stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haittavero

Haittavero eli Pigoun vero kehittäjänsä Arthur Pigoun mukaan on markkinatoiminnan aiheuttaman ulkoishaitan vähentämiseksi asetettu vero. Ulkoishaitat kohdistuvat usein ympäristöön tai terveyteen. Haittavero voidaan esimerkiksi asettaa saastuttavalle tuotannolle, jotta tuottajalla olisi kannuste vähentää saastuttamista ja kuluttajalla välttää haittaa aiheuttavien tuotteiden ostamista.
Jos haittavero on alempi kuin toiminnasta ulkopuolisille aiheutuva haitta (esimerkiksi saasteiden terveysvaikutukset), se johtaa liialliseen haitalliseen toimintaan; jos korkeampi, liian vähäiseen tuotantoon. Veron tuotosta saadaan myös varoja saasteiden haittojen korjaamiseen.
Suomessa haittaveroa peritään tupakka-, alkoholi- ja polttoaineveroina. Muita esimerkkejä haittaveroista ovat ajoneuvon hiilidioksidipäästöjen määrään sidottu ajoneuvovero (niin sanottu käyttömaksu) sekä lentoliikenteen meluverot.
Veroasteen määrittäminen

Pareto-optimaalinen haittavero on yhtä suuri kuin verotettavan ulkoishaitan aiheuttama marginaalisen sosiaalisen vahingon arvo. Jos tuo arvo vaihtelee haitan aiheuttajasta toiseen, kuten usein on, täytyy optimaalisen veroasteenkin vaihdella. Käykö yksi veroaste vai tarvitaanko useampia, riippuu usein haitan luonteesta. Täydellisesti sekoittuvat haitat, esimerkiksi kasvihuoneilmiötä voimistava ilmakehän hiilidioksidi, voidaan verottaa pareto-optimaalisesti yhdellä veroasteella. Jos täydellistä sekoittumista ei tapahdu, esimerkiksi paikallisena laskeumana vahinkoa aiheuttavien saasteiden tapauksessa, optimaalinen verotus tapahtuisi saastuttajan mukaan vaihtelevalla veroasteella.
Haittaverojen vaihtoehtoja

Hallinto voi puuttua haittaa aiheuttavaan toimintaan suoraan säätelemällä. Tällöin hallinto päättää, mikä on sallittu määrä saastuttamista tai muuta haittaa aiheuttavaa toimintaa. Monissa tilanteissa suora säätely voi kuitenkin aiheuttaa suuremmat yhteiskunnalliset kustannukset, koska veron avulla hyödynnetään markkinamekanismia toiminnan sopeuttamisessa. Suora säätely voi esimerkiksi reagoida ympäristön muutoksiin hitaasti. Lisäksi haittaveron ansiosta syntyy kannustin vähentää saastuttamista aina kun taas suoraan säädellyn saastemäärän alitukseen ei ole kannustinta.
Päästökauppa tarkoittaa myytäviä päästökiintiöitä. Se eroaa haittaveroista siinä, että julkinen valta ei päätä päästöjen hintaa vaan sallitun päästömäärän. Päästökiintiöitä saa kaupata muille, mikä haittaverojen tavoin ohjaa päästöt siihen tuotantoon ja toimintaan, jossa niistä on vähiten haittaa. Jos markkinatoimijoilla on käytettävissään kaikki olennainen informaatio, Pigoun veron ja päästöoikeuksien markkinahinta muodostuvat yhtä suuriksi. Ulkoisvaikutusten osalta järjestelmät ovat ekvivalentit. Ero on siinä, että jos päästöoikeudet on jaettu ilmaiseksi, niistä saa rahallista hyötyä niitä myyneet yritykset. Vero puolestaan menee yhteiskunnalle ja muiden verojen alentamiseen jos budjetti oletetaan vakioksi.
Päästömaksu, hiilipitoisuusvero vai hiilijalanjälkivero?

