stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oskari Laaksonen
Ura > Seuraura

Laaksonen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän oli kaudella 2014–2015 seuran B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 7+18=25, joilla Laaksonen sijoittui koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssissä viidenneksi.
Buffalo Sabres varasi Laaksosen kolmannella kierroksella 89. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Varaus oli hieman yllättävä, sillä hän ei esiintynyt juuri varaustilaisuutta edeltäneissä rankingeissa. Laaksonen jatkoi kaudella 2017–2018 Ilveksen A-nuorissa. Hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa 9. tammikuuta 2018 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Laaksonen merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 7.49 minuuttia. Laaksonen sai myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Tapio Laakson tekemään maaliin. Hän keräsi ottelusta teholukeman +1. Pentti Pynnönen valitsi Laaksosen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan 21 runkosarjaottelua tehden neljä syöttöpistettä.
Kaudella 2018–2019 Laaksonen jatkoi Ilveksessä vuoden mittaisella SM-liigasopimuksella. Hän teki liigauransa avausmaalin 21. syyskuuta 2018 ylivoimalla Vaasan Sportia vastaan. Laaksonen sai ottelussa myös syöttöpisteen Arttu Ruotsalaisen tekemään maaliin. Kaikkiaan hän teki ensimmäisen kokonaisen SM-liigakautensa aikana 46 runkosarjaottelussa tehot 3+21=24 ja neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Laaksonen oli runkosarjassa Ilveksen tehokkain puolustaja sekä toiseksi paras syöttäjä Arttu Ruotsalaisen ja Eemeli Suomen kanssa. Häneltä jäi runkosarjan päätöskierroksella tulleen käsivamman vuoksi väliin pudotuspelien ensimmäinen kierros. Joulukuussa 2018 Laaksonen teki Ilveksen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2019–2020 hänellä osoittautui edellistä vaisummaksi ja Laaksosen pistemäärä puolittui, kun hän teki 46 runkosarjaottelussa vain tehot 2+10=12.
Laaksonen teki kesäkuussa 2020 kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Syyskuussa seura lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin. Laaksonen oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+8=12, kunnes tammikuussa 2021 Sabres kutsui hänet harjoitusleirilleen. Laaksonen lähetettiin leirityksen päätteeksi AHL-joukkue Rochester Americansiin. Hän teki koronaviruspandemian lyhentämän tulokaskauden aikana 28 runkosarjaottelussa tehot 2+15=17, joilla Laaksonen oli joukkueen paras syöttäjä, neljänneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja.
Syksyn 2021 harjoitusleirin päätteeksi Buffalo Sabres lähetti Laaksosen Rochester Americansin AHL-joukkueeseen, jossa hän pelasi kokonaan kauden 2021–2022 tehden 74 runkosarjaottelussa tehot 9+25=34 ja kahdessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Myös kauden 2022–2023 Laaksonen aloitti Americansissa, kunnes joulukuussa 2022 Sabres kauppasi hänet Dallas Starsiin vaihdossa puolustaja Joseph Cecconiin. Laaksonen pelasi loppukauden kokonaan seuran farmijoukkue Texas Starsissa.
Kaudeksi 2023–2024 Laaksonen siirtyi kaksivuotisella sopimukselal Ruotsin SHL-liigan Luleå HF:ään.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
Laaksonen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Laaksonen valittiin Kazakstania vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä hän on pelannut 25 nuorten maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Laaksonen on pelannut neljä ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana Sweden Hockey Gamesin 7. helmikuuta 2019 Jaroslavlissa pelatussa avausottelussa Venäjää vastaan. Laaksonen merkittiin Suomen nelospuolustajapariin Niklas Frimanin viereen.
Pelityyli

Laaksonen on kuvaillut omiksi vahvuuksikseen kiekollisen pelin, pelinlukutaidot, syöttötaidot ja hyökkäyspään pelaamisen. Hän on maininnut esikuvakseen Erik Karlssonin.
Muuta

