stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vihreän meren operaatio
Seuraukset > Poliittinen tuominta

YK:n turvallisuusneuvosto antoi 8. joulukuuta 1970 päätöslauselman 290, joka tuomitsi Portugalin hyökkäyksen Guineaan ja vaati Portugalia noudattamaan Guinean itsemääräämisoikeutta ja itsenäisyyttä. Afrikan yhtenäisyysjärjestö antoi 11. joulukuuta 1970 päätöslauselman, jossa hyökkäys tuomittiin yksimielisesti.
Nigeria ja Algeria tarjosivat apua Guinealle ja Neuvostoliitto lähetti alueelle sotalaivoja.
Käännös suomeksi
Vaasa Line

Yksi Vaasa Linen loppuvuosien laivoista oli oikealla näkyvä M/S Wisa, kuvattuna Hampurin satamassa vuonna 1969.
Vaasa Line oli suomalainen rahtilaivalinja ja -varustamo, joka hoiti etenkin 1960-luvulla Euroopan ja Pohjois-Amerikan länsirannikon välistä valtamerilinjaa nimeltä Hanseatic–Vaasa Line. Vuonna 1955 perustetun linjan toinen perustaja suomalaisen Vaasan Laiva Oy:n rinnalla oli länsisaksalainen Hanseatische Reederei Emil Offen, ja linja kulki Keski-Euroopan satamista Atlantin yli ja Panaman kanavan läpi Yhdysvaltojen ja Kanadan Tyynenmeren satamiin aina Havaijille saakka. Linjan alukset kuljettivat Euroopasta muun muassa saksalaisia autoja ja toivat paluurahtina muun muassa viljaa, siemeniä, säilykkeitä ja kappaletavaraa. Kun Vaasa Linen liikenne 1960-luvun alussa ulotettiin Keski-Euroopasta Suomeen asti, siitä tuli kolmas tärkeä suomalainen valtamerilinja Suomen Etelä-Amerikan linjan ja Finnlinesin rinnalle. Vaasa Linen toiminta loppui konkurssiin 23 vuoden jälkeen vuonna 1978.
Historiaa

