stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Limne

| Limne> Λίμνη |
| --- | --- |
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  ?
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pontinen Vähä-Aasia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Limne (m.kreik. Λίμνη, Limnē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pontisessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta sen tiedetään sijainneen Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren kaakkoisrannalla paikallisen ei-kreikkalaisen Ekekhreireis-heimon alueella, itään Trapezuksesta.
Kaupungin historiasta ei tiedetä mitään. Sen mainitsee vain Pseudo-Skylaks. Vaikka kaupunki luetaan kreikkalaisten polisten joukkoon, sen väestön oletetaan koostuneen pääasiassa paikallisista asukkaista.
Liimapaperi

Liimapaperi on liimapintaista paperia tai paperinauhaa. Ikkunaliimapaperia on perinteisesti käytetty ikkunoiden tiivistämisessä.
Liimapinta kostutetaan vedellä, minkä jälkeen liimapaperi painetaan kiinnitettävälle pinnalle. Liima-aineet ovat vesiliukoisia, joten paperin voi myöhemmin irrottaa kostuttamalla.
Lehtoleinikki

| Lehtoleinikki |
| --- | --- |
 Lehtoleinikki (oikealla) ja mäkileinikki (vasemmalla) kuvattuna Johann Georg Sturmin teoksessa Deutschlands Flora in Abbildungen (1796).
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Leinikit Ranunculus
Laji::  cassubicus
Kaksiosainen nimi
 Ranunculus cassubicus  L. sensu Marklund 
Katso myös
   Lehtoleinikki Wikispeciesissä   Lehtoleinikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lehtoleinikki (Ranunculus cassubicus) on Euroopassa tavattava, lehtojen leinikkilaji. Lehtoleinikki on apomiktisesti lisääntyvä ryhmälaji, johon kuuluu useita niin sanottuja pikkulajeja. Perinteisesti lehtoleinikki-ryhmä on käsitelty apomiktisten kevätleinikkien (R. auricomus) alalajina, mutta nykyään se käsitellään omana lajiryhmänään.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen, tavallisesti tukevahko lehtoleinikki kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Varsia on 1–3 ja niiden tyvellä on lavattomia, suomumaisia ja vanhemmiten lakastuvia lehtituppia. Aluslehtiä on yksi tai kaksi. Lehtilapa on 4–10 cm, joskus jopa 20 cm leveä, herttatyvinen ja muodoltaan vaihteleva munuaismaisesta pyöreään. Lapa on tavallisesti liuskaton, joskus matalaan kolmihalkoinen ja hammaslaitainen. Varsilehtien liuskat ovat 2,5–8 cm pitkiä, melko leveitä, suikeita ja hammaslaitaisia. Isoja ja jokseenkin tasakokoisia hampaita on runsaasti. Kukat sijaitsevat yksittäin varren ja haarojen päissä. Kukkaperä on sileä, kukkapohjus 5–11 mm pitkä ja tiheäkarvainen. 2–3 cm leveässä kullankeltaisessa kukassa on kaksi kehäkiehkuraa. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä, joskin toisinaan osa terälehdistä on vaillinaisesti kehittyneitä. Terälehdissä on mesikuoppa. Lehtoleinikki kukkii Suomessa toukokuussa. Hedelmistössä on 2–3 mm pitkiä pähkylöitä, joissa on 1,3–2 mm pitkä ota. Muiden leinikkien tapaan lehtoleinikki on myrkyllinen kasvi.
Lehtoleinikki kuuluu apomiktisiin leinikkeihin, jotka pystyvät tuottamaan siemeniä ilman hedelmöitystä. Näin syntyvät apomiktiset pikkulajit ovat toisistaan hyvin vaikeasti erotettavissa. Pikkulajien väliset erot ovat epäselviä ja levinneisyydeltään ne ovat usein suppea-alaisia. Suomessa lehtoleinikkien ryhmästä on erotettu ainakin kymmenen pikkulajia.
Levinneisyys

