stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Batman versus Predator
Tarina > Ensimmäinen kirja

Kirjatrilogian ensimmäinen osa alkaa Gotham Cityssä järjestettävästä nyrkkeilyottelusta. Kamppailun molempia osapuolia tukevat Gothamin tunnetuimmat ja kovimmat mafiosot - Alex Yeager ja Leo Brodin. Ottelun voittaja löydetään pian ottelun käymisen jälkeen kuolleena asunnostaan, ja Batman (oikealta nimeltään Bruce Wayne) kutsutaan auttamaan rikospaikkatutkinnoissa. Hävinneen osapuolen tukijana toiminut Brodin vaikuttaa omaavan motiivin voittajan tappamiseen, mutta äärimmäisen raa’alla tavalla surmatun ottelijan ruumis väittää toisin - uhrin selkäranka ja pääkallo on revitty irti muusta ruumiista.
Konflikti leviää pian uutisena ympäri kaupunkia, ja Gothamin pormestari yrittää asian lieventämiseksi järjestää tapaamisen Yeagerin ja Brodinin välillä. Kesken tapaamisen tunkeilija kuitenkin murhaa Yagerin. Johtolankojen avulla Batman päätyy tappajan piilopaikkaan, jossa hän ajautuu tappavaan kaksintaisteluun Predatorin kanssa. Batman saa kamppailussa vakavia vammoja, mutta onnistuu Predatorin paettua palaamaan takaisin piilopaikkaansa jossa hänen hovimestarinsa Alfred Pennyworth aloittaa vammojen parantamisen.
Seuraavien päivien ajan Batmanin on pysyttävä pakolla pois rikosten torjumisesta. Tuona aikana Brodin sekä Yeagerin avustaja ja Gothamin pormestari saavat surmansa salaperäisesti, ja poliisipäällikkö James Gordonin saapuva tunkeilija miltei surmaa hänet ennen kuin Gordon onnistuu pakenemaan. Batman yrittää kuntoutua nopeasti tietäen, että kuolleiden määrä kasvaa päivittäin ellei saalistajaa saada eliminoitua. Kansalliskaarti ja SWAT -iskuryhmä liittyvät mukaan operaatioon Predatorin tappamiseksi, mutta Batman tietää näiden saavan aikaan enemmän kuolemia kuin pelastettuja henkiä.
Batman, joka hädin tuskin pystyy vielä kävelemään vammojensa vuoksi, aloittaa viimeisen Predatoria vastaan käytävän taistelun suunnittelun. Hän lisää pukuunsa tukirangan, jonka avulla hän pystyy kamppailemaan loukkaantuneena. Predatorin ja Batmanin kamppailu jatkuu läpi kaupungin - se alkaa Gotham Cityn poliisilaitoksen katolla, jatkuu Lepakkoluolassa ja päättyy lopulta Waynen kartanon laitamille. Batman onnistuu päihittämään Predatorin juuri, kun sen alus tämän lajitoverit mukanaan saapuu paikalle. Epäonnistuneena Predator tekee itsemurhan, ja Predatorien “vanhin” lahjoittaa Batmanille voitonmerkiksi miekan, jolla Predator teki itsemurhansa. Batman vakuuttuu siitä, etteivät Predatorit enää palaa Gothamiin.
Axel Slangus

