stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Betar Illit
Historia

Nimensä Betar Illit sai Vanhan testamentin Beterin mukaan, jonka nimi säilyi sittemmin vanhan Beterin raunioiden viereisessä palestiinalaisessa Battirin kylän nimessä. Betar Illit on perustettu vuonna 1985.  Ennen 1990-lukua siirtokunta koostui vain muutamista väliaikaisista asumuksista. Sittemmin siirtokunta on ollut kuitenkin yksi nopeimmin kasvavista Länsirannan siirtokunnista.
Israelin siirtokuntia on väitetty laittomiksi, koska Geneven neljännen sopimuksen 49. artiklan 6. pykälän mukaan "valtaajavalta ei saa valtaamalleen alueelle karkottaa tai siirtää osaa omasta siviiliväestöstään." Israel kiistää väitteen, koska se ei ole tehnyt sopimuksen mainitsemia karkotuksia tai siirtoja.
Väestö

Betar Illit in asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 56 746. Siirtokunnan asukkaat ovat pääasiassa ortodoksijuutalaisia.
Gace Brulé

Gace Brulé (n. 1159 – 1213 tai myöhemmin) oli ranskalainen truveeri. Hän oleskeli Bretagnessa kreivi Geoffreyn hovissa sekä Marie de Francen Brien ja Champagnen kreivittären hovissa. Brule oli kotoisin Champagnesta, josta hänet karkotettiin vuonna 1212. Brulén tämänjälkeisestä elämästä ei ole säilynyt enempää tietoa. Hänen arvellaan kuolleen vuosien 1213 ja 1225 välissä. Brulé osallistui neljänteen ristiretkeen vuosina 1202–1204. Brulélta on säilynyt 69 runoa, joista suurimpaan osaan myös musiikki. Brulén säveltämää laulua Ire d'amors qui en mon cuer repere luultiin pitkään Thibaut IV:n säveltämäksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gace Brulé Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain varapresidentti

| Yhdysvaltain varapresidentti |
| --- | --- |
 Vice President of the United States
 Varapresidentin sinetti
 
 Nykyinen J. D. Vance 20. tammikuuta 2025 lähtien
Virka-asunto:  Number One Observatory Circle
Kauden pituus:  4 vuotta
Perustettu:  4. maaliskuuta 1789
Ensimmäinen:  John Adams
Palkka:  235 100 $ vuodessa (2024)
Kotisivut:  Vice President
Varapresidentin käyttämä lippu
Yhdysvaltain varapresidentti (engl. Vice President of the United States) on toiseksi korkein virka Yhdysvaltain liittovaltiotason hallinnossa (korkein on Yhdysvaltain presidentti). Varapresidentistä tulee presidentti toimessa olleen presidentin kuollessa, erotessa tai joutuessa erotetuksi. Yhteensä yhdeksän varapresidenttiä on noussut presidentiksi. Kahdeksan on noussut toimeen presidentin kuoltua ja yksi eroamisen vuoksi.
Varamiehen roolin lisäksi varapresidentin ainoat perustuslailliset velvollisuudet ovat toimia senaatin puheenjohtajana (engl. President of the Senate) Yhdysvaltain kongressissa sekä johtaa presidentinvaalien valitsijamiesäänten laskentaa varten kokoontuvaa senaatin ja edustajainhuoneen yhteisistuntoa.
Pätevyys toimeen

Varapresidentin tulee täyttää samat Yhdysvaltain perustuslain vaatimat ehdot kuin presidentinkin. Henkilön tulee olla syntyperäinen Yhdysvaltain kansalainen, ainakin 35-vuotias ja olla asunut Yhdysvalloissa vähintään 14 vuotta.
Vastavalittu varapresidentti astuu toimeensa juuri ennen vastavalittua presidenttiä. Toisin kuin presidentin vala, varapresidentin valaa ei ole tarkoin määritelty perustuslaissa. Valasta on käytetty useita versioita vuoden 1789 jälkeen ja nykyisin käytössä olevaa valaa käytetään myös edustajainhuoneeseen valittujen henkilöiden sekä senaattorien astuessa toimeensa kuin myös valtionhallinnon virkamiesten virkaanastujaisissa:
"I do solemnly swear (or affirm) that I will support and defend the Constitution of the United States against all enemies, foreign and domestic; that I will bear true faith and allegiance to the same; that I take this obligation freely, without any mental reservation or purpose of evasion; and that I will well and faithfully discharge the duties of the office on which I am about to enter: So help me God."
Etuudet

