stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Transports Montreux-Vevey-Riviera

| Transports Montreux-Vevey-Riviera |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö (société anonyme, SA)
Perustettu:  2001
Kotipaikka:  Montreux, Vaud, Sveitsi
Toimiala:  julkinen liikenne
Tuotteet:  raideliikenne
Liikevaihto:  24 milj. Sfr (2015)
Kotisivu:  www.goldenpass.ch
Infobox OKNimi-testi OK: 
MVR:n juna Vevey – Les Pléiades Blonayssä.
MVR:n funikulaari Vevey – Mont Pèlerin.
Montreux – Rochers de Naye -rata vie yli kahden kilometrin korkeuteen.
Transports Montreux-Vevey-Riviera SA (MVR) on sveitsiläinen raideliikenneyhtiö, joka toimii Lounais-Sveitsissä, Vaud’n kantonissa Montreux’n–Vevey’n alueella.
MVR kuuluu vaud’laiseen GoldenPass-markkinointiyhteenliittymään, jonka muut yhtiöt ovat Compagnie du Chemin de fer Montreux Oberland bernois SA (MOB), Garage Parc Montreux Gare SA (GPMG) ja Voyages et Services Automobiles MOB SA (VSA).
Historiaa

Nykyinen MVR muodostettiin vuonna 2001, kun neljä liikenneyhtiötä fuusioitui. Alun perin yhtiöitä on ollut seitsemän. Kaikki MVR:n radat ovat yli sata vuotta vanhoja:
| Yhteysväli | tyyppi | aloitusvuosi | pituus km | korkeusero m | käyttövoima |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Territet–Glion | funikulaari | 1883 | 0,637 | 300 | painovoima –1975, sähkö 1975– |
| Glion – Rochers de Naye | junarata | 1892 | 7,6 | 1 283 | 850 Vdc 1938– |
| Vevey – Mont Pèlerin | funikulaari | 1900 | 1,591 | 417 | sähkö |
| Vevey–Blonay | junarata | 1902 | 5,7 | 234 | 900 Vdc |
| Montreux–Glion | junarata | 1909 | 2,7 | 292 | 850 Vdc |
| Les Avants – Sonloup | funikulaari | 1910 | 0,532 | 184 | sähkö |
| Blonay – Les Pléiades | junarata | 1911 | 4,8 | 728 | 900 Vdc |
Toiminta

Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2015 24 milj. Sfr, josta lipputulojen osuus oli noin kolmannes.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Transports Montreux-Vevey-Riviera Wikimedia Commonsissa
Rovaniemi (sanomalehti)

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Rovaniemi oli Rovaniemellä vuosina 1921–1955 ilmestynyt sanomalehti.
Rovaniemen perustaja oli Kemistä Perä-Pohjolaisen kirjapainon ostanut liikemies E. A. Tuisku. Maalaisliittolaisen Lapin Kansan ilmestyttyä markkinoille vuonna 1928 lehdestä tuli jyrkän oikeistolainen. Omistajaksi tullut Pietari Autti myi sen vuonna 1930 kokoomuslaisille.
Rovaniemen hävityksen jälkeen vuonna 1944 lehti siirtyi ensin Kokkolaan ja ilmestyi vuosina 1945–1946 Kemissä Pohjois-Pohjan rinnakkaispainoksena. Rovaniemi hävisi kilpailun Lapin Kansalle jo 1940-luvulla. Vuonna 1955 se ”yhdistettiin” Pohjois-Pohjan seuraajaan Pohjois-Suomeen, joka lakkasi vuonna 1957.
Lehti ilmestyi vuosina 1922–1940 ja 1944–1946 kolmesti ja vuosina 1940–1944 ja 1946–1955 kuudesti viikossa. Sen levikki oli jatkosodan vuosina yli 7 000 kappaletta, mutta laski sen jälkeen muutamaan tuhtanteen. Päätoimittajina työskentelivät Karl Petrus Mannelin (Ainamo, 1922–1923), Hjalmar Räisänen (1923–1924), Lauri Kaijalainen (1924–1927 ja 1940–1945), Erkki Ilmari-Lehtonen (1927–1928), Pietari Autti (1928–1931), Arvo Alanne (1931–1932), Ale Rivinoja (1932–1935), Erkki Tervo (1935–1939), Matti Pekkala (1946–1948 ja vastaava toimittaja 1954–1955), Viljo Vierimaa (1949–1950), Matti Suontila (1950–1952), Antti Laakso (1952–1954) ja Walter Jokinen (1954–1955).
Aiheesta muualla

