stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valintalajittelu
Toteutus

C++-kielellä koko algoritmi, mukaan lukien minimiarvon etsiminen, voidaan kirjoittaa seuraavasti:
void selectionSort(int T[], int pituus)
{
  int i, j, min;

  for (i = 0; i < pituus - 1; i++)
  {
    min = i;
    for (j = i+1; j < pituus; j++)
      if (T[j] < T[min])
        min = j;

    swap(T[i], T[min]);
  }
}
Aiheesta muualla

Timo Männikkö: Johdatus ohjelmointiin -luentomoniste: 1.2.2 Yleistäminen (intuitiivinen vertaus korttipakkaan)
L. Malmi, A. Korhonen ja V. Karavirta: TRAKLA2: Valintajärjestäminen (Arkistoitu – Internet Archive)
LiteratePrograms wiki: Category:Selection sort (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjallisuutta

Donald Knuth: The Art of Computer Programming, Volume 3: Sorting and Searching, Third Edition. Addison-Wesley, 1997. ISBN 0-201-89685-0.
Esimerkki viiden luvun valintalajittelusta. Listan pienin luku vaihtaa listan ensimmäisen luvun kanssa paikkaa. Loppulistan pienin (eli listan toiseksi pienin) luku vaihtaa listan toisen luvun kanssa paikkaa. Näin jatkaen lista lajittuu.
Kaija Valkonen

| Kaija Valkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1944 Lapua
Kuollut: 18. kesäkuuta 2024 (80 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  toimittaja, kirjailija, kääntäjä
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Palkinnot
 Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto (1992) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kaija Valkonen (o.s. Nivala, ent. Laine, 5. huhtikuuta 1944 Lapua – 18. kesäkuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Työssään hän erikoistui kirjoittamaan elämäkertoja ja kirjoja kirjallisuus- ja kulttuuriaiheista.
Valkonen valittiin vuoden 2000 kirjallisuuskriitikoksi, ja hän sai sen merkiksi Kirjakauppaliiton Kirjapöllö-palkinnon. Hän sai vuonna 1992 Tiedonjulkistamispalkinnon osana ryhmää, joka laati Äidinkieli-käsikirjan.
Valkonen työskenteli Kotilieden toimittajana. Hän suomensi ja toimitti runsaasti kirjoja.
Toimitustöitä

Elämäsi matkalle: ajatuksia arkeen ja juhlaan, iloon ja suruun. koonnut Kaija Valkonen. Valitut palat, 1993 ISBN 951-8933-84-7.
Yhtä juhlaa: Finland Festivals. Kaija ja Markku Valkonen. Otava, 1994. ISBN 951-1-12905-8.
Suurin on rakkaus. Kaija Valkonen, Elina Koivunen. WSOY, 1997. ISBN 951-0-21783-2.
Naisena ihmiskunnan asialla. Helvi Sipilä; toim. Kaija Valkonen. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23473-7.
Nauru pidentää ikää: suomalaisen huumorin kirja. koonnut ja toim. Kaija Valkoneni. Valitut palat, 1999. ISBN 951-584-405-3.
Me kestimme: naisten ja lasten talvisota. toim. Kaija Valkonen. Otava, 2000. ISBN 951-1-16641-7.
Neljännen elämän kynnyksellä. Kyllikki Virolainen; toim. Kaija Valkonen. WSOY, 2002. ISBN 951-0-26912-3.
Sanoista kauneimmat: onnitteluja, tervehdyksiä, toivotuksia. toim. Kaija Valkonen. WSOY, 2003. ISBN 951-0-27824-6.
Viisasten ilta. sisällön suunnittelu ja kysymykset: Kaija Valkonen ja muita; vastaava toimittaja: Aino Kervinen. Valitut palat, 2003. ISBN 951-584-591-2.
Matkalla Suomessa: Alahärmästä Äänekoskelle. kirjoittajat: Mikko Mansikka, Kaija Valkonen. Valitut palat, 2004 ISBN 951-584-624-2.
Tässä ajassa: viisautta arkeen ja juhlaan. koonnut Kaija Valkonen avustajanaan Anna Laine. Valitut palat, 2005. ISBN 951-584-688-9.
Kirjailija kirjoittaa, kustantaja kustantaa. Pekka Salojärvi; toim. Kaija Valkonen. Gummerus, 2007 ISBN 978-951-20-7401-3.
Samppanjaluonne, minäkö?. Maija Karhi; toim. Kaija Valkonen. Tammi, 2008 ISBN 978-951-31-4369-5.
Isäntärenkinä. Pentti Nieminen; toim. Kaija Valkonen. Tampere-seura, 2010 – (Tampere-seuran julkaisuja, ISSN 0356-987X; 122.). ISBN 978-952-5558-12-8.
Nauru päivässä, 365 vuodessa. koonnut ja toim. Kaija Valkonen. Valitut palat, 2010. ISBN 978-951-584-879-6.
Uskon, että paikkasi on siellä: Kaisa ja Kyösti Kallion kirjeenvaihtoa vuosilta 1904–1917. toim. Maria-Liisa Kallio, Kaija Valkonen. Kirjapaja, 2010 ISBN 978-952-247-046-1.
Viikon perästä tulen kotiin: Kaisa ja Kyösti Kallion kirjeenvaihtoa vuosilta 1918–1937. toim. Maria-Liisa Kallio, Kaija Valkonen. Kirjapaja, 2010 ISBN 978-952-247-076-8.
Talo nimeltä Oiva. toim. Kaija Valkonen. As oy Oiva, 2011 ISBN 978-952-92-9068-0.
Kauaksi kotoa: muutoksen sukupolvi kertoo. toim. Anja Salokannel ja Kaija Valkonen. Kirjapaja, 2012 ISBN 978-952-247-291-5.
Runot 1970–2010. Tommy Tabermann; toim. Kaija Valkonen. Gummerus, 2012 ISBN 978-951-20-9145-4.
Napakymppi (sarjakuvahahmo)

| Napakymppi |
| --- | --- |
 Napakymppi, Daredevilin kuolettavan tarkka arkkivihollinen
Luoja(t):  Marv Wolfman ja John Romita Sr.
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Daredevil #131 (maaliskuu 1976)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Tuntematon
Status:  Aktiivinen
Pituus:  182 cm
Paino:  90 kg (painoon laskettu adamantiumimplantit)
Ryhmäsidokset:  Ukonnuolet, Kingpin, Deadpool, Pimeyden Kostajat
Henkilöllisyydet:  Lester, Benjamin Poindexter, Leonard, Daredevil, Haukansilmä
Voimat:  Täydellinen tähtäys, erinomainen taistelulajien taitaja, yli-inhimillinen kestävyys
Napakymppi (engl. Bullseye) on Marvel-kustantamon luoma superrikollinen, jonka ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa Daredevil -lehden numerossa 131 (maaliskuu 1976). Hahmon loivat Marv Wolfman ja John Romita Sr. (hahmon piirsi ensiesiintymiseen kuvittaja Bob Brown). Napakymppi nähdään Daredevilin arkkivihollisena, sekä Tuomarin säännöllinen vihollinen.
Napakymppi on psykopaattinen salamurhaaja, jonka yleensä työllistää rikollispomo Wilson Fisk. Vaikka Napakympillä ei ole yli-inhimillisiä voimia, hänen uskomattoman tarkka tähtäyksensä millä tahansa esineellä (kuten pelikorteilla tai mustekynillä) nostavat hänet samaan kastiin supersankareiden kanssa.
Historia > Mahdollinen nuoruus

Käytännöllisesti katsoen mitään ei tiedetä salaperäisestä palkkatappajasta Napakympistä. Useita eri versioita hänen elämäkerrastaan on noussut esille, mutta jotkin ovat olleet Napakympin omia sepitelmiä. Amerikkalaisessa Bullseye: Greatest Hits minisarjassa (2004) Napakymppi saatiin kiinni ja häntä kuulusteltiin vankilassa. Yllättäen tavallisesti salaperäinen Napakymppi alkoikin kertoa elämäntarinaansa hänet vanginneille poliiseille.
Napakympin mukaan hän syntyi Bronxissa ongelmaperheeseen. Kertomuksen mukaan Napakympin ja hänen veljensä isä oli sadistinen luonne. Paetakseen todellisuutta Napakymppi vietti aikansa leikkien aseilla. Tuskastuneena 10-vuotiaan Napakympin veli sytytti erään kerran talon tuleen tappaakseen veljeksiä pahoinpitelevän isänsä. Tekonsa johdosta veljekset siirrettiin sijaiskotiin, jossa Napakymppi kiinnostui Baseballista.
Erinomaisena syöttäjänä hän eteni sarjassa korkealle, kunnes kyllästyi peliin. Hän pyysi ratkaisevan pelin aikana valmentajaltaan poispääsyä kentältä. Vastapuolen jäsenet pilkkasivat Napakymppiä pelkuriksi, jolloin tämän tappoi yhdellä syötöllä yhden suupalteista todeten sitten: "Napakymppi!" Luonnollisesti Napakymppi erotettiin joukkueesta ja hänet tuomittiin surmasta vankilaan.
Ei kuitenkaan ollut yllätys, että NSA kiinnostui miehen kyvyistä. Sadistinen Napakymppi löysikin itsensä tappaessaan vihollissotilaita rajan takana salaisissa tehtävissä. Erään tarinan mukaan Napakymppi oli kaukopartiossa linjojen takana, kun sissi yllätti hänet. Napakympin epäonneksi hänen kiväärinsä meni jumiin, joten Napakymppi heitti aseensa tappaen näin sissin pistimellään.
Napakympin tunteettomuus ja ylivertaiset kyvyt kuitenkin johtivat hänet aikaa myöten pois NSA:sta ja palkkatappaja saikin pestin harjoittamaan contria Nicaraguassa. Napakymppi kuitenkin huomasi, että contrat olivat epätoivoisen köyhiä, joten hän juonitteli sissit valtaamaan Kolumbian huumekartellien salakuljetuksessa käyttämän lentokentän.
Ilman kenttäänsä huumeparonit joutuivat neuvottelemaan Napakympin kanssa ehdoista, joilla käyttää kenttää. Ennen kuin minkäänlaisia sopimuksia ehti syntyä Tuomari saapui paikalle ja ryhtyi tulitaisteluun rikollisten kanssa. Napakymppi ja Tuomari ryhtyivät taisteluun, mutta jälkimmäinen ei onnistunut edes haavoittamaan vikkelää Napakymppiä.
Taisto päättyi kuitenkin ratkaisemattomana DEA:n saapuessa paikalle. Tuomari pakeni paikalta, mutta Napakymppi antautui DEA:n poliiseille ja sai näiltä käskyn (sekä puvun) soluttautua Kingpinin rikollisimperiumiin.
Tämän tarinan todenperäisyys on kuitenkin kyseenalainen. Minisarjan lopussa Napakymppi pakenee vankilasta ja pilkkaa vangitsijoitaan kertomalla suuren osan kertomastaan olleen valetta. Napakympin mukaan talon polttanut henkilö ei ollut hänen veljensä vaan hän itse. Selviää myös, että Napakymppi antoi vangita itsensä tahallisesti, jotta saattoi polttaa vankilan. Vankilassa pidettiin nimittäin hänen isäänsä, jonka Napakymppi jätti kuolemaan liekkeihin.
Voimat ja varusteet

