stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ohad Naharin
Koreografia

Naharinin teoksia on tilattu eri puolille maailmaa. Muun muassa Frankfurt Baletti, Opéra National de Paris, Grand Théâtre de Genève, Sydney Dance Company, Lyon Opera Ballet, Les Grands Baletit Canadiens, Rambert Dance Company, Compañia Nacional de Danza, Cullbergbaletten, Suomen kansallisbaletti, Ballet Gulbenkian (fr
), Balé da Cidade de São Paulo, Baijerin Osavaltion Baletti, Cedar Lake Contemporary Ballet, Pittsburgh Ballet Theatre, Hubbard Street Dance Chicago ja Tanskan Kuninkaallinen Baletti, ovat esittäneet hänen teoksiaan.
Hän pyrkii luomaan liikettä, joka on universaalisti vielä henkilökohtaista. Hänellä on aina selvä sosiaalinen ja poliittinen omatunto teoksissaan, mutta hänen teoksensa ei ole tarkoitus olla poliittisia. Hänen mielestään tarinankerronta kärsimyksestä ja maailman ongelmat ovat tylsiä verrattuna henkilön kykyyn käyttää tekstuurista ja monikerroksista liikettä. Hän käyttää kontrasteja fyysisen räjähtyvyyden ja paikalla olemisen välillä, kiinnostuu kontrasteista, rajoista ja ääripäistä, jotka luovat tärkeää etäisyyttä ja tilaa teoksissa. Hänen filosofiansa, jota käyttää myös moni muu koreografialle elämänsä omistautunut henkilö, on että jokaisen täytyisi tanssia. Deca Dance korostaa monia otteita hänen aiemmista teoksistaan. Niin kuin Naharin sanoo itse, Deca Dance ei ole uusi työ. Se on enemminkin jälleenrakennus: haluan ottaa paloja tai osia jo olemassa olevista teoksista ja muokata niitä, järjestää ne uudelleen ja luoda mahdollisuus tarkastella niitä uudesta näkökulmasta. Se opettaa aina minulle jotain uutta työstäni ja teoksesta. Deca Dancessa otin kohtia eri teoksista. Se koostui, kuten kerroin, monesta teoksesta, mutta kun järjestin sen, tulos oli niin yhtenäinen kuin alkuperäinenkin, ellei jopa enemmän."
Teoksessa Max Naharinin teatraaliset ainekset ovat tila, liike ja valo. "Tässä äärimmäisen voimakkaassa teoksessa ilmaistaan tunteita, mutta silti Max on täynnä kuvailua, joka luistaa tosielämän ja tanssin välillä ohikiitävissä aalloissa".
Anaphase, teos 22:lle tanssijalle ja kahdelle muusikolle, yhdistää elementtejä teatterista, oopperasta, elokuvista ja rock-musiikista sekä tanssista. Naharinin mukaan se "käsittelee pieniä veistoksia isossa tilassa" ja tutkii ihmiskehon kykyjä.
Muita hänen teoksiaan ovat Three, Tabula Rasa, Mabul, Pas-de-Pepsi, Haru No Umi, In Common, Sixty a Minute, Black Milk, Innostress, Mamootot, moshe, yag, sabotage baby, perpetuum, Passo Mezzo, Kamuiot, plastelina, Naharin's Virus, Hora, Sadeh21, The Hole.
Palkinnot

1998 Naharin sai "Chevalier de l ' Ordre des Arts et des Lettres"-palkinnon  Ranskan hallitukselta.
2005 hänet palkittiin "Israel Prize" palkinnolla.
2009 hän sai "American Dance Festival" elämäntyöpalkinnon yhdessä Samuel H. Scripps kanssa.
2009 hänelle myönnettiin EMET-palkinto taiteen ja tieteen eteen tehdystä työstä Israelissa.
2009 hän vastaanotti kunniatohtorin arvon Hebrew University of Jerusalem.
2013 hän suoritti tohtoritutkinnon Juilliard Schoolissa
Batsheva Dance Company
Raja-Jooseppi (ylikulkupaikka)

