stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Desmond Hume
Taustaa > Lento-onnettomuuden jälkeen > Toinen tuotantokausi

41 päivän ajan Desmond elää asemalla yksin ja vajotessaan syvään masennukseen, hän harkitsee jopa itsemurhaa. Avatessaan kirjan Our Mutual Friend (jonka hän on aikaisemmin kertonut jättävänsä viimeiseksi lukemakseen kirjaksi), hän löytää viestin, jonka Penny on kirjoittanut ja piilottanut kirjan väliin ennen Desmondin joutumista vankilaan. Viesti sanoo, ettei Desmondin kuuluisi olla epätoivoinen ja muistuttaa häntä siitä, että Penny odottaa ja rakastaa Desmondia aina. Vieläkin masentuneempana Desmond raivostuu ja riehuu asemalla. Lopetettuaan hän kuulee jonkun huutavan aseman luukulla. Desmondin tietämättä huutaja on Locke, joka pyytää luukulta ”apua” Boonen loukkaannuttua vakavasti.
Desmondin laittaessa valon päälle nähdäkseen kuka ylhäällä on, Locke ajattelee, että hänen rukouksiinsa on vastattu ja hiljenee. Desmond ajattelee äänen olleen merkki, ettei hän ole enää yksin ja kokee toivon tunteen. Kun Locke, Kate ja Jack tulevat aseman sisälle, he vahingoittavat vahingossa tietokonetta hetkellisen tappelun tiimellyksessä. Desmond menee paniikkiin vakuuttuneena siitä, että maailman loppu on tuloillaan. Hän yrittää kuitenkin korjata tietokoneen, mutta epäonnistuu ja pakenee asemalta. Jack saa hänet kiinni ja Desmond kertoo hänelle koodin ja selittää, että se täytyy syöttää 108 minuutin välein. Desmond lähtee takaisin veneelleen ja aikoo purjehtia Fizille, mutta hänen suunnitelmansa epäonnistuu.
Juopunut Desmond palaa veneensä kanssa, epäonnistuttuaan saarelta lähtemisessään, verraten saarta ”hiton lumikuvuksi”. Myöhemmin Locke sanoo Desmondille löytäneensä Helmi-aseman ja perehdytysfilmin, jossa kerrottiin numeroiden syöttämisen olleen vain koe. Kun Desmond huojuu uskomisen rajalla, hän ja Locke odottavat laskurin menevän nollaan, nähdäkseen mitä tapahtuu. Locken näyttäessä Helmi-asemalta löytyneen tulosteen, Desmond tajuaa ”virhekoodin” tulostuneen samana päivänä, jolloin lentokone haaksirikkoutui saarelle; 22. syyskuuta 2004. Desmond uskoo, että oltuaan syöttämättä numeroita, sähkömagneettinen kenttä aiheutti Oceanicin lennon 815 putoamisen. Hän yrittää syöttää numeroita, mutta Locke tuhoaa tietokoneen. Desmond hakee avaimen turvamekanismiin, ja kääntäessään avainta kirkas valkoinen valo häikäisee hänen kasvonsa.
Taustaa > Lento-onnettomuuden jälkeen > Neljäs tuotantokausi

