stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Merv
Historia > Myöhemmät vaiheet

Mongolit valloittivat Mervin vuonna 1221, ja Tolui-kaani järjesti siellä verilöylyn, kuten tapana oli, jos kaupunki ei ollut suostunut antautumaan. Väitetään, että mongolit tappoivat tuolloin Mervissä miljoona asukasta ja pakolaista Kalifaatin historiallinen keskus Bagdad kaatui mongolien valtaukseen vuonna 1258.
Uzbekit valtasivat Mervin vuonna 1505, ja vuonna 1510 Safavidien dynastian perustaja Ismail I valtasi sen Persialle. Tämän jälkeen kaupunki kuului lähinnä Persialle, joskin joutui muutaman kerran uudelleen uzbekkien haltuun. Manghitien Buharan kaanikunta valtasi sen 1785. Buharakaani Shah Murad tuhosi Mervin 1780-luvun lopulla ja sen asukkaat karkotettiin Buharan alueelle ja Samarkandiin. Murad hajotti samalla Murgabjoelle rakennetun suuren padon, minkä vuoksi alue menetti maatalouteen perustuvan vaurautensa ja siitä tuli lähinnä joutomaata.
Venäläiset miehittivät Mervin keidasalueen helmikuussa 1884. Venäläishallinnon aikana aluetta alettiin kehittämään uudelleen maatalouskelpoiseksi rakentamalla Murgabjoelle kaksi uutta patoa. Neuvostoliiton aikana alue kuului Turkmenistanin sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Alueelle perustettiin Baýramalyn kunta 1935.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merv Wikimedia Commonsissa
Kyz-Kalan linnoituksen raunioita.
Merv sijaitsi silkkitien varrella
Jorma Sairanen

Jorma Sairanen (s. 23. tammikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen televisiojohtaja, joka työskenteli vuosina 1986–1997 MTV Oy:n ohjelmapäällikkönä ja vuosina 2001–2014 ohjelmajohtajana.
Vuonna 1997 Sairanen lähti muutamaksi vuodeksi MTV:stä ja oli perustamassa sen kilpailijaa Nelosta. Hän on työskennellyt myös Ruutunelosen kanavajohtajana, Kolmostelevision johtajana sekä MTV:n apulaisjohtajana. Vuodenvaihteessa 2013–2014 Jorma Sairanen jäi MTV:stä eläkkeelle ja Kristiina Werner-Autiosta tuli uusi MTV Median ohjelmajohtaja.
Koulutukseltaan Sairanen on kauppatieteiden kandidaatti.
Maaliskuussa 2017 ilmestyi Sairasen yhdessä Kalle Kinnusen kanssa kirjoittama kohua herättänyt muistelmateos Daddy Cool – Kolme vuosikymmentä televisiomaailman huipulla, jossa Sairanen muistelee televisiouraansa ja sen aikana tapaamiaan ihmisiä hyvinkin suorapuheisesti.
Yksityiselämä

Sairanen asuu Helsingissä. Hänellä on poika joka on syntynyt 2009. Pojan äiti on lehdistöneuvos Tanja Huutonen. Sairanen tuomittiin vuonna 2025 ampuma-aserikoksesta kuuden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen.
Aiheesta muualla

City-lehti: Suomi Top 50
Ylioppilaslehti: Pöllölaakson isäntä
Maarian seurakunta

| Maarian seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Maarian kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Turun tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Maarian kirkko
Perustettu:  1160
– Turun akatemian prebenda:  1661
– Turun gymnaasin prebenda:  1844
Jäsenmäärä:  25 238 (2022)
– Osuus asukkaista:  57,9 %
Kirkollisvero:  1,20 %
Kirkkoherra:  Laura Maria Latikka
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maarian seurakunta on seurakunta Varsinais-Suomessa, Turun kaupungissa. Seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan ja on osa Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Laura Maria Latikka. Vuoden 2022 lopussa seurakuntaan kuului 25 238 jäsentä, mikä on 57,9 % alueen asukkaista.
Maarian kirkko.
Seurakunnan kirkko on Maarian kirkko.
Historia

Maarian seurakunta perustettiin piispa Tuomaan aikana uudeksi piispalliseksi seurakunnaksi, ja uusi piispankirkko pyhitettiin Pyhälle Marialle.
Tapahtumat

