stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Girija Prasad Koirala
Elämä

Koirala syntyi Biharissa, Intiassa. Hän oli aktiivinen politiikassa yli 60 vuotta. Uransa hän aloitti kotikaupunkinsa juuttitehtaan työläisten edustajana.
Vuonna 1960 P. B. Koiralan kongressipuolue voitti Nepalin vaalit, mutta kuningas Mahendra otti vallan ja hajotti parlamentin ja mitätöi perustuslain.
Koirala oli maan ensimmäinen demokraattisesti valittu pääministeri 1991. Hän joutui hajottamaan parlamentin ja järjestämään vaalit 1994, kun 36 kongressipuolueen edustajaa asettui pääministeriä vastaan. Vaalien jälkeen maan johtoon nousi Nepalin kommunistinen puolue (yhdistynyt marxilais-leniniläinen). Sen hallitus kesti kahdeksan kuukautta.
Koirala palasi pääministeriksi 1988 Thapan jättäessä viran. Kongressipuolue voitti 1999 vaalit, jolloin Koirala jättäytyi jo sivuun ja pääministeriksi tuli Krishna Prasad Bhattarai. Puolue kuitenkin kapinoi ja Koiralan oli palattava seuraavana vuonna johtoon. Pääministerin asemassa Koirala määräsi maolaisten kommunistien kapinan kukistamisesta, hallitusten vastaisten mielenosoittajien ja opposition pidätyksistä.
Vuonna 2001 prinssi Dipendra surmasi kuningas Birendran ja lukuisia muita kuningasperheen jäseniä. Prinssi Gyanendra julistettiin kuninkaaksi. Sissit kiihdyttivät uuden kuninkaan valinnan jälkeen kampanjaansa ja Koirala erosi väkivallan, hallituksen vastaisten mielenosoitusten ja korruptiosyytösten vuoksi. Kun kuningas otti kaiken vallan itselleen 1. helmikuuta 2005, Koirala vangittiin 250 muun poliitikon kanssa täydelliseen eristykseen.
Kuningas luopui vallastaan huhtikuussa 2006 mielenosoitusten jälkeen ja palautti parlamentin, jolloin veteraanipoliitikko Koirala kutsuttiin pääministeriksi. Sissit aloittivat kolmen kuukauden tulitauon ja parlamentti päätti yksimielisesti poistaa kuninkaan valtaoikeudet. 84-vuotias Koirala vietiin heinäkuun alussa tehohoitoon kathmandulaiseen sairaalaan, jossa hän vannoi virkavalansa 4. heinäkuuta 2006 sairaalavuoteella.
Girija Prasad Koiralan johtama väliaikainen hallitus kielsi Nepalin kuningasta pyytämästä Kumarin siunausta. Nepalin kuningas ei totellut määräystä, minkä vuoksi hänen henkivartiokaartinsa henkilömäärä puolitettiin 2000:sta 1000:een. Girija Prasad Koirala kävi itse pyytämässä Kumarin siunausta sen jälkeen, kun valtionpäämiehen tehtävät siirrettiin pääministerille.
Gunnar Ekman

Gunnar Ekman vuonna 1913.
Gunnar Henrik Julius Ekman (22. joulukuuta 1883 Rantasalmi – 5. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja Helsingin yliopiston ylimääräinen professori vuodesta 1928. Sitä ennen hänellä oli vuodesta 1915 dosentuuri. Hän tutki kehitysmekaniikkaa ja oli sen ensimmäinen edustaja Suomessa. Hän julkaisi tutkimuksia myös yleisbiologian ja vertailevan anatomian alalta, kaikkiaan lähes sata tieteellistä kirjoitusta, myös biologian oppikirjoja.
Aiheesta muualla

