stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adolf Hitlerin suku
Aukko sukutaulussa > Teorioita isoisän juutalaisuudesta

Hitler, joka vaati seuraajiaan todistamaan "rodullisen puhtautensa" ei tiennyt itsekään totuutta, vaan vaikeni kohdatessaan epäilyksiä samalla kun viilensi välejään sukulaisiinsa yleensä. Natsi-Saksassa Hitlerin epäselvä sukutausta oli "arka aihe", eivätkä kansallissosialistiset tiedotusvälineet tuoneet tätä koskaan esille.
Hans Frankin, Hitlerin lainopillisen neuvojan mukaan hän teki päämiehensä käskystä tutkimuksia tämän sukutaustasta. Tutkimuksen mukaan varakas juutalainen perhe Frankenberger tai Frankenreither olisi palkannut Aloisin äidin Maria Annan piiakseen taloonsa Grazissa ja Aloisin synnyttyä maksaneen tälle elatusapua useiden vuosien ajan. Lisäksi yksi perheen miespuolinen jäsen, Leopold Frankenberger ja Maria Anna olisivat käyneet kirjeenvaihtoa vuosien ajan.
Samalla linjalla on Walter C. Langer sodanaikaisessa psykologisessa profiloinnissaan, jonka versio noudattaa samaa runkoa, paitsi että Maria Anna olisikin työskennellyt kuuluisan juutalaisen pankkiirisuvun vesan paroni Rothschildin perheelle. Lisäksi Alois Hitler järjesti esikoispoikansa Alois nuoremman kummisedäksi juutalaisen työtoverinsa nimeltään Prinz. Teko olisi Langerin mukaan ollut poikkeava tuon ajan Itävallassa, ellei Alois Hitler olisi tuntenut jonkinlaista sukulaisuutta juutalaisiin. Hans Frankin tutkimukselle ja Langerin väittämälle on kuitenkin löytynyt lähinnä hylkääviä todisteita kuten mm. seikka, että 1800-luvulla Grazissa ei oleskellut pysyvästi yhtään juutalaista 1400-luvulta voimassa olleen lakisäädöksen tähden.
Huhut juutalaistaustasta saivat uutta pontta 1930-luvulla, kun The Daily Mirrorin toimittaja oli löytänyt Romaniasta juutalaishaudan, jonka nimi muistutti Adolf Hitleriä. Vaikka kirjoitus julkaistiin aikanaan länsimaissa totena ja kohun saattelemana, olisi juutalaisnimeltään Avraham Eyliyohn ollut kuitenkin viisivuotias Alois Hitlerin syntymän aikaan ja lisäksi asunut eri maassa.
Hitlerin juutalaisuus onkin epätodennäköinen poliittissävytteinen teoria, joka on sekoittunut hänen isoisänsä henkilöllisyyden selvittämisen ympärille kehittyneeseen mysteeriin.
Aukko sukutaulussa > Geenitutkimus Hitlerin isälinjasta

Hitlerin Y-kromosomin haploryhmä on hollantilaisten tutkijoiden Jean-Paul Muldersin ja Marc Vermeerenin mukaan E1b1b. Vaikka kyseinen haploryhmä onkin yleinen afrikkalaisilla ja juutalaisilla miehillä, sitä kantaa myös 9 prosenttia saksalaisista ja itävaltalaisista miehistä, ja näistä 80 prosenttia ei ole juutalaista syntyperää. Tutkimuksen uutisointi mediassa oli tutkimuksen tekijöiden mielestä spekulatiivista ja ymmärtämätöntä väittäessään Hitlerillä olevan "afrikkalaiset ja juutalaiset" juuret.
Vanhemmat ja sisarukset

