stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leif Jenssen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | München 1972 | 82,5 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Columbus 1970 | 75 kg |  |
|  Hopeaa | Lima 1971 | 75 kg |  |
|  Hopeaa | Manila 1974 | 82,5 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Constanţa 1972 | 82,5 kg |  |
Leif Gøran Jenssen  (s. 19. maaliskuuta 1948 Fredrikstad, Østfold, Norja) on entinen norjalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Leif Jenssen sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 14:nneksi alle 75-kiloisten sarjassa tuloksella 405 kg. Hän nosti punnerruksessa 127,5 kg, tempauksessa 120 kg sekä työnnössä 157,5 kg. Münchenin 1972 olympialaisissa Jenssen voitti kultaa alle 82,5-kiloisissa tuloksella 507,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 172,5 kg, tempauksessa 150 kg ja työnnössä 185 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa hän ei saanut ylös tempauksen aloituspainoaan 160 kg ja jäi ilman tulosta.
Jenssen saavutti MM-hopeaa alle 75-kiloisissa vuosina 1970 ja 1971 sekä alle 82,5-kiloisissa vuonna 1974. Hän saavutti EM-hopeaa alle 82,5-kiloisissa vuonna 1972. Vuonna 1973 hän teki tempauksessa maailmanennätyksen.
Leif Keiski

Leif Kristian Keiski (s. 23. lokakuuta 1971 Kokkola) on ruotsalainen romanitaustainen nyrkkeilijä.
Keiski aloitti amatööriuransa 1987. Hän osallistui nyrkkeilun maailmanmestaruuskilpailuihin 1993 sijoittuen yhdeksänneksi. Saman vuoden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Keiski oli viides. Hän nyrkkeili molemmat arvokilpailut raskaassa keskisarjassa eli alle 81 kiloisissa. Keiski voitti Ruotsin mestaruuden 1991 keskisarjassa ja 1993 raskaassa keskisarjassa.
Ammattilaisena Keiski nyrkkeili vuosina 1993–2000. Hän voitti 28 ottelua, joista 19 tyrmäyksellä. Keiski hävisi kaksi ottelua, joista toisen tyrmäyksellä. Keiskin uran viimeinen ottelu oli WBC-liiton ylemmän keskisarjan mestaruusottelu Saksan Markus Beyeria vastaan. Keiski tuli tyrmätyksi seitsemännessä erässä.
Leif Högström

| Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Ruotsi. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Maa:   Ruotsi> .Miesten miekkailu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montreal 1976 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Leif Nils Oskar Högström (s. 4. heinäkuuta 1955 Enskede) on ruotsalainen entinen miekkailija. Hän oli mukana voittamassa kalvan joukkuekilpailussa kultaa kesäolympialaisissa 1976 Montrealissa. Hän kilpaili vielä kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa ja sijoittui siellä joukkueineen kalvalla viidenneksi.
Laurent Garnier

| Laurent Garnier |
| --- | --- |
 Laurent Garnier Brasiliassa lokakuussa 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1966 (ikä 58) Boulogne-Billancourt, Pariisi, Ranska
Ammatti:  DJ, musiikkituottaja
Muusikko
Tyylilajit:  deep house, tekno
Levy-yhtiöt:  F Communications, Fnac Music Dance Division
Aiheesta muualla
www.laurentgarnier.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Laurent Garnier (s. 1. helmikuuta 1966 Boulogne-Billancourt, Pariisi) on ranskalainen tekno -artisti, DJ ja musiikkituottaja.
Vaikutteet

1970-luvulla Laurent ja hänen veljensä olivat innostuneita konemusiikista. Laurent asui tuolloin perheineen Pariisissa. Laurent piti paljon myös diskomusiikista, reggaesta, funkista ja punkista. 16-vuotiaana Laurent alkoi miksata kappaleita.
Vuonna 1984 Laurent työskenteli tarjoilijana Ranskan suurlähetystössä, Lontoossa. Hän asui Lontoossa puolitoista vuotta, minkä jälkeen muutti Manchesteriin. Englannissa asuessaan Laurent sai vaikutteita paikallisesta house-musiikista.
Diskografia > Albumit

