stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Best of Superstar Series – Kiss
Muusikot

Paul Stanley – rytmikitara, laulu
Gene Simmons – bassokitara, laulu
Ace Frehley – soolokitara
Peter Criss – rummut
Eric Carr – rummut kappaleella 3
Vinnie Vincent – soolokitara kappaleella 3
Anton Fig – rummut kappaleella 2
Aiheesta muualla

Best of Superstar Series – Kiss Discogsissa. (englanniksi)
Cyberbully

| Cyberbully |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Charles Binamé
Käsikirjoittaja:  Teena Booth
Tuottaja:  Jesse Prupas
Kuvaaja:  Pierre Gill
Pääosat:   Emily Osment  Kay Panabaker  Kelly Rowan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Kanada
Tuotantoyhtiö:  Muse Entertainment Enterprises
Levittäjä:  Muse Entertainment Enterprises (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:  2011
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cyberbully on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut kanadalainen draamaelokuva. Se kertoo teinitytöstä nimeltään Taylor Hillridge (Emily Osment), jonka äiti Kris (Kelly Rowan) on hyvin tarkka netissä liikkumisen suhteen eikä päästä lapsiaan Tayloria ja Ericiä (Robert Naylor) sopimattomille sivuille. Hän antaa kuitenkin Taylorille tämän 17-vuotissyntynäpäivälahjaksi oman läppärin ja hän kirjautuu suosittuun yhteisöpalveluun nimeltä Cliqster. Joku kuitenkin hakkeroituu Taylorin profiiliin ja Tayloria aletaan kiusata.
Juoni

Taylor Hillridge (Emily Osment) on teinityttö joka asuu omakotitalossa pikkuveljensä Ericin (Robert Naylor) kanssa yksinhioltajaäitinsä Krisin (Kelly Rowan) kasvattamana Taylorin isän jätettyä perheen. Taylorilla on kaksi hyvää ystävää, Samantha Caldone (Kay Panabaker) ja Cheyenne Mortenson (Meaghan Rath). Aikaisemmin Taylor haukkui yhtä luokkakaveriaan, Lindsay Fordycea (Nastassia Markiewicz) josta Lindsay loukkaantuu.
Taylor saa läppärin 17-vuotislahjaksi äidiltään. Alussa Taylor on innoissaan yksityisyydestä ja siitä, että hän voi mennä nettiin ilman että hänen äitinsä valvoo koko ajan. Myöhemmin hänen ihastuksensa Scott pyytää tätä tansseihin, johon hän vastaa myöntävästi. Cheyenne on iloinen ystävänsä puolesta, mutta Samantha ei pidä Scottista, sillä hän seurusteli aikaisemmin hänen kaverinsa kanssa, joka jätti Samanthan.
Taylor huomaa pian tullessaan verkkokiusatuksi yhteisöpalvelussa nimeltä Cliquester. Asiat alkavat mennä väärin kun Taylorin veli, Eric, hakkeroituu hänen profiiliinsa ja postaa tuhman viestin Taylorista. Koulun oppilaat kirjoittavat kauheita kommentteja hänestä ja häntä pelottaa kohdata kaverinsa koulussa. Taylor myös tapaa "Jamesin" netissä ja luulee että poika on kiva, mutta hän levittääkin huhua että Taylor olisi maannut hänen kanssaan. Tayloria aletaan haukkua, ja luokkakavereiden kiusaaminen saa Taylorin surulliseksi. Scott taas kertoo ettei voikaan tulla Taylorin kanssa tanssiaisiin ja Cheyenne ja Samantha kääntävät selkänsä hänelle.
Masentunut Taylor postaa videon nettiin, jossa hän kertoo ettei voi enää elää itsensä kanssa. Samantha näkee sen ja menee nopeasti Taylorin talolle, missä hän yritti itsemurhaa pillereiden yliannostuksella, muttei saanut korkkia irti. Taylor lähetetään sairaalaan ja hänen äitinsä oppii tapauksesta ja juttelee koulujärjestelmän kanssa lapsista, jotka käyvät läpi samaa mitä Taylorkin. Kris myös ehdottaa, että Taylor liittyisi tukiryhmään saadakseen apua.
Taylorille selviää että hänen luokkakaverinsa Caleb on myös tukiryhmässä ja häntä kiusataan pojista tykkäämisen takia. Taylor saa tukea ryhmästä ja pärjää kiusaamisen kanssa paljon paremmin. Hän saa tietää, että Samantha loi "James"-valeprofiilin ja lähetti sillä kaamean viestin Taylorista. Hän tuntee syyllisyyttä ja alkaa itsekin kärsiä verkkokiusaamisesta. Taylor saa tietää siitä ja kertoo Samanthalle tukiryhmästä antaen hänelle samalla anteeksi. Heistä tulee taas ystäviä ja koulussa pistävät Cheyennen, Calebin ja Scottin ohella vastaan Lindsaylle ja lopussa Krisin avustuksella säädetään laki, jossa verkkokiusaaminen kielletään.
Cybotron