Rovaniemi digitoituna kansalliskirjastossa
Leopold Trepper

| Leopold Trepper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Leiba Domb
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1904 Nowy Targ
Kuollut: 19. tammikuuta 1982 Jerusalem
Ammatti:  vakooja
Leopold Trepper (23. huhtikuuta 1904 – 19. tammikuuta 1982) oli Neuvostoliitolle toisen maailmansodan aikana työskennellyt vakooja, jonka johtama vakoojaverkosto tunnettiin lempinimellä Die Rote Kapelle eli Punainen orkesteri. Trepper toimitti verkostonsa keräämiä tietoja Saksan sotilasasioista Neuvostoliittoon. Trepper joutui pidätetyksi Ranskassa vuonna 1942, mutta hän onnistui pakenemaan seuraavana vuonna. Sodan jälkeen hän matkusti ensin Neuvostoliittoon, jossa hän vietti 10 vuotta vangittuna. Sittemmin hän asettui Israeliin.
Rovio

Kristityt polttavat noitia roviolla Badenissa Sveitsissä vuonna 1585. Kuva Johann Jakob Wick.
Rovio tarkoittaa yleisesti isoa tulta, suurta nuotiota, muun muassa poltettavasta puukasasta. Joissakin kulttuureissa on varsinkin entisaikaan ollut tapana hävittää ruumiit polttamalla ne hautaroviolla, mutta nykyaikana yleisesti länsimaissa tuhkaus toteutetaan tuhkauslaitoksessa eli krematoriossa. Roviolla polttaminen on vanha teloitustapa.
Suomessa ruumiin polttaminen roviolla on laissa kielletty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rovio Wikimedia Commonsissa
Treston

| Treston Group Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Workspaces for happier workfaces - Työpisteillä työhyvinvointia
Perustettu:  1969 (Treston Oy)
Perustaja:  Vaasan Höyrymylly Oy MK-Tuote Oy
Toimitusjohtaja:  Esa Siljander
Puheenjohtaja:  Leo Saarikallio
Avainhenkilöt:  CFO Arto Utriainen, CMO Minna Lyyra, Tehtaanjohtaja Sari Koljonen, Tuotteet-yksikön johtaja Kimmo Lehti
Kotipaikka:  Turku
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  muovi- ja metalliteollisuus
Tuotteet:  teollisuuskalusteet
Liikevaihto:  48,6 milj. € (2021)
Henkilöstö:  269 (2021)
Tytäryhtiöt:  Treston Oy Sovella Oy tytäryhtiöt 6 maassa
Omistaja:  MK-Tuote ja Vaasan Höyrymylly 1969–1977 Vaasan Höyrymylly 1977–2011 Sentica ja pienosakkaat 2011–2019 toimiva johto ym. yksityishenkilöt 2019–
Kotisivu:  www.treston.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Treston on suomalainen yritys, jolla on tehtaat Turussa ja Jyväskylässä. Myynnistä noin 75 % menee ulkomaille. Treston valmistaa ergonomisia, modulaarisia ja laadukkaita teollisuuskalusteita muovista ja metallista. Tuoteportfolioon kuuluu teollisuuden  työpöytiä, vaunuja, laatikostoja, kaappeja, työpistevalaisimia ja monenlaisia  säilytysratkaisuja.
2022 Treston lanseerasi ensimmäisenä maailmassa teollisuuden  käyttöön suunnitellun ympäristöystävällisen puupohjaisen biomuovilaatikon Treston BiOX tuotemerkillä. Treston on tuonut 2022 markkinoille myös innovatiivisen teollisuuden pikasäätöpöydän Treston Quick Edgen, jossa on markkinoiden nopeinlähde? korkeussäätö uuden patentoidun mekanismin ansiosta.
Treston tuotteet löytyvät myös ESD-suojattuina. Trestonin vahvuuksia ovat laaja-alainen asiantuntijuus ergonomiasta sekä ESD ja Lean ympäristöistä, tuotteiden muokattavuus ja kestävyys, laaja tuoteportfolio, innovatiivisuus ja räätälöidyt ratkaisut yksilöllisiin tarpeisiin.
Asiakkaat pystyvät Trestonin ratkaisujen avulla parantamaan sekä tuottavuuttaan että työntekijöidensä hyvinvointia ympäristöä kunnioittaen.
Yritys on perustettu vuonna 1969. Vuonna 2011 Treston osti Sovella Oy:n, joka on entinen GWS eli sukuyhtiö G. W. Sohlbergin perustama metallisia kalusteita tehnyt yritys.
Trestonilla on tytäryhtiöt Saksassa, Ranskassa, Britanniassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Venäjän tytäryhtiön operatiivinen toiminta lopetettiin 2022. Trestonilla on myös kattava jälleenmyyjien verkosto yli 30 maassa. Myyjiä ovat muun muassa Intolog, ETRA, Ahlsell, Schäfer Shop ja Manutan.
Yrityksen asiakkaisiin kuuluu erityisesti elektroniikkateollisuuden, kevyen kokoonpanoteollisuuden, luksus-segmentin ja pakkaus- ja logistiikkasektorin yrityksiä, muiden muassa Louis Vuitton, Sennheiser, ABB, Dyson, bol.com ja Texas Instruments. Tuotannosta 75 prosenttia menee vientiin.
Historiaa

