stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erzsébet Báthory
Murhat ja kidutukset

Erään legendan mukaan Erzsébet löi kerran palvelijatartaan kasvoihin tai korvaan niin kovaa, että palvelijattaren nenästä alkoi vuotaa verta. Osa verestä roiskui Erzsébetin iholle, ja hän ajatteli ihonsa näyttävän heti kauniimmalta ja nuoremmalta. Tästä hän sai ajatuksen kylpeä nuorten naisten, usein neitsyiden, veressä. Kun Erzsébet halusi mennä kylpyyn, nuorta tyttöä roikotettiin ammeen yläpuolelle samalla, kun hänen kaulansa viillettiin auki. Yksi yleinen selitys legendalle on, että kreivittären vaatteet olivat kidutuksien jäljiltä niin verisiä, että näytti aivan siltä kuin hän olisi kylpenyt veressä. Tarinaa verikylvyistä ei kuitenkaan ole pystytty todistamaan todeksi, eikä vuonna 1817 julkaistuissa todistajanlausunnoissakaan mainittu niistä mitään.
Vuonna 1610 keisari Matias II määräsi Unkarin hallitsijan Juraj Thurzón järjestämään tutkimuksen kreivitär Erzsébet Báthoryn linnassa huhujen mukaan tapahtuvista raakuuksista. Sysäyksen tutkimusten aloittamiselle olivat antaneet kreivittären surmaamat aateliset, joita Erzsébet oli surmannut perustamassaan tyttökoulussa alempisäätyisten nuorten naisten käytyä vähiin. Jouluna 1610 Erzsébet pidätettiin päivällispöydässä. Erään tarinan mukaan  tarinoiden mukaan Thurzon lähettämät sotilaat löysivät heti kreivittären linnaan astuttuaan nuoren naisen ruumiin ja toisen, kuolemaisillaan olevan naisen.
Vuosien aikana kreivitär surmasi joidenkin lähteiden mukaan yli 600 naista. Suurin osa uhreista oli nuoria naisia, jopa 12-vuotiaita, yleensä neitsyitä. Ennen oikeudenkäyntiä kuultiin yli 300 todistajaa, jotka kertoivat kreivitär Báthoryn muun muassa polttaneen uhrien sukupuolielimiä, jäädyttäneen naisia alasti ulos pakkaseen kaatamalla vettä heidän päälleen, näännyttäneen uhreja nälkään ja purreen paloja heidän kasvoistaan. Erzsébet ja neljä apulaista todettiin syyllisiksi 80 murhaan oikeudenkäynnissä 7. tammikuuta 1611. Kreivitär ei ollut paikalla oikeudenkäynnissä, eikä häntä missään vaiheessa syytetty oikeudessa tai tuomittu rikoksesta. Silti jo heti 30. joulukuuta 1610 tapahtuneen kiinnioton jälkeen Erzsébet vangittiin kotiinsa Čachticen linnan umpeen muurattuun huoneistoon, jossa hän kuoli neljä vuotta myöhemmin, 54-vuotiaana 21. elokuuta 1614.
Viitteitä musiikissa, kirjallisuudessa, elokuvissa ja peleissä > Elokuva, tv

Fright Night 2 (2013)
Julie Delpy on ohjannut elokuvan Kreivitär (2009)
Juraj Jakubisko on ohjannut elokuvan Bathory (2008)
Yhdysvaltalaisessa kauhuelokuvassa Stay Alive (2006) on murhaajana Elisabeth Bathory.
Yhdysvaltalaisessa kauhuelokuvassa Hostel: Part II (2007) on viittaus nuorten naisten veressä kylpemiseen ikuisen nuoruuden toivossa Erzsébet Báthoryn legendan mukaan.
Ranskalaisessa elokuvassa Immoral Tales (1974) on neljä eri tarinaa, joista kolmannessa kerrotaan Elizabeth Báthoryn tarina hyvin seksuaalisesti kuvattuna.
Countess Dracula (1971) Hammer Film Productions
Netflixin animesarja Castlevania: Nocturne (2023)
Viitteitä musiikissa, kirjallisuudessa, elokuvissa ja peleissä > Kirjallisuus

