stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iijärvi (Ristijärvi)

| Iijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Paltamo, Ristijärvi
Koordinaatit:  64°30′48″N, 28°04′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kiehimänjoki
Järvinumero:  59.412.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,3 m 
Rantaviiva:  101,898  km 
Pinta-ala:  22 km² 
Tilavuus:  0,12 km³ 
Keskisyvyys:  5,4 m 
Suurin syvyys:  31 m 
 fiIijärvi 
Iijärvi on säännöstelty järvi Kainuussa Oulujoen vesistön Hyrynsalmen reitissä. Järven länsiosa sijaitsee Paltamon ja itäosa Ristijärven kunnassa.
Iijärven länsipään Saunasalmesta lähtee lasku-uoma etelään Uuran ohi Kiehimänjokeen, jossa järven pintaa säännöstelee Leppikosken voimalaitos. Vetensä järvi saa pääosin koillispuoliselta Ristijärveen laskevasta Emäjoesta, mutta myös pienemmistä lähteistä kuten pohjoisempaa Uvajärvestä. Säännöstelyaikana Ristijärven ja Iijärven pinnat ovat samalla tasolla ja niitä yhdistää kapeahko Putkonsalmi, jossa on selkeää virtausta. Suurimmat saaret ovat Paltamon puoleinen Putkonsaari Laiskanselällä ja Ristijärven kunnan alueella sijaitseva Heikkisensaari. Vedenkorkeus on keskimäärin 133 metriä merenpinnasta ja pinta-ala 22 km².
Aiemmin järvellä on ollut puutavaran uittoa ja se on toiminut tervareittinä. Leppikoskelle on suunnitteilla kalatie, joka tekisi mahdolliseksi Oulujärven vaelluskalojen nousun Iijärveen ja aina Seitenoikean voimalaitokselle asti. Merkittävää järvellä on muikunpyynti. Aiemmin on saatu runsaasti myös lohikaloja. Järvessä on kuhaa sekä tavallisempia järvikaloja.
Die schöne Müllerin

Die schöne Müllerin (Kaunis myllärintytär), D. 795, on Franz Schubertin säveltämä lied-tyyliä edustava laulusarja, jonka tekstinä ovat runoilija Wilhelm Müllerin runot.
Müller julkaisi runonsa vuonna 1820, ja Schubert sävelsi useimmat niistä vuoden 1823 toukokuun ja syyskuun välillä, jolloin hän työskenteli myös Fierabras-oopperan parissa. Schubert jätti teoksestaan pois muutaman runon sekä runosarjaan kuuluneen esipuheen ja jälkipuheen.
Teoksen alkuperäinen nimi kokonaisuudessaan kuuluu Die schöne Müllerin, ein Cyclus von Liedern, gedichtet von Wilhelm Müller (Kaunis myllärintytär, laulusarja Wilhelm Müllerin runoihin). Joskus sarjaan viitataan nimellä ”Müllerlieder”, joka tarkoittaa 'myllärin lauluja', sillä päähenkilö on mylläri.
Sarjassa on kaksikymmentä laulua, joista noin puolet perustuu yksinkertaiseen säkeistön toistoon ja puolessa taas on hieman monimutkaisempi rakenne. Laulujen tunnelmat vaihtelevat paljon. Mukana on sekä optimistisia että traagisia lauluja, ja samoin kappaleiden tempossa on suuria vaihteluita. Sarjan alussa mies, itsekin mylläri, vaeltelee pitkin virtaa lumoutuneena siitä. Mies saapuu myllyn luokse ja rakastuu siellä asuvaan myllärintyttäreen. Aluksi asiat näyttävät menevän suotuisasti, mutta pian selviää, että tyttö rakastaa metsästäjää. Tarinan päähenkilö vaipuu epätoivoon ja heittäytyy virtaan. Viimeinen laulu on joen kehtolaulu sen pohjassa makaavalle sankarille. Kyseessä on siis tyypillinen romanttisen aikakauden kertomus.
Die schöne Müllerin on Schubertin pidetyimpiä teoksia, ja sitä esitetään ja levytetään usein. Esitykset kestävät tempojen vaihteluiden mukaan keskimäärin noin 60–70 minuuttia. Tunnettuja levytyksiä menneiltä vuosikymmeniltä ovat esimerkiksi Fritz Wunderlichin levytys ja Dietrich Fischer-Dieskaun useat levytykset. Viime vuosina ainakin Werner Güran, Ian Bostridgen sekä Peter Schreierin levytykset ovat saaneet suotuisan vastaanoton.
Laulusarjan kappaleet