Palattuaan rannalle Desmond varoittaa selviytyjiä Naomin veneen väestä ja kertoo Charlien kohtalosta. Vaikkei Desmond luotakaan laivan väkeen, hän päättää pysyä Jackin kanssa eikä lähteä parakeille Locken luo. Kyseltyään Frankilta Pennyn kuvasta, Desmond lähtee laivalle Sayidin ja Naomin kanssa helikopterin kanssa.
Helikopterin ajautuessa myrskyyn Desmond alkaa saada näkyjä elämästään Skotlannin armeijassa, vuodelta 1996. Hän alkaa liikkua edestakaisin nykyisyyden ja menneisyyden välillä. Ajassa liikkuminen aiheuttaa Desmondin muistojen katoamisen, eikä hän tunnista Sayidia tai muita saarella olevia. Sayid saa radiolla yhteyden saarelle, jossa yksi lautalta tulleista, Faraday selittää, että Desmondin kokemat näyt ovat itse asiassa aikamatkustusta. Hän kertoo Desmondille, että hänen täytyy mennä Oxfordin yliopistoon ja löytää silloinen Faraday, joka työskenteli aikakoneen parissa. Siellä Faraday kertoo Desmondille, että hänen täytyy löytää ”vakio”; joku tai jokin mikä kuuluu sekä vuoteen 1996 ja vuoteen 2004. Desmond käyttää Pennyä vakionaan ja tajuaa, että aikamatkustuksen lopettamiseksi hänen täytyy saada yhteys Pennyyn jouluaattona 2004. Vuonna 1996 hän onnistuu lötämään vihaisen Pennyn ja saamaan tämän puhelinnumeron. Nykyisyydessä hän soittaa Sayidin avustuksella Pennylle, joka vastaa puhelimeen ja kertoo kyynelehtien etsien Desmondia ja tietävänsä saaresta ja että hän rakastaa Desmondia. Saarella Faraday selaa muistiotaan ja löytää sivun, jossa lukee, että jos jokin menee pieleen, minun vakioni on Desmond.
Desmndin tilanteen ratkettua hän ja Sayid tapaavat kapteeni Gaultin hetkeä yhden laivalla olleen, Reginan, tehtyä itsemurhan hyppäämällä mereen ketjuihin kietoutuneena. Gault kertoo Desmondille Widmoren omistavan lautan, ja että he yrittävät saada Benin käsiinsä. Kun heidät häädetään huoneisiinsa, Desmond ja Sayid näkevät Michaelin, joka toimii laivan siivoojana nimellä Kevin Johnson. He tapaavat lautan konehuoneessa, jossa Michael selittää tekevänsä töitä Benille.
Pian sen jälkeen Frank lentää takaisin lautalle mukanaan Jack, Kate, Hurley ja Aaron. Sun, Sayid ja Desmond ovat ainoita ketkä pääsevät helikopteriin ennen lautan räjähtämistä. Penny pelastaa sekä Desmondin, että Oceanicin kuutoset ja Frankin, jotka ajelehtivat merellä helikopterin polttoaineen loputtua.
Taustaa > Lento-onnettomuuden jälkeen > Viides tuotantokausi

Kun Benjamin Linus siirtää saarta neljännen kauden lopussa, saaren asukkaat (mukaan lukien ”Toiset”) alkavat hyppiä satunnaisesti ajasta toiseen. Aikahypyn aikana menneisyyteen joutunut Faraday tapaa Desmondin, joka on sillä hetkellä asumassa Joutsen-asemalla. Hän kertoo Desmondille, että hän on ”erityinen” ja että päästessään pois saarelta hänen täytyy etsiä Faradayn äiti, Eloise Hawking, joka on aikoinaan kertonut saaren olevan Desmondin ”kohtalo”.
Hieman myöhemmin Penny synnyttää Desmondin pojan Filippiineillä, ja poika nimetään Charlieksi. Kaksi vuotta saarelta lähdön jälkeen, Desmondin asuessa Pennyn ja Charlien kanssa merellä, Desmond herää uuteen ”muistoonsa” Faradaysta ja lähtee välittömästi etsimään tämän äitiä. Oxfordissa hän saa tietää Charles Widmoren rahoittaneen Faradayn kokeilut. Vieraillessaan Widmoren luona hän saa osoitteen Los Angelesiin, josta hän löytää Jackin, Sunin ja Benin suuntaamassa samaan osoitteeseen. He menevät yhdessä kirkkoon, jonka sisällä Ben kertoo Eloise Hawkingin tietävän keinon päästä saarelle. Jack ja Sun kertovat suunnittelevansa saarelle paluuta ja olettaen, että Faraday tahtoi hänenkin palaavan, Desmond lähtee pois ja pitää Pennylle antamansa lupauksen olla palaamatta saarelle. Seuraavana aamuna Ben ampuu Desmondia yrittäessään tappaa Pennyn. Desmond pahoinpitelee Benin ja heittää tämän veteen. Desmond viedään sairaalaan, mutta hän toipuu. Herättyään hän lupaa Pennylle ettei jätä tätä koskaan.
Talousministeri

