stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jim Lightbody

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jim Lightbody |  Jim Lightbody |  Jim Lightbody |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | 800 m |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | 1 500 m |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | estejuoksu |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | 4 mailin joukkuejuoksu |  |
|  Hopeaa | Ateena 1906 | 800 m |  |
James (”Jim”) Davies Lightbody (15. maaliskuuta 1882 – 2. maaliskuuta 1953 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, joka saavutti Saint Louisin olympialaisissa kolme kultamitalia ja epävirallisissa Ateenan välikisoissa yhden.
Saint Louisin olympialaisissa Lightbody ei ollut ennakkosuosikki millään matkoista. Ensin hän otti osaa estejuoksuun voittaen sen, vaikka kyseessä oli hänen elämänsä ensimmäinen estejuoksukilpailu. Kolme päivää myöhemmin hän sai kultaa 800 metrillä olympiaennätyksellä 1.56,0. Lopulta hän voitti 1 500 metriä siihen asti maailman kaikkien aikojen parhaalla ajalla 4.05,4. Myöhemmin samana päivänä hän oli mukana 4 mailin joukkuejuoksussa Chicago Athletic Associationin joukkueessa saaden hopeaa.
1905 Lightbody voitti USA:n mestaruudet sekä 800 että 1 500 metrillä. Seuraavana vuonna hän otti osaa Ateenan välikisoihin uusien voittonsa 1 500 metrillä ajalla 4.12,0 ja jääden toiseksi 800 metrillä.
Lightbody otti osaa myös Lontoon olympialaisiin 1908. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 800 metrin neljäs sija. 1 500 metrillä ja 3 200 metrin estejuoksussa hän karsiutui alkuerissä.
Lightbody kävi kesällä 1910 kilpailukiertueella Suomessa.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1970

Vuoden 1970 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Meksikossa. Kerta oli ensimmäinen, jolloin turnausta ei pelattu Euroopassa tai Etelä-Amerikassa. Turnauksen karsintoihin osallistui 75 maata, joista 14 selviytyi MM-turnaukseen. Meksikon turnaus oli ensimmäinen, jota voitiin seurata väritelevisiosta. Avausottelua Meksikon ja Neuvostoliiton välillä raportoitiin katsoneen television välityksellä 800 miljoonaa katsojaa. Television myötä jalkapallo oli siirtymässä uudelle aikakaudelle. Ensimmäistä kertaa ottelut pelattiin virallisella kisapallolla. Urheiluvälinevalmistaja Adidas oli luonut turnausta varten Telstar kisapallon.
Kaksi uutta sääntöä otettiin käyttöön ensimmäistä kertaa Meksikon MM-kisoissa. Pelaajavaihtoja, joita ei aiemmin ollut sallittu, oli nyt mahdollista tehdä ottelussa kaksi per joukkue. Toinen uusi sääntö oli punaisen ja keltaisen kortin. Kortteja oli käytetty jo aiemmin vuoden 1968 olympiaturnauksessa. Tuomari Kurt Tschenscher näytti ensimmäisen historiallisen keltaisen kortin Meksikon ja Neuvostoliiton välisessä avausottelussa. Huolimatta siitä, että punaista korttia ei ole käytetty aiemmin MM-kisoissa, oli kuitenkin ulosajoja nähty aiemminkin. Punaista korttia ei kuitenkaan Meksikon turnauksessa käytetty kertaakaan.
Maailmanmestaruuden voitti Brasilia voitettuaan loppuottelussa Italian maalein 4–1.
Järjestelyt

FIFA myönsi vuoden 1970 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen järjestelyoikeuden Meksikolle vuonna 1964 Tokiossa pitämässään kokouksessa. Meksikon vastaehdokas kisaisännäksi oli Argentiina, jolle tappio kisaisännyyttä äänestettäessä oli valtava pettymys. Argentiina oli kansainvälisissä turnauksissa ollut menestyneempi kuin Meksiko, joka ei vielä 1970-luvulle tultaessa ollut saavuttanut suurta menestystä. Argentiina sai kuitenkin järjestettäväkseen vuoden 1978 MM-turnauksen ilman vastaehdokkaita.
Karsinnat

