stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Musta tee
Mustan teen tuotantoalueet > Uganda

FAO ennustaa maan kuuluvan mustan teen viejien kärkikymmenikköön 2021.
Vuodesta riippuen Afrikan 2. tai 3. suurin teentuottaja (2013: 53 milj. kg).
Yritysten omistamien suurviljelmien osuus suuri teemarkkinoista. Tuotanto pääosin CTC-menetelmällä tuotettua mustaa teetä.
Ugandan teeyhdistyksen mukaan vuonna 2014 sen jäsenyritykset tuottivat 65,4 milj. kg ja veivät 57,1 milj. kg. teetä. Suurin vielä oli McLeod Russel 17,1 miljoonalla teekilollaan (2014).
Mustan teen tuotantoalueet > Malawi

Vuodesta riippuen Afrikan 2. tai 3. suurin teentuottaja (2013: 54 milj. kg), pääosin mustaa teetä. Viennin osuus on 87–99 % tuotetusta teestä, eli esimerkiksi 41,8 milj. kg. vuonna 2012. Teen viennin rahallinen arvo on suuruusluokkaa kymmenys tärkeimmän vientituotteen tupakan viennin arvosta (esim. 2012: tupakan vienti 157 178 ja teen vienti 17 310 milj. Malawin kwachaa)
Päätuotantoalue maan eteläosan kahdessa piirikunnassa: Mulanje (teeviljelmiä 93,4 km2) ja Thyolo (88,2 km2), hieman myös pohjoisessa Nkhata Bay (6,5 km2). Näistä piirikunnissa löytyy teenkasvatukselle sopivat olosuhteet: ravinteikas maaperä, riittävä eli yli 1 200 millimetrin sademäärä sadekausina ja 600–3 000 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitsevat viljelyalueet.
FAO ennustaa maan kuuluvan mustan teen viejien kärkikymmenikköön 2021.
Mustan teen tuotantoalueet > Tansania

Teen päätuotantoalueet: Eteläinen ylänköalue (Mufindi, Njombe, ja Rungwe), luoteinen alue (Viktoriajärven seutu: Bukoba, Muleba) ja koillinen alue (Lushoto, Korogwe ja Muheza)
Kaudella 7/2013–6/2014 teenvienti oli 44,7 milj. kilogrammaa, josta Keniaan vietiin 15,9, Britanniaan 10,2 ja Saudi-Arabiaan 5,0 miljoonaa teekiloa. FAO ennustaa maan kuuluvan mustan teen viejien kärkikymmenikköön 2021.
Mustan teen tuotantoalueet > Muita tuottajamaita

Thaimaa, teentuotanto 75 milj. kg (FAO:n 2013 arvio), mustan teen osuusselvennä
Myanmar
FAO:n tuotantotilastossa Myanmarin arvioiduksi teetuotannoksi (2013) kerrotaan 31,7 milj. kg. Tilaston kaikki 2000-luvun tiedot maan teetuotannosta ovat kuitenkin epävirallisia tai vain arvioita. Eräs toinen lähde arvioi tuotannoksi 20 milj. kg (2013).
Eräs paikallinen teentuottaja toteaa maassa kerättyjen vihreiden teelehtien määräksi 78 miljoonaa kiloa vuodessa. Jos nämä kaikki jaostetaan mustaksi teeksi, jää painosta jäljelle suuruusluokkaa neljäs- tai viidesosa, eli saadaan noin 15–20 miljoonaa teekiloa. Toisaalta on huomattava, että Myanmarissa teelehtiä syödään perinteisesti myös mausteisina aineksina ruuassa salaatin tai yrttien tapaan. Näin arvioiden Myanmarin teetuotannon olisi FAO:n arviota alempi.
Nepal
Mustan teen tuottajamaa, joka on pyrkinyt nostamaan oman teetuotantonsa näkyvyyttä. Päätuotantoalueet maan itäosassa (esimerkiksi Ilamin ja Jhapan piirikunta), ja niiden tee muistuttaa Darjeelingin teetä. Merkittävä osa Nepalin teetuotannosta myytiin aiemmin intialaisteenä.
Vuonna 2013 maan arvioitiin tuottaneen 17 milj. kilogrammaa mustaa teetä.
Japani
teentuotanto 84,8 milj. kg (2013), mutta mustan teen osuus tuotannosta pieni.
Taiwan
Etelä-Korea. Laatuteen tuottajamaa, myös mustaa teetä, mutta ei ole määrällisesti suurtuottaja. Mantereen perinteisiä teealueita ovat Boseong (Etelä-Jeolla), Hadong (Etelä-Gyeongsang) ja Jirisanvuoren seutu. Jejun saarimaakunta uudempi teealue.
Valmistus

Valmistusprosessi, jolla tuoreet teepensaan lehdet käsitellään kuivaksi mustaksi teeksi, voi noudattaa ortodoksista lähestymistä tai olla teollisempi CTC-menetelmä. Tärkeimmät valmistusvaiheet ovat nuudutus (joka kestää Kiinassa tyypillisesti 5–6 tuntia), rullaus (ortodoksisessa valmistuksessa), hapetus kostean kankaan alla (kiinalaisittain 8–12 tuntia noin 22 °C:ssa; kuumemmissa intialaisissa oloissa nopeampi), kuivaus (esimerkiksi puhaltamalla kuumaa ilmaa liukuhihnalla kulkevien teelehtien läpi) ja lajittelu sekä pakkaus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Musta tee Wikimedia Commonsissa
Tea (erityisesti väliotsikko ”Black Tea Production”) fao.org. Viitattu 4.8.2015. (englanniksi)
Tuotanto ja viljely. Mustan teen valmistus (Ortodoksinen lehtitee) Aaro Forsman, forsman-tea.com. Viitattu 4.8.2015.
Nihtinen, Pekka: Kiinalainen teekirja, s. 242–248.  (Mustat teet eli punaiset teet, hongcha)  Helsinki:  Memfis Books, 2004.  ISBN 951-98833-3-9
Black Tea Viconyteas.com. Viitattu 4.8.2015. (englanniksi)
Arstila, Pirkko: Teen ystävän kirja, s. 121–147.  (Musta tee (kiinalaisten punainen tee, hongscha),)  Tallinna (painopaikka):  Sammakko, 2011.  ISBN 978-952-483-148-2
Tea growing countries (englanniksi) (upasitearesearch.org)
Most Britons do not know how to make a cup of tea, say scientists (17.3.2015) (englanniksi) (telegraph.co.uk)
Black tea (englanniksi) (nih.gov)
CBI Trade Statistics: Tea (Centre for the Promotion of Imports from developing countries, Netherlands Enterprise Agency; mm. suurimmat Euroopan tuontiteen lähdemaat, pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (cbi.eu)
Musta tee (Arkistoitu – Internet Archive) (chaya.fi)
Musta tee (Arkistoitu – Internet Archive) (mandragora.fi)
Schwarzer Tee im Test (11/2014, saksalainen kuluttajatesti 27:stä intialaisesta ja srilankalaisesta mustasta teestä, maksullinen artikkeli, 9 s) (saksaksi) (test.de)
Global Black Tea Production Declines (25.8.2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (worldteanews.com)
Ratsuväenkomentaja

| Ratsuväenkomentaja> Ἱππαρχικὸς.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Ksenofon
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  käytännöllinen tutkielma
Julkaistu:  noin 350 eaa.
Suomennos
Suomentaja:  Hilla Halla-aho
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2003, teoksessa  Hevostaito
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ratsuväenkomentaja (m.kreik. Ἱππαρχικὸς, Hipparkhikos; lat. Hipparchicus, sive De magistri equitum officio) on Ksenofonin kirjoittama teos, joka käsittelee nimensä mukaisesti ratsuväen komentajan tointa, kuten ratsuväen varustamista, järjestämistä ja johtamista. Teos on suomennettu yhdessä Ksenofonin teoksen Hevostaito kanssa vuonna 2003. Nämä 300-luvun puolivälissä eaa. kirjoitetut teokset ovat tärkeimmät nykyaikaan säilyneet kirjalliset lähteet, jotka käsittelevät antiikin kreikkalaista hevoskulttuuria.
Historia

