Hazel Ying Lee
Ilmailu-ura

Vuonna 1933 Lee matkasi Kiinaan, jossa Japani oli valloittanut Mantšukuon. Japanin hyökkäyksen jälkeen varakkaat maerikankiinalaiset olivat keränneet rahaa, jolla voitaisiin kouluttaa Portlandissa vapaaehtoisia lentäjiä Kiinan ilmavoimiin taistelemaan Japania vastaan. Vapaaehtoisia koulutti Greenwood, ja vapaaehtoisten joukossa olivat muun muassa Lee sekä Yim-qun. Kiinan ilmavoimiin ei kuitenkaan hyväksytty naispuolisia lentäjiä, ja niinpä Lee asetettiin sen sijaan toimistotöihin asevoimille. Hän pääsi lentämään ainoastaan satunnaisesti, ja silloinkin vain kaupallisia lentoja Nanjingista. Hän asettui myöhemmin asumaan Kantoniin, jossa auttoi ystäviään ja naapureitaan suojautumaan japanilaisten pommittaessa kaupunkia. Japanilaisten joukkojen edetessä Lee pakeni Hongkongiin ja vietti siellä lähes vuoden ennen kuin palasi Yhdysvaltoihin. Hän asettui New Yorkiin, jossa hän oli toimistotyössä ilmailualan yrityksessä.
Syksyllä 1942 Lee kuuli Women’s Flying Training Detachmentista (WFTD), joka koulutti naislentäjiä lentämään sotilaskoneita muissa kuin taistelutehtävissä, jotta mieslentäjiä vapautui rintamalle. Turhautuneena siitä, ettei ollut päässyt vuosiin lentämään, Lee haki mukaan. Hän aloitti koulutuksen Teksasissa helmikuussa 1943 ja valmistui elokuussa 1943 WAFS:n yhdistyttyä Women’s Auxiliary Ferrying Squadronin kanssa uudeksi Women Airforce Service Pilots -järjestöksi. Lokakuussa 1943 hän meni naimisiin Yim-qunin kanssa, minkä jälkeen tämä palasi Kiinaan, eikä Lee kuullut aviomiehestään kuuteen kuukauteen.
Lee sijoitettiin valmistumisensa jälkeen 3. siirtolentolaivueeseen Romulusin lentotukikohtaan Michiganiin. Hän lensi siirtolentoja muun muassa PT-17 Stearmaneilla, T-6 Texaneilla ja C-47 Skytraineilla. WASP:n lentäjien keskuudessa hän sai maineen taitavana lentäjänä, iloisena, rohkeana ja huumorintajuisena, ja hän olikin toveriensa keskuudessa pidetty hahmo. Hän oli monia muita lentäjiä kymmenen vuotta vanhempi, ja hänestä tulikin eräänlainen johtohahmo. Hän esitteli kulttuuriaan tovereilleen esimerkiksi maalaamalla huulipunalla heidän lempinimiään kiinalaisin merkein kirjoitettuna heidän lentämiinsä koneisiin ja joko kokkaamalla kiinalaista ruokaa tai viemällä heidät syömään kiinalaisiin ravintoloihin. Hän tarjosi monelle toverilleen ensimmäisen kosketuksen kiinalaiseen kulttuuriin.
Ulkonäkönsä vuoksi Leetä luultiin toisinaan japanilaiseksi, mikä aiheutti väärinymmärryksiä. Eräällä lennollaan hän joutui tekemään pakkolaskun pellolle Kansasiin. Kun pellon omistanut maanviljelijä näki hänet, hän luuli japanilaisten maihinnousun alkaneen ja jahtasi Leetä talikko kädessään, kunnes tämä sai selitettyä olevansa yhdysvaltalainen. Hän otti tilanteen ilmeisen huumorilla ja hauskuutti muiden lentäjien kertoman mukaan samana iltana tarinallaan koko ruokalaa illallisen yhteydessä.
Lokakuussa 1944 Lee valittiin yhdeksi 132 naisesta, jotka pääsivät lentämään nopeimpia ja tehokkaimpia hävittäjiä. Hän oli innoissaan päästessään lentämään muun muassa P-51 Mustangeja ja P-63 Kingcobria. Hänen tehtäviinsä kuului muun muassa Kingcobrien siirtäminen tehtaalta Buffalosta Great Fallsiin, josta ne lähetettiin edelleen Neuvostoliittoon. Työtahti oli kova, ja Lee kertoikin perheelleen kirjeissään alkavansa väsyä lentämään jatkuvasti seitsemänä päivänä viikossa.