stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
David Weir

David Weir vuonna 2014
David Weir (s. 10. toukokuuta 1970 Falkirk) on skotlantilainen jalkapallopelaaja, jonka pelipaikka on puolustaja. Hän pelasi muun muassa englantilaisseura Evertonissa sekä viimeiset pelivuotensa Skotlannin Valioliigan Glasgow Rangersissa. Hän pelasi Skotlannin maajoukkueessa 69 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1997–2010.
David Weir aloitti ammattilaisuransa kotikaupungissaan Falkirkissa kaudella 1992–1993, missä hän pelasi 30 sarjapeliä tehden yhden maalin. Neljällä kaudellaan Falkirkissa Weir pelasi yhteensä 132 sarjapeliä (8 maalia). Kaudeksi 1996–1997 Weir siirtyi Heart of Midlothianin eli Heartsin riveihin. Heartsissa Weir pelasi kaksi ja puoli kautta (ensimmäisellä kaudellaan hän teki ammattilaisuransa maaliennätyksen, kuusi maalia), kunnes siirtyi tammikuussa 1999 Englannin Valioliigan Evertoniin. Kaudella 2005–2006 Weir oli seuransa mukana pelaamassa ensin Mestarien liigan karsinnoissa ja sitten UEFA Cupissa. Molemmat yritykset jäivät seuran kannalta lyhyeksi.
Kaudeksi 2008–2009 Weir siirtyi takaisin kotimaahansa Skotlantiin ja Rangersiin.
Don Marcotte

| Donald Marcotte |
| --- | --- |
 Don Marcotte vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1947 (ikä 77) Arthabaska, Quebec, Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Don
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Donald Michel "Don" Marcotte (s. 15. huhtikuuta 1947 Arthabaska, Quebec, Kanada) on entinen jääkiekkoammattilainen. Vasen laitahyökkääjä Marcotte edusti Boston Bruinsia National Hockey League -liigassa. Hän pelasi samassa ketjussa Derek Sandersonin ja Ed Westfallin kanssa. Don Marcotte voitti Stanley Cupin vuosina 1970 ja 1972.
Hän pelasi NHL-tähtijoukkueessa Neuvostoliittoa vastaan Challenge Cupissa 1979.
Don Massengale

Don Massengale (23. huhtikuuta 1937[lähde? ] – 2. tammikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti muun muassa Canadian Openin vuonna 1966 ja ylsi toiseksi PGA Championshipissa 1967.
Massengale pelasi myöhemmin Senior PGA Tourilla. Hän kuoli 69-vuotiaana sydänkohtaukseen synnyinosavaltiossaan Teksasissa 2. tammikuuta 2007.
Myös Massengalen Rik-veljestä (s. 1947) tuli ammattilaispelaaja.
Dolgorukov

| Dolgorukov |
| --- | --- |
 Dolgorukov-suvun vaakuna
Alkuperä:  Venäjä
Varhaisin tieto:  1400-luku
Kartano:  Podmoklovo
Dolgorukov (ven. Долгору́ков; vanha nimi Dolgoruki, ”pitkäkäsi”) on vanha venäläinen ruhtinassuku, jonka on väitetty polveutuvan aina itsestään Rurikista. Sukuun on kuulunut monia merkittäviä venäläisiä sotapäälliköitä ja valtiomiehiä.
Dolgorukovit saivat erityisen vahvan aseman Venäjän johdossa alaikäisen keisari Pietari II:n valtakaudella, jolloin useita suvun jäseniä kuului maan hallituksena toimineeseen salaneuvostoon. Dolgorukovit olivat myös nostamassa herttuatar Annaa Pietarin seuraajaksi vuonna 1730, mutta Anna syrjäytti pian valtaanpäästyään suvun johtavat edustajat.
Suvun jäseniä

