stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kronos Quartet
Diskografia > Studioalbumit

In Formation - 1982
Monk Suite: Kronos Quartet Plays Music of Thelonious Monk 1985
Terry Riley: Cadenza on the Night Plain - 1985
Music of Bill Evans - 1986
Kronos Quartet  - 1986
White Man Sleeps - 1987
Winter Was Hard - 1988
Steve Reich: Different Trains/Electric Counterpoint - 1989
Kronos Quartet Plays Terry Riley: Salome Dances for Peace - 1989
Black Angels  - 1990
Witold Lutosławski: String Quartet - 1991
Kevin Volans: Hunting: Gathering - 1991
Five Tango Sensations - 1991
Henryk Mikolaj Górecki: Already It Is Dusk/"Lerchenmusik" - 1991
Pieces of Africa - 1992
Short Stories - 1993
Henryk Górecki: String Quartets Nos. 1 and 2 - 1993
At the Grave of Richard Wagner - 1993
Morton Feldman: Piano and String Quartet - 1993
Bob Ostertag: All the Rage - 1993
Night Prayers - 1994
Kronos Quartet Performs Philip Glass - 1995
Howl, USA - 1996
Osvaldo Golijov: The Dreams and Prayers of Isaac the Blind - 1997
Tan Dun: Ghost Opera - 1997
Early Music (Lachrymæ Antiquæ) - 1997
Kronos Quartet Performs Alfred Schnittke: The Complete String Quartets - 1998
John Adams: John's Book of Alleged Dances - 1998
Caravan - 2000
Terry Riley: Requiem for Adam - 2001
Steve Reich: Triple Quartet - 2001
Nuevo - 2002
Pēteris Vasks: String Quartet No. 4 - 2003
Alban Berg: Lyric Suite - 2003
Harry Partch: U.S. Highball - 2003
Mugam Sayagi: Music of Franghiz Ali-Zadeh - 2005
You've Stolen My Heart: Songs From R.D. Burman's Bollywood with Asha Bhosle - 2005
Henryk Górecki: String Quartet No. 3 (’...songs are sung’) - 2007
Kronos Quartet Plays Sigur Rós - 2007
Terry Riley: The Cusp of Magic - 2008
Floodplain - 2009
Rainbow: Music of Central Asia Vol. 8 - 2010
Uniko - 2011
Steve Reich: WTC 9/11, Mallet Quartet, Dance Patterns - 2011
Music of Vladimir Martynov - 2011
Under 30 Project: 1–4 - 2013
Aheym: Kronos Quartet plays music by Bryce Dessner - 2013
Tundra Songs — 2015
Folk Songs (albumi)
Ladilikan
Landfall
Clouded Yellow
Diskografia > Kokoelmat

Released: 1985–1995 - 1995
Kronos Quartet: 25 Years - 1998
A Thousand Thoughts - 2014
Diskografia > CD-boksit

Kronos Explorer Series - 2014
Diskografia > Videoalbumit

In Accord - 2000
Kronos on Stage - 2002
Polish Quartets (Kwartety polskie) - 2007
Diskografia > Soundtrack

Mishima: A Life in Four Chapters - 1985
Dracula - 1999
Requiem for a Dream - 2000
The Fountain - 2006
2081 - 2009
Noah: Music from the Motion Picture - 2014
Aiheesta muualla

Kronos Quartetin viralliset kotisivut
Kronos Quartetin MySpace-sivut
Marie Anne de La Trémoille

