stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muhoksen kirkko
Sisustus > Saarnatuoli

Kirkon sisustuksen vanhinta esineistöä on saarnatuoli, jonka teki 1600-luvun lopulla puuseppä ja kuvanveistäjä Mikael Sigfridson Balt. Perimätiedon mukaan saarnatuolin katoksen veistosryhmä on sotasaalista kolmikymmenvuotisesta sodasta Saksasta. Sen keskellä seisoo Vapahtaja kädessään voitonlippu ja maapallo, molemmilla puolillaan valkopukuiset enkelit. Katoksessa riippuu Pyhän Hengen symboli kyyhkynen.
Sisustus > Maalaukset

Kirkon maalauksista arvokkaimpina pidetään Vihannissa syntyneen kirkkomaalari Emanuel Granbergin vuosina 1773–1775 maalaamia kuvia. Vuoden 1839 korjausten yhteydessä osa niistä tuhoutui. Jäljellä ovat maalaukset sakariston seinillä ja lehterin kaiteen maalaukset. Sakariston  kuvasommitelmat ovat kirkkosalin ovesta sisään tultaessa vasemmalta oikealle: Jeesus Emmauksen tiellä, Jeesus Martan ja Marian kodissa, Samuel voitelee Saulin kuninkaaksi, maalaus, jonka keskellä on enkelin päitä ja keskellä hepreankielinen nimi Jahve, Jeesus Getsemanessa, Pietari kieltää Jeesuksen, syntinen nainen voitelee Jeesuksen jalat, Tuhlaajapoika sikopaimenena sekä oven päällä Hyvä paimen. Lehterin kaiteessa vasemmalta oikealle on maalattu profeetat Hesekiel, Jesaja, Jeremia ja Daniel. Kirkon oikealla seinällä on Jakob Wallinin vuonna 1837 maalaama Ristiltäotto.  Kirkon alttaritaulu on Emanuel Granbergin vuonna 1778 öljyvärillä kankaalle maalaama Mooses ja vaskikäärme.
Sisustus > Esineistö

Kattokruunut, messinkilampetit ja kyntteliköt ovat enimmäkseen lahjoituksia seurakuntalaisilta. Vanhin niistä on ajoitettu 1700-luvun puolivälin tienoille. Näiden joukossa on maalaispuusepän tekemä ja hiippakunnan komeimmaksi mainostettu virsitaulu, jonka on lahjoittanut vuoden 1828 tienoilla Oulun läänin maaherra Abraham Stjernschantz. Numerotaulun taidokkaat koristeleikkaukset esittävät ristiinnaulitsemista ja tyyliteltyjä ihmishahmoja. Keskimmäisenä oleva kruunattu nainen tuo mieleen Neitsyt Marian. Kirkon vanhimpaan esineistöön kuuluu tinasta valmistettu kastevati vuodelta 1707. Sen puusta veistetty jalka on ajoitettu 1800-luvun puoliväliin, ja sitä koristaa kahdeksan enkelinpääveistosta. Kirkon 23-äänikertaiset urut ovat Kangasalan Urkutehtaan rakentamat vuodelta 1968.
Myöhemmät kunnostukset

Kirkko korjattiin 1872–1873 kirkonrakentaja Mikko Karjalahden johdolla uusgoottilaistyyliseksi. Sisäkatto uusittiin ylöspäin suippenevaksi, eli se tavoittelee goottilaisen kaaren muotoa. Myös kirkon torni sai samassa yhteydessä nykyisen muotonsa. Kirkon ulkoseinät laudoitettiin ja maalattiin. Uusin kunnostus Muhoksen kirkossa tehtiin vuosina 1982–1984, jolloin sekä sisä- että ulkopinnat maalattiin 1800-luvulta peräisin olevin värisävyin. Vuonna 1984 kirkko sai 350-vuotisjuhlan kunniaksi lahjoituksina muun muassa Muhoksen kunnan vaakunan, kirkkotekstiilejä ja lähetyskynttelikön.
Kirkkopiha