Slangus 1930-luvun alussa.
Axel Slangus (23. syyskuuta 1890 Pyhtää – 13. syyskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Slangus työskenteli Helsingin Svenska Teaternissa 1912–1913 ja Åbo Svenska Teaterissa Turussa 1913–1918. Seuraavalla vuosikymmenellä hänestä tuli yksi suomalaisen mykkäelokuvan merkittävimmistä näyttelijöistä. Hän esiintyi muun muassa Erkki Karun elokuvissa Nummisuutarit (1923) ja Meidän poikamme (1929). Edellistä on pidetty parhaana elokuvasovituksena Aleksis Kiven samannimisestä näytelmästä. Jälkimmäinen oli samaan aikaan ensimmäinen suomalainen sotilasfarssi, mutta myös puolidokumentaarinen elokuva Suomen armeijasta. Näissä elokuvissa Slangus osoitti komedianäyttelijän taitonsa. Näiden elokuvien välissä Slangus esiintyi myös John W. Bruniuksen Vänrikki Stoolin tarinat -elokuvassa (1926), jossa näytteli Sven Dufvaa.
Slangus näytteli vielä parissa 1930-luvun äänielokuvassa, jonka jälkeen palasi kokonaan teatterinäyttelijäksi eikä esiintynyt valkokankaalla uudestaan kuin vasta 20 vuotta myöhemmin. 1950-luvulla hän esiintyi muutamassa ruotsalaisessa elokuvassa. Ruotsin kautensa tunnetuin elokuvatyö oli sillanvartijan rooli Ingmar Bergmanin elokuvassa Neidonlähde (1960), joka jäi myös Slanguksen viimeiseksi roolisuoritukseksi.
Slangus kokeili myös elokuvaohjaamista yhdessä Wilho Ilmarin kanssa elokuvan Tukkijoella (1928) parissa. Slangus huolehti myös elokuvan leikkauksesta.
Slangus palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä vuonna 1952.
Elokuvia

Rautakylän vanha parooni, 1923 (näyttelijä)
Nummisuutarit, 1923 (näyttelijä)
Fänrik Ståls sägner / Vänrikki Stoolin tarinat, 1926 (näyttelijä)
Meidän poikamme, 1929 (näyttelijä)
Tukkijoella, 1928 (ohjaaja, leikkaaja)
Rågens rike, 1929 (näyttelijä)
VMV 6, 1936 (näyttelijä)
Sådan du ville ha mig, 1944 (näyttelijä, Sellaisena kuin sinä minut halusit -elokuvan ruotsalainen versio)
Koskenlaskijan morsian, 1937 (näyttelijä)
Sången om den eldröda blomman / Laulu tulipunaisesta kukasta, 1956 (näyttelijä)
En drömmares vandring, 1957 (näyttelijä)
Neidonlähde, 1960 (näyttelijä)
Kirjallisuutta

Franck, Anne-Marie: Axel Slangus: En oförglömlig scengestalt.  (Skrifter utgivna av Svenska folkskolans vänner, 157)  Helsingfors:  Svenska folkskolans vänner, 2000.  ISSN 1456-8233.  ISBN 951-9087-52-4.
Aiheesta muualla

Slangus, Axel hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland.
Slangus, Axel hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Axel Slangus Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Länsi-Porin kirkko

| Länsi-Porin kirkko |
| --- | --- |
 Länsi-Porin kirkko
Sijainti:  Vähärauma, Pori
Koordinaatit:  61°28′58″N, 021°44′16″E
Seurakunta:  Länsi-Porin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1960
Suunnittelija:  Mikael Nordenswan
Istumapaikkoja:  n. 200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Länsi-Porin kirkko sijaitsee Vähärauman kaupunginosassa, Porissa. Se on Länsi-Porin seurakunnan pääkirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Mikael Nordenswan, ja se valmistui vuonna 1960. Se peruskorjattiin viimeksi vuonna 1994. Noin 200-paikkaisessa kirkossa on mekaaniset, 11-äänikertaiset urut.
Länsi-Porin kirkko todennäköisesti sen valmistumisen aikaan 1960.
Aiheesta muualla

Länsi-Porin kirkko Pori-tiedossa (poritieto.com)
Länsi-Porin seurakunta
Bilot

| Bilot Oyj |
| --- | --- |

Tunnuslause:  We Stand for More
Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: BILOT
Perustettu:  2005
Toimitusjohtaja:  Ville Himberg
Puheenjohtaja:  Petri Niemi
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Ohjelmistokonsultointi
Liikevaihto:  15,2 miljoonaa (2020)
Henkilöstö:  112 (2020)
Kotisivu:  bilot.group/fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bilot Oyj on suomalainen ohjelmisto- ja IT-palveluyhtiö, joka on perustettu vuonna 2005. Bilotilla on toimipisteitä Helsingin lisäksi Jyväskylässä, Puolassa Poznańissa ja Varsovassa sekä Ruotsissa Tukholmassa. Bilot listautui vuonna 2020 ja kaupankäynti Bilotin osakkeilla alkoi Nasdaq First North Growth Market Finland -markkinapaikalla (”First North”) 17. maaliskuuta 2020.
Liiketoiminta

