stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karin Molander

Karin Molander
Karin Molander (syntymänimi Katarina Margareta Elisabet Edwertz; 20. toukokuuta 1889 Vårdingen pitäjä – 3. syyskuuta 1978 Höstsol, Täbyn kunta) oli ruotsalainen näyttelijä. Hänellä oli elokuvarooleja vuosina 1914–1954, minkä lisäksi hän työskenteli teattereissa.
Molander kiinnostui varhain näyttelemisestä. Julia Håkanssonin johdolla opiskeltuaan hän teki vuonna 1908 debyyttinsä Östermalms-teaternissa näytelmän De små landstrykarna esityksessä. Tämän jälkeen hän oli aktiivinen sekä Östermalms-teaternissa että Vasateaternissa. Syksystä 1909 alkaen Molander esiintyi parin vuoden ajan Helsingissä, jossa meni naimisiin ohjaaja Gustaf Molanderin kanssa. Palattuaan Tukholmaan hän jatkoi uraansa Strindbergs Intima Teaterissa. Mauritz Stiller tiedusteli Molanderilta tämän mahdollista mielenkiintoa elokuvissa esiintymiseen; Molander suunnitteli opintomatkaa Saksaan ja hyväksyi Stillerin tarjouksen kustantaakseen sen. Hän kokikin elokuvatyön kiinnostavammaksi kuin oli odottanut. Molanderista tuli yksi Stillerin johtavista koomikoista; hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Kärlek och journalistik (1916), Thomas Graals bästa film (1917), Thomas Graals bästa barn (1918) ja Erotikon (1920). Hän suoritti myös dramaattisempia elokuvarooleja esimerkiksi pääosan esittäjänä elokuvissa Synnöve Solbakken (1919) ja Fiskebyn (1920).
Molander kiersi vuosina 1918–1922 näyttelijäkollegansa Lars Hansonin kanssa. Hän erosi ensimmäisestä miehestään Gustaf Molanderista vuonna 1919 ja oli vuosina 1922–1965 naimisissa Lars Hansonin kanssa. Molanderista ja Hansonista tuli suuria idoleita aikansa teatteriyleisöjen keskuudessa. Molander esiintyi vierailijana Lorensbergsteaternissa vuosina 1921–1922. 1920-luvun lopussa hän piti joidenkin vuosien ajan taukoa esiintymisestä seuratessaan puolisoaan Hollywoodiin. Palattuaan Ruotsiin Molander esiintyi vuosina 1931–1937 Kuninkaallisessa draamateatterissa (Dramaten). Vuonna 1954 hän teki tilapäisen paluun elokuvaan esiintymällä Hasse Ekmanin Gabriellessa.
Molander palkittiin vuonna 1934 kuninkaallisella Litteris et Artibus -mitalilla.
Aiheesta muualla

Karin Molander Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hypnotic (Thyranen albumi)

| Hypnotic Thyrane |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: 5. toukokuuta 2003
 Tyylilaji: black metal, industrial metal
 Kesto: 50.42
 Levymerkki: Spikefarm
Thyranen muut julkaisut
| Black Harmony / The Dead Beginners 2000 | Hypnotic 2003 | Travesty of Heavenly Essence 2005 |
Hypnotic on suomalaisen metalliyhtyeen Thyranen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Spikefarm Records.
Kappaleet

Human Weed – 5.52
Firework – 5.37
Glamorama Demystified – 6.34
Dance in the Air – 4.32
Armaya – 1.39 (instrumentaali)
The Symptomatic – 5.26
Phantasmal Paranoia – 4.28
Sickening – 4.19
Of Suns and Flames – 5.06
Heretic Hunt – 7.09
Kokoonpano

Blastmor – laulu, rummut, kitara
Avather – kitara
Daemon – basso
Hannamari – syntetisaattori
Kokoonpano > Tuotanto

