stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helvetisti järkeä

| Helvetisti järkeä Zen Café |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: tammikuu 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Martti Salminen
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, poprock
 Kesto: 48.10
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  1. (9/2001)
Zen Cafén muut julkaisut
| Ua ua 1999 | Helvetisti järkeä 2001 | Vuokralainen 2002 |
Helvetisti järkeä on rockyhtye Zen Cafén neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Warner Music Finland.
Albumia on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä.
Kappaleet

Helvetisti järkeä – 3.41
Mies jonka ympäriltä tuolit viedään – 3.44
Tulis nainen – 3.36
Kannattaako tunnustaa jos pettää – 3.29
Älä tee – 4.04
Eipä tiennyt tyttö – 4.33
Omituista – 4.28
Tuulensuoja – 3.47
Monta kertaa – 3.24
Huhtikuu – 4.34
Tuhannen kilometrin päässä – 3.45
En oo koskaan tavannut – 5.05
Kokoonpano

Samuli Putro – laulu, kitara
Kari Nylander – bassokitara
Pete Parkkonen – rummut, lyömäsoittimet
Kokoonpano > Muut tekijät

Martti Salminen – kosketinsoitin, kitara, taustalaulu, tuottaja, miksaaja
Pekka Ruuska – vastaava tuottaja
Ilkka Herkman – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Maarit Hohteri – valokuvat
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Helvetisti järkeä discogs.com-sivustolla
Zen Café
| --- | --- |
Studioalbumit::   Romuna  Idiootti  Ua ua  Helvetisti järkeä  Vuokralainen  Laiska, tyhmä ja saamaton  STOP 
Kokoelmat::   Jättiläinen
Deadpool

| Deadpool |
| --- | --- |
 Deadpool, Marvelin suurisuinen salamurhaaja
Luoja(t):  Fabian Nicieza & Rob Liefeld
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  New Mutants #98 (helmikuu 1991)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Wade Winston Wilson
Status:  Aktiivinen
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Ryhmäsidokset:  Cable
Edelliset ryhmäsidokset:  Ase-X   Landau Luckman & Lake   Maggia   Kauhuneloset   X-Tiimi
Henkilöllisyydet:  Wade Wilson
Voimat:  Regeneraatio, yliluonnollisen korkeat fyysiset voimat, nopeus, notkeus ja kestävyys. Mestariampuja ja -miekkailija. Teleportaatio.
Deadpool on Marvel-kustantamon luoma antisankari. Hahmon loivat käsikirjoittaja Fabian Nicieza ja sarjakuvapiirtäjä Rob Liefeld. Deadpoolin ensiesiintyminen tapahtui New Mutants -lehden numerossa 98 (helmikuu 1991). Suomeksi hän esiintyi ensimmäisen kerran Sarjakuvalehden numerossa 8/1996. Deadpoolin todellinen identiteetti on Wade Wilson, vääristynyt kanadalainen palkkasoturi, jolla on yli-inhimilliset regeneratiiviset parannuskyvyt. Hänet tunnetaan myös taipumuksestaan vitsailla lakkaamatta ja rikkoa neljäs seinä humoristisista syistä.
Julkaisuhistoria

Vuonna 1997 Deadpool sai oman lehtensä, joka tuli tunnetuksi huumorista ja neljännen seinän rikkomisesta.
Myöhemmin hän on myös ollut supersankari Cablen parina heidän yhteisessä lehdessään Cable & Deadpool. Hän esiintyi Cablen kanssa myös Marvelin Civil War Eventin ajan, jonka jälkeen hän palasi Secret Invasion Eventin myötä omaan Deadpool-lehteensä.
Deadpoolia on viime aikoina nähty oman lehtensä lisäksi minisarjassa Deadpool: Suicide kings ja one-shotissa Deadpool: Games of death. Ensiksi mainitussa minisarjassa nähtiin useita vierailevia Marvel-universumin hahmoja.
Erikoisuuksia

