stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Aeneas

| HMS Aeneas |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Laskettu vesille:  9. lokakuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1974
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 360 t (pinnalla) 1 590 t (sukelluksissa)
Pituus:  89,46 m
Leveys:  6,81 m
Syväys:  5,51 m
HMS Aeneas (viirinumero P427) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1945 toisen maailmansodan päätyttyä. Alus nimettiin Homeroksen Troijan sankarin sekä Vergiliuksen runon aiheen Aeneaan mukaan.
Palvelus

Alus ajoi karille 23. helmikuuta 1948. Vickers vuokrasi aluksen 1972 SLAM-ohjusjärjestelmän (engl. Submarine Launched Airflight Missile) testeihin. SLAM oli ilmatorjuntajärjestelmää, joka kuljetti neljää Shortsin valmistamaa Blowpipe-ohjusta. Järjestelmä mahdollisti ilmatorjunnan sukellusveneen ollessa periskooppisyvyydessä.
Alus romutettiin 1974 Dunstonilla Tynessä.
HMS Africa (1781)

| HMS Africa |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Adams and Barnard, Deptford
Kölinlasku:  2. maaliskuuta 1778
Laskettu vesille:  11. huhtikuuta 1781
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1781
Loppuvaihe:  romutettu 1814
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 414 4/94 bm
Pituus:  49,02 m (tykkikansi) 40,46 m (köli)
Leveys:  13,64 m
Syväys:  5,51 m
Aseistus
Aseistus:  64 tykkiä tykkikansi: 26 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 26 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 10 × 4 naulan tykkiä keulakoroke: 2 × 9 naulan tykkiä
HMS Africa oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1781 vesillelaskettu Inflexible-luokan 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 11. helmikuuta 1778 Adams and Barnardilta Deptfordista ja Amiraliteetti vahvisti tilauksen 29. helmikuuta. Köli laskettiin 2. maaliskuuta. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1781 ja valmistui sekä varustettiin heinäkuussa Deptfordissa ja Woolwichissa. Valmistuskustannukset olivat 39 003 puntaa 24 shillinkiä ja 7 pennyä, mikä sisälsi takiloinnin ja varustamisen.
Palvelus

Yhdysvaltain vapaussodassa alus lähetettiin alkuvuodesta 1782 Intiaan kommodori Sir Richard Bickertonin viiden aluksen osastossa, joka ei kuitenkaan kerennyt vuoden 1782 taisteluihin. Alus osallistui 1783 vapaussodan viimeiseen [[[Cuddaloren taistelu|meritaisteluun Cuddaloressa]]. Se palasi Britteinsaarille saatuaan tiedon rauhan solmimisesta.
Napoleonin sodissa alus osallistui lokakuussa 1805 Trafalgarin taisteluun päällikkönään Henry Digby. Alus saapui taistelualueelle tietämättä Nelsonin taistelusuunnitelmaa ja taisteli perinteisen linjataistelun mukaisesti vaihtaen täyslaidallisia ranskalais-espanjalaisen laivaston alusten kanssa.
Tykkivenesodassa aluksen päällikkönä oli John Barrett. Alus suojasi 15. lokakuuta 1808 Karlskronasta lähtenyttä 137 kauppa-alukseen saattuetta apunaan mörssärialus HMS Thunder sekä kaksi tykein aseistettua prikiä. Saattue ankkuroi 20. lokakuuta Öresundiin Malmön edustalle. Puolilta päivin havaittiin Tanskan laivaston tykkiveneiden lähestyvän saattuetta, jolloin Africa saapui estämään niitä. Tanskalaiseen kommodori J. C. Kriegerin johtamaan osastoon kuului 25 tykkivenettä ja seitsemän aseistettua purtta, joissa oli yhteensä noin 70 raskasta tykkiä ja noin 1 600 miestä.
Puoli kaksi tuuli tyyntyi estäen African liikkumisen. Tykkiveneet ryhmittyivät linjalaivan tykkien katveisiin ja tykkituli alusten välillä jatkui pimeän tuloon. Africalla sai surmansa yhdeksän ja 51 haavoittui mukaan lukien aluksen päällikkö. Alus oli niin pahoin vaurioitunut, että sen piti palata Karlskronaan korjattavaksi. Saattue kuitenkin pääsi määränpäähänsä.
Vuoden 1812 sodassa aluksen päällikkönä oli John Bastard. Alus kuului Sir Philip Broken laivueeseen, joka ajoi sodan alussa tuloksetta takaa 'USS Constitutionia.
Alus romutettiin toukokuussa 1814 Portsmouthissa.
HMS Africa taistelussa Tanskan laivaston tykkiveneiden kanssa.
Harri Lehtonen

