stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Stanley Cupin voittaneista suomalaisista jääkiekkoilijoista
Stanley Cup -finaalit hävinneissä joukkueissa pelanneet

| × | Pelaaja | Vuosi ja joukkue |
| --- | --- | --- |
| 2 | Jari Kurri | 1983 (Edmonton Oilers), 1993 (Los Angeles Kings) |
| 2 | Ilkka Sinisalo | 1985, 1987 (Philadelphia Flyers) |
| 2 | Ville Leino | 2009 (Detroit Red Wings), 2010 (Philadelphia Flyers) |
| 2 | Valtteri Filppula | 2009 (Detroit Red Wings), 2015 (Tampa Bay Lightning) |
| 2 | Tuukka Rask | 2013, 2019 (Boston Bruins) |
| 1 | Pentti Lund | 1950 (New York Rangers) |
| 1 | Matti Hagman | 1977 (Boston Bruins) |
| 1 | Jyrki Lumme | 1994 (Vancouver Canucks) |
| 1 | Janne Niinimaa | 1997 (Philadelphia Flyers) |
| 1 | Esa Tikkanen | 1998 (Washington Capitals) |
| 1 | Jere Lehtinen | 2000 (Dallas Stars) |
| 1 | Sami Kapanen | 2002 (Carolina Hurricanes) |
| 1 | Miikka Kiprusoff | 2004 (Calgary Flames) |
| 1 | Toni Lydman | 2004 (Calgary Flames) |
| 1 | Ville Nieminen | 2004 (Calgary Flames) |
| 1 | Jussi Markkanen | 2006 (Edmonton Oilers) |
| 1 | Jarkko Ruutu | 2008 (Pittsburgh Penguins) |
| 1 | Kimmo Timonen | 2010 (Philadelphia Flyers) |
| 1 | Sami Salo | 2011 (Vancouver Canucks) |
| 1 | Joonas Donskoi | 2016 (San Jose Sharks) |
| 1 | Pekka Rinne | 2017 (Nashville Predators) |
| 1 | Juuse Saros | 2017 (Nashville Predators) |
| 1 | Erik Haula | 2018 (Vegas Golden Knights) |
| 1 | Miro Heiskanen | 2020 (Dallas Stars) |
| 1 | Roope Hintz | 2020 (Dallas Stars) |
| 1 | Joel Kiviranta | 2020 (Dallas Stars) |
| 1 | Esa Lindell | 2020 (Dallas Stars) |
| 1 | Joel Armia | 2021 (Montreal Canadiens) |
| 1 | Jesperi Kotkaniemi | 2021 (Montreal Canadiens) |
| 1 | Artturi Lehkonen | 2021 (Montreal Canadiens) |
| 1 | Aleksander Barkov | 2023 (Florida Panthers) |
| 1 | Anton Lundell | 2023 (Florida Panthers) |
| 1 | Eetu Luostarinen | 2023 (Florida Panthers) |
Muut suomalaiset Stanley Cup -voittajat