Talousministeri on ministeri, joka vastaa yleensä talouspolitiikasta valtiovarainministeriä pidemmällä aikavälillä. Joissain maissa, kuten Saksassa, on sekä valtiovarainministeri että talousministeri. Suomessa tällaiseen ei ole katsottu olevan tarvetta, koska talouden keskipitkän tähtäimen suunnitteluun osallistuvat tulopolitiikan tekijät. Talousministeri instituutiona voisi lisäksi rajoittaa valtiovarainministerin toimintavapautta.
Joissain maissa valtiovarainministeriä kutsutaan talousministeriksi.
Ala-Sallaajärvi

| Ala-Sallaajärvi |
| --- | --- |
 Ala-Sallaajärven itärantaa, taustalla Kantapolunmäki.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Muurame, Jyväskylä
Koordinaatit:  62°11′07″N, 25°35′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  Sallaanoja Muuratjärveen 
Järvinumero:  14.287.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,6 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  550 m  
Rantaviiva:  3,043 km  
Pinta-ala:  35,984 ha  
Tilavuus:  0,0032965 km³  
Keskisyvyys:  9,16 m  
Suurin syvyys:  23 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Sallaajärvi 
Ala-Sallaajärvi  on Keski-Suomessa enimmäkseen Muuramessa Isolahden kylässä, hieman myös Jyväskylässä Taka-Keljon kaupunginosassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se on muodostunut kolmen mäen väliin jääneeseen altaaseen: Kantapolunmäki, Sallaamäki ja Kitumäki. Kantapolunmäen rinteet laskevat suoraan järveen ja sen huippu kohoaa 73 metrin korkeuteen. Kantapolunmäellä kulkee polku, josta haarautuu pikkupolkuja. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 3,3 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 9,2 metriä ja suurin syvyys on 23 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskellä. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, lukuun ottamatta länsipään lahtea, jonka pohjoisrannat ovat peltomaata. Järven asutus on haja-asutusta. Eniten kiinteistöjä sijaitsee länsirannan tuntumassa, joka kuuluu Isolahden kylään. Niille tulee tiet yhdystieltä 16607, joka kulkee Isolahden ja Taka-Keljon välillä. Jyväskylän ja Muuramen välinen kuntaraja ylittää järven pohjoisrannan läheltä niin, että järvi jää suureksi osaksi Muuramen puolelle.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Järven vesi on niukkaravinteista ja lievästi humuspitoista. Järvi on siten karu. Veden happauustaso on pH 6,6 eli lähes neutraali.
Luontoarvoja > Eläimet

Järvellä ei kalasteta mainittavasti, vaikka siihen on istutettu kuhaa. Järven ympäristössä elää 19 lintulajia, joista ainakin pari pesii järvellä. Yleisiä ja näkyviä lajeja ovat rantasipi, sinisorsa ja lehtokerttu.
Luontoarvoja > Luonnonsuojelualue

Järven etelärantaan ulottuu Kantopolunmäen rinteistä muodostuva luonnonsuojelualue.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,6 metriä mpy.
Sallaanojan valuma-alueen laskuoja laskee järven läpi. Se laskee Pitkäjärven (13 ha), Yläisen Kotajärven (4 ha), Ylä-Sallaajärven (37 ha), Myllyjärven (5 ha) kautta Ala-Sallaajärveen ja jatkaa Sallaanojana Muuratjärven Isolahteen. Muuratjärvi laskee Muuratjokena Päijänteeseen. Ala-Sallaajärven lähialueella on muutama järvi, joka laskee siihen suoraan. Näitä ovat esimerkiksi Vähäjärvi (3 ha), joka sijaitsee ihan Ala-Sallaajärven koillisrannassa, Ruokepuolinen (18 ha) ja Ylä-Pirttijärvi (3 ha), jotka laskevat sen itäpäähän.
Taso Mathieson

| Taso Mathieson |
| --- | --- |
Koko nimi:  Taso Mathieson
Tunnetuimmat kuljettajat:   Leslie Johnson
Valmistajat:  ERA
Moottorit:  ERA L6C
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1950
Kilpailuja:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1950
Taso Mathieson oli Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan Britannian Grand Prix:hin vuonna 1950, muttei saavuttanut yhtään pistettä. Autoa ajoi brittiläinen Leslie Johnson numerolla 8. Hän saavutti aika-ajoissa 12. sijan, mutta keskeytti kisassa jo 2. kierroksella kompressoriin kohdistuneen vian takia.
Karhunkierros

