stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thomas Merton
Teokset > Suomennetut teokset

Merton, Thomas: "Esipuhe", teoksessa: Ernest Cardenal: Elämme rakkaudessa, s. 7–18.  Suomentanut Erkki Kirjalainen. Helsinki:  Kirjayhtymä, 1986.  ISBN 951-262-959-3
Ajatuksia yksinäisyydessä: Hengellisestä elämästä ja ihmisen yksinäisyydestä Jumalan edessä.  (Thoughts in Solitude, 1958)  Suomentanut Pia Koskinen-Launonen. Helsinki:  Kirjaneliö, 1989.  ISBN 951-600-784-8
Tie sisäiseen todellisuuteen.  (No Man Is an Island, 1955)  Suomentanut Pia Koskinen-Launonen. Helsinki:  Kirjaneliö, 1992.  ISBN 951-600-831-3
Hetkien kirja.  (A Book of Hours, 2007)  Suomentanut Leena Saikkonen. Helsinki:  Basam Books, 2014.  ISBN 978-952-260-293-0
Hiljainen elämä: Thomas Mertonin päiväkirjat.  (Intimate Merton: His Life From His Journals, 1999)  Suomentanut Mari Jyväsjärvi. Helsinki:  Basam Books, 2005.  ISBN 952-5534-15-4
Kirjallisuutta

Forest, Jim: Aitoon elämään: Matkalla Thomas Mertonin kanssa.  (Finding Your Centre: A Journey with Thomas Merton, 1992)  Suomentanut Miettinen, Ritva. Helsinki:  Kirjaneliö, 1995.  ISBN 951-600-916-6
Aiheesta muualla

The Thomas Merton Center at Bellarmine University
Ruutakasvit

| Ruutakasvit |
| --- | --- |
 Appelsiini (Citrus sinensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Ruutakasvit Rutaceae  Juss.
Synonyymit
 Amyridaceae Kunth  Aurantiaceae Juss.  Boroniaceae J.Agardh  Citraceae Roussel  Cneoraceae Vest  Dictamnaceae Vest  Diosmaceae Bartl.  Diplolaenaceae J.Agardh  Flindersiaceae Airy Shaw  Fraxinellaceae Nees & Mart.  Jamboliferaceae Martinov  Pilocarpaceae J.Agardh  Ptaeroxylaceae J.-F.Leroy  Pteleaceae Kunth  Spatheliaceae J.Agardh  Zanthoxylaceae Martinov 
Katso myös
   Ruutakasvit Wikispeciesissä   Ruutakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espanjanrakkio (Cneorum tricoccon)
Erythrochiton brasiliensis
Thamnosma montana
Ruutakasvit (Rutaceae) on Sapindales-lahkoon kuuluva heimo. Heimoon kuuluu noin 900 lajia, jotka jaetaan noin 160 sukuun. Niiden koot vaihtelevat pensaista puihin. Heimoon kuuluu useita hedelmäpuina viljeltyjä lajeja, kuten sitrushedelmiä tuottavat sitruspuut (Citrus).
Tuntomerkit

Ruutakasvien tuoksu johtuu niiden sisältämistä furanokumariineista ja limonoideista. Puuaines on usein fluoresoivaa. Lehdet sijaitsevat usein vastakkaisesti ja ovat tavallisesti kerrannaisia, ja lehdykät ovat ehyt-, nyhä- tai harvemmin sahalaitaisia ja tavallisesti rauhaspilkkuisia. Kukat ovat usein kaksineuvoisia, 3–5-lukuisia ja sijaitsevat viuhkomaisissa kukinnoissa. Kukissa on yhdis- tai erilehtinen verhiö, tavallisesti neljä tai viisi terälehteä (teriö voi puuttuakin ja voi joskus olla yhdislehtinen) ja kukat ovat voimakastuoksuisia. Hetiö on kaksikiehkurainen ja palhot ovat enemmän tai vähemmän litteitä. Pohjuskehrä on huomiota herättävä ja sijaitsee sikiäimen tyvellä. Sikiäin on yksi-, muutama- tai monilehtinen ja enemmän tai vähemmän yhteenkasvanut, se sijaitsee joskus gynoforin päässä. Vartalo kiinnittyy sikiäimen tyveen ja sen päässä on laajentunut luotti. Kussakin emilehdessä on yksi tai kaksi siemenaihetta. Hedelmä on ruutakasveilla vaihteleva, monilla lajeilla hedelmäseinä eli perikarppi on rauhasten pilkuttama ja/tai hedelmä voi olla kuiva, syvään liuskainen ja avautuva. Siemen on tavallisesti vailla endospermiä ja alkio on tavallisesti suora.
Levinneisyys