Joukkue saa kaiverruttaa pokaaliin enintään 52 nimeä (pelaajien lisäksi  mm. johtohenkilöstöä, valmentajat, kykyjenetsijöitä)   Suomalaisista nimensä pokaaliin on saanut Matti Väisänen kolmesti (1985, 1987 ja 1990), sekä Joni Lehto (2001), Kari Kettunen (2004) 
ja Jussi Parkkila (2022)  kerran.
Seuraavana lista kaikista Stanley Cup -voittajajoukkueisiin kuuluneista suomalaisista.
| Nimi | Tehtävä | Vuosi ja joukkue |
| --- | --- | --- |
| Matti Väisänen | kykyjenetsijä | 1984, 1985, 1987, 1988, 1990 (Edmonton Oilers) |
| Jonne Väisänen | kykyjenetsijä | 1999 (Dallas Stars) |
| Joni Lehto | kykyjenetsijä | 2001, 2022 (Colorado Avalanche) |
| Kari Kettunen | kykyjenetsijä | 2004, 2020, 2021 (Tampa Bay Lightning) |
| Ari Vuori | kykyjenetsijä | 2008 (Detroit Red Wings) |
| Jukka Holtari | kykyjenetsijä | 2011 (Boston Bruins) |
| Christian Ruuttu | kykyjenetsijä | 2012, 2014 (Los Angeles Kings) |
| Markus Korhonen | kykyjenetsijä | 2015 (Chicago Blackhawks) |
| Petri Pakaslahti | kykyjenetsijä | 2016, 2017 (Pittsburgh Penguins) |
| Timo Koskela | kykyjenetsijä | 2019 (St. Louis Blues) |
| Jussi Parkkila | maalivahtivalmentaja | 2022 (Colorado Avalanche) |
| Peter Ahola | kykyjenetsijä | 2023 (Vegas Golden Knights)  |
| Tuomo Ruutu | apuvalmentaja | 2024 (Florida Panthers) |
| Tomi Mäki | kehitysvalmentaja | 2024 (Florida Panthers) |
| Tommi Santala | kykyjenetsijä | 2024 (Florida Panthers) |
| Tommi Huhtala | kykyjenetsijä | 2024 (Florida Panthers) |
Ensimmäinen suomalainen Stanley Cup -voittaja oli Jari Kurri vuonna 1984.
Ensimmäinen suomalainen Stanley Cupin voittanut maalivahti oli Antti Niemi vuonna 2010.
Ensimmäinen suomalainen NHL joukkueen Kapteeni joka on voittanut Stanley Cupin oli Aleksander Barkov vuonna 2024.
Makari

Metropoliitta Makari
Makari (1482–1563) oli Moskovan ja koko Venäjän metropoliitta. Hän aloitti uransa munkkina ja toimi Novgorodin arkkipiispana vuodesta 1526. Tällöin hänen tavoitteensa oli vahvistaa kristinuskon asemaa karjalaisten ja muiden suomensukuisten kansojen keskuudessa Luoteis-Venäjällä. Moskovan metropoliittana Makari toimi vuodesta 1542. Vuonna 1547 hän kruunasi Iivana Julman tsaariksi. Makari edisti munkkilaitoksen toimintaa ja uskonnollisen kirjallisuuden julkaisemista. Itse hän julkaisi kronikan ja laajan kokoelman pyhimyselämäkertoja.
Novgorodin arkkipiispana Makari järjesti luostarien toiminnan uudelleen siten, että munkit alkoivat asua yhdessä aiemmin käyttämiensä erillisten huoneiden sijaan. Moskovan ja koko Venäjän metropoliittana hän ajoi kirkollisen elämän keskusjohtoisuutta. Hän esti paikallisten pyhimysten palvelusta tarjoten tilalle moskovalaisia ja yleisvenäläisiä pyhimyksiä. Makari toimitti kirkkojärjestyksen, jonka vuoden 1551 kirkolliskokous hyväksyi. Se oli pitkään voimassa Venäjän kirkkojärjestyksenä.
Markku Salminen (kirkkoherra)

Markku Salminen (s. 31. joulukuuta 1961 Kuusankoski) on vuodesta 2009 toiminut Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherrana.
Salminen on suorittanut pappiskandidaatin tutkinnon Suomen ortodoksisessa pappisseminaarissa vuonna 1988, jona vuonna hänet myös vihittiin papiksi, ja teologian maisterin tutkinnon Joensuun yliopistossa vuonna 2004. Hän on toiminut Tukholman suomalaisen ortodoksisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1992–1997 ja Helsingin ortodoksisen seurakunnan toisena pappina vuosina 1997–2008, jolloin hän vastasi seurakunnan diakoniatyön johtamisesta. Salminen on kouluttautunut myös työnohjaajaksi ja hänellä on myös merkonomin koulutus.
Salminen on toiminut Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokousedustajana 10 vuotta ja kirkollishallituksen kollegion jäsenenä kolme vuotta (vuoteen 2008 mennessä). Hän on myös hoitanut useita keskeisiä luottamustehtäviä kirkollisissa järjestöissä.
Salminen on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Ullan kanssa kolme lasta.
Macaon katedraali

| Macaon katedraali Sé Catedral da Natividade de Nossa Senhora |
| --- | --- |

Koordinaatit:  22°11′37″N, 113°32′30″E
Kirkkokunta:  roomalaiskatolinen
Hiippakunta:  Macaon roomalaiskatolinen hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1937
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Macaon katedraali on kirkkorakennus Macaossa, entisessä Portugalin siirtomaassa ja nykyisellä Kiinan erityishallintoalueella. Se on katedraali Itä-Aasian vanhimmalle katoliselle hiippakunnalle, Macaon hiippakunnalle. Kirkkorakennus vihittiin käyttöön vuonna 1850. Se korvasi aiemman katedraalin, jonka oli tuhonnut täydellisesti taifuuni. Vuonna 1937 katedraali uusittiin täysin. Katedraali on Macaon roomalaiskatolisen hiippakunnan tuomiokirkko.
Katedraali on osa Unescon maailmanperintökohdetta Macaon historiallinen keskusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Macaon katedraali Wikimedia Commonsissa
Maestro – tikusta asiaa

Maestro – tikusta asiaa oli Yle TV1:n tositelevisiosarja, jossa julkisuuden henkilöt opettelevat johtamaan sinfoniaorkesteria. Sarja perustuu BBC:n formaattiin, ja sen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin TV1:ssä 24. huhtikuuta 2011 alkaen. Pudotuskilpailusta selvinneet kaksi parasta kilpailijaa johtivat finaalissa suorassa lähetyksessä Finlandia-talossa 29. toukokuuta.
Ensimmäisen tuotantokauden voitti Mona-Liisa Malvalehto. Muut kilpailijat olivat (putoamisjärjestyksessä) Antti Lehtinen, Mariska, Ulla Tapaninen, Tapio Liinoja ja Pekka Seppänen. Neljän hengen tuomaristoa johti Hannu Lintu.
Kilpailijat johtivat sarjan kuluessa Radion sinfoniaorkesteria ja Tapiola Sinfoniettaa, minkä lisäksi he harjoittelivat pianistien ja Sibelius-Akatemian kapellimestariluokan harjoitusorkesterin kanssa.
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivu Yle.fi:ssä
Lynda Boyd

Lynda Boyd
Lynda Boyd (s. 28. tammikuuta 1965 Vancouver) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleista muiden muassa elokuvissa Final Destination - Viimeinen määränpää 2 (2003) ja She's the Man (2006). Boyd esiintyy myös elokuvassa Hurjapäät: Tokio Drift.
Aiheesta muualla

Lynda Boyd Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mannerheimin murhayritys 1920

Mannerheimin murhayritys tapahtui Tampereella 4. huhtikuuta 1920. Yritys oli tarkoitus toteuttaa Hämeenkadulla pidetyn suojeluskuntaparaatin aikana, johon kenraali Mannerheim osallistui, mutta se epäonnistui tekijäksi määrätyn Karl (Kaarle) Salon epäröinnin takia.
Murhayrityksen takana oli Pietarin kansainvälisen punaupseerikoulun johdossa ollut Eino Rahja, joka kokosi Pietarissa kahdeksan suomalaisen punaupseerin ryhmän tätä varten. Ryhmään kuuluivat Aleksander Weckman, August Enroth, Aleksanteri Suokas, Karl (Kaarle) Salo, Väinö Luoto, Hjalmar Forsman, Emil Kuutti ja Antti Pokkinen. Ryhmää johti Weckman ja varsinaisiksi tekijöiksi valittiin hänen ohellaan Suokas ja Salo. He saapuivat väärillä passeilla varustettuina Helsinkiin maaliskuussa 1920. Ryhmän miehet kokoontuivat 3. huhtikuuta Tampereella Hämeenkadun Puistokahvilassa, ja tässä vaiheessa Weckman määräsi Salon ampujaksi ja antoi tälle Colt-pistoolin. Weckman ja Suokas olivat varmistajina, ja heillä oli aseinaan Walther- ja Colt-pistoolit. Murhayritys epäonnistui Salon epäröinnin takia, ja väentungoksessa Weckman ja Suokas menettivät näköyhteyden häneen eivätkä hekään ehtineet ampua Mannerheimia.
6. huhtikuuta Weckman sai Salon käsiinsä ja antoi tälle viikon aikaa surmata joko Mannerheim tai sotaministeri ja Uudenmaan läänin maaherra Bruno Jalander, muussa tapauksessa hän kuolisi itse. Tämäkään yritys ei onnistunut, sillä Mannerheim ja Jalander eivät tulleet Helsingin suojeluskuntajuhlaan viranomaisten saatua vihiä yrityksestä. Salo palautti pistoolinsa ja pakeni sen jälkeen. Weckman ja Suokas yrittivät paeta Venäjälle kahden avustajansa kanssa, mutta heidät pidätettiin Helsinki-Viipuri-junasta yöllä 21. huhtikuuta. Salo pidätettiin Espoossa 23. huhtikuuta.
Weckmanin avustajana ollut helsinkiläinen seppä Teodor Sädevirta oli todistajana murhayrityksen tekijöitä vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä. Ryhmän vielä vapaana olleet jäsenet järjestivät kostoksi käsikranaatti-iskun häntä vastaan 26. elokuuta, iskussa Sädevirran morsian kuoli. Ryhmän muista jäsenistä Pokkinen, Forsman ja Luoto pääsivät pakenemaan Venäjälle, mutta kostoiskun järjestänyt Enroth saatiin pidätettyä. Kuutti oli pidätetty Helsingissä jo 11. heinäkuuta. Molemmat tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Weckman ja Enroth luovutettiin kuitenkin Neuvostoliittoon salaisessa vankienvaihdossa kesäkuussa 1926. Joukko poliiseja palkittiin rahapalkkioilla murhayrityksen estämisestä.
Teodor Sädevirta pääsi todistuksensa ansiosta vapaaksi ja toimi myöhemmin seppänä Kalvolassa. Hän kuoli 1958. On arveltu, että hän on saattanut olla poliisin tiedottaja, joka soluttautui ryhmään mukaan.
Jari Tervon historiallinen romaani Troikka (2008) kertoo fiktiivisen version Mannerheimin murhayrityksen taustoista.
Aiheesta muualla

Murhahankkeet kenraali Mannerheimia ja sotaministeri Jalanderia vastaan, Aamulehti 24.07.1920, nro 167, s. 5, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
Taas pommisankarit liikkeellä Helsingissä, Savon Kansa 29.08.1920 nro 11, s. 2, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
Markkinatakaaja

Markkinatakaaja on instanssi (esimerkiksi pankki), joka erillisellä sopimuksella takaa, että julkisesti noteeratun arvopaperin osto- ja myyntitarjousten ero ei ylitä sovittua määrää. Markkinatakauksella (engl. liquidity providing – lyhennetään usein LP) epälikvidit arvopaperit saavat mielekkäät osto- ja myyntitarjoukset ja tämän katsotaan lisäävän mielenkiintoa kyseiseen arvopaperiin ja täten tuovan etua sen omistajille. Markkinatakauksessa yhtiö tekee välittäjän kanssa sopimuksen siitä, että takaaja antaa yhtiön osakkeelle jatkuvasti myynti- ja ostonoteerauksen. Markkinatakauksen avulla pyritään lisäämään osakkeen likviditeettiä ja pienentämään
osakkeen hinnan volatiliteettia sekä helpottamaan muun muassa piensijoittajien kaupankäyntiä. Mikäli osakkeella on markkinatakaus, maksaa kyseinen yritys tästä palvelusta palveluntarjoajalle. Warranteilla markkinatakauksen hoitaa yleensä liikkeellelaskija.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Markkinatakaus nostaa kurssia ja lisää kaupankäyntiä (Arkistoitu – Internet Archive) Pörssisäätiö
Lynch by Inch: Suicide Note

| Lynch By Inch (Suicide Note) Brotha Lynch Hung |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. kesäkuuta 2003
 Formaatti: CD ja DVD
 Tuottaja(t): Brotha Lynch Hung, Evil, Phonk Beta, Mark Knoxx, Lokei, Crookwood, DJ Epic
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 96.46
 Levy-yhtiö: Siccmade Music
Brotha Lynch Hungin muut julkaisut
| Book III 2002 | Lynch By Inch (Suicide Note) 2003 | The Ripgut Collection 2007 |
Lynch By Inch (Suicide Note) on yhdysvaltalaisen rap-artisti Brotha Lynch Hungin yhdeksäs sooloalbumi. Se julkaistiin 10. kesäkuuta 2003 Siccmade Music levy-yhtiön kautta tuplalevynä..
Kappaleet

Levy 1
Scene: Smoke – 0.17
Spydie's Birth – 4.10
Spitz Network – 5.51  (mukana Yukmouth, Cos)
I Went from (Intro) – 0.55
I Went From – 5.57
Watta – 4.17  (mukana Luni Coleone)
Art of War – 5.53  (mukana Cos)
Everywhere I Go – 4.47  (mukana D-Dubb)
Death Dance – 4.08
Break Ya Loccs – 5.06  (mukana Suspicion)
Reachin' for Fame – 4.52  (mukana Tall Cann, Cos)
Bleeding House Mystery – 5.44  (mukana Zagg)
Scene: Gun Runner – 0.51  (mukana Calico)
Get Bacc Time – 5.04
Scene: Therapy First Degree The D.E. – 0.58
My Mind Ain't Right – 3.44
Scene: The Meeting – 0.54  (mukana Loco Ricc)
I Get's Off – 4.45
Any Given Friday – 4.50  (mukana Crookwood)
Levy 2
Scene: The Phone Call – 0.40  (mukana First Degree The D.E.)
Tried to Shoot – 3.34
Scene: John Johnson – 1.06  (mukana Crookwood)
Suicide Note – 4.19
Usual Suspects – 8.47  (mukana B-Flat, Calico, Crookwood, D-Dubb, E-Moe, JV, Loki, Low Down, Phonk Beta, Tall Cann, Zagg, Cos)
Drunken Style - (Phonk Beta Remix) – 5.15  (mukana Loki)
Manuel Roxas

Manuel Roxas
Manuel Roxas (1. tammikuuta 1892 Capiz, Capiz – 15. huhtikuuta 1948 Clark Field, Pampanga) oli filippiiniläinen poliitikko, joka toimi ensimmäisenä itsenäisten Filippiinien presidenttinä vuosina 1946–1948.
Ura

Roxas suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Filippiinien yliopistossa vuonna 1914. Hänet valittiin kotikaupunkinsa Capizin kaupunginvaltuustoon vuonna 1917. Vuosina 1919–1921 hän oli Capizin provinssin kuvernöörinä. Hänet valittiin vuonna 1922 Filippiinien edustajainhuoneeseen ja sen puhemieheksi. Hän oli myös valtioneuvoston jäsenenä, mutta erosi vuonna 1923 yhdessä Manuel L. Quezonin kanssa vastalauseena kenraalikuvernööri Leonard Woodin toiminnalle. Roxas matkusti vuonna 1931 yhdessä Sergio Osmeñan kanssa Washingtoniin tekemään aloitteen itsenäisyyden myöntämisestä Filippiineille. Osmeñan kilpailijan Quezonin kannattajat torjuivat ensimmäisen Yhdysvaltain kongressin hyväksymän itsenäisyyspäätöksen, mutta toinen lakiesitys (Tydings–McDuffie Act) hyväksyttiin myös Filippiineillä. Vuonna 1934 Roxas valittiin edustajaksi perustuslakikonventtiin, joka laati Filippiinien kansainyhteisön perustuslain. Hän oli valtiovarainministerinä presidentti Quezonin hallituksessa vuosina 1938–1940.
Roxas valittiin Filippiinien senaattiin vuonna 1941. Japanin hyökättyä Filippiineille Roxas toimi yhdysvaltalaisjoukkojen yhdysupseerina. Hän kieltäytyi lähtemästä maanpakoon, ja jäi japanilaisten vangiksi Malaybalayssa vuonna 1942. Hän suostui ryhtymään taloussuunnitteluneuvoston puheenjohtajaksi José P. Laurelin johtamaan japanilaismieliseen nukkehallitukseen. Roxas vältti maanpetosoikeudenkäynnin sodan jälkeen, koska amerikkalaisjoukkojen komentaja Douglas MacArthur asettui suojelemaan ja puolustamaan häntä. Tämä johtui siitä, että Roxas oli sodan aikana välittänyt salaa tietoja Yhdysvaltain sotilastiedustelulle. Roxas valittiin vuonna 1945 senaatin puhemieheksi. Tammikuussa 1946 nationalistipuolueesta irtautunut liberaalisiipi asetti Roxasin ehdokkaaksi huhtikuun 1946 presidentinvaaleihin, mikä merkitsi liberaalipuolueen syntyä. MacArthur tuki vaaleissa avoimesti Roxasia, joka voitti täpärästi istuvan presidentin Osmeñan. Roxasista tuli näin kahdeksi kuukaudeksi Filippiinien kansainyhteisön viimeinen presidentti ja maan itsenäisyyden astuessa voimaan 4. heinäkuuta 1946 ensimmäinen varsinainen Filippiinien presidentti.
Presidenttinä Roxas joutui tekemään Yhdysvalloille paljon myönnytyksiä, kuten sotilastukikohtien vuokraaminen 99 vuoden ajaksi, taloudellisten etuoikeuksien antaminen Yhdysvaltain kansalaisille ja toisaalta filippiiniläisten vapaan kaupankäynnin rajoittaminen. Kenraali MacArthur ja Yhdysvaltain korkea edustaja Paul V. McNutt pääsivät sanelemaan hänen politiikkansa. Roxasin oma hallinto oli korruptoitunut ja salli maakunnissa viranomaisten vallan väärinkäytökset. Maaseudulla kommunistinen Hukbalahap-talonpoikaisliike aloitti vuosia jatkuneen kapinan, jota yritettiin kukistaa ankarilla vastatoimilla. Roxas myös antoi yleisen armahduksen sota-aikana japanilaisten kanssa yhteistyötä tehneille. Roxas kuoli 56-vuotiaana huhtikuussa 1948 kesken virkakautensa, kun hän sai sydänkohtauksen ollessaan pitämässä puhetta Yhdysvaltain ilmavoimien Clarkin lentokentällä. Hänen seuraajakseen tuli varapresidentti Elpidio Quirino.
Muistaminen

Roxasin synnyinkaupunki Capiz nimettiin hänen mukaansa Roxasin kaupungiksi vuonna 1949. Myös useat muut Filippiinien kaupungit ovat saaneet saman nimen. Roxasin kuva on ollut 100 Filippiinien peson setelissä vuodesta 1969 (sitä ennen 500 peson setelissä).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manuel Roxas Wikimedia Commonsissa
Filippiinien presidentit
Aguinaldo (1899–1901) | Quezon (1935–1944)  | Laurel (1943–1945) | Osmeña (1944–1946) | Roxas (1946–1948) | Quirino (1948–1953) | Magsaysay (1953–1957) | Garcia (1957–1961) | Macapagal (1961–1965) | Marcos (1965–1986) | Aquino (1986–1992) | Ramos (1992–1998) | Estrada (1998–2001) | Arroyo (2001–2010) | Aquino III (2010–2016) | Duterte (2016–2022) | Marcos (2022–)
Maestrale-luokka (hävittäjä)

| Maestrale-luokka |
| --- | --- |
 Piirros alusluokan aluksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 440 t (standardi) 2 255 t (kuormattu)
Pituus:  106,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,15 m
Syväys:  3,31 m
Koneteho:  44 000 hv (32 800 kW)
Nopeus:  38 solmua (70 km/h)
Miehistöä:  191
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 120 mm tykkiä kaksiputkisina asennuksina 6 × 533 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  2 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä
Maestrale-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän vuosina 1931–1936 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maestrale | CNR Ancona | 25. syyskuuta 1931 | 5. huhtikuuta 1934 | 2. syyskuuta 1934 | miehistönsä upottama 9. syyskuuta 1943 |
| Grecale | CNR Ancona | 25. syyskuuta 1931 | 17. kesäkuuta 1934 | 15. marraskuuta 1934 | alusluettelosta 31. toukokuuta 1964 |
| Libeccio | Cantieri del Tirreno, Riva Trigoso | 29. syyskuuta 1931 | 4. heinäkuuta 1934 | 23. marraskuuta 1934 | sukellusvene HMS Upholderin upottama 9. marraskuuta 1941 |
| Scirocco | Cantieri del Tirreno | 29. syyskuuta 1931 | 22. huhtikuuta 1934 | 21. lokakuuta 1934 | haaksirikkoutunut 23. maaliskuuta 1942 |
MaNga (yhtye)

| maNga |
| --- | --- |
 maNga Oslossa toukokuussa 2010.
Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  rap rock
Kotipaikka:   Ankara, Turkki
Laulukieli:  turkki, englanti
Jäsenet:  Ferman Akgül, laulu   Yağmur Sarıgül, kitara   Cem Bahtiyar, basso   Efe Yılmaz, DJ   Özgür Can Öney, rummut  
Entiset jäsenet:  Orçun Şekerusta, basso  
Levy-yhtiö:  Sony Music   GRGDN  
Aiheesta muualla
manga.web.tr
Infobox OKNimi-testi OK: 
MaNga on turkkilainen Ankarasta kotoisin oleva rap rock -yhtye. Yhtyeen musiikki sisältää alternative rockia ja hip hopia. Vuonna 2009 yhtye voitti Best European Act -palkinnon ja Best Turkish Act -palkinnon MTV Turkeylta. MaNga valittiin edustamaan maataan Oslossa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2010. Yhtyeen Euroviisuissa esittämä kappale on nimeltään We Could Be the Same. Se sijoittui toiseksi voittajakappale Satelliten jälkeen 170 pisteellä.
Historia

MaNga on perustettu vuonna 2001. Nimi tulee japanilaisesta sarjakuvakirja Mangasta.
Yhtyeen laulu Bir kadın çizeceksin kuuluu FIFA 06 -pelissä.  13. huhtikuuta 2008 MaNgan oli tarkoitus esiintyä Wembley Arenalla Lontoossa, yhdessä Tarkanin kanssa, mutta esiintyminen peruttiin teknisten ongelmien takia. Myöhemmin yhtye esiintyi Lontoossa The O2:ssa joulukuussa 2009. Vuonna 2010 TRT valitsi maNgan Turkin euroviisuedustajaksi vuoden 2010 Euroviisuihin. MaNga sijoittui toiseksi kappaleella We Could Be the Same 170 pisteellä.
Diskografia > Albumit

maNga (2004)
MaNga+ (2006)
Şehr-i Hüzün (2009)
E-akustik (2012)
Işıkları Söndürseler Bile (2014)
Antroposen 001 (2021)
Aiheesta muualla

maNgan kotisivut
maNga Myspacessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ma Baker (Sash!:n kappale)

| ”Ma Baker” Boney M>  vs. Sash! |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: Joulukuu 1998
 Formaatti: 12" single, CD single
 Tuottaja(t): Frank Farian
 Tyylilaji: Dance, house, europop
 Kesto: 03.35
 Levy-yhtiö: BMG Records
Sash!:n muut singlet
| ”Move Mania” 1998 | ”Ma Baker” 1998 | ”Colour the World” 1999 |
Boney M.:n muut julkaisut
| ”Papa Chico” 1994 | ”Ma Baker” 1998 | ”Daddy Cool '99'” 1999 |
Ma Baker on Boney M.:n ja Sash!:n yhteinen uudelleentehty versio kappaleesta Ma Baker. Se julkaistiin 12-tuuman singlenä joulukuussa 1998. Kun kappaleesta oltiin aikomassa julkaista CD singleä, se peruttiin ja julkaistiin uudenlaisena versiona nimellä "Somebody Scream! Ma Baker", jolla vierailee myös Horny United. Kappale oli kansainvälinen menestys sijoittuen kolmenkymmenen parhaan joukkoon Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa ja Sveitsissä. Tämän lisäksi kappale saavutti singlelistan kuudennen sijan Suomessa ja kymmenen sijan Ruotsissa. Kun kappale julkaistiin Isossa-Britanniassa huhtikuussa 1999, se saavutti listan 22. sijan. Kappaleeseen liittyvällä musiikkivideolla nuori nainen potkunyrkkeilee, harjoittelee aseenkäyttöä, samalla kun hänen todetaan olevan suhteessa ainoastaan kappaleen alkuperäisen version esittäjäryhmään kun hänet nähdään katsomassa tämän vuonna 1977 julkaistun "Ma Bakerin" version musiikkivideota televisiosta.
Kappalelista > EU

12"
Boney M. / Horny United Feat. Boney M. - "Ma Baker" / "Somebody Scream - Ma Baker" (2 x 12", Logic Records/Lautstark/BMG 74321 64561 1, 1999)
A-puoli
Boney M. "Ma Baker" (Extended Vocal Edit) — 5:26
B-puoli
Boney M. "Ma Baker" (Disco Dub Edit) — 5:35
C-puoli
Horny United "Somebody Scream - Ma Baker" (Massive Mix) — 7:30
Horny United "Somebody Scream - Ma Baker" (Screamless Mix) — 6:16
D-puoli
Horny United "Somebody Scream - Ma Baker" (Full Vocal Mix)
Horny United "Somebody Scream - Ma Baker" (Ma Baker House Mix)
CD
Boney M vs. Sash!: "Ma Baker" (BMG 74321 63942 2, 1998)
"Ma Baker" (Tokapi Radio Edit) — 3:24
"Ma Baker" (Original Edit) — 3:35
"Ma Baker" (Extended Vocal Edit) — 5:26
"Ma Baker" (Disco Dub Edit) — 5:35
Boney M. vs. Sash!/Horny United Featuring Boney M.: "Ma Baker"/"Somebody Scream" (BMG 74321 64561 2, 1999)
Boney M. vs. Sash! "Ma Baker" (Extended Radio Edit) — 4:54
Boney M. vs. Sash! "Ma Baker" (Disco Dub Edit) (5:32)
Horny United Featuring Boney M. "Somebody Scream (Ma Baker)" (Radio Edit) (Oliver Wallner, Re-Run) — 4:17
Horny United Featuring Boney M. "Somebody Scream (Ma Baker)" (Massive Mix) (Oliver Wallner, Re-Run) — 6:59
Kappalelista > UK

12"
Boney M. vs. Horny United "Ma Baker/Somebody Scream" (Logic Records 74321 65387 1, 1999)
A-puoli
"Ma Baker" (Club Mix by Horny United)
B-puoli
"Somebody Scream" (Beatroute Star Bar Mix by DJ Slammer & Mark Bambach)
"Somebody Scream" (Cosmic People Mix)
CD
Boney M. vs. Horny United "Ma Baker/Somebody Scream" (Logic Records 74321 65387 2, 1999)
"Somebody Scream" (Radio Edit) — 3:06
"Ma Baker" (Sash! Radio Edit) — 3:27
"Somebody Scream" (Massive Club mix) — 7:31
"Ma Baker" (Sash! 12" Mix) — 4:55