stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mauno Blomqvist

| Mauno Blomqvist |
| --- | --- |
 Mauno Blomqvist esiintymässä Varsinais-Suomen maatalousnäyttelyssä vuonna 1960
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mauno Valdemar Blomqvist
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1927 Uskela, Suomi
Kuollut: 14. toukokuuta 2019 (92 vuotta) Espoo, Suomi
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1966–1985
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mauno Valdemar Blomqvist (20. huhtikuuta 1927 Uskela – 14. toukokuuta 2019 Espoo) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja, äänialaltaan basso. Blomqvist näytteli lähinnä teatterissa. Hän oli perustamassa Salon Viihde­laulajia ja toimi kuoron ensimmäisenä johtajana. Blomqvistin laulu-uraan kuuluu kaikkiaan 223 kappaletta.
Blomqvistin läpimurtorooli oli Mozartin Ryöstö seraljista -oopperan koominen bassorooli Osmin Turun oopperayhdistyksen tuotannossa vuonna 1966. Sen myötä hän pääsi Savonlinnan oopperajuhlille laulamaan Roccon roolia Beethovenin Fideliossa ja sai sitten kiinnityksen Helsingin kaupunginteatteriin.
Televisio- ja elokuvauransa Blomqvist aloitti televisiosarjassa Hanski, jossa hänet nähtiin talonmies Virtasena. Blomqvist esiintyi kahdeksassa elokuvassa, joista merkittävä osa oli Spede Pasasen tuottamia. Muistettavin on luultavasti kersantti Koistisen rooli Ere Kokkosen ohjaamassa elokuvassa Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984).
Blomqvist oli näyttelijä Markku Blomqvistin veli.
Blomqvistin televisio- ja elokuvaura

Hanski (1966−1973, televisiosarja)
Karvat (1974)
Lottovoittaja UKK Turhapuro (1976)
Viimeinen savotta (1977)
Tulipää (1980)
Tup-akka-lakko (1980)
Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984)
Hei kliffaa hei (1985)
Levytys

Pietarin tietä pitkin, 1971
Paul Robesonin lauluja, 1977
Curt Björklund

Curt Ragnar Björklund (2. kesäkuuta 1893 Uusikaupunki – 21. kesäkuuta 1979) oli suomalainen jääkärimajuri.
Opinnot

Curt Ragnar Björklundin vanhemmat olivat yliopettaja Carl Alexander Björklund ja Maria Elisahet Herler. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1948 Aslaug Catharina Neustedtin kanssa. Björklund kävi neljä luokkaa Kokkolan ruotsalaista yhteiskoulua ja Lenningin teknisen kutomakoulun Norrköpingissä. Suomen tykistökoulun kurssi hän suoritti vuonna 1918, Kadettikoulun kurssin kuuntelu-upseerina hän suoritti vuosina 1923–1924, ratsastuskurssin hän suoritti vuosina 1924–1925, autokoulunopettajatutkinnon hän suoritti ammatinedistämislaitoksessa vuonna 1929, moottoriajoneuvojen katsastusmiestutkinnon hän suoritti vuonna 1929, Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin hän suoritti vuosina 1930–1931.
Jääkäriaika

Tämä kutomoteknikko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 9. huhtikuutakuuta 1916, josta hänet komennettiin 27. huhtikuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa ja Aa-joella. Hän suoritti Libaussa tiedonantokurssin vuonna 1917.
Suomen sisällissota

Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 2. patteriin, jonka mukana hän otti osaa taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla, Lempäälässä ja Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä hänet komennettiin Jääkäritykistöprikaatin 2. patteriston esikuntaan lähettiupseeriksi ja otti lähettiupseerina osaa taisteluihin Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika

Suomen sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 26. elokuuta 1918 Kenttätykistörykmentti 1:een, missä komennettiin 11. marraskuuta 1919 päälliköksi 9. patteriin. Rykmentin adjutantiksi hänet komennettiin 1. toukokuuta 1919 ja majoitusmestariksi 7. helmikuuta 1920. Rykmentissä hän toimi myös päällikkönä alokaspatterissa sekä jaosjohtajana 6. patterissa ja varapäällikkönä 9. ja 6. patterissa. Kuormastopataljoonan kuormastokomppaniaan hänet komennettiin päälliköksi 18. maaliskuuta 1927 ja autokomppanian päälliköksi 9. maaliskuuta 1928. Palveli edelleen viimeksi mainitussa joukko-osastossa sen nimen muuttuessa ensin Huoltopataljoona n:o 2:ksi, sitten Huoltopataljoonaksi ja lopuksi Huoltorykmentiksi. Hänet määrättiin 2. lokakuuta 1930 kuormastokomppanian päälliköksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1939 asti. Rannikkotykistön ampumamenetelmiin hän teki tutustumismatkan 15. kesäkuuta – 15. joulukuuta 1921. Erilliseen rannikkotykistöpatteriin hän oli komennettuna 14. helmikuuta – 21. kesäkuuta 1923 ja Suomen valkoiseen kaartiin 5. komppaniaan 1. marraskuuta 1924 – 1. tammikuuta 1926. Kuormastopataljoonan aliupseerikurssin johtajana hän toimi 1. marraskuuta 1927 – 10. helmikuuta 1928. Lockstedtissa jääkäripatsaanpaljastuksessa vuonna 1939 hän toimi lippu-upseerina.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan hän osallistui Kuljetusvälineosaston päällikkönä 2. Divisioonassa. Hän jatkoi samassa tehtävässä myös välirauhan aikana ja Jatkosodan alkaessa. Myöhemmin hänet komennettiin Kuormastovarikon päälliköksi. Sotien jälkeen hän toimi samassa tehtävässä, joka oli ns. palkkiovirka. Sotilasuran jälkeen hän toimi muun muassa vakuutusalalla. Hänen harrastuksistaan voidaan mainita ampuminen, kilpapurjehdus ja metsästys.
Jääkäripataljoona 27:n haupitsijaoksen toinen tykki tuliasemassa miehistöineen Riianlahdella syksyllä 1916.
Biržai

| Biržai |
| --- | --- |
 Biržain evankelinen kirkko
 vaakuna
 Biržai
 Koordinaatit: 56.20°N, 24.75°E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Panevėžys
kunnallispiiri:  Biržain kunnallispiiri
Väkiluku (2012)  ():  12 255
Postinumero:  LT-41001
 
 www.birzai.lt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Biržai on pohjoisessa Liettuassa, Panevėžysin läänissä sijaitseva kaupunki, alle 30 kilometriä itään Baltian läpi vievästä Via Balticasta ( ). Kaupunki on Biržain kunnallispiirin hallinnollinen keskus ja sijaitsee  Vuonna 2012 Biržain väkiluku oli 12 255 asukasta.
Ilmakuva Biržain kaupungista.
Biržain taistelu 1703.
Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1897 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2001 | 2011 | 2012  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&05104.&&&&005 104 | &&&&&&&&&&&08624.&&&&008 624 | &&&&&&&&&&011385.&&&&0011 385 | &&&&&&&&&&014798.&&&&0014 798 | &&&&&&&&&&016104.&&&&0016 104 | &&&&&&&&&&015262.&&&&0015 262 | &&&&&&&&&&012465.&&&&0012 465 | &&&&&&&&&&012255.&&&&0012 255 |
Nähtävyyksiä

Kaupungissa sijaitsee osittain kunnostettu ja historiallisesti merkittävä, useaan kertaan sodissa tuhottu Biržain palatsilinnoitus, joka Liettuan suuriruhtinaskunnan aikaan kuului Radvilan (Radziwill) magnaattisuvulle. Nyttemmin palatsissa toimii Biržain museo.
Nimi

Liettuan kielen Biržai-nimen lisäksi kaupungilla on ollut emämaasta riippuen monia eri nimiä. Näitä ovat esimerkiksi Birsen (saksaksi), Birże (puolaksi) ja ven. Биржай, Biržai tai ven. Биржи, Birži.
Tunnettuja asukkaita

