stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kill City (albumi)

| Kill City Iggy Pop & James Williamson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1977
 Tuottaja(t): James Williamson
 Tyylilaji: punk, protopunk, rock and roll
 Levy-yhtiö: Bomp Records
Iggy Pop muut julkaisut
| Lust for Life 1977 | Kill City 1977 | TV Eye Live 1978 |
Kill City on rock-laulaja Iggy Popin ja kitaristi James Williamsonin yhdessä tekemä studioalbumi. Molemmat olivat aiemmin rock-yhtye The Stoogesin jäseniä. Kill City äänitettiin alunperin Iggy Popin demoksi vuonna 1974, mutta se julkaistiin virallisesti vinyylilevynä marraskuussa 1977 Bomp-levymerkillä.
Kill City on konseptialbumi, jonka teemana on Los Angelesin sosiaaliset ongelmat ja kaupungin karumpi puoli. Levyn sanoitukset kuvaavat  huumeidenkäyttäjiä, prostituoituja ja muita Los Angelesin kaduille syrjäytyneitä.
Brittiläinen musiikkilehti The Wire sijoitti Kill Cityn listalleen ”100 levyä, jotka sytyttivät maailman tuleen, kun kukaan ei kuunnellut.” Levyä pidetään yleisesti yhtenä Iggy Popin parhaista.
Äänitys

Iggy Popin johtama The Stooges hajosi Los Angelesissa vuonna 1974 ja Iggy päätti jäädä kaupunkiin asumaan. Los Angelesissa Iggy päätti myös hakeutua katkaisuhoitoon päihdeongelmansa vuoksi. Hänen lauluosuutensa Kill Citylle äänitettiin viikonloppuisin, kun hän sai luvan poistua mielisairaalasta, jossa oli hoidossa hermoromahduksen ja pitkäaikaisen huumeriippuvuuden vuoksi. Kill Cityn oli tarkoitus toimia demona, jonka avulla Iggy Pop yritti saada uransa uudelleen käyntiin ja saada uuden levytyssopimuksen. Äänitteen tuotti Stoogesin kitaristi James Williamson, joka osallistui myös kappaleiden säveltämiseen. Kill City äänitettiin pienellä budjetilla lauluntekijä Jimmy Webbin kotistudiossa. Creem-lehden toimittaja ja Stoogesin fani Ben Edmonds tarjoutui rahoittamaan Iggyn uusien kappaleiden studiokustannukset.
Kill Cityn äänityksissä soitti Popin ja Williamsonin ystäviä, esimerkiksi Stoogesin viimeisellä kiertueella pianoa soittanut Scott Thurston sekä Todd Rundgrenin johtaman Runt-yhtyeen basisti Tony Sales ja hänen veljensä, rumpali Hunt Sales sekä Captain Beyond yhtyeen rumpali Brian Glascock.
Iggy Pop tarjosi valmista demoa ensin Elektra-levy-yhtiölle, mutta yhtiötä ei kiinnostanut. Musiikkitoimittaja Ben Edmonds soitti demon Sire-levy-yhtiön johtajalle Seymour Steinille tammikuun lopulla vuonna 1975. Stein kertoi pitävänsä Kill Cityn kappaleista, mutta hän ei halunnut tehdä sopimusta päihdeongelmaisen laulajan kanssa. Lopulta Iggy Pop turhautui ja hylkäsi hankkeen. Hän päätti ottaa vastaan David Bowien tekemän tarjouksen yhteistyöstä, mikä johti Bowien tuottamiin Iggyn sooloalbumeihin The Idiot ja Lust for Life. Kun levy-yhtiöitä ei Kill City kiinnostanut, sen kelanauhat jäivät James Williamsonin haltuun, kunnes levy saatiin lopulta julkaistua vuonna 1977.
Kill Cityn julkaisu

Albumille ei löytynyt ostajaa ennen vuotta 1977, jolloin David Bowien tuottamien Iggy Pop sooloalbumien The Idiotin ja Lust for Lifen menestyksen myötä suuri yleisö alkoi kiinnostua Iggy Popin musiikista. Williamson sai Greg Shawn johtamalta Bomp!-levymerkiltä ennakkomaksun Kill Cityn julkaisemiseksi. Osa rahoista käytettiin alkuperäisten äänitysten uudelleen miksaamiseen. Levyn kannen teki kuvataiteilija David Allen.
Sanoitukset ja musiikki

