stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taisteluplaneetta Galactica (vuoden 2004 televisiosarja)
Näyttelijät > Sivuosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Hogan  | … |  Saul Tigh, Galactican johtava upseeri, sotilasarvoltaan eversti.   |
|  Aaron Douglas  | … |  Galen ”Chief” Tyrol, johtava aliupseeri Galacticalla.   |
|  Tahmoh Penikett  | … |  Karl Agathon, kutsunimeltään ”Helo”, upseeri Galacticalla.   |
|  Alessandro Juliani  | … |  Felix Gaeta, toimintohuoneen upseeri.   |
|  Kandyse McClure  | … |  Anastasia ”Dee” Dualla, toimintohuoneen viestintäaliupseeri.   |
|  Michael Trucco  | … |  Samuel Anders, entinen urheilija, vastarintaliikkeen johtaja Capricalla.   |
|  Nicki Clyne  | … |  Cally Henderson, mekaanikko.   |
|  Paul Campbell  | … |  Billy Keikeya, presidentin henkilökohtainen avustaja.   |
Näyttelijät > Vierailijoita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matthew Bennett  | … |  Aaron Doral   |
|  Leah Cairns  | … |  Margaret ”Racetrack” Edmondson   |
|  Luciana Carro  | … |  Louanne ”Kat” Katraine   |
|  Brad Dryborough  | … |  Louis Hoshi   |
|  Michelle Forbes  | … |  Helena Cain   |
|  Lorena Gale  | … |  Elosha   |
|  Jen Halley  | … |  Diana ”Hardball” Seelix   |
|  Richard Hatch  | … |  Tom Zarek   |
|  Lucy Lawless  | … |  D'Anna Biers   |
|  Tiffany Lyndall-Knight  | … |  Hybridi   |
|  Bodie Olmos  | … |  Brendan ”Hot Dog” Costanza   |
|  Callum Keith Rennie  | … |  Leoben Conoy   |
|  Donnelly Rhodes  | … |  Sherman ”Doc” Cottle   |
|  Rekma Sharma  | … |  Tory Foster   |
|  Mark Sheppard  | … |  Romo Lampkin   |
|  Dean Stockwell  | … |  Brother Cavil   |
|  Kate Vernon  | … |  Ellen Tigh   |
|  Samuel Witwer  | … |  Alex ”Crashdown” Quatararo   |
|  Rick Worthy  | … |  Simon   |
Sarja > Minisarja

Taisteluplaneetta Galactica on Ronald D. Mooren käsikirjoittama ja Michael Rymerin ohjaama kaksiosainen minisarja, joka esitettiin Yhdysvalloissa ensi kertaa vuonna 2003. Se toimii myös pilottijaksona samannimiselle sarjalle, joka alkoi vuotta myöhemmin. Se esitettiin alun perin yhdysvaltalaisella Sci Fi Channelilla 8. joulukuuta–9. joulukuuta 2003. Sarjan ensimmäinen osa keräsi 3,9 miljoonaa katsojaa ja toinen osa 4,5 miljoonaa katsojaa, ja siitä tuli yksi Sci Fi Channelin kaikkien aikojen katsotuimmista ohjelmista. Minisarja sai muun muassa kolme Emmy-ehdokkuutta. Minisarja aloittaa Taisteluplaneetta Galactican tarinan kun ihmisen luomat robotit, jo kerran kapinaan nousseet cylonit palaavat tuhoamaan entiset isäntänsä ja tuhoavat ihmisten kotiplaneetat. Pieni joukko selviytyjiä, heidän joukossaan Taisteluplaneetta Galactica -aluksen miehistö, aloittavat pakomatkan halki avaruuden tarkoituksenaan eksyttää cylonit ja löytää uusi koti taruissa kerrotulla planeetalla nimeltä Maa.
Sarja > Televisiosarja

