stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jack Sholder

| Jack Sholder> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1945 (ikä 79)  Philadelphia, Pennsylvania
Ohjaaja
Aktiivisena:  1973
Tunnetuimmat ohjaukset:  Armoton yö, Painajainen Elm Streetillä 2 – Freddyn kosto, Pahan naamio, Wishmaster 2 – paha ei kuole koskaan, 12 Days of Terror – kauhu nousee syvyyksistä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jack Sholder on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli 25 minuutin pituinen lyhytelokuva The Garden Party vuodelta 1973. Hänen viimeisin ohjauksensa on jännitys/kauhuelokuva 12 Days of Terror – kauhu nousee syvyyksistä vuodelta 2004.
Ilpo Kaukovalta

Ilpo Kaukovalta eturivissä oikealla.
Ilpo Kyösti Kaukovalta (8. helmikuuta 1913 Tampere – 3. huhtikuuta 1982 Tampere) oli Tampereella asunut suomalainen kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä Kauko Valta. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri Turun yliopistosta vuodelta 1934 ja toimi äidinkielen lehtorina Tampereen kauppaoppilaitoksessa.
Kaukovalta nousi julkisuuteen voitettuaan 1938 WSOY:n esikoisromaanikilpailun romaanillaan Lippujen hulmutessa.
Kaukovalta toimi Pirkkalais-Kirjailijat ry:n puheenjohtajana 1945–1946 ja 1957–1973. Hän oli myös jäsenenä 1950-luvun alkupuolella Tampereella kokoontuneessa Mäkelän piirissä.
Ilpo Kaukovallan sisaria olivat kirjailijat Eila Kaukovalta (1911–1970) ja Soile Kaukovalta (1921–1988). Heidän isänsä oli kirjailija, historioitsija ja koulumies Kyösti Valfrid Kaukovalta (vuoteen 1905 Alitalo, 1885–1943), joka kirjoitti useita historiikkeja, muun muassa kolmiosaiset Hämeen läänin ja Uudenkaupungin historian. K. V. Kaukovalta toimi Tampereen kauppaoppilaitoksen rehtorina vuodesta 1918.
Teokset

Loihdittu rautatieasema, nuortenromaani. 1932 (nimimerkillä Kauko Valta)
Rautakruunu, nuortenromaani. 1933 (nimimerkillä Kauko Valta)
Vaskikypärä: tarina Hämeen pakanuuden ajoilta, nuortenromaani. 1934 (nimimerkillä Kauko Valta)
Tampereen postiyhteyksistä 1812-55. 1934
Lippujen hulmutessa, romaani. WSOY 1938
Hämäläinen panos suomenkielisessä kaunokirjallisuudessa. 1946
Latinalainen kortteli, runoja. WSOY 1970
Kranaatti lähtee Aura-joelta, näytelmä. 1975
Täältä jostakin: antologia. 1943
Palkinnot

Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1970
Aiheesta muualla

Tamperelainen kirjailija voitti esikoisromaanikilpailun. Ilpo Kaukovalta kertoo romaaninsa aiheesta ja syntymisestä, Aamulehti, 11.12.1938, nro 334, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jahlil Okafor

| Jahlil Okafor |
| --- | --- |
 Okafor kesällä 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jahlil Okafor
Syntynyt: 15. joulukuuta 1995 (ikä 28) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  211 cm
Paino:  122 kg
Nyk. joukkue:  New Orleans Pelicans
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  3. varaus 2015 (Philadelphia 76ers)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2014–2015:  Duke University
Seurajoukkueet
2015–2017 2017–2018 2018–:  Philadelphia 76ers Brooklyn Nets New Orleans Pelicans
Aiheesta muualla
FIBA
Jahlil Okafor (s. 15. joulukuuta 1995 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Sentterinä pelaava Okafor edustaa NBA-joukkue New Orleans Pelicansia.
Okafor pelasi yliopistossa vain yhden kauden: kaudella 2014–2015 hän kirjautti Duke Universityn pelaajana NCAA:n I-divisioonassa tilastolukemat 17,3 pistettä, 8,5 levypalloa ja 1,4 koriinheiton torjuntaa per ottelu pelattuaan noin 30 minuuttia ottelua kohden. Okafor asettui ehdolle NBA:n vuoden 2015 varaustilaisuuteen, jossa hänet varattiin kolmantena. Okaforin varasi Philadelphia 76ers, jota hän edusti kaksi kautta. Tämän jälkeen hän on pelannut Brooklyn Netsissä ja New Orleans Pelicansissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jahlil Okafor Wikimedia Commonsissa
Isabelle Delobel

