stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orotšin kieli
Levinneisyys ja puhujamäärä

Orotšit elävät etupäässä Habarovskin aluepiirissä. Suurin osa heistä asuu Tatariansalmen rannalla Sovetskaja Gavanin kaupungissa, sen lähiympäristössä sekä Vaninon piirissä. Pienempi ryhmä asuu Amurin rannoilla Amurskissa, Komsomolsk-na-Amuressa sekä Amurin ja Ultšan piireissä. Muutamia orotšiperheitä on Primorjen aluepiirissä.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 883 orotšia. Heihin oli kuitenkin luettu mukaan myös Sahalinilla asuvia orokkeja. Tarkennettujen tietojen mukaan orotšeja oli 671 ja orotšin kielen puhujia 133 henkeä.
Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 686 orotšia ja 257 orotšin puhujaa. Todellisuudessa orotšin puhujia arvioidaan olevan huomattavasti vähemmän. Tarkempi tilasto osoittaa, että Habarovskin aluepiirin 426 orotšista kaikki osaavat venäjää ja vain 18 henkeä ilmoitti puhuvansa orotšia.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 8 orotšin puhujaa.
Historia ja murteet

Orotši kuuluu tunguusikielten pohjoishaaran amurilaiseen ryhmään. Sen lähimpiä sukukieliä ovat nanai ja udehe. Kieli jakautuu kolmeen murteeseen. Hadin murre muistuttaa eniten udehea, Tumninin ja Hungarin murteet ovat lähempänä nanaita.
Kirjakieli

1930-luvulla orotšia pidettiin virheellisesti udehen murteena ja udehea yritettiin opettaa orotšeille koulussa muutaman vuoden ajan. 2000-luvun alussa ilmestyi yksi orotšin kielen oppikirja.
Nykytilanne

Orotšia voidaan pitää käytännöllisesti katsoen kuolleena kielenä. 1950-luvun lopulla vanhukset osasivat sitä vielä hyvin, mutta lapset ja nuoret puhuivat vain venäjää. Nykyään vanhukset muistavat muutamia lauseita ja sanoja, mutta hekään eivät käytä kieltä päivittäiseen kanssakäymiseen.
Osa

Osan vaakuna vuodelta 1783.
Osa (ven. Оса́) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman vasemmalla rannalla (Votkinskin tekoallas) 146 kilometriä Permistä lounaaseen. Kaupunki on Osan piirin keskus. Asukkaita on 22 500 henkeä (vuonna 2008).
Vuonna 1591 paikalle perustettiin Novonikolskajan kylä, johon myöhemmin rakennettiin Venäjän itäistä rajaa suojaava linnoitus. Osan kaupunki perustettiin vuonna 1708 ja uudelleen vuonna 1737. Vuonna 1781 siitä tuli Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700-luvulla kaupungin läpi kulki Siperian maantie. Vuonna 1774 sen valtasivat Jemeljan Pugatšovin joukot. 1800-luvun alussa Osasta tuli huomattava maataloustuotteiden kaupan ja Kaman liikenteen keskus. Vuonna 1963 kaupungin lähellä alettiin porata öljyä. Paikkakunnalla on lähinnä elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta.
Nähtävyyksiä ovat vuosina 1790–1800 rakennettu klassistinen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali, moskeija 1800-luvun puolivälistä, venäläistyylinen Kolminaisuuden katedraali (1902–1916), vojevodikunnan ja kihlakunnan klassistiset kansliarakennukset (molemmat 1800–1802), virastorakennus (1800–1828), kauppahalli (1800-luvun alku) sekä lukuisat 1800-luvun kauppiastalot. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Osan piiri ja kaupunki Permin aluepiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pääkaupunki: Perm

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
Permin aluepiiri
Orkneylaiset

