stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korintti

| Korintti> Κόρινθος |
| --- | --- |
 Antiikin Korintin arkeologista aluetta: Lekhaionin tie, taustalla Akrokorintti.
Sijainti
 Korintti
Koordinaatit:  37°54′19″N, 22°52′48″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Archaía Kórinthos, Kórinthos, Korinthia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  noin 700 eaa.–146 eaa. 44 eaa.–200 jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Korinthia
Aiheesta muualla
  Korintti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korintti (m.kreik. Κόρινθος, Korinthos; lat. Corinthus; suomeksi joskus myös Korintto, Korintos) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Korinthiassa Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Archaía Kórinthoksen kylän paikalla noin kuusi kilometriä lounaaseen nykyisestä Kórinthoksen kaupungista.
Korintti oli arkaaisella ja klassisella kaudella yksi Kreikan merkittävimpiä kaupunkivaltioita ja kauppakaupunkeja erityisesti keskeisen sijaintinsa vuoksi. Kaupunki oli myös kooltaan yksi Kreikan suurimpia. Roomalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 146 eaa. ja perustivat sen uudelleen siirtokuntanaan vuonna 44 eaa. Roomalaisella ajalla kaupunki toimi Achaean provinssin pääkaupunkina ja nousi silloin uuteen kukoistukseen.
Maantiede

Korintti sijaitsi strategisella paikalla noin 10 kilometriä lounaaseen Korintin kannaksesta. Sen kohdalla kohtasivat sekä kannasta pitkin että sen poikki kulkeva liikenne. Kaupungilla oli kaksi satamaa, Lekhaion Korintinlahden puolella noin 3 kilometrin päässä ja Kenkhreai Saroninlahden puolella noin 10 kilometrin päässä. Näin Korintti pystyi käymään kauppaa ja toimimaan laivastollaan sekä itään että länteen. Korintti hallitsi poikittaista liikennettä kannaksen yli ylläpitämällä sen poikki kulkenutta Diolkosta eli laivojen vetotietä. Diolkoksen kummassakin päässä oli kaksi pienempää satamaa, Skhoinos ja Poseidona.
Kaupungin eteläpuolella sijaitsi sen korkea akropolis eli linnavuori Akrokorintti, joka on suurin kaikista kreikkalaisista linnavuorista. Akrokorintti oli suojattu kolmitasoisilla muureilla ja siellä oli vesilähde, minkä johdosta se oli voimakas linnoitus ja usein avain koko Peloponnesoksen hallintaan. Kaupunki ja Akrokorintti oli yhdistetty Lekhaionin satamaan pitkillä muureilla Ateenan ja Pireuksen yhdistäneiden kuuluisampien Pitkien muurien tavoin. Muurit ympäröivät laajan alueen, joka oli suurempi kuin klassisen kauden Ateenan muurien ympäröimä alue.
Korintin hallussa ollut alue eli Korinthia ulottui lännessä Nemeaan, idässä kannaksen poikki Krommyoniin, etelässä Epidauroksen ja Mykenen rajoille ja pohjoisessa Peraioniin. Korintin alaisuuteen kuului muun muassa Isthmia ja sen Poseidonin pyhäkköalue.
Historia > Esihistoria

Korintin paikka on ollut asuttu varhaiselta neoliittiselta kaudelta lähtien. Varhaisimmat löydöt ovat ajalta 6500–5750 eaa. Paikka oli edelleen asuttu koko pronssikauden ajan. Kreikkalaisen perinteen mukaan Korintin alkuperäinen nimi oli Efyra. Kreikkalaisessa mytologiassa nimi oli peräisin samannimiseltä jumalattarelta, joka myytin mukaan perusti sen. Nimi Korinthos oli myyteissä peräisin Korinthokselta, jota myös pidettiin kaupungin perustajana ja kuninkaana. Nimi on hyvin vanha, sillä se on -inthos-päätteineen alkuperältään esikreikkalainen ja peräisin kreikkalaisten tuloa edeltäneiltä pelasgeilta.
Mykeneläisellä pronssikaudella Korintin alue jäi sen mahtavamman naapurin Argoksen varjoon. Homeroksen Iliaan Laivaluettelossa Korintti mainitaan kuitenkin vauraana kaupunkina. Mykeneläiselle kaudelle sijoittuvassa mytologiassa Korintin kuninkaisiin kuuluvat muun muassa Kreon, Sisyfos ja Glaukos. Korintti liittyy myös muun muassa taruihin Bellerofonista ja Pegasoksesta sekä Medeiasta. Korintin mykeneläiset kuninkaat ajoitetaan kuvitteellisessa kronologiassa noin vuosille 1230–1000 eaa.
Alkuvaiheessa Korintin alueen asutus koostui erillisistä hajallaan olleista kylistä. Varsinainen Korintin kaupunki vaikuttaa perustetun 900-luvulla eaa. Se syntyi Akrokorintin pohjoispuolelle. Perinteen mukaan kaupungin perustivat doorilaiset, mahdollisesti argoslaiset, sen jälkeen kun doorilaiset olivat valloittaneet alueen noin 1000 eaa. Kaupunkia hallitsivat alun perin kuninkaat, myöhemmin oligarkit, joista merkittävin suku olivat aiemmin itsekin kuninkaina toimineet Bakkhiadit.
Historia > Arkaainen kausi