Maarian seurakunta järjestää vuosittain nuorille Maata -näkyvissä -festarit yhteistyössä Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY), Turun Henrikinseurakunnan, Turun Katariinanseurakunnan, Turun Mikaelinseurakunnan, Paattisten seurakunnan ja Turun tuomiokirkkoseurakunnan kanssa.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Maarian seurakunnan kirkkoherroina:
1554–1557: kirkkoherra Mikael Agricola
1559–1560: kirkkoherra Johannes Sigfridi
1563–1576: kirkkoherra Paavali Juusten
1578–1588: kirkkoherra Jacobus Finno
1589–1615: kirkkoherra Gregorius Martini Teet
1615–1625: kirkkoherra Ericus Erici Sorolainen
1627–1630: kirkkoherra Isaacus Rothovius
1630: kirkkoherra Thomas Simonis Corvinus
1633–1634: kirkkoherra Magnus Andrae Schroderus
1722–1728: kirkkoherra Jonas Fahlenius
1728–1737: kirkkoherra Johan Haartman
1738–1744: kirkkoherra Isak Ross
1744–1746: kirkkoherra Johan Browallius
1748–1757: kirkkoherra Karl Fredrik Mennander
1757–1762: kirkkoherra Johan Tillander
1763–1779: kirkkoherra Pehr Kalm
1781–1792: kirkkoherra Salomon Kreander
1795–1804: kirkkoherra Jakob Tengström
1804–1844: kirkkoherra Gustaf Gabriel Hällström
1847–1850: kirkkoherra Edvard Bergenheim
1851–1860: kirkkoherra Henrik Heikel
1860–1886: kirkkoherra Frans Wilhelm Gustaf Hjelt
1887–1936: kirkkoherra Ivar Markus Tallgren
1950–1969: kirkkoherra Jaakko Haavio
1970–1973: kirkkoherra Unto Tolvas
2001–2019: kirkkoherra Heimo Rinne
2011–2021: kirkkoherra Katri Rinne
2021– kirkkoherra Laura Maria Latikka
Aiheesta muualla

Maarian seurakunnan kotisivut
| n k Turun tuomiorovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Henrik  Kaarina  Katariina  Maaria  Martti  Mikael  Paattinen  Piikkiö  Tuomiokirkkoseurakunta  |  |
| Entiset seurakunnat |  Kakskerta  Kuusisto  Turku (suom.)  |  |
Turun arkkihiippakunta
Jermyn Street

Charles Tyrwhittin paitakauppa Jermyn Streetillä.
Jermyn Street on kauppakatu Westminsterin kaupunginosassa Lontoossa, lähellä Piccadillya. Katu tunnetaan laadukkaita miestenvaatteita myyvistä liikkeistään, erityisesti kauluspaidoista. Kadun varrella on myös tunnettujen kenkävalmistajien liikkeitä kuten John Lobb, Crockett & Jones ja Church's. Näiden lisäksi Jermyn Streetiltä löytyy tunnettuja räätälinliikkeitä, partureita, sikarikauppoja ja myös Britannian vanhin juustoputiikki Paxton & Whitfield.
Kadun perusti ja nimesi St Albansin ensimmäinen jaarli Henry Jermyn noin vuonna 1664.
Jermyn Streetin paitaliikkeitä

Lähde:
Turnbull & Asser, perustettu 1885, siirtyi Jermyn Streetille vuonna 1904
T. M. Lewin, perustettu 1898
New & Lingwood, perustettu 1865
Harvie & Hudson, perustettu 1949
Hilditch & Key, perustettu 1899
Thomas Pink, perustettu 1984, nyt LVMH:n omistama liikeketju
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jermyn Street Association (englanniksi)
Samara

| Samara Самара |
| --- | --- |
 Samaran satama.
 lippu:  vaakuna
 Samaran alue Venäjällä
 Samara
 Koordinaatit: 53°14′N, 50°10′E 
Valtio:   Venäjä
Subjekti:  Samaran alue
Perustettu:  1586
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  541 km²
Väkiluku (2012):  1 170 381
Aikavyöhyke:  UTC+4 (MSK+1) 
Postinumero:  443900–443125
Suuntanumero(t):  +7 846
 
 city.samara.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Samara (ven. Самара) on venäläinen kaupunki Volgajoen rannalla. Kaupungissa oli 1 170 381 asukasta vuonna 2012, esikaupunkeineen yli kaksi ja puoli miljoonaa. Se on Samaran alueen pääkaupunki.lähde?
Historiaa

