stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mummonsyyläkaktus
Synonyymit

Cactus eschauzieri J. M. Coulter 1894
Chilita bocasana (Poselger) Orcutt 1926
Chilita hirsuta ((Boedeker) Orcutt 1926
Chilita knebeliana (Boedeker) Buxbaum 1954
Chilita kunzeana (Boedeker & Quehl) Orcutt 1926
Chilita longicoma (Britton & Rose) Orcutt 1926
Ebenerella bocasana (Poselger) Buxbaum 1951
Ebnerella haehneliana (Boedeker) Buxbaum 1951
Ebnerella knebeliana (Boedeker) Buxbaum 1951
Ebnerella kunzeana (Boedeker & Quehl) Buxbaum 1951
Ebnerella longicoma (Britton & Rose) Buxbaum 1951
Mammillaria eschauzieri (J. M. Coulter) R. T. Craig 1945
Mammillaria haehneliana Boedeker 1934
Mammillaria hirsuta Boedeker 1919
Mammillaria knebeliana Boedeker 1932
Mammillaria kunzeana Boedeker & Quehl 1912
Mammillaria longicoma (Britton & Rose) A. Berger 1929
Neomammillaria eschauzieri (J. M. Coulter) Britton & Rose 1926
Neomammillaria longicoma Britton & Rose 1923
Janis Ian

Janis Ian vuonna 1981.
Janis Ian (oik. Janis Eddy Fink, s. 7. huhtikuuta 1951) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kolumnisti ja tieteiskirjailija. Hän aloitti musiikkiuransa 1960-luvulla, ja vuonna 1975 hän voitti Grammy-palkinnon kappaleellaan ”At Seventeen”.
Janis Ian kritisoi voimakkaasti äänilevyteollisuutta ja oli yksi ensimmäisistä artisteista, joka julkaisi äänitteitään vapaasti ladattavaksi omalla verkkosivustollaan.
Elämä ja ura

Janis Eddy Fink syntyi musiikinopettajan tyttärenä New Yorkissa.  Hän opetteli soittamaan pianoa ja kirjoitti ensimmäiset laulunsa 12-vuotiaana, esikuvinaan muun muassa Billie Holiday, Edith Piaf ja Odetta. Hän kävi Manhattanilla musiikkipainotteista high schoolia, vaihtoi sukunimensä veljensä toiseen etunimeen Ian ja alkoi esiintyä New Yorkin folk-klubeilla. Jo 15-vuotiaana hän sai levyttää esikoisalbuminsa, jolta julkaistiin singlenä rotujen välisestä rakkaussuhteesta kertova ”Society's Child (Baby I've Been Thinking)”. Jotkin radioasemat laittoivat sen soittokieltoon, mutta kapellimestari Leonard Bernstein kutsui Janis Ianin esittämään sen televisio-ohjelmassaan Inside Pop: The Rock Revolution. Laulu nousi myyntilistoille, ja Janis Ianista tuli yhtäkkiä tunnettu.
Nuori tähti jätti koulun kesken ja levytti nopeassa tahdissa kolme albumia, joiden tuloista hän lahjoitti huomattavan osan pois: For All the Seasons of Your Mind (1967), The Secret Life of J. Eddy Fink (1968) ja Who Really Cares (1969). Janis Ian tapasi rauhanmarssilla lehtikuvaaja Peter Cunninghamin ja julisti 20-vuotiaana jättävänsä musiikkialan. Heidän avioliittonsa kuitenkin kariutui pian, ja Janis Ian vetäytyi Kaliforniaan. Vasta kolmen vuoden jälkeen hän sai jälleen menestystä laulajana ja etenkin lauluntekijänä, kun albumilla Stars julkaistu laulu ”Jesse” nousi Top 30:een Roberta Flackin esittämänä.
Janis Ianin varsinainen läpimurto oli vuoden 1975 platinaa myynyt albumi Between the Lines, jolta julkaistu single ”At Seventeen” nousi myyntilistojen kolmostilalle ja voitti Grammyn. Kaksi seuraavaa albumia menestyivät kuitenkin huonosti, ja levy-yhtiö lopetti sopimuksensa laulajan kanssa.
Läpi 1980-luvun Janis Ian oli ilman levytyssopimusta, kunnes Morgan Creek -levymerkki julkaisi 1993 hänen albuminsa Breaking Silence. Sen pontimena oli hänen lopultakin hyväksymä homoseksuaalisuutensa, ja albumin laulut käsittelivät muitakin rankkoja aiheita kuten perheväkivaltaa ja holokaustia. Myös seuraavilla albumeilla laulujen teemat pysyivät dramaattisina.
Diskografia > Albumit

