stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emily Hampshire
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | saaja | Lopputulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Gemini-palkinto | Best Ensemble Performance in a Comedy Program or Series | Made in Canada | Voitto |  |
| 2003 | Genie Awards | Performance by an Actress in a Supporting Role | A Problem with Fear | Ehdokkuus |  |
| 2004 | Genie Awards | Performance by an Actress in a Leading Role | Blood | Ehdokkuus |  |
| 2006 | Genie Awards | Performance by an Actress in a Supporting Role | Snow Cake | Ehdokkuus |  |
| 2008 | Gemini-palkinto | Best Individual or Ensemble Performance in an Animated Program or Series | Ruby Gloom | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Canadian Diamond Awards | Tribute to Canadian Talent |  | Voitto |  |
| 2013 | Canadian Comedy Awards | Best Female Performance in a Feature | My Awkward Sexual Adventure | Voitto |  |
| 2015 | Golden Maple Awards | Newcomer of the year in a TV series broadcasted in the U.S. | 12 apinaa Schitt’s Creek | Voitto |  |
| 2016 | Canadian Screen Awards | Best Performance by an Actress in a Featured Supporting Role or Guest Role in a Comedic Series | Schitt’s Creek | Voitto |  |
| 2016 | Golden Maple Awards | Best actress in a TV series broadcast in the U.S. | 12 apinaa Schitt’s Creek | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Canadian Screen Awards | Best Performance by an Actress in a Featured Supporting Role or Guest Role in a Comedic Series | Schitt’s Creek | Voitto |  |
Aiheesta muualla

Emily Hampshire Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Emily Hampshire Twitterissä
Euroopan metsät

Maankäyttö Euroopassa



  Pelto
  Laidun
  Metsä
  Suo ja tundra
  Muu (rakennettu maa)
Euroopan metsät ovat puuvartisten kasvien vallitsema biotooppi, joka peittää varsinkin maanosan pohjoisia ja vuoristoisia osia.
Euroopan pinta-alasta (ilman Venäjää) 35 prosenttia eli  227 miljoonaa hehtaaria on metsää.
Metsätyypit ja puulajit

Havumetsää kasvaa viileillä alueilla pohjoisessa ja vuoristoalueilla, missä on selvä talvi ja vuotuinen sademäärä 250–500 mm. Tyypillisiä valtapuulajeja ovat kuuset, männyt ja euroopanlehtikuusi. Lauhkeammilla alueilla on sekametsiä. Lehtipuuvaltaisia metsiä kasvaa alueilla, missä kuukauden keskilämpötila on yli 10 astetta kuuden kuukauden ajan ja sademäärä noin 400 mm. Siellä missä kasvukauden pituus on 100–200 vuorokautta, menestyvät tammet, jalavat, koivut, vaahterat, pyökit ja haavat.
Metsien käyttö

Euroopan metsät ovat merkittävä elinkeinoelämän raaka-ainevara. Metsävaroja käytetään metsäteollisuuden ja siihen liittyvien teollisuuden alojen tarpeisiin. Suomen, Ruotsin ja Itävallan liityttyä Euroopan unioniin vuonna 1995 EU:n käytettävissä olevat metsävarat kaksinkertaistuivat. Lukuun ottamatta Venäjän Euroopan puoleista osaa Euroopan maapinta-alasta noin kolmasosa on metsää. Euroopan suurimmat metsäalat ovat Ruotsissa, Suomessa, Ranskassa ja Saksassa. Eteläisen ja keskisen Euroopan metsät ovat olleet yleensä lähinnä pieniä saarekkeita keskiajalta lähtien, koska metsät raivattiin asutuksen tieltä. Myös pohjoisen Euroopan metsät ovat olleet voimakkaasti ihmisen toiminnan vaikutuksen alaisia, vaikka se on kohdistunut yksittäiselle alueelle vain 300–400 vuotta. Pohjois-Euroopassa uudenajan enimpiä metsävarojen käyttömuotoja oli tervanpoltto 1600–1800-luvuilla. Lisäksi metsää kaadettiin kaskipeltoja raivattaessa. Nykyisin keskisessä Euroopassa on metsätalouskäytössä monin paikoin istutusmetsiä.
1990-luvun jälkeen Euroopan metsät ovat tihentyneet huomattavasti. Euroopan unionissa on pyrkimys metsäalan lisäämiseen. Tässä haasteina ovat rahavarojen puute ja muut tarpeet maankäytön suhteen.
Suojelu