Ksenofon eli ja kirjoitti 400-luvun lopulla ja 300-luvun alussa eaa. Hän oli ammatiltaan sotilas, ja harrastukseltaan hevosmies; hänen kiinnostuksensa hevosiin ei johtunut pelkästään käytännön vaatimuksista, vaan hän selvästikin rakasti hevosia. Hevosiin liittyvästä käytännön taidosta ja sotataidosta Ksenofon kirjoitti kaksi teosta, Hevostaito ja Ratsuväenkomentaja.
Ratsuväenkomentaja on kirjoitettu teoksen Hevostaito jälkeen, koska jälkimmäisen teoksen lopussa on maininta ensin mainitusta. Teos on osoitettu nimenomaan ateenalaiselle ratsuväenkomentajalle, koska se on sovitettu kaupungin olosuhteisiin; Ksenofon esimerkiksi puhuu suoraan ”ateenalaisesta ratsuväenkomentajasta”, ja ”kaupungista” puhuessaan hän puhuu Ateenasta.
Kirjallisuutta > Suomennos

Ksenofon: Ratsuväenkomentaja. Teoksessa Ksenofon: Hevostaito.  (Suomentanut ja selityksillä ja jälkisanalla varustanut Hilla Halla-aho. Olympos)  Helsinki:  Tammi, 2003.  ISBN 951-31-2683-8
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Xenophontis opera omnia.  (Tomus V opuscula. Toimittanut E. C. Marchant)  Oxford.
Xenophon: Scripta minora.  (Englanninkielinen käännös E. C. Marchant)  London:  Loeb Classical Library, 1925.
Aiheesta muualla

Teos:
Xenophon: Hipparchicus, sive De magistri equitum officio (muinaiskreikaksi)
Xenophon: On the Cavalry Commander Perseus Digital Library (englanniksi)
Muuta:
Ossad, Steven L.: Xenophon's Hipparchicus, Commander of Cavalry (englanniksi)
Parthenonin friisejä, noin 447–433 eaa.
Reet

| Reet |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Vastineita eri kielissä:  esim. Greta, Kreeta, Kreetta, Reeta, Reetta 
Nimen alkuperä:  Margareta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reet on virolainen naisen etunimi, joka kuuluu Viron 50 yleisimmän naisennimen joukkoon. Nimi pohjautuu Margaretaan. Reetin nimipäivää vietetään Virossa 13. heinäkuuta.
Reet-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut etunimenä noin kahdellasadalla naisella.
Tunnettuja Reetejä

Reet Krusten (1934–2021), virolainen kirjallisuudentutkija
Rehtori (arvonimi)

Rehtorin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 11. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 2 700 euroa tai 680 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1963 kotiteollisuusopettaja Olavi Rautolle. Vuosien 1918–2013 aikana rehtorin arvonimi on myönnetty 30 henkilölle.
Ralf Reichenbach

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ralf Reichenbach EM-kilpailuissa 1974. |  Ralf Reichenbach EM-kilpailuissa 1974. |  Ralf Reichenbach EM-kilpailuissa 1974. |  |
Maa:   Länsi-Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1974 | kuulantyöntö |  |
Ralf Reichenbach (31. heinäkuuta 1950 – 12. helmikuuta 1998) oli saksalainen kuulantyöntäjä.
Reichenbach sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kuulantyönnössä 11:nneksi tuloksella 18,74 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 13:nneksi tuloksella 19,48 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti hopeaa tuloksella 20,38 m. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Itä-Saksan Hartmut Briesenickille 12 senttimetrin erolla.
Rea

| Rea |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  8. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Rhea, Reea, Reija
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Kreikkalaisen mytologian Rhea, mahdollisesti myös Margareta, Teresia tai Regina
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rea on naisen etunimi, joka esiintyy myös suku­nimenä. Nimi on peräisin kreikka­laisesta myto­logiasta, jossa Rhea oli Kronoksen puoliso ja muun muassa Zeuksen äiti. Nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta sen on arveltu perustuvan kreikan sanaan ‘ρεω (rheo) ’virrata’ tai ‘ρεος (rheos) ’virta’.
Nimen on tehnyt tunnetuksi myös rooma­lainen perimätieto, jonka mukaan Rhea Silvia oli Rooman perustajien, Romuluksen ja Remuksen äiti. Myöhempinä aikoina nimi on toisinaan käsitetty myös lyhentymäksi nimestä Margareta, Teresa tai Regina.
Suomessa nimi Rea on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1017 naiselle. Lisäksi nimi on annettu muodossa Rhea 206 ja muodossa Reea 227 naiselle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Rean nimipäivä on 8. huhtikuuta. Suomessa nimestä on käytössä myös muunnos Reija, jonka nimipäivä on 19. syyskuuta.
Tunnettuja Rea- ja Rhea -nimisiä > Etunimenä

