stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palloliiton Maakuntasarjan kausi 1953
Maakuntasarja > Länsilohko B

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pist>  | I-Kissat | PoPa | Kärpät | TBK | Iirot | JIlves |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ilves-Kissat | 10 | 9 | 1 | 0 | 62-9 | 19 |  | 9–1 | 2–2 | 3–2 | 8–0 | 13–1 |
| Porin Palloilijat | 10 | 6 | 0 | 4 | 21-22 | 12 | 1–5 |  | 0–1 | 2–0 | 4–0 | 2–0 |
| Porin Kärpät | 10 | 5 | 1 | 4 | 24-12 | 11 | 0–2 | 1–2 |  | 7–0 | 1–3 | 5–0 |
| Tammerfors Bollklubb | 10 | 5 | 0 | 5 | 25-32 | 10 | 0–12 | 3–4 | 2–1 |  | 5–1 | 6–0 |
| Pallo-Iirot | 10 | 3 | 0 | 7 | 16-34 | 6 | 1–5 | 3–0 | 1–4 | 2–4 |  | 3–0 |
| Jämsänkosken Ilves | 10 | 1 | 0 | 9 | 5-44 | 2 | 1–3 | 0–5 | 0–2 | 0–3 | 3–2 |  |
Kissalan Pojat luopui kilpailusta.
Suomensarjan karsinnat

Suomensarjan karsinnoissa pelasivat maakuntasarjan ja TUL:n Suursarjan lohkovoittajat - yhteensä 16 joukkuetta - kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa.
Suomensarjan karsinnat > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pist>  | HyPS | PP | Elo | LrPT | Jyry | KalPa | KUP | OTU |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hyvinkään Palloseura | 7 | 5 | 0 | 2 | 15-11 | 10 |  | – | 3–2 | – | 2–1 | – | 2–1 | – |
| Pallo-Pojat | 7 | 5 | 0 | 2 | 14-10 | 10 | 1–0 |  | – | 2–1 | – | – | – | 3–5 |
| Kuopion Elo (TUL) | 7 | 4 | 0 | 3 | 19-10 | 8 | – | 0–2 |  | – | 2–1 | – | 6–1 | – |
| Lappeenrannan Pallo-Toverit (TUL) | 7 | 3 | 2 | 2 | 14-11 | 8 | 1–2 | – | 2–1 |  | – | 1–1 | – | 6–3 |
| Helsingin Jyry (TUL) | 7 | 3 | 1 | 3 | 17-12 | 7 | – | 2–1 | – | 1–2 |  | – | per | 9–3 |
| Kalevan Pallo | 7 | 2 | 1 | 4 | 10-17 | 5 | 1–3 | 0–2 | 0–4 | – | 2–3 |  | – | – |
| Kouvolan Urheilijain Palloilijat | 7 | 1 | 2 | 4 | 12-18 | 4 | – | 2–3 | – | 1–1 | – | 2–3 |  | 5–3 |
| Oulunkylän Työväen Urheilijat (TUL) | 7 | 2 | 0 | 5 | 21-33 | 4 | 4–3 | – | 1–4 | – | – | 2–3 | – |  |
Suomensarjan karsinnat > Länsilohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pist>  | KPV | I-Kissat | OTP | Jymy | TPT | VPV | PPT | EIF |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kokkolan Pallo-Veikot | 7 | 5 | 2 | 0 | 34-10 | 12 |  | 2–2 | – | 3–1 | 5–0 | – | – | 9–2 |
| Ilves-Kissat | 7 | 5 | 2 | 0 | 29-11 | 12 | – |  | 2–1 | – | – | – | 9–2 | 6–0 |
| Oulun Työväen Palloilijat (TUL) | 7 | 4 | 2 | 1 | 30-16 | 10 | 3–3 | – |  | 2–0 | – | – | 7–4 | 7–2 |
| Kokkolan Jymy (TUL) | 7 | 2 | 3 | 2 | 9-10 | 7 | – | 3–3 | – |  | 1–1 | 2–0 | – | – |
| Tampereen Peli-Toverit (TUL) | 7 | 2 | 3 | 2 | 13-18 | 7 | – | 2–5 | 3–3 | – |  | per | 4–2 | – |
| Vaasan Pallo-Veikot | 7 | 1 | 2 | 4 | 7-19 | 4 | 1–7 | 1–2 | 2–7 | – | – |  | per | – |
| Porin Pallo-Toverit (TUL) | 7 | 1 | 1 | 5 | 14-28 | 3 | 1–5 | – | – | 1–2 | – | – |  | 4–1 |
| Ekenäs IF | 7 | 0 | 1 | 6 | 8-32 | 1 | – | – | – | per | 2–4 | 1–3 | – |  |
Viimeisillä kierroksilla peruutettiin otteluita, joilla ei ollut enää kummallekaan joukkueelle merkitystä. Nämä pelit on laskettu sarjataulukkoon tasapeleiksi, maalit 0–0.
Maakuntasarjan karsinnat

