stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marko Anttila

| Marko Anttila |
| --- | --- |
 Marko Anttila vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1985 (ikä 39) Lempäälä
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mörkö, Stretsi, Lempäälän jätti, Lempäälän Lemieux, Mörkö-Marko, Strutsi, Rautajätti
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  203 cm
Paino:  108 kg
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2025
Seurat:  LeKi (II-div.) Ilves (SML) TPS (SML) Metallurg Novokuznetsk (KHL) Ariada Volžsk (VHL) Örebro HK (SHL) Jokerit (KHL) Kärpät (SML)
NHL-varaus:  260. varaus, 2004 Chicago Blackhawks
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi 2022 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Latvia 2021 | jääkiekko |  |
Marko Anttila (s. 27. toukokuuta 1985 Lempäälä) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Anttila oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja hän laukoi oikealta. Hän on 203 senttimetriä pitkä. Hän pelasi urallaan vuosina 2004–2025 yli tuhat runkosarjaottelua SM-liigassa, KHL:ssä ja Ruotsin SHL:ssä. SM-liigassa hän edusti Ilvestä, TPS:ää ja Kärppiä. KHL:ssä hän pelasi Jokereissa kuusi kautta ja Metallurg Novokuznetskissa yhden kauden. Ruotsissa hän edusti Örebrota kolmen kauden ajan.
Anttila pelasi Suomen A-maajoukkueessa kuudet maailmanmestaruuskilpailut ja kahdet olympialaiset. Hän oli voittamassa olympiakultaa Pekingissä 2022 sekä maailmanmestaruutta vuosina 2019 ja 2022, joista ensimmäisessä turnauksessa hän oli Suomen kapteeni. Hän on Suomen A-maajoukkueen kaikkien aikojen pisin pelaaja sekä kaikkien aikojen pisin suomalainen olympiaurheilija talviolympialaisissa.  Anttila lopetti maajoukkueuransa vuoden 2023 MM-kilpailuihin.
Ura > Seuraura > II-divisioonasta SM-liigaan

Anttila on Lempäälän Kisan kasvatti. Hän siirtyi 12-vuotiaana Tampereen Ilvekseen, josta ilman paikkaa joukkueen nuoremmissa C-nuorissa jäänyt Anttila palasi kahden kauden jälkeen takaisin LeKiin. Hän pelasi LeKin miesten joukkueessa ensimmäistä kauttaan II-divisioonaa kaudella 2003–2004, jonka jälkeen Chicago Blackhawks varasi Anttilan todellisena yllätyksenä yhdeksännellä kierroksella 260. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Hänen varauksensa herätti paljon keskustelua. Anttila liittyi samana kesänä ennen varaustaan Ilveksen A-nuorten harjoitusvahvuuteen. Blackhawks kiinnostui hänestä, kun Ilveksen valmentaja Juha Pajuoja vinkkasi Anttilasta Blackhawksin kykyjenetsijä Sakari Pietilälle.
Kaudeksi 2004–2005 Anttila siirtyi Tampereen Ilveksen A-nuoriin. Hän nousi samalla kaudella myös Ilveksen SM-liigajoukkueeseen, jossa Anttila pelasi 28 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki liigadebyyttinsä jo kauden avauskierroksella 16. syyskuuta 2004 paikallisottelussa Tapparaa vastaan. Anttilan liigauran avausmaali syntyi 9. tammikuuta 2005 JYPiä vastaan.  Hänen osumansa ratkaisi Ilveksen 3–0-voittoon päättyneen ottelun ja Anttila palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Noin puolet kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Ilveksen A-nuorissa, joiden toiseksi paras maalintekijä Anttila oli Antti Ruotsalaisen jälkeen 14 osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomen-mestaruuden.
Kaudet 2005–2006 ja 2006–2007 Anttila pelasi lähinnä Ilveksen nelosketjussa. Hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigakautensa 2005–2006 toi 50 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 4+3=7. Kesken kauden 2006–2007 hänen pelinumeronsa vaihtui 16:sta 61:ksi, kun Jorma Peltosen pelinumero 16 jäädytettiin 23. syyskuuta 2006. Anttilan kausi sujui kuitenkin odotuksiin nähden osaksi varusmiespalveluksenkin takia varsin heikosti, kun hän teki runkosarjassa vain neljä tehopistettä. Huhtikuussa 2007 Anttila teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Ura > Seuraura > Nousu Ilveksen avainpelaajiin

Kaudella 2007–2008 Anttila paransi kokonsa käyttöä sekä myös pistetiliään edellisistä kausista tehtyään 56 runkosarjaottelussa tehot 14+9=23. Hän jakoi Ilveksen sisäisen maalipörssin voiton Toni Koiviston ja Vesa Viitakosken kanssa. Anttila teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen helmikuussa 2008. Kaudella 2008–2009 häneen kohdistui suuret odotukset, mutta alkukauden loukkaantumiset vaikuttivat negatiivisesti Anttilan itseluottamukseen. Tehopisteitä syntyi lopulta 22. Häneltä odotettiin paljon taas kaudella 2009–2010. Anttilan kausi oli varsin kaksijakoinen, kun varsinkin kevätkaudella hän esitti tuskaisempia otteita. Anttila onnistui kuitenkin parantamaan SM-liigan yhden kauden piste-ennätystään tehtyään runkosarjassa 26 tehopistettä. Toukokuussa 2010 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Anttila kärsi kaudella 2010–2011 sekä kylki- että nilkkavammoista, jonka takia hän pelasi runkosarjassa vain 33 ottelua. Toivuttuaan jälkimmäisestä nilkkavammastaan Anttila kuului kevätkaudella Ilveksen parhaimmistoon.
Ura > Seuraura > TPS 2011–2013

Seitsemän Ilveksessä vietetyn vuoden jälkeen Anttila siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Turun Palloseuran riveihin kaudeksi 2011–2012. Uusia tuulia uralleen hakenut Anttila kuului kauden positiivisimpiin yllättäjiin ja paransi SM-liigan yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 14+22=36, joilla hän jakoi TPS:n sisäisen pistepörssin toisen sijan Tomáš Plíhalin kanssa edellään Ville Vahalahti. Anttila muodosti kauden aikana toimivan tutkaparin Ville Vahalahden kanssa. Helmikuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kaudella 2012–2013 Anttila teki viimeisimmän SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+24=41, joilla hän oli TPS:n paras pistemies. Anttila voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Hänen kauttaan pidettiin myös lopullisena läpimurtona, osaksi myös siksi, että laukaustarkkuudestaan kritisoitu Anttila onnistui tekemään maaleja paremmalla prosentilla edellisiin kausiin verrattuna.
Ura > Seuraura > Ulkomaat 2013–2016

Anttila siirtyi kaudeksi 2013–2014 KHL-seura Metallurg Novokuznetskiin. Hän pelasi 16 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6, kunnes joukkue asetti hänet siirtolistalle marraskuussa 2013. Koska mikään muu KHL-joukkue ei tehnyt Anttilan kanssa sopimusta kahden vuorokauden aikana, hänet siirrettiin Metallurgin farmijoukkue Ariada Volžskiin, VHL:ään. Anttila pelasi siellä kuusi ottelua, kunnes hänen sopimuksensa purettiin Metallurgin kanssa. Viikkoa myöhemmin Anttila siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsiin ja SHL:n nousijajoukkue Örebron riveihin. Hän pelasi loppukaudella vain 22 ottelua, mutta 13 osumaa riitti kuitenkin joukkueen sisäisen maalipörssin toiseen sijaan. Anttilan kausi päättyi lopulta polvivammaan helmikuussa 2014. Maaliskuussa hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Örebron kanssa.
Kaudella 2014–2015 Anttila oli 14 osumallaan Örebron kolmanneksi paras maalintekijä Daniel Vikstenin kanssa.
Ura > Seuraura > Takaisin Suomeen ja Jokereihin 2016–2022

Kaudeksi 2016–2017 Anttila siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Tammikuussa 2017 hän solmi seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2019 saakka. Kaudella 2018–2019 Anttila pelasi runkosarjassa vain 38 ottelua marraskuusta tammikuuhun asti kestäneen loukkaantumisen vuoksi. Joulukuussa hän solmi Jokereiden kanssa kaksivuotisen ja kevääseen 2021 ulottuvan jatkosopimuksen.
Anttila nimettiin kaudeksi 2020–2021 Jokereiden kapteeniksi. Tammikuussa 2021 hän teki seuran kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen. Vuotta myöhemmin tammikuussa Jokerit ilmoitti käyttävänsä Anttilan sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Helmikuussa 2022 Jokerit purki Anttilan sopimuksen joukkueen kauden päätyttyä ennenaikaisesti Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Hän palasi loppukauden kattavalla sopimuksella Ilveksen SM-liigajoukkueeseen.
Ura > Seuraura > Uran viimeiset vuodet Kärpissä 2022–2025

Kaudeksi 2022–2023 Anttila siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Oulun Kärppiin. Joukkuetta valmentaa hänelle Jokereista ja Suomen A-maajoukkueesta tuttu Lauri Marjamäki. Anttilan itsensä mukaan hänen kanssaan maajoukkuessa pelannut Kärppien kapteeni Atte Ohtamaa kertoi Anttilan tilanteesta Kärppien seurajohdolle kevään 2022 MM-kilpailujen aikana. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Joulukuussa 2022 Anttila teki Kärppien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Anttila oli kaudella 2023–2024 Teemu Turusen ja Miika Koiviston ohella Kärppien ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2024 Anttila solmi seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen seuran kanssa.
Kaudeksi 2024–2025 Anttila nimettiin Kärppien kapteeniksi. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa. 3. maaliskuuta 2025 Anttila kertoi MTV Urheilulle lopettavansa pelaajauransa kauden jälkeen. Hänen uransa päättyi lopulta 15. maaliskuuta, kun Kärppien kausi päättyi runkosarjaan.
Ura > Maajoukkueura

