stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karsasjärvi
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Kelsi Nielsen

Kelsi Nielsen on kuvitteellinen henkilö High School Musical -elokuvissa. Lukion alussa Kelsi oli tavattoman ujo ja piti lahjakkuutensa visusti salassa. Hän ei ajatellut eikä harrastanut mitään muuta kuin musiikkia, ja vain harva east High'ssa tiesi, että Kelsi oli soittanut pianoa, huilua ja selloa jo kymmenkunta vuotta. Pari vuotta aikaisemmin hän laski säveltäneensä 563 pop-biisiä, 5 aariaa, 2 sonettia sekä sinfonian sellolle ja huilulle. Koulun musikaalien myötä hänelle avautui aivan uusi maailma. Kimallekaupungin ja Abivuoden säveltäminen toi Kelsille viimeinkin mainetta, kunniaa ja ennen kaikkea paljon uusia ystäviä. Hän paiski töitä hiki hatussa, oppi puolustamaan näkemyksiään ja sai itseluottamusta. Kelsin parhaita ystäviä ovat Gabriella Montez, Taylor McKessie, Ryan Evans ja Troy Bolton. Kelsi aloittaa yliopisto-opintonsa Juilliardissa, New Yorkissa sijaitsevassa esittävien taiteiden koulussa.
Kansainvälinen televiestintäliitto

| Kansainvälinen televiestintäliitto> International Telegraph Union |
| --- | --- |
  International Telecommunication Union  Union internationale des télécommunications  Unión Internacional de Telecomunicaciones  الاتحاد الدولي للاتصالات  国际电信联盟  Международный союз электросвязи  

Perustettu:  1865
Tyyppi:  YK:n erityisjärjestö
Toimiala:  telekommunikaatio
Päämaja:   Geneve, Sveitsi
Jäsenet:  193 jäsenvaltiota
pääsihteeri:  Houlin Zhao ( Kiina)
Kattojärjestö:  Yhdistyneet kansakunnat
Aiheesta muualla
www.itu.int
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansainvälinen televiestintäliitto (engl. International Telecommunication Union, lyhenne ITU, ransk. Union Internationale des Télécommunications, UIT, alkuperäinen nimi International Telegraph Union) on YK:n alainen televiestintäverkkoja ja -palveluja kansainvälisesti koordinoiva järjestö. ITU:n päätehtäviä ovat standardointi, radiotaajuuksien jakaminen ja puhelinverkkojen yhteyskäytäntöjen organisointi maiden välillä siten, että ulkomaanpuhelut ovat mahdollisia[lähde? ].
Organisaatio ja toiminta

ITU:n päämaja on Genevessä Sveitsissä. ITU:n pääsihteeri 1. tammikuuta 2007 alkaen on malilainen Hamadoun Touré. ITU:lla on myös ollut suomalainen pääsihteeri,  Pekka Tarjanne toimi tässä tehtävässä 1. marraskuuta 1989 – 31. tammikuuta 1999 välisenä aikana.[lähde? ]
ITU:n organisaatio jakautuu kolmeen sektoriin:
ITU-T televiestintäsektori (entinen CCITT)
ITU-R radioviestintäsektori (entinen CCIR)
ITU-D kehityssektori[lähde? ]
ITU:n päätökset valmistellaan ja tehdään lukuisissa työ- ja tutkimusryhmissä sekä alueellisissa ja maailmanlaajuisissa kokouksissa, kuten radiokonferensseissa
World Radiocommunications Conference (WRC)
World Administrative Radio Conference (WARC)[lähde? ]
ITU toimii myös YK:n tietoyhteiskuntahuippukokouksen (World Summit on the Information Society, WSIS) sihteeristönä.[lähde? ]
Lähes kaikki maailman maat ovat ITU:n jäseniä (YK:n jäsenmaista vain Palau ei kuulu ITU:un). Myös alan yritykset ja organisaatiot voivat liittyä ITU:n jäseniksi. Näitä yksityisjäseniä ITU:lla on yli 500.[lähde? ]
Historia