Bakkhiadien johdolla Korintista kehittyi arkaaisella kaudella 700-luvulla ja 600-luvun eaa. alkupuolella keskeinen kauppakaupunki, merivalta ja siirtokuntien perustaja, ja kaupungista tuli vähitellen yksi Kreikan merkittävimmistä kaupunkivaltioista.
Korintissa tuotettiin omintakeista niin kutsuttua korinttilaista keramiikkaa sekä muun muassa kehitettiin keramiikan mustakuviotekniikka. Korintti oli myös merkittävä laivanrakennuksen keskus. Thukydideen mukaan korinttilaiset rakensivat ensimmäisinä kolmisoutuja 700-luvulla eaa. Varhaisimmat merkittävämmät rakennusjäänteet kaupungissa ovat noin 600-luvulta eaa. peräisin olevat Apollonin temppelin varhaisimman vaiheen jäänteet.
Oligarkia vaihtui tyranniaan vuonna 657/656 eaa., kun Kypselos nousi ensimmäiseksi tyranniksi. Bakkhiadit, joihin kuului tuolloin muun muassa Demaratos, ajettiin kaupungista. Kypselosta seurasi tyrannina  hänen poikansa Periandros vuonna 627/625 eaa. Korintin tyrannia on merkittävimpiä esimerkkejä varhaisesta kreikkalaisesta tyranniasta. Tyrannian kautta voidaan pitää kaupungin suuruuden aikana. Tyrannit jatkoivat aiempaa politiikkaa, kuten kaupan kehittämistä ja siirtokuntien perustamista. Korintin perustamiin siirtokuntiin kuuluvat muun muassa Korkyra, Leukas, Syrakusa, Ambrakia, Apollonia, Epidamnos ja Poteidaia.
Lopulta Periandros menetti kannatustaan julmuutensa vuoksi, mutta kykeni pysymään vallassa kuolemaansa vuoteen 585 eaa. saakka. Periandrosta seurasi tyrannina hänen sukulaispoikansa Psammetikhos eli Kypselos II, mutta tämän kausi jäi lyhyeksi, sillä hänet murhattiin vuonna 582 eaa. Näin tyrannia oli kukistettu. Tämän jälkeen Korinttia hallitsi maltillinen oligarkia, jossa valta oli kahdeksalla hallintovirkamiehellä (probuloi) ja 80 miehen neuvostolla (bule), perustuen kaupungin kahdeksaan heimoon.
Historia > Klassinen ja hellenistinen kausi