Juri Dolgorukov (k. 1682), sotapäällikkö
Jakov Dolgorukov (1639–1720), kenraali, diplomaatti
Vasili Dolgorukov (1667–1746), sotamarsalkka, salaneuvoston jäsen
Vasili Dolgorukov (n. 1670 – 1739), diplomaatti, salaneuvoston jäsen
Ivan Dolgorukov (1708–1739), hovimies, Pietari II:n suosikki
Jekaterina Dolgorukova (1711–1745), Pietari II:n kihlattu
Vasili Dolgorukov (1722–1782), kenraali, Krimin valloittaja (Krimski)
Juri Dolgorukov (1740–1820), muistelmakirjailija
Ivan Dolgorukov (1764–1823), Vladimirin kuvernööri, kirjailija ja runoilija
Mihail Dolgorukov (1780–1808), kenraali, kaatui Koljonvirran taistelussa
Vasili Dolgorukov (1804–1868), kenraali, sotaministeri 1852–1856
Pjotr Dolgorukov (1816–1868), keisarinvaltaa kritisoinut kirjailija
Jekaterina Dolgorukova (1847–1922), Aleksanteri II:n toinen vaimo
Pjotr Dolgorukov (1866–1951), liberaali poliitikko
Avioliiton kautta sukuun kuului Venäjän ensimmäinen naispuolinen muistelmakirjailija Natalia Dolgorukova o.s. Šeremeteva (1714–1771).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dolgorukov Wikimedia Commonsissa
Dag Hemdal

Dag Tor Henrik Hemdal (8. heinäkuuta 1913 Porvoo – 11. lokakuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen ruotsinkielinen kirjailija ja toimittaja. Hän työskenteli toimittajana muun muassa Hufvudstadsbladet ja Nya Pressen -lehdissä.
Hemdalin teoksiin kuuluvat esikoisteos Reservfänrik, sotakirja Tulenjohtaja ja nuortenfantasia Leopardien laakso. Kaunokirjallisten teosten lisäksi hän kirjoitti muun muassa unikirjoja. Hän oli myös astrologi ja hän laati horoskooppeja muun muassa Apu-lehteen.
Teoksia

Omalla nimellä:
Reservfänrik. Söderström, Helsingfors 1940 (suomeksi nimellä Etulinjassa: Reservivänrikki talvisodassa. Lind & Co AB  2023)
Eldledare. Lars Hökberg, Stockholm 1941 (suomeksi nimellä Tulenjohtaja. Otava 1941)
Konungens guldmakare : roman om Gustav den tredjes alkemist. Söderström, Helsingfors 1943, 1944 (suomeksi nimellä Kuninkaan kullantekijä. Lehtiyhtymä, Helsinki 1945)
Alkoholist. Söderström, Helsingfors 1944 (suomeksi nimellä Olin alkoholisti. Kivi, Helsinki 1949)
Kohtalon peili. Lehtipaino, Helsinki 1944
Käyttäytymisen taito. Lehtipaino, Helsinki 1944
Menestyksen, onnen ja rakkauden merkit. Ilmarinen, Helsinki 1945
Hjärtat är ett strängaspel : en roman om Chopins ungdomskärlek. Söderström, Helsingfors 1946
Suomen avain : tietoja maastamme ; päätoimittaja Veikko Karumo ; toimitussihteerit Pentti Aarnio ja Dag Hemdal ; kuvittaja Asmo Alho. Lehtipaino, Helsinki 1946
Leopardmännen : äventyrberättelse för ungdom. Söderström, Helsingfors 1947 (suomeksi nimellä Leopardien laakso. Paletin nuorisokirjat, Helsinki 1947)
Aarniometsän hirmuvaltias. Paletti, Helsinki 1948
Vårt enda liv. Söderström, Helsingfors 1952
Unikirja tämän päivän ihmisille. Perjantai-osakeyhtiö, Oulu 1955, uudistettu painos nimellä Unien opas. Kolmiokirja, Oulu 1986
Orient i oro ; illustrerad med fotografier av Eija Seras. Söderström, Helsingfors 1959
Nimimerkillä Alec de Beyrone:
Lemmen sävel : romaani Chopinin nuoruudenrakkaudesta. Lehtipaino, Helsinki 1946
Nimimerkillä Cheyer:
Kädestä ennustamisen taito. Lehtipaino, Helsinki 1944
Nimimerkillä René Fortunas:
Miten voitan arpajaisissa? : kansainvälisiä menetelmiä. Fennia, Helsinki 1944
Nimimerkillä Beau Geste:
Suullinen ja kirjallinen esitystaito. Lehtipaino, Helsinki 1944
Nimimerkillä Klaus Serranto:
Ihana mies : hauskoja neekerijuttuja. Lehtipaino, Helsinki 1944
Nimimerkillä Voix:
Miten menettelisin. Paletti, Helsinki 1948
Suomennoksia