Albumin sanoitukset ovat synkkiä, ja ne käsittelevät rikollisia aiheita, kuten huumeita, katujengejä, väkivaltaa ja prostituutiota. Iggy Pop on verrannut albumin lyriikkaa gangsta rap -artistien sanoituksiin. PopMatters-sivuston levyarvostelun mukaan ”Kill City onnistuu vangitsemaan kokaiinin ja alkoholin kyllästämän 1970-luvun puolivälin Los Angelesin”.
Iggy Popin elämäkerran kirjoittaja Paul Trynka on todennut Kill Cityn myös heijastavan Iggy Popin omia henkilökohtaisia vaikeuksia Stoogesin hajottua Los Angelesissa. Iggy Popin mukaan kappale ”Johanna” kertoo hänen silloisen tyttöystävänsä kanssa käymistään rajuista riidoista. ”Johanna” ja ”I Got Nothin'” ovat vanhoja Stooges-kappaleita, joita yhtye oli esittänyt livenä vuosina 1973–74. Stoogesin versio ”I Got Nothin'” -kappaleesta on kuultavissa livealbumilla Metallic K.O..
Kill City 2010

Vuonna 1977 Kill City -vinyylilevyn ensimmäinen painos julkaistiin vihreällä vinyylillä. Master-nauhat katosivat pian alkuperäisen albumin julkaisun jälkeen. Kaikki myöhemmät CD-julkaisut on masteroitu alkuperäisestä vihreästä vinyylipainoksesta. Tämä selittää ensimmäisten CD-painosten huonon äänenlaadun. Tästä syystä James Williamson halusi masteroida ja miksata levyn kokonaan uudestaan.
Vuonna 2010 Williamson ja ääniteknikko Ed Cherney miksasivat ja masteroivat Kill Cityn uudelleen alkuperäisistä moniraitanauhoista. Tuloksena olevat uudet miksaukset muodostivat uuden version albumista, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2010  Alive/Bomp!-levymerkillä. Iggy Pop ja Williamson kehuivat mediassa Kill Cityn uutta miksausta alkuperäistä paremmaksi.
Albumin vaikutus Suomessa

Iggy Popin ja James Williamsonin albumista otettiin lempinimi Helsingin Kalliossa sijaitsevalle Kill City -puutalokorttelille, joka sijaitsi nykyisen Kuntatalon paikalla. Siellä toimi 1970-luvun lopussa aktiivinen punk-yhteisö, jossa olivat mukana muun muassa Maukka Perusjätkä, Andy McCoy ja Pelle Miljoona.
Kappaleet:

Kaikki kappaleet, paitsi levyn päättävä instrumentaali ”Master Charge”, ovat Iggy Popin ja James Williamsonin säveltämiä. ”Master Charge” on Scott Thurstonin sävellys.
A-puoli
Kill City - 2:20
Sell Your Love - 3:36
Beyond The Law - 3:00
I Got Nothin' - 3:23
Johanna - 3:03
Night Theme - 1:20
B-puoli
Night Theme (Reprise) - 1:04
Consolation Prizes - 3:17
No Sense Of Crime - 3:42
Lucky Monkeys - 3:42
Master Charge - 4:33
Muusikot:

Iggy Pop – laulu
James Williamson – kitarat, tuottaja ja miksaus
Scott Thurston – koskettimet, basso, erikoistehosteet, huuliharppu
Brian Glascock – rummut ja lyömäsoittimet, güiro
John Harden – saksofoni
Steve Trano – basso
Tony Sales – basso, taustalaulu
Hunt Sales – rummut, taustalaulu
Gayna – taustalaulu
Hamppuöljy