Saksan ja Itävallan välisellä rajalla tullivirkailijana uransa luonut Alois avioitui kolmesti, ensimmäistä kertaa 14 vuotta vanhemman Anna Glasl-Hörerin kanssa. Avioliitto oli lapseton ja onneton, ja Alois hakikin seuraa talouden keittäjättärestä, Franziska Matzelsbergerista. Hänet Alois myös nai erottuaan Annasta ja tämän kuoltua 1883, vuosi sen jälkeen kun Franziska oli synnyttänyt hänelle pojan Alois juniorin. Pian tämän jälkeen syntyi toinen lapsi, tytär Angela. Franziskan kuoltua pian tuberkuloosiin Alois avioitui piispan erikoisluvalla 23 vuotta nuoremman Klara Pölzlin kanssa, jonka kanssa hänellä oli ollut suhde vielä toisen vaimonsa eläessä.
Alois Hitler oli luonteeltaan kova, tiukkaan kuriin ja järjestykseen uskova väkivaltainen mies. Katkeroitunut ja ajan myötä alkoholisoitunut Alois pieksi vaimoaan ja perhettään usein pienimmistäkin syistä. Alois ja Klara saivat yhdessä kuusi lasta, joista kaksi ensimmäistä kuolivat alle kaksivuotiaina. Vasta kolmas, Adolf eli pitempään. Adolfin syntyessä Alois oli 52-vuotias. Klara Pölzl puolestaan oli siisti, vakava ja ahkera nainen, joka hoiti taloutta parhaansa mukaan miellyttääkseen puolisoaan. Syvästi uskovainen Klara oli onneton ärtyisän ja väkivaltaisen Aloisin puolisona ja suri syvästi kolmea ensimmäistä vauvaiässä kuollutta lastaan. Gustav ja Ida Hitler olivat kuolleet kurkkumätään ja neljäs lapsi, Otto, vain muutaman päivän ikäisenä. Myöhemmin perheeseen syntyivät myös Edmund, joka kuoli kuusivuotiaana tuhkarokkoon ja Paula, joka eli sisarusparvesta pisimpään, vuoteen 1960 saakka.
Elossa olevat sukulaiset

Alois juniorin ja Bridget Dowlingin poika William Patrick Hitler (myöhemmin Stuart-Houston, 1911–1987) muutti äitinsä kanssa Long Islandiin New Yorkiin vuonna 1939 ja sai Yhdysvalloissa neljä poikaa vaimonsa Phyllisin kanssa: Alexander Adolf (s. 1950), Louis (s. 1952), Howard ja Brian (s. 1966). Howard kuoli auto-onnettomuudessa 1989, kaksi vuotta isänsä kuoleman jälkeen. Yksikään Williamin pojista ei ole vielä saanut lapsia. Alexander työskentelee sosiaalityöntekijänä ja Louisilla ja Brianilla on yhteinen maisemointiyritys. Tarinan mukaan veljekset ovat sopineet keskenään olevansa hankkimatta lapsia. Toisin kuin veljeksistä kirjoitetussa kirjassa väitetään, Alexander kiisti tehneensä sellaista sopimusta ainakin omalta osaltaan.  Hitlerin siskopuolen Angelan pojalla Leo Rudolf Raubalilla on poika Peter (s. 1931), joka elää Linzissä, Itävallassa eläköityneenä insinöörinä. Angelan tyttärellä Elfriedellä on poika Heiner Hochegger (s. 1945), joka elää myös Itävallassa.
Bridget Dowling, Hitlerin käly vuonna 1941
Mahdollisia sukulaisia

Vuonna 2005 uutisoitiin naisesta nimeltään "Aloisia V", joka olisi kaasutettu kuoliaaksi 49-vuotiaana itävaltalaisessa mielisairaalassa 6. joulukuuta 1940. Teloituksen syynä oli natsi-Saksan käytäntö, jonka mukaan psyykkisesti sairaat, vammaiset, syntyperäisesti sokeat ja kuurot sekä vajaaälyiset surmattiin eutanasiaohjelmassa Aktion T4. Uutisen mukaan nainen olisi ollut Hitlerin pikkuserkku eli isotädin lapsenlapsi.
Ranskalaisen Jean-Marie Loret’n (1918–1985) äiti Charlotte Lobjoie väitti pojalleen 1940-luvun lopulla, että Loret olisi syntynyt Lobjoien salasuhteesta Adolf Hitleriin ensimmäisen maailmansodan aikana. Lobjoie antoi poikansa adoptoitavaksi, ja tämä taisteli Ranskan vastarintaliikkeessä Saksaa vastaan toisen maailmansodan aikana. Väitettä Hitlerin ja Loret’n sukulaisuudesta ei pidetä Hitlerin ensimmäisessä maailmansodassa tunnettujen sijaintipaikkojen perusteella uskottavana, eikä Lobjoien sisaren Alicen mainitsema saksalaissotilaan sotilasarvo vastaa Hitlerin sotilasarvoa. Loret’n poika Philippe on tiettävästi suostunut DNA-testiin asian selvittämiseksi lopullisesti.
Luettelo Hitlerin sukulaisista

