stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Homoseksuaalisuus
Homoseksuaalien osuus väestöstä

Miesten homoseksuaalisuuden tunnus.
Naisten homoseksuaalisuuden tunnus.
Homoseksuaalien osuuden selvittäminen väestöstä ei ole helppoa. Osuuden selvittämisessä on otettava huomioon kriteerit joita käytetään, rajat ja aikajakso jonka sisällä seksuaalinen suuntautuminen määritellään. Monet ihmiset, huolimatta siitä että heillä on omaan sukupuoleen kohdistuvaa kiinnostusta, voivat epäröidä määritellä itseään homo- tai biseksuaaleiksi. Niitten ihmisten määrä, joilla on tunteita samaa sukupuolta kohtaan voi olla suurempi kuin niiden määrä, jotka myös toteuttavat käytännössä näitä tunteita. Toisaalta taas tunteita toteuttavien ihmisten määrä voi olla suurempi kuin ihmisten, jotka varsinaisesti määrittelevät itsensä homoksi, lesboiksi tai bi-seksuaaliksi.
Merkittävimpien tutkimusten mukaan 2–11 %:lla ihmisistä on ollut jonkinlaisia samaan sukupuoleen kohdistuvia seksuaalisia kontakteja elämänsä aikana. Tämä osuus nousee 16–21 %:iin kun raportoidaan joko samaan sukupuoleen kohdistuva kiinnostus tai käyttäytyminen, tai molemmat niistä. Vuonna 2005 tehdyssä tutkimuksessa, 20 % anonyymisti tutkimukseen vastanneista ilmoitti, että heillä on joitain homoseksuaalisia tunteita – tosin vain 2–3 % heistä määritteli itsensä homoseksuaaliksi. Vuonna 1992 tehdyssä tutkimuksessa 6,1 %:lla Britanniassa asuvista miehistä oli ollut homoseksuaalisia kokemuksia, kun taas Ranskassa vastaava luku oli 4,1 %. Vastaavasti Yhdysvalloissa, William Instituten vuonna 2011 tekemän raportin mukaan 3,5 %, eli suunnilleen 9 miljoonaa ihmistä aikuisväestöstä, on joko lesboja, homoja tai biseksuaaleja. Yhdysvalloissa vuonna 2000 tehdyssä väestönlaskennassa maassa oli noin 600 000 samaa sukupuolta olevaa naimatonta kotitaloutta.
Homoseksuaalien osuus väestöstä > Suomi

Seksuaalista identiteettiä on Suomessa tutkittu satunnaisotoksiin perustuvilla kysely- ja haastattelututkimuksilla 1971 ja 1992. 18–54-vuotiaista suomalaisista piti itseään homoseksuaalina vuonna 1971 tehdyssä tutkimuksessa 0,8 % ja vuonna 1992 tehdyssä tutkimuksessa 0,6 %.
Homoseksuaalien osuus väestöstä > Ruotsi

Ruotsissa Forskningsgruppen för Samhälls- och Informationsstudier (FSI) ja Folkhälsoinsitutet tekivät vuonna 1998 satunnaisotokseen perustuvan kyselytutkimuksen, jonka mukaan homoseksuaaleja on 1–2 % 16–79-vuotiaista.
Homoseksuaalien osuus väestöstä > Norja

Norjassa vuonna 2008 tehdyn 6 465 henkilön haastattelututkimuksen mukaan yli 16-vuotiaista 0,6 % miehistä ja 0,7 % naisista pitää itseään homoseksuaalina.
Homoseksuaalien osuus väestöstä > Iso-Britannia

Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuosina 2009–2010 tehdyn 247 623 haastateltavaa sisältäneen laajan kyselytutkimuksen mukaan 0,9 % yli 16-vuotiaista pitää itseään homoseksuaalina.tarvitaan parempi lähde
Homoseksuaalien osuus väestöstä > Yhdysvallat

Viiteen laajaan kyselytutkimukseen perustuen on arvioitu, että 1,7 % yhdysvaltalaisista aikuisista pitää itseään homoseksuaalina.
Homoseksuaalien osuus väestöstä > Kanada

Vuonna 2003 Kanadassa tehtiin 135 000 ihmisille kyselytutkimus, jonka mukaan 18–59-vuotiaista miehistä 1,3 % ja naisista 0,7 % piti itseään homoseksuaalina.
Homoseksuaalien osuus väestöstä > Australia

