stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sulkapallomaila

Sulkapallomailoja
Sulkapallomaila on sulkapallon peliväline.
Sulkapallomailan yläosaan on  pingotettu jänteet. Mailan varsi on yleensä hiilikuitua ja alaosa puuta tai muovia, mailasta riippuen. Mailan kahvassa on kiinni vaihdettava grippi, jotta mailasta saisi paremman otteen. Sulkapallomaila on esimerkiksi tennismailaan verrattuna todella kevyt. Sulkapallomailan paino on yleensä noin 80–90 grammaa ja tennismailan paino noin 250–350 grammaa.[lähde? ]
Scuderia Toro Rosso STR1

| Scuderia Toro Rosso STR1 |
| --- | --- |
 Scott Speed Kanadan GP:ssä.
Talli:   Toro Rosso
Suunnittelija(t):   Gabriele Tredozi  Mark Smith
Kuljettajat:  20.  Vitantonio Liuzzi 21.  Scott Speed
Testikuljettajat:  40.  Neel Jani
Teknisiä tietoja
Renkaat:  M Michelin
Polttoaine:  Shell
Jarrut:  AP & Hitco
Runko:  Hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Cosworth TJ2006 3,0 l 90° V10
Voimansiirto:  Red Bull 7-vaihteinen puoliautomaattinen pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Bahrainin GP 2006
Kilpailuja:  18
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Scuderia Toro Rosso STR1 oli Gabriele Tredozin ja Mark Smithin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Toro Rosso käytti kaudella 2006. Auto pohjautui Red Bullin kauden 2005 RB1-autoon. Kilpakuljettajina tallissa ajoivat italialainen Vitantonio Liuzzi sekä yhdysvaltalainen Scott Speed. Testikuljettajana toimi Neel Jani. Moottorina autossa oli Cosworthin kolmilitrainen rajoitettu V10, kun kaikki muut tallit käyttivät sääntömuutosten takia 2,4-litraisia V8-moottoreita. Syy tähän oli se, että viimeisenä kautenaan suurista talousongelmista kärsinyt Minardi sai FIA:lta erikoisluvan käyttää vanhaa V10-moottoria seuraavalla kaudella ja Toro Rosso käytti porsaanreikää hyväkseen. Renkaat tallille avauskaudella toimitti Michelin.
Liuzzi onnistui ajamaan kauden aikana kerran pisteille Yhdysvaltain GP:ssä, jossa hän oli kahdeksas. Speed ylsi parhaimmillaan Australian GP:ssä yhdeksänneksi.
Valmistajien MM-sarjassa Toro Rosso sijoittui yhdeksänneksi yhden pisteen turvin. Taakse jäivät muut tulokastallit Midland ja Super Aguri, jotka eivät saavuttaneet pisteitä.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Toro Rosso | Cosworth | M |  | BHR | MAL | AUS | SMR | EUR | ESP | MON | GBR | CAN | USA | FRA | GER | HUN | TUR | ITA | CHN | JPN | BRA | 1 | 9. |
| 2006 | Toro Rosso | Cosworth | M |  Vitantonio Liuzzi | 11 | 11 | Kesk. | 14 | Kesk. | 15† | 10 | 13 | 13 | 8 | 13 | 10 | Kesk. | Kesk. | 14 | 10 | 14 | 13 | 1 | 9. |
| 2006 | Toro Rosso | Cosworth | M |  Scott Speed | 13 | Kesk. | 9 | 15 | 11 | Kesk. | 13 | Kesk. | 10 | Kesk. | 10 | 12 | 11 | 13 | 13 | 14 | 18† | 11 | 1 | 9. |
| 2006 | Toro Rosso | Cosworth | M |  Neel Jani | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | 1 | 9. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scuderia Toro Rosso STR1 Wikimedia Commonsissa
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2006
Renault R26
McLaren MP4-21
Ferrari 248 F1
Toyota TF106/TF106B
Williams FW28
Honda RA106
Red Bull RB2
BMW Sauber F1.06
Midland M16
Scuderia Toro Rosso STR1
Super Aguri SA05
SA06
Scuderia Toro Rosso STR13