Taisteluplaneetta Galactica on samannimisen minisarjan jatkoksi tehty televisiosarja. Se alkoi vuonna 2004 ja päättyi vuonna 2009. Sitä tehtiin yhteensä neljän tuotantokauden verran. Vaikka vuoden 2003 minisarja, joka toimii varsinaisen sarjan pilottina, keräsi vahvat katsojaluvut, ei sen pohjalta tehtävän sarjan jatkuminen ollut vielä varmistunut. Muutaman kuukauden sarjan kehittäjien Ronald Mooren ja David Eickin ja Sci Fi Channelin käymien neuvottelujen jälkeen brittiläinen British Sky Broadcasting -yhtiö tarjoutui osittain maksamaan sarjan ensimmäisen kauden, mikä varmisti sarjan jatkon. Vastineeksi yhtiö halusi oikeuden näyttää sarjaa ensimmäisten joukossa. Minisarjassa mukana olleet näyttelijät palasivat kaikki päärooleihin, ja sarjan ensimmäistä kautta kuvattiin Kanadan Vancouverissa yhteensä 13 jakson verran. Sarja alkoi Yhdistyneessä kuningaskunnassa 18. lokakuuta 2004 ja noin kolmea kuukautta myöhemmin 14. tammikuuta 2005 Yhdysvalloissa. Taisteluplaneetta Galactica päättyi neljän tuotantokauden jälkeen 20. maaliskuuta 2009 erityispitkään finaalijaksoon.
Sarja > Webisodit

Taisteluplaneetta Galacticaan on tehty yhteensä 27 webisodia. Ensimmäinen webisodisarja, kymmenosainen The Resistance tehtiin vuonna 2006. Sen käsikirjoittivat Ronald D. Moore, Bradley Thompson ja David Weddle, ja sen ohjasi Wayne Rose. Sarjan pääosissa näyttelevät muun muassa Aaron Douglas, Michael Hogan ja Nicki Clyne. Vuonna 2007 tehdyt Razor Flashback -webisodit käsikirjoitti Michael Taylor, ja ne ohjasivat Wayne Rose ja Felix Alcala. Seitsemänosaisen sarjan pääosassa nähdään Nico Cortez nuorena William "Bill" Adamana. Kymmenenosainen The Face of the Enemy -webisodisarja tehtiin vuonna 2008. Sen käsikirjoittivat Jane Espenson ja Seamus Kevin Fahey, ja sen ohjasi Wayne Rose. Sarjan pääosissa näyttelevät Alessandro Juliani ja Grace Park.
Televisioelokuvat > Razor

Battlestar Galactica: Razor on ensimmäinen Taisteluplaneetta Galactican pohjalta tehty televisioelokuva vuodelta 2007. Sen kehitti Ronald D. Moore, käsikirjoitti Michael Taylor ja ohjasi Félix Enríquez Alcalá. Sen pääosissa ovat sarjan varsinaisten näyttelijöiden lisäksi muun muassa Michelle Forbes ja Stephanie Jacobsen. Se kertoo takautumien kautta Taisteluplaneetta Galactican tarinan toisen cylonien iskusta selviytyneen taisteluplaneetan Pegasuksen näkökulmasta.
Televisioelokuvat > The Plan

Battlestar Galactica: The Plan vuodelta 2009 on toinen Taisteluplaneetta Galactican pohjalta tehty televisioelokuva. Sen on käsikirjoittanut Jane Espenson ja ohjannut sarjassa William Adamaa näytellyt Edward James Olmos. Sen pääosissa nähdään sarjasta tuttuja näyttelijöitä kuten Olmos itse, Tricia Helfer ja Grace Park. Televisioelokuva kuvattiin Kanadan Vancouverissa. Se sijoittuu aikaan hieman jälkeen cylonien ihmiskunnan tuhoavan iskun ja kertoo cylonien suunnitelmasta eloonjääneiden ihmisten varalle.
Caprica

Taisteluplaneetta Galactican pohjalta tehdyn spin-off-sarjan pilottijakso julkaistiin DVD:llä ja digitaalisena latauksena huhtikuussa 2009. Yhteen kauteen jäänyttä sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa Syfy -kanavalla vuosina 2010 – 2011.
Tarina sijoittuu Caprica-nimiselle planeetalle 58 vuotta ennen ihmiskunnan tuhoa ja Taisteluplaneetta Galactican tapahtumia. Sarja keskittyy kuvaamaan Adaman ja Greystonen perheitä ja kertoo kuinka ihmiskunta ensi kertaa loi cylonit. Sen pääosissa näyttelevät muun muassa Eric Stoltz, Esai Morales, Paula Malcomson ja Polly Walker.
Vastaanotto > Arvostelut

