stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sarianne Savola
Elämä ja urheilu-ura > Nuortensarjoista aikuisten arvokilpailuihin

Savola syntyi Pylkönmäellä 13. maaliskuuta 1987. Hän aloitti painin vuonna 1995 mentyään painisalille Matias-veljensä mukana. Painiin Savola keskittyi peruskoulun kahdeksannen luokan aikana, kun hän kadettien (alle 17-vuotiaiden) arvokilpailuihin osallistuttuaan näki lajissa menestymismahdollisuuksia. Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokilpailuissaan Savola kilpaili vuonna 2002, jolloin hän sijoittui kadettien EM-kilpailuissa Lorisa Ooržakin voittamassa 43 kg:n painoluokassa kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän oli samoissa kilpailuissa sarjan 46 kg viides ja vuonna 2004 samassa sarjassa kuudes.
Vuonna 2005 Savola nousi painoluokkaan 48 kg, jossa on kilpaillut siitä lähtien. Toukokuussa hän kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten sarjassa voittaessaan Saksan Grand Prix'n. Heinäkuussa hän sijoittui yhdellä voitolla ja tappiolla juniorien (alle 20-vuotiaiden) MM-kilpailuissa kahdeksanneksi, ja elokuussa hän oli juniorien EM-kilpailuissa viides. Syyskuussa Savola osallistui ensimmäisiin aikuisten kansainvälisiin arvokilpailuihinsa, Budapestin MM-kilpailuihin. Ensimmäisessä ottelussaan suomalainen hävisi selätyksellä lopulta hopeaa saavuttaneelle Ukrainan Iryna Merleni-Melnykille, joka edellisvuonna oli voittanut olympiakultaa. Keräilyottelussa Savola hävisi kanadalaiselle, lopulta pronssille yltäneelle Carol Huynhille. Lopputuloksissa Savola sijoittui 23:nneksi.
Vuonna 2006 Savola osallistui toisen kerran Saksan Grand Prix'hin, jossa saavutti tällä kertaa kolmannen sijan. Heinäkuussa juniorien EM-kilpailuissa Szombathelyssä Savola paini juniorien EM-hopeaa häviten vain kultaa vieneelle valkovenäläiselle Marina Markevitšille. Juniorien MM-kilpailuissa suomalainen voitti ensimmäisen ottelunsa, mutta hävisi toisen lopulta pronssille yltäneelle kazakstanilaiselle Jyldyz Ešimovalle ollen lopputuloksissa kahdeksas. Vuonna 2007 Savola palasi välivuoden jälkeen aikuisten arvokisoihin osallistuttuaan Sofian EM-turnaukseen. Sofiassa hän voitti ensimmäisen kierroksen turkkilaisvastustajansa jaksoin 2–0, mutta toisen kierroksen ottelussa Ukrainan Oleksandra Kohut oli parempi samoin jaksoluvuin. Savolan lopullinen sijoitus oli aikuisten sarjassa tämän uran siihen mennessä paras, yhdeksäs. Kesällä hän sijoittui juniorien EM-kilpailuissa seitsemänneksi, ja juniorien MM-kilpailuissa elokuussa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella kultaa voittaneelle Ruotsin Sofia Mattssonille. Savola voitti ensimmäisen keräilyottelunsa, mutta pronssiottelussa hän hävisi jaksoin 1–2 kiinalaispainijalle ollen näin viides. Bakun aikuisten MM-kilpailuissa Savola aloitti toiselta kierrokselta ja hävisi australialaiselle Kyla Bremnerille jaksoin 1–2 ollen lopputuloksissa 20:s. Bakun kilpailujen myötä Savola siirtyi pysyvästi aikuisten sarjaan.
Elämä ja urheilu-ura > Yksityiselämä

Savola harrasti nuorempana muun muassa balettia ja ratsastusta. Yleisurheilussa (muun muassa korkeushyppy, aitajuoksu, kävely) ja pesäpallossa Savolalla on useita nuorten piirinmestaruusmitaleja, ja vuoden 2002 viestijuoksujen SM-kilpailuissa hän edusti aitajuoksussa Lappajärven Veikkoja. Lukiota Savola kävi Lappajärven lukiossa. Keväällä 2008 hän opiskeli toista vuotta Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa.
Savolan Matias-veli on vapaapainin SM-mitalisti ja nuorten arvokisaedustaja. Sisarusten juristina työskentelevä Tapio-isä vei nämä painisalille Matiaksen ollessa nelivuotias, ja lapsina sisarukset harjoittelivat jonkin verran yhdessä. Heidän äitinsä on biologi. Harrastuksikseen Savola on ilmoittanut lukemisen ja elokuvat.
Saavutukset