| Scuderia Toro Rosso STR13 |
| --- | --- |

Talli:   Toro Rosso
Suunnittelija(t):   James Key
Kuljettajat:  10.  Pierre Gasly 28.  Brendon Hartley
Testikuljettajat:  38.  Sean Gelael
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian GP 2018
Kilpailuja:  21
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  33
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2018
Scuderia Toro Rosso STR13 on Formula 1 -talli Toro Rosson käyttämä auto kaudella 2018. Autolla kilpailevat Pierre Gasly ja Brendon Hartley.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Toro Rosso | Honda | P |  | AUS | BHR | CHN | AZE | ESP | MON | CAN | FRA | AUT | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | SIN | RUS | JPN | USA | MEX | BRA | ABU | 33 | 9. |
| 2018 | Toro Rosso | Honda | P |  Pierre Gasly | Kesk. | 4 | 18 | 12 | Kesk. | 7 | 11 | Kesk. | 11 | 13 | 14 | 6 | 9 | 14 | 13 | Kesk. | 11 | 12 | 10 | 13 | Kesk. | 33 | 9. |
| 2018 | Toro Rosso | Honda | P |  Brendon Hartley | 15 | 17 | 20† | 10 | 12 | 19† | Kesk. | 14 | Kesk. | Kesk. | 10 | 11 | 14 | Kesk. | 17 | Kesk. | 13 | 9 | 14 | 11 | 12 | 33 | 9. |
| 2018 | Toro Rosso | Honda | P |  Sean Gelael |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD |  |  |  | 33 | 9. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scuderia Toro Rosso STR13 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Scuderia Toro Rosso STR13
Käännös suomeksi
Seija Ridell

Seija Ridell on suomalainen professori. Hän toimii tiedotusopin professorina Tampereen yliopistossa Informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunnassa. Aiemmin Ridell oli Turun yliopistossa viestinnän professori huhtikuusta 2008 ja sitä ennen mediatutkimuksen professori vuodesta 2002. Hän oli myös Tampereen yliopiston tiedotusopin dosentti.
Julkaisuja

Miten uutinen "puhuttelee"? Uutisen ja yleisön suhteen tarkastelua diskursiiviselta kannalta (1990)
Kaikki tiet vievät genreen. Tutkimusretkiä tiedotusopin ja kirjallisuustieteen rajamaastossa (1994)
Tolkullistamisen politiikkaa. Televisiouutisten vastaanotto kriittisestä genrenäkökulmasta (1998)
Kaksi katsetta journalismiin (2000)
Mediaa käsittämässä (2006)
Elämää Facebookin ihmemaassa: sosiaalinen verkostosivusto käyttäjiensä kokemana.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2011.  ISBN 978-951-44-8678-4.
Aiheesta muualla

Seija Ridell Tampereen yliopiston henkilösivulla
Seija Ridellin tutkimustuotanto
Seija Leino

| Seija Leino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Seija Leino
Syntynyt: 1. toukokuuta 1965 (ikä 59) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  183 cm
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1986–1987:  Kalifornian yliopisto
Seurajoukkueet
1982–1985 1985–1986 1987–1988 1990–1993:  Tampereen Pyrintö Helsingin NMKY Tampereen Pyrintö Turun Riento
Maajoukkueet
1981–1991:   Suomi
Ottelut (pisteet):  103 (700)
Aiheesta muualla
FIBA
Seija Leino (s. 1. toukokuuta 1965 Tampere) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija ja yleisurheilija. Leino on Tampereen Pyrinnön kasvatti ja edusti seuraa myös yleisurheilu-urallaan. Pyrintö on nostanut kattoon Leinon pelipaidan tämän pelinumerolla 10, joka pysyy seuran käytössä. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa vuoden 1987 EM-kilpailuissa ja yhteensä 103 maaottelussa. Leino nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen vuonna 2019.
Leino pelasi Suomen maajoukkueessa 103 ottelua 6,8 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Naisten maajoukkueen piste-ennätyksensä, 24 pistettä, hän teki vuoden 1986 PM-kilpailuissa Tanskaa vastaan. Vuoden 1987 EM-kilpailuissa Leino pelasi kuusi ottelua ja teki yhteensä 58 pistettä.
Yleisurheilijana Leino sai seitsenottelun ja korkeuden SM-pronssia Kalevan kisoissa 1981. Vuonna 1982 Leino oli mukana Suomen B-tyttöjen EM-kilpailuissa Forssassa viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa. Kahden ottelun välipäivänä hän matkusti Lahteen ja kilpaili Kalevan kisoissa, joissa sijoittui naisten korkeushypyssä kuudenneksi.
Leinon tytär Emmi Leino on myös maajoukkueessa pelannut koripalloilija.
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

