stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjoinen taivas 1991–1993
Kappaleet

Säv. ja san. Kauko Röyhkä, paitsi (1) säv. Timo Vikkula - Kauko Röyhkä, (17) säv. ja san. Maritta Kuula - Kauko Röyhkä.
Sovitukset (1–7) Gröhn - Hakanen - Röyhkä - Salminen - Vikkula, (8–18) Kling - Röyhkä - Vaahtera - Vikkula.
Kevät – 4.17
Onni – 4.29
Ainoa – 3.05
Tyttöjen ystävä – 2.26
Sun puolella – 3.16
Vaeltava vitsaus – 3.41
Älkää menkö ilman meitä – 7.09
80-luvun absurdismi – 3.48
Kuuntele mua – 3.47
Näin on käynyt monta kertaa – 3.16
Observatorion mäellä – 4.02
Jos alkaa pelkäämään – 4.59
Kultainen aasi – 3.53
Kuka keikuttaa venettäni – 2.24
Noita – 3.36
Oikea asenne – 3.31
Pohjoinen taivas – 5.29
Jumalan lahja – 4.14
Tekijät

Kuva: Milla von Konow
Kansi: Antti Heikkinen / neo-geo
Poirino

| Poirino |
| --- | --- |

 vaakuna
 Poirino
 Koordinaatit: 44°51′N, 7°55′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  249 m
Väkiluku:  10 112
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.poirino.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Poirino (piemonteksi Poirin ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 10 112 asukasta.
Passionworks

| Passionworks |
| --- | --- |
 Passionworks Zürichissä, 2008 (Tarja Turunen Storm in Europe 2008 -kiertuekokoonpano)
Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  poprock, vaihtoehtorock, alternative metal
Kotipaikka:   Helsinki / Vantaa, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Harriet Hägglund, laulu (1998–)  Kristian Pihlajaharju, basso (1998–)  Tomi Meriläinen, kitara (2003–)  Markus Lintunen, rummut (2004–) 
Entiset jäsenet:  Micki Lantela, rummut (1998)  Carita Tamminen, koskettimet (1998–2000)  Kai Hägglund, kitara (1998–2000)  Ville Nilsson, kitara (2000–2001)  Kim Blomberg, kitara (2002)  Juha Laasanen, rummut (1999–2002)  Jarkko Lepistö, rummut (2002–2003)  Toni Ritonen, kitara (2003)  Juke Eräkangas, rummut (2003)  Maiju Tommila, koskettimet (2001–2006) 
Levy-yhtiö:  Rowan3   Edel Records Finland, (jakelija)   ZYX Music  
Aiheesta muualla
passionworksmusic.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Passionworks on suomalainen melankolista, mahtipontista, aggressiivista pop-rockia soittava rockyhtye. Yhtyeen musiikin säveltää ja sanoittaa pääosin laulaja Harriet (Harry) Hägglund.
Passionworks on julkaissut Suomessa kaksi albumia, Passion Play (2003), Blue Play (2006), viisi singleä, yhden EP:n ja kolme musiikkivideota. Yhtyeen tunnetuin kappale on maaliskuussa 2006 julkaistu "Falling", joka oli kakkosalbumi Blue Playn ensimmäinen single. "Falling" meni ilmestyttyään suoraan Suomen virallisen singlelistan ykköseksi pysyen Top10:ssä neljä viikkoa ja nousi myös rokkibaarien soitetuimmaksi biisiksi (Discopress Oy). YleX Himotuimmat -listalla "Falling" oli korkeimmillaan sijalla 4, Radio Suomipopilla sijalla 2 ja Rumban 50 hittiä -listan sijalla 11.
Nyttemmin helsinkiläistynyt yhtye on tullut tunnetuksi myös soittajavaihdoksistaan. Alkuperäisjäsenistöstä on jäljellä enää perustajakaksikko laulaja Harriet Hägglund ja basisti Kristian Pihlajaharju. Yhtyeen nykyisenä kitaristina toimii Tomi Meriläinen ja rumpalina Markus Lintunen.
Rowan3

Rowan3 Productions Ky on Passionworks-yhtyeen basisti Janne (Kristian) Pihlajaharjun vuonna 1999 perustama yritys, joka toimii muun muassa Passionworksin levyjen julkaisijana (label: Rowan3), tapahtumajärjestäjänä ja ohjelmatoimistona. Yhtiö vastasi muun muassa elokuussa 2007 uudelleen henkiinherätetyn Tulivuorirockin järjestämisestä. Vuodesta 2008 lähtien yritys on järjestänyt muun muassa suurkonsertteja Vimpelin Saarikentällä sekä joulukonserttikiertueita muun muassa Tarja Turuselle Suomessa.
Yrityksen toimitusjohtajana, omistajana ja promoottorina toimii Pihlajaharju, ja äänettömänä yhtiömiehenä Passionworksin laulaja Harriet Hägglund.
Jäsenet

Harriet (Harry) Hägglund – laulu
Kristian Pihlajaharju – bassokitara
Tomi Meriläinen – kitara
Markus Lintunen – rummut
Diskografia > Albumit

Passion Play (2003)
Blue Play (2006) #37
Blue Play (German edition) (2007)
Passion Play (Japanese edition) (2008)
Blue Play (Japanese edition) (2008)
Diskografia > EP:t

Passion Play Vol. 0.3 (2001)
Diskografia > Singlet

"Get Away"/"Invisible Child" (1999)
"I'll Never Be (Satisfied)" (2002)
"Falling" (2006) #1
"Flying" (promo) (2006)
"Angels Crossing 07 Mix" (digital) (2007)
"Surrender" (digital) (2009)
Diskografia > Musiikkivideot

Get Away (1999)
Prisoner (2001)
Falling (2006)
Aiheesta muualla

Passionworksin viralliset kotisivut
Vaasan Ylioppilaslehti 2/2007: "Passionworks on matkalla Eurooppaan"[vanhentunut linkki]
Passionworksin laulaja Harriet Zürichissä, 2008.
Passionworks ja Tarja Turunen Storm in Europe -kiertuekokoonpanossaan touko–kesäkuussa 2008
Pehkijärvi

| Pehkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Koordinaatit:  60°50′31″N, 23°53′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Myllyjoki 
Järvinumero:  35.933.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,6 m 
Rantaviiva:  14,125 km 
Pinta-ala:  1,88551 km² 
Keskisyvyys:  1,5 m 
Suurin syvyys:  2 m 
Valuma-alue:  215,7 km² 
Keskivirtaama:  1,9 m³/s (MQ) 
 fiPehkijärvi 
Pehkijärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Pehkijärvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 189 hehtaaria ja sen pituus on 5,2 kilometriä ja leveys on suurimmillaan kilometrin. Järveen laskee luoteesta Vaihijoki, pohjoisesta Teuronjoki, idästä Salmenoja ja etelästä Oksjoki. Muut tulouomat ovat pelto-, metsä- ja suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa noin 8 kilometriä pitkä Myllyjoki.
Järven rantaviiva on 14,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta rantaa rajautuu myös peltomaata ja suota. Rannoille on rakennettu, erityisesti järven keskikohtaan, loma-asuntoja. Niille pääsee läheiseltä valtatieltä 10.
Luonnontila