Jerzy Radvila, liettualainen aatelinen
Janusz Skumin Tyszkiewicz, puolalais-liettualainen aatelinen
Julius Janonis, liettualainen runoilija
Kazys Blinkis, liettualainen runoilija
Petras Kalpokas, taiteilija
Austra Skujytė, yleisurheilija
Žydrūnas Savickas, voimistelija
Vladas Garastas, koripalloilija
Romualdas Brazauskas, koripalloilija
Jokūbas Šernas, poliitikko, Liettuan valtion palauttamislain allekirjoittaja
Jonas Mekas, elokuvaohjaaja
Bernardas Brazdžionis, runoilija
Borisas Dauguvietis, runoilija
Jurgis Bielinis, kustantaja
Elchonon Wasserman, tunnettu liettualainen rabbi
Aiheesta muualla

Biržai (englanniksi) (liettuaksi) (way2lithuania.com)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Biržai Wikimedia Commonsissa
Panevėžysin lääni
| --- | --- |
Kunnat: Biržain kunnallispiiri • Kupiškisin kunnallispiiri • Panevėžysin kaupunkikunta • Panevėžysin kunnallispiiri • Pasvalysin kunnallispiiri • Rokiškisin kunnallispiiri
Kaupungit: Biržai • Vabalninkas • Kupiškis • Subačius • Panevėžys • Ramygala • Pasvalys • Joniškėlis • Rokiškis • Obeliai • Pandėlys
Kauppalat: Nemunėlio Radviliškis • Šimonys • Skapiškis • Alizava • Krekenava • Naujamiestis • Pumpėnai • Saločiai • Pušalotas • Vaškai •  Juodupė • Kamajai • Panemunėlis
Kylät: Biržai (kylä) • Rinkuškiai • Medeikiai • Kirdonys • Naciūnai • Germaniškis • Parovėja • Noriūnai • Šepeta • Rudiliai • Aukštupėnai • Adomynė • Dembava • Velžys • Piniava • Pažagieniai • Jotainiai • Liūdynė • Vaivadai • Šilagalys • Mikoliškis • Ustukiai • Narteikiai • Pajiešmeniai • Kavoliškis • Skemai • Laibgaliai • Bajorai
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Bor (jumala)

Bor (”poika”) on skandinaavisessa mytologiassa ensimmäisen jumalan Burin poika. Bor sai vaimokseen jättiläisnainen Bestlan, ja heidän poikiaan ovat Odin, Vili ja Ve. Borin pojat surmasivat alkujättiläinen Ymirin ja tekivät hänen ruumiistaan maailman.
Hamina

| Hamina Fredrikshamn |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  60°34′11″N, 027°11′53″E
Maakunta:  Kymenlaakson maakunta
Seutukunta:  Kotkan–Haminan seutukunta
Kuntanumero:  075
Hallinnollinen keskus:  Haminan keskustaajama
Perustettu:  1653
Kuntaliitokset:  Vehkalahti (2003)
Pinta-ala ilman merialueita:  633,71 km² 157:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  1 155,15 km² 101:nneksi suurin 2022 
– maa:  609,94 km²
– sisävesi:  23,77 km²
– meri:  521,44 km²
Väkiluku:  19 316 61:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  31,67 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  12,8 %
– 15–64-v.:  57,2 %
– yli 64-v.:  30,0 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  91,7 %
– ruotsinkielisiä:  0,3 %
– muut:  8,0 %
Kunnallisvero:  9,4 % 70:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Ilari Soosalu
Haminan kaupunginvaltuusto:  43 paikkaa
  2021–2025   • SDP   • PS   • Kok.   • Kesk.   • Liik.   • Vihr.   • KD:   10 8 8 7 6 2 2
www.hamina.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hamina (ruots. Fredrikshamn, alun perin Vehkalahti) on kaupunki Kaakkois-Suomessa ja se kuuluu Kymenlaakson maakuntaan. Se sijaitsee Suomenlahden rannalla, lähellä Kotkan kaupunkia. Haminan kaupungissa asuu noin 19 000 henkilöä ja laajemmin koko seudulla asuu noin 79 000 henkilöä. Asukasluvultaan Hamina on Suomen 61:nneksi suurin kaupunki. Naapurikunnat ovat Kotka, Kouvola, Luumäki, Miehikkälä ja Virolahti.
Vuonna 1653 perustettu Hamina on Kymenlaakson vanhin kaupunki. Haminan keskusta on kaavoitettu harvinaiseen ympyräkaavan muotoon, joka on peräisin 1720-luvulta. Kaupungista käytetäänkin myös nimitystä Ympyräkaupunki keskustan harvinaislaatuisen asemakaavan vuoksi. Samankaltaisia ympyräasemakaavoja on maailmassa vain harvoissa kaupungeissa, joista tunnetuimpia on Palmanova Italiassa. 
Nykyinen Haminan kaupunki syntyi 1. tammikuuta 2003, kun aikaisempi Haminan kaupunki ja Vehkalahden kunta yhdistyivät. Haminan satama on vuodesta 2011 lähtien ollut osa Hamina-Kotkan satamaa, joka on Suomen suurin yleissatama.
Maantiede