Ursinsin prinsessa Marie Anne de La Trémoille, René-Antoine Houassen maalaama muotokuva.
Marie Anne de La Trémoille, Ursinsin prinsessa (oik. Orsini; 1642 Pariisi, Ranska – 5. joulukuuta 1722 Rooma, Kirkkovaltio) oli ranskalainen aatelisnainen, jolla oli suuri vaikutusvalta Espanjan hovissa kuningatar Maria Luisan ollessa Filip V:n puolisona vuosina 1701–1714.
La Trémoillen ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1659 ranskalainen Adrien Blaise de Talleyrand, Chalais’n prinssi, jota hän seurasi vuonna 1663 maanpakoon Italiaan, ja joka kuoli vuonna 1670. Hän nai vuonna 1675 italialaisen herttuan Flavio Orsinin, Orsini-Braccianon suvun viimeisen edustajan. Jäätyään vuonna 1698 toisen kerran leskeksi hän alkoi käyttää nimeä ”prinsessa Ursins”. Hän piti Roomassa suosittua ranskalaista salonkia, josta tuli myös poliittisen juonittelun keskus. Ursins järjesti vuonna 1701 Savoijin prinsessa Maria Luisan avioliiton Espanjan ranskalaissyntyisen kuninkaan Filip V:n kanssa, jolloin hänestä itsestään tuli kuningattaren camarera mayor, pääkamarineito. Ursins sai pian suuren vallan kuningattareen ja tämän kautta myös kuninkaaseen, ja hänen on sanottu käytännössä johtaneen Espanjan politiikkaa vuoteen 1714. Hän vaati Espanjan hovia ottamaan etäisyyttä Ranskaan, joten hänet karkotettiin kertaalleen hovista vuonna 1704, mutta hän palasi jo seuraavana vuonna entistä vaikutusvaltaisempana. Ursinsin tavoitteena oli lisätä vastikään valtaan tulleiden Bourbonien suosiota Espanjassa, mitä ilman Filip V tuskin olisi säilyttänyt valtaistuintaan Espanjan perimyssodan halki.
Ursinsin valta oli huipussaan vuonna 1713, jolloin hän järjesti ranskalaisen ministeri Jean Orryn uudistamaan Espanjan koko hallinnon. Saman vuoden Utrechtin rauhanneuvotteluissa Ursins yritti huonolla menestyksellä saada itselleen oman ruhtinaskunnan Luxemburgista. Kuningatar Maria Luisan kuoltua helmikuussa 1714 hän järjesti Filip V:n toiseksi puolisoksi Parman prinsessa Elisabet Farnesen, joka kuitenkin piti häntä kilpailijanaan. Kuningatar Elisabet erotti ja karkotti Ursinsin välittömästi Espanjaan saavuttuaan joulukuussa 1714.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marie Anne de La Trémoille Wikimedia Commonsissa
Mark Strand

Mark Strand (11. huhtikuuta 1934 – 29. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän syntyi Prinssi Edwardin saarella, Kanadassa, ja opiskeli myös kuvataidetta.
Strand oli Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsenenä vuodesta 1981. Hän toimi Poet Laureatena vuosina 1990–1991.
Strand voitti vuonna 1999 runouden Pulitzer-palkinnon teoksellaan  Blizzard of One.
Marie Stopes

Marie Stopes (15. lokakuuta 1880 – 2. lokakuuta 1958) oli brittiläinen paleobiologi, kirjailija ja aktivisti.
Stopesista tuli näkyvä naisten oikeuksien ja syntyvyyden säännöstelyn puolestapuhuja, joka herätti voimakkaita tunteita puolesta ja vastaan. Hän julkaisi vuonna 1918 kirjan Married love, jonka kirkko ja lääketiede tuomitsivat heti. Hän avasi Pohjois-Lontooseen perhesuunnitteluklinikan naimisissa oleville naisille. Hän uskoi myös eugeniikkaan, ja vaati pakkosterilisointeja "huonommaille ihmisainekselle".
Marie Stopesin nimeä kantava hyväntekeväisyysjärjestö tekee vuosittain noin 70 000 aborttia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://www.independent.co.uk/arts-entertainment/books/marie-stopes-birth-control-married-love-book-sex-eugenics-a8274036.html
https://www.theguardian.com/books/booksblog/2018/feb/14/what-can-we-learn-from-marie-stopess-1918-book-married-love
Marie Sneve Martinussen

