stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esther Marrow – Musta virginialainen

Esther Marrow – Musta virginialainen on suomalainen televisio-ohjelma Helsingissä 1971 vierailleesta amerikkalaisesta soullaulaja Queen Esther Marrow’sta. 22-vuotiaan laulajattaren löysi vuonna 1963 Duke Ellington.  Esther Marrow on kotoisin USA:n Virginiasta. 1970-luvun alussa Suomen televisiossa lähetettiin suosittua lännensarjaa Virginialainen. Siitä juontuu ohjelman nimi Esther Marrow – Musta virginialainen. TV1:n Viihdetoimituksen toimittaja Erkki Pohjanheimo tutustui Marrowiin Kalastajatorpalla, missä artistilla oli konsertteja. Niin syntyi televisio-ohjelma, jonka isännäksi kutsuttiin Lasse Mårtenson.
Ohjelman musiikkiosuudet kuvattiin silloin mustavalkoisessa Ylen TV1:n studio 2:ssa, Pasilassa. Isoa säestävää orkesteria johti Ossi Runne. Mukana oli myös Marrown oma pianisti Kenneth Barron. Ohjelman filmiosuuksia ja osa haastatteluista kuvattiin talvisessa Helsingissä, missä Lasse Mårtenson yritti opettaa Marrowia luistelemaan Lauttasaaren jäillä. Studiossa Lasse Mårtenson lauloi myös yhden oman soolon ja dueton There’s a Hole in the Bucket (Saavissa on reikä) Marrow’n kanssa.
1960 luvun puolessa välissä Esther Marrow alkoi toimia kansalaisoikeusliikkeessä, kun hän esiintyi tohtori Martin Luther King Jr.: n World Crusade - tuotannossa (Maailman ristiretki). Myöhemmin Esther Marrow on tullut maailmanlaajuisesti tunnetuksi gospel-laulajana ja käyttää nimeä Queen Esther Marrow.
Yle TV1 lähetti ohjelman 23.1.1971 ja uusi sen 8.3.1972  sekä Yle Teemalla 8.8.2009.
Ek Tha Tiger

| Ek Tha Tiger |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kabir Khan
Käsikirjoittaja:  Kabir Khan Neelesh Misra
Tuottaja:  Aditya Chopra
Säveltäjä:  Sohail Sen Sajid-Wajid
Kuvaaja:  Aseem Mishra
Leikkaaja:  Rameshwar S. Bhagat
Koreografi:  Vaibhavi Merchant
Pääosat:  Salman Khan Katrina Kaif
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Yash Raj Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  15. elokuuta 2012
Kesto:  132 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Seuraaja:  Tiger Zinda Hai
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ek Tha Tiger (suom. ”Olipa kerran tiikeri”) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Kabir Khan ja tuottanut Aditya Chopra. Päärooleja näyttelevät Salman Khan ja Katrina Kaif.
Elokuva seuraa intialaista vakoojaa Tigeriä (Khan), jonka tehtävänä on saada käsiinsä tietoja ennen Pakistania, mutta hän ajautuu sivuraiteille rakastuttuaan Zoyaan (Kaif), jolla on suuri salaisuus.
Juoni

