stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lyly-myrsky

Lyly-myrskyn kaatama puu yhdystiellä 1953 Kalannissa.
Lyly-myrsky oli pieni ja voimakas matalapaine, joka liikkui Länsi- ja Etelä-Suomen yli illalla ja yöllä 1.–2. marraskuuta 2024. Suomen merialueilla havaittiin mittaushistorian ensimmäinen hirmumyrsky, kun Rauman Kylmäpihlajassa mitattiin 10 minuutin keskituuleksi 33,5 m/s. Maa-alueiden kovin puuska 26,1 m/s mitattiin Porin rautatieasemalla. Enimmillään yli 40 000 asiakasta oli samanaikaisesti ilman sähköä.
Myrskyvahingot rajautuivat suhteellisen pienelle alueelle rannikon läheisyyteen Satakunnassa ja Varsinais-Suomessa, mutta ne olivat paikoin suuria. Sähköverkko vaurioitui pahoin Eurajoella ja osissa Raumaa, missä yhteensä noin 900 asiakasta oli edelleen ilman sähköä 3 päivää myrskyn jälkeen. Myös Eurajoella sijaitsevan kantaverkon suurjännitelinjan kaksi voimajohtopylvästä kaatui tuulen voimasta. Kaikkiaan Satakunnan pelastuslaitokselle kertyi lähes 500 myrskyyn liittyvää tehtävää. Varsinais-Suomessa vastaava luku oli yli 250.
Lyly-myrskyn voimakkuutta ei pystytty tarkasti ennustamaan. Myrsky johtui voimakkaan suihkuvirtauksen alueelle syntyneestä matalapaineesta sekä tavanomaista lämpimämmästä merivedestä, joka mahdollisti paksun ilman sekoittumiskerroksen ja siten suihkuvirtauksen voimistamien tuulien pääsyn maanpinnalle asti.
Queenin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 15 |  |
| ↙Livealbumit | 6 |  |
| ↙Kokoelmat | 6 |  |
| ↙Videot | 6 |  |
Tämä artikkeli käsittelee Queenin diskografiaa.
Konserttitallenteet

Live Killers (1979)
konserteista tammikuusta maaliskuuhun 1979
myi kultaa Britanniassa ja Yhdysvalloissa
Live Magic (1986)
konserteista heinäkuusta elokuuhun 1986
myi platinaa Britanniassa
Live at Wembley '86 (1992)
Wembley-stadionin konsertista 12. heinäkuuta 1986
myi kultaa Britanniassa
julkaistu myös DVD:nä vuonna 2003
Queen On Fire – Live at the Bowl (2004)
julkaistu myös DVD:nä, joka sisältää konsertin lisäksi Mercuryn, Mayn ja Taylorin haastattelut
Queen + Paul Rodgers: Return of the Champions (2005)
Queenin ja Paul Rodgersin konsertti toukokuulta 2005 Sheffieldissä, Isossa-Britanniassa; julkaistu myös DVD:nä
Queen Rock Montreal (2007)
Montrealissa 1981 taltioitu konsertti
Julkaistu myös DVD-, HD DVD-, ja Bluray-levyinä
Kokoelmat

Greatest Hits (1981)
kappaleita vuosilta 1974—1980
myi yksitoistakertaista platinaa Britanniassa ollen kaikkien aikojen kolmanneksi pisimpään listoilla ollut julkaisu, platinaa Yhdysvalloissa ja kultaa Suomessa
Greatest Hits II (1991)
kappaleita vuosilta 1982—1991
myi viisinkertaista platinaa Britanniassa, ei julkaistu Yhdysvalloissa
kaikkien aikojen myydyin ulkomainen albumi Suomessa (myyty yli 135 000 kpl)
Classic Queen (1992)
kappaleita vuosilta 1973—1991
myi platinaa Yhdysvalloissa, ei julkaistu muualla
Greatest Hits (1992)
kappaleita vuosilta 1974—1984
julkaistu vain Yhdysvalloissa, kappaleet ja kannet poikkeavat vuonna 1981 muualla maailmassa julkaistusta Greatest Hits -levystä
Queen Rocks (1997)
raskaamman rockin kappaleita, yksi uusi kappale
myi kultaa Britanniassa ja Yhdysvalloissa
Greatest Hits III (1999)
aikaisemmilta kokoelmalevyiltä jääneitä hittejä, remixejä ja jäsenten soolokappaleita
Boksit

