stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asturian ruhtinas

| Asturian ruhtinatar |
| --- | --- |
 Princesa de Asturias
 
 
 Nykyinen Leonor 19. kesäkuuta 2014 lähtien
Virka-asunto:  Palacio de la Zarzuela
Nimittäjä:  Espanjan hallitsija
Ensimmäinen:  Henrik
Kotisivut:  www.casareal.es/EN/FamiliaReal/PrincesaLeonor
Asturian ruhtinas tai Asturian ruhtinatar (esp. Príncipe de Asturias, Princesa de Asturias ) on arvonimi, joka annetaan Espanjan kruununperilliselle. Arvonimeä käytettiin myös jo Espanjan kuningaskuntaa edeltäneessä Kastilian kuningaskunnassa. Nykyinen Asturian ruhtinatar on Espanjan kuninkaan Felipe VI:n ja kuningatar Letizian tytär prinsessa Leonor. Muita espanjan kruununperillisen arvonimiä ovat Vianan ruhtinas, Gironan ruhtinas, Montblancin herttua, Cerveran kreivi ja Balaguerin lordi.
Kun Espanjan diktaattori Francisco Franco nimitti Juan Carlos de Borbónin seuraajakseen Espanjan kuninkaaksi, hän antoi Borbónille arvonimeksi Asturian ruhtinaan sijaan Espanjan ruhtinas.
Silloinen Asturian ruhtinas, nykyinen kuningas Felipe VI aloitti tavan jakaa Asturian ruhtinaan palkintoja.
Nokia E65

| Nokia E65 |
| --- | --- |
 Nokia E65
Julkaistu:  helmikuu 2007
Käyttöverkot:  GSM 850, 900, 1800, 1900 WCDMA 2100
Mitat:  105 × 49 × 15,5 mm
Paino:  115 g
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 pikseliä
Värien lukumäärä:  16 milj.
Muisti:  50 Mt
Kamera:  2 Mpx
Radio:  ei
Musiikkisoitin:  on
Puheaika:  1,8–6 h
Käyttöjärjestelmä:  S60 3rd Edition
Akku:  BL-5F
Tiedonsiirto:  EGPRS Multislot luokka 32 EGPRS, 5 + 3 aikaikkunaa
Liitännät:  Dual transfer mode (MSC 9), Langaton Bluetooth 1.2, Pop-Port™ -liitäntä, Infrapunaliitäntä, MicroSD-korttipaikka
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia E65 on Nokian valmistama matkapuhelin. Se kuuluu yrityskäyttöön suunnattuun E-series -älypuhelinsarjaan. Se julkaistiin 3GSM World Congress 2007 -tapahtumassa, joka järjestettiin 12.–15. helmikuuta vuonna 2007. Puhelin on varustettu liukukannella, jonka alle on sijoitettu tavallinen matkapuhelinnäppäimistö. Siinä on videon ja äänen suoratoisto, musiikkisoitin, joka toistaa mp3- ja AAC-tiedostot sekä mediasoitin. Lisäksi puhelimessa on kahden megapikselin kamera ja WLAN-tuki.
Aiheesta muualla

Nokia E65 - Tuki
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nokia E65 Wikimedia Commonsissa
August Ringvall

August Ferdinand Ringvall (16. marraskuuta 1865 Tyrväntö – 25. toukokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen kielenkääntäjä, valtioneuvoston käännöstoimiston johtaja ja valtioneuvos.
Ringvallin vanhemmat olivat kapellimestari Gustaf Ferdinand Ringvall ja Gustava Karolina Luri. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890. Hän teki ylioppilaaksi päästyään Arvid Genetzin kanssa tutkimusmatkan Venäjälle Uralin seudun suomalais-ugrilaisten kansojen asuinalueille. Vuosina 1890–1892 Ringvall asui stipendiaattina Moskovassa. Ringvall hallitsi suomen ja ruotsin kielen lisäksi venäjän, ranskan, saksan ja englannin kielet ja lisäksi muutamia muita kieliä.
Ringvall oli senaatin venäjänkielen kääntäjänä 1892–1910 ja ylikielenkääntäjänä 1910–1917. Valtioneuvoston käännöstoimiston johtajana hän toimi 1917–1935. Ringvall toimi tulkkina Suomen ja Venäjän välisissä rauhanneuvotteluissa Berliinissä 1918 ja Tartossa 1920. Vuonna 1902 hän laati Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran pyynnöstä yhdessä lehtori Pekka Kijasen kanssa suomalais-venäläisen sanakirjan. Ringvall sai valtioneuvoksen arvon vuonna 1916.
Ringvall perusti Hämeenlinnan normaalilyseota käydessään koulun oppilaista koostuneen jousiorkesterin, johon kuului jäsenenä myös tuleva säveltäjä Jean Sibelius. Myöhemmin Ringvall jatkoi musiikin harrastamista ja hän kuului 40 vuoden ajan viulistina eri kamariorkestereihin.
August Ringvall oli naimisissa vuodesta 1893 Alma Lindbergin kanssa.
Non-stop!