Sarja 48 kg, ellei toisin mainittu.
Saavutukset > Kansainväliset turnaukset

MM-kilpailut: 20:s 2007, 23:s 2005, 24:s 2009, 37:s 2011
EM-kilpailut: pronssia 2009 (yhdeksäs 2007, kymmenes 2012, 12:s 2011)
Saksan Grand Prix -turnaus: voittaja 2005, kolmas 2006 ja 2008
Dan Kolov–Nikola Petrov-turnaus: toinen 2012
Yasar Dogu -turnaus: kolmas 2011
Klippan Lady Open -turnaus: parhaimmillaan viides 2008 ja 2009
Juniorien (alle 20-vuotiaiden) MM-kilpailut: parhaimmillaan viides 2008
Juniorien EM-kilpailut: hopeaa 2006
Kadettien (alle 17-vuotiaiden) EM-kilpailut: parhaimmillaan viides 2003
Saavutukset > Aikuisten SM-mitalit

kultaa 2006, 2009, 2010, 2013, 2016 (53 kg)
hopeaa 2005
pronssia 2003, 2008
Aiheesta muualla

Sarianne Savola Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Bruno Metsu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. tammikuuta 1954
Syntymäpaikka: Coudekerque-Village, Dunkerque, Ranska
Kuolinaika: 14. lokakuuta 2013 (59 vuotta)
Kuolinpaikka: Coudekerque-Village, Dunkerque, Ranska
Pelipaikka: Keskikenttä
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1969–1970   1970–1972   1972–1975   1975–1979   1979–1981   1981–1983   1983–1984   1984–1987 |  Hazebrouck    RSC Anderlecht    USL Dunkerque    Valenciennes FC    Lille OSC    OGC Nice    EAC Roubaix    AS Beauvais Oise |  |
Valmennusura
1987–1992    1992–1993   1993–1994   1995–1998   1998–1999   2000   2000–2002   2002–2004   2004–2005   2005–2006   2006–2008   2008–2011   2011–2012   2012:  AS Beaucais Oise   Lille OSC    Valenciennes FC    CS Sedan Ardennes    ASOA Valence    Guinea    Senegal    Al Ayn Club    Al Gharrafa    Al Ittihad Jedda    Arabiemiirikunnat    Qatar  Al-Gharrafa  Al Wasl FC
Bruno Metsu (28. tammikuuta 1954 Coudekerque-Village, Dunkerque – 14. lokakuuta 2013 Coudekerque-Village, Dunkerque) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja.
Metsu kääntyi islaminuskoon vuonna 2002. Sen seurauksena hän otti käyttöön musliminimen Abdul Karim.
Pelaajaura

Metsu pelasi urallaan Ranskassa ja Belgiassa. 17 vuotta kestäneellä ammattilaisurallaan Metsu pelasi 250 ottelua Ranskan pääsarjassa ja 152 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Ura valmentajana

