stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1-naftoli

| 1-naftoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Naftalen-1-oli
CAS-numero:  90-15-3
PubChem CID:  7005
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C=CC=C2O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H8O
Moolimassa:  144,164 g/mol
Sulamispiste:  95 °C
Kiehumispiste:  288 °C
Liukoisuus veteen:  0,866 g/l
    
1-naftoli (C10H8O) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Aine ja sen isomeeri 2-naftoli ovat fenolin naftaleenihomologeja. 1-naftolia käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muun muassa väriaineita.
Ominaisuudet

1-naftoli on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen ja runsaammin orgaanisiin liuottimiin, kuten alkoholiin, eetteriin ja kloroformiin. Yhdiste liukenee myös hydroksidiliuoksiin.
Valmistus

Teollisesti 1-naftolia voidaan valmistaa kahdella tavalla. Yhdistettä voidaan valmistaa kuumentamalla vastaavan naftaleenisulfonihapon natriumsuolaa natriumhydroksidin kanssa 300 °C:n lämpötilassa. Sivutuotteena saadaan natriumsulfiittia ja vettä.
Toinen tapa, jota käytetään teollisuudessa on 1-naftyyliamiinin kuumennus 290 °C:n lämpötilaan laimean rikkihapon kanssa. Tällöin muodostuu lisäksi ammoniakkia.
Käyttö

1-naftolia käytetään valmistettaessa väriaineita, fluoresoivia valkaisuaineita ja lääkeaineita. 1-naftolia voidaan myös käyttää glukuronidaation biotesteissä.
Turvallisuus

1-naftoli on haitallista hengitettynä, nieltynä tai absorboituna ihon läpi. Suurina pitoisuuksina yhdiste tuhoaa kudoksia. Yhdisteen on todettu olevan teratogeeninen eli epämuodostumia aiheuttava.
1-naftoli on naftaleenin ja hyönteismyrkkynä käytettävän karbaryylin aineenvaihduntatuote.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database: 1-Naphthol (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Naphthalen-1-ol (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): 1-Naphthol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Naphthol (englanniksi)
ChemBlink: 1-Naphthol (englanniksi)
1573 Väisälä

| 1573 Väisälä> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Sylvain Arend
Löytöpäivä:  27. lokakuuta 1949
Muut nimet:  1949 UA
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  9,083  km
Pyörähdysaika:  252,0 h
Albedo:  0,2226  ja 0,282
Absoluuttinen magnitudi:  12,3
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,231655 , 0,2311539  tai 0,2315576450895473
Inklinaatio:  24,54944 astetta tai 24,56026787825427 astetta
Keskianomalia:  26,84938 astetta tai 99,14028845299586 astetta
Kiertoaika:  3,65 vuotta ja 1 332,76145277121 vuorokautta
Periapsis:  1,8227963 au ja 1,821296383130417 au
Apoapsis:  2,919 au ja 2,918932656802331 au
Radan isoakselin puolikas:  2,3708208 au ja 2,370114519966374 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
1573 Väisälä on S. J. Arendin vuonna 1949 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen tähtitieteilijän Yrjö Väisälän mukaan. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös ilman ä-kirjaimia, muodossa Vaisala.
Väisälän likimääräinen läpimitta on 16 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,37 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 8 kuukautta.
1646 Rosseland

| 1646 Rosseland> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  19. tammikuuta 1939
Muut nimet:  1937 QH, 1939 BG, 1948 QR, 1955 NB, 1977 FK ja 1980 ME
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  12,801  km
Pyörähdysaika:  69,2 h
Albedo:  0,202
Absoluuttinen magnitudi:  11,82  ja 12,12
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,12 , 0,1199277  tai 0,1186307397034538
Inklinaatio:  8,37954 astetta tai 8,379304634263304 astetta
Keskianomalia:  124,11211 astetta tai 198,6361101885798 astetta
Kiertoaika:  3,63 vuotta ja 1 324,951397451416 vuorokautta
Periapsis:  2,0767914 au ja 2,080777197384895 au
Apoapsis:  2,643 au ja 2,640915040179178 au
Radan isoakselin puolikas:  2,3597963 au ja 2,360846118782037 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
1646 Rosseland on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty norjalaisen tähtitieteilijän Svein Rosselandin mukaan.
Rosselandin likimääräinen läpimitta on 19 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,36 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 8 kuukautta.
148

