stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marc Dutroux
Toinen pidätys

Marc Dutroux pidätettiin ystävineen 13. elokuuta 1996. Tapahtumasta lähti liikkeelle Belgian historian suurin poliisi- ja oikeusasiain skandaali. Kansalaisten parissa syntyi valtaisa liikehdintä: jopa yli 300 000 mielenosoittajaa osallistui virkamiehiä arvostelevaan tapahtumaan, ja viranomaisten korkeinta johtoa syytettiin korruptiosta Dutroux'n tekemissä rikoksissa. Poliisi- ja oikeuslaitokset eivät olleet toimineet niille asetettujen tavoitteiden mukaisesti.
Pitkän oikeusprosessin aikana Marc Dutroux'hun ja hänen rikoskumppaneihinsa kohdistettiin muun muassa seuraavat syytökset:
Toinen pidätys > Yksin toimien

toiminta rikollisjengin, jonka rikoksiin kuuluu kuuden nuoren sieppaaminen ja vapaudenriisto, johtajana;
Julie Lejeunen (8 v.) ja Mélissa Russon (8 v.) sieppaus;
An Marchalin (17 v.), Eefje Lambrecksin (19 v.) ja rikostoverinsa Weinsteinin murhaaminen;
Vapaudenriisto ja ruumiillinen kidutus Weinsteinin, Rochowin, Diversin ja Jadot’n avustamana;
Weinsteinin ruumiillinen kidutus, josta seurauksena kuolema;
Julie Lejeunen (8 v.), Mélissa Russon (8 v.), An Marchalin (17 v.) ja  Eefje Lambrecksin (19 v.) raiskaus, mukana myös ruumiillista kidutusta, vapaudenriistoa ja murhaaminen;
Sabine Dardennen (12 v.) ja Laetia Delhezin (14 v.) raiskaus, vapaudenriisto ja ruumiillinen kidutus ;
”ystäviin” Rochowiin ja Diversiin kohdistuneet varkaudet.
Toinen pidätys > Yhteistyössä Michelle Martinin kanssa

Julie Lejeunen (8 v.) ja Mélissa Russon (8 v.) vapaudenriisto sekä kuolemaan johtaneet kuoleman ja ruumiillisen kidutuksen uhka;
Slovakialaisen nuoren tytön Janckan Y:n raiskaus.
Toinen pidätys > Yhteistyössä Michel Lelievren kanssa

jäsenyys rikollisjengissä, joka harjoitti huumeiden salakuljetusta, väärennettyjen asiakirjojen myyntiä ja muita rikoksia;
An Marchalin (17 v.),  Eefje Lambrecksin (19 v.) ja Sabine Dardennen (12 v.) sieppaukset ;
heroiinin ja hasiksen salakuljetus.
Toinen pidätys > Yhteystyössä Michelle Martinin ja Michel Nihoulin kanssa

Laetia Delhezin (14 v.) sieppaaminen ;
Ekstaasin salakuljetus ja kauppaaminen.
Toinen pidätys > Yhteistyössä Michelle Martinin ja Michel Lelivren  kanssa

An Marchalin (17 v.) ja Eefje Lambrecksin (19 v.) vapaudenriisto sekä kuolemaan johtaneet kuoleman ja ruumiillisen kidutuksen uhka;
Sabine Dardennen (12 v.) vapaudenriisto kuoleman ja ruumiillisen kidutuksen uhalla.
Toinen pidätys > Yhteistyössä Michelle Martinin, Michel Nihoulin ja Michel Lelivren kanssa

Laetia Delhezin (14 v.) vapaudenriisto kuoleman ja ruumiillisen kidutuksen uhalla.
Osan edellä mainituista rikoksista Marc Dutroux on kieltänyt, mutta osan tunnustanut.
Toinen pidätys > Tuomio