The Complete Works (1985)
Queenin 12 albumia LP-levyinä
Queen
Queen II
Sheer Heart Attack
A Night at the Opera
A Day at the Races
News of the World
Jazz
Live Killers (2×LP)
The Game
Flash Gordon
Hot Space
The Works
Complete Vision (Kooste singlejen B-puolista joita ei ole aiemmin julkaistu albumeilla)
Greatest Hits I & II (1994)
Kaksi ensimmäistä kokoelmalevyä yhdessä
Greatest Hits
Greatest Hits II
The Ultimate Queen 20CD Box Set (1995)
Kaikki Britannian Queen-julkaisut CD-boksina, paitsi kokoelmalevyt
Queen
Queen II
Sheer Heart Attack
A Night at the Opera
A Day at the Races
News of the World
Jazz
Live Killers (2×CD)
The Game
Flash Gordon
Hot Space
The Works
A Kind of Magic
Live Magic
The Miracle
Innuendo
Live at Wembley '86 (2×CD)
Made in Heaven
The Platinum Collection (2000)
Kaikki kolme "Greatest Hits" -kokoelmalevyä yhdessä
Greatest Hits
Greatest Hits II
Greatest Hits III
DVD

Greatest Video Hits (2002)
musiikkivideoita vuosilta 1973—1980
The Freddie Mercury Tribute Concert (2002)
Freddie Mercuryn muistokonsertti Lontoon Wembley-stadionilla vuonna 1992
Greatest Video Hits 2 (2003)
musiikkivideoita vuosilta 1982—1989
Live At Wembley (2003)
konserttitaltiointi Wembley Stadiumilta vuodelta 1986
Queen On Fire – Live at the Bowl (2004)
konsertti Milton Keynesissä Britanniassa 1982
Return of the Champions (2005)
Queenin ja Paul Rodgersin konsertti toukokuulta 2005 Sheffieldissä, Isossa-Britanniassa
Intian naisten jääkiekkomaajoukkue

| Intia |
| --- | --- |
Liitto:  Intian jääkiekkoliitto
Valmentaja:   Darrin Harrold
Eniten otteluita:  3 pelaajaa: 13
Eniten maaleja:  Tsewang Chuskit: 12
Eniten pisteitä:  Tsewang Chuskit: 19
IIHF-ranking:  rankingsijaa ei määritetty (27.5.2024)
Ensimmäinen ottelu
  Singapore 8–1 Intia  (2. maaliskuuta 2016)lähde? 
Suurin voitto
  Intia 5–4 Malesia  (15. maaliskuuta 2017)lähde? 
Suurin tappio
  Thaimaa 20–1 Intia  (12. maaliskuuta 2017)lähde? 
Intian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Intiaa kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa. Vuosina 2022–2023 maassa oli 364 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, mutta loppuvuonna 2024 jo yli 700.
Joukkue on pelannut IIHF Challenge Cup of Asia -turnauksessa vuosina 2016, 2017, 2018 ja 2019. Vuonna 2017 joukkue pelasi Cupin pääsarjassa, jossa se voitti kaksi ja hävisi neljä ottelua. Vuosina 2016 ja 2018 joukkue pelasi 1. divisioonassa häviten kaikki ottelunsa. Vuonna 2019 joukkue ylsi 1. divisioonan pronssille. Challenge Cup on tarkoitettu Aasian alueen maajoukkueille, joiden taso ei yllä maailmanmestaruuskilpailujen alimpien divisioonien kisoihin. Kaudesta 2022–2023 alkaen joukkue on osallistunut Aasian ja Oseanian -mestaruuskilpailuihin.
Sijoitukset > Aasian ja Oseanian -mestaruuskilpailuissa

