stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lyyra (opiskelijakortti)
Kortin ominaisuudet

Lyyra-kortti oli valtakunnallinen SYL- tai SAMOK-opiskelijakortti, jolla tutkinto- tai jatko-opiskelija voi hyödyntää yli tuhat paikallista ja valtakunnallista opiskelija-alennusta tai -etua.
Lyyra toimi myös maksukorttina opiskelijaravintoloissa mm. pk-seudulla UniCafen ja Oulussa UniRestan toimipaikoissa sekä Jyväskylän Ilokivessä, Rovaniemellä Lapin Lyyli- ja Vaasassa Mathilda-ravintolassa. Rahaa omalle tilille kampusmaksamista varten saattoi ladata lyyra.fi-verkkopalvelussa.
Lyyra-korttiin sai myös kansainvälisen ISIC-ominaisuuden ainoana yhdistelmäkorttina Suomessa. ISIC-ominaisuus oli voimassa koko opiskeluajan. Monien yliopistojen kirjastoissa Lyyra toimi kirjastokorttina. Lyyra-kortit tilattiin Lyyra.fi-verkkopalvelun kautta.
Lyyran verkkopalvelussa toimi ilmainen vuokra-asuntojen ja kämppäkaverien etsintä- ja ilmoituspalvelu, jota kehitettiin yhteistyössä HERAn (Helsinki Educational and Research Area) kanssa.
UniCard

Ennen Lyyraa Helsingin yliopistossa oli käytössä oma UniCard-kortti. Vuonna 2001 kortteja oli liikkeessä 27 000. UniCardia saattoi käyttää myös maksukorttina. Vuonna 2000 UniCard oli Suomen käytetyin ladattava rahakortti.
Aiheesta muualla

www.lyyra.fi Lyyra-palvelu on sulkeutunut! (1.10.2013)
Joaquín Guillermo González

Joaquín Guillermo González vuonna 1870.
Joaquín Guillermo González (25. heinäkuuta 1823 Medellín – 4. tammikuuta 1888) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi mahdollisesti vuonna 1846. González nimitettiin 21. maaliskuuta 1873 Antioquían hiippakunnan johtoon. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Joaquín Isaza Ruiz. González erosi tehtävistään Antioquían piispana 9. elokuuta 1883.
John Kinsella

John Kinsella on seuraavien henkilöiden nimenä:
John Kinsella (1932-2021), irlantilainen säveltäjä
John Kinsella (s. 1947), irlantilainen hurlingpelaaja
John Kinsella (s. 1950), australialainen painija
John Kinsella (s. 1952), yhdysvaltalainen uimari
John Kinsella (s. 1963), australialainen runoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Kinsella”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Warnock

| John Warnock |
| --- | --- |
 John Warnock vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1940 Salt Lake City
Kuollut: 19. elokuuta 2023 (82 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  tietotekniikan asiantuntija ja liikemies
John Edward Warnock (6. lokakuuta 1940 Salt Lake City – 19. elokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen tietotekniikan asiantuntija ja liikemies, joka perusti Charles Geschken kanssa joulukuussa 1982 ohjelmistoyritys Adoben. Hän oli kehittämässä useita digitaalisen kuvankäsittelyn, julkaisemisen ja visuaalisen viestinnän ohjelmistoja sekä tekniikoita, kuten Adobe Illustrator ja PostScript. Vuonna 1991 Warnock julkaisi "Camelot"-nimellä tunnetun muistion, jossa hän kuvaili PDF:n idean.
Warnock suoritti kaikki tutkintonsa Utahin yliopistossa, jossa oli myös useita muita tietokonegrafiikan uranuurtajia. Warnock kehitti algoritmin piilopintojen poistolle.
Ennen Adoben perustamista Warnock työskenteli muun muassa Utahin yliopistossa, IBM:ssä sekä Xeroxin Palo Alto Research Centerissä. Warnock toimi Adoben toimitusjohtajana vuoteen 2000 asti. Hallituksen puheenjohtaja hän oli vuoteen 2017.
Warnock sai vuonna 2004 Lovelace-mitalin.
Jennyn teehuone

