stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ashin Jinarakkhita
Toiminta munkkina

Teen vihki munkiksi vuonna 1953 kiinalainen mahayanamunkki Benqing, jolta Tee sai dharmanimen Tizheng. Kiina ei kuitenkaan ollut turvallinen paikka lähteä munkkioppilaaksi, joten Tee päätti lähteä sen sijaan vuonna 1954 Myanmariin, jossa hänet vihittiin uudelleen, mutta tällä kertaa theravadamunkiksi, ja hän sai dharmanimekseen Ashin Jinarakkhita.
Jinarakkhita katsoi, että kaikki buddhalaisuuden suuntaukset (theravada, mahayana ja vajrayana, joita kaikkia esiintyi Indonesiassa) olivat loppujen lopuksi yhteensopivia, minkä pohjalta hän loi buddhayana-nimisen suuntauksen. Hän myös luonnosteli pohjan Kaikkivoipaisen ja alkuperäisen Buddhan (indonesiaksi Sang Hyang Adi-Buddha) konseptista, joka määrittelee Siddhartha Gautaman jumalaksi. Tämä puolestaan varmisti, että buddhalaisuus ei ole ristiriidassa Indonesian virallisen filosofian pancasilan kanssa. Jinarakkhita alkoi levittää aatetta teistisestä buddhalaisuudesta 1950- ja 1960-luvuilla ympäri Indonesiaa.
Munkkina toimiessaan Jinarakkhita pyrki myös ulkoisella olemuksellaan ilmentämään sitä, että buddhalaisuuden eri suuntaukset voivat elää harmoniassa keskenään: hän pukeutui theravadabuddhalaiseen sahraminkeltaiseen kasayaan, mutta antoi kuitenkin partansa kasvaa, kuten kiinalaisessa mahayana-perinteessä oli tapana.
Kuolema

Jinarakkhita kuoli jakartalaisessa sairaalassa vuonna 2002.
Perintö

Jinarakkhitan katsotaan "indonesialaistaneen" buddhalaisuuden samalla kun hän elvytti sitä. Perinteisesti ei-teistisestä buddhalaisuudesta tuli Jinarakkhitan myötävaikutuksesta teistinen, jotta se soveltuisi paremmin indonesialaiseen yhteiskuntaan. Hänen katsotaan myös olevan ensimmäinen indonesialaissyntyinen buddhalainen munkki (indonesiaksi biksu pertama putra Indonesia).
Kinovalon alla

| Kinovalon alla Arppa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2021
 Formaatti: CD LP digitaalinen
 Tuottaja(t): Väinö Karjalainen Ville-Veikko Airaniemi Okko Saastamoinen Antti Ahoniemi Aaro Airola
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 37.18
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 6.   Fyysinen albumilista: 3.
Arpan muut julkaisut
| Laavalamppuja 2020 | Kinovalon alla 2021 | Valeria 2023 |
Singlet albumilta Kinovalon alla
 ”Laila” Julkaistu: 4. helmikuuta 2021  ”Väistä” Julkaistu: 4. huhtikuuta 2021  ”Hauki” Julkaistu: 11. kesäkuuta 2021  ”Oulu (theme)” Julkaistu: 9. syyskuuta 2021
Kinovalon alla on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Arpan 24. syyskuuta 2021 julkaistu toinen studioalbumi. Albumi on ensimmäinen Johanna Kustannus -levy-yhtiön alla julkaistava Arppa-albumi.
Albumin nimi viittaa alun perin Kokkolan Kinojuhlille tehtyyn valokylttiin, joka on sittemmin ollut Arpan äidin Ykspihlajaan perustamassa kahvilassa. Artisti on viettänyt öitään soittaen valokyltin alla olevaa pianoa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Täällä taas | Aaro Airola | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Leikkiä sanoilla | Airola | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Yks kriisi | Airola | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Väistä | Airola | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Metsässä tarkoituksella | Airola | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Laila | Airola | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Pölynä ilmassa | Airola | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Oulu (theme) | Airola | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kinovalon alla | Airola | 5.25 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Hauki | Airola | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Kulttuuritoimitus:
Rumba: 7,8/10
Soundi:
Kathryn Joosten

