stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Friedensreich Hundertwasser
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Friedensreich Hundertwasser Wikimedia Commonsissa
Wienin Hundertwasserhaus
George Morikawa

| George Morikawa> 森川 ジョージ.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. tammikuuta 1966 (ikä 58) Tokio
Kansalaisuus:  japanilainen
Ammatti:  Mangaka
Taiteilija
Taidesuuntaus:  Shounen
Kuuluisimpia töitä:  Hajime no Ippo
Palkinnot
 Kondansha 
George Morikawa (jap. 森川 ジョージ, Morikawa Jōji, s. 17. tammikuuta 1966, Tokio, Japani) on japanilainen mangaka. Hänen kuuluisin työnsä on vuodesta 1989 asti julkaistu Hajime no Ippo nyrkkeilymanga, jonka pokkaripainoksia on myyty yli 100 000 000 kappaletta. Sarjasta on tehty myös kolme animesarjaa, kaksi animoitua elokuvaa sekä teatterinäytös. Morikawa on voittanut Kondansha mangapalkinnon vuonna 1991.
Vuonna 2012 Morikawa julkaisi viiden luvun mittaisen tarinan Japanin vuoden 2011 maanjäristyksistä.
Morikawa on toiminut myös nyrkkeilyvalmentajana ja omistaa JB Sports Boxin Gym nyrkkeilysalin Tokion Adachin kaupunginosassa.
Teokset

Hajime no Ippo (1989–)
Ai ni Iku yo (2012)
Aiheesta muualla

George Morikawa X:ssä
JB Sports Boxing Gymin kotisivut
Gert Maritz

Gerhardus Martinus Maritzin patsas.
Gerhardus Martinus Maritz (maaliskuu 1797 Graaff Reinet, Kapmaa – 23. syyskuuta 1838 Klein-Tugela, Natal) oli yksi Suuren valluksen voortrekker-johtajista. Maritzin kuoleman jälkeen voortrekkerien keskeisesksi johtajaksi nousi Andries Pretorius. Pietermaritzburgin kaupunki Etelä-Afrikassa on nimetty Gert Maritzin ja Piet Retiefin mukaan.
Maritz, toisin kuin suurin osa muista voortrekkereistä oli syntynyt ja kasvanut kaupungissa. Hän oli toiminut Graaff-Reinetissa vaununrakentajana ja noussut yhdeksi kaupungin varakkaimmista porvareista. Brittihallinnon määräys vapauttaa orjat Kapmaan siirtokunnassa aiheutti Maritzille taloudellista vahinkoa ja hän lähti  Graaff-Reinetistä vaellukselle syyskuussa 1836. Hän nousi pian suuren voortrekker-ryhmän presidentiksi ja tuomariksi.
Ray Milland

Ray Milland vuonna 1959.
Ray Milland (alun perin Alfred Reginald Jones, 3. tammikuuta 1907 – 10. maaliskuuta 1986) oli walesiläissyntyinen, sittemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut elokuvanäyttelijä.
Millandille myönnettiin vuonna 1945 Parhaan miespääosan Oscar-palkinto roolistaan elokuvassa Tuhlattuja päiviä. Sen lisäksi hän on näytellyt esimerkiksi Alfred Hitchcockin jännitysklassikossa Täydellinen rikos (1954). Millandilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Milland loukkaantui vakavasti hevosonnettomuudessa Hotel Imperialin kuvauksissa vuonna 1939, mutta toipui ennalleen sairaalassa vietettyjen viikkojen jälkeen. Milland jatkoi elokuvissa esiintymistä lähes elämänsä loppuun saakka. Hän kuoli keuhkosyöpään Kalifornian Torrancessa 79-vuotiaana.
Milland meni 30. syyskuuta 1932 naimisiin Muriel Webberin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika Daniel, jonka lisäksi heillä oli adoptoitu tytär Victoria.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ray Milland Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gonzalo Rojas

| Gonzalo Rojas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1917
Kuollut: 25. huhtikuuta 2011
Kansalaisuus:  chileläinen
Ammatti:  runoilija, yliopistonopettaja
Kirjailija
Äidinkieli: espanja
Tuotannon kieli: espanja
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Cervantes-palkinto 
Aiheesta muualla
www.gonzalorojas.org
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gonzalo Rojas Pizarro (20. joulukuuta 1917 Lebu, Chile – 25. huhtikuuta 2011 Santiago de Chile Chile) oli chileläinen runoilija. Hänen tuotantonsa kuuluu yhä jatkuvan 1900-luvun latinalaisen avantgarde-kirjallisuuden perinteeseen.
Elämäkerta