Jennyn teehuoneeksi kutsuttu yleinen käymälä oli Helsingin Olympiastadionin edessä olevassa puistikossa Paavo Nurmen patsaan ja Messuhallin kyljessä olevan poliisiaseman välissä. Se oli 1960- ja 1970-luvuilla keskeinen miespuolisten homojen tapaamispaikka, kun homoille erityisesti suunnattuja tapaamispaikkoja oli vähän tai ei lainkaan. Amerikkalaisessa homojen alakulttuurin slangissa metroasemien käymälöitä kutsuttiin nimellä tearooms ("teehuone"); toilet-rooms, lyhennettynä t-rooms.
Ulkotapaamispaikkojen merkitys väheni, kun homojen omat tapaamispaikat alkoivat yleistyä ja Seta aloitti oman diskotoimintansa. Muita salanimiä Helsingissä 1960- ja 1970-luvulla tunnetuille ulkotapaamispaikoille olivat esimerkiksi Marttala, Pääkonttori ja Fazerin katiska.
Jennyn teehuone purettiin keväällä 1987.
Aiheesta muualla

Rakkauden rajoilla. Miesten välinen seksi ja hiv Suomessa[vanhentunut linkki]
Stålström, Olli: Merkintöjä aids-ilmiön esihistoriasta
Vantaan kaupunginmuseon homohistorian näyttely[vanhentunut linkki]
John Kennard

John Kennard
John Kennard (s. 11. helmikuuta 1959) on uusiseelantilainen kartanlukija. Hän on osallistunut 77 rallin MM-sarjan kilpailuun, joista ensimmäinen oli Jyväskylän suurajot 1985 ja viimeinen Uuden-Seelannin ralli 2022.
Kennard on toiminut pitkään Hayden Paddonin kartanlukijana.
Kennard ja Paddon voittivat Aasian-Tyynenmeren rallisarjan mestaruuden vuonna 2022. Kennard ja Paddon ajoivat myös WRC2-sarjassa. Kaudella 2023 Kennard ja Paddon osallistuvat rallin EM-sarjaan. Vuonna 2017 hän siirtyi sivuun kartanlukijan tehtävästä ja luovutti sen Sebastian Marshallille lonkkavammasta johtuen.
Kennard voitti vuonna 2016 Marlboroughin vuoden urheilijan palkinnon.
Jenny von Westphalen

Jenny von Westphalen noin vuonna 1830.
Jenny von Westphalen (12. helmikuuta 1814 Salzwedel, Preussin kuningaskunta – 2. joulukuuta 1881 Lontoo, Englanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta), myöhemmin Jenny Marx, tunnetaan saksalaisen filosofin ja yhteiskuntatieteilijän Karl Marxin vaimona. Hän syntyi aristokraattiseen sukuun, mutta meni naimisiin Marxin kanssa, joka kuului vastaavasti alempaan porvaristoon. Avioliitosta syntyi seitsemän lasta: Jenny, Laura, Edgar, Heinrich, Franziska, Eleanor ja yksi, joka kuoli ennen nimen antamista. Vain Jenny, Laura ja Eleanor selviytyivät teini-ikäisiksi asti. Jenny kuoli syöpään juuri ennen isäänsä. Eleanor Marx teki itsemurhan 1898 – alun perin tarkoituksena oli tehdä kaksoisitsemurha ”sulhasen” Edward Awelingin kanssa, mutta tämä jätti oman myrkkynsä juomatta. Laura ja hänen miehensä Paul Lafargue tekivät itsemurhan pari vuotta ennen Venäjän vallankumousta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jenny von Westphalen Wikimedia Commonsissa
Lyyraturska

| Lyyraturska |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Pollachius
Laji::  pollachius
Kaksiosainen nimi
 Pollachius pollachius  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Lyyraturska Wikispeciesissä   Lyyraturska Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lyyraturska (Pollachius pollachius) on Luoteis-Euroopan vesien turskakala.
Ulkonäkö

