stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lokalampi (Uurainen)
Maantietoa

Lampi on 370 metriä pitkä, 290 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 26 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,6 metriä ja suurin syvyys on 1,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Lanneveden valuma-alueella (14.65), jonka Kyynämöisen–Sääkspään alueeseen (14.653) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 163 metriä mpy.
Jakovlev Jak-242

| Jakovlev Jak-242 |
| --- | --- |
 Irkut MS-21 ensilennollaan.
Tyyppi:  keskipitkän matkan matkustajakone
Alkuperämaa:   Venäjä
Valmistaja:  Jakovlev
Jakovlev Jak-242 (ven. Яковлев Як-242) on Jakovlevin keskipitkän matkan matkustajakonehanke, joka vuonna 2003 yhdistettiin Iljušin Il-214 -hankkeen kanssa yhdeksi projektiksi MS-21, jossa saman lentokoneen pohjalta pitäisi pystyä tuottamaan sekä Iljušinin kaavaileman venäläis-intialainen keskipitkän matkan sotilaskuljetuskone että Jakovlevin suunnittelema keskipitkän matkan matkustajakone Jakovlev Jak-242. [lähde? ]
Jakovlev Jak-242:n, Iljušin Il-214:n tai Tupolev Tu-234:n oli määrä korvata Tupolev Tu-154:t tulevaisuudessa keskipitkän matkan matkustajalentokoneena. Tupolev Tu-234 ei menestynyt tarjouskilpailussa Jakovlev Jak-242:n ja Iljušin Il-214:n pohjalta Jakovlevin ja Iljušinin yhdessä tehdylle MS-21-tarjoukselle. [lähde? ]
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Matkustajat: 132–180
Pituus: &&&&&&&&&&&&&038.&&&&0038,00 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&036.025000036,25 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&038400.&&&&0038 400 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&064600.&&&&0064 600 kg
Hyötykuorma: &&&&&&&&&&018000.&&&&0018 000 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Aviadvigatel PS-90A12 -ohivirtaussuihkumoottoria; &&&&&&&&&&&&0117.0680000117,68 kN  per moottori
Suoritusarvot
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0850.&&&&00850 km/h
Jakovlev Jak-23

| Jakovlev Jak-23 |
| --- | --- |
 Jakovlev Jak-23UTI
Tyyppi:  torjuntahävittäjä
Alkuperämaa:  Neuvostoliitto
Suunnittelija:  OKB Jakovlev
Ensilento:  17. kesäkuuta, 1947
Esitelty:  1949
Poistettu käytöstä:  1960-luvun lopulla
Tila:  ei käytössä, museoitu
Pääkäyttäjät:  Neuvostoliitto, Puola, Romania, Tšekkoslovakia, Bulgaria, Pohjois-Korea
Valmistusmäärä:  3+310=313 (max. 319 kpl eri varianteista) 
Valmistusvuodet:  1948–1951 (alku)
Kehitetty mallista:  Jakovlev Jak-17
Muunnelmat:  Jak-23DC, Jak-23UTI, Avia S-101
Jakovlev Jak-23 (ven. Яковлев Як-23, NATO-raportointinimi: Flora) on neuvostoliittolainen suihkuhävittäjä. Vuonna 1947 ensilentonsa tehnyt ja 1949 esitelty kone oli ensimmäinen Jakovlev-suunnittelutoimiston tuotos, joka ylsi yli 900 km/h enimmäisnopeuteen (max.nop. 975 km/h). Nopeuden lisäys perustui paranneltuun voimalaitteeseen, Klimov RD500 -suihkuturbiinin, (joka oli Rolls-Royce Derwentin kopio) saatua merkittävän tehonlisäyksen (15.6 kN). Samalla se oli viimeinen suorasiipinen neuvostohävittäjä.
Jakovlev Jak-23.
Konetyyppiä edelsivät Jakovlev Jak-15, jossa oli perinteinen kannuspyörällinen laskuteline sekä Jak-17, jossa oli tehty modernisointeja kuten uudenaikainen nokkapyörällinen laskuteline. Siiven muoto säilyi kaikissa lähes samana, jossa oli edeltäjissä ellipsisiipi - mutta Jak-23:ssa enemmän trapetsista siipimuotoilua. Siipien kärjissä olivat lisäpolttoainesäiliöt, jotka paransivat koneen kantamaa (1 200 km).
Aseistukseen kuuluivat edelleenkin vain pelkät 2x NR-23 konetykit, joihin kumpaankin oli 90 laukausta. Koneen pyrstö oli korotettu sekä peräevä edeltäjiään kookkaampi. MiG-15 päihitti kuitenkin tämän konetyypin lukuisissa suoritusarvoissa, tullen siten valituksi Varsovan liiton ensilinjan hävittäjäkoneeksi. Jak-23 pysyi silti tuotannossa aina vuoden 1951 alkuun, jolloin 3 prototyyppiä sekä 310 perustyypin tuotantoyksilöä oli valmistunut.
Jakovlev Jak 23:n projektiokuvat.
Aiheesta muualla

