Oulun Kärppien historia
2000-luku: Paluu mestariksi

2000-luvun alku oli Kärpille sekä urheilullisesti että taloudellisesti menestyksellistä aikaa.
Ensimmäisellä SM-liigakaudellaan Kärpät pelasi paikoin erittäin hyvää jääkiekkoa ja haastoi jopa perinteisiä suurseuroja. Esimerkiksi ensimmäisessä SM-liigaottelussaan 2000-luvulla Kärpät kukisti hallitsevan mestarin Turun Palloseuran. Joukkueen liigaan nostaneen päävalmentaja Juhani Tammisen korvasi tammikuussa 2001 Kari Heikkilä, joka alkoi määrätietoisesti rakentaa joukkueesta kestomenestyjää. Kärpät päätyi kaudella runkosarjassa kahdeksanneksi ja sai pudotuspeleissä vastaansa runkosarjan voittajan Jokerit. Liiganousija Kärpät voitti sarjan otteluvoitoin 2–3. Välierissä tuleva mestari Turun Palloseura oli parempi voitoin 3–0. Kärpät hävisi pronssiottelun Tampereen Ilvekselle maalein 2–0. Runkosarjassa Kärppien paras pistemies oli yhdysvaltalainen Brett Lievers, kuten myös pudotuspeleissä. Runkosarjassa maalivahteina olivat Markus Korhonen, joka pelasi suurimman osan otteluista, sekä tulokaskauttaan pelannut Antti Kangas. Korhonen myös aloitti jokaisen pudotuspelin maalissa.
Kärpät oli runkosarjassa kuudes kaudella 2001–2002, mutta pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella tuleva mestari Helsingin Jokerit pudotti Kärpät otteluvoitoin 3–1. Runkosarjan paras pistemies oli keskushyökkääjä Lasse Pirjetä, ja maalivahteina toimivat yhdysvaltalainen Tim Thomas (32 ottelua) sekä Markus Korhonen (24 ottelua). Myös Antti Kangas pelasi, tosin vain kahdessa ottelussa. Neljässä pelatussa pudotuspeliottelussa Lasse Pirjetä oli tehokkain ja maalissa pelasi pääasiassa Tim Thomas.
Kärpät oli kaudella 2002–2003 runkosarjassa kolmas, edellään vain Jokerit ja HPK. Brett Lievers voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja tšekkiläiset Petr Tenkrát ja Petr Ton olivat seuraavina, joten Kärppien kolme tehokkainta pelaajaa olivat ulkomaalaisia. Joukkueeseen oli kuitenkin nostettu pelaavaan kokoonpanoon joukko nuoria lupauksia, muun muassa Jussi Jokinen ja Juha-Pekka Haataja. Lisäksi joukkueen kovan ytimen muodostivat omat kasvatit kuten Jari Viuhkola ja Mikko Lehtonen. Niklas Bäckström pelasi maalivahtina 36 ottelua, Markus Korhonen 21 ja Pekka Rinne yhden. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin JYP:n voitoin 4–3 ja sitten Jokerit 2–3. Loppuottelusarjassa Tappara oli kuitenkin parempi voitoin 3–0. Oulussa loppuotteluita oli katsomassa yhteensä 14 000 katsojaa, 7 000 katsojaa ottelua kohden. Pudotuspeleissä tehokkain oli Jari Viuhkola, ja kaikki ottelut maalissa pelasi Niklas Bäckström.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Mahtava fiilis! Me ollaan kovia poikia kaikki! | ” |
– Päävalmentaja Kari Heikkilä neljännen ottelun jälkeen.
Kaudella 2003–2004 Kärpät oli runkosarjassa toinen TPS:n jälkeen ja liigan paras vierasjoukkue. Kärppien paras ja koko liigan viidenneksi paras pistemies runkosarjassa oli Jari Viuhkola. Maalivahtina oli pääasiassa Niklas Bäckström. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin Jokerit voitoin 4–2 ja sitten HIFK:n voitoin 3–2. Loppuottelussa Kärpät kohtasi runkosarjan voittaneen TPS:n ja voitti 2000-luvun ensimmäisen mestaruutensa otteluvoitoin 1–3. Pudotuspeleissä tehokkain oli Petr Tenkrát, ja maalivahteina olivat runkosarjan tapaan Niklas Bäckström sekä Pekka Rinne, joista Bäckström pelasi pääasiassa maalissa.
