Grace Kelly
Ura näyttelijänä > Huippuvuodet 1953–1954 > Hitchcockin luottonäyttelijäksi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Gracen hienovarainen seksuaalisuus – hänen elegantti seksikkyytensä – vetosi minuun. | ” |
– Alfred Hitchcock
Jännityksen mestarina tunnettu Alfred Hitchcock valitsi elo­kuviensa nais­pääosiin etu­rivin näyttelijättäriä kauneuden ja lahjakkuuden perusteella. Kellylle järjestettiin tapaaminen ohjaajan kanssa Los Angelesissa kesäkuussa 1953, sillä tämä etsi uutta naistähteä tulevaan elokuvaansa. Kelly valittiin Täydellinen rikos -elokuvan nais­pääosaan ja ensimmäiseen päärooliinsa valkokankaalla. Kelly ilahtui elokuvasta, sillä se oli sovitus Frederick Knottin näytelmästä, joka oli menestynyt sekä Lontoossa että Broadwayllä. Elokuvan käsikirjoitus noudatti varsin uskollisesti esikuvaansa, ja Kellyn mielestä Täydellinen rikos olikin filmattu näytelmä.
Täydellinen rikos on synkkä jännityselokuva, ja se oli ensimmäisiä 3D-kameralla kuvattuja tuotantoja. Sen kuuluisaa murhakohtausta kuvattiin kokonainen viikko. Hitchcock oli ensimmäinen ohjaaja, joka paneutui toden teolla Kellyn ohjaamiseen ja valmennukseen. Hän sai Kellystä esiin seksikkyyden lisäksi myös Margotin hahmon vaatimaa herkkyyttä ja surumielisyyttä. Heidän yhteistyönsä toimi niin hyvin, että Kellystä tuli yksi Hitchcockin vakiotähdistä. Hitchcock oli myös ilmeisen rakastunut Kellyyn, ja käsikirjoittaja John Michael Hayesin mukaan ohjaaja ”olisi kiinnittänyt Gracen pääosaan kymmeneen seuraavaan elokuvaansa jos olisi voinut”. Hitchcock päättikin jo Täydellisen rikoksen kuvausten aikaan haluavansa Kellyn myös seuraavaan elokuvaansa. Hitchcock pyysi Takaikkunan käsikirjoittajaa Hayesia tutustumaan Kellyyn tarkemmin, ja Hayes esittikin muutaman päivän kuluttua suunnitelman, miten Kellyn kaksinaisen luonteen saisi paremmin esille.
Täydellisen rikoksen kuvausten jälkeen Kelly näytteli teatterissa William Marchantin komediassa To Be Continued. Se ei menestynyt, ja Kellynkin arviot olivat laimeita. Näytelmää esitettiin vain kaksi viikkoa. Kelly koe-esiintyi sen jälkeen Roxanen rooliin näytelmään Cyrano de Bergerac, jonka ohjaisi José Ferrer. Kellyllä oli samaan aikaan kova flunssa, minkä vuoksi hänen äänensä ei kantanut suuressa teatterissa eikä hän tehnyt Ferreriin vaikutusta. Osan menettäminen harmitti Kellyä, sillä hänellä oli edelleen ensisijaisesti tähtäimessä teatteriura.
MGM suostui jälleen lainaamaan Kellyn Takaikkunaa varten Paramount Picturesille. Kelly oli harkinnut myös roolitarjousta Alastomasta satamasta, mutta hän päätti jatkaa yhteistyötä Hitchcockin kanssa, ja näin Kelly teki Takaikkunan naispääosan, kun Alastoman sataman naissivuosaan palkattiin Eva Marie Saint. Kellyn vastanäyttelijä Takaikkunassa oli James Stewart.
Kelly ystävystyi Takaikkunan kuvauksissa puvustajansa Edith Headin kanssa. He miettivät yhdessä Kellyn roolihahmon puvustusta. Takaikkunan keskeisenä teemana ei ollut siinä tapahtuva murha, vaan naispäähenkilön romanttiset pyrkimykset. Kelly esitti jälleen rohkeaa ja tunteellista naista, joka on valmis riskeeraamaan henkensä rakastamansa miehen vuoksi. Samana vuonna Täydellisen rikoksen kanssa ensi-iltaan tullut Takaikkuna sai neljä Oscar-ehdokkuutta.
Takaikkuna nosti Kellyn maineen nopeasti huippuunsa, ja monet elokuvateatterit asettivat hänet mainosjulisteisiin Hitchcockin ja Stewartin rinnalle. The Hollywood Reporterin kustantaja William R. Wilkerson ennusti samoihin aikoihin, että Kellystä tulee ”maailman naispuolisten kassamagneettien numero yksi”. Myös arvostelijoiden mielipide Kellystä muuttui vähitellen positiivisemmaksi, vaikka New York Times arvioikin elokuvan pinnalliseksi ja sievisteleväksi. New Yorkin elokuvakriitikoiden yhdistys valitsi Kellyn vuoden 1954 parhaaksi naisnäyttelijäksi roolisuorituksistaan elokuvissa Täydellinen rikos, Takaikkuna ja Mies, jonka minulle annoit. Lisäksi brittiläinen Bafta asetti hänet ehdokkaaksi parhaasta naispääosasta elokuvassa Täydellinen rikos.