Das Wandern
Wohin?
Halt!
Danksagung an den Bach
Am Feierabend
Der Neugierige
Ungeduld
Morgengruß
Des Müllers Blumen
Tränenregen
Mein!
Pause
Mit dem grünen Lautenbande
Der Jäger
Eifersucht und Stolz
Die liebe Farbe
Die böse Farbe
Trockne Blumen
Der Müller und der Bach
Des Baches Wiegenlied
Aiheesta muualla

Laulusarjan nuotit ja sanoitukset pianolle ja laulajalle
Dodge Dart (2012)

| Dodge Dart |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Dodge
Konserni:  Fiat Chrysler Automobiles
Valmistusvuodet:  2012–2016
Muut nimet:  Fiat Viaggio
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Dodge Caliber
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo Giulietta Chrysler 200 II Chrysler Pacifica (RU) Jeep Cherokee (KL) Jeep Grand Commander
Pohjalevy:  Fiat Compact
Iskutilavuus:  1,4–2,4 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen kaksoiskytkin
Dodge Dart on Dodgen vuosina 2012–2016 valmistama keskiluokan sedan, joka korvasi Dodge Caliberin. Auto perustuu Fiat Chrysler Automobilesin pohjalevylle, jota käytetään muun muassa Alfa Romeo Giuliettassa. Kiinassa mallia myytiin nimellä Fiat Viaggio, ja siitä oli saatavana myös Fiat Ottimo -niminen hatchback-versio.
Autossa käytetyt moottorit ovat 1,4-litrainen MultiAir (160 hv), 2,0-litrainen Tigershark (160 hv) sekä 2,4-litrainen Tigershark (184 hv). Kaikissa moottoreissa oli vakiona kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. 1,4-litraisen yhteyteen sai kuusiportaisen kaksoiskytkinvaihteiston ja muihin kuusiportaisen perinteisen automaattivaihteiston.
Fiat Chrysler Automobiles ilmoitti vuoden 2016 alussa lopettavansa Dodge Dartin ja teknisesti samankaltaisen Chrysler 200:n valmistuksen huonon kannattavuuden vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dodge Dart (2012) Wikimedia Commonsissa
Iijokiseutu

| Iijokiseutu |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallissanomalehti
Kustantaja:  Kaleva365 Oy
Julkaisija:  Kaleva365 Oy
Levikki:  3 678 (helmikuu 2015)
Perustettu:  1969
Päätoimittaja:  Martta Oinas-Panuma
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Pudasjärvi
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa, keskiviikkoisin
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
iijokiseutu.fi
Iijokiseutu-lehden toimitus Pudasjärven keskustaajamassa.
Iijokiseutu on pudasjärveläinen paikallissanomalehti, jota kustantaa Kaleva365 Oy. Lehti ilmestyy Pudasjärvellä ja Taivalkoskella. Lehden toimitus sijaitsee Pudasjärven kuntakeskuksessa Kurenalla.
Lehden perusti alkujaan agrologiksi kouluttanut Soini Lax, joka entuudestaan oli tehnyt jo sanomalehtityötä. Ensimmäinen lehti ilmestyi huhtikuussa 1969. Ilmestymisvuonna julkaistiin kuusi numeroa. Seuraavina vuosina ilmestymiskertoja tuli enemmän, ja ennen tilauspohjalle siirtymistä lehti ilmestyi keskimäärin kerran kuukaudessa. Alkuaikoina lehteä jaettiin myös muihin Iijoen varrella sijaitseville paikkakunnille. Vuonna 1985 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa.
Huhtikuusta 2015 lähtien lehti on ilmestynyt kerran viikossa.
Kesäkuussa 2018 Kaleva Oy osti Iijokiseutu-lehden oululaiselta Joutsen Medialta.
Horrostila

Horrostila tarkoittaa tietokoneen sammuttamista tietokoneen tilaa hävittämättä. Kun tietokone laitetaan horrostilaan, tallennetaan sen keskusmuistissa olevat tiedot joko kovalevylle tai muulle pysyvälle muistille. Kun tietokone herätetään horrostilasta se on siis tismalleen samassa tilassa, kuin ennen horrostilaan siirtymistä.
Verrattuna lepotilaan tietokone säästää enemmän sähkövirtaa, mutta palautuminen on toisaalta hitaampaa, mutta kuitenkin huomattavasti nopeampaa kuin tietokoneen käynnistäminen täysin suljetusta tilasta.
Ilmianto