Vaasa Linen nimi ja syntyhistoria juontaa juurensa eteläpohjalaisen Heikki Kurikan vuonna 1931 perustamaan Vaasan Laiva Oy:öön, hakurahtivarustamoon joka alkuun kuljetti muun muassa puutavaraa Suomesta Keski-Eurooppaan. Vaasa Line -linjaa perustettaessa Vaasan Laiva Oy:llä oli asettaa liikenteeseen kaksi noin 10 000 dw-tonnin moottorialusta, M/S Korsholma ja M/S Vaasa, joka tuli tunnetuksi muun muassa ennätyksellisestä lähes 900 Volkswagen Kuplan kertalastista Hampurista Kanadan Vancouveriin. 1960-luvun taitteessa nämä laivat myytiin pois ja korvattiin 1962 valmistuneella, 13 000 dw-tonnin M/S Vaasa Leaderillä. Sen kumppaniksi tuli Wihurin yritysryhmään kuuluneen Suomen Tankkilaivan omistama suunnilleen samankokoinen M/S Wiiri. Samalla linjaa jatkettiin Keski-Euroopan satamista ulottumaan laivojen kotimaahan Suomeen asti, ja vuonna 1964 Vaasan Laiva ja Suomen Tankkilaiva perustivat linjan operointia varten yhteisyrityksen Vaasa Line Oy.
Suomen Tankkilaiva -yhtiö alkoi panostaa valtamerilinjaan tuomalla sille vuosittain yhden aluksen lisää: M/S Wihuri 1965, M/S Wisa 1966, M/S Wilke 1967, M/S Wiima 1968 ja M/S Wirta 1969.
Seitsemän aluksen voimin kyettiin 1970-luvun vaihteessa tarjoamaan suora yhteys Suomesta Tyynellemerelle kahden viikon välein. Vaasan Laivan jouduttua taloudellisiin vaikeuksiin Suomen Tankkilaiva osti sen tytäryhtiökseen vuonna 1968 ja hallitsi siitä lähtien Vaasa Linea yksin.
Vaasa Line taisteli 1960-luvun puoliväliin asti ns. linjakonferenssin eli varustamojen muodostaman kartellin kanssa Panaman kanavan kautta palaavien laivojensa oikeudesta ottaa paluulastiksi eteläamerikkalaista kahvia, mitä vastusti etenkin konferenssiin kuulunut Johnson Line -konsernin ruotsalaisvarustamo. Lopulta Suomen itsenäisyyspäivänä 1965 Vaasa Leader toi linjan ensimmäisen kahvilastin Suomeen Kolumbian Santa Martasta. Sen jälkeen kahvilasteja päästiin hakemaan monista Väli-Amerikankin satamista, mutta suurimpina kahvinnoutopaikkoina pysyivät Kolumbian Santa Marta, Buenaventura ja Cartagena. Keväällä 1966 Vaasa Line sai myös oikeuden menomatkoilla purkaa suomalaisia metsäteollisuustuotteita Kolumbian ja Venezuelan satamiin. Tuolloin Wihuri alkoi markkinoida Vaasa Line -liikennettä Suomessa nimellä Kultaisen Lännen Linja, joka vie Suomesta metsäteollisuustuotteita ja tuo tänne Amerikoiden herkkuja, kuten kahvia ja Kalifornian hedelmäsäilykkeitä.
1970-luvulle tultaessa konttiliikenteeseen perustuvat alukset alkoivat vallata valtamerilinjoillakin alaa niin, että Hanseatic–Vaasa Linen saksalaiskumppani Emil Offen vetäytyi yhteistyöstä 1971. Myös Suomen Tankkilaiva alkoi myydä pois linjan aluksia, viimeisenä Vaasa Leaderin Kiinaan vuonna 1973. Tyynenmeren linjaa yritettiin vielä pitää yllä saksalaisalusten voimin, mutta toiminnan alamäki jatkui niin, että Vaasa Line Oy:n lisäksi koko Wihurin laivanvarustustoiminta ajautui konkurssiin 1978.
Vaasalinna

Gripsholmin linna Mälarenin rannalla.
Kalmarin linna Itämereltä kuvattuna.
Vadstenan linna pyöreine kulmatorneineen.
Vaasalinnoiksi (ruots. Vasaslott, Vasaborg) kutsutaan niitä linnoja, jotka Kustaa Vaasa tai hänen poikansa Eerik XIV, Juhana III ja Kaarle IX rakennuttivat tai uudistivat pääasiassa 1500-luvulla.
Linnat rakennettiin renessanssityyliin ja ne olivat usein linnoituksen ja palatsin sekoitus. Muita ajalle tyypillisiä piirteitä ovat tykkien vuoksi puolustustarkoituksessa pyöreiksi muotoillut tornit. Kaikissa Vaasalinnoissa tätä piirrettä ei kuitenkaan ole. Aikaisempien keskiaikaisten linnojen ympärille rakennettiin uusia vallituksia ja vahvoja muureja, koska linnat olivat käyneet vanhanaikaisiksi tykkien käytön yleistyttyä.
Luettelo Vaasalinnoista

Ruotsissa:
Borgholmin linna, Öölanti
Gripsholmin linna, Södermanland
Gävlen linna, Gästrikland
Jönköpingin linna, Småland
Kalmarin linna, Småland
Kronobergin linna, Växjö
Linköpingin linna, Itä-Götanmaa
Skaraborgin linna, Länsi-Götanmaa
Stegeborgin linna, Itä-Götanmaa
Tre Kronor, Uplanti
Uppsalan linna, Uplanti
Vadstenan linna, Itä-Götanmaa
Västeråsin linna, Västmanland
Örbyhusin linna, Uplanti
Örebron linna, Närke
Suomessa:
Bullerborg, Suomi
Turun linna, Suomi
Venäjällä:
Kivennavan linna, Venäjä
Käännös suomeksi
Viktor Schneider

