stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Wars Rebels
Jaksot > Neljäs tuotantokausi (2017–2018)

| № (sarja) | № (kausi) | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 | 1 | Mandaloren sankarit, osa 1 (engl. Heroes of Mandalore: Part 1) | Steward Lee | Henry Gilroy & Steven Melching | 16. lokakuuta 2017 |
| 61 | 2 | Mandaloren sankarit, osa 2 (engl. Heroes of Mandalore: Part 2) | Saul Ruiz | Christopher Yost | 16. lokakuuta 2017 |
| 62 | 3 | Kapinan nimissä, osa 1 (engl. In the Name of the Rebellion: Part 1) | Sergio Paez | Gary Whitta | 23. lokakuuta 2017 |
| 63 | 4 | Kapinan nimissä, osa 2 (engl. In the Name of the Rebellion: Part 2) | Bosco Ng | Matt Michnovetz | 23. lokakuuta 2017 |
| 64 | 5 | Miehitys (engl. The Occupation) | Steward Lee | Christopher Yost | 30. lokakuuta 2017 |
| 65 | 6 | Koelento (engl. Flight of the Defender) | Saul Ruiz | Dave Filoni & Steven Melching | 30. lokakuuta 2017 |
| 66 | 7 | Samaa heimoa (engl. Kindred) | Sergio Paez | Dave Filoni & Henry Gilroy | 6. marraskuuta 2017 |
| 67 | 8 | Ryömijän ryöstö (engl. Crawler Commanders) | Bosco Ng | Matt Michnovetz | 6. marraskuuta 2017 |
| 68 | 9 | Kapinallisten isku (engl. Rebel Assault) | Steward Lee | Dave Filoni & Steven Melching | 13. marraskuuta 2017 |
| 69 | 10 | Jediritarin yö (engl. Jedi Night) | Saul Ruiz | Dave Filoni & Henry Gilroy | 19. helmikuuta 2018 |
| 70 | 11 | Dume (engl. DUME) | Sergio Paez | Dave Filoni & Christopher Yost | 19. helmikuuta 2018 |
| 71 | 12 | Susia portilla (engl. Wolves and a Door) | Dave Filoni | Dave Filoni & Bosco Ng | 26. helmikuuta 2018 |
| 72 | 13 | Maailma maailmojen välissä (engl. A World Between Worlds) | Dave Filoni | Dave Filoni & Steward Lee | 26. helmikuuta 2018 |
| 73 | 14 | Viimeinen tilaisuus (engl. A Fool's Hope) | Dave Filoni & Saul Ruiz | Henry Gilroy & Steven Melching | 5. maaliskuuta 2018 |
| 74–75 | 15–16 | Jälleennäkeminen ja jäähyväiset (engl. Family Reunion - and Farewell) | Dave Filoni, Bosco Ng & Sergio Paez | Dave Filoni, Henry Gilroy, Kiri Hart, Simon Kinberg & Steven Melching | 5. maaliskuuta 2018 |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Star Wars Rebels Tähtien sodan virallisilla sivuilla (englanniksi)
Star Wars Rebels Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Star Wars Rebels Wookieepediassa (englanniksi)
Star Wars Rebels Jedipediassa
Carl Harlund

Carl Harlundin omakätinen allekirjoitus vuodelta 1773
Harlundin kaiverruksia Karvian kirkon kellotapulin seinässä.
Carl Harlund (7. kesäkuuta 1739 Uusikaupunki – 28. huhtikuuta 1816 Karvia) oli suomalainen ylioppilas, kotiopettaja ja myöhemmällä iällä omaperäinen kansanfilosofi.
Turun akatemian ylioppilas