Shot in the Dark (1994)
30 (1997)
Unreasonable Behaviour (2000)
EarlyWorks (kokoelma) (2001)
The Cloud Making Machine (2005)
Retrospective 1994 - 2006 (2006)
Public Outburst (livealbumi) (2007)
Tales of a Kleptomaniac (2009)
Diskografia > Singlet

French Connection (Mix Master Doodyn kanssa) - Who cares - Creed records - 1991
Diskografia > Fnac Music Dance Divisionin kanssa

French Connection (Mix Master Doodyn kanssa) - As French Connection - 1991
Stronger by Design EP - 1992
Join hands remixes - 1992
Choice - Paris EP - 1993 (also published by Fragile Records)
A Bout de Souffle EP - 1993 (also published by Warp Records)
For House Music Lovers - 1993
Alaska - Lost in Alaska - 1993
Planet House EP - 1993
Diskografia > F Communicationsin kanssa

Dune (with Pascal Feos) - Alliance EP - 1994
Astral Dreams - 1994
Alaska - Deuxième EP - 1995
Club Traxx EP - 1995
The Hoe - 1996
Crispy Bacon part 1 - 1997
Crispy Bacon part 2 - 1997
Flashback - 1997
Coloured city - 1998
Club traxx EP vol 2 - 1998
The Sound of the Big Babou - 1999
The Man With the Red Face - 2000
Greed - 2000
Greed World Wide Remixes - 2000
Sambou - 2002
Alaska - Returning Back to Sirius - 2003
Marl Chingus (Ludovic Llorcan kanssa) - 6 month earlier - 2004
The cloud making machine reworks vol 1 & 2 - 2005
Diskografia > Innervisionsin kanssa

Back to My Roots EP - 2008
Diskografia > DVD:t

Greed - DVD single - F Communications, Film Office, TDK Mediactive - 2001
Live à l'Elysée Montmartre - F communications - 2002
Diskografia > Kokoelmat

X-Mix - Destination Planet Dream (Studio !K7 - 1994)
Mixmag Live vol. 19 (1995)
Laboratoire Mix (2 × CD, React, 1996)
Early Works (2 × CD, 1998)
Classic and Rare: La Collection Chapter 3 (F Communications, 2002)
Excess Luggage (3 × CD, F Communications, 2003)
The Kings of Techno (Rapster Records, 2006)
Mixmag 25 Years Anniversary (2008)
Aiheesta muualla

Laurent Garnier Myspacessa (englanniksi)
Laurent Garnier Melbournessa, vuonna 2007.
Leif Karlson

Leif Olof Karlson (4. maaliskuuta 1946 Helsinki – 15. helmikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen luutisti.
Karlsonia opettivat Ivan Putilin ja Michael Schäffer. Hän pääsi alun perin opiskelemaan Sibelius-Akatemiaan kitaransoittoa, mutta sai vuonna 1975 diplomin Kölnin musiikkikorkeakoulusta, jossa pääaineena oli barokkiluuttu. Karlson keskittyi keskiajan musiikkiin ja arabimusiikkiin, joista jälkimmäiseen sai kosketuksen Munir Bashirin kautta. Karlson soitti myös maailmanmusiikissa käytettäviä kanunia ja udia. Hän luotsasi vuonna 1988 ensimmäisen kerran esiintynyttä arabimusiikin Al Teslim -kokoonpanoa ja perusti vuonna 1995 keskiajan musiikin Oliphant-yhtyeen.
Karlson opetti Sibelius-Akatemiassa. Hän teki luutulle myös sävellyksiä ja sovituksia.
Laurent Fournier

