stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porsche 959

| Porsche 959 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Valmistaja:  Porsche
Valmistusvuodet:  1986–1989
Korimalli:  coupé
Luokka:  Superauto
Seuraaja:  Porsche Carrera GT
Teknisesti samankaltaisia:  Porsche 911
Tekniset tiedot
Moottori:  6-bokseri, turbo
Iskutilavuus:  2849 cm3
Teho:  400–456 hv
Huippunopeus:  300–320 km/h
Kiihtyvyys:  3,7–4,9 s (0-100 km/h)
Vetotapa:  Neliveto
Dakar-rallissa käytetty auto.
Porsche 959 on urheiluauto, jota valmistettiin vuosina 1986–1989. Alun perin auto suunniteltiin B-ryhmän ralliautoksi, mutta siitä täytyi tehdä tiekelpoinen versio täyttämään FIA:n säännöt. Auton prototyyppi esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä vuonna 1983, katuversio esiteltiin samassa paikassa vuonna 1985 vuosimalliksi 1986.
Yhdysvalloissa 959 ei ollut laillinen yleiseen liikenteeseen, koska Porsche ei halunnut lähettää Yhdysvaltojen tiehallinnolle luokittelua varten neljää autoa, jotka olisi tarvittu törmäystestien suorittamiseksi. Syy tähän oli autojen erittäin pieni valmistusmäärä, vajaa 200 kappaletta.
Auton korista haluttiin kevyt, joten sen valmistuksessa käytettiin alumiinia ja kevlaria, lattiassa käytettiin Nomexia, joka on tavallista terästä kevyempää.
Myös auton aerodynamiikkaan on kiinnitetty huomiota tasapainon saamiseksi ja autossa on myös automaattinen alustankorkeudensäätö.
Moottori

959:n moottori on alun perin Porsche 935/78 "Moby Dick" -kilpa-autoa varten kehitetty turbomoottori. Vaihteisto on 6-vaihteinen. Polttoaineensyöttönä on Bosch Motronic ja polttoainetankin koko on 85 l.
B6 DOHC 24V 2849 cm3 - 335 kW (456 hv)  @ 6500 r/min, 500 Nm @ 5000 r/min
Mitat

Pituus: 4260 mm
Leveys: 1840 mm
Korkeus: 1280 mm
Akseliväli: 2272 mm
Omamassa: 1450 kg
Huippunopeus 340 km/h
Pieni Kivijärvi (Sysmä)

| Pieni Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°33′51″N, 25°47′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Isoon Kivijärveen 
Järvinumero:  14.228.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,8 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,585 km  
Pinta-ala:  1,481 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kivijärvi 
Pieni Kivijärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Mynnilän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Pianakkaojan valuma-alueeseen (14.228) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,8 metriä mpy.
Puerto Ricon koripallomaajoukkue

Puerto Ricon koripallomaajoukkue edustaa Puerto Ricoa koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Historia

Puerto Rico on ollut historiansa aikana 12 kertaa mukana MM-kisoissa. Ensimmäistä kertaa maa oli mukana vuoden 1959 kisoissa Chilessä. Puerto Rico oli alkulohkonsa toinen Bulgarian jälkeen, mutta sijoittui jatkopelin jälkeen turnauksen viidenneksi. Ensimmäistä kertaa maa oli mukana olympialaisten koripallossa vuoden 1960 kisoissa. Tällöin Puerto Rico jäi alkulohkonsa viimeiseksi, mutta voittamalla sijoituspelit maa sijoittui lopulta kolmanneksitoista. Seuraavissa olympialaisissa Puerto Rico saavutti historiansa parhaan saavutuksen oltuaan kisojen neljäs. Pronssipelissä maa hävisi Brasilialle lukemin 76–60.
Maa on ollut joka kerta mukana koripallon Amerikan-mestaruuskilpailuissa sarjan perustamisen jälkeen. Turnauksesta maa on saavuttanut kolme kultaa vuosina 1980, 1989 ja 1995. Vuoden 1990 MM-kisoissa Puerto Rico saavutti historiansa parhaan MM-sijoituksen oltuaan turnauksen neljäs. Pronssipelin maa hävisi jatkoajan jälkeen lukemin 105–107 Yhdysvalloille.
Aiheesta muualla