F. S. Krauss : Artemidoroksen suuri unikirja. Mantere, Helsinki 1946
Ruotsinnoksia

Emil Koponen - Eero Viitanen : Viborgs sista dagar : skildrade på grundvalen av dokument och egna erfarenheter. Fahlcrantz & Gumaelius, Stockholm 1941 (alkuteos Viipurin viimeiset päivät)
Aiheesta muualla

Dag Hemdal : Atlantilainen rapsodia, Aamulehti, 24.03.1934, nro 81, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Dag Hemdal : Tulevaisuuden sota kirjailijoitten mielikuvituksessa, Hakkapeliitta, 26.07.1938, nro 30, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Don Menza

Don Menza
Don Menza (s. 22. huhtikuuta 1936 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen jazz-tenorisaksofonisti. Hän aloitti soittimensa soittamisen 13-vuotiaana. Hän teki yhteistyötä Maynard Fergusonin kanssa (1960–1962) solistina sekä sovittajana ja vietti lyhyen ajan Stan Kentonin kanssa. Hän myös johti vuoden ajan kvintettiä Buffalossa ennen asumistaan Saksassa vuosina 1964–1968. Tämän kauden jälkeen Menza soitti Yhdysvalloissa Buddy Richin big bandin kanssa ja levytti tunnetun soolon "Channel One Suite".
Menza asettui Kaliforniaan. Hän jatkoi uraansa tekemällä yhteistyötä Elvin Jonesin ja Louie Bellsonin kanssa. Hän levytti oman kokoonpanonsa johtajana Saballe Saksassa (1965), Discwasherille (1979), Realtimelle (1981) ja Palo Altolle (1981).
Megadethin rumpalina toiminut Nick Menza on Don Menzan poika.
Delaware (täsmennyssivu)

Delaware voi tarkoittaa seuraavia:
Thomas West de la Warr (1577–1618), englantilainen poliitikko ja tutkimusmatkailija, jonka mukaan kaikki pohjoisamerikkalaiset Delaware-nimiset kohteet ovat saaneet nimensä
Delaware, Yhdysvaltain osavaltio
delawaret, pohjoisamerikkalainen intiaanikansa
Delaware, Atlanttiin laskeva joki Yhdysvalloissa
Delaware, kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa
Delawaren piirikunta, piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa
Delawaren piirikunta, piirikunta Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Delaware”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Clara Klabunde

| Clara Klabunde> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. joulukuuta 1906 Hampuri, Saksa
Kuollut: 7. heinäkuuta 1994 Hampuri, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Ammatti:  asianajaja
Clara Klabunden hauta.
Clara Klabunde (30. joulukuuta 1906 Hampuri – 7. heinäkuuta 1994 Hampuri) oli saksalainen asianajaja. Vuonna 1953 hän liittyi Hampurin perustuslakituomioistuimeen. Klabunde tunnetaan ensimmäisenä saksalaisena Tuomioistuimen presidenttinä.
Käännös suomeksi
Dezső Szabó

| Dezső Szabó |
| --- | --- |
 Dezső Szabó 1900-luvun alussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1879 Kolozsvár, Unkari
Kuollut: 1945 (65–66 vuotta) Budapest, Unkari
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: unkari
Pääteokset:  Az elsodort falu
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dezső Szabó (1879 Kolozsvár, Unkari – 1945 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Romanttis-ekspressionistisissa romaaneissaan hän kuvasi maaseudun ongelmia ja oli 1930-luvun populistisen liikkeen ideologian rakentajia. Hänen pääteoksensa on Az elsodort falu (1919). Hän arvosteli Unkarin poliittista ja uskonnollista elämää. Szabó oli juutalaisvastainen mutta vastusti myös kansallissosialismia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dezső Szabó Wikimedia Commonsissa
Clara Ingram Judson

