stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antiikin Rooman arkkitehtuuri
Esikuvat, materiaalit ja tekniikka

Roomalaisten rakennustaito perustui kreikkalaisten arkkitehtuuriin, josta roomalaiset poimivat parhaat ominaisuudet ja kehittivät niitä edelleen. Roomalaiset ottivat ensimmäisinä laajamittaisesti käyttöön holvaustekniikan, jonka avulla he pystyivät kattamaan isoja tiloja vähällä laastilla, kivellä ja muilla rakennusmateriaaleilla. Roomalaiset kehittivät tynnyriholvimenetelmän, jossa kahden pilarin välille muodostettiin kiilamaisilla tiilillä puoliympyrä.
Roomalaiset keksivät noin vuonna 200 eaa. betonin, josta tuli heti tärkeä rakennusmateriaali. He keksivät myös keskuslämmityksen. Marmorista tuli näkyvä Rooman kaupungin rakennusmateriaali vuoden 100 eaa. jälkeen, kun Toscanasta löydettiin Carraran marmoriesiintymä. Keisari Augustus julistikin, että hän saapui tiiliskivien kaupunkiin, mutta jätti jälkeensä marmorikaupungin.
Roomalaisten julkiset rakennukset eivät ulospäin olleet yhtä näyttäviä kuin kreikkalaisten, eikä niitä koristeltu maalauksilla tai veistoksilla. Kreikkalaistyylistä veistoskoristelua roomalaiset käyttivät päätykolmioihin sekä niiden yläpuolella oleviin friiseihin ja räystäslinjoihin. Pylväiden tyylinä käytettiin doorilaista, joonialaista ja korinttilaista sekä roomalaisten kehittämää sekatyyliä ja muita muunnelmia. Pylväitä alettiin upottaa tai litistää seiniin jo tasavallan aikana, sillä ne eivät enää olleet välttämättömiä tukirakenteina.
Tieverkko

Roomalaiset alkoivat rakentaa teitään vuonna 312 eaa. kun ensimmäisen valtatien Via Appian rakennus alkoi. Roomalainen tieverkosto oli imperiumin huippuvuosina noin 100 jaa. jopa 80 000 kilometriä pitkä ja ulottui kolmelle mantereelle. Roomalaiset rakensivat tiensä hyvin kestäviksi, sillä niissä oli kuusi kerrosta, eikä teitä tarvinnutkaan korjata satoihin vuosiin. Rakennustyövoimana käytettiin lähinnä sotilaita, mutta myös vankeja ja orjia.
Akveduktit

Roomalaisten vesijohdot eli akveduktit olivat useiden kilometrien pituisia, keskimäärin kaksi metriä kilometriä kohti laskevia rakennelmia, jotka toivat kaupunkeihin puhdasta vettä vuoristolähteistä, joista ja järvistä. Kaikkiaan vesijohtoja oli valtakunnassa noin 500 kilometriä, ja suurimmat akveduktit kuljettivat vuorokaudessa 190 000 kuutiometriä vettä. Tavallisesti vesi kulki maan pinnalle tai maan alle muuratuissa kouruissa, mutta paikoitellen akveduktit olivat jopa kolmikerroksisia rakennelmia, joita kannattelivat kivestä muuratut kaaret. Betoni oli akveduktien tärkein rakennusmateriaali. Jotkin roomalaisten vesijohtotyöt olivat käytössä vielä 1800-luvulla.
Kylpylät

Rooman kaupungissa oli yli 900 kylpylälaitosta eli termiä, jotka olivat tärkeä osa roomalaisten sosiaalista elämää. Kylpylät olivat monipuolisia, koristeellisia ja teknisesti kehittyneitä. Ne lämmitettiin roomalaisten keksimällä keskuslämmityksellä.
Colosseum

Roomalaiset saivat vuonna 80 jaa. valmiiksi maailman suurimman amfiteatterin ja Rooman kaikkien aikojen suurimman julkisen rakennuksen Colosseumin. Monikäyttöinen rakennus oli käytännöllisen arkkitehtuurin mestarinäyte. Se rakennettiin betonista, tiilistä ja kalkkituffikivestä. Nelikerroksisen ulkoseinustan pylväät edustavat doorilaista, joonialaista ja korinttilaista tyyliä, ja niiden tarkoitus oli keventää rakennuksen yleisilmettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antiikin Rooman arkkitehtuuri Wikimedia Commonsissa
Roomalainen basaltilla tai graniitilla päällystetty katu Pompejissa
Roomalainen akveduktisilta Pont du Gard Ranskassa
Colosseum, maailman suurin amfiteatteri
Apšeronin niemimaa

