stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Donoúsa

Donoúsan saari mereltä nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  37°07′00″N, 25°49′00″E, Náxos ja Pienet Kykladit Náxos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Korkein kohta:  Pápas, 385 m
Pinta-ala:  13,652 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  167
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Donoúsa (kreik. Δονούσα; myös Donoússa) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Saaren pinta-ala on 13,652 neliökilometriä ja asukasluku 167 (vuonna 2011).
Donoúsan saarta Kalotarítissan kylän lähellä.
Hallinnollisesti Donoúsa kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Vuodesta 2011 lähtien Donoúsa muodostaa oman Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan kuuluvan kunnallisyksikkönsä, Donoúsan kunnallisyksikön. Aiemmin saari muodosti itsenäisen kyläkunnan nimeltä Donoúsan kyläkunta.
Donoúsa sijaitsee noin 9 meripeninkulmaa (noin 17 kilometriä) Náxoksestä itään. Saaren pääkylä on Donoúsan kylä (141 asukasta). Sen muut asutukset ovat Mersíni (22 asukasta), Charavgí (2) ja Kalotarítissa (2). (Katso myös: Luettelo Donoúsan kunnallisyksikön kylistä ja saarista.)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Donoúsa Wikimedia Commonsissa
Donoussa.gr. Saaren verkkosivut. (kreikaksi, englanniksi)
Kykladit
| --- | --- |
Pääsaaret:   Amorgós  Anáfi  Ándros  Antíparos  Delos  Folégandros  Íos  Kéa  Kímolos  Kýthnos  Mílos  Mýkonos  Náxos  Páros  Sérifos  Sífnos  Síkinos  Sýros  Santoríni Thíra  Tínos 
Muut suuremmat saaret:   Antímilos  Despotikó  Donoúsa  Gyáros  Irakleiá  Káto Koufonísi  Kéros  Koufonísi  Makrónisos  Nikoúria  Pacheiá  Polýaigos  Ríneia  Schoinoúsa  Thirasía 
Pienet saaret:   Agía Kalí  Agía Paraskeví  Ágios Andréas  Ágios Artémios  Ágios Efstáthios  Ágios Geórgios  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos  Ágios Spyrídonas  Akráthi  Anánes  Áno Antikéri  Ánydros  Árgilos  Askaniá  Áspro  Aspronísi, Santoríni  Aspronísi, Schoinoúsa  Avoladonísi  Báos  Christianí  Daskalió  Didými  Dipló  Drakonísi  Dryonísi  Dýsvato  Evriókastro  Filídi  Foínisses  Ftená  Gaïdouronísi  Galiátsos  Gavrionísia Akamátis  Gáidaros  Megálo  Prásso  Glarómpouta  Glaronísi, Gyáros  Glaronísi, Koufonísia  Glaronísi, Sérifos  Glaronísia  Gramvoússa  Kalógeroi  Kalógeros  Kampána  Káravos  Kardiótissa  Káto Antikéri  Kávouras, Antíparos  Kávouras, Mýkonos  Kitrianí  Klidoúra  Kounelonísi  Krommýdi  Ktapódia  Lázaros  Louvardári  Makáres  Makrá  Makronísi  Mantó  Marmaronísi  Mavronísi  Megáli Pláka  Megálos Avelás  Mikrí Akradiá  Mikronísi  Mikrós Avelás  Náta  Néa Kaméni  Ofeidoússa  Palaiá Kaméni  Panagía  Panteronísi  Paximádi  Petalídi  Pipéri  Pláka  Plakí  Planítis  Práso  Prasonísi  Prasoúra  Psathonísi  Revmatonísi  Sáliagkos  Schinonísi  Serifopoúla  Sfontíli  Skylonísi  Strongylí, Antíparos  Strongylí, Makáres  Strongyló, Sýros Ermoúpoli  Strongyló, Sýros Poseidonía  Tetartonísi  Tigáni  Toúrlos, Antíparos  Toúrlos, Páros  Tragonísi  Tría Adélfia  Tsimintíri  Tsouloúfi  Varvaroúsa  Venétiko  Voúlgari  Vous
Da’wa

Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Da’wa (arab. دعوة‎, da‘wa), myös Da’wah tai Dawah, tarkoittaa kutsumista islaminuskoon. Da'wa oli islamin valloitussotien historiassa antautumiskehotus, joka viholliselle annettiin ennen sotatoimien aloittamista. Periaatteessa kutsun esittäjä on myös kullekin kansalle lähetetty oma profeetta (Koraani 35: 24: "Jokaisen kansan luo on tullut varoittaja"). Viimeisenä kaikista kansoista oman profeettansa, Muhammedin, saivat arabit. Profeettojen kutsu koskee kunkin profeetan omaa kansaa.
Keskiajan šaria-käsikirja Reliance of the Traveller kertoo, että kalifin tulee ensin kehottaa (da'wa) juutalaisia, kristittyjä ja zarathustralaisia alistumaan. Se tarkoittaa, että he hyväksyvät kalifin hallitsijakseen. He voivat  kääntyä islamiin, mutta toinen vaihtoehto on dhimmi -asema, jossa he pitävät oman uskontonsa ja suostuvat Umarin sopimuksen ehtoihin, kuten maksamaan veroa (jizya), joka on tarkoitettu ei-muslimeille. Kalifin velvollisuutena on käydä Pyhää sotaa (jihad) kaikkia niitä vastaan, jotka eivät suostu näihin ehtoihin.
Moderni da'wa

Nykyisin da'wa myös tarkoittaa muun muassa salafistisen liikkeen ja muslimiveljeskunnan poliittista toimintaa sekä idässä että lännessä. Sen tavoitteena on islaminuskon puhdistaminen ja islamilaisen valtion perustaminen. Yksi tärkeimmistä varhaisista läntisen da'wa -teorian kehittäjistä oli  indo-pakistanilainen Khurram Murad (1932-1996). Hän ehdotti kahtalaista strategiaa islamin levittämiseksi länsimaissa. Ensimmäinen keino oli uskonnollisen kasvatuksen avulla luoda islamilaisia erillisyhteiskuntia tai saarekkeita länsimaihin. Niissä muslimit voisivat ottaa haltuunsa naapuruston ja yhteisön organisaatiot samalla, kun ne antaisivat mahdollisuuden myös muille liittyä mukaan. Toiseksi oli edistettävä ei-muslimien kääntymistä muslimeiksi.
Erot lähetystyöhön

Islaminuskossa ei ole lähetystyötä kristinuskon tapaan. Kristillistä lähetystyötä kutsutaan islamissa sanalla tabshir. H. M. Baagil kirjoittaa: "Käytän mieluummin ilmausta 'kääntyvät' kuin 'käännytetään', sillä jokainen syntyy Jumalalle eli islamille alistuneena... Vanhemmat tai yhteiskunta käännyttävät lapsen juutalaisuuteen, kristinuskoon, muihin uskontoihin tai ateismiin...  Meillä ei ole organisoitua lähetystyötä kuten kristillisellä kirkolla."
Kun kristinuskon eskatologinen missio annetaan Jeesuksen sanoissa "Menkää siis ja tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni" (Matt. 27:19), islamissa eskatologinen missio on koko maailman alistaminen Jumalan lakiin ja yleismaailmalliseen kalifaattiin. Se tapahtuu vähimmillään niin, että uskottomat maksavat muslimeille veroa ja noudattavat heille annettuja muita määräyksiä. Epäjumalia palvoneille arabeille sekä islamista luopuneille ei kuitenkaan ole muuta vaihtoehtoa kuin palata islamiin.
Länsimaihin levinnyttä da'wa-toimintaa ei pidä sekoittaa kristillistä lähetystä muistuttavaan työhön, sillä da'wa sisältää Jumalan lain mukaisen ajatuksen islamilaisen valtion luomisesta.  Suurin osa tavallisista muslimeista ei hyväksy pakkokäännytystä. Osa uskonoppineista löytää kuitenkin islamin pyhistä teksteistä perustelut väkivaltaiselle käännytykselle ja sille, että kääntymisestä kieltäytyvä tulee surmata.
Ränniöljy

