stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kerim Kerimov
Ura

Kerim Kerimov alkoi työskennellä pitkän kantaman ja sitten mannertenvälisten ohjusten kehittelyssä. Vuonna 1946 hän tutki itäisessä Saksassa ja Puolassa kukistetun natsi-Saksan V-2-ohjusten tutkimusfasiliteetteja. Vuonna 1960 hän oli noussut ohjusten pääosaston kolmannen direktoraatin johtajaksi (GURVO) Neuvostoliiton puolustusministeriössä. Tämä direktoraatti valvoi ohjusten koelaukaisuja. Vuonna 1964 hän nousi uuden Avaruusjoukkojen keskusdirektoraatin (TsUKOS) johtoon. Kun Sergei Koroljov kuoli vuonna 1966, Kerimov nousi miehitettyjen lentojen valtionkomission puheenjohtajaksi vuoteen 1991 asti. Tässä roolissa hän valvoi myös planeettaluotainten kehitystä.
Kerimov johti vuodet 1965–1974 Koneenrakennuksen ministeriön pääosastoa, joka valvoi rakettien tuotantoa.
Vanhuus

Vuonna 1991 hän siirtyi eläkkeelle, mutta toimi Venäjän avaruusjärjestön neuvonantajana. Hänen kirjansa (englanniksi The Way to Space) kertoo Neuvostoliiton avaruustoiminnan historian.
Kerimov sai urallaan Sosialistisen työn sankarin, Stalinin ja Leninin mitalit. Hänen sotilasarvonsa oli kenraaliluutnantti. Hän kuoli Moskovassa 85-vuotiaana 29. maaliskuuta 2003.
Aiheesta muualla

The Independent. Obituary: Lt-Gen Kerim Kerimov.[vanhentunut linkki]
Interview with Kerim Kerimov in Azerbaijan International magazine
Biography of Kerim Kerimov (In Russian)
Encyclopædia Britannica. Kerim Kerimov, or Kerim Aliyevich Kerimov (Azerbaijani scientist)
Kirjallisuusvuosi 1866

Kirjallisuusvuosi 1866 käsittelee vuoden 1866 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II antoi kansakouluasetuksen, jolla luotiin pohja Suomen kansakoululaitokselle. Asetus koski maalaiskuntia. Oppivelvollisuutta ei vielä säädetty.
Tukholmassa avattiin lukusalonki (Stockholms läsesalong), jonka perustamisessa oli mukana kirjailija Sophie Adlersparre. Salongista muodostui naisten avoin kirjasto ja kouluttautumistila.
Ensimmäiset naisten kirjoittamat jännitysromaanit ilmestyivät: Yhdysvalloissa Metta Victoria Fuller Victorin salanimellä "Seeley Regester" julkaisema The Dead Letter, an American Romance , joka ilmestyi jatkokertomuksena Beadle's Monthly -lehdessä; sekä Australiassa Mary Fortunen teos The Dead Witness, or the Bush waterhole, joka ilmestyi Australian Journal -lehdessä.
Julkaisuja

Carl Henrik Alopaeus – Lyhykäinen ohje kuuromykkiä kotona kasvattamaan ja opettamaan (ruotsiksi 1866, suomennettiin 1871)
Alphonse Daudet – Lettres de mon moulin (novelleja, suom. Kirjeitä myllyltäni, 1907)
Fjodor Dostojevski – Rikos ja rangaistus
Henrik Ibsen – Brand
Aleksis Kivi – Kihlaus
Aleksis Kivi – Kanervala
Aleksis Kivi – Olviretki Schleusingenissa
Aleksis Kivi – Yö ja päivä
Leo Tolstoi – Sota ja rauha
Jules Verne – Kapteeni Hatteras
Kennosammakko

| Kennosammakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Kielettömät sammakot Pipidae
Alaheimo::  Pipinae
Suku::  Kennosammakot Pipa
Laji::  pipa
Kaksiosainen nimi
 Pipa pipa  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Rana pipa 
Katso myös
   Kennosammakko Wikispeciesissä   Kennosammakko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kennosammakko, aiemmin kennokonna tai tähtisormisammakko (Pipa pipa) on Etelä-Amerikassa esiintyvä kennosammakkolaji. Eniten kennokonnaa esiintyy Amazonin sademetsän alueella Brasiliassa ja Kolumbiassa.
Lisääntyminen