Kaudella 2004–2005 Kärppien valmentajaksi nousi joukkueen entinen huippupelaaja Kari Jalonen. Joukkueen ilme muuttui entistä hyökkäysvoittoisemmaksi ja Kärppien otteet liigassa olivat seuraavina vuosina paikoin jopa dominoivia. Kausi 2003–2004 oli erityinen sen vuoksi, että NHL:n työsulun vuoksi SM-liigaan saatiin runsaasti maailmanluokan tähtiä. Kärpät ei kuitenkaan kelpuuttanut joukkueeseen uusina vahvistuksina  kuin veteraanipuolustaja Janne Niinimaan. Tämä johtui siitä, että seuranjohdossa uskottiin työsulun olevan väliaikainen. NHL-apujen puutteesta huolimatta Kärpät voitti runkosarjan ensimmäistä kertaa sitten 80-luvun ja oli paras vierasjoukkue sekä toiseksi paras kotijoukkue Jokereiden jälkeen. Puolivälierissä Kärpät oli Tapparaa parempi voitoin 4–1. Ratkaisevassa viidennessä ottelussa Petr Tenkrát teki kypärätempun. Välierissä vastaan tuli Rauman Lukko, jonka Kärpät voitti suoraan kolmessa ottelussa. Molemmissa Kärppien kotiotteluissa halli oli täynnä. Loppuottelussa vastaan tuli nimivahva Jokerit, jonka Kärpät kuitenkin kukisti voitoin 3–1. Pudotuspelien paras pistemies oli Jari Viuhkola tehoillaan 5 + 10.
Kärpät voitti runkosarjan myös kaudella 2005–2006 ja oli nyt paras joukkue sekä vieras- että kotiotteluissa. Joukkue aloitti pudotuspelit 4–2 voitolla Espoo Bluesista. Joukkue koki kuitenkin pahan iskun, kun maalivahti Niklas Bäckström loukkaantui toisessa ottelussa, kun Bluesin Erkki Rajamäki törmäsi häneen. Kärppien päävalmentaja Kari Jalonen piti tekoa harkittuna. Bäckströmin tilalla pelasi koko pudotuspelien ajan Mika Pietilä. Osin tästä syystä suursuosikkina pidetty Kärpät hävisi välierissä yllättäen Porin Ässille voitoin 1–3. Pronssiottelussa Kärpät voitti kuitenkin HIFK:n maalein 6–2. Puolustaja Lasse Kukkonen oli pudotuspelien toiseksi tehokkain pelaaja 12:lla (5 + 7) tehopisteellään.
Kaudella 2006–2007 Kärpät oli suorastaan suvereeni. Se voitti runkosarjan reilulla piste-erolla ja oli toiseksi paras sekä vieras- että kotijoukkueena. Kärpät teki liigassa eniten maaleja ja päästi niitä vähiten.  Ennen kaikkea näytöstä olivat kuitenkin pudotuspelit, joista Kärpät voitti historiallisesti jokaisen. Puolivälierissä Lahden Pelicans kaatui 4–0, välierissä Espoon Blues 3–0 ja finaalissa Helsingin Jokerit 3–0. Tšekkiläinen Michal Broš voitti pudotuspelien pistepörssin tehoillaan 6 + 6, ja Jari Viuhkola oli kolmas kymmenellä tehopisteellään. Finaalilähetyksessä asiantuntijana ollut Juhani Tamminen nimitti Kärpät "2000-luvun dynastiaksi".
Kärpät voitti kaudella 2007–2008 runkosarjan jo neljännen kerran peräkkäin, 121 pisteellä, ja oli liigan paras kotijoukkue. Puolivälierissä vastaan asettui Ilves, jonka Kärpät voitti otteluin 4–2. Viidennessä ottelussa, jonka Kärpät voitti maalein 6–3, Janne Pesonen teki kypärätempun ja sai yhteensä viisi tehopistettä. Välierissä vastaan tuli Tappara, jonka Kärpät voitti suoraan neljässä ottelussa voitoin 4–0. Loppuottelussa vastassa oli Espoo Blues, jonka Kärpät voitti otteluin 4–1 ja sai samalla historiansa viidennen Suomen mestaruutensa. Pesonen voitti SM-liigan runkosarjan pistepörssin yhden pisteen erolla ennen Jokereiden Ville Leinoa, ja Hannes Hyvönen oli pistepörssin kolmas. Hyvönen voitti puolestaan pudotuspelien pistepörssin kahden pisteen erolla, ja Leino oli jälleen toisena.