Vuonna 2024 varapresidentin vuosipalkka oli 235 100 dollaria. Hänen virka-asuntonaan toimii Number One Observatory Circle.
Presidentin tavoin myös varapresidentti, ja tämän perhe, on Yhdysvaltain salaisen palveluksen suojeluksessa. Myös varapresidentiksi valittu henkilö saa salaisen palvelun suojelun lain mukaan.
Elossa olevat entiset varapresidentit

Dan Quayle
(George H. W. Bush)
Al Gore
(Bill Clinton)
Dick Cheney
(George W. Bush)
Joe Biden
(Barack Obama)
Mike Pence
(Donald Trump)
Kamala Harris
(Joe Biden)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain varapresidentti Wikimedia Commonsissa
Matola

| Matola |
| --- | --- |
 Matola
 Koordinaatit: 25°58′S, 32°28′E 
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Maputo
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Matola on kaupunki eteläisessä Mosambikissa. Se sijaitsee  Maputon provinssissa hieman pääkaupunki Maputosta etelään. Vuonna 2007 Matolassa oli noin 675 000 asukasta. Se on Mosambikin toiseksi suurin kaupunki.
Banská Bystrica

| Banská Bystrica |
| --- | --- |
 Banská Bystrican keskusaukio
 lippu:  vaakuna
 Sijainti Slovakiassa
Valtio:   Slovakia
Alue (kraj):  Banská Bystrican alue
Piiri:  Banská Bystrica
Varhaisin maininta:  1255
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ivan Saktor
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  103,37 km²
Korkeus:  362 m
Väkiluku (2009):  79 197
 – Väestötiheys:  775 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  97401
Suuntanumero(t):  +421-48
 
 www.banskabystrica.sk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Banská Bystrica (unk. Besztercebánya, lat. Neosolium, saks. Neusohl) on Slovakian kuudenneksi suurin kaupunki (79 197 asukasta vuoden 2009 alussa). Se sijaitsee maan keskiosassa Hron-joen laaksossa, Banská Bystrican alueella ja on sen pääkaupunki ja samalla alueen suurin kaupunki.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan asukkaista 83,82 % oli slovakkeja ja tšekkejä 0,84 %, unkarilaisten osuus oli 0,37 %. Uskonnoltaan 38,36 % ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 10,89 % luterilaisia. 29,30 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Tätä entistä keskiaikaista kaivoskaupunkia ympäröivät vuoret (Tatra-vuoriston jatke) joten se on suosittu talviurheilukohde, joka kutsuu turisteja maan pääkaupungista Bratislavasta myös kesäisin.
Kaupunki on perustettu runsaiden kuparivarojen takia. Esihistoriallisia kaivostyökaluja on löydetty ajalta jopa 2000 vuotta eaa. 
Kaupungissa on yliopisto (Univerzita Mateja Bela, 15 000 opiskelijaa) ja sotahistoriallinen museo.
Aiheesta muualla

Banská Bystrican kaupunki
Laaja tietokanta kaupungista
Satelliittikuva Banská Bystricasta
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Näkymä vanhaan kaupunkiin Urpinin mäeltä.
Slovakian kansannousun muistomerkki.
Eurocorps

Eurocorpsin tunnus
Eurocorps on Ranskan ja Saksan huippukokouksessa vuonna 1992 sovittu eurooppalainen armeijakunta, joka alkuna on 1989 perustettu Ranskalais-saksalainen prikaati. Eurocorpsiin on liittynyt myös Belgia (1993), Espanja (1994) ja Luxemburg (1996). Se aloitti toimintansa Pegasus 95 -sotaharjoituksen päätteeksi 1995. Armeijakunnan vahvuus on tällä hetkellä noin 60 000 sotilasta.
Vuonna 2001 Eurocorps muutettiin Euroopan unionin ja Pohjois-Atlantin sopimusjärjestön (Nato) alaisuudessa toimivaksi nopean toiminnan iskuryhmäksi. Se voi toimia myös Naton 5. artiklan aktivoituessa. Eurocorpsia käytetään humanitaarisissa interventioissa, kuten väestön evakuoimiseen sekä rauhanturvaamiseen kriisialueella Yhdistyneiden Kansakuntien tai Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön alaisuudessa.
Eurocorpsin esikunnassa Strasbourgissa on edustus myös Italiasta, Kreikasta, Puolasta, Romaniasta ja Turkista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eurocorps – monikansallista sotilaallista yhteistyötä Euroopan unioni
Eurocorps (englanniksi)
Kauko Räsänen