Apšeronin niemimaa.
Apšeronin niemimaa eli Apšeron (azer. Abşeron yarımadası, ven. Апшеро́нский полуо́стров, Apšeronski poluostrov) sijaitsee Kaspianmeren länsirannalla Azerbaidžanissa. Se muodostaa Kaukasusvuoriston pääjonon itäisen jatkeen. Niemimaan pituus on 60 kilometriä ja suurin leveys 30 kilometriä. Pinnanmuodostukseltaan se on suolajärvien täplittämää kumpuilevaa tasankoa, jolla esiintyy myös hiekkadyynejä. Ilmasto on kuiva ja subtrooppinen. Seudulla on huomattavia öljyesiintymiä.
Niemimaan etelärannalla sijaitsee Azerbaidžanin pääkaupunki Baku. Kylpyläpaikkakuntia ovat muun muassa Suraxanı, Mərdəkan ja Buzovna. Suraxanıssa on Ateşgahin tulenpalvojien temppeli ja Mərdəkanissa keskiaikainen linna. Şüvəlan on suosittu pyhiinvaelluskohde.
Noin neljäkymmentä prosenttia Azerbaidžanin asukkaista asuu Apšeronin niemimaalla, missä on myös 70% maan teollisuudesta. Niemimaalla ja sitä ympäröivillä merialueilla on ympäristöongelmia öljynporauksen ja käsittelemättömien jätevesien takia.
Apšeronin piirikunta sijaitsee pääosin sisämaassa niemimaan ulkopuolella.
Apollo-luokka (risteilijä)

| Apollo |
| --- | --- |
 kaavio luokan alusten suojasta ja aseistuksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  3700 t
Pituus:  96 m
Leveys:  13,26 m
Syväys:  5,33 m
Nopeus:  19,75 solmua
Miehistöä:  273-300
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 6" QF tykkiä 6 x 4,7" QF tykkiä 8 x QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2-4 x 14" torpedoputkea
Apollo-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahdenkymmenenyhden 1880- ja 1890-vuosikymmenten vaihteesa valmistetun toisen luokan (panssarikansi)risteilijän muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat buurisodassa ja ensimmäisessä maailmansodassa.
Luokan aluksista HMS Latona, HMS Intrepid, HMS Iphigenia, HMS Andromache, HMS Naiad ja HMS Thetis muutettiin vuonna 1907 miinalaivoiksi.
Ferdinand

| Ferdinand |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  3. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Veerti, Veertinantti, Veeti
Vastineita eri kielissä:  Ferrand, Fernando, Ferdinando
Nimen alkuperä:  urhea puolustaja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ferdinand on  muinaissaksalainen miehen etunimi, joka merkitsee ’urheaa puolustajaa’ (Fredenand, Friedenand). Nimen osat tarkoittavat rauhaa ja urhoollista.
Nimi on ollut Suomen almanakassa vuosina 1739–1928, mutta nykyisin se löytyy vain ruotsinkielisestä nimipäiväkalenterista. Ferdinandin nimipäivä on 3. huhtikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on nimi Ferdinand on annettu Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä tasan 2 400 henkilölle.
Tunnettuja Ferdinandeja > Hallitsijat

Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit:
Ferdinand I, keisari 1556–1564
Ferdinand II, keisari 1619–1637
Ferdinand III, keisari 1637–1657
Itävallan keisari:
Ferdinand I, keisari 1835–1848
Leónin, Kastilian ja Espanjan kuninkaat:
Ferdinand I Suuri, Leónin kuningas 1035–1065
Ferdinand II, Leónin kuningas 1157–1188
Ferdinand III, Kastilian kuningas 1217–1252
Ferdinand IV, Kastilian kuningas 1295–1312
Ferdinand Katolilainen, Kastilian ja Aragonian (Espanjan) kuningas 1507–1516, sama kuin Aragonian kuningas Ferdinand II ja Napolin kuningas Ferdinand III
Ferdinand VI, Espanjan kuningas 1746–1759
Ferdinand VII, Espanjan kuningas 1813–1833
Böömin kuninkaat:
Ferdinand I Habsburg, kuningas 1526–1564, sama kuin Saksan keisari Ferdinand I
Ferdinand II, kuningas 1619–1637, sama kuin Saksan keisari Ferdinand II
Ferdinand III, kuningas 1627–1657, sama kuin Saksan keisari Ferdinand III
Ferdinand IV, Böömin kuningas 1646–1654, Unkarin ja Kroatian kuningas 1647–1654
Aragonian kuninkaat:
Ferdinand I, kuningas 1380–1416
Ferdinand II, kuningas 1479–1516, sama kuin Kastilian kuningas Ferdinand V Katolilainen ja Napolin kuningas Ferdinand III
Toscanan suurherttuat:
Ferdinando I de’ Medici, Toscanan suurherttua 1587–1609
Ferdinando II de’ Medici, suurherttua 1621–1670
Ferdinand III, suurherttua 1790–1801 ja 1814–1824
Ferdinand IV, suurherttua 1859–1860
Portugalin kuninkaat:
Ferdinand I, kuningas 1367–1383
Ferdinand II, kuningas 1837–1853
Napolin kuninkaat:
Ferdinand I, Napolin kuningas 1458–1494
Ferdinand II, Napolin kuningas 1495–1496
Ferdinand III, Napolin kuningas 1504–1516, sama kuin Aragonian kuningas Ferdinand II ja Kastilian kuningas Ferdinand V Katolilainen
Ferdinand IV, Napolin kuningas 1759–1806 ja 1815–1816, sama kuin Molempain Sisiliain kuningas Ferdinand I
Molempain Sisiliain kuningaskunnan kuninkaat:
Ferdinand I, kuningas 1816–1825, sama kuin Napolin kuningas Ferdinand IV
Ferdinand II, kuningas 1830–1859
Ferdinand Maria, Baijerin vaaliruhtinas 1651–1679
Ferdinand I, Bulgarian kuningas 1908–1918
Ferdinand I, Romanian kuningas 1914–1927
Kuvitteellisia Ferdinandeja

Ferdinand, päähenkilö Carlos Saldanhan ohjaamassa elokuvassa Ferdinand
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferdinand Wikimedia Commonsissa
Apua, sängyssäni on sika!

| Apua, sängyssäni on sika! |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juba Tuomola
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Arktinen Banaani
Julkaistu:  1999
Sivumäärä:  48
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Apua, sängyssäni on sika! on toinen Viivi ja Wagner -sarjakuva-albumi. Albumi on julkaistu vuonna 1999 ja sisältää numeroimattomia  strippejä vuosilta 1998 (74 kpl) ja 1999 (100 kpl) yhteensä 174 kappaletta. Albumista julkaistiin vuonna 2005 ruotsinkielinen versio Hjälp, jag har en gris i sängen!.
Apuolento

Apuolento tai apuhenki on ihmisen, varsinkin tietäjän tai šamaanin apuna toimiva henkiolento tai eläin. Saamelaisella ja suomalaisella tietäjällä kuviteltu tai todellinen apueläin oli usein kaarne eli korppi (suomalaisella nimeltään lievo, saamelaisella vuokko). Skandinaavien Odin-jumalalla, jota usein verrataan shamanistiseen tietäjään, oli apunaan kaksi korppia.
Apuolentoja ovat myös parat ja ihmisiä palvelevat tontut ja haltijat.
Appelsiinisienet

| Appelsiinisienet |
| --- | --- |
 Tethya aurantia
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Sienieläimet Porifera
Luokka::  Sarveispiisienet Demospongiae
Lahko::  Tethyida
Heimo::  Appelsiinisienet Tethyidae  Gray, 1848
Katso myös
   Appelsiinisienet Wikispeciesissä   Appelsiinisienet Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Appelsiinisienet (Tethyidae) on sarveispiisieniin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia

Appelsiinisienet jaetaan 14 sukuun ja lajeja on noin 80. Lajien rakenne muodostuu proteiinisäikeistä, joita tukevat piidioksidista koostuvat piikit eli spikulit. Muodoltaan appelsiinisienet ovat useimmiten pallomaisia, mutta myös viuhkamaisia ja varrellisia lajeja tunnetaan.
Appelsiinisieniä tavataan niin lauhkeista kuin lämpimistäkin meristä. Useat ovat matalien vesien lajeja ja syvimmillään appelsiinisienet elävät 2 100 metrin syvyydessä.
Jyrki Anttila

