stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Manchester
Historia

Manchesterin alueelta on löytynyt muutamia löytöjä, jotka viittaavat pronssikautiseen asutukseen. Kelttiheimo brigantit asuttivat seutua roomalaisten tuloon saakka, jolloin kenraali Agricolan käskyllä perustettiin vuonna 79 linnoitus nimeltään Mamucium nykyisen Manchesterin paikalle. Manchesterin keskustan alue on asutettu pysyvästi tuolloin.
Roomalaiset jättivät Britteinsaaret 400-luvulla, jolloin keskus siirtyi paikallisten haltuun. Asutus oli siirtynyt Normannivalloituksen aikaan 1066 Irwell- ja Irkjokien yhdyskohtaan. Kaupunki kävi paljon kauppaa Pohjanmeren kaupunkien kanssa, ja mm. Hansaliittoon luotiin yhteydet. Flaamilaisten vaikutuksesta kaupunkiin alkoi kehittyä tekstiiliteollisuutta. Manchesteriin ilmestyi myös katedraali 1400-luvulla.
Manchesterista tuli jo keskiajalla Englannin puuvillateollisuuden keskus. Manchesterilla oli merkittävä rooli teollisessa vallankumouksessa 1800-luvun alussa. Kaupunkiin perustettiin tuolloin runsaasti tekstiili- ja raskasta teollisuutta, ja sen väkiluku kasvoi huimasti vuoden 1717 kymmenestätuhannesta asukkaasta vuoden 1851 yli kolmeensataan tuhanteen asukkaaseen. Kaupunginoikeudet Manchester sai vasta 1853. Manchesterin yliopisto perustettiin vuonna 1903.
Ensimmäinen maailmansota katkaisi Manchesterin puuvillan viennin ulkomaille, mikä merkitsi valta-aseman menettämistä maailmanmarkkinoilla. Muualla alettiin tuottaa tehokkaasti puuvillaa, usein Manchesterissa valmistetuilla koneilla. Suuri lama entisestään vähensi puuvillateollisuutta kaupungissa. Toisessa maailmansodassa kaupungin teollisuus valjastettiin sotateollisuudelle, mikä vuoksi saksalaiset pommittivat useaan otteseen kaupunkia. Suurimmat pommitukset tapahtuivat jouluna 1940, jolloin kaupunkiin pudotettiin arviolta 475 tonnia pommeja.
Vuonna 1996 IRA räjäytti suuren pommin kaupungin keskustassa. 200 ihmistä loukkaantui. Isku oli tuhoisin IRA:n Britannian puolella tekemistä iskuista. Keskustan liikehuoneistoille aiheutuneet vauriot maksoivat vakuutusyhtiöiden arvion mukaan yli 400 miljoonaa puntaa. Monia rakennuksia piti purkaa ja rakentaa kokonaan uudelleen.
Salman Abedi räjäytti 23. toukokuuta 2017 itse rakentamansa pommin poptähti Ariana Granden konsertin jälkeen Manchester Arenan lähistöllä, jolloin 22 ihmistä kuoli ja 59 loukkaantui. Vastuun iskusta otti Isis.
Hallinto ja politiikka

Manchester on jaettu 32:een vaalipiiriin, joista äänestetään kaupunginvaltuustoon yhteensä 96 jäsentä, kolme joka piiristä.
Vuonna 2013 Työväenpuolueella on ylivoimainen enemmistö, 87 paikkaa, kaupunginvaltuustossa. Liberaalidemokraateilla on 9 paikkaa.
Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Suur-Manchesterin alueelta valituista 27 kansanedustajasta kaksi edusti konservatiiveja, kolme liberaalidemokraatteja ja 22 työväenpuoluetta.
Palvelut > Liikenne

Manchesterin lentoasema palvelee koko Luoteis-Englantia, ja matkustajamäärissä se on seuraavaksi suurin Lontoon kenttien jälkeen.
Junayhteydet ovat hyvät. Liverpoolin ja Manchesterin välinen rata avattiin 1830. Manchesterissä liikennöi myös pikaraitiotiejärjestelmä Manchester Metrolink.
Manchesteria kiertää kehätienä moottoritie M60. Se kulkee kaupungin lähiöiden läpi ja palvelee poikittaisliikennettä, kun taas Lontoota kiertävä M25 on enemmänkin ohikulkutie. Muut tärkeät moottoritiet ovat M6 etelään Birminghamiin, M6 pohjoiseen Lancasteriin, M62 länteen Liverpooliin ja M62 itään Leedsiin ja sieltä Kingston upon Hulliin.
Kanavat rakennettiin aikoinaan teollisuuden kuljetustarpeisiin, mutta nykyisin ne palvelevat enimmäkseen huviveneilyä. Kanavien ja vanhojen teollisuusrakennusten yhdistelmä on tuonut Manchesterin keskustan ehdokkaaksi Unescon maailmanperintölistalle.
Kulttuuri > Populaarimusiikki

Manchesterista on tullut lukuisia tunnettuja yhtyeitä ja artisteja, joihin kuuluvat:
10cc
The Bee Gees
Davy Jones (The Monkees-yhtyeen laulaja)
Herman's Hermits
The Hollies
Joy Division
New Order
Oasis
Roy Harper (laulaja-lauluntekijä)
Simply Red
Simon Webbe (Blue-yhtyeen jäsen)
The Smiths
Take That
Hurts
1980-luvun lopulla Manchesterissa vaikutti Madchesterinä tunnettu musiikillinen viiteryhmä. Suuntauksen tunnetuimpia edustajia olivat Happy Mondays, Inspiral Carpets, 808 State ja The Stone Roses.
Kulttuuri > Urheilu

Manchester on tunnettu jalkapallokaupunki. Kaupungin Valioliiga-seuroja ovat Manchester United ja Manchester City. Kaupungissa pitää majaansa myös Lancashire County Cricket Club.
Talous

Manchesterin elinkeinorakenne on muuttunut rajusti 1800-luvun puuvillakeskuksesta. Nykyään palveluala on suurin työllistäjä kaupungissa. Manchesterista on muodostunut Luoteis-Englannin taloudellinen keskus, joka vetää jatkuvasti uusia yrityksiä ja sijoituksia puoleensa. Kaupunkiin on rekisteröitynä Yhdistyneen kuningaskunnan toiseksi eniten yrityksiä Lontoon jälkeen.
Teollisuus työllistää kaupungissa noin 300 000 ihmistä, ja teollisuudenalan vuosittaiset investoinnit ovat likimain 14 miljardia puntaa. Pankkialalla työskentelee noin 15 000 ihmistä, ja kaupungissa toimii noin 60 pankkia, minkä vuoksi Manchester on yksi Euroopan finanssikeskuksista. Kaupungissa kävi vuonna 1997 3,59 miljoonaa matkailijaa ja turismi toi Manchesteriin 463 miljoonaa puntaa.
Ystävyyskaupungit ja konsulaatit

Bilwi, Nicaragua
Chemnitz, Saksa
Córdoba, Espanja
Faisalabad, Pakistan
Pietari, Venäjä
Rehovot, Israel
Wuhan, Kiina
Manchesterissa on Lontoon jälkeen eniten ulkomaiden konsulaatteja Britanniassa. Seuraavat valtiot pitävät konsulaattejaan Manchesterissa:
Alankomaat
Australia
Bangladesh
Espanja
Italia
Kiina
Kypros
Norja
Pakistan
Portugali
Ranska
Ruotsi
Sveitsi
Tanska
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manchester Wikimedia Commonsissa
Visit Manchester, the official tourist board
The Official Manchester City Guide (Arkistoitu – Internet Archive)
BBC Manchester
Rail map of Greater Manchester (Arkistoitu – Internet Archive)
National Statistics Profile
Matkaopas aiheesta Manchester Wikivoyagessa (englanniksi)
Manchesterin kaupungintalo
Manchesterin kanava
Manchesterin oopperatalo
Manchesterin kartta: keskusta, lentokenttä, Merseyjoki ja moottoritiet
Lambda (baryoni)

| Lambda |
| --- | --- |
Rakenne:  Λ0: u-, d- ja s-kvarkki   Λ+c: u-, d- ja c-kvarkki    Λ0b: u-, d- ja b-kvarkki
Perhe:  Fermioni
Ryhmä:  Hadroni
Löydetty:  Λ0: 1947
Massa:  Λ0: 1115,683 ± 0,006 MeV/c²    Λ+c: 2286,46 ± 0,14 MeV/c²     Λ0b: 5620,2 ± 1,6 MeV/c² 
Elinaika:  Λ0: 2,631 ± 0,020 · 10-10 s     Λ+c: 200 ± 6 · 10-15 s     Λ0b: 1,383 +0,049/-0,048 · 10-12 s 
Sähkövaraus:  Λ0: 0   Λ+c: +e    Λ0b: 0
Lambda on baryoneihin kuuluva hadroni, jota merkitään symbolilla Λ. Lambdoja on erilaisia ja ne voidaan jaotella kvarkkisisältönsä mukaan: Λ0 (u-, d- ja s-kvarkki), Λ+c (u-, d- ja c-kvarkki) sekä Λ0b (u-, d- ja b-kvarkki).
Ensimmäistä kertaa lambdahiukkanen löydettiin vuonna 1947, kun tutkittiin kosmista säteilyä.  Tuolloin huomattiin, että protonin törmätessä atomiytimeen syntyi hiukkanen, joka eli kertaluokkia pidempään kuin oli odotettu ja kyseessä oli Λ0-hiukkanen.
Lambda Aurigae

| Lambda Aurigae A |
| --- | --- |
Bayerin designaatio:  Lambda Aurigae,λ Aur, λ Aurigae
Flamsteedin designaatio:  15 Aurigae, 15 Aur
HR-designaatio:  HR 1729
HD-designaatio:  HD 34411
Muut designaatiot:  Gl 197,  BD +39°1248,  LHS 1753, LTT 11625, GCTP 1199.00, SAO 40233, FK5 1145, GC 6494, ADS 3886, BDS 2630, CCDM 05192+4007, HIP 24813.
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  4,69 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  4,18 Mv
Spektriluokka:  G1.5 IV-VFe-1
Väri-indeksi:  B-V 0,63  U-B 0,12
Muuttujatyyppi:  ?
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Auriga
Rektaskensio (J2000):  05h 19m 08.5s
Deklinaatio (J2000):  +40° 05′ 57″
Etäisyys:  41,29±0,01 valovuotta eli  12,66±0,01 parsekia
Parallaksi:  79,08 ±0,90 mas
Säteisnopeus:  66,4 km/s
Ominaisliike:  RA:519,33  dekl:-664,74 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 50° S välillä. 
Lambda Aurigae (λ Aur / λ Aurigae) on kaksoistähti 41,2 valovuoden päässä.
Näennäisen suuruusluokan 4,69 A-komponentti on keltainen alijättiläinen, B-komponentti himmeämpi 13,4 suuruusluokan tähti.
| --- | --- |
Tähdet:  Capella, β Aur, θ Aur, ι Aur, ε Aur, η Aur, ζ Aur, δ Aur, ν Aur, π Aur, κ Aur, τ Aur, 16 Aur, λ Aur, χ Aur, υ Aur, 2 Aur, ψ2 Aur, μ Aur, 63 Aur, ψ1 Aur, 4 Aur, ξ Aur, 9 Aur, ψ7 Aur, 14 Aur, σ Aur, ψ4 Aur, 19 Aur, φ Aur, 65 Aur, ρ Aur, ψ6 Aur, 66 Aur, ψ5 Aur, 49 Aur, 45 Aur, ψ3 Aur, 40 Aur, 26 Aur, UU Aur, ο Aur, 51 Aur, 36 Aur, RT Aur, 53 Aur, 41 Aur A, WW Aur, ψ9 Aur, 64 Aur, 47 Aur, 39 Aur, 5 Aur, AE Aur, 54 Aur, 62 Aur, 38 Aur, 41 Aur B, 59 Aur, AR Aur, 60 Aur, 43 Aur, 35 Cam, 22 Aur, 6 Aur, ψ8 Aur, 18 Aur, 42 Aur, HD 40979, 12 Aur, HD 45350, HD 49674
Eksoplaneetat:  HD 40979 Ab, HD 45350 b, HD 49674 b
Mansaaren TT-ajot 1949

Mansaaren TT-ajot 1949 olivat historian ensimmäiset TT-sarjan MM-ajot. Kilpailussa ajettiin 500-, 350- ja 250-kuutioisisten pyörien sarjoissa.
Tulokset: 500cc

|  | Kuljettaja | Pyörä | Aika | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Harold Daniell | Norton | 3:02.18,6 | 10 |
| 2. |  John Lockett | Norton | + 1.33,8 | 8 |
| 3. |  Ernie Lyons | Velocette | + 3.03,4 | 7 |
| 4. |  Artie Bell | Norton | + 6.44,4 | 6 |
| 5. |  Sid Jensen | Triumph | + 8.14,4 | 5 |
| 6. |  Fred Stevens | Triumph | + 8.42,6 |  |
Nopein kierros:  Leslie Graham (AJS)
Tulokset: 350cc

|  | Kuljettaja | Pyörä | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Freddie Frith | Velocette |  |
| 2. |  Ernie Lyons | Velocette |  |
| 3. |  Artie Bell | Norton |  |
| 4. |  Harold Daniell | Norton |  |
| 5. |  Reg Amstrong | AJS |  |
| 6. |   Bob Foster | Velocette |  |
Nopein kierros.  Freddie Frith (Velocette)
Tulokset: 250cc

|  | Kuljettaja | Pyörä | Aika | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Manliefe Barrington | Moto Guzzi | 3:23.13,2 | 10 |
| 2. |  Tommy Wood | Moto Guzzi |  | 9 |
| 3. |  Roland Pike | Rudge |  | 7 |
| 4. |  Ronald Mead | Norton |  | 6 |
| 5. |  Sven-Aage Sørensen | Excelsior |  | 5 |
| 6. |  Ernie Thomas | Moto Guzzi |  |  |
Nopein kierros:  Tommy Wood (Moto Guzzi)
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1949
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Mansaari |  Sveitsi |  Alankomaat |  Belgia |  Ulster |  Italia |
Le Mansin 24 tunnin ajo 2006

Frank Biela Audin ratissa.
Rataprofiili.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2006 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 17.–18. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailu oli Le Mansin 24 tunnin ajojen historian ensimmäinen, joka voitettiin dieselmoottorisella autolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Mansin 24 tunnin ajo 2006 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2006 24 Hours of Le Mans
Le Mansin 24 tunnin ajo
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1937
1938
1939
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Käännös suomeksi
Lavrov

Lavrov tai Lavrova on venäläinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Andrei Lavrov (s. 1987), venäläinen alamäkiluistelija
Andrei Lavrov (s. 1962), venäläinen käsipalloilija ja olympiavoittaja
Natalja Lavrova (1984–2010), venäläinen rytminen voimistelija
Pjotr Lavrov (1823–1900), venäläinen anarkisti ja filosofi
Sergei Lavrov (s. 1950), venäläinen diplomaatti ja ministeri
Vjatšeslav Lavrov (1958–2000), venäläinen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Lambda Scorpii

| Shaula A/B/C  (A-komponentti) |
| --- | --- |
Bayerin designaatio:  Lambda Scorpii, Lambda Sco, λ Scorpii, λ Sco, Lam Sco
Flamsteedin designaatio:  35 Scorpii, 35 Sco
HR-designaatio:  HR 6527
HD-designaatio:  HD 158926
Muut designaatiot:  CD -37 11673,SAO 208954, FK5 652, HIP 85927, CCDM J17336-3706A/B/C.
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  1,62 / 14,9 / 12,0 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  -5 Mv
Spektriluokka:  B1.5-2 IV+ (A)
Väri-indeksi:  B-V -0,23 (A)  U-B -0,91 (A)
Muuttujatyyppi:  Beta Cephei
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Skorpioni Scorpius Sco
Rektaskensio (J2000):  17h 33m 36,6s / 42,6s / 32,5s
Deklinaatio (J2000):  -37° 06′ 13″ /   -37° 06′ 44″ /   -37° 04′ 52″
Etäisyys:  valovuotta, parsekia
Parallaksi:  4,64 +/- 0,90 mas
Säteisnopeus:  -3 km/s
Ominaisliike:  RA -8,90  dekl. -29,95 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 53° N  ja 90° S välillä. 
Lambda Scorpii (λ Scorpii/ λ Sco) eli Shaula on Skorpionin tähtikuvion "hännässä" sijaitseva kirkas kolmoistähti. Vaikka Bayer antoi tähdelle alhaisen lambda-kirjaimen, tähti on tähtikuvion 2. kirkkain. Näennäinen kirkkaus 1,62 ja etäisyys 703±136 valovuotta. Tähti on taivaan 25. kirkkain. Shaula on kolmoistähti, jonka A-komponentti on sininen B1.5IV+B-spektriluokan alijättiläistähti. Tähden väri-indeksi on B-V -0.22. Lambda Scorpii B on noin 3 500 AU:n päässä päätähdestä Lambda Scorpii A:sta. Kolmoistähden C-komponentti on ainakin 8 000 AU:n eli 0,13 valovuoden päässä kirkkaimmasta A-komponentista. Tähden säteilyntuotto on 3 500 kertaa auringon.
Shaula A on spektroskooppinen kaksoistähti, jonka kirkkaampi komponentti säteilee 18 000 aurinkoa.
Shaula säteilee runsaasti röntgensäteitä, mikä viittaa kompaktiin tähteen päätähden lähellä, todennäköisesti valkeaan kääpiöön. Tähden massa on 11 Auringon massaa,
ja se on Beta Cephei -tyyppinen muuttuva tähti, jonka kirkkaus vaihtelee välillä 1,59 – 1,65V. On havaittavissa kaksi jaksoa, jotka ovat 0,2137015 päivää ja 0,10685 päivää, ja näiden yhdistyminen jaksolla 10,1605 päivää.
Mahdollisesti A-tähti on myös pimennysmuuttuja. Shaula kuuluu Skorpionin OB1-assosiaatioon.
| --- | --- |
Tähdet:  Antares, λ Sco, θ Sco, δ Sco, ε Sco, κ Sco, β1 Sco, υ Sco, τ Sco, π Sco, σ Sco, ι1 Sco, μ1 Sco, HD 161892, η Sco, μ2 Sco, ζ2 Sco, ρ Sco, ω1 Sco, ν Sco, ξ Sco, HD 149447, HD 148703, HD 159433, ω2 Sco, ο Sco, 13 Sco, 2 Sco, 1 Sco, ζ1 Sco, ξ Sco, ι2 Sco, 22 Sco, HD 146624, HD 154090, β2 Sco, ψ Sco, χ Sco, HD 147513, 16 Sco, 27 Sco, 18 Sco, 4 Sco, 12 Sco, 11 Sco, 3 Sco, ν Sco, V636 Sco, 25 Sco, RR Sco, HD 159868, Scorpius X-1, PSR B1620-26
Eksoplaneetat:  HD 147513 b, HD 159868 b, OGLE-2005-BLG-390Lb
Taivaan kirkkaimmat tähdet
Le Mansin 24 tunnin ajo 2012

|  Le Mansin 24 tunnin ajo 2012 |
| --- | --- |
 3 osakilpailu 8 osakilpailusta kaudella FIA World Endurance Championship -kausi 2012. 

Päivämäärä:  16.–17. kesäkuuta 2012
Sijainti:  Circuit de la Sarthe
Kilpailun kesto:  24 tuntia
Le Mansin 24 tunnin ajo 2012 oli FIA WEC -sarjan kauden kolmas osakilpailu joka ajettiin 16.–17. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Nr. 1 Audin kuljettajat André Lotterer, Marcel Fässler ja Benoît Tréluyer.
Harjoituksissa AF Corsen Ferrari 458 Italia No 51 kärsi vaurioita Porsche-mutkissa. Auton vauriot olivat suuria, joiden vuoksi ACO ja FIA myönsivät force majeure -syyn vuoksi luvan rungon vaihtamiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Mansin 24 tunnin ajo 2012 Wikimedia Commonsissa
Mansaaren TT-ajot

Joey Dunlop Hondalla Mansaaren katuradalla.
Mansaaren TT-ajot (Isle of Man Tourist Trophy) on vuosittainen Mansaarella ajettava maailman vanhin moottoripyörien kilpailu.
Kilpailu ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1904 autokilpailuna, ja vuodesta 1907 mukana ovat olleet ainoastaan moottoripyörät. Siitä lähtien kilpailut on ajettu joka vuosi lukuun ottamatta maailmansotien vuosia sekä vuotta 2001 suu- ja sorkkatautiepidemian vuoksi ja vuotta 2020 COVID-19-pandemian takia. Vuosina 1949–1975 ajot kuuluivat osakilpailuna MM-sarjaan.
Perinteisesti Mansaaren ajot on järjestetty touko–kesäkuun vaihteessa. Menestyksekkäimpiä kuljettajia ovat 29 voiton Michael Dunlop, ajot 26 kertaa eri luokissa vuosien 1977–2000 välillä voittanut Joey Dunlop, ja 23 voittoa ajanut John McGuinness sekä 17 voittoa sivuvaunuluokassa kerännyt Dave Molyneux.
Rata

Mansaaren ajot kilpaillaan 60,3 kilometrin mittaisella Mountain Circuit -katuradalla, joka kulkee saaren pääkaupungista Douglasista saaren poikki Balligiin, missä se kääntyy Kirk Michaelin kautta Ramseyhin ja sieltä etelään kohti nummia ja aina 400 metrin korkeuteen Snaefell-vuorelle, mistä kierros päättyy takaisin Douglasiin.
Radalla on 264 mutkaa, joista suurimmassa osassa näkyvyyttä peittävät joko puut, pensaat, korkeuserot, maanpengermät, rakennukset tai kiviaidat ja -muurit. Suurin osa radan päällysteasfaltista on heikkokuntoista, ja pinta on monin paikoin todella kuoppainen ja likainen.
Kierrosennätys on Peter Hickmanin nimissä vuodelta 2023 ajalla 16.36,115 ja keskinopeudella 219,447 km/h (136,358 mp/h).
Turvallisuus

Turva-alueita ei ole ja rata kiertää monissa paikoissa kiviaitojen ja talojen välissä, valotolpat ja sähköpylväät on peitetty heinäpaalein. Useimmiten kilpapyörillä on vauhtia kuitenkin 200-300 km/h, joten kilpailijoiden turvallisuus on usein kyseenalainen. Vuodesta 1904 lähtien tapahtumassa on kuollut 267 (vuoden 2023 kesäkuuhun mennessä) kilpailijaa, joista suurin osa kuitenkin aloittelijoille tarkoitetussa, syksyisin ajettavassa Manx GrandPrix’ssa.[lähde? ] Silti lähes joka vuosi myös ammattilaisille tarkoitetussa varsinaisessa TT-kilpailussa kuolee ihmisiä. Vuonna 2010 uusiseelantilainen moottoripyöräilijä Paul Dobbs kuoli Ballagareyn osuudella osallistuessaan Supersport-luokassa neljän kierroksen kilpailuun.
Kuolemantapauksien sattuessa ajoja ei ole tapana keskeyttää. Esimerkiksi vuonna 2005 harjoituksissa ulos ajanut ja onnettomuudessa surmansa saanut ruotsalainen Joakim Karlsson makasi ruumispussissa läheisen omakotitalon pihalla harjoitusten päättymiseen saakka. Myös kilpailuissa sattuu usein tilanteita, joissa vakavasti loukkaantunut radalta suistunut kuljettaja makaa radan varressa kilpailun yhä jatkuessa.
Kuolemantapaukset eivät rajoitu ainoastaan kilpailujen yhteyteen. Erityisesti niin sanottu Mad Sunday (’hullu sunnuntai’) vie joka vuosi hengen useilta amatöörimoottoripyöräilijöiltä.kenen mukaan? Kyseisenä sunnuntaina osa tavallisesti kaksisuuntaista rataa on muutettu yksisuuntaiseksi ja jokainen saa ajaa osuudella nopeusrajoitusten mukaisesti. Myös kaikkina muina päivinä kuolee tai loukkaantuu keskimäärin yksi moottoripyöräilijä[lähde? ].
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Carl Fogarty vuonna 1992.
Kilpailun reitti.
John McGuinness Mansaarella 2013
Lid (joki)

Lid (ven. Лидь) on Tšagodan sivujoki Leningradin ja Vologdan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 146 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1 570 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Pelušskoje-järvestä ja laskee Tšagodaan samannimisen taajaman yläpuolella. Hiekkaisessa uomassa on paikoin koskia. Tärkeimmät sivujoet ovat Mežeikovka, Veutš ja Oblomna.
Lahti-mitali

Lahti-mitali on vuosittain Lahden kaupunginhallituksen myöntämä kunnianosoitus. Lahden kaupunginhallitus asetti 2005 mitalitoimikunnan, joka laatii ehdotuksia Lahti-mitalin saajista ja myös Lahden kaupungin suorittamista arvonimien anomisista valtiolta. Mitalitoimikuntaan kuuluvat kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja varapuheenjohtajat. Toimikunnan puheenjohtaja on valtuustonpuheenjohtaja. Juhlavuosina mitaleja voidaan myöntää useita, muulloin vain yksi vuosittain. Mitalin on suunnitellut kuvanveistäjä Heikki Varja.
1960-luku

1966
Olavi Kajala, entinen Lahden kaupunginjohtaja
Arvi Tammivuo, vuorineuvos
Veikko Kankkonen, liikunnanohjaaja
Arvi Hauvonen, entinen Yleisradion Lahden aseman päällikkö
1970-luku

1970 Väinö Hovila, rovasti
1971 Onni Penttilä, vuorineuvos
1972 Edvard Siikanen, seppä
1973 Oskari Louhimo, opettaja
1975
Olli Järvinen, päätoimittaja
Alma Kock, rouva
Aarne A. Koivisto, sosiaalijohtaja
1978 Erkki Linko, pankinjohtaja
1980-luku

1980
Teemu Hiltunen, entinen kaupunginjohtaja
Ola Johansson, näyttelijä
Martti Kemppi, Kemppi Oy, teollisuusneuvos
Oiva Linnavirta, kaupunginvaltuuston puheenjohtaja
Ensio Partanen, rovasti
1981 Ossi Kivekäs, Etelä-Suomen Sanomien toimitusjohtaja, varatuomari
1982 Hans-Olof Walamies, kunnallispormestari ja laamanni
1985
Tenho Iikkanen, kunnallisneuvos
Mirjam Viippola, liikuntataiteilija
Timo Vikström, vuorineuvos, Isku Oy
1986 Timo Solmari, urheiluohjaaja
1987 Olavi Lanu, professori, kuvanveistäjä
1989 Olli Vihavainen, valtiotieteiden maisteri, opetusneuvos
1990-luku

1990 Aimo Känkänen, diplomiurkuri, Lahden Kansainvälisen Urkuviikon perustaja
1992 Arno Forsius, professori, lääketieteen ja kirurgian tohtori
1993 Osmo Vänskä, kapellimestari, Sinfonia Lahti
1994 Lars Larsson, toimitusjohtaja ja teollisuusneuvos
1995
Paavo Heinonen, kauppaneuvos, Heinonen Oy
Matti Luttinen, osastopäällikkö, entinen sisäasiainministeri
Ulla Puolanne, entinen kaupunginvaltuutettu, kansanedustaja ja toinen valtiovarainministeri
Siiri Rantanen, hiihtäjä
Mauno Uusitalo, ylimetsänhoitaja
Seppo Välisalo, kaupunginjohtaja
1997 Jari Litmanen, jalkapalloilija
1998 Jalo Paananen, Eimo-Muovi Oy:n hallituksen puheenjohtaja
1999 Jouko Heinonen, Lahden museon johtaja
2000-luku

2000
Toni Nieminen, Lahden Hiihtoseuran kultamitalimäkihyppääjä
Unto Tupala, arkkitehti ja kotiseutuneuvos
2001 Teuvo Siivonen, diakoniajohtaja
2002 Paavo Kiiski, musiikin lehtori ja musiikkineuvos
2003 Kari Salmi, Lahden kaupungin entinen entinen kaupunginjohtaja
2004 Kari Naskinen, paljon keskustelua Lahdesta herättänyt päätoimittaja, Uusi Lahti
2005
Janne Ahonen, Lahden Hiihtoseuraa edustava kultamitalimäkihyppääjä, Hollola
Ulla Juurola, Lahden kaupungin entinen koulutuspalvelukeskuksen talousjohtaja ja kaupunginhallituksen jäsen, Lahti
Jouko Kemppi, Kemppi Oy:n hallituksen puheenjohtaja, Lahti
Antti Vihinen, Sibeliustalon toimitusjohtaja, Lahti
2006 Timo Pohjansalo, Lahden pitkäaikainen kaupunginsihteeri, nykyisin virkanimikkeeltään kansliapäällikkö
2007 Juha Keto, limnologi, Juha Keto on erikoistunut Vesijärven tilaa koskevaan tutkimukseen ja myötävaikuttanut sen elvyttämisen
2008 Pentti Kuusela
2009 Matti Koskela, kuvataiteilija, professori
2010-luku

2010 Eero Pekkola, Oilonin toimitusjohtaja
2011 Soile Yli-Mäyry, kuvataiteilija
2012 Pentti E. Rantanen, varatuomari
2013 Vesa Luhtanen, ekonomi, L-Fashion Groupin toimitusjohtaja
2014 Mikko Ilonen, golfammattilainen
2015 Jyrki Myllyvirta, Lahden kaupunginjohtaja, diplomi-insinööri
2016
Harald Relander, diplomi-insinööri
Maila Koskinen, toiminnanjohtaja
2017 Pentti Korpimies, ekonomi
2018 Riitta Nuorivaara-Luhtanen, galleristi
Mario Guilloti

| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | 67 kg |  |
Mario Omar Guilloti González (20. toukokuuta 1946 Chacabuco – 25. elokuuta 2021 Avellaneda) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Guilloti voitti 67 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Méxicossa 1968 ja Pan-Amerikan kisojen hopeaa vuonna 1967. Hän otteli myös ammattilaisena ja päätti nyrkkeilijänuransa vuonna 1983. Guilloti kuoli 75-vuotiaana 25. elokuuta 2021.
Aiheesta muualla

Mario Guilloti Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)