Bilot on kasvanut mm. yritysostojen, kuten Louhia Analytics ja CastorIT kautta. Bilot rakentaa yrityksille digitaalista asiakaskokemusta. Bilot tarjoaa asiakkailleen digitaalisia palveluita ja ratkaisuja asiakaspolun eri vaiheisiin sekä tekoälyä ja analytiikkaa hyödyntäviä myynnin ja markkinoinnin työkaluja.
Bilot vaikuttaa ohjelmistoalustoissa ja teknologiaekosysteemeissä (kuten SAP ja Microsoft) sekä niiden integroinnissa osaksi asiakkaiden liiketoimintaa. Bilotin asiakkaita ovat mm. Valio, Mandatum Life, Wärtsilä ja YIT.
3.2.2022 Bilot julkaisi yhdistymisaikeensa Vincit Oyj:n kanssa. Käytännössä se sulautuu Vincitiin.
Omistus

Bilot Oyj:n suurimman osakkeenomistajan BCore Oy:n omistusosuus on 51,77%. Suurimpia omistajia ovat lisäksi Merimieseläkekassa, Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo, Helsinki Securities Oy, Sijoitusrahasto Säästöpankki Pienyhtiöt, Rednaut Oy, Umo Capital Oy ja Umo Invest Oy.
Aiheesta muualla

Bilotin verkkosivut
Bilot ja Louhia Analytics yhdistyvät
Bilot ja CastorIT yhdistyvät
Bilot osakkeen kurssi
Bilot sijoittajille
Marion Ramsey

| Marion Ramsey> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. toukokuuta 1947 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 7. tammikuuta 2021 (73 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Poliisiopisto
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Marion Ramsey (10. toukokuuta 1947 Philadelphia, Pennsylvania – 7. tammikuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Poliisiopisto-elokuvasarjasta, jossa hän esitti kimeä-äänistä, mutta herkästi malttinsa menettävää ja tarvittaessa varsin aggressiivista naispoliisi Laverne Hooksia.
Ura

Hän esiintyi vuonna 1976 lyhytikäiseksi jääneessä televisiosarjassa Cos. Ramsey on jatkanut uraansa televisiossa ja elokuvissa myös Poliisiopisto-sarjan loppumisen jälkeen.
Filmografia

Poliisiopisto (1984)
Poliisiopisto 2: Eka komennus (1985)
Poliisiopisto 3: Jatkokoulutuksessa (1986)
Poliisiopisto 4: Korttelipoliisit (1987)
Poliisiopisto 5: Tehtävä Miami Beach (1988)
Poliisiopisto 6: Suuri rikosaalto (1989)
Birger Slotte

Birger Slotte nuorena venesuunnittelijana
Birger Slotte (7. lokakuuta 1900 Kokkola – 29. huhtikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen venesuunnittelija ja laivanrakennusinsinööri. Hän suunnitteli muun muassa useita R-veneitä sekä A-veneitä. Kaikki Slotten suunnittelemat ja tähän päivään säilyneet veneet luokitellaan klassikoiksi. Birger Slotte oli koko elämänsä HSS:n jäsen.
Slotte opiskeli venesuunnittelua Berliinin Charlottenburgissa. Hän harjoitteli usealla telakalla Suomessa, Saksassa ja Alankomaissa. Vuonna 1928 hän sai toimen Tammerfors Linne- & Jern-Manufaktur Aktie-Bolagettissa. 
Vuonna 1935 hän muutti Helsinkiin ja työskenteli ensin Norjan Veritas-säätiöllä ja vuosina 1941–1945 FÅA:n insinööriosastolla osallistuttuaan sotaan Hangon rintamalla. Vuosina 1945–1954 hän työskenteli Wärtsilän Hietalahden telakalla. Loppu-uransa hän työskenteli Lloyds Register of Shippingin - Germanischer Lloyd – ja Bureau Veritaksen yhteisessä toimistossa Helsingissä.
A-veneiden ja Itämeren risteilijöiden suunnittelija

