stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusimäen koulu

| Kuusimäen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Katajakatu 10, Kourula, Lappeenranta
Koordinaatit:  61.048533°N, 28.132250°E
Tyyppi:  alakoulu
Perustettu:  1973
Rehtori:  Sami Tapanainen 
Luokat:  1–6
Oppilaita:  109 (2016) 
Kuusimäen koulu on Lappeenrannan Kourulassa sijaitseva noin 110 oppilaan ja 11 opettajan alakoulu. Se aloitti toimintansa vuonna 1973 Sunisenkadulla sijaitsessa puisessa koulurakennuksessa, joka suljettiin sisäilmaongelmien takia helmikuussa 2011 ja paloi osittain helmikuussa 2014. Koulu suljetaan Lappeenrannan länsialueen kouluverkkouudistuksen myötä ensimmäistä ja toista luokkaa lukuun ottamatta. Kuusimäen koulu on yksi Sammonlahden palvelualueen viidestä alakoulusta. Alueen yläkoulu on Sammonlahden koulu.
Historia

Kun Sunisenkadun alataloksi kutsutussa rakennuksessa ilmeni homeongelma ja se päätettiin sulkea helmikuussa 2011, koulussa toimineet luokat 1–3 sekä iltapäiväkerho siirrettiin Helsingintien toisella puolella sijaitsevaan ylätaloksi kutsuttuun Katajakadun rakennukseen. Tilanpuutteen vuoksi läheisistä seurakunnan tiloista vuokrattiin kaksi opetustilaa. Kuusimäen koulussa toimineet maahanmuuttajien valmistavat luokat ja muut erityisluokat siirtyivät Lappeen kouluun sen valmistuttua 2012, jolloin Kuusimäen koulun oppilasmäärä väheni ja kaikki oppilaat mahtuivat Katajakadun rakennukseen.
Lappeenrannan kaupunginvaltuusto päätti maanantaina 28. marraskuuta 2016 pitämässään kokouksessa sulkea Kuusimäen koulun ensimmäistä ja toista luokkaa lukuun ottamatta. Kuusimäen koulun oppilaat siirtyvät Sammonlahden kouluun, joka laajenee Lappeenrannan länsialueen kouluverkkouudistuksen myötä tuhannen oppilaan kouluksi.
Koulurakennukset > Katajakadun rakennus

Katajakadun ylätaloksi kutsuttu rakennus on punaruskeaa tiiltä. Ylätalon peruskorjaus maksaisi 3,8 miljoonaa. Sen lähellä on Kourulan palloiluhalli, hiekkakenttä ja tenniskenttä, jota käytetään talvella ulkojääkiekkokenttänä.
Koulurakennukset > Sunisenkadun rakennus

| Alatalo |
| --- | --- |

Sijainti:  Sunisenkatu, Kuusimäki, Lappeenranta
Koordinaatit:  61.050243°N, 28.131800°E
Perustettu:  1973
Lakkautettu:  helmikuu 2011
Luokat:  1-6, lopussa 1-3
Oppilaita:  65 (2011) 
Kuusimäen koulun ensimmäinen rakennus rakennettiin Sunisenkadulle 1973 alun perin väliaikaiseksi. Sunisenkadun alataloksi kutsuttu rakennus oli tasakattoinen vaaleansininen puukoulu. Ylätaloksi kutsutun toisen rakennuksen valmistuttua alatalossa toimivat luokat 1–3 sekä iltäpäiväkerho. Alatalossa ilmeni tammikuussa 2011 tehdyssä sisäilmaselvityksessä sisäilmaongelmia, Koulunkäynti alatalossa loppui helmikuussa 2011. joita ei Tilakeskuksen selvityksen mukaan kannattanut peruskorjata. Alatalo paloi osittain 7. helmikuuta 2014, jonka jälkeen se purettiin. Koulun paikalle alettiin rakentaa kaksi kerrostaloa.
Koulurakennukset > Sunisenkadun rakennus > Alatalon palo

