stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Totuutta ja tehtävää (albumi)
Kappaleet > CD

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Alkuperäinen albumi | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hei tie | (uusi kappale) | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Saaressa | (uusi kappale) | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ei | Ei | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Totuutta ja tehtävää | Meikit, ketjut ja vyöt | 4.02 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Satumaa-tango (singleversio)  | Pitkä ihana leikki | 4.49 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Noinko vaikeeta se on? | Meikit, ketjut ja vyöt | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kesä | Se ei olekaan niin | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Hiuksissa hiekkaa | Pitkä ihana leikki | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Ne jotka tyytyy | Single | 2.33 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Anna-Liisa | (uusi kappale) | 4.47 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Se ei olekaan niin | Se ei olekaan niin | 4.23 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Ei saa surettaa | Ei | 6.13 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Liian kauan | Se ei olekaan niin | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Pohjois-Amerikka (Sielun Veljet -cover)  | Säkenöivää voimaa | 4.23 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Tähti | Pitkä ihana leikki | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Ingalsin Laura | Meikit, ketjut ja vyöt | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Mun elämä | Ei | 4.32 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Seireenit | (uusi kappale) | 5.32 |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > DVD

Takahuonedokumentteja
Diskografia
Videot Satumaa-tango, Tähti, Ingalsin Laura, Totuutta ja tehtävää, Ei, Kesä ja Hei tie
Fotoalbumi
Arvostelut

Soundi:
Sosima Solovetskilainen

Sosima Solovetskilainen
Pyhittäjä Sosima Solovetskilainen (ven. Зоси́ма Солове́цкий, Zosima Solovetski; k. 17. huhtikuuta 1478) oli Solovetskin luostarin igumeeni, pyhittäjä Herman Solovetskilaisen kanssakilvoittelija ja pyhittäjä Savvati Solovetskilaisen työn jatkaja, yksi Solovetskin luostarin perustajista.
Hän syntyi Novgorodissa ja siirtyi vanhempien kuoltua Vienanmeren rannoille ja sieltä Solovetskin saareen kilvoittelemaan.
Ortodoksisessa kirkossa Karjalan valistajiin kuuluvan pyhittäjä Sosima Solovetskilaisen muistopäivä on hänen kuolinpäivänsä 17. huhtikuuta.
Aiheesta muualla

Pyhittäjä Sosima Solovetskilainen / Ortodoksi.net
Karjalan pyhittäjäisät ja valistajat / Ortodoksi.net
Tsukubamirai

| Tsukubamirai (つくばみらい市) |
| --- | --- |
 Fukuokazekin puiston kirsikankukkia
 lippu:  symboli
 Tsukubamirain sijainti Ibarakin prefektuurissa
 Tsukubamirai
 Koordinaatit: 35°57′47″N, 140°02′13″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Ibarakin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  79,16 km²
Väkiluku (10/2020):  51 035
 – Väestötiheys:  645 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Rypsin kukka
 – Lintu:  Kiuru
 
 https://www.city.tsukubamirai.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tsukubamirai (jap. つくばみらい市, Tsukubamirai-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Kinu- ja Kokaijokien varrella. Kaupungin itäosissa on ylänköalueita. Tsukubamiraissa on 51 035 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 79,16 neliökilometriä.
Tsukubamirai on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen Inan maaseutukaupunki ja Yawaran kyläkunta.
Tsukubamiraita palvelevat Tsukuba Express -rautatielinja ja Kantō-rautateiden Jōsō-linja.
Kuvia

Miraidairan rautatieasema
Prefektuurintie 127
Jūwan peruskoulu
Kokinun rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tsukubamirai Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Sikiötutkimus

Sikiötutkimus on sikiön synnynnäisten kehityshäiriöiden, kuten kromosomi- ja geenivikojen sekä synnynnäisten epämuodostumien ja sairauksien tutkimista. Tutkimukseen kuuluvat seulontatutkimukset ja jatkotutkimukset.
Sikiöseulontaan hakeudutaan vapaaehtoisesti. Sinä raskaana oleva nainen tutkitaan kaikukuvauksessa tai veritutkimuksessa. Jatkotutkimus voidaan suorittaa, jos havaitaan suurentunut sikiön kehityshäiriön riski. Jatkotutkimuksia ovat tarkempi kaikututkimus, magneettitutkimus, kromosomitutkimus, istukkanäytetutkimus ja lapsivesitutkimus.
Jos tutkimuksissa havaitaan sikiön vaikea kehityshäiriö tai vamma, voidaan harkita raskauden keskeyttämistä.
Sikiöpiirroskiista

