stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alavetelin kirkko

| Alavetelin kirkko |
| --- | --- |
 Alavetelin kirkko
Sijainti:  Alaveteli
Koordinaatit:  63°42′18″N, 023°19′51″E
Rakentamisvuosi:  1754
Suunnittelija:  Matti Honka
Istumapaikkoja:  500
Tyylisuunta:  Empire
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alavetelin kirkko (ruots. Nedervetil kyrka) sijaitsee Kruunupyyn kunnassa Alavetelin kirkonkylällä ja se on ensimmäinen Matti Hongan suunnittelema kirkko. Puinen ristikirkko on rakennettu mäelle Perhonjoen varteen. Alavetelin kirkon uruissa on viisitoista äänikertaa ja ne on rakentanut Kangasalan Urkutehdas vuonna 1975.
Austrobaileyales

| Austrobaileyales |
| --- | --- |
 Kadsura japonica
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Austrobaileyales  Reveal
Synonyymit
 Illiciales Cronquist  Schisandrales Martius  Trimeniales Doweld 
Heimot
 Austrobaileyaceae  Schisandraceae – palsamiköynnöskasvit  Trimeniaceae 
Katso myös
   Austrobaileyales Wikispeciesissä   Austrobaileyales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Austrobaileyales on kasvilahko, johon kuuluu puuvartisia kasveja. Ne ovat suhteellisen alkukantaisia ja sijoittuvat sukupuussa lahkojen Amborellales ja Nymphaeales läheisyyteen. Lahkoon kuuluu noin sata lajia. Ne jakautuvat kolmeen heimoon ja nämä edelleen viiteen sukuun.
Heimot

Austrobaileyaceae: vain yksi suku Austrobaileya, jossa kaksi Koillis-Australiassa kasvavaa liaanilajia
Schisandraceae – palsamiköynnöskasvit: kaksi alaheimoa ja kolme sukua
Illicioideae: vain yksi suku
Illicium – tähtianikset: 42 lajia yhtäältä Kaakkois-Aasiassa, toisaalta Kaakkois-Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa
Schisandroideae: kaksi sukua
Schisandra – palsamiköynnökset: 50 lajia yhtäältä Sri Lankassa ja Kaakkois-Aasiassa ja toisaalta Kaakkois-Yhdysvalloissa ja Meksikossa
Kadsura – keräliaanit
Trimeniaceae : yksi tai kaksi sukua
Trimenia (Piptocalyx) kuusi lajia Tyynenmeren alueen lounaisosissa
Aiheesta muualla

Evoluutiopuu: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/trees/austrobaileyales20notl.gif
Aleksandr Beljakov

Aleksandr Antonovitš Beljakov (ven. Александр Антонович Беляков, 8. toukokuuta 1905 Vyšni Volotšokin kihlakunnan Jablonkan kylä – 1995) oli tverinkarjalainen karjalan kielen tutkija.
Aleksandr Beljakov syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hänet on usein sekoitettu veljeensä Aleksei Beljakoviin. Aleksandr kävi keskikoulun, työskenteli maanviljelijänä ja toimi vuosina 1929–1930 alakoulun opettajana.
Käytyään kolmekuukautisen opettajien täydennyskurssin ja opiskeltuaan vuoden Tverin finanssi- ja talousteknikumissa, Beljakov lähetettiin vuonna 1931 opiskelemaan Leningradin yliopiston filologiseen tiedekuntaan. Hän osallistui opettajansa Dmitri Bubrihin kanssa tverinkarjalaisen kirjakielen luomiseen, laati alakoulun kieliopin (1934), venäläis-karjalaisen oikeinkirjoitussanakirjan (1935) ja vajaakeskikoulun lukukirjoja (1936–1937).
Valmistuttuaan Beljakov suoritti Bubrihin johdolla jatko-opintoja ja toimi Leningradin yliopiston opettajana. Saatuaan jatko-opinnot loppuun hänet lähetettiin vuonna 1940 Karjalan kulttuurin tutkimusinstituuttiin, jossa hän toimi vanhempana tutkijana ja jatkoi työtä kandidaatinväitöskirjansa parissa.
Toisen maailmansodan aikana Beljakov oli linnoitustöissä ja perheensä kanssa evakuoituna Altailla, jossa hän työskenteli Oirot-Turan lääketieteellisessä koulussa. Beljakov kutsuttiin vuoden 1942 lopussa puna-armeijaan, mutta hän joutui pian sairaalaan ja sai vapautuksen asepalvelusta.
Beljakov palasi sodan jälkeen jatko-opintoihinsa ja väitteli filologian kandidaatiksi Tolmatšin karjalaismurteesta vuonna 1947. Hän muutti samana vuonna takaisin Petroskoihin, jossa hän työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja historian instituutissa ja opetti Petroskoin yliopistossa. Beljakov työskenteli karjalan kielen murrekartaston parissa, julkaisi joukon kotiseutunsa murretta käsitteleviä artikkeleita ja osallistui suomen kieliopin laatimiseen. Ennen jäämistään eläkkeelle vuonna 1965 hän omistautui karjalan murteiden tutkimukselle ja laati karjalan murresanakirjaa.
Asklipieío

