stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Splash Damage

| Splash Damage |
| --- | --- |

Perustettu:  2001
Avainhenkilöt:  Paul Wedgewood Richard Jolly Arnout van Meer Neil Postlethwaite
Kotipaikka:  Lontoo, Englanti
Toimiala:  videopeliteollisuus
Kotisivu:  www.splashdamage.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Splash Damage on englantilainen pelitalo, joka on erikoistunut verkkomoninpeleihin. Splash Damagen tunnetuin peli lienee Wolfenstein: Enemy Territory ja vuonna 2007 julkaistu Enemy Territory: Quake Wars, joka on jatkoa Quake-pelisarjalle. Yhtiön tuorein julkaisu on vuonna 2016 julkaistu Gears of War 4.
Splash Damagen perusti vuonna 2001 tunnettujen pelimodifikaatioiden, kuten Quake 3 Fortressin, tekijät. Tehtyään jonkin aikaa modifikaatioita, Splash Damage alkoi tehdä yhteistyötä id Softwaren ja Activisionin kanssa. Yhtiöt alkoivat kehittää lisäosaa Return to Castle Wolfensteinille, joka kuitenkin myöhemmin julkaistiin ilmaiseksi itsenäisenä pelinä.
Pelit

| Vuosi | Nimi | Alusta(t)> iOS | Alusta(t)> Lin | Alusta(t)> Mac | Alusta(t)> PS3 | Alusta(t)> Web | Alusta(t)> Win | Alusta(t)> X360 | Alusta(t)> XBO |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Return to Castle Wolfenstein (multiplayer) | Ei | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei |
| 2003 | Wolfenstein: Enemy Territory | Ei | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei |
| 2004 | Doom 3 (multiplayer) | Ei | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei |
| 2007 | Enemy Territory: Quake Wars | Ei | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Ei | Kyllä | Kyllä | Ei |
| 2011 | Brink | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä | Kyllä | Ei |
| 2012 | RAD Soldiers | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei |
| 2013 | Batman: Arkham Origins (multiplayer) | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä | Kyllä | Ei |
| 2014 | Dirty Bomb | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei |
| 2015 | Tempo | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei |
| 2015 | Gears of War: Ultimate Edition (multiplayer)  | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä |
| 2016 | Gears of War 4 (multiplayer) | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä |
Aiheesta muualla

Splash Damage (englanniksi)
Sven O. Kullander

Sven O. Kullander vuonna 2009.
Sven Oscar Kullander (s. 30. marraskuuta 1952 Sollefteå, Ruotsi) on ruotsalainen luonnontieteilijä, jonka tutkimukset ovat pääasiassa keskittyneet kirjoahveniin ja särkiin. Hän on Ruotsin luonnonhistoriallinen museon emeritusprofessori.
Kullander sai filosofian tohtorin tutkinnon kemiassa, biologiassa ja tieteenfilosofiassa Tukholman yliopistosta vuonna 1984, filosofian kandidaatin arvon Uumajan yliopistosta 1977 ja dosentin arvon eläintieteellisessä luokittelussa ja evoluutiotutkimuksessa Tukholman yliopistosta 1991. Kullander on vuosia 1984–1989 ja 2003 lukuun ottamatta toiminut vuodesta 1990 lähtien Ruotsin luonnonhistoriallinen museon vanhempana kuraattorina eläintieteen selkärankaisten osastolla. Hän on ollut mukana kehittämässä suuria tietokantaprojekteja kuten GBIFiä ja ollut GBIF Ruotsin johtaja vuosina 2005–2010. Hän on myös ollut FishBasen konsortion jäsen vuodesta 1999 lähtien. Kullander oli vuoteen 2013 asti tehnyt yli kolmetoista Peruun, Brasiliaan, Myanmariin, Sambiaan, Gambiaan, Paraguayhyn, Uruguayhyn, Kolumbiaan, Ranskan Guyanaan, Kiinaan, Ruotsiin ja El Salvadoriin kohdistuvaa tutkimusretkeä.
Kullander on ollut International Commission on Zoological Nomenclaturen komissaari marraskuusta 2006 lähtien. Hän on European Ichthyological Societyn kunniajäsen vuodesta 1988 ja American Society of Ichthyologists and Herpetologists -järjestön kunniajäsen vuodesta 2010 lähtien.
Sven O. Kullander nai helmikuussa 1995 kiinalaissyntyisen Fang Fangin. Heille syntyi vuonna 1999 poika. Fang Fang Kullander kuoli toukokuussa 2010.
Kullanderin kunniaksi on nimetty muun muassa Apistogramma kullanderi ja Astyanax kullanderi -kalalajit.
Aiheesta muualla