| Isabelle Delobel |
| --- | --- |
 Isabelle Delobel ja Olivier Schoenfelder vuoden 2008 Skate Americassa
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1978 (ikä 46) Clermont-Ferrand, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Taitoluistelija
Pituus:  163 cm
Pari:  Olivier Schoenfelder
Valmentaja(t):  Muriel Zazoui Romain Haguenauer
Entiset valmentajat:  Tatiana Tarasova Lydie Bontemps
Koreografi(t):  M.-F. Dubreuil P. Lauzon O. Biollet
Luisteluseura:  CSG Lyon
Aloittanut:  1984
Lopettanut:  2010
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  212,94 MM 2008
Pakollinen tanssi:  67,25 MM 2008
Rytmitanssi:  41,25 EM 2008
Vapaatanssi:  110,39 MM 2005
Aiheesta muualla
www.delobel-schoenfelder.net
Isabelle Delobel (s. 17. kesäkuuta 1978) on ranskalainen taitoluistelija. Hän on ollut Olivier Schoenfelderin parina vuodesta 1990.
Ura

Delobel ja Schoenfelder ovat vuoden 2008 maailmanmestarit jäätanssissa. He voittivat myös Euroopan-mestaruuden vuonna 2007. He saivat hopeaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008 ja pronssia 2005. He ovat lisäksi voittaneet kuudesti Ranskan-mestaruuden. He ovat osallistuneet vuosina 2002 ja 2006 talviolympialaisiin, joissa paras saavutus on neljäs sija.
Pari ei päässyt osallistumaan vuoden 2009 Euroopan- eikä maailmanmestaruuskilpailuihin, koska Delobel kärsi olkapäävammasta joulukuussa 2008 ja joutui leikkaukseen 5. tammikuuta.
Delobel ja Schoenfelder ilmoittivat kilpailu-uran lopettamisesta kauden 2009-10 jälkeen.
Perhe ja yksityiselämä

Delobelin kaksoissisko Veronique Delobel on kilpaillut myös kansainvälisesti jäätanssissa.
Delobel avioitui yhdistetyn hiihtäjän Ludovic Rouxin kanssa kesäkuussa 2009. Roux on voittanut pronssia Olympialaisissa yhdistetyn joukkuekilpailussa 1998. Heidän poikansa, Lois, syntyi 2. lokakuuta 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isabelle Delobel Wikimedia Commonsissa
Jäätanssin maailmanmestarit
Jäätanssin Euroopan-mestarit
1954–1955: Jean Westwood / Lawrence Demmy
– 1956: Pamela Weight / Paul Thomas
– 1957–1958: June Markham / Courtney Jones
– 1959–1961: Doreen Denny / Courtney Jones
– 1962: Christiane Guhel / Jean Paul Guhel
– 1963: Linda Shearman / Michael Phillips
– 1964–1965: Eva Romanová / Pavel Roman
– 1966–1969: Diane Towler / Bernard Ford
– 1970–1971: Ljudmila Pahomova / Aleksandr Gorškov
– 1972: Angelika Buck / Erich Buck
– 1973–1976: Ljudmila Pahomova / Aleksandr Gorškov
– 1977–1978: Irina Moisejeva / Andrei Minenkov
– 1979–1980: Natalja Linitšuk / Gennadi Karponossov
– 1981–1982: Jayne Torvill / Christopher Dean
– 1983: Natalja Bestemjanova / Andrei Bukin
– 1984: Jayne Torvill / Christopher Dean
– 1985–1988: Natalja Bestemjanova / Andrei Bukin
– 1989–1992: Marina Klimova / Sergei Ponomarenko
– 1993: Maja Usova / Aleksandr Žulin
– 1994: Jayne Torvill / Christopher Dean
– 1995: Susanna Rahkamo / Petri Kokko
– 1996–1998: Oksana Grištšuk / Jevgeni Platov
– 1999: Anjelika Krylova / Oleg Ovsjannikov
– 2000: Marina Anissina / Gwendal Peizerat
– 2001: Barbara Fusar-Poli / Maurizio Margaglio
– 2002: Marina Anissina / Gwendal Peizerat
– 2003: Irina Lobatševa / Ilja Averbuh
– 2004–2006: Tatiana Navka / Roman Kostomarov
– 2007: Isabelle Delobel / Olivier Schoenfelder
– 2008: Oksana Domnina / Maxim Shabalin
– 2009: Jana Hohlova / Sergei Novitski
– 2010: Oksana Domnina / Maksim Shabalin
– 2011–2012: Nathalie Péchalat / Fabian Bourzat
– 2013: Jekaterina Bobrova / Dimitri Solovijev
– 2014: Anna Cappellini / Luca Lanotte
– 2015–2019: Gabriella Papadakis / Guillaume Cizeron
– 2020: Viktorija Sinitsina / Nikita Katsalapov
Ibercivis