Asklipieío (kreik. Ασκληπιείο, kath.kreik. Ασκληπιείον, Asklipieíon) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Asklipieío, kylä ja Epídavroksen kunnan kunnallisyksikkö Argoliin alueyksikössä
Asklipieío, kylä Ródoksen saarella ja kunnassa Ródoksen alueyksikössä
Bardufossin lentoasema

| Bardufossin lentoasema> Bardufoss lufthavn |
| --- | --- |

IATA-koodi:  BDU
ICAO-koodi:  ENDU
Sijainti:  Målselv, Norja
Ylläpitäjä:  Avinor
Valmistumisvuosi:  1956
Korkeus:  77 m
Matkustajamäärä (2022):  179 853
Bardufossin lentoasema (norj. Bardufoss lufthavn) on Målselvin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1956, mutta paikalla oli jo aiemmin ollut Norjan ilmavoimien sotilaslentokenttä. Kenttää käytetään edelleen sekä matkustajaliikenteeseen että sotaharjoituksissa.
Royal Air Forcen Lockheed Martin C-130J Super Hercules Bardufossissa vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bardufossin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Alfred Radcliffe-Brown

Alfred Radcliffe-Brown (17. tammikuuta 1881 – 24. lokakuuta 1955) oli brittiläinen sosiaaliantropologi. Hän kehitti systemaattisen järjestelmän, jolla kuvasi esiteollisen ajan yhteisöjen sosiaalisia suhteita. Hän oli enemmän teoreetikko kuin havaintojen käsittelijä, ja pyrki saamaan antropologian osaksi luonnontieteitä ja soveltamaan luonnontieteellisiä menetelmiä.
Radcliffe-Brown teki joitakin kenttätutkimuksia Andamaanien saarilla 1906–1908 ja Australiassa aboriginaalien parissa 1910–1912. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän pysyi eteläisellä pallonpuoliskolla ja toimi Tongan opetustoimen johtajana ja opetti sydneyläisessä oppikoulussa. Vuonna 1921 Radcliffe-Brownista tuli professori Kapkaupungin yliopistoon, ja seuraavana vuonna hän julkaisi teoksen The Andaman Islanders. Vuonna 1926 hän siirtyi Sydneyhyn ja laman uhatessa vuonna 1931 Chicagoon. Vuonna 1937 hän sai uuden viran Oxfordin yliopistosta, josta jäi eläkkeelle vuonna 1946.
BMW 6-sarja (F13)

| BMW F13 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  BMW
Valmistusvuodet:  2011–2018
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  BMW E63
Seuraaja:  BMW G15
Teknisesti samankaltaisia:  BMW F06 BMW F10
Tekniset tiedot
Moottori:  R6 V8
Iskutilavuus:  3,0–4,4 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 8-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
BMW F13 on BMW 6-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2011–2018. Se korvasi edeltäneen E63-mallin ja seuraajaksi tuli mallistoon 19 vuoden tauon jälkeen palannut 8-sarja (G15). Kaksiovisten rinnalla myytiin myös neliovista mallia, joka tunnettiin 6-sarjan Gran Coupéna.
BMW 6-sarja (F13) 2011–2018

6-sarjasta esiteltiin valmistajalle epätyypilliseen tapaan ensimmäisenä kangaskattoinen cabriolet (koritunnus F12) Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2011. Coupé esiteltiin samana keväänä Shanghain autonäyttelyssä. Mallit perustuvat tekniikaltaan 5-sarjaan (F10).
Malliston huipulle esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2012 M6, jonka moottorina on kaksoisturboahdettu 4,4-litrainen V8 teholtaan 560 hevosvoimaa. Voimansiirtona on seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto.
Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2015 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Puskurit muotoiltiin uudelleen ja myös etusäleikköön tehtiin pieniä muutoksia. Ajovalot muuttuivat LED-tyyppisiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BMW 6-sarja (F13) Wikimedia Commonsissa
BMW 6-sarjan Cabriolet (F12)
BMW M6 F13
Facelift-mallin BMW F13.
Asko Aalto