| Marie Sneve Martinussen |
| --- | --- |
 Martinussen vuonna 2021.
Punaisten puheenjohtaja
 2023–  
Edeltäjä:  Bjørnar Moxnes
Suurkäräjäedustaja
 Akershusin vaalipiiri 2021–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1985 (ikä 38)
Tiedot
Puolue:  Punaiset
Koulutus:  Oslon yliopisto
Marie Sneve Martinussen (s. 30. joulukuuta 1985) on norjalainen vasemmistopoliitikko. Hänet valittiin kesällä 2023 Punaisten puheenjohtajaksi, kun Bjørnar Moxnes joutui eroamaan tehtävästä. Martinussen on valmistunut kansantaloustieteilijäksi Oslon yliopistosta ja on toiminut kansanedustajana suurkäräjillä vuodesta 2021.
Martinussen on kotoisin Etelä-Varangista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marie Sneve Martinussen Wikimedia Commonsissa
Marie Sneve Martinussen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Bjørnar Moxnes | Punaisten puheenjohtaja 2023– | Seuraaja: nykyinen |
Marlon James

| Marlon James |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1970 (ikä 53)  Kingston, Jamaika
Kansalaisuus:   jamaikalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Palkinnot
 Booker-palkinto 2015 
Aiheesta muualla
marlonjameswriter.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marlon James (s. 24. marraskuuta 1970 Kingston) on jamaikalainen kirjailija. Hänelle myönnettiin Booker-palkinto romaanista A Brief History of Seven Killings vuonna 2015. James asuu Yhdysvalloissa. A Brief History of Seven Killings on hänen kolmas romaaninsa. Hänen aiemmat romaaninsa ovat John Crow’s Devil ja The Book of Night Women.
Margaret (laulaja)

| Małgorzata Jamroży |
| --- | --- |
 Margaret vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1991 (ikä 33) Stargard Szczeciński, Puola
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Margaret
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  pop, EDM
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Extensive Music, Magic Records, Warner Music Group
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Margaret (oik. Małgorzata Jamroży, s. 30. kesäkuuta 1991 Stargard Szczeciński) on puolalainen laulaja.
Vuonna 2013 hän edusti Puolaa Baltic Song Contestissa Karlshamnissa kappaleella "Thank You Very Much" ja sijoittui toiseksi. Elokuun 26. päivänä 2014 hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Add The Blonde", joka myi platinaa Puolassa.. Marraskuun 6. päivänä 2015 hän julkaisi Matt Duskin kanssa albumin "Just the Two of Us", joka myös myi platinaa Puolassa. Vuonna 2016 hän osallistui Puolan euroviisukarsintoihin kappaleella "Cool Me Down" ja sijoittui toiseksi. Kappale voitti myöhemmin samana vuonna kansainvälisen euroviisufanikerho OGAE:n järjestämän Second chance contest -kilpailun, joka käytiin eri maiden karsinnoissa karsiutuneiden kappaleiden välillä. Kesäkuun 2. päivänä 2017 hän julkaisi albumin "Monkey Business". Marraskuun 28. päivänä 2017 SVT ilmoitti, että Margaret osallistuu Melodifestivaleniin 2018 kappaleella "In My Cabana". Kappale pääsi Melodifestivalenin finaaliin, jossa se sijoittui seitsemänneksi. Margaret osallistui Melodifestivaleniin myös vuonna 2019 kappaleella "Tempo", joka karsiutui kilpailun alkukarsinnassa.
Diskografia

Add The Blonde (2014)
Just the Two of Us (2015; Matt Duskin kanssa)
Monkey Business (2017)
Gaja Hornby (2019)
Maggie Vision (2021)
Siniaki i cekiny (2024)
Marlon King

