stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leewardsaaret
Saariryhmän saaret

Raiatea
Huahine
Tahaa
Bora Bora
Tupai
Maupiti
Scilly
Mopelia
Motu One
Kartta Suojanpuoleisista saarista
Mika Kulmala

Mika Kulmalalla voidaan tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Mika Kulmala, pesäpalloilija
Mika Kulmala, mäkihyppääjä
Mika Kulmala, Suomen Hiihtoliiton toiminnanjohtaja 2012–2019
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mika Kulmala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mikon parhaat

Mikon parhaat voi tarkoittaa laulaja Mikko Alatalon:
Vuoden 1979 kokoelmalevyä, Mikon parhaat
Vuoden 1988 kokoelmalevyä, Mikon parhaat
Vuoden 1996 kokoelmalevyä, Mikon parhaat
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mikon parhaat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kyröskoski (täsmennyssivu)

Kyröskoski voi tarkoittaa seuraavia:
Kyröskoski, koski Hämeenkyrössä
Kyröskoski, taajama Hämeenkyrössä
Kyröskoski, Werner Holmbergin laveeraus vuodelta 1857
Kyröskoski, Werner Holmbergin maalaus vuodelta 1854
Kyröskosken kartonkitehdas, tehdas Kyröskoskella
Kyröskosken sähkörautatie, Kyröskosken kartonkitehtaalla toiminut sähkörautatie
Kyröskosken Ponsi, Kyröskoskella toimiva urheiluseura
Kyröskosken kuulakarnevaalit, Kyröskoskella järjestettävä yleisurheilutapahtuma
Kyröskosken taistelu, Kyröskoskella käyty Suomen sisällissodan taistelu
Kyröskosken lava, Kyröskoskella toiminut tanssilava
Kyröskosken voimalaitos, Kyröskoskessa sijaitseva voimalaistos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kyröskoski”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mika Kuismanen

Mika Kuismanen on suomalainen taloustieteilijä ja Suomen Yrittäjien pääekonomisti. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa finanssineuvoksena ja kansantalousosaston suhdanneyksikön päällikkönä valtiovarainministeriössä, ekonomistina Suomen Pankissa ja Euroopan keskuspankissa sekä tutkijana Valtion taloudellisessa tutkimuksessa. Kuismanen on yhdessä Juha Kilposen, Antti Ripatin ja Jouko Vilmusen kanssa kehittänyt Suomen Pankin ennustemallin, Aino-mallin.
Kuismanen on koulutukseltaan valtiotieteiden lisensiaatti Helsingin yliopistosta ja taloustieteen tohtori University College Londonista. Kuismanen on tutkinut muun muassa työn tarjontaa sekä erilaisten verojärjestelmien tehokkuutta ja tulonjakovaikutuksia.
Kyröskosken lava

Kyröskosken suurlava oli tanssilava Pirkanmaalla, puoliksi Hämeenkyrön ja puoliksi Ylöjärven (entisen Viljakkalan) puolella. Sen perusti keikkajärjestäjä "Tappi" Suojanen 1960-luvun lopulla. Lavan yhteydessä oli kahvila, ravintola ja pubi, ja asiakkaita enimmillään tuhansia illassa. Suurlavan avajaiset olivat vuonna 1967. Kun lavalla ei talvisin järjestetty tansseja, Suojanen käytti sitä myymiensä autonrenkaiden varastona. Joulukuussa 1999 Suojanen myi lavan Reino Koivistolle.
Kyröskosken suurlava pysyi suosittuna tanssipaikkana 2000-luvun alkuvuosiin saakka. Lavalla esiintyivät muiden muassa Arja Koriseva, Reijo Taipale, Tapani Kansa, Kari Tapio, Topi Sorsakoski ja Marita Taavitsainen sekä Gimmel- ja Jean S -yhtyeet. Kyröskoskella kuvattiin myös Kesäillan valssi -ohjelmaa.
Lavatanssien suosion hiipumisen myötä myös Kyröskosken suurlavan toiminta hiljeni. Vuokralaiset jättivät laskuja maksamatta, ja lava alkoi toistuvasti joutua ilkivallan kohteeksi. Lava paloi 17. huhtikuuta 2012 iltapäivällä maan tasalle. Palon syyksi arvioidaan poikien tulitikkuleikit. Viimeinen omistaja oli Reino Koivisto, joka oli myymässä sitä.
Kyröskosken voimalaitos