Maakuntasarjan karsinnoista 8 joukkuetta nousi Maakuntasarjaan 1954. Karsintaan osallistui 31 joukkuetta.
Maakuntasarjan karsinnat > Loppukierros

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Oulun Pallo-Pojat | 11–1 | Haapajärven Kiilat |
| Lapuan Virkiä | 7–0 | Kaskö IK |
| Pallo-Sepot 44 | 8–2 | Kokemäen Kova-Väki |
| Åbo IFK | 1–0 | Turun Pallo |
| Arsenal | 2–1 | Makkabi |
| Riihimäen Palloseura | 5–1 | Lahden Pallo-Miehet |
| Varkauden Pallo-Pojat | 2–2 | Savon Pallo |
| Savon Pallo | 5–3 | Varkauden Pallo-Pojat |
| Mikkelin Mikot | 5–5 | Hallan Visa |
| Hallan Visa | 3–1 | Mikkelin Mikot |
Voittajat nousivat Maakuntasarjaan kaudeksi 1954.
TUL:n liittosarja pelattiin 16 lohkossa. Lohkovoittajat Hangon AIK, Leppävaaran Sisu, Turun Pallo-Veikot, Lielahden Kipinä, Kotkan Työväen Palloilijat (2-joukkue), Lauritsalan Työväen Palloilijat, Varkauden Työväen Palloilijat, Rauman Pallo (2-joukkue), Oulun Pallo-Veikot, Urheiluseura -33, Turun Pyrkivä (2-joukkue), Paraisten Rehti, Tahmelan Vesa, Loviisan Riento, Suolahden Urho ja Jakobstads BK (2-joukkue) nousivat Suursarjaan. Kun sarjat kaudeksi 1954 yhdistettiin SPL:n sarjojen kanssa pääsivät kaikki Suursarjan joukkueet, myös nämä sinne nousseet lukuun ottamatta TUL:n seurojen 2-joukkueita yhdistettyyn maakuntasarjaan.
Partisaanivalssi

Partisaanivalssi on puolalaisen Stanisław Magierskin säveltämä, toisen maailmansodan aikana syntynyt laulu, joka on tullut tunnetuksi monissa maissa. Sen alkuperäinen nimi on ”En voi tulla tänään luoksesi” (puol. Dziś do ciebie przyjść nie mogę) tai ”Kehtolaulu (puol. Kołysanka leśna). Suullisena perinteenä levinneen laulun sävelmä on nykymuodossaan erilainen kuin millaiseksi Puolan vastarintaliikkeen jäsen, apteekkari Magierski sen alun perin vuonna 1943 sävelsi.
Laulun sanoissa mies kertoo rakkaalleen, että on lähdössä metsässä odottavien aseveljien mukaan. Hän sanoo että ellei palaa, hän jatkaa elämäänsä kotipeltojen viljantähkissä.
Suomennokset

Laulusta on tehty ainakin viisi suomennosta: Sauvo Puhtilan ”Tänään en voi luokses tulla, yöhön synkkään tieni käy”, Pauli Salosen ”Tulen luokses takaisin”, Heikki Harman ”En voi tulla tänään luokses”, Heimo Anttiroikon ”En voi jäädä vierellesi” sekä Paavo Helistön salanimellä Paul Holm tekemä suomennos, joka alkaa sanoin ”Tänään en voi luokses tulla, yöhön lähden pimeyteen”. Laulun monista suomalaislevytyksistä tunnetuimpia lienevät Cumulus-yhtyeen ja Arja Saijonmaan versiot, minkä lisäksi ”Partisaanivalssia” ovat esittäneet monet sooloartistit, laulu- ja soitinyhtyeet sekä kuorot.
Käännös suomeksi
Patrick Ouchène