Haeckelin nimiin pantu sikiökuvien versio, jonka sikiöhahmojen samankaltaisia piirteitä on jonkin verran liioiteltu
Sikiöpiirroskiista viittaa eräiden 1800-luvun tutkijoiden, muun muassa Haeckelin sikiöpiirroksiin, joiden mukaan eri lajien yksilönkehitys toistaa aikaisempaa evoluutiota. Myöhemmin on käynyt ilmi, että Haeckel liioitteli piirroksessa sikiöiden yhdenkaltaisuuksia.
True Nature Unfolds

| Ordeal of the Century Callisto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Jonas Olsson, Mieszko Talarczyk
 Tyylilaji: post rock, hardcore, post-metal
 Levy-yhtiö: Fullsteam Records
Calliston muut julkaisut
| Ordeal of the Century 2002 | True Nature Unfolds 2002 | Noir 2006 |
True Nature Unfolds on Calliston 2004 julkaistu ensimmäinen täyspitkä albumi.
Kappaleet

31 46° N, 35 14° E – 1.19
Blackhole – 5.01
Limb: Diasporas – 5.48
Cold Stare – 6.32
Storm – 9.16
Carners of Khafka – 4.32
Like Abel's Blood Cried for Revenge – 6.30
Worlds Collide – 5.16
Masonic – 5.55
The Great Divorce – 8.00
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 9/10
Soundi:
Aiheesta muualla

True Nature Unfolds Discogsissa. (englanniksi)
Albumi True Nature Unfolds Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
True North

| True North Bad Religion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä-elokuu 2012
 Julkaistu: 22. tammikuuta 2013
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Brett Gurewitz & Joe Barresi
 Tyylilaji: punk rock, melodinen hardcore
 Kesto: 36.17
 Levy-yhtiö: Epitaph
Listasijoitukset
  5.
Bad Religionin muut julkaisut
| The Dissent of Man 2010 | True North 2013 | Christmas Songs 2013 |
True North on Bad Religionin kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin 22. tammikuuta 2013.
Yhtyeen konsertissa En Vivo -festivaalissa Espanjassa syyskuussa 2012 Graffin kertoi, että albumi julkaistaisiin jouluun mennessä, mitä ei kuitenkaan tapahtunut.
Kappaleet

True North – 1.56
Past Is Dead – 2.39
Robin Hood in Reverse – 2.53
Land of Endless Greed – 1.53
Fuck You – 2.14
Dharma and the Bomb – 2.00
Hello Cruel World – 3.50
Vanity – 1.02
In Their Hearts Is Right – 1.59
Crisis Time – 2.39
Dept. of False Hope – 2.40
Nothing to Dismay – 2.07
Popular Consensus – 1.53
My Head Is Full of Ghosts – 1.46
The Island – 1.28
Changing Tide – 2.18
Kokoonpano

Greg Graffin – laulu
Brett Gurewitz – kitara, taustalaulu, laulu kappaleessa "Dharma and the Bomb"
Brian Baker – kitara
Greg Hetson – kitara
Jay Bentley – basso, taustalaulu
Brooks Wackerman – rummut
Joe Barresi – tuottaja, miksaaja
Bob Ludwig – masteroija
Jon Murakawa – avustava äänittäjä
Fred Hildago – art direction, design
Arvostelut