Jännityskirjaan Unkarilainen taulu (Mikko Karppi, Tammi 2008) on kätketty runsaasti viitteitä kreivittäreen.
Romaani Elämän ja kuoleman salaisuudet (Rebecca Alexander, 2013) kertoo osin kreivittären elämästä.
Bathoryn tarinaa on käytetty myös kirjasarjassa Noitien taistelu, osassa Odin kirous ja mainiten osassa Susiemon klaani.
Viitteitä musiikissa, kirjallisuudessa, elokuvissa ja peleissä > Musiikki

Venom on levyttänyt kappaleen Báthorysta, Countess Bathory.
Ruotsalainen black metal -yhtye Bathory nimesi itsensä Venomin kappaleen mukaan.
Englantilainen black metal -yhtye Cradle of Filth on tehnyt Erzsébethistä konseptialbumin Cruelty and the Beast.
Unkarilainen black metal -yhtye Tormentor on myös tehnyt kappaleen nimeltä Elizabeth Bathory.
Yhdysvaltalainen metalliyhtye Kamelot julkaisi Karma-albumillaan kolmen kappaleen trilogian nimeltä Elizabeth.
Suomalainen metalliyhtye Barathrum julkaisi Saatana-albumillaan kappaleen Countess Erzsebeth Nadasdy.
Yhdysvaltalainen drone doom -yhtye Sunn O))) on tehnyt kappaleen nimeltä Báthory Erzsébet.
Brittiläinen metalliyhtye Evile on julkaissut levyllään Enter the Grave kappaleen Bathe in Blood.
Yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye Slayer julkaisi kappaleen Beauty Through Order levyllään World Painted Blood.
Ruotsalainen metalliyhtye Ghost on tehnyt kappaleen nimeltä Elizabeth.
Itävaltalainen metalliyhtye Darkwell on tehnyt kappaleen nimeltä Elisabetha.
Alankomaalainen metalliyhtye God Dethroned on tehnyt kappaleen nimeltä Villa Vampiria.
Itävaltalainen metalliyhtye Serenity on tehnyt musiikkivideon Wings of Madness, jossa viitataan Erzsébet Báthoryyn.
Ruotsalaisen metalliyhtye Dissectionin Storm of the Light's Bane -levyn erikoispainoksella on kappale Elisabeth Bathorii, joka kertoo Elisabeth Bathorysta.
Artisti Karliene on tehnyt kappaleen Blood Countess, joka kertoo Erzsébetista.
Viitteitä musiikissa, kirjallisuudessa, elokuvissa ja peleissä > Muut

Konami-yhtiön Castlevania-pelisarjaan kuuluvassa The New Generation -pelissä esiintyy loppuvastustajana vampyyrikreivitär Elizabeth Bartley, joka on nimiväännös Erzsébet Báthorysta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erzsébet Báthory Wikimedia Commonsissa
Elizabeth Bathory: Blood Countess Vampires Then and Now. Viitattu 20.8.2018. (englanniksi)
Craft, Kimberly L.: Infamous Lady:The True Story of Countess Erzsebet Bathory infamouslady.com. 2011. Viitattu 20.8.2018 (englanniksi).
Death of Countess Elizabeth Bathory History Today. Viitattu 20.8.2018. (englanniksi)
Telfer, Tori: The Internet's Erzsébet Báthory Obsession CrimeReads. 14.3.2018. Viitattu 20.8.2018. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 
Čachticen linnan päätorni, Slovakia
Grand Theft Auto VI

| Grand Theft Auto VI |
| --- | --- |
 Pelin promojuliste
Kehittäjä:  Rockstar Games
Julkaisija:  Rockstar Games
Jakelija:  PlayStation Store ja Microsoft Store
Pelisarja:  Grand Theft Auto
Julkaistu:  2025
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Grand Theft Auto VI (myös Grand Theft Auto 6, lyhennettynä GTA VI tai GTA 6) on Rockstar Gamesin kehitteillä oleva toimintaseikkailupeli. Pelin on tarkoitus olla Grand Theft Auto -pelisarjan pääsarjan kahdeksas osa Grand Theft Auto V:n jälkeen ja koko sarjan kuudestoista osa. Vuosien spekuloinnin ja vuotojen jälkeen Rockstar vahvisti helmikuussa 2022, että peli on kehitteillä. Marraskuussa 2023 Rockstar ilmoitti tulevasta GTA-pelin trailerista, joka julkaistiin 5. joulukuuta.
Peli on tarkoitus julkaista vuonna 2025. Peli julkaistaan aluksi vain PlayStation 5:lle ja Xbox Series X/S:lle. Mahdollisen PC-version aikataulusta Rockstar ei ole kertonut mitään.
Kehitys > Project Americas -huhu