Kullanderin oma luettelo julkaisuistaan (englanniksi)
Sivakkavaaran työväentalo

| Sivakkavaaran työväentalo/Sivakan lava |
| --- | --- |

Osoite:  Juuantie 638, 73640 Kaavi
Sijainti:  Kaavi, Sivakkavaara (Kaavi)
Koordinaatit:  62°57′47″N, 28°45′06″E
Valmistumisvuosi:  1908 / 1961
Purkuvuosi:  1954
Rakennuttaja:  Sivakkavaaran Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Kaavin Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  128 / 360 neliömetriä
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sivakkavaaran työväentalo oli Kaavin kunnan Sivakkavaaran kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 1954 ja tilalle rakennettiin tanssilava Sivakan lava, joka on yhä käytössä.
Historiaa

Sivakkavaaran työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Työväentalo hankittiin vuonna 1908. Talo sijaitsi Kaavi-Joensuu -tien varressa. Vuonna 1924 yhdistyksellä oli 13 jäsentä. Yhdistys ilmeisesti kärsi 1930-luvun alun Lapuan liikkeen toiminnasta, sillä vuonna 1931 se ”herätettiin henkiin”. Vuonna 1954 yhdistys myi talon purettavaksi ja rakensi sen sijaan tanssilavan. Lava osoittautui pian pieneksi ja sekin purettiin isomman tieltä, joka valmistui vuonna 1961. Lavan pinta-ala on 360 neliömetriä. Sen omistaa nykyään Kaavin sosialidemokraattinen työväenyhdistys, joka osti lavan alkuvuodesta 2018, samalla kun Kaavin ja Sivakan työväenyhdistykset yhdistyivät. Lavaa on kunnostettu sen jälkeen talkoilla.
Rakennus

Talo oli hirsirakenteinen ja pärekattoinen, ja sen jalusta oli liuskekiveä. Sen pinta-ala oli 128 neliömetriä ja korkeus 3,5 metriä. Talossa oli 125-paikkainen juhlasali, kaksi asuinhuonetta ja keittiö, ja se lämpeni kahdella uunilla sekä keittiön hellalla. Taloon tehtiin korjauksia vuonna 1951.
Toimintaa työväentalolla

Talolla järjestettiin iltamia. Sunnuntaina 29.8.1937 vietettiin yhdistyksen 30-vuotisjuhlia. Tapahtumaan kuului päivä- ja iltajuhla, ja ohjelmassa oli torvisoittoa, kisällilaulua, joukkolausuntaa, puheita sekä tanssia ja kenttäpelejä. Ilmeisesti yhdistyksellä ei ollut omaa kuoroa tai soittokuntaa, sillä esiintyjät olivat Joensuusta ja Mutalasta.
Nykyisin Sivakan lavalla järjestetään sunnuntaisin tansseja.
Sven Nylander

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sven Nylander |  Sven Nylander |  Sven Nylander |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Split 1990 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1994 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Stuttgart 1986 | 400 m aitajuoksu |  |
Sven Olof Nylander (s. 1. tammikuuta 1962 Varberg, Ruotsi) on ruotsalainen 400 metrin aitajuoksija, joka kilpaili kansainvälisellä huipputasolla 1980–1990-luvuilla. Hän saavutti kolme mitalia EM-kilpailuissa sekä sijoittui olympialaisissa ja MM-kilpailuissa kaikkiaan neljä kertaa neljänneksi.
Nylander sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1982 seitsemänneksi 400 metrin aitajuoksussa  ja kahdeksanneksi 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän oli aitajuoksussa neljäs ajalla 49,06 jääden pronssimitalista kolmen sadasosasekunnin päähän. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän oli niin ikään neljäs juostuaan ajan 48,97.
Nylander sai pronssia Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ajalla 49,38. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän juoksi jälleen neljänneksi ajalla 48,37. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sai hopeaa tuloksella 48,43. Tokion MM-kilpailuissa 1991, Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän karsiutui välierissä
Nylander sai hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 1994 juostuaan ajan 48,22. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui viidenneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Nylander oli jälleen neljäs: hän juoksi Pohjoismaiden ennätyksen 47,98, ja jäi pronssimitalisti Calvin Davisista kaksi sadasosasekuntia.
Nylander voitti Ruotsin-mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa 1979 ja 1983 sekä 400 metrin aitajuoksussa 1982, 1987, 1990 ja 1992.
Yksityiselämä

Nylander jäi kiinni vuonna 2006 Göteborgin yleisurheilun EM-kisojen jälkeen järjestetyissä juhlissa yhdessä korkeushyppääjä Patrik Sjöbergin ja pikajuoksija Patrik Lövgrenin kanssa käyttämästään kokaiinista. Tapahtuman jälkeen hän meditoi 11 viikkoa ja pääsi eroon huumeista.
Hän oli aviossa Ulrika Nylanderin kanssa vuosina 1997–2014 ja heillä on neljä lasta, jotka asuvat vanhemmillaan vuoroviikoin. Myös lapset kilpaurheilevat.
Splitin lentoasema

Splitin lentoasema (kroatiaksi Zračna luka Split) (IATA: SPU, ICAO: LDSP) on lentoasema Split-Dalmatian maakunnassa Kroatiassa. Asema sijaitsee Kaštelan kaupungissa linnuntietä noin 10 kilometrin päässä Splitistä, Kaštelanlahden toisella puolella
Lentoaseman kautta kulki 2017 2 818 176 matkustajaa.
Aseman terminaalista ei ole suoraa kulkuyhteyttä lentokoneisiin, vaan koneisiin kuljetaan ulkoilman kautta.
Suomesta Splitiin lentävät Finnair, Norwegian ja Jettime.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Splitin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Splitin lentoaseman sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi, kroatiaksi)
Steven Wright

Steven Wright vuonna 2015.
Steven Richard Wright (s. 30. elokuuta 1984 Torrance, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelaa syöttäjänä. Hänen lempinimensä on "Knucksie".
Wright aloitti Major League -uransa huhtikuussa 2013. Hän on edustanut koko ajan Boston Red Soxia. Hänet valittiin American Leaguen tähdistöjoukkueeseen kaudella 2016.
Strömmingsbådanin majakka

| --- | --- |
Sijainti:  Maalahti Suomi
Sijaintipaikka:  Strömmingsbådarna (d) 
Vesistö:  Merenkurkku 
| --- | --- |
Suunnittelija:  Nils von Heidenstam
Korkeus:  12  m  
Materiaali:  teräs 
Värit:  Punainen, valkoinen 
Osa kohdetta:  Merenkurkun saariston majakka- ja luotsisaaret (d) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1885 
Otettu käyttöön:  22. lokakuuta 1885 
Automatisoitu:  1963 
| --- | --- |
Valon korkeus:  16,2  m 
Valonkanto:  19,4  km 
Valon ominaisuudet:  LFl(4) WR 20s 
| --- | --- |
ARLHS:  FIN059 
Admiralty:  C4294 
List of Lights:  28854 
MarineTraffic:  1000006001 
NGA:  116-17820 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Strömmingsbådanin majakka sijaitsee samannimisellä pienellä kallioluodolla Merenkurkussa Maalahden kunnan alueella. 12 metriä korkea rautarakenteinen majakka valmistui 1885, ja se on edelleen ulkoa ja sisältä 1800-luvun lopun asussa. Majakan alkuperäinen Fresnel-linssistö on myös säilynyt.
Majakan vieressä sijaitsee majakavartijoiden käytössä olleita puisia asuin- ja ulkorakennuksia, joista uusin on peräisin 1940-luvulta. Majakka automatisoitiin 1963.
Kuvia

Strömmingsbådanin majakka ja majakanvartijoiden rakennuksia 2020.
Strömmingsbådanin majakan linssistö 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strömmingsbådanin majakka Wikimedia Commonsissa
Yle Arkivet: Material om fyren (ruotsiksi)
Suomen majakat
| --- | --- |
Majakat:   Bengtskär  Bogskär  Flötjan  Gustaf Dalén  Gustavsvärn  Harmaja  Helsinki  Isokari  Jussarö  Kaijakari  Kalbådagrund  Kallan  Kallo  Kemi I  Kemi II  Keminkraaseli  Kokkola  Kotka  Kristiina  Kylmäpihlaja  Kökarsören  Lågskär  Längden  Marhällan  Marjaniemi  Merikarvia  Märket  Nahkiainen  Norrskär  Nyhamn  Oulu 1  Oulu 2  Oulu 3  Pietarsaari  Pori  Porvoo  Raahe  Rauma  Ritgrund  Rönnskär  Russarö  Sandbäck  Strömmingsbådan  Stubben  Suomen leijona  Suomenlinna  Sälgrund  Säppi  Sälskär  Söderskär  Tainio  Tankar  Tauvo  Tiiskeri  Ulkokalla  Utgrynnan  Utö  Vaasa  Valassaaret  Yttergrund 
Suomen majakat, joista 1940 ja 1944 tuli Venäjän majakkoja:   Hanhipaasi  Heinäluoto  Lounatrivi  Narvi  Numeroniemi  Pohjoiskorkia  Ristiniemi  Ruuskeri  Seiskari  Seivästö  Someri  Sortanlahti  Tytärsaari  Vaitolahti 
Suomen entiset majakat:   Glosholm  Heiskanen  Leppäniemi  Nyhamn  Pohjoisrivi  Porkkala  Rönnskär  Sirnitsä  Söderskär
Smart

| Smart |
| --- | --- |

Merkin kotimaa:   Saksa
Konserni:  Mercedes-Benz Group
Smart Fortwo.
Smart Forfour.
Smart, Böblingen
Smart (aikaisemmin MCC smart) on henkilöautomerkki, jonka mallisto koostuu pienikokoisista automalleista, kääpiöautoista. Smart on nykyään osa Mercedes-Benz Group-konsernia, ja sen pääkonttori on Böblingenissä Saksassa.
Historia