Lehtoleinikkiä tavataan ainoastaan Euroopassa. Sitä kasvaa Alppien itäosista, Unkarista ja Romaniasta Länsi-Ukrainaan ja Länsi-Venäjälle, Itä-Puolaan, Baltiaan, Etelä-Suomeen sekä Länsi-Ruotsiin. Suomessa lehtoleinikkiä tavataan Ahvenanmaalla, sekä Manner-Suomessa lähinnä Uudeltamaalta ja Kymenlaaksosta Hämeeseen ulottuvalla alueella. Pohjois-Savossa on lisäksi lajin erillisesiintymä.
Elinympäristö

Lehtoleinikki viihtyy rehevissä lehdoissa ja vanhoissa puistoissa. Lehtojen raivaaminen pelloiksi on aikanaan hävittänyt kasvin esiintymiä. Vanhoja puistokasvustoja uhkaavat nykyään niittymäisten kasvupaikkojen katoaminen helppohoitoisen nurmen suosimisen myötä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Lehtoleinikkiryhmän (Ranunculus cassubicus -ryhmä) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Lehtoleinikit (Ranunculus cassubicus)
Luopioisten kasvisto: Lehtoleinikki (Ranunculus cassubicus coll.)
Lehtoleinikin kukan terälehdet ovat usein vaillinaisesti kehittyneitä.
Lehtoleinikin pyöreitä aluslehtiä.
Liilajalkarisakas

| Liilajalkarisakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Inocybaceae
Suku::  Risakkaat Inocybe
Laji::  griseolilacina
Kaksiosainen nimi
 Inocybe griseolilacina  J.E. Lange 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liilajalkarisakas (Inocybe griseolilacina) on kuperalakkinen tai laakea ruskeansävyinen risakaslaji. Lakki on joko harmaan- tai nahanruskea. Sienen jalka on violetti. Heltat ovat aluksi valkoiset ja muuttuvat myöhemmin harmaiksi tai violetinsävyisiksi. Sieni ei kelpaa ruokasieneksi. Se kasvaa lehtimetsissä. Sitä ei luultavasti esiinny Suomessa.
Leena Havunen

Leena Havunen (s. 12. toukokuuta 1984) on Seinäjoelta kotoisin oleva suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi kaudella 2011–2012 LP Kangasalan joukkueessa naisten lentopallon SM-liigassa. Pelipaikaltaan hän oli libero.
Ura

Havunen aloitti lentopallouransa Seinäjoen Maila-Jussien riveissä juniorina. Kaudella 2001 hän nousi 17-vuotiaana Seinäjoen Tangon naisten SM-liigajoukkueeseen, josta asti hän on jatkanut pelaamista kotimaisessa liigassa. Havunen lähti pelaamaan Messukylän Toverit kaudeksi 2003, kun Seinäjoen Tangon ajautui talousvaikeuksiin, joka johti lopulta liigapaikan menettämiseen.
Messukylän Tovereista hän suuntasi Hämeenlinnan Tarmo-Volleyhin (nyk. Vanajan Racing Club). Tarmo Volley oli voittanut peräti neljä suomenmestaruutta peräkkäin 2000 vuodesta lähtien. Vanajan Racing Clubissa Havunen pelasi kausilla 2004–2008. Ensimmäisellä kaudellaan Hämeenlinnassa hän sai hopeaa, jonka jälkeen hän voitti suomenmestaruuden neljä kertaa peräkkäin 2005, 2006, 2007 ja 2008. Kaudella 2006 Havunen valittiin SM-liigan tähtiseitsikkoon.
Leena Havunen on Vanajan Racing Clubin yksi kokeneimmista pelaajista. Racing Club uusiutui kaudeksi 2008 rajusti, ja Havunen oli ainoa jäljellä oleva pelaaja vuoden 2006 mestarijoukkueesta. Havunen oli kauden 2008 runkosarjassa paras vastaanottoja ja keräsi kehuja puolustuspelistään. Hänet valittiin helmikuun kuukauden pelaajaksi vuonna 2008.
Maajoukkue