| Raja-Joosepin kansainvälinen rajanylityspaikka |
| --- | --- |
Sijainti:  68.4758°N, 028.4726°E  Raja-Joosepin raja-as.
Sijainti Suomessa:  Rajajoosepintie 4580, 99800 Ivalo 
Venäjän vastaraja-asema:  Lotta, Ylä-Tuuloman kaupunkikunta,  Kuolan piiri, Murmanskin alue
Suomen tulli:  Suomen tulli
Suomen rajavartiosto:  Lapin rajavartiosto
Venäjän rajavartiosto:  Venäjän FSB:n Murmanskin alueen rajahallinto
Venäjän tulli:  tullipiste MAPP Lotta, Murmanskin (alueen) tulli, Luoteinen tullihallinto
Raja-aseman taso:  kansainvälinen rajanylityspaikka
Raja-Jooseppi (koltansaameksi Raajj-Jooʹsep, inarinsaameksi Räji-Joovsep ja pohjoissaameksi Rádje-Jovsset) eli Raja-Jooseppi–Lotta on  Inarin kunnassa, aivan Urho Kekkosen kansallispuiston rajan pohjoispuolella Suomen Venäjän vastaisella rajalla sijaitseva kansainvälinen rajanylityspaikka. Se on avoinna päivittäin kello 10–14. Ylityspaikalla on Suomen tullin toimipiste, Lapin rajavartioston ylläpitämä raja-asema ja rajavartioasema. Vuonna 2012 rajanylityspaikalla tehtiin 128 054 matkustajan henkilötarkastusta. Rajanylitysten määrä oli yli kaksinkertaistunut vuodesta 2009.
Venäjän puoleinen rajanylityspaikka on nimeltään Lotta (usein tieliikenteen rajanylityspaikkaa kuvaavan lyhenteen kanssa muodossa ven. МАПП Лотта, MAPP Lotta). Ylityspaikalta on 231 kilometrin matka Murmanskiin.
Paikka on saanut nimensä Jooseppi Sallilasta, joka tunnettiin Raja-Jooseppina. Ylityspaikka kuuluu UK-puisto-Sompio-Kemihaara-Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen. Suomen tulli kirjoittaa nimen muodossa Raja-Jooseppi, mutta Venäjän ja Suomen rajanylityspaikkoja koskeva asetus vuodelta 1994 käyttää muotoa Rajajooseppi.
Raja-asema avattiin Suomessa 25. tammikuuta 1967. Kahtena ensimmäisenä vuotena rajanylitys sallittiin vain Suomen ja Neuvostoliiton kansalaisille. Muiden maiden
kansalaisille raja avattiin 1.8.1969 ja kansainvälinen rajanylityspaikka siitä tuli 4. syyskuuta 1989. Ennen raja-aseman perustamista ylittivät suomalaiset rakentajat rajan rajavaltuutettujen myöntämillä rajanylitysluvilla 1960–1965, jolloin rakennettiin Neuvostoliiton puolelle tieyhteys Ylä-Tuulomaan  ja Ylä-Tuuloman voimalaitos.
Nykyään Raja-Joosepista aloitetaan usein vaellukset, jotka suuntautuvat Urho Kekkosen kansallispuistoon ja etenkin Saariselän erämaaosan maastoon.
Valtioneuvosto päätti 22. marraskuuta 2023, että kansainvälisen suojelun hakeminen Suomen ja Venäjän välisellä maarajalla keskitetään Raja-Joosepin rajanylityspaikalle. Päätöksen piti olla voimassa 23. joulukuuta 2023 asti.
Valtioneuvosto päätti kuitenkin 28. marraskuuta, että myös Raja-Jooseppi suljetaan ja turvapaikanhaku keskitetään lentoasemille ja vesiliikenteen rajanylityspaikoille. Päätös tuli voimaan keskiviikon 29.11. ja torstain 30.11. välisenä yönä ja päättyi 13. joulukuuta 2023.
Aiheesta muualla