Kirkon pihalla on kolme muistomerkkiä. Kirkon edessä vuoden 1918 sodassa kaatuneiden muistomerkki, kirkon sivulla oululaisen taiteilija V. Tuomaisen kirkon 300-vuotisjuhlaan lahjoittama kirkkotarhaan haudattujen muistokivi sekä vuonna 1949 paljastettu sankarivainajien muistopatsas, jonka on veistänyt taiteilija Martti Tarvainen. Kirkon piha-alue kunnostettiin vuosina 1998 ja 1999, jolloin muun muassa liikuntaesteisten kulkua kirkkoon helpotettiin. Suunnitelman teki arkkitehtitoimisto Jorma Teppo Oy.
Katoksessa kellotapulin seinustalla on vaivaisukko, jonka on veistänyt Elias Vainio vuonna 1934. Vaivaisukko on 127 senttimetriä pitkä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muhoksen kirkko Wikimedia Commonsissa
Muhoksen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Kirkko seurakunnan sivuilla
Kirkko ja muistomerkki
Huomattavia suomalaisia kirkkorakennuksia
| --- | --- |
Tuomiokirkkoja:  Espoo • Helsinki • Kuopio • Lapua • Mikkeli • Oulu • Porvoo • Turku • Tampere
Katedraaleja:  Uspenskin katedraali • Pyhän Nikolaoksen katedraali • Pyhän Kolminaisuuden katedraali • Pyhän Henrikin katedraali
Paikkamäärältään suuria:  Kerimäki • Lapväärtti • Johanneksenkirkko • Nurmes • Keski-Porin kirkko • Heinävesi
Vanhoja puukirkkoja:  Ulrika Eleonoran kirkko • Muhos • Petäjäveden vanha kirkko • Sammatti • Sodankylän vanha kirkko • Uudenkaupungin vanha kirkko • Vöyrin puukirkko
Vanhoja kivikirkkoja:  Eckerö • Hammarland • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hollola • Jomala • Lemland • Nousiainen • Pernaja • Saltvik • Sund • Tyrvään Pyhän Olavin kirkko • Ulvila
Modernistisia:  Kannonkoski • Lakeuden Risti • Nakkila • Rajamäki • Temppeliaukion kirkko • Varkauden pääkirkko
Luovutettujen alueiden kirkkoja:  Sortavalan apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko • Kristuksen kirkastumisen katedraali • Viipurin tuomiokirkko • Viipurin vanha tuomiokirkko • Terijoen ortodoksinen kirkko
| n k Pohjois-Pohjanmaan kirkot |
| --- | --- |
Oulu:  Haukipudas  Karjasilta  Kastelli  Kiiminki  Maikkulan kappeli  Nasaretin pyhän perheen kirkko  Oulujoki  Oulunsalo  Pateniemi  Pyhän Andreaan kirkko  Pyhän Kolminaisuuden katedraali  Pyhän Luukkaan kappeli  Pyhän Tuomaan kirkko  Tuira  Tuomiokirkko  Turkansaari  Yli-Ii  Ylikiiminki 
Muut kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Hailuodon vanha kirkko  Himanka  Ii  Kalajoki  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Kempele)  Kempeleen vanha kirkko  Kestilä  Kuivaniemi  Käylän rajaseutukirkko  Pyhän Ristin kirkko (Kuusamo)  Kylmälänkylän kappeli  Kärsämäki  Kärsämäen paanukirkko  Liminka  Lumijoki  Maakalla  Merijärvi  Muhos  Nivala  Olkkola  Oulainen  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pudasjärvi  Pulkkila  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Ylivieska)  Pyhän Matteuksen kappeli  Pyhäntä  Raahe  Rantakylän kappeli  Rantsila  Rautio  Reisjärvi  Revonlahti  Saloinen  Sarakylän kappeli  Sievi  Siikajoki  Säräisniemi  Taivalkoski  Temmes  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Vihanti  Ylivieskan vanha kirkko 
Tumma vaivaisukko kirkon ulkoseinällä.
Miklós Zrínyi

| Miklós Zrínyi |
| --- | --- |
 Miklós Zrínyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1620
Kuollut: 18. marraskuuta 1664 (44 vuotta)
Ammatti:  sotilas, kirjailija, baani
Kirjailija
Äidinkieli: unkari, kroatia
Tuotannon kieli: unkari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Miklós Zrínyi nuorempi (kroat. Nikola Šubić Zrinski; 5. tammikuuta 1620 – 18. marraskuuta 1664) oli unkarilais-kroatialainen sotapäällikkö ja runoilija ja vuodesta 1647 Kroatian baani.
Perhetausta ja nuoruus