Slotte kuuluu niihin suomalaisiin suunnittelijoihin, joiden veneet tänään luokitellaan klassikoiksi. Ennen toista maailmansotaa suurimmaksi purjeveneluokaksi kasvaneen kolmioveneen ensimmäisen rakennetun veneen piirustukset olivat Slotten. Luokasta tuli Suomen Purjehtijaliiton hyväksymä vuonna 1928. Kolmiovene ”Gudungen” osoittautui nopeaksi pieneksi purreksi voittaen useita kilpailuja Pietarsaaressa. Slotte piirsi tämän jälkeen neljä kolmiovenettä lisää. Vuonna 1933 hän piirsi veneen HSK:n 15 neliömetrin luokkaan (myöhemmin C-vene). Vuonna 1936 hän piirsi ensimmäisen kansainvälisen luokan veneen eli 5m veneen ”Why Not”:in (L 3)(ex Linnea, La Douce, Rosita sittemmin alkuperäinen nimi palautettu). Slotte tuli erityisen tunnetuksi aikanaan suurempien kotimaisten luokkien eli A-veneiden ja Itä-meren 8 kasien ja kymppien suunnittelijana. Slotte suunnitteli myös Kansainvälisten luokkien veneitä joihin kuuluu mm. Slotten ehkä tunnetuin luomus, eli sotavuonna 1943 rakennettu kasi Vågspel sekä samana vuonna rakennettu 6mR Irma. Suuri osa Slotten suunnittelemista purjeveneistä on nähtävissä puolimalleina Helsingfors Segelsällskapetin kokoelmassa Liuskasaarella, seuran kerhohuoneessa ja Sven Joffs-kirjastossa.
Slotten suunnittelemia veneitä

| Vene | Tyyppi | Purjeno>  | Rannettu | Pituus | Ensimmäinen omistaja | Omistaja | Seura | Veistämö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gudungen | Kolmiovene | L 1 | 1929 | NA | NA | NA | NA | Jakobstads Båtvarv |
| NA | 15m2 | NA | 1933 | NA | NA | NA | NA | NA |
| NA | 30m2/A-vene |  | 1936 | BA | NA | NA | NA | NA |
| Why Not | 5m | L 3 | 1936 | 9,10 | Arthur E. Nikander | Why Not ry | HSS | Jakobstads Båtvarv |
| Lilith II | A-vene | L 3 | 1936 | NA | NA | NA | NA | NA |
| Anitra | 15m2/C-vene |  | 1939 | NA | NA | Emil Kreander | NA | NA |
| Vågspel | 8mR | L 6 | 1943 | 14,99 | Arthur E. Nikander | Kim Weckström | HSS | Wilenius Båtvarv |
| Irma | 6mR | L 3 | 1943 | 12,30 | Arthur E. Nikander | Juha Paananen & Marjo Jäppinen | SPS | Wilenius Båtvarv |
| Charlotte | 15m2/C-vene | NA | 1944 | NA | NA | NA | NA |  |
| Boogie-Woogie | A-vene | L 17 | 1946 | NA | E. Johansson | NA | NA | NA |
| Gunilla | A-vene | L 18 | 1946 | 10,51 | Knut Mannström | Santeri Muoniovaara | VP | L. Virtanen |
| Fi-lou | A-vene | L 20 | 1946 | NA | NA | NA | NA | NA |
| Nausikaa | A-vene | L 22 | 1946 | NA | NA | NA | NA | NA |
| Katarina II | Ö8 | NA | 1947 | NA | NA | NA | NA | NA |
| Aqua Via (Maria-Josefina) | Ö8 | L 2 | 1947 | 11,31 | Sten Aminoff | Juha Wallenlind | Turun Pursiseura | Oy Vator Ab |
| Tita | Ö8 | L 5 | 1947 | NA | Holger Nysten | Daniel Tuori | HSK | NA |
| Keep Trust, ent. Havaij, Nakita | Ö10 | L 1 | 1947 | 14,80 | NA | Eric Knight | ei tietoa | Jakobstads Båtvarv |
| Anne-Mari | Ö10 | L 2 | 1947 | NA | NA | NA | NA | NA |
| Moshulu | Ö8 | L 13 | 1948 | 12,30 | Edgar Erikson | Rainer Zeitler | Sindbad | Wilenius Båtvarv |
| NA | Havskryssare | NA | 1950 | NA | NA | dir. Kyrklund | NA | NA |
| Rebell (ex.Tinta) | Havskryssare | KR-S 896 | 1950 | 23,58 | herr Sydow | NA | NA | Borgå Båtvarv |
| Ylva | A-vene | NA | 1947 | NA | NA | Tage Rindell | NA | NA |
| Julia | Ö8 | NA | 1962 | NA | NA | herr Taipale | NA | NA |
|  | Meriristeilijä | fin 85 | 1967 | 8,0 | NA | WIlenius Båtvarv |  |  |
Bangka