Rockstar Gamesin entisen työntekijän Jon Youngin LinkedIn-profiilin mukaan hän oli mukana pelin kehityksessä vuosina 2015–2018, eli peli oli ainakin jossakin muodossa kehitteillä jo 2015.
Tietovuotaja Tez2 väitti vuonna 2022, että Grand Theft Auto VI:n kehitys aloitettiin alusta vuonna 2018 julkaistun Red Dead Redemption 2 -pelin julkaisun aikoihin, koska Rockstar Games halusi hyödyntää uutta tekoäly- ja animaatiotekniikkaa.
Aiemmista peliaiheisista vuodoistaan tunnettu YouTube-kanava The Know (nykyinen Inside Gaming) väitti maaliskuussa 2018, että on saanut Rockstar Gamesin sisäpiiriläiseltä tietoa seuraavan Grand Theft Auto -pelin yksityiskohdista. Kanavan mukaan peli sijoittuisi kuvitteelliseen Vice Cityn kaupunkiin, mutta jotkin pelin tehtävät sijoittuisivat Etelä-Amerikkaan. Ainakin yksi pelaajahahmoista olisi lisäksi nainen. Pelin projektinimenä olisi väitetysti Project Americas (suom. Projekti Amerikat).
Käyttäjänimi JackOLantern1982 julkaisi Redditissä heinäkuussa 2019 päivityksen, jossa väitti olevansa Rockstar Gamesin työntekijän ystävä. Kirjoittaja toisti päivityksessään useita The Know'n väitteitä, mutta luetteli samalla joukon uusia. Peli sijoittuisi 1970- ja 1980-luvuille, ja sen tärkeänä tyylillisenä inspiraationa toimisi Narcos-televisiosarja. Pelaaja kuitenkin ohjaisi kirjoittajan mukaan pelissä vain yhtä miespuolista hahmoa. Vuoden 2022 tietovuoto osoitti kyseisen kirjoittajan joidenkin väitteiden olevan oikeita, mutta osa puolestaan oli täysin virheellisiä. Osa niistä on toisaalta mahdotonta kumota tai vahvistaa.
Kehitys > Tietovuoto

Syyskuussa 2022 internetiin vuoti varhaista materiaalia kehitteillä olevasta GTA VI -pelistä. Vuodettu materiaali kattoi vahvistetusti 90 videota, joissa esiteltiin sekä peliä että sen kehitystyökaluja. 19. syyskuuta Rockstar Games vahvisti tietomurron ja kertoi tulleensa verkkohyökkäyksen kohteeksi. Studio kuitenkin ilmoitti pelin kehitystyön jatkuvan murrosta huolimatta normaalisti. Tietovuotoa on kuvailtu peliteollisuuden suurimmaksi.
23. syyskuuta Englannin poliisi ilmoitti pidättäneensä tietomurtoon osallisuudesta epäillyn 17-vuotiaan tekijän.
Tietovuoto paljasti, että peli sijoittuu Vice Cityn kaupunkiin, joka perustuu Miamiin. Grand Theft Auto VI on ensimmäinen Grand Theft Auto -sarjan peli, jonka yksinpelikampanjassa on pelattava naishahmo.
Kehitys > Traileri

Rockstar Games suunnitteli julkaisevansa pelin trailerin 5. joulukuuta 2023. Julkaisupäivänään traileri vuoti internetiin jo ennen alkuperäistä suunniteltua ajankohtaa, joten sen julkaisua aikaistettiin joitakin tunteja. Traileri keräsi 90 miljoonaa katselukertaa yhdessä vuorokaudessa, joka oli Guinnessin ennätysten mukaan YouTuben ennätys, jos musiikkivideot luetaan pois. Musiikkivideoista vuorokauden katselumäärän on ylittänyt vain kaksi korealaisen poikabändi BTS:n videota.
Trailerissa soi Tom Pettyn vuoden 1989 kappale "Love Is a Long Road". Kappaleen suosio nousi trailerin julkaisemisen jälkeen merkittävästi, ja esimerkiksi Spotifyssä sen kuuntelukerrat kasvoivat 37 000 prosenttia verrattuna aiempaan.
Sydänpuu

