stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rouvasväenyhdistys
Yhdistykset alueittain > Turun rouvasväenyhdistys

Rouvasväen raamattuseuran (Naisten pipliaseura) perusti Turussa 1850-luvulla neiti Eva Elisabet af Gadolin, Turun tuomiorovasti Gustaf Gadolinin tytär. Toiminta kasvoi epävirallisesta Gadolinin kotona järjestetystä tapahtumasta viralliseksi yhdistykseksi vuonna 1864. Yhdistykseen otettiin mukaan myös naimattomia naisia, ja yhdistyksen jäsenet tekivät vankila- ja sairaalatyötä,  auttoivat sairaita ja köyhiä sekä levittivät hengellistä kirjallisuutta. Rouvasväenyhdistyksen raamattuseura oli suuntautunut hedbergiläisyyteen. Rouvasväen raamattuseura rakennutti vuonna 1886 uusrenessanssin tyylin mukaisen Rouvasväen raamattuseuran rukoushuoneen.
Yhdistykset alueittain > Kuopion rouvasväenyhdistys

Kuopion rouvasväenyhdistyksen perustajajäseniin kuuluu muun muassa Jeanette Snellman. Nykyisin vanhimpiin rouvasväenyhdistyksiin kuuluva Kuopion rouvasväenyhdistys on esimerkiksi perustanut käsityökoulun, joka on nykyisin osa Savonia-ammattikorkeakoulua. Kuopion rouvasväenyhdistys omistaa akatemian kiinteistöt, sekä on valinnut sen työntekijöitä. Yhdistykselle myönnettiin vuonna 2022 Lapsenpäivä-palkinto. Kuopion rouvasväenyhdistyksessä on noin 160 jäsentä.
Yhdistykset alueittain > Oulun rouvasväenyhdistys

Oulun rouvasväenyhdistys perustettiin vuonna 1848, ja yhdistyksellä oli muun muassa oma koulu. 1850-luvun aikana toiminta laajeni nopeasti ympäri maata.
Yhdistykset alueittain > Porvoon Fruntimmerförening

Porvooseen rouvasväenyhdistys Fruntimmerförening perustettiin vuonna 1846, sitä perustamassa oli Fredrika Runeberg.
Yhdistykset alueittain > Käkisalmen Kaupungin Rouvasväen yhdistys

Vuonna 1855 perustettu Käkisalmen yhdistys on tällä hetkellä Suomen vanhin edelleen toiminnassa oleva rouvasväenyhdistys. Opettaja Helena Melanen oli yhdistyksen ensimmäinen naispuheenjohtaja vuonna 1911.
Käkisalmen yhdistys perusti vuonna 1859 köyhien lasten koulun, joka muuttui myöhemmin kaupungin yhteiskouluksi. Vuonna 1885 yhdistys perusti käsityökoulun, jonka nimi muuttui vuonna 1936 Käkisalmen Naiskotiteollisuuskouluksi, ja joka myöhemmin liitettiin osaksi Mikkelin ammattiopistoa.
Nykyisin Käkisalmen yhdistyksen tärkeimpiin toiminnan tavoitteisiin kuuluu sekä käkisalmelaisen että karjalaisen kulttuurin vaaliminen ja säilyttäminen. Se järjestää esimerkiksi vuosittaisen Kaisanpäiväjuhlan. Käkisalmen yhdistykseen kuuluu 85 jäsentä.
Savijärven lastenkoti Sipoossa vuonna 1940
Porvoon rouvasväenyhdistyksen perustaja Fredrika Runeberg vuonna 1846
Lamian sota