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
Tapahtumia

Antoninus Pius juhlisti Rooman kaupungin perustamisen 900-vuotisjuhlapäivää.
1631 Kopff

| 1631 Kopff> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  11. lokakuuta 1936
Muut nimet:  1926 TH, 1935 FG, 1936 UC, 1946 SA ja 1952 HV2
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  8,636  km
Pyörähdysaika:  6,683 h
Albedo:  0,342
Absoluuttinen magnitudi:  12,1  ja 12,29
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,21 , 0,2138703  tai 0,2136792215761052
Inklinaatio:  7,49440 astetta tai 7,491349287052926 astetta
Keskianomalia:  166,20782 astetta tai 35,89876941875317 astetta
Kiertoaika:  3,34 vuotta ja 1 221,048659761852 vuorokautta
Periapsis:  1,7568473 au ja 1,758015831418761 au
Apoapsis:  2,713 au ja 2,713482009303537 au
Radan isoakselin puolikas:  2,2348059 au ja 2,235748919823114 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
1631 Kopff on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1936 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty saksalaisen tähtitieteilijän August Kopffin mukaan.
Kopffin likimääräinen läpimitta on 16 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,23 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.
1,5-syklo-oktadieeni

| 1,5-syklo-oktadieeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Syklo-okta-1,5-dieeni
CAS-numero:  111-78-4
PubChem CID:  82916
SMILES:  C1CC=CCCC=C1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H12
Moolimassa:  108,176 g/mol
Sulamispiste:  –69 °C
Kiehumispiste:  150,8 °C
Tiheys:  0,882 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,117 g/l (20 °C)
      
1,5-syklo-oktadieeni (C8H12) on rengasrakenteisiin dieeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä käytetään polymeerien valmistuksessa ja ligandina organometallikemiassa.
Ominaisuudet

1,5-syklo-oktadieeni on huoneenlämpötilassa kirkas neste. Se ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste reagoi tyypillisten alkeenien tavoin, ja klooraus johtaa tetrakloorisyklo-oktaaniin ja selektiivinen pelkistys vedyn avulla muodostaa syklo-okteenia. Korkeassa lämpötilassa ja paineessa vety pelkistää 1,5-syklo-oktadieenin syklo-oktaaniksi.
Valmistus ja käyttö

1,5-syklo-oktadieeniä valmistetaan syklobutadieenin dimerisaatiolla. Katalyyttinä käytetään nikkelikomplekseja ja sivutuotteena muodostuu 4-vinyylisyklohekseeniä. 1,5-syklo-oktadieenin cis-cis-isomeerin saanto on noin 90 %. Tuotteet erotetaan toisistaan tislaamalla.
1,5-syklo-oktadieenin renkaanavauspolymeroinnilla valmistetaan polyoktenameereja, jotka ovat elastomeereja, joita käytetään muun muassa kumeissa ja termoplastisissa polymeereissä. Eräitä 1,5-syklo-oktadieenin halogenoituja johdannaisia käytetään paloa estävinä aineina. Yhdiste reagoi boraanin kanssa muodostaen 9-borabisyklo[3.3.1]nonaania eli 9-BBN:ää, jota käytetään hydroboraatioreaktioissa.
Valmistus ja käyttö > Organometallikemiassa

1,5-syklo-oktadieenin π-sidokset muodostavat sidoksen metalliatomien kanssa. Nämä kompleksit ovat hyvin pysyviä ja niitä muodostuu metallikarbonyylien ja 1,5-syklo-oktadieenin välisellä reaktiolla. Metalleja, jotka muodostavat näin kompleksin yhdisteen kanssa ovat muun muassa kromi, volframi, renium ja molybdeeni.
Bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0) on hyödyllinen lähtöaine muiden nikkeliyhdisteiden synteesissä ja syklo-oktadienyyliligandin syrjäytymiseen perustuu eräiden kompleksien, kuten Crabtreen katalyytin käyttö.
Aiheesta muualla