| Kauko Räsänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. helmikuuta 1926 Suistamo
Kuollut: 10. syyskuuta 2015 (89 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  kuvanveistäjä
Kauko Kalervo Räsänen (23. helmikuuta 1926 Suistamo – 10. syyskuuta 2015 Espoo) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Elämä

Laatokan Karjalan Suistamossa Loimolan kylässä syntynyt Räsänen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1946–1950. Hänet tunnetaan mitaleista ja suurikokoisista, toisinaan reliefimuotoisista veistoksista. Räsäsen tunnetuimpia töitä ovat Enkeli (1960) Lappeenrannassa, Espoon valtuustotalon ovet ja reliefit, Veikkauksen 50-vuotismonumentti Kautta aikain (1990) sekä Äiti-Karjala, Karjalaan jääneiden sankarivainajien monumentti (1993). — Enkeli oli alun perin toimittaja Kalevi Löfgrenin hautamuistomerkki, mutta teos poistettiin Ristikankaan hautausmaalta ”sopimattomana” ja siirrettiin sittemmin Lauritsalan keskuspuistoon.
Räsänen osallistui Ars 61-näyttelyyn teoksillaan Palava pensas ja Kuparikonstruktio.
Räsäselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1963. Vuosina 1979–1984 Räsänen toimi taiteilijaprofessorina. Räsäsen ateljeesta Espoon Soukassa on kasvanut viiden ateljeen ryväs, josta vuokrataan tiloja nuorille taiteilijoille.
Räsänen oli kahdesti naimisissa ja kasvatti kymmenen lasta. Ensimmäinen puoliso taidemaalari Anna Räsänen (o.s. Alanko) kuoli vuonna 1969. Toisesta puolisostaan, kampaaja Kaija Räsäsestä (o.s. Hämäläinen), hän erosi vuonna 2000. Räsäselle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1986. Hän kuoli 89-vuotiaana syyskuussa 2015.
Kuvia julkisista teoksista

Ruokolahden aikaisempien kirkkojen muistomerkki, 1952, Ruokolahti.
Ruokolahden aikaisempien kirkkojen muistomerkin laatta, 1952, Ruokolahti.
Rauha sankareille, Koijärven sankarimuistomerkki, 1953, Forssa.
Merestä noussut, 1953, Helsinki.
Jääkärien muistomerkki, 1958, Kortesjärvi, Kauhava.
Enkeli, 1960, Lappeenranta.
Kuparikonstruktio, 1961, Lahti.
Majuri CC Rosenbröijerin muistopatsas, 1962, Jyväskylä.
Orfeus, 1965, Vantaa.
Aapelus, 1967, Oulu.
Hanasaaren kulttuurikeskuksen pronssiovet, 1975, Espoo.
Tuuleen veistetty, 1980, Kerava.
Sukkula, 1981, Espoo.
Trio, 1985, Heinola.
Salomen tanssi, 1986, Kerava.
Puhuri, 1987, Turku.
Oopperalaulaja Veikko Tyrväisen patsas, 1988, Pieksämäki.
Marjatta, 1991, Muurame.
Marjatta, 1991, Muurame.
Lintutyttö, 1993, Espoo.
Äiti-Karjala, 1993, Lappeenranta.
Kruunattu, 1994, Espoo.
Akrobaatin aamupäivä, 1995, Espoo.
Kirjallisuutta

Hackl, Josef – Klose, Dietrich O. A.: Kauko Räsänen: Neue Wege in der Medaillenkunst.  München:  Staatliche Münzsammlung, 2011.  ISBN 978-3-922840-27-5
Aiheesta muualla

