stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Technotronic

| Technotronic |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1987–2005
Tyylilaji:  house, dance, eurodance, new beat
Kotipaikka:  Belgia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Joe Bogaert alias Thomas De Quincey   MC Eric alias Eric Martin   Ya Kid K alias Manuela Kamosi   Réjane ”Reggie” Magloire   Melissa Beckford   Daisy Dee Rollocks  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Technotronic oli belgialainen elektronista musiikkia tekevä yhtye. Yhtyeen suurin suosio ajottui 1980-luvun loppuun ja 1990-luvun alkuun.
Yhtyeen keulahahmo oli Jo Bogaert, oikealta nimeltään Thomas De Quincey. Muita yhtyeen jäseniä sen elinkaaren aikana olivat MC Eric eli Eric Martin (s. 1970, Wales), Ya Kid K eli Manuela Kamosi (s. 1973 Zaire), Réjane ”Reggie” Magloire, Melissa Beckford ja Daisy Dee Rollocks.
Yhtyeen läpimurtohitti oli vuonna 1988 julkaistu ”Pump Up the Jam”, joka nousi monissa maissa listaykköseksi. Technotronic levytti kappaleen uudelleen vuonna 1998 D.O.N.S-yhtyeen kanssa.
Muita tunnettuja kappaleita yhtyeeltä ovat muun muassa; ”Get Up!”, ”Move That Body” ja ”Hey Yoh, Here We Go”.
Diskografia > Albumit

1989 Pump Up the Jam: The Album
1990 Trip On This - the Remixes
1991 Body to Body
1993 Greatest Hits
1995 Recall
Diskografia > Singlet

1989 ”Pump Up the Jam”
1990 ”Get Up! (Before the Night Is Over)”
1990 ”This Beat Is Technotronic”
1990 ”Spin That Wheel”
1990 ”Rockin’ Over the Beat”
1990 ”Megamix”
1990 ”Turn It Up”
1991 ”Move That Body”
1991 ”Work”
1991 ”Money Makes the World Go Round”
1991 ”Voices”
1992 ”Move This”
1993 ”Hey Yoh, Here We Go”
1994 ”One + One”
1994 ”Move It (to the Rhythm)”
1995 ”Recall”
1995 ”I Want You By My Side”
1996 ”Pump Up the Jam – the Sequel”
1996 ”Crazy”
1998 ”Get Up – the ’98 Sequel”
1998 ”Pump Up the Jam” (D.O.N.S-yhtyeen kanssa)
1999 ”Like This”
2000 ”The G. Train”
2000 ”The Mariachi”
2001 ”Runaway Blues”
2002 ”The Circle Unbroken”
2005 ”Pump Up the Jam 2005”
Tanna (elokuva)

| Tanna |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Martin Butler  Bentley Dean 
Käsikirjoittaja:   Martin Butler  Bentley Dean 
Tuottaja:  Martin Butler Bentley Dean Carolyn Johnson
Säveltäjä:  Antony Partos
Kuvaaja:  Bentley Dean
Leikkaaja:  Tania Nehme
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Vanuatu  Australia 
Tuotantoyhtiö:  Contact Films
Levittäjä:  Lightyear Entertainment
Ensi-ilta:  2015, Suomessa 2016
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  Etelä-Vanuatun kielet
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tanna on australialainen näytelmäelokuva vuodelta 2015. Sen ovat ohjanneet Martin Butler ja Bentley Dean. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vanuatulaiselle Tannan saarelle.
Elokuva kertoo tositapauksen vuodelta 1987. Näyttelijät ovat saarelaisia. Elokuva oli Australian Oscar-ehdokas.
Arviot

Nyt-liitteen Harri Römpötti pitää elokuvaa ulkokohtaisena ja romantisoivana ja näkee ongelman juuri siinä, että se on näytelmäelokuva, joka on tekijöidensä puheenvuoro, eikä dokumentti, joka suoraan myöntäisi tarkastelevansa aihetta ulkopuolelta. Vanuatun matkailutoimisto kuitenkin esittelee elokuvaa markkinoinnissaan.
Aiheesta muualla