Harri Lehtonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Harri Lehtonen, suomalainen koripalloilija
Harri Lehtonen, suomalainen muusikko, rumpali
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Harri Lehtonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eitt lag enn

|  Eitt lag enn> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Stjórnin
Säveltäjä(t):  Hörður G. Ólafsson
Sanoittaja(t):  Aðalsteinn Ásberg Sigurðsson
Euroviisutiedot
Vuosi:  1990
Maa:  Islanti
Kieli:  islanti
Sijoitus:  4.
Pisteet:  124
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Jon Kjell Seljeseth
Eitt lag enn on Stjórnin esittämä kappale, joka edusti Islantia vuoden 1990 Eurovision laulukilpailussa Jugoslavian Zagrebissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta sijalle 4. 124 pisteellä.
Eivind Bakkene

| Eivind Bakkene> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1990 (ikä 34) Lillehammer, Norja
Uran tiedot
Seura:  Øystre Slidre IL
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2011–
Paras sijoitus:  16
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 16. tammikuuta 2016 
Eivind Bakkene (s. 9. huhtikuuta 1990 Lillehammer) on norjalainen maastohiihtäjä. Bakkene edustaa Øystre Slidre IL -seuraa.
Bakkene debytoi maailmancupissa helmikuussa 2011 Drammenin sprintissä sijoittuen sijalle 58. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti tammikuussa 2016 Planican vapaan sprintistä ollen 16:s.
Harri Laiho

Harri Heikki Juhani Laiho (s. 1. maaliskuuta 1977 Helsinki) on suomalainen entinen kymmenottelija. Hän edusti vuodesta 2000 lähtien Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 1997 lähtien Asko Härkönen. Kalevan kisoista Laiho saavutti kymmenottelussa kolme pronssia, minkä lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista kultaa ja hopeaa seitsenottelusta. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2005 jälkeen. Laihon kymmenottelun ennätys, 7701 pistettä, on vuodelta 2000 ja se oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa sijalle 24.
Guttstadtin–Deppenin taistelu

Guttstadtin–Deppenin taistelu käytiin 5.–6. kesäkuuta (J: 24.–25. toukokuuta) 1807. Guttstadt (puol. Dobre Miasto) ja Deppen (puol. Dąbrówka) sijaitsevat Warmia-Masurian voivodikunnassa Koillis-Puolassa.
Taistelun taustoja

Danzigin piiritys päättyi 24. toukokuuta (J: 12. toukokuuta) 1807 preussilaisen kenraalin von Kalckreuthin antatuessa Ranskan marsalkka Francois Lefebvrelle. Danzigin tultua varmistetuksi, Napoleonilla oli vapaat kääntää armeijansa itään Bennigsenin johtamaa Venäjän armeijaa vastaan. Napoleonilla oli komennossaan 220 000 ja venäläisillä 115 000. Napoleon suunnitteli aloittavansa hyökkäyksen 10. kesäkuuta.
Bennigsen siirsi joukkonsa 2. kesäkuuta hyökkäysasemiin päätarkoituksenaan tuhota Ranskan marsalkka Michel Neyn VI armeijakunta, joka oli majoittuneena ympäristössä. Bennigsen jakoi armeijansa kuuteen kolonnaan ja iski samanaikaisesti ranskalaisten eri armeijakuntien asemiin.
Päähyökkäyksessä venäläisillä oli ylivoima 63 000 miestä ranskalaisten 17 000 vastaan. Vaikka Ney menetti 2 000 miestä, kuormastonsa ja kaksi tykkiä hänen armeijakuntansa pääosan onnistui paeta lounaaseen Passarge (puol. Pasłęka ) -joen toiselle rannalle suorittamalla hyvin hallitun jälkijoukko-operaation.
Ranskalaisten armeijakuntien sijoitukset