Jyrki Anttila
Jyrki Tapio Anttila (s. 23. kesäkuuta 1966 Oulu) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Anttila valmistui kasvatustieteiden kandidaatiksi Oulun yliopistosta 1991 ja oli Kempeleen Ylikylän koulun luokanopettaja 1991–1995.
Anttila aloitti lauluopintonsa Oulun konservatoriossa muun muassa Esko Jurvelinin ja Airi Tokolan oppilaana. Vuosina 1996–2002 häntä opetti Jaakko Ryhänen. Anttila opiskeli Sibelius-Akatemian oopperastudiossa vuosina 1995–1998 ja sai vuonna 1998 kiinnityksen Suomen Kansallisoopperaan solistiksi. Hän on vieraillut oopperarooleissa Saksassa, Sveitsissä ja Latviassa sekä konsertoinut muun muassa Yhdysvalloissa, Japanissa, Australiassa ja Ruotsissa.
Suomessa Anttila on vieraillut Savonlinnan oopperajuhlilla vuosina 1999–2006 ja esiintynyt useiden orkestereiden vierailevana solistina. Lisäksi hän on vieraillut maakuntaoopperoissa muun muassa Tampereella, Oulussa ja Vaasassa.
Anttila on toiminut Lohjan tenoripäivien taiteellisena johtajana 2006–2010 ja Ilmajoen Musiikkijuhlien taiteellisena johtajana vuodesta 2010. Hän oli myös Kirjuri Classicin taiteellinen johtaja vuodesta 2012.
Rooleja

Pinkerton, Madama Butterfly, Leipzigin ooppera (2002–2003)
Don José, Carmen, Tampereen ooppera (2003)
Juhana, Viimeiset kiusaukset (2004)
Siegmund, Valkyyria, Latvian kansallisooppera (2007)
Lähde
Diskografia

O Finno Mio! Opera Concert Live Recording At the Embassy of Finland, Jyrki Anttila et al., 1996
Some Enchanted Evening, 2003
On aika joulun, 2005
Rakkauden siivin, 2007
Hurmaavat tenorimme Jyrki Anttila, Tomi Metsäketo ja Pentti Hietanen, 2013
Palkinnot

Someron valtakunnallisen tenorilaulukilpailun voitto 1997
Tampereella järjestetyn Opera Grand Prix -kilpailun voitto 1999
Lähde
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jyrki Anttila Wikimedia Commonsissa
Jyrki Anttilan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Apollodoros (taidemaalari)

| Apollodoros> Ἀπολλόδωρος |
| --- | --- |
 Apollodoros. Johann Georg Hiltenspergerin maalaus Eremitaašissa, 1800-luku.
Henkilötiedot
Syntynyt: 400-luku eaa. Ateena
Kuollut: 400/300-luku eaa.
Ammatti:  taidemaalari
Apollodoros (m.kreik. Ἀπολλόδωρος, Apollodōros, myös Ἀπολλόδωρος ὁ Σκιαγράφος, Apollodōros ho Skiagrafos, lat. Apollodorus Sciagraphos; toimi n. 408 eaa.) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari, joka oli kotoisin Ateenasta. Hänen sanotaan olleen ensimmäisiä, jotka käyttivät varjostusta muotojen kuvaamiseen.
Teokset

