stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Krasnojarskin aluepiiri
Väestö

Aluepiirin väkiluku on 2 828 187 (2010) ja väestötiheys 1,22 as/km². Kaupunkilaisia oli 76,3 % väestöstä. Miesten osuus oli 46,6 % ja nasten 53,4 % (2010)
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan aluepiirin suurimmat, yli 50 tuhannen asukkaan kaupungit olivat Krasnojarsk (973 826 as.), Norilsk (175 365 as.), Atšinsk (109 155 as.), Kansk (94 226 as.), Železnogorsk (84 795 as.), Minusinsk (71 170 as.), Zelenogorsk (66 056 as.), Lesosibirsk (61 139 as.) ja Nazarovo (52 817 as.). Joulukuussa 2012 uutisoitiin Krasnojarskin ylittäneen miljoonan asukkaan rajan.
Väestö > Uskonto

Vuonna 2012 julkaistun, Venäjän uskontoja laajasti kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Krasnojarskin aluepiirin asukkaista oli:
30 % ortodokseja (kuului  Venäjän ortodoksinen kirkkoon),
35 % jumalaan (tai korkeampaan voimaan) uskovia, muttei tunnustanut mitään tiettyä uskontoa,
15 % ateisteja, ei usko jumalaan,
5 % kristittyjä, muttei ortodokseja, katolilaisia tai protestantteja,
2 % ortodokseja, muttei kuulu Venäjän ortodoksiseen kirkkoon eikä ole vanhauskoisia,
1 % islaminuskoisia, muttei sunneja eikä šiioja,
< 1 % sunnilaisen islaminuskon kannattajia,
< 1 % šiialaisen islaminuskon kannattajia,
< 1 % luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia,
< 1 % vanhauskoisia,
< 1 % protestantteja (luterilaisia, baptisteja) ja lisäksi oli
monia helluntailaisia.
Hallinto

Krasnojarskin aluepiiriin kuuluvat myös Taimyrin ja Evenkian autonomiset piirikunnat, jotka olivat vuoteen 2007 asti erillisiä federaation subjekteja (alueita). Aluepiirissä on 44 piiriä ja 17 kaupunkipiiriä. Pääkaupunki on Krasnojarsk. Aluepiiriä johtaa kuvernööri ja paikallishallinnollisen elimen nimi on lakiasäätävä kokous.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaupunkipiirit Atšinsk  Bogotol  Borodino  Divnogorsk  Jeniseisk  Kansk  |    Kedrovyi  Krasnojarsk  Lesosibirsk  Minusinsk  Nazarovo  Norilsk  |    Šarypovo  Solnetšnyi  Sosnovoborsk  Zelenogorsk  Železnogorsk  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Piirit Abanin piiri  Atšinskin piiri  Balahtan piiri  Berjozovkan piiri  Biriljussyn piiri  Bogotolin piiri  Bogutšanyn piiri  Bolšaja Murtan piiri  Bolšoi Upuin piiri  Dzeržinskojen piiri  Evenkian piiri  Idrinskojen piiri  Ilanskin piiri  Irbeiskojen piiri  Jemeljanovon piiri  |    Jeniseiskin piiri  Jermakovskojen piiri  Kanskin piiri  Kazatšinskojen piiri  Karatuzkojen piiri  Kežman piiri  Kozulkan piiri  Krasnoturanskin piiri  Kuraginon piiri  Manan piiri  Minusinskin piiri  Motyginon piiri  Nazarovon piiri  Nižni Ingašin piiri  Novosjolovon piiri  |    Partizanskojen piiri  Pirovskojen piiri  Rybnojen piiri  Sajanin piiri  Šarypovon piiri  Severo-Jeniseiskin piiri  Suhobuzimskojen piiri  Šušenskojen piiri  Taimyrin piiri  Tasejevon piiri  Turuhanskin piiri  Tjuhtetin piiri  Ujarin piiri  Užurin piiri  |
Krasnojarksin aluepiirin hallintorakennus.
Krasnojarskin vesivoimala Divnogorskissa.
Talous

Aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli vuonna 2010 yhteensä 1 050,2 miljardia ruplaa, joka oli 2,8 prosenttia maan kansantuotteesta. Asukasta kohti laskettuna alueella kansantuotetta kerrytettiin 371 300 ruplaa (9 096 EUR) vuonna 2010. Tämä on 142 prosenttia Venäjän keskiarvosta.
Aluepiiriin tärkeimmät teollisuudenalat ovat polttoaine-, metsä- ja kemianteollisuus sekä energiantuotanto ja värimetallurgia. Alueen maanviljely tuottaa leipäviljaa, perunoita ja vihanneksia. Karjataloudessa kasvatetaan maito- ja lihakarjaa, lampaita ja siipikarjaa. Lisäksi on mehiläistenhoitoa.
Liikenneyhteydet...
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krasnojarskin aluepiiri Wikimedia Commonsissa
Norilsk's Past Recalled (7/2007) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kommersant.com)
The Second Coming of Industrialization (11/2005) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kommersant.com)
Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
Jiri Viitamäki

| Jiri Viitamäki |
| --- | --- |

Näyttelijä(t):  Mikko Parikka
Kesto:  2010–2020, 2024-
Ensi- esiintyminen:  Osa 1880: Paula menee lukkoon (26. helmikuuta 2010)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jiri Matias Viitamäki
Status:  avoliitossa
Ammatti:  yrittäjä, tarjoilija, operatiivinen johtaja
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Heinola
Asuinpaikka:  Helsinki, Pihlajakatu 23 B10
Suhteet
Vanhemmat:  Lasse Sievinen   Armi Viitamäki Jaakko Viitamäki (isäpuoli) 
Sisarukset:  Katri Sievinen (siskopuoli, serkku) Heli Sievinen (siskopuoli, serkku) Annika Sievinen (siskopuoli, serkku, kuollut)   Severi Sievinen (kasvattivelipuoli, serkku)
Puoliso(t):  Eva Tamminen (ex-kihlattu)   Monica Mustavaara (ex-aviopuoliso)   Katariina Mäkelä (ex-kihlattu) Anniina Aalto (naisystävä)
Lapset:  Nella Tamminen Magnus Mustavaara
Lastenlapset:  Toivo Taalasmaa
Tädit ja sedät:  Leo Sievinen (kuollut) Paula Sievinen (täti, äitipuoli, kuollut)
Serkut:  Joonatan Sievinen Jere Sievinen Satu Sievinen Leo Sievinen (serkun poika)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jiri Matias Viitamäki (es. Mikko Parikka) on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät. Hän on esiintynyt sarjassa vuodesta 2010 vuoteen 2020. Kesällä 2019 Jiri nähtiin Salattujen elämien spin-off-sarjassa Pihlajasatu.
Taustaa

Paula Sievinen törmää Jiriin sattumalta Vilnassa. Myöhemmin Jiri saapuu Helsinkiin ja muuttaa Sievisille asumaan, josta Jirin äiti Armi ei pitänyt, koska Jiri oli muuttanut Sievisille ilman lupaa. Jiri luulee pitkään Lassen olevan vain Paula-tädin puoliso, mutta saa vahingossa tietää Lassen olevan hänen isänsä.
Paula synnyttää Severi-pojan. Severin isästä ei aluksi olla varmoja, ja vaihtoehtoina pidetään Lassea ja Eero Vanalaa. Paula itse tietää Eeron olevan isä, mutta Lasse haluaa varmistuksen. Jiri vaihtaa oman sylkinäytteensä Severin sylkinäytteen tilalle, jolloin Lasse paljastuu ”Severin” isäksi: näin selviää, että Lassella ja Armilla on ollut suhde, josta syntyi Jiri. Koko perhe hyväksyy asian, ja Jiri jäi asumaan perheeseen.
Suhteet

Jiri on seurustellut Heidi Aaltosen ja Eva Tammisen kanssa. Evan kanssa Jirillä on Nella-niminen tytär, joka saapui Jirin elämään ollessaan jo miltei teini-ikäinen. Jiri ja Eva olivat itse olleet todella nuoria Evan tullessa raskaaksi ja jätettyä Jirin yksin Amsterdamiin kertomatta raskaudestaan. Jiri yritti aloittaa uudelleen suhdetta Evaan, mutta suhde loppui lyhyeen. Myöhemmin Jiri seurusteli Alissa Nikkisen kanssa, mutta tämäkin suhde päättyi eroon.
Suhteet > Eva Tamminen ja tytär Nella

