stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuvitus
Kirjankuvitusten historiaa eri maissa > Puupiirrostekniikalla painetut kirjat

Kirjanpainaja Albrecht Pfister Bambergissa kokeili ensimmäisenä puupiirroskuvitusta kirjan kuvittamisessa. Tosin puupiirrokset olivat vielä karkeatekoisia ja ne väritettiin käsin. Puupiirrostekniikka kehittyi kuitenkin nopeasti ja jo 1490-luvulla eräs Euroopan huomattavimmista kirjanpainaja-kustantajista, Anton Koberger Nürnbergissä, julkaisi monia hienosti kuvitettuja teoksia. Useita tuon ajan tunnettuja taiteilijoita työskenteli Kobergerin kirjapainon yhteyteen perustetussa puupiirrosateljeessa. Heitä olivat muun muassa Michael Wolgemut ja hänen oppilaansa Albrecht Dürer.
Ranskassa alettiin käyttää kirjapainoalalla puupiirroksia vasta 1400-luvun lopulla. Ranskalaisista tunnetuin kuvittaja, kirjanpainaja ja kustantaja oli Antoine Vérard.
Italiassa renessanssin taideihanne ja toskanalainen disegno olivat inkunaabelien kuvituksen taustana. Italialaiset kuvittajat omaksuivat varhain viivaperspektiivin, geometrian ja varjostuksen käytön. Aldus Manutiuksen vuonna 1499 julkaisema Colonnan Hypnerotomachia Poliphili on tunnettu teos, joka kertoo rakastettuaan etsivästä Polifilosta, joka kuljeskelee unessa mystisessä maisemassa antiikin raunioiden keskellä. Kuvat ovat tärkeä osa teosta ja vasta niiden kautta sisältö avautuu lukijalle.
Eurooppalaiseen kirjataiteeseen oli Dürerillä merkittävä vaikutus. Hän kokosi myös geometriseen suhdeharmoniaan perustuvan taideteoriansa kahteen 1520-luvulla ilmestyneeseen teokseen Underweisung der Messung ja Vier Bücher von menschlicher Proportion.
Renessanssin aikainen tieteellisten kirjojen kuvitus oli usein taiteellisesti korkeatasoista, varsinkin kasvi- ja eläintieteellisissä teoksissa, kuten Leonhard Fuchsin kasvikirjassa De historia stirpium.
Baselissa julkaistiin 1500-luvun puolivälissä viimeinen tieteellisen puupiirroskuvituksen klassikko, Andreas Vesaliuksen teos De humani corporis fabrica. Tieteellisessä kuvituksessa tarkkuus oli tärkeää, joten puupiirrostekniikasta luovuttiin ja alettiin tehdä kuvat kuparikaiverruksina.
Muita kuin tieteellisiä puupiirroksia valmistettiin ja kopioitiin ahkerasti ja myytiin Euroopan kansainvälisillä kirjamessuilla. Tavallisissa kirjapainotöissä puupiirroslaatat käytettiin useaan kertaan ja samaa kuvaa voitiin käyttää monissa eri yhteyksissä. Toistuva kopiointi laski puupiirrosten tasoa, kopioiminen muutti usein alun perin hyvätkin kuvat jäykiksi ja kaavamaisiksi.
Kirjankuvitusten historiaa eri maissa > Embleemikirjat

Andreas Alciatin Emblemata libellus (1531) oli ensimmäinen embleemikirja. Näistä kirjoista tuli erittäin suosittuja. "Embleemin kuvalla ja tekstillä on looginen suhde, jota voisi nimittää implikaatioksi tai kokonaissuhteeksi. Embleemissä kuva ja sana eivät selitä, vaan täydentävät toisiaan; embleemeissä ei esitetä ihmistä, teksteiksi ei saa ottaa sananlaskuja, maksiimeja, moraalisia ohjeita eikä arvoituksia."
Kirjankuvitusten historiaa eri maissa > Kuva opetuksessa