Rotten Tomatoes
M/S Selma Thordén

M/S Selma Thordén oli ruotsalainen rahtimoottorilaiva joka valmistui 12. joulukuuta 1942 Crichton-Vulcan Oy:n Turun telakalta. Laivan omistaja oli Gustaf Thordén. Laiva oli laskettu vesille jo lokakuussa 1940 mutta sotatilanteen vuoksi laivan toimitus viivästyi. Laivan sisaralukset olivat M/S Carolina Thordén, M/S Mathilda Thordén ja M/S Kristina Thordén.
Gustaf Thordén rekisteröi laivan toukokuussa 1944 Ruotsin lipun alle ja se siirrettiin kesäkuussa 1944 Maarianhaminasta Tukholmaan kunnostettavaksi. Laiva asetettiin kunnostuksen jälkeen liikenteeseen kesäkuussa 1945. Laiva ajoi joulukuussa 1954 karille Buskärin eteläpuolella Göteborgin edustalla ja se palasi liikenteeseen korjausten jälkeen. Vuonna 1968 laiva myytiin panamalaiselle Marnorteno Cia Navigation SA varustamolle ja se sai nimekseen Alexmar. Heinäkuussa 1969 omistajaksi tuli panamalaisvarustamo Strabac Cia Navigation SA, ja nimeksi muuttui Polinikis. Vuonna 1970 laiva siirtyi Polinikis Shipping Co, Ltd varustamon hallintaan jonka kotipaikka oli Limassol Kyproksella. Laiva ajoi karille tammikuussa 1971 ollessaan lähdössä bulgarialaisen Burgasin kaupungin satamasta ja täyttyi vedellä. Laiva nostettiin ylös ja hinattiin Varnan satamaan tammikuussa 1973. Se romutettiin elokuussa 1975 Varnassa.
Laivan pituus oli 114,07 metriä, leveys 15,64 metriä ja syväys 7,25 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 3 887 tonnia ja kuollut paino 6 000 tonnia. Laivan moottorina oli 3 600 hevosvoiman seitsemänsylinterinen Crichton-Vulcan-Krupp-dieselmoottori.
Margarita Maslennikova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten maastohiihto.Hiihdon MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten maastohiihto.Hiihdon MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten maastohiihto.Hiihdon MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Falun 1954 | 3 × 5 km |  |
Margarita Nikolajevna Maslennikova (ven. Маргарита Николаевна Масленникова; 2. marraskuuta 1928 Leningrad, Neuvostoliitto – 5. maaliskuuta 2021 Pietari, Venäjä) oli neuvostoliitolainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvulla. Hän voitti kultamitalin 3 × 5 kilometrin viestissä MM-kilpailuissa Falunissa 1954 ja sijoittui neljänneksi 10 km kilpailussa samoissa mestaruuskilpailuissa.
Aiheesta muualla

Margarita Maslennikova Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Stabijhoun

| Stabijhoun |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Alankomaat
Määrä:  Suomessa rekisteröity 1 155
Rodun syntyaika:  1600-luvulta alkaen
Alkuperäinen käyttö:  seisova lintukoira, monikäyttöinen maatilan koira
Nykyinen käyttö:  seura- ja harrastuskoira, käytetään enää harvoin metsästyksessä
Elinikä:  noin 10–13 vuotta
Muita nimityksiä:  stabyhoun, stabij, staby, chien d'arret frison, Friesischer Vorstehhund, perdiguero frisón, friisi linnukoer
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat; alaryhmä 1.2 Mannermaiset spanielityyppiset #222
Ulkonäkö
Paino:  20–25 kg
Säkäkorkeus:  ihanteellinen säkäkorkeus uroksilla 53 cm ja nartuilla 50 cm
Väritys:  mustavalkoinen, oranssivalkoinen, ruskeavalkoinen
Stabijhoun, aiemmin stabyhoun, on harvinainen, Alankomaista kotoisin oleva koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 7 eli kanakoiriin. Rodun alkuperäinen käyttötarkoitus on seisova lintukoira, mutta nykyään stabijhoun toimii lähes yksinomaan seura- ja harrastuskoirana.
Ulkonäkö