Heimo on levinnyt laajalle, enimmäkseen tropiikkiin.
Luokittelu

Heimon 161 sukua sisältää 2070 lajia ja neljä alaheimoa:
1. Cneoroideae-alaheimon kasvit ovat puuvartisia. Kukissa on tavallisesti neljä tai viisi hedettä, ja litteiden palhojen tyvellä on lisäkkeet. Erillisiä emejä on 1–5. Hedelmä on kota, siivellinen luumarja tai tuppilo. Alaheimo kasvaa tropiikissa Pohjois-Australiaa myöten ja Välimerenmaissa, ja siinä on seitsemän sukua ja 35 lajia. Suurin suku on 20-lajinen Spathelia.
2. Myös alaheimon Amyridoideae kasvit ovat puuvartisia. Se käsittää 113 sukua ja 1740 lajia trooppisessa vyöhykkeessä; jokunen laji kasvaa lauhkeilla alueilla. Runsaslajisimmat suvut ovat Melicope (235 lajia), limopuut (Zanthoxylum, 225 lajia), bukot (Agathosma, yli 150 lajia), Boronia (150 lajia), pistoslehdet (Vepris, 80 lajia), Acronychia (48 lajia), Conchocarpus (45 lajia) ja lehakit (Zieria, 45 lajia).
3. Alaheimossa Rutoideae on monivuotisia ruohoja, pensaita ja joitakin puita. Sukuja on seitsemän ja lajeja 87. Niistä enemmistö kuuluu Haplophyllum-sukuun, jossa on 66 lajia. Alaheimo kasvaa pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä ja tropiikissa; joitakin lajeja on eteläisessä Afrikassa, Etelä-Amerikasta alaheimo puuttuu.
4. Aurantioideae-alaheimoon kuuluu pensaita ja puita 26 suvussa. Lajeja on kaikkiaan 206, niistä 50 suvussa Glycosmis, 40 suvussa Amyris ja 30 sitruspuiden (Citrus) suvussa. Alaheimo on kotoisin Etelä-Aasiasta, Tyynenmeren alueelta ja Afrikasta.
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta
Bruce Shelley

| Bruce Shelley |
| --- | --- |
 Shelley maaliskuussa 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bruce Campbell Shelley
Syntynyt: heinäkuu 1948 (ikä 76) Fremont, Michigan
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  Pelisuunnittelija
Puoliso:  Barbara Otten
Pelisuunnittelija
Aktiivisena:  1987–2011
Koulutus:  New Yorkin osavaltionyliopisto  Virginian yliopisto
Tunnetuimmat työt:  Railroad Tycoon (1990)  Civilization (1991)  Age of Empires (1997)
Pelitalot:  Avalon Hill  MicroProse  Ensemble Studios  Bonusxpes
Bruce Campbell Shelley (s. heinäkuu 1948 Fremont, Michigan) on yhdysvaltalainen lauta- ja videopelisuunnittelija. Shelley on kehitellyt videopelejä vuodesta 1987 useammissa yrityksissä. Shelley pidetään yhtenä maailman vaikutusvaltaisimmista pelikehittäjistä. Hän pääsi vuonna 2009 Interactive Arts & Sciences -akatemian Hall of Fameen.
Koulutus