Ilmianto tarkoittaa sitä, että joku henkilö antaa ilmi viranomaiselle jonkun toisen henkilön epäillyn väärinkäytöksen. Termi liittyy erityisesti rikosilmoituksen tekemiseen poliisille. Poliisilla on velvollisuus vastaanottaa kaikki ilmiannot ja tutkia ne asiaankuuluvalla vakavuudella. Ilmiannon teko poliisille tarkoittaa tutkintapyyntöä eli rikosilmoitusta, joka laaditaan ilmiantajan kertoman perusteella.
Esitutkinnan eli rikostutkinnan käynnistämistä varten poliisi tarvitsee mahdollisimman tarkan kuvauksen siitä, mitä on tapahtunut ja ketkä ovat asianosaisia. Asianosaisia ovat asianomistaja ja rikoksesta epäilty henkilö/henkilöt. Rikosilmoituksen jättämisen jälkeen käynnistetään esitutkinta, jossa tutkitaan onko rikos tapahtunut ja esitutkinnan pohjalta laaditaan tutkintapöytäkirja. Asianomistajarikoksia poliisi ei tutki ellei asianomistaja vaadi rangaistusta. Poliisitutkija voi keskeyttää esitutkinnan varhaisessa vaiheessa tai tutkintapöytäkirjan valmistuttua. Vaikka valmistunut tutkintapöytäkirja toimitettaisiin syyttäjälle, syyttäjä voi jättää syyttämättä.
Tahallinen väärien tietojen antaminen on rangaistava teko. Väärä ilmianto on rikos (15 luku 6 §). Joka antaa esitutkinta- tai muulle viranomaiselle taikka tuomioistuimelle väärän tiedon ja siten aiheuttaa vaaran, että ilmiannettu pidätetään, vangitaan tai joutuu muun pakkokeinon kohteeksi tai joutuu syytteeseen tai tuomitaan rangaistukseen tai muuhun rikosoikeudelliseen seuraamukseen virheellisin perustein, on tuomittava väärästä ilmiannosta sakkoon tai vankeuteen enintään kolmeksi vuodeksi.
Kelan etuuksien väärinkäytösepäilyt ilmoitetaan ensimmäisenä Kelan vakuutuspiiriin. Kelan vakuutuspiirissä kaikki väärinkäytösepäilyt tutkitaan, ja monet saatetaan havaita aiheettomiksi tai niistä ei löydetä tarpeeksi näyttöä.
Kartelli paljastetaan tekemällä ilmianto kilpailu- ja kuluttajavirastolle.
Aiheesta muualla

Poliisi: Nettivinkki
Hirtettyjen kettujen metsä (elokuva)

| Hirtettyjen kettujen metsä |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Reino Kaijanen, 1986.
Ohjaaja:  Jouko Suikkari
Käsikirjoittaja:  Jouko Suikkari
Perustuu:  Arto Paasilinnan romaaniin Hirtettyjen kettujen metsä
Valmistustiedot
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  93 min
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hirtettyjen kettujen metsä on Jouko Suikkarin vuonna 1986 käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka perustuu Arto Paasilinnan samannimiseen romaaniin.
Elokuva on esitetty kolme kertaa televisiossa Yle TV2:ssa: 1. tammikuuta 1987, 24. elokuuta 1994 ja 28. joulukuuta 1996.
Juoni