Stabijhoun on ruumiinrakenteeltaan vankka, korkeuttaan pidempi koira. Ihannesäkäkorkeus on uroksilla 53 cm ja nartuilla 50 cm. Karva on pitkää ja suoraa, korkeintaan hieman aaltoilevaa. Karva ei koskaan saisi olla kiharaa erotukseksi muuten samantyyppisestä rodusta wetterhounista. Päässä karva on lyhyempää. Sallittuja pohjavärejä on kolme: musta, oranssi ja ruskea valkoisin merkein. Valkoisessa värissä voi myös olla pisteitä tai pieniä pilkkuja, mutta kolmivärisyys ei ole sallittua.
Koiran korvat ovat päänmyötäisesti riippuvat, melko pitkät ja alas kiinnittyneet. Ne ovat yläosastaan hapsuttuneet, mutta hapsut lyhenevät korvan kärkeä kohti eivätkä ulotu kärjen yli. Häntä on pitkä ja riippuva. Pohjaväriltään mustilla koirilla kirsu on musta, ruskeilla koirilla ruskea. Silmät ovat aina ruskeat, mustilla koirilla tummanruskeat. Stabijhounin purenta on leikkaava.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on luonteeltaan ystävällinen, rauhallinen ja kärsivällinen. Stabijhoun on myös älykäs ja miellyttämisenhaluinen, joten kouluttaminen on helppoa. Se kiintyy omistajaansa ja on tarvittaessa hyvä vahtikoira. Stabijhoun ei koskaan saisi olla aggressiivinen eikä näykkivä.
Stabijhoun on aktiivinen koira, joka on kuitenkin sisätiloissa rauhallinen kunhan saa päivittäin riittävästi tekemistä. Se sopii monenlaiseen harrastustoimintaan. Turkki on helppohoitoinen ja pysyy hyvin puhtaana.
Alkuperä

Rotu polveutuu 1500-luvulla Ranskasta Alankomaihin tuoduista pitkäkarvaisista seisojista. Alankomaissa sitä alettiin kasvattaa Länsi-Friisinmaalla maan pohjoisosissa. Ensimmäiset kirjalliset maininnat rodusta ovat 1800-luvulta. Viralliseksi roduksi se hyväksyttiin kotimaassaan vuonna 1942. Nykyään Alankomaissa on noin 4 000 stabijhounia, mutta muualla maailmassa rotu on harvinainen.
Stabijhounin ensisijainen käyttötarkoitus oli pienriistan ja lintujen metsästys, mutta sitä käytettiin myös monenlaisissa muissa tehtävissä. Stabijhoun oli usein maatilan ainoa koira, joten sen toimenkuva oli laaja vahtikoirasta tuhoeläinten torjujaan. Metsästyskoirana stabijhoun on sekä seisoja että pehmeäsuinen noutaja. Sillä on hyvä hajuaisti, ja se osaa työskennellä myös vedessä.
Terveys

Suurikokoisilla koirilla yleistä lonkkaniveldysplasiaa esiintyy stabijhouneillakin. Rotu kuuluu perinnöllisten vikojen vastustamisohjelmaan PEVISAan, ja Suomessa stabijhounkannasta on lonkkakuvattu vain pieni osa. Siksi sairauden yleisyyttä ei tarkkaan tunneta. Hollannissa jalostuksessa käytettävien koirien lonkka- ja kyynärnivelten kuntoon kiinnitetään enemmän huomiota. Rodussa on esiintynyt muutama epilepsia- ja kaihitapaus, samoin joitakin PRA-tapauksia eli verkkokalvon surkastumaa. Rodun terveystilanne on kokonaisuudessaan kuitenkin hyvä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stabyhounkerho (Arkistoitu – Internet Archive) – suomalainen rotuyhdistys
Saksanseisojakerho (Arkistoitu – Internet Archive) – stabijhounin rotujärjestö Suomessa
Nederlandse Vereniging voor Stabij- en Wetterhounen (hollanniksi)
Kennelliiton rotumääritelmä
Stabijhounemo pentuineen
Margarita (juoma)

Margarita
Margarita on drinkki, joka koostuu triple secin ja limetti- tai sitruunamehun sekoituksesta tequilan kanssa. Juoman lisänä tarjotaan useimmiten suolaa. Margarita on kaikista yleisin tequilaan pohjautuva cocktail Yhdysvalloissa. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Margarita (juoma) Wikimedia Commonsissa
Tetraedriluku