Havunen kuului myös Suomen naisten lentopallomaajoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 4. toukokuuta 2003 Viron maajoukkuetta vastaan. Naisten A-maajoukkueessa hän toimi ykkösliberona. Hän pelasi 32 maaottelua vuosina 2003–2008.
Saavutukset

Henkilökohtaiset:
Naisten A-maajoukkueessa
SM-liigan tähtiseitsikossa 2006
Runkosarjan paras vastaanottaja 2008
Kuukauden pelaaja 2008
Joukkueessa:
4 Suomenmestaruutta
1 SM-hopea
Joukkueet

2001–2002: Seinäjoen Tango
2002–2003: Messukylän Toverit
2003–2004: Tarmo-Volley
2004–2008: Vanajan RC
2011–2012: LP Kangasala
Leibethra

| Leibethra> Λείβηθρα |
| --- | --- |
 Leibethran arkeologinen alue.
Sijainti
 Leibethra
Koordinaatit:  40°01′39″N, 22°32′16″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Anatolikós Ólympos, Dío-Ólympos, Pieria, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pieria, Makedonia
Aiheesta muualla
  Leibethra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leibethra (m.kreik. Λείβηθρα, Leibēthra) eli Libethra (Λίβηθρα, Libēthra) (lat. Libethrum) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pieriassa Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi lähellä Olymposvuorta ja Dionin kaupunkia. Kaupungin arkeologinen alue sijaitsee Dío-Ólympoksen kunnassa noin neljä kilometriä lounaaseen nykyisestä Leptokaryán kaupungista.
Rekonstruktio 700-luvun eaa. talosta Leibethran arkeologisessa puistossa.
Kreikkalaisessa mytologiassa paikka yhdistettiin muun Pierian tavoin muusiin, ja siksi nämä tunnettiin myös epiteetillä Libethrides. Pausaniaan mukaan Leibethran lähellä sijaitsi Orfeuksen hauta, johon muusat tämän hautasivat. Aleksanteri Suuren aikoina 300-luvulla eaa. kaupungissa oli myös Orfeuksen patsas.
Roomalaiset marssivat alueen läpi matkalla Thessaliasta Makedoniaan. Tässä yhteydessä myös historioitsija Livius mainitsee kaupungin teoksessaan Ab urbe condita. Roomalaisella kaudella kaupunki oli Dionin alaisuudessa.
Pausanias kertoo Leibethran tuhoutuneen Sys-virran syöksyttyä alas Olympokselta. Tämä oli mahdollisesti sama kuin Enipeus-virta. Kaupungin tuhouduttua Orfeuksen hauta siirrettiin Dioniin.
Kaupunki paikannettiin Olympoksen kaakkoispuolelle 1800-luvulla, ja tarkka paikka löydettiin vuonna 1914. Nykyisin paikalla on arkeologinen puisto, joka rakennettiin vuosina 2007–2013 ja on tarkoitettu muun muassa opetuskäyttöön erilaisten opetus- ja työpajatilojen ja rekonstruktioiden avulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leibethra Wikimedia Commonsissa
Archaeological Park of Leivithra (kreikaksi) (englanniksi)
Lei (Italia)

| Lei (Lèi) |
| --- | --- |

 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Lei
 Koordinaatit: 40.305°0′0″N, 8.918°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,11 km²
Korkeus:  456 m
Väkiluku:  507
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08010
Suuntanumero(t):    0785
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.lei.nu.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lei (sardiksi Lèi) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 507 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 19,11 neliökilometriä. Se sijaitsee 456 metrin korkeudella merenpinnasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lei (Italia) Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Let It Bleed