Taisteluplaneetta Galacticaa on kehuttu esimerkiksi sen feministisiksi nähdyistä piirteistä. Sen useita naishahmoja, kuten Kara Thracea ja Laura Roslinia, on pidetty vahvoina ja moniulotteisina henkilöhahmoina, ja sarjan maailmaa, jossa molemmat sukupuolet kuvataan tasa-arvoisina, on myös kehuttu. Taisteluplaneetta Galactican on sanottu laajentaneen naishahmojen roolia sci-fi-sarjoissa. Seattle Post-Intelligencer -lehden Melanie McFarland on kutsunut Thracen hahmoa ”feministiseksi televisioikoniksi”.
Taisteluplaneetta Galactica on saanut positiivista palautetta myös muilta kirjoittajilta. Esimerkiksi kirjailija Stephen King on sanonut sarjan olevan ”kauniisti kirjoitettu” ja kehunut sarjan näyttelijöitä. Hänen mukaansa sarja on parempi kuin Star Trek, mutta ei yhtä hyvä kuin Lost. Käsikirjoittaja-ohjaaja Joss Whedon on kertonut kuuluvansa sarjan ihailijoihin ja sen olevan yksi hänen suosikkisarjoistaan.
Vastaanotto > Palkinnot

Taisteluplaneetta Galactica on voittanut useita palkintoja ja ollut useita kertoja palkintoehdokkaana. Se voitti esimerkiksi Peabody Awardin vuonna 2006. Se on saanut useita Hugo-palkintoehdokkuuksia ja voittanut kerran vuonna 2005. Taisteluplaneetta Galactica on saanut myös Creative Arts Primetime Emmy -ehdokkuuksia muun muassa erikoisefektien suunnittelusta, ja sarjan näyttelijät ovat saaneet Saturn-palkintoehdokkuuksia ja voittaneet joitakin kertoja.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cylon Centurion.
Kansalaisinfo

Kansalaisinfo on Suomen eduskunnan kaikille kansalaisille avoin palvelupiste, joka on toiminut vuodesta 2004 alkaen eduskunnan lisärakennuksessa Pikkuparlamentissa Helsingin keskustassa osoitteessa Arkadiankatu 3. Pikkuparlamentin Kansalaisinfossa on saatavilla tietoa ja materiaalia eduskunnasta ja sen toiminnasta. Myös Ulkoasiainministeriön Eurooppatiedotuksen Helsingin toimipiste toimi Kansalaisinfossa joulukuuhun 2012 asti.
Pikkuparlamenttiin ja Kansalaisinfon kuljetaan yhdestä ovesta. Kansalaisinfon tiloissa ollaan heti ovesta sisään tullessa, muualle Pikkuparlamenttiin jatketaan matkaa turvatarkastuksen kautta. Kansalaisinfossa voi käyttää maksutta langatonta verkkoyhteyttä (WLAN) ja tilassa on muutama internet-pistäytymispääte, joilla voi selata eduskuntaan liittyviä tai muita internet-sivuja. Eduskunnan lisäksi Kansalaisinfossa toimii Fazer Amican kahvila Café Pikku Parlamentti.
Eduskunta

Kansalaisinfo tarjoaa tietoa ja maksuttomia esitteitä eduskunnasta ja sen toiminnasta, eduskuntatyöstä, Eduskunnan kirjastosta ja eduskunnan oikeusasiamiehestä. Kansalaisinfon auditoriossa voi tutustua eduskuntaa esittelevän videoon. Hieman yli 8 minuuttia kestävän videon voi katsoa suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, saksaksi, espanjaksi, ranskaksi, venäjäksi tai kiinaksi. Suomenkielisessä videossa on lisäksi suomalainen tekstitys.
Kansalaisinfo on auki maanantaista perjantaihin 10–16. Kun eduskunnan täysistunto on käynnissä samaan aikaan, eikä Kansalaisinfossa ole mitään tilaisuutta käynnissä, voi tilassa seurata istuntolähetystä. Kansalaisinfo on suljettu eduskunnan istuntotaukojen aikana eli silloin kun eduskunta ei ole koolla.
Tilaisuudet