| Non-stop! Mika Sundqvist |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979 MSL-studio, Ylöjärvi
 Julkaistu: 1979
 Tuottaja(t): Mika Sundqvist
 Tyylilaji: Iskelmä, pop, huumorimusiikki
 Kesto: 43.06
 Levy-yhtiö: EMI
Mika Sundqvistin muut julkaisut
| Aurinkolaiva 1977 | Non-stop! 1979 | Moottoripyörä on moottoripyörä 1980 |
Non-stop! on Mika Sundqvistin vuonna 1979 ilmestynyt toinen studioalbumi. Se on Sundqvistin ensimmäinen albumi, jolla esiintyi lyhytikäiseksi jäänyt Non-stop-yhtye. Albumin tunnetuin kappale lienee ”Moottoripyörä on moottoripyörä”, joka ilmestyi myös samannimisellä albumilla vuotta myöhemmin.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Mika Sundqvist, ellei toisin mainita.
A-puoli
Tangoo tangoo – 03:03
Päivä kerrallaan – 02:43
Soitellaan – 02:44
Henkipatto – 02:50 (säv. Non-Stop -yhtye, san. ja sov. Sundqvist)
Muumioiden Rock and Roll – 03:37
Njuu jork citi beibi – 03:46
Kuollut rakkaus – 03:03
B-puoli
Intiaanit tanssii – 02:58
Rakkautta maailmaan – 03:00 (sov. Jussi Viitanen)
Sanoit Merci Cherie – 03:03
Pelkkää piimää vain – 02:34
Moottoripyörä on moottoripyörä – 03:27
Yön painajainen – 03:39
Hyvästi jää – 03:05
Kokoonpano

Mika Sundqvist – laulu, basso, kitara
Juhani Ruponen – kitara, banjo
Tapani Mäenpää – kitara, basso, mandoliini, sitar, kosketinsoittimet
Seppo Tammilehto – rummut, perkussiot, taustalaulu
Vierailevat muusikot
Eila Korhonen – taustalaulu
Jussi Viitanen – kosketinsoittimet, oboe
Lucjan Czaplicki – harmonikka, klarinetti, huilu, piano
Heikki Silvennoinen – kitara
August Reinhold Magnus Holmberg

August Reinhold Magnus Holmberg (16. lokakuuta 1835 Viipuri – 18. lokakuuta 1919 Vaasa) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Holmbergin vanhemmat olivat kamreeri, kamarineuvos Johan Reinhold Holmberg ja Elisabet Pistolekors ja puoliso vuodesta 1872 Sofia Gerasimova. Holmberg tuli palvelukseen aliupseerina 3. reservin tarkk’ampujapataljoonaan 1854, osallistuen pataljoonan mukana Krimin sotaan 1854–1855. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1855, aliluutnantiksi 1856 ja luutnantiksi 1859. Vuonna 1861 Holmberg komennettiin opettajaksi Aleksanterin kadettikouluun Pietariin, josta hänet siirrettiin opettajaksi Bahtinin kadettikouluun Orjoliin vuonna 1863. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1864 ja määrättiin palvelukseen 87. Savonlinnan jalkaväkirykmenttiin. Kapteeniksi Holmberg ylennettiin 1865, majuriksi 1873 ja everstiluutnantiksi 1878. Hänet siirrettiin pataljoonan komentajaksi 7. reservin tarkk’ampujapataljoonaan everstinä 1882, sijoitettiin Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen esikunnan pysyvään kaaderiin 1883 ja määrättiin ensin Suomen 7. Ravannin kylän reservikomppanian vt. päälliköksi 1883 ja Suomen 5. Kärsämäen reservikomppanian vt. päälliköksi 1884. Hänestä tuli 2. Turun suomalaisen tarkk’ampujapataljoonan reservipiirin alue-esiupseeri 1886. Holmberg toimi tässä tehtävässä helmikuuhun 1890 saakka, jolloin sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina. Reservissä Holmberg toimi Vaasan ja Oulun läänin viinapolttimoiden ylitarkastajana 1890–1900.
Niger kesäolympialaisissa 2000

