stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso-Ahvenisto
Vedenlaatu

Iso-Ahveniston vedenlaatua on tutkittu vuosina 1985 ja 2004. Järven vedenväri on erittäin ruskea ja se sisältääkin erittäin paljon humusta. Järveen kaivetut suo-ojat selittävät osan vedenväristä, koska niiden kuivatusvedet ovat peräisin ojitetuilta soilta. Vesi on myös hapanta. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko, joten valuma-alueen vesien happamuus säätelee voimakkaasti järven happamuustasoa. Talvella 2004 järven happitilanne oli hyvä, mutta aivan pohjan lähellä alusvedessä havaittiin selvää happivajetta. Alimmillaan happea esiintyi alusvedessä vielä 2 milligrammaa litrassa vettä (mg/l). Vuonna 1985 järven fosforipitoisuus ylitti erittäin rehevien järvien tason (50 mikrogrammaa litrassa vettä eli µg/l) ja vuonna 2004 taso oli reheville järville ominainen. Myös typen pitoisuudet ylittivät normaalien suojärvien tasot. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi.
Historiaa

Vuoden 1953 peruskartassa ”Ahvenistoon” oli kaivettu lyhyet kuivatusojat ympäröiviltä soilta. Järvi oli silloin autio eikä sinne johtanut teitä. Tilanne säilyi ennallaan, kunnes vuoden 1975 kartassa suo-ojia oli kaivettu lisää, järvelle johti kaksi tietä ja ensimmäiset vapaa-ajan asunnot oli rakennettu rannoille. Tähän karttaan oli järven nimi kirjoitettu ”Iso-Ahvenisto”.
Iris rukka
Kirjallisuutta

Sirpa Kivilaakso: Satukuningatar Anni Swan: Elämä ja teokset.  Jyväskylä:  Atena, 2009.  ISBN 978-951-796-561-3.
Aiheesta muualla

Iris rukka Gutenberg-projektissa
Kirjasampo
Iso kuva

| Iso kuva Elastinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. huhtikuuta 2015
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Elastinen (vast.), Osmo Ikonen, Millionaire Men, Antti Riihimäki, Jukka Immonen, Sakke Aalto
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 39.27
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Elastisen muut julkaisut
| Rauhassa 2015 | Iso kuva 2015 | Elastinen feat. 2016 |
Iso kuva on suomalaisen rap-artisti Elastisen viides studioalbumi, jonka julkaisi 10. huhtikuuta 2015 Rähinä Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Eteen ja ylös | Elastinen | Elastinen, Osmo Ikonen | 3.38 |  |  |  |  |  |
| 2. | Kaiken | Elastinen | Elastinen, Osmo Ikonen | 3.20 |  |  |  |  |  |
| 3. | Koko yö (mukana Snoop Dogg)  | Elastinen, Snoop Dogg | Elastinen, Osmo Ikonen | 2.52 |  |  |  |  |  |
| 4. | Super | Elastinen | Elastinen, Esa Mäkynen, Osmo Ikonen, Jukka Eskola | 3.24 |  |  |  |  |  |
| 5. | Iso kuva | Elastinen | Elastinen, Juha-Matti Penttinen, Ossi Riita | 3.39 |  |  |  |  |  |
| 6. | Tuulettaa | Elastinen | Elastinen, Antti Riihimäki, Jukka Immonen | 3.30 |  |  |  |  |  |
| 7. | Veri vetää | Elastinen | Elastinen, Osmo Ikonen | 3.18 |  |  |  |  |  |
| 8. | Vahva (mukana Robin)  | Elastinen, Paula Vesala | Elastinen, Sakke Aalto, Osmo Ikonen | 3.40 |  |  |  |  |  |
| 9. | Bumerangi | Elastinen | Elastinen | 3.07 |  |  |  |  |  |
| 10. | Kaikki käy (mukana Jussi Valuutta)  | Elastinen, Jussi Valuutta | Elastinen | 4.08 |  |  |  |  |  |
| 11. | Mikään muu ei merkkaa | Elastinen | Elastinen, Illi | 4.54 |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Keskisuomalainen:
In Concert/MTV Plugged

| In Concert/MTV Plugged Bruce Springsteen |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 22. syyskuuta 1992 Los Angelesissa
 Julkaistu: 12. huhtikuuta 1993 (kansainvälisesti), 26. elokuuta 1997 (USA:ssa)
 Kesto: 71.38
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Bruce Springsteenin muut julkaisut
| Lucky Town 1992 | In Concert/MTV Plugged 1993 | Greatest Hits 1995 |
Singlet albumilta In Concert/MTV Plugged
 ”Lucky Town (Live)” Julkaistu: 1993
In Concert/MTV Plugged on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin konserttivideo sekä live-albumi. Video julkaistiin vuonna 1992[lähde? ], ja albumi vuonna 1993. Kyseessä on "Pomon" konsertti Los Angelesissa 1992.
Albumi > Kappaleet

Red Headed Woman
Better Days
Atlantic City
Darkness on the Edge of Town
Man's Job
Human Touch
Lucky Town
I Wish I Were Blind
Thunder Road
Light of Day
If I Should Fall Behind
Living Proof
My Beautiful Reward
Kaikki kappaleet ovat Springsteenin käsialaa.
Video

VHS-versio videosta julkaistiin 15. joulukuuta 1992, ja DVD 9. marraskuuta 2004. Video on kestoltaan 120 minuuttia.
Video > Kappaleet

Red Headed Woman
Better Days
Local Hero
Atlantic City
Darkness on the Edge of Town
Man's Job
Growin' Up
Human Touch
Lucky Town
I Wish I Were Blind
Thunder Road
Light of Day
The Big Muddy
57 Channels (And Nothin' On)
My Beautiful Reward
Glory Days
Video > Kappaleet > Bonuskappaleet

Living Proof
If I Should Fall Behind
Roll of the Dice
Iroquois Theatren palo

Iroquois Theatre palon jälkeen.
Iroquois Theatren palo oli 602 kuolonuhria vaatinut tulipalo 30. joulukuuta 1903 Chicagossa. Se oli kuolleitten määrällä mitaten tuhoisin rakennuspalo Yhdysvaltain historiassa. Kaksi kolmasosaa menehtyneistä oli naisia ja lapsia.
Iroquois Theatre -teatteri, jota pidettiin "täysin palovarmana", sijaitsi West Randolph Streetillä Chicagon North Sidellä. Onnettomuusiltana kaikki 1 724 paikkaa olivat täynnä ja seisomapaikoilla oli 200 lisää. Kipinästä syttyneet verhot paloivat nopeasti, minkä jälkeen satoja tukehtui palokaasuihin. Toiset tallautuivat paniikissa pakoa yrittäneiden jalkoihin. Huolimatta uloskäyntien sulkemisesta ja selkeistä laiminlyönneistä ketään ei asetettu vastuuseen palon jälkeen.
Teatterissa oli paloesirippu, mutta sitä ei saatu toimimaan kunnolla ja se juuttui puoliväliin näyttämöaukkoa. Teatterissa oli myös muita turvallisuuspuutteita, jotka huomattiin jo muutaman viikon päästä teatterin valmistuttua, kuten lavan vetokuilun puuttuminen, puinen proskenionin kaari ja riittämätön määrä uloskäyntejä. Teatterissa oli suuret rautaportit, jotka estivät parvekkeella olevia katsojia siirtymästä kalliimmille paikoille. Kapeat paloportaat, sekavat reitit katsomosta uloskäynneille, verhojen taakse piilotetut hätäuloskäynnit ja monimutkaiset lukot uloskäyntien ulkopuolella tekivät teatterista katastrofialttiin.
"Siniparran" loppuunmyydyn matinea-esityksen aikana 30. joulukuuta 1903 kaarilamppu meni oikosulkuun ja sytytti musliiniverhon. Tuli levisi köysiullakolle ja sytytti sen yllä olevat maalatut kulissit, josta tuli levisi katon rakenteisiin. Asbestinen paloesirippu oli jumiutunut, eikä sitä voitu laskea alas. Takanäyttämön kaksiosaisten lastausovien avaaminen loi vastavedon ja muutti palon tulimereksi, joka vyöryi talon yläosan läpi. Lukitut rautaportit estivät yleisöä pakenemasta. Arvioiden mukaan tulipalossa kuoli 575 ihmistä ja 30 kuoli seuraavana päivänä palovammoihin ja muihin vammoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iroquois Theatren palo Wikimedia Commonsissa
Ilmari Leppälä

