stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
V. Vesterdahl

Albert Verner Vesterdahl (sukunimi myöh. Veistäjä; 17. helmikuuta 1876 Pietari – 24. helmikuuta 1913 Sortavala) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Vesterdahlin vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Albert Westerdahl ja Vilhelmina Gustafsson. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1895. Vesterdahl oli toimittajana Haminan Sanomat-lehdessä 1896–1897, toimitussihteerinä Viipurin Sanomat-lehdessä 1897–1899 ja Päivälehdessä 1899–1903. Hän oli Karjala-lehden taloudenhoitajana 1904–1905, Kotkan Uutiset-lehden päätoimittajana 1905–1906, Kyminlaakso-lehden vastaavana toimittajana 1906–1907 sekä viimeksi päätoimittajana Käkisalmen Sanomat-lehdessä 1907–1911 ja Sortavalassa ilmestyneessä Laatokka-lehdessä 1911–1913.
Vesterdahl oli naimisissa vuodesta 1907 Karin Theresia Rundqvistin kanssa, ja heidän lapsiaan olivat toimittaja Olavi Veistäjä (1908–1988) ja teatterihistorioitsija Verneri Veistäjä (1913–1968).
Teoksia

Joululehti ; ulosantajat V. Vesterdahl ja Yrjö A. Valkonen. Karjalan kirjapaino-oy, Wiipuri 1904
Kotkan joulu ;  julkaisija Verneri Vesterdahl. Kotka 1906
Käkisalmen läänin oloja 17:llä vuosisadalla : historiallinen tutkielma ; kirj. V. Vesterdahl. Kaakkois-Karjalan Kirjapaino, Käkisalmi 1908
Teatterit ja näytelmät : sivistyshistoriallinen kuvaus. Kansanvalistusseuran Käkisalmen haaraosaston kirjasia n:o 3. Kansanvalistusseura, Käkisalmi 1909
Professori Heikkerö

Professori Heikkerö on alun perin oululaisten metallimuusikoiden muodostama huumoriorkesteri, joka aloitti Sleepy Sleepers -coverbändinä vuonna 1997. Sittemmin ohjelmisto on laajentunut myös muiden artistien tuotannon uudelleensovituksiin sekä omiin kappaleisiin. Levyillä kuullaan vierailijoina mm. Ville Laihialaa, Läjä Äijälää, Maya Paakkaria ja Sami Kallvikbackaa (taiteilijanimellä "BB-Sami"). Orkesterin viimeisin vierailija on Johanna Tukiainen, jonka kanssa yhtye teki myös kesällä 2011 kiertueen nimellä Professori Heikkerö goes glamour feat. Johanna Tukiainen.
Yhtyeen nimi viittaa entiseen Sleepy Sleepers -rumpaliin ja Tennesseen yliopiston taiteilijaprofessorina toimineeseen Markus Heikkeröön.
Diskografia > Studioalbumit

Alkoholistit areenalla (2002)
Ketunääntelyä vol. 2 (2008)
Diskografia > EP:t

Kärpät on... (2004)
Possu ja sorvari (2011,  feat. Läjä Äijälä)
Diskografia > Singlet

Rapulatango (2002,  feat. Maya Paakkari)
Rasvasta Joulua (2006)
Karvanoppakuningas (2007)
Kolmekymppinen (2010)
Vielä on kesää jäljellä (2010,  feat. BB-Sami)
Hei Johanna (2011,  feat. Johanna Tukiainen)
Kirjallisuutta

Rokatessa Roiskuu 2 (Like, 2003)
Härmägeddön (Like, 2011)
Kaiken Kansan Johanna (Metropoli, 2013)
Musiikkivideot / Lyhytelokuvat

Join Niin (Join me in death) 2001
Kuopio-Mikkeli 2002
Seksisonni (Sex Bomb) 2002
Lataa sisään! feat. Törkymöykyt 2004
Posliinityttö 2006
Russia 2007
Karvanoppakuningas 2007
Ja juhlat jatkuu... feat. Työmies 2008
Kaiken kun me jaamme 2009
Kolmekymppinen (Shit Brother 2030) 2009
Vielä on kesää jäljellä feat. BB-Sami 2010
Tuhkaluukkuun 2011
Hei Johanna feat. Johanna Tukiainen 2011
Possu ja sorvari  2012
Rusketusraidat feat. Johanna Tukiainen 2012
Aiheesta muualla

Professori Heikkerö Meteli.netissä
Facebook-sivut
Myspace-sivut
YouTube-sivut
Violent Journey Records (Levy-yhtiö) (Arkistoitu – Internet Archive)
Tšetšenian tasavallan kansallislaulu

Tšetšenian tasavallan kansallislaulu on Venäjän federaatioon kuuluvan Tšetšenian tasavallan kansallislaulu. Sen on sanoittanut Khodži-Akhmed Kadyrov ja säveltänyt Umar Beksultanov.
Sanat > Tšetšeeniksi

Шатлакхан Илли
Харцоно цlе тесна хьо ягарх,

Нохчийчоь, ца йоьжна, гlаьттина яха.

Кавказан ткъес хилла, маршонан ага,

Хьан лаьттан сий дина яхь йолчу наха.
Барт болу хьан къаьмнаш – мах боцу беркат!

Хьо йоцург, Нана яц, нохчийн халкъ хьастс.

Тхайн дехар, тхан дерзар Даймехкан кхерчахь,

Декъалдар доьхуш ду, хьуна беш хастам.
Башламан баххьашка дайн синош дуьссу.

Органа тулгlено ненан мотт буьйцу.

Исбаьхьа совгlат хьо, азаллехь долла!

Шатлакхан илли ду тхуна никкъ белла!
Къинхьегам, хьан хуьнарш хазделла шайна,

Хьалкъаца лерам бар кхаъ хуьлда хьуна.

Машаран гlаролехь ирсан некъ тайна,

Сий долуш Нохчийчоь ехийла тхуна!
Sanat > Venäjäksi

Гимн Чеченской Республики
Как бы ты ни горела огнем несправедливости Чечня,

Ни падала и вставала, чтобы жить.

Молния Кавказа, колыбель свободы,

Берегли честь твоей земли гордые люди.
Согласие между твоими народами – бесценное богатство!

Кроме тебя, нет матери, чтобы приласкать народ Чечни.

Нашу жизнь и нашу кончину в очаге Родины,

Просим, восхваляя тебя, благослови.
На вершину Башлама спускаются души предков.

Волна Аргуна говорит на языке матери.

Великолепный подарок ты, данный нам жизнью!

Песня Шатлака дала нам силу!
Любовь к труду и отваге, уважение народа,

Пусть будет для тебя приятной вестью.

На страже свободы, найдя счастливую дорогу,

Живи для нас, достойная Чечня!
Pokémon Sword ja Shield

| Pokémon Sword Pokémon Shield |
| --- | --- |
 Pokémon Swordin ja Shieldin kansikuvat. Kuvissa on Pokémon-hahmot Zacian ja Zamazenta.
Kehittäjä:  Game Freak
Julkaisija:  Nintendo The Pokémon Company
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Shigeru Ohmori
Tuottaja:  Junichi Masuda
Taiteilija:  James Turner
Pelisarja:  Pokémon
Julkaistu:  15. marraskuuta 2019
Lajityyppi:  Roolipeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, Monipeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  USK 6 
Alusta:  Nintendo Switch
Jakelumuoto:  pelimoduuli digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Pokémon Sword ja Pokémon Shield ovat Game Freak -yhtiön tekemän Pokémon-videopelien pääsarjan osia, jotka muodostavat pelisarjan kahdeksannen sukupolven. Pelit julkaistiin maailmanlaajuisesti 15. marraskuuta 2019 ja ne sijoittuvat uuteen, Isoa-Britanniaa muistuttavaan Galar-nimiseen alueeseen. Pelien aloituspokémonit ovat ruohotyypin Grookey, tulityypin Scorbunny ja vesityypin Sobble. Pelien maskotit ja legendaariset pokémonit ovat Zacian (Sword) ja Zamazenta (Shield). Swordissa ja Shieldissä on saatavilla 400 eri pokémonia, joista 81 ovat Galarissa esiteltyjä uusia lajeja. Pelille julkaistiin vuonna 2020 myös kaksi lisäosaa, The Isle of Armor ja The Crown Tundra, jotka sijoittuvat Galarin itäpuolella sijaitsevalle Mansaarta muistuttavalle Haarniskasaarelle sekä Galarin eteläosissa sijaitsevalle Skotlantia muistuvalle Kruunutundralle.
Uudet ominaisuudet

Pelien merkittävin uusi ominaisuus on Dynamax, joka kasvattaa pokémonin väliaikaisesti jättiläiskokoon, tehostaa sen voimia ja antaa sen käyttää tavallisten liikkeiden sijasta Max-liikkeitä. Esimerkiksi kaikki ruoholiikkeet muuttuvat Max Overgrowthiksi, kaikki tuliliikkeet Max Flareksi ja kaikki vesiliikkeet Max Geyseriksi. Dynamaxista on olemassa myös tietyille lajeille ja niistä tietyille yksilöille rajoitettu versio nimeltä Gigantamax, johon kykenevät pokémonit muuttuvat jättiläiskokoon kasvaessaan myös erinäköisiksi ja jonka edustaman yhden pokémontyypin hyökkäykset muuttuvatkin Max-liikkeen sijasta lajikohtaiseksi G-Max -liikkeeksi. Esimerkiksi ainoastaan Pikachu pystyy käyttämään G-Max -liikettä G-Max Volt Crash ja kaikki Pikachun sähköliikkeet muuttuvat Gigantamaxin ajaksi täksi liikkeeksi. Jokaiseen Max-liikkeeseen tai G-Max -liikkeeseen käytettävissä olevat tehopisteet (PP) riippuvat kuitenkin sen pohjana toimivan liikkeen tehopisteistä. Dynamaxin ja Gigantamaxin vaikutus kestää kolme vuoroa. Dynamax-kokoonsa kasvaneita villejä pokémonia voi kohdata Max Raid -otteluissa, joissa pokémonin voittamiseen vaaditaan vähintään neljä kouluttajaa (muut kolme voivat olla joko toisia pelaajia tai EPH-hahmoja). Nämä ottelut ovat myös ainoat, joissa voi pyydystää Gigantamaxiin kykeneviä pokémoneja. Muuten Gigantamax-pokémoneja voi kehittää vain lahjana saaduista pokémoneista. Gigantamaxiin kykenevää Pikachua, Meowth’ta ja Eeveetä eivät voi kehittää seuraavaan muotoonsa.
Peleissä on myös vapaasti liikuteltava kamera "villiksi alueeksi" (engl. Wild Area) kutsutulla alueella. Villillä alueella voi liikkua vapaasti ja kohdata kaiken tasoisia pokemoneja riippumatta kuinka pitkällä olet pelissä. Sieltä löytyy myös pienten kivikehien ympäröimiä pokémon-pesäkoloja (engl. Pokémon Den), joista pääsee aloittamaan tai liittymään Max Raid -otteluihin yksin tai muiden kanssa kolon sisällä Dynamax-kokoonsa kasvanutta pokémonia vastaan. Max Raidiin on mahdollista mennä vain, jos kolosta nousee ylös punainen valopilari.
Peleissä on myös leireilytoiminto. Leirissä voit olla vuorovaikutuksessa tiimisi pokemonien kanssa, esimerkiksi leikkiä niiden kanssa sekä kokata. Yksi pelin isommista toiminnoista onkin kokkaaminen, tarkalleen ottaen Currydex, joka on kuin Pokédex mutta teet ruokaa pokémonien nappaamisen sijasta.
Samoin kuin Pokémon Sunissa ja Moonissa Alolan alueella, myös Galarin alueella on omia variaatioitaan muiden alueiden pokémoneille. Mutta tämän lisäksi Galarin variaatioilla on aiempien alueiden variaatioista poiketen myös uusia tai vaihtoehtoisia kehitysmuotoja. Esimerkiksi ainoastaan galarilainen Linoone voi kehittyä Obstagooniksi ja ainoastaan galarilainen Farfetch'd voi kehittyä Sirfetch'diksi, kun taas galarilainen Meowth kehittyy Persianin sijasta Perrsekeriksi ja galarilainen Yamask kehittyy Cofagrigusin sijasta Runerigusiksi.
Lisäosat > The Isle of Armor

Ensimmäinen lisäosa, The Isle of Armor, julkaistiin 17. kesäkuuta 2020 ja sen maskottina on legendaarinen pokémon Urshifu. Siellä voi pyydystää joitain Galarista puuttuvia edellisten sukupolvien pokémoneja ja kerätä aineksia Max-keittoon (engl. Max Soup), jolla ruokittu pokémon oppii käyttämään Gigantamaxia Dynamaxin sijasta. Aiempien Gigantamaxiin kykenevien lajien lisäksi Max-keittoa voi antaa myös Venusaurille, Blastoiselle ja Urshifulle sekä myös Galarin aloituspokémonien viimeisille muodoille Rillaboomille, Cinderacelle ja Inteleonille. Lisäosassa tekevät ensiesiintymisensä myös Urshifun edellinen muoto Kubfu, myyttinen pokémon Zarude, sekä Galarica-rannerengas (engl. Galarica Cuff), jolla galarilaisen Slowpoken voi kehittää galarilaiseksi Slowbroksi. Kubfun, Urshifun ja Zaruden lisäksi The Isle of Armor toi peliin edellisistä sukupolvista 108 pokémon-lajia, jotka eivät olleet alun perin saatavilla Swordissa ja Shieldissä.
Lisäosat > The Isle of Armor > Juoni

Protagonisti voi matkustaa junalla Wedgehurstista Haarniskasaarelle (engl. Isle of Armor), Galarin itäpuolella sijaitsevalle saarelle. Siellä hän kohtaa uuden kilpakumppanin: myrkkytyypin salijohtajakokelas Klaran (Swordissa) tai meediotyypin salijohtajakokelas Averyn (Shieldissä). He ottelevat ja vierailevat Mestaridojossa, jonka dojomestarina toimii Mustard, Galarin entinen liigamestari ja Haarniskasaaren omistaja. Protagonistin voitettua lyhyt harjoitusottelu Mustardia vastaan, Mustard asettaa protagonistin ja tämän kilpakumppanin kolmeen kokeeseen, joiden voittaja saisi käsiinsä Mestaridojon ”salaisen haarniskan”.
Ensimmäisessä kokeessa heidän on löydettävä kolme galarilaista Slowpokea. Kokeen jälkeen protagonisti voi valita Mustardilta lahjaksi jommankumman seuraavista pokémoneista: Bulbasaur tai Squirtle. Toinen koe on kerätä Max-sieniä (engl. Max Mushrooms), joita tarvitaan ainesosiksi Max-keittoon, jonka resepti on Honeyn, Mustardin vaimon, kirjoittama ja joka avaa sitä syöneen pokémonin geenien Gigantamax-tekijän. Kolmas ja viimeinen koe on otella kilpakumppania vastaan ottelu, jossa Dynamaxin ja Gigantamaxin käyttö on sallittua. Protagonistin voitettua ottelu, Mustard paljastaa, että Mestaridojon ”salainen haarniska” on legendaarinen pokémon Kubfu.
Seuraavaksi Mustard antaa protagonistin tehtäväksi kasvattaa ystävyyssidettään Kubfun kanssa. Kun protagonistin ystävyys Kubfun kanssa saavuttaa maksimitason, Mustard kertoo, että protagonisti voi mennä Kubfun mukana jompaan kumppaan Kahden nyrkin torneista (engl. Towers of Two Fists): Vesien torniin (engl. Tower of Waters) tai Pimeyden torniin (engl. Tower of Darkness). Valitsemassaan tornissa protagonistin on käytävä otteluita ja oteltava lopulta itse Mustardia vastaan. Voitettuaan ottelut, protagonisti saa erikoiskäärön, jonka avulla Kubfu voi kehittyä Urshifuksi. Jos Kubfu kehittyy Vesien tornissa, siitä tulee sarjaiskutyyliä (engl. Rapid Strike Style) käyttävä Urshifu. Jos Kubfu kehittyy Pimeyden tornissa, siitä tulee yhden iskun tyyliä (engl. Single Strike Style) käyttävä Urshifu. Tämän jälkeen Hop saapuu Haarniskasaarelle ja Mustard antaa hänelle ja protagonistille tehtäväksi etsiä ylimääräinen ainesosa, jota ilman Urshifu ei suostu syömään Max-keittoa. Ainesosan löydyttyä, Mustard haastaa protagonistin viimeiseen täysin voimin käytävään otteluun, jossa Dynamaxin ja Gigantamaxin käyttö on sallittua.
Lisäosat > The Crown Tundra

Toinen lisäosa, The Crown Tundra, julkaistiin 22. lokakuuta 2020 ja sen maskottina on legendaarinen pokémon Calyrex. Siellä voi pyydystää lisää joitain Galarista puuttuvia edellisten sukupolvien pokémoneja ja osallistua ”Dynamax-seikkailuihin” (engl. Dynamax Adventures), joissa käydään Max Raid -otteluita pokémon-maailman edellisiltä alueilta tuttuja legendaarisia pokémoneja vastaan, pelaajan voidessa pyydystää joitain näistä legendaarisista pokémoneista myös villinä. Lisäosassa tekevät esiintymisensä myös Galarica-seppele (engl. Galarica Wreath), jolla galarilaisen Slowpoken voi kehittää galarilaiseksi Slowkingiksi, Regieleki ja Regidrago, jotka kuuluvat Regirockin, Regicen, Registeelin ja Regigigasin tavoin legendaarisiin titaaneihin, Glastrier ja Sceptrier, Calyrexin ratsuina toimivat legendaariset pokémonit, sekä galarilaiset variaatiot legendaarisista linnuista: Articunosta, Zapdosista ja Moltresista. Lisäosan tarinan suoritettuaan on mahdollista päästä ottelemaan Wyndonin stadionilla aivan uudella pariottelumekaniikalla käytävä Galarilainen Tähtiturnaus (engl. Galarian Star Tournament). Regielekin, Regidragon, Glastrierin, Spectrierin ja Calyrexin lisäksi The Crown Tundra toi peliin edellisistä sukupolvista 125 pokémon-lajia, jotka eivät olleet alun perin saatavilla Swordissa, Shieldissä ja The Isle of Armorissa.
Lisäosat > The Crown Tundra > Juoni

Protagonisti voi matkustaa junalla Wedgehurstista Kruununtundralle (engl. Crown Tundra), Galarin eteläosiin. Siellä hän tapaa tutkimusmatkailija Peonyn, joka on myös puheenjohtaja Rosen veli sekä entinen terästyypin salijohtaja, ja tämän tyttären Peonian. Peony halusi tutkimustensa lisäksi viettää enemmän aikaa tyttärensä kanssa, mutta Peonia juoksee Max-luolaan omin päin ja Peony hänen peräänsä. Protagonisti menee itse luolaan, löytää Peonian ja pelastaa Peonyn yhdeltä luolan Dynamax-pokémonilta, jolloin Peony hyväksyy protagonistin osaksi tutkimusryhmäänsä.
Protagonisti voi sekä käydä Max-luolassa ”Dynamax-seikkailuissa” (engl. Dynamax Adventures) pyydystämässä muilta alueilta tuttuja legendaarisia pokémoneja että auttaa Peonya kolmessa tutkimuksessa löytääkseen niissä mainittuja erityisiä legendaarisia pokémoneja. Ensimmäisessä tutkimuksessa protagonisti etsii pokémonia, jota Freezingtonin kylän asukkaat kutsuvat ”Runsaiden satojen kuninkaaksi” (engl. King of Bountiful Harvests). Protagonistin korjattua ”kuningasta” esittävä patsas, kyseinen pokémon, oikealta nimeltään Calyrex, ilmestyy. Auttaakseen Calyrexia saamaan voimansa takaisin, protagonisti kasvattaa erikoisia porkkanoita houkutellakseen paikalle jommankumman Calyrexin legendaarisista ratsuista: Glastrierin tai Spectrierin. Palautettuaan Freezingtonin sadot taas runsaiksi, sekä Calyrex että ratsu ottelevat protagonistia vastaan, jotta protagonisti voi yrittää pyydystää heidät.
Toisessa tutkimuksessa protagonisti etsii ”legendaarisia jättiläisiä”. Kolmessa ensimmäisessä rauniossa asuvat Regirock, Regice ja Registeel. Kerättyään nämä protagonisti voi avata tien neljänsiin raunioihin, joista voi pyydystää jommankumman kahdesta viimeisestä jättiläisestä: Regielekin tai Regidragon. Kolmannessa tutkimuksessa protagonisti matkustaa Ballimere-järvelle ja mäelle nimeltä Dyna Tree Hill. Sieltä galarilaiset variaatiot Kanton legendaarisista linnuista (Articuno, Zapdos ja Moltres) levittytyvät eri suuntiin: Galarin villille alueelle, Haarniskasaarelle ja Kruunutundralle. Protagonistin on matkustettava näihin paikkoihin löytääkseen ja pyydystääkseen ne.
Kun kaikki kolme tutkimusta ovat suoritettu, Max-luolaan aukeaa ultramadonreikiä. Tämän kautta saataville tulee neljäs vapaaehtoinen tehtävä, jossa voi jahdata Alolassa ja Ultra-avaruudessa aiemmin nähtyjä ultrapetoja (engl. Ultra Beasts) sekä legendaarista pokémonia Necrozmaa. Lisäksi Leon soittaa protagonistille ja kutsuu tämän uuteen pariotteluturnaukseen nimeltä Galarilainen Tähtiturnaus. Siihen osallistuvat protagonistin lisäksi hänen entiset kilpakumppaninsa, Galarin entiset ja nykyiset salijohtajat, entiset liigamestarit, sekä myös Sordward ja Shielbert.
Myynti

31. maaliskuuta 2021 mennessä peliä on myyty 21,10 miljoonaa kappaletta.
The Isle of Armorin logo.
The Crown Tundran logo.
Ukrainan seitsemän ihmettä

Alkuperäisten seitsemän ihmeen sijainti kartalla
Ukrainan seitsemän ihmettä (ukr. Сім чудес України, Sim tšudes Ukrajiny) on kollektiivinen nimitys merkittäville nähtävyyksille ympäri Ukrainaa. Ne valittiin yhdessä yleisö- ja asiantuntijaäänestyksen tuloksena vuonna 2007. Projektin takana toimi Mikola Tomenkon Kotimaa-säätiö. Myöhemmin säätiö on rahoittanut uusien äänestysten järjestämisestä, joissa valittiin seitsemän luonnonihmettä (vuonna 2008), seitsemän ihmeellistä linnaa ja palatsia (2010) sekä erikseen Kiovassa sijaitsevat seitsemän kaupungin ihmettä (vuonna 2013). Alkuperäisestä listasta on sittemmin alettu käyttää nimitystä Ukrainan seitsemän historiallis-arkkitehtonista ihmettä (ukr. Сім історико-архітектурних чудес України, Sim istoryko-arh’itekturnyh’ tšudes Ukrajiny).
Osa kohteista kuuluu samanaikaisesti useampaan eri listaan.
Seitsemän historiallis-arkkitehtonista ihmettä

| Kuva | Nimi | Sijainti |
| --- | --- | --- |
|  | Kamjanetsin linnoitus | Kamjanets-Podilskyi, Hmelnytskyin alue |
|  | Kiovan luolaluostari | Kiova |
|  | Sofijivkan puisto | Uman, Tšerkasyn alue |
|  | Pyhän Sofian katedraali | Kiova |
|  | Khersonesos | Sevastopol |
|  | H’otynin linnake | H’otyn, Tšernivtsin alue |
|  | Hortytsja | Zaporižžja |
Lähde:
Seitsemän luonnonihmettä

| Kuva | Nimi | Sijainti |
| --- | --- | --- |
|  | Askania-Novan biosfäärin suojelualue | Askania-Nova, H’ersonin alue |
|  | Buh’in graniittiaro | Mykolajivin alue |
|  | Dnestrin kanjoni | Ternopilin alue |
|  | Krimin marmoriluola | Krim |
|  | Podolian Tovtryn kansallispuisto | Kamjanets-Podilskyi, Hmelnytskyin alue |
|  | Šatskin kansallispuisto | Volynian alue |
|  | Synevyrin kansallispuisto | Taka-Karpatian alue |
Lähde:
Seitsemän ihmeellistä linnaa ja palatsia

| Kuva | Nimi | Sijainti |
| --- | --- | --- |
|  | Lutskin linna | Lutsk, Volynin alue |
|  | Kamjanetsin linnoitus | Kamjanets-Podilskyi, Hmelnytskyin alue |
|  | Akkermanin linnoitus | Bilhorod-Dnistrovskyi, Odessan alue |
|  | Bukovinan ja Dalmatian metropoliittojen residenssi | Tšernivtsi, Tšernivtsin alue |
|  | H’otynin linnake | H’otyn, Tšernivtsin alue |
|  | Katšanivkan linna | Katšanivka, Tšernihivin alue |
|  | Vorontsovin palatsi | Alupka, Krim |
Lähde:
Kiovan seitsemän ihmettä

| Kuva | Nimi | Muuta |
| --- | --- | --- |
|  | Pyhän Andreaksen kirkko | Myös Andreaksen rinne voidaan laskea kuuluvaksi tähän |
|  | Khimairoiden talo |  |
|  | Vydubytskyin luostari |  |
|  | Pyhän Volodymyrin katedraali |  |
|  | Kiovan Mohyla-akatemia |  |
|  | Kiovan luolaluostari |  |
|  | Pyhän Sofian katedraali |  |
Lähde:
Raleigh

Raleigh tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Henkilöitä

Walter Raleigh (1552–1618), englantilainen kirjailija, sotilas ja tutkimusmatkailija
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Raleigh, pelihahmo (härkäsammakko) videopelisarjassa Sly Cooper
Paikkoja

Raleigh, Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltion pääkaupunki
Raleigh-Durhamin kansainvälinen lentoasema, lentoasema Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa
Yrityksiä

Raleigh Bicycle Company, brittiläinen polkupyörävalmistaja
Raleigh & Robert, 1900-luvun alussa toiminut ranskalainen elokuvayhtiö
Aluksia

CSS Raleigh, kahden Yhdysvaltojen etelävaltioiden aluksen nimi
USS Raleigh, usean Yhdysvaltojen laivaston aluksen nimi
Raleigh-luokka (LPD), Yhdysvaltain laivaston maihinnousualusluokka
HMS Raleigh (1778) 32-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Raleigh (1806) 18-tykkinen Cruizer-luokan prikisluuppi
HMS Raleigh (1845) 50-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Raleigh (1874) rautarunkoinen potkurikorvetti
HMS Raleigh (1919) Hawkins-luokan risteilijä
HMS Raleigh (tukikohta) peruskoulutusta tarjoava maatukikohta Torpointissa
U-39 (1938)

| U-39 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  AG Weser, Bremen
Kölinlasku:  2. kesäkuuta 1937
Laskettu vesille:  22. syyskuuta 1938
Palveluskäyttöön:  10. joulukuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 14. syyskuuta 1939
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 032 t (pinnalla) 1 152 t (sukellus)
Pituus:  76,6 m
Leveys:  6,5 m
Syväys:  4,7 m
Koneteho:  2 × MAN M9V40/46 ahdettua 9-sylinteristä dieselmoottoria 4 400 hv (pinnalla) 2 × SSW GU345/34 kaksivaihesähkömoottoria 1 000 hv (sukellus)
Nopeus:  18,2 solmua (pinnalla) 7,7 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  6 200 mailia@10 solmua (pinnalla) 94 mailia@4 solmua (sukellus)
Miehistöä:  48-56
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea, 22 torpedoa 1 × Utof 105 mm/L45 -tykki, 110 laukausta
U-39 oli Saksan laivaston IXA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. Alus oli ensimmäinen toisessa maailmansodassa upotettu Saksan laivaston sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 29. heinäkuuta 1936 AG Weseriltä Bremenistä, missä köli laskettiin 2. kesäkuuta 1937. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 10. joulukuuta ensimmäisenä komentajanaan Gerhard Glattes.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 6. sukellusvenelaivueeseen. Alus lähti 19. elokuuta 1939 Wilhelmshavenista ensimmäiselle partiomatkalleen U-53:n, U-32:n, U-31:n ja U-35:n kanssa. Alusten tehtävänä oli siirtyä valmiusasemiin sodan syttymisen varalta.  Osasto purjehti Pohjanmerelle kiertäen Britteinsaaret, jolloin alus joutui tunnistamattoman aluksen syvyyspommituksen maaliksi. Se selvisi uhasta sukeltamalla syvemmälle.
Alus laukaisi 14. syyskuuta Rockall Bankin edustalla Skotlannin luoteisrannikolla kaksi torpedoa kohti Britannian Kuninkaallisen laivaston lentotukialus HMS Ark Royalia, mutta torpedot räjähtivät ennen aikojaan aiheuttamatta vahinkoa. Lentotukialuksen suojana olleet hävittäjät HMS Faulknor, HMS Firedrake ja HMS Foxhound hyökkäsivät aluksen kimppuun syvyyspommein, jolloin sukellusvene joutui nousemaan pintaan. Lähinnä ollut Foxhound pelasti 25, Faulknor yksitoista ja Firedrake loput kahdeksan sukellusveneen miehistöstä, jotka joutuivat sotavankeuteen.
U-679

| U-679 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Howaldstswerke, Hampuri
Kölinlasku:  3. syyskuuta 1942
Laskettu vesille:  18. syyskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  29. marraskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 9. tammikuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  769 t (pinnalla) 871 t (sukellus)
Pituus:  67,10 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,20 m
Syväys:  4,74 m
Koneteho:  diesel: 2 800 - 3 200 bhp sähkö: 740 shp
Nopeus:  17,7 solmua (pinnalla) 7,6 solmua (sukellus)
Miehistöä:  4 upseeria + 40-56 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 × 533 mm torpedoputkea, joihin 14 torpedoa tai 26 TMA-miinaa 1 × 8,8 cm kansitykki 1 × 2 cm C/30 -ilmatorjuntatykki
U-679 oli Saksan laivaston tyypin VIIC sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 5. kesäkuuta 1941 Hampurista Howaldstswerkelta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 29. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Friedrich Breckwoldt.