| --- | --- |
Sijainti:  Bangka-Belitung 5 hallintoaluetta Indonesia
Vesialue:  Etelä-Kiinan meri
Merialue:  Tyynimeri
Korkein kohta:  63  m 
Pinta-ala:  11 330 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  626 955
Suurin kaupunki:  Pangkalpinang
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Bangka on Indonesiaan kuuluva saari, joka sijaitsee Sumatran saaresta hieman itään. Bangkan ja Sumatran välissä sijaitsee Gelasansalmi. Bangka muodostaa Bangka-Belitungin provinssin yhdessä Belitungin sekä lukuisten pienempien saarien kanssa. Saaren pinta-ala on noin 11 300 neliökilometriä.
Bangkan maaperä on kuiva ja koostuu pääosin graniitista ja liuskekivestä. Osittain maaperää peittävät hiekkakivi, lateriitti ja liete. Saarta peittää trooppinen kasvillisuus, joka on suurilta osin hävitetty kaivostoiminnan ja maatalouden tieltä. Rannikkoalueet ovat soisia ja sisäosat mäkisiä. Bangkalla vallitsee trooppinen ilmasto ja vuoden keskimääräinen sademäärä on noin 3 000 millimetriä.
Palembangin sulttaani luovutti Bangkan briteille vuonna 1812, minkä jälkeen vuonna 1814 saari siirtyi alankomaalaisten hallintaan. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 Japani miehitti saaren ja se palasi Alankomaiden hallintaan 1946. Vuonna 1950 Bangkasta tuli osa Indonesiaa ja vuonna 2000 siitä tuli Belitungin ja muiden alueen pienten saarten ohella osa uutta Bangka-Belitungin provinssia.
Saarella elää noin 600 000 asukasta ja sen suurin kaupunki on Pangkalpinang. Suurin osa saaren asukkaista on etnisesti malaijeja, mutta siellä asuu myös kiinalaisia ja alkuperäisasukkaita. Bangka on yksi maailman tärkeimmistä tinaa tuottavista alueista. Saarella viljellään riisiä, pippuria, kynsiliaaneja, kahvia ja kookospalmuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bangka Wikimedia Commonsissa
Axel Solitander

| Axel Solitander |
| --- | --- |

Suomen kauppa- ja teollisuusministeri
 Svinhufvudin II hallitus 4.7.1930–21.3.1931  
Edeltäjä:  P. V. Heikkinen
Seuraaja:  Axel Palmgren
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1878 Hattula
Kuollut: 1. tammikuuta 1944 (65 vuotta) Helsinki
Ammatti:  asiamies, (Puunjalostusteollisuuden Keskusliitto, 1922–1940)
Arvonimi: ministeri (1940)
Puoliso:  Emma Matilda Solitander o.s. Sirén (1906–)
Tiedot
Puolue:  amm.
Koulutus:  insinööri (1901)
Karl Axel Solitander (29. toukokuuta 1878 Hattula – 1. tammikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen insinööri, pääkonsuli, ministeri ja Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton asiamies.
Elämäkerta