Fossiilisten polttoaineiden kohdalla hiilipitoisuusvero olisi hyvä approksimaatio hiilipäästöverosta.
Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija Juha-Matti Katajajuuren mukaan yksittäisille ruoka-aineille ei voi laskea selkeää hiilijalanjälkea. Tämä tekee ongelmalliseksi ruoan päästöperusteisen verotuksen.
Päästömaksu, hiilipitoisuusvero vai hiilijalanjälkivero? > Kasvihuonekaasupäästöjen haittaverot

Vatt:n ja Etlan valtioneuvostolle vuonna 2019 tekemän selvityksen mukaan tasasuuruinen vero kaikille kasvihuonekaasupäästöille olisi edullisin keino vähentää päästöjä. Verotusta pitäisi käyttää ainakin niihin päästöihin, joita EU:n päästökauppa ei koske. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi kotimaan liikenne, maatalous sekä rakennusten erillislämmitys. Kun vero päästöille on yhdenmukainen, se kannustaa vähentämään niitä päästöjä, joiden vähentäminen on edullisinta. Kasvihuonepäästöjen verotusta kiristettäisiin. Koska päästöjen tulee pienentyä nopeasti, verotuotto ei riitä ratkaisemaan väestön ikääntymisestä johtuvaa kestävyysvajetta.
Aiheesta muualla

Making climate taxes more palatable (Arkistoitu – Internet Archive)
Tilastokeskus – Ymparistötilinpito – Ympäristöperusteiset verot ja maksut
Jukamenskojen piiri

Jukamenskojen piiri Udmurtian kartalla.
Jukamenskojen piiri (ven. Юка́менский райо́н, Jukamenski raion, udmurtiksi Юкаменск ёрос, Jukamensk joros) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1019,7 neliökilometriä. Asukkaita on 10 200 henkeä (vuonna 2010).
Jukamenskojen piiri sijaitsee Udmurtian luoteisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Jarin, idässä Glazovin ja etelässä Krasnogorskojen piireihin sekä lännessä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 30 % on metsää. Seudulla virtaavat Lekma sekä Tšeptsan sivujoet Kuzma ja Ubyt. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, savi, kalkkikivi ja sora.
Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Jertem, Ježevo, Jukamenskoje, Palagai, Pyšket, Šamardan, Verh-Uni ja Zasekovo. Hallinnollinen keskus on Jukamenskojen kylä.
Asukkaista 63,0 % on udmurtteja, 18,9 % tataareja ja 16,1 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.
Jukamenskojesta on maantieyhteys Glazovin kautta Iževskiin. Piirissä toimii turvetuotantoyritys, tiilitehdas, pellavanjalostuslaitos, meijeri, leipätehdas sekä puunhankintaa ja -jalostusta harjoittava yritys. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan, pellavan ja vihannesten viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy Znamja Oktjabrja.
Aiheesta muualla

Jukamenskojen piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Udmurtian hallinnollinen jako
| --- | --- |
Kaupunkipiirikunnat:  Iževsk (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk
Piirit:  Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo
Lloydminster

| Lloydminster (City of Lloydminster) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 53°16′41″N, 110°0′20″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Alberta
Perustettu:  25. marraskuuta 1903 (NWT kylä) 6. kesäkuuta 1906 (AB kylä) 1. huhtikuuta 1907 (SK kaupunki (Town))
Yhdistynyt kaupungiksi (Town):  20. toukokuuta 1930
Kaupungiksi (City):  1. tammikuuta 1958
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Lloydminsterin kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  Jeff Mulligan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  41,53 km²
 – Metropolialue:  1 088,37 km²
Väkiluku (2006):  24 028
 – Väestötiheys:  563 as./km²
 – Metropolialue:  27 023
 – Väestötiheys metropolialue:  24,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-7
 – Kesäaika:  UTC-6
Postinumero:  T9V (AB), S9V (SK)
Suuntanumero(t):  306, 587, 780
Lempinimi::  Border City
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lloydminster on 24 028 asukkaan (2006) kaupunki Albertan ja Saskatchewanin provinssien rajalla, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee osittain kummankin provinssin alueella. Se ei kuitenkaan ole, muiden samanlaisten rajakaupunkien tavoin, muodostunut kahdesta sisarkaupungista, vaan kaupunkia johtaa yksi pormestari ja kaupunginhallitus. Kaupungin asukkaista 15 910 (2006) asuu Albertassa ja 8 118 (2006) Saskatchewanissa. Kaupungin muodostamalla metropolialueella asuu kaikkiaan 27 023 asukasta (2006).
Provinssien raja kulkee kaupungin keskellä 50. avenuella (Meridian Avenue), jonka länsipuolella asuvat albertalaiset ja itäpuolella saskatchewanilaiset. Albertan puolella käytetään kesäaikaa, ja Saskatchewan on vuoden ympäri samalla aikavyöhykkeellä. Lloydminsterissä käytetään Albertan aikaa, koska Albertan laissa määrätään kesäaikaa käytettäväksi koko provinssin alueella.
Historia