Ilmari Lennart Johannes Leppälä (15. marraskuuta 1911 Koivisto – 28. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti (ylennys 1970). Hän oli pääesikunnan komentopäällikkö 1967–1970 ja Kaakkois-Suomen sotilasläänin komentaja 1970–1971.
Jukka Raitala

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. syyskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Kerava, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 181 cm
Paino: 78 kg
Seura
Seura: Gnistan
Junioriseurat
1995–2004: KP-75
2005: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2010 | HJK | 66 | (0) |
| 2006–2007 | → Klubi 04 (laina) | 22 | (0) |
| 2009–2010 | → Hoffenheim (laina) | 2 | (0) |
| 2010–2012 | Hoffenheim | 0 | (0) |
| 2010–2011 | → Paderborn (laina) | 29 | (0) |
| 2011–2012 | → Osasuna (laina) | 17 | (0) |
| 2012–2015 | Heerenveen | 26 | (1) |
| 2015 | FC Vestsjælland | 15 | (0) |
| 2015 | AaB | 5 | (0) |
| 2016 | Sogndal | 28 | (1) |
| 2017 | Columbus Crew | 28 | (0) |
| 2018–2020 | Montreal Impact | 69 | (1) |
| 2021 | Minnesota United | 9 | (0) |
| 2022–2023 | HJK | 43 | (0) |
| 2024– | Gnistan | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2003 | Suomi U15 | 2 | (0) |
| 2003–2004 | Suomi U16 | 17 | (0) |
| 2006 | Suomi U18 | 7 | (0) |
| 2006 | Suomi U19 | 2 | (0) |
| 2007–2010 | Suomi U21 | 26 | (0) |
| 2009–2021 | Suomi | 64 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. helmikuuta 2023.
Jukka Raitala (s. 15. syyskuuta 1988 Kerava) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigan IF Gnistanissa. Molempijalkaisena pelaajana Raitala on urallaan pelannut niin vasempana laitapuolustajana, oikeana laitapuolustajana kuin myös topparina.
Raitala nousi HJK:n edustusjoukkueeseen kaudella 2007. Hän voitti HJK:n riveissä Suomen Cupin 2008 ja oli mukana Suomen mestaruuden voittaneessa joukkueessa kaudella 2009. Raitala siirtyi elokuussa 2009 lainasopimuksella Saksan Bundesligan Hoffenheimiin, minkä jälkeen hän pelasi 2. Bundesligassa, Espanjan La Ligassa, Hollannin Eredivisiessä, Tanskan Superligassa ja Norjan Tippeligaenissa. Joulukuussa 2016 Raitala siirtyi Pohjois-Amerikan MLS:n Columbukseen ja joulukuussa 2017 Montrealiin. Raitala voitti Montrealin riveissä kaudella 2019 Kanadan Cupin ja toimi kaudella 2020 joukkueen kapteenina. Tammikuussa 2021 Raitala siirtyi Minnesota Unitediin, josta hän palasi Suomeen ja HJK:hon kaudeksi 2022.
A-maajoukkueessa Raitala debytoi 20-vuotiaana vuonna 2009 Japania vastaan. Raitala on ollut mukana Suomen joukkueessa EM-karsinnoissa 2010–11, MM-karsinnoissa 2012–13, EM-karsinnoissa 2014–15, MM-karsinnoissa 2016–17, Kansojen liigassa 2018 ja EM-karsinnoissa 2019, Kansojen liigassa 2020, EM-kisoissa 2021 ja MM-karsinnoissa 2021. Raitala kuului Suomen joukkueeseen myös vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa.
Suomen Palloliitto valitsi Raitalan nuorten maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi 2009.
Seurajoukkueet > HJK