Pehkijärveä on tutkittu vuodesta 1973 asti, mutta viime aikoina sitä on tutkittu tiiviimin. Järvi on humustyyppinen järvi, jonka kalaston laatuluokka on tyydyttävä ja se viittaa lievään rehevöitymiseen. Vesi on väriltään ruskeaa ja väri saattaa tarttua pyydyksiin. Loppukesän leväkukinnat ovat yleisiä. Tämän vuoksi järvi on virkistys- ja yleisen käyttökelpoisuusluokitukseltaan välttävän ja tyydyttävän välillä. Järven vesi ei kerrostu, sillä sen keskisyvyys on alle kaksi metriä, ja tuulet sekoittavat vedet hyvin. Oksjoki tuo Oksjärven Isosuon turvetuotantoalueen vesiä järveen.
Järven kasvillisuusselvitys on tehty järven länsipäässä vuonna 2004. Länsipää on umpeenkasvanutta ja suurin osa siitä muodostavat laajat kortteikot sekä niitä reunustavat sara- ja ruoholuhdat. Avovesialuetta länsipäässä on loppukesästä noin 4 hehtaaria, jotka pysyvät auki toistuvan niiton avulla. Alueella havaittiin 29 vesikasvilajia, joista kolme ovat vesisammalia ja loput putkilokasveja.
Vuoden 2013 koekalastuksella saatiin seuraavia kalalajeja: ahven, kiiski, hauki, särki, salakka, pasuri, lahna ja säyne. Yleisimmät lajit olivat särki ja ahven, mutta haukea oli myös muutama painava yksilö. Särkeä, ahventa ja lahnaa on poikasykslöinä runsaasti. Järvelle on istutettu haukea. Länsipää on ruohottunut ja siellä voi kalastaa vain kevättulvien aikaan.
Järven alueella on tehty pesimälinnustoselvitys vuonna 2004. Pehkijärven länsipää kuuluu valtakunnalliseen lintuvesiensuojeluohjelmaan ja Suomen Natura 2000 -verkostoon (SPA-alue numero: FI0344006). Alueella tavataan seuraavia lintulajeja: kalatiira, kaulushaikara, kurki, laulujoutsen, liro, luhtahuitti, mustakurkku-uikku, ruskosuohaukka ja uivelo. Muita tavattuja lajeja ovat ruokokerttunen, isokoskelo, nokikana, naurulokki, valkoviklo, tukkasotka, punasotka ja härkälintu.
Kunnostus

Tammelassa ovat eri järvien asukkaat perustaneet suojeluyhdistyksiä, joiden puitteissa jaetaan tietoa ja järjestetään kunnostamiseen liittyvää toimintaa. Pehkijärvelle perustettiin tällainen yhdistys vuonna 2002. Yhdistys kerää tempauksilla rahaa ja käyttää sitä esimerkiksi järvikasvuston niittämiseen ja poiskorjaamiseen kesäisin.
Vuonna 2007 laaditun uuden kunnostussuunnitelman tarkoituksena on nostaa järven vedenpinnan korkeutta 60 senttimetrillä rakentamalla Myllyjoen Pihtikosken pohjapato uudelleen. Samalla perataan Myllyjoen yläpuoleinen uoma, ruopataan Vaihijoen alaosa, ruopataan Teuronjokisuu, ruopataan Lamminpäänlammin väylä ja ruopataan Pehkijärven umpeenkasvaneita Natura 2000-alueita.
Historia

Susikaslammin ympäristössä olevia kivi- ja pronssikautisista asuinpaikoista on päätelty, että Pehkijärven ranta on laskenut aikojen saatossa alemmaksi.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Pehkijärven nimi kirjoitettiin "Päch järvi". Myllykylästä Murtoon johtanut polku ylitti silloin järven Veniniemennokan kohdalta. Toinen ylityspaikka oli nykyisellä Salmenojalla. Kartassa järven muodoista voi päätellä, että vedenpinta oli tuolloin korkeammalla kuin nykyään. Erityisesti järven luoteispäässä sijaitsi pitkä lahti, joka työntyi pohjoiseen. Lammenpäässä ei erotu kartassa jokea vaan ylityspaikkaan oli piirretty kapeikko. Tuona aikana Susikasjärvi piirrettiin vielä järveksi.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimeksi oli kirjoitettu "Pehkijärvi" ja sen korkeudeksi merenpinnasta oli merkitty 50,5 saschenia. Susikaslammi oli nyt piirretty ruohottuneeksi luhtalammikoksi. Nyt Lammenpään talon vieressä sijaitsi omaksi lammeksi kuroutunut "Lammenpää-lampi".
Pehkijärven järvenlaskun historia tunnetaan heikosti. Sopimushetkeä tai itse laskun tapahtumavuosia ei tiedetä. Ensimmäisen järvenlaskun paljastamat maatumat jaettiin vuonna 1836 pidetyssä katselmuksessa. Koska jako toimitettiin samaan aikaan Susikaslammin jaon kanssa, on mahdollista, että molemmat järvenlaskut suoritettiin samanaikaisesti.
Vuonna 1938 annettiin lupa Pehkijärven laskemiseen korkeuteen 105,24 metriä merenpinnan yläpuolelle ja pohjapadon rakentamiselle.
Aiheesta muualla