Muiden turskaheimon kalojen tapaan lyyraturskalla on kolme selkäevää ja kaksi peräevää. Lajin tunnistaa eteen työntyvästä alaleuasta. Lyyraturska kuuluu samaan sukuun kuin seiti, josta sen erottaa leuan viiksisäikeen puuttuminen ja jyrkemmin kaartuva kylkiviiva. Lyyraturskan pituus täysikasvuisena on noin 60–75 cm.
Levinneisyys

Lyyraturskan esiintymisalue ulottuu Islannista ja Pohjois-Norjasta Biskajanlahdelle, mutta keskittyy Pohjanmereen ja Britteinsaarten ympäristöön. Paikoitellen lajia esiintyy myös Itämeren läntisissä osissa, ja sitä on tavattu satunnaisesti myös Viron rannikolta.
Elintavat

Nuoret kalat ovat pelagisia ja elävät lähellä rantaa, vanhemmat vaeltavat ulommas, mutta elävät kuitenkin alle 200 metrin syvyydessä kalliopohjilla. Lyyraturskat ovat petoja, jotka saalistavat kaloja, lähinnä kilohailia, silliä, makrillia ja tuulenkalaa sekä äyriäisiä.
Kalastus ja käyttö

Lyyraturska on talouskala, muttei vanhastaan ole kuulunut kaupallisesti keskeisiin pyyntikohteisiin. Sitä saadaan sekasaaliina muun kalastuksen yhteydessä. Pyytämiseen käytetään lähinnä seisovia pyydyksiä kuten verkkoja ja pitkääsiimaa.
Vuonna 1987 FAO:n ilmoittama kokonaissaalis oli suurimmillaan, 17 900 tonnia, vuonna 2005 noin 11 000 tonnia. Tärkeimmät pyyntimaat ovat Norja ja Ranska. Lajin kannan kestävyyttä ei ole arvioitu, mutta varovaisuusperiaatteella vuoden 2008 ohjeelliseksi saaliskiintiöksi oli sovittu noin 18 000 tonnia.
Lyyraturskaa käytetään Englannissa fish’n’chips -annoksiin, ja sitä suositellaan ekologisena vaihtoehtona, koska se ei ole uhanalainen.
Jamie Moses

Jamie Moses vuonna 2013.
Jamie Moses on brittiläinen muusikko. Hänen on soittanut muun muassa yhtyeissä Mike + The Mechanics, Bob Geldof, U2, The Pretenders, Mica Paris & Marty Pellow, Cozy Powell, Pino Palladino, The Brian May Band, ja Mike & The Paige. Hän on soittanut myös monien artistien taustayhtyeissä. Nykyisin Moses vaikuttaa Tom Jonesin taustayhtyeessä. Moses soitti taustakitaraa Queen-yhtyeen konserttikiertueella Queen + Paul Rodgers vuosina 2005, 2006 ja 2008.
Diskografia

Merlin: Merlin (albumi 1974)
Eric Burdon: I Used to Be an Animal (albumi 1988)
Judy Cheeks: No Outsiders (albumi 1988)
Bob Geldof: The Happy Club (albumi 1993)
SAS Band: SAS Band (albumi 1994)
Paul Young: Acoustic Paul Young (EP CD 1994)
Brian May: Brian May Live at the Brixton Academy (albumi/video, 1994)
Paul Young: Paul Young (albumi 1997)
Tony Hadley: Tony Hadley (albumi 1997)
Roger Chapman: A Turn Unstoned? (albumi 1998)
Brian May: Another World (soolokitara kappaleessa "Slow Down") (albumi 1998)
Mike + The Mechanics: Mike & the Mechanics Live (albumi 1999)
SAS Band: The Show (albumi 2000)
Robbie McIntosh: Wide Screen (albumi 2001)
Los Pacaminos: Los Pacaminos (albumi 2002)
Various Artists: Nelson Mandela 46664 Concert, Amandla (albumi 2002)
Rock Kids: Kids Will Rock You (albumi 2003)
Drew Barfield: Deep Water Terminal (albumi 2004)
Hiding in Public: Silent Exchange (albumi 2005)
Queen + Paul Rodgers: Return of the Champions (CD/DVD, 2005)
Queen + Paul Rodgers: Super Live in Japan (DVD, 2006, julkaistu vain Japanissa)
Los Pacaminos: Los Pacaminos Live (albumi 2006)
Hiding in Public: What Lies Ahead (albumi 2007)
Broken English: The Rough With The Smooth (albumi 2007)
Samantha Horwill: Figure of 3 (albumi 2007)
Queen + Paul Rodgers: The Cosmos Rocks (Limited edition DVD 2008)
Queen + Paul Rodgers: "Live in Ukraine" (CD/DVD 2009)
Hiding in Public: Worlds Away, Yards Apart (albumi 2009)
Melissa Israel: Ghost of a Girl (albumi 2009)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Jean Vallerand

Jean Vallerand vuonna 1932.
Jean d'Auray Vallerand (24. joulukuuta 1915 Montreal – 24. kesäkuuta 1994 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä, musiikkikriitikko, kapellimestari ja viulisti. Hän opiskeli viulunsoittoa Lucien Sicotten (1920–1935) sekä musiikin teoriaa ja sävellystä Claude Champagnen (1935–1942) johdolla.
Vallerand voitti vuonna 1940 Québecin Festival-concours de musiquen Schumann-palkinnon laulustaan "Les roses à la mer", jonka myöhemmin esittivät Jeanne Desjardins ja Mary Henderson. Hän sävelsi myös muun muassa musiikkia CBC:n tuottamiin näytelmiin, Nocturnen orkesterille sekä vuonna 1952 Noël Brunetin ja John Newmarkin kantaesittämän ja sittemmin viululle ja orkesterille sovitetun sonaatin viululle ja pianolle. Vallerandista tehtiin vuonna 1991 Québecin kansallisen ritarikunnan ritari.
Jamie McGinn

| Jamie McGinn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1988 (ikä 36) Fergus, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ginner
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Arizona Coyotes
Sarja:  NHL
Pelinumero:  88
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  San Jose Sharks (NHL) Worcester Sharks (AHL) Colorado Avalanche (NHL)   Buffalo Sabres (NHL)   Anaheim Ducks (NHL)
NHL-varaus:  36. varaus, 2006 San Jose Sharks
James Robert ”Jamie” McGinn IV (s. 5. elokuuta 1988 Fergus, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen nykyinen seuransa on NHL-liigassa pelaava Arizona Coyotes.
Ura

McGinn aloitti jääkiekkouransa juniorina OHL-liigassa pelaavassa Ottawa 67's -joukkueessa vuonna 2004. Fergusilaissyntyinen hyökkääjä pääsi heti debyyttikaudellaan maistamaan playoff-tunnelmaa, kun hänen joukkueensa raivasi tiensä aina liigan finaalipeleihin saakka. McGinnin henkilökohtaiseksi menestyskaudeksi muodostui kausi 2006–2007, jolloin hän voitti joukkueensa pistepörssin 89 pisteellä.
Kesällä 2006 McGinn varattiin NHL:ään varaustilaisuuden toisella kierroksella, numerolla 36. Varauksen teki San Jose Sharks. Seuraavana vuonna kanadalainen allekirjoitti Sharksin kanssa tulokassopimuksen, joka vei hänet jo keväällä 2007 uuden seuransa AHL:ssä pelaavaan farmijoukkueeseen Worcester Sharksiin. Tästä huolimatta saman vuoden syksyllä alkanut kausi palautti McGinnin takaisin Ottawa 67's:aan. Uusi yritys AHL:ssä koitti taas kevätkaudella 2008. Tämän jälkeen nuorella hyökkääjällä ei ollut enää paluuta OHL:ään.
Jamie McGinn teki debyytin San Jose Sharksissa 28. lokakuuta 2008. Ensimmäinen NHL-maali syntyi heti kaksi päivää myöhemmin. McGinn kärsi pääsarjauransa alussa pahoista loukkaantumisista, jotka varmasti vaikuttivat siihen, että hän ei meinannut millään vakiinnuttaa paikkaansa seurassaan. Kaikkina kolmena seuraavana vuonna kanadalainen kun kirjautti itselleen paljon otteluita NHL:n lisäksi AHL:ssä. Kaikesta huolimatta McGinnin sopimusta jatkettiin kesäkuussa 2011 vuodella. Jatkopestin saamisen siivittämänä hän alkoikin muodostaa kaudesta 2011–2012 omaa läpimurtoaan.
Ennen kevään 2012 NHL-siirtojen takarajaa McGinn oli esiintynyt Sharks-paidassa joukkueen jokaisessa ottelussa sillä kaudella. San Jose ja Colorado Avalanche kuitenkin pääsivät takarajapäivänä sopimukseen, joka vei McGinnin yhdessä Mike Connollyn ja Michael Sgarbossan kanssa Avalancheen. Toiseen suuntaan siirtyivät Daniel Winnik ja T.J. Galiardi. McGinn pelasi Avalanchessa neljällä kaudella. Näistä viimeisellä, kaudella 2014–2015, hän pystyi pelaamaan vain 19 ottelua. Hän sai 15. marraskuuta 2014 pelatussa ottelussa leikkausta vaatineen selkävamman, joka päätti hänen kautensa.
26. kesäkuuta 2015 McGinn siirtyi Buffalo Sabresiin osana pelaajakauppaa, jossa Sabres sai hänen lisäkseen hyökkääjä Ryan O’Reillyn ja jossa Avalancheen siirtyivät hyökkääjät Mihail Grigorenko ja J. T. Compher, puolustaja Nikita Zadorov sekä toisen kierroksen varausvuoro NHL:n varaustilaisuudessa 2015.
Perhe

Jamien nuoremmat veljet Tye (s. 1990) ja Brock (s. 1994) ovat myös jääkiekkoilijoita. New York Islanders varasi Tyen NHL:ään vuonna 2010. Brockin varasi Carolina Hurricanes kesällä 2012.
Jean Verboven

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Jean Verboven oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuevoimistelussa.
Jean Tschabold

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Basel 1950 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Rooma 1954 | joukkuekilpailu |  |
Jean Louis Tschabold (25. joulukuuta 1925 – 29. huhtikuuta 2012 Épalinges) oli sveitsiläinen telinevoimistelija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Tschabold saavutti Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hopeaa joukkuekilpailusta. Ottelussa hän sijoittui kahdeksanneksi ja yksittäisillä telineillä hän sijoittui kolmesti kymmenen parhaan joukkoon oltuaan nojapuilla viides, rekillä kuudes ja hevosella kahdeksas. Joukkuekilpailussa Tschabold voitti myös maailmanmestaruuden Baselissa 1950 ja MM-pronssia Roomassa 1954.
Tschabold voitti myös useita Sveitsin mestaruuksia ja toimi kilpauransa jälkeen lajin televisiokommentaattorina. Hän kuoli 86-vuotiaana 29. huhtikuuta 2012.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1971

| II divisioonan kausi 1971 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  36
Yleisökeskiarvo:  518
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  III divisioona
  ← 1970 :  1972 → 
Jalkapallon II divisioonan kausi 1971 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmessa 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pelasivat yhdessä Mestaruussarjan neljänneksi viimeisen joukkueen kanssa kaksinkertaisen karsintasarjan, jonka kaksi parasta selvisivät Mestaruussarjaan. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan III divisioonaan.
Mestaruussarjaan nousivat Kuopion Pallotoverit ja Tampellan Palloilijat.
Itälohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Ponnistus | 22 | 17 | 2 | 3 | 69 | 15 | +54 | 36  |
| 2 | Riihimäen Palloseura | 22 | 16 | 3 | 3 | 47 | 24 | +23 | 35  |
| 3 | Myllykosken Pallo -47 | 22 | 15 | 1 | 6 | 53 | 29 | +24 | 31  |
| 4 | Tapion Honka | 22 | 13 | 2 | 7 | 78 | 46 | +32 | 28  |
| 5 | Kotkan Työväen Palloilijat | 22 | 9 | 6 | 7 | 40 | 31 | +9 | 24  |
| 6 | Lappeenrannan Pallo | 22 | 10 | 4 | 8 | 31 | 36 | −5 | 24  |
| 7 | Voikkaan Pallo-Peikot | 22 | 9 | 3 | 10 | 32 | 29 | +3 | 21  |
| 8 | Kronohagens IF | 22 | 8 | 4 | 10 | 28 | 42 | −14 | 20  |
| 9 | Hermannin Pallo | 22 | 7 | 2 | 13 | 34 | 46 | −12 | 16  |
| 10 | Peli-Karhut | 22 | 7 | 0 | 15 | 35 | 48 | −13 | 14  |
| 11 | Kallion Palloseura | 22 | 4 | 5 | 13 | 37 | 59 | −22 | 13  |
| 12 | Hämeenlinnan Pallokerho | 22 | 0 | 2 | 20 | 12 | 91 | −79 | 2  |
Itälohko > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| LaPa | 11 | 7 135 | 649 |
| RiPS | 11 | 7 063 | 642 |
| KTP | 11 | 6 878 | 625 |
| PaPe | 11 | 6 829 | 621 |
| MyPa | 11 | 6 077 | 552 |
| PeKa | 11 | 5 480 | 498 |
| Ponnistus | 11 | 5 419 | 493 |
| Honka | 11 | 3 832 | 348 |
| HPK | 11 | 2 743 | 249 |
| HePa | 11 | 1 724 | 157 |
| KIF | 11 | 1 483 | 135 |
| KaPS | 11 | 1 431 | 130 |
| Yhteensä | 132 | 56 094 | 425 |
Länsilohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tampellan Palloilijat | 22 | 12 | 6 | 4 | 41 | 16 | +25 | 30  |
| 2 | IF Sport | 22 | 11 | 5 | 6 | 38 | 29 | +9 | 27  |
| 3 | Porin Palloseura | 22 | 11 | 5 | 6 | 29 | 26 | +3 | 27  |
| 4 | Porin Pallo-Toverit | 22 | 11 | 4 | 7 | 33 | 28 | +5 | 26  |
| 5 | Valkeakosken Koskenpojat | 22 | 8 | 10 | 4 | 19 | 15 | +4 | 26  |
| 6 | Vasa IFK | 22 | 11 | 3 | 8 | 51 | 29 | +22 | 25  |
| 7 | Hangö Arbetarnas Idrottsklubb | 22 | 10 | 3 | 9 | 37 | 35 | +2 | 23  |
| 8 | Turun Toverit | 22 | 10 | 2 | 10 | 45 | 39 | +6 | 22  |
| 9 | Rauman Pallo | 22 | 8 | 5 | 9 | 31 | 31 | 0 | 21  |
| 10 | Porin Ässät | 22 | 6 | 3 | 13 | 25 | 37 | −12 | 15  |
| 11 | IF Finströms Kamraterna | 22 | 4 | 6 | 12 | 12 | 39 | −27 | 14  |
| 12 | Turun Pyrkivä | 22 | 1 | 6 | 15 | 17 | 54 | −37 | 8  |
Länsilohko > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| Sport | 11 | 9 417 | 856 |
| VIFK | 11 | 8 587 | 781 |
| VaKP | 11 | 6 240 | 567 |
| HAIK | 11 | 4 990 | 454 |
| IF-FK | 11 | 4 569 | 415 |
| RPallo | 11 | 4 550 | 414 |
| PoPS | 11 | 4 373 | 398 |
| PPT | 11 | 3 357 | 305 |
| Ässät | 11 | 2 674 | 243 |
| TuTo | 11 | 2 632 | 239 |
| TaPa | 11 | 2 361 | 215 |
| Pyrkivä | 11 | 1 573 | 143 |
| Yhteensä | 132 | 55 323 | 419 |
Pohjoislohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kuopion Pallo-Toverit | 22 | 15 | 6 | 1 | 54 | 15 | +39 | 36  |
| 2 | Gamlakarleby Bollklubb | 22 | 14 | 5 | 3 | 46 | 22 | +24 | 33  |
| 3 | Kuopion Elo | 22 | 9 | 8 | 5 | 44 | 20 | +24 | 26  |
| 4 | Oulun Palloseura | 22 | 8 | 8 | 6 | 33 | 25 | +8 | 24  |
| 5 | Kajaanin Palloilijat | 22 | 8 | 7 | 7 | 40 | 30 | +10 | 23  |
| 6 | Kemin Into | 22 | 8 | 6 | 8 | 41 | 35 | +6 | 22  |
| 7 | Pietarsaaren Jaro | 22 | 7 | 8 | 7 | 21 | 23 | −2 | 22  |
| 8 | Kokkolan Palloseura | 22 | 7 | 7 | 8 | 29 | 38 | −9 | 21  |
| 9 | Rovaniemen Palloseura | 22 | 7 | 6 | 9 | 25 | 37 | −12 | 20  |
| 10 | Äänekosken Huima | 22 | 8 | 3 | 11 | 22 | 39 | −17 | 19  |
| 11 | Kajaanin Haka | 22 | 4 | 2 | 16 | 20 | 43 | −23 | 10  |
| 12 | Pallo-Kerho 37 | 22 | 3 | 2 | 17 | 19 | 67 | −48 | 8  |
Pohjoislohko > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| KaPa | 11 | 12 763 | 1160 |
| KPT | 11 | 12 493 | 1136 |
| RoPS | 11 | 12 003 | 1091 |
| KajHa | 11 | 9 134 | 830 |
| Into | 11 | 7 683 | 698 |
| Elo | 11 | 6 522 | 593 |
| Jaro | 11 | 6 096 | 554 |
| Huima | 11 | 5 764 | 524 |
| GBK | 11 | 3 932 | 357 |
| PK-37 | 11 | 3 548 | 323 |
| OPS | 11 | 3 087 | 281 |
| KPS | 11 | 2 730 | 248 |
| Yhteensä | 132 | 85 754 | 650 |
Karsinta SM-sarjaan

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kuopion Pallotoverit | 6 | 4 | 0 | 2 | 13 | 5 | +8 | 8  |
| 2 | Tampellan Palloilijat | 6 | 3 | 2 | 1 | 7 | 5 | +2 | 8  |
| 3 | Helsingin Ponnistus | 6 | 2 | 1 | 3 | 7 | 10 | −3 | 5  |
| 4 | Tampereen Pallo-Veikot | 6 | 1 | 1 | 4 | 4 | 11 | −7 | 3  |
Karsinta SM-sarjaan > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| KPT | 3 | 5 947 | 1982 |
| Ponnistus | 3 | 3 436 | 1145 |
| TaPa | 3 | 3 045 | 1015 |
| TPV | 3 | 2 119 | 706 |
| Yhteensä | 12 | 14 547 | 1212 |