Kuorittuja hampun siemeniä
Siemeniä ennen poimimista
Hamppuöljy on hampun siemenistä puristettua öljyä, jossa on korkea pitoisuus välttämättömiä rasvahappoja. Kylmäpuristettuna hamppuöljy on vaalean vihreää ja se on maultaan pähkinäisen ruohoinen. Hamppuöljy on gluteenitonta ja kolesterolitonta.
Hamppuöljy on saanut huomiota mahdollisena biodieselin lähteenä. 1800-luvulle asti hamppuöljy oli yleisesti käytössä lamppuöljynä; vuonna 1818 Helsingissä otettiin käyttöön hamppuöljyä polttavia katulamppuja. Hamppuöljy oli 1800- luvun alkupuolelle saakka käytetyin lamppuöljy, sekä toisiksi käytetyin 1870- luvulle asti, valaista saadun öljyn jälkeen.
Hamppuöljy jäi käytöstä mm. 1800-luvun loppupuolen öljylöytöjen takia.
Puhdistettu hamppuöljy on kirkasta ja melko mautonta. Sitä käytetään yleisimmin vartalonhoitotuotteissa, liukasteissa, maaleissa sekä teollisuudessa. Antibakteerisien ominaisuuksiensa takia se on hyödyllinen saippuoiden, shampoiden sekä pesuaineiden raaka-aine.
Hamppuöljy sisältää paljon terveellisiä ja ihmiselle välttämättömiä omega-3-, omega-6-, ja omega-9-rasvahappoja. Hampunsiementen monityydyttymätön ja paljon rasvahappoja sisältävä rasva koostuu pääosin linolihaposta (LA, omega-6), jota on siementen rasvapitoisuudesta noin 55 prosenttia ja alfalinoleenihaposta (ALA, omega-3) jota on 20–25 prosenttia. Hampunsiemenet sisältävät myös erittäin harvinaista ja terveellistä gammalinoleenihappoa (GLA, omega-6) neljä prosenttia ja stearidonihappoa (SDA, omega-3) suunnilleen kaksi prosenttia. Sen on myös todistettu lievittävän atooppisen kuivan ihon oireita.
Kylmäpuristusprosessin sivutuotteena syntyvää hamppurouhetta on myös ehdotettu valkuaisrehuksi lypsylehmille.
Aiemmin soijapavun luultiin olevan kasvikunnan eniten aminohappoja sisältävä jäsen, sillä se sisältää jopa 18 aminohappoa kahdestakymmenestä proteiinisynteesissä tarvittavasta aminohaposta. Kuitenkin uudempien tutkimusten mukaan hampunsiemenet sisältävät kaikki ihmisen terveydelle välttämättömät 20 aminohappoa.
Hamppuöljyssä ei ole huomattavia määriä THC:tä, eikä se siten toimi psykoaktiivisen huumeen tavoin. Hamppuöljy saattaa kuitenkin aiheuttaa väärän positiivisen tuloksen huumekokeessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Finola -suomalainen hamppuöljyn valmistaja
HamppuFarmi - Suomalainen hamppuöljytuotteiden valmistaja
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hemp oil
Käännös suomeksi
Mike Portnoy

| Michael Portnoy |
| --- | --- |
 Portnoy vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Long Beach, New York, Yhdysvallat
Muusikko
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  progressiivinen metalli progressiivinen rock
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Dream Theater Adrenaline Mob Liquid Tension Experiment Neal Morse Transatlantic Twisted Sister Yellow Matter Custard OSI Liquid Trio Experiment Avenged Sevenfold
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records
Aiheesta muualla
www.mikeportnoy.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Michael Stephen ”Mike” Portnoy (s. 20. huhtikuuta 1967 Long Beach, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan progressiivista metallia soittavan Dream Theaterin rumpalina, lauluntekijänä, taustalaulajana ja perustajajäsenenä. Hän soitti yhtyeessä aluksi vuosina 1985–2010, mutta palasi takaisin yhtyeeseen vuonna 2023.
Ura