Orkneysaaret ovat Skotlantiin kuuluva saariryhmä Ison-Britannian saaren pohjoispuolella.
Orkneylaiset ovat Orkneysaarten asukkaita, jotka polveutuvat saarelle 700- ja 800-luvuilla tulleista skandinaaveista ja heitä edeltäneistä piktiläisistä asukkaista. Geneettisesti orkneylaiset ovat lähempänä Pohjanmeren kuin Atlantin väestöryhmiä. Orkneylaisten on kuvailtu tuntevan itsensä ensin orkneylaisiksi ja vasta toissijaisesti skoteiksi. Äidinkielenään he puhuvat skotin kielen paikallista murretta sekä standardienglantia.
Historia

Ensimmäiset jäljet ihmisistä Orkneysaarilla ovat mesoliittiselta kivikaudelta 9 000 vuotta sitten. Silloiset ihmiset elivät lähinnä metsästyksellä ja kalastuksella. Ensimmäiset asukkaat eivät jättäneet juurikaan merkkejä itsestään. Ensimmäiset merkit vakinaisesta asutuksesta ja maataloudesta ovat neoliittiselta kaudelta. Viljelyn käyttöönotosta huolimatta kalastus ja metsästys säilyivät tärkeinä elinkeinoina. Tuon ajan asukkaat rakensivat kivimonumentteja ja tekokukkuloita. Pronssikauden saapuessa muualle Britanniaan, pronssi ja muut metallit säilyivät Orkneysaarilla harvinaisina. Orkneysaarilla on kupariesiintymiä, mutta todisteita niiden hyötykäytöstä ei tuolta ajalta ole. Asutus siirtyi pienistä keskittymistä hajanaisempaan malliin. Pronssikauden lopulla ja rautakauden alussa ilmasto kylmeni tehden maatalouden harjoittamisesta hankalampaa. Tämä vaikutti ilmeisesti alueen vakauteen sillä tuolta ajalta on löydetty useita linnoitettuja asutuksia. Rautakaudella Orkneysaarillakin valmistettiin metalliesineitä. 300–400-luvuilla saaret joutuivat piktien alaisuuteen, mikä näkyi esimerkiksi muutoksissa viljelytavoissa.
Viikingit alkoivat asuttaa saaria 700-luvulla. Tutkijat eivät ole yksimielisiä siitä, surmasivatko viikingit paikalliset piktit, vai sulautuivatko he viikinkeihin rauhanomaisesti. Joka tapauksessa 800-luvulle mennessä saaret olivat täysin skandinaavilaistuneet. Orkneysta tuli paikallisen hallinnon keskus, josta käsin hallittiin Shetlantia sekä Skotlannin länsirannikkoa ja sen saaria. Vaikkakin kristinusko oli vaikuttanut alueella jo piktien ajoista lähtien, se vakiintui paljon myöhemmin, sillä piktejä seurasivat pakanalliset pohjanmiehet. Skandinaavien valta alueella alkoi heikentyä 1200-luvulta lähtien ja lopulta vuonna 1468 Orkneysaaret myytiin Tanskalta Skotlannille. Vuonna 1564 Maria Stuart antoi saaret hallittavaksi Robert Stewartille, jonka valtakautta saarilla on pidetty synkkänä aikana.
Saaret liitettiin muun Skotlannin mukana Britanniaan vuonna 1707. Hudson’s Bay Company alkoi toimia vuodesta 1707 Stromnessista käsin ja suurin osa sen työntekijöistä oli paikallisia. Tästä syystä monet paikalliset muuttivat Kanadaan ja siellä erityisesti Manitobaan. 1700-luvulla 75 % Hudson’s Bay Companyn työntekijöistä oli orkneylaisia. Saskatchewanin alueelle 1700-luvun lopussa ja 1800-luvun alussa muuttaneet orkneylaiset sekoittuivat paikallisten cree-intiaanien kanssa. Yhteys Orkneysaarille muistetaan heistä polveutuneiden cree-intiaanien keskuudessa edelleen.
Kulttuuri > Elinkeinot

Maanviljely on perinteisesti ollut tärkeä elinkeino sarilla. Merileväteollisuuden sammuttua 1800-luvulla viljely kasvatti tärkeyttään elinkeinona. Tuotantoeläimistä tärkeimpiä ovat nauta ja lammas. Norjalaista alkuperää oleva paikallinen lammasrotu on säilynyt näihin päiviin saakka. Saarilla on myös oma hevosrotunsa, joka on luultavasti kehittynyt skotlantilaisten ja norjalaisten rotujen sekoituksesta. Nykyisin monet saarilla asuvista saavat elinkeinonsa Pohjanmeren öljyntuotannon parista. Lisäksi saarilla harjoitetaan kalastusta ja ravustusta.
Kulttuuri > Uskonto