Clara Ingram Judson (4. toukokuuta 1879 – 24. toukokuuta 1960) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten lastenkirjallisuuden teoksistaan, joita hän julkaisi yhteensä kymmeniä.
Judson voitti kaikkien aikojen toisen Laura Ingalls Wilder -mitalin vuonna 1960. Hän kuoli saman vuoden toukokuun 24. päivänä Evanstonissa, Illinois’ssa. Hänen kuolemansa jälkeen alettiin jakaa Clara Ingram Judson -palkintoa.
Clara Petacci

Clara Petacci
Clara Petacci teloitettujen joukossa keskimmäisenä
Clara Petacci (Claretta Petacci) (28. helmikuuta 1912 Rooma, Italia – 28. huhtikuuta 1945 Giulino di Mezzegra, Italia) oli Benito Mussolinin rakastajatar.
Kommunistipartisaanit teloittivat Mussolinin ja hänen kanssaan kiinnisaamansa Petaccin, ja 29. huhtikuuta 1945 ripustivat heidän ruumiinsa Milanossa Piazzale Loretolla sijainneen rakenteilla olevan Esso-huoltoaseman kattoristikoihin.
Don McNeill

| Don McNeill |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1907 Galena, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 7. toukokuuta 1996 (88 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  radiotoimittaja
Don McNeill (23. joulukuuta 1907 Galena, Illinois – 7. toukokuuta 1996) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja, joka muistetaan parhaiten isännöimästään keskusteluohjelmasta Don McNeill's Breakfast Club.
McNeill valmistui Milwaukeessa sijaitsevasta Marquetten yliopistosta 1928, jonka jälkeen hän aloitti paikallisella WISN-radioasemalla. Breakfast Club -ohjelmaa hän isännöi 1933–1968.
Don McNeillillä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Delawarejoki

| Delawarejoki |
| --- | --- |
 Delawarejoki, Delawarenlahti ja niiden valuma-alue (vaaleammalla)
Alkulähde:  Mount Jefferson
Laskupaikka:  Delawarenlahti
Maat:   Yhdysvallat (osavaltiot:New York, New Jersey, Pennsylvania, Delaware)
Pituus:  579 km
Alkulähteen korkeus:  683 m
Virtaama:  371 m³/s
Valuma-alue:  36 600 km²
Delawarejoki on  Atlanttiin laskeva noin 580 kilometrin pituinen joki Pohjois-Amerikassa. Se saa alkunsa New Yorkin osavaltiossa ja laskee Delawarenlahteen New Jerseyn ja Delawaren rajalla. Suurimman osan juoksuaan se muodostaa Pennsylvanian itärajan New Yorkia ja New Jerseytä vastaan. Delawarejoen alkulähteet ovat Catskillvuorilla, ja sen kaksi latvahaaraa kohtaavat Hancockissa.
Delawarejoki on valtamerilaivoille kulkukelpoinen aina Philadelphiaan asti, ja sen alajuoksulta on niille sopiva kanavayhteys Susquehannajoen kautta Chesapeakenlahdelle.
Clara Matéo

Clara Matéo (s. 28. marraskuuta 1997 Nantes) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 12 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Matéo edusti vuoteen 2016 saakka Vendée La Rochea. Sitten hän siirtyi FCF Juvisyyn, joka vuonna 2017 muutti nimekseen Paris FC.
Matéo voitti Ranskan joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2016. Samana vuonna hän saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa.
Daniel Bogdziul

| Daniel Bogdziul> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. helmikuuta 1994 (ikä 30) Vilna, Liettua
Kansalaisuus:   Liettua
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  GKS Katowice
Sarja:  Polska Hokej Liga
Pelinumero:  17
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  HK Liepājas Metalurgs II (Latvia) Hasle/Løren Ishockey (Norja I)
Daniel Bogdziul (s. 24. helmikuuta 1994 Vilna, Liettua) on liettualainen jääkiekkoilija, joka pelaa Puolan Polska Hokej Ligan GKS Katowicessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo oikealta. Bogdziul pitää esikuvanaan Pavel Datsjukia.
Ura > Seuraura