Luku 35 tetraedrilukuna.
Tetraedriluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa  {\frac {n(n+1)(n+2)}{6}}, jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 10 on tetraedriluku, koska  {\frac {3(3+1)(3+2)}{6}}=10.
Tetraedriluvut kuuluvat kuviolukuihin ja saavat nimensä siitä, että niiden osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa tetraedrin muotoinen kappale. Tetraedriluku on yhtä kuin kolmiopyramidiluku, eli n:s tetraedriluku on n:n ensimmäisen kolmioluvun summa: esim.  1+3+6+10+15=35.
Ensimmäiset kymmenen tetraedrilukua ovat 1, 4, 10, 20, 35, 56, 84, 120, 165 ja 220.
Tetraedriluvut löytyvät Pascalin kolmiosta; ne ovat binomikertoimet  T_{n}={n+2 \choose 3}.
Ainoat tetraedriluvut, jotka ovat myös kolmiolukuja, ovat 1, 10, 120, 1540 ja 7140.
Ainoat tetraedriluvut, jotka ovat myös neliölukuja, ovat 1, 4 ja 19 600.
On väitetty, että jokainen luonnollinen luku voitaisiin muodostaa enintään viiden tetraedriluvun summana.
Tanssivat tyttäremme

| Tanssivat tyttäremme> Our Dancing Daughters |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Harry Beaumont
Käsikirjoittaja:  Josephine Lovett
Tuottaja:  Hunt Stromberg
Säveltäjä:  William Axt
Kuvaaja:  George Barnes
Leikkaaja:  William Hamilton
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pääosat:  Joan Crawford  Johnny Mack Brown Anita Page
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cosmopolitan Productions Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  1. syyskuuta 1928 (US),  4. marraskuuta 1929 (FI)
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Puolineitseitä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tanssivat tyttäremme (Our Dancing Daughters) on vuonna 1928 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamamykkäelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Joan Crawford, Johnny Mack Brown ja Anita Page. Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta vuonna 1929, parhaasta kuvauksesta ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta ja sitä pidetään usein Crawfordin läpimurtoroolina. Elokuvaan on tehty jatko-osat nimeltään Puolineitseitä (1929) ja Punastuvat morsiamemme (1930), jossa Crawford ja Page myös esiintyvät. Elokuva on mustavalkoinen, ja se kestää 85 minuuttia. Tanssivat tyttäremme sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1. syyskuuta vuonna 1928, ja Suomessa 4. marraskuuta vuonna 1929.
Näyttelijät

Joan Crawford ... Diana 'Di' Medford
Johnny Mack Brown ... Ben Blaine
Anita Page ... Ann 'Annikins'
Nils Asther ... Norman
Dorothy Sebastian ... Beatrice 'Bea'
Kathlyn Williams ... Annin äiti
Edward J. Nugent ... Freddie
Dorothy Cumming ... Dianan äiti
Huntley Gordon ... Dianan isä
Evelyn Hall ... Freddien äiti
Sam De Grasse ... Freddien isä
Oscar-ehdokkuudet, 1929

Paras kuvaus – George Barnes
Paras sovitettu käsikirjoitus – Josephine Lovett
Aiheesta muualla

Tanssivat tyttäremme Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tanssivat tyttäremme Elonet.
Feature of the Month: Our Dancing Daughters (englanniksi)
Margarita Lozano

Lozano vuoden 1968 elokuvassa Sequestro di persona
Margarita Lozano (14. helmikuuta 1931 Tétouan – 7. helmikuuta 2022) oli espanjalainen näyttelijä, joka näytteli etenkin monissa italialaisissa elokuvissa. Hänen filmografiaansa lukeutuvat Viridiana (Buñuel, 1961), Kourallinen dollareita (Leone, 1964), Sikolätti (Pasolini, 1969), Tähtikirkas yö (Paolo ja Vittorio Taviani, 1982), Kaos – Sisilialainen kronikka (Paolo ja Vittorio Taviani, 1982), Good Morning Babilonia (Paolo ja Vittorio Taviani, 1984) ja Messu on päättynyt (Moretti, 1985). Hän esiintyi myös Claude Berrin diptyykissä Jean de Florette ja Rakkauden lähde vuonna 1986.
Aiheesta muualla