Lamian sota (323 eaa. – 322 eaa.) käytiin Ateenan ja sen liittolaisten ja Makedonian välillä.
Ateenalainen oraattori Demosthenes yllytti Ateenan sotaan makedonialaisia vastaan Aleksanteri Suuren kuoltua vuonna 323 eaa. Ateenalaiset löivät Aleksanteri Suuren Makedoniaan jättämän käskynhaltijan Antipatroksen ja tämä joutui pakenemaan Lamian kaupunkiin, jossa ateenalaiset piirittivät häntä monen kuukauden ajan. Antipatros pääsi lopulta palaamaan Makedoniaan, jossa hän kokosi uuden armeijan. Ateenalaiset kukistuivat lopulta Krannonin taistelussa Thessaliassa. Demosthenes teki makedonialaisten voiton jälkeen itsemurhan.
Piikkiön yhtenäiskoulu

| Piikkiön yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Koulutie 2, 21500 Piikkiö
Koordinaatit:  60°25′46″N, 22°31′45″E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Marko Kuuskorpi
Luokat:  1–9
Oppilaita:  n. 650 (2020)
Verkkosivut
Piikkiön yhtenäiskoulu on yhtenäiskoulu Kaarinan Piikkiössä. Siellä opetetaan vuosiluokkia 1–9. Koulun rehtorina toimii Marko Kuuskorpi. Koulurakennuksen ensimmäinen osa on vuodelta 1957, ja rakennusta on laajennettu vuosina 1972, 1985, 2003 ja 2007.
Kouluun on luotu sääntöjen ja toimintamallien avulla turvallinen ja kannustava oppimisilmapiiri. Kiusaamista ehkäistään monin tavoin. Koululla on terveydenhoitaja ja koulupsykologi.
Aiheesta muualla

Koulun verkkosivut
Koulun YouTube-kanava
Valkeavuoren koulu

Valkeavuoren koulu on koulu Kaarinassa. Koulussa toimivat vuosiluokat 1–9 ja oppilaita on noin 820. Rehtorina toimii Kaj Kanervavuori. Koulu perustettiin syksyllä 2006, kun Ylikylän koulu ja Veitenmäen koulu yhdistyivät yhdeksi kouluksi. Koulussa toimivat myös musiikkiluokat ja musiikkiluokkien nuorisokuoro.
Aiheesta muualla

Koulun verkkosivut
Olli Ahvenlahti

| Olli Ahvenlahti |
| --- | --- |
 Olli Ahvenlahti heinäkuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1949 (ikä 75) Helsinki
Ammatti:  pianisti, säveltäjä, sovittaja ja kapellimestari
Muusikko
Taiteilijanimi:  Puppe 
Tyylilajit:  jazz 
Soittimet:  piano 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Olli Antero Ahvenlahti (s. 6. elokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen pianisti, säveltäjä, sovittaja ja kapellimestari. Hän toimi Yleisradion kapellimestarina 1990-luvulla.
Ahvenlahti on soittanut urallaan lukuisien suomalaisten artistien taustalla ja ollut muun muassa UMO Jazz Orchestrassa ja Suomen jazzmusiikissa vankasti mukana 1970-luvulla. Hän on toiminut Helsingin Komediateatteri Arenan kapellimestarina. Ahvenlahti siirtyi vapaaksi taiteilijaksi kesäkuussa 2008.lähde?
Ahvenlahti on myös toiminut säveltäjänä. Hän on säveltänyt kappaleita mm. Suomen Euroviisukarsintoihin. Ahvenlahden lauluja ovat tulkinneet mm. Vesa-Matti Loiri, Arja Koriseva, Irina Milan, Heikki Kinnunen, Fredi, Kristiina Halkola, Jukka Sipilä, Paula Koivuniemi, Kai Hyttinen, Pepe Willberg ja Johanna Iivanainen.
1970-luvun puolivälissä Ahvenlahti teki kaksi soololevyä, The Poet ja Bandstand. Ensin mainitulta päätyi ”Grandma's Rocking Chair” englantilaiselle acid jazz -cd-kokoelmalle. Ahvenlahti oli myös Vesa-Matti Loirin esittämän Jean-Pierre Kuselan taustapianistina nimellä Puppe. Hänellä on pieni rooli elokuvassa Vääpeli Körmy – taisteluni.lähde?
Suomen Jazzliitto myönsi Ahvenlahdelle vuoden 1975 Yrjö-palkinnon. Ahvenlahti sai taiteilijaeläkkeen 2025.
Eurovision laulukilpailut