| Kathryn Joosten |
| --- | --- |
 Kathryn Joosten Emmy-gaalassa vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1939 Eustis, Florida
Kuollut: 2. kesäkuuta 2012 (72 vuotta) Westlake Village, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Näyttelijä
Palkinnot
 Emmy-palkinto (2005, 2008) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Kathryn Joosten (20. joulukuuta 1939 Eustis, Florida – 2. kesäkuuta 2012 Westlake Village, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän toimi psykiatrisena hoitajana ennen kuin aloitti näyttelijänuransa 1980-luvulla. Vuosina 1999–2001 hän esiintyi Mrs. Landinghamin roolissa televisiosarjassa West Wing. Vuosina 2005 ja 2008 hän sai Emmy-palkinnot esiintymisistään komediasarjassa Täydelliset naiset. Hän oli sarjassa toistuva vierailija. Joosten vieraili myös monessa muussa televisiosarjassa, kuten Kovan onnen kundi, Siskoni on noita ja Dharma ja Greg.
Joosten tupakoi runsaasti, kunnes sai keuhkosyöpädiagnoosin vuonna 2001. Hän sairastui jälleen vuonna 2009. Joosten kuoli keuhkosyöpään 2. kesäkuuta 2012 72-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kathryn Joosten Wikimedia Commonsissa
Kathryn Joosten Biography TV Guide. Viitattu 29.4.2021. (englanniksi)
Kathryn Joosten List of Movies and TV Shows TV Guide. Viitattu 29.4.2021. (englanniksi)
Artie Matthews

Artie Matthews (15. marraskuuta 1888 – 25. lokakuuta 1958) oli yhdysvaltalainen säveltäjä sekä ragtime- ja blues-pianisti.
Lapsuus ja nuoruus

Artie Matthews syntyi Braidwoodissa, Illinois’n osavaltiossa. Pikkukaupunki sijaitsee Chicagosta lounaaseen ja Jolietista kaakkoon. Matthewsin vanhemmat olivat Samuel ja Mary Matthews. Hänellä oli vanhempi sisar nimeltään Addie tai Addia (s. 1885). Perheen isä, Samuel, oli töissä hiilikaivoksessa. Kun Samuel Matthews sai paikan sikäläisessä kaivoksessa, perhe muutti Springfieldiin. Siellä nuori Artie vietti lapsuutensa. Hänen isänsä kuoli kuitenkin jo 1895 ja lapset jäivät äidin vastuulle.
Nuori Artie oppi soittamaan pianoa teini-iässä. Soiton alkeet opetti hänen äitinsä, mutta myöhemmin oppi soittamaan paremmin päästyään soittamaan joissakin Springfieldin baareissa ja julkisissa tilaisuuksissa. Baareissa hän kuuli ragtime-musiikkia, josta kiinnostui. Hänen ensimmäinen julkinen yrityksensä päästä esiintymään vuoden 1904 St. Louisin maailmannäyttelyn yhteydessä kariutui, koska paikalla oli paljon taitavampia pianisteja. Hän halusi oppia soittamaan paremmin ja pääsi vuosiksi 1905–1906 kahden paikallisen pianistin (Banty Morgan ja Art Dunningham) oppilaaksi. Näiden opastuksella ja soitettuaan runsaasti Springfieldin baareissa ja bordelleissa Matthewsin soittotaito kehittyi.
Perhe

Artie Matthews oli naimisissa Anna Howardin kanssa. Pariskunta tapasi ja avioitui 1910-luvun lopulla. Avioliitto päättyi Annan kuolemaan 1930-luvulla. 
Artie ja Anna Matthewsille syntyi 1930-luvulla poika Art jr.. Art Matthews jr. opiskeli 1975–1990 jazz-pianon soittamista ja jazz-kappaleiden sovittamista New England Conservatoryssä, Massachusettsin yliopistossa, Hampshire Collegessa ja Tufts Universityssä Sittemmin Art jr. on työskennellyt perinteisen ja sähköisen musiikin säveltäjänä sekä musiikin opettajana. Hän on esiintynyt muun muassa Montreux’n jazzfestivaaleilla.
Sävellyksiä

Artie Matthewsin sävellyksistä tunnetuin on 1915 julkaistu Weary Blues, jonka ovat levyttäneet muun muassa Louis Armstrong ja Count Basie. Ragtime-sävellykset Pastime Rag numerot 1-5 noteerataan nykyään ragtime-musiikin suurten säveltäjien Scott Joplinin, James Scottin ja Joseph Lambin tuotannon ohella hienoimmiksi ragtime-kappaleiksi. Matthews oli myös eräs ensimmäisiä säveltäjiä, joka pyrki yhdistämään afrikkalaista ja länsieurooppalaista musiikkiperinnettä.
Luettelo Matthewsin sävellyksistä:
Give Me, Dear, Just One More Chance (1908) sävelletty yhdessä Ford Hayesin kanssa
Twilight Dreams (1912) H. Inmanin kanssa
Wise Old Moon (1912) H. Inmanin kanssa
Everybody Makes Love To Someone (1912) P. Franzin kanssa
Waiting (1912) Emma Ettiennen kanssa
Lucky Dan, My Gamblin' Man (1913) Charles A. Hunterin kanssa
When I'm Gone (1913) Charles A. Hunterin kanssa
The Princess Prance (1913) Charles A. Hunterin kanssa
Old Oak Tree by the Wayside (1913) T. Hilbren Schaeferin kanssa
Pastime Rag 1 (1913)
Pastime Rag 2 (1913)
Weary Blues (1915)
Pastime Rag 3 (1916)
Everything He Does Just Pleases Me (1916)
Pastime Rag 5 (1918)
Pastime Rag 4 (1920)
Who Am I (n.1930)
A Caress (n.1940) yhdessä Maxie Earhart Clarkin kanssa
Matthews myös sovitti toisten säveltäjien kappaleita. Seuraavassa on lueteltu joitakin hänen tärkeimmistä sovituksistaan:
Baby Seals Blues (säveltänyt Baby Seals, 1912)
Junk Man Rag (säveltänyt Charles Luckeyth Roberts, 1913)
Lily Rag (säveltänyt Charles Hubbard Thompson, 1914
Cataract Rag (säveltänyt Robert Hampton, 1914)
Agitation Rag (säveltänyt Robert Hampton, 1915)
Jinx Rag (säveltänyt Lucian Porter Gibson, 1915)
Cactus Rag (säveltänyt Lucian Porter Gibson, 1916)
Pastime Rag nro 1
Kate Chopin

| Kate Chopin |
| --- | --- |
 Kate Chopin 1894.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1850
Kuollut: 22. elokuuta 1904
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kate Chopin (syntyjään Catherine O’Flaherty, 8. helmikuuta 1850 – 22. elokuuta 1904) oli yhdysvaltalainen proosakirjailija. Hänen novellinsa ja romaaninsa kuvaavat lähinnä Louisianan kreolien elämää. Nykyisin hänet tunnustetaan yhdeksi feministisen kirjallisuuden esitaistelijoista.
Chopin nousi aikanaan lukijoitten ja arvostelijoitten suosikiksi idyllisillä novelleillaan. Tilanne muuttui kuitenkin täysin, kun hänen esikoisromaaninsa Herääminen (The Awakening, 1899) ilmestyi. Romaani kuvaa perheenäidin seksuaalista heräämistä ja aviorikosta. Tämä oli aikalaisyleisölle liikaa, varsinkin kun kirjailija ei millään tavalla tuominnut päähenkilönsä moraalittomaksi määriteltyä käytöstä. Tuossa närkästyneessä ilmapiirissä Chopinin kirjailijanura käytännössä tukahtui.
Jälkipolvien silmissä Chopin muistetaan nimenomaan Heräämisen kirjoittajana. Feministisessä kirjallisuudentutkimuksessa puhutaan naisten heräämisromaaneista (engl. novel of awakening), joka on yksi naiskehitysromaanin muoto. Nimitys juontuu suoraan Chopinin romaanin nimeen.
Suomennettu teos