Lennättimen historian alkuvuosina eri maissa käytettiin eri lennätinjärjestelmiä. Raja-asemilla sähkösanomat jouduttiin ottamaan vastaan paperille ja lähettämään uudelleen toisessa verkossa. Näiden hankaluuksien välttämiseksi tehtiin vähitellen sopimuksia yhteysjärjestelyistä, aluksi kahdenvälisinä ja sitten alueellisesti. Keväällä 1865 20 eurooppalaisen valtion kesken laadittiin ensimmäinen kansainvälinen lennätinsopimus ja perustettiin Kansainvälinen lennätinliitto (International Telegraph Union, ITU).[lähde? ]
ITU alkoi laatia kansainvälistä säännöstöä puhelimelle 1885. Ensimmäinen radiokonferenssi pidettiin Berliinissä 1906. 1920-luvulla perustettiin koordinaatio- ja standardointikomiteat puhelin- (CCIF), lennätin- (CCIT) ja radioviestinnän (CCIR) aloille. Vuoden 1927 radiokonferenssissa sovittiin radiotaajuuksien jaosta eri käyttäjäryhmien kesken.[lähde? ]
ITU:n nimi vaihtui Kansainväliseksi televiestintäliitoksi vuoden 1934 alussa järjestön vastuualueen laajentumista kuvaten. Vuonna 1947 ITU:sta tuli YK:n erityisjärjestö.[lähde? ]
Vuonna 1956 CCIF ja CCIT yhdistettiin CCITT:ksi. ITU:n nykyinen sektoriorganisaatio muotoiltiin 1992.[lähde? ]
ITU on järjestänyt lukuisia radiokonferensseja 1903-2019.
Vuonna 2007 ITU julkaisi standardeja (ITU-T suosituksia) ilmaiseksi verkossa tavoitteena pienentää "standardointikuilua" niiden maiden välillä, joilla on resursseja tavoitella standardointeja ja niiden joilla ei ole.
Pääjohtajat ja pääsihteerit

| Pääjohtajat > pääjohtaja | Pääjohtajat > virkakausi | Pääjohtajat > maa | Pääjohtajat >  |
| --- | --- | --- | --- |
| Louis Curchod | 1. tammikuuta 1869 – 24. toukokuuta 1872 |  Sveitsi |  |
| Karl Lendi | 24. toukokuuta 1872 – 12. tammikuuta 1873 |  Sveitsi |  |
| Louis Curchod | 23. helmikuuta 1873 – 18. lokakuuta 1889 |  Sveitsi |  |
| August Frey | 25. helmikuuta – 28. kesäkuuta 1890 |  Sveitsi |  |
| Timotheus Rothen | 25. marraskuuta 1890 – 11. helmikuuta 1897 |  Sveitsi |  |
| Emil Frey | 11. maaliskuuta 1897 – 1. elokuuta 1921 |  Sveitsi |  |
| Henri Étienne | 2. elokuuta 1921 – 16. joulukuuta 1927 |  Sveitsi |  |
| Joseph Räder | 1. helmikuuta 1928 – 30. lokakuuta 1934 |  Sveitsi |  |
| Franz von Ernst | 1. tammikuuta 1935 – 1. tammikuuta 1949 |  Sveitsi |  |
Pääsihteerit
| Léon Mulatier | 1. tammikuuta 1950 – 1. tammikuuta 1953 |  Ranska |  |
| Marco Aurelio Andrada | 1. tammikuuta 1954 – 18. kesäkuuta 1958 |  Argentiina |  |
| Gerald C. Cross | 1. tammikuuta 1964 – 29. lokakuuta 1965 |  Yhdysvallat |  |
| Manohar Balaji Sarwate | 30. lokakuuta 1965 – 19. helmikuuta 1967 |  Intia |  |
| Mohamed Ezzedine Mili | 20. lokakuuta 1967 – 31. joulukuuta 1982 |  Tunisia |  |
| Richard E. Butler | 1. tammikuuta 1983 – 31. lokakuuta 1989 |  Australia |  |
| Pekka Tarjanne | 1. marraskuuta 1989 – 31. tammikuuta 1999 |  Suomi |  |
| Yoshio Utsumi | 1. helmikuuta 1999 – 31. joulukuuta 2006 |  Japani |  |
| Hamadoun Touré | 1. tammikuuta 2007 – 31. joulukuuta 2014 |  Mali |  |
| Houlin Zhao | 1. tammikuuta 2015 – |  Kiina |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ITU:n kotisivut
Keskipitkät rasvahapot