Puerto Ricon koripalloliitto (espanjaksi)
Pirullinen kosto

| Pirullinen kosto> The Evil That Men Do |
| --- | --- |

Ohjaaja:  J. Lee Thompson
Käsikirjoittaja:   R. Lance Hill  David Lee Henry 
Tuottaja:  Pancho Kohner
Säveltäjä:  Ken Thorne
Kuvaaja:  Xavier Cruz Ruvalcaba
Leikkaaja:  Peter Lee-Thompson
Pääosat:  Charles Bronson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pirullinen kosto (The Evil That Men Do) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut toiminta- ja jännityselokuva, jonka ohjasi J. Lee Thompson ja pääosaa esittää Charles Bronson.
Juoni

Tohtori Clement Molloch on sadistinen kiduttaja, joka tunteettomasti muun muassa sulloo irtopäitä uhriensa vatsaan sekä pakottaa heidät syömään omaa ulostettaan. Molloch saa hupinsa näistä järjettömistä karmeuksistaan. Yksi Mollochin uhreista on eräs reportteri, jonka Molloch kiduttaa armotta hengiltä.
Entinen palkkamurhaaja Holland (Charles Bronson) viettää eläkepäiviä saarellansa, kunnes Hector Lomelin saapuu paikalle ja kertoo ystävänsä kuolemasta. Hector pyytää Hollandilta hoitaa Molloch, mutta hän kieltäytyy ottamasta työtään. Myöhemmin hän muuttaa mielensä ja lähtee Meksikon rajalle etsimään Mollochia. Hän saa myös mukaansa reportterin vaimon Rhianan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charles Bronson  | … |  Holland   |
|  Theresa Saldana  | … |  Rhiana, Hidalgon vaimo   |
|  Joseph Maher  | … |  Clement Molloch   |
|  José Ferrer  | … |  Hector Lomelin   |
|  René Enríquez  | … |  Max Ortiz   |
|  John Glover  | … |  lähettiläs Paul Briggs   |
|  Raymond St. Jacques  | … |  Randolph Whitley   |
|  Antoinette Bower  | … |  Claire   |
|  Enrique Lucero  | … |  Aristos   |
|  Jorge Luke  | … |  Cillero   |
|  Mischa Hausserman  | … |  Karl Houseen   |
|  Roger Cudney  | … |  Cannell   |
|  Constanza Hool  | … |  Isabel   |
|  Joe Seneca  | … |  Santiago   |
|  Jorge Zepeda  | … |  uhri   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen pitää Pirullista kostoa tavanomaisena Bronson-elokuvana, jossa tähti ei ole enää parhaassa vedossa. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Plouvorn

| Plouvorn |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Plouvorn
 Koordinaatit: 48°34′50″N, 4°02′11″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Finistère
Hallinto:  
 – Pormestari:  François Palut
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  35,44 km²
Väkiluku (2017):  2 870
 – Väestötiheys:  81 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  29420
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Plouvorn on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee departementin luoteisosassa Atlantin valtameren rannalla. Kunnan läpi virtaa Hornjoki. Plouvornin naapurikunnat ovat Morlaix ja Plougoulm. Kunnan pormestarina on toiminut François Palut vuodesta 2014 lähtien.
Plouvornin kunnan väkiluku oli 2 870 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Kunnan pinta-ala on 35,44 neliökilometriä.
Kuvia

Järvi Plouvornissa
Urheilukenttä
Uimarantaa
Järvenrantaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plouvorn Wikimedia Commonsissa
Pirkkalan kirkko