Vuoden 1970 maailmanmestaruuskilpailujen karsintoihin otti osaa 75 maata, jotka kilpailivat 12 paikasta Meksikon turnaukseen. Hallitseva maailmanmestari  Englanti ja isäntämaa  Meksiko selviytyivät MM-lopputurnaukseen ilman karsintaa. FIFA oli saanut edellisten kisojen johdosta runsaasti kritiikkiä maanosakiintiöistä, joita se oli uudistanut Meksikon turnaukseen. Ensimmäistä kertaa kaikilla maanosaliitoilla Oseaniaa lukuun ottamatta, oli vähintään yksi kisapaikka.
Joukkueet

Turnaukseen osallistui 16 maata, mutta monen merkittävän maan tie katkesi jo karsintoihin. Tutuista MM-turnaukseen osallistuneista maista Argentiina,  Portugali,  Unkari,  Jugoslavia ja Espanja eivät olleet Meksikon turnauksessa mukana. Paluun turnaukseen tekivät Ruotsi 12 vuoden, Belgia 16 vuoden, Romania 32 vuoden ja Peru 40 vuoden poissaolon jälkeen. Ensikertalaisena turnauksessa pelasivat Israel, Marokko ja El Salvador. Karsintojen aikana El Salvadorin ja Hondurasin pelaaman ottelusarjan jälkeen El Salvadorin ja Hondurasin välit kärjistyivät jalkapallosotana tunnetuksi konfliktiksi, joskin jalkapallolla ei ollut mitään tekemistä maiden välisten jännitteiden purkautumisessa.
Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta. Euroopasta oli mukana yhdeksän maata, Etelä-Amerikasta kolme, Pohjois-ja Keski-Amerikasta kaksi, Afrikasta yksi ja Aasiasta yksi.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Meksiko   Englanti   Romania   Tšekkoslovakia  |   Italia   Neuvostoliitto   Ruotsi   Belgia  |   Länsi-Saksa   Bulgaria   Peru   Brasilia  |   Uruguay   El Salvador   Marokko   Israel  |
Stadionit

Turnaukseen otteluita pelattiin viidessä kaupungissa viidellä stadionilla. Turnauksen loppuottelu pelattiin  Azteca-stadionilla, jonka yleisökapasiteetti oli yli 100 000. Keskimäärin otteluja seurasi paikan päällä 50 000 katsojaa.
| México | Guadalajara, Jalisco | Puebla de Zaragoza, Puebla | Toluca, Estado de México | León,  Guanajuato |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Estadio Azteca | Estadio Jalisco | Estadio Cuauhtémoc | Estadio Luis Dosal | Estadio Nou Camp |
| Kapasiteetti: 107,247 | Kapasiteetti: 71,100 | Kapasiteetti: 35,563 | Kapasiteetti: 26,900 | Kapasiteetti 23,609 |

 Guadalajara León Mexico City Puebla Toluca
Ottelut > Alkulohkot > Lohko 1

Isäntämaa Meksikon alkulohko pelattiin Méxicon Azteca-stadionilla. Meksikon, Neuvostoliiton, Belgian ja El Salvadorin muodostamassa alkulohkossa kotiyleisön huomio kiinnittyi isäntämaahan. Meksikon kisahistorian tulokset olivat olleet vaatimattomia, eikä se lukeutunut suurimpiin suosikkeihin. Siihen nähden avausottelun tasatulos Neuvostoliittoa vastaan oli kelvollinen alku turnaukselle. Myös toinen ottelu El Salvadoria vastaan eteni maaleitta avauspuoliajan lopulle saakka, kunnes Meksiko siirtyi kyseenalaisella maalilla jatkoon. Egyptiläserotuomari oli aiemmin viheltänyt vapaapotkun El Salvadorille, mutta Meksiko lähtikin nopeaan vastahyökkäykseen, jonka päätteeksi Javier Valdivia laukoi pallon maaliin. Elsalvadorilaiset protestoivat tilannetta, eivätkä suostuneet enää jatkamaan peliä. Tuomari päätti viheltää puoliajan päättyneeksi. Toisella jaksolla Meksiko teki vielä kolme maalia, pelihuumorinsa täysin menettäneen El Salvadorin verkkoon.
Lohkon päätösottelussa Meksiko kohtasi Belgian. Belgia oli hävinnyt Neuvostoliitolle maalein 4–1 ja voittanut El Salvadorin, jolloin Meksikolla oli yksi piste Belgiaa enemmän ennen joukkueiden välistä päätösottelua. Meksiko tarvitsi vielä yhden pisteen varmistaakseen jatkopaikkansa. Jälleen pääosaan nousi kiistanalainen ratkaisu, kun Meksikolle tuomittiin rangaistuspotku, belgialaisten mielestä kevyin perustein. Gustavo Peña laukoi pilkuta ottelun ainoaksi jääneen maalin. Meksiko selviytyi näin ensimmäistä kertaa puolivälieriin. Koska Neuvostoliitto voitti omassa päätösottelussaan El Salvadorin maalein 2–0, olivat Meksiko ja Neuvostoliitto lohkon kärjessä tasapisteissä samalla maalierolla. Tällöin lohkon ykkössija arvottiin ja arpa suosi Neuvostoliittoa. Tämä tarkoitti että Meksiko joutui poistumaan Azteca-stadionilta.
Ottelut > Alkulohkot > Lohko 2

