stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Susisoturidiplomatia
Käytännössä

Susisoturidiplomatiaa ovat hyödyntäneet Xi Jinpingin lisäksi myös Kiinan ulkoministeriön tiedottajat kuten Zhao Lijian, Hua Chunying ja Wang Wenbin, eri medioiden toimittajat kuten Hu Xijin (Global Times) sekä suurlähettiläät kuten Liu Xiaoming (Kiinan suurlähettiläs Isossa-Britanniassa).
Loppuvuodesta 2019 Kiinan suurlähettiläs Ruotsissa, Gui Congyou, uhkaili Svenska PEN:n haastattelussa Ruotsin ja Kiinan suhteiden huonontuvan, mikäli Svenska PEN ei peruisi myöntämäänsä kirjallisuuspalkintoa kiinalaissyntyiselle toisinajattelijalle, Gui Minhaille, ja mikäli Ruotsin hallituksen edustajat osallistuisivat palkintojenjakoseremoniaan. Myöhemmin Kiinan suurlähetystö alkoi uhkailla Expressenille työskentelevää toimittajaa ”seuraamuksilla”, mikäli tämä ei muuta sävyään Kiinaa käsittelevissä jutuissa. Osa Ruotsin valtiopäivien puolueista ilmoitti haluavansa karkottaa suurlähettiläs Guin, joka erosi virastaan syyskuussa 2021.
Marraskuussa 2020 Zhao Lijian julkaisi Twitter-tilillään digitaalisesti luodun kuvan, jossa australialainen sotilas uhkaa veitsellä afgaanilasta. Kuvan luojaksi paljastui kiinalainen taiteilija Fu Yu, joka on kuvaillut itseään nimenomaan susisoturina. Australian pääministeri Scott Morrison vaati Kiinalta virallista anteeksipyyntöä, mutta Kiina kieltäytyi.
Suomen kontrabassoklubi

| Suomen kontrabassoklubi ry |
| --- | --- |
Perustettu:  23. toukokuuta 1976
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
:  Fanni Hoppari
:  Ronja Leskelä
Jäsenlehti:  Kontra-C
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen kontrabassoklubi ry on 23. toukokuuta 1976 perustettu suomalainen soitinjärjestö kontrabasisteille.
Suomen kontrabassoklubin esikuvana oli muutama vuosi sitä aiemmin perustettu Suomen käyrätorviklubi. Oiva Nummelinin oppilaat olivat avainasemassa järjestön perustamisessa, ja Nummelin valittiin perustamiskokouksessa järjestön kunniajäseneksi. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi vuoteen 1981 saakka Jorma Katrama. 1980-luvulla Suomen kontrabassoklubin toiminta laajeni alueellisesti. Aiemmin kokoukset ja tapahtumat olivat olleet lähes poikkeuksetta Helsingissä järjestettyjä, mutta tuolloin järjestö alkoi pitää kokouksia ja järjestää kontrabassotapahtumia myös muualla maassa. Vuonna 1982 Suomen kontrabassoklubi alkoi julkaista Basisti-lehteä. Vuoteen 1988 asti se ilmestyi neljästi vuodessa ja sen jälkeen kahdesti vuosittain. Vuonna 1996 lehden uudeksi nimeksi tuli Kontra-C; lehden ilmestymistahti on myös palannut alkuperäiseen.
Vuonna 1984 Suomen kontrabassoklubi ylitti sadan jäsenen rajapyykin, ja myöhemmin vakiintunut jäsenmäärä on ollut 150–200. Vuonna 1987 järjestö aloitti "Vuoden basistin" tunnustuksen myöntämisen. Suomen kontrabassoklubi on myös järjestänyt kilpailuja. Vuonna 2012 perustettiin neljän vuoden välein järjestettävä Nuorten kansallinen kontrabassokilpailu.
Aiheesta muualla

