stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anakreon

| Anakreon> Ἀνακρέων |
| --- | --- |
 Anakreonia esittävä roomalainen veistos 100–200-luvulta. Louvre.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 582–579 eaa. Teos
Kuollut: n. 495–485 eaa.
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  antiikki
Tyylilajit:  lyyrinen runous
Kirjallinen suuntaus: monodinen lyriikka
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anakreon (m.kreik. Ἀνακρέων, Anakreōn, lat. Anacreon; n. 582/579–495/485 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilija, joka oli kotoisin Teoksesta. Hellenistisellä kaudella hänet luettiin yhdeksi yhdeksästä lyyrisestä runoilijasta.
Elämä

Anakreon oli kotoisin Teoksen kaupungista Jooniasta, Vähästä-Aasiasta. Hänen elämästään tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Hän vaikuttaa viettäneen nuoruutensa kotikaupungissaan, ja siirtyneen myöhemmin suuren osan sen asukkaista tavoin Traakian Abderaan, kun persialaiset valtasivat Teoksen Harpagoksen johdolla noin vuonna 540 eaa.
Myöhemmin Anakreon siirtyi Samokselle tyranni Polykrateen hoviin, missä hän kirjoitti useita lauluja tämän ylistykseksi. Anakreon oli Polykrateen suuressa suosiossa, ja hänen kerrotaan pehmentäneen tyrannin luonnetta musiikillaan. Hän toimi myös tyrannin pojan opettajana.
Polykrateen kuoltua vuonna 522 eaa. Anakreon siirtyi Ateenaan tyranni Hipparkhoksen kutsusta. Tämän kerrotaan lähettäneen viisikymmensoudun häntä noutamaan. Ateenassa Anakreon tutustui Simonideehen ja muihin runoilijoihin, jotka olivat kerääntyneet Hipparkhoksen lähipiiriin. Hän tutustui myös muiden merkkisukujen jäseniin, ja ylisti erityisesti Kritiaan Dropideen pojan kauneutta. Toiminta Polykrateen ja Hipparkhoksen hoveissa tekee Anakreonista ensimmäisiä hovirunoilijoita.
Anakreonin kuolema ajoitetaan noin vuoteen 495–485 eaa. Lukianos sanoo hänen eläneen 85-vuotiaaksi. Simonides kirjoitti kaksi epitafia hänen kunniakseen. Anakreonin kuolinpaikkaa ei kuitenkaan tunneta. Simonideen toinen epitafi vaikuttaa sanovan, että hänet haudattiin Teokseen, johon hän olisi palannut Hipparkhoksen kuoleman vuonna 514 eaa. jälkeen. Toisen perinteen mukaan hän olisi kuitenkin Teokseen palattuaan paennut uudestaan Abderaan vuoden 495 eaa. Joonian kapinan vuoksi. Tämä perinne on kuitenkin mitä ilmeisimmin kehittynyt sekaannuksesta teoslaisen alkuperäiseen muuttoon Abderaan.
Antiikin lähteet esittävät Anakreonin yksimielisesti mitä nautinnonhakuisimpana ihmisenä, ja sama vaikutelma syntyy myös hänen runoistaan, joiden ansiosta hänet tunnetaan viinin ja lemmen ylistäjänä. Tyranni Polykratesta ylistäessään hän vaikuttaa ylistävän ehkä enemmän kauniita nuorukaisia, jotka tämä oli koonnut hänen ympärilleen.
Erään tarinan mukaan Anakreon olisi rakastanut Sapfoa, mutta tämä on mitä epätodennäköisintä jo pelkästään ajoituksenkin vuoksi. Toisen tarinan mukaan Anakreon olisi kuollut tukehtumalla viinirypäleen siemeneen, mutta tämäkin kuulostaa lähinnä hänen maineeseensa perustuvalta runolliselta kuvitelmalta. Antiikin kirjallisuudessa Anakreon kuvataan järjestään vanhana harmaahapsisena miehenä, mikä perustunee hänen myöhempään tuotantoonsa, mutta samalla unohtuu se, että huippuaikanaan Polykrateen hovissa hän oli vielä hyvin nuori.
Runous > Aito runous