Laaksosen isä on entinen Suomen salibandymaajoukkueen puolustaja Jyrki Laaksonen, joka on tunnettu myöhemmin lastenohjelma Pikku Kakkosen juontajana. Hänen äitinsä Katja Laaksonen (omaa sukuaan Kerttula) on aerobicin EM-pronssimitalisti ja joukkuevoimistelun moninkertainen Suomenmestari. Katja tunnettiin myöhemmin Jumppa -televisio-ohjelman ohjaajana. Myös Oskari itse esiintyi lapsena yhdessä pikkuveljensä Konstan kanssa heidän vanhempiensa televisio-ohjelmissa. Oskarin setä Tom Laaksonen on entinen jääkiekkohyökkääjä, pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 217 SM-liigaottelua Helsingin IFK:ssa ja Espoo Bluesissa.  Hän oli voittamassa HIFK:ssa Suomen-mestaruutta vuonna 1998. Tom on sittemmin tehnyt uran SM-liigan erotuomarina. Oskarin äidin lanko on omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 258 SM-liigaottelua Tampereen Ilveksessä ja Porin Ässissä pelannut Sami Karjalainen, joka on luonut pääsarjauraa myös Ranskassa ja Tanskassa.
Oskari Laaksonen on opiskellut liikuntaneuvojaksi Varalan urheiluopistossa.
Colette Thomas

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Colette Thomas vuonna 1950. |  Colette Thomas vuonna 1950. |  Colette Thomas vuonna 1950. |  |
Maa:   Ranska
Naisten uinti
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Pronssia | Wien 1950 | 400 m vapaauinti |  |
Colette Thomas (10. helmikuuta 1929 Pariisi – 31. maaliskuuta 2001 Antony) oli ranskalainen uimari.
Thomas kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948 Ranskan seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä 400 metrin vapaauinnissa karsiutuen välierissä. Hän saavutti EM-pronssia 400 metrin vapaauinnissa Wienin EM-kilpailuissa 1950. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja Melbournen kesäolympialaisissa 1956 Thomas kilpaili 400 metrin vapaauinnissa karsiutuen alkuerissä.
Chhindwara

| Chhindwara |
| --- | --- |

 fiChhindwara 
 22°03′36″N, 78°56′53″E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Madhya Pradesh
Piirikunta:  Chhindwaran piirikunta
Chhindwara on kaupunki Madhya Pradeshin osavaltiossa Keski-Intiassa. Alue on kuuluisa muun muassa kauniista maisemistaan. Kaupunki on Chhindwaran piirikunnan hallintokeskus. Chhindwaran kaupungista lähin lentokenttä sijaitsee 125 kilometrin päässä Nagpurissa. Chhindwarassa pääkielet ovat hindi ja englanti, mutta alueella puhutaan myös monia muita kieliä. Vuonna 2011 Chhindwaran alueella asui 190 008 asukasta.
Chhindwara
Paolo Ruffini

| Paolo Ruffini |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1765 Valentano, Kirkkovaltio
Kuollut: 10. toukokuuta 1822 (56 vuotta) Modena, Modenan herttuakunta
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Algebra
   
Paolo Ruffini (22. syyskuuta 1765 Valentano, Kirkkovaltio – 10. toukokuuta 1822 Modena, Modenan herttuakunta) oli italialainen matemaatikko ja lääkäri, jonka tutkimukset pohjustivat algebran ryhmäteorian kehitystä.
Elämä ja ura

