stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjallisuusvuosi 1924
Julkaisuja

Marc Bloch – Les rois thaumaturges
Edgar Rice Burroughs – Tarzan and the Ant Men (suom. Tarzan ja pikkuväki, 1925)
Lordi Dunsany –  The King of elfland's Daughret (suom. Haltiamaan kuninkaantytär, 2007)
Hermann Hesse – Kylpylävieraana Badenissa
Maria Jotuni – Tohvelisankarin rouva
Arvi Järventaus – Tunturin tuolta puolen
Arvi Järventaus – Paimentytöt
Yrjö Karilas – Pikku jättiläinen
Ilmari Kianto – Iloista kyytiä rajakomendantin autossa
Ilmari Kianto – Ryysyrannan Jooseppi
V. A. Koskenniemi – Uusia runoja
Eino Leino – Helkavirsiä 1–2
Eino Leino – Shemeikan murhe
Thomas Mann – Der Zauberberg ( suom. Taikavuori, 1957)
Herman Melville – Billy Budd, Sailor (An Inside Narrative) (postuumi, vuonna 1888 kirjoitettu pienoisromaani, suom. Billy Budd : matruusi, 2015)
Olli – Vahingosta vihastuu
Frans Emil Sillanpää – Omistani ja omilleni
Frans Emil Sillanpää – Maan tasalta
Anni Swan – Ulla ja Mark
Margaret Talmadge – The Talmadge Sisters
Lauri Viljanen – Auringon purjeet (esikoisrunokokoelma)
Aron Zalkind – Vallankumouksellisen proletariaatin kaksitoista seksuaalista käskyä]]
Palkintoja

Władysław Reymont
Margaret Wilson
Kirjallisuusvuosi 1929

Kirjallisuusvuosi 1929 käsittelee vuoden 1929 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Sarjakuvapiirtäjä Hergén luomat Tintin seikkailut alkoivat ilmestyä belgialaisessa sanomalehdessä.
Kirjailija Ronald Knox määritteli klassisen salapoliisiromaanin kymmenen sääntöä. Niihin kuuluvat muun muassa, että rikoksentekijän on oltava joku, joka mainitaan tarinan alussa; enintään yksi salainen huone tai salainen käytävä on sallittu; rikoksentekijä ei saa itse olla etsivä; etsivä ei saa havaita mitään vihjettä paljastamatta sitä lukijalle; juoneen ei saa kuulua kaksosia lukijoiden hämäämiseksi.
Tieteiskirjailija Hugo Gernsback käytti ensimmäisenä termiä science fiction (aluksi muodossa scientifiction).
Sveitsin Davosissa pidettiin filosofikonferenssi, jossa käytiin ”vuosisadan väittely”  kantilaisuuden tulkinnasta Martin Heideggerin ja Ernst Cassirerin välillä.
Unkarilainen Edmund Uher kehitti ensimmäisen valolatomakoneen nimeltä Uhertype. Siinä käytettävät kirjasimet suunnitteli typografi Jan Tschichold. Metalliladontalaitteita valmistavat yritykset kuitenkin ostivat laitteen patentit itselleen estääkseen uuden menetelmän leviämisen.
Julkaisuja

Anthony Berkeley Cox – The Poisoned Chocolates Case (suom. Myrkytetyn suklaarasian arvoitus)
Alfred Döblin – Berlin Alexanderplatz
William Faulkner – The Sound and the Fury (suom. Ääni ja vimma, 1965)
Ernest Hemingway – Jäähyväiset aseille
Robert E. Howard – The Shadow Kingdom (ajatus Liskoihmisten hallitsemasta maailmasta, suom. Varjojen valtakunta, 1992)
Maria Jotuni – Olen syyllinen
Arvi Järventaus – Kettusen komppanian Lapinmatka
Arvi Järventaus – Rummut I–IV
Aarno Karimo – Kumpujen yöstä, osa 1
Joel Lehtonen – Lintukoto
Vladimir Majakovski – Sauna
Axel Munthe – The Story of San Michele (suom. Huvila meren rannalla, 1974)
Aarne Mustasalo – Jokikylän abiturientit
Henry Parland – Idealrealisation
Arthur Ransome – Swallows and Amazons (lastenkirjasarjan alkuosa)
Erich Maria Remarque – Länsirintamalta ei mitään uutta
Unto Seppänen – He janosivat elämää
Mika Waltari – Yksinäisen miehen juna
Uusi tietosanakirja (1. osa)
Virginia Woolf – Oma huone
Palkintoja