Suurin osa orkneylaisista kuuluu presbyteerikirkkoon. Ennen uskonpuhdistusta vallalla oli kelttiläis-norjalainen katolilaisuus. Orkneylaiset ovat keskimäärin hyvin uskonnollisia, vaikka uskonnon tiukimmat muodot ovatkin jo hävinneet. Nykyisin kirkot ovat tärkeässä asemassa ihmisten kokoontumispaikkoina.
Kulttuuri > Kansanperinne

Saarilla on omintakeinen syntymään, naimisiinmenoon ja kuolemaan liittyvä kansanperinne. Perinteiden on katsottu olevan vaarassa kadota vanhan ikäpolven kuollessa. Raskaus oli tapana pitää salassa, jotteivät erilaiset peikot ja keijut kiinnittäisivät siihen huomiota. Niiden uskottiin voivan aiheuttaa vahinkoa raskaana olevalle ja syntymättömälle vauvalle. Lapsen syntymää juhlittiin useamman kerran. Ensimmäinen oli blide-mae, jossa sukulaiset ja tutut tulivat onnittelemaan synnyttänyttä. Tämän jälkeen pidettiin fittin lähisukulaisten kesken. Seuraava tapahtuma oli ristiäiset, jotka pidettiin yleensä kahden viikon sisällä synnytyksestä. Hääjuhlat saattoivat kestää päiviä ja niitä juhlittiin koko yhteisön kanssa. Hautajaisissa pyrittiin turvaamaan kuolleen hengen pääsy seuraavaan maailman. Kuolleiden hengillä uskottiin olevan yliluonnollisia voimia ja kuolemaan liittyikin yleensä pelko.
Kulttuuri > Kieli

Paikalliseen skotin kielen murteeseen on vaikuttanut nyt jo hävinnyt nornin kieli, josta murteeseen on tullut lainasanoja ja ääntämyksiä. Murteen käyttöä ovat vähentäneet sen leimaaminen sivistymättömäksi ja valtamedian standardienglanti. Kielen käyttöä on pyritty elvyttämään esimerkiksi kouluissa, radiossa ja kirjallisuudessa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 396001–397000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
396001:stä ja päättyen 397000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 409 001–410 000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
409001:stä ja päättyen 410000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Origami

Orizuru eli kurki on perinteinen japanilainen origamiaihe.
Origami tarkoittaa japanilaista paperintaittelua ja sen tuloksena syntynyttä paperiesinettä. Origami liittyy vahvasti japanilaiseen kulttuuriin, mutta nykyisin origami on kansainvälinen harrastus, joka jatkaa kehitystään japanilaisten ja länsimaalaisten vaikutusten sulautuessa yhteen.
Nimi origami (折り紙, ori ’taitettu’ ja kami ’paperi’) otettiin käyttöön Japanin ulkopuolella toimineissa origamiyhteisöissä 1950-luvulla, ja pian nimitys levisi kautta maailman tarkoittamaan paperintaittelutaidetta.
Välineet

Origamissa käytetty paperi voi olla monenlaista: paksua tai ohutta, jäykkää tai pehmeää, läpikuultavaa tai läpinäkymätöntä, yksiväristä tai koristeltua, sileää tai kohokuviollista, helposti taittuvaa tai haurasta. Paperi valitaan työn mukaan: esimerkiksi monimutkaisissa malleissa käytetään ohutta paperia. Ohuessa ja taipuisassa paperissa taitokset pysyvät hyvin. Liian paksu paperi murtuu taitettaessa, ja liian joustavassa paperissa taitokset eivät pysy. Vaaleissa sävyissä taitokset erottuvat paremmin kuin tummissa. Kaupoissa myytävä erityinen origamipaperi irogami on neliömuotoista, sen paino on noin 70 grammaa neliömetriltä ja yleisin koko 15×15 senttimetriä. Se on toiselta puolelta valkoista ja toiselta puolelta yksiväristä tai kuvioitua.
Origameja voi tehdä pelkin käsin, mutta on olemassa tarvikkeita, joita käytetään helpottamaan paperin taittelua ja muotoilua sekä saamaan taitoksista teräviä. Taittoluulla tai kynällä voidaan painaa taitos teräväksi taitekohtaa pitkin. Syömäpuikoilla voidaan muotoilla työtä sisältäpäin etenkin tarkkoja yksityiskohtia ja kärkiä tehtäessä. Paperia voidaan leikata paperileikkurilla tai saksilla.
Säännöt