Vuonna 1969 Vaasan Höyrymylly Oy ja Heikki Tavelan omistama MK-Tuote perustivat yhdessä tehtaan Turun Skanssiin valmistamaan muovista ruiskuvalettuja laatikoita ja lokerikkoja pientavaroiden säilyttämiseen. Trestoniksi nimetty yhtiö kehitti pian menestystuotteen, Ristomatti Ratian muotoileman Palaset-muovikalustesarjan, jota muun muassa brittiläinen Terence Conranin omistama Habitat-ketju tilasi jo ennen Turun-tehtaan valmistumista ja tuotteen yksityiskohtien ratkaisemista. Muita Palasetin jälleenmyyjiä olivat ranskalaiset Galeries Lafayette ja Printemps, tanskalainen Magasin du Nord ja yhdysvaltalainen Crate & Barrel. Syksyllä 1972 Palaset palkittiin vuoden parhaana huonekaluna Pohjoismaissa. Palaset-sarjan vientimenestys teki Trestonista nopeasti Suomen kolmanneksi suurimman huonekaluviejän, kunnes vuoden 1973 öljykriisi moninkertaisti muovimateriaalin hinnan ja hiljensi Palasetin kysynnän.
Vuonna 1977 Vaasan Höyrymylly osti Trestonin kokonaan itselleen. Treston erikoistui kuluttajatuotteiden ohella aluksi varastokalusteisiin ja laajeni sitten muihinkin teollisuuskalusteisiin, joihin on nykyisin täysin keskittynyt.
1980-luvun keskivaiheilla Trestonin omisti Suomen Sokeri, ja Treston puolestaan omisti parin vuoden ajan tamperelaisen Sarvis-yhtiön kunnes se myytiin Hackmanille 1988.
Vuonna 2011 Trestonin osake-enemmistön osti pääomasijoitusyhtiö Sentica Partners Oy.
Vuonna 2019 Sentica Partners myi yrityksen kokonaan yrityksen toimivalle johdolle ja muulle yksityishenkilöille, joista monet olivat ennestäänkin Trestonin omistajia.
HMS Trent (P224)

| HMS Trent |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  BAE Systems, Govan & Scotstoun
Kölinlasku:  7. lokakuuta 2015
Laskettu vesille:  20. maaliskuuta 2018
Palveluskäyttöön:  3. elokuuta 2020
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 000 t (kuormattu)
Pituus:  90,0 m
Leveys:  13,5 m
Syväys:  3,5 m
Koneteho:  2 × 7,4 MW
Propulsio:  2 × MAN 16V 28/33D -dieselmoottoria
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  1 x MSI Defence Systems DS30M 30 mm kanuuna keveitä konekivääreitä
HMS Trent (viirinumero P224) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva (engl. Offshore Patrol Vessel, OPV).
Valmistus

Alus tilattiin 10. elokuuta 2014 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin 7. lokakuuta 2015. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 2018 ja otettiin palvelukseen 3. elokuuta 2020.
Palvelus

Vuonna 2020 alus oli Välimerellä Naton operaatio Sea Guardianissa. Se on ollut sijoitettuna Gibraltarille, jonne alus saapui huhtikuussa 2021.
Trento-luokka

| Trento-luokka |
| --- | --- |
 piirros luokasta

Tekniset tiedot
Uppouma:  10 679 t (kuiva) 13764 t (kuormattu)
Pituus:  196,96 m (kokonaispituus)
Leveys:  20,6 m
Syväys:  6,8 m
Koneteho:  150 000 hv
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  723
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 203 mm/L53 OTO M1929 -tykkiä kaksoistorneissa 3 x lentokonetta
Ilmatorjunta:  16 x 100 mm/L47 OTO Model 1927 -ilmatorjuntatykkiä kaksoistorneissa 4 x 40 mm/L39 Vickers-Terni Model 1915 -ilmatorjuntatykkiä 4 x 13,2 mm kaksipiippuista ilmatorjuntakonekivääriä
Trento-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden  tai kolmen 1920 lopulla rakennetun aluksen muodostama raskas risteilijäluokka. Luokkaan kuului kolme alusta mikäli Bolzano lasketaan luokkaan kuuluvaksi. Alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Suunnittelu

Italian laivaston ensimmäiset kahdeksan tuuman tykein varustetut nk. sopimusristeilijät sisällytettiin vuosien 1924–1925 laivasto-ohjelmaan. Alusten suunniteltu uppouma oli sopimuksen mukainen 10 000 tonnia, mutta valmistuessaan niiden uppouma ylitti suunnitellun. Alukset oli suunniteltu hyvin nopeiksi, mutta suojan kustannuksella, ja ne olivatkin maailman nopeimmat ensimmäisen sukupolven sopimuksen voimaanastuttua valmistuneet raskaat risteilijät.
Alusten suojana oli sisäosiin rakennettu neliön muotoinen citadelli, joka jatkui kahdeksan metriä etummaisen tykkitornin etupuolelle ja viisi metriä takimmaisen tornin taakse. Seinämän paksuus oli 70 millimetriä, mikä kytkeytyi 50 millimetrin panssarikanteen.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| RN Trento | OTO, Livorno | 8. helmikuuta 1925 | 4. lokakuuta 1927 | 3. huhtikuuta 1929 | upotettu 15. kesäkuuta 1942 |
| RN Trieste | Stabilimento Tecnico Triestino, Trieste | 22. kesäkuuta 1925 | 24. lokakuuta 1926 | 21. joulukuuta 1928 | upotettu 10. huhtikuuta 1943 |
Charris Rozemalen

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Saksa 2017 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ranska 2018 |  |  |
Charris Rozemalen (s. 16. huhtikuuta 1991 Utrecht) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa 24 ottelua ja tehnyt niissä 31 maalia. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2017 ja EM-kilpailuissa pronssia vuonna 2018.
Rozemalen on seuratasolla edustanut kotimaassaan HV Fortissimoa vuosina 2008–2009, Westfriesland SEW:tä 2009–2010 ja VOC Amsterdamia 2011–2013 ja 2014–2017 sekä lisäksi Espanjassa Helvetia Alcobendasia 2010–2011, Norjassa Vipers Kristiansandia 2013–2014, Saksassa SG BBM Bietigheimia 2017–2019 ja Ranskassa Toulon Saint Cyr Var Handballia vuodesta 2019.
Romaaninen tyyli

Romaaninen Pyhän Andreaan kirkko Krakovassa.
Romaaninen tyyli on 1800-luvun alussa annettu nimitys noin vuosina 1000–1250 Euroopassa vallinneelle arkkitehtuurille, joka muistutti muodoiltaan ja materiaalivalinnoiltaan antiikin roomalaisten rakennustaidetta. Nimitys tarkoitti alun perin ”väärennettyä roomalaista”. Romaaniselle tyylille ovat ominaisia pyöreämuotoiset holvikaaret (vertaa gotiikkaan suippoine kaarineen), paksut seinät, pienet ikkunat ja kirkkosalin keskilaivan tynnyriholvi. Holvauksen avulla voitiin rakentaa aikaisempaa isompia yhtenäisiä suuria tiloja, minkä vuoksi romaaninen tyyli on selkeimmillään suurissa kirkoissa ja linnansaleissa. Arkkitehtuurin lisäksi tyyliin lasketaan kuuluvaksi tietyn tyyppisiä freskoja, verhoiluja ja käsikirjoituksia.
Romaaninen tyyli oli Rooman valtakunnan tuhon jälkeen ensimmäinen yleiseurooppalainen tyylisuunta, jonka edustajia näkyy eri puolilla maanosaa. Tämä heijastelee keskiajan ammattilaisten liikkuvuutta: kirkonrakentajat kulkivat maasta toiseen ja veivät vaikutteita mukanaan. Esimerkiksi Lundin tuomiokirkon rakentajat tulivat Ruotsiin Lombardiasta. Arkkitehtuurista vaikutteet levisivät kansantaiteeseen, puuhuonekaluihin ja jopa tekstaustyyleihin.
Tyylisuunta Italiassa

Keisari Otto I Suuren Italian-valloitus johti yleisesti olojen vakiintumiseen madjaarien ja saraseenien hyökkäyksien jälkeen. Tämän myötä kaupunkivaltiot syntyivät ja kehittyivät ja talous elpyi, mikä johti kiihtyneeseen kirkkojen rakentamiseen ja uudelleen rakentamiseen 900-luvun lopulla ja 1000-luvun alussa. Konservatismi oli tuolloin muodissa, jonka takia uudet rakennukset saivat merkittävästi vaikutteita varhaiskristillisestä arkkitehtuurista ja rakennustyylistä. Vanhoja tyylejä kopioitiin jopa niin hyvin, että 1084 jälkeen uudelleen rakennettua San Clemente -kirkon on luultu myöhemmin olevan peräisin 300-luvulta.
Toscanan alueella romaanista tyyliä varioitiin omaperäisemmäksi, ja tätä on myöhemmin kutsuttu esirenessanssiksi. Varhaisin säilynyt tämän tyylin edustaja on San Miniato al Monten kirkko Firenzessä, muita taas ovat Battistero di San Giovanni sekä Pisan torni ja kastekappeli, joista jälkimmäiset oli muista eroten koristeltu ulkoapäin erilaisin tyylikeinoin. Esirenessanssiarkkitehtuurissa käytettiin pohjavärinä paljon valkoista marmoria sekä usein tiukan geometrisesti jäsenneltyä ja eleganttia muotokieltä. Valkoista marmoria oli käytetty paljon myös antiikin Roomassa.
Tyylisuunta Ranskassa ja Saksassa

Ranskassa romaaninen taide ja arkkitehtuuri kukoistivat varsinaisesti 1000-luvun loppupuolella.
900-luvulla Kaarle Suuren valtakunnan hajoamisen jälkeen Ranska kärsi pahasti vieraiden kansojen ryöstelystä. Länsifrankkilaiset aateliset hallitsivat pieniä herttuakuntia, ja ainoa yhdistävä tekijä näiden välillä oli vahva kirkko. Sillä oli hallussaan paljon maata, ja se osallistui vahvasti myös maalliseen yhteiskuntavaikuttamiseen. Koska tämän toiminnan nähtiin olevan ristiriidassa luostarien hengellisen elämän kanssa, Clunyn ja Saint-Serninin luostarit haluttiin rakentaa itsenäisiksi voimiksi, riippumattomaksi kirkosta tai vallitsijoista. Puolustautuakseen ulkoisilta voimilta luostari rakennettiin tarkoituksella jykeväksi.
Luostarikirkkojen mittasuhteita määräsivät raskaat kiviholvit: päälaivan tynnyriholvi oli vahvistettu vyökaarilla siinä missä esimerkiksi Pisan romaanisissa kirkoissa käytettiin puista tasakattoa. Kiviholvit olivat sekä paloturvallisia että juhlavampia, ja lisäksi niissä oli parempi akustiikka gregoriaaniselle kirkkolaululle. Kirkot rakennettiin itä-länsisuuntaan, jolloin itäpäädyssä oli kuori ja pääalttari, kun taas länsipäätyyn rakennettiin kaksoistornit. Itämuuriin rakennettiin pieniä apsiksia, joissa papit saattoivat pitää messuja, sillä jokaisen papin kuului tuolloin pitää päivittäinen messu. Pyhiinvaelluskirkkojen tapauksessa apsiksissa saatettiin säilyttää myös pyhäinjäännöksiä. Tällaisia kirkkoja oli matkalla Santiago de Compostelan katedraalille, joka oli suosittu pyhiinvaelluskohde.
Kiviholveja kehiteltiin romaanisella aikakaudella eteenpäin sekä paloturvallisista että esteettisistä syistä. Tynnyriholvit kuitenkin todettiin epätyydyttäviksi, sillä ne vaativat raskaita pilareita ja paksuja seiniä, jotka tulivat rakennuskustannuksiltaan kalliiksi. Tällöin huomattiin ristiholvin edut. Niitä käytettiin ensimmäistä kertaa päälavan kattamiseen Reininmaalla Speyerin tuomiokirkossa (uudistettu 1082–1106). Siellä holvien tueksi tarvittiin kuitenkin vielä vyökaaria, mutta pian tämän jälkeen alettiin käyttää diagonaalisia ruoteita, joiden väliin jäävät holvivaipat täytettiin vasta asennuksen jälkeen. Tällöin ei tarvittu jättimäisiä puisia rakennustelineitä, ja rakennuksien ilmettä pystyttiin myös keventämään. Myöhemmin ristiholvi yhdistettiin suippokaareen, minkä voidaan nähdä ennakoivan gotiikan ylöspäin suuntautuvaa kaipuuta.
Tyylisuunta Ranskassa ja Saksassa > Ranskalainen kuvanveisto