Purkupäätöksen saanut Kuusimäen koulun Sunisenkadun rakennus syttyi 7. helmikuuta 2014 tuleen. Kaksi 15-vuotiasta poikaa olivat polttaneet koulun sisällä paperia. Rakennus oli osittain lukitsematon, joten siellä oli käynyt ennenkin. Pelastuslaitos sai palosta hälytyksen 15.36. Sammutustöitä haittasi vesipostiverkoston puuttuminen alueelta. Sammutusvettä jouduttiinkin kuljettamaan paikalle säiliöautoilla. Alatalon viereissä kaksi Sunisenkadun puolella kasvanutta mäntyä syttyi tuleen. Pelastystyöt kestivät pitkälle iltaan ja rakennuksen rauniot savusivat vielä seuraavana päivänä. Paloiltana koulun arvioitiin tuhoutuvan palossa kokonaan, mutta osa siitä jäi pystyyn. Poliisi tutki paloa törkeänä tuhotyönä. Palon sytyttävät eivät joutuneet ikänsä takia rikosvastuuseen, mutta kiinteistön omistaja vaati heiltä yli 30 000 euron vahingonkorvauksia.
Rehtorit

Juha Järvinen
Sami Tapanainen (nyk.)
Kourulan palloiluhalli.
Markku Hietaharju

Markku Hietaharju (s. 1961) on suomalainen urkuri. Hän suoritti urkujensoiton A-tutkinnon Sibelius-Akatemiassa 1986 ja antoi ensikonserttinsa seuraavana vuonna Helsingin Tuomiokirkossa Organum-seuran järjestämällä urkutaiteen viikolla.
Opintojaan hän on täydentänyt lukuisilla mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla. Vuosina 1988–1990 Hietaharju opiskeli Deutscher Akademischer Austauschdienstin stipendiaattina Lyypekin musiikkikorkeakoulussa professori Martin Haselböckin johdolla ja suoritti opintojensa päätteeksi Konzertexamen-tutkinnon erinomaisin arvosanoin.
Markku Hietaharju on esiintynyt kotimaan lisäksi useasti Skandinaviassa, Keski-Euroopassa, Baltian maissa sekä Venäjällä. Kansainvälisillä festivaaleilla hän on vieraillut Lahdessa, Tallinnassa, Riiassa, Wienin kesämusiikkijuhlilla sekä Göteborgissa. Lisäksi hän on saavuttanut palkintosijoja kansainvälisissä urkukilpailuissa. Valtion taiteilija-apuraha on myönnetty hänelle vuosina 1997 ja 2001–2002.
Hietaharju on esiintynyt useilla äänilevyillä solistina ja säestäjänä. Lisäksi hän on tehnyt runsaasti radionauhoituksia Suomessa ja Keski-Euroopassa.
Vuosina 1986–2005 hän on toiminut Helsingin Meilahden seurakunnassa kirkkomuusikkona. Tällä hetkellä hän toimii Sibelius-Akatemiassa urkujensoiton opettajana ja on vuodesta 2006 alkaen toiminut Turun tuomiokirkkoseurakunnan urkurina.
Diskografia

Reger-Franck-Reubke 1988
Lee Eun-mi

Lee Eun-mi (s. 18. elokuuta 1988) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa joukkueen kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi vain viimeisessä alkulohko-ottelussa. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut kaikkiaan 89 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia.
Luettelo Pokémoneista

Tämä on luettelo kaikista Pokémon-lajeista, joita on Pokémon-pelisarjan kahdeksannen sukupolven myötä 898. Luettelossa on kansainvälisesti käytettyjen englanninkielisten nimien lisäksi alkuperäiset japaninkieliset nimet latinisaatioineen sekä japanilaisten nimien viralliset latinisaatiot, joita on käytetty tavaramerkkihakemuksissa ja japanilaisissa lisenssituotteissa.
Aiheesta muualla

Bulbapedia: List of Pokémon (englanniksi)
Pokémon-lajit
| --- | --- |
1. sukupolvi: Luettelo · (1–20) · (21–40) · (41–60) · (61–80) · (81–100) · (101–120) · (121–151)
2. sukupolvi: Luettelo · (152–180) · (181–200) · (201–220) · (221–251)
3. sukupolvi: Luettelo · (252–280) · (281–300) · (301–320) · (321–340) · (341–360) · (361–386)
4. sukupolvi: Luettelo · (387–400) · (401–420) · (421–440) · (441–460) · (461–480) · (481–493)
5. sukupolvi: Luettelo · (494–520) · (521–540) · (541–560) · (561–580) · (581–600) · (601–620) · (621–649)
6. sukupolvi: Luettelo · (650–660) · (661–680) · (681–700) · (701–721)
7. sukupolvi: Luettelo · (722–750) · (751–770) · (771–790) · (791–809)
8. sukupolvi: Luettelo · (810–839) · (840–869) · (870–898)
Kärpänen II

