stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joulupukki valloittaa Marsin
Juoni

Marsilaiset vanhemmat Momar ja Kimar ovat huolissaan siitä, kun heidän lapsena Girmar ja Bomar katsovat liikaa Maapallolta lähetettäviä televisio-ohjelmia. Lapsiin tekee vaikutuksen esitetyisesti Pohjoisnavalla asuvan Joulupukin televisiohaastattelu.
Marsilaiset pyytävät apua 800-vuotiaalta viisaalta Chochemilta, joka neuvoo heitä, että Marsin lapsista on tullut hajamielisiä yhteiskunnan liian jäykän rakenteen vuoksi. Hänen mielestään lapsille tulisi antaa vapaus ja mahdollisuus pitää hauskaa. Chochem kertoo, että Mars tarvitsisi joulupukin kuten maapallollakin. Chochemin poistuttua Marsin johtajat päättävät siepata Joulupukin Maasta ja tuodat hänet Marsiin.
Marsilaisten saapuessa maahan, he eivät pysty erottamaan oikeaa joulupukkia, koska joulupukkeja on joka kadun kulmalla. He sieppaavat kaksi lasta: Billy ja Betty Forstersin, jotka kertovat oikean joulupukin asuvan Pohjoisnavalla. Marsilaiset lasten kanssa saapuvat Pohjoisnavalle. He löytävät Joulupukin työpajan, jossa välikohtauksen jälkeen Joulupukki suostuu lopulta lähtemään marsilaisten matkaan. Yksi Marsin johtajista, elokuvan antagonisti Voldar on jyrkästi sitä mieltä, että Joulupukki turmelee Marsin lapset ja kääntää heidät pois Marsin alkuperäisestä loistosta, jonka seurauksena yrittää useaan otteeseen tappaa Joulupukin yhdessä siepattujen Billyn ja Bettyn.
Marsiin saapuessa Joulupukki ja lapset rakentavat tehtaan lelujen valmistamiseen marsilaisille lapsille. Voldar ja hänen avustajansa Stobo ja Shim kuitenkin sabotoivat tehdasta ja muuttavat sen ohjelmointia niin, että se tekee vääriä leluja. Sillä välin Kimarin apulainen Dropo pukee päälleen yhden joulupukin ylimääräisistä puvuista ja alkaa käyttäytyä kuin joulupukki. Hän menee lelutehtaalle tekemään leluja, mutta Voldar luulee häntä Joulupukiksi ja sieppaa hänet.
Joulupukki ja lapset palaavat tehtaalle tekemään lisää leluja, kun huomaavatkin, että koneita on sabotoitu. Voldar ja Stobo palaavat tehtaalle tehdäkseen sopimuksen Kimarin kanssa, mutta kun huomaavatkin oikean joulupukin, he ymmärtävät, että heidän suunnitelmansa on epäonnistunut. Luolassa panttivankina ollut Dropo huijaa vartijansa Shimin ja pakenee. Kimar pidättää Voldarin, Stobon ja Shimin. Joulupukki huomaa Dropon käyttäytyvän kuten hän ja sanoo, että Droposta tulisi hyvä marsilainen joulupukki. Kimar suostuu ja lähettää joulupukin ja lapset takaisin maapallolle.
Tuotanto