Australiassa tehtiin 19 307 ihmisen kyselytutkimus, jonka mukaan 1,6 % miehistä ja 0,8 % naisista piti itseään homoseksuaalina.
Lainsäädäntö

Homoseksuaalisuuden juridisissa historioissa länsimaissa on nähtävissä jako kahteen perinteeseen: toisaalta Ranskan vallankumouksen vaikuttamat lakijärjestelmät ja toisaalta protestanttinen traditio. Ranskan vallankumouksen vaikutus lakijärjestelmiin näkyy erityisesti lakien suhteessa yksityisyyteen. Ranskan vallankumouksen traditiossa yksityiset käytännöt, esimerkiksi homoseksuaaliset teot, eivät olleet rangaistavia, elleivät ne sisältäneet väkivaltaa tai seksiä alaikäisten kumppaneiden kanssa, mutta poliisi ja juridinen järjestelmä puuttuivat säännöllisesti julkisuudessa tapahtuneisiin tekoihin. Toinen lakijärjestelmä, joka oli yleisempi protestanttisissa maissa, sisälsi erilaisen käsityksen siitä, mitä valtion tulee kontrolloida. Tässä traditiossa katsottiin olemassa olevan itsessään moraalittomia tekoja, joista tulisi rangaista sellaisina myös maallisen lain edessä.
Hollanti (vuodesta 2001), Belgia (2003) ja Espanja olivat edelläkävijöitä homoseksuaalisen kansalaisoikeuksien suhteen, sillä samaa sukupuolta olevien parien avioliitot hyväksyttiin niissä jo vuosina 2001, 2003 ja 2005.
Yhteiskunnan asenteet

Ei-heteroseksuaalisuuden hyväksyntä on alhaisinta Aasiassa ja Afrikassa ja korkeinta Euroopassa, Australiassa ja Amerikoissa. Länsimainen yhteiskunta on muuttunut viime vuosikymmeninä yhä hyväksyvämmäksi homoseksuaalisuutta kohtaan. Professori Amy Adamczyk totesi maiden erojen selittyvän pitkälti kolmella tekijällä: demokraattisten instituutioiden vahvuus, taloudellisen kehityksen taso (kansantuote) ja uskonnollisuus.
Asenteet homoseksuaalisuuden hyväksyttävyydestä vaihtelevat suuresti maittain. Yhdysvaltalaisen Pew Research Centerin kyselytutkimuksessa vuonna 2013 asenteet homoseksuaalisuutta kohtaan olivat myönteisimmät länsimaissa ja etenkin Euroopan unionin maissa, joista useimmissa yli kolme neljäsosaa oli sitä mieltä, että yhteiskunnan tulisi hyväksyä homoseksuaalisuus. Yhdysvalloissa hyväksyjiä oli 60 prosenttia, Japanissa 54 prosenttia, Israelissa 40 prosenttia, Venäjällä 16 prosenttia ja latinalaisessa Amerikassa keskimäärin hieman yli puolet. Afrikassa ja muslimimaissa homoseksuaalisuuden hyväksyntää kannatti useimmiten alle 10 prosenttia väestöstä. Homoseksuaalisuus hyväksyttiin yleisesti sitä harvemmin, mitä suurempi merkitys uskonnolla on yhteiskunnassa. Nuoret vastaajat olivat useissa maissa hyväksyvämpiä kuin vanhat.
Asenteet homomiehiä ja lesboja kohtaan ovat suurelti riippuvaisia siitä onko homoseksuaalisuus synnynnäistä vai valinta. Ihmiset suhtautuvat homoseksuaalisuuteen hyväksyvämmin jos sen etiologia on synnynnäinen, kun taas jos ihminen ajattelee sen olevan valinta, suhtautuminen on vähemmän hyväksyvää. Ajatukseen siitä, että homoseksuaalisuus on valinta, liittyy usein ajatus homoseksuaalisuuden syntisyydestä ja epäluonnollisuudesta.
Vuonna 2015 julkaistun syrjintää selvittävän Eurobarometrin mukaan Euroopan unionin maitten vastaajista 71 prosenttia on sitä mieltä, että seksuaalivähemmistöihin kuuluvilla ihmisillä tulisi olla samat oikeudet kuin heteroseksuaaleilla. Vastaajista 61 prosenttia tukee samaa sukupuolta olevien avioliittojen sallimista kaikkialla Euroopassa. Suomessa asenteet samaisen Eurobarometrin mukaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä kohtaan ovat myönteisempiä kuin Euroopan unionissa keskimäärin: barometrin mukaan suomalaisista 74 prosenttia on samaa mieltä siitä, että seksuaalivähemmistöihin kuuluvilla ihmisillä tulisi olla samat oikeudet kuin heteroseksuaaleilla, ja 66 prosenttia on samaa mieltä siitä, että samaa sukupuolta olevien avioliitot pitäisi sallia kaikkialla Euroopassa.
Sosiopoliittisesti homoseksuaalisuuden etiologian selvittäminen saattaa tuoda homoseksuaaleille hyötyä sen myötä, että homoseksuaalisuus voidaan tieteellisesti todistaa synnynnäiseksi eikä se olisi enää joidenkin ihmisten mielestä valinta. Toisaalta, etiologian selviäminen saattaa johtaa siihen, että homoseksuaalisuus osoitetaan geneettiseksi anomaliaksi, viaksi tai puutteellisuudeksi, joka voidaan ehkäistä tai joka jonain päivänä osataan jopa parantaa.
Yhteiskunnan asenteet > Homoseksuaalien kohtelu