Tammela: Pehkijärviyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Järviwiki: 35.933.1.001) Pehkijärvi[vanhentunut linkki]
Lounais-Hämeen Lintuharrastajat ry: Pehkijärvi, valokuva
(35.9)
Persson Motorsport

Persson Motorsport on autourheilutalli, jonka perusti ruotsalainen rata-autoilija Ingmar Persson vuonna 1993. Talliin kuuluu 21 jäsentä ja Persson itse toimii tallipäällikkönä. Talli on toiminut Saksan DTM:ssä ja FIA:n GT-autojen mestaruussarjassa. Vuodesta 2000 Perssonin talli on toiminut yhtäjaksoisesti DTM:ssä ja kuljettajina ovat olleet mm. Jean Alesi, Paul di Resta, Christijan Albers ja Bruno Spengler.
DTM-kausi 2006

Persson on tunnettu nuorten, lupaavien kuljettajien ajattamisesta, mutta vuonna 2006 Persson teki poikkeuksen. Hän hankki tallinsa ykköskuljettajaksi ranskalaisen F1-veteraanin Jean Alesin. Alesin ja hänen edellisen DTM-tallinsa päällikön välit olivat tulehtuneet ja Alesi päätti vaihtaa Perssonin talliin, vaikka joutuikin ajamaan vuoden 2005 autolla. Tallin myönteinen ja ammattitaitoinen ilmapiiri kuitenkin saivat Alesin tekemään sopimuksen Perssonin kanssa. Kauden neljässä ensimmäisessä kisassa Alesi ajoi pisteille jättäen taakseen monta vuoden 2006 autoa, mm. kolmasti Mika Häkkisen. Kauden 2006 Nürburgringin sadekisassa Alesi loisti vanhalla autollaan nousten 14. sijalta neljänneksi ja ollen kolmanneksi nopein Mercedes-kuljettaja ja nopein vuoden 2005 autoista. Kauden 2006 loppupisteissä Persson Motorsport oli viides.
DTM-kausi 2007

Kaudella 2007 Gary Paffett otti Jean Alesin paikan, kun Alesi vaihtoi toiseen kilpa-autosarjaan. Tallissa jatkaa Margaritis ja uutena mukaan tuli Paul di Resta. Paffett ja Margaritis ajavat vuoden 2006 autoilla, di Resta vuoden 2005 versiolla.
Kauden toisessa kisassa Persson Motorsport teki jättiyllätyksen, kun Gary Paffett voitti kisan ja Paul di Resta oli toinen. Margaritis varmisti kaikkien tallin kuljettajien pääsyn pisteille ollen kahdeksas. Tallin kuljettajat toivat pisteitä tasaisesti läpi kauden ja talli oli loppupisteissä neljäs.
Kaudella 2009 talli oli loppupisteissä viides.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Jean Alesi
Persianlahden rupia

Persianlahden yhden rupian setelin erottaa tavallisesta Intian rupiasta punainen väri ja sarjanumeroa edeltävä Z-kirjain.
Persianlahden rupia (arab. روبية خليجية‎, rūbiyya ḫalījī) on Persianlahden alueella vuosina 1959–1970 käytetyn Intian rupian nimitys. Se toimi rahayksikkönä nykyisissä Kuwaitissa, Bahrainissa, Qatarissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Omanissa.
Intian rupiaa oli käytetty Persianlahden brittiläisten protektoraattien valuuttana 1800-luvulta lähtien. 1950-luvun lopulla ongelmaksi muodostuivat Intiasta Persianlahdelle salakuljetetut rupiat, joilla ostettiin kultaa salakuljetettavaksi Intiaan. Persianlahden maiden pankit vaihtoivat salakuljetetut rupiat Intiassa Englannin punniksi, mikä verotti maan valuuttavarantoa.
Intia, Persianlahden maat ja Britannia sopivat vuonna 1959 järjestelystä, jossa Intia laski liikkeelle aluetta varten Persianlahden rupioiksi tai ulkomaanrupioiksi kutsutut 1, 5, 10, ja 100 rupian setelit, jotka poikkesivat ulkonäöltään jonkin verran tavallisista intialaisista seteleistä. Vanhat setelit vaihdettiin uusiin Persianlahden alueen pankeissa touko-kesäkuussa 1959. Samaan aikaan julkaistiin Mekkaan matkustavia pyhiinvaeltajia varten erilliset 10 ja 100 ruplan setelit, joilla estettiin salakuljetetun rahan päätyminen Intiaan Saudi-Arabian kautta.
Persianlahden rupian ohella alueella käytettiin vanhaan tapaan muita rahoja, varsinkin Maria Teresian taalereita ja brittiläisiä kultasovereigneja. Rupioista luopui ensimmäisenä Kuwait, joka otti käyttöön dinaarin vuonna 1961. Bahrain siirtyi omaan dinaariin vuonna 1965. Intia devalvoi rupian vuonna 1966, mikä sai loputkin maat luopumaan sen käytöstä. Qatar ja Dubai ottivat käyttöön yhteisen rialin ja Abu Dhabi siirtyi käyttämään Bahrainin dinaaria. Oman vaihtoi rupiat omiksi rialeikseen vuonna 1970.
Luettelo nykyisistä Interscope Recordsin artisteista

Tämä on luettelo nykyisistä Interscope Recordsin artisteista.
0-9

The 1975
5 Seconds of Summer
50 Cent (Shady/Aftermath/G-Unit/Interscope)
+44
A

AFI (Tiny Evil/Interscope)
Air Filter
The All-American Rejects (DGC/Interscope)
Angels & Airwaves (Geffen/Interscope)
Elan Atias
Audioslave (Epic/Interscope)
Mickey Avalon (Myspace/Interscope)
Amazing Beats (Real Sherpa Music/Interscope)
B

Billie Eilish (Darkroom/Interscope)
Black Eyed Peas
Black Tide
Blaze'
Bobby Creekwater (BGOV/Shady/Interscope)
Bishop Lamont (Aftermath/Interscope)
Blackpink
Blink-182 (Geffen/Interscope)
Bossman (1Up Entertainment/MySpace Records/Interscope)
Brand New
Box Car Racer (MCA/Interscope)
C

Cashis (Shady/Interscope/Bogish Brand Entertainment)
Cashmere Cat
Chester French (Star Trak/Interscope)
Chingy (Nappy Boy/Interscope)
Chronic Future
Clique Girlz
Chris Cornell (Suretone/Mosley Music/Interscope)
Colby O'Donis
Charlotte Sometimes
Charles Hamilton
D

D12 (Shady/Interscope)
Daddy Yankee (El Cartel Records/Interscope)
Davey Brothers
Esmée Denters (Tennman/Interscope)
Desmz (City Most Wanted Records/Interscope)
D.E.R
DJ Lethal
DJ Mustafar
Dr. Dre (Aftermath/Interscope)
E

Eminem (Shady/Aftermath/Interscope)
Escape The Fate
Eve
F

FAM-LAY (Star Trak/Interscope)
Feist (Cherrytree/Interscope)
Fergie (A&M/Interscope/will.i.am)
Flipsyde (Cherrytree/Interscope)
Focus (Aftermath/Interscope)
Fratellis, The (Fallout/Interscope)
From First to Last (Suretone/Interscope)
G

Girlicious
Freddie Gibbs
GunnaBoy
The Game (The Black Wall Street/Interscope/Geffen)
Gwen Stefani
Girlicious
Ellie Goulding
Guns N' Roses
H

Brett Harris
The High Speed Scene (Star Trak/Interscope)
The Hives
Hoku
Hollywood Undead (A&M/Octone)
I