Verkkosivusto
Taipein rautatieasema

Taipein rautatieasema
Taipein rautatieasema (kiin.: 臺北車站; pinyin: Táiběi chēzhàn) on yksi Taipein julkisen liikenteen solmukohdista. Aseman kautta kulkee päivittäin yli 400 000 matkustajaa, joista 321 806 käyttää aseman metrolinjoja ja 52 313 suurnopeusjunaa. Asema sijaitsee Zhongzhengin kaupunginosassa Taipein keskustassa.
Työt Taiwan Taoyuanin kansainvälinen lentoasemalle kulkevan rautatieyhteyden rakentamiseksi ovat käynnissä ja yhteyden on tarkoitus valmistua vuonna 2013. Asemalla on käynnissä myös pilvenpiirtäjä Gate of Taipein rakennustyöt.
Taipein ensimmäinen rautatieasema valmistui Dadaochengin alueelle vuonna 1891, kun Taiwanin ensimmäinen rautatieyhteys Taipein ja Keelungin välillä valmistui. Aluksi rakennettiin tilapäinen asema ja pysyvä asema valmistui vuonna 1897. Vuonna 1901 asema siirrettiin nykyiseen sijaintiin nähden itään. Vuonna 1940 asema rakennettiin uudelleen kasvaneen matkustajamäärän takia.
Taipein keskustan rautatieyhteyksien ruuhkaisuuden vähentämiseksi rakennettiin tunneli Huashanin ja Wanhuan välille. Rakennustyöt olivat osa laajempaa projektia, jonka tavoitteena on siirtää rautatieliikenne maanalaiseksi. Maanalaisten rakennustöiden valmistuttua 2. syyskuuta 1989, asema siirrettiin nykyiseen paikkaansa ja vanha asema tuhottiin.
Nykyistä asemaa laajennettiin Taipein metron valmistumisen myötä. Metroasema sijaitsee asemarakennuksen alla ja se avautui vuonna 1998. Rakennuksen ympärillä sijaitsee laajoja maanalaisia ostoskeskuksia.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Taipei Station
Tai-Pan (romaani)

| Tai-Pan |
| --- | --- |
Kirjailija:  James Clavell
Kieli:  englanti
Genre:  historiallinen romaani seikkailu
Kustantaja:  Atheneum
Julkaistu:  1966
Sivumäärä:  767
Suomennos
Suomentaja:  E. J. Savolainen
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1987
Sarja: Aasia-saaga
Edeltävä:  Shōgun
Seuraava:  Gai-Jin
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tai-Pan on James Clavellin kirjoittama romaani, joka on osa kirjailijan laajempaa Aasia-saagaa. Romaani kertoo eurooppalaisista ja yhdysvaltalaisista kauppiaista, jotka muuttivat asumaan Hongkongiin ensimmäisen oopiumsodan jälkeen. Romaanista on myös tehty elokuvaversio, joka on myös nimeltään Tai-Pan.
Juoni

Romaani alkaa kuvauksella Britannian voitosta ensimmäisessä oopiumsodassa, jonka jälkeen maa saa haltuunsa Hongkongin saaren. Vaikka saari on suurimmaksi osin asumaton eikä sen maasto ole suotuisa, sinne on helppo rantautua. Siksi Britannian hallitus ja useat kauppahuoneet uskovat, että saari on hyvä Kiinankaupan tukikohta.
Romaanissa esiintyy useita henkilöitä, mutta se keskittyy erityisesti kahden kilpailevan kauppahuoneen omistajiin, Dirk Struaniin ja Tyler Brockiin. Molemmat miehet pyrkivät jatkuvasti tuhoamaan toinen toisensa sekä taloudellisesti että henkilökohtaisella tasolla. Struania kutsutaan romaanissa usein Tai-Paniksi, mikä on hänen kiinalaisilta saama lempinimi, joka on merkkinä tämän asemasta kaikkien muiden kauppahuoneiden päällikkönä. Sturanin tuhoamalla  Brock pyrkii saamaan haltuunsa tämän tittelin ja nousemaan ikuiselta toiselta sijalta ykköseksi.
Taira

Taira tarkoittaa seuraavia asioita:
Taira (Eira barbara), näätäeläin
Taira, hämähäkkien suku
Taira-klaani, historiallinen klaani Japanissa
Artturi Taira, suomalainen muusikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Taira”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stefan Molyneux