Bogdziul pelasi junioriuransa lähinnä latvialaisessa HK Liepājas Metalurgsissa. Hän voitti kaudella 2009–2010 Latvian U18-sarjan piste- ja syöttöpörssin tehtyään 18 ottelussa peräti tehot 24+57=81. Bogdziul pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2010–2011 Latvian liigassa Liepājas Metalurgsin kakkosjoukkueessa vain 16-vuotiaana. Hän pelasi pääsääntöisesti joukkueen ykkös- ja kakkosketjussa saaden peliaikaa myös ylivoimalla. Bogdziul oli tehoilla 16+19=35 Metalurgsin kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Hän voitti kauden päätteeksi Latvian-mestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 Bogdziul siirtyi Tampereen Ilveksen B-nuoriin. Hänen isänsä pelaaja-agenttina toimiva ystävä tunsi suomalaisen pelaaja-agentti Krister Kaukisen, joka suositteli Ilvestä Bogdziulille. Bogdziul oli karsintasarjassa joukkueen B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+11=14. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua Ilveksen A-nuorissa, jossa Bogdziul pelasi koko kauden 2012–2013.
Bogdziul siirtyi kaudeksi 2013–2014 pelaamaan Venäjän nuorten sarjaa, MHL:ää ukrainalaisjoukkue Molodaja Gvardija Donetskiin. Kaudeksi 2014–2005 hän siirtyi saman sarjan latvialaisjoukkue HK Riikaan. Bogdziul edusti joukkuetta myös Junior Club World Cupissa. Kaudeksi 2015–2016 Bogdziul siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Norjan I-divisioonajoukkue Hasle/Løren Ishockeyn riveihin. Hän oli joukkueen paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+31=47. Kaudeksi 2016–2017 Bogdziul siirtyi Puolan Polska Hokej Ligan GKS Katowiceen.
Ura > Maajoukkueura

Bogdziul edusti Liettuaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017, joista neljä jälkimmäistä turnausta päättyivät pronssiin. Hän edusti Liettuaa myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Jälkimmäisessä turnauksessa Bogdziul onnistui Liettuan joukkueesta Danielus Nomanovasin ainoana maalinteossa ennakkokarsintakierroksella.
Bogdziul voitti alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailujen B-lohkon kultaa vuonna 2010, jolloin Liettua nousi seuraavaksi vuodeksi I-divisioonaan. Joukkue putosi kuitenkin IIA-divisioonaan vuoden 2012 turnaukseen, joka päättyi hopeaan. Bogdziul toimi turnauksessa Liettuan varakapteenina, kuten myös vuosien 2013 ja 2014 turnauksissa. Vuonna 2014 hän voitti koko turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 5+10=15. Turnaus päättyi hopeaan ja Bogdziul valittiin parhaaksi hyökkääjäksi sekä Liettuan parhaaksi pelaajaksi.
Bogdziul pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010 ja sekä alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2010. Liettua voitti vuoden 2011 turnauksesta B-lohkon pronssia. Bogdziul voitti koko B-lohkon piste- ja syöttöpörssin tehoilla 7+14=21. Hän voitti myös koko vuoden 2012 IIA-divisioonan turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 5+9=14 ja valittiin koko turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Turnaus päättyi pronssiin.
Muuta

Bogdziulin pikkuveli Dominyk pelaa Pohjois-Amerikassa NA3HL-junioriliigan Binghamton Jr. Senatorsissa.
Diamiktoni

Diamiktoni on yleisnimitys sekalaisenkokoisesta aineksesta koostuvalle maalajille. Diamiktoni on siis lajittumaton maalaji ja vastaa koostumukseltaan moreenia. Diamiktoni ja moreeni eroavat toisistaan kuitenkin syntytapansa perusteella. Diamiktoni voi olla syntynyt millä tavalla tahansa, kun taas moreeni on syntynyt nimenomaan jäätikön ja jäätikkötoiminnan myötä.
Clint Howard

| Clint Howard |
| --- | --- |
 Howard vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Clinton Evan Howard
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1959 (ikä 65)  Burbank, Kalifornia
Ammatti:  Näyttelijä
Puoliso:  1. vaimo (1986–1987, eronneet) Melanie Howard (1995–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1962–
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Clinton Evan "Clint" Howard (s. 20. huhtikuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt monissa lyhyissä rooleissa niin televisiossa kuin elokuvissakin.
Howard on esittänyt useita pieniä rooleja veljensä Ron Howardin ohjaamissa elokuvissa. Howard on myös näyttelijä Bryce Dallas Howardin setä.
Yksityiselämä

