloitti alueen djalonkeilta 1200-luvun puolivälissä. Hänen perustamansa valtio rajoittui pohjoisessa Bambukiin ja vastasi suunnilleen myöhempää Satadougoun, nykyistä Kéniéban piiriä. Naapuriensa Bambukin ja Gangaranin tavoin Konkodugu oli aluksi Malin vasalli ja myöhemmin itsenäinen. 1500-luvulla alue joutui Tekrurin hyökkäysten kohteeksi. Myöhemmin se kuului Kaartan ja Umar Tallin tukulorivaltakunnan vaikutuspiiriin ja toimi Samori Tourén ensimmäisten sotaretkien näyttämönä.
Konkodugun hallitsijat kuuluivat Sirimanin Keïta-sukun, joka oli jakautunut kahteen kilpailevaan haaraan. 1880-luvulla hallinnut Dabakoutou solmi ranskalaisten kanssa protektoraattisopimuksen ja hänen seuraajansa Diamadi oli Konkodugun viimeinen hallitsija. Valtiolla ei ollut pysyvää pääkaupunkia, vaan sen hallitsijat asuivat omissa kotikylissään. He kävivät sotia naapurien kanssa ja kantoivat veroa alamaisiltaan, suojateiltaan ja valloitetuilta kyliltä sekä kolapähkinöitä kuljettaneilta kauppakaravaaneilta.
Kōnin

Kōnin
Kōnin (jap. 光仁天皇, Kōnin-tennō, 709–781) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 49. keisari. Hän oli vallassa vuosina 770–781.
Kōninin henkilönimi oli Shirakabe. Hänen isänsä oli prinssi Shiki ja äitinsä prinsessa Tochi; hän oli prinssi Shikin kuudes poika ja siten keisari Tenji oli hänen isoisänsä. Keisarinna Shōtokun kuoleman jälkeen ministerit ja vähäarvoiset aateliset nostivat hänet valtaistuimelle, vaikka hän ei ollut vallanperimyksessä seuraava. Hänet nimitettiin kruununprinssiksi 62-vuotiaana vuoden 770 kahdeksannessa kuussa ja kruunattiin keisariksi muutamaa kuukautta myöhemmin. Samalla aikakausinimeksi vaihdettiin Hōki. Keisari Kōnin hallitsi Narasta käsin.
Kōnin keskittyi lähinnä sotilaallisiin ja taloudellisiin kysymyksiin. Hänen tärkeimpiin tavoitteisiinsa kuuluivat talonpoikaisväestön ahdingon lievittäminen ja pohjoisen alkuperäisväestön saaminen keisarin vallan alle. Toisin kuin Nara-kauden hallitsijat Genshō, Shōmu ja Kōken, jotka olivat kaikki keisari Tenmun jälkeläisiä, hänen ei tarvinnut harjoittaa voimakkaan buddhalaismyönteistä politiikkaa, sillä hän kuului kilpailevaan sukuhaaraan. Kōnin suhtautuikin sitä vastoin torjuvasti vaikutusvaltaansa kasvattaneeseen buddhalaiseen papistoon, ja hänen hallituskaudellaan annettiin munkkien toimintaa rajoittaneita asetuksia. Kun vuonna 780 Yakushi-jin ja Katsuragi-deran temppelien pagodit olivat tuhoutuneet salaman aiheuttamissa tulipaloissa, keisari lainasi ediktissään kiinalaista uskomusta, jonka mukaan luonnonkatastrofit olivat taivaan tuomioita. Hän kirjoitti, että papiston tulisi hävetä huonoa käytöstään ja että munkit olivat rikkoneet paitsi Buddhan myös maan lakia vastaan.
Kōninin hallinnon vasemmanpuolisina ministereinä (sadaijin) toimivat Fujiwara no Nagate ja hänen jälkeensä Fujiwara no Uona. Oikeanpuolisena ministerinä (udaijin) toimi Ōnakatomi Kiyomaro ja keskimmäisenä ministerinä (naidaijin) Fujiwara no Yoshitsugu. Neuvonantajana (sangi) toimi Fujiwara no Momokawa. Ensimmäistä keisarin syntymäpäivää juhlistanutta tenchō setsu -seremoniaa tiedetään vietetyn keisari Kōninin hallituskaudella vuonna 775.
Ikääntyvä keisari luopui valtaistuimestaan poikansa prinssi Yamaben hyväksi vuonna 781, ja Yamabesta tuli keisari Kanmu. Kōnin kuoli saman vuoden lopussa 73 vuoden ikäisenä. Hänen hautakumpunsa sijaitsee Naran kaupungin alueella ja on nimeltään Tahara no higashi no misasagi (jap. 田原東陵). Kōninilla oli viisi puolisoa ja seitsemän lasta.
Konkombat

Konkombakylä vanhassa postikortissa.
Konkombat ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan pohjoisosassa sekä Otijoen yläjuoksulla Togossa. Heitä on Ghanassa yli 200 000 ja Togossa noin 100 000.
Konkombat muodostivat 1600-luvulla oman valtion, joka säilyi 1900-luvun alkuun saakka. Vuosina 1745–1874 se maksoi veroa ašanteille. Siirtomaa-aikana konkombat kapinoivat saksalaisia ja ranskalaisia vastaan vuosina 1897–1898, 1923 ja 1935–1936. Vuonna 1981 he kahakoivat verisesti nanumbojen kanssa.
Kansan elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsästys, kalastus ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, hirssi, durra, riisi, maissi ja pavut. Perinteinen asumus on olkikattoinen pyöreä savitiilitalo. Miehet pitävät pitkiä lyhythihaisia paitoja ja naiset hameentapaisia lannevaatteita. Ruokavalio käsittää puuroja ja keittoja, kalaa, maitoa ja lihaa.
Perinteinen yhteiskunta perustuu kyläyhteisöihin, suurperheisiin, patrilineaarisiin sukuihin ja ikäryhmiin. Avioliitto on virilokaalinen ja polygynia yleistä. Perinteiseen uskontoon kuuluu esi-isien, maan ja veden palvontaa, noituutta ja usko korkeimpaan henkeen. Osa konkomboista on katolisia, protestantteja tai sunnimuslimeja.
Abakaviiri

| --- | --- |


Abakaviiri
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(1S,4R)-4-[2-amino-6-(syklopropyyliamino)purin-9-yyli]syklopent-2-en-1-yyli]metanoli
Tunnisteet
CAS-numero: 136470-78-5
ATC-koodi: J05AF06
PubChem CID: 441300
DrugBank: DB01048
Kemialliset tiedot
Kaava: C14H18N6O 
Moolimassa: 286,344
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: > 75 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: noin 1 tunti
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Abakaviiri (C14H18N6O) on puriinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä HIV-infektioiden hoitamisen ja ehkäisyyn. Abakaviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Abakaviiri muistuttaa rakenteeltaan guanosiinia. Yhdiste on HI-viruksen käänteiskopioijaentsyymin inhibiittori. Entsyymin toiminnan estyessä virus ei kykene lisääntymään ja HI-viruksen lisäksi se tehoaa myös ihmisen T-lymfotrooppiseen virukseen. Abakaviiri on aihiolääke, joka metaboloituu ihmiselimistössä aktiiviseksi karboviiriksi. Yhdistettä käytetään yhdistelmänä lamivudiinin, tenofoviirin, atsidotymidiinin tai dolutegraviirin kanssa.
Haittavaikutukset

Tyypillisiä abakaviirin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla vatsakipu, huonovointisuus, ripuli ja yliherkkyysoireet kuten ihottuma. Yliherkkyysoireet saattavat rajoittaa abakaviirin soveltuvuutta hoitoon ja jopa aiheuttaa hoidon keskeytymisen.
Kolossai

| Kolossai> Κολοσσαί |
| --- | --- |
 Kolossain arkeologista aluetta.
Sijainti
 Kolossai
Koordinaatit:  37°47′28″N, 29°15′33″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Honaz, Denizli
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Fryygia
Aiheesta muualla
  Kolossai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolossai (m.kreik. Κολοσσαί, lat. Colossae) oli antiikin aikainen kaupunki Fryygiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Denizlin maakunnan Honazia.
Maantiede