Italian, Ruotsin, Uruguayn ja Israelin muodostama alkulohko pelattiin Tolucassa ja Pueblassa. Toluca sijaitsee 2 680 metriä merenpinnan yläpuolella, ja Puebla hieman alempana. Olosuhteet olivat haastavat, mikä vaikutti joukkueiden valitsemaan taktiikkaan. Tuloksena oli yksi MM-historian tylsimmistä alkulohkoista, koko alkulohkossa tehtiin vain kuusi maalia.
Ruotsin ja Italian välisessä ottelussa Italia meni alussa Angelo Domenghinin maalilla johtoon kymmenen minuutin kuluttua, minkä jälkeen Italia puolusti 1–0 voiton. Italia jatkoi tällä taktiikalla myös Uruguayta ja Israelia vastaan ja molemmat ottelut päättyivät maalittomaan tasatulokseen. Yleisön vihellyskonserteista huolimatta tämä taktiikka takasi Italialle lohkovoiton.
Uruguay kukisti avausottelussaan Israelin maalein 2–0. Avausottelun voitto ja tasatulos Italiaa vastaan tarkoitti, että Uruguaylle riitti jatkoon pääsemiseen maalin tappio Ruotsia vastaan, sillä Ruotsi jäi omassa ottelussaan Israelia vastaan 1–1 tasapeliin. Uruguay lähti otteluun vain puolustamaan välttääkseen suuremman tappion. Ove Grahn puski Ruotsille ottelun ainoaksi jääneen maalin ottelun viimeisellä minuutilla, mutta tämä ei riittänyt Ruotsille ja Uruguay eteni paremman maalieron turvin puolivälieriin.
Ottelut > Alkulohkot > Lohko 3

Hallitseva maailmanmestari Englanti ja yksi suurimmista suosikeista Brasilia pelasivat samassa alkulohkossa yhdessä Romanian ja Tšekkoslovakian kanssa. Brasilia kukisti avausottelussaan Tšekkoslovakian ilman suuria vaikeuksia maalein 4–1. Brasilia kohtasi toisessa ottelussaan ehkä suurimman haastajansa Englannin, joka voitti omassa avausottelussaan Romanian 1–0. Brasilian ja Englannin välinen ottelu oli tasokas, jossa tilanteita luotiin puolin ja toisin. Ottelussa nähtiin vain yksi maali, mutta se syntyi sitäkin komeamman kuvion päätteeksi; Brasilian Tostão teki maaliin esityön huikealla yksilösuorituksellaan, keskitti kääntyessään pallon Peléelle, joka jatkoi pallon oikea-aikaisella syötöllään Jairzinholle, joka viimeisteli MM-historiaan jääneen näyttävän maalin.
Lohkon päätösotteluun Brasilia sai vastaansa Romanian, joka voitti toisen kierroksen ottelussa Tšekkoslovakian. Voitolla Romania olisi näin havitellut jatkopaikkaa, mutta Brasilia voitti ottelun ilman suuria vaikeuksia maalein 3–2. Englanti teki myös omassa päätösottelussaan tarvittavan, ja eteni jatkoon kukistamalla Tšekkoslovakian 1–0.
Ottelut > Alkulohkot > Lohko 4