Rojas oli hiilikaivostyöläisen seitsemäs poika. Myöhemmin hänestä tuli Santiago de Chilessä ilmestyvän Antarctica-lehden toimittaja ja opettaja Valparaisoon.
Vuosina 1938–1941 hän kuului surrealistiseen Mandrágora-ryhmään, jonka perustivat Braulio Arenas, Teófilo Cid ja Enrique Gómez Correa. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa ilmestyi 1948 Santiagossa.
Chilen sotilasvallankaappauksen aikana 1973 hän lähti maanpakoon. Hän menetti diplomaatin asemansa, eikä hän saanut opettaa missään chileläisessä yliopistossa. DDR:n Rostockin yliopisto tarjosi hänelle opettajanpaikan. Hän opetti yliopistoissa Saksassa, Yhdysvalloissa, Espanjassa ja Meksikossa.
Guggenheim-stipiendin ansiosta Rojas palasi 1979 Chileen Chillániin 400 kilometrin päähän pääkaupungista, tosin vieläkään hänelle ei sallittu opetustehtäviä.
Rojas asui Yhdysvalloissa 1980–1994. Vuodet 1980–1985 hän oli Columbian yliopistossa Chicagon yliopistossa vieraileva professori, vuodet 1985–1994 professorina Brigham Young Universityssa. Myöhemmin hän palasi kotimaahan.
Rojas on saanut Chilen valtion kirjallisuuspalkinnon ja Kuningatar Sofian iberoamerikkalaisen runopalkinnon, molemmat 1992. Lisäksi hän on saanut Meksikon Octavio Paz -palkinnon ja Argentiinan José Hernández palkinnon. Hän on saanut myös vuoden 2003 Cervantes-palkinnon.
Häntä pidettiin Chilen merkittävimpiin kuuluvana kirjailijana.
Teokset (valikoima)

La miseria del hombre (1948)
Contra la muerte (1964)
Oscuro (1977)
Transtierro (1979)
Del relámpago (1981)
50 poemas (1982)
El alumbrado (1986)
Antología personal (1988)
Materia de testamento (1988)
Antología de aire (1991)
Desocupado lector (1990)
Las hermosas (1991), Zumbido (1991)
Río turbio (1996)
América es la casa y otros poemas (1998)
Obra selecta (1999)
Teokset (valikoima) > Suomennettua tuotantoa

Rojasin runoja on ilmestynyt Jukka Koskelaisen suomennoksina antologiassa Aavistuksia rituaalipuvussa (WSOY, 2000)
Aiheesta muualla

Alles Nahe werde fern y otros poemas (Arkistoitu – Internet Archive) Poesía de Gonzalo Rojas (espanjaksi)
Discurso íntegro de Gonzalo Rojas al recibir el Cervantes (espanjaksi)
Rojas Poetry translation.org (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla (mukana englanniksi käännetty runo) (englanniksi)
What Do We Love When We Love: Gonzalo Rojasin runo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Freestylehiihto talviolympialaisissa 1992

XVI talviolympialaisissa vuonna 1992 järjestettiin freestyle-hiihdossa kaksi kilpailutapahtumaa ja neljä näytöstapahtumaa. Laji oli mukana ensimmäistä kertaa mukana olympialaisissa. Tapahtumapaikkana oli Tignes, noin 85 kilometrin päästä isäntäkaupungista Albertvillesta.
Miehet > Kumparelasku