Anttila edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 ja Pekingin olympiakisoissa 2022, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan. Ensimmäisessä olympiaedustuksessaan vuoden 2018 turnauksessa hän rikkoi maastohiihtäjä Juha Miedon (197 cm) ennätyksen kaikkien aikojen pisimpänä talvikisojen suomalaisurheilijana. Myös Suomen joukkueen maalivahti Mikko Koskinen (200 cm) oli Mietoa pidempi. Vuoden 2022 kisoissa Anttila toimi Suomen varakapteenina. Finaaliottelussa Venäläisten olympiaurheilijoiden joukkuetta vastaan hän sai syöttöpisteen Hannes Björnisen tekemään 2–1-voittomaaliin, joka ratkaisi Suomelle kaikkien aikojen ensimmäisen olympiakullan palloilulajeissa. Anttila oli jäällä myös joukkueensa 1–1-tasoitusmaalin aikana.
Anttila pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2018, 2019, 2021, 2022 ja 2023, joista vuosien 2019, 2021 ja 2023 turnauksissa hän toimi Suomen kapteenina ja vuoden 2022 turnauksessa varakapteenina. Vuoden 2019 turnauksessa hän johdatti joukkueen maailmanmestaruuteen ja vuoden 2021 turnaus päättyi hopeaan. Anttilan vuoden 2019 turnauksen kaikki neljä maalia syntyivät pudotuspelivaiheessa. Puolivälieräottelussa Ruotsia vastaan hän teki Suomen 4–4-tasoitusmaalin 1.29 minuuttia ennen varsinaisen peliajan päättymistä, kun joukkue haki tasoitusta ilman maalivahtia. Suomi eteni välieriin voitettuaan jatkoajalla lukemin 5–4. Välieräottelussa Venäjää vastaan Anttila teki joukkueen 0–1-voittomaalin. Finaaliottelussa Kanadaa vastaan hän teki kaksi maalia, joista ensimmäinen syntyi ylivoimalla ja jälkimmäinen jäi Suomen 1–3-voittoon päättyneen ottelun, maailmanmestaruuden ratkaisseeksi maaliksi. Vuoden 2021 turnauksessa Anttila valittiin Kazakstania vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2022 turnauksen puolivälieräottelussa Slovakiaa vastaan hän teki tehot 2+1=3, kun Suomi voitti ottelun ja eteni välieriin lukemin 4–2. Anttila valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2023 turnauksessa hänet valittiin Ranskaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Yhteensä Anttila on pelannut 133 A-maaottelua tehopistein 16+28=44. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 4. huhtikuuta 2008 Riiassa Latviaa vastaan, kun Anttila oli valittu Suomen ensimmäiseen MM-leiriryhmään. Hän putosi alustavasta MM-ryhmästä lopulta viimeisten joukossa Czech Hockey Gamesin jälkeen. Anttila avasi maalitilinsä A-maajoukkueessa kahdella osumalla Czech Hockey Gamesissa 6. syyskuuta 2009 Tšekin Karlovy Varyssa Ruotsia vastaan. Hänen ensimmäinen osumansa jäi Suomen 3–8-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Anttila lopetti maajoukkueuransa vuoden 2023 MM-kilpailuihin.
Anttila on Suomen A-maajoukkueen kaikkien aikojen pisin pelaaja.
Pelityyli

Iltalehden toimittaja Sasha Huttunen kuvaa Anttilaa pelaajaksi, joka loistaa alivoimassa, ärsyttäjänä ja hyökkäyspäässä. Huttusen mukaan Anttila ”lyö kaukalossa kaiken likoon, repii, raastaa, ryöstää kiekkoja ja tappaa alivoimia ilmeenkään värähtämättä”.
Tunnustuksia

Urheilutoimittajain liitto valitsi Anttilan vuoden 2019 parhaaksi jääkiekkoilijaksi. Helsingin Urheilutoimittajat ry valitsi hänet saman vuoden Pääkaupunkiseudun parhaaksi urheilijaksi.
Arttu Wiskarin yhtyeeseen kuuluva DJ ILG teki vuoden 2019 MM-kilpailujen aikaan Marko Anttilan kannatuslaulun ”Löikö Mörkö sisään?”. Alle minuutin kestävä kappale koostuu pääasiassa Antero Mertarannan selostuksesta Ruotsia vastaan pelatussa puolivälieräottelussa. Suomen maailmanmestaruuden 2019 jälkeen markkinoille tuli erilaisia Anttilaan viittaavia tuotteita, kuten Atrian Mörkö-makkara ja Olvin ”Kuka löi sisään?” -kolajuoma. Kesäkuussa Lempäälän kunta huomioi Anttilan ja samana keväänä Suomen naisten maajoukkueen kapteenina toimineen LeKi-kasvatin Jenni Hiirikosken huomioi nimikkorahastolla sekä nimesi heidän mukaansa Lempäälän jäähallille vievän kadun Valmentajantiestä Kapteenienkaduksi. Muun muassa Helsingin Stockmann -tavaratalosta Iittalan Mörkö muumimuki oli hetkellisesti loppuunmyyty keväällä 2019.
Elokuussa 2019 Jokerit nimesi Anttilan mukaan Hartwall Arenan silloisen VIP-tilansa Mörköluolaksi.
Muuta