ChemBlink: 1,5-Cyclooctadiene (englanniksi)
Metallien 1,5-syklo-oktadieenikompleksien rakenne
Komintern

| Kommunistinen internationaali> Komintern |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!
Perustettu:  2. maaliskuuta 1919
Lakkautettu:  15. toukokuuta 1943
Perustaja:  Vladimir Lenin Lev Trotski Grigori Zinovjev Karl Radek Nikolai Buharin
Päämaja:  Moskova, Neuvostoliitto
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Pääsihteeri:  Georgi Dimitrov
Jäsenlehti:  Kommunistinen internationaali Inprecor
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kommunistinen internationaali (lyhenne Komintern) oli vuosina 1919–1943 toiminut, Venäjän kommunistisen puolueen (bolševikit) aloitteesta perustettu kansainvälinen yhteistyöjärjestö, jonka tarkoituksena oli ”kansainvälisen porvariston” kukistaminen työväenluokan (proletariaatti) nimissä.
Järjestöä on kutsuttu myös nimellä Kolmas internationaali, koska sen koettiin olevan Toisen internationaalin seuraaja ja sen parhaiden perinteiden puolustaja. Kominternin perustajat kritisoivat vanhaa organisaatiota etenkin kykenemättömyydestä vastata ensimmäisen maailmansodan synnyttämiin haasteisiin ja Venäjän vallankumouksen luomaan uuteen tilanteeseen.
Lakkauttaminen

Vuonna 1936 Saksa ja Japani solmivat Antikomintern-sopimuksen, joka oli suunnattu suoraan Neuvostoliittoa ja Kominternia vastaan. Stalinin vainoissa Kominternin jäsenpuolueiden Neuvostoliitossa asuneita edustajia ryhdyttiin epäilemään pettureiksi ja kansanvihollisiksi. Sadat Kominternissa työskennelleet ulkomailta tulleet kommunistit joutuivat syytetyiksi ja tuomituiksi. Molotov–Ribbentrop-sopimuksen solmimisen jälkeen Komintern alkoi Neuvostoliiton etujen puolustamisen lisäksi myös tukea Saksan hyökkäystä Puolaan ja myöhemmin Tanskan, Norjan, Alankomaiden, Belgian, Luxemburgin ja Ranskan miehitystä.
Komintern lakkautettiin Stalinin aloitteesta 1943, kun sitä ei enää pidetty hyödyllisenä jäsenjärjestöjensä tai Neuvostoliiton politiikan kannalta. Lakkauttamista kannatti Neuvostoliiton kommunistisen puolueen lisäksi etenkin verrattain itsenäisesti toiminut Jugoslavian kommunistinen puolue, kun taas Neuvostoliitosta riippuvaiset puolueet Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pääsihteerin Klement Gottwaldin johdolla pelkäsivät menettävänsä lakkauttamisen myötä viimeisenkin itsemääräämisoikeutensa.
Kominternin pohjalta perustettiin heinäkuussa vuonna 1944 NKP:n keskuskomitean alainen kansainvälisen informaation osasto (OMI), jonka johdossa oli Georgi Dimitrov.
Toimeenpanevan komitean puheenjohtajat

| --- | --- |
Grigori Zinovjev: 1919–1926
Nikolai Buharin: 1926–1928
Georgi Dimitrov: 1934–1943
Kominternin tukemia kansainvälisiä järjestöjä

| Järjestö | Lyhenne | Vuodet |
| --- | --- | --- |
| Kommunistinen nuorisointernationaali | KNI | 1919–1943 |
| Punainen ammattiyhdistysinternationaali | Profintern | 1921–1935 |
| Punainen talonpoikaisinternationaali | Krestintern | 1923– |
| Punainen urheiluinternationaali | Sportintern |  |
| Kansainvälinen Punainen Apu | MOPR | 1934– |
Kolmatta internationaalia tukeneet puolueet

