stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juan Mónaco
Tennisura > 2007

Vuosi 2007 oli Mónacolle menestyksekäs vuosi. Hän aloitti vuoden pääsemällä puolivälierään Heineken Openissa. Puolivälierän hän hävisi Agustin Callerille. Hän pääsi puolivälierään myös Brasil Openissa, häviten sen Juan Ignacio Chelalle. Mónaco kilpaili kotiturnauksessaan Copa Telmexissä Buenos Airesissa. Hän voitti turnauksen finaalissa Alessio Di Mauron luvuin 6–1, 6–2. Tämä oli Mónacon ensimmäinen ATP-tason turnausvoitto. Hamburg Masters -turnauksessa hän hävisi toisella kierroksella ykköseksi sijoitetulle Roger Federerille luvuin 3–6, 6–2, 4–6. Hypo Group Tennis International -turnauksessa hän otti toisen ATP-turnausvoiton, kun finaalissa hän voitti Gaël Monfilsin 7–6(3), 6–0. Mercedes Cupissa Stuttgartissa hän hävisi puolivälierässä Rafael Nadalille 1–6, 3–6.
Mónaco voitti kolmannen turnauksensa Austrian Openissa. Puolivälierässä hän voitti ykköseksi sijoitetun Tommy Robredon 6–2, 2–6, 6–2 ja Potito Staracen finaalissa 5–7, 6–3, 6–4. Cincinnati Masters-turnauksessa hän voitti maailmanlistan kakkosen, Rafael Nadalin 7–6(5), 4–1 luov., kunnes hävisi Sam Querreylle kolmannella kierroksella. Stockholm Openissa hän pääsi puolivälierään asti, jossa hävisi Tommy Haasille. Australian avoimissa ja Wimbledonissa hän hävisi Nicolas Mahutille ja Kristof Vliegenille ensimmäisellä kierroksella. Hän pääsi neljännelle kierrokselle Ranskan avoimissa ja Yhdysvaltain avoimissa, häviten entiselle Ranskan avointen voittajalle Guillermo Cañasille ja Novak Đokovićille. Hän lopetti kauden maailmanlistan 23:ntena.
Tennisura > 2008

Vuoden 2008 Mónaco aloitti pääsemällä Heineken Openin semifinaaliin, häviten sen Philipp Kohlschreiberille. Australian avoimissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle asti, kunnes hävisi Tomáš Berdychille. Movistar Openissa hän pääsi finaaliin, mutta loukkasi nelinpelissä itseään, eikä pystynyt pelaamaasn finaalissa Fernando Gonzálezia vastaan. Turnauksen jälkeen hän saavutti maailmanlistalla korkeimman sijoituksensa, joka oli 14:s.
Mónaco pääsi puolivälierään Valencia Openissa ja toiselle kierrokselle Monte Carlo Masters-turnauksessa. Hypo Group Tennis International -turnauksessa hän pääsi finaaliin asti, mutta hävisi sen ykköseksi sijoitetulle Nikolai Davydenkolle.
Orange Warsaw Openissa hän pääsi semifinaaliin, jonka hän hävisi Tommy Robredolle. Pekingin olympialaisissa hän hävisi Marin Čilićille 1. kierroksella luvuin 4–6, 7–6(5), 3–6. Nelinpelissä hän voitti parinsa Luis Hornan kanssa Heineken Openin. US Openissa hän pääsi parinsa kanssa semifinaaliin asti, häviten sen Lukáš Dlouhýlle ja Leander Paesille.
Tennisura > 2009

Buenos Airesin turnauksessa Mónaco pääsi finaaliin, mutta hävisi sen Tommy Robredolle 5–7, 6–2, 6–7(5). Hän pääsi ensimmäisen kerran Masters-turnauksen puolivälieriin Internazionali BNL d'Italia -turnauksessa voittamalla Andy Murrayn toisella kierroksella 1–6, 6–3, 7–5, Marin Čilićin kolmannella kierroksella 6–4, 6–4, kunnes hävisi Fernando Gonzálezille 6–2, 3–6, 4–6. Ruotsin avoimissa hän voitti kahdeksanneksi sijoitetun Maximo Gonzalesin 7–6(4), 3–6, 6–1, Victor Crivoin 6–0, 7–6(1), Fernando Verdascon 6–1, 3–1 luov., ja Tommy Robredon 6–0, 6–2, kunnes hävisi finaalissa kotimaan Robin Söderlingille 3–6, 6(4)–7. US Openin avauskierroksella hän hävisi turnauksen lopulta voittaneelle Juan Martin del Potrolle luvuin 6–3, 6–3, 6–1.
Tennisura > 2010