Karhunkierroksen tunnus
Karhunkierroksen 50-vuotislogo
Karhunkierroksen Hautajärven aloituspaikka.
Karhunkierros on Suomen suosituin vaellusreitti. Se kulkee pääosin Oulangan kansallispuiston alueella. Reitin voi aloittaa joko Sallan kunnan puolelta Karhunkierroksen luontokeskuksesta (reitin pituus 82 km) tai Kuusamon pohjoisosasta Ristikalliolta (70 km). Reitti päättyy Rukatunturin hiihtokeskukseen. Vaellus kestää tyypillisesti 3–7 päivää vaeltajan kunnosta riippuen. Reitin varrella on kymmenen maksutta käytettävää autio- ja päivätupaa, ja lisäksi noin reitin puolivälissä on Oulangan kansallispuiston leirintäalue.
Reittiselostus

Karhunkierroksen pääreitti kulkee Hautajärveltä Rukalle, mutta se voidaan jakaa useaan eri osuuteen. Osuuksien pituudet ja vaativuus vaihtelevat.
Hautajärvi – Oulangan luontokeskus (27 km)
Sallantie – Oulangan luontokeskus (18 km)
Oulangan luontokeskus – Juuma (25/28/31 km)
Juuma – Rukatunturi (24 km)
Reittiselostus > Hautajärvi – Taivalköngäs (18 km)

Hautajärveltä lähdettäessä ensimmäinen taukopaikka on Perttumakosken laavu, seitsemän kilometrin päässä Hautajärveltä. Sitä seuraavalle Vasajängänojan laavulle on matkaa kuusi kilometriä. Ennen Vasajängän laavua on yksi kansallispuiston nähtävyyksistä, Rupakivi. Vasajängältä Savilammen autiotuvalle on noin kaksi ja puoli kilometriä. Savilammella on toinen nähtävyys, Oulangan kanjoni. Nelisen kilometriä Savilammelta etelään on Taivalkönkään autiotupa, jossa Ristikallion suunnasta tuleva reitti kohtaa.
Reittiselostus > Sallantie – Taivalköngäs (10 km)

Sallantieltä lähdettäessä ensimmäinen taukopaikka on noin viiden kilometrin päässä sijaitseva Ristikallion autiotupa. Ristikalliolta Puikkokämpän päivätuvalle on noin kaksi ja puoli kilometriä. Puikkokämpän jälkeen on vajaa kaksi kilometriä Taivalkönkäälle, jossa virallinen, Hautajärveltä tuleva reitti kohtaa.
Reittiselostus > Taivalköngäs – Oulangan luontokeskus (9 km)

Taivalkönkään autiotuvalta reitti jatkuu kahden riippusillan kautta neljän kilometrin päässä sijaitsevalle Runsulammen tulentekopaikalle. Runsulammelta reitti jatkuu Oulangan leirintäalueelle. Leirintäalueen vierestä lähtee viisi kilometriä pitkä merkitty reitti, Rytikönkään reissu. Reitti kulkee Rytilammen kautta Runsuniitylle, jonka jälkeen se menee viimeiset kaksi kilometriä Karhunkierroksen rinnalla. Leirintäalueen jälkeen matkaa luontokeskukselle on vielä noin kilometri. Aivan loppumatkasta reitti ylittää Oulankajoen yhdystietä 8693 pitkin. Sillan pohjoispuolella sijaitsee Oulangan tutkimusasema.
Reittiselostus > Oulangan luontokeskus – Juuma (25/28/30 km)

