stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haapsalun kaupunki
Sijainti

Meri ympäröi Haapsalun kaupunkia kolmelta suunnalta: lännessä alue rajoittuu Väinämereen, etelässä Matsalunlahteen ja pohjoisessa Haapsalunlahteen.
Hallinto ja väestö

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Ridalan kunta ja vanha Haapsalun kaupunki muodostivat uuden Haapsalun kaupungin. Tällöin vanhan Haapsalun keskuksesta tuli epäitsenäinen kaupunki, asutusyksikkö (vir. asustusüksus), ja uuden Haapsalun hallinnollisen kaupungin, hallintoyksikön (vir. haldusüksus), osa.
Kaupunki muodostuu Haapsalun epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Paralepan ja Uuemõisan pienkauppaloista (alevik) sekä 56 kylästä (küla).
Liikenne

Valtatie 9 Tallinnan suunnasta Sauesta päättyy Haapsaluun Rohukülan satamaan, josta on lauttayhteys Hiidenmaalle ja Vormsille.
Piispanlinnan raunioita.
Rantapromenadi.
Rohukülan satamasta on yhteys Hiidenmaalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haapsalu Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ridala Wikimedia Commonsissa
Helsingin Pantti

Helsingin Pantin myymälä
Helsingin Pantti Oy on Suomessa toimiva panttilainaamo.
Historiaa

Helsingin Pantti-Osakeyhtiö - Helsingfors Pant-Aktiebolag perustettiin vuonna 1882. Yhtiö toimi aluksi Helsingissä.
Rakennusyhtiö Polar osti Helsingin Pantin kaikki osakkeet vuonna 1981 päästäkseen käsiksi yhtiön arvokiinteistöihin. Polar myi yhtiön liiketoiminnot KOP:n Kansalliskortti Oy:lle vuonna 1993, josta ne päätyivät Nordealle. Nordea myi yhtiön vuonna 2004.
Yhtiö hankki kilpailijansa Helsingin Panttilainakonttorin liiketoiminnot vuonna 1995.
Helsingin Pantti-Osakeyhtiö noteerattiin Helsingin pörssissä vuosina 1912–1935, 1937–1938 ja 1940–1968.
Toiminta

Helsingin Pantin nykyinen toiminta käsittää panttilainauksen lisäksi korujen myyntiä ja huutokauppatoimintaa. Vuonna 2024 yhtiö toimi seitsemässä suomalaisessa kaupungissa.
Hippopotamus gorgops

| Hippopotamus gorgops |
| --- | --- |

 Mioseeni - Pleistoseeni 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Virtahevot Hippopotamidae
Suku::  Hippopotamus
Laji::  gorgops
Kaksiosainen nimi
 † Hippopotamus gorgops  Dietrich, 1928 
Katso myös
   Hippopotamus gorgops Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hippopotamus gorgops on pleistoseenikaudella sukupuuttoon kuollut virtahepolaji. Laji kehittyi Afrikassa myöhäis-mioseenin aikaan ja levisi Eurooppaan plioseenikauden alussa. [lähde? ] Laji hävisi ennen viimeistä jääkautta. [lähde? ] Hippopotamus gorgops oli suurempi kuin nykyisin elävä virtahepo; se oli 4,3 metriä pitkä ja sen säkäkorkeus oli 2,1 metriä. Eläimen silmät sijaitsivat korkealla kallossa. Tämä on oletettavasti auttanut sitä näkemään sen ollessa osittain sukelluksissa.
Herman Lavonius

Herman Gabriel Lavonius (30. syyskuuta 1882 Viipuri – 19. elokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lääkintöneuvos, joka toimi lääkintöhallituksen vt. pääjohtajana ja lääketieteellisenä asiantuntijana vakuutusalalla.
Henkilöhistoria