Lloydminster sai alkunsa pastoreiden Isaac Montgomery Barrin ja George Exton Lloydin yhteisyrityksestä. Barr halusi perustaa läntiseen Kanadaan raittiudelle perustuvan ihanneyhteiskunnan. Alueen hyvin tuntenut Lloyd, joka oli jopa taistellut Saskatchewanin kapinassa vuonna 1885, lupautui auttamaan järjestelyissä. He onnistuivat houkuttelemaan lähes 2 700 siirtolaista Britteinsaarilta. Siirtolaiset ylittivät Atlantin laivalla, jonka matkustajakapasiteetti oli ainoastaan 900. He saapuivat turvallisesti Saint Johnin satamaan vuonna 1903 ja jatkoivat matkaansa junalla. Saskatooniin saapui ainoastaan noin 1 500 siirtolaista, sillä loput heistä olivat päättäneet asettua Manitobaan. Lopun matkaa siirtolaiset kulkivat härkävankkureilla ja perustivat Lloydminsterin 110. pituuspiirin kohdalle. Siirtokunnan nimeksi valittiin Britannia Settlement, mutta se nimettiin uudelleen pastori George Exton Lloydin kunniaksi, Lloydminsteriksi.
Vuonna 1905 Albertan ja Saskatchewanin provinssit perustettiin Luoteisterritorioista, ja niiden rajaksi määrättiin kaupungin halkonut 110. pituuspiiri. Siten myös kaupunki jaettiin molempien provinssien kesken. Albertan puoleinen osa rekisteröitiin 6. kesäkuuta 1906 Lloydminsterin kyläksi ja huhtikuussa 1907 Saskatchewanin puoleinen osa määteltiin Lloydminsterin kaupungiksi. Kahdeksi hallintoalueeksi jakautuminen vaikeutti kaupunginhallintoa, ja molempien alueiden oli pakko luoda omat poliisi- ja palolaitokset sekä aluehallinnot. Lloydministerin kaupunki (town) luotiin 20. toukokuuta 1930, kun paikkakuntien hallinnot olivat päättäneen yhdistymisestä. Tammikuun ensimmäisenä päivänä 1958 allekirjoitettiin Lloydminsterin sopimus (Lloydminster charter), jolla kaupunki määriteltiin virallisesti kaupungiksi (City) molemmissa provinsseissa.
Talous

Kaupungin tärkein teollisuudenala on öljyteollisuus. Husky Oil aloitti öljynporauksen alueella 1946, ja seuraavana vuonna valmistui ensimmäinen öljynjalostamo. Lloydminsterin alueen maaöljy on niin sanottua raskasta öljyä, joka vaatii monimutkaisemman jalostusprosessin ja joka myös kuluttaa enemmän energiaa kuin tavanomainen öljy. Perinteisten öljyvarantojen vähentyessä raskaan öljyn tuotannon uskotaan kasvavan huomattavasti nykyisestä. Lloydminsterin jalostamo toimii nykyisin noin 110 % tehokkuudella. Sen kapasiteetti on noin 77 000 tynnyriä päivässä, mutta jalostamo tuottaa noin 82 000 tynnyriä. Kaupungissa järjestettiin 2010 suuri raskasöljytapahtuma. Seuraavan kerran tapahtuma järjestetään 12. syyskuuta 2012.
Maatalous on kaupungin toiseksi tärkein tuotantoala. Noin 25 % kaikesta Albertassa ja Saskatchewanissa kasvatetusta nautakarjasta on peräisin 160 kilometrin säteeltä Lloydminsteristä. Tärkeimpiä maatalouden tuotteita ovat viljakasvit, öljykasvit, naudanliha, sianliha, muut lihatuotteet ja maitotuotteet.
Palvelualat ovat kaupungin kolmanneksi tärkein sektori. Ne työllistävät noin 4000 asukasta.
Liikenne > Maantieliikenne