Portnoy syntyi ja kasvoi Long Beachissä, New Yorkissa ja kiinnostui musiikista jo varhaisessa iässä. Hän on pitkälti itseoppinut rumpali, mutta otti musiikin teoriatunteja high schoolissa. Tuohon aikaan hän soitti paikallisissa yhtyeissä kuten Intruder, Rising Power ja Inner Sanctum, joista jälkimmäinen julkaisi yhden albumin. Portnoy kuitenkin jätti yhtyeen saatuaan stipendin bostonilaisesta Berkleen musiikkiopistosta. Siellä hän tapasi John Petruccin ja John Myungin, joiden kanssa hän perusti vuonna 1985 yhtyeen nimeltä Majesty, jonka nimi muutettiin myöhemmin Dream Theateriksi.
Portnoy on voittanut useita palkintoja Modern Drummer -musiikkilehden vuosiäänestyksissä, muun muassa sarjoissa Best Recorded Performance ja Best Progressive Rock Drummer, ja hänet on valittu lehden Hall of Fameen.
Dream Theaterin ohella Portnoy on ollut mukana perustamassa useita muita progressiivista rockia ja metalia esittäviä yhtyeitä kuten Liquid Tension Experiment, Transatlantic ja OSI. Vuonna 2010 hän äänitti Avenged Sevenfoldin kanssa albumin Nightmare, jolla hän korvasi albumin tuotannon aikana kuolleen Jimmy ”The Rev” Sullivanin. Hän soitti myös yhtyeen vuoden 2010 live-esiintymisissä.
Portnoy jätti Dream Theaterin syyskuussa 2010 keskittyäkseen muihin projekteihinsa. Sen jälkeen hän on vaikuttanut mm. yhtyeissä Adrenaline Mob ja Sons Of Apollo, joista jälkimmäisessä yhdessä Derek Sherinianin kanssa.
Lokakuussa 2023 Portnoy palasi takaisin Dream Theaterin rumpaliksi.
Vaikutteet

Portnoy mainitsee suurimmiksi vaikuttajikseen Neil Peartin ja Frank Zappan. Muita suosikkeja ovat rumpaleista Terry Bozzio, Vinnie Colaiuta, Simon Phillips, John Bonham ja Keith Moon sekä yhtyeistä The Beatles, Queen, Yes, Metallica, Jellyfish, Iron Maiden, U2 ja Jane's Addiction. Hän pitää myös rap-musiikista.
Yksityiselämä

Portnoyn perheeseen kuuluu vaimo Marlene, tytär Melody ja poika Max.
Portnoy menetti äitinsä lentoturmassa 16.11. vuonna 1984. Portnoy kirjoitti tapauksesta myöhemmin kappaleen A Change Of Seasons.
Portnoy on toipuva alkoholisti. Hän sai tästä idean kirjoittaa AA-liikkeen 12 askeleen toipumisohjelmasta kertovan kappalesarjan, joka alkaa albumilta Six Degrees of Inner Turbulence (2002) ja loppuu neljä albumia myöhemmin Black Clouds & Silver Liningsilla (2009).
Portnoy tunnetaan innokkaana keräilijänä, ja hänellä on laaja Dream Theateriin liittyvä kokoelma, joka sisältää muun muassa bootlegeja, julisteita ja lehtileikkeitä. Hän myös videoi ja äänittää kaiken mitä yhtye tekee konserteista harjoituksiin. Tallenteita on julkaistu Portnoyn oman YtseJam Records -levymerkin kautta. Hänen elokuvakokoelmansa sisältää hänen lempielokuviaan kuten 2001: Avaruusseikkailu, Kellopeliappelsiini, Jaakobin painajainen, Pink Floydin The Wall sekä Simpsonien jaksoja ja nyrkkeilyotteluita.
Diskografia > Dream Theater

When Dream and Day Unite (1989)
Images and Words (1992)
Live at the Marquee (1993)
Awake (1994)
A Change of Seasons (1995) (EP)
Falling into Infinity (1997)
Once in a LIVEtime (1998)
Scenes from a Memory (1999)
Live Scenes from New York (2001)
Six Degrees of Inner Turbulence (2002)
Train of Thought (2003)
Live at Budokan (2004)
Octavarium (2005)
Score (2006)
Systematic Chaos (2007)
Black Clouds & Silver Linings (2009)
Parasomnia (2025)
Diskografia > Avenged Sevenfold

Nightmare (2010)
Diskografia > Videot

Dream Theater: Images and Words: Live in Tokyo (1993) (VHS)
Mike Portnoy: Progressive Drum Concepts (1996) (DVD)
Dream Theater: 5 Years in a LIVEtime (1998) (VHS)
Mike Portnoy: Liquid Drum Theater (1999) (VHS)
Dream Theater: Metropolis 2000: Scenes from New York (2000)
Mike Portnoy: Liquid Drum Theater (2001) (DVD)
Transatlantic: Live in America (2001)
Mike Portnoy: Ten Degrees of Turbulent Drumming (2002)
Transatlantic: Building the Bridge (2002)
Mike Portnoy: Drums Across Forever (2003)
Transatlantic: Live in Europe (2003)
Dream Theater: Images and Words: Live in Tokyo / 5 Years in a LIVEtime (2004) (DVD)
Dream Theater: Live at Budokan (2004)
Mike Portnoy: Drums of Thought (2004)
Mike Portnoy: Progressive Drum Concepts (2004) (DVD)
Mike Portnoy: Drumavarium (2005) (DVD)
Dream Theater: Score (2006) (DVD)
Mike Portnoy: In Constant Motion (2007) (DVD)
Diskografia > Sivuprojektit