Deadpool tietää olevansa sarjakuvahahmo ja tiedon siitä hän sai Lokilta.
Deadpool muistuttaa suuresti DC-sarjakuvien Deathstrokea paitsi näöltään myös nimeltään sillä Deathstroken oikea nimi on Slade Wilson. Tällä asialla vitsaillaan eräässä tarinassa, jossa Deadpool sanoo, että ei halua esiintyä DC/Marvel crossoverissa, koska "ihmiset voisivat erehtyä luulemaan häntä DC-hahmoksi".
Deadpool luuli pitkään olevansa nainen ja jopa sen jälkeen, kun totuus valkeni hän jatkoi naisten alushousujen käyttämistä, koska ne ovat "miehekkäät".
Nykyään Deadpool käy usein keskustelua kerrontalaatikkojen ("keltaiset laatikot") ja aivojensa kanssa.
Deadpool kokee usein hallusinaatioita, joiden ilmestymistä hän voi osin hallita.
Deadpoolin suurin heikkous on naiset, ja hän ihastuu lähes jokaiseen (luonnetta katsomatta) kohtaamaansa naiseen. Näihin ovat kuuluneet mm. Black widow 2 ja Sireeni. Toiseksi mainittu on ainoa vastakaikua antanut. Deadpoolin elämänrakkaus Vanessa Carley on ollut ja on vieläkin suhteessa Deadpoolin kanssa joka käy ilmi vuonna 2016 ilmestyneessä elokuvassa Deadpool
Deadpool on harvoin ollut suuressa roolissa Marvel-universumin "events" tarinoissa, mutta teki erityisen poikkeuksen Secret invasion tarinassa, jossa hän soluttautui maapallolle hyökkäävien skrullien joukkoon lähettääkseen skrullien kuningattaren päihittämistä koskevat tiedot Nick Furylle S.H.I.E.L.D. (Suom. K.I.L.P.I./YPKVV) organisaatioon. Deadpool kuitenkin vahingossa lähetti tiedot Norman Osbornille, joka niiden avulla päihitti skrullien kuningattaren, ja saavutti valheellisen sankarin aseman. Deadpool sai Nick Furylta huudot, eikä saanut tiedoista luvattua palkkiota. Myöhemmin, kun Norman Osborn perusti H.A.M.M.E.R. organisaation S.H.I.E.L.D.:in tilalle ja lähetti Tiikerihain Deadpoolin kimppuun pitääkseen valheellisen sankarikuvansa. Tästä Deadpool sai selville, kenelle kyseiset tiedot olivat päätyneet, ja lähti vaatimaan maksua (ja myöhemmin kostamaan) tiedoista.
Voimat ja varusteet

Deadpoolin voimiin kuuluu nopea paranemiskyky ja normaalia suurempi nopeus. Hän on myös taitava miekkailija, ampuja sekä salamurhaaja. Hän omistaa myös vyössä olevan laitteen, jolla voi teleportata.
Deadpoolin fyysiset voimat ovat suuremmat kuin tavallisilla ihmisillä. Deadpool ei myöskään voi kuolla.
Deadpool muissa medioissa > Televisio

Deadpool ei varsinaisesti esiinny X-Men -animaatiosarjassa , mutta vilahtaa muutamia kertoja. Eräässä jaksossa Xavier tutkii Sapelihampaan mieltä, jolloin Deadpoolin pää vilahtaa kuvassa. Toisen tuotatokauden, kolmannessa jaksossa Morph muuttuu muutamaksi sekunniksi Deadpooliksi ja eräässä vaiheessa sarjaa Xavier luo häntä esittävän illuusion.
Deadpool muissa medioissa > Videopelit