Tuomo "Jäänköhän Myö Tämmöseks" Valtonen – äänittäjä
Mika Jussila – masteroija
Niklas Sundin – kansitaide
Judas Möilanen – layout
Jani Suopanki – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Hypnotic (Thyranen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hypnotic discogs.com -sivustolla
Kavi

Kavi tarkoittaa seuraavia:
KAVI, Kansallinen audiovisuaalinen instituutti
Kava (Lihoslavlin piiri),  karjalaksi Kavi, kylä ja maalaiskunta Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kavi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Himeji

| Himeji (姫路市) |
| --- | --- |
 Ylhäältä vasemmalta: Himejin linna, Nadan taistelufestivaali, Engyō-ji, näkymä kaupunkiin linnalta, Ieshima, Seppikovuori.
 lippu:  symboli
 Himejin sijainti Hyōgon prefektuurissa.
 Himeji
 Koordinaatit: 34°48′55″N, 134°41′07″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Hyōgon prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Hideyasu Kiyomoto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  534,35 km²
Väkiluku (01/2021):  528 244
 – Väestötiheys:  989 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kashi (mm. Quercus-suvun puita)
 – Kukka:  Pecteilis radiata
 – Lintu:  Valkoinen haikara (shirasagi)
 – Hyönteinen:  Byasa alcinous
 
 https://www.city.himeji.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Himejin kantakaupunki vuoden 1980 ilmakuvassa
Himeji (jap. 姫路市, Himeji-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Seton sisämeren Harimanmeren rannikolla. Kaupunki on rakentunut Himejin tasangolle Ichi- ja Yumesakijokien suistoalueelle. Himejissä on 528 244 asukasta (tammikuussa 2021) ja sen pinta-ala on 534,35 neliökilometriä.
Himeji on Hariman seudun eli Hyōgon prefektuurin länsiosien keskuskaupunki. Sen merkittävin nähtävyys on hyvin säilynyt Himejin linna, joka on valittu Japanin kansallisaarteeksi ja Unescon maailmanperintökohteeksi. Himeji nimitettiin yhdeksi Japanin ydinkaupungeista vuonna 1996.
Maantiede

Himeji sijaitsee Hyōgon prefektuurin lounaisosassa Harimanmeren rannikkoalueella. Kaupungissa mereen virtaavat Ichi- ja Yumesakijoet, jotka muodostavat Ibojoen kanssa yhteisen alluviaalitasangon. Sen pohjoispuolella on kukkuloita. Tasangon keskellä kohoaa Himevuori (Himeyama), jolle Himejin linna on rakennettu.
Himejiin kuuluvat Harimanmeren pohjoisosassa sijaitsevat Ieshimasaaret.
Historia

Himejiin sijoitettiin Nara-kaudella 600-luvun Taika-uudistusten yhteydessä Hariman provinssin hallintokeskus (kokufu) ja myöhemmin 700-luvulla provinssitemppeli. Himejistä tulikin jo varhain Hariman alueen keskus.
Himevuorelle linnoituksen rakensi 1300-luvulla Akamatsu-klaani. Toyotomi Hideyoshi lisäsi linnaan keskustornin vuonna 1580, mutta nykyisen muotonsa linna sai Ikeda Terumasan valtakaudella 1600-luvun alussa, Sekigaharan taistelun jälkeen. Vuonna 1617 Himejin sai haltuunsa Honda Tadamasa, joka kehitti sitä Himejin daimiokunnan pääkaupunkina ja linnanaluskaupunkina. Kaupungin ympärille rakennettiin kolme vallihautaa ja sinne avattiin vesireitti Shikaman satamasta. 1600-luvulta 1800-luvulle kestäneen Edo-kauden alkupuolella kaupungin hallitsijat vaihtuivat useita kertoja, mutta vuodesta 1749 aina Meiji-restauraatioon saakka vallassa pysyi Sakai-klaani. Edo-kaudella Himeji oli myös yksi Länsi-Japaniin johtaneen Saigoku-kaidō-tiereitin pysähdyspaikoista.
Meiji-kaudella 1800-luvun lopulla Himeji toimi lyhyen aikaa Himejin prefektuurin pääkaupunkina. Kun Japanin nykyinen kunnallishallinto perustettiin vuonna 1889, Himeji sai kaupunkioikeudet. Sen jälkeen kaupunki on laajentunut lukuisten kuntaliitosten kautta. Himejiin sijoitettiin varuskunta vuonna 1897, ja ennen toista maailmansotaa se kehittyikin varuskuntakaupunkina. Se kärsi pahoja tuhoja toisen maailmansodan lopun pommituksissa ja menetti vanhoja linnanaluskaupungin piirteitään myös sodan jälkeisen jälleenrakennuksen myötä. 1960-luvulta lähtien kaupungin rannikkoalueet ovat teollistuneet voimakkaasti.
Vuonna 1996 Himejistä tehtiin yksi Japanin ydinkaupungeista. Siihen liitettiin Ieshiman, Kōderan, Yasutomin ja Yumesakin maaseutukaupungit vuonna 2006.
Talous