Oikeus antoi tuomionsa vasta kahdeksan vuotta pidätyksen jälkeen. Dutroux, Martin ja Lelievre todettiin syyllisiksi kaikkiin esitettyihin rikoksiin. Tuomiot olivat: Dutroux sai elinkautisen, Martin sai 30 vuoden ehdottoman vankeuden ja Lelievre 25 vuotta ehdotonta vankeutta.
Kolkko kaupunki

| Kolkko kaupunki: Toinen romaani neiti Peregrinen eriskummallisista lapsista> Hollow City: The Second Novel of Miss Peregrine’s Children |
| --- | --- |
 Kirjan suomalainen kansi
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ransom Riggs
Kieli:  englanti
Genre:  lasten- ja nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Quirk Books
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sidottu, nidottu
Sivumäärä:  396 (Yhdysvallat)
ISBN:  978-1-59474-612-3
Suomennos
Suomentaja:  Kaisa Kattelus
Kustantaja:  Schildts & Söderströms
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  393
ISBN:  9789515241115

Edeltävä:  Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille
Seuraava:  Library of Souls: The Third Novel of Miss Peregrine’s Children
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kolkko kaupunki: Toinen romaani neiti Peregrinen eriskummallisista lapsista (engl. Hollow City: The Second Novel of Miss Peregrine’s Children) on yhdysvaltalaiskirjailija Ransom Riggsin menestyneen esikoisromaanin toinen jatko-osa. Kirja julkaistiin alkuperäiskielellään englanniksi 14. tammikuuta 2014.  Romaani julkaistiin suomen kielellä vuonna 2016.
Sarjan ensimmäinen osa Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille  julkaistiin vuonna 2011.  Sarjan kolmas osa Library of Souls julkaistiin syyskuussa 2015.
Jällivaaran kunta

| Jällivaaran kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Lappi
Keskustaajama:  Jällivaara
Kuntakoodi:  2523
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  15 690,78 km²
Väkiluku (30.9.2020)  ():  17 462
 – Väestötiheys:  1,1 as./km²
 
 www.gallivare.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jällivaaran rautatieasema.
Vindelfjällenin alueen maisemia Kungledenin vaellusreitillä.
Vesiputous Muddusin kansallispuistossa.
Jällivaaran kunta (ruots. Gällivare kommun) on Norrbottenin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Lappiin. Kunnan keskustaajama on Jällivaara.
Kunnan maapinta-ala on 15 690,78 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 17 462 henkeä (31.12.2020).
Kunta sijaitsee satakunta kilometriä napapiiriltä pohjoiseen. Jällivaara on kaivoskunta, jossa louhitaan rautamalmia. Asukkaat ovat paljolti suomenkielisiä tai meänkielisiä. Siksi suomella ja meänkielellä tulee hyvin toimeen Jällivaarassa.
Jällivaarassa pidetään maastohiihdon maailmancupin osakilpailu alkutalvesta.
Jällivaara on esikoislestadiolaisuuden keskuspaikka. Siellä järjestetään vuosittain joulukokoukset, jotka kokoavat osanottajia Ruotsista, Suomesta, Norjasta, Pohjois-Amerikasta ja muualtakin. Puheet tulkataan suomeksi tai ruotsiksi (norjaksi), englanninkieliset kuulijat voivat seurata puheita simultaanitulkkauksen kautta. Jällivaaran joulukokouksia kuunnellaan Suomessa kymmenillä paikkakunnilla rukoushuoneissa ja yksityiskodeissa.
Vuonna 2007 kunnassa oli 1,97 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,0 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Jällivaaran pitäjä erotettiin vuonna 1742 Jokimukan pitäjästä. Pitäjästä tuli maalaiskunta vuoden 1862 kuntauudistuksessa. Maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1908 kaksi toisiinsa rajoittunutta taajaväkistä yhdyskuntaa Gällivare kyrkostad ja Malmberget. Ensimmäisen nimi lyhennettiin muotoon Gällivare (suom. Jällivaara), ja se lakkautettiin vuonna 1955. Malmberget (suom. Malmivaara) lakkautettiin 1959. Kunta oli jo valmiiksi pinta-alaltaan hyvin suurin, joten sen rajoja ei muutettu vuosien 1952 ja 1971 kuntauudistuksissa.
Väestönkehitys