John Kassir ääninäyttelee Deadpoolia videopeleissä X-Men Legends 2: Rise of the Apocalypse , Marvel: Ultimate Alliance ja Marvel: Ultimate Alliance 2 . Deadpool käyttää niissä aseinaan kahta katanaa, kahta Heckler & Koch MP7-konepistoolia, kranaatteja ja teleportaatiovyötään.
X-Men Legends 2: Rise of the Apocalypsessa Deadpool on pomovastus, jonka saa pelattavaksi hahmokseen kun pääsee pelin läpi. Pelissä Deadpool tietää olevansa videopelihahmo, ja jos häntä vastaan taistelee hänellä itsellään Deadpoolit alkavat kiistellä siitä kumpi on aito.
Marvel: Ultimate Alliancessa hahmo on pelattavana alusta asti. Tämä Deadpool ei tiedä, tai ainakaan sano, olevansa fiktiivinen missään muodossa, ja hänellä on useita humoristisia dialogeja eri hahmojen välillä. Deadpool yrittää muun muassa maanitella Mustan Salaman sanomaan "spatula" ja väittää Jarvisille olevansa Kapteeni Amerikka, ja kun hän ei luonnollisesti usko, Deadpool väittää olevansa sittenkin Thor.
Marvel: Ultimate Alliance 2:ssa Deadpool on pomovastus, jonka saa pelattavaksi hahmoksi, kun tämän on ensin voittanut taistelussa. Tällä kertaa Deadpool rikkoo neljättä seinää esimerkiksi huutamalla: "On pomotaistelun aika luuserit!" ennen kuin pelaaja joutuu taistelemaan tätä vastaan.
Marvel vs Capcom 3 -tappelupelissä Deadpool on yksi pelattavista hahmoista.
Steve Blum ääninäyttelee Deadpoolia X-Men Origins Wolverine -videopelissä.
Nolan North ääninäyttelee Deadpoolia videopelissä Marvel vs. Capcom 3: Fate of Two Worlds. Pelissä Deadpool kykenee tekemään oman versionsa Shoryuken-hyökkäyksestä ja lyömään vastustajaansa omalla elämäpalkillaan.
Nolan North antaa äänensä Deadpoolille myös Spider-Man: Shattered Dimensionsissa, jossa tämä on pomovastus Ultimate Hämähäkkimiehelle.
Hahmoon perustuva videopeli Deadpool on julkaistu vuonna 2013.
Deadpool muissa medioissa > Elokuvat

Deadpool oli mukana elokuvassa Hulk vs. Wolverine. Elokuvassa Deadpool on lähinnä koominen sivuhahmo ja luultavasti ainoa (Wolverinen lisäksi) Ase-X:ssä mukana ollut, joka jää henkiin elokuvan lopussa. On tosin epäselvää, paranemiskyvystä huolimatta, missä kunnossa hän on, sillä lopputekstien jälkeen tulee kohtaus, jossa Hulk hyppää koko painollaan hänen päälleen. Deadpoolin äänenä toimi Nolan North.
Deadpool muissa medioissa > Elokuvat > X-Men -elokuvasarja

Ryan Reynolds on näytellyt kahta versiota Deadpoolista 20th Century Foxin X-Men -elokuvasarjan elokuvissa.
Ensimmäinen versio esiintyi elokuvassa X-Men Origins: Wolverine (2009). Aluksi Wade oli tavallinen palkkasoturi, ilman naamiota tai arpeutuneita kasvoja. Victor Creed haavoitti häntä kuolettavasti, jolloin majuri William Stryker teki hänestä ”Ase XI:n”, jolla on orgaaniset katanat, John Wraithilta kopioitu kyky teleportata, Wolverinelta kopioitu kyky parantaa itsensä, Scott Summersilta kopioitu kyky optisiin säteisiin, sekä puhekyvyttömyys (hänen suunsa oli "sulatettu" umpeen, joten hän ei pystynyt puhumaan). Stryker piti Ase XI:ää hallinnassaan Chris Bradleyn teknopatiakykyjen avulla. Wolverine ja Creed päihittävät Ase XI:n ja luulevat tappaneensa hänet, mutta osassa elokuvanäytöksistä sekä DVD:llä näytetty lopputekstien jälkeen näytetty kohtaus vihjailevat hänen olevan yhä elossa.
Elokuvan X-Men: Days of Future Past (2014) muutettua elokuvasarjan tapahtumien historiaa, Reynolds näyttelee uutta versiota hahmosta sen omassa elokuvassa Deadpool (2016). Wade Wilson oli terminaalivaiheen syöpään sairastunut palkkasoturi, joka turvautuu Francis Freemanin / Ajaxin apuun, parantuakseen. Ajax kiduttaa Wilsonia ja aktivoi tämän mutanttigeenin, jolloin Wilsonin kasvot muuttuvat epämuodostuneiksi ja antavat hänen kyvyn parantaa itsensä. Otettuaan käyttöön nimen ”Deadpool”, Wilson pyrkii tappamaan Ajaxin, kostaakseen tälle.
Elokuvassa Deadpool 2 (2018), Wilsonin tyttöystävä, Vanessa Carlysle, kuolee, ja Wilson päätyy suojelemaan nuorta mutanttia nimeltä Russell Collins tulevaisuudesta tulleelta Cablelta. Lopulta he muuttavat historiaa niin, että Russellista ei tule Cablen tulevaisuudessa tunnettua sarjamurhajaa. Tämän jälkeen, Wilson lainaa Cablen aikakonetta peruakseen Vanessan kuoleman sekä matkustaakseen vaihtehtoisiin aikajatkumoihin tappamaan sekä Ase XI:n että fiktiivisen version Ryan Reynoldsista, joka aikoo suostua DC-elokuvan Green Lantern pääosaan.
20th Century Foxin suunnitelmiin kuului alun perin, että Deadpool olisi esiintynyt myös ryhmästä X-Voima tehtävässä elokuvassa sekä mahdollisessa kolmannessa Deadpool-elokuvassa. Mutta suunitelmat peruuntuivat, kun The Walt Disney Company ilmoitti ostavansa 21st Century Foxin ja suuren osan muusta 20th Century Foxin elokuva- ja televisiotuotannosta.
Deadpool muissa medioissa > Elokuvat > Marvel Cinematic Universe

21st Century Foxin ostamisesta huolimatta, Disney päätti pitää Ryan Reynoldsin Wade Wilsonin / Deadpoolin näyttelijänä ja tuoda hänet osaksi Marvel Cinematic Universen (MCU) elokuvia.
Reynolds palasi näyttelemään X-Men -elokuvasarjan versiota Wilsonista elokuvaan Deadpool & Wolverine (2024). Elokuvassa paljastuu, että Wilson oli matkustanut Cablen aikakoneella MCU:n Pyhään aikajanaan eli Maahan-616, pyytääkseen saada liittyä Kostajiin. Kun hänet torjuttiin, hän luopui urastaan Deadpoolina, kunnes kuusi vuotta myöhemmin Aikavarianssiviraston (AVV) agentti, Herra Paradoksi, kertoi, että Wolverinen (joka oli X-Men-elokuvasarjan universumin eli Maan-10005 ankkuriolento) kuolema vuonna 2029, oli aiheuttamassa hänen universuminsa hitaan tuhoutumisen. Wilsonille tarjotaan paikkaa Pyhältä aikajanalta, mutta hän kieltäytyy ja etsii käsiinsä Wolverinen variantin toisesta universumista uudeksi ankkuriolennoksi. Paradoksi, joka halusi ilman AVV:n lupaa nopeuttaa Maan-10005 tuhoutumista aikasilppurilla, lähettää Wilsonin ja Wolverinen Tyhjyyteen, jota Paradoksin kanssa liittoutunut mutantti nimeltä Cassandra Nova halusi hallita mielensä mukaan. Cassandraa vastaan kapinoivien mutanttien avulla kaksikko pääsee takaisin Maahan-10005, ja tuhoaa sekä aikasilppurin että Paradoksia vastaan kääntyneen Cassandran. Tämä pysäyttää myös Maan-10005 tuhoutumisen.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopeli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005–2006 2009 | John Kassir |  |  | X-Men Legends 2: Rise of Apocalypse Marvel: Ultimate Alliance Marvel: Ultimate Alliance 2 |
| 2009–2011 2013 | Nolan North |  | Hulk vs. |  Spider-Man: Shattered Dimensions Marvel vs. Capcom 3: Fate of Two Worlds Deadpool |
| 2009 2016 2018 2024 | Ryan Reynolds |  | X-Men Origins: Wolverine Deadpool Deadpool 2 Deadpool & Wolverine |  |
| 2013 | Will Friedle | Ultimate Spider-Man |  |  |
| 2022 | Nolan North |  |  | Marvel’s Midnight Suns |
Aiheesta muualla

Deadpool Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)

Deadpool DVD-elokuvassa Hulk vs. Wolverine.
Deadpool elokuvan X-Men Origins: Wolverine alussa.
Erkki Mohell

Erkki William (Erkki W.) Mohell (26. syyskuuta 1917 Savonlinna – 14. lokakuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, pastori ja asianajaja. Mohell toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1952–1958 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Mohell nousi eduskuntaan vuonna 1952 Uuno Takin tilalle, joka siirtyi OTK:n pääjohtajaksi. Kunnallispolitiikassa Mohell toimi Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Mohell toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1956.
Mohell kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1936, suoritti kasvatusopin tutkinnon vuonna 1940, vihittiin papiksi vuonna 1942, suoritti teologian erotutkinnon vuonna 1942, pastoraalitutkinnon vuonna 1944, ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1951 ja valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1951. Mohell toimi seurakunnallisena poikatyö- ja urheilujohtajana Helsingissä, Sukevan keskusvankilan pappina 1944, ylimääräisenä pappina Helsingin eteläisessä suomalaisessa seurakunnassa 1944–1948, Helsingin keskusvankilan pappina 1945, Kristillisen työväenyhdistyksen palveluksessa ja Kristillisen Työkansan toimitussihteerinä 1945–1946, Kristillisen sosialidemokraattisen liiton sihteerinä 1946, Suomen Teollisuusteknikkojen Liiton lainopillisena asiamiehenä 1946–1947, Henkisen työn keskusliiton järjestösihteerinä 1947, asianajajana Riihimäellä 1948–1951 ja Hämeenlinnassa 1951–1957, Metallityöväen Liiton lakimiehenä 1954–1957 sekä asianajajana Helsingissä lakiasiaintoimisto E.W. Mohellissa 1957–1973.
Mohellin vanhemmat olivat Suomen pelastusarmeijan johtaja Ernst Villiam Mohell ja Jenny Mathilda Nordlund. Mohellin puoliso vuosina 1941–1947 oli Maire Päivyt Maria Vartio, vuosina 1947–1959 Eeva Annikki Elisabet Tikkanen, vuosina 1961–1962 Kaarina Mirjam Nieminen ja vuosina 1967–1973 Jenny Edit Ahomies.
Enontekiön Erälukio

| Enontekiön Erälukio> Enontekiön lukio |
| --- | --- |
 Enontekiön Erälukion rakennus Enontekiön koulukeskuksessa (2013).
Sijainti:  Puistomäentie 2, 99400 Enontekiö
Koordinaatit:  68.3851°N, 23.6353°E
Tyyppi:  suomenkielinen, osin pohjoissaamenkielinen lukio
Perustettu:  1978  2012– Enontekiön Erälukio
Rehtori:  Riitta Peltovuoma (hallinnollinen rehtori), apulaisrehtorin tehtävä lakkautettu 31.7.2020
Oppilaita:  15 (2018)
Verkkosivut
Enontekiön Erälukion nimikilpi, jossa oppilaitoksen nimi suomeksi ja pohjoissaameksi.
Enontekiön Erälukio (pohjoissaameksi Eanodaga Duottarlogahat) eli Enontekiön lukio on Enontekiön kunnan Hetan kirkonkylän koulukeskuksessa toimiva lukio. Se on opiskelijamäärältään Suomen pienimpiä; lukuvuoden 2021–2022 alussa lukiossa oli vain 20 opiskelijaa. Lukion kanssa samassa koulukeskuksessa toimivat Hetan yhtenäinen peruskoulu  (luokka-asteet 0–9) ja Enontekiön pääkirjasto.
Enontekiön Erälukion pääopetuskieli on suomi. Tässä saamelaisten kotiseutualueella sijaitsevassa lukiossa äidinkielen ja kirjallisuuden  opetusta annetaan osalle oppilaista myös pohjoissaamen kielellä. Lukion oppilaat saavat koulusta ilmaiseksi käyttöönsä kannettavan tietokoneen ja ensimmäisen lukuvuoden oppikirjat.
Enontekiön Erälukio on pärjännyt useassa oppilaiden osaamisen kehittymistä mittaavassa lukiovertailuissa hyvin. Koulu sijoittui STT:n kevään 2020 lukiovertailussa ensimmäiseksi Suomen pienten, alle 50 ylioppilaskokelaan lukioiden ryhmässä. Tulos perustui neljän keväällä 2020 valmistuneen ylioppilaan opintomenestykseen. Osaltaan tulos kuvastaa lukio-opetuksen hyvää tasoa. Tässä lukiovertailussa mitataan osaamisen kehittymistä tarkastelemalla oppilaiden ylioppilastutkinnon arvosanoja verrattuna lukion sisäänpääsykeskiarvoihin kolme vuotta aiemmin. Verrattaessa Enontekiön Erälukiosta valmistuneiden ylioppilasarvosanoja absoluuttisella asteikolla on lukio sijoittunut useana vuonna valtakunnallisesti maan keskiarvotason tuntumaan.
Vuonna 2015 Enontekiön Erälukio sijoittui kansallisessa ylioppilaskirjoitusmenestystä arvioivassa lukiovertailussa Suomen parhaiten menestyneeksi lukioksi. Neljän pakollisen aineen yhteenlaskettujen pisteiden keskiarvo oppilasta kohden oli Enontekiön Erälukiossa 25, kun taas toisen sijan saaneen Etelä-Tapiolan lukion pisteiden keskiarvo oli 24,24. Sivuhuomiona se, että Enontekiön erälukiosta valmistui tuolloin vain yksi oppilas, kun taas Etelä-Tapiolan lukiosta valmistuneiden oppilaiden määrä oli  113.
Aiheesta muualla