Anakreon jatkoi runoudellaan lesboslaisen lyriikan eli Alkaioksen ja Sapfon perinnettä. Anakreonin runot olivat monodista lyriikkaa. Hänen suosikkirunomittojaan olivat khoriambi ja ionicus a minore. Häneltä tunnetaan myös elegioita ja epigrammeja. Anakreon käytti paljon samoja teemoja kuin Alkaios, mutta hänen tyylinsä oli kesympää verrattuna Alkaioksen janoisiin ja rajuihin juomalauluihin. Aiheet liittyvät usein pitoelämään, homo- ja heteroseksuaaliseen rakkauteen ja joskus myös politiikkaan. Runokielenään Anakreon käytti joonialaista murretta.
Hellenistisen kauden oppineet jakoivat Anakreonin runot viiteen kirjaan niiden runomittojen mukaan. Myös Suda mainitsee viisi kirjaa Anakreonin runoja, jotka olivat olemassa vielä tuohon aikaan. Nykyaikaan hänen aidoista runoistaan on kuitenkin säilynyt vain muutamia katkelmia.
Seuraava esimerkkikatkelma on Päivö ja Teivas Oksalan suomentama ja noudattaa alkuperäistä elegiamittaa:
»οὐ φιλέω, ὃς κρητῆρι παρὰ πλέῳ οἰνοποτάζων
νείκεα καὶ πόλεμον δακρυόεντα λέγει,
ἀλλ᾽ ὅστις Μουσέων τε καὶ ἀγλαὰ δῶρ᾽ Ἀφροδίτης
συμμίσγων ἐρατῆς μνήσκεται εὐφροσύνης.»
»ū fileō, hos krētēri para pleō oinopotazōn
neikea kai polemon dakryoenta legei,
all' hostis Mūseōn te kai aglaa dōr' Afroditēs
symmisgōn eratēs mnēsketai eufrosynēs.»
»Miestä en sietää voi, joka maljoja täysiä ryyppää,
kerraten riitoja vain, taistoa kyynelineen.
Häntä mä kiitän taas, joka muusain loistavat lahjat
vie luo Afroditeen, muistaen hilpeyden.»
Anakreonin mukaan on nimetty lyyrinen runosäe anakreonteus eli Anakreonin säe.
Runous > Anakreonttinen runous

Runokokoelma Anakreonteia (lat. Anancreontea) on liitetty Anakreonin nimeen, mutta on todellisuudessa epäperäinen ja syntynyt pitkän ajan kuluessa myöhäiseltä hellenistiseltä kaudelta varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle. Tällaista Anakreonia jäljittelevää, samaan malliin ja samoissa runomitoissa kirjoitettua runoutta kutsutaan anakreonttiseksi runoudeksi. Anakreonteiassa yleisin runomitta on katalektinen jambinen dimetri, joka esiintyy vain kerran Anakreonin aitojen katkelmien joukossa. Myöhemmät runot voidaan erottaa alkuperäisistä myös tyyliin ja anakronismien avulla.
Jälkimaine ja vaikutus

Hellenistisellä kaudella aleksandrialaiset tekstikriitikot lukivat Anakreonin yhdeksän tärkeimmän lyyrisen runoilijan kaanoniin. Ateenalaisten kerrotaan pystyttäneen Anakreonin patsaan Akropoliille, ja Kööpenhaminassa Ny Carlsberg Glyptotekissa oleva veistos saattaa olla tämän myöhempi roomalaisaikainen kopio. Teoslaiset löivät Anakreonin kuvan rahoihinsa.
Mainittu Anakreonteia-kokoelma on tärkeimpiä esimerkkejä Anakreonin runouden myöhemmästä vaikutuksesta kreikankielisessä runoudessa aina bysanttilaiselle keskiajalle saakka. Sen lisäksi Anakreon vaikutti roomalaiseen runouteen ja etenkin Horatiukseen. Anakreonteian tultua uudelleen tunnetuksi 1500-luvulla se vaikutti renessanssirunouteen Ranskassa, jossa Anakreonia jäljitteli erityisesti Pierre de Ronsard. Saksalaisessa kirjallisuudessa taas toimi 1700-luvulla Anakreontiker-ryhmä. Anakreonin vaikutusta on muun muassa Johann Wolfgang von Goethellä, Friedrich Schillerillä ja Gotthold Ephraim Lessingillä. Suomessa samankaltaista vaikutusta voidaan havaita muun muassa Henrik Gabriel Porthanilla ja Johan Ludvig Runebergilla.
Kirjallisuutta > Suomennoksia

Anakreon. Teoksessa Oksala, Päivö & Oksala, Teivas: Kreikkalaisia kirjailijakuvia, s. 63–68.  (Runojen ja runokatkelmien suomennoksia)  Helsinki:  Otava, 1965.
Anakreon: Fragmentteja. (Suomeksi tulkinnut Mika Saranpää) Niin & näin, 1995, nro 3, s. takakansi.  Artikkelin verkkoversio.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä

Anacreon: Greek Lyric.  (Volume II: Anacreon, Anacreontea, Choral Lyric from Olympus to Alcman. Edited and translated by David A. Campbell. Loeb Classical Library 143)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1988.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Gerber, Douglas E.: A Companion to the Greek Lyric Poets.  (Mnemosyne, Supplements)  Brill, 1997.  ISBN 9789004217614
Hutchinson, G. O.: Greek Lyric Poetry.  (A Commentary on Selected Larger Pieces (Alcman, Stesichorus, Sappho, Alcaeus, Ibycus, Anacreon, Simonides, Bacchylides, Pindar, Sophocles, Euripides). Uusintapainos)  Oxford:  Oxford University Press, 2003.  ISBN 9780199265824
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anakreon Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Anakreon on Wikiaineistossa
Sitaatteja aiheesta Anakreon Wikisitaateissa
Anakreon-fragmentteja Oxyrhynchus Online. The Imaging Papyri Project, University of Oxford. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Vapaasti ladattavia Anakreonin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergiltä
Antiikin Kreikan kirjallisuus: Yhdeksän lyyristä runoilijaa
Alkman
Sapfo
Alkaios
Anakreon
Stesikhoros
Ibykos
Simonides
Pindaros
Bakkhylides
Anakreonin patsas Monte Calvosta 100-luvulta. Perustuu mahdollisesti Ateenan Akropoliilla olleeseen alku­peräis­veistokseen. Ny Carlsberg Glyptotek.
Anakreon uhraa khariiteille. Antonio Zucchi, 1770.
Torus

Torus
Kun etäisyys pyörähdysakselilta pienee, renkaanmuotoinen torus muuttuu ensin torvimaiseksi, sitten sukkulamaiseksi ja lopulta pallopinnaksi.
Torus on geometriassa pyörähdyspinta, joka syntyy ympyrän pyörähtäessä kolmiulotteisessa avaruudessa ympyrän kanssa samassa tasossa olevan akselin ympäri. Jos pyörähdysakseli ei leikkaa eikä kosketa ympyrää, torus on renkaan muotoinen. Suunnilleen tämänlaisen toruksen muotoisia pintoja ovat esimerkiksi autojen ja polkupyörien renkaat, varsinkin niiden sisäkumit, sekä pelastusrenkaat. Nimitystä torus käytetään joskus myös tämänmuotoisen pinnan rajoittamasta kappaleesta, toroidista.lähde? Suunnilleen toroidin muotoisia kappaleita ovat tyypillisesti esimerkiksi sormukset sekä myös munkkirinkilät eli donitsit.
Topologiassa torus on mikä tahansa pinta, joka on homeomorfinen kahden ympyrän karteesisen tulon S1 × S1 kanssa, kun tämä varustetaan tulotopologialla. Se on kompakti kaksiulotteinen monisto, jonka genus on 1. Topologinen torus voidaan muodostaa taivuttamalla pitkä ja kapea suorakulmio lieriöksi, liimaamalla sen vastakkaiset sivut yhteen ja sen jälkeen vielä taivuttamalla näin saatu lieriö pituussuunnassa ympyrän muotoon ja liimaamalla sen vastakkaiset päät yhteen.  Matemaattisesti symmetrisempi toruksen topologisen määritelmän toteuttava pinta on kuitenkin Cliffordin torus, joka kahden ympyrän karteesisena tulona saatava pinta. Sellaisenaan sitä ei tosin ei voida toteuttaa kolmiulotteisessa avaruudessa  \mathbb {R} ^{3}, mutta se voidaan kyllä upottaa neliulotteiseen avaruuteen  \mathbb {R} ^{4}.
Torus geometriassa

Torus voidaan määritellä parametrimuodossa seuraavasti:
missä
Sädettä R sanotaan toruksen "suureksi säteeksi" (engl. major radius) ja sädettä r sen "pieneksi säteeksi" (engl. minor radius). Suhdetta R/r sanotaan aspektisuhteeksi. Tavallisella donitsilla aspektisuhde on yleensä arvojen 2 ja 3 välillä.
Karteesisissa koordinaateissa torusta, joka on säteittäissymmetrinen z-akselin suhteen, esittää yhtälö
toisin sanoen sen muodostavat yhtälön f(x, y, z) = 0 ratkaisut, kun
Tämä voidaan esittää yhtäpitävästi myös neljännen asteen yhtälöllä, joissa ei ole neliöjuuria:
Näin muodostettu torus ei kuitenkaan aina ole renkaan muotoinen, vaan sen muoto riippuu siitä, kumpi säteistä R ja r on suurempi:
Jos R > r, on kyseessä tavallinen renkaanmuotoinen torus.
Jos R = r, on kyseessä torvimainen torus, jossa ei ole keskellä reikää.
Jos R < r, on kyseessä itsensä leikkaava sukkulamainen torus.
Jos R = 0, torus surkastuu muodoltaan pallopinnaksi.
> :
 Rengasmainen torus
= :
 Torvimainen torus
< :
 Sukkulamainen torus
Kolmen torusluokan alemmat puoliskot ja poikkileikkaukset
Kun R ≥ r, toruksen sisään jäävä kappale eli toroidi
on diffeomorfinen ja niin ollen myös homeomorfinen avoimen kiekon ja ympyrän karteesisen tulon kanssa.
Toruksen pinta-alalle ja toroidin tilavuudelle voidaan Pappuksen–Guldinin lauseen nojalla johtaa lausekkeet:
Nämä kaavat voidaan kirjoittaa myös käytännöllisiin, toruksesta suoraan mitattavissa oleviin suureisiin perustuviin muotoihin:
missä
 \scriptstyle p on poikkileikkauksen ympärysmitta, 
 \scriptstyle d poikkileikkauksen halkaisija ja
 \scriptstyle P toruksen (suurin) ympärysmitta.
Pinta-ala ja tilavuus ovat siis yhtä suuret kuin sellaisen lieriön, jonka pituus on 2πR ja pohjapinnan säde r. Sellainen lieriö voitaisiin saada leikkaamalla putki ja vetämällä se suoraksi. Putken keskikohdan sisäpuolella oleva osa toruksen pinta-alasta ja tilavuudesta on pienempi kuin lieriöllä, mutta ulkopuolella oleva osa juuri sen verran suurempi, että nämä erotukset täsmälleen kumoavat toisensa.
Jos taas toruksen uloimman pinnan sädettä merkitään p:llä ja sisimmän pinnan sädettä q:llä (niin että  R={\frac {p+q}{2}} ja  r={\frac {p-q}{2}}), toruksen pinta-ala ja toroidin tilavuus on:
Torus geometriassa > Koordinaatit toruspinnalla

Koska torus on kahden ympyrän tulo, sen pinnalla olevan pisteen sijainti voidaan ilmoittaa eräänlaisella muunnetulla versiolla pallokoordinaateista.
Tavanomaisissa pallokoordinaateissa pisteen sijainti voidaan ilmaistaa kolmella luvulla: R eli etäisyys origosta sekä kulmat θ ja φ, jotka määritellään valittujen pisteen avulla samaan tapaan kuin maan pinnalla leveys- ja pituusasteet on määritelty napojen Greenwichin avulla.
Toruspinnalla koordinaatit sen sijaan määritellään, että toinen niistä, kulma φ osoittaa etäisyyden toruksen keskellä olevan "reiän" keskipisteestä. Sitä sanotaan toroidikseksi suunnaksi.  Toinen koordinaatti θ taas osoittaa, missä suunnassa piste on toruksen putken keskellä kulkevasta, edellä mainitun keskipisteen ympäri kiertävästä ympyrästä. Sitä sanotaan poloidiseksi suunnaksi.
Näitä termejä on ensin käytetty maan magneettikentän yhteyessä, jolloin "poloidinen" merkitsi "suuntaa kohti napoja". Nykyisin niitä käytetään varsinkin fuusioreaktoreihin suunniteltujen voimakkaiden magneettien yhteydessä, joilla vetyplasma saataisiin pidetyksi paikoillaan.
Torus topologiassa

Topologiassa torus on suljettu pinta, jonka määritellään kahden ympyrän karteesisena tulona varustettuna tulotopologialla:S1 × S1. Sen voidaan ajatella sijaitsevan kompleksisessa koordinaattiavaruudessa  \mathbb {C} ^{2}, ja se on  {\sqrt {2}}-säteisen 3-pallon S3 osajoukko.
Topologisesti torukseksi voidaan kuitenkin käsittää yhtä hyvin myös mikä tahansa pinta, joka on homeomorfinen näin määritellyn toruksen kanssa. Edellisessä osiossa  käsitellyistä geometrisista toruksista vain rengasmainen torus on torus myös tässä topologisessa mielessä. Cliffordin torus voidaan kuvata homeomorfisesti tällaiselle geometriselle torukselle esimerkiksi projisoimalla se stereografisesti  \mathbb {R} ^{3}:een S³:n  käsin.
Toisaalta topologinen torus voi olla geometriselta muodoltaan mutkikkaampikin: esimerkiksi myös tavallisen (korvallisen) kahvikupin pinta on homeomorfinen tavallisen toruksen kanssa, mikä on antanut aiheen määritellä topologi leikillisesti "henkilöksi, joka ei näe eroa munkkirinkilän ja kahvikupin välillä".
Torus voidaan myös kuvailla karteesisen tason tekijäavaruutena, kun tehdään seuraavat samastukset:
tai yhtäpitävästi yksikköneliön tekijäavaruutena, kun vastakkaiset sivut yhdistetään, mitä voidaan kuvata perusmonikulmiolla ABA−1B−1.
Algebrallisesa topologiassa ympyrän perusryhmä on isomorfinen kokonaislukujen ryhmän  \mathbb {Z}  kanssa. Tästä seuraa, että toruksen perusryhmä on ympyrän perusryhmän suora tulo itsensä kanssa:
Intuitiivisesti tämä merkitsee sitä, että suljettu silmukka, joka kiertää ensin toruksen keskellä olevan "reiän" ympäri (toroidisessa suunnassa, esimerkiksi sitä kiertävää ympyrää myöten, joka muodostaa toruspinnan "leveyspiirin") ja sitten toruksen renkaan ympäri (poloidisessa suunnassa, esimerkiksi sellaista ympyrää myöten, joka muodostaa toruksen "pituuspiirin"), voidaan jatkuvalla muunnoksella muuntaa silmukaksi, joka kiertää ensin renkaan ja sitten reiän. Niinpä puhtaasti leveyssuuntaiset ja puhtaasti pituussuuntaiset polut kommutoivat.
Jos torukseen puhkaistaan reikä eli siitä poistetaan yksi piste (tai pieni alue), jäljelle jäävä pinta voidaan jatkuvalla muunnoksella kääntää nurinpäin, sisäpuoli ulospäin, mutta sen pituussuuntaiset ympyrät muuttuvat leveyssuuntaisiksi ja päinvastoin.  Tämä vastaa sitä, miten torus voidaan muodostaa lieriöstä kahdella eri tavalla: joko ulkopuolitse kuten yhdistämällä puutarhaletkun molemmat päät tai sisäpuolitse kuten käärimällä rikkinäinen sukka, josta varpaat pistävät esiin. Kun lisäksi lieriö voidaan muodostaa suorakulmiosta liimaamalla sen kaksi vastakkaista sivua yhteen, voidaan tämä tehdä kahdella tavalla liimaamalla joko vaaka- tai pystysuorat sivut, jolloin riippuen siitä, kummat sivut liimataan toisiinsa, alkuperäiseen suorakulmioon mahdollisesti merkityt raidat tulevat joko pitkittäisiksi tai poikittaisiksi, lieriön ympäri kierretyiksi, riippuen siitä, kummalla tavalla tehdään.
Toruksen ensimmäinen homologiaryhmä on isomorfinen sen perusryhmän kanssa. Tämä seuraa Hurewiczin lauseesta, koska toruksen perusryhmä on Abelin ryhmä.
Toroidiset monitahokkaat

Monitahokkaita, jotka topologisesti ovat toruksen kaltaisia, sanotaan toroidisiksi monitahokkaiksi. Niiden Eulerin karakteristika on
missä V on monitahokkaan kärkien, E särmien ja F tahkojen lukumäärä.
Vastaavasti monitahokkailla, joissa on useampia "reikiä", Eulerin karakteristika on
missä N on reikien lukumäärä.
Toruksen väritys

Jos toruspinta jaetaan alueisiin ja ne halutaan värittää siten, että mitkään kaksi toisiinsa rajoittuvaa aluetta eivät tule samanvärisiksi, tämä käy aina päinsä niin, että ei tarvita enempää kuin seitsemän väriä. Toisin kuin tasolla, neljä väriä ei siis aina riitä. Tämä torusta koskeva tulos oli todistettu topologisesti jo kauan ennen kuin Kenneth Appel ja Wolfgang Haken vuonna 1976 todistivat tietokoneen avulla tasoalueita koskevan vastaavanlaisen neljän värin lauseen.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Torus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torus Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuutta

Kivelä, Simo K.: Algebra ja geometria.  Espoo:  Otatieto, 1989.  ISBN 951-672-103-6
Torus on kahden ympyrän tulo, joista vain toinen on merkitty tähän kuvioon. Punainen ympyrä pyörähtää akselin ympäri, jota tähän ei ole merkitty. R on violetin ja r punaisen ympyrän säde.
Torus, johon on merkitty poloidinen suunta θ (punainen nuoli) ja toroidinen suunta ζ tai φ (sininen nuoli).
Kahvikupin jatkuva muuntaminen  munkkirinkiläksi (torukseksi), jonka kanssa se on homeomorfinen.
Puhkaistun toruksen kääntäminen nurinpäin, sisäpuoli ulospäin. Tällöin renkaan pintaan merkityt poikittaiset juovat muuttuvat pitkittäisiksi tai päinvastoin.
Toroidinen monitahokas, jolla on  6 × 4 = 24 nelikulmaista tahkoa, 48 särmää ja 24 kärkeä.
Tässä kaaviossa toruspinta on jaettu seitsemään alueeseen, joista jokainen rajoittuu suoraan jokaiseen muuhun. Siksi sen värittämiseen tarvitaan seitsemän väriä.
Käännös suomeksi
Marie-José Pérec
Aiheesta muualla

Marie-José Pérec Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Naisten 200 metrin juoksun olympiavoittajat
Naisten 400 metrin juoksun olympiavoittajat
Naisten 400 metrin juoksun maailmanmestarit
1983: Jarmila Kratochvílová |
1987: Olga Bryzgina |
1991: Marie-José Pérec |
1993: Jearl Miles-Clark |
1995: Marie-José Pérec |
1997: Cathy Freeman |
1999: Cathy Freeman |
2001: Amy Mbacke Thiam |
2003: Ana Guevara |
2005: Tonique Williams-Darling |
2007: Christine Ohuruogu |
2009: Sanya Richards |
2011: Amantle Montsho |
2013: Christine Ohuruogu |
2015: Allyson Felix |
2017: Phyllis Francis |
2019: Salwa Eid Naser |
2022: Shaunae Miller-Uibo |
2023: Marileidy Paulino
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat 
Henkilöt:  World Athletics  Tilastopaja 🔒 
Muut:  IdRef
Ura Basket

| Ura Basket |
| --- | --- |

Koko nimi:  Ura Basket
Perustettu:  2005 (Ura Basket)
Kaupunki:  Kaarina
Kotiareena:  Valkeavuoren liikuntahalli
Sarja:  Koripallon I-divisioona
Puheenjohtaja:  Tuukka Kavisto
Päävalmentaja:  Arttu Mannelin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ura Basket on kaarinalainen koripalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa valtakunnallisessa miesten 1. divisioona B:ssä. Ura Basketin edustusjoukkue pelasi kolme kautta Korisliigassa vuosina 2018–2021.
Ura Basketilla on toimintaa koripallon kaikissa juniori-ikäluokissa supermikroista 19-vuotiaisiin, sekä joukkueita aikuisten harrastesarjoissa. Seuralla on vajaat 700 aktiivijäsentä. Lisenssipelaajia kaudella 2022–2023 on 380 (miehiä 261, naisia 119 / tieto haettu 11.4.2023). Ura Basket on Suomen Koripalloliiton Läntisen alueen viidenneksi suurin seura lisensseissä mitattuna.
Historia > Osana yleisseuraa

Kaarinaan perustettiin vuonna 1932 yleisseura Kaarinan Ura sisältäen useita urheilulajeja. Ura valittiin Nuoren Suomen sinettiseuraksi tammikuussa 2004. Ura sai myös ensimmäisenä seurana Suomen Koripalloliiton myöntämän Kultainen kori -laatusertifikaatin nuoriso- ja harrastekoripallon saralta.
Historia > Erikoistuminen koripalloon

Vuonna 2005 koripallotoiminta irtautui Kaarinan Urasta ja perusti oman järjestön Ura Basketin. Perustajajäseniä olivat Pekka Kallio (pj.), Oskari Arell, Heli Kallio, Kari Lehtinen, Jukka Lindberg, Mikael Markkula ja Markku Tuliniemi. Koko Kaarinan Uran koripallotoiminta siirtyi uuteen yhdistykseen 1.6.2005 alkaen.
Miesten edustusjoukkue > Miesten 1. divari A:n voitto kaudella 2017–2018

Ura Basketin miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2016–2017 koripallon miesten 1B-divisioonassa. Välierissä se kohtasi Turun NMKY:n edustusjoukkueen tappiollisesti ja sai Koripalloliiton kabinettipäätöksellä mahdollisuuden nousta 1A-divisioonaan. Täten joukkue sai oikeuden pelata kaudella 2017–2018 koripallon miesten 1A-divisioonassa. Joukkue sijoittui runkosarjassa toiseksi ja selvitti tiensä lopulta sarjan finaaliin HBA-Märskyä vastaan. Ura Basket voitti finaalit otteluvoitoin 3–1 ja sai mahdollisuuden anoa lisenssiä Korisliigaan. 18.6.2017 Koripalloliitto myönsi liigalisenssin Ura Basketille ja näin ollen seura pelasi kaudella 2018–2019 ensimmäisen Korisliiga-kautensa.
Miesten edustusjoukkue > Korisliigassa > 2018–2019

Miesten I-divisioona A:n voiton jälkeen Ura Basket alkoi tehdä mestaruuden varmistaneiden pelaajien kanssa jatkosopimuksia. Jatkosopimukset seuran kanssa tekivät Aleksi Akpaso, Joona Airenne, Eero Sahlberg ja Pyry Rainamaa. Ura Basket hankki naapuriseura Kristika Turusta I-divisioona A:n parhaana pelaajana palkitun Mikael Sandbergin. Vaikean kauden jälkeen, jota varjosti lukuisat loukkaantumiset, Ura Basket varmisti säilymisensä Korisliigassa vasta Bisonsia vastaan pelattujen karsintojen jälkeen. Joukkuetta valmensi Kristian Palotie.
Miesten edustusjoukkue > Korisliigassa > 2019–2020

Ura Basketin edustusjoukkuetta valmensivat Kristian Palotie ja Andrew Johnston Jr. Palotie vapautettiin päävalmentajan tehtävistä maaliskuussa, ja Johnston siirtyi loppukauden ajaksi päävalmentajan paikalle . Kausi sujui sekä urheilullisesti, että taloudellisesti edellistä tasapainoisemmissa merkeissä. Ura roikkui pitkään playoff-viivan tuntumassa, mutta koronapandemian takia kesken jääneen kauden lopullinen sija sarjassa oli 10.
Miesten edustusjoukkue > Korisliigassa > 2020–2021

Kauden suurin uutinen oli seuran kasvatin, miesten maajoukkueen luottopelaajan Matti Nuutisen kanssa tehty sopimus. Uutena päävalmentajana aloitti Damion Dantzler. Dantzlerille sopimus tarkoitti paluuta Kaarinaan, sillä hän oli toiminut seurassa sekä apuvalmentajana että päävalmentajan roolissa vuosien 2013–2015 aikana. Urheilullisesti kausi oli haastava, ja Ura Basket onnistui voittamaan vain kolme ottelua runkosarjan 22 pelistä. Lopullinen sarjasijoitus oli 11/12. Poikkeuksellinen kausi jouduttiin koronapandemian takia pelaamaan lähestulkoon kokonaisuudessaan ilman live-yleisöä, ja kotiottelut siirrettiin tästä syystä Kupittaan palloiluhallista Littoisten monitoimitalolle pelattavaksi.
Korisliiga-joukkueen toiminnasta ja taloudesta vastaavan osakeyhtiö VS Basket Oy:n taloudelliset haasteet kävivät kolmantena vuonna liian vaikeiksi. Sen takia Ura Basket ry lisenssihaltijana päätti olla anomatta lisenssiä kaudelle 2021–2022. Seuran osallistuminen Korisliigaan jäi siten kolmen kauden pituiseksi.
Miesten edustusjoukkue > Paluu miesten 1. divisioona B:hen

Ura Basketin edustusjoukkue jatkoi toimintaa miesten 1. divisioona B:ssä, jossa seuran kehitysjoukkue oli pelannut myös vuosina 2018–2021.
Miesten edustusjoukkue > Paluu miesten 1. divisioona B:hen > 2021–2022

Seuran valmennuspäällikkönäkin toiminut Arttu Mannelin siirtyi edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Ura Basket selviytyi divarin playoff-vaiheeseen saakka, mutta putosi puolivälierissä PuHu Junioreille. Lopullinen sijoitus 15 joukkueen sarjassa oli 8. Seuran oma kasvatti Lauri Hänninen oli paras korintekijä.