Napakympillä ei ole yli-inhimillisiä voimia. Hänellä on kuitenkin epätavallinen kyky muuttaa mikä tahansa objekti kuolettavaksi ammukseksi heittokykynsä ja -tarkkuutensa ansiosta. Heittokyky asettaa hänet samalle tasolle supervoimakkaiden hahmojen kanssa. Napakymppi on esitellyt useaan otteeseen taitojaan, joista huikeimpia lienevät ihmisen kurkun auki viiltäminen heitetyn pelikortin avulla, irronneen hampaan sylkeminen läpi ihmiskallon, paperiliidokin heitto kaukaiselle talonkatolle ja murha kymmenien metrien päästä heitetyllä hammastikulla.
Napakymppi on kunnoltaan huippuvoimistelijan luokkaa. Hänen notkeutensa, refleksinsä, kestävyytensä ja nopeutensa ovat yhtä hyviä kuin huippuunsa asti treenatulla olympiavoimistelijalla. Yksi syy hänen epäluonnollisen tarkkaan käsikoordinaatioonsa on tavallisen ihmisen kyvyt ylittävä refleksitaso.
Lukuisten vammojen vuoksi Napakympin luut on vahvistettu tuhoutumattomilla adamantium-liuskoilla. Koko Napakympin selkäranka on päällystetty adamantiumilla. Vahvistukset lisäävät luonnollisesti kestävyyttä, mutta auttavat Napakymppiä suorittamaan akrobaattisia liikkeitä, jotka ylittävät tavallisen ihmisen rajoitukset (luiden murtumattomuuden vuoksi).
Napakymppi on myös erinomainen lähitaistelija ja taitaa lukuisia taistelulajeja. Hän on yksi Marvel-universumin parhaimmista terä- ja käsiaseiden käsittelijöistä.
Napakymppi tutkii aina ennen iskua mahdollisimman tarkkaan vastustajansa historian, taidot ja henkilösuhteet ennen siirtymistä suoraan toimintaan. Täten Napakymppi kykenee ennakoimaan vastustajansa liikkeet hyvin tarkasti. Lisäksi Napakympin maine erehtymättömänä palkkatappajana antaa hänelle henkisen yliotteen lukuisista vastustajista - seikka, jota Napakymppi käyttää aina edukseen.
Voimat ja varusteet > Rajoitukset

Napakympillä on havaittu harvinainen punavihervärisokeus (protanopia), mutta haitasta ei liene sanottavammin rajoituksia Napakympille.
Ultimate Napakymppi

Ultimate Marvel -jatkumossa Napakymppi esitetään Benjamin Poindexter -nimisenä salamurhaajana. Hän työskenteli Kingpinille tämän ykkösluokan palkkatappajana, kunnes Elektra voitti Napakympin lähitaistelussa.
Ultimate Napakymppi käyttää normaalijatkumon vastaavaa enemmän naamioitumista iskuissaan (ensiesiintymisensä aikana hänet nähtiin naamioituneena poliisiksi).
Napakymppi muissa medioissa > Kirjallisuus

Napakymppi esiintyy Christopher Goldenin Daredevil-romaanissa Predator's Smile (ei julkaistu suomeksi).
Napakymppi muissa medioissa > Elokuvat

Näyttelijä Colin Farrell esitti Napakymppiä vuoden 2003 Daredevil-elokuvassa. Elokuvassa Napakympillä on irlantilainen tausta ja hänen perinteinen mustavalkoinen pukunsa on vaihtunut motoristimaisempaan suuntaan: korvakorut, trenssitakki, nahkahousut, musta pukinparta, tatuointeja ja ajeltu pää, jonka otsassa komeilee tähtäinristikko. Elokuvan julkaisun jälkeen sarjakuvien Napakymppi siirtyi samanlaiseen asuun, mutta on sittemmin palannut perinteisempään asuunsa - ainoastaan otsan arpi on jäljellä.
Elokuvassa Napakympin palkkaa rikollispomo Kingpin (Michael Clarke Duncan) tappamaan Elektran isän Nicholas Natchioksen. Sarjakuvien tapaan Napakymppi tappaa tehtävän aikana Elektran, jonka johdosta Daredevil jäljittää tappajan läheiseen kirkkoon. Siellä Daredevil heittää Napakympin ulos ikkunasta, mutta elokuvan lopussa näemme, miten tappaja makaa siteillä sairaalasänkyyn sidottuna.
Napakymppi muissa medioissa > Marvel Cinematic Universe