Paperintaittelussa ei ole tiukkoja sääntöjä. Klassisen koulukunnan perussääntö kuitenkin on, että origamin tekoon ei käytetä mitään muuta kuin neliönmuotoinen paperi, jota saa vain taitella, ei leikata. Jos teos koostuu monesta osasta, ne pitäisi voida yhdistää ilman liimaa.
Taitokset

Taitoksen teko aloitetaan taivuttamalla paperia ja tuomalla kohdistuspisteet yhteen. Taitos tehdään taivuttamalla paperi kokonaan ja litistämällä se niin, että taitereunasta tulee suora viiva. Aluksi litistetään taitteen keskikohta, ja siitä edetään reunoja kohti. Taitos litistetään ensin pehmeästi ja sitten terävämmäksi. Tällöin paperin kuidut katkeavat taitoskohdassa, ja taitoksen kohta säilyy näkyvissä vaikka taitos avattaisiinkin. Taitoksen voi tehdä ilmassa tai pinnan päällä. Pinnalla taiteltaessa lopputulos on tarkempi, mutta joidenkin mielestä ilmassa taittelu on miellyttävämpää.
Kaksi yksinkertaista perustaitosta ovat nimeltään harjataitos ja laaksotaitos. Harjataitoksessa paperi käännetään katsojaa kohti, ja laaksotaitoksessa katsojasta poispäin. Muita perustaitoksia ovat esimerkiksi nurja taitos, sivuttaistaitos ja kaksoislaskos. Monimutkaisimmat origamimallit perustuvat usein yksinkertaisimpiin taitoksiin ja malleihin. Esimerkiksi neliöperustaitos, joka yhdistää harja- ja laaksotaitoksia, on monen origamimallin lähtökohta.
Lajityypit ja mallit

Nykyaikainen origami voidaan jakaa useaan lajityyppiin. Naturalistinen origami jäljittelee eläimiä, lintuja ja esineitä, ja mallit pyrkivät ilmaisemaan esineen syvimmän olemuksen paperista taiteltuna. Geometrinen origami perustuu pääosin matematiikan lakeihin. Origami voi olla tehty yksittäisestä paperiarkista tai monesta yhteen liitetystä arkista. Tessellaatiossa paperin pinta taitetaan toistamaan jotain kuviota.
Modulaarinen origami koostuu useammasta kuin yhdestä osasta.
Kusudama on pallonmuotoinen, usein 30 taitellusta arkista eli moduulista koostuva modulaarinen origami.
Tessellaatiossa paperin pinta on taiteltu kuvion muotoon.
Useimmat origamimallit perustuvat neliön muotoiseen paperiin. Tunnettuja eläinorigamimalleja ovat muun muassa kurki, joutsen, koira, perhonen, sammakko, kala ja lohikäärme.
Sammakko
Perhonen
Joutsen
Kenguru
Lotuskukka
Ninjatähti
Rasioita
Kuutio
Sovelluksia

Origamin taittelutekniikoita on käytetty hyvänä esimerkkinä siinä, miten turvatyyny taitellaan auton kojelaudan sisälle ja miten japanilaisen satelliitin aurinkopaneelit laskostettiin kuljetuksen ajaksi.
Kirjallisuutta