Niger osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 neljän urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat uintiin ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi juoksija Mamane Sani Ali.
Osallistujat > Uinti

Karim Bare - Miesten 100 metrin vapaauinti
Balkissa Ouhoumoudou - Naisten 100 metrin rintauinti
Osallistujat > Yleisurheilu

Mamane Sani Ali - Miesten 100 metrin juoksu
Haissa Ali Garba - Naisten 400 metrin juoksu
Nils J. Arppe

Nils Jonathan Arppe (24. tammikuuta 1866 Eno – 5. maaliskuuta 1936 Kurkijoki) oli suomalainen piirilääkäri.
Arppen vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Nils Gabriel Arppe (1823–1896) ja Laura Johanna Wilhelmina Aschan (1836-1901). Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1889 sekä lääketieteen lisensiaatiksi 1892.
Arppe oli Keuruun kunnanlääkärinä 1892–1902 ja Lappeenrannan kaupunginlääkärinä 1902–1907. Hän oli sitten piirilääkärinä Jyväskylässä 1907–1912 ja Kurkijoella vuodesta 1912 alkaen. Arppe oli myös rautatielääkärinä ja hän oli vt. lääkintöneuvoksena lääkintöhallituksessa vuosina 1914–1917 sekä toimi 1917 lääkintöhallituksen vt. pääjohtajana.
Arppe oli mukana perustamassa Keuruun säästöpankkia ja toimi pankin esimiehenä. Lappeenrannassa asuessaan hän oli kaupunginvaltuuston jäsenenä ja terveydenhoitolautakuntaan puheenjohtajana. Kurkijoella Arppe kunnanvaltuuston jäsenenä ja kansakoulun johtokunnan puheenjohtajana. Lisäksi Arppe toimi vuodesta 1918 lähtien suojeluskuntalääkärinä. Arppe kirjoitti artikkeleita lääketieteellisiin julkaisuihin sekä aikakaus- ja sanomalehtiin. Hän julkaisi myös kirjoja ja kirjasia lääketieteen alueelta.
Arppe oli naimisissa vuodesta 1895 Onni Amanda Adolfina Sandroosin (1878-1933) kanssa, jonka vanhemmat olivat merikapteeni Henrik Ferdinand Sandroos (1835-1900) ja Amanda Gustava Cujander (1843-1928). Heidän poikansa Sakari Arppe (1898-1951) toimi Kajaanin kaupungin metsänhoitajana vuodesta 1928. Arppen veljiä olivat Haapaveden piirilääkäri Aksel Nathanael Arppe (1871-1929) sekä agronomi Edvin Arppe (1873-1940), joka toimi Kajaanissa Seppälän maamieskoulun johtajana.
Julkaisuja

Nimellä N. J. Arppe:
Keuhkotaudista sekä sen ehkäisemisestä ja hoidosta. WSOY 1902
Keuhkotaudista ja muista tuberkulootisista taudeista. Lääkintöhallituksen julkaisemia kirjasia. Helsinki 1906
Medicinalstyrelsens förslag till förordning angående tuberkulosens bekämpande. Medicinalstyrelse, Helsingfors 1909
Lavantauti. Lääkintöhallitus, Helsinki 1915
Pilkkukuume. Lääkintöhallitus, Helsinki 1915
Kansanlääkäri: yleistajuisia ohjeita tautien tuntemiseen, parantamiseen ja ehkäisemiseen. Kustannus Oy Kirja, Tampere 1917, 3. painos 1922
Norjan Fed Cup -joukkue

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Norjan Fed Cup -joukkue
Kapteeni: Anders Håseth
ITF-ranking: 60.
Ensimmäinen vuosi: 1963
Vuodet: 44
Maaottelut (V–T): 136 (58–78)
Vuodet maailmanlohkossa: 3
Päivitetty: 26.2.2019
Norjan Fed Cup -joukkue edustaa Norjaa Fed Cupissa. Se toimii Norjan Tennisliiton alaisuudessa. Norja osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Norja on pelannut 136 maaottelua, joista voittanut 58 ja hävinnyt 78. Paras saavutus maalta on vuosilta 1972 ja 1974, jolloin se ylsi 16 parhaan joukkoon.
Vuoden 2019 Fed Cupissa pelanneet