Koiras hedelmöittää munat, jotka asetetaan naaraan selkään. Naaras hautoo munia selässään ja luo kennoston, jossa poikaset kehittyvät nuijapäiksi ja lopulta täysikasvuisiksi. Kooltaan täyskasvuinen kennokonna on yleensä noin 15 senttimetriä. Konnalla ei ole kieltä eikä hampaita.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Pipa pipa
Sammakkolampi: Kennokonna (Pipa pipa) (Arkistoitu – Internet Archive)
Mikko's Phylogeny Archive: Pipidae – tongueless frogs
ITIS: Pipa pipa (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Pipa pipa (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pipa pipa (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Pipa pipa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Common Suriname toad
Käännös suomeksi
Kirjallisuusvuosi 1863

Kirjallisuusvuosi 1863 käsittelee vuoden 1863 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

8. toukokuuta – Turun teatterielämä kärsi takaiskun, kun niin sanottu Chiewitzin teatteritalo tuhoutui tulipalossa.
Jules Verne kirjoitti teoksensa Pariisi 1900-luvulla. Julkaisija Pierre-Jules Hetzelin vastustuksen vuoksi teos jäi julkaisematta Vernen elinaikana ja sen ensijulkaisu tapahtui vasta vuonna 1994.
Vaasan kaupunginkirjasto avattiin. Kaupungissa oli aikaisemmin toiminut lukuseura ja sen lainakirjasto, mutta niiden toiminta oli loppunut vuonna 1844.
Karl Jacob Gummerus kustansi teokset Jeppe Niilonpoika ja Johan Bunianin Kertomus hengellisistä kokemuksistaan. Varsinaisen kustannusliikkeen K. J. Gummerus Oy:n hän perusti vuonna 1872 vaimonsa Gustaavan kanssa.
Julkaisuja

Henry Ward Beecher – Freedom and War (saarnoja)
Samuel Butler – Darwin among the Machines (dystopia-artikkeli)
J. F. Granlund – Koto-Maamme (runo "Täällä, Pohjantähden alla, on nyt kotomaamme")
Eduard Hisinger – Sieni-kirja : eli Sieni-Kallen osviitta tuntemaan ja käyttämään syötäviä sieniä
Giuseppe Folliero de Luna – Elvira Jew Imħabba ta’ Tirann (maltankielinen romaani)
Nikolai Tšernyševski – Tšto delat? (suom. Mitä on tehtävä?, 1982)
Jules Verne – Cinq semaines en ballon (suom. Viisi viikkoa ilmapallossa)
Josef Julius Wecksell – Daniel Hjort : Sorgespel i fem akter med fyra tablåer (näytelmä)
Kolybelnaja dlja vulkana

|  Kolybelnaja dlja vulkana> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Filipp Kirkorov
Säveltäjä(t):  Ilja Beršadski
Sanoittaja(t):  Ilja Resnik
Euroviisutiedot
Vuosi:  1995
Maa:  Venäjä
Kieli:  venäjä
Sijoitus:  17.
Pisteet:  17
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Michael Finberg
Kolybelnaja dlja vulkana Filipp Kirkorovin kappale, joka edusti Venäjää vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 23 maan joukosta sijalle 17. 17 pisteellä.
Kolvi