Tiger – Intian paras vakooja ja Research and Analysis Wingin (RAW) upseeri – on määrätty tappamaan yhden miehistään Pohjois-Irakissa tämän loikattua Pakistanin vakoojavirasto Inter-Services Intelligenceen (ISI).
Tiger lähetetään myöhemmin Dubliniin Irlantiin tarkkailemaan intialaista alkuperää olevaa tiedemiestä Anwar Kidwaita, joka opettaa Trinity Collegessa ja jonka epäillään jakavan ydinaseita koskevaa tutkimustaan ​​Pakistanin kanssa. Tigerin kumppani Gopi seuraa häntä tällä tehtävällä.
Tiger ystävystyy Kidwain kotiapulaisen Zoyan kanssa saadakseen tietoja häneltä, mutta pari lähentyy. Tigerin kimppuun hyökätään myöhemmin, ja hän epäilee välittömästi ISI:n edustajan löytäneen hänet. Kohtauksessaan epäillyn agentin kanssa Tiger auttaa estämään raitiotieonnettomuuden, mikä säästää viattomia ihmishenkiä ja kiinnittää dublinilaisten huomion häneen. Tiger ja Zoya saavat tietää  tunteistaan toisiaan kohtaan, mutta Tigerille selviää, että Zoya on ISI-agentti, jolla on sama tehtävä kuin hänellä. Zoya kieltäytyy tekemästä maanpetosta, ja Tiger päästää hänet menemään kieltäytyen tappamasta häntä.
Tiger ja Zoya tapaavat YK:n kokouksessa Istanbulissa, jossa he päättävät paeta yhdessä Havannaan. Heidän virastonsa jäljittävät heidät ryöstöyrityksen jälkeen, ja Kuuban poliisi pidättää Zoyan. Tiger tapaa Gopin vapauttaakseen Zoyan valehdellen, että tämä suostuu yhteistyöhön RAW:n kanssa. Tiger sieppaa vankikuljetuksen pelastaakseen Zoyan, joka istuu nyt käsiraudoissa ajoneuvon sisällä kuin ISI:n vanki. Tiger ja Zoya pakenevat ja lähtevät Kuubasta yhdessä jättäen RAW:n ja ISI:n tietämättömiksi olinpaikastaan.
Joskus myöhemmin Tiger soittaa pomo Shenoylle ja ilmoittaa hänelle, että pari palaa vasta, kun Pakistan ja Intia eivät enää tarvitse ISI:ä ja RAW:a. Epilogissa kerrotaan, että on raportoitu useita havaintoja Tigerista ja Zoyasta Venetsiassa, Kapkaupungissa, Zürichissä ja Lontoossa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Salman Khan  | … |  Avinash Singh ”Tiger” Rathode   |
|  Katrina Kaif  | … |  Zoya ”Zee” Humaimi   |
|  Ranvir Shorey  | … |  Gopi Arya   |
|  Girish Karnad  | … |  Shenoy   |
|  Roshan Seth  | … |  Anwar Kidwai   |
|  Gavie Chahal  | … |  Abrar   |
Soundtrack

Elokuvan soundtrackin sävelsi ja tuotti pääasiassa Sohail Sen. Se julkaistiin 1. elokuuta 2012.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Mashallah” | Kausar Munir | Wajid Ali, Shreya Ghoshal | 4.45 |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Lapaata” | Anvita Dutt | KK, Palak Muchhal | 4.16 |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Banjaara” | Neelesh Misra | Sukhwinder Singh | 4.35 |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Saiyaara” | Kausar Munir | Mohit Chauhan, Tarannum Mallik | 4.13 |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Tiger’s Theme” | – | instrumentaali | 3.17 |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Mashallah” (Remix)  | Kausar Munir | Wajid Ali, Shreya Ghoshal | 3.24 |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Laapta” (Remix)  | Anvita Dutt | KK, Palak Muchhal | 3.30 |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Banjaara” (Remix)  | Neelesh Misra | Sukhwinder Singh | 3.27 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 31.27 |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Box Office India julisti Ek Tha Tigerin ”jymymenestykseksi”. Tuotantoyhtiö Yash Raj Films kutsui sitä ”historialliseksi jymymenestykseksi”.
Palkinnot

| Palkinto | Kategoria | Saaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| People’s Choice Awards India | Suosituin elokuva | Ek Tha Tiger | Voitto |
| People’s Choice Awards India | Suosituin mieselokuvanäyttelijä | Salman Khan | Voitto |
| People’s Choice Awards India | Suosituin naiselokuvanäyttelijä | Katrina Kaif | Voitto |
| People’s Choice Awards India | Suosituin toimintaelokuvanäyttelijä | Salman Khan | Voitto |
| People’s Choice Awards India | Suosituin kappale | ”Mashallah” | Voitto |
| People’s Choice Awards India | Suosituin toimintaelokuva | Ek Tha Tiger | Ehdokkuus |
| International Indian Film Academy Awards | Parhaat erikoistehosteet | Ek Tha Tiger | Voitto |
Jatko-osa

Elokuvan jatko-osa Tiger Zinda Hai sai ensi-iltansa 22. joulukuuta 2017. Salman Khan ja Katrina Kaif jatkoivat päärooleissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Ek Tha Tiger Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ek Tha Tiger AllMoviessa. (englanniksi)
Elisa Lamin kuolema

Kuoleman tapahtumapaikkana ollut Hotelli Cecil kuvattuna syyskuussa 2005.
Elisa Lam (30. huhtikuuta 1991 – 2. helmikuuta 2013) oli kanadalainen opiskelija, joka kuoli erittäin omituisissa olosuhteissa Hotelli Cecilissä Los Angelesissa helmikuun alussa 2013. Hänen ruumiinsa löydettiin hotellin vesitankista 19 päivää katoamisen jälkeen sen jälkeen, kun hotellin muut asiakkaat valittivat hotellille juomaveden oudosta mausta. Kukaan ei ole saanut selvitettyä miten Lam kuoli. Poliisin mukaan hänessä ei ollut merkkejä väkivallasta tai itsemurhasta.
Kuolemasta ja sen mysteerisyydestä on tehty Netflixiin neliosainen televisiosarja Crime Scene: The Vanishing at the Cecil Hotel.
Tausta

Lam oli sairastunut aiemmin samana vuonna masennukseen ja päätti piristyäkseen lähteä kiertämään Yhdysvaltoja. Lamin vanhemmat vastustivat päätöstä. Yksi eniten Lamia kiinnostaneista paikoista oli Los Angeles, jossa hän halusi nähdä televisioista tuttuja paikkoja sekä majoittautua erityisesti Hotelli Cecilissä. Hän oli kertonut sosiaalisen median palvelu Tumblrissa, että hotelli kiinnosti häntä. Lam ei kuitenkaan tiennyt mitään hotellin synkästä historiasta ja sen vaikeasta sijainnista. Hotellissa oli tehty aiemmin monia itsemurhia ja tapahtunut muita epäselviä kuolemantapauksia.
Katoaminen

Lam oli raportoinut matkaltaan joka päivä kotiin vanhemmilleen ja kertonut matkansa käännekohdista. Lopulta 31. tammikuuta hän ei enää soittanut vanhemmille, jotka huolestuivat ja soittivat poliisille. Lamin kuvia leviteltiin ympäri naapurustoa, mutta kukaan ei ollut nähnyt mitään.
Hissivideo

Poliisi päätyi tarkistamaan valvontakameroiden tallentamia videoita ja tapahtumien omituisin yksityiskohta onkin hissin valvontakameran kuvaama video Lamista, joka käyttäytyy videolla hyvin hämmentävästi. Kyseinen video on levinnyt maailmanlaajuisesti sekä kerännyt osakseen laajasti spekulaatioita ja salaliittoteorioita.
Hissin saavuttuaan Lam alkaa yhtäkkiä hakkaamaan kaikkia hissin nappeja ja siirtyy seinään nurkkaan. Hän heiluttaa useasti käsiään ulkopuolella ja vilkuilee sinne hissistä paniikinomaisesti. Onkin sanottu, että Lam näyttää puhuvan videolla jonkun kanssa, mutta mitään takeita tästä ei ole voitu esittää.
Ruumiin löytyminen ja tutkinta

Poliisit pitivät Lamin löytymistä vesitankista hyvin outona seikkana. Nuorella naisella ei ollut heidän mukaansa mitään mahdollisuutta päästä sinne. Vesitankin kansi oli hyvin painava, jonka lisäksi se oli lukittu. Vuotta myöhemmin paikallaan junnannut poliisitutkinta lopetettiin tuloksettomana, eikä kukaan tiedä mitä Lamille todella tapahtui.
Fabian Rieder