Miklós Zrínyi polveutui kroatialais-unkarilaisesta Zrínyin (Zrinski) aatelissuvusta. Hänen samanniminen kuuluisa isoisoisänsä, hänkin sotapäällikkö, Kroatian baani ja runoilija, kaatui 1566 Szigetvárin taistelussa turkkilaisia vastaan. Hänen veljensä Péter Zrínyi (Petar Zrinski) oli hänen jälkeensä Kroatian baani ja hänkin runoilija, joka mm. käänsi veljensä runoelman Szigeti veszedelem kroatiaksi. Péter Zrínyin tytär Ilona Zrínyi oli naimisissa kahden unkarilaisen kapinajohtajan kanssa, ensin Ferenc Rákóczi I:n, sitten Imre Thökölyn, ja ensimmäisestä avioliitosta syntyi Transilvanian ruhtinas, vapaustaistelija Ferenc Rákóczi II.
Miklós Zrínyi nuoremman isä György Zrínyi (Juraj V Zrinski), keisari Ferdinand II:n kannattaja ja Habsburgien tukija, kuoli sotaretkellä kulkutautiin 1626. Koska myös hänen puolisonsa Magdolna Széchy oli kuollut varhain, Miklós ja hänen veljensä Péter joutuivat sukulaisten hoiviin, ja vastuuta heidän kasvatuksestaan kantoi Unkarin vastauskonpuhdistuksen merkkimies, kardinaali Péter Pázmány. Veljekset kävivät koulunsa jesuiittojen opissa Grazissa, Nagyszombatissa (Trnava) ja Wienissä, tämän jälkeen nuori Miklós Zrínyi oleskeli jonkin aikaa Italiassa. Kasvatukseen sisältyi monipuolinen kielitaito: Miklós Zrínyi osasi kotikieltensä unkarin ja kroatian lisäksi hyvin saksaa ja latinaa, ymmärsi myös italiaa ja turkkia sekä jossain määrin ranskaa, espanjaa ja kreikkaa.
Sotapäällikkönä

Opintomatkoilta palattuaan Miklós Zrínyi asettui sukunsa kotitiluksille Csáktornyaan (nyk. Kroatian Čakovec) ja joutui pian johtamaan taisteluja turkkilaisten hyökkäyksiä vastaan. Jo 1648 hänestä tuli Kroatian baani, ja samoihin aikoihin hän avioitui kreivitär Eusebia Draskovichin (Drašković) kanssa. Tämän kuoltua 1651 hän solmi vuonna 1652 toisen avioliiton kreivitär Sofia Löblin kanssa. Nämä yhteydet mahtaviin aatelissukuihin lisäsivät hänen arvovaltaansa entisestään.
Zrínyi kunnostautui 30-vuotisessa sodassa, missä hän mm. taisteli 1645 ruotsalaisia vastaan Määrissä, ja hankki mainetta sotapäällikkönä. Vuonna 1655 palatiinia valittaessa Unkarin säätyjen enemmistö olisi kannattanut häntä, mutta Wienin hovi ei luottanut häneen. Vuonna 1663 keisari Leopold kuitenkin nimitti hänet unkarilaisten joukkojen ylipäälliköksi, ja vuoden 1664 alussa hän saavutti rohkealla hyökkäystaktiikallaan turkkilaisista suuren voiton, jota ylistettiin kautta Euroopan. Tästä huolimatta keisari ei nimittänyt häntä vuoden 1664 sotaretken johtoon ja solmi pian tämän jälkeen turkkilaisten kanssa rauhan. Pettynyt Zrínyi vetäytyi tiluksilleen ja kuoli pian sen jälkeen, marraskuussa 1664.
Runoilijana ja kulttuurivaikuttajana