| Kärpänen II> The Fly II |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chris Walas
Käsikirjoittaja:  Mick Garris   Jim Wheat   Ken Wheat   Frank Darabont
Tuottaja:  Steven-Charles Jaffe
Säveltäjä:  Christopher Young
Kuvaaja:  Robin Vidgeon
Leikkaaja:  Sean Barton
Pääosat:  Eric Stoltz   Daphne Zuniga   John Getz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Finnkino Netflix
Ensi-ilta:   10. helmikuuta 1989    9. kesäkuuta 1989
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Kärpänen
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kärpänen II (engl. The Fly II) on vuonna 1989 valmistunut yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva, jonka on ohjannut Chris Walas. Pääosissa olivat Eric Stoltz ja Daphne Zuniga. Elokuva on jatko-osa vuonna 1986 valmistuneelle Kärpäselle. John Getz oli ainoa ensimmäisen elokuvan näyttelijä, joka palasi rooliinsa jatko-osassa.
Stoltzin esittämän Martin Brundlen isä oli tiedemies Seth Brundle, joka muuttui ihmiskärpäseksi edellisessä elokuvassa.
Elokuva menestyi hyvin lippuluukulla, mutta useiden kriitikkoiden mielestä elokuva oli tasoltaan edeltäjäänsä huonompi.
Juoni

Veronica Quaife kuolee synnytykseen ja Bartok Industriesin omistaja, Anton Bartok, ottaa pojan huollettavakseen. Hänen tarkoituksenaan on hyötyä Martinin ainutlaatuisista kyvyistä, jotka hän peri isältään.
Martin kasvaa aikuiseksi jo viidessä vuodessa johtuen hänen perimästään. Martin tiedostaa olevansa erilainen kuin muut ihmiset, mutta ei tiedä mistä se johtuu. Bartok tarjoaa Martinille työtä Seth Brundlen teleporttien parissa. Bartokin on tiedemiehineen yrittänyt viimeisten viiden vuoden aikana saada teleportit toimimaan, mutta eivät ole onnistuneet. Mies toivoo Martinin voivan saavan päätökseen isänsä aloittaman työn.
Martinin ahertaessa teleporttien kimpussa hän ystävystyy Beth Loganin kanssa. Lopulta teleportit saadaan toimintaan. Martin saa selville totuuden isästään, itsestään, Bartokin aikeista ja mahdollisesta parannuskeinosta. Parannuskeinossa on tarkoituksensa vaihtaa Martinin hyönteisgeenit toisen ihmisen terveisiin geeneihin. Samoihin aikoihin Martinissa ilmenevät ensimmäiset muodonmuutoksen merkit.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eric Stoltz  | … |  Martin Brundle   |
|  Daphne Zuniga  | … |  Beth Logan   |
|  Lee Richardson  | … |  Anton Bartok   |
|  John Getz  | … |  Stathis Borans   |
|  Frank C. Turner  | … |  Shepard   |
Aiheesta muualla

Kärpänen II Rotten Tomatoes -sivustolla
Markku Huhtanen

| Markku Huhtanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. tammikuuta 1976 Pori
Kuollut: 13. maaliskuuta 2006 (30 vuotta) Magaluf
Jääpallon pelaaja
Pituus:  174 cm
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: Narukerä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1999 | Narukerä | 86 | (56) |
| 1999–2000 | IF Ready | – | (–) |
| 2000–2004 | Narukerä | 77 | (86) |
| 2004–2006 | Ljusdals BK | – | (–) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. tammikuuta 1976
Pelipaikka: hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
1987–1991: PPT
1992–1996: Jazz
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997 | Jazz | 5 | (0) |
| 1997 | → EuPa (laina) | 3 | (2) |
| 1998 | MuSa | 2 | (1) |
| 1999 | Sporting | 14 | (0) |
| 2002–2004 | MuSa | 32 | (8) |
| Yhteensä | Yhteensä | 56 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Markku Huhtanen (24. tammikuuta 1976 – 13. maaliskuuta 2006) oli suomalainen jääpalloilija ja jalkapalloilija.
Suomessa Huhtanen edusti koko uransa porilaista Narukerää, jossa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1999. Hän pelasi yhteensä 13 poikien ja nuorten maaottelua. Vuonna 1994 Huhtanen valittiin Suomen parhaaksi juniorijääpalloilijaksi. Viiden Narukerässä pelatun kauden jälkeen hän siirtyi vuodeksi Norjan pääsarjaan Elitserieniin oslolaiseen IF Readyn joukkueeseen. Seuraavaksi kaudeksi Huhtanen palasi jälleen Narukerään. Vuonna 2004 hän siirtyi  Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle I Divisioonaan Ljusdals BK:n riveihin.
Markku Huhtanen kuoli liikenneonnettomuudessa Magalufin kaupungissa Mallorcalla maaliskuussa 2006. Hän jäi auton yliajamaksi suojatiellä. Ljusdals BK oli vielä edellisenä päivänä pelannut ratkaisevan karsintaottelun pääsarjassa säilymisestä Kalixia vastaan. Huhtanen oli ollut Ljusdalille voitokkaasti päättyneissä karsinnoissa joukkueensa parhaita pelaajia, tehden kahdessa ottelussa neljä maalia.
Huhtanen pelasi myös jalkapalloa Musan Salaman riveissä Suomen Kakkosessa. Vuonna 1997 hän edusti FC Jazzia viidessä Veikkausliigan ottelussa.
Saavutukset jääpallossa