Hamina kuuluu Suomen maisemamaakuntajaossa eteläiseen rantamaahan, joka jakautuu edelleen rannikon lähellä olevaan Suomenlahden rannikkoseutuun ja sisämaan kaakkoiseen viljelyseutuun. Kallioperä on suurimmaksi osaksi rapakiveä.
Kaupungin alueella virtaavat merkittävimmät joet ovat Summanjoki ja Vehkajoki, jotka virtaavat Salpausselän eteläpuolelta Suomenlahteen. Jokien varsia on raivattu viljelysmaaksi. Pieniä järviä on erityisesti pohjois- ja koillisosassa, muun muassa Kannusjärvi, Piutulanjärvi, Valkjärvi ja Vehkjärvi. Rannikkoseutu on järvetöntä lukuun ottamatta Kirkkojärveä, joka on Suomenlahdesta kuroutunut entinen merenlahti. Kirkkojärven ja sen lasku-uoman Salmenvirran kautta laskee mereen myös Vehkajoki. Haminan keskusta sijaitsee Haminanlahden, Lupinlahden, Kirkkojärven ja Salmenvirran väliin jäävällä niemellä. Lupinlahti, Kirkkojärvi ja Kotkan rajalla sijaitseva Salminlahti ovat merkittäviä lintuvesialueita. Haminan itäosassa sijaitseva Rajasuo on arvokas, lähes luonnontilainen suoalue.
Saarista merkittävimmät ovat Kuorsalo ja Tammio. Ulkosaaristo kuuluu Itäisen Suomenlahden kansallispuistoon.
Historia

Haminan emäpitäjä Vehkalahti mainitaan asiakirjoissa ensimmäistä kertaa vuonna 1336. Nykyisen kaupungin paikalla, Savilahden, Salmenvirran ja Kirkkojärven rajaamalla niemellä sijainnut Vehkalahden keskusalue muodostui kolmesta kylästä: Pampyölistä, Hietakylästä ja Hirvelästä. Tähän kyläryhmään kuuluivat myös kirkko ja pappila. 1500-luvun puolivälissä tässä Pampyölin jakokunnassa oli melkein kolmekymmentä tilaa, mutta sodat ja kadot johtivat talonpoikaisasutuksen vähenemiseen 1600-luvulla. Vehkalahden kirkonkylä irrotettiin pitäjästä ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1653 nimellä Veckelax Nystad, Vehkalahden Uusikaupunki. Kaupunki ei kuitenkaan menestynyt hyvin, ja se poltettiin ja tuhottiin Suuressa Pohjan sodassa 1712.
Kun Ruotsi menetti Viipurin Uudenkaupungin rauhassa 1721, tarvittiin itärajalle uusi kauppa- ja linnoituskaupunki. Tuhoutuneen Vehkalahden Uudenkaupungin nimi muutettiin vuonna 1723 kuningas Fredrik I:n mukaan Fredrikshamniksi eli suomalaisittain Haminaksi, ja se peri Viipurin tapulioikeudet. Kaupunki uudelleenrakennettiin ja linnoitettiin vuosina 1722–1724 tiukan sotilaallisen ympyräasemakaavan mukaan.
Hattujen sodan aikana perääntyvä Ruotsin armeija poltti kaupungin 1742. Vuonna 1743 Hamina siirtyi Turun rauhassa Venäjälle, ja kaupungin nimestä alettiin käyttää saksalaisperäistä muotoa Friedrichshafen. Ruotsin puolelle perustettiin uudeksi raja- ja linnoituskaupungiksi Loviisa, joka peri Haminan tapulioikeudet ja jonne muutti osa Haminan ruotsinkielisistä asukkaista. Haminassa toimi vuosina 1743–1812 luterilainen konsistori (Haminan hiippakunta), jonka tehtävänä oli pitää huolta Turun rauhassa Venäjälle luovutetun alueen kirkollisista oloista.
Vuonna 1809 kaupungissa allekirjoitettiin Haminan rauha, jossa Ruotsi luovutti Suomen alueen Venäjälle. Vuonna 1812 Hamina palasi muun Viipurin läänin ohella takaisin Suomen yhteyteen. Kaupunki kärsi tuntuvia vahinkoja vuoden 1821 tulipalossa. Haminan kadettikoulu perustettiin vuonna 1819. Sen toiminta lakkasi vuonna 1903, mutta Reserviupseerikoulu aloitti toimintansa samoissa tiloissa itsenäistymisen jälkeen vuonna 1920. Sen 178. reserviupseerikurssi on nimetty Hamina-kurssiksi. Nimi Hamina esiintyy myös Hamina-luokan ohjusvene Haminassa.
Vuonna 1926 Haminassa järjestettiin Herättäjäjuhlat.
Kotkan kaupungin perustaminen 1870-luvulla heikensi Haminaa taloudellisesti. Kilpaillakseen Kotkan kanssa Hamina rakennutti Tervasaaren ulkosataman sekä sinne yksityisen rautatien (Haminan rata) Kotka–Kouvola-radalta. Hamina kuitenkin menetti alueensa johtavan kaupungin aseman nopeasti kasvaneelle ja teollistuneelle Kotkalle.
Vehkalahti ja Hamina yhdistyivät vuoden 2003 alusta. Koska Haminan kaupunki perustettiin aikanaan Vehkalahden kirkonkylän paikalle, kunnalla ei ollut erillistä kuntakeskusta, vaan Vehkalahden kirkko ja kunnanvirasto sijaitsivat Haminan keskustassa. Tämä oli tärkeimpiä syitä kuntaliitokselle. Kuntaliitoksessa nimeksi otettiin Hamina ja vaakunaksi otettiin Vehkalahden vaakuna. Haminan vanha venevaakuna otettiin uudestaan käyttöön vuoden 2013 alusta alkaen.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2021 tilanteen mukainen.
| Haminan väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 23 298 | 23 298 |
| 1980 | 1980 |    | 22 995 | 22 995 |
| 1985 | 1985 |    | 22 947 | 22 947 |
| 1990 | 1990 |    | 22 589 | 22 589 |
| 1995 | 1995 |    | 22 405 | 22 405 |
| 2000 | 2000 |    | 21 847 | 21 847 |
| 2005 | 2005 |    | 21 957 | 21 957 |
| 2010 | 2010 |    | 21 400 | 21 400 |
| 2015 | 2015 |    | 20 851 | 20 851 |
| 2020 | 2020 |    | 19 877 | 19 877 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2019 lopussa Haminassa oli 20 111 asukasta, joista 17 461 asui taajamissa, 2 460 haja-asutusalueilla ja 190:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Haminan taajama-aste on 87,7 %.
Haminan taajamaväestö jakaantuu viiden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2019) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Haminan keskustaajama | 15 380 |
| 2 | Neuvoton | 1 278 |
| 3 | Vilniemi | 527 |
| 4 | Metsäkylä | 261 |
| 5 | Kotkan keskustaajama* | 15 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kotkan keskustaajama ulottuu pääosin Kotkan kaupungin alueelle.
Seurakunnat

Haminan evankelis-luterilainen seurakunta sisältää Haminan kaupungin sekä Virolahden ja Miehikkälän kunnat. Nykymuodossaan seurakunta syntyi vuoden 2011 alussa, jolloin entinen Hamina-Vehkalahden seurakunta yhdistyi Virolahden seurakunnan ja siihen kuuluneen Miehikkälän kappeliseurakunnan kanssa. Hamina-Vehkalahden seurakunta puolestaan oli syntynyt vuoden 2003 alussa Haminan ja Vehkalahden seurakuntien yhdistyessä.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Haminan alueella toimii Kaakkois-Suomen ortodoksinen seurakunta. Roomalaiskatolisen kirkon osalta Hamina kuuluu muun Kymenlaakson tavoin Pyhän Ursulan seurakuntaan.
Muita Haminassa toimivia kristillisiä seurakuntia ovat Haminan helluntaiseurakunta, Vapaaseurakunta ja Elävä toivo -niminen yhteisö. Myös Jehovan todistajilla on Haminassa valtakunnansali.
Arkkitehtuuri

Haminan ympyräkeskustan keskipisteenä on kahdeksankulmainen Raatihuoneentori, jolta lähtee kahdeksan säteittäistä katua. Näitä leikkaa kaksi samankeskistä sisäkkäistä ympyräkatua, Pikkuympyräkatu ja Isoympyräkatu. Näistä vain Pikkuympyräkatu tekee täyden kierroksen Raatihuoneentorin ympäri, Isoympyräkatu vaillinaisen kierroksen. Isoympyräkadun ulkopuolella on linnoitusketju, jolla keskusta on ympäröity. Suurin osa Haminan vanhimmasta rakennuskannasta sijaitsee linnoitusketjun sisäpuolella.
Arkkitehtuuri > Rakennuksia > Kirkkoja

Johanneksen kirkko eli entinen Haminan kirkko sijaitsee Raatihuoneentorin varrella. Se on C. L. Engelin suunnittelema, vuonna 1843 valmistunut uusklassinen luterilainen kirkko. Kreikkalaista temppeliä muistuttavan kirkon ulkomuoto on poikkeuksellinen, pitkä, matalakattoinen ja torniton. Samalla paikalla olleessa linnoituksen komendantin asunnossa allekirjoitettiin 1809 Haminan rauha. Torilla oli 1732–1742 Ulrika Eleonoran kirkko, joka tuhoutui tulipalossa.
Pietari-Paavalin kirkko eli Haminan ortodoksinen kirkko on vuonna 1837 valmistunut bysanttilaistyylinen pyörökirkko Raatihuoneentorin varrella. Arkkitehti on Louis Visconti, jonka tunnetuin työ on Napoleonin hauta Pariisin Invalidikirkossa.
Marian kirkko eli entinen Vehkalahden kirkko sijaitsee Isoympyräkadulla. 1400-luvulla rakennettu keskiaikainen kivikirkko on Kymenlaakson vanhin rakennus. Nykyinen ulkoasu ja torni ovat C. L. Engelin 1820-luvulla suunnittelemat ja rakennettu kirkon tuhonneen tulipalon jälkeen.
Pietarin-Paavalin kirkon muistokappeli on rakennettu nykyisen Reserviupseerikoulun kentän paikalla aiemmin sijainneen puisen ortodoksisen kirkon muistoksi. Kappeli on rakennettu vuonna 1837 ja pyhitetty Pyhälle Nikolaokselle. Se sijaitsee Kadettikoulunkadun varrella.
Arkkitehtuuri > Rakennuksia > Kartanoita

Reitkallin kartano sijaitsee Summanjoen varressa.
Summan kartano sijaitsee Summanjoen rannassa. Kartanon nykyinen päärakennus on vuodelta 1893, mutta siihen sisältyy osia 1700-luvulla rakennetusta päärakennuksesta. Kartanon ympärillä oleva puisto periytyy osittain jo 1600-luvulta.
Poitsilan kartano, jonka juuret ulottuvat 1500-luvulle, on historiansa aikana kuulunut Poitzin, Bruunin ja Aladinin suvuille. Vuodesta 1949 lähtien Jamilahden kansanopisto on toiminut kartanon tiloissa. Kartanon empiretyylinen päärakennus on Theodor Deckerin suunnittelema ja valmistunut vuonna 1867.
Vilniemen kartano sijaitsee Vilniemen kylässä. Kartanon päärakennus on vuodelta 1836.
Brakilan kartano sijaitsee Rakilan kylässä. 1700-luvulla rakennettu päärakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 2008.
Arkkitehtuuri > Rakennuksia > Museoita

