stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tylypahka
Opetettavat aineet > Pimeyden voimilta suojautuminen

Pimeyden voimilta suojautumisessa opetetaan puolustustekniikoita torjumaan toisen velhon tekemiä taikoja, loitsuja, kirouksia ja herjoja; vastustamaan pimeän voimia ja suojautumaan pimeän olennoilta. Pimeyden voimat ovat hyvin vaarallisia ja niiden kanssa työskentelyyn tarvitaan sekä rohkeutta että varovaisuutta, ja siksi se on huomattavan vaikea aine.
Oppiainetta opetti 50 vuoden ajan Galateia Ilomiete, kunnes hän jäi eläkkeelle vuonna 1945. Tämän jälkeen oppiaineen opettaja vaihtuu tiuhaan tahtiin – kirjasarjan kuluessa pimeyden voimilta suojautumisen opettajat eivät ole pysyneet Tylypahkassa kuin vuoden verran.
Hagrid sanoi Harrylle toisessa kirjassa: ”Porukka on ruvennu aatteleen, et siinä tulee jotain huonoo onnee. Kukaan ei oo vähään aikaan kestäny siinä kauan.” Puoliverisessä prinssissä Dumbledore arveli Voldemortin kironneen kyseisen opettajanviran, koska häntä ei hyväksytty aineen opettajaksi. Rowling itse on vahvistanut Voldemortin kironneen viran. Rowling myös kertoi, että Dumbledore uskoi pimeyden voimilta suojautumisen opettajanviran tuovan Kalkaroksen pahimman puolen esiin, kun tämä vihdoin sai kauan himoitsemansa viran. Rowling julkisti, että Voldemortin kuoltua lopullisesti, kirous, jonka tämä oli asettanut työhuoneeseen, oli poistunut. Kuoleman varjeluksien ja epilogin välisenä aikana oppiainetta on opettanut sama professori. Rowling myös ajattelee Harryn vierailevan luokassa pitämässä oppitunteja kyseisestä aiheesta.
Teoksessa Harry Potter ja viisasten kivi pimeyden voimilta suojautumista opettaa Professori Orave. Toisessa kirjassa opettaja on Gilderoy Lockhart. Harryn kolmantena lukuvuotena ainetta opettaa Remus Lupin. Neljäntenä vuotena opettaja on Bartemius Kyyry Jr., joka esiintyy Alastor ”Villisilmä” Vauhkomielenä. Kyyry ”opettaa” muun muassa oppilaita vastustamaan komennuskirousta, joka on yksi anteeksiantamattomista kirouksista. Pimeyden voimilta suojautuminen on Harryn lempiaine ennen teosta Harry Potter ja Feeniksin kilta, jolloin professori Dolores Pimento, jota lähes kaikki oppilaat inhoavat, alkaa opettaa sitä. Tällöin opetus oli vain teoriaa ja kirjojen lukemista eikä lainkaan käytäntöä.
Kuudennessa teoksessa professori Severus Kalkaros, joka on opettanut ennen taikajuomia, saa pimeyden voimilta suojautumisen opettajan viran. Kalkaros opetti tunneillaan sanomattomien kirousten loitsimista. Viimeisessä kirjassa Voldemortin ollessa vallassa aine muuttuu pimeyden voimien käyttämiseksi ja sitä opettaa kuolonsyöjä Amikus Carrow.
Videopelissä Harry Potter: Hogwarts Mystery paljastettiin, että Patricia Rakepick opetti pimeyden voimilta suojautumista vuosina 1988–1989 ennen Oravea.
Opetettavat aineet > Taikajuomat

