stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Digital Chocolate
Historia

Digital Chocolate hankki vuonna 2004 suomalaisen mobiilipelifirma Sumean omistukseensa, ja teki siitä yrityksen Euroopan pääkonttorin. Vuonna 2001 perustettu Sumea oli suomalaisfirmoista ensimmäisenä liittynyt jäseneksi kansainväliseen IGDAan. Alun perin Sumea oli perustettu rahoituksen saamisen kannalta huonoon aikaan – juuri IT-kuplan puhjettua. Yritys kehitti pari vuotta Java-pohjaisia pikkupelejä polkuhintaan ja myi kokonaisia pelejä oikeuksien kanssa kilpailijoilleen muutamilla tuhansilla euroilla. Vuonna 2002 julkaistusta Racing Fever -ajopelistä tuli menestys, joka vakuutti teleoperaattorit. Vuonna 2013 Digital Chocolate päätti lakkauttaa Sumean, kun yrityksen taloudellinen tilanne oli heikentynyt.
Pelit

Pelien tiedot ovat peräisin Sinivalkoisesta pelikirjasta.
Pelit > Sumea

Pelit, joiden kehittäjäksi on merkitty Sumea ja julkaisijaksi Digital Chocolate.
| Peli | Vuosi | Pelialusta |
| --- | --- | --- |
| 3D Ferrari Experience | 2004 | Mobiili |
| Amoebas | 2002 | Mobiili |
| Extreme Air Snowboarding | 2004 | Mobiili |
| Fantasy Warrior, Fantasy Warrior 2: Good, Fantasy Warrior 2: Evil | 2004 | Mobiili |
| Ferrari Experience 2 | 2004 | Mobiili |
| Ferrari Manager | 2004 | Mobiili |
| Ferrari Monza Racing 3D | 2004 | Mobiili |
| Freestyle X | 2003 | Mobiili |
| Ice Hockey 2003 | 2004 | Mobiili |
| Johnny Crash | 2004 | Mobiili |
| Mafia Wars | 2004 | Mobiili |
| Nightclub Empire | 2006 | Mobiili |
| Pitfall: The Lost Expedition Glacier | 2004 | Mobiili |
| Pitfall: The Lost Expedition Jungle | 2004 | Mobiili |
| Racing Fever | 2002 | Mobiili |
| Racing Fever 2 | 2004 | Mobiili |
| Racing Fever Deluxe | 2003 | Mobiili |
| Racing Fever GT | 2005 | Mobiili |
| Santa's Rush Hour | 2004 | Mobiili |
| Scarlotti’s Mafia Wars 2 | 2005 | Mobiili |
| Street Soccer | 2004 | Mobiili |
| Street Soccer 2 | 2005 | Mobiili |
| Sumea Ski Jump | 2004 | Mobiili |
| Survivor | 2004 | Mobiili |
| Tower Bloxx | 2005 | Mobiili, iOS (2009), Xbox 360, PC |
| War Hero 1944 | 2005 | Mobiili |
| Yo Yo Fighter | 2003 | Mobiili |
| Zoy's Rescue Mission & Zoy's Rescue Mission 2 | 2003 | Mobiili |
Pelit > Digital Chocolate

Pelit, joiden kehittäjäksi ja julkaisijaksi on merkitty Digital Chocolate.
| Peli | Vuosi | Pelialusta |
| --- | --- | --- |
| Johnny Crash Does Texas | 2005 | Mobiili |
Aiheesta muualla