Marlon King
Marlon King (s. 26. huhtikuuta 1980 Dulwich) on englantilaissyntyinen jalkapalloilija, joka edustaa Jamaikan maajoukkuetta ja Englannin valioliigan Wigania. Pelipaikka hyökkääjä.
King edusti alun perin Barnetia, ennen siirtymistään Gillinghamiin vuonna 2000. Hänen piti alun perin olla Carl Asaban varamiehenä, mutta luottomiehen loukkaantuminen avasi paikan avauskokoonpanoon, missä hän nopeasti vakiinnutti paikkansa seuran ykköshyökkääjänä. Hänen uransa oli päätyä sivuluisuun vuonna 2001, kun poliisi nappasi hänet varastetun BMW:n ratista. Seura oli kuitenkin miehen tukena, ja kärsittyään lyhyen vankeustuomionsa, hän oli kaksi päivää vapautumisensa jälkeen jälleen kentällä.
Hän jätti Priestfieldin kesällä 2003 ja liittyi Nottingham Forestin vahvuuteen. Kevään 2005 King vietti lainalla Leedsissä. Kauden 2005–2006 alussa hän siirtyi ensin lainalla ja sitten pysyvällä sopimuksella Watfordiin.
Vakuuttavan kauden 2005–2006 päätteeksi King kruunattiin Englannin mestaruussarjan maalikuninkaaksi 21 osumalla. Maaleillaan King siivitti joukkueensa aina nousukarsintojen finaaliin, jossa kaatui hänen vanha seuransa Leeds numeroin 3–0. Tammikuussa 2008 King siirtyi Wiganiin.
King oli Jamaikan maajoukkueen paras maalintekijä 2006 MM-karsinnoissa 6 maalilla.
Lokakuussa 2009 King on istunut vankilassa 18 kuukauden tuomiotaan raiskauksesta.
Marcus Smart

| Marcus Smart |
| --- | --- |
 Smart vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marcus Osmond Smart
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1994 (ikä 30) Flower Mound, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  193 cm
Paino:  99 kg
Nyk. joukkue:  Memphis Grizzlies
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  6. varaus 2014 (Boston Celtics)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2012–2014:  Oklahoman osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
2014–2023 2014 2023-:  Boston Celtics → Maine Red Claws Memphis Grizzlies
Maajoukkueet
2019–:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
Marcus Osmond Smart (s. 6. maaliskuuta 1994 Flower Mound, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä tai heittävä takamies. Hän on pelannut NBA:ssa vuodesta 2014 lähtien ja hänen seuranaan on vuodesta 2023 lähtien ollut Memphis Grizzlies. Smart on valittu kerran NBA:n puolustustähdistöön. Hän on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa.
Elämä ja ura

Smart pelasi yliopistokoripalloa Oklahoman osavaltionyliopiston joukkueessa vuodet 2012–2014. Boston Celtics varasi hänet NBA:han kuudennella vuorolla vuoden 2014 varaustilaisuudessa. Ensimmäisen NBA-kautensa päätteeksi hänet valittiin NBA:n tulokkaiden kakkostähdistöviisikkoon. Vuonna 2019 Smart valittiin ensimmäisen kerran NBA:n puolustustähdistöön.
Smart on edustanut myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanoon hän kuului vuoden 2019 MM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marcus Smart Wikimedia Commonsissa
Profiili NBA (englanniksi)
Yhdysvaltain joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2019
4 White ·
5 Mitchell ·
6 Harris ·
7 Smart ·
8 Barnes ·
9 Brown ·
10 Tatum ·
11 Plumlee ·
12 Turner ·
13 Lopez ·
14 Middleton ·
15 Walker ·
Valmentaja Popovich
Kyokushinin painoluokalliset Euroopan-mestaruuskilpailut (WKB)

| Painoluokalliset Euroopan-mestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  Kyokushin
Perustettu:  2017
Eniten mestaruuksia:   Borys Bulyskeriia (3)
Kyokushinin painoluokalliset Euroopan-mestaruuskilpailut on WKB-liiton vuosittain käytävä Kyokushin-karaten Euroopan-mestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 2017 lähtien ja se käydään seitsemässä eri painoluokassa.
Tulokset > Superraskassarja (+90 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 2017 |  Puola |  Borys Bulyskeriia |  Semen Haran |  Oleg Dalidovitš  Julio Rodriguez Martinez |
| 2018 |  Puola |  Juan Manuel Crujeiras |  Semen Haran |  Borys Bulyskeriia |
| 2019 |  Espanja |  Juan Manuel Crujeiras |  Semen Haran |  Mihail Tšernov  Borys Bulyskeriia |
| 2021 |  Puola |  Borys Bulyskeriia |  Pawel Rzeszótko |  Adam Chlabicz |
| 2023 |  Espanja |  Borys Bulyskeriia |  Mark Flores |  Dmytro Byelobrov  Semen Haran |
Tulokset > Raskassarja (-90 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 2017 |  Puola |  Alexandr Drozd |  Eldar Ismailov |  Nicu Laurentiu Dima  Guillem Matas |
| 2018 |  Puola |  Ivan Demanov |  Emanuel Lebo |  Jean-Paul Jacquot |
| 2019 |  Espanja |  Jonas Rosin |  Nikita Pešenko |  Adrian Rojo  Juan Carlos Auge |
| 2021 |  Puola |  Nikita Škromyda |  Myhailo Tšernov |  |
| 2023 |  Espanja |  Pol Salguero |  Nikita Pešenko |  Attila Vranszki  Nicu Laurentiu |
Tulokset > -85 kg

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 2018 |  Puola |  Eldar Ismailov |  Vsevolod Vsevolodov |  Ilia Serhiienko |
| 2021 |  Puola |  Eldar Ismailov |  Santiago Orlando Alvarez |  Jorge Diego Ramos Sánchez |
Tulokset > Keskisarja (-80 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 2017 |  Puola |  Catalin Mocanu |  Igor Dotsenko |  Juan Carlos Auge  Nikita Pešenko |
| 2018 |  Puola |  Mykyta Pešenko |  Catalin Mocanu |  Thierry Nebleza |
| 2019 |  Espanja |  Cristian Gavara |  Hugo Cruz |  Samuel Techer  Jaroslav Martynovitš |
| 2021 |  Puola |  Mykyta Pešenko |  Vsevolod Vsevolodov |  Juan Carlos Auge |
| 2023 |  Espanja |  Szymon Olpiński |  Juan Carlos Auge |  Tamas Retfalvi  Oleksandr Kostenko |
Tulokset > -75 kg

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 2018 |  Puola |  Aleksandr Kostenko |  Oleksandr Berežnyi |  Uladzimir Atamantšuk |
| 2021 |  Puola |  Karol Brejtfus |  Robert Maruszczyk |  Eduard Karpenko |
| 2023 |  Espanja |  Davy Brand |  Zsolt Ludszky |  Zalan Karczub  Andrii Nazimov  |
Tulokset > Kevytsarja (-70 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 2017 |  Puola |  Eneko Delgado |  Eduard Garvardt |  Oleksandr Berežnyi  Dmytro Kulješov |
| 2018 |  Puola |  Christian Gavara |  Mikhail Lavrentyev |  Serj Solomonian |
| 2019 |  Espanja |  Eneko Delgado |  Mikhail Lavrentyev |  Julian Ruiz Vera  Davit Karapetyan |
| 2021 |  Puola |  Vladyslav Zabolotnyi |  Vadym Illiašenko |  Roman Ott  Dominik Kasza |
| 2023 |  Espanja |  Igor Shandra |  Mykhailo Drahan |  Simion Robert  Vadym Illiašenko |
Tulokset > Höyhensarja (-65 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 2019 |  Puola |  Eltaj Humbatov |  Mehdi Ebadi |  Eneko Delgado |
| 2023 |  Espanja |  Konrad Kozubowski |  Evhenii Doroshenko |  David Patrascu  Rony Bianchi |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ukraina | 11 | 15 | 14 | 40 |
| 2 |  Espanja | 7 | 4 | 10 | 21 |
| 3 |  Puola | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 4 |  Saksa | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 5 |  Romania | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 6 |  Venäjä | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Ruotsi | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Alankomaat | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 |  Kazakstan | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 10 |  Unkari | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 11 |  Itävalta | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 12 |  Ranska | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 13 |  Valko-Venäjä | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 14 |  Armenia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14 |  Belgia | 0 | 0 | 1 | 1 |
Menestyneimmät ottelijat