Thomas Mann
Julia Peterkin
Kauppis-Heikki

| Heikki Kauppinen |
| --- | --- |
 Kauppis-Heikki 1900-luvun alussa. (Valokuva Viktor Barsokevitsch.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1862 Iisalmi
Kuollut: 3. syyskuuta 1920 (58 vuotta) Lapinlahti
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Kauppis-Heikki
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Tarinoita (1886)
Palkinnot
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1904 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kauppis-Heikki, oik. Heikki Kauppinen (7. kesäkuuta 1862 Iisalmi – 3. syyskuuta 1920 Lapinlahti), oli suomalainen kirjailija ja kansakoulunopettaja. Hänen äitinsä oli leskiemäntä Tiina Kristiina Loviisa Remes (o.s. Kauppinen). Heikki Kauppisen puoliso vuodesta 1890 oli Johanna (Hanna) Korhonen (k. 1927).
Elämänvaiheet

Kauppisen lapsuusvuodet aviottomana lapsena olivat vaikeat. Köyhä äiti hankki elatusta palvelijana ja myymällä vaatteita. Isä ei osallistunut pojan elatukseen. Kauppinen eli kodittomana, ja äidin mentyä naimisiin vuonna 1873 Samuli Partasen kanssa Kauppisen elämä isäpuolen talossa ei juuri kohentunut, vaan hän joutui jo 11-vuotiaana tekemään kovasti töitä. Äiti kuoli lavantautiin vuonna 1877, kun Kauppinen oli 15-vuotias.
Kauppinen oli käynyt rippikoulun ja pääsi rengiksi Iisalmen pappilaan, missä hän palveli seitsemän vuotta. Pappina oli Juhani Ahon isä, rovasti Henrik Gustaf Theodor Brofeldt. Kauppinen oli siihen asti lukenut vain hartauskirjoja ja oppinut vasta vain kirjoittamisen ja laskemisen alkeet, mutta pappilan nuoret miehet, Juhani Aho veljineen, antoivat runoja ja romaaneja luettavaksi. Kauppinen innostui runoista ja alkoi itsekin sepitellä niitä. Juhani Ahon tekstit ja henkilökohtainen opastus saivat hänet kokeilemaan myös suorasanaisten kertomusten kirjoittamista.
Kauppisen ensimmäinen kirjoitus Äidin kuoltua julkaistiin vuonna 1884 Valvoja-lehdessä. Samoihin aikoihin hän pääsi ensin kiertokoulunopettajan sijaiseksi 1884–1887 ja sen jälkeen vakinaiseksi opettajaksi kotikuntaansa. Kauppinen jäi kuitenkin tehtävästä joksikin aikaa pois saatuaan kauppa-apulaisen paikan Minna Canthin kaupassa Kuopiossa mutta oli siellä vain muutaman kuukauden, sillä työ ei soveltunut hänen luonteelleen. Hän palasi opettajaksi. Minna Canth, johon Brofeldtin veljekset olivat Kauppisen tutustuttaneet, pyrki auttamaan Kauppista eteenpäin. Canth yritti saada tälle työpaikkaa teatteristakin, jossa olisi tarvittu kulissien hoitajaa, mutta kun Kauppista ei voinut puotipoikavaiheenkaan aikana kehua kovin vikkeläksi, paikka jäi saamatta. Kauppinen oli myös kesätoimittajana sanomalehdessä Jyväskylässä 1886 ja Kuopiossa 1887.
Kauppinen aikoi vuonna 1886 pyrkiä Jyväskylän seminaariin, mutta kun eräs lehtori arveli, että kirjoittaminen jäisi sivuseikaksi, hän jätti asian sikseen. Kauppinen kuitenkin suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon 20 vuotta myöhemmin Leppävirran yksityisessä seminaarissa. Kauppinen oli myös kunnanvaltuutettuna ja eduskuntaehdokkaana.
Kauppinen otti vuonna 1893 vastaan Kuopiossa sijainneen Kehvon kasvatuslaitoksen johtajan viran. Työ Kehvossa oli rasittavaa, ja saatuaan oikeuden kansakoulunopettajan virkaan hän siirtyi vuonna 1908 Iisalmen maalaiskuntaan Ulmalan kansakoulun opettajaksi, missä hän oli 12 vuotta kevääseen 1920 saakka.
Kauppinen sairasteli paljon erityisesti Ulmalan vuosina. Häneltä amputoitiin toinen jalka, ja viimeiset vuodet hänellä oli tekojalka. Vuonna 1919 hän sai aivohalvauksen. Vähän ennen kuolemaansa hän muutti omaan mökkiin Lapinlahdelle.
Kauppinen kuoli 3. syyskuuta 1920 Lapinlahdella. Hänet haudattiin Iisalmen Vanhan Kirkon hautausmaalle, ja muistokiven hänelle teki Eemil Halonen. Vuonna 1921 Kauppisen läheinen ystävä Juhani Aho haudattiin samalle hautausmaalle.
Kirjallinen toiminta

Kauppis-Heikki ryhtyi jo nuorena kirjoittamaan kertomuksia ja runoja. Minna Canth kiinnostui Kauppis-Heikin kirjoitustyylistä ja tarjosi tälle jopa työtä. Heidän välilleen kehittyi vähitellen vilkas kirjeenvaihto ja he vierailivat toistensa luona usein. Minna Canth kirjoitti esimerkiksi maaliskuussa 1888 Kauppis-Heikille: "Mutta kesällä tulette? Silloin on poikien kamari taas vapaa, ja silloin me huvittelemme. Soutelemme järvellä, kävelemme Alavalle ja muuanne ja – pelaamme vistiä toisinaan." Juhani Ahosta oli tullut Kauppisen hyvä ystävä ja sieluntoveri.
Heikki Kauppinen oli toimittajana kesät 1886 ja 1887. Kauppis-Heikin kirjallinen tuotanto alkoi lyhyillä kertomuksilla ja kuvauksilla, joita julkaistiin ja vuodesta 1886 alkaen neljä vihkosta nimellä Tarinoita ja tapahtumia. Kirjallisissa töissään Kauppinen kuvasi Pohjois-Savon maalaisihmisiä, erityisesti naisia milloin vakavasti, milloin leikkisästi, mutta sangen suopealla ymmärtämyksellä. Hän halusi ajaa heikomman sukupuolen asiaa. Pitempiä kertomuksia Kauppis-Heikki alkoi kirjoittaa 1880-luvun lopulla. Niitä olivat Mäkijärveläiset, Vilja, Kirottua työtä, Laara, Aliina, Uranaukaisijat, Anaski ja Savolainen soittaja.
»Minulla on alun perin ollut semmoinen ajatus, ettei kirjallisuudella saisi olla mitään näkyvää tarkoitusta, vaan että sen tulisi puhua puhuttavansa melkein sanattomasti, ikään kuin luokse hiipien. Minä en jaksa käsittää, että ihmisille tarvitsisi sormella osoittaa, että katso tuohon. Sen vuoksi minua on moitittu siitä, ettei minun kirjoistani tahdo löytää ydintä, vaikka sitä hakemalla hakee.» 
(Heikki Kauppinen, Valitut teokset, 1973.)
Hänelle myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto 1904 ja valtion kirjailijaeläke 1918.
Tuotanto

Äidin kuoltua. Valvoja, 1884
Tarinoita. WSOY, 1886
Mäkijärveläiset : kuvaus Savon kansan elämästä. WSOY, 1887
Viija : kuvaus Savon kansan elämästä. WSOY, 1889
Kirottua työtä : kuvaus Savon kansan elämästä. WSOY, 1891
Laara : kuvaus elämästä. Otava, 1893
Aliina. WSOY, 1896
Uran aukaisijat. WSOY, 1904
Tarinoita I–IV. WSOY, 1886–1906
Anaski. WSOY, 1911
Savolaisia : tarinoita. WSOY, 1912
Patahurjat : sivistyshistoriallinen tarina. WSOY, 1913
Savolainen soittaja : romaani. WSOY, 1915
Kootut teokset I–V. WSOY, 1920–1921
Kirjallisuutta

