Timo Rajala (yritysjohtaja)
Elämä ja ura

Timo Rajala asui nuoruutensa Kyröskoskella ja siellä Puronsuulla Pappilanjoen varrella.
Rajalan isä (s.1912) osallistui sekä talvi- että jatkosotaan ja kotiutettiin kersanttina. Hän kouluttautui Evolla metsäteknikoksi ja vastasi Kyro Oy:n puunhankinnasta ja taimitarhasta. Timo Rajalan äiti (os. Esko) oli kotoisin Ikaalisten Kolkon kylästä. Hän kävi kauppaoppilaitoksen Raumalla ja valmistui vuonna 1940. Sodan aikana hän toimi lottana eri kunnissa kirjaamassa palveluun astuvia ja hoiti kirjanpitoa.
Timo Rajala oli keskimmäinen kolmesta lapsesta, jotka kaikki menivät oppikouluun. Hän kävi kansakoulun Kyröskoskella ja oppikoulun Tyrvään Yhteiskoulussa Vammalassa. Hän asui silloin jo Karkussa. Nuorena hän teki kesät maatalon töitä Hämeenkyrön Virkajärvellä tätinsä maatilalla. Myöhemmin hän teki metsänistutuksia ja raivaustöitä.
Rajala harrasti monipuolisesti urheilua, muun muassa yleisurheilua, pesäpalloa, jääkiekkoa ja lentopalloa. Jääkiekkoa hän pelasi senioreissa ja oli mukana vuonna 2000 Charhan senioreiden MM-kisoissa Vancouverissa 45-vuotiaiden sarjassa. Hän lopetti jääkiekon pelaamisen täytettyään 60 vuotta. Rajala toimi Suomen jääkiekon SM Liigan Oy:n puheenjohtajana vuosina 2003–2011. Lentopalloa Rajala on pelannut senioritasolla vuodesta 1992 alkaen. Hän järjesti Presidentti Cup -turnaukset Helsingissä vuodesta 1995 alkaen. Turnaukset loppuivat presidentti Mauno Koiviston siirtyessä enemmän harrastukselliseen pelaamiseen. Timon vanhempi poika pelasi salybandyä Espoon Oilerseissa ja nuorempi jääkiekkoa Hifk:ssa ensin junioreissa ja sitten liigassa 1996-2002.
Timon vaimo on englanninkielen opettaja ja hän opetti sekä Oulussa että Espoossa. Kaikki heidän lapsensa ovat dipl.insinöörejä, joista yksi on tyttö.
Timo toimi vanhempana assistenttinä Tampereen Teknillisessä Korkeakoulussa ja teki yhteistyötä Osmo Hassin kanssa. Myöhemmin hän toimi erityisopettaja Tampereen Teknillisessä Korkeakoulussa aina vuoteen 1982 asti oman toimensa ohella.Työelämänsä hän aloitti Ekono Oy:ssä 1973 alkaen ja siirtyi sitten TVO:aan 1975 olkiluoto 1 ja 2 projektiin sekä myöhemmin käyttöön sähkötoimiston vetäjänä. Hänen päätehtävänsä oli tässä vaiheessa kantaverkkoliitynnät, generaattoritoimitukset ja sähköasennusten valvonta.  hän siirtyi 1982 Pohjolan Voimaan osastonjohtajaksi ja hänen vastuullaan olivat vesivoima,sähkönmyynti ja verkkoasiat. TVO oli koko ajan erilaisten toimikuntien muodossa lähellä. Myöhemmin PVO perusti oman kantaverkkoyhtiön Teollisuuden Sähkönsiirto Oy ja teollisuuden erikseen omistamat suurjänniteverkot siirrettiin yhteiseen yhtiöön ja käynnistettiin verkkoinvestoinnit verkkojen liittämiseksi yhteen ja sähkön tuomiseksi ulkomailta. Timo siirtyi PVOn toimitusjohtajaksi 1992 ja yhtiön pääkonttori siirrettiin Oulusta Helsinkiin. Timo päätehtävä oli muodostaa konserni, johon siirrettiin sitten teollisuuden erikseen omistetut voima-assetit.Toimintatapa oli Mankala-konserni ja se laatuaan ainutkertainen sillä hetkellä. 90-luvun pankkikriisi johti siihen, että vakavarainen PVO fuusioi ja osti teollisuuden voima-assetteja myös koko Nokia Oyn voimalaitokse ja voimalaitososuudet konserniin. Näiden jälkeen myös TVO omistus siirtyi yli 50% PVO:lle. PVOn puitteissa investoitiin sitten teollisuuden ja kaupunkien biopolttoainelaitoksia useita. Ne muodostivat aina oman tytärsyhtiön. TVOn osalta tehtiin mittavat tehonkorotukset ja modernisoinnit. Isohaaraan rakennettiin toinen yksikkö ja sekä Melo että Iijoen voimalaitosten modernisoinnit käynnistettiin.!990 luvun lopulla käynnistettiin oma tuulivoimaohjelma ja rakennettiin Suomen ensiömmäiset isommat tuulivoimalaitoikset ja myös near-shore laitokset. PVO oli teollisuuden energiatuottaja ja Timo oli lähellä teollisuujohtajia.
2000-luvun alussa käynnistettiin uuden ydinvoimalaitoksen valmistelu kolmannen kerran. Ensimmäinen epäonnistui Tsernobylin onnettomuuden vuoksi ja toinen Eduskunnan kielteisen päätöksen vuoksi. Kolmas kerta sitten tuotti tuloksen poliittisesti 2002 ja sitä edelsi ns. risupaketti ja tuulivoiman rakentamisen käynnistys. Projektin OL3 toteutus hallitsi sitten yhtiön toimintaa pitkään.
Sähkömarkkinat avattiin 90-luvun alussa. Suomen valtion tavoitteena oli yhdistää PVOn ja IVOn kantaverkot yhdeksi kantaverkoksi, Se toteutui 1996 ja syntyi Fingrid Oy, jonka hallituksessa Timo oli Pj tai Vpj eläkkeelle siirtymiseensä asti syksy 2010. Yhtiö toi sähköä Venäjältä aina 2004 asti ja oli toteuttamassa ensimmäistä yhteyttä Estlink 1 Viroon. PVO ja Eesti Energia olivat pääroolissa. Timo sai Viron presidentin Terra Maarian ristin ja myös Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan Komentajamerkin.
Timo jäi eläkkeelle PVO:sta syksyllä 2010 palveltuaan yhtiötä noin kolmekymmentä vuotta ja jälkeenpäin syntynyttä konsernia 35 vuotta. Timo on jatkanut oman yhtiönsä Rajalimes Oy kauttaa työskentelyä. Hän on ollut puheenjohtaja monissa hallituksissa mm. Estlink As, Elenia Oy, Flexens Oy, Finnuclear Oy ja Ry, Epse Oy, WestWind Oy ja ollut jäsenenä mm. Savon Voima Oy, Ilmatar Oy sekä useat järjestöt.