SM-kultaa: 1999
SM-pronssia: 2002
Lapinniemen isännöitsijän talo

| Lapinniemen isännöitsijän talo |
| --- | --- |

Sijainti:  Tampere, Suomi
Koordinaatit:  61°30′40″N 23°46′36″E﻿ / ﻿61.51123°N 23.77676°E﻿ / 61.51123; 23.77676
Rakennustyyppi:  asuinrakennus
Suunnittelija:  Wivi Lönn
 fiLapinniemen isännöitsijän talo 
  
Lapinniemen isännöitsijän talo on arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema asuinrakennus Tampereella. Lapinniemen puuvillatehtaan johtajalle Magnus Lavoniukselle tehty rakennus valmistui 1912. Se on vaaleaksi rapattu, kaksikerroksinen tiilirakennus, jossa näkyy Lönnin arkkitehtuurin yksinkertaistuminen.
Historia

Lapinniemen puuvillatehdas pyysi arkkitehti Wivi Lönnilta suunnitelman tehtaan isännöitsijän eli johtajan Magnus Lavoniuksen asuntoa varten. Lönnin puoleen käännyttiin, koska hänen osaamistaan arvostettiin ja koska hän oli ilmeisesti Lavoniusten perhetuttu. Lönn teki piirustukset vuonna 1911, ja rakennus valmistui seuraavana vuonna. Asumiseen tarkoitettu rakennus on muutettu myöhemmin toimistokäyttöön. Sen tiloihin on tehty myös monia uusien aikakausien vaatimia muutoksia. Nykyään rakennus on suojeltu. Rakennuksessa toimii tällä hetkellä suomalainen vaatebrändi ByPias- myymälä kahvila ja yläkerran sviittiin voi majoittua.
Arkkitehtuuri

Lapinniemen isännöitsijän talo on vaaleaksi rapattu tiilirakennus. Se on kaksikerroksinen, jonka ensimmäiseen kerrokseen suunniteltiin keittiö ja avarimmat huoneet, jotka oli tarkoitettu seurusteluun ja ruokailuun. Toisessa kerroksessa oli makuuhuoneet. Rakennus on lähes symmetrisen suorakaiteen muotoinen, mutta siitä erkanevat ruokailu- ja olohuoneen erkkerit ja niiden päällä olevat parvekkeet.
Lönnin tekemät Lapinniemen isännöitsijän talon piirustukset ovat samalta vuodelta kuin kauppaoppilaitoksen piirustukset. Niissä onkin yhtäläisyyksiä, vaikka kauppaoppilaitos onkin punatiilinen ja isännöitsijän talo valkoiseksi rapattu. Molemmissa rakennuksissa voi havaita, että Lönnin arkkitehtuuri on 1910-luvulla tultaessa yksinkertaistunut ja keventynyt. Aumakaton räystään alla on pieniruutuisten ikkunoiden rivi, joka on uusi piirre Lönnin arkkitehtuurissa.
Maallikkoveli

Maallikkoveli on luostarivalan vannonut henkilö, jolla ei ole pappis- tai muuta uskonnollista vihkimystä. Maallikkoveljet toimivat usein luostareiden käytännön työntekijöinä, vaikka saattavatkin asua sen ulkopuolella. Maallikkoveljiä on ollut keskiajalta saakka.
Marta Baldó