Ahvenlahti toimi Yleisradion kapellimestarina Suomen karsinnoissa kuudesti ja Eurovision laulukilpailuissa seitsemän kertaa vuosina 1990–1998, kunnes suuren orkesterin käyttö laulukilpailussa lopetettiin. Lisäksi Ahvenlahti on säveltänyt kahdesti kappaleen Suomen karsintoihin: Irina Milanin esittämä "Päättymätön laulu" vuoden 1980 karsintoihin ja Arja Korisevan esittämä "Sulta laulun sain" vuoden 1993 karsintoihin. Ahvenlahti toimi myös Yleisradion viisukommentaattorina vuosina 1995 ja 1997, kun Suomi joutui pitämään huonon pistekeskiarvon vuoksi välivuodet laulukilpailusta.
Yksityiselämä

Olli Ahvenlahden isä oli Valtionrautateiden pitkäaikainen mainospäällikkö Igor Ahvenlahti (1920–1996). Ahvenlahti on ollut naimisissa kahdesti: näyttelijä Liisa Paatson kanssa vuosina 1981–1999 ja uutistoimittaja Marjo Reinin kanssa vuosina 2004–2014. Liitostaan Liisa Paatson kanssa Ahvenlahdella on tytär.
Salanimet

Käpylä Keijo
Puppe
Diskografia

1975: Bandstand
1976: The Poet
1981: Based On a Novel
1986: The Way You Walk
2017: Thinking, Whistling
2024: Mirror Mirror
Kirjallisuutta

Mattlar, Mikko: Olli Ahvenlahti, piano.  Jyväskylä:  Docendo, 2023.  ISBN 978-952-382-573-4
Aiheesta muualla

Olli Ahvenlahden sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Yle Elävä arkisto: Olli "Puppe" Ahvenlahti oli jazz-edelläkävijä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana
Triprolidiini

| --- | --- |

Triprolidiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-[(E)-1-(4-metyylifenyyli)-3-pyrrolidin-1-yyliprop-1-enyyli]pyridiini
Tunnisteet
CAS-numero: 486-12-4
ATC-koodi: R06AX07
PubChem CID: 5282443
DrugBank: DB00427
Kemialliset tiedot
Kaava: C19H22N2 
Moolimassa: 278,386
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 60 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 4-6 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Triprolidiini (C19H22N2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antihistamiinina.
Vaikutusmekanismi ja käyttö

Triprolidiini sitoutuu H1-reseptoreihin ja estää histamiinin vaikutuksia. Triprolidiini vähentää allergisia oireita kuten yskää, tukkoista nenää ja silmäoireita. Lisäksi sitä voidaan käyttää allergisen ihottuman hoitoon. Lääkeainetta voidaan käyttää yhdistelmänä pseudoefedriinin kanssa. Tärkein triprolidiinin aiheuttama haittavaikutus on väsymys.
Valmistus

Triprolidiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa p-metyyliasetofenoni reagoi Mannich-reaktiolla formaldehydin ja pyrrolidiinin kanssa. Tässä vaiheessa muodostunut ketoni reagoi additioreaktiolla 2-pyridyylilitumin kanssa muodostaen alkoholin. Viimeisessä vaiheessa muodostuu triprolidiinia, kun hydroksyyliryhmä eliminoituu happamissa olosuhteissa.
Neljä naista

