Marnen taistelu
Saksan armeija vetäytyy

Britit etenivät Marnelle lähelle saksalaisen 1. armeijan selustaa 9. syyskuuta.
Tässä vaiheessa päämaja lähetti everstiluutnantti Hentchin toistamiseen rintamalle. Hentchillä oli lupa antaa hätätilassa perääntymiskäsky. Ylipäällikkö Moltke uskoi armeijansa olevan häviöllä ja tuhon uhkaavan oikeata siipeään 8. syyskuuta.
Saksan päämajan lähetti everstiluutnantti Hentsch ja Bülow sopivat, että saksalaisten armeija saisi vetäytyä, jos englantilaiset hyökkäisivät. Hentsch saapui Kluckin luo ja väärin kertoi Kluckille Bülowin jo vetäytyvän, vaikka tätä 2. armeijaa vastaan ei oltu hyökätty ollenkaan. Kluckin komentopaikassa vallinnut voittomieliala hävisi, ja Kluck uskoi Hentschin puheet. Niinpä Saksan armeijat vetäytyivät.
9. päivän iltana Saksan 1. ja 2. armeijan tilanne näytti melko hyvältä. Ranskan 6. armeijaa uhkasi tuho, koska Saksan 1. armeija taisteli täydellä voimalla ja ranskalaiset olivat aivan näännyksissä. Englantilaiset ylittivät Marnen vasta 9. päivän iltana, koska saksalainen ratsuväki viivytti heitä yhä. Ranskan 9. armeijan johtaja päätti yhä hyökätä, mutta hänen joukkonsa vetäytyivät taaksepäin.
Mutta ylipäällikkö Moltke, jolla oli huono käsitys rintaman oloista, suhtautui varauksellisesti. Moltken lähetti Hentch ja Bülow päättivät 2. armeijan vetäytymisestä armeijoiden välissä olevan aukon takia ja kysymättä Kluckilta mitään 8. päivän iltana ja tietämättä että 2. armeija oli voitolla. Englantilaisten lentäjien hyökkäykset kylvivät pakokauhua Saksan armeijaan 9. päivän aamuna. Mutta Kluckin päämajassa oli voitokas tunnelma, kun 1. armeijan oikea siipi oli aikeissa hyökätä 6. armeijan selustaan. Hentschin antaman selostuksen mukaan Saksan 5. ja 6. armeijat eivät edenneet ja 2. armeija oli lopussa, joten 1. armeijan oli vetäydyttävä. 9. päivänä Kluckin luo saapunut Hentcsh painosti väittelyn jälkeen myös 1. armeijan peräytymään. Näin vaikka Pariisin Eiffel-torni oli näkyvissä ja ranskalaiset pakenivat, kun heidän armeija oli luhistumassa. Tämä johtui siitä, että Ranskan armeijan vasen siipi oli etenemässä, niin kuin englantilaisetkin. Kun Bülow sai ilmoituksen Saksan 1. armeijan vasemman siiven tilapäisestä vetäytymisestä, hän luuli tilapäisen vetäytymisen olevan osa laajempaa perääntymistä. Niinpä 2. armeija vetäytyi. Peräytymisen oli määrä olla tilapäinen. Ranskan armeija oli luhistumaisillaan.
Ylijohto hämmästyi, kun sai tietää 2. armeijan peräytymisestä. Ranskan armeija eteni vasta 10. päivän illalla. 11. päivänä Moltke sai huomata saksalaisten 4. ja 5. armeijoiden olevan hyvässä iskussa, mutta 3. armeijan asema oli epävarmempi. Sekin sanoi pitävänsä asemansa. Moltke aikoi määrätä 3., 4. ja 5. armeijansa hyökkäämään. Mutta von Bülowin mukaan vihollinen uhkasi murtautua läpi 3. armeijan oikealla sivustalla. Niinpä Moltke määräsi 3., 4. ja 5. armeijansa peräytymään. Von Bülow vetäytyi 12. päivästä alkaen Reimsin suuntaan. Mutta Kluck ei vastoin käskyjä vetäytynyt, ja 1. ja 2. armeijan aukko jäi yhä auki. Englantilaiset ja ranskalaiset iskivät uudestaan kiilan saksalaisten armeijoiden väliin. 13. päivän iltana 3-5 armeijat saivat käskyn irrottaa yhden armeijakunnan länteen 1. ja 2. armeijoiden avuksi. Ranskalaiset hyökkäsivät saksalaisia 1. ja 2. armeijaa vastaan, mutta nämä kestivät ja 15. syyskuuta armeijoiden välinen aukko oli suljettu. Saksalaiset koettivat hyökätä 16. syyskuuta jälkeen taas etelään 1., 2. ja 7. armeijansa voimin, muttei tämä onnistunut, kun ranskalaiset taistelivat kovasti vastaan.