| Jällivaaran kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 22 479 | 22 479 |
| 1955 | 1955 |    | 24 849 | 24 849 |
| 1960 | 1960 |    | 27 670 | 27 670 |
| 1965 | 1965 |    | 27 056 | 27 056 |
| 1970 | 1970 |    | 25 413 | 25 413 |
| 1975 | 1975 |    | 25 406 | 25 406 |
| 1980 | 1980 |    | 24 711 | 24 711 |
| 1985 | 1985 |    | 23 532 | 23 532 |
| 1990 | 1990 |    | 22 421 | 22 421 |
| 1995 | 1995 |    | 22 050 | 22 050 |
| 2000 | 2000 |    | 20 037 | 20 037 |
| 2005 | 2005 |    | 19 077 | 19 077 |
| 2010 | 2010 |    | 18 425 | 18 425 |
| 2015 | 2015 |    | 18 123 | 18 123 |
| 2020 | 2020 |    | 17 462 | 17 462 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 432 | 7,9 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 217 | 1,2 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 1 291 | 7,1 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 15 183 | 83,8 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 449 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,4 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 4,0 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 769 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 200 182 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 59 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 16,7 %
18–64-vuotiaat: 59,9 %
65 vuotta täyttäneet: 23,5 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 1,5 | 1,7 |
|   | jalostus | 38,6 | 37,9 |
|   | palvelut | 59,2 | 59,7 |
|   | tuntematon | 0,6 | 0,7 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 9 498 | 9 109 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 104,3 |  |
Taajamat

Kunnassa on 6 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 85,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 2 700 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Jällivaara (ruots. Gällivare) | 8 449 |
| 2 | Malmivaara (ruots. Malmberget) | 5 590 |
| 3 | Koskullskulle | 874 |
| 4 | Hakanen (ruots. Hakkas) | 365 |
| 5 | Tjautjas (Čavččas) | 234 |
| 6 | Ullatti | 213 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Dennewitz
Markitta
Nattavaara By (suom. Nattavaaran kylä)
Nattavaara Station
Nilivaara
Puoltikasvaara
Skaulo (suom. Soutujärvi)
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Dokkas (suom. Tokanen)
Leipojärvi
Markitta
Mettä Dokkas (suom. Mettä-Tokanen)
Nattavaara
Nattavaara by (suom. Nattavaaran kylä)
Nilivaara
Puoltikasvaara
Skaulo (suom. Soutujärvi)
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Purnu
Tjautjas
Vassaraträsket, område nordvästra s
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, luevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Jällivaaran kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 4 | 3 | 4 | 5 | 5 | 4 | 5 | 4 | 4 | 6 | 6 | 7 | 7 | 7 |  |
|   | Keskustapuolue | 5 | 5 | 4 | 3 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Liberaalit | 2 | 2 | 2 | 1 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 2 | 1 | 2 | 0 | 1 | 4 | 5 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 20 | 20 | 21 | 20 | 17 | 19 | 19 | 22 | 13 | 13 | 19 | 21 | 17 | 15 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 9 | 8 | 6 | 7 | 7 | 7 | 8 | 9 | 13 | 9 | 9 | 7 | 7 | 5 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 5 |  |
|   | Muut | 1 | 3 | 4 | 4 | 8 | 5 | 3 | 2 | 7 | 7 | 5 | 4 | 4 | 4 |  |
|   | Yhteensä  | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Hakkasen piiri (Hakkas distrikt)
Jällivaaran piiri (Gällivare distrikt)
Malmivaaran piiri (Malmbergets distrikt)
Nilivaaran piiri (Nilivaara distrikt)
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Gällivare
Malmberget
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Gällivare
Gällivare kbfd
Hakkas
Hakkas kbfd*
Malmberget
Malmbergets kbfd*
Nattavaara kbfd
Nilivaara
Niilivaara kbfd*
Vitträsks kbfd*
Seurakunnat > Kirkot

Jällivaaran vanha kirkko
Jällivaaran kirkko
Kaitumin kappeli
Nikkaluoktan kappeli
Pålkemin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jällivaaran kunnan kotisivut (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Gällivare kommun – Kunta- ja pitäjäjaon kehitys on käännöstä kuntaa ja pitäjää koskevista artikkeleista.
Norrbottenin läänin kunnat
Kartta Jällivaaran kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Anniina Valtonen

