stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Romanian ja Moldovan yhdistämisliike

Chișinău, 2014
Liike Romanian ja Moldovan yhdistämiseksi sai alkunsa molemmissa maissa vuonna 1989 tapahtuneen vallankumouksen ja Neuvostoliiton Glasnost-politiikan seurauksena. Liikkeen kannattajia kutsutaan Romaniassa unionisteiksi ja Moldovassa moldovenisteiksi.[lähde? ] Yhdistämisliikkeen tavoitteet poikkeavat romanialaisen Partidul România Mare -puoleen ajamasta politiikasta romanialaisten asuttamien alueiden liittämiseksi Romaniaan siinä, että jälkimmäisenä mainittu vaatii Romanian ja Moldovan nykyisten rajojen ulkopuolelle jäävien romanialaisten asuttamien alueiden palauttamista osaksi Romaniaa. Unionistit sen sijaan pyrkivät rauhanomaisesti yhdistämään Romanian ja Moldovan alueet.
Moldovassa yhdistymisen on katsottu olevan potentiaalinen nopea reitti EU-jäsenyyteen ja sen mukana tuleviin etuihin.
Taustaa

Romanian ja Moldovan väliset kulttuurilliset ja historialliset yhtymäkohdat voidaan jäljittää aina 1500-luvulle saakka, ja molemmat ovat olleet osa Osmanien valtakuntaa. Merkittävä osa nykyisen Moldovan alueesta kuuluu Bessarabiaan, joka liitettiin Venäjän vallankumouksen jälkeen osaksi Romanian kuningaskuntaa vuonna 1918. Vuonna 1940 Neuvostoliitto kuitenkin esitti uhkavaatimuksen Romanialle, ja miehitti Bessarabian perustaen Moldovan sosialistisen neuvostotasavallan 2. elokuuta 1940.
Neuvstomiehityksen jäljiltä Moldovan SNT:n asukkaille luotiin näiden aiemmasta romanialaisesta identiteetistä poikkeava moldovalainen identiteetti. Samoin kävi myös kielelle, ja Moldovassa puhuttavasta romanian kielestä käytettiin aina vuoteen 2023 asti virallista nimitystä moldavian kieli.
Nykyään

Vuonna 2021 yhdistyminen sai Moldovassa mittaushistorian suurimman kannatuksen: 43,9 % maan asukkaista kannatti yhdistymistä Romanian kanssa.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Romania on lisännyt yhteistyötä Moldovan kanssa entisestään.
Yhdistymisen tukijoita > Puolueita ja yhdistyksiä

Romanialaisten yhtenäisyyden liitto
Kansan liike -puolue
Yhdistymisen tukijoita > Henkilöitä

Traian Băsescu (Romanian presidentti 2004–2014)
Daniel (Romanian ortodoksisen kirkon patriarkka 2007–)
prinsessa Margareta (Romanian kuningasperheen pää 2017–)
Klaus Iohannis (Romanian presidentti 2014–)
Maia Sandu (Moldovan presidentti 2020–)
Eugenio Coșeriu (moldovalainen kielitieteilijä)
Ilie Ilașcu (moldovalaislähtöinen romanialainen poliitikko)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Romanian ja Moldovan yhdistämisliike Wikimedia Commonsissa
Irredentismi maittain
T. J. Cloutier

| Thomas James Cloutier |
| --- | --- |
 T. J. Cloutier vuonna 2008.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  6
WSOP-rahasijat:  54 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  9 373 135
Päivitetty:  30. huhtikuuta 2008
Thomas James "T.J." Cloutier (s. 13. lokakuuta 1939 Albany, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänet valittiin pokerin Hall of Fameen vuonna 2006.
Varhaiset vuodet

Cloutier pääsi Kalifornian yliopistoon Berkeleyssä urheilustipendillä ja pelasi Rose Bowlissa vuonna 1959. Perheensä talousvaikeuksien vuoksi hän joutui jättämään opintonsa kesken.
Cloutier värvättiin armeijaan, missä hän oppi pelaamaan pokeria. Armeijan jälkeen hän pelasi amerikkalaista jalkapalloa Kanadassa Canadian Football Leaguessa Toronto Argonauts ja Montreal Alouettes -joukkueissa. Loukkaantuminen katkaisi Cloutierin uran.
Urheilun jälkeen Cloutier perusti ruoka-alan yrityksen, mutta se ei menestynyt. Sen jälkeen hän muutti Texasiin ja työskenteli öljynporauskentillä. Vapaapäivinään Cloutier alkoi pelata pokeria ja irtisanoutui työstään huomatessaan voittavansa pokerista enemmän rahaa kuin palkkatyöstään.
Pokeriura

Cloutier on erikoistunut turnauspokeriin, erityisesti no limit- ja pot limit hold 'emiin. Hän on ainoa pelaaja, joka on World Series of Pokerin (WSOP) turnauksissa voittanut omaha-turnauksen sen kaikissa kolmessa eri muodossa (Pot Limit High, Limit High, and Limit 8-or-Better High-low split). Kaikkiaan T. J. Cloutierilla on kuusi WSOP-ranneketta. Finaalipöydässä WSOP-turnauksissa Cloutier on pelannut 39 kertaa, Phil Hellmuth sivusi tätä ennätystä kesäkuussa 2007.
Vaikka Cloutier on voittanut lukuisia turnauksia, hän ei ole koskaan voittanut WSOP:n pääturnausta. Kakkosena hän on ollut kahdesti (1985 ja 2000) ja lisäksi kaksi muuta kertaa viiden parhaan joukossa.
Cloutierin paras sijoitus World Poker Tourilla on kolmas (vuonna 2003 Mel Judahin voittamassa Legends of Poker -turnauksessa). Marraskuussa 2007 hän voitti neljättä kertaa järjestetyn Scotty Nguyen Poker Challengen. Ykköspalkinto oli 240 560 dollaria.
Card Player -lehti on valinnut Cloutierin vuoden pelaajaksi 1998 ja 2002.
Huhtikuussa 2008 Cloutierin pokeriuran turnausansiot ylittivät 9,3 miljoonaa dollaria. Hän on kaikkien aikojen turnauspalkintolistalla seitsemäntenä..
Pokeriura > WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Palkintosumma (US$) |
| --- | --- | --- |
| 1987 | $1,000 Limit Omaha Hi | $72 000 |
| 1994 | $1,500 Limit Omaha 8 or Better | $135 000 |
| 1994 | $2,500 Pot Limit Texas Hold'em | $163 000 |
| 1998 | $2,500 Pot Limit Omaha Hi | $136 000 |
| 2004 | $1,500 Seven Card Razz | $90 500 |
| 2005 | $5,000 No Limit Hold'em | $657 100 |
Pokerikirjailijana

Cloutier on kirjoittanut yhdessä Tom McEvoyn kanssa neljä pokerikirjaa:
Championship Tournament Practice Hands
Championship Holdem
Championship Omaha
Championship No-Limit and Pot Limit Hold'em
Toukokuussa 2006 Cloutieriltä ilmestyi kirja How To Win The Championship: Hold'em Strategies For The Final Table, joka keskittyy turnauksien finaalipöytästrategioihin. Cloutier kirjoittaa myös Card Player -lehteen.
Muuta

Texas hold ’emin aloituskättä ristijätkä ja ristiysi (J♣ 9♣) kutsutaan ”T. J. Cloutieriksi”, koska Cloutier sai sillä kolme värisuoraa samana vuonna.
Cloutier on naimisissa Joy Cloutierin kanssa. He asuvat Richardsonissa, Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Pariskunnalla on kuusi lasta.
Cloutier pelaa myös noppapelejä kuten crapsia.
Aiheesta muualla

WPT:n profiili
T. J. Cloutier The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Cloutier vuoden 2005 WSOP-voittonsa jälkeen.
Romsø

Maatila saarella.
Romsø on Tanskan saari Isossa-Beltissä lähellä Fynin rannikkoa kymmenen kilometriä Kertemindestä koilliseen. Saari kuuluu Kerteminden kuntaan. Sen maaperä on moreenia, ja sen korkein kohta on 17 metriä merenpinnan yläpuolella. Saaren pinta-ala on 1,09 km2. Saarella on enimmillään ollut yli 50 asukasta noin vuonna 1920, jolloin siellä oli maataloutta, koulu ja majakka. Maanviljely Romsøllä lopetettiin vuonna 1961, majakka suljettiin vuonna 1973, ja 1990-luvulla viimeiset asukkaat muuttivat saarelta pois, minkä jälkeen se on ollut asumaton. Suurin osa saaren pinta-alasta on Dyrehaven-nimistä metsää. Saaren omistaa Hverringen kartano.
Kerteminden ja Romsøn välillä liikennöi vene kahdesti viikossa huhtikuusta elokuuhun.
Romsilva

