stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Illizi

| Illizi ﻳﻠﻴﺰى, Illīzī |
| --- | --- |
 Fort Polignac.
 Illizi
 Koordinaatit: 26°30′22″N, 8°29′7″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Illizi
Piirikunta:  Illizi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75 718 km²
Väkiluku (2021):  27 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Illizi (arab. إليزي‎, ’Illīzī tai إيليزي, ’Īlīzī) on kaupunki ja Illizin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee keskellä Saharaa 1 755 kilometriä Algerista kaakkoon. Illizin kunnassa oli arviolta 27 800 asukasta vuonna 2021.
Illizin kunnan pinta-ala on 75 718 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bordj Omar Drissin ja In Amenasin kuntiin, etelässä Djanetin ja lännessä Tamanrassetin maakuntiin sekä idässä Libyaan.
Seudulla vallitsee aavikkoilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 14 ja heinäkuun 37 astetta. Vuotuinen sademäärä on noin 20 millimetriä.
Kaupunki on saanut alkunsa ranskalaisten vuonna 1909 perustamasta Fort Polignacin linnoituksesta. Sen kautta kulkee Djanetiin johtava maantie RN3. Illizissä on myös lentokenttä.
Illizin pohjoispuolella sijaitsee suuri öljyn- ja kaasuntuotantoalue. Kaupungissa toimii Cheikh Amoud Ben Mokhtarin yliopistokeskus. Kunnan eteläosa kuuluu Tassili n’Ajjerin kansallispuistoon.
Indokiinantikka

| Indokiinantikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Käpytikat Dendrocopos
Laji::  atratus
Kaksiosainen nimi
 Dendrocopos atratus  (Blyth, 1849) 
Katso myös
   Indokiinantikka Wikispeciesissä   Indokiinantikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Indokiinantikka (Dendrocopos atratus) on kaakkoisaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Intian koillisnurkasta Myanmariin, Kiinan lounaisosiin sekä Indokiinaan. Lajin holotyypin kuvaili Edward Blyth Burman Tenasserimistä 1849.
Isonokimesikko

| Isonokimesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Nokimesikot Melidectes
Laji::  foersteri
Kaksiosainen nimi
 Melidectes foersteri  (Rothschild & Hartert, 1911) 
Katso myös
   Isonokimesikko Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isonokimesikko (Melidectes foersteri) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isonokimesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Inkscape

| Inkscape |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Inkscape-kehittäjät
Kehityshistoria
Vakaa versio:  1.3.2 (25. marraskuuta 2023)
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  vektorigrafiikka
Alusta:  FreeBSD, Linux, macOS, Windows
Lisenssi:  GPLv2
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Inkscape on avoimeen lähdekoodiin perustuva ohjelmisto vektorigrafiikan tuottamiseen. Siitä pyritään tekemään täysin yhteensopiva XML-, SVG- ja CSS-standardien kanssa. Ohjelma toimii Windowsilla sekä Linuxilla, macOS:llä ja muilla Unixin kaltaisilla käyttöjärjestelmillä.
Yleiskatsaus

Ohjelman kehitys alkoi vuonna 2003, kun ryhmä Sodipodi-projektin entisiä ohjelmoijia alkoi kehittää uutta, täysin W3C:n SVG-standardin kanssa yhteensopivaa vektorigrafiikkaeditoria. Vaikka Inkscape toimiikin usealla alustalla, sitä kehitetään pääasiassa Linux-käyttöjärjestelmälle.[lähde? ]
Inkscape soveltuu parhaiten kuviin jotka eivät vaadi fotorealistista mallinnusta, esimerkiksi piirtografiikan, graafien ja mainosten suunnitteluun. Koska vektorigrafiikka ei sovi hyvin rasterikuvien muokkaamiseen, esimerkiksi valokuvien käsittely ei Inkscapella onnistu. Kaupallisista ohjelmista Inkscape vastaa ominaisuuksiltaan esimerkiksi Adobe Illustratoria tai Corel Draw'ta.
Inkscapen oletustallennusmuoto on SVG. Ohjelma ei vielä tue kaikkia SVG:n ominaisuuksia, mutta tallentaa tiedostot standardin mukaiseen muotoon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Frequently Asked Questions (englanniksi)
Inkscape Wiki (englanniksi)
Inkscapen suomenkielinen käyttöopas FLOSS Manualsissa (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Highlander (televisiosarja)

