Pekka Rinne
Ura > Nashville Predators 2008–2021

Kesti lopulta kolme kautta ennen kuin tie NHL:ään aukesi kunnolla, sillä toinen kausi meni pilalle olkapääleikkauksen takia. Tulokaskaudellaan 2008–2009 Rinne nousi sensaatioksi. Hän aloitti kauden Dan Ellisin luukkuvahtina, mutta nousi loistavien otteidensa ansiosta pian aloittavaksi maalivahdiksi Nashvillessä. Helmikuussa 2009, Rinne valittiin NHL:ssä kuukauden tulokkaaksi torjuttuaan yhdeksän voittoa 12 ottelussa torjuntaprosentilla 94,4. Rinne torjui kauden aikana seitsemän nollapeliä, mikä oli seuran kaikkien aikojen ennätys. Hän pelasi myös Suomen jääkiekkomaajoukkueen ykkösmaalivahtina vuoden 2009 MM -kisoissa, Karri Rämön toimiessa kakkosvahtina.
Kaudella 2009–2010 Rinne onnistui pitämään 1. vahdin paikkansa, torjuen 58 ottelussa vakuuttavalla tasolla. Kaudella Rinteelle kertyi jälleen seitsemän nollapeliä. 12. maaliskuuta 2010 Rinne pelasi sadannen NHL-ottelunsa ja nollapelin, kun Nashville voitti Anaheim Ducksin 1–0. Kauden päätyttyä Rinteen torjuntaprosentti oli 91,1. Nashville pääsi pudotuspeleihin, mutta putosi heti avauskierroksella. Kesällä 2010 Rinteelle annettiin selvä ykkösmaalivahdin paikka, sillä Nashville ei tehnyt jatkosopimustarjousta Dan Ellisille, joka siirtyi lopulta pelaamaan Tampa Bay Lightningiin.
Kaudella 2010–2011 Rinne teki läpimurron maailman eliittiin. Hän pelasi 64 ottelua, joissa merkkautti torjuntaprosentiksi 93,0. Tilasto oli kyseisen NHL-kauden maalivahdeista toiseksi paras. Lisäksi Rinne pelasi 6 nollapeliä ja hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa oli 2,12. Nashville teki kahdeksanneksi vähiten maaleja NHL:ssä, mutta joukkue pelasi puolustusvoittoisesti, mikä osaltaan helpotti Rinteen urakkaa. Nashvillellä olikin ehkä NHL:n paras puolustajapari: Shea Weber ja Ryan Suter. Predators eteni pudotuspeleissä toiselle kierrokselle, mutta putosi Vancouver Canucksia vastaan. Rinne oli ehdolla runkosarjan parhaalle maalivahdille osoitetun Vezina Trophyn saajaksi. Hän tuli toiseksi Vezina -äänestyksessä, myös SM-liigassa pelanneen maalivahti Tim Thomasin jälkeen, mutta oli Roberto Luongon edellä. Rinne valittiin NHL:n kakkostähdistökentälliseen. Rinne tuli tunnetuksi monipuolisena taistelijana, joka ainoana maalivahtina NHL:ssä tekee vielä silloin tällöin klassisen kilpiliimauksen. Kauden jälkeen NHL.com arvioi Rinteen NHL:n kolmanneksi parhaaksi rangaistuslaukausten torjujaksi.
Ennen kautta 2011–2012 NHL.com arvioi Rinteen parhaaksi maalivahdiksi NHL:ssä. Lokakuussa 2011, Rinne rikkoi Nashville Predatorsin kaikkien aikojen nollapeliennätyksen pelaamalla 22. nollapelinsä. Marraskuussa 2011, hän teki Predatorsin kanssa seitsemän vuoden pituisen ja yhteensä 49 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Rinne nimettiin NHL:n tammikuussa 2012 kuukauden tähdistöön, ja saman kuukauden kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi. Rinne voitti kaudella NHL:n voittotilaston voittamalla jopa 42 ottelua, joka on myös Nashville Predatorsin seuraennätys. Rinne teki myös Predatorsin seuraennätyksen pelaamalla 73 ottelua. Rinteen edustama Nashville pääsi jälleen pudotuspelien toiselle kierrokselle mutta putosi toisella kierroksella Phoenix Coyotesia vastaan.
Kauden päätteeksi Rinne valittiin jälleen ehdolle Vezina Trophyyn yhdessä Henrik Lundqvistin ja Jonathan Quickin kanssa. Lisäksi hän sijoittui toiseksi äänestyksessä EA:n NHL -videopelisarjan seuraavan pelin kansikuvaan.
Toukokuussa 2013, Rinne joutui menemään polvitähystykseen. 24. lokakuuta hän joutui jäämään polven tulehduksen vuoksi pois pelaavasta kokoonpanosta. Hän kuntoutti itseään maaliskuun 5. päivään 2014 asti, jolloin teki paluun NHL-kaukaloon. Hän pelasi ennen sitä kaksi AHL-ottelua Milwaukee Admiralsissa. Rinne hävisi paluuottelussaan Pittsburgh Penguinsille lukemin 3–1. Kauden päätteeksi Rinne pääsi pelaamaan maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa Suomi sijoittui hopealle ja Rinne valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Seuraavalla kaudella hänet valittiin marraskuun kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi. Rinnettä pidettiin syykauden parhaana maalivahtina NHL:ssä hänen oltuaan kaikissa maalivahtitilastoissa liigan parhaiden joukossa. Tammikuussa 2015 Rinne valittiin ainoana suomalaisena pelaamaan NHL:n tähdistöottelussa. Hän kuitenkin loukkasi polvensa, minkä vuoksi hän joutui jättämään tähdistöottelun kokonaan väliin.
2018 kesällä Rinne valittiin NHL:n parhaalle maalivahdille annettavan Vezina Trophyn saajaksi. Hän oli ollut ehdolla palkinnon saajaksi jo kolmasti (2011, 2012 ja 2015) aiemminkin. Rinteestä tuli näin kolmas suomalainen palkinnon voittanut maalivahti.
Rinne solmi marraskuussa 2018 kahden vuoden ja vähintään kymmenen miljoonan dollarin jatkosopimuksen Predatorsin kanssa.
Rinne teki 9. tammikuuta 2020 ottelussa Chicago Blackhawksia vastaan maalin. Hän on NHL:n historian 12. maalivahti jolle on kirjattu maali. Rinteestä tuli Mika Norosen jälkeen toinen suomalainen NHL-maalivahti, joka on saanut maalin nimiinsä. Samalla Nashville Predatorsista tuli ainut NHL-joukkue, jossa kaksi eri maalivahtia on tehnyt maalin. Edellisen maalin teki Chris Mason vuonna 2006.
Kauden 2020–2021 jälkeen Rinne palkittiin King Clancy Memorial Trophylla.
Rinne ilmoitti heinäkuussa 2021 päättävänsä pelaajauransa.
Nashville Predators jäädytti Rinteen pelinumeron 35 helmikuussa 2022. Rinne oli viides suomalainen ja ensimmäinen suomalaismaalivahti, jonka pelinumero jäädytettiin NHL:ssä.