Ruffinista tuli lääketieteen tohtori vuonna 1788 ja samana vuonna matematiikan professori Modenassa. Hän menetti asemansa vuonna 1798 Modenan miehittäneiden ranskalaisten vastustamisen vuoksi, mutta sai sen takaisin vuonna 1799. Vuonna 1806 hänestä tuli Modenan sotilaskoulun matematiikan professori. Napoleonin kukistumisen jälkeen hänestä tuli peräkkäin käytännön lääketieteen, teoreettisen lääketieteen ja sovelletun matematiikan professori Modenan yliopistossa.
Lääketieteellisenä kirjoittajana ja lääkärinä Ruffini ei ollut kovin merkittävä ja uskomuslääkintään taipuvainen. Matemaatikkona Ruffini esitti ensimmäisenä permutaatioryhmän käsitteen algebrallisten yhtälöiden ratkaisemisen yhteydessä. Ruffini esitti ensimmäisen todistuksen viidennen asteen ja sitä korkeampien asteiden yhtälöiden ratkeamattomuudelle. Tämä todistus oli kuitenkin epätäydellinen, ja tarkan todistuksen antoi ensimmäisenä Niels Henrik Abel. Todistus tunnetaan Abelin–Ruffinin lauseena. Ruffini tutki myös todennäköisyyslaskentaa ja ympyrän neliöimistä.
Ruffinin kirjoituksiin kuuluvat Teoria generale delle equazioni (I, II, 1798), Algebra (1807–1808) ja Riflessioni intorno alla soluzione dell' equazioni algebriche generali (1813) sekä filosofinen teos Della immaterialità dell' anima (1806).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paolo Ruffini Wikimedia Commonsissa
Celebesinkiiltokottarainen

| Celebesinkiiltokottarainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Kiiltokottaraiset Aplonis
Laji::  minor
Kaksiosainen nimi
 Aplonis minor  (Bonaparte, 1851) 
Katso myös
   Celebesinkiiltokottarainen Wikispeciesissä   Celebesinkiiltokottarainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Celebesinkiiltokottarainen (Aplonis minor) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Celebesinkottaraista tavataan Indonesiassa, Filippiineillä ja Itä-Timorissa. Lajin kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta sen on kuvattu olevan melko yleinen Mindanaolla ja yleinen Jaavalla ja Balilla. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Cnidoscolus quercifolius

| Cnidoscolus quercifolius |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Alaheimo::  Crotonoideae
Suku::  Cnidoscolus
Laji::  quercifolius
Kaksiosainen nimi
 Cnidoscolus quercifolius  Pohl 
Synonyymit
 Cnidoscolus phyllacanthus 
Katso myös
   Cnidoscolus quercifolius Wikispeciesissä   Cnidoscolus quercifolius Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Cnidoscolus quercifolius on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas tai puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan kahdeksan metriä korkeaksi. Alimmat oksat kasvavat usein jo rungon tyveltä ja runko voi kasvaa 20–35 cm paksuksi. Lajin lehdissä on piikkimäisiä karvoja.
Cnidoscolus quercifolius kasvaa kuivien alueiden metsissä, mäenrinteillä sekä jokien lähellä suosien syvämultaisia, kosteita ja ravinteikkaita kasvupaikkoja. Laji pärjää kuitenkin monenlaisella maaperällä. Lajia tavataan luonnossa Etelä-Amerikassa Brasilian itä- ja koillisosissa.
Cnidoscolus quercifolius -lajin siemenistä on valmistettu elintarvikekäyttöön sopivaa öljyä. Lajia on myös kaadettu paikallisesti puutavaraksi, joskaan sen puuaines ei ole erityisen kestävää tai laadukasta, joten sitä on käytetty vain laatikoihin sekä muihin vastaaviin kohteisiin. Puuta on käytetty myös polttopuuna sekä puuhiilen valmistukseen. Lisäksi lajia on istutettu yhtenä ensimmäisistä puulajeista uudelleen metsitettäville alueille.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cnidoscolus quercifolius (englanniksi)
Omat hommat

| Omat hommat Esa Helasvuo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 16. toukokuuta 1974, Finnvox Studios, Helsinki
 Julkaistu: marraskuu 1974
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Måns Groundstroem
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 40.57
 Levy-yhtiö: Love Records (LRLP 107)
Esa Helasvuon muut julkaisut
| Think–Tank–Funk 1972 | Omat hommat 1974 | Onnimanni 1976 |
Omat hommat on Esa Helasvuon levy vuodelta 1974.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Esa Helasvuo.
Kappaleet > A-puoli