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. helmikuuta 2002 (ikä 22)
Syntymäpaikka: Bern, Sveitsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 cm
Seura
Seura: VfB Stuttgart
Pelinumero: 32
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020–2023 |  BSC Young Boys | 89 | (10) |
| 2023– |  Stade Rennais FC | 15 | (1) |
| 2024– | →  VfB Stuttgart | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2022– | Sveitsi | 9 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. elokuuta 2024.
Fabian Rieder (s. 16. helmikuuta 2002 Bern) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Rennesiä. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Rieder liittyi Young Boysin junioreihin vuonna 2017 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2020–2021. Hän pelasi Sveitsin Superliigassa kausittain 23, 30 ja 33 ottelua. Toisella kaudellaan hän teki kaksi ja kolmannella seitsemän maalia. Heinä-elokuussa 2023 hän pelasi vielä kolme superliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, mutta elokuun lopulla hän siirtyi ranskalaiseen Rennesiin. Rieder voitti Sveitsin liigamestaruuden vuosina 2021 ja 2023 sekä Sveitsin cupin vuonna 2023. Hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki maalin joulukuussa 2021 vierasottelussa Manchester Unitedia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua kaudella 2020–2021.
Rieder pelasi kaudella 2023–2024 Rennesissä 15 Ligue 1 -ottelua mutta oli vain kahdesti avauskokoonpanossa. Hän teki maalin toukokuussa kauden viimeisessä ottelussa Reimsiä vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia.
Rieder pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 sekä yhteensä viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2023.
Rieder pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 Qatarin MM-kilpailuissa, joissa hän tuli vaihdosta kentälle ottelussa Kamerunia vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa Brasiliaa vastaan. Hän pelasi vuonna 2023 kaksi maaottelua ja palasi maajoukkueeseen kesäkuussa 2024. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa. Hän on pelannut EM-kilpailujen 2024 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole A-maaotteluissaan tehnyt.
FS Chevalier Paul (1932)

| Chevalier Paul |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Société des Forges et Chantiers de la Méditerranée, Le Havre
Kölinlasku:  28. helmikuuta 1931
Laskettu vesille:  21. maaliskuuta 1932
Palveluskäyttöön:  20. heinäkuuta 1934
Poistui palveluskäytöstä:  Britannian laivaston ilmavoimien torpedopommittajien upottama 16. kesäkuuta 1941 Syyrian rannikolla
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 400 t
Pituus:  129 m
Leveys:  11,84 m
Syväys:  4,97 m
Koneteho:  64 000 shp
Nopeus:  36solmua
Miehistöä:  220
Aseistus
Aseistus:  5 × 138 mm Mle 1927 -tykkiä 4 × 37 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13 mm ilmatorjuntakonekivääriä 7 × 550 mm torpedoputkea
Chevalier Paul oli Ranskan laivaston 1933 valmistunut Vauquelin-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Le Havresta Société des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1931. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1932 ja otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1934.
Palvelus

Alus muodosti Tartun, Maillé Brézén kanssa 5. viirikön, jonka kotisatamana oli Norjan taisteluiden aikana oli Greenock. Alus siirtyi viirikön mukana Välimerelle. Italian julistettua sodan Ranskalle ja Britannialle alus tulitti 14. kesäkuuta 1940 viirikön mukana Genovaa. Kuitenkin kuusi vuorokautta myöhemmin kaikki sotatoimet keskeytettiin aselevon astuttua voimaan.
Kesällä 1941 Britannian aloitettua sotatoimet Syyriassa alus lähetettiin Toulonista Lähi-itään kuljettaen ampumatarvikkeita. Britannian ilmavoimat havaitsivat 15. kesäkuuta sen Castellorizon vesillä. Seuraavana aamuna alus joutui viiden Britannian laivaston ilmavoimien 815. laivueen Fairey Swordfish koneen hyökkäykseen, jolloin torpedo osui kattilahuoneeseen pysäyttäen aluksen. Alus onnistui kuitenkin ampumaan yhden hyökkääjän alas.
Guépard ja Valmy pelastivat uppoavan aluksen sekä lentokoneen miehistön.
Et’hem Beyn moskeija