Taikajuomia (engl. Potions) kuvataan taikakykyjä omaavien sekoitusten valmistamisen taidoksi. Kukin taikajuoma vaatii tietyt määrät tiettyjä ainesosia ja ne pitää sekoittaa tiettyyn aikaan tietyllä tavalla ja tietyssä lämpötilassa. Oppiaine on samankaltaista kuin kemia, mutta synkempää. Kysymykseen voivatko jästit valmistaa taikajuomia, Rowling on vastannut: ”Taikajuomat vaikuttavat kaikkein jästiystävällisimmältä oppiaineelta, mutta toisaalta pelkkä sekoittaminen ei riitä.” Kalkaroksen oppitunteja kuvataan masentaviksi, sillä tunnit pidetään linnan pimeissä vankityrmissä.
Taikajuomia opettaa professori Severus Kalkaros. Teoksesta Harry Potter ja puoliverinen prinssi eteenpäin taikajuomia opettaa professori Horatius Kuhnusarvio.
Opetettavat aineet > Taikaolentojen hoito

Taikaolentojen hoito (engl. Care of Magical Creatures) on oppiaine, jossa oppilaat opettelevat hoitamaan taikaolentoja. Taikaolentojen hoitoa opettaa riistanvartija Rubeus Hagrid. Oppitunnit pidetään linnan ulkopuolella. Vaikka Hagrid onkin kokenut taikaolentojen hoitaja ja tuntee taikaolennot hyvin, hänen tuntinsa ovat tavallisesti kaoottisia ja jopa vaarallisia, koska Hagrid arvioi käyttämiensä taikaolentojen vaarallisuusasteen usein täysin väärin. Esimerkiksi hevoskotka Hiinokka haavoitti Dracoa tämän herjattua häntä. Hagridin ollessa poissa ainetta opettaa sijaisopettaja Wilhelmina Matoisa-Lankku. Ennen Hagridia ainetta opetti professori Silvanus Patapalo.
Opetettavat aineet > Taikuuden historia

Taikuuden historia (engl. History of Magic) on taikamaailman historian opiskelua. Useiden oppilaiden mielestä kyseiset oppitunnit ovat Tylypahkan tylsimpiä oppitunteja. Tunneilla ei poiketa koskaan velhomaailman historian merkittävistä tapahtumista. Tuntien aiheina ovat olleet muun muassa maahiskapinat, jättiläissodat ja velhomaailman alkuperä. Ainetta opettaa professori Cuthbert Binns. Tämä on Tylypahkan ainut oppiaine, jota opettaa aaveopettaja.
Opetettavat aineet > Tähtitiede

Tähtitiede (engl. Astronomy) on ainut oppiaine Tylypahkassa, joka pohjautuu täysin jästimaailmaan. Tähtitieteen tunnit pidetään tähtitornissa, joka on Tylypahkan korkein torni. Tunnit koostuvat yötaivaan tarkkailusta teleskoopilla. Tähtitieteen tunteja ei kuvailla kirjoissa eikä elokuvissa. Rowling kuvailee kuitenkin yhtä Harryn tähtitieteen koetta kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta. Tähtitieteen tunneilta läksyiksi saadaan muun muassa tähtien, tähdistöjen ja planeettojen nimeämistä, niiden liikkeiden ja sijaintien paikantamista sekä niiden ympäristöjen ja kuiden kuvailua.
Tähtitiedettä opettaa professori Aurora Sinistra.
Opetettavat aineet > Yrttitieto

Yrttitiedon (engl. Herbology) tunneilla opetellaan tuntemaan taikakasveja ja niiden hoitoa, hyödyntämistä eri tarkoituksiin ja tarvittaessa niiden hävittämistä. Kirjoissa kuvaillaan vähintään kolmea kasvihuonetta, joissa on eri tappavuusasteiden taikakasveja. Yrttitietoa opettaa professori Pomona Verso. Yrttitieto on ainut oppiaine, jossa Neville Longbottom on hyvä; Kuoleman varjelusten epilogissa kerrotaan, että Nevillestä tuli Tylypahkan yrttitiedon opettaja professori Verson jäätyä eläkkeelle.
Opetettavat aineet > Ilmiintymiskurssi