13. helmikuuta 1992
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Pisteet |
| Kultaa |  Edgar Grospiron | 25.81 |
| Hopeaa |  Olivier Allamand | 24.87 |
| Pronssia |  Nelson Carmichael | 24.82 |
Miehet > Hypyt (näytöstapahtuma)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Sija | Urheilija | Pisteet |
| 1. |  Philippe LaRoche | 237.47 |
| 2. |  Nicolas Fontaine | 228.88 |
| 3. |  Didier Méda | 219.44 |
Miehet > Suksibaletti (näytöstapahtuma)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Sija | Urheilija | Pisteet |
| 1. |  Fabrice Becker | 28.15 |
| 2. |  Rune Kristiansen | 28.00 |
| 3. |  Lane Spina | 27.40 |
Naiset > Kumparelasku

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Pisteet |
| Kultaa |  Donna Weinbrecht | 23.69 |
| Hopeaa |  Yelizaveta Kozhevnikova | 23.50 |
| Pronssia |  Stine Lise Hattestad | 23.04 |
Naiset > Hypyt (näytöstapahtuma)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Sija | Urheilija | Pisteet |
| 1. |  Colette Brand | 157.51 |
| 2. |  Marie Lindren | 155.10 |
| 3. |  Elfie Simchen | 153.94 |
Naiset > Suksibaletti (näytöstapahtuma)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Sija | Urheilija | Pisteet |
| 1. |  Conny Kissling | 25.30 |
| 2. |  Cathy Féchoz | 25.20 |
| 3. |  Sharon Petzold | 24.10 |
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| 1 |  Ranska | 2 | 1 | 0 | 2 |
| 2 |  Yhdysvallat | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 |  Yhdistynyt joukkue | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 |  Norja | 0 | 0 | 1 | 1 |
Freestylehiihto olympialaisissa
1988 (Näytöslaji) |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 | 
2006 |
2010 |
2014 |
2018 |
2022
Talviolympialaisten 1992 lajit
Alppihiihto
|
Ampumahiihto
|
Freestylehiihto
|
Jääkiekko
|
Kaukalopikaluistelu
|
Maastohiihto
|
Mäkihyppy
|
Ohjaskelkkailu
|
Pikaluistelu
|
Rattikelkkailu
|
Taitoluistelu
|
Yhdistetty
Näytöslajit:
Gerta Lehmann

Gerta Lehmann (s. 21. heinäkuuta 1979 Cagnes-sur-Mer, Ranska) on kreikkalainen kouluratsastaja. Hänen seuransa on Attic Equestrian Club. Lehmann osallistui Ateenan olympialaisissa 2004 henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän oli 51. eli viimeinen.
Félix Trinidad

| Félix Trinidad |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Félix Juan Trinidad
Syntynyt: 10. tammikuuta 1973 Fajardo, Puerto Rico
Kansalaisuus:  Puerto Rico
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Tito
Pituus:  180  cm
Painoluokka:  keskisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  45
Voitot:  42
– tyrmäysvoitot:  35
Tappiot:  3
Ratkaisemattomat:  0
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Félix "Tito" Trinidad, Jr. (s. 10. tammikuuta 1973) on puertoricolainen nyrkkeilijä.
Amatööriura

Trinidad aloitti nyrkkeilemisen 12 vuoden ikäisenä kotisaarellaan Puerto Ricolla. Hän oli kasvanut nyrkkeilevässä ympäristössä, sillä hänen isänsä Félix Trinidad Sr. oli 1970-luvulla höyhensarjan mestari. Trinidad juniorin amatööriura oli menestyksekäs. Hän voitti viisi Puerto Ricon mestaruutta viidessä painoluokassa. Amatööriurallaan hän voitti 51 ottelua, joista 12 tyrmäyksellä, ja hävisi kuusi. Kun Puerto Ricon nyrkkeilyliiton puheenjohtaja halusi Trinidadin siirtyvän pois höyhensarjasta jotta toinen nyrkkeilijä pääsisi edustamaan saarta olympialaisiin, hänen isänsä otti nokkiinsa eikä poika-Trinidad kilpaillut olympialaisissa vaan ryhtyi 17-vuotiaana ammattilaiseksi.
Rajaniemi