Clinton Evan Howard syntyi Burbankissa Kaliforniassa, ja hänen vanhempansa olivat näyttelijät Rance Howard ja Jean Speegle Howard. Lisäksi hänellä oli vanhempi veli, näyttelijä-ohjaaja Ron. Howard kävi Robert Louis Stevenson Elementary -koulua.
Howard on ollut kahdesti naimisissa; ensimmäisen kerran vuosina 1986-1987 liiton päätyttyä eroon, ja toisen kerran vuonna 1995 Melanien kanssa.
Howard tunnetaan aktiivisuudestaan World of Warcraft -pelissä. Howard pelaa peliä nimellä Extas killassa "Thrust".
Televisio

Howard oli lapsinäyttelijä, ja hän näytteli Gentle Benissä ja The Streets of San Franciscossa. Välillä hän esiintyi The Andy Griffith Show'ssa "Leonina", cowboypukuisena taaperona, joka kuljeskeli vapaasti ympäri Mayberryä ja tarjosi hiljaa ihmisille haukkua voileivästään.
Vuonna 1963 Howard esiintyi ABC:n lääketieteellisessä draamassa Breaking Point nelivuotiaan Mikeyn roolissa jaksossa "The Gnu, Now Almost Extinct". Hän näytteli myös Rod Serlingin Yöjutussa kymmenvuotiasta Herbietä, joka näki lähitulevaisuuteen. Vuonna 1966 hän esiintyi lyhytikäisen The Jean Arthur Show'n jaksossa "My Client, the Rooster".
Yksi Howardin muista rooleista lapsinäyttelijänä oli elefantti Hathin pojan Hathi Juniorin äänenä Walt Disneyn vuoden 1967 animaatiossa Viidakkokirja, sekä Ruun äänenä Nalle Puh -elokuvassa.
Howard esiintyi myös joissakin Star Trekin jaksoissa. Hän esitti "Johnny Barkia" televisiosarjassa Sukuvika, jonka kertoi ja tuotti hänen veljensä Ron. Hänet nähtiin myös kummallisena talonmiehenä yhdessä Pulmuset-sarjan jaksossa. Hän esitti autovarasmurhaajaa Seinfeldin neljännen kauden yhdessä jaksossa, sekä Outo-Rodneyta Kovan onnen kundi -sarjan jaksossa ensimmäisen tuotantokauden 22. jaksossa Stole a Badge. Hän vieraili myös NBC-show Heroesin kolmannen kauden jaksossa 24.
Elokuvat

Howard on esiintynyt monissa veljensä ohjaamissa elokuvissa, usein hän on näytellyt epämiellyttäviä hahmoja.
Howard esitti alkuperäisen Eaglebaurin roolin vuoden 1979 elokuvassa Rock 'n' Roll High School. Hän esiintyi myös ovivartijana Tähtijengi – Get Crazy USA! -elokuvassa.
Howard on esiintynyt monissa muissakin elokuvissa. Hän oli niin vuoden 1986 elokuvassa Gung Ho kuin televisiosarjassakin; hän oli EDtv:ssä televisio-ohjaaja; Juomahemmossa hän oli jalkapallofani collegeopiskelija; Ticksissä hän oli marihuanaviljelijä Jarvis Tanner vuonna 1993; lentäjä Seymour Liebergot Apollo 13:ssa; Uwe Bollin Heart of Americassa hän oli yhden päähenkilön isä; agentti vakoojasarjassa Austin Powers; ja Nipples Little Nickyssä.
Howard näytteli nimihahmoa vuonna 1995 pienen budjetin kauhukomediassa Ice Cream Man, ja hän oli pormestarin apulainen elokuvassa The Grinch. Howardilla oli myös pieni rooli vuoden 1986 tieteiselokuvassa Kosto rajan takaa, jossa hän näytteli Rugheadia, jännittynyttä ja usein ärsyttävää automekaanikkoa. Hän näytteli myös nimikkohahmo Stanley Coopersmithiä vuoden 1981 kauhuelokuvassa Evilspeak.
Howard esitti ruokatarjoilija Katea Katti-elokuvassa, jossa esiintyivät myös Mike Meyersin ja Dakota Fanningin kanssa. Hänellä oli myös lyhyt rooli Rob Zombien Halloweenissa ja pieni osa A Plumm Summer -elokuvassa Binky-klovnina.
Vuonna 2008 Howard esiintyi romanttisessa komediassa Play the Game yhdessä Andy Griffithin, Doris Robertsin, Liz Sheridanin, Paul Campbellin ja Marla Sokoloffin kanssa.
Vuonna 2009 hänellä oli joitakin elokuvarooleja, kuten rooli Night at the Museum 2 -elokuvassa.
Howard on kiinnitetty ohjaamaan hänen ensimmäinen elokuvansa, kauhuelokuva The House Of Good And Evil
Musiikki

