stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Planckin aika

Planckin aika on ajan luonnollinen yksikkö, jota merkitään tP. Se on nimetty Max Planckin mukaan. Planckin aika on se ajanjakso, joka valonnopeudella kulkevalta fotonilta kuluu Planckin pituuden mittaiseen matkaan, ja sen suuruus on
missä:
Tämä "ajan kvantti" on lyhyin ajanhetki, jolla on merkitystä Einsteinin suhteellisuusteoriaan perustuvassa maailmankaikkeuden teoreettisessa mallissa.lähde?
Arvioitu universumin ikä (13,82 miljardia vuotta) on noin 8 × 1060 Planckin aikaa.
Yksinkertainen määritelmä

Planckin aika on se ajanjakso, joka valolta kuluu Planckin pituuden mittaisen matkan kulkemiseen.
Piperakiini

| --- | --- |

Piperakiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
7-kloori-4-[4-[3-[4-(7-kloorikinolin-4-yyli)piperatsin-1-yyli]propyyli]piperatsin-1-yyli]kinoliini
Tunnisteet
CAS-numero: 4085-31-8
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 122262
DrugBank: DB13941
Kemialliset tiedot
Kaava: C29H32N6Cl2 
Moolimassa: 535,506
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 199–204 °C (hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 99 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 14–28 vuorokautta
Ekskreetio: ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Piperakiini (C29H32N6Cl2) on kinoliinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä malarian hoitoon yhdessä muiden lääkeaineiden kanssa. Piperakiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa piperakiini on vaaleankellertävää kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin kloroformiin. Piperakiini tehoaa Plasmodium-suvun alkueläimiin. Tarkkaa vaikutusmekanismia ei tunneta, mutta se on todennäköisesti sama kuin klorokiinilläkin eli se estää malarialoisioille myrkyllisen aineenvaihduntatuotteen hemiinin metaboliaa ja hemiini kertyy loisioiden soluihin. Piperakiinia käytettiin hoidettaessa malariaa 1978–1994, mutta sen käyttö lopetettiin vastustuskyvyn kehittymisen vuoksi. Vuonna 2012 se hyväksyttiin uudelleen käytettäväksi yhdistelmänä dihydroartemisiniinin kanssa ja tälle yhdistelmälle on vastustukyky harvinaisempaa. Yhdistelmä tehoaa muun muassa klorokiinille resistentteihin kantoihin. Piperakiiniä käytetään usein fosfaattisuolanaan.
Haittavaikutukset

Piperakiinin ja dihydroartemisiniinin yhdistelmä on suhteellisen hyvin siedetty. Mahdollisia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huimaus, aonreksia, huonovointisuus ja ripuli. Piperakiini pidentää sydämen QT-aikaa.
Valmistus

Piperakiinin synteesin ensimmäisesäs vaiheessa 4,7-dikloorikinoliini regoi piperatsiinin kanssa. Toinen vaihe on tässä reaktiossa muodostuneen välituotteen reaktio 1-bromi-3-klooripropaanin kanssa ja tuotteena muodostuu piperakiiniä.
Plateiá (Jooniansaaret)

| --- | --- |
Sijainti:  39°44′48″N, 19°30′45″E, Keski-Korfu ja Diapontiset saaret Korfu, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Diapontiset saaret, Jooniansaaret
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,007 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Plateiá (kreik. Πλατειά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Diapontisiin saariin, ja sijaitsee Mathrákin saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Plateiá kuuluu Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Pitkärannan piiri

| Pitkärannan piiri Питкярантский район |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Piirin sijainti Karjalan tasavallassa
Valtio:   Venäjä
Federaatiosubjekti:  Karjalan tasavalta
Hallintokeskus:  Pitkäranta
Pinta-ala:  2 253 km²
Väkiluku (2002):  23 800
 – väestötiheys:  10,6 as./km²
Symbolit:  
 – Suuntanumero:  +7 81433
 
