stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rakuuna (kasvi)

| Rakuuna |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Marunat Artemisia
Laji::  dracunculus
Kaksiosainen nimi
 Artemisia dracunculus  L. 
Katso myös
   Rakuuna (kasvi) Wikispeciesissä   Rakuuna (kasvi) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakuuna (Artemisia dracunculus syn. Artemisia dracunculoides), jota kutsutaan myös nimillä maustemaruna ja dragonia, on monivuotinen yrttikasvi, jonka käyttö nykyisellään rajoittuu lähes yksinomaan maustamiseen. Sitä viljellään ympäri maailmaa, erityisesti Ranskassa ja Italiassa (tieto viljelyaloista vuodelta 1992). Luonnonvaraisena rakuuna kasvaa Etelä-Venäjältä Siperian halki ulottuvalla vyöhykkeellä sekä Pohjois-Amerikassa.
Historiaa

Rakuunaa ei tavata laskea ikiaikaisten lääke- ja maustekasvien joukkoon, sillä se oli tuntematon rohto Antiikin kulttuureille. Kasvi tuotiin Eurooppaan Länsi-Aasiasta ristiretkien aikaan. Rakuunan käyttö oli 1500-luvulla yleistynyt Euroopassa aina Britteinsaaria myöten.
Rakuunan käyttö > Lääkekasvina

Rakuunan käyttö lääkekasvina on tätä nykyä lähes unohdettu, mutta aikanaan Keski-Euroopassa sen lehtiä ja versojen latvoja käytettiin edesauttamaan sydämen ja maksan toimintaa. Rudolf Steinerin oppien mukaan kasvin on sanottu auttavan myös nivelreumaan ja vesipöhöön. Viime vuosikymmeninä tehdyissä tutkimuksissa lääkitseville ominaisuuksille on löytynyt perusteitakin kasvin sisältämistä öljyistä. Rakuuna parantaa ruokahalua ja ruoansulatusta, laukaisee kouristuksia ja on antiseptinen rohto.
Rakuunan käyttö > Maustekasvina

Rakuuna on olennainen osa etenkin ranskalaista ja armenialaista keittiötä. Se on osana klassisia Fines herbes- ja Bouquet garni -mausteseoksia. Koska rakuunassa on suolaisenomainen vivahde, sitä on suositeltu suolattoman ruokavalion lisäksi. Hienonnetulla rakuunalla maustetaan salaatteja ja munaruokia. Se sopii myös keittojen, kanan ja kalakastikkeiden mausteeksi. Béarnaisekastike on yksi maailman tunnetuimmista kastikkeista, jonka valmistuksessa käytetään rakuunaa.
Rakuunan käyttö > Virvoitusjuomana

Rakunaa käytetään suositun hiilihapotetun virvoitusjuoman maustamiseen Armeniassa, Azerbaidžanissa, Georgiassa (josta se alun perin tulee) ja laajemmin Venäjällä, Ukrainassa ja Kazakstanissa. Tarhun-niminen juoma on valmistettu sokerista, hiilihapotetusta vedestä ja rakuunanlehdistä, jotka antavat sille tunnusomaisen vihreän värin.
Rakuunalajikkeet > Ranskanrakuuna

Ranskanrakuuna (Artemisia dracunculus ’Sativa’ tai Sativa-ryhmä) on yrtin kahdesta muunnoksesta tunnetumpi ja maultaan mainekkaampi. Sitä voidaan kasvattaa Suomessa monivuotisena, mutta venäjänrakuunaan verrattuna se on talvenarempi. Etenkin Keski- ja Pohjois-Suomessa on kasvin suojaaminen katteella suositeltavaa talveksi. Koska ranskanrakuuna ei tuota lainkaan siemeniä, sen lisääminen onnistuu ainoastaan kasvullisesti jakamalla tai pistokkaista juurruttamalla.
Rakuunalajikkeet > Venäjänrakuuna