| Cybotron> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1980–1995
Tyylilaji:  Detroit-tekno, elektro, tekno, synthpop
Kotipaikka:  Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Entiset jäsenet:  Juan Atkins Richard ”3070” Davis John ”Jon-5” Housely
Levy-yhtiö:  Deep Space, Fantasy
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cybotron oli yhdysvaltalainen elektronista musiikkia tuottava yhtye, jota pidetään teknon edelläkävijänä. Sen perustivat Juan Atkins ja Richard ”3070” Davis Detroitissa vuonna 1980. Kitaristi John ”Jon 5” Housely liittyi yhtyeeseen pian tämän jälkeen. Cybotron on julkaissut useita eri kappaleita, joita pidetään nykyään elektronisen musiikin klassikoina: näihin kappaleisiin lukeutuvat muun muassa ”Clear”, yhtyeen esikoisjulkaisu ”Alleys of Your Mind” sekä ”Cosmic Cars” ja ”R-9”.
Diskografia > Albumit

Enter (Fantasy, 1983)
Clear (Fantasy, 1990)
Empathy (Fantasy, 1993)
Cyber Ghetto (Fantasy, 1995)
Diskografia > Singlet

”Alleys of Your Mind” / ”Cosmic Raindance” (Deep Space, 1981)
”Cosmic Cars” / ”The Line” (Deep Space / Fantasy, 1982)
”Clear” / ”Industrial Lies” (Fantasy, 1983)
”Techno City” (Fantasy, 1984)
”R-9” (Fantasy, 1985)
”Eden” (Fantasy, 1986)
Blood on the Bricks

| Blood on the Bricks Iron City Houserockers |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Cherokee Recording Studios
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Steve Cropper
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 37.35
 Levy-yhtiö: MCA Records
Iron City Houserockers -yhtyeen muut studioalbumit
| Have a Good Time But... Get out Alive 1980 | Blood on the Bricks 1981 |   |
Blood on the Bricks on yhdysvaltalaisen, Pittsburghista käsin toimineen Iron City Houserockers -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981.
Kappaleet

Albumin kappaleet ovat yhtyeen omaa tuotantoa. Tekijä on Joe Grushecky ellei toisin ole mainittu.
| Sivu 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Friday Night |  | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Saints And Sinners |  | 4.24 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | This Time the Night (Won't Save Us) | E. Britt, J. Grushecky, A. Nardini | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Be My Friend |  | 4.19 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | No Easy Way out |  | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| Sivu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | No More Loneliness |  | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Watch out | E. Britt, J. Grushecky, G. Snyder | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Blood on the Bricks |  | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | A Fool's Advice |  | 5.11 |  |  |  |  |  |  |
Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Somewhere in the background they'd hear that song 

The one they danced to the night they met 

The Drifters were singing, "Up On The Roof" 