Alkoholisoitunut majuri Remes (Aarno Sulkanen) turhautuu kasarmilla ja pyytää virkavapaata. Siihen suostutaan sillä ehdolla, että Remes vetää vielä yhdet sotaharjoitukset. Niiden aikana Remes törmää ovelaan ammattirikolliseen Oiva Juntuseen (Markku Toikka), joka piilottelee kultaharkkoja metsässä. Roisto saa Lemmenjoelle kullanhuuhdontaan majurista apulaisen, joka suostuu melkein mihin tahansa, kun näkee tilaisuutensa tulleen ja vapauden koittavan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Aarno Sulkanen   | … |   Majuri Remes   |
|   Markku Toikka   | … |   Oiva Juntunen   |
|   Veikko Uusimäki   | … |   Eversti Hannila   |
|   Sinaijda Feodoroff   | … |   Naska Mosnikoff   |
|   Jouko Puolanto   | … |   Monimurhaaja Siira   |
|   Seppo Heinola   | … |   Poropoliisi Hurskainen   |
|   Honey Simone   | … |   Christin   |
|   Kaarina Kokkonen   | … |   Agneta   |
|   Auli Palo   | … |   Remeksen nainen   |
|   Kari Korpela   | … |   Kapteeni Ollinkyrö   |
|   Timo Sokura   | … |   Ranskalainen upseeri   |
|   Juhani Ollila   | … |   Tulkki   |
|   Jyrki Ronkainen   | … |   Luutnantti   |
|   Paavo Hukkinen   | … |   Maalaisisäntä   |
|   Jarmo Koski   | … |   Sosiaalijohtaja   |
|   Eeva-Leena Saarinen   | … |   Sosiaalihoitaja   |
|   Janne Kytölaakso   | … |   Perinnetutkija   |
|   Jouko Suikkari   | … |   Toimittaja   |
|   Kari Ylläsjärvi   | … |   Ylikonstaapeli   |
|   Timo Torikka   | … |   Kullanryöstäjä   |
|   Heikki Ylipaavalainen   | … |   Kultakauppias   |
|   Jukka-Pekka Niemelä   | … |   Alikersantti   |
|   Tarmo Parviainen   | … |   Vanginvartija   |
|   Anton Neumeier   | … |   Poromies   |
Muuta tietoa

Jouko Suikkari (s. 1948) oli valmistunut ohjaajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja tv-linjalta vuonna 1977, käynyt Yleisradion ohjaajakurssin ja työskennellyt valokuvaajana, tv-toimittajana ja tv-ohjaajana. Hän kertoi lukeneensa Paasilinnan Hirtettyjen kettujen metsän heti romaanin ilmestyttyä vuonna 1983 ja ryhtyneensä välittömästi suunnittelemaan aiheesta elokuvaa. Alun perin Hirtettyjen kettujen metsästä piti tulla televisioelokuva, mutta lopulta se valmistui Yleisradion ja Suikkarin oman yrityksen, keravalaisen Studio Artesis Oy:n yhteisenä tuotantona ja se päätettiin esittää ensin elokuvateattereissa. ”Tätä suunniteltiin kolme vuotta, filmattiin kolme kuukautta ja lopulta se piti saattaa teatterikuntoon kolmen päivän varoitusajalla”, Suikkari totesi ensi-illan kynnyksellä (Iltalehti 15.3.1986).
Esikoiselokuvansa ensi-illan aikaan Suikkarilla oli valmiina käsikirjoitus myös Paasilinnan romaanista Isoisää etsimässä, mutta TV2:n vetäydyttyä hankkeesta elokuva ei koskaan toteutunut. Suikkarin seuraava pitkä näytelmäelokuva Rundi valmistui 1990.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Ylänen ihmetteli ensi-ilta-arviossaan, miksi näin kömpelö ja visuaalisesti osaamaton ohjaus sinänsä hauskasta tarinasta on tuotu elokuvateattereihin. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-uusinnan alla 1994 sen vaikuttavan yllättävän hyvältä. Hänestä Jouko Suikkari ohjaa varmasti, käsikirjoitus on hyvin laadittu käsikirjoitus ja toteutus pohdittu. Sulkanen ja Toikka näyttelevät Fräntin mielestä hyvin, ja tarina tulee yhä kiinnostavammaksi loppua kohti.
Dodge Omni