Oulangan luontokeskukselta Karhunkierros jatkaa vajaan kilometrin päässä olevalle Kiutakönkäälle. Kiutakönkäältä reitti jatkuu Kiutakönkään taukokatoksen kautta mäntykangasta pitkin kahden ja puolen kilometrin päässä olevalle Merenojalle. Merenojalta Ansakämpälle on kolmisen kilometriä. Merenojan ja Ansakämpän väli kulkee pääosin Oulankajoen varrella, mutta poikkeaa muutaman kerran syvemmälle metsään. Ansakämppää vastapäätä toisella puolella jokea on melojille suunnattu Nurmisaarenniemen tulentekopaikka. Ansakämpältä reitti kulkee vielä puoli kilometriä Oulankajoen varrella, ennen siirtymistä syvemmälle metsään. Kolmen kilometrin päässä Ansakämpältä on Kulmakkopuron tulentekopaikka. Kulmakkopurolta seuraavalle autiotuvalle, Jussinkämpälle on viisi kilometriä. Jussinkämpältä Kitkajoen varrella sijaitsevalle Ylikodalle on neljä ja puoli kilometriä.
Ylikodalta on Pienen Karhunkierroksen varrella sijaitsevalle Harrisuvannolle vajaa viisi kilometriä. Reitti Harrisuvannolle kulkee suurimmalta osaltaan aivan Kitkajoen tuntumassa, mutta poikkeaa muutaman kerran kauemmaksi. Harrisuvannon ja Ylikodan välissä on kaksi laavua ja Päähkänänkallio. Ensimmäinen laavu Ylikodalta katsoen on 650 metrin päässä oleva Venäänmutkan laavu. Venäänmutkan laavulta lähtee kilometrin pituinen reitti Päähkänänkallion opastaululle. Itse kalliolle ei ole merkittyä reittiä, mutta sille pääsee poikkeamalla Päähkänän opastaululle johtavalta reitiltä. Toinen laavuista on Päähkänänkallion laavu, joka sijaitsee noin kilometrin päässä Ylikodasta. Päähkänän laavu on aivan Päähkänänkallion alapuolella.
Viisisataa metriä ennen Harrisuvantoa Karhunkierros risteää Pienen Karhunkierroksen kanssa ja retkeilijä voi valita aikooko kiertää Pienen Karhunkierroksen myötä- vai vastapäivään. Myötäpäivään kierrettäessä kuljetaan Harrisuvannon, Jyrävän ja Myllykosken kautta. Vastapäivään kierrettäessä Juumaan on lyhyempi matka ja varrelle tulee Kallioportin näköalapaikka, Pyöreälampi ja Myllykoski. Viimeiset puolitoista kilometriä Juumaan kuljetaan suurimmalta osalta kansallispuiston ulkopuolella.
Pienen Karhunkierroksen voi kiertää myös esimerkiksi näin: ensimmäisenä päivänä tullaan Jussinkämpältä tai Ylikodalta ja yövytään Harrisuvannossa ta Siilastuvalla. Toisena päivänä kierretään Pieni Karhunkierros, ja kolmantena päivänä jatketaan matkaa Juumaan tai Rukalle päin.
Reittiselostus > Juuma – Rukatunturi (24 km)

Rukatunturin reitti erkanee Pienestä Karhunkierroksesta 700 metriä Myllykoskelta etelään. Risteyksessä on myös ekopiste. Ensimmäiselle laavulle, Purosuon laavulle on risteyksestä kolmisen kilometriä. Purosuon laavulta Porontimajoen autiotuvalle on noin neljä kilometriä. Lähes heti autiotuvalta lähdettäessä aletaan nousta Vattuvaaralle, jolta laskeudutaan melko nopeasti. Porontimajoelta Kumpuvaaran laavulle on kolme ja puoli kilometriä. Kumpuvaaran laavulta lähtiessä aletaan heti nousta Kumpuvaaralle, jonka jälkeen laskeudutaan hieman ja sivutaan Mossorinvaaraa. Konttaisen rinnettä noustessa siirrytään Valtavaaran suojelualueelle. Konttaiselta laskeutumisen jälkeen ylitetään yhdystie 8694 ja noustaan Valtavaaralle. Kumpuvaaran kodalta Suolammen laavulle on kokonaisuudessaan reilut kuusi kilometriä.
Suolammen laavulta Valtavaaran päivätuvalle on kaksi kilometriä. Päivätuvalta 200 metriä itään päin on myös kota. Päivätuvalta on kilometri Valtavaaranlammelle, jossa on laavu. Lammelta Rukan hyppyrimäelle on matkaa puolitoista kilometriä ja hyppyrimäeltä Karhunkierroksen portille on 400 metriä. Tällöin Valtavaaranlammelta Karhunkierroksen portille on kolmisen kilometriä.
Lehtiartikkeleita