Koko maailma kuuntelee teitä chileläiset – 7.13
Risteily – 2.58
Susannelle – 7.34
Blues Humoresque – 3.33
Kappaleet > B-puoli

Eliisalle – 4.02
Piolle – 7.02
Valse Evolution – 3.24
Sininen laulu – 5.11
Muusikot

Esa Helasvuo – piano
Tuotanto

Måns Groundstroem – tuottaja
Erkki Hyvönen – äänitys
Aiheesta muualla

Omat Hommat discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Olli Lounasmaa

| Olli Lounasmaa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. elokuuta 1930 Turku
Kuollut: 27. joulukuuta 2002 (72 vuotta) Goa, Intia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oxfordin yliopisto
Instituutti:  Teknillinen korkeakoulu
Tutkimusalue:  Kryofysiikka
Olli Viktor Lounasmaa (20. elokuuta 1930 Turku – 27. joulukuuta 2002 Goa, Intia) oli suomalainen fyysikko ja akateemikko.
Merkitys

Lounasmaa perusti Teknillisen korkeakoulun Kylmälaboratorion vuonna 1965 ja toimi vuoteen 1996 sen johtajana. Hänen johdollaan kylmälaboratoriossa tehtiin Helium-3:n suprajuoksevuuden todentaminen vuonna 1973 ja laboratorio sai mainetta ytimien magneettisen järjestäytymisen tutkimisessa sekä aivojen magnetoenkefalografiassa. Näiden tutkimusten sivutuotteena laboratorio teki useita kylmyyden maailmanennätyksiä. Lounasmaa palkittiin tieteellisestä työstään useilla palkinnoilla. Akateemikon arvonimen hän sai vuonna 1997. Lounasmaata pidetään Suomen kansainvälisesti tunnetuimpana fyysikkona.
Koulutus

Lounasmaa suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1953 ja filosofian tohtorin tutkinnon Oxfordin yliopistossa vuonna 1958. Tämän jälkeen hän työskenteli Argonne National Laboratoryn tutkijana. Vuonna 1965 Lounasmaa nimitettiin Teknillisen korkeakoulun teknillisen fysiikan professoriksi.
Yksityiselämä

Olli Lounasmaa oli Albert von Hellensin (1879–1950) tyttären Inki Lounasmaan (1905–1990) poika. Lounasmaa oli naimisissa Inkeri Lounasmaan kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä: edunvalvontajohtaja Marja Lounasmaa ja neurologi Kiti Müller (s. 1954). Lounasmaa kuoli sydänkohtaukseen ollessaan lomamatkalla Goassa vaimonsa ja kahden lapsenlapsensa kanssa.
Palkintoja ja kunnianosoituksia

Fritz London Award (Yhdysvallat 1984)
Forschungspreis, Alexander von Humboldt -säätiö (Saksa 1993)
Kapitza gold medal (Venäjä 1994)
Akateemikon arvonimi (Suomi 1997)
Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenyys
Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomainen jäsenyys
Teknillisen korkeakoulun, Tampereen  Teknillisen korkeakoulun, sekä Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan ja Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan kunniatohtori
Kirjallisuutta

Lounasmaa, Olli V.: Täällä ei näperrellä! Kylmäfyysikon kuumat paikat. Toimittanut Kiti Müller. Suomen tiedeseura 2008.
Markkanen, Tapio: ”Lounasmaa, Olli (1930–2002)”, Suomen kansallisbiografia, osa 6, s. 298–299.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-447-9.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kotisivut.
Lounasmaa, Olli hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Claire Guyot