Pac-10:n tulokasviisikossa 1987
SM-sarjan runkosarjan riistotilaston toinen 1992
SM-sarjan koko kauden levypallokuningatar 1988
SM-sarjan koko kauden pistetilaston toinen 1988 ja kolmas 1985
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

EM-kilpailut: 12:s 1987
Suomen mestaruus 1983 ja 1984
SM-pronssia 1993
Suomen cup 1984 ja 1993
Cup-hopeaa 1991
Sauvakirkko

Borgundin sauvakirkko
Garmon sauvakirkon nurkka. Kirkot käsiteltiin ulkopuolelta tervalla. Garmon kirkon vanhimmat osat ovat noin vuodelta 1200. Vuodesta 1921 se on ollut Maihaugenin ulkoilmamuseossa Lillehammerissa.
Borgundin sauvakirkko, kuvattu noin 1880–1890
Sauvakirkko eli piirukirkko (kirjanorjaksi stavkirke, uusnorjaksi stavkyrkje) on varhaiskeskiaikainen puukirkkotyyppi, jossa käytettiin pystysalvosta. Sauvakirkon seinät muodostuvat pystysuuntaisista lankuista, jotka on ladottu vaakasuuntaisista hirsistä ja pystysuuntaisista tukevista tolpista muodostuvaan kehykseen (stav = pysty).
Historiaa

Sauvakirkkoja oli pääasiallisesti Skandinaviassa. Sauvakirkko on pohjoismainen kirkkorakennusten tyyppi, jota tehtiin Ruotsissa ja Norjassa kristinuskon leviämisen aikaan samaan tapaan rakennettujen esikristillisten kulttitemppeleiden ja viikinkiaikaisten temppelirakennusten seuraajina. Norjassa rakennettiin sauvakirkkoja noin 200 vuoden ajan vuoteen 1349 saakka yli tuhanteen kylään, mutta vain 28 niistä on säilynyt. Vain pieni osa sauvakirkoista on lähellä alkuperäistä ulkoasuaan, koska suurin osa on rakennettu vanhojen rakenteiden päälle ja niihin on lisätty uusia osia.
Sauvakirkkoja on alun perin ollut runsaasti, mutta niitä on tuhoutunut esimerkiksi tuhopoltoissa. Eniten niitä on säilynyt Norjassa. Myös Tanskassa ja Islannissa on ollut sauvakirkkoja, mutta ne ovat kaikki hävinneet. Vuosina 1000–1300 rakennettiin yhteensä mahdollisesti noin tuhat sauvakirkkoa. Niistä enää 28 on jäljellä eteläisessä Norjassa. Sauvakirkkoja muistuttaneita puukirkkoja on ollut esimerkiksi Gotlannissa. Ainoa Ruotsista löydetty lähes täydellinen sauvakirkko on löydetty Gotlannista Hemsen kirkon lattian alta kirkon restauroinnin yhteydessä 1800-luvun lopussa.
Ulkomuoto