Stefan Molyneux
Stefan Molyneux on kanadalainen nettiradiojuontaja, joka tunnetaan blogistaan Freedomain Radio.
Anarkokapitalistiksi itseään kutsuvan Molyneux'n näkemysten katsotaan yleisesti olevan äärioikeistolaisia ja hänen on esitetty kannattavan valkoista ylivaltaa. Politico ja The Washington Postin ovat kutsuneet häntä alt-right-liikkeen johtavaksi hahmoksi, ja Tom Clements on The Independent-lehdessä kuvaillut Molyneux'illa olevan "perverssi fiksaatio rotuun ja älykkyysosamäärään". Mm. YouTube, SoundCloud ja Twitter ovat sulkeneet Molyneux'in tilejä käyttöehtoja vastaisesta vihapuheesta.
Useat lähteet ovat kuvailleet Freedomain-yhteisöä kulttina, viitaten Molyneux'in väitetysti käyttämiin indoktrinaatiometodeihin.
Ura

Molyneux toimii päätoimisesti tubettajana. Freedomain Radio on katsojarahoitteinen. Suurin osa podcastin materiaalista on jakelussa ilmaiseksi, osa taas ainoastaan sellaisten seuraajien saatavilla, jotka ovat lahjoittaneet Molyneux'lle vähintään 500 dollaria viimeisen 365 päivän aikana.  Molyneux on kirjoittanut useita kirjoja. Kaikki teokset on julkaistu omakustanteina ja niistä suurin osa on ilmaisjakelussa Molyneux'in verkkosivulla.
Kritiikki

Molyneux on neuvonut kuulijoitaan, että aikuisten väliset ihmissuhteet ovat vapaaehtoisia, ja että joidenkin henkilöiden kannattaa kokonaan katkaista suhteensa vanhempiinsa. Toimintaa on kritisoitu ja kuvailtu kulttimaiseksi. Ontarion psykologeja valvova taho (College of Psychologists of Ontario) totesi käsittelyssään miehensä näkemyksiä tukeneen Molyneux'n psykoterapeuttina työskentelevän vaimon toimineen ammatillisesti väärin. Tämän seurauksena vaimo suostui lopettamaan epäammattimaisen, hyväksyttävästä terapeutti-potilas -suhteesta poikkeavat podcastauksensa nettiradioon ja toimintansa ohjaamisen ammatillisen vertaisarvioinnin avulla.
Aiheesta muualla

Freedomain Radio (englanniksi)
Molyneux'n Youtube-kanava
Molineux'n kulttia kritisoiva sivusto
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Syberia II

| Syberia II |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Microïds
Julkaisija:  XS Games
Jakelija:  Steam, GOG.com, Nintendo eShop, PlayStation Now, Google Play, App Store ja PlayStation Store
Suunnittelija:  Benoît Sokal
Säveltäjä:  Inon Zur
Pelisarja:  Syberia
Pelimoottori:  Virtools
Julkaistu:  2004
Lajityyppi:  seikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  Windows, PlayStation 2, Xbox, älypuhelin
Jakelumuoto:  CD-ROM, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Syberia II on Microïdsin kehittämä ja XS Gamesin julkaisema seikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 2004 Windowsille, PlayStation 2:lle, Xboxille ja älypuhelimelle. Peli on jatkoa kaksi vuotta aiemmin julkaistulle Syberialle. Pelisarjaan on sittemmin julkaistu kaksi osaa lisää: Syberia III vuonna 2017 ja Syberia: The World Before vuonna 2022.
Juoni