Elokuvan ideoi tuottaja Paul Jacobson, joka oli työskennellyt videotuotannossa ja halusi siirtyä elokuvien tekemiseen. Hän palkkasi kirjailijan Glenville Marethin kehittämään ideaa ja Nicholas Websterin ohjaamaan ja teki elokuvan oman Jalor Productionsnsa kautta. Jacobson onnistui myymään elokuvan jakeluoikeudet Joseph E. Levinelle. Elokuva kuvattiin kahdessa viikossa heinä-elokuun 1964 välillä Michael Myerberg Studiosilla Long Islandilla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Call  | … |  Joulupukki   |
|  Leonard Hicks  | … |  Kimar   |
|  Vincent Beck  | … |  Voldar   |
|  Bill McCutcheon  | … |  Dropo   |
|  Victor Stiles  | … |  Billy Foster   |
|  Donna Conforti  | … |  Betty Foster   |
|  Chris Month  | … |  Bomar   |
|  Pia Zadora  | … |  Girmar   |
|  Leila Martin  | … |  Momar   |
|  Charles Renn  | … |  Hargo   |
|  James Cahill   | … |  Rigna   |
|  Ned Wertimer  | … |  Andy Anderson   |
|  Doris Rich  | … |  Joulumuori   |
|  Carl Don  | … |  Chochem   |
|  Ivor Bodin  | … |  Winky   |
|  Al Nesor  | … |  Stobo   |
|  Don Blair  | … |  kuuluttaja   |
|  Gene Lindsey  | … |  jääkarhu   |
Vastaanotto

Elokuva sai ilmestyessään enimmäkseen negatiivisia arvosteluja ja se on esiintynyt muun muassa useissa maailman huonoimpien elokuvien listoilla. Esimerkiksi Rotten Tomatoes-elokuvasivustolla sitä on kuvailtu, että "elokuvaa saattaa olla niin tuhma, että se on mukava katsojille, jotka etsivät huonoa scifi-lomaseikkailua".
Elokuva on myöhemmin noussut kulttimaineeseen. Elokuva tuli muun muassa uudelleen julkisuuteen vuonna 1991, kun siitä kerrottiin komediasarjassa Mystery Science Theater 3000.
Elokuva Suomessa

Elokuva on esitetty Suomen televisiossa kolme kertaa: vuosina 2007, 2013 ja 2014 televisiokanavalla Yle Teema. Suomessa elokuva on julkaistu myös DVD:nä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joulupukki valloittaa Marsin Wikimedia Commonsissa
Elokuva ladattavana Internet Archivessa (public domain)
Marsilaiset lapset Bomar (vasemmalla) ja Girmar (oikealla) katsovat maapallolta lähetettävää televisio-ohjelmaa.
Joulupukki ja marsilaisten kidnappaamat lapset Billy (vasemmalla) ja Betty (oikealla).
Ruokaöljy

Oliiviöljyä pullossa
Ruokaöljy on ruokataloudessa käytettävää kasviöljyä.
Ruokaöljyjä ovat esimerkiksi rypsiöljy, auringonkukkaöljy, oliiviöljy, kookosöljy, palmuöljy, soijaöljy, kurpitsansiemenöljy, maissiöljy, pähkinäöljy ja seesamiöljy. Useimmat ruokaöljyt ovat huoneenlämmössä juoksevia, mutta tyydyttyneitä rasvahappoja paljon sisältävät öljyt, kuten kookosöljy ja palmuöljy ovat kiinteämpiä.
Rasvahappokoostumus

Ruokaöljyissä on rasvaa yleensä vähintään 93 prosenttia painosta.
Eräiden ruokaöljyjen rasvahappojakauma:
| Ruokaöljy (puhdistettu) | moni-tyydyttymättömiä | kerta-tyydyttymättömiä | tyydyttyneitä | transrasvaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| maissiöljy | 54 % | 27 % | 13 % | 0 % |
| auringonkukkaöljy | 63 % | 22 % | 11 % | 0 % |
| kookosöljy | 2 % | 6 % | 87 % | 0 % |
| oliiviöljy | 11 % | 68 % | 14 % | 0 % |
| palmuöljy | 9 % | 37 % | 49 % | 0 % |
| rypsiöljy | 33 % | 60 % | 6 % | 0 % |
| soijaöljy | 59 % | 22 % | 15 % | 0 % |
Valmistus > Eristys