Liquid Tension Experiment: Liquid Tension Experiment (1998)
Liquid Tension Experiment: Liquid Tension Experiment 2 (1999)
Transatlantic: SMPTe (2000)
Transatlantic: Live in America (2001)
Transatlantic: Bridge Across Forever (2001)
Transatlantic: Live in Europe (2003)
OSI: Office of Strategic Influence (2003)
Yellow Matter Custard: One Night in New York City (2003)
Liquid Trio Experiment: Spontaneous Combustion (2007)
Flying Colors: Flying Colors (2012)
Diskografia > Vierailut

Eri esittäjiä: Working Man (1996)
Eri esittäjiä: Encores, Legends & Paradox: A Tribute to ELP (1999)
Andy West With RAMA: Rama 1 (2002)
Neal Morse: Testimony (2003)
John Arch: A Twist of Fate (2003)
Neal Morse: One (2004)
Neal Morse: ? (2005)
Neal Morse: Sola Scriptura (2007)
Avenged Sevenfold: Nightmare (2010)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mike Portnoy Wikimedia Commonsissa
Mike Portnoyn sivusto (englanniksi)
Dream Theaterin sivusto (englanniksi)
YtseJam Recordsin sivusto (englanniksi)
| n k Dream Theater |
| --- | --- |
 James LaBrie  Mike Portnoy  John Myung  John Petrucci  Jordan Rudess   Chris Collins  Charlie Dominici  Kevin Moore  Derek Sherinian  Mike Mangini 
Studioalbumit:  When Dream and Day Unite  Images and Words  Awake  Falling into Infinity  Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory  Six Degrees of Inner Turbulence  Train of Thought  Octavarium  Systematic Chaos  Black Clouds & Silver Linings  A Dramatic Turn of Events  Dream Theater  The Astonishing  Distance over Time  A View from the Top of the World  Parasomnia 
Livealbumit:  Live at the Marquee  Once in a LIVEtime  Live Scenes from New York  Live at Budokan  Score  Chaos in Motion 2007–2008  Live at Luna Park  Breaking the Fourth Wall  Distant Memories 
Kokoelmat:  Greatest Hit (...and 21 Other Pretty Cool Songs)  The Studio Albums 1992–2011 
EP:t:  A Change of Seasons 
Videot:  Images and Words: Live in Tokyo  5 Years in a Livetime  Metropolis 2000: Scenes from New York  Live at Budokan  Score  Chaos in Motion 2007–2008  Live at Luna Park  Breaking the Fourth Wall  Distant Memories 
Sivuprojektit:  Nightmare Cinema  Jelly Jam  Liquid Tension Experiment  Liquid Trio Experiment  MullMuzzler  OSI  Platypus  Transatlantic 
Muuta:  Diskografia  Luettelo kappaleista 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Sorrilan koulu

Sorrilan koulu on yksi Valkeakosken alakouluista. Se sijaitsee Valkeakosken keskustassa 4. kaupunginosan alueella. Sorrilan koulussa on luokat 1–6, minkä lisäksi lähellä sitä sijaitsee Sorrilan päiväkoti.
Sorrilan ja Sassin kouluilla   on sama rehtori, Pasi Rangell. Järjestely on sen takia, että Sassin ja Sointulan kouluissa on vain kaksi ensimmäistä luokkaa, jonka jälkeen oppilaat siirtyvät opiskelemaan Sorrilan kouluun.
Sorrilan koulu on perustettu v. 1911 ja 12. marraskuuta 2011 vietettiin Sorrilan 100-vuotisjuhlaa.
Sorrilan koulun päärakennuksen purkaminen alkoi tammikuussa 2023 ja uusi päärakennus valmistuu vuonna 2025.
Aiheesta muualla