Apollodoros aloitti kreikkalaisessa maalaustaiteessa uuden aikakauden, joka toi maalauksiin draamallista vaikutelmaa, realismia ja luonteenkuvausta. Hän kehitti myös värien käyttöä sekä sovelsi valon ja varjon kuvaamisessa (φθορὰν καὶ ἀπόχρωσιν σκιᾶς, fthoran kai apokhrōsin skiās) hienostunutta ristivarjostusta, jota käytettiin etenkin kangasdraperioiden ja myöhemmin myös ihmishahmojen muotoiluun, mutta ei juurikaan ympäröivän tilan kuvauksessa. Menetelmä antoi hänelle lisänimen ”Skiagrafos” (Σκιαγράφος) eli varjojen tekijä. Myöhemmin renessanssin taiteessa menetelmä tunnetaan nimellä chiaroscuro. Apollodoroksen sanotaan olleen myös ensimmäinen, joka käytti ennen kaikkea sivellintä, sillä kaiverrin oli riittämätön työkalu valon ja varjon kuvaamiseen halutulla tavalla.
Apollodoroksen teokset eivät ole säilyneet nykyaikaan, mutta niiden aiheina olivat todennäköisesti kreikkalaiset jumalat, jumalattaret ja eepoksista tunnetut heerokset, kuten useimmilla saman ajan maalareilla. Monet antiikin ajan kirjoittajat, kuten Plutarkhos ja Plinius vanhempi ovat kuvailleet hänen maalauksiaan. Pliniuksen mukaan hän teki muun muassa rukoilevaa pappia ja salaman iskemää Aiasta esittäneet maalaukset, jotka olivat Pergamonissa. Ensin mainittu toimi hurskauden ja viimeksi mainittu epähurskauden kuvauksena. Lisäksi Apollodorokselta mainitaan Odysseusta esittänyt maalaus.
Zeuksis oli yksi Apollodoroksen pahimmista kilpailijoista. Pliniuksen mukaan Apollodoros syytti kirjoittamissaan säkeissä Zeuksista oman tekniikkansa varastamisesta muilta, sillä myös Zeuksis tunnettiin varjostuksen käytöstä. Plutarkhos sanoo Apollodoroksen kirjoittaneen teoksiinsa säkeen, jonka Plinius laittaa kuitenkin Zeuksiin nimiin: ”Osataan arvostella ennemmin kuin jäljitellä” (Μωμήσεταί τις μᾶλλον ἢ μιμήσεται, Mōmēsetai tis mallon ē mimēsetai).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollodoros Wikimedia Commonsissa
Apostolic Lutheran Church of America
Aiheesta muualla

Apostolic Lutheran Church
Ashburnham ALC (Arkistoitu – Internet Archive)
Apostolic Lutheran Congregation of Lake Worth (Arkistoitu – Internet Archive)
Laurium ALC (Arkistoitu – Internet Archive)
Mesa ALC (Arkistoitu – Internet Archive)
Plymouth ALC
Vancouver ALC
Lähetyssairaala Intiassa (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Rauhansanalaisuus |
| --- | --- |
Järjestöt:  Apostolic Lutheran Church  Grace Apostolic Lutheran Church  Laestadianernas Fridsföreningars Förbund  Lähetysyhdistys Rauhan Sana 
Suunnat:  Haalilaisuus 
Henkilöt:  Steven E. Anderson  John Lumijärvi  Olli Matoniemi  Pauli Rantala 
Koulutus ja media:  Christian Monthly  Hymns and Songs of Zion  Rauhan Sana  Siionin matkalaulut  Sions Missionstidning 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Juhannusseurat  Suvijuhlat 
| n k Luterilaisuus Yhdysvalloissa |
| --- | --- | --- |
| Päälinja ja tunnustuksellisuus |  Amerikan evankelisluterilainen kirkko  Augsburgin luterilainen kirkko  Latvian evankelis-luterilainen kirkko Amerikassa  Lutheran Congregations in Mission for Christ  Pohjois-Amerikan luterilainen kirkko  |  |
| Synodi-kirkot |  Church of the Lutheran Confession  Concordia Lutheran Conference  Evankelisluterilainen synodi  Independent Lutheran Diocese  Lutheran Churches of the Reformation  Missouri-synodi  Orthodox Lutheran Confessional Conference  Protes'tant Conference  Wisconsinin evankelis-luterilainen synodi  |  |
| Vapaa luterilaisuus |  Amerikan luterilaisten kirkkojen liitto  Conservative Lutheran Association  Evangelical Lutheran Conference & Ministerium of North America  Lutheran Ministerium and Synod – USA  Vapaiden luterilaisten seurakuntien liitto  |  |
| Herätysliikkeet |  Apostolic Lutheran Church  Church of the Lutheran Brethren of America  Laestadian Lutheran Church  Old Apostolic Lutheran Church  |  |
| Korkeakirkollisuus |  Evangelical Catholic Church  Evangelical Lutheran Diocese of North America  Lutheran Church - International  |  |
Après toi

| Après toi> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Vicky Leandros
Säveltäjä(t):  Mario Panas, Klaus Munro
Sanoittaja(t):  Yves Dessca, Klaus Munro
Euroviisutiedot
Vuosi:  1972
Maa:  Luxemburg
Kieli:  ranska
Sijoitus:  1.
Pisteet:  128
Après toi ([apʁɛ twa]; suom. Sinun jälkeesi) oli vuoden 1972 eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti kreikkalaissaksalainen Vicky Leandros ranskaksi ja se toi Luxemburgille kolmannen sen viidestä voitosta. Kappale sai 128 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Ison-Britannian 14 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 17.
Kappaleesta tuli viisuhistorian suosituimpia viisukappaleita, se nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan ja siitä tuli listaykkönen Saksassa, Alankomaissa ja Norjassa. Leandros lauloi siitä ranskan lisäksi, myös englannin-, saksan-, espanjan-, kreikan-, italian- ja japaninkielisen version. Siitä onkin tullut ikivihreä euroviisuklassikko. Suomeksi kappale on laulettu nimellä Rakastan, saavuthan.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:   1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:   1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:   1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:   1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:   1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:   2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:   2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:   2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code"
Antimateria