Bernadotten I armeijakunta oli asettunut Preußisch Hollandin (puol. Pasłęk), Mühlhausenin (puol. Młynary), Braunsbergin (puol. Braniewo) ja Schlodienin (puol. Gładysze) väliselle alueelle.
Soultin IV armeijakunta oli majoittuneena Wormdittin (puol. Orneta), Liebstadtin (puol. Miłakowo) ja Mohrungenin (puol. Morąg) alueella.
Neyn VI armeijakunta oli Guttstadt, Deppen ja Bergfrieden (puol. Barkweda) kylien alueella Passarge-joen ja Guttsatdt – Allensteinin (puol. Olsztyn ) tien välissä.
Bennigsenin hyökkäyskolonnat

Bennigsenin hyökkäyskolonnat olivat seuraavat:
1. Kolonna: kenraaliluutnantti Dmitri Dohturovin tuli hyökätä Passarge – joen yli linjalla Lomitten – Sportehnen (puol. Sportyny) – Alken (puol. Olkowo) ja siitä edetä etelään estäen Ranskan marsalkka Soultin avun Neylle.
2. Kolonna: kenraaliluutnantti Fabian Osten-Sackenin tehtävänä oli iskeä Neyn vasempaan sivustaan ja tukea viereisiä 1. ja 3. Kolonnaa.
3. Kolonna: kenraaliluutnantti Pjotr Bagrationin tehtävä oli iskeä Guttstadtiin koillisesta ja katkaista Neyn VI Armeijakunta.
4. Kolonna: kenraaliluutnantti Aleksei Gortšakovin  tuli iskeä Guttstadtin eteläpuolelta Neyn oikeaan sivustaan.
5. Kolonna: ratsuväenkenraali Matveij Platovin  tuli ylittää etelässä Alle (puol. Łyna) -joki Bergfriedin kohdalla ja kiertää Neyn oikea sivusta.
6. Kolonna: Suuriruhtinas Konstantin Pavlovitšin  kaarti oli armeijan reservinä.
Bennigsenin tukena oli lisäksi kenraalimajuri L’Estocqin preussilainen divisioona  jonka tuli hyökätä leveällä rintamalla Bernadotten armeijakuntaa vastaan.
Taistelujen tapahtumat > Bernadotten armeijakunnan alueella 4. ja 5. kesäkuuta

Bennigsenin alkuperäinen hyökkäyspäivä oli 4. kesäkuuta. L'Estocqilla oli von Rembowin divisioona valmiudessa Mehlsackissa (puol. Pieniężno). Aikaisin aamulla von Rembow siirtyi Spandeniin (puol. Spędy) ja hyökkäsi. Bennigsen oli kuitenkin muuttanut hyökkäyspäivän ja alkuperäistä hyökkäyskäskyä ei oltu kumottu oikealla tavalla. Saatuaan tiedon hyökkäyksen siirtämisestä preussilaiset vetäytyivät. Bernadotte oli tämän jälkeen varuillaan..
Aamulla 5. kesäkuuta klo 10.00 von Rembow hyökkäsi uudestaan Spandeniin ja pohjoisessa Pettelkauhin (puol. Pierzchaly) ja Zagernin (puol. Zawierz) kyliin. Kovin taistelu käytiin linnoitetun Spandenin kylän luona. L'Estocq menetti eri arvioiden mukaan 500–800 miestä kaatuneina. Taistelussa haavoittui myös Bernadotte päähän osuneesta musketin kuulasta.
Taistelujen tapahtumat > Soultin armeijakunnan alueella 5. kesäkuuta