Rajaniemi on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Hannu Rajaniemi (1953–2008), jalkapalloilija
Hannu Rajaniemi (s. 1978), Yhdysvalloissa asuva suomalaissyntyinen kirjailija
Jyrki Rajaniemi, pesäpallon pelituomari
Katja Rajaniemi (s. 1979), hiihtosuunnistaja
Matias Rajaniemi (s. 2002), jääkiekkoilija
Reino Rajaniemi (1919–1993), pappi, päätoimittaja ja kristillisen oppilaitoksen johtaja
Sami Rajaniemi (s. 1992), jääkiekkomaalivahti.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Gabriel Knight 3: Blood of the Sacred, Blood of the Damned

| Gabriel Knight 3: Blood of the Sacred, Blood of the Damned |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sierra On-Line
Julkaisija:  Sierra On-Line
Jakelija:  Steam ja GOG.com
Suunnittelija:  Jane Jensen
Pelisarja:  Gabriel Knight
Julkaistu:  1999
Lajityyppi:  Seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  BBFC: 15 ESRB: M  
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Gabriel Knight 3: Blood of the Sacred, Blood of the Damned  on Sierra Onlinen julkaisema toinen jatko-osa Jane Jensenin luomalle Gabriel Knight -seikkailupelisarjalle.
Peli julkaistiin Windowsille vuonna 1999 ja uudelleen vuonna 2001 osana Sierra Best Sellers -sarjaa. Gabriel Knight 3 jäi pelisarjan viimeiseksi osaksi Vivendin ostettua Sierra Entertainmentin. Pelin päähahmon, Gabriel Knightin, äänestä vastaa näyttelijä Tim Curry, joka ääninäytteli myös sarjan ensimmäisessä osassa Gabriel Knight: Sins of the Fathers. Gabriel Knight: Blood of the Sacred, Blood of the Damned perustuu osittain Pyhä veri, pyhä Graal -kirjassa esitettyihin teorioihin.
Kuten aiemmatkin Gabriel Knight-sarjan pelit, Gabriel Knight 3n juoni on yhdistelmä faktaa ja fiktiota. Tarinan yliluonnollinen osuus koostuu vampyyreistä, ja historiallinen puoli kertoo Temppeliherrain ritarikuntaan liittyvistä salaliittoteorioista ja vapaamuurareiden yhteydestä niihin.
Pelaaminen

Gabriel Knight 3 on perinteinen osoita-ja-klikkaa seikkailupeli, jossa toimintovalikko ilmestyy ruudulle, kun pelaaja osoittaa hiirellä pelissä olevaan interaktiiviseen tavaraan, tai henkilöön. Kameratoiminto antaa pelaajalle vapauden vaihtaa kuvakulmaa, ja liikkua alueilla vapaasti ilman että pelaajan tarvitsee odottaa hahmon liikkumista osoittamaansa paikkaan. Kun pelaaja on kameratoimintoa käyttäen liikkunut tarpeeksi kauas hahmosta, hahmo siirtyy automaattisesti kameran taakse.
Peli käyttää pistejärjestelmää, jonka tarkoitus on osoittaa pelaajalle kuinka pitkällä tarinaa hän on. Tietyt tapahtumat, jotka pelaajan on edetäkseen todistettava lisäävät pistesaldoa, mutta maksimipistemäärän saavuttamiseksi pelaajan tulee seurata myös muiden pelin hahmojen sivutarinoita.
Juoni

Gabriel Knight kuuluu Schattenjägerien (suom. Varjonmetsästäjät) sukuun, jonka tehtävä on taistella erilaisia paranormaaleja vihollisia vastaan. Gabriel Knight 3n tapahtumat sijoittuvat neljä vuotta  Gabriel Knight: The Beast Within-pelin tapahtumien jälkeiseen aikaan.
Pelin mukana tulleessa graafisessa novellissa Gabriel ja hänen ystävänsä Grace saavat kutsun Prince James of Albanyltä, joka on kuninkaallista sukua Skotlannista. Jamesin sukua vainoavat vampyyrimäiset otukset, jonka vuoksi hän pyytää Gabrieliä suojelemaan poikaansa Charlieta.
Lasta vahtiessaan Grace nukahtaa mysteerisesti, ja yllättäen halvaantunut Gabriel katsoo toimettomana vierestä, kun varjoissa liikkuva hahmo tunkeutuu huoneeseen ja vie lapsen.  Gabriel seuraa lapsen kidnappaajaa junaan, jossa hänet lyödään tajuttomaksi.
Pelin aloittava intro alkaa Gabriel Knightin herätessä junasta ja tämän kuullessa kidnappaajien puhuvan Graalin Maljasta. Juna pysähtyy Etelä-Ranskassa sijaitsevaan Couizan kaupunkiin, josta Gabriel ottaa taksin Rennes-le-Châteauhun. 
Mysteeri alkaa kun Gabriel kirjautuu hotelliin ja ryhtyy kuulustelemaan muita hotellin asukkaita.
Pelimusiikki

