Pink Floyd
Historia > Kuuluisin kokoonpano (1968–1981)

Barrettin lähdön jälkeen yhtye jatkoi toimintaansa Gilmour pääasiallisena kitaristinaan. Taiteelliseksi johtajaksi nousi basisti Roger Waters. Samalla yhtyeen tyyli alkoi kehittyä progressiiviseen suuntaan. Vuoden 1968 albumilla A Saucerful of Secrets oli vielä mukana Barrettin kirjoittama kappale. Se oli ensimmäinen Pink Floydin albumi, jonka kansitaiteen suunnitteli levynkansiin erikoistunut Hipgnosis-työryhmä. Vuonna 1969 ilmestyi Pink Floydin tekemä ääniraita More-elokuvaan ja myöhemmin samana vuonna kaksois-LP Ummagumma. Jälkimmäisen julkaisi progressiiviseen rockiin erikoistunut Harvest Records. Sekä konsertti- että studioäänityksiä sisältänyt albumi nousi Britanniassa listojen kärkipäähän ja saavutti ensimmäistä kertaa menestystä myös Yhdysvalloissa.
Vuoden 1970 albumi Atom Heart Mother oli Pink Floydin ensimmäinen listaykkönen kotimaassaan. Yhtyeen jäsenten lisäksi kappaleiden kirjoittamiseen osallistui säveltäjä Ron Geesin. Yhtye tuki albumia pitkällä kiertueella. Seuraavana vuonna ilmestyneellä Meddlellä yhtye käytti entistä enemmän hyväksi studion mahdollisuuksia. Vuoden 1972 Obscured by Clouds oli ääniraita Barbet Schroederin elokuvaan La Vallée. Myös se sisälsi paljon studioteknisiä kokeiluja.
Vuoden 1973 albumi The Dark Side of the Moon muodostui Pink Floydin suosituimmaksi. Huolellisesti tuotetun albumin menestystä auttoi singlejulkaisu ”Money”. Albumi nousi Billboardin listan ensimmäiseksi ja pysyi listalla yhteensä 741 viikkoa. Brittilistalla se oli parhaimmillaan toinen. Albumin kappaleista tuli klassisen rockin radiokanavien vakio-ohjelmistoa ja taiteellisesti kunnianhimoisen rockin perusmalleja.
The Dark Side of the Moonin jälkeen Pink Floyd aloitti Household Objects -nimisen hankkeen, jonka musiikki oli tarkoitus tuottaa kodinkoneilla ja muilla arkisilla esineillä. Kiertueella yhtye päätyi kuitenkin palaamaan perinteisempään rock-musiikkiin. Vuonna 1975 ilmestynyt Wish You Were Here ja erityisesti sen 25-minuuttinen ”Shine On You Crazy Diamond” -kappale olivat kunnianosoituksia Syd Barrettille. Household Objectsin teemasta oli mukana vain albumin avaava, kosteita sormia viinilasin reunalla pyörittämällä tuotettu humina. Albumi menestyi hyvin ja oli listaykkönen sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa. Kokonaismyyntiluvut jäivät kuitenkin The Dark Side of the Moonia heikommiksi. Wish You Were Heren kiertueella yhtye soitti myös paljon ennenjulkaisematonta materiaalia, joka myöhemmin muodosti vuoden 1977 albumin Animalsin pohjan. Aiheensa albumi sai George Orwellin Eläinten vallankumouksesta ja Jonathan Swiftin satiireista.
Animalsin kiertueella Roger Waters joutui riitoihin yleisön kanssa ja sylkäisi häiritsevästi käyttäytyneen fanin päälle. Tapaus muodosti pohjan vuonna 1979 ilmestyneelle The Wallille, joka oli henkisesti vammautuneesta rocktähdestä kertova elämäkerrallinen rock-ooppera. Kosketinsoittaja Richard Wright erotettiin yhtyeestä The Wallin äänitysten aikana, mutta hän soitti albumilla ja kiertueella palkattuna muusikkona. Bob Ezrinin tuottamasta albumista tuli yksi yhtyeen suosituimmista, ja se pysyi listoilla pitkälle 1980-luvun puolelle. Myös singlejulkaisu ”Another Brick in the Wall Pt. 2” nousi listaykköseksi. Albumin menestys osoitti, että progressiivisen rockin suosion laskusta ja punk-yhtyeiden esiinmarssista huolimatta Pink Floyd kykeni säilyttämään suosionsa ja taiteellisen vapautensa.
The Wallin promootiokiertueella lavalle rakennettiin kappaleiden aikana muuri, ja konsertin jälkipuoliskolla yhtye soitti muurin takana. Konsertit saavuttivat legendaarisen maineen, vaikka kiertue ei vieraillutkaan kovin monessa suurkaupungissa. Vuonna 1982 ensi-iltansa saanut The Walliin perustunut elokuva menestyi myös hyvin.