Rhea Chakraborty (s. 1992), intialainen näyttelijä
Rea Garvey (s. 1973), irlantilainen laulaja
Rea Mauranen (s. 1949), suomalainen näyttelijä
Rea Peltola, nyk. Zeo Burtsow, suomalainen maskeeraaja, kampaaja, peruukintekijä ja laulaja
Rhea Perlman (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä
Rhea Ripley, oik. Demi Bennett (s. 1996), australialainen showpainija
Rhea Seddon (s. 1947), yhdysvaltalainen astronautti
Rhea Seehorn (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä
Rea Tallgren (s. 1986), suomalainen radiotoimittaja ja -juontaja
Tunnettuja Rea- ja Rhea -nimisiä > Sukunimenä

Caroline Rhea (s. 1964), kanadalainen stand up -koomikko ja näyttelijä
Chris Rea (s. 1951), englantilainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi
Domenico Rea (1921–1994), italialainen kirjailija ja journalisti
Jonathan Rea (s. 1987), brittiläinen ratamoottoripyöräilijä
Peggy Rea (1921–2011), yhdysvaltalainen näyttelijä
Stephen Rea (s. 1946), pohjoisirlantilainen näyttelijä
Nabis

Nabis (m.kreik. Νάβις; noin 250–192 eaa.) oli Spartan kuningas vuosina 206–192 eaa. Hän oli Spartan viimeinen kuningas. Hänen isänsä oli eräs Demaratos, joka ehkä kuului Eurypontidien sukuun, josta yksi Spartan kahdesta kuninkaasta yleensä valittiin. Nabis seurasi Makhanidasta, joka kuoli Mantineian taistelussa vuonna 207 eaa.
Nabis meni naimisiin Argoksesta kotoisin olevan Apiksen kanssa, joka luultavasti oli sukua Argoksen entiselle tyrannille Aristomakhokselle. Kuten eräät edeltäjänsä, Nabis yritti uudistaa Spartan lakeja. Hän vapautti muun muassa helootteja ja antoi heille kansalaisoikeudet. Nabiksen aikana ja luultavasti jo ennen häntä Sparta muuttui tiukasta luokkayhteiskunnasta avoimemmaksi. Kaupankäyntiä alettiin harjoittaa paljon aikaisempaa enemmän, ja Spartasta tuli riippuvaisempi kaupungin ulkopuolella olevasta maailmasta.
Nabis aloitti 204 eaa. sodan Akhaian liittoa vastaan, ja tuolloin hän aloitti myös laivaston rakennuttamisen. Vuonna 200 eaa. hän kärsi tappion Akhaian strategosta Filopoimenia vastaan. Nabiksen ja Spartan onneksi Rooman valtakunta aloitti samana vuonna niin sanotun toisen makedonialaissodan. Akhaia oli Makedonian liittolainen. Mutta se jätti kuitenkin Makedonian ja liittoutui puolestaan Rooman kanssa. Samalla Argos kapinoi Akhaiaa vastaan ja liittoutui Makedonian kanssa. Nabis sai kuitenkin kaapattua vallan Argoksessa. Nabis solmi 197 eaa. liiton Rooman kanssa. Samana vuonna Roomalaiset kukistivat Makedonian Kynoskefalain taistelussa. Pian roomalaisten konsuli Flamininus julisti kreikkalaiset taas vapaiksi.
Vuonna 195 eaa. Flamininus päätti hyökätä Spartaa vastaan. Syyksi esitettiin, että Sparta miehitti Argosta. Nabis antautui Flamininukselle, kun Rooman ylivoimaiset joukot saapuivat Spartan edustalle. Flamininus riisti Spartalta kaikki sen Lakonian ulkopuoliset maat ja meren rannalla asuvien perioikkien maat.
Vuonna 193 eaa. Nabis yritti vallata takaisin osan menetetyistä alueista. Filopoimen oli tuolloin taas Akhaian strategos ja hän kukisti Spartan joukot Lakoniassa. Flamininus palasi kuitenkin Kreikkaan ja pakotti osapuolet taas hyväksymään vuoden 195 eaa. rauhansopimuksen. Nabiksen murhasi vuonna 192 eaa. hänen liittolaisensa Aitolian liitto, ei Akhaian liitto. Seuraavana vuonna Filopoimen valtasi Spartan ja liitti sen Akhaian liittoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nabis Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Makhanidas | Spartan kuningas   | Seuraaja: Akhaian liitto valtasi Spartan |
Markku Reijonen