| Pirkkalan kirkko |
| --- | --- |
 Pirkkalan uusi kirkko kesän vehreyden keskellä.
Sijainti:  Naistenmatka, Pirkkala
Koordinaatit:  
Seurakunta:  Pirkkalan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1994
Suunnittelija:  Simo ja Käpy Paavilainen
Materiaali:  teräsbetoni
Istumapaikkoja:  n. 300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pirkkalan uusi kirkko on rakennettu vuonna 1994. Erityisen kirkosta tekee sen moderni ulkoasu, mutta sen ilmeessä näkyy kuitenkin vuosituhantinen kirkkoarkkitehtuurin perinne. Kirkko on valkea, ja sen arkkitehtuurin ovat suunnitelleet Simo ja Käpy Paavilainen. Kirkon rakennuttamisen kustannusarvioksi saatiin kaikkinensa 21 928 991 markkaa eli noin 3,6 miljoonaa euroa.
Arkkitehtuurin aiheena oli Pyhä joki. Suunnittelussa pidettiin tärkeänä luonnonläheisyyttä; kirkko sijaitseekin vehreän kasvuston ja peltolaidunten lomassa, ja kirkkosalista aukeaa koko kirkkosalin korkeuksisen ikkunan kautta näkymä luonnon helmaan, jolloin luonto on myös sisällä ollessa läsnä. Arkkitehtuurin nimen valintaan lienee vaikuttanut lisäksi kirkon ja peltoaukean välinen, vähäisessä uomassaan kulkeva Pyhäjoki.
Kirkon seinät ovat sisältä teräsbetonia, ja ne on päällystetty ulkopuolelta kermanvaaleilla tiilillä ja sisäpuolelta samanvärisellä rappauksella.
Kirkkorakennuksen ulkoasua on arvosteltu perinteisestä kirkosta poikkeavan modernin ilmeensä vuoksi; rakennusta ei ensi silmäykseltä välttämättä miellä kirkoksi, mutta sen valoisuus kuvaa hyvin kristinuskon valoisaa olemusta; iloa ja rauhaa ja syntien anteeksiantamusta Kristuksen sovitustyön tähden.
Pirkkalan kirkko sijaitsee aivan Pirkkalan keskustan tuntumassa. Se on tiekirkko, ja siellä saa kesäisin asiantuntevaa kirkon esittelyä kirkon oppailta.
Kirkkosali

Kirkkosali on matalimmasta kohdastaan seitsemän metriä korkea ja korkeimmasta kaksitoista metriä.
Kirkkosalin kalusto on suunniteltu urkuja lukuun ottamatta siirrettäväksi. Kirkossa on 300 istumapaikkaa, mutta suurempia tilaisuuksia varten voidaan ottaa käyttöön seurakuntasalin tilat, jolloin istumaan mahtuu noin 500 henkilöä. Lisäksi liikuteltavien istuinten asetelmaa voidaan muuttaa erilaisille tilaisuuksille sopiviksi. Istuinten puurakenteiden väriksi on valittu musta, jotta muuten vaaleansävyiseen kirkkoon saataisiin vastasävyisyyttä.
Kirkon 20-äänikertaiset urut on otettu käyttöön keväällä 1995. Ulkokuoreltaan urut ovat modernit, mutta niiden ääni noudattaa 1600-luvun pohjoiseurooppalaisten barokkiurkujen perinnettä. Urut vihittiin käyttöön 26.3.1995.
Kirkkosalista tekee merkillepantavan luterilaisesta kirkosta poikkeavat seitsemän hiljentymispaikkaa. Ne kuvaavat Jeesuksen seitsemää sanaa ristillä. Kirkossa kävijä voi sytyttää kynttilän omaan elämäntilanteeseensa parhaiten sopivan kuvan eteen. Hiljentymispaikkojen taulut ovat kaksiosaiset; toinen osa on aina akryyli- ja öljyvärein maalattu ja toinen metalligrafiikan tekniikoilla syövytettyä kuparia. Taulut on maalannut tamperelainen kuvataiteilija Tuula Lehtinen.
Kirkon suunnittelussa on otettu myös lapset huomioon; kirkkosalin vasemmalla laidalla on lasi-ikkunan takana lastenhuone; pienimmät lapset voivat mennä sinne toimitusten ajaksi leikkimään, mikäli he eivät jaksa istua penkeillä koko aikaa. Kestävällä lasi-ikkunalla kirkkosalista erotettu leikkihuone on suunniteltu siten, että jumalanpalvelusten äänet kuuluvat sinne, mutta lasten äänet eivät kuulu sieltä saliin.
Perinteisestä kirkosta poiketen Pirkkalan kirkossa ei ole lainkaan alttaritaulua. Sen tilalla on pilvimäinen alttariseinä, jonka on pinnoittanut ohuttasoitteella ja pellavaöljyllä graafikko/web-suunnittelija Olli Saari.
Varsinaista ristiä kirkossa ei ole, kulkueristiä ja alttaripöydällä olevaa pienoiskrusifiksia lukuun ottamatta. Kirkossa kävijät ovat löytäneet kirkon arkkitehtuurisista rakenteista ristiä muistuttavia muotoja. Kirkkaalla päivällä katon rajassa olevien lasiruutujen varjoista muodostuu alttariseinälle useitakin ristejä.
Tapuli