Hakkarainen, Petri: Koskien kumusta metsän rauhaan: 60-vuotias Karhunkierros vie kulkijan jyljään kansallismaisemaan. Kaleva, 7.8.2015, s. K2 44–45.  Oulu:  Kaleva. ISSN 0356-1356
Hautala, Erkki: Karhunkierroksen kahdeksan vuoden riippusiltaurakka on valmis. Koillissanomat, 7.10.2005, s. 6.  Kuusamo:  Koillissanomat. ISSN 0356-4886
Mainio, Tapio: Murskeralli Kuusamon Karhunkierroksella : lahot pitkospuut korvataan sepelillä. Helsingin Sanomat, 4.3.2012, s. A 8.  Helsinki. ISSN 0355-2047
Manninen, Hilkka: Karhunkierroksen voi kulkea kasveja katsellen: Oulangan kansallispuistossa on kolmesataa uhanalaista ja silmälläpidettävää lajia. Koillissanomat, 30.6.2015, s. 10–11.  Kuusamo. ISSN 0356-4886
Myllylä, Markku: Reppuselkäturistien rakenne Karhunkierroksella. Latu ja polku, 1984, 44. vsk, nro 5, s. 18–19.  Suomen latu.
Rinne, Wesa: Kuusamon karhunkierroksen juuret juontavat vanhan rajan taakse. Rajaseutu, 2001, 78. vsk, nro 3, s. 6–8.  Helsinki:  Rajaseutuyhdistys. ISSN 0355-452X
Rinne, Wesa & Mäntyniemi, Meimi: Osuuskauppa matkailun edistäjänä : Karhunkierroksia ajettiin sekajunalla. Koillissanomat, 14.8.2001, s. 6.  Kuusamo:  Koillissanomat. ISSN 0356-4886
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karhunkierros Wikimedia Commonsissa
Näkymä Ristikalliolta
James Jamerson

| James Jamerson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. tammikuuta 1936
Kuollut: 2. elokuuta 1983 (47 vuotta)
Ammatti:  studiomuusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1958–1983
Tyylilajit:  R&B, soul, funk
Soittimet:  bassokitara, kontrabasso
Yhtyeet:  The Funk Brothers
Levy-yhtiöt:  Motown
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James Jamerson (29. tammikuuta 1936 – 2. elokuuta 1983) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimi basistina useilla merkittävillä Motown Recordsin levytyksillä 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa. Jamerson pääsi Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2000.
Jamerson syntyi Etelä-Carolinassa ja muutti äitinsä kanssa Detroitiin 1953. Hän oppi soittamaan kontrabassoa ja esiintyi pian useilla Detroitin alueen jazz- ja blues-klubeilla.
Jamerson sai kasvaneen maineensa ansiosta toistuvia tilaisuuksia toimia studiomuusikkona. Hän kuului The Funk Brothers -studiomuusikkoryhmään. Hän siirtyi kontrabassosta sähköbassoon 1960-luvun alussa.
Jamerson esiintyi mm. Jr. Walker & the All Starsin, Stevie Wonderin, The Miraclesin, The Temptationsin, Martha and the Vandellasin, Marvin Gayen, The Four Topsin ja The Supremesin soul-listahiteillä.
Jamersonin suhteet Motown Recordsiin päättyivät virallisesti vuonna 1973. Tästä huolimatta hän soitti vielä 1970-luvulla mm. Al Wilsonin, Hues Corporationin, The Sylversin ja Marilyn McCoon hiteillä.
Jamerson tuli tunnetuksi soittotekniikastaan, jossa hän käytti ainoastaan etusormeaan kielien soittamiseen. Jamersonin sormea kutsuttiinkin usein nimellä ”The Hook”.
Jamerson kuoli Los Angelesissa elokuussa 1983 kärsittyään alkoholismista, maksakirroosista, sydämen vajaatoiminnasta ja keuhkokuumeesta. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo Annie sekä lapset James Jr., Ivey, Derek ja Doreen, joista Derek katosi noin vuoden isänsä kuoleman jälkeen.
Hilkka Nieminen

Hilkka Helvi Nieminen, o.s. Heikkonen (23. helmikuuta 1927 – 22. huhtikuuta 2015) oli suomalainen kuurosokea kirjailija. Hän julkaisi ensimmäisen teoksensa, autobiografisen kirjan Tyttö kulki kujasilla vuonna 1994.
Hilkka Nieminen syntyi Vuokselassa ja lähti evakkoon talvisodan sytyttyä vuonna 1939. Hän muutti Tampereelle vuonna 1975, ja tuli täysin kuuroksi kuuloaistin alettua heiketä jo varhaislapsuudessa kärsityn sairauden seurauksena. Hän oli vaikeasti näkövammainen ja tarvitsi omien kirjoitustensa lukemiseen suurennuslasia.
Ennen kirjailijanuraansa Nieminen työskenteli vaneritehtaalla Hämeenlinnassa ja ravintolassa Kotkassa. Hän asui Tampereen Annalassa.
Kukkarolampi (Muurame)

| Kukkarolampi |
| --- | --- |
 Näkymä Kukkarolammen länsirannalta
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Muurame
Koordinaatit:  62°13′38″N, 25°34′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Tulo-oja:  oja Kirkkokankaalta
Laskuoja:  oja Pitkäjärveen
Järvinumero:  14.287.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,4 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,613 km  
Pinta-ala:  1,275 ha  
Tilavuus:  19 600 m³  
Keskisyvyys:  1,54 m  
Suurin syvyys:  2,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKukkarolampi 
Kukkarolampi on Keski-Suomessa Muuramen pohjoisosassa Isolahden kylän lähellä sijaitseva lampi. Heti Jyväskylän rajan takana sijaitsee Perälän kulmakunta.
Maantietoa

Kukkarolammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Kulopalon ja Kirkkokankaan mäkien välisessä laaksossa yhdessä Pitkäjärven kanssa. Kulopalo kohoaa 50 metrin korkeuteen lammesta. Lampea ympäröivät rannat ovat soistunutta metsämaata. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 19 600 kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 1,5 metriä. Lammen syvyys on vain 2,5 metriä ja sen rantaviivan pituus on 600 metriä. Lampi on asumaton vaikka viereisellä Pitkäjärvellä on mökkiasutusta. Isolahden suunnalta tulee lammen länsirantoja seuraava metsäautotie, joka johtaa Jyväskylän puolelle Kettulanmäkeen.
Luontoarvoja

Karttaan on merkitty vanhojen metsien suojelualue, johon lampi mahtuu ja kuuluu kokonaan.
Vesistösuhteet

Kukkarolampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Ainoa tulo-oja laskee pohjoispäähän Kivikolusta. Etelärannasta alkaa laskuoja, joka virtaa lyhyesti Pitkäjärveen. Kukkarolammen vedenpinnan korkeus on 147,4 metriä mpy., joten laskojan pudotukseksi muodostuu vain 0,2 metriä.
Historiaa

Vuoden 1963 peruskartassa on järvien lounaispuolella kaksi maatilaa, joilta tulee polut lammen rannoille. Ympäristön suot ovat ojittamatta, mikä muuttuu vuoden 1983 kartassa. Siinä ovat Kataissuo ja Kukkarolammen eteläinen suo tiheästi ojitettu. Lähes kaikki maatilojen pellot on metsitetty ja Pitkäjärven rannoille on rakennettu mökkejä. Kukkarolampi on kuitenkin saanut jäädä rauhaan. Metsissä ei vielä ole metsäautoteitä, mutta vuoden 1990 kartassa on Kulopalon päälle rakennettu tie, ja Isolahden ja Kettulanmäen tiet on yhdistetty toisiinsa. Perälän asuinaluetta on alettu rakentamaan vuoden 1983 kartassa ja se kasvaa vuosien saatossa hitaasti.