Patrick Ouchène
Patrick Ouchène on belgialainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten rockabilly-yhtyeen Runnin' Wild'n päälaulajana.
Ouchène edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella Copycat. Hän kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa ja sijoittui 17. sijalle saaden vain yhden pisteen eikä päässyt finaaliin.
Partizanskajan metroasema

| Partizanskaja (Партизанская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Arbatsko-Pokrovskaja
Sijainti:  55.7886°N, 37.7506°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  18. tammikuuta 1944
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Partizanskaja (ven. Партизанская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 18. tammikuuta 1944.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Partizanskajan metroasema Wikimedia Commonsissa
Pasila (täsmennyssivu)

Pasila tarkoittaa seuraavia asioita:
Pasila, kaupunginosa Helsingissä
Pasila, rautatieasema Helsingissä
Pasila, suunniteltu metroasema Helsingissä
Pasila, suomalainen animaatiosarja
M/S Pasila, ESL Shipping Oy:n laiva.
Etelänkirkupöllönen

| Etelänkirkupöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Kirkupöllöset Megascops
Laji::  trichopsis
Kaksiosainen nimi
 Megascops trichopsis  Wagler, 1832 
Katso myös
   Etelänkirkupöllönen Wikispeciesissä   Etelänkirkupöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etelänkirkupöllönen (Megascops trichopsis) on pöllösten sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa ja Yhdysvalloissa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät, toisinaan myös entiset metsät, sekä viljelyalueet, kuivat ja kosteat vuoristoalueet 600–2 950 metrin korkeudessa.
Kuvaus

Aikuisilla on kahta väritystä: joko ruskea tai tummanharmaa höyhenys. Niiden pää on pyöreä, ja niillä on korvatupsut, keltaiset silmät ja kellertävä nokka. Lintu on hyvin saman näköinen kuin lännenkirkupöllönen, mutta sillä on rinnassa vahvempi raidoitus ja se on kooltaan pienempi.
Lintu painaa keskimäärin 88,35 grammaa.
Käyttäytyminen

Etelänkirkupöllönen vaanii saalista oksalla ja syöksyy sen kimppuun. Ne saattavat saalistaa myös lennossa. Ne syövät pääasiassa pieniä nisäkkäitä ja suuria hyönteisiä, kuten heinäsirkkoja, kovakuoriaisia ja yöperhosia, joista ruokavalio pääosin koostuu. Ne ovat aktiivisia yöllä tai hämärissä ja huomaavat saaliin erinomaisen kuulonsa ja yönäkönsä avulla.
Niiden tavallisinta ääntelyä on kahdeksan lyhyin väliajoin kuuluvaa ”buu”-ääntä, keskellä vähän korkeampana ja alussa ja lopussa vähän matalampana äänenä.
Lintu munii yleensä huhti-toukokuussa 3–4 munaa, joko puunkoloon tai vanhaan tikankoloon 5–7 metrin korkeudelle maasta.
Paul Rogers

Paul Rogers on useiden henkilöiden nimi:
Paul Rogers (1917–2013), brittiläinen näyttelijä
Paul Rogers (1921–2008), yhdysvaltalainen poliitikko
Paul Rogers (s. 1973), australialainen koripalloilija
Paul Rogers, yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paul Rogers”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paul Rodriguez Jr

Paul Rodriguez Jr
Paul Rodriguez Jr. (lempinimi P-Rod, s. 31. joulukuuta 1984) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hänen isänsä on koomikko Paul Rodriguez. Hän sijoittui ensimmäiselle sijalle  X Games -kilpailun rullalautailussa neljä kertaa. Lisäksi Rodriguez valmistaa omat lautansa.
Patrick Owomoyela

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Patrick Owomoyela
Syntymäaika: 5. marraskuuta 1979 
Syntymäpaikka: Hampuri, Länsi-Saksa
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 cm
Lempinimi: Owo
Seura
Seura: Borussia Dortmund
Pelinumero: 15
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001-2002 2002-2003 2003-2005 2005-2008 2008- | VfL Osnabrück SC Paderborn 07 Arminia Bielefeld Werder Bremen Borussia Dortmund | 33 (1) 23 (4) 63 (8) 50 (0) |
Maajoukkue
| 2004- | Saksa | 11 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. lokakuuta 2006.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. toukokuuta 2006.
Patrick Owomoyela (s. 5. marraskuuta 1979 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Hän on pelipaikaltaan (laita)puolustaja. Owomoyelalla on myös Nigerian kansalaisuus.
Owomoyela teki ensiesiintymisensä Saksan maajoukkueessa 2004.
Owomoyela on pelannut myös koripalloa Saksan alueellisessa liigassa ennen ammattilaisjalkapalloilijaksi ryhtymistään. Hän toimii myös kommentaattorina saksankielisissä NBA-lähetyksissä.
Patchman High School

Patcham High School on yksi yhdeksästä toisen asteen koulutuspaikasta Brightonissa, Englannissa. Lukio sijaitsee Patchamin kylässä ja se painottuu taiteeseen ja mediaan. Patchamin lukiossa on noin 1 000 opiskelijaa ja sen rehtorina toimii Paula Sargent.
Patcham High School perustettiin heinäkuussa 1990, kun Margaret Hardyn tyttökoulu ja Patcham Fawcettin poikakoulu yhdistyivät. Lukion tunnus vaihdettiin koulupukujen vaihdon yhteydessä vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Patcham High School:n kotisivu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Paloma Hannonen

| Paloma Hannonen |
| --- | --- |
 Hannonen vaalipaneelissa Helsingissä vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 1983
Paloma Hannonen (s. 1983) on suomalainen ympäristöasiantuntija ja ympäristöasioiden konsultti.
Ura

Hän toimi ympäristöministeri Ville Niinistön erityisavustajana vuosina 2011–2014 ja on työskennellyt Suomen luonnonsuojeluliiton suojeluasiantuntijana sekä ympäristöpäällikkönä vuosina 2014-2024. Vuosina 2010–2011 hän työskenteli vihreiden kansanedustaja Anni Sinnemäen eduskunta-avustajana.
Hannonen oli toinen Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton (ViNO) vuoden 2010 sekä 2011 puheenjohtajista. Hän oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2008–2013. Hänet valittiin valtuustoon kunnallisvaaleissa 2008 ja uudelleen vuonna 2012. Keväällä 2013 hän erosi valtuustosta paikkakunnalta muuton vuoksi.  Hannonen oli vihreiden ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Keski-Suomen vaalipiirissä, muttei tullut valituksi 1 253 äänellä.
Hannonen on opiskellut ekologiaa ja ympäristönhoitoa Jyväskylän yliopistossa sekä toiminut tutkijana yliopiston bio- ja ympäristötieteiden laitoksella.
Vuoden 2011 jääkiekon MM-kisojen yhteydessä Hannonen lähetti avoimen kirjeen Suomen jääkiekkomaajoukkueelle ja toivoi sen tuomitsevan rasismin, josta hän syytti suomalaisia kiekkofaneja. Maajoukkue ja Suomen Jääkiekkoliitto irtisanoutuivat vastineissaan rasismista.
Aiheesta muualla

Paloma Hannosen Viheralue-blogi
Paloma Hannonen Twitterissä
Olli Mustonen (valtiopäivämies)

Olli Mustonen (1824 Pielisjärvi – 8. maaliskuuta 1904 Pielisjärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Mustosen vanhemmat olivat Olli Juhonpoika Mustonen ja Kristiina Iisakintytär Turunen ja puoliso Helena Taavetintytär Eskelinen. Mustonen oli talonpoikaissäädyssä Pielisjärven tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.
Emil Louhikko

Emil Konstantin Louhikko (vuoteen 1906 Eriksson, vuosina 1906–1920 Laiho, 7. lokakuuta 1888 Viipuri – 30. toukokuuta 1961) oli suomalainen sosialidemokraattinen ammattiyhdistysliikkeen toimihenkilö.
Elämä > Metallivalurina Suomessa ja Ruotsissa

Louhikko kävi kansakoulun Tampereella ja meni sitten valajan oppiin Tammelan konepajalle jossa hänen isänsä oli työssä. Hän kävi samalla myös iltaisin käsityöläiskoulua. Vuonna 1903 Louhikon perhe muutti Turkuun jossa hän oli sitten työssä Vulcanin konepajalla isänsä kanssa. Vuoden 1905 suurlakon aikana Louhikko oli mukana vapaaehtoisena järjestyskaartissa. Kesällä 1906 Louhikko lähti työhön Ruotsiin saatuaan houkuttelevan työpaikkatarjouksen. Hän oli aluksi yhdessä muutamien muiden suomalaisten metallimiesten kanssa työssä Smoolannissa Bruzaholmin rautaruukilla mutta kun työolot ja palkkaus olivat siellä vastoin lupauksia kehnoja Louhikko lähti työnhakuun Tukholmaan. Hän oli työssä Tukholmassa kahdella eri konepajalla aina kesään 1907 saakka jolloin hän palasi Suomeen ja meni takaisin Vulcanin konepajalle. Vuoden 1908 alussa hän siirtyi Tampereelle Tampereen Pellavatehtaan konepajaan. Keväällä 1908 Tampereella alkoi kuitenkin metallityöläisten lakko. Lakon pitkittyminen ja työantajien julistama työsulku johtivat siihen että Louhikko joutui lähtemään syksyllä 1908 työnhakuun Ruotsiin. Ruotsissakin oli alkanut huono aika mutta Louhikko onnistui lopulta pääsemään työhön Pohjois-Ruotsiin Sundsbrukiin lähelle Sundsvallia. Kesällä 1909 hän palasi takaisin Suomeen Vaasaan jonne myös hänen perheensä oli muuttanut työn perässä. Louhikko oli työssä aluksi Salinin konepajalla ja sitten Vaasan Puuvillatehtaan konepajalla ja Wickströmin moottoritehtaalla. Vaasassa asuessaan hän alkoi osallistua aktiivisesti paikallisen Palosaaren työväenyhdistyksen toimintaan ja hän kävi myös sosialidemokraattisen puolueen ja ammattijärjestön talvella 1911–1912 Helsingin työväentalolla järjestämän puolueopiston. Louhikko toimi Vaasan läänin eteläisen vaalipiirin sos. dem. nuorisojärjestön piirisihteerinä 1910–1914.
Elämä > Ammattiyhdistystoimitsijaksi

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua elokuussa 1914 Louhikko oli jonkin aikaa työttömänä kunnes hän muutti Tampereelle työhön Tampereen Pellavatehtaan konepajalle joka oli alkanut saanut runsaasti tilauksia sodan vuoksi. Kesällä 1915 hänet valittiin Metalliteollisuustyöntekijäin liiton sihteeriksi ja hän muutti Helsinkiin elokuussa 1915. Venäjän sotatarviketilaukset synnyttivät näihin aikoihin Suomen metalliteollisuuteen korkeasuhdanteen. Ammattitaitoisesta työvoimasta oli kovaa kilpailua työnantajien kesken ja tämä johti palkkojen nousun ohella siihen että työoloja alettiin kohentaa muun muassa uusimalla tehdassaleja. Työvoimapula johti samalla kuitenkin siihen että alalle tuli paljon nuorta ammattitaidotonta työvoimaa ja tämä aiheutti useilla työpaikoilla kahnauksia vanhempien ammattityöntekijöiden kanssa.
Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen Venäjän valtion heikentynyt rahatalanne aikaansai sen että sotatarviketilauksia alettiin peruuttaa. Peruutuksien takia Suomen teollisuus alkoi vähentää keväällä 1917 työvoimaansa ja samalla myös venäläisten Suomessa teettämät linnoitustyöt vähenivät jolloin työttömyys lisääntyi ja yhteiskunnallinen levottomuus kasvoi. Huhtikuussa 1917 metallityöläiset järjestivät suuren työtaistelun 8-tuntisen työpäivän puolesta ja neuvottelujen tuloksena se otettiinkin käyttöön teollisuudessa suhteellisen kivuttomasti. Sen sijaan maatalouden piirissä syntyi työpäivän ptuudesta useita työtaisteluita vuoden 1917 aikana. Louhikko kuului ammattiyhdistysmiehenä sosialidemokraattien maltilliseen siipeen eikä hän hyväksynyt O. W. Kuusisen ja Kullervo Mannerin johtaman radikaalien ryhmän toimintaa vuodenvaihteessa 1917–1918.
Elämä > Sisällissota ja pakolaisaika Venäjällä

Suomen sisällissodan alettua Louhikko lähti metallityöläisten pyynnöstä johtamaan töiden käyntiin saamista punaisten alueilla sijainneilla konepajoilla. Konepajojen valmistamia maatalouskoneita muun muassa separaattoreita alettiin viedä Venäjällä jotta sieltä saataisiin vastineena viljaa ja sokeria elintarvikepulaa kärsineeseen Etelä-Suomeen. Huhtikuun alussa Louhikko joutui lähtemään Helsingistä Viipuriin jossa hän sitten hoiti evakuointitoimia yhdessä Eyolf Mattssonin kanssa. Huhtikuun lopulla hän siirtyi saarroksiin joutumassa olevasta Viipurista laivalla Pietariin muiden punaisten johtoon kuuluneiden mukana. Venäjällä hän sai aluksi kesällä 1918 vastuudelleen huolehtia niistä 16 laivasta joilla punaiset olivat paenneet Suomesta. Louhikko kieltäytyi yhdessä 15 muun sosialidemokraatin kanssa elokuussa 1918 liittymästä vastaperustettuun Suomen Kommunistiseen puolueseen ja heidät leimattiin työväenluokan luopioiksi.
Louhikko onnistui kuitenkin syksyllä 1918 pääsemään mukaan taloudenhoitajaksi August Vastenin johtamaan 200 miehen suomalaiseen joukko-osastoon joka siirtyi junalla Karhumäkeen Muurmannin radan varrelle. Osasto muodosti puolustusrintaman Ontajoelle etelään päin tulossa olleita englantilaisia joukkoja vastaan. Vuoden 1919 alkupuolella osasto siirrettiin Petroskoihin ja siitä muodostettiin venäläisen eversti Petrovin komentama kolmen pataljoonan rykmentti jonka taloudenhoitajana Louhikko toimi. Rykmentti taisteli sitten keväällä ja kesällä 1919 viiden kuukauden ajan Aunukseen hyökänneitä suomalaisia vapaaehtoisjoukkoja vastaan. Vuoden lopulla rykmentti onnistui sitten karkottamaan Äänisjärven pohjoisosiin edenneet englantilais-ranskalais-serbialaiset joukot ja valtaamaan takaisin Suojun ja Karhumäen kaupungin. Louhikko sai joulukuussa 1919 tietää että hänen Suomeen jäänyt vaimonsa oli kuollut ja hän päätti tässä vaiheessa palata takaisin Suomeen.
Elämä > Vankeudessa Suomessa

Louhikko hiihti salaa rajan yli Suomeen loppiaisena 1920. Hän palasi Helsinkiin ja onnistui aluksi välttämään Etsivän Keskuspoliisin huomion muuttamalla sukunimensä. Louhikko toimi sitten Metallityöntekijäin liitossa sihteerin apulaisena ja osallistui kesällä 1920 metallityöntekijäin kokouksiin Kööpenhaminassa ja Oslossa. Kesällä 1920 hänet valittiin Suomen Ammattijärjestön sihteeriksi. Louhikon todellinen henkilöllisyys paljastui kuitenkin lokakuussa 1920. Hän joutui Etsivän Keskuspoliisin kuulusteluihin ja sitten 10 kuukauden ajaksi tutkintovankeuteen Turun lääninvankilaan odottamaan juttunsa käsittelyä Turun hovioikeudessa. Louhikko tuomittiin kapinaan osallistumisesta 12 vuoden kuritushuonerangaistukseen, josta vähennettiin 4 vuotta joulukuun 1918 Svinhufvudin armahduslain nojalla. Hän suoritti tuomionsa Tammisaaren pakkotyölaitoksessa ja Turun lääninvankilassa ja pääsi ehdonalaiseen vapauteen 1924.
Elämä > Paluu ammattiyhdistysliikkeeseen

Louhikko oli vapauduttuaan tammikuuhun 1926 saakka Suomen Ammattijärjestön sihteerinä mutta ristiriidat kommunistien kanssa saivat hänet eroamaan tehtävästä. Keväällä 1926 hän pääsi Suomen Kuljetustyöläisten Liiton sihteeriksi mutta menetti paikan kommunistien ehdokkaalle kesällä 1927 järjestyssä äänestyksessä. Louhikko oli tämän jälkeen viipurilaisen Kansan Työ-lehden toimittajana 1927–1929 ja oli mukana valtaamassa Viipurin Työväenteatteria kommunisteilta. Hän ryhtyi sosialidemokraattien pyynnöstä valtaamaan takaisin ammattiyhdistysliikettä kommunisteilta jotka olivat vahvistaneet asemiaan 1920-luvun lopulla. Louhikon johdolla perustettiin 1929 Suomen Työläisliitto johon tuli mukaan joukko ammattiosastoja Louhikon toimiessa liiton sihteerinä ja vuonna 1930 perustettiin Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK jonka sihteerinä Louhikko oli vuoteen 1939 saakka.
Louhikko oli viimeksi Kansan Matkatoimiston toimitusjohtajana 1939–1961 sekä Lomaliiton toiminnanjohtajana 1941–1959. Hänelle myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi 1950. Louhikko julkaisi muistelmansa vuonna 1943 (Teimme vallankumousta, Suomen kirja 1943).
Julkaisuja

Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton Helsingissä lokak. 19-21 p:nä 1930 pidetyn perustavan kokouksen pöytäkirja ; laatinut E. K. Louhikko. Suomen ammattiyhdistysten keskusliitto, Helsinki 1931
Mitä tiedät ammattiyhdistysliikkeestä?. Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton julkaisusarja n:o 4. Tampere 1934
Nuorisotoiminta ammattiyhdistysliikkeessä : lyhyt katsaus eri maiden ammatillisten järjestöjen nuorison keskuudessa suorittamaan herätys- ja kasvatustyöhön. Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton julkaisusarja n:o 3. Tampere 1934
Ammattiyhdistysväen itseopiskelu. Työväen sivistysliitto, Mikkeli 1935
Ammattiyhdistystiedon perusteet. Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton julkaisusarja n:o 7. Tampere 1937
Ammattiyhdistystiedon opiskelu. Työväen sivistysliiton opintosuunnitelmia. Helsinki 1939
Den finska fackföreningsrörelsen. Landsorganisationens skriftserie 55. Tidens förlag, Stockholm 1939
SAK kymmenen vuotta : katsaus Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton syntyyn, toiminnan vaiheisiin ja työmuotoihin vuosina 1930-1940  ; koonn. E. K. Louhikko. Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton julkaisusarja n:o 8. Tampere 1940
Loma-aika : pientä opastusta matkailusta ja retkeilystä lomankäytössä ; koonn. E. K. Louhikko. Työväen matkailuliitto, Helsinki 1941
Teimme vallankumousta. Suomen kirja, Helsinki 1943 (Teos pdf-tiedostona Työväenliikkeen kirjasto, Digitaalinen arkisto)
Tutustukaa Työväen matkailuliittoon : viisitoistavuotistaipaleelta. Työväen matkailuliitto, Helsinki 1953
Toimitustöitä

Järjestötoimitsijain käsikirja ; toim. E. K. Louhikko, Arvi Hautamäki ja Emil Sallila. Kansanvalta, Helsinki 1931, 2. uud. ja tark. painos toim. Aleksi Aaltonen, E. K. Louhikko ja Arvi Hautamäki. Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton julkaisusarja n:o 6. Tampere 1937
Partitiivi
Partitiivi muissa kielissä > Ersä

Ersän kielessä, joka kuuluu uralilaisten kielten volgalaiseen haaraan, partitiivi ei esiinny sijamuotona, mutta ablatiivi voi toimia lauseissa paljolti samoin kuin suomen partitiivi (ablatiivin päätteet ovat -do ja -ďe): lamo lomańďe 'paljon ihmisiä', śiman veťťe 'juon vettä', kize ťeľeďe paro 'kesä on talvea parempi', kulomado ikeľe 'ennen kuolemaa', peľems kiskado 'pelätä koiraa' jne.
Patchy Moss – 30 Big Ones

| Patchy Moss – 30 Big Ones Albert Järvinen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2000
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Love Records
Listasijoitukset
  Suomi: 21. (marraskuu 2000)
Albert Järvisen muut julkaisut
| Aspects of Albert Järvinen 1995 | Patchy Moss – 30 Big Ones 2000 | Let It Roll: Rocks & Rarities 2004 |
Patchy Moss – 30 Big Ones on suomalaisen kitaristi Albert Järvisen kahden CD:n kokoelmalevy vuodelta 2000. Se on Järvisen 50-vuotispäivän kunniaksi koottu kronologinen läpileikkaus hänen koko urastaan. Mukana on ennenjulkaisemattomia äänitteitä.