Vuonna 2014 esitetyissä jaksoissa Jirin elämään saapui hänen nuoruuden rakastettunsa Eva Tamminen. Jiri ei aluksi halunnut pitää mitään yhteyttä, kunnes Eva paljasti Jirin olevan hänen tyttärensä Nella Tammisen isä. Jiri alkoi ottaa isän roolin vakavasti ja laittoi elämänsä järjestykseen. Nellalla on kuitenkin vakava sydänsairaus, ja Jiri alkoi pelätä tyttärensä puolesta. Koomassa makaavan Paula Sievisen sydän annettiin Nellalle, joka parantui nopeasti.
Vanhat tunteet alkoivat herätä eloon parin asuessa yhteisessä asunnossa Nellan ja Severin kanssa. Eva kuitenkin alkoi seurustella Aaro Vaalanteen kanssa. Aarolla oli vakavia mielenterveysongelmia, joiden seurauksena hän kaappasi Evan äitinsä Anni Vatasen mökkiin, jossa Eva synnytti Nadja-nimisen tyttären. Eva ja vauva viruivat kuukausia mökillä Jirin haikaillessa heidän peräänsä. Lopulta muistinsa menettänyt Aaro sekä Pihlajakadun teinit pelastivat Evan ja Nadjan mökistä. Eva saapui tapaamaan Jiriä Pihlajakadulle, ja hän valehteli Nadjan olevan Jirin tytär, vaikka todellisuudessa tämän isä on Aaro.
Evan ollessa vankina mökillä Jiri oli alkanut seurustelemaan Linda Eerikäisen kanssa, josta Eva ei erityisemmin pidä. Eva ja Jiri päätyivät useamman kerran suutelemaan Lindan selän takana. Lopulta Evan ja Lindan kissatappelun päätteeksi kaikille rappukäytävässä olleille paljastui, että Linda oli pettänyt Jiriä ja he erosivat. Eva päätyi lohduttamaan Jiriä, ja pian he palasivat yhteen. Eva, Nella ja Nadja muuttivat Jirin luo. Eva, Jiri, sekä Nella ja Ressu alkoivat suunnittelemaan tuplahäitä. Häitä edeltävänä iltana Nadjan oikean isän henkilöllisyydestä tietoisuuteen päässyt Jiri paljasti kaikille häissä olleille, että Eva on valehdellut isyydestä ja jätti tämän alttarille. Eva yritti saada Jirin antamaan anteeksi, mutta Jiri ei pystynyt tähän ja hän päätti muuttaa Tallinnaan perustamaan uutta Moosea.
Jirin palattua Tallinnasta hänen ja Evan välit ovat jälleen lämmenneet, vaikka aluksi Jiri tylytti Evaa tämän suhteesta Nellan poikaystävään Kristianiin. Molemmat ovat nähneet toisistaan seksuaalissävytteisiä unia.
Suhteet > Alissa Nikkinen

Jiri ja Alissa ystävystyivät majatalo Amandassa, ja Jiri tuki Alissaa kun tämän isää Akia ammuttiin. Myöhemmin pari alkoi seurustella, mutta esteenä suhteelle ilmeni muun muassa Jirin nuoruuden rakkaus Eva, jonka kanssa Alissa ei tullut toimeen. Jiri ja Alissa erosivat, kun Alissa sai tietää Monica Mustavaaran olleen raskaana Jirille.
Suhteet > Monica Mustavaara

Jirillä oli Monican kanssa yhden illan juttu, jonka seurauksena Monica tuli raskaaksi. Monica aikoi muuttaa ulkomaille siskonsa Camillan kanssa, mutta Jiri sai hänet jäämään ja pyrki tulevan lapsen huoltajaksi. Monica synnytti hengenvaarallisesti saunan pukuhuoneeseen, minkä jälkeen hän joutui leikkaukseen ja vauva tarkkailuun. Monica selvisi hengissä ja yhdessä Jirin kanssa nimesivät lapsensa Magnukseksi. Sittemmin Jiri kosi Monicaa ja pari meni naimisiin, mutta kuullessaan Monican ja Severin välisestä yhden yön jutusta Jiri päätti erota ja Monica muutti Magnuksen kanssa Espooseen.
Suhteet > Linda Eerikäinen