Enrique Iglesias
Imagine Dragons
i15
Aadel Ashuri
J

J.R
Jauntè
Jessica Sanchez
Carly Rae Jepsen
Jimmy Eat World (Tiny Evil/Interscope)
Elton John (US)
Carrie Jones (Singer/Interscope)
Jurassic 5 (TVT/Interscope/JVC)
Jibbs
K

Keane (US)
Kenna
Konflikt (Fenatik Ent/Dirty Durte/Interscope)
K'naan (A&M/Octone)
Keri Hilson (Mosley music Group/Interscope)
Kardinal Offishall
Keyshia Cole
K.Flay
L

Luke Moses (Gear4/Interscope)
Lady Gaga (Cherrytree/Streamline/Kon Live/Interscope)
Kendrick Lamar
Lana Del Rey
Jonny Lang
Lanz
Limp Bizkit (Flip/Interscope)
L Rhymez
LMFAO) (Party Rock/Interscope)
M

Madonna (Live Nation)
Mary J Blige
M.I.A.
Mishon (Dynasty/Zone 4/Streamline/Interscope)
N

New Edition (Aftermath/Interscope)
New Kids On The Block
N.E.R.D
Nikki Flores (Tedder/Interscope)
Nivla (Soul Tap Records/ Interscope)
No Doubt (Trauma/Interscope)
Nicole Scherzinger
Nelly Furtado
O

OneRepublic (Mosley Music Group/Interscope)
P

P Stones (Collipark/Solo/Interscope]
Papa Roach (DGC/Interscope)
Paradiso Girls (will.i.am/Interscope)
Pharrell (Star Trak/Interscope)
Piiche
Platinum Weird
P.Oberoi (Soul Tap Records/Interscope)
Pooney, Alex Roberts (G-Unit/Interscope)
Primus
Pussycat Dolls
Pixie Lott
Puddle of Mudd (Flawless/Geffen)
Q

Queens Of The Stone Age
R

The Reckless
Rev Theory
Rich Boy (Zone 4/Interscope)
Rich Price
Rise Against (DGC/Interscope)
RissneBoyz
Robyn (Cherrytree/Interscope)
Gavin Rossdale
The Rolling Stones
Ray Lavender
S

Scars On Broadway
Selena Gomez
Sleeping at Last
Will Smith (Overbrook/Interscope)
Spit Fiya (Maloof/Interscope)
Greg Street (In Greg Street We Trust/Interscope)
Space Cowboy
STUN
Soulja Boy Tell 'Em (Collipark/Interscope)
Scandol (AMH/Interscope)
Shwayze (Suretone/Geffen)
Solange (Music World Entertainment/Geffen)
T

Dan Talevski (Zone 4/Interscope)
Team Absolute (Young Brizz & Young Elz)
Teyana Taylor (Star Trak/Interscope)
Robin Thicke (Nu America/Interscope, Star Trak/Interscope)
Tim and Frank
Timbaland (Mosley Music Group/Blackground/Interscope)
Tokio Hotel (Cherrytree/Interscope)
TV on the Radio (Touch and Go/Interscope)
U

U2 (US)
V

Kate Voegele (Myspace/Interscope)
W

Wale
The Wallflowers
Wolfmother (Modular/Interscope)
Weezer (DGC/Geffen)
X

X Ambassadors
Y

Yeah Yeah Yeahs (DGC/Interscope/Dress Up)
YV (Zone 5/Interscope)
Yung L.A. (Grand Hustle/Interscope)
Xtaci (Grand Hustle/Interscope)
Z

Zedd
Polunetsintä

Polunetsinnän tarkoituksena on löytää mahdollisimman hyvä reitti pisteestä toiseenselvennä. Yleensä polunetsintä pyrkii löytämään lyhimmän mahdollisen reitin pisteiden välillä, mutta tarkoituksia voi olla myös muita. Polunetsinnälle on nykyisin käyttöä esimerkiksi reaaliaikaisissa strategiapeleissä ja ensimmäisen persoonan ammuntapeleissä.[lähde? ]
Usein ennen polunetsinnän suorittamista ympäristöstä luodaan graafi, jossa polunetsintä suoritetaan. Itse polunetsintään on kehitetty useita erilaisia algoritmeja, kuten Dijkstran algoritmi ja A*-algoritmi.[lähde? ]
Persianlimetti