Kehittyneimmät sauvakirkot olivat kolmilaivaisia. Niissä on rikasta, usein viikinkityylistä veistoskoristelua portaaleissa ja kuoriaidoissa sekä jyrkät korkeat katot. Kantavat, lattiasta kattoon ylettyvät kulmatolpat sijoitettiin keskilaivan sivuille tai kulmiin, joskus myös keskelle sitä. Tukirakenteet jätettiin usein näkyville. Sisäosien jako käytäviksi ja laivoiksi näkyy myös ulkopuolelta, koska jokainen osa on oma kokonaisuutensa ja katettiin omalla katolla. Kattoja onkin kirkoissa paljon ja ne ovat yleensä jyrkkiä.
Rakenne

Sauvakirkon seinien kehyksenä on kivijalan päällä olevat tukevat vaakasuuntaiset pohjapölkyt, joiden yläpintaan on tehty ura, johon seinän muodostavat pystysuuntaiset lankut tukeutuvat. Vierekkäisten seinien pohjapölkyt on lovettu toisiinsa. Rakennuksen nurkissa on pystysuuntaiset tukevat puut eli sauvat, jotka on lovettu pohjapölkkyihin. Seinät muodostuvat tähän kehykseen ladotuista pystysuuntaisista lankuista. Myös sauvojen kylkiin on tehty upotusura seinälankuille. Kehyksen sulkee ylhäälle tulevat vaakasuuntaiset palkit, joiden alareunassa on ura seinälankkujen yläpäille ja jotka on lovettu sekä sauvoihin että toisiinsa. Varhaiset yksinkertaiset sauvakirkot olivat pohjaltaan neliömäisiä ja niiden katto tukeutuu seinärakenteen varaan. Nykypäiviin asti säilyneet sauvakirkot on rakennettu luonnokivisen kivijalan päälle.
Säilyneitä sauvakirkkoja

Borgundin sauvakirkko
Fantoftin sauvakirkko
Heddalin sauvakirkko
Kaupangerin sauvakirkko
Kvernesin sauvakirkko (Norjan nuorin ja ainoa reformaation jälkeen rakennettu)
Ringebun sauvakirkko
Undredalin sauvakirkko (Pohjoismaiden pienin)
Urnesin sauvakirkko
Lomin sauvakirkko
Hedaredin kirkko (Ruotsin ainoa jäljellä oleva)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norjan sauvakirkot Wikimedia Commonsissa
http://www.stavechurch.org/ (englanniksi)
Serafima Birman

Serafima Birman roolissaan Jefrosinja Staritskajana Iivana Julmassa
Serafima Germanovna Birman (ven. Серафима Германовна Бирман; 10. elokuuta 1890 Chisinau – 11. toukokuuta 1976 Moskova) oli neuvostoliittolainen näyttelijä.
Birman valmistui Aleksandr Adaševin teatterikoulusta ja aloitti uransa vuonna 1911 Moskovan taideteatterissa. Hän esiintyi Leninin Komsomol-teatterissa vuosina 1938–1958 ja Mossovet-teatterissa vuosina 1959–1975. Birman saavutti arvostusta varsinkin Jefrosinja Staritskajan esittäjänä elokuvassa Iivana Julma. Tämä hänen roolinsa toi hänelle Stalin-palkinnon vuonna 1946. Birman esiintyi myös muiden muassa elokuvissa Bezumnyi den, Obyknovennyi tšelovek ja Don Kihot.
Birmanille myönnettiin vuonna 1943 Uzbekistanin SNT:n kunniataiteilijan arvonimi ja vuonna 1946 Venäjän SFNT:n kansantaiteilijan arvonimi. Birman haudattiin Novodevitšin hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Serafima Birman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sinfonia concertante