Aaron kaapattua Evan Jirin isä Lasse Sievinen palasi Pihlajakadulle. Hän sai tietää pahimman vihamiehensä tyttären sekä tyttärentyttären, Lindan ja Violan, asuvan hänen asunnossaan ja heitti heidät ulos sieltä. Jiri päätti majoittaa kotinsa menettäneet Lindan ja Violan omaan asuntoonsa. Jonkin ajan kuluttua Linda ja Jiri päätyivät sänkyyn ja päättivät alkaa seurustella. Myöhemmin parin suhdetta ovat varjostaneet Lindan ja Kari Taalasmaan suudelma, sekä Jirin ja Pihlajakadulle palanneen Evan suudelmat. Myöhemmin Jiri ja Linda erosivat Jirin saadessa tietää Kari Taalasmaan ja Lindan yhteisestä illasta.
Suhteet > Anniina Aalto

Jiri palasi Tallinnasta uuden naisystävänsä Anniina Aallon kanssa ja muuttivat Pihlajakadulle.
Tapahtumat sarjassa

Helmikuussa 2017 esitetyssä jaksossa Jiri ajaa kolarin autolla, jonka kyydissä ovat myös Kari Taalasmaa ja Aaro Vaalanne. Vaikka Kari ja Aaro selviävät pelkillä ruhjeilla, onnettomuuden seuraukset Jirille ovat vakavat: hän saa aivovamman ja sokeutuu väliaikaisesti. Muutaman kuukauden kuluttua näkö palautuu, kun Aki lyö Jiriä kasvoihin.
Rakkauselämä

Eva Tamminen: suhde, päättynyt, yhteinen tytär Nella. Erosivat Evan valehdeltua Nadjan isän olevan Jiri, vaikka todellisuudessa isä on Aaro. Jiri muutti Viroon perustamaan uutta Moosea.
Tiina: yhden yön juttu
Heidi Aaltonen: suhde, päättynyt
Katariina Mäkelä: kihlaus, päättynyt
Alissa Nikkinen: suhde, päättynyt
Monica Mustavaara: yhden yön jutun seurauksena yhteinen lapsi Magnus, jonka seurauksena avioliitto, päättynyt
Linda Eerikäinen: suhde, päättynyt
Anniina Aalto: avopuoliso
Edmonton Oilers

| Edmonton Oilers |
| --- | --- |

Historia:  Alberta Oilers   1972–1973 (WHA)   Edmonton Oilers   1973–1979 (WHA)   1979– (NHL)
Perustettu:  1971
Kaupunki:   Edmonton, Alberta
Kotiareena:  Rogers Place
– kapasiteetti:  18 347
Sarja:  NHL
Konferenssi:  Läntinen
Divisioona:  Tyynenmeren
Värit:                

Toimitusjohtaja:   Stan Bowman
Päävalmentaja:   Kris Knoblauch
Kapteeni:   Connor McDavid
Omistaja:   Rexall Sports
Yhteistyöseurat:   Bakersfield Condors (AHL)  Fort Wayne Komets (ECHL)
Stanley Cupit:  5 (1984, 1985, 1987, 1988, 1990)
Konferenssin mestaruudet:  8 (1983, 1984, 1985, 1987, 1988, 1990, 2006, 2024)
Divisioonan mestaruudet:  7 (1979, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Edmonton Oilers on kanadalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Edmonton Albertan provinssissa. Seura kuuluu NHL:n Läntisen konferenssin Tyynenmeren divisioonaan.
Edmonton Oilers perustettiin 1. marraskuuta 1971, ja seura liittyi seuraavalle kaudelle WHA-liigan jäseneksi yhtenä liigan kahdestatoista alkuperäisseurasta. Alun perin Oilersin piti olla toinen Albertan WHA-seuroista yhdessä Calgary Broncosin kanssa, mutta Broncosin organisaatio siirrettiin Yhdysvaltojen puolelle Clevelandiin, jossa se otti käyttöönsä nimen Cleveland Crusaders. Jäätyään ainoaksi Albertan seuraksi Oilers otti käyttöönsä nimen Alberta Oilers. Jo seuraavalla kaudella seuran nimi vaihdettiin takaisin Edmonton Oilersiksi, minkä jälkeen seuran nimeä ei ole muutettu. NHL:ään Oilers liittyi WHA:n alasajon myötä vuonna 1979 yhdessä Quebec Nordiquesin, Hartford Whalersin ja Winnipeg Jetsin kanssa.
Oilers on voittanut NHL:n Stanley Cup -mestaruuden viidesti vuosina 1984, 1985, 1987, 1988 ja 1990. Oilersia voidaankin New York Islandersin ohella pitää 1980-luvun NHL:n parhaana seurana.
Historia > WHA ja ensimmäiset vuodet NHL:ssä