Et’hem Beyn moskeija ja kellotorni.
Moskeija sisältä
Et’hem Beyn moskeija (alb. Xhamia e Et’hem Beut) on Albanian pääkaupungin Tiranan keskustassa, Skanderbegin aukion laidalla sijaitseva moskeija. Sen rakennustyöt aloitti vuonna 1789 Molla Bey ja saattoi päätökseensä vuonna 1823 hänen poikansa Ethem Pasha (Haxhi Ethem Bey). Moskeija oli suljettu kommunistisessa Albaniassa, mutta sen uskonnollinen käyttö aloitettiin jälleen vuonna 1991 viranomaisten vastustuksesta huolimatta. Et’hem Beyn moskeija on viimeinen Tiranassa jäljellä oleva ottomaanien aikainen moskeija.
Moskeijassa on puita, vesiputouksia ja siltoja kuvaavia freskoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Et’hem Beyn moskeija Wikimedia Commonsissa
Fagerström

Fagerström on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Asser Fagerström (1912–1990), suomalainen muusikko, kustantaja ja toimittaja
Chrisse Fagerström (s. 1941), suomalainen kirjailija
Christoffer Fagerström (s. 1992), ruotsalainen jääpalloilija
Jarl Fagerström (1914–1975), suomalainen ratameloja
Johan Fagerström (1822–1911), suomalainen värjäri ja talonomistaja
Kai Fagerström (s. 1964), suomalainen valokuvaaja
Karl Johan Fagerström (1751–1799), suomalainen juristi, valtiopäivämies ja Vaasan ja Oulun pormestari
Lars Fagerström (1914–2001), suomalainen kasvitieteilijä
Lasse Fagerström (1951–2016), suomalainen näyttelijä
Nina Fagerström (s. 1982), suomalainen esteratsastaja
Noora Fagerström (s. 1985), suomalainen yritysjohtaja, poliitikko ja Kokoomuksen kansanedustaja
Salla Fagerström (s. 1980), suomalainen tietokirjailija ja televisiokäsikirjoittaja
Stig-Olof Fagerström (s. 1930), suomalainen moottoriveneilijä
Viktor Fagerström (1871–1959), suomalainen osuustoimintamies ja koulunjohtaja, maanviljelysneuvos
Waldemar Fagerström (1867–1962), suomalainen korkeimman oikeuden oikeusneuvos
Werner Fagerström (1869–1922), suomalainen juristi ja Viipurin pormestari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Fagervikin kartano

Fagervikin kartanon päärakennus.
Fagervikin kartano (ruots. Fagervik gård) sijaitsee Fagervikin kylässä Inkoossa. Kartano on alun perin rakennettu Fagervikin ruukin yhteyteen. Kartanon päärakennus, jonka on suunnitellut arkkitehti C. F. Schröder, valmistui vuonna 1773. Kartano suojeltiin Uudenmaan lääninhallituksen päätöksellä 1992.
Fagervikin puisto on perustettu 1700-luvulla. Kartanon pohjoispuolella puisto on laaja, englantilaistyyppinen maisemapuisto ja kartanon eteläpuolella puisto on hoidetumpi, lähinnä barokkityylinen muotopuutarha, jossa sijaitsee muun muassa suihkulähde ja uusgoottilainen, kunnostettu kasvihuone. Vaativien kasviharvinaisuuksien kasvatukseen viehättyneen Fridolf Hisingerin aikaan Fagervikissa oli omat huoneensa muun muassa ananaksen, orkideoiden, kamelioiden ja palmujen kasvatukseen. Parhaimmillaan orkideahuoneessa oli 45 eri lajiketta.
Fagervikin kirkko sijaitsee kartanon yhteydessä. Se on yksi Suomen harvoista yksityisomistuksessa olevista kirkoista.
Fagervikin kartano, ruukin alue ja kirkko ovat olleet Hisingin (Hisinger) suvun yhtäjaksoisessa yksityisomistuksessa vuodesta 1723. Nykyiset omistajat ovat Otto von Frenckell sekä Barbara ja Eva Hisinger-Jägerskiöld, jotka omistavat myös Ekerön tilan Raaseporin Pohjassa.
Eteobutadit