Asko Aalto (s. 8. lokakuuta 1959) on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1970–1980-lukujen vaihteessa.
Aalto sijoittui seitsemänneksi maailmancupin lentomäkikilpailussa Norjan Vikersundissa maaliskuussa 1980. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli 73:s. Helmikuussa 1981 hän sijoittui Thunder Bayn normaalimäen kilpailussa yhdeksänneksi. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 64:s.
Urheilu-uransa jälkeen Aalto on toiminut kansainvälisen hiihtoliiton kilpailuissa mäkituomarina ja teknisenä johtajana (TD) yhdistetyn kilpailuissa.
Banken piirikunta

| Banken piirikunta बाँक, Bāṁke |
| --- | --- |
 Banken piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 28.0578°N, 81.6235°E 
Valtio:     Nepal
Nepalin kehitysalueet:  Keskilännen kehitysalue
Nepalin vyöhykkeet:  Bheri
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Nepalgunj (72 503 as. 2011)
Pinta-ala  ():  2 337 km²
Väkiluku (2011)  ():  491 313
 – väestötiheys:  210 as./km²
HDI (2011):  0,475
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-BH
 
ddcbanke.gov.np
 Banken piirikunnan kartta. Piirikunnan keskus Nepalgunj näkyy kartan vasemmalla puolella vaalean sinertävänä osa-alueena. 
Banken piirikunta (nepaliksi बाँक, Bāṁke) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Bherin vyöhykkeellä.
Banken piirikunta rajautuu etelässä Intian Uttar Pradeshin osavaltioon. Lännessä naapurina on Bardiyan, pohjoisessa Salyanin ja idässä Dang Deukhurin piirikunta.
Banken piirikunnassa oli vuonna 2011 yhteensä 491 313 asukasta (385 840 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 2 337 neliökilometriä ja väestötiheys 210 as./km2. Hallinnollinen keskus on Nepalgunj, jossa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 72 503 henkeä. Toukokuussa 2014 perustettiin Kohalpurin kaupunki (36 019 as., 2011).
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä osaksi Keskilännen alankovyöhykettä (Terai). Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 79,1 % voidaan luokitella alempaan trooppiseen, 20,6 % ylempään trooppiseen ja 0,3 % subtrooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Banken piirikunta Wikimedia Commonsissa
Aleksandr Ivanov

Sergei Postnikovin maalaama Aleksandr Ivanovin muotokuva.
Aleksandr Andrejevitš Ivanov (ven. Алекса́ндр Андре́евич Ива́нов; 28. heinäkuuta (J: 16. heinäkuuta) 1806 Pietari – 15. heinäkuuta (J: 3. heinäkuuta) 1858 Pietari) oli venäläinen taidemaalari, joka maalasi hiipuvaan uusklassiseen tyyliin ja sai vain vähän ymmärrystä aikalaisiltaan.
Aleksandr Ivanovin isä Andrei Ivanov oli Pietarin taideakatemian professori. Ivanov opiskeli yhdessä Karl Brjullovin kanssa taideakatemiassa isänsä johdolla. Opintojensa jälkeen hän sai vuonna 1830 stipendin ulkomaille matkustamiseen ja matkusti Dresdenin kautta Roomaan. Hän vietti siellä suurimman osan elämästään, ystävystyi Nikolai Gogolin kanssa ja sai vaikutteita nasareeneilta.
Ivanovia sanotaan yhden työn mestariksi, sillä hän maalasi Kristus ilmestyy kansalle -nimistä taulua 20 vuotta vuosina 1837–1857. Hän toteutti maalauksen Italiassa asuessaan ja teki sitä varten satoja luonnoksia. Maalaus on 7,5 metriä leveä ja 5,4 metriä korkea. Ivanov kuvasi myös Gogolin maalaukseen kerjäläisen hahmossa. Teos on nykyisin näytteillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa.
Aleksandr Ivanov palasi Venäjälle vuonna 1857 ja seuraavana vuonna 1858 hän kuoli koleraan. Hänet haudattiin Aleksanteri Nevskin luostarin Tihvinän hautausmaalle.
Kriittinen arvio Ivanovin taiteesta ilmestyi seuraavien sukupolvien aikana. Monia hänen luonnoksiaan teokseen Kristus ilmestyy kansalle pidetään itsessään taideteoksina. Kattavin kokoelma hänen töitään on esillä Venäläisessä museossa Pietarissa.
Teoksia

Priamos kysyy Akilleelta Hectorin ruumiista (1824)
Neljän pojan kylpy (1824)
Joosef tyrmässä (1826)
Apollo
Bellerofon ilmestyy valmiina taistelemaan Khimairaa vastaan (1829)
Kristuksen ilmestys Maria Magdalenalle (1835)
Kristus ilmestyy kansalle (1837–1857)
Käännös suomeksi
Alfred Plé

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alfred Plé (oikealla) vuonna 1920. |  Alfred Plé (oikealla) vuonna 1920. |  Alfred Plé (oikealla) vuonna 1920. |  |
Maa:   Ranska
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten soutu
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | kaksikko |  |
Alfred Plé (9. tammikuuta 1888 Pariisi – 4. maaliskuuta 1980 Limeil-Brévannes) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia kaksikossa.
Aleksandr Bednov

Aleksandr Bednov
Aleksandr Bednov (ven. Александр Александрович Беднов, ukr. Олександр Олександрович Бєднов, Oleksandr Oleksandrovytš Bednov; 29. elokuuta 1969 Luhansk – 1. tammikuuta 2015) oli ukrainalainen Venäjän tukemiin separatisteihin liittynyt militantti.
Bednov työskenteli aikoinaan Ukrainassa poliisina. Hän perusti huhtikuussa 2014 Luhanskin kansantasavallan neljännen pataljoonan eli Batman-ryhmän. Hänen käyttämänsä taistelijanimi oli "Batman". Bednov sai elokuussa 2014 nimityksen Luhanskin kansantasavallan puolustusministeriksi ja oli ehdolla Luhanskin kansantasavallan johtajaksi.
Bednov lisättiin Myrotvoretsin ylläpitämään Ukrainan vihollisten listaan. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta.
Kuolema

Bednov joutui Luhanskin kansantasavallan separatistien oman turvallisuuspalvelun ampumaksi vastustaessaan pidätystä. Häntä epäiltiin muiden pataljoonansa jäsenten tavoin muun muassa murhista ja sieppauksista. Bednovin väitettiin johtaneen salaista vankilaa, jossa harjoitettiin kidutusta. Hänen pataljoonansa syytti kuolemasta Luhanskin kansantasavallan johtajana toiminutta Igor Plotnitskia. Pataljoona väitti myöhemmin Bednovin kanssa tapetuiksi tulleen kuuden muunkin ihmisen. Sen jäsenten mukaan myös Bednovin auto poltettiin.
Benedict Singh

Benedict Singh (2. joulukuuta 1927 – 12. syyskuuta 2018) oli guyanalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. joulukuuta 1954 ja nimitettiin Georgetownin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Arsennarian titulaaripiispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Richard Lester Guilly, jota avustivat Kenneth Roderick Turner ja Patrick Webster.
Singh sai 12. elokuuta 1972 nimityksen Georgetownin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. marraskuuta 2003.
Ajeé Wilson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ajeé Wilson |  Ajeé Wilson |  Ajeé Wilson |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2017 | 800 m juoksu |  |
|  Pronssia | Doha 2019 | 800 m juoksu |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2022 | 800 m juoksu |  |
|  Hopeaa | Portland 2016 | 800 m juoksu |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2018 | 800 m juoksu |  |
Ajeé Wilson (s. 8. toukokuuta 1994 Philadelphia) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, päämatkansa 800 metrin sisäratojen maailmanmestari ja kaikkiaan viisinkertainen MM-mitalisti. Hän edustaa Juventus Track Clubia.
Wilson sijoittui 800 metrillä viidenneksi Monctonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010. Seuraavana vuonna hän voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä ajalla 2.02,64. Hän voitti 800 metrin alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 ajalla 2.00,91.
Wilson sijoittui 2013 Moskovan MM-kilpailuissa 800 metrillä viidenneksi. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Hän voitti kultaa IAAF World Relays -kilpailujen 4 × 800 metrin viestissä 2014. Saman vuoden maanosien cupissa hän oli toinen. Hän voitti vuoden 2015 IAAF World Relays -kilpailuissa kultaa DMR-viestissä.
Wilson saavutti Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hopeaa 800 metrillä ajalla 2.00,27. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai pronssia ajalla 1.56,65. Hän sai Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hopeaa 800 metrillä ajalla 1.58,99. Maanosien cupissa 2018 hän oli 800 metrillä toinen. Hän saavutti 800 metrillä pronssia Dohan MM-kilpailuissa 2019 ajalla 1.58,84. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 800 metrin välierissä. Hän voitti saman matkan sisäratojen maailmanmestaruuden Belgradissa 2022 ajalla 1.59,09. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän oli 800 metrillä kahdeksas.
Wilson on voittanut 800 metrin Yhdysvaltojen-mestaruuden ulkoradoilla 2014, 2017, 2018 ja 2019 sekä hallissa 2013, 2014, 2016, 2018, 2020 ja 2022. Hän voitti maansa hallimestaruuden 600 metrillä 2017 ja 1 000 metrillä 2019.
Wilson jäi helmikuussa 2017 tehdyssä dopingtestissä kiinni Zeranolin käytöstä. Hän sai varoituksen.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 53,63 | Chester | 18. huhtikuuta 2014 |
| 600 m | 1.22,39 | Berliini | 27. elokuuta 2017 |
| 800 m | 1.55,61 | Monaco | 21. heinäkuuta 2017 |
| 1 000 m | 2.44,05 | Bryssel | 6. syyskuuta 2013 |
| 1 500 m | 4.05,18 | Swarthmore | 14. toukokuuta 2018 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| 600 m | 1.23,84 | Albuquerque | 5. maaliskuuta 2017 |
| 800 m | 1.58,29 AR | New York | 8. helmikuuta 2020 |
| 1 000 m | 2.34,71 | Staten Island | 24. helmikuuta 2019 |
AR = maanosan ennätys
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ajeé Wilson Wikimedia Commonsissa
Bart Staes