| Dodge Omni |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Dodge
Konserni:  Chrysler Corporation
Valmistusvuodet:  1977–1990
Muut nimet:  Plymouth Horizon
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Seuraaja:  Dodge Shadow
Teknisesti samankaltaisia:  Dodge Charger Dodge Rampage Talbot Horizon
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Chrysler L
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,2 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Dodge Omni on Chryslerin Dodge-merkillä vuosina 1977–1990 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka oli Pohjois-Amerikan markkinoilla myyty versio Talbot Horizonista. Mallia myytiin myös nimellä Plymouth Horizon. Omnin seuraajaksi tuli Dodge Shadow.
Omni ja Horizon olivat ensimmäiset Chryslerin valmistamat etuvetoiset automallit. Etujousitus erosi eurooppalaisesta versiosta, sillä Omnissa käytettiin vääntösauvajousituksen sijaan MacPherson-joustintukia. Moottorina ei myöskään käytetty Talbot Horizonin 1,6-litraista työntötankomoottoria, vaan Volkswagenilta peräisin olevaa 1,7-litraista (75 hv), jossa oli kannen yläpuolinen nokka-akseli. Voimansiirtona oli Volkswagenin nelivaihteinen manuaalivaihteisto tai Chryslerin kolmeportainen TorqueFlite-automaattivaihteisto.
Plymouth Horizon
Vuonna 1981 tuli saataville Chryslerin 2,2-litrainen (84 hv) moottori. 1,7-litrainen korvattiin PSA-konsernin 1,6-litraisella (62 hv) vuonna 1983, ja vuodesta 1987 lähtien 2,2-litrainen oli mallin ainoa moottorivaihtoehto.
Eurooppalaiseen Horizoniin verrattuna edistyksellistä oli viimeisien vuosimallien autoissa ollut kuljettajan turvatyyny.
Shelby GLHS
Suorituskykyisin malli oli Shelbyn virittämä Omni GLH (Goes Like Hell), jonka turboahdettu 2,2-litrainen moottori tuotti tehoa 146 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Lisäksi perusmalliin verrattuna GLH:n jousitus oli jäykempi ja maavara matalampi. Shelby valmisti autosta myös 500 kappaleen rajoitetun erän GLHS-nimistä mallia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dodge Omni Wikimedia Commonsissa
Iijokisoutu

Iijokisoutu-tapahtuma.
Iijokisoutu on jokavuotinen matkailu- ja luonnonsuojelutapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 1983 lähtien. Vuonna 2020 tapahtuma peruutettiin maailmalla vallinneen koronavirusepidemian takia.
Alun perin tapahtuman tarkoitus oli kiinnittää huomiota Iijoen vapaana virtaavan valtauoman luontoarvoihin ja kulttuuriin. Tarkoitus oli myös kiinnittää päättäjien huomio jokivarren ihmisten hätään asuinympäristönsä puolesta Pohjolan Voiman suunnittelemaa Kollajan tekoallashanketta vastaan.
Myöhemmin, koskiensuojelulain astuttua voimaan 1986, tapahtuman painopiste on muuttunut matkailutapahtumaksi, jossa soudetaan perinteisillä puuveneillä tai kajakilla meloen Taivalkosken Jokijärveltä Iijoen vapaana virtaavaa uomaa myöten 160 kilometriä alas Pudasjärven Kipinänkoskelle.
Tapahtuma kestää viisi päivää ja on muokkautunut sekä lapsi-, että vanhusystävälliseksi. Tapahtuma ei ole kilpailu. Soutuun voi osallistua koko matkalle tai päiväetappeihin. Tapahtuman järjestää Pudasjärven luonnonsuojeluyhdistys.
Aiheesta muualla

Iijokisoutu
Dotek lásky

| Dotek lásky Karel Gott |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2012
 Tyylilaji: pop, folk, country
 Levy-yhtiö: Supraphon
Karel Gottan muut julkaisut
| Sentiment 2011 | Dotek lásky 2012 | Láska je nádhera 2013 |
Dotek lásky  on tšekkiläisen poplaulaja Karel Gottin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Supraphon.
Kappaleet

Party (I'm A Believer)
S Tebou Vždycky Přijde Máj (Always On My Mind)
Čas (Ben)
Ďábel Tisíc Tváří Má (You're The) Devil In Disguise
Já Toužil Plout (If I Could Turn Back The Hands Of Time)
Podezírání (Suspicious Minds)
Můj Ideál (Endless Love) (mukana Monika Absolonová)
S Ní (She)
Modrý Samet (Blue Velvet)
Dotek Lásky Never Thought (That I Could Love)
Ona Mi Věří (She Believes In Me)
Já Znám Lásky Pád (All Out Of Love)
Vincent Van Gogh (Vincent)
Sochy V Dešti (Crying In The Rain)
Všichni Mí Strážní Andělé (Wind Beneath My Wings)
Solitér (Solitaire)
Nic Nás Nezastaví (Nothing's Gonna Stop Us Now) (mukana Gabriela Gunčíková)
Iijärvi (Suomussalmi)

| Iijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuusamo, Suomussalmi
Koordinaatit:  65°30′20″N, 29°33′33″E
Järvinumero:  59.531.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  218,3 m 
Rantaviiva:  29,91 km 
Pinta-ala:  7,23 km² 
Tilavuus:  0,061 km³ 
Keskisyvyys:  7,85 m 
Suurin syvyys:  51 m 
 fiIijärvi 
Iijärvi on keskikokoinen humusjärvi Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakuntarajalla Kuusamon ja Suomussalmen kunnissa. Sen pinta-ala on 7,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 165 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Iijärven ulottuvuus lännestä itään on 8,1 kilometriä. Järven keskiosasta ulottuu järven itäosan Sarviperään vähintään 20 metriä syvä vyöhyke, jonka syvimmät kohdat ovat 50–51 metriä. Syvänteen eteläpuolinen ranta on matala, puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee noin 50–150 metrin päässä rantaviivasta. Myös järven länsiosan Ahvenlahti on melko syvä. Järven pohjoisen osan muodostaa yli kilometrin levyinen Sakkolahti, joka on suurimmalta osin melko matala. Sakkolahden itäpuolella sijaitsee muusta järvestä erilleen kuroutunut Riitalampi, joka on matala. Iijärven itäosassa sijaitsee noin 30 aarin laajuinen Sarviperänsaari.
Iijärven rannat ovat melko alavaa metsää ja suota. Länsirannan Ahvenvaaran korkeustaso on noin 250 metriä merenpinnan yläpuolella, eli noin 30 metriä järven pinnan yläpuolella.
Iijärveen virtaa Sarvijoki idästä Sarvijärveltä (220,0 metriä mpy). Pohjoisesta virtaa Sakkojoki. Iijärven eteläpuolella sijaitsee Hypäs, jonka korkeustaso on sama kuin Iijärven, Hypäksen itäpuolella on Iso Haapolampi, jonka korkeustaso on 0,1 metriä ylempi. Iijärvi laskee Hypäksen kautta Huosiusjärveen (214,4 metriä mpy).
Iijärven ekologinen tila määriteltiin vuonna 2013 erinomaiseksi. Järven vesitilavuus on 61 194 000 kuutiometriä.
Iijärvi (59.531.1.010) kuuluu Iijärven lähialueeseen (59.531), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Iijärven valuma-alue (59.53) ja ensimmäinen Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Iijärvi on laajin Iijärven lähialueen 18:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Haapolampi, Huosiusjärvi ja Hypäs.
Kuusamossa on toinenkin Iijärvi. Se sijaitsee noin 30 kilometriä pohjoiseen.
David Reece

| David Reece> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal, hard rock
Yhtyeet:  Accept, Bonfire, Sainted Sinners
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
David Reece on yhdysvaltalainen laulaja, joka on parhaiten tunnettu yhtyeiden Accept, Bonfire ja Sainted Sinners laulajana. Hän on laulanut useiden eri yhtyeiden levyillä, lisäksi hän on tehnyt kolme soololevyä 2010-luvulla.
Nuoruus

David Reece aloitti laulamisen kuorossa 8-vuotiaana. Hän kasvoi Oklahomassa kantrimusiikin ympäröimänä mutta hän kiinnostui varhain 1970-luvun hard rock -yhtyeistä, kuten Led Zeppelinistä, Deep Purplesta, Whitesnakesta ja The Rolling Stonesista. Oklahomasta hän muutti Minnesotaan aloittaessaan laulajan uraansa 17-vuotiaana. Hän lauloi yhtyeessä Dare Force vuosikymmenen alussa  ja vuonna 1987 hard rock -yhtyeen Sacred Child demolla. Hänet korvattiin Astrid Youngilla ennen levyn lopullista nauhoittamista, mutta demot sisällytettiin debyytin uudelleen julkaisuun.
Reece yritti päästä sisälle musiikkimaailmaan Kaliforniassa, mutta hänen mukaansa aika oli väärä. Reece kertoi Juho Juntuselle Soundin haastattelussa vuonna 1989, että "Levy-yhtiöt etsivät uusia Mötley Crue- tai Poison-kopioita ja minähän näytin naurettavalta glam rock -kuteissa." Hän kyllästyi rock-bisnekseen ja muutti maaseudun rauhaan Coloradoon.
Ura eri yhtyeissä > Accept-vuodet