| Neljä naista |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ilmari Unho
Käsikirjoittaja:  Serp
Perustuu:  Serpin näytelmään Neljä naista. Alkukohtaus ja neljä näytöstä. Porvoo: WSOY, 1942. (kantaesitys: Helsingin Kansanteatteri 23.2.1939)
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Eino Heino
Leikkaaja:  Elle Viljanen
Lavastaja:  Erkki Siitonen
Pääosat:  Helena Kara Eine Laine Salli Karuna Emma Väänänen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi
Ensi-ilta:  15. helmikuuta 1942
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 479 261 mk
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hans (Reimas) ja Marja (Kara) katselevat puutarhaa opintojensa lomassa.
Neljä naista on suomalainen draamaelokuva vuodelta 1942. Serpin saman nimiseen näytelmään perustuva elokuva kertoo tarinan Timeliuksen ja Karlssonin perheistä.
Aikajana ulottuu vuodesta 1914 vuoteen 1938. Neljän naisen nykyhetkestä, syksystä 1938 siirrytään takaumin 1910-, 1920- ja 1930-luvun vuosiin, jolloin vähitellen paljastetaan perheiden monimutkaisia sukulaisuussuhteita. Tarinan ytimessä on nuori Marja Kauria, joka elokuvan alussa tuo omaperäisellä tavalla ilmi suhteensa varakkaaseen Timeliusten sukuun. Vastapuolena on Agda Timelius, joka ei hyväksy Marjaa, eikä varsinkaan tämän suhdetta Hans Timeliukseen. Konflikteja tasoittavat Marjan äiti Iida Karlsson ja Marjan Henrik-sedän vaimo Karin Timelius.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Helena Kara  | … |  Marja Kaarina Kauria, ent. Karlsson   |
|  Eine Laine  | … |  professorska Karin Timelius   |
|  Salli Karuna  | … |  neiti Agda Timelius   |
|  Emma Väänänen  | … |  Iida Karlsson   |
|  Olavi Reimas  | … |  Hans Timelius   |
|  Paavo Jännes  | … |  professori Henrik Timelius   |
|  Hugo Hytönen  | … |  asessori Walter Julius Timelius   |
|  Sointu Kouvo  | … |  Mary Bell   |
|  Reino Valkama  | … |  valokuvaaja Mattilainen   |
|  Jorma Nortimo  | … |  toimitussihteeri Veikkola   |
|  Kaarlo Kytö  | … |  tohtori Lind   |
|  Lauri Mehto  | … |  Ville Kauria, ent. Karlsson   |
|  Einari Ketola  | … |  maalari   |
|  Dagi Angervo  | … |  Lyyli, professorin sisäkkö   |
|  Litja Ilmari  | … |  Agda Timeliuksen kotiapulainen   |
|  Eine Turunen  | … |  soitto-oppilas   |
|  Holger Salin  | … |  toimituksen vahtimestari   |
|  Orvo Kontio  | … |  Hans 7-vuotiaana   |
|  Oiva Luhtala  | … |  Eemel Karlsson   |
|  Sirkka Osmala  | … |  Marja 12-vuotiaana   |
|  Kunto Karapää  | … |  eräs herra   |
|  S. Vermala  | … |  portieeri   |
|  Joel Asikainen  | … |  mies hotellin aulassa   |
|  Maija-Liisa Pohjola  | … |  nainen   |
|  Markus Rautio  | … |  uutistenlukijan ääni   |
Tuotanto

Serpin nelinäytöksinen näytelmä Neljä naista sai ensi-iltansa Helsingin Kansanteatterissa 23. helmikuuta 1939. Elokuvasovitukseen kirjoitettiin näytelmän henkilöiden lisäksi vielä roolihahmot Eemel Karlsson, Walter Timelius, tohtori Lind ja Mary Bell.
Neljä naista kuvattiin 29. huhtikuuta 1941 –  17. kesäkuuta 1941. Jatkosota keskeytti kuvaukset puoleksi vuodeksi. Kuvauksia jatkettiin joulukuussa 1941, ja ne päättyivät 23. tammikuuta 1942. Osa kesäkohtauksia piti siksi muuttaa talvikohtauksiksi. Elokuvaa kuvattiin Helsingissä Tähtitornin vuorella, Eteläsatamassa ja Malmin lentoasemalla. Sisäkuvat otettiin Munkkisaaren ja Salmisaaren studioilla. New Yorkin kaupunkimaisemat esitettiin valokuvin.
Neljä naista oli vaarassa tuhoutua jo ennen ensi-iltaansa: Suomi-Filmin laboratoriossa syttyi tulipalo, joka oli hävittää elokuvan negatiivin, mutta se pelastui kuin ihmeen kautta.
Vastaanotto

