stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Donald Sutherland
Valikoitu filmografia

Likainen tusina (1967)
M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala (1970)
Kellyn sankarit (1970)
Klute – rikosetsivä (1971)
Kauhunkierre (1973)
1900 (1976)
Fellinin Casanova (1976)
Kotka on laskeutunut (1976)
Delta-jengi (1978)
Hävyttömät huijarit (1979)
Tavallisia ihmisiä (1980)
Valkoinen kuiva kausi (1989)
JFK – avoin tapaus (1991)
On aika tappaa (1996)
Space Cowboys (2000)
Italian Job (2003)
Päämääränä Cold Mountain (2003)
Ylpeys ja ennakko­luulo (2005)
Nälkä­peli-elo­kuva­sarja (2012–2015)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Donald Sutherland Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Ruotsi 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Réunioninbulbuli

| Réunioninbulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Mustabulbulit Hypsipetes
Laji::  borbonicus
Kaksiosainen nimi
 Hypsipetes borbonicus  (J.R.Forster, 1781) 
 Réunionin sijainti n. 650 km Madagaskarista itään.
Katso myös
   Réunioninbulbuli Wikispeciesissä   Réunioninbulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Réunioninbulbuli (Hypsipetes borbonicus) eli aikaisemmalta nimeltään mauritiuksenbulbuli on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Réunioninbulbulia tavataan kotoperäisenä Réunionin saarella. Sen kannaksi on arvioitu 41 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on runsastuva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Johan De la Gardie

Johan De la Gardie
Johan De la Gardien ja Katarina Oxenstiernan hautamuistomerkki Veckholmin kirkossa.
Johan Pontusson De la Gardie (1582–1640) oli ruotsalainen käskynhaltija. Hän oli Turun linnan ja läänin käskynhaltijana vuosina 1611–1626 ja samaan aikaan vuodesta 1616 Hämeen läänin käskynhaltijana. Viron maaherra hän oli 1626–1630, Uplannin maaherra sen jälkeen ja vuodesta 1632 Tukholman ylikäskynhaltija. Vuonna 1633 hänestä tuli valtaneuvos ja 1634 Svean hovioikeuden jäsen.
Hänen isänsä oli Pontus De la Gardie. ja äitinsä Sofia Gyllenhielm, Juhana III tytär. Jakob De la Gardie oli hänen nuorempi veljensä.
Elämä

De la Gardie jäi orvoksi vain kolmevuotiaana ja varttui Turun linnassa linnanvouti Lars Hordeelin luona. Hordeelin puoliso oli De la Gardien isoäiti Kaarina Hannuntytär. Noin kymmenvuotiaana Johan ja hänen veljensä Jacob De la Gardie lähetettiin Juhana III:n hoviin. Vain muutamia vuosia myöhemmin Johan De la Gardie sai oman vapaaherraläänityksen Uplannista. 1580-luvun lopulla De la Gardie peri Köyliön kartanon ja useita muita tiloja Satakunnassa. Hän olikin lopulta koko Satakunnan verovuokraaja vuosina 1619–1620. Hänen omistuksessa oli muun muassa myös vuosuina 1631-1640 Turun Hirvensalossa edelleen sijaitseva säterivapautta nauttinut rälssitila Friskalan kartano.
Johan De la Gardie hoiti useita arvovaltaisia tehtäviä: hän ehti toimia muun muassa Turun käskynhaltijana, Tallinnan käskynhaltijana sekä Tukholman ylikäskynhaltijana. Vuodesta 1633 lähtien hän toimi valtaneuvoksena ja valtakunnankansleri Axel Oxenstiernan kannattajana.
De la Gardie oli kahdesti naimisissa. Jälkimmäinen vaimo oli Katarina Oxenstierna. De la Gardiella oli seitsemän lasta, kaikki tyttäriä. Tyttäristä vain kolme selviytyi aikuisikään saakka. Ulvilan kirkkoon haudattu Sofia De la Gardie on Johan De la Gardien tytär.
Edwardjärvenbulbuli

| Edwardjärvenbulbuli> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Ruskobulbulit Chlorocichla
Laji::  prigoginei
Kaksiosainen nimi
 Chlorocichla prigoginei  De Roo, 1967 