Piirin viralliset sivut
Piirin kunnat
Pitkärannan piiri (ven. Питкярантский район, Pitkjarantski rajon) on hallinnollinen alue Laatokan rannalla Karjalan tasavallan eteläosassa Venäjällä. Pitkärannan piiri rajoittuu lännessä Sortavalan kaupunkialueeseen, pohjoisessa Suojärven piiriin, koillisessa Prääsän piiriin, idässä Aunuksen piiriin ja etelässä Laatokkaan. Pitkärannan piirin hallintokeskus on Pitkärannan kaupunki. Piirin pinta-ala on noin 2 253 neliökilometriä ja asukasluku noin 26 200.
Kunnat

Piirissä on yksi kaupunkikunta ja neljä maalaiskuntaa:
Harlu
Impilahti
Läskelä
Pitkäranta (kaupunkikunta)
Salmi
Historia

Pitkärannan piiri sijaitsee Suomen tasavallan vuonna 1940 ja uudelleen vuonna 1944 luovuttamalla alueella. Piiri perustettiin 9. heinäkuuta 1940. Se muodostettiin suunnilleen entisten Harlun, Impilahden ja Salmin kuntien alueista. Vuosina 1957–1966 Pitkärannan piiri oli lakkautettuna ja sen alue kuului Sortavalan ja Aunuksen piireihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pitkärannan piiri Wikimedia Commonsissa
Pitkärannan piirin virallinen sivusto
Справка об исторических, культурных, демографических и национальных особенностях Питкярантского района (Tietoja piiristä, mm. kansallisuusjakauma vuonna 2002) Virallinen Karjala. Karjalan tasavallan valtiovaltaelinten virallinen palvelin. Viitattu 11.5.2013. (venäjäksi)
| n k Pitkärannan piirin kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Harlu  Impilahti  Läskelä  Pitkäranta  Salmi
Planckin energia

Planckin energia on energian yksikkö, jota merkitään symbolilla  E_{\mathrm {P} }. Yksi Planckin energia on 1,956 × 109 joulea, 1,22 × 1019 gigaelektronivolttia tai 543,3 kilowattituntia. Planckin energia on nimetty saksalaisen fyysikon Max Planckin mukaan.
Planckin energia liittyy perinteisen suhteellisuusteorian ja kvanttigravitaation rajaan. Kun alkeishiukkasen energia kasvaa kohti yhtä Planckin energiaa, alkaa sen painovoimavuorovaikutus lähestyä suuruudeltaan muita perusvuorovaikutuksia. Tällöin alkavat kvantti-ilmiöt olla merkittäviä eikä perinteistä suhteellisuusteoriaa voida soveltaa.
Planckin energia on alkeishiukkasten mittakaavassa valtava määrä energiaa. Suurienergiaisimman havaitun hiukkasen eli OMG-hiukkasen energia, 50 joulea, vastaa vain noin 25 miljardisosaa yhdestä Planckin energiasta. Arkiympäristössä yksi Planckin energia vastaa noin henkilöauton polttoainetankillisen sisältämää kemiallista energiaa.
Yksi Planckin energia on se energia, joka tarvitaan yhden Planckin pituuden mittakaavan luotaamiseen. Se on luultavasti myös maksimienergia, joka voidaan sovittaa näin pieneen mittakaavaan, joka tuolloin välittömästi luhistuu mustaksi aukoksi. Säieteoriassa Planckin energia on värähtelevien säikeiden keskimääräinen energia.
Planckin energian määrittää yhtälö
jossa c on valonnopeus tyhjiössä,  {\hbar } on redusoitu Planckin vakio ja  G on gravitaatiovakio. Planckin energia on ekvivalentti Planckin massan kanssa yhtälön E=mc² perusteella. Kertomalla Planckin energia vakiolla
voidaan yksinkertaistaa joitakin gravitaatioyhtälöitä. Hiukkasfyysikot ja kosmologit käyttävät usein tällaista redusoitua Planckin energiaa, jonka yhtälö on
Yksi redusoitu Planckin energia on noin 0,390 × 109 joulea eli 2,43 × 1018 gigaelektronivolttia.
Aiheesta muualla