Alberta Oilers liittyi WHA:han vuonna 1972 liigan perustajajäsenenä. Seuran perustaja oli Bill Hunter, joka oli aiemmin omistanut Western Hockey League -seuran Edmonton Oil Kingsin. Aluksi suunniteltiin, että joukkue pelaisi kotiottelunsa sekä Edmontonissa että Calgaryssä ja joukkue nimettiin Alberta Oilersiksi. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut ja joukkue pelasi kaikki kotiottelunsa Edmontonissa. Nimi muutettiinkin Edmonton Oilersiksi vuonna 1973.
Oilersin omistus siirtyi 1970-luvun puolivälissä Nelson Skalbanialle, joka otti myöhemmin liikekumppanikseen Peter Pocklingtonin. Skalbania myi sittemmin koko osuutensa seurasta Pocklingtonille. Vuonna 1978 Oilers teki historiansa merkittävimmän pelaajakaupan, kun Pocklington osti Wayne Gretzkyn Indianapolis Racersiltä. Gretzky ehti pelata vain yhden kauden WHA:ssa ennen liigan tarun päättymistä. Hän oli seuran selvästi parhaana pistemiehenä johdattamassa Oilersia WHA:n loppuotteluihin. Edmonton hävisi loppuottelusarjan Winnipeg Jetsiä vastaan voitoin 2–4. NHL:ään Oilers liittyi vuonna 1979 kolmen muun WHA-seuran, Jetsin, Hartford Whalersin ja Quebec Nordiquesin kanssa. Oilers on näistä seuroista ainoa, joka on välttänyt siirron toiselle paikkakunnalle ja uudelleennimeämisen.
Oilers eteni NHL:n pudotuspeleihin jo ensimmäisellä kaudellaan. Joukkue kuitenkin hävisi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Philadelphia Flyersille. Kaudella 1980–1981 joukkue eteni pudotuspelien toiselle kierrokselle voitettuaan Montreal Canadiensin ensimmäisellä kierroksella suoraan kolmessa ottelussa. Toisella kierroksella tie nousi kuitenkin pystyyn tulevaa mestaria New York Islandersia vastaan. Kaudella 1981–1982 Oilers oli liigan vahvimpia seuroja runkosarjassa (toiseksi eniten pisteitä New York Islandersin jälkeen), mutta pudotuspeleissä tie katkesi jo ensimmäisellä kierroksella Los Angeles Kingsiä vastaan. Vuonna 1983 joukkue eteni ensimmäistä kertaa Stanley Cupin loppuotteluihin, mutta hävisi puolustavalle mestarille Islandersille neljässä ottelussa.
Historia > Menestysvuodet – seitsemän kautta, viisi mestaruutta