Ranskan romaanisen kuvanveiston kukoistuskausi oli 1100-luvun alussa. Ensimmäistä kertaa Rooman keisarikunnan kukistumisen jälkeen alettiin tehdä suurikokoisia kiviveistoksia. Veistokset olivat kuitenkin lähinnä rajoittuneet pylväiden kapiteeleihin ja kirkkojen eksteriöörien pääsisäänkäynteihin. Tunnettu veistostyyppi oli romaaninen portaali: ovenkaminan päällä lepäävä suuri puoliympyrän muotoinen tympanon, jonka keskelle oli sijoitettu Kristus, jota pienemmät hahmot ympäröivät. Yleisin aihe oli viimeinen tuomio. Tympanonit oli aikoinaan maalattu kirkkain värein.
Romaanisella aikakaudella kuvanveistoon ilmestyi aivan uusi ala: kastemaljojen koristelu. Ensimmäinen tunnettu koristeltu kastemalja on Belgian Liègestä, ja sen oli tehnyt Renier de Huy. Se oli valettu pronssiin ja koristeltu kastekohtauksin. Hahmot on esitetty plastisesti ja selkeän klassisesti, ja heidän hiusmuotinsa noudattaa antiikin Kreikan hiusmuoteja. Tämä esitystapa eroaa selkeästi tympanonien hahmojen haavoittuvammasta esitystavasta.
Esimerkkejä > Kirkkoja

Santiago de Compostelan katedraali, Espanja
Clunyn luostari, Ranska
Pyhän Trofimuksen kirkko, Ranska
Saint-Serninin luostari, Toulouse, Ranska
Durhamin katedraali, Englanti
Hildesheimin katedraali sekä Mikaelinkirkko, Saksa
Speyerin tuomiokirkko, Saksa
Jomalan kirkko, Ahvenanmaa
Esimerkkejä > Seinävaatteita ja käsikirjoituksia

Bayeux’n seinävaate
Moralium in Iob -käsikirjoitus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Romaaninen arkkitehtuuri Wikimedia Commonsissa
El Portal del Arte Romanico (Arkistoitu – Internet Archive), Círculo Románico (espanjaksi)
| n k Taidesuuntauksia |
| --- | --- |
Esihistoriallinen taide:  Kalliopiirros  Kalliomaalaus 
Klassinen aika:  Mesopotamian taide  Muinaisen Egyptin taide  Antiikin Kreikan taide  Hellenistinen taide  Rooman valtakunnan taide 
Bysantti:  Varhaiskristillinen taide  Karolinginen renessanssi  Bysantin taide 
1000–1300-luvut:  Ottolainen taide  Romaaninen tyyli  Gotiikan taide 
Renessanssi 1400-luku:  Renessanssin taide 
1500-luku:  Manierismi 
1600-luku:  Barokki 
1700-luku:  Rokokoo  Klassismi  Romantiikka 
1800-luku:  Kansallisromantiikka  Düsseldorfin koulukunta  Hudson River -koulukunta  Prerafaeliitit  Estetismi  Arts and crafts  Naturalismi  Realismi  Impressionismi  Postimpressionismi  Akateeminen taide  Piktorialismi  Primitivismi  Symbolismi  Uusbarokki  Uusgotiikka  Uusklassismi  Uusrenessanssi  Jugend 
Modernismi 1900 alkaen:  Jugend  Naivismi  Fauvismi  Ekspressionismi  Kubismi  Dada  Abstrakti taide  Futurismi  Suprematismi  Konstruktivismi  De Stijl 
1920 alkaen:  Uusasiallisuus  Art deco  Surrealismi  Bauhaus  Funktionalismi  Yhteiskunnallinen realismi  Regionalismi  Sosialistinen realismi  Totalitaristinen taide 
1945 alkaen:  Abstrakti ekspressionismi  Cobra  Informalismi  Art brut  Tasismi  Konkretismi 
Nykytaide 1960 alkaen:  Pop-taide  Uusi realismi  Fluxus  Minimalismi  Fotorealismi  Op-taide  Kineettinen taide  Valotaide  Prosessitaide  Käsitetaide  Arte povera  Feministinen taide  Postmodernismi 
1980 alkaen:  Uusekspressionismi  Transavantgarde  Uusminimalismi  Neo-Geo  Tila- ja ympäristötaide  Mediataide  Young British Artists  Outsider-taide  Performanssi  Videotaide  Yhteisötaide  ITE-taide  Graffiti 
2000 alkaen:  Abjektitaide  Appropriaatio  Artivismi  Biotaide  Katoava taide  Paikkasidonnainen taide  Relaatiotaide  Äänitaide 
Vuodesta 1000 alkaen kyseessä ovat länsimaiset taidesuuntaukset
Firenzeläinen San Miniato al Monte, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1018.
Clunyn kolmannen luostarikirkon pohjakaava, Ranska, noin 1085–1100.
Yksityiskohta Renier de Huyn kastemaljasta, 1107–1118.
Alkukirjain R Pyhän Gregoriuksen romaanista tyyliä edustavasta teoksesta Moralium in Iob, vuodelta 1111.
Tri Svjatitelja (1893)

| Tri Svjatitelja |
| --- | --- |
 Kaaviokuva aluksen aseistuksesta ja suojasta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nikolajevin telakka
Kölinlasku:  14. elokuuta 1891
Laskettu vesille:  12. marraskuuta 1893
Palveluskäyttöön:  1898
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 480 t (suunniteltu)
Pituus:  115,14 m
Leveys:  22,25 m
Syväys:  8,66 m
Koneteho:  11 300 ihp
Nopeus:  17 solmua
Miehistöä:  586
Aseistus
Aseistus:  4 × 305 mm tykkiä kaksoistorneissa 8 × 152 mm tykkiä 4 × 119 mm tykkiä 10 × 47 mm tykkiä 40 × 37 mm tykkiä 6 × 381 mm torpedoputkea
Tri Svjatitelja (ven. Три Святителя) oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1893 vesillelaskettu pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus poistettiin palveluksesta ja se romutettiin vuonna 1922.
Valmistus

Alus tilattiin NIkolajevin telakalta ja sen köli laskettiin 15. elokuuta 1891. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1893 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1896.
Palvelus

Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli Venäjän Mustanmeren laivastossa ottaen osaa useisiin kahakoihin. Alus romutettiin pian sodan päätyttyä vuonna 1922.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Navarin | Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaivat | Seuraaja: Sisoi Veliki |
Ruanda yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
-: 0
Ruanda on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Se ei ole saanut MM-kilpailuissa yhtään mitalia. Maan paras MM-kisasaavutus on Mathias Ntawulikuran seitsemäs sija 10 000 metrin juoksussa Tokiossa 1991.
Triadimenoli

| Triadimenoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(4-kloorifenoksi)-3,3-dimetyyli-1-(1,2,4-triatsol-1-yyli)butan-2-oli
CAS-numero:  55219-65-3
PubChem CID:  41368
SMILES:  CC(C)(C)C(C(N1C=NC=N1)OC2=CC=C(C=C2)Cl)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H18N3ClO2
Moolimassa:  295,764 g/mol
Sulamispiste:  112-117 °C
Tiheys:  1,27 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 0,12 g/l (20 °C)
Triadimenoli (C14H18N3ClO2) on triatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa fungisidina.