Johan Amos Comenius julkaisi oppikirjan Orbis Pictus, tai Orbis Sensualium Pictus (Kuvissa näkyvä maailma) vuonna 1658. Sitä pidetään ensimmäisenä lapsille suunnattuna kuvakirjana. Comeniuksen merkittävä uudistus oli kuvien tehokas hyödyntäminen opetuksessa, joka johti tämän ensimmäisen systemaattisesti kuvitetun oppikirjan syntymiseen.
Nykyaika

Ennen valokuvauksen ja kirjapainotekniikan yhdistymistä piirtämällä tehty kuvitus oli ainoa kuvittamisen keino. Myöhemmin erilaiset graafiset menetelmät kehittyivät mahdollistaen yhä sävykkäämpien ja tarkempien kuvitusten toistamisen. Eri puolilla matkustavat kuvittajat ja myöhemmin valokuvaajat ja televisiokuvaajat raportoivat sanomalehdille ja medialle maailman tapahtumista.
Kuvittamisen tarve kasvoi painotekniikan kehittymisen myötä. Kuvittajat ansaitsevat tavallisesti elantonsa tekemällä kuvituksia mainonnan, kustantamojen, sanomalehtien ja aikakauslehtien käyttöön. Kuvittajat ovat käyttäneet perinteisiä kuvataiteen keinoja, mutta nykyisin tietokone on yleistynyt yhdeksi apuvälineeksi kynien, vesivärien, peitevärien ja muiden piirustus-  ja maalausvälineiden joukkoon.
Nykyisin on useita erilaisia tietokoneissa käytettäviä kuvitusohjelmia, jotka eivät kuitenkaan ole syjäyttäneet käsin tehtävää taiteellista työskentelyä. Tietokonegrafiikka on muuttanut monia kuvittamisen työprosesseja. Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen on helpottanut ja osittain monipuolistanut niin kuvituksen tuotantotekniikoita kuin käyttötarkoituksia. Nykyisin kuvitusta käytetään paljon esimerkiksi www-sivuilla, esitysmateriaaleissa ja multimediassa. Uudet käyttötarkoitukset ovat kasvattaneet alaa, mutta myös lisänneet kilpailua. Kuvituksen tekeminen ja sen välittäminen lehtien toimituksiin on nopeutunut ja helpottunut ja kuvittamisesta on tullut yhä suositumpi osa mediaa.
Suomalainen kuvitustaide

Tunnettuja vanhoja suomalaisia kuvituksia ovat tehneet muun muassa Akseli Gallen-Kallela (Kalevala-kuvitukset, exlibrikset) samoin esimerkiksi Erkki Tanttu (Rymy-Eetu-sarjakuvat ja sananparsikuvitukset). Myös monet muut tunnetut suomalaiset kuvataiteilijat ja taidemaalarit ovat tehneet eri aikoina kirjankuvituksia eri kustantajien julkaisemiin teoksiin.
Suomalainen kuvitustaide > Tunnettuja suomalaisia kuvittajia

Magnus von Wright
Wilhelm von Wright
Ferdinand von Wright
Akseli Gallen-Kallela
Rudolf Koivu
Björn Landström
Erkki Tanttu
Tove Jansson
Maija Karma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuvitus Wikimedia Commonsissa
Kuvittajat Valtion taidemuseon kokoelmissa[vanhentunut linkki]
Vuoden lehtikuvat, HS (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansikuva Johannes Keplerin kirjaan Tabulae Rudolphinae, 1627.
Sivuaukeama Johan Amos Comeniuksen kirjasta Orbis Sensualium Pictus vuodelta 1658.
Tove Jansson vuonna 1956.
Sebastian Wännström