Keskipitkät rasvahapot (engl. medium-chain triglyceride, MCT) ovat tyydyttyneitä tai tyydyttymättömiä rasvahappoja, joiden hiiliketjut sisältävät 6–12 hiiliatomia, mutta joidenkin asiantuntijoiden mukaan vain 6–10 hiiliatomia. Keskipitkiksi rasvahapoiksi luetaan siten kapronihappo (6 hiiliatomia), kapryylihappo (8 hiiliatomia) ja kapriinihappo (10 hiiliatomia) sekä yleensä myös lauriinihappo (12 hiiliatomia). Kookosöljy sisältää lauriinihappo mukaan lukien 55 prosenttia keskipitkiä rasvahappoja, palmuydinöljy 54 prosenttia ja maitorasva 8 prosenttia.
Kookosöljystä eroteltu MCT-öljy sopii lääkinnälliseen käyttöön esimerkiksi ihmisille, jotka kärsivät rasvojen imeytymishäiriöistä sekä osana epilepsiapotilaiden ketogeenistä ruokavaliota. MCT-öljyn käytössä painonhallintaan on haittapuolena, että se saattaa aiheuttaa joillekin ihmisille vatsavaivoja.
Kookosöljyn sisältämillä keskipitkillä rasvahapoilla näyttäisi olevan jonkin verran edullista vaikutusta elimistön energian kulutukseen ja painonhallintaan. Kyseiset tutkimukset ovat olleet kuitenkin aika pieniä ja lyhytkestoisia.
Kelsey Nakanelua

| Kelsey Nakanelua> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. joulukuuta 1966 (ikä 57) Honolulu, Hawaji, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Samoa/ Yhdysvallat
Yleisurheilija
Pituus:  176 cm
Paino:  79 kg
Laji:  pikajuoksu
Kelsey Nakanelua (s. 22. joulukuuta 1966 Hawaji, Yhdysvallat) on uransa lopettanut pikajuoksija, joka edusti urallaan Amerikan Samoaa. Nakanelua osallistui kahdesti kesäolympialaisiin 100 metrin juoksussa. Kummallakaan kerralla hän ei selvinnyt jatkoon alkueristä. Vuoden 2000 kesäolympialaisissa hän juoksi ajan 10,93 mikä riitti toiseksi viimeiseen sijaan omassa alkuerässään. 2004 kesäolympialaisissa hän sijoittui alkuerässään seitsemänneksi.
Nakaneluan henkilökohtainen ennätys ja samalla Hawajin osavaltion ennätys on vuonna 1995 juostu 10,59. Tulosta ei kuitenkaan ole hyväksytty Amerikan Samoan ennätykseksi, joka myös on Nakaneluan juoksema 10,81 vuodelta 2001. Hän pitää hallussaan myös 400 metrin Samoan ennätystä 49,45, jonka hän juoksi Oseanian mestaruuskilpailuissa Adelaidessa vuonna 2000.
Katinen

Katisten sijainti Hämeenlinnassa.
Katinen on Hämeenlinnan 17. kaupunginosa ja lähiöalue. Se sijaitsee keskustasta kaakkoon Katumajärven rannalla. Katisilla sijaitsee muun muassa Katisten kartano, Idänpään seurantalo, urheilukenttä, pitseria ja uimaranta. Merkittävin asutus muodostuu kaupunginosan pohjoislaidalla sijaitsevasta Katisten lähiöstä. Kaupunginosan kautta kulkee valtatie 10.
Karl Emil Litzell

Karl Emil Litzell (11. marraskuuta 1830 Lohtaja – 16. kesäkuuta 1854 Degerby) oli suomalainen apulaispappi ja kristillinen kirjailija ja virsirunoilija.
Litzellin vanhemmat olivat komissiomaanmittari Josef Litzell (1799–1877) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Maria Nauklér (1802–1838). Hän kävi Vaasassa yläalkeiskoulua ja lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Litzell opiskeli Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1853. Hän toimi kirkkoherran apulaisena Pirkkalassa 1853–1854 ja vt. saarnaajana Degerbyssä Inkoossa 1854. Litzell kuoli kuumetautiin 23-vuotiaana kesäkuussa 1854.
Karismaattisena saarnamiehenä tunnettu Litzell sai vaikutteensa Fredrik Gabriel Hedbergin kirjoituksista. Hän ehti julkaista vain yhden saarnakokoelman vuonna 1854 mutta hänen saarnojaan julkaistiin painettuna vielä 1900-luvun alussa.
Teoksia

Kristus, se Hywä Paimen, jonka hywyydestä ja uskollisuudesta lyhykäisesti ja yksinkertaisesti 23 Dawidin psalmin johdosta kirjoitti Karl Emil Litzell. Frenckellin kirjapaino, Turku 1856, 10. painos Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1907
Uskovaisten lohdutus : saarna kolmantena sunnuntaina pääsiäisestä. 1858, 2. painos Wilén, Turku 1866, 6. painos Luth. Evankeliumi-yhtiö, Helsinki 1892
Lähetyskirjeitä Kristuksen uskovaiselle seurakunnalle ; esilauseilla varustanut ja vainajan vielä eläväin hengellisten lasten pyynnöstä julkisuuteen toim. Edvard Hannula. Toimittaja, Tampere 1887
Några Emil Litsells efterlemnade bref. J. A. Nystad 1891
Siionin kuningas ; ilmestynyt vuoden 1854 Kristillisissä sanomissa. W. Toivonen, Tampere 1903
Herran pöytä. B. E. Martin, Tampere 1909
Enkelin joulusaarna ; kirjoittanut Pirkkalassa 1854 Emil Litzell. Tampere 1910
Helatuorstain saarna. Saarnattu Helatuorstaina Pirkkalan seurakunnalle teoksessa Herman Pihlman : Ihmisten kalastus evankeliumin nuotalla : saarna ensimmäisenä sunnuntaina pääsiäisestä : (toinen vuosikerta). 3. painos, B. E. Martin, Tampere 1911
Runollinen tuotanto

Elämäni loppuun aina asu, Jeesus, minussa (1854)
Hem jag längtar - säk: 4, 6-9. (Norjalaisessa alkuperäisversiossa, 'Hjem jeg længes', neljäs säkeistö on M. B. Landstadtin kirjoittama.)
Katila

Katila on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Evert Katila (1872–1945), musiikkiarvostelija, säveltäjä, toimittaja ja toimitussihteeri
Matti Katila (1945–2024), kilpakävelijä
Mikko Katila (1863–1924), pappi ja runoilija
Mikko Katila (1932–2014), kardiologian ja sisätautien erikoislääkäri, professorin arvonimi
Salli Katila (1903–1975), kirjailija
Toivo Katila (s. 1941), fyysikko ja tekniikan tohtori, teknisen fysiikan emeritusprofessori.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Katinhännät

| Katinhännät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Katinhännät Uraria  Desv.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katinhännät (Uraria) on hernekasvien heimoon kuuluva suku, jossa on 24 lajia. Sukuun kuuluvia lajeja esiintyy Afrikan keskiosissa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Oseaniassa ja Australiassa.
Yksi katinhäntiin kuuluva laji on rohtokatinhäntä (Uraria crinita).
Keskiyön hyökkäys

| Keskiyön hyökkäys |
| --- | --- |

Kirjailija:  Eino Pietola
Kansitaiteilija:  Markku Bussman
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1993
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  263
ISBN:  951-20-4337-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Keskiyön hyökkäys on Eino Pietolan kirjoittama sotaromaani.
Karl Emanuel Jansson