Soult oli rakentanut puolustusalueelleen linjan Passarge – joen suuntaisesti Lomitten - Sportehnen - Alken.
Aamulla kesäkuun 5. päivänä klo 6.00 Dohturov ilmestyi Albrechtsdorfiin (puol. Wojciechowo) metsästä ja hyökkäsi klo 8.00 divisioonakenraali Saint-Cyrin Lomittenin kylän luona olevaan sillanpääasemaan. Samanakaisesti venäläinen ratsuväki ylitti Passagren Sportehnenin luona ja jalkaväki ja tykistö hyökkäsivät Alkenissa. Dohturovin päähyökkäys ja ratsuväenhyökkäys torjuttiin.
Taistelut kestivät hiljenivät noin klo 20.00 ja venäläiset vetäytyivät. Ranskalaisten tappiot olivat 1 200 miestä ja venäläisten 2 800 kaatuneina ja haavoittuneena. Dohturov asettui asemiin ldittenin (puol. Ełdyty Wielkie) sillan luo. Divisioonakenraali Saint-Hilarella oli vahvat puolustusasemat ja Dohturov ei yrittänyt joen ylitystä.
Taistelujen tapahtumat > Neyn armeijakunnan alueella 5. kesäkuuta

Ney oli sijoittanut joukkonsa Guttstadtin ympäristöön Altkirchin (puol. Praslity), Schmolainenin (puol. Smolajny), Neuendorfin (puol. Nowa Wieś) ja Deppenin suuntaan olevalle tielle Glottauhin (puol. Głotowo), Knopeniin (puol. Knopin), Lingnauhin (puol. Łęgno) ja Queetziin (puol. Kwiecewo).
Aamulla klo 6.00 Bagrationin etuiskujoukko hyökkäsi Altkirchiin vallaten ranskalaisten asemat. Bargation pysähtyi ja jäi odottelemaan aikataulustaan jäljessä olevia Osten-Sackenin 2. ja Gortšakovin 4. kolonnaa. Ney käytti taukoa täydellisesti hyväkseen vetäen joukkonsa Schmolainenista ja tekemällä voimakkaan vastaiskun Bagrationia vastaan. Osten-Sackenin ilmestyttyä paikalle Ney aloitti vetäytymisen Ankendorfiin (puol. Jankowo) taistellen ja hyödyntäen maksimaalisesti erilaisia viivytystaisteluiskuja.
Gortšakov saapui Neyn hylkäämään Guttstadtiin. Ney pysähtyi noin klo 15.00 Ankendorfiin ja Heiligenthaliin (puol. Świątki). Venäläiset jäivät asemiin Queetziin. Platov oli ylittänyt Alle-joen Bergfriedin kohdalla ja liittyi venäläisten hyökkäysasemin myöhässä. Näihin asemiin jäätiin yöksi.
Neyn oikeaa sivustaa suojasi Queetzin järvi ja hänen vasemman sivustan linja ulottui suoalueen kautta Passagre -jokeen. Hänen vasemman sivustansa edessä oli pieni metsä ja metsän läpi kulki tie Waltersmühlista (puol. Konradowosta ) Deppeniin. Ney rakennutti siltoja Passagren ylitystä varten.
Taistelujen tapahtumat > Neyn armeijakunnan alueella 6. kesäkuuta

Aamuyöllä noin klo 3.00 Bagration hyökkää mutta Ney pysyy asemissaan paikallaan. Golitsyn hyökkäsi klo 5.00 tarkoituksenaan kiertää Neyn asemat, miehittää sillat ja katkaista Neyn pakotie joen yli. Osten-Sacken hyökkäsi keskustaan ja Gortšakov Neyn oikeaan sivustaan. Bennigsen piti Bagrationin ja suuriruhtinas Konstantin Pavlovitšin reservinään.
Gortšakov ei päässyt metsän läpi eteenpäin koska Ney hyökkäsi vastaan. Gortšakov päätti kiertää Queetzin järven toivoen siten pääsevänsä paremmin Neyn kimppuun. Gortšakov oli pois taistelusta useita tunteja ja Neyn todetessa Gortšakovin virheen, hän siirsi armeijakuntansa Passagren toiselle rannalle pienin tappioin.
Jälkiselvittelyt

Napoleon oli hämmästynyt, ettei Bennigsen jatkanut hyökkäystään ja kokosi armeijaansa vastahyökkäykseen. Venäläisten epäonnistuttua tuhoamaan Neyn VI Armeijakunnan, Bennigsen pelkäsi venäjän armeijan katkaisemista. Siksi Bennigsen päätti vetäytyä vahvasti linnoitettuun Heilsbergiin (puol. Lidzbark Warmiński). Heilsbergin taistelu tapahtui 10. kesäkuuta (J: 29. toukokuuta) 1807. Bennigsen raivostui taistelusuunnitelmansa epäonnistuttua. Osten-Sackenin viivästyminen ratkaisi Bennigsen mukaan taistelun. Puhuttelun jälkeen Osten-Sacken erosi välittömästi palveluksesta ja myöhemmin joutui vastaamaan laiminlyönnistään oikeudessa.
Lisätietoa

Lessons 1807: Maneuvers of Eylau and Friedland
Kirjallisuutta

Petre, F. Loraine: Napoleon's Campaign In Poland 1806–1807.  Greenhill Books, 2006.  ISBN 9781853674419.
Михайловский-Данилевский, Александр Иванович: Описание второй войны Императора Александра с Наполеоном в 1806 и 1807 годах.  Спб. Määritä julkaisija!
Terryn, Waylon Christian: Battle of Guttstadt-Deppen.  Fer Publishing, 2011.  ISBN 9786139979585.
Smith, Digby: The Greenhill Napoleonic Wars Data Book: Actions and Losses in Personnel, Colours, Standards and Artillery Actions and Losses in Personnel, Colours, Standards and Artillery, 1792–1815.  Greenhill Books, 1998.  ISBN 1853672769.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Mohrungen
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Bataille de Guttstadt
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Сражение при Гуттштадте
Passarge-joen ylittävä silta Spandenin kohdalla vuonna 2014
Albrehtsdorfin metsä vuonna 2014
Queetz-Ankendorf-Heiligenthal taistelujen muistotaulu Ankendorfissa (puol. Jankowo) vuonna 2014
Heiligenthal (puol. Świątki) vuonna 2014
Queetz (puol. Kwiecewo) 2014
Waltersmühlin (puol. Kondarowo) kylän alueella olevaa taistelumaastoa v 2014
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Eric Bolling

| Eric Bolling |
| --- | --- |
 Bolling CPAC-konferenssissa vuonna 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1963 (ikä 61)  Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  televisiojuontaja, kirjailija, poliittinen kommentaattori
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Adrienne Bolling (1997–)
Lapset:  1 (kuollut)
Muut tiedot
Koulutus: Rollins College (Bachelor of Arts)
Eric Thomas Bolling (s. 2. maaliskuuta 1963 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, konservatiivinen poliittinen kommentaattori ja kirjailija. Hän on juontanut Fox News ja Fox Business -kanavilla politiikkaan ja talouteen liittyviä ohjelmia, kuten Cashin’ In, The Five ja Fox News Specialists.
Bolling sai potkut Foxilta vuonna 2017, kun häntä syytettiin sopimattomien kuvien lähettämisestä naiskollegoilleen. Hän on sittemmin pitänyt TheBlaze-kanavalla ohjelmia America ja America This Week. Bolling on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen jäsen, ja on harkinnut uraa politiikassa.
Yksityiselämä

Bolling asuu Etelä-Carolinassa ja on uskonnolliselta vakaumukseltaan katolilainen. Hänellä ja hänen vaimollaan Adriennella oli yksi poika, joka kuoli 19-vuotiaana huumeiden yliannostukseen syyskuussa 2017.
Teokset

Wake Up America: The Nine Virtues That Made Our Nation Great—and Why We Need Them More Than Ever (2016)  ISBN 978-1250112507
The Swamp: Washington's Murky Pool of Corruption and Cronyism and How Trump Can Drain It (2017)  ISBN 978-1250150189
Aiheesta muualla