Kate Walkerin, Hans Voralbergin ja Oscar-robotin matka mammuttien löytämiseksi jatkuu. Romansburgin kaupungissa Kate täyttää höyryveturin uusilla hiilillä. Hans kuitenkin sairastuu ja tarvitsee hoitoa. Läheisestä luostarista Kate löytää muistikirjan, jonka avulla hän kehittää yrttiperäisen lääkkeen ja parantaa Hansin. Ennen lähtöä kaupungista Katea pyydetään korjaamaan ravintolassa olevat mekaaniset hevoset. Samalla Ivan- ja Igor-nimiset miehet varastavat junan, kaappaavat Oscarin sekä Hansin ja lähtevät kohti Syberiaa tarkoituksenaan löytää mammutteja ja käyttää niitä taloudellisesti hyödyksi. Kate seuraa varkaita resiinan kaltaisella kulkuneuvolla, jota pitää liikkeessä ”youkiksi” kutsuttu hylkeen ja karhun risteytys.
Kate on saamassa varkaita kiinni, mutta juna ylittää sillan ja sorruttaa sen, jättäen Katen toiselle puolelle. Kate ylittää joen, selviytyy kohtaamisesta karhun kanssa ja kohtaa aikaisemmin Komkolzgradissa tapaamansa Boriksen, joka on pakkolaskeutunut lentoaluksellaan keskelle erämaata. Boris antaa Katen käyttää lentoaluksen heittoistuinta, jotta tämä saavuttaisi Ivanin ja Igorin. Kate pääsee junalle, mutta miehet ottavat Hansin vangiksi ja pakenevat moottorikelkalla. Kate ja Oscar irrottavat junan matkustajavaunun ja takaa-ajavat varkaita. Kate saa varkaat kiinni pienellä kukkulalla ja joutuu näiden kanssa kahakkaan. Jää Katen alla sortuu, ja tämä putoaa pimeyteen.
Kate palaa tajuihinsa jäisessä, maanalaisessa Youkol-ihmisten kylässä. Rasittunut Hans lepää vuoteella ja on kuolemaisillaan, jolloin Oscar romutetaan ja hänestä muodostetaan Hansille eräänlainen tukiranka. Kate käyttää junaa sulattaakseen jäätyneen veneen, minkä jälkeen hän jatkaa matkaansa Hansin ja Youkin kanssa kohti Syberian saarta. Salamatkustaja Ivan keskeyttää merimatkan ja käskee Katea jättämään veneen. Kate kuitenkin hämää Ivania ja tönäisee miehen jäälautalle, jossa tämä joutuu poikasiaan puolustavien pingviinien surmaamaksi. Kun laiva saapuu Syberiaan, Kate aktivoi Youkol-torven ja soittaa mammutteja kutsuvan äänen. Mammutit saapuvat ja ottavat Hansin mukaansa. Kate tajuaa auttaneensa Hansia saavuttamaan unelmansa ja jää katselemaan kohti auringonlaskua vaeltavia mammutteja.
Aiheesta muualla

Syberia II MobyGamesissa (englanniksi)
Septimus Heap

| Septimus Heap> Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Angie Sage
Kuvittaja:  Mark Zug
Kieli:  englanti
Kustantaja:  Bloomsbury Publishing
Julkaistu:  2005–2013
Suomennos
Suomentaja:  Kaisa Kattelus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2007–2014
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Septimus Heap on Angie Sagen kirjoittama fantasiakirjasarja. Sarjasta on suomennettu seitsemän osaa: Magiaa (2007), Varjo (2007), Peili (2008), Kivi (2008), Saari (2010), Pimeä (2012) ja Tuli (2014). Sarjaan kuuluu myös täydennysosa The Magykal Papers, jota ei ole suomennettu. Septimus Heapin perheeseen kuuluvat sisarukset Jo-Jo, Erik, Edd, Sam, Nicko, Simon, Jenna, äiti Sarah ja isä Silas.
Juoni > Magiaa

Septimus Heap on velhosuvun seitsemännen pojan seitsemäs poika, jolla on synnyinlahjanaan suuret taikavoimat. Poika kuitenkin kuolee melkein heti syntymänsä jälkeen ja kätilö vie ruumiin pois. Samaan aikaan perheen isä, perusvelho Silas Heap on palaamassa metsästä kotikaupunkiinsa Linnaan ja löytää hylätyn tyttövauvan kapaloon käärittynä pensaan alta. Silas päättää ottaa tytön perheeseensä. Saapuessaan Linnaan hän tapaa parasvelho Marcia Overstrandin, joka varoittaa yllättynyttä Silasta: "Älä kerro kenellekään, että hän on löytölapsi. Hän on syntynyt teille. Ymmärrätkö?" Myöhemmin käy ilmi, että ottotyttö, jolle Heapit ovat antaneet nimeksi Jenna, onkin todellisuudessa prinsessa, murhatun kuningattaren tytär. Tytöllä on vihollisia, jotka haluavat päästä hänestä eroon keinoja kaihtamatta. Vihollisista pahin on DomDaniel, kauhea ja vaarallinen manaaja.
Juoni > Varjo