| Sebastian Wännström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1991 (ikä 33) Gävle, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sebbe, Seb
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Sport
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Leksands IF (HA/SHL) Brynäs IF (SEL) Evansville IceMen (ECHL) Peoria Rivermen (AHL) Kalamazoo Wings (ECHL) Chicago Wolves (AHL) Rögle BK (SHL) HV71 (SHL) Ässät (SML) Dinamo Riika (KHL) HC Ajoie (NL) Augsburger Panther (DEL) Stavanger Oilers (Norja)
NHL-varaus:  44. varaus, 2010 St. Louis Blues
Sebastian Wännström (s. 3. maaliskuuta 1991 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Wännström osaa pelata myös keskellä.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Piešťany 2008 | jääkiekko |  |
Wännström pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008, jolloin Wännström voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 22 nuorten ja 24 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Wännström on pelannut kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksen 3. marraskuuta 2016 Plzeňissä pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Wännström merkittiin Ruotsin kakkosketjun vasempaan laitaan Joel Lundqvistin ja Dennis Everbergin viereen.
Pelityyli

Elite Prospects-sivuston mukaan Wännström on nopea laitahyökkääjä, joka kykenee luomaan hyökkäyspäässä tilaa itselleen ja ketjukavereilleen. Hänellä on hyvä ja voimakas laukaus ja Wännström näkee kentän hyvin. Hänellä on myös hyvät kädet ja kiekolliset taidot. Wännström pelaa hyvää suunnanmuutospeliä ja hän kykenee pelaamaan kaikkia hyökkääjän rooleja. Wännström laukoo oikealta.
Ässien entinen kehitysjohtaja Tommi Kerttula luonnehti Wännströmiä hänen pelaajasopimuksensa julkistamisen yhteydessä syyskuussa 2020:
»Hän sopii joukkueemme arvoihin hyvin. Hänellä on hyvä luonne yhteistyöhön ja joukkuepeliin. Hän on erittäin kova työntekijä kahteen suuntaan, hyvä kamppailija ja tekee aina täysillä töitä joukkueelle. Sebastian on hyvässä fyysisessä kunnossa ja hän tuo lisää vaihtoehtoja meidän ylivoimapeliimme, koska Sebastianilla on nopea ja hyvä laukaus. Hän on myös vahva lähellä maalia. Luonne, peli, kamppailut ja suoraluisteluvoima. Hänellä on monta asiaa hyvällä mallilla. Meillä oli hänen tyyliselle pelaajalle paikka auki ja kätisyys on selkeä plussa. »
Chdir

Unix ja DOS -käyttöjärjestelmien chdir tai cd -komentoa (englannin kielen sanoista change directory) käytetään senhetkisen työskentelyhakemiston vaihtamiseen.  Sitä kutsutaan komentorivillä tai komentosarjakielillä. cd on usein myös sisällytetty komentotulkkeihin, kuten UNIX:n Bourne shell, tcsh, bash (Bourne again shell) ja DOS:n command.com.
Kansio tai hakemisto on osion looginen osa, jossa pidetään tiedostoja. Hakemisto voi sisältää myös hakemiston. CD-komentoa voidaan käyttää siirtymisessä alihakemistoon, takaisin ylähakemistoon ja siirtymään takaisin juurihakemistoon (/ UNIX:ssa, \ DOS:ssa) tai liikkumaan mihin tahansa annettuun (ja käypään) hakemistonimeen.
Havainnon esimerkkinä UNIX:ssa:
minä@Wiki:~$ ls
   raportit pelit järjestelmä teksti.txt
   minä@Wiki:~$ cd pelit
   minä@Wiki:pelit$
Käyttäjä on nyt "pelit" -hakemistossa.
Sama asia näyttäisi DOS:ssa tältä:
C:\> dir
   raportit           <DIR>       09.10.2004   9:01
   pelit              <DIR>       08.10.2004  14:32
   järjestelmä        <DIR>       01.10.2004  10:05
   teksti        txt         1903 10.10.2004  12:43
   C:\> cd pelit
   C:\pelit\>
Huomaa että cd:lla on erilaisia vaikutuksia eri käyttöjärjestelmissä, jos muuttujia ei anneta. Esimerkiksi suorittaessa DOS:ssa, senhetkinen työskentelyhakemisto tulostetaan ruudulle. Jos vastaava tilanne toistetaan UNIX-järjestelmässä, käyttäjä palautetaan kotihakemistoonsa. Vaikutukset cd-komennon kutsumisessa komentosarjakielellä vaihtelevat myös.
DOS:ssa kutsujan nykyistä hakemistoa voidaan suoraan muuttaa komennon käyttämisellä komentojonotiedostossa. UNIX:ssa kutsujan nykyistä hakemistoa ei muuteta komentosarjan cd-komennon kutsumisella.
chdir() on myös POSIX C-funktio, joka vaihtaa työskentelyhakemistoa.
CHDIR() on myös Visual Basic -funktio, joka vaihtaa työskentelyhakemistoa.
Luettelo Skotlannin hallitsijoista

Tämä on luettelo Skotlannin kuningaskunnan hallitsijoista. Perimätiedon mukaan valtion perusti Kenneth I vuonna 843, vaikkakin nykyinen historiankirjoitus pitää hänen pojanpoikaansa Konstantin II:ta Skotlantia edeltäneen Alban kuningaskunnan perustajana. Itsenäisen kuningaskunnan luonne muuttui vuonna 1707 unionisopimuksen (Act of Union) myötä, jolloin Englannin kuningaskunta ja Skotlanti yhdistyivät muodostaen Ison-Britannian kuningaskunnan. Englanti ja Skotlanti olivat olleet personaaliunionissa vuodesta 1603 lähtien, mutta mailla oli ollut omat parlamentit, jotka yhdistettiin unionisopimuksen myötä.
Nykyisin Skotlanti on osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa Englannin, Walesin ja Pohjois-Irlannin ohella. Alueilla on yksi yhteinen hallitsija, mutta lisäksi muilla paitsi Englannilla omat parlamenttinsa.
Alpinin hallitsijasuku (848–1034)

| monarkki | monarkki | keskiaikainen gaelinimi | vallassa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Kenneth I | Cináed mac Ailpín Ciniod m. Ailpin | 843/848 – 13.2.858 |
|  | Donald I | Domnall mac Ailpín | 858 – 13.4.862 |
|  | Konstantin I | Causantín mac Cináeda | 862–877 |
|  | Aed | Áed mac Cináeda | 877–878 |
|  | Giric | Giric mac Dúngail | 878–889 |
|  | Eochaid | Eochaid mac Run | *878–889? |
|  | Donald II | Domnall mac Causantín | 889–900 |
|  | Konstantin II | Causantín mac Áeda | 995–997 |
|  | Malcolm I | Máel Coluim mac Domnaill | 943–954 |
|  | Indulf | Ildulb mac Causantín | 954–962 |
|  | Dub | Dub mac Maíl Choluim | 962–967 |
|  | Culen | Cuilén mac Ilduilb | 967–971 |
|  | Amlaíb | Amlaíb mac Ilduilb | 973x–977 |
|  | Kenneth II | Cináed mac Maíl Choluim | 971, 977–995 |
|  | Konstantin III | Causantín mac Cuiléin | 995–997 |
|  | Kenneth III | Cináed mac Duib | 997 – 25.3.1005 |
|  | Malcolm II | Máel Coluim mac Cináeda | 1005–1034 |
Dunkeld-hallitsijasuku (1034–1286)