Janis Ian (1967, Verve)
For All the Seasons of Your Mind (1967, Verve)
The Secret Life of J. Eddy Fink (1968, Verve)
Who Really Cares (1969, Verve)
Present Company (1971, Capitol)
Stars (1974, Columbia)
Between the Lines (1975, Columbia, Festival)
Aftertones (1976, Columbia)
Miracle Row (1977, Columbia)
Janis Ian (1978, Columbia)
Night Rains (1979, Columbia)
Restless Eyes (1981, Columbia)
Breaking Silence (1993, Morgan Creek)
Simon Renshaw Presents: Janis Ian Shares Your Pain (1995)
Revenge (1995, Beacon)
Hunger (1997, Windham Hill)
god & the fbi (2000, Windham Hill)
Lost Cuts 1 (2001, Rude Girl)
Billie's Bones (2004, Oh Boy, Rude Girl, Cooking Vinyl US)
Folk is the New Black (2006) (Rude Girl)
Diskografia > Kokoelma-albumeja

Remember (1978, (JVC Japan)
The Best of Janis Ian (1980, CBS)
My Favourites (1980, CBS)
Stars/Night Rains (2-LP, 1987, CBS)
At Seventeen (1990, CBS)
Up 'Til Now (1992, Sony)
Society's Child: The Verve Recordings (1995, Polydor)
Live on the Test 1976 (1995, BBC World Wide)
Unreleased 1: Mary's Eyes (1998, Rude Girl)
The Bottom Line Encore Collection (1999, Velvet)
The Best of Janis Ian (2002, Festival)
Live: Working Without a Net (2003, Rude Girl)
Souvenirs: Best of 1972-1981 (2004, Rude Girl, JVC Japan, Evasound)
Unreleased 2: Take No Prisoners (2006, Rude Girl)
Unreleased 3: Society's Child (2006, Rude Girl)
Ultimate Best (2007, (JVC Victory)
Best of Janis Ian: Autobiography Collection (2008, Rude Girl)
The Essential Janis Ian (2009)
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Nimi | U> S. | U> S. | U> S. A/C | UK | JAP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967 | "Society's Child (Baby I've Been Thinking)" | 14 | 13 | – | – | – |
| 1967 | "Insanity Comes Quietly to the Structured Mind" | 109 | – | – | – | – |
| 1974 | "The Man You Are in Me" | 104 | – | 33 | – | – |
| 1975 | "When the Party's Over" | – | – | 20 | – | – |
| 1975 | "At Seventeen" | 3 | 1 | 1 | – | – |
| 1975 | "In the Winter" | – | 97 | 21 | – | – |
| 1976 | "Boy I Really Tied One On" | – | – | 43 | – | – |
| 1976 | "I Would Like to Dance" | – | – | 28 | – | – |
| 1976 | "Roses" | – | – | 37 | – | – |
| 1976 | "Love Is Blind" | – | – | – | – | 1 |
| 1976 | "Between the Lines" | – | – | – | – | 90 |
| 1977 | "Will You Dance?" | – | – | – | – | 40 |
| 1978 | "That Grand Illusion" | – | – | 43 | – | – |
| 1979 | "Fly Too High" | – | – | – | 44 | – |
| 1980 | "You Are Love" | – | – | – | – | 10 |
| 1980 | "The Other Side of the Sun" | – | – | 47 | 44 | – |
| 1981 | "Under the Covers" | 71 | – | – | – | – |
Diskografia > DVD-julkaisut

Live at Club Cafe (2005, Rude Girl)
Janismania (2005, Rude Girl)
Through the Years: A Retrospective (2007, Rude Girl)
Janis Ian '79: Live in Japan & Australia (2008, Rude Girl)
Kirjallisia teoksia