Solitanderin vanhemmat olivat teollisuushallituksen intendentti Carl Probus Solitander ja Göthilda Frederique Eisabeth Granfelt. Hän valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1901 ja opiskeli sitten vielä useita vuosia ulkomailla. 1906–1912 hän toimi Tampereen teollisuuskoulun ja 1912–1918 Tampereen teknillisen opiston paperitekniikan opettajana. Hän julkaisi alaltaan teokset Paperintekijän käsikirja (1909) ja Luentoja paperin tuntemuksesta (1914).
Solitander kutsuttiin 1918 kauppa- ja teollisuuskomission apulaisjohtajaksi ja seuraavana vuonna hänestä tuli kauppa- ja teollisuushallituksen ylijohtaja. Samana vuonna hän toimi Suomen pääkonsulina New Yorkissa. Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton asiamies hän oli 1922–1940 ja tämän jälkeen Viktor Ek Oy:n toimitusjohtaja. Suomen suurimman vientiteollisuuden järjestön asiamiehenä Solitander oli merkittävä kauppapoliittinen vaikuttaja 1920- ja 1930-luvuilla. Juhani Paasivirran mukaan Solitanderin johtama Puunjalostusteollisuuden Keskusliitto oli tuolloin eräänlainen "toinen ulkoministeriö" ja Solitander Suomen epävirallinen "toinen" ulkoministeri. Solitanderin tukijoita ja toimeksiantajia olivat muun muassa Gösta Serlachius, Jacob von Julin ja Rudolf Walden.
Solitander oli kauppa- ja teollisuusministeri Svinhufvudin II hallituksessa 1930–1931 toimien ammattiministerinä. Englannin ja Saksan kanssa käytyihin kauppaneuvotteluihin hän osallistui 1923–1933, kauppasopimuskomitean työvaliokunnan jäsen hän oli vuodesta 1932.
Solitanderille myönnettiin erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvo vuonna 1940. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Emma Matilda Sirén.
Solitander oli aktiivinen vapaamuurari. Hän oli vuonna 1922 perustetun Suomi-loosin n:o 1 ja vuonna 1924 perustetun Itsenäisen Suomen Suurloosin suurmestari.
Teoksia