Astrid Wanja Brune Olsen
Malene Helgø
Lilly Elida Håseth
Norjan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

| Norjan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue |
| --- | --- |

Liitto:  Norjan jääkiekkoliitto
Eniten otteluita:  Mathis Olimb (19)
Eniten maaleja:  Espen Knutsen (14)
Eniten pisteitä:  Espen Knutsen (29)
Norjan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Norjaa kansainvälisessä jääkiekossa alle 18-vuotiaiden tasolla.
Joukkue on pelannut seitsemän kertaa pääsarjatason maailmanmestaruuskilpailuissa. Muut ajat se on pelannut pääosin 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa se on voittanut viisi kultamitalia.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1999 – 10.  2000 – B-sarja 1.  2001 – 9.  2002 – 11.  2003 – 1. divisioonan B-lohko, 1.  2004 – 10.  2005 – 1. divisioonan B-lohko, 1.  2006 – 10.  2007 – 1. divisioonan B-lohko, 3.  2008 – 1. divisioonan B-lohko, 1.  2009 – 9.  2010 – 1. divisioonan A-lohko, 1.  2011 – 9. :  2012 – 1. divisioonan A-lohko, 2.  2013 – 1. divisioonan A-lohko, 2.  2014 – 1. divisioonan A-lohko, 2.  2015 – 1. divisioonan A-lohko, 4.  2016 – 1. divisioonan A-lohko, 5.  2017 – 1. divisioonan A-lohko, 4.  2018 – 1. divisioonan A-lohko, 5.  2019 – 1. divisioonan A-lohko, 4.  2020 – 1. divisioonan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2021 – 1. divisioonan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2022 – 1. divisioonan A-lohko, 2.  2023 – Pääsarjassa
Aulay Macaulay (pikakirjoittaja)

Macaulayn pikakirjoitusoppaan alkusivut
Aulay Macaulay (k. 1788) oli englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Macaulay julkaisi järjestelmänsä vuonna 1747 nimellä Polygraphy.
Macaulayn pikakirjoitusjärjestelmä poikkesi useimmista muista tuon ajan englantilaisista järjestelmistä vokaalien merkitsemisessä: vokaaleille oli omat merkit, joita käytettiin konsonanttimerkkien tavoin sanoja kirjoitettaessa. Muissa järjestelmissä vokaalit jätettiin käytännössä merkitsemättä.
Odessan kansallinen akateeminen ooppera- ja balettiteatteri

Odessan kansallinen akateeminen ooppera- ja balettiteatteri
Teatterisali.
Odessan kansallinen akateeminen ooppera- ja balettiteatteri (ukr. Одеський національний академічний театр опери та балету, Odeskyi natsionalnyi akademitšnyi teatr opery ta baletu) on Odessan kaupungissa Ukrainassa toimiva ooppera- ja balettiteatteri.
Historia

Ooppera- ja balettiteatteri perustettiin valtiomies Armand Emmanuel du Plessis de Richelieun aloitteesta vuonna 1810. Alkuperäisen rakennuksen suunnitteli Francesco Frapolli, mutta suunnitelmaan vaikuttivat huomattavasti myös Tom de Tomonin siihen tekemät muutokset. Kun rakennus vihittiin käyttöön 10. helmikuuta 1810, käytössä oli 800 paikkaa. Vuonna 1873 alkuperäinen teatteri tuhoutui täysin tulipalossa. Wieniläiset arkkitehdit Ferdinand Fellner ja Hermann Helmer suunnittelivat uuden rakennuksen. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta, ja ne saatettiin päätökseen syyskuussa 1887. Yleisölle järjestettiin ensimmäinen esitys uudessa rakennuksessa 1. lokakuuta 1887.
Vuodesta 1894 Odessan ooppera- ja balettiteatterin pääkapellimestarina toimi Josef Přibík, josta sittemmin neuvostoaikoina tuli yksi ensimmäisistä Ukrainan kansantaiteilijan ja sosialistisen työn sankarin arvonimet saaneista. Přibík toimi pääkapellimestarin tehtävissään vuoteen 1937. Ooppera- ja balettiteatteri siirrettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen valtion omistukseen, ja vuonna 1926 se sai akateemisen statuksen. 15. maaliskuuta 1925 teatterissa sattui huolimattoman tulenkäsittelyn seurauksena toinen vakava tulipalo Giacomo Meyerbeerin oopperan Le prophète esityksen jälkeen. Esityksiä päästiin kuitenkin jatkamaan jo vuoden kuluttua.
Teatterirakennuksessa tehtiin huomattavia kunnostustöitä vuosina 1955–1967 ja uudemman kerran vuosina 1996–2007. Vuonna 2007 kunnostuksen jälkeisenä avajaispäivänä ooppera- ja balettiteatteri sai kansallisen statuksen.
Astrup Fearnleyn nykytaiteen museo