Samaran perustivat venäläiset vallattuaan alueen mongoleilta vuonna 1586. Se kasvoi nopeasti viljakaupan keskukseksi. 1800-luvun puolivälistä vuoteen 1928 se oli Samaran kuvernementin keskus. Esimerkiksi 1897 väestönlaskennan mukaan kaupunki oli tuolloin vahvasti ei-venäläinen, sillä venäläisiä oli vain 1,5 % kaupungin noin 90 000 asukkaasta.
Vuosina 1935–1991 kaupunkia kutsuttiin nimellä Kuibyšev (Куйбышев) poliitikko ja vallankumoussankari Valerian Kuibyševin mukaan. Samara toimi Neuvostoliiton toissijaisena pääkaupunkina, kun Moskova oli uhattuna toisessa maailmansodassa vuosina 1941–1943. Neuvostoliiton aikana Kuibyšev oli sotilaallisista syistä suljettu kaupunki.lähde?
Kaupungin keskustasta ammattikoulun kellarista löytyi 1990-luvulla Josif Stalinille sota-aikana tehty salainen bunkkeri, joka nykyään on matkailunähtävyys.lähde?
Väestö > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1811 | 1840 | 1863 | 1897 | 1914 | 1931 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&04400.&&&&004 400 | &&&&&&&&&&010110.&&&&0010 110 | &&&&&&&&&&034100.&&&&0034 100 | &&&&&&&&&&089999.&&&&0089 999 | &&&&&&&&&0143800.&&&&00143 800 | &&&&&&&&&0222308.&&&&00222 308 | &&&&&&&&&0806356.&&&&00806 356 | &&&&&&&&01044849.&&&&001 044 849 | &&&&&&&&01216233.&&&&001 216 233 | &&&&&&&&01254460.&&&&001 254 460 | &&&&&&&&01157880.&&&&001 157 880 | &&&&&&&&01164685.&&&&001 164 685 |
Nykypäivä

Nykyään kaupunki on tärkeä teollisuuskeskus ja liikenteen solmukohta.
Kaupungissa on tärkeä jokisatama Volgan varrella. Samaran rautatieasema on kaupungin pääasema. Valtatie M5, joka on osa eurooppatie E30:sta, kulkee kaupungin pohjoispuolitse ja valtatie M32 (eurooppatie E131) lähtee kaupungista etelään. Samaran kansainvälinen lentoasema sijaitsee hieman kaupungin pohjoispuolella. Tätä lentoasemaa kutsutaan sijaintipaikkansa (ven. Курумоч, Kurumotš) perusteella myös Samara-Kurumotšin lentoasemaksi ja se palvelee myös noin 50 kilometrin päässä lännessä sijaitsevaa Toljattia.
Lada Samara -merkkistä autoa tehdään läheisessä kaupungissa Toljattissa.
Samaran metron Moskovskajan asemaa.
Samaran rautatieasemaa.
Samara-Kurumotšin lentoasema.
Samaraa yöllä.
Samaran alueen hallintorakennus.
Ortodoksinen Pokrovan Jumaläidin katedraali.
Samara sijaitsee Volgan varrella.
Jalkapallo-ottelu Krylja Sovetov -joukkueen (suom. Neuvostosiivet) kotikentällä Samaran Metallurg-stadionilla.
Ystävyyskaupungit

Zhengzhou, Kiina
St. Louis, Yhdysvallat
Stara Zagora, Bulgaria
Stuttgart, Saksa
Dnipro, Ukraina
Denizli, Turkki
Koper, Slovenia
Palermo, Italia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samara Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kaupunkipiirin sivusto (venäjäksi)
Matkailutietoa Samarasta (englanniksi)
Valokuvia Samarasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (saksaksi)
Kuvia Samarasta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Samara (venäjäksi)
| n k Maantieteellisen Euroopan yli miljoonan asukkaan kaupungit |
| --- | --- |
 Barcelona  Belgrad  Berliini  Birmingham  Budapest  Bukarest  Bryssel  Donin Rostov  Hampuri  Harkova  Istanbul1  Kazan  Kiova  Köln  Lontoo  Madrid  Milano  Minsk  Moskova  München  Nižni Novgorod  Odessa  Pariisi  Perm  Pietari  Praha  Rooma  Samara  Sofia  Tbilisi  Ufa  Varsova  Volgograd  Voronež  Wien 
1Sijaitsee sekä Euroopassa että Aasiassa
Samaran alueen kaupungit
Hallinnollinen keskus: Samara