Enontekiön Erälukion opinto-opas 2020–2021 (Arkistoitu – Internet Archive)
Enontekiön Erälukion Facebook-sivu
Henri Charrière

| Henri Charrière |
| --- | --- |
 Henri Charrière ja perhostatuointi
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1906 Ardèche, Ranska
Kuollut: 29. heinäkuuta 1973 (66 vuotta) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:  ranskalainen; myöhemmin venezuelalainen
Ammatti:  ammattirikollinen, kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Papillon 
Pääteokset:  Vanki nimeltä Papillon
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henri Charrière (16. marraskuuta 1906 Ardèche, Ranska – 29. heinäkuuta 1973 Madrid, Espanja) oli ranskalainen ammattirikollinen ja kirjailija, joka tuli kuuluisaksi omaelämäkerrastaan Vanki nimeltä Papillon (1969). Kirjassa hän kertoo Ranskan Guayanassa suorittamastaan elinkautisesta pakkotyörangaistuksesta ja paostaan.
Elämäkerta

Charrière jäi orvoksi kymmenvuotiaana. Hän värväytyi teini-ikäisenä Ranskan laivastoon kahdeksi vuodeksi. Palattuaan Pariisiin hänestä tuli ammattirikollinen: pikkuvaras ja kassakaappirosvo, joidenkin lähteiden mukaan myös parittaja.
Charrière pidätettiin vuonna 1932 Roland Legrand -nimisen gangsterin taposta. Charrière vakuutti syyttömyyttään, mutta hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi pakkotyöhön St. Laurent du Maronin rangaistussiirtolaan Ranskan Guayanaan. Hänet lähetettiin kärsimään rangaistustaan vuonna 1933.
Charrière ystävystyi St. Laurentissa kahden vangin kanssa, ja kolmikko pakeni marraskuussa 1933 pienellä veneellä. Noin kolmentuhannen kilometrin ja viiden viikon purjehduksen jälkeen vene haaksirikkoutui Kolumbian rannikolla. Miehet vangittiin, mutta Charrière pääsi pakoon myrskyssä. Charrière kertoi eläneensä sen jälkeen viidakossa alkuasukkaiden kanssa. Hänet pidätettiin heti kun hän palasi ihmisten ilmoille, ja hänet tuomittiin kahdeksi vuodeksi eristysselliin.
Charrière teki seuraavien 11 vuoden aikana noin kahdeksan pakoyritystä. Hänet siirrettiin Pirunsaarelle, josta pakenemista pidettiin mahdottomana. Charrière kuitenkin pakeni saarelta vuonna 1944 lautalla ja rantautui Guyanan rannikolle. Siellä häntä pidettiin vankina vuoden ajan, minkä jälkeen hänet vapautettiin ja hän sai maan kansalaisuuden. Hän muutti Venezuelaan, missä hän työskenteli muun muassa kullankaivajana, öljynetsijänä ja helmikauppiaana, kunnes muutti Caracasiin, meni naimisiin ja avasi menestyksekkään ravintolan.
Charrière julkaisi vuonna 1969 omaelämäkerrallisen menestysromaanin Vanki nimeltä Papillon. Nimi Papillon (suom. 'perhonen') tuli perhostatuoinnista Charrièren rinnassa. Kirjassa käydään läpi vankien ankara kohtelu, lukuisat paot, pakoyritykset, seikkailut ja kiinnijäämiset alkaen vangitsemisesta 1931 päättyen viimeiseen pakoon Venezuelaan. Myöhemmin Charrière kirjoitti menestysteokselleen jatko-osan nimeltä Banco. Siinä hän kertoo pakojen jälkeisestä elämästään Etelä-Amerikassa. Kirja valottaa myös Charrièren nuoruutta Ranskassa.
Ranskan hallitus armahti Charrièren vuonna 1970 Legrandin murhasyytteistä, ja Charrière sai palata Pariisiin markkinoimaan kirjaansa. Charrière kuoli kurkkusyöpään vuonna 1973.
Samana vuonna kun Charrière kuoli sai ensi-iltansa hänen romaanistaan tehty elokuva Papillon, jossa Charrièrea esittää Steve McQueen ja hänen vankitoveriaan Louis Delgaa Dustin Hoffman. Vuonna 2017 julkaistussa elokuvassa Charrièrea esittää Charlie Hunnam. Charrière itse esitti jalokivivarasta elokuvassa The Butterfly Affair (1971).
Epäilykset tarinan todenperäisyydestä