Fredrik Ahlstedt, Karl Emanuel Jansson, 1879.
Karl Emanuel Jansson (7. heinäkuuta 1846 Finström, Ahvenanmaa – 1. kesäkuuta 1874 Jomala, Ahvenanmaa) oli suomalainen taidemaalari. Häntä pidetään laatukuvamaalarina.
Jansson kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun Turussa vuosina 1860–1862. Hän jatkoi opintojaan Tukholman kuninkaallisessa taideakatemiassa vuodet 1862–1867. Matka-apurahan turvin Jansson matkusti monien muiden aikalaistensa tavoin Düsseldorfiin. Janssonin elämä ja taiteilijan ura jäi lyhyeksi, kun hän sairastui tuberkuloosiin ja kuoli muutaman vuoden sairastamisen jälkeen kesäkuussa 1874 vain 28 vuoden ikäisenä.
Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Düsseldorfin koulukuntaan kuuluvat suomalaiset taiteilijat
Werner Holmberg, , 1860.
Fanny Churberg, Karl Anders Ekman, Severin Falkman, Ellen Favorin, Alina Forsman, Hanna Frosterus-Segerstråle, Alexandra Frosterus-Såltin, Emma Gylden-von Schantz, Werner Holmberg, Karl Emanuel Jansson, Arvid Liljelund, Berndt Lindholm, Erik Johan Löfgren, Hjalmar Munsterhjelm, Victorine Nordenswan, Augusta Soldan, Victoria Åberg
Galleria

Viimeinen tilkka, 1869
Havunhakkaaja, 1871
Vanha lukkari, 1874
Ropo haaviin
Aiheesta muualla

Karl Emanuel Jansson. Eräs 50-vuotismuisto, Suomen Kuvalehti, 20.12.1924, nro 51-52, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen tuomioistuin

| International Court of Justice Cour internationale de justice |
| --- | --- |

Perustettu:  1945
Tyyppi:  YK:n toimielin
Toimiala:  tuomioistuin
Päämaja:   Haag, Alankomaat
Jäsenet:  193 jäsenvaltiota
Viralliset kielet:  ranska, englanti
Presidentti:  Joan Donoghue ( Yhdysvallat)
Aiheesta muualla
www.icj-cij.org/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kansainvälinen tuomioistuin (ICJ) on Yhdistyneiden kansakuntien oikeudellinen pääelin. Tuomioistuin sijaitsee Rauhanpalatsissa Haagissa, Alankomaissa.
Kansainvälinen tuomioistuin perustettiin vuonna 1945 Kansainliiton yhteydessä toimineen Pysyvän kansainvälisen tuomioistuimen seuraajaksi. Kaikki YK:n jäsenvaltiot ovat Kansainvälisen tuomioistuimen perussäännön osapuolia, ja myös YK:n ulkopuoliset valtiot voivat liittyä perussääntöön tai muuten hyväksyä tuomioistuimen tuomiovallan itseään koskevissa riidoissa.
Tuomioistuin ei ole saavuttanut sellaista vahvaa valtioiden välisten oikeusriitojen ratkaisijan asemaa kuin toivottiin. Valtiot ovat olleet haluttomia alistamaan riitojansa sen käsiteltäväksi, sillä ne ovat pelänneet häviävänsä tai ne eivät ole luottaneet tuomioistuimen puolueettomuuteen. Viime aikoina luottamus tuomioistuimeen on kuitenkin kasvanut, ja sen käsittelyyn tulleiden juttujen määrä on lisääntynyt. Vuoteen 1996 mennessä tuomioistuin oli käsitellyt noin 80 oikeustapausta, joista 60 oli valtioiden välisiä riita-asioita, mutta vuoteen 2014 mennessä se oli käsitellyt jo noin 140 oikeustapausta, joista yli 120 oli riita-asioita.
Kansainvälistä tuomioistuinta ei pidä sekoittaa Kansainväliseen rikostuomioistuimeen, Pysyvään välitystuomioistuimeen, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen tai YK:n tilapäisiin Jugoslavian ja Ruandan sotarikostuomioistuimiin.
Tuomioistuimen kokoonpano