And they brought it all home in just two minutes 
("Blood on the Bricks")
Laulujen musiikkikustantaja on Cleveland International Music / Brick Alley Music – ASCAP. Sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen. Siinä on myös valokuvat yhtyeen jäsenistä, Steve Cropperista sekä roudareista: Jay Flory (valot), Bob Boyer (ääni) ja John Farr (esiintymislava).
Muusikot

Eddie Britt – soolokitara, laulu
Joe Grushecky – laulu, kitara (soolo kappaleella "Watch out")
Art Nardini – basso
Ned Rankin – rummut
Marc Reisman – huuliharput
Gil Snyder – kosketinsoittimet, laulu
Steve Cropper – kitara (soolo kappaleella "This Time the Night")
Jim Horn – saksofonit
Steve Forman – lyömäsoittimet
Steve Madeo – trumpetti
Brick Alley Boys Town Choir – taustalaulu
Tuotantotiedot

Julkaisuvuosi: 1981
Tuottaja: Steve Cropper
Äänitys- ja miksauspaikka: Cherokee Recording Studios
Äänittäjä: Bruce Robb
Apulaisäänittäjät: Brad Gilderman, Paul Ray, Dave Mancini
Remiksaus: Bruce Robb, Steve Cropper
Masterointi: Frank De Luna, A&M Records
Levy-yhtiö: MCA Records, 70 Universal Plaza, Universal City, California, 91608 
 (osallisena myös The Cleveland Entertainment Co., Inc.)
Kannen valokuva: Norman Seeff
Art Direction: George Osaki
Borovka (joki Pihkovan alueella)

| Borovka Боровка |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pihkovan piiri
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Borovkan valuma-alue
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  lampi
 :  57.932169°N, 28.348878°E
Laskupaikka:  Peipsijärvi
 :  57.937090°N, 28.160279°E
Mittaustietoja
Laskukorkeus:  30 m  mpy.
Pituus:  noin 14 km  
Muuta
Borovka (ven. Боровка) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava noin 14 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.
Joen kulku

Borovka alkaa karttojen mukaan turvetuotantoalueella sijaitsevasta suuremmasta lammesta. Tuotantoalue on ojitettu ja joen latvaosat kuuluvat tähän kuivatusjärjestelmään. Joki virtaa ensin kolme kilometriä luoteeseen ja kääntyy sitten Bolšaja Dygan (ven. Большая Дуга) kylän läheltä lounaaseen päin. Ensimmäisen viiden kilometrin jälkeen joki kääntyy kohti länttä. Se saapuu avoimelle peltoalueella ja virtaa siellä Jeršovon (ven. Ершово) läpi. Kylässä kulkee Pihkovaan johtava maantie (58K-96), jonka joki alittaa. Kylän jälkeen joki jatkaa lounaassa sijaitseaan Židilov Borin (ven. Жидилов Бор) kylään ja viimeinen osuus tapahtuu Peipsijärven rannikon kosteikkoalueella. Joki laskee siellä järveen.
Valuma-alue ja sivujoet

Borovka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven eteläosan (Pihkovanjärvi) itärantaan: Vesireitti jatkuu järven pohjoispäästä alkavalla Narvanjoella. Se virtaa Peipsijärven pohjoispäästä pohjoiseen päin ja se laskee lopuksi Suomenlahteen. Borovkan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella ja siellä Pihkovan piirissä. Borovkalla on karttojen mukaan vain yksi sivu-uoma, joka on kartoissa ilman nimeä.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Asia on katsottu Internetin karttapalvelusta Google Maps-, Bing-, Yandex- tai GeoMixer-karttapalveluista.
Call of Duty: Roads to Victory

| Call of Duty: Roads to Victory |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Amaze Entertainment
Julkaisija:  Activision
Pelisarja:  Call of Duty
Julkaistu:  NA 13. maaliskuuta 2007EU 30. maaliskuuta 2007AUS 30. maaliskuuta 2007
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  PlayStation Portable
Jakelumuoto:  Universal Media Disc
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Call of Duty: Roads to Victory on Amaze Entertainmentin kehittämä ja Activisionin julkaisema Call of Duty -pelisarjaan kuuluva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli perustuu toiseen maailmansotaan. Peli julkaistiin PlayStation Portablelle maaliskuussa 2007.
Pelaaminen > Kampanja