Kaudesta 1983–1984 alkoi Oilersin dynastia, jonka aikana seura voitti viisi Stanley Cupia seitsemän kauden aikana. Loppuotteluissa 1984 seura onnistui viimein voittamaan neljä mestaruutta peräkkäin voittaneen Islandersin. Otteluvoitot menivät 4–1 Oilersille. Oilers uusi mestaruutensa vuonna 1985, jolloin se voitti loppuotteluissa Philadelphia Flyersin niin ikään voitoin 4–1. Vuonna 1986 se hävisi pudotuspelien toisella kierroksella tulevalle finalistille Calgary Flamesille, mutta kaudet 1986–1987 ja 1987–1988 sujuivat jälleen Oilersin komennossa. Vuoden 1987 Stanley Cupin loppuotteluissa he voittivat Philadelphia Flyersin tasaisessa seitsemän ottelun sarjassa voitoin 4–3 ja vuoden 1988 loppuotteluissa Boston Bruinsin suoraan voitoin 4–0. Oilers hävisi vuoden 1988 pudotuspeleissä vain kaksi ottelua 18:sta, ensimmäisellä kierroksella yhden ottelun Winnipeg Jetsille ja konferenssin loppuotteluissa ottelun Detroit Red Wingsille.
Neljännen mestaruuskauden jälkeen, kesällä 1988, Oilers myi Wayne Gretzkyn Los Angeles Kingsiin. Gretzkyn lisäksi Kingsiin lähtivät Mike Krushelnyski ja Marty McSorley ja Oilers sai 15 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, Kingsin ensimmäisen kierroksen varausvuorot NHL:n varaustilaisuuksissa 1989, 1991 ja 1993 sekä kaksi pelaajaa, Jimmy Carsonin ja Martin Gelinasin. Gretzky-kaupan jälkeinen kausi oli seuralle vaikea ja se putosi 1989 jo pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella, ensimmäisen kerran vuoden 1982 jälkeen, juuri Kingsiä vastaan. Vuonna 1990 Oilers otti viidennen ja viimeisimmän Stanley Cupin voittonsa Grant Fuhrin seuran ykkösmaalivahtina korvanneen Bill Ranfordin johdolla. Loppuotteluissa Oilers kaatoi Boston Bruinsin voitoin 4–1 ja Ranford valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Historia > 1990-luku ja 2000-vuosikymmenen alku

1990-luvun alun ensimmäisten kausien jälkeen alkoi Oilersin alamäki. Joukkue pääsi vielä vuosina 1991 ja 1992 konferenssin loppuotteluin, joissa se hävisi 1991 Minnesota North Starsille ja 1992 Chicago Blackhawksille, mutta vuonna 1993 Oilers jäi pudotuspelien ulkopuolelle ensimmäistä kertaa NHL-taipaleensa aikana ja sama toistui kolmena seuraavana vuonna. NHL:n kohoavien palkkojen vuoksi Oilersin ja useimpien muiden kanadalaisseurojen oli hankala kilpailla rikkaimpien yhdysvaltalaisseurojen kanssa ja seura joutuikin kauppaamaan lyhyen ajan sisään useimmat mestaruusvuosiensa tärkeimmät pelaajat, muun muassa Mark Messierin New York Rangersiin, Jari Kurrin Philadelphia Flyersiin (joka kauppasi hänet saman tien Los Angeles Kingsiin) ja Glenn Andersonin sekä Grant Fuhrin Toronto Maple Leafsiin vuonna 1991. Nämä neljä pelaajaa sekä Randy Gregg, Charlie Huddy ja Kevin Lowe olivat voittamassa kaikkia Oilersin viittä Stanley Cupia. Neljä Stanley Cupia Oilersin riveissä voittivat Wayne Gretzky, Kevin McClelland ja Esa Tikkanen.
Suurimman osan 1990-lukua Oilers oli talousvaikeuksissa ja seuran pysyminen Edmontonissa oli vaakalaudalla. Vuonna 1998 liikemies Leslie Alexander teki seurasta ostotarjouksen, jonka toteutuminen olisi johtanut Oilersin siirtymiseen Houstoniin, mutta edmontonilaisten liikemiesten yhteenliittymä Edmonton Investors Group Limited Partnership vastasi tarjoukseen ja seuran omistus siirtyi sille.
Vuonna 1997 Oilers palasi viiden vuoden tauon jälkeen NHL:n pudotuspeleihin ja selviytyi toiselle kierrokselle voitettuaan Dallas Starsin tasaisessa ottelusarjassa. Ratkaisevan seitsemännen ottelun viimeinen maali syntyi läpiajosta jatkoajalla. Toisella kierroksella Oilers hävisi hallitsevalle mestarille Colorado Avalanchelle. Edmonton ja Dallas kohtasivat myös vuoden 1998 pudotuspeleissä, toisella kierroksella, mutta Dallas oli tuolla kertaa vahvempi. Vuosien 1997 ja 2003 välisenä aikana Oilers ja Stars kohtasivat toisensa pudotuspeleissä kuusi kertaa, viidesti ensimmäisellä kierroksella. Ainoa vuosi välissä, jolloin joukkueet eivät kohdanneet, oli vuosi 2002, jolloin molemmat jäivät pudotuspelien ulkopuolelle. Dallas voitti vuoden 1997 pudotuspelisarjaa lukuun ottamatta Edmontonin joka vuosi. Putkelle tuli päätös vuonna 2004, kun Oilers ei päässyt pudotuspeleihin. Edmonton Oilersin tunnetuimpia pelaajia 1990-luvun puolivälin ja 2000-luvun alun välillä olivat muun muassa maalivahdit Curtis Joseph ja Tommy Salo sekä hyökkääjät Jason Arnott, Bill Guerin, Ryan Smyth ja Doug Weight.
22. marraskuuta 2003 Oilers isännöi Heritage Classicia, NHL:n ensimmäistä virallista ulkoilmaottelua, millä juhlistettiin Oilersin 25. kautta NHL:ssä. Oilers hävisi Edmontonin Commonwealth Stadiumilla pelatun ottelun Montreal Canadiensille maalein 3–4. Ottelua seurasi paikan päällä 57 167 katsojaa, mikä oli NHL:n ennätys ennen kuin vuonna 2008 järjestetyn NHL Winter Classicin 71 217 katsojaa ylittivät sen.
Historia > 2000-vuosikymmenen puolivälin jälkeen

