stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Faouzi Lahbi

| Faouzi Lahbi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1960 (ikä 64) Marokko
Yleisurheilija
Pituus:  176  cm
Paino:  60 kg
Laji:  keskimatkan juoksu
Ennätykset:  800 metrin juoksu: 1.44,66 (1986)
| Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Marokko> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Indianapolis 1987 | 800 metrin juoksu |  |
Faouzi Lahbi (s. 2. maaliskuuta 1960) on aktiiviuransa päättänyt marokkolainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti sisäratojen MM-kisoista 800 metrin juoksusta pronssia vuonna 1987. Ennätyksekseen Lahbi juoksi 800 metrillä ajan 1.44,66 vuonna 1986.
Esa Tarvainen

Esa Kalervo Tarvainen (s. 7. maaliskuuta 1947 Joensuu) on suomalainen kenraaliluutnantti evp, joka toimi Pääesikunnan päällikkönä.
Tarvainen syntyi varastonhoitaja Viljo Kalervo Tarvaisen ja  kirjaltaja Maili Suoma Hietasen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 on Ritva Tuulikki Tolvanen.
Tarvainen tuli ylioppilaaksi 1966 ja suoritti upseerin virkatutkinnon 1970 ja Sotakorkeakoulun 1981. Hän toimi opetusupseerina Satakunnan tykistörykmentissä ja Tykistökoulussa 1970–1975, Untson sotilastarkkailijana Israelissa ja Libanonissa 1975-1976, Tykistökoulun toimistopäällikkönä 1976–1979, Pääesikunnan toimistoupseerina 1981–1983 ja toimistoesiupseerina 1984–1985, Undofin Suomen valvontajoukkojen operatiivisen toimiston päällikkönä 1983–1984, tasavallan presidentin 3. adjutanttina 1985–1989, 2. adjutantin tehtävien hoitajana 1987–1989 ja 1. adjutanttina 1989–1992. Unifilin apulaisesikuntapäällikkönä Libanonissa Tarvainen toimi 1992–1993, Tykistöprikaatin komentaja hänestä tuli 1993. Toimittuaan Pääesikunnan apulaishenkilöstöpäällikkönä vuodesta 2000 vuoteen 2002 ja sen jälkeen henkilöstöpäällikkönä Tarvaisesta tuli Pääesikunnan päällikkö vuoden 2006 alusta. Tarvainen ylennettiin everstiluutnantiksi 1989 ja everstiksi 1993, kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin 2004. Tarvainen siirtyi eläkkeelle puolustusvoimien palveluksesta vuonna 2007.
Elect the Dead

| Elect the Dead Serj Tankian |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  23. lokakuuta 2007  17. lokakuuta 2007  19. lokakuuta 2007  20. lokakuuta 2007  22. lokakuuta 2007  22. lokakuuta 2007    22. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): Serj Tankian
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 45.10
 Levy-yhtiö: Serjical Strike Records / Reprise Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 12.
Serj Tankianin muut julkaisut
|   | Elect the Dead 2007 | Elect the Dead Symphony 2010 |
Singlet albumilta Elect the Dead
 ”The Unthinking Majority” Julkaistu: 30. heinäkuuta 2007  ”Empty Walls” Julkaistu: 10. syyskuuta 2007  ”Lie Lie Lie” Julkaistu: 24. joulukuuta 2007  ”Sky is Over” Julkaistu: 16. tammikuuta 2008
Elect the Dead on System of a Downin laulaja Serj Tankianin esikoissooloalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2007.
Tankian soitti suurinta osaa soittimista itse, mutta sai albumin teossa apua System of a Downin rumpalilta John Dolmayanilta, entiseltä Primusin/nykyiseltä Guns N' Rosesin rumpalilta Bryan "Brain" Mantialta, Dan Montilta ja Larry "Ler" LaLondelta kitarassa ja bassossa, oopperalaulajalta Ani Maldjianilta ja joiltakin kielisoitinten soittajilta, kuten Antonio Pontarellilta.
Kappaleet

Empty Walls – 3.49
The Unthinking Majority – 3.47
Money – 3.54
Feed Us – 4.32
Saving Us – 4.42
Sky Is Over – 2.57
Baby – 3.31
Honking Antelope – 3.51
Lie Lie Lie – 3.33
Praise the Lord and Pass the Ammunition – 4.24
Beethoven's C*** – 3.13
Elect the Dead – 2.55
Kappaleet > Bonuslevyn kappaleet

Blue – 2.45
Empty Walls (akustinen) – 3.46
Feed Us (akustinen) – 4.21
Falling Stars – 3.05
Kappaleet > iTunesin erikoisversio

The Reverend King – 2.49
Blue – 2.45
Falling Stars – 3.05
Kappaleen "Lie Lie Lie" musiikkivideo (vain ennakkotilauksessa)
Musiikkivideot

Kaikille normaalialbumin kappaleille tehtiin musiikkivideot. . Videoiden ohjaajat ovat:
| Kappale | Ohjaaja |
| --- | --- |
"Empty Walls": Tony Petrossian
"The Unthinking Majority": Tawd b. Dorenfeld
"Money": Ara Soudjian
"Feed Us": Sevag Vrej
"Saving Us": Kevin Estrada
"Sky is Over": José Rivera
"Baby": Isaac Flores
"Honking Antelope": Roger Kupelian
"Lie Lie Lie": Martha Colburn
"Praise the Lord and Pass the Ammunition": Greg Watermann
"Beethoven's Cunt": Adam Egypt Mortimer
"Elect the Dead": Gariné Torossian
Kokoonpano

Ani Maldjian – laulu
Antonio Pontarelli – viulu
Bryan "Brain" Mantia – rummut
Dan Monti – kitara, basso
Serj Tankian – piano, koskettimet, rummut, kitara, basso, laulu
Larry "Ler" LaLonde – kitara
John Dolmayan – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 7½/10
Soundi:
Etab

Tarouf Abdelkheir Adam Talal, taiteilijanimeltään Etab (30. joulukuuta 1947 Riad – 19. elokuuta 2007 Egypti), oli saudiarabialais-egyptiläinen laulaja. Hän tuli tunnetuksi Saudi-Arabian ensimmäisenä naislaulajana.
Etab aloitti uransa 1960-luvulla ja sai tukea uralleen etenkin Talal al-Maddahilta. Etab julkaisi omissa nimissään toistakymmentä albumia ja sellaisia hittejä kuin Jani Al-Asmar, Alashanah sekä Hiya, Hady w'Huwa. Hän työskenteli jonkin verran myös näyttelijänä ja esiintyi kolmessa elokuvassa. Etab meni vuonna 1978 naimisiin Saudi-Arabian tiedusteluministeriössä työskennelleen egyptiläismiehen kanssa ja muutti pian Egyptiin, jossa synnytti pojan (Ahmad) ja tytön (Dareen). Hänelle myönnettiin Egyptin kansalaisuus vuonna 1983. Myöhemmin Etab halusi avioeroa, mutta hänen miehensä ei; niinpä hän muutti lapsineen Arabiemiraatteihin. Siellä hän sai ensi kertaa syöpädiagnoosin vuonna 1997. Hän hakeutui hoitoon Yhdysvaltoihin, mutta palasi terveyden ja taloustilanteensa heikkenemisen myötä Egyptiin, jossa pysyi kuolemaansa saakka.
Etab levytti Rotana-levymerkille. Hänen beduiinijuurensa vaikuttivat suureen osaan hänen musiikistaan.
Englannin 1. divisioonan kausi 1893–1894