| monarkki | monarkki | keskiaikainen gaelinimi | vallassa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Duncan I | Donnchadh mac Crìonain Donnchad mac Crínáin | 1034–1040 |
|  | Macbeth | MacBheatha mac Fhionnlaigh Mac Bethad mac Findláich | 1040–1057 |
|  | Lulach | Lughlagh mac Gille Chomghain Lulach mac Gille Comgaín | 1057–1058 |
|  | Malcolm III | Maol Chaluim mac Dhonnchaidh Máel Coluim mac Donnchada | 1058–1093 ' |
|  | Donald III  | Dòmhnall mac Dhonnchaidh Domnall mac Donnchada | 1093–1097 |
|  | Duncan II | Donnchadh mac Mhaoil Chaluim Donnchad mac Maíl Choluim | 1094 |
|  | Edgar | Eagar mac Mhaoil Chaluim Étgar mac Maíl Choluim | 1097–1107 |
|  | Aleksanteri I | Alasdair mac Mhaoil Chaluim Alaxandair mac Maíl Choluim | 1107–1124 |
|  | David I | Dàibhidh mac Mhaoil Chaluim Dabíd mac Maíl Choluim | 1124–1153 |
|  | Malcolm IV | Maol Chaluim mac Eanraig Máel Coluim mac Eanric | 1153–1165 |
|  | Vilhelm I Leijona | Uilleam mac Eanraig Uilliam mac Eanric | 1165–1214 |
|  | Aleksanteri II | Alasdair mac Uilleim Alaxandair mac Uilliam | 1214–1249 |
|  | Aleksanteri III | Alasdair mac Alasdair Alaxandair mac Alaxandair | 1249–1286 |
Sverren hallitsijasuku (1286–1290) kiistanalainen

| monarkki | monarkki | syntynyt | vallassa | kuollut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Margaret | 1283 Norjassa | 1286–1290 | 1290  Orkneysaarilla |
Balliolin hallitsijasuku (1292–1296)

| monarkki | monarkki | keskiaikainen gaelinimi | syntynyt | vallassa | kuollut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | John Balliol | Toom Tabard | 1249 | 1292–1296 | 1314 Picardiessa Ranskassa |
Brucen hallitsijasuku (1306–1371)

| monarkki | monarkki | puoliso(t) | vallassa | syntynyt | kuollut | keskiaikainen gaelinimi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Robert I Bruce | Isabella of Mar (1295) Elizabeth de Burgh (1302) | 1306–1329 | 11. heinäkuuta 1274  Girvanissa, Skotlannissa | 7. kesäkuuta 1329 (54 vuotta)  Cardrossissa, Skotlannissa | Raibeart a Briuis |
|  | David II | Joan  7. heinäkuuta 1328 Margaret Drummond  20. helmikuuta 1364 | 1329–1371 | 5. maaliskuuta 1324 Dunfermlinessa, Skotlannissa | 22. helmikuuta 1371 (46 vuotta) Edinburghissa, Skotlannissa | Dàibhidh Bruis |
Stuartin hallitsijasuku

Robert Brucen pojan David II:n kuoltua lapsettomana Brucen tyttärenpoika Robert Stewart peri kruunun lähimpänä perillisenä. Robert II (2. maaliskuuta 1316 – 19. huhtikuuta 1390) oli ensimmäinen Stewart- eli Stuart-sukuinen Skotlannin kuningas (1371–1390). Suku oli Skotlannin viimeinen kuningassuku: vuonna 1707 kuningaskunnat ja parlamentit yhdistettiin kuningatar Anna Stuartin alaisuudessa. Annaa kuitenkin seurasi hänen pikkuserkkunsa Yrjö I Hannover-suvusta (1714–1727).
Stewart-nimi tuli perinnöllisestä tittelistä "High Steward of Scotland", jonka suvun edustajat saivat 1100-luvulla.
Stuartin hallitsijasuku > Stewartin hallitsijasuku (1371–1567)