Planck Energy (Arkistoitu – Internet Archive)
Planckin yksiköt
| --- | --- |
Planckin perusyksiköt::  Planckin aika |   Planckin pituus |   Planckin massa  |   Planckin varaus |   Planckin lämpötila
Planckin johdetut yksiköt::  Planckin energia  |   Planckin voima |   Planckin  teho  |   Planckin tiheys  |   Planckin pinta-ala  |   Planckin tilavuus  |   Planckin kulmataajuus |   Planckin paine  |   Planckin sähkövirta  |   Planckin jännite |   Planckin impedanssi |   Planckin liikemäärä
Pimeyden verkot

| Pimeyden verkot> Darkness Weaves |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Karl Edward Wagner
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Julkaistu:  1970
Suomennos
Suomentaja:  Mika Renvall
Kansitaiteilija:  Peter Mustonen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1992
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  280
ISBN:  951-0-18373-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pimeyden verkot (engl. Darkness Weaves) on Karl Edward Wagnerin vuonna 1970 ilmestynyt miekka ja magia -tyylinen fantasiaromaani. Suomeksi teos ilmestyi 1992 WSOY:n Fan-sarjassa. Romaani kertoo miekkamies Kanesta, jonka vihjataan olevan sama hahmo kuin Raamatussa esiintyvä veljessurmaaja Kain. Hän seikkailee epämääräisessä tulevaisuudessa, jossa taikuus on korvannut modernin teknologian.
Pimeyden verkot oli Wagnerin ensimmäinen romaani. Sen julkaisi vuonna 1970 pieni taskukirjoihin keskittynyt kustantamo, minkä seurauksena julkaistussa tekstissä oli runsaasti virheitä. Seuraavina vuosina Kanen seikkailut jatkuivat kahdessa jatko-osassa. Niiden menestys antoi Wagnerille mahdollisuuden kirjoittaa Pimeyden verkot vuosikymmenen puolivälissä uudelleen. Yhteensä Wagner ehti kirjoittaa Kanen seikkailuista kuusi kirjaa ennen kuolemaansa vuonna 1994.
Juoni

Kane on kuolematon seikkailija ja palkkasoturi, jota muut ihmiset pelkäävät ja vihaavat hänen julmien tekojensa ja outojen silmiensä takia. Paha noitakuningatar Efrel pestaa Kanen armeijansa päälliköksi, koska haluaa kaapata Thovnosin keisarikunnan valtaistuimen itselleen. Kanen ja muinaista teknologiaa hyödyntävien demonien avulla Efrel aloittaa sisällissodan, jonka seurauksena valtakunta ajautuu kaaokseen ja sen asevoimat ja laivasto tuhoutuvat lähes täysin. Myös useimmat tienoon merkkihenkilöt menehtyvät tai joutuvat demonien kidutettavaksi. Ailahtelevainen ja petollinen Efrel itse kokee loppunsa Kanen käsissä, ennen kuin tämä suuntaa kaappaamallaan kolmisoudulla uusiin seikkailuihin.
Vastaanotto

Teoksen Portti-lehdessä arvioineen Esa Härkösen mukaan tarina pysyy mielenkiintoisena vain alussa ja lopussa. Keskivaiheilla kirjan vauhti on todella hidas. Henkilöhahmot eivät ole mielenkiintoisia vaan pelkkiä pahvikuvia. Arvostelijan mukaan Pimeyden verkot on puuduttavaa kertomusta, josta olisi voinut saada novellin, mutta kirjan muodossa tarina ei toimi.
Aikakone-lehden Juhani Hinkkanen löytää kirjasta monia esikoisromaaneille tyypillisiä vikoja kuten, pitkät taustoittavat yksinpuhelut ja varsinkin tarinan kankeahko alku. Lukijan kiinnostus herää vasta kun kolmannes kirjasta on kulunut. Loppupuoli on kohtalaista toimintaa, mutta kirjailija on Hinkkasen mukaan yltänyt parempaan muissa Kane-kirjoissaan. Suomenkielistä käännöstä Hinkkanen pitää jäykkänä ja anglistisena ja kansikuvan ihmishahmoa joka suhteessa epäonnistuneena, mittasuhteiltaan vääristyneenä vahakuvana ”vailla mitään elämää”.
Fantasy Book Review -sivuston arvostelussa Nicholas King antaa romaanille 8,5 pistettä kymmenestä. Hänen mukaansa Pimeyden verkot on nautinnollista luettavaa tummasävyisen fantasian sekä miekan ja magian ystäville. Wagnerin luoma maailma on synkkä ja julma, ja Kane raakalaismainen mutta ovela antisankari, joka voisi yhtä hyvin olla tarinan roisto. Toisaalta sivuhahmot ovat yksiulotteisia, mitäänsanomattomia ja taipuvaisia pitkiin esitelmiin. King ei tosin pidä monologeja häiritsevinä, koska ne ovat nopea ja vauhdikas tapa alustaa romaanin varsinaiset tapahtumat. Hän kuitenkin huomauttaa, että keskivertolukijan mielestä ne voivat tarpeettomasti viivyttää pääasiaa eli itse toimintaa.
Aiheesta muualla