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Laurent Fournier
Syntymäaika: 14. syyskuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Lyon, Rhône, Ranska
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1980–1988 1988–1990 1990–1991 1991–1994 1994–1995 1995–1998 1998 |  Olympique Lyonnais  AS Saint-Étienne  Olympique Marseille  Paris Saint-Germain  Girondins Bordeaux  Paris Saint-Germain  SC Bastia | 224 (22) 69 (7) 23 (3) 111 (11) 35 (4) 104 (3) 5 (0) |
Maajoukkue
| 1992 |  Ranskan maajoukkue | 3 (0) |
Valmennusura
1998–1999 2002–2003 2003–2005 2005 2007 2009–2010 2010–2011 2011–2012 2013 2016:  SC Bastia  Pacy VEF (tekn.joht.)  Paris Saint-Germain II  Paris Saint-Germain  Nîmes Olympique  US Créteil-Lusitanos  RC Strasbourg  AJ Auxerre  Red Star  US Créteil-Lusitanos
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Laurent Fournier (s. 14. syyskuuta 1964) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Fournier aloitti pelaajauransa Olympique Lyonnais’n organisaatiossa ja debytoi edustusjoukkueessa marraskuussa 1980 vain 16-vuotiaana. Läpimurtonsa edustusmiehistön avauskokoonpanoon Fournier teki kaudella 1982–1983. Seuralle kausi ei ollut menestys, sillä joukkue putosi sen päätteeksi pääsarjasta. Fournier kuitenkin jatkoi seurassa ja edusti sitä kesään 1988 saakka kaikkiaan 222 ottelussa. Kauden 1987–1988 päätteeksi Fournier jätti Division 2:ssa pelaavan seuran ja siirtyi sen paikallisvastustajan AS Saint-Étienneen.
Fournier’n paluu pääsarjatasolle onnistui hyvin, ja hän pelasi kaksi hyvää kautta Les Vertsissä. Kaudeksi 1990–1991 hän siirtyi Olympique de Marseilleen, jossa voitti Ranskan mestaruuden. Vaikka hän ei kuulunutkaan koko kautta vakiomiehistöön, hän oli avauksessa Marseillen esiintyessä Euroopan Cupin loppuottelussa. Mestaruus jäi haaveeksi Punaisen tähden voitettua rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Fournier jätti OM:n kauden jälkeen ja siirtyi peliajan toivossa Paris Saint-Germainiin. PSG:ssä tulikin sekä vastuuta että menestystä, ja kaudella 1993–1994 hän pääsi juhlimaan toistamiseen urallaan Ranskan liigamestaruutta. Menestyskauden jälkeen Fournier siirtyi FC Girondins de Bordeaux’hon, jossa pelasi kuitenkin vain yhden kauden, minkä jälkeen palasi PSG:hen. Toisella rupeamallaan pariisilaisseurassa Fournier voitti Coupe de Francen ja Coupe de la Liguen mestaruudet. Eurokentillä hän pääsi juhlimaan Cup-voittajien Cupin mestaruutta 1996.
Fournier jätti PSG:n keväällä 1998 ja siirtyi SC Bastiaan. Hän lopetti pelaajauransa seurassa lokakuussa 1998.
Ranskan maajoukkueessa Fournier pelasi kolme A-maaottelua vuonna 1992.
Meriitit pelaajana

Ranskan mestaruus (2): 1991, 1994
Coupe de France (2): 1993, 1998
Coupe de la Ligue: 1998
Euroopan Cup
Hopeaa: 1991
Cup-voittajien Cup: 1996
Hopeaa: 1997
UEFA Super Cup
Hopeaa: 1996
Ura valmentajana