Ekman, Gunnar hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Gerry Weber Open

| Gerry Weber Open |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  ATP-turnaus
Sijainti:  Halle  Saksa
Kilpailupaikka:  Gerry Weber Stadion
Kilpailuluokka:  ATP World Tour 250 (2009–2014) ATP World Tour 500 (2015–)
Kenttätyyppi:  Ruoho / ulkokentät
Kaavio:  32S / 16Q / 16D
Palkintorahaa:  1 983 595 €
Virallinen sivusto
Gerry Weber Open on Saksan Nordrhein-Westfalenin Hallessa järjestettävä miesten tennisturnaus. Vuodesta 1993 lähtien kesäkuussa järjestetty turnaus pelataan ulkona ruohokentillä ja se on kokoluokaltaan ATP World Tour 500 -turnaus.
Tulokset > Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 |  Henri Leconte |  Andri Medvedjev | 6–2, 6–3 |
| 1994 |  Michael Stich |  Magnus Larsson | 6–4, 4–6, 6–3 |
| 1995 |  Marc Rosset |  Michael Stich | 3–6, 7–6(11), 7–6(8) |
| 1996 |  Nicklas Kulti |  Jevgeni Kafelnikov | 6–7(5), 6–3, 6–4 |
| 1997 |  Jevgeni Kafelnikov |  Petr Korda | 7–6(2), 6–7(5), 7–6(7) |
| 1998 |  Jevgeni Kafelnikov |  Magnus Larsson | 6–4, 6–4 |
| 1999 |  Nicolas Kiefer |  Nicklas Kulti | 6–3, 6–2 |
| 2000 |  David Prinosil |  Richard Krajicek | 6–3, 6–2 |
| 2001 |  Thomas Johansson |  Fabrice Santoro | 6–3, 6–7(5), 6–2 |
| 2002 |  Jevgeni Kafelnikov |  Nicolas Kiefer | 2–6, 6–4, 6–4 |
| 2003 |  Roger Federer |  Nicolas Kiefer | 6–1, 6–3 |
| 2004 |  Roger Federer |  Mardy Fish | 6–0, 6–3 |
| 2005 |  Roger Federer |  Marat Safin | 6–4, 6–7(6), 6–4 |
| 2006 |  Roger Federer |  Tomáš Berdych | 6–0, 6–7(4), 6–2 |
| 2007 |  Tomáš Berdych |  Márkos Pagdatís | 7–5, 6–4 |
| 2008 |  Roger Federer |  Philipp Kohlschreiber | 6–3, 6–4 |
| 2009 |  Tommy Haas |  Novak Đoković | 6–3, 6–7(4), 6–1 |
| 2010 |  Lleyton Hewitt |  Roger Federer | 3–6, 7–6(4), 6–4 |
| 2011 |  Philipp Kohlschreiber |  Philipp Petzschner | 7–6(5), 2–0, luov. |
| 2012 |  Tommy Haas |  Roger Federer | 7–6(5), 6–4 |
| 2013 |  Roger Federer |  Mihail Južnyi | 6–7(5), 6–3, 6–4 |
| 2014 |  Roger Federer |  Alejandro Falla | 7–6(2), 7–6(3) |
| 2015 |  Roger Federer |  Andreas Seppi | 7–6(1), 6–4 |
| 2016 |  Florian Mayer |  Alexander Zverev | 6–2, 5–7, 6–3 |
| 2017 |  Roger Federer |  Alexander Zverev | 6–1, 6–3 |
| 2018 |  Borna Ćorić |  Roger Federer | 7–6(6), 3–6, 6–2 |
Tulokset > Nelinpeli