Shelley on opiskellut ympäristötieteitä New Yorkin osavaltionyliopistossa ja taloustieteitä Virginian yliopistossa.
Ura

Shelley aloitti videopelien työstämisen vuonna 1987. Hän työskenteli Avalon Hillin aluksi lautapelien kehittäjänä ja liittyi MicroProselle vuonna 1988. MicroProsella hän työskenteli Sid Meierin kanssa peleissä kuten F-19 Stealth Fighter, Railroad Tycoon, Covert Action ja Civilization. Shelleystä tuli kuitenkin 1990-luvun alussa yhtiön yksi vähäpalkkaisimmista työntekijöistä ja vuoden 1992 loppuun mennessä hän jätti MicroProsen.
Lähdettyään MicroProselta Shelley siirtyi Ensemble Studiosille. Shelley työskenteli viimeisinpänä texasilaisessa yrityksessä Bonusxpessä.
Kunnianosoitukset

Vuonna 1999 PC Gamer Magazine kuvasi Shelleyn yhdeksi ”25 pelijumalasta” ja GameSpy valitsi Shelleyn vuonna 2002 kahdeksaksi vaikutusvaltaisimmaksi pelikehittäjäksi maailmassa.
Vuosina 2000–2006 hän oli Interactive Arts & Sciences -akatemian johtokunnan jäsen ja hänet valittiin akatemian Hall of Fameen vuonna 2009.
Yksityiselämä

Shelley asuu Illinoisissa vaimonsa Barbara Otten ja kahden koiran kanssa. Shelley harrastaa matkustamista, lukemista (erityisesti historia-, talous-, tiede-, mysteerikirjallisuutta) ja partiomerkkien keräämistä.
Pelejä

Shelley on työskennellyt muun muassa seuraavissa peleissä:
Railroad Tycoon (1990)
Covert Action (1990)
Civilization (1991)
Age of Empires (1997)
Age of Empires II: The Age of Kings (1999)
Castleville (2011)
Aiheesta muualla

Bruce Shelley Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Shelley MobyGamesissa (englanniksi)
Chūshirō Hayashi

Chūshirō Hayashi
Chūshirō Hayashi (jap. 林忠四郎, Hayashi Chūshirō; 25. heinäkuuta 1920 Kioto, Japani – 28. helmikuuta 2010 Kioto, Japani) oli japanilainen astrofyysikko. Hänelle on myönnetty Eddington-mitali (1970), Kioton palkinto (1995) ja Bruce-mitali (2004). Hänen esittämänsä ja hänen mukaansa nimetty on Hayashi-käyrä.
Hayashi valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1942 ja työskenteli toisen maailmansodan jälkeen Kioton ja Osakan prefektuurin yliopistoilla. Hän sai tohtorinarvonsa Kioton yliopistosta ja loi tutkijanuransa pääosin siellä.
Hayashi vetäytyi tiedemaailmasta vuonna 1984, ja monet hänen entisistä opiskelijoistaan ovat nykyisin arvostettuja tutkijoita. Hän on ollut Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1989 lähtien.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 438.  ("Chushiro Hayashi (1920–2010)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1
Pilvenveikot

Pilvenveikot on vuonna 1976 perustettu suomalainen sotilaslentäjien veteraaniyhdistys. Yhdistyksen perustajia oli kaksitoista, muun muassa Valistuksen toimitusjohtaja Kullervo Virtanen ja mainosalan yrittäjä Aapo K. Tulkki. Pilvenveikoista kertoo dokumenttielokuva Pilvenveikot – Sotakertomuksia ilmasta. Vuodesta 2005 jäseneksi on otettu muitakin kuin sodan käyneitä ilmavoimien lentäjiä.
Puheenjohtajia

lääkintöneuvos Olli Kivioja 2003–2011
kenraali Heikki Nikunen 2012–2023
Aiheesta muualla