Kaupunki on tärkeä tieliikenteen solmukohta. Itä-länsi-suunnassa kaupungin läpi johtaa Yellowhead Highway, joka kulkee idästä Winnipegistä, Saskatoonin kautta Lloydminsteriin ja länteen Prince Georgen kautta aina länsirannikolla sijaitsevaan Prince Rupertiin. Tie on 2+2-kaistaista keskikaidetietä Albertan puolella, ja sitä on tarkoitus vähitellen leventää Saskatchewanin puolella keskikaidetieksi Saskatooniin saakka. Highway 17 yhdistää kaupungin pohjois-eteläsuunnassa ja kulkee Albertan puolella provinssien rajaa myötäillen. Hyvän tieverkon takia kaupungin kautta kuljetetaan runsaasti raskaita kuljetuksia.
Liikenne > Rautatie

Kaupunkiin ei ole matkustajaliikennettä. Lähin matkustajaliikenteen pysäkki sijaitsee noin 102 kilometriä lounaaseen Wainwrightin kaupungissa, jossa pysähtyy VIA Railin The Canadian -juna. Tavaraliikennettä Lloydminsterissä hoitaa Canadian National Railway ja Canadian Pacific Railway.
Liikenne > Lentoliikenne

Lloydminsterin lentoasema sijaitsee kaupungin luoteispuolella, Albertan puolella. Asemalta Central Mountain Air lentää suoria, päivittäisiä vuoroja Calgaryyn.
Liikenne > Linja-auto liikenne

Greyhound-linja-autoyhtiö ajaa päivittäisiä vuoroja kaupungista muun muassa Torontoon, Winnipegiin, Saskatooniin, Calgaryyn, Edmontoniin ja Vancouveriin.
Ilmasto

Lloydminster sijaitsee lämminkesäisellä mannerilmastovyöhykkeellä (Köppenin ilmastoluokitus Dfb). Talvet ovat yleensä kylmiä ja kuiva ja kesät puolestaan lyhyitä, lämpimiä ja keskimääräistä kosteampia. Aurinkoisia tunteja kaupungissa on keskimäärin 2170 tuntia vuodessa, ja kasvukausi on noin 120 päivää vuodessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lloydminster Wikimedia Commonsissa
Franklin Lloyd Foster & Allan Grant Griffith: Bordering On Greatness.  Foster Learning Inc, 2001.  ISBN 0-9689193-0-8  Kirjan verkkoversio (viitattu 30.9.2010). (englanniksi)
Lloydminster Charter  1996. Regina, Saskatchewan:  Government of Canada. Viitattu 27.9.2010. (englanniksi)
Settlement Lloydminster.Net. Arkistoitu 29.9.2011. Viitattu 28.9.2010. (englanniksi)
Lloydminster Chamber of Commerce (englanniksi)
Lloydminster's Community Website (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lloydminster Tourism (englanniksi)
Siirtolaisia matkalla Lloydminsteriin Saskatoonissa.
Judo kesäolympialaisissa 1964

Tokion olympialaisissa 1964 kilpailtiin judossa neljässä miesten painoluokassa. Laji oli ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa. Kilpailupaikkana toimi Nippon Budōkan.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kevytsarja 68 kg | Takehide Nakatani  Japani | Eric Hänni  Sveitsi | Ārons Bogoļubovs  Neuvostoliitto  Oleg Stepanov  Neuvostoliitto |
| Keskisarja 80 kg | Isao Okano  Japani | Wolfgang Hofmann  Saksa | James Bregman  Yhdysvallat Kim Ui-Tae  Etelä-Korea |
| Raskassarja +80 kg | Isao Inokuma  Japani | Doug Rogers  Kanada | Parnaoz Tšikviladze  NeuvostoliittoAnzor Kiknadze  Neuvostoliitto |
| Avoin luokka | Anton Geesink  Alankomaat | Akio Kaminaga  Japani | Theodore Boronovskis  Australia Klaus Glahn  Saksa |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 2 |  Alankomaat | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 |  Saksa | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 |  Kanada | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 |  Sveitsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 |  Neuvostoliitto | 0 | 0 | 4 | 4 |
| 7 |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Etelä-Korea | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 1 | 1 |
Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 1

| Jukka Kuoppamäen parhaita vol>  1 Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP, MC 
 Tyylilaji: iskelmä
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Highway 1973 | Jukka Kuoppamäen parhaita 1 1973 | Wounded Knee 1973 |
Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 1 on iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäen vuonna 1973 julkaistu kokoelma-albumi. Kuoppamäki sai albumista ensimmäisen kultalevynsä.
Kappaleet

A-puoli
Pieni mies
Vain elämää
Voi kaikki alkaa uudestaan
Paljon sanomatta jää
Kiskot vievät etelään
Nouseva aurinko
B-puoli
Pieni tyttöni mun
Minä lähdin, sinä jäit
Harmaat miehet
Uinu poikani vain
Marraskuun aamu
Näin sävel soi
Julia Drusilla

Drusillan veistoksen pää museossa Münchenissä.
Julia Drusilla (16. syyskuuta 16 – 10. kesäkuuta 38) oli roomalainen nainen, joka oli keisari Caligulan sisko. Hän oli Germanicuksen ja Vipsania Agrippinan tytär. Hänen siskojaan olivat Julia Livilla ja Agrippina nuorempi. Nero Julius Caesar ja Drusus Julius Caesar olivat hänen veljiään. Vuonna 33 Tiberius järjesti avioliiton Drusillan ja Lucius Cassius Longiniuksen välille. Caligulan noustessa valtaan hän purki avioliiton ja antoi Drusillan vaimoksi Marcus Aemilis Lepidukselle.  Drusilla on Caligulan suosikkisisko ja heidän välillä juoruttiin olevan suhde. Caligulan vakavan sairauden aikana vuonna 37 Caligula nimitti Drusillan seuraajakseen. Drusilla kuoli vuonna 38. Caligula suri siskoaan suuresti ja julisti hänet jumalaksi.
Aiheesta muualla

Julia Drusilla – sister of Caligula Armstrong Economics. Viitattu 10.3.2019 (englanniksi).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Joonianmeri

| Joonianmeri> Ιόνιο Πέλαγος |
| --- | --- |
 Joonianmeri satelliittikuvassa.
  Joonianmeri 
Koordinaatit:  38°40′N, 18°41′E
Valtio:   Kreikka  Italia  Albania
Merialue:  Välimeri
Pinta-ala:  616 000 km²
Leveys:  676 km
Suurin syvyys:  5 267 m
Keskisyvyys:  4 000 m
Joonianmeri (kreik. Ιόνιο Πέλαγος, Iónio Pélagos, ital. Mar Ionio, alb. Deti Jon) on Sisilian ja Italian eteläosan sekä Kreikan välissä sijaitseva Välimeren osa. Pohjoisessa se liittyy Otrantonsalmen kautta Adrianmereen. Kapea Messinansalmi mannermaan ja Sisilian välillä puolestaan yhdistää Joonianmeren Tyrrhenanmereen. Joonianmeressä sijaitsevat Kreikalle kuuluvat Jooniansaaret.
Etymologia

Joonianmeren nimi ei välttämättä liity mitenkään joonialaisiin, mutta on mahdollista, että se on saanut nimensä aikana, jolloin joonialaiset vielä asuivat Akhaiassa mereen kytkeytyvän Korintinlahden rannalla. Myöhemmin nimen selitettiin tulleen kreikkalaisen mytologian Iosta. Tämä oli Zeuksen rakastajatar, jonka ylijumala muutti lehmäksi kätkeäkseen tämän puolisoltaan Heralta. Heran lähettämän paarman ahdistamana Io joutui vaeltamaan pitkin meren rantoja. Antiikin kirjallisuudessa merialueesta käytetään usein muotoa Joonianlahti (Ionios kolpos).
Maantiede

Joonianmeren pinta-ala on noin 616 000 km². Meren suurin leveys on noin 676 kilometriä, ja etäisyys Sisilian Cataniasta Zákynthokselle on noin 496 kilometriä ja Salentosta Korfulle noin 129 kilometriä. Merialueen keskisyvyys on noin 4 000 metriä. Koko Välimeren syvin kohta Kalypson syvänne, jonka syvyys on 5 267 metriä, sijaitsee Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan lounaispuolella. Alue on maanjäristysherkkää.
Maantiede > Merialueet ja lahdet

Sisiliassa Joonianmeren länsilaidalla sijaitsee Catanianlahti, Sisilian ja Apenniinien niemimaan välissä Messinansalmi, sekä niemimaan eteläpäässä Squillacenlahti ja Tarantonlahti. Merialueen itälaidalla Manner-Kreikan rannikolla sijaitsee Amvrakikóslahti eli Ambrakianlahti. Etelämpänä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla sijaitsevat Patraksenlahti, joka yhdistää Joonianmeren Korintinlahteen, sekä Kyparissíanlahti. Peloponnesoksen etelärannikolla sijaitsevat Messenianlahti ja Lakonianlahti.
Maantiede > Saaret

Joonianmeren suurimmat saaret ovat Kreikalle kuuluvat Jooniansaaret, jotka ovat saaneet merestä nimensä. Ne sijaitsevat merialueen itälaidalla Manner-Kreikan länsirannikon edustalla. Saariryhmän pääsaaret ovat (pohjoisesta etelään) Korfu, Paxós, Lefkas, Kefaloniá, Ithaka ja Zákynthos sekä Kythera, joka sijaitsee kauempana Manner-Kreikan eteläpuolella Joonianmeren ja Egeanmeren rajalla. Saarten yhteispinta-ala on 2 307 km². Monet saarista ovat suosittuja matkailukohteita.
Liikenne ja talous

Merellä on lauttayhteydet Kreikan Patraksesta ja Igoumenítsasta Italian Brindisiin ja Anconaan. Jooniansaarten pääelinkeinot ovat matkailun lisäksi oliivien, viinin ja hedelmien viljely sekä kalastus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joonianmeri Wikimedia Commonsissa
Kreikan merialueet
| --- | --- |
Egeanmeri:   Almyróksenlahti  Argoliinlahti  Chaniánlahti  Elefsínanlahti  Epídavroksenlahti  Epídavros Limirán lahti  Eteläinen Euboianlahti  Fálironlahti  Gérakaksenlahti  Géranlahti  Ierissóksenlahti  Ikaríanmeri  Iraklioninlahti  Kallonínlahti  Kassándranlahti  Kaválanlahti  Kíssamoksenlahti  Kreetanmeri  Maliakóslahti  Málianlahti  Mégaranlahti  Mirampéllonlahti  Moúdroksenlahti  Myrtóonmeri  Pagasitikóslahti  Petaliónlahti  Pohjoinen Euboianlahti  Saroninlahti  Singitikóslahti  Siteíanlahti  Soúdanlahti  Strymonikóslahti  Thermaïkóslahti  Traakianmeri 
Joonianmeri:   Amvrakikóslahti  Antíkyranlahti  Argostólinlahti  Domvraínanlahti  Itéanlahti  Korintinlahti  Kyparissiakóslahti  Laganáksenlahti  Lakonianlahti  Messenianlahti  Mýrtoksenlahti  Navarínonlahti  Patraksenlahti 
Libyanmeri:  Messaránlahti
Joonianmeren sijainti.
Kalonísin saari ja Zákynthoksen saaren rannikkoa.
Joonianmerta Korfulta nähtynä, taustalla Albanian rannikko.
The Loco-Motion

| ”The Loco-Motion” Little Eva |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Llllloco-Motion
 B-puoli: ”He Is the Boy”
 Julkaistu: 1962
 Tekijä(t): Gerry Goffin, Carole King
 Tuottaja(t): Gerry Goffin
 Tyylilaji: pop, R&B
 Kesto: 02.27
 Levy-yhtiö: Dimension Records
Little Evan muut singlet
|   | ”The Loco-Motion” 1962 | ”Keep Your Hands Off My Baby” 1962 |
The Loco-Motion on Gerry Goffinin ja Carole Kingin kirjoittama kappale. Sen alkuperäinen esittäjä oli vuonna 1962 Little Eva, jonka versio nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Myöhemmin muun muassa Grand Funk Railroad ja Kylie Minogue ovat tehneet siitä menestyksekkäät cover-versiot.
Little Evan versio

Gerry Goffinin ja Carole Kingin kirjoittama ”The Loco-Motion” oli tarkoitettu twististä kehitetyn uuden tanssityylin tunnuskappaleksi. Kappaleen esittäjäksi kaavailtiin alun perin Dee Dee Sharpia, mutta hänen levy-yhtiönsä ei pitänyt kappaleesta. Silloin Don Kirshner päätti, että kappaleen levyttäisi demollakin laulanut Little Eva. Taustoja lauloivat myöhemmin The Cookies -yhtyeessä vaikuttaneet Earl-Jean McCree, Dorothy Jones ja Margaret Ross.
Kappale ilmestyi Don Kirshnerin perustaman Dimension Recordsin ensimmäiseä julkaisena. Se nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen viikon ajaksi 25. elokuuta 1962 alkaen. Britanniassa se ylsi toiseksi. Kappale nousi listaykköseksi myös Norjassa, kahden viikon ajaksi.
Little Evan versio > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Norja | 1. | 16 | viikko 40/1962 |  |
|  Yhdysvallat | 1. | 16 | 1962 |  |
|  Britannia | 2. | 17 | 8.9.1962 |  |
|  Alankomaat | 3. | 15 | 24.11.1962 |  |
|  Belgia (Flanderi) | 5. | 16 | 1.10.1962 |  |
|  Belgia (Vallonia) | 6. | 28 | 1.9.1962 |  |
Grand Funk Railroadin versio

Vuonna 1974 kappaleesta tuli suuri hitti yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Grand Funk Railroadin esittämänä. Se nousi alkuperäisversion tavoin Billboard Hot 100 -listan kärkeen. ”The Loco-Motion” oli yhtyeen uran toinen ykköshitti Yhdysvalloissa ”We’re An American Bandin” ohella.
Idean ”The Loco-Motionin” levyttämiseen yhtye sai Todd Rundgrenilta.
Kappale sisältyy yhtyeen albumille Shinin’ On.
Kylie Minoguen versio

| ”The Loco-Motion” Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kylie
 Äänitetty : 1987, Melbourne, Australia 1988, Lontoo, Englanti
 Julkaistu: 20. heinäkuuta 1987 28. heinäkuuta 1988
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Stock Aitken Waterman
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 03.14
 Levy-yhtiö: Mushroom, Geffen
Kylie Minoguen muut singlet
|   | ”The Loco-Motion” 1987 | ”I Should Be So Lucky” 1987 |
Australialainen Kylie Minogue teki siitä cover-version debyyttialbumillaan Kylie (1988). Tämä versio julkaistiin 20. heinäkuuta 1987 Australiassa, Ruotsissa ja Italiassa ja 28. heinäkuuta 1988  muualla maailmassa.
Kylie Minoguen versio > Kappalelista

"The Loco-Motion" (7" Mix) — 3:17
"I'll Still Be Loving You" — 3:45
"The Loco-Motion" (Kohaku Mix) — 5:59
"I'll Still Be Loving You" — 3:45
"The Loco-Motion" (Sankie Mix) — 6:35
"I'll Still Be Loving You" — 3:45
"The Loco-Motion" (LP version) — 3:17
"I'll Still Be Loving You" — 3:45
"The Loco-Motion" (Kohaku Mix) — 5:59
"The Loco-Motion" (Sankie Mix) — 6:35
"The Loco-Motion" (LP version) — 3:17
"I'll Still Be Loving You" — 3:45
"The Loco-Motion" (Kohaku Mix) — 5:59
"I'll Still Be Loving You" — 3:45
Kylie Minoguen versio > Listasijoitukset

| Lista (1987–88) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 1
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 3
Belgia (Ultratop 50): 1
Kanada (Canadian Singles Chart): 1
Alankomaat (Dutch Top 40): 6
Eurooppa (European Hot 100): 1
Suomi (Suomen virallinen lista): 1
Ranska (SNEP): 5
Saksa (Media Control Charts): 3
Irlanti (Irish Singles Chart): 1
Italia (FIMI): 6
Japani (Oricon): 1
Uusi-Seelanti (RIANZ): 8
Norja (VG-lista): 3
Ruotsi (Sverigetopplistan): 10
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 2
Britannia (UK Singles Chart): 2
Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 3
Yhdysvallat (Hot Dance Club Songs): 12