Edo-kaudella tärkeitä elinkeinoja olivat suolan ja puuvillakankaiden (Himeji-momen) tuotanto. Meiji-restauraation jälkeen tekstiilien valmistus teollistui. Kaupunkiin syntyi myös nahan ja tulitikkujen tuotantoa. 1930-luvun lopulta lähtien Himejiin alkoi sijoittua terästeollisuutta, ja 1960-luvulla kaupungin rannikon täyttömaalle alettiin rakentaa myös suurimittakaavaista kemianteollisuutta, nesteytetyn maakaasun säilytystä ja lämpövoimalaitoksia. Teräs- ja kemianteollisuuden lisäksi myös sähkölaitteiden tuotanto on merkittävä teollisuudenala.
Himejissä valmistettavia perinteisiä käsityöteollisuuden tuotteita ovat esimerkiksi erilaiset metalliesineet, kuten myōchin-hibashi-metallipuikot, tuulikellot (fūrin) ja metalliketjut.
Himejiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään muun muassa riisiä ja kasvatetaan kanoja. Ieshimasaarilla on hamachin (Seriola quinqueradiata) vesiviljelyä.
Liikenne

Himejiä palvelevat JR Nishi-Nihonin suurnopeusjunayhteys San’yō Shinkansen sekä San’yō-päälinja, Bantan-linja ja Kishin-linja. Lisäksi kaupunkiin johtavat San’yō-rautateiden päälinja ja Aboshi-linja.
Himeji sijaitsi vanhastaan tiereittien solmukohdassa, jossa Seton sisämeren rannikkoa seurailevasta Saigoku-kaidō-tiestä erkani muun muassa Izumoon johtanut tie. Nykyisin kaupunkiin johtavat San’yō-moottoritie, Bantan-yhdystie sekä Japanin valtatiet 2, 29, 250, 312, 372 ja 436.
Himejin satamasta on lauttaliikennettä Ieshimasaarille ja Shōdoshimalle.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Himejin merkittävin nähtävyys on valkoiseksi maalattu, kaupungin keskellä kohoava Himejin linna viisikerroksisine keskustorneineen. Sen rakennuksista kahdeksan on nimitetty Japanin kansallisaarteiksi. Unescon maailmanperintöluetteloon se hyväksyttiin vuonna 1993. Linnan lähistöllä toimii useita museoita, kuten Hyōgon prefektuurin historiallinen museo, Himejin kirjallisuusmuseo ja Himejin kaupungin taidemuseo.
Himejin linnan lisäksi kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat metsän peittämällä Shoshavuorella sijaitseva Engyō-jin buddhalainen temppeli, jonka rakennuksista useita on valittu tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, ja Hiromine-jinjan šintolainen pyhäkkö, jonka päähalli ja rukoushalli ovat Muromachi-kaudelta. Muita nähtävyyksiä ovat Tegarayaman keskuspuisto akvaarioineen ja kasvitieteellisine puutarhoineen, Hyōgon prefektuurin lastenmuseo ja Himejin tiedemuso. Kaupungissa toimii myös Shiota-onsenin kuuma lähde, joka on löydetty Edo-kaudella.
Himejissä järjestetään useita festivaaleja (matsuri), jotka muistuttavat sen historiasta linnanaluskaupunkina. Niitä ovat muun muassa Himeji Yukata-matsuri kesäkuussa, Himejin linnan festivaali elokuussa ja Banshūn syysfestivaali lokakuussa. Viimeinen tunnetaan etenkin Nadan taistelufestivaalista (Nada no kenka-matsuri).
Osa Ieshimasaarten alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Sen lisäksi kaupungin pohjoisosien vuoristoalueita on liitetty kolmeen prefektuurin luonnonpuistoon.
Himejin linna
Näkymä Himejin linnalta
Engyō-jin temppeli
Himejin kaupungin taidemuseo
Näkymä Himejin rautatieasemalta
Muotopuutarha Tegarayaman keskuspuistossa
Tegarayaman kasvitieteellinen puutarha
Ieshimasaaria
Ystävyyskaupungit