On kulunut melkein vuosi edellisen kirjan tapahtumista. Poika 412, joka ensimmäisen kirjan lopussa osoittautui Septimukseksi, on parasvelho Marcia Ovestandin oppilaana. Prinsessa Jenna on turvassa, ja kohta hänestä on tulossa kuningatar. Jenna joutuu kuitenkin uudestaan vaaraan kun kaupunkiin saapuu Septimuksen veli Simon Heap, joka on katkera siitä, että Septimus on päässyt parhaanvelhon oppilaaksi hänen sijastaan. Simon kaappaa Jennan ja onnistuu pakenemaan linnasta Septimuksen estoyrityksistä huolimatta. Septimus lähtee etsimään Jennaa toisen veljensä Nickon kansa. Tällä etsintäretkellään he tapaavat Naavan noidat. Noitien johtaja varoittaa poikia siitä, että tumma muukalainen Satamakaupungissa etsii Jennaa. Samalla matkallaan he kohtaavat myös Susipojan, joka on Septimuksen ainoa ystävä poikien armeijassa, ja jonka Septimus uskoi hukkuneen.
Juoni > Peili

Silas Heap vapauttaa vahingossa vanhan kuningattaren hengen etsiessään säilytyspaikkaa omille Nappulakapinan pelinappuloilleen. Kuningattaren henki juonittelee Septimuksen kurkistamaan peiliin, joka kuljettaa hänet 500 vuoden taakse alkemisti Marcellus Pyen oppipojaksi. Sillä vain seitsemännen pojan seitsemäs poika voi valmistaa juoman, joka tekee juojastaan kuolemattoman. Mutta Jenna ja Septimuksen ystävät Beetle ja Susipoika eivät halua jättää Septimusta jumiin menneisyyteen. He lähtevät etsimään kadonnutta ystäväänsä ja päätyvät seikkailemaan sekä Satamakaupunkiin että menneisyyteen 500 vuoden taakse. Mukaan lähtevät myös Septimuksen veli Nicko, ja Snorri, kaukaa pohjoisesta tullut kaupustelija. Pelastusretki onnistuu, mutta vain osittain, sillä Nicko ja Snorri eivät onnistu palaamaan takaisin nykyisyyteen muiden mukana.
Juoni > Kivi

On kulunut puoli vuotta edellisen kirjan tapahtumista, kun Jenna ja Septimus ryhtyvät Marcelluksen avustuksella suunnittelemaan matkaa Foryxien taloon. Matkalle "taloon jossa ajat kohtaavat" lähtevät Jenna, Beetle sekä Septimus. Heitä seuraa myös olio joka majoittuu milloin kenenkin henkilön ruumiiseen, ja tuottaa näin ystävyksille ongelmia. Olio jahtaa Septimusta, koska katkera Merrin Meredith on päättänyt kostaa tälle elämänsä ongelmista. Meredithillä on suuret luulot itsestään, mutta todellisuudessa hän on aikamoinen surkimus. Hän liittoutuu vanhan haamun, Tertius Fumen kanssa, joka järjestää Septimukselle kohtalon pimennyksen, jossa Merrin ei kovasta yrittämisestä huolimatta ollut onnistunut. Tertiuksen ilkeään suunnitelmaan kuuluu myös Septimuksen lähettäminen Vaellukselle. Se on kauhea kohtalo, joka merkitsee omasta tahdosta luopumista, ja lähtöä ikuisiksi ajoiksi pois Linnasta. Kukaan aikaisemmista vaeltajista ei ole palannut takaisin.
Juoni > Saari

Parasvelho Marcia Overstrand palkitsee lahjakkaan velho-oppilaansa ja ylentää hänet vanhemmaksi oppilaakseen. Tästä lähtien Septimus saa itse päättää menemisistään, ja turhaanpa Marcia toppuuttelee poikaa lähtemästä kadonneiden ystäviensä Jennan ja Beetlen perään. Uskollisen lohikäärmeensä Tulipärskeen selässä matkaava Septimus löytää tiensä lumoavan kauniille saarelle, jolla asuu seireenihengen riivaama salaperäinen tyttö, Syrah. Hankaluuksia on luvassa paitsi Lucylle ja Susipojalle myös Jennan isälle Milo Bandalle, joka etsii turvasatamaa kolmimastoisen kuunarinsa ruumassa piilottelemalleen mystiselle aarrearkulle...
Juoni > Pimeä

Kirjan alussa Parasvelho Marcia Overstrand karkottaa vahingossa Alther Mellan haamun. Kruunajaisiaan odottava prinsessa Jenna on allapäin, koska Septimus Heap tuntuu unohtaneen heidän syntymäpäivänsä. Septimuksella on kiire, koska valmistautuu velho-opintojensa tulikokeeseen, pimeään viikkoon. Madame Overstrandin vastusteluista huolimatta, hän aikoo laskeutua pimeän saleihin ja tuoda Alther Mellan haamun takaisin.
Juoni > Tuli