David Henryn säveltämä pelimusiikki perustuu kahden edellisen Gabriel Knight-pelin teemamusiikkiin. Alkuperäisten teemojen säveltäjänä tunnettu Robert Holmes on Jane Jensenin aviopuoliso. Jokaisessa Gabriel Knight-pelissä soi myös yhdysvaltalainen kansanlaulu "When the Saints Go Marching In".
Vastaanotto

Peli sai kriitikoilta kohtalaisen hyvän vastaanoton. IGN kirjoitti arvostelussaan pelin todistavan seikkailupeligenren olevan yhä elossa, ja että Gabriel Knight Blood of the Sacred, Blood of the Damned tuo toivottua vaihtelua toimintapelien hallinnoimille markkinoille. Samassa arvostelussa Tim Curryn ääninäyttelyä luonnehdittiin kylmäksi ja liioitelluksi versioksi Etelä-Amerikkalaisesta aksentista, ja pelin 3D-grafiikkaan sopimattomaksi.
Gamespot kutsui Curryn näyttelyä hirvittäväksi ja aksenttia ylidramaattiseksi, ja kritisoi myös pelin vuoropuhelua ja ongelmanratkontaa, mutta mainitsi kummankin paranevan pelin edetessä. Myös pelin tarina sai suurimmalta osalta kriitikkoja kiitosta.
Aiheesta muualla

Gabriel Knight 3: Blood of the Sacred, Blood of the Damned MobyGamesissa (englanniksi)
Gabriel Knight 3: Blood of the Sacred, Blood of the Damned Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Freaked

| Freaked |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Tom Stern  Alex Winter 
Käsikirjoittaja:   Tom Stern  Tim Burns 
Tuottaja:   Mary Jane Ufland  Harry Ufland  Stephen Chiodo 
Säveltäjä:  Kevin Kiner
Kuvaaja:   Jene Omens  Ken Arlidge 
Leikkaaja:  Malcolm Campbell
Lavastaja:   Brian Kasch  Mark Worthington 
Erikoistehosteet:  Christopher Allen Nelson
Pääosat:   Brooke Shields  William Sadler  Morgan Fairchild 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Film Corporation
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1993
Kesto:  79 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Freaked on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka ohjasivat Tom Stern ja Alex Winter. Elokuvan työnimi oli ”Hideous Mutant Freekz”.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Freaked Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Freaked Elonet.
Gert Kams

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. toukokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Koeru, Viro
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja/laitalinkki
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: FC Flora
Pelinumero: 19
Junioriseurat
: Koeru SK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | Koeru SK | 54 | (17) |
| 2005 | FC Valga | 25 | (3) |
| 2006–2012 | FC Flora | 207 | (32) |
| 2006–2007 | → FC Flora II | 12 | (10) |
| 2013–2014 | SJK | 52 | (7) |
| 2014 | → Kerho 07 | 1 | (0) |
| 2015– | FC Flora | 9 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 360 | (69) |
Maajoukkue
| 2005–2006 | Viro U21 | 4 | (0) |
| 2007– | Viro | 51 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. toukokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. elokuuta 2018.
Gert Kams (s. 25. toukokuuta 1985 Koeru, Viro) on virolainen jalkapalloilija, joka edustaa Meistriliigassa pelaavaa FC Floraa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai laitalinkki.
Kamsin kasvattajaseuran on virolainen Koeru SK. Kaudeksi 2013 hän siirtyi Seinäjoen Jalkapallokerhoon. Hän on pelannut Viron maajoukkueessa 51 ottelua vuodesta 2007 lähtien ja tehnyt niissä yhden maalin.
Regina Kari

Regina Kari (Harjula, 18. kesäkuuta 1892 Tampere, Suomen suuriruhtinaskunta – 24. toukokuuta 1970 Toijala) oli suomalainen uimari.
Kari kilpaili Tukholman kesäolympialaisissa 1912 naisten 100 metrin vapaauinnissa jääden alkueriin. Kari ja Tyyne Järvi olivat ensimmäiset Suomea virallisesti olympiatasolla edustaneet naisurheilijat. Kari voitti naisten 100 metrin vapaauinnin Suomen-mestaruuden vuonna 1910 ajalla 1.42,8. Lisäksi hän voitti naisten 100 metrin vapaauinnissa ja 50 metrin uinnissa SM-mitaleja vuosina 1909 ja 1911.
Kari rikkoi vuonna 1910 Anna Björkmanin 100 metrin vapaauinnin lyhyen radan Suomen-ennätyksen 3,6 sekunnilla ajallaan 1.42,8. Ennätys pysyi voimassa kaksi vuotta, kunnes Anna Järvinen rikkoi sen vuonna 1912.
Ray Medel

| Ray Medel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. syyskuuta 1967 (ikä 57) San Antonio, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Uran tiedot
Lempinimi:  ”el leoncito”
Pituus:  163
Laji:  nyrkkeily
Seura:  Zarzamora Street Gym, Savate Club
Kilpauran kesto:  12.11.1984–30.3.1994
Valmentaja:  Tony Ayala Sr.
Saavutukset
Voitot:  Ammattilaisena 20, Amatöörinä 70
 Tietolaatikko päivitetty 21.10.2014 
Ray Medel (s. 27. syyskuuta 1967) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisnyrkkeilijä, joka valmentaa Savate Clubilla Helsingin Sörnäisissä. Medelin alkuperäinen seura aktiiviuralla oli San Antoniossa Texasissa sijaitseva Zarzamora Street Gym. Ammattilaisuran tilastot olivat 20 voittoa ja 6 tappiota, ja amatööriurallaan hän keräsi 70 voittoa ja hävisi 10 kertaa. Medelin uran parhaisiin hetkiin kuului ylivoimainen voitto Los Angelesin olympiavoittajasta Paul Gonzalesista. WBA-liiton finaalivastustajanaan hänellä on ollut kolumbialainen Fidel Bassa.
Aiheesta muualla

Fidel Bassa vs Ray Medel Fidel Bassa vs Ray Medel.
Raaka-aine

Kultaharkkoina olevaa kultaa.
Poimittua puuvillaa.
Raaka-aine on jalostuskelpoinen luonnonvara tai puolivalmiste, josta jalostetaan valmiita lopputuotteita tai materiaaleja. Laajempi taloudellinen termi on tuotannontekijä. Raaka-aineiden tuottamista sanotaan alkutuotannoksi mutta myös biosfäärin yhteyttämistä kutsutaan alkutuotannoksi.
Taloustiede

Taloustieteissä voidaan ajatella, että raaka-aineet eivät luo hyötyä sellaisenaan. Ne eivät maksa osinkoja, vuokraa tai korkoa sijoittajille. Raaka-aine vain on. Tilastot osoittavat, että sijoituksena ajateltuna raaka-aineiden keskimääräinen tuotto on nolla; tuotolla tarkoitetaan reaalituottoa eli todellista arvonnousua inflaation jälkeen.
Yllä kuvattu lähestymistapa on hyvin teoreettinen, sillä varsinkin viime aikojen raaka-aineiden hintojen nousu on saanut yritykset huomaamaan, että raaka-aineiden hinnoilla voi olla suurikin vaikutus tulokseen. Hyvin usein raaka-aineille on suuremmissa projekteissa arvioitu joku kustannus, jota raaka-aineen hinnan muuttuessa ei pystytä siirtämään valmiin tuotteen myyntihintaan. Yritykset ovat kasvavassa määrin kiinnittäneet huomiota tuotannontekijöidensä (raaka-aineiden) arvon suojaamiseen markkinoilla. Tätä voi tehdä muun muassa raaka-ainepörsseissä sekä monien uusien raaka-aineisiin linkitettyjen rahoitusinstrumenttien avulla.
Samoin ovat vuosikausia toimineet muun muassa maanviljelijät, jotka ovat myyneet satonsa sopivaksi katsomaansa aikaan jo ennen sen kypsymistä. Chicagon raaka-ainepörssi (Chicago Mercantile Exchange) on yksi suurimpia raaka-ainepörssejä, jossa voi käydä kauppaa vaikkapa pakastetulla tuoremehulla (frozen orange juice), kuten Eddie Murphy teki elokuvassa Vaihtokaupat.
Jalostus

Raaka-aineiden muokkausta valmiiksi tuotteiksi tai muiksi aineiksi kutsutaan jalostukseksi eli jalostamiseksi. Esimerkiksi puuraaka-aineesta voidaan jalostaa paperia, rakennuspuuta ja huonekaluja. Usein jalostusvaiheita on monia. Esimerkiksi raakamalmi voidaan ensin jalostaa metalliksi, joka on raaka-ainetta seuraaville jalostusvaiheille. Metalleja voidaan käsitellä ja seostaa seoksiksi, joista voidaan valaa valmiita esineitä.
Sijoittaminen raaka-aineisiin

Raaka-aineet ovat 1970-luvulta alkaen tuottaneet noin kaksinkertaisesti osakkeisiin nähden.[lähde? ]selvennä Raaka-aineet ovat kuitenkin hyvin  riskikäs sijoituskohde, koska niiden hinnat vaihtelevat voimakkaasti. Hintojen vaihteluun on viime aikoina vaikuttanut myös sijoittajien spekulointi.
Raaka-aineista kulta lienee vanhin sijoittamisen kohde ja väline. Kulta onkin siinä mielessä poikkeuksellinen raaka-aine, että sillä on historiallisestikin ollut valuuttaa korvaava arvo. Kultaan sijoitetaan epävarmoina aikoina, koska sen odotetaan tuovan vakautta, joka valuutoilta voi puuttua. Kultaharkkoihin sijoittamista helpompaa on nykyisin sijoittaminen kultaan linkitettyihin arvopapereihin. Myös Helsingin pörssissä voi sijoittaa kultaan sidottuun sertifikaattiin.
Pörssinoteerattu raaka-aine (ETC) on raaka-ainesijoittamiseen tarkoitettu sijoitustuote.
Ray McKay

| Ray McKay> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. elokuuta 1946 (ikä 78) Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1965–1982
Raymond Owen McKay (s. 22. elokuuta 1946 Edmonton, Alberta) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut urallaan NHL:ssä yhteensä 140 ottelua. McKay jäi eläkkeelle vuonna 1982.
Ura

McKay debytoi NHL:ssä kaudella 1968-69 Chicago Blackhawksin riveissä. Muutaman vuoden kuluttua hän siirtyi Buffalo Sabresiin, jossa McKay teki 3 tehopistettä 40 ottelussa. Seuraavan kauden McKay pelasi California Golden Sealsin riveissä. McKayn viimeinen seura oli Italian HC Varese.
Aiheesta muualla

Elite Prospects.com
Regina Heinonen

Regina Heinonen (myöhemmin Regina Keso; 3. helmikuuta 1924 Kruunupyy – 3. marraskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä ja Suomen Filmiteollisuuden kuvaussihteeri. Hän aloitti uransa näyttelemällä yhtiön elokuvissa ja myöhemmin jatkoi työtään kuvaussihteerinä 1950- ja 1960-luvuilla. Heinonen oli tunnettu 1940-luvulla roolistaan kahdessa Suomisen perhe -elokuvassa, Suomisen Olli rakastuu ja Suomisen Olli yllättää, joissa hän näytteli Olli Suomisen tyttöystävää Ritvaa.
Muutoin Heinosen elokuvaosat olivat lähinnä avustajatasoisia tehtäviä SF:n elokuvissa, kuten Uuteen elämään, Nuoruus sumussa ja Valkoiset ruusut.
Avioliiton myötä Regina Heinosen sukunimi vaihtui Kesoksi 1950-luvulla ja hän työskenteli saman elokuvayhtiön kuvaussihteerinä yli kymmenen vuoden ajan. Viimeisen roolinsa hän teki elokuvassa Kun tuomi kukkii vuonna 1962.