Venäjän kommunistinen puolue (bolševikit)
Spartakistiliitto (Saksan keisarikunta)
Itävallan kommunistinen puolue
Unkarin kommunistinen puolue, Béla Kunin aikana (Unkarin neuvostotasavalta)
Suomen Kommunistinen Puolue
Puolan kommunistinen puolue
Viron kommunistinen puolue
Latvian kommunistinen puolue
Liettuan kommunistinen puolue
Valko-Venäjän kommunistinen puolue
Ukrainan kommunistinen puolue
Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue (vallankumoukselliset ryhmittymät)
Tšekkoslovakian kommunistinen puolue
Bulgarian kommunistinen puolue
Romanian sosialistinen puolue
Romanian kommunistinen puolue
Serbian sosiaalidemokraattisen puolueen vasen siipi
Ruotsin kommunistinen puolue
Työväenpuolue (Norja)
Klassekampen-ryhmä (Tanska)
Alankomaiden kommunistinen puolue
Belgian työväenpuolueen vallankumoukselliset siivet (joista muodostui Belgian kommunistinen puolue vuonna 1921)
ryhmät ja organisaatiot Työväeninternationaalin ranskalaisessa osastossa ja syndikalistiset liikkeet
Sveitsin sosiaalidemokraattinen puolue (vasemmistosiipi)
Italian sosialistinen puolue
Espanjan sosialistisen työväenpuolueen vallankumoukselliset elementit
Portugalin sosialistisen puolueen vallankumoukselliset elementit
Britannian sosialistiset puolueet
Sosialistinen työväenpuolue (Britannia)
Industrial Workers of the World (Britannia)
Irlannin työväestön vallankumoukselliset elementit
Vallankumoukselliset elementit (Luottamusmiehet) (Britannia)
Amerikan sosialistinen työväenpuolue
Socialist Party of America (vasemmistosiipi)
Yhdysvaltain kommunistinen puolue
Industrial Workers of the World (Yhdysvallat)
Industrial Workers of the World (Australia)
Workers’ International Industrial Union
Tokion ja Jokohaman sosialistiset ryhmät
Kommunistinen nuorisointernationaali (Willi Münzenbergin edustamana)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Komintern Wikimedia Commonsissa
Komintern-arkistot
Библиография. Содержание журналов ”Коммунистический Интернационал” и некоторые другие символы Коминтерна (III Интернационала)
Kommunistisen Internatsionaalen viidennen kongressin päätöksiä.
Kommunistisen Internatsionaalen ohjelma : hyväksytty kuudennessa kongressissa Moskovassa syyskuun ensimmäisenä päivänä 1928.
Fasismin hyökkäys ja Kommunistisen Internatsionaalen tehtävät taistelussa työväenluokan yhtenäisyyden puolesta fasismia vastaan : selostus ja loppulausunto.
A. I. Sobolev ym.: Kommunistinen internationaali
| n k Komintern (1919–1943) |
| --- | --- | --- |
| Kansainväliset järjestöt |  Imperialismin vastainen liitto  Kansainvälinen Punainen Apu  Kommunistinen nuorisointernationaali  Kommunististen naisten internationaali  Punainen ammattiyhdistysinternationaali  Punainen talonpoikaisinternationaali  Punainen urheiluinternationaali  Talonpoikaisten vapaa-ajattelijoiden internationaali  Työläisten kansainvälinen apu  |  |
| Jäsenet |  Venäjän kommunistinen puolue  Alankomaiden kommunistinen puolue  Amerikan sosialistinen työväenpuolue  Belgian kommunistinen puolue  Bulgarian kommunistinen puolue  Espanjan kommunistinen puolue  Espanjan kommunistinen työväenpuolue  Industrial Workers of the World  Irlannin työväestön vallankumoukselliset ryhmät  Italian sosialistinen puolue  Itävallan kommunistinen puolue  Jugoslavian kommunistinen puolue  Klassekampen-ryhmä  Latvian kommunistinen puolue  Liettuan kommunistinen puolue  Norjan työväenpuolue  Portugalin maximalistinen liitto  Puolan kommunistinen puolue  Romanian kommunistinen puolue  Ruotsin kommunistinen puolue  Socialist Party of America (vasemmistosiipi)  Sosialistinen työväenpuolue  Spartakistiliitto  Suomen Kommunistinen Puolue  Sveitsin kommunistinen puolue  Tšekkoslovakian kommunistinen puolue  Työväeninternationaalin ranskalainen osasto ja syndikalistit  Ukrainan kommunistinen puolue  Unkarin kommunistinen puolue  Valko-Venäjän kommunistinen puolue  Viron kommunistinen puolue  Workers’ International Industrial Union  Tokion ja Jokohaman sosialistiset ryhmät  |  |
| n k Historialliset työväeninternationaalit |
| --- | --- |
 Kansainvälinen työväenliitto (1864–1876)  Anarkistinen internationaali (1872–1877)  Toinen internationaali (1889–1914, 1919–1939)  Kommunistinen internationaali (1919–1943)  Neljäs internationaali (1938–)  Kominform (1947–1956)  Sosialistinen internationaali (1956–) 
Kominternin toimeenpanevan komitean poliittisen sihteeristön jäsenet vuonna 1935. Eturivissä vasemmalta Georgi Dimitrov, Palmiro Togliatti ja Wilhelm Florin; takarivissä Otto Wille Kuusinen, Dmitri Manuilski, Klement Gottwald ja Wilhelm Pieck.
101