Pilvenveikot 30 vuotta
Namibian kansalaisuus

Namibian passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Namibian kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Namibian tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntypeärisiä Namibian kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät jonkun seuraavista ehdoista:
lapsi on syntynyt Namibiassa ennen maan itsenäistymistä, ja vanhemmista ainakin toinen täyttäisi kansalaisuuden ehdot perustuslain tullessa voimaan
lapsi on syntynyt Namibiassa maan itsenäistymisen jälkeen, ja ainakin toisella vanhemmista on lapsen syntyessä maan kansalaisuus
lapsi on syntynyt Namibiassa ennen maan itsenäistymistä, ja ainakin toinen vanhemmista on ollut lapsen syntyessä Namibian tavallinen asukas (ei esimerkiksi diplomaatti tai vieraan valtion palveluksessa)
lapsi on syntynyt Namibiassa maan itsenäistymisen jälkeen, ja väh. toinen vanhemmista on ollut lapsen syntyessä Namibian tavallinen asukas (ei esimerkiksi diplomaatti tai laiton maahanmuuttaja)
Vanhempien siviilisääty ei vaikuta siihen, saako lapsi kansalaisuuden vai ei. Namibian kansalaisen adoptoimat lapset saavat automaattisesti Namibian kansalaisuuden adoptioprosessin päätyttyä ja tällaiset lapset lasketaan syntyperäisiksi kansalaisiksi.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella Namibian kansalaisuus voidaan myöntää henkilölle, joka on saapunut maahan laillisesti ja asunut siellä 10 vuotta. Lisäksi hänen tulee täyttää seuraavat ehdot:
vähintään 18-vuotias
on todettu hyvämaineiseksi
aikoo asettua Namibiaan tai palvella maata kansainvälisissä tehtävissä ulkomailla
tuntee kansalaisuuden mukana tulevat velvollisuudet ja oikeudet
on luopunut muista mahdollisista kansalaisuuksistaan
ei ole saanut Namibiassa tuomiota tietyistä vakavista rikoksista (esimerkiksi murha, raiskaus tai lahjonta)
Namibian kansalaisen kanssa naimisiin mennyt ulkomaalainen voi saada kansalaisuuden hakemuksella, mikäli avioliitto on kestänyt vähintään 10 vuotta.
Kaksoiskansalaisuus, kunniakansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen

Namibia ei tunnusta kaksoiskansalaisuutta. Alaikäiset Namibian kansalaiset saavat pitää toisen kansalaisuutensa siihen saakka, kunnes täyttävät 18 vuotta, mikäli se on saatu syntymällä toisen maan maaperällä.
Presidentti voi omaa harkintaansa käyttäen myöntää ulkomaalaiselle henkilölle, joka on tehnyt jonkin merkittävän teon Namibian hyväksi, kunniakansalaisuuden. Kunniakansalaisuus on henkilökohtainen kunnianosoitus, eikä siihen liity normaalin kansalaisuuden tapaisia oikeuksia tai velvollisuuksia.
Namibian kansalaisuuden voi menettää, mikäli henkilöllä on toisen maan kansalaisuus täytettyään 18 vuotta, hän palvelee Namibian kanssa sodassa olevan maan asevoimissa tai palvelee vierastaistelijana ilman viranomaisten lupaa. Namibian korkein oikeus on kuitenkin linjannut, ettei syntyperäisiltä namibialaisilta voi viedä kansalaisuutta.
Namibian kansalaiset ovat automaattisesti myös Kansainyhteisön kansalaisia.
Stormälö