1969: Who Really Cares: Poems From Childhood and Early Youth. ISBN 978-1-930709-37-9
1999: Songbook. ISBN 978-0-7692-0148-1
2003: Stars: Original Stories Based on the Songs of Janis Ian. ISBN 978-0-7564-0177-1 (Mike Resnickin kanssa)
2003: ”Prayerville”, antologiassa Women Writing Science Fiction As Men, toim. Mike Resnick ja Martin H. Greenberg. ISBN 978-0-7564-0148-1
2008: Society's Child: My Autobiography. ISBN 1-58542-675-X; ISBN 978-1-58542-675-1
Käännös suomeksi
Friedrich Hölderlin

| Friedrich Hölderlin |
| --- | --- |
 Friedrich Hölderlin.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1770 Lauffen am Neckar
Kuollut: 7. kesäkuuta 1843 (73 vuotta) Tübingen
Ammatti:  teologi
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Aikakausi:  1797–1804
Tyylilajit:  klassismi, romantiikka
Esikoisteos:  Hyperion oder der Eremit in Griechenland (1797–1799)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.hoelderlin-gesellschaft.de
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Johann Christian Friedrich Hölderlin (20. maaliskuuta 1770 Lauffen am Neckar, Württembergin herttuakunta – 7. kesäkuuta 1843 Tübingen, Württembergin kuningaskunta) oli saksalainen runoilija ja filosofi. Hänen teoksensa sijoittuvat klassismin ja romantiikan välille.
Elämä

Friedrich Hölderlin oli vuosina 1788–1793 Georg Wilhelm Friedrich Hegelin ja Friedrich von Schellingn opiskelutoveri Tübinger Stiftissä, jossa hän opiskeli teologiaa. Hölderlin oli nuoruudessaan innostunut Ranskan vallankumouksesta ja perusti opiskelutovereidensa kanssa poliittisen salaseuran. Vuonna 1794 Hölderlin kuunteli Johann Gottlieb Fichten luentoja Jenan yliopistossa.
Hölderlinin valmistuttua Tübingenin pappisseminaarista hänen taloudellinen asemansa oli epävakaa, mikä pakotti hänet työskentelemään kotiopettajana välttääkseen pastorin uran. Frankfurtissa vietettyinä vuosina 1796–1798 Hölderlinillä oli romanssi Suzette Gontardin kanssa, jota hän nimitti teoksissaan ”Diotimaksi”. Hölderlinin kirjeromaani Hyperion ilmestyi kahdessa osassa vuosina 1797 ja 1799.
Vuosina 1801–1802 Hölderlin oleskeli kotiopettajana Bordeaux'ssa Etelä-Ranskassa. Välimeren maiseman ja ilmaston näkemisellä oli keskeinen merkitys sille, kuinka hän kiinnostui antiikin kulttuurista. Hölderlinin runouden tyylissä on väitetty tapahtuneen selkeä muutos Ranskan matkan jälkeen. Vuonna 1804 ilmestyneitä käännöksiä Sofokleen Kuningas Oidipus ja Antigone -tragedioista pidettiin aikanaan osoituksena sekä Hölderlinin huonosta klassillisen filologian tuntemuksesta että hänen mielisairaudestaan. Myöhemmin käännöksistä on kiinnostuttu uudelleen niiden kokeellisuuden vuoksi.
Hölderlinin henkisestä tilasta huolestunut nuoruudenystävä Isaac von Sinclair järjesti tälle vuonna 1804 muodollisen viran kirjastonhoitajana Homburgista. Sinclair oli kuitenkin sotkeutunut poliittisiin vehkeilyihin, joiden vuoksi Hölderliniä epäiltiin suunnitelmasta murhata Württembergin vaaliruhtinas Fredrik. Hölderlin vältti pidätyksen lääkärilausunnon ja todistajanlausuntojen perusteella, jotka vetosivat hänen henkiseen tilaansa. Vuonna 1806 Hölderlin suljettiin äitinsä aloitteesta tübingeniläiseen mielisairaalaan. Vuonna 1807 Hölderlin muutti asumaan tübingeniläisen puusepän Ernst Zimmerin luokse. Hölderlin vietti loppuelämänsä tämän tornihuoneessa vakavasti mielisairaana ja työkyvyttömänä. Friedrich Hölderlin kuoli 7. kesäkuuta 1843.
Runous