Kansalaisinfon auditoriossa järjestetään eduskuntatyöhön liittyviä keskustelutilaisuuksia, luentoja, tapahtumia ja teemapäiviä. Tilaisuuksia järjestävät eduskuntaryhmät, kansanedustajat, eduskunnan yksiköt ja kerhot, usein yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa. Viikko-ohjelman voi katsoa muun muassa eduskunnan sivuilta. Voi myös liittyä eduskuntatiedotuksen sähköpostilistalle.
Harmaaotsabulbuli

| Harmaaotsabulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Paksunokkabulbulit Spizixos
Laji::  canifrons
Kaksiosainen nimi
 Spizixos canifrons  Blyth, 1845 

Katso myös
   Harmaaotsabulbuli Wikispeciesissä   Harmaaotsabulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaaotsabulbuli (Spizixos canifrons) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaaotsabulbulia tavataan Bangladeshissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaaposkibulbuli

| Harmaaposkibulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Rastasbulbulit Alophoixus
Laji::  pallidus
Kaksiosainen nimi
 Alophoixus pallidus  Swinhoe, 1870 
Synonyymit
 Criniger pallidus 

Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaaposkibulbuli (Alophoixus pallidus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaaposkibulbulia tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Sen on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Krimin hymni

| Krimin hymni |
| --- | --- |
 Kansallislaulun nuotit
Valtio:   Krim (Ukraina)
Säveltäjä:  Alemdar Karamanov
Sanoittaja:  Olga Golubeva
   Kansallislaulu soitettuna 
Krimin hymni (ukr. Гімн Криму, Himn Krymu, ven. Гимн Крыма, Gimn Kryma) on Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan kansallislaulu, joka otettiin käyttöön 18. lokakuuta 2000 Ukrainan parlamentin hyväksymänä. Se on yksi Krimin autonomisen tasavallan perustuslain nimeämistä kansallisista tunnuksista. Laulua käyttää kansallislauluna myös Krimin venäläinen miehityshallinto, joka muodostettiin Venäjän miehitettyä niemimaan vuonna 2014; miehityshallinto ilmoitti, etti se tee muutoksia Krimin kansallisiin tunnuksiin. Venäjän miehityksen alettua Krimin eri alueiden, kuten Simferopolin ja Kertšin venäläiset miehityshallinnot ovat suunnitelleet omien alueellisten kansallislaulujen käyttöönottoa.
Laulun on sanoittanut Olga Golubeva ja säveltänyt Alemdar Karamanov.
Sanat

|  | Venäjäksi | Ukrainaksi |
| --- | --- | --- |
| I säkeistö | Нивы и горы твои волшебны, Родина, Солнце и море твои целебны, Родина. | Ниви і гори твої чарівні, Батьківщино, Сонце і море твої цілющі, Батьківщино. |
| Kerto | Эту землю мы сохраним И внукам оставим цветущий, как сад, Крым, Цветущий, как сад, Крым! | Цю землю ми збережімо І онукам залишімо квітучий, як сад, Крим, Квітучий, як сад, Крим! |
| II säkeistö | Зори свободы тебя согрели, Родина, Братья-народы тебя воспели, Родина. | Зорі волі тебе зігріли, Батьківщино, Брати-народи тебе оспівали, Батьківщино. |
Luettelo Ilveksessä pelanneista jääkiekkoilijoista

Tämä on luettelo Tampereen Ilveksessä pelanneista jääkiekkoilijoista. Luettelossa on vain SM-liigan aikana pelanneet. Tilastot päivitetty kauden 2016-2017 jälkeen.
Kenttäpelaajat

(Lyhenteet: Kans=kansallisuus, O=ottelut, M=tehdyt maalit, S=syöttöpisteet, P=tehopisteet, R=rangaistusminuutit, P/O=tehopisteet/ottelu
Nykyinen joukkue

| Ilves kaudella 2024–2025 n k > Kokoonpano | Ilves kaudella 2024–2025 n k > Kokoonpano | Ilves kaudella 2024–2025 n k > Kokoonpano | Ilves kaudella 2024–2025 n k > Kokoonpano | Ilves kaudella 2024–2025 n k > Valmentajat | Ilves kaudella 2024–2025 n k >  | Ilves kaudella 2024–2025 n k >  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit  31   Jakub Málek   39   Dominik Pavlát Puolustajat   3   Niklas Friman (C)   33   Daniel Gazda   23   Simon Johansson   43   Otto Latvala   57   Jarkko Parikka   53   Arttu Pelli   56   Juho Rautanen    6   Sebastian Soini   37   Toni Utunen |  |  Hyökkääjät  21   Samu Bau   20   Kasper Björkqvist   11   Erik Borg   34   Jakub Frolo   19   Ondřej Kos   52   Juuso Könönen   27   Eemil Laurell   29   Jens Lööke   18   Ville Meskanen   12   Matias Mäntykivi   71   Adam Najman   86   Joonas Nättinen (A)   17   Samuli Ratinen   83   Šimon Stránský   10   Eemeli Suomi (A)   58   Kalle Väisänen  (laina)  |  |  Päävalmentaja Tommi Niemelä Apulaisvalmentajat Lauri Merikivi  Pasi Saarinen  Joonas Tanska  Markus Korhonen  Selitykset (C) Kapteeni  (A) Varakapteeni  Lähde: Eliteprospects Eliteprospects. Päivitetty: 17. syyskuuta 2024  |  |  |
Yngvar Heikel

Yngvar Sigurd Heikel (19. huhtikuuta 1889 Helsinki – 1. syyskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen etnologi ja tilastojen parissa toiminut virkamies.
Henkilöhistoria

Heikelin vanhemmat olivat professori Viktor Heikel ja Hanna Kihlman ja puoliso vuodesta 1930 Margit Friberg (k. 1959). Heikel tuli ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1915 ja maisteriksi 1919. Hän oli tilastollisen keskustoimiston palveluksessa 1915–1917, sosiaalihalliuksen toinen aktuaari 1918–1919, Agros-yhtiön tilastonhoitaja 1919–1921 ja Suomen Pankin apulaistilastonhoitaja 1921–1924 ja 1935–1956.
Etnologina Heikel tutki kansallis- jn kansanpukuja sekä kansantansseja ja -murteita. Hän oli muun muassa kansanpuku- ja kansantanssitoimikunnan johtaja 1923–1956. Heikel julkaisi useita kirjoja ja -kirjasia sekä tilastollisista että kansatieteellisistä aiheista.
Julkaisuja

36 folkdanser utgivna av Brages sektion för folkdans, Yngvar Heikel, Thure Roos, Holger Rancken (toim.), Helsinki: Brage, 1915
Sjuk-, ålderdoms- och invaliditetsförsäkringen i utlandet, Helsinki: Sosiaalivakuutuskomitea, 1920–1921 (suom. 1920)
30 folkdanser : utg. av Brages sektion för folkdans,  Helsinki: Brage, 1931
Finlands svenska folkdiktning: B: dansbeskrivningar. 6, Folkdans, Svenska litteratursällskapet i Finland, 1938
Industrins utveckling i Finland åren 1937-1944 : en undersökning på basen av företagens bokslutssiffror, Helsinki: Suomen Pankki, 1947
Dances of Finland, Lontoo: Max Parrish & Company, 1948 (muiden kanssa)
Svensk-Finlands bygdedräkter: 1-8, Helsinki: Brage, 1952
Brage 50 år, Helsinki: Brage 1956
Brages dräktmuseum: katalog, Helsinki: Brage 2018 (kooonnut Yngvar Heikel, oheisteksti Eija Mendelin ja Bo Lönnqvist)
Alice Nkom

| Alice Nkom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1945 (ikä 79)
Ammatti:  asianajaja
Muut tiedot
Tunnustukset:  Geuzenpenning-mitali (2017)
Järjestö:  Association for the Defence of Homosexuals
Alice Nkom (s. 14. tammikuuta 1945) on kamerunilainen asianajaja, joka on perustanut Association for the Defence of Homosexuals -järjestön. Hän on puolustanut Kamerunissa useita homoseksuaaleja, joita saatetaan vangita pelkästään huhujen perusteella.
Nuoruus ja perhe

Alice Nkom on yksi Martin Nkom Bayin ja Alice Ngo Bikangin yhdestätoista lapsesta. Hän opiskeli 1963–1964 Toulousen yliopistossa ja valmistui vuonna 1968 Kamerunin liittovaltion yliopistosta.
Nkom meni naimisiin vuonna 1972, mutta hän erosi miehestään seitsemän vuotta myöhemmin. Nkomilla on kaksi lasta, Charles ja Stephane.
Ura