Stormälö
| --- | --- |
Sijainti:  Parainen Varsinais-Suomi Suomi
Saariryhmä:  Turun saaristo
Merialue:  Saaristomeri
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Stormälö on kylä ja saari Paraisilla. Saarella sijaitsevat muun muassa Stormälön mökkikylä, Mälö bygdegårds (kylätalo), pienvenesatama, motocross-rata sekä 1940-luvulla perustettu Airiston lomakeskus. Lomakeskuksessa on ympärivuotinen hotelli, vierasvenesatama ja pitseria sekä kesäisin auki oleva kioski. Saaren asutus on harvaa ja maaseutumaista.
Stormälö kuuluu Airisto–Seilin valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stormälö Wikimedia Commonsissa
Airisto marina (Airiston vierasvenesatama)
Aurinkoisen Airiston 1940-luvulla perustettu lomakeskus tarjosi monipuolista ajanvietettä (Yle Elävä arkisto)
Yhdystie 1311

Kauppakeskus Lähde Rajamäellä yhdystie 1311:n ja Kiljavantien risteyksessä.
Yhdystie 1311 on yhdystie Nurmijärven ja Tuusulan kunnassa. Tie kulkee Nurmijärvellä valtatie 25:stä alkaen Rajamäen ja Kirkonkylän halki, ylittäen Hämeenlinnanväylän ja Tuusulan puolelle mentäessä Siippoon kylän halki aina Kurinmäkeen asti, jossa tie risteytyy Nummitien ja Rusutjärventien kohdalla. Rajamäen ja Kirkonkylän välillä yhdystie tunnetaan Rajamäentienä, Kirkonkylän keskustasta moottoritielle asti Helsingintienä ja väylän yli mentäessä loppumatkan ajan Siippoontienä.
Jooniansaaret

| Jooniansaaret> Ιόνια Νησιά |
| --- | --- |
 Satelliittikuva Joonianmeren alueesta ja Jooniansaarista.
  
Maantiede
Sijainti:  38°31′N, 20°33′E
Merialue:  Välimeri
Vesialue:  Joonianmeri
Suurin saari:  Kefaloniá
Muita saaria:  Korfu, Zákynthos, Lefkas
Pinta-ala:  2 307 km² km²
Valtio
Valtio:   Kreikka
Alue:  Attika Jooniansaaret
Väestö
Väkiluku:  209 608 (2001)
Asutuskeskukset:  Korfu, Argostóli, Zákynthos
Tärkein kieli:  kreikka
Jooniansaaret (kreik. Ιόνια Νησιά, Iónia Nisiá tai Επτάνησα, Eptánisa, ”Seitsemän saarta”; m.kreik. Ἰόνιοι Νῆσοι, Ionioi Nēsoi; ital. Isole Ionie) on Kreikalle kuuluva saariryhmä, joka sijaitsee Välimereen kuuluvan Joonianmeren itärannikolla. Pinta-alaa saariryhmällä on 2 307 km² ja asukkaita on 209 608 (2001). Saariryhmän pääsaaret ovat Korfu (Kérkyra), Paxós, Lefkas (Lefkáda), Kefaloniá, Ithaka (Itháki), Zákynthos ja Kythera (Kýthira).
Pinta-alaltaan suurin Jooniansaari on Kefaloniá ja väkiluvultaan suurin Korfu. Suurimmat kaupungit ovat Korfun kaupunki ja Kefalonián Argostóli. Jooniansaariin kuuluu viisi pienempää pienten saarten saariryhmää, jotka ovat Korfun luoteispuolella sijaitsevat Diapontiset saaret, Lefkaksen ja Aitolia-Akarnanian rannikon välissä sijaitsevat Tilevoḯdes-saaret, Aitolia-Akarnanian rannikon edustalla sijaitsevat Ekhinadit, Zákynthoksen eteläpuolella sijaitsevat Strofadit sekä Messenian rannikon edustalla sijaitsevat Oinoússeen saaret. Saarten pääelinkeinoja ovat turismi, viinin ja hedelmien viljely sekä kalastus ja merenkulku.
Jooniansaarten lisäksi Kreikan saaristoon kuuluvat Egeanmeressä Manner-Kreikan itäpuolella sijaitsevat Egeanmeren saaret.
Saaret