Juhani Hinkkanen: Pimeyden verkot. Aikakone 4/1992.
Plateía (Chálki)

| --- | --- |
Muut nimet:  Plateiá (Πλατειά), Nisáki (Νησάκι)
Sijainti:  36°12′40″N, 27°40′1″E, Chálki Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,006 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Plateía (kreik. Πλατεία, myös Plateiá, Πλατειά) eli Nisáki (Νησάκι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren itäpuolella lähellä Káto Prasoúan saarta. Saaren pinta-ala on noin 0,006 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Plateía kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Plasmiini

Malli plasmiinin rakenteesta
Plasmiini eli fibrinaasi tai fibrinolysiini on proteaaseihin kuuluva entsyymi, joka hydrolysoi useita proteiineja, erityisesti veren hyytymistä aiheuttavia fibriinejä. Plasmiinin aktivoijilla ja inhibiittoreilla on tämän vuoksi tärkeä rooli joko veren hyytymisen ehkäisyssä tai edistämisessä. Plasmiinin EC-numero on EC 3.4.21.7.
Rakenne ja toiminta

Plasmiini on kahdesta aminohappoketjusta koostuva ja molekyylimassaltaan noin 82–90 kDa oleva proteiini. Se kuuluu glykoproteiineihin eli siinä on myös hiilihydraattiosa. Ihmisen elimistössä se esiintyy epäaktiivisena tsymogeenina plasminogeenina. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sekä sisäsynteisten, että eräiden eksogeenisten tekijöiden vaikutuksesta. Sisäsyntyinen tekijä on esimerkiksi urokinaasientsyymi ja ulkoisia tekijöitä ovat muun muassa streptokinaasi, alteplaasi, anistreplaasi ja reteplaasi. Aktivoitumisen aikana plasminogeenin eräs arginiinin ja valiinin välinen peptidisidos hydrolysoituu. Aktivoijia voidaan käyttää lääketieteessä aktivoimaan fibrinolyysiä eli verihyytymien hydrolyysiä. Plasmiinin aktivoitumista estävät eräät proteiinit kuten antiplasmiini ja aprotiniini sekä eräät pienemmät molekyylit kuten traneksaamihappo ja aminokapronihappo.
Plasmiini hajottaa entsyymien arginiinin ja lysiinin välisiä peptidisidoksia ja eräitä esterisidoksia. Paitsi fibriiniä entsyymi kykenee hydrolysoimaan myös eräitä muita proteiineja esimerkiksi kaseiinia, fibronektiiniä, laminiinia, kininogeeniä ja proinsuliinia. Reaktiossa välivaiheena on asyylientsyymi-intermediaatti.
Malin poliittinen järjestelmä