Wilson Bethel näytteli Benjamin ”Dex” Poindexteriä Marvel Televisionin Netflix-sarjan Daredevil kolmannella tuotantokaudella. Poindexter oli yksi FBI-agenteista, jotka suostuivat vapauttamaan Wilson Fiskin vankilasta ja suojelemaan tätä vastineeksi siitä, että Fisk suostuu paljastamaan heille rikollisten nimiä. Poindexter on henkisesti epävakaa ja hänellä on pakkomielle naiseen nimeltä Julie, mutta rauhoittelee itseään kuuntelemalla nauhoitteita lapsuutensa terapiakäynneistä. Fisk manipuloi Poindexterin myös sarjamurhaamaan hänen vihollisiaan ja naamioitumaan Daredeviliksi tuhotakseen tämän maineen. Poindexter ei koskaan sarjan aikana käytä nimeä Napakymppi, mutta hänellä on tämän tunnusomainen täydellinen tähtäyskyky. Kun Fisk lopulta järjestää Julien kuolemaan, Poindexter yrittää kostaa Fiskille, joka murtaa hänen selkänsä. Lopulta Poindexter pidätetään ja kirurgit yrittävät korjata hänen selkäänsä. Herättyään leikkauksen jälkeen, hänen silmistään heijastui Napakympin tunnus.
Bethel palasi Poindexterin rooliin Marvel Studiosin Disney+-sarjassa Daredevil: Born Again (2025–). Sarjan ensimmäisessä jaksossa, hän oli ryhtynyt Napakympiksi ja hyökkäsi Josien baariin, missä Murdock ystävineen juhli ystävänsä Cherryn eläkkeelle jäämistä poliisivoimista. Poindexter onnistui tappamaan Foggy Nelsonin, mistä raivostuneena Murdock heitti hänet katolta aikomuksenaan tappaa hänet. Poindexter selvisi pudotuksesta, mutta Murdock häpesi moraaliensa rikkomista niin, että lopetti uransa Daredevilinä. Vuoden kuluttua, Poindexter tuomittiin oikeudessa elinkautiseen.
Napakymppi muissa medioissa > Videopelit

Napakymppi esiintyi välivastustajana vuonna 2005 julkaistussa Punisher-videopelissä.
Napakymppi esiintyy varhaisessa vaiheessa pomohahmona pelin Marvel: Ultimate Alliance alussa.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Colin Farrell |  | Daredevil |  |
| 2004 | Steve Blum |  |  | The Punisher |
| 2006 | Peter Lurie |  |  | Marvel: Ultimate Alliance |
| 2009 | Brian Bloom |  |  | Marvel: Ultimate Alliance 2 |
| 2011 | Christopher Daniel Barnes |  |  | Marvel Super Hero Squad Online |
| 2013 | David Boat |  |  | Lego Marvel Super Heroes |
| 2018 2025 | Wilson Bethel | Daredevil Daredevil: Born Again |  |  |
Napakymppi tekee aseen jopa tavallisesta pelikortista.
Colin Farrel Napakymppinä Daredevil-elokuvassa (2003).
Kana (rap-artisti)

| Marianna Alanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Helsinki
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kana Kana C
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop, rap
Levy-yhtiöt:  Edel Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kana (oik. Marianna Elisabeth Alanen) on suomalainen rap- ja poplaulaja sekä juontaja.
Ura > Laulu-ura

Kana otti osaa Popstars-kilpailuun, jonka seurauksena Edel Records -levy-yhtiö teki sopimuksen Kanan kanssa. Esikoislevy wRAP julkaistiin 30. toukokuuta 2003. Ennen albumin julkaisua julkaistiin single Kontti Norjaan. Myöhemmin julkaistiin toinen single Sanamainari.
Vuonna 2005 julkaistiin uudet popahtavat singlet Sähkövirtaa ja Tulen aina takaisin. Uutta tyyliä edusti myös Suurin pudottaja -TV-sarjan tunnusmusiikkina toiminut Saan kaiken muuttumaan. Toinen albumi Tulen aina takaisin julkaistiin 2007.
Kana on usein soolotuotannon kappaleiden sanoittamisessa käyttänyt tekijänimenä Kana C.
Lisäksi Kana on tehnyt sanoituksia Aarne Alligaattorille ja Tea Hiillosteelle. MC Puhuva Pään kappaleessa "Syökää kanaa" Kana toimii taustalaulajana ja sanoittajana.
Ura > Radio ja televisio

Vuoden 2003 kesällä Kana sai YleX:ään oman ohjelman Kanalasta kajahtaa. Alun perin ohjelma painottui rap- ja R&B-musiikkiin, mutta ajan myötä siitä muotoutui toiveohjelmaselvennä. Vuosina 2003–2005 Kana juonsi MTV3-kanavan lasten seikkailuohjelma Skabadabaduuta, sekä vuosina 2003–2011 MTV3:n ja Subtv Juniorin laulupeli Staraokea. Kanan ääntä kuullaan myös TV- ja radiomainoksissa.milloin?
Kana juonsi 1. marraskuuta 2006 aloittanutta lastenkanava Subtv Junioria Tea Hiillosteen sekä Pekka Laukkarisen kanssa. Lisäksi Kana on esiintynyt Salatut elämät -sarjassa cameoroolissa syksyllä 2007.
Kana on toiminut vuodesta 2023 ARPA.FI ohjelman juontajana.
Ura > Kodittomat eläimet

Kana toimii hyväntekeväisyydessä auttamalla kodittomia eläimiä, erityisesti koiria. Kanalla on kaksi Espanjasta adoptoitua rescuekoiraa. Kana toimii vuonna 2011 perustamansa Dog Force One ry:n puheenjohtajana. Yhdistys auttaa hylättyjä eläimiä pääosin Espanjassa. Hyväntekeväisyystyön lisäksi Kana suunnittelee ja valmistaa koirille pantoja, valjaita ja taluttimia.
Yksityiselämä

Kana on kahden lapsen äiti. Kesällä 2012 hän synnytti kuolleen tyttövauvan ja 19. syyskuuta 2013 poikavauvan, jonka nimeksi tuli Felix Fox Lennox Wesamaa.
Diskografia > Albumit

wRAP (2003)
Tulen aina takaisin (2007)
Diskografia > Singlet

Kontti Norjaan (2003)
Sanamainari / Sydän ja pää (2003)
Staraoken tunnusmusiikki Staraoke-RAP (2003)
Sähkövirtaa (2005, myynyt kultaa)
Tulen aina takaisin (promo, 2005)
Saan kaiken muuttumaan (promo, 2006)
Diskografia > Kirja

Staraoke: Tähtitreenit. Otava, 2007.ISBN 978-951-1222-00-2.
Filmografia > Dubbaukset

Vuosina 2003–2007 Kana toimi Subtv Juniorin esittämän Code Lyokon Aelitan suomenkielisenä äänenä. Vuonna 2004 hänellä oli myös äänirooli televisiosarjassa Kauhulan koulu.
Aiheesta muualla

Kanan virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietopaketti Skabadabaduun kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Staraoke-ohjelman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Dog Force One ry kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilta-Sanomien artikkeli Kanasta
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Hannes Olkkonen

Matti Johannes (Hannes) Olkkonen (1. marraskuuta 1895 Leppävirta – 15. kesäkuuta 1952) oli suomalainen jääkärieversti. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri, joka taisteli ensimmäisessä maailmansodassa Saksan riveissä ja Suomen sisällissodassa Valkoisen armeijan pataljoonan adjutanttina ja talvisodassa muun muassa rykmentinkomentajana.
Perhetausta

Olkkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Juho Olkkonen ja Sofia Leveinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Irene Berndtin kanssa.
Opinnot

Olkkonen kävi seitsemän luokkaa Helsingin maanviljelyslyseota. Hän suoritti Sotakorkeakoulun Saksassa vuosina 1923–1925 ja teki tänä aikana opintomatkat Itävaltaan, Puolaan, Unkariin, Romaniaan, Bulgariaan, Serbiaan ja Turkkiin sekä Suomesta käsin vuonna 1927 Ruotsiin ja 1929 Saksaan tutustuakseen paikallisiin ampumakoulutuksiin ja joukko-osastotoimintaan.
Jääkärikausi

Olkkonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 2. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Hän oli Saksasta komennettuna värväystehtäviin Suomeen vuonna 1916. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Suomen sisällissota

Olkkonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan adjutantiksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa ja rajaseudulla.
Sisällissodan jälkeinen aika