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Cortina d'Ampezzo 1927 | 18 km |  |
Viktor Schneider oli saksalainen hiihtäjä, joka kilpaili 1920-luvulla. Hän voitti pronssia MM-kisoista vuonna 1927 18 kilometrin matkalta. Schneider oli ensimmäinen saksalainen, joka voitti mitalin hiihdon MM-kilpailuista.
Aiheesta muualla

Viktor Schneider Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Vazgen Sargsjan

| Vazgen Sargsjan |
| --- | --- |

Armenian pääministeri
 1. kesäkuuta 1999 – 27. lokakuuta 1999  
Edeltäjä:  Armen Darbinjan
Seuraaja:  Aram Sargsjan
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1959 Ararat, Armenian SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 27. lokakuuta 1999 (40 vuotta) Jerevan, Armenia
Tiedot
Puolue:  Republikaanipuolue
 Nimikirjoitus
Vazgen Sargsjan (arm. Վազգեն Սարգսյան, 5. maaliskuuta 1959 – 27. lokakuuta 1999) oli armenialainen poliitikko, maan pääministeri vuonna 1999. Hänet murhattiin aseistetussa hyökkäyksessä parlamenttiin. Sargsjan oli monien muiden Armenian poliitikkojen tavoin kunnostautunut Vuoristo-Karabahin sodassa Azerbaidžania vastaan.
Sargsjan opiskeli liikuntatieteitä Jerevanissa. Hän oli myös kotikaupungissaan Araratissa Komsomolin tehdasosaston sihteeri. Hän johti myöhemmin Garun-lehteä ja hänet valittiin Armenian korkeimpaan neuvostoon 1990.
Sargsjan komensi Jerkrapa-vapaaehtoisjoukkoja Vuoristo-Karabahin sodassa. Hän oli vuodesta 1991 Armenian puolustusministeri, presidentin neuvonantaja, valtioministeri vastuussa puolustuksesta ja uudelleen puolustusministeri 1995–1999. Hänen ansionaan pidetään myös presidentti Levon Ter-Petrosjanin voiton varmistamista vuoden 1995 kiistellyissä vaaleissa ja niiden jälkeisten levottomuuksien hillitsemistä.
Sargsjan edusti Armenian republikaanipuoluetta. Hänet nimitettiin kesäkuussa 1999 maan pääministeriksi.
Sargsjan kuoli toimittaja Nairi Hunanjanin johtamassa aseistetussa hyökkäyksessä maan parlamenttiin. Samalla sai surmansa puhemies Karen Demirtšjan ja useita muita. Sargsjan palkittiin kuolemansa jälkeen Armenian kansallissankarin arvonimellä. Hänet haudattiin Jerablorin sotilashautausmaalle.
Hänen veljensä Aram Sargsjan nimitettiin hänen jälkeensä vuoteen 2000 asti pääministeriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vazgen Sargsjan Wikimedia Commonsissa
Vasili Narežnyi

Vasili Trofimovitš Narežnyi (ven. Василий Трофимович Нарежный); (1780 Ustivitsa, Mirgorodskin alue (nyk. Myrhorodin alue), Venäjän keisarikunta – 21. kesäkuuta (J: 3. heinäkuuta) 1825 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija.
Suku ja koulutus