Mónaco aloitti vuoden Heineken Openilla, jossa hän voitti Horacio Zeballosin 6–3, 6–0, mutta hävisi toisella kierroksella hallitsevalle mestarille, John Isnerille 5–7, 6–4, 6–3. Australian avoimissa hän voitti Ernests Gulbisin 6–3, 7–6(5), 6–1 ja Michaël Llodran 3–6, 3–6, 7–6(5), 6–1, 6–3. Kolmannella kierroksella hän hävisi Nikolai Davydenkolle 6–0, 6–3, 6–4. Mónaco hävisi Thomaz Belluccille 6–2, 0–6, 6–4 Movistar Openin finaalissa. Monte-Carlo Rolex Masters -turnauksessa hän voitti karsija Jarkko Niemisen luvuin 7–5, 7–5 ensimmäistä kertaa heidän kolmesta kohtaamisestaan. Ranskan avointen avauskierroksella hän hävisi Grega Žemljalle ja Wimbledonin hän jätti väliin loukkaantumisen takia. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi avauskierroksella maailmanlistan sijalla 205 olleelle Peter Polanskylle suoraan kolmessa erässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juan Mónaco Wikimedia Commonsissa
Juan Mónacon kotisivut
Juan Mónaco ATP:n sivuilla
Kaalikoi

| Kaalikoi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Kehrääjäkoimaiset Yponomeutoidea
Heimo::  Kaalikoit Plutellidae
Suku::  Plutella
Laji::  xylostella
Kaksiosainen nimi
 Plutella xylostella  Linnaeus, 1767 
Katso myös
   Kaalikoi Wikispeciesissä   Kaalikoi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaalikoi (Plutella xylostella) on kaalikoiden heimoon kuuluva pieni perhoslaji ja on paha viljelyskasvien tuholainen.
Koko ja ulkonäkö

Kaalikoi on pieni punertavanruskea perhonen, jonka etusiipien takareuna on huomattavasti muuta siipeä vaaleampi. Perhosen levätessä nämä vaaleat reunukset muodostavat eläimen selkäpuolelle hyvin tunnusomaisen, aaltomaisen kuvion. Aikuinen perhonen on vajaan senttimetrin pituinen ja sen siipiväli on 11–17 mm.
Toukka kasvaa noin 11 mm pitkäksi ja on väriltään vihreä. Toukan pinnasta kasvaa harvakseltaan lyhyitä, tummia karvoja, joiden kohdalla ihossa on vaalea pilkku. Pää on muuta ruumista ruskeampi. Häirittynä kaalikoin toukka viuhtoo ruumistaan edestakaisin ja pudottautuu lopulta silkkirihman varassa maahan.
Levinneisyys ja lentoaika

Alkuperältään kaalikoi on luultavasti eurooppalainen laji, mutta se on levinnyt vieraslajina läpi Amerikkojen, Aasian ja Afrikan aina Australiaan ja Uuteen-Seelantiin sekä Havaijille saakka. Pohjoisimmillaan laji on tavattu Huippuvuorilla ja eteläisimmillään sub-antarktisiin saariin kuuluvalla Etelä-Georgialla. Suomessa lajia tavataan yleisenä koko maassa ja lentoaika kestää koko kesän.
Elinympäristö ja elintavat

Kaalikoi on tunnettu vaeltaja, jonka parvet voivat lentää pitkiä matkoja synnyinsijoiltaan. Suomen leveysasteella suurin osa kannasta, luultavasti kaikki yksilöt, tuhoutuu talven aikana, mutta keväällä Keski-Euroopasta lentää uusi perhoskanta. Koska laji on hyvin riippuvainen vaeltavista yksilöistä, kaalikoin viljelyksille aiheuttamat tuhot vaihtelevat vuosittain paljon. Toukat syövät ravintokasvien lehdet lehtiruoteja lukuun ottamatta täysin. Aikuiset yksilöt lentävät ympäri vuorokauden. Laji talvehtii kotelona kasvinjätteiden seassa.
Ravintokasvi

Kaalikoin toukat elävät ainoastaan ristikukkaisilla kasveilla, mutta kelpuuttavat ravinnokseen niin viljellyt lajit, kuten kaalit, sinapit ja rypsin, kuin villinä kasvavatkin.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kaalikoi (Plutella xylostella)
Farmit: Kaalikoi (Plutella xylostella)
Bestimmungshilfe des Lepiforums[vanhentunut linkki] (saksaksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Plutella xylostella (englanniksi)
Bug Guide: Plutella xylostella - Diamondback Moth (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Plutella xylostella (diamondback moth) (englanniksi)
Plantwise: diamondback moth (Plutella xylostella) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Plutella xylostella, the Diamondback moth (englanniksi)
Mahdi Cerbah

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. tammikuuta 1953 (ikä 71)
Syntymäpaikka: Alger, Ranskan Algeria
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 174 senttimetriä
Seura
Seura:  Al-Sadd
Tehtävä: maalivahtivalmentaja
Junioriseurat
1964–?:  RAM Alger
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1971–1973 1973–1981 1981–1982 1982–1983 |  USM Alger  JS Kabylie  RC Kouba  Montreal Manic |  474 (0) |
Maajoukkue
| 1975–1984 |  Algeria | 57 (0) |
Valmennusura
2000–2001 2001–2003 2005–:  CR Belouizdad (apuv.)  JSM Bejaia (apuv.)  Al-Sadd (maalivahtiv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mahdi Cerbah (arab. مهدي سرباح‎, 3. tammikuuta 1953 Alger, Ranskan Algeria – 29. lokakuuta 2021) oli algerialainen maalivahtivalmentaja ja entinen jalkapallomaalivahti, joka pelasi suurimman osan urastaan JS Kabyliessa. Hän pelasi myös kaikki kolme ottelua Algerian maalilla vuoden 1982 MM-kisoissa. Hän toimi peliuransa jälkeen qatarilaisen Al-Saddin maalivahtivalmentajana.
Saavutukset

Algerian mestaruus: 1974, 1977, 1980
Algerian cup: 1977
Afrikan Mestarien liiga: 1981
Mahdia

| Mahdia (al-Mahdiya) المهدية |
| --- | --- |
 Mahdian Skifa Kahla, kaupungin muinainen portti
 vaakuna
 Mahdia
 Koordinaatit: 35°30′N, 11°3′E 
Valtio:  Tunisia
Kuvernoraatti:  Mahdia
Väkiluku (2014):  52 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mahdia (arab. المهدية‎, al-Mahdiya) on 52 000 asukkaan kaupunki Tunisiassa. Se sijaitsee Välimeren rannikolla Monastirista etelään ja Soussesta kaakkoon.
Mahdia on Sfaxin pohjoispuolen alueellinen keskus ja Mahdian kuvernoraatin pääkaupunki. Kaupungin pääelinkeinoja ovat kalanjalostus, kudonta, oliivinviljely ja oliiviöljyn puristaminen.
Kaupunki oli olemassa jo foinikialaisten ja antiikin roomalaisten aikaan, mutta se tuhottiin arabivalloituksen aikana. Kaupungin perusti uudelleen vuonna 921 fatimidien kalifi Ubayd Allah al-Mahdi Billah. Mahdia toimi aikanaan Ifriqiyan pääkaupunkina. Kaupungin historian aikana eri kansat ja ristiretkeläiset ovat hyökänneet ja piirittäneet sitä useita kertoja.
Toisen maailmansodan aikana kaupungin asukas Khaled Abdul-Wahab pelasti 24 juutalaista natsien vainolta, ja hänet on nimetty postuumisti ehdolle vanhurskaaksi kansakuntien joukossa ensimmäisenä arabina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mahdia Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Mahbubnagarin piirikunta

Mahbubnagarin piirikunta (teluguksi మహబూబ్ నగర్ జిల్లా, Mahabūb Nagar jillā, urduksi ‏محبوب نگر ضلع‎‎, Maḥbūb Nagar ẓilaʿ) on yksi  yksi Telanganan  osavaltion 10 piirikunnasta Intiassa. Se kuului  Andhra Pradeshin osavaltioon  kesäkuuhun 2014 asti. Mahbubnagar on sen pääkaupunki. Vuonna 2011 piirikunnassa asui 4 042 191 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mahbubnagarin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Telanganan piirikunnat
Adilabad
Hyderabad
Karimnagar
Khammam
Mahbubnagar
Medak
Nalgonda
Nizamabad
Rangareddi
Warangal
Luettelo kirjallisuuspalkinnoista

Tämä on luettelo kirjallisuuspalkinnoista joille on wikipediassa artikkeli.
Maan tai alueen mukaan > Kansainväliset palkinnot

Nobelin kirjallisuuspalkinto
Maan tai alueen mukaan > Euroopan unioni

Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto
Itävallan valtionpalkinto eurooppalaiselle kirjallisuudelle
Maan tai alueen mukaan > Pohjoismaat

Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto
Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto
Maan tai alueen mukaan > Australia

Ditmar-palkinto
Maan tai alueen mukaan > Espanja

Premio Nadal
Maan tai alueen mukaan > Italia

Strega-palkinto
Maan tai alueen mukaan > Japani

Hayakawa-palkinto
Naoki Sanjūgo -palkinto
Ryūnosuke Akutagawa -palkinto
Seiun-palkinto
Maan tai alueen mukaan > Kiina

Xingyun-palkinto
Maan tai alueen mukaan > Ranska

Goncourt-palkinto
Grand Prix de poésie de l'Académie française
Renaudot-palkinto
Maan tai alueen mukaan > Ruotsi

Astrid Lindgren -palkinto
August-palkinto
Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto
Maan tai alueen mukaan > Saksa

Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto
Georg Büchner -palkinto
Maan tai alueen mukaan > Yhdysvallat

Newbery-mitali
Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
Kielen mukaan > Englannin kieli

Booker-palkinto
Kansainvälinen Booker-palkinto
Bram Stoker Award
Kielen mukaan > Espanjan kieli

Miguel de Cervantes -palkinto
Kielen mukaan > Fäärin kieli

Färsaarten kirjallisuuspalkinto
Kielen mukaan > Portugalin kieli

Camões-palkinto
Kielen mukaan > Saksan kieli

Georg Büchner -palkinto
Kurd Laßwitz -palkinto
Lajityypin mukaan > Fantasiakirjallisuus

Damon Knight Memorial Grand Master Award
Kuvastaja
Tähtifantasia-palkinto
World Fantasy Award
Lajityypin mukaan > Kauhu- ja jännitys

Bram Stoker Award
Shirley Jackson -palkinto
Lajityypin mukaan > Tieteiskirjallisuus

Arthur C. Clarke -palkinto
Atorox-palkinto
British Science Fiction Award
Damon Knight Memorial Grand Master Award
Hayakawa-palkinto
Hugo-palkinto
John W. Campbellin muistopalkinto
Kurd Laßwitz -palkinto
Locus-palkinto
Nebula-palkinto
Philip K. Dick -palkinto
Prix Aurora -palkinto
Prometheus-palkinto
Robert A. Heinlein -palkinto
Sidewise-palkinto
Theodore Sturgeon -palkinto
Tähtivaeltaja-palkinto
Xingyun-palkinto
Maarianhaminan keskustaajama

| Maarianhaminan keskustaajama |
| --- | --- |
 Maarianhaminan keskustaajama
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Ahvenanmaa
Kunta:  Maarianhamina
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,42 km²
Väkiluku (2020):  14 838
 – Väestötiheys:  692,7 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2020 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maarianhaminan keskustaajama (ruots. Mariehamns centraltätort) on Maarianhaminan kaupungin keskustaajama, joka sijaitsee Ahvenanmaan pääsaarella. Maarianhaminan keskustaajama on koko Ahvenanmaan keskus. Se sijoittuu Maarianhaminan ja Jomalan kuntien alueelle. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2020 lopussa Maarianhaminan keskustaajaman pinta-ala oli 21,42 neliökilometriä, asukasluku 14 838 ja väentiheys 692,7 asukasta neliökilometrillä.
Maarianhaminan merenkulkuopisto

Lars Sonckin suunnitelema Maarianhaminan merenkulkuopisto toukokuussa 2019.
Maarianhaminan merenkulkuopisto (ruots. Mariehamns navigationsskola) sijaitsee Maarianhaminassa, Ahvenanmaan maakunnassa. Se on ollut osa Högskolan på Ålandia, Ahvenanmaan korkeakoulua vuodesta 2003 lähtien. Sen päärakennus on rakennettu vuosina 1937–1938, ja sen suunnittelusta on vastannut suomalainen arkkitehti Lars Sonck. Rakennuksen tornia muokattiin vuonna 1972 arkkitehtien Elma och Erik Lindroosin suunnitelman mukaan.
Marias Pass

Junaliikenne kulkee Marias Pass -solan läpi Kalliovuorten yli.

Marias Pass on vuoristosola Kalliovuorten vedenjakajalla Glacierin kansallispuiston läheisyydessä luoteisessa Montanassa Yhdysvalloissa. Solan matalin ylityskorkeus on 1 588 metriä.
Solan löysi joulukuussa 1889 Great Northern Railwayn palveluksessa työskennellyt insinööri John Frank Stevens. Hänen tehtävänään oli löytää rautatielle matalin mahdollinen Kalliovuorten ylitys Montanassa. Solan olemassaolosta oli ollut huhuja, mutta ne varmistuivat vasta Stevensin ja tämän mustajalkojen heimoon kuuluneen intiaanioppaan, Coonsahin, löytäessä solan.
Sola osoittautui ihanteelliseksi reitiksi rautatielle, sillä solaa lähestyttäessä maasto oli avointa ja solaan johtava laakso oli yhdestä kymmeneen kilometriä leveä. Ylös solan huipulle johtavat rinteet muodostivat myös tasaisen nousun, joten rautatien linjaaminen ei vaatisi suuria maansiirtotöitä.
Marias Pass -patsas
Rautatien rakentaminen aloitettiin 1. elokuuta 1890 Fort Assiniboinesta alkaen. Solan länsirinteellä rautatien linjaus seuraa Flathead-joen pohjoishaaraa.
Solan läpi kulkeva rautatielinja on edelleen käytössä. Nykyisin nimellä Hi Line Route tunnetun rataosuuden omistaa BNSF Railway, ja se on osa BNSF:n Chicagosta Seattleen ulottuvaa päärataa. Myös U.S. Route 2 -valtatie kulkee solan läpi. Solan huipulla on John Frank Stevensin kunniaksi pystytetty patsas.
Maarianhaminan hautauskappeli

Maarianhaminan hautauskappeli (Mariehamns begravningskapell) on hautauskappeli Ahvenanmaan keskuspaikkakunnalla, Maarianhaminassa. Se on valmistunut vuonna 1940, ja sen suunnitteli suomalainen arkkitehti Lars Sonck. Kappelin maalaukset teki Bruno Tuukkanen. Laivanvarustaja Gustaf Erikson lahjoitti varat kappelin rakentamiseen.
Kaalikärpänen

| Kaalikärpänen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Kärpäset Brachycera
Osalahko::  Muscomorpha
Heimo::  Juurikärpäset Anthomyiidae
Alaheimo::  Anthomyiinae
Tribus::  Hydrophoriini
Suku::   Delia
Laji::  radicum
Kaksiosainen nimi
 Delia radicum  (Linnaeus, 1758)  
Katso myös
   Kaalikärpänen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaalikärpänen eli pikkukaalikärpänen (Delia radicum) on pieni harmahtava kärpänen, jonka toukat tekevät tuhoaan ristikukkaisten viljelykasvien juuristossa. Ne ovat yhdessä lähilajin isokaalikärpäsen (Delia floralis) kanssa kaalin, lantun, retiisin ja nauriin pahimpia tuholaisia.
Ulkonäkö ja koko

Aikuiset kaalikärpäset näyttävät huonekärpäsiltä, mutta ovat selvästi pienempiä (noin 5 mm). Niiden vartaloa peittää musta nukka. Koiraan viininpunaiset silmät ovat lähes yhdessä, naaraan silmät ovat kauempana toisistaan. Toukat ovat valkoisia ja kasvavat sentin pituisiksi. Kotelo on punertavanruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kaalikärpäsiä elää kaikkialla pohjoisen pallonpuoliskon viljellyillä viileillä alueilla. Niitä tavataan ristikukkaiskasvien läheisyydessä. Viljelyskasvien lisäksi myös peltotaskuruoho on merkittävä isäntäkasvi.
Elintavat

Kaalikärpäset kuoriutuvat touko- tai kesäkuussa. Viikkoa myöhemmin ne alkavat munia ristikukkaisten kasvien tyvelle ja jatkavat munintaa noin kuukauden ajan. Toukat kuoriutuvat 3–10 päivässä lämpötilasta riippuen. Ne syövät kasvin juuristoa 3–5 viikon ajan ja kasvavat sentin mittaisiksi. Ne koteloituvat maan sisään 5–20 cm syvyyteen. Osa talvehtii koteloina, osa kuoriutuu vielä samana kesänä 2–3 viikon kuluttua.
Torjunta

Kemiallisesti pikkukaalikärpäsen pieniä toukkia voidaan torjua ruiskuttamalla dimetoaatilla noin viikon kuluttua munintahuipusta. Lentäviä aikuisia voi torjua pyretroideilla. Harsoilla ja houkutuskaistoilla voi myös pyrkiä torjumaan pikkukaalikärpäsen aiheuttamia tuhoja. Houkutuskaistakasvina voi käyttää kiinankaalikaistoja. Houkutuskaistat tulee tuhota 2–3 viikkoa munintahuipun jälkeen. Kaalikärpäsiä voi torjua myös viljelykierron avulla sijoittamalla kaali-, lanttu-, retiisi- ja naurisviljelmät mahdollisimman kauas edellisvuoden viljelmästä.
Aiheesta muualla

Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT), Kasper: Pikkukaalikärpänen (Delia radicum)
Maria Björkman: Effects of Intercropping on the Life Cycle of the Turnip Root Fly (Delia floralis), Behaviour, Natural Enemies and Host Plant Quality, Doctoral thesis Swedish University of Agricultural Sciences Uppsala, 2007 (pdf) (englanniksi)
Maarian allas

| Maarian allas |
| --- | --- |
 Maarian allasta Myllyojan sillan luona.
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Turku
Koordinaatit:  60°29′56″N, 22°20′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Vähäjoki
Järvinumero:  28.004.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  12,35 – 18,35 m
Pinta-ala:  0,74 km²
Valuma-alue:  92 km²
 fiMaarian allas 
Maarian allas (ruots. S:t Marie bassäng) on Turussa, entisen Maarian kunnan alueella sijaitseva Vähäjokeen padottu tekojärvi. Se valmistui 1980-luvun alussa, ja se toimii Turun kaupungin varavesilähteenä, josta johdetaan tarvittaessa vettä Halisten pintavesilaitokselle Aurajokeen. Maarian allas on noin 4,5 kilometrin pituinen ja leveimmältä kohdaltaan noin 350 metrin levyinen. Sen pinta-ala on 74 hehtaaria ja valuma-alue 92 neliökilometriä.
Maarian altaan ympäristö on vaihtelevaa. Vesialueen loivarantaista eteläosaa ympäröivät suuret viljelyaukeat, kun taas sen keskiosassa rannat ovat eteläosaa jyrkempiä, ja niitä ympäröi rantaan asti ulottuva havumetsä. Alueen pohjoisosassa allasta reunustavat pääosin pellot ja rantaniityt. Altaan keskiosan ylittää vuonna 1980 rakennettu teräsrakenteinen Myllyojan silta, jonka kautta ulkoilijat voivat ylittää altaan.
Maarian altaan läpi Paattistenjoesta Aurajokeen virtaavan Vähäjoen vesi on maaperän savisuudesta johtuen sameaa. Tekoaltaaseen tulevan veden laatua kuormittavat myös sekä sen valuma-alueella harjoitettu maatalous että haja-asutuksen ja pienteollisuuden jätevedet.
Maarian altaan loppupäässä on betoninen rakennelma, jossa on säätelyluukku veden kulun säätelyä varten. Vesi kulkee altaasta maanalaiseen putkeen ja noin kahdensadan metrin päästä nousee takaisin maanpinnalle betonirakennelmassa olevasta reiästä. Joen nimi muuttuu putken jälkeen Paattistenjoesta Vähäjoeksi. Altaan loppupäässä oleva rakennelma on ympäröity aidoilla sekä kyltillä, jossa on kielletty rakennelman lähellä uiminen veden virtauksen aiheuttaman riskin takia joutua imaistuksi tunneliin.
Aiheesta muualla

Maarian allas Turun seudun karttapalvelussa[vanhentunut linkki]
Maarian Allas ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Luke Hodge

Luke Hodge vuonna 2017.
Luke Hodge (s. 15. kesäkuuta 1984 Colac) on australialainen australialaisen jalkapallon pelaaja. Hän edustaa Australian Football Leaguessa pelaavaa Hawthorn Football Clubia, jonka kapteenina Hodge on toiminut vuodesta 2011 asti. Hän on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 92 kilogrammaa.
Hodge on edustanut Hawthornia koko uransa, eli vuodesta 2002 asti. Hän on pelannut seuran paidassa 250 ottelua, joissa on syntynyt 167 maalia. Hodge on voittanut seuran kanssa kolmesti AFL:n mestaruuden, vuosina 2008, 2013 ja 2014. Joka kerralla hänet on myös valittu finaaleiden parhaaksi pelaajaksi. Hodge on myös voittanut kahdesti McClelland Trophyn.
Hodge on myös voittanut vuosina 2005 ja 2014 International Rules Seriesin eli Australian ja Irlannin maajoukkueiden välisen kohtaamisen. Hänet tunnetaan lempinimillä Hodgey ja The General
Käännös suomeksi