Vedyn ja antivedyn rakenne.
Fermi-avaruusteleskooppia on käytetty ukkosten ja avaruudesta ilmakehään saapuvan antiaineen räjähdysten tutkimiseen sekä niiden erottamiseksi toisistaan.
Antiaine eli antimateria on ainetta, joka koostuu antihiukkasista. Antihiukkasella on tavalliseen hiukkaseen nähden vastakkainen sähkövaraus ja muut hiukkasfysikaaliset kvanttiluvut. Esimerkiksi normaali vetyatomi koostuu protonista ja sitä kiertävästä elektronista, kun taas antivety koostuu negatiivisesti varautuneesta antiprotonista ja positiivisesti varautuneesta positronista.
Joutuessaan kosketuksiin normaalin hiukkasen kanssa sekä antihiukkanen että hiukkanen tuhoutuvat annihilaationa tunnetussa reaktiossa ja molempien hiukkasten energiat vapautuvat sähkömagneettisena säteilynä. Annihilaatiossa vapautuva energia voidaan laskea kaavalla E=mc².
Koska valonnopeus, c, on hyvin suuri (299 792 458 m/s), vapauttaa pienikin määrä antiainetta annihiloituessaan varsin paljon energiaa. Kun gramma antiainetta ja gramma tavallista materiaa annihiloituvat, vapautuu säteilynä  {\rm {\ E}}=mc^{2}=0{,}002{\rm {\ kg}}\cdot (299792458{\rm {\ m/s}})^{2}\approx 1{,}7975\cdot 10^{14}{\rm {\ J}} eli noin 180 terajoulea energiaa. Vertailun vuoksi Hiroshimaan pudotetussa atomipommissa vapautui "vain" 84 TJ (terajoulea) energiaa, eli, kun 1 gramma antiainetta ja 1 gramma materiaa kohtaavat, vapautuu energiaa yli kaksinkertainen määrä Hiroshiman atomipommiin verrattuna.
Historia

Työskenneltyään relativistisen kvanttimekaniikan parissa vuonna 1928 Paul Dirac oivalsi, että antiainetta täytyy olla olemassa. Ensimmäinen havaittu antihiukkanen oli elektronin antihiukkanen, positroni. Sen löysi Carl David Anderson vuonna 1932. Antiprotoni havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1955 ja antiainetta onnistuttiin valmistamaan vuonna 1995 antivetynä ja antideuteriumina. Vaikka antiaineesta saatiin ensimmäisiä viitteitä 1920-luvulla, oli sen olemassaolosta spekuloitu jo aiemmin. Muun muassa brittifyysikko Arthur Schuster spekuloi kokonaisten antiaineesta koostuvien aurinkokuntien olemassaolosta ja vuonna 1898 hän otti käyttöön termit "antimateria" ja "antiatomi".
Fyysikot ovat arvelleet, että maapallon magneettikenttä vangitsee avaruuden antiainehiukkasia. Niinpä vuonna 2011 tiedelehti Astrophysical Journal Letters kertoi satelliittimittauksiin perustuen, että maapalloa ympäröivälle ohuelle vyöhykkeelle on kertynyt paljon antiaineahiukkasia. Tämä osoitettiin, kun antiainetta onnistuttiin löytämään Van Allenin vyöhykkeiltä, varsinkin niin sanotulta Etelä-Atlantin anomalian alueelta. Löytö mahdollistaa ehkä antiaineen hyödyntämisen avaruusmatkailussa.
Vuonna 2023 vahvistettiin, että antimateria noudattaa painovoimaa kuten materiakin. Aiemmin on arveltu, että antimateria käyttäytyisi päinvastoin, mutta jo Albert Einstein ennakoi, että se käyttäytyy samoin. CERNin tutkimuksen tulos julkaistiin Nature-lehdessä.