Raja-Jooseppi – EU:n pohjoisin kansainvälinen ylikulkupaikka (Arkistoitu – Internet Archive) Rajaviesti, Rajavartiolaitos
Kuva Raja-Joosepin rajanylityspaikalle Google Maps
Venäjän Luoteisen tullihallinnon tullit (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (sztu.customs.ru)
Urho Kekkosen kansallispuisto-Sompio-Kemihaara
| --- | --- |
UK-kansallispuiston perusosa:   Saariselkä  Rumakuru  Luulampi  Kiilopää  Lankopää  Lankojärvi  Kopsusjärvi  Luttojoki  Suomujoki  Kopsusjärvi 
Saariselän erämaaosa:   Tuiskupää  Lupukkapää  Ukselmapää  Sokosti 
Nuorttin erämaaosa: 
Kemi-Sompion erämaaosa: 
Pajuaavan rajoitusosa: 
Repoaavan rajoitusosa: 
Lamminaavan rajoitusosa: 
Valtakunnan rajavyöhyke:   Rajajooseppi  Kiertämäpää  Talkkunapää  Iso Kokkopää  Korvatunturi 
Suomen raja-asemat
| --- | --- |
Maaraja-asemat:  Haapovaara | Imatran Pelkola | Inari | Karesuvanto | Karikangas | Karigasniemi | Karttimo | Kilpisjärvi | Kivilompolo | Kivipuro | Kokkojärvi | Kolmikanta (Imatra) | Kurvinen | Kuusamo | Leminaho | Muonio | Niirala (Tohmajärvi) | Nuijamaa-Brusnitšnoje (Lappeenranta) | Nuorgam | Näätämö | Onkamo | Parikkala | Pello | Puitsi | Rajakangas | Raja-Jooseppi-Lotta (Sodankylä) | Ruhovaara | Salla | Santio (Virolahti) | Tornio-Haaparanta | Uukuniemi | Vaalimaa-Torfjanovka (Virolahti) | Vainikkala-Lužaika (Lappeenranta) | Valkeavaara | Vartius-Lyttä (Kuhmo) | Virtaniemi
Lentoasemat:  Enontekiö | Helsinki-Vantaa | Ivalo | Joensuu | Jyväskylä | Kajaani | Kemi-Tornio | Kittilä | Kokkola-Pietarsaari | Kuopio | Kuusamo | Lappeenranta | Maarianhamina | Mikkeli | Oulu | Pori | Rovaniemi | Savonlinna | Tampere-Pirkkala | Turku | Vaasa
Satamat:  Eckerö | Färjsundet | Hamina | Hanko | Haukipudas | Helsinki | Inkoo | Kalajoki | Kaskinen | Kemi | Kemiö | Kirkkonummi | Kokkola | Kotka | Kristiinankaupunki | Lappeenranta | Loviisa | Långnäs | Maarianhamina | Merikarvia | Naantali | Nuijamaa | Olkiluoto | Oulu | Parainen | Pernaja | Pietarsaari | Pohja | Pori | Porvoo | Raahe | Rauma | Salo | Sipoo | Taalintehdas | Tammisaari | Tornio | Turku | Uusikaupunki
Rautatieasemat:  Helsingin rautatieasema | Kouvolan rautatieasema | Vainikkalan rautatieasema
Rantasalmen lukio

| Rantasalmen lukio |
| --- | --- |

Sijainti:  Koulutie 4, 58900 Rantasalmi
Koordinaatit:  62.0702°N, 28.2988°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Rehtori:  Katja Koivunoro
Oppilaita:  72 (2018)
Verkkosivut
Rantasalmen lukio on Rantasalmella toimiva lukio. Lukiota kävi yhteensä 72 opiskelijaa vuonna 2018.
Rantasalmen lukiossa voi tavallisen yleislinjan vaihtoehtona opiskella musiikkiteatterilinjalla, studiotekniikan linjalla tai matkailupainotteisella linjalla. Lukion opetustarjonta, keskiarvorajaton sisäänpääsy ja tukitoimet houkuttelevat monia lukiolaisia myös paikkakunnan ulkopuolisista kunnista.
Priscilla Lawson

| Priscilla Lawson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Priscilla Lawson
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1914 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 27. elokuuta 1958 (44 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Alan Curtis
Näyttelijä
Aktiivisena:  1935-1941
Merkittävät roolit:  prinsessa Aura Flash Gordon -sarjaelokuvassa (1936)
Aiheesta muualla
IMDb
Priscilla Lawson (oik. Shortridge, 8. maaliskuuta 1914 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat – 27. elokuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten prinsessa Auran roolista Flash Gordon -sarjaelokuvassa 1936.
Hän voitti kauneuskilpailut Miamissa 1935 ja sai sen ansiosta elokuvasopimuksen Universalin kanssa. Hän sai prinsessa Auran roolin Flash Gordon -sarjakuvaan perustuvassa 13-osaisessa sarjaelokuvassa 1936, mutta Universal ei jatkanut hänen sopimustaan. Hän näytteli sivuosia Paramountin ja MGM:n elokuvissa ennen kuin lopetti näyttelemisen 1941. Hän oli aikanaan tunnetumpi avioliitostaan B-elokuvatähden Alan Curtisin kanssa kuin elokuvistaan.
Hän kuoli 44-vuotiaana mahahaavan aiheuttamaan verenvuotoon.
Filmografia

His Night Out (1935)
The Great Impersonation (1935)
Dangerous Waters (1936)
Don't Get Personal (1936)
Sutter's Gold (1936)
Flash Gordon (1936)
The Phantom Rider ((1936)
Wives Never Know (1936)
Rose Bowl (1936)
The Accusing Finger (1936)
College Holiday (1936)
Internes Can't Take Money (1937)
King of Gamblers (1937)
Double Wedding (1937)
The Last Gangster (1937)
Arsène Lupin Returns (1938)
The Girl of the Golden West (1938)
The First Hundred Years (1938)
Flash Gordon's Trip to Mars (1938)
Nykypäivän sankarit (1938)
Three Comrades (1938)
The Toy Wife (1938)
Heroes of the Hills (1938)
Three Loves Has Nancy (1938)
The Women (1939)
Billy the Kid (1941)
Aiheesta muualla

Priscilla Lawson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Päällystö

Päällystöllä (lyhenne pääll.) tarkoitetaan varsinaisesti sotilas-, poliisi- ja pelastuslaitoksen organisaatiossa työskenteleviä henkilöitä, jotka eivät kuulu miehistöön tai alipäällystöön. Näiden lisäksi myös monissa siviiliorganisaatioissa (esim. kauppalaivastossa) on ylemmässä esimiesasemassa olevia henkilöitä.
Suomen puolustusvoimat

Suomen puolustusvoimissa päällystöön kuuluvat upseerit, erikoisupseerit, sotilaspapit, opistoupseerit (siltä osin kun heitä on vielä palveluksessa), sotilasvirkamiehet ja kadetit. Upseerikokelaat ja upseerioppilaat ovat aliupseereita ja kuuluvat alipäällystöön varusmiespalveluksen ajan. Muut sotilaspukuiset miehistön sotilas- tai palvelusarvoissa olevat kuuluvat miehistöön.
Myös kadetit kuuluvat päällystöön, vaikka heidät nimitetään upseerin virkaan ja ylennetään luutnantin arvoon vasta valmistumisen yhteydessä. Jokaisen kadetin on kuitenkin oltava suorittanut reserviupseerikurssin siihen mennessä kun he aloittavat sotatieteiden kandidaatin tutkintoon johtavat opinnot. [lähde? ]
Suomen poliisi

Suomen poliisin organisaatiossa päällystöön kuuluvat komisario ja kaikki sitä ylemmät arvot. Poliisipäällystössä on perinteisesti toiminut merkittävä määrä ylemmän oikeustieteen tutkinnon (OTK tai OTM) suorittaneita poliisimiehiä. [lähde? ]
Kauppalaivasto

Kauppalaivoilla päällystö jaetaan kahteen osaan, kansi- ja konepäällystöön. Kansipäällystöön kuuluvat aluksen päällikkö, perämiehet ja mahdollinen radiosähköttäjä (radiosähköttäjät ovat sittemmin jääneet pois alalta kehittyneempien ja helpompikäyttöisten kommunikaatiolaitteiden vuoksi). Konepäällystöön kuuluvat konepäällikkö, konemestarit ja sähkömestari. Matkustaja-aluksilla päällystöön rinnastetaan lisäksi talousosaston esimiehet: intendentti, hotelli-, ravintola-, ja myymäläpäälliköt, sekä mahdollinen risteilypäällikkö. [lähde? ]
Rasvaimu