Anniina Valtonen (o.s. Törmä, s. 20. joulukuuta 1989 Kempele)  on suomalainen meteorologi, joka on tullut tunnetuksi työstään televisiossa.
Ura

Valtonen opiskeli meteorologiaa Helsingin yliopistossa ja on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän aloitti yliopisto-opintonsa syksyllä 2008 ja valmistui vuonna 2015. Hänen gradunsa aihe oli Meteorologin rooli ja lisäarvo sään ennustamisessa (2015).
Valtonen pääsi töihin Ilmatieteen laitoksen sääpäivystykseen kesällä 2011, jo ennen kandidaatiksi valmistumista. Vuosina 2012–2016 hän on toiminut televisiometeorologina Nelosella ja vuodesta 2019 alkaen Ylellä. Vuoden 2022 alusta hän ryhtyi juontamaan Yleisradion TV1-kanavan Puoli Seitsemän -tv-ohjelmaa kerran viikossa, perjantaisin. Marraskuussa 2022 Valtonen ilmoitti saaneensa Ylelle vakituisen työsopimuksen ja jätti Ilmatieteen laitoksella työskentelyn vuoden lopussa. Valtonen alkoi juontamisen ohella toimittaa Puoli Seitsemässä myös ilmastoaiheisia juttuja. Lisäksi hänet nähdään edelleen tekemässä säävuoroja uutislähetysten yhteydessä.
Valtonen valittiin vuoden 2021 parhaaksi esiintyjäksi televisioalan Kultainen Venla -gaalassa. Hän oli ehdolla myös vuoden 2020 parhaaksi esiintyjäksi. Valtonen oli yksi kategorian kolmesta finalistista yleisöäänestyksen perusteella ja teki historiaa olemalla ensimmäinen meteorologi, joka kyseiseen saavutukseen on yltänyt.
Yksityiselämä

Valtosen syntymäkotikunta on Kempele, mutta hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Nastolassa. Hän on ollut vuonna 2007 tapaamansa miehen kanssa naimisissa toukokuusta 2017 asti ja he saivat lapsen joulukuussa 2023. Perhe asuu Vantaalla.
Aiheesta muualla

Anniina Valtonen Twitterissä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Yle
Markku Into

Markku Into Turun kirjamessuilla 2009.
Markku Vesa Milton Into (20. lokakuuta 1945 Helsinki – 7. tammikuuta 2018 Turku) oli suomalainen runoilija, joka oli yksi turkulaisen 1960-luvun underground-liikkeen johtohahmoja. Hän kirjoitti runokokoelmia, proosaa ja näytelmiä, sekä käänsi suomeksi muun muassa lukuisia beat-sukupolven kirjailijoita. Varsinaiselta ammatiltaan Into oli kirjastonhoitaja. Turun kaupunginkirjaston musiikkiosastolla hän työskenteli vuosina 1980–2007.
Ura

1960-luvulla Into oli mukana underground-yhtyeessä Suomen Talvisota 1939–1940, jossa hänen lisäkseen vaikuttivat muun muassa Rauli ”Badding” Somerjoki, M. A. Numminen sekä Jarkko Laine. Vuonna 1974 Into levytti Love Recordsin julkaiseman singlen Keitä keitä kahvinkeitin. Myöhemmin 2000-luvulla hän esiintyi turkulaisen Turun Romantiikka -yhtyeen kanssa.
Innon ensimmäinen runokokoelma Tuonela Rock ilmestyi vuonna 1971. Oman tuotantonsa lisäksi hän käänsi muun muassa Allen Ginsbergin, Lawrence Ferlinghettin, Gregory Corson, Charles Bukowskin, Hans Magnus Enzensbergern ja Bruno K. Öijerin tuotantoa. Into on myös käsikirjoittanut Søren Kierkegaardiin liittyvän sarjakuvan Paha hämärä. Vuonna 2001 hän sai Eino Leino -palkinnon ja Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 2015. Valtion taiteilijaeläke Innolle myönnettiin 2010.
Into on haudattu Turun hautausmaan muistolehtoon.
Teokset