| Let It Bleed The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Olympic-studiot, Lontoo marraskuu 1968 – marraskuu 1969
 Julkaistu: 5. joulukuuta 1969
 Formaatti: LP, MC, CD, SACD
 Tuottaja(t): Jimmy Miller
 Tyylilaji: rock, blues rock, R&B, country
 Kesto: 42.21
 Levy-yhtiö:  Decca Records    London Records
Muut kannet
   Albumin takakansi
Listasijoitukset
  1. (1 viikko, 20. joulukuuta 1969)   1. (1 viikko, 1. marraskuuta 1969)   2. (viikko 52/1969)   3. (1969)   3. (1970)   4. (13. joulukuuta 1969)   11. (1969)   37. (9. elokuuta 2007)
The Rolling Stonesin muut studioalbumit
| Beggars Banquet 1968 | Let It Bleed 1969 | Sticky Fingers 1971 |
Singlet albumilta Let It Bleed
 ”Let It Bleed  / You Got the Silver” Julkaistu: tammikuu 1970
Let It Bleed on The Rolling Stonesin vuoden 1969 lopulla julkaistu studioalbumi. Albumi on yhtyeen arvostetuimpia, ja vuonna 2003 Rolling Stone -musiikkilehti valitsi Let It Bleedin kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 32. Levyllä soittaa yhtyeen uusi kitaristi Mick Taylor ("Country Honk" ja "Live with Me"). Albumin surrealistisen kannen työsti Robert Brownjohn.
Albumin äänityksiä varjosti tieto yhtyeestä vain hieman aikaisemmin erotetun Brian Jonesin kuolemasta. Jones kuitenkin esiintyy albumilla kahdella raidalla; hän soittaa autoharppua kappaleessa ”You Got the Silver” ja congarumpuja kappaleessa ”Midnight Rambler”. Nämä kappaleet oli äänitetty pian edellisen Beggars Banquet -albumin sessioiden päätyttyä.
Levyn klassikoihin kuuluvat avauskappale ”Gimme Shelter”, "Midnight Rambler", ”Live with Me” ja albumin päättävä ”You Can’t Always Get What You Want”. Keith Richards laulaa päävokaaliosuudet ensimmäistä kertaa yhtyeen historiassa kappaleessa ”You Got the Silver”. ”Country Honk” on country-versio yhtyeen samana vuonna julkaistusta hitistä ”Honky Tonk Women”. Huomattavaa on myös useiden vierailijoiden, muun muassa naislaulajien, käyttö levyllä.
Let It Bleedistä tuli listaykkönen Britanniassa, missä se pudotti The Beatlesin Abbey Roadin kärkipaikalta. Myös Ranskassa albumi nousi listaykköseksi yhden viikon ajaksi. Yhdysvalloissa sijoitus oli korkeimmillaan kolmas.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Mick Jagger ja Keith Richards, ellei toisin mainita.
A-puoli
Gimme Shelter – 4.32
Love in Vain – 4.22 (säv. Robert Johnson)
Country Honk – 3.10
Live With Me – 3.36
Let It Bleed – 5.34
B-puoli
Midnight Rambler – 6.57
You Got the Silver – 2.54
Monkey Man – 4.15
You Can’t Always Get What You Want – 7.30
Kokoonpano > The Rolling Stones

Mick Jagger – laulu, huuliharppu, taustalaulu
Keith Richards – akustinen kitara, taustalaulu, sähkökitara, slide-kitara, laulu, basso
Charlie Watts – rummut
Bill Wyman – bassokitara, autoharppu, vibrafoni
Mick Taylor – sähkökitara, slide-kitara
Brian Jones – autoharppu, lyömäsoittimet (congarummut)
Kokoonpano > Vierailijat

Madeline Bell – taustalaulu
Byron Berline – viulu
Merry Clayton – laulu, taustalaulu
Ry Cooder – mandoliini
Rocky Dijon – congarummut, marakassit
Nicky Hopkins – piano, urut
Bobby Keys – tenorisaksofoni
Al Kooper – piano, urut, käyrätorvi
London Bach Choir – taustalaulu
Jimmy Miller – rummut, lyömäsoittimet, tamburiini
Nanette Newman – taustalaulu
Leon Russell – piano
Ian Stewart – piano
Doris Troy – taustalaulu
Tom Pollard – taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Jimmy Miller – tuottaja
Glyn Johns – äänittäjä
Bruce Botnick – avustava äänittäjä
Jerry Hansen – avustava äänittäjä
George Chiantz – avustava äänittäjä
Robert Brownjohn – etu- ja takakansi
Don McAllester – valokuva
Victor Kahn – alkuperäinen kannen suunnittelu
Arvostelut