Sorrilan koulu (Arkistoitu – Internet Archive) Valkeakosken kaupungin sivuilla
Sorrilan koulu (Arkistoitu – Internet Archive) Pedanetissä
Caranx

| Caranx |
| --- | --- |
 Caranx lugubris
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Piikkimakrillit Carangidae
Suku::  Caranx  Lacépède, 1801
Katso myös
   Caranx Wikispeciesissä   Caranx Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Caranx on  piikkimakrillien heimoon (Carangidae) kuuluva ahvenkalasuku, josta tunnetaan kahdeksantoista lajia:
Caranx bucculentus Alleyne & Macleay, 1877
Caranx caballus Günther, 1868
Caranx caninus Günther, 1867
Caranx crysos Mitchill, 1815 - Turkoosipiikkimakrilli
Caranx fischeri Smith-Vaniz & Carpenter, 2007
Caranx heberi Bennett, 1830
Caranx hippos Linnaeus, 1766 - Hevospiikkimakrilli
Caranx ignobilis Forsskål, 1775 - Jättipiikkimakrilli
Caranx latus Agassiz, 1831 - Pilkkapiikkimakrilli
Caranx lugubris Poey, 1860
Caranx melampygus Cuvier, 1833 - Sinievätrevalli
Caranx papuensis Alleyne & Macleay, 1877 - Pippuripiikkimakrilli
Caranx rhonchus Geoffroy Saint-Hilaire, 1817 - Täpläeväpiikkimakrilli
Caranx ruber Bloch, 1793 - Juovapiikkimakrilli
Caranx senegallus Cuvier, 1833
Caranx sexfasciatus Quoy & Gaimard, 1825 - Siniraitapiikkimakrilli
Caranx tille Cuvier, 1833 - Tylppäpiikkimakrilli
Caranx vinctus Jordan & Gilbert, 1882
Pilpan kanava

Pilpan kanava vuonna 2013.
Pilpan kanava kartalla.
Pilpan kanava sijaitsee Heinävedellä Pohjois-Karjalassa. Kanava yhdistää Kermajärven Haukiveteen yhdessä Kerman ja Vihovuonteen kanavien kanssa. Pituutta yksisulkuisella kanavalla on 250 metriä ja pudotusta 0,40–0,95 metriä. Kanavan läpi voivat kulkea alukset, joiden suurin pituus on 31,2 metriä, leveys 7,1 metriä, syväys 1,8 metriä ja korkeus 8,5 metriä. Kanavan sulkuportit ovat tyypiltään puurakenteisia salpausportteja tyhjennys- ja täyttöluukuilla. Tekniikaltaan ne ovat sähkömekaanisia. Kanava on nykyään itsepalvelukanava. Kanavan etävalvonta suoritetaan Varistaipaleen kanavalta.
Kanava rakennettiin vuosina 1903–1904. Sulku rakennettiin Pilpankosken itäpuolelle. Tammikuussa 1903 aloitettiin rakentaminen ja maaliskuusta kesäkuuhun rakennettiin väliaikaista patoa. Pohjaa kaivettiin 1903 tammikuusta lähtien vuoteen 1904, ja sulku portteineen valmistui elokuussa 1904. Liikenteelle kanava avautui lokakuussa. Rakentaminen maksoi yhteensä 204 578 markkaa.
Kanava on osa historiallista, yhdeksi kauneimmista kansallismaisemista valittua Heinäveden reittiä. Itse kanava on erinomaisessa kunnossa ja ahkerassa käytössä, sillä Heinäveden reitti on yksi Suomen suosituimmista venereiteistä.
Heinäveden reitin sekä Varistaipaleen ja Taivallahden kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pilpan kanava Wikimedia Commonsissa
Heinävesi
| --- | --- |
Taajamat:  Hasumäki (kirkonkylä)  Karvio  Kerma  Palokki  Sarvikumpu  Varistaipale  Vihtari 
Kylät:  Hevonlahti  Kansala  Karhilantaipale  Koivumäki  Kuittua  Kypäräjärvi  Lajunlahti  Lampu  Lepikkomäki  Malkkila  Niinimäki  Näätänmaa  Papinniemi  Pilppa  Petruma  Polvijärvi  Pyylinsaari  Pölläkkä  Raaminmäki  Rummukkala  Sappu  Sompasaari  Syrjä  Särkelä  Säynämö  Tetrivaara  Timonmäki  Vaaluvirta  Vahvalahti  Viitalahti 
Nähtävyydet:  Valamon luostari  Lintulan luostari  Valamon luostarin pääkirkko  Valamon luostarin talvikirkko  Valamon luostarin vanha kirkko  Lintulan luostarin kirkko  Heinäveden kirkko 
Liikenne:  Heinäveden reitti  Varistaipaleen kanava  Taivallahden kanava  Karvion kanava  Kerman kanava  Vihovuonteen kanava  Pilpan kanava  Koukunpolvi  Heinäveden rautatieasema  Syrjän rautatieasema  Vihtarin rautatieasema 
Vesistöt:  Kermajärvi  Juojärvi  Petrumajärvi  Iso-Vihtari 
Muuta Heinäveteen liittyvää:  Heinäveden historia  Vaakuna  Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta  Heinäveden Höyrylaiva Oy  Kermansavi  Heinäveden lehti 
Vuoksen vesistön kanavat
| --- | --- |
Heinäveden reitti:  Karvion kanava  Kerman kanava  Pilpan kanava  Vihovuonteen kanava 
Iisalmen reitti:  Ahkiolahden kanava  Nerkoon kanava 
Juojärven reitti:  Kaavinkosken kanava  Taivallahden kanava  Varistaipaleen kanava 
Leppävirran reitti:  Konnuksen kanava  Naapuskosken kanava  Taipaleen kanava 
Nilsiän reitti:  Lastukosken kanava  Juankosken kanava  Karjalankosken kanava 
Pielisen reitti:  Joensuun kanava  Kaltimon kanava  Kuurnan kanava 
Muita kanavia:  Ketveleen kanava  Kuivataipaleen kanava  Saarikosken kanava  Raikuun kanava  Saimaan kanava
Penn Hills