Viimeisten 20 vuoden aikana Euroopassa metsien luonnonsuojelualueet ovat lisääntyneet huomattavasti. Noin 15 prosenttia Euroopan metsäalasta on sellaisia suojelualueita, joiden suojeluperusteena on luonnon monimuotoisuus ja yhdeksän prosenttia metsäalasta on suojeltu maisemallisin perustein tai muun tarkoituksen vuoksi.
Luonnonmetsien määrän tilastointi on hankalaa, koska eri maat käyttävät eri kriteereitä. Esimerkiksi Ruotsissa metsä katsotaan luonnontilaiseksi, jos sitä ei ole käsitelty 25 vuoteen.
Białowieżan metsä on suurin vielä jäljellä oleva yhtenäinen alavan maan metsäalue Euroopan lehtimetsävyöhykkeellä.  Metsässä on kaksi kansallispuistoa kahden puolen Puolasn ja Valko-Venäjän rajaa.
Karpaattien ja muiden Euroopan alueiden pyökkimetsät ovat Unescon maailmanperintökohde, johon kuuluu Kalkki-Alppien kansallispuisto.
Aiheesta muualla

https://www.luke.fi/fi/uutiset/euroopan-metsat-2020-raportti-julkaistu-metsien-pintaala-ja-puuston-maara-ovat-kasvaneet-edelleen
https://europarl.europa.eu/RegData/etudes/fiches_techniques/2013/050211/04A_FI(2013)050211_FI.pdf [vanhentunut linkki]
https://www.maaseuduntulevaisuus.fi/metsa/8ff8740f-db02-58b7-9628-351e0f9d9b4d
Erik Grönwall

| Erik Grönwall |
| --- | --- |
 Erik Grönwall vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. joulukuuta 1987 (ikä 36) Knivsta, Ruotsi
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Erkka G 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2009–
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  H.E.A.T
Levy-yhtiöt:  Sony BMG
Aiheesta muualla
erikgronwall.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Erik Grönwall konsertissa vuonna 2012.
Erik Grönwall (s. 3. joulukuuta 1987 Knivsta, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän voitti Ruotsin Idol-kilpailun joulukuussa 2009. Gröwnwallin ensimmäinen single Higher myi kultaa digitaalisessa myynnissä vain kolmessa päivässä. Hänen debyyttialbuminsa Erik Grönwall julkaistiin kymmenen päivää Idolin finaalin jälkeen ja se myi platinaa.
Nuoruus

Grönwall syntyi Knivstan kylässä, joka sijaitsee noin 48 kilometriä Tukholmasta pohjoiseen. Hän kävi musiikkileikkikoulun, jossa hän kiinnostui musiikin esittämisestä. Musiikkiuransa Grönwall aloitti soittamalla kitaraa paikallisessa punk-/rockbändissä. Lukioaikana hänen kiinnostuksensa vaihtui kitaransoitosta laulamiseen ja hänestä tuli tukholmalaisen RAID-metalliyhtyeen laulaja.
Idol

Grönwall oli ensimmäistä kertaa Ruotsin Idolin koelauluissa vuonna 2005, mutta hän ei päässyt koelaulukierrokselta jatkoon. Vuonna 2009 hän kuitenkin teki tuomaristoon suuren vaikutuksen Skid Row’n ”18 and Life” -kappaleella ja pääsi jatkoon. Kilpailun aikana Grönwall esitti muutamia rock-kappaleita, kuten Kissin ”Shout It Out Loud”, Iron Maidenin ”Run to the Hills” ja Queenin ”The Show Must Go On”.
Ura

Heti Grönwallin voiton jälkeen julkaistiin hänen esikoissinglensä Higher. Se nousi Sverigetopplistanin ensimmäiselle sijalle ja sitä myytiin kultaa. Viikkoa myöhemmin Grönwallin debyyttialbumi Erik Grönwall julkaistiin ja sitä myytiin platinalevyyn oikeuttava määrä.
Elokuussa 2010 Grönwall valittiin ruotsalaisen H.E.A.T-rockyhtyeen laulajaksi.
Vuonna 2022 Grönwall liittyi Skid Row -yhtyeeseen laulajaksi.
Tuotanto > Studioalbumit