Kansainvälinen tuomioistuin koostuu 15 tuomarista, jotka valitaan YK:n yleiskokouksessa ja turvallisuusneuvostossa samanaikaisesti järjestettävillä vaaleilla yhdeksäksi vuodeksi kerrallan. Tuomarien tulee kaikkien olla eri kansalaisuutta, nauttia "suurinta siveellistä arvonantoa" sekä täyttää ylimpien oikeusvirkojen hoitamiseen kunkin kotimaassa vaadittavat ehdot tai omata oikeusoppineina yleisesti tunnustettu pätevyys kansainvälisen oikeuden alalla. Vaaleissa tulee myös varmistaa, että tuomioistuimen jäsenet "edustavat sivistyksen päämuotoja ja maailman tärkeimpiä oikeusjärjestelmiä", mikä käytännössä tarkoittaa, että tuomarinpaikat jakautuvat YK:n alueellisten ryhmien kesken.
Tuomioistuin valitsee itse presidenttinsä ja varapresidenttinsä kolmivuotiseksi toimikaudeksi. Tuomioistuimen kanslian (eng. Registry) päällikkönä toimii tuomioistuimen seitsemäksi vuodeksi kerrallaan valitsema sihteeri (eng. Registrar).
Tuomioistuin toimii yleensä täydessä kokoonpanossaan. Perussääntö mahdollistaa myös kolmesta tai useammasta jäsenestä koostuvien jaostojen käytön. Mikäli tuomioistuimen normaaliin kokoonpanoon ei kuulu riidan asianosaisen kansallisuutta olevaa tuomaria, kyseinen valtio voi nimetä asian käsittelyyn yhden "ad hoc -tuomarin", joka toimii kyseisessä jutussa yhdessä muiden tuomarien kanssa.
Vuonna 2024 tuomioistuimen tuomarit edustivat seuraavia maita: Libanon, Uganda, Slovakia, Ranska, Somalia, Kiina, Intia, Japani, Australia, Brasilia, Meksiko, USA, Romania ja Etelä-Afrikka.
Tuomioistuimen toiminta > Valtioiden välisten riita-asioiden ratkaiseminen

Kansainvälinen tuomioistuin voi ratkaista valtioiden välisiä oikeudellisia riita-asioita. Se voi myös antaa väliaikaismääräyksiä ennen varsinaista päätöksentekoa. Tuomioistuimen riita-asiassa antama päätös on sitova, eikä siitä voida valittaa, mutta tuomioistuimelta voidaan pyytää päätöksen tulkintaa tai, uuden näytön ilmestyessä, päätöksen tarkistamista. Jos riitapuoli ei täytä tuomioistuimen sitovasta päätöksestä sille aiheutuvia velvoitteita, toisella osapuolella on oikeus pyyttää turvallisuusneuvostoa ryhtymään tuomion täytäntöönpanemiseksi tarpeellisiin toimenpiteisiin. Päätös sitoo vain osapuolia ja vain ratkaistuun asiaan nähden, eikä sillä ole velvoittavaa ennakkotapausvaikutusta muiden erimielisyyksien selvittelyssä. Päätöksellä ja siihen johtaneilla perusteilla voi kuitenkin olla huomattavaa tulkinnallista merkitystä myöhempien riitojen ratkaisemiselle ja yleisemmin kansainvälisen oikeuden kehitykselle.
Riita-asioissa tuomioistuimen tuomiovalta perustuu aina riita-asian osapuolten suostumukseen. Suostumus voidaan osoittaa kolmella tavalla. Ensinnäkin riitapuolet voivat suostua tapauskohtaisesti asian tuomioistuinkäsittelyyn. Toiseksi asia voi liittyy valtioiden väliseen sopimukseen, jonka mukaan sen piiriin kuuluvista kysymyksistä aiheutuvat erimielisyydet ratkaistaan Kansainvälisessä tuomioistuimessa.  Tällaisia sopimuksia on voimassa useita satoja. Kolmanneksi riidan osapuolet voivat olla antaneet yksipuolisen selityksen, jossa selityksen antaja on hyväksynyt etukäteen tuomioistuimen tuomiovallan oikeudellisissa riidoissaan. Tällaisen selityksen on antanut yli 60 valtiota. Useisiin selityksiin kuitenkin liittyy erilaisia ehtoja ja varaumia. Kysymyksen tuomiovallasta ratkaisee tuomioistuin itse joko erillisessä päätöksessä tai pääasiaratkaisun yhteydessä.
Riita-asiassa asianosaisina voivat olla vain valtiot. Yksilön oikeuksia koskeva juttu voi kuitenkin tulla tuomioistuimeen, jos asianosaisena esiintyy valtio kansalaisensa etujen suojelijana harjoittamalla diplomaattista suojeluoikeuttaan. Yksityistä oikeushenkilöä koskevissa riidoissa on yleensä noudatettava local remedies -sääntöä, jonka mukaan riita voidaan antaa tuomioistuimen käsiteltäväksi vasta kun kaikki asiaan soveltuvat kansalliset oikeuskeinot on käytetty loppuun.
Tuomioistuin voi myös osapuolten suostumuksella ratkaista niiden välisen riidan ex aequo et bono eli kohtuuden mukaan oikeussääntöjen sijasta.
Tuomioistuimen toiminta > Neuvovien lausuntojen antaminen