Vasili Narežnyi syntyi köyhään ukrainalaiseen szlachta (Puola-Liettuan alueen säätyläisluokka) -perheeseen. Hän opiskeli keisarillisessa Moskovan yliopistossa vuosina 1799–1801, jonka jälkeen hän palveli julkishallinnossa Kaukasuksella ja Pietarissa.
Hän oli kotoisin Gadjatš Povetista ('Vähä-Venäjä' eli nyk. Ukraina, Pultavan alue) Mirgorodskin piirin vähäaatelistosta. Hän sai alkeiskoulutuksensa mitä todennäköisimmin Tšernigovin seminaarissa, josta hän sai paljon vaikutelmia, jotka välittyivät myöhemmin hänen romaaneihinsa.
Vuonna 1792 Narežnyi ilmoitettiin keisarillisen Moskovan yliopiston aatelispoikien sisäoppilaitokseen ja kuuden vuoden kuluttua hänet palkittiin erinomaisesta menestyksestä opiskelijana. Vietettyään noin kaksi vuotta Moskovan yliopistossa Vasili Narežnyi astui lokakuussa 1801 virkamiespalvelukseen Georgian hallitsijan P. I. Kovalenskin alaisuuteen. Georgiassa hän toimi eri tehtävissä vuoteen 1803 asti. Sen jälkeen hän toimi virkamiehenä Pietarissa sisäministeriössä, sitten kabinetin vuoristoekspeditiossa ja lopulta sotaministeriössä.
Kirjallinen ura

Keisarillisen Moskovan yliopiston aikana Vasili Narežnyi kirjoitti useita tragedioita Sturm und Drang -tyyliin. Hänen teoksensa Vale-Dmitri (ven. Дмитрий Самозванец) julkaistiin vuonna 1804. Hänen Kiovan Rusiin sijoittuva tarinakokoelmansa Slaavilaiset yöt (ven. Славенских вечеров, 1809) sai hyvän vastaanoton. Narežnyi tunnetaan parhaiten satiirisesta maakunnallisten tapojen kuvauksestaan ​​1700-luvun pikareskiromaanin tapaan.
Ehkä hänen tunnetuin romaaninsa on Rossiski Žilblaz (ven. Российский Жильблаз, Venäjän Gil Blas 1814), joka on tunnustettu jäljitelmä Alain-René Lesagen samannimisestä teoksesta. Romaanin maanläheinen, humoristinen realismi teki hänestä Nikolai Gogolin pääedeltäjän venäläisessä kirjallisuudessa. Narežnyin karkea, kansankielinen venäjä erosi jyrkästi Karamzinin koulukunnan ranskalaistetun kielen herkkyydestä ja musikaalisuudesta. Kuusiosainen veijariromaani, jonka kolme viimeistä osaa jäivät kokonaan julkaisematta, koska niissä oli liian suoria viittauksia ajan todellisiin henkilöihin, kuului aikakautensa terävimpiin historiallisiin tapainkuvauksiin.
Hänen viimeinen teoksensa Bursak (ven. Бурсак, 1824), on romanssi hetmanin pojan seikkailuista. Kirjallisuushistorioitsija George Grabowicz piti sitä "luultavasti hänen parhaana työssään."
Vasili Narežnyi
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 2002

Valko-Venäjä osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 64 urheilijan voimin, joihin kuului jääkiekkomaajoukkue. Salt Lake Cityssä Valko-Venäjä voitti pronssin freestylehiihdossa. Avajaisissa Valko-Venäjän lippua kantoi Oleg Ryzhenkov.
Salt Lake Cityn jääkiekkoturnauksessa Valko-Venäjä pystyi jääkiekkohistoriansa parhaimpaan saavutukseen, kun joukkue yllätti Ruotsin puolivälierissä maalein 3–4 ja eteni välieriin. Ottelusta ennakoitiin Ruotsille helppoa, mutta tarkka puolustuspeli ja onnekas viime hetken maali ruotsalaisvahti Tommy Salon kypärän kautta veivät Valko-Venäjän voittoon. Ruotsalaishyökkääjä Markus Näslund kommentoi ottelun jälkeen, että Valko-Venäjän tarkkaa puolustusta vastaan oli vaikea pelata. Valko-Venäjä oli lopulta jääkiekkoturnauksen neljäs.
Mitalit