Erik Grönwall (2009)
Somewhere Between a Rock and a Hard Place (2010)
Tuotanto > Singlet

Higher (2009)
Crash and Burn (2010)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erik Grönwall Wikimedia Commonsissa
Erik Grönwallin virallinen sivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Tervalampi (Ylöjärvi)

| Tervalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°48′38″N, 23°27′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  oja Vuorijärveen 
Järvinumero:  35.582.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,6 m 
Rantaviiva:  0,759 km 
Pinta-ala:  0,0189 km² 
 fiTervalampi 
Tervalampi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Tervalampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 350 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee Vuorijärven eteläpuolella Tantereenmaassa kahden mäen välisellä suolla. Lampeen laskee etelästä tuleva luontainen oja, joka on Vääräjärven laskuoja. Lammen pohjoispäähän on kaivettu kaksi suo-ojaa, joita myöten vesi purkautuu Siltanevan kautta  Vuorijärveen. Rantaviivan pituus on 750 metriä. Lammen kaakkoispuolella sijaitsee Tervalammen maatila, jonka peltoja sijaitsee lampeen laskevilla rinteillä. Lammen rannoilla ei ole vapaa-ajan asuntoja. Maatilan kautta kulkee Vekaran ja Vahon yhdistävä tie.
Top Chef Suomi

| Top Chef Suomi> Top Chef |
| --- | --- |
 Päätuomari Hans Välimäki.
Tyyli:  tosi-TV ruoanlaitto kilpailu
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Hans Välimäki (päätuomari) Pipsa Hurmerinta (juontaja)
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Sub
Esitetty:  26.1.2011 –
Tuotantokausia:  3
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Solar Television Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Top Chef Suomi oli suomalainen versio yhdysvaltalaisesta Top Chef -tositelevisioformaatista, jossa kokit kilpailevat toisiaan vastaan ruoanlaittoon liittyvissä haasteissa. Ohjelmaan pääsivät kilpailemaan vain alan ammattilaiset.
Ohjelman päätuomarina toimi kokki Hans Välimäki, juontaja-tuomarina oli kokki ja entinen malli Pipsa Hurmerinta ja kolmantena vakiotuomarina Royal Ravintoloiden liiketoimintajohtaja Pia Kämppi. Vierailevana tuomarina nähdään alkuperäisessä Top Chefissä menestynyt, suomalaissyntyinen Stefan Richter. Top Chef -tittelistä kisasi 12 ravintola-alan ammattilaista.
Top Chefin jokainen jakso koostui kahdesta tehtävästä: alussa nähdään mielikuvitusta ja nopeutta vaativa tulikoe, jonka voittaja on turvassa pudotuksesta. Pudotushaaste voi olla mitä vain hienostuneiden juhlien järjestämisestä jääkiekkojoukkueen muonitukseen. Lopuksi kokkikilpailijat joutuvat tuomariston eteen arvioitavaksi ja huonoiten onnistunut joutuu jättämään kisan kesken.
Ensimmäinen tuotantokausi

Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 26. tammikuuta 2011.
Ensimmäinen tuotantokausi > Kilpailijat