Himejillä on kuusi ystävyyskaupunkia ulkomailla, kaksi Japanissa:
Charleroi, Belgia
Phoenix, Yhdysvallat
Adelaide, Australia
Curitiba, Brasilia
Taiyuan, Kiina
Changwon, Etelä-Korea
Matsumoto, Japani
Tottori, Japani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Himeji Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Matkaopas aiheesta Himeji Wikivoyagessa (englanniksi)
Kang ja Kodos

| Kang ja Kodos |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Kauhujuttu” (2. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Kang: Harry Shearer Kodos: Dan Castellaneta
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mahdollisesti kaksineuvoisia
Hiukset:  ei ole
Ikä:  ~50 000[lähde? ]
Tärkeimmät sukulaiset:  Kangilla on tytär Kamala.
Kang ja Kodos ovat kaksi kuvitteellista avaruusolentoa amerikkalaisessa piirrossarjassa Simpsonit. He ovat kotoisin Rigel 4 -nimiseltä planeetalta ja suunnittelevat usein Maapallon valloittamista ja ihmiskunnan orjuuttamista. He ovat mustekalamaisia, vihreitä, yksisilmäisiä olentoja, joilla on lasinen kupukypärä päässään ja jotka kuolaavat jatkuvasti puhuessaan. He puhuvat rigelin kieltä, joka on identtistä englannin kielen kanssa. Kangia ääninäyttelee Harry Shearer ja Kodosia Dan Castellaneta. Kangin ja Kodosin erottaa toisistaan vain äänestä.
Kang ja Kodos esiintyvät lähes yksinomaan Simpsonien halloween-aiheisissa ”Kauhujen talo” -jaksoissa, joiden tapahtumat poikkeavat sarjan normaalista todellisuudesta. Hahmojen ensiesiintyminen oli ensimmäisessä ”Kauhujen talossa” eli 2. tuotantokauden jaksossa ”Kauhujuttu”, jossa oli mukana myös kolmas avaruusolento Serak (ääninäyttelijä James Earl Jones), mutta häntä ei ole nähty myöhemmin. Silloin kun Kangilla ja Kodosilla ei ole varsinaista roolia jossain halloween-jaksossa, heidät nähdään tyypillisesti irrallisessa kohtauksessa tarkkailemassa tapahtumia lentävässä lautasessaan ja kommentoimassa juonta. Heillä on yleensä tapana pilkata ”typeriä maan asukkaita” (engl. Foolish earthlings) ja nauraa mahtipontista ja vahingoniloista naurua. Toistaiseksi Kang ja Kodos ovat olleet mukana jokaisessa ”Kauhujen talo” -jaksossa.
Kangin ja Kodosin  ensimmäinen esiintyminen tavallisessa jaksossa oli pieni vilahdus 8. kauden jaksossa ”Perjantai-illan aave”. Ainoa Kangia ja Kodosia käsittelevä tavallinen jakso on 26. kauden jakso ”Herkku-Homer”, jossa Simpsonin perhe joutuu heidän kotiplaneetalleen.
8. kauden jakson ”Kauhujen talo, osa 7” mukaan Kodos olisi Kangin sisko ja siten naispuolinen, mutta toisissa jaksoissa molemmat vaikuttavat miespuolisilta tai sukupuolettomilta. Välillä heidän lajinsa vihjaillaan olevan kaksineuvoisia tai lisääntyvän suvuttomasti.
Star Trek -viittaukset