Valmennusuransa Metsu aloitti AS Beauvaisen organisaatiossa 1985 ja nousi päävalmentajaksi lopetettuaan pelaajauransa 1987. Metsu valmensi ranskalaisseuroja toukokuuhun 1999 saakka, jolloin hän jätti ASOA Valencen päävalmentajan tehtävät. Tämän jälkeen hän toimi lyhyen aikaa Guinean maajoukkuevalmentajana, kunnes nousi marraskuussa 2000 Senegalin maajoukkueen päävalmentajaksi. Metsu johdatti Senegalin maan historian ensimmäisiin MM-kisoihin Japaniin ja Etelä-Koreaan 2002. Senegal eteni aina puolivälieriin saakka, joissa se hävisi Turkille.
Jätettyään Senegalin maajoukkueen MM-kisojen päätteeksi, Metsu siirtyi Arabiemiraatteihin ja Al Ayn Clubin päävalmentajaksi. Metsu valmensi Al Aynin kahteen Arabiemiraattien mestaruuteen sekä Aasian mestarienliigan voittoon. Hän siirtyi 2004 qatarilaisen Al Gharrafa Dohan päävalmentajaksi. Tuplamestaruuteen päättyneen kauden jälkeen Metsu jatkoi uraansa Saudi-Arabiassa Al Ittihad Jeddan joukkueessa. Kesäkuusta 2006 lähtien hän valmensi Arabiemiirikuntien maajoukkuetta. Metsu johdatti Arabiemiraatit Coupe de Golfen voittoon tammikuussa 2007.
Syyskuussa 2008 Metsu siirtyi Qatarin maajoukkuevalmentajaksi. Hänen johdollaan Qatar ei selvinnyt MM-kisoihin 2010, mutta hän sai silti jatkaa tehtävässään. Metsu luotsasi Qatarin Gulf Cupin välieriin 2009, mutta seuraavana vuonna tie katkesi jo lohkovaiheeseen. Metsun viimeiseksi turnaukseksi Qatarin valmentajana jäi maassa pelatut Aasian mestaruuskisat tammikuussa 2011. Qatarin tie katkesi puolivälierätappioon Japanille ja kisojen jälkeen Metsu sai potkut.
Maaliskuussa 2011 Metsusta tuli Qatar Stars Leaguessa pelaavan Al-Gharrafan uusi päävalmentaja. Metsu sai potkut tehtävästään vuoden urakoinnin jälkeen maaliskuussa 2012.
Huhtikuussa 2012 Metsu oli ehdolla Senegalin maajoukkueen päävalmentajaksi, muttei lopulta tullut valituksi tehtävään.
Heinäkuussa 2012 Metsu palasi valmennustehtäviin, kun dubailaisseura Al Wasl FC palkkasi hänet erotetun Diego Maradonan seuraajaksi. Metsu jätti seuran henkilökohtaisten syiden vuoksi jo lokakuussa 2012.
Metsulla todettiin paksusuolen syöpä kesällä 2012, ja hän kuoli kotikaupungissaan 14. lokakuuta 2013.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Coupe Gambardella: 1987
Afrikan mestaruushopeaa: 2002
MM-puolivälierät: 2002
Arabiemiirikuntien mestaruus (2): 2003, 2004
AFC Champions League: 2004
Qatarin mestaruus: 2005
Qatarin Kruununprinssin Cup: 2005
Coupe du Golfe: 2007
AM-puolivälierät: 2011
COSS

Suomen avoimien tietojärjestelmien keskus - COSS ry (Centre for Open Systems and Solutions) eli Suomen open source -keskus on avointa lähdekoodia hyödyntävän ja tukevan liiketoiminnan kehittämisorganisaatio.
COSS edistää avointen ohjelmistojen hallittua käyttöä eri toimialoilla ja tuottaa palveluja jäsentensä liiketoiminnan kehittämiseksi. COSS palvelee sekä OSS (Open Source Software) -tuotteita ja -palveluja tarjoavia yrityksiä että OSS-ratkaisujen käyttäjiä: yrityksiä, yhteisöjä ja julkishallinnon organisaatioita.
Tavoitteet

COSS:n tavoitteena on
Tehdä tunnetuksi avoimen lähdekoodin tuotteita ja palveluita sekä niiden hyödyntämistapoja eri toimialoilla ja erilaisissa käyttäjäryhmissä
Synnyttää OSS-kehittäjä- ja -käyttäjäyritysten välistä yhteistoimintaa ja verkostoitumista
Aktivoida ja tukea suomalaista OSS-alueen t&k - toimintaa
Tukea suomalaisen OSS-liiketoiminnan kasvua ja osaamisen kansainvälistä tunnettuutta
Toteuttaa yrityslähtöisiä hankkeita, joilla parannetaan open source - liiketoiminnan kasvuedellytyksiä
Tukea Suomessa toimivia alueellisia ja sektorikohtaisia OSS-hankkeita ja lisätä niiden välistä yhteistyötä.
COSSin jäseniksi voivat liittyä yritykset, yhteisöt, julkishallinnon organisaatiot ja yksityishenkilöt.
COSS on edustaa Suomea Euroopan  open source -liiketoiminnan yhteisjärjestössä OBOOE:ssa.
Aiheesta muualla