Mika Jokela, 40, Turenki
Ulla Liukkonen, 54, Lappeenranta
Mic Vettenranta, 33, Helsinki
Maija Silvennoinen, 49, Kangasala
Bianca McKell, 32, Helsinki
Markus Kauppinen, 28, Helsinki
Samu Koskinen, 39, Helsinki
Akseli Herlevi, 24, Hyvinkää (voittaja)
Arto Lappalainen, 23, Tampere
Annina Roiha, 22, Simpele
Jani Pajala, 34, Helsinki
Jussi Raunio, 22, Espoo
Toinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 4. tammikuuta 2012. Toisen kauden ensimmäisessä jaksossa nähtiin yllätyskäänne, kun heti ensimmäisen tehtävän jälkeen yksi kilpailijoista joutui lähtemään kisasta.
Toinen tuotantokausi > Kilpailijat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kilpailija  |  Putoamisjakso  |  |
|  Anssi Kantelinen, 25, Kuopio  |  1  |  Tulikokeen jälkeen  |
|  Vesa Kauhanen, 50, Thaimaa  |  1  |  |
|  Pia Heiskanen, 23, Helsinki  |  2  |  |
|  Janne Herpola, 26, Pori  |  3   |  |
|  Anja Kurkinen, 54, Klaukkala  |  4  |  |
|  Eero Suhonen, 32, Helsinki  |  5  |  |
|  Emmi Huurtola, 24, Helsinki  |  6  |  |
|  Sami Salonen, 38, Kittilä  |  7  |  |
|  Joseph Youssef, 29, Turku  |  8  |  |
|  Kristian Perkola, 32, Helsinki  |  9  |  |
|  Jouni Toivanen, 44, [[Järvenpää)]  |  10 Finaali  |  |
|  Lasse Lindström, 22, Helsinki  |  10 Finaali  |  |
|  Teemu Laurell, 26, Helsinki  |  10 Finaali  |  Voittaja  |
Toinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Tulikokeen voittaja | Pudotuskilpailun voittaja | Parhaat | Huonoimmat | Pudonnut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1  |  Lasse Lindström  |  Joseph Youssef  |  Joseph Youssef  Kristian Perkola   Teemu Laurell  |  Vesa Kauhanen  Pia Heiskanen  Janne Herpola |  Anssi Kantelinen  Vesa Kauhanen  |
|  2  |  Jouni Toivanen  |  Joseph Youssef  |  Joseph Youssef  Eero Suhonen  Teemu Laurell  Emmi Huurtola  |  Kristian Perkola  Pia Heiskanen  Janne Herpola  Sami Salonen |  Pia Heiskanen  |
|  3  |  Joseph Youssef  |  Lasse Lindström  |  Lasse Lindström  Jospeh Youssef  Jouni Toivanen  |  Teemu Laurell  Janne Herpola  Anja Kurkinen  |  Janne Herpola  |
|  4  |  Emmi Huurtola  |  Sami Salonen  |  Lasse Lindström  Sami Salonen  Joseph Youssef  |  Jouni Toivanen  Eero Suhonen  Anja Kurkinen  |  Anja Kurkinen  |
|  5  |  Jouni Toivanen  |  Teemu Laurell  |  Teemu Laurell  Sami Salonen  Emmi Huurtola  |  Eero Suhonen  Lasse Lindström  Kristian Perkola  |  Eero Suhonen  |
|  6  |  Kristian Perkola  |  Jouni Toivanen  |  Joseph Youssef  Jouni Toivanen  Lasse Lindström  |  Emmi Huurtola  Kristian Perkola  Sami Salonen  |  Emmi Huurtola  |
|  7  |  Ei tulikoetta  |  Lasse Lindström  |  Lasse Lindströn  Joseph Youssef  Kristian Perkola  |  Teemu Laurell  Jouni Toivanen  Sami Salonen  |  Sami Salonen  |
|  8  |  Lasse Lindström  |  Teemu Laurell  |  Teemu Laurell  Jouni Toivanen  |  Joseph Youssef  Kristian Perkola  Lasse Lindström  |  Joseph Youssef  |
|  9  |  Lasse Lindström  |  Lasse Lindström  |  Lasse Lindström  Teemu Laurell  Jouni Toivanen |   |  Kristian Perkola  |
|  10 Finaali  |  Sijoitus  |  Kokki  |  Apukokki  |   |   |
|   |  1  |  Teemu Laurell  |  Anssi Kantelinen  |   |   |
|   |  2  |  Lasse Lindström  |  Eero Suhonen  |   |   |
|   |  2  |  Jouni Toivanen  |  Anja Kurkinen  |   |   |
Kolmas tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 5. helmikuuta 2013.
Town-luokka (hävittäjä)

Town-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston Yhdysvaltain laivastolta saaduista hävittäjistä muodostettu saattuehävittäjäluokka toisessa maailmansodassa. Maat allekirjoittivat 2. syyskuuta 1940 Hävittäjiä laivastotukikohdista sopimuksen (engl. Destroyers for Bases Agreement), jonka mukaan Yhdysvallat luovuttaa 50 hävittäjää ja saa niiden maksuksi tukikohtia Bahamalta sekä muualta Karibian meren alueelta.
Luokan alukset palvelivat sekä Kuninkaallisessa laivastossa että Kanadan laivastossa. Sodan lopulla aluksia siirrettiin Norjan, Alankomaiden ja Neuvostoliiton laivastoille. Alukset nimettiin sellaisten kaupunkien mukaan, jotka löytyivät sekä Yhdysvalloista että Brittein saarilta. Kanadan laivastolle siirretyt alukset nimettiin jokien mukaan lukuun ottamatta Annapolisia.
Muutostyöt