Jooniansaarten suurimmat saaret ovat:
|  | Saari | Pääkaupunki tai -kylä | Väkiluku (2011) | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kefaloniá | Argostóli | 35 801 | 781,48 |
| 2 | Korfu (Kérkyra) | Korfu | 100 853 | 592,08 |
| 3 | Zákynthos | Zákynthos | 40 758 | 404,61 |
| 4 | Lefkas (Lefkáda) | Lefkas | 22 076 | 302,51 |
| 5 | Kythera (Kythíra) | Kythera | 3 973 | 279,59 |
| 6 | Ithaka (Itháki) | Vathý | 3 231 | 96,26 |
| 7 | Paxós (Paxoí) | Gáios | 2 280 | 25,32 |
| 8 | Kálamos | Kálamos | 496 | 24,96 |
| 9 | Meganísi | Katoméri | 1 040 | 22,36 |
| 10 | Antikythera (Antikýthira) | Potamós | 68 | 20,43 |
| 11 | Schíza |  | 0 | 12,00 |
| 12 | Othonoí | Othonoí | 392 | 10,08 |
| 13 | Sapiéntza |  | 2 | 9,00 |
| 14 | Kastós | Kastós | 80 | 5,90 |
| 15 | Petalás |  | 0 | 5,50 |
| 16 | Ereikoússa | Ereikoússa | 496 | 4,45 |
| 17 | Átokos |  | 0 | 4,38 |
| 18 | Arkoúdi |  | 0 | 4,28 |
| 19 | Oxeía |  | 0 | 4,22 |
| 20 | Antípaxos (Antípaxoi) | Antípaxoi | 20 | 4,10 |
| 21 | Mathráki | Mathráki | 329 | 3,53 |
| 22 | Sfaktiría |  | 0 | 3,20 |
| 23 | Próti |  | 0 | 3,00 |
| 24 | Stamfáni |  | 1 | 2,53 |
| 25 | Drakonéra |  | 0 | 2,44 |
| 26 | Prováti, Ekhinadit |  | 0 | 1,21 |
| 27 | Vromónas |  | 0 | 1,05 |
| 28 | Mákri |  | 0 | 0,98 |
| 29 | Skorpiós |  | 1 | 0,88 |
| 30 | Kýthros |  | 0 | 0,81 |
| 31 | Pontikós |  | 0 | 0,74 |
| 32 | Karlonísi |  | 0 | 0,72 |
| 33 | Spárti |  | 0 | 0,54 |
|  | Vagiá |  | 0 | 0,52 |
|  | Lamprinós |  | 0 | 0,35 |
|  | Diáplo |  | 0 | 0,31 |
|  | Kalógiros |  | 0 | 0,25 |
|  | Vardiánoi |  | 0 | 0,20 |
|  | Sofía |  | 0 | 0,17 |
|  | Thiliá |  | 0 | 0,16 |
|  | Madourí |  | 0 | 0,13 |
|  | Skorpídi |  | 0 | 0,12 |
|  | Pístros |  | 0 | 0,11 |
|  | Prováti, Lefkas |  | 0 | 0,11 |
|  | Tsakalonísi |  | 0 | 0,10 |
Hallinto

Hallinnollisesti suurin osa Jooniansaarista kuuluu omaan alueeseensa, Jooniansaarten alueeseen, joka on jaettu viiteen alueyksikköön. Kythera ja Antikythera kuitenkin kuuluvat hallinnollisesti Attikan alueeseen ja sen Saarten alueyksikköön. Pienet Oinoússeen saaret puolestaan kuuluvat Peloponnesoksen alueen Messenian alueyksikköön.
Hallinto > Kunnat

|  | Kunta | Alueyksikkö | Alue |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Etelä-Korfu | Korfu | Jooniansaaret |
| 2 | Keski-Korfu ja Diapontiset saaret | Korfu | Jooniansaaret |
| 3 | Paxoí | Korfu | Jooniansaaret |
| 4 | Pohjois-Korfu | Korfu | Jooniansaaret |
| 5 | Lefkas | Lefkas | Jooniansaaret |
| 6 | Meganísi | Lefkas | Jooniansaaret |
| 7 | Ithaka | Ithaka | Jooniansaaret |
| 8 | Argostóli | Kefaloniá | Jooniansaaret |
| 9 | Lixoúri | Kefaloniá | Jooniansaaret |
| 10 | Sámi | Kefaloniá | Jooniansaaret |
| 11 | Zákynthos | Zákynthos | Jooniansaaret |
| 12 | Kythera | Saaret | Attika |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jooniansaaret Wikimedia Commonsissa
Jooniansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Ithaka  Kefaloniá  Korfu  Kythera  Lefkas  Paxós  Zákynthos 
Alisaariryhmät:   Paxoí Ágios Nikólaos  Antípaxos  Daskália (Pláka)  Kaltsonísi  Mongonísi  Panagía  Paxós  Diapontiset saaret Diákopo  Diáplo  Ereikoússa  Karávi  Mathráki  Othonoí  Plateiá  Tracheiá  Ekhinadit Ápasa  Drakonéra  Fílippos  Giróvaris  Kalógiros  Karlonísi  Kounéli  Lamprinós  Mákri  Módi  Oxeía  Petalás  Pístros  Pontikós  Práso  Prováti  Sofía  Sorós  Tsakalonísi  Vromónas  Oinoússes Avgó  Bómpa  Dýo Adélfia  Sapiéntza  Schíza  Venétiko  Strofadit Árpyia  Stamfáni  Tilevoḯdes Alafonísi  Arkoúdi  Átokos  Chelóni  Formíkoula  Kálamos  Kastós  Kýthros  Madourí  Meganísi  Petaloú  Prasonísi  Prováti  Skorpídi  Skorpiós  Spárti  Thiliá  Tsokári 
Muut pienemmät saaret:   Agía Marína  Ágios Andréas  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Áktio-Vónitsa  Ágios Nikólaos, Sývota  Ágios Nikólaos, Zákynthos  Ágios Sóstis  Antidragonéra  Antikythera  Avgó  Dionísi  Dragonéra  Fortí  Kalonísi  Korakonísi  Lagoúdia  Lazaréto, Ithaka  Lazaréto, Korfu  Lygía  Marathonísi  Megálo Mourteméno  Merópi  Mikró Nisí  Moúrtos  Myzíthres  Panagía  Peristerés  Pontikonísi  Poréti  Porí  Próti  Pýlos  Sésoula  Sfaktiría  Skartsoumponísi  Vagiá  Vardiánoi  Vído 
Ithakan saarta sekä sen pääkylä Vathý.
Korfun kaupunki.
Lefkaksen saaren eteläkärkeä, taustalla Arkoúdi ja Ithaka.
Zákynthoksen kaupunki.
Sheep (kappale)

| ”Sheep” Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Animals
 Julkaistu: 1977
 Tuottaja(t): Pink Floyd
 Tyylilaji: progressiivinen rock, hard rock
 Kesto: 10.20
 Levy-yhtiö: Harvest (UK)   Capitol (US)
Animalsin muut kappaleet
| ”Pigs (Three Different Ones)” (3) | ”Sheep” (4) | ”Pigs on the Wing 2” (5) |
Sheep on brittiläisen progressiivisen rockin yhtyeen Pink Floydin Animals-albumilla julkaistu kappale. Kuten albumin kappale ”Dogs”, myös ”Sheep” sävellettiin Wish You Were Here -albumin nauhoituksissa 1974, silloin kappale oli nimeltään ”Raving and Drooling”. Kappaleen studioversiossa bassoa soittaa kitaristi David Gilmour ja vuorostaan basisti Roger Waters soittaa suurimman osan kitaroista.
Kokoonpano