Venäjänrakuuna (Artemisia dracunculus ’Inodora’ tai Glauca-ryhmä) on rakuunan heikkoaromisempi mutta satoisampi muunnos. Se voi kasvaa jopa 150 cm korkeaksi. Se siementää hyvin ja lisääntyy siten erinomaisesti.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rakuuna – Artemisia dracunculus
United States Department of Agriculture (USDA): Artemisia dracunculus (englanniksi)
Flora of China: Artemisia dracunculus (englanniksi)
Kirjallisuutta

Kranzdorf, H., Herbs and Spice of the World, Schiffler Publishing, Exton, Pennsylvania, 1983.
Yrtit ja mausteet
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q155814  Wikispecies: Artemisia dracunculus  APDB: 222185  BioLib: 41314  Calflora: 709  CoL: GW9Y  Ecocrop: 3402  EoL: 577604  EPPO: ARTDR  EUNIS: 156183  FEIS: artdra  FNA: 200023201  FoC: 200023201  GBIF: 3121581  GRIN: 4282  iNaturalist: 57912  IPNI: 307848-2  IRMNG: 11207896  ITIS: 35462  MoBotPF: 277563  NatureServe: 2.154282  NBN: NBNSYS0000033499  NCBI: 72341  NZOR: df9ad77d-1faf-43d9-aa73-bef9ed0b80a6  NZPCN: 4471  Observation.org: 6375  Open Tree of Life: 1070795  PalDat: Artemisia_dracunculus  PfaF: Artemisia dracunculus  PFI: 11566  Plant List: gcc-35490  PLANTS: ARDR4  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:307848-2  RHS: 1632  Tropicos: 2723663  uBio: 461721  VASCAN: 2890  WisFlora: 2628  WFO: wfo-0000078900  Laji.fi: MX.40729
Pirkko Stenros

Pirkko Kaarina Vaara-Stenros (o.s. Vaara, 1. joulukuuta 1928 Hollola – 21. marraskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti, joka tunnetaan julkisuudessa erityisesti Muuramelle suunnittelemistaan huonekaluista.
Stenros valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta sisustusarkkitehdiksi 1951. Valmistuttuaan hän oli kolme vuotta sisustussuunnittelijana Artekilla. 1955 hän perusti miehensä arkkitehti Helmer Stenrosin kanssa arkkitehtitoimiston, jossa Helmer Stenros suunnitteli rakennukset ja Pirkko Stenros vastasi niiden sisustamisesta. Heidän suunnittelutöitään ovat useat hotellit ja teatterit, Amer-yhtymän pääkonttori ja keskiaikaisten kivikirkkojen restauroinnit. Hän teki samanaikaisesta töitä Kaunis koti -lehteen, jonka lukijoille hän suunnitteli vuosien mittaan tuhat sisustussuunnittelua.
Muurame oli Pirkko Stenrosin isän ja setien perustama huonekalutehdas, jolle hän suunnitteli huonekaluja koko muun työuransa ohella. Vasta 1993, kun Muurame konkurssin jälkeen perustettiin uudelleen, hän ryhtyi sen päätoimiseksi suunnittelijaksi. Moduli-kaappien ohella hän on suunnitellut muun muassa Mup-kaappeja ja laatikostoja, Nappi- ja Neppari-kaapistoja, lasten huonekaluja ja tv-tasoja.
Palkinnot ja tunnustukset

Taideteollisuuden valtionpalkinto 1969
Vuoden huonekalu 1986
Tasavallan presidentin vientipalkinto 1987
Kaj Franck -muotoilupalkinto 1993
Aiheesta muualla

Design Pirkko Stenros
Pirkko Stenros vuonna 1981 Ylen Elävässä arkistossa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
TNT-ekvivalentti

| Yksikkö | Lyh>  | Joulea/J |
| --- | --- | --- |
| kilogramma | kg | 4,184 × 106 |
| tonni | t | 4,184 × 109 |
| kilotonni | kt | 4,184 × 1012 |
| megatonni | Mt | 4,184 × 1015 |
| gigatonni | Gt | 4,184 × 1018 |
TNT-ekvivalentti on erityinen energian mittayksikkö, jota käytetään yleensä kuvaamaan räjähdysvoimakkuutta. Yksikön määritelmä perustuu TNT-räjähteen eli trotyylin räjähdysenergiaan. On sovittu, että trotyylin räjähdysenergia on 4,184 MJ/kg.
Yksikköä käytetään usein kuvaamaan varsinkin suuria räjähdyksiä tai ydinaseita. Tyypillisesti käytetään tonnin eli tuhannen kilogramman monikertoja, kilotonni, megatonni ja gigatonni.
Kilotonnia, megatonnia ja gigatonnia käytetään myös massan yksikkönä - tonnin monikertoina.
Kilotonni