Herman Lavoniuksen vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Wilhelm Lavonius ja Maria Franziska Westzynthius ja puolisot 1909–1938 Toini Maria Tandefelt ja vuodesta 1942 Eva Elvira Salovaara. Herman Lavoniuksen veljiä olivat vuorineuvos Magnus Karl Lavonius, toimitusjohtaja Wilhelm Alexander Lavonius ja vuorineuvos Robert Johannes Lavonius. Herman Lavonius tuli ylioppilaaksi 1901 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1910, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1912. Lavonius työskenteli ensin useissa eri sairaaloissa ja oli sitten Helsingin yleisen sairaalan kirurgian osaston apulaislääkäri 1912–1915. Vt. lääkintöneuvoksena hän toimi 1915–1918. Suomen sisällissodassa Lavonius oli valkoisen armeijan ylilääkärin apulainen, kenttäsairaalan lääkäri,  sotilassairaalan ylilääkäri Punkaharjulla ja Suomenlinnan vankileirin lääkäri. Sodan jälkeen hän oli sosiaalihallituksen lääkäri 1919–1920, lääkintöneuvos 1920–1949 ja lääkintöhallituksen vt. pääjohtaja 1937–1939. Valtion tapaturmalautakunnan lääkärinä hän toimi 1918–1934, vakuutusyhtiö Kansan apulaislääkärinä vuodesta 1925 ja Teollisuuden harjoittajien tapaturmavakuutusyhtiön johtokunnan lääkärijäsenenä 1935–1947. Hänellä oli myös useita luottamustoimia, kuten vakuutuslääkäriyhdistyksen puheenjohtajuus 1943–1954. Lavonius toimitti Suomen lääkintöasetukset 1917–1942 ja julkaisi alaltaan selvityksiä, tutkimuksia ja muita julkaisuja.
Julkaisuja

Suomen lääkintöasetuksia, 1917–
Finland, 1926 (tilastotietoa Suomesta)
Lääkärintodistuksista tapaturmavakuutuksen alalla, 1937
Muistosanoja pääjohtaja Hannes Ryömästä, 1939
Laki ja lääkärintoimi, 1959
Kunnanlääkärilaitoksen 75-vuotishistoria, 1959
Hifi (täsmennyssivu)

Hifi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Hifi, englanninkielisistä sanoista high fidelity, korkealaatuinen äänentoisto
Hifi, suomalainen viihde-elektroniikan lehti
Hi-Fi, venäläinen popyhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hifi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hemicycla bidentalis

| Hemicycla bidentalis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni:  Aitotumaiset Eucarya
Kunta:  Eläinkunta Animalia
Pääjakso:  Nilviäiset Mollusca
Luokka:  Kotilot Gastropoda
Lahko:  Maakeuhkokotilot Stylommatophora
Yläheimo:  Helicoidea
Heimo:  Tarhakotilot Helicidae
Suku:  Hemicycla
Laji:  bidentalis
Kaksiosainen nimi
 Hemicycla bidentalis  (Lamarck, 1822) 
Synonyymit
 Hemicycla Hemicycla(?) bidentalis (Lamarck, 1822) 
Alalajit
 Hemicycla bidentalis inaccessibilis Groh, 1988 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hemicycla bidentalis on Hemicycla-sukuun ja tarhakotilot-heimoon (Helicidae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Lamarck vuonna 1822. Sillä on yksi alalaji.
Alalajit

Alla lajin ainoa tunnettu alalaji:
Hemicycla bidentalis inaccessibilis Groh, 1988
Kirjallisuutta

Bank, R. A.; Neubert, E.: ​Checklist of the land and freshwater Gastropoda of Europe.  ​, 2017.
Hietajärvi (Suomussalmi, Hietakylä)

| Hietajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Suomussalmi
Koordinaatit:  64°50′30″N, 28°56′00″E
Järvinumero:  59.611.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  186,4 m 
Rantaviiva:  20,285 km 
Pinta-ala:  2,28 km² 
Tilavuus:  0,00958 km³ 
Keskisyvyys:  4,2 m 
Suurin syvyys:  20,8 m 
 fiHietajärvi 
Hietajärvi on järvi Suomussalmen kuntakeskuksen kaakkoispuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 88 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Hietajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Hietajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Alanteenjärvi-Parvajärvi. Hietajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 20 285 metriä. Pääaltaasta työntyy länteen vesialue, jonka länsiosassa sijaitsee usean saaren rykelmä. Järven eteläosan Pitkäperä on matalahko, koillisessa sijaitsee 20 metrin syvänne. Noin seitsemän prosenttia järvestä on vähintään 10 metriä syvää.
Hietajärven viidestätoista saaresta yksi on alle aarin laajuinen ja yksi on yli hehtaarin laajuinen. Hietajärven rannoilla on haja-asutusta. Länsirannalla sijaitsee kesäteatteri.
Hietajärvi laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen.
Hietajärven vesitilavuus on 9 581 000 kuutiometriä.
Hietajärvi (59.611.1.006) kuuluu Aittokosken voimalan alueeseen (59.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Hietajärvi  on toiseksi laajin Aittokosken voimalan alueen kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Haaravesi–Iso-Pitämä. Hietajärveä seuraa Taivalalanen.
Hietajärvi on toiseksi laajin Suomen 37:stä Hietajärvestä. Laajin on Juvan Hietajärvi, kolmanneksi laajin on Sallan Hietajärvi.
Ingvild Flugstad Østberg

| Ingvild Flugstad Østberg |
| --- | --- |
 Østberg vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1990 (ikä 33)  Gjøvik, Norja
Uran tiedot
Pituus:  165 cm
Seura:  Gjøvik Skiklubb
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2008–
Voitot:  17
Palkintokorokkeella:  73
 Tietolaatikko päivitetty 4. helmikuuta 2023 
| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | parisprintti (p) |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | 4×5 km viesti |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | sprintti (v) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Falun 2015 | parisprintti (v) |  |
|  Kultaa | Planica 2023 | 4×5 km viesti |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | 30 km (v) |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | 4×5 km viesti |  |
|  Pronssia | Seefeld 2019 | 10 km (p) |  |
|  Pronssia | Seefeld 2019 | parisprintti (p) |  |
Ingvild Flugstad Østberg (s. 9. marraskuuta 1990 Gjøvik, Norja) on norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Seuratasolla hän edustaa Gjøvik Skiklubbia.
Nuorten arvokilpailut

Vuoden 2009 nuorten MM-kisoissa Praz de Lys Sommandissa Østberg voitti neljä kultamitalia (viesti, 5 km, 10 km yhdistelmäkilpailu ja sprintti). Edellisvuonna hän oli saavuttanut nuorten MM-kisoista viestikultaa ja hopeaa viidellä kilometrillä. Vuonna 2010 hän sai kultaa 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja viestissä sekä hopeaa sprintissä ja viidellä kilometrillä. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa Otepäässä 2011.
Aikuisten arvokilpailut

Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Østberg saavutti parisprintissä viidennen sijan Astrid Jacobsenin kanssa ja oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 36:s. Val di Fiemmen MM-kisoissa 2013 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 17:nneksi. Parisprintissä hän oli neljäs Maiken Caspersen Fallan kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 Østberg saavutti Marit Bjørgenin kanssa kultaa perinteisen parisprintissä ja hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 Østberg voitti Maiken Caspersen Fallan kanssa kultaa vapaan hiihtotavan parisprintissä ja oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kuudes sekä 30 kilometrin perinteisen kilpailussa kymmenes. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli perinteisen hiihtotavan 10 kilometrillä kahdeksas, yhdistelmäkilpailussa 19:s ja vapaan hiihtotavan sprintissä 22:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Østberg voitti kultaa viestissä ja sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa neljänneksi, vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä seitsemänneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi sekä perinteisen hiihtotavan sprintissä 17:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Østberg voitti hopeaa yhdistelmäkilpailussa, 4×5 kilometrin viestissä ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä pronssia 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja perinteisen parispintissä. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän hiihti kolmannen osuuden Norjan kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli viides, yhdistelmäkilpailussa seitsemäs ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdestoista.
Maailmancup

Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa Østberg saavutti ensimmäisen voittonsa 14. joulukuuta 2014 käydyssä Davosin vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa. Toisen voittonsa hän otti Otepään perinteisen sprintissä tammikuussa 2015. Hän oli toinen Lahden vapaan sprintissä maaliskuussa 2015 ja Davosin vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä joulukuussa 2015. Kolmanneksi hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä Drammenissa maaliskuussa 2013 sekä vapaan hiihtotavan sprinteissä Nové Městossa tammikuussa 2014, Toblachissa helmikuussa 2014 ja Davosissa joulukuussa 2014 ja 2015. Marraskuussa 2015 hän oli kolmas Kuusamon avaustapahtumassa. Toblachissa hän sijoittui toiseksi vapaan hiihtotavan sprintissä ja kolmanneksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Helmikuussa 2016 hän oli toinen Drammenin perinteisen sprintissä ja Oslon 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Tukholmassa hän sijoittui toiseksi perinteisen sprintissä ja Falunissa kolmanneksi perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä. Lahdessa hän oli kolmas 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Ski Tour Canadalla hän voitti 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun Canmoressa ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi.
Østberg sijoittui kaudella 2016–2017 toiseksi Lillehammerin Nordic Opening -tapahtumassa. Davosissa hän voitti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun ja oli toinen vapaan sprintissä. La Clusaz'ssa hän sijoittui kolmanneksi 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Falunissa hän oli toinen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2017–2018 hän voitti Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun ja oli Toblachin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailussa toinen. Kaudella 2018–2019 hän oli kolmas Lillehammerin Nordic opening -tapahtuman kokonaiskilpailussa ja Beitostølenin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa. Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli toinen ja maailmancupin finaalitapahtumassa Quebecissä kolmas. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Nové Měston 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailussa kolmanneksi. Oberstdorfissa hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa toinen. Ruotsissa ja Norjassa käydyn FIS Ski Tourin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Davosin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa toiseksi.
Maailmancup > Tour de Ski

Tour de Skillä 2012–2013 Østberg oli toinen sprinttikilpailussa Val Müstairissa. Tour de Skillä 2013–2014 hän oli sprinteissä kolmas Oberhofissa sekä voitti Lenzerheidessa. Tour de Skillä 2015 hän oli Val Müstairin sprintissä kolmas. Tour de Skillä 2016 hän oli Lenzerheidessa kolmas vapaan hiihtotavan sprintissä, toinen 15 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa ja voitti 5 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Oberstdorfissa hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kolmas ja 10 kilometrin yhteislähtökilpailussa toinen. Hän oli Toblachissa kolmas 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja Val di Fiemmessä toinen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Hän johti kokonaiskilpailua ennen viimeistä etappia 38,7 sekunnin erolla Therese Johaugiin, mutta joutui päästämään Johaugin ohitseen pitkään loppunousuun päättyneellä etapilla sijoittuen kokonaiskilpailussa toiseksi runsaat 2 minuuttia 20 sekuntia Johaugille hävinneenä.
Tour de Skillä 2017 Østberg voitti Val Müstairin viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Hän sijoittui kolmanneksi Oberstdorfin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa ollen osuusajoissa nopein. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs. Tour de Skillä 2017–2018 hän voitti Lenzerheiden 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun sekä Oberstdorfin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Tourin kokonaiskilpailussa hän oli toinen. Tour de Skillä 2018–2019 hän voitti Oberstdorfin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja samalla paikkakunnalla käydyn vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun, jonka osuusajoissa hän oli kolmas. Hän voitti lisäksi Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja oli nopein myös loppunousuun päättyneen viimeisen etapin osuusajoissa. Hän voitti kokonaiskilpailun kahden minuutin ja 42 sekunnin erolla Natalja Neprjajevaan.
Tour de Skillä 2019–2020 Østberg sijoittui Toblachissa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toiseksi ja voitti sitä seuranneen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Loppunousuun päättyneessä Val di Fiemmen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kolmas. Kiertueen lopputuloksissa hän sijoittui niin ikään kolmanneksi. Hän sijoittui kolmanneksi Toblachin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi.
Maailmancup > Viestit

Østberg voitti Maiken Caspersen Fallan kanssa parisprintin Liberecissä tammikuussa 2013 ja Nové Městossa tammikuussa 2014. Toiseksi he sijoittuivat Asiagossa joulukuussa 2013 ja Otepäässä tammikuussa 2015. Norjan viestijoukkueessa hän on voittanut Lillehammerissa joulukuussa 2015, Nové Městossa tammikuussa 2016, La Clusaz'ssa joulukuussa 2016, Ulricehamnissa tammikuussa 2017 ja 2019, Beitostølenissä joulukuussa 2018 sekä Lahdessa 2020, sijoittunut toiseksi Sjusjøenissa marraskuussa 2011 sekä kolmanneksi Nové Městossa helmikuussa 2012 ja La Clusaz'ssa tammikuussa 2013.
Maailmancup > Kokonaiscupit

Østberg voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2018−2019. Hän sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016, kolmanneksi 2016–2017 ja 2017–2018, neljänneksi 2014–2015, viidenneksi 2019–2020 ja kymmenenneksi 2013–2014. Sprintticupissa hän sijoittui toiseksi kausilla 2014–2015 ja 2015–2016, kolmanneksi kaudella 2012–2013, neljänneksi 2013–2014 ja viidenneksi 2016–2017. Normaalimatkojen cupissa hän oli toinen kausilla 2017–2018 ja 2018−2019, kolmas kaudella 2015–2016, neljäs 2016–2017 ja viides 2019–2020.
Yksityiselämä

Østbergin äiti Marthe Flugstad voitti Birkebeinerrennet-hiihdon kolmesti (1989, 1997 ja 2002) ja isoäiti Valborg Østberg kerran (1977).
Østberg seurustelee norjalaisen pikaluistelija Christoffer Fagerli Rukken (s. 1988) kanssa. He tapasivat toisensa Olympiatoppenin järjestämällä leirillä Espanjan Fuerteventurassa toukokuussa 2011 ja muuttivat yhteiseen asuntoon Oslon Holmenkollenille kesällä 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingvild Flugstad Østberg Wikimedia Commonsissa
He (kana)