Ahola, Suvi: ”Kauppinen, Heikki (1862–1920)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 69–70.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lisää luettavaa aiheesta Kauppis-Heikki on Wikiaineistossa
Vapaasti ladattavia Kauppis-Heikin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissä.
Kauppis-Heikin seura, Kirjailijoiden nimikkoseurat. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kauppis-Heikin seura ry. blogi
Kauppis-Heikin hautakivi Iisalmen vanhan kirkon hautausmaalla. Kiven suunnitteli taiteilija Eemil Halonen.
Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance

| Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Square Enix 1st Production Department
Julkaisija:  Square Enix
Jakelija:  Disney Interactive Studios
Ohjaaja:  Tetsuya Nomura
Säveltäjä:  Yoko Shimomura Tsuyoshi Sekito Takeharu Ishimoto
Pelisarja:  Kingdom Hearts
Julkaistu:  JP 29. maaliskuuta 2012EU 20. heinäkuuta 2012AUS 26. heinäkuuta 2012NA 31. heinäkuuta 2012
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10+  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 12
Alusta:  Nintendo 3DS
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance on Squaren kehittämä toimintaroolipeli. Pelin tapahtumat sijoittuvat Kingdom Hearts II:n jälkeiseen aikaan, ja johdattavat Kingdom Hearts III:n tapahtumiin.
Pelaaminen

Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distancessa esiintyy ensimmäistä kertaa muitakin kuin Final Fantasy- tai Disney-hahmoja, kuten hahmoja pelistä The World Ends with You. Lisäksi pelissä kaikki pelattavat Disney-maailmat ovat uusia, lukuun ottamatta Mysterious Tower. Prankster’s Paradise on Pinocchion todellinen kotimaailma.
Pelaaminen > Tavalliset maailmat

Destiny Islands – Soran ja Rikun kotimaailma sillä hetkellä kun se vajosi pimeyteen (pelattavana vain yhden taistelun ajan)
Traverse Town – maailmansa menettäneiden kaupunki, jonka toinen puolikas on vajonnut Unen Maailmaan.
Maailma Jota Ei Koskaan Ollut (engl. The World That Never Was) – Organisaatio XIII:n entinen kotimaailma.
Pelaaminen > Disney-maailmat

La Cité des Cloches – Notre Damen kellonsoittaja (1996)
Matriisi (engl. The Grid) – Tron: Perintö (2010)
Pilailijan Paratiisi (Prankster's Paradise) – Pinocchio (1940)
Muskettisoturien Maa (Country of the Musketeers) – Mikki, Aku, Hessu – kolme muskettisoturia (2004)
Noituuden Sinfonia (Symphony of Sorcery) – Fantasia (1940)
Salaperäinen torni (Mysterious Tower) – Yen Sidin torni
Äänirooleissa > Englanninkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Haley Joel Osment  | … |  Sora, Vanitas   |
|  David Gallagher  | … |  Riku   |
|  Bret Iwan  | … |  Kuningas Mikki Hiiri   |
|  Quinton Flynn  | … |  Lea/Axel   |
|  Corey Burton  | … |  Yen Sid, Ansem Viisas, tuomari Frollo   |
|  Tony Anselmo  | … |  Aku Ankka   |
|  Bill Farmer  | … |  Hessu   |
|  Ben Diskin  | … |  nuori Xehanort   |
|  Richard Epcar  | … |  "Ansem"/Terra-Xehanort   |
|  Paul St. Peter  | … |  Xemnas   |
|  Leonard Nimoy  | … |  mestari Xehanort   |
|  James Patrick Stuart  | … |  Braig/Xigbar   |
|  Dave Boat  | … |  Aeleus   |
|  Vince Corazza  | … |  Ienzo   |
|  Jesse McCartney  | … |  Roxas, Ventus   |
|  Hayden Panettiere  | … |  Xion   |
|  Jesse David Corti  | … |  Neku Sakuraba   |
|  Heather Hogan  | … |  Shiki   |
|  Aaron Spann  | … |  Joshua   |
|  Crawford Wilson  | … |  Beat   |
|  Ashley Rose  | … |  Rhyme   |
|  Susanne Blakeslee  | … |  Pahatar   |
|  Jim Cummings  | … |  Pekka   |
|  Ari Rubin  | … |  Quasimodo   |
|  Renee Faia  | … |  Esmeralda   |
|  Phil LaMarr  | … |  Phoebus   |
|  Charles Kimbrough  | … |  Victor   |
|  Jason Alexander  | … |  Hugo   |
|  Patricia Lentz  | … |  Laverne   |
|  Fred Tatasciore  | … |  Kevin Flynn, Clu   |
|  Ross Thomas  | … |  Sam Flynn   |
|  Erin Cottrell  | … |  Quorra   |
|  Kevin Michael Richardson  | … |  Mustan kaartin sotilas   |
|  Brian Bloom  | … |  Mustan kaartin stoilas   |
|  Kari Wahlgren  | … |  Matriisin ääni   |
|  Nick Carson  | … |  Pinocchio   |
|  Phil Snyder  | … |  Samu Sirkka   |
|  Rosalyn Landor  | … |  Sininen haltiatar   |
|  Jeff Bennett  | … |  Geppetto, Karhukoplan jäsen   |
|  Maurice LaMarche  | … |  Karhukoplan jäsen   |
Aiheesta muualla

Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance MobyGamesissa (englanniksi)
Virallinen japanilainen sivu
| --- | --- |
Pelit:   Kingdom Hearts  Chain of Memories  II  Coded  358/2 Days  Birth by Sleep  3D: Dream Drop Distance  χ  III  Melody of Memory  Missing-Link  IV 
HD-kokoelmat:   HD 1.5 Remix  HD 2.5 Remix  HD 2.8 Final Chapter Prologue 
Hahmot:   Sora  Organisaatio XIII
Koivisto (Perniö)

Koivisto  on pieni kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kaakkoisosassa Kyynäräjärvenojan varrella hieman erillään muista kylistä.
Koivisto sijaitsee kahdella mäellä kylää halkovan Kyynäräjärvenojan molemmin puolin. Kylässä on neljä taloa, sekä pari kesämökkiä. Naapurikylän Lintilän yksi talo on rakennettu Koiviston kylänmäen yhteyteen. Toinen naapurikylä Kyynärä on tuonnempana idässä.
Koiviston kylä lienee syntynyt viimeistään 1200-luvulla. Kylässä on ollut kolme kantatilaa, joista Keskitalo on muodostanut Lintilän kantatilan kanssa yhdessä ratsutilan. Keskitalo ja Isotalo liitettiin Lintilään 1920, jolloin kyläalue pieneni huomattavasti. Vähätalo jäi Koiviston ainoaksi kantatilaksi, jonka torpat Mannila ja Hakala itsenäistyivät 1931. Vuonna 1951 Vähätalosta lohkottiin vielä Myllymäki. Uudempaa asutusta kylään ei ole syntynyt.
Kirjallisuusvuosi 1928

Kirjallisuusvuosi 1928 käsittelee vuoden 1928 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Pentti Haanpään novellikokoelmaa Kenttä ja kasarmi pidettiin epäisänmaallisena. Haanpää ei suostunut WSOY:n vaatimiin poistoihin, jotka olisivat tehneet tekstistä neutraalimpaa, joten WSOY ei suostunut kustantamaan sitä. Haanpää sai kirjan kustantajaksi sosialidemokraattisen Kansanvalta-kustantamon. Tapaus aiheutti Haanpäälle kustannuskiellon vuosiksi 1930–1935. Mika Waltari kirjoitti ilmeisesti tilaustyönä Haanpäälle vastakirjan nimeltä Siellä missä miehiä tehdään (1929).
Turkin presidentti Kemal Atatürk julisti, että Turkki siirtyy käyttämään 29-kirjaimista latinalaista kirjaimistoa ja luopuu arabialaisesta kirjaimistosta.
Tukholman kaupunginkirjaston rakennus otettiin käyttöön.
Mihail Šolohovin romaani Hiljaa virtaa Don alkoi ilmestyä jatkokertomuksena Oktyabr-lehdessä.
Julkaisuja