Raitalan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2006, kun hän nousi HJK:n Ykkösessä pelanneen reservijoukkue Klubi 04:n kokoonpanoon. HJK:n edustusjoukkueessa ja Veikkausliigassa Raitala debytoi 18-vuotiaana, kun Keith Armstrong vaihtoi hänet kentälle 26. huhtikuuta 2007 ottelussa HJK–AC Oulu. Raitala pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan 23 ottelua sekä kaikki HJK:n neljä UEFA Cupin karsintaottelua. Kaudella 2008 Raitala pelasi HJK:ssa 23 liigaottelua. HJK voitti kaudella 2008 Suomen Cupin ja Raitala pelasi avauskokoonpanossa myös Cupin finaalissa FC Honkaa vastaan. Huhtikuussa 2009 Raitalan sopimusta HJK:n kanssa jatkettiin kauden 2011 loppuun. Raitala pelasi kaudella 2009 elokuun loppuun mennessä 20 ottelua ja kaksi Eurooppa-liigan karsintaottelua.
Seurajoukkueet > 1899 Hoffenheim

Raitala siirtyi elokuussa 2009 seuraavan vuoden huhtikuuhun yltäneellä lainasopimuksella Saksan Bundesligassa pelanneeseen Hoffenheimiin. Raitala debytoi Bundesligassa 14. maaliskuuta 2010 ottelussa Hoffenheim–Werder Bremen. Raitala pelasi kauden 2009–2010 pääasiassa Hoffenheimin reservijoukkueessa ja edustusjoukkueessa pelejä kertyi vain kaksi. Hoffenheim ilmoitti kuitenkin huhtikuussa 2010 käyttävänsä lainasopimukseen sisältyneen osto-option, ja Raitala teki seuran kanssa neljän vuoden sopimuksen. Siirtosummaa ei julkistettu, mutta lehtitietojen mukaan Hoffenheim maksoi Raitalasta HJK:lle 250 000 euroa.
Hoffenheim lainasi Raitalan elokuussa 2010 koko kauden mittaisella lainasopimuksella 2. Bundesligassa pelanneeseen Paderborniin. Raitala debytoi 2. Bundesligassa 10. syyskuuta 2010 ottelussa Paderborn–Union Berlin. Raitala pelasi kauden aikana 29 ottelua, ja Paderborn oli kaudella 2010–2011 2. Bundesligassa kahdestoista.
Heinäkuussa 2011 Hoffenheim lainasi Raitalan kesäkuun 2012 loppuun kestävällä lainasopimuksella Espanjan Primera Divisiónissa pelanneeseen Osasunaan. Raitala debytoi Espanjan liigassa 28. elokuuta 2011 ottelussa Atlético Madrid–Osasuna. Raitala pelasi Osasunassa 17 ottelua. Yksi kauden kohokohdista oli Osasunan kotivoitto FC Barcelonasta maalein 3–2. Raitala pelasi ottelussa 90 minuuttia. Osasuna oli sarjassa kaudella 2011–2012 seitsemäs, eikä seura käyttänyt Raitalan lainasopimukseen sisältynyttä osto-optiota.
Seurajoukkueet > Heerenveen