2023 – 4.
2024 – 4.
Mikkel Damsgaard

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Mikkel Krogh Damsgaard
Syntymäaika: 3. heinäkuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Jyllinge, Tanska
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Brentford
Pelinumero: 24
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2020 |  Nordsjælland | 84 | (13) |
| 2020–2022 |  Sampdoria | 46 | (2) |
| 2022– |  Brentford | 65 | (2) |
Maajoukkue
| 2020– |  Tanska | 31 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. joulukuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. joulukuuta 2024.
Mikkel Krogh Damsgaard (s. 3. heinäkuuta 2000 Jyllinge) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia. Hän on pelannut Tanskan maajoukkueessa marraskuusta 2020 alkaen.
Damsgaard edusti kotimaassaan Nordsjællandia, jonka junioreista hän nousi Tanskan Superliigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen kaudella 2017–2018. Hän pelasi kolmen kauden aikana Superliigassa 84 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Syyskuussa 2020 hän siirtyi italialaisseura Sampdoriaan. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Serie A:ssa 35 ottelua, joista 18 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana kaksi maalia: lokakuussa Laziota ja joulukuussa Crotonea vastaan. Kaudella 2021–2022 hän oli reisiongelmien vuoksi poissa kentiltä lokakuusta huhtikuuhun ja pelasi vain 11 liigaottelua, joista kuusi ottelua avauskokoonpanossa.
Damsgaard siirtyi elokuussa 2022 Englannin Valioliigassa pelaavaan Brentfordiin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 26 ottelua, joissa yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 23 valioliigaottelua, joissa hän oli seitsemän kertaa avauksessa. Kaudella 2024–2025 hän on 19. joulukuuta mennessä pelannut 16 valioliigaottelussa, joista 13:ssa avauskokoonpanossa sekä tehnyt maalin marraskuussa Bournemouthia ja joulukuussa Aston Villaa vastaan. Lisäksi hän on syöttänyt viisi maalia.
Damsgaard pelasi Tanskan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Toisessa maaottelussaan, MM-karsinnassa Moldovaa vastaan maaliskuussa 2021 hän teki kaksi maalia. Ennen kesän 2021 EM-kilpailuja hän pelasi vielä kymmenisen minuuttia ystävyysottelussa Saksaa vastaan. EM-turnauksen alkulohkossa hän pelasi avauskokoonpanossa toisessa ottelussa Belgiaa ja kolmannessa ottelussa Venäjää vastaan. Jälkimmäisessä ottelussa hän teki ottelun ensimmäisen maalin vastaan Tanskan voittaessa 4–1. Myös kolmessa seuraavassa EM-turnauksen ottelussa hän pelasi avauskokoonpanossa ja syötti neljännesvälierässä Walesia vastaan Tanskan neljästä maalista yhden sekä teki välierässä Englantia vastaan suoraan vapaapotkusta 1–0-johtomaalin, joka ei kuitenkaan vienyt Tanskaa voittoon. MM-kilpailuissa 2022 Damsgaard pelasi avauskokoonpanossa yhden ottelun ja tuli vaihdosta kentälle kahdessa muussa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi hieman yli puoli tuntia alkulohkon ottelussa Englantia vastaan. Hän on pelannut joulukuun 2024 puoliväliin mennessä 31 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Latvian maantiede

Latvian kartta
Latvia sijaitsee Viron ja Liettuan välissä Itämeren itäpuolella. Latvian maapinta-alasta 54 prosenttia on metsän peitossa. Maan pinta-ala on 64 589 neliökilometriä, ja rantaviivaa sillä on 531 kilometriä.
Topografia ja vesistöt

Suurin osa Latviasta on alavaa maata, jonka maaperä on jääkauden muokkaamaa moreenia. Myös kalkkikivipitoisia reheviä seutuja on runsain mitoin. Kohtuullisen korkuiset kukkulat kattavat yhteensä noin neljänneksen maan pinta-alasta. Kolme ylänköaluetta sijaitsevat Kuurinmaalla maan länsiosassa, Vidzemessä maan keskiosassa ja Latgalliassa maan itäosassa. Maan korkein kohta, Gaiziņkalns, on vain 311,6 metriä korkea.
Soita on vähemmän kuin muualla Baltiassa, noin 10 prosenttia maa-alasta. Latgalen alueella maan itäosassa sijaitsee suurin osa Latvian järvistä, jotka ovat kaikki hyvin pieniä. Järviä on kaikkiaan 2 256. Tärkein joki on Riianlahteen laskeva Väinäjoki. Muita jokia ovat Lielupe, Venta, Gauja ja Aiviekste. Riianlahti on Latvian luoteispuolella sijaitseva Itämeren lahti.
Ilmasto