Öljy voidaan eristää kasvista eri menetelmien avulla:
Kylmäpuristus: Öljy puristetaan öljykasvista ulos ja suodatetaan. Kylmäpuristuksen jäljiltä puristemassaan jäänyt öljy eristetään vielä jollain toisella menetelmällä. Kylmäpuristettu öljy on voimakkaan väristä ja makuista. Sen vuoksi menetelmää käytetään melko harvoin, yleisimmin oliiveille. Kylmäpuristetuissa öljyissä on vain vähän terveydelle haitallisia, hapettuneita rasvahappoja.
Lämpöpuristus: Puristus tapahtuu korkeassa lämpötilassa.
Liuotinuutto: Öljy eristetään heksaanin, isopropanolin tai jonkin muun alkoholin avulla. Liuotin kiertää suljetussa systeemissä ja uuttaa rasvan pois kasvimateriaalista. Sen jälkeen liuotin poistetaan öljystä. Liuotinuuttoa käytetään usein yhdessä lämpöpuristuksen kanssa.
Ylikriittinen uutto: Rasva eristetään ylikriittisessä tilassa eli korkeassa lämpötilassa ja paineessa olevalla aineella, usein hiilidioksidilla. Koska hiilidioksidi haihtuu pois, lopputuotteessa ei ole lainkaan liuotinta. Menetelmä on kalleutensa vuoksi harvinainen.
Valmistus > Puhdistus

Puhdistuksessa raakaöljystä poistetaan väri ja maku, ja sen säilyvyyttä parannetaan.
Saostus: Neutraalin rasvan joukosta poistetaan polaariset rasvayhdisteet, kalsium- ja magnesiumsuolat sekä raskasmetallit, joita raakaöljyssä on yhdestä viiteen prosenttia. Saostuksessa voidaan käyttää vettä ja entsyymejä, tai lisäksi happoa kuten sitruuna- tai fosforihappoa.
Neutralointi: Vapaat rasvahapot poistetaan emäksen avulla. Se muuttaa vapaat rasvahapot saippuamuotoon, jotka poistetaan vesipesulla ja separoinnilla.
Valkaisu ja suodatus: Rasvoista poistetaan väriyhdisteitä, kuten klorofyllejä ja karotenoideja, ja aikaisemmissa vaiheissa muodostuneita tai jääneitä hapettumistuotteita, fosfolipidejä, saippuoita ja raskasmetalleja. Öljyyn sekoitetaan savipohjaista valkaisumaa-ainesta korkeassa lämpötilassa ja alipaineessa. Reagoinnin jälkeen valkaisumaa suodatetaan pois.
Puhallus: Raakarasvasta poistetaan kitkerä maku ja loput vapaista rasvahapoista, hapettumistuotteista ja väriyhdisteistä puhalluksella eli vesihöyrytislauksella korkeassa lämpötilassa ja erittäin alhaisessa paineessa. Samalla muodostuu 0,5–2 prosenttia teollisia transrasvoja.
Wintterointi: Öljy jäähdytetään hitaasti ja muodostuneet kiteet suodatetaan pois. Näin joistain öljyistä saadaan poistettua vahat ja muut isomolekyyliset yhdisteet, jotta öljy säilyisi kirkkaana koko säilyvyysajan.
Valmistus > Kovetus

Öljyjen kovuutta voidaan muuttaa modifiointiprosesseilla. Siten niistä saadaan optimaalisia erilaisten tuotteiden valmistuksiin.
Vedytys: Vedytyksessä eli hydrauksessa rasvahappojen kaksoissidoksia tyydytetään vedyllä, jolloin öljy kovettuu kiinteämmäksi. Loppuun asti kovetuksessa muodostuu tyydyttyneitä rasvahappoja, mutta   osittaisessa kovetuksessa muodostuu lisäksi teollisia transrasvahappoja. Ruokaöljyn osittainen kovetus vähentyi 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä transrasvoihin liittyvien terveyshaittojen vuoksi.
Vaihtoesteröinti: Nykyisin yleisin kovuuden modifiointiprosessi. Vaihtoesteröinnissä useampaa erilaista rasvaa sekoitetaan keskenään, triglyseridit puretaan osiin ja muodostetaan uudelleen. Tuloksena on kiinteää mutta hyvin sulavaa rasvaa. Katalyyttinä käytetään natriumetoksidia tai -metoksidia.
Fraktiointi: Rasvasta erotetaan lämpötilan avulla eri kovuisia fraktioita. Oleiinifraktio on juokseva fraktio, joka otetaan talteen, ja steariinifraktio jää kiteisenä suodattimelle. Kuivafraktioinnissa rasva fraktioidaan sellaisenaan ja märkäfraktioinnissa liuottimen avulla. Käytetään etenkin palmuöljyyn.
Käyttö ja säilytys