| Bart Staes |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 20.7.1999–1.7.2019  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1958 (ikä 66) Izegem, Belgia
Ammatti:  opettaja
Tiedot
Puolue:  Groen
Aiheesta muualla
www.bartstaes.be
Bart Staes (s. 7. elokuuta 1958 Izegem) on belgialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä vuosina 1999–2019.
Staes oli EU-parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan varapuheenjohtaja. Ammatiltaan hän on hollannin, englannin ja taloustieteiden opettaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bart Staes Wikimedia Commonsissa
Bart Staesin verkkosivut
Bart Staes Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Benedict To Varpin

Benedict To Varpin (24. heinäkuuta 1936 – 8. syyskuuta 2020) oli papuauusiguinealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Rabaulin arkkihiippakuntaan 24. tammikuuta 1971 ja nimitettiin Bereinan hiippakunnan johtoon 30. lokakuuta 1979. Piispaksi konsekroinnin suoritti 19. maaliskuuta 1980 Louis Vangeke, jota avustivat George To Bata ja Firmin Martin Schmidt.
To Varpin sai 26. tammikuuta 1987 nimityksen Madangin koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 31. joulukuuta 1987 hänestä tuli sen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 24. heinäkuuta 2001.
Akseli Ruohola

Akseli Ruohola (s. 1. syyskuuta 1998) on suomalainen suunnistaja. MM-kilpailuissa Ruoholan paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on sprintin 17:s sija Doksyn MM-kilpailuissa 2021. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on pudotusprintin 19:s sija Neuchâtelin EM-kilpailuissa 2021. Tämä on myös hänen paras saavutuksensa suunnistuksen maailmancupissa. Juniorien MM-kilpailuissa Ruohola on saavuttanut kaksi MM-hopeaa. Hän edustaa MS Parmaa.
Ruohola on kilpaillut myös kestävyysjuoksussa, jossa hän on parhaimmillaan sijoittunut SM-kisoissa neljänneksi; vuoden 2023 maastojuoksun SM-kilpailuissa pitkällä matkalla ja vuoden 2024 sisäratojen SM-kilpailuissa 3 000 metrillä.
Alfred Philippson

Alfred Philippson, Karel Fleischmannin piirros vuodelta 1944.
Alfred Philippson (1864–1953) oli saksalainen maantieteilijä. Hän oli professorina Bonnin yliopistossa 1911–1929. Hänen pääasiallisia tutkimuskohteitaan olivat geomorfologia ja Välimeren maat. Philippson joutui juutalaisen syntyperänsä vuoksi vaikeuksiin ja lopulta perheineen Theresienstadtin keskitysleirille, josta he kuitenkin selviytyivät ja palasivat vapautumisen jälkeen Bonniin.
Hänen isänsä oli rabbi ja kustantaja Ludwig Philippson ja hänen veljensä historioitsija Martin Philippson.
Julkaisuja