Neljä naista sai elokuvateattereissa kohtalaisen hyvät katsojaluvut. Televisiossa se esitettiin ensi kerran 28. huhtikuuta 1962, ensimmäisellä televisioesityksellä oli 390 000 katsojaa.
Aikalaisarvioissa Neljän naisen saama vastaanotto oli melko suopea. Aamulehdessä todettiin elokuvan kuuluvan kotimaisten elokuvien parhaimmistoon, minkä perustana on hyvä käsikirjoitus, tarkka ohjaus ja varsinkin liiallisesta tuotannollisesta runsaudesta johtuvan hutiloinnin karttaminen. Runsas takaumien käyttö jakoi aikalaiskriitikoiden mielipiteet. Uudessa Suomessa pidettiin ajassa taaksepäin kulkemista osin epäluontevana. Paula Talaskivi arvioi Helsingin Sanomissa takaumarakenteen onnistuneeksi ja tarinaa selventäväksi. Näyttelijöistä erityisesti Emma Väänäsen roolityötä kiitettiin. Suomen Sosialidemokraatissa kiitettiin Väänäsen kyenneen puhaltamaan vaatimattoman pesijän osaan sellaisen elävän hengen, joka ei jätä katsojaa kylmäksi. Ylipäätään elokuvan naisrooleja pidettiin vakuuttavina, kun taas miesroolit koettiin pinnallisiksi ja psykologisesti hatariksi.
Vuoden 2013 televisioesityksen yhteydessäkin eräs kriitikko kiinnitti huomiota kerronnan rohkeaan muotoon, jossa tapahtumia puretaan peräti 13:lla takaumalla. Hän huomautti myös että "miehet jäävät (kerrankin) objekteiksi" naisten hallitsemassa maailmassa, joskin avioton lapsi on yhä ajan hengen mukaan naisen häpeä.
Aiheesta muualla

Neljä naista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Neljä naista Elonet.
Digimon Adventure

| Digimon: Digital Monsters |
| --- | --- |

デジモンアドベンチャー   (Digimon Adventure)
Genre: seikkailu, komedia, draama, fantasia, toiminta ja science fiction seikkailu 
TV-anime
Ohjaaja: Hiroyuki Kakudō
Studio: Toei Animation
Lähetyskanavat:  Fuji TV  Nelonen  TF1  RTL II  Rai Due  Fox Kids, Fox Family, Toon Disney
Alkuperäinen lähetyskierros: 7. maaliskuuta 1999 – 26. maaliskuuta 2000
Jaksojen määrä: 54 (luettelo jaksoista) 
Digimon Adventure (jap. デジモンアドベンチャー, Dejimon Adobenchā) on ensimmäinen Digimon-animesarja. Se esitettiin Amerikassa sarjan Digimon: Digital Monsters ensimmäisenä tuotantokautena.
Sen esitys aloitettiin Suomessa 10. tammikuuta 2001. Suomenkielisen version toteutti Agapio Racing Team ensimmäisten 26 jakson osalta. Sarjaa esittänyt Nelonen kuitenkin sai kritiikkiä dubbauksen laadusta ja toteutus siirtyi Tuotantotalo Wernelle, joka dubbasi loput jaksot 27–54. Jälkiäänitys perustui alkuperäiseen japaninkielisen versioon eikä englanninkielisen versioon.
Sarja lähetettiin Italiassa 4. syyskuuta 2000 alkaen Rai 2:lla samanaikaisesti Mediaset-verkkojen lähettämien anime Dragon Ball- ja Pokémon-ohjelmien kanssa.
Sarjan uusi versio julkaistiin 2020.
Juoni

Seitsemän lasta kesäleiriltä ajautuu yhtäkkiä outoon Digimaailmaan, jossa asuvat digitaaliset hirviöt, digimonit, jotka tarpeen tullen voivat kehittyä ylemmälle tasolle vaaran uhatessa. Lapset aloittavat siellä matkansa Tiedostosaarelta (Agapion jälkiäänityksessä File-saari) ja ystävystyvät digimonien kanssa, digimonien itse opettaessa lapsille yhtä ja toista Digimaailmasta.
Juoni > Devimon

Valittujen lasten päästyä Tiedostosaaren keskellä sijaitsevalle Mugen-vuorelle kaksi digimonia, Leomon ja Orgamon, hyökkäävät heidän kimppuunsa. Paha digimon, Devimon, on laittanut Leomoniin mustan rattaan kontrolloidakseen tätä. Lapset pääsevät karkuun ja päätyvät vanhaan hotelliin. Tämä on kuitenkin Devimonin ansa, mutta lapset pääsevät juuri ja juuri karkuun, vaikka joutuvat erilleen toisistaan.
Pian kaikki seitsemän lasta kuitenkin pääsevät takaisin yhteen, ja vapauttavat Leomonin mustasta rattaasta. Lapset palaavat Mugen-vuorelle tuhotakseen Devimonin, mutta Devimon on kasvanut valtavaksi, koska on imenyt sisäänsä kaikki mustat rattaat saaden niiden voimat. Mustien rattaiden vaikutuksen alaisena Devimon oli voimiltaan lähempänä Ultimate-tasoa, ja hän voittaa helposti lasten digimonit. Juuri kun Devimon onnistui lähes tuhoamaan lapset digimoneineen, Patamon kehittyi viimeinkin Champion-muotoonsa Angemoniksi, ja käytti kaikki voimansa tuhotakseen Devimonin.
Juoni > Etemon

Lapset saavat viestin Gennailta, joka on vanhan ihmismiehen hahmossa esiintyvä, mutta datasta koostuva olento. Gennai neuvoo heitä saapumaan Sarba-mantereelle sekä etsimään Tunnukset ja niihin asetettavat Tuntolevyt, jotta heidän kumppaninsa voisivat kehittyä Ultimate-muotoihinsa. Siellä heitä vastaan kuitenkin tulee uusi paha digimon, Etemon, joka kamalalla lauluäänellään pystyy heikentämään digimoneja. Etemon on Ultimate-tason digimonina paljon voimakkaampi kuin lasten digimonit ja voitti heidät helposti. Taichi ei kuitenkaan pitänyt tätä pahana vastuksena ja yritti epätoivoisesti kehittää Greymonia Ultimate-muotoon. Tämä onnistuu, mutta Greymon kehittyy vahingossa pahuuden kuvaksi, SkullGreymoniksi, joka lopulta muuttuu takaisin Koromoniksi kun hänen energiansa loputtua. Lapset kuitenkin tuhoavat Etemonin kätyreitä yksi kerrallaan, ja löytävät samalla tunnuksensa. Kerran he kohtaavat Piccolomonin, joka opastaa lapsia muutoksissa.
Koushiron saatua sähköpostia lapset lähtevät vapauttamaan Etemonin vankia, Nanomonia, joka lupaa vastineeksi Soran Rakkauden tunnuksen. Lapset pääsevät Etemonin pyramidiin, mutta Etemon saa heidät kiinni. Lapset vapauttavat Nanomonin, mutta kesken taistelun tämä kaappaa Soran aikeenaan käyttää tätä tuhotakseen Etemonin. Taichi onnistuu pelastamaan Soran, kun taas Nanomon ja Etemon putoavat pimeän verkoston ytimeen. Vain Etemon selviytyy ja on valmiina tuhoamaan lapset. Etemon vaikuttaa lähes voittamattomalta, kunnes Taichin Rohkeuden Tunnus alkaa hehkua ja Greymon kehittyy MetalGreymoniksi. MetalGreymonin hyökkäys saa aikaan portaalin, joka nielaisee Etemonin ja pimeän verkoston sisäänsä, ja samalla Taichi ja Koromoniksi muuttunut MetalGreymon ajautuvat vahingossa takaisin Japaniin.
Etemon ei kuitenkaan tuhoutunut, vaan hän onnistui imemään verkoston energian itseensä palaten myöhemmin Mega-tason MetalEtemonina. SaberLeomon ja Zudomon onnistuvat tuhoamaan MetalEtemonin, mutta ennen tätä SaberLeomon otti vastaan kuolettavan iskun MetalEtemonilta ja hän dedigivoituu pian Leomoniksi ja kuolee itsekin vammoihinsa.
Juoni > Vamdemon

Kun Taichi katosi, valitut lapset joutuivat erilleen etsiessään tätä, ja heistä jokaista häiritsi uusi digimon, PicoDevimon. Taichi kuitenkin palaa takaisin ja kokosi kaikki taas yhteen. Vamdemonin täydellinen ensiesiintyminen tapahtui jaksossa 26. Tätä ennen hän oli näkynyt vain varjona tai mustana hahmona taivaalla. Vamdemon ilmestyttyä lapsille hän voitti helposti muut digimonit, mutta Birdramon kehittyi Garudamoniksi ja pakeni lasten ja digimonien kanssa Vamdemonilta. Tämän jälkeen Gennai kertoi Valituille lapsille kahdeksannesta Valitusta lapsesta, joka löytyisi Japanista. Myös Vamdemon tiesi tästä ja laittoi kätyrinsä PicoDevimonin ja Tailmonin kokoamaan armeijan digimoneja. Valitut lapset livahtavat Vamdemonin linnaan ja näkevät Vamdemonin joukkojen menevän portista toiseen maailmaan. Taichi ja muut yrittivät pysäyttää tätä, mutta Vamdemon pääsi joukkoineen pakoon Tailmonin herättäessä henkiin Devidramonien patsaista. Lapset palaavat Gennain luo ja pyytävät tältä apua.
Lapset pääsivät lopulta takaisin oikeaan maailmaan, ja matkallaan kotiin kohtaavat useita Vamdemonin digimoneja. Kotiin päästyään lapset alkavat etsiä kahdeksatta valittua. Taichin, Koushiron, Soran ja Mimin kohdatessa DeathMelamonin Tokyo Towerilla, Yamato ja Takeru kohtaavat Pulpmonin ja Gotsumonin Shibuyassa. Lopulta selviää, että Taichin pikkusisko Hikari on kahdeksas valittu ja Tailmon hänen kumppaninsa. Vamdemon kaappaa Tailmonin ja yrittää hukuttaa tämän ystävän Wizardmonin.
Pian Hikari antautuu Vamdemonin kätyrille, Phantomonille. Muiden tultua pelastamaan Hikaria ja Tailmonia Angemon onnistuu tuhoamaan Phantomonin. Vamdemon sen sijaan torjuu kaikkien digimonien hyökkäykset ja onnistuu melkein tuhoamaan Hikarin ja Tailmonin. Wizardmon tulee kuitenkin näiden väliin uhraten itsensä. Silloin Hikarin Digivice alkaa hehkua, ja Tailmon superlautautuu Angewomoniksi. Tämä tuhoaa Holy Arrow -aseella Vamdemonin.
Vamdemon ei kuitenkaan kuollut, vaan palasi pian entistäkin vahvempana VenomVamdemonina. Yksikään digimon ei pärjännyt tälle, kunnes Agumon ja Gabumon kehittyivät Mega-muotoihinsa (jälkiäänityksessä ääriaste), WarGreymoniksi ja MetalGarurumoniksi. Lasten tunnuksien avulla VenomVamdemon saatiin lopulta tuhottua.
Luettelo päähenkilöistä ja heidän digimoneistaan

Taichi Yagami – Agumon
Yamato Ishida – Gabumon
Sora Takenouchi – Piyomon
Mimi Tachikawa – Palmon
Koushiro Izumi – Tentomon
Jou Kido – Gomamon
Takeru Takaishi – Patamon
Hikari Yagami – Tailmon
Tunnukset

Taichi – rohkeus
Yamato – ystävyys
Sora – rakkaus
Mimi – viattomuus
Koushiro – tietämys
Joe – vilpittömyys
Takeru – toivo
Hikari – valo
Luominen