Kolveja
Kolvi on kemian laboratoriotöissä käytettävä borosilikaattilasista valmistettu astia, jossa voidaan säilyttää, kuumentaa ja lämmittää erilaisia aineita, ja jossa myös voidaan tehdä kemiallisia reaktioita. Yleisimmät kolvin tyypit ovat pyörökolvi eli keittopullo, joka on nimensä mukaisesti pyöreä, kolmikaulakolvi, joka on pyörökolvi, jossa on kolme kaulaa, tyypillisesti aineen lisäykselle, sekoittimelle ja lämpömittarille sekä kartion muotoinen ja tasapohjainen erlenmeyerkolvi eli erla.
Leveäkaulainen, kapeakaulainen ja hioksellinen pyörökolvi
Hioksellisia kaksi- ja kolmikaulakolveja
Laboratoriolaitteet ja tarvikkeet
Autoklaavi | Bunsenlamppu | Eksikkaattori | Lämpökaappi | Lämpömittari | Mikroskooppi | Sentrifugi | Spaatteli | Spektrofotometri | Vaaka | Vesi-imu  | Vetokaappi
Lasi- ja posliinitarvikkeet
Byhnersuppilo | Byretti | Erlenmeyer | Erotussuppilo | Imupullo | Kaasupipetti | Kellolasi | Keitinlasi | Koeputki | Kolvi | Kyvetti | Mittalasi | Mittapullo | Petrimalja | Pipetti | Ruiske | Soxhlet | Upokas
Kirjallisuusvuosi 1862

Kirjallisuusvuosi 1862 käsittelee vuoden 1862 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Venäläinen länsimaalaismielinen kirjailija Nikolai Tšernyševski vangittiin luokkavihan lietsomisesta. Vankilassa hän kirjoitti sosialistisen utopiaromaaninsa Mitä on tehtävä? (Što Delat?), jolle annettiin vahingossa julkaisulupa vuonna 1863.
Ensimmäinen suomenkielinen sähkösanoma lähetettiin 9. huhtikuuta 1862 Turusta Elias Lönnrotille hänen 60-vuotispäivänään.
Julkaisuja

Claes Fredrik Corander – Yleinen maa-tiede
Gustave Flaubert – Salammbô
Victor Hugo – Les Misérables (suom. Kurjat, 1927)
Theodor Lindh – Dikter
Margaret Oliphant – The Chronides of Carlingford (neliosaisen romaanin I osa)
Charles Seymour Robinson – Songs of the Church (uskonnollisten laulujen kokoelma)
Fredrika Runeberg – Sigrid Liljeholm (historiallinen romaani)
Henry David Thoreau – Walking (suom. Kävelemisen taito, 1997)
Ivan Turgenev – Ottsy i deti, (suom. Isät ja pojat, 1963)
Koltaani

Koltaania
Koltaani on malmia, joka sisältää niobiumia ja tantaalia. Sitä saadaan erityisesti Keski-Afrikasta. Nimitys johtuu malmien vaihtelevaa koostumusta kuvaavasta geologisesta käsitteestä kolumbiitti-tantaliitti. Niobium, tantaali, mangaani, rauta ja happi muodostavat sarjan kolumbiiteiksi kutsuttuja mineraaleja (kemiallisesti rauta- ja mangaaniniobaattien sekä rautatantalaatin seoksia). Puhdasta tantaalioksidia, joka on tämän sarjan toinen ääripää kutsutaan tantaliitiksi.
Keski-Afrikan koltaanin kaivuu keskittyy Kigalin ja Kivu-järven tienoille, Kongon demokraattisen tasavallan ja Ruandan rajaseudulle. Koska tantaalioksidin ominaispaino (yli 8 g/cm³) on moninkertainen yleisesti maaperän hiekassa esiintyvien mineraalien ominaispainoon (2,7–3 g/cm³) verrattuna, voidaan runsaasti tantaalia sisältävät koltaani-mineraalit erottaa hiekasta samanlaisilla menetelmillä kuin kulta kullanhuuhdonnassa. Koltaani-mineraalien kaivu onkin juuri tällaista pienyritteliäisyyttä. Alueelta saadun koltaani-rikasteen tantaalipitoisuus vastaa enimmillään 40–45 % tantaalioksidipitoisuutta. Rikaste kuljetetaan muualle jatkokäsittelyä varten.
Suurin osa tantaalista käytetään pienikokoisissa kondensaattoreissa, joita tarvitaan erityisesti matkapuhelimissa ja muussa mikroelektroniikassa. 2000-luvun alussa tantaalin kasvava kysyntä ja markkinaspekulaatio aiheuttivat koltaanin hinnan nousun lähes kymmenkertaiseksi, mutta sittemmin hinta on laskenut. Koltaanin suuri paikallinen taloudellinen merkitys on johtanut lieveilmiöihin, joiden syntymistä rauhattomat olot (Ruandan kansanmurha 1994, sen itäisessä Kongossa aiheuttama sekasorto ja Kongon sisällissota) ovat edistäneet. Sisällissodan osapuolet pyrkivät saamaan tuottoisimpien paikallisten luonnonvarojen, kuten timanttien ja koltaanin hyödyntämisen hallintaansa rahoittaakseen sillä sodankäyntiään. Kontrolloimaton koltaanin kaivu aiheuttaa myös ympäristövaurioita. Se uhkaa muun muassa gorilloja Kahuzi-Biegan kansallispuistossa.
Aiheesta muualla