Tuonela Rock.  Jyväskylä:  Gummerus, 1971.
Tänään kotona.  Helsinki:  Tammi, 1978.  ISBN 951-30-4536-6
Etäisten lauseiden mies.  Helsinki:  Tammi, 1980.  ISBN 951-30-5249-4
U.  Helsinki:  Tammi, 1982.  ISBN 951-30-5700-3
Päästä minut lihasta.  Helsinki:  Tammi, 1983.  ISBN 951-30-5963-4
Um Tut Sut.  Helsinki:  Tammi, 1985.  ISBN 951-30-6370-4
Tuskin tulee ilta.  Helsinki:  Tammi, 1988.  ISBN 951-30-6782-3
Yön kevyt polttoöljy.  Helsinki:  Tammi, 1990.  ISBN 951-30-9374-3
Elvis eli elämänsä yksin.  Helsinki:  Tammi, 1991.  ISBN 951-30-9846-X
Markku Into & M. A. Numminen: Etsivätoimisto Andrejev ja Milton.  Helsinki:  Tammi, 1991.  ISBN 951-30-9845-1
Mies ja painovoima.  Helsinki:  Tammi, 1995.  ISBN 951-31-0585-7
Markku Into & Heikki Kännö: Paha Hämärä.  Somero:  Amanita, 1998.  ISBN 951-95973-9-5
Raivoava takakirves.  Helsinki:  Tammi, 2001.  ISBN 951-31-2093-7
Jarkko Laine & Markku Into  & M. A. Numminen: Naapuri.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2002.  ISBN 951-0-27477-1
Hyvä yö.  Turku:  Sammakko, 2003.  ISBN 952-5194-54-X
Kiivaat tyvenet. Valitut runot 1964–2005.  Turku:  Sammakko, 2005.  ISBN 952-483-003-5
Potero.  Turku:  Sammakko, 2006.  ISBN 952-483-032-9
Kummalta puolelta muna paistetaan.  Turku:  Sammakko, 2008.  ISBN 978-952-483-073-7
Outo kumi.  Turku:  Sammakko, 2009.  ISBN 978-952-483-117-8
On.  Turku:  Sammakko, 2011.  ISBN 978-952-483-188-8
Tämä yö sisälläni on lapsuuden varjo.  Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 978-951-0-41292-3
Aiheesta muualla

Markku Into uhoaa rokista (1972) Ylen Elävä arkisto.
Markku Innon ja Seppo Lahtisen haastattelu (1999) Ylen Elävä arkisto.
Markku Innon haastattelu (video) Kirjastokaista.
Markku Innon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Atomiabsorptiospektrometri

Atomiabsorptiospektrometri
Atomiabsorptiospektrometria (AAS) on analyysimenetelmä, joka soveltuu alkuainemäärityksiin. Metallit voidaan yleensä määrittää AAS:lla. Epämetalleja (esimerkiksi H, C, O, P, S, N) ja halogeeneja (esimerkiksi Cl, F, I, Br) ei AAS:lla pystytä määrittämään. Tekniikalla ei havaita yhdisteitä (esimerkiksi KCl, Fe2O3), vaan yhdisteet hajotetaan atomimuotoon yksittäisen alkuaineen määrittämiseksi.
AAS –määrityksessä höyrystetty näyte syötetään laitteeseen, jossa näytteen yhdisteet hajotetaan kuumentamalla atomeiksi. Tutkittavan alkuaineen atomit viritetään näkyvän tai ultraviolettivalon avulla viritystilaan, jolloin atomi absorboi valoa siirtyessään perustilalta viritystilalle. Säteilylähteenä on tyypillisesti onttokatodilamppu tai elektroditon purkauslamppu. Säteilyä absorboituu sitä enemmän, mitä enemmän atomeja näytteessä on. Vertaamalla näytteeseen kohdistettua ja näytteen läpäissyttä säteilyä saadaan mittaus suoritettua kvantitatiivisesti Lambert–Beerin lain mukaisesti.
AAS-tekniikka ryhmitellään usein sen mukaan, miten aine saadaan atomimuotoon. Tavallisin atomisointitapa on liekkitekniikka (FAAS), jossa näyte syötetään kuumaan liekkiin, jossa näytteen sisältämät yhdisteet atomisoituvat. Grafiittiuunitekniikassa (GFAAS) näyte atomisoidaan kuumentamalla sitä sähkövirran avulla pienessä grafiittiputkessa, ns. grafiittiuunissa. Liekki- ja grafiittiuunitekniikka ovat yleismenetelmiä, joilla saadaan useimmat alkuaineet määritettyä. Lisäksi on käytössä erikoismenetelmiä joillekin alkuaineille (kylmähöyrytekniikka Hg:lle, hydriditekniikka  Se:lle, As:lle, Sb:lle, Bi:lle, Ge:lle, Sn:lle ja Pb:lle).
Näytteen käsittely AAS -määritystä varten