Pelissä on kolme eri kampanjaa: Yhdysvaltain, Kanadan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kampanjat. Kampanja sisältää 14 tasoa, jotka sijoittuvat toiseen maailmansotaan. Yhdysvaltain tehtävät ovat operaatio Market Garden, operaatio Avalanche ja operaatio Detroit. Kanadalaisten tehtäviä ovat taistelu Scheldessä, operaatio Infatuate ja operaatio Blockbuster. Brittiläisten tehtävät ovat operaatio Market Garden ja operaatio Varsity.
Pelaaminen > Moninpeli

Pelin moninpelissä kuusi pelaajaa voivat pelata yhdeksässä eri kentässä. Pelissä on kuusi eri pelimuotoa, jotka ovat Deathmatch, Team Deathmatch, Capture the Flag, Hold the Flag ja King of the Hill.
Kehitys

Roads to Victory on ensimmäinen ja ainoa Call of Duty -peli, joka on kehitetty PlayStation Portablelle. Käsikonsoleille on tehty Roads to Victoryn lisäksi Call of Duty: Black Ops Declassifield, joka kehitettiin PlayStation Vitalle.
Vastaanotto

Roads to Victory sai ristiriitaisen vastaanoton. IGN antoi sille arvosanaksi 6,6/10 ja GameSpot 6,2/10. Gamespy totesi, että pelin tekoäly oli naurettavaa ja vaatimatonta, vaikka peli tuntui aluksi erittäin hyvältä. GameSpy antoi pelille 2,5/5.
Peliä on kritisoitu muun muassa siitä, että siinä on paljon virheitä, jotka pilaavat pelikokemuksen. Pelin ohjausjärjestelmää on myös kritisoitu Sunday Mailissa siitä, että siinä on kömpelö valvontajärjestelmä.
Aiheesta muualla

Call of Duty: Roads to Victory MobyGamesissa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Call of Duty: Roads to Victory
Käännös suomeksi
Cartago (Kolumbia)

| Cartago |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Cartago
 Koordinaatit: 4.7474°N, 75.9097°W 
Valtio:   Kolumbia
Departementti:  Valle del Cauca
Väkiluku (2005)  ():  124 831
 
 www.cartago.gov.co 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cartago on kaupunki ja kunta Kolumbian Valle del Caucan departementissa, linnuntietä noin 204 kilometriä pääkaupunki Bogotásta länteen. Vuonna 2005 kunnan väkiluku oli 124 831 asukasta ja väestöennuste arvioi vuoden 2017 kesäkuun lopun väkiluvuksi 133 652 asukasta.
Kaupungin torneja, mastoja ja kattoja.
Eräs kaupungin kirkoista (Capilla de Nuestra Señora de Guadalupe).
Causajoki Cartagossa.
Santa Anan lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cartago (Kolumbia) Wikimedia Commonsissa
Borovitšin piiri

| Borovitšin piiri Боровичский район, Borovitšski raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Borovitšin piiri Novgorodin alueen kartalla.
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  kunnallispiiri
 – hallinnollinen keskus:  Borovitši
Pinta-ala:  3 155 km²
Väkiluku (2012):  68 600
 
Piirin sivusto
Piirin kunnat
Borovitšin piiri (ven. Боровичский район, Borovitšski raion) on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 3 155 neliökilometriä. Asukkaita on 68 600 henkeä (vuonna 2012).
Maantiede