| Vuosi | Voittajat | Loppuotteluvastustajat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 |  Petr Korda    Cyril Suk  |  Mike Bauer    Marc-Kevin Goellner | 7–6, 5–7, 6–3 |
| 1994 |  Olivier Delaître    Guy Forget  |  Henri Leconte    Gary Muller | 6–4, 6–7, 6–4 |
| 1995 |  Jacco Eltingh    Paul Haarhuis  |  Jevgeni Kafelnikov    Andrei Olhovski | 6–2, 3–6, 6–3 |
| 1996 |  Byron Black    Grant Connell  |  Jevgeni Kafelnikov    Daniel Vacek | 6–1, 7–5 |
| 1997 |  Karsten Braasch    Michael Stich  |  David Adams    Marius Barnard | 7–6, 6–3 |
| 1998 |  Ellis Ferreira    Rick Leach  |  John-Laffnie de Jager    Marc-Kevin Goellner | 4–6, 6–4, 7–6 |
| 1999 |  Jonas Björkman    Patrick Rafter  |  Paul Haarhuis    Jared Palmer | 6–3, 7–5 |
| 2000 |  Nicklas Kulti    Mikael Tillström  |  Mahesh Bhupathi    David Prinosil | 7–6(4), 7–6(4) |
| 2001 |  Daniel Nestor    Sandon Stolle  |  Maks Mirny    Patrick Rafter | 6–4, 6–7(5), 6–1 |
| 2002 |  David Prinosil    David Rikl  |  Jonas Björkman    Todd Woodbridge | 4–6, 7–6(5), 7–5 |
| 2003 |  Jonas Björkman    Todd Woodbridge  |  Martin Damm    Cyril Suk | 6–3, 6–4 |
| 2004 |  Leander Paes    David Rikl  |  Tomáš Cibulec    Petr Pála | 6–2, 7–5 |
| 2005 |   Yves Allegro    Roger Federer  |  Joachim Johansson    Marat Safin | 7–5, 6–7(6), 6–3 |
| 2006 |  Fabrice Santoro    Nenad Zimonjić  |  Michael Kohlmann    Rainer Schüttler | 6–0, 6–4 |
| 2007 |  Simon Aspelin    Julian Knowle  |  Fabrice Santoro    Nenad Zimonjić | 6–4, 7–6(5) |
| 2008 |  Mihail Južnyi    Mischa Zverev  |  Lukáš Dlouhý    Leander Paes | 3–6, 6–4, [10–3] |
| 2009 |  Christopher Kas    Philipp Kohlschreiber  |  Andreas Beck    Marco Chiudinelli | 6–3, 6–4 |
| 2010 |  Mihail Južnyi    Serhi Stah’ovskyi  |  Martin Damm    Filip Polášek | 4–6, 7–5, [10–7] |
| 2011 |  Rohan Bopanna    Aisam-ul-Haq Qureshi  |  Robin Haase    Milos Raonic | 7–6(8), 3–6, [11–9] |
| 2012 |  Aisam-ul-Haq Qureshi    Jean-Julien Rojer  |  Treat Huey    Scott Lipsky | 6–3, 6–4 |
| 2013 |  Santiago González    Scott Lipsky  |  Daniele Bracciali    Jonathan Erlich | 6–2, 7–6(3) |
| 2014 |  Andre Begemann    Julian Knowle  |  Marco Chiudinelli    Roger Federer | 1–6, 7–5, [12–10] |
| 2015 |  Raven Klaasen    Rajeev Ram  |  Rohan Bopanna    Florin Mergea | 7–6(5), 6–2 |
| 2016 |  Raven Klaasen    Rajeev Ram  |  Łukasz Kubot    Alexander Peya | 7–6(5), 6–2 |
| 2017 |  Łukasz Kubot    Marcelo Melo  |  Alexander Zverev    Mischa Zverev | 5–7, 6–3, [10–8] |
| 2018 |  Łukasz Kubot    Marcelo Melo  |  Alexander Zverev    Mischa Zverev | 7–6(1), 6–4 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gerry Weber Open Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi, englanniksi)
Rotterdam Rio de Janeiro Acapulco Dubai Barcelona Halle Lontoo Hampuri Washington Peking Tokio Basel Wien
Timjamiöljy