Smart Fortwo valmistetaan Smartvillessä sitä varten tehdyssä tehtaassa Hambachissa, Lorrainessa, Ranskassa. Smart perustettiin vuonna 1994 Daimler-Benzin ja sveitsiläisen kellonvalmistajan Swatchin yhteisyrityksenä. Alun perin Swatch tuki projektia, joka nimettiin Swatchmobileksi. Auton oli tarkoitus olla innovatiivinen ja käyttää esimerkiksi hybriditekniikkaa. Lisäksi sen piti olla halpa auto nuorisolle.
Swatchin toimitusjohtaja Nicolas Hayek etsi olemassa olevaa autonvalmistajaa, joka alkaisi valmistaa Swatch-autoa. Hayek löysi partnerin Volkswagenista, mutta suunnitelmat eivät koskaan edenneet lopulliseen sopimukseen. Lopulta Swatch päätyi yhteisyritykseen Daimler-Benzin kanssa. Auto osoittautui olevan kaukana suunnitelmista, ja sen tekniikka oli perinteistä. Auto oli hinnaltaankin kalliimpi kuin useimmat pienet 4-paikkaiset autot. 
Yhteisyritys teki raskaita tappioita, ja lopulta Swatch vetäytyi koko projektista ennen kuin yhtään autoa edes kerkesi sarjatuotantoon.
Vuonna 2003 Veho Group aloitti smartin maahantuonnin sekä jälleenmyynnin toimipisteissään.
Aluksi mallistoon kuuluivat roadster, fortwo, crossblade sekä forfour.
Vuonna 2005 DaimlerChrysler päätti ostaa 50 % NedCarin osakkeista, jotta sen tehdasta Hollannissa voitaisiin käyttää Forfourin valmistukseen. Smart Forfourissa käytettiin paljon yhteisiä osia Mitsubishi Coltin kanssa. Samana vuonna DaimlerChrysler keskeytti myös Formoren kehityksen ja lopetti Roadsterin valmistuksen.
Vuonna 2005 Suomessa rekisteröitiin 355 Smartia.
Vuonna 2006 DaimlerChrysler ilmoitti, että sen oli lopetettava myös Forfourin valmistus ja keskityttävä ainoaan jäljellä olevaan autoon eli Fortwohun. Huhujen mukaan DaimlerChrysler oli etsimässä ostajaa Smartille ja yksi tarjouksen tehneistä yrityksistä oli italialainen Piaggio. Siihen mennessä merkki ei ollut tuottanut Daimlerille voittoa.
Kesällä 2006 yhtiö ilmoitti, että Smartin vienti myös Yhdysvaltojen markkinoille aloitetaan vuoden 2008 alussa ja autot tulevat saataville vuoden ensimmäisellä neljänneksellä. Jälleenmyyjänä toimii Yhdysvaltojen toiseksi suurin jälleenmyyjä UnitedAuto Group Inc., joka keskittää myynnin etenkin itä- ja länsirannikon suurkaupunkeihin. Markkinointi Yhdysvalloissa aloitettiin vuoden 2007 puolessa välissä. Näin Yhdysvalloista tuli 37. maa, johon merkkiä viedään. Tarjolla on kolme erilaista W451- eli kolmannen sukupolven Smart Fortwo -mallia.
Daimler AG ilmoitti ajan olevan kypsä nyt kolmannen sukupolven Fortwon kohdalla. Syynä oli rajusti kallistunut polttoaine sekä päästökeskustelun olo parrasvaloissa.
Vuonna 2007 Daimler AG julkaisi kolmannen sukupolven Fortwon, joka kantaa mallinimeä W451.
Viimeisetkin Forfour-mallit myytiin alkuvuoden aikana Daimler AG:n varastoista maailmalla.
Loppuvuodesta Daimler AG ilmoitti, että Smartin valmistus on kääntynyt tuotolliseksi ja että kehitysindeksi on todella hyvä uuden korimallin myötä.
Yhdysvaltojen markkinoiden ennakkomyynti aloitettiin loppuvuodesta internetin kautta.
Saatavilla ovat ainoastaan Coupé Pure-, Coupé Passion- sekä Cabrio Passion -mallit.
Automallit > Nykyiset mallit

Smart Fortwo
Smart Forfour
Smart #1
Smart #3
Automallit > Aiemmat mallit

Smart Roadster
Smart Crossblade
Automallit > Suunnitellut mallit

Smart Formore
Automallit > Konseptiautot

Smart Crosstown
Smart ForSpeed
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Smart.com
Virallinen suomenkielinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomenkielinen smart-harrastajien sivusto facebookissa
smart Autowikissä
Son de Sol

Son de Sol (”auringon ääni”) on espanjalainen flamenco-popyhtye, jonka jäseniä ovat kolme sisarta Sole, Esperanza ja Lola, jotka ovat kotoisin Écijasta, Andalusiasta. Yhtye edusti Espanjaa euroviisuissa Kiovassa 2005 laululla Brujería, joka sijoittui 21. sijalle saaden yhteensä 28 pistettä.
Diskografia

De Fiesta Por Sevillanas (1999)
Callejuela (2002)
Brujería (2005)
Directo a ti (2008)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Splash Entertainment

| Splash Entertainment |
| --- | --- |
Perustaja:  Mike Young Liz Young Bill Schultz
Kotipaikka:   Los Angeles, Kalifornia
Toimiala:  Televisio
Tuotteet:  Animaatiot
Omistaja:  Mike Young Liz Young
Kotisivu:  www.splashentertainment.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yhtiön entinen logo
Splash Entertainment (ennen Mike Young Productions) on yhdysvaltalainen animaatiostudio, jonka perusti 1990-luvulla Mike Young. Yhtiö tuottaa lasten televisiosarjoja. Yhtiö sijaitsee Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja sen tuotantostudio Merthyr Mawrissa Britanniassa. Yhtiö nimitti itsensä Splash Entertainmentiksi, kun Mike ja Liz Young hankkivat uudelleen 100-prosenttisen omistusosuuden helmikuussa 2014.
Tuotantoa > 1990-luku