Nkomista oli 24-vuotias, kun hänestä tuli vuonna 1969 Kamerunin ensimmäinen naisasianajaja. Nkom puolusti lakifirmansa kautta erityisesti köyhiä ja haavoittuvaisia ihmisiä, kuten poliittisia vankeja, katulapsia ja naisia. Hän nousi vuonna 1976 Kamerunin arvostetuimpiin kuuluvan lakifirman osakkaaksi.
Nkom oli vuonna 2003 kamerunilaisen delegaation kanssa Oregonin Portlandissa World Affairs Councilin kansainvälisen vierailijaohjelman mukana. Hän palasi sinne vuonna 2011. Nkom vakuuttui Oregonin-kokemuksiensa perusteella osallistuvan demokratian, yhteisöjen järjestäytymisen ja nuorten osallisuuden merkityksestä.
Nkom perusti vuonna 2003 Association for the Defence of Homosexuals -järjestön (ADEFHO), jonka tehtävänä on antaa tukea ja lainopillista apua HLBTQ-henkilöille. ADEFHO on ainoa pro bono -ryhmä, joka tekee tällaista työtä Länsi-Afrikassa. Kamerunissa samaa sukupuolta olevien seksi on kiellettyä ja voi johtaa jopa vankeuteen. Ihmisiä saatetaan panna vankilaan huhujen perusteella.
Nkom puolusti vuonna 2005 niin sanottua Yaoundé 11 -ryhmää, jossa oli miehiä, jotka pidätettiin Yaoundéssa homobaariin tehdyn ratsian yhteyessä. Miehet olivat vankilassa vuoden, mutta YK:n mielivaltaista vapaudenriistoa tutkiva toimikunta tuomitsi vuonna 2006 Kamerunin toimintatavan ryhmän vangitseisesta vain seksuaalisen suuntautumisen takia ja julisti, että Kamerunin homoseksuaalisuuden vastainen laki on kansainvälisten ihmisoikeuslakien vastainen. Nkom oli kaikkiaan vuoteen 2011 mennessä osallistunut 50 HLBTQ-henkilön oikeusjuttuun ja avustanut noin 50 asiakasta vapaaksi ilman oikeudenkäyntiä. Hän on joutunut toimiensa takia myös Kamerunin hallituksen huomion kohteeksi, ja hänet uhattiin pidättää tammikuussa 2011.
Nkom puolusti vuonna 2013 kamerunilaista Roger Jean-Claude Mbedeä, jonka Amnesty International oli julistanut mielipidevangiksi. Mbede pidätettiin, kun hän oli lähettänyt tekstiviestejä toiselle miehelle ja kertonut rakastavansa tätä. Mbede vapautettiin terveyssyiden takia, mutta hän kuoli pian tämän jälkeen. Nkomia puolestaan herjattiin, ja hän sai erilaisia uhkauksia jutun seurauksena.
ETA (järjestö)

ETA:n symboli
ETAa kannattavia seinäkirjoituksia.
Euskadi ta Askatasuna eli ETA (suom. Baskimaa ja Vapaus) oli baskien järjestö, joka ajoi Baskimaan itsenäisyyttä Espanjasta terroristisin keinoin. Omasta mielestään ETA:n jäsenet olivat vapaustaistelijoita, mutta EU, YK ja Yhdysvallat pitivät sitä terroristijärjestönä. Baskimaan itsehallintoalueen lisäksi ETAn tavoitteena oli koko historiallisen Baskimaan itsenäisyys yhdistämällä Espanjan ja Ranskan alueella sijaitsevat seitsemän baskimaakuntaa.
Ideologialtaan ETA oli nationalistinen ja marxilais-leninistinen. Espanja pitää Batasuna-puoluetta ETA:n poliittisena siipenä ja on kieltänyt sen toiminnan. Batasuna on saanut noin 10–20 prosentin kannatuksen Espanjan Baskimaan vaaleissa.
ETA:n iskuissa on kuollut yli 900 ihmistä. ETAn tyypillisimpiin toimintatapoihin kuuluvat autopommit ja salamurhat. Rahoitusta se hankki muun muassa vaatimalla Baskimaan yrityksiltä niin sanottua vallankumousveroa. Lisäksi se on tehnyt pankkiryöstöjä ja ihmiskaappauksia lunnasvaatimuksineen.
ETAn jäseniä kutsutaan Espanjassa joko nimityksillä militante tai etarra, mutta ETAn jäsenet itse nimittävät itseään baskinkielisellä gudari-sanalla, joka tarkoittaa taistelijaa tai sotilasta. ETA:lla on tapana ilmoittaa iskuista etukäteen puhelinsoitolla.
Syyskuussa 2010 ETA ilmoitti, että se ei jatka enää aseellisia iskuja, ja lokakuussa 2011 järjestö ilmoitti lopettavansa aseellisen toiminnan kokonaan. Huhtikuussa 2018 ETA julisti järjestön lopetetuksi.
ETAn jäseniä vuonna 2006.
Historia > Tausta ja perustaminen

