stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira
Ulkonäkö

Collien säkäkorkeus on rotumääritelmän mukaan nartuilla 51–56 cm ja uroksilla 56–61 cm. Urokset ovat siis selvästi suurempia. Pitkäkarvaisella colliella on huomiota herättävä, pitkä ja erittäin tiheä karvapeite. Peitinkarva on suoraa ja karkean tuntuista, pohjavilla pehmeää ja tuuheaa sekä hyvin tiivistä. Eturaajat ovat hyvin hapsuiset ja häntäkarvat erittäin runsaat. Collien pää kapenee tasaisesti ja pehmeästi kirsua kohti. Collien askeleiden tulisi olla kohtuullisen pitkät, kevyet ja vaivattomilta näyttävät.
Collien rotumääritelmä hyväksyy kolme eri värimuunnosta: soopeli, ”tricolor” eli merkkivärinen ja ”blue merle” eli mustapohjainen merle. Blue merle -väritys tunnettiin alun perin nimellä tortoise shell. Kaikkiin värityksiin liittyy valkoiset merkit, joiden määrä voi vaihdella. Seuraavat merkit ovat toivottuja: täysi tai osittainen valkea kaulus, valkea rinta, raajat ja käpälät, valkea hännänpää. Kuonossa, kallossa tai molemmissa voi olla valkea piirto.
Soopeli on mikä tahansa ruskean sävy vaaleasta kullanväristä tumman mahonginruskeaan. Peitinkarvoissa on vaihtelevasti mustat karvanpäät. Rodun harrastajien piirissä soopeliväritys jaetaan kahteen tyyppiin: niin sanottuun ”dominanttisoopeliin” (oletettu genotyyppi AyAy) ja ”tricolor-tekijäiseen soopeliin” (oletettu genotyyppi AyAt eli merkkivärityksen kantaja). Edellinen on väritykseltään ruskeavoittoinen, jälkimmäinen mahonginsävyinen ja tumma runsain mustin karvoin. Nimitys ”dominanttisoopeli” viittaa siihen, että tällainen koira saa kolmiväriseen yhdistettynä vain soopelinvärisiä pentuja. Genetiikan kannalta nimitys on virheellinen, koska dominoivuus on alleelin, ei genotyypin ominaisuus.
Tricolorilla eli kolmivärisellä pääväri on musta, jossa on syvän punaruskeat merkit raajoissa ja päässä. Blue merlellä pääväri jakautunut epätasaisina laikkuina sinervän harmaaseen ja mustaan väriin. Näyttelykoirilla vaikutelma mustista laikuista siniharmaalla pohjalla on toivotumpi. Syvät punaruskeat merkit ovat blue merle -värityksessä toivottuja, mutta niiden puuttuminen ei ole virhe.
Homotsygoottiin merleen kiinteästi liittyvien vakavien terveysongelmien vuoksi Suomen Kennelliitto ei enää rekisteröi pentuja yhdistelmistä merle × merle tai merle × soopeli.
FCI:n ja The Kennel Club:n mukaan sekä kokonaan valkoinen väritys että valkovoittoisuus ovat virheitä. Yhdysvalloissa American Kennel Club hyväksyy myös "valkoisen" eli käytännössä valkovoittoisen värityksen, jossa on useimmiten soopelit, blue merlet tai musta-ruskeat merkit.
soopeli
blue merle
tricolor
värivirheellinen valkovoittoinen "soopeli"
Luonne ja käyttäytyminen

Rotumääritelmän mukaan collien luonne on ystävällinen eikä aggressiivinen. Rodulla esiintyy arkuutta. Collie on toiminnanhaluinen ja valpas koira, joka kiintyy helposti erityisesti yhteen ihmiseen, mutta on vieraiden suhteen pidättäytyvä. Collien tulee olla omanarvontuntoinen ja työskentelykykyinen. Se on tarmokas, iloinen ja kestävä koira, joka soveltuu moneen harrastukseen ja aktiviteettiin. Rodun paimennusominaisuudet ovat seurakoirakäytön tultua pääasialliseksi käyttötarkoitukseksi heikentyneet.
Alkuperä > Etymologia

Termi rough tarkoittaa sananmukaisesti "karkeaa" tai "karheaa", ja karvapeitteen onkin alun perin ollut tarkoitus olla lähinnä karheaa ja tuuheaa, ei liioitellun pitkää.
Alkuperä > Valkoinen collie