| Highlander> Highlander: The Series |
| --- | --- |

Tyyli:  toiminta, seikkailu, draama, fantasia, sci-fi
Kestoaika:  48 min
Luoja(t):  Ken Gord
Kehittäjä(t):  Davis-Panzer Productions
Pääosissa:   Adrian Paul  Alexandra Vandernoot  Stan Kirsch  Amanda Wyss  Jim Byrnes  Philip Akin  Michel Modo  Lisa Howard  Elizabeth Gracen  Peter Wingfield 
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    syndikoituna   TF1 / M6 
Esitetty:  3. lokakuuta 1992 –  16. toukokuuta 1998
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  119
Tunnuskappale:   Princes of the Universe  (kirjoittajana Freddie Mercury ja esittäjänä Queen) 
Tuotanto
Säveltäjä(t):  Roger Bellon
Tuotantoyhtiö(t):   Rysher Entertainment  Gaumont International Television  Atlantique Productions and Reteitalia  CBS Television Distribution 
Seuraaja:   Highlander: The Raven  Highlander: Endgame 
Aiheesta muualla
IMDb 
Highlander (myös nimellä Highlander: The Series) on kanadalais-ranskalainen Adrian Paulin tähdittämä toiminta- ja seikkailupainotteinen televisiosarja, joka perustuu vuonna 1986 julkaistuun Highlander – kuolematon -elokuvaan.
Sarja oli ehdolla muun muassa Gemini-palkinnon saajaksi kolme kertaa ja Saturn-palkinnon saajaksi kerran.
Highlanderin tapahtumat sijoittuvat Vancouverin sekä Pariisin kaupunkeihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adrian Paul  | … |  Duncan MacLeod   |
|  Stan Kirsch  | … |  Richard H. "Richie" Ryan   |
|  Jim Byrnes  | … |  Joe Dawson   |
|  Alexandra Vandernoot  | … |  Tessa Noel   |
|  Lisa Howard  | … |  Tr. Anne Lindsey   |
|  Peter Wingfield  | … |  Adam Pierson   |
|  Elizabeth Gracen  | … |  Amanda Darieux   |
|  Philip Akin  | … |  Charlie DeSalvo   |
|  Michel Modo  | … |  Maurice   |
|  Peter Hudson  | … |  James Horton   |
|  Amanda Wyss  | … |  Randi MacFarland   |
Kaudet

| Kausi | Kausi | Jaksot | Ensiesitys> Avausjakso | Ensiesitys> Päätösjakso |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 22 | 3. lokakuuta 1992 | 22. toukokuuta 1993 |
|  | 2 | 22 | 27. syyskuuta 1993 | 23. toukokuuta 1994 |
|  | 3 | 22 | 26. syyskuuta 1994 | 29. toukokuuta 1995 |
|  | 4 | 22 | 25. syyskuuta 1995 | 26. toukokuuta 1996 |
|  | 5 | 18 | 23. syyskuuta 1996 | 19. toukokuuta 1997 |
|  | 6 | 13 | 5. lokakuuta 1997 | 16. toukokuuta 1998 |
Spin-off > Elokuvat

Sarjan pohjalta luotiin spin-off-elokuvat Highlander: Endgame (2000) ja Highlander: The Source (2007). Elokuvissa näyttelivät Adrian Paul, Peter Wingfield ja Jim Byrnes samoissa rooleissaan kuin sarjassa.
Spin-off > Sarjat

Highlander: The Raven oli yhden kauden mittaiseksi jäänyt spin-off-sarja, jonka juoni keskittyi Highlander sarjastakin tutun Amandan (Elizabeth Gracen) ympärille. The Raveniä esitettiin yhdysvalloissa vuosien 1998–1999 aikana.
Vuonna 2001 ilmestyi The Methos Chronicles -niminen Flash-tekniikalla luotu animoitu internetsarja. Andrew Modeen tuotti kahdeksan jaksoa lisää The Methos Chroniclesiin ja julkaisi ne YouTubessa.
Jälleentapaaminen