Kuvassa euroopanmarjakuusen tummaa sydänpuuta ja sitä ympäröivä vaalea pintapuu.
Sydänpuu on puun rungon sisin osa. Sitä ympäröi pintapuu.
Sydänpuuta muodostuu, kun puun runko ikääntyy ja läpimitta kasvaa. Sydänpuun muodostuminen lisää jonkin verran puuaineen tiheyttä, heikentää läpäisevyyttä ja vähentää puun sisältämää kosteutta. Heikon läpäisevyyden takia sydänpuun kyllästäminen on vaikeaa. Sydänpuu on kuollutta solukkoa, jossa elävän pintapuun varastoaineet on hajotettu ja käytetty.
Sydänpuuta alkaa muodostua Suomen oloissa yleensä puun saavuttaessa 40 vuoden iän. Sydänpuun osuus kasvaa puun vanhetessa ja rungon paksuuntuessa. Sydänpuu lahoaa pintapuuta hitaammin.
Sydänpuu voi olla väriltään tummempaa kuin pintapuu ja niiden välillä voi olla myös kosteuseroja, kuten esimerkiksi männyllä ja lehtikuusella on. Tammella, koivulla ja lepällä taas ei ole kosteuseroa pinta- ja sydänpuun välillä. Uute- ja pihka-aineiden vuoksi sydänpuun tiheys voi olla suurempi kuin pintapuun.
Jeff Koons

| Jeff Koons |
| --- | --- |
 Jeff Koons vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1955 (ikä 70)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kuvataiteilija
Taiteilija
Salanimi:  Koons, Jeffrey‏
Taidesuuntaus:  pop-taide, postmodernismi, käsitetaide ja minimalismi
Aiheesta muualla
Kotisivut
Jeff Koons (s. 21. tammikuuta 1955) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Häntä on kutsuttu kitschin kuninkaaksi ja hän on saanut paljon huomiota mediassa.
Koons opiskeli Maryland Institute College of Artissa Baltimoressa ja Art Institute of Chicagossa. Hän toimi ennen ammattiuraansa muun muassa pörssimeklarina. Koons oli naimisissa italialaisen pornonäyttelijän ja parlamentaarikon Ilona ”Cicciolina” Stallerin kanssa lyhyen aikaa vuodesta 1991 alkaen. Heillä on yksi yhteinen poika. Parin yhteistyön tuloksena syntyi ”Made in Heaven” -sarja veistoksia, maalauksia ja valokuvia, jotka kuvaavat pariskuntaa harrastamassa seksiä eri asennoissa.
Koons on herättänyt myös huomiota lausunnoillaan taiteensa tekemisestä. Hän teettää teoksensa eri alojen käsityöläisillä.
Vuonna 2009 Koons aikoi rakentaa Los Angeles County Museum of Artsiin 25 miljoonan dollarin (noin 19 miljoonaa euroa) Train-junainstallaation. Teräksestä ja alumiinista rakennettava 20 metriä pitkä juna oli kunnianhimoinen hanke. Höyryä neljä kertaa päivässä päästelevän junan oli tarkoitus roikkua ilmassa punakeltaisesta nostokurjesta museon edustalla. Työn oli tarkoitus jäljitellä Baldwinin höyryveturia vuodelta 1943 ja sen tekemisen arveltiin kestävän noin neljä vuotta. Myöhemmin teoksen sijoituspaikaksi vaihtui New Yorkin High Line puisto, mutta teos jäi lukuisten syiden takia toteutumatta.
Koons Suomessa

Jeff Koonsin teoksia oli esillä Suomessa vuonna 1990 amerikkalaista 1980-luvun taidetta esittelevässä yhteisnäyttelyssä Ateneumin taidemuseossa. Koons kävi myös Helsingissä luennoimassa Kuvataideakatemiassa. Alkuvuodesta 2005 Koonsin yksityisnäyttely oli Helsingin kaupungin taidemuseossa Tennispalatsissa.
Teosten myynti