Kangin ja Kodosin nimet tulevat molemmat Star Trekistä, klingonikapteeni Kangilta ja ihmisroisto Kodos (The Executioner)ilta. Ensimmäisessä ”Kauhujen talossa” nähty Serak oli myös nimetty Star Trekin Sarekin mukaan.
Heidän kotiplaneettansa Rigel 7 nähdään Star Trekissä Rigel VII -nimellä. Myös Simpsoneissa mainittu Rigel 4 oli Star Trekissä Rigel IV.
Simpsonien hahmot
| --- | --- |
Simpsonit ja sukulaiset:   Homer Simpson  Marge Simpson  Bart Simpson  Lisa Simpson  Maggie Simpson  Abraham Simpson  Patty ja Selma Bouvier 
Kaupungin väkeä:   Ned Flanders  Maude Flanders  professori Frink  Barney Gumble  tohtori Hibbert  Lionel Hutz  pastori Lovejoy  Hans Moleman  Apu Nahasapeemapetilon  pormestari Quimby  tohtori Nick  Sarjakuvahemmo  Agnes Skinner  Cletus Spuckler  Moe Szyslak  poliisipäällikkö Wiggum 
Springfieldin ydinvoimala:   Montgomery Burns  Carl Carlson  Lenny Leonard  Waylon Smithers 
Perheet:   Simpsonin perhe  Flandersin perhe  Van Houtenin perhe 
Springfieldin ala-asteen henkilökuntaa ja oppilaita:   ylitarkastaja Chalmers  Jimbo Jones  Edna Krabappel  Otto Mann  Nelson Muntz  Martin Prince  Sherri ja Terri  rehtori Skinner  Milhouse Van Houten  Ralph Wiggum  talonmies Willie 
Julkkikset:   Kent Brockman  Hassu-klovni  Troy McClure  Rainier Wolfcastle 
Vakiokonnat:   Läski-Tony  Kang ja Kodos  Sideshow Bob  Snake 
Muut:   Jebediah Springfield  Pukin pikku apuri  Tikku ja Takku
Karl Müller

Karl Müller voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Karl Müller, itävaltalainen korpraali, joka osallistui Suomen sisällissotaan väärällä nimellä Karl von Zedtwitz
Karl Müller (1818–1899), bryologiaan erikoistunut saksalainen kasvitieteilijä
Karl Alexander Müller (1927–2023), sveitsiläinen fyysikko, Nobelin fysiikan palkinnon saaja 1987
Karl Otfried Müller (1797–1840), saksalainen filologi ja antiikin mytologian tutkija
Karl von Müller (1873–1923), saksalainen meriupseeri
Karl Müller-Berghaus (1829–1907), Suomessa vaikuttanut saksalainen kapellimestari ja säveltäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karl Müller”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kamal Qureshi