Fournier aloitti valmennusuransa lokakuussa 1998 SC Bastian peräsimessä, kun hänet nostettiin pelaavasta kokoonpanosta puolalaisen Henryk Kasperczakin tilalle. Fournier sai paljon kritiikkiä osakseen lyhyellä valmennuspestillään, ja kun voittoja ei tullut, sai hän luovuttaa paikkansa huhtikuussa 1999 José Pasqualettille.
Fournier pysytteli sivussa valmennus- ja jalkapallotöistä aina vuoteen 2002 saakka, kunnes hänestä tuli piskuisen Pacy Vallée-d'Eure Footballin tekninen johtaja. Kesällä 2003 hän jätti Pacyn ja siirtyi Paris Saint-Germainin organisaatioon reservijoukkueen valmentajaksi. Helmikuussa 2005 PSG nosti Fournierin edustusjoukkueen päävalmentajaksi erotetun Vahid Halilhodžićin seuraajaksi. Fournier’n johdolla seura sijoittui lopulta yhdeksänneksi, ja hän sai jatkaa tehtävässään. Kausi 2005–2006 lähti kuitenkin käyntiin odotettua nihkeämmin ja Fournier sai potkut joulukuussa 2005.
Fournier palasi valmennustehtäviin seuraavan kerran vasta lokakuussa 2007, kun Nationalissa pelannut Nîmes Olympique palkkasi hänet päävalmentajakseen. Fournier ei kuitenkaan onnistunut Nîmesin valmennustehtävässään, vaan seuran sijoitus sarjassa alkoi pudota ja hän sai potkut jo joulukuussa.
Jälleen Fournier sai odotella uusia valmennushaasteita puolitoista vuotta, kunnes National-seura US Créteil-Lusitanos palkkasi hänet kesällä 2009 uudeksi päävalmentajakseen. Fournier’n johdolla seura pelasi hyvän kauden 2009–2010 ja sijoittui lopulta harmillisesti Nationalin neljänneksi. Kauden jälkeen hän jätti Créteilin ja siirtyi Nationaliin pudonneen RC Strasbourgin peräsimeen. Kausi 2010–2011 sujui talousvaikeuksista ja ajoittaisista pelillisistä ongelmista huolimatta lopulta hyvin ja Fournier sai piiskattua Strasbourgin neljänneksi, joten nousu jäi häneltä toistamiseen yhden sijan päähän.
Kesäkuussa 2011 Fournier teki paluun pääsarjatasolle viiden ja puolen vuoden tauon jälkeen, kun AJ Auxerre palkkasi hänet valmentajakseen kolmivuotisella sopimuksella. Kausi sujui kuitenkin todella alavireisesti ja Auxerre voitti Fournierin johdolla vain neljä liigaottelua. Lopulta mies sai potkut maaliskuun puolivälissä, kun tappio Évian TG:lle pudotti seuran liigan toiseksi viimeiselle sijalle.
Kesäkuun alussa 2013 Fournier siirtyi Nationalissa pelaavan Red Starin päävalmentajaksi.  Seuran kausi alkoi kuitenkin huonosti ja Fournier sai potkut jo lokakuun alussa 2013.
Kesäkuussa 2016 Fournier palasi US Créteil-Lusitanosin päävalmentajaksi. Heikkojen peliesitysen vuoksi Fournier sai potkut tehtävistään jo saman vuoden joulukuussa.
Aiheesta muualla

Laurent Fournier
The profile for Laurent Fournier
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Henryk Kasperczak | SC Bastian päävalmentaja 10/1998–4/1999 | Seuraaja: José Pasqualetti |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Vahid Halilhodžić | Paris Saint-Germainin päävalmentaja 2–12/2005 | Seuraaja: Guy Lacombe |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Régis Brouard | Nîmes Olympiquen päävalmentaja 10–12/2007 | Seuraaja: Jean-Luc Vannuchi |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Olivier Frapolli Laurent Roussey | US Créteil-Lusitanos'n päävalmentaja 2009–2010 6–12/2016 | Seuraaja: Hubert Velud Stéphane Le Mignan |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Pascal Janin | RC Strasbourgin päävalmentaja 2010–2011 | Seuraaja: François Keller |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jean Fernandez | AJ Auxerren päävalmentaja 2011–3/2012 | Seuraaja: Jean-Guy Wallemme |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Vincent Doukantie | Red Starin päävalmentaja 6–10/2013 | Seuraaja: Sébastien Robert |
Lensbygda

| Lensbygda |
| --- | --- |
 Lensbygda
 Koordinaatit: 60°38′45″N, 10°50′36″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandet
Kunta:  Østre Toten
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,6 km²
Väkiluku (2023):  492
 – Väestötiheys:  820 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lensbygda on taajama Østre Totenin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 492 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lensbygda Wikimedia Commonsissa
Le Bourg

Le Bourgin kirkko
Le Bourg on kunta Lotin departementissa Midi-Pyrénées’n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2005 oli 281. Le Bourgin pinta-ala on 13 km².
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Bourg Wikimedia Commonsissa
Le Bourg-d’Oisans

| Le Bourg-d'Oisans |
| --- | --- |

 vaakuna
 Le Bourg-d'Oisans
 Koordinaatit: 45°03′21″N, 6°01′49″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Rhône-Alpes
Departementti:  Isère
Arrondissementti:  Grenoble
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  35,8 km²
Väkiluku (2017):  3 278
 – Väestötiheys:  91,7 as./km²
Kunnan numero:  38052
 