Allmusic () linkki
NME (9/10)
Liberian kansalaisuus

Liberian passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Liberian kansalaisuus on laillinen suhde Liberian tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius soli -periaatetta. Laki kuitenkin rajoittaa tiettyjen etnistä taustaa edustavien ihmisten mahdollisuuksia saada Liberian kansalaisuus.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä liberialaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden isä on Liberian kansalainen lapsen syntyessä. Perustuslain mukaan Liberian maaperällä syntyneiden henkilöiden tulee olla "neekeri tai neekeritaustainen" (engl. "Negroes or of Negro descent") saadakseen Liberian kansalaisuuden syntymänsä perusteella. Tämän rajoituksena on suojella maan kulttuuria.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada sellainen neekeri tai neekeritaustainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot:
On asunut maassa vähintään 2 vuotta (presidentti voi halutessaan lyhentää tätä)
On todettu hyväluonteiseksi "eikä usko anarkiaan"
Tulee tuntea kiintymystä Liberian perustuslain periaatteisiin
Tulee luopua muiden maiden kansalaisuuksista
Kaksoiskansalaisuus ja viimeaikaiset lakimuutokset

Heinäkuussa 2022 presidentti George Weah allekirjoitti lain, jonka nojalla maa sallii kaksoiskansalaisuuden. Kaksoiskansalaisuus oli kielletty vuodesta 1973 lähtien. Vuonna 2019 Liberian korkein oikeus kuitenkin linjasi, että kansalaisuus on asia, jota ei voi viedä henkilöltä ilman oikeudenkäyntiä, eli kaksoiskansalaisuuden katsottiin olevan lähtökohtaisesti hyväksyttävä.
Uuden kansalaisuuslain mukaan kaksoiskansalaiset eivät voi toimia poliittisissa luottamustehtävissä. Syntyperäisiksi liberialaisiksi laskettaisiin jatkossa myös sellaiset lapset, jotka adoptoidaan liberialaisiin perheisiin. Adoptoitavan lapsen tulee edelleen olla neekeri tai neekeritaustainen. Lisäksi tulevaisuudessa kansalaisuuden voi saada myös äidin kautta.
Kansalaisuuslakien muuttamisesta järjestettiin vuonna 2020 kansanäänestys, jossa 51,5 % äänesti muutoksien puolesta, mutta niiden läpi menemiseen olisi vaadittu 2/3 enemmistön tuki.
Los Testigosin saaret

Los Testigosin saaret on saariryhmä, joka kuuluu Venezuelan Karibiaan, joka puolestaan kuuluu Pieniin-Antilleihin. Saariryhmä sijaitsee Isla de Margaritan koillispuolella ja Grenadasta lounaaseen. Los Testigosin saariin kuuluu kaikkiaan seitsemän saarta, joita ovat Kanisaari, Iguanasaari ja Suuri Viisaudensaari. Useilla saariryhmän saarilla kasvillisuus on rehevää ja saaristossa on monin paikoin valkoisia hiekkarantoja. Saaristoa ympäröivällä merialueella esiintyy useanlaisia koralliriuttoja ja monenlaisia kalalajeja.
Limnákaro

Limnákaron tasanko.
Limnákaro (kreik. Λιμνάκαρο) on pieni ylätasanko Lasíthi-vuoristossa Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin ylätasangon eteläpuolella Díkti-vuoren Spáthin huipun juurella noin 1 150 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna.
Tasangolta saavat alkunsa monet seudun vaellus- ja kiipeilyreitit. Tasangon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Hengen (Ágio Pnévma) kirkko, joka on rakennettu saaren toisella bysanttilaisella kaudella (n. 961–1204).
Pyhän Hengen (Ágio Pnévma) kirkko, taustalla Díkti-vuori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Limnákaro Wikimedia Commonsissa
Los TNT

| Los TNT |
| --- | --- |
 Los TNT vuonna 1960
Tiedot
Toiminnassa:  1958–1966
Tyylilaji:  rock and roll perinteinen pop
Jäsenet:  Nelly Croatto   Tim Croatto   Tony Croatto  
Muut nimet:  Tim, Nelly & Tony
Levy-yhtiö:  RCA Victor   Belter  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Los TNT oli italialais-uruguaylainen yhtye. Yhtyeen muodostivat sisarukset Edelweiss "Tim" Croatto (s. 1936), Hermes "Tony" Croatto (1939-2005), ja Argentina "Nelly" Croatto (s. 1941). Perhe oli kotoisin Italian Udinesta ja muutti Uruguayhyn 1946, jossa aloittivat musisoinnin.
Yhtyeen jäsenet muuttivat Buenos Airesiin 1959 ja saivat levytyssopimuksen argentiinalaisen levy-yhtiö RCA Victorin kanssa 1960. Ensimmäinen single Eso myi Argentiinassa yli 100 000 kappaletta ja oli menestys muuallakin Latinalaisessa Amerikassa. Debyyttialbumi Los Fabulosos TNT julkaistiin vuoden 1960 lopussa. Toinen albumi La Gira Triunfal por Latinoamérica de los TNT julkaistiin 1961.
1962 yhtye muutti Espanjaan ja aloitti levyttämisen espanjalaiselle levy-yhtiö Belterille. Yhtye edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 1964 kappaleella Caracola. Yhtye sijoittui kilpailussa 16 kilpailijan joukosta 12:nneksi.
Yhtye ei menestynyt Espanjassa yhtä hyvin kuin Etelä-Amerikassa ja muutti takaisin Argentiinaan. Yhtye levytti viimeisen singlensä Yo No Me Marcho de Aquí/Llévame, Llévame 1965. Yhtye hajosi 1966 Timin jättäessä yhtyeen, minkä jälkeen Nelly ja Tony jatkoivat esiintymistä duona nimillä Nelly y Tony ja Los Vénetos. Nelly meni naimisiin 1974, minkä jälkeen duo lopetti ja Tony jatkoi uraansa viihdetaiteilijana kuolemaansa vuonna 2005.
Liberian kielet

| Liberian kielet |
| --- | --- |
 Uutisotsikoita Monroviassa.
Viralliset:  englanti
Tunnustetut:  kpelle
Alkuperäiskielet:  mandelaiset kielet, kru-kielet, mel-kielet, gola
Arkikieli:  kolokwa (kreoli)
Viittomakieli:  ASL
Näppäimistöasettelu:  QWERTY 
Liberia on monikielinen maa, mikä heijastelee maan poikkeuksellista historiaa. Ethnologuen mukaan maassa puhutaan 31 kieltä. Vuoden 2020 arvion mukaan maan puhutuimmat kielet olivat englanti, liberianenglanti (johon kuuluvat maan englantiin perustuvat kreolikielet) ja kpelle.
Englanti ja kreolikielet

Liberian perustuslaki ei erikseen nimeä mitään kieltä viralliseksi kieleksi, mutta parlamentti työskentelee lähtökohtaisesti englanniksi. Muita maan kieliä voidaan perustuslain mukaan myös käyttää, mikäli se katsotaan tarpeelliseksi.
Erikieliset väestöryhmät käyttävät kreolikieliä, joita ovat Liberian kreoli kreyol ja merico.
Paikalliset kielet

Liberian paikalliset kielet kuuluvat nigeriläis-kongolaisiin kieliin. Tätä kielikuntaa edustavat maassa kwa-, mel- ja mandekielet.
Viisi puhutuinta paikallista kieltä ovat:
| Kieli | Puhujamäärä |
| --- | --- |
Bassa: 350 000
Vai: 104 000
Gola: 100 000
Dan: 150 000 – 200 000
Krahn: 94 800
Krumen: 48 300
Muut kielet

Ne liberialaiset, jotka käyttävät viittomakieliä, käyttävät pääsääntöisesti amerikkalaista viittomakieltä. Kuurojen yhteisö on kooltaan noin 3000 henkilöä ja kuuroille tarkoitettuja kouluja on kolme.
Liberiassa puhuttavia uhanalaisia kieliä ovat dewoin ja gbii.
Limnai (Ateena)

| Limnai> Λίμναι |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ateena, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunginosa
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Infobox OKNimi-testi OK: 
Limnai (m.kreik. Λίμναι, lat. Limnae) oli antiikin Ateenan kaupunginosa tai alue, jota ei luettu Attikan demosten joukkoon. Sen nimi viittaa alueen soiseen maaperään.
Limnai tunnetaan ennen kaikkea sen Dionysokselle omistetusta temppelistä (Dionysos en Limnais, ἐν Λίμναις). Sinne sijoittui Anthesteria-juhla, mutta sillä oli ilmeisesti osa myös Oskhoforia-juhlassa.
Limnain sijaintia ei tunneta. Myös sen suhde Lenaioniin on epäselvä, sillä nämä kaksi Dionysoksen pyhäkköä sekoitetaan toisiinsa jo antiikin aikaisissa lähteissä.
Teoriat sijainnista

Perinteisesti Limnai on sijoitettu Akropoliin etelä- tai kaakkoispuolelle Thukydideen maininnan perusteella. Vanhan tulkinnan mukaan se sijaitsi Dionysoksen teatterin ja Ilissos-joen välisellä alueella itään Meliten ja Kollytoksen demoksista. Se on sijoitettu muun muassa nykyisten Makrygiánni- ja Chatzichrístou-katujen alueelle. Näissä tulkinnoissa Limnain Dionysoksen pyhäkkö oli eri pyhäkkö kuin Lenaion. Ne liittyivät kuitenkin läheisesti yhteen, ja ovat myös saattaneet sijaita suhteellisen lähellä toisiaan.
Toisen teorian mukaan Limnai olisi kuitenkin sijainnut Akropoliin länsipuolella etelään Areiopagista, ja sen Dionysoksen pyhäkkö olisi ollut sama kuin Lenaion. Myöhemmin paikalla sijaitsi Iobakkheion. Tämä tulkinta perustuu Wilhelm Dörpfeldin kaivauksiin alueella. Dörpfeldin mukaan Akropoliin, Areiopagin ja Pnyksin välinen laakso on voinut olla antiikin aikana soista. Tulkintaa on kritisoitu muun muassa sillä perusteella, ettei niin tärkeä pyhäkkö kuin Lenaion olisi voinut jäädä käyttämättömäksi niin, että sen paikalle olisi jo varhain rakennettu jotakin muuta.
Liikenne Vuorela

| Liikenne Vuorela |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1939
Perustaja:  Raimo Vuorela
Kotipaikka:  Miehikkälä
Toiminta-alue:  Kaakkois-Suomi
Toimiala:  linja-autoliikenne
Kotisivu:  liikennevuorela.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liikenne Vuorela on miehikkäläläinen vuonna 1939 perustettu linja-autoyritys, jonka liikennöintialue on Hamina, Miehikkälä, Luumäki ja Lappeenranta. Yritys liikennöi 25 autolla.
Kalusto

Liikenne Vuorelalla on Volvo-, Scania- ja Mercedes-Benz -merkkisiä linja-autoja. Autojen väritykset ovat sini-vihreä-harmaa ja kokovihreä.
Linjat

Pikavuorot Kotka-Helsinki
(Kotka)-Hamina-Virojoki-Miehikkälä-Pitkäkoski
Taavetti-Lappeenranta
Lappeenranta-Taavetti-Kouvola
Hamina-Paijärvi-Pyhältö/Pitkäkoski
Koulukuljetuksia eri kunnissa.
Yhtiö myös liikennöi OnniBus.com vuoroja C12, Lappeenranta-Kouvola-Tampere ja V7 Miehikkälä-Hamina-Helsinki
Aiheesta muualla

Kuvia Vuorelan kalustosta
Liikenne Vuorela Oy:n kotisivut
Vuorelan Liikenteen aikatauluja
Uusien pikavuorojen aikataulut[vanhentunut linkki]
Luettelo Britannian lipuista

Tämä on luettelo Britanniassa käytössä olevista lipuista.