Jackson, Paul: Origamia idästä ja lännestä.  ((Classic origami, 1990.) Suomentanut Vappu Orlov)  Helsinki:  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0432-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Origamit.com
Sivu japanilaisesta origamiohjekirjasta Senbazuru Orikatasta vuodelta 1797
Taittoluut ovat eräs origamin apuväline
Ohjekaavio, jossa kuution teko esitetään taitos taitokselta
Luettelo pikkuplaneetoista: 403 001–404 000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
403001:stä ja päättyen 404000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 398001–399000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
398001:stä ja päättyen 399000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Ornitiini

| Ornitiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2S)-2,5-diaminopentaanihappo
CAS-numero:  70-26-8
PubChem CID:  6262 ja 88747248
SMILES:  C(CC(C(=O)O)N)CN 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H12N2O2
Moolimassa:  132,166 g/mol
Sulamispiste:  140 °C
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Ornitiini (C5H12N2O2) on kaksi aminoryhmää sisältävä aminohappo. Ornitiini on tärkeä osa niin kutsuttua ureakiertoa. Jotkut urheilijat käyttävät ornitiinia ravintolisänä sen kasvuhormonin tuotantoa lisäävän vaikutuksen vuoksi.
Biologinen rooli > Ureakierto

Ureakierrossa arginaasientsyymi hajottaa arginiinin ornitiiniksi ja ureaksi. Elimistössä oleva ammoniakki muodostaa karbamoyylifosfaattia, joka reagoi ornitiinin kanssa ornitiinitranskarbamylaasin katalysoimana sitrulliiniksi ja fosfaatti-ioniksi. Kahden muun vaiheen jälkeen vapautuu jälleen arginiinia.
Biologinen rooli > Ornitiinin biosynteesi bakteereissa ja kasveissa

Monet bakteerit, kuten Escherichia coli voivat valmistaa ornitiinia myös glutamiinihaposta. Myös kasvit tuottavat ornitiinia pääasiassa glutamiinihaposta.
Biologinen rooli > Polyamiinit ja alkaloidit

Ornitiinista eliöt voivat valmistaa putreskiinia ornitiinidekarboksylaasientsyymin avulla. Putreskiinia käytetään muiden polyamiinien, kuten spermiinin biosynteesiin. Kasvit valmistavat ornitiinista sekä putreskiinista ja muista polyamiineista useita erilaisia alkaloideja.
Ornitiiniaineenvaihdunnan sairauksia

Tilaa, jossa elimistön ornitiini-, sitrulliini- ja ammoniakkipitoisuudet ovat koholla kutsutaan HHH-oireyhtymäksi (hyperornitianemia-hyperammonaemia-hypersitrillinuria). Oireyhtymään liittyy myös voimakas oroottihapon eritys. HHH-oireyhtymä johtuu mitokondrioiden ornitiinitranslokaasientsyymin puutteesta. Taudin oireita ovat väsymys, huonovointisuus, henkinen jälkeenjääneisyys ja epilepsia.
Harvinaisessa pyörörappeuma-hyperornitinemiassa ornitiinipitoisuus on korkealla ornitiiniaminotransferaasientsyymin vähäisyyden takia. Tauti johtaa näkökyvyn heikkenemiseen ja lopulta sokeuteen. Ensimmäiseksi heikkenee pimeänäkö. Korkeat ornitiinipitoisuudet estävät lihasten energia-aineenvaihdunnalle erittäin tärkeiden kreatiinin ja fosfokreatiinin biosynteesiä ja voi johtaa näin myös aineenvaihdunnan häiriöihin. Tauti on yleisin suomalaisilla.
Aiheesta muualla

PubChem: L-ornithine (englanniksi)
PubChem: D-ornithine (englanniksi)
PubChem: DL-Ornithine (englanniksi)
DrugBank: L-Ornithine (englanniksi)
Human Metabolome Database: Ornithine (englanniksi)
Human Metabolome Database: D-Ornithine (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): L-ornithine (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): D-Ornithine (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG):  L-Ornithine (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG):  D-Ornithine (englanniksi)
ChemBlink: L-Ornithine (englanniksi)
PheroBase: Semiochemical - l-ornithine (englanniksi)
Oromot