Eva Braun, rakastajatar ja vaimo
Alois Hitler, isä
Klara Hitler (o.s. Pölzl), äiti, isän kolmas puoliso
Gustav Hitler, veli
Ida Hitler, sisko
Otto Hitler, veli
Edmund Hitler, veli
Paula Hitler, sisko
Anna Hitler (o.s. Glasl-Hörer), äitipuoli, isän ensimmäinen puoliso
Franziska Hitler (o.s. Matzelsberger), äitipuoli, isän toinen puoliso
Alois Hitler (nuorempi), velipuoli isän avioliitosta Franziska Matzelsbergerin kanssa
Bridget Dowling, käly, velipuoli Alois Hitler nuoremman ensimmäinen puoliso
William Patrick Hitler, velipuoli Alois Hitler nuoremman poika avioliitosta Bridget Dowlingin kanssa
Hedwig Heidemann, käly, velipuoli Alois Hitler nuoremman toinen puoliso
Heinz Hitler, velipuoli Alois Hitler nuoremman poika avioliitosta Hedwig Heidemannin kanssa
Angela Hammitzsch (o.s. Hitler, e. Raubal), sisarpuoli isän avioliitosta Franziska Matzelsbergerin kanssa
Angela "Geli" Raubal, sisarpuolen tytär
Leo Raubal, sisarpuolen poika
Elfriede Raubal, sisarpuolen tytär
Maria Anna Schicklgruber, isoäiti
Johanna Hiedler, isoäiti
Johann Georg Hiedler, virallistettu isän isä (mahdollisesti myös biologinen)
Johann Nepomuk Hiedler, äidin isoisä ja mahdollisesti myös isän isä
Hermann Fegelein, lanko. SS-kenraali Fegelein meni naimisiin Eva Braunin sisaren kanssa.
Aiheesta muualla

About.com: Jennifer Rosenberg: Ancestry of Adolf Hitler (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Straight Dope: Was Hitler part Jewish? (englanniksi)
Danny DeVito

| Danny DeVito |
| --- | --- |
 Danny DeVito vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Michael DeVito, Jr.
Syntynyt: 17. marraskuuta 1944 (ikä 79) Neptune, New Jersey, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, tuottaja
Puoliso:  Rhea Perlman (1982–2016)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1970–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Daniel Michael ”Danny” DeVito, Jr., (s. 17. marraskuuta 1944 Neptune, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja elokuvatuottaja.
Elämä ja ura

DeVito syntyi New Jerseyssä vuonna 1944. Hänellä on kaksi sisarusta. DeVito meni 14-vuotiaana sisäoppilaitokseen, josta valmistuttuaan hän opiskeli American Academy of Dramatic Arts -teatterikoulussa ja esiintyi eri teatteriseurueissa.
DeViton ensimmäinen elokuvarooli oli mielisaaraalan potilaana elokuvassa Yksi lensi yli käenpesän (1975). Sen jälkeen DeVito näytteli television komediasarjassa Taxi (1978–1983). DeViton muita tunnettuja elokuvarooleja ovat esimerkiksi elokuvissa Hellyyden ehdoilla, Vihreän timantin metsästys, Heitä mami junasta ja Ruusujen sota. DeVito tunnetaan etupäässä komedianäyttelijänä. Hänen vakavia roolejaan ovat olleet esimerkiksi elokuvissa John Grishamin Sateentekijä, L.A. Confidential ja Batman – paluu. Taxin lisäksi DeVito on näytellyt televisiossa sarjassa Elämää Philadelphiassa.
DeVito on usein esittänyt rikkaita, ahneita, moraalittomia ja piittaamattomia hahmoja, tai työväenluokkaisia ja hiomattomia hahmoja. Hänen lyhyt ja tukeva ruumiinrakenteensa korostaa hänen hahmojensa kömpelyyttä.
Heitä mami junasta oli DeViton ensimmäinen ohjaustyö. Sen jälkeen hän on ohjannut esimerkiksi elokuvat Matilda ja lasten kapina, Ruusujen sota ja Smoochy.
DeViton vuonna 1991 perustama Jersey Films on tuottanut useita menestyselokuvia, kuten Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta ja Erin Brockovich.
DeVito meni naimisiin näyttelijä Rhea Perlmanin kanssa vuonna 1982, ja heillä on kolme lasta. Pariskunta erosi loppuvuodesta 2016.
DeVito tuki demokraatti Bernie Sandersia vuoden 2016 ja 2020 presidentinvaaleissa.
Osittainen filmografia