Markku Reijonen (s. 30. elokuuta 1952 Jyväskylä) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Reijonen sijoittui lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 1981 neljänneksi päästyään pisimmällä hypyllään 159 metriä. Maailmanmestaruuden voitti hänen maanmiehensä Jari Puikkonen. Reijonen edusti seuratasolla Jyväskylän Hiihtoseuraa ja voitti joukkuemäen Suomen-mestaruuden vuonna 1982. Samana vuonna hän sijoittui henkilökohtaisessa suurmäen SM-kilpailussa kuudenneksi. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui kuudenneksi vuonna 1979.
Redusoitu massa

Redusoitu massa on efektiivinen inertiamassa Newtonin kahden kappaleen mekaniikassa. Newtonin II lain mukaan kahden kappaleen suhteellinen liike voidaan kuvata vain yhden massan, redusoidun massan, avulla.
Oletetaan kaksi kappaletta, toinen massaltaan  m_{1}\!\, ja toinen  m_{2}\!\,, jotka kiertävät kappaleiden massakeskipistettä. Vastaava yksiosaisen kappaleen ongelma, jossa kappaleen sijainti toiseen osaan nähden on tuntematon, vastaa yhden kappaleen massaa
missä tämä massan voima on annettu kahden kappaleen välisenä vetovoimana. Tämä on vain puolet kahden massan harmonisesta keskiarvosta.
Tämä voidaan todistaa helposti. Käytetään Newtonin II lakia. Voima F, jonka kappale 2 aiheuttaa kappaleeseen 1, on
Voima, jonka kappale 1 aiheuttaa kappaleeseen 2, on
Newtonin III lain mukaan:
Siksi,
ja
Kahden kappaleen välinen suhteellinen kiihtyvyys on annettu
Tästä voidaan päätellä, että kappale 1 liikkuu suhteessa kappaleen 2 paikkaan kuin yhden kappaleen massa suhteessa redusoituun massaan.
Redusoitua massaa yleisesti merkitään kreikkalaisella kirjaimella  \mu .\!\,
Redusoitu massa on aina vähemmän tai yhtä paljon kuin jokaisen kappaleen massa.
Kirjallisuutta

Understanding Physics; Mansfield ja O´Sullivan; John Wiley & Sons Ltd 1998
Desi Reijers

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
Dirkje Johanna ”Desi” Reijers (s. 4. kesäkuuta 1964 Doetinchem, Gelderland) on alankomaalainen entinen uimari, joka osallistui uransa aikana yksiin olympialaisiin, vuoden 1984 kesäolympialaisiin. Siellä hän saavutti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, ja joukkueessa uivat hänen lisäkseen Conny van Bentum, Elles Voskes sekä Annemarie Verstappen, eli sama joukkue kuin vuoden 1983 EM-kilpailuissa. Olympialaisissa hän osallistui myös 4 × 100 metrin sekauintiviestiin, jossa heidän joukkueensa hylättiin.
Reichenberger Automobil Fabrik

RAF vuodelta 1907.
Reichenberger Automobil Fabrik (RAF) oli itävaltaunkarilainen autonvalmistaja, joka toimi vuosina 1907–1913. Yrityksen perusti paroni Theodor von Liebieg ja sen tuotantolaitokset sijaitsivat Böömin Reichenbergissä (tšek. Liberec).
RAF:n ensimmäinen malli oli 24/30 PS, jota seurasi 30/35 PS. Nämä olivat kalliita ja korkealuokkaisia tourer-autoja. Mallilla 40/45 PS osallistuttiin Itävallan Alppien kestävyysajoon, josta se sai lisänimen Alpentyp.
Vuonna 1908 yritys rakensi lava-auton, jonka 4,5-litrainen, 30-hevosvoimainen moottori oli sijoitettu ohjaamon alle. Samalle rakenteelle suunniteltiin myöhemmin pakettiautomuunnelma sekä 12-paikkainen linja-auto.
Vuonna 1911 alkoi Knight-luistiventtiilimoottorien valmistus. Moottoreita myytiin myös Laurin & Klementille (L&K) sekä Puchille. Seuraavana vuonna aloitettiin mallien 40 PS ja 70 PS valmistus; 70 PS:n voimanlähde vaihdettiin myöhemmin kuusisylinteriseksi.
Yhteistyö L&K:n kanssa tiivistyi niin, että L&K osti RAF:n vuonna 1913. Tämän jälkeen RAF:n nimellä myytiin vielä lyhyen aikaa 1,5–6 tonnin kuorma-autoja sekä 10–35-paikkaisia linja-autoja, kunnes merkki lakkasi olemasta.
Matti Reijonen

Matti Hermanni Reijonen (s. 3. marraskuuta 1946 Varkaus)  oli diplomi-insinööri ja Varkauden kaupunginjohtaja vuosina 2001–2006. Tätä ennen hän toimi Varkauden apulaiskaupunginjohtajana vuodesta 1980. Reijonen kannatti Varkauden nimen kirjoitusasun muuttamista w:lliseksi (Warkaus),  kun asiaa pohdittiin vuonna 1998.
Francistown

| Francistown |
| --- | --- |

 Francistown
 Koordinaatit: 21.1663°S, 27.5106°E 
Valtio:  Botswana
Alue:  North-East District
Väkiluku (2022)  ():  103 417
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Francistown on Botswanan toiseksi suurin kaupunki. Väkiluku oli 103 417 (VL2022). Francistown sijaitsee maan itäosassa ja noin neljänsadan kilometrin päässä pääkaupunki Gaboronesta.
Francistown on nimetty englantilaisen kullankaivajan Daniel Francisin mukaan. Hän hankki etsintäluvat vuonna 1869 ja hänestä tuli lopulta Tati Concessions Companyn johtaja. Francis ja muut 1800-luvun kullanetsijät käyttivät apunaan jälkiä sukupolvia aikaisemmin kaivetuista kaivoskuiluista. Vuonna 1897 Tati Concessions Company myi osan hankkimastaan maa-alueesta asuintaloja ja liiketiloja varten, ja voidaan sanoa, että tämä merkitsi Francistownin syntymää. Kaupunki alkoi kullankaivoskaupunkina, ja kulta piti alueen talouden yllä 1800-luvun lopulta 1930-luvulle asti. Kun kulta löydettiin lähistöltä vuonna 1869, se aiheutti ensimmäisen kultakuumeen Afrikassa viisitoista vuotta ennen kultabuumia Witwatersrandissa Etelä-Afrikassa. 1930-luvun maailmanlaajuinen taantuma vaikutti alaan voimakkaasti. Vuosien 1936 ja 1980 välillä Francistownin talous riippui valtion tuista ja Witwatersrand Native Labour Associationista, yhtiöstä, joka rekrytoi työvoimaa Etelä-Afrikan kaivoksille. Kaivostyöläsiä värvättiin monista Afrikan maista ja kuljetettiin Etelä-Afrikkaan Francistownin kautta lentäen tai rautateitse.
Kaupunki sijaitsee Tati-joen varrella, ja sinne on hyvät maantie- ja ratayhteydet.
Bakalangat, Botswanan toiseksi suurin etninen ryhmä, ovat asuttaneet kaupungin seutua jo monien sukupolvien ajan. Viime aikoina kaupunkiin on muuttanut paljon laittomia siirtolaisia Zimbabwesta.
Kuvagalleria

Thapama-hotelli
Bussiterminaali
Aukio Francistownissa
Phil Read

Phil Read
Phil Read (1. tammikuuta 1939 – 6. lokakuuta 2022) oli brittiläinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti urallaan seitsemän maailmanmestaruutta: 500-kuutioisissa vuosina 1973 ja 1974, 250-kuutioisissa vuosina 1964, 1965, 1968 ja 1971 sekä 125-kuutoisissa vuonna 1968. Hän oli Mike Hailwoodin jälkeen toinen kuljettaja, joka voitti maailmanmestaruuden kolmessa eri luokassa. Osakilpailuja Read voitti kaikkiaan 52.
Tilastot

| Vuosi | Luokka | Pyörä | Sij>  | GP:t | Pisteet | Voitot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961 | 350cc | Norton | 5. | 3 | 13 | 1 |
| 1961 | 500cc | Norton | 15. | 1 | 3 | - |
| 1961 | 125cc | EMC | 12. | 1 | 3 | - |
| 1962 | 350cc | Norton | 15. | 1 | 1 | - |
| 1962 | 500cc | Norton | 3. | 3 | 11 | - |
| 1963 | 350cc | Gilera | 11. | 1 | 4 | - |
| 1963 | 500cc | Gilera | 4. | 3 | 16 | - |
| 1964 | 125cc | Yamaha | 8. | 1 | 6 | - |
| 1964 | 250cc | Yamaha | 1. | 7 | 46 | 5 |
| 1964 | 350cc | AJS | 6. | 1 | 6 | - |
| 1964 | 500cc | Norton | 3. | 5 | 25 | 1 |
| 1965 | 125cc | Yamaha | 10. | 1 | 8 | 1 |
| 1965 | 250cc | Yamaha | 1. | 9 | 56 | 7 |
| 1965 | 350cc | Yamaha | 6. | 1 | 6 | - |
| 1966 | 125cc | Yamaha | 4. | 9 | 29 | 1 |
| 1966 | 250cc | Yamaha | 2. | 6 | 34 | - |
| 1966 | 350cc | Yamaha | 8. | 1 | 8 | 1 |
| 1967 | 125cc | Yamaha | 2. | 6 | 40 | 2 |
| 1967 | 250cc | Yamaha | 2. | 8 | 50 | 4 |
| 1968 | 125cc | Yamaha | 1. | 8 | 40 | 6 |
| 1968 | 250cc | Yamaha | 1. | 7 | 46 | 5 |
| 1969 | 250cc | Yamaha | 13. | 1 | 15 | 1 |
| 1969 | 350cc | Yamaha | 13. | 1 | 15 | 1 |
| 1970 | 250cc | Yamaha | 12. | 2 | 22 | - |
| 1970 | 350cc | Yamaha | 17. | 1 | 10 | - |
| 1971 | 250cc | Yamaha | 1. | 7 | 73 | 3 |
| 1971 | 350cc | Yamaha | 16. | 1 | 12 | - |
| 1971 | 500cc | Ducati | 18. | 1 | 8 | - |
| 1972 | 250cc | Yamaha | 4. | 5 | 58 | 2 |
| 1972 | 350cc | MV Agusta | 5. | 5 | 51 | 1 |
| 1973 | 350cc | MV Agusta | 3. | 5 | 56 | - |
| 1973 | 500cc | MV Agusta | 1. | 8 | 84 | 4 |
| 1974 | 500cc | MV Agusta | 1. | 7 | 82 | 4 |
| 1975 | 500cc | MV Agusta | 2. | 8 | 76 | 2 |
| 1976 | 500cc | Suzuki | 10. | 2 | 22 | - |
| Yht. | - | - | - | 137 | 1035 | 52 |
KDM Ravnen (P560)

| KDM Ravnen |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Aalborg
Laskettu vesille:  1994
Palveluskäyttöön:  7. lokakuuta 1994
Poistui palveluskäytöstä:  7. lokakuuta 2010
Loppuvaihe:  myyty Portugalille 2014
Tekniset tiedot
Uppouma:  450 t
Pituus:  50,0 m (vesiraja) 54,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  2,60 m (norm) 3,00 m (max)
Koneteho:  1 × GE kaasuturbiini 5 680 hv 2 × MTU dieselmoottoria 5 440 hv
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  19–29
Aseistus
Aseistus:  1 × 76 mm M/85 -tykki 2 × 12,7 mm konekivääriä
KDM Ravnen (runkonumero P560) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 1994 ja valmistui 7. lokakuuta 1994.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 7. lokakuuta 2010.
Palvelus > NRP  Douro

Portugali osti 2014 aluksen miljoonalla eurolla. Alus huollettiin Arsenal do Alfeitessa ennen kuin se otettiin palvelukseen 3. maaliskuuta 2017 nimellä NRP Douro (P591).