Coltan and Mobile Phones: The Wonders & the Sad Truth About It (englanniksi)
Mindat: Coltan (Columbite-Tantalite) (englanniksi)
Kirjallisuusvuosi 1867

Kirjallisuusvuosi 1867 käsittelee vuoden 1867 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Kirjailija Charles Dickens aloitti teostensa lukemiskiertueen Yhdysvalloissa.
Vänrikki Stoolin tarinoiden suomennostyö aloitettiin. Maamme-laulun suomennos otettiin käyttöön.
Julkaisuja

Emilie Björkstén – Drottningarna : Hennes Maj:t Sveriges och Norges enkedrottning Josephina ödmjukt och vördnads fullt tillegnade af E... (runokokoelma)
Charles De Coster – La légende de Tiel Uylenspiegel et de Lamme Goodzak (Belgian kansallisromaani)
Fjodor Dostojevski – Pelurit
Axel Gadolin – Mémoire sur la déduction d'un seul principe de tous les systèmes cristallographiques (kristallografian tutkimus)
Henrik Ibsen – Peer Gynt (näytelmä, suom. 1911)
Marie Linder – En qvinna af vår tid (suom. Aikamme nainen, 2009)
Karl Marx – Pääoma
Anthony Trollope – Last Chronicle of Barset
Kolstadin hallitus

Pääministeri Peder Kolstad
Yhteiskuva vuodelta 1931.
Kolstadin hallitus oli Norjan hallitus 12. toukokuuta 1931 – 14. maaliskuuta 1932. Se oli Talonpoikaispuolueesta koostunut vähemmistöhallitus. Hallitus erosi pääministeri Peder Kolstadin kuoleman johdosta.
Ministerit

Pääministeri
Peder Kolstad 12.5.1931–5.3.1932
Birger Braadland 1.2.1932–29.2.1932 (vs.)
Nils Trædal 29.2.1932–10.3.1932 (vs./vt.)
Birger Braadland 10.3.1932–14.3.1932 (vt.)
Ulkoministeri
Birger Braadland
Nils Trædal 29.2.1932–10.3.1932 (vs.)
Kirkko- ja opetusministeri
Nils Trædal
Oikeusministeri
Asbjørn Lindboe
Puolustusministeri
Vidkun Quisling
Valtiovarainministeri
Peder Kolstad 12.5.1931–1.2.1932
Jon Sundby 1.2.1932–14.3.1932 (vt.)
Kauppaministeri
Per Larssen
Työministeri
Rasmus Langeland
Maatalousministeri
Jon Sundby 12.5.1931–25.2.1931
Ivar Kirkeby-Garstad 25.2.1931–14.3.1932 (vt.)
Sosiaaliministeri
Jacob Vik
Konzot

Konzot ovat Kongon demokraattisessa tasavallassa Aminjärven länsipuolella ja Ugandan rajaseudulla asuva kansa. Vuonna 1983 heitä arvioitiin olevan Zairessa 450 000 ja Ugandassa 200 000 henkeä. Konzojen puhuma kieli olukonzo (tai lukonzo) kuuluu bantukieliin. Suurin osa harjoittaa perinteisiä uskontoja, osa on kristittyjä.
Kivijärvi (Laitila)