Timjamiöljyä
Timjamiöljy on kukkivasta timjamista vesihöyrytislauksella erotettu haihtuva öljy. Se on väritöntä tai kellertävää nestettä, joka on hyväntuoksuista ja hyvänmakuista. Timjamiöljy sisältää muun muassa tymolia. Timjamiöljyä käytetään tuoksunsa vuoksi hajuvesiteollisuudessa sekä farmaseuttisissa ja kosmeettisissa tuotteissa, koska aineella on antiseptisiä ominaisuuksia.
Kuivattu timjamikimppu.
Timjami (Thymus vulgaris).
HMNZS Arabis

| HMNZS Arabis |
| --- | --- |
 HMNZS Arabis

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  George Brown and Company, Greenock
Kölinlasku:  26. helmikuuta 1943
Laskettu vesille:  28. lokakuuta 1943
Palveluskäyttöön:  16. maaliskuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Uudelle-Seelannille 1944 HMNZS Arabis palautettu 1948
Loppuvaihe:  romutettu 1951
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 350 t
Pituus:  63,50 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,34 m
Koneteho:  2 750 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  109
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 72 syvyyspommia
HMNZS Arabis (viirinumero K385) oli Uuden-Seelannin laivaston vuonna 1944 valmistunut parannellun Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Britannian kuninkaallinen laivasto tilasi aluksen 22. heinäkuuta 1942 Greenockista George Hall and Companyltä, missä köli laskettiin 26. helmikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta ja valmistui 16. maaliskuuta 1944.
Palvelus

Alus luovutettiin valmistuessa Uudelle-Seelannille, joka liitti sen laivastoonsa 22. helmikuuta 1944 nimellä HMNZS Arabis ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti J. H. Seelye. Alus lähti Atlantin saattueen mukana Azoreille, josta se jatkoi matkaansa Bermudalle ja läpäisi Panaman kanavan sekä vieraili San Diegossa, Pearl Harborissa ja Suvassa ennen saapumistaan Aucklandiin 15. elokuuta.
Alus lähti miinanraivauskaluston asentamisen jälkeen Salomonin saarille ja se saapui 14. joulukuuta Renardinsalmeen, jossa sen päällikkö otti 25. miinanraivaajalaivueen johtoonsa HMNZS Matailta. Alus palasi Aucklandiin 20. kesäkuuta 1945. Se teki kaksi matkaa Noumeaulle heinäkuussa saattaakseen HMNZS Tuin ja kaksitoista moottoritorpedovenettä takaisin kotimaahan.
Alus palautettiin 1948 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka romutti aluksen elokuussa 1951.
Uuden-Seelannin edustajat vierailevat aluksella 24. helmikuuta 1944.
Firewall

| Firewall |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Loncraine
Käsikirjoittaja:  Joe Forte
Tuottaja:   Armyan Bernstein  Basil Iwanyk  Jonathan Shestack 
Säveltäjä:  Alexandre Desplat
Kuvaaja:  Marco Pontecorvo
Leikkaaja:  Jim Page
Lavastaja:  Johanne Hubert
Pääosat:   Harrison Ford  Paul Bettany  Virginia Madsen  Alan Arkin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Australia 
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  10. helmikuuta 2006
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 000 000 dollaria
Tuotto:  82 751 189 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Firewall (televisioesityksessä myös nimellä Palomuuri) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-australialainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Richard Loncraine ja käsikirjoittanut Joe Forte. Elokuvan pääosissa näyttelevät Harrison Ford, Paul Bettany, Virginia Madsen ja Alan Arkin.
Tarina

Jack Stanfield (Harrison Ford) on pankinverkko tietoturva-asiantuntija joka on erikoistunut suunnittelemaan murron kestäviä pankkitietojärjestelmiä. Hän ei kuitenkaan ole huomioinut yhtä heikkoa kohtaa – itseään. Bill Cox (Paul Bettany) ottaa hänen perheensä; vaimon ja kaksi lasta, panttivangiksi, ja kiristää Stanfieldin etsimään järjestelmästä heikon kohdan jonka avulla Stanfield voi viedä 100 miljoonaa dollaria pankilta, ja siirtää ne Coxin haluamille pankkitileille veroparatiiseihin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Harrison Ford  | … |  Jack Stanfield   |
|  Virginia Madsen  | … |  Beth Stanfield   |
|  Carly Schroeder  | … |  Sarah Stanfield   |
|  Jimmy Bennett  | … |  Andy Stanfield   |
|  Mary Lynn Rajskub  | … |  Janet Stone     |
|  Matthew Currie Holmes  | … |  Bobby   |
|  Candus Churchill  | … |  Betty   |
|  David Lewis  | … |  Rich   |
|  Zahf Paroo  | … |  Ravi   |
|  Robert Forster  | … |  Harry Romano   |
|  Robert Patrick  | … |  Gary Mitchell   |
|  Alan Arkin  | … |  Arlin Forester         |
|  Pat Jenkinson  | … |  Laurie   |
|  Eric Keenleyside  | … |  Alan Hughes                                                 |
Lähde:
Aiheesta muualla