Margarita Lozano Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Margarita Lozano Elonetissä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Margarita Lozano
Käännös suomeksi
Tengeliönjoen rautatiesilta

Tengeliönjoen rautatiesilta on Ylitornion kunnassa Aavasaksan kylässä sijaitseva Tengeliönjoen ylittävä Kolarin radan silta. Silta on avattu liikenteelle ensimmäisen kerran vuonna 1928, ja sen perustukset ovat edelleen uuden sillan käytössä. Uusi silta on rakennettu vuonna 1951. Sillalla sallitaan 18 tonnin akselipaino, ja sen jännemitat ovat 45+45+21 metriä.
Silta muodostuu kahdesta 45 metrin mittaisesta vahvistetusta teräsristikkojänteestä, sekä kolmannesta yksinkertaisesta 21 metrin mittaisesta teräspalkkijänteestä.
Terekin oblasti

Terekin oblastin alue.
Terekin oblasti eli Terekin alue (ven. Терская область, Terskaja oblast) oli Venäjän keisarikunnan hallintoalue Pohjois-Kaukasian itäosassa ja Terek- ja Kumajokien alajuoksulla Kaspianmeren rannalla.  Se käsitti muun muassa nykyisten Tšetšenian, Pohjois-Ossetian, Ingušian ja Kabardi-Balkarian alueet sekä osan Stavropolin aluepiiristä ja Dagestanista. Alueen hallintokeskus oli Vladikavkaz.
Oblastin vaakuna.
Terekin oblasti perustettiin vuonna 1860 keisari Aleksanteri II:n ukaasilla Terekin kasakka-armeijan maalle. Vuonna 1917 alue jaettiin Terekin kuvernementiksi ja osaksi Pohjois-Kaukasuksen vuoristotasavaltaa, jota puolestaan seurasi Vuoriston neuvostotasavalta (1921–1924).
Suurimmat väestöryhmät vuonna 1897 olivat venäläiset (29 %),  tšetšeenit (24 %), osseetit (10 %) ja kabardit (9 %).
Sixto Rodriguez

| Sixto Rodriguez |
| --- | --- |
 Rodriguez vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1942 Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Kuollut: 8. elokuuta 2023 (81 vuotta)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko, runoilija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rodriguez, Jesús Rodríguez
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1967–1973, 1979–1981, 1998–2023
Tyylilajit:  rock, folk, psykedeelinen rock
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  RCA Records, Sussex Records, Impact Records, Light in the Attic Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sixto Diaz Rodriguez (10. heinäkuuta 1942 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 8. elokuuta 2023), taiteilijanimiltään Rodriguez tai Jesús Rodriguez, oli yhdysvaltalainen folkmuusikko. Rodriguezin kappaleet ovat poliittisesti sävyttyneitä ja käsittelevät muun muassa köyhyyttä. Rodriguez levytti 1970-luvun alussa kaksi albumia, joiden kaupallinen menestys jäi vähäiseksi. Albumit painuivat nopeasti unohduksiin artistin kotimaassa, mutta Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa ne saivat kohtalaista suosiota. Laajemmin Rodriguez tuli tunnetuksi vuonna 2012 ruotsalaisen Malik Bendjelloulin ohjaaman Oscar-palkitun Searching for Sugar Man -dokumentin ansiosta.
Varhainen elämä

Sixto Rodriguez syntyi 10. heinäkuuta Detroitissa Michiganissa ja sai nimen Sixto, koska oli perheensä kuudes lapsi. Rodriguezin vanhemmat Maria ja Ramon Rodriguez olivat meksikolaisia siirtolaisia. Maria Rodriguez kuoli Sixton ollessa kolmevuotias. Työväenluokkaisessa ympäristössä kasvanut Rodriguez on sanonut perineensä kiinnostuksensa musiikkiin yksinhuoltajaisältään, joka soitti pojalleen meksikolaisia kansanlauluja.
Musiikkiura