Roger Waters – laulu, kitara, vokooderi, nauhaefektit
David Gilmour – bassokitara, syntetisaattori, kitara
Nick Mason – rummut, nauhaefektit
Richard Wright – sähköpiano, urut, syntetisaattori
Pigs (Three Different Ones)

| ”Pigs (Three Different Ones)” Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Brasilian promosinglen etiketti
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Animals
 Julkaistu: 1977
 Tuottaja(t): Pink Floyd
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 11.28
 Levy-yhtiö: Harvest (UK)   Capitol (US)
Animalsin muut kappaleet
| ”Dogs” (2) | ”Pigs (Three Different Ones)” (3) | ”Sheep” (4) |
Pigs (Three Different Ones) on brittiläisen progressiivisen rockin yhtyeen Pink Floydin albumilla Animals julkaistu kappale.
Kappale kuvastaa "Sikoja", jotka ovat valtaa janoavia tyranneja, jotka pitävät "Koiria" ja "Lampaita" vallassaan kuitenkaan heidän tietämättään. Kappaleen sanat myös kritisoivat suuresti Mary Whitehousea. Kappaleessa basso-osuudet soittaa kitaristi David Gilmour.
Muusikot

Roger Waters – laulu, rytmikitara, nauhaefektit, vokooderi
David Gilmour – kitara, bassokitara, talk box, taustalaulu
Nick Mason – rummut, perkussiot
Richard Wright – urut, piano, klavinetti, syntetisaattori
Breathe (Pink Floydin kappale)

| ”Breathe” Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: The Dark Side of the Moon
 Julkaistu: 1973
 Tuottaja(t): Pink Floyd
 Tyylilaji: Progressiivinen rock
 Kesto: 02.58
 Levy-yhtiö: Harvest (UK)   Capitol (US)
The Dark Side of the Moonin muut kappaleet
| ”Speak to Me” (1) | ”Breathe” (2) | ”On the Run” (3) |
Breathe on progressiivisen rockin yhtyeen Pink Floydin vuoden 1973 The Dark Side of the Moon -albumin toinen kappale. Ensimmäinen kappale "Speak To Me" on intro "Breathelle". "Breathe" on yhteydessä "Time"-kappaleen loppupuolella olevaan "Breathe repriseen" ja instrumentaaliin "Any Colour You Like", joka sisältää samoja sointuja.
Kappaleen muusikot

David Gilmour – laulu, kitara, slidekitara
Roger Waters – basso ja nauhatehosteet
Richard Wright – urut, koskettimet, taustalaulu
Nick Mason – rummut ja lyömäsoittimet
Bernd Mayländer

| Bernd Mayländer |
| --- | --- |
 Bernd Mayländer vuoden 2008 Japanin GP:ssä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1971 (ikä 53) Waiblingen, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Aiheesta muualla
www.berndmaylaender.de
Bernd Mayländer (s. 29. toukokuuta 1971 Waiblingen, Länsi-Saksa) on saksalainen kilpa-autoilija. Hän ajoi Porschea monta vuotta Porsche Supercupissa ja Porsche Carrera Cupissa. Lisäksi Mayländer on ajanut vanhassa ja uudessa DTM:ssä, ITC:ssä ja FIA GT Championshipissä.
Mayländer on toiminut vuodesta 2000 lähtien turva-auton kuljettajana Formula 1 -sarjassa. Hänen kartanlukija toimii FIA:n polttoaineanalyytikko Peter Tibbetts. Mayländeriltä jäi väliin vuoden 2001 Monacon GP ja 2001 Kanadan GP loukkaantumisen vuoksi, ja hänet korvasi silloin Marcel Fässler. Häneltä jäi myös väliin myös 2002 Yhdysvaltain GP, ja hänet korvasi tuolloin Damien Faulkner.