AAS-määritystä varten näytteen on oltava liuosmuodossa (vesiliuos). Biologisista näytteistä (esimerkiksi elintarvikkeet) orgaaninen aines poistetaan yleensä ennen määritystä, jolloin jäljelle jää epäorgaaniset yhdisteet sisältävä tuhka, joka liuotetaan hapon avulla ja laimennetaan määritystä varten. Epäorgaanista materiaalia sisältävät näytteet (esimerkiksi maaperänäytteet) on myös saatava liuosmuotoon. Näytteet on tarvittaessa myös suodatettava, jotta mahdolliset hiukkaset eivät tukkisi AAS-laitteen sumutinta.
Perinteisiä orgaanisen näytteen käsittelytapoja AAS-määritykseen ovat tuhkistus eli kuivapoltto sekä märkäpoltto. Joskus näihin voidaan yhdistää uuttokäsittely näytteen konsentroimiseksi tai häiriötekijöiden poistamiseksi. Uuttoa voidaan käyttää yksinään myös näytteen käsittelymenetelmänä nestemäisille näytteille ja esimerkiksi jos halutaan tutkia maaperänäytteen veden mukana liukenevia kivennäisaineita eikä haluta määrittää maaperänäytteen kokonaisalkuainekoostumusta. Koska sekä kuivapoltto että märkäpoltto ovat varsin työläitä ja hitaita menetelmiä nykyisin on kehitetty nopeampia menetelmiä näytteen käsittelyyn esimerkiksi mikroaaltokuumennus.
Tuhkistus eli kuivapoltto tapahtuu korkeassa lämpötilassa muhveliuunissa, jossa orgaaninen aines palaa pois ja jäljelle jää epäorgaaninen tuhka. Käsittely kestää muutamia päiviä ja lopputuloksena saadaan samalla  kokonaistuhka eli kivennäisaineiden kokonaismäärä. Tuhkistusta varten näytettä punnitaan muutama gramma taarattuun upokkaaseen. Näyte poltetaan ensin liekillä. Varsinainen tuhkistus tapahtuu ensin muhveliuunissa (n. 600–800 °C) 2–5 vuorokauden ajan. Kokonaistuhkan määrittämiseksi upokas punnitaan vakiopainoon. AAS-määritykseen tuhka liuotetaan ensin happojen (esimerkiksi HCl, HNO3) avulla ja laimennetaan vedellä sopivaksi AAS-mittausta varten.
Märkäpoltossa orgaaninen aines poistetaan vahvojen happojen (esimerkiksi HNO3, H2SO4) avulla. Märkäpoltto tapahtuu polttolaitteessa polttokolveissa. Polttokolviin punnitaan muutama gramma näytettä, lisätään kiehumakivet ja hapot ja polttokolveja kuumennetaan polttolaitteessa, usein polttamisen loppuvaiheessa lisätään H2O2. Vahva happo haihdutetaan pois ja jäännös liuotetaan laimeaan happoon ja laimennetaan AAS-määritykseen. Märkäpoltto on yleensä nopeampi käsittely (1–3 vrk) kuin kuivapoltto.