Ibercivis on BOINC-alustalla toimiva hajautetun laskennan projekti. Projekti käyttää hyväkseen tietokoneen käyttämätöntä suoritinaikaa. Projekti pyrkii saamaan tutkijoita ensisijaisesti Portugalista ja Espanjasta mutta on avoin tutkijoille ympäri maailmaa.
Ibercivis pyrkii tuomaan tieteen lähemmäksi ihmisen arkea. Samalla se pyrkii lähentämään tavallisia ihmisiä tieteentekijöiden kanssa. Ibercivis antaa tutkijoille tehokkaan laskentatyökalun.
Ibercivis on julkaistu Espanjassa Zaragozan yliopistossa. Ibercivisin infrastruktuuria voidaan hyödyntää laskennassa useilla eri tieteen osa-alueilla kuten ydinfissiossa, proteiinien mallinnuksessa ja materiaalien simuloinnissa. Heinäkuussa 2009 projekti laajeni Portugaliin.
Projektit

Ibercivis toimii samalla periaatteella kuin World Community Grid eli projekti ei itsessään tarjoa mitään laskettavaa vaan halukkaat voivat antaa projektille tietynlaisia tehtäviä laskettaviksi. Käyttäjät voivat valita aktiivisina olevista projekteista haluamansa. Tällä hetkellä saatavana on 9 eri projektia, joista eräs tutkii fuusiovoimaa, eräs magnetismia ja muut lääketieteen proteiini/molekyylimallinnuksia.
Jahnin–Tellerin ilmiö

Jahnin–Tellerin ilmiö eli JT-ilmiö on tietynlainen molekyylin kolmiulotteisen muodon vääristymä, joka liittyy elektronien samanenergiaisten energiatasojen spontaaniin symmetrian rikkoutumiseen: tasot siis menettävät samanenergiaisyytensä. Vääristymä tapahtuu, jotta molekyylin, esimerkiksi metallikompleksin, kokonaisenergia pienenee.
Muodoltaan oktaedrinen heksa-akvakupari(II) -metallikompleksi. Kuvan pitkittäinen akseli on pidempi suhteessa muihin JT-ilmiön vuoksi.
JT-ilmiötä tavataan erityisesti tietyillä oktaedrisillä metallikomplekseilla. Kompleksit litistyvät tai venyvät ilmiön vuoksi lähinnä yhdeltä akseliltaan. Ilmiötä voi ilmetä myös tetraedrisillä metallikomplekseilla. Ilmiö syntyy vain tietyn elektronirakenteen molekyyleissä.
Ilmiö on nimetty Hermann Arthur Jahnin ja Edward Tellerin mukaan. He havaitsivat ilmiön kokeellisesti 1937 ja sitten osoittivat soveltamalla ryhmäteoriaa kvanttimekaniikkaan väitteen, jonka mukaan molekyylissä samaenergiset (degeneroituneet) elektronitasot, jotka ovat täyttyneet epätasaisesti elektronein, eivät ole vakaita, ellei molekyyli ole suora (lineaarinen).
Väite on Jahnin–Tellerin teoreema. Sen matemaattinen todistus on vaikea, mutta sen ratkaisu kunkin tarkastellun molekyylin kohdalla kertoo näiden muodon ja vääristymän suuruuden.
Iso Kivijärvi (Parkano, Kirjaskylä)