Vuonna 2008 sarjasta tutut Peter Wingfield, Elizabeth Gracen ja Jim Byrnes palasivat tuttuihin rooleihin tehdessään 17-minuuttisen jälleentapaamisjakson. Tämä pienen budjetin video sijoittuu 10 vuotta sarjan päättymisen jälkeen (elokuvissa se sijoittuu neljännen ja viidennen elokuvan väliin). Se kuvattiin tuottaja Peter Davisin rantatalolla ja näyttelijät tekivät sen ilman palkkaa.
Aiheesta muualla

Highlander (televisiosarja) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Isonokkamesikko

| Isonokkamesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Mesikot Meliphaga
Laji::  aruensis
Kaksiosainen nimi
 Meliphaga aruensis  (Sharpe, 1884) 
Katso myös
   Isonokkamesikko Wikispeciesissä   Isonokkamesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isonokkamesikko (Meliphaga aruensis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isonokkamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu melko yleisestä yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ilse Barends

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ilse Barends vuonna 1946. |  Ilse Barends vuonna 1946. |  Ilse Barends vuonna 1946. |  |
Maa:   Chile
Naisten yleisurheilu
| Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Lima 1939 | Korkeushyppy |  |
|  Kultaa | Santiago 1943 | Korkeushyppy |  |
|  Kultaa | Montevideo 1945 | Korkeushyppy |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 1947 | Korkeushyppy |  |
|  Hopeaa | Buenos Aires 1941 | Korkeushyppy |  |
|  Hopeaa | Buenos Aires 1941 | Pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Buenos Aires 1943 | 4 × 100 m |  |
|  Hopeaa | Santiago 1943 | Pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Santiago 1943 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Santiago 1943 | 80 m aidat |  |
Ilse Barends (16. toukokuuta 1921 – 28. tammikuuta 2007) oli chileläinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä, pituushypyssä, pika-aitajuoksussa ja pikajuoksussa. Hän voitti Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa kahdeksan henkilökohtaista mitalia, joista neljä on kultaisia, kolme hopeisia ja yksi pronssinen. Lisäksi Barends sai kaksi hopeamitalia maansa pikaviestijoukkueen jäsenenä.
Barends rikkoi korkeushypyssä Etelä-Amerikan ennätyksen neljästi ja piti maansa ennätysta hallussaan aina vuoteen 1972 saakka.
Ennätykset

Korkeushyppy: 163 cm (1946)
Wookieet

Wookieet tai wookiet ovat Tähtien sota -universumissa esiintyviä kuvitteellisia olentoja. Niillä on ruskea karvapeite ja ne ovat kotoisin Kashyyyk-planeetalta. Wookieet ovat isokokoisia, erittäin voimakkaita ja voivat kasvaa erittäin pitkiksi. Tunnetuimmat wookiet ovat Chewbacca ja Tarfful.
Kuvaus

Aikuiset wookieet ovat yleensä pidempiä kuin useimmat ihmiset, kasvaen enimmillään jopa 2,21 metrin pituisiksi. Ne ovat hyvin vahvoja ja voivat jopa repiä viholliselta käsivarren irti. Wookieeiden turkki peittää niiden koko ihon, eivätkä ne koskaan pukeudu suojaaviin vaatekappaleisiin. Wookieeilla on myös pitkä elinkaari ja ne voivat elää vuosisatoja vanhoiksi.
Wookieet ovat hyvin moraalintajuista kanssa. Elämänvelka on heille pyhä asia ja he pysyvät uskollisina heitä auttaneille henkilöille, niin kuin Chewbacca pysyi uskollisena Han Sololle, toimimalla tämän apupilottina Millennium Falcon -kevytrahtialuksella. He myös kohtelevat lähimpiä ystäviään osana ”kunniaperhettään”, Chewbacca nähdessä Hanin ohella myös Leia Organan ja Luke Skywalkerin osana omaa kunniaperhettään.
Pelottavasta ja temperamenttisesta luonteestaan huolimatta, he kykenevät ymmärtämään edistynyttä teknologiaa. Millennium Falconin apupilottina toimimisen lisäksi, Chewbacca ymmärsi myös robotiikkaa ja yritti jopa asentaa C-3PO:n takaisin kokoon Imperiumin vastaiskussa, vaikka ei siinä täysin onnistunutkaan. Chewbacca oppi myös nopeasti ohjaamaan AT-ST-talsijaa Endorin taistelun aikana Jedin paluussa. Wookieet ovat näppäriä valmistamaan erilaisia esineitä etenkin puusta. Wookieeiden käsityötä ovat mm. oevvaor-katamaraanit, jotka esiintyvät Sithin kostossa. Wookieet osaavat valmistaa myös puisia aseita. Heille käsityötaidot ovat eloonjäämistaitoja.
Eläimellisten äänihuultensa vuoksi wookieet osaavat puhua ainoastaan omaa kieltään, shyriiwook, joka muodostuu monimutkaisista karjahduksista. Wookieet ymmärtävät kuitenkin peruskieltä ja on myös ihmisiä, jotka ymmärtävät shyriiwookia, mutta vielä harvempi ihminen osaa itse matkia shyriiwookia.
Nimi ”wookiee” on lähtöisin George Lucasin ensimmäisestä pitkästä elokuvasta THX 1138. Elokuvassa yksi ääninäyttelijöistä improvisoi ajokohtauksen aikana: ”I think I just ran over a Wookiee on the expressway.”
Kashyyyk

Kashyyyk on trooppinen metsäplaneetta ja wookieeiden kotiplaneetta. Planeetan läpimitta oli 12 765 kilometriä ja sillä oli kolme kuuta. Planeetan yleisin kasvi olivat wroshyr-puut, joiden latvoihin wookieet rakensivat kotinsa. Planeetta oli osa Galaktista tasavaltaa ja Kloonisotien jälkeen, kun planeetasta tuli osa Galaktista Imperiumia, wookieet vangittiin ja vietiin orjatyövoimaksi Imperiumin laitoksiin eri puolille galaksia.
George Lucas suunnitteli alun perin, että Endor olisi wookieeiden kotiplaneetta, mutta koska Chewbacca selvästi tunsi hyvin kehittyneen teknologian ja oli Millennium Falconin alupilotti, Lucas tunsi ristiritaa wookieeiden esittämisestä alkukantaisena kansana. Niinpä hän muutti Endorin ewokien kotiplaneetaksi. Kashyyyk itse teki esiintymisensä televisioelokuvassa Star Wars Holiday Special sekä myöhemmin kaanonin ensiesiintymisensä teatterielokuvassa Star Wars: Episodi III – Sithin kosto.
Kashyyyk > Esiintymiset > Elokuva

Sithin kostossa Kashyyykillä wookieet käyvät sotaa Itsenäisten aurinkokuntien konfederaatiota vastaan ja Yoda matkustaa sinne auttamaan heitä sodankäynnissä. Mutta kun kloonisotilaat saavat käskyn 66, Chewbacca ja Tarfful auttavat Yodan pakoon Kashyyykiltä.
Kashyyyk > Esiintymiset > Videopelit

Kashyyyk esiintyy monissa Tähtien sota aiheisissa peleissä, kuten Star Wars: Galaxies, Star Wars: Galactic Battlegrounds, Star Wars: Battlefront, Star Wars: Battlefront II, Star Wars: Republic Commando, Star Wars: The Clone Wars, Star Wars: Knights of the Old Republic, Star Wars: Empire at War, Lego Star Wars: The Video Game, Lego Star Wars: The Complete Saga, Star Wars: The Force Unleashed, Star Wars: Battlefront II (2017) ja Star Wars Jedi: Fallen Order.
Kashyyyk > Historia > Kaanon

Kashyyyk, joka siihen aikaan tunnettiin myös nimellä G5-623, joutui vaikutusvaltaisen asekauppaa harjoittavan Czerka Arms -yhtiön miehittämäksi. He orjuuttivat wookieet, jotka myöhemmin ajoivat yhtiön pois planeetalta.
Kashyyyk taisteli vuosituhansia myöhemmin Galaktisen tasavallan puolella Kloonisodissa. Jedineuvoston suurmestari Yoda matkusti planeetalle auttamaan wookieeita taistelussa. Se oli yksi Kloonisotien viimeisistä taisteluista. Kesken taistelun kloonikomentaja Gree ja tuntematon kloonitiedustelusotilas saivat käskyn 66 ja yrittivät tappaa Yodan. Yoda oli aistinut muiden jedien kuolemia Voiman kautta ja surmasi Green ja tiedustelusotilaan ennen kuin nämä ehtivät edes yrittää tappaa hänet. Chewbacca ja Tarfful auttoivat Yodaa pakenemaan planeetalta senaattori Bail Organan ja käskystä 66 selvinneen Obi-Wan Kenobin luokse. Kashyyykin taisteluun jo aiemmin osallistuneen Luminara Undulin luultiin myös kuolleen käskystä 66, kunnes vasta myöhemmin paljastui, että hän oli selvinnyt hengissä vuosia kunnes Imperiumin inkvisiittorit olivat lopulta löytäneet ja surmanneet hänet.
Kashyyyk > Historia > Legends

Tuhat vuotta ennen Galaktisen tasavallan muodostamista, Kashyyyk oli osa rakatalaisten Ääretöntä Imperiumia. Rakatalaiset muuttivat planeetan niin, että sen lehvistö muuttui epätavallisen suureksi, sellaiseksi kuin se modernilla aikakaudella tunnettiin. Planeetan pinta peittyi varjoihin kilometrien korkuisten wroshyr-puiden alle. Vaaralliset eläimet asettuivat pinnalle, tehden siitä puiden latvoja vaarallisemman paikan. Planeetan pinnalle oli kätketty Tähtiahjon sijainnin paljastavan tähtikartan palanen.
Aiheesta muualla

Wookieet Tähtien sodan virallisilla sivuilla
Wookieet Wookieepediassa (englanniksi)
Incarnation

| Incarnation Circle |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Mankku-studio, Porvoo, heinäkuu 2013
 Julkaistu: 5. joulukuuta 2013
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 35.22
 Levy-yhtiö: Ektro Records / Full Contact Records
Circlen muut julkaisut
| Frontier 2013 | Incarnation 2013 | SSEENNSSEESS 2014 |
Incarnation on vuonna 2013 ilmestynyt Circlen studioalbumi. Levyllä ei kuitenkaan soita aikaisemmin Circlenä tunnettu yhtye, vaan Stench of Decay -niminen death metal -yhtye. Taustalla oli Circlen päätös "vuokrata" nimensä vuoden ajaksi ja toimia itse nimellä Falcon (ex-Circle).
Alkuperäisenä ideana oli tarjota Circlen brändi tuntemattomille muusikoille, mutta lopulta valinta osui Porissa vuonna 2004 perustettuun death metal -ryhmään Stench of Decay, jota vahvistettiin kitaristi Ville Valavuolla. Circlen johtohahmo Jussi Lehtisalo pyysi yhtyettä tekemään ”levyn, jota he eivät itse pystyisi tekemään.” Stench of Decay oli aikaisemmin julkaissut yhden albumin vuonna 2011. Samaan aikaan Incarnationin kanssa ilmestyi Falcon (ex-Circle):n albumi Frontier.
Kappaleet

Incarnation – 7.41
Infamy – 6.15
Transcending – 8.22
Bloodstreams – 1.45
Burden – 11.19
Kokoonpano

Jussi Rajala – laulu
Rami Simelius – kitara
Ville Valavuo – kitara, syntetisaattori
Tommi Sookari – basso, laulu
Markus Hietamies – rummut, syntetisaattori
Ilomselkä

| Ilomselkä Илемсельга, Ilemselga |
| --- | --- |
 Ilomselkä vuonna 1916. Sergei Prokudin-Gorskin värivalokuva.
 Ilomselkä
 Koordinaatit: 62°18′7″N, 34°31′4″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Kontupohjan piiri
Kunta:  Tedjärvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2013):  36
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ilomselkä (ven. И́лемсельга, Ilemselga; karjalaksi Il’omšelg) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Tedjärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Muurmannin radan varrella 8 kilometriä Tedjärveltä etelään. Kylässä on 36 asukasta (vuonna 2013).
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Ilomselkä kuului Kontupohjan volostin Lisman kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 27 taloa, koulu ja 210 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin Kontupohjan piiriin kuulunut Ilomselän kyläneuvosto, joka käsitti myös Aitniemen (ven. Vatnavolok), Mäntselän (Mjanselga) ja Tavoimäen (Tavoigora) kylät. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli vähän yli tuhat asukasta. Venäläisten lisäksi kylissä asui muutamia kymmeniä karjalaisia. Myöhemmin Ilomselkä liitettiin Lisman kyläneuvostoon.
Muurmannin radalla on Ilomselän asema. Kylän lähistöllä louhitaan hiekkaa, soraa ja rakennuskiveä.
Ilse Lehiste

| Ilse Lehiste |
| --- | --- |
 Ilse Lehiste vuonna 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1922  Tallinna 
Kuollut: 25. joulukuu 2010 Columbus
Kansalaisuus:  Yhdysvallat, Viro
Koulutus ja ura
Opinnot:  Hampurin yliopisto, Michiganin yliopisto
Instituutti:  Ohion osavaltionyliopisto, Michiganin yliopisto
Ilse Lehiste (31. tammikuuta 1922 Tallinna, Viro – 25. joulukuuta 2010 Columbus, Ohio, Yhdysvallat) oli virolais-amerikkalainen foneetikko ja kielitieteilijä.
Lehiste syntyi Tallinnassa, missä kävi myös koulunsa. Vuonna 1942 hän aloitti opinnot Tarton yliopiston filosofisessa tiedekunnassa, ja 1944 hän muutti neuvostomiehitystä pakoon Saksaan, missä pakolaisleireillä asuessaan teki Hampurin yliopistoon englantilaisesta prerafaeliittikirjailijasta William Morrisista ensimmäisen väitöskirjansa. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1949 hän muutti Yhdysvaltoihin, aluksi Washingtonin osavaltioon pikkukaupunkiin Seattlesta etelään, minkä jälkeen omienkin sanojensa mukaan asui ”ympäri Yhdysvaltoja”.
Toisen tohtorintutkintonsa Lehiste teki vuonna 1959 Michiganin yliopistoon kielitieteen oppiaineeseen aiheenaan akustinen fonetiikka. Tutkimuksessa hän kykeni hyödyntämään tuolloin uutta spektrografia. Hän jatkoi samassa yliopistossa puheviestinnän laitoksen tutkijana vuoteen 1963, jolloin hän siirtyi Ohion osavaltionyliopistoon ensin slaavilaisten kielten ja kielitieteen laitoksen apulaisprofessoriksi vuoteen 1965 ja vasta perustetun kielitieteen laitoksen johtajaksi vuoteen 1971 asti, minkä jälkeen hän oli uudelleen laitoksen johtajana vielä 1984–1985 ja 1985–1987. Hän jäi eläkkeelle Ohiosta vuonna 1987 mutta vaikutti vuosia sen jälkeen aktiivisesti tutkijana ja osallistui muun muassa usein fonetiikan kongresseihin. Viron itsenäisyyden palautumisen jälkeen (1988) hän teki jälleen paljon yhteistyötä myös virolaisten tutkijoiden kanssa. Ansioistaan hänet palkittiin kunniatohtorin arvolla Essexin yliopistossa 1977, Lundin yliopistossa 1982, Tarton yliopistossa 1989 ja Ohion osavaltionyliopistossa 1999. Hänet valittiin myös Suomen Akatemian ja Viron tiedeakatemian ulkomaiseksi jäseneksi.
Lehisten merkittävimpänä teoksena voi pitää hänen Ohion-aikanaan kirjoittamaansa puhutun kielen prosodian yleisesittelyä Suprasegmentals (1970). Suomen ja viron kvantiteettijärjestelmien kannalta tärkeä on hänen artikkelinsa ”The function of quantity in Finnish and Estonian” (1965), ja puherytmin tutkimuksessa merkittävä on hänen artikkelinsa ”Isochrony reconsidered” (1977), jossa hän pohtii uudella tavalla Kenneth L. Piken (1945) alkuaan esittämää kielten rytmistä dikotomiaa paino- ja tavuajoitteisiin kieliin.[lähde? ] Yhdessä tarttolaistutkijoiden kanssa hän ehti julkaista tutkimuksen Livonian prosody liivin prosodiasta (Lehiste ym. 2008).[lähde? ]
Teokset

Lehiste, Ilse 1960: An acoustic-phonetic study of internal open juncture. Phonetica 5 (Suppl. 1): 5–54.
Lehiste, Ilse 1965: The function of quantity in Finnish and Estonian. Language 41: 447–456.
Lehiste, Ilse 1970: Suprasegmentals. MIT Press, Cambridge (Mass.).
Lehiste, Ilse 1977: Isochrony reconsidered. Journal of Phonetics 5(3): 253–263.
Lehiste, Ilse & Peterson, Gordon E. 1961a: Transitions, glides, and diphthongs. Journal of the Acoustical Society of America 33(3): 268–277.
Lehiste, Ilse & Peterson, Gordon E. 1961b: Some basic considerations in the analysis of intonation. Journal of the Acoustical Society of America 33(4): 419–425.
Lehiste, Ilse & Peterson, Gordon E. 1961c: Vowel amplitude and phonemic stress in American English. Journal of the Acoustical Society of America 33(4): 428–435.
Lehiste, Ilse & Teras, Pire & Ernštreits, Valts & Lippus, Pärtel & Pajusalu, Karl & Tuisk, Tuuli & Viitso, Tiit-Rein 2008: Livonian prosody. Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 255. Suomalais-Ugrilainen Seura, Helsinki.
I Love How You Love Me

| I Love How You Love Me Bobby Vinton |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1968
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Billy Sherrill
 Tyylilaji: Pop
 Levy-yhtiö: Epic
Bobby Vinton muut julkaisut
| Take Good Care of My Baby 1968 | I Love How You Love Me 1968 | Vinton 1969 |
I Love How You Love Me on Bobby Vintonin kahdeksastoista studioalbumi, joka julkaistiin 1968. 
Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "I Love How You Love Me" ja "Halfway to Paradise".
Cover-versiot ovat "Those Were the Days", "Till" ja "Save the Last Dance for Me".
Kappaleet > Puoli 1

I Love How You Love Me - (Barry Mann, Larry Kolber) - 2:28
If I Didn't Care - (Jack Lawrence) - 2:35
Shangri-La - (Matty Malneck, Robert Maxwell, Carl Sigman) - 2:12
Those Were the Days - (Gene Raskin) - 4:03
It's No Sin - (George Hoven, Chester R. Shull) - 2:31
Kappaleet > Puoli 2

For Once in My Life - (Ron Miller, Orlando Murden) - 2:57
Halfway to Paradise - (Gerry Goffin, Carole King) - 2:39
Why Don't You Believe Me - (Lew Douglas, King Laney, Roy Rodde) - 2:07
Till - (Carl Sigman, Charles Danvers) - 2:55
Together - (J. Gold) - 2:04
Save the Last Dance for Me - (Doc Pomus, Mort Shuman) - 2:34
Albumin tekijät

Tuottaja: Billy Sherrill
Kannen valokuva: Suzanne Szasz
Listat

Albumit - Billboard (North America)
| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1968 | The Billboard 200 | 21 |

Singlet - Billboard (North America)
| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | "Halfway to Paradise" | The Billboard Hot 100 | 23 |
| 1968 | "I Love How You Love Me" | The Billboard Hot 100 | 9 |
| 1968 | "I Love How You Love Me" | Billboard Adult Contemporary | 2 |