Ruokaöljyjä käytetään ruoanlaittoon, leivontaan, paistamiseen, kastikkeisiin, salaatinkastikkeisiin, marinadeihin ja säilöntään sekä teollisten margariinien, leivonnaisten, makeisten ja eineksien raaka-aineena.
Ruokaöljyjen terveellisyys paistokäytössä riippuu niiden savuamispisteestä ja hapettumisherkkyydestä. Kasviöljyjen usein sisältämät monityydyttymättömät rasvahapot muodostavat kuumennettaessa helposti terveydelle haitallisia hajoamistuotteita kuten syöpäriskiä lisääviä peroksideja ja aldehydejä. Esimerkiksi auringonkukkaöljy soveltuu huonosti uppopaistamiseen, koska se sisältää paljon monityydyttymättömiä rasvahappoja. Sen sijaan runsaasti kertatyydyttymättömiä rasvahappoja sisältävä oliiviöljy sekä tyydyttyneitä rasvahappoja sisältävä kookosöljy soveltuvat hyvin paistamiseen, koska niillä on hyvä kuumuudenkesto.
Ruokaöljy säilyy parhaiten suljetussa ja läpinäkymättömässä astiassa 10–15 celsiusasteessa.
Kulutus

Yhdysvalloissa kulutettiin 42 grammaa ruokaöljyä päivässä henkeä kohti vuonna 2000. Ruokaöljyjen kulutus kasvoi 150 prosentilla vuosina 2003–2018. Soija- ja rypsiöljy kattavat nykyisin 70 prosenttia Yhdysvaltojen ruokaöljynkulutuksesta. Palmuöljy taas on globaalisti suosituin ruokaöljy.
Suomalaisiin kotitalouksiin hankittiin 1,4 litraa ruokaöljyjä henkeä kohden vuonna 2016.
Terveysriskit

Yhdysvaltojen ruoka- ja lääkevirasto kielsi osittain kovetetun ruokaöljyn lisäämisen elintarvikkeisiin vuodesta 2020 alkaen niihin liittyvän sydän- ja verisuonisairausriskin vuoksi.
Tuotannon ympäristövaikutukset

Kookosöljyn tuotannon elinkaarenaikaiset savusumu- ja happamoittavat päästöt sekä energiankulutus ovat huomattavasti pienemmät kuin oliivi-, auringonkukka- ja rypsiöljyllä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruokaöljy Wikimedia Commonsissa
Bolland & Bolland