Kilotonnia (lyhenne kt) käytetään usein kuvaamaan ydinaseiden räjähdysvoimaa. Kilotonnin voima on tuhannen trotyylitonnin räjähtäessä vapautuva energia. On sovittu, että trotyylin räjähdysvoima on 4,184 MJ/kg, joten yksi kilotonni tarkoittaa 4,184 terajoulea (4,184·1012 joulea).
Hiroshimaan pudotetun atomipommin räjähdysvoima vastasi noin 13 kilotonnia (eli 13 miljoonaa kilogrammaa TNT:tä).
Kilotonni > Kilotonni massan yksikkönä

Kilotonnia (lyhenne kt) käytetään myös massan yksikkönä. Kilotonni on tuhat tonnia – yksi gigagramma (109 g). Kilotonnista käytetään myös ilmaisua "tuhatta tonnia", joka lyhennetään "ttn".
Megatonni

Megatonnia (tunnus Mt) käytetään kuvaamaan suurimpien ydinaseiden räjähdysvoimaa. Muita vastaavan luokan tapahtumia on geologiset ilmiöt ja taivaan kappaleiden törmäykset. Yksi megatonni on sellaisen räjähdyksen voimakkuus, jonka saisi aikaan miljoona tonnia trotyyliä eli trinitrotolueenia (TNT). Se vastaa noin 4,184·1015 joulea eli 4,184 petajoulea.
Megatonnin suuruinen räjähdys saavutetaan vetypommin räjähdyksessä. Hiroshiman pommin voima oli vain 0,015 megatonnia, ja suurimman räjäytetyn vetypommin voima noin 57 megatonnia.
Megatonniluokkaa energiaa vapautuu tulivuorenpurkauksissa, maanjäristyksessä ja kymmenien metrien läpimittaisen meteoriitin törmätessä maahan. Kilometrin läpimittaisen meteoriitin törmäysräjähdys tuottaa 10 miljoonan megatonnin räjähdyksen.
Megatonni > Megatonni massan yksikkönä

Megatonnia (lyhenne Mt tai Mtn) käytetään myös massan yksikkönä. Megatonni on miljoona tonnia – yksi teragramma (1012 g).
Gigatonni

Gigatonnia (Gt) käytetään kuvaamaan hyvin suuria räjähdyksiä kuten asteroidin törmäystä Maahan. Gigatonni vastaa räjähdystä, jonka aiheuttaisi gigatonnin määrä TNT:tä. TNT-gigatonni on 4,184 × 1018 joulea energiaa.
Suurin ihmisen rakentama vetypommi, Tsar-bomba, räjäytettiin 30. lokakuuta 1961 ja sen voimakkuus oli 57 megatonnia eli 0,057 gigatonnia.
Gigatonni > Gigatonni massan yksikkönä

Gigatonnia (lyhenne Gt) käytetään myös massan yksikkönä. Gigatonni on miljardi tonnia – yksi petagramma (1015 g).
Dracula – vanha vampyyri

