stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italialainen sonetti

Italialainen sonetti eli petrarkalainen sonetti, petrarkismi, on sonetin perusmuoto, joka lienee kehittynyt sisilialaisesta strambottosta. Riimikaava on abbaabba cdecde (toinen säkeistö vaihtoehtoisesti cdccdc). Ensimmäiset kahdeksan säettä muodostavat oktaavin eli oktetin, loput kuusi sekstetin. Oktaavissa esitetään yleensä runon teema, teesi tai probleema, joka sekstetissä saa ratkaisunsa. Sonettimuoto sai alkunsa Italiassa 1200-luvulla ja täydellistyi Francesco Petrarcan (1304-1374) kokoelmissa In vita di madonna Laura ja In morte di madonna Laura (Sonetteja Lauralle).
Renessanssiajan yleisnero Michelangelo Buonarroti kirjoitti hänkin sonetteja. Englantiin italialaisen sonetin toi Thomas Wyatt 1500-luvulla. Italialaistyyppisiä sonetteja ovat kirjoittaneet myös John Milton, William Wordsworth, John Keats ja Dante Gabriel Rossetti.
Hämeenkangas

Hämeenkangasta lokakuussa
Hämeenkangas on hieman yli 20 kilometriä pitkä harjujakso, joka sijaitsee Pohjois-Satakunnassa Kankaanpään ja Jämijärven alueilla.
Yleistä

Hämeenkankaan korkein kohta on 185 metriin yltävä Soininharju Jämin lentokentän tuntumassa Jämijärvellä. Se on myös Satakunnan maakunnan korkein maastokohta. Harjujakson keskimääräinen korkeus merenpinnasta on 120–130 metriä ja sen reunamilla on laajoja soita. Osa soista on otettu turpeennostoalueiksi. Hiekan- ja soranottopaikkoja on vain satunnaisesti. Niinisalossa harjun kupeessa sijaitsee Valkiajärvi, joka laskee itään kohti Kyrösjärveä.
Hämeenkankaan alue muistuttaa L-kirjainta, jonka pohjoispäässä on Niinisalon varuskunta. Alue jatkuu varuskunnasta noin kymmenen kilometriä etelään Kuninkaanlähteen leirintäalueen tuntumaan. Sen jälkeen harju kääntyy itään kohti Jämin lentokenttää ja jatkuu noin kymmenen kilometrin verran, kunnes päättyy hieman Ikaalisten puolella. Alueen leveys vaihtelee kolmesta viiteen kilometriin. Niinisalon varuskunnan pohjoispuolella harjumuodostuma jatkuu Pohjankankaan harjuna.
Luonto

Hämeenkangas on karua kangasmetsää, joka kasvaa ympäristöään selkeästi korkeammalla harjulla. Vallitsevana puulajina on mänty, mutta joukossa on myös satunnaisesti kuusta ja koivua. Alueen kasvillisuuteen kuuluu useita harvinaistuneita tai uhanalaisia lajeja.
Maaperä koostuu pääasiassa hienojakoisesta hiekasta. Alueella on hyvä latuverkosto, ja maastossa on huomattava määrä uria. Urien varrella on valmiita laavuja, joiden käyttö on sallittua silloin, kun ne eivät ole puolustusvoimien käytössä.
Hämeenkankaan harjoitusalueelta on vuodesta 1955 lähtien talvisin rakennettu latureitti Pirkan hiihdon reitin mukaisesti Tampereelle.
Historia

Hämeenkangasta pitkin kulkee historiallinen, aikanaan Hämeestä Pohjanmaalle vienyt Kyrönkankaantie. Sitä pitkin kulkivat satoja vuosia sitten pirkkalaiset pohjoisilla eräretkillään. Tiellä alkoi postinkuljetus 1600-luvulla heti sen jälkeen, kun Ruotsi-Suomeen oli perustettu postilaitos. Tien varrella oli Hämeenkankaan alueella kolme kestikievaria silloisen päivämatkan päässä toisistaan: Niinisalossa, Jämijärven Sormenpellossa (lähellä nykyistä Jämin lentokenttää) ja Ikaalisten Vatulassa.
Myös kahden Ruotsin kuninkaan tiedetään liikkuneen maantiellä. Kustaa II Aadolf matkusti sitä pitkin vuonna 1614 Ilmajoelta Hämeenlinnaan. Vuonna 1752 taas juuri valtaistuimelle noussut Aadolf Fredrik, joka oli tutustumassa Suomeen, pysähtyi seurueineen lepäämään ja ruokailemaan Kuninkaanlähteelle, joka sai nimensä muistoksi juuri tästä käynnistä.
Kyrönkankaantie jäi pois käytöstä 1800-luvun puolivälin jälkeen ja siksi sen maisemakuva on säilynyt erämaisena nykypäiviin saakka.
Hämeenkankaan harjoitusalue