AllMusic:
Consequence of Sound:
Kaaoszine: 7½/10
Soundi:
Trouble in Paradise (albumi)

| Trouble in Paradise Randy Newman |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu: 17. tammikuuta 1983
 Tuottaja(t): Russ Titelman, Lenny Waronker
 Tyylilaji: soft rock
 Kesto: 39.36
 Levy-yhtiö: Warner Bros., Reprise
Randy Newmanin muut julkaisut
| Born Again 1979 | Trouble in Paradise 1983 | Land of Dreams 1988 |
Trouble in Paradise on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Randy Newmanin seitsemäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1983. Hyvät arvostelut saaneelta albumilta julkaistiin singlenä kappale ”I Love L.A.”. Siitä tuli iso hitti ja eräänlainen Los Angelesin kaupungin tunnuslaulu, jota on soitettu muun muassa kaupungin palloilujoukkueiden voitokkaiden kotiottelujen päätteeksi.
Albumi edusti Randy Newmanin musiikissa uudenlaista tyyliä, jossa aiempi country- ja folk-vaikutteinen akustisuus korvautui syntetisaattorien ja rumpukoneiden käytöllä. Albumilla soittaa kuitenkin monia USA:n tunnetuimpia sessiomuusikoita, kuten kitaristi Steve Lukather ja rumpali Jeff Porcaro. Taustalaulajina kuullaan muun muassa Linda Ronstadtia, Ricky Lee Jonesia ja Don Henleyä. Paul Simon vierailee toisena laulusolistina kappaleessa ”The Blues”.
Rolling Stone -lehden listalla 1980-luvun sadasta parhaasta musiikkialbumista Trouble in Paradise arvioitiin sijalle 67.
Kappaleet

Kaikki albumin kappaleet ovat Randy Newmanin kirjoittamia.
I Love L.A. – 3.29
Christmas in Capetown – 4.21
The Blues – 3.01
Same Girl – 2.53
Mikey's – 2.10
My Life Is Good – 4.38
Miami – 4.04
Real Emotional Girl – 2.28
Take Me Back – 4.09
There's a Party at My House – 2.50
I'm Different – 2.33
Song for the Dead – 3.00
Muusikot

Randy Newman – laulu, piano
Paul Simon – lauluosuus kappaleella ”The Blues”
Don Henley – laulu
Jennifer Warnes – laulu
Lindsey Buckingham – taustalaulu
Rickie Lee Jones – taustalaulu
Christine McVie – taustalaulu
Linda Ronstadt – taustalaulu
Bob Seger – taustalaulu
Wendy Waldman – taustalaulu
Steve Lukather – kitara
Waddy Wachtel – kitara
Larry Williams – puhaltimet
Steve Madaio – puhaltimet
Ernie Watts – puhaltimet
Jerry Hey – puhaltimet
Jim Horn – puhaltimet
Jon Smith – puhaltimet
Ralph Grierson – piano
Neil Larson – piano
David Paich – kosketinsoittimet
Michael Boddicker – kosketinsoittimet
Nathan East – bassokitara
Jeff Porcaro – rummut
Lenny Castro – lyömäsoittimet
Paulinho Da Costa – lyömäsoittimet
Arvostelut

Allmusic:
Robert Christgau: A–
Skeppsholmenin kirkko

| Skeppsholmenin kirkko Skeppsholmskyrkan |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko (vuoteen 2002)
Rakentamisvuosi:  1842
Suunnittelija:  Fredrik Blom
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skeppsholmenin kirkko (ruots. Skeppsholmskyrkan) on entinen kirkkorakennus Tukholman keskustassa sijaitsevalla Skeppsholmenin saarella. Fredrik Blomin suunnittelema empiretyylinen pienehkö kupolikattoinen kirkko on rakennettu vuosina 1824–1842. Se rakennettiin Ruotsin laivaston varuskuntakirkoksi, ja se korvasi aiemman, nykyisen Blasieholmenin kärjessä sijainneelle Kyrkholmenin saarelle vuonna 1630 rakennetun kirkon, joka oli tuhoutunut tulipalossa 1822. Laivaston toiminnot siirrettiin pois saarelta vuonna 1969. Skeppsholmenin kirkko poistettiin kirkollisesta käytöstä (desakralisoitiin) 2002. Rakennus on nykyään suojeltu historiallisena muistomerkkinä.
Rakennus on toiminut vuodesta 2009 alkaen kansainvälisenä kulttuuri- ja kuorokeskuksena, jossa on konsertteja ja muuta kulttuuriaiheista ohjelmaa. Se tunnetaan nykyään nimellä Eric Ericsonhall. Nimivalinnalla kunnioitetaan ruotsalaisen kuoropedagogin ja -johtajan Eric Ericsonin muistoa. Vuonna 2009 tilassa tehtiin kunnostustoimia, kirkonpenkit poistettiin ja salin akustiikkaa parannettiin muun muassa kupoliin asennetulla äänenheijastimella. Tilan akustiikkaa voidaan säädellä jotta se soveltuu erityyppisiin tilaisuuksiin. Vuonna 2015 saliin, kirkkotilan entiseen kuoriin, on saatu teksttiilitaideteos Havets sång, 7 metriä korkea ja 4,5 metriä leveä teos. Se  on taiteilijoiden Anita Graffmanin ja Marina Aittalatin valmistama.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skeppsholmenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Sinäpä sen sanoit