| monarkki | monarkki | vallassa  | syntynyt  | puoliso(t)  | kuollut  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Robert II | 1371–1390 | 2. maaliskuuta 1316 Paisleyssa  Renfrewshiressa | Elizabeth Mure 1336 tai 1349  Euphemia de Ross 2. toukokuuta 1355 | 19. huhtikuuta 1390 (74 vuotta) Dundonaldissa Ayrshiressa Skotlannissa |  |
|  | Robert III | 1390–1406 | noin 1337 | Anabella Drummond 1367 | 4. huhtikuuta 1406 (69 vuotta)   Perthissä  Skotlannissa |  |
|  | Jaakko I | 1406–1437 | heinäkuu, 1394 Dunfermlinessa, Skotlannissa | Joan Beaufort  2. helmikuuta 1424 | 21. helmikuuta 1437 (42 vuotta)  Blackfriars, Perthissä  Skotlannissa |  |
|  | Jaakko II | 1437–1460 | 16. lokakuuta 1430 Holyrood Abbeyssa Edinburghissa  | Mary Guelders 3. heinäkuuta 1449 | 3. elokuuta 1460 (29 vuotta) Kelsossa Skotlannissa |  |
|  | Jaakko III | 1460–1488 | 10. heinäkuuta 1451 Stirlingissa tai St Andrewssa  | Margaret Oldenburg 13. heinäkuuta 1469 | 11. kesäkuuta 1488 (36 vuotta) Sauchieburnin taistelussa  Skotlannissa |  |
|  | Jaakko IV | 1488–1513 | 17. maaliskuuta 1473 Stirlingissa  | Margaret Tudor 8. elokuuta 1503 | 9. syyskuuta 1513 (40 vuotta) Flodden Fieldin taistelussa Northumberlandissa  Englannissa |  |
|  | Jaakko V | 1513–1542 | 15. huhtikuuta 1512 Linlithgowissa, Skotlannissa | Madeleine Valois 1. tammikuuta 1537 Maria Guise 18. toukokuuta 1538 | 14. joulukuuta 1542 (30 vuotta) Falklandissa  Skotlannissa |  |
|  | Maria Stuart | 1542–1567 | 8. joulukuuta 1542 Linlithgowissa , Skotlannissa   | Frans II 24. huhtikuuta 1558 Henry Stuart  9. heinäkuuta 1565 James Hepburn (Bothwellin jaarli) 15. toukokuuta 1567 | 8. helmikuuta 1587 (44 vuotta) Oundlessa  Northamptonshiressa  Englannissa |  |
Stuartin hallitsijasuku > Stuartin hallitsijasuku (1567–1651)

Isänsä Jaakko V:n kuoltua Maria Stewart (1542–1587) nousi alle viikon ikäisenä Skotlannin kuningattareksi (1542-1567). Maria avioitui Ranskan kuninkaan Frans II:n kanssa, jolloin velipuoli hallitsi kuningattaren nimissä. Maria otti sukunimekseen Stuart, jotta ranskalaiset lausuisivat sen oikein. Vuonna 1560 Maria palasi kotimaahansa 18-vuotiaana leskenä. Katolisena hän joutui myöhemmin sisällissotaan velipuoltaan vastaan ja haki turvapaikkaa Jaakko V:n serkulta, Englannin kuningattarelta Elisabet I:ltä. Elisabet vangitsi Marian, koska tällä oli parempi oikeus Englanninkin kruunuun, nosti kaksivuotiaan Jaakko VI:n (1567–1625) Skotlannin kuninkaaksi ja teloitutti Maria Stuartin vuonna 1587.
Elisabet I:n kuoleman jälkeen vuonna 1603 Skotlannin kuningas Jaakko VI nousi myös Englannin kuninkaaksi (Jaakko I). Jaakko oli Tudor isoisoäitinsä Margaret Tudorin kautta, joka oli Henrik VII:n tytär. Vuonna 1604 Jaakko otti arvonimekseen Ison-Britannian kuningas. Skotlannin ja Englannin parlamentit kuitenkin jäivät erilleen.
Protestantteja syrjinyt Jaakon poika Kaarle I (kuninkaana 1625–1649) joutui epäsuosioon ja Englannin sisällissotiin 1642–1646 ja 1648–1649. Hänet teloitettiin (1649) ja valta siirtyi parlamentille ja lordiprotektori Oliver Cromwellille. Skotlannin parlamentti valitsi kuninkaakseen Kaarlen pojan Kaarle II, mutta Cromwell valloitti Skotlanninkin vuonna 1651 ja Kaarle II pakeni Ranskaan.
| monarkki | monarkki | vallassa | syntynyt | vanhemmat | puoliso(t) | kuollut | vaatija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Jaakko VI  | 1567–1625 | 19. kesäkuuta 1566 Edinburghissa | Henrik Stuart ja Maria I (Skotlanti) | Anna Tanskalainen 23. marraskuuta 1589 | 27. maaliskuuta 1625 (58 vuotta), Cheshunt | Henrik VII:n suora jälkeläinen |
|  | Kaarle I  | 1625–1649 | 19. marraskuuta 1600 Dunfermlinessa | Jaakko I ja Anna Tanskalainen | Henrietta Maria  13. kesäkuuta 1625 | 30. tammikuuta 1649 (48 vuotta), Lontoossa | Jaakko I:n poika |
|  | Kaarle II | 1649–1651 | 29. toukokuuta 1630 Lontoossa | Kaarle I ja Henrietta Maria | Katariina de Bragança 21. toukokuuta 1662 | 6. helmikuuta 1685 (54 vuotta), Lontoossa | Kaarle I:n poika |
Stuartin hallitsijasuku > Stuartin hallitsijasuku (palautettu) (1660–1707)