Kauko Räsäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Räsänen, Kauko hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Corinne Suter

| Corinne Suter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1994 (ikä 30)
Uran tiedot
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2011–
Voitot:  5
Palkintokorokkeella:  26
 Tietolaatikko päivitetty 25. tammikuuta 2026 
Aiheesta muualla
www.corinnesuter.ch
| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Cortina d'Ampezzo 2021 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | Åre 2019 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | Cortina d’Ampezzo 2021 | supersuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Åre 2019 | supersuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Courchevel / Méribel 2023 | syöksylasku |  |
Corinne Suter (s. 28. syyskuuta 1994) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän on syöksylaskun olympiavoittaja ja maailmanmestari sekä syöksylaskun ja supersuurpujottelun maailmancupin voittaja.
Arvokilpailut

Nuorten MM-kilpailuissa 2012 Suter saavutti pronssia alppiyhdistetyssä ja vuoden 2013 kilpailuissa hopeaa supersuurpujottelussa. Vuonna 2014 hän voitti kultaa sekä syöksylaskussa että supersuurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui supersuurpujottelussa 12:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa kuudes. Åren MM-kilpailuissa 2019 Suter saavutti syöksylaskun hopeaa ja supersuurpujottelun pronssia. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sai syöksylaskussa kultaa ja supersuurpujottelussa hopeaa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti syöksylaskussa kultaa ja sijoittui supersuurpujottelussa 13:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Suter saavutti syöksylaskussa pronssia ja sijoittui supersuurpujottelussa 20:nneksi. Saalbach-Hinterglemmin MM-kilpailuissa 2025 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja supersuurpujottelussa neljästoista.
Maailmancup

Alppihiihdon maailmancupissa Suter kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2011. Maaliin asti hän pääsi ensimmäisen kerran helmikuussa 2012 Sotšin syöksylaskussa sijoittuen 38:nneksi. Maailmancupin pisteillä Suter pääsi ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2014 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lake Louisen toisessa syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan kuudes.
Ensimmäisen palkintosijansa Suter saavutti oltuaan kolmas Crans-Montanan syöksylaskussa helmikuussa 2019. Hän oli samalla kaudella kolmas myös Soldeun syöksylaskussa. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Lake Louisen syöksylaskussa toiseksi ja supersuurpujottelussa kolmanneksi. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Altenmarktin syöksylaskussa 11. tammikuuta 2020. Hän voitti samalla kaudella Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelun. Lisäksi hän oli toinen molemmissa Crans-Montanan syöksylaskuissa. La Thulen supersuurpujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti sekä syöksylaskun että supersuurpujottelun maailmancupit. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs.
Kaudella 2020–2021 Suter saavutti Val-d'Isèren syöksylaskuissa voiton ja kakkossijan. Samassa paikassa käydyssä supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. St. Antonin supersuurpujottelussa hän oli kolmas. Val di Fassan syöksylaskuissa hän sijoittui kolmanneksi ja toiseksi sekä supersuurpujottelussa kolmanneksi. Syöksylaskucupissa hän oli toinen ja supersuurpujottelucupissa kolmas sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksas. Kaudella 2021-2022 Suter sijoittui Lake Louisen toisessa syöksylaskussa kolmanneksi. Altenmarkt-Zauchenseen supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskun. Hän sijoittui syöksylaskucupissa toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi. Kaudella 2022-2023 hän voitti Lake Louisen supersuurpujottelun, sijoittui ensimmäisessä syöksylaskussa toiseksi ja jälkimmäisessä kolmanneksi. Sankt Moritzin ensimmäisessä syöksylaskussa hän sijoittui kolmanneksi. Kvitfjellin syöksylaskussa hän sijoittui kolmanneksi Hän oli syöksylaskucupissa kolmas. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui kolmanneksi Cortina d' Ampezzon supersuurpujottelussa. Hän sijoittui kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa,
Maailmancup > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 11. tammikuuta 2020 |  Altenmarkt-Zauchensee | Syöksylasku |
| 9. helmikuuta 2020 |  Garmisch-Partenkirchen | Supersuurpujottelu |
| 18. joulukuuta 2020 |  Val d’Isère | Syöksylasku |
| 29. tammikuuta 2022 |  Garmisch-Partenkirchen | Syöksylasku |
| 4. joulukuuta 2022 |  Lake Louise | Supersuurpujottelu |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Corinne Suterin kotisivut (saksaksi)
Koersiivisuus