America This Week with Eric Bolling WJLA-TV:ssä
America with Eric Bolling CRTV:ssä
Hangasjärvi (Jyväskylä, Hankapohja)

| Hangasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°04′48″N, 25°29′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  Ryssänoja Muuratjärveen 
Järvinumero:  14.282.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177,9 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,791 km  
Pinta-ala:  2,892 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHangasjärvi 
Hangasjärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Hankapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Ryssänojan valuma-alueeseen (14.282) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 177,9 metriä mpy.
HMS Canterbury (1915)

| HMS Canterbury |
| --- | --- |
 HMS Canterbury

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank
Kölinlasku:  14. lokakuuta 1914
Laskettu vesille:  21. joulukuuta 1915
Palveluskäyttöön:  huhtikuu 1916
Loppuvaihe:  romutettu 27. heinäkuuta 1934
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 750 t
Pituus:  136 m
Leveys:  12,6 m
Syväys:  4,6 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  28,5 solmua
Miehistöä:  323
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 6" (152 mm) Mk XII -tykkiä 1 × QF 4" (102 mm) Mk V -tykki 2 × 3" (76 mm) tykkiä 2 × 2 naulan tykkiä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Canterbury oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Clydebankistä John Brown and Companyltä, missä köli laskettiin 14. lokakuuta 1914. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1915 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1916.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston (engl. Grand Fleet) 3. taistelulaivaviirikköön. Alus otti osaa Skagerrakin taisteluun yhdessä sisaralustensa HMS Constancen ja HMS Castorin kanssa. Alus liitettiin 5. kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Osastossa ollessaan alus upotti Belgian rannikolla 5. kesäkuuta 1917 tykkitulella Saksan keisarikunnan laivaston torpedoveneen SMS S20:n.
Vuonna 1918 alus siirrettiin Adrianmerelle ja Mustalle merelle, josta se siirrettiin marraskuussa 1919 Portsmouthiin Atlantin laivaston 1. kevyt risteilijäviirikköön. Alus liitettiin 1920 tykistökouluun Portsmouthiin. Alus poistettiin palveluksesta ja liitettiin Portsmouthin reserviin.
Toukokuussa 1924 alus palautettiin palvelukseen Atlantin laivaston 2. risteilijäviirikköön. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin kesäkuussa 1925 telakalle, mistä vapauduttuaan se sijoitettiin Noren reserviin. Marraskuussa 1926 alus palautettiin palvelukseen 2. risteilijäviirikköön.
Canterbury kuljetti joukkoja Kiinaan 1930–1931, minkä jälkeen se sijoitettiin Noren reserviin maaliskuusta 1931 joulukuuhun 1933. Alus teki uuden joukkojenkuljetusmatkan Kiinaan elokuussa 1932. Alus myytiin romutettavaksi 27. heinäkuuta 1934 Metal Industriesille Rosythiin.
Eric Gabriel von Rosén

Eric Gabriel von Rosén
Eric Gabriel von Rosén (1775–1866) oli ruotsalainen juristi, akateemikko, urkuri ja säveltäjä. Hän toimi Svean hovioikeuden puheenjohtajana vuosina 1836–1844.
Vuonna 1797 Rosénista tuli Tukholman Pyhän Klaaran kirkon ja vuonna 1800 Suurkirkon urkuri. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1814, ja hän toimi sen puheenjohtajana vuosina 1836–1860. Rosénin sävellysten joukossa on virsisävelmiä, kuten "O Jesus Krist, i dig förvisst". Hän myös rakensi urkuja ja muita kosketinsoittimia.
Etvo