https://www.youtube.com/watch?v=bFXAdrJoQl0 (lyhyt youtube-video, kone USAF:n värein arviointia varten)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Yakovlev Yak-23
Käännös suomeksi
Lukukausimaksu

Lukukausimaksu tarkoittaa oppilaitoksessa lukukauden mittaisesta koulutusjaksosta perittyä maksua.
Suomessa peritään lukukausimaksuja EU:n ja ETA-alueen ulkopuolelta tulevilta korkeakouluopiskelijoilta. Niiden ulottamisesta muihinkin opiskelijoihin keskustellaan. Niiden on väitetty vähentävän ja lisäävän tasa-arvoa.
Maailmalla

Ruotsissa peritään lukukausimaksuja EU:n ja ETA-alueen ulkopuolelta tulevilta korkeakouluopiskelijoilta. Tämä sallittiin vuonna 2011.
Yhdysvalloissa maksut voivat olla huomattavan korkeita. Ranskassa lukukausimaksut ovat kandidaattivaiheessa alimmillaan 183 euroa vuodessa. Autonomisissa julkisissa yliopistoissa ja yksityisissä yliopistoissa ne voivat olla korkeampia.
Maailmalla > Englanti

Englannissa korkein ja tavallisin sallittu maksu on briteille ja EU:n kansalaisille 9 250 puntaa vuodessa. Työväenpuolue otti lukukausimaksut käyttöön vuonna 1998.
Professori Danny Dorling toteaa Guardianin julkaisemassa kirjoituksessaan useimpien uusien yliopistopaikkojen päätyneen köyhempien alueiden lapsille. Tämä on hänen mukaansa työväenpuolueen suurin sosiaalinen saavutus. Maksut ovat toisaalta merkittävästi vähentäneet aikuisopiskelijoiden ja osa-aikaisten opiskelijoiden määrää, millä on osaltaan sosiaalista liikkuvuutta heikentävä vaikutus.
Maailmalla > Australia

Australiassa on peritty korkeakouluopiskelijoilta lukukausimaksuja 1980-luvun lopun uudistuksista lähtien. Australia on viime vuosina samaan aikaan vähentänyt korkeakoulujen julkista rahoitusta ja korottanut lukukausimaksujen suuruutta.
Suomi

Suomessa peritään lukukausimaksuja EU:n ja ETA-alueen ulkopuolelta tulevilta korkeakouluopiskelijoilta. Vuonna 2016 Suomessa voimaan tullut laki määrää vähintään 1 500 euron maksun EU:n ja ETA-alueen ulkopuolisille 1. elokuuta 2017 jälkeen aloittaneille opiskelijoille vieraskielisistä tutkinnoista. Maisterintutkinto maksaa useimmissa ohjelmissa 12 000 euroa vuodessa. Tuloilla on tarkoitus edistää korkeakoulujen rahoitusta ja koulutusvientiä. Veroeduilla on tarkoitus kannustaa ulkomaisten opiskelijoiden jäämistä Suomeen töihin. Maksujen käyttöönotto on vähentänyt kansainvälisten hakijoiden ja kansainvälisten opiskelijoiden oleskelulupahakemuksien määrää neljänneksellä.
Keskustelua > Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen esitys

Etlan tutkijat ehdottivat keväällä 2017 lukukausimaksua myös suomalaisille ja ETA-alueen opiskelijoille, esimerkiksi 2 000 euroa. Tämä auttaisi rahoittamaan parempaa varhaiskasvatusta ja peruskoulutusta. Takaisinmaksu voitaisiin sitoa tuloihin niin, että vähätuloiset eivät joutuisi maksamaan. Samansuuntainen malli on käytössä esimerkiksi Englannissa. Ilmainen koulutus ja antelias opintotukijärjestelmä ovat tutkijoiden mukaan syynä myös Suomen pitkiin opiskeluaikoihin. Etlan esitys ei ole saanut poliittista kannatusta, eikä Sipilän hallitus aio edistää asiaa hallituskauden aikana.
Oikeustieteilijä Jukka Kekkonen sanoo, että tutkimustieto lukukausimaksuista viittaa niiden lisäävän eriarvoisuutta. Kansantaloustieteen tohtori Vesa Vihriälän mukaan tutkimus nimenomaan ei osoita lukukausimaksujen vaikuttavan korkeakouluopiskelijoiden valikoitumiseen, joka käytännössä tapahtuu jo aiemmissa vaiheissa, eikä mahdollisuuksien tasa-arvoon. Taloustieteen professori Markus Jäntti ei pidä Vihriälän käyttämää mahdollisuuksien tasa-arvon käsitettä tieteellisesti perusteltuna. Jäntti on myös kyseenalaistanut Etlan lähtökohdat vedoten niiden taustalla olevan tutkimustiedon vähäisyyteen.
Keskustelua > Yliopistoyhteisön näkemyksiä lukukausimaksuihin

Suomen ylioppilaskuntien liitto on vastustanut EU- ja ETA-alueen lukukausimaksuja, koska ne haittaavat korkeakoulutettujen osaajien houkuttelemisessa Suomeen. SYL vastustaa myös kotimaisilta opiskelijoilta kerättäviä maksuja. SYL näkee maksujen heikentävän sosiaalista liikkuvuutta, koska alemman sosioekonomisen taustan nuoret välttävät opintolainan ottamista. SYL epäilee maksujen myös pidentävän opintoaikoja, koska yhä useampi opiskelija kävisi töissä jo opintoaikanaan. Euroopan komission kyselytutkimuksen mukaan suomalaisista korkeakouluopiskelijoista 86 % kannattaa maksutonta koulutusta.
Professori Matti Virénin mukaan maksuton koulutus lisää tuloeroja, koska siinä annetaan ensin keskimäärin 60 000 euron edestä opetusta, opintotukea ja muita tukia, minkä jälkeen koulutetut saavat huomattavasti korkeammat ansiot, osittain tutkinnon monopolivoiman vuoksi. Huonompiosaiset joutuvat kustantamaan tätä koulutusta, josta he eivät itse pääse osaksi. Yliopistokoulutettu tienaa keskimäärin puoli miljoonaa enemmän kuin muut.
Sosiologian professori Jani Erolan mukaan lukukausimaksu-, stipendi- ja lainayhdistelmien toimivuudesta on vaihtelevaa näyttöä eri yhteiskunnissa. Erolan mukaan lukukausimaksut pienentäisivät korkeakoulutuksen houkuttavuutta ja vähentäisivät koko yhteiskunnan inhimillistä pääomaa.
Professori Roope Uusitalon mielestä Kalevi Sorsa -säätiön raportin sekä professoreiden Vesa Kanniainen ja Kari Raivio esittämä maisterivero on toiseksi paras tapa rahoittaa koulutuksen "omavastuuosuus". Britannian tulosidonnainen takaisinmaksuvelvollisuus olisi paras, koska se kohdistuu myös ulkomaille muuttaviin. Uusitalo kirjoittaa, että estimaattienselvennä mukaan maksu ei paljonkaan muuttaisi opiskeluhaluja, koulutuksen hyöty kuitenkin kohdistuu suurelta osin opiskelijaan itseensä. Kun opiskelijoista tulisi maksavia asiakkaita, yliopistojen tarve kuunnella heitä kasvaisi, mutta tärkein argumentti maksun puolesta on Uusitalon mukaan oikeudenmukaisuus. Läsnäolovuotta kohden yliopistokoulutuksen kustannus on 12 800 euroa. Britanniassa lukukausimaksujen korotukset yhdistettynä rakenneuudistukseen lisäsivät tutkimuksen mukaan tasa-arvoa, Uusitalo referoi.
Professori Kyösti Pulliainen on ehdottanut valtion palveluseteliä, jolla opiskelija voisi Suomessa maksaa lukukausimaksunsa. Nopeasti valmistuva saisi itselleen kannustukseksi esimerkiksi puolet käyttämättömistä seteleistä.
Isaac Kiese Thelin

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Isaac Kiese Thelin
Syntymäaika: 24. kesäkuuta 1992
Syntymäpaikka: Örebro, Ruotsi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 cm
Paino: 83 kg
Seura
Seura:  Girondins de Bordeaux
Pelinumero: 12
Junioriseurat
1997-2009:  Karlslunds IF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009-2011 |  Karlslunds IF | 44 | (18) |
| 2011-2014 |  IFK Norrköping | 48 | (6) |
| 2014-2015 |  Malmö FF | 14 | (5) |
| 2015-2017 |  Bordeaux | 13 | (1) |
| 2017- |  Anderlecht |  |  |
| 2019- |  Malmö FF (laina) |  |  |
Maajoukkue
| 2009 |  Ruotsi U17 | 3 | (1) |
| 2014-2015 |  Ruotsi U21 | 11 | (7) |
| 2014- |  Ruotsi | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. heinäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. heinäkuuta 2015.
Isaac Kiese Thelin (s. 24. kesäkuuta 1992 Örebro) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Belgian Jupiler Pro League:ssä pelaavaa RSC Anderlechtia, mutta pelaa tällä hetkellä lainassa Ruotsin Allsvenskanin Malmö FF:ssä. Oikeajalkainen Thelin on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Ruotsin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Thelin aloitti uransa Karlslunds IF:ssä, jossa hän pelasi vuosina 2009–2011 44 ottelua tehden niissä 18 maalia. Vuonna 2011 Thelin siirtyi Allsvenskanin IFK Norrköpingiin, jossa hän pelasi vuodet 2011–2014 viimeistellen 48 ottelussa kuusi kertaa. Heinäkuussa 2014 Thelin siirtyi Allsvenskanin Malmö FF:ään, jossa hän voitti tuolla kaudella Allsvenskanin lisäksi myös Ruotsin supercupin debytoiden myös Mestareiden liigassa. Tammikuussa 2015 Thelin siirtyi Ranskan Ligue 1:n Girondins de Bordeaux’hon, jonka paidassa hän teki yhden maalin kevätkauden 13 pelaamassaan ottelussa.
Ura > Maajoukkueura

Thelin olisi voinut edustaa Ruotsin sijaan myös Kongon demokraattista tasavaltaa, sillä hänen isänsä on sieltä kotoisin. Thelin on edustanut Ruotsia alle 17- ja alle 21-vuotiaissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta tehden turnauksessa yhden maalin. Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa Thelin debytoi jo marraskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan.
Saavutukset

Malmö FF
Allsvenskan: 2014
Ruotsin supercup: 2014
Ruotsi
Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2015)
Isolde Kaunis

Tristan ja Isolde. Herbert Draperin (1863–1920) maalaus.
Isolde Kaunis (Isault) oli tarujen mukaan Irlannin kuninkaan Aguisancen tytär, joka oli naimisissa Cornwallin kuningas Markin kanssa. Säveltäjä Richard Wagner laati 1800-luvulla Isolden tarinasta oopperan Tristan ja Isolde. Se perustuu Britannian Tuomaaksi nimitetyn englantilaisen kirjailijan kertomukseen.  Taru sisältyy myös kuningas Arthurin tarinoihin.
J. E. Rosberg

J. E. Rosberg 1880-luvun lopulla. (Valokuva Daniel Nyblin.)
Johan Evert Rosberg (18. kesäkuuta 1864 Kirkkonummi – 20. maaliskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen maantieteilijä ja Helsingin yliopiston maantieteen ylimääräinen professori vuodesta 1902 ja professori vuodesta 1912. Rosberg teki tutkimusmatkoja Eurooppaan ja Aasiaan. Hän julkaisi maantieteen oppikirjoja ja karttakirjoja.
Rosbergin vanhemmat olivat apteekkari Viktor Rosberg ja Eva Charlotta Karolina Bruncrona. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886, filosofian lisensiaatiksi 1895 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1900.
Julkaisut (osittainen)

Bottenvikens finska deltan, 1895.
Land och folk 1–2, 1906.
Petsamon maa : Suomen alue Jäämeren rannalla : hieman historiaa ja maantiedettä. Otava 1919
Muistelmia muilta mailta. Otava 1920
Yleisen maantieteen alkeet. Otava 1921
Autolla Suomesta Välimerenmaihin, WSOY 1926.
Maapallo: Maantieteellinen tietokirja. Kuvia ja kuvauksia 1–10, Otava, 1924–1929.
Maat ja kansat: Maantieteellinen tietokirja.. Otava 1931–1933.
Aiheesta muualla

Rikkinen, Kalevi: / Rosberg, Johan Evert (1864–1932). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Itävallan liittopresidentti

| Itävallan liittopresidentti |
| --- | --- |
 Österreichischer Bundespräsident
 
 
 Nykyinen Alexander Van der Bellen 26. tammikuuta 2017 lähtien
Virka-asunto:  Hofburg
Kauden pituus:  6 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  5. maaliskuuta 1919
Ensimmäinen:  Karl Seitz
Kotisivut:  bundespraesident.at
Itävallan liittopresidentti on Itävallan valtionpäämies. Hänet valitaan kuuden vuoden välein suoralla kaksivaiheisella kansanvaalilla ja hän nimittää liittokanslerin sekä toimii asevoimien ylipäällikkönä. Nykyisen presidentin Alexander Van der Bellen kausi alkoi 26. tammikuuta 2017.
Isolehvämuura

| Isolehvämuura |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Lehvämuurat Herpsilochmus
Laji::  longirostris
Kaksiosainen nimi
 Herpsilochmus longirostris  Pelzeln, 1868 
Katso myös
   Isolehvämuura Wikispeciesissä   Isolehvämuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isolehvämuura (Herpsilochmus longirostris) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Isolehvämuuraa tavataan Brasiliassa ja Boliviassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 020 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Laajan levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Naaras
Luigi’s Mansion

| Luigi’s Mansion |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EAD
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Hideki Konno
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto ja Takashi Tezuka
Suunnittelija:  Tadashi Sugiyama
Säveltäjä:  Kazumi Totaka Shinobu Tanaka
Pelisarja:  Luigi's Mansion
Julkaistu:  GameCubeJP 14. syyskuuta 2001NA 18. marraskuuta 2001EU 3. toukokuuta 2002AUS 17. toukokuuta 2002 Nintendo 3DSNA 12. lokakuuta 2018EU 19. lokakuuta 2018AUS 20. lokakuuta 2018JP 8. marraskuuta 2018
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  USK 0 
Alusta:  Nintendo GameCube, Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  GameCuben optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Luigi’s Mansion on Nintendo EAD:n kehittämä ja Nintendon julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 2001 Nintendo GameCubelle. Peli oli yksi GameCube-konsolin julkaisupeleistä. Vuonna 2018 pelistä tehtiin remasteroitu versio Nintendo 3DS:lle.
Vuonna 2013 julkaistiin jatko-osa Luigi’s Mansion 2 Nintendo 3DS:lle. Kolmas jatko-osa, Luigi’s Mansion 3, julkaistiin Nintendo Switchille vuonna 2019.
Pelaaminen

Pelin päähahmo on Marion veli Luigi, jonka tehtävänä on pelastaa Mario salaperäisestä, kummittelevasta kartanossa. Luigi aloittaa pelin alussa ilman aseita, ja hänellä on mukanaan vain pieni taskulamppu. Pian Luigi kuitenkin tapaa professori Elvin Gaddin, joka antaa hänelle Poltergust 3000 -imurin. Imurilla Luigi pystyy imuroimaan aaveet imurin sisään, kunhan on ensin onnistunut säikäyttämään aaveet.
Luigilla on kummituksia varten apunaan kaksi professori Gaddin keksintöä: Poltergust 3000 -pölynimuri ja Game Boy Horror. Poltergust 3000 on vahvatehoinen pölynputsaaja, joka on suunniteltu kummitusten ja haamujen nappaamiseen. Kun kummitus lähestyy Luigia, täytyy tämän valaista kummitus taskulampullaan. Tämä lamaannuttaa kummituksen hetkeksi, jolloin sen sydän paljastuu. Luigilla on tällöin mahdollisuus napata kummitus osoittamalla imurillaan suoraan sydämeen ja imuroimalla sitä, kunnes kummituksen osumapisteet loppuvat. Kummitukset luonnollisesti vastustelevat välttääkseen imuriin joutumisen. Ne yrittävät päästä irti imusta vetämällä itseään kauemmas Luigista. Jos pelaaja osoittaa ohjaustatilla vastakkaiseen suuntaan kuin mihin kummitus on menossa, saa Luigi pidettyä kummituksia kauemmin otteessaan. Kummituksia pidetään imurin sisällä, kunnes Luigi palaa Elvin Gaddin luo. Tällöin Gadd tekee kummituksista kauniita maalauksia. Kun maalaukset on tehty, varastoidaan ne maalausgallerian seinille. Myöhemmin pelissä Luigi pystyy ampumaan Poltergust 3000:lla tulta, jäätä ja vettä. Game Boy Horror on kannettava laite, jolla Luigi pystyy etsimään erilaisia esineitä kartanosta. Se kertoo myös kummitusten nappaamistapoja, sisältää kartan kartanosta, ja voipa sillä myös soittaa Gaddille neuvojen kysymistä varten.
Kummituksia on erilaisia. On perus vihollisiksi tarkoitettuja kummituksia, joiden sydämen energia on yleensä 10-40. Sitten on ns. "Taulukummituksia" jotka ovat ikään kuin mini bosseja eli tavallista voimakkaampia vihollisia. Näitten sydämen energia on aina 100. "Taulukummituksen" kaappaaminen poikkeaa normaalista kummituksesta sillä tavoin että ensin pitää löytää jokin asia jolla saadaan kummituksen sydän paljastumaan esim. avaamalla ikkunan saadaan aikaan se että alkaa tuulemaan huoneessa ja sitten kummitus jähmettyy hetkeksi ja ennen kuin kummitus menee sulkemaan ikkunan, tällöin Luigilla on pieni mahdollisuus valaista taskulamppunsa kummitukseen ja aloittaa kummituksen imuroimisen.
Beta-version erot

Luigi’s Mansion esiteltiin ensimmäisen kerran julkisesti yleisölle E3-pelimessuilla vuonna 2001. Tässä versiossa kolme peruskummitusta (oranssi, pinkki ja sininen) olivat hyvin erinäköisiä kuin lopullisessa versiossa. Oranssi kummitus oli vaaleanpunainen, ja sillä oli pienemmät silmät ja suu. Pitkä ja pinkki kummitus oli oranssi, ja sillä oli isohko nenä. Sininen kummitus oli taas väriltään lähempänä violettia, ja myös sillä oli pienemmät silmät ja suu. Näiden lisäksi oli vielä kummitus, jota ei nähty lopullisessa versiossa missään muodossa. Se oli tummanvioletti ja muistutti pinkkiä beta-kummitusta. Sen pystyi näkemään vain kartanon käytävillä. Tämä kummitus tuli aina Luigin selän taakse ja kiljui. Tällöin Luigi huusi, pelkäsi ja kaatuili. King Boolla ei ole kruunua ja Boot ovat pienempiä ja niitä on enemmän. Luigin selässä oleva Poltergust 3000 on erinäköinen ja siinä oli lämpömittari, kun mittari nousi 10:een, Poltergust 3000 ylikuumeni ja Luigi kaatui. Luigi pitää taskulamppua kaksin käsin.
Juoni

Eräänä päivänä Luigi saa odottamattoman viestin: ”Olet voittanut arpajaisissa valtavan kartanon!” Luigi innostuu ja soittaa veljelleen Mariolle ja kutsuu tämän uudelle kartanolleen juhlimaan. Innostunut Luigi ei kuitenkaan tajua, ettei hän ollut itse asiassa koskaan osallistunut arpajaisiin, joissa olisi kokonainen kartano palkintona.
Luigi suunnistaa kartanoonsa kartan avulla. Yö on pimeä, ja hän miltei eksyy salaperäiseen metsään matkan varrella. Viimein Luigi löytää valtavan kartanon, joka näyttää olevan juuri oikea paikka. Heti astuessaan taloon Luigi hermostuu. Marioa ei näy missään, ja pian Luigi tajuaa, että kartanossa kummittelee.
Yhtäkkiä kummitus pelästyttää Luigin suunniltaan. Silloin vanha ja outo mies saapuu paikalle kummallinen imuri mukanaan. Mies pelastaa Luigin, ja he pakenevat kartanosta läheiseen mökkiin.
Vanhus kertoo olevansa kummitustutkija professori Elvin Gadd. Luigi kertoo professorille veljensä oleva kateissa, joten professori antaa Luigille kaksi keksintöään, jotka auttaisivat Luigia veljen etsimisessä. Luigi lähtee peloissaan kohti kartanoa.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10. Peli sai kehuja visuaalisesta ilmeestä, ohjauksesta ja Nintendolle ominaisesta luonteesta sekä peli on hauska pelattava. Ongelmakohtana pelissä on vaihtelun puute: pelaaja etenee huone huoneelta keräten kummituksia ja seikkailu päättyy viiden tai kuuden tunnin jälkeen ilman uudelleen pelattavuutta.
Myynti

Peli on myynyt Yhdysvalloissa 2,19 miljoonaa kappaletta.