Länsi-Saksa, Peru, Marokko ja Bulgaria muodostivat turnauksen neljännen alkulohkon. Länsi-Saksa oli lohkon voittajasuosikki. Sillä oli riveissään Bayern Münchenin maalitykki Gerd Müller, sekä kokeneempaa polvea edustanut, maajoukkueen luottopelaaja Uwe Seeler.
Lohkon avausottelussa kohtasivat Peru ja Bulgaria. Perun lähtökohdat turnaukseen olivat ikävät, sillä juuri ennen turnausta tuhoisa maanjäristys surmasi kymmeniä tuhansia perulaisia. Itse ottelussa Peru otti Bulgariasta 3–2 voiton, oltuaan vielä toisen jakson alussa kahden maalin tappiolla.
Länsi-Saksan ja Marokon välisessä avausottelussa ensimmäisen maalin teki Marokko. Länsi-Saksan valmentaja Helmut Schön osasi hyödyntää uutta sääntöä, joka salli pelaajavaihdot. Hän vaihtoi kentälle Jürgen Grabovskin, mikä avasi länsisaksalaisten pelin ja Seeler tasoitti pian ottelun. Müller iski vielä ennen loppua Länsi-Saksan 2–1 voittomaalin. Seuraavassa ottelussa Bulgariaa vastaan Müller viimeisteli kolme maalia Länsi-Saksan 5–2 voitossa.
Kun Peru voitti Marokon toisen kierroksen ottelussa maalein 3–0, olivat jatkoonmenijät jo selvillä ennen lohkon päätöskierrosta. Viimeisellä ottelukierroksella Länsi-Saksa ja Peru pelasivat lohkovoitosta ja siitä kumpi saa aloittaa jatko-ottelut Leónissa. Ottelun hahmoksi nousi Gerd Müller. Ensimmäisen puoliajan aikana hän viimeisteli jälleen kolme osumaa. Peru kavensi tilanteeksi 3–1 vielä ennen taukoa, mutta enempää maaleja ei enää nähty. Länsi-Saksa voitti kaikki alkulohko-ottelunsa, mistä oli kiittäminen paitsi Müllerin maaleja, myös länsisaksalaisten laajaa pelaajamateriaalia.
Ottelut > Pudotuspelit > Välierät

Guadalajarassa pelatussa välierässä kohtasivat Brasilia ja Uruguay. Brasilia oli ottelun ennakkosuosikki, mutta brasilialaisten mielissä oli hyvin Maracanaçona tunnettu, vuoden 1950 maailmanmestaruuden ratkaissut ottelu. Brasilian peli olikin aluksi hermostunutta, ja Uruguay siirtyi Luis Cubillan maalilla johtoon. Vasta ensimmäisen puoliajan jälkipuoliskolla Brasilia alkoi saada peliään kuntoon ja saada rakennettua maalintekotilanteita. Juuri ennen taukoa Tostão syötti pallon rangaistusalueelle Clodoaldolle, joka tasoitti tilanteen. Toisella puoliajalla yliote siirtyi Brasilialle ja kentän hahmoksi nousi Pelé. Hän ei onnistunut maalinteossa, mutta oli merkittävässä roolissa rakentamassa maalitilanteita. Brasilia siirtyi Jairzinhon maalilla ottelussa johtoon 76. minuutilla, ja aivan loppuminuuteilla Rivelino viimeisteli Pélen syötöstä loppulukemiksi 3–1 Brasilialle.
Mexicossa pelattu välieräottelu Länsi-Saksan ja Italian välillä muodostui tapahtumarikkaaksi, mutta ei kuitenkaan varsinaisen peliajan tapahtumien perusteella. Ottelun seitsemännellä minuutilla Italia siirtyi johtoon, minkä jälkeen Italia turvautui turnauksessa tutuksi tulleeseen taktiikkaan, puolustamaan johtoasemaa kaikin voimin. Länsi-Saksan Franz Beckenbauer ja Wolfgang Overath hallitsivat keskikenttää, mutta maalinteossa länsisaksalaiset eivät onnistuneet. Käänteen ottelussa näytti jo tehneen se, että Beckenbauer loukkaantui ja hänen olkapäänsä meni sijoiltaan. Länsi-Saksan valmentaja Helmut Schön oli juuri tehnyt toisen vaihtonsa, eikä Beckenbaueria voitu vaihtaa pois kentältä, joten hän jatkoi ottelua käsivarsi vartaloon sidottuna.
Ottelun varsinaisen peliajan viimeisellä minuutilla Länsi-Saksan libero Karl-Heinz Schnellinger, joka harvoin ylitti edes keskikenttää, saati että hän olisi onnistunut maalinteossa, lähti viimeiseen epätoivoiseen hyökkäykseen. Jürgen Grabowski keskitti Italian maalille, mistä Schnellinger pukkasi ottelun tasoihin ja mentiin jatkoajalle. Osuma jäi Schnellingerin maajoukkueuran ainoaksi.
Jatkoajalla raskaat, lämpimät olosuhteet verottivat pelaajien voimavaroja, mikä näkyi lukuisina virheinä molemmin puolin. Jatkoajan alussa Länsi-Saksa sai helpon oloisen maalin, kun Gerd Müller hyödynsi Italian puolustuksen haparoinnin. Mutta tämän jälkeen oli Italian vuoro saada helpon oloinen maali, kun Gianni Riveran syötti vapaapotkusta maalilla täysin vapaana odottaneelle Tarcisio Burgnichille, joka tasoitti ottelun. Vielä ennen jatkoajan puoliaikaa Riva siirsi Italian 3–2 johtoon. Müller tasoitti ottelun kulmapotkun jälkitilanteesta 110. minuutilla, mutta heti tämän jälkeen Riva tarjoili pallon Riveralle, joka vei Italian 4–3 johtoon. Tämä jäi ottelun viimeiseksi maaliksi ja Italia eteni loppuotteluun Brasilian vastustajaksi.
Ottelut > Pudotuspelit > Pronssiottelu