Malin perustuslain uudistamista vastustavia mielenosoittajia Bamakossa.
Presidentti Keïta äänestää vuoden 2018 vaaleissa.
YK:n rauhanturvaajia Gaossa vuonna 2017.
Malin Berliinin-suurlähetystö osoitteessa Kurfürstendamm 72.
Sotilasvallankaappaukseen 22. maaliskuuta 2012 ja toiseen sotilasvallankaappaukseen joulukuuhun 2012 asti Malin poliittinen järjestelmä oli muodoltaan semipresidentiaalinen tasavalta. Maassa oli monipuoluejärjestelmä ja sen hallinnossa sovellettiin vallan kolmijakoa. Malin demokratiaa ovat uhanneet  ajoittaiset sotilasvallankaappaukset ja maan pohjoisosan levottomuudet. Ulkopolitiikassaan sitoutumaton valtio on taloudellisesti riippuvainen naapurimaistaan ja kansainvälisestä avusta.
Perustuslaki

Malin nykyinen perustuslaki on vuodelta 1992. Sen mukaan maa on riippumaton, suvereeni, jakamaton, demokraattinen, sekulaari ja sosiaalinen tasavalta. Malin kansalaisilla on henkilökohtaiset, poliittiset, taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset perusoikeudet. Valtiollisia instituutioita ovat tasavallan presidentti, hallitus, kansalliskokous, korkein oikeus, perustuslakituomioistuin, valtakunnanoikeus, alueellisten yhteisöjen korkea neuvosto sekä talous-, sosiaali- ja kulttuurineuvosto. Malissa sovelletaan vallan kolmijakoa, jossa toimeenpano-, lainsäädäntö- ja tuomiovalta kuuluvat eri elimille. Tavoitteena on niiden välinen vuorovaikutus ja yhteisten päätösten tekeminen.
Toimeenpanovalta

Toimeenpanovalta kuuluu Malin perustuslain mukaan presidentille, pääministerille ja hallitukselle. Maan valtionpäämies ja asevoimien ylipäällikkö on yleisillä vaaleilla enintään kahdeksi viisivuotiskaudeksi valittava presidentti. Presidentti nimittää pääministerin ja hyväksyy tämän ehdottamat hallituksen jäsenet. Nykyinen presidentti on vuonna 2018 uudelleen valittu Ibrahim Boubacar Keïta.
Pääministerin johtama hallitus vastaa maan poliittisen järjestelmän toiminnasta. Hallitus on vastuussa kansalliskokoukselle, joka voi erottaa sen. Hallitus voi tehdä lakiesityksiä ja pyytää kansalliskokoukselta lupaa asetusten hyväksymiseen. Nykyinen pääministeri on kesäkuussa 2020 uudelleen nimitetty Boubou Cissé.
Lainsäädäntövalta

Lainsäädäntövaltaa edustaa yksikamarinen kansalliskokous, jonka edustajat valitaan yleisillä vaaleilla viiden vuoden kausiksi. Kansalliskokouksessa on 147 jäsentä, joista 13 edustaa ulkomailla asuvia Malin kansalaisia. Se hyväksyy lait ja budjetin ja vahvistaa hallituksen asetukset. Päätökset tehdään perustuslakeja lukuun ottamatta yksinkertaisella ääntenenemmistöllä. Keväällä 2020 valitun uuden kansalliskokouksen puheenjohtaja on Moussa Timbiné.
Tuomiovalta

Tuomiovalta on hallituksesta riippumaton. Sitä edustavat tuomioistuimet, joiden tehtävänä on turvata perustuslaissa määrätyt oikeudet ja vapaudet. Malin oikeusjärjestelmä perustuu Ranskan siviilioikeuteen ja tapaoikeuteen.
Korkein oikeus valvoo muiden tuomioistuinten toimintaa ja riippumattomuutta. Perustuslakituomioistuin valvoo lainsäädäntöä ja säätelee julkisen vallan toimintaa. Valtakunnanoikeus käsittelee kansalliskokouksen presidenttiä ja ministereitä vastaan nostamat syytteet.
Alue- ja paikallishallinto

Alue- ja paikallishallinnon yksikköjä ovat alueet, piirit, arrondissementit ja kunnat. Kunnilla, piireillä ja alueilla on itsehallinto, jota toteuttavat vaaleilla valittavat neuvostot. Valtiota edustaa aluetasolla kuvernööri, piiritasolla prefekti ja kunnassa aliprefekti.
Poliittiset puolueet