Kivijärvi on kylä Laitilassa kantatie 43:n varrella, lähellä Euran rajaa. Asukkaita Kivijärvellä on 50. Kivijärvi sijaitsee noin 15 kilometrin päässä Laitilan keskustasta koilliseen, mutta lähimmät palvelut ovat noin 7 kilometrin päässä Hinnerjoen keskustassa. Kivijärven kyläyhdistys perustettiin vuonna 1989.
Historiansa aikana kylä on kuulunut kolmeen eri kuntaan. Ennen vuotta 1970 Kivijärvi kuului Hinnerjoen kuntaan. Kun Hinnerjoki liitettiin Euraan, kuului Kivijärvi vielä kahden vuoden ajan kuntaliitoksen seurauksena Euraan, mutta 1972 Kivijärven alue liitettiin Laitilaan. Liitos oli ensimmäinen Laitilaan suuntautunut osakuntaliitos Suomen itsenäisyyden aikana.selvennä
Kirjallisuusvuosi 1887

Kirjallisuusvuosi 1887 käsittelee vuoden 1887 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ensimmäinen esperanton kielen kuvaus Unua Libro ilmestyi usealle eri kielelle käännettynä. Sen kirjoittaja L. L. Zamenhof esiintyi salanimellä Dr. Esperanto.
Toimittaja ja lennätinvirkailija Woldemar Westzynthius perusti Suomen Tietotoimiston edeltäjän Suomen Sähkösanomatoimiston.
Kansanrunoutta kerännyt historioitsija Adolf Neovius tapasi Larin Parasken, joka esitti Neoviukselle usean vuoden aikana laajimman yhdeltä ihmiseltä kerätyn kalevalamittaisen runoaineiston.
Ensimmäinen vahaskopiokone tuli markkinoille, kun yhdysvaltalainen Alfred Dick aloitti niiden tuotannon ja antoi menetelmälle nimen mimeograph.
Julkaisuja

Santeri Alkio – Teerelän perhe
Minna Canth – Salakari
Arthur Conan Doyle – Punaisten kirjainten arvoitus
H. Rider Haggard – Jess
Sven Hedin – Genom Persien, Mesopotamien och Kaukasien (suom. Matkamuistelmia Persiasta, Mesopotamiasta ja Kaukaasiasta, 1898–1900)
Kaarlo Kramsu – Runoelmia
Guy de Maupassant – Le Horla (kauhunovelli, suom. 1974 kokoelmassa Novelleja)
Robert Louis Stevenson – David Balfourin seikkailut
Robert Louis Stevenson – Hänen vastoinkäymisensä
Robert Louis Stevenson – Ryöstölapsi
Oscar Wilde – Cantervillen kummitus
Émile Zola – La Terre
Kolwezi

| Kolwezi |
| --- | --- |
 Kaivos Kolwezin kaupungin lähellä.
 Kolwezi
 Koordinaatit: 10°43′S, 25°28′E 
Valtio:  Kongon demokraattinen tasavalta
Maakunta:  Lualaba
Väkiluku (2004):  456 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kolwezi on kaupunki Kongon demokraattisen tasavallan eteläosassa. Se on Lualaban maakunnan pääkaupunki. Länsimaissa kaupunki tunnetaan myös vuonna 1978 käydystä Kolwezin taistelusta.
Kolwezi on tärkeä kuparin, koboltin, radiumin ja uraanin louhinnan keskus.[lähde? ]
Vuonna 2004 kaupungissa oli runsaat 456 000 asukasta.
Kirjallisuusvuosi 1883

Kirjallisuusvuosi 1883 käsittelee vuoden 1883 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Suomen kieli tuli Suomen suuriruhtinaskunnan viralliseksi kieleksi, kun 20 vuoden siirtymäaika vuoden 1863 kieliasetuksesta täyttyi.
Deutsches Theater aloitti toimintansa Berliinissä.
Ylioppilaskunnan Laulajat -kuoro perustettiin Helsingissä.
Julkaisuja