Agapetus – Aatamin puvussa ja vähän Eevankin
Bertolt Brecht – Die Dreigroschenoper (Kolmen pennin ooppera), libretto
Aino Kallas – Sudenmorsian
Federico García Lorca – El romancero gitano
Radclyffe Hall – Yksinäisyyden kaivo
Aaro Hellaakoski – Hauen laulu
Pentti Haanpää – Kenttä ja kasarmi (novelleja)
Arvi Järventaus – Tie selvä I-II
Joseph Kessel – Päiväperho (ransk. Belle de Jour)
Ilmari Kianto – Elämän ja kuoleman kentältä: sotarunoilija Aarni Suursalon vaikutelmia vapaussodasta
Ilmari Kianto – Papin poika: kirja elämästä
D. H. Lawrence – Lady Chatterleyn rakastaja
Artturi Leinonen – Kolmanteen ja neljänteen polveen
Federico García Lorca – Mustalaisromansseja
H. P. Lovecraft – Cthulhun kutsu
A. A. Milne – Nalle Puh rakentaa talon
Erich Maria Remarque – Länsirintamalta ei mitään uutta (Im Westen nichts Neues, suom. 1929)
Dorothy L. Sayers – The Unpleasantness at the Bellona Club (dekkari, suom. Kuolema vierailee kerhossa, 1953)
Anna Seghers – Aufstand der Fischer von St. Barbara
Frans Emil Sillanpää – Rippi
Yrjö Soini – Aatamin puvussa ja vähän Eevankin
Jan Tschichold – Die neue Typographie (modernin typografian perusta)
Juri Tynjanov – Podporutšik Kiže (suom. Aliluutnantti Taas, 2015)
Mika Waltari – Suuri illusioni
Virginia Woolf – Orlando: A biography (suom. Orlando, 1984)
Palkintoja

Sigrid Undset
Thornton Wilder
Knowth

| Knowth> Cnóbha |
| --- | --- |

Sijainti
 Knowth
Koordinaatit:  53°42′6″N, 6°29′30″W
Valtio:   Irlanti
Paikkakunta:  Meathin kreivikunta
Aiheesta muualla
   Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Knowth: yleisnäkymä
Knowth (irlanniksi Cnobha) on Irlannissa sijaitseva kivikautinen megaliittinen käytävähauta, joka on ajalle tyypillisen hautakummun sisässä. Knowth on County Meathissa Boynejoen laaksossa. Se on lähellä tunnettua Newgrangen käytävähautaa, ja myös Dowthin käytävähautaa ja on osa laajaa Bend of the Boynen megaliittialuetta, johon liittyy hautojen lisäksi pystykiviä ja niistä koottuja ympyröitä.
Knowthin  alueella oli heikompaa rakennusaktiivisuutta myöhemmällä
neoliittisella kivikaudella, ja varhaisella pronssikaudella.
Rautakaudella kummulle rakennettiin linnoitus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Knowth Wikimedia Commonsissa
Knowth Information and Images Brú na Bóinne Visitor Centre (Newgrange and Knowth)
Townlayhall Megalithic Ireland
The Boyne Valley (Tourism info: Hotels, tours).
Kuljunlahti

Kuljunlahti on Saloisissa nykyisen Raahen kaupungin alueella sijaitseva entinen merenlahti, joka padottiin 1960-luvun alkupuolella Rautaruukin (nyk. SSAB) terästehtaan makeavesialtaaksi. Saloisten joet Haapajoki ja Piehinkijoki laskevat vetensä kanavan kautta Kuljunlahteen. Aikoinaan Kuljunlahti on jatkunut pitkälle sisämaahan Salonlahtena, joka on maankohoamisen johdosta kuivunut viimeistään 1700-luvulla kokonaan. Kuljunlahdessa elää rapuja, lahden rannalle on rakennettu tuulivoimaloita. [lähde? ]
Koivistoinen

Koivistoinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aila Koivistoinen (myöh. Humalamäki, 1952–1980), juoksija
Anja Koivistoinen (s. 1945), poliitikko, senioripuolue
Eero Koivistoinen (s. 1946), jazzmuusikko, Eino Koivistoisen poika
Eetu Koivistoinen (s. 1995), jääkiekkoilija, Tommi Koivistoisen poika
Eino Koivistoinen (1907–1987), merikapteeni ja kirjailija
Harri Koivistoinen, koripalloilija
Juho Koivistoinen (1872–1956), kirjailija, virkamies ja opettaja, hovineuvoksen arvonimi
Juho Koivistoinen (1867–1918), leipuri ja ammattiyhdistysjohtaja
Kaarina Koivistoinen (ent. Pajo, o.s. Korpinen, s. 1943), poliitikko, liberaali, kolumnisti
Martti Koivistoinen (1909–1943), uimahyppääjä, vakooja, kommunisti
Olli Koivistoinen (Kakkisen Olli, 1877–1953), tarinoiden hahmo
Pekka Koivistoinen (1932–2017), elintarviketieteen professori
Teemu Koivistoinen (s. 1986), lavastaja, taiteilija
Tommi Koivistoinen (s. 1970), jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kuljun kansakoulu

Kuljun kansakoulu voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja:
Kuljun kansakoulu (Lempäälä)
Kuljun kansakoulu (Oulainen)
Kuljun kansakoulu (Ylöjärvi)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuljun kansakoulu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuljun koulu

Kuljun koulu on ala-aste Lempäälän Kuljussa. Luokka-asteita Kuljun koulussa on esikoulusta kuudenteen luokkaan. Tällä hetkellä Kuljun koulun rehtorina toimii Janne Viitala.
Kuljun koulu on alun perin ollut Kuljun kartanon omistajan Knut Viktor Palanderin perustama Puskiaisten koulu. Puskiaisten koulu perustettiin vuonna 1881. Vuonna 1889 Puskiaisten koulusta muuttui tavallinen kansakoulu, kun se siirtyi kunnan omistukseen.
Koulu paloi 1899, jonka vuoksi koulutoiminta Kuljussa keskeytyi kahdeksi vuodeksi. Uusi koulurakennus valmistui vuonna 1901. 1950-luvulla oppilasmäärä kasvoi huomattavasti, ja oli aika rakentaa uusi moderni koulurakennus. Uusi, huomattavasti isompi koulurakennus valmistui 1952. Tätä rakennusta alettiin kutsua päätaloksi ja aiempaa, puista koulurakennusta puutaloksi. Kun jälleen 1980-luvulla tilat alkoivat käydä ahtaaksi, alkoivat rakennustyöt. Rakennettiin toinen erillinen tiilirakennus, jota kutsutaan tiitaloksi. Samalla koulun tontille tehtiin myös oma urheilukenttä. Myöhemmin tiilitaloon rakennettiin lisäsiipi.
Jälkeenpäin urheilukentän ympärille rakennettiin kaksi uutta rakkennusta valkoinen ja keltainen talo.
Kingdom Hearts (videopeli)

| Kingdom Hearts |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Square
Julkaisija:  JP Square Product Development Division 1 NA Square Electronic Arts Disney Interactive Studios Square Enix EU SCE Europe
Jakelija:  Disney Interactive Studios
Ohjaaja:  Tetsuya Nomura
Tuottaja:  Shinji Hashimoto Yoshinori Kitase
Suunnittelija:  Tetsuya Nomura Yuichi Kanemori
Käsikirjoittaja:  Jun Akiyama Daisuke Watanabe Kazushige Nojima
Taiteilija:  Takayuki Odachi
Säveltäjä:  Yoko Shimomura
Ohjelmoija:  Hiroshi Harata Kentarou Yasui
Pelisarja:  Kingdom Hearts
Julkaistu:  JP 28. maaliskuuta 2002NA 17. syyskuuta 2002EU 15. marraskuuta 2002AUS 22. marraskuuta 2002
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 11 ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 7
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Kingdom Hearts (jap. キングダムハーツ, Kingudamu Hātsu) on japanilainen vuonna 2002 julkaistu toimintaroolipeli. Pelin kehitti ja julkaisi Square (nykyisin Square Enix) yhteistyössä Disneyn kanssa. Pelin asetelma yhdistelee lukuisia Hahmoja Disneyn julkaisemista elokuvista ja Squaren kehittämästä Final Fantasy -pelisarjasta. Pelissä Sora-niminen nuori poika joutuu keskelle pimeyden ja valon taistelua yhdessä Aku Ankan ja Hessu Hopon kanssa.