Kohutaiteilijanakin tunnettu Koons hoitaa julkisuuskuvaansa tarkoin, ja hän on verrannut itseään Michelangeloon. Hänet tunnetaan myös taloudellisesta menestyksestään. Esimerkiksi teos Jim Beam J. B. Turner myytiin keväällä 2005 5,5 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.
Koonsin teos Hanging Heart (Magenta/Gold) myytiin 14. marraskuuta 2007 New Yorkin Sotheby’sin huutokaupassa 21 miljoonalla dollarilla. Teos oli tuolloin kallein elävän taiteilijan myyty teos. Marraskuussa 2013 myyty Jeff Koonsin Balloon Dog (Orange) tuli maailman kalleimmaksi elävän taiteilijan teokseksi 58,4 miljoonan dollarin hinnalla.
Teoksia

Puppy, 2004.
Puppy, yksityiskohta.
Tulips
Mirrored Bubble Sculpture
Kiepenkerl, 1987
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeff Koons Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  Museum of Modern Art  Victoria  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Jenia Grebennikov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jenia Grebennikov vuonna 2014  |  Jenia Grebennikov vuonna 2014  |  Jenia Grebennikov vuonna 2014  |  |
Maa:  Ranska
Miesten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | lentopallo |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | lentopallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bulgaria/Italia 2015 |  |  |
Jenia Grebennikov (s. 13. elokuuta 1990 Rennes) on ranskalainen lentopalloilija. Pelipaikaltaan 188 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Grebennikov on libero. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 345 senttimetriin ja torjuntalyönti 330 senttimetriin.
Grebennikov aloitti uransa synnyinkaupunkinsa Rennes Volley 35:ssä. Hän voitti seuran kanssa Ranskan cupin kaudella 2011–2012. Vuonna 2013 Grebennikov siirtyi Saksan Bundesliigan VfB Friedrichshafeniin. Hän edusti seuraa kaksi kautta voittaen Saksan cupin kaudella 2013–2014 ja Saksan mestaruuden seuraavalla kaudella.
Grebennikov siirtyi vuonna 2015 Italian A1-liigan Lube Macerataan. Hän edusti italialaisseuraa kolmen kauden ajan. Seura voitti tuona aikana hopeaa seurajoukkueiden MM-kilpailun sekä hopeaa ja kaksi pronssia Mestareiden liigasta. Grebennikov itse valittiin kolma kertaa putkeen Mestarien liigan parhaaksi liberoksi. Lube Macerata voitti lisäksi 2017 Italian-mestaruuden ja 2016 Italian cupin.
Grebennikov siirtyi Lube Maceratasta Itas Diatec Trentinoon, jonka kanssa hän oli voittamassa 2018 seurajoukkueiden maailmanmestaruutta. Grebennikov valittiin MM-turnauksen tähdistökentälliseen. Trentinosta hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 Modenaan. Grebennikov vaihtoi Italiasta kaudeksi 2021–2022 Venäjän superliigan VK Zenit Pietariin.
Grebennikov debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2011. Hän oli mukana vuoden 2014 MM-kilpailuissa, joissa Ranska sijoittui neljänneksi ja Grebennikov palkittiin parhaana liberona. Vuoden 2015 EM-kilpailuista Grebennikov saavutti kultaa ja jälleen parhaan liberon palkinnon.
Grebennikov on ollut voittamassa kahdesti olympiakultaa Ranskalle, Tokiossa 2020 ja Pariisissa 2024. Grebennikov valittiin kummankin olympiaturnauksen parhaaksi liberoksi.
Grebennikovin isä, venäläinen Boris Grebennikov on lentopalloilija ja lentopallovalmentaja.
Saavutukset

Seuratasolla
Ranskan cup: 2011–2012
Saksan cup: 2013–2014
Bundesliiga: 2014–2015
Maajoukkuetasolla
EM-kilpailut: kultaa (2015)
Henkilökohtainen
MM-kilpailuiden paras libero: 2014
EM-kilpailuiden paras libero: 2015
Keittiöväittely