Carl Harlund opiskeli ensin Porin triviaalikoulussa ja sai sieltä todistuksen vuonna 1758. Joulukuussa 1761 hän läpäisi Turun akatemian pääsykuulustelun ja aloitti siellä akateemiset opintonsa. Harlund valittiin Uudenkaupungin raatimieheksi 1771, mutta hän kuitenkin kieltäytyi ottamasta virkaa vastaan ennen viran vahvistamista 1772. Harlund oli oman aikansa kosmopoliitti. Hänen tiedetään matkustelleen vuosina 1769-1775 ainakin Ruotsissa ja Saksassa. Muistitiedon mukaan Harlund oli kertonut puhuvansa kahdeksaa kieltä ja ymmärtävänsä kahtatoista. Harlundin elämänvaiheista vuosilta 1780–1791 ei kuitenkaan ole löytynyt mitään kirjallista tietoa. Ikaalisten seurakunnan rippikirjaan on vuonna 1778 kirjattu Harlundista maininta: ”Ylioppilas Carl Harlund on muuttanut pois matkustellakseen ympäri maailmaa”. Vuoden 1779 kesäkuulta löytyy vielä tieto, että Harlundille myönnettiin matkapassi Pohjanmaalle, mutta sen jälkeen jäljet Harlundista katoavat yli kymmeneksi vuodeksi. Perimätiedon mukaan Harlund työskenteli Satakunnassa maanmittarin apulaisena 1780-luvulla ja jäi asumaan Karviaan loppuiäkseen. Kirjallista vahvistusta tuolle perimätiedolle ei ole löytynyt. Vuodelta 1792 löytyy ensimmäinen varma tieto Harlundin asumisesta Karviassa. Tuolloin kirkonvaivainen, entinen ylioppilas Carl Harlund asui Karvian Suomilammilla.
Haarluntin ennustukset

Karvialainen kotiseutumies Eino Saari keräsi ja tallensi huomattavan määrän Haarluntista kertovaa muistitietoa 1950–70-luvuilla (noin 150 vuotta Harlundin kuoleman jälkeen). Karviassa Harlundia kutsuttiin Haarluntiksi. Saari tallensi muun muassa monta kymmentä muistitietona kulkenutta Haarluntin kertomaa ennustusta. Ennen Saarta muistitietoa Harlundin ennustuksista oli tallentanut muun muassa Pertti Virtaranta.
Kulkuvälineiden kehityksestä Harlund oli ennustanut seuraavasti: ”Päättömät hevoset vetävät kuormia rautaisia teitä pitkin”. Kaupankäynnin tulevaisuudesta Harlund oli ennustanut, että tavarat tuodaan ostajan kotiin. Puhelimen keksimistä ennakoi Harlundin ennustus: ”Toinen mies on toisel puol maailmaa ja toinen mies toisel puolel ja puhuvat välinsä.” Sodankäynnin kehityksestä Harlund oli puolestaan ennustanut, että tulee suuri sota, jolloin soditaan ilmassa, maalla, vedessä ja veden alla. Kenties sähkövalojen tuloa koski Harlundin ennustus: "Valo kiikkuu langan päässä".  Harlund oli myös ennustanut: ”Viikatteita ei tarvita, koska heinät niitetään koneella.”
Harlund ennusti karvialaisille myös oman paikkakunnan tulevia tapahtumia. Harlundin muistellaan esimerksi sanoneen, että se on onnellinen, joka omistaa Alkkian nevaa. Parisataa vuotta myöhemmin Alkkian soita otettiin laajalti turvetuotantoon. ”Se oli semmonen että se tiesi erelleppäij ja ne on nyk käynykki kaikki totehem mitä se toimitteli”, totesi muuan Pertti Virtarannan haastattelema karvialainen Harlundista 1940-luvulla.
Harlundin ajanlasku ja kaiverrukset

Harlundilla oli oma ajanlaskunsa. Karvian Sarankylässä sijainneen aitan seinään Harlund kaiversi omaperäisen kalenterin, jonka hän nimesi ”Filosofin kalenteriksi”. Harlundin filosofin kalenteri alkoi vuoden 1800 kesäpäivänseisauksesta. Harlundin itse valmistama pieni puualmanakka on Suomen kansallismuseon kokoelmissa. Puualmanakan merkinnät onnistuttiin pääosin tulkitsemaan vuonna 2019. Harlundin puualmanakka oli esillä Kansallismuseon Toista maata -näyttelyssä 2021-2024. Harlundin kaiverruksia on myös Karvian kirkon kellotapulin hirsissä. Osa Harlundin kellotapuliin kaivertamista teksteistä on ranskankielisiä. Karvian Alkkiassa Välisalo-nimisessä saarekkeessa kerrotaan olleen hongan, jonka kylkeen Harlund oli kaivertanut paljon puukonkärkikirjoitustaan. Harlundin kaiverrukset kiersivät ruuvin tapaan hongan ympäri aina alas asti.
Harlundin kadonneet kirjoitukset