Eteobutadit (m.kreik. Ἐτεοβουτάδαι, Eteobūtadai tai Eteoboutadai, lat. Eteobutadae) olivat antiikin kreikkalainen ateenalainen eupatridi- eli ylimyssuku, joka katsoi periytyvänsä Buteesta. Suvun nimi tarkoittaa ”aidot Buteen pojat”. Suvun keskuudesta tulivat Akropoliin Athene Poliaan kultin papittaret ja Poseidon Erekhtheuksen kultin papit. Nämä pappeudet olivat yhdet kaupungin tärkeimmistä, ja suku oli erittäin arvostettu.
Suvun alkuperä saattooi olla Butadain demoksen alueella, mutta se ei voinut saada nimeään demoksesta, sillä suku oli olemassa jo arkaaisella kaudella ennen Kleistheneen uudistuksia. Eteobutadien sukuun kuului muun muassa puhuja Lykurgos.
Etelä-Korea talviolympialaisissa 2002

Etelä-Korea osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 48 urheilijan voimin. Maa saavutti neljä mitalia, joista kaksi oli kultaista ja kaksi hopeista. Maan kaikki mitalit tulivat kaukolopikaluistelusta. Mitalitilastossa Etelä-Korea sijoittui neljänneksitoista.
Mitalistit > Kultaa

Ko Gi-Hyun – kaukalopikaluistelu, naisten 1500 metriä
Choi Min-Kyung, Joo Min-Jin, Park Hye-Won ja Choi Eun-Kyung – kaukalopikaluistelu, naisten 3000 metrin viesti
Mitalistit > Hopeaa

Ko Gi-Hyun – kaukalopikaluistelu, naisten 1000 metriä
Choi Eun-Kyung – kaukalopikaluistelu, naisten 1500 metriä
Eteri Tutberidze

Eteri Tutberidze vuonna 2018.
Eteri Georgijevna Tutberidze (ven. Этери Георгиевна Тутберидзе, georg. ეთერი გიორგის ასული თუთბერიძე, Eteri Giorgis asuli Tutberidze; s. 1974 Moskova) on venäläinen taitoluisteluvalmentaja, joka valmentaa lähinnä nuoria naisia. Hänen valmennettavansa ovat menestyneet maailman huipulla 2010-luvun puolivälistä alkaen.
Tutberidzen valmennusfilosofia perustuu kovaan työhön ja urheilijuuteen.
Tutberidze aloitti luistelu-uransa esiintymällä yhdysvaltalaisissa luistelunäytöksissä 1990-luvulla. Hänen läpimurtonsa valmentajana tapahtui vuonna 2014, kun Julija Lipnitskajasta tuli kaikkien aikojen nuorin kultamitalisti. Vuonna 2018 Pyeongchangin talviolympialaisissa hänellä oli kaksi valmennettavaa huippupaikoilla, Alina Zagitova ja Jevgenija Medvedeva. Pekingissä 2022 kaikki kolme venäläistä huippuluistelijaa Anna Štšerbakova, Aleksandra Trusova ja Kamila Valijeva tulevat Tutberidzen tallista.
Monet Tutberidzen huippuluistelijat ovat lopettaneet uransa alle 20-vuotiaina tai siirtyneet toisten valmentajien ohjaukseen. Tutberidzea on arvosteltu liian suuren työmäärän teettämisestä nuorilla urheilijoilla.
Vladimir Putin palkitsi Tutberidzen Venäjän valtiollisella kunniamerkillä. Tutberidzen asema ei siitä huolimatta ole aivan kiistaton. Eritoten välit entiseen luistelulegendaan ja nykyiseen valmentajaan Jevgeni Pljuštšenkoon ovat koko lailla hyytävät.
Fabian Rießle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fabian Rießle Wikimedia Commonsissa
FS Foudre (L9011)

| Foudre |
| --- | --- |
 Foudre

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  26. maaliskuuta 1986
Laskettu vesille:  19. marraskuuta 1988
Palveluskäyttöön:  7. joulukuuta 1990
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 2011 Chilelle
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 300 t (standardi) 12 000 t (kuormattu)
Pituus:  168 m
Leveys:  23,5 m
Syväys:  5,2 m
Koneteho:  20 800 hv (15 290 kW)
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  20 upseeria, 80 aliupseeria ja 60 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  3 x SIMBAD 3 x 30 mm Breda-Mauser -ilmatorjuntatykkiä 4 x 12,7 mm Browning  M2-HB 4 × helikopteria
Foudre (runkonumero L9011) oli Ranskan laivaston Foudre-luokan maihinnousualus. Alus myytiin 2011 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Sargento Aldeaksi.
Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1986. Se laskettiin vesille 19. marraskuuta 1988 ja otettiin palvelukseen 7. joulukuuta 1990.
Palvelus

Alus osallistui Jugoslavian vastaisiin sotatoimiin ja oli keskeinen elementti Norsunluurannikolla toteutetussa operaatio Licornessa. Aluksen helikopteri tuhoutui 17. tammikuuta 2009 Gabonin rannikolla, jolloin kyydissä olleet kahdeksan henkeä saivat surmansa.
Lokakuussa 2011 ilmoitettiin, että Ranska ja Chile olivat päässeet sopimukseen aluksen myynnistä noin 80 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Alus poistettiin palveluksesta 23. joulukuuta 2011, jolloin se luovutettiin Chilelle. Alus sai nimen Sargento Aldea ja runkonumeron LSDH-91.
Faa’an kansainvälinen lentoasema

Faa'an kansainvälinen lentoasema
Faa’an kansainvälinen lentoasema (IATA: PPT, ICAO: NTAA) on lentoasema Tahitin saarella Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee Faa’an kunnassa.
Faa’an kansainvälinen lentoasema on Ranskan Polynesian ainoa lentoasema, jolta lähtee kansainvälisiä lentoja. Lentoasemalla on yksi kiitotie (04/22), jonka pituus on 3 463 metriä. Vuonna 2015 lentoasemaa käytti 1 195 105 matkustajaa.
Katso lähdekoodikysely ja lähteet.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Aircalin (Noumea)
Air France (Los Angeles, Pariisi-Charles de Gaulle)
Air New Zealand (Auckland, Avarua, Los Angeles)
Air Tahiti (Afaraeitu, Fare, Tiputa, Tuherahera, Uturoa, Vaitape)
Air Tahiti Nui (Auckland, Los Angeles, New York-JFK, Osaka-Kansai, Pariisi-Charles de Gaulle, Sydney, Tokio-Narita)
Hawaiian Airlines (Honolulu)
LAN Airlines (Hanga Roa, Santiago)
Qantas (Sydney)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi, englanniksi)
Esther Shapiro

Esther Shapiro (o.s. Mayesh, s. 1928 New York) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hän loi 1980-luvun menestyssarja Dynastian yhdessä puolisonsa Richard Shapiron kanssa. Alkuperäisen Dynastian lisäksi Shapirot olivat mukana tuottamassa sarjoja Colbyt ja Dynastia – viimeinen luku. He kuuluvat myös vuonna 2017 alkaneen uuden Dynastia-sarjan tekijöihin.
Ennen Dynastiaa Shapirot käsikirjoittivat saippuasarjaa Love of Life ja tekivät televisioelokuvia.
Aiheesta muualla

Esther Shapiro Internet Movie Databasessa. (englanniksi)