Koersiivisuus HC magnetisaatiokäyrässä
Erityyppisten teräslaatujen hystereesikäyriä. BR on materiaalin remanenssi (jäännösmagnetismi) ja HC sen koersiivisuus. Mitä suurempi alue käyrän sisään jää, sitä suurempi on koersiivisuus. Aineen magnetoituminen riippuu ulkoisesta magneettikentästä ja sen muuttumisesta tavalla, joka vastaa käyrän kiertämistä vastapäivään.
Koersiivisuus on suoraan verrannollinen hystereesisilmukan vaakasuoran poikkileikkauksen pituuteen
Koersiivisuus (koersiviteetti eli koersitiivivoima; tunnus HC) on suure, joka mittaa ferromagneettisen aineen kykyä säilyttää magneettisuutensa sen jälkeen, kun se ulkoinen magneettikenttä on poistettu. Sille analoginen suure on sähköinen koersiivisuus, joka on ferrosähköisen aineen kyky pysyä poolisena sen jälkeen, kun ulkoinen sähkökenttä on poistettu.
Ferromagneettisen aineen koersiivisuus on sen vastakkaissuuntaisen magneettikentän voimakkuus, joka tarvitaan pienentämään aineen magnetoituma nollaan sen jälkeen, kun kappaleen magnetoituminen on saavuttanut kyllästysarvonsa. Toisin sanoen koersiivisuus mittaa sitä, kuinka voimakkaasti ferromagneettinen aine vastustaa demagnetoitumista.  Koersiivisuuden SI-yksikkö on ampeeri metriä kohti (1 A/m), siis sama kuin magneettikentän voimakkuuden, mutta sen ohella käytetään edelleen myös cgs-järjestelmän mukaista yksikköä oersted. Yksi oersted on 1000/(4π) A/m eli noin 79,577 A/m. Aineen koersiivisuus voidaan mitata B-H-analysaattorilla tai magnetometrilla.
Ferromagneettisia aineita, joilla on suuri koersiivisuus, sanotaan magneettisesti koviksi, ja niistä voidaan valmistaa kestomagneetteja. Aineita, joilla on alhainen koersiivisuus, sanotaan magneettisesti pehmeiksi. Niistä voidaan tehdä sähkömagneetteja, joita käytetään esimerkiksi muuntajissa, sähkömoottoreissa ja kaiuttimissa.
Kokeellinen määritys

| Aine | Koersiivisuus> Oe | Koersiivisuus> kA/m |
| --- | --- | --- |
| Supermalloy (16 % Fe, 79 % Ni, 5 % Mo) | 0,002 | 0,00016 |
| Permalloy (20 % Fe, 80 % Ni) | 0,05 | 0,0040 |
| puhdas rauta | 0,05 | 0,0040 |
| piirauta (4,25 % Si) | 0,4 | 0,032 |
| kankirauta (1896) | 2 | 0,159 |
| puhdas nikkeli (99 %) | 0,7 | 0,056 |
| puhdas koboltti (99 %) | 10 | 5,57 |
| Alnico 8 % Al, 4 % Ni, 24 % Co, 3 % Cu, 61 % Fe | 550 | 43,77 |
| Cr-Co-Pt-seos | 1700 | 135 |
| Neodyymimagneetti Nd2Fe14B | 12000 | 955 |
| Samarium-kobolttimagneetti 2 samarium: 17 rauta: 3 typpi (10 K | < 500–35,000  | 40–2,785 |
| Samarium-kobolttimagneetti | 40 000 |  |
Tyypillisesti magneettisen materiaalin koersiivisuus määritetään mittaamalla magnetometrilla sen magneettinen hystereesisilmukka, jota sanotaan myös magnetisaatiokäyräksi.  Kentän arvo, jonka kohdalla saatu käyrä leikkaa x-akselin, kon koersiivisuus. Jos näytteessä on mukana antiferromagneetti, voimistuvassa ja heikkenevässä kentässä mitatut koersiivisuudet saattavat poiketa toisistaan exchange bias -ilmiön vuoksi.
Materiaalin koersiivisuus riippuu sen aikavälin pituudesta, jonka kuluessa magnetisaatiokäyrä mitataan. Jos kappale asetetaan vastakkaissuuntaiseen magneettikenttään, joka on sen koersiivisuutta pienempi, sen magnetoituma pienenee aikaa myöten nollaan. Yleensä materiaalin koersiivisuus kasvaa magneettikentässä, joka vaihtaa suuntaansa suurella taajuudella. Tämä seikka rajoittaa tiedonsiirtonopeutta käytettäessä magneettisia tallennusvälineitä.
Merkitys