Varapresidentti Nixon kohtaa pääministeri Hruštšovin kanssa toimittajia ja katsojia, mukaan lukien politbyroon jäsenet Leonid Brežnev, Anastas Mikoyan ja Jekaterina Furtseva Yhdysvaltain kansallisnäyttelyssä Sokolniki-puistossa Moskovassa, 1959
Keittiöväittely oli joukko Yhdysvaltain varapresidentin Richard Nixonin ja Neuvostoliiton pääministerin Nikita Hruštšovin välillä 24. heinäkuuta 1959 käytyjä, ennalta valmistelemattomia keskusteluja. Keskustelut tapahtuivat Moskovassa, jonne Yhdysvallat olivat rakentaneet messut, joissa esiteltiin muun muassa talo, jollaiseen ”jokaisella amerikkalaisella oli varaa”. Talossa oli runsaasti työtä helpottavia ja aikaa säästäviä koneita, joiden oli tarkoitus esitellä Yhdysvaltain kapitalistisen kuluttajamarkkinan hedelmiä.
Tausta

Keittiöväittely oli Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton johtajien ensimmäinen tapaaminen vuoden 1955 Geneven huippukokouksen jälkeen. Keskusteluja käytiin messualueen useissa paikoissa, mutta ne keskittyivät mallitalon keittiöön, joka oli jaettu kahtia, jotta sitä voitiin tarkastella helpommin.
Johtajat keskustelivat kapitalismin ja kommunismin saavutuksista vuonna 1957 tapahtuneen Sputnikin laukaisun aloittaman kylmän sodan eskaloitumisen alla. Useimmat amerikkalaiset pitivät Nixonia väittelyn voittajana. Väittely tallennettiin värilliselle videonauhalle ja keskustelun kuluessa Nixon toi esiin useita Yhdysvaltain kehittämiä tuotteita, kuten astianpesukoneet, ruohonleikkurit ja supermarketit. Nixon painotti kotitalouksissa hyödynnettäviä keksintöjä.
Hruštšov vastasi painottamalla Neuvostoliiton keskittyvän ”tärkeisiin asioihin” luksusesineiden sijasta. Satiirinomaisesti Hruštšov kysyi Nixonilta onko olemassa konetta, joka työntää suuhun ruokaa ja painaa sen kurkusta alas. Lopulta keskustelijat tulivat siihen tulokseen, että molempien maiden tulisi olla avoimempia toisilleen.
Mallitalon keittiön suunnitteli arkkitehti Andrew Geller.
Televisionäkyvyys ja reaktio Yhdysvalloissa

Yhdysvalloissa kolme suurta televisioyhtiötä näytti keskustelun heti seuraavana päivänä 25. heinäkuuta. Neuvostoliittolaiset protestoivat, koska Nixon ja Hruštšov olivat sopineet, että keskustelu näytetään samanaikaisesti sekä Yhdysvalloissa että Neuvostoliitossa. Neuvostoliitossa keskustelu näytettiin 27. heinäkuuta myöhään illalla ja vain osa Nixonin puheenvuoroista oli käännetty.
Yhdysvaltalainen reaktio oli aluksi jakautunut. New York Times kuvasi tapahtumaa poliittiseksi tempuksi, mutta toisaalta Time ylisti Nixonia.
Keskustelun epädiplomaattisesta luonteesta huolimatta Nixon saavutti suosiota Moskovan-vierailunsa ansiosta ja paransi huomattavasti mahdollisuuksiaan republikaanien presidenttiehdokkaaksi seuraavan vuoden presidentinvaaleihin.
Aiheesta muualla

Alkuperäinen nauhoitus, Osa 1 ja Osa 2 (YouTube)
Tiivistelmä väittelystä tekstikäännöksenä, Ashbrook Center for Public Affairsin projekti (englanniksi)
Väittelyn kattavampi tekstikäännös (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kitchen Debate
Neuvostoliiton pääministeri Nikita Hruštšov (vasemmalla, etualalla) ja Yhdysvaltojen varapresidentti Richard Nixon (oikealla) keskustelevat kommunismin ja kapitalismin ansioista amerikkalaisessa mallikeittiössä Yhdysvaltain kansallisnäyttelyssä Moskovassa (heinäkuu 1959)
Käännös suomeksi
Bockscar