Vuonna 2006 Oilers palasi kuudentoista vuoden tauon jälkeen Stanley Cup -loppuotteluihin. Runkosarjassa konferenssinsa kahdeksanneksi sijoittunut seura voitti pudotuspeleissä Detroit Red Wingsin, San Jose Sharksin sekä Mighty Ducks of Anaheimin, mutta hävisi loppuotteluissa Carolina Hurricanesille voitoin 3–4. Tärkeitä pelaajia Oilersin pudotuspelimenestyksessä olivat muun muassa ennen kauden alkua hankittu puolustaja Chris Pronger, joka oli pudotuspeleissä seuran paras pistemies, pudotuspelien paras maalintekijä Fernando Pisani sekä keväällä 2006 ennen siirtorajan umpeutumista hankittu maalivahti Dwayne Roloson, joka kuitenkin loukkaantui ensimmäisessä loppuottelussa Hurricanesia vastaan ja joutui sivuun ratkaisevista loppuotteluista, joissa Oilersin maalilla pelasi Jussi Markkanen.
Stanley Cup -huuman jälkeen seura luopui tärkeimmästä pelaajastaan Prongerista hänen omasta tahdostaan ja on jäänyt pudotuspelien ulkopuolelle yhdeksästi peräkkäin vuosina 2007–2015, vuosina 2010 ja 2011 NHL:n pienimmällä pistemäärällä. Tämän ansiosta seura on saanut korkeita varausvuoroja, joilla se on varannut muun muassa Taylor Hallin, Ryan Nugent-Hopkinsin, Nail Jakupovin ja Connor McDavidin, kaikki neljä varausvuosiensa ykkösvarauksia.
Vuonna 2008 Oilersin omistaja vaihtui, kun edmontonilainen apteekkimiljardööri Daryl Katz osti seuran Edmonton Investors Groupilta 200 miljoonalla dollarilla.
Oilers siirrettiin vuonna 2013, jolloin NHL:n divisioonien määrän vähennettiin kuudesta neljään, Tyynenmeren divisioonaan, mitä ennen se kuului vuodesta 1998 luoteiseen divisioonaan.
Kaudella 2022–2023 Oilersin pelaajat Connor McDavid, Leon Draisaitl ja Ryan Nugent-Hopkins ylsivät kukin 100 tehopisteeseen. Edellisen kerran tällaiseen saavutukseen ovat yltäneet kaudella 1995–1996 Pittsburgh Penguinsin pelaajat Mario Lemieux, Jaromír Jágr ja Ron Francis.
Kaudella 2023–2024 joukkue voitti läntisen konferenssin loppuottelusarjan ja eteni Stanley Cupin loppuottelusarjaan. Oilers voitti konferenssin sarjan voitoin 4–2.
Tunnukset > Alberta Oilers (WHA)

1972–1973
Tunnukset > Edmonton Oilers (WHA)

1973–1979
Tunnukset > Edmonton Oilers

1979–1986
1986–1996
1996–2011
2011–2017
2017–2022
2022–