 www.bourgdoisans.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Bourg-d'Oisans on kunta Kaakkois-Ranskassa Isèren departementissa Rhône-Alpesin alueella. Vuonna 2017 siellä asui 3 278 asukasta. Kunta on suosittu kohde luonnossa liikkujille, koska siellä on hyvät mahdollisuudet maastopyöräilyyn ja retkeilyyn. Le Bourg-d'Oisans on usein lähtöpaikkana niille, joiden tavoitteena on nousta Alpe d'Huezille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Bourg-d’Oisans Wikimedia Commonsissa
Le Bourdet

| Le Bourdet |
| --- | --- |
 Le Bourdet’n kartta
 Le Bourdet
 Koordinaatit: 46°14′03″N, 00°37′16″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Niort
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,3 km²
Väkiluku (2016):  592
 – Väestötiheys:  71,33 as./km²
Postinumero:  79210
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Bourdet on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 8,3 neliökilometriä ja siellä on arviolta 592 asukasta (vuonna 2016).
Le Bourdet kuuluu Niortin kaupungin ympärille muodostuneeseen kaupunkikeskittymään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Bourdet Wikimedia Commonsissa
Syyhy

| Syyhy |
| --- | --- |
 Syyhyä ihmisen kädessä. Kuva otettu hoidon alettua.
Ala:  dermatologia
Syyt:  syyhypunkki
Oireet:  kutina
Esiintyvyys:  tartunta 130 miljoonalla ihmisellä
Hoito:  lääkitys, vaatteiden vaihto
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Syyhy on syyhypunkin (Sarcoptes scabiei var. hominis) aiheuttama, tarttuva ihosairaus. Syyhyn pääoire on kova kutina etenkin iltaisin.
Syyhypunkki laskee munansa isännän ihon pintakerrokseen kaivamaansa käytävään (5–15 mm). Munista kehittyvät punkit tarttuvat helposti kosketuksen, tekstiilien tai pintojen kautta henkilöstä toiseen mutta lyhyt kosketus, kuten kättely, ei aiheuta välittömästi tartuntaa. Syyhy leviää herkästi perhepiirissä. Syyhyä hoidetaan esimerkiksi permetriiniä sisältävällä voiteella.
Syyhypunkin eläimille aiheuttamasta sairaudesta käytetään nimitystä kapi. Syyhypunkit ovat nisäkkäiden ja lintujen ehdottomia ulkoloisia. Ne ovat täysin sidoksissa isäntälajinsa, eivätkä eläinten syyhypunkit kykene elämään ihmisissä niin, että ne aiheuttaisivat sairauden. Tartunnan tuloksena on vain nopeasti ohimenevä ihottuma.
Tartunta

Syyhyn aiheuttaja on  0,3–0,5 mm:n pituinen hämähäkkieläimiin kuuluva syyhypunkki. Yksikin punkkinaaras voi aiheuttaa tartunnan. Aikuinen punkkinaaras elää 1–2 vuorokautta ihon ulkopuolella. Punkki leviää ihmisestä toiseen läheisen kosketuksen kautta; kättely tai muu lyhyt kosketus ei riitä punkin siirtymiseen henkilöstä toiseen. Tartuntoja saadaan herkimmin perhepiirissä, lasten päivähoidossa, vanhusten laitoshoidossa sekä – aikuisilla hyvin yleisesti – seksin yhteydessä. Tartunnan voi saada myös syyhyä sairastavan lakanoista tai muista vaatteista, joskin se on ilmeisesti hyvin harvinaista. Kenneth Mellanbyn kuuluisassa kokeessa 272 altistuksesta syyhypotilaan käyttämille vuodevaatteille ja alusvaatteille vain neljä johti tartuntaan.
Ihmisestä eläimeen tai päinvastoin punkki ei leviä.
Punkkinaaras elää ihossa pari kuukautta ja munii ihon sarveiskerrokseen kaivamaansa käytävään 60–90 munaa, noin kolmen munan päivävauhdilla. Koiraspunkki kuolee heti parittelun jälkeen. Toukat kuoriutuvat 2–4 päivän kuluttua ja ovat kolmen nymfivaiheen jälkeen sukukypsiä aikuisia kymmenen päivän kuluttua. Ei tiedetä varmuudella, vaatiiko syyhytartunta hedelmöittyneen naaraan vai ovatko myös nymfit kykeneviä siirtymään isännästä toiseen. Joka tapauksessa kaikki punkin elinvaiheet kykenevät läpäisemään ihmisen terveen ihon alle 30 minuutissa. Kaivautuminen tapahtuu punkin erittämällä ruuansulatusentsyymillä, joka muuttaa ihosolut nestemäisiksi. Punkki käyttää tätä nesteytynyttä kudosta ravinnokseen.
Tartunnan saaneen ihmisen elimistö alkaa muodostaa vasta-aineita punkkia ja sen eritteitä kohtaan, mikä aiheuttaa kutinan alkamisen 3–6 viikon kuluttua tartunnasta. Uusintatartunnoissa oireet alkavat jo 1–3 vuorokauden kuluttua.
Syyhydiagnoosi edellyttää aina punkkien tai niiden munien löytämistä ihosta otetusta näytteestä. Koska punkkien määrä on tavallisesti kuitenkin hyvin pieni, yleensä potilaalla on 5–10 punkkiyksilöä, niiden löytymättömyys ei sulje pois syyhyn mahdollisuutta.
Oireet