Latviassa vallitsee leuto mannerilmasto. Kesä on lämmin, kevät ja syksy ovat leutoja. Joskus talvella voi olla purevan kylmää, kun kylmä ilmavirtaus Venäjältä saavuttaa Latvian. Silloin sataa yleisesti lunta. Sadetta esiintyy ympäri vuoden, määrällisesti eniten elokuussa. Riiassa lämpimimmän kuukauden eli heinäkuun keskimääräinen ylin lämpötila on 21,7 astetta ja kylmimmän eli tammikuun keskimääräinen alin −7,8 astetta.
Latviassa kuten kaikkialla tropiikin ulkopuolella talvella on vähän auringonvaloa ja on kylmempi kuin kesällä. Meren läheisyyden ansiosta Latvian talvet eivät ole kuitenkaan niin kylmiä kuin kaikkein mantereisimmilla alueilla Euraasian mantereen sisäosissa. Liepājassa esimerkiksi on keskimäärin tammikuussa −2,8 celsiusastetta ja Daugavpilsissä −6,6 celsiusastetta.lähde?
Luonto ja luonnonsuojelu

Latvian maisemaa koristavat suuret metsät, järvet ja muutamat suot, jotka ovat pääosin keidassoita. Metsiä on maan pinta-alasta noin neljännes, ja metsäteollisuus onkin tärkeä teollisuudenala. Latvian metsät ovat hemiboreaalista sekametsää. Noin 90 prosenttia puustosta on havupuita, kuusta ja mäntyä. Valtion metsissä kasvaa enemmän havupuuta, yksityismailla lehtipuuta. Puuston tilavuudesta on mäntyä 40 prosenttia, rauduskoivua 30 prosenttia ja kuusta 17 prosenttia.
Kaikkiaan Latviassa on tavattu 27 700 eliölajia. Suuriin nisäkkäisiin kuuluvat susi, ilves, saksanhirvi, metsäkauris, villisika ja saukko. Kuurinmaalla vaeltaa villejä visenttejä ja villiintyneitä hevosia. Linnuista näyttävimpiä ovat kattohaikara, mustahaikara ja pikkukiljukotka. Kasveihin kuuluu yli 30 harvinaista kämmekkälajia.
Merkittävä osa Latvian pinta-alasta kuuluu erityyppisten suojelualueiden piiriin. Maan suojelualueisiin sisältyy muun muassa neljä luonnonpuistoa, neljä kansallispuistoa, biosfäärialue ja yhdeksän maisemansuojelualuetta.
Väinäjoki on Latvian valtavirta, näkymä Jēkabpilsin kaupungista.
Jūrmalan rantaa Riianlahdelle.
Maisemaa Gaujan kansallispuistosta.
Käännös suomeksi
Lahnavesi

| Lahnavesi |
| --- | --- |
 Näkymä Vihannanselälle Miekankoskelta.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savossa
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°28′08″N, 26°40′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskujoki:  Miekankoski Juolasveden Tarhaveteen
Järvinumero:  14.913.1.043
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  79,7 m  
Pituus:  10,83 km  
Leveys:  4,05 km  
Rantaviiva:  53,7404 km  
Pinta-ala:  13,1313 km²  
Tilavuus:  0,0938035 km³  
Keskisyvyys:  7,14 m  
Suurin syvyys:  33,03 m  
Saaria:  31
:  Lamposaari, Halkosaari
 fiLahnavesi 
Näkymää järvelle
Valtatien 5 silta Vihantasalmella.
Lahnavesi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla asemanseudun lähellä sijaitseva järvi. Se on pinta-alaltaan Suomen 240. suurin järvi.
Maantietoa

Lahnavesi on 10,8 kilometriä pitkä, 4,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 313 hehtaaria eli 13,1 neliökilometriä. Siinä on 31 saarta, joiden pinta-ala on 17,56 hehtaaria eli noin noin 1,3 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kolme on alle neliökilometrin ja yli hehtaarin suuruisia, 26 yli aarin ja loput kaksi ovat alle aarin kokoisia. Suurin saari on Viitanen järven pohjoisosissa. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 93,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0938 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 7,1 metriä. Sen syvänteessä on 33 metriä syvää ja syvänne sijaitsee pari sataa metriä Mannensaaren ja Halkosaaren pohjoispuolella . Järven rantaviivan pituus on 53,7 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 7,7 kilometriä. Valtatie 5 ylittää järven Vihantasalmen alueella.
Luontoarvoja