Kyröskosken voimalaitosalue kuvattuna pohjoisesta.
Kyröskosken vesivoimalaitoksen patoluukut avattu koskinäytöstä varten 1. toukokuuta 2012.
Kyröskosken voimalaitos on Hämeenkyrössä Pappilanjoen Kyröskoskessa sijaitseva voimalaitos, jonka omistaa Metsä Board Kyro. Vanhempi voimalaitos on valmistunut 1912, ja sitä on laajennettu 1926. Sen putous on 22 metriä. Uudempi, tunnelivoimalaitos, otettiin käyttöön 1998.
Königsbergin siltaongelma

Eulerin aikaisen Königsbergin kartta, jossa sillat ja Pregolja-joki on korostettu.
Königsbergin siltaongelma on klassinen matemaattinen ongelma graafiteorian ja topologian alalta. Königsbergin eli nykyisen Kaliningradin läpi virtaa Pregolja-joki (saks. Pregel), jonka keskellä on kaksi saarta. 1700-luvulla saaret oli yhdistetty toisiinsa ja mantereeseen seitsemällä sillalla (kuva oikealla). Ongelmana oli keksiä sellainen reitti, jota kulkemalla voitaisiin ylittää jokainen silta täsmälleen yhden kerran ja päätyä takaisin lähtöpisteeseen. Leonhard Euler todisti vuonna 1736, ettei tällaista reittiä ole olemassa.
Ongelman ratkaisu

Kuultuaan Königsbergin siltaongelmasta sveitsiläinen matemaatikko Leonhard Euler päätti ratkaista sen. Hän aloitti abstrahoimalla Königsbergin kartan poistaen ensin ylimääräiset piirteet siten, että jäljelle jäävään kuvaan oli merkitty vain maamassat, niitä erottava vesi ja niiden väliset sillat. Seuraavaksi hän korvasi maamassat pisteillä ja niitä yhdistävät sillat viivoilla saaden tulokseksi alla kuvatun verkon, jota graafiteorian käsitteillä kutsutaan graafiksi. Pisteitä taas kutsutaan solmuiksi ja viivoja kaariksi.
→
 →
Graafin muotoa voidaan muokata vapaasti ilman, että graafi itse muuttuu, kunhan solmujen väliset yhteydet pysyvät samoina. Ei ole merkitystä, ovatko kaaret suoria vai käyriä, tai millä puolella toista solmua jokin solmu sijaitsee. Solmun asteluku on siihen ulottuvien kaarien lukumäärä.
Euler todisti, että graafiin on mahdollista piirtää polku, Eulerin kehä, joka kulkee graafin jokaisen kaaren kautta täsmälleen kerran palaten alkusolmuun, jos ja vain jos graafissa ei ole yhtään solmua, jonka asteluku on pariton. Königsbergin silloista muodostuvassa graafissa on kolme solmua, joiden asteluku on kolme, ja yksi solmu, jonka asteluku on viisi, yhteensä siis neljä asteeltaan paritonta solmua, joten polkua ei Königsbergin tapauksessa ole mahdollista piirtää.
Ongelma voidaan muuntaa sellaiseksi, että etsitään polkua, joka ylittää jokaisen sillan kerran, mutta jonka alku- ja loppupiste ei välttämättä ole sama. Tällaista polkua kutsutaan Eulerin poluksi; se on olemassa, jos ja vain jos graafissa on täsmälleen kaksi (tai ei yhtään) solmua, joiden asteluku on pariton siten, että nämä kaksi solmua ovat polun alku- ja loppusolmu. Königsbergin siltojen kohdalla tämäkään ehto ei toteudu.
Historiallinen merkitys

Eulerin ratkaisua Königsbergin siltaongelmaan pidetään matematiikan historian ensimmäisenä teoreemana, joka koskee nykyisin graafiteoriana tunnettua matematiikan alaa. Tätä puolestaan pidetään nykyään yleisesti kombinatoriikan haarana (kombinatorisia ongelmia oli toki tutkittu jo paljon aikaisemmin).
Lisäksi Eulerin huomio siitä, että ongelman ratkaisemisen avain olivat siltojen määrä ja loppupisteet (eikä niiden täsmällinen sijainti), enteili topologian kehittymistä. Königsbergin kartan ja siitä johdetun kaavakuvan välinen ero havainnollistaa, että esineiden jäykkä muoto ei sinänsä ole merkityksellinen topologiassa.
Siltojen nykytila