ETAn perustivat vuonna 1959 kenraali Francon diktatuuria vastustaneen, maltilliseen vasemmistoon kuuluneen Baskien kansallispuolueen (EAJ/PNV) jäsenet. Puolue oli perustettu 1894, ja se oli pysynyt kasassa Francon fasistihallinnon aikana, koska sen päämaja oli Pariisissa ja Espanjassa se piti matalaa profiilia. Puolueen nuoret jäsenet olivat hermostuneet sen haluttomuudesta ryhtyä aseelliseen vastarintaan ja perustivat sen sijaan ETAn.
ETA oli alun perin sosialistinen ja nationalistinen, ja jo ensimmäisessä suurkokouksessaan Ranskan Bayonnessa vuonna 1962 ETA vaati sosialismia ja Baskimaan itsenäisyyttä, mutta vasta vuonna 1965 se ryhtyi marxilais-leniniläiseksi.
Historia > Aseellisen toiminnan alkaminen

ETA jakaantui 1966, jolloin järjestettiin järjestön viides konferenssi, katheen ryhmittymään. ETA-V:n eli ”nationalistien” tavoitteena oli Baskimaan autonomia, ja ETA-VI eli ”ideologit” alkoivat ajaa itsenäistä marxilais-leniniläistä Baskimaata ja tehdä sabotaaseja ja vuodesta 1968 salamurhia.
ETA sai kansainvälistä huomiota vuonna 1970 järjestettyjen Burgosin oikeudenkäynneistä, kun 16 ETAn jäsentä joutui sotaoikeuteen. Syytettyjen joukoissa oli muun muassa kaksi pappia ja kaksi naista. Oikeudenkäynti herätti sympatiaa ympäri Eurooppaa, ja monet hallitukset sekä Vatikaani vaativat oikeutta syytetyille.
Aluksi ETA keskittyi tuhoamaan infrastruktuuria, mutta jo 1960-luvulla se aloitti salamurhat ja muun aseellisen toiminnan. Tunnetuin veriteko on Espanjan pääministerin Luis Carrero Blancon salamurha marraskuussa 1973. Blanco oli kenraali Francon nimittämä, ja hänen kuolemansa oli kova isku vaikutusvaltaansa menettäneelle sotilashallinnolle.
Historia > Francon kuoleman jälkeen: ”lyijyn vuodet” ja ”likainen sota”

Espanja demokratisoitui diktaattori Francon kuoleman jälkeen, ja siitymäkausi kesti vuodesta 1975 vuoteen 1978. ETAn uskottiin kieltäytyvät siirtymän ansiosta aseista, mutta toisin kävi ja ”lyijyn vuosina” 1975–1980 järjestö tappoi 284 ihmistä.
ETAn toiminta sai 1980-luvulla hyväksyttäviä piirteitä, kun paljastui Espanjan valtion itsevaltaiset otteet järjestöä kohtaan. Espanja oli rahoittanut puolisotilaallista GAL-järjestöä, joka suoritti ETAn jäsenten salamurhia, kaappauksia ja kidutusta. ”Likaisen sodan” aikana 1983–1987 Espanja tapatti 27 ETAn jäsentä. Murhatuista kymmenellä oli varsin epäselvät yhteydet ETAan. Amnesty Internationalin mukaan Espanja harjoitti valtioterrorismin lisäksi ETAn jäsenten väärinkohtelua ja rikkoivat vankien ihmisoikeuksia.
ETAn sotilaallinen alamäki alkoi 1992, kun kolme sen korkea-arvoista johtajaa pidätettiin Ranskassa. Samalla alkoi Espanjan ja Ranskan terrorismin vastaisen yhteistyön uusi aikakausi.