Yksi lensi yli käenpesän (1975) – Martini
The Van (1977)
Taxi (1978–1983)
Hellyyden ehdoilla (1983)
Vihreän timantin metsästys  (1984)
The Ratings Game (1984)
Niilin jalokivi (1985)
Wise Guys (1986)
Pirullisia ihmisiä (1986) – Sam Stone
Pikkuponit elokuva (1986) – The Grundle King (ääni)
Heitä mami junasta (1987) – Owen Lift
Tin Men (1987) – Ernest Tilley
Identtiset kaksoset (1988) – Vincent Benedict
Ruusujen sota (1989) – Gavin D’Amato
Other People's Money (1991) – Larry Garfield
Batman – paluu (1992) – Pingviini
Hoffa (1992) (tuottaja)
Hei, kuka puhuu nyt (1993) – Rocks (ääni)
Last Action Hero (1993) – Whiskers (ääni)
Jack the Bear (1993)
Junior  (1994) – Dr. Larry Arbogast
Reality Bites (1994) (tuottaja)
Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta (1994) (johtava tuottaja)
Päätään pidempi (1994) – Bill Rago
Get Shorty (1995) – Martin Weir
Mars hyökkää! (1996) – Rude Gambler
Matilda ja lasten kapina (1996) –  Harry Wormwood (myös ohjaus)
Space Jam (1996) – Mr. Swackhammer (ääni)
John Grishamin Sateentekijä (1997)
Herkules (1997) – Philoctetes (ääni)
L.A. Confidential (1997) – Sid Hudgens
Man on the Moon (1999) – George Shapiro (myös tuottaja)
Virgin Suicides (1999) – Dr Hornicker
Drowning Mona (2000) – Wyatt Rash
Erin Brockovich (2000) (tuottaja)
Screwed (2000) – Grover Cleaver
Konnasota (2001)
Smoochy (2002 – Burke Bennett (myös ohjaus)
Austin Powers ja kultamuna (2002) – Mini-Me
Big Fish (2003) – Amos Calloway
Christmas in Love (2004) – Brad
Frendit (2004) – strippari
Relative Strangers (2006) – Frank Manure
Be Cool (2005) – Martin Weir
Marilyn Hotchkiss' Ballroom Dancing and Charm School (2005)
Elämää Philadelphiassa (It's always Sunny in Philadelphia) (2006-) – Frank Reynolds
Lorax (2012) – The Lorax (ääni)
Dumbo (2019) – Max Medici
Jumanji: The Next Level (2019) – Eddie Gilpin
Beetlejuice Beetlejuice (2024) – Janitor
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Danny DeVito Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Dieckmann-kondensaatio

Yleinen esimerkki Dieckmann-kondensaatiosta
Dieckmann-kondensaatio on kemiallinen reaktio, jossa diesteri reagoi molekyylinsisäisesti muodostaen rengasrakenteisen β-ketoesterin. Reaktio on niemtty löytäjänsä Walter Dieckmannin mukaan ja Dieckmann raportoi sen ensimmäisen kerran vuonna 1894. Dieckmann-kondensaatiota voidaan pitää Claisen-kondensaation intramolekulaarisena muunnoksena.
Reagenssit ja mekanismi

Dieckmann-kondensaatiossa voi muodostua ketoestereitä, joiden rengasrakenteessa on 4–7 atomia. Suosituimpia ovat 5- ja 6-rengasrakenteet johtuen näiden rakenteiden vähäisestä rengasjännityksestä. Reaktiossa käytetään jotain vahvaa emästä tyypillisimmin natriumalkoksidia. Dieckmann-kondensaation reaktiomekanismi on samanlainen Claisen-kondensaation mekanismin kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa emäs vastaanottaa protonin α-asemassa esteriryhmään olevalta hiiliatomilta muodostaen enolaatin. Tämä enolaatti on nukleofiilinen ja reagoi toisen esteriryhmän elektrofiilisen karbonyylihiilen kanssa additioreaktiolla. Muodostuva tetraedrimäinen välituote hajoaa muodostaen ketoniryhmän ja alkoksidiryhmä poistuu lähtevänä ryhmänä. Muodostuva tuote sisältää happaman vedyn α-asemassa sekä ketonin että esterin karbonyyliryhmään nähden ja alkoksidi-ioni ottaa tämän happaman vedyn vastaan ja muodostuu stabiili enolaatti. Tästä enolaatista muodostuu tuote happokäsittelyn jälkeen. Käyttämällä kiraalisia apuaineita Reaktio voidaan suorittaa asymmetrisesti.
Henrik Dettmann

| Henrik Dettmann |
| --- | --- |
 Henrik Dettmann
Henkilötiedot
Koko nimi:  Henrik Dettmann
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1958 (ikä 66) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Henkka
Valmennusura
1986–1992 2003–2004 2004–2006 2010 2015 2016  1992–1997 1997–2003 2004–2021:   Helsingin NMKY  Mitteldeutscher BC  BS/Energy Braunschweig  JDA Dijon  Beşiktaş  Strasbourg IG   Suomi  Saksa  Suomi
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2002 |  |  |
Henrik Dettmann (s. 5. huhtikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen koripallovalmentaja. Hän valmensi vuosina 1992–1997 ja 2004–2021 Suomen maajoukkuetta. Hän ilmoitti 17. marraskuuta 2021 lopettavansa maajoukkueen valmentamisen.
Ura

Ennen päävalmentajauraansa Dettmann toimi Helsingin NMKY:n apuvalmentajana ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta vuosina 1984 ja 1985. Kaudeksi 1986–1987 hän nousi joukkueen päävalmentajaksi. Vuosina 1987, 1989 ja 1992 seura voitti Suomen-mestaruuden. Dettmann on kuvaillut Helsingin NMKY:ssä valmentamisen muodostuneen hänelle lopulta "egoprojektiksi", joka muun muassa johti tuomarien koskemattomuuden loukkaamisista langetettuihin pelikieltoihin ja kiistaan Petri Niirasen kanssa. Vuonna 1992 Dettmannin valmennusfilosofia alkoi kuitenkin muuttua valmentajan ja joukkueen yhteistyötä korostavammaksi.
Vuoden 1992 jälkeen Dettmann lopetti seurajoukkueiden valmentamisen ja siirtyi Suomen koripallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen valmentajakaudellaan Suomi selviytyi vuoden 1995 EM-kisoihin.
Toukokuussa 1997 Dettmann siirtyi Saksan maajoukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Myöhemmin sopimusta jatkettiin maajoukkueen hyvien pelien johdosta. Vuoden 1999 EM-kisoissa Saksa sijoittui seitsemänneksi. Dettmann aloitti Saksan joukkueen nuorentamisen ja vuoden 2001 EM-kisoissa maa varmisti paikkansa seuraavan vuoden MM-kilpailuihin. MM-kilpailuissa Saksa selviytyi lopulta pronssipeliin, jossa se voitti Uuden-Seelannin. Saavutusten myötä hänet valittiin Saksassa vuoden koripallovalmentajaksi ja Suomessa vuoden valmentajaksi. Viimeisen kerran Dettmann valmensi maata arvokisoissa vuonna 2003, jolloin Saksa oli EM-kilpailuiden yhdeksäs. Saksan, kuten Suomenkin Koripalloliiton henkilöstöt ovat ajoittain suhtautuneet Dettmanniin ja tämän valmentamistapaan nuivasti.
Saksan maajoukkueen jälkeen hän valmensi Saksan Bundesliigassa pelannutta Mitteldeutscher BC:tä. Seura ei onnistunut pääsemään pudotuspeleihin, mutta voitti kansainvälisissä otteluissa EuroCup Challengen mestaruuden. Kauden jälkeen seura pudotettiin talousongelmien vuoksi alasarjoihin, eikä Dettmann jatkanut joukkueen päävalmentajana. Vuonna 2004 hän palasi Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi. Kaudet 2004–2006 hän valmensi pääsarjassa BS/Energy Braunschweigia. Tammikuussa 2006 joukkue oli pudonnut sarjan viimeiseksi ja seura vapautti Dettmannin tehtävistään.
Saksa-vuosien jälkeen Dettmann keskittyi maajoukkueen valmentamiseen, mutta tammikuussa 2010 Dettmann palkattiin Ranskan pääsarjan JDA Dijoniin loppukauden mittaisella sopimuksella. Seuraavan kerran Dettmann siirtyi seurajoukkueen valmentajaksi helmikuussa 2015, jolloin hän solmi turkkilaisen Beşiktaşin kanssa puolentoista vuoden sopimuksen.
Dettmann erotettiin Beşiktaşista lokakuussa 2015. Seura ilmoitti potkujen syyksi joukkueen alkukauden huonon menestyksen (kaksi voittoa viidestä ottelusta), mutta Dettmannin mukaan hänet häädettiin seuran sisäisten johtajanvaihdosten vuoksi, ja koska hänen valmennustyylinsä ei ollut uuden seurajohdon mieleen.
Kesäkuussa 2016 Dettmann siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ranskan pääsarjassa ja EuroCupissa edelliskaudella hopeaa saavuttaneen Strasbourg IG:n päävalmentajaksi. Heikon alkukauden jälkeen hänet erotettiin lokakuussa 2016.
Dettmannista kertova, Saska Saarikosken kirjoittama kirja Dettmann ja johtamisen taito julkaistiin syyskuussa 2015.
Saavutukset

MM-pronssia 2002
EuroCup Challenge 2004
Suomen mestaruus 1987, 1989 ja 1992
Yksityiselämä

Dettmannin yksityiselämästä on kerrottu tarkemmin hänestä kertovassa kirjassa. Hän muun muassa jäi 16-vuotiaana luokalleen saatuaan todistuksensa täyteen 4-arvosanoja. Myös hänen sisaruksensa jäivät kouluaikana luokalleen. Dettmannin vasen korva on tämän oman muistelun mukaan kuusivuotiaana sairastetun sikotaudin jälkitaudin vuoksi kuuro, mikä aiheuttaa hänelle ajoittain hankaluuksia.
Dettmann tapasi vaimonsa, kilpauransa päättäneen tšekkiläisen maajoukkuekoripalloilijan ja nykyisen koripallovalmentajan Mirka o.s. Jarchovskán, työskennellessään Saksassa. Kauniaisissa asuvalla pariskunnalla on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

FIBA Europe (englanniksi)
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: ei valittu Kari Liimo | Korisliigan vuoden valmentaja 1986–87 1991–92 | Seuraaja: Kari Liimo Kari Liimo |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Eero Saarinen Ari Tammivaara | Suomen koripallomaajoukkueen päävalmentaja 1992–1997 2004– | Seuraaja: Aaron McCarthy – |
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1995
4 Kuisma |
5 Möttölä |
6 Markkanen |
7 Pehkonen |
8 Tuomala |
9 Larkio |
10 Marttinen |
11 Tahvanainen |
12 Luhtanen |
13 Lehtonen |
14 Klinga |
15 Niiranen |
Valmentaja Dettmann
Saksan joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2002
4 Demirel |
5 Okulaja |
6 Lütcke |
7 Pešić |
8 Roller |
9 Rödl |
10 Nikagbatse |
11 Garris |
12 Arigbabu |
13 Femerling |
14 Nowitzki |
15 Maras |
Valmentaja Dettmann
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2011
4 Koivisto |
5 Nikkilä |
6 Muurinen |
7 Huff |
8 Lee |
9 Mäkäläinen |
10 Kotti |
11 Koponen |
12 Salin |
13 Möttölä |
14 Virtanen |
15 Rannikko |
Valmentaja Dettmann
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2013
4 Koivisto |
5 Nikkilä |
6 Muurinen |
7 Huff |
8 Lee |
9 Salin |
10 Kotti |
11 Koponen |
12 Haanpää |
13 Möttölä |
14 Ahonen |
15 Rannikko |
Valmentaja Dettmann
Suomen joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2014
4 Koivisto |
5 Murphy |
6 Muurinen |
7 Huff |
8 Lee |
9 Salin |
10 Kotti |
11 Koponen |
12 Nuutinen |
13 Möttölä |
14 Lehto |
15 Rannikko |
Valmentaja Dettmann
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2015
4 Koivisto |
7 Huff |
8 Lee |
9 Salin |
10 Kotti |
11 Koponen |
12 Nuutinen |
21 Kaunisto |
24 Cavén |
30 Ahonen |
31 Wilson |
33 Murphy |
Valmentaja Dettmann
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2017
4 Koivisto |
7 Huff |
8 Lee |
9 Salin |
10 Kotti |
11 Koponen |
12 Nuutinen |
15 Rannikko |
22 Lindbom |
23 Markkanen |
31 Wilson |
33 Murphy |
Valmentaja Dettmann
| n k Suomen vuoden urheiluvalmentaja |
| --- | --- |
Voittajat:  1975: Pekka Toivonen  1976: Juhani Julku  1977: Esko Olkkonen  1978: Immo Kuutsa  1979: Jukka Kalliokoski  1980: Niilo Halonen  1981: Toivo Sillanpää  1982: Matti Pulli  1983: Toivo Sillanpää  1984: Sulo Repo  1985: Martti Kuusela  1986: Keijo Voutilainen  1987: Ilpo Seppälä  1988: Pentti Matikainen  1989: Pekka Vähäsöyrinki  1990: Eino Maksimainen  1991: Jorma Kinnunen  1992: Jarkko Laine  1993: Kari Ormo  1994: Esa Sievinen  1995: Curt Lindström  1996: Leo Pusa  1997: Mika Holopainen  1998: Antti Muurinen  1999: Marko Mustonen  2000: Jorma Tuominiemi  2001: Torsten Smedslund  2002: Henrik Dettmann  2003: Mirjami Seppälä  2004: Raimo Summanen  2005: Michael Käld  2006: Tommy Ekblom  2007: Mauro Berruto  2008: Markku Kanerva  2009: Magnar Dalen  2010: Kai Suikkanen  2011: Jukka Jalonen  2012: Sami Hyypiä  2013: Henrik Dettmann  2014: Tuomas Sammelvuo  2015: Petteri Piironen  2016: Jukka Jalonen  2017: Olli Ohtonen  2018: Markku Kanerva  2019: Markku Kanerva  2020: Markku Kanerva  2021: Tuomas Sammelvuo  2022: Jukka Jalonen  2023: Gordon Herbert
Diasetyleeni

| Diasetyleeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Buta-1,3-diyyni
CAS-numero:  460-12-8
PubChem CID:  9997
SMILES:  C#CC#C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H2
Moolimassa:  50,056 g/mol
Sulamispiste:  –36,4 °C 
Kiehumispiste:  10,3 °C 
Diasetyleeni eli butadiyyni (C4H2) on tyydyttymätön hiilivety ja yksinkertaisin polyyneistä.
Reaktioita

Diasetyleeniä muodostuu etyynin fotolyysissä, kun kaksi siinä muodostunutta etynyyliradikaalia reagoivat keskenään.
Diasetyleeni on useiden muiden hiilivetyjen esiaste. Se kykenee reagoimaan radikaalimuotonsa C4H2*:n kanssa muodostaen triasetyleeniä ja tetra-asetyleeniä (C8H2) ja C8H3:a vapauttaen samalla etyyniä, vetymolekyylejä tai yksittäisiä vetyatomeja. Molekyyli voi reagoida myös muiden hiilivetyjen kanssa muodostaen uusia yhdisteitä.
Diasetyleeni avaruudessa

Diasetyleeniä esiintyy huomattavia määriä Saturnuksen suurimman kuun Titanin ilmakehässä.
Voyager 1 -luotain löysi diasetyleeniä yhdessä monien muiden molekyylien, kuten propyynin ja triasetyleenin (C6H2) ja syanopolyynien, kanssa Titanin pohjoisten napa-alueiden ilmakehästä.