Alun perin collie-pentueisiin syntyneet valkoiset pennut todennäköisesti tapettiin, koska paimenet halusivat koiria jotka erottuisivat helposti heidän lampaistaan. Myöhemmin kun pitkäkarvaisesta skotlanninpaimenkoirasta tuli suosittu seura- ja näyttelykoira, valkoiset yksilöt alkoivat saavuttaa suosiota Yhdysvalloissa - vaikka sekä FCI-maissa että alkuperämaassa Britanniassa väritys ei olekaan rotumääritelmän mukaan sallittu. Värimuunnoksen taustalla uskotaan olleen jonkin verran samojedinkoiran perimää.
Vaikka valkoinen collie onkin fenotyypiltään lammaskoira, on erittäin todennäköistä että se ei ole koskaan paimentanut - sen käyttötarkoitus on lähinnä olla ylellinen lemmikki ja näyttelykoira. Se oli viktoriaanisen aikakauden Englannissa hetken aikaa suosittu. Kaksi warwickshirelaista collie-kasvattajaa, J. ja W.H. Charles, esitteli kasvattamansa valkoisen collien kuningatar Victorialle ja toisen yksilön Walesin prinssille. Lisäksi 1800-luvun lopulla useampi prinsessa poseerasi valokuvissa eksoottisten valkoisten koiriensa kanssa. Kuninkaallisen suosion myötä värimuunnokselle alkoi olla enemmänkin kysyntää.
Perinteisen pitkäkarvaisen skotlanninpaimenkoiran kasvattajat eivät pitäneet uudesta värityksestä, joskin myönsivät että sillä olivat hyvät mahdollisuudet menestyä. Amerikkalaisten hankittua valkoisia collieita ne alkoivat menettää suosiotaan Englannissa ja lopulta katosivat saarivaltiosta kokonaan. Yhdysvalloissa ne alkoivat kuitenkin kukoistaa, ja pian niille perustettiin oma rotujärjestö. Jopa Washingtonin Valkoisessa talossa on maalaus, jossa esiintyy valkoinen collie.
Nykyinen valkoinen värimuunnos muistuttaa hyvin paljon tavallista pitkäkarvaista collieta. Sillä on mm. pidempi ja suippokärkisempi kuono kuin alkuperäisellä kuningatar Victorialle esitellyllä variaatiolla. Nimestään huolimatta se on harvoin puhtaanvalkoinen, vaan yleensä sillä esiintyy tummempia merkkejä päässä ja toisinaan myös hännässä.
Yhdysvalloissa sallittu valko-soopeli (ns. "valkoinen") collie
Yhdysvalloissa sallittu valko-soopeli (ns. "valkoinen") collie
Alkuperä > Käyttötarkoitus

Collie on alun perin kehitetty lammaspaimenien avuksi lampaita paimentamaan. Nykyisin koirien käyttö paimennuksessa on suureksi osaksi hävinnyt. Suosituin harrastus collieilla on näyttelyt joihin niitä on usein ilmoitettu suuret määrät. Kolmen ulkomuotosertifikaatin lisäksi Suomen muotovalion arvoa varten colliella täytyy olla hyväksytty luonnetesti tai palveluskoirakokeista koulutustunnus ykkösluokasta. Collie on kuitenkin hyvin monipuolinen rotu, joten harrastaminen ja kilpaileminen ei ole ongelma. Se on sopiva koira lapsiperheisiin tai vanhukselle lenkkikaveriksi, mutta se on myös oikeutettu osallistumaan palveluskoirakokeisiin. Palveluskoirakokeissa ne osallistuvat yleensä haku- tai jälkikokeeseen, joskus viestikokeen. Tottelevaisuuskokeet ovat myös suosittuja, ja koska collie on ketterä ja vilkas rotu, myös agilityssä niitä tapaa melko useasti. Colliesta on moneen eri harrastukseen innokkaan ja toimintavalmiin luonteensa vuoksi.
Pitkäkarvainen collie nykyään

Suomessa collien suosio on kasvanut tasaisesti vuosien myötä. 1990-luvun alussa pitkäkarvaisia  collieita rekisteröitiin noin 1 500 yksilöä vuodessa. 2000-luvun alkupuolella collien rekisteröinnit ovat vaihdelleet vuositasolla 600 koiran molemmin puolin. Koiria on tuotu tasaisesti myös ulkomailta.
Pitkäkarvainen collie on levinnyt koko maailmaan ja suurimmat rekisteröintiluvut ovat Englannissa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa collien rotumääritelmässä säkäkorkeus on 7 cm enemmän ja väreissä on pieniä eroja. Ulkomuodollisesti poikkeavuudet ovat kuitenkin vähäisiä.
Vuonna 2012 Suomen Kennelliitto päätti muuttaa virallisen rotunimen muotoon "pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira l. pitkäkarvainen collie" ja 24.8.2011 hyväksytty uusi rotumääritelmä tunnustaa kyseisen nimen.
Pitkäkarvainen collie nykyään > Terveys

Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira on yleisesti katsottuna verrattain terve rotu. Se kuuluu Suomessa PEVISA-ohjelmaan, ja pentueen rekisteröintivaatimuksiin kuuluu vanhempien lonkkakuvaus- ja silmätarkastuslausunnot. Perinnöllisistä sairauksista rodulla esiintyy lonkkaniveldysplasiaa, CEA:ta ja haiman vajaatoimintaa. Rodun keskimääräinen elinikä on 10–14 vuotta.
CEA eli collie eye anomaly on yleisnimitys collierodulla tavattaviin silmäsairauksiin. Se on hyvin yleinen ja todennäköisesti kaikki suomalaiset colliet ovat sen kantajia, mutta se esiintyy vakava-asteisena hyvin harvoin. CEA:n ensimmäinen aste CH ja CRD ei vaikuta koiran näkökykyyn mitenkään. Toinen aste coloboma ei yleensä vaikuta koiran näkökykyyn. Kolmas aste ablaatio vaikuttaa näkökykyyn heikentävästi, ja koira saattaa jopa sokeutua kokonaan. Sairauden eteneminen kolmanteen asteeseen on kuitenkin harvinaista, ja useimmiten se vaikuttaa vain toiseen silmään. Neljäs muoto on silmänsisäiset verenvuodot. Se voi osittain parantua, mutta on todennäköistä että niitä ilmenee iän myötä uudelleen. Tämä on todella harvinainen, mutta hyvin vakava tila ja voi aiheuttaa kivuliasta silmän sisäistä painetta.
Haiman vajaatoiminta on erittäin harvinaista, sitä esiintyy noin 1 %:lla collieista. Haiman vajaatoiminnan on todettu olevan perinnöllinen pitkäkarvaisilla collieilla. Sairauden puhkeamiseen vaikuttaa todennäköisesti myös ympäristötekijät perintötekijöiden lisäksi. Oireet ilmenevät tavallisesti 1–3 vuoden iässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira Wikimedia Commonsissa
Rotumääritelmä (pdf)
Suomen Collieyhdistys
Collie rotuna
Cruftsin vuoden 1906 BIS-voittaja Wishaw Leader.
Pitkäkarvainen collie venäläisessä postimerkissä.
Anssi Maasalo

Anssi Maasalo on suomalaisen pop-rockyhtye Egotripin basisti. Hän on syntynyt Etelä-Pohjanmaalla Lehtimäen kunnassa. Maasalo liitettiin yhtyeen jäseneksi elokuussa 2005, siihen asti hän oli toiminut bändin keikkabasistina. Hän on Egotripin historian kolmas basisti.
Aliana Lohan

| Aliana Lohan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aliana Taylor Lohan
Syntynyt: 22. joulukuuta 1993 (ikä 30) New York, Yhdysvallat
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Ali Lohan
Aktiivisena:  1997–
Aiheesta muualla
alianalohan.org
IMDb
Aliana Taylor ”Ali” Lohan (s. 22. joulukuuta 1993 New York) on yhdysvaltalainen laulaja, malli, näyttelijä ja televisiopersoona. Hän on näyttelijä-laulaja Lindsay Lohanin pikkusisko.
Perhe ja lapsuus

Lohan on Michael ja Dina Lohanin nuorin tytär. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Lindsay ja Michael Jr., sekä nuorempi veli Dakota (”Cody”). Hänen vanhempansa ovat eronneet.
Lohanilla on isänsä puolelta kaksi puolisisarusta Ashley Horn Kaufmann sekä Landon Major Lohan.
Mallin ura

Lohan aloitti uransa Ford Modelin mallina. Hän oli tällöin kolmivuotias. Vuonna 2011 hän kirjoitti sopimuksen mallitoimisto NEXT Model Managementin kanssa. Tämän jälkeen hän kirjoitti sopimuksen Modelin Agency Wilhelminan kanssa, jonka mallina hän toimii vieläkin.
Musiikki

Ali Lohanin musiikkiura alkoi vuonna 2005, kun hän julkaisi debyyttisinglensä "Rockin’ Around The Christmas Tree", joka esiteltiin YMC Records’ Totally Awesome Christmas -tapahtumassa. Hän jatkoi työskentelyä musikaalisten taiteilijoiden kuten ALY & AJ:n, Jesse McCartneyn ja Hilary Duffin kanssa. Vuoden 2006 lopussa Lohan julkaisi albumin Lohan Holiday, jolta ilmestyi kolme singleä "Rockin’ Around The Christmas Tree", "I Like Christmas" ja "Lohan Holiday" (yhdessä Lindsayn kanssa).
Vuonna 2008 Lohan työsti toista studioalbumia Maloof Musicille. 9. heinäkuuta 2008 julkaistiin single "All the Way Around", joka ei kuitenkaan noussut singlelistoille. Albumia ei ole julkaistu.
Näytteleminen

Vuonna 2008 Lohan esiintyi pääosassa tositelevisiosarjassa Living Lohan äitinsä Dina Lohanin kanssa. Sarja keskittyi enimmäkseen hänen toisen studioalbuminsa nauhoittamiseen Las Vegasissa.
Lohan on mukana R. L. Stinen kauhu/fantasiaromaanin elokuvaversiossa Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out?, joka julkaistiin suoraan DVD:nä 30. syyskuuta 2008.
Filmografia

1998 Ansa vanhemmille (vuoden 1998 elokuva) - tyttö lentokentällä
2000 Mallikelpoista magiaa - tyttö jalkapallokatsomossa
2003 Perjantai on pahin - tyttö häissä
2005 E! True Hollywood Story: Lindsay Lohan - Aliana Lohan
2008 Living Lohan - Aliana Lohan
2008 Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out? - Traci Walker
2011 E! Rikkaat Kardashianit - Aliana Lohan
Musiikki > Albumit

2006: Lohan Holiday
Musiikki > Singlet

2006: "Rockin' Around The Christmas Tree/Christmas Magic"
2006: "I Like Christmas"
2006: "Lohan Holiday" Feat. Lindsay Lohan
2008: "All the Way Around"
Muuta

Vuonna 2005 Lindsayn lauluun "Confessions of a Broken Heart" tehtiin musiikkivideo, jossa Aliana esiintyy ballerinana.
Aiheesta muualla

Lohanin perheen kotisivut (englanniksi)
Aliana Lohan Internet Movie Databasessa
Ankaran pommi-isku maaliskuussa 2016

| Ankaran pommi-isku maaliskuussa 2016 |
| --- | --- |

Paikka:  Ankara, Turkki  39°55′11.86″N, 32°51′12.97″E
Ajankohta:  13. maaliskuuta 2016
Iskutyyppi:  autopommi
Kuolleita:  37 siviiliä
Haavoittuneita:  127
Epäilty/epäillyt:  Kurdistanin vapauden haukat
Turkin pääkaupungissa Ankarassa tehtiin 13. maaliskuuta 2016 pommi-isku, jossa kuoli 37 ihmistä ja yli 120 loukkaantui. Tekijäksi ilmoittautui Kurdistanin vapauden haukat -niminen ryhmä, joka kertoi iskun olevan kosto Turkin kurdialueille tekemistä iskuista. Ryhmä on myös ottanut vastuun helmikuisesta autopommista, jossa kuoli 29 ihmistä.
Saksa ilmoitti sulkevansa Ankaran suurlähetystönsä väliaikaisesti.
Aljaksandra Sasnovitš

| Aljaksandra Sasnovitš |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Tennispelaaja
Pituus:  174 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  5 870 082 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  30. (10.9.2018)
Voitot/tappiot:  412–288
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2018, 2019)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2017, 2018)
Wimbledon:  4. kierros (2018)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2018)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  135. (28.1.2019)
Voitot/tappiot:  129–108
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Aljaksandra Sasnovitš (s. 22. maaliskuuta 1994 Minsk) on valkovenäläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 30 syyskuussa 2018. Hän on voittanut urallaan 11 ITF-turnausta kaksinpelissä ja seitsemän ITF-turnausta nelinpelissä.
Sasnovitš edusti Valko-Venäjän Fed Cup -joukkuetta ensimmäisen kerran vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Aljaksandra Sasnovitš WTA:n sivuilla (englanniksi)
Aljaksandra Sasnovitš ITF:n sivuilla (englanniksi)
Punainen (elokuva)

| Punainen> Turning Red |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Domee Shi
Käsikirjoittaja:  Julia Cho Domee Shi
Tuottaja:  Lindsey Collins
Säveltäjä:  Ludwig Göransson
Kuvaaja:  Mahyar Abousaeedi Jonathan Pytko
Leikkaaja:   Nicholas C. Smith  Steve Bloom 
Pääosat:   Rosalie Chiang  Sandra Oh  Ava Morse  Maitreyi Ramakrishnan  Hyein Park  Orion Lee  Wai Ching Ho  James Hong 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Walt Disney Pictures  Pixar Animation Studios 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2022-03-1111. maaliskuuta 2022  
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  175 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punainen (engl. Turning Red) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu komediaelokuva, jonka tuottavat Walt Disney Pictures ja Pixar. Sen on ohjannut Domee Shi, kirjoittanut Shi ja Julia Cho ja tuottanut Lindsey Collins. Elokuva kertoo Mei Leestä, itsevarmasta 13-vuotiaasta kiinalaiskanadalaisesta tytöstä, joka on murrosiän kaaoksessa. Aina kun hän innostuu, stressaantuu tai kokee valtavan voimakkaita tunteita, hän muuttuu valtavaksi kultapandaksi.
Punainen julkaistiin koronaviruspandemian vuoksi suoratoistopalvelu Disney+:ssa, ja elokuvateattereissa niissä maissa, joissa Disney+ ei ole saatavilla, 11. maaliskuuta 2022.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| Rosalie Chiang | Viivi Helisalo | Meilin "Mei" Lee |
| Sandra Oh | Rinna Paatso | Ming Lee |
| Ava Morse | Saana Norra | Miriam |
| Hyein Park | Sofia Kärkkäinen | Abby |
| Maitreyi Ramakrishnan | Helmi Kapulainen | Priya |
| Orion Lee | Juhani Rajalin | Jin Lee |
| Wai Ching Ho | Maria Kuusiluoma | Mein isoäiti |
| Tristan Allerick Chen | Alek Perez | Tyler |
| Chen Lee | Carla Rindell | Chen-täti |
| Mia Tagano | Shirly Karvinen | Lily-täti |
| Lilliam Lim | Bianca Morales | Ping-täti |
| Sherry Cola | Wanda Dubiel | Helen-täti |
| James Hong | Jukka Voutilainen | herra Gao |
| Jordan Fisher | Luca Elshout | Robaire |
| Finneas O’Connell | Luca Elshout | Jesse |
| Topher Ngo | Vilppu Uusitalo | Aaron T. |
| Josh Levi | Riku Leskinen | Aaron Z. |
| Grayson Villanueva | Riku Leskinen | Tae Young |
| Sasha Roiz | Taisto Oksanen | herra Kieslowski |
| Addie Chandler | Vilppu Uusitalo | Devon |
| Lily Sanfelippo | Mirella Roininen | Stacy Frick |
Suomenkielisen version sivuäänissä Amy Burgess, Elina Lanerva, Elisa Espinosa, Kuura Rossi, Jeremy Kiberu, Jukka Nylund, Lumo Levy, Saara Lehtonen, Sanni Paatso sekä Seera Alexander.
Suomenkielisen version on kääntänyt Aki Heinlahti ja ohjannut Joonathan Kettunen.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut
Privas

| Privas |
| --- | --- |
 Privasin kaupunki
 vaakuna
 Privas
 Koordinaatit: 44°44′09″N, 04°35′49″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Privas
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,14 km²
Väkiluku (2006):  8 624
 – Väestötiheys:  710,4 as./km²
 
 www.mairie-privas.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Privas on kaupunki Kaakkois-Ranskassa. Se on Ardèchen departementin prefektuuri Rhône-Alpesin alueella (région). Se on toiseksi pienin Ranskan departementin hallintokeskus. Sitä pienempi on vain Foix. Se on viidenneksi suurin kaupunki Ardèchessa. Sitä suurempia ovat Annonay, Aubenas, Guilherand-Granges ja Tournon-sur-Rhône.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Privas Wikimedia Commonsissa
Anker Jørgensenin IV hallitus