Anttila on itse maininnut mieluisimmaksi lempinimekseen "Stretsin", jonka keksi hänen joukkuetoverinaan Ilveksessä kaudella 2004–2005 pelannut Steve Kariya.
Anttila osallistui vuonna 2024 Masked Singer Suomi -ohjelmaan.
Marko Anttila on naimisissa Heidi Anttilan kanssa ja heillä on vuonna 2017 syntynyt tytär Iita. Anttilan pikkuveli Jukka Anttila on pelannut maalivahtina alemmissa sarjoissa.
Alessandro Giardelli

| Alessandro Giardelli |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Alessandro Giardelli (s. 5. lokakuuta 2002 Seriatessa ) on italialainen moottoriurheilun kuljettaja, jota pidetään yhtenä suurimmista karting-lupauksista Italiassa. Hän voitti Italian mestaruuden vuonna 2015.  Vuonna 2017 vain 14-vuotiaasta Giardellista tuli kartinghistorian nuorin kuljettaja, joka on osallistunut maailmancup-kisoihin kartingin tärkeimmässä kategoriassa, KZ1-luokassa. Vuonna 2020 Giardelli osallitui Elite Motorsport -joukkueen kanssa TCR Italy Touring Car Championship -mestaruuskilpailuun, joka on yksi Italian tärkeimmistä auto-mestaruuskilpailuista.
Ura > Karting

Giardelli aloitti uransa vuonna 2012. Siitä lähtien hän on voittanut lukuisia kansallisia ja kansainvälisiä kilpailuja ja palkintoja.  Tulokset sisältävät ensimmäisen sijan Italian mestaruuskisoissa,kolmannen sijan WSK Night Edition,  kahdeksannen sijan, ja viidennen sijan WSK Champions Cupissa, neljännen sijan WSK Final Cupissa,  ensimmäisen sijan Rok Cupissa Italy,  viides sija Rok Cup International final,  viides trofeo Margutti, toinen sija trofeo delle industrie, ensimmäinen paikka 500 mailia Granja Viana, kolmas EM-kisassa ja voitto maailmanmestaruuskilpailun yhdellä kierroksella.  Hän kilpaili virallisessa CRG-joukkueessa,  ja Tony Kart. Kilpailevat tällä hetkellä virallisessa Lariomotorsport.
Ura > Formula

Giardelli osallistui kokeisiin sekä Formula Renault- että Formula 4 -sarjojen kanssa.
Ura > Touring Car

Vuonna 2020 hän vaihtoi katettuihin autoihin ja allekirjoitti sopimuksen Elite Motorsport -joukkueen kanssa osallistuen vakioautojen TCR Italia Touring Car Championship -sarjaan.
Tulokset

| Kausi | Sarja | Talli | Kilpailuja | Voittoja | NO | PP | Palkintosijoja | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 |  TCR Italy Touring Car Championship | Elite Motorsport | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0* | NC* |

Myös Giardellin veli Luca on kilpa-kuljettaja. Vuonna 2013 Giardelli-perhe avasi radan, jonka nimi on Lariomotorsport, ja perusti myöhemmin samannimisen kartingtiimin.
Aiheesta muualla

Alessandro Giardelli kuljettajan tietokannassa.
Giardellin Formula 4 -testien aikana Prema Powerteam: lla.
Giardelli vuoden 2020 esikauden testissä Volkswagen Golf GTI:llä.
Subura

| Subura |
| --- | --- |
 Antiikin aikaista seinää Suburan alueella osana Casa dei Cavalieri di Rodia.
Koordinaatit:  41°53′48″N, 12°29′48″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Rooma, Latium
Historia
Tyyppi:  kaupunginosa
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Latium, Regio I Latium et Campania, Italia
Kaupunki:  Rooma
Infobox OKNimi-testi OK: 
Subura tai Suburra oli kaupunginosa antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi koilliseen Forum Romanumista ja oli osa Regio IV Templum Pacista.
Tiheästi kansoitetun Suburan maine oli huono: siellä asui prostituoituja ja katukauppiaita. Suburasta on jäänyt nykypäivään kuvauksia muun muassa Juvenaliksen ja Martialiksen teoksissa. Historioitsija Suetonius mainitsee, että Julius Caesar asui Suburassa ennen nousuaan politiikassa.
Maantiede