Raitala siirtyi kesäkuussa 2012 neljän vuoden sopimuksella Hollannin Eredivisiessä pelanneeseen Heerenveeniin. Raitala debytoi Eredivisiessä 12. elokuuta 2012 ottelussa Heerenveen–NEC. Raitala pelasi kaudella 2012–2013 yhteensä 18 sarjaottelua. Liigaotteluiden lisäksi Raitala pelasi kolme Eurooppa-liigan karsintojen ottelua. Heerenveenin alkukausi oli heikko, mutta joukkue nousi lopulta sarjassa kahdeksanneksi. Raitala aloitti kauden 2013–2014 loukkaantuneena ja jäi lopulta kauden aikana Heerenveenin vakiokokoonpanon ulkopuolelle. Raitala pelasi vain kahdessa sarjaottelussa ja Heerenveenin reservijoukkueessa. Heerenveen oli kaudella 2013–2014 Eredivisiessä viides. Raitala pelasi syyskaudella 2014 kuudessa sarjaottelussa, ja hän teki 8. marraskuuta 2014 ammattilaisuransa ensimmäisen maalin Eredivisien ottelussa Heerenveen–Go Ahead Eagles. Raitala purki kuitenkin sopimuksensa Heerenveenin kanssa helmikuussa 2015 vähäisen peliajan vuoksi.
Seurajoukkueet > FC Vestsjælland

Jukka Raitala siirtyi helmikuussa 2015 loppukauden mittaisella sopimuksella Tanskan Superligassa pelanneeseen FC Vestsjællandiin. Raitala debytoi Superligassa 22. helmikuuta 2015 ottelussa FC København–Vestsjælland. Raitala pelasi kevätkauden 2015 aikana yhteensä 15 Tanskan liigan ottelua. Raitala pelasi myös Tanskan cupin finaalissa, jonka Vestsjælland hävisi Københavnille. Vestsjælland oli Superligassa yhdestoista ja putosi sarjasta kauden päätteeksi. Raitala jatkoi syyskaudella 2015 Tanskassa AaB:n riveissä. Vastuu jäi kuitenkin vähäiseksi ja Raitala pelasi syksyn aikana vain viidessä Tanskan liigan ottelussa.
Seurajoukkueet > Sogndal

Jukka Raitala siirtyi helmikuussa 2016 vuoden sopimuksella Norjan Tippeligaenissa pelanneeseen Sogndaliin. Raitala debytoi Tippeligaenissa 13. maaliskuuta 2016 ottelussa Bodø/Glimt–Sogndal. Raitala vakiinnutti paikkansa joukkueen vasempana pakkina ja hän pelasi 28 ottelua avauskokoonpanossa. Raitala teki kauden aikana myös yhden maalin. Sogndal oli kaudella 2016 Tippeligaenissa yhdestoista.
Seurajoukkueet > Columbus Crew

Jukka Raitala siirtyi joulukuussa 2016 Pohjois-Amerikan MLS:ssa pelanneeseen Columbus Crew:n riveihin. Raitala debytoi MLS:ssa 4. maaliskuuta 2017 ottelussa Columbus–Chicago. Raitala pelasi kauden 2017 aikana yhteensä 28 sarjaottelua sekä kaksi pudotuspeliottelua. Columbus oli kaudella 2017 MLS:n itäisessä konferenssissa viides, ja joukkue eteni pudotuspeleissä konferenssin finaaliin, mutta hävisi sen Torontolle.
Seurajoukkueet > Montreal Impact