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marta Baldó |  Marta Baldó |  Marta Baldó |  |
Maa:   Espanja
Naisten rytminen voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | Joukkuevoimistelu |  |
Marta Baldó Marín (s. 8. huhtikuuta 1979 Villajoyosa) on espanjalainen entinen rytminen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla CA Montemaria. Baldó oli 17-vuotiaana mukana Atlantan olympialaisissa 1996, joissa Espanja voitti joukkuevoimistelun kultaa.
Kärmelampi (Hirvensalmi)

| Kärmelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°36′19″N, 26°41′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Vahvajärveen 
Järvinumero:  14.921.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,7 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,747 km  
Pinta-ala:  1,063 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKärmelampi 
Kärmelampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Paavolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 340 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Vahvajärven alueeseen (14.921) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,7 metriä mpy.
Marta Cardona

Marta Cardona vuonna 2021.
Marta Cardona de Miguel (s. 26. toukokuuta 1995) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut kotimaassaan muun muassa Levantea, kausina 2018–2020 Real Sociedadia ja kausina 2020–2022 Real Madridia. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa.
Kärmelampi (Kangasniemi, Haarajoki)

| Kärmelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°04′21″N, 26°41′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Kurikkalampeen 
Järvinumero:  14.927.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,5 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,582 km  
Pinta-ala:  1,049 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKärmelampi 
Kärmelampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Haarajoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Malloksen valuma-alueeseen (14.927) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,5 metriä mpy.
La Tuque

| La Tuque (Ville de La Tuque, City of La Tuque) |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa.
 vaakuna
 La Turquen MRC:n alue 
 La Tuque
 Koordinaatit: 47.4410°N, 72.7828°W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Québec
Aluekunta tai vastaava:  Mauricie
Pinta-ala:  
 – Maa:  25 112,41 km²
Väkiluku (2016):  11 001
 – Väestötiheys:  0,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  G9X 819
 
 www.ville.latuque.qc.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Tuque on pienehkö kaupunki ja samanniminen aluekuntaa vastaava hallintoalue (ransk. territoires équivalents) Saint-Maurice -joen itärannalla Kanadan Québecin provinssissa. Kaupungissa asui vuoden 2016 väestönlaskennan aikaan 11 001 ja koko aluekuntaa vastaavalla alueella 15 059 ihmistä. La Tuquen kaupunkikeskusta sijaitsee linnuntietä noin 135 kilometriä Quebecin kaupungista länsiluoteeseen.
Kaupungin nimi johtuu vuoresta, joka muistuttaa kolmiomaista, yleisesti nimellä tuque tunnettua villaista hattua.
Kaupunki on kehittynyt 1900-luvun alussa seudulta saatavan vesivoiman ja metsävarojen hyödyntämiseksi. Seudulla toimi vuonna 1904 kauppa-asema, kun yhdysvaltalainen paperiteollisuusyritys Brown Corporation osti tienoilla sijainneen kosken ympäröivine runsaine metsäalueineen. Vuonna 1907 valmistui pato vesivoimaloineen ja paperitehdas, joka käytti näin tuotettua sähköä. Kaupunki kasvoi metsureiden ja metsäteollisuuden pohjalta. Vesivoiman tuotantoa lisättiin vuonna 1943.
Kaupunkiin johtaa rautatie ja La Tuquessa on rautatieasema. Teollisuustuotantoa edustaa nykyään muun muassa Westrock paperitehdas. Seudulla toimii useita Hydro-Québec -yhtiön vesivoimaloita.
La Tuquen kaupunki on atikamekwien heimoneuvoston (ransk. Conseil de la Nation Atikamekw, CNA) kokoontumispaikka. Hallintoalueen sisällä sijaitsee enklaavina Coucoucachen intiaanireservaatti, jossa ei kuitenkaan viime vuosina ole ollut kirjoilla asutusta.
Kuvia