| Iso Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°00′41″N, 22°35′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jämijärven valuma-alue (35.54)
Laskujoki:  Kivijoki 
Järvinumero:  35.544.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,7 m 
Rantaviiva:  4,806 km 
Pinta-ala:  0,47381 km² 
 fiIso Kivijärvi 
Iso Kivijärvi  on Pirkanmaalla Parkanossa Kirjaskylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Jämijärven valuma-alueeseen. Iso Kivijärvi on osa Kivijoen-Jämijoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on1,4 kilometriä, leveys 600 metriä ja sen pinta-ala on 47 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Parkanon kunnan länsiosissa. Kaikki ympäristön suot ovat tiheästi ojitettuja. Parikymmentä suo-ojaa laskee vetensä järveen ja luoteispäässä sijaitseva laskuoja on sekin alkuosuudeltaan koneellisesti kaivettu suora ja leveä oja. Latvaosuuden jälkeen sitä kutsutaan Kivijoeksi. Järvessä on kuusi saarta tai luotoa. Latosaari ja Pikkusaari ovat 50 metriä pitkiä ja muut saaret ovat pieniä luotoja. Järvi on paikoin kivinen. Rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä. Rannat ovat puoliksi suota ja puoliksi kovaa metsämaata. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet kylätieltä, joka yhdistää Karvian Kantin ja Parkanon Kirjaskylän.
Historiaa

Iso Kivijärven nimi johtuu siitä, että sen vieressä on ollut Vähä Kivijärvi, joka on kuivatettu suoksi. Iso Kivijärven kaakkoisrannassa on sijainnut "Kiviholma" eli nykyään "Kivijärven" maatalo. Järviä kuivatettiin yleensä heinäniityiksi ja vielä vuoden 1959 painetussa peruskartassa näkyy entisen Vähä Kivjärven ympärillä latoja.
Hömppäveikot

| Hömppäveikot |
| --- | --- |
Tyyli:  sketsisarja
Kestoaika:  25 minuuttia
Pääosissa:  Pirkka-Pekka Petelius Jope Ruonansuu Janne Reinikainen Vesa Vierikko
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3
Julkaistu:  1996
Esitetty:  25. kesäkuuta – 30. heinäkuuta 1996
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  6
Tunnuskappale:  Johnny Liebkindin esittämä kappale Hyvin menee kuitenkin
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Hannu Seikkula
Tuotantoyhtiö(t):  Pee-Pee Oy
Seuraaja:  Ruonansuu & Petelius Co..
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Venla 1996
Aiheesta muualla
IMDb 
Hömppäveikot on suomalainen vuonna 1996 valmistunut kuusiosainen sketsiviihdesarja. Sarja esitettiin MTV3-kanavalla kesä-heinäkuussa 1996.
Sketsisarjaan tehtiin 15-osainen jatkosarja seuraavana vuonna nimellä Ruonansuu & Petelius Co. Jatkosarjan ensimmäiset osat olivat Hömppäveikot Remix-koostejaksoja, joissa oli Hömppäveikot-sarjan parhaimpia sketsejä.
Esitettyjä sketsejä

Kari Mänty ja Mika Halvari
Homoseksuaalinen, liian ystävällinen poliisikuulustelija ja syytetty
Puolijumala Kaarlo Seitsemän
Tietopörssi (samannimisestä visailuohjelmasta tehty parodia)
Gugge Sandström
Kulttuurihieho Eila-Pertti Sostakovits
Teatterikoulun karsikset
Kauppalan veljekset
Kaiffari & Kaiffari Oy
Sanoittaja Max Jakopson
Ohjaaja Reijo Ilmari Vauhkonen
Vihdoinkin kahden
Pianonsoittaja
Kyrpi (parodia Jyrki -nimisestä televisiosarjasta)
Autoilijat
Lääkäri
Innokkaat fanit
Yksi kamera - kaksi ääntä
Martti Ahtisaari
DVD-julkaisu

Pan Vision julkaisi syyskuussa 2006 Hömppäveikot samassa julkaisussa vuonna 1992 esitetyn Neurovision sekä 1997 valmistuneen Ruonansuu & Petelius Co.:n kanssa. Sarjan alkuperäiset jaksot on koostettu yhdeksään koostejaksoon, jotka sisältävät myös sketsejä Ruonansuu & Petelius Co. -televisiosarjasta.
Islannin Naisyhdistys

| Islannin Naisyhdistys> Kvenfélagasamband Íslands |
| --- | --- |
Perustettu:  1907
Tyyppi:  naisjärjestö
Päämaja:  Reykjavík
Toiminta-alue:   Islanti
Puheenjohtaja:  Tatjana Latinovic
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Islannin Naisyhdistys (islanniksi Kvenfélagasamband Íslands, lyh. KÍ) on islantilainen puoluepoliittisesti sitoutumaton järjestö, joka työskentelee sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi Islannissa. Yhdistys on Naisten Kansainvälisten Allianssin jäsen.
Islannin Naisyhdistys perustettiin 27. tammikuuta 1907, kun ryhmä naisia kokoontui Reykjavíkissä Bríet Bjarnhéðinsdóttirin kotiin. Toimintaa kuuluu edelleen myös lasten tukeminen: esimerkiksi vuonna 2005 yhdistys teki 172 500 kruunun lahjoituksen Islannin Unicefille. Yhdistys pyrkii myös kouluttamaan poliittisia päättäjiä ja opettajia, jotta nämä pystyisivät tunnistamaan tasa-arvo-ongelmia työssään. Vuonna 2017 KÍ jakoi kaikille lukio-opintonsa aloittaville oppilaille Chimamanda Ngozi Adichien kirjoittaman kirjan We Should All Be Feminists.
Nykyään yhdistys koostuu seitsemästä jäseyhdistyksestä:
Druslubækur og doðrantar
Femínísk fjármál
Fjöruverðlaunin
Rótin
Samtök um kvennaathvarf
Trans-Ísland
W.O.M.E.N. in Iceland
Yhdistyksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2019 lähtien Tatjana Latinovic. Hän on istunut yhdistyksen hallituksessa vuodesta 2015 lähtien ja liittyi KÍ:hin muuttaessaan Islantiin vuonna 1994..
Isohiirimaki

| Isohiirimaki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Puoliapinat Strepsirrhini
Osalahko::  Makimaiset puoliapinat Lemuriformes
Heimo::  Pikkumakit Cheirogaloidae
Suku::  Hiirimakit Microcebus
Laji::  murinus
Kaksiosainen nimi
 Microcebus murinus  (J. F. Miller, 1777) 
 Isohiirimakin levinneisyys
Katso myös
   Isohiirimaki Wikispeciesissä   Isohiirimaki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isohiirimaki eli hiirimaki (Microcebus murinus) on pikkumakien heimoon kuuluva kädellinen. Se on muiden hiirimakien ohella yksi maailman pienimmistä kädellisistä. Isohiirimaki elää Madagaskarin länsi-, lounais- ja etelärannikoiden metsissä.
Koko ja ulkonäkö

Isohiirimaki on ainoastaan 10–14 senttimetriä pitkä, häntä mukaan luettuna noin 20–30-senttimetrinen. Se painaa vuodenajasta riippuen 40–70 grammaa. Selkäpuolen väritys on punaisen vivahteita sisältävä harmaa, vatsapuolelta eläin on valkoinen.
Elintavat

Isohiirimaki on yöeläin. Se käyttää ravinnokseen hedelmiä, kukkia, mettä, hyönteisiä ja pieniä eläimiä. Isohiirimakit elävät noin 15-vuotiaiksi.
Jack Sherman

| Jack Sherman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1956
Kuollut: 18. elokuuta 2020 (64 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1983–2020
Tyylilajit:  rock, funk rock
Soittimet:  kitara 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jack Sherman (18. tammikuuta 1956 – 18. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kitaristi, joka soitti Red Hot Chili Peppers -yhtyeen ensimmäisellä studioalbumilla The Red Hot Chili Peppers mutta sai potkut pian albumin julkaisun jälkeen, kun Hillel Slovak palasi yhtyeeseen.
Sherman työskenteli myös muiden yhtyeiden ja artistien, kuten esimerkiksi Bob Dylanin ja George Clintonin kanssa.
Sherman kuoli elokuussa 2020.
Diskografia