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
Tapahtumia

Ensimmäinen Daakian sota syttyy roomalaisten ja daakialaisten välillä.
25. maaliskuuta – Rooman keisari Trajanus lähtee Roomasta osallistuakseen Daakian sotaan.
syyskuu - Trajanus lyö daakialaiset Tapaessa.
Syntyneitä

Herodes Atticus, kreikkalainen reettori
Kuolleita

Apostoli Johannes
Silius Italicus, runoilija
169 Zelia

| 169 Zelia> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjät:  P. Henry
Löytöaika:  28. syyskuuta 1876
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,36 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,05 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,67 AU
Eksentrisyys:  0,132
Kiertoaika Auringon ympäri:  1 322 päivää 3,62 vuotta
Inklinaatio:  5,50°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  34 km
Pyörähdysaika:  14,54 h
Absoluuttinen kirkkaus:  9,56
Albedo:  0,235
Asteroidiluokka:  Sl
169 Zelia on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Prosper Henry vuonna 1876. Kuitenkin koska Henryn veljekset Prosper ja Paul työskentelivät yhdessä, ei ole varmaa kumpi heistä löysi minkäkin heidän löytämistään pikkuplaneetoista. Kunnia Zelian löytämisestä on kuitenkin annettu Prosperille. Asteroidi Zelia sai nimensä Camille Flammarionin sisarentyttären mukaan. Zelia kuuluu spektriluokkaan S ja sen läpimitta on noin 34 kilometriä. Zelian pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 14,54 tuntia.
132. panssaridivisioona Ariete

| 132>  panssaridivisioona |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1939 - 1942
Valtio:   Italia
Puolustushaarat:  maavoimat
Aselajit:  panssari
Osa joukkoa:  Italian panssarijoukkoja
Koko:  divisioona
Lempinimi:  Ariete
132. panssaridivisioona Ariete (ital. 132a Divisione Corazzata "Ariete") oli Italian kuningaskunnan maavoimien panssaridivisioona toisessa maailmansodassa.
Perustaminen

Italian 2. panssariprikaati perustettiin huhtikuussa 1937. Divisioona perustettiin 1. helmikuuta 1939 Veronassa laajentamalla 2. panssariprikaati (ital. 2a Brigata Corazzata) divisioonaksi ensimmäisenä komentajanaan kenraali Di Simone. Perustettaessa divisioonaan kuuluivat 132. panssarirykmentti, 8. bersaglieri-rykmentti ja 132. tykistörykmentti. Yhtymä muodosti 131. panssaridivisioona Centauron kanssa panssariarmeijakunnan, joka otti osaa Pojoen laaksossa pidettyyn sotaharjoitukseen 1930-luvun lopulla.
Palvelus