Luovutetut alukset eivät olleet kuitenkaan sopivia suunniteltuun tehtäväänsä saattamaan saattueita pohjoisella Atlantilla. Ne olivat tarpeettoman nopeita ja niiden aseistus oli sopimaton sukellusveneiden torjuntaan. Lisäksi ne olivat vaikeasti käsiteltäviä Atlantin aallokossa.
Amiraliteetti teki päätöksen muuttaa alukset tehtävään paremmin sopiviksi. Alusten suuren määrän vuoksi niihin tehtiin eriasteisia muutostöitä suurehko määrä, mutta yhteisenä muutoksena aluksilta poistettiin X-tykki sekä puolet  torpedoputkista. Yhdysvaltalainen kolmituumainen ilmatorjuntatykki Y-asemassa vaihdettiin brittiläiseen kolmituumaiseen tai kaksitoistanaulaiseen X-tornin paikalle.
Aluksille asennettiin tutkat tyyppiä 271 sillalle heti, kun niitä oli saatavilla, samoin kuin mastonhuippuun tutka 286. Mastonhuipussa ollut tutka vaihdettiin tyypin 290 tai 291 tutkiin myöhemmin. Alusten syvyyspommien lukumäärää lisättiin ja niihin asennettiin kaikuluotaimet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Town-luokka (hävittäjä) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: S-luokan hävittäjät | Royal Navyn hävittäjät | Seuraaja: V- ja  W-luokkien hävittäjät |
Britannian Kuninkaallisen laivaston alusluokat II maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  Courageous • HMS Argus • HMS Hermes • HMS Eagle • HMS Ark Royal • Illustrious • HMS Unicorn • Implacable • ColossusC • MajesticC • AudaciousC • MaltaX • CentaurC
Saattuetukialukset:  HMS ArcherA • HMS Audacity • AvengerA • AttackerA • RulerA • HMS Activity • HMS Pretoria Castle • Nairana
Taistelulaivat:  HMS Centurion • HMS Iron Duke • Queen Elizabeth • Revenge • Nelson • King George V • LionX • HMS VanguardC
Taisteluristeilijät:  Renown • HMS Hood
Raskaat risteilijät:  Hawkins • County • York
Kevyet risteilijät:  C • Danae • Emerald • Leander • Arethusa • Town • Dido • Crown Colony • Minotaur
Miinalaivat:  HMS Adventure • Abdiel-luokka
Laivueenjohtajat:  Shakespeare • Scott
Hävittäjät:  R • S • V&W • TownA • HMS Ambuscade • HMS Amazon • A • B • C • D • E • F • G • H • I • Tribal • J • Hunt • K • L • M • N • O • P • Q • R • S • T • U • V • W • Z • Ca • C • Battle • Weapon • GX • DaringC
Fregatit:  River • CaptainA • ColonyA • Loch • Bay
Korvetit:  Flower • Castle
Sluupit:  24 • Bridgewater • Hastings • BanffA • Shoreham • Grimsby • Bittern • Egret • Black Swan
Miinanraivaajat:  Hunt • Halcyon • Bangor • AukA • Algerine
Sukellusveneet:  H • L • Odin • Parthian • Rainbow • S • River • Grampus • T • U • P.611 • V • Amphion • X • XE
Monitorit:  Erebus • Roberts
Vesilentokoneiden emälaivat:  HMS Pegasus • HMS Albatross
Troolarit:  Isles • Strath • Tree
Muut:  MAC-alukset • Katapulttialukset • AMC-alukset • Maihinnousualukset • Moottoritorpedoveneet • Moottoritykkiveneet
Euroopan kalastuksenvalvontavirasto