Ränniöljyä
Ränniöljy (yksink.: 地沟油; perint.: 地溝油; pinyin: dìgōu yóu) on nimitys ravintoloista, teurastamoista ja viemäreistä peräisin olevalle käytetylle ruokaöljylle, jota kerätään talteen ja kierrätetään Kiinassa.
Öljyn käyttö on terveydelle vaarallista, koska se sisältää karsinogeenejä ja myrkkyjä kuten alfatoksiineja ja bentso(e)pyreeneja. Lyhyt altistuminen ränniöljylle aiheuttaa yleensä ripulia ja oksentelua, kun taas pitkäaikaisemman käytön on epäilyty linkittyvän rasvamaksaan, hyperlipidemiaan ja syöpään.
Historia ja tausta

Ensimmäinen varmennetty ränniöljytapaus lienee tapahtunut Taiwanissa vuonna 1985. Tapauksen johdosta aloitettu poliisitutkinta johti 22 henkilön pidättämiseen, joista osa sai 7 vuoden vankeustuomion.
Vuonna 2013 arvioitiin, että jopa 10 % Manner-Kiinassa käytetystä ruokaöljystä on ränniöljyä.
Ruokaöljy on erittäin kiinteä osa kiinalaista keittiötä ja sitä käytetään runsaasti etenkin katukeittiöissä.
Ränniöljyä hankitaan siten, että öljyn "kalastajat" keräävät öljyä joko ravintoloiden roskiksista tai suoraan viemäristä. Tämä tapahtuu usein yöaikaan kiinnijäämisen välttämiseksi. Tämän jälkeen se puhdistetaan "syömäkelpoiseksi" suodattamalla, keittämällä ja antamalla asettua. Öljyn kerääjät voivat ansaita jopa 10 000 yuania kuukaudessa, mikä on kiitettävä määrä rahaa Kiinassa.
Yleisyys > Manner-Kiinassa

Manner-Kiinassa ränniöljyn käyttö on yleistä ja yleisesti tiedossa oleva asia, josta usein myös vaietaan. Tärkein motivaatio on raha, ja ränniöljyn ympärillä pyörivässä liiketoiminnassa on isot voittomarginaalit. Ränniöljyn käyttö on kielletty lailla, mutta valvontaa vaikeuttavat Kiinan valtava pinta-ala sekä se, että katuruokaa myyvät yrittäjät toimivat usein sivutoimisesti ja epävirallisesti. Katukeittiöiden lisäksi myös suurtalouskeittiöiden, kuten yliopistojen ravintoloiden on todettu käyttäneen ränniöljyä. Ränniöljyn käytön lisäksi Kiinassa on vuosien saatossa ollut muitakin elintarviketurvallisuuteen liittyviä skandaaleja kuten vuoden 2008 maitojauheskandaali.
Vuonna 2017 Manner-Kiinassa alettiin kiristää mm. teurastamoiden ja ruokaöljyä valmistavien tehtaiden valvontaa ränniöljyongelman kitkemiseksi. Kiinassa öljyn käyttöön pyritty puuttumaan myös koventamalla tuomioita: vuonna 2014 yksi henkilö tuomittiin kuolemaan ja kaksi elinkautiseen vankeuteen ränniöljyn valmistamisesta.
Huolimatta viranomaisten yrityksistä kitkeä ränniöljyn käyttö 2010-luvulta alkaen, käytäntö on pysynyt yleisenä myös 2020-luvulle tultaessa.
Yleisyys > Taiwanissa