Europa, 1894, 3. p. 1928
Das Mittelmeergebiet, 1904, 4. p. 1922
Grundzüge der allgemeinen Geographie, 1921–1924, 2. p. 1929–1931
Wie ich zum Geografen wurde (Keskitysleirillä kirjoitettu kuvaus elämänvaiheista)
Bankplassen

Bankplassen lokakuussa 2008.
Bankplassen on Oslon keskustassa sijaitseva aukio, joka rajoittuu Kirkegataan, Kongens gateen ja Myntgataan. Sen laidalla sijaitsevat Norjan keskuspankin entinen ja nykyinen päämaja.
Kuvia

Norjan keskuspankin entinen päämaja (Ingvar Olsen Hiorth, 1906)
Norjan keskuspankin nykyinen päämaja vuodelta 1986.
Engebret Café, yksi Oslon vanhimmista ravintoloista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bankplassen Wikimedia Commonsissa
Aimaqit

Aimaqit tai čahar aimaqit ovat nykyisin persiaa puhuva etninen ryhmä Afganistanissa. He asuvat pääasiassa Afganistanin luoteisosassa ja muodostavat noin viisi prosenttia koko maan väestöstä. Uskonnoltaan aimaqit ovat sunnalaisia muslimeja, ja he ovat paimentolaisia tai puolipaimentolaisia.
Historia

Aimaqien taustasta kertovat historialliset lähteet ovat usein sekavia ja ristiriitaisia. Aimaqit puhuvat nykyisin persiaa mutta ovat aiemmin ehkä puhuneet jotain muuta kieltä. Vuonna 1836 joiltakin tuolloin brittien alaisuudessa työskennelleiltä rajakiviä pystyttämässä olleilta aimaqeilta kirjattiin ylös sanastoa, jonka on tulkittu juontuvan mongolista. Samaan tapaan mongolitaustaista sanastoa on esimerkiksi hazaroilla. Nimi aimaq itsessään viittaa mongolin kielessä heimoon ja čahar aimaqit viittaa puolestaan neljään heimoon, joista aimaqien joskus katsotaan muodostuvan. Sanasto voi kertoa aimaqien mongolitaustasta, tai vaihtoehtoisesti he ovat olleet alun perin turkkilainen kansa, joka on omaksunut mongoliaineksia kieleensä.
Aimaqit tulivat tunnetuiksi sotureina ja 1880-luvulla. Heratin emiiri käytti aimaqeja turvaamaan alueensa pohjoisosia turkmeeneja ja venäläisiä vastaan. Myöhemmin he liittoutuivat venäläisten kanssa ja kärsivät afgaaniemiiri 'Abd al-Rahman Khanin kostotoimista. Aimaqit sotivat afgaanihallintoa vastaan myös vuonna 1929, kun tadžikkitaustainen kapinapäällikkö Habib Allah Kalakani valtasi maan pääkaupungin. Edellisen kerran tavoin aimaqit kärsivät kostotoimista, kun afgaanit pääsivät takaisin Kabulin valtaistuimelle. Aimaqit ovat asettuneet afgaaneja vastaan suhtautuen myötämielisemmin esimerkiksi Pohjoisen liittoon kuin paštujen eli afgaanien hallitsemaan Talibaniin.
Kulttuuri

Aimaqit ovat uskonnoltaan sunnalaisia muslimeja. Sunnalaisuus on yksi merkittävä ero verrattuna hazaroihin, jotka harjoittavat pääasiassa šiialaisuutta. Elinkeinonaan aimaqit harjoittavat paimentolaisuutta tai puolipaimentolaisuutta. Aimaqien kasvattamiin kotieläimiin kuuluvat karja, lampaat ja vuohet. Karjaa paimennetaan hevosten selästä ja aimaqien perinteiset teltta-asumukset muistuttavat jurttia. Teltat tehdään villahuovasta, ja niiden pystyttäminen ja purkaminen on nopeaa. Nykyisin osa aimaqeista on myös muuttanut lähialueen suurempiin kaupunkeihin, kuten Heratiin tai Chaghcharaniin.
Bernhard Mende

| Bernhard Mende> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. elokuuta 1937
Kuollut: 7. lokakuuta 2004
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Saksa
Komentajuudet:  Saksan ilmavoimien komentaja
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Bernhard Mende (2. elokuuta 1937 – 7. lokakuuta 2004) oli Saksan ilmavoimien komentaja 1994–1997.