Claire Guyot (s. 28. kesäkuuta 1966) on ranskalainen näyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan Ranskassa useista dubbauksistaan ja erityisesti dubattuaan Teri Hatcherin ja Sarah Michelle Gellarin rooleja. Hän toimii myös dubbauksissa ääniohjaajana.
Guyot opiskeli näyttelemistä kolme vuotta ja aloitti näyttelemisen teatterissa ollen samalla apulaiseditoijana elokuvissa La Lectrice ja La Reine blanche vuosina 1988 ja 1991.
Sittemmin Guyot siirtyi dubbauksen pariin ja on vuodesta 1990 dubannut useita televisiosarjoja ja elokuvia ranskaksi. Erityisesti hänet tunnetaan Winona Ryderin dubbaamisesta elokuvissa Saksikäsi Edward ja Dracula. Guyot on dubannut Teri Hatcheria televisiosarjoissa Teräsmieheni ja Täydelliset naiset. Lisäksi Sarah Michelle Gellaria elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Buffy, vampyyrintappaja, Scooby-Doo ja salaperäinen saari, Scream 2 sekä Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla. Guyot on myös dubannut animaatiosarjoja ja teki ensimmäisen alkuperäisroolinsa Spies-tytöissä vuonna 2002.
Guyot aloitti laulajan uransa vuonna 2000 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2006.
Hän on naimisissa näyttelijä Serge Faliun kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Claire Guyot Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
RS Doublage (Arkistoitu – Internet Archive)
Doublagissimo
Colette Maze

Colette Maze (16. kesäkuuta 1914 – 19. marraskuuta 2023 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.
Maze aloitti lapsena pianotunneilla käymisen ja pääsi 15-vuotiaana École normale de musique de Parisiin. Häntä opettivat Alfred Cortot ja Nadia Boulanger. Maze muutti 18-vuotiaana Pariisissa sijaitsevaan asuntoonsa, jossa hän asui siitä lähtien. Hän työskenteli musiikinopettajana. Maze julkaisi ensimmäisen albuminsa 84-vuotiaana. 103-vuotiaana hän levytti albumin suosikkisäveltäjänsä Claude Debussyn teoksista. Kertomansa mukaan Maze harjoitteli yli satavuotiaana neljästä viiteen tuntia päivittäin asunnossaan Pariisissa. Hänestä tuli näkyvä henkilö sosiaalisessa mediassa, jossa hän sai sata vuotta täytettyään laajan seurannan. Häntä haastattelivat sellaiset viestimet kuin Le Figaro, Agence France-Presse ja France Culture.
Maze ilmoitti vuonna 2023 uuden albumin julkaisusta nimellä 108 ans de piano. Se oli hänen seitsemäs albuminsa. Siihen kuuluu tulkintoja pianoteoksista George Gershwiniltä, Astor Piazzollalta, Robert Schumannilta ja Claude Debussylta. Maze on vanhin levyttänyt pianisti.
Charles Deenen

Charles Deenen (s. 15. tammikuuta 1970 Holthees, Pohjois-Brabant, Alankomaat) on alankomaalainen tietokonepelimusiikin tekijä ja säveltäjä. 1980-luvun jälkipuoliskolla hän toimi ohjelmoijana ja muusikkona muun muassa Scoop-demoryhmässä ja perusti Maniacs of Noise -musiikkiryhmän Jeroen Telin kanssa. Noihin aikoihin hänet tunnettiin muun muassa pseudonyymillä TMC (The Mercenary Cracker). Myöhemmin hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan, jossa toimii vuonna 2008 vanhempana audio-ohjaajana Electronic Arts -peliyhtiössä. Deenen on työskennellyt myös elokuvamusiikin parissa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Charles Deenen MobyGames-sivustolla (englanniksi)
Charles Deenen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
The Commodore 64 Scene Database: Charles Deenen (englanniksi)
Charles Deenen VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Pepe (jalkapalloilija, 1908)