Miklós Zrínyi oli poliittisena vaikuttajana myös suuri tieteiden ja taiteiden suosija. Itse hän piti itseään enemmän sotilaana kuin runoilijana, mutta silti hänen runonsa luetaan Unkarin barokkikirjallisuuden tärkeimpiin saavutuksiin. Nuorena hän kirjoitti rakkausrunoja, mutta hänen tunnetuin runoteoksensa on 1647-48 syntynyt sankarirunoelma Szigeti veszedelem (tunnetaan myös latinalaisella nimellä Obsidio Sigetiana), joka kertoo hänen isoisoisänsä sankaruudesta Szigetvárin puolustustaistelussa turkkilaisia vastaan 1566. Hänen proosakirjoituksistaan tunnetuin on poliittinen pamfletti Az török áfium ellen való orvosság (’Lääke turkkilaista oopiumia vastaan’, 1660-61), jossa vaaditaan vakinaisen armeijan perustamista Unkariin. Sotatieteellisten kirjoitusten lisäksi häneltä on säilynyt laaja kirjeenvaihto, joka valottaa tuon ajan sodankäynnin ja diplomatian historiaa.
Kuolema ja jälkimaine

Miklós Zrínyi sai surmansa 1664 metsästysretkellä, kun villikarju hyökkäsi hänen kimppuunsa. Kuoleman johdosta liikkui salaliittoteorioita, ja väitettiin Wienin hovin kätyrien olleen sen takana.
Zrínyin teokset tulivat Unkarissa laajemmin tunnetuiksi vasta toistasataa vuotta hänen kuolemansa jälkeen, kun Ferenc Kazinczy ja János Arany "löysivät" hänet runoilijana.  Zrínyin koottujen teosten julkaisun toimitti 1852 Ferenc Toldy.
Zrínyin muistoa kunnioitetaan sekä Kroatiassa että Unkarissa, missä hänelle on pystytetty useita muistomerkkejä. Hänen nimeään kantoi Unkarissa Pécsissä toiminut upseerikoulu 1898–1944, sittemmin vuodesta 1955 vuoteen 2014 Unkarin maanpuolustuskorkeakoulu (Zrínyi Miklós Katonai Akadémia, vuodesta 1996 Zrínyi Miklós Nemzetvédelmi Egyetem), joka nykyään on osa upseereja, poliiseja ja virkamiehiä kouluttavaa Ludovika-yliopistoa (Nemzeti Közszolgálati Egyetem). Samoin hänen mukaansa on nimetty Unkarin puolustusministeriön alainen kirjankustannus- ja kommunikaatioyhtiö HM Zrínyi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miklós Zrínyi Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  IdRef
Nummilinnunruoho

| Nummilinnunruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Linnunruohokasvit Polygalaceae
Suku::  Linnunruohot Polygala
Laji::  serpyllifolia
Kaksiosainen nimi
 Polygala serpyllifolia  Hosé 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nummilinnunruoho (Polygala serpyllifolia) on linnunruohojen sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen kasvi. Se on verrattain matala ja sen varsi on hento. Se on joskus rento, joskus yläosasta pystympi. Alimmat lehdet sijaitsevat varressa vastakkain, ylälehdet sijaitsevat yleensä kierteisesti ja ne ovat monesti alalehtiä kapeampia. Lehdet ovat muodoltaan soikeita tai soikeasti vastapuikeita. Kukinta-aika on toukokuulta elokuulle. Kukinto on terttu. Yhdessä tertussa on 3–10 kukkaa. Kukan leveys on 5–6 mm ja se on väriltään yleensä sininen. Siemenkota on lenninsiipiä lyhyempi, mutta leveämpi. Nummilinnunruoho kasvaa nummilla ja niityillä ja se menestyy vuorten rinteillä 1 800 metriin saakka. Sen pohjoisimmat esiintymisalueet ovat Färsaarilla ja eteläisessä Norjassa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nummilinnunruoho – Polygala serpyllifolia
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q162400  Wikispecies: Polygala serpyllifolia  BioLib: 40197  CoL: 4L8C9  EoL: 487626  EPPO: POGSE  EUNIS: 178082  GBIF: 3191414  iNaturalist: 130302  IPNI: 692322-1  IRMNG: 10596307  ITIS: 504499  NBN: NHMSYS0000461832  NCBI: 544475  NZOR: c7fef70c-6f62-4353-90f5-6596835d2343  NZPCN: 3104  Observation.org: 2681  Open Tree of Life: 270036  PFI: 3017  Plant List: kew-2573287  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:692322-1  Tropicos: 25900683  VASCAN: 9790  WFO: wfo-0000488872  Laji.fi: MX.41406
Paljakkakynsisammal

| Paljakkakynsisammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Kynsisammalet Dicranales
Heimo::  Kynsisammalet Dicranaceae
Suku::  Kynsisammalet Dicranum
Laji::  spadiceum
Kaksiosainen nimi
 Dicranum spadiceum  J.E.Zetterst. 
Katso myös
   Paljakkakynsisammal Wikispeciesissä   Paljakkakynsisammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paljakkakynsisammal (Dicranum spadiceum) on pystykasvuinen ja tanakka sammallaji. Se kuuluu Dicranaceae -heimoon ja kynsisammalten sukuun. Se kasvaa noin viiden senttimetrin korkuiseksi. Yleisväriltään paljakkakynsisammal on vihreä. Paljakkakynsisammal täyttää lähes vaarantuneisuuden kriteerit, ja se on silmälläpidettävä.  Sitä esiintyy Suomessa ainoastaan Enontekiön Lapissa.
Aiheesta muualla

ITIS: Dicranum spadiceum (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1210295  Wikispecies: Dicranum spadiceum  BioLib: 210808  CoL: 35TNY  EoL: 883146  EUNIS: 197438  FNA: 242443685  GBIF: 2675462  iNaturalist: 161870  IRMNG: 10782270  ITIS: 547727  NatureServe: 2.946467  NBN: NHMSYS0021125841  NCBI: 1385680  Observation.org: 160884  Open Tree of Life: 3862387  Plant List: tro-35124259  PLANTS: DISP7  Tropicos: 35124259  WFO: wfo-0001159857  Laji.fi: MX.43555
Sarvirahkasammal

| Sarvirahkasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Rahkasammalet Sphagnopsida
Lahko::  Sphagnales
Heimo::  Sphagnaceae
Suku::  Rahkasammalet Sphagnum
Laji::  auriculatum
Kaksiosainen nimi
 Sphagnum auriculatum  Schimp. 
Katso myös
   Sarvirahkasammal Wikispeciesissä   Sarvirahkasammal Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarvirahkasammal eli rantarahkasammal (Sphagnum auriculatum) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Laji on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Suomessa sarvirahkasammalta esiintyy Lounais-Suomessa. Siitä on myös käytetty tieteellistä nimeä Sphagnum denticulatum. Yleisväriltään se on kellertävää tai vaaleanvihreää. Se kasvaa karuilla ja keskiravinteisilla paikoilla.
Aurora (Verneri Pohjolan albumi)

Aurora on Verneri Pohjolan ensimmäisen levyn nimi, jonka hän julkaisi vuonna 2009. Aurorasta teki myös merkittävän se, että se oli Verneri Pohjolan ensimmäinen oman levy. Hän oli kyllä jo ennen  levyn julkaisua soittanut paljon ja kierrellyt eri puolilla Eurooppaa.
Verneri Pohjola on itse sanonut albuminsa muistuttavan enemmän novellikokoelmaa. Aurora-albumia on kuvailtu tuomaan herkkää, mutta intensiivistä tunnelmaa. Verneri Pohjolan albumista ja muustakin musiikista voi helposti kuulla hänen omaa identiteettiään.
↑  Soundi.fi Soundi.fi. Viitattu 3.12.2024.
Alkoholijuoma