COSS:n kotisivut
Charlotte Dawson

Charlotte Dawson vuonna 2013.
Charlotte Dawson (8. huhtikuuta 1966 – 22. helmikuuta 2014 Uusi-Seelanti) oli uusiseelantilaissyntyinen televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi muun muassa yhtenä Australian huippumalli haussa -ohjelman tuomareista vuosina 2007–2013. Masennuksesta kärsinyt Dawson teki itsemurhan 47-vuotiaana.
Dawson syntyi Uudessa-Seelannissa, ja hänet adoptoitiin vauvana. Vuosi adoption jälkeen adoptioisä kuoli sydänkohtaukseen. Koulunkäyntinsä lopetettuaan Dawson aikoi ryhtyä sihteeriksi mutta pääsikin malliksi. Hän teki 1980-luvulla mallin töitä kansainvälisesti ja muutti Australiaan Sydneyyn. Vuosituhannen vaihteessa hän oli lyhyen aikaa naimisissa australialaisen olympiauimarin Scott Millerin kanssa.
Mallin töiden jälkeen Dawson työskenteli muotitoimittajana australialaisen Nine Networkin Today Show'ssa, minkä lisäksi hän teki töitä Women's Day ja New Idea -lehdissä sekä Ten- ja Seven-televisioyhtiöissä. Vuosina 2007–2013 hän oli yksi tuomareista tositeleviosarjassa Australian huippumalli haussa.
Vuoden 2012 elokuussa Dawson joutui sairaalaan yritettyään itsemurhaa. Hän oli joutunut Twitter-viestipalvelussa häirinnän kohteeksi; jotkut kommentoijat olivat kehottaneet häntä tappamaan itsensä. Itsemurhahyrityksen jälkeen Dawson kertoi avoimesti mielenterveysongelmistaan, ja hän kampanjoi kiusaamista vastaan. 22. helmikuuta 2014 hänet löydettiin itsemurhan tehneenä asunnostaan Sydneyssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charlotte Dawson Wikimedia Commonsissa
Claudius Clavus

Claudius Clavus eli Klaus Klaussen Svart (s. 1388) oli tanskalainen kartografi. Hän piirsi Pohjois-Euroopan kartan Roomassa 1427. Se on ensimmäisiä karttoja, jossa on kuvattu Suomi.
Cascatelli

Cascatelli on Dan Pashmanin suunittelema ”täydellinen” pastan muoto. Nimi tulee italian kielen sanasta cascata.
Pashmanin mukaan kolme pääkomponenttia tekee pastan muodosta ”täydellisen”:
”haarukoitavuus” - kuinka helppoa on saada pastan muoto haarukkaan ja pitää se siellä.
”kastike” - kuinka hyvin kastike tarttuu siihen.
”hampaiden uppoavuus” – kuinka miellyttävää on upottaa hampaat siihen.
Canadair CL-44

| Canadair CL-44 |
| --- | --- |
 Transporte Aéreo Rioplatensen CL-44 lokakuussa 1976.
Tyyppi:  sotilaskuljetuskone
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistusmäärä:  39 
Canadair CL-44 oli kanadalainen potkuriturbiinilentokone, joka perustui Bristol Britanniaan. Sitä kehitti ja valmisti Canadair 1950 ja 1960-lukujen vaihteessa. Lentokonetta valmistettiin vain 39 kappaletta, Kanadan ilmavoimien käyttöön nimen CC-106 alla. Lentokone nimettiin Kanadan Yukonin mukaanselvennä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Canadair CL-44 Wikimedia Commonsissa
Carolina Ruiz Castillo