Syyhyn pääoire on kova kutina iltaisin. Alkuvaiheessa ihossa ei näy juuri mitään, mutta kutinan jatkuessa etenkin sormiväleihin, kämmeniin ja ranteisiin, pikkulapsilla myös jalkapohjiin ilmestyy vajaan senttimetrin pituisia punkkinaaraan kaivamia käytäviä. Niiden toisessa päässä punkin voi erottaa pienenä harmaana pisteenä. Iho voi raapimisen seurauksena tulehtua. Pieniä vesikelloja ja märkänäppyjä esiintyy melko usein.
Vanhuksilla ja immuunipuutteisilla esiintyy karstasyyhyä, jossa raajoissa ja vartalolla on pieniä märkiviä, jopa muutaman senttimetrin läpimittaisia läiskiä. Ihottuma on hilseilevä, laaja-alainen ja karstainen, mutta iho ei välttämättä kutise. Punkkien määrä on hyvin suuri ja tartunta voi tapahtua myös pintojen tai tekstiilien välityksellä. Karstasyyhypotilas on supertartuttaja, joka voi kylvää ympäristöönsä jopa tuhansia syyhypunkkeja päivässä.
Kutinan aikaansaa punkin proteiinien aiheuttama allerginen reaktio. Ei tiedetä tarkkaan, mikä proteiini on kyseessä. Samat proteiinit ovat läsnä myös syyhypunkkien jätöksissä, jotka punkki jättää kuollessaan ihon alle ja jotka voidaan havaita ihosta tulevina mustina pisteinä.
Hoito

Syyhyä hoidetaan syyhypunkkiin kohdistuvalla lääkityksellä, käytössä olleiden vaatteiden vaihdolla sekä tartuttajan ja mahdollisten tartunnansaaneiden hoidolla.
Syyhyn itsehoitona käytetään apteekista ilman reseptiä saatavaa voidetta, joka sisältää 5 % permetriiniä. Voidetta levitetään illalla pesun jälkeen joka paikkaan kaulasta alaspäin mutta ei limakalvoille. Yksi 30 gramman putkilo riittää yhteen hoitokertaan. Aamulla iho pestään huolellisesti, ja alusvaatteet ja lakanat vaihdetaan. Hoito toistetaan viikon kuluttua. Kaikki perheenjäsenet ja seksikumppanit on hoidettava samanaikaisesti, myös oireettomat. Käytössä olleet vaatteet ja muut tekstiilit on pestävä vähintään 50 asteessa tai säilöttävä muovipussiin viikoksi. Muut sisätilat ja huonekalut imuroidaan. Hoidon jälkeistä kutinaa rauhoitetaan kortisonivoiteella ja tarvittaessa UV-valohoidolla.
Jos syyhyhoito ei lopeta kutinaa 2–4 viikossa tai jos kutina alkaa uudelleen, on aihetta epäillä hoidon epäonnistuneen. Tällöin lääkäri määrää hoidoksi permetriinivoidetta ja ivermektiinitabletteja. Ivermektiini kulkeutuu sikiöön ja äidinmaitoon, minkä vuoksi sitä ei saa antaa raskaana oleville tai imettäville. Se ei myöskään sovellu alle viisivuotiaiden lasten hoitoon. Ivermektiiniannos määräytyy potilaan painon perusteella siten, että lääkeainetta tulee olla 200 mikrogrammaa painokiloa kohti.
Hoitoresistenteissä tapauksissa voidaan käyttää apteekissa valmistettavaa rikkivoidetta tai 10–25 % bentsyylibentsoaattia sisältävää voidetta tai liuosta yhdessä disulfiraamin kanssa. WHO mainitsee myös 0,5 % malationivoiteen käytön syyhyn hoidossa.
Mikään hoitomuoto ei vaikuta kuoriutumattomiin syyhypunkin muniin, minkä vuoksi hoito on uusittava noin viikon kuluttua, jolloin ennen ensimmäistä hoitoa munitut munat ovat kuoriutuneet.
Yleisyys