Uusi museorakennus Aker Bryggellä.
Rakennuksen on suunnitellut Renzo Piano.
Astrup Fearnleyn nykytaiteen museo on Oslossa toimiva 1993 avattu yksityinen nykytaiteen museo.
Museo toimi aiemmin Dronningensgate 4:ssä, jossa sen toiminta päättyi 2011. Syyskuussa 2012 museo avautui Oslon Tjuvholmenissa Renzo Pianon suunnittelemassa uudessa rakennuksessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon sivusto
Odessan piiri

| Odessan piiri Одеський район |
| --- | --- |
 Piirin (7/2020- rajoin) sijainti Odessan alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 46.483°N, 30.733°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Odessa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Odessa (1 015 826 as., 2021)
Pinta-ala  ():  3 878,1 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  1 382 541
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
 
Verkkosivu
Odessan piiri (ukr. Одеський район, Odeskyi raion) on aluehallinnon toisen tason piiri Ukrainan Odessan alueella, Moldovan ja Mustanmeren välissä. Piiri rajoittuu lounaassa Bilhorod-Dnistrovskyin piiriin, pohjoisessa Rozdilnan ja Berezivkan piiriin, idässä Mykolajivin alueen Mykolajivin piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Odessan kaupunki (1 015 826 as., 2021).
Heinäkuussa 2020 Ukrainan korkein neuvosto pienensi voimakkaasti Ukrainan piirien lukumäärää; Odessan alueelle jäi seitsemän piiriä. Tällöin Odessan piirin pinta-ala kasvoi 3 878,1 neliökilometriin.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Odessan piirin väkiluvuksi 1 382 541 (1.1.2021). Asukkaista kaupunkilaisiksi tulkittiin 86,1 prosenttia (1 190 053 as.), ja he asuivat joko jossain piirin viidestä kaupungista (Biljajivka, Južne, Odessa, Teplodar, Tšornomorsk) tai yhdeksästä kaupunkityyppisestä taajamasta.
Ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta Odessan piiri oli pinta-alaltaan pienempi ja piirissä asui vähemmän väkeä.
Ilmakuva Odessasta.
Ilmakuva Odessasta
Tšornomorskin kaupunkia.
Južnen sataman seutua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Odessan piiri Wikimedia Commonsissa
Omahan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Hiippakunnan vaakuna
Omahan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (lat. Archidioecesis Omahensis) on katolisen kirkon arkkihiippakunta Nebraskassa Yhdysvalloissa. Siihen kuului 238 000 seurakuntalaista vuonna 2013, mikä on 25,7 % asukkaista.
Piispat ja arkkipiispat

James O'Connor (1876–1890)
Richard Scannell (1891–1916)
Jeremiah James Harty (1916–1927)
Joseph Rummel (1928–1935)
James Hugh Ryan (1935–1947)
Gerald Thomas Bergan (1948–1969)
Daniel E. Sheehan (1969–1993)
Elden Francis Curtiss (1993–2009)
George Joseph Lucas (2009– )
Nokia E75

| Nokia E75 |
| --- | --- |

Julkaistu:  2009
Käyttöverkot:  EGSM 850 / 900 / 1 800 / 1 900   UMTS / HSDPA
Mitat:  111,8 × 50/80 × 14,4
Paino:  139
Näytön kuvatarkkuus:  320 × 240
Värien lukumäärä:  16 milj.
Muisti:  50 Mt sisäinen, ROM: 256 Mt, SDRAM: 128 Mt
Kamera:  3,2 megapikseliä
Radio:  stereo
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  280
Puheaika:  5,2
Käyttöjärjestelmä:  S60 (3rd Edition, Feature Pack 2)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia E75 on Nokian valmistama Communicator-tyylisen QWERTY-näppäimistön sisältävä puhelinmalli. Se julkaistiin Barcelonan Mobile World Congressissa vuonna 2009.
Ominaisuudet

GSM / GPRS / EDGE: GSM 850 / 900 / 1800 / 1900
UMTS / HSDPA UMTS 900 / 1900 / 2100 (E75-1) tai UMTS 850 / 1900 / 2100 (E75-2)
integroitu A-GPS liikennetiedotteilla.
Stereo FM-radio 87,5-108 MHz jossa Visual Radio ja  RDS-tuki.
3,2 megapikselin kamera, 8x digitaalinen zoom, LED-salama. Geotagging-tuki.
Etukamera videopuheluille MPEG-4 -tuella.
2,4 tuuman QVGA-näyttö
esiin liukuva QWERTY-näppäimistö
Wi-Fi 802.11b/g WLAN networking
Bluetooth 2.0 EDR-tuella
High-Speed microUSB 2.0, joka tukee latausta ja datasiirtoa
MicroSDHC-muistikorttipaikka
N-Gage-tuki
Kiihtyvyysanturi
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet[vanhentunut linkki]
Nokia E75 - Tuki
Nodulariini

| Nodulariini |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  118399-22-7
SMILES:  C/C=C\1/C(=O)N[C@H]([C@@H](C(=O)N[C@H](C(=O)N[C@H]([C@@H](C(=O)N[C@H](CCC(=O)N1C)C(=O)O)C)/C=C/C(=C/[C@H](C)[C@H](CC2=CC=CC=C2)OC)/C)CCCN=C(N)N)C)C(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C41H60N8O10
Moolimassa:  824.963 g/mol
Liukoisuus veteen:  2 mg/ml metanoliin
Nodulariini on tiettyjen sinilevien tuottama maksalle myrkyllinen aine. Sen nieleminen voi aiheuttaa tappavan akuutin maksan vajaatoiminnan ihmisillä ja muilla eläimillä. Sitä tuottavat ainakin jotkin Nodularia- ja Nostoc-suvun sinilevät, kuten Nodularia spumigena. Nodulariini on viidestä aminohaposta koostuva rengasrakenteinen peptidi. Siitä on monia nodulariineiksi kutsuttuja sinilevien tuottamia muunnelmia, jotka ovat myös myrkyllisiä maksalle. Nodulariinia tuottavia sinileväkukintoja esiintyy maailmanlaajuisesti makeassa vedessä ja merivesissä. Niitä on muun muassa Suomen järvissä ja Itämeressä.
Nodulariinia sisältävän veden juonti on tappanut useita koti- ja villieläimiä. Suomessa ei silti tiedetä ilmenneen nodulariinien tai muiden sinilevämyrkkyjen aiheuttamia ihmisten kuolintapauksia. Erilaiset sinilevämyrkyt ovat kuitenkin aiheuttaneet sinileväkukintoja sisältävissä vesistöissä uineille ihmisille muun muassa päänsärkyä, iho-oireita, kuumeilua, oksentelua, ripulia, silmä-, kurkku- tai korvaärsytystä. Sinileväkukintoja sisältävässä vedessä ei siksi tule uida, eikä sitä tule juoda tai käyttää saunan löylyvetenä. Veden keittäminen ei tuhoa nodulariineja.
Nodulariini nimettiin ja sen osittaisrakenne selvitettiin 1988. Koko rakenne selvitettiin 1989.
Rakenne

Nodulariini on viidestä aminohaposta koostuva rengasrakenteinen peptidi, jonka tietyt syanobakteerit eli sinilevät tuottavat ilman ribosomeja. Toisin sanoen nodulariini on ei-ribosomaalinen syklinen pentapeptidi. Peptidin aminohapoista monet ovat epätavallisia. Nodulariinissa olevat aminohapot ovat ADDA, D-arginiini, D-erytro-β-metyyliasparagiinihappo (asparagiinihappojohdannainen), N-metyylidehydrobutyriini ja D-glutamiinihappo. Nämä on lueteltu siinä järjestyksessä kuin ne ovat nodulariinissa. Näistä vain D-arginiini ja D-glutamiinihappo ovat eliöistä tyypillisesti löytyviä aminohappoja.
Nodulariinista on monia nodulariineiksi kutsuttuja johdannaisia, jotka ovat myös myrkyllisiä. Niissäkin on 5 aminohappoa ja niiden rakenne on lähes sama kuin nodulariinin, mutta jotkin aminohapoista ovat eri. Jotkin sinilevät tuottavat mikrokystiineitä, jotka ovat samalla tapaa myrkyllisiä kuin nodulariinit. Mikrokystiinitkin ovat rengasrakenteisia, mutta toisin kuin nodulariineissa, niissä on 7 aminohappoa. Ne ovat siis syklisiä heptapeptideitä.
Myrkytys

Nodulariinit aiheuttavat myrkytyksen nieltäessä niitä. Näin voi käydä juotaessa vettä, jossa on nodulariineja tuottavia sinileväkukintoja. Nodulariineja kertyy myös simpukoihin, katkarapuihin ja kaloihin, jotka elävät tällaisia kukintoja sisältävissä vesistöissä. Nodulariinipitoisuudet näissä eliöissä voivat olla suuria, joten niiden syöminen voi olla haitallista ihmisille.
Nieltynä nodulariinit imeytyvät ohutsuolesta päätyen muun muassa maksaan ja munuaisiin. Myrkytys kohdistuu lähinnä maksaan. Ihmisten nodulariinimyrkytyksistä on hyvin vähän tutkimustietoa. Ainakin esimerkiksi koirilla nodulariinimyrkytys aiheuttaa oireita aikaisintaan 5 tunnissa. Varhaisoireita voivat olla heikotus, oksentelu, ripuli ja ruokahaluttomuus. Koira voi parantua 24 tunnissa. Muussa tapauksessa myrkytys voi johtaa akuutin munuaisten tai maksan vajaatoiminnan kautta kuolemaan 1–5 päivässä. Vakavassa myrkytyksessä maksassa voi esimerkiksi ilmetä verenvuotoa ja verenkiertovajaus (shokki). Oireiden pahenemisen yhteydessä voi ilmetä muun muassa meleenaa (ulosteen verisyyttä) tai verivirtsaisuutta.
Hiirille nodulariinin LD50 on 30–70 mikrogrammaa vatsakalvoon pistettyä nodulariinia per kehonpainokilogramma (µg/kg). Annos tappaa hiiren 1–3 tunnissa.
Myrkytys > Mekanismi

Nodulariinit ovat myrkyllisiä, sillä ne sitoutuvat ei-kovalenttisesti maksasoluissa olevan proteiinifosfataasi 1:n (PP1) ja proteiinifosfataasi 2:n (PP2 eli PP2A) aktiiviseen kohtaan ADDA-aminohapostaan estäen näiden fosfataasien toiminnan. Mikrokystiinit estävät myös PP1:tä ja PP2:ta, mutta ne sitoutuvat kovalenttisesti näihin fosfataaseihin.
PP1 ja PP2 irrottavat fosfaatteja monista eri proteiineista. Siten niiden esto johtaa liikaan fosfaatteja sisältävien proteiinien kertymiseen maksasoluissa. Altistus nodulariineille muuttaa minuuteissa solujen muotoa rakkulamaiseksi vaikuttamalla niiden tukirankaan, aiheuttaen esimerkiksi tukirangan mikrofilamenttien supistumisen ja yhteen kasautumisen eli aggregaation. Muun muassa tukirangan muutos johtaa lopulta maksasolujen ohjelmoituun solukuolemaan eli apoptoosiin.
Joitakin esimerkkejä tukirangan toimintaan vaikuttavista proteiineista, joiden toimintaa solut säätelevät PP1- ja PP2-välitteisellä fosfaattiryhmien poistolla, ovat plektiini, keratiini 8 (tukirangan keratiinityyppi), keratiini 18, myosiinin kevyet ketjut ja HSP27.
Syöpävaarallisuus

Kansainvälinen syöväntutkimuslaitos IARC ei ole 2010 julkaisemassaan katsauksessa tutkimustiedon puutteen takia luokitellut nodulariineja ihmisille syöpää aiheuttaviksi aineiksi, eli ryhmän 3 aineiksi IARC:n luokittelujärjestelmässä. IARC kuitenkin luokittelee mikrokystiinit mahdollisesti ihmisille syöpää aiheuttaviksi aineiksi, eli ryhmän 2B aineiksi. Mikrokystiinit ovat rakenteeltaan ja myrkytysmekanismiltaan saman tyyppisiä kuin nodulariinit.
Aiheesta muualla

PubChem: Nodularin
KEGG: Nodularin
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Nodularin-R