Wolfgang Amadeus Mozartin Sinfonia concertanten (KV 364) alkuperäisen käsikirjoituksen sivu.
Sinfonia concertante on klassismin aikana syntynyt taidemusiikin muoto, jossa yhdistettiin sinfonian ja konsertton vakiintuneita muotoja. Sinfonia concertantessa oli tavallisesti kaksi tai useampia solisteja, jotka soittivat teoksen pääasiallisen melodisen aineksen ja orkesteri, joka säestää ja tukee solisteja. Se muistuttaa monilta osiltaan barokkimusiikin concerto grossoa.
Sinfonia concertante -muoto syntyi Pariisissa 1770-luvun aikana, tarkoituksena tyydyttää yleisön kiinnostus sekä kauniiseen orkesterisointiin ja melodioihin sekä virtuoosimaisiin soolo-osuuksiin. Sävellysmuoto antoi säveltäjä-virtuooseille mahdollisuuden esitellä taitojaan julkisissa konserteissa uusien oppilaiden ja teosten paremman myynnin toivossa. 1770–80-luvulla Pariisissa sävellettiin satoja sinfonia concertanteja, ja pian muoto levisi muuallekin Eurooppaan. Sinfonia concertante jäi muodista 1830-luvulle tultaessa, kun muotiin tuli virtuoositeetin esittely sooloresitaaleissa ja -konserteissa, vaikka myöhemmistä teoksista esimerkiksi Nikolai Rimski-Korsakovin Šeherazaden voidaan katsoa olevan sinfonia concertante viululle ja orkesterille. Tunnetuimpia sinfonia concertanteja ovat mm. Wolfgang Amadeus Mozartin teos KV 364 viululle, alttoviululle ja orkesterille sekä Joseph Haydnin B-duuri-sävellys Hob. I/105.
Serafino Vannutelli

Serafino Vannutelli
Serafino Vannutelli (26. marraskuuta 1834 – 19. elokuuta 1915) oli italialainen pappi. Hän oli yksi katolisen kirkon kardinaaleista vuodesta 1887. Hän oli ennen kardinaaliksi nousemistaan toiminut vuodesta 1869 Nicaean titulaariarkkipiispana. Lisäksi hän oli vuosina 1869–1887 kirkon suurlähettiläänä Latinalaisen Amerikan maissa, Belgiassa ja Itävallassa.
Vannutelli toimi seremoniain kongregaation prefektinä vuodesta 1889. Hän toimi vuonna 1893 myös Bolognan arkkipiispana. Hän oli vuodesta 1899 Paenitentiaria Apostolica -tribunaalin johtaja ja vuosina 1903–1908 uskonopin kongregaation sihteeri. Vuonna 1914 hänestä tuli kardinaalikollegion dekaani.
Vannutelli oli alun perin vuodesta 1887 kardinaalipappi, sitten vuodesta 1893 kardinaalipiispa. Hänen veljensä oli Vincenzo Vannutelli.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Serafino Cardinal Vannutelli (englanniksi)
Sinfonia C-duuri (Bizet)

Sinfonia C-duuri on Georges Bizet’n vuonna 1855 säveltämä neliosainen orkesteriteos. Se löytyi arkistoista vuonna 1933. Felix Weingartner johti teoksen kantaesityksen Baselissa 26. helmikuuta 1935. Sinfoniasta tuli heti suosittu, ja siitä on tehty useita levytyksiä.
Säveltäessään teosta Bizet opiskeli Charles Gounod’n johdolla Pariisin konservatoriossa. George Balanchine teki sinfonian pohjalta baletin.
See colon, enter colon, pound, pound, pound

| C:enter:### Strapping Young Lad |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 19. huhtikuuta 2007
 Tuottaja(t): Devin Townsend
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 16.25
 Levy-yhtiö: Restrain
Strapping Young Ladin muut julkaisut
| The New Black 2006 | C:enter:### 2007 | 1994–2006 Chaos Years 2008 |
C:enter:### on kanadalaisen extreme metal -yhtye Strapping Young Ladin 7" vinyyli-EP, joka on julkaistu vuonna 2007. Se julkaistiin saksalaisen levy-yhtiön Restrain Recordsin kautta, ja se on rajoitettu 500:n käsin numeroituun kopioon. Yhtyeen rumpalin Gene Hoglanin mukaan albumin nimi lausutaan "See colon, enter colon, pound, pound, pound", mikä viittaa anaaliseksiin.
Kappaleet

A-puoli
C:enter:### – 3.03
In the Rainy Season – 3.59
B-puoli
Underneath the Waves – 5.23 (Live)
Zodiac – 4.00 (Melvins -cover)
Kokoonpano

Devin Townsend – laulu, kitara, tuotanto
Jed Simon – kitara
Byron Stroud – basso
Gene Hoglan – rummut & perkussiot
Susan Weil

Susan Weil (s. 1930 New York) on yhdysvaltalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Weil tapasi Robert Rauschenbergin vuonna 1948 ollessaan tämän opiskelutoveri Pariisin Académie Julianissa. Tämän jälkeen hän opiskeli Josef Albersin johdolla Pohjois-Carolinan Black Mountain Collegessa. Hän sai myös opetusta Art Students League of New Yorkissa. Weil oli vuosina 1950–1952 naimisissa Rauschenbergin kanssa ja teki tämän kanssa myös läheistä taiteellista yhteistyötä. Pariskunnan poika Christopher Rauschenberg syntyi vuonna 1951.
Weil sai Guggenheim-stipendin ja National Endowment for the Artsin stipendin. Hänen teoksiaan otettiin muun muassa Metropolitan Museum of Artin, Museum of Modern Artin, Victoria and Albert Museumin ja Moderna Museetin kokoelmiin. Weil on tehnyt myös runoutta ja taiteilijakirjoja. Vuonna 2010 hänen elämäntyötään käsiteltiin kattavasti Skira Editoren kustantamassa kirjassa Susan Weil: Moving Pictures.
Saturna

| Saturna> tärkkelysperuna |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Alankomaat
Risteytys:  Maritta  x (Record x 1673-1)
Kasvinjalostaja:  Agrico Holland
Myöhäisempi:  Hankkijan Tanu   Tomppa
Ylläpito
Lajike-edustaja Suomessa:  Ravintoraisio IVK Potatis Lapuan Peruna
Lajikkeen ylläpitäjä:  Siemenperunakeskus 1994
Saturna on alankomaalainen myöhäinen tärkkelysperunalajike, jota viljellään myös Suomessa.
Lajikkeen jalostaja Agrico Holland mm. vie perunaa myös Ukrainaan. Saturna on yksi Ukrainassa viljeltävistä 43 perunalajikkeesta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Anne Rahkonen: Koetoiminta ja käytäntö (58) 2001:1, Tärkkelysperuna Saturna pitää pintansa, s. 14.
Suomen tärkkelysperunalajikkeet
Hankkijan Tanu (1981)
Hankkijan Tomppa
Kardal
Lady Rosetta
Posmo (1997)
Saturna (1964)
Ute
Suomen perunalajikkeet
Adora 1996/? |
Amazone 1993/1981 |
Annabelle (uusi) |
Appell |
Arielle (uusi) |
Asterix (myös Ruotsi) |
Barima † |
Bellona |
Bintje 1976/1910 (myös Ruotsi) |
Blue Congo |
Columbo  |
Ditta |
Fado 2015 |
Fambo |
Felsina (myös Ruotsi) |
Fontane |
Gloria 1996/1990 |
Hankkijan Tanu 1981/1981|
Hankkijan Timo 1977/1977|
Hankkijan Tomppa |
Hertha † 1987/1979 |
Idole 1995/1988 |
Jazzy 2015 |
Jussi 2015 |
Kardal 1994/1988 |
Kulta 1997/1997 |
Lady Amarilla 2015 |
Lady Britta 2015 |
Lady Cristi |
Lady Claire |
Lady Felicia o |
Lady Rosetta (myös Ruotsi) |
Lady Sara 2015 |
Matilda 1989/1985 (myös Ruotsi) |
Melody 2015 |
Musica 2015 |
Nicola 1994/1973 (myös Ruotsi) |
Ostara 1977-1994 ja 1996/1962 |
Olympia |
Pito 1976/1964 |
Posmo 1986/1978 |
Puikula 1985/maatiaisperuna |
Record † 1976/1932 |
Redstar |
Rikea |
Rocket † 1996|
Rosamunda 1986/1974 (myös Ruotsi) |
Sabina 1979/1976 (myös Ruotsi) |
Saline (uusi)  |
Satu 1996/1996 |
Saturna 1977/1964 |
Seresta |
Sieglinde (Siikli) 1976/1935 |
Sini 1977/1977 |
Solana |
Suvi 1977/1977   |
Swift (tuontiperuna)   |
Timate |
Ukama 1995/1976 (myös Ruotsi) |
Ute 1993/1982  |
Van Gogh 1993/1987 (myös Ruotsi)  |
Velox |
Venla |
Victoria |
Vital † 1996/?