Erona Jenan varhaisromantiikan runoilijoihin, muun muassa Novalikseen ja Friedrich Schlegeliin, Hölderlin pyrki runoudessaan klassismille tyypilliseen yhtenäiseen muotoon. Lisäksi kun romantiikan kirjallisuudelle oli usein luonteenomaista heräävä kiinnostus kansankieliseen kirjallisuuteen sekä keskiaikaan, Hölderlinin monien teosten teemana oli antiikin Kreikka. Esimerkiksi Leipä ja viini on muodoltaan puhdas elegia, jossa surraan jumalien poistumista nykymaailmasta. Nykyaika asetetaan vastakkain antiikin maailman kanssa, jossa jumalat vielä vaikuttivat elävinä.
Filosofia

Vaikka Hölderliniä ei yleensä luokitella varsinaisiin varhaisromantiikan runoilijoihin, hänen filosofista kantaansa on kuitenkin pidetty romantiikalle tyypillisenä. Hölderlin ei ollut julkaiseva ammattifilosofi, mutta hän vaikutti merkittävästi saksalaisen idealismin muodostumiseen.
Postuumisti julkaistussa Urtheil und Seyn -katkelmassaan Hölderlin arvosteli Johann Gottlieb Fichteä, joka lähti idealistisessa filosofiassaan liikkeelle puhtaasta tajunnasta, jolla ei ole objektia. Hölderlinin mukaan sen sijaan tällainen tajunnan tila ei ole ajateltavissa. Fichten lause ”Minä olen Minä”, jonka pitäisi ilmaista tajunnan identtisyyttä itsensä kanssa, on Hölderlinin mukaan virheellinen, koska jo väitelauseen (Urteil) muoto edellyttää alkujakoa (Ur-teil) kahtia subjektiin ja predikaattiin. Tämän vuoksi Hölderlin etsi filosofian lähtökohdaksi absoluuttista olemista, joka ei voi kuitenkaan olla mikään tietty tajunnan sisältö. Kyseessä on silti edellytys, joka filosofian on välttämättä tehtävä.
Hölderlin oli vakuuttunut siitä, että filosofia ei voi esittää tätä puhdasta olemista, ykseyttä, väitelauseen muodossa. Tämä filosofian rajoittuneisuus on peruste sille, että Hölderlin hylkäsi filosofian ja omistautui runoudelle, jonka hän uskoi kykenevän artikuloimaan ihmisenä olemisen ehdot filosofiaa paremmin.
Teoksia > Elinaikana julkaistuja teoksia

Der Tod des Empedokles (1797–1800), keskeneräinen, postuumisti julkaistu näytelmä.
Hyperion oder der Eremit in Griechenland (1797–1799), kirjeromaani.
Trauerspiele des Sophokles (1804), saksannokset Sofokleen näytelmistä Kuningas Oidipus ja Antigone.
Gedichte von Friedrich Hölderlin (1826), toimittaneet Ludwig Uhland ja Gustav Schwab.
Teoksia > Koottujen teosten laitoksia

Sämtliche Werke. Historisch-kritische Ausgabe, begonnen durch Norbert von Hellingrath, fortgeführt durch Friedrich Seebass und Ludwig v. Pigenot, Berlin 1923 & 1943.
Sämtliche Werke. Hrsg von Friedrich Beißner. 8 Bde. Stuttgart, 1946–1985 (”Stuttgarter Ausgabe”).
Sämtliche Werke. Historisch-kritische Ausgabe, hrsg. von D. E. Sattler. 20 Bde. und 3 Supplemente. Frankfurt/M: Stroemfeld Verlag, 1975–2006 (”Frankfurter Ausgabe”).
Sämtliche Werke und Briefe in drei Bänden, hrsg. v. Jochen Schmidt, Frankfurt a. M.: Deutscher Klassiker Verlag, 1992ff.
Sämtliche Werke und Briefe, hrsg. von Michael Knaupp, 3 Bde., München, Wien: Hanser, 1992–1993.
Sämtliche Werke, Briefe und Dokumente in zeitlicher Folge, 12 Bände, hrsg. von D. E. Sattler. München: Luchterhand, 2004 (”Bremer Ausgabe”).
Theoretische Schriften. Hrsg. v. Johann Kreuzer. Meiner, Hamburg 1998. ISBN 978-3-7873-1327-3
Teoksia > Suomennettuja teoksia

Vaeltaja.  Suomentanut Elina Vaara. Esipuheen kirjoittanut V. Tarkiainen. Helsinki:  WSOY, 1945.
Leipä ja viini.  (Jyväskylän yliopiston kirjallisuuden laitoksen julkaisuja 11)  Suomentanut Teivas Oksala: mitallinen suomennos, Risto Niemi-Pynttäri: suorasanainen suomennos. Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 1996.  ISBN 951-34-0840-X
Yksittäisiä runoja Nuori voima -lehdessä 4/1996.
Huomautuksia Sofokleen kääntämisestä.  (Saksankieliset alkutekstit (Hölderlin): Anmerkungen zum Oedipus (1804), Anmerkungen zur Antigonä (1804), Briefe (1801–1804). Ranskankielinen alkuteksti (Philippe Lacoue-Labarthe): ”Le théâtre de Hölderlin”, teoksessa Métaphrasis. (Presses Universitaires de France, 1998))  Suomentanut ja toimittanut Esa Kirkkopelto. Helsinki:  Loki-Kirjat, 2001.  ISBN 952-9646-60-7
Kaksi runoa: Kulku maaseudulle & Vaeltaja. Niin & näin, 2011, nro 2, s. 58–60.
Teokset.  (Kootut runot ja teoreettisen fragmentit)  Suomentanut Johan L. Pii. Tampere:  Niin&näin, 2012.  ISBN 978-952-5503-71-5
Hegel, G. W. F.: Kirjeenvaihtoa 1794–1815.  (Briefe von und an Hegel.)  Suomentanut Panu Turunen. Norderstedt, Saksa:  Books on Demand (omakustanne), 2015.  ISBN 9789523189805  Teokseen on suomennettu viisi Hölderlinin kirjettä Hegelille ja yksi Hegelin kirje Hölderlinille. Kirjeet ovat vuosilta 1794–1796.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Runous ja oleminen – Hölderlin. Jyväskylän yliopisto.
Antti Filppu: Jumalanrakastama näkijä Friedrich Hölderlin (Arkistoitu – Internet Archive). Mustekala.info 24.6.2013.
Juhani Sarsila: ”Sillä kuilusta olemme” (Arkistoitu – Internet Archive). Aikalainen 14.6.2013.
Maria Valkama: Johdatus Friedrich Hölderlinin yöhön. Niin & näin 4/12.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea 2  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  Dictionnaire historique de la Suisse  RISM  SNAC  IdRef
Ihmisruumiista tehty saippua

Stutthofin keskitysleiri, jossa natsien uskottiin valmistaneen saippuaa ihmisruumiista.
Ihmisruumiista tehty saippua on tuote, jota saksalaisten on väitetty valmistaneen useissa historian vaiheissa, etenkin juutalaisista keskitysleireillä. Väitteen todenperäisyydestä ei ole pitäviä todisteita.
Väitteitä levitettiin jo ensimmäisen maailmansodan aikana. Toisen maailmansodan aikana tutkittiin ihmisruumin osien hyötykäyttöä, esimerkiksi hiusten käyttöä eristeenä, ja siinä yhteydessä saatettiin kokeilla myös saippuan valmistusta. Heinrich Himmler antoi luvan hiusten käyttöön teollisessa mittakaavassa, mutta piti ihmisrasvan käyttöä saippuassa liian vastenmielisenä. Kuitenkin ilmeisesti juuri siksi huhu eli sitkeänä.
Todisteena saippuantuotannosta pidettiin saksalaisten saippuassa esiintynyttä leimaa RJF, jonka tulkittiin tarkoittavan ”puhdasta juutalaisten rasvaa” (saks. Reines Jüdisches Fett). Itse asiassa leimassa luki RIF, (saks. Reichsstelle für Industrielle Fettversorgung). Tutkituista saippuatangoista ei ole löytynyt ihmisen DNA:ta.
Moto Guzzi V11

V11 Le Mans Tenni on saanut nimensä kuuluisan kilpa-ajajan, Omobono Tennin, mukaan.
Moto Guzzi V11 on italialainen moottoripyörämerkki ja mallisarja. Kaikkiaan 12 eri mallia valmistettiin Moto Guzzin tehtaalla Mandello Del Lariossa vuodesta 1999 vuoteen 2005.
Historiaa

Vuonna 1999 aika oli kypsä legendaarisen V7 Sport:in perilliselle. Mandellon suunnittelijat käyttivät edelleen keskusputkeen perustuvaa ”Spine” runkorakennetta, jota muunneltiin hieman edelliseen Centauro –malliin nähden. Jo ensimmäinen malli oli arvokas ja näyttävä naku tyyppinen pyörä. Siinä käytettiin Moto Guzzin perinteistä 1100cc:n V2-moottoria. V11 oli luotettava muutamine lastentauteineenkin (vaihteensiirtimen jousi ja woblaustaipumus ennen ajogeometrian muutosta). Asiat muuttuivat parempaan suuntaan 2001 Aprilian ostettua Moto Guzzin. Aprilia alkoi varioida V11-mallisarjasta useita eri mallinimiä. Värisävyt tulivat täyteläisiksi ja monipuolisiksi. Käytetyt komponentit olivat laadukkaita ja työn laatu ja luotettavuus parani. V11-mallisto on myös tunnettu siitä, että sen mukana Moto Guzzi toi markkinoille hyvin toimivan 6-nopeuksisen vaihteiston.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moto Guzzi V11 Wikimedia Commonsissa
Gruppo Moto Guzzi Finlandia, suomalainen merkkikerho
Italialaisia moottoripyörävalmistajia
Aprilia
Benelli
Beta
Bimota
Cagiva
Ducati
Fantic
Garelli
Gilera
Innocenti
Italjet
Laverda
Malaguti
Minarelli
Mondial
Morbidelli
Motobi
Moto Guzzi
Moto Morini
MV Agusta
Piaggio
Vespa
Vyrus
Neliventtiilitekniikka korvattiin kahdella suurella venttilillä.
Takapyörästä kahdella eri moottorinohjauksella mitattu dynamometrituloste.
1100 cc V2-moottoria kutsutaan "isolohkoksi".
IFO

IFO (engl. Identified Flying Object) eli tunnistettu lentävä esine on aiemmin tunnistamattomaksi lentäväksi esineeksi eli ufoksi luokiteltu kohde, joka myöhemmin on pystytty tunnistamaan.
Suomessa monet Plesetskistä Venäjältä laukaistut raketit ovat aiheuttaneet ufo - ilmoituksia.. Yhdysvalloissa erityisesti mainoslentokoneet ovat aiheuttaneet monia ufotapauksia. Kirkkaat tähdet ja planeetat sekä säähavaintopallot ovat myös tuottaneet monia ufo-havaintoja.
Eri ufotutkijat ja ufokriitikot ovat olleet eri mieltä siitä, kuinka monta prosenttia ufoina ilmoitetuista lentävistä esineistä on tunnistettuja.
Monien tutkimusten mukaan 5–10 % ilmoitetuista ufohavainnoista on tunnistamattomia.
Tavallisimpia virhetulkintoja

Tavallisimpia havaintohetkellä ufoiksi luokiteltuja kohteita
Ihmisen tekemät lentolaitteet
Lentokone
Sytyttää laskeutumisvalot lentokentän lähellä
Mainoslentokone, erityisesti Yhdysvalloissa
Liitokone
Ilmalaiva
Ohjus
Ilmapallo
Kuumailmapallo
Säähavaintopallo, jossa on laskuvarjo
Tutkimusilmapallo
Mainosilmapallo
Ilmapallo, jossa on taskulamppu
Laskuvarjo
Tutkaa heijastava metallisilppu
Leija
Ihmisen tekemät avaruuslaitteet
Rakettilaukaisu
Luotainraketin tai jonkin avaruuslaitteen bariumpilvi
Satelliitin maahansyöksy, avaruusromu
Satelliitti
Maassa olevat tai sieltä tulevat valaisevat esineet
Palava nuotio tms.
Metsässä taskulampun kanssa liikkuja
Metsäkoneet yms.
Valoammukset
Ilotulitteet
Avaruuden luonnonilmiöt
Kirkkaat tähdet, mm. Sirius
Kirkkaat planeetat, mm Venus ja Mars oppositiossa
Meteori, bolidi eli tulipallo
Metsän takaa paistava kuu, joka voi näkyä vain pisteinä puun takaa.
Ilmakehän optiset ja muut ilmiöt
Valon taittuminen lämpötilainversiossa
Kangastukset, kajastukset
Valaistut pilvet
Auton tai valonheittimen valokeila pilvissä
Sivuauringot, haloilmiöt
Lentokoneiden tiivistymisjuovat
Tutkaenkelit, tutka-aaltojen heijastumiset häiriytyneistä ilmakerroksista
Elmon tuli
Pallosalamat
Pietsosähköinen valoilmiö
Tuulessa lentävät roskat, esimerkiksi pölypyörteisin liittyvät
Eliöt
Valaistut linnut
Sähköisesti varautuneet linnut
Lintuparvet tai hyönteisparvet, jotka voivat näkyä tutkassakin
Psyykkiset ja muut havaitsijasta johtuvat syyt
Ufoihin liittyvät odotukset (altistavat virhetulkinnoille)
Autokinesia (tähtimäinen kohde näyttää liikkuvan ja pyörivän mustalla taustalla)
Joukkosuggestiot
Aistiharhat
Psyykkiset sairaudet
Petkutukset, halu saada huomiota
Ufohavaintoon liittyvää psykologiaa

Monesti on esimerkiksi rakettilaukaisujen luultu tulleen yöllä lähelle havaitsijaa, koska ihminen käsittää monesti taivaan olevan vain 60 metrin päässä havaitsijasta. Kaukainen kohde näyttää monesti seuraavan havaitsijaa, koska näyttää olevan aina samassa suunnassa.
Allan Hendryn tutkimus ufoista

Amerikkalainen tähtitieteilijä ja ufotutkija Allan Hendry, joka ei ollut varsinainen ufoskeptikko tai ufo-ilmiön puolella, teki 1970-luvulla laajan tutkimuksen ufoista. Hendry pyrki selvittämään uforaportista, voisiko sen syy olla luonnollinen kohde, ja jos luonnollista kohdetta ei löydy, kyseessä on aito ufo.
Tutkittavasta 1 307 tapauksen aineistosta selvitettiin noin 84 %. Öisistä valoista selvitettiin noin 92 %. Eniten yövaloraportteja aiheuttivat tähdet ja planeetat, mainoslentokoneet, muut lentokoneet, meteorit ja avaruusromu. Päivähavaintoja oli huomattavasti vähemmän kuin yöhavaintoja, ja niistä tunnistettiin ainakin 64 %. Päivähavaintoja aiheuttivat Hendryn mukaan säähavaintopallot ja lentokoneet. Tutka-näköhavainnosta tunnistettiin kaikki. Lähihavaintoja aiheuttivat muun muassa mainoslentokoneet, tähdet jne. Niistä tapauksista, joissa oli fyysisiä jälkiä, selvitettiin 94 %. Kaukaiseen kohteeseen saatettiin liittää jokin maassa ennestään oleva ufon jätökseltä vaikuttava kohde.. Muutamat ufo/humanoiditapaukset selitettiin myös, mutta tässä ryhmässä tulee esille se, että näiden havaintojen selittäminen luonnollisesti on vaikeaa. Seitsemästä stä ufo-humanoiditapauksesta jäi viisi tunnistamatta. Koko tutkimuksen mukaan raakaraporteista 10 % on tunnistamattomia eli ufoja.
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive) Satoja viimeisimpiä IFOja (englanniksi)
Närvä, Jaakko: Ufologia ja ufokokemukset uskonnollisina ilmiöinä : teoreettinen tutkimus.  Helsingin yliopisto, 2008.  ISBN 978-952-10-5160-9
Munsalan radikalismi

Munsalan radikalismi (ruots. Munsalaradikalismen) eli Munsalan sosialismi (ruots. Munsalasocialismen) tai munsalalaisuus (ruots. munsalaradikalismen, munsalasocialismen) oli poliittis-idealistinen liike, joka vaikutti ruotsinkielisellä Pohjanmaalla, erityisesti Munsalan kunnassa, 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Munsalan radikalismiin liittyi myös sotilaskarkuruusilmiö etenkin jatkosodan viimeisenä vuonna 1944, jolloin munsalalaisia pakeni taisteluista ensin kotipitäjään ja sieltä Pohjanlahden kautta Ruotsiin.
Munsalan radikalismi on monisyinen ja epäyhtenäinen ilmiö, johon kuului sekä poliittista idealismia että vaikuttamista, ja joka yhdisti erilaisia poliittisia radikaaleja. Yhtenäisenä piirteenä voidaan pitää sitä, että munsalalaiset pyrkivät yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen ja yksilönvapauteen, tavoittelivat yhteiskunnallisia uudistuksia ja vastustivat monia perinteisiä instituutioita, kuten valtiokirkkoa.