| Persianlimetti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Ruutakasvit Rutacea
Suku::  Sitruspuut Citrus
Laji::  × latifolia
Kaksiosainen nimi
 Citrus × latifolia  (Yu.Tanaka) Yu.Tanaka 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Persianlimetti eli tahitinlime (Citrus x latifolia) on sitruspuiden sukuun kuuluva risteymälaji. Se on todennäköisesti meksikonlimen ja sitruunan risteymä. Se on ilmeisesti levinnyt Persian kautta Välimeren alueelle. Se levisi Portugalista Brasiliaan 1800-luvun lopulla. Nykyään persianlimeä tuotetaan eniten Floridassa. Hedelmä on soikea ja sitruunan kokoinen. Se on raakana vihreä ja muuttuu kypsyessään keltaiseksi. Persianlimetin hedelmä on maultaan kirpeän makea. Persianlimetti on kasvina noin 45-55 cm korkea ja noin 15-20 cm leveä. Se on huonekasvina helppohoitoinen.
Phillips Idowu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Phillips Idowu Berliinin MM-kisoissa 2009. |   Phillips Idowu Berliinin MM-kisoissa 2009. |   Phillips Idowu Berliinin MM-kisoissa 2009. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | kolmiloikka |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2009 | kolmiloikka |  |
|  Hopeaa | Daegu 2011 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Valencia 2008 | kolmiloikka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2010 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2007 | kolmiloikka |  |
Phillips Olaosebikan Idowu (s. 30. joulukuuta 1978 Hackney, Lontoo) on brittiläinen kolmiloikkaaja.
Idowu harrasti nuorena koripalloa ja amerikkalaista jalkapalloa. Hän voitti 1997 Englannin koulujen mestaruuden sekä maansa alle 20-vuotiaiden mestaruuden ja sijoittui saman vuoden nuorten EM-kisoissa neljänneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Yhdistyneen kuningaskunnan alle 23-vuotiaiden mestaruuden. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän loikki kuudenneksi tuloksella 17,08 m. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan-cupin tuloksella 17,23 m ja sijoittui Edmontonin MM-kisoissa yhdeksänneksi. Vuonna 2002 hän voitti hopeaa Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 17,68 m. Myöhemmin samana vuonna hän oli Münchenin EM-kisoissa viides ja GP-finaalissa seitsemäs.
Idowu oli koko kilpailukauden 2003 sivussa polvileikkauksen takia. Seuraavana vuonna hän selviytyi Ateenan olympialaisissa loppukilpailuun, jossa jäi ilman tulosta. Hän voitti 2005 maansa sisäratojen mestaruuden, mutta karsiutui Madridin sisäratojen EM-kisoissa. Vuonna 2006 Idowu voitti Melbournen Kansainyhteisön kisat ja sijoittui Göteborgin EM-kisoissa viidenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Birminghamissa sisäratojen EM-kultaa ja loikki Osakan MM-kisoissa kuudenneksi. Idowu voitti Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 MM-kultaa tuloksella 17,75 m.
Pekingiin 2008 Idowu lähti kolmiloikan ennakkosuosikkina, sillä kauden kärkitulos oli hänen nimissään. Idowu pystyi itsekin ylittämään kauden parhaansa tuloksella 17,62 m. Olympiakultaa vei kuitenkin Portugalin Nelson Évora viisi senttimetriä pidemmällä hypyllä.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Idowu voitti maailmanmestaruuden ulkoratojen ennätyksellään 17,73 m. Saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli neljäs. Brittiläiset yleisurheilutoimittajat valitsivat hänet vuoden 2009 brittiläiseksi yleisurheilijaksi. Idowu valittiin myös vuoden 2009 eurooppalaiseksi miesyleisurheilijaksi. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden ennätyksellään 17,81 m. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Idowu ei kyennyt puolustamaan maailmanmestaruuttaan, mutta voitti hopeaa tuloksella 17,77 m.