Eulerin aikaisista Königsbergin silloista on jäljellä enää kaksi. Kaksi tuhoutui toisen maailmansodan ilmapommituksissa. Yksi purettiin jo vuonna 1935 uuden sillan tieltä, ja kaksi muuta on myöhemmin purettu ja tilalle rakennettu moderni päätie. Vanhan kaupungin alueella on siis nykyisin vain viisi siltaa.
Näin ollen graafiteorian kannalta nykyisin kahdella solmupisteellä on asteluku 2, kahdella muulla asteluku 3. On siis mahdollista kulkea kaikkien siltojen yli kerran, mutta tällöin reitin on alettava toiselta ja päätyttävä toiselle saarelle. Toisin sanoen Eulerin polku on olemassa, mutta Eulerin kehää ei. Hieman keskikaupungin länsipuolella on kuitenkin myös kuudes silta, joka johtaa suoraan joen toiselta rannalta toiselle. Jos se otetaan huomioon, kaikkien solmupisteiden asteluku on pariton eikä Eulerin polkuakaan ole olemassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Australian Mathematics Trust – The Bridges of Königsberg (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Leevi and the Leavings – Suomen parhaat

| Leevi and the Leavings – Suomen parhaat Leevi and the Leavings |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1994
 Tuottaja(t): Gösta Sundqvist
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 53.00
 Levy-yhtiö: Pyramid
Leevi and the Leavingsin muut julkaisut
| Turkmenialainen tyttöystävä 1993 | Leevi and the Leavings – Suomen parhaat 1994 | Lauluja rakastamisen vaikeudesta 1994 |
Leevi and the Leavings – Suomen parhaat on Leevi and the Leavings -yhtyeen vuonna 1994 julkaistu viides kokoelmalevy. Levy sisältää yhtyeen 16 suosittua kappaletta. Levyn kannessa on kuva yhtyeen laulajasta, Gösta Sundqvistista. Levy on julkaistu CD:nä ja C-kasettina.
Kappaleet

Teuvo, maanteiden kuningas
Elämää
Elina, mitä mä teen?
Mitä kuuluu Marja-Leena?
Sopivasti lihava
Elämä ikkunan takana
Tikapuut taivaaseen
Kerro terveiset lapsille
Pohjois-Karjala
Poika nimeltä Päivi
Mieletön Melinda
Rin Tin Tin
Mary Jane
Muotitietoinen
Anna (Ehkä huomenna kaikki on toisin)
Unelmia ja toimistohommia
Leevi and the Leavings
| --- | --- |
Studioalbumit:   Suuteleminen kielletty  Mies joka toi rock ’n’ rollin Suomeen  Kadonnut laakso  Raha ja rakkaus  Perjantai 14. päivä  Häntä koipien välissä  Musiikkiluokka  Varasteleva joulupukki  Raparperitaivas  Turkmenialainen tyttöystävä  Rakkauden planeetta  Käärmenäyttely  Kerran elämässä  Bulebule  Onnen avaimet  Hopeahääpäivä 
EP:t:   Jos taivaalta sataisi rahaa 12″  Joulutarinoita 12″  Pikku prinsessa 12″ 
Valikoidut singlet:   Mitä kuuluu, Marja-Leena? / Rakas Annika…  Sadan vuoden yksinäisyys  Nuoret miljonäärit  Muotitietoinen / Ei tytöt sitä tietää saa  Pojat tanssimaan / Onnelliset  Kyllikki / Jos taivaalta sataisi rahaa  Poika nimeltä Päivi / Hannu ja Kerttu  Kerro terveiset lapsille / Pohjois-Karjala (Skandinavia Mix)  Rin Tin Tin / Mäyrä  Teuvo, maanteiden kuningas / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Sopivasti lihava / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Amalia / Elina, mitä mä teen?  Isojen tyttöjen yö / Jos Helsinki on kaunis  Unelmia ja toimistohommia / Pihlajankukka  Raparperitaivas / Miranda  Jossain on kai vielä joulu / Elämä ikkunan takana  Tikapuut taivaaseen / Paskaa lapsille  Pohjoisen taivaan alla / Kuudentoista vuoden yhtäjaksoinen sade / Muurahaisen munat  Turkmenialainen tyttöystävä / Kyyhkynen ja kyykäärme  Vasara ja nauloja / Sunnuntaiksi San Fransiscoon  Itkisitkö onnesta? / Vakosamettihousuinen mies  Lähtölaskenta pieneen sydämeen / Tuhlaajapoika  Laura Jenna Elli Noora Aleksandra Camilla Jurvanen / Matkalla Motowniin  Ihan tavalliset tennissukat / Ihanasti sanottu 
Kokoelmat:   Leevi and the Leavings  Salaiset numerot  Unelmia ja toiveita  Menestyksen salaisuus  Leevi and the Leavings – Suomen parhaat  Lauluja rakastamisen vaikeudesta  20 suosikkia – Itkisitkö onnesta  Keskiviikko… 40 ensimmäistä hittiä  Torstai… 40 seuraavaa hittiä  Stereogramofoni – Sinkkuelämää vuosien varrelta  Keskeneräinen sinfonia  Matkamuistoja – kaikki singlet 1978–2003 
Videotallenteet:   Mediakomppania: Dokumentti Gösta Sundqvistista (1990) 
Kirjat:   Raparperitaivas  Cyrano ja hullu koira 
Muuta:   Diskografia  Luettelo kappaleista  Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille
Mikko Saarenpää