andy: Palomuuri (2006) Leffatykki.  25.8.2006. Viitattu 20.5.2021.
Horkins, Tony: Firewall Review Empire.  24.2.2006. Viitattu 20.5.2021. (englanniksi)
Smith, Neil: Firewall (2006) BBC Movies.  30.3.2006. Viitattu 20.5.2021. (englanniksi)
HMS Jutland (D62)

| HMS Jutland |
| --- | --- |
 HMS Jutland

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons, Linthouse
Kölinlasku:  27. marraskuuta 1944
Laskettu vesille:  20. helmikuuta 1946
Palveluskäyttöön:  30. huhtikuuta 1947
Loppuvaihe:  romutettu 1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 315 t (standardi) 3 290 t (max)
Pituus:  116 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,27 m
Syväys:  3,89 m (standardi) 4,7 m (max)
Koneteho:  50 000 hv (37 MW)
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  247 (rauhan aikana) 308 (sodan aikana)
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,5" Mk III 1 x 4" tykki 8 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Jutland (viirinumero D62) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle-luokan hävittäjä, joka laskettiin vesille toisen maailmansodan päätyttyä.
Valmistus

Alus tilattiin 24. maaliskuuta 1943 Alexander Stephen and Sonsilta Linthousesta, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1946 ja valmistui 30. huhtikuuta 1947.
Game Boy Camera

Game Boy Camera, kuvassa punainen versio.
Game Boy Camera (Japanissa Pocket Camera) on Nintendon vuonna 1998 julkaisema lisälaite Game Boy -pelikonsolille. Game Boy Camera on Game Boyhin kytkettävä digikamera, jolla pystyy ottamaan mustavalkosävyisiä, usein rakeisia valokuvia. Kameralla otetut valokuvat pystyy tulostamaan Game Boy Printer -lisälaitteella, joka käyttää kuumuuden kanssa reagoivaa paperia. Game Boy Cameraa saa neljässä värissä (keltainen, punainen, sininen ja vihreä), mutta laitteesta julkaistiin myös kultainen versio The Legend of Zelda: Ocarina of Time -pelin julkaisun yhteydessä. Kultaisen kameran erikoisuutena muihin väriversioihin verrattuna ovat erilaiset ”leimasimet” kuvankäsittelyä varten. Game Boy Cameraa ja Game Boy Printeriä markkinoitiin pääasiassa lapsille.
Game Boy Cameran ohjelmiston suunnitteli Game Freak. Sen vuoksi Game Freakin kehittämiä Pokémon-hahmoja esiintyy leimoissa, joilla valokuvia voi pelissä koristella. Ohjelmistossa on runsaasti viitteitä muihinkin Nintendon tuotteisiin.
Heinäkuussa 2003 Nintendo Power -lehdessä mainittiin uutinen, jonka mukaan Nintendo suunnitteli julkaisevansa Game Boy Advancelle Game Boy Cameran seuraajan nimeltä GameEye. GameEyellä olisi voinut ottaa värivalokuvia, ja sen olisi voinut kytkeä linkkikaapelilla Nintendo GameCuben kanssa. Laitetta ei kuitenkaan koskaan julkaistu.
Tekniset tiedot

Kameran resoluutio (2 bittiä per pikseli): 128×112 pikseliä
Detectable Illumination Range (Faceplate) : 1–10000 luksia
Suljinaika: 16 mikrosekuntia–1 sekunti
Kuvausnopeus: 10–30 kuvaa sekunnissa
Minipelit

Game Boy Cameran mukana tulevat minipelit:
Shoot
Play
View
Minipelit > Shoot

Shoot sisältää seuraavat valinnat:
Shoot (valokuvaa)
Items (Self-Timer tai Time-Lapse)
Magic (Trick Lenses, montaasi, panoraama, Game Face)
Check (tarkastaa muistissa olevat albumikuvat)
Game Face -pelissä otettu kuva ilmestyy ainakin kerran jokaisessa Game Boy Cameran pelissä, yleensä päähahmoksi.
Minipelit > Play

Play on sisäänrakennettu Space Fever II -peli. Alussa ilmestyy 2 avaruusalusta. Toinen niistä vie pelaajan Trippy-H -sekvensseriin, jossa voi miksata ääniä ja luuppeja sekä tehdä yksinkertaisia chiptuneja. Toinen alus vie pelaajan pelaamaan Game & Watch -peli Ballia, johon pääsee myös Shootin kautta. Jos pelissä pääsee riittävän pitkälle, kolmas avaruusalus ilmestyy ja vie pelaajan minipeliin Run! Run! Run!.
Ball on jonglööripeli, jossa pelaaja liikuttaa pelihahmon käsiä, etteivät pallot putoaisi maahan. Peli on muuten sama kuin samanniminen Game & Watch -peli, mutta pelihahmon kasvot on korvattu kameralla otetulla kuvalla.
DJ on peli, jossa voi miksata ja luoda omaa musiikkia. Kameralla otettu kuva on pelihahmon päänä.
Space Fever II on alun perin vanha Nintendon kolikkopeli. Pelaaja ohjaa avaruusalusta, joka ampuu ohjuksilla muita aluksia. Joka kolmannen kentän lopussa pomon naama korvautuu Game Face -pelissä otetuksi valokuvaksi. Kun pomot on voitettu, peli alkaa alusta vaikeampana versiona.
Run! Run! Run! on bonuspeli, johon pääsee saamalla kokoon kaksituhatta pistettä Space Fever II:ssa. Valokuva korvaa piirroshahmon kasvot ja hän juoksee myyrää ja lintua vastaan maaliin asti.
Minipelit > View

View sisältää seuraavat valinnat:
Slide Show (näyttää diaesityksenä albumin kuvia)
Animation (pelaaja voi laittaa kuviaan peräkkäin saadakseen sen näyttämään animaatiolta)
Hot-Spot (pelaaja voi yhdistellä kahden eri kuvan osia toisiinsa yhdeksi kuvaksi)
Minipelit > "Start"- ja "Select"-valikot

Seuraavat valinnat ovat käytettävissä, kun selectiä painetaan päävalikossa:
Link (siirrä kuvia Game Boy Printer -lisälaitteella printattavaksi)
Special (Hot-Spot)
Edit (Album, Animation)
Doodle (maalaa ja leimaa valokuvien päälle)
Seuraavat valinnat ovat käytettävissä, kun startia painetaan päävalikossa:
Username (pelaajan nimen kirjoittaminen)
Record
High Score
Credits (lopputekstit)
Triviaa

Game Boy Cameraa käytettiin valokuvattaessa kantta Neil Youngin Silver & Gold -albumille.[lähde? ]
HMNZS Canterbury (F421)

| HMNZS Canterbury |
| --- | --- |
 HMNZS Canterbury

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  12. kesäkuuta 1969
Laskettu vesille:  6. toukokuuta 1970
Palveluskäyttöön:  22. lokakuuta 1971
Loppuvaihe:  Upotettu keinotekoiseksi riutaksi 2007
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 300 t (kuormattu)
Pituus:  113,4 m
Leveys:  13,1 m
Syväys:  5,5 m
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  223
Aseistus
Aseistus:  2 × kaksiputkista 4,5"/L45 Mk.6 -tykkiä 1 x Sea Cat 1 x Mk.10 Limbo 1 x Westland Wasp
HMNZS Canterbury (viirinumerot F148 ja  F421) oli Uuden-Seelannin kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1969. Se laskettiin vesille 6. toukokuuta 1970 ja valmistui 22. lokakuuta 1971.
Palvelus