Kolossain kaupunki sijaitsi Fryygiassa Lykos-joen (nyk. Çürüksu Çayı), erään Maiandroksen (nyk. Büyük Menderes) sivujoen varrella. Fryygian tärkeimmistä kaupungeista Laodikeia sijaitsi Kolossain lähellä siitä länsiluoteeseen samoin Lykos-joen varrella, ja Apameia koilliseen. Kolossain arkeologinen alue sijaitsee noin neljä kilometriä pohjoiseen nykyisestä Honazin kaupungista.
Herodotos kertoo, että Lykos-joki katosi Kolonain kohdalla maan halkeamaan, ja ilmestyi uudelleen näkyviin viiden stadioninmitan päässä ja laski sitten Maiandrokseen. Plinius vanhempi mainitsee, että paikan vesillä oli sellainen ominaisuus, että ne muuttivat veteen heitetyt tiilet kuin kiviksi. Tämä selittyy sillä, että vesi oli hyvin kalkkipitoista, mikä pinnoitti tiilet.
Historia

Kolossain paikka on ollut asuttu viimeistään pronssikaudella 1000-luvulla eaa. Oletetaan, että paikka on sama, johon viitataan heettiläisissä lähteissä nimellä Huwalušija (Hu-u-wa-al-lu-ši-ja, Hu-u-wa-lu-ša). Antiikin aikainen Kolossain kaupunki oli olemassa ainakin klassiselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Varhaisin maininta kaupungista nimellä Kolossai on Herodotoksella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Kolossēnos (Κολοσσηνός) ja Kolossaeus (Κολοσσαεύς).
Kserkses saapui joukkoineen Kolossaihin Anauasta vuonna 481 eaa. matkallaan Sardeehen. Vuonna 401 eaa. Kolossain kautta kulki joukkoineen myös Kyyros nuorempi, joka oli matkalla Sardeesta kohti Eufratia. Noihin aikoihin Kolossai on ollut vielä suhteellisen merkittävä ja kookas, mutta se taantui varhaiselle roomalaiselle kaudelle tultaessa.
Strabonin aikana ajanlaskun alun tienoilla Kolossai kuului Asian provinssin conventukseen, jonka keskus oli Laodikeia, ja johon kuului myös yli kaksikymmentä muuta kaupunkia. Maiandroksen yläjuoksun laakso oli lampaankasvatusaluetta, ja Kolossai oli Laodikeian tavoin kuuluisa villastaan. Kaupunkilaiset saivat tuottoja sen värjäystaidon ansiosta. Kolossai kärsi suuria tuhoja maanjäristyksessä vuonna 60 jaa., jonka jälkeen sitä kunnostettiin keisarillisella tuella. Kaupunki nousi jälleen merkittäväksi toiselle vuosisadalle tultaessa ja löi tuolloin sekä vielä ainakin 200-luvulla jaa. omaa rahaa.
Kolossaissa oli varhaiskristillinen seurakunta jo ensimmäisellä vuosisadalla, ja apostoli Paavali osoitti sen seurakunnalle yhden kirjeistään, Kirjeen kolossalaisille. Kirjeestä ei käy ilmi, että hän olisi itse käynyt kaupungissa, ja päin vastoin kirjeessä olevien ilmausten on katsottu nimen omaan osoittavan, ettei hän ollut käynyt siellä. Asiaa ei kuitenkaan voida tietää täysin varmasti, sillä Paavali kulki koko Galatian ja Fryygian poikki. Raamatunsuomennoksissa kaupungin nimi on muodossa Kolossa.
Kolossain nimi mainitaan vielä Nikaian toisen kirkolliskokouksen asiakirjoissa vuonna 787. Kaupunki kärsi tuhoja arabien hyökkäyksissä 600–700-luvuilla. Bysanttilaisella keskiajalla Kolossain lähelle syntyi kaupunki nimeltä Khonai (Χῶναι, Khōnai, tai Χοναί), ja Kolossai lakkasi olemasta. Khonaista oli kotoisin muun muassa historioitsija Niketas Khoniates. Nykyinen Honaz on perinyt nimensä Khonaista. Nykyisin Kolossai on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Colossae (Colossensis).
Kolossain paikan arkeologiset tutkimukset alkoivat 1800-luvulla. Varsinaisia kaivauksia on suoritettu kuitenkin vain vähän. Niihin lukeutuvat lähinnä Denizlin museon suorittamat kaivaukset vuonna 1997, joissa tutkittiin pääasiassa kaupungin nekropoliita eli hautausmaita. Uudempia arkeologisia tutkimuksia on suoritettu noin vuodesta 2020 lähtien.
Rakennukset ja löydökset