Linnan alkemistiksi palanneen Marcellus Pyen on määrä sytyttää kaupungin onkaloita lämmittävä tuli ja purkaa pimeän magian viimeisiä voimia edustavan kaksinaamaisen sormuksen taika. Heapin velhoperheen isä Silas joutuu ongelmiin, kun kaksi hänen veljistään varastavat sormuksen. Riivattu esine on houkuteltava takaisin - onko vaakalaudalla myös Septimuksen tulevaisuus uutena parhaanavelhona?
Elokuva

Warner Brothers on ostanut kirjasarjan ensimmäisen osan elokuvaoikeudet.
Aiheesta muualla

Sarjan kotisivut (englanniksi)
WSOY, Septimus Heap (Arkistoitu – Internet Archive)
Tai Tzu-ying

| Tai Tzu-ying> 戴資穎 |
| --- | --- |
 Tai vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Kaohsiung, Taiwan
Kansalaisuus:   Taiwan
Sulkapalloilija
Pituus:  163 cm
Paino:  57 kg
Kätisyys:  Oikea
| Mitalit> Maa:   Kiinan Taipei.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiinan Taipei.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiinan Taipei.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiinan Taipei> Naisten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | kaksinpeli |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wuhan 2017 | kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Wuhan 2018 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Wuhan 2015 | kaksinpeli |  |
Tai Tzu-ying (kiin.: 戴資穎; pinyin: Dài Zīyǐng, s. 20. kesäkuuta 1994 Kaohsiung) on taiwanilainen sulkapalloilija ja olympiamitalisti. Maaliskuussa 2020 Tai oli BWF:n rankingin ensimmäinen.
Talviruokinta

Talviruokinta tarkoittaa seuraavia asioita:
Riistanhoidossa riistaeläimien talviruokintaa, kuten riistapeltoa tai  ruokintapaikkaa.
Kotieläimien ulkoruokintaa talvikaudella, kuten lampaita ja lihakarjaa
Lintujen talviruokintaa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Talviruokinta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Silkkiterrieri

| Silkkiterrieri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Australia
Määrä:  Suomessa rekisteröity 2 559
Rodun syntyaika:  1900-luku
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Elinikä:  13–15 vuotta
Muita nimityksiä:  Australian Silky Terrier, terrier australien a poil soyeux, terrier sedoso australiano, austraalia siiditerjer, silkki
FCI-luokitus:  ryhmä 3
Ulkonäkö
Paino:  3–6 kg
Säkäkorkeus:  23–26 cm, nartut voivat olla hieman pienempiä
Väritys:  blue & tan
Silkkiterrieri (engl. Australian Silky Terrier), toisinaan mainitaan myös nimellä Sidneyn silkkiterrieri, on australialainen koirarotu, joka on luokiteltu FCI:n roturyhmään 3.
Ulkonäkö

Silkkiterrieri on pienikokoinen terrieri: sen säkäkorkeuden tulisi rotumääritelmän mukaan olla 23–26 cm, nartuilla se voi olla hieman vähemmän. Silkkiterrieri painaa normaalisti noin 4–5 kiloa. Sen pää on pidempi kuin yorkshirenterrierin, mutta lyhyempi kuin australianterrierin. Turkin tulisi olla hienolaatuista, silkkistä ja pitkää, mutta ei yltää kuitenkaan maahan asti. Turkin väreinä kaikki sinisen ja punaruskean sävyt ovat hyväksyttäviä, kunhan väri on syvä.
Silkkiterrierin liike on tehokasta ja liikeradat ovat suorat. Takajaloissa on voimakas työntö.
Tiettävästi rodulla ei ole karvanlähtökautta, jonka vuoksi se on allergiaystävällinen rotu.
Luonne

Silkkiterrieri on seurallinen koira. Se haluaa olla siellä missä perhekin on. Se seurailee kotona isäntäväen tekemisiä ja kulkee perässä huoneesta toiseen. Toisinaan koirarotua luonnehditaan perin luonteikkaaksi.
Silkkiterrieri haluaa miellyttää. Sillä ei ole varsinaista työkoirahistoriaa paitsi niiden rotujen kautta, joista se on kehitetty. Terrierimäistä rodussa on kuitenkin sen aktiivisuus, iloisuus ja reippaus, jotka yhdistettynä sen miellyttämishaluun, kauniiseen ulkonäköön ja kätevään pieneen kokoon takaavat suosion säilymisen.
Historia