Alus upotettiin keinotekoiseksi riutaksi 2007.
Girnen alue

| Girnen alue Girne İlçesi> Alue |
| --- | --- |
 Sijainti
 Koordinaatit: 35°17′N, 33°15′E 
Valtio:   Kypros
Hallintovallan käyttäjä (de facto):   Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Girne
Pinta-ala:  690 km²
Väkiluku (2011):  69 163
Girnen alue (turk. Girne İlçesi) on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Se sijaitsee Kyproksen saaren pohjoisrannikolla, ja sen pinta-ala on noin 690 neliökilometriä ja väkiluku 69 163 (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Girne eli Kyrenia, kreikkalaisittain Kerýneia.
Girnen alue käsittää Kyproksen tasavaltaan de jure kuuluvan Kyrenian alueen, ja on sen de facto korvike Pohjois-Kyproksen hallinnossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Girnen alue Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Kyproksen alueet
Gazimağusan alue · Girnen alue · Güzelyurtin alue · İskelen alue · Lefken alue · Lefkoşan alue
Timmins

Timmins, Ontario
Timmins on kaupunki Kanadassa Ontarion provinssin koillisosassa Mattagamijoen varrella, noin 300 kilometriä pohjoiseen Sudburystä. Timmins tunnetaan kaivosteollisuudestaan, sieltä on louhittu kultaa, sinkkiä, kuparia, nikkeliä ja hopeaa. Timminsissä on noin noin 42 000 asukasta, ja alueen väestöstä jopa puolet on ranskankielistä.
Timmins alkoi kasvaa kun alueelta löydettiin kultaa vuonna 1909. Nimensä kaupunki sai Mattawasta kotoisin olleen kauppiaan Noah Timminsin mukaan, joka oli rikastunut alueen aiemmissa hopeakaivostoimissaan ja oli mukana perustamassa uutta kultakaivoskaupunkia. Ensimmäiset 50 vuottaan Timmins kehittyi kolmen kultakaivoksensa (Hollinger, McIntyre ja Dome) suhdanteiden mukaan, kunnes 1960-luvulla kaupungin elinkeinorakenne alkoi monipuolistua. Vuonna 1973 Timminsistä muodostettiin alueliitosten myötä kaupunki.
Ganymedes

| Ganymedes |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Simon Marius Galileo Galilei
Löytöaika:  1610
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Jupiter
Keskietäisyys:  1 070 000 km
Eksentrisyys:  0,0015
Kiertoaika:  7 d 3 h 42,6 min
Inklinaatio:  0,195°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  5 262,4 km
Pinta-ala:  87 000 000 km2
Massa:  1,482×1023 kg 0,025 Maan massaa
Keskitiheys:  1,942 g/cm3
Painovoima pinnalla:  1,42 m/s2
Pyörähdysaika:  7 d 3 h 42,6 min
Akselin kaltevuus:  –
Albedo:  0,43
Pinnan lämpötila:  alin: K keski: 113 K ylin: K
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  vähäinen
Koostumus
happi:  100 %
Ganymedes on Jupiterin suurin kuu ja myös koko Aurinkokunnan suurin kuu; se on halkaisijaltaan suurempi kuin Merkurius, mutta massaltaan vain puolet siitä. Galileo Galilei löysi sen vuonna 1610 ja se nimettiin kreikkalaisten jumalten juomanlaskijan Ganymedeen mukaan. Kuulla on myös tunnus Jupiter III. Vaikka Simon Marius ehdottikin nimeä "Ganymedes" pian kuun löytämisen jälkeen, ei sitä eikä muita Galilein kuiden nimiä otettu käyttöön ennen kuin vasta 1900-luvun puolenvälin paikkeilla. Vanhemmassa tähtitieteellisessä kirjallisuudessa Ganymedesta kutsuttiinkin yleensä vain "Jupiter III:ksi" tai "Jupiterin kolmanneksi kuuksi".