Katso myös
   Edwardjärvenbulbuli Wikispeciesissä   Edwardjärvenbulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Edwardjärvenbulbuli (Chlorocichla prigoginei) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Edwardjärvenbulbulia tavataan kotoperäisenä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Siitä tunnetaan kaksi esiintymä, ja sen kannaksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä metsänhakkuiden vuoksi, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Bristolin kansainvälinen lentoasema

Bristolin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Bristolissa Lounais-Englannissa.
Sieltä lentävät säännöllisesti:
Aer Arann, (Cork),
Aer Lingus, (Dublin),
Air Malta, (Luga),
Air Southwest, (Leeds-Bradford, Manchester, Newguay, Plymouth, Jersey),
Aurigny, (Guernsey) ,
British Airways, (Edinburgh, Glasgow, Pariisi, Milano, Teneriffa),
Brussels Airlines, (Bryssel),
Continental Airlines, (New York),
Eastern Airways, (Isle of Man, Aberdeen),
Flybe, (Jersey, Bordeaux),
Go Fly, nykyisin easyJet, (Newcastle, Belfast, Edinburgh, Glasgow, Inverness, Praha, Grenoble, Nizza, Pariisi, Toulouse, Berliini, Amsterdam, Pisa, Rooma, Venetsia, Krakova, Faro, Alicante, Barcelona, Madrid, Malaga, Murcia, Palma, Geneva),
KLM, (Amsterdam),
OLT, (Bremen, Hampuri),
Ryanair, (Dublin, Shannon),
SAS, (Tukholma) ja
Skybus
Lisäksi sieltä lentää myös matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien lentoja.
Lentoasemalle/lta pääset kaupungista/kiin kätevästi bussilla tai junalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bristol International Airport
Yhdistyneen kuningaskunnan lentoasemat
| --- | --- |
Lontoo:   City  Gatwick  Heathrow  Luton  Stansted  Ashford  Southend 
Englanti:   Birmingham  Blackpool  Bournemouth  Bristol  Coventry  Doncaster-Sheffield  Durham Tees Valley  East Midlands  Exeter  Humberside  Leeds-Bradford  Liverpool  Manchester  Newcastle  Newquay  Norwich  Southampton  Brighton  Land’s End  Plymouth City  St. Mary’s 
Skotlanti:   Aberdeen  Edinburgh  Glasgow International  Glasgow Prestwick  Inverness  Sumburgh  Barra   Benbecula   Campbeltown   Dundee   Fair Isle   Islay   Kirkwall   Lerwick   North Ronaldsay   Papa Westray   Stornoway   Tiree   Westray   Wick  
Wales:  Cardiff
Pohjois-Irlanti:   Belfast City  Belfast International  Derry 
Kruununsiirtomaat:   Alderney  Guernsey  Mansaari  Jersey 
Merentakaiset alueet:   Anguilla  Ascension  Bermuda  Ambergris Cays  Anegada  Beef Island  Virgin Gorda  Little Cayman  Cayman Brac  Grand Cayman  Mount Pleasant  Port Stanley  Gibraltar  Montserrat  Saint Helena  Grand Turk  Middle Caicos  North Caicos  Pine Cay  Providenciales  Salt Cay  South Caicos
Breathe (Vladanan kappale)

|  Breathe |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Vladana
Kesto:  3 minuuttia
Julkaistu:  4. maaliskuuta 2022
Sanoittaja(t):  Vladana Vučinić Darko Dimitrov
Tuottaja(t):  Darko Dimitrov
Euroviisutiedot
Vuosi:  2022
Maa:  Montenegro
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  17.
Pisteet semifinaalissa:  33
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Heaven” (2019) 
 ”Dobrodošli” (2025) ► 
Breathe on montenegrolaisen laulajan Vladanan kappale. Kappale edusti Montenegroa Eurovision laulukilpailussa 2022 Torinossa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui seitsemänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Gunnar Mickwitz