| Englannin 1>  divisioona 1893-1894 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Mestari:  Aston Villa
Pudonneet joukkueet:  Darwen, Newton Heath
Ottelut:  240
Maalit:  939 (3,91 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Jack Southworth, Everton (27)
Yleisökeskiarvo:  7.012
Alempi sarjataso:  2. divisioona
  ← 1892–1893 :  1894–1895 → 
Englannin 1. divisioonan kausi 1893-1894 oli The Football Leaguen kuudes kausi, ja toinen jona Football League oli jaettu kahteen divisioonaan. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kolme viimeistä joutuivat testiotteluihin 2. divisioonan parhaita vastaan.
Uusina joukkueina olivat 1. divisioonaan nousseet Sheffield United ja Darwen FC, jotka korvasivat edellisellä kaudella pudonneet Notts Countyn ja Accringtonin.
Liigan mestaruuden voitti Aston Villa. Mestaruus oli seuran ensimmäinen.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Aston Villa  | 30 | 19 |  6 |  5 | 84 | 42 | +42 | 44 |
| 2 | Sunderland  | 30 | 17 |  4 |  9 | 72 | 44 | +28 | 38 |
| 3 | Derby County  | 30 | 16 |  4 | 10 | 73 | 62 | +11 | 36 |
| 4 | Blackburn Rovers  | 30 | 16 |  2 | 12 | 69 | 53 | +16 | 34 |
| 5 | FC Burnley  | 30 | 15 |  4 | 11 | 61 | 51 | +10 | 34 |
| 6 | FC Everton  | 30 | 15 |  3 | 12 | 90 | 57 | +33 | 33 |
| 7 | Nottingham Forest  | 30 | 14 |  4 | 12 | 57 | 48 | +9 | 32 |
| 8 | West Bromwich Albion  | 30 | 14 |  4 | 12 | 66 | 59 | +7 | 32 |
| 9 | Wolverhampton Wanderers | 30 | 14 |  3 | 13 | 52 | 63 | -11 | 31 |
| 10 | Sheffield United  | 30 | 13 |  5 | 12 | 47 | 61 | -14 | 31 |
| 11 | Stoke  | 30 | 13 |  3 | 14 | 65 | 79 | -14 | 29 |
| 12 | The Wednesday  | 30 |  9 |  8 | 13 | 48 | 57 | -9 | 26 |
| 13 | Bolton Wanderers  | 30 | 10 |  4 | 16 | 38 | 52 | -14 | 24 |
| 14 | Preston North End  | 29 | 10 |  3 | 16 | 44 | 56 | -12 | 23 |
| 15 | FC Darwen  | 30 |  7 |  5 | 18 | 37 | 83 | -46 | 19 |
| 16 | Newton Heath  | 30 |  6 |  2 | 22 | 36 | 72 | -36 | 14 |
Kolme viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kolmea parasta vastaan.
Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | AST | BLA | BOL | BUR | DAR | DER | EVE | NHE | NOT | PRE | SHE | STO | SUN | WED | WBA | WOL |