Ruiz Castillo vuonna 2011
Carolina Verónica Ruíz Castillo (s. 14. lokakuuta 1981 Osorno, Chile) on espanjalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Sociedad Sierra Nevadaa.
Ruiz Castillo on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 1998 lähtien. Hän voitti Meribelin syöksylaskun helmikuussa 2013. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi Sestrieren suurpujottelussa 2000.
Ruiz Castillo osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 1999. Tuolloin hän osallistui pujotteluun ja suurpujotteluun, muttei päässyt kummassakaan maaliin saakka. Ruiz Castillo oli vuoden 2001 kisoissa suurpujottelussa kahdeskymmenesensimmäinen ja supersuurpujottelussa 25:s. Hän kilpaili vuonna 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa, joissa hän sijoittui super-G:ssä viidenneksitoista. Ruiz Castillo osallistui kisoissa myös pujotteluun, jossa hän oli kahdeskymmeneskuudes ja suurpujotteluun, jossa hän keskeytti. Hän sai toistaiseksi parhaan arvokisasijoituksensa St. Moritzin MM-kisoista 2003, joissa hän oli supersuurpujottelussa yhdeksäs. Ruiz Castillo oli samassa lajissa viidestoista Santa Caterinan kisoissa 2005. Hän osallistui Torinon olympialaisissa 2006 kolmeen eri lajiin ja sai parhaan sijoituksensa suurpujottelusta, jossa hän oli kahdeskymmenes. Ruiz Castillo kilpaili Åren MM-kisoissa 2007 neljässä lajissa ja oli kolmenkymmenen parhaan joukossa syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa. Hän oli super-G:ssä neljästoista Val d'Isèren kisoissa 2009. Ruiz Castillo osallistui kolmansiin olympialaisiinsa vuonna 2010 ja oli kyseisissä kisoissa syöksyssä viidestoista, supersuurpujottelussa kahdeksastoista ja suurpujottelussa kolmaskymmenesneljäs. Hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksitoista Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli syöksylaskussa viidestoista ja supersuurpujottelussa 20:s.
Aiheesta muualla

Ruiz Castillon kotisivut (espanjaksi)
Cheick Doucouré

Cheick Doucouré vuonna 2021.
Cheick Oumar Doucouré (s. 8. tammikuuta 2000 Bamako) on malilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea ja on pelannut Malin maajoukkueessa vuodesta 2018.
Doucouré siirtyi kotimaastaan ranskalaisseura Lensiin helmikuussa 2018. Hän nousi Lensin edustusjoukkueeseen kaudella 2018–2019. Hän pelasi kahdella ensimmäisellä kaudella Ligue 2:ssa 48 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kausilla 2020–2022 hän pelasi Ligue 1:ssä 67 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän siirtyi kesällä 2022 englantilaisseura Crystal Palaceen, jossa hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 34 ottelua, kaikki avauskokoonpanossa.
Doucouré pelasi Malin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan MM-kilpailuissa 2017 joukkueen sijoittuessa neljänneksi. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa marraskuussa 2018 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnassa Gabonia vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vaihdosta yhdessä ottelussa.
Calle 13

Calle 13 on puertoricolainen reggaeton-yhtye, joka yhdistelee pop-, rock-, ja latinofolk-vaikutteita ja humoristisia ja poliittisia sanoituksia.
Diskografia

2005: Calle 13
2007: Residente o Visitante
2008: Los De Atrás Vienen Conmigo
2010: Entren Los Que Quieran
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Calle 13 Wikimedia Commonsissa
kotisivut
Chicagon koulukunta

Chicagon koulukunta voi tarkoittaa seuraavia:
Kasvatustieteen koulukunta, Chicagon pragmatismi
Milton Friedmanin monetaristista makrotalousteoriaa kannattava taloustieteilijöiden koulukunta. Katso myös Chicagon pojat.
Sosiologian koulukunta, josta käytetään myös nimitystä Chicagon sosiologinen koulukunta
Chicagon koulu, 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa vaikuttanut arkkitehtiryhmä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Chicagon koulukunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Chicagon lippu

Chicagon lippu (1939–)
Chicagon lippu on Chicagon kaupungin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on valkoisella taustalla kaksi vaaleansinistä raitaa, joiden välissä on neljä punaista kuusisakaraista tähteä. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1917, ja sen suunnitteli kaupunginvaltuuston järjestämän suunnittelukilpailun voittaja Wallace Rice. Alun perin lipussa oli kaksi punaista tähteä, kolmas tähti lisättiin vuonna 1933 ja neljäs vuonna 1939. Tähdet symboloivat neljää tapahtumaa Chicagon kaupungin historiassa; Fort Dearbornin linnoituksen perustamista vuonna 1803, Chicagon suurta paloa vuonna 1871, sekä kaupungissa pidettyjä maailmannäyttelyitä vuosina 1893 ja 1933–34.
Lipusta on tullut suosittu ja tunnettu kaupungin symboli, ja pohjoisamerikkalainen veksillologijärjestö NAVA valitsi sen Yhdysvaltain kaupunkien lipuista toiseksi parhaimmaksi Washingtonin kaupungin lipun jälkeen.
Charles Lewenhaupt

Charles Auguste Sixtensson Lewenhaupt (25. helmikuuta 1881 Örebro – 23. huhtikuuta 1936 Tukholma) oli ruotsalainen esteratsastaja. Hänen seuransa oli tukholmalainen A1 IF.
Lewenhaupt osallistui Tukholman olympialaisissa 1912 esteratsastuksen henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän sijoittui jaetulle yhdeksännelle tilalle. Myös hänen veljensä Gustaf oli ratsastaja.
Boom Street

| Boom Street |
| --- | --- |
 Pelin eurooppalainen kansi
Kehittäjä:  Marvelous AQL Square Enix
Julkaisija:  Square Enix Nintendo
Pelisarja:  Itadaki Street
Julkaistu:  JP 1. joulukuuta 2011NA 5. joulukuuta 2011EU 23. joulukuuta 2011AUS 5. tammikuuta 2012EU 6. tammikuuta 2012
Lajityyppi:  partypeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: A ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Wii
Jakelumuoto:  Wii optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Boom Street (Japanissa Itadaki Street Wii ja Pohjois-Amerikassa Fortune Street) on Square Enixin julkaisema videopeli. Se julkaistiin Japanissa 1. joulukuuta, Pohjois-Amerikassa 5. joulukuuta ja osassa Eurooppaa 23. joulukuuta 2011 sekä Australiassa 5. tammikuuta ja muualla Euroopassa 6. tammikuuta 2012 Wiille. Peli kuuluu Itadaki Street -pelisarjaan, joista Boom Street on ensimmäinen myös Japanin ulkopuolella julkaistu peli. Se sisältää hahmoja Mario- ja Dragon Quest -pelisarjoista.
Pelaaminen

Boom Streetissä pelaajan tehtävänä on muiden Itadaki Street -sarjan pelien tapaan läpäistä erilaisia pelilautoja, joissa täytyy ostaa Monopoly-pelien tyyliin erilaisia tontteja, rakennuttaa niille taloja ja kerätä tietty määrä pisteitä ensimmäisenä. Pelaaja, joka saa kerättyä ensin tietyn määrän pisteitä ja pääsee ensimmäisenä maaliin, voittaa.
Peli sisältää aiemmista peleistä tuttuja lautoja, kuten Mario-sarjan Mario Circuit -nimiseen kilparataan perustuvan laudan sekä Dragon Quest -sarjan Trodain linnaan perustuvan laudan. Aina kun pelaaja on voittanut pelilaudalla käydyn ottelun, hän avaa sen Free Play -pelimuotoon. Jos pelaaja saa vähintään kahden talon suoran aikaan, hänen suorallaan olevien talojen arvo nousee ja tekoälyohjattujen pelaajien joutuessa niihin he joutuvat maksamaan tavallista enemmän rahaa tontin omistajalle.
Pelaaminen > Pelilaudat

Jokainen pelilauta sisältää erivärisiä korttipeleistä tuttuja symboleita, jotka ovat pata, risti, hertta ja ruutu. Pelilaudoilla sijaitsee pankki, jonka luona pelaajan taso kehittyy hänen kerättyään ensin tarpeeksi pisteitä. Minipeliruutuun jouduttuaan pelaaja pelaa minipelin, josta puolestaan voi saada lisää pisteitä ja rahaa.
Laudat sisältävät myös monia muita ruutuja, kuten Take-a-break-ruudun, johon pelaajan joutuessa kaikki hänen omistamansa kaupat menevät kiinni seuraavaan heittovuoroon asti. Välillä pelaaja voi saada korttipelien symbolien luona vuoron nostaa yhden kortin korttikokoelmasta. Korteilla pelaaja puolestaan voi muun muassa siirtää toiset pelaajat samaan ruutuun, jossa kortin käyttäjä on, tai antaa muille hahmoille mahdollisuuden saada seuraavalla heittovuorolla automaattisesti heittosummaksi ykkösen.
Pelaaminen > Pelimuodot

Peli sisältää yksinpelin lisäksi moninpelin, jossa pelaajat voivat ottaa mittaa toisistansa erilaisilla mainittujen pelihahmojen sarjoihin perustuvilla pelilaudoilla. The Changing Room -osiossa pelaaja voi muokata oman Mii-hahmon ulkoasua ja ulkonäköä kaupasta ostetuilla asuilla.
Vastaanotto

Peli sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton, sillä Metacriticin laskema pistekeskiarvo pelille oli 68/100, ja muun muassa IGN antoi sille arvosanaksi 6/10.
Eurogamer antoi pelille arvosanaksi 6/10 kehuen erilaisia pelisarjojen teemoihin perustuvia alueita ja niiden värikkyyttä, mutta kritisoi ottelujen pitkäkestoisuutta. IGN antoi pelille arvosanaksi 7,0/10 ja kehui peliä siitä, että se on pitkäkestoisena ja rauhallisena pelinä hyvä kokemus, mutta kritisoi interaktiivisuuden puutetta. GameSpot antoi pelille arvosanaksi 6.0 ja kehui sitä tasosuunnittelusta ja suuresta avattavien erikoisuuksien määrästä mutta kritisoi tylsästä Helppo-moodista ja siitä, ettei pelikokemus ole kovin lautapelimäinen.
Suomalaisista arvostelijoista Gamereactor antoi pelille 8/10 pistettä kehuen mielenkiintoista alue- ja osakesysteemiä sekä sitä, että se herättää kilpailuvietin, mutta kritisoi puolestaan sen liiallista monimutkaisuutta nuorempia pelaajia kohtaan sekä lisäksi yksinpelin tylsyyttä.
Aiheesta muualla

Fortune Street MobyGamesissa (englanniksi)
Centrochelys

| Centrochelys |
| --- | --- |
 Kannuskilpikonna (Centrochelys sulcata)
 mioseeni – holoseeni (nykyaika) 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Maakilpikonnat Testudinidae
Suku::  Centrochelys  Gray, 1872
Katso myös
   Centrochelys Wikispeciesissä   Centrochelys Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Centrochelys on maakilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku. Ainoa elossa oleva laji on kannuskilpikonna (Centrochelys sulcata). Lisäksi tunnetaan viisi sukupuuttoon kuollutta lajia, jotka mahdollisesti kuuluvat samaan sukuun.
Lajit ja niiden ajoitus ja levinneisyys

Vanhimmat Centrochelys-suvulle kuuluvat fossiilit on ajoitettu mioseenin lopulle tai plioseenin alulle. Kaikkia fossiileja ei ole määritetty millekään lajille kuuluviksi. Myös mioseenin alusta on löydetty fossiileja, mutta ne ovat liian puutteellisia suvun varmaan määrittämiseen.
Ainoa varmuudella Centrochelys-sukuun kuuluva laji on nykyinen kannuskilpikonna (Centrochelys sulcata). Viisi fossiilista lajia kuuluu todennäköisesti samaan sukuun, mutta ne ovat puutteellisesti tunnettuja tai dokumentoituja:
†”Centrochelys” atlantica – Kap Verde (pleistoseeni)
†”Centrochelys” burchardi – Kanariansaaret (keskipleistoseeni)
†”Centrochelys” marocana – Marokko (plioseenin loppu tai pleistoseenin alku)
†”Centrochelys” punica – Tunisia (plioseeni)
†”Centrochelys” vulcanica – Kanariansaaret (plioseeni)
Näistä lajeista “Centrochelys” marocana ja “Centrochelys” punica olivat jättiläiskilpikonnia, joiden kilven pituus oli lähes kaksi metriä. Ne ovat suurimmat tunnetut Afrikassa eläneet maakilpikonnat. Afrikan suurin nykyinen maakilpikonna on kannuskilpikonna, jonka kilpi voi kasvaa 80-senttiseksi.
Nykyinen kannuskilpikonna elää Afrikassa Saharan eteläosissa, mutta sitä muistuttavia fossiileja on löydetty myös Arabian niemimaalta. Mantereen lisäksi mahdollisia Centrochelys-lajeja eli Atlantin valtameren saarilla: ”Centrochelys” burchardi ja ”Centrochelys” vulcanica elivät Kanariansaarilla, kun taas ”Centrochelys” atlantica on löydetty Sal-saarelta Kap Verdestä. Välimeren Maltalta löydetty laji, jota on kutsuttu nimellä Centrochelys robusta, on sittemmin siirretty Solitudo-sukuun.