Kinel | Neftegorsk | Novokuibyševsk | Oktjabrsk | Otradnyi | Pohvistnevo | Syzran | Toljatti | Tšapajevsk | Žiguljovsk
Hevosvetoinen raitiovaunu Samarassa 1904.
Pyhä Agatha

Pyhä Agatha ja irti leikatut rinnat.
Agathan marttyyriys, maalannut Sebastiano del Piombo
Pyhä Agatha on kristitty marttyyri, joka syntyi Sisiliassa joko Cataniassa tai Palermossa, ja tapettiin noin vuonna 250 Cataniassa. Hän on Catanian suojeluspyhimys.
Legendan mukaan roomalainen konsuli rakastui Agathaan, mutta koska Agatha ei pitänyt hänestä, alkoi hallitsija vainota häntä hänen kristinuskonsa takia. Agathan rinnat hakattiin pois, mutta ne kasvoivat ihmeen kautta uudelleen. Agatha esitetään usein kantamassa leikattuja rintojaan vadilla. Rintojen muodon vuoksi häntä on pidetty kellontekijöiden suojeluspyhimyksenä. Viime aikoina hänet on nostettu myös rintasyöpäpotilaiden suojeluspyhimykseksi.
Agatha teloitettiin 5. helmikuuta. Hänen kuolemansa vuosipäivänä Etnan purkaus uhkasi Catanian kaupunkia. Kaupunkilaiset hakivat Agathan haudalle levitetyn valkoisen huivin, joka muuttui punaiseksi, ja kaupunki pelastui.
Agathaa pidetään myös Maltan suojeluspyhimyksenä, sillä hänen esirukouksensa kerrotaan pelastaneen Maltan turkkilaisten maahanhyökkäykseltä vuonna 1551.
Hänen muistopäiväänsä vietetään 5. helmikuuta. Juhlapäivänä tarjotaan mantelista tehtyjä rinnan muotoisia pullia pyhimyksen muistoksi. Muistopäivän juhlallisuuksiin osallistuu vuosittain yli miljoona ihmistä. Catanian kaupunki koristellaan värivaloin ja ilotulituksin.
San Marinon toiseksi arvostetuin ritarikunta, Pyhän Agathan ritarikunta, on nimetty pyhimyksen mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhä Agatha Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Suomen hyvinvointialueet

Suomen hyvinvointialueet (ruots. Finlands välfärdsområden; lyh. HVA ja HA) ovat kunnista ja valtiosta erillisiä julkisoikeudellisia yhteisöjä, joilla on alueellaan itsehallinto. Suomessa on 21 hyvinvointialuetta, minkä lisäksi Helsingin kaupungilla on vastuu hyvinvointialueen tehtävistä omalla alueellaan. Eduskunta hyväksyi 23. kesäkuuta 2021 sosiaali- ja terveydenhuollon uudistusta koskevat lakiesitykset. Uudistuksen toimeenpanoa koskevan lain mukaan sosiaali- ja terveydenhuollon ja pelastustoimen tehtävät ja järjestämisvastuu siirtyivät kunnilta hyvinvointialueille 1. tammikuuta 2023.
Alueellisen yhteistyön ja tarkoituksenmukaisen palvelurakenteen toteuttamiseksi hyvinvointialueista muodostetaan viisi yhteistyöaluetta, jotka vastaavat aiemmin käytössä olleita yliopistosairaaloiden erityisvastuualueita.
Hyvinvointialue järjestää sille lailla säädetyt tehtävät, joita toiminnan alkaessa ovat sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestäminen. Hyvinvointialue voi hoitaa alueellaan myös sen lakisääteisiä tehtäviä tukevia tehtäviä, kuten kansainvälinen toiminta ja hyvinvointialueiden keskinäinen edunvalvonta. Se voi alueellaan tai yhdessä toisen hyvinvointialueen kanssa harjoittaa vähäriskistä liiketoimintaa, joka tukee sen lakisääteisten tehtävien hoitamista. Sopimuksen nojalla hyvinvointialueet voivat hoitaa tehtäviään yhdessä. Yhteistyön muotoja ovat yhteinen toimielin, yhteinen virka, sopimus viranomaistehtävän hoitamisesta ja hyvinvointiyhtymä. Hyvinvointiyhtymän toimialana voi olla vain tukipalvelujen tuottaminen. Hyvinvointiyhtymälle ei voida siirtää järjestämisvastuuta.
Hyvinvointialueiden perustaminen