Salt Lake Cityssä Valko-Venäjä voitti pronssin freestylehiihdossa. Mitalitaulukossa Valko-Venäjä oli sijalla 23, samalla mitalimäärällä kuin Slovenia.
| Mitali | Nimi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssi | Hrišin, AljakseiAljaksei Hrišin | Freestylehiihto | Hypyt |
Joukkue

Valko-Venäjä nimitti kisoihin 64-henkisen joukkueen, joka koostui 44:stä miesurheilijasta ja 20:stä naisurheilijasta. Joukkueeseen sisältyi Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue. Joukkueen nuorin osallistuja oli pikaluistelija Igor Makovetsky, jolla oli ikää vain 17 vuotta. Joukkueen vanhimmat urheilijat olivat 37-vuotiaat jääkiekkoilijat Igor Matushkin ja Oleg Mikulchik.
Joukkue > Dopingkäry

Jääkiekkoturnauksen jälkeen Valko-Venäjän olympiakomitea ilmoitti, että jääkiekkoilija Vasily Pankov on kärynnyt dopingaineeksi luokitellun nandrolonin käytöstä. Kansainvälisen jääkiekkoliiton sääntöjen mukaan kuitenkin yhden pelaaja käry tuo rangaistuksen vain pelaajalle, ei koko joukkueelle. Valko-Venäjä oli lopulta turnauksen neljäs.
Joukkue > Miesten jääkiekkomaajoukkueen kokoonpano

Päävalmentaja:  Vladimir Krikunov
| P | # | Pelaaja | Seura (2001-2002) |
| --- | --- | --- | --- |
| MV | 2 | Sergei Shabanov |  Metallurg Novokuznetsk |
| MV | 31 | Andrei Mezin |  Berlin Capitals |
| MV | 33 | Leonid Fatikov |  Kassel Huskies |
| P | 3 | Oleg Hmil |  Lada Toljatti |
| P | 4 | Alexander Makritsky |  Revierlöwen Oberhausen |
| P | 5 | Oleg Romanov |  Severstal Tšerepovets |
| P | 6 | Igor Matushkin |  Skellefteå AIK |
| P | 21 | Oleg Mikulchik |  HK Himik Voskresensk |
| P | 23 | Ruslan Salei |  Mighty Ducks of Anaheim |
| P | 26 | Sergei Stas |  Krefeld Pinguine |
| P | 27 | Aleksandr Zhurik |  HK Krylja Sovetov Moskova |
| P | 30 | Uladzimir Kopats |  HK Neftehimik Nižnekamsk |
| H | 9 | Aljaksandr Andryjeuski |  HK Himik Voskresensk |
| H | 11 | Vadim Bekbulatov |  Dynamo Energia |
| H | 13 | Andrej Kovaljov |  Revierlöwen Oberhausen |
| H | 14 | Vasily Pankov |  Augsburger Panther |
| H | 17 | Aljaksei Kaljužny |  Metallurg Magnitogorsk |
| H | 18 | Aleh Antonenka |  Severstal Tšerepovets |
| H | 19 | Eduard Zankavets |  Torpedo Nižni Novgorod |
| H | 24 | Dmitri Dudik |  H’K Homel |
| H | 28 | Kanstantsin Kaltsou |  HK Spartak Moskova |
| H | 29 | Vladimir Tsyplakov |  Ak Bars Kazan |
| H | 32 | Dmitri Pankov |  Metallurg Novokuznetsk |
| H | 37 | Andrei Rassolko |  Severstal Tšerepovets |
Kuvia