Digital Chocolaten verkkosivut
Georgian vuoksi

| Georgian vuoksi> საქართველოსთვის |
| --- | --- |
  
Perustettu:  29. toukokuuta 2021
Johtaja:  Giorgi Gakharia
Poliittinen kirjo:  keskustavasemmisto
Kansanedustajia:  12 (2024)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Georgian vuoksi (georg. საქართველოსთვის, Sakartvelostvis) tai Gakharia Georgian vuoksi on Georgian entisen pääministerin Giorgi Gakharian perustama puolue.
Puolue perustettiin kesällä 2021 Gakharian erottua hallitsevasta Georgialainen unelma -puolueesta. Hänen mukaansa lähti viisi kansanedustajaa. Vuoden 2024 parlamenttivaaleissa sen listalla oli  useita entisiä ja silloisia kansanedustajia, entisiä virkamiehiä ja paikallisvaltuutettuja eri kunnista. Puolue sai 160 354 ääntä eli 7,76 % annetuista äänistä ja niillä 12 edustajaa 150-paikkaiseen parlamenttiin.
Poliittisesti puolueen on mainitttu vastustavan sekä Georgialaista unelmaa että maan toiseksi suurinta puoluetta Yhdistynyt kansallinen liike.
OpenVMS

| OpenVMS |
| --- | --- |

 Kuvakaappaus OpenVMS-version 7.3-1 DECwindows CDE "New Desktop" -työpöytäympäristöstä. Ylhäällä vasemmalla pääteikkuna, jossa käytössä DCL-komentotulkki.
Kehittäjä:  Digital Equipment Corporation Hewlett-Packard VMS Software Inc. (VSI)
Tuoteperhe:  VMS
Toiminnallinen tila:  toimiva, saatavana markkinoilla
Viimeisin vakaa versio:  V9.2 (14. heinäkuuta 2022)
Ytimen tyyppi:  monoliittinen
Suoritintuki:  VAX, Alpha, IA-64, x86-64
Lähdekoodimalli:  pääosin suljettu
Lisenssi:  kaupallinen, omisteinen
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
OpenVMS, alkujaan VMS (Virtual Memory System) on Digital Equipment Corporationin (DEC) käyttöjärjestelmä, joka julkaistiin lokakuussa 1977 VAX-minitietokoneen kanssa nimellä VAX/VMS.
VMS on moniajoa tukeva monen käyttäjän käyttöjärjestelmä, joka oli suosittu varsinkin 1980-luvulla. Alun perin se oli tarkoitettu vain VAXille, mutta siirrettiin myöhemmin myös DEC:in Alpha-suorittimille ja Intelin IA-64-suoritinarkkitehtuureille. Sitä pidetään yleensä suhteellisen vakaana ja luotettavana järjestelmänä, ja sitä on käytetty muun muassa pankeissa, teollisuudessa ja yliopistoissa, yleensä erilaisissa palvelintehtävissä.
OpenVMS:n oikeudet omistaa Hewlett-Packard (HP), joka osti DEC:in ostaneen Compaqin. HP on arvioinut lopettavansa tuen käyttöjärjestelmälle vuonna 2020.
HP:ta on arvosteltu siitä, ettei se markkinoi järjestelmää aktiivisesti.
HP on lisensoinut käyttöjärjestelmän VMS Softwarelle (VSI), joka vastaa sen ylläpidosta ja jatkokehityksestä.
Roadmap-suunnitelman mukaan käyttöjärjestelmän oli tarkoitus tulla x86-64 alustalle vuonna 2018. Käyttöjärjestelmä on käynnistynyt alustalla vuonna 2019 ja lopulta julkaistu vuonna 2022 versiossa 9.2.
Ominaisuudet