Herääminen.  ((The Awakening, 1899.) Suomennos ja esipuhe: Raija Larvala)  Turku:  Faros, 2009.  ISBN 978-952-5710-11-3.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Kate Chopin International Society. (englanniksi)
Kathryn Hunter

| Kathryn Hunter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Aikaterini Hadjipateras
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1957 (ikä 67) New York City, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Marcello Magni (vih. 2011; k. 2022)
Aiheesta muualla
IMDb 
Kathryn Hunter, oik. Aikaterini Hadjipateras (s. 9. huhtikuuta 1957), on brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa Harry Potter ja Feeniksin kilta (2007), The Tragedy of Macbeth (2021), Poor Things (2023), sekä Disney+ -suoratoistopalvelun Tähtien sota -universumiin sijoittuvassa televisiosarjassa Andor (2022–).
Aiheesta muualla

Kathryn Hunter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kathryn Hereford

Kathryn Hereford (2. joulukuuta 1910 Virginia, Yhdysvallat – 17. joulukuuta 1993 Los Angelesin piirikunta) oli pienen uran elokuva-alalla tehnyt tuottaja. Hereford vastasi muun muassa Elvis-elokuvan Rock'n roll -suosikki (1957) tuottamisesta.
Aiheesta muualla

Kathryn Hereford Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kibaha

| Kibaha |
| --- | --- |
 Panoraamakuva maastosta Kibahan lähistöltä.
 Kibaha
 Koordinaatit: 06°47′S, 38°59′E 
Valtio:   Tansania
Alue:  Pwanin alue
Piirikunta:  Kibahan piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  706 km²
Väkiluku (2012):  128 488
 – Väestötiheys:  182 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 Pwani.go.tz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kibaha on kaupunki Tansanian itäosassa. Vuonna 2012 siellä oli 128 488 asukasta. Kibaha on Pwanin alueen pääkaupunki ja Kibahan piirikunnan hallinnollinen keskus. Se sijaitsee noin 40 kilometriä maan suurimmasta kaupungista, Dar es Salaamista pohjoiseen. Pohjoismaat ovat perustaneet kaupunkiin vuonna 1970 koulutuskeskuksen, joka tarjoaa muun muassa peruskoulutusta, maatalousalan koulutusta ja terveydenhuoltopalveluja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kibaha Wikimedia Commonsissa
Kivisillansalmi

Kivisillansalmen ylittävä maantiesilta.
Kivisillansalmi on Viipurin Linnasaaren länsipuolella sijaitseva salmi, joka yhdistää Viipurinlahden sen perimmäisen pohjukkaan Suomenvedenpohjaan. Noin 1,4 kilometrin pituisessa salmessa kulkee Saimaan kanavalle johtava laivaväylä.
Kivisillan salmen ylittävät rautatie- ja maantiesillat ovat molemmat valmistuneet 1960-luvun puolivälissä Saimaan kanavan uudelleenrakentamisen yhteydessä. Maantiesillalle suoritettiin suuri peruskorjaus vuonna 2010, jolloin nimi vaihtui Kalininin sillasta Ystävyyden sillaksi. Sillan kautta on yhteys Viipurin keskustasta E18-valtatielle. Kivisillansalmen rautatiesiltaa pitkin puolestaan kulkee Riihimäki–Pietari-rata.
Viipurin taistelun yhteydessä 20. kesäkuuta 1944 suomalaiset ryhmittivät uuden puolustuslinjan Kivisillansalmen länsirannalle, kun kaupunki oli menetetty parissa tunnissa. Tämän jälkeen käytiin Tienhaaran taistelu 22.–25. kesäkuuta.
Keijo Ketonen

Arvo Keijo Kalevi Ketonen (s. 1942) on turkulaisen TS-yhtymän entinen toimitusjohtaja. Hän tuli Turun Sanomien atk-päälliköksi 1963, suunnittelu- ja kehitystoimen johtajaksi 1970 ja varatoimitusjohtajaksi 1976. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2010, mutta jatkaa tytäryhtiöiden hallituksissa. Ketosen vanhemmat ovat johtaneet Turun Sanomia: isä oli päätoimittaja ja toimitusjohtaja Arvo Ketonen ja äiti vuorineuvos, pääjohtaja Irja Ketonen. Ketosen nuorempi veli on yhtiön johdossa toimiva Mikko Ketonen.
Kasvottomat vakoojat

| Kasvottomat vakoojat> Little Nikita |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Benjamin
Käsikirjoittaja:   John Hill  Bo Goldman 
Tuottaja:  Harry Gittes
Säveltäjä:  Marvin Hamlisch
Kuvaaja:  László Kovács
Leikkaaja:  Jacqueline Cambas
Lavastaja:  Hub Braden
Pääosat:   Sidney Poitier  River Phoenix  Richard Jenkins  Caroline Kava  Richard Bradford 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Corporation
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1988
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kasvottomat vakoojat (Little Nikita) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva jonka on ohjannut Richard Benjamin. Sen pääosissa näyttelevät muun muassa Sidney Poitier, River Phoenix, Richard Jenkins, Caroline Kava ja Richard Bradford.
Juoni

Elokuva kertoo näennäisesti tavallisesta yhdysvaltalaisesta perheestä, jonka yrittäjävanhemmat Richard ja Elizabeth Grant (Richard Jenkins ja Caroline Kava) pitävät lastentarhaa, ja jonka poika Jeff (River Phoenix) on menestynyt urheilija collegessa. Hän haluaa päästä ilmavoimien akatemiaan, ja koska FBI:n tutkii kaikkien sinne pyrkivien taustat, ja Jeff joutuu Roy Parmenterin (Sidney Poitier) haastatteluun, koska tämä on huomannut että hänen vanhempiensa syntymätodistusten mukaan he ovat kuolleet 1800-luvulla, mutta huomaan ettei tämä tiedä mitään vanhempiensa taustasta.
Saman aikaisesti KGB:n luopio agentti Scuba (Richard Lynch) etsii KGB:n salaisia agentteja ja joita on tappanut kiristääkseen rahaa entiseltä toimeksiantajaltaan. KGB on lähettänyt toisen agentin, Konstantin Karpovin (Richard Bradford) jäljittämään Scuban ja pysäyttämään hänet. Hän kääntyy Jeffin vanhempien puoleen koska arvelee että myös nämä saattavat olla Scuban kohteena.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sidney Poitier  | … |  Roy Parmenter   |
|  River Phoenix  | … |  Jeff Grant   |
|  Richard Jenkins  | … |  Richard Grant   |
|  Caroline Kava  | … |  Elizabeth Grant   |
|  Richard Lynch  | … |  Scuba   |
|  Richard Bradford  | … |  Konstantin Karpov   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kasvottomat vakoojat (1988), Little Nikita FIxgalleria.net. Viitattu 4.11.2022. (englanniksi)
Ebert, Roger: Little Nikita RogerEbert.com.  18.3.1988. Viitattu 4.11.2022. (englanniksi)
Little Nikita (1988) The Movie Scene. Viitattu 4.11.2022. (englanniksi)
Little Nikita Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 20.1.2022. Viitattu 4.11.2022. (englanniksi)
Knut Porse

Knut Porse (k. 1330) oli Ruotsin Hallandista kotoisin ollut aatelismies.
Knut Porse mainitaan ensimmäisen kerran ruotsalaisten mahtimiesten kuningas Birger Maununpoikaa vastaan suunnatun kapinan yhteydessä. Norjan ja Ruotsin kuninkaan Maunu Eerikinpojan ollessa vielä alaikäinen ja holhouksen alainen Knut yritti yhdessä Maunun äidin, herttuatar Ingeborg Norjalaisen kanssa tehdä itsestään koko Skånen herran ja luoda Tanskan, Norjan ja Ruotsin rajaseuduista oman pohjoismaisen valtakunnan. Tämä johti siihen, että Ingeborg syrjäytettiin kaikista Norjan ja Ruotsin valtakunnan asioiden hoidosta.
Vuonna 1326 Knut onnistui saamaan suuria lainoja ja itsenäisen valta-aseman Tanskassa. Seuraavana vuonna Knut meni naimisiin Ingeborgin kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi poikaa. Tanskassa Porse tunnustettiin Hallandin ja Viron herttuaksi.
Kirsty Coventry