Järvi on kirkasvetinen ja niukkahumuksinen. Virkistyskäyttö- ja yleisen käyttökelpoisuusluokituksen mukaan järvi kuuluu luokkaan erinomainen.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Juolasveden–Lahnaveden alueeseen (14.913) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 79,7 metriä mpy.
Azmi Bishara

Azmi Bishara
Azmi Bishara (arab. عزمي بشارة‎, hepr. ‏עזמי בשארה‎‎, s. 22. heinäkuuta 1956) on israelilainen arabikansanedustaja, joka oli knessetin jäsen ja Balad-puolueen puheenjohtaja vuodesta 1996, kunnes erosi huhtikuussa 2007. Shin Bet syytti häntä maanpetoksesta ja vakoilusta Hizbollahin hyväksi. Erottuaan knessetistä Bishara on oleskellut ulkomailla.
Elämä

Bishara opiskeli Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja oli aktiivinen arabiopiskelijoiden unionissa. Hän oli myös Israelin kommunistipuolue Rakahin jäsen.
Poliittinen ura

Bishara oli knessetin jäsen vuodesta 1996. Hän oli Israelin ensimmäinen arabikansalainen, joka oli ehdolla pääministeriksi, mutta hän luopui ehdokkuudestaan ennen lopullista vaalipäivää. Valtiovierailulla Syyriaan 2001 hän piti presidentti Hafiz al-Asadin muistotilaisuudessa puheen, jossa hän antoi tukensa Hizbollahille. Kun hän palasi Israeliin, häntä vastaan nostettiin syyte terrorismin tukemisesta. Hän kävi Syyriassa uudelleen syyskuussa 2006. Hän vieraili puoluetovereidensa kanssa myös Libanonissa, jossa hän sanoi Libanonin pääministerille, että Hizbollahin vastarinta Israelia vastaan oli "nostanut arabien henkeä". Bishara jätti eroilmoituksensa Israelin Kairon-suurlähetystössä sen jälkeen kun häntä vastaan oli aloitettu rikostutkinta tietojen luovuttamisesta viholliselle sota-aikana ja rahanpesusta.
Telakointi

Telakointi tarkoittaa:
Telakointi, avaruusalusten kytkemistä
Telakointi, laivanrakennuksessa laivan nostaminen telakalle
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Telakointi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stade Rennais FC

Stade Rennais on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1901. Seuran kotipaikka on Rennes, ja sen virallinen nimi on Stade Rennais Football Club.
Saavutukset

Cup-mestaruudet: 3 (1965, 1971, 2019)
Hopeaa: 4 (1922, 1937, 2009, 2014)
Ligue 2 -mestaruudet: 2 (1956, 1983)
Entisiä päävalmentajia

1997–1998  Guy David
1998–2001  Paul Le Guen
2001–5/2002  Christian Gourcuff
5–10/2002  Philippe Bergeroo
10/2002–2003  Vahid Halilhodžić
2003–2006  László Bölöni
2006–12/2007  Pierre Dréossi
12/2007–2009  Guy Lacombe
2009–2013  Frédéric Antonetti
2013–1/2016  Philippe Montanier
1–6/2016  Rolland Courbis
2016–11/2017  Christian Gourcuff
11/2017–12/2018  Sabri Lamouchi
12/2018–3/2021  Julien Stéphan
3/2021–11/2023  Bruno Génésio
11/2023–11/2024  Julien Stéphan
Aiheesta muualla

Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi) (englanniksi)
Stade Rennais Online (ranskaksi)
| n k Ligue 1 |
| --- | --- |
2024–2025:  Angers  Auxerre  Brest  Le Havre  Lens  Lille  Lyon  Marseille  Monaco  Montpellier  Nantes  Nice  Paris Saint-Germain  Reims  Rennes  Saint-Étienne  Strasbourg  Toulouse 
Entiset:  Aix-en-Provence  Ajaccio  Gazélec Ajaccio  Amiens  Alès  Antibes  Angoulême  Arles-Avignon  Avignon  Bastia  Béziers  Bordeaux  Boulogne  Caen  Cannes  Châteauroux  Club Français  Colmar  Dijon  Evian  Excelsior Roubaix  Fives  Grenoble  Gueugnon  Guingamp  Hyères  Istres  Laval  Le Mans  Limoges Foot  Lorient  Lyon OU  Martigues  Metz  Mulhouse  AS Nancy  FC Nancy  Nîmes  Niort  Olympique Lillois  Paris  Paris-Charenton  Racing Paris  Racing Roubaix  Red Star Paris  Roubaix-Tourcoing  Rouen  Sedan  SO Montpellier  Stade Français  Sète  Sochaux  Toulon  Tours  Troyes  Valenciennes 
↑  Équipe pro Stade Rennais F.C.. Viitattu 21.7.2024. (ranskaksi)
Adolf