"Sinäpä sen sanoit" on sanonta, jota käytetään muistuttamaan keskustelukumppania juuri äskettäin esillä olleesta asiasta. Tätä sanontaa on käyttänyt Uuden testamentin mukaan muun muassa Jeesus Nasaretilainen keskustellessaan Juudas Iskariotin kanssa:
Niin Juudas, joka hänet kavalsi, vastasi ja sanoi: "Rabbi, en kai minä ole se?" Hän sanoi hänelle: "Sinäpä sen sanoit". (Matt. 26:25)
Skenet.fi

Skenet.fi oli Helsingin kulttuurikeskuksen julkaisema verkkolehti. Sen pääsisältöjä olivat elokuva-arviot, teatteri- ja tanssiarviot sekä näyttelyarviot. Skenet esitteli myös ennakkoon erilaisia tapahtumia ja festivaaleja. Verkkolehti julkaisi viikoittain kymmenkunta kulttuuriarviota tai ennakkoesittelyä. Kirjoittajat ovat ammattilaisia.
Vuonna 1997 perustetun lehden ideana oli kulttuuritapahtumien tiedotusvälineenä tukea taiteilijoita ja taideyhteisöjä ja lisätä kritiikin moniäänisyyttä. Skenetin tavoitteena oli nostaa esiin Helsingin monipuolista ja runsasta kulttuuritarjontaa. Julkaisu lopetettiin 2015.
Aiheesta muualla

Skenet.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Skeppsbron

Skeppsbron (”Laivasilta”) on rantakatu ja laituri, joka reunustaa Tukholman Stadsholmenin saaren itäistä rantaa. Se johtaa Strömbronilta Slussenille ja kulkee pohjoispäässään myös kuninkaanlinnan ohi. Kadun varrella sijaitsevat rakennukset muodostavat Tukholman vanhankaupungin julkisivun Saltsjön-lahden suuntaan.
Skeppsbron on samalla myös vanha satamapaikka. Vielä 1900-luvun alkupuolella se toimi myös kappaletavarasatamana, mutta toisen maailmansodan jälkeen se jäi enenevässä määrin ainoastaan matkustajaliikenteen satamaksi. Sellaisenakin se menetti suurelta osin merkityksensä, kun Silja Line vuonna 1976 siirsi liikenteensä Värtanin satamaan. Nykyisin Skeppsbronin satama on enää pääasiassa vain saaristo- ja paikallisliikenteen sekä pienten risteilyalusten käytössä.
Katu ja sen edustalla sijaitseva rantalaituri rakennettiin, kun Tukholmaa keskiajalla ympäröinyt puolustusmuuri purettiin tarpeettomana. Skeppsbronin talojen on sanottu olleen Ruotsin talouselämän keskus 1700-luvulta 1900-luvun alkuun saakka. Varakkaimmista tukkukauppiaista käytettiin aikanaan nimeä ”Skeppsbron-aateli”. Nykyään Skeppsbron toimii ensisijaisesti liikenneväylänä Norrmalmin ja Södermalmin välillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skeppsbron Wikimedia Commonsissa
Suhlamu

