stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henri Farman

Henri Farman
Henry Farman (26. toukokuuta 1874 Pariisi – 18. heinäkuuta 1958 Pariisi) oli ranskalainen lentäjä ja lentokonesuunnittelija vuosina 1908–1919.
Hän syntyi Pariisissa varakkaan englantilaisen lehden kirjeenvaihtajan poikana 26. toukokuuta 1874. Hän opiskeli maalariksi École des Beaux Arts-koulussa mutta kiinnostui mekaanisista laitteista. Hän alkoi isänsä varoilla harrastaa polkupyöräilyä ja kilpa-autoilua. Hän ajoi mm. Renault'n kilpa-autoja.
Kun Gabriel Voisin alkoi valmistaa lentokoneita vuonna 1907, Farman oli eräs ensimmäisiä asiakkaita. Hän pyrki saavuttamaan Euroopan pituuslennon ennätyksen ja 29. toukokuuta 1908 hän lähti lentoon itse suunnittelemallaan lentokoneella.
Kahden veljensä avulla hän perusti Farman-lentokonetehtaan. Tehtaan lentokone vuodelta 1914 oli suosittu ensimmäisen maailmansodan tiedustelukone. Tehtaan Goliath oli ensimmäinen pitkän matkan matkustajakone, jolla tehtiin reittilentoja Pariisin ja Lontoon välillä 8. helmikuuta 1919 alkaen.
Hän sai Ranskan kunnialegioonan ritarin arvon vuonna 1919. Hän vetäytyi eläkkeelle vuonna 1937, kun Ranska kansallisti koko lentokoneteollisuuden.
Henry Farman kuoli Pariisissa 18. heinäkuuta 1958. Hänet on haudattu Cimetière de Passy'iin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
A more extensive telling of the Farman brothers story
Maailman ensimmäinen lentäjä hoitelee yhä vielä "spaagia", Kansan kuvalehti, 27.01.1933, nro 5, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hellgren

Hellgren, Hellgrén tai Hällgren on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi.
Ari Hellgren (s. 1954), jääkiekkoilija
Gunnar Hellgren (1932–2016), jalkapallo- ja jääpallovalmentaja
Henrik Hellgren (1838–1891), lyseon lehtori ja päätoimittaja
Juha Hellgren (s. 1981), erämelonnan Suomen-mestari
Marcus Hellgren Smed (s. 1994), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
Reino Hirva, ent. Hellgren (1909–1990),  kenraaliluutnantti
Samuel Vilhelm Hellgren (1838–1890), Kalevalan venäjäntäjä
Esa Hellgrén (s. 1933), yritys- ja järjestöjohtaja, energianeuvos
Katarina Hällgren (s. 1974), Samefolketin päätoimittaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Heli Vuori-Soini

| Heli Vuori-Soini> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Heli Marjatta Vuori-Soini (o.s. Vuori), Heli Wuori-Soini
Syntynyt: 14. lokakuuta 1920
Kuollut: 28. joulukuuta 2005 (85 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  koru- ja tekstiilitaiteilija, pukutaiteen yliopettaja
Siviilisääty:  naimisissa
Heli Marjatta Vuori-Soini (14. lokakuuta 1920 – 28. joulukuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen koru- ja teksiilitaiteilija sekä pukusuunnittelun koulutuksen kehittäjä. Hän suunnitteli koruja Kalevala Korulle. Tekstiilitaidetta on kerätty laajalti Suomen Käsityön Ystävien kokoelmiin. Oman taiteellisen uransa ohella Vuori-Soini teki elämäntyönsä Taideteollisuuskeskuskoulun (nykyinen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu) pukusuunnittelun yliopettajana .
Ura

Heli Vuori-Soini toimi mm. Suomen Käsityön Ystävien omistaman Kotilieden Aitta -nimisen taideteollisuuden erikoisliikkeen toimitusjohtajana vuosina 1944–1950.
Vuori-Soini aloitti muotipiirustuksen opetuksen 1946 osana mallipiirustuksen osaston piirustusta. Muotisuunnittelu vakiintui omaksi osastokseen vuonna 1949 Taideteteollisuuskeskuskouluun. Tuolloin Vuori-Soini toimi muotiosaston johtajana.
Vuori-Soini voitti Kalevala Korun järjestämän korupiirustuskilpailun vuonna 1947 teoksellaan Tähkäkääty. Muihin kilpailussa palkittuihin kuuluivat Kaj Franck, Kirsti Ilvessalo, Vappu Niittylä, Nanny Still ja Bror Hulén. Lisäksi lunastettiin Tapio Wirkkalan ja Rut Brykin suunnittelemat työt . Vuori-Soinin Tähkäkääty otettiin Kalevala Korun mallistoon. Samana vuonna hän sai tekstiilitaiteen puolella tunnustusta voittamalla palkinnon Kööpenhaminassa järjestetyssä suuressa pohjoismaisessa taideteollisuusnäyttelyssä. Lisäksi hän osallistui ja sai palkintoja useissa koti- ja pohjoismaisissa taideteollisuuskilpailuissa. Hänen töistään voisi mainita mm. Lapin kansa -ryijyn vuodelta 1947  Kaikkiaan Vuori-Soini suunnitteli noin 40 Kalevala korua .
Teoksia

Koruja
Kaikkiaan Vuori-Soini suunnitteli noin 40 Kalevala korua, muun muassa:
Tähkäkääty (1947). Kalevala koru .
Mummokääty .
kotimaisista jalokivistä valmistettujen korumallien kokoelma , jossa muun muassa Kuukivineula.
Teksiilitaidetta
Lapin kansa (1947) ryijy.
Satueläimet (1953) pellavapalttina, pöytäliina. Suomen Käsityön ystävät.
Kala (1956) täkänä. Helmi Vuorelma oy
Pakkanen (1950-luku) ryijy. Suomen Käsityön ystävät
Harry Helenius

Harry Gustaf Helenius (22. kesäkuuta 1946 Oulu – 14. maaliskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Koulutukseltaan hän oli filosofian kandidaatti Helsingin yliopistosta. Helenius tuli ulkoasiainministeriön palvelukseen vuonna 1973 ja jäi eläkkeelle kesällä 2014 tehtyään ministeriössä yli 40 vuoden uran.
Helenius toimi Suomen suurlähettiläänä Venäjällä 2004–2008, Saksassa 2008–2011 ja Ruotsissa vuosina 2011–2014. Lisäksi hän palveli muun muassa Madridissa (1978–1981), Wienissä (1986–1988) ja pääkonsulina Pietarissa (1998–2001).
Aiheesta muualla

Harry Heleniuksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Healer

| Healer> 힐러 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Ji Chang-wook  Park Min-young  Yoo Ji-tae 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   Korean Broadcasting System
Esitetty:  8. joulukuuta 2014 – 10. helmikuuta 2015
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Healer (kansainvälinen nimi, suom. Parantaja, alun perin kor. 힐러) on televisioyhtiö KBS:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Ji Chang-wook, Park Min-young ja Yoo Ji-tae.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Haris Seferović

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Haris Seferović
Syntymäaika: 22. helmikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Sursee, Sveitsi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Benfica
Pelinumero: 14
Junioriseurat
1999–2004: Sursee
2004–2007: Luzern
2007–2009: Grasshopper
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2010 | Grasshopper | 3 | (0) |
| 2010–2013 | Fiorentina | 8 | (0) |
| 2011–2012 | → Neuchâtel Xamax (laina) | 10 | (2) |
| 2012 | → Lecce (laina) | 5 | (0) |
| 2013 | → Novara (laina) | 18 | (10) |
| 2013–2014 | Real Sociedad | 24 | (2) |
| 2014–2017 | Eintracht Frankfurt | 86 | (16) |
| 2017– | Benfica | 110 | (54) |
Maajoukkue
| 2013– | Sveitsi | 77 | (22) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. kesäkuuta 2021.
Haris Seferović (s. 22. helmikuuta 1992 Sursee, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Benficaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

30. tammikuuta 2010 italialaisseura Fiorentina ilmoitti tehneensä sopimuksen Grasshopper Club Zürichissä siihen saakka pelanneen Seferovićin kanssa.  Seferović siirtyi pelaamaan seuran reservijoukkueeseen.
Seferović siirtyi 4. elokuuta 2011 lainasopimuksella sveisiläisseura Neuchâtel Xamaxiin. Hän pelasi myös seuraavan kauden 2012–2013 lainalla, ensiksi Leccessä ja tammikuussa tapahtuneen siirron jälkeen loppukauden Novarassa. Fiorentinan ja Leccen joukkueissa hän pelasi yhteensä 13 Serie A -ottelua.
Kesällä 2013 Seferović siirtyi nelivuotisella sopimuksella espanjalaisseura Real Sociedadiin. Jo seuraavana kesänä hän siirtyi kuitenkin saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin. Kolmen vuoden ja 86 bundesliigaottelun, joissa hän teki 16 maalia, jälkeen hän siirtyi portugalilaisseura Benficaan kesällä 2017. Vuonna 2019 hän voitti Portugalin mestaruuden ja oli liigan paras maalintekijä.
Maajoukkueura

Seferović pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Hän oli vuonna 2009 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailujen paras maalintekijä viidellä maalillaan Sveitsin voittaessa mestaruuden. Loppuottelussa Sveitsi voitti Nigerian ja Seferović teki ottelun ainoan maalin.
Seferović pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2013. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa mutta oli vain kerran avauskokoonpanossa. Ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ecuadoria vastaan hän teki lisäajalla 2–1-voittomaalin. EM-kilpailuissa 2016 hän oli avauskokoonpanossa kolmessa joukkueensa neljästä ottelusta ja tuli viimeisessä alkulohko-ottelussakin vaihdosta kentälle. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kolmessa joukkueensa neljästä ottelusta ja kahdesti avauskokoonpanossa. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän teki maalin kolmannessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan. Seferović on pelannut kaikkiaan 77 A-maaottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Kolme maalia eli hattutempun hän teki marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Belgiaa vastaan.
Hirvimäki-Puolakka

| Hirvimäki-Puolakka |
| --- | --- |
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Korpilahti
Kaupunginosa nro:  88
Hirvimäki-Puolakka on Jyväskylän 88. kaupunginosa entisen Korpilahden kunnan alueella.
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki:  1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja:  7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas:  13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo:  15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala:  22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi:  18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki
07 Keljo:  10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila:  16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo:  31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä:  58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola:  41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä:  65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka:  38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti:  80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Hematopoieesi

Yleiskuva ihmisen kehossa tapahtuvasta hematopoieesista
Hematopoieesi eli verenmuodostus on biologinen prosessi, jolla keho tuottaa lisää verta. Terveen aikuisen ihmisen keho tuottaa noin 1011–1012 uutta verisolua päivässä. Verisolut muodostuvat hematopoieesissa luuytimessä sijaitsevista erikoistuneista kantasoluista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hematopoieesi Wikimedia Commonsissa
Heap

Heap voi tarkoittaa seuraavia:
keko, tietorakenne tietojenkäsittelytieteessä
kekomuisti, dynaamisesti varattava muisti ohjelmoinnissa
Septimus Heap, fantasiakirjasarja
Sukunimenä

Imogen Heap (s. 1977), englantilainen laulaja-lauluntekijä
Mark Heap (s. 1957), brittiläinen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heap”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hematofobia

Hematofobia on eräs fobian laji. Hematofobiasta kärsivä kokee voimakasta pelkoa nähdessään joko omaa tai toisen henkilön verta. Joissain tapauksissa myös kuva tai jopa ajatus johon liittyy verta voi laukaista pelon. Myös tilanteet joihin voi mahdollisesti liittyä veren kohtaamista saattavat johtaa pelkoreaktioon. Esimerkiksi epämiellyttävä tunne tai lievä ja hallittavissa oleva pelko verta nähdessä ovat tavallisia reaktioita eivätkä ne lukeudu hematofobian piiriin.
Oireet

Hematofobian fyysiset oireet ovat monesti samanlaisia kuin muissakin fobioissa. Näitä ovat esimerkiksi kohonnut pulssi ja verenpaine kohdatessa pelon aiheuttaja. Osalla potilaista ilmenee kuitenkin epätyypillisempiä oireita, kuten verenpaineen ja sykkeen romahtaminen, joista taas saattaa seurata heikotusta tai jopa pyörtyminen.
Hepoköngäs

Hepoköngäs
Hepoköngäs ylhäältä
Hepoköngäs on Suomen korkeimpia luonnonvaraisia vesiputouksia ja vuonna 1956 perustetun Hepokönkään luonnonsuojelualueen tunnetuin nähtävyys. Sen putouskorkeudeksi mainitaan yleensä 24 metriä. Suomen korkein vesiputous Korkeakoski on 12 metriä korkeampi. Maanmittauslaitoksen karttojen mukaan Hepokönkään korkeus on alle 20 metriä, sillä putous sijaitsee korkeuskäyrien 175 m ja 195 m välissä. Hepoköngäs sijaitsee Heinijoessa noin 16 kilometriä Puolangan keskustasta Hyrynsalmen suuntaan. Heinijoki on osa Kiiminkijoen latvavesistöä ja saa alkunsa Haukijärvestä läheltä Hyrynsalmen ja Puolangan rajaa.
UKK-reitti Puolanka–Hyrynsalmi kulkee Hepoköngästä sivuten, ja Hepokönkäällä reitistä haarautuu myös osuus Paljakalle.
Hepokönkäästä on valmistettu pienoismalli, joka sijaitsee Paljakka-talossa. Pienoismallin on valmistanut Suomussalmen kunnan Vaihtoehtona työ -projekti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hepoköngäs Wikimedia Commonsissa
Hepoköngäs Suomen Vesiputoukset -sivustolla
Herra Martti

Martti Olavinpoika eli herra Martti (myös Martinus Olavi, ruots. Mårten, lat. Martinus Olaui; k. 1580-luvulla, mahdollisesti 1585) oli Tukholman suomalaisen seurakunnan ensimmäinen nimeltä tunnettu pappi ja myöhemmin Ruotsin hovisaarnaaja. Hänet muistetaan parhaiten mahdollisesti vuonna 1548 tekemästään Kristofferin maanlain suomennoksesta, joka oli ensimmäinen suomennettu lakikirja.
Tukholman suomalainen seurakunta oli perustettu uskonpuhdistuksen yhteydessä vuonna 1533, ja Martti mainitaan asiakirjoissa sen kappalaisena ensi kerran vuonna 1545. Hänet on mainittu suomalaissyntyiseksi, ja hänen on arveltu saaneen pappisvihkimyksensä jo ennen uskonpuhdistusta. Martin tiedetään omistaneen vaimonsa perimän talon Tukholman Kindstugatanilla. Hän sai vuonna 1550 kirkkoherranviran Roslagenin Börstilistä ja toimi vuosikymmenen puolivälissä Frösåkerin rovastina. Vuosina 1558–1577 Martti toimi Rauman kirkkoherrana Suomessa. Vuonna 1578 hänestä tuli kuningas Juhana III:n hovisaarnaaja, missä tehtävässä hän oli pääsiäiseen 1585 saakka. Katolisuutta lähentynyt Juhana halusi henkilökohtaiseksi sielunhoitajakseen apostolisen suksession saaneen papin. Martti toimi hovisaarnaajan viran ohella vuosina 1581–1584 myös Strängnäsin Ösmon kirkkoherrana.
Martti suomensi ehkä kuningas Kristofferin maanlain vuodelta 1442. Suomennos on säilynyt vain käsin kirjoitettuna kopioina. Vanhin kuudesta käsikirjoituksesta on kannen exlibriksessä päivätty vuodelle 1548, jolloin Martti toimi vielä suomalaisen seurakunnan kappalaisena. Ruotsin valtionarkiston hoitaja Johannes Bureus mainitsi vuonna 1609 Martin suomennoksen tekijänä. Käännös painettiin vuonna 1905 kokonaisuudessaan teokseen Suomen kielen muistomerkkejä nimellä ”Kristoffer kuninkaan maanlaki: herra Martin suomeksi kääntämä”. Muista suomennoskopioista on säilynyt vain osia. Käännöksen kieliasu viittaa Lounais-Suomen murteisiin. Käännöksessä on virheitä, jotka johtunevat kääntäjän perehtymättömyydestä lain käyttöön.
Ljungo Tuomaanpoika laati Martin laatimaan käännökseen perustuen vuonna 1601 maanlain uuden suomennoksen, joka julkaistiin painettuna vasta 250 vuoden kuluttua vuonna 1852.
Eräiden arvioiden mukaan Martti olisi kuitenkin vain kopioinut vuonna 1580 Jaakko Suomalaisen eli Jacobus Finnon jo aiemmin laatiman suomennoksen.
Aiheesta muualla

Kuningas Kristofferin maanlaki Herra Martin käännöksenä (Arkistoitu – Internet Archive)
Pajula, Paavo: Herra Martti ja ensimmäinen lainsuomennos, Lakimies 1947.
Heinähanko

Heinähanko
Heinätöissä oleva nainen
Heinähanko on maataloustöissä käytettävä kaksi- tai kolmipiikkinen työväline, jota käytetään irtonaisen tai paalatun heinän käsittelyyn. Sitä kutsutaan yleisesti pelkäksi hangoksi.
Ennen kuin tehdastekoiset kaksipiikkisten varsinaiset heinähangot yleistyivät,  käytettiin heiniä tallissa ja navetassa käsiteltäessä monin paikoin tadikkoa. Tadikko-sanan perinne oli niin vahva, että uutta varsinaista heinähankoakin kutsuttiin tadikoksi ja päinvastoin uutta viisipiikkistä rautatadikkoa hangoksi (kun taas nykyään sitä kutsutaan useimmiten tadikoksi l. talikoksi).
Pohjanmaalla, ja muuallakin, navetassa oli kaksi luomistyökalua, hanko ja taikko (talikko). Hankoa käytettiin heinien ja joskus olkien luomiseen. Viisipiikkistä taikkoa käytettiin lannan, AIV-rehun ja muun raskaamman tavaran käsittelyyn.
Heinähangon eräs versio on nelipiikkinen elotalikko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinähanko Wikimedia Commonsissa
Herra Perrinin uusi elämä

| Herra Perrinin uusi elämä> The Fall and Rise of Reginald Perrin |
| --- | --- |
Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  30 min
Pääosissa:  Leonard Rossiter Pauline Yates John Barron
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Verkko:  BBC
Esitetty:  8. syyskuuta 1976 – 24. tammikuuta 1979
Jaksoja:  22
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Gareth Gwenlan
Ohjaaja(t):  John Howard Davies
Käsikirjoittaja(t):  David Nobbs
Aiheesta muualla
IMDb 
Herra Perrinin uusi elämä (The Fall and Rise of Reginald Perrin) oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota BBC esitti 1976–1979. Sarja pohjautui David Nobbsin romaaniin The Fall and Rise of Reginald Perrin. Nobbs myös käsikirjoitti sarjan.
Sarja kuvaa Leonard Rossiterin esittämän Reginald Perrinin keski-iänkriisiä, jonka seuraksena Perrin päätyy lavastamaan oman itsemurhansa.
Rossiter kuoli vuonna 1984. Sarjalle tehtiin jatkoa ilman Reginald Perrinin hahmoa vuonna 1996, jolloin esitettiin seitsemän jakson mittaiseksi jäänyt The Legacy of Reginald Perrin. Vuonna 2009 sarjasta alkoi uusi versio, tällä kertaa nimeltään Reggie Perrin. Tässä versiossa Perrinin roolin näyttelee Martin Clunes.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Leonard Rossiter  | … |  Reginald Perrin   |
|  Pauline Yates  | … |  Elizabeth Perrin   |
|  John Barron  | … |  C. J.   |
|  Sue Nicholls  | … |  Joan Greengross   |
|  John Horsley  | … |  Doc Morrissey   |
|  Trevor Adams  | … |  Tony Webster   |
|  Bruce Bould  | … |  David Harris-Jones   |
|  Geoffrey Palmer  | … |  Jimmy   |
Heli Slunga

Heli Slunga Helsingin Kirjamessuilla 2012
Heli Slunga (s. 18. kesäkuuta 1982 Tervola) on suomalainen kirjailija. Hän työskentelee vapaana taiteilijana.
Vuonna 2007 Slunga sai J. H. Erkon runokilpailussa jaetun toisen sijan. Vuonna 2010 hän sijoittui toiseksi Poetry slamin SM-kisassa. Vuonna 2013 hänen runokokoelmansa Orjan kirja oli Yleisradion Tanssiva karhu -palkintoehdokas vuoden parhaasta runokokoelmasta. Slungan esikoisromaani Lapin Lolita (yhdessä Jaana Seppäsen kanssa) oli Lappi-kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2016. Slunga on ollut Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 2009. Vuonna 2017 hänet valittiin Kirjailijaliiton johtokuntaan.
Slunga asuu Oulussa. Hänet valittiin Oulun vuoden taiteilijaksi 2013.
Teokset > Runokokoelmat

Jumala ei soita enää tänne.  Helsinki; Jyväskylä:  Minerva, 2008.  ISBN 978-952-492-112-1.
Varjomadonna: runoja.  Helsinki; Jyväskylä:  Minerva, 2009.  ISBN 978-952-492-245-6.
Orjan kirja.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39212-6.
Kehtolauluja kuoleville.  Helsinki:  WSOY, 2018.  ISBN 978-951-0-43038-5.
Teokset > Romaanit

Slunga, Heli & Seppänen, Jaana: Lapin Lolita.  Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-40868-1.
Aiheesta muualla

Heli Slungan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin Sanomat 13.7.09
Minerva Kustannus
Komu, Eija: Arja Tiainen – Lapsilta kielletty, Heli Slunga – Orjan kirja Keskisuomalainen.  10.9.2012. Arkistoitu 22.9.2012. Viitattu 16.1.2013.
Hiljainen on laulu rakkauden

Hiljainen on laulu rakkauden on Taikakuun vuonna 2005 samannimisellä albumillaan levyttämä kappale. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Samppa Komokallio, sovitus on yhtyeen. Se on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ja myös vuoden 2005 tunnetuimpia iskelmähittejä.
Herra Koipeliini -palkinto

| Herra Koipeliini -palkinto |
| --- | --- |
Palkitaan:  vuoden paras käännössarjakuva
Palkinnon antaja:  Kvaak.fi
Maa:  Suomi
Ensimmäinen palkinto:  2010
Viimeisin palkittu:  2020
Herra Koipeliini -palkinto on suomalaisen sarjakuvayhteisö Kvaakin tunnustuspalkinto parhaasta käännössarjakuvasta. Palkinnon nimi on peräisin ensimmäisestä vuonna 1857 julkaistusta suomennetusta sarjakuvakirjasta Herra Koipeliini. Palkinto myönnettiin ensi kertaa vuonna 2010.
Palkitut

Ilmoitettu vuosiluku teoksen ilmestymisvuosi.
2009 – Hayao Miyazaki: Tuulen laakson Nausicaä, suom. Heikki Valkama (Sangatsu Manga)
2010 – Suomalaiset sarjakuvan pienkustantajat
2011 – Benito Jacovitti: Cocco Bill: Kamomillacowboy saapuu kaupunkiin, suom. Kirsi Kinnunen ja Saila Kinnunen (Zum Teufel!)
2012 – Craig Thompson: Habibi, suom. Ida Takala (Like)
2013 – Mauro Boselli ja Andrea Venturi: Tex Willer - Uudisraivaajat, suom. Renne Nikupaavola (Egmont Kustannus)
2014 – Jacques Tardi: Kirottu sota!, suom. Heikki Kaukoranta (Jalava)
2015 – Charlie Christensen: Aarne Ankka – kansankodin pesänjakajat, suom. Ville Hänninen ja Vesa Kataisto (Zum Teufel)
2016 – Garth Ennis ja Steve Dillon: Preacher 1–4, suom. Petri Silas ja Antti Koivumäki (RW Kustannus)
2017 – Lewis Trondheim ja Stéphane Oiry: Maggy Garrisson, suom. Anssi Rauhala (Sininen Jänis)
2018 – Hermann Huppen: Bois-Mauryn tornit, suom. Kirsi Kinnunen (Sininen Jänis)
2019 – Jean-Michel Charlier ja Victor Hubinon: Kapteeni vailla nimeä, Punaparta 2, suom. Anssi Rauhala (Egmont)
2020 – Stan Sakai: Usagi Yojimbo 1 – Samurai, suom. Vesa Heino (Zum Teufel)
2021 - Will Eisner: Dropsie Avenue - Katu Bronxissa, suom. Sauli Santikko (Kvaak Kirja / Sininen Jänis)
2022 – Francisco Solano López & Héctor Germán Osterheld: Eternautti (El Eternauta), suom. Jarkko Sikiö
Himalajankyyhky

| Himalajankyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Kyyhkyt Columba
Laji::  hodgsonii
Kaksiosainen nimi
 Columba hodgsonii  Vigors, 1832 
Katso myös
   Himalajankyyhky Wikispeciesissä   Himalajankyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Himalajankyyhky (Columba hodgsonii) on Himalajalla Kashmirista Länsi-Kiinaan ja Myanmariin ulottuvalla alueella elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Vigors kuvaili Nepalista 1832. Laji on nimetty Brian Houghton Hodgsonin kunniaksi.
Hiljainen mutaatio

Hiljainen mutaatio on pistemutaatio, jossa tiettyä aminohappoa koodaava kodoni DNA-ketjussa muuttuu toiseksi samaa aminohappoa koodavaksi kodoniksi. Hiljaisia mutaatioita pidetään usein evolutiivisesti neutraaleina, koska syntyvä proteiini on DNA:n informaation muuttumisesta huolimatta täsmälleen samanlainen kuin ennenkin. Tämä ei välttämättä kuitenkaan pidä paikkaansa, sillä useilla organismeilla tiettyjä synonyymisiä kodoneita käytetään toisia samaa aminohappoa koodaavia kodoneita useammin (engl. codon usage bias).