Vaikka silkkiterrieri rotuna onkin kehittynyt Australiassa, sen juuret ovat syvällä Britanniassa, mistä sen esi-isät kulkeutuivat siirtolaisten matkassa Australiaan. Rodun syntyyn ovat eniten vaikuttaneet hieman aiemmin samassa maanosassa brittiläisistä terriereistä kehittynyt australianterrieri sekä yorkshirenterrieri, siinä muodossa kuin ne 1800-luvulla olivat.
Vuonna 1901 Sydney Royal Show’ssa esitettiin ensi kertaa kaksi silkkiterrieriä nimellä ”Terrier, Soft and Silky”. Ensimmäinen rotumääritelmä silkkiterrierille laadittiin Australiassa vuonna 1906. Vuosisadan alkupuolella oli kuitenkin vielä pitkään tapana rekisteröidä silkkiturkkiset pennut silkkiterriereiksi ja saman pentueen karkeampiturkkiset pennut australianterriereiksi.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen silkkiterrierejä alettiin viedä myös ulkomaille. 1940-luvulla silkkejä hankittiin Yhdysvaltoihin enenevässä määrin, ja vuonna 1955 perustettiin amerikkalainen Sydney Silky Terrier Club. Kuitenkin vasta vuonna 1959 American Kennel Club hyväksyi silkit omaksi rodukseen. Samana vuonna silkkiterrieri hyväksyttiin myös FCI:ssä.
Vaikka silkkiterrierejä on ollut Euroopassa silloin tällöin koko rodun olemassaolon ajan, varsinainen kasvatustyö alkoi 1960-luvulla. Pohjoismaista silkkiterriereihin ehti ihastua ensin Ruotsi, kun niitä saapui sinne kaksi vuonna 1965.
Suomeen silkkiterrierit tulivat Ruotsista vuonna 1972, kun Iris ja Curt Gerlin hankkivat Ruotsista Västerbackens-kennelistä uroksen ja kaksi narttua. Ensimmäiset suomalaiset silkkiterrierinpennut syntyivätkin vuonna 1973 heidän kennelissään. Vähitellen muita kasvattajia alkoi tulla mukaan ja tällä hetkellä rodulla on Suomessa jo runsaasti vankkumattomia kasvattajia ja ihailijoita. Silkkiterrierikerho perustettiin aluksi Suomen kääpiökoirayhdistyksen alajaostona vuonna 1988 ja toimi tässä muodossaan vuoteen 1994, jolloin yhdistys rekisteröityi ja liittyi Suomen Terrierijärjestöön. 1990-luvulla silkkiterrierien suosio on lähtenyt Suomessa voimakkaaseen nousuun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Kennelliiton rotumäärittely: Silkkiterrieri
Silkkiterrierit ry
Suomen suosituimmat koirarodut; silkkiterrieri - Kustannusosakeyhtiö Perhemediat, Helsinki 2007
Talvisateet

Talvisateet on välimerenkasvillisuuden, eli nahkealehtisen kasvillisuuden, alueella esiintyvä sateisuuden muoto. Auringon zeniittiaseman ollessa eteläisellä pallonpuoliskolla Välimerellä on talvisateiden ilmasto, sillä liikkuvien matalapaineiden, rintamasateiden, esiintymisalue siirtyy etelämmäksi. Kun pohjoisella pallonpuoliskolla on kesä, on rintamasateiden esiintymisalue siirtynyt pohjoisemmaksi ja hepoasteiden korkeapaine on siirtynyt Välimeren alueelle. Välimerellä sateisimmat kuukaudet ovat marras-tammikuut, tällöin sataa yleisesti kuukausittain yli 10 cm vettä kaikilla alueen seuduilla. Välimeren lämmön ja haihdunnan takia Välimerelle tulevat Atlanin matalapaineet suorastaan imevät vielä Välimerelle tultuaan vettä itseensä.
Talvisateita esiintyy myös eteläisellä pallonpuoliskolla, jossa vaihtelu on toisin päin.