Maakuntiin perustuvia hyvinvointialueita perustettiin 17. Uudenmaan erillisratkaisun perusteella Uudellemaalle perustettiin lisäksi neljä hyvinvointialuetta (Itä-Uudenmaan, Keski-Uudenmaan, Länsi-Uudenmaan ja Vantaan–Keravan hyvinvointialueet). Helsingin kaupunki vastaa sote- ja pelastustoimen tehtävien järjestämisestä omalla alueellaan ja perustettava HUS-yhtymä erikoissairaanhoidon järjestämisestä Uudellamaalla.
Hyvinvointialueiden perustaminen > Aikataulu

Hyvinvointialueet perustettiin sosiaali- ja terveydenhuollon ja pelastustoimen uudistuksen toimeenpanolailla. Eduskunnan hyväksyttyä sosiaali- ja terveydenhuollon uudistuksen lakiesitykset toimeenpanolaki tuli voimaan 1. heinäkuuta 2021. Hyvinvointialueiden toimintaa valmistelevien väliaikaisten valmisteluelinten toiminta maakunnissa käynnistyi viimeistään syyskuussa 2021. Hyvinvointialueiden aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022 ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa 1. maaliskuuta 2022.
Sosiaali- ja terveydenhuollon ja pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi hyvinvointialueille 1. tammikuuta 2023.
Hyvinvointialueiden perustaminen > Hyvinvointialueille siirtyvä sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstö

Kuntien ja kuntayhtymien sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen henkilöstö siirtyy ns. vanhoina työntekijöinä hyvinvointialueiden palvelukseen. Hyvinvointialueiden palvelukseen siirtyy noin 172 900 henkilöä 332 kunnasta tai kuntayhtymästä. Lisäksi noin 14 400 henkilöä jatkaa Helsingin kaupungin palveluksessa ja HUS-yhtymän palveluksessa 22 800 henkilöä. Sosiaali- ja terveydenhuollon tukipalveluissa työskentelevä henkilö siirtyy hyvinvointialueen henkilöstöön, jos tehtävistä vähintään puolet on sosiaali- tai terveydenhuollon tukitehtäviä.
Hyvinvointialueiden perustaminen > Omaisuusjärjestelyt

Kuntien ja kuntayhtymien sosiaali- ja terveystoimen sekä pelastustoimen omaisuus siirretään hyvinvointialueiden omistukseen tai hallintaan seuraavien periaatteiden mukaisesti:
Sairaanhoitopiirien ja erityishuoltopiirien kuntayhtymien varat, velat ja vastuut siirtyvät hyvinvointialueille lain nojalla
Kuntien ja muiden kuntayhtymien sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen irtain omaisuus, sopimukset ja henkilöstön lomapalkkavelka siirtyvät hyvinvointialueille korvauksetta
Hyvinvointialue vuokraa kuntien omistukseen jäävät sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen toimitilat kolmen vuoden siirtymäajaksi (+1 vuoden optio).
Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen varat ja velat, vastuut ja velvoitteet jäävät Helsingin kaupungille. HUS-sairaanhoitopiirin omaisuus siirtyy HUS-yhtymälle.
Hyvinvointialueiden hallinto

Hyvinvointialueen ylin päättävä elin on aluevaltuusto, joka vastaa hyvinvointialueen toiminnasta, hallinnosta ja taloudesta. Aluevaltuuston valtuutetut ja varavaltuutetut valitaan aluevaaleissa nelivuotiskaudeksi. Valtuutettujen määrä on hyvinvointialueen asukasluvusta riippuen 59–89. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella vuoden 2022 aluevaaleissa valittavien valtuutettujen lukumäärät ovat:
59 valtuutettua: Keski-Pohjanmaan, Kainuun, Itä-Uudenmaan, Etelä-Karjalan, Etelä-Savon, Kymenlaakson, Pohjois-Karjalan, Kanta-Hämeen, Pohjanmaan, Lapin sekä Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueet.
69 valtuutettua: Keski-Uudenmaan, Päijät-Hämeen, Satakunnan, Pohjois-Savon, Keski-Suomen sekä Vantaan–Keravan hyvinvointialueet.
79 valtuutettua: Pohjois-Pohjanmaan, Länsi-Uudenmaan, Varsinais-Suomen sekä Pirkanmaan hyvinvointialueet.
Yhteensä kaikkiin aluevaltuustoihin valitaan siis 1 379 valtuutettua.
Aluevaltuusto päättää aluehallituksen kokoonpanosta ja asettaa hyvinvointialueen muut toimielimet sekä valitsee hyvinvointialuejohtajan.
Hyvinvointialueen pakolliset toimielimet ovat
Aluevaltuusto
Aluehallitus
Tarkastuslautakunta
Kansalliskielilautakunta (kaksikielisillä hyvinvointialueilla)
Saamen kielen lautakunta (Lapin hyvinvointialueella).
Hyvinvointialueen rahoitus

Hyvinvointialueiden toiminta rahoitetaan pääosin valtion varoin ja lisäksi asiakasmaksuin. Valtion rahoituksen lähtötaso vuonna 2023 perustuu kuntien sote-palveluiden ja pelastustoimen vuoden 2021 tilinpäätösten ja vuoden 2022 talousarvioiden keskiarvoon. Kustannukset skaalataan vuoden 2022 tasoon. Rahoituksen kokonaismäärä tarkistetaan vuosittain ottamalla huomioon palvelutarpeen arvioitu kasvu, arvioidut kustannustason muutokset ja hyvinvointialueiden järjestämisvastuulle kuuluvien tehtävien laajuuden ja laadun muutokset. Yksittäisen hyvinvointialueen rahoitus määräytyy, valtakunnallisen rahoituksen kokonaistason lisäksi, sen sosiaali- ja terveydenhuollon ja pelastustoimen palvelutarvetta ja olosuhdetekijöitä kuvaavien tekijöiden perusteella.
Hyvinvointialueilla on itsehallintoon perustuva oikeus päättää rahoituksen käytöstä ja kohdentamisesta. Toiminnan rahoittajana toimivan valtiovallan (Sosiaali- ja terveysministeriön) ohjaus toteutetaan ministeriön ja hyvinvointialueen välisessä vuosittaisessa ohjaus- ja arviointiprosessissa.
Kanta-Hämeen hyvinvointialueen johtaja Olli Naukkarinen katsoo, että lait ja asetukset sekä valvontaviranomaisen tulkinnat niistä muodostavat ristiriidan rahoituslainsäädännön kanssa. Samantapaisilla linjoilla on myös Etelä-Karjalan hyvinvointialueen johtaja Sally Leskinen, joka arvelee, että jopa perustuslakia joudutaan rikkomaan.
Luettelo hyvinvointialueista

Suomeen perustetaan sosiaali- ja terveydenhuollon ja pelastustoimen uudistuksen toimeenpanoa ja voimaanpanoa koskevan lain perusteella seuraavat 21 hyvinvointialuetta 1.7.2021 lukien. Helsingin kaupungilla ja Ahvenanmaan maakunnalla on sosiaali- ja terveydenhuollon ja pelastustoimen järjestämisvastuu omalla alueellaan.
Lapin hyvinvointialue
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue
Kainuun hyvinvointialue
Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue
Keski-Suomen hyvinvointialue
Pohjois-Savon hyvinvointialue
Pohjois-Karjalan hyvinvointialue
Etelä-Savon hyvinvointialue
Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialue
Pirkanmaan hyvinvointialue
Kanta-Hämeen hyvinvointialue
Pohjanmaan hyvinvointialue
Satakunnan hyvinvointialue
Varsinais-Suomen hyvinvointialue
Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue
Keski-Uudenmaan hyvinvointialue
Itä-Uudenmaan hyvinvointialue
Päijät-Hämeen hyvinvointialue
Kymenlaakson hyvinvointialue
Etelä-Karjalan hyvinvointialue
Vantaan ja Keravan hyvinvointialue
Helsingin kaupunki (Helsingin kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimiala)
Ahvenanmaa (Ålands hälso- och sjukvård)
Aiheesta muualla

Hyvinvointialueet - Sosiaali- ja terveysministeriö
| n k Suomen hyvinvointialueet |
| --- | --- |
Hyvinvointialueet:  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo (Eloisa)  Itä-Uusimaa  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa (Soite)  Keski-Suomi  Keski-Uusimaa  Kymenlaakso  Lappi  Länsi-Uusimaa  Pirkanmaa (Pirha)  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala (Siun sote)  Pohjois-Pohjanmaa (Pohde)  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta (Sata)  Vantaa ja Kerava (VAKE)  Varsinais-Suomi (Varha) 
Muut alueet:  Ahvenanmaan maakunta  Helsingin kaupunki  HUS-yhtymä (erikoissairaanhoito Uudellamaalla) 
Kartta Suomen hyvinvointialueista
Saratogan taistelut

Saratogan taistelut olivat osa Yhdysvaltain vapaussotaa, ja ne käytiin 19. syyskuuta – 7. lokakuuta 1777 nykyisten Saratogan ja Saratoga Springsin kaupunkien tuntumassa. Taisteluissa kenraalimajuri Horatio Gatesin ja prikaatikenraali Benedict Arnoldin johtama siirtokuntien armeija löi kenraalimajuri John Burgoynen komentamat brittijoukot ja näihin liittyneet saksalaiset yksiköt. Burgoynen joukkojen hyökkäysvahvuus oli noin 6 000 sotilasta Yhdysvaltain 12 000–14 000 vastaan.
Taistelu merkitsi käännekohtaa Amerikan vallankumouksessa. Voiton jälkeen Ranska tunnusti Amerikan siirtokunnat itsenäiseksi valtioksi ja julisti sodan Britanniaa vastaan. Lisäksi Ranska antoi rahallista tukea kapinallisille ja toi laivastonsa tukemaan itsenäisyystaistelijoita. Saratogan taistelujen lopputuloksen ja Ranskan esimerkin innoittamina myös Espanja ja Hollanti liittyivät myöhemmin Yhdysvaltain tukijoihin.
Taustat

Yhdysvaltain vapaussodan ensimmäisistä taisteluissa huhtikuussa 1775 amerikkalaisten miliisijoukot kärsivät puutteellisesta aseistuksesta ja miesten kokemattomuudesta. Saman kesän aikana kenraali George Washington valittiin johtamaan uutta siirtokuntien armeijaa, joka osittain korvasi aiemmat miliisivoimat. Washingtonin tehtävä oli haastava, sillä miesten värväämisen ja kouluttamisen ohella hänen oli hankittava siirtokunnille oma sotalaivasto.
Vaikka Washington onnistui valtaamaan Bostonin keväällä 1776, hän ei pystynyt estämään Britannian sotavoimien hallintaa muissa siirtokuntien suurissa kaupungeissa. Maailman vahvimmaksi ja parhaiten aseistautuneeksi tunnustettu brittiarmeija hallitsi vuoden 1776 tapahtumia vapaussodassa. Washington pyrki käymään pitkitettyä puolustussotaa ja vältteli avointen taistelukenttien tuomaa riskiä. Hän joutui vetämään joukkonsa Long Islandilta ja New Yorkista, mutta saavutti pieniä voittoja vuoden 1776–1777 vaihteessa Trentonissa ja Princetonissa.
Brittien suunnitelmat

Brittijoukkojen johtajat kyllästyivät pitkittyneeseen sodankäyntiin keväällä 1777 ja laativat kaksi eri suunnitelmaa amerikkalaisten lopulliseksi murskaamiseksi. Toinen suunnitelma oli, että kenraali John Burgoyne johtaisi joukkonsa Kanadasta itäiseen New Yorkiin ja yhdistyisi Albanyssä kenraali William Howen joukkoihin. Yhdistyneen armeijan tarkoitus oli erottaa pohjoiset ja eteläiset siirtokunnat toisistaan ja päättää sodankäynti Britannian voittoon. Howe oli myös saanut luvan miehittää Philadelphian, jossa oli Washingtonin päämaja. Kummatkin suunnitelmat aiottiin toteuttaa syksyllä 1777.
Toinen suunnitelmista onnistui, sillä Howe miehitti Philadelphian. Hän ei kuitenkaan marssinut New York Citystä suoraan Philadelphiaan vaan viivytteli ja kiersi Marylandin kautta. Kenraali Burgoyne odotti Albanyssä turhaan Howen armeijaa tietämättä, että tämä oli majoittanut armeijansa Philadelphiaan eikä ollut tulossa Albanyyn.