| Euroopan kalastuksenvalvontavirasto > EFCA |
| --- | --- |

 EFCAn pääkonttori Vigossa.
Perustettu:  2005
Tyyppi:  Erillisvirasto
Toimivalta:  Euroopan unioni
Sijainti:  Vigo, Espanja
Johtaja:  Susan Steele
Työntekijöitä:  73
Aiheesta muualla
Sivusto
Euroopan kalastuksenvalvontavirasto (EFCA) on Euroopan unionin erillisvirasto joka sijaitsee Vigossa Espanjassa. Viraston tehtävänä on lisätä kalastuspolitiikan täytäntöönpanon yhtenäisyyttä ja tehokkuutta yhdistämällä EU:n yhteiset ja kansalliset valvonta- ja tarkastusresurssit ja koordinoimalla täytäntöönpanon valvontaa. Koordinoinnin avulla korvataan valvonnan puutteita, jotka johtuvat jäsenvaltioiden valvontaresurssien ja painopisteiden eroista. Virasto organisoi kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käytön yhteisön strategian mukaisesti. Sille määritellään EU:n tavoitteiden mukaiset tehtävät ja toimeksianto yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.
Avaintehtäviensä lisäksi virastolla on tehtäviä, jotka liittyvät mm. kalastustarkastajien koulutukseen sekä tarkastustekniikoita ja -menetelmiä koskevaan neuvontaan. Viraston tavoite on yhtenäistää kalastuspolitiikan täytäntöönpano koko EU:ssa.
Euroopan kalastuksenvalvontavirasto. Ystad 15.11.2023
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
EFCA:n sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Euroopan unionin erillisvirastot
Fernando Cornejo

Fernando Andrés Cornejo Jiménez (28. tammikuuta 1969 – 24. tammikuuta 2009) oli chileläinen jalkapalloilija. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat Club Deportivo O'Higgins (1990–1991), Cobreloa (1992–1997, 2000–2004) ja Club Deportivo Universidad Católica (1998–1999). Hän kuului myös Chilen jalkapallomaajoukkueeseen vuosina 1995–2000. Hän pelasi kaikkiaan 33 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi muun muassa vuoden 1998 maailmanmestaruuskilpailuissa Ranskassa.
Cornejo kuoli vatsasyöpään 39-vuotiaana.
Toija

Toinen Kiskon viljamakasiineista sijaitsee Toijassa.
Toija on Salon kylä ja taajama, joka sijaitsee entisen Kiskon kunnan alueella. Toija oli Kiskon ainoa taajama ja hallinnollinen keskus.
Toijan koulussa on luokat 1.–6. ja esikoulu. Koulua käy noin 110 oppilasta.
Kalusteita valmistava yritys Juha Punta Oy on paikallisesti merkittävä työnantaja.
Toijassa on toinen Kiskon vanhoista lainamakasiineista. Kivimakasiini on valmistunut vuonna 1858. Nykyisin se on kesäisin näyttelytilana. Seurakuntaan on rakennettu kaksi makasiinia, koska seurakuntalaisten kesken ei päästy yksimielisyyteen makasiinin sijainnista. Ensimmäinen rakennettiin Kiskon kirkonkylään, mutta Turun läänin puolella asuvat seurakuntalaiset halusivat oman makasiinin, ja sellainen syntyi Toijaan.
Tikkuraitti

| Tikkuraitti> Dickurstråket |
| --- | --- |
 Kuva itään eli Tikkurilan aseman suuntaan. Oikealla Prisma.
Kaupunki:  Vantaa
Tieluokka:  kävelykatu
Pituus:  250 m
Alkupiste:  Asematien ja Kielotien risteys
Päätepiste:  Talvikkitien ja Peltolantien risteys (250 m)
Katso myös:  Tikkuraitti Commonsissa
Tikkuraitti nähtynä idästä länteen 1980-luvulla.
Tikkuraitti (ruots. Dickurstråket) on noin 250 metriä pitkä itä–länsi-suuntainen kävelykatu Tikkurilan kaupunginosassa Vantaalla, noin 400 metrin päässä Tikkurilan rautatieasemasta. Se alkaa Asematien ja Kielotien risteyksestä ja päättyy Talvikkitien ja Peltolantien risteykseen. Kadun varrella sijaitsee useita liikerakennuksia ja ravintoloita. Kävelykatu on tunnettu myös karhupatsaastaan. Vantaan kaupunki on kuvaillut Tikkuraittia Tikkurilan tärkeimmäksi julkiseksi kaupunkitilaksi.
Ennen kävelykaduksi muuttamista 1980-luvun lopulla Tikkuraitti oli osa Asematietä. Kadulla sijaitsi Kauppataloksi kutsuttu Sokos, joka purettiin 1980-luvulla. Sen paikalle rakennettiin Prisma. Osaa kadun kiinteistöistä kutsutaan edelleen Asematie-nimellä.
Katu on vuosien saatossa painunut ja kallistunut niin voimakkaasti, että siihen muodostuu vettä kerääviä kuoppia.  Rähjäiseksi kutsutun Tikkuraitin perusparannus on lykkääntynyt useita vuosia. Korjaustöitä on viivästyttänyt taloudelliset syyt ja se, että kaupungin on neuvoteltava yhtenäisestä ilmeestä kadun varren kiinteistöjen kanssa. Remontti on aikataulutettu vuosille 2025–2026. Hankkeessa muun muassa puretaan vanhoja liikekiinteistöjä ja lisätään kadulle uusi taideteos. Myös Asematiestä tehdään kävelykatu. Muutostyöt Asematiellä aloitettiin toukokuussa 2023. Valmistuessaan kävelykeskusta ulottuu Talvikkitieltä rautatieasemalle.
Kuvia