Aleksey Grishin oli maansa ainoa olympiamitalisti
Valko-Venäjä kohtasi Suomen jääkiekkoturnauksessa
Valkovenäläisiä postimerkkejä, joissa kuvattu mm. Uladzimir Kopatsin voittomaali Ruotsia vastaan
Wakefield

| Wakefield |
| --- | --- |
 Yleiskuva Wakefieldin keskustasta.
 vaakuna
 Wakefieldin sijainti Englannissa ja West Yorkshiressä.
 Koordinaatit: 53°40′48.36″N, 1°29′31.2″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Yorkshire ja Humber
Kreivikunta:  West Yorkshire
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Metropolihallintopiiri
 – Pormestari:  Elaine Blezard
Piirivaltuusto:  63 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29,3 km²
 – Metropolialue:  339 km²
Väkiluku (2017):  104 757
 – Väestötiheys:  3 575 as./km²
 – Metropolialue:  340 790
 – Väestötiheys metropolialue:  1 005 as./km²
 
 www.wakefield.gov.uk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wakefield on noin 105 000 asukkaan kaupunki ja 341 000 asukkaan metropolihallintopiiri (metropolitan borough) West Yorkshiren metropolikreivikunnassa Pohjois-Englannissa. Hallintopiiriin kuuluu Wakefieldin kaupungin lisäksi Ossettin, Horburyn, Normantonin, Featherstonen, Castlefordin, Pontefractin ja Hemsworthin kaupungit, useita maalaiskyliä sekä maaseutua. Hallintopiiri ulottuu entiseltä hiilikaivos- ja villantuotantoalueelta Penniinien alarinteillä Aire- ja Calderjoen yhtymäkohdan takana levittäytyvälle tasangolle idässä.
Wakefield oli ennen tekstiiliteollisuus- ja hiilikaivoskaupunki. Se kärsi pitkään pahasta lamasta, mutta työllisyys on saatu nousemaan kansallisiin keskiarvolukemiin.[lähde? ] Hallintopiirin alueella on edelleen tekstiiliteollisuutta mutta sen rinnalle on syntynyt elintarvike-, kone- ja metalliteollisuutta.
Wakefieldissä on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan tarkimmin vartioiduista vankiloista, jossa muun muassa monet tunnetut sarjamurhaajat ovat kärsineet rangaistustaan. Siellä on noin 1 400 vankia. Sarjamurhaajalääkäri Harold Shipman hirttäytyi Wakefieldin sellissä vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wakefield Wikimedia Commonsissa
Wickström

Wickström voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä

André Wickström (s. 1976), suomalainen stand up -koomikko ja näyttelijä
Folke Wickström (1939–2018), ahvenanmaalainen arkkitehti
Gunnar Wickström (1925–2018), suomalainen järjestöjohtaja, maanviljelysneuvos
Henrik Wickström (s. 1994), suomalainen poliitikko ja kansanedustaja (RKP)
John Wickström (1870–1959), suomalainen yritysjohtaja, venemoottoritehtaan perustaja
Jussi Wickström (s. 1983), suomalainen kitaristi
Mika Wickström (s. 1965), suomalainen kirjailija
Nils Wickström (1883–1940), ruotsalainen upseeri ja voimistelutirehtööri
Ragnar Wickström (1892–1950), suomalainen jalkapalloilija
Sigrid Wickström-Paaer (1885–1923), suomalainen tekstiilitaiteilija
Wäinö Wickström (1890–1951), suomalainen pikaluistelija ja kauppaneuvos
Muita merkityksiä

Wickström, Vaasassa toimiva metalliteollisuusyritys.
Vaïniá

| Vaïniá Βαϊνιά |
| --- | --- |
 Vaïniá
 Koordinaatit: 35°1′28″N, 25°46′19″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Lasíthi
Kunta:  Ierápetra
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7202010104
Väkiluku (2011):  609
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaïniá (kreik. Βαϊνιά) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ierápetran kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 609 (vuonna 2011).
Vaïnián venetsialaisen tornin rauniot.
Vaïnián kylä sijaitsee noin neljä kilometriä koilliseen Ierápetran kaupungista, jonka kaupunkiyhdyskuntaan se kuuluu. Vuoteen 1932 saakka kylän nimi oli Gianíntsi (Γιανίντσι) tai Giannítsi (Γιαννίτσι), mikä on venetsialaisvallan aikaista alkuperää (< Gianizzi, Giagnizzi). Kylän lähellä on venetsialaisen, 1200-luvulla rakennetun tornin rauniot. ​Lähellä sijaitsee myös Panagía (Neitsyt Maria) Paplianóksen luostari (Moní Panagías Paplianoú).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaïniá Wikimedia Commonsissa
Veitakkala

Veitakkala on kylä Salossa. Kylä sijaitsee noin neljä kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen kantatien 52 varrella.
Veitakkala sijaitsee Uskelanjoen laaksossa joen länsirannalla. Kylän naapurikylät ovat Isokylä, Loppi ja Pappila sekä joen vastarannalla Haukkala. Veitakkala on haja-asutusaluetta ja kylän eräänlainen keskiö on Veitakkalan kartano. Veitakkala lähikylineen kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin peltomaisemiin.
Veitakkala on hyvin vanhaa asutusseutua. Isokylän muinaisjäännösalue ja Veitakkalan linnamäki sijaitsevan aivan kylän tuntumassa. Niistä on tehty löytöjä pronssi- ja rautakausilta. Historiallinen Hiidentie kulkee Veitakkalan läpi. Varhaisin maininta Veitakkalasta on 1400-luvulta. Kylässä on ollut kolme rälssitilaa 1700-luvulla, jotka yhdistettiin Veitakkalan kartanoksi 1800-luvun alussa. Uskelanjoen Haukkalankoskessa on ollut kylän mylly.
Vuonna 1827 Veitakkalassa sattui suuri maanvyörymä, joka tukki hetkellisesti Uskelanjoen. Hankalan kylä liitettiin Veitakkalan maihin 1860-luvulla. Kartanon maista lohkaistiin kansakoululle tontti vuonna 1891. Hajanaisesti eri puolille Veitakkalaa syntyi uusia pientiloja ensin torppien itsenäistyessä ja sitten siirtoväkeä asutettaessa. Kylän nykyinen rakennuskanta on pitkälti 1900-luvun puolivälistä.
Valjoux

ETA/Valjoux 7750 (kuva vuodelta 2009).
Valjoux on sveitsiläinen mekaanisten kellokoneistojen valmistaja. Valjoux on osa suurinta sveitsiläistä kellonkoneistojen valmistajaa ETA SA -konsernia, joka puolestaan on osa maailman suurinta kellovalmistajaa, Swatch Groupia.
Valjoux on etenkin tunnettu niin sanotuista ébauche-koneistoista, joita muut kellovalmistajat käyttävät kellojensa pohjana. Valjoux-koneistoja käytetään keskihintaisissa ja kalliissa kelloissa. Valjoux valmistaa esimerkiksi Valjoux 7750 -koneistoa, jota käytetään suuressa osassa markkinoilla olevista keskihintaisista mekaanisista kronografeista .
Valjouxin koneistoja käyttävät muun muassa Omega, Longines, Breitling, Oris, TAG Heuer, IWC, Panerai ja Sinn.
Vaasan Golf