Suhlamu oli varhainen hallitsija Assyrian(Aššūrāyun) valtakunnan alkuvaiheessa. Hänet on listattu neljänneksi joukossa ”seitsemäntoista kuningasta, jotka asuivat teltoissa” Mesopotamian Chroniclessa. Suhlamua edelsi Yangi , ja häntä seurasi Harharu . Muuta ei ole tiedossa Suhlamun hallituskaudesta.
Käännös suomeksi
Stevie Brown

| Stevie Brown |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1987 Dallas, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  180 cm
Paino:  96 kg
Pelipaikka:  Takapuolustaja/Safety
Seura
Pelinumero:  27
Seura:  Oakland Raiders
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Seurat:  2010-
NFL-varaus:  251, 2010 Oakland Raiders
Pääsarjaura:  2010–
Stevie Christopher Brown (s. 17. heinäkuuta 1987 Dallas, Texas) on amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan takapuolustaja. Hänet varasi NFL:ään Oakland Raiders vuonna 2010 varausnumerolla 251. Tätä ennen Brown pelasi University of Michiganin yliopistojoukkueessa.
Sinéad de Valera

Sinéad de Valera (tunnetaan myös nimellä Sinéad Ní Fhlannagáin, syntyjään Jane tai Janice Flanagan; 3. kesäkuuta 1878 – 7. tammikuuta 1975) oli Irlannin presidenttinä toimineen Éamon de Valeran puoliso.
Jane Flanagan yntyi Balbrigganissa Fingalin pohjoisosassa. Perhe muuttii Dubliniin kun hän oli seitsemänvuotias. Hän opiskeli opettajaksi ja sai ensimmäisen opettajanpaikkansa Edenderrystä, missä hän liittyi Conradh na Gaeilgeen ja muutti nimekseen Sinéad Ní Fhlannagáin. Hän palasi Dubliniin vuonna 1899 ja opetti Francis Xavierin koulussa kyli kymmenen vuoden ajan.
Tuossa koulussa hän tutustui Éamon de Valeraan. He avioituivat vuonna 1910. Sinéad de Valera vältti julkisia esiintymisiä, mutta vaikutti politiikassa miehensä kautta. Éamon de Valera oli useita kertoja vankilassa ja pitkiä aikoja Yhdysvalloissa, ja Sinéad de Valera keskittyi hulehtimaan perheen toimeentulosta.
Sinéad ja Éamon de Valera saivat useita lapsia, joista osa oli myös itse aktiivisia Irlannin politiikassa, muun muassa Vivion de Valera. Myös kaksi heidän lapsenlapsistaan istuu edelleen Dáil Éireannissa (Irlannin parlamentissa), Éamon Ó Cuív ja Síle de Valera.
Suho Superstar

Suho Superstar (s. 1970) on helsinkiläinen rock-muusikko, jonka entisiä yhtyeitä ovat Nasty Needs ja Jimsonweed.
Jimsonweedin jälkeen Suho on esiintynyt kokoonpanoilla Evil Beatles ja Suho Superstar & Friends Beyond.
Nykyisin hän toimii yhtyeissä Suho Superstar & Friends Beyond, Jericho Fuzz, Bubble Scum ja Raven Man.
Hän on bändien laulaja ja keulahahmo, joka on myös säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut osan bändien tuotannoista.
Suho on myös säveltänyt musiikkia muiden esitettäväksi.
Niitä ovat levyttäneet tai esittäneet ainakin Ninja Sarasalo (Battlefield of Love), Superchrist (Me, Myself & I), Balls (Taxi Driver) ja Miss May (vähän aikaa).
Tuottajan töiden lisäksi hän on vieraillut laulajana ja taustalaulajana eri bändien levytyksissä (muun muassa Winha, Accu, Vishnudata, Angelit, The Fishfaces, Havana Black, Spiha, Cesar Legba Band, "Jorma Kalmanlehto", United Underworld, MC Vittumeitsi).
Tunnetaan myös nimillä Suho Superkill, Suho Supernova, Suho Skywalker ja Suho Suarez.
Smith & Wesson Model 29