| Ottelija | Määrä | Mestaruus vuodet |
| --- | --- | --- |
|  Borys Bulyskeriia | 3 | 2017, 2021, 2023 |
|  Eneko Delgado | 2 | 2017, 2019 |
|  Christian Gavara | 2 | 2018, 2019 |
|  Juan Manuel Crujeiras | 2 | 2018, 2019 |
|  Eldar Ismailov | 2 | 2018, 2021 |
Marlon Langeland

Marlon Langeland (s. 1. heinäkuuta 1999) on norjalainen näyttelijä. Hän näyttelee Jonas Noah Vasquezia draamasarja Skamissa ja Lukasta Twinissä, joita tuottaa Norjan yleisradioyhtiö NRK.
Marlon Humphrey

| Marlon Humphrey |
| --- | --- |
 Humphrey vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1996 (ikä 28) Hoover, Alabama
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  89 kg
Pelipaikka:  Kulmapuolustaja
Seura
Seura:  Baltimore Ravens
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  16., 2017 Baltimore Ravens
Pääsarjaura:  2017–
Marlon N. Humphrey (s. 8. heinäkuuta 1996, Hoover, Alabama) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Humphrey edustaa Baltimore Ravensia.
Humphrey pelasi yliopistotasolla kaksi vuotta, kun hän edusti Alabaman yliopistoa vuodet 2015 ja 2016. Hän pelasi Alabamassa 29 ottelua, joissa teki 81 taklausta ja viisi syötönkatkoa. Baltimore Ravens varasi Humphreyn NFL:n vuoden 2017 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella 16. pelaajana. Ravens ja Humphrey solmivat nelivuotisen tulokassopimuksen toukokuussa 2017. Kauden 2019 jälkeen Humphrey valittiin sekä All-Pro-joukkueeseen että Pro Bowliin. Huhtikuussa 2020 Ravens käytti tulokassopimuksen optiovuoden, ja lokakuussa 2020 Ravens ja Humphrey solmivat viisivuotisen jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 97,5 miljoonaa dollaria. Humphrey on pelannut NFL:ssä (tilanne 27. syyskuuta 2021) 64 ottelua, joissa on tehnyt 236 taklausta ja kahdeksan syötönkatkoa.
Marinkaisten työväentalo

| Marinkaisten työväentalo |
| --- | --- |
 Marinkaisten työväenyhdistyksen talon talvinen ulkokuva, 1930
Osoite:  68210 Marinkainen
Sijainti:  Marinkainen, Kokkola
Valmistumisvuosi:  1909
Rakennuttaja:  Marinkaisten työväenyhdistys
Runkorakenne:  vanhaosa hirsi, laajennukset runkorakenne
Huoneistoala:  229 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marinkaisten työväentalo  oli Kokkolan kaupungissa Marinkaisten kylässä sijainnut  työväentalo. Työväentalo ei ole enää käytössä.
Historiaa

Marinkaisten työväentalo valmistui vuonna 1909, ja sitä on laajennettu vuosina 1924 ja 1947. Työväentalon rakentaminen rahoitettiin omilla varoilla ja lainalla. Se tehtiin pääasiassa talkoilla ja osittain palkkatyönä. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja näyttämön takahuone. Talo ei ollut kunnallistekniikan piirissä. Talo oli yhdistyksen omassa käytössä. Siellä järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä, bingoa, teatteria ja juhlia.
Luigi Bruins