Harlundin vuonna 1773 kirjoittama eräänlainen kasvatusopillinen tutkielma opetustyöstä Suomessa lienee ainut Harlundin kirjallinen työ, joka on säilynyt. Se on arkistoituna Kansalliskirjaston Tengström-Lagus -kokoelmassa. Muistitietojen mukaan Harlundilla oli mukanaan vielä Karviassakin erinäinen määrä kirjoituksia, joita hän säilytti matka-arkussaan. Kerrotaan, että vanha Harlund oli kehottanut säilyttämään matka-arkkua sisältöineen huolellisesti. Muistitiedon mukaan Harlund oli sanonut, että kerran niitä tullaan hakemaan ja silloin niiden säilyttäjä saa palkkioksi saman arkullisen täynnä ”kultaa ja hopiaa”. Harlundin matka-arkku on edelleen tallessa Karviassa, mutta Eino Saaren mukaan joku tuntemattomaksi jäänyt tutkija oli vienyt matka-arkun sisällön eikä siitä ole sen koommin kuultu.
Haarlundinkatu Karviassa

Karvian keskustassa on Carl Harlundin mukaan nimetty Haarlundinkatu.
Aiheesta muualla

Suomen kansallismuseon tammikuun 2020 kuukauden esine: Carl Harlundin puinen kalenteri
Regina Rask, Yle: 1700-luvun Suomessa eli ennustaja, joka väitetysti näki ennalta puhelimen, auton ja jopa Woltin tapaiset kuljetuspalvelut. 16.4.2023 13:32. Päivitetty 16.4.2023 14:58.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 
Yksityiskohta Harlundin puualmanakasta
Katkelma Filosofin kalenterista, jonka Harlund kaiversi Hormaluoman talon aitan seinään. Merkinnät Eino Saaren jäljennöksen mukaisesti.
Japanilaisten miehitys Indonesiassa

Japanilaiset miehittivät silloisen Alankomaiden Itä-Intian (nyk. Indonesian) toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 ja pitivät sitä miehitettynä vuoteen 1945 saakka. Ensimmäisinä indonesialaisista acehilaiset ja pohjoissumatralaiset liittoutuvat Japanin kanssa jo 1942, mutta pian pettyivät Japanin 25. armeijan ankaraan miehitykseen. Jaavalaispoliitikot Hatta ja Sukarno ryhtyivät yhteistyöhön japanilaisten kanssa vasta myöhemmin, ja Japanin antauduttua julistivat Indonesian Hollannista itsenäiseksi. Alkaneessa Hollannin vastaisessa itsenäisyyssodassa acehilaiset tukivat muita indonesialaisia.
Japanilaisten miehitykseen johtanut kehitys > Yhdysvaltain kauppasaarto panee Japanin liikkeelle

Japanin Kaakkois-Aasiassa Kiinaa vastaan käymän sodan talous edellytti runsaasti raaka-aineita. Yhdysvaltain presidentti Franklin Delano Rooseveltin hallinto pyrki rajoittamaan japanilaisten etenemistä sekä rajoittamaan muun muassa japanilaisten öljynsaantia, josta 55 % oli Yhdysvaltain ja 25 % Hollannin Itä-Intian varassa. Hollannin armeijan antauduttua Rotterdamin pommitusten jälkeen Saksalle 15. toukokuuta 1940 julistaa Hollannin pakolaishallitus Hollannin Itä-Intian piiritystilaan ja internoi siellä Saksan kansalaiset leireille.
13. toukokuuta 1940 Lontooseen paennut hallitsija ja Hollannin pakolaishallitus, mitkä jatkoivat Hollannin siirtomaiden hallitsemista.
Japanilaisten miehitykseen johtanut kehitys > Japani pyrkii turvaamaan polttoainesaannin sotatarkoituksiin

28. kesäkuuta japanilaiset alkoivat vaatia neuvotteluja siitä, että Hollannin Itä-Intian on toimitettava Japanille kiinteät määrät raaka-aineita, myös öljyä. Heinäkuussa Hollannin Itä-Intian vienti Japaniin katkesi. Kiinteiden raaka-ainetoimitusten lisäksi japanilaiset Hollannin pakolaishallitukselta vaativat elokuussa Hollannin Itä-Intian ja Ranskan Indokiinan kauppapoliittista yhdentymistä Japanin sotatalouteen liittymällä vapaaehtoisesti Itä-Aasian vaurauden vyöhykkeeseen.
Japanilaisten miehitykseen johtanut kehitys > Van Mook pelaa aikaa