Monille uskonnoille on ollut ominaista kielteinen suhtautuminen homoseksuaalisuuteen. Monien uskontokuntien piirissä seksuaalivähemmistöt ovat muodostaneet itsenäisiä ryhmiä, joissa homoseksuaalisuus on sallittua. Kristinuskossa homoseksuaalisuuden harjoittamista on vanhastaan pidetty syntinä. Vanhassa Testamentissa Jumala antaa lain, jonka mukaan ”jos mies makaa miehen kanssa niin kuin naisen kanssa maataan, he ovat molemmat tehneet kauhistuttavan teon ja heidät on surmattava. He ovat itse ansainneet kuolemansa.” Samassa lainkohdassa tuomitaan myös kuolemaan monista muista rikkomuksista kuten esimerkiksi äidin tai isän herjaamisesta. Islamilaisissa maissa homoseksuaalisuudesta on määrätty kuolemantuomioita.
Vuonna 1869 unkarilainen kirjailija Károly Mária Kertbeny käytti dokumentoidusti ensimmäisen kerran käsitettä homoseksuaali avoimessa kirjeessä Preussin oikeusministerille vaatien ’luonnonvastaisen käyttäytymisen’ kieltävien lakien kumoamista. Homoseksuaali yleistyi käsitteenä 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa sekä korvasi aikaisemmin käytössä olleet sanat, joista sodomiitti lienee tunnetuin. Lääketieteessä käytettiin pitkään rinnakkain lukuisia sanoja kuvaamaan samaa ilmiötä, mutta sanat olivat osin ristiriitaisia keskenään. Tällaisia sanoja olivat esimerkiksi inversio, uranismi, uniseksuaalisuus, biseksuaalisuus ja psyykkinen hermafrodismi. Käsite homofilia pyrki korostamaan rakkauden ja ihmissuhteen merkityksen tärkeyttä pelkän seksuaalisen mieltymyksen lisäksi. Käsite homoseksuaali kuului sekä oikeudelliseen että medikaaliseen terminologiaan. Michel Foucault kirjoittaa, että ennen kuin termi homoseksuaali stabiloi seksuaalisen erilaisuuden, sodomiitti oli ollut vain sarja tekoja siinä missä homoseksuaalisuus nyt nimesi ihmisryhmän.
Suomessa homoseksuaalisuus oli rikos vuoteen 1971 asti. Entisen lain mukaan samaan sukupuolen kanssa harjoitetusta haureudesta voitiin tuomita ankarimmillaan kahden vuoden vankeusrangaistukseen.
Vanhemmuus

Naisparien adoptoimat ei-sukulaislapset ovat seksuaalikäyttäytymiseltään samanlaisia kuin heteroparien lapset. Kasvatus ei näytä vaikuttavan suuntautumiseen vaan synnynnäiset tekijät.
Lesbo- ja homovanhemmat ovat tieteellisen tutkimuksen mukaan yhtä sopivia kuin heteroseksuaalit ja heidän lapsensa yhtä terveitä ja sopeutuvia kuin heteroperheiden lapset. Tutkimuskatsausten mukaan päinvastaisesta ei ole mitään näyttöä.
Eläinten homoseksuaalisuus

Homoseksuaalista käyttäytymistä on havaittu noin 1 500 lajilla, joista 500:lla se on hyvin dokumentoitua. Homoseksuaalisuutta esiintyy eläinkunnassa etenkin sosiaalisten eläinten, kuten vesilintujen ja -nisäkkäiden, apinoiden ja ihmisapinoiden keskuudessa. Yleisintä se on Australiassa elävillä mustajoutsenilla, joiden pariskunnista noin neljännes on keskenään samaa sukupuolta, useimmat koiraspareja. Useimmat näistä pariskunnista hoivaavat yhdessä joko omaa tai muilta ryöstettyä jälkikasvua, ja koirasparien hoivaamilla poikasilla on jopa suurempi eloonjäämisprosentti kuin heteroparien hoivaamilla.
Tutkimuksissa on havaittu ympäristömyrkkynä esiintyvän metyylielohopean aiheuttavan iibislinnuissa homoseksuaalista käytöstä. Elohopea muuttaa koiraiden sukupuolihormonien, testosteronin ja estradiolin tasoja.
Georgetownin yliopiston professori Janet Mann on esittänyt teorian, jonka mukaan ainakin delfiinien homoseksuaalinen käyttäytyminen olisi evolutiivisesti eduksi, koska se vähentäisi lajinsisäistä, erityisesti urosten välistä, aggressiota.
Urospingviiniparien on havaittu kestäneen eliniän,lähde? niiden rakentaneen pesiä yhdessälähde? ja hautoneen kiveä sijaismunana. Vuonna 2004 Central Park Zoo -eläintarhassa Yhdysvalloissa erään samasukupuolisen parin kivi korvattiin hedelmöittyneellä munalla, jota pari hautoi ja josta kuoriutuneen poikasen se kasvatti omanaan.
Orangeilla on havaittu homoseksuaalista käytöstä. Banaanikärpäsillä ei ole geeniä, jonka avulla ne kykenisivät erottamaan sukupuolet toisistaan.
Vuonna 2006 Oslon yliopiston luonnonhistoriallisessa museossa avattiin Against Nature? -niminen näyttely. Museossa esiteltiin näytekappalein ja kuvin joitakin eläinlajeja, joilla homoseksuaalisuutta väitetään esiintyvän. Lajit vaihtelevat pienistä hyönteisistä kaskelotteihin.
Eläinten käyttäytymisen luonnehtimista homoseksuaalisuudeksi on arvosteltu antropomorfismista eli ihmisen ominaisuuksien sijoittamisesta eläimiin.tarvitaan parempi lähde Seksologiassa erotetaan toisistaan genitaalisuus eli hetkellinen ulkoinen käyttäytyminen ja seksuaalisuus eli kohtuullisen pysyvä persoonallisuuden ominaisuus. Tieteellisessä tutkimuksessa persoonallisuus liitetään ainoastaan ihmislajin edustajiin eli persooniin.
Homoseksuaalien mielenterveysongelmat ja lieveilmiöt

Masennuksen esiintyvyys on homomiehillä kolminkertainen kokonaisväestöön verrattuna. Koska masennus on itsemurhan riskitekijä, homomiehillä on myös korkeampi itsemurhan riski. Masennus ja itsemurhanhimoisuus voivat vaikuttaa homomiesten alkoholin ja huumeiden käyttöön, suojaamattomaan anaaliyhdyntään ja HI-viruksen leviämiseen. Nuorten homoseksuaalien itsemurhakuolleisuus on arvioitu 2–7 kertaa korkeammaksi kuin heteroseksuaalisilla nuorilla. Enemmän dataa on saatavilla itsemurhan ajattelemisesta, jossa homoseksuaalisilla nuorilla esiintyvyys on kaksinkertaista verrattuna heteroseksuaaleihin. Itsemurhia ja itsemurhan ajattelua selitetään kahdella eri teorialla: vähemmistöstressillä ja interpersonaalisella itsemurhan psykologisella teorialla. Hyväksyvämmin suhtautuva sosiaalinen ympäristö voi vähentää itsemurhia 20–25 prosentilla.
Britanniassa homoseksuaaleista yli kolmannes käyttää laittomia huumausaineita, kun taas kokonaisväestössä osuus on viisi prosenttia. Homoseksuaaleilla on siis seitsemänkertainen todennäköisyys käyttää huumeita. Tutkimuksen mukaan homoseksuaaleilla on kymmenkertainen todennäköisyys, että on käyttänyt kokaiinia viimeisen kuukauden aikana ja 13-kertainen todennäköisyys siihen, että on käyttänyt ketamiinia viimeisen kuukauden aikana. Kokonaisväestössä huumeiden käyttö vähenee iän myötä, mutta Pride-tapahtumissa tehdyn tutkimuksen perusteella 36-40-vuotiaat homoseksuaalit käyttävät yhtä paljon huumeita kuin nuoremmat.
Kirjallisuutta

Aldrich, Robert (toim.): Rakkaus samaan sukupuoleen. Homoseksuaalisuuden historia.  ((Gay Life and Culture. A World History, 2006.) Suomentanut Veli-Pekka Ketola)  Helsinki:  Multikustannus, 2006.  ISBN 952-468-103-X
Hautanen, Tarja: Yksityistilaisuus. Turkulaisten homojen ja lesbojen kulttuurihistoriaa.  Helsinki:  Seksuaalinen tasavertaisuus ry, 2005.  ISBN 952-9862-17-2
Jokinen, Juha Veli (toim.): Homo! Lesbo! Tositarinoita 2000-luvun Suomesta.  Helsinki Jyväskylä:  Minerva, 2009.  ISBN 978-952-492-201-2
Juvonen, Tuula: Varjoelämää ja julkisia salaisuuksia.  (Väitöskirja: Tampereen yliopisto)  Tampere:  Vastapaino, 2002.  ISBN 951-768-109-7
Juvonen, Tuula: Kaapista kaapin päälle. Homoseksuaaliset ihmiset ja heidän oikeutensa edustuksellisessa politiikassa.  Tampere:  Vastapaino, 2015.  ISBN 978-951-768-449-1
Kellomäki, Ani ym. (toim.): Kaikki muuttuu paremmaksi.  Kirkkonummi:  Paasilinna, 2010.  ISBN 978-952-5856-29-3
Koivisto, Nelli (toim.): Lupa kuulua – lupa näkyä. Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt liikunnassa ja urheilussa.  Helsinki:  Suomen liikunta ja urheilu, 2005.  ISBN 952-5062-65-1
Lehto, Juhani E. & Kovero, Camilla: Homoseksuaalisuus tieteen näkökulmasta ja miesten kertomana.  Helsinki:  Lilith, 2010.  ISBN 978-951-98810-4-1
Lehtonen, Jukka & Mustola, Kati (toim.): ”Eihän heterotkaan kerro...”. Seksuaalisuuden ja sukupuolen rajankäyntiä työelämässä.  Helsinki:  Työministeriö, 2004.  ISBN 951-735-603-X
Miettinen, Jukka O. (toim.): Miesten kesken. Miesten välinen rakkaus maailmankirjallisuuden valossa.  Helsingissä:  Otava, 1993.  ISBN 951-1-12268-1
Parkkinen, Marja-Leena (toim.): Ulos kaapista. Tositarinoita homoseksuaalisuuden kohtaamisesta.  Helsinki:  Like, 2003.  ISBN 952-471-096-X
Sievers, Kai & Stålström, Olli (toim.): Rakkauden monet kasvot. Homoseksuaalisesta rakkaudesta, ihmisoikeuksista ja vapautumisesta.  Espoo:  Weilin+Göös, 1984.  ISBN 951-35-2679-8
Stålström, Olli: Homoseksuaalisuuden sairausleiman loppu.  (Väitöskirja: Kuopion yliopisto)  Helsinki:  Gaudeamus, 1997.  ISBN 951-662-716-1
Vilkka, Hanna: Sukupuolen ja seksuaalisuuden kohtaaminen.  Jyväskylä:  PS-kustannus, 2010.  ISBN 978-952-451-462-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Homoseksuaalisuus Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Homoseksuaalisuus Wikisitaateissa
Seta ry – seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen asemaa ajava järjestö
Ranneliike.net
Encyclopedia of GLBT and queer culture (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pickett, Brent: Homosexuality The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Homosexuella hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  NARA  İslâm Ansiklopedisi 
Sateenkaarilippu on seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen tunnus.
Gustave Courbet, Le Sommeil, 1866.
2013 Pew Global Research Poll: Pitäisikö homoseksuaalisuus hyväksyä yhteiskunnassa? "Kyllä"-vastanneiden prosentit:
  81% – 90%
  71% – 80%
  61% – 70%
  51% – 60%
  41% – 50%
  31% – 40%
  21% – 30%
  11% – 20%
  1% – 10%
  Ei dataa
Pride-kulkue Katowicessa Puolassa 2019.
László Bölöni

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: László Bölöni
Syntymäaika: 11. maaliskuuta 1953 (ikä 71)
Syntymäpaikka: Târgu Mureș, Romania
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1970–1984 |  Târgu Mureș | 406 | (64) |
| 1984–1987 |  Steaua Bukarest | 97 | (24) |
| 1987–1988 |  Racing Jet Wavre | 16 | (0) |
| 1988–1989 |  Créteil | 11 | (2) |
| 1989–1992 |  Orléans | 77 | (4) |
Maajoukkue
| 1975–1988 |  Romania | 102 | (23) |
Valmennusura
1994–2000:  Nancy
2000–2001:  Romania
2001–2003:  Sporting CP
2003–2006:  Rennes
2006–2007:  Monaco
2007–2008:  Al Jazira
2008–2010:  Standard Liège
2010–2011:  Al Wahda
2011:  Lens
2011–2012:  PAOK
2012–2015:  Al-Khor
2015:  Ittihad
2017–2020:  Royal Antwerp
2020:  Gent
2020–2021:  Panathinaikos
2022–2024:  Metz
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
László Bölöni (romaniaksi: Ladislau, s. 11. maaliskuuta 1953) on romanianunkarilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana

Peliurallaan Bölöni pelasi 406 ottelua romanialaisen ASA Târgu Mureșin paidassa vuosina 1970–1984. Hän pelasi kotimaassaan myös FC Steaua Bukarestissa kolme kautta voittaen kolmen Romanian mestaruuden lisäksi Euroopan cupin kaudella 1985–1986. Bölöni pelasi finaalissa täydet minuutit ja oli Mikal Majarun ohella toinen epäonnistuja rangaistuspotkukilpailussa.
Bölöni jätti Steauan 1987 ja siirtyi Belgiaan. Hän pelasi kevätkauden Racing Jet Brysselissä siirtyen sitten Ranskaan ja US Créteil-Lusitanos'n paitaan. Bölöni päätti pitkän peliuransa kauteen 1991–1992 US Orléansissa. Hän edusti myös Romanian maajoukkuetta 108 ottelussa tehden 25 maaottelumaalia. Bölöni oli mukana Romanian joukkueessa EM-kisoissa 1984.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Euroopan Cup: 1986
UEFA Super Cup: 1986
Romanian mestaruus (3): 1985, 1986, 1987
Romanian Cup (2): 1985, 1987
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Portugalin mestaruus: 2002
Portugalin Cup: 2002
Ligue 2: 1998
hopeaa: 2023
Belgian mestaruus: 2009
Kansasin osavaltionyliopisto

| Kansasin osavaltionyliopisto> Kansas State University |
| --- | --- |
Motto:  Rule by Obeying Nature's Laws
Perustettu:  1863
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Manhattan, Kansas  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.k-state.edu/
Kansasin osavaltionyliopisto (engl. Kansas State University, lyh. KSU) on Yhdysvaltain Kansasissa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1863, ja se sijaitsee  Manhattanin kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Exit (suomalainen televisiosarja)

| Exit |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  31–35 minuuttia
Perustuu:  Exit
Pääosissa:   Olli Rahkonen  Max Ovaska  Jarkko Lahti  Jarkko Niemi 
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:   C More 
Julkaistu:  2022
Tuotanto
Tuottaja(t):   Rea Dominicy  Satu Majava 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Kirsi Hatara  Jarkko Luoma  Petter Testmann-Koch  Jani Hartikainen (C More & MTV)  Janne Vakio (C More & MTV) 
Linjatuottaja:  Asta Viertola
Ohjaaja(t):  Olli Ilpo Salonen
Käsikirjoittaja(t):   Tuomas Vimma  Matti Koskinen 
Leikkaaja(t):  Inka Lahti
Lavastaja(t):  Antti Nikkinen
Kuvaaja(t):  Hannu Käki
Tuotantoyhtiö(t):  FremantleMedia Finland
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Exit on C More -suoratoistopalvelussa syksyllä 2022 julkaistu suomalainen draamasarja, joka perustuu samannimiseen norjalaiseen draamasarjaan. Sarjan pääosissa näyttelevät Olli Rahkonen, Max Ovaska, Jarkko Lahti ja Jarkko Niemi. Sarja kertoo neljästä ökyrikkaasta miehestä, Kimistä, Krisusta, Hassesta ja Benjaminista, jotka hakevat elämäänsä jännitystä huumeilla, seksillä ja väkivallalla.
Sarjan käsikirjoitus jäljittelee norjalaista alkuperäissarjaa, mutta joitain sen osia on suomalaistettu.
Exitin ensimmäiset jaksot julkaistiin C Moressa 13. lokakuuta 2022. Sen jälkeen sitä julkaistiin palvelussa kaksi jaksoa viikossa.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Olli Rahkonen  | … |  Kristian Lindholm   |
|  Max Ovaska  | … |  Kim Helasvuo   |
|  Jarkko Lahti  | … |  Nils von Hasselfeldt   |
|  Jarkko Niemi  | … |  Benjamin Böhm   |
|  Jemina Sillanpää  | … |  Linda Helasvuo   |
|  Linnea Leino  | … |  Sirpa Böhm   |
|  Maryam Razavi  | … |  Sanna Lindholm   |
|  Mia Ehrnrooth  | … |  Mette von Hasselfeldt   |
Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu C Moressa |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kim Helasvuo | 13. lokakuuta 2022 |
| 2 | Benjamin Böhm | 13. lokakuuta 2022 |
| 3 | Kristian Lindholm | 20. lokakuuta 2022 |
| 4 | Nils von Hasselfeldt | 20. lokakuuta 2022 |
| 5 | Polttarit | 27. lokakuuta 2022 |
| 6 | Häät | 27. lokakuuta 2022 |
| 7 | Kaikki vihaa Turkua | 3. marraskuuta 2022 |
| 8 | Huipulla tuulee | 3. marraskuuta 2022 |
Aiheesta muualla

Video sarjan tekemisestä C Moren YouTube-kanavalla
Louisianan teknillinen yliopisto

| Louisianan teknillinen yliopisto> Louisiana Tech University |
| --- | --- |
Motto:  Non Sibi Sed Suis
Perustettu:  1894
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Ruston, Louisiana  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.latech.edu/
Louisianan teknillinen yliopisto (engl. Louisiana Tech University, lyh. LA Tech) on Yhdysvaltain Louisianassa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1894, ja se sijaitsee Rustonin kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
John Adams (säveltäjä)

John Adams
John Coolidge Adams (s. 15. helmikuuta 1947 Worcester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänet tunnetaan minimalistisista orkesteriteoksistaan ja ajankohtaisiin aiheisiin pohjautuvista oopperoistaan.
Ura

John Adams opiskeli sävellystä Steve Reichin, Leon Kirchnerin, David Del Tredicin ja Roger Sessionsin johdolla ja valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1971. Hän muutti Kaliforniaan, jossa opetti ja toimi kapellimestarina kymmenen vuotta San Franciscon konservatoriossa.  Hänen innovatiiviset konserttinsa johtivat siihen, että hänet nimitettiin San Franciscon sinfoniaorkesterin ensimmäiseksi uuden musiikin neuvonantajaksi sekä myöhemmin nimikkosäveltäjäksi vuosiksi 1979–1985. Tänä aikana Adams saavutti mainetta teoksilla Harmonium ja Harmonielehre. Vuonna 1986 Adams allekirjoitti levytyssopimuksen Nonesuch Recordsin kanssa, joka on siitä lähtien julkaissut yksinoikeudella Adamsin musiikkia sisältäviä levyjä. Vuonna 1999 Nonesuch julkaisi The John Adams Earboxin, kiittävät arvostelut saaneen 10 CD:n kokoelman Adamsin musiikkia.
Teoksia

Harmonielehre
Shaker Loops
Short Ride in a Fast Machine
Phrygian Gates
Harmonium
Nixon in China
Viulukonsertto
Gnarly Buttons
El Niño
Grand Pianola Music
The Death of Klinghoffer
Naive and Sentimental Music
My Father Knew Charles Ives
John's Book of Alleged Dances
Doctor Atomic