Kuten kaikissa prosesseissa, joihin liittyy hystereesi, magnetisaatiokäyrän sisään jäävän alueen pinta-ala kuvaa työtä, jonka ulkoinen kenttä tekee muuttaessaan materiaalin magnetoitumista, ja siihen kuluva energia muuttuu lämmöksi. Esimerkiksi magnetostriktiossa syntyy tällä tavoin lämpöhäviöitä.  Kun koersiivisuus on magneettisen hystereesin mitta, se kuvaa myös sitä, minkä verran magneettisesti pehmeissä materiaaleissa niiden tavallisimmissa sovelluksissa esiintyy lämpöhäviöitä.
Materiaalin magneettisen kovuuden mittana voidaan käyttää joko koersiivisuutta tai hystereesikäyrän neliömäisyyttä eli jäännösmagnetismin ja kyllästysmagnetoituman suhdetta, joskin tavallismin mittana käytetään energiatuloa eli kyllästysmagnetoituman ja koersiivisuuden tuloa. 1980-luvulla tulivat käyttöön harvinaisia maametalleja sisältävät magneetit, joilla on suuri energiatulo mutta joiden heikkona puolena on niiden alhainen Curie-piste eli lämpötila, jonka yläpuolella ne menettävät ferromagneettisuutensa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Coercivity
Käännös suomeksi
Mirjam Puchner

| Mirjam Puchner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1992 (ikä 32)
Uran tiedot
Seura:  WSV St. Johann
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2013–
Voitot:  2
Palkintokorokkeella:  8
 Tietolaatikko päivitetty 8. helmikuuta 2025 
Aiheesta muualla
www.mirjam-puchner.at/intro
| Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2022 | supersuurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saalbach 2025 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Saalbach 2025 | joukkuekilpailu |  |
Mirjam Puchner Itävallan nuorten mestaruuskilpailuissa 2008.
Mirjam Puchner (s. 18. toukokuuta 1992) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa salzburgilaista WSV St. Johann -seuraa. Hän on supersuurpujottelun olympiamitalisti. Maailmancupissa hän on voittanut kaksi syöksylaskun osakilpailua.
Ura

Puchner saavutti suurpujottelun kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Szczyrkissa vuonna 2009. Alppihiihdon maailmancupissa Puchner kilpaili ensimmäisen kerran St. Antonin syöksylaskussa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2013 oltuaan 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti voitettuaan Sankt Moritzin syöksylaskun maaliskuussa 2016. Hän voitti Soldeun syöksylaskun maaliskuussa 2019. Joulukuussa 2021 hän sijoittui kolmanneksi Lake Louisen ensimmäisessä syöksylaskussa ja ainoassa supersuurpujottelussa. Hän oli kolmas myös Val d’Isèren syöksylaskussa. Kausien 2021–2022 ja 2022–2023 syöksylaskucupeissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa ja jälkimmäisessä supersuurpujottelussa kolmanneksi. Hän sijoittui Kvitfjellin ensimmäisessä supersuurpujottelussa kolmanneksi.
Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa ja sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli syöksylaskussa neljäs. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa syöksylaskussa ja pronssia joukkuekilpailussa sekä sijoittui joukkuealppiyhdistetyssä viidenneksi.
Ura > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 16. maaliskuuta 2016 |  St. Moritz | Syöksylasku |
| 13. maaliskuuta 2019 |  Soldeu | Syöksylasku |
Muuta

Mirjam Puchnerin veli Joachim Puchner kilpaili vuoteen 2017 saakka alppihiihdon maailmancupissa, jossa hän ylsi kolme kertaa palkintosijoille, ja on sittemmin toiminut alppihiihdossa kameralaskijana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mirjam Puchnerin kotisivut
Lampungin kieli

| Lampung> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Indonesia
Puhujia:  1 500 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet
ISO 639-3:  ljp
 Ohje 
Lampung on austronesialaisten kielten malaijilais-polynesialaiseen ryhmään kuuluva kieli. Sitä puhuu äidinkielenään osa Lampungin provinssin asukkaista, Sumatran saarella Indonesiassa.
Suurin osa kieltä äidinkielenään puhuvista osaa puhua myös indonesiaa.