Etvo eli Etelän vapaaehtoisohjelma oli Kepa ry:n koordinoima ohjelma. Sen kautta saattoi lähteä vapaaehtoiseksi Aasian, Afrikkaan ja Latinalaiseen Amerikkaan 6–12 kuukaudeksi. Ohjelma lopetettiin vuonna 2016 kehitysyhteistyöleikkausten tähden.
Ohjelman alaikäraja oli 22 vuotta ja minimivapaaehtoisaika 6 kuukautta. Vapaaehtoiset työskentelivät paikallisissa kansalaisjärjestöissä muun muassa tiedotuksen, ympäristönsuojelun, opetuksen tai hankehallinnon parissa.
Etvo oli suunnattu erityisesti kansalaisjärjestöjen kehitysyhteistyöstä kiinnostuneille. Ohjelman tarkoitus oli kansalaisjärjestöjen kumppanuuden vahvistaminen. Useimmat etvo-vapaaehtoiset työskentelivät Suomen ulkoministeriön rahoittamissa kehitysyhteistyöhankkeissa.
Ohjelma oli omakustanteinen.
Vuonna 2011 etvo-vapaaehtoispaikkoja oli Nicaraguassa, Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa, Brasiliassa, Senegalissa, Ugandassa, Sambiassa, Mosambikissa, Madagaskarilla, Tansaniassa, Keniassa, Nepalissa, Kambodžassa ja Thaimaassa. Paikat vaihtelivat kuitenkin vuosittain, riippuen järjestöjen tarpeista.
Etvon haku oli kerran vuodessa. Haku alkoi toukokuussa ja päättyi elokuun lopussa. Haussa pyrittiin löytämään sopivat vapaaehtoiset sopiviin järjestöihin. Haussa valittiin noin 20–30 vapaaehtoista.
Vuosittain Etvon kautta Suomeen saapui myös 1–2 vapaaehtoista kehitysmaista työskentelemään suomalaisessa kumppanijärjestössä 1–3 kuukauden ajan.
Aiheesta muualla

Etelän vapaaehtoisohjelman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Pelasta maailma kymppitonnilla, YLE       12.8.2012
Eläkkeellä vapaaehtoisesti töihin, HS digilehti 6.8.2012 (vaatii kirjautumisen)[vanhentunut linkki]
Selvitys: Etelän vapaaehtoistyöstä pontta työnhakuun ja hyödyllisiä taitoja työelämään[vanhentunut linkki]
Maailmankuva laajeni Perussa – Viisikymppinen auttoi perulaisia nuoria kadulla ja kuunteli heidän huoliaan (HS 8.7.2006)[vanhentunut linkki]
Kotiapulaisten apuna Perussa (HS 3.4.2005)[vanhentunut linkki]
Diddy Kong

Diddy Kong on Donkey Kong -sarjan hahmo. Hän on Donkey Kongin paras ystävä ja apulainen. Diddy Kongilla tyttöystävä nimeltä Dixie Kong.
| Diddy Kong |
| --- | --- |
Pelisarja:  Donkey Kong
Ensimmäinen peli:  Donkey Kong Country
Luoja:  Shigeru Miyamoto
Ääninäyttelijä  (englanti):  Chris Sutherland (1994–1999, 2003, 2014) Andrew Sabiston: Donkey Kong Country (televisiosarja) Eric Bauza: The Super Mario Bros. Movie 2023
Ääninäyttelijä (japani):  Katsumi Suzuki (2004–nyky-hetki) Megumi Hayashibara: Donkey Kong Country (televisiosarja)
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Persoonallisuus

Diddy Kong on ystävällinen ja seikkailunhaluinen, hän on halukas auttamaan ystäviään hädän hetkellä. Diddy on jossain määrin rauhanetsijä, mikä korvaa Donkey Kongin aggressiivisemman käytöksen vihollisiaan vastaan. Diddy on saanut hyviä ystäviä Banjon, Conkerin, Timberin Tigerin ja jopa Kremlin Krunchin. Diddyn määritteleviä persoonallisuuden piirteitä ovat hänen energisyys, nopea ajattelu ja iloisuus. Diddy voi olla toisinaan pelkurimainen, mutta hän ei anna sen haitata, koska hän hyppää toimiin siitä huolimatta. Hänellä on myös hieman huono luonne, koska hän raivoaa tappion jälkeen. Diddyn riehakas, iloinen persoonallisuus tulee esiin Super Smash Bros. -sarjan peleissä, joissa hänelle annetaan jopa realistisia apinan ääniä. Super Smash Bros. Brawlin Subspace Emmissary -tilassa hän on peloton siinä määrin, että hän on innokas taistelemaan Bowseria vastaan, kun taas Donkey Kong ja Fox McCloud tiesivät tämän olevan liian vaarallista.