| Romsilva |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  valtionyhtiö
Perustettu:  1990
Kotipaikka:  Bukarest,  Romania
Tuotteet:  lattianpäällyste, puu ja puutavara, tammi, kirsikkapuu, vaahtera, kuusi, poppeli, pyökkivaneriviilu, lehmustukki, lankku, lauta
Liikevaihto:  427,744 milj. USD
Henkilöstö:  19 600
Omistaja:  Romanian ympäristö- ja metsäministeriö
Kotisivu:  www.rosilva.ro
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Regia Naţională a Pădurilor ROMSILVA eli Romsilva on romanialainen valtio-omisteinen yhtiö, jonka vastuulla on valtion julkisten metsien suojeleminen, säilyttäminen, kehittäminen, metsävarojen ja metsästys- ja kalastusalueiden käytön valvominen ja jonka tehtävä on varmistaa, että metsien hoito on ympäristöä säästävää. Romsilva toimii Romanian ympäristö- ja metsäministeriön alaisuudessa. Yhtiö perustettiin vuonna 1990.
Romsilvan omistuksessa ja hallinnassa on nelisen miljoonaa hehtaaria metsää, mikä on 65 prosenttia kaikista Romanian metsistä. Sen vuoden 2009 tuotto oli 25 miljoonaa kuutiometriä puutavaratuotteita ja puutavaraa. Niistä 90 % vietiin Egyptiin ja 10 % Kiinaan.
Romuald Figuier

Romuald Figuier (s. 5. toukokuuta 1941 Saint-Pol-de-Léon, Ranska), tunnetaan myös taiteilijanimellä Romuald, on ranskalainen laulaja.
Romuald edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa 1964 kappaleella "Où sont-elles passées" ja sijoittui kolmanneksi.
Romuald edusti Andorraa Festival Internacional da Canção -festivaalilla kahdesti, vuonna 1968 kappaleella "Le bruit des vagues" ja 1969 kappaleella "Tous les printemps du monde".
Romuald edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1969 kappaleella "Catherine" ja sijoittui 11. sijalle 16 kilpailijan joukosta. Romuald edusti Monacoa jälleen vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Celui qui reste et celui qui s'en va" ja sijoittui jaetulle neljännelle sijalle.
1973 Romuald edusti Ranskaa Festival de Viña del Mar -festivaalilla Chilessä kappaleella "Laisse-moi le temps", sijoittui toiseksi ja sai parhaan laulajan palkinnon.
Russell Mark

| Mitalit> Maa:   Australia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | Kaksoistrap |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | Kaksoistrap |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Fagnano 1994 | Kaksoistrap |  |
|  Kultaa | Lima 1997 | Kaksoistrap |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Kultaa | Tampere 1999 | Trap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Montecatini 1989 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Moskova 1990 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Fagnano 1994 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Nikosia 1995 | Trap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Nikosia 1995 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Lima 1997 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | Kaksoistrap |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | Trap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Nikosia 2003 | Kaksoistrap |  |
|  Hopeaa | Nikosia 2003 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Pronssia | Lima 1997 | Trap, joukkue |  |
Russell Mark (s. 25. helmikuuta 1964) on australialainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Russell Mark on saavuttanut olympialaisissa kaksoistrapissa kultaa Atlantassa 1996 ja hopeaa Sydneyssä 2000. Lisäksi hän saavuttanut useita MM-mitaleita trapissa ja kaksoistrapissa, joista kirkkaimpia ovat kaksoistrapin maailmanmestaruudet Fagnanosta 1994 ja Limasta 1997.
Rorke's Driftin taistelu

Rorke's Driftin taistelu käytiin Zulu-sodan aikana 22–23. tammikuuta 1879 Buffalo- eli Mzinyathijoen kahluupaikalla sijainneen brittien huoltotukikohdan puolustajien ja zulujen välillä. 139 brittipuolustajaa torjui noin 3 000–4 000 zulun hyökkäyksen. Zuluja kaatui noin 400–600 ja brittejä 17.
Rorke's Driftin taistelun merkitys sodan kannalta oli pieni, mutta huomattava briteille, jotka olivat juuri kärsineet nöyryyttävän tappion Isandlwanan taistelussa.
Tausta

Rorke's Drift oli kahluupaikka Buffalo- eli Mzinyathijoen varrella, jolle James Rorke oli perustanut kauppa-aseman. Paikka oli yhdellä kahdesta marssikelpoisesta reitistä brittien hallitsemasta Natalista kohti Zulumaan Isandlwanaa ja Ulkundia idässä. Tammikuussa 1878 kauppa-asemasta tuli ruotsalainen lähetysasema ja paikalle rakennettiin kirkko. Britit olivat päättäneet hyökätä Zulumaaan ja hyökkäävien joukkojen kolonna 3 perusti lähetysasemalle huoltopisteen tammikuussa 1879. Pääjoukkojen edetessä edelleen Zulumaahan huoltopisteelle jätettiin pieni brittiläinen varuskunta sitä vartioimaan.
Varhain iltapäivällä 22. tammikuuta Rorke's Driftissa kuultiin tulitusta Isandlwanan suunnalta muutaman kilometrin päässä itään. Taistelua pakeni joukko ratsumiehiä, joilta Rorke's Driftin varuskunta sai tietää brittien kärsineen tappion Isandlwanan taistelussa ja Dabulamanzi kaMpanden johtaman 3 000–4 000 sotilaan zulujoukon ylittävän jokea kahtena osastona. Joukot olivat olleet zulujen reserviä Isandlwanan taistelussa, johon ne eivät kuitenkaan ottaneet osaa. Zulujen tarkoituksena oli nyt todistaa urheutensa taistelussa ja iskeä tasangolle joen ja Helpmekaarin kukkuloiden välillä. Rorke's Drif olisi brittijoukkojen tarvikkeineen houkutteleva ryöstösaalis.
Rorke's Driftin puolustajat käsittivät vain 8 upseeria ja 131 sotilasta. 35 sotilaista sai hoitoa lähetysasemalle perustetussa kenttäsairaalassa. Ylin upseeri paikalla oli pioneerijoukkojen luutnantti John Rouse Merriott Chard. Häntä avustamassa oli luutnantti Gonville Bromhead. Chard oli perustanut nopeasti kyhätyn puolustuslinjan aseman kivisen karjamuurin (kraal) varaan, mutta hän käsitti joukkojensa olleen liian pienet koko alueen puolustamiseksi. Tarkoitus oli nyt pienentää puolustettavaa aluetta puolittamalla se barrikadein, joita rakennettiin sotatarvikkeisiin kuuluneista maissisäkeistä ja keksilaatikoista. Zulujen saapuessa barrikadit eivät olleet vielä valmiit, eikä uusien asemien ulkopuolelle jääneellä sairaalalla olleita sotilaita oltu vielä evakuoitu. Chard juoutui näin puolustamaan pienine joukkoineen laajempaa aluetta harvalla miehityksellä.
Taistelu

Zulujen hyökkäys alkoi noin kello viideltä iltapäivällä 22. tammikuuta. Hyökkäys ei toteutunut järjestäytyneesti, juoten brittien oli mahdollista keskittää harvoja puolustavia joukkojaan hyökkäyssuuntiin. Yksi zulujen osasto oli kiertänyt viereistä Oskarsbergin eli Shiyanen kukkulaa ja ne iskivät Rorke's Driftin etelä- ja länsiosaan. Hyökkäys torjuttiin ristitulella ja taisteluissa lähietäisyydellä. Zulujen pääjoukko iski sairaalaa ja Rorke's Driftin luoteisosaa vastaan. Heidätkin torjuttiin kiivaassa taistelussa. Shiyanen kukkulan kallioille oli asettunut joitakin zulujen tarkka-ampujia, jotka antoivat häirintätulta brittien asemiin. Zulujen hyökkäysten epäonnistuessa he vetäytyivät kauemmaksi tiheän kasvilliuuden suojaan, jossa he järjestäytyivät uudelleen uusiin hyökkäyksiin.
Illan hämärtyessä zulujen iskut alkoivat levitä puolustusasemien pohjoisosissa. Chard päätti vetää puolustajat osittain valmiisiin lyhyempiin asemiin. Brittien vetäydyttyä zulujen onnistui vallata sairaala, jonka sisällä käytiin taisteluja huoneesta huoneeseen ja joka lopulta sytytettiin tuleen. Zulujen oli onnistunut lopulta vallata sairaala, mikä innosti hyökkäyksen jatkamista. He iskivät nyt puolustuksia vastaan kiviaidalla idässä ja britit vetäytyivät noperasti kyhättyyn puolustusasemaan. Zulut olivat kuitenkin kärsineet mittavia tappioita ja he eivät hyökänneet suoraan tätä viimeistä puolustuslinjaa vastaan. Zulut pitivät kuitenkin yllä asemien tulitusta keskiyön paikkeille saakka, jolloin tulitus alkoi viimein rauhoittua. Aamulla 23. tammikuuta zulut saivat tietää brittien 3. kolonnan joukkojen olevan matkalla Isandlwanasta vahvistamaan puolustajia ja he alkoivat vetäytyä. Kello 4 aamulla taistelukentällä oli jo hiljaista. Zuluja havaittiin vielä lyhyesti kello 7, mutta kyseessä olivat jo vetäytymässä olleet joukot. Paikalle saapuvat brittivahvistukset surmasivat taistelukentälle jääneitä haavoittuneita tai muuten vetäytyvistä pääjoukoista jälkeen jääneitä zuluja.
Seuraukset

Zuluja oli kaatunut taistelun aikana noin 400–600. Brittien varuskunnan puolustajia kaatui 17.
Britit olivat voittaneet Rorke's Driftin taistelun, joskin voiton merkitys sodan kannalta jäi vähäiseksi. Se oli kuitenkin huomattava brittien maineen kannalta etenkin, kun he olivat juuri kärsineet nöyryyttävän tappion Isandlwanassa. Britit palkitsivat monia Rorke's Driftin puolustajista. 11 puolustajaa sai Viktorian ristin, heidän joukossaan puolustusta johtaneet Chard ja Bromhead. Palkintoja jaettiin suhteellisen pitkän ajan aikana, jotta niistä uutisoinnilla voitaisiin påitää yllä laajemman yleisön kiinnostusta sotaan.
Zulu on taistelusta kertova vuonna 1964 ilmestynyt brittiläinen sotaelokuva.
Lähde

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  John Laband: Historical dictionary of the Zulu wars, s. 241-244.  Scarecrow Press, 2009.  ISBN 978-0-8108-6300-2.  (englanniksi)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Harold E. Raugh, Jr: The Victorians at war, 1815–1914: an encyclopedia of British military history, s. 288.  ABC-CLIO, 2004.  ISBN 1-57607-926-0.  (englanniksi)
↑  Robert Niemi: 100 great war movies : the real history behind the films, s. 340-343.  ABC-CLIO, 2018.  ISBN 978-1-4408-3386-1.  (englanniksi)
Rorke's Driftin lähetysasema ja brttien puolustusvarustuksia.
Taistelupaikkaa nykyisin.
Roland (ohjus)

| Roland |
| --- | --- |
 XMIM-115A:n eli Roland-ohjuksen laukaisu.
Tyyppi:  ilmatorjuntaohjus
Valmistushistoria
Valmistaja:  Euromissile (MBDA)
Euromissile Roland on lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Se kehitettiin yhteistyönä Ranskan ja Saksan keskinäisesti. Myös Yhdysvallat hyväksyi tämän asejärjestelmän omaan käyttöönsä Kansalliskaartille. Ensilinjan rintamakäyttö sen sijaan hylättiin. Tyypiksi olisi tullut MIM-115selvennä.
Prototyyppiversio valmistui vuonna 1973. Käyttöönotto tapahtui 1977. Roland I oli selkeässä säässä/päiväkäyttöön tarkoitettu versio, jonka kehityksen vetovastuu oli Ranskan Aerospatialella. Saksalainen MBB-konsortio otti vastuulleen hoitaa jokasään torjuntaohjustyypin, Roland II:n kehittelyn. Viimeisin paranneltu ja suuremman tuhovaikutuksen omaava malli oli Roland III.
Ohjustyyppiä käytettiin useassa Nato-maassa. Yhdysvaltain oma Mauler-projekti keskeytettiin sen osoittautuessa epäonnistuneeksi. Yhdistyneen kuningaskunnan vastaava verrokki samalta aikakaudelta lienee Rapier. Ranskassa valmistettu Crotale NG oli ulottuvampi, ja myöhempänä osaltaan korvasi tämän ohjustyypin.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Euromissile Encyclopædia Britannica. Viitattu 11.6.2012. (englanniksi)
Roland Short-Range Air Defence Missile System Army Technology.  15.2.2001. Viitattu 11.6.2012. (englanniksi)
Designation: Roland Army-Guide.com. Viitattu 11.6.2012. (englanniksi)
Enciclopedia de amenazas Euromissile Roland. Destroyer.foro-uruguay.net. Arkistoitu 4.7.2013. Viitattu 11.6.2012. (espanjaksi)
Romanian jääkiekkomaajoukkue

| Romania |
| --- | --- |

Lempinimi:  Tricolori
Liitto:  Romanian jääkiekkoliitto
Valmentaja:   Julius Penzes
Eniten otteluita:  Doru Tureanu (113)
Eniten maaleja:  Doru Tureanu (74)
Eniten pisteitä:  Doru Tureanu (112)
IIHF-ranking:  23. (27.5.2024)
Ensimmäinen ottelu
  Yhdysvallat 15–0 Romania  (Krynica, Puola; 1. helmikuuta 1931) 
Suurin voitto
  Romania 52–1 Uusi-Seelanti   (Heist-op-den-Berg, Belgia; 19. maaliskuuta 1989) 
Suurin tappio
  Tšekkoslovakia 23–1 Romania   (Praha, Tšekkoslovakia; 17. helmikuuta 1947) 
Romanian jääkiekkomaajoukkue edustaa Romaniaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1924. Vuonna 2021 maassa oli seitsemän jäähallia ja 457 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa.
Romania on osallistunut jääkiekkoon olympialaisissa neljä kertaa. Romanian paras sijoitus A-sarjan maailmanmestaruuskisoissa on seitsemäs, vuodelta 1947. Romania on voittanut B-sarjan kahdesti, vuosina 1959 ja 1976.
2010-luvun lopulla joukkue on kehittynyt, sillä se nousi vuonna 2017 maailmanmestaruuskilpailujen 2. divisioonan A-lohkosta 1. divisioonan B-lohkoon. Sieltä se nousi edelleen vuoden 2019 kisoissa 1. divisioonan A-lohkoon, jossa se pelasi vuonna 2022. Ennen vuoden 2022 kisoja maa oli pelannut viimeksi 1. divisioonan A-lohkossa vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa. Toukokuusta 2018 helmikuuhun 2022 maa nousikin peräti kuusi sijaa jääkiekon maailmanrankingissa 23. sijalle. Se on Romanian historian korkein sijoitus.
Sijoitukset > Olympialaiset

1964 – B-sarja; 4.
1968 – B-sarja; 4.
1976 – B-sarja; 1.
1998 – karsiutui
2002 – 25. (karsiutui)
2006 – 24. (karsiutui)
2010 – 29. (karsiutui)
2014 – 28. (karsiutui)
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1931 – 10.  1933 – 9.  1934 – 10.  1935 – 11.  1937 – 10.  1938 – 13.  1939 – ei osallistunut  1947 – 7.  1959 – B-sarja; 1.  1961 – C-sarja; 1.  1962 – ei osallistunut  1963 – B-sarja; 3.  1964 – 12.  1965 – ei osallistunut  1966 – B-sarja; 2.  1967 – B-sarja; 2.  1969 – B-sarja; 6.  1970 – B-sarja; 7.  1971 – C-sarja; 1.  1972 – B-sarja; 4.  1973 – B-sarja; 4.  1974 – B-sarja; 6.  1975 – B-sarja; 5.  1976 – B-sarja; 1.  1977 – A-sarja; 8.  1978 – B-sarja; 4.  1979 – B-sarja; 3.  1981 – B-sarja; 5.  1982 – B-sarja; 5.  1983 – B-sarja; 7.  1985 – C-sarja; 4.  1986 – C-sarja; 4.  1987 – C-sarja; 3.  1989 – D-sarja; 2.  1990 – C-sarja; 4.:  1991 – C-sarja; 3.  1992 – B-sarja; 6.  1993 – B-sarja; 6.  1994 – B-sarja; 7.  1995 – B-sarja; 8.  1996 – C-sarja; 6.  1997 – C-sarja; 5.  1998 – C-sarja; 2.  1999 – C-sarja; 2.  2000 – C-sarja; 6.  2001 – 2. div., B-lohko; 1.  2002 – 1. div., A-lohko; 5.  2003 – 1. div., B-lohko; 5.  2004 – 1. div., B-lohko; 5.  2005 – 1. div., B-lohko; 6.  2006 – 2. div., A-lohko; 1.  2007 – 1. div., B-lohko; 6.  2008 – 2. div., A-lohko; 1.  2009 – 1. div., B-lohko; 6.  2010 – 2. div., B-lohko; 2.  2011 – 2. div., B-lohko; 1.  2012 – 1. div., B-lohko; 4.  2013 – 1. div., B-lohko; 4.  2014 – 1. div., B-lohko; 6.  2015 – 2. div., A-lohko; 1.  2016 – 1. div., B-lohko; 6.  2017 – 2. div., A-lohko; 1.  2018 – 1. div., B-lohko; 5.  2019 – 1. div., B-lohko; 1.  2020 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2021 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2022 – 1. div., A-lohko; 5.  2023 - 1. div., A-lohko; 5.
Sijoitukset > Maailmanranking