Kamal Hameed Qureshi (s. 29. heinäkuuta 1970) on tanskalainen Sosialistisen kansanpuolueen poliitikko. Hän syntyi Rawalpindissä Pakistanissa mutta muutti jo nelivuotiaana vanhempineen Kööpenhaminaan.
Qureshi opiskeli Tårnbyn lukion jälkeen lääketiedettä Kööpenhaminan yliopistossa. Hän valmistui lääkäriksi vuonna 2000. Qureshi on ollut Tanskan parlamentin Folketingetin jäsen vuodesta 2001.
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
Esittely Tanskan parlamentin sivuilla[vanhentunut linkki] (tanskaksi)
Kamakwie

| Kamakwie |
| --- | --- |
 Kamakwie
 Koordinaatit: 9°30′00″N, 12°14′00″W 
Valtio:   Sierra Leone
Maakunta:  Pohjoinen maakunta
Piirikunta:  Bombalin piirikunta
Päällikkökunta:  Sella Limba
Väkiluku (2006):  8 098
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamakwie on pieni kaupunki Bombalin piirikunnassa Pohjoisessa maakunnassa Sierra Leonessa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2006 arvion mukaan yli 8 098. Kaupungin väestö kuuluu etniseltä taustaltaan pääosin limbojen, temnejen ja lokojen etnisiin ryhmiin.
Koulutus

Kamakwiessa on neljä peruskoulua ja kaksi toisen asteen oppilaitosta: Kamakwie Wesleyan Secondary School ja Islamic Secondary School.
Kamal

Yksinkertainen puinen kamal.
Kamal on tähtinavigoinnissa käytetty työkalu, jolla määritellään leveyspiiri. Alkujaan kamalia käyttivät arabit islamin kulta-ajalla, myöhemmin kiinalaiset 1700- ja 1800-luvuilla. Sitä on arveltu käytetyn myös muinaisessa Intiassa. Se oli käyttökelpoinen – hyvien sääolosuhteiden vallitessa – vain päiväntasaajan tienoilla ja sillä pystyttiin määrittämään sijainti ainoastaan pohjois-eteläakselin suhteen, eikä sitä siksi käytetty Euroopassa. Työkalun käyttö myös edellytti, että käyttäjä oli "kalibroinut" sen jo aiemmin navigoinnin kohteena olevassa kaupungissa. Navigointiin uusiin kohteisiin se ei täten soveltunut.
Rakenne ja käyttö

Kamal oli varsin yksinkertainen navigointityökalu. Pienen levypalan keskeltä lähti naru, johon oli solmittu solmuja osoittamaan eri kaupunkien sijaintia. Navigoija asetti solmun suuhunsa ja kohotti levyn alareunan silmiensä ja toisaalta horisontin tasolle. Levyn yläreunasta etsittiin Pohjantähteä. Mikäli tähti jäi levyn taakse, oli sijainti liian etelässä. Vastaavasti, jos tähti oli levyn yläreunan yläpuolella, oli sijainti liian pohjoisessa.
Karjalohjan pappila

| Karjalohjan pappila> Karislojo prästgård |
| --- | --- |
 Karjalohjan pappila keväällä 2019
Sijainti:  Karjalohja, Lohja, Suomi
Rakennustyyppi:  pappila
Valmistumisvuosi:  1828-1830
Rakennuttaja:  Karjalohjan seurakunta
Runkorakenne:  hirsi/kivi
Julkisivumateriaali:  laudoitus/rappaus
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karjalohjan pappila (ruots. Karislojo prästgård) on Lohjan Karjalohjalla, Uudellamaalla sijaitseva entinen pappila, eli kirkkoherran virka-asunto. Pappilan päärakennus on rakennettu 1828-1830. Karjalohjan pappilan rakennukset ovat suojeltu rakennussuojelulailla.
Lohjan seurakunta myi Karjalohjan pappilan yksityiselle taholle vuonna 2020.
Historia ja arkkitehtuuri