Ilmiintyminen (engl. Apparition) tarkoittaa katoamisen (kaikkoontumisen) ja samanaikaisesti toiseen paikkaan ilmestymisen taitoa, ja sitä saavat käyttää vain yli 17-vuotiaat velhot ja noidat ja lisäksi sen käyttöön pitää hankkia lupa. Syy tähän on se, että epäonnistuessaan ilmiintyminen on erittäin vaarallista, sillä ruumiinosia voi jäädä jälkeen, mitä kutsutaan ”halkeentumiseksi”.
Vaikka Tylypahkan mailla ei voi ilmiintyä eikä kaikkoontua, kuten Hermione alituisesti muistuttaa, kirjassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi selitetään, että näitä suojelukeinoja voidaan väliaikaisesti heikentää Suuren salin sisällä lyhytaikaisesti. Wilkie Miksrossi, Taikaministeriön ilmiintymisohjaaja, pitää ilmiintymistunteja Puoliverisessä prinssissä. Wilkie Mikrossi opettaa ilmiintymisen kulminoituvan kolmeen M:ään: määrätietoisuuteen, määränpäähän ja miettimiseen. Tämän takia hän on saanut haukkumanimiä, kuten 'Mätäpää'.
Arvioinnit

Ensimmäisten neljän vuoden aikana oppilaiden täytyy läpäistä jokainen aine ennen pääsyä seuraavalle vuosiluokalle. Tavalliset kokeet ja oppitunnit on yleensä arvosteltu 0–100 %, vaikka Hermione saikin loitsujen kokeesta 112 % oikein ensimmäisessä kirjassa ja jästitiedon kokeesta 320 % oikein kolmannessa kirjassa.
Jos oppilaat saavat kokeestaan hylätyn arvosanan, heidän täytyy uusia se seuraavana kouluvuotenaan. Tullakseen rekisteröidyiksi taikuuden harjoittajiksi oppilaiden täytyy suorittaa viidennellä luokalla pakollinen Velhomaailman Ihmeisiin Perehdyttävä tutkinto (V.I.P.). Jos oppilas saa tarpeeksi hyvät pisteet V.I.P.-tutkinnostaan, hän saa opiskella oppiainetta kahtena viimeisenä lukuvuotenaan, jotka valmistavat oppilasta seitsemäntenä kouluvuotena pidettävään Se Uskomattoman Paha Erittäin Raskas -tutkintoon (S.U.P.E.R.).
Suurin osa V.I.P.:n kokeista sisältää kaksi osaa: kirjallisen teoriakokeen sekä käytännön kokeen, jossa koetellaan oppilaan kykyjä. Oppiaineiden kokeille annetaan arvosanat seuraavan asteikon mukaan:
Hyväksytyt arvosanat:
U = Upea
O = Odotukset ylittävä
K = Kelvollinen
Hylätyt arvosanat:
S = Surkea
H = Hirveä
P = Peikko
Jotta voisi jatkaa oppiainetta S.U.P.E.R.-tasolla, kyseisestä aineesta pitää yleensä olla vähintään O:n arvoinen V.I.P., vaikka jotkut professorit, kuten Kalkaros, ottavat vain Upea-arvosanan saaneita S.U.P.E.R.-tasolleen. Oppilaat, jotka saavat kokeesta hylätyn arvosanan tai jotka eivät saa tarpeeksi korkeita pisteitä, eivät jatka kuudennen ja seitsemännen vuoden opintoihin kyseisessä oppiaineessa.
Viidennen vuoden lopussa oppilaat puhuvat pikaisesti tuvanjohtajiensa kanssa päättääkseen, mitä oppiaineita heidän kannattaisi opiskella V.I.P.-tuloksien perusteella ja heidän tulevien ammattihaaveidensa kannalta. Oppiaineet, joita he päättävät jatkaa, ovat huomattavasti haasteellisempia kuin aiemmin.
Koska kuudennen ja seitsemännen luokan opiskelijat ovat luopuneet suurimmasta osasta oppiaineita, heillä saattaa olla useitakin hyppytunteja päivässä. Suuri läksymäärä kuitenkin pakottaa käyttämään ne opiskeluun tai kotiläksyihin. Seitsemännen eli viimeisen vuoden lopussa oppilaat suorittavat S.U.P.E.R.-kokeensa, jotka testaavat kahden viime vuoden aikana opittuja kokonaisuuksia. Monet ammatit vaativat korkeat arvosanat näistä kokeista, mikä tarkoittaa sitä, että oppilaiden täytyy opiskella ahkerasti varmistaakseen kokeista läpi pääsemisen.
Oppilaselämä