Luigi Bruins elokuussa 2008.
Luigi Bruins (s. 9. maaliskuuta 1987 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Itävallassa ja Ranskassa. Vuodesta 2014 hän on edustanut Excelsioria, jossa hän pelasi jo juniorina ja jossa hän aloitti liigauransa elokuussa 2006. Kaudet 2007–2011 hän edusti Feyenoordia. Hän on pelannut Eredivisiessä 249 ottelua ja tehnyt niissä 34 maalia. Ranskan Ligue 1:ssä hän pelasi OGC Nicen joukkueessa 22 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Itävallan Bundesliigassa hän pelasi Red Bull Salzburgin joukkueessa kolme ottelua.
Bruins pelasi Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja voitti ikäluokan Euroopan-mestaruuden 2007. Hän pääsi EM-turnauksen loppuottelussa Serbiaa vastaan vaihdosta kentälle 69. minuutilla ja teki lukemiin 4–1 päättyneen ottelun viimeisen maalin.
Le Grand Délire

| Le Grand Délire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dennis Berry
Käsikirjoittaja:  Dennis Berry
Tuottaja:  Sergio Gobbi
Säveltäjä:  Patrick Lanjean
Kuvaaja:  Pierre Lhomme
Leikkaaja:  Renée Lichtig
Pääosat:   Jean Seberg  Yves Beneyton  Pierre Blaise  Stefania Casini  Isabelle Huppert  Wolfgang Preiss 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Länsi-Saksa  Italia 
Tuotantoyhtiö:   Kangourou Films (Ranska)  Paris-Cannes Productions (Ranska)  Film Cine Produktion (Länsi-Saksa)  Arden Distribuzione (Italia) 
Ensi-ilta:   1975-4-3030. huhtikuuta 1975 (Ranska)  
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Le Grand Délire (myös Pierrot la démerde; saks. Die große Ekstase; ital. Prossima apertura casa di piacere; kansainvälisesti The Big Delirium) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut Dennis Berryn ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-länsisaksalais-italialainen eroottinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jean Seberg, Yves Beneyton, Pierre Blaise, Stefania Casini, Isabelle Huppert ja Wolfgang Preiss. Sergio Gobbi oli elokuvan tuottajana.
Juoni

Le Grand Délire kertoo Pierrestä (Pierre Blaise), joka päättää muuttaa rauhallisen sukutalon bordelliksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean Seberg  | … |  Emily   |
|  Yves Beneyton  | … |  John   |
|  Pierre Blaise  | … |  Pierre   |
|  Stefania Casini  | … |  Sonia   |
|  Isabelle Huppert  | … |  Marie   |
|  Wolfgang Preiss  | … |  tohtori Artmann   |
|  Jacques Debary  | … |  Georges   |
Tuotanto

Le Grand Déliren tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Kangourou Films ja Paris-Cannes Productions, länsisaksalainen Film Cine Produktion sekä italialainen Arden Distribuzione.
Julkaisu

Le Grand Délire sai ensi-iltansa Ranskassa 30. huhtikuuta 1975, Länsi-Saksassa 17. lokakuuta 1975 ja Italiassa vuoden 1976 keväällä. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa Lugo Films, Länsi-Saksassa Gloria Filmverleih ja Italiassa Arden Cinematografica. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 84 568 katsojaa.
Aiheesta muualla

Le Grand Délire Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Le Grand Délire AllMoviessa. (englanniksi)
Le Grand Délire AlloCinéssä (ranskaksi)
Le Grand Délire Archivio del Cinema Italianossa (italiaksi)
Mark Snow

Mark Snow (alk. Martin Fulterman, s. 26. elokuuta 1946 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka on säveltänyt musiikkia erityisesti elokuviin ja TV-ohjelmiin. Hän on säveltänyt muun muassa sarjan Salaiset kansiot tunnusmusiikin ja musiikin sarjaan Smallville. Snow on työskennellyt yli sadassa elokuvassa, sarjassa ja tietokonepelissä.
Mark Snow on ollut 15 kertaa Emmy-ehdokkaana ja voittanut 30 ASCAP-palkintoa.
Aiheesta muualla

Mark Snow Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Biografia (Arkistoitu – Internet Archive)