Kansainvälinen tuomioistuin voi antaa neuvovia lausuntoja sille esitettävistä oikeudellisista kysymyksistä. Neuvovat lausunnot ovat ohjeellisia, mutta ne voivat laajemminkin vaikuttaa kansainvälisoikeudellisten normien tulkintaan. Neuvovia lausuntoja voivat pyytää YK:n yleiskokous, turvallisuusneuvosto tai yleiskokouksen valtuuttama muu YK:n elin. Lausuntoa ei voi antaa asiasta, joka on valtioiden välisen riidan kohteena, jos riidan osapuoli ei tätä hyväksy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansainvälinen tuomioistuin Wikimedia Commonsissa
Kansainvälisen tuomioistuimen viralliset sivut
Rauhanpalatsi Haagissa.
Kenneth Thompson (jääkiekkoilija)

| Kenneth Thompson (jääkiekkoilija)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. toukokuuta 1881 Oakengates, Englanti
Kuollut: 25. marraskuuta 1933 (52 vuotta)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  73 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1913–1918
Aik. seurat:  Montreal Wanderers
Kenworthy James "Ken" Thompson (29. toukokuuta 1881, Oakengates, Englanti – 25. marraskuuta 1933) oli brittiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Montrealissa muutaman kauden ajan amatöörijääkiekkoa sekä kahden kauden ajan ammattilaistasolla. Hän pelasi vuonna 1918 yhden ottelun NHL:ssä ennen lopettamistaan.
Thompson pelasi 14 ottelua Wanderersissa kaudella 1916–1917 National Hockey Associationin viimeisenä kautena. Tämän jälkeen hän pelasi yhden ottelun National Hockey Leaguen ensimmäisellä kaudella.
Tilastot

Käännös suomeksi
KetchApp

| Ketchapp |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  tytäryhtiö
Perustettu:  2014
Perustaja:  Antoine Morcos Michel Morcos
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Emoyhtiö:  Ubisoft (2016–)
Kotisivu:  www.ketchappgames.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
KetchApp on vuonna 2014 perustettu italialainen videopeliyhtiö, joka on erikoistunut mobiilipeleihin. KetchAppin perustivat italialaisveljekset Antoine ja Michel Morcos. Yhtiön ensimmäinen peli oli vuonna 2013 ilmestynyt Chilly Rush. Ubisoft ilmoitti syyskuussa 2016 ostaneensa Ketchappin. Vuoteen 2020 mennessä KetchApp oli julkaissut yli 200 peliä.