ABC Weekend Specials: The Legend of Lochnagar (1993)
ABC Weekend Specials: The Secret Garden (1994)
Tähtikukkulan ponit (1998)
Voltron: Kolmas Ulottovuus (1998–2000)
Äiti, rakastatko minua? (1999)
The Puzzle Club Pet-Napping Mystery (1999)
Tuotantoa > 2000-luku

Joulupukin seikkailut (2000)
Kauheita tarinoita (2001–2003)
Mahdottomat marsilaiset (2001–2002)
He-Man (2002–2004)
The Save-Ums (2003–2006)
Vekarat (2003–2007)
Higglytown Heroes (2004–2008)
Ollin merenalaiset seikkailut (2005–2007)
Bratz (2005–2007)
Pet Alien (2005–2009)
I Got a Rocket (2006–2007)
Growing Up Creepie (2006–2008)
Pic Me (2008–2012)
The Large Family (2008–2011)
Cosmic Quantum Ray (2010–2011)
Chloe's Closet (2010–2015)
Bratz: Pampered Petz (2010–2012)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Steven Wooddin

Steven Wooddin (s. 16. tammikuuta 1955 Birkenhead, Englanti) on uusiseelantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi nuorena Englannissa Tranmere Roversissa mutta siirtyi sitten Uuden-Seelannin ja Australian pelikentille. Hän pelasi Uuden-Seelannin maajoukkueessa 24 maaottelua.
Wooddin edusti sarjatasolla Uudessa-Seelannissa Dunedin Cityä, Christchurch Unitedia ja Cashmere Technicalia sekä Australiassa South Melbournea. Hän pelasi Uuden-Seelannin maajoukkueessa 24 maaottelua ja teki niissä 11 maalia vuosina 1980–1984. Hän pelasi MM-kilpailuissa 1982 täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa ja teki toisen kahdesta joukkueensa turnauksessa tekemästä maalista Skotlantia vastaan.
Symplegadit

Symplegadit – joissain teoksissa myös loukkurit – olivat kreikkalaisen mytologian mukaan kaksi Hellespontoksen salmessa sijaitsevaa liikkuvaa kalliota, jotka iskivät satunnaisin väliajoin toisiaan vasten. Iason ja argonautit olivat ensimmäiset purjehtijat, jotka onnistuivat Argo-laivallaan tuhoutumatta ohittamaan ne Fineuksen neuvojen avulla. Tämä oli käskenyt Iasonia päästämään kyyhkyn kun he lähestyisivät näitä saaria, ja jos kyyhky pääsisi kallioiden ohitse, heidän pitäisi soutaa kaikilla voimillaan perässä. Jos kyyhky murskautuisi, yritys olisi tuhoon tuomittu. Iason teki kuten häntä oli neuvottu, ja kyyhky sivuutti kalliot menettäen ainoastaan muutaman pyrstösulkansa. Nähtyään tämän argonautit soutivat minkä pystyivät, ja hekin pääsivät kallioiden välistä aluksen kärsiessä ainoastaan pieniä vaurioita peräänsä. Siitä lähtien kalliot ovat pysyneet paikoillaan.
Homeroksen Odysseiassa Kirke kertoi Odysseukselle, että tämä joutuisi kotimatkallaan valitsemaan reittinsä kahdesta vaihtoehdosta: toinen reitti veisi hänet Symplegadeille ja toinen Skyllan ja Kharybdiksen luo. Odysseus valitse näistä jäljemmän.
Spelttivehnä

| Spelttivehnä |
| --- | --- |
 Spelttivehnän tähkiä.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Vehnät Triticum
Laji::  spelta
Kaksiosainen nimi
 Triticum spelta  L. 
Katso myös
   Spelttivehnä Wikispeciesissä   Spelttivehnä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spelttivehnä eli speltti (Triticum spelta), jota kutsutaan toisinaan myös koriste- tai alkuvehnäksi, on vanha perinteinen viljalaji. Se on heinäkasveihin (Poaceae) kuuluva heksaploidinen vehnälaji, josta nykyinen vehnä polveutuu.
Historiaa