Paul Bourget – Essais de psychologie contemporaine
Carlo Collodi – Pinokkio (Le avventure di Pinocchio. Storia di un burattino), kirjapainos
Mihai Eminescu – Luceafĕrul (romanttinen romanialainen runoelma)
Anne Charlotte Leffler – Ur lifvet. Saml. 2, Aurore Bunge ; "Barnet" ; Ett bröllop ; I krig med samhället (Teos Kööpenhaminan yo-kirjaston sivulla)
Anne Charlotte Leffler – Ur lifvet. Saml. 3. H. 1, Kvinlighet och erotik ; Gusten får pastoratet (Teos Kööpenhaminan yo-kirjaston sivulla)
Friedrich Nietzsche – Näin puhui Zarathustra, ensimmäinen osa
Agathon Meurman – Sanakirja yleiseen sivistykseen kuuluvia tietoja varten, ensimmäiset vihkot. Koko 12-vihkoinen teos ilmestyi vuoteen 1890 mennessä.
Guy de Maupassant – Contes de la bécasse (novellikokoelma)
Guy de Maupassant – Clair de lune (novellikokoelma)
Robert Louis Stevenson – Aarresaari, (kirjapainos)
Anthony Trollope – Autobiography (kaksiosainen)
Anton Tšehov – Kertomukset
Giovanni Verga – Cavalleria rusticana (kokoelmassa Novelle rusticane ilmestynyt novelli, jonka pohjalta on tehty ooppera)
Kleiber

Kleiber on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carlos Kleiber (1930–2004), itävaltalainen kapellimestari
Erich Kleiber (1890–1956), itävaltalainen kapellimestari
Jolán Kleiber (1939–2022), unkarilainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kolvereidin kirkko

| Kolvereidin kirkko Kolvereid kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Nærøysund, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1874
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  280
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolvereidin kirkko (norj. Kolvereid kirke) on Nærøysundin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1874.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolvereidin kirkko Wikimedia Commonsissa
Kleftiko

| Kleftiko |
| --- | --- |
 Kleftikoa perunoiden kera.
Alkuperä
Alkuperämaa:  Kreikka
Tiedot
Ruokalaji:  pääruoka
Tyyppi:  liharuoka
Pääainesosat:  lampaanliha
Kleftiko (kreik. κλέφτικο, kléftiko) on kreikkalainen ruokalaji, joka on uunissa paistettua marinoitua lampaanlihaa. Se on alun perin nimensäkin mukaisesti kreikkalainen versio rosvopaistista.
Kleftikoa valmistettaessa lampaanliha marinoidaan sipulien kera oliiviöljyssä, sitruunamehussa ja valkosipulissa. Tämän jälkeen se kääritään voipaperiin, joka pitää marinadin kiinni lihassa. Lihaa haudutetaan uunissa useita tunteja. Kleftiko tarjoillaan yleensä yhdessä perunoiden kanssa. Perunat keitetään usein erikseen, mutta ne voidaan myös hauduttaa yhdessä lihan kanssa.
Kleftikon nimi viittaa osmanivallan ajan kreikkalaisiin kapinallisiin klefteihin, ”varkaisiin” (kléftes), joiden täytyi varastaa ruokansa. Alun perin kleftiko on haudutettu maahan kaivettuun kuoppaan tehdyssä hiilloksessa, jotta savu ja tuoksut eivät paljastaisi kleftejä. Suomessa kleftikoa kutsutaan valmistustapansa vuoksi myös nimillä ”paperilammas” tai ”rosvopaisti”.
Kirjallisuusvuosi 1886

Kirjallisuusvuosi 1886 käsittelee vuoden 1886 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Solmittiin kansainvälinen Bernin sopimus tekijänoikeuksista
Kirkolliskokous hyväksyi uudet suomen- ja ruotsinkieliset virsikirjat.
Linotype, maailman ensimmäinen latomakone otettiin tuotantokäyttöön New Yorkissa.
Julkaisuja

Juhani Aho – Hellmannin herra
Louisa May Alcott – Plumfieldin pojat
Minna Canth – Hanna
Minna Canth – Köyhää kansaa
Henrik Ibsen – Rosmersholma
Juhana Kokko – Kölliskö
Arthur Rimbaud – Illuminations; Une saison en enfer (suom. Säteilevät kuvat ja Kausi helvetissä, 1983)
Robert Louis Stevenson – Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde
Leo Tolstoi – Ivan Iljitšin kuolema
C. F. von Wahlberg – Den första hjälpen vid olyckshändelser och på stridsfältet: kort handledning för samariter och sanitetsmanskap (suom. Ensi apu onnettomuuden kohtauksissa ja tappelutantereella: lyhyt ohjaus armeliaisuusosastoja ja parannusjoukkoja varten, 1886)
Jules Verne – Robur Valloittaja
Kiikanjärvi

| Kiikanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°34′56″N, 24°49′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Iso-Löytäneeseen 
Järvinumero:  35.725.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,4 m  
Rantaviiva:  0,856 km  
Pinta-ala:  5,026 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKiikanjärvi 
Kiikanjärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Löytäneellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Löytäneellä Ottelen ja Iso-Löytäneen välisellä kannaksella. Järveltä johtaa Iso-Löytäneelle painauma, missä sijaitsee myös ojitettu Sammalsuo. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on myös autio. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Oriveden ja Kuhmoisten välinen kuntaraja ohittaa järven itärannan alle 100 metrin päästä. Järvelle ei johda tietä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Västilänjoen valuma-alueeseen (35.725) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,4 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi metsäojaa ja sen laskuoja yhtyy Sammalsuolla sen johto-ojaan, joka laskee Iso-Löytäneen Sammalisen lahteen.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa on Kiikan talo merkitty järven pohjoispuolelle ja sen pohjois- ja lounaisrannoilla sijaitsi pienet peltopalstat. Vain yksi taloista on vuoden 1986 kartassa jäljellä ja maatilan pellot on silloin metsitetty. Nykykartoissa ei ole enää taloakaan.
Kiera Cass

| Kiera Cass |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. toukokuuta 1981 (ikä 43) Myrtle Beach, Etelä-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Kirjailija
Tyylilajit:  nuortenkirjallisuus
Esikoisteos:  The Siren (2009)
Aiheesta muualla
www.kieracass.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kiera Cass (s. 19. toukokuuta 1981 Myrtle Beach, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten kirjasarjastaan Valinta.
Ura

Cass syntyi ja kasvoi Myrtle Beachissa Etelä-Carolinassa ja valmistui Myrtle Beachin Socastee-lukiosta. Hänen sukujuurensa ovat Puerto Ricossa. Cass suoritti historian tutkinnon Radfordin-yliopistossa.
Cass julkaisi ensimmäisen kirjansa The Siren omakustanteisena vuonna 2009. Kirja menestyi tuolloin vain kohtalaisesti. Kirja julkaistiin uudestaan vuonna 2015 Cassin Valinta-kirjasarjan menestyksen myötä. Kirjan juonta ja juonen kulkua muutettiin uuteen versioon radikaalisti.
Vuonna 2012 Cass julkaisi Valinta-trilogian ensimmäisen osan. Kirja menestyi hyvin ja sen televisio-oikeudet myytiin CW-televisioverkolle. Televisio-ohjelmaan valittiin jo kaksi ohjaajaa, mutta muutosta tilanteeseen ei saatu. Lopulta Warner Bros osti sarjan elokuvaoikeudet. On epäselvää, onko sarjasta lopulta tulossa elokuvaa, vai jääkö projekti kesken. Kiera Cass on vuosien varrella päivitellyt elokuvan tilanteesta, mutta suoria vastauksia ei ole saatu.
Valinta-trilogian seuraavat osat Eliitti ja Ainoa julkaistiin vuosina 2013 ja 2014. Trilogian menestyksen ansiosta Kiera Cass päätti jatkaa sarjaa kahdella osalla. Neljäs osa Perijätär ja viides osa Kruunu julkaistiin vuosina 2015 ja 2016. Osat sijoittuvat noin 20 vuoden päähän alkuperäisen trilogian tapahtumista. Kaikki Valinta-kirjasarjan osat on myös suomennettu.
Cass on julkaissut lyhyitä novelleja Valinta-sarjan henkilöistä ja tapahtumista. Novelleissa tutustutaan tarkemmin sarjaa edeltäviin ja jälkeisiin tapahtumiin. Monet sivuhahmot saavat enemmän syvyyttä lyhyiden tarinoiden kautta.
Romaanit

The Siren (2009)
Valinta (2012)
Eliitti (2013)
Ainoa (2014)
Perijätär (2015)
Happily Ever After (2015)
Kruunu (2016)
Kihlattu (2020)
Petetty (2021)