OpenVMS on perinteisesti kilpaillut Unixin kanssa, ja siinä on käytetty myös joitakin samoja teknisiä ratkaisuja, mutta se on yleiseltä toteutukseltaan melko erilainen.
Ikkunointijärjestelmänä ja työpöytäympäristönä toimii X Window Systemiin perustuva DECwindows. Ennen versiota V5.1 (1989) graafinen käyttöliittymä oli VWS/UIS. 
DECwindows yhtenäisti ikkunointijärjestelmien tuen DEC:llä: Ultrix käytti jo aiemmin X Window Systemiä.
DECwindows lisää rajapintoja, lisäyksiä Xlib-kirjastoon (XUI-kirjaston) ja tuen Fortran, Ada ja Pascal-kielille. DECwindows sisälsi myös Display PostScript -laajennuksen.
Myöhemmin XUI:n rinnalle tuli Motif-kirjasto ja ikkunointijärjestelmää kutsuttiin nimellä DECwindows Motif.
Common Desktop Environment tuli käyttöön OpenVMS:ssa nimellä New Desktop.
Käyttöjärjestelmän komentokielenä toimii DCL (DIGITAL Command Language). Tiedostojärjestelmänä on ODS-2 tai ODS-5. Tiedostojen ja tietueiden hallintaan käytetään järjestelmää nimeltään RMS (Record Management Services). Tiedonsiirrossa käytettyjä tietoliikenneprotokollia ovat muun muassa DECnet ja TCP/IP. Yleisiä tekstieditoreita ovat EVE (Extensible Versatile Editor) sekä vanhempi EDT.
Käyttöjärjestelmä tukee moniprosessointia 32 suorittimeen asti. OpenVMS-klusterissa voi olla tarvittaessa 96 solmua (engl. node) ja etäisyydet ovat enintään noin 800 km.
Käyttöjärjestelmälle on saatavissa melko kattava valikoima erilaisia ohjelmointi- ja kehitystyökaluja sekä aiheeseen liittyvää muuta materiaalia. Yleisiä ajonaikaisia kirjastoja on saatavilla muun muassa merkkijonojen käsittelyyn, pääteriippumattomaan näytönkäsittelyyn sekä päivämäärän ja ajan esittämiseen. Näiden kirjastojen rutiineja voidaan kutsua eri kielistä, kuten symbolisesta MACRO-konekielestä, C++:sta tai Cobolista. Käyttöjärjestelmän ohjelmointikielten funktiokutsut on pyritty standardoimaan siten, että jollakin tietyllä kielellä kirjoitetut rutiinit voivat helposti kutsua jonkun toisen kielen rutiineja (engl. common calling standard), mikä helpottaa monikielisten ohjelmien kehittämistä.
OpenVMS on tarvittaessa pitkälti POSIX-yhteensopiva. Sisäiseltä rakenteeltaan se perustuu perinteiseen monoliittiseen ytimeen (joskin DEC:llä kokeiltiin aikoinaan toteutusta myös Mach-mikroytimen päälle). Järjestelmä on suunniteltu sekä ositus- että myös jossain määrin reaaliaikakäyttöön.
Ominaisuudet > Tiedostojärjestelmä

OpenVMS käyttää hakemistopolun erotinmerkkinä pistettä, jonka lisäksi tiettyjä merkkejä ei sallita nimissä. Kiellettyjä merkkejä ovat muun muassa lainausmerkit, asteriski, kenoviiva ja kauttaviiva, kaksoispiste, kulmasulut, kysymysmerkki, pystymerkki ja kontrollimerkit. Perinteisessä ODS-2-tiedostojärjestelmässä sallittuja merkkejä ovat alfanumeeriset merkit (A-Z, a-z, 0-9), dollarimerkki, alaviiva ja väliviiva.
ODS-5-tiedostojärjestelmässä nimen pituus voi olla 236 8-bittistä (ISO Latin-1) tai 118 16-bittistä (UCS-2) merkkiä.
Vanhoissa OpenVMS, DCL ja RMS versioissa tiedostojärjestelmä muutti nimet isoille kirjaimille. ODS-5 säilyttää merkin lajin.
ODS-2:ssa hakemistot erotellaan pisteillä, tiedostotyypit erotetaan pisteellä ja tiedostoversio erotetaan puolipisteellä tai pisteellä ja hakemistot merkitään hakasulkujen tai kulmasulkujen sisään.
Historiaa

Käyttöjärjestelmän kehittäminen aloitettiin vuonna 1975 koodinimellä Starlet (VAXin koodinimi oli Star). Hanketta johti Roger Gourd, ja järjestelmän teknisestä suunnittelusta vastasivat pääasiassa David Cutler ja Dick Hustvedt. Monet alkuperäisen kehittäjätiimin jäsenistä olivat aikaisemmin osallistuneet PDP-11-minitietokoneen RSX-11M-käyttöjärjestelmän kehittämiseen, mikä näkyi myös siinä, miten VMS suunniteltiin.
Alkuvaiheessa suurin osa VMS:ää toteutettiin MACRO-kielellä ja loput pitkälti korkeamman tason BLISS-kielellä. Käyttöjärjestelmän ensimmäinen virallinen versio julkaistiin vuonna 1978. Klusterituen järjestelmä sai versiossa 4.0 vuonna 1984. Ikkunointijärjestelmä ilmestyi versiossa 5.1 vuonna 1989. 
Nimi OpenVMS tuli käyttöön kun DEC lisäsi käyttöjärjestelmään POSIX-tuen. Nimeä OpenVMS alettiin käyttää vuonna 1991, versiosta 5.5 lähtien. Vuotta myöhemmin ilmestyi ensimmäinen Alpha-arkkitehtuurille tarkoitettu versio. Ensimmäinen yleisesti saatavilla oleva IA-64-versio ilmestyi puolestaan vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HP OpenVMS Systems (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) – järjestelmän viralliset sivut
OpenVMS.org (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) – OpenVMS-yhteisön portaali
OpenVMS Hobbyist Program (englanniksi) – tarjoaa järjestelmää maksutta harrastelijakäyttöön
Bitsavers-sivuston VMS-hakemisto – vanhoja teknisiä dokumentteja (englanniksi)
Deathrow (englanniksi) – avoin OpenVMS-klusteri
OpenVMS kehitysympäristö VAX, Alpha ja IA-64 palvelimet
Comp.os.vms (englanniksi) – VMS-uutisryhmä, edelleen melko aktiivinen
Sfnet.atk.vms – suomalainen VMS-uutisryhmä, hiljentynyt
OpenVMS ohjesivut (englanniksi)
Nathan's Toasty Technology Page: DECWindows
DECwindows User's Guide (Arkistoitu – Internet Archive)
Using DECwindows Motif for OpenVMS (Arkistoitu – Internet Archive)
Microsoftilla nykyään työskentelevä David Cutler oli yksi VMS:n alkuperäisistä pääarkkitehdeista
Raimo O. Toivonen

| Raimo Olavi Toivonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1953 Kankaanpää
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Tampereen teknillinen korkeakoulu DI 1979 
Tutkimusalue:  puhesynteesi, puheanalyysi, puheteknologia, psykoakustiikka, digitaalinen signaalinkäsittely (DSP)     
Tunnetut työt:  Intelligent Speech Analyser™ (ISA) 
Aiheesta muualla
www.pitchsys.fi/copyright_protected_ISA_site/Works.html
Intelligent Speech Analyser (ISA) -laitteisto ja -ohjelmisto (1986–)
Raimo Olavi Toivonen (s. 1953) on suomalaisen puhesynteesin, puheanalyysin, psykoakustiikan, puheteknologian ja digitaalisen signaalinkäsittelyn (DSP) kehittäjä.
Teokset

Toivonen, Raimo: Sokeain ohjelmoijain audiovisuaalinen tietokonepääte.  (Diplomityö)  Tampere:  TTKK, elektroniikan laitos, 1979.
Karjalainen, Matti & Laine, Unto & Lavonen, Seppo & Toivonen, Raimo: Aistivammaisten kommunikaatiovälineiden kehittäminen.  (Yhteenvetoraportti, luku 4, Puhesynteesitutkimuksesta, Tiedonanto 12)  Tampere:  VTT:n sairaalatekniikan laboratorio, tammikuu 1979.  ISBN 951-38-0717-7
Karjalainen, Matti (toim.): Aistivammaisten kommunikaatiovälineiden kehittäminen.  (Yhteenvetoraportti, Tiedonanto 12)  Tampere:  VTT:n sairaalatekniikan laboratorio, tammikuu 1979.  ISBN 951-38-0717-7
Karjalainen, Matti (toim.): Puheen kuulemisen mallintaminen.  (On the modelling of speech perception)  Espoo:  TKK, Akustiikan laboratorio, 1987.  ISBN 951-754-154-6
Julkaisuja > Lehtiartikkeleita

Toivonen, Raimo O.: Tampereelta maailman ensimmäinen puhuva pääte. Prosessori, 1979, nro 5, s. 25–27.
Toivonen, Raimo O.: Puhuva kone tekee äänikirjoja. Prosessori, 1979, nro 6, s. 32–38.
Toivonen, Raimo O.: Puhuva kone vastaa puhelimeen. Prosessori, 1979, nro 8.
Toivonen, Raimo O.: Puhuva pääte kehittyy edelleen. Prosessori, 1980, nro 2.
Toivonen, Raimo O.: Audiovisuaalinen sanojenkäsittelylaite – 1980-luvun mikroprosessoritekniikkaa. Prosessori, 1980, nro 3.
Toivonen, Raimo O.: Mikroprosessori tuli ja jäi 1: Synteettinen puhe auttaa näkövammaista. Aamulehti, 12.2.1980.
Toivonen, Raimo O.: Mikroprosessori tuli ja jäi 2: Kirjat ja lehdet saadaan puhumaan. Aamulehti, 13.2.1980.
Toivonen, Raimo O.: Mikroprosessori tuli ja jäi 3: 1980-luvulla saadaan tietokoneet puhumaan. Aamulehti, 14.2.1980.
Tietokonepääte puhuu. (ELKOM-messunumero) Elektroniikka Uutiset, marraskuu 1979.
Pian tietokone keskustelee ja liesi tottelee puhetta. Helsingin Sanomat, 22.7.1979.
Puhuva näyttöpääte Synten pohjalta. Elektroniikka-lehti, 1980, nro 4.
Puhuva Puhekone jo sarjavalmistuksessa, Puhuva lehti seuraava askel. Uusi Suomi, 29.1.1980.
Uusia sovelluksia Syntelle. Elektroniikka Uutiset, 4.2.1980, s. 24–25.
Puhuva näyttöpääte sokeita varten. Insinööriuutiset, 1980.
Synte 2 -puhe­syntetisaattorin neljä korttia (1979).
Puhevammaisten Synte 2 -puhe­syntetisaattori (1979).
Pöytämallinen Synte 2 -puhe­syntetisaattori (1979).
Synte 2 -puhe­syntetisaattori yhdistettynä symboli­tauluun (1979).
Synte 2 -puhe­syntetisaattori Museo­keskus Vapriikin keksintö­näyttelyssä Tampereella 20.6.2012.
Audiovisuaalinen tietokonepääte sokeille ohjelmoijille, kuva 1 (1979).
Automaattinen puhutun tietomateriaalin tuottaminen sokeille, kuva 1 (1979).
Automaattinen puhutun tietomateriaalin tuottaminen sokeille, kuva 2 (1979).
SPL1-tutkimus­puhe­syntetisaattorissa käytetty PARCAS-ääni­väylä­kortti oikealla (1982).
Auditorinen spektrisarja sanasta "ui" Teknillisen korkeakoulun Akustiikan laboratorion 48-kanavaisella Bark-asteikkoisella kuulon mallin mukaisella suodinpankilla (1983).
Puheen F0-analyysi (1984).
Puheäänikenttä (1984).
Tauragėn linna