1984 Red Hot Chili Peppers – The Red Hot Chili Peppers
1986 Bob Dylan – Knocked Out Loaded
1986 George Clinton – R&B Skeletons in the Closet
1988 Tonio K – Notes from the Lost Civilization
1988 Feargal Sharkey – Wish
1989 Peter Case –  The Man With the Blue Post-Modern Fragmented Neo-Traditionalist Guitar
1990 Kimm Rogers –  Soundtrack Of My Life
1996 Gerry Goffin – Backroom Blood
1997 Tonio K – Olé
2007 Luke Mitchell –  High Expectations
2010 Eric Culberson –  In The Outside
2011 Luke Mitchell –  Row Boat Row
Iso Kivijärvi (Sysmä)

| Iso Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°33′47″N, 25°46′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Kirkjärveen 
Järvinumero:  14.228.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,9 m  
Pituus:  790 m  
Leveys:  470 m  
Rantaviiva:  2,443 km  
Pinta-ala:  19,909 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Kivijärvi 
Iso Kivijärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Mynnilän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 19,9 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Pianakkaojan valuma-alueeseen (14.228) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,9 metriä mpy.
Inou Rie

Inou Rie (s.1967) on japanilainen näyttelijä, joka on näytellyt Sadako Yamamuraa elokuvissa Ringu (1998) ja Ringu 2 (1999). Hän on esiintynyt myös elokuvassa Inugami vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Inou Rie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jacobus Pierneef

Rustenburgkloof
Jacobus Pierneef (1886-1957) oli eteläafrikkalainen taidemaalari. Hän kuvasi töissään usein maisemaa tai arkkitehtuuria. Suurin osa hänen töistään esittää Highveldin maisemia.
Pierneef syntyi Pretoriassa hollantilaisille vanhemmille. Toisen buurisodan takia hänen perheensä päätti 1901 muuttaa takaisin Alankomaihin. Alankomaissa hän opiskeli Rotterdamse Kunsakademiessä, jossa häntä ohjasivat useat hollantilaiset taiteilijat. 18-vuotiaana hän muutti takaisin Pretoriaan. Hänen ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1902 se sai pääosin hyvän vastaanoton. Vuonna 1927 Pretoriassa avattu Pierneefin näyttely sisälsi myös abstraktia taidetta, mutta näyttelyn saama huono vastaanotto sai taiteilijan palaamaan vanhaan tyyliinsä.
Hän avioitui vuonna 1910 häntä 12 vuotta vanhemman Agatha Delen kanssa, mutta parin yhteiselämää haittasivat vaimon psyykkiset ongelmat ja sokeutuminen ja liitto päättyi eroon vuonna 1923. Pierneef meni vuonna 1924 uusiin naimisiin May Schoepin kanssa. Pierneef jäi eläkkeelle 1933 ja kuoli 1957.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
In the Heart of the Moon

| In the Heart of the Moon Ali Farka Touré ja Toumani Diabaté |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2005
 Tuottaja(t): Nick Gold
 Tyylilaji: Blues
 Kesto: 54.39
 Levy-yhtiö: World Circuit
Ali Farka Tourén muut julkaisut
| Niafunké 1999 | In the Heart of the Moon 2005 | Savane 2006 |
In the Heart of the Moon on Ali Farka Tourén ja Toumani Diabatén vuonna 2005 julkaistu albumi.
Albumi sisältää kaksitoista kappaletta, jotka pohjautuvat lähinnä pohjoisen Malin Songhai-perinteisiin sekä eteläisen Malin ja Guinean Bambara-perinteisiin. Kaikki albumin kappaleet nauhoitettiin ilman harjoituksia kolmessa kahden tunnin pituisessa nauhoitussessiossa Hotel Mandéssa Bamakossa, Malissa. Alun perin tarkoituksena oli nauhoittaa vain yksi kappale, mutta lopulta materiaalia kertyikin kokonaisen albumin verran. Sekä Tourén että Diabatén mukaan musiikki syntyi vaivatta ja luontevasti. Kahdessa levyn kappaleessa kuullaan Tourén laulua. Tourén ja Diabatén lisäksi albumilla on mukana myös vierailevia artisteja: Ry Cooder, Sekou Kante, Cachaíto Lopez, Joachim Cooder, Olalekan Babalola ja James Thompson.
In the Heart of the Moon sai ilmestyessään hyvän vastaanoton kriitikoilta. Mojo-lehden arviossa albumin musiikkia kuvailtiin maailman kauneimmaksi musiikiksi. The Independent-lehti kuvaili levyä seuraavasti: "[albumin] Musiikki avautuu kuin aarrearkku tarjoten kuulijalle hienointa improvisoitua musiikkia, jota hän todennäköisesti koskaan tulee kuulemaan". The Times antoi levylle täydet viisi tähteä.
Vuonna 2006 In the Heart of the Moon palkittiin Grammylla.
Muusikot