| Smith & Wesson Model 29 |
| --- | --- |

Tyyppi:  Revolveri
Valmistaja:  Smith & Wesson
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistusvuodet:  sarjatuotannossa 1955–1999
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  .44 Magnum .44 Special
Piipun pituus:  102 mm  153 mm  214 mm  270 mm
Kapasiteetti:  Kuusi patruunaa
Smith & Wesson Model 629.
Smith & Wesson Model 29 on yhdysvaltalaisen Smith & Wessonin valmistama kaksitoiminen revolveri. Aseessa on kuuden patruunan rulla ja siinä voi käyttää .44 Magnum ja .44 Special kaliiperin patruunoita. Aseen rakenne perustuu sen valmistajan kehittämään N-Frame -runkoon ja sitä valmistettiin neljällä eri piipun pituudella. Perusmallin lisäksi aseesta on tehty ruostumattomasta teräksestä valmistettu Model 629 malli.
Model 29 julkistettiin vuonna 1955 mallinimellä .44 Magnum. Vuonna 1957 valmistaja ryhtyi käyttämään siitä Model 29-mallitunnusta. Aluksi ase ei herättänyt suurta kiinnostusta ja sen ostajakunta koostui lähinnä aseharrastajista. Asetta käytettiin myös jonkin verran poliisien virka-aseena ja metsästykseen. Kysyntätilanne muuttui merkittävästi vuonna 1971, jolloin Clint Eastwood käytti Model 29:a elokuvassa Likainen Harry. Elokuvassa ase esiteltiin maailman tehokkaimmaksi käsiaseeksi. Vaikka väite ei yksiselitteisesti pitänytkään paikkaansa, kyseinen revolveri oli vain tehokkain sarjatuotantoase, Model 29 saavutti tämän maineen ansiosta suuren suosion ja se myytiin monessa asekaupassa loppuun. Likainen Harry -elokuvan lisäksi Robert De Niro käytti asetta elokuvassa Taksikuski.
Smith & Wesson lopetti Model 29:n sarjavalmistuksen vuonna 1999. Tämän jälkeen aseesta on kuitenkin tehty useita erikoismalleja lähinnä keräilijöille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lisätietoa aseesta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Käännös suomeksi
Sona Əhmədli

| Mitalit> Maa:   Azerbaidžan.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Azerbaidžan.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Azerbaidžan.Naispaini.MM-kilpailut  | Maa:   Azerbaidžan> Naispaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Herning 2009 | 55 kg |  |
|  Pronssia | Istanbul 2011 | 59 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Baku 2010 | 59 kg |  |
|  Pronssia | Belgrad 2012 | 59 kg |  |
Sona Əhmədli (myös Sona Ahmadli tai Sona Ahmedli, s. 5. lokakuuta 1988) on azerbaidžanilainen naispainija, MM-mitalisti ja Euroopan mestari.
Pääasiassa 59 kilogramman painoluokassa kilpaileva Əhmədli paini MM-hopealle sarjassa 55 kg Herningissä 2009, jolloin hän hävisi loppuottelussa Japanin Saori Yoshidalle. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa hän sijoittui 13:nneksi. Vuoden 2010 EM-kilpailuissa Əhmədli paini Euroopan mestariksi, ja Istanbulin MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti pronssia. Hän oli kolmas myös Belgradin EM-kilpailuissa 2012.
Əhmədli on 165 cm pitkä ja hänen normaalipainonsa on 61 kg.
Studio JJ

Studio JJ on vuonna 1980 perustettu äänitysstudio, joka sijaitsee Tampereen keskustassa. Sen omistaja on Juuso Nordlund. Studio soveltuu erityisesti live-tyyppiseen musiikin tallentamiseen.
Nordlund ja Juke Aronen perustivat studion alun perin Kyttälänkatu 1:een, mistä studio muutti Hämeenpuiston laidalle vuonna 1984.
Studio JJ on yksi Suomen vanhimmista analogisista studioista. Sen alkuajat olivat hankalat, sillä studion valmistuessa 1980-luvun puolivälissä alkoi digiaika.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Sing mit Heino (Folge 3 & 4)

| Sing mit Heino (Folge 3 & 4) Heino |
| --- | --- | --- |

Sing mit Heino (Folge 3 & 4)
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Levy-yhtiö: EMI
Heino muut julkaisut
| Mein Vaterland 1977 | Sing mit Heino (Folge 3 & 4) 1977 | [[]] 1977 |
Sing mit Heino (Folge 3 & 4) on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977.
Kappaleet