Maailmanlaajuisesti syyhy on yksi tavallisimmista ihosairauksista. WHO:n arvion mukaan aktiivinen syyhytartunta on joka hetki arviolta 200 miljoonalla ihmisellä ja uusia tartuntoja tapahtunee vuosittain noin 400 miljoonaa. Syyhytartunnat länsimaissa ovat olleet kasvussa 1960-luvulta lähtien ja 1980-luvulle tultaessa tauti yleistyi niin, että se oli lähellä täyttää pandemian tunnusmerkistön.
Syyhyn ilmaantuvuudessa on kaikkialla maailmassa hyvin tunnettu noin 30 vuoden sykli, joka osuu yhteen monien sotien ja kriisien kanssa. Erityisen huomattavia epidemioita esiintyi vuosina 1919–1925, 1936–1949 ja 1964–1979. Ei ole tiedossa onko jaksollisuuden taustalla jokin biologinen mekanismi. Tautina syyhy on kaikkialla maailmassa alidiagnosoitu eli läheskään kaikki tartunnat eivät tule rekistöröidyiksi.
Syyhyä esiintyy kaikissa maissa, mutta erityisen tavallinen se on trooppisen ilmaston maiden tiheästi asutuilla köyhillä alueilla. Joissakin tiiviisti asutuissa yhteisöissä ensimmäinen syyhytartunta saadaan jo alle kaksivuotiaana. Vuonna 2015 tehdyn katsauksen mukaan syyhyä esiintyy maailman eri puolilla 0,2 prosentista 71,4 prosenttiin, ja kaikilla alueilla Euroopan, Pohjois-Amerikan ja Lähi-idän ulkopuolella sen esiintyvyys oli paikoin yli 10 prosenttia. Eniten tautia esiintyy Tyynenmeren alueella ja latinalaisessa Amerikassa.
Etenkin köyhissä maissa syyhy on vakava rasite terveydenhoidolle. Maailmanlaajuisesti eniten syyhystä kärsivät pienet lapset ja vanhukset.
Historiaa

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Scabies
Syyhy on ollut ihmisen kumppanina ammoisista ajoista lähtien. Egyptissä ja Lähi-idässä tehtyjen arkeologisten kaivausten perusteella syyhystä on merkkejä ainakin vuodesta 494 eaa. Ensimmäinen kirjallinen viittaus syyhyyn on ilmeisesti Raamatussa – kyseessä on eräänlainen "lepra", joka mainitaan kolmannessa Mooseksen kirjassa. Voi myös olla, että yksi viidennen Mooseksen kirjan 28 kirouksesta oli juuri syyhy.
Aristoteles kirjoitti noin 400 eaa. "täistä", jotka "pakenevat pienistä näppylöistä, mikäli nämä puhkaistaan" — tämä kuvaus sopii syyhypunkkiin.
Kreikkalainen ensyklopedisti ja lääketieteen tekstien kirjoittaja Aulus Cornelius Celsus (noin 25 eaa.– noin 50 jaa.) nimesi nykytiedon mukaan taudin nimellä "scabies" ja kuvasi taudin pääpiirteissään. Syyhyn loisetiologiaa dokumentoi italialainen fyysikko Giovanni Cosimo Bonomo (1663–1696) kirjeessään vuonna 1687. Bonomon kuvauksen ansiosta syyhystä tuli yksi ensimmäisiä tauteja, joiden taudinaiheuttaja oikeasti tunnettiin.