Borovitšin piiri sijaitsee Novgorodin alueen itäosassa Valdain ylängöllä. Se rajoittuu lännessä Novgorodin alueen Okulovkan, luoteessa Ljubytinon, koillisessa Hvoinajan ja idässä Mošenskojen piireihin sekä kaakossa Tverin alueen Udomljan ja etelässä Bologojen piireihin.
Piirin läpi virtaa Ilmajärveen laskeva Msta, jonka jokilaakso jakaa Valdain ylängön kahteen osaan. Muita jokia ovat Mstaan laskevat Kruppa ja Velgija sekä jälkimmäisen sivujoki Bystritsa. Järviä ovat Piros, Peleno, Šeregodro, Ljubanskoje ja Kamenskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluvat tulenkestävä savi, kalkkikivi, kvartsihiekka, ruskohiili, turve, hiekka ja sora.
Hallinnollinen jako ja asutus

Piiriin kuuluu Borovitšin kaupunkikunta ja kymmenen maalaiskuntaa: Jogla, Kontšanskoje-Suvorovskoje, Opetšenski Posad, Perjodki, Progress, Sušani (keskuspaikka Kojegoštša), Sušilovo, Travkovo, Volok ja Železkovo. Hallinnollinen keskus on Borovitšin kaupunki, josta on 176 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin.
Borovitši on Novgorodin alueen toiseksi suurin kaupunki. Sen osuus piirin väestöstä on 77,8 %. Asutuskeskuksia on yhteensä 324.
Liikenne, talous ja palvelut

Piirikeskuksesta on maantieyhteydet Okulovkan kautta Kresttsyyn, Ljubytinon ja Malaja Višeran kautta Spasskaja Polistiin sekä Hvoinajaan, Valdaihin ja Ustjužnaan. Kaupunkiin johtaa Pietarin ja Moskovan väliseltä pääradalta Uglovkassa haarautuva sivurata.
Borovitšin kaupunki on huomattava teollisuuskeskus. Siellä on muun muassa rakennustarviketeollisuutta, metalli-, koneenrakennus- ja laiteteollisuutta sekä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Muita elinkeinoja ovat maatalous ja puunhankinta.
Piirissä toimii 36 lastentarhaa, 19 yleissivistävää koulua ja nuorisokeskus. Kulttuurilaitoksia ovat Borovitšin kulttuuritalo, kansantaiteen talo, maaseudun kulttuuri- ja kerhotalot, kaupungin ja piirin kirjastolaitokset sekä lasten taidekoulu. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin keskussairaala poliklinikkoineen, tuberkuloosi- ja mielisairaalat, ensiapuasema sekä maaseudun lääkärinvastaanotot ja lääkintäasemat..
Nähtävyydet

Borovitšilla on historiallisen kaupungin status. Piirissä on 146 arkeologian, 253 rakennustaiteen ja 31 historian muistomerkkiä sekä yksi monumenttitaiteen muistomerkki. Huomattavimpia nähtävyyksiä on Aleksandr Suvorovin kartanomuseo Kontšanskoje-Suvorovskojessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Borovitšin piirin sivusto (venäjäksi)
Novgorodin alueen piirit ja kaupunkipiirikunta
Batetski • Borovitši • Demjansk • Holm • Hvoinaja • Kresttsy • Ljubytino • Malaja Višera • Marjovo • Mošenskoje • Novgorod • Novgorod • Okulovka • Parfino • Pestovo • Poddorje • Šimsk • Soltsy • Staraja Russa • Tšudovo • Valdai • Volot
Bill Gradison

Bill Gradison
Willis David ”Bill” Gradison Jr. (s. 28. joulukuuta 1928) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Cincinnatissa, Ohiossa, ja valmistui Yalesta ja Harvardista.
Gradison istui Cincinnatin kaupunginvaltuustossa vuosina 1961–1974 ja toimi kaupungin pormestarina vuonna 1971. Hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1975–1993; vuoteen 1983 vaalipiirinä oli Ohion ensimmäinen, sen jälkeen toinen.
Big Joe Williams

Big Joe Williams
Big Joe Williams (oik. Joseph Lee Williams, s. 16. lokakuuta 1903, Crawford, Mississippi – k. 17. joulukuuta 1982, Macon, Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, kitaristi ja laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnettiin persoonallisesta tyylistään soittaa yhdeksänkielistä kitaraansa sekä riidanhaluisesta persoonastaan. Hänen tunnetuin kappaleensa on vuonna 1935 ensilevytyksensä saanut "Baby, Please Don't Go", josta myöhemmin ovat omia versioitaan tehneet muun muassa Bob Dylan, AC/DC ja Aerosmith.
Elämä

Nuorena Williams alkoi kierrellä ympäri Yhdysvaltoja soittaen baareissa, kujilla ja työleireillä. 1920-luvun alussa hän työskenteli The Rabbit's Foot Company -minstrel showssa ja levytti Birmingham Jug Bandin mukana Okehille vuonna 1930.
Vuonna 1934 St. Louisissa Williams tapasi levytuottaja Lester Melrosen, jonka ansiosta hän levytti seuraavat kymmenen vuotta Bluebird Records -levymerkille. Hän levytti myös muiden bluesmuusikoiden kuten John Lee "Sonny Boy" Williamsonin, Robert Nighthawkin ja Peetie Wheatstrawin kanssa.
Williams pysyi arvostettuna bluesmuusikkona 1950- ja 1960-luvuilla levyttäen muun muassa Trumpet, Delmark, Prestige ja Vocalion -merkeille. Hän keikkaili myös Euroopassa ja Japanissa 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa sekä tärkeimmillä amerikkalaisilla festivaaleilla.
Diskografia > Albumit

Piney Woods Blues (1958)
Tough Times (1960)
Blues on Highway 49 (1961)
Nine String Guitar Blues (1961)
Mississippi's Big Joe Williams and His Nine-String Guitar (1962)
Blues for Nine Strings (1963)
Back to the Country (1964)
Ramblin' and Wanderin' Blues (1964)
Classic Delta Blues (1964)
Studio Blues (1966)
Big Joe Williams (1966)
Thinking of What They Did to Me (1969)
Hand Me Down My Old Walking Stick (1969)
Big Joe Williams (1972)
Blues from the Mississippi Delta (1972)
Don't Your Plums Look Mellow Hanging on Your Tree (1974)
Aiheesta muualla

Big Joe Williams  AllMusicissa (englanniksi)
Kuvitettu diskografia
Bocklintin linnavuori

| Bocklintin linnavuori> Borgberget.Sijainti |
| --- | --- |
 Bocklintin linnavuori
Koordinaatit:  60.04783°N, 23.66872°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Raasepori
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  Merovingiaika (500–800 jaa.)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bocklintin linnavuori on Uudellamaalla Raaseporin Karjaalla sijaitseva muinaislinna. Se ilmoitettiin ja dokumentoitiin vuonna 1928.
Muinaislinna

Muinaislinna on rakennettu Lepinjärven kaakkoisrannassa olevan moreenimäen kalliopaljastumalle. Linnan etäisyys järven rannasta on noin 200 metriä. Kallioalue on kooltaan 80 × 60 metriä ja 15 metriä ympäristöään korkeammalle kohoavalla mäellä kasvaa mäntyä. Laelta avautuu näkymä Lepinjärvelle. Suojaavat rinteet ovat jyrkät, mutta etelä- ja kaakkoisrinteet ovat loivat. Tältä rinteeltä löytyy 56 metriä pitkä ja kolme metriä leveä kivinen valli. Vallissa on koillispäässä katkos, jossa arvellaan sijainneen muinaislinnan kaksi metriä leveä portti. Valli on rakennettu suurista kivistä ja lohkareista.
Kulttuuriympäristön hoito