Näkymää Vaasan Golfkentältä talvella 27.1.2017
Vaasan Golf on Kråklundissa, Vaasassa sijaitseva golfkenttä, jota ylläpitää Vaasan Golf Ry sekä Kråklund Golf -yhdistys. Kenttää on käytetty pelitarkoituksiin jo 1960-luvulta asti, minkä jälkeen sitä on laajennettu ja muokattu merkittävästi. Kenttä valmistui 18-reikäiseksi vuonna 1993 ja lopulta 27-reikäiseksi vuonna 2007.
Seitsemän kilometrin päässä keskustasta sijaitsevalla Vaasan Kråklundin golfkentällä pelattiin ensi kerran jo vuonna 1969. Lukuisten muutos- ja laajennustöiden jälkeen kenttä valmistui 18-reikäiseksi kesällä 1993 sekä ruotsalainen arkkitehti Björn Eriksson on vastannut viimeisten korjauksien ja laajennuksien linjauksista jonka jälkeen kenttä valmistui heinäkuussa 2006 27-reikäiseksi.
Vuonna 1993 valmistuneet väylät (vanhat 1–9) muodostavat nykyään Keltaisen kentän. Klubilta lähtevä Valkoinen ja rangelta Sininen kenttä muodostuvat uusista vuonna 2006 valmistuneista väylistä ja vanhoista 10–18 väylistä. Keltainen kenttä on helppo peltomaastoon sijoittuva kenttä. Valkoinen ja Sininen kenttä muodostuvat puistossa ja kivikkoisessa metsässä kiertelevistä väylistä. Sekä Sininen että Valkoinen kenttä ovat erittäin vaativia, vaikka väylät ovat suhteellisen lyhyitä.
Věra Jourová

| Věra Jourová |
| --- | --- |
 Jourová vuonna 2019
EU:n arvoista ja avoimuudesta vastaava komissaari
 Von der Leyenin komissio 1.12.2019–  
EU:n oikeuskomissaari
 1.11.2014–30.11.2019  
Johtaja:  Jean-Claude Juncker
Edeltäjä:  Martine Reicherts (oikeus)   Neven Mimica (kuluttaja-asiat)
Seuraaja:  Didier Reynders
Tšekin aluekehitysministeri
 29. tammikuuta 2014 – 3. lokakuuta 2014  
Pääministeri:  Bohuslav Sobotka
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1964 (ikä 60)  Třebíč, Tšekkoslovakia
Puoliso:  eronnut
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  Tšekki: ANO 2011   EU: Euroopan liberaalidemokraattinen puolue
Muut puolueet:  Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue
Koulutus:  Oikeustieteellinen tutkinto (2012)   Maisteri, kulttuurintutkimus (1991)
Tutkinnot:  Kaarlen yliopisto
Věra Jourová (s. 18. elokuuta 1964 Třebíč, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen poliitikko. Hän on marraskuusta 2014 alkaen toiminut Euroopan unionin oikeusasioista, kuluttaja-asioista ja sukupuolten tasa-arvosta vastaavana komissaarina. Hän edustaa Tšekissä ANO 2011 -puoluetta, johon hän siirtyi Tšekin sosiaalidemokraattisesta puolueesta. Puolueyhteyden myötä hän on Euroopan liberaalidemokraattinen puolueen jäsen. Ennen komissaarinuraansa hän oli ollut muun muassa Tšekin aluekehitysministerinä.
Tausta ja yksityiselämä

Jourová syntyi Třebíčissä vuonna 1964. Hänen vanhempansa työskentelivät päiväkodissa ja catering-alalla.
Vuonna 2006 Jourováa syytettiin lahjusten ottamisesta, ja hän vietti yli kuukauden tutkintavankeudessa. Tämän seurauksena hänen avioliittonsa kariutui ja Jourová on kertonut kokemuksen olleen rankka hänen koko perheelleen. Tapauksen jälkeen hän myös jätti sosiaalidemokraattisen puolueen.
Jourová osaa puhua tšekkiä, englantia, venäjää ja jonkin verran romaniaa.
Ura

Jourová suoritti maisterintutkinnon Kaarlen yliopistossa Prahassa vuonna 1991. Opintojensa ohella hän kasvatti kahta lastaan. Jourová palasi synnyinkaupunkiinsa Třebíčiin, jossa hän osallistui paikallishallintoon. Vuonna 2001 hän siirtyi johtamaan Vysočinan läänin aluekehityksestä vastannutta hallintoelintä. Tšekin hallituksen aluekehitysapulaisministeriksi hänet valittiin vuonna 2003. Tässä virassa hänen tehtävänään oli turvata Euroopan unionin rahoitus tšekkiläisille hankkeille.