Pronssiottelussa kohtasivat Uruguay ja Länsi-Saksa. Välieräottelusta väsyneet länsisaksalaiset lähtivät otteluun puolustusvoittoisella taktiikalla. Se taktiikka toi Länsi-Saksalle 1–0 voiton. Paremmin Länsi-Saksan turnaus on jäänyt mieleen tapahtumarikkaasta välieräottelusta, kuin pronssimitaleista.
Ottelut > Pudotuspelit > Loppuottelu

Brasilian ja Italian välinen loppuottelu pelattiin Aztecalla. Molemmat olivat voittaneet maailmanmestaruuden kahdesti, Italia vuosina 1934 ja 1938, Brasilia  1958 ja  1962. Kolmas mestaruus tulisi tietämään jommalle kummalle sitä, että joukkue voittaisi Jules Rimet -pokaalin pysyvästi itselleen.
Brasilia oli otteluun hienoinen suosikki. Sen kirkkain tähtipelaaja Pelé oli noussut turnauksen edetessä yhä johtavampaan asemaan joukkueessaan. Hän aloittikin maalinteon puskemalla Rivelinon keskityksestä Brasilian johtoon ottelun 18. minuutilla. Puoliaikatauolle mentiin kuitenkin tasatilanteessa, Italian Boninsegnan tasoitettua ottelun. Toisella puoliajalla alkoi ilmetä yhä selvemmin Brasilian ylivoima. Italia kykeni saamaan vain vastahyökkäyksiä Brasilian pallonmenetyksistä. Brasilialle vapauttavan 2–1 osuman viimeisteli Gérson ottelun 66. minutilla. Pian tämän jälkeen Gérson ja Pelén rakensivat paikan Jairzinholle, joka kasvatti johdon jo 3–1:een. Italia ei tästä enää noussut ja Carlos Alberto viimeisteli Pelén esityöstä loppulukemiksi Brasilialle 4–1.
Maailmanmestaruus oli Brasilialle kolmas vain kahdentoista vuoden sisällä. Brasilia sai näin Jules Rimet -pokaalin omakseen. Sittemmin pysti varastettiin ja se katosi jäljettömiin, luultavasti se sulatettiin. Brasilian valmentajasta Mario Zagallosta tuli ensimmäinen henkilö, joka oli voittanut mestaruuden sekä pelaajana että valmentajana. Brasilian vuoden 1970 mestaruuden voittanut joukkue oli yksi historian parhaista, mutta se sai pelata yhdessä vain pienen hetken. Pelélle vuoden 1970 turnaus oli hänen viimeiseksi jäänyt MM-turnauksensa.
Tulokset > Alkulohkot > Lohko 1

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Neuvostoliitto  | 3 |  2  |  1  |  0  |  6  |  1  | +5 | 5 |
|   Meksiko  | 3 |  2  |  1  |  0  |  5  |  0  | +5 | 5 |
|   Belgia  | 3 |  1  |  0  |  2  |  4  |  5  | -1 | 2 |
|   El Salvador  | 3 |  0  |  0  |  3  |  0  |  9  | -9 | 0 |
Tulokset > Alkulohkot > Lohko 2

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Italia  | 3 |  1  |  2  |  0  |  1  |  0  | +1 | 4 |
|   Uruguay  | 3 |  1  |  1  |  1  |  2  |  1  | +1 | 3 |
|   Ruotsi  | 3 |  1  |  1  |  1  |  2  |  2  | 0 | 3 |
|   Israel  | 3 |  0  |  2  |  1  |  1  |  3  | -2 | 2 |
Tulokset > Alkulohkot > Lohko 3

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Brasilia  | 3 |  3  |  0  |  0  |  8  |  3  | +5 | 6 |
|   Englanti  | 3 |  2  |  0  |  1  |  2  |  1  | +1 | 4 |
|   Romania  | 3 |  1  |  0  |  2  |  4  |  5  | -1 | 2 |
|   Tšekkoslovakia  | 3 |  0  |  0  |  3  |  2  |  7  | -5 | 0 |
Tulokset > Alkulohkot > Lohko 4

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Länsi-Saksa  | 3 |  3  |  0  |  0  |  10  |  4  | +6 | 6 |
|   Peru  | 3 |  2  |  0  |  1  |  7  |  5  | +2 | 4 |
|   Bulgaria  | 3 |  0  |  1  |  2  |  5  |  9  | -4 | 1 |
|   Marokko  | 3 |  0  |  1  |  2  |  2  |  6  | -4 | 1 |
Tulokset > Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | 14. Heinäkuuta – México | 14. Heinäkuuta – México |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 14. Heinäkuuta – México | 14. Heinäkuuta – México |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Neuvostoliitto | 0 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Neuvostoliitto | 0 |  |  | 17. Heinäkuuta – Guadalajara | 17. Heinäkuuta – Guadalajara |  |  |  |  |
|   |  Uruguay (ja.) | 1  |  |  | 17. Heinäkuuta – Guadalajara | 17. Heinäkuuta – Guadalajara |  |  |  |  |
|   |  Uruguay (ja.) | 1  |  |  |  Uruguay | 1 |  |  |  |  |
|   | 14. Heinäkuuta – Guadalajara | 14. Heinäkuuta – Guadalajara |  |  |  Uruguay | 1 |  |  |  |  |
|   | 14. Heinäkuuta – Guadalajara | 14. Heinäkuuta – Guadalajara |  |  |  Brasilia | 3  |  |  |  |  |
|   |  Brasilia | 4 |  |  |  Brasilia | 3  |  |  |  |  |
|   |  Brasilia | 4 |  |  |  |  |  |  | 21. Heinäkuuta – México | 21. Heinäkuuta – México |
|   |  Peru | 2  |  |  |  |  |  |  | 21. Heinäkuuta – México | 21. Heinäkuuta – México |
|   |  Peru | 2  |  |  |  |  |  |  |  Brasilia | 4 |
|   | 14. Heinäkuuta – Toluca | 14. Heinäkuuta – Toluca |  |  |  |  |  |  |  Brasilia | 4 |
|   | 14. Heinäkuuta – Toluca | 14. Heinäkuuta – Toluca |  |  |  |  |  |  |  Italia | 1  |
|   |  Italia | 4 |  |  |  |  |  |  |  Italia | 1  |
|   |  Italia | 4 |  |  | 17. Heinäkuuta – México | 17. Heinäkuuta – México |  |  |  |  |
|   |  Meksiko | 1  |  |  | 17. Heinäkuuta – México | 17. Heinäkuuta – México |  |  |  |  |
|   |  Meksiko | 1  |  |  |  Italia (ja.) | 4 |  |  |  |  |
|   | 14. Heinäkuuta – León | 14. Heinäkuuta – León |  |  |  Italia (ja.) | 4 |  |  |  |  |
|   | 14. Heinäkuuta – León | 14. Heinäkuuta – León |  |  |  Länsi-Saksa | 3  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Länsi-Saksa (ja.) | 3 |  |  |  Länsi-Saksa | 3  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Länsi-Saksa (ja.) | 3 |  |  |  |  |  |  | 20. Heinäkuuta – México | 20. Heinäkuuta – México |
|   |  Englanti | 2  |  |  |  |  |  |  | 20. Heinäkuuta – México | 20. Heinäkuuta – México |
|   |  Englanti | 2  |  |  |  |  |  |  |  Uruguay | 0 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Uruguay | 0 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Länsi-Saksa | 1  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Länsi-Saksa | 1  |
Loppuottelu > Maalintekijät

10 maalia viimeistellyt Gerd Müller oli turnauksen paras maalintekijä. Yhteensä turnauksessa tehtiin 95 maalia.
10 maalia
Gerd Müller
7 maalia
Jairzinho
5 maalia
Teófilo Cubillas
4 maalia
Pelé
Anatoli Byšovets
3 maalia
Rivellino
Gigi Riva
Uwe Seeler
2 maalia
Raoul Lambert
Wilfried Van Moer
Tostão
Ladislav Petráš
Roberto Boninsegna
Gianni Rivera
Javier Valdivia
Alberto Gallardo
Florea Dumitrache
1 maali
Carlos Alberto
Clodoaldo
Gérson
Hristo Bonev
Dinko Dermendzhiev
Todor Kolev
Asparuh Nikodimov
Dobromir Zhechev
Allan Clarke
Geoff Hurst
Alan Mullery
Martin Peters
Mordechai Spiegler
Tarcisio Burgnich
Angelo Domenghini
Maouhoub Ghazouani
Houmane Jarir
Juan Ignacio Basaguren
Javier Fragoso
José Luis González
Gustavo Peña
Roberto Challe
Héctor Chumpitaz
Emerich Dembrovschi
Alexandru Neagu
Kakhi Asatiani
Vitaliy Khmelnytskyi
Ove Grahn
Tom Turesson
Luis Cubilla
Víctor Espárrago
Ildo Maneiro
Juan Mujica
Franz Beckenbauer
Reinhard Libuda
Wolfgang Overath
Karl-Heinz Schnellinger
1 oma maali
Javier Guzmán
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: vuoden 1970 Brasilia–Italia-finaalin huippuhetket selostettuna
| n k Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
1930 1934 1938 1950 1954 1958 1962 1966 1970 1974 1978 1982 1986 1990 1994 1998 2002 2006 2010 2014 2018 2022 2026 2030 2034
MM-turnaukseen osallistuneet maat kartalla.
Liguurit

Apenniinien niemimaan eri kansat 800–300-luvuilla eaa. 
  Liguurit
  Veneetit
  Etruskit
  Pikeenit
  Umbrit
  Latinalaiset
  Samnilaiset
   Messapialaiset
  Kreikkalaiset
Liguurit (lat. Ligures, m.kreik. Λίγυες) olivat muinainen kansa, joka asutti Apenniinien niemimaan luoteisosaa ja nykyistä Liguriaa, jolle liguurit ovat antaneet nimensä. Ennen roomalaisten valloituksia liguurit pitivät hallussaan nykyisen Ligurian lisäksi Pon eteläpuolista Piemonten aluetta. Tosin 2000-luvulla eaa. liguurit asuttivat yleisen käsityksen mukaan tätäkin suurempaa aluetta, joka käsitti koko rannikon Rhônen suulta Arnoon. Uusien maahanmuuttoaaltojen (keltit, veneetit) vallatessa maita liguurit vetäytyivät historiallisten rajojensa taakse. Tämän vetäytymisen luonteesta on paljon keskusteltu. On esitetty lähinnä kolme oletusta: rauhallinen sekoittuminen muihin kansoihin, vapaaehtoinen vetäytyminen, sodat ja etninen puhdistus.
Liguurit joutuivat jo varhain tekemisiin kelttien ja myöhemmin 200-luvulla eaa. roomalaisten kanssa. Roomalaiset käyttivät karaistuneita liguureja myös armeijassaan, muun muassa linkomiehinä ja palkkasotureina.