Bolland & Bolland vuonna 1981
Bolland & Bolland on kaksi hollantilaista musiikkituottajaa ja veljestä: Rob Bolland (s. 17. huhtikuuta 1955) ja Ferdi Bolland (s. 5. elokuuta 1956).
Bollandin veljekset kasvoivat musiikillisesti lahjakkaassa ympäristössä. Heidän vanhempi veljensä Ton opetti heitä soittamaan kitaraa, ja he laajensivat taitojaan oppimalla myös banjon, basson, pianon ja rumpujen soittoa. Veljesten kyvyt huomattiin varhain, ja heille tarjottiin levytyssopimusta. Sopimuksesta oli kuitenkin luovuttava Alankomaiden lapsityövoimaa koskevien lakien vuoksi.
Veljesten discografia kattaa useita vuosikymmeniä, alkaen vuodesta 1972 singleillä kuten Summer of '71 / Theme for blue ja Wait for the sun / Answer for a lifetime. 1970-luvulla ja 1980-luvulla Bolland & Bolland julkaisi lukuisia singlejä levy-yhtiöiltä kuten Negram, Philips Records ja A&M. Tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa Spaceman (1978), The music man (1980) ja Heaven can wait (1982).
Vuonna 1981 Bolland & Bolland saavuttivat kansainvälistä mainetta The Domino Theory -albumin ansiosta. Albumilta julkaistu single In The Army Now keräsi kohtuullista suosiota. Heidän merkittävin yhteistyönsä oli itävaltalaisen laulaja Falcon kanssa, kun he tuottivat ja kirjoittivat kappaleen Rock Me Amadeus. Vaikka kappale ei saavuttanut listasijoituksia Alankomaissa, siitä tuli listaykkönen sekä Yhdysvalloissa että Isossa-Britanniassa. Duon menestys toi heille arvostetun Exportprijs -palkinnon, joka myönnetään kansainvälistä näkyvyyttä saavuttaneille alankomaalaisille artisteille.
1990-luvulla he jatkoivat musiikin julkaisemista eri projekteissa, kuten The Bolland Project, joka esitteli artisteja kuten Colin Blunstone ja Suzi Quatro. Heidän myöhempiä julkaisujaan ovat mm. kappaleet Stand up ja Hey Charly.
Juri A. Trutnev

Juri A. Trutnev vuonna 2013.
Juri Aleksejevitš Trutnev (ven. Юрий Алексеевич Трутнев; 2. joulukuuta 1927 – 6. elokuuta 2021) oli venäläinen ydinfyysikko. Hän osallistui ainakin myöhempien Neuvostoliiton ydinaseiden kehittelyyn Arzamas-16:ssa (VNIIEF) Sarovissa. Hän saavutti ainakin Leninin palkinnon, sosialistisen työn sankarin arvon, Neuvostoliiton valtionpalkinnon sekä Kurtšatovin mitalin. Trutnevin merkittävimmät saavutukset lienevät kaksivaiheisen "kuivan" (fissio-fuusio) ydinpommin, kuten RDS-37 kehittely sekä Tsar-bomban (RDS-220) kehittelyyn osallistuminen.
Käännös suomeksi
Viialan kirkonkylä

| Viialan kirkonkylä |
| --- | --- |
 Viialan kirkonkylää ilmakuvassa (2021).
 Viialan kirkonkylä
 Koordinaatit: 61.2107°N, 23.7674°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pirkanmaa
Kunta:  Akaa
Pitäjä (entinen kunta):  Viiala
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kirkonkylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,60 km²
Väkiluku (2023):  4 980
 – Väestötiheys:  429,3 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2023 mukaiset. 
Viialan kirkonkylä on taajama ja kirkonkylä Pirkanmaan eteläosassa sijaitsevan Akaan kaupungin Viialan pitäjässä. Viialan kirkonkylä sijaitsee Tampereen eteläpuolella, Kokemäenjoen vesistöön kuuluvan Vanajaveden Jumusen länsipuolella. Kalvolan ja Urjalan ylängöiltä alkunsa saava Tarpianjoki (Viialanjoki) purkautuu Jumuseen kirkonkylän kautta. Kirkonkylän kohdalla joessa on Haihunkoski.
Kylän nimi mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran muodossa Wiala vuonna 1455. Tarpanjoen Haihunkoskessa oli kolme myllyä jo 1500-luvulla. Kosken ympärille alkoi muodostua teollisuustaajama 1800-luvulla. Asukaslukua kasvatti myös 1860-luvulla perustettu Viialan rautatieasema. Rukoushuonekunta Viialasta tuli 1905, itsenäinen seurakunta 1927 ja kunta 1932. Kirkonkylä oli kunnan hallinnollinen keskus vuodesta 1932 aina Viialan ja Toijalan yhdistymiseen saakka (2007 Akaan kaupungiksi), josta lähtien Viialan kirkonkylä ei enää ole ollut kuntakeskus (keskustaajama).
Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2023 lopussa Viialan kirkonkylän taajaman pinta-ala oli 11,60 neliökilometriä ja väkiluku 4 980 asukasta. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien tai kylien rajauksesta.
Viialan kirkonkylässä toimivat muun muassa Viialan kirkko, Viialan yhtenäiskoulu (noin 750 oppilaan yhtenäiskoulu), Viialan kirjasto Vilkku, Viialan museo ja Akaa Areena.
Viialan kirkko.
Viialan rautatieaseman laituri.
Kevyt liikenne

Kevyen liikenteen käsitteelle ei ole vastinparia edes Suomen toisella virallisella kielellä
Kevyt liikenne on vanhentunut suomalaisessa liikenteen käsitteistössä aiemmin käytetty kattokäsite, jolla on tarkoitettu yleensä kulkemista jalan, rullaluistimilla, potkulaudalla ja polkupyörällä sekä toisinaan mopolla, skootterilla, veneellä, kanootilla, hevosella ja hevosajoneuvolla. Käsitettä ei juurikaan tunneta Suomen ulkopuolella, eikä termille ole vastinetta muissa kielissä. Muualla käytetään osittain vastaavaa käsitettä ”suojaamattomat tienkäyttäjät” (engl. unprotected road users, ruots. oskyddade trafikanter).
2010-luvulla kevyt liikenne -käsite on vähentänyt merkitystään suomalaisessa liikennesuunnittelussa, eikä sitä suositella käytettäväksi. Helsingissä määrittelemättömän kevyen liikenteen suunnittelu on lopetettu, ja kaupunki on siirtynyt eri kulkumuotojen huomioimiseen itsenäisinä yksiköinä liikennesuunnittelussa.
Liikennesuunnittelu

Suomessa on liikennesuunnittelussa korostunut autoilun erottaminen muusta liikenteestä Ruotsissa 1960-luvulla kehitetyn ja sittemmin hylätyn SCAFT-mallin mukaisesti.
Vuonna 1997 mopoliikenteen osalta tapahtui liikennesäännöissä suuri muutos, kun mopoilu siirrettiin ensisijaisesti ajoradalle ja ainoastaan lisäkilvellä sallituksi pyörätiellä. Sittemmin useat kaupungit ovat siirtäneet mopot kokonaan ajoradalle poistamalla lisäkilvet pyöräteiltä. Oulussa muutos vähensi mopo-onnettomuuksia 60 prosenttia.
Nykyään jalankulku- ja pyöräliikenne on alettu ottaa huomioon erillisinä kulkumuotoina joissakin kaupungeissa. Myös valtakunnallisissa suunnitteluohjeissa jalankulku- ja pyöräliikenne käsitellään erillisinä liikkumismuotoina, joilla on erilaiset ominaisuudet ja tarpeet.
Liikennesäännöt

Liikennesäännöistä säädetään Tieliikennelaissa. Lain näkökulmasta kevyelle liikenteelle ei ole yhtenäisiä liikennesääntöjä, vaan lain näkökulmasta säännöt hahmottuvat karkeasti sen mukaan onko tienkäyttäjä jalankulkija vai ajoneuvon (esimerkiksi polkupyörän tai henkilöauton) kuljettaja.
Áthos (vuori)

Áthos-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio Chalkidikí, Makedonia, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  2 033 m
Prominenssi:  2 033 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Áthos (kreik. Άθως) on vuori ja niemi Chalkidikín niemimaalla Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Vuoren korkeus ja prominenssi ovat 2 033 metriä. Antiikin aikana vuori tunnettiin nimellä Athos (m.kreik. Ἄθως, Athōs, myös Ἄθων, Athōn) ja niemi sen lisäksi myös nimellä Akte (m.kreik. Ἀκτή, Aktē).
Maantiede