Ali Farka Touré - Kitara ja laulu
Toumani Diabaté - Kora
Ry Cooder - Kawai-piano ja kitara
Sekou Kante - Bassokitara
Orlando 'Cachaíto' Lopez - Basso
Joachim Cooder - Rummut
Olalekan Babaola - Rummut
James Thompson
Kappalelista

Debe – 4.55
Kala – 5.06
Mamadou Boutiquier – 5.04
Monsieur le Maire de Niafunké – 3.58
Kaira – 6.24
Simbo – 4.00
Ai Ga Bani – 4.34
Soumbou Ya Ya – 3.30
Naweye Toro – 4.23
Kadi Kadi – 3.21
Gomni – 4.17
Hawa Dolo – 5.00
Jacobus Sundman

Knut Jacobus Sundman (6. heinäkuuta 1916 Helsinki – 14. tammikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja Helsingin yliopiston kemian professori 1973–1980. Hän tutki erityisesti lääkekemian ja teknokemian alan kysymyksiä.
Sundman väitteli tekniikan tohtoriksi 1949. Hän oli 1939–1944 assistenttina Biokemiallisessa tutkimuslaitoksessa ja 1944–1951 osastopäällikkönä Keskuslaboratoriossa. 1951–1970 hän oli Medica Oy:n tehtaanjohtaja  ja tekninen johtaja 1970–1973. Siinä tehtävässä hän tutki saniaislajeja ja kehitti menetelmän, jolla niistä voidaan valmistaa lääkettä heisimatojen torjumiseksi. Vuosina 1952–1978 hän oli Teknillisen korkeakoulun puukemian dosentti ja 1973–1980 Helsingin yliopiston kemian ruotsinkielinen professori.
Sundman oli Svenska tekniska vetenskapsakademin i Finlandin puheenjohtaja 1966–1969. Sundmanille myönnettiin vuonna 1951 Valtioneuvos Mauritz Hallbergin palkinto.
Sundmanin puoliso oli mikrobiologian professori Veronica Sundman, professori Ivar Wallgrenin tytär. Arkkitehti Mikael Sundman on heidän poikansa.
Inovallée

Inovallée on teknologiapuisto, joka sijaitsee Grenoblen kaupungin lähellä Ranskassa.
Teknologiapuisto perustettiin vuonna 1972 lyhenteellä ZIRST, ja siitä tuli Inovallée vuonna 2005. Siellä toimii pääasiassa tieto- ja viestintätekniikan alan yrityksiä. Vuonna 2014 puistossa työskenteli yli 362 yritystä ja 11 174 ihmistä.
Inovallée hyötyy myös Université Grenoble-Alpes, Grenoble Institute of Technology ja Polygone Scientifique läheisyydestä.
Aiheesta muualla

inovallee.com
Jacobus de Voragine

Jacobus de Varagine Kultainen legenda kädessään vasemmalla. Freskon on maalannut Ottaviano Nelli, Palazzo Trincin kappeli, Foligno, Italia.
Autuas Jacobus Varazzelainen tai Jacobus de Voragine (italiaksi Giacomo da Varazze, Jacopo da Varazze; n. 1228/1230 – 13. tai 16. heinäkuuta 1298) oli italialainen kronikoitsija ja Genovan arkkipiispa. Jacobus tunnetaan parhaiten Kultaisen legendan kirjoittajana. Pyhimystarinoita sisältävä teos oli yksi keskiajan suosituimmista kirjoista. Jacobus itse julistettiin autuaaksi vuonna 1816.