Kirkon eteläpuolella, parkkipaikkojen läheisyydessä on 21,5 metriä korkea, kirkon värisävyä mukaileva erillinen kellotapuli. Kellotapulin kolme kelloa on valmistanut hollantilainen Petit & Fritsen Ltd:n valimo.
Kelloihin on valettu tekstejä; pienessä kellossa lukee "Kohotkaa korkeiksi portit", keskimmäisessä lukee "Avartukaa, iankaikkiset ovet" ja suurimmassa kellossa "Kirkkauden kuningas tulee. PS. 24:7".
Kerhotila

Kirkon vieressä olevassa rakennuksessa toimii seurakunnan kerhotalo. Siellä on lisäksi aikuisten tila, kerhohuone, varhaisnuorten tila, keittiö, autotalli ja väestönsuoja. Kaikista huoneista avautuu näkymä jokimaisemaan.
Aiheesta muualla

Pirkkalan kirkot (Arkistoitu – Internet Archive) - Pirkkalan kirkoista Pirkkalan seurakunnan sivuilla
Pohnpei

Pohnpei
Pohnpein kartta
| --- | --- |
Muut nimet:  Ponape
Sijainti:  Pohnpei Mikronesian liittovaltio
Saariryhmä:  Karoliinit
Korkein kohta:  782 m
Pinta-ala:  334 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  32 000
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pohnpei eli Ponape on Pohnpein osavaltion pääsaari Mikronesian liittovaltiossa. Saaren luoteisosassa sijaitsee koko Mikronesian liittovaltion pääkaupunki Palikir. Muita asutuskeskuksia ovat Kolonia, Madolenihmw ja Rohnkiti. Pohnpeillä on noin 32 000 asukasta. Saaren tärkein kieli on pohnpei.
Pohnpei on tuliperäinen ja mäkinen saari, jonka korkein kohta on noin 790 metrin korkeuteen kohoava Dolohmwar. Saaren ympärillä on riutta sekä useita pikkusaaria ja luotoja. Pohnpeillä kasvaa runsaasti trooppista kasvillisuutta; rannikoilla on mangrovesoita ja sisämaan mäkien rinteillä sademetsää.
Hedelmällisen maaperän ja runsaiden sateiden myötä Pohnpeitä onkin kutsuttu "Mikronesian puutarhaksi". Saarella kasvatetaan ja tuotetaan monia trooppisia viljelykasvituotteita, kuten kopraa, taaroa, leipäpuun hedelmiä sekä kaakaota. Lisäksi saarella kasvatetaan riisiä sekä sikoja ja siipikarjaa.
Pohnpeilla esiintyy huomattavan paljon värisokeutta, josta käytetään nimeä maskun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohnpei Wikimedia Commonsissa
Power in the Blood

| Power in the Blood Alabama 3 |
| --- | --- | --- |

Yhdysvaltain julkaisun kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. elokuuta 2003
 Tyylilaji: Rock, electronica
 Levy-yhtiö: One Little Indian, Geffen
Alabama 3:n muut julkaisut
| La Peste 2000 | Power in the Blood 2003 | The Last Train To Mashville vol. 2 2003 |
Power in the Blood on brittiläisen acid house-, blues-, country- ja gospelyhtye Alabama 3:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 12. elokuuta 2003. Albumin kappale "Reachin'" julkaistiin singlenä.
Kappaleet

Two Heads – 1.07
Power in the Blood – 4.46
Reachin' – 4.09
Woody Guthrie – 4.17
Year Zero – 4.23
The Devil Went Down to Ibiza – 2.51
Strobe Life – 6.12
R.E.H.A.B. – 3.52
The Moon has Lost the Sun – 3.47
Let the Caged Bird Sing – 2.32
Yellow Rose – 4.55
Bullet Proof – 3.55
Badlands – 0.47
Lord Have Mercy – 6.13
Come on Home – 1.20
Kappaleet > Acoustic Power

Ensimmäiset 10 000 kappaletta painettua Power In The Blood albumia sisälsi myös toisen levyn nimeltä Acoustic Power, joka sisälsi kuusi akustista kappaletta.
Woke Up This Morning – 4.05
Power In The Blood – 2.31
Disneyland Is Burning – 3.00
U Don't Danse 2 Tekno Anymore – 3.46
Year Zero – 4.15
Mansion On The Hill – 3.06
Pétros Persákis

| Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Kreikka> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 1896 | Nojapuiden joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Ateena 1896 | Renkaat |  |
Pétros Persákis (kreik. Πέτρος Περσάκης, 1879 − ?) oli kreikkalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti hopeaa nojapuiden joukkuekilpailusta sekä pronssia henkilökohtaisesta rengaskilpailusta. Persákis oli mukana myös nojapuiden henkilökohtaisessa kilpailussa, mutta ei päässyt mitaleille.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Petros Persakis
Pohorje

| Pohorje |
| --- | --- |
 Pohorjea Mariborin lähellä
Maantiede
Sijainti:   Slovenia
Päävuoristo:  Alpit
Korkein kohta
Nimi:  Črni vrh
Korkeus meren-pinnan tasosta:  1 543 m
Pohorje on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue pohjois-Sloveniassa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Črni vrh (1 543 m; koordinaatit 46°30′13″N, 15°27′11″E).
Huippuja

Črni vrh (1 543 m)
Velika Kopa (1 543 m)
Veliki Vrh (1 347 m)
Rogla (1 517 m)
Pieni Koijärvi (Mikkeli)

| Pieni Koijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  62°06′42″N, 27°08′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Itäjoki Kyyveteen 
Järvinumero:  14.938.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,6 m  
Pituus:  540 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  1,224 km  
Pinta-ala:  6,548 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Koijärvi 
Pieni Koijärvi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Kantalan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 540 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Itäjoen valuma-alueeseen (14.938) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,6 metriä mpy.
Pétros Galaktópoulos

| Mitalit> Maa:  / Kreikka.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  / Kreikka.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  / Kreikka.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:  / Kreikka> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | 74 kg |  |
|  Pronssia | México 1968 | 70 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Edmonton 1970 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Sofia 1971 | 74 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Katowice 1972 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Leningrad 1976 | 74 kg |  |
Pétros Galaktópoulos (kreik. Πέτρος Γαλακτόπουλος, s. 7. kesäkuuta 1945 Ateena) on aktiiviuransa lopettanut kreikkalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan mestari.
70 ja 74 kilogramman painoluokissa kilpaillut Galaktópoulos voitti painijanurallaan kaksi olympiamitalia, hopeaa Münchenistä 1972 ja pronssia Méxicosta 1968. Montréalissa 1976 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Tokiossa 1964 hän karsiutui sijoituskierroksilta. Lisäksi Galaktópoulos voitti kaksi MM-pronssia ja kaksi EM-mitalia, joista yhden kultaisen.
Vuonna 2004 Galaktópoulos nimettiin FILA:n kunniagalleriaan.
Pont des Arts

| Pont des Arts |
| --- | --- |

Ylittää:  Seine
Sijainti:  Pariisi, Ranska
Siltatyyppi:  holvisilta
Pituus:  155 m
Avattu liikenteelle:  1984
Koordinaatit:  48°51′30.0″N, 2°20′15.0″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pont des Arts on Pariisissa oleva Seinen ylittävä kävelysilta. Teräksestä valmistettu silta valmistui vuonna 1984. Se rakennettiin samalla paikalla sijainneen vuonna 1803 valmistuneen valurautaisen sillan paikalle, josta osa romahti vuonna 1979 proomun törmätessä siihen. Silta oli jo aiemmin ollut käyttökiellossa romahdusvaaran takia, ja se purettiin vuonna 1980. Uudessa sillassa on yksi kaari vähemmän kuin edeltäjässään.
Vuonna 2014 silta oli jälleen romahdusvaarassa. Pont des Arts on ollut suosittu silta kiinnittää lemmenlukkoja. Lukkoja on kiinnitetty sillan kaiteisiin vuodesta 2008 lähtien, ja vuonna 2014 niitä arvioitiin olevan 700 000 kappaletta. Lukkojen massaksi arvioitiin 40 tonnia. Osa sillan kaiteista romahti lukkojen painosta, ja koko sillan arveltiin olevan vaarassa romahtaa.
Power noise

Power Noise (kutsutaan myös nimellä Rhytmic Noise) on 1990-luvulla syntynyt tansittava noisen alalaji. Power Noise lainaa vaikutteita teknosta ja muista elektronisen tanssimusiikin tyyleistä. Musiikki koostuu särötetyistä rumpusampleista ja muista häiriöäänistä. Saksalainen Ant-Zen on merkittävimpiä power noisea julkaisevia levy-yhtiöitä.
Tunnettuja Power Noise-Artisteja

Converter
Imminent Starvation
Synapscape
Katso Myös

Industrial
Noise
Power electronics
Prometheus

Prometheus tuo tulen ihmisille. Heinrich Friedrich Fügerin maalaus.
Prometheus (myös Prometheas tai Prometeus) on kreikkalaisessa mytologiassa titaani, joka loi ihmiset ja varasti heille jumalilta tulen.
Prometheus oli Iapetoksen ja Klymenen poika sekä Atlaksen ja Epimetheuksen veli. Prometheus muovasi savesta ihmisen, jolla hän hieman toisistaan poikkeavien tarinoiden mukaisesti kansoitti maan. Zeus ei halunnut antaa Prometheuksen suojateille tulta, joten tämä varasti sen ja toi sen ihmisille fenkolin varressa. Prometheus huijasi myös Zeuksen valitsemaan huonoimman palan ihmisiltä vaaditusta härkäuhrista, täten auttaen ihmisiä.
Kostaakseen Zeus lähetti Pandoran lippaineen Prometheuksen luo. Lippaan piti sisältää jumalten lahja, mutta todellisuudessa siinä olivatkin maailman vitsaukset. Prometheus ei luottanut lahjaan eikä nainut Pandoraa. Pandoran kanssa meni kuitenkin naimisiin Prometheuksen veli, Epimetheus, joka niin tehdessään toi vitsaukset maailmaan. Prometheuksen ja Epimetheuksen vastakohtaisuutta kuvastavat nimet: Prometheus merkitsee ”etukäteen ajattelevaa”, Epimetheus ”jälkikäteen ajattelevaa”.
Lopulta Zeus kytki Prometheuksen kallioon, jossa kotka nokki joka päivä hänen maksaansa, joka aina öisin kasvoi entiselleen. Herakles surmasi kotkan ja vapautti Prometheuksen noin 30 vuoden vankeuden jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prometheus Wikimedia Commonsissa
Pieni Kaukajärvi

| Pieni Kaukajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°48′45″N, 24°43′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Nautajärveen 
Järvinumero:  35.724.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,1 m  
Rantaviiva:  0,74 km  
Pinta-ala:  1,613 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kaukajärvi 
Pieni Kaukajärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Ristijärven itäpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee ylänköalueella Ison Kaukajärven lähellä olevalla kapealla suolla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannat ovat ojitettua suota. Luoteisrannassa sijaitsee metsästysmaja, jonne tuleva tie kiertää järven sen pohjoisouolelta Ison Kaukajärven mökeille.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,1 metriä mpy. Järveä ympäröivältä suolta on johdettu järveen yhdeksän ojaa. Isosta Kaukojärveltä on johdettu Pieneen Kaukojärveen laskuojia kahta kautta. Etelästä siihen tulee Kyyttäsuolta asti soiden kuivatusvesiä. Kymmenes oja toimii samalla sen laskuojana Kytösuon läpi. Se yhtyy koillisesta Teerijärveltä laskevaan ojaan, joka laskee Nautajärven koillispäähän ja jonka vedet jatkavat etelään Äväntäjärven Pitkäveteen.
Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa näkyy ensimmäisiä Kytösuon suo-ojituksia ja sekä Iso että Pieni Kaukajärveen on kaivettu laskuojat. Samassa kartassa näkyy jo tuolloin metsästysmaja.