Oromot (aik. myös gallat) ovat etninen ryhmä Etiopiassa ja Kenian pohjoisosissa. Heidän perinteiset asuinalueensa muodostavat Etiopiassa  Oromian osavaltion. Ormoja on arviolta 25 000 000 ja he muodostavat noin puolet Etiopian väestöstä. Oromot voidaan jakaa 200 eri alaryhmään, joista merkittävimmät ovat arusit, bararettat, boranat, itut, machat, randilit, tulamat, walegat ja wollot.
Historia

Oromojen esi-isät elivät Etiopiassa jo 5 000 vuotta sitten. Etiopian ylängöiltä he levisivät pikkuhiljaa suureen osaan Koillis-Afrikkaa.1563 oromot hallitsivat suurin piirtein yhtä kolmasosaa Etiopiasta. 1600-luvulla he alkoivat tehdä sotaretkiä etelään ja he levittäytyivät Keniaan. 1788 Ali-niminen heimopäällikkö perusti Begemerin kuningaskunnan Etiopian keski- ja koillisosiin. Muut oromopäälliköt perustivat omia kuningaskuntiaan 1800-luvun alussa. Vuonna 1853 Ras Ali Begemder meni naimisiin Begemderin kruununperijän kanssa ja hänestä tuli Etiopian keisari. Britit kuitenkin syöksivät hänet vallasta.
1880-luvulla Menelik II, Etiopian Shoan alueen amharahallitsija aloitti Oromian vähittäisen valloituksen. Hänestä tuli Etiopian keisari vuonna 1899 ja vuoteen 1900 mennessä hän oli valloittanut koko Oromian. Tuhannet oromot kuolivat Etiopian sisällissodassa 1960-luvulta vuoteen 1991. Oromot olivat yksi niistä Etiopian kansoista, jotka taistelivat itsenäisyyden puolesta. Kuitenkin vain Eritrea saavutti täyden itsenäisyyden.
Kulttuuri > Elinkeinot

Oromot ovat perinteisesti olleet lehmiä kasvattavia paimentolaisia. Monet etenkin etelässä asuvat harjoittavat edelleen liikkuvaa elämäntapaa. Jotkut oromoryhmät pitävät lehmien lisäksi hevosia ja kameleita, sekä myös joskus harvoin sikoja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja metsästystä. Oromojen ruokavalio koostuu maidosta, lihasta ja voista. Ylängöillä elävät oromot harjoittavat viljelystä ja viljelevät muun muassa kahvia.
Kulttuuri > Yhteiskunta

Oromojen itsenäisyyden aikaan heillä oli demokraattinen hallintojärjestelmä, jota kutsuttiin nimellä gadaa. Johtajat valittiin aikuisten miesten äänillä, joilla oli eri arvoisia asemia gadaa-järjestelmässä. Näitä eri arvoja oli 11, joista kolme oli tarkoitettu alaikäisille pojille. Kuudes arvoluokka oli hallitsevassa asemassa. Sen jäsenet pitivät asemansa kahdeksan vuoden ajan. Sen jälkeen he olivat neuvonantajina seuraavan kolmen arvon ajan ja viimeisen arvoasteikon jälkeen he jäivät pois toiminnasta. Järjestelmä ei enää ole sinällään käytössä, mutta monet sen piirteet ovat säilyneet.
Kulttuuri > Uskonto

Useimmat oromot ovat joko muslimeja tai kristittyjä. Jotkut oromot harjoittavat lisäksi perinteistä uskoa, jonka pääjumala on Waqaayo. Lisäksi uskonnossa on useita ayanas-nimellä tunnettuja pyhimyksiä. Uskonnolliset johtajat tunnetaan nimellä quallus. Heidän asemansa on periytyvä. Naispuolisia uskonnollisia johtajia kutsutaan nimellä qalittis. Osa muslimeista ja kristityistä oromoista harjoittaa uskontonsa sivussa perinteistä uskoa. Islamin suosio perustuu kristittyjen amharojen historialliseen valta-asemaan oromoihin nähden. Perinteinen usko on säilynyt etenkin oromojen alueiden eteläosissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oromot Wikimedia Commonsissa
Oromojen sissijärjestön taistelijoita.
Tito Ortiz

| Tito Ortiz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. tammikuuta 1975 (ikä 49) Santa Ana, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Huntington Beach Bad Boy
Aktiivisena:  1997–2019
Pituus:  188 cm
Paino:  93 kg
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  Paini, nyrkkeily, lukkopaini
Tilastot
Ottelut:  34
Voitot:  21
– tyrmäyksellä:  10
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  6
Tappiot:  12
– tyrmäyksellä:  5
– luovutuksella:  2
– päätöksellä:  5
Tasapelit:  1
Aiheesta muualla
titoortiz.com
Jacob Christopher "Tito" Ortiz (s. 23. tammikuuta 1975 Santa Ana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Ortiz on UFC:n alemman raskaansarjan (84–93 kg) entinen mestari, jolla oli mestaruus hallussaan 14. huhtikuuta 2000 ja 26. syyskuuta 2003 välisen ajan.. Ortiz on voittanut urallaan muun muassa Wanderlei Silvan ja Forrest Griffinin.
Ortiz on toiminut valmentajana Ultimate Fighting Championshipin tuottamassa Ultimate Fighter-ohjelmassa kahdella eri tuotantokaudella. Kolmannella tuotantokaudella vuonna 2006 häntä vastassa oli Ken Shamrock: valmentajat kohtasivat ensimmäisen kerran UFC 40:ssa vuonna 2002 ja TUF:n perinteen mukaisesti ottelijat kohtasivat toisen kerran sarjan kuvausten jälkeen 8.7. 2006 UFC 61-tapahtumassa ja Ortiz voitti tämän uusintaottelun. Vuonna 2010 Ultimate Fighterin yhdennellätoista kaudella toisena valmentajana toimi Chuck Liddell. Sarjan valmentajille oli suunniteltu ottelu sarjan jälkeen, mutta Ortiz joutui perumaan ottelun, ja hänet korvasi Rich Franklin.
Ortizin ensimmäinen esiintyminen vapaaottelijana tapahtui UFC 13-tapahtumassa, jossa hän voitti ensin ottelunsa Wes Albrittonia vastaan teknisellä tyrmäyksellä ja hävisi toisen ottelunsa Guy Mezgeriä vastaan. Vuonna 1999 Ortiz otteli UFC 22-tapahtumassa Frank Shamrockia vastaan keskisarjan mestaruudesta häviten ottelun. UFC 44-tapahtumassa Ortiz hävisi mestaruutensa Randy Couturelle, mikä päätti hänen ennätyspitkän lähes kolme ja puoli vuotta kestäneen mestaruuskautensa. Vuonna 2010 Ortiz otteli entistä oppilastaan Matt Hamillia vastaan UFC 121-tapahtumassa. Hamill oli Ortizin ensimmäinen valinta Ultimate Fighterin kolmannella kaudella.
Perhe

Ortiz oli naimisissa ensimmäisen vaimonsa Kristin Ortizin kanssa kymmenen vuotta ja heillä on poika nimeltä Jacob. Vuonna 2006 Ortiz alkoi tapailla entistä pornotähteä Jenna Jamesonia ja pari sai kaksospojat 16. maaliskuuta 2009.
Julkaisut

Ortiz, Tito & Shapiro, Marc: This is Gonna Hurt: The Life of a Mixed Martial Arts Champion.  Gallery, 2008.  ISBN 1416955410
Aiheesta muualla

Tito Ortiz sherdog.comissa
Tito Ortiz ufc.comissa
UFC:n alemman raskaansarjan mestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  Europeana
Orytsaliini

| Orytsaliini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-(dipropyyliamino)-3,5-dinitrobentseenisulfonamidi
CAS-numero:  19044-88-3
PubChem CID:  29393
SMILES:  CCCN(CCC)C1=C(C=C(C=C1[N+](=O)[O-])S(=O)(=O)N)[N+](=O)[O-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H18SN4O6
Moolimassa:  346,374 g/mol
Sulamispiste:  137-139 °C
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Orytsaliini (C12H18SN4O6) on nitrattuihin sulfonamideihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.