Hämeenkankaan harjoitusalue on Kankaanpään ja Jämijärven alueilla sijaitseva Niinisalon varuskunnan lähiharjoitusalue. Se toimii myös Metsähallituksen ylläpitämänä ulkoilumaastona.
Aiheesta muualla

Luontoon.fi – Hämeenkangas
Kuosa, Kalle: Niinisalon varuskunta, ss. 29–30. Satakunnan Tykistörykmentin perinneyhdistys 1985, Kankaanpää.
Hämeenkankaan harjoitusalueen varoituskyltti Jämijärven lentopaikan läheisyydessä.
Imre Szász

| Imre Szász> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1927 Budapest, Unkari
Kuollut: 2003 (75–76 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: unkari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Imre Szász (1927 Budapest, Unkari – 2003) oli unkarilainen kirjailija. Hänen romaaniensa tarina etenee verkkaisesti, ja sitä maustaa paikoin ironia. Tuotantoon kuuluu myös draamaa ja esseitä.
Suomennetut teokset

Pallo pilviin (Felhöfejes), suom. Anna-Maija Raittila, Kirjayhtymä 1969
Inderjit Kaur Khalsa

| Inderjit Kaur Khalsa> Mervi Rannikko.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1970 (ikä 54) Somero
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  elokuvaohjaaja, joogaopettaja
Puoliso:  Kuldip Singh Khalsa
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Inderjit Kaur Khalsa eli Mervi Enqvist (syntyjään Mervi Rannikko; 22. maaliskuuta 1970 Somero) on suomalainen elokuvaohjaaja ja joogaopettaja.
Koulutus

Inderjit Kaur Khalsa opiskeli teatteritaidetta Teatterikorkeakoulussa ja New Yorkissa ja valmistui näyttelijäksi vuonna 1997. Myöhemmin hän on opiskellut fiktiokäsikirjoittamista ja suorittanut elokuvaohjaajan erikoisammattitutkinnon.
Ura

Inderjit Kaur Khalsa tutustui ensimmäistä kertaa joogaan asuessaan New Yorkissa. Siellä hän harjoitti jivamukti-joogaa opettajinaan Sharon Cannon ja Cyndi Lee. Suomeen palattuaan hän harjoitti astangajoogaa Astangajoogakoululla. Vuonna 2000 hän muutti takaisin New Yorkiin, jossa hän löysi kundalinijoogan. Hän asui vuosia Yhdysvalloissa opiskellen useiden henkisten opettajien ohjauksessa, kääntyi sikhiläisyyteen ja otti intialaisen nimen. Palattuaan jälleen Suomeen hän on kirjoittanut kolme Tammen kustantamaa kirjaa joogasta. Hän on perustanut Kundaliinijooga Helsinki -joogakoulun vuonna 2015.
Inderjit Kaur Khalsa ohjasi ensimmäisen dokumenttielokuvansa Brooklynin pojat, joka  kertoo ohjaajan suhteesta entiseen amerikkalaiseen mieheensä ja heidän yhteiseen lapseensa. Elokuva sai ensi-iltansa Espoo Ciné -elokuvafestivaaleilla vuonna 2014. Hänen toinen dokumenttinsa Sota vai rauha koostuu militantin The Weather Underground -vasemmistoryhmän perustajien Bill Ayers ja Bernardine Dohrn haastatteluista. Se oli niin ikään ensi-illassa Espoo Ciné -festivaaleilla vuonna 2017. Kolmas dokumenttielokuva, runoilija Laura Eklund Nhagasta kertova Kansanvalta sai ensi-iltansa Docpoint-festivaaleilla vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Inderjit Kaur Khalsan blogi
Kundaliinijooga Helsingin kotisivu
Impi Sirkka