Vuonna 1981 Howard muodosti The Kempsters -rock and roll -yhtyeen. Se muodostui suurimmaksi osin Howardin ystävistä, jotka olivat hänen naapureitaan Kemp Streetillä. Siitä yhtye sai nimensäkin. Vuonna 1982 alkuperäinen rumpali Mike "Spooner" Bauer korvattiin Tony Rodriquezilla, ja yhtye alkoi soittaa säännöllisesti Madame Wong's Westissä. Howard veti yhtyeen eläkkeelle vuonna 1983.
Vaikkei The Kempsters koskaan julkaissut yhdessä ollessaan albumia, Howard on viime aikoina alkanut levittää CD:tä, jolla on neljä raitaa, jotka yhtye äänitti eri studioissa, ja seitsemän Madame Wongilla livenä 17. lokakuuta 1982 äänitettyä raitaa. Howard myy tällä hetkellä nimikirjoituksilla varustettuja albumeja, jotka saivat nimen No Brains At All.
Aiheesta muualla

About Me (Arkistoitu – Internet Archive), Howardin omaelämäkerrallinen sivu
Haastattelu lokakuussa 2008 (Arkistoitu – Internet Archive) L.A. Recordin kanssa
The Clint Howard Project
Chizé

| Chizé |
| --- | --- |
 Chizén kartta
 Chizé
 Koordinaatit: 46°06′59″N, 00°20′47″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Niort
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,5 km²
Väkiluku (2016):  871
 – Väestötiheys:  37,1 as./km²
Postinumero:  79170
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chizé on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnan pinta-ala on 23,5 neliökilometriä ja siellä on arviolta 871 asukasta (vuonna 2016).
Kunta sijaitsee departementin etelärajalla ja rajoittuu etelässä kahteen Charente-Maritimen departementin kuntaan. Kunnan läpi virtaa Boutonnejoki. Chizén metsässä sijaitsee Zoorama-eläinpuisto ja noin 70 tutkijaa työllistävä biologinen tutkimusasema Centre d’Etudes Biologiques de Chizé  (CEBC), joka on osa La Rochellen yliopistoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chizé Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Chizé
Käännös suomeksi
Dezső Garas

Dezső Garas vuonna 1961.
Dezső Garas (myös Dezső Grósz; 9. joulukuuta 1934 – 30. joulukuuta 2011) oli unkarilainen näyttelijä, joka työskenteli elokuvissa 1950-luvulta lähtien. Hän esiintyi muun muassa Gyula Maárin komediassa Hoppá, joka näytettiin Berliinin elokuvajuhlilla 1993. Hän kuoli 77-vuotiaana Budapestissa pitkään sairastettuaan.
Elokuvia

Liliomfi (1954)
Kaksi puoliaikaa helvetissä (1961)
Jakob valehtelija (1975)
Outo rooli (1976)
Apám néhány boldog éve (1977)
Mielőtt befejezi röptét a denevér (1989)
Keď hviezdy boli červené (1991)
Hoppá (1993)
Perlasca – rohkeuden valinta (2002)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dezső Garas Wikimedia Commonsissa
Dezsö Garas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dezső Garas
Käännös suomeksi