Levottomuuksien vuoksi rojalistit voittivat Englannin parlamenttivaalit, ja parlamentti kutsui Kaarle II:n kuninkaakseen, jolloin tästä tuli jälleen myös Skotlannin kuningas (1660–1685). Kaarle II hajotti Skotlannin parlamentin ja nimesi veljensä Jaakon Skotlannin kuvernööriksi. Katolisesta Jaakosta tuli Englannin (Jaakko II) ja Skotlannin (Jaakko VII) kuningas (1685–1688). Koska Jaakkokin suosi katolisia ja pyrki itsevaltaan, anglikaaninen aateli kutsui Jaakon vävyn ja sisarenpojan, Alankomaiden käskynhaltija Vilhelm III Oranialaisen hallitsijaksi vaimonsa, Jaakon vanhimman tyttären Maria II Stuartin kanssa. Vilhelm kukisti Jaakon mainiossa vallankumouksessa (1688–1689), ja pian myös Skotlannin parlamentti hyväksyi avioparin Skotlannin hallitsijoiksi (1689–1702; Maria kuoli 1694). Lapsetonta pariskuntaa seurasi Marian sisar Anna (1702–1707).
| monarkki | monarkki | vallassa | syntynyt | vanhemmat | puoliso(t) | kuollut | vaatija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kaarle II | 1660–1685 | 29. toukokuuta 1630 Lontoossa | Kaarle I ja Henrietta Maria | Katariina de Bragança 21. toukokuuta 1662 | 6. helmikuuta 1685 (54 vuotta), Lontoossa | Kaarle I:n poika |
|  | Jaakko VII | 1685–1688 | 14. lokakuuta 1633 Lontoossa | Kaarle I ja Henrietta Maria | (1) Anne Hyde 3. syyskuuta 1660 (2) Mary Modena  21. marraskuuta 1673 | 16. syyskuuta 1701 (67 vuotta) Saint-Germain-en-Laye'ssä, Ranskassa | Kaarle I:n poika |
|  | Maria II | 1689–1694 | 30. huhtikuuta 1662 Lontoossa | Jaakko II ja Anne Hyde | Vilhelm III Oranialainen, 4. marraskuuta 1677 | 28. joulukuuta 1694 (32 vuotta), Lontoossa | Kaarle I:n lapsenlapsi |
|  | Vilhelm II | 1689–1702 | 4. marraskuuta 1650 Haagissa Yhdistyneissä provinsseissa | Wilhelm II ja Maria Oranialainen | Maria II, 4. marraskuuta 1677 | 8. maaliskuuta 1702 (51 vuotta), Lontoossa | Kaarle I:n lapsenlapsi |
|  | Anna | 1702–1707 Ison-Britannian kuningatar 1. toukokuuta 1707–1714 | 6. helmikuuta 1665 Lontoossa | Jaakko II ja Anna Hyde | George Oldenburg 28. heinäkuuta 1683 | 1. elokuuta 1714 (49 vuotta) Lontoossa | Jaakko II:n tytär |
Ison-Britannian hallitsijat