Heute singen wir mit Heino
Auf der Lüneburger Heide
3 Zigeuner fand ich einmal
Grün ist die Heide
Es zogen auf sonnigen Wegen
Auf, auf zum fröhlichen Jagen (Potp.)
Rosmarienheide
Wir wandern durch die Heide (Potp.)
Rose-Marie
Wenn abends die Heide träumt
Heute singen wir mit Heino
Wenn die bunten Fahnen wehen/ Heute an Bord/ Junge sei nicht bange
Wir lieben die Stürme
La Paloma
Wir lagen vor Madagaskar
Karamba, Karacho, ein Whisky
Schwer mit den Schätzen des Orients beladen
Seemannslos
Auf einem Seemannsgrab
Rolling home
Sing mit Heino (Folge 1 & 2)

| Sing mit Heino (Folge 1 & 2) Heino |
| --- | --- | --- |

Sing mit Heino (Folge 1 & 2)
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Levy-yhtiö: EMI
Heino muut julkaisut
| Sing mit Heino - German Folk & Hiking Songs, No. 1 1977 | Sing mit Heino (Folge 1 & 2) 1977 | Seine großen Erfolge 1 & 2 1977 |
Sing mit Heino (Folge 1 & 2) on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977.
Kappaleet

Heute singen wir mit Heino
Wir wollen zu Land ausfahren
Hoch auf dem gelben Wagen
Im Wald, im grünen Walde
Schön ist die Jugend
Schwarzbraun ist die Haselnuß
Wir zieh'n zum Tor hinaus (Potp.)
In Junkers Kneipe
Ade zur guten Nacht
Heute singen wir mit Heino
Nun ade, du mein lieb Heimatland
Das Wandern ist des Müllers Lust
Wandern, ach wandern
Hörst du die Landstraß
Am Brunnen vor dem Tore/ Ännchen von Tharau
Das Lieben bringt groß Freud'
Wer recht in Freuden wandern will
Die schwarze Barbara
Uns scheint der Mond so hell
Kein schöner Land
Suin kirja

Suin kirja (Suí Shū) Sui-dynastian virallinen historia. Se kuuluu keisarillisen Kiinan 24 viralliseen historiakirjaan. Se tehtiin Tang-dynastian keisarin Tang Taizongin toimeksiannosta, ja sen kirjoitti merkittävien oppineiden ryhmä, johon kuuluivat Yan Shigu, Kong Yingda ja Zhangsun Wuji sekä Wei Zheng pääkirjoittajana. Historia valmistui vuonna 636.
Sigfrid Siwertz

| Sigfrid Siwertz |
| --- | --- |
 Sigfrid Siwertz
Henkilötiedot
Koko nimi:  Per Sigfrid Siwertz
Syntynyt: 24. tammikuuta 1882 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 26. marraskuuta 1970 (88 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Per Sigfrid Siwertz (24. tammikuuta 1882 Tukholma, Ruotsi – 26. marraskuuta 1970 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija.
Siwertz suoritti  1904 filosofian kandidaatin tutkinnon  Uppsalassa ja toimi siitä lähtien kirjailijana. Hän aloitti lyyrikkona runokokoelmalla Gatans drömmar (1905) ja Den unga lönnen (1906). Pian hän kuitenkin siirtyi proosaan, josta tuli hänen päälajinsa. Mälarpirater (1911), yhdistelmä reipasta poikakirjaa, vakavaa kehityshistoriaa ja ulkoilmakuvausta, vahvisti Siwerzin asemaa Ruotsin kirjallisuudessa. Laaja novelli En flanör (1914) on laajin hänen tukholmalaiskuvauksistaan, osoittaa siirtymistä tarkkailevasta tunnelmamaalauksesta syvällisempään kerrontaan. Romaani Eldens återsken (1916) heijastelee ensimmäisen maailmansodan vaikutusta. Siwertz kokeili myös näytelmämuotoa, mutta näytelmät eivät saaneet pysyvää paikkaa teattereiden ohjelmistossa.
Mälarpirater on muokattu elokuvaksi useita kertoja: Mälarin sissit (Mälarpirater, ohjaus Gustaf Molander, 1923), Mälarpirater (ohjaus Per G. Holmgren, 1959) Järvirosvot (Mälarpirater, ohjaus Allan Edwall, 1987). Lisäksi hänen tekstiensä pohjalta on vuosien verrella tehty useita muitakin elokuvia.