| Gunnar Mickwitz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. lokakuuta 1906 Turku
Kuollut: 18. helmikuuta 1940 (33 vuotta) Viipurin maalaiskunta
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto   Uppsalan yliopisto
Tutkimusalue:  taloushistoria
Gunnar Mickwitz (19. lokakuuta 1906 Turku – 18. helmikuuta 1940 Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen historian- ja antiikintutkija. Hän oli kansainvälisesti tunnettu antiikin ja keskiajan taloushistorioitsija, jonka ura katkesi kaatumiseen talvisodassa. Hän julkaisi tärkeimmät tutkimuksensa saksaksi.
Teoksia

Geld und Wirtschaft im römischen Reich des vierten Jahrhunderts n. Chr. (Helsinki 1932)
Die Systeme des römischen Silbergeldes im IV. Jhdt. n. Chr (Helsinki 1934)
Die Kartellfunktionen der Zünfte und ihre Bedeutung bei der Entstehung des Zunftwesens: eine Studie in spätantiker und mittelalterlicher Wirtschaftsgeschichte (Helsinki 1936)
Gamla tidens historia, yhdessä K. Hanellin kanssa (1937)
Aus Revaler Handelsbüchern: zur Technik des Ostseehandels in der ersten Hälfte des 16. Jahrhunderts (Helsinki 1938)
Aiheesta muualla

Gunnar Mickwitz 375 humanistia -sivustolla 17.5.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Gunnar Mickwitz : Bogislaus Rose Kustaa Aadolfin tallinnalainen luottamusmies, Hakkapeliitta, 07.02.1939, nro 6, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Interferoni

Ihmisen interferoni-alfa
Interferoni on proteiini, jota virustartunnan uhriksi joutuneet solut ja jotkut lymfosyytit levittävät ympärilleen. Interferoni sitoutuu terveisiin soluihin ja käynnistää niissä puolustusreaktioita, joiden ansiosta virukset eivät kykene tunkeutumaan soluihin.
Interferonit edistävät syöjäsolujen ja T-imusolujen toimintaa. Ne luokitellaan kolmeen luokkaan sen mukaan, mikä soluryhmä niitä tuottaa. Alfainterferonit ovat peräisin veren valkosoluista, beetainterferonit fibroblasteista ja gammainterferonit T-soluista.
Kaikki virukset eivät käynnistä isäntäsolussa interferonin tuotantoa, eivätkä kaikki solut pysty tuottamaan interferonia.
Toimintaperiaate

Virukset muodostuvat proteiineista ja nukleiinihaposta eli joko DNA:sta tai RNA:sta. Isäntäsolu ryhtyy tuottamaan interferoneita, kun viruksen nukleiinihapot kiinnittyvät isäntäsolun ribosomeihin. Infektoituneesta solusta erittyvät interferonit sitoutuvat terveiden solujen solukalvon reseptoreihin ja aktivoivat solut tuottamaan erityisiä entsyymejä. Jos tällaiseen soluun tunkeutuu virus, entsyymit tuhoavat viruksen nukleiinihapot. Tuhoaminen estää viruksen lisääntymisessä tarvittavan proteiinisynteesin.
Tommi Liimatainen

Tommi Tapio Liimatainen (s. 27. maaliskuuta 1977)
on suomalainen manageri ja entisen levy-yhtiö Hype Recordsin entinen toimitusjohtaja.
Liimatainen on pikkuveljensä Jonne Aaronin Negative-yhtyeen manageri. Hän on manageroinut myös toisen pikkuveljensä Ville Liimataisen luotsaamaa yhtyettä Flinchiä sekä muita suomalaisia bändejä, kuten Poisonblackiä ja So Called Planiä. Hän on myös Jann Wilden ex-manageri.
Vuonna 2012 Tommi toimi laulajakykyjä etsivän Idols-televisioformaatin kuudennen kauden tuomarina yhdessä Laura Voutilaisen ja Jone Nikulan kanssa.
Vuonna 2011 Liimataisen manageroitavaksi siirtyi myös iskelmälaulaja Katri Helena, joka vaihtoi edellisen managerinsa Lilja Kainulaisen Liimataiseen tehtyään vuonna 2010 levytyssopimuksen silloisen Hype Recordsin kanssa. Kesällä 2013 Liimatainen kertoi seurustelevansa Katri Helenan kanssa. IS:n mukaan he muuttivat avoliittoon 2024.
Nykymusiikki