Skotlannin ja Englannin parlamentit yhdistyivät vuonna 1707 Panaman kolonialismihankkeen vietyä Skotlannin vararikon partaalle. Tällöin Englannin kuningaskunta ja Skotlannin kuningaskunta yhdistyivät Ison-Britannian kuningaskunnaksi.
Ison-Britannian ensimmäisenä kuningattarena toimi Anna Stuart 1707–1714, mutta koska hänen 17 lastaan olivat kuolleet jo lapsina eikä hänellä siten ollut perijää, sai parlamentti vuonna 1701 antamansa asetuksen perusteella valita hänen kuoltuaan uuden hallitsijan. Valituksi tuli Stuartien protestanttinen pikkuserkku, Hannoverin vaaliruhtinas Yrjö I:n, joka ei isälinjaltaan enää ollut Stuart vaan Hannover-sukua. Sen viimeisen edustajan, kuningatar Viktorian lapset katsottiin Viktorian puolison Albertin Saksi-Goburg-Gothan sukuun eli nykyiseen Windsorin hallitsijasukuun kuuluviksi. Ison-Britannian hallitsijat ovat siten yhä Stuartien suoria jälkeläisiä mutta eivät isälinjaltaan.
Toisaalta esimerkiksi ensimmäinen Stuart oli Robert I Brucen tyttärenpoika ja Bruce oli Dunkeld-suvun David I:n jälkeläinen. Ensimmäinen Dunkeld-sukuinen kuningas puolestaan oli Alpin-suvun jälkeläinen. Siten kaikki Skotlannin ja Ison-Britannian kuninkaat ja kuningattaret ovat olleet Kenneth I MacAlpinin (kuninkaana 843/848 – 858) suoria jälkeläisiä.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1935

Vuoden 1935 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Vysoké Tatryssa Tšekkoslovakiassa 13.–18. helmikuuta.
Hiihto > 18 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Klaus Karppinen | 1.27.50 |
| 2 |  | Oddbjørn Hagen | 1.28.45 |
| 3 |  | Olaf Hoffsbakken | 1.31.47 |
| 4 |  | Sigurd Vestad | 1.32.13 |
| 5 |  | Martin Matsbo | 1.32.48 |
| 6 |  | Bjarne Iversen | 1.33.42 |
| 7 |  | Mikko Husu | 1.34.31 |
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Hiihto > 50 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Nils-Joel Englund | 4.14.23 |
| 2 |  | Klaus Karppinen | 4.26.42 |
| 3 |  | Trygve Brodahl | 4.32.31 |
| 4 |  | Mikko Husu | 4.34.00 |
| 5 |  | Kilian Ogi | 4.35.32 |
| 6 |  | Martin Matsbo | 4.35.36 |
Päivämäärä: 17. helmikuuta
Hiihto > 4 x 10 km viesti

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Mikko Husu   Klaus Karppinen   Väinö Liikkanen   Sulo Nurmela | 2.42.30 |
| 2 |  | Sverre Brodahl   Bjarne Iversen   Olaf Hoffsbakken   Oddbjørn Hagen | 2.43.17 |
| 3 |  | Halvar Moritz   Erik Larsson   Martin Matsbo   Nils-Joel Englund | 2.46.53 |
Päivämäärä: 18. helmikuuta