Kuvassa Bockscarin "keulataidetta", huomaa erikoiset hyökkäysmerkinnät.
Bockscarin pyrstömerkintä.
Kuvassa kone koko pituudeltaan.
Bockscar (Martin-Omaha B-29-36-MO Superfortress no. 44-27297) oli erikoismuunneltu Boeing B-29 Superfortress, raskas strateginen pommituskone. Siitä oli riisuttu puolustusaseet, pyrstöön asennettuja kahta 12,7 mm konekivääriä lukuun ottamatta. Myös panssarointi oli poistettu, näillä toimenpiteillä pyrittiin saamaan suurempi lentokorkeus. Pommitukset koneella suoritettiin  9 300–9 800 m:n korkeudesta. Koneella hyökättiin Japania vastaan viisi kertaa, joista yksi oli Fat Man -pommin pudotus Nagasakiin. Muut neljä tehtävää olivat ns. Kurpitsa-pommeja käyttäen tehtyjä, jotka raskaita (omamassa n. 5 300 kg) tavanomaisia räjähdyspommeja.
Koneen historiaa

Koska toiselle operaatio Centerboardin hyökkäyslennolle lähteneen päällikön, majuri Charles Sweeneyn oma kone ”Great Artiste” oli määrätty tutkimuskoneeksi, joutui hän ottamaan varakoneen. Se oli nimetty kapteeni Frederick C. Bockille. Koneen nimi ja keulamaalaus viittaavat myös tavarajunan rahtivaunuun (engl. boxcar). Melkein kaikki eversti Paul Tibbetsin alaisuudessa olleet pommikoneet olivat saaneet värikkään keulamaalauksen. Näistä osa oli seksistisiäkin, kuten tuolloin ajan henkeen kuului.
Nagasakiin suuntautuneella pommituslennollaan, joka oli Erikoispommituslento numero 16: ilmeni koneen polttoainejärjestelmässä toimintavika. Lento päätettiin kuitenkin toteuttaa, huolimatta viasta ja epäedullisista sääolosuhteista. Pommikone ylitti Kokuran kaupungin kolmasti, onnistumatta sen pommituksessa. Atomipommin aseupseerina toimi komentajakapteeni Frederick L. Ashworth. Pommin pudotti kapteeni Kermit K. Beahan. Koneessa oli poikkeuksellisesti kaikkiaan kolme pilottia: Sweeneyn itsensä ohella sekä kapteeni Charles D. Albury että luutnantti Frederick J. Olivi. Suunnistajana toimi kapteeni James Van Pelt. Van Pelt sekä Beahan rekrytoitiin operaatio Silverplateen eli suom. Hopealautanen. Tämä tapahtui Enola Gayn pommittajan, majuri Thomas W. Ferebeen suosituksesta, jotka Ferebee jo entuudesta tunsi. Lennolla Nagasakiin oli ainoana kumpaankin atomihyökkäykseen osallistunut sotilashenkilö, luutnantti Jacob ”Jake” Beser. Beser oli saanut tieteellistä koulutusta fysiikan alalta Johns Hopkinsin yliopistossa.
Komentaja Ashworthilla oli assistentti mukana pommituslennolla, samoin kuin Hiroshimaan tehdyssä hyökkäyksessä komentajakapteeni William ”Deak” S. Parsonsilla. Lähdeteos mainitsi Parsonsin olleen kommodorin arvoinen, mikä nimitys ilmeisesti tapahtui vasta myöhemmin.
Koneen ns. Victor-tunnus oli ”77”, kun Enola Gayn vastaava oli ”82”. Tunnusnumero oli yhdessä triangelin sisässä olleen ”N”-kirjaimen kera. Enola Gayssa se oli ympyrä ja ”R”.
Nykyään kone on esillä USAF:n museossa Ohion Daytonassa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Koneen tavanmukainen miehistö

Lentomiehistö C-13 (lensi Great Artistella Nagasakin pommituksessa):
Kapt. Frederick C. Bock, koneen päällikkö
Luutn. Hugh C. Ferguson, apuohjaaja
Luutn. Leonard A. Godfrey, suunnistaja
Luutn. Charles Levy, pommittaja
Vääp. Roderick F. Arnold, lentomekaanikko
Kers. Ralph D. Belanger, apumekaanikko
Kers. Ralph D. Curry, radisti
Kers. William C. Barney, tutkaoperaattori
Kers. Robert J. Stock, taka-ampuja