Hollannin pakolaishallituksen neuvotteluvoima oli heikko, mutta se yritti pitkittää konfliktin syntymistä. 12. syyskuuta 1940 alkoivat Hollannin Itä-Intian ja Japanin väliset kauppaneuvottelut Kobajashin johtaman valtuuskunnan johdolla. Hollannin Itä-Intian hallinnoija Hubertus van Mook kieltäytyi lentokonebensiiniä koskevasta yhteistyöstä. 26. lokakuuta Japani ja Hollanti ilmoittivat julkilausumalla, ettei Hollannin Itä-Intia liity Itä-Aasian vaurausvyöhykkeeseen.
12. marraskuuta vahvistettiin Japanin saama kiintiö Hollannin Itä-Intian öljystä ja joulukuussa Kobajashi palasi Japaniin. 6. tammikuuta 1941 hollantilaiset ottivat kiinni indonesialaisnationalistit Thamrinin, Douwes Dekkerin ja muita. Thamrin kuoli viiden päivän kuluttua ja Dekker karkotettiin Surinameen.
11. tammikuuta uusi Joshizawan johtama neuvotteluryhmä saapui Bataalle. Helmikuussa 1941 Hollannin Itä-Intian hallinnoija Hubertus van Mook kieltäytyi japanilaisten painostuksesta huolimatta liittämästä Hollannin Itä-Intian Itä-Aasian vaurausvyöhykkeeseen. 14. toukokuuta japanilaiset lähettivät uhkavaatimuksen vaatien vaikutusvaltaa ja läsnäolo-oikeutta Hollannin Itä-Intiassa. 6. kesäkuuta 1941 neuvottelut japanilaisten kanssa epäonnistuvat. Hollannin Itä-Intia ilmoitti, ettei se voi myöntyä Japanin vaatimuksiin strategisten raaka-aineiden ja puolivalmisteiden (muun muassa kumin ja öljyn) toimittamisesta koska se oli sopinut toimituksista myös Britannian ja Yhdysvaltain kanssa. 11. heinäkuuta 1941 Volksraad organisoi miliisin. 25. heinäkuuta Japani julisti Indo-Kiinan protektoraatikseen. Vietnam jäi silti Vichyn Ranskan muodolliseen hallintaan.
Japanilaisten miehitykseen johtanut kehitys > Yhdysvallat julistaa Japanin kauppasaartoon

Yhdysvallat lujitti otettaan Japanista ja julisti sen 26. heinäkuuta 1941 kauppasaartoon öljyn ja muiden raaka-aineiden suhteen. Lisäksi Yhdysvallat jäädytti japanilaisten varat Yhdysvalloissa estääkseen Japania jatkamasta sotaansa Kiinassa. Japanin vuosittain tarvitseman 5 400 miljoonan litran toimitustaso väheni 800 miljoonaan litraan. Tämä olisi estänyt sodankäynnin jatkamista etelässä ja samanaikaisesti aloittamasta sotaa Neuvostoliiton kanssa pohjoisessa. Myös Hollanti jäädytti japanilaisten varat. 30. heinäkuuta Hollannin pakolaishallitus lupasi pitää sodan jälkeen Indonesiaa koskevan konferenssin.
Neuvostoliiton jouduttua sotaan Japani hyökkää > Japani varmistaa selustansa Saksan välittämällä hyökkäämättömyyssopimuksella

Jatkaakseen sotaansa Japani alkoi edetä Kaakkois-Aasiassa, muun muassa Ranskan IndoKiinassa heinäkuussa 1941 Neuvostoliiton jouduttua Saksan hyökkäyksen kohteeksi kesäkuussa 1941. Hanoin ympäristö vallattiin 22. syyskuuta 1941, mihin Vichyn Ranska joutui suostumaan. Vietnamissa säilyi muodollisesti Saksalle antautuneen Vichyn Ranskan hallinto vuoteen 1945, mutta taloudellisesti se oli Japanin armeijan miehityksen alaisena kytketty osaksi Japanin sotataloutta.
Varmistaakseen sopimuksellisesti sen ettei Neuvostoliitto ryhdy vastatoimiin, oli Japani solminut 13. huhtikuuta 1941 viisi vuotta kestävän hyökkäämättömyyssopimuksen sen kanssa huolimatta 27. syyskuuta 1940 solmimastaan kolmen vallan sopimuksesta Saksan ja Italian kanssa.
Neuvostoliiton jouduttua sotaan Japani hyökkää > Hollannin pakolaishallitus julistaa sodan Japanille