Paperiteknillinen sanaluettelo - Pappersteknisk ordbok ; kirjoittanut J. S. (Emil J. Simola) ja A. S (Axel Solitander). Kutoma- ja paperiteollisuuden julkaisuja 1. Tampere 1908
Paperintekijän käsikirja : apu- ja oppikirja kaikille puuhiomoissa, sellulosatehtaissa ja paperitehtaissa työskenteleville. Gummerus 1909
Kaksikymmentä luentoa paperin tuntemuksessa : apukirja kaikille kirja- ja paperin jalostusteollisuudessa työskenteleville. Tekijä, Tampere 1914
Miten apuyhtiöiden maanomistuskysymys on ratkaistava : viljelysmaat asutukseen, metsämaat teollisuudelle, hyöty valtiolle ; kirj. Axel Solitander ja Bertel Fabritius. Suomen puunjalostusteollisuuden keskusliitto, Helsinki 1922
Mitä puunjalostusteollisuus Suomelle merkitsee : liite Suomen paperi- ja puutavaralehteen. Helsinki 1922
Om det inhemska arbete, som har sitt verkningsfält utom landets gränser. Centralstyrelsen för Inhemska veckan, Helsingfors 1922
Vientiteollisuuden verotus : valtio vaarallisella tiellä. Suomen paperi- ja puutavaralehti, Helsinki 1922
Vientiteollisuutemme kilpailussa maailman markkinoilla. Suomen paperi- ja puutavaralehti, Helsinki 1922
Osakeyhtiötoiminta vientiteollisuudessa. Helsinki 1924
Suomen vuosikirja 1925 ; koonnut Axel Solitander ja P. H. Norrmén. Helsinki 1925
Vientimme kehitysmahdollisuuksista : esitelmä Suomen liikemiesyhdistyksen kokouksessa 11 p. toukok. 1925. Helsinki 1925
Yhdysvaltain sahatavarakauppa. Suomen paperi- ja puutavaralehti, Helsinki 1925
Skatterna och exporten. Helsngfors 1927, suomeksi nimellä Verot ja vienti. Helsinki 1927
Englantilainen vientiluottojärjestelmä. Suomen vientiyhdistyksen julkaisuja n:o 3. Helsinki 1929
Några anteckningar rörande träförädlingens historia i Finland. Finska träförädlingsindustriernas centralförbund, Helsingfors 1930
Sanomalehtipaperin vientitullit. Helsinki 1932
Uttalande i telefonfrågan. Telefoninrättningarnas i Finland förbund, Helsingfors 1932
Valtion yrittäjätoiminnan viimeaikaiset muutokset. Suomen puhelinlaitosten liitto, Helsinki 1932
Anders Kurt : en levnadsteckning. Helsingfors 1937, näköispainos Tornedalica, Luleå 1985
Opinioner kring träförädlingen. Pappers- och trävarutidskrift för Finland, Helsingfors 1943, suomeksi nimellä Puunjalostus ja yleinen mielipide. Suomen paperi- ja puutavaralehti, Helsinki 1943, 1944, 1969
Kirjallisuutta

Siltala, Sakari: Kirnu & kartelli : F.M. Pitkäniemen (1878–1948) ja Axel Solitanderin (1878–1944) työt, taistot ja totuudet.  Helsinki:  Siltala, 2022.  ISBN 978-952-234-996-5.
Mark Foley

| Mark Adam Foley |
| --- | --- |
 Mark Foley
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1954 (ikä 70)  Newton, Massachusetts
Poliitikko
Puolue:  republikaanit
Vaalipiiri:  Florida
Mark Adam Foley (s. 8. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Floridan 16. vaalipiiristä vuodesta 1995, kunnes erosi skandaalin seurauksena 29. syyskuuta 2006.
Foley syntyi Massachusettsissa ja muutti kolmivuotiaana perheineen Floridan Lake Worthiin. Hänellä on neljä sisarusta. Hän valmistui vuonna 1973 Lake Worth High Schoolista ja myöhemmin Palm Beach Junior Collegesta.
Foley tuli kongressivuosinaan tunnetuksi taistelustaan lapsipornoa ja lasten seksuaalista ahdistelua vastaan. Ironista kyllä, hänen skandaalinsa vuonna 2006 koski juuri väitettyjen ”seksuaalisesti vihjailevien” viestien lähettämistä kongressin vapaaehtoisille lähettipojille.
Blomqvist & Co