Karjalohjan pappila on sijainnut samalla paikalla Lohjanjärven rannalla 1600-luvulta lähtien. Pappilan nykyinen päärakennus on rakennettu vuosina 1828–1830 H. J. Svahnin johdolla ja se toimi Karjalohjan seurakunnan kirkkoherran virka-asuntona aina 2000-luvulle asti. Vuonna 2020 Lohjan seurakunta, johon Karjalohjan seurakunta liitettiin 2013, myi Karjalohjan pappilan yksityiselle taholle.
Karjalohjan pappilan tunnuspiirteitä on sen mansardikatto, etufasadin kuisti ja takafasadin koristeellinen avoveranta. Puisen rakennuksen toisessa päädyssä sijaitsee kivinen laajennusosa, jossa on aiemmin sijainnut Karjalohjan kirkonarkisto. Kivinen osa on rakennettu palonkestäväksi. Pappilan sisustuksen alkuperäisistä kiinteistä osista on säilynyt muun muassa vanhoja kaakeliuuneja.
Karjalohjan pappilan pihapiiriin kuuluu päärakennuksen lisäksi, kivinavetta, kivinen viljamakasiini, luhtiaitta, talli ja entinen pehtoorin rakennus.
Kaakeliuuni pappilassa
Kaakeliuuni pappilassa
Karin Rabe

Karin Rabe on 1970- ja 1980-luvuilla kilpaillut ruotsalainen suunnistaja.
Rabe voitti suunnistuksen MM-kisojen viestissä seitsemän mitalia vuosina 1978–1989. Tähän määrään ei ole pystynyt kukaan muu. Neljä Raben viestimitaleista oli kultaisia. Henkilökohtaisella matkalla hän sai pronssia 1981 ja hopeaa 1987.
Viimeisessä Venlojen juoksussa 1977 Rabe tuli sovussa rinnatusten maaliin Monica Anderssonin kanssa, mutta Andersson julistettiin voittajaksi. Rabe voitti Venlojen viestin Almby IK:n ankkurina vuonna 1983. Tiomila-viestin hän voitti IK Jarlin joukkueessa 1978.
Saavutukset > MM-kisoissa

Kongsberg 1978
Hopeaa viestissä
Viides henkilökohtaisella matkalla
Tampere 1979
Pronssia viestissä
Viides henkilökohtaisella matkalla
Thun 1981
Kultaa viestissä
Pronssia henkilökohtaisella matkalla
Zalaegerszeg 1983
Kultaa viestissä
Kahdeksas henkilökohtaisella matkalla
Bendigo 1985
Kultaa viestissä
Viides henkilökohtaisella matkalla
Gérardmer 1987
Hopeaa viestissä
Hopeaa henkilökohtaisella matkalla
Skövde 1989
Kultaa viestissä
Seitsemäs henkilökohtaisella matkalla
Saavutukset > Muita saavutuksia

Tiomila-viestin voitto 1978 (IK Jarl)
Venlojen viestin voitto 1983 (Almby IK)
Venlojen juoksussa toinen 1977
Karl Muck

Karl Muck
Karl Muck (22. lokakuuta 1859 Darmstadt – 3. maaliskuuta 1940 Stuttgart) oli saksalainen kapellimestari. Hän tuli tunnetuksi merkittävänä Richard Wagnerin teosten esitysten johtajana.
Muck oli harrastelijamuusikon poika. Hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon klassisessa filologiassa ja syventyi samanaikaisesti orkesterinjohtoon. Hän teki debyyttinsä vuonna 1880 Leipzigissa Gewandhaus-orkesterin kanssa. Tämän jälkeen hän sai kiinnitykset Zürichissä, Salzburgissa, Brnossa ja Grazissa. Hän keskittyi lähes yksinomaan oopperaan. Vuonna 1886 hänet nimitettiin Prahan Deutsches Landestheaterin pääkapellimestariksi. Johtamiensa Nibelungin sormuksen esitysten myötä Muck vakiinnutti asemansa merkittävänä Wagnerin tulkitsijana. Vuodesta 1892 hän toimi pääkapellimestarina Berliinin oopperassa, jossa hänestä tehtiin vuonna 1908 Generalmusikdirektor. Hänen Bayreuthin juhlilla johtamistaan Parsifalin esityksistä tuli kolme vuosikymmentä kestänyt traditio.
Muck pääsi vuonna 1912 Bostonin sinfoniaorkesterin johtoon. Vuosina 1918–1919 hän vietti neljäntoista kuukauden ajan Yhdysvalloissa internoituna, koska hän oli vihollismaan kansalainen. Palattuaan Saksaan Muck johti vuosina 1922–1933 Hampurin sinfoniaorkesteria.
Karl Nars

