stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uganda
Talous > Infrastruktuuri > Liikenne

Ugandan tieverkosto on vielä huonokuntoinen, vaan suuria pääteiden rakennushankkeita on käynnissä 2019. Entebbe - Kampala Expressway valmistui 2018. Suurimpien keskusten välillä on päällystetyt tiet, mutta niiden sivutiet ovat huonokuntoisia.
Maayhteydet naapurimaihin hoidetaan lähinnä linja-autoilla ja minibusseilla. Rautatie on lakkautettu matkustajaliikenteen osalta, mutta suunnitelma Kampala - Nairobi - Mombasa rautatiestä on olemassa 2019. Matka Kampalasta Nairobiin kestää 12–14 tuntia. Reitti Tansaniaan seurailee Victorianjärven länsirantaa Bukobaan. Aiemmin Victorianjärvellä on ollut matkustajalaivoja Ugandasta Tansaniaan, nykyisin vain rahtiliikennettä.
Ugandassa on 35 lentokenttää, joista viiden kiitotiet on päällystetty, ja yhden kiitotie pitempi kuin kolme kilometriä. Kansainvälinen kenttä on Entebbe International Airport.
Järvillä on laivaväyliä; suurimmat satamakaupungit ovat Entebbe, Jinja ja Port Bell. Kapearaiteista rautatietä on rakennettu 1 244 kilometriä. Rautatieyhtiön toiminta lakkasi 1990-luvun puolivälissä, mutta vuonna 2010 julkistettiin suunnitelmia joidenkin rataosuuksien avaamisesta rahtiliikenteelle.
Talous > Infrastruktuuri > Energia

Ugandalla on käytettävissään vesivoimaa ja muita energiavaroja, mutta vain alle 15 prosenttia sen väestöstä on sähkönjakelun parissa. Sähkönjakelussa on jatkuvia katkoksia jopa pääkaupungissa Kampalassa. Epäluotettava sähkönjakelu on merkittävä hidaste talouden kehittymiselle. Sähköverkkoa laajennetaan maaseudulle, mutta koko maan sähköistäminen on haastellista.
Viime vuosina Ugandassa on pyritty hyödyntämään aurinkovoimaa, mutta toistaikseksi aurinkopaneeleja käytetään hyvin pienten energiamäärien tuottamiseen (esimerkiksi kännykän lataaminen auringon avulla). Mobiiliverkkoyhtiöt ovat jakaneet mikrolainoja aurinkoenergian asentamiseen.
Talous > Infrastruktuuri > Tietoliikenne

Kuten muukin Afrikka, Uganda on hyötynyt merkittävästi matkapuhelinten kehittymisestä. Matkapuhelinverkot kattavat suurimman osan maasta ja puhelinten määrä on kasvanut nopeasti. Maassa on vuonna 2018 alkanut 4G-verkon laajentuminen, 3G-verkko kuitenkin on yleinen.
Vuonna 2018 Ugandan parlamentti julkaisi lakimuutoksen, jonka myötä sosiaaliselle medialle asetettiin päivittäin maksettava vero. Veroa on kritisoitu ja kutsuttu sananvapautta loukkaavaksi.
Talous > Infrastruktuuri > Vesi ja sanitaatio

Suurimmalla osalla ugandalaisista ei ole käytettävissä juoksevaa vettä eikä viemäröintiä. Monissa kylissä ei ole tarjolla puhdasta vettä eikä turvallisia käymälöitä. Tilanne on kuitenkin parantunut.lähde?
Talous > Elinkeinot > Maanviljelys

Maan tärkein elinkeino on maanviljely, joka työllistää noin 80 prosenttia väestöstä. Suurin osa, noin 65 prosenttia, viennin arvosta tulee kahvista. Uganda on Afrikan suurin robusta-kahvin tuottajamaa. Kahvin maailmanmarkkinahintojen heilahtelu vaikuttaa maan talouteen.
Talous > Korruptio

Uganda on varsin korruptoitunut maa. Yritysten on tyypillisesti lahjottava virkamiehiä esimerkiksi lupa-asioiden hoitamiseksi. Myös poliitikot ovat korruptoituneita. Monet yritykset nimeävät korruption yhdeksi tärkeimmäksi tekijäksi, joka hidastaa Ugandan talouskehitystä.
Vuosina 2012–2013 Ugandan korruptio nousi otsikoihin, kun selvisi, että osa kehitysapurahoista oli siirretty yksityisille tileille. Kriisin myötä Norja, Irlanti, Ruotsi, Tanska ja Britannia keskeyttivät tukien maksamisen. Uganda joutui palauttamaan väärin käytettyjä kehitysapurahoja muun muassa Britannialle, Irlannille ja Norjalle.
Väestö ja terveys

Ugandassa on noin 44,3 miljoonaa asukasta. Vuonna 2019 eliniänodote oli 63,4 vuotta.
Väestö ja terveys > Väestönkasvu

Ugandassa syntyvyys on korkea, yhtä naista kohti syntyvyys on vuonna 2019 4,7 lasta ja väestö kasvaa vauhdilla. Vuonna 2013 YK arvioi Ugandan väkiluvun nousevan yli 200 miljoonaan vuoteen 2100 mennessä.
Väestö ja terveys > Terveys

HIV ja siitä hoitamattomana kehittyvä AIDS räjähti 1980-luvulla Ugandassa valtaisaksi terveysongelmaksi. Epidemiaa on pyritty rajoittamaan ABC-strategialla, johon kuuluvat pidättäytyminen seksistä (Abstinence) ja uskollisuus kumppanille (Be faithful) sekä kondomin käyttö (Condoms). Näistä kahdella ensimmäisellä on suurempi hallituksen tuki; varsinkin alkuvuosina presidentti Museveni vastusti kondomien jakamista. Strategian raportoitiin pienentäneen HIV-positiivisten aikuisten osuutta kolmanneksesta ensin 15 prosenttiin 1990-luvulla ja siitä alle viiden prosentin. Myöhemmin kampanjan onnistumista on pidetty ylimainostettuna, ja todettu, että osa sairaiden osuuden pienenemisestä johtuu kuolleisuudesta. Aikuisten HIV-levinneisyys oli CIA:n mukaan 6,1 prosenttia vuonna 2019. HIV:iin liittyy edelleen leimautumisen pelko, joka haittaa hoitoon hakeutumista ja on jopa saanut vanhemmat välttämään lastensa hoitamista.
Maailman terveysjärjestön (WHO) vuonna 2004 tekemän selvityksen mukaan Ugandassa käytettiin alkoholia enemmän kuin missään muussa maailman maassa; puhtaaksi alkoholiksi muunnettuna 8,9 litraa aikuista kohti.
Väestö ja terveys > Kielet

Ugandan väestö jakautuu pääasiassa bantu-kansoihin, niloottiseen kielikuntaan kuuluviin kansoihin ja nilo-hamiittisiin kansoihin. Bantukielistä gandalla on eniten puhujia, noin neljä miljoonaa.
| nimi | puhujia | vuosi | pääasiallinen alue |
| --- | --- | --- | --- |
| Atšoli | 1,17 miljoonaa | 2002 | Pohjoisosa ja Sudan |
| Alur | 617 000 | 2002 | Luoteisosa ja Kongo |
| Aringa | 589 000 | 1992 | Luoteisosa |
| Chiga | 1,58 miljoonaa | 2002 | Luoteisnurkka |
| Ganda | 4,13 miljoonaa | 2002 | Kaakkoisosa |
| Konzo | 609 000 | 2002 | Lounaisosa |
| Lango | 1,49 miljoonaa | 2002 | Keskiosa |
| Lugbara | 797 000 | 2004 | Luoteisosa, Kongo |
| Masaaba | 1,12 miljoonaa | 2002 | Itäosa |
| Nyankole | 2,33 miljoonaa | 2002 | Lounaisosa |
| Nyoro | 667 000 | 2002 | Länsiosa |
| Ruanda | 764 000 | 2002 | Lounaiset rajaseudut |
| Soga | 2,06 miljoonaa | 2002 | Keskiosa |
| Teso | 1,57 miljoonaa | 2002 | Itäosa, Kenia |
Väestö ja terveys > Uskonnot

Vuonna 2014 ugandalaisista oli uskonnoltaan protestantteja 45,1 prosenttia, katolisia 39,3 prosenttia, muslimeja 13,7 prosenttia ja muita, eli esimerkiksi hinduja ja perinteisiä paikallisia uskontoja harjoittavia oli 1,6 prosenttia. Idi Amin karkotti aasialaissyntyiset ugandalaiset vuonna 1972, ja silloin hindu- ja sikhiväestön määrä romahti. Aminin kukistumisen jälkeen intialaissyntyisiä afrikkalaisia on palannut Ugandaankin. Vuonna 1989 heitä arveltiin olevan 10 000, kun 1969 heitä oli 70 000.
Väestö ja terveys > Koulutus

Nopea väestönkasvu on aiheuttanut haasteita koululaitokselle ja pätevistä opettajista on pulaa. Koulutuspolku muodostuu pakollisesta ja ilmaisesta ala-asteesta 6-13-vuotiaille, neljävuotisesta yläasteesta ja kaksivuotisesta lukiosta.
Vuonna 2018 noin kolme neljännestä yli 15-vuotiaista ugandalaisista oli lukutaitoisia, 83% miehistä ja 70% naisista. Maan noin 50 korkeakoulusta arvostettuihimpiin kuuluvat Makereren yliopisto, Kampalan kansainvälinen yliopisto ja Ugandan kristillinen yliopisto.
Kulttuuri

Ugandan perinteinen kulttuuri noudattelee heimorajoja enemmän kuin valtion rajoja. Länsi-Ugandan sademetsissä elää pygmikansoja, joilla on oma kulttuurinsa. Pohjoisessa ja idässä on niloottiseen kielikuntaan kuuluvia heimoja, muualla bantuheimoja. Jokaisella ryhmällä on omia eeppisiä kansanlaulujaan, joiden tarinat välittyvät sukupolvelta toiselle.
Tunnettu ugandalainen kirjailija ja runoilija Okot p’Bitek (1931–1980) kirjoitti luon kielellä laajoja runoelmia, jotka hän itse käänsi myös englanniksi. Monet hänen teoksistaan ovat satiirisia monologeja, jotka käsittelevät eurooppalaisen ja afrikkalaisen kulttuurin kohtaamisia.
Noituuteen luottaminen on yleistä Ugandassa. Kyselyjen mukaan 80 prosenttia väestöstä on pyytänyt noidilta neuvoa. Vuonna 2009 rekisteröitiin 123 ihmistä uhratun noituuteen liittyviin tarkoituksiin. Tässä oli kahdeksan prosentin nousua vuodesta 2008. Ihmisten uhrausten tavoitteena on etupäässä nopea rikastuminen.
Kulttuuri > Media

Ugandassa on laaja radio- ja televisioasemaverkosto, johon kuuluu yli 200 radioasemaa ja tusinan verran televisioverkkoja. Näistä enemmistö on yksityisesti omistettuja. Siirros digitaaliseen televisioon tapahtui vuonna 2015. Maksutelevisiota tarjoaa neljä ulkomaista toimijaa. Päivälehdistössä valta-asemassa ovat valtiollinen New Vision ja yksityinen Daily Monitor. Kansainvälisistä radiokanavista BBC, Radio France internationale ja China Radio International lähettävät ohjelmavirtaa pääkaupunki Kampalassa.
Virallisesti maassa on perustuslain turvaama sanan- ja lehdistönvapaus, mutta näitä oikeuksia vähättelevä rikoslakia käytetään toimittajia vastaan. Toimittajia pelotellaan ja heitä kohtaan hyökätään miltei päivittäin. Keskeinen lehdistönvapauden rikkoja on turvallisuusjoukot. Toimittajat ilman rajoja -järjestön julkaiseman vuosiraportti (2020) luokitteli järjestön pisteyttämästä 180 maasta Ugandan lehdistönvapaudessa sijalle 125, ja maa kuuluu maailmanlaajuisesti lehdistönvapauden viisiportaisella asteikolla toiseksi alimpaan, vaikean lehdistönvapauden luokkaan.
Kulttuuri > Urheilu

Ugandan ylivoimaisesti suosituin urheilulaji on jalkapallo, seuraavaksi suosituimpien lajien ollessa rugby ja koripallo.
Uganda on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1956 alkaen. Se on saavuttanut olympiamitaleja kahdessa eri urheilumuodossa, yleisurheilussa ja nyrkkeilyssä. Maan ensimmäinen olympiavoittaja on miesten 400 metrin aitajuoksun Münchenin 1972 kisoissa voittanut John Akii-Bua. Lontoon 2012 kisoissa Stephen Kiprotich voitti maratonjuoksun tuoden Ugandalle maan toisen olympiakullan.
Ugandan jalkapallomaajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Afrikan-mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa Uganda oli toinen vuonna 1978 ja neljäs vuonna 1962.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uganda Wikimedia Commonsissa
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
| n k Kansainyhteisö |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Antigua ja Barbuda  Australia  Bahama  Bangladesh  Barbados  Belize  Botswana  Brunei  Dominica  Etelä-Afrikka  Fidži  Gabon  Gambia  Ghana  Grenada  Guyana  Intia  Jamaika  Kamerun  Kanada  Kenia  Kiribati  Kypros  Lesotho  Malawi  Malesia  Malediivit  Malta  Mauritius  Mosambik  Namibia  Nauru  Nigeria  Pakistan  Papua-Uusi-Guinea  Ruanda  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Salomoninsaaret  Sambia  Samoa  Seychellit  Sierra Leone  Singapore  Sri Lanka  Swazimaa  Tansania  Togo  Tonga  Trinidad ja Tobago  Tuvalu  Uganda  Uusi-Seelanti  Vanuatu  Yhdistynyt kuningaskunta 
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Murchisonin putoukset
LRA:n toimialueena olevat piirikunnat.
Presidentti Museveni Entebbessä vuonna 2003.
Maan pääkaupungin, yli miljoonan asukkaan Kampalan keskusta ja sen maamerkkinä toimiva Mapeera-talo.
Entebben kansainvälinen lentoasema.
Kahvipellot Lounais-Ugandassa.
Nainen Ruwenzori-vuorelta.
Kadam-vuori Ugandassa.
Mandelan kansallinen stadion.
Panihida

Panihida (ven. Панихида, panihida, kreik. πανυχίς, panihis) on ortodoksisen jumalanpalvelusperinteen mukainen vainajien muistopalvelus.  Panihida toimitetaan tavallisesti 1., 3., 9. ja 40. päivänä vainajan kuolemasta ja tämän jälkeen aina vainajan kuoleman vuosipäivänä tai nimipäivänä.
Haudalla yleisenä vainajien muistopäivänä, muistinsuovatana, toimitetaan yleensä lyhennetyn kaavan mukainen panihida, jota kutsutaan nimellä litania.
Panihidan kontakki:
Suomenkielisen Panihidan ovat säveltäneet ainakin Mikko Sidoroff ja Leonid Bashmakov.
Aiheesta muualla

Panihida ja parastaasi. Ortodoksi.net.
Jukolan viesti 2013

| Jukolan viesti 2013 |
| --- | --- |
 Jämsä-Jukola
 Jämsä-Jukolan logo
Kilpailupaikka:   Myllymäki, Jämsä
Ajankohta:  15.–16. kesäkuuta 2013
Järjestävä seura:  Jämsän Retki-Veikot
Venlojen viesti
Joukkueita:  1 236
Maaliintulleita:  1 141
Voittaja:   OK Pan Aarhus (1.)
Jukolan viesti
Joukkueita:  1 632
Maaliintulleita:  1 383
Voittaja:   Kalevan Rasti (5.)
Virallinen sivusto:  Jukolan viesti 2013
 ← 20122014 →
Jukolan viesti 2013 eli Jämsä-Jukola oli 65:s Jukolan viesti -tapahtuma. Se käytiin 15.–16. kesäkuuta 2013 Jämsän Myllymäellä. Järjestävänä seurana toimi Jämsän Retki-Veikot. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Jukolan viesti järjestettiin Jämsässä. Miesten Jukolan viestin voitti Kalevan Rasti, jolle voitto oli viides ja toinen peräkkäin. Naisten 36:nen Venlojen viestin voitti OK Pan Aarhus, jolle voitto oli ensimmäinen. OK Pan Aarhusista tuli samalla ensimmäinen tanskalainen seura, joka pystyi voittamaan Jukola-tapahtuman. Aiemmin kaikki voittajat olivat olleet suomalaisia, ruotsalaisia tai norjalaisia.
Tulokset > Venlojen viesti

1. osuus: 8,2 km

2. osuus: 6,2 km

3. osuus: 6,2 km

4. osuus: 8,7 km

Joukkueita: 1 236, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 141
| Sija | nro>  | Joukkue | Loppuaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 |  OK Pan Aarhus Ida Bobach Miri Thrane Ødum Maja Alm Emma Klingenberg | 2.56.25 |
| 2 | 1 |  Halden SK  Vendula Haldin  Eva Juřeníková Anne Margrethe Hausken Nordberg Mari Fasting | + 0.31 |
| 3 | 7 |  OK Linne  Catherine Taylor  Inga Kazlauskaitė Lina Bäckström Annika Billstam | + 1.39 |
| 4 | 25 |  Stora Tuna OK | + 2.17 |
| 5 | 5 |  Leksands OK | + 3.04 |
| 6 | 14 |  Kalevan Rasti | + 3.06 |
| 7 | 10 |  Domnarvets GoIF | + 3.25 |
| 8 | 9 |  OK Tisaren | + 3.58 |
| 9 | 32 |  MS Parma | + 4.52 |
| 10 | 2 |  Paimion Rasti | + 5.23 |
| 11 | 41 |  Tampereen Pyrintö | + 6.34 |
| 12 | 13 |  Halden SK -2 | + 6.35 |
| 13 | 39 |  Koovee | + 6.51 |
| 14 | 29 |  IGTISA | + 7.02 |
| 15 | 28 |  Järla Orientering | + 7.22 |
Tulokset > Jukolan viesti

| --- | --- |
 1. osuus: 12,2 km  2. osuus: 13,0 km  3. osuus: 14,4 km  4. osuus: 7,8 km :  5. osuus: 7,7 km  6. osuus: 11,7 km  7. osuus: 15,1 km 
Joukkueita: 1 632, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 383
| Sija | nro>  | Joukkue | Loppuaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Kalevan Rasti Jere Pajunen Simo-Pekka Fincke  Philippe Adamski Hannu Airila  Jan Procházka  Fabian Hertner  Thierry Gueorgiou | 7.27.58 |
| 2 | 24 |  Kristiansand OK Jostein Andersen Eirik Martens Svensen  Baptiste Rollier Holger Hott  Martin Hubmann Hans Gunnar Omdal  Daniel Hubmann | + 2.23 |
| 3 | 4 |  Hiidenkiertäjät Perttu Sorsa  Lauri Sild  Leonid Novikov Mikko Patana  Olle Kärner  Timo Sild  Valentin Novikov | + 5.42 |
| 4 | 3 |  Halden SK | + 6.11 |
| 5 | 11 |  IL Tyrving | + 7.39 |
| 6 | 19 |  Göteborg Majorna OK | + 8.33 |
| 7 | 7 |  Vaajakosken Terä | + 9.54 |
| 8 | 8 |  OK Tisaren | + 10.07 |
| 9 | 15 |  Järla Orientering | + 10.41 |
| 10 | 30 |  OK Hällen | + 12.45 |
| 11 | 10 |  Kalevan Rasti -2 | + 12.51 |
| 12 | 20 |  IFK Moras OK | + 13.05 |
| 13 | 5 |  Södertälje Nykvarn Orienter | + 13.12 |
| 14 | 2 |  Malungs OK Skogsmårdarna | + 13.28 |
| 15 | 6 |  Vehkalahden Veikot | + 13.31 |
Aiheesta muualla

Jämsä-Jukolan tiivistelmä Jukola.com-sivustolla
Venlojen viestin 2013 GPS-seuranta ja kartat RouteGadget-palvelussa
Jukolan viestin 2013 GPS-seuranta ja kartat RouteGadget-palvelussa
Bede BD-10

| Bede BD-10 |
| --- | --- |
 Bede BD-10
Tyyppi:  Experimental-lentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Bede Jet Corporation
Suunnittelija:  Jim Bede
Ensilento:  8. heinäkuuta 1992
Valmistusmäärä:  5 
Bede BD-10 oli Jim Beden yritys esitellä maailman ensimmäinen ääntänopeampi rakennussarjasuihkukone. Lentokoneen huippunopeudeksi oli asetettu 1.4 Mach, mutta suurin saavutettu nopeus oli Mach 0.83.
Arvid Ohlsson

Karl Arvid Ohlsson (28. toukokuuta 1893 Hämeenlinna – 10. tammikuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen rehtori, kauppalanjohtaja, toimittaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Ohlssonin vanhemmat olivat puutarhuri Johan Alfred Ohlsson ja Anastasia (Nasta) Nikitin ja puoliso 1920–1958 Edith (Etti) Elise Dahlström. Ohlsson tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1911 ja suoritti opintoja Helsingin yliopistossa ja Marburgin yliopistossa 1911–1918. Hän oli Kuopion lääninvankilan kanslia-apulainen 1912–1913, konttoriapulainen Saimaan kanavalla 1915, Hämeenlinnan lyseon vt. saksan ja ranskan kielen lehtori 1915, Saimaan kanavan kanavakirjuri 1916–1918, Valkeakosken kanavakaitsija 1918–1927, Etelä-Suomen Pankin,  vuodesta 1928 Liittopankin ja vuodesta 1931 Helsingin Osakepankin Hämeenlinnan konttorin johtaja 1927–1936, Aulanko-Karlberg Oy:n toimitusjohtaja 1927–1938, Suomen Matkailijayhdistyksen talousjohtaja, Suomen Matkaravinto ja Maja Oy:n eli sittemmin Matkaravinto-yhtiön apulaisjohtaja 1936–1938 ja toimitusjohtaja 1938–1964. Ohlsson oli myös Sääksmäen Sanomien eli vuodesta 1928 Valkeakosken ja Sääksmäen Sanomien toimittaja 1921–1930, Valkeakosken kauppalan johtaja 1922–1927, Valkeakosken yhteiskoulun rehtori 1923–1926, Valkeakosken Työväenopiston va. johtaja 1924–1925 ja Hämeenlinnan Höyrylaiva Oy:n isännöitsijä 1927–1929. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Ohlsson sai 1953.
Príncipe (1729)

| Príncipe |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Astillero Real, Guarnizo, Santander
Laskettu vesille:  1729
Palveluskäyttöön:  17. elokuuta 1731
Poistui palveluskäytöstä:  huhtikuu 1745
Loppuvaihe:  romutettu 11. heinäkuuta 1746
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 095 t
Pituus:  55,47 m (kokonaispituus) 48,77 m (köli)
Leveys:  15,24 m
Syväys:  7,62 m
Miehistöä:  noin 600
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 26 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 28 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 10 × 8 naulan tykkiä etukansi: 6 × 8 naulan tykkiä
Príncipe oli vuonna 1729 vesille laskettu Espanjan laivaston Santa Ana -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Guarnizon laivastontelakalta Santanderista. Alus laskettiin vesille 1729 ja otettiin palvelukseen 17. elokuuta 1731.
Palvelus

Alus lähti 17. tammikuuta 1730 Santanderista Francisco Javier Cornejon laivueen mukana, johon kuuluivat Princesa, Rubí, San Isidro ja Guipúzcoa sekä kaksi fregattia. Ne saapuivat 6. helmikuuta Cádiziin. Alus partioi Ferrolin ja Cádizin välillä Cornejon laivueessa, kunnes se siirrettiin 1731 Italian sotaretkelle Barcelonaan Marqués de Marini laivastoon. Alus oli 1731 korjattavana Toulonissa ja Carracassa kesäkuusta syyskuuhun 1732.
Vuonna 1733 alus taisteli algerialaisia merirosvoja vastaan Reggion laivueessa. Se lähti 30. marraskuuta 1733 Barcelonasta kymmenen linjalaivan laivastossa Sisilian sotaretkelle La Speziaan. Alus palasi 18. heinäkuuta 1734 Cádiziin. Vuodet 1737-1738 alus partioi Ferrolin edustalla. Lokakuussa 1739 se varustettiin Ferrolissa ja lähti  Torresin laivueen mukana Karibialle.
Vuodesta 1740 alus partioi Havannan edustalla, kunnes se lähti 10. marraskuuta 1744 Torresin laivueen mukana Cádiziin. Alus vaurioitui pahoin myrskyssä Puerto Ricon edustalla ja joutui palaamaan Havannaan 10. huhtikuuta 1745. Huhtikuussa 1745 aluksella todettiin lahoa, jota ei kyetty poistamaan. Alus romutettiin 11. heinäkuuta 1746 Havannassa.
Merja Olenius

Merja Olenius (s. 1964lähde?) on Etelä-Savon maakuntaliiton kehittämisjohtaja. Hän oli Hartolan kunnanjohtajana syyskuusta 2012 elokuuhun 2021. Hartolan kunnanvaltuusto valitsi Oleniuksen kunnanjohtajan virkaan huhtikuussa 2012 ja hän aloitti saman vuoden syyskuussa edeltäjänsä Raija Rissasen jäätyä eläkkeelle. Vuosina 2001–2008 Olenius toimi Leivonmäen kunnanjohtajana, vuosina 2008–2010 Joutsan perusturvajohtajana ja vuosina 2010–2012 Hartolan hallintojohtajana. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
Líndos

| Líndos Λίνδος |
| --- | --- |
 Líndoksen kylä ja akropolis.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Líndos
 Koordinaatit: 36°05′N, 28°05′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Ródos
Kunta:  Ródos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  690108
Väkiluku (2011):  3 957
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 087
 – Kylä:  819
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  851 07
Suuntanumero(t):  22440
Rekisterikilpi:  ΚΧ, ΡΟ, ΡΚ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Líndos (kreik. Λίνδος) on Kreikan kylä sekä samanniminen Ródoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λίνδου, Dimotikí Enótita Líndou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ródoksen saarella, Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 957 ja varsinaisen Líndoksen kylän väkiluku 819 (vuonna 2011).
Líndos sijaitsee Ródoksen itärannikolla noin 55 kilometriä etelälounaaseen Ródoksen kaupungista. Sen tunnetuin nähtävyys on antiikin ja keskiaikainen akropolis eli linnavuori, jonka juurella Líndoksen kylä sijaitsee.
Historia > Antiikin Lindos

Antiikin Lindos perustettiin noin 900-luvulla eaa. Se oli yksi saaren kolmesta vanhasta kaupungista Kameiroksen ja Ialysoksen ohella. Saaren kaupungit perustivat yhdessä Kosin, Knidoksen ja Halikarnassoksen kanssa kauppaliiton, doorilaisen heksapoliin, vuoteen 700 eaa. mennessä.
Lindoksen akropoliilla eli linnavuorella sijaitsi Athene Lindian temppeli, joka oli saaren tärkein kulttipaikka. Temppelin ansiosta Lindos säilyi merkittävänä myös sen jälkeen, kun se sekä Kameiros ja Ialyssos perustivat yhdessä Rhodoksen kaupungin saaren uudeksi keskukseksi. Temppelin raunioiden lisäksi akropoliilla on jäännöksiä temppeliä ympäröineistä pylväshalleista ja propylaia-sisäänkäynnistä, sekä myöhemmistä keskiaikaisista linnoitteista ja rakennuksista. Antiikin ajalta ovat säilyneet myös muun muassa Lindoksen teatterin rauniot akropoliin alarinteessä.
Historia > Nykyinen kylä

Lindoksen antiikin aikainen linnavuori säilyi merkittävänä linnoituksena bysanttilaisella keskiajalla ja edelleen Johanniittain ritarikunnan aikana vuosina 1309–1522, jolloin kukkulaa linnoitettiin jälleen laajalti. Linnoitus oli käytössä myös osmanivallan aikana.
Linnoituksen ympärille kehittyi nykyinen Líndoksen kylä. Se on nykyisin saaren suosituimpia turistikohteita ja tunnetaan paitsi linnavuoresta myös valkoisista, perinteisistä rakennuksistaan. Kylässä on myös lukuisia bysanttilaisaikaisia kirkkoja. Líndoksessa on paljon kauppoja, useita rantoja sekä myös kylpylöitä.
Líndos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ródoksen kuntaan yhdessä Afántoun, Archángeloksen, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Nótia Ródoksen ja Petaloúdesin kanssa.