 n • k •
Sammalinen (Viitasaari, Huopanankoski)

| Sammalinen |
| --- | --- |
 Huopanankosken lähellä sijaitseva Sammalinen.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°01′00″N, 25°34′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskupuro:  Heinäpuro Vuosjärveen 
Järvinumero:  14.441.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,1 m  
Pituus:  1,7 km  
Leveys:  500 m  
Rantaviiva:  4,098 km  
Pinta-ala:  25,485 ha  
Tilavuus:  0,000211 km³ 
Keskisyvyys:  0,83 m  
Suurin syvyys:  5,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSammalinen 
Sammalinen  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Huopanankosken lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 211 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,8 metriä ja suurin syvyys on 5,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Vuosjärven alueeseen (14.441) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,1 metriä mpy.
Sinfonia nro 1

Sinfonia nro 1 voi tarkoittaa:
Sinfonia nro 1, Malcolm Arnoldin sinfonia
Sinfonia nro 1, Ludwig van Beethovenin sinfonia
Sinfonia nro 1, Johannes Brahmsin sinfonia
Sinfonia nro 1, Anton Brucknerin sinfonia
Sinfonia nro 1, John Coriglianon sinfonia
Sinfonia nro 1, Leevi Madetojan sinfonia
Sinfonia nro 1, Gustav Mahlerin sinfonia
Sinfonia nro 1, Felix Mendelssohn Bartholdyn sinfonia
Sinfonia nro 1, Aarre Merikannon sinfonia
Sinfonia nro 1, Wolfgang Amadeus Mozartin sinfonia
Sinfonia nro 1, Sergei Prokofjevin sinfonia
Sinfonia nro 1, Robert Schumannin sinfonia
Sinfonia nro 1, Jean Sibeliuksen sinfonia
Sinfonia nro 1, Aleksandr Skrjabinin sinfonia
Sinfonia nro 1, Dmitri Šostakovitšin sinfonia
Sinfonia nro 1, Pjotr Tšaikovskin sinfonia.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sinfonia nro 1”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saturn INT-21

Saturn INT-21 oli yhdysvaltalainen kantoraketti, jota käytettiin 1973-05-1414. toukokuuta 1973 Skylab-avaruusaseman laukaisuun Maan kiertoradalle. Se oli muunnelma Apollo-ohjelmassa käytetystä Saturn V-raketista. Raketin ainoa laukaisu tehtiin 1973-05-1414. toukokuuta 1973 kello 17.50 (UTC) Kennedy Space Centeristä Cape Canaverallista Skylabin viemiseksi avaruuteen.
Rakettia oli tarkoitus käyttää myös muissa Apollo Applications Programin lennoissa, kuten Skylab B, S-IVB Dry Workshop ja S-II Wet Workshop-avaruusasemien laukaisuissa, mutta mikään näistä ei toteutunut.
INT-21:ssa ja Saturn V:ssä oli sama S-IC ensimmäinen ja S-II toinen vaihe, mutta niiden ero oli siinä että INT-21:ssä ei ollut S-IVB kolmatta vaihetta vaan se oli korvattu Skylabilla, joka oli tosin muokattu tästä vaiheesta.