Subura oli alun perin nimi laaksolle, joka sijaitsi Viminalis-kukkulan eteläpään ja Esquilinus-kukkulan eteläkielekkeen Oppiuksen länsipään välissä. Se oli yhteydessä Forumiin Argiletum-kadun kautta ja jatkui itään päin Oppiuksen ja Cispiuksen välistä Clivus Suburanuksen kautta, päättyen Porta Esquilinalle. Nykyään tätä aluetta halkovat Via Cavour ja Via dello Statuto. Toinen matalampi laakso ulottui Suburasta pohjoiseen Quirinaliksen ja Viminaliksen väliin, ja kolmas koilliseen Viminaliksen ja Cispiuksen väliin, jossa kulki Vicus patricius. Suburan alkua kutsuttiin nimellä primae fauces ja se sijaitsi mahdollisesti lähellä Praefectura urbanaa.
Historia

Suburan nimen alkuperä oli antiikin aikana epäselvä. Kaksi tuonaikaista teoriaa nimen alkuperästä on hylätty. Ensimmäisen mukaan nimi olisi peräisin ilmaisusta sub antiqua urbe (”vanhan kaupungin alapuolella”). Toisen mukaan se juontuisi palojen kautta kuivatusta suomaasta (< suburo, ”kulottaa”). Kolmannen ja todennäköisemmän teorian mukaan Suburan nimi liittyisi Succusanus pagukseen eli Suc(c)usaan. Sucusa sijaitsi Caeliuksella, mutta on todennäköistä, että Subura oli tämän nimen korruptoitunut muoto, joka siirtyi jostakin syystä kyseiselle laaksolle. Historiallisina aikoina nimeä käytettiin myös adjektiivina muodossa (regio) Suburana.
Suburan alueen luonteeseen viittaavia kuvauksia esiintyy usein latinankielisessä kirjallisuudessa ja kirjoituksissa. Aluetta kuvattiin eloisaksi (fervens), meluisaksi (clamosa), likaiseksi ja kosteaksi sekä prostituoitujen kokoontumispaikaksi. Alueella oli myös ruokatarvikkeiden ja herkkujen sekä ylellisyystuotteiden kauppiaita ja monenlaisia käsityöläisiä, kuten crepidarius (sandaalintekijä), ferrarius (seppä), lanarius (villakankaiden tekijä), inpilarius (huovuttaja) ja lintearius (pellavakankaiden tekijä).
Suburassa oli myös merkittävien henkilöiden asuinpaikkoja, mikä käy ilmi siitä, että Julius Caesar asui siellä ennen kuin hänestä tuli pontifex maximus. Siellä asui myös vuoden 101 jaa. konsuli Lucius Arruntius Stella. Kreikankielisten piirtokirjoitusten perusteella kaupunginosassa oli juutalainen synagoga.
Suburan nimi esiintyy Forma urbis Romaen fragmentissa numero 8 sekä myöhäisantiikin ajan kirjallisuudessa. Myöhäisantiikin aikaisesta mahdollisesta jaosta Subura majoriin ja Subura minoriin ei tiedetä juuri mitään, vaikka eräs piirtokirjoitus antaa viitteitä tällaisesta jaosta. Suburan nimeä käytettiin edelleen keskiajalla useiden kirkkojen nimissä Torre dei Contin ja San Pietro in Vincolin välillä.
Sandviken (Södertälje)

| Sandviken |
| --- | --- |

 Sandviken
 Koordinaatit: 59°16′06″N, 17°30′04″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Södertälje
Väkiluku (31.12.2023):  451
Sandviken on taajama Södertäljen kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 451 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandviken (Södertälje) Wikimedia Commonsissa
Tuna (Södertälje)

| Tuna |
| --- | --- |

 Tuna
 Koordinaatit: 59°15′17″N, 17°28′53″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Södertälje
Väkiluku (31.12.2023):  419
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tuna on taajama Södertäljen kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 419 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuna (Södertälje) Wikimedia Commonsissa
Oslo

| Oslo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Oslo
 Koordinaatit: 59°54′50″N, 10°44′19″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Oslo
Perustettu:  ennen vuotta 1000
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marianne Borgen SV
 – Kaupunginhallituksen puheenjohtaja:  Raymond Johansen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  454 km²
Väkiluku (2022):  702 543
 – Väestötiheys:  1 536 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 oslo.kommune.no 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oslo on Norjan pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se on Norjan poliittinen, taloudellinen ja kulttuurillinen keskus, vaikka valtaa on yritetty hajauttaa myös muualle maahan. Oslossa on noin 702 000 asukasta (2022), joista 28,5 prosenttia on ulkomaalaisia. Oslon metropolialueella on noin 1,5 miljoonaa asukasta.  Oslo muodostaa yksinään samannimisen läänin eli fylken. Vuonna 2013 konsulttiyritys ECA International listasi Oslon maailman kalleimmaksi kaupungiksi. Kaupungin nimi oli vuosina 1624–1877 Christiania ja vuosina 1877/1897–1924 Kristiania, suomeksi Kristiaania.
Historia

Norjan kuningassaagan mukaan Harald Ankara perusti Oslon noin vuonna 1050. Melko tuoreet arkeologiset tutkimukset ovat paljastaneet ennen vuotta 1000 peräisin olevia kristittyjen hautoja, ja niinpä Oslo juhli tuhatvuotista olemassaoloaan vuonna 2000. Osloa alettiin pitää pääkaupunkina kuningas Haakon V Maununpojan hallitsijakaudella vuosina 1299–1319. Vuonna 1387 Norjan kuningassuvun päätyttyä maa joutui heikommaksi osapuoleksi Tanskan kanssa muodostetussa unionissa, ja Oslon asema heikkeni Tanskan vallan hallintokeskukseksi.lähde?
Oslo tuhoutui tulipalossa vuonna 1624, minkä jälkeen kuningas Kristian IV perusti kaupungin uudelleen hieman eri paikalle lähemmäs Akershusin linnaa. Kaupunki sai nimekseen Christiania (myöhemmin Kristiania). Yliopisto perustettiin kaupunkiin vasta vuonna 1811, ja tällöin kaupunki oli jo kehittymässä uudelleen Norjan keskukseksi. Kolme vuotta myöhemmin liitto Tanskan kanssa päättyi, Norja siirtyi unioniin Ruotsin kanssa, ja Kristianiasta tuli uudelleen pääkaupunki. Yliopiston lisäksi kaupunkiin rakennettiin 1800-luvulla useita tärkeitä rakennuksia, kuten kuninkaallinen linna (1825–1848) sekä parlamenttitalo (1861–1866). Kaupungin väkiluku moninkertaistui vuosisadan kuluessa, ja vielä yli kaksinkertaistui 1900-luvulla. Kaupungin nimi muutettiin takaisin Osloksi vuonna 1925. Oslossa pidettiin talviolympialaiset vuonna 1952.
Kaupunkia ravisteli 23. lokakuuta 1904 eräs Norjan historian voimakkaimmista tunnetuista maanjäristyksistä, jonka voimakkuus oli 5,4 Richterin asteikolla.
Oslon hallintokeskuksessa ja Utøyan saarella lähellä pääkaupunkia tehtiin heinäkuussa 2011 kaksi terrori-iskua, joissa kuoli yhteensä 77 ihmistä.
Norjan poliisin mukaan kaupunki on hyvin turvallinen, mutta tietyissä rikosnimikkeissä rikoksia tehdään paljon, jopa viisinkertaisesti New Yorkiin nähden.