2003 – 26.
2004 – 26.
2005 – 26.
2006 – 26.
2007 – 26.
2008 – 27.
2009 – 28.
2010 – 28.
2011 – 28.
2012 – 27.
2013 – 27.
2014 – 27.
2015 – 28.
2016 – 29.
2017 – 29.
2018, helmikuu – 29.
2018, toukokuu – 29.
2019 – 27.
2020 – 25.
2021 – 24.
2022, helmikuu – 23.
IIHF Hall of Fameen valitut pelaajat

Eduard Pană (valittu vuonna 1998)
Doru Tureanu (valittu vuonna 2011)
Peliasu

| --- | --- |
           Kotipeliasu  :            Vieraspeliasu  
Käännös suomeksi
Star Wars: Episodi III – Sithin kosto

| Star Wars: Episodi III – Sithin kosto> Star Wars: Episode III – Revenge of the Sith |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Lucas
Käsikirjoittaja:  George Lucas
Tuottaja:  Rick McCallum
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  David Tattersall
Leikkaaja:  Roger Barton Ben Burtt
Tuotantosuunnittelija:  Gavin Bocquet
Pukusuunnittelija:  Trisha Biggar
Pääosat:  Ewan McGregor Natalie Portman Hayden Christensen Ian McDiarmid Samuel L. Jackson Christopher Lee Anthony Daniels Kenny Baker Frank Oz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lucasfilm Ltd.
Levittäjä:  20th Century Fox
Ensi-ilta:  19. toukokuuta 2005
Kesto:  140 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  113 miljoonaa $
Tuotto:  848,8 miljoonaa $
Edeltäjä:  Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys
Seuraaja:  Tähtien sota
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Star Wars: Episodi III – Sithin kosto (engl. Star Wars: Episode III – Revenge of the Sith) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eeppinen avaruusoopperaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut George Lucas. Se on Tähtien sota -elokuvasarjan esiosatrilogian kolmas osa ja julkaisujärjestyksessään elokuvasarjan kuudes osa. Elokuvan pääosissa esiintyvät Ewan McGregor, Natalie Portman, Hayden Christensen, Ian McDiarmid, Samuel L. Jackson, Christopher Lee, Anthony Daniels, Kenny Baker ja Frank Oz.
Sithin kosto sijoittuu tapahtumiltaan kolme vuotta Kloonien hyökkäyksen jälkeen eli 19 vuotta ennen Uutta toivoa . Jediritarit ovat hajaantuneet eri puolille galaksia sodassa separatisteja vastaan. Jedimestari Obi-Wan Kenobin lähtiessä kukistamaan kenraali Grievousia, separatistien droidiarmeijan johtajaa, Anakin Skywalkerin ystävyys Galaktisen tasavallan ylikansleri Palpatinen kanssa uhkaa jediritarikunnan, Tasavallan sekä Anakinin omaa tulevaisuutta.
Elokuva sai ensi-iltansa 19. toukokuuta 2005. Se rikkoi avausviikollaan useita ennätyksiä ja tuotti maailmanlaajuisesti yli 848 miljoonaa dollaria. Tähtien sodan saaga jatkui vuonna 2015 jatko-osatrilogian ensimmäisellä elokuvalla Star Wars: The Force Awakens.