Päivä Tylypahkassa alkaa aamiaisella Suuressa salissa. Oppilaat istuvat omien tupiensa pöydissä ja saavat syödä, keskustella ystäviensä kanssa tai viimeistellä kotitehtäviään. Rehtori syö muiden professoreiden kanssa salin toisessa päässä sijaitsevan korokkeella olevan pöydän ääressä. Aamiaisen aikana saapuu pöllöjen tuomana oppilaiden posti, joka yleensä sisältää Päivän Profeetta -velholehden, kirjeen perheeltä tai ystävältä tai paketin kotoa. Kello soi tasan yhdeksältä ensimmäisen oppitunnin alkamisen merkiksi.
Tylypahkassa on kaksi pitkää aamutuntia, joiden välissä on lyhyt tauko, jonka aikana oppilaat siirtyvät seuraavaan luokkaan. Lounaan jälkeen oppitunnit jatkuvat yhdeltä ja seuraava välitunti on teeajan kieppeillä iltapäivällä ennen viimeistä oppituntijaksoa. Oppitunnit ovat noin tunnin mittaisia, mutta joskus on myös kaksi tuntia kestäviä kaksoistunteja, joille osallistuvat kahden eri tuvan oppilaat. Oppitunnit loppuvat viideltä. Ensimmäisen luokan oppilaat saavat perjantai-iltapäivät vapaiksi, kun taas kuudes- ja seitsemäsluokkalaisilla on useita hyppytunteja viikossa. Iltaisin oppilaat syövät Suuressa salissa päivällisen, jonka jälkeen heidän oletetaan menevän oleskeluhuoneisiinsa. Tähtitieteen tunnit pidetään myöhään yöllä tähtitornissa.
Neljän tuvan makuusaleihin pääsee vain salaisista sisäänkäynneistä, jotka tuvan jäsenet tietävät ja jotka vaativat salasanan (paitsi Korpinkynnen, jonka salaovella täytyy vastata arvoitukseen) sisäänpääsyn vastineeksi. Oleskeluhuoneissa on nojatuoleja ja sohvia oppilaille sekä pöytiä opiskelua varten. Huoneissa on myös tulisijat, jotka pitävät huoneet lämpiminä, sekä ilmoitustaulut. Oppilaat nukkuvat tupansa makuusaleissa, joihin pääsee oleskeluhuoneesta lähteviä portaita pitkin. Jokainen makuusali on jaettu vähintään kahteen huoneeseen: yksi pojille ja yksi tytöille (loitsu estää poikia pääsemästä tyttöjen makuusaleihin, tytöt pääsevät esteettä poikien makuusaleihin). Jokainen oppilas nukkuu suuressa pylvässängyssä, jota peittävät paksut, tuvan väreillä koristellut verhot. Jokaisen sängyn vieressä on yöpöytä, vaatekaappi ja oppilaan matka-arkku. Jokaisessa makuusalissa on vesikannu ja pikareita tarjottimella.
Määrättyinä viikonloppuina Tylypahkan kolmasluokkalaiset ja sitä vanhemmat oppilaat pääsevät allekirjoitetulla lupalapulla läheiseen Tylyahon kylään, jossa he voivat rentoutua ja nauttia olostaan pubeissa, ravintoloissa ja kaupoissa. Tylypahkan oppilaiden suosimia paikkoja Tylyahossa ovat muun muassa Hunajaherttuan makeispuoti, Sekon pilapuoti, Velhovaatehtimo Hepene, Rääkyvä Röttelö, jossa huhutaan kummittelevan eniten Ison-Britannian kaikista rakennuksista sekä Kolmen luudanvarren, Sianpään ja Matami Puddifootin pubit.
Oppilaselämä > Ruoka

Tylypahkan kotitontut ovat taitavia kokkeja ja valmistavat laajan valikoiman ruokia jokaiselle aterialle. Ruoka-annokset valmistetaan keittiössä, joka on suoraan Suuren salin alapuolella ja ruoka-aikoina ruuat siirretään taikojen avulla tupapöytiin.
Monet Tylypahkan ruuista ovat alkuperältään Helga Puuskupuhin kehittelemiä. Tylypahkan ruoka on tyypillistä brittiläistä ruokaa, vaikka joskus koulussa tehdään poikkeuksia (kuten Kolmivelhoturnajaisten aikaan, jolloin saatavilla oli muun muassa bouillabaissea). Tavallisia juomia (veden lisäksi) ovat maito, tee, kahvi, appelsiini- ja kurpitsamehu. Koulussa on tarjottu kermakaljaa vain kerran — joulutanssiaisten aikaan.
Tylypahkan salaisuudet

Tylypahkassa on monia salaisia paikkoja ja käytäviä, kuten esimerkiksi Tarvehuone, Salaisuuksien kammio ja käytävä, joka vie Tylyahon Hunajaherttuan kellariin sekä kahdeksan muuta käytävää, jotka näkyvät Kelmien kartassa.
Tylypahkan salaisuudet > Kielletty metsä

Kielletty metsä (engl. The Forbidden Forest) on laaja, synkkä metsä koulun rajoilla. Sitä kutsutaan yleensä pelkästään ”metsäksi” ja elokuvissa ”synkäksi metsäksi”. Sinne meneminen on visusti kielletty kaikilta oppilailta, paitsi Taikaolentojen hoidon oppitunneilla ja harvinaisissa tapauksissa, kuten jälki-istunnoissa. Metsässä yleisiä puulajeja ovat muun muassa pyökki, tammi, mänty, vuorivaahtera ja marjakuusi. Metsässä on myös paljon heinikkoa ja orjanruusua. Vaikka metsä onkin suunnattoman sankka ja villi, siellä on muutamia polkuja ja aukioita. Hagrid, joka kulkee usein metsässä monista eri syistä, on yksi näiden polkujen tekijöistä. Metsä on myös monien olentojen koti. Seuraavassa listassa on lueteltu metsässä asuvia olentoja:
Vähintään viidenkymmenen kentaurin lauma; muun muassa Bane, Magorian, Ronan ja Firenze.
Akromantella-yhdyskunta; muun muassa Hämäkäk ja Myhäk perheineen
Yksisarvisia
Thestraleja
Peikkoja
Pokkuroijia
Pörrö, kolmipäinen koira, joka vapautettiin metsään ensimmäisen kirjan tapahtumien jälkeen. Jossain vaiheessa Pörrö vietiin takaisin Kreikkaan.
Ruaah, ”pieni” jättiläinen, joka asui metsässä viidennessä kirjassa. Myöhemmin Dumbledore järjesti hänet asumaan isoon luolaan Tylypahkaa ympäröiville vuorille, missä hän on ”paljon onnellisempi kuin metsässä”.
Tylypahkan salaisuudet > Salaisuuksien kammio

Salaisuuksien kammio (engl. Chamber of Secrets), joka sijaitsee syvällä vankityrmien alla, oli muinaisen basiliskin koti. Basiliskia yritettiin käyttää koulun puhdistamiseen jästisyntyisistä oppilaista. Salazar Luihuinen, yksi Tylypahkan perustajista, rakensi kammion ennen lähtöään koulusta. Kammio on hyvin piilotettu ja sen sisäänkäynti on linnan toisessa kerroksessa Murjottavan Myrtin vessassa. Kun Tom Valedro avasi kammion, Myrtti oli murjottamassa yhdessä vessakopissa. Myrtin kuultua Tomin äänet hän avasi oven, näki basiliskin ja kuoli välittömästi, tullen haamuksi. Vessa pysyi toiminnassa, mutta sitä ei mieluusti käytetä. Kammion sisäänkäynti löytyy lavuaarista, jossa on käärme kaiverrettuna sen hanaan. Sen saa auki kärmeskielellä, jolloin hana aukeaa tarpeeksi suureksi, jotta sinne mahtuu ihminen. Pimeän tunnelin pohjalla on käytävä, joka johtaa Salaisuuksien kammioon.
Käytävässä on paljon pienten eläinten luurankoja ja jättimäisiä basiliskin nahanriekaleita. Käytävä johtaa seinän luo, johon on kaiverrettu kaksi käärmettä, joilla on smaragdit silminään. Kärmeskieltä puhuttaessa käärmeet avautuvat pitkäksi, hämäräksi käytäväksi, jota reunustavat käärmepatsaat ja kaksi isoa kivipilaria, joissa on enemmän käärmekaiverruksia, jotka kohoavat kattoon saakka. Kammion keskellä on suuri, muinainen ja apinannäköinen patsas Salazar Luihuisesta. Basiliski asuu patsaan sisällä ja tulee ulos sen suusta Luihuisen perillisen, Tom Lomen Valedron (lordi Voldemortin) kutsuessa. Toisena lukuvuotenaan Tylypahkassa Harry puhui kärmeskieltä avatakseen kammion ja tuhotakseen päiväkirjan, joka sisälsi 16-vuotiaan Tom Valedron muisteluja omilta Tylypahkan ajoiltaan.
Myöhemmin paljastetaan, että päiväkirja oli hirnyrkki. Seitsemännessä kirjassa Ron ja Hermione menevät kammioon. Ron avaa oven (vaikkei osaakaan puhua kärmeskieltä) imitoimalla Harryn suusta kuulemiaan sanoja. He löytävät basiliskin hampaan ja käyttävät sitä tuhotakseen Helga Puuskupuhin kupista tehdyn hirnyrkin.
Tylypahkan salaisuudet > Salakäytävät

Tylypahkan alueella tiedetään olevan yhdeksän salakäytävää, joista Argus Voro tietää vain neljä, kun taas Weasleyn kaksoset tietävät ne kaikki, vaikka joidenkin käytävien toista päätä ei tiedetä. Muut viisi ovat:
Salakäytävä Tällipajusta Rääkyvään Röttelöön.
Salakäytävä neljännen kerroksen rikkoutuneen peilin takana. Se johtaa Tylyahoon, mutta tarkkaa paikkaa ei tiedetä. Sirius Musta mainitsi viidennessä kirjassa, että se on tarpeeksi suuri Albuksen kaartin harjoittelupaikaksi.
Salakäytävä yksisilmäisen noidan patsaassa Pimeyden voimilta suojautumisen luokkaan johtavien portaiden vieressä. Se johtaa Hunajaherttuan makeispuotiin. Noitaa kopautettaessa ja lausuttaessa `halkhios´ kuhmu noidan selässä aukeaa ja paljastaa piilotetun käytävän.
Kahden häivytyskaapin välinen yhteys, joista toinen on koulussa ja toinen Borgin & Burkesilla Iskunkiertokujalla. Yhteys toimi luultavasti toiseen kirjaan asti, jolloin Riesu melkein päättömän Nickin suostuttelemana rikkoi Tylypahkassa olevan kaapin. Yhteys muodostui uudelleen kuudennessa kirjassa, kun Draco Malfoy korjasi kaapin. Kaappia ei näy Kelmien kartassa, koska se ei ole osa itse linnaa.
Salakäytävä Tarvehuoneessa, mikä johtaa Sianpään pubiin. Tarvehuoneen luonteen takia on mahdollista, että sen kautta pääsee moniin eri kohteisiin. Käytävä luotiin vasta seitsemännessä kirjassa ja sitä ei näy Kelmien kartassa.
Tylypahkan salaisuudet > Viisasten kiven piilopaikka

Viisasten kiven piilopaikkaan (engl. The Hiding Place of the Philosopher’s Stone) pääsee kolmannen kerroksen käytävällä sijaitsevan huoneen lattialuukun läpi. Kiveä suojelee seitsemän taikahaastetta, jotka ovat opettajien keksimiä:
Valtava kolmipäinen koira nimeltä Pörrö, jonka Hagrid asetti vartioimaan lattialuukkua.
Suunnaton pirunnuora, joka on professori Verson kasvattama.
Huone, joka sisältää tusinoittain avaimia, joille professori Lipetit loi siivet ja taikoi ne lentämään lähelle katonrajaa. Yksi avaimista avaa oven seuraavaan huoneeseen. Kirjan elokuvaversiossa avaimet hyökkäsivät huoneeseen tulleiden kimppuun.
Valtava shakkilauta, jossa on suuri professori McGarmiwan muuttama shakkinappuloiden armeija. Päästäkseen vastakkaisella puolella olevalle ovelle täytyy voittaa velhoshakkiottelu ja riskeerata elämänsä, jos sattuu häviämään. Ron ja professori Orave ovat ainoat velhot, jotka ovat voittaneet velhoshakin.
Huone, jossa on valtava peikko. Tämä on juuri professori Oraven haaste. Kirjassa Orave oli tyrmännyt peikon päästäkseen viimeiseen huoneeseen, joten ystäväkolmikon ei tarvinnut taistella sitä vastaan, mutta elokuvassa tätä huonetta ei ole lainkaan.
Seitsemän taikajuomaa, jotka ovat Kalkaroksen valmistamia. Looginen arvoitus, jossa ei ole taikaa, täytyy ratkaista ensin. Huoneessa on kaksi ovea, joiden oviaukoissa roihuaa tuli. Yhden juoman voimin pääsee takaisin siitä ovesta josta tuli, toisen avulla pääsee seuraavaan kammioon, kaksi ovat viiniä ja loput kolme myrkkyä. Tätä haastetta ei ole elokuvassa.
Viimeisestä kammiosta löytyy Iseeviot-peili, jonka Dumbledore on lumonnut antamaan Viisasten kiven vain sille, joka haluaa löytää sen muttei käyttää sitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tylypahka Wikimedia Commonsissa
Maisema Lontoo–Tylyaho välillä.
Elokuvien Tylypahkan pikajunan veturi varikolla.
Eräs tulkinta Tylypahkan vaakunasta.
Oxfordin yliopiston collegen Christ Churchin ruokasali. Elokuvissa se on lavastettu Tylypahkan Suureksi saliksi tupapöytineen.
Tylypahkan Suuri sali Harry Potter -elokuvissa
Armo Hormia

Armo Hormia.
Armo Lahja Hormia (31. tammikuuta 1928 Juuka – 11. lokakuuta 1988 Mikkelin mlk) oli suomalainen psykiatri, kirjailija, runoilija, kirjankustantaja ja turkulainen kulttuurivaikuttaja. Hän käytti nimimerkkiä Lahja Kömi. Hänen veljensä oli kielen- ja kirjallisuudentutkija Osmo Hormia, heidän isänsä pappi ja kirjailija Yrjö Hormia.
Ura