Kaupunginmuseo sijaitsee Raatihuoneentorilla Katariina II:n palatsiksi kutsutussa puurakennuksessa, jossa Ruotsin kuningas Kustaa III ja Venäjän keisarinna Katariina II Suuri neuvottelivat vuonna 1783.
Kauppiaantalomuseo esittelee 1800- ja 1900-lukujen vaihteen suomalais-venäläistä kauppiasperinnettä ja aikakauden asumista vuonna 1841 valmistuneessa hirsirakennuksessa.
Vehkalahden kotiseutumuseo toimii Husulan kylässä vuonna 1871 rakennetussa Vehkalahden ensimmäisessä kansakoulussa. Museo kertoo laajasti Vehkalahden perinteisestä maaseutuelämästä. Siellä esitellään mm. talonpoikaiselämää, koulunkäyntiä, suksentekoa, hylkeenpyyntiä, veneenveistoa ja laivanrakennusta. Esillä on myös Vehkalahden knaappiaatelisten ja sota-ajan lottien tarinoita.
RUK-museo kerää ja tallentaa Reserviupseerikoulun ja sen oppilaskunnan vaiheisiin liittyvää aineistoa ja esineistöä. Museon kokoelmia voivat vierailijoiden ohella käyttää hyväkseen tutkijat. RUK-museota ylläpitää Reserviupseerikoulun oppilaskunnan kannatusyhdistys.
Arkkitehtuuri > Rakennuksia > Muita rakennuksia

Raatihuone sijaitsee Raatihuoneentorilla ympyräkaupungin keskipisteessä. Vuonna 1798 valmistunut rakennus uudistettiin perusteellisesti Carl Ludvig Engelin suunnitelmien mukaan 1840, jolloin se sai uusklassisen ulkomuotonsa ja torninsa.
Lipputorni on Kauppatorin reunalla sijaitseva torni (1790). Se on osa torin tieltä hävitettyä Helsingin bastionia.
Reserviupseerikoulun eli entisen Kadettikoulun uusklassinen päärakennus on ympyräkeskustassa Kadettikoulunkadulla. Reserviupseerikoulun puistossa on Kaatuneiden upseerien muistomerkki (Kalervo Kallio, 1957).
Uudempaa tehdasarkkitehtuuria edustaa entinen Stora Enson Summan paperitehdas vuodelta 1955 (arkkitehti Alvar Aalto).
Arkkitehtuuri > Linnoitus

1700-luvulla rakennettu Haminan kaupunkilinnoitus on hyvin säilynyt. Ympyräkeskustaa ympäröineistä seitsemästä bastionista kuusi on yhä jäljellä: keskusbastioni sekä Savonlinnan, Haminan, Turun, Lappeenrannan ja Hämeenlinnan bastionit. Kauppatorin paikalla sijainnut Helsingin bastioni on purettu. Keskusbastioni on entisöity ja se on saanut ylleen Euroopan suurimman kesäajan telttakatoksen, jonka alla pidetään Hamina Tattoon pääkonsertit. Myös osa alkuperäisistä valleista ja etuvarustuksista on jäljellä ja entisöity.
Arkkitehtuuri > Puistot

Kesäpuisto sijaitsee Haminan linnoituksen Lappeenrannan bastionissa kauppatorin ja Mannerheimintien välissä. Puisto perustettiin 1850-luvulla. Puistossa on vuosien 1939-44 rannikkotaistelujen muistomerkki sekä sotilaspoikien muistomerkki. Mannerheimintien puoleisessa osassa sijaitsee Ankkalampi, jonka vieressä on vuonna 1974 pystytetty Myllynkivi-monumentti.
Reserviupseerikoulun puisto sijaitsee RUK:n päärakennuksen vieressä. Puistossa on 1860-luvulla rakennettu tiilinen kaivorakennus sekä Haminan Lippumaailmaan kuuluva Suomen lipun tie. Puiston vieressä RUK:n kentän laidalla on vuonna 1957 valmistunut Kaatuneiden upseerien patsas.
Johanneksen kirkon kirkkopuistossa on sankarihautojen lisäksi Haminan rauhan, kansalaissodan sekä talvi- ja jatkosodassa kaatuneiden ja Karjalaan jääneiden muistomerkit.