Retoriikka (Aristoteles)
Sisältö > Kirjat

Retoriikka koostuu kolmesta kirjasta:
Kirja I käsittelee retoriikan merkitystä, perusteita ja peruskäsitteitä, sekä retoriikan suhdetta muihin tieteisiin ja taiteisiin. Puheet jaotellaan kolmeen tyyppiin: poliittisiin, oikeudellisiin ja esittäviin. Aristoteles antaa neuvoja, mitä asioita puhujan tulee tietää, kun hän puhuu eri aiheista. Esimerkiksi sodasta ja rauhasta puhuttaessa puhujan tulee tuntea kaupungin voimavarat, millaisia joukkoja on käytössä ja kuinka paljon niitä voi saada lisää. Samoin on tunnettava naapurikaupunkien joukot, kaupungin ja naapurikaupunkien sodankäynnin historia, sekä todennäköisyys sotaan eri kaupunkien kanssa.
Tämän lisäksi Aristoteles käsittelee kehotus- ja varoituspuheiden (poliittinen puhe), syyte- ja puolustuspuheiden (oikeudellinen puhe), sekä hyvettä, pahetta, jaloa ja rumaa käsittelevien puheiden (esittävä puhe) luonnetta ja niissä huomioitavia seikkoja.
Kirja II käsittelee lähinnä logosta, ethosta ja pathosta. Logosta käsiteltäessä Aristoteles selvittää loogisessa vakuuttamisessa tarvittavia asioita. Tällaisia ovat esimerkki (joka vastaa induktiota), periaate (yleinen väitelause), enthymema (joka on eräänlainen syllogismi) ja vastakohtien hyödyntämistä.
Ethosta käsiteltäessä Aristoteles kuvaa erilaisia ihmisluonteita, suhteessa luonteenpiirteisiin (hyveet ja paheet), tunteisiin, ikään, sosiaaliseen asemaan sekä syntyessä ja eläessä koettuun onneen. Nuoret hän kuvaa innokkaiksi, vanhat usein pettyneiksi ja varovaisiksi, ja keski-ikäiset näiden välimuodoksi. Tämän jälkeen hän kuvaa lyhyesti sattuman tuottamien hyvien ja huonojen asioiden, rikkauden sekä vallan vaikutusta ihmisten luonteeseen.
Pathosta käsiteltäessä Aristoteles kuvaa erilaisia tunteita ja niiden herättämistä kuulijoissa. Tunteiden hän sanoo olevan sellaisia, "joiden johdosta muuttuneina ihmiset päätyvät erilaisiin ratkaisuihin". Tällöin voidaan kysyä, minkälaisen mielentilan tunne sai aikaan, ketä ihmistä kohtaan tunne tunnetaan, ja mikä asia tunteen sai aikaan. Kun hallitaan nämä kaikki, voidaan tunne saada aikaan. Tunteista Aristoteles käsittelee suuttumusta, rauhallisuutta, pitämistä, vihaamista, pelkoa, rohkeutta, häpeää, häpeämättömyyttä, suosiollisuutta, suosion puutetta, sääliä, närkästystä, kateutta, iloa, kilpailuhalua ja halveksuntaa.
Kirja III käsittelee tyylioppia. Sen ensimmäiset luvut käsittelevät hyvää ilmaisua. Aristoteles toteaa hyvän puheen olevan selkeää, eli sen tulee enemmän selventää kuin hämärtää asioita, sekä sopivaa, eli ei liian vaatimatonta, mutta ei myöskään liian liioittelevaa. Selkeyttä puheeseen saa käyttämällä tavallisia substantiiveja ja verbejä, noudattamalla oikeakielisyyttä, sekä välttämällä jäykkyyttä tuovia tekijöitä, kuten pitkiä yhdyssanoja. Tekstin tulisi olla luontevaa sekä kirjoitetuksi että luetuksi. Proosaesityksessä tuli välttää runomuotoa, mutta teksti ei silti saanut olla täysin rytmitön. Samoin tekstin osien tuli olla sopivan pituisia — tuli välttää liian pitkiä osia, mutta myös liian lyhyitä osia, jotka vain tuntuvat kiirehtivän liikaa. Tärkeitä asioita ei saa käsitellä liian kevyesti, mikä vaikuttaisi hutiloimiselta, eikä mitättömiä asioita liian juhlavasti, mikä vaikuttaisi koomiselta. Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä ilmaisukeinona Aristoteles painotti puheen henkevyyttä, jota saatiin muun muassa käyttämällä puheessa metaforia sekä tekemällä asia havainnolliseksi kuulijalle.
Kirjan loppuosa käsittelee puheen osien järjestystä. Tärkeimpänä kaikessa puheessa tuli olla kaksi osaa, joista ensimmäisessä ilmoitetaan, mistä aiotaan puhua (esittely), ja toisessa esitetään todistelut (vakuuttaminen). Tätä voidaan verrata laskutehtävään, jossa on ensin tehtävänasettelu ja sen jälkeen todistaminen. Näitä Aristoteles piti välttämättöminä osina, vaikka useimmissa puheissa, kuten oikeuspuheissa, oli neljä osaa: johdanto, asian esittely, vakuuttaminen (mukaan lukien kilpailevien väitteiden vertailu ja vastapuolen väitteiden kumoaminen) ja loppusanat. Tämän jälkeen Aristoteles kuvaa tarkemmin johdannon, selostuksen ja todistelujen rakennetta, kysymysten oikeaa hetkeä, sekä loppusanoja.