Impi Sofia Sirkka, o. s. Wiljander, vuodesta 1906 Viljatie (30. syyskuuta 1884 Suolahti – 25. heinäkuuta 1973) oli suomalainen kansanopiston johtaja ja suomentaja.
Sirkan vanhemmat olivat vahtimestari Anton Wiljander (Viljatie) ja Eva Korhonen. Hän oli naimisissa vuodesta 1910 kansanopiston johtaja Otto Vilho Sirkan, vuoteen 1906 saakka Snellman (k. 1949) kanssa.
Impi Sirkka pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1904, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui opettajaksi Heinolan opettajaseminaarista erivapaudella 1917. Sirkka toimi Tuusulan kansanopiston johtajana 1907–1915, Itä-Hämeen kansanopiston johtajana Hartolassa 1915–1920 sekä viimeksi Suolahdessa Keski-Suomen kansanopiston ja kansankorkeakoulun apulaisjohtajana ja johtajana vuodesta 1920.
Sirkka oli Hartolan kunnanvaltuuston ja Suolahden kauppalanvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös kirkolliskokouksen jäsen 1948, 1950 ja 1951. Impi Sirkka oli Suomen Nuorison Liiton keskushallituksen, Naisten Raittiuskeskuksen ja Kansanopistoyhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja oli Keski-Suomen Nuorisoseurain Liiton puheenjohtajana. Hän toimi myös suomentajana ja puhujana.
Teoksia

Keski-Suomen kansanopisto 1894-1924 : muistoja ja toiveita kolmekymmenvuotisjuhlaan 2. II. 1924 ; toimittivat Impi ja O. V. Sirkka ja Sirkka Luukkonen. Keski-Suomen kansanopisto, Jyväskylä 1924
Esitelmä kirjallisuusviikolla maaseudulla pidettäväksi. WSOY 1926
Kansanopiston kevät. Suomen kansanopistoyhdistys 1938
Keski-Suomen kansanopisto 1894-1944 ; toimittivat: Impi ja O. V. Sirkka ja Eevi Solanne ; päätoim. O. V. Sirkka. Keski-Suomen kansanopisto, Kuopio 1945
Kodin perinteet ja niiden merkitys. Marttaliitto, Helsinki 1954
Vallilan vaari : johtaja O. V. Sirkan elämäntyöstä Suolahden opistolla "Vallilassa", vv. 1920-49.  Kuopion kansallinen kirjapaino, Kuopio 1957
Suomennoksia

Nimellä Impi Viljatie:
N. P. Madsen : Rantavoudin tytär. WSOY 1907
N. P. Madsen : Olli : ynnä muita kertomuksia. WSOY 1909
Nimellä Impi Sirkka:
Peter Rosegger : Lapsuudenmuistoja. Suomen lasten kirjoja 7. WSOY 1911
Johannes V. Jensen : Jäätikön poika : tarukertomus pohjolan jääkaudesta. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1913
Homeros : Odysseun harharetket : suorasanaisesti kerrottuina. WSOY 1916
Johan Fredrik Vinsnes : Uskonveli : romaani ; norjankielestä suomensi Impi Sirkka. Gummerus 1919
Jörgen Falk-Rönne : Onnen maa ; 10:nnestä tanskankielisestä painoksesta suom. Impi Sirkka. WSOY 1926
Sigrid Undset : Olavinlapset 1-2. WSOY 1929
Johan Lunde : Jeesus Natsarealainen : hänen elämänsä ja vaelluksensa : lapsille ja nuorisolle Uuden testamentin mukaan, liittyen William Holen kuviin Jeesuksen elämästä. WSOY 1930
Johan Skjoldborg : Leena : romaani. WSOY 1930
Hämeenlinnan oppilaitokset

Tämä on luettelo Hämeenlinnan oppilaitoksista.
Peruskoulut

Ahveniston koulu
Alvettulan koulu
Eteläisten koulu
Hakkalan koulu 7-9
Hauhon Yhtenäiskoulu
Hämeenlinnan normaalikoulu
Hämeenlinnan yhteiskoulu
Iittalan yhtenäiskoulu
Jukolan koulu
Kaurialan koulu 7-9
Kirkonkulman koulu
Konnarin koulu
Luolajan koulu
Lyseon koulu 7-9
Miemalan koulu
Myllymäen koulu
Nummen yhtenäiskoulu
Ortelan koulu
Rengon koulu
Ruununmyllyn koulu
Saaristen koulu
Sairaalakoulu (Ahvenistonharjun koulu)
Seminaarin koulu
Tuuloksen koulu
Vuorentaan koulu
Lukiot

Hämeenlinnan lyseon lukio
Hämeenlinnan normaalilyseo
Kaurialan lukio
Lammin lukio
Ammattioppilaitokset ja ammattikorkeakoulut

Ammattiopisto Tavastia
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus
Hyria ammattiopisto
Hämeen ammatti-instituutti
Hämeen ammattikorkeakoulu
Kiipulan ammattiopisto
Muut

Hämeen kesäyliopisto
Sirola-opisto
Suomen Yrittäjäopisto
Wetterhoffin kotiteollisuusopisto
Ivan Regen

Ivan Regen, 1929
Ivan Janez Regen, myös Johann Regen (9. joulukuuta 1868, Lajše – 27. heinäkuuta 1947, Wien) oli slovenialainen biologi, joka tunnetaan parhaiten bioakustiikan tutkimuksestaan.
Regen kiinnostui lapsena hyönteisten aikaansaamista äänistä. Regenin perheellä ei ollut varaa kustantaa hänen koulutustaan, mutta hän sai paikalliseen seminaariin stipendin ja säästi tarpeeksi maksaakseen lukukausimaksut Wienin yliopistossa. Hän opiskeli luonnonhistoriaa ja valmistui tohtoriksi vuonna 1897. Hän aloitti työnsä lukion professorina ensin Wienissä, sitten Hranicessa, mutta palasi lopulta Wieniin, jossa hän työskenteli kunnes siirtyi eläkkeelle vuonna 1918.
Opettajan työn ohella Regen teki myös eläinten fysiologian tutkimusta ja oli yksi ensimmäisistä ulkomailla työskennelleistä tutkijoista ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Hän tutki hepokattien ja sirkkojen tapaa tuottaa ääntä ja osoitti, että hyönteiset reagoivat muiden yksilöiden aiheuttamiin akustisiin ärsykkeisiin. Regen sai myös hyönteiset reagoimaan keinotekoisesti aiheutettuihin ääniin. Myöhemmin hän osoitti, että hyönteisten kuulo riippuu ehjästä täryontelosta. Regen oli ensimmäinen, joka kuvasi miten hyönteisten kuulo toimii. Tämän vuoksi häntä pidetään bioakustiikan keksijänä. Regen tutki myös hyönteisten hengitystä, talvihorrosta sekä hyönteisten värin muodostumista.
Regenin suurin tutkimustyö oli niin sanottu ”geobiologinen laboratorio”, joka oli suuri terraario. Hän käytti laboratoriota erityisesti sen tutkimiseen, miten hyönteisten käyttävät ääntä suunnistuksessa.
Hän työskenteli yksityisenä tutkijana vuodesta 1911 lähtien, mutta säilytti yhteyden Sloveniaan tukemalla useita paikallisia yhteisöjä ja luomalla sloveeninkielistä sanastoa tutkimusalalleen. Vuonna 1921 häntä pyydettiin Ljubljanan yliopiston professoriksi, mutta Regan kieltäytyi. Vuonna 1940 hänestä tuli Slovenian tiede- ja taideakatemian jäsen. Regan oli myös Slovenian luonnonhistorian yhdistyksen jäsen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ivan Regen
Hörður Vilhjálmsson

| Hörður Vilhjálmsson |
| --- | --- |
 Hörður Vilhjálmsson vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hörður Axel Vilhjálmsson
Syntynyt: 18. joulukuuta 1988 (ikä 35) Reykjavík, Islanti
Kansalaisuus:   Islanti
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  190 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2007 2007 2007–2008 2008 2008–2011 2011–2013 2013–2014 2014–2015 2015 2015 2016–:  Fjölnir CB Gran Canaria UMF Njarðvík Club Melilla Keflavík ÍF Mitteldeutscher BC CB Valladolid Mitteldeutscher BC Aries Trikala BC ČEZ Basketball Nymburk Aries Trikala BC
Maajoukkueet
:   Islanti
Aiheesta muualla
FIBA
Hörður Axel Vilhjálmsson (s. 25. tammikuuta 1987 Reykjavík) on islantilainen koripalloilija.
Hörður on pelannut Islannissa, Espanjassa, Saksassa, Kreikassa ja Tšekissä. Hän on saavuttanut seurajoukkueissaan Islannin pääsarjan hopeaa vuonna 2010, Islannin cupin hopeaa vuonna 2005 ja Saksan toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden vuonna 2012.
Islannin miesten maajoukkueessa Hörður pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hörður Vilhjálmsson Wikimedia Commonsissa
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Hämeenlahden Linnavuori

| Hämeenlahden Linnavuori |
| --- | --- |
 Kuva Hämeenlahden Linnavuorelta 1920- tai 1930-luvulta
Sijainti:  Kurkijoki
Koordinaatit:  61.27277°N, 29.89653°E
Rakennustyyppi:  Muinaislinna
Valmistumisvuosi:  1100-luku
Purkuvuosi:  1396
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hämeenlahden Linnavuori on Kurkijoella luovutetun Karjalan alueella sijaitseva Linnavuori. Sillä on ollut ainakin kaksi rakennusvaihetta joita varhaisempi päättyi 1100-luvun lopussa tai 1200-luvun alussa. Se oli käytössä myöhemmin myös 1300-luvulla. Linnavuori kohoaa Laatokan pinnasta 45 metrin korkeuteen. Sen laki jakaantuu kahteen osaan, josta läntinen puoli on itäistä korkeampi ja toiminut linnan keskuksena. Vuoren päällä on hyvin säilynyt kivinen valli.
Linnavuoren varustukset havainnollistettu vuonna 1891 Hjalmar Appelgrenin piirroksessa.
Hjalmar Appelgren teki kaivauksia paikalla 1888–1889. Näissä kaivauksissa hän havaitsi laella ainakin 60 kumpumaista kivikasaa ja mahdollisen talonpohjan. Hän tutki yhdeksän kivikasaa tarkemmin ja löysi niistä hiiltä, tuhkaa, poltettuja luita, hevosenhampaita, keramiikkaa ja palanutt savea. Muinaisesineitä löytyi itse kummuista sekä niiden lähialueilta. Paikalta löytyi mm. lukko, avaimet, veitset, kovasimen kappaleet, keritsimet, pronssineula, värttinäpyörä ja pärepihti. Koruista suurin osa oli lasihelmiä. Paikalta löytyneistä rahoista erityisen huomiota herättäviä olivat vuosien 815–912 välillä lyöty itämainen raha sekä kaksi friisiläistä denaaria 1000-luvulta. Näiden esineiden lisäksi hän löysi paikalta kaksi sormusta, nuolenkärkiä sekä kaksi niin sanottua hevosenkenkäsolkea.
Aleksandr Saksan 1980-luvun lopulla tekemissä kaivauksissa linnavuoren kivivallin alta löytyneen keramiikan arvioitiin  olevan 1100-luvulta tai viimeistään 1200-luvulta. Linnavuoren itäisen jyrkänteen alapuolelta löytyi hiiltyneitä puunkappaleita runsaan metrin levyisenä vyöhykkeenä. Ne olivat ilmeisesti vuoren päällä olleesta varustuksesta joka oli palanut ja sitten pudonnut. Radiohiiliajoituksen perusteella puut olivat palaneet 1300-luvulla. Puuvarustusten tuhoutuminen on voinut olla yhteydessä venäläisen kronikan antamaan tietoon ruotsalaisten hyökkäyksestä Kurkijoelle vuonna 1396. Tämä tapahtuma mahdollisesti päätti linnavuoren historian.
Hum Aapke Hain Koun…!