Itsenäistymistä ja vuoden 1968 vallankaappausta seuranneiden Sudanin liiton ja Malin kansan demokraattisen liiton yksipuoluejärjestelmien jälkeen Malissa on vuodesta 1992 lähtien ollut monipuoluejärjestelmä. Vuonna 2008 maassa oli 113 rekisteröityä poliittista puoluetta ja ryhmittymää. Niistä tärkeimmät ovat nykyisen presidentin Rassemblement pour le Mali ja entinen hallituspuolue Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la justice. Muita kansalliskokouksessa edustettuja puolueita ovat Union pour la république et la démocratie, Mouvement pour le Mali, Alliance démocratique pour la paix ja Convergence pour le développement du Mali.
Muut poliittiset voimat

Malin armeija kaappasi vallan siviilihallituksilta vuosina 1968, 1991 ja 2012. Armeija on vuodesta 2012 lähtien käynyt sisällissotaa maan pohjoisosan tuaregikapinallisia ja islamisteja vastaan. Uskontoon ja etnisyyteen perustuvat konfliktit ovat lisääntyneet myös muualla maassa.
Maassa toimii lukuisia kansalaisjärjestöjä ja ihmisoikeusryhmiä. Ammattiyhdistysliikettä johtaa keskusjärjestö Union nationale des travailleurs du Mali. Poliittisen voiman muodostavat myös opiskelijajärjestöt kuten Association des élèves et étudiants du Mali. Malia pidettiin aikaisemmin lehdistönvapauden afrikkalaisena mallimaana, mutta tiedotusvälineiden asema on heikentynyt vuoden 2012 jälkeen.
Kansainväliset suhteet

Mali on yksi maailman köyhimmistä maista ja sen talous on pitkälti riippuvainen ulkomaisesta avusta. Maan tärkeimpiä tukijoita ovat Kansainvälinen jälleenrakennus- ja kehittämispankki, Kansainvälinen valuuttarahasto, Islamilainen kehityspankki, Euroopan unioni ja entinen emämaa Ranska. Vuonna 2006 solmittiin laaja taloussopimus Kiinan kanssa.
Itsenäistymisen jälkeen Mali loi läheiset yhteydet Neuvostoliittoon ja Kiinaan, mutta ylläpiti sitoutumattomuuden hengessä hyviä suhteita myös Ranskaan ja Yhdysvaltoihin. Kahdelta jälkimmäiseltä on saatu sotilaallista apua maan pohjoisosan konfliktissa. Malissa toimii Yhdistyneiden kansakuntien kriisinhallintaoperaatio MINUSMA.
Mali on Länsi-Afrikan talousyhteisön sekä talous- ja rahaliiton jäsen. Sen talous ja yhteiskunta ovat sidoksissa naapurimaiden tilanteeseen. Konflikti Burkina Fason kanssa ratkaistiin 1980-luvulla Kansainvälisen tuomioistuimen avulla. Norsunluurannikon sisällissodalla 2000-luvun alussa oli laajat vaikutukset myös Maliin. Naapurimaat ovat osallistuneet Malin pohjoisosan konfliktin ratkaisuyrityksiin.
Kansainväliset suhteet > Suomen ja Malin suhteet

Suomi tunnusti Malin itsenäisyyden vuonna 1961 ja solmi diplomaattisuhteet vuonna 2005. Suomen virallinen edustaja Malissa on Helsingistä käsin toimiva Länsi-Afrikan kiertävä suurlähettiläs Seija Toro. Maiden välisistä suhteista vastaa Suomen ulkoministeriön Pohjoisen Afrikan yksikkö. Suomi osallistuu MINUSMA:n kriisinhallintaan ja tukee muun muassa Maailman ruokaohjelman operaatiota alueella.
Malin edustustona Suomessa toimii maan Berliinin suurlähetystö. Malin kunniakonsuli Helsingissä on Juha Rantasila.
Plectropomus