Graafinen inspiraatio viittaa erityisesti tunnetuihin japanilaisiin sarjakuviin, kuten Pokémoniin, ja sitten lisättiin seikkailuteema, joka toi takaisin vuotta ennen Jurassic Park -saagaaselvennä
Ääninäyttelijät > Japani

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kōji Wada  | … |  tunnuslaulu (Butter-Fly)   |
|  Hiroaki Hirata  | … |  kertoja, Leomon/SaberLeomon, Hiroaki Ishida (Yamaton ja Takerun isä)   |
|  Toshiko Fujita  | … |  Taichi Yagami, Toshiko Takenouchi (Soran äiti)   |
|  Yūto Kazama  | … |  Yamato Ishida, MetalSeadramon   |
|  Yūko Mizutani  | … |  Sora Takenouchi   |
|  Umi Tenjin  | … |  Koushiro Izumi   |
|  Ai Maeda  | … |  Mimi Tachikawa, lopputekstien laulut (I Wish jaksoissa 1–26, Keep On jaksoissa 27–54)   |
|  Masami Kikuchi  | … |  Joe Kido, Masami Izumi (Koushiron adoptioisä), Shin Kido   |
|  Hiroko Konishi  | … |  Takeru Takaishi   |
|  Kae Araki  | … |  Hikari Yagami, Kae Izumi (Koushiron adoptioäiti)   |
|  Chika Sakamoto  | … |  Agumon/Greymon/MetalGreymon/WarGreymon, Natsuko Takaishi (Yamaton ja Takerun äiti)   |
|  Mayumi Yamaguchi  | … |  Gabumon/Garurumon/WereGarurumon/MetalGarurumon   |
|  Atori Shigematsu  | … |  Piyomon/Birdramon/Garudamon   |
|  Takahiro Sakurai  | … |  Tentomon/Kabuterimon/AtlurKabuterimon, Phantomon, Keisuke Tachikawa (Mimin isä)   |
|  Kinoko Yamada  | … |  Palmon/Togemon/Lilimon   |
|  Junko Takeuchi  | … |  Gomamon/Ikkakumon/Zudomon   |
|  Miwa Matsumoto  | … |  Patamon/Angemon/HolyAngemon   |
|  Yuka Tokumitsu  | … |  Tailmon/Angewomon, Satoe Tachikawa (Mimin äiti)   |
|  Kaneto Shiozawa  | … |  Devimon   |
|  Yasunori Masutani  | … |  Etemon/MetalEtemon   |
|  Ryūzaburō Ōtomo  | … |  Vamdemon/VenomVamdemon   |
|  Kōki Miyata  | … |  PicoDevimon   |
|  Etsuko Kozakura  | … |  Pinomon   |
|  Hisao Egawa  | … |  Mugendramon   |
|  Chikao Ōtsuka  | … |  Piamon, Apocalymon   |
|  Jōji Yanami  | … |  Gennai   |
|  Nakamura Hidetoshi  | … |  Meramon   |
|  Kiyoyuki Yanada  | … |  Andromon   |
|  Hiroki Takahashi  | … |  Monzaemon   |
|  Hisao Egawa  | … |  Orgamon   |
|  Itou Kentarou  | … |  Yukidarumon   |
|  Motoko Kumai  | … |  Sukamon   |
|  Kappei Yamaguchi  | … |  Chuumon   |
|  Masaki Aizama  | … |  Kentarumon   |
|  Yasuhiro Takato  | … |  Elecmon   |
|  Masafumi Kimura  | … |  Whamon   |
|  Isamu Tanonaka  | … |  Piccolomon   |
|  Akira Ishida  | … |  Wizardmon   |
|  Susumu Chiba  | … |  Susumu Yagami (Taichin ja Hikarin isä)   |
|  Yoshiko Sakakibara  | … |  Yuuko Yagami (Taichin ja Hikarin äiti)   |
|  Ayumi Miyazaki  | … |  digivoitumisen tunnuslaulu (Brave Heart)   |