José Manuel Soares eli Pepe (30. tammikuuta 1908 Lissabon – 24. lokakuuta 1931 Lissabon) oli portugalilainen jalkapalloilija. Hän pelasi CF Os Belenensesissä ja Portugalin maajoukkueessa.
Pepe pelasi Amsterdamin olympialaisissa 1928 kolme ottelua ja teki kaksi maalia, kun Portugali pääsi turnauksessa puolivälieriin saakka. Hän kuoli vain 23-vuotiaana Lissabonissa 1931. Kaupungissa ollut stadion Campo das Salésias oli aiemmin nimeltään Estádio José Manuel Soares.
Charles Dillon Perrine

| Charles Dillon Perrine |
| --- | --- |
 Charles Dillon Perrine
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1867 Steubenville, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 21. kesäkuuta 1951 (83 vuotta) Villa General Mitre, Argentiina
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  tähtitiede
Charles Dillon Perrine (28. heinäkuuta 1867 – 21. kesäkuuta 1951) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä joka eli Argentiinassa. Hän työskenteli Lickin observatoriossa vuosina 1893–1909. Hän voitti Lalande-palkinnon vuonna 1897.
Sinä aikana hän löysi Jupiterin kuudennen 3. joulukuuta 1904. Se nimettiin myöhemmin Himaliaksi Ródosksen saaren nymfin mukaan, joka oli yksi Zeuksen rakastajittarista. Jupiterin seitsemännen kuun hän löysi 5. tammikuuta 1905. Se nimettiin myöhemmin yhden Zeuksen rakastajattaren mukaan Elaraksi. Vuonna 1904 hän julkaisi laskeman auringon parallaksista joka perustui havaintoihin Eroksen käyttäytymiseen sen lähestyessä Maata. Hän löysi uransa aikana myös 13 komeettaa.
Vuonna 1909 hän siirtyi Argentiinan kansallisen observatorion johtajaksi Córdobaan jossa oli eläkeikäänsä asti.
Aiheesta muualla

Hodge, J. E.: Charles Dillon Perrine and the Transformation of the Argentine National Observatory. Journal for the History of Astronomy, 1977, 8. vsk, s. 12–25.  Bibcode:1977JHA.....8...12H.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.2.2019 (englanniksi).
Popular Science, s. 289–305.  Bonnier Corporation, elokuu 1905.  ISSN 01617370.  Teoksen verkkoversio.
Lick Observatory Famous Telescopes Detail. Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 9.2.2019 (englanniksi).
Hysell, Patricia: Little Bits of History – Jupiter’s Moons Patriciahysell.wordpress.com.  3.12.2015. Viitattu 9.2.2019.
Claire Forlani

| Claire Forlani |
| --- | --- |
 Claire Forlani vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Claire Antonia Forlani
Syntynyt: 17. joulukuuta 1971 (ikä 52) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Dougray Scott (2007–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Claire Antonia Forlani (s. 17. joulukuuta 1972 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa Poliisiopisto 7: Moskovan keikka (1994), The Rock – paluu helvettiin (1996) ja Saanko esitellä: Joe Black (1998).
Yksityiselämä

Hänen isänsä on italialainen Pier Forlani ja äitinsä Barbara Forlani. Forlani on naimisissa näyttelijä Dougray Scottin kanssa.
Charles De’Ath

| Charles De'Ath> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Charlie De'Ath
Aktiivisena:  1994-
Merkittävät roolit:  ylikonstaapeli Sidney Fenton (Naiskonstaapeli 56) rikosylikonstaapeli Pimlott (The Last Detective)
Aiheesta muualla
IMDb
Charles De'Ath (s. 24. toukokuuta 1968 Lontoo, Iso-Britannia, tunnetaan myös nimillä Charlie De'Ath, Charles De-Ath ja Charles Death) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt mm. TV-sarjoissa Naiskonstaapeli 56, The Last Dective, Emmerdale sekä Holby Cityn sairaala.