Kolossain paikalta on löydetty rakennusten perustuksia, suuria kivilohkareita sekä pylväiden ja entablementtien osia. Myös kaupungin teatterin paikka on ollut tunnistettavissa kukkulan rinteessä ainakin vielä 1800-luvulla. Löydösten perusteella kaupunkia on ollut Lykos-joen kummallakin rannalla.
Kolossaissa arvellaan olleen kultit ja näin oletettavasti myös pyhäköt Apollonille sekä Artemiille, jonka kuva esiintyy kaupungin lyömissä rahoissa. Kaupungin hautausmaita on löydetty sen pohjoispuolelta. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa ja rahoja. 300-luvulla kaupungissa tiedetään olleen Pyhälle Mikaelille omistettu kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolossai Wikimedia Commonsissa
Kolossain arkeologista aluetta.
Kolossain raunioita.
Kolossain roomalaisella kaudella n. 138–192 jaa. lyömä raha. Kuvituksessa Artemiin pää sekä kauris ja teksti KOΛOCCHNΩN, Kolossēnōn, ”kolossailaisten (polis)”.
Arkkienkeli Mikaelin Kolossaissa (Khonaissa) tekemä ihme. Ikoni vuodelta 985.
Konneveden vaakuna

Konneveden vaakuna
Konneveden vaakuna on Konneveden kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa metsätalouteen.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeiset tukkisakset.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Konneveden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksissaan 23. huhtikuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. elokuuta samana vuonna.
Konnakalat

| Konnakalat |
| --- | --- |
 Lahtikonnakala (Opsanus beta)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Konnakalat  Batrachoidiformes  Berg, 1937
Heimo::  Konnakalat Batrachoididae  Jordan, 1896
Katso myös
   Konnakalat Wikispeciesissä   Konnakalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konnakalat (Batrachoidiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko, johon kuuluu vain yksi heimo, konnakalat (Batrachoididae). Siihen kuuluu 83 lajia, jotka jaetaan 23 sukuun. Useimmat niistä elävät meressä, jotkin murtovedessä ja yksi alaheimo Etelä-Amerikan makeissa vesissä.
Konnakalojen eväruodot ovat onttoja, ja niissä on myrkkyä, joka on tarkoitettu suojaamaan kaloja saalistajilta. Jos konnakalan päälle astuu, selkäruoto voi pistää haavan jalkaan ja myrkky aiheuttaa vammoja.
Konnakalat muistuttavat ulkonäöltään sammakkoeläimiä, ja ne ääntelevät uimarakkonsa avulla. Joitakin lajeja, kuten  jokikonnakalaa (Thalassophryne amazonica), pidetään myös akvaariokaloina.
Konniveden alue

Konniveden alue (vesistöaluetunnus 14.13) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 242,63 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 24 %. Vesistön alueen alarajana on Vuolenkosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 27 963,08 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,86 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Pyhäjärven alueeseen (14.12).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan kuuluvat vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
Konniveden lähialue (14.131)
Pato-ojan valuma-alue (14.134)
Tamppilammen valuma-alue (14.132)
Kotajärven valuma-alue (14.133)
Kondroitiinisulfaatti

Kondroitiinisulfaatin rakenteen toistuva yksikkö
Kondroitiinisulfaatti on yksi glykosaminoglykaaneista. Kondroitiinisulfaatin sokerirunko koostuu glukuronihaposta ja N-asetyyligalaktosamiinista. Kondroitiinisulfaatti on tärkeä osa nivelkudosta, minkä vuoksi sitä käytetään useissa nivelrikon hoitoon käytettävissä valmisteissa. Kondroitiinisulfaatti on yleisin glykosaminoglykaaneista.