Lääkäri suorittaa rasvaimua.
Rasvaimu on plastiikkakirurginen toimenpide, jossa ihonalaista rasvakudosta poistetaan liuottamalla ja pois imemällä. Menetelmä poistaa rasvasoluja käsitellyltä alueelta, joten henkilön mahdollisesti lihoessa toimenpiteen jälkeen rasvaimulla käsitellyt alueet eivät rasvoitu samoin kuin käsittelemättömät. Rasvaimu voidaan suorittaa paikallispuudutuksessa, kevyessä sedaatiossa tai yleisanestesiassa.
Rasvaimussa voidaan käyttää apuna radioaaltoja, jotka lämmittävät kudoksia ja näin helpottavat rasvan poistamista. Tällöin ympäröivät kudokset vaurioituvat tavanomaista rasvaimua vähemmän.
Rasvaimu ei ole liikunnalla ja ruokavalion muutoksella suoritettavan laihdutuksen vaihtoehto, vaan sitä käytetään poistamaan rasvaa vain niiltä alueilta, joilta rasvaa ei saa pois liikunnalla ja vähäkalorisella ruokavaliolla.
Pyhtään kunnankirjasto

| Pyhtään kunnankirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Huutjärventie 30, 49210 Huutjärvi (Pyhtää)
Koordinaatit:  60.48984°N, 26.74426°E
Tyyppi:  kunnankirjasto
Kokoelman koko:   41 716 (2020)
Lainauksia vuodessa:   77 449 (2020)
Asiakkaita:   1 566 (2020)
Budjetti:   0,322 milj. euroa (2020)
Työntekijöitä:   3,0 (2020)
Kotisivut
Pyhtään kunnankirjasto on Siltakylän taajamassa sijaitseva Pyhtään kunnankirjasto. Kunnankirjasto toimii kirjastorakennuksen kautta tapahtuvan tarjonnan, Kotkan kirjastoauto Ilonan sekä verkkokirjaston välityksellä. Pyhtään kunnankirjasto kuuluu Kymenlaakson kirjastojen yhteiseen Kyyti-kirjastokimppaan, jonka muiden toimipaikkojen tarjonta on myös pyhtääläisten käytettävissä.
Pyhtään kirjaston rakennus on vuodelta 2004. Suunnitteluvaiheessa 3,7 miljoonan hintaiseksi arvioitu kirjastorakennus on arkkitehtitoimisto Junkkari-Käppi-Toppila Oy:n suunnittelema. Vuonna 2018 uutisoitiin, että Pyhtään kirjaston omatoimikäytössä todettu häiriköinti saatiin loppumaan, kun tekijöiltä poistettiin omatoimikirjaston käyttöoikeus määräajaksi.
Vuonna 2020 Pyhtään kunnankirjaston kokoelmiin kuului runsas 41 700 nidettä, joista noin 36 600 oli kirjoja. Lainauksia tehtiin noin 77 400 ja fyysisiä käyntejä oli yli 33 000. Koronapandemian vaikutukset näkyivät kirjaston tunnusluvuissa.
Punavalkku

| Punavalkku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae
Tribus::  Neottieae
Alatribus::  Limodorinae
Suku::  Lumovalkut Cephalanthera
Laji::  rubra
Kaksiosainen nimi
 Cephalanthera rubra  (L.) L.C.M.Rich. 
Katso myös
   Punavalkku Wikispeciesissä   Punavalkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punavalkku (Cephalanthera rubra) on lähinnä Euroopassa tavattava komeakukkainen kämmekkälaji. Suomessa laji on erittäin harvinainen ja rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko

Punavalkku kasvattaa 20–50 senttimetriä pitkän, yläosastaan karvaisen varren. Varressa on vuoroittain 4–6 kapeanpuikeaa tai suikeaa lehteä, jotka ovat 8–10 cm pitkiä. Kukinto on harsu tähkä, jossa on 3–15 isoa kukkaa. Kukkien tukilehdet ovat sikiäintä pitempiä. Kukat ovat vaaleanpunaisia ja kannuksettomia, suippo huuli on valkoisehko, keltajuovainen ja punalaitainen. Sikiäin on tiheäkarvainen. Laji kukkii heinäkuussa.
Tärkein osa punavalkusta sijaitsee maan alla. Laji elää symbioosissa sienen kanssa. Sienijuuren kanssa läheisen suhteen muodostava maavarsi kasvattaa pitkiä juuria, mutta maanpäällisiä versoja ei nouse esiin läheskään joka vuosi.
Maanpäällisen verson lehdet ovat tummanvihreitä, lyhyitä verrattuna toiseen valkkuun, miekkavalkkuun. Kukkia on tätä toista lajia vähemmän, ja ne ovat väriltään purppuraisia. Kukinnan jälkeen kasvi on lehtien lisäksi helppo erottaa miekkavalkusta myös sen perusteella, että miekkavalkusta poiketen punavalkun kukat kasvavat selvän suojuslehden tyveltä: miekkavalkulla kukinnon suojuslehdet ovat hyvin vaatimattomat.
Punavalkun pölytys perustuu huijaukseen. Sen uskotaan käyttävän kellokasvien, erityisesti kurjenkellon (Campanula persicifolia) pölyttäjinä toimivia soukkomehiläisiä (mm. Chelostoma fuliginosum ja kissankellosoukkomehiläinen C. campanularum) hyödykseen. Kasvin kukissa ei ole mettä, joten pölyttäjät jäävät palkitsematta. Ainakaan Suomessa pölytystulos ei ole hyvä.
Levinneisyys

Punavalkkua tavataan pääasiassa Keski- ja Etelä-Euroopassa ja Kaukasuksella. Pienempiä esiintymiä tavataan lähes koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta, Lähi-idästä ja Pohjois-Afrikan länsiosista. Suomessa punavalkun harvat ja pienet esiintymät ovat keskittyneet Lohjan ja Kiskon seuduille. Laji lienee levinnyt Suomeen jo jääkauden jälkeisellä lämpökaudella.
Elinympäristö

Suomessa punavalkku kasvaa valoisissa kangasmetsissä ja lehdoissa. Laji suosii kalkkimaita ja etelärinteitä. Lajin taantumiseen Suomessa on ilmeisesti syynä avohakkuut, kasvupaikkojen kuusettuminen sekä kesämökkirakentaminen. Lajin yleisyyttä on kuitenkin vaikea arvioida punavalkun hyvin epäsäännöllisen kukinnan takia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Punavalkku (Cephalanthera rubra)
Kasviatlas 2020: Punavalkun (Cephalanthera rubra) levinneisyys Suomessa
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Punavalkku (Cephalanthera rubra)
Pohjolan kasvien pauloissa: Cephalanthera rubra – punavalkku
Ranskalainen ystävä

| Ranskalainen ystävä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tommi Melender
Kieli:  suomi
Genre:  romaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  237
ISBN:  978-951-0-35609-8

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ranskalainen ystävä on Tommi Melenderin vuonna 2009 ilmestynyt romaani. Teos oli ilmestymisvuonnaan Finlandia-palkintoehdokas.
Aiheesta muualla

Maaria Pääjärvi: Merkintöjä ranskalaisesta ystävästä (Arkistoitu – Internet Archive). Luutii-blogi 10.2.2011.
Seppo Puttonen ja Nadja Nowak: Ranskalainen ystävä. Ylen uutiset 12.11.2009.
Tommi Melender kulkee Flaubertin jalanjäljissä. Kirjastokaista 29.9.2009.
Aamun kirja: Ranskalainen ystävä. Ylen Elävä arkisto. 1.12.2009.
Hannu Waarala: Ranskalainen ystävä. Keskisuomalainen. 18.10.2009.
Jukka Petäjä: Plataanien siimeksestä kurkkii Flaubert. Helsingin Sanomat 12.11.2009. (maksullinen artikkeli)
Salla Seuri: Ranskalainen ystävä. Uusi Suomi 25.11.2009.
Liisa Kukkola: Typeryyden sietämätön raskaus. Etelä-Saimaa 28.11.2009.
Putte Wilhelmsson: Ihmiskriitikko ruoskii vakosamettihumanisteja. Turun Sanomat 29.11.2009.
Regensburger Domspatzen

Regensburger Domspatzen on Saksassa Regensburgissa toimiva poikakuoro ja perustettu vuonna 975. Se on maailman vanhin poikakuoro.
Kuoroa johtanut paavi Benedictuksen veli sulki silmänsä kuorossa harjoitetulle väkivallalle. Kuoron johtajat ja muut aikuiset raiskasivat ja pahoinpitelivät laulajia vuosikymmenet, kunnes asia paljastui julkisuuteen vuonna 2010.
Ramenkin metroasema

| Ramenki (Раменки) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Kalininsko-Solntsevskaja
Sijainti:  55.6975°N, 37.4984°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  16. maaliskuuta 2017
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Ramenki (ven. Раменки) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 16. maaliskuuta 2017.
Pyöräily kesäolympialaisissa 1920

Pyöräily
Vuoden 1920 kesäolympialaisten pyöräily järjestettiin 9. – 13. elokuuta 1920 Antwerpenissä, Belgiassa. Tämä oli kuudes kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 103 osanottajaa 14 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi. Pyöräily järjestettiin ainoastaan miehille.
Mitalistit > Ratapyöräily

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Sprintti |  Maurice Peeters |  Thomas Johnson |  Harry Ryan |
| 50 kilometrin ajo |  Henry George |  Cyril Alden |  Piet Ikelaar |
| Tandem |  Thomas Lance ja Harry Ryan |  William Smith ja James Walker |  Frans de Vreng ja Piet Ikelaar |
| Joukkuetakaa-ajo |  ItaliaPrimo Magnani Arnaldo Carli Ruggero Ferrario Franco Giorgetti |  Yhdistynyt kuningaskuntaAlbert White Cyril Alden Thomas Johnson William Stewart |  Etelä-AfrikkaJames Walker Sammy Goosen Henry Kaltenbrun William Smith |
Mitalistit > Maantieajo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Aika-ajo |  Harry Stenqvist |  Henry Kaltenbrun |  Fernand Canteloube |
| Joukkueaika-ajo |  RanskaAchille Souchard Fernand Canteloube Georges Detreille Marcel Gobillot |  RuotsiHarry Stenqvist Sigfrid Lundberg Ragnar Malm Axel Persson |  BelgiaAlbert Wyckmans Albert De Bunné Jean Janssens André Vercruysse |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 2. |  Ruotsi | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3. |  Alankomaat | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 4. |  Belgia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4. |  Ranska | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6. |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Etelä-Afrikka | 0 | 2 | 1 | 3 |
Pyöräily kesäolympialaisissa 1928

Pyöräily
Vuoden 1928 kesäolympialaisten pyöräily järjestettiin 4. – 6. elokuuta 1928 Amsterdamissa, Alankomaissa. Tämä oli kahdeksas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 149 osanottajaa 27 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi. Laji pidettiin ainoastaan miehille.
Mitalistit > Ratapyöräily

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Aika-ajo |  Willy Hansen |  Gerard Bosch van Drakestein |  Dunc Gray |
| Sprintti |  Roger Beaufrand |  Antoine Mazairac |  Willy Hansen |
| Tandem |  Alankomaat Bernhard Leene Daan van Dijk |  Yhdistynyt kuningaskunta Ernest Chambers John Sibbit |  Saksa Hans Bernhardt Karl Köther |
| Joukkuetakaa-ajo |  Italia Cesare Facciani Marco Cattaneo Mario Lusiani Luigi Tasselli |  Alankomaat Johannes Maas Piet van der Horst Janus Braspennincx Jan Pijnenburg |  Yhdistynyt kuningaskunta George Southall Harry Wyld Leonard Wyld Percy Wyld |
Mitalistit > Maantiepyöräily

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Maantieajo |  Henry Hansen |  Frank Southall |  Gösta Carlsson |
| Joukkuemaantieajo |  Tanska Henry Hansen Orla Jørgensen Leo Nielsen |  Yhdistynyt kuningaskunta Jack Lauterwasser John Middleton Frank Southall |  Ruotsi Gösta Carlsson Erik Jansson Georg Johnsson |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Tanska | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2. |  Alankomaat | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 3. |  Ranska | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 6. |  Ruotsi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 7. |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
Pyöräily kesäolympialaisissa 1924

Pyöräily
Vuoden 1924 kesäolympialaisten pyöräily järjestettiin 23. – 27. heinäkuuta 1924 Stade Olympique Yves-du-Manoirilla ja Vélodrome de Vincennesissä, Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli seitsemäs kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 139 osanottajaa 24 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi.