stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arx

Arx (lat., mon. arces; m.kreik. ἄκρα, akra) tarkoitti antiikin Roomassa kaupungin linnavuorta ja vastasi näin akropolista kreikkalaisessa maailmassa. Tunnetuin arx oli Rooman kaupungin Arx, joka käsitti osan Capitolium-kukkulasta.
Arx tarkoitti alun perin kaupungin muurien sisällä sijaitsevaa korkeaa paikkaa tai kukkulaa. Sitä ei varhaisina aikoina yleensä suljettu omalla muurillaan erilleen alakaupungista, ja näin tehtiin vain harvoin myöhempinäkään aikoina. Samassa kaupungissa saattoi olla useita merkittäviä kukkuloita, kuten oli Rooman tapauksessa (Rooman seitsemän kukkulaa). Näin Vergilius käyttää termiä oikein sanoessaan ”septemque una sibi muro circumdedit arces” (”ja ympäröi seitsemän kukkulaa yhdellä muurilla”).
Usein kussakin kaupungissa oli kuitenkin vain yksi pääasiallinen arx, ja näin arx-sana tuli käytännössä merkitsemään samaa kuin akropolis. Silloin kun kaupungin sijainti ei perustunut pääasiassa kaupallisiin seikkoihin, niin kuin Roomassa, asutus kasvoi usein sellaisen kallion ympärille, joka soveltui hyvin arx-kukkulaksi. Tämä näkyy erityisesti Keski-Italian muinaisissa kaupungeissa – esimerkiksi sabiinien, volskien ja herniikien kaupungeissa – jotka usein muodostuivat lähes saavuttamattoman linnakkeen ympärille.
Erityisesti nimitystä käytettiin Rooman kaupungissa yhdestä Capitolium-kukkulan huipuista, Arxista. Sen katsotaan käsittäneen kukkulan pohjoisen huipun, kun taas varsinainen Capitolium käsitti eteläisen huipun.
Minna Reijonen

| Minna Reijonen |
| --- | --- |
 Reijonen kesäkuussa 2023.
Kansanedustaja
 17.4.2019–  
Ryhmä/puolue:  Perussuomalaisten eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Savo-Karjala
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1972 (ikä 52) Nilsiä
Tiedot
Puolue:  perussuomalaiset
Aiheesta muualla
www.minnareijonen.fi
Minna Helmi Reijonen (s. 13. lokakuuta 1972 Nilsiä) on suomalainen farmaseutti ja perussuomalainen poliitikko. Hänet valittiin eduskuntavaaleissa 2019 kansanedustajaksi Savo-Karjalan vaalipiiristä.
Ura > Farmaseuttina

Reijonen valmistui farmaseutiksi vuonna 1994 Kuopion yliopistosta ja työskenteli siitä lähtien kansanedustajaksi valintaansa saakka Nilsiän apteekissa.
Ura > Kaupunginvaltuutettuna

Reijonen aloitti poliittisen uransa Nilsiän kaupunginvaltuustossa, johon hänet valittiin vaaleissa 2008 kristillisdemokraattien listalta. Nilsiä liitettiin Kuopioon vuonna 2013 ja vuoden 2012 vaaleissa hänet valittiinkin Kuopion kaupunginvaltuustoon, nyt perussuomalaisten ehdokkaana. Kuntavaaleissa 2017 Reijonen oli Kuopion ääniharava saatuaan 1 190 ääntä, lähes 300 enemmän kuin seuraavaksi eniten ääniä saanut. Kuopion kaupunginhallituksen jäsen hän on ollut vuodesta 2015.
Ura > Eduskuntatyö

Reijonen oli ehdolla eduskuntaan ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 2011 silloisessa Pohjois-Savon vaalipiirissä, tuolloin vielä kristillisdemokraattina. Hän sai 800 ääntä, eikä tullut valituksi. Reijonen oli perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hän saikin 2 942 ääntä, kuudenneksi eniten puolueensa ehdokkaista kahden vaalipiirin yhdistämisen myötä syntyneessä Savo-Karjalan vaalipiirissä. Neljä vuotta myöhemmin, vuonna 2019 Reijonen valittiin eduskuntaan 4 874 äänellään. Hän sai kolmanneksi eniten ääniä Savo-Karjalan perussuomalaisista Sanna Antikaisen ja Jussi Wihosen jälkeen.
Aiheesta muualla

Minna Reijosen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Perussuomalaisten kansanedustajat
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Antikainen  Eerola  Elomaa  Halla-aho (2019–)1  Hakkarainen (2019)2  Huhtasaari (2019)3  Huru (2019–)3  Immonen  Junnila  Juuso  Juvonen  Kankaanniemi (2019–)2  Koponen  Koskela  Kotiaho  Laakso  Lehto  Lundén  Meri  Mäenpää  Mäkelä  Mäkynen  Niemi  Niikko  Packalén  Peltokangas  Puisto  Purra  Raatikainen (2019)1  Ranne  Rantanen  Reijonen  Ronkainen  Rydman (2023–)5  Savio  Simula  Slunga-Poutsalo  Tavio  Turtiainen (2019–2020)4  Tynkkynen  Vallin  Vähämäki  Wihonen 
 1 Jussi Halla-aho aloitti kansanedustajana vasta heinäkuussa 2019. Mika Raatikainen toimi hänen varaedustajanaan siihen saakka.  2 Teuvo Hakkarainen siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2019, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Toimi Kankaanniemi.  3 Laura Huhtasaari siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2019, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Petri Huru.  4 Ano Turtiainen erotettiin ryhmästä kesäkuussa 2020.  5 Wille Rydman erosi kokoomuksesta ja liittyi perussuomalaisten eduskuntaryhmään tammikuussa 2023. 
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (46):  Aittakumpu (2024–)3  Antikainen  Bergbom  Eerola  Elomaa  Garedew  Halla-aho  Huhtasaari  Huru  Immonen  Junnila  Juuso  Juvonen  Kangas  Keskisarja  Koponen  Koskela  Laakso  Lehtinen  Lundén  Meri  Mäenpää  Mäkelä  Niemi  Nieminen  Peltokangas  Piisinen  Polvinen  Puisto  Purra  Ranne  Rantanen  Rasinkangas (2024–)2  Reijonen  Rintamäki  Ronkainen  Rostila  Rydman  Savio  Seppänen  Sillanpää  Simula  Strandman  Tavio  Tynkkynen (2023–2024)2  Vigelius  Vornanen (2023–2024)1  Vähämäki 
 1  Timo Vornanen erotettiin ryhmästä toukokuussa 2024.  2  Sebastian Tynkkynen siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2024, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Merja Rasinkangas.  3 Pekka Aittakumpu erosi keskustasta ja liittyi perussuomalaisten eduskuntaryhmään lokakuussa 2024. 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Forum Transitorium

Forumin perustuksia
Forum Transitorium eli Forum Nervae oli forum, joka yhdisti Forum Romanumin ja Suburan antiikin Roomassa. Keisari Domitianus antoi rakentaa forumin, ja Nerva vihki sen käyttöön vuonna 97 Domitianuksen kuoleman jälkeen. Aikaisemmin paikalla sijaitsi Argiletum-katu, jolla oli sijainnut yksityistaloja. Forumin pituus oli noin 120 metriä ja leveys noin 40 metriä. Forumilla sijaitsi Minervan temppeli, joka vihittiin käyttöön samaan aikaan kuin itse forum. Se oli neljästä keisarifoorumista kooltaan pienin.
Forum Transitoriumin pylväikön säilynyt osa (Colonnacce)
Historiaa

Forum Transitoriumin alue oli toiminut pitkään markkinakatuna, jossa oli myyty muun muassa kirjoja. Keisari Domitianus antoi määräyksen uuden forumin rakentamisesta ja se vihittiin käyttöön keisari Nervan aikana, jonka vuoksi sitä kutsuttiin myös Nervan forumiksi. Uuden forumin oli suunnitelman mukaan toimia edelleen markkinakatuna, mutta myös tyylikkäänä kulkuväylänä muille forumeille.
Forumin arkkitehtina pidetään Rabiriusta, joka suunnitteli myös Domitianuksen Domus Augustan. Tähän viittaavat tietyt forumin koriste-elementit ja pylväikkö. Forumin länsipäähän rakennettiin kuusipylväinen Minervan temppeli ja luultavasti sen toisessa päässä oli Januksen temppeli.
Forumin valmistumisen jälkeisistä ajoista ei tiedetä kovinkaan paljon. Keisari Alexander Severus (hallitsijana vuodet 222-235) sijoitutti sinne jumalaksi korotettujen keisareiden patsaita. Länsi-Rooman valtakunnan romahdettua ja kaupungin asukasluvun merkittävän pienenemisen jälkeen rakennuksille ei löytynyt käyttöä. Keisariforumien alue muuttui puutuvan tulvasuojelun takia muuttua kosteikoksi. 800-luvulla alueelle rakennettiin taloja, joihin rakennusaineet otettiin antiikin ajan rakennuksista.
Arkistoista on löydetty asiakirjoja, joissa käsitellään oikeuksia ottaa kiviä forumilta uusien rakennusten tarpeisiin. Niitä on päivätty vuosille 1425, 1504, 1522 ja 1527. Vuonna 1520 käytiin oikeusjuttua, jossa haluttiin säilyttää osa forumista, mutta juttu hävittiin.
Minervan temppeli oli säilynyt kaikesta huolimatta lähes ehjänä. Sen purkaminen aloitettiin vuonna 1592. Sen arkkitraavi katkaistiin ja käytettiin Pietarin kirkon uuden alttarin rakentamiseen. Jäljelle jääneet materiaalit käytti paavi Paavali V vuonna 1606 Acqua Paolan rakentamiseen.
Forum Transitoriumin aluetta tutkittiin ensimmäisen kerran vuonna 1883. Arkeologisia kaivauksia tehtiin vuosina 1913, 1926-1928 ja 1932-1941. Kaivauksissa löydettiin pylväikköjen paikat ja selvitettiin Minervan temppelin mittasuhteet. Osa kaivauksissa paljastuneista forumin jäänteistä tuhoutui, kun diktaattori Benito Mussolini rakennutti alueelle kadun, Via del Fori Imperialen. Uusia kaivauksia on tehty 1990-luvulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://mcid.mcah.columbia.edu/art-atlas/ancient-and-early-christian-sites-rome/forum-nerva
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Mario Lemina

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mario Lemina
Syntymäaika: 1. syyskuuta 1993
Syntymäpaikka: Libreville, Gabon
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Wolverhampton Wanderers
Junioriseurat
2009–2013: Lorient
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 | Lorient | 14 | (0) |
| 2013–2016 | Marseille | 41 | (2) |
| 2015–2016 | → Juventus | 10 | (2) |
| 2016–2017 | Juventus | 19 | (1) |
| 2017–2021 | Southampton | 46 | (2) |
| 2019–2020 | → Galatasaray | 20 | (0) |
| 2020–2021 | → Fulham | 28 | (1) |
| 2021–2023 | Nice | 46 | (2) |
| 2023– | Wolverhampton | 65 | (5) |
Maajoukkue
| 2013 | Ranska U20 | 6 | (0) |
| 2013 | Ranska U21 | 1 | (0) |
| 2015– | Gabon | 25 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. marraskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. marraskuuta 2024.
Mario Lemina (s. 1. syyskuuta 1993 Libreville, Gabon) on gabonilais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Wolverhampton Wanderersia. Hän pelasi juniorina Ranskassa ja on Ranskan ja Englannin lisäksi pelannut Italiassa ja Turkissa. Oikeajalkainen Lemina on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Gabonin maajoukkueessa vuodesta 2015.
Ura > Seurajoukkueura

Leminan junioriseuroja olivat ranskalaiset ES Nanterre, FC Rueil-Malmaison ja Garenne-Colombes, ja vuonna 2009 hän liittyi FC Lorientiin. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa tammikuussa 2013 Ranskan cupissa Sedania vastaan ja neljä päivää myöhemmin Ligue 1:ssä Nancya vastaan. Kaudella 2012–2013 hän pelasi kymmenessä liigaottelussa. Syyskuussa 2013 Lemina siirtyi saman sarjan Olympique de Marseilleen. Kaudella 2013–2014 hän pelasi neljä liigaottelua Lorientissa ja 14 ottelua Marseillessa sekä debytoi Mestarien liigassa. Marraskuussa 2014 hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen maalin Girondins de Bordeaux’ta vastaan. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Ligue 1:ssä 23 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Elokuussa 2015 Lemina siirtyi yhden kauden mittaisella lainasopimuksella Italian Serie A:n Juventukseen. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa seuraavassa kuussa Genoaa vastaan. Hän pelasi kauden aikana kymmenen Serie A -ottelua ja teki maalin kolmannessa liigaottelussaan Napolia vastaan ja maaliskuussa Atalantaa vastaan. Kaudella 2016–2017 Lemina oli Juventuksen omistuksessa ja pelasi 19 Serie A -ottelua ja teki maalin toukokuussa 2017 Romaa vastaan. Juventus voitti molemmilla kausilla Italian liigamestaruuden ja Italian cupin.
Juventuksesta Lemina siirtyi englantilaisseura Southamptoniin kesällä 2017. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 46 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi lainasopimuksella Galatasarayssa 20 Turkin Superliigan ottelua ja neljä Mestarien liigan ottelua ilman maaleja. Seuraavalla kaudella hän pelasi lainalla Fulhamissa 28 valioliigaottelua ja teki yhden maalin.
Lemina siirtyi ranskalaiseen OGC Niceen 5,5 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2021. Seuraavien puolentoista kauden aikana hän pelasi 46 Ligue 1:n ottelua ja teki kaksi maalia. Konferenssiliigan viidessä ottelussa hän teki yhden maalin. Hän siirtyi Wolverhamptoniin tammikuussa 2023, ja oli marraskuun 2024 puoliväliin mennessä pelannut 65 Englannin Valioliigan ottelua ja tehnyt viisi maalia.
Ura > Maajoukkueura

Lemina on edustanut Ranskaa alle 20- ja alle 21-vuotiaissa. Hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2013 pelaten turnauksessa neljässä ottelussa. Aikuisten maajoukkuetasolla Lemina on kuitenkin edustanut kotimaataan Gabonia. Hän debytoi Gabonin jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2015 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan. Lemina teki tuossa ottelussa maalin. Hän teki toisen maaottelumaalinsa marraskuussa 2016 ystävyysottelussa Komoreita vastaan ja kolmannen syyskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Hän on pelannut marraskuun 2024 puoliväliin mennessä 35 A-maaottelua. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän pelasi yhden ottelun.
Saavutukset

Ranska
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa 2013
Juventus
Serie A: mestaruus 2016, 2017
Italian cup: voitto 2016, 2017
Basilica Julia

| Basilica Julia |
| --- | --- |

Sijainti:   Rooma, Italia
Valmistumisvuosi:  46 eaa.
Rakennuttaja:  Julius Caesar
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Basilica Julia oli antiikin Rooman Forum Romanumilla sijainnut suuri hallimainen julkinen rakennus, jota käytettiin kokouspaikkana. Sen rakennutti Julius Caesar vuonna 46 eaa. Gallian sodasta sotasaaliiksi saamillaan varoilla. Augustus saattoi rakennustyöt päätökseen ja nimesi sen ottoisänsä sukunimen mukaan. Basilica Julia paloi pian valmistumisensa jälkeen, mutta se korjattiin vuonna 12. Diocletianus korjautti sen uudelleen vuonna 283.
Basilica Julian ennallistus.
Basilica Julia oli yksi roomalaisten suosituimmista kohtauspaikoista. Sen lattiasta on löydetty siihen raaputettuja pelilautoja ja graffiteja.
Nykyisin Basilica Julia on raunioina, mutta sen ulkonäkö tunnetaan kuitenkin hyvin antiikin lähteiden perusteella.
Historiaa

Osana rakennusohjelmaansa Julius Caesar puratti paikalla olleen Basilica Sempronian ja määräsi tilalle rakennettavaksi uuden ja hienomman rakennuksen. Myös paikalla olleet pienet myymälärakennukset purettiin.
Rakennus oli kesken vielä Caesarin murhan aikoihin ja se saatiin valmiiksi vasta Augustuksen aikoina. Se jouduttiin rakentamaan pian uudelleen, sillä se tuhoutui tulipalossa pian valmistumisensa jälkeen. Rakennuksessa pidettiin oikeudenkäyntejä ja kokouksia ja sen tiloja pystyttiin jakamaan liikuteltavilla puisilla väliseinillä. Siellä oli myös tiloja kaupungin hallintovirkamiehille.
Kooltaan rakennus oli suuri. Sen nousi Forumin toritasosta itäpuolelta seitsemän porrasaskelmaa ja pengerrysten ansiosta länsipuolelta kaksi porrasaskelmaa. Sen pituus oli 101 metriä ja leveys 49 metriä. Keskushalli, jota ympäröivät myymälät oli 82 metriä pitkä ja 18 metriä leveä. Keskushallin korkeus oli kolme kerrosta.
Basilica Julia paloi vuonna 283 ja kärsi suuria vaurioita. Keisari Diocletianus määräsi sen korjattavaksi. Sen tuhoutuminen alkoi kun visigootit Alarikin johdolla ryöstivät Rooman vuonna 410.  Sen jälkeen basilican ehjäksi jääneessä osassa tiedetään olleen kirkko 600–700-luvuilla. Sen jälkeen se hylättiin lopullisesti ja sen rakennuskivet käytettiin uudisrakennuksiin. Aikanaan loistelias rakennus hävisi lähes täydellisesti.
Paikalla tehtiin kaivauksia 1800-luvulla ja esiin saatiin pieni pätkä tiiliseinää, lattia ja patsaiden jalustoja. Alue on nykyään aidattu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Basilica Julia Wikimedia Commonsissa
http://www.digitales-forum-romanum.de/gebaeude/basilica-iulia/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.roma-antiqua.de/antikes_rom/forum_romanum/basilica_iulia
Hugo

| Hugo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  3. helmikuuta
– ruotsinkielinen:  3. helmikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Huugo
Vastineita eri kielissä:  Hugues
Nimen alkuperä:  germaaninen Hugh
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hugo on miehen etunimi, ja esiintyy toisinaan myös sukunimenä.
Nimi on latinalaistettu muoto germaanisesta nimestä Hugh, joka perustuu sydäntä, mieltä tai henkeä tarkoittavaan sanaan hug.  Nimi yleistyi varsinkin Ranskan aateliston keskuudessa sen jälkeen, kun Hugo Capet 900-luvulla perusti Ranskan kapetingien hallitsija­suvun.
Suomessa nimi Hugo on helmikuuhun 2025 mennessä annettu 11 060 miehelle ja alle 15 naiselle. Hugon nimipäivä on suomenruotsalaisen ja vuodesta 2015 lähtien myös suomenkielisen kalenterin mukaan 3. helmikuuta.
Tunnettuja Hugoja > Hallitsijoita

Hugo Suuri, Hugo Valkoinen (n. 898–956), frankkien herttua ja Pariisin kreivi, Hugo Capet'n isä
Hugo Capet (940–996), Ranskan kuningas 987–996
Tunnettuja Hugoja > Muita, Hugo sukunimenä

Chad Hugo (s. 1974), yhdysvaltalais-filippiiniläinen muusikko ja musiikkituottaja
Herminio Malzone Hugo (1915–2002), brasilialainen katolinen piispa
Victor Hugo (1802–1885), ranskalainen kirjailija ja runoilija
Tunnettuja Hugoja > Hugo taiteilijanimenä

Hugo, oik. Henrik Ollas, suomalainen rap-artisti ja tiktokkaaja
Tunnettuja Hugoja > Kuvitteellisia Hugoja

Hugo, tanskalaisen ITE-yhtiön kehittämä peikkohahmo televisio- ja videopeleihin
Hugo Cabret, päähenkilö Brian Selznickin kuvaromaanissa Hugo Cabret ja siihen pohjautuvassa Martin Scorsesen ohjaamassa elokuvassa Hugo
Hugo "Hurley" Reyes draamasarjassa Lost
Hugo Simpson, tv-sarjassa Simpsonit
Hugo Strange, superrikollinen Batman-sarjakuvissa
Hugo Turhapuro, Uuno Turhapuro -elokuvien päähenkilön Uuno Turhapuron isä
Nimen muita merkityksiä

Hugo Boss, saksalainen muotitalo
Hugo-palkinto
lyhenne Hugo (Human Genome Organisation)
Hugo, televisio-ohjelma
Hugo, Martin Scorsesen ohjaama 3D-elokuva vuodelta 2012.
Hurrikaani Hugo, hurrikaani Atlantilla syyskuussa 1989
DJ Hugo, Suomessa vuonna 1993 julkaistu hyväntekeväisyyskokoelmalevy
Hugo, verkkosivujen generointiin käytettävä ohjelmisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugo Wikimedia Commonsissa
Anka Bergman

| Anka Bergman> Anka Kaudrová |
| --- | --- |
 Bergman vuonna 1940
Henkilötiedot
Muut nimet:  Anka Nathanová
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1917 Třebechovice, Tšekkoslovakia
Kuollut: 17. heinäkuuta 2013 Cardiff, Wales
Puoliso:  Bernd Nathan (vih. 1940; k. 1945) Karel Bergman
Lapset:  2; ml. Eva Clarke
Anka Bergman (os. Kaudrová; 20. huhtikuuta 1917, Třebechovice – 17. heinäkuuta 2013, Cardiff) oli tšekkiläinen holokausti-selviytyjä. Hän synnytti tyttärensä Eva Clarken Mauthausenin keskitysleirillä vain hieman ennen leirin vapauttamista.
Varhainen elämä

Anna Kaudrová syntyi 1917 Třebechovicen kaupungissa nykyisessä Tšekin tasavallassa. Hän varttui vanhempiensa ja kahden veljensä ja siskonsa kanssa. Heidät kasvatettiin juutalaisina, mutta perhe ei ollut uskonnollinen. Käytyään sisäoppilaitoksessa koulua hän opiskeli lakia Prahan yliopistossa. Kun natsit ottivat vallan Tšekkoslovakiassa vuonna 1939, he sulkivat yliopistot ja Bergman hankki työpaikan hatuntekijänä. 15. toukokuuta 1940 hän avioitui Bernd Nathanin kanssa. Nathan oli Saksassa syntynyt arkkitehti, joka oli palkittu ensimmäisen maailmansodan sotilaana rautaristillä. Nathan oli muuttanut Prahaan Saksasta paetakseen natsien hallintoa. Rajoitusten kasvaessa pariskunta pakotettiin käyttämään keltaista daavidintähteä tunnuksena juutalaisuudestaan.
Holokausti

Marraskuussa 1941 Anka Bergman ja Bernd Nathan määrättiin siirtymään varastoon lähelle Holešovicen juna-asemaa Prahassa. Pariskunta erotettiin toisistaan ja Anka lähetettiin Theresienstadtiin, joka oli ghetoksi muutettu vanha kasarmi. Hän sai työpaikan elintarvikeliikkeestä, minkä vuoksi hänellä oli mahdollisuus ruokkia omia perheenjäseniä ja sukulaisia, jotka saapuivat myöhemmin Theresienstadtiin. Bergman onnistui löytämään Theresienstadtista myös miehensä Bernd Nathanin ja heille syntyi poika George (Dan) vuonna 1944. Ennen pojan syntymistä, Gestapo pakotti Bergmanin allekirjoittamaan asiakirjan, jossa hän suostui poikansa tappamiseen tämän syntymän jälkeen. Poika kuitenkin kuoli vain kahden kuukauden ikäisenä keuhkokuumeeseen.
Syyskuussa 1944 Bernd lähetettiin Auschwitz-Birkenaun keskitys- ja tuhoamisleirille. Anka oli jälleen raskaana, ja koska hän ei tiennyt leirin tarkoituksesta, hän päätti liittyä vapaaehtoisesti miehensä seuraan. Saapuessaan lokakuussa hänet erotettiin jälleen Berndistä, jonka natsit ampuivat myöhemmin kuolemanmarssissa 18. tammikuuta 1945. Anka, joka oli aliravittu ja pyrki pitämään raskautensa salassa, valittiin orjatyöhön asetehtaaseen lähelle Saksan Dresdeniä. Täältä hänet siirrettiin Mauthausenin keskitysleirille. Tässä vaiheessa Anka oli jo niin aliravittu, että hän myöhemmin arvioi lasillisen maitoa tarjonneen maanviljelijän pelastaneen hänen henkensä. Raskauden lopulta paljastuttua hänet olisi lähetetty suoraan kaasukammioon, mutta ne oli sodan loppuvaiheessa räjäytetty juuri edellisenä päivänä. Mauthausenissa Anka synnytti tyttärensä Eva Clarken. Kolme päivää myöhemmin amerikkalaiset joukot vapauttivat leirin.
Bergman totesi myöhemmin, että aikaa ghetoissa ja leireillä helpotti vangittujen esiintyjien musiikki, joka motivoi ihmisiä jatkamaan elämistä. Ankan suosikki oli tšekkiläisen säveltäjän Smetanan ooppera Myyty morsian.
Myöhempi elämä

Sodan päätyttyä Bergman palasi Prahaan majoittuakseen selviytyneiden perheenjäsentensä luo. Hänen miehensä, vanhemmat sekä kaksi sisarta murhattiin Auschwitzissa. Vuonna 1948 hän muutti Britanniaan ja avioitui Karel Bergmanin, RAF:ssa työskennelleen tšekkiläisen kääntäjän kanssa. Perhe asettui Walesin Cardiffiin. Bergman piti usein puheita sodan ajan kokemuksistaan.
Anka Bergman kuoli 17. heinäkuuta 2013. Hänen tyttärensä Eva Clarke puhuu säännöllisesti holokaustiin liittyvissä tilaisuuksissa.
Aiheesta muualla

BBC1: "The Baby Born in the Concentration Camp" (Keskitysleirillä syntynyt vauva) "The Baby Born in the Concentration Camp"
Wendy Holdenin kirja "Born Survivors"
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Anka Bergman ja Bernd Nathan hääkuvassaan toukokuussa 1940.
Bergman ja hänen tyttärensä Eva Clarke Mauthausenissa leirin vapauttamisen jälkeen 11. toukokuuta 1945.
Jordan Veretout

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jordan Veretout
Syntymäaