stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kabhi Kabhie
Tuotanto

Yash Chopra sai idean elokuvaan, kun hän luki pitkäaikaisen ystävänsä (ja myös elokuvan sanoittajan) Sahir Ludhianvin runon. Elokuva oli kirjoitettu Rakhee mielessä, mutta ennen tuotannon aloittamista hän meni naimisiin sanoittaja Gulzarin kanssa, joka halusi hänen vetäytyvän näyttelemisestä. Yash Chopran suostuttelun jälkeen Rakhee kuitenkin suostui näyttelemään elokuvassa. Elokuva johti myös Amitabh Bachchanin imagon uudistumiseen rakkaansa menettäväksi romanttiseksi runoilijaksi, joka oli suuri muutos hänen aiempiin ”vihaisen nuoren miehen” rooleihinsa elokuvissa kuten Zanjeer (1973), Sholay (1975) ja Deewaar (1975). Elokuva kuvattiin Kashmirissa.
Soundtrack

Kaikki sävellykset Khayyam.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Kabhi Kabhie Mere Dil Mein – I” | Mukesh | 5.31 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Kabhi Kabhie Mere Dil Mein – II” | Mukesh, Lata Mangeshkar | 4.57 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Kabhi Kabhie Mere Dil Mein – Dialogue” | Amitabh Bachchan | 1.06 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Main Pal Do Pal Ka Shayar Hoon” | Mukesh | 4.08 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Main Har Ek Pal Ka Shayar Hoon – II” | Mukesh | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Tera Phoolon Jaisa Rang” | Kishore Kumar, Lata Mangeshkar | 6.10 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Mere Ghar Aaye Ek Nanhi Pari” | Lata Mangeshkar | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Pyaar Kar Liya To Kya” | Kishore Kumar | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Surkh Jode Ki Yeh Jagmagahat” | Lata Mangeshkar, Pamela Chopra | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Tere Chehre Se” | Kishore Kumar, Lata Mangeshkar | 5.03 |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Kabhi Kabhie oli menestys varsinkin suurissa kaupungeissa. Elokuvan musiikki oli erityisen suosittua.
Palkinnot

Filmfare Awards
Paras musiikki – Khayyam
Paras sanoitus – Sahir Ludhianvi – ”Kabhi Kabhie Mere Dil Mein”
Paras mieslaulaja – Mukesh – ”Kabhi Kabhie Mere Dil Mein”
Paras dialogi – Sagar Sarhadi
Ehdokkuudet
Paras elokuva – Yash Chopra
Paras ohjaus – Yash Chopra
Paras miespääosa – Amitabh Bachchan
Paras naispääosa – Raakhee
Paras miessivuosa – Shashi Kapoor
Paras naissivuosa – Waheeda Rehman
Paras sanoitus – Sahir Ludhianvi – ”Main Pal Do Pal Ka Shayar Hoon”
Paras mieslaulaja – Mukesh – ”Main Pal Do Pal Ka Shayar Hoon”
Paras tarina – Pamela Chopra
Aiheesta muualla

Kabhi Kabhie Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kabhi Kabhie AllMoviessa. (englanniksi)
Juventuksen kausi 2014–2015

Juventuksen kausi 2014-2015 on seuran historian 117. kausi ja samalla kahdeksas perättäinen kausi Italian pääsarjassa Serie A:ssa. Juventus lähtee kauteen kolminkertaisena hallitsevana Italian mestarina ja se pelaa edelliskauden mestaruutensa oikeuttamana myös Italian supercupin finaalissa sekä UEFA Mestareiden liigassa.
Pelaajasiirrot

Juventus teki kauden ensimmäisen pelaajasiirtonsa 3. heinäkuuta kun laitapuolustaja Federico Peluso myytiin Sassuoloon 4,5 miljoonalla eurolla. Samalla Juventus hankki Sassuolosta itselleen Luca Marronen 5 miljoonan euron siirtokorvauksella ja osti samalla pelaajan oikeudet kokonaan itselleen, aiemmin Sassuolo ja Juventus omistivat molemmat osan pelaajan oikeuksista. Seuraavana päivänä hyökkääjä Mirko Vucinic myytiin Al Jaziraan 6,5 miljoonan siirtosummalla.
7. heinäkuuta Juventus hankki keskikenttäpelaaja Kingsley Comanin Paris Saint-Germainista vapaalla siirrolla. 18. heinäkuuta Juventus myi hyökkääjä Fabio Quagliarellan Torino FC:hen 3,5 miljoonalla eurolla ja seuraavana päivänä seura teki kauden toistaiseksi kalleimman hankintansa, kun hyökkääjä Alvaro Morata liittyi Real Madridista 20 miljoonan euron siirtosummalla. Realilla on kuitenkin osto-optio Moratasta kauden 2015-2016 jälkeen. 23. heinäkuuta Juventus hankki laitapuolustaja Patrice Evran Manchester Unitedista 1,2 miljoonan euron siirtosummaa vastaan. Lisäksi Juventus joutuu maksamaan lisäkorvauksia, mikäli se selviää kauden 2015-2016 Mestarien liigaan. 25. heinäkuuta Juventus hankki lainasopimuksella hyökkäävän keskikenttäpelaajan Roberto Pereyran Udinese Calciosta. Pereyra pelaa Juventuksessa kauden 2014-2015 lainasopimuksella, mistä Juventus maksaa Udineselle 1,5 miljoonaa euroa, ja kauden jälkeen seuralla on mahdollisuus ostaa Pereyra riveihinsä tietyllä siirtosummalla.
Varsinaisten pelaajasiirtojen lisäksi Juventus osti kahden pelaajan, joiden osaomistus seuralla jo oli, oikeudet kokonaan itselleen. Kauppojen myötä Juventus omistaa Frederik Sørensenin ja Cristian Pasquaton oikeudet kokonaan. Lisäksi lainasopimuksilla viime kaudella muualla pelanneet Reto Ziegler, Fausto Rossi, Marco Motta, Paolo De Ceglie ja Ouasim Boy palasivat Juventuksen vahvuuteen kansainvälisen siirtoikkunan aukeamispäivänä 30. heinäkuuta. Samana päivänä seuran jätti hyökkääjä Pablo Osvaldo, joka pelasi Juventuksessa lainalla kauden 2013-2014.
Elokuun alussa, Juventukseen liittyi yhden miljoonan korvausta vastaan, keskikenttäpelaaja Rômulo, Chievo Veronasta. Kauden 2014-2015 jälkeen Juventuksella on mahdollinen kuuden miljoonan dollarin osto-optio. Optio tulee pakolliseksi, jos Rômulo pelaa yli 60% Juventuksen kilpailullisista otteluista. Suurin piirtein samaan aikaan Juventus ilmoitti lainaavansa puolustaja Mauricio Islan Queens Park Rangersiin koko tulevaksi kaudeksi.
Harjoituskausi

Juventus aloitti harjoituskautensa heinäkuussa, ja seuran pelaajat jotka edustivat maitaan Brasilian MM-kilpailuissa 2014 liittyivät harjoitusvahvuuteen viikkoja myöhemmin, saman kuun lopulla. Pian kuitenkin päävalmentaja Antonio Conte, joka oli luotsannut Juventuksen Italian mestariksi kolmesti kolmen viime kauden aikana, ilmoitti jättävänsä tehtävänsä. Syynä oli hänen erimielisyytensä seurajohdon kanssa seuran pelaajapolitiikasta. Conte ilmoitti erostaan 15. heinäkuuta 2014, ja jo seuraavana päivänä, 16. heinäkuuta Juventus ilmoitti palkanneensa Massimiliano Allegrin uudeksi päävalmentajakseen.
Allegrin debyytti Juventuksen päävalmentajana oli 25. heinäkuuta pelattu harjoitusottelu Lucentoa vastaan, joka päättyi 3-2 tappioon. Merkittävää ottelussa oli se, että Allegri peluutti Juventusta 4-3-2-1 (4-3-3) systeemillä, sillä aiemmin Conte peluutti Juventusta 3-5-2 systeemillä.
Kauden toisen harjoitusottelunsa Juventus pelasi 30. heinäkuuta, pelatessaan 0-0 tasapelin AC Cesenaa vastaan. Kyseisessä ottelussa Juventuksella oli ensi kertaa käytössään MM-turnauksessa pelanneet pelaajat.
Harjoituskausi > Aasian kiertue

Juventus nappasi preseasonin ensimmäisen voittonsa ja samalla ensimmäisen voittonsa päävalmentaja Massimiliano Allegrin alaisuudessa Aasian kiertueensa alussa 6. elokuuta. Juventuksen joukkue Indonesiaan, jossa se kohtasi Indonesian liigan tähdistöjoukkueen. Ottelu päättyi Juventuksen murskaavaan 8-1 voittoon, Fernando Llorenten onnistuessa kolmesti maalinteossa. Ottelussa esiintyivät ensi kertaa monet MM-turnauksessa pelanneet Juventuksen pelaajat.
Seuraavana päivänä Juventuksen joukkue lensi Australiaan, jossa se kohtasi paikallisen A-Leaguen tähdistöjoukkueen. Tähdistöjoukkueeseen oli valittu myös Alessandro Del Piero, Juventuksen pitkäaikainen kapteeni joka jätti seuran vuonna 2012, siirtyessään Sydney FC:n riveihin. Ennen ottelua järjestettiin tilaisuus, jossa useat Juventuksen pelaajat mukaan lukien Del Pieron kanssa maailmanmestaruuden vuonna 2006 voittaneet Gianluigi Buffon ja Andrea Pirlo, tapasivat seuralegendan. Myös itse ottelutapahtumassa, ennen sen alkua järjestettiin Del Pieroa kunnioittanut seremonia.
Juventus jatkoi ottelussa Aasian kiertuettaan voitokkaana, kun se kukisti tähdistöjoukkueen 3-2. Ottelun jälkeen Juventuksen kapteeni Gianluigi Buffon kiitti ottelun isäntäkaupunkia lämpimästä vastaanotosta ja lahjoitti kaupungille Juventuksen joukkueen nimikirjoituksilla varustetun joukkueen pelipaidan.
Juventus päätti Aasian kiertueensa Australian etapin 1-0 voittoon Newcastle Jetsistä, Sebastian Giovincon viimeistellessä ottelun ainoan maalin.
Sarjakausi

Italian Serie A alkoi 30. elokuuta 2014 ja hallitseva mestari Juventus avasi sarjakautensa vierasottelulla AC Chievo Veronaa vastaan. Juventus avasi kautensa niukalla voitolla, laitapuolustaja Martin Caceresin viimeistellessä ottelun ainoan maalin pelin yhdeksännellä minuutilla, kulmapotkusta. Juventus hallitsi ottelua selvästi jokaisella osa-alueella ja laukoi peräti 21 kertaa, mutta oli melko tehoton maalintekotilanteissa. Chievolla oli varsin vähän maalipaikkoja, mutta se oli lähellä tasoittaa ottelun loppuhetkillä, mutta Juventuksen maalivahtikapteeni Gianluigi Buffon teki erinomaisen torjunnan jolla piti Juventuksen edellä. Toisaalta myös Juventus oli lähellä onnistua maalinteossa useammin, sillä Carlos Tevez ampui ottelussa pallon Chievon maalin ylärimaan ja Arturo Vidal puski pallon tolppaan. Yhtä kaikki Juventus avasi kautensa voitolla ja nappasi tärkeät kolme pistettä itselleen.
Kazatšje

| Казачье Хаһаачыйа |
| --- | --- |

Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Uluus:  Ust-Janskin ulus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kyläalue
 – Hallinnon tyyppi:  kansallinen nasleg
 – hallinnonjohtaja:  Gerasim Grigorjev
Väkiluku (2007):  1 506
Aikavyöhyke:  UTC+10 (MSK+7)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kazatšje (ven. Казачье) eli Xahaatšyja (jak. Хаһаачыйа) on kuntatason hallintoalue (kansallinen nasleg) ja sen keskuskylä Ust-Janskin ulusissa (piirissä) Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä.Kunta sijaitsee piirin pohjoisosassa. Keskuskylä sijaitsee Janajoen itärannalla, 451 kilometriä uluusin keskuksesta Deputatskista luoteeseen.
Keskuskylässä on peruskoulu, musiikkikoulu, jokisatama, terveyskeskus, kauppa ja kulttuuritalo. Tärkeimmät elinkeinot ovat porotalous, kalastus ja turkiskauppa.
Asukasluvun kehitys:
1 600 (1989)
1 564 (2001)
1 506 (2007)

Ust-Janskin piirin vaakuna
Karenga

Karenga (ven. Ка́ренга) on Lenan vesistöön kuuluvan Vitimin sivujoki Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisosassa Venäjällä. Sen pituus on 366 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 10 100 neliökilometriä. Karengan virtaus vaihtelee voimakkaasti. Keskimääräinen virtaus 180 kilometrin päässä joen suusta on 16,5 kuutiometriä sekunnissa.
Karenga saa alkunsa Jablonovyivuorilta ja virtaa pohjoiseen vuorten muodostamassa kattilalaaksossa. Joen varrella sijaitsee Tungokotšenin kylä.
Aiheesta muualla

Karenga Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Karel Schwarzenberg

| Karel Schwarzenberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1937 Praha
Kuollut: 11. marraskuuta 2023 (85 vuotta) Wien, Itävalta
Tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.karelschwarzenberg.cz
Ruhtinas  Karel Schwarzenberg (tai Karel, Schwarzenbergin ruhtinas tai saks. Karl Johannes Nepomuk Josef Norbert Friedrich Antonius Wratislaw Mena von Schwarzenberg, 10. joulukuuta 1937 Praha – 11. marraskuuta 2023 Wien, Itävalta) oli tšekkiläinen poliitikko ja TOP 09 -puolueen johtaja. Hän toimi maansa ulkoministerinä 2007–2009 ja 2010–2013.
Schwarzenbergilla oli syntymästään saakka myös Sveitsin kansalaisuus. Schwarzenberg oli böömiläis-frankenilaisen Schwarzenbergin ruhtinassuvun päämies, Kaarle VI:n ja ruhtinatar Antonie von Fürstenbergin poika. Hänen vanhempansa pakenivat vuonna 1948 kommunistien noustua valtaan Tšekkoslovakiassa. Schwarzenberg opiskeli lakia ja metsänhoitoa Wienissä, Münchenissä ja Grazissa, muttei suorittanut tutkintoa. Hän meni naimisiin kreivitär Therese von Hardeggin kanssa 1967; liitto päättyi eroon 1988, mutta pari avioitui uudelleen 2008. Heillä on kolme lasta. Itävallassa Schwarzenberg otti aktiivisesti osaa politiikkaan ja liittyi Itävallan kansanpuolueeseen.
Schwarzenberg oli Václav Havelin pitkäaikainen ystävä ja Forum 2000 -säätiön jäsen. Hän johti 1984–1991 Kansainvälistä Helsinki-komiteaa. Vuonna 1989 hän sai Euroopan komission ihmisoikeuspalkinnon Lech Wałęsan kanssa. Hän palasi Tšekkoslovakiaan 1989 ja vuosina 1990–1992 hän työskenteli Havelin neuvonantajana. Schwarzenberg valittiin senaattoriksi 2004 Občanská demokratická aliance (ODA) -puolueen edustajana. Vuonna 2007 hänet nimitettiin Vihreän puolueen tuella ulkoministeriksi Tšekin tasavallan Mirek Topolánekin hallitukseen. Presidentti Václav Klaus vastusti nimitystä ja sanoi Schwarzenbergille olevan niin vahvat suhteet Itävaltaan, ettei hän voisi olla puolueeton ulkoministeri. Ulkoministerinä Schwarzenberg mm. allekirjoitti sopimuksen yhdysvaltalaisen tutkatukikohdan sijoittamista Tšekkiin (presidentti Obama peruutti hankkeen 2009) ja toimi EU:n ulkoasioiden neuvoston puheenjohtajana maansa puheenjohtajakaudella alkuvuonna 2009. Schwarzenbergin ensimmäinen ulkoministeritaival päättyi toukokuussa 2009 hallituksen saatua epäluottamuslauseen parlamentilta.
Schwarzenberg valittiin kesällä 2009 perustetun TOP 09 -puolueen johtoon. Puolue saavutti toukokuun 2010 vaaleissa yli 16 prosentin äänisaaliin ja nousi kolmen puolueen oikeistohallitukseen. Schwarzenberg sai eniten henkilökohtaisia ääniä koko maassa ja hänestä tuli Petr Nečasin hallituksen ulkoministeri ja 1. varapääministeri heinäkuussa 2010.
Schwarzenberg oli ehdokkaana tammikuun 2013 presidentinvaalissa. Vaalin ensimmäisellä kierroksella 12.1.2013 kukaan ehdokkaista ei saanut vaadittavaa enemmistöä. Jatkoon pääsivät Miloš Zeman ja Schwarzenberg, jonka menestystä pidettiin yllätyksenä. Toisella kierroksella sosiaalidemokraatteja edustanut entinen pääministeri Zeman sai 55 prosenttia äänistä. Konservatiiveja edustaneen ulkoministeri Schwarzenbergin äänisaalis jäi 45 prosenttiin.
Aiheesta muualla

http://www.europeanvoice.com/article/imported/the-prince/57957.aspx
Karen Šahnazarov

Karen Shahnazarov vuonna 2019.
Karen Georgievitš Šahnazarov (ven. Каре́н Гео́ргиевич Шахназа́ров, s. 8. heinäkuuta 1952 Krasnodar, Neuvostoliitto) on venäläis-armenialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja sekä Mosfilmin johtaja. Hänen ohjaama sotaelokuva Belyi tigr (”Valkoinen tiikeri”) oli Venäjän ehdokas Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi muttei päässyt loppukilpailuun asti.
Aiheesta muualla

Karen Šahnazarov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Karen Shakhnazarov
Käännös suomeksi
Kei Shindō

| Kei Shindō> 真堂 圭.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1984 (ikä 40) Chiba, Chiban prefektuuri, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  ääninäyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Kei Shindō (真堂 圭 s. 10. syyskuuta 1984) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa animeissa, muun muassa My Hero Academiassa, Kidō senshi Gundam 00:ssa ja Pokémon-sarjan Sun & Moon -tuotantokaudella, jossa hän näytteli Lillie-hahmoa.
Aiheesta muualla

Kei Shindo DBA Behind The Voice Actors. Viitattu 21.4.2020. (englanniksi)
Kareda

| Karedan kunta (Kareda vald) |
| --- | --- |
 Köisin myllynraunio
 lippu:  vaakuna
 Karedan entinen kunta Järvamaalla.
 Koordinaatit: 58°57′47″N, 25°48′04″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Järvamaa
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  entinen kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  91,64 km²
Väkiluku (2016):  582
 – Väestötiheys:  6,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 kareda.kovtp.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kareda (vir. Kareda vald) oli kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa seitsemän Järvamaan kuntaa, Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru ja Koigi, yhdistettiin Järvan kunnaksi.
Kunta sijaitsi maakunnan keskiosassa Paiden koillispuolella. Karedassa oli arviolta 582 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 91,64 neliökilometriä.
Karedaan kuului yksi pienkauppala (alevik), Peetri, ja 11 kylää: Ammuta, Ataste, Esna, Kareda, Köisi, Müüsleri, Viru, Vodja, Ämbra, Õle ja Öötla.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Karedan kunnassa oli 631 asukasta, joista 612 (97,0 %) oli virolaisia, 12 (1,9 %) venäläisiä ja 6 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
Kuvia

Järva-Peetrin kirkko
Müüslerin kartanon jäänteitä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kareda Wikimedia Commonsissa
Kari Franck

Kari Juhani Franck (s. 22. toukokuuta 1940 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on näytellyt monissa elokuvissa. Ohjaustöihin kuuluu muun muassa Juhani Ahon kertomuksesta sovitettu televisioelokuva Rautatie (1973). Franckilla on poika Samuel (s. 1968), jonka äiti on näyttelijä Kristiina Halkola, sekä tytär näyttelijä Karoliina Franck, jonka äiti on näyttelijä Eeva Litmanen. Kapellimestari Mikko Franck on hänen veljenpoikansa.
Filmografia > Näyttelijänä

Huijarit, 1965 (MTV)
Tänään olet täällä, 1966
Käpy selän alla, 1966
Rakkaus alkaa aamuyöstä, 1966
Lapualaismorsian, 1967
Täällä Pohjantähden alla, 1968
Mies elää, 1968 (YLE)
Yksin, 1968 (YLE)
Äl' yli päästä perhanaa, 1968
Käärme paratiisisssa, 1968 (YLE)
Käännekohta, 1969 (YLE)
Elävä ruumis, 1969 (YLE)
Nyt, 1969 (YLE)
Paluu, 1969 (YLE)
Häät, 1969 (YLE)
Saaren vangit, 1970 (YLE)
Titus Andronicus, 1970 (YLE)
Hamlet, 1970 (YLE)
Siivoojan raportti, 1971 (YLE)
Lokki, 1971 (YLE)
Hiekkakuningas, 1972 (YLE)
Pohjantähti, 1973
Narri kartanon valtiaana, 1974 (YLE)
Kuolleista herännyt, 1975 (YLE)
Manillaköysi, 1976 (YLE)
Palkkio, 1977 (YLE)
Elämäsi parhain aika, 1978 (YLE)
Seitsemän veljestä, 1979 (ääni)
Matti Väkevä, 1979 (YLE)
Onnellinen mies, 1979 (YLE)
Tulipää, 1980
Muistoja Elmosta, 1981 (YLE)
Kuningas jolla ei ollut sydäntä, 1982
Wanda, rakastettuni, 1983 (YLE)
Angelan sota, 1984
Painija, 1985 (YLE)
Hallituskriisi 1–5, 1985 (YLE)
Hei kliffaa hei, 1985
V. Y. Vihdoinkin yhdessä, 1986
Vesipatja, 1986 (YLE)
Omat eväät, 1987 (YLE)
Joko taas on markkinat, 1990 (YLE)
Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari, 1990
Oy Linnuntie, 1991 (YLE)
Putkinotko, 1998 (YLE)
Filmografia > Ohjaajana

Vallankumous tai kuolema, 1968 (YLE)
Hyvää huomenta, 1970 (YLE)
Muuri, 1971 (YLE)
Rautatie, 1973 (YLE)
Maria, 1974 (YLE)
Isännät ja isäntien varjot 1–3, 1976–1977 (YLE)
Ei se säälistä parane, 1980 (YLE)
Kauhea murhamies Lalli, 1981 (YLE)
Onnentyttö, 1983 (YLE)
Juhani on kuumeessa, 1985 (YLE)
Paperienkelit, 1986 (YLE)
Mirjamille, 1987 (YLE)
Hymyhuulet, 1988 (YLE)
Pyykkipojat, 1989 (YLE)
Che – hän elää, 1989 (YLE)
Hyväntekijä, 1990 (YLE)
Maailman kahdeksan ihmettä (osat 1–4) 1990 (YLE)
Siisti homma, 1990 (YLE)
Varokaa putoavia esineitä 1–3, 1994 (YLE)
Käkikello 1–7, 1996 (YLE)
Nurkkapöytä Kämpissä, 1997 (YLE)
Kivat sulle, moi, 1999 (YLE)
Musta sukka, 2001 (YLE)
Aiheesta muualla

Kari Franck Elonetissä.
Kari Franck Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kei Mikuriya

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kei Mikuriya
Syntymäaika: 29. elokuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Chiba, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 171 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1997 1998–2000 | Yokohama Marinos Vegalta Sendai | 12 (1) 56 (0) |
Maajoukkue
| 1997 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kei Mikuriya (jap. 御厨 景, Mikuriya Kei; s. 29. elokuuta 1977 Chiba) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Mikuriya kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1997.
Kazanin keskusstadion

| Kazanin keskusstadion |
| --- | --- |
 Keskusstadion ulkoa yöllä
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Kazan, Venäjä
Koordinaatit:  55°47′49″N, 49°5′56″E
Avattu:  21. elokuuta 1960
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 FK Rubin Kazan 
Katsojakapasiteetti
 30 133 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Keskusstadion (ven. Центральный стадион, Tsentralnyi stadion) on monikäyttöinen stadion Kazanissa Venäjällä. Stadion avattiin 21. elokuuta vuonna 1960. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa FK Rubin Kazanin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 30 133 ihmistä.
Aiheesta muualla

Stadionin esittely Rubinin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kei Kumai

Kei Kumai vuonna 1966.
Kei Kumai (jap. 熊井啓; 1. kesäkuuta 1930 Nagano – 23. toukokuuta 2007 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukkoon lukeutuu Oscar-ehdokkaaksi asetettu Sandakan No. 8 (1974).
Kumai oli useasti ehdolla Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun saajaksi ja voitti vuonna 1989 Venetsian elokuvajuhlien Hopeisen leijonan.
Kumain viimeiseksi työksi jäi The Sea Is Watching (2002). Ohjaaja kuoli aivoverenvuotoon hieman ennen kuin olisi täyttänyt 77 vuotta.
Aiheesta muualla

Kei Kumai Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Keidas

Keidas Omanissa.
Keidas on aavikolla kostea, rehevä ja viljelyskelpoinen paikka, jossa on pysyvästi saatavilla makeaa vettä. Keitaita on eri kokoisia, lähdettä ympäröivistä hehtaarin kokoisista alueista laajoihin luontaisesti kosteisiin tai keinokasteltuihin alueisiin. Suurimman osan keitaista saavat aikaan maanalaiset vesivarastot. Niiden lähteet ja kaivot, joista osa on arteesisia, voivat hiekkakivialueilla saada vetensä jopa 800 kilometrin päästä.
Keitaita on yleisimmin maailman kuivilla alueilla Afrikan Saharassa ja Keski-Aasiassa, ja niillä asuu usein paimentolaisia, jotka ovat niistä riippuvaisia. Saharan kokonaisväestöstä arvioidaan keitailla asuvan 60 prosenttia. Keitaista ovat riippuvaisia myös aavikoilla elävät villieläimet.
Silkkitien historiallisista kaupungeista monet ovat syntyneet keitaille, esimerkiksi Samarkand, Merv, Yarkant ja Turfan. Niiden laajan asutuksen ja myös matkaajien vedensaannin turvaamiseen ei tietenkään ole riittänyt pelkkä lähde tai kaivo, vaan edellytyksenä on ollut usein maanalainen joki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keidas Wikimedia Commonsissa
Real Australian Outback Oases Hema Maps.  24.5.2017. Viitattu 7.7.2019. (englanniksi)
Steward, Harry: This Secret Oasis Town is Hiding Inside the Driest Desert on Earth Culture Trip.  23.2.2018. Viitattu 7.7.2019. (englanniksi)
Largest oasis Guinness World Records. Viitattu 7.7.2019. (englanniksi)
Jussi Pesonen (jääkiekkoilija)

| Jussi Pesonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1979 (ikä 45) Muurame, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pessi
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Ikurin Vire
Sarja:  III-divisioona
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–
Aik. seurat:  JYP (SML) Jokerit (SML) Ilves (SML) HIFK (SML)  Leksands IF (Allsv.) KalPa (SML)   Lukko (SML)   Sport (SML)   LeKi (Mestis)   Pyry (Suomi-sarja)
Jussi Pesonen (s. 23. toukokuuta 1979 Muurame) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.  Pesonen pelasi SM-liigassa yhteensä 721 runkosarjaottelua tehopistein 154+196=350 keräten 769 jäähyminuuttia sekä 65 playoff-ottelua tehopistein 5+12=17 ja keräten 156 jäähyminuuttia. Pesonen on pelityyliltään voimahyökkääjä. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan hänen vahvuuksiinsa kuuluu koko, luistelu, kädet, kiekonsuojaaminen, taklaaminen ja laukominen. Pesonen pitää kuitenkin ajoittain liian kauan kiekkoa ja ottaa turhia jäähyjä.
Ura > Seuraura > Uran alku JYPissä ja siirto Jokereihin

Pesonen on JYPin kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1997. Seuraavalla kaudella 1997–1998 Pesonen debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi 17 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Seuraavalla kaudella 1998–1999 Pesonen pelasi SM-liigassa 24 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehopistein 1+4=5 ja hän voitti JYPin runkosarjan sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Ensimmäisellä kokonaisella liigakaudellaan 1999–2000 Pesonen teki 51 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10. Kaudella 2000–2001 hän oli JYPin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+14=25. Pesonen istui myös asenneongelmien takia muutaman pelin katsomossa.
Kaudeksi 2001–2002 Pesonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Jokereihin. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 2002–2003 Pesonen edusti Jokereita myös Continental Cupissa, jonka joukkue voitti. Huhtikuussa 2003 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2003–2004 Jokerit osallistui puolestaan Spengler Cupiin. Pesosen kauteen mahtuu myös noin kuukauden mittainen poissaolo tammikuussa 2004 tulleen olkapäävamman vuoksi.