Olkkonen palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, josta muodostettiin myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Hän toimi pataljoonassa joukkueenjohtajana ja myöhemmin Vuoristoprikaatin yhdysupseerina Rovaniemellä sijainneessa saksalaisessa esikunnassa sekä samalla Rovaniemen komendanttina. Hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1918 Vuoristoprikaatin miinanheittäjäkomppanian päälliköksi. Hän oli komennettuna toimistoupseeriksi Sotaväen esikunnan koulutusosastolle 14. marraskuuta 1919 – 17. huhtikuuta 1920 väliseksi ajaksi. Hänet siirrettiin 14. huhtikuuta 1920 päälliköksi Karjalan kaartin rykmentin 3. konekiväärikomppaniaan, josta hänet komennettiin 14. toukokuuta 1921 alkaen Reserviupseerikouluun taktiikan opettajaksi ja 19. helmikuuta 1923 alkaen 2. Divisioonan esikuntaan, missä hän hoiti yleisesikuntaupseerin tehtäviä. Divisioonan esikunnasta hänet siirrettiin 15. elokuuta 1924 Kadettikouluun ja määrättiin kadettikomppanian päälliköksi ja 28. toukokuuta 1925 alkaen koulun taktiikan ja sotahistorian opettajaksi. Kadettikoulusta Olkkonen siirrettiin 27. toukokuuta 1927 Taistelukoulun johtajaksi ja komennettiin 14. syyskuuta 1931 ja siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 alkaen Pohjois-Savon rykmentin (myöhempi nimi Pohjan rykmentti) komentajaksi.
Talvi- ja jatkosota

Olkkonen osallistui talvisotaan Jalkaväkirykmentti 38:n komentajana ja myöhemmin Ryhmä Jousimiehen komentajana osallistuen taisteluihin Laatokan pohjoispuolisilla alueilla. Edelleen hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 5:n päälliköksi.
Välirauhan aikana hän toimi aluksi erikoistehtävissä Päämajassa, josta hänet komennettiin Jalkaväenaliupseerikoulun johtajaksi.
Jatkosodan puhjettua Olkkonen siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 4:n päälliköksi, mistä hänet siirrettiin jälleen erikoistehtäviin Päämajaan. Päämajasta hänet siirrettiin vuonna 1942 jälleen Jalkaväenaliupseerikoulun johtajaksi, missä tehtävässä hän palvelikin sodan loppuun saakka. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta sotien jälkeen ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Tuuloksessa. Hänet haudattiin Kuopioon sukuhautaan.
Opetustoimi

Olkkonen toimi Kadettikoulun poikkeuksellisella kurssilla kurssinjohtajana sekä taktiikan- ja sotahistorian opettajana ja Sotakorkeakoulun erikoiskurssin sotahistorian opettajana vuosina 1925–1926. Runsaan opetus- ja kouluttajakokemuksensa myötä Olkkonen oli todennut taktiikan opetuksesta puuttuvan suomenkielisen oppikirjan, joten vuonna 1928 Otava julkaisi hänen kirjansa Taktiikan perusteet (394 sivua). Kirja oli kuitenkin kirjallinen varkaus, sillä se oli sanatarkasti Wolf H Halstin käännös saksalaisesta teoksesta "Grundriss der Taktik" .
Luottamustoimet

Olkkonen osallistui armeijan edustajana Lützenin taistelun 300-vuotisjuhlilla vuonna 1932. Hän otti osaa ohjesääntökomitean työhön vuosina 1918–1919 ja toimi Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1928–1931 ja oli kaupunginhallituksen jäsenenä vuosina 1929–1931 sekä jäsenenä useissa kaupungin hallintoa hoitavissa johto- ja lautakunnissa. Hän toimi Ratsastusliiton johtokunnan ja hallinnon jäsenenä vuosina 1927–1930 ja Karjalan kenttäratsastajien puheenjohtajana vuosina 1927–1932 sekä Savon Hippoksen johtokunnan ja hallinnon puheenjohtaja vuodesta 1932 alkaen. Pohjois-Savon hevosjalostusliiton hallinnon jäsenenä hän taasen toimi vuodesta 1933 alkaen. Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä hän toimi vuodesta 1933 alkaen ja varapuheenjohtaja vuodesta 1936 alkaen.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 25. elokuuta 1917  Vänrikki 11. helmikuuta 1918  Luutnantti 16. toukokuuta 1919  Kapteeni 16. toukokuuta 1921  Majuri 16. toukokuuta 1925  Everstiluutnantti 15. kesäkuuta 1928  Eversti 28. tammikuuta 1936 |      |  Vapaudenristi 2. lk. (2 kpl)  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. ritarimerkki  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Ruotsin miekkaritarikunnan 1. lk. ritarimerkki |
Jääkäripataljoonan 2. komppania.