Olut on mieto alkoholijuoma.
Alkoholijuoma eli väkijuoma on etanolia sisältävä juoma. Alkoholijuomat jaetaan yleisesti mietoihin ja väkeviin alkoholijuomiin, joista edelliset tuotetaan yleensä käymismenetelmällä ja jälkimmäiset tislaamalla. Yleisiä mietoja alkoholijuomia ovat olut, siideri ja viini, väkeviä ovat esimerkiksi viinat, konjakit, viskit ja liköörit. Drinkit eli cocktailit ovat alkoholipohjaisia juomasekoituksia.
Alkoholijuomien etanoli toimii päihteenä, jolla on keskushermostoa lamaava vaikutus. Alkoholijuoman nauttiminen suurena annoksena tuottaa humalatilan.
Alkoholijuomien käyttötapoja ovat esimerkiksi juhlissa ja vapaa-ajalla seurustelu- ja ruokajuomana. Suomessa alkoholin käyttö on kiellettyä alle 18-vuotiailta. Väkevien juomien käyttö on kielletty alle 20-vuotiailta.
Alkoholijuomien nauttimisella voi olla merkittäviä terveyshaittoja sekä sosiaalisia haittoja. Alkoholi on syöpävaarallinen aine eikä syöpäriskin suhteen ole turvallista annosmäärää. Suomen kansallisissa ravitsemussuosituksissa alkoholia ei suositella käytettäväksi. Jos alkoholia kuitenkin käytetään, määrän tulee suositusten mukaan olla mahdollisimman pieni. Suomalaisten sairauksista alkoholijuomat aiheuttavat arviolta kuusi prosenttia. Vuosittain alkoholi aiheuttaa Suomessa noin miljardin euron kustannukset yhteiskunnalle.
Alkoholijuomatyyppejä

Perinteisiä käymisteitse valmistettuja alkoholijuomia ovat sahti, olut, viini ja sima. Niistä on kirjallisia merkintöjä tuhansien vuosien takaa.
Väkevistä alkoholijuomista tunnetuimpia ovat kirkkaat viinat, tequilat, rommit, konjakit, brandyt, viskit ja liköörit. Niiden valmistus edellyttää tislausta. Alkoholin tislaaminen keksittiin ilmeisesti Etelä-Italiassa 1000–1100-luvuilla.
Cocktailit tai drinkit ovat alkoholipohjaisia juomasekoituksia. Juomavalmiina myytäviä juomasekoituksia ovat erilaiset lonkerot ja ready to drink -juomat.
Perinteisiä suomalaisia kotitekoisia alkoholijuomia ovat pontikka, kotiviini ja kilju. Näistä pontikan valmistus on Suomen laissa kielletty.
Alkoholin vaikutus juomaan

Alkoholijuoman sisältämä etanoli tekee juomasta päihdyttävän, eli juoja saa humalatilan. Alkoholilla on pitoisuuden mukaisesti vaihtelevaa vaikutusta myös juoman makuun, aromiin ja suutuntumaan. Etanoli aiheuttaa 8–16 prosentin pitoisuutena, kuten oluessa ja viinissä, pääsääntöisesti karvaan makuaistimuksen, mutta 32–48-prosenttisissa tislatuissa viinoissa ja likööreissä pääasiassa polttavan aistimuksen. Etanoli vaimentaa juoman makeuden kokemusta. Etanoli lisää myös monien aromiaineiden liukoisuutta nesteeseen. Tämä heikentää aromien haihtuvuutta liuoksesta, minkä vuoksi väkevämmissä viineissä on vähemmän hedelmäisiä, kukkaisia ja karamellisia aromeja kuin miedoissa. Toisaalta väkevämmissä viineissä on enemmän kemiallisia, puumaisia ja mausteisia aromeja kuin miedoissa viineissä.
Käyttö

Alkoholijuomien käyttötapoja ovat esimerkiksi juhlissa ja vapaa-ajalla seurustelu- ja ruokajuomana ja ruoanvalmistuksessa muun muassa liekitettäessä. Alkoholijuomia käytetään myös mielenterveyden häiriöiden itsehoitona.
Eniten alkoholia käytetään Euroopassa. Noin 62 prosenttia maailman aikuisväestöstä ei ole käyttänyt alkoholia viimeisen vuoden aikana. Suomessa alkoholin kulutus on eurooppalaista keskitasoa. Pohjoismaissa alkoholia kulutetaan eniten Tanskassa ja Suomessa. Suomessa vuoden 2020 tutkimuksen mukaan 18–24-vuotiaista 29 prosenttia kertoi, ettei käytä alkoholia lainkaan.
Suomessa alkoholi on laillinen päihde, mutta sen käyttö alle 18-vuotiailta on kiellettyä. Väkevien juomien käyttö on kielletty alle 20-vuotiailta. Alkolla on monopoliasema muun muassa väkevien alkoholijuomien vähittäismyyntiin kansanterveyssyistä. Alkoholilainsäädäntö vaihtelee maittain: esimerkiksi Yhdysvalloissa ikäraja on 21 vuotta.
Viinillä on tärkeä osa joissain kristinuskon ja juutalaisuuden seremonioissa. Kristityt nauttivat viiniä jumalanpalveluksessa ehtoollisella. Juutalainen sapatti alkaa perinteisesti viinin siunauksella. Islamilaisessa kulttuurissa alkoholin juominen on kiellettyä, minkä takia esimerkiksi Saudi-Arabiassa on alkoholin kieltolaki.
Alkoholin liiallinen kertakäyttö aiheuttaa viiveellä tulevan myrkytystilan eli krapulan.
Vaihtoehtoja alkoholijuomille ovat esimerkiksi alkoholittomat oluet, siiderit ja viinit sekä alkoholittomat drinkit eli mocktailit.
Suomen lainsäädäntö