Pääministeri Anker Jørgensen
Anker Jørgensenin IV hallitus oli Tanskan hallitus 26.10.1979–30.12.1981. Se koostui pelkästään Sosiaalidemokraattisesta puolueesta.
Ministerit

Pääministeri
Anker Jørgensen
Ulkoministeri
Kjeld Olesen
Valtiovarainministeri
Svend Jakobsen
Talousministeri
Ivar Nørgaard
Ympäristöministeri
Ivar Nørgaard (26.10.1979–28.2.1980)
Erik Holst (28.2.1980–30.12.1981)
Kulttuuriministeri
Niels Matthiasen (26.10.1979–16.12.1980)
Lise Østergaard (16.12.1980–30.12.1981)
Teollisuusministeri
Erling Jensen
Kirkko- ja Grönlanti-ministeri
Jørgen Peder Hansen (26.10.1979–20.1.1981)
Tove Lindbo Larsen (20.1.1981–30.12.1981)
Sosiaaliministeri
Ritt Bjerregaard
Maatalousministeri
Poul Dalsager (26.10.1979–20.1.1981)
Bjørn Westh (20.1.1981–30.12.1981)
Kalastusministeri
Poul Dalsager (26.10.1979–20.1.1981)
Karl Hjortnæs (20.1.1981–30.12.1981)
Julkisten töiden ministeri (liikenneministeri)
Jens Risgaard Knudsen (26.10.1979–15.10.1981)
Knud Heinesen (15.10.1981–30.12.1981)
Opetusministeri
Dorte Bennedsen
Puolustusministeri
Poul Søgaard
Työministeri
Svend Auken
Asuntoministeri
Erling Olsen
Vero- ja menoministeri
Karl Hjortnæs (26.10.1979–20.1.1981)
Mogens Lykketoft (20.1.1981–30.12.1981
Energiaministeri
Poul Nielson
Sisäministeri
Henning Rasmussen
Oikeusministeri
Henning Rasmussen (26.10.1979–20.1.1981)
Ole Espersen (20.1.1981–30.12.1981)
Salkuton ministeri
Lise Østergaard (26.10.1979–28.2.1980)
Pohjoismaaministeri
Lise Østergaard (28.2.1980–30.12.1981)
Anker Jørgensenin II hallitus

Pääministeri Anker Jørgensen
Anker Jørgensenin II hallitus oli Tanskan hallitus 13.2.1975–30.8.1979. Se koostui pelkästään Sosiaalidemokraattisesta puolueesta.
Ministerit

Pääministeri
Anker Jørgensen
Ulkoministeri
K. B. Andersen (13.2.1975–1.7.1978)
Anker Jørgensen (1.7.1978–30.8.1978)
Valtiovarainministeri
Knud Heinesen
Talousministeri
Per Hækkerup
Pohjoismaa- ja ulkomaankauppaministeri
Ivar Nørgaard
Sisäministeri
Egon Jensen
Vero- ja menoministeri
Svend Jakobsen (13.2.1975–26.2.1977)
Jens Kampmann (26.2.1977–30.8.1978)
Työministeri
Erling Dinesen (13.2.1975–8.9.1976)
Erling Jensen (8.9.1976–1.10.1977)
Svend Auken (1.10.1977–30.8.1978)
Oikeusministeri
Orla Møller (13.2.1975–1.10.1977)
Erling Jensen (1.10.1977–30.8.1978)
Puolustusministeri
Orla Møller (13.2.1975–1.10.1977)
Poul Søgaard (1.10.1977–30.8.1978)
Asuntoministeri
Helge Nielsen (13.2.1975–26.1.1977)
Svend Jakobsen (26.1.1977–26.2.1977)
Ove Hove (26.2.1977–30.8.1978)
Ympäristöministeri
Helge Nielsen (13.2.1975–26.1.1977)
Svend Jakobsen (26.1.1977–26.2.1977)
Niels Matthiasen (26.2.1977–30.8.1978)
Julkisten töiden ministeri (liikenneministeri)
Niels Matthiasen (13.2.1975–26.2.1977)
Kjeld Olesen (26.2.1977–30.8.1978)
Kulttuuriministeri
Niels Matthiasen
Sosiaaliministeri
Eva Gredal
Kauppaministeri
Erling Jensen (13.2.1975–8.9.1976)
Per Hækkerup (8.9.1976–26.2.1977)
Ivar Nørgaard (26.2.1977–30.8.1978)
Opetusministeri
Ritt Bjerregaard
Kirkko- ja Grönlanti-ministeri
Jørgen Peder Hansen
Maatalousministeri
Poul Dalsager
Kalastusministeri
Poul Dalsager (13.2.1975–26.2.1977)
Svend Jakobsen (26.2.1977–30.8.1978)
Salkuton ministeri (vastuualueena ulkopoliittiset kysymykset)
Lise Østergaard (26.2.1977–30.8.1978)
Pontus Netterberg