Vuonna 1988 Reece sai yhteydenoton musiikkiagentuurilta, joka tiedusteli, vieläkö hän on kiinnostunut laulamisesta. Saksalainen heavy metal -yhtye Accept oli kiinnostunut hänestä, ja pyysi häneltä lisää nauhoja kuunneltavaksi. Ennen lopullista valintaa Udo Dirkschneiderin korvaajaksi, Reece esiintyi yhtyeen kanssa yhdellä keikalla Saksassa.
Reece levytti Acceptin kanssa yhden levyn, Eat The Heat (1989). Levymyynti oli pettymys ja levyä seuranneen kiertueen aikana yhtyeen jäsenten välit  kiristyivät. Stefan Kaufmannin selkäkivut pahenivat ja hän jätti yhtyeen. Kiertueen ollessa Chicagossa, kiristynyt tilanne johti lopulta riitaan, jossa Reece läimäytti basisti Peter Baltesia. Yhtye keskeytti kiertueen, ja hajosi.
Vuonna 2018 Reece kiersi Euroopassa ja esitti Acceptin Eat The Heat -levyn kappaleita livenä.
Ura eri yhtyeissä > Bangalore Choir

Acceptin hajottua vuoden 1989 lopulla Reece matkusti Los Angelesiin ja perusti yhtyeen Bangalore Choir. Hollywoodin Guitar Institute Of Technologyn avulla hän löysi basisti Danny Greenbergin ja kitaristin John Kirkin, joka oli soittanut kitaristi Curt Mitchellin kanssa. Kirk soitti Curtille, joka matkusti Los Angelesiin ja liittyi yhtyeeseen. Aluksi rumpuja soitti Rusty Miller mutta pian hänet korvasi Darek Thomas Cava (entinen Brunette). Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä On Target vuonna 1992. Bassoa levyllä soitti Ian Mayo ja rumpali Jackie Ramos. Aika oli perinteiselle hard rockille vaikea, ja yhtye jäi tauolle.
Yhtye aktivoitui uudelleen yli 25 vuotta myöhemmin. Sen toinen levy, Cadence, julkaistiin syyskuussa 2010. Yhtye kiersi Euroopassa UFOn kanssa. Kolmas levy, Metaphor, julkaistiin huhtikuussa 2012. Vuonna 2017 Reece vahvisti, että yhtye on hajonnut. Reecen mukaan yhtyeessä on liian monta erilaista persoonaa, jotta se voisi toimia.
Ura eri yhtyeissä > Stream, Sircle of Silence ja Tango Down

Reece levytti 90-luvulla yhtyeiden Stream ja Sircle of Silence kanssa. Sircle of Silencein kanssa hän julkaisi kaksi albumia, Sircle of Silence (1993) ja Suicide Candyman (1994). Toukokuussa 2007 hän liittyi ruotsalaiseen hard rock -yhtyeeseen Gypsy Rose, jonka kanssa hän teki yhden levyn, Another World.
Reece teki neljä vuotta yhteistyötä New Yorkilaisen hard rock -yhtyeen Tango Downin kanssa 10-luvun alussa. Hän lauloi yhtyeen kahdella levyllä, Identity Crisis ‎ja Charming Devil. Lokakuussa 2014 hän kertoi, että eroaa yhtyeestä.
Ura eri yhtyeissä > EZ Livingin ja Bonfire

Vuonna 2014 Reece aloitti yhteistyön Bonfiren kitaristin Hans Zillerin kanssa.  Reece ja Ziller tutustuivat jo 80-luvun lopulla,kun sekä Bonfire ja Accept olivat äänittämässä Dieter Dierksin studiolla. Kaksikko tapasi uudestaan vuonna 2010 festivaalilla, jolloin Reece ehdotti, että he tekisivät jossain vaiheessa yhteistyötä. Kun Ziller kokosi vanhan yhtyeensä EZ Livingin, Rreece pääsi siihen laulajaksi.  Yhtye teki Reecen kanssa yhden levyn Firestorm (2014).
Vuoden 2014 lopussa Bonfiren laulaja Lessman, rumpali Uwe Köhler ja kitaristi Chris Limburg päättivät lopettaa yhtyeessä. Bonfiren tarina olisi saattanut päättyä samalla, ellei Ziller olisi päättänyt tuoda EZ Livingistä korvaavia muusikoita. Käytännössä EZ Living vaihtoi nimekseen Bonfire.  Reece teki yhtyeen kanssa vielä kaksi levyä, Glörius (2015) ja Pearls (2016).