Muinaislinnaa ja sen lähiympäristöä on hoidettu poistamalla mäen kaakkois- ja luoteisrinteistä kasvillisuutta. Hoitoalueeseen kuuluvat linnanmäki ja sen rinteet, valli ja vallin etuosat.
Bjørn Nørgaard

| Bjørn Nørgaard |
| --- | --- |
 Bjørn Nørgaard vuonna 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1947 (ikä 77) Kööpenhamina, Tanska
Taiteilija
Ala:  kuvanveisto
Taidesuuntaus:  abstrakti taide
Palkinnot
 Prinssi Eugenin mitali (1995) Thorvaldsenin mitali (1996) Ingenio et arti (1999) 
Bjørn Nørgaard (s. 21. toukokuuta 1947 Kööpenhamina) on tanskalainen kuvanveistäjä ja performanssitaiteilija. Hän herätti huomiota vuonna 1970 teurastamalla hevosen, paloittelemalla sen ja säilömällä osat hillopurkkeihin. Esitys tulkittiin protestiksi Vietnamin sotaa vastaan, mutta se aiheutti suurta paheksuntaa ja syytöksiä eläinrääkkäyksestä. Vuotta aiemmin Nørgaard oli vaimonsa Lene Adler Petersenin kanssa toteuttanut tempauksen, jossa jälkimmäinen käveli Kööpenhaminan pörssin läpi alasti kantaen selässään ristiä. Sittemmin Nørgaard on keskittynyt kuvanveistoon. Hän toimi Kuninkaallisen taideakatemian professorina vuosina 1985–1995.
Geenimanipuloitu merenneito (2006) Kööpenhaminassa
Nørgaardin suunnittelema asuintalo Bispebjerg Bakke Kööpenhaminassa.
Uneksija (1994) Raumalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjørn Nørgaard Wikimedia Commonsissa
Bock (panimo)

Panimo Bockin autot Vaasan satamassa vuosikymmeniä sitten.
Bockin panimo (vuoteen 1968 Bryggeri Aktiebolag BOCK, 1968-1970 Panimo Oy Bock Bryggeri Ab) oli vaasalainen vuonna 1890 silloisessa Mustasaaressa perustettu olutpanimo, joka toimi vuoteen 1987. Se laajeni perustamisestaan lähtien. Bock osti viereisellä tontilla sijainneen Lahti Ölbryggerin vuonna 1892, Wasa Ölbryggeribolagin vuonna 1897, Ångbryggeri Aktiebolag Kronanin vuonna 1903, Kokkolan Panimon vuonna 1932, Vasa Bryggerin vuonna 1933, osuuden oululaisesta Toppilan Mallasjuomatehtaasta vuonna 1938 ja vuonna 1939 osake-enemmistön seinäjokelaisesta Mallaskosken tehtaasta. Viimeinen panimo-ostos oli vuonna 1948 ostettu Pietarsaaren panimo.
Hartwall osti Bockin panimon vuoden 1968 joulukuussa ja siirsi sinne Karjala-oluen valmistusta. Karjalan valmistus siirtyi kuitenkin Turun Kaarinaan, josta Hartwall oli ostanut vuonna 1971 Auran panimon. Panimo Oy Bock Bryggeri Ab fuusioitiin Hartwalliin vuonna 1970. Hartwallin omistuksessa panimo rakennettiin käytännössä uudelleen. Tehdas lopetettiin vuonna 1987.
Bock's Corner Brewery

Bockin panimon vanhalle tontille Pukinkulmaan perustettiin uusi panimo vuonna 2014. Uuden yhtiön virallinen nimi on Bock's Corner Brewery Oy, ja sen ensimmäiset oluet tulivat markkinoille maaliskuussa 2015. Osa uuden panimon tiloista sijaitsee Lahti Ölbryggerin 1870-luvulla rakennetussa jääkellarissa, mutta muuten tilat ovat uudet.
Kuten aiemminkin, panimon maskotteja ovat nykyäänkin aitauksessa elävät pukit. Panimon ohella samaan rakennukseen valmistui myös panimoravintola. Panimo on palauttanut tuotantoon myös vanhan limonadin, Rally colan.
Aiheesta muualla

Moderni Vaasa ja sen yritykset
Hartwallin historia
Rally limonadin Facebook -sivut
Bock's Corner Breweryn Facebook -sivut
Bock's Corner Breweryn viralliset sivut