| Pontus Netterberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. helmikuuta 1992 (ikä 32) Varberg, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  187 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Tingsryds AIF (Allsv./Ruotsi I) IK Pantern (Allsv.) Växjö Lakers HC (SHL) Malmö Redhawks (SHL) IK Oskarshamn (SHL) Herning Blue Fox (Tanska) Jukurit (SML) HV71 (SEL/Allsv.)
Pontus Netterberg (s. 9. helmikuuta 1992 Varberg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Netterberg laukoo oikealta. Jukureiden kotisivujen pelaajaprofiilin mukaan hän on työteliäs laitahyökkääjä, jolta löytyy myös osaamista tehojen tekemiseen.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet ja Elitserien-debyytti HV71:ssä

Netterberg on Varbergs HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Rögle BK:hon, josta Netterberg siirtyi kaudeksi 2008–2009 HV71:n organisaatioon. Hän oli J18 Elitissä joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 25+13=38, joilla Netterberg voitti koko sarjan eteläisen divisioonan piste- ja maalipörssin. Hän jakoi myös koko J18 Elitin maalipörssin neljännen sijan Tingsryds AIF:n Simon Dahlin kanssa. J18 Allsvenskanissa Netterberg oli seitsemällä osumallaan HV71:n paras maalintekijä. Hän voitti samalla kaudella myös J20 SuperElitin hopeaa.
Kaudella 2009–2010 Netterberg oli HV71:n J20-junioreiden paras maalintekijä Johan Linnanderin ja Jesper Fasthin kanssa 23 osumallaan, joilla he jakoivat koko sarjan maalipörssin neljännen sijan Djurgårdens IF:n Stefan Söderin kanssa. Netterberg sijoittui myös kaikkiaan 47 tehopisteellään SuperElitin pistepörssissä kymmenenneksi. Kaudella 2010–2011 hän oli tehoilla 19+24=43 HV71:n paras pistemies ja Netterberg jakoi sisäisen maalipörssin voiton Jonathan Tholanderin kanssa. Hän jakoi koko SuperElitin pistepörssin kymmenennen sijan MODO Hockeyn Jesper Olofssonin, Frölunda HC:n Casper Carningin ja VIK Västerås HK:n Markus Kinisjärven kanssa. Netterberg voitti koko sarjan eteläisen divisioonan jäähypörssin 91 minuutillaan. Hän voitti myös ylemmän jatkosarjan maalipörssin yhdeksällä osumallaan. Netterberg debytoi samalla kaudella myös HV71:n Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Netterberg teki Elitserien-debyyttinsä 4. marraskuuta 2010 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 38 sekuntia. Netterberg pelasi HV71:ssä myös kaksi European Trophyn ottelua.
Kaudella 2010–2011 Netterberg oli HV71:n J20-junioreiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Johan Johnssonin jälkeen. Hän jakoi koko SuperElitin maalipörssin kolmannen sijan Skellefteå AIK:n Sebastian Selinin ja Viktor Arvidssonin kanssa. Pudotuspeleissä Netterberg oli tehoilla 5+1=6 HV71:n paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Sebastian Dykin kanssa. Netterberg voitti kauden päätteeksi SuperElitin hopeaa. Elitserienissä hän pelasi kauden aikana 24 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Netterberg teki Elitserien-uransa avausmaalin 1. marraskuuta 2011 Linköping HC:tä vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös yhden European Trophyn ottelun.