Yksi Taiwanin merkittävimmistä ränniöljytapauksista tuli julki vuonna 2014. Taiwanilainen liikemies Yeh Wen-hsiang keräsi öljyä ravintoloista ja nahkatehtailta, minkä jälkeen hän myi sitä ruokaöljynä. Hänelle luettiin syytteet 285 elintarviketurvallisuuden rikkomuksesta ja hänet tuomittiin 22 vuodeksi vankilaan vuonna 2017. Osa Yeh'n välittämämästä ränniöljystä päätyi mm. Ranskaan, Australiaan ja Yhdysvaltoihin suuntautuviin vientituotteisiin, mutta määrät jäivät tuntemattomiksi.
Ei kenenkään lähimmäinen

| Ei kenenkään lähimmäinen Hortto Kaalo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 58.44
 Levy-yhtiö: Warner Music
Ei kenenkään lähimmäinen on vuonna 1996 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Hortto Kaalon kokoelmalevy.
Kappaleet

Hai hortto kaalot – 2.17
Ei kenenkään lähimmäinen – 2.41
Jälleen kun olet vapaa – 4.07
Liikkui mustalaiset vaunuillaan – 3.19
Tervetuloa siis – 2.21
Tsaiori – 4.00
Salon hongathan ne humajaa – 2.33
Miksi ovet ei aukene meille – 1.55
Kaikki kukat poimin – 2.54
Miks näin – 3.17
Ruusutarha lakastui – 2.03
Pieni suuri ihminen – 3.49
Ei raha tekis pahaa – 2.38
Tätä maata rakastan – 3.48
Pyyhi tuuli kyyneleet – 3.19
Muistoissani kuljen tietä mustalaisen – 2.11
Vapaa mustalainen – 4.05
Tulin joukkoon omien – 2.32
Meredzenza – 2.18
Bessarabia – 2.34
Eebenpuut

| Eebenpuut |
| --- | --- |
 Kaki (Diospyros kaki)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Eebenpuukasvit Ebenaceae
Suku::  Eebenpuut Diospyros  L.
Katso myös
   Eebenpuut Wikispeciesissä   Eebenpuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eebenpuut eli persimonit (Diospyros) on suku eebenpuukasvien heimossa. Siihen kuuluu yli 500 lajia.
Lajeja

Diospyros abyssinica – kirveseebenpuu
Diospyros aequoris
Diospyros blancoi
Diospyros celebica – celebesineebenpuu
Diospyros crassiflora – gabonineebenpuu
Diospyros crassinervis
Diospyros ebenum – ceylonineebenpuu
Diospyros gillespiei
Diospyros gracilipes
Diospyros greveana
Diospyros guianensis
Diospyros haplostylis – madagaskarineebenpuu
Diospyros kaki – kaki (kakiluumu eli persimon eli sharon)
Diospyros lotus – taateliluumu eli lootusluumu
Diospyros loureiroana
Diospyros lycioides – sinieebenpuu
Diospyros melanoxylon – koromandelineebenpuu
Diospyros mespiliformis – sansibarineebenpuu
Diospyros natalensis
Diospyros pruinosa
Diospyros pseudomespilus
Diospyros rumphii – molukkieneebenpuu
Diospyros tomentosa – nepalineebenpuu
Diospyros venosa
Diospyros virginiana – amerikanpersimoni
Diospyros vitiensis
Diospyros yacatanensis
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Eebenpuut – Diospyros
Emil Westerlund

Emil Aleksander Westerlund (6. helmikuuta 1887 Helsingin maalaiskunta, Suomen suuriruhtinaskunta – 18. helmikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen vapaapainija ja kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Westerlund paini vapaapainissa viidenneksi 82,5 kilogramman painoluokassa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920. Tukholman kesäolympialaisissa 1912 hän putosi kreikkalais-roomalaisen painin 75 kilogramman sarjassa viidennen kierroksen jälkeen. Hänen veljensä Edvard ja Kalle olivat molemmat painin olympiamitalisteja.
Westerlund voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa Suomen-mestaruuden 83 kg:n sarjassa vuosina 1909 ja 1912.
Emily Nishikawa

| Emily Nishikawa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1989 (ikä 35) Whitehorse, Yukon, Kanada
Uran tiedot
Pituus:  163 cm
Seura:   Whitehorse Cross Country Ski Club
Laji:  hiihto ja maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2008-
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 22. maaliskuuta 2019 
Aiheesta muualla
www.emilynishikawa.com
Emily Nishikawa (s. 26. heinäkuuta 1989 Whitehorse, Yukon) on kanadalainen maastohiihtäjä. Nishikawa edustaa kotikaupunkinsa Whitehorse Cross Country Ski Clubia.
Nishikawa debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2008 ollen Canmoren 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 53:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2014 sijoituttuaan Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sijalle 29. Parhaimmillaan hän on sijoittunut yksittäisessä maailmancupin kilpailussa 23:nneksi Lahden 10 kilometrin perinteisen kilpailussa maaliskuussa 2015 ja Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2018. Tour de Skin 2018–2019 päätösetapin osuusajoissa hän oli 20:s.
Nishikawa osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 ollen viestissä 13:s, yhdistelmäkilpailussa 40:s ja 30 kilometrillä 44:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli parhaimmillaan 30 kilometrin perinteisellä 30:s. Hän on myös osallistunut neljiin MM-kilpailuihin vuosina 2013, 2015, 2017 ja 2019 ollen parhaimmillaan 29:s 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Falunissa 2015.
Käännös suomeksi
Emily Pfalzer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Emily Pfalzer |  Emily Pfalzer |  Emily Pfalzer |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2015 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2016 |  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2017 |  |  |
|  Kultaa | Suomi 2019 |  |  |
Emily Pfalzer (s. 14. kesäkuuta 1993 Getzville, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin sekä MM-kilpailuissa neljä kultaa. Seuratasolla hän edustaa NWHL-seura Buffalo Beautsia.
Pfalzer on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2019. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2011 ja hopeaa vuonna 2010.
Pfalzer on edustanut Boston Collegea vuosina 2011–2015 sekä Buffalo Beautsia vuodesta 2015.
Ei kontrollia

| Ei kontrollia Kontra |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Äänitetty : 1977
 Julkaistu: 1977
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Love Records
Listasijoitukset
  7.
Kontran muut julkaisut
| Kontravirtanen (EP) 1977 | Ei kontrollia 1977 | Kontran toinen puoli 1978 |
Ei kontrollia on suomalaisen rock-yhtye Kontran esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 7, ja pysyi listalla yhteensä 16 viikkoa.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Vaatimattomuus kaunistaa – 2.19 (alkup. The One in the Middle)  Sankarit salapoliiseina – 2.09 (alkup. Who Shot Sam)  Paras rautalankayhtye – 3.02 (alkup. Sveriges Elektriska Ståltrådsorkester)  Nainen valepuvussa – 2.49 (alkup. Devil in Disguise)  Ressu ja Punainen Paroni – 2.47 (alkup. Snoopy vs. The Red Baron)  Edes takas – 3.59 (alkup. Baby Come Back/Softly, Softly) :  B-puoli Kilpa-ajot Perkeleen kanssa – 3.13 (alkup. Race with the Devil)  Mainoksennus – 2.40 (alkup. Poetry in Motion)  Muumi Muumi – 3.53 (alkup. Mony Mony)  Vanha herra Mauri – 3.10 (alkup. Ol' Man Mouse)  Aja hiljaa isi – 3.11 (alkup. Fahr' Langsam Papi)
Emil Warburg

| Emil Warburg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1846 Altona
Kuollut: 28. heinäkuuta 1931 Bayreuth
Kansalaisuus:   saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Humboldt-yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Heinrich Gustav Magnus
Instituutti:  Humboldt-yliopisto Strasbourgin yliopisto Freiburgin yliopisto
Oppilaat:  James Franck R.W. Pohl Julius Edgar Lilienfeld Gustav Heinrich Angenheister Eduard Grüneisen
Tutkimusalue:  fysiikka
Emil Gabriel Warburg (9. maaliskuuta 1846 Altona – 28. heinäkuuta 1931 Bayreuth) oli saksalainen fyysikko, joka oli uransa aikana fysiikan professori Strasbourgin, Freiburgin ja Berliinin yliopistoissa. Hän toimi Deutsche Physikalische Gesellschaftin puheenjohtajana vuosina 1899–1905.
Warburg tutki kineettistä kaasuteoriaa, sähkönjohtavuutta, kaasupurkauksia, lämpösäteilyä, ferromagnetismia ja valokemiaa. Kahdelle hänen oppilaistaan on myönnetty Nobel-palkinto: James Franck (Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1925) ja Hans von Euler-Chelpin (Nobelin kemianpalkinto vuonna 1929). Hänen oppilaitaan olivat myös Eduard Grüneisen, Robert Pohl ja Erich Regener.
Emil Warburg oli Nobel-palkitun lääketieteilijän Otto Heinrich Warburgin isä.
Damage: The Sadistic Butchering of Humanity

| Damage: The Sadistic Butchering of Humanity |
| --- | --- |
 Pelin aloitusruutu
Kehittäjä:  Suomi-Peli
Julkaisija:  Crystal Software & Electronics
Jakelija:  Steam
Julkaistu:  Amiga 1996 Windows 2013
Lajityyppi:  ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 18 
Alusta:  Amiga, Windows
Hinnoittelutapa:  shareware
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Damage: The Sadistic Butchering of Humanity on Suomi-Peli-ryhmän kehittämä ammuntapeli, joka julkaistiin sharewarena Amigalle vuonna 1996.
Pelaaja ohjaa pelihahmoa sivultakuvatussa kaupungissa tavoitteenaan eliminoida kaikki vastaantulijat.
Juoni

Presidentin menestynyt ja lupaava poika Michael Modelcitizen katoaa. Neljän vuoden etsintöjen jälkeen hänen todetaan olevan kuollut ja hänelle järjestetään hautajaiset. Hautajaispäivänä Mike Massacre herää hullun tiedemiehen koekammiossa. Mike on menettänyt muistinsa eikä tiedä kuka hän on tai missä hän on. Pelin tavoitteena on eliminoida kaikki vastaantulijat.
Kehitys

Damagen kehittäneen tiimin jäsenet olivat alun perin irtautuneet The Crux -demoryhmästä. Jyrki Sinivaara, Olli-Pertti Kojo ja Jani Finér alkoivat kehittää peliä Amigalla / Atari ST:llä ohjelmoitujen tikku-ukkojen ympärille. Kojo ideoi sivultakuvatun kaupungin ja teki hahmografiikat. Sinivaara toimi pelin ohjemoijana ja Finér graafikkona sekä säveltäjänä. Kehitykseen meni neljä vuotta. Yhdessä vaiheessa pelillä oli myös hollantilainen jakelija.
Kehittäjätiimi on perustellut pelin väkivaltaisuutta sillä, että he halusivat tehdä pelin, ”jota kukaan ei kehtaisi tehdä”. Peli oli viimeinen suomalainen Amigalle kehitetty peli.
Vuonna 2013 pelistä tehtiin uusintaversio Windowsille. Peli hyväksyttiin vuonna 2016 Steamin Greenlight-ohjelman kautta julkaistavaksi Steamissa.
Vastaanotto

Pelin julkaisussa CU Amigan päätoimittaja piti Damagea idealtaan sairaana. Vice-lehden mukaan Damage on yksi Amigan huomattavimmista gore-peleistä, ja sen voi nähdä edelläkävijänä Hotline Miamille.
Aiheesta muualla

Pelin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (vanhentunut linkki)
Pelin Steam-sivu
Damage: Sadistic Butchering of Humanity (Windows) MobyGamesissa (englanniksi)
Peli ja sen suunnittelumateriaaleja esillä Suomen pelimuseossa.
Elaine Bennett -tutkimuspalkinto

Elaine Bennett -tutkimuspalkinto (engl. Elaine Bennett Research Prize) on Yhdysvaltain taloustieteellisen yhdistyksen AEA:n myöntämä palkinto merkittävimmälle naisekonomistille, jonka Ph.D.-tutkinnon suorittamisesta ei ole kulunut yli seitsemää vuotta.
Palkinto on nimetty Elaine Bennettin mukaan. Se on jaettu vuodesta 1998 lähtien aina joka toinen vuosi. Ensimmäisestä kuudesta palkinnon voittajasta kolme sai myös John Bates Clark -mitalin ensimmäisinä kolmena naisena.
Voittajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi    | Mitalisti  | Instituutio    | Kansallisuus    | J. B. Clarkin mitali |
| 1998    | Judith Chevalier  | Chicagon yliopisto  | Yhdysvallat    |  |
| 2000    | Susan Athey  | Massachusetts Institute of Technology  | Yhdysvallat    | 2007 |
| 2002    | Esther Duflo  | Massachusetts Institute of Technology    | Ranska    | 2010 |
| 2004    | Marianne Bertrand  | Chicagon yliopisto    | Belgia    |  |
| 2006    | Monika Piazzesi  | Chicagon yliopisto    | Saksa    |  |
| 2008    | Amy Finkelstein  | Massachusetts Institute of Technology    | Yhdysvallat    | 2012 |
| 2010    | Erica Field  | Harvardin yliopisto  | Yhdysvallat    |  |
| 2012    | Anna Mikusheva  | Massachusetts Institute of Technology    | Venäjä    |  |
| 2014    | Emi Nakamura  | Columbian yliopisto  | Yhdysvallat ja Kanada    | 2019 |
| 2016    | Marina Halac  | Columbian yliopisto ja Warwickin yliopisto  | Argentiina    |  |
| 2018    | Melissa Dell  | Harvardin yliopisto    | Yhdysvallat    | 2020 |
| 2020    | Stefanie Stantcheva  | Harvardin yliopisto    | Ranska    |  |
| 2022    | Rebecca Diamond  | Stanfordin yliopisto  | Yhdysvallat    |  |
Esther Duflo, myöhempi J. B. Clarkin mitalisti ja taloustieteiden Nobelin palkinnon saaja.
Susan Athey, ensimmäinen nainen joka on saanut John Bates Clark -mitalin.
Donovan Scott

Donovan Scott (s. 29. syyskuuta 1946 Chico, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten kadetti Leslie Barbaran roolistaan 1984 ilmestyneessä Poliisiopisto-elokuvassa.
Elokuvia

Backlight 2010 (Vanha maanviljelijä)
Highway 101 2008 (Virgil)
Tiedän kuka tappoi minut 2007 (Sheriffi Leon Cardero)
The Enigma with a Stigma 2006 (Robert Riley)
Uh Oh! 2003 (Kapteeni Squid)
Fish Don't Blink 2002 (Leonard)
Blast from the Past 1999 (Ron)
Family Attraction 1998 (Bob)
Paluu tulevaisuuteen III 1990 (Stricklandin sijainen)
Psycho III 1986 (Kyle)
The Best of Times 1986 (Eddie)
Sheena 1984 (Fletcher)
Poliisiopisto 1984 (Kadetti Leslie Barbara)
Savannah Smiles 1982 (Boots)
Zorro, the Gay Blade 1981 (Paco)
Kippari-Kalle 1980 (Castor Oyl)
1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? 1979 (Kid Sailor)
Aiheesta muualla

Donovan Scott Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eddie Powers Memorial Trophy

Eddie Powers Memorial Trophy on jääkiekkopalkinto, joka myönnetään vuosittain Ontario Hockey Leaguen kauden parhaalle maalintekijälle.
OHL:n parhaat maalintekijät ennen palkinnon jakamista

1933–34: J. J. Graboski, Oshawa Majors
1934–35: Jimmy Good, Toronto Lions
1935–36: John O'Flaherty, West Toronto Redmen
1936–37: Billy "The Kid" Taylor, Oshawa Generals
1937–38: Hank Goldup, Toronto Marlboros
1938–39: Billy "The Kid" Taylor, Oshawa Generals
1939–40: Jud McAtee, Oshawa Generals
1940–41: Gaye Stewart, Toronto Marlboros
1941–42: Bob Wiest, Brantford Lions
1942–43: Red Tilson, Oshawa Generals
1943–44: Ken Smith, Oshawa Generals
1944–45: Leo Gravelle, Toronto St. Michael's Majors