Kirkko La Tuquessa.
La Tuquen rautatieasema (Via Rail).
Westrockin paperitehdas La Tuquessa.
Hydro-Québecin La Tuquen vesivoimalaitos vuodelta 1940.
Hydro-Québecin Trenchen vesivoimalaitos La Tuquen kaupungista pohjoiseen.
Hydro-Québecin Rapide-Blancin vesivoimala.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Tuque Wikimedia Commonsissa
Kupittaa

| Kupittaa> Kuppis |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Kupittaa korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Keskusta
Kupittaa (ruots. Kuppis)  on kaupunginosa Turun itäisessä keskustassa. Se kuuluu keskustan suuralueeseen. Kupittaalla sijaitsee laaja puisto ja useita urheilupaikkoja. Kupittaa on yksi rakennuspinta-alaltaan nopeiten kehittyviä alueita Turussa. Alueelle on kaavoitettu paljon muun muassa toimistotilaa ja asumista.
Kupittaalle on kaavoitettu uudisrakennuksia entisen HKScanin makkaratehtaan alueelle noin 750 asukkaalle. Turun kaupunki suunnittelee myös rantaradan peittämistä kannella Kupittaan alueella. Samalla suunnitellaan Kupittaan itäpuolella sijaitsevan Itäharjun kaupunginosan muuttamista keskustamaiseksi alueeksi.
Historia > Nimen etymologia

Kaupunginosan nimelle on kaksi vaihtoehtoista selitystä. Toisen mukaan taustalla on venäjän kielen kauppiasta tarkoittava sana kupets. Toisen selityksen mukaan nimi liittyy johonkin vanhaan rajaan, sillä kupitsa on rajamerkin nimitys.
Historia > Niin sanottu ensimmäinen ristiretki

Perimätiedon mukaan piispa Henrik kastoi ensimmäiset pakanalliset suomalaiset kristinuskoon Kupittaanpuiston lähteellä. Kupittaan lähteellä on uhrattu vanhoille jumalille vielä 1600-luvulla. 1700-luvun alkupuolella Kupittaan lähdettä ryhdyttiin käyttämään terveyslähteenä, ja Kupittaalla oli jo 1700-luvulla kylpylaitosrakennelmia.
Puistoalueet ja liikuntapalvelut

Kupittaa sijaitsee Suomen vanhimman ja laajimman kaupunkipuiston Kupittaanpuiston ympärillä. Kupittaanpuistossa ja sen liepeillä sijaitsevat Seikkailupuisto (lasten ilmainen puuhamaa), Kupittaan maauimala, Kupittaan paviljonkiravintola ja lintupuisto. Kupittaanpuiston välittömässä läheisyydessä on Kupittaan siirtolapuutarha, Kupittaan Kupittaan urheiluhalli, keilailuhalli, jalkapallostadion (Veritas Stadion), Turun velodromi, useita jalkapallo- ja pesäpallokenttiä sekä rullalautailualue ja BMX-rata.
Kupittaan aluetta kehitetään monipuolisemmaksi urheilukeskukseksi. Kupittaan vanha jäähalli, oikeammin ulkojääradan kate, purettiin syksyllä 2005. Sen tilalle valmistui uusi jäähalli (monitoimihalli) vuoden 2006 marraskuussa. Vuoden 2017 loppupuolella alueelle valmistui palloiluhalli.
Kupittaalla sijaitsi vuosina 1902–1973 Turun Hippodromin nimellä tunnettu kaupungin ensimmäinen ravirata. Hippodromista on jäljellä vielä ns. totokioski, joka on vuonna 1948 rakennettu arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema suojeltu puurakennus.
Liikenneyhteydet

Kupittaalla sijaitsee Kupittaan rautatieasema, jolla pysähtyvät kaikki Helsingin ja Turun väliset junat.
Alueelta on hyvät liikenneyhteydet. Turun ja Helsingin välinen valtatie 1 kulkee Kupittaan vierestä, ja siltä on yhteys myös valtateille 8, 9 ja 10.
Tiede ja teknologia

Kupittaan rautatieaseman ympärille on perustettu tiede- ja teknologiakeskus Turku Science Park. Alueelle on rakennettu useita toimistorakennuksia, kuten BioCity, DataCity, ElectroCity ja PharmaCity. Rakenteilla ovat myös suuret toimistotilat ElectroCityn toiselle puolelle, Kupittaan aseman yhteyteen, sekä läheisen ammattikorkeakoulun suuri rakennus ElectroCityn viereen. Uusin tulokas Kupittaan rakennuskantaan on ICT-talo, jossa opiskelevat kaikki alueen korkeakoulujen tieto- ja viestintäteknologian alan opiskelijat.
Kuvia

Kupittaa 1800-luvun lopulla
Kupittaan rautatieasema
Asuntoja HKScanin entisen makkaratehtaan paikalla
ICT-talo
Kupittaanpuisto
Kupittaan urheiluhalli ja rullaluistelurata