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kirsty Coventry vuonna 2018. |  Kirsty Coventry vuonna 2018. |  Kirsty Coventry vuonna 2018. |  |
Maa:   Zimbabwe
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 200 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 100 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 100 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 200 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 400 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 200 m sekauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Montréal 2005 | 100 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Montréal 2005 | 200 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Rooma 2009 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Montréal 2005 | 200 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Montréal 2005 | 400 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2007 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2007 | 200 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Rooma 2009 | 400 m sekauinti |  |
Kirsty Coventry (s. 16. syyskuuta 1983 Harare) on zimbabwelainen uimari ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Sydneyn olympialaisissa 2000 kilpaillessaan Coventry oli vielä lukiolainen, mutta selvisi silti välieriin ensimmäisenä zimbabwelaisuimarina kautta aikojen. Sen vuoksi hänet valittiin Zimbabwen vuoden naisurheilijaksi.
Coventry voitti Ateenan olympialaisissa 2004 kultaa 200 metrin selkäuinnissa, hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja pronssia 200 metrin sekauinnissa. Coventryn kultamitali oli Zimbabwen toinen olympiakultamitali. Ensimmäinen tuli Moskovasta 1980 naisten maahockeystä.
Vuonna 2005 Coventry voitti Montréalin pitkän radan MM-kisoissa kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinneissa sekä hopeaa 200 ja 400 metrin sekauinneissa. Hän nosti yksin Zimbabwen mitalitilastossa yhdeksännelle sijalle. Vuoden 2007 Melbournen MM-kisoissa hän saavutti hopeaa 200 metrin selkä- ja sekauinneissa.
Pekingissä 2008 Coventry voitti kolme hopeaa ja yhden kullan. Hän hävisi Stephanie Ricelle sekä 200 että 400 metrin sekauinnissa. Lisäksi 100 metrin selkäuinnissa Coventry jäi hopealle Natalie Coughlinin vietyä kultaa. Kolmen hopean jälkeen Coventry puolusti 200 metrin selkäuinnin olympiakultaa onnistuneesti. Hän voitti kullan maailmanennätysajalla jättäen entisen ennätysnaisen Margaret Hoelzerin toiseksi.
Coventry voitti Rooman MM-kilpailuissa 2009 kultaa 200 metrin selkäuinnissa maailmanennätysajalla 2.04,81. Lisäksi hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa.
Coventry pitää hallussaan 200 metrin sekauinnin maailmanennätystä lyhyeltä radalta sekä 200 metrin selkäuinnin maailmanennätystä pitkältä ja lyhyeltä radalta. Hän asuu ja harjoittelee Auburnin yliopistossa, Alabamassa.
Kirsty Coventry valittiin Lontoon vuoden 2012 kisojen aikana KOK:n urheilijajäseneksi seuraavaksi kahdeksaksi vuodeksi.
Knut Olav Rindarøy

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 17. heinäkuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Molde, Norja
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: Molde
Pelinumero: 23
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004– | Molde | 186 | (2) |
| 2010–2011 | → Deportivo La Coruña (laina) | 4 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 190 | (2) |
Maajoukkue
| 2009– | Norja | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. toukokuuta 2015.
Knut Olav Rindarøy (s. 17. heinäkuuta 1985 Molde) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Rindarøy on edustanut Moldea kaudesta 2004 lähtien. Hän on pelannut seurassa kausina 2004–2006 ja 2008–2014 yhteensä 159 ottelua Norjan pääsarjassa ja lisäksi 25 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2007. Kaudella 2010–2011 Rindarøy pelasi neljä Espanjan pääsarjan ottelua Deportivo La Coruñassa. Hän on voittanut Moldessa Norjan-mestaruuden kausina 2011, 2012 ja 2014 sekä Norjan Cupin kaudella 2005.
Norjan A-maajoukkueessa Rindarøy teki ensiesiintymisensä vuonna 2009.
Knut Reiersrud