Japanin kiista Yhdysvaltain kanssa jatkui. Prinssi Fumimaro Konojen johtama hallitus pyrki Yhdysvaltain kanssa neuvotteluratkaisuun lokakuussa ja oli valmis tekemään Yhdysvalloille myönnytyksiä Kiinassa. Rooseveltin hallinto puolestaan piti yllä ankaraa linjaa Japania kohtaan uskoen sen turvaavan rauhan parhaiten. Konojen hallitus joutui eroamaan 16. lokakuuta 1941 ja uudeksi pääministeriksi tuli armeijasta vastaava ministeri Hideki Tōjō. Sotavalmistelut Yhdysvaltoja vastaan alkoivat, vaikka Japani edelleen jatkoi neuvotteluja. 30. marraskuuta Hollannin Itä-Intian laivasto pantiin liikekannalle. 5. joulukuuta Hollanti pyysi Australian hallitusta miehittämään Ambon ja Timorin. Australian ilmavoimat henkilöstöineen tulivat 7. joulukuuta.
7. joulukuuta 1941 Japani teki yllätyshyökkäyksen Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastotukikohtaan Pearl Harboriin ja julisti myöhästyneesti sodan Yhdysvaltoja vastaan. Lisäksi Japani lähti etenemään Kaakkois-Aasiassa. Vastauksena Britannia, Hollannin pakolaishallitus ja Yhdysvallat julistivat sodan Japania vastaan 8. joulukuuta 1941. Japani valtasi Etelä-Thaimaan ja Malajin sekä hyökkäsi Filippiineille sekä Hollannin Itä-Intiaan. 10. joulukuuta HMS Prince of Wales ja HMS Repulse upotettiin lyhyen ajan kuluessa toisistaan Malaijin edustalla. 16. joulukuuta hollantilaisia vastustavat acehilaiset ottivat Japanin Malaijin miehitysjoukkoon. 1100-luvulta olevan kuningas Jajabajan ennustuksen mukaan paholaismaiset valkoiset miehet hallitsevat Jaavaa vuosia, mutta heidät ajetaan pois pohjoisesta tulevien keltaisten miesten voimin, jotka jäävät saarelle vain yhden sadon ajaksi. Japanilaisia uskottiin luvatuiksi vapauttajiksi.
Neuvostoliiton jouduttua sotaan Japani hyökkää > Hollannin pakolaishallitus julistaa sodan Japanille > Australia turvaa Hollannin Itä-Intiaa

17. joulukuuta Australian ilmavoimat laskeutuivat Portugalille kuuluneelle Itä-Timorille. Salazar esitti vastalauseensa. Japanilaiset tekivät ilmahyökkäyksen Ternatea vastaan ja nousivat maihin Sarawakissa.
22. joulukuuta japanilaiset nousivat maihin Yhdysvalloille kuuluvilla Filippiineillä. Hollannin Itä-Intiassa Muhammed Hatta kehotti indonesialaisia vastustamaan Japania. 24. joulukuuta 1941 japanilaiset hyökkäsivät brittijoukkoja vastaan Kuchiningissa Sawarakilla.
10. tammikuuta 1942 Japani aloitti varsinaisen hyökkäyksensä Hollannin Itä-Intiaan Tarakanissa Kalimantanilla ja Manadossa Sulawesilla. Japani julisti sodan Hollannille 11. tammikuuta 1942, eteneminen alkoi ja japanilaiset valtasivat Malesian Kuala Lumpurin sekä Tarakanin ja 13. tammikuuta Manadon. 12. tammikuuta Hubertus van Mook kävi hätävierailulla pyytämässä Yhdysvalloilta tukea. 15. tammikuuta brittiläisestä kenraali Sir Archibald Wavellistä tuli brittien, hollantilaisten, yhdysvaltalaisten yhteisen esikunnan, Jaavalla Lembangin Grand Hotellissa perustetun ABDACOMin, komentaja varakomentajanaan Yhdysvaltain ilmavoimien kenraaliluutnantti George H. Brett. Merivoimia komensi amiraali Thomas C. Hart.
Neuvostoliiton jouduttua sotaan Japani hyökkää > Hollannin pakolaishallitus julistaa sodan Japanille > Acehilaiset ja pohjoissumatralaiset liittoutuvat japanilaisten kanssa