| Hum Aapke Hain Koun…! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sooraj R. Barjatya
Käsikirjoittaja:  Sooraj R. Barjatya
Tuottaja:  Ajit Kumar Barjatya Kamal Kumar Barjatya Rajkumar Barjatya
Säveltäjä:  Raam Laxman
Kuvaaja:  Rajan Kinagi
Leikkaaja:  Mukhtar Ahmed
Pääosat:  Madhuri Dixit Salman Khan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Rajshri Productions
Levittäjä:  Rajshri Productions Netflix
Ensi-ilta:  5. elokuuta 1994
Kesto:  206 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hum Aapke Hain Koun…! (suomeksi ”Kuka minä olen sinulle?”), myös lyhyemmin HAHK, on Sooraj R. Barjatyan ohjaama intialainen romanttinen musikaalielokuva vuodelta 1994. Päärooleja näyttelevät Madhuri Dixit ja Salman Khan.
Hum Aapke Hain Koun…! oli 1990-luvun eniten tuottanut hindielokuva ja kuuluu myös kaikkien aikojen menestyneimpiin hindielokuviin, jos inflaatio otetaan huomioon. Se voitti parhaan populaarielokuvan National Film Awards -palkinnon ja viisi Filmfare Awards -palkintoa.
Juoni

Elokuva kertoo Premistä (Salman Khan) ja Nishasta (Madhuri Dixit). Prem menetti vanhempansa jo nuorena, ja asuu vanhemman veljensä Rajeshin (Mohnish Behl) kanssa heidän setänsä Kailash Nathin (Alok Nath) luona. Rajesh hoitaa yritystään menestyksekkäästi ja perhe etsii hänelle sopivaa morsianta. Professori Siddharth Chaudharylla (Anupam Kher) ja Madhukala Chaudharylla (Reema Lagoo) on kaksi tytärtä, Pooja (Renuka Shahane) ja Nisha. Chaudharyn pariskunta ja Kailash Nath ovat vanhoja ystäviä ja tapaavat ensimmäisen kerran vuosiin. He sopivat Rajeshin ja Poojan avioliitosta. Heti ensi tapaamisesta Nisha ja Prem nahistelevat keskenään, mikä jatkuu myös Poojan ja Rajeshin häissä.
Prem tulee hyvin toimeen kiltin ja rakastavan kälynsä kanssa. Jonkin ajan kuluttua Pooja ja Rajesh saavat tietää odottavansa lasta. Professori ja rouva Chaudhary eivät pääse vielä Kailashin luo juhlistamaan tulevaa lasta, joten he lähettävät sinne Nishan, joka jää synnytykseen asti. Tänä aikana Nisha ja Prem rakastuvat toisiinsa. Pooja synnyttää pojan. Professori ja rouva Chaudhary saapuvat juhlimaan lapsenlapsensa syntymää. Kun heidän on aika lähteä, kaikki ovat surullisia – varsinkin Prem. Hän ja Nisha lupaavat toisilleen, että olisivat pian ikuisesti yhdessä.
Eräänä päivänä Pooja kutsutaan vanhempiensa luokse ja Prem vie hänet sinne. Heidän saapuessaan perille Pooja saa tietää, että Prem ja Nisha rakastavat toisiaan. Hän lupaa järjestää heidät naimisiin ja antaa kaulakorunsa Nishalle sopimuksen merkiksi. Puhelin soi ja Pooja lähtee vastaamaan. Hän rientää iloisena portaita alas, kun hän äkkiä liukastuu. Pooja kuolee pään alueen vammoihin pudottuaan portaat alas. Kaikki ovat surun murtamia.
Nisha pitää hyvää huolta kuolleen sisarensa pojasta. Tästä syystä hänen vanhempansa ja Kailash keksivät, että hänestä tulisi hyvä äiti lapselle. He päättävät järjestää Nishan ja Rajeshin naimisiin. Nisha kuulee vahingossa vanhempiensa suunnitelmasta naittaa hänet Kailashin perheeseen, ja olettaa heidän puhuvan avioliitosta Premin kanssa. Hääjuhlissa hänelle selviää, että hänen pitäisi naida Rajesh.
Prem ja Nisha päättävät uhrata rakkautensa Rajeshin ja lapsen vuoksi. Hetkeä ennen häitä Nisha lähettää Premille Poojan antaman kaulakorun ja kirjeen, jotka päätyvät Rajeshin käsiin. Rajesh ymmärtää, että Prem ja Nisha rakastavat toisiaan, ja menee puhumaan heille. Lopulta Nisha ja Prem menevät naimisiin perheidensä suostumuksella.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Madhuri Dixit  | … |  Nisha Chaudhary   |
|  Salman Khan  | … |  Prem Nath   |
|  Mohnish Behl  | … |  Rajesh Nath   |
|  Renuka Shahane  | … |  Pooja Chaudhary   |
|  Anupam Kher  | … |  professori Siddharth Chaudhary   |
|  Reema Lagoo  | … |  Madhukala Chaudhary   |
|  Alok Nath  | … |  Kailash Nath   |
|  Bindu  | … |  Bhagwanti Kashyap   |
|  Ajit Vachani  | … |  professori Mahendra Kashyap   |
|  Satish Shah  | … |  tohtori Singhal   |
|  Himani Shivpuri  | … |  tohtori Razia Singhal   |
|  Sahila Chadha  | … |  Rita   |
|  Dilip Joshi  | … |  Bhola Prasad   |
|  Laxmikant Berde  | … |  Lalloo Prasad   |
|  Priya Arun  | … |  Chameli   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Raam Laxman.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Maye Ni Maye” | Dev Kohli | Lata Mangeshkar | 4.21 |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Didi Tera Devar Deewana” | Dev Kohli | Lata Mangeshkar, S. P. Balasubrahmanyam | 8.01 |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Mausam Ka Jaadu” | Ravinder Rawal | Lata Mangeshkar, S. P. Balasubrahmanyam | 5.01 |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Chocolate Lime Juice” | Dev Kohli | Lata Mangeshkar | 4.29 |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Joote Dedo, Paise Lelo” | Ravinder Rawal | Lata Mangeshkar, S. P. Balasubrahmanyam | 4.35 |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Pehla Pehla Pyar” | Dev Kohli | S. P. Balasubrahmanyam | 4.25 |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Dhiktana” (Part 1)  | Ravinder Rawal | S. P. Balasubrahmanyam | 5.19 |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Babul” | Ravinder Rawal | Sharda Sinha | 3.44 |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Mujhse Juda Hokar” | Dev Kohli | Lata Mangeshkar, S. P. Balasubrahmanyam | 6.01 |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Samdhi Samdhan” | Ravinder Rawal | Lata Mangeshkar, Kumar Sanu | 5.50 |  |  |  |  |  |
| 11. | ”Hum Aapke Hain Koun” | Dev Kohli | Lata Mangeshkar, S. P. Balasubrahmanyam | 3.58 |  |  |  |  |  |
| 12. | ”Wah Wah Ramji” | Ravinder Rawal | Lata Mangeshkar, S. P. Balasubrahmanyam | 4.14 |  |  |  |  |  |
| 13. | ”Lo Chali Main” | Ravinder Rawal | Lata Mangeshkar | 2.54 |  |  |  |  |  |
| 14. | ”Dhiktana” (Part 2)  | Ravinder Rawal | Lata Mangeshkar, S. P. Balasubrahmanyam, Udit Narayan, Shailender Singh | 8.08 |  |  |  |  |  |
Palkinnot