| Adolf |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  23. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  23. kesäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Aadolf, Aate, Aatu, Aatto
Vastineita eri kielissä:  Adolf, Adolfo, Adolph, Adolphe
Nimen alkuperä:  Keski- ja Pohjois-Euroopassa, alkuperäismerkitys jalo susi (adalwolf)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Adolf on miehen etunimi, joka on käytössä pääasiassa Keski- ja Pohjois-Euroopassa. Suomen kielessä nimeä käytetään myös muodossa Aadolf. Se on vanha germaaninen nimi, jota käytetään muualla maailmassa myös muodoissa Adolph ja Adolphe. Nimen alkuperäismerkitys on ”jalo susi”. Toisesta maailmansodasta lähtien Adolf-nimen suosio väheni huomattavasti etenkin Saksassa Adolf Hitlerin vaikutuksesta, mutta Suomessa sen suosio vähän nousi 2000-luvun alussa.
Suomessa nimi Adolf on tässä muodossa annettu vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 7 190 miehelle ja muutamalle naiselle, muodossa Aadolf 1 586 miehelle. Selvä enemmistö heistä on ennen vuotta 1940 syntyneitä. Kirjoitusasut Adolph ja Adolphe ovat kumpikin alle 30 henkilön niminä. Sisarnimenä Suomessa on Aadolfiina, josta on mahdollisesti syntynyt muunnos Viia.
Aadolfin nimipäivä on Ruotsissa ja Suomessa 1700-luvulta lähtien ollut 23. kesäkuuta kuningas Aadolf Fredrikin muistoksi, joka sanottuna päivänä vuonna 1743 valittiin kruununperilliseksi. Suomessa se on tässä kohtaa sekä suomen- että ruotsinkielisessä almanakassa. Lisäksi vuoteen 2009 asti oli 6. marraskuuta suomenkielisessä almanakassa erikseen Kustaa Aadolf -nimiyhdistelmän nimipäivä kuningas Kustaa II Aadolfin kuolinpäivänä 6. marraskuuta, joka on Suomessa myös ruotsalaisuuden päivä. Enää ei nimiyhdistelmällä Kustaa Adolf ole omaa nimipäivää ja kyseinen päivä on sen sijaan Mimosan nimipäivä, mutta päivän kohdalla lukee ruotsalaisuuden päivän lisämääreenä Kustaa Adolfin päivä.
Suomessa Adolf-nimestä on käytössä myös muunnelmat Aatto ja Aatu; näistä edellisen muotoutumiseen on kuitenkin vaikuttanut nimipäivän sattuminen alkuperäiseksi juhannusaatoksi.
Tunnettuja Adolfeja ja Aadolfeja > Hallitsijoita

Aadolf Nassaulainen (n. 1250–1298), Saksan kuningas 1292–1298
Aadolf Fredrik (ruots. Adolf Fredrik, 1710–1771), Ruotsin kuningas 1751–1771
Kustaa II Aadolf (ruots. Gustaf II Adolf, 1594–1632), Ruotsin kuningas 1611–1632
Kustaa IV Aadolf (ruots. Gustaf IV Adolf, 1778–1837), Ruotsin kuningas 1792–1809
Kustaa VI Aadolf (ruots. Gustaf VI Adolf, 1882–1973), Ruotsin kuningas 1950–1973
Aadolf (1817–1905), Luxemburgin suurherttua 1890–1905
Kuvitteellisia Aadolfeja

Aadolf Halme, räätäli Väinö Linnan romaanissa Täällä Pohjantähden alla
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adolf Wikimedia Commonsissa
Germaaninen kantakieli

Germaaniseen kantakieleen liitetyt arkeologiset kulttuurit 500 eaa.
Germaaninen kantakieli eli kanta­germaani on oletettu muinais­kieli, josta nykyiset germaaniset kielet ovat kehittyneet. Sitä ei pitkään tunnettu kirjallisista lähteistä, mutta myöhempi tutkimus on löytänyt jäänteitä sen myöhäismuodoista.
Yleisesti ajatellaan, että kielen alkukoti sijaitsi noin vuonna 700 eaa. niin sanotun Jastorf-kulttuurin alueella nykyisen pohjoisen Saksan ja nykyisen Tanskan alueilla. Jorma Koivulehto on esittänyt, että alkukoti on ulottunut tätä pohjoisemmaksi, mutta hänen ajatuksensa ovat saaneet lähinnä kannatusta Suomen tutkijayhteisöissä.
Eteläisessä Skandinaviassa arviolta 1700 eaa. – 600 eaa. vallinneen pohjoisen pronssikauden kulttuurin keskuudessa indo­eurooppalaisesta kantakielestä syntyi vähitellen germaaninen kantakieli.lähde? Kieltä puhuttiin luultavasti noin vuosina 700 eaa. – 500 jaa. eli noin 1 000 vuoden ajan. Tuona aikana kantagermaani kuitenkin jo koki muutoksia. Loppuvaiheessa kanta­germaani oli jo luultavasti jakautunut murteisiin, joista osa hävisi kokonaan käytöstä ja osasta kehittyivät nykyään puhutut germaaniset kielet. Germaanisesta kantakielestä kehittyi esimerkiksi pohjoisgermaaninen kielimuoto, joka myöhemmin vaihtui kantaskandinaaviksi.
Noin vuodesta 850 eaa. alkanen viileät säät saivat osan kansasta siirtymään nykyisen Saksan ja Alankomaiden alueille.lähde? Osa väestöstä jäi Skandinaviaan sen nykyiseksi väestöksi, ja pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet kuten ruotsi, norja ja tanska periytyvät heiltä. Näin germaaniheimot saivat alkunsa ja tästä syystä saksa ja hollanti ovat ruotsia osaavan osittain ymmärrettävissä.
Kantasuomen lainasanat

Germaanisesta kantakielistä on saatu runsaasti tärkeitä lainasanoja kantasuomen eri muotoihin. Lainasanat kuvaavat kantasuomen puhujien kokemaan kulttuurimurrosta, sillä vanhimmat selvästi maatalouteen viittaavat sanat, kuten ruis ja kaura ovat germaanisperäisiä. Myös sana äiti on peräisin kantagermaanista. Tätä seikkaa on usein käytetty todisteena itämerensuomalaisten ja germaanista kantakieltä puhuneiden indoeurooppalaisten läheisistä ja rauhanomaisista suhteista. Suomen kielen miehiä kuvaavat sanat ovat taas hyvin vanhoja, eikä niitä ole lainattu toisista kielistä.
Hyundai Ioniq 6

| Hyundai Ioniq 6 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Hyundai
Valmistusvuodet:  2022–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Henkilöluku:  5
Pohjalevy:  Hyundai E-GMP
Käyttövoima:  sähkö
Vetotapa:  takaveto neliveto
Hyundai Ioniq 6 on Hyundain vuodesta 2022 lähtien valmistama sähköautomalli. Se perustuu E-GMP-perusrakenteelle, ja siitä on taka- ja nelivetoiset versiot. Ioniq 6 on korimalliltaan sedan.
Vuoden 2022 Euro NCAP -kolaritestistä Ioniq 6 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Hyundai Ioniq 6 valittiin World Car Awardsissa vuoden autoksi maailmassa 2023. Se sai myös World Car Design of the Year- ja World Electric Vehicle of the Year -palkinnot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyundai Ioniq 6 Wikimedia Commonsissa
Sojuz 6

Sojuz 6 (11.–16. lokakuuta 1969), Sojuz 7 (12.–17. lokakuuta 1969) ja Sojuz 8 (13.–18. lokakuuta 1969) laukaistiin avaruuteen vuorokauden välein, myös paluu tapahtui vuorokauden välein.
Kaikki kolme avaruusalusta olivat miehitettyjä. Sojuz 6:ssa oli kaksi kosmonauttia Georgi Šonin ja Valeri Kubasov. Lännessä on arveltu, että avaruusalusten oli tarkoitus telakoitua, mutta näin ei tapahtunut. Sojuz 6:ssa tehtiin hitsauskokeita tyhjiötilassa, joka oli lennon logon teema, toisin kuin edellisillä Sojuz-lennoilla, joissa telakoituminen oli logon teemana.