Rodriguez levytti ensimmäisen singlensä ”I’ll Slip Away” huhtikuussa 1967 Impact Recordsille. Levy-yhtiö lopetettiin, ja hän jatkoi esiintymistä pienillä klubeilla. Poliittisesti latautuneet sanoitukset tekivät kuulijoihin vaikutuksen, ja vuonna 1970 hän julkaisi esikoisalbuminsa Cold Fact Sussex Records -levy-yhtiön kautta. Albumi ei ollut kaupallinen menestys, mutta levy-yhtiö antoi toisen mahdollisuuden. Seuraava albumi, Coming from Reality, julkaistiin vuonna 1971. Albumia myytiin vielä esikoistakin vähemmän. Rodriguez sai potkut levy-yhtiöstä ja meni töihin rakennus- ja purkutyömaille. Levy-yhtiö meni myöhemmin konkurssiin.
Vaikka Rodriguez ei saavuttanut menestystä kotimaassaan, hänen albuminsa nousivat 1970-luvun puolivälissä suosituiksi Etelä-Afrikassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. Australialainen Blue Goose Music -levy-yhtiö julkaisi kokoelma-albumin, joka Rodriguezista tehdyn dokumentin mukaan hänen tietämättään myi platinaa Etelä-Afrikassa. Uusi innostus Rodriguezin musiikkia kohtaan sai Rodriguezin lähtemään kiertueille Australiaan Mark Gillespie Bandin kanssa vuonna 1979 ja Midnight Oilin kanssa vuonna 1981. Kiertueiden jälkeen hän palasi Detroitiin, missä hän jatkoi filosofian opintojaan ja töitä rakennustyömailla. Rodriguez suoritti BA-tutkinnon Wayne State Universityn Monteith Collegessa vuonna 1981.
Vuonna 1991 Rodriguezin molemmat albumit julkaistiin CD-muodossa Etelä-Afrikassa. Hän sai kuulla suosiostaan Etelä-Afrikassa kuitenkin vasta vuonna 1998, kun hänen vanhin tyttärensä sattui törmäämään isälleen omistettuun internetsivuun. Lopulta Rodriguezia vuosikausia jäljittänyt eteläafrikkalainen toimittaja sai häneen yhteyttä ja kysyi, pitivätkö huhut artistin lavalla tekemästä itsemurhasta paikkansa, ja ehdotti artistille kiertuetta. Apartheidin aikaan musiikillaan eteläafrikkalaisille toivoa antanut Rodriguez teki kiertueen vuonna 1998 ja esiintyi Etelä-Afrikassa loppuunmyydyille 5 000 hengen areenoille. Kyseisestä Dead Men Don’t Tour: Rodriguez in South Africa 1998 -kiertueesta tehtiin dokumentti vuonna 2001, ja hän palasi Etelä-Afrikkaan uusille kiertueille vuosina 2001 ja 2005.
Light in the Attic -levy-yhtiö julkaisi uudestaan Cold Fact- ja Coming from Reality -albumit vuonna 2009. Rodriguezin Etelä-Afrikan suosiota kuvaava Searching for Sugar Man -dokumentti sai ensi-iltansa tammikuussa 2012 Sundance-festivaaleilla. 14. elokuuta 2012 hän esiintyi artistivieraana Late Show with David Letterman -ohjelmassa. Rodriguez kertoi vuonna 2013 Rolling Stone -lehdelle kirjoittaneensa 30 uutta kappaletta ja suunnittelevansa uuden albumin levyttämistä.
Searching for Sugar Man

Ruotsalais-brittiläistä tuotantoa olevan Searching for Sugar Man -dokumentin on ohjannut ruotsalainen Malik Bendjelloul, joka työskenteli aiemmin SVT-kanavan toimittajana. Dokumentti sai alkunsa, kun Bendjelloul törmäsi Rodriguezin tarinaan matkatessaan puolen vuoden ajan Afrikassa. Rodriguezin albumit olivat 1970-luvulla nousseet suursuosioon Etelä-Afrikassa, mutta Rodriguez ei dokumentin mukaan tiennyt lähes puolen miljoonan levymyynnistä. Etelä-Afrikassa luultiin, että artisti olisi tehnyt itsemurhan. 1990-luvun lopussa eteläafrikkalaiset faneille selvisi, että  Rodriguez on yhä elossa, ja Rodriguez meni Etelä-Afrikkaan kiertueelle. Dokumentti sai ensi-iltansa tammikuussa 2012 Yhdysvalloissa Sundance-festivaaleilla, jossa se sai tuomariston erikoispalkinnon ja parhaan ulkomaisen dokumentin yleisöpalkinnon. Elokuva on saanut myös lukuisia muita palkintoja, muun muassa pitkien dokumenttien sarjan Oscar-palkinnon vuonna 2013.
Dokumenttia on toisaalta arvosteltu siksi, että sen on nähty olevan osittain fiktiota ja antavan eteläafrikkalaiseen näkökulmaan keskittymällä virheellisen käsityksen Rodriguezin tunnettavuudesta. Toisin kuin Searching for Sugar Man antaa ymmärtää, Rodriguez ei jäänyt 1970-luvun alun esikoisalbuminsa jälkeen täysin unohduksiin, vaan hän oli melko menestynyt Australiassa. Arttu Seppäsen mukaan dokumentti luo Rodriguesista länsimaisia markkinoita varten eksotisoidun tarinan.
Suomessa