Jukka Raitala siirtyi joulukuussa 2017 MLS:n laajennusvaraustilaisuudessa ensin tulokasseura Los Angelesiin, joka kauppasi Raitalan oikeudet Montreal Impactiin. Raitala debytoi Montrealin riveissä 5. maaliskuuta 2018 ottelussa Vancouver–Montreal. Raitala pelasi kauden 2018 aikana yhteensä 28 sarjaottelua, ja hän teki kauden aikana myös yhden maalin. Montreal oli kaudella 2018 MLS:n itäisessä konferenssissa seitsemäs, eikä joukkue päässyt pudotuspeleihin.
Raitala jatkoi Montrealissa joukkueen avainpelaajana kaudella 2019. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 26 sarjaottelua, joista 23 avauskokoonpanossa. Montreal oli kaudella 2019 MLS:n itäisessä konferenssissa yhdeksäs. Montreal eteni kauden aikana Kanadan Cupin kaksiosaiseen finaaliin, jossa se kohtasi Toronton. Montreal voitti vuoden 2019 Kanadan mestaruuden rangaistuspotkujen jälkeen, ja se pääsi Pohjois-Amerikan Mestarien liigaan seuraavalla kaudella. Raitala pelasi molemmissa finaaliotteluissa avauskokoonpanossa.
Raitala nimitettiin Montrealin kapteeniksi kaudeksi 2020, kun edelliskauden kapteeni Ignacio Piatti siirtyi pois seurasta. MLS:n kausi ehti alkaa helmikuussa, mutta se keskeytyi maaliskuussa 2020 neljäksi kuukaudeksi maailmanlaajuisen koronaviruspandemian vuoksi. Raitala pelasi joukkueen kapteenina kauden aikana yhteensä 15 sarjaottelua. Montreal oli edelliskauden tapaan kaudella 2020 MLS:n itäisessä konferenssissa yhdeksäs, eikä se päässyt MLS:n pudotuspeleihin. Mestarien liigassa Montreal eteni puolivälieriin, jossa se hävisi otteluparinsa hondurasilaiselle Olimpialle.
Seurajoukkueet > Minnesota United

Jukka Raitala siirtyi tammikuussa 2021 MLS:ssa pelaavan Minnesota Unitedin riveihin. MLS:n kaudella 2021 Raitalan vastuu jäi kuitenkin vähäiseksi, vain yhdeksään otteluun. Minnesota sijoittui läntisessä konferenssissa viidenneksi ja eteni pudotuspeleihin, jossa se kuitenkin joutui taipumaan Portland Timbersille ensimmäisellä kierroksella.
Seurajoukkueet > Paluu HJK:hon

Joulukuussa 2021 HJK tiedotti solmineensa Raitalan kanssa kahden vuoden sopimuksen. Raitala nimettiin myös heti HJK:n kapteenistoon. Ensimmäisellä kaudellaan Raitala pelasi yhteensä 23 ottelua HJK:n edetessä Veikkausliigan mestaruuteen. Raitala oli myös avauskokoonpanossa viidessä HJK:n Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa; ainoastaan kotiottelu AS Romaa vastaan jäi väliin aiemmalla kierroksella Ludogoretsia vastaan saadun punaisen kortin vuoksi.
Kaudella 2023 Raitala pelasi 20 liigaottelua ja pääsi juhlimaan jälleen Veikkausliigan mestaruutta. Hän pelasi myös neljässä Konferenssiliigan lohkovaiheen ottelussa. Raitalalle ei kuitenkaan tarjottu jatkosopimusta kauden päätteeksi.
Seurajoukkueet > Gnistan

Joulukuussa 2023 Raitala solmi kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliigaan nousevan Gnistanin kanssa.
Maajoukkue

Jukka Raitala debytoi ikäluokkansa (1988) maajoukkueessa 14-vuotiaana 8. huhtikuuta 2003 Dublinissa pelatussa ottelussa Irlanti–Suomi. Raitala pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 19 maaottelua ja vuotta vanhempien (1987) maajoukkueessa yhdeksän maaottelua.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Raitala debytoi 18-vuotiaana 6. helmikuuta 2007 Corradinossa pelatussa ottelussa Malta–Suomi. Raitala kuului Suomen vakiomiehistöön vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kisojen karsintaotteluissa. Raitala valittiin myös Suomen joukkueeseen EM-kisojen lopputurnaukseen, ja hän pelasi täydet minuutit kaikissa Suomen kolmessa ottelussa. Raitala kuului Suomen vakiomiehistöön myös vuoden 2011 alle 21-vuotiaiden EM-kisojen karsintaotteluissa. Raitala pelasi yhteensä 26 nuorten maaottelua.
A-maajoukkueessa Raitala debytoi 20-vuotiaana, kun Stuart Baxter vaihtoi hänet kentälle 4. helmikuuta 2009 Tokiossa pelatussa maaottelussa Japani–Suomi. Ensimmäisen arvokisojen karsintaottelun Raitala pelasi 3. kesäkuuta 2011, kun Mixu Paatelainen valitsi hänet avauskokoonpanoon Serravallessa pelatussa vuoden 2012 EM-kisojen karsintojen ottelussa San Marino–Suomi. Raitala vakiinnutti paikkansa A-maajoukkueessa kesän 2011 aikana. Raitala on ollut mukana Suomen joukkueessa EM-karsinnoissa 2010–11, MM-karsinnoissa 2012–13, EM-karsinnoissa 2014–15, MM-karsinnoissa 2016–17, Kansojen liigassa 2018, EM-karsinnoissa 2019, Kansojen liigassa 2020 ja MM-karsinnoissa 2021. EM-kisoissa 2021 Raitala oli oikeana puolustajana avauskokoonpanossa jokaisessa Suomen kolmessa alkulohko-ottelussa.
Syyskuussa 2022 Raitala ilmoitti päättävänsä maajoukkueuransa. Hän ehti pelata yhteensä 64 A-maaottelua.
Saavutukset > Seurat

HJK
Suomen Cup (1): 2008
Veikkausliiga (1): 2009, 2022, 2023
Liigacup (1): 2023
Montreal
Kanadan Cup (1): 2019
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Nuorten maajoukkueen paras pelaaja (1): 2009
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 12. joulukuuta 2023.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Klubi 04 | Ykkönen(2) | 20 | 0 |
| 2007 | HJK | Veikkausliiga | 23 | 0 |
| 2007 | Klubi 04 | Ykkönen(2) | 2 | 0 |
| 2008 | HJK | Veikkausliiga | 23 | 0 |
| 2009 | HJK | Veikkausliiga | 20 | 0 |
| 2009–2010 | 1899 Hoffenheim | Bundesliga | 2 | 0 |
| 2010–2011 | 1899 Hoffenheim | Bundesliga | 0 | 0 |
| 2010–2011 | SC Paderborn | 2. Bundesliga(2) | 29 | 0 |
| 2011–2012 | 1899 Hoffenheim | Bundesliga | 0 | 0 |
| 2011–2012 | Osasuna | Primera División | 17 | 0 |
| 2012–2013 | SC Heerenveen | Eredivisie | 18 | 0 |
| 2013–2014 | SC Heerenveen | Eredivisie | 2 | 0 |
| 2014–2015 | SC Heerenveen | Eredivisie | 6 | 1 |
| 2014–2015 | FC Vestsjælland | Superliga | 15 | 0 |
| 2015–2016 | AaB | Superliga | 5 | 0 |
| 2016 | Sogndal | Tippeligaen | 28 | 1 |
| 2017 | Columbus Crew | MLS | 28 | 0 |
| 2018 | Montreal Impact | MLS | 28 | 1 |
| 2019 | Montreal Impact | MLS | 26 | 0 |
| 2020 | Montreal Impact | MLS | 13 | 0 |
| 2021 | Minnesota United | MLS | 9 | 0 |
| 2022 | HJK | Veikkausliiga | 23 | 0 |
| 2023 | HJK | Veikkausliiga | 20 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 357 | 3 |
(2) Toinen sarjataso.
Aiheesta muualla

Jukka Raitala Minnesota Unitedin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jukka Raitala Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jukka Raitala Transfermarktin sivuilla
Suomen joukkue – Jalkapallon alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut 2009
1 Jaakkola |
2 Jalasto |
3 Raitala |
4 Portin |
5 Turunen |
6 Sparv |
7 Hämäläinen |
8 M. Hetemaj |
9 Sadik |
10 Otaru |
11 Parikka |
12 Masalin |
13 Kärkkäinen |
14 Aho  |
15 Äijälä |
16 P. Hetemaj |
17 Hakola |
18 Vasara |
19 Kokko |
20 Pukki |
21 Viljanen |
22 Toivio |
23 Lehtovaara |
Valmentaja: Kanerva
Raitala Columbus Crew'n riveissä 2017.
Itzhak Perlman

| Itzhak Perlman |
| --- | --- |
 Itzhak Perlman vuonna 1984.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1945 (ikä 79)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1958–
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki 
Soittimet:  viulu
Levy-yhtiöt:  Deutsche Grammophon 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Itzhak Perlman esiintymässä Valkoisessa talossa vuonna 2007.
Itzhak Perlman (s. 31. elokuuta 1945) on israelilainen viulisti ja 1900-luvun lopun suurimpia viuluvirtuooseja ja viulupedagogeja. Hän on antanut viulu- ja kamarimusiikkikoulutusta ympäri maailmaa.
Perlman syntyi Jaffan kaupungissa silloisella Palestiinan brittiläisellä mandaattialueella. Hän sairastui polioon neljän vuoden ikäisenä. Perlman opiskeli Jaffan Academy of Music -koulussa ennen muuttoaan New Yorkiin, jonka Juilliard Schoolissa hänen opettajanaan toimi Dorothy Delay. Perlman teki ensiesiintymisensä Carnegie Hallissa vuonna 1963.
Pian Perlmanista tuli tunnettu ja hän teki lukuisia levytyksiä. Hänen tulkintansa Niccolò Paganinin kapriiseista on hänen tunnetuimpia levytyksiään. Hän oli myös viulistina John Williamsin säveltämässä Schindlerin listassa. Perlman on esittänyt myös jazzia ja klezmeriä.
Perlman soittaa kuuluisalla Soil Stradivarius -viululla.
Ilmari Lavonsalo

Ilmari Aleksander Lavonsalo, vuoteen 1964 Ivar Löfman (6. tammikuuta 1920 Helsinki – 16. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän oli vuosina 1971–1982 Suomen Työväen Säästöpankin pääjohtaja.
Ilmari Lavonsalo tuli Helsingin Työväen Säästöpankin Lapinlahden konttorin hoitajaksi 1947. Vuosina 1952–1958 hän hoiti Erottajan konttoria, kunnes sai siirron pankin pääkonttoriin. Pankin toimitusjohtaja hänestä tuli 1967.
Lavonsalolla oli merkittävä rooli viiden työväensäästöpankin yhdistymisessä Suomen Työväen Säästöpankiksi 1971. Hän toimi ensin lyhyesti STS:n toimitusjohtajana, sitten 1972–1982 pääjohtajana ja vielä kaksi vuotta sen jälkeen hallituksen jäsenenä. Hän istui myös muun muassa Säästöpankkiliiton hallituksessa, Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin hallintoneuvostossa, E-osuuskunta Ekan hallituksessa ja Neste Oy:n johtokunnassa. Vuosina 1982–1983 hän toimi osuusliike Elannon hallituksen puheenjohtajana.
Isopensasnärhi

| Isopensasnärhi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Pensasnärhet Aphelocoma
Laji::  insularis
Kaksiosainen nimi
 Aphelocoma insularis  Henshaw, 1886 
Katso myös
   Isopensasnärhi Wikispeciesissä   Isopensasnärhi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isopensasnärhi (Aphelocoma insularis) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.