| Aston Villa  |   | 2–1  | 2–3  | 4–0  | 9–0  | 1–1  | 3–1  | 5–1  | 3–1  | 2–0  | 4–0  | 5–1  | 2–1  | 3–0  | 3–2  | 1–1 |
| Blackburn  | 2–0  |   | 0–1  | 3–2  | 4–1  | 0–2  | 4–3  | 4–0  | 6–1  | 1–0  | 4–1  | 5–0  | 4–3  | 5–1  | 3–0  | 3–0 |
| Bolton  | 0–1  | 2–1  |   | 2–0  | 1–0  | 1–1  | 0–1  | 2–0  | 1–1  | 0–3  | 0–1  | 4–1  | 2–0  | 1–1  | 0–3  | 2–0 |
| Burnley  | 3–6  | 1–0  | 2–1  |   | 5–1  | 3–1  | 2–1  | 4–1  | 3–1  | 4–1  | 4–1  | 4–0  | 1–0  | 0–1  | 3–0  | 4–2 |
| Darwen  | 1–1  | 2–3  | 1–3  | 0–0  |   | 2–3  | 3–3  | 1–0  | 0–4  | 2–1  | 3–3  | 3–1  | 0–3  | 2–1  | 2–1  | 3–1 |
| Derby County  | 0–3  | 5–2  | 6–1  | 3–3  | 2–1  |   | 7–3  | 2–0  | 3–4  | 2–1  | 2–1  | 5–2  | 1–4  | 3–3  | 2–3  | 4–1 |
| Everton  | 4–2  | 2–2  | 3–2  | 4–3  | 8–1  | 1–2  |   | 2–0  | 4–0  | 2–3  | 2–3  | 6–2  | 7–1  | 8–1  | 7–1  | 3–0 |
| Newton Heath  | 1–3  | 5–1  | 2–2  | 3–2  | 0–1  | 2–6  | 0–3  |   | 1–1  | 1–3  | 0–2  | 6–2  | 2–4  | 1–2  | 4–1  | 1–0 |
| Nottingham Forest  | 1–2  | 0–0  | 1–0  | 5–0  | 4–1  | 4–2  | 3–2  | 2–0  |   | 4–2  | 1–1  | 2–0  | 1–2  | 1–0  | 2–3  | 7–1 |
| Preston North End  | 2–5  | 0–1  | 1–0  | 1–2  | 4–1  | 1–0  | 2–4  | 2–0  | 0–2  |   | 3–0  | 3–3  | 1–2  | 1–0  | 3–1  | 1–3 |
| Sheffield United  | 3–0  | 3–2  | 4–2  | 1–0  | 2–1  | 1–2  | 0–3  | 3–1  | 0–2  | 1–1  |   | 3–3  | 1–0  | 1–1  | 0–2  | 3–2 |
| Stoke City  | 3–3  | 3–1  | 5–0  | 4–2  | 3–1  | 3–1  | 3–1  | 3–1  | 2–1  | 2–1  | 5–0  |   | 2–0  | 4–1  | 3–1  | 0–3 |
| Sunderland  | 1–1  | 2–3  | 2–1  | 2–2  | 4–0  | 5–0  | 1–0  | 4–1  | 2–0  | 6–3  | 4–1  | 4–0  |   | 1–1  | 2–1  | 6–0 |
| The Wednesday  | 2–2  | 4–2  | 2–1  | 0–1  | 5–0  | 4–0  | 1–1  | 0–1  | 1–0  | 3–0  | 1–2  | 4–1  | 2–2  |   | 2–4  | 1–4 |
| West Bromwich Albion  | 3–6  | 2–1  | 5–2  | 1–1  | 2–2  | 0–1  | 3–1  | 3–1  | 3–0  | 2–0  | 3–1  | 4–2  | 2–3  | 2–2  |   | 0–0 |
| Wolverhampton Wanderers  | 3–0  | 5–1  | 2–1  | 1–0  | 2–1  | 2–4  | 2–0  | 2–0  | 3–1  | 0–0  | 3–4  | 4–2  | 2–1  | 3–1  | 0–8  |   |
Lähde: 
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Testiottelut

Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kolme viimeistä ja 2.divisioonan kolme parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Liverpool | 2-0 | Newton Heath |
| Small Heath | 3-1 | Darwen |
| Preston North End | 4-0 | Notts County |
Testiotteluiden jälkeen Liverpool ja Small Heath nousivat 1.divisioonaan. Preston North End säilyi 1.divisioonassa ja Notts County 2.divisioonassa. Darwen ja Newton Heath putosivat 2.divisioonaan.
Englannin 1. divisioonan kausi 1892–1893

| Englannin 1>  divisioona 1892-1893 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Mestari:  Sunderland
Pudonneet joukkueet:  Notts County, Accrington
Ottelut:  240
Maalit:  936 (3,9 per ottelu)
Paras maalintekijä:  John Campbell, Sunderland (31)
Yleisökeskiarvo:  6.920
Alempi sarjataso:  2. divisioona
  ← 1891–1892 :  1893–1894 → 
Englannin 1. divisioonan kausi 1892-1893 oli The Football Leaguen viides kausi. Kausi oli ensimmäinen jona Football League oli jaettu kahteen divisioonaan. Mukana 1.divisioonassa oli kuusitoista joukkuetta aiemman neljäntoista joukkueen sijasta. Uusina joukkueina olivat mukana The Wednesday, Nottingham Forest ja Newton Heath. Liigan mestaruuden voitti Sunderland. Mestaruus oli Sunderlandille toinen perättäinen.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sunderland  | 30 | 22 |  4 |  4 | 100 | 36 | +64 | 48 |
| 2 | Preston North End  | 30 | 17 |  3 | 10 | 57 | 39 | +18 | 37 |
| 3 | FC Everton  | 30 | 16 |  4 | 10 | 74 | 51 | +23 | 36 |
| 4 | Aston Villa  | 30 | 16 |  3 | 11 | 73 | 62 | +11 | 35 |
| 5 | Bolton Wanderers  | 30 | 13 |  6 | 11 | 56 | 55 | +1 | 32 |
| 6 | FC Burnley  | 30 | 13 |  4 | 13 | 51 | 44 | +7 | 30 |
| 7 | Stoke  | 30 | 12 |  5 | 13 | 58 | 48 | +10 | 29 |
| 8 | West Bromwich Albion  | 30 | 12 |  5 | 13 | 58 | 69 | -11 | 29 |
| 9 | Blackburn Rovers  | 30 |  8 | 13 |  9 | 47 | 56 | -9 | 29 |
| 10 | Nottingham Forest  | 30 | 10 |  8 | 12 | 48 | 52 | -4 | 28 |
| 11 | Wolverhampton Wanderers | 30 | 12 |  4 | 14 | 47 | 68 | -21 | 28 |
| 12 | The Wednesday  | 30 | 12 |  3 | 15 | 55 | 65 | -10 | 27 |
| 13 | Derby County  | 30 |  9 |  9 | 12 | 52 | 64 | -12 | 27 |
| 14 | Notts County  | 30 | 10 |  4 | 16 | 53 | 61 | -8 | 24 |
| 15 | FC Accrington  | 30 |  6 | 11 | 13 | 57 | 81 | -24 | 23 |
| 16 | Newton Heath  | 30 |  6 |  6 | 18 | 50 | 85 | -35 | 18 |
Kolme viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kolmea parasta vastaan.
Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | ACC | AST | BLA | BOL | BUR | DER | EVE | NHE | NFO | NCO | PRE | STO | SUN | WED | WBA | WOL |
| Accrington FC  |   | 1–1  | 1–1  | 1–1  | 0–4  | 0–3  | 0–3  | 2–2  | 1–1  | 4–2  | 1–2  | 5–2  | 0–6  | 4–2  | 5–4  | 4–0 |
| Aston Villa  | 6–4  |   | 4–1  | 1–1  | 1–3  | 6–1  | 4–1  | 2–0  | 1–0  | 3–1  | 3–1  | 3–2  | 1–6  | 5–1  | 5–2  | 5–0 |
| Blackburn  | 3–3  | 2–2  |   | 3–0  | 2–0  | 2–2  | 2–2  | 4–3  | 0–1  | 1–0  | 0–0  | 3–3  | 2–2  | 0–2  | 2–1  | 3–3 |
| Bolton  | 5–2  | 5–0  | 2–1  |   | 1–0  | 0–3  | 4–1  | 4–1  | 3–1  | 4–1  | 2–4  | 4–4  | 2–1  | 1–0  | 3–1  | 3–1 |
| Burnley  | 1–3  | 0–2  | 0–0  | 3–0  |   | 2–1  | 3–0  | 4–1  | 1–1  | 3–0  | 4–2  | 3–2  | 2–3  | 4–0  | 5–0  | 2–0 |
| Derby County  | 3–3  | 2–1  | 3–0  | 1–1  | 1–0  |   | 1–6  | 5–1  | 2–3  | 4–5  | 1–2  | 1–0  | 1–1  | 2–2  | 1–1  | 2–2 |
| Everton  | 1–1  | 1–0  | 4–0  | 3–0  | 0–1  | 5–0  |   | 6–0  | 2–2  | 6–0  | 6–0  | 2–2  | 1–4  | 3–5  | 1–0  | 3–2 |
| Newton Heath  | 3–3  | 2–0  | 4–4  | 1–0  | 1–1  | 7–1  | 3–4  |   | 1–3  | 1–3  | 2–1  | 1–0  | 0–5  | 1–5  | 2–4  | 10–1 |
| Nottingham Forest  | 3–0  | 4–5  | 0–1  | 2–0  | 2–2  | 1–0  | 2–1  | 1–1  |   | 3–1  | 1–2  | 3–4  | 0–5  | 2–0  | 3–4  | 3–1 |
| Notts County  | 2–0  | 1–4  | 0–0  | 2–2  | 3–1  | 1–1  | 1–2  | 4–0  | 3–0  |   | 3–1  | 0–1  | 3–1  | 0–1  | 8–1  | 3–0 |
| Preston North End  | 0–0  | 4–1  | 2–1  | 2–1  | 2–0  | 0–1  | 5–0  | 2–1  | 1–0  | 4–0  |   | 2–1  | 1–2  | 4–1  | 1–1  | 4–0 |
| Stoke City  | 2–2  | 0–1  | 2–2  | 6–0  | 4–1  | 1–3  | 0–1  | 7–1  | 3–0  | 1–0  | 2–1  |   | 0–1  | 2–0  | 1–2  | 2–1 |
| Sunderland  | 4–2  | 6–0  | 5–0  | 3–3  | 2–0  | 3–1  | 4–3  | 6–0  | 1–0  | 2–2  | 2–0  | 3–1  |   | 4–2  | 8–1  | 5–2 |
| The Wednesday  | 5–2  | 5–3  | 0–3  | 4–2  | 2–0  | 3–3  | 0–2  | 1–0  | 2–2  | 3–2  | 0–5  | 0–1  | 3–2  |   | 6–0  | 0–1 |
| West Bromwich Albion  | 4–0  | 3–2  | 1–2  | 1–0  | 7–1  | 3–1  | 3–0  | 0–0  | 2–2  | 4–2  | 0–1  | 1–2  | 1–3  | 3–0  |   | 2–1 |
| Wolverhampton Wanderers  | 5–3  | 2–1  | 4–2  | 1–2  | 1–0  | 2–1  | 2–4  | 2–0  | 2–2  | 3–0  | 2–1  | 1–0  | 2–0  | 2–0  | 1–1  |   |
Lähde: 
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Testiottelut

Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kolme viimeistä ja 2.divisioonan kolme parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Small Heath | 1-1 | Newton Heath |
| Darwen | 3-2 | Notts County |
| Sheffield United | 1-0 | Accrington |
| Newton Heath | 5-2 | Small Heath |
Testiotteluiden jälkeen Darwen ja Sheffield United nousivat 1.divisioonaan. Newton Heath säilyi 1.divisioonassa ja Small Heath 2.divisioonassa. Notts County putosi 2.divisioonaan ja Accrington erosi The Football Leaguesta kokonaan, eikä näin osallistunut 2.divisioonaan seuraavalla kaudella.
Elokuvavuosi 1983

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1983 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Suomen elokuvatilastoja 1983

Suomalaiset kävivät elokuvateattereissa vuonna 1983 kaikkiaan noin yhdeksän miljoonaa kertaa, mikä oli 0,4 prosenttia enemmän kuin vuonna 1982. Vuoden lopussa Suomessa oli 368 elokuvateatteria, jotka järjestivät vuoden 1983 aikana yhteensä 167 089 näytöstä. Teattereissa kiersi 1 622 elokuvaa. Ensi-iltaelokuvia tuotiin teattereihin 224, ja niistä oli suomalaisia 14.
Suomen katsotuimmat 1983

Vuoden katsotuimmaksi elokuvaksi nousi jo edellisvuonna ensi-iltansa saanut E.T. 517 191 katsojalla. Vuonna 1983 ensi-iltaan tulleista elokuvista eniten teatterikatsojia vuoden aikana saivat:
Octopussy – mustekala (1983), 534 512 katsojaa
Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983), 381 181 katsojaa
Älä kieltäydy kahdesti (1983), 369 048 katsojaa
Upseeri ja herrasmies (1982), 364 613 katsojaa
Tootsie – lyömätön lyyli (1982), 329 152 katsojaa
Akaton mies (1983), 322 840 katsojaa
Flashdance (1983), 237 244 katsojaa
Jedin paluu (1983), 173 060 katsojaa
Sotaleikit (1983), 166 120 katsojaa
Sofien valinta (1982), 162 977
Uudet elokuvat > Suomalaiselokuvien ensi-illat

Agentti 000 ja kuoleman kurvit
Akaton mies
Apinan vuosi
Huhtikuu on kuukausista julmin
Iso Vaalee
Jon
Koomikko
Menestyksen maku
Mona ja palavan rakkauden aika
Regina ja miehet
Rikos ja rangaistus
Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin
Uudet elokuvat > Ulkomaisia elokuvia

Angst
Anna Pavlova
Cujo – kauhun silmät
Etunimi: Carmen
Flashdance
G
Hellyyden ehdoilla
Kantrin kaipuu
Kapteeni Keltaparta
Kasvattitytön tarina
Kovaa peliä
Merry Christmas, Mr. Lawrence
Mikki Hiiren jouluaatto
Nerudan postinkantaja
Ninjan kosto
Octopussy – mustekala
Outsiders – kolmen jengi
Ratkaiseva isku
Scarface – arpinaama
Sotaleikit
Taistelukala
Jedin paluu
Videodrome – tuhon ase
Viimeinen yhteys: The Dead Zone
Yksinäinen susi McQuade
Älä kieltäydy kahdesti
Hissi
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1983 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Erhu

Erhu
Erhu (kiin.: 二胡; pinyin: èrhú) on kiinalainen kaksikielinen jousisoitin. Sitä käytetään kiinalaisessa musiikissa sekä soolosoittimena että yhtyeissä. Erhu kuuluu niin sanottuun huqin-soitinten ryhmään. Erhua on käytetty kiinalaisessa musiikissa yli tuhannen vuoden ajan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erhu Wikimedia Commonsissa
Suosittu erhukappale "Kilpaa laukkaavat hevoset" (赛马) pianosäestyksellä. Kappaleeseen kuuluu monia eri erhutekniikoita kuten näppäily, spiccato ja erikoisuutena hevosen hirnuntaa jäljittelevä korkea vibrato-tremolo.
Esa Tiainen

Esa Tiainen (s. 17. toukokuuta 1954) on uransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Pihtiputaan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Markku Leppänen.
Kalevan kisoista Tiainen saavutti kolmiloikasta kaksi pronssia vuosina 1977 ja 1978. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa vuonna 1979 ja pronssia vuonna 1978. Ennätyksikseen Tiainen hyppäsi ulkoradoilla 15,83 (1978) ja hallissa 16,08 (1979). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1988 jälkeen.
Ermanno Olmi

| Ermanno Olmi |
| --- | --- |
 Ermanno Olmi 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1931 Treviglio, Italia
Kuollut: 5. toukokuuta 2018 (86 vuotta) Asiago, Italia
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ermanno Olmi (24. heinäkuuta 1931 Treviglio, Bergamon maakunta – 5. toukokuuta 2018 Asiago, Vicenzan maakunta) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Puukenkäpuu (1978), Pyhän juopon legenda (1988) ja Medici, palkkasoturi (2001). Olmi on saanut elokuvillaan useita johtavia elokuva-alan palkintoja, kuten Kultaisen leijonan, David di Donatello -palkinnon ja Cannesin Kultaisen palmun.
Filmografia

Aika on pysähtynyt, 1959
Paikka nuorelle miehelle, 1961
Kihlautuneet, 1963
E venne un uomo, 1965
Racconti di giovani amori, 1967
Tietty päivä, 1969
I recuperanti, 1970
Durante l’estate, 1971
La circostanza, 1974
Puukenkäpuu, 1978
Camminacammina, 1983
Pyhän juopon legenda, 1988
Medici, palkkasoturi, 2001
Liput, 2005 (kolmen ohjaajan episodielokuva)
Aiheesta muualla

Ermanno Olmi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Epifanios

Pyhä Epifanios serbialaisen luostarin kirkon freskossa.
Epifanios Salamislainen (kreik. Επιφάνιος, n. 315–403) oli kreikkalainen kirkkoisä, joka oli kristillisen oikeaoppisuuden voimakas puolustaja. Hänet tunnettiin ahkerana kerettiläisten kirjoitusten etsijänä ja vastustajana kristikunnan vaikeina aikoina Nikean ensimmäisen kirkolliskokouksen jälkeen.
Elämä

Epifanios syntyi juutalaiseen perheeseen pienessä Besandukin asutuskeskuksessa Palestiinassa. Hän kääntyi kristinuskoon ja eli munkkina Egyptissä, jossa sai koulutuksen ja törmäsi valentinolaisiin ryhmiin. Juudeaan Epifanios palasi noin vuonna 333 ja perusti luostarin kotikaupunkiinsa. Hän toimi luostarin apottina kolmekymmentä vuotta. Epifanios perehtyi samalla useisiin kieliin, muun muassa hepreaan, syyriaan, egyptiin, kreikkaan ja latinaan, ja häntä kutsuttiinkin "viisikieliseksi".
Oppineen maineensa ansiosta Epifanios sai paikan Kyproksen Salamiin kaupungin piispaksi vuonna 367 ja hän toimi samalla myös Kyproksen metropoliittana. Epifanios oli piispan virassa melkein neljäkymmentä vuotta ja matkusti samalla laajalti taistellakseen epäsovinnaisia uskomuksia vastaan. Hän oli paikalla vuonna 376 Antiokian synodissa, jossa  kolminaisuusopin kysymyksiä käsiteltiin apollinarismia vastaan.
Vuonna 394 Palestiinan matkallaan Epifanios hyökkäsi Origeneen seuraajia vastaan ja vaati, että Jerusalemin piispa tuomitsisi näiden kirjoitukset, jotka lopulta tuomittiin Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa vuonna 553. Vuonna 402 melkein 80 vuoden iässä piispa Theofiloksen pyynnöstä Epifanios lähti Konstantinopoliin taistelemaan Johannes Khrysostomosta vastaan. Kun Epifanios tajusi, että Theofilos oli käyttänyt häntä vain hyväkseen vastustamaan Johannesta, joka oli antanut suojapaikan Theofiloksen vainoamille munkeille, Epifanios aloitti kotimatkan takaisin Kyprokselle. Hän kuitenkin kuoli merellä vuonna 403.
Teokset

Epifanioksen varhaisimpia töitä oli Ankoratos ("Hyvin ankkuroitu"), joka esitteli argumentteja areiolaisuutta ja Origeneen opetuksia vastaan.
Hänen parhaiten tunnettu teoksensa on Panarion ("Lääkelaukku"), joka on kirjoitettu vuosien 374 ja 377 välisenä aikana. Se muodosti käsikirjan kerettiläisten käsittelemiseen. Teos esitteli 80 kerettiläistä oppia, joista osasta ei ole säilynyt tähän päivään muita dokumentteja. Vaikka Epifanios salli kiihkonsa nousta faktojen yläpuolelle, Panarion on merkittävä tietolähde kristillisestä kirkosta 300-luvulta.
Kirjallisuutta

”Pyhä Epifanios, Kyproksen piispa”, Gerontikon eli Pyhien vanhusten sanomaa, s. 55–58.  (Ensimmäinen painos)  Suomentanut Johannes Seppälä. Pieksämäki:  Ortodoksinen kirjallisuusyhdistys Ortokirja ry, 1984.  ISBN 951-95895-0-3.