| Penn Hills |
| --- | --- |
 Longue Vue Club and Golf Course.
 vaakuna

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Pennsylvania
Piirikunta:  Allegheny
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50,13 km²
 – Josta vettä:  0,62 km² 
Väkiluku (2020):  41 059
 – Väestötiheys:  820 as./km²
Motto::  "A Home Rule Community"
 
 https://pennhillspa.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Penn Hills on kunta (township) Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 41 059 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Alleghenyn piirikunnassa, ja on sen toiseksi suurin kunta Pittsburghin jälkeen.
Väestö

Vuonna 2020 Penn Hillsin 41 059 asukkaasta valkoisia oli 55,2 %, mustia 37,0 %, aasialaisia 0,2 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. 2,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Penn Hills Wikimedia Commonsissa
Saimaanharjun koulu

| Saimaanharjun koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Ankeriaantie 10, 54915 Saimaanharju
Koordinaatit:  61.13390°N, 28.09671°E
Tyyppi:  suomenkielinen peruskoulu
Perustettu:  2002
Rehtori:  Ville Pulkkinen
Luokat:  7-9
Verkkosivut
Saimaanharjun koulu on Taipalsaaren Saimaanharjulla toimiva peruskoulu. Saimaanharjun koulussa järjestetään opetusta 7.–9. luokille. Koulun rehtori on Ville Pulkkinen.
Koulun yhteydessä toimi aiemmin myös ala-aste, mutta sen toiminta on lakannut. Lähin ala-aste sijaitsee Taipalsaaren kirkonkylällä.
Bethel Park

| Bethel Park |
| --- | --- |
 Bethelin presbyteerikirkko

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Pennsylvania
Piirikunta:  Allegheny
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,23 km²
 – Josta vettä:  0 km² 
Väkiluku (2020):  33 577
 – Väestötiheys:  1110 as./km²
 
 https://bethelpark.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bethel Park (tai Municipality of Bethel Park) on kunta (borough) Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 33 577 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Alleghenyn piirikunnassa Pittsburghin metropolialueella.
Väestö

Vuonna 2020 Bethel Parkin 33 577 asukkaasta valkoisia oli 92,2 %, aasialaisia 2,4 %, mustia 2,1 % ja alkuperäisasukkaita 0,3 %. 6,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bethel Park Wikimedia Commonsissa