Áthoksen niemi on itäisin Chalkidikín kolmesta niemestä, joista kaksi muuta ovat Kassándra ja Sithonía. Áthos-vuori sijaitsee kapean niemen kärjessä, mikä korostaa sen suhteellista korkeutta. Vuoren alaosa on gneissiä ja liuskekiveä ja yläosa vaaleaa kalkkikiveä.
Áthoksen niemen pituus on laskutavasta riippuen noin 50–60 kilometriä ja keskimääräinen leveys noin 6,5 kilometriä. Niemen leveys sen kapeimmassa kohdassa niemen juuressa on noin kaksi kilometriä. Niemimaan eteläkärki tunnettiin antiikin aikana Nymfaionin niemenä, nykyisin Ágios Geórgioksen niemenä.
Pääosa Áthoksen niemestä muodostaa Athoksen eli Pyhän Vuoren autonomisen munkkivaltion, joka on Kreikan itsehalintoalue. Alue tunnetaan usein Athosvuoren nimellä, ja vuori vastaavasti ”Pyhänä Vuorena” (Ἅγιο(ν) Ὄρος, Ágio(n) Óros) siellä sijaitsevan luostariyhteisön vuoksi. Itsehallintoalueella sijaitsee kaksi luostariyhteisön kylää, Karyés niemen keskiosissa ja satamakylä Dáfni länsirannikolla.
Áthoksen niemen pohjoisin osa Ierissóksen kaupungista Ouranoúpolin kylälle saakka sijaitsee itsehallintoalueen ulkopuolella ja kuuluu Aristotéliin kuntaan. Niemen länsipuolella sijaitsee Singitikóslahti, joka tunnetaan myös Pyhänvuorenlahtena. Lahdessa niemen länsirannikolla sijaitsee Ammoulianín saari. Niemen itäpuolella sijaitsee Traakianmeri. Niemen kärjestä koilliseen sijaitsee Thásoksen saari noin 48 kilometrin päässä ja itäkaakkoon Límnoksen saari noin 60 kilometrin päässä.
Historia > Antiikki

Antiikin aikana niemi tunnettiin yleensä nimellä Akte, mutta sitä kutsuttiin jo tuolloin joskus myös nimellä Athos vuoren mukaan. Varhaisin maininta Athos-vuoresta on Homeroksella, joka kuvaa Heran levänneen sen huipulla ollessaan lentämässä Olympokselta Lemnokselle.
Akten niemen polikset eli kaupunkivaltiot arkaaisella ja klassisella kaudella olivat Akrothooi, Dion, Kharadrus, Kleonai, Olofyksos, Sane ja Thyssos. Hellenistisellä kaudella Sanen paikalle perustettiin Uranopolis. Lisäksi mainitaan Palaiorionin kaupunki. Kaupungit olivat kreikkalaisten siirtokuntinaan 600–400-luvuilla eaa. perustamia. Niemen alkuperäiset asukkaat olivat tyrrheenejä ja pelasgeja. Nämä muodostivat ison osan niemen kaupunkien asujaimistosta vielä klassisella kaudella. Athoslaisista käytettiin etnomyymiä Athōitēs (Ἀθωίτης).
Persialaissotien aikaan 400-luvun eaa. alkupuolella Athos esiintyy ennen kaikkea siksi, että kuningas Kserkses kaivatti niemen poikki niin kutsutun Kserkseen kanavan, jonka oli tarkoitus helpottaa hänen laivastonsa matkaa Persiasta Kreikkaan vuoden 480 eaa. hyökkäyksessä. Kanavan kaivaminen kesti kolme vuotta. Suurisuuntainen hanke johtui siitä, että niemen ympäri kiertäminen oli niemen kärjessä sijaitsevan korkean vuoren aiheuttamien tuuliolosuhteiden vuoksi vaarallista. Mardonioksen laivasto oli tuhoutunut edellisessä hyökkäyksessä niemen lähellä vuonna 492 eaa.
Kserkseen kanavasta on löydetty jäänteitä, ja sen on todettu sijainneen niemen kapeimmalla kohdalla eli suurin piirtein nykyisten Néa Ródan ja Trypitín kylien välillä, jossa sen pituus oli Herodotoksen mainitsemat 12 stadioninmittaa eli noin kaksi kilometriä. Herodotoksen mukaan kanava olisi ollut niin leveä, että kaksi kolmisoutua mahtui siinä kulkemaan rinnakkain.
Historia > Myöhempi historia