Hormia toimi Turun yliopiston hermo- ja mielitautien klinikan apulaisylilääkärinä vuosina 1956–1961 ja Turun vankimielisairaalan ylilääkärinä vuodesta 1961. Hän piti myös yksityisvastaanottoa, ja hän oli Suomen ensimmäinen televisiopsykiatri.
Vuonna 1962 Hormia perusti Turkuun Tajo-nimisen kustannusliikkeen, jonka toimitusjohtajana hän toimi lääkärintyönsä ohella. Merkittäviä Tajon julkaisemia kirjoja olivat muiden muassa Allen Ginsbergin runoista koottu kokoelma Kuolema van Goghin korvalle, Ilja Ehrenburgin Julio Jurenito ja eteläamerikkalaisen runouden antologia Näin ihminen vastaa. Suomalaisista kirjailijoista Ilkka-Juhani Takalo-Eskola ja Pirkko Jaakola julkaisivat esikoisteoksensa Tajon kustantamana. Tajo kustansi myös lastenkirjallisuutta. Kun Turussa pidettiin vuonna 1962 Turun Kirjailijat ry:n järjestämä Turun Runoseminaari 1962, johon kokoontui yli sata runoilijaa, kirjailijaa ja kriitikkoa keskustelemaan lyriikasta, Tajo julkaisi seminaarin keskustelut kirjana nimeltä Runoseminaari 29.–30.9.1962: 60-luvun runouden merkeissä.
Tajon toiminta ei ollut taloudellisesti kannattavaa, ja se kykeni toimimaan vain, koska Hormia sai tuloja muista lähteistä. Viime vaiheissa kustantamoa hoiti Hormian puoliso Aiju von Schöneman, mutta heidän avioliittonsa päätyttyä eroon vuonna 1972 myös kustantamon toiminta loppui.
Von Schöneman on muistellut avioliittoaan väkivaltaisen Hormian kanssa Sinikka Klemettilän teoksessa Aiju (Turkuseura, 2014). Hormia pahoinpiteli vaimoaan muun muassa kuumalla vedellä ja poltti tämän tavaroita.
Armo Hormian isä oli pappi ja kirjailija Yrjö Hormia.
Teokset

Mitä se on: Aforismeja. WSOY 1951
Fuuga: Runoja. WSOY 1951
On the sensation of duration: especially regarding the relation between the intensity and the duration of sensation. Väitöskirja. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1956
Mielenterveys ja ympäristö. Helsinki 1957
Effect of chlorpromazine on adrenal cortex. Tekijät Martti Hormia, Armo Hormia. Duodecim, Helsinki 1958
Keskustelua nuorisorikollisuudesta: Turun mielenterveysseuran 14.–15.4.1961 nuorisorikollisuuskysymyksen merkeissä järjestämien valtakunnallisten neuvottelupäivien aineisto. Toimittaneet Armo Hormia ja Paavo Pitkänen. Turun mielenterveysseura, Turku 1962
Ihmisen ongelmia Turun mielenterveysseuran julkaisuja 2. Omakustanne, Turku 1962
Tunnetko itsesi? Turun mielenterveysseuran julkaisuja 3. Tajo, Turku 1963
Älä pelkää. Turun mielenterveysseuran julkaisuja 4. Tajo, Turku 1963
Suomen Turku = Åbo. Valokuvat, suunnittelu ja taitto Matti Uusi-Honko. Kuvatekstit Armo Hormia. Tajo, Turku 1964
Uusi omatunto. Tajo, Turku 1964
Suomennoksia

Nimimerkillä Lahja Kömi:
Joan Walsh Anglund: Minkä värinen on rakkaus? Tajo, Turku 1968. (Alkuteos What color is love?)
Joan Walsh Anglund: Kevät tulee – ihanaa. Tajo, Turku 1968. (Alkuteos A year is round.)
Joan Walsh Anglund: Jouluna annetaan lahjoja. Tajo, Turku 1968. (Alkuteos Christmas is a time of giving.)
Sitaatteja

”Henkilö, joka tulee mielisairaaksi, saa usein taipumuksen ymmärtää modernia taidetta. Taipumus häviää, kun henkilö paranee.” (Ylilääkäri Armo Hormia, Turun YO-lehtilähde tarkemmin?)
”Suurin osa potilaistani selviäisi mainiosti pelkästään aspiriinillakin, mutta minä pidän huolen siitä, että he käyvät ’hoidossani’ vuosikausia tuoden kerta kerralta satalappusensa mukanaan...”lähde?