Papillonin julkaisun jälkeen on esitetty useita epäilyksiä siitä, että jotkin romaanissa kuvatut tapahtumat ovat keksittyjä tai tapahtuivat muille vangeille kuin Charrièrelle itselleen. Muun muassa Georges Ménager ja Gérard de Villiers ovat kirjoissaan kyseenalaistaneet Charrièren tarinan joitain osia. Esimerkiksi Charrièren väitetystä olosta Pirunsaarella ei löydy merkintöjä ranskalaisten arkistoissa. Vuonna 2005 silloin 104-vuotias ranskalainen Charles Brunier väitti olevansa oikea Papillon. Hän oli vankina samassa paikassa samaan aikaan kuin Charrière, ja myös hänellä oli perhostatuointi.
Teokset

Charriere, Henri: Vanki nimeltä Papillon.  (10.–11. painos 2004)  Suomentanut Brotherus, Matti. Otava, 1992.  ISBN 951-11248-7-0.
Charriere, Henri: Banco!: kaikki pelissä.  Suomentanut Santavuori, Vesa. Otava.  ISBN 951-10080-7-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Charrière Wikimedia Commonsissa
Euroopan cup (täsmennyssivu)

Euroopan cup voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Alppihiihdon Eurooppa-cup
Jalkapallon Euroopan cup
Jääkiekon Euroopan cup
Jääpallon Euroopan cup
Koripallon Euroopan Cup
Salibandyn Euroopan cup
Yleisurheilun Euroopan cup (vuodesta 2009 alkaen Euroopan joukkuemestaruuskilpailu)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Euroopan cup”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Estadio 15 de Abril

| Estadio 15 de Abril |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Santa Fe, Argentiina
Avattu:  1943
Omistaja:  Unión de Santa Fe
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 Unión de Santa Fe 
Katsojakapasiteetti
 22 852 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Estadio 15 de Abril on monikäyttöinen stadion Santa Fessä Argentiinassa. Stadion avattiin vuonna 1943. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Unión de Santa Fen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 22 852 ihmistä.
Hopeapensaat

| Hopeapensaat |
| --- | --- |
 Elaeagnus × ebbingei
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Hopeapensaskasvit Elaeagnaceae
Suku::  Hopeapensaat Elaeagnus  L.
Katso myös
   Hopeapensaat Wikispeciesissä   Hopeapensaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hopeapensaat eli kilsepensaat (Elaeagnus) on suku hopeapensaskasvien (Elaeagnaceae) heimossa. Lajit ovat kesävihantia tai ainavihantia pensaita tai pieniä puita. Lehtien pintaa peittää hopeanhohtoinen nukka. Lajit kasvavat alkuperäisinä pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla alueilla, etenkin Aasiassa. Monia lajeja kasvatetaan Suomessa koristekasveina. Sukuun kuuluu 92–123 lajia.
Lajeja

idänhopeapensas (Elaeagnus angustifolius)
lännenhopeapensas eli hopeapensas (Elaeagnus commutata)
japaninhopeapensas (Elaeagnus multiflora)
poimukilsepensas (Elaeagnus pungens)
sarjahopeapensas (Elaeagnus umbellata)
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hopeapensaat eli kilsepensaat (Elaeagnus)
United States Department of Agriculture (USDA): Elaeagnus (englanniksi)
Flora of China: Elaeagnus (englanniksi)
Esta é a Nossa Pátria Bem Amada

Esta é a Nossa Pátria Bem Amada (suom. Tämä on rakastettu isänmaamme) on Guinea-Bissaun kansallislaulu. Laulun on säveltänyt kiinalainen Xiao He ja sanoittanut  guineabissaulainen vapaustaistelija Amílcar Cabral. Siitä tuli maan kansallislaulu 1974. Laulu oli myös Kap Verden kansallislaulu vuoteen 1996, jolloin se sai oman hymnin, Cântico da Liberdade.