Länsimaisen taidemusiikin
aikakaudet
Antiikki (–476)
Keskiaika (476–1400)
Renessanssi (1400–1600)
Barokki (1600–1750)
Galantti tyyli (1720–1775)
Klassismi (1770–1830)
Romantiikka (1815–1910)
1900-luku (1900–1999)
Nykymusiikki (uusin musiikki)
Nykymusiikki tarkoittaa 1900-luvulla syntynyttä taidemusiikin tyylisuuntaa, jossa on luovuttu tonaalisuudesta. Eräitä tunnettuja suomalaisia nykymusiikin säveltäjiä ovat Joonas Kokkonen, Einojuhani Rautavaara, Aulis Sallinen, Kalevi Aho, Kaija Saariaho, Magnus Lindberg ja Lotta Wennäkoski.
Termin käyttö

Suomessa nykymusiikkikonserteissa soitetaan huomattavan paljon (joskaan ei yksinomaan) modernistista musiikkia. Siksi nykymusiikkikonsertissa saatetaan uusien teosten lisäksi soittaa hyvin esimerkiksi modernismin edelläkävijän Anton Webernin musiikkia yli 90 vuoden takaa. Toisaalta vanhaa tyyliä jäljittelevää uutta musiikkia (jollaista usein sävelletään käyttömusiikiksi) eivät kaikki olisi valmiita nimittämään nykymusiikiksi.
Nykymusiikin rinnalla käytetään usein termiä uusi musiikki. Se ei ole terminä niin vakiintunut kuin nykymusiikki, ja siksi sitä voidaan käyttää väljästi, myös taidemusiikin ulkopuolella. Taidemusiikissa se on käyttökelpoinen termi, jos halutaan korostaa, että musiikki on  sävelletty viimeisten vuosikymmenten aikana. Kuitenkin jotkut saattavat luokitella uudeksi musiikiksi myös paljon vanhempaa, 1800-luvun musiikkia.
Durben järven taistelu

Durben järven taistelu oli Saksalaisen ritarikunnan ja samogitialaisten välillä käyty taistelu Kuurinmaan alueella Durben järven lähellä. Samogitialaiset voittivat ritarit ja aiheuttivat heille ritarikunnan määrällisesti pahimman tappion 1200-luvulla. Saksalainen ritarikunta menetti 150 ritaria ja joukkoa johtaneen Burckhard von Hornhausenin kuolleina.
Taistelu

Saksalaiset päättivät käydä taisteluun samogitialaisia vastaan Durben järven lähellä kuultuaan näiden olevan alueella ryöstöretkellä. Ritarien lisäksi heidän joukoissaan oli heidän virolaisia ja kuurilaisia liittolaisiaan, jotka pakenivat joukoista taistelun alussa. Samogitialaiset piirittivät ritarit aiheuttaen näille suuret tappiot. Taistelusta on yksityiskohtainen kuvaus Liivinmaan riimikronikassa, mutta se ei mainitse samogitialaisten johtajan nimeä. Simon Grunau mainitsee 1500-luvulla kirjoittamassaan kronikassa liettualaisten johtajan olleen Treniota.
Seuraukset

Ritarikunnan tappio innoitti kuurit ja semgallit kapinaan ritarikuntaa vastaan, ja näiden heimojen onnistuikin vapauttaa itsensä, vaikkakin ne alistettiin saksalaisvaltaan myöhemmin. Samoin muinaispreussilaiset kapinoivat taistelun innoittamina Herkus Mantasin johdolla. Tästä alkoi niin sanottu suuri preussilaiskapina, joka päättyi muinaispreussilaisten tappioon vuonna 1267.
Andreas Alm

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gert Andreas Alm
Syntymäaika: 19. kesäkuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Jällivaara, Ruotsi
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989–1994 |  Eskilstuna City |  |  |
| 1995–1997 |  Hammarby IF | 44 | (15) |
| 1998–1999 |  Kongsvinger IL | 47 | (16) |
| 2000–2003 |  AIK | 44 | (20) |
| 2004–2005 |  IKF Norrköping | 52 | (23) |
| 2006–2007 |  Eskilstuna City |  |  |
Valmennusura
2007–2008:  Eskilstuna City
2009–2010:  AIK (apuv.)
2011–2016:  AIK
2016–2017:  Vejle BK
2018–2021:  BK Häcken
2021–2023:  OB
2024:  IFK Norrköping

Andreas Alm (s. 19. kesäkuuta 1973) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana

Alm aloitti pelaajauransa eskilstunalaissessa IK Cityssä, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 1989. Hän siirtyi vuonna 1995 Allsvenskanissa pelanneen Hammarby IF:n riveihin. Joukkue putosi kauden päätteeksi Superettaniin, jossa Alm edusti joukkuetta vielä kahden kauden ajan. Kaudet 1998 ja 1999 hän pelasi Norjan Tippeligaenissa Kongsvinger IL:n joukkueessa, jonka jätti seuran pudottua pääsarjasta kauden 1999 päätteeksi.
Alm palasi Ruotsiin edustaen AIK:ta, joka taisteli 2000-luvun alussa kärkisijoista Allsvenskanissa. Alm ei noussut joukkueen avainpelaajien rooliin pelaten neljän kauden aikana vain 47 ottelussa. Kaudeksi 2004 hän siirtyi sarjaporrasta alemmas IFK Norrköpingiin, josta kahden kauden jälkeen takaisin kasvattajaseuraansa Eskilstuna Cityyn. Alm lopetti pelaajauransa kaudella 2007.
Ura valmentajana

Alm aloitti valmennusuransa Eskilstuna Cityn pelaajavalmentajana ja luotsasi seuraa Ruotsin neljännellä sarjatasolla kaksi kautta. Marraskuussa 2008 AIK nimesi Almin edustusjoukkueensa uudeksi apuvalmentajaksi. Yhdessä päävalmentaja Mikael Stahren kanssa Alm luotsasi AIK:n Ruotsin tuplamestariksi kaudella 2009. Seuraava kausi oli vaikeampi alkukauden supercupin voitosta huolimatta. Stahren lähdettyä huhtikuussa Panioniosin päävalmentajaksi joukkue ajautui ongelmiin, eikä Alm saanut tuloksia aikaan sen paremmin Björn Wesströmin kuin Alex Millerinkään kanssa. Katastrofaalinen kausi 2010 päättyi lopulta sijalle 11 ja joukkue vältti vain niukasti putoamisen Allsvenskanista.
Kauden 2010 jälkeen AIK nosti Almin seuran uudeksi päävalmentajaksi. Alm palautti seuran takaisin kärkikahinoihin ja tuloksena oli seuraavalla kaudella kolmossija. Almin johdolla AIK on säilynyt Allsvenskanin kärkikastissa, mutta mestaruuskantaan palaaminen sitten vuoden 2009 on osoittautunut vaikeaksi. Kaudella 2013 tuloksena oli jo mestaruushopeaa, mutta sen lähemmäksi Alm ei ole päässyt. Kausina 2014 ja 2015 AIK sijoittui jälleen kolmanneksi. Alm sai potkut AIK:sta toukokuun puolivälissä 2016, kun joukkue oli voittanut vain kolme kauden kahdeksasta ensimmäisestä ottelusta.
Heinäkuussa 2016 Alm teki kaksivuotisen sopimuksen Tanskan 1. divisioonassa pelanneen Vejle BK:n kanssa. Almin johdolla Vejle jäi sarjassa yhdeksänneksi ja nousu pääsarjaan jäi haaveeksi. Kauden jälkeen Alm jätti Vejlen.
Joulukuussa 2017 Alm allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen BK Häckenin kanssa. Hän aloittaa tehtävässään vuoden 2018 alussa. Almin johdolla Häcken selvitti tiensä Eurooppa-liigan karsintoihin 2019/20 ja 2021/22. Hän luotsasi joukkueen Ruotsin cupin mestariksi 2019 ja uudelleen finaaliin toukokuussa 2021. Hän jätti Häckenin kesäkuussa 2021 siirtyen Tanskan Superliigan Odensen päävalmentajaksi.
Almin johdolla Odense eteni kaudella 2021/22 Tanskan cupin finaaliin, mutta siellä kärsi tappion FC Midtjyllandille rangaistuspotkukilpailussa. Liigassa Odensen ei menestynyt odotusten mukaisesti ja lopulta seura erotti Almin marraskuun alussa 2023.
Tammikuussa 2024 Almista tuli IFK Norrköpingin päävalmentaja vuoteen 2026 ulottuvalla sopimuksella. Almin johdolla Norrköping sijoittui kauden päätteeksi Allsvenskanissa sijalle 11. Kauden jälkeen seura purki Almin sopimuksen.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Ruotsin mestaruus: 2009 (apuv.)
Hopeaa: 2013
Ruotsin cup: 2009 (apuv.), 2019
Hopeaa: 2021
Mikael Lindfelt

Mikael Lindfelt (s. 1. huhtikuuta 1967 Kokkola) on suomalainen teologi ja professori. Hänet valittiin Åbo Akademin rehtoriksi vuonna 2022.
Lindfelt väitteli teologian tohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 1996 ja suoritti siellä lisäksi filosofian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1999. Hän toimi vuosina 1999–2015 teologian yliopistonlehtorina ja sai vuonna 2015 nimityksen systemaattisen teologian professoriksi. Lindfelt toimi Åbo Akademissa vuosina 2017–2019 humanististen tieteiden, psykologian ja teologian tiedekunnan dekaanina ja vuosina 2019–2022 vararehtorina. Vuonna 2022 hän tuli valituksi rehtoriksi seitsemän hakijan joukosta.
Lindfelt on ollut urheilutieteen dosentti Malmön ja etiikan dosentti Uppsalan yliopistossa.
NBC Sports

NBC Sports vastaa yhdysvaltalaisen NBC-televisiokanavan urheilutarjonnasta. Sen ohjelmistoon kuuluvat muun muassa olympialaiset, NFL, NHL, Yhdysvaltain avoin golfturnaus, Ryder Cup, PGA Tour, Kentucky Derby, Wimbledonin tennisturnaus, Ranskan avoin tennisturnaus, taitoluistelun MM-kilpailut, uinnin MM-kilpailut ja rugbyn maailmanmestaruuskilpailut. NBC Sportia johtaa Dick Ebersol.
Olympialaiset

NBC tunnetaan Yhdysvalloissa olympialaisten kanavana, se on näyttänyt amerikkalaisille kaikki kesäolympialaiset vuodesta 1988 lähtien ja talviolympialaiset vuodesta 2002 lähtien. Olympiarenkaat ovat näkyville NBC:n esittämissä ohjelmissa hyvissä ajoin ennen kisojen alkua. Vuoden 2008 Pekingin olympialaisia NBC televisio yhteensä 3 600 tuntia seitsemällä eri kanavalla. Kanava näyttää olympialaiset Yhdysvalloissa ainakin vuoteen 2032 asti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NBC Sportsin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lehdistönvapaus

Maailman lehdistönvapauden indeksi 2022 (Toimittajat ilman rajoja)



  Erittäin vakava tilanne
  Vaikea tilanne
  Näkyviä ongelmia


  Tyydyttävä tilanne
  Hyvä tilanne
  Ei luokiteltu/ Ei dataa
Lehdistönvapaus tarkoittaa tiedotusvälineiden oikeutta julkaista ja levittää tietoa ja mielipiteitä ilman valtion sensuuria tai valtion ja esivallan painostusta. Lehdistönvapaus koskee lehdistöä ja kustantamoja sekä televisio- ja Internet-julkaisijoita.
Julistuksissa ja sopimuksissa

Lehdistönvapauden juuret ovat klassisessa liberalismissa. Maailman ensimmäinen julistus lehdistönvapaudesta annettiin Ruotsissa (ja siten myös Suomessa) vuonna 1766, paljolti Anders Chydeniuksen valtiopäivätyön ansiosta.
YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 19. artiklan on katsottu tunnustavan lehdistönvapauden. Artiklassa todetaan: ”Jokaisella on oikeus – – rajoista riippumatta hankkia, vastaanottaa ja levittää tietoja kaikkien tiedotusvälineiden kautta.”  Tämä artikla ei tosin viittaa suoraan lehdistön oikeuksiin, vaan ainoastaan yksilöiden oikeuksiin. Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 19. artikla viittaa samaan oikeuteen. 1990-luvulla Unesco julkaisi sarjan julistuksia, joissa edistetään itsenäistä ja moniarvoista mediaa Afrikassa, Aasiassa, arabimaailmassa ja latinalaisessa Amerikassa, sekä todetaan lehdistönvapauden olevan oleellinen ja jakamaton osa ilmaisunvapautta sekä demokratian kulmakivi.
Merkitys

Lehdistönvapauden katsotaan edistävän kansalaisyhteiskuntaa ja demokratiaa sekä takaavan yksilönoikeuksien ja kansanvaltaisen politiikan toteutumisen. Vapaa lehdistö varmistaa sen, että kansalaiset saavat asioista tietoa sekä sen, että hallitus vastaa kansalaisten tarpeisiin eikä väärinkäytä valtaansa tai loukkaa kansalaistensa oikeuksia.
Rajoittaminen

Valtio voi rajoittaa lehdistönvapautta sensuurilla, painostamalla journalisteja ja uutismedioiden työntekijöitä, tai yrittämällä säännöstellä uutismediaa. Tällaiset toimet estävät mediaa raportoimasta vapaasti poliittisista, taloudellisista ja muista yleisistä asioista.
Lehdistönvapautta rajoittavat myös esimerkiksi kunnianloukkausta, epäsiveellisyyttä ja kansallista turvallisuutta koskevat lait. Kunnianloukkausta rajoittavat lait ovat lievempiä julkisuuden henkilöön tai valtion viranomaisiin kohdistuvan kriitikin kohdalla, sillä oikeus arvostella viranomaisia nähdään vapaan ja demokraattisen poliittisen järjestelmän yhtenä perustana.
Vaarantuminen

Median luotettavuuskuvan heikentymisen on katsottu vaarantavan lehdistönvapauden sitä kautta, että jos kansalaiset eivät enää halua puolustaa epäluotettavaksi katsomansa lehdistön vapautta, myöskään hallitukset eivät koe tarvetta siihen. Kansalaisten luottamus mediaan on kyselytutkimusten perusteella laskenut voimakkaasti 1980-luvulta nykypäivään. Esimerkiksi Yhdysvalloissa vuonna 2016 vain joka viides sanoo luottavansa mediaan paljon, ja myös Euroopassa luottamus mediaan on laskenut.
Lehdistönvapautta suojelemaan ja edistämään on perustettu ei-valtiollisia järjestöjä. Vuonna 2016 tällaisia järjestöjä oli maailmalla 40. Jotkin niistä edustavat etupäässä liike-elämän tai journalistijärjestöjen etuja. Toiset niistä keskittyvät ihmisoikeusrikkomuksiin, etenkin ilmaisunvapauden ja lehdistönvapauden rajoittamiseen.