| Tauragėn linna> Tauragės pilis |
| --- | --- |

Sijainti:  Tauragė, Liettua
Koordinaatit:  55°15′9″N, 22°17′3″E
Valmistumisvuosi:  1844–1847
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tauragėn linna (liett. Tauragės pilis)  on 1800-luvun rakennus Liettuassa Tauragėssa, lähellä Itämeren rannikkoa. Se on rakennettu vuosina 1844–1847 alun perin tullirakennukseksi.
Linna
Taideteos puistossa linnan vieressä.
Uloskäynti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tauragėn linna Wikimedia Commonsissa
Chen Boda

| Chen Boda (Chen Shangyu)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1904  Hui’an, Fujian
Kuollut: 22. syyskuuta 1989  Peking
Poliitikko
Puolue:  Kiinan kommunistinen puolue (1924–1983)
Asema:  Politbyroon jäsen 1966–1970 (varajäsen 1956–1966)
Chen Boda (yksink.: 陈伯达; perint.: 陳伯達; pinyin: Chén Bódá, vanha suomalainen muoto Tšen Po-ta, alkuperäinen nimi Chen Shangyu; 1904 Hui’an, Fujian – 22. syyskuuta 1989 Peking) oli kiinalainen kommunistipoliitikko ja Mao Zedongin läheinen avustaja. Hän oli kulttuurivallankumouksen aikana 1960–1970-luvuilla yksi Kiinan vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Hän oli myös luomassa Maon henkilökulttia, ja esimerkiksi monet Pienen punaisen kirjan otteet Maon kirjoituksista on hänen valitsemiaan. Chen syrjäytettiin vuonna 1970 politbyroosta.
Elämäkerta

Chen Boda oli lähtöisin köyhästä talonpoikaisperheestä. Hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1924. Hän osallistui vuosien 1926–1927 pohjoisen sotaretkeen, jonka aikana Kuomintang yhdisti sotaherrojen hallitseman Kiinan. Kuomintangin ja kommunistien yhteisrintaman hajottua Chen pidätettiin Nanjingissa, mutta hänet vapautettiin kuukauden kuluttua. Sen jälkeen hän opiskeli nelisen vuotta Moskovan Sun Yat-sen -yliopistossa. Palattuaan Kiinaan vuonna 1930 Chen joutui aluksi Kuomintang-hallinnon pidättämäksi. Vapauduttuaan hän työskenteli opettajana Pekingissä, mutta toimi samanaikaisesti myös kommunistisen puolueen maanalaisena työntekijänä. Noina vuosina hän otti käyttöön salanimen Chen Boda.
Kiinan–Japanin sodan puhjettua vuonna 1937 Chen Boda siirtyi kommunistien päämajakaupunkiin Yan’aniin, jossa hän toimi puolueen kaaderikoulun opettajana ja puolueen propagandaosaston palveluksessa. Chen toimi Mao Zedongin poliittisena sihteerinä vuosina 1937–1941, ja hänellä oli merkittävä rooli vuonna 1942 käynnistetyssä puolueen ”oikaisukampanjassa”. Myöhemmin hän alkoi julkaista Maon ajattelua käsitteleviä kirjoitelmia ja saavutti aseman Maon ajatusten johtavana tulkitsijana. Hänen läpimurtoaan tällä saralla edustivat vuonna 1951 julkaistu essee ”Mao Zedongin teoria Kiinan vallankumouksesta on yhdistelmä marxismi-leninismiä ja Kiinan vallankumousta” sekä kirja ”Mao Zedong Kiinan vallankumouksesta”. Chenillä oli merkittävä rooli Maon henkilökultin luomisessa. Pienen punaisen kirjan sisältämät otteet Maon kirjoituksista ovat pääosin hänen valikoimiaan.
Kiinan kansantasavallassa Chen luonnosteli monet Kansan päivälehden tärkeistä artikkeleista. Vuonna 1958 hänestä tuli puolueen julkaiseman teoreettisen lehden Hongqin (”punalippu”) päätoimittaja. Chen valittiin puolueen keskuskomiteaan 1946, politbyroon varajäseneksi 1956 ja täysjäseneksi 1966.
Chen Boda oli yksi vuonna 1966 käynnistyneen kulttuurivallankumouksen taustavoimista. Hän oli kulttuurivallankumouksen pienryhmän ensimmäinen puheenjohtaja, ja hän julkaisi Maon käskystä 1. kesäkuuta 1966 Kansan päivälehdessä kulttuurivallankumouksen alkua merkinneen artikkelin, jossa kehotettiin kiinalaisia hyökkäämään ”pimeiden henkien” kimppuun. Chen nimitettiin tuolloin myös politbyroon pysyvän komitean jäseneksi. Vuonna 1970 hän kuitenkin suututti Maon tuettuaan keskuskomiteassa Lin Biaoa Zhang Chunqiaoa vastaan. Mao käynnisti pian kampanjan kulttuurivallankumouksen aikaisia ”vasemmistolaisia” ylilyöntejä vastaan, ja Chen syrjäytettiin vuonna 1970 politbyroosta.
Chen oli yhtenä syytettynä marraskuussa 1980 käynnistyneessä oikeudenkäynnissä Jiang Qingiä ja niin sanottua neljän koplaa vastaan. Chen tuomittiin 18 vuoden vankeuteen tammikuussa 1981, mutta hänet tiettävästi laskettiin pian vapaaksi hänen huonon terveytensä vuoksi. Hänet erotettiin kommunistisesta puolueesta vuonna 1983. Chen kuoli 85-vuotiaana vuonna 1989 sydämen vajaatoimintaan.
Aiheesta muualla

Chen Boda (kirjoituksia) Marxists.org. (englanniksi)
Mao Zedong, Lin Biao, Zhou Enlai ja Chen Boda (oik.) vuonna 1966.
Eero Salisma

| Eero Salisma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. joulukuuta 1916 Hämeenlinna
Kuollut: 19. heinäkuuta 1998 (81 vuotta) Hämeenlinna
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Luiro
Pelipaikka:  puolustaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1938–1960
Seurat:  Tarmo HPK
Eero Johannes Salisma (16. joulukuuta 1916 Hämeenlinna – 19. heinäkuuta 1998 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Eero ”Luiro” Salisma edusti pelaajaurallaan hämeenlinnalaisseuroja Tarmoa ja HPK:ta vuosina 1938–1960. Tarmossa hyökkääjän paikkaa pelannut Salisma voitti kaksi Suomen mestaruutta.
HPK:ssa Salisma pelasi puolustajana. Vuonna 1952 HPK ylsi ensimmäistä kertaa SM-finaaliin, jossa asettui vastaan Tampereen Ilves. Salisma tuli otsikoihin taklattuaan Ilveksen Aarne Honkavaaraa hyökkäysalueella niin, että tämä sai aivotärähdyksen. Tuohon aikaan kontaktipeli oli vielä melko harvinaista eikä hyökkäysalueella saanut taklata ollenkaan. Salisma ajettiin pois kentältä ja mestaruussarjan johto asetti seuraavaan otteluun uuden säännön, jonka mukaan Salisma ajettaisiin välittömästi pois kentältä, jos hän ottaisi yhdenkin jäähyn.
Suomea Salisma edusti kerran MM- ja olympiatasolla. Hän oli mukana vuoden 1952 Oslon talviolympialaisissa. Yhteensä Salisma pelasi 31 maaottelua.
Salisma oli myös kansallisella huipputasolla sekä pesä- että jääpallossa. Pesäpallon Suomen Mestaruuden Salisma voitti Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueessa 1936, Haminan Palloilijoiden joukkueessa 1939 ja 1943 sekä Toijalan Pallo-Veikkojen joukkueessa 1946.
Saavutukset ja palkinnot > Jääkiekko

2 Suomen mestaruutta (1948, 1949)
4 SM-hopeaa ja 1 -pronssi
HPK on jäädyttänyt Salisman pelinumeron 2
Suomen Jääkiekkoleijona #11
Saavutukset ja palkinnot > Pesäpallo

4 SM-kultaa: 1936, 1939, 1943, 1946
1 SM-hopea: 1947
9 Itä-Länsi-ottelua: 1936-1940, 1945-1948
Euroopan kaukovaellusreitti E2

E2-reitti kartalla

Euroopan kaukovaellusreitti E2 on yksi kahdestatoista Euroopan halki kulkevista kaukovaellusreiteistä. Reitti on 5 720 kilometriä pitkä ja kulkee kuuden maan läpi. Se alkaa Isosta-Britanniasta ja päättyy Ranskaan.
Reitti > Iso-Britannia

Isossa-Britanniassa reitti alkaa Stanraerin kaupungista, Skotlannista, minkä jälkeen se jakautuu kahteen haaraan. Harwichiin vievä reitti on pituudeltaan 1 351 kilometriä ja Doveriin vievä reitti 1 407 kilometriä.
Reitti > Alankomaat

Reitistä noin 130 kilometriä kulkee Alankomaiden alueella. Siellä reitti alkaa Hoek van Hollandista ja päättyy Bergen op Zoomiin.
Reitti > Belgia ja Luxemburg

Belgiassa reitti alkaa Oostenden kylästä ja päättyy Saksan, Belgian ja Luxemburgin yhteiselle rajalle Oureniin. Luxemburgissa reitti kulkee 175 kilometrin matkalta. Se alkaa Ourenin kylästä ja päättyy Schengenin kuntaan.
Reitti > Ranska

Ranskassa reittiä kulkee 1 427 kilometriä. Se alkaa Luxemburgin rajalta Apachista ja päättyy Nizzaan.
Reitti > Sveitsi

Noin 16 kilometriä reitistä kulkee Sveitsin kautta. Reitti alkaa La Curen kylästä ja päättyy Nyoniin.
Agnes Sjöberg

| Agnes Sjöberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1888 Kauhajoki
Kuollut: 21. elokuuta 1964 (75 vuotta) Seinäjoki
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Dresdenin yliopisto   Berliinin yliopisto
Tutkimusalue:  eläinlääketiede
Agnes Hildegard Sjöberg (15. marraskuuta 1888 Kauhajoki – 21. elokuuta 1964 Seinäjoki) oli suomalainen eläinlääkäri. Hän valmistui eläinlääkäriksi ensimmäisenä naisena Euroopassa ja todennäköisesti ensimmäisenä naisena maailmassa väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi. Sjöberg toimi uransa aikana Someron ja Närpiön kunnaneläinlääkärinä ja piti pitkään yksityisvastaanottoa. Sjöberg joutui kollegojen ennakkoluulojen ja syrjinnän kohteeksi, ja hänen pioneerityönsä naiseläinlääkärinä tunnustettiin vasta paljon hänen kuolemansa jälkeen.
Elämäkerta > Lapsuus ja koulunkäynti

Agnes Sjöbergin vanhemmat olivat Johan B. Sjöberg ja Karin Norrgård. Vanhemmilla oli Kauhajoella edistyksellinen mallitila, jossa oli muun muassa karjanhoitokoulu ja mansikkaviljelmiä. Agnes kävi ensin koulua kotona kotiopettajattaren johdolla ja vuosina 1900–1905 Vaasan ruotsalaista tyttökoulua. Hän olisi halunnut jatkaa ylioppilaaksi, mutta isänsä vastustuksen takia hän jatkoi opintoja Vaasan talouskoulussa. Valmistuttuaan hän hoiti vanhempiensa taloutta kolme vuotta, minkä jälkeen isä taipui ja antoi tyttärensä lukea ylioppilaaksi. Agnes Sjöberg suoritti ylioppilastutkinnon yksityisoppilaana 1911 Kuopion ruotsalaisesta yhteiskoulusta.