Knut Reiersrud (2013)
Knut Reiersrud (s. 12. helmikuuta 1961 Oslo) on norjalainen kitaristi, säveltäjä ja laulaja. Hän tuli alun perin tunnetuksi bluesmuusikkona, mutta on kehittänyt musiikillisen ilmaisun, joka yhdistelee monia eri genrejä.
Reiersrud varttui Oslossa ja Bærumissa. Bluesmuusikkona hän toimi muun muassa yhtyeissä Hartvik & The Heartbreakers ja Four Roosters. Reiersrud on julkaissut monia albumeita omalla nimellään; näistä Pretty Ugly (2004) toi hänelle Spellemannprisenin. Hän on tehnyt levyjulkaisuja myös yhdessä urkuri Iver Kleiven kanssa; näistä Blå koral (1991) johti myös Spellemannprisenin myöntämiseen. Albumilla Den signede dag (2000) mukana ovat kaksikon lisäksi myös Povl Dissing ja Nikolai Grundtvig. Reiersrud ja Kleive yhdessä sävelsivät musiikin Lillehammerin vuoden 1994 talviolympialaisten avajaisseremoniaan.
Reiersrudin kanssa yhteistyötä ovat tehneet myös eri puolilta maailmaa tulleet muusikot, kuten gambialaiset perinnemuusikot omalla debyyttialbumilla Tramp (1993) ja seuraajalla Klapp (1995). Albumi Himalaya Blues (2004) äänitettiin Nepalissa muiden norjalaisten ja nepalilaisten muusikoiden kanssa. Knut Reiersrud Band on julkaissut jazz- ja soulvaikutteisen albumin Voodoo Without Killing Chicken (2008). Vuonna 2012 kokoonpano soitti Franz Schubertin ja Johannes Brahmsin musiikkia TrondheimSolistenen kanssa levyllä Infinite Gratitude. Vuonna 2018 yhtye teki paluun albumilla Heat, ja vuotta myöhemmin seurasi Life – Live at Røverstaden.
Reiersrud teki yhdysvaltalaisen R&B-laulaja Mighty Sam McClainin kanssa albumin One Drop Is Plenty (2011). Tämän jatko-osa Tears of the World (2015) johti jälleen Spellemannprisenin myöntämiseen, ja saman palkinnon ehdokkuus tuli sooloalbumilla Aftonblues (2013). Ehdokkuuden toi myös albumi Ballads And Blues From The 20's vol. 1 (2020). Vuonna 2021 Knut Reiersrud Band ja Kringkastingsorkestret julkaisivat Antonín Dvořákin ja Ludwig van Beethovenin musiikin tulkintoja albumilla A New World (2021).
Koirat (lehti)

| Koirat |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  koirat
Julkaisija:  Helsinki Media Company
ISSN:  ISSN 1238-0326
Perustettu:  1995
Lakkautettu:  2000
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  Kuusi kertaa vuodessa (1997-2000)
Kieli:  suomi
Koirat (lehden kannessa myös Koirat: Eläinmaailma ja Koirat: koiraihmisten ykköslehti) oli suomalainen koira-aiheinen aikakauslehti, joka ilmestyi vuosina 1995–2000. Lehti ilmestyi kuudesti vuodessa. Vuonna 2000 Eläinmaailma ja Koirat yhdistettiin ja julkaisu jatkoi nimellä Lemmikit & eläinmaailma. Jo vuonna 1993 oli julkaistu lehti nimeltä Eläinmaailma : Lemmikit, jonka teemanumeron aiheena oli ollut koirat.
Kate DeAraugo

Katherine "Kate" Jenna DeAraugo (s. 5. marraskuuta 1985) on australialainen laulaja, joka voitti Australian Idolin kolmannen kauden 21. marraskuuta 2005.
DeAraugon debyyttialbumi oli 12. joulukuuta 2005 julkaistu A Place I've Never Been, joka myi Australiassa platinaa.
Diskografia > Albumit

A Place I've Never Been (2005)
Diskografia > Singlet

"Maybe Tonight" (2005)
"Faded" (2006)
"Victim" (2006)
"This Time I Know It's For Real" (2006)