へ hiraganalla tai ヘ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /he/, ja ne ovat kana-aakkostojen 29. sijalla fu- ja ho-tavujen välissä.
Alkuperä

Hiragana へ ja katakana ヘ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 部.
Tarkkeet

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut べ ja ベ, jotka lausutaan /be/, tai handakuten, jolloin muodostuvat tavut ぺ ja ペ, jotka lausutaan /pe/.
Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: へ ja ヘ latinisoidaan « he », べ ja ベ latinisoidaan « be » ja ぺ sekä ペ latinisoidaan « pe ».
Kirjoitus

Hiragana へ kirjoitetaan yhdellä vedolla:
Vasemmalta lähtevä nouseva diagonaalinen veto, joka kääntyy ennen puoliväliä alas oikealle.
Katakana ヘ kirjoitetaan yhdellä vedolla, samalla tavalla kuin hiragana:
Vasemmalta lähtevä nouseva diagonaalinen veto, joka kääntyy ennen puoliväliä alas oikealle.
Tietotekniikassa

Unicode-merkinnät:
へ: U+3078
べ: U+3079
ぺ: U+307A
ヘ: U+30D8
ベ: U+30D9
ペ: U+30DA
Vetojen järjestys merkille へ.
Vetojen järjestys merkille ヘ.
Hernán Cortés (1895)

| Hernán Cortés |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Clydebank
Kölinlasku:  toukokuu 1895
Laskettu vesille:  24. elokuuta 1895
Palveluskäyttöön:  1896
Poistui palveluskäytöstä:  1929
Tekniset tiedot
Uppouma:  300 t
Pituus:  41,2 m
Leveys:  5,8 m
Syväys:  2,0 m
Koneteho:  600 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  53
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 57 mm/43 -tykkiä 2 × konekivääriä
Hernán Cortés oli Espanjan laivaston Hernán Cortés -luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Clydebankiltä Skotlannista, missä köli laskettiin toukokuussa 1895. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta 1895 ja otettiin palvelukseen vuonna 1896.
Palvelus

Alus siirrettiin 1896 Kuubaan. Espanjan–Yhdysvaltain sodassa alus oli Karibialla päällikkönään luutnantti Izqueido. Vuonna 1899 se palasi Espanjaan, missä se osallistui sotatoimiin Marokossa, mutta ilman menestystä. Alus poistettiin luettelosta 1929.
Hemiboreaalinen vyöhyke

Hemiboreaalista lehtipuuvoittoista metsää Latviassa. Latviasta löytyy muiden hemiboreaalisten alueiden tapaan myös laajoja reheviä havumetsiä.
Hemiboreaalinen vyöhyke tai yleisemmin lauhkean vyöhykkeen sekametsä on lehtimetsävyöhykkeeseen kuuluva kasvillisuusvyöhyke. Hemiboreaalinen vyöhyke on yleisnimike sekä Pohjois-Amerikan, Aasian ja Euroopan boreaalisen vyöhykkeen eteläpuolella sijaitseville sekametsille. Se edustaa havumetsä- ja lehtimetsävyöhykkeen vaihettumisaluetta.
Euroopassa hemiboreaalinen vyöhyke rajautuu pohjoisessa eteläboreaaliseen vyöhykkeeseen, ja etelämpänä, lännessä varsinaisen temperaattisen lehtimetsävyöhykkeen pohjoisiin alueisiin, ja idässä puistoaroon, jossa metsät vaihettuvat aroiksi. Pohjois-Amerikassa se rajoittuu pohjoisessa boreaalisiin havumetsiin, etelän temperaattisiin lehtimetsiin ja lännempänä preerioihin, ja idässä Atlanttiin. Aasiassa se rajoittuu pohjoisen havumetsiin, etelän lehtimetsiin, lännempänä steppeihin ja idässä Tyyneenmereen.
Vaikka havupuut, kuten männyt ja kuuset, ovatkin alueella vallitsevia, kasvillisuus on kuitenkin liian rehevää luettavaksi karumpaan taigaan, vaikka se paikoin muistuttaakin kovasti sitä. Hemiboreaalisen vyöhykkeen metsissä on usein taigasta poiketen pensaskerros, ja kenttäkerroksessa lehtolajistoa. Hemiboreaalisen vyöhykkeen kasvukausi on 175–205 vrk, haihtuminen PE 510–560 mm.
Sanana hemiboreaalinen tulee termistä hemi, joka tarkoittaa puolikasta, ja sanasta boreaalinen, joka viittaa pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen, taigaan. Raa'asti suomeksi käännettynä sana tarkoittaisi siis puoliksi havumetsää edustavaa aluetta.