| Plectropomus |
| --- | --- |
 Safiirimeriahven (Plectropomus leopardus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae
Tribus::  Epinephelini
Suku::  Plectropomus  Oken, 1817
Katso myös
   Plectropomus Wikispeciesissä   Plectropomus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Plectropomus on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva indopasifiselta merialueelta ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kahdeksan lajia:
Plectropomus areolatus (Rüppell, 1830) – valkosaumameriahven
Plectropomus laevis (Lacepède, 1801) – kiilameriahven
Plectropomus leopardus (Lacepède, 1802) – safiirimeriahven
Plectropomus maculatus (Bloch, 1790) – rautumeriahven
Plectropomus marisrubri Randall & Hoese, 1986
Plectropomus oligacanthus (Bleeker, 1855) – viirumeriahven
Plectropomus pessuliferus (Fowler, 1904) – vaeltajameriahven
Plectropomus punctatus (Quoy & Gaimard, 1824) – mahonkimeriahven
Plataiailaisten hautakumpu

| Plataiailaisten hautakumpu |
| --- | --- |
 Plataiailaisten hautakumpu.
Sijainti:  Vranás, Marathónas, Itä-Attika, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  38°07′24″N, 23°56′57″E
Rakennustyyppi:  hautakumpu
Valmistumisvuosi:  490 eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Plataiailaisten hautakumpu on antiikin aikainen hautakumpu Marathonin alueella nykyisessä Marathónaksen kunnassa Kreikassa. Se rakennettiin vuonna 490 eaa. Marathonin taistelussa ateenalaisten rinnalla kaatuneiden plataiailaisten haudaksi.
Plataiailaisten hautakumpu.
Hautakumpu sijaitsee Vranáksen kylässä Marathónaksen tasangon eli antiikin Marathonin tasangon länsilaidalla lähellä nykyistä Marathonin arkeologista museota. Hautakummun korkeus on noin kolme metriä. Sen sisään johtaa dromos-käytävä. Hautakummun arkeologiset kaivaukset suoritti Spyrídon Marinátos vuonna 1970.
Kaivauksissa kummusta on löydetty kymmenen miehen ja yhden noin 10-vuotiaan pojan jäänteet. Kaksi oli polttohaudattu ja loput ruumishautauksia. Koska hautaan oli haudattu vain miehiä, se on tulkittu Marathonin taistelussa kaatuneiden plataiailaisten haudaksi. Tulkinta on kuitenkin joskus myös kyseenalaistettu, koska sitä ei ole kyetty todistamaan aukottomasti.
Toinen ja kuuluisampi samaan taisteluun liittyvä hautakumpu on noin 2,7 kilometriä idempänä sijaitseva Ateenalaisten hautakumpu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plataiailaisten hautakumpu Wikimedia Commonsissa
Viktor Platan

Viktor Platan (16. lokakuuta 1919 Lappeenranta – 12. tammikuuta 2013 Lahti) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija. Hän oli kuten useimmat ennen vuotta 1948 aloittaneista viisiottelijoista ammatiltaan upseeri.
Lontoon olympiakisoissa vuonna 1948 Platan sijoittui nykyaikaisessa viisiottelussa kymmenenneksi. St. Moritzin talviolympialaisissa 1948 hän osallistui ainoana suomalaisena kisoissa näytöslajina olleeseen talviviisiotteluun. Hän joutui keskeyttämään kilpailun kaaduttuaan syöksylaskussa niin, että menetti tajuntansa. Kilpailun 14 osanottajan joukossa hänen sijoituksekseen merkittiin kuitenkin 13:s.
Saavutuksia

Olympialaisissa Lontoossa 1948 kymmenes (joukkuekilpailua ei kilpailtu, seuraavissa kisoissa käytetyllä pistelaskumenetelmällä Suomi olisi voittanut kultaa)
MM-pronssia Tukholmassa 1949, kuudes 1951 ja kolmastoista 1950lähde?; joukkuekilpailussa kolme hopeaa vuosina 1949-1951
SM-kultaa 1949, hopeaa 1951 ja pronssia 1950, kuudes vuonna 1952
Puolustusvoimain mestaruuskilpailuissa kultaa 1947 ja hopeaa 1946