Speltin alkukodin on arveltu olevan Etu-Aasiassa tai Lähi-idän – Kaakkois-Euroopan alueella. Arkeologisia havaintoja speltin käytöstä on yli 8 000 vuoden takaa. Kasvi tunnettiin Euroopassa viimeistään myöhäisneoliittisella kaudella (2500–1700 eaa.). Pronssikaudella speltti levisi laajoille alueille, ja rautakaudella (750–15 eaa.) se oli yksi tärkeimmistä viljelykasveista Keski-Euroopassa. Vuoteen 500 eaa. mennessä speltistä oli tullut yksi tärkeimmistä viljoista myös Britanniassa. Arkeologiset todisteet osoittavat, että speltti tunnettiin myös Rooman valtakunnassa. Keskiajalla sitä viljeltiin nykyisessä Sveitsissä, Tirolissa ja Saksassa, jolloin sen käyttö oli huipussaan. Se joutui kuitenkin väistymään heikompien mutta satoisampien vehnälajien kuten durumvehnän ja osin myös tavallisen leipävehnän tieltä. Speltin puinti oli myös hankalaa, sillä sen jyvä on lujan kuoren sisällä.
Speltin korvasi suurempia satoja antava (leipä)vehnä (Triticum aestivum) viimeistään 1800-luvulla. Spelttivehnän viljelypinta-ala ja saatavuus on viime vuosina parantunut merkittävästi lajin tultua suositummaksi. Sitä viljellään Etelä-Saksassa, Sveitsissä ja Belgiassa. Suomessa spelttivehnän viljely aloitettiin uudelleen 1990-luvulla. Speltin viljelyala Suomessa vuonna 2006 oli 860 hehtaaria. Spelttivehnän väitetään kestävän paremmin tuholaisia kuin vehnän, ja se sopisi siksi paremmin luomuviljelyyn. Siinä on runsaasti kuitua ja nykyvehnään verrattuna paljon proteiinia.
Speltin kuorimiseen tarvitaan erityinen kone, jotta se ei vahingoitu. Tavallisessa vehnämyllyssä alkio vaurioituu ja saanto on selvästi pienempi.
Spelttivehnä ravintona

Speltti sisältää runsaasti B-vitamiineja sekä erilaisia kivennäis- ja hivenaineita ja kuitua. Speltissä on 13–18 prosenttia hyvälaatuista proteiinia.
Speltti sopii joillekin vilja-allergisille.[lähde? ]
Suomalaisia spelttituotteiden valmistajia ovat Birkkalan tila, Sunspelt ja Mooseksen vilja. Tuotteita vuoden 2013 paikkeilla olivat kokonaiset spelttijyvät, erilaiset jauhot, korput, spelttihelmet, pastat, puurohiutaleet, suurimot, rouheet, spelttilaku sekä speltistä valmistettu talkkuna.
Sinebrychoff on tuonut markkinoille speltistä valmistetun IPA-tyylisen Karhu-oluen. Myös ainakin Malmgårdin Panimo valmistaa olutta speltistä.
100 g täysjyväspelttiä sisältää keskimäärin:
energiaa 320 kcal/1330 kJ
proteiinia 15 g
hiilihydraatteja 59 g
josta sokereita 2,7 g
rasvaa 2,6 g
josta tyydyttyneitä rasvahappoja 0,4 g
monotyydyttymättömiä rasvahappoja 0,4 g
polytyydyttymättömiä rasvahappoja 1,1 g
ravintokuitua 10 g
natriumia 0,002 g
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Triticum spelta
ITIS: Triticum spelta (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Triticum spelta (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Triticum spelta (spelt) (englanniksi)
St Andrew's Cathedral (Singapore)

| St Andrew's Cathedral |
| --- | --- |

Sijainti:  60 Hill Street, Singapore
Koordinaatit:  1°17′31″N, 103°51′7″E
Kirkkokunta:  Anglikaaninen kirkko
Rakentamisvuosi:  1862 (vihkiminen) 1864 (rakennustöiden päätös)
Suunnittelija:  Ronald MacPherson
Tyylisuunta:  Uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
St Andrew's Cathedral on anglikaaninen katedraali Singaporessa. Sen nykyinen rakennus vihittiin 1862 ja se on maan vanhin säilynyt anglikaaninen kirkkorakennus. Nimensä se on saanut Skotlannin suojelupyhimys Pyhän Andreaan mukaan.