Aktiebolaget Blomqvist & Co Osakeyhtiö oli suomalainen Helsingissä vuosina 1909–1926 toiminut elintarvikealan yritys. Blomqvist & Co oli aikanaan Suomen toiseksi suurin suklaa-, karamelli-, pastilli-, marmeladi- ja keksitehdas. Yhtiön tavaramerkkinä oli päiväperhonen.
Blomqvist & Co sai alkunsa Karl Edvard Blomqvistin (1868–1925) ja Gustaf Alfred Lindermanin vuonna 1905 perustamasta yrityksestä. Edvard Blomqvist oli ollut Karl Fazerin palveluksessa vuosina 1896–1905 ja hänen sisarensa Berta oli naimisissa Karl Fazerin kanssa. Blomqvist & Co:n tehdas sijaitsi Sörnäisissä Lautatarhankatu 4:ssa. Vuonna 1913 yhtiöön liitettiin osia konkurssin tehneestä Töölössä toimineesta makeisvalmistajasta Aktiebolaget Westerlund & Co:sta. Vuonna 1922 Blomqvist & Co osti toimintansa lopettaneen Ab Laborator Oy:n ja muutti sen yhtiön nimen Fastighets Ab Fjäriln sekä siirsi oman tuotantonsa ja konttorinsa Laborator Oy:n Lautatarhankatu 10:ssa sijainneeseen kolmikerroksiseen kiinteistöön. Lanorator oli 1901 toimintansa aloittanut teknokemian yritys, joka valmisti muun muassa saippuaa, lysolia, suopaa, erilaisia musteita, leimasinvärejä, nahkavoiteita, sinettilakkaa, liimaa, etikkaa, hajuvesiä ym. Blomqvist & Co:n palveluksessa oli 1913 200 työntekijää ja 1924 150 työntekijää.
Edvard Blomqvist oli Blomqvist & Co:n palveluksessa teknillisenä johtajana vuoteen 1923 saakka, jolloin hän perusti oman suklaatehtaansa, Ab Edvard Blomqvist & Söner Oy:n Kivenhakkaajankatu 2:een. Tämä tehdas meni Blomqvistin kuoltua konkurssiin vuonna 1927. Max Fazer oli Blomqvist & Co:n hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1911 ja hänen perustamansa Ab M. E. Fazer & Co Oy oli Blomqvist & Co:n suurin osakkeenomistaja vuonna 1919. Vuodesta 1920 alkaen yhtiön omisti Ivar Lindfors (1872–1950) ja hänen yhtiönsä Ivar Lindfors Ab Oy. Ivar Lindfors oli Blomqvist & Co:n hallituksen puheenjohtajana 1920–1925 ja hänen veljensä Axel Lindfors oli yhtiön toimitusjohtajana. Vuodesta 1925 alkaen yhtiön omisti sitten H. A. Elfving.
Blomqvist & Co:n toiminta päätettiin lopettaa vuonna 1925 yhtiön taloudellisen tilanteen ja vuoden 1926 alusta voimaan tulleen 20% makeisveron vuoksi. Kiinteistön omistaneen tytäryhtiö Ab Fjäriln:in omistajaksi tuli 1926 makkaratehtaille eläinsuolia valmistanut, lihatuotevalmistajien ja lihakauppiaiden omistama Suomen Suoliliike Oy, joka otti Lautatarhankatu 10:n rakennuksen omaan käyttöönsä. Suomen Suoliliike siirtyi myöhemmin myymään ja valmistamaan lihankäsittelykoneita, myymäläkalusteita ja elintarvikelisäaineita. Kiinteistöyhtiö Fjäriln fuusioitiin Suomen Suoliliikkeeseen vuonna 1965 ja Lautatarhankatu 10:n rakennus purettiin vuoden 2000 tienoilla.
Bangladesh kesäparalympialaisissa 2004

Bangladesh osallistui Ateenan kesäparalympialaisiin vuonna 2004 joukkueella, johon kuului vain yksi urheilija, eli pikajuoksija Mokshud Mokshud, joka osallistui miesten 400 metrin juoksuun luokassa T46. Kyseessä oli maan ensimmäinen esiintyminen paralympialaisissa. Mitaleita maa ei saavuttanut.
Joukkue > Yleisurheilu

Mokshud Mokshud - Miesten 400 metrin juoksu (Luokka:T46)
Bangkokin klongit

Klongi Bangkokissa. Kuva vuodelta 2008.
Bangkokin klongit ovat Bangkokissa kulkevia kanavia. Klongiensa vuoksi Bangkokia on pitkään kutsuttu idän Venetsiaksi. Moni klongeista on kuivattu tai täytetty, koska kolera levisi niiden takia ja koska tilalle haluttiin rakentaa teitä. Toisin kuin Chao Phraya -joella, klongeilla ei ole nykyään rahtiliikenteellistä merkitystä.