Rodriguez kävi esiintymässä Suomessa kesäkuussa 2018. Esiintyminen sai Helsingin Sanomissa murska-arvion. Arttu Seppäsen mukaan yhtye soitti "vaivaannuttavan jähmeästi", Rodriguez lauloi hiljaa ja äänessä olivat enemmän bassorumpu ja akustinen kitara. Yhteenvetona Seppänen kirjoittaa:
»Kun loppupuolella artisti coveroi Jefferson Airplanea kehnoilla soundeilla, vaikutelma muutaman kaljan pöhnässä soittavasta jamibändistä festivaalin päälavalla on suorastaan koominen.»
Diskografia > Studioalbumit

Cold Fact (1970)
Coming from Reality (1971)
Diskografia > Livealbumit

Rodriguez Alive (1981,Australia)
Live Fact (1998,Etelä-Afrikka)
Diskografia > Kokoelmat

After the Fact (1976, Etelä-Afrikka, Coming from Realityn uusintapainos)
At His Best (1977, Australia)
The Best of Rodriguez (1982, Etelä-Afrikka)
The Best of Rodriguez (2005, Etelä-Afrikka)
Searching for Sugar Man (2012, soundtrack)
Coffret Rodriguez (2013, 2-CD:n setti: Cold Fact ja Coming from Reality)
Diskografia > Singlet

”I'll Slip Away / You'd Like to Admit It” (1967, nimellä Rod Riguez)
”Inner City Blues / Forget It” (1970)
”To Whom It May Concern / I Think of You” (1970)
”Sugar Man / Inner City Blues” (1977, Australia)
”Climb Up on My Music / To Whom It May Concern” (1978, Australia)
”Sugar Man / Tom Cat” (Muddy Waters -cover) (2002, Australia)
Terekin neuvostotasavalta

Terekin neuvostotasavalta (venäjäksi Те́рская Сове́тская Респу́блика, Terskaja Sovetskaja Respublika) oli lyhytikäinen neuvostotasavalta Neuvosto-Venäjän eteläosassa Terekin ympäristössä. Se käsitti suunnilleen Venäjän keisarikunnan aikaisen Terekin kuvernementin. Terekin neuvostotasavallan pääkaupunkina oli ensin Pjatigorsk ja sitten Vladikavkaz.
Terekin neuvostotasavalta perustettiin maaliskuussa 1918. Heinäkuussa samana vuonna se liitettiin osaksi Pohjois-Kaukasian neuvostotasavaltaa, ja lopullisesti Terekin neuvostotasavalta lakkasi olemasta helmikuussa 1919.
Tampereen Urheilun Edistämissäätiö

Tampereen Urheilun Edistämissäätiö on säätiö, joka toimii nimensä mukaisesti tamperelaisen urheilun hyväksi. Säätiö jakaa vuosittain apurahoja tamperelaisten nuorten valmennuksessa ja ohjauksessa ansioituneille henkilöille seurojen esitysten perusteella.
Se perustettiin vuonna 1946 nimellä Tampereen Urheilutalo-Säätiö. Perustamisen taustalla oli jo 1900-luvun alkupuolella tamperelaisen urheiluväen keskuudessa herännyt ajatus oman urheilutalon saamisesta. Urheilutalohanke oli esillä useaan otteeseen ja erilaisia toimikuntia perustettiin. Lopulta vuonna 1946 syntyi tamperelaisten urheilujärjestöjen muodostama yhtymä, Tampereen Urheilutalo-Säätiö.