| Dracula – vanha vampyyri> Dracula |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tod Browning
Käsikirjoittaja:  Garrett Fort
Perustuu:  Bram Stokerin romaanin pohjalta tehtyyn Hamilton Deanen ja John L. Balderstonin näytelmään
Tuottaja:   Carl Laemmle Jr.  Tod Browning 
Säveltäjä:  Philip Glass
Kuvaaja:  Karl Freund
Leikkaaja:  Milton Carruth
Tuotantosuunnittelija:  Charles D. Hall
Pääosat:   Bela Lugosi  Helen Chandler  Dwight Frye  David Manners  Edward Van Sloan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  12. helmikuuta 1931
Kesto:  75 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Dracula's Daughter
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Traileri.
Dracula – vanha vampyyri (engl. Dracula) on Tod Browningin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1931. Garrett Fortin käsikirjoitus perustuu Bram Stoker romaaniin Dracula (1897) sekä Hamilton Deanen ja John L. Balderstonin romaanin pohjalta kirjoittamaan näytelmään (1927). Karpaateille sijoittuva elokuvan alkuosa seuraa enemmän Stokerin romaania, kun taas Englantiin sijoittuvat kohtaukset seuraavat näytelmää.
Draculaa esitti Bela Lugosi, joka oli näytellyt saman roolin myös näytelmäsovituksessa. Lugosin Dracula on ollut esikuvina lukuisille myöhemmille Draculan esittäjille.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bela Lugosi  | … |  kreivi Dracula   |
|  Helen Chandler  | … |  Mina Harker    |
|  David Manners  | … |  John Harker   |
|  Dwight Frye  | … |  Renfield   |
|  Edward Van Sloan  | … |  Abraham Van Helsing   |
|  Herbert Bunston  | … |  tohtori Jack Seward   |
|  Frances Dade  | … |  Lucy Weston   |
|  Joan Standing  | … |  sairaanhoitaja Briggs   |
|  Charles Gerrard  | … |  Martin   |
Tuotanto

Elokuvan leikkauksessa on mahdollisesti tapahtunut virhe, sillä useassa kohdassa on näkyvillä pöytälampun edessä valosuojaksi asetettu pahvi. Monet tosin uskovat pahvin olleen tarkoituksellinen, sillä elokuvan käsikirjoituksessa mainitaan ohimennen ”lampun varjostimesta”, joka saattaa viitata pahviin.
Sovitukset > Espanjankielinen rinnakkaisversio (1931)

Elokuvasta kuvattiin samanaikaisesti myös espanjankielinen versio Drácula (1931). Kun Browning oli saanut englanninkieliset kohtaukset kuvattua päivällä, George Melford ja Enrique Tovar Avalos kuvasivat öisin samoissa lavasteissa espanjankielistä versiota.  Sen pääosissa olivat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carlos Villarías  | … |  Conde Drácula   |
|  Lupita Tovar  | … |  Eva   |
|  Barry Norton  | … |  Juan Harker   |
|  Pablo Álvarez Rubio  | … |  Renfield   |
|  Eduardo Arozamena  | … |  Abraham Van Helsing   |
Sovitukset > Muut Universalin Dracula-elokuvat

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi | Ohjaaja | Dracula | Van Helsing | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1936 | Dracula's Daughter |  | Lambert Hillyer | – | Edward Van Sloan | jatko-osa Draculalle |
| 1943 | Son of Dracula | Draculan poika | Robert Siodmak | – | – | jatko-osa Draculalle |
| 1944 | House of Frankenstein |  | Erle C. Kenton | John Carradine | – |  |
| 1945 | House of Dracula |  | Erle C. Kenton | John Carradine | – |  |
| 1948 | Abbott and Costello Meet Frankenstein |  | Charles Barton | Bela Lugosi | – |  |
| 1979 | Dracula | Dracula | John Badham | Frank Langella | Laurence Olivier | romaanin uudelleenfilmatisointi |
| 2004 | Van Helsing | Van Helsing | Stephen Sommers | Richard Roxburgh | Hugh Jackman |  |
Myöhempi arvostus

Dracula – vanha vampyyri valittiin vuonna 2000 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Dracula – vanha vampyyri Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Glödstaf, Kari: Dracula (1931). Filmgoer 2002. (arvostelu)
Timo E. Korva

Timo Ensio Korva (s. 9. kesäkuuta 1948 Posio) on suomalainen poliitikko ja virkamies. Hän toimi keskustan kansanedustajana vuosina 1991–1995 ja 2001–2003. Hän on toiminut myös Kemijärven kaupunginjohtajana (1986–2008), Lapin läänin maaherrana (2008–2009) ja Lapin aluehallintoviraston ylijohtajana (2010–2013).
Korva valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1972. Valmistuttuaan hän työskenteli 1972–1973 tutkijana työministeriössä, 1973–1975 yliaktuaarina tilastokeskuksen kansantaloudellisessa tilinpitotoimistossa, 1975–1984 Kemijärven suunnittelusihteerinä ja 1984–1987 Lapin lääninhallituksen suunnittelupäällikkönä.
Vuonna 1986 Korva valittiin Kemijärven kaupunginjohtajaksi. Hän jäi tehtävästä virkavapaalle aloitettuaan Lapin läänin maaherrana vuonna 2008. Vuoden 2010 alussa hän aloitti Lapin aluehallintoviraston ylijohtajana ja hänelle myönnettiin kaupunginjohtajan tehtävästä ero. Kaupunginjohtajana, maaherrana ja aluehallintoviraston ylijohtajana toimimisen lisäksi Korva on toiminut myös Lapin liiton hallituksen puheenjohtajana. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2013.
Korva valittiin kansanedustajaksi vuonna 1991 Lapin läänin vaalipiiristä. Hän toimi koko vaalikauden jäsenenä kahdessa valiokunnassa, hallintovaliokunnassa ja puolustusvaliokunnassa. Korva putosi eduskunnasta vaaleissa 1995, joissa jäi Lapissa keskustan varaedustajaksi. Hän oli ehdolla Lapin vaalipiirissä myös vaaleissa 1999 ja jäi jälleen puolueensa varaedustajaksi. Kansanedustaja Ossi Korteniemi joutui syyskuussa 2001 jättämään eduskunnan sairauden vuoksi, ja Korva nousi eduskuntaan hänen tilalleen. Hän toimi kansanedustajana vuoteen 2003 asti.
Korva on ollut naimisissa vuodesta 1971 ja hänellä on kolme lasta, kaksi tytärtä ja poika. Hänellä on myös kymmenen lapsenlasta.
Veikko Holmberg

| Veikko Holmberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1945 Inari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Veikko Holmberg (s. 1945 Inari) on suomensaamelainen kielenkääntäjä ja kirjailija.
Holmberg on valmistunut kansakoulunopettajaksi vuonna 1970. Hän on opiskellut Tromssan yliopistossa ja toiminut opettajana Alattion opettajakorkeakoulussa ja Saamelaisneuvoston kulttuurisihteerinä.
Holmbergin kirjoittama Duvro-guovža ja skohtermáđii oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2015. Kirja julkaistiin suomeksi nimellä Tuuru-karhu ja moottorikelkkareitti vuonna 2018 ja norjaksi Durrebjørnen og skuterløypa vuonna 2014.
Holmberg on kirjoittanut kirjoja kielenopetuksen tarpeisiin. Hän oli mukana Davvin-oppikirjasarjan teossa 1980-luvulla. Holmberg, Per Stefan Labba ja Aage Solbakk toimittivat  äidinkielisille tarkoitetun Sámás-kielikurssin ensimmäisen osan Saamen Radiolle 1987–1988. Varojen puutteessa Sámás-kurssi pääsi jatkumaan radiossa vasta 1990-luvulla.
Holmbergin poika on kirjailija-muusikko Niillas Holmberg.
Teokset (valikoima) > Lastenkirjat

Duvro-guovža ja skohtermáđii (Davvi Girji, 2009) 1
Duvro-guovža ja šibitdoaktára rehket (Davvi Girji, 2015) 2
1 kuvitus Sissel Horndal

2 kuvitus Marja Helander
Teokset (valikoima) > Oppikirjat

Davvin 1–4 (pohjoissaamen oppikirjasarja) 3
Sámás 1–2 (pohjoissaamen oppikirjasarja, 1985–1986) 4
Amma mis nie! (pohjoissaamen harjoituskirja, 1998) 5
Gáimmežiid gávnnadeapmi (pohjoissaamen harjoituskirja, 2016)
3 Inga Guttorm, Veikko Holmberg, Johan Jernsletten ja Klaus Peter Nickel

4 Per Stefan Labba, Aage Solbakk ja Veikko Holmberg

5 Tor Magne Berg ja Veikko Holmberg
Ossi Korteniemi

Ossi Eemeli Korteniemi (9. heinäkuuta 1939 Turtola – 2. lokakuuta 2002 Pello) oli suomalainen, Suomen Keskustaa edustanut poliitikko.
Korteniemi oli varsinaiselta ammatiltaan opettaja. Hän toimi opettajana vuodesta 1960 aina vuoteen 1994 asti, jolloin hän nousi kansanedustajaksi. Korteniemi tuli eduskuntaan toukokuussa 1994 Lapin läänin maaherraksi siirtyneen Hannele Pokan tilalle. Korteniemellä oli ennestään poliittista kokemusta Pellon kunnanvaltuustosta, jonka jäsenenä hän oli toiminut vuodesta 1973, ja puheenjohtajana vuodesta 1976. Hänet valittiin kaksissa seuraavissa vaaleissa jatkamaan kansanedustajana Lapin vaalipiiristä, eduskuntavaaleissa 1995 ja eduskuntavaaleissa 1999. Eduskunnassa ollessaan Korteniemi ehti toimia varsinaisena jäsenenä kolmessa valiokunnassa, lakivaliokunnassa, puolustusvaliokunnassa ja sivistysvaliokunnassa. Hän toimi myös Kansaneläkelaitoksen valtuutettuna ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsenenä. Korteniemi joutui jättämään eduskunnan vuonna 2001 sairauden takia ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Timo E. Korva. Korteniemi menehtyi vaikeaan sairauteen lokakuussa 2002 Pellon kunnassa.
Kansanedustajuuden ja kunnanvaltuuston jäsenyyden lisäksi Korteniemi oli poliittisella urallaan myös presidentin valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1988. Hän toimi myös kirkolliskokouksen maallikkojäsenenä vuodet 1978–1996 ja kirkkohallituksen jäsenenä vuodet 1988–1996.
Kotiseututyö ja siihen liittyvän perinteen vaaliminen oli lähellä Korteniemen sydäntä. Hän toimi lähes kymmenen vuotta (1983–1992) Tornionlaakson vuosikirjan toimittajana. Hän myös tutki suku- ja kotiseutuhistoriaa. Korteniemi julkaisi vuonna 1986 suvustaan kirjan Korteniemi – pellolainen talonpoikaissuku 400 vuotta. Järjestötoimimintaan hän osallistui toimimalla muun muassa partioliikkeessä ja Suunnistusliitossa. Sotilasarvoltaan Korteniemi oli reservin majuri. Hän oli intohimoinen urheilun ja liikunnan harrastaja.
Korteniemen puoliso oli luokanopettaja Terttu Marjatta Lankolainen. Heidän avioliitostaan syntyi neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Jacques Roubaud

| Jacques Roubaud |
| --- | --- |
 Jacques Roubaud 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1932 Caluire-et-Cuire, Ranska
Kuollut: 5. joulukuuta 2024 (92 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jacques Roubaud (5. joulukuuta 1932 Caluire-et-Cuire, Ranska – 5. joulukuuta 2024 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja matemaatikko.
Roubaud’lla oli kaksi tohtorin tutkintoa, toinen matematiikasta ja toinen ranskankielisestä kirjallisuudesta. Hän opetti matematiikkaa Nanterren yliopistossa matematiikaa ja tutki algebraa. Hänen kinnostuksensa kohde oli chomskylainen strukturaalikielitiede.
Roubaud’n ensimmäinen runokokoelma julkaistiin 1966. Kokoelma ∈ (joukkoon kuulumisen symboli) perustuu joukko-oppiin, mutta siinä on kuitenkin sonaattimuotoa hyödyntäviä muunnelmia. Hänet kutsuttiin teoksen ansiosta kokeellisen kirjallisuuden Oulipo-ryhmään. Roubaud on muutenkin soveltanut runoissaan matematiikan periaatteita.
Vaimonsa kuoleman jälkeen 1983 Roubaud alkoi kirjoittaa moniosaista teossarjaa, joka keskittyi muistamiseen ja unohtamiseen. Sarjan ensimmäinen kirja Le grand incendie de Londres ilmestyi 1989, toinen La boucle 1993 ja kolmas Mathématique 1997. Roubaud kirjoitti myös kolme romaania, joiden päähenkilönä on Hortense. Hortense-romaaneissa hän noudatti Oulipo-ryhmän periaattetta, jossa kirjan rakenne perustuu johonkin rajoitteeseen. Roubaud on kirjoittanut myös näytelmiä yhdessä Florence Delayn kanssa.
Suomennettuja runoja

Lähde
Keskuslaboratorio (Laboratoire central), suom. Jyrki Kiiskinen, julkaisussa: Nuori Voima, 2010; nro 5; takakansi
Antologiassa Sanat että tietäisimme: kymmenen  ranskalaista runoilijaa, toim. Mirja Bolgár, Helsinki: WSOY 1975 ISBN 951-0-0668-8 (Runot on päivätty vuonna 1967. Viereisellä sivulla runon alkuteksti, runot suom. Mirja Bolgár)
1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.1 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.1 [GO 115])
1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.2 (1.1 Premier sonnet : 1.1.2 [GO 131])
1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.4 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.4 [GO 117])
1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.9 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.9 [GO 121])
1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.12 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.12 [GO 141])
1.3. Toinen sonetti: 1.3.2 (1.3 Deuxième sonnet: 1.3.2 [GO 114])
1.3. Toinen sonetti: 1.3.17 (1.3 Deuxième sonnet: 1.3.17 [GO 110])
1.3. Toinen sonetti: 1.3.18 (1.3. Deuxième sonnet : 1.3.18)
Viisi gravyyria (Description de cinq gravures)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Roubaud Wikimedia Commonsissa
"Runous kaksituhatta ja kaksi  puolustus?"; suomentanut Teemu Manninen, julkaisussa: Tuli & Savu: runouslehti, 2005: 2 (Katkelma Jacques Roubaudin vuonna 2002 Rotterdamin Poetry International -festivaaleilla pitämästä luennosta)
Hukkila, Kari: Numerot, sanat, askeleet, elämä: Lyhyt johdatus Jacques Roubaud’n kirjoittamiseen. Parnasso, 2010, nro 4, s. 16-18.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Aarne Koskinen (poliitikko)

Aarne Johannes Koskinen (7. maaliskuuta 1915 Akaa – 24. maaliskuuta 1995 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko. Koskinen oli SKDL:n kansanedustaja vuosina 1970–1983. Hän vaikutti myös Hämeenlinnan ja Vanajan valtuustoissa sekä Suomen kommunistisessa puolueessa. Koskinen oli ammatiltaan betoniraudoittaja.
Koskinen valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului laki- ja liikenne-/kulkulaitosvaliokuntaan.
Koskinen kuului SKP:n Lahden piirikomiteaan ja hän johti puolueen Hämeenlinnan aluekomiteaa. Koskisella oli luottamustehtäviä myös Suomen Rakennustyöläisten Liitossa ja SAK:ssa.
Koskinen oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1978 ja 1982. Hän kuului Hämeenlinnan ja Vanajan kunnanvaltuustoihin sekä kunnanhallituksiin.
Evert Kulenius

Matts Evert Kulenius (8. maaliskuuta 1879 Teerijärvi – 4. helmikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1922–1927 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän toimi myös Kokkolan kaupunginvaltuutettuna. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn seminaarista 1902.
Politiikan ulkopuolella Kulenius toimi kansakoulunopettajana Teerijärvellä 1902–1910, vt. opettajana Kaarlelassa 1908–1909, opettajana Kokkolassa 1910–1929, koulunjohtajana Kokkolassa 1919–1929, Österbottningen-lehden toimitus- ja talousjohtajana 1927–1950 ja päätoimittajana 1927–1931, 1937 ja 1940, Kokkolan köyhäinhoitolautakunnan sihteerinä ja kassanhoitajana 1915–1920, Kokkolan yhteiskoulun veistonopettajana 1919–1920, Vakuutusyhtiö Suomen tarkastajana 1921–1922, Suomen ruotsalaisen raittiusliiton matkapuhujana ja Ruotsalaisen kansanpuolueen Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin piirisihteerinä, puhujana ja vaalien johtajana.
Kuleniuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Kulenius ja Maria Snåre. Kuleniuksen puoliso vuosina 1902–1953 oli Mathilda Dahl ja vuodesta 1954 Elna Alexandra Wirke.