Niemimaan luostariyhteisöön kuuluu 20 luostaria, joista useimmat on perustettu bysanttilaisella ajalla eli Kreikan keskiajalla, varhaisimmat 800-luvulla. Aluetta alettiin kutsua ”Pyhäksi vuoreksi” 1000-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Áthos Wikimedia Commonsissa
Kreikan vuoret ja vuoristot
| --- | --- |
Korkeimmat vuoret (yli 2 000 m):   Ólympos  Smólikas  Vóras  Grámmos  Gkióna  Týmfi  Vardoúsia  Parnassós  Ída eli Psiloreítis  Páchnes  Kakardítsa  Taÿ́getos  Kyllíni  Aroánia  Varnoúntas  Tymfristós  Lákmos  Katarachiás  Vasilítsa  Falakró  Erýmanthos  Órvilos  Tringía  Doúsko  Piéria  Karáva  Tzéna  Lýgkos  Kakoplévri  Mavrovoúni  Pínovo  Oíti  Díkti  Avgó  Aféntis Christós  Vérno  Áskio  Kaliakoúda  Vérmio  Chatzí  Áthos  Bélles  Trapezítsa 
Vuoristot:   Ágrafa  Akarnaniká  Asteroúsia  Athamaniká  Bélles  Koúla  Kroússia  Lasíthi  Lefká Óri  Óri Kyparissías  Píndos  Rodópi  Thryptí 
Áthoksen niemi satelliittikuvassa.
Áthos-vuori ilmasta.
Kserkseen kanavan reitti merkittynä vanhaan karttaan.
Todistettavasti syyllinen (5. tuotantokausi)

| Todistettavasti syyllisen 5>  tuotantokausi |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Esittäminen
Verkko:  CBS (Yhdysvallat)   MTV3 (Suomi)
Ensimmäinen esitys:  2007-09-2323. syyskuuta 2007
Viimeinen esitys:  2008-05-044. toukokuuta 2008
Esitysten määrä:  18
Kaudet
 ← Edellinen 4. tuotantokausi Seuraava → 6. tuotantokausi
Televisiosarjan Todistettavasti syyllinen viidettä tuotantokautta alettiin esittää CBS-kanavalla Yhdysvalloissa 23. syyskuuta 2007. Kausi päättyi kanavalla 4. toukokuuta 2008. Suomessa kausi esitettiin heti neljännen kauden perään 13. toukokuuta 2008 alkaen. Muista tuotantokausista poiketen tämä kausi sisältää vain 18 jaksoa, mikä johtui vuosien 2007–2008 kirjoittajien lakosta.
Zaraks (kaupunki)

| Zaraks> Ζάραξ |
| --- | --- |
 Zaraksin akropolista.
Sijainti
 Zaraks
Koordinaatit:  36°47′12″N, 23°5′17″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Limáni Iéraka, Iérakas (Gérakas), Zárakas, Monemvasiá, Lakonia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  400–300-luku eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lakonia
Zaraks (m.kreik. Ζάραξ, myös Ζάρηξ, Zarēks; lat. Zarax) oli antiikin aikainen kaupunki Lakoniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Monemvasián kunnan alueella lähellä nykyisiä Limáni Iérakan ja Iérakasin kyliä.