Karl Nars (13. elokuuta 1874 Purmo – 21. tammikuuta 1952 Purmo) oli suomalainen Pietarsaaressa vaikuttanut teollisuusmies.
Nars osti 1915 Pietarsaaren maalaiskunnan Forsbyn kylässä sijainneen Högforsin sahan ja vuonna 1934 hän osti Pietarsaaren Höyrysaha Oy:n jolla oli vuonna 1914 toimintansa aloittanut saha, höyläämö ja puunjalostustehdas Pietarsaaren Leppäluodossa. Karl Nars ja hänen poikansa Ivar, Johannes ja Walter Nars laajensivat yhtiön toimintaa puunjalostuksesta muoviteollisuuteen. Vuonna 1948 Nars aloitti ensimmäisenä Suomessa PVC-kalvojen valmistuksen ja pian alettiin valmistaa myös muoviletkuja, muovisia profiileja ja muovimattoja. Vuonna 1951 perustettiin Tornion Röyttään Röyttän saha jonka Rauma-Repola Oy osti vuonna 1962.
Narsin suvulla oli 1950-luvulla omistuksessaan useita yrityksiä muun muassa Högfors Såg Ab, Oy Walter Nars Ab, Oy Pohjanmaan Tehtaat, Suomen Puuvilla Oy, Tekonahka Oy, Tornio-Röyttä Oy, Kajaanin Karstaamo ja Kehräämö Oy, Oy Matta-Khan Ab, Oy Naula Ab ja Savon Kehräämö Oy. Näistä yhtiöistä osa fuusioitiin 1956 Nars-yhtymä Oy:ksi jonka nimeksi tuli 1960 Oy Nars Ab. Nars-yhtymän puunjalostustoiminta oli tappiollista ja sen vuoksi yhtiö joutui vuonna 1960 rahoittajan Kansallis-Osake-Pankin hallintaan.
Narsin yhtiön muovinjalostus myytiin 1963 Wiik & Höglundin Yhtyneet Muovitehtaat Oy:lle (nykyisen KWH Groupin edeltäjä) ja vuonna 1964 Oy Nars Ab liitettiin Röytän Saha Oy:hyn jonka omisti Kansallis-Osake-Pankin omistama Tornion Laivaus Oy.
Käännös suomeksi
Kaverinkaverinkaveri

| Kaverinkaverinkaveri Hausmylly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2007
 Tyylilaji: pop, dance
 Levy-yhtiö: Edel Records
Hausmyllyn muut julkaisut
| Sateesta aurinkoon 2005 | Kaverinkaverinkaveri 2007 | In Sonus Veritas 2008 |
Kaverinkaverinkaveri on Hausmyllyn studioalbumi, joka julkaistiin 2007.
Kappaleet

Pidä kiinni – 3.52
Aina – 4.13
Kehäraakkeja ja kuninkaita – 4.25
Palatko? – 3.31
Sataa lunta – 5.23
Milla Emilia – 4.42
Virheet ja valheet – 4.32
Miss maailma – 5.12
Suruntuoja – 4.06
Kaikkien aikojen rantalomareggae – 3.47
Lännen lokari – 3.24