Mikko Saarenpää (2. tammikuuta 1853 – 6. maaliskuuta 1914 Jalasjärvi) oli suomalainen maallikkosaarnaaja ja virsirunoilija, joka vaikutti lestadiolaisessa liikkeessä. Saarenpää oli 1800-luvun lopussa syntyneen uusherätyksen käynnistäjiä yhdessä Pietari Hanhivaaran ja Fredrik Paksuniemen kanssa.
Vuonna 1896 lestadiolaisten keskuudessa syntyi voimakas heräysliike, jonka myötä Saarenpäästä tuli uusherännäiden merkittävimpiä johtohahmoja. Saarenpää saarnasi eri puolilla Suomea ja teki kaksi matkaa amerikansuomalaisten siirtolaisten keskuuteen Pohjois-Amerikkaan. Saarenpää oli myös käynnistämässä lestadiolaisen liikkeen ulkomaista lähetystyötä. Lisäksi Saarenpää sanoitti virsiä ja lauluja, joita on mukana Siionin lauluissa.
Teoksia

Mikko Saarenpään kirjoituksia 3.  Oulu:  Oma Kanta, 1914.
Kokoelma Mikko Saarenpään kirjoituksia 1.  Turku:  Suomen Lähetysseura, 1927.
Kirjallisuutta

Virkkala, Oiva: Mikko Saarenpää ja lestadiolainen ”uusi herätys”.  O. Virkkala.
Lappeenrannan kaupungintalo

| Lappeenrannan kaupungintalo |
| --- | --- |

Osoite:  Villimiehenkatu 1
Sijainti:  Peltola, Lappeenranta
Valmistumisvuosi:  1983
Suunnittelija:  Heikki Castrén Juhani Jauhiainen Marja Nuuttila-Helenius
Omistaja:  Lappeenrannan kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lappeenrannan kaupungintalo on Lappeenrannan kaupungin hallintorakennus, jossa toimistotilojen lisäksi sijaitsee myös yli 600-paikkainen Lappeenranta-sali. Kaupungintalo sijaitsee kauppakeskus IsoKristiinan länsipuolella. Kaupungintaloa ympäröivät kadut kulkevat kävelysiltojen alla pysäköintihallien tasolla.
Lappeenrannan kaupungintalon on suunnitellut arkkitehtitoimisto Castrén-Jauhiainen-Nuuttila, ja sen peruskivi muurattiin joulukuussa 1980. Talo rakennettiin vaiheittain: ensimmäiseen vaiheeseen kuului valtaosa tiloista, muun muassa Lappeenranta-sali, ja toisessa vaiheessa lisättiin toimistotiloja. 2010-luvulla kiinteistön mahdollista laajennusta on kaavailtu yhdeksi uuden oikeustalon sijoituspaikaksi, mutta oikeustalohanke on viivästynyt.
Lappeenranta-sali

Kaupungintalokiinteistön keskellä sijaitsevassa Lappeenranta-salissa järjestetään noin 150 tilaisuutta vuosittain. Salin avajaiskonsertti pidettiin huhtikuussa 1983. Salin koko on 910 neliömetriä, ja siinä on pohjaltaan neljännesympyrän muotoinen nouseva 621-paikkainen katsomo. Sali on Lappeenrannan kaupunginorkesterin kotisali, ja siellä pidetään myös joka kolmas vuosi järjestettävät Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut. Akustiikan on suunnitellut Alpo Halme.
Talossa on myös pienempiä vuokrattavia kokoussaleja sekä ravintola.
Sorjosen kuvauspaikka

Televisiosarjassa Sorjonen Lappeenrannan kaupungintalon teknisen toimen kokoushuone on esittänyt kaupunginjohtajan työhuonetta. Tila nimettiin vuonna 2017 kokoushuone Sorjoseksi.
Mikon

Mikon (m.kreik. Μίκων, Mikōn, lat. Micon) voi viitata seuraaviin:
Mikon Ateenalainen (toimi n. 460 eaa.), kuvanveistäjä ja taidemaalari
Mikon nuorempi, taidemaalari
Mikon Syrakusalainen (toimi n. 215 eaa.), kuvanveistäjä
NEG Micon, tuulivoimaloita valmistanut tanskalainen yritys
Mihail Botvinov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mihail Botvinov (vasemmalla) |  Mihail Botvinov (vasemmalla) |  Mihail Botvinov (vasemmalla) |  |
Miesten hiihto
Maa:   Itävalta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | 30 km |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | 50 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ramsau 1999 | viesti |  |
|  Pronssia | Ramsau 1999 | 50 km |  |
Maa:  Venäjä
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Falun 1993 | viesti |  |
Mihail "Boti" Botvinov (s. 17. marraskuuta 1967 Lidinka, Neuvostoliitto, nykyisen Venäjän alueella) on itävaltalainen hiihtäjä. Arvokisoista hän on voittanut yhden olympiahopean, yhden olympiapronssin, yhden MM-kullan ja kaksi MM-pronssia.
Botvinov oli vuoteen 1996 saakka Venäjän kansalainen ja kilpaili Venäjän joukkueessa kansainvälisellä tasolla, mutta riitaantumisen seurauksena siirtyi Itävallan maajoukkueeseen. Kansalaisuusvaihdoksen vuoksi hän joutui olemaan poissa kilpaladuilta kauden 1996–1997.
Viimeisimmän arvokisamitalinsa Botvinov otti 2006 Torinon olympialaisista. Kisoissa Itävallan hiihtäjien ja ampumahiihtäjien ympärille syntyi kova kohu, kun heidän majapaikastaan löydettiin verensiirrossa käytettäviä välineitä. Samaan aikaan Botvinov ja Christian Hoffmann pakoilivat kohua harjoittelemalla Ramsaussa. Monet epäilivät, uskaltaako Botvinov saapua kisapaikalle, mutta hän teki niin ja otti paraatimatkaltaan pronssia.[lähde? ]
Botvinov lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2007.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > Olympialaiset > 1992 Albertville

10 km: 11.
30 km: 12.
50 km: 28.
Takaa-ajo: 15.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > Olympialaiset > 1994 Lillehammer

10 km: 4.
30 km: 4.
50 km: 9.
Takaa-ajo: 5.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > Olympialaiset > 2002 Salt Lake City

30 km: 2.
50 km: 5.
Takaa-ajo: 9.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > Olympialaiset > 2006 Torino

50 km: 3.
Takaa-ajo: 7.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > MM-kilpailut > Val di Fiemme 1991

30 km: 8.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > MM-kilpailut > Falun 1993

30 km: 40.
50 km: 8.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > MM-kilpailut > Thunder Bay 1995

10 km: 10.
30 km: 29.
Takaa-ajo: 35.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > MM-kilpailut > Ramsau 1999

10 km: 21.
30 km: 18.
50 km: 3.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > MM-kilpailut > Lahti 2001

15 km: 28.
30 km: 13.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > MM-kilpailut > Val di Fiemme 2003

15 km: 13.
30 km: 12.
50 km: 13.
Henkilökohtaiset sijoitukset arvokisoissa > MM-kilpailut > Oberstdorf 2005

30 km: 8.
Takaa-ajo: 8.
Leeviläiset

Leeviläiset ovat Israelin kansaan kuuluva heimo.  Kantaisänä leeviläisillä oli Leevi, jonka isä oli Jaakob. Ennen ”luvatun maan” valloitusta leeviläisten tehtävänä oli huolehtia siitä, että liitonarkku oli kunnossa asumukseltaan ja kalustoltaan. Heidän piti huolehtia kaikesta liitonarkkuun liittyvästä. Lisäksi heidän toimenkuvaansa kuului ilmestysmajan ja sen varusteiden kuljetus sekä pyhäkössä palveleminen. Leeviläiset avustivat varsinaisia pappeja, kohaniitteja. Israelin kansan valloittaessa Kanaaninmaan heimojen alueita leeviläiset eivät saaneet omaa heimoaluetta, koska heidät oli erotettu palvelemaan pappistehtävissä. Leeviläisille arvottiin kuitenkin annettavaksi muiden heimojen kaupunkeja ja laitumia. Myöhemmin leeviläiset muodostivat ryhmän, jolla oli tiettyjä tehtäviä jumalanpalveluksessa ja jonka jäsenet saattoivat tulla varsinaisiksi papeiksi.
Nykyaikana leeviläisiin liittyy juutalaisuudessa edelleen erityisiä tapoja. Nykyisten leeviläisten uskotaan juutalaisuudessa olevan suorassa isälinjassa Leevin jälkeläisiä, ja leeviläisen asema periytyy isältä pojille. Julkisen Tooran luvun aikana Tooraa lukemaan kutsutaan Kohen-pappissukuun kuuluvan henkilön jälkeen leeviläissukuun kuuluva henkilö, jos paikalla on leeviläisiä. Juutalaisuudessa näiden henkilöiden nimen perään lisätään sana ”Levi” eli leeviläinen.
Aiheesta muualla

Leeviläiset Raamatun Mooseksen kirjoissa
Ladysmithin piiritys

Ladysmithin piiritys oli toisen buurisodan aikana 2. marraskuuta 1899 – 28. helmikuuta 1900 toteutettu Ladysmithin kaupungin piiritys. Buurit piirittivät kaupunkia puolustaneita brittejä kaikkiaan 118 päivää, kunnes brittien onnistui murtaa saartorengas.
Tausta

Toinen buurisota syttyi vuonna 1899. Buurien strategia oli vallata tärkeitä rauteteiden solmukohtia. Tähän liittyen Piet Joubertin johtamat buurit alkoivat edetä hieman sodan alkamisen jälkeen 11. lokakuuta 1899 Transvaalista brittien hallitseman Natalin puolelle. Tavoitteena oli vallata Ladysmith, joka oli tärkeä huoltokeskus ja Durbanista saapuvan rautatien pää. Piiritykseen johtaneiden taistelujen aikana buurien enimmäismäärä oli noin 24 000.
Brittijoukkoja Natalissa komensi kenraaliluutnantti George Stuart White. Britit saivat huomattavat voitot buureista Talanan kukkulalla 20. lokakuuta ja Elandslaagtessa 21. lokakuuta. White päätti voittojensa jälkeen jatkaa hyökkäystä puolustusasemiin vetäytymisen sijaan. 20. lokakuuta käyty Nicholson’s Nekin taistelu oli kuitenkin täysi tappio briteille ja johti Ladysmithin piiritykseen 2. marraskuuta.
Piiritys

Ladysmithin brittijoukkoihin kuului piirityksen aikana noin 13 500 miestä. Kaupungissa oli myös noin 7 500 siviiliä. Buuripiirittäjiä oli kerrallaan enimmillään noin 5 000. Piirittäjillä oli 17 kenttätykkiä, jotka alkoivat tulittaa kaupunkia piirityksen alkaessa. Ladysmithissä oli verrattain suuri määrä tarvikkeita piiritettyjen huoltoa varten. Puolustajia alkoivat kuitenkin vaivata joukkojen keskuudessa levinneet taudit. Buurit sallivat brittien perustaa kenttäsairaalan hieman kaupungin ulkopuolelle.
Buurit yrittivät murtaa brittien puolustusasemat 6. tammikuuta 1900, mutta hyökkääjät lyötiin takaisin Wagon Hillin taistelussa. Tappiostaan huolimatta buurit jatkoivat kaupungin piiritystä. Piirityksen kuluessa olot kaupungissa tulivat entistä tukalemmiksi. Lopulta tautien lisäksi alettiin kärsiä nälästä. Ruuan kuluessa loppuun joukoille alettiin tarjota hevosenlihaa päiväannosten joukossa. Piiritysrenkaan ulkopuolelta tehtiin useita yrityksiä murtaa buurien piiritys. Monet brittien yrityksistä päättyivät buurien torjuntavoittoihin. Britit hävisivät 15. joulukuuta Colenson taistelun, 23.–24. tammikuuta Spion Kopin taistelun ja 5. helmikuuta Vaal Kraantzin taistelun. Kenraali Redvers Bullerin brittijoukkojen onnistui viimein voittaa buurit Tugelajoella 27. marraskuuta ja murtaa saartorengas 28. helmikuuta.
Seuraus

Ladysmithin piiritys päättyi 118 päivää sen alkamisesta. Piirityksen aikana kuoli noin 810 kaupungin puolustajaa, joista noin 500 menehtyi tauteihin. Britit välttivät niukasti kaupungin menetyksen ja sen mahdollisesti aiheuttaman suuren sotilaallisen katastrofin. Piirityksen murtaminen vapautti lopulta myös brittijoukkoja sodan muille rintamille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ladysmithin piiritys Wikimedia Commonsissa
Kartta piirittäjien ja puolustajien asemista.
Ladysmithin varuskunnan komentaja, kenraaliluutnantti George Stuart White kättelee piirityksen murtaneiden brittijoukojen komentajaa, majuri Hubert Goughia. John Henry Frederick Baconin maalaus vuodelta 1900.
Lauri Kaarna

Lauri Viljo Kaarna (14. helmikuuta 1911 Nuijamaa – 20. huhtikuuta 1968 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko. Kaarna toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1951–1954 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Kaarna kävi kansakoulun, valmistui maamieskoulusta vuonna 1930 ja pienviljelysneuvojaopistosta vuonna 1935. Politiikan ulkopuolella Kaarna toimi Tuusulan maamiesseuran neuvojana ja sihteerinä 1936–1939, Viipurin läänin maanviljelysseuran järjestöneuvojana 1939–1947, Maataloustuottajain Etelä-Karjalan liiton toiminnanjohtajana 1947–1968, Maalaisliiton Karjalan piirijärjestön toiminnanjohtajana 1947–1949, Lappeen, Lappeenrannan ja lähikuntien siirtoväen huoltojohtajana sekä maanviljelijänä Nuijamaalla. Kaarnan äiti oli talontytär Hilja Maria Pietarintytär. Kaarnan puoliso vuodesta 1940 oli Rosa Eeva Ruokonen.
Messier 94

| Messier 94 |
| --- | --- |

Historia
Löytäjä:  Pierre Méchain
Löytöpäivä:  1781
Muut nimet:  NGC 4736, UGC 7996, PGC 43495
Ominaisuudet
Tyyppi:  SA(r)ab
Etäisyys:  16.0 ± 1.3 milj. valovuotta
Koko:  11.2′ × 9.1′
Havaitseminen
Tähdistö:  Ajokoirat
Rektaskensio:  12h 50m 53.1s
Deklinaatio:  +41° 7′ 14″
Suhteellinen kirkkaus:  9.0m
Messier 94 (tai NGC 4736) on kierteisgalaksi noin 16 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Ajokoirien tähdistössä.
Historia

Pierre Méchain löysi Merrier 94:n 22. maaliskuuta 1781, ja Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa kahta päivää myöhemmin.
Huomioitavia piirteitä

M94:llä on liner-tyyppinen ydin (liner = engl. Low-ionization nuclear emission-line region). Ytimen spektristä on pääteltävissä, että siellä on heikosti ionisoitunutta kaasua. M94:llä on myös kaksi rengasta, sisempi ja ulompi. Sisempi on halkaisijaltaan noin 70″, ja ulompi on noin 600″. Sisemmällä renkaalla tapahtuu voimakasta tähtien muodostumista.