Alkoholipitoisella aineella Suomen lainsäädännössä tarkoitetaan yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia sisältävää ainetta. Alkoholijuomalla tarkoitetaan juotavaksi tarkoitettua alkoholipitoista ainetta, joka sisältää enintään 80 tilavuusprosenttia etyylialkoholia. Miedolla alkoholijuomalla tarkoitetaan alkoholijuomaa, joka sisältää enintään 22 tilavuusprosenttia etyylialkoholia, ja väkevällä alkoholijuomalla tarkoitetaan alkoholijuomaa, joka sisältää enemmän kuin 22 tilavuusprosenttia etyylialkoholia.
Yli 2,8-prosenttisia alkoholijuomia ei saa myydä kello 21–09 välisenä aikana.
Ruokakaupoissa ja kioskeissa saadaan myydä vain enintään 8-prosenttisia käymisteitse valmistettuja alkoholijuomia sekä enintään 5,5-prosenttisia tislattua alkoholia sisältäviä alkoholijuomia; sitä vahvempien alkoholijuomien vähittäismyynnin monopoli on Alkolla.
Mietojen alkoholijuomien hallussapito, myyminen tai välittäminen alle 18-vuotiaalle on kielletty, ja väkevien alkoholijuomien hallussapito, myyminen tai välittäminen alle 20-vuotiaalle on kielletty. Ravintolassa tai anniskelualueella kaikkien alkoholijuomien ikäraja on 18 vuotta.
Alkoholijuomien tarjoaminen alaikäiselle niin, että hän siitä juopuu, on rangaistavaa.
Alkoholijuomia ei saa myydä eikä anniskella selvästi päihtyneelle tai häiritsevästi käyttäytyvälle.
Väkiviinaa (yli 80 %) saa pitää hallussa vain se, jolla on alkoholilain mukaan oikeus valmistaa, maahantuoda, myydä tai käyttää väkiviinaa.
Moottoriajoneuvon kuljettaminen veren alkoholipitoisuuden ollessa yli 0,5 promillea on rikos, jota kutsutaan rattijuopumukseksi. Yli 1,2 promillen humalassa kuljettaminen on törkeä rattijuopumus.
Kirjallisuutta

Kellomäki, Ani: Tiedostavan siemailun taito.  Jyväskylä:  Atena, 2019.  ISBN 978-952-300-484-9
Mäkelä, Pia & Mustonen, Heli & Tigerstedt, Christoffer: Suomi juo. Suomalaisten alkoholinkäyttö ja sen muutokset 1968–2008.  Helsinki:  Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, 2010.  ISBN 978-952-245-268-9  Teoksen verkkoversio (PDF).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alkoholi ja terveys. Duodecimin terveyskirjasto.
Lisä- ja vierasaineet alkoholijuomissa sekä yliherkkyys. Alko. (PDF)
Tunne syöpäriskit: alkoholi. Ilmansyopaa.fi.
Alkoholijuomia: punaviiniä, viskiä, olutta, kuohuviiniä, likööriä.
Édouard Manet’n maalaus baarista, noin 1879.
Terveitä ja vahingoittuneita aivosoluja 1920-luvun julisteessa.
”Jos otat, et aja.”