Persialaissotien aikana 400-luvun eaa. alkupuolella kaupungilla oli suuri merkitys, koska sillä oli paitsi keskeinen sijainti myös suuri laivasto. Vuonna 480 eaa. perustettua kreikkalaisten kaupunkien liittoa Persiaa vastaan kutsutaan Korintin liitoksi. Sodan jälkeen kaupungin merkitys väheni Ateenan noustessa. Peloponnesolaissodassa Korintti oli liittoutunut Spartan kanssa Ateenaa vastaan. Eräs sodan alkusyistä oli se, että Korkyra kapinoi entistä emämaataan Korinttia vastaan Ateenan avustuksella. Korintin ympäröinyt muuri rakennettiin 400-luvulla eaa.
Peloponnesolaissodan jälkeen Korintti kääntyi Ateenan puolelle Spartaa vastaan niin kutsutussa Korintin sodassa vuosina 395–387 eaa. Sodan aikana vuonna 392 eaa. Korintin oligarkkinen hallinto korvattiin demokraattisella, mutta oligarkia palautettiin pian sodan jälkeen vuonna 386 eaa. Timofanes yritti nousta tyranniksi vuonna 365 eaa., mutta hänen veljensä Timoleon vastusti tätä, ja lopulta Timofanes murhattiin.
Khaironeian taistelun jälkeen vuonna 338 eaa. Korintti jäi muun Kreikan tavoin Makedonian vallan alle. Vuonna 338 eaa. kreikkalaiset kaupunkivaltiot perustivat Makedonian Filippos II:n johdolla uuden Persian vastaisen Korintin liiton, jonka kokoontumispaikka kaupungista tuli. Samalla sinne perustettiin makedonialainen varuskunta. 300-luvulla eaa. kaupunginmuurit ulotettiin myös Lekhaionin satamaan saakka.
Korintti järjesti Isthmian kisoja sen alaisuuteen kuuluneessa Isthmiassa. Satamakaupunkina ja Afroditen kulttikeskuksena kaupunki tunnettiin huonomaineisena, ja siellä kerrotaan olleen paljon prostituoituja. Hellenistisenä aikana 300-luvulla eaa. kaupungissa vaikutti muun muassa tunnettu kyynikko Diogenes.
Aratos Sikyonilainen valloitti kaupungin makedonialaisilta vuonna 243 eaa. Tämän jälkeen kaupunki liittyi Akhaian liittoon. Vuonna 197 eaa. Korintista tuli liiton pääkaupunki, ja vuonna 148 eaa. kaupunki oli johtavia voimia liiton taistelussa Roomaa vastaan. Rooma kukisti Akhaian liiton vuonna 146 eaa. ja roomalaisen kenraali Mummiuksen armeija tuhosi koko Korintin. Kaikki kaupungin miespuoliset asukkaat surmattiin ja naiset ja lapset myytiin orjiksi. Tämän jälkeen kaupungin paikka säilyi lähes autiona sata vuotta. Maanviljelysmaat vuokrattiin ager publicus -periaatteella kahden vuoden välein. Isthmian kisojen järjestäminen siirtyi väliaikaisesti Sikyonin vastuulle.
Historia > Roomalainen kausi

Kaupunki syntyi uudelleen kun Julius Caesar perusti paikalle Colonia Laus Julia Corinthiensis -nimisen kolonian eli siirtokunnan vuonna 44 eaa. Siirtokuntaan muutti alussa 16 000 asukasta. Tämän jälkeen kaupunki nousi vähitellen uuteen kukoistukseen. Kaupungista tehtiin roomalaisen Achaean provinssin pääkaupunki. Ensimmäisellä vuosisadalla jaa. kaupunkia rakennettiin laajasti, ja sinne tehtiin muun muassa uusi agora eli forum sekä useita temppeleitä, kylpylöitä ja teattereita. Vespasianuksen aikana noin vuonna 70 jaa. alueelle perustettiin myös toinen siirtokunta, Colonia Julia Flavia Augusta Corinthiensis.
Roomalaisesta Korintista tuli myös merkittävä varhaiskristillinen keskus. Apostoli Paavali vaikutti kaupungissa noin puolen vuoden ajan noin vuonna 52 jaa. ja kirjoitti myöhemmin sen seurakunnalle niin kutsutut Korinttilaiskirjeet eli Ensimmäisen ja Toisen kirjeen korinttilaisille. Korintissa kehittyi niin kutsuttu korinttilainen pylväsjärjestelmä, joka oli kolmas keskeisistä kreikkalaisista pylväsjärjestelmistä.
Korintti säilyi merkittävänä kaupunkina myöhäisantiikin ajalle saakka. Barbaarit tuhosivat kaupunkia 200- ja 300-luvuilla jaa.  Se kärsi tuhoja erityisesti Alarikin johtamien visigoottien hyökkäyksessä vuonna 395. Lisäksi alueella oli suuret maanjäristykset vuosina 375 ja 521. Vuonna 542 puolet hengissä säilyneestä väestöstä kuoli kulkutautiin. 500-luvulla Korinttia hävittivät myös slaavit.
Historia > Myöhempi historia ja kaivaukset

Bysanttilaisella ja osmanivallan ajalla asutus taantui. Akrokorintti säilyi kuitenkin merkittävänä linnoituksena. Linnavuoren turkkilaiset antautuivat Kreikan armeijalle vuonna 1822, ja alueesta tuli osa uutta Kreikan valtiota. Alueella oli suuri maanjäristys vuonna 1858, jolloin kaupungin antiikin ajalta periytynyt paikka hylättiin. Uusi Korintin eli Kórinthoksen kaupunki perustettiin Korintinlahden rannalle noin kuusi kilometriä koilliseen vanhasta paikasta. Vanhan Korintin paikalle jäi pienempi asutus, joka tunnetaan nykyisin Archaía Kórinthoksen kylänä.
Kaupungin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1886 Wilhelm Dörpfeldin johdolla. Vuodesta 1896 kaivauksia on suorittanut American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa.
Rakennukset ja löydökset

Suurin osa Korintin kaupungin raunioista on peräisin roomalaiselta ajalta, jolloin kaupunki rakennettiin uudelleen. Varhaisemman, roomalaisten tuhoaman kaupungin agoran arvellaan olleen samalla paikalla kuin roomalaisen ajan agora. Varhaisemmista rakennuksista säilyivät roomalaiselle ajalle samalla paikalla muun muassa Apollonin temppeli, Etelästoa, Asklepieion, teatteri sekä Peirenen ja Glauken lähdekaivot, sillä niistä oli säilynyt tarpeeksi, jotta ne kunnostettiin. Akrokorintin rauniot puolestaan ovat pääosin vielä myöhemmältä ajalta, bysanttilaiselta keskiajalta ja osmanivallan ajalta, jolloin sitä käytettiin edelleen linnoituksena. Kaupungin rakennukset oli pääosin tehty paikallisesta kalkkikivestä.
Arkeologisella alueella toimii Antiikin Korintin arkeologinen museo, jossa on alueelta löydettyä esineistöä.
Rakennukset ja löydökset > Akropolis eli yläkaupunki

Korintin linnavuori tunnettiin nimellä Akrokorintti. Homeros käytti siitä kaupungin vanhaa nimeä Efyra. Vuorella on linnoitusten jäänteitä kaikista sen historian vaiheista. Laajemmin vuori linnoitettiin ensimmäisen kerran arkaaisella kaudella 600-luvun eaa. lopulla tai 500-luvun eaa. alkupuolella. Klassisella kaudella 300-luvulla eaa. vuorelle rakennettiin laajat, noin 2,5 kilometriä pitkät muurit. Viimeisen vaiheen linnoitus koostuu kolmesta sisäkkäisestä muurista.
Klassisella ja hellenistisellä kaudella yläkaupungin merkittävimpiin rakennuksiin kuului Afroditen temppeli. Se oli rakennettu alun perin 600-luvulla eaa. ja uudelleen 400-luvulla eaa. Sen lisäksi linnavuorella oli lukuisia muita pyhäkköjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korintti Wikimedia Commonsissa
Antiikin Korintin arkeologista aluetta.
Antiikin Korintin arkeologista aluetta: Apollonin temppeli ja Akrokorintti.
Korinttilainen terrakottapatsas, 300-luvun eaa. loppu tai 200-luvun eaa. alku.
Tony Robert-Fleury, Le Dernier Jour de Corinthe (Korintin viimeinen päivä), 1870.
Roomalaisen Korintin raunioita.
Amerikkalaisten suorittamia Korintin arkeologisia kaivauksia vuonna 1898.
Akrokorintin keskiaikaisia linnoituksia.
Kaavakuva Korintin arkeologisesta alueesta.

  Arkaainen kausi  Klassinen kausi  Hellenistinen kausi
  Roomalainen kausi  Nykyaika
Agoran bema eli puhujankoroke.
Apollonin temppeli.
Peirenen lähteen lähdekaivorakennus.
Octavian temppeli eli Temppeli E.
Koulukadun päiväkoti

Koulukadun päiväkoti Ristikadun puolelta kuvattuna.
Koulukadun päiväkoti on tamperelainen lasten päiväkoti, joka on toiminut vanhassa puutalossa Koulukatu 8:ssa vuodesta 1963 lähtien. Rakennuksen on suunnitellut Heikki Tiitola, ja se on valmistunut vuonna 1904. Talossa sijaitsi Fanny Carlssonin johtama yksityinen sairaala (”Lääkäreiden sairaala”) vuosina 1904–1918.
Päiväkodin rakennusta ei ole suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan kyseessä on rakennustaiteellisesti ja maisemallisesti merkittävä kohde. Katujulkisivuihin on tehty 1920- ja 1930-luvuilla muutoksia, joiden jäljiltä talo ei ole enää alkuperäisessä asussa.
Rakennus alkuperäisessä käytössä Lääkäreiden sairaalana.
Ilkka Koski

| Ilkka Koski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ilkka Rikhard Koski
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1928 Jyväskylä
Kuollut: 28. helmikuuta 1993 (64 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Nyrkkeilijä
Pituus:  190 cm
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikea
Ammattilaistilastot
Ottelut:  9
Voitot:  7
– tyrmäysvoitot:  3
Tappiot:  1
Ratkaisemattomat:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | yli 81 kg |  |
Ilkka Rikhard Koski (10. kesäkuuta 1928 Jyväskylä – 28. helmikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Vuosina 1958–1962 hän nyrkkeili ammattilaisena yhdeksän ottelua (seitsemän voittoa, joista kolme tyrmäyksellä, yksi tasapeli, yksi tappio). Koski oli paras suomalainen raskaansarjan nyrkkeilijä lähes koko 1950-luvun. Hänen urheilu-uransa päättyi työtapaturmaan 1962.
Vuonna 2008 Ilkka Koski nimettiin Suomen nyrkkeilyn Hall of Fameen.
Amatööriura

Ilkka Koski nousi Suomen ykköseksi vuonna 1951 tyrmäämällä SM-kisoissa edellisen mestarin Teemu Kuuselan. Lokakuussa 1950 Koski otteli ensimmäisen maaottelunsa. Vastassa oli Puola ja sen edustaja Rudolf Drapała, josta Koski otti maaotteluvoiton tyrmäyksellä. Tammikuussa 1951 käytiin Helsingin Messuhallissa 7 000-päisen yleisön edessä Ruotsin Ingemar Johanssonin ja Ilkka Kosken välillä huima ottelu, jossa Johansson kävi toisessa erässä uransa ensimmäistä kertaa lattiassa lukua ottamassa. Johansson kuitenkin voitti tiukan ottelun pistein.
Helsingin olympialaisissa Koski pääsi suoraan 2. kierrokselle, jossa hän kohtasi Unkarin vuoden 1949 Euroopan mestarin László Benen, sen jälkeen Ison-Britannian Eddie Hearnin ja välierissä Ingemar Johanssonin, jolle koki pistetappion 1–2. Näin Koski saavutti pronssimitalin. Mitali tosin annettiin vasta vuosia myöhemmin vuonna 1970.
Vuonna 1954 Koski valittiin edustamaan aikanaan arvostettuun Eurooppa–USA-otteluun. Kylmän sodan aikaiset edustajat tulivat tosin vain Neuvostoliiton johtaman blokin ulkopuolelta. Toukokuussa 1954 Chicagossa Koski kärsi tappion keskeytyksellä 3. erässä Garvin Sawyerille silmäkulman auettua.
Viime hetken valinnassa vuoden 1956 lopulla Koski sai paikan edustaa Suomea Melbournen olympialaisissa. Kosken toiset olympialaiset Melbournessa 1956 eivät sujuneet enää niin kuin Helsingissä. Hän koki tappion jo avauskierroksella italialaiselle Giacomo Bozzanolle.
Urallaan Ilkka Koski edusti Helsingin Nyrkkeilyseuraa vuosina 1951–1954 ja 1954–1957 Helsingin Nyrkkeilijöitä. Kaikkiaan maaotteluedustuksia tuli 24, joista Koski hävisi vain viisi.
Ammattilaisura

Koski siirtyi ammattilaiseksi kesäkuussa 1958 Elis Askin talliin. Hänen vastustajiaan olivat useimmiten saksalaiset ammattilaisnyrkkeilijät. Nimekkäimpiä olivat Hans Friderich, jonka Koski voitti pistein, sekä entinen amatöörien Euroopan-mestari Ulli Nitzschke, joka tyrmäsi Kosken. Nitzschke-ottelu oli Kosken ainoa ammattilaistappio. Sen jälkeen Koski otteli vain kahdesti ruotsalaista Lasse Norlingia vastaan, ensin Tukholmassa ja sen jälkeen Helsingin olympiastadionilla Olli Mäki–Davey Moore-ottelun esiotteluna elokuussa 1962.
Kosken urheilu-ura päättyi lokakuussa 1962 työtapaturmaan hänen saatuaan sähköiskun ja pudottuaan sähkötolpasta. Hän siirtyi onnettomuuden jälkeen sairaseläkkeelle Helsingin kaupungin sähkölaitoksen palveluksesta. Sen jälkeen hän teki ravintolan vahtimestarin töitä.
Saavutuksia

olympiapronssia Helsinki 1952 (nyrkkeily, sarja yli 81 kg/raskassarja)
SM-kultaa 1951–1956 ja 1958
Aiheesta muualla

Ilkka Koski BoxRec.com. (englanniksi)
Kotiinpaluu (Jukka Kuoppamäen albumi)

| Kotiinpaluu Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: elokuu 2012
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: folkrock, country, blues, bluegrass, skiffle
 Kesto: 52.45
 Levy-yhtiö: Unja Records
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Kultaa tai kunniaa – Satsangan rock-vuodet 1973–1979 2011 | Kotiinpaluu 2012 | Tunnustus – kauneimmat balladit 1971–78 2013 |
Singlet albumilta Kotiinpaluu
 ”Väärinpeluri” Julkaistu: 2012  ”Kesäelämää” Julkaistu: 2012
Kotiinpaluu on Jukka Kuoppamäen elokuussa 2012 julkaistu studioalbumi. Albumi merkitsi nimensä mukaisesti Kuoppamäen paluuta folk rock -juurille, sillä hän tunsi olevansa kyseisessä tyylilajissa ”eniten kotonaan”. Alkuperäinen ajatus folk rock -levystä onnistui kuitenkin vain osittain, sillä albumille päätyi lopulta myös lähes koko amerikkalaisen juurimusiikin kirjo; countrya, bluesia, bluegrassia ja skiffleä.
Albumin radiohitiksi nousi single ”Väärinpeluri”, joka sai runsaasti soittoaikaa Radio Suomen taajuudella. Levyn toinen single oli ”Kesäelämää”.
Kappaleet

Legenda – 4.01
Väärinpeluri – 3.16
Maailman on laiva – 3.18
Se laulaa radiossa – 4.13
Varjoa vain – 5.12
Kesäelämää – 4.05
Matkalainen – 3.41
Paratiisin lapset – 4.28
Pieni joukko – 3.59
Viimeinen kapinallinen – 3.54
Helmi – 4.57
Kotiinpaluu – 3.54
Ei ketjuin, ei kahlein! – 4.00  (2012)
Kouloúra (Dodekanesia)

| --- | --- |
Muut nimet:  Kouloúra Anatolikí (Κουλούρα Ανατολική)
Sijainti:  37°17′00″N, 26°47′55″E, Leipsoí Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,074 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kouloúra (kreik. Κουλούρα, myös Kouloúra Anatolikí, Κουλούρα Ανατολική, ”Itä-Kouloúra”) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Leipsoín saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,074 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kouloúra kuuluu Leipsoín kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kouloúran länsipuolella sen ja Leipsoín välissä sijaitsee pienempi Mikrí Kouloúra (”Pieni Kouloúra”) eli Kouloúra Dytikí (”Länsi-Kouloúra”).
Koskenkorvan tehtaat

Tehtaiden vanhin osa nykyasussaan, taustalla uudempia rakennuksia.
Tehtaiden uusinta osaa.
Tehtaat nähtynä Kyrönjoen toiselta puolelta.
Koskenkorvan tehtaat on Oy Alkoholiliike Ab:n 1930-luvun lopulla perustaman väkiviinanpolttimon ympärille muodostunut tehdasyhdyskunta Ilmajoen Koskenkorvalla Etelä-Pohjanmaalla. Teollista toimintaa alueella harjoittavat Anora Group Oyj ja Atrian tytäryhtiö A-Rehu Oy. Tehdasalueella toimivat myös Caverion Oyj ja jäteveden käsittelijä Kemira Operon Oy, ja vuonna 2019 ne työllistivät yhteensä satakunta henkilöä. Museovirasto on määritellyt alueen yhdeksi valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Tuotanto

Koskenkorvan tehtailla tislataan 96-prosenttista etanolia, josta Anoran Rajamäen tehtailla valmistetaan muun muassa Koskenkorva-viinaa. Sitä on valmistettu vuodesta 1953 alkaen. Vuoteen 2012 asti etanoli kuljetettiin Koskenkorvalta Rajamäelle rautateitse säiliövaunuilla, sen jälkeen kuljetukset on hoidettu maanteitse.
Koskenkorvan tehtaat käyttävät vuodessa lähes 200 000 tonnia suomalaista ohraa, mikä on noin 15 % maan koko ohrantuotannosta. 20 000 etanolitonnin lisäksi ohrasta syntyy määrällisesti vielä enemmän muita tuotteita: 80 000 tonnia mäskipohjaista liemirehua sikaloille, 20 000 tonnia hiilidioksidia AGA-yhtiölle sekä 60 000 tonnia tärkkelystä paperiteollisuudelle.
Rakennukset

Tehtaan ensimmäinen vaihe, punatiilinen polttimo, erillinen voimalaitos ja kaksi funkistyylistä toimihenkilöiden asuintaloa, rakennettiin vuosina 1939–1940 arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelemina. Vuonna 1967 vanhaa tehdasta korotettiin, ja 1970-luvun alussa sen ja rautatieaseman väliin nousi Einari Teräsvirran piirtämä uusi tislaamo ja korkea, kauas näkyvä siilotorni. Tehdasta laajennettiin edelleen 1980-luvun lopulla, pääarkkitehtina Jukka Aittola. Toinen asuinrakennuksista purettiin uuden voimalaitoksen tieltä, ja isännöitsijän talona toiminut saksalaistyylisen jyrkkäharjainen pientalo on nykyään tehtaan vierailijoiden yöpymistiloina. Tehdasyhdyskuntaan kuuluu myös Kyrönjoen vastakkaiselle rannalle 1970-luvun alussa rakennettu asuinalue, ns. ”arabikylä”, jonka alun perin tasakattoiset rivi- ja pienkerrostalot on muutettu harjakattoisiksi.
Tehtaan pääportilla on Heikki Häiväojan veistos Voima ja vastavoima, joka paljastettiin tehtaan 50-vuotisjuhlan yhteydessä vuonna 1988.
Historia

Kieltolain päätyttyä vuonna 1932 perustettu Oy Alkoholiliike Ab päätti tehtaan perustamisesta vuonna 1938, ja poliittisen kädenväännön jälkeen tehtaan sijoituspaikaksi valittiin Ilmajoen Koskenkorva. Alue oli Suupohjan radan ja Kyrönjoen varressa, ja siltä löytyi pohjavesivaroja. Yksi valintaperuste oli alueen perunanviljely, sillä alun perin väkiviinan raaka-aineena käytettiin perunaa, nykyisin ohraa. Vuonna 1938 Alko osti maanviljelijä Jaakko ja Elisabeth Koskenkorvalta pari hehtaaria maata tehtaan rakentamista varten.
Tehdas valmistui vuonna 1940 mutta käynnistyi vasta sotien jälkeen vuonna 1945. Rakentamisessa hyödynnettiin Ensossa sijainneen, sodassa rajan taakse jääneen viinatehtaan piirustuksia. Tehtaan isännöitsijäksi tuli Ensossa ja Rajamäellä työskennellyt diplomi-insinööri Seth Silander. Sotaan liittyneen elintarvikepulan vuoksi ajatus perunaviinan valmistuksesta jouduttiin aluksi hylkäämään, ja tehdas valmisti sen sijaan alkuvuosinaan sulfiittispriitä eli ”tikkuviinaa”, jonka raaka-aineena käytettiin selluloosan valmistuksessa sivutuotteena syntynyttä jätelientä. Tehtaan laajennuksen jälkeen viinan tislaaminen perunasta aloitettiin vuonna 1953, ja tuolloin esiteltiin markkinoille uusi tuotemerkki, Koskenkorvan viina.
Tehtaiden ympärillä oli jo tuolloin vilkas Koskenkorvan kylä, jonka kasvu oli voimistunut rautatien rakentamisen myötä 1910-luvulla. Kylä on alun perin syntynyt Pukarankosken äärelle eli ”korvalle”, ja kosken ääressä toimi meijeri, viljamyllyjä ja vuonna 1936 perustettu Koskenkorvan höyrysaha.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tehdasalueen vieressä toimivan yksityisen Koskenkorva-museon sivusto
Juha Paarlahti: Koskenkorvan tehdas 40 vuotta. Oy Alko Ab 1978.
Juha-Matti Märijärvi: Altia Corporation Koskenkorvan tehdas. Kulttuurihistoriallinen selvitys. Painamaton raportti, Pöyry Environment Oy 2007.