Tieliikennettä Tikkuraitilla eli silloisella Asematiellä 1970-luvun lopulla. Vasemmalla vuonna 1966 valmistuneessa rakennuksessa K-halli Joenpolvi.
Kaupunkipyöräasema kävelykadulla vuonna 2021.
Risto Leinosen veistos Karhut (1987).
Heikki Häiväojan Plootu-teräsveistos (1982) oli alun perin tarkoitus sijoittaa Tikkuraitin keskilinjalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikkuraitti Wikimedia Commonsissa
Farsta

Farsta torg.
Farsta on yksi Tukholman kaupunginosista sekä yksi Ruotsin ABC-kaupungeista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), ja kuuluu hallinnollisesti Farstan kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Hökarängenin, Sköndalin, Larsbodan, Farsta Strandin ja Fagersjön kaupunginosat. Farsta muodostettiin vuonna 1926. Maa-alueet myytiin vuonna 1912 Tukholman kaupungille, mutta alueelle ruvettiin rakentamaan vasta 1950-luvulla. Farstan yleiskaava valmistui vuonna 1953 ja alue rakennettiin vuosina 1953–1961. Nykyisin siellä on asukkaita noin 11 000. Maa-alaltaan kaupunginosa on 2,37 neliökilometrin suuruinen.
Tuleva keräilyharvinaisuus

| Tuleva keräilyharvinaisuus Turo's Hevi Gee |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991
 Julkaistu: 1991
 Tyylilaji: huumorirock
 Levy-yhtiö: Power Records
Turo's Hevi Geen muut julkaisut
| Elämää suurempi äänilevy 1990 | Tuleva keräilyharvinaisuus 1991 | Turoimmat keräilyharvinaisuudet & Elämää suuremmat santapaperit 1992 |
Tuleva keräilyharvinaisuus on huumorirock-yhtye Turo's Hevi Geen vuonna 1991 ilmestynyt neljäs albumi.
Yhtyeen varsinainen laulaja Hara Laukkanen laulaa levyllä vain kaksi kappaletta (1 ja 9). Kappaleet 2-6, 8 laulaa Rane Rautiainen, kappaleen 7 laulaa yhtyeen basisti Ari Hukkanen. Viimeinen kappale ”Truidii” on instrumentaali.
Kappaleet

"Portsarin elämää" - 3:06 (Kaksoiselämää)
"Huomenta Suomi" - 3:36 (City of New Orleans)
"Ruma-rilluma-rei" - 2:30 (Do wah diddy diddy)
"Kesä-Lada blues" - 2:47 (Summertime blues)
"Kolmospullo (III-pullo)" - 2:44 (Mama's pearls)
"Aja vaan" - 4:18 (Lapsuuden sankarille)
"Osta lippu saliin" - 2:33 (Tie a yellow ribbon round the old oak three)
"Missäs mun..." - 2:25 (What have they done to my song, ma)
"Turon ikioma rock'n'roll" - 2:35
"Truidii" - 1:38 (instr.)
Muusikot

Rane Rautiainen, laulu
Ari Hukkanen, basso ja laulu
Kuja Salmi, rummut
Mikko Saira, kosketinsoittimet
Keppi Heinänen, kitara
Hara Laukkanen, laulu
Aiheesta muualla

Tuleva Keräilyharvinaisuus discogs.com -sivustolla (englanniksi)