16. tammikuuta acehilaiset neuvottelijat palasivat Japanin miehittämältä Malaijilta 23.tammikuuta japanilaisten lupauksin tukea heitä hollantilaisten vastaisessa taistelussa. Japanilaiset valtasivat Balikpapan brittien ja yhdysvaltalaisten vastaiskusta huolimatta. 25. tammikuuta japanilaiset valtasivat Kendarin Sulawesilla. 31. tammikuuta japanilaiset valtasivat australialaisen puolustaman Ambonin yhdessä vuorokaudessa. Australialaisten tappiot nousivat 90 prosenttiin vahvuudesta. Britit evakuoivat Malaijilta joukkonsa Singaporeen.
1. helmikuuta japanilaiset valtasivat Pontianakin. 3.helmikuuta japanilaiset pommittivat Surabajaa sekä aloittivat ilmaiskut Jaavaa vastaan. 4. helmikuuta käydään Kalimantanin ja Sulawesin välisessä Makassarin salmessa meritaistelu, jonka japanilaiset voittivat. Liittoutuneet vetäytyivät Cilacapiin ja japanilaiset valtasivat Sulawesin.
8. helmikuuta japanilaiset aloittivat hyökkäyksen Singaporea vastaan. 9. helmikuuta japanilaiset pommittivat Bataata, Surabajangia ja Malangia. 10. helmikuuta japanilaiset valtasivat Ujung Pandangin Makassarilla. 15. helmikuuta Singapore antautui. Japanilaiset saivat 130 000 vankia. Japanilaiset laskuvarjojoukot ottivat haltuunsa öljynjalostamon Palembangissa.
Neuvostoliiton jouduttua sotaan Japani hyökkää > Australia liittyy sotaan > Van Mook pyytää apua

18. helmikuuta Hubertus van Mook vieraili Australiassa pyytämässä hyökkäystä japanilaisia vastaan. Balin ja Lombokin välillä Badungin salmessa käytiin taistelu 19. helmikuuta, jossa japanilaiset voittivat australialaiset ja hollantilaiset. Japanilaiset nousivat maihin Balilla. Japanilaiset tekivät ensimmäisen ilmahyökkäyksensä Australiaa vastaan Darwinissa. 20. helmikuuta japanilaiset nousivat maihin Timorille.
Neuvostoliiton jouduttua sotaan Japani hyökkää > Acehilaiset ja pohjoissumatralaiset liittoutuvat Japanin kanssa

23. helmikuuta acehilaiset ja pohjoissumatralaiset aloittivat japanilaisten tukemina kapinan hollantilaisia vastaan Sumatralla. Hollantilaiset siirsivät Sukarnon Padangiin, joka onnistui pakenemaan. Hollantilaiset evakuoivat Sjahririn ja Muhammed Hatan Bandasta juuri ennen japanilaisten pommituksia. Japanilaiset ilmoittivat vallanneensa Timorin. Australialaisten sissisota saarella jatkui.
27. helmikuuta – 1.maaliskuuta käytiin Jaavanmeren taistelu, missä Surabajan lähellä japanilaiset upottivat Hollannin ja Australian laivaston. Yhdysvaltalaiset hävittäjät vetäytyivät Australiaan. Hollantilainen amiraali Karel Doorman kaatui.
1. maaliskuuta käydään Sundan salmen taistelu. Japanilaiset nousivat maihin Bantenilla ja Surabajan länsipuolella. Medania pommitettiin. 5. maaliskuuta japanilaiset kohdistivat ilmahyökkäyksiä Cilacapiin ja etenivät Bataalle. 7. maaliskuuta Rangoon antautui. Hollannin Itä-Intian hallinnoija van Mook siirtyi lentokoneella Australiaan. Japanilaiset miehittivät Surabajan.
Japanin 25. armeija saapuu Acehiin ja Pohjois-Sumatralle

11. maaliskuuta japanilaisten kanssa liittoutuneet acehilaiset aloittivat vastarinnan vetäytyviä hollantilaisia vastaan. 15. maaliskuuta japanilaiset saapuivat Acehiin. 18. maaliskuuta japanilaiset valtasivat Pandamgin. Sumatran viimeiset hollantilaiset antautuivat japanilaisille Kutatjessa. Japanilaiset kielsivät poliittisen toiminnan ja järjestöt. Volksraad lakkautettiin.
Japanin 25. armeija saapuu Acehiin ja Pohjois-Sumatralle > Hollannin Itä-Intia jaetaan kolmeen hallintoalueeseen

Hollantilaisten antauduttua Japani järjesti Indonesian hallinnon siten, että Japanin 16. armeija otti vastuulleen Jaavan ja Maduran, 25. armeija Bukittinggissa Sumatran ja Japanin laivasto Ujung Pandangissa Kalimantan sekä Itä-Indonesian saaret.
Japanin 25. armeija saapuu Acehiin ja Pohjois-Sumatralle > Yhteisesikunta purkautuu hollantilaisten tappioon

Huhtikuussa 1942 australialaisten, brittien, hollantilaisten ja yhdysvaltalaisten yhteisesikunta ADBACOM lakkautettiin. Brittien vastuulle jäi Sumatra, Malaiji ja brittiläiseen kansainyhteisöön kuulunut Burma. Yhdysvaltalaisten ja heitä tukeneiden australialaisten vastuulle jäi muu Indonesia ja Tyynimeri. 19. huhtikuuta japanilaiset valtasivat Jajapuran (silloinen Hollandia).
Itsenäisyysmiesten taktinen liitto japanilaisten kanssa

Heinäkuussa 1942 japanilaiset kokosivat Jakartaan indonesialaisnationalistit Hatan, Sukarnon ja Sjahririn. He tapasivat toisensa salaa tehden työnjaon. Sukarnon tehtäväksi jäi yllyttää indonesialaisia itsenäisyyteen, Hatan puolestaan vastata diplomatiasta ja Sjahririn vastuulle jäi maanalainen aktivismi. Sukarno suostui Indonesian Japanille vastuullisen hallituksen johtajaksi. Japanilaiset valtasivat Kain ja Tanimbarin saaret.
Japani etenee Salomonin saarille

29. elokuuta japanilaiset alkoivat siirtää joukkojaan Sumatralta ja Jaavalta Salomonin saarille.
Muslimit kieltäytyvät Hirohiton jumaluudesta

Syyskuussa Indonesian muslimijohtajat kieltäytyivät kumartamasta Japanin keisarille šintojumalana Tokiossa ja päättivät samalla pyhästä sodasta kristittyjä hollantilaisia, brittejä ja yhdysvaltalaisia vastaan, sillä heidän mielestään myös šintolais-buddhalaiset japanilaiset ovat pakanoita.
Japanin eteneminen pysähtyy

Lokakuussa japanilaisten eteneminen Tyynellämerellä pysähtyi. Japanilaiset saivat ohjeet pyrkiä hankkimaan väestön suosiota valloittamillaan alueilla. 16. lokakuuta Japanin 16. armeija perusti tukikohtia Lombokille, Sumballe ja Timorille.
Japanilaiset kukistavat Acehin kapinan

Marraskuussa 1942 japanilaiset kukistivat Acehin kapinan. Japanin petollisen itsenäisyyslupauksen sekä japanilaisen miehityksen aiheuttaman tyytymättömyyden vuoksi acehilaiset hyökkäsivät viidakkoveitsin aseistautuneina japanilaisten tukikohtaan Bajussa, Lhok Seumawessa. Syntyneessä taistelussa kuoli 120 acehilaista ja loukkaantui 30 japanilaista.
Hollannin Itä-Intia antautuu

Japani eteni nopeasti ja brittien hallussa pitämä Singapore antautui 15. helmikuuta 1942. Japanilaiset saivat 70 000 vankia. Jaavan meritaistelu johti kuitenkin japanilaisten tappioon yhdistyneelle Britannian, Hollannin ja Yhdysvaltain laivastolle. Hollannin Itä-Intiassa japanilaiset valtasivat Pohjois-Sumatran 23. maaliskuuta 1942. Hollannin Itä-Intian hallinto antautui japanilaisille 9. maaliskuuta 1942.
Alue jaetaan laivastolle sekä 16. ja 25. armeijalle

Hollannin Itä-Intia jaettiin hallinnollisesti kolmeen vyöhykkeeseen Japanin 16. armeijan, 25. armeijan ja laivaston kesken. Java ja Madura kuuluivat 16. armeijan lohkolle, Sumatra ja myöhemmin myös Malaiji kuuluivat 25. armeijalle ja itäiset saaret Japanin laivastolle.