Suviseurat
Historia

Lestadiolaissaarnaajat kokoontuivat jo herätyksen alkuaikoina 1800-luvulla yhteen keskustelemaan opillisista asioista ja lähetystyöstä. Näitä saarnaajakokouksia alettiin pitää säännöllisemmin vuodesta 1872 Lannavaarassa Vittangin pitäjässä. Vuonna 1888 Lannavaaraan valmistui Ruotsin prinsessa Eugenian rahoittama Lapin lähetyskoulu. Tässä rakennuksessa alettiin pitää vuosittain, usein helmikuussa, kokouksia ja suuria seuroja. Rakennuksessa oli nelisenkymmentä huonetta.
Lannavaaran ulkopuolella pidettyjä suuria kokoontumisia olivat Ylitornion Alkkulassa ja Helsingissä pidetyt kokoukset. Vuonna 1875 Alkkulassa pidettyyn kokoukseen osallistui arviolta noin 100 saarnaajaa ja 2 000 seuravierasta. Vuonna 1889 pidettiin saarnaajakokous Helsingissä. Siellä käsiteltiin opillisia asioita ja lähetystyötä. Tilaisuus kesti 11 päivää, ja sinne kokoontui lestadiolaissaarnaajia aina Lapista ja Pietarista saakka.
Suviseurat on jatkumo Lannavaaran kokouksille. Uusheräys ei osallistunut Lannavaaran kokouksiin ollenkaan ja esikoislestadiolaiset lopettivat niissä käynnin vuonna 1897. Lannavaaran kokouksien pitämistä jatkettiin Juhani Raattamaan toivomuksesta, ja niihin osallistuivat enää vanhoillislestadiolaiset. Vuonna 1906 vanhoillislestadiolaiset kokoontuivat Ouluun keskustelemaan opillisista kysymyksistä ja lähetystyöstä. Samassa kokouksessa perustettiin Ouluun Lähetystoimen päätoimisto. Samalla pidettiin seuroja. Kokoukseen osallistui noin 90 saarnaajaa ja 2 000 seuravierasta.
Vuosikokousseurat pidettiin aluksi talvella. Ensimmäisen kerran seurat pidettiin kesällä vuonna 1912 Rovaniemellä. Seurat siirrettiin kesälle paremman sään vuoksi. Alkuaikoina seurat pidettiin keskellä viikkoa, mutta vuoden 1964 jälkeen ne on pidetty viikonloppuisin. 1950-luvulla vuosikokousseuroja alettiin yleisemmin kutsua suviseuroiksi. Ennen suviseuroihin tultiin kävellen tai hevosella. Myöhemmin tultiin junalla, minkä vuoksi suviseurat järjestettiin yleensä lähellä rautatietä. Joskus saatettiin tilata kokonainen juna seuravieraiden kuljetusta varten ja seuravieraille myönnettiin alennuslippuja.
Seurapuheet ja laulut ovat kuuluneet alusta asti tapahtuman ohjelmaan. Jumalanpalveluksia on järjestetty sunnuntaisin vuodesta 1917 lähtien lähialueiden kirkoissa. 1960-luvulta lähtien jumalanpalvelus on pidetty myös suviseurateltassa.
Suviseurojen väkimäärä on kasvanut vuosien kuluessa, ja vieraita tulee yhä enemmän myös ulkomailta. Vuonna 1914 Oulaisissa suviseurojen väkimäärä oli 8 000 henkeä. Vuonna 1918 Lounaispuistossa Jyväskylässä oli tuhat vierasta omin eväin. Vuonna 1937 Jyväskylän Seminaarinmäellä oli 4 000 seuravierasta. Vuonna 1958 Hippoksella väkimäärä oli noin 15 000 henkeä. Vuonna 1967 Jämsässä väkimäärä oli 30 000 seuravierasta. Vuonna 1987 Hankasalmella väkimäärä oli 65 000 henkeä. Porissa 2017 vieraita oli lauantaina 87 000. Suviseurojen väkimäärä lasketaan kertoimien avulla. Esimerkiksi autolla ja asuntoautolla on oma kertoimensa. SRK:n mukaan luotettava tulos kävijämääristä on tärkeää erityisesti huollon kannalta. Suviseuroista ei lasketa eri päivien kävijämääriä yhteen, vaan luku on lauantailta, jolloin alueella on eniten ihmisiä.
Vuonna 2024 Pudasjärvellä järjestetyissä seuroissa oli 29. kesäkuuta raju ukonilma, jonka seurauksena puuskasta johtunut syöksyvirtaus kaatoi antennirakenteen seuravieraana olleen naisen päälle. Hän myöhemmin kuoli saamiinsa vammoihin.