Divisioona siirrettiin Ranskan vastaiselle rajalle toisen maailmansodan alkaessa, missä se pysyi reservinä Ranskan vastaisten taisteluiden ajan. Osa divisioonan 32. panssarirykmentistä siirrettiin Libyaan, jossa M11/39 vaunuin varustetut I ja II pataljoona liitettiin Malettin ryhmään. M13/40 vaunuin varustetut III ja IV pataljoona muodostivat erillisen panssarivaunuprikaatin (ital. Brigata Corazzata Scpeciale). Kumpikin osasto liitettiin Italian 10. armeijaan.
Operaatio Compassissa joulukuusta 1940 helmikuuhun 1941 liittoutuneiden joukot tuhosivat Italian 10. armeijan miehittäen Kyrenaikan. Malettin ryhmän panssarikalusto tuhoutui Egyptin rajalla ja erillinen panssariprikaati Beda Fommin taistelussa. Italian heikko sotamenestys pakotti siirtämään koko Ariete-divisioonan Libyaan ja 24. tammikuuta 1941 ensimmäiset joukot nousivat laivoista Tripolissa. Helmikuusta aina marraskuuhun 1942 saakka Ariete osallistui sotatoimiin yhdessä Saksan Afrikan armeijakunnan kanssa. Ariete kuului Italian liikkuvaan armeijakuntaan (ital. Corpo d'Armata di Manovra Italia), josta myöhemmin muodostettiin Italian XX motorisoitu armeijakunta.
Divisioona täydennettynä 132. panssarirykmentillä, joka korvasi vuoden 1942 puolivälissä lakkautetun 32. panssarirykmentin, osallistui ensimmäiseen saksalais-italialaiseen vastahyökkäykseen Kyrenaikan takaisin valtaamiseksi sekä hyökkäyksestä seuranneeseen Tobrukin piiritykseen.
Liittoutuneiden aloitettua operaatio Crusaderin Ariete kykeni menestyksellisesti torjumaan brittiläisen 22. panssariprikaatin hyökkäyksen aiheuttaen hyökkääjälle merkittäviä tappioita.
Divisioona tuhoutui El Alameinin toisessa taistelussa  joulukuussa 1942.
171 Ophelia

| 171 Ophelia |
| --- | --- |
 Valokäyrämittausten avulla luotu kolmiulotteinen malli Opheliasta.
Löytäminen
Löytäjät:  A. Borrelly
Löytöaika:  13. tammikuuta 1877
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  3,13 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,72 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,54 AU
Eksentrisyys:  0,130
Kiertoaika Auringon ympäri:  2 025 päivää 5,55 vuotta
Inklinaatio:  2,55°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  117 km
Pyörähdysaika:  6,67 h
Absoluuttinen kirkkaus:  8,31
Albedo:  0,062
Asteroidiluokka:  C
171 Ophelia on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi A. Borrelly vuonna 1877. Pikkuplaneetta sai nimensä Poloniuksen tytär Ofelian mukaan, joka on hahmo William Shakespearen Hamlet-näytelmässä. Tätä pikkuplaneettaa ei pidä sekoittaa Uranuksen Ofelia-kuuhun. Ophelia on melko suuri, sillä sen läpimitta on noin 117 kilometriä. Koostumukseltaan se on C-tyypin asteroidi.
167 Urda

| 167 Urda |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  C. H. F. Peters
Löytöaika:  28. elokuuta 1876
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,85 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,76 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,95 AU
Eksentrisyys:  0,034
Kiertoaika Auringon ympäri:  1 760 päivää  4,82 vuotta
Inklinaatio:  2,21°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  40 km
Pyörähdysaika:  13,07 h
Absoluuttinen kirkkaus:  9,1
Albedo:  0,223
Asteroidiluokka:  S
167 Urda on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi C. H. F. Peters vuonna 1876. Pikkuplaneetan nimi tulee skandinaavisen mytologian Urd-nornasta. Urda kuuluu Koronis-ryhmään, ja on noin 40 kilometrin läpimittaisena yksi ryhmän suurimmista kappaleista.
1699 Honkasalo

| 1699 Honkasalo> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  26. elokuuta 1941
Muut nimet:  1931 PE, 1934 KC, 1941 QD ja 1944 MB
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  8,345  km
Pyörähdysaika:  11,1159 h
Albedo:  0,277
Absoluuttinen magnitudi:  12,5  ja 12,53
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,17 , 0,1659151  tai 0,1652864379777781
Inklinaatio:  1,97160 astetta tai 1,971203303499164 astetta
Keskianomalia:  236,53110 astetta tai 355,9478487841835 astetta
Kiertoaika:  3,29 vuotta ja 1 201,015998969008 vuorokautta
Periapsis:  1,8441297 au ja 1,845742222234782 au
Apoapsis:  2,578 au ja 2,576714309472185 au
Radan isoakselin puolikas:  2,2109617 au ja 2,211228265853483 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
1699 Honkasalo on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty geodeetikko Tauno Honkasalon mukaan.
Honkasalon likimääräinen läpimitta on 14 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,21 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 3 kuukautta.