National Film Awards
Paras populaarielokuva
Filmfare Awards
Paras elokuva
Paras ohjaus – Sooraj R. Barjatya
Paras naispääosa – Madhuri Dixit
Paras käsikirjoitus – Sooraj R. Barjatya
Erikoispalkinto – Lata Mangeshkar
Aiheesta muualla

Hum Aapke Hain Koun…! Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hum Aapke Hain Koun…! AllMoviessa. (englanniksi)
Hörtsänän arboretum

Hörtsänän Arboretumin kasvillisuutta toukokuussa 2017.
Hörtsänän arboretum on Oriveden Onnistaipaleella sijaitseva alun perin koeviljelyyn tarkoitettu suojeltu puutarha . Puutarhan on perustanut Hugo Hörtsänä vuonna 1909. Helsingin yliopisto on tehnyt alueelle hoitosuunnitelman. Puutarha on avoinna kesäisin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hörtsänän arboretum Wikimedia Commonsissa
Hörtsänän arboretum
Hörtsänän unohdettu arboretum Yle Areena – Metsäradio. 21.9.2016.
Yle: Unohtunut puutarha herää unestaan Orivedellä
Oriveteläisen talonpojan loistopuutarha, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 05.06.1932, nro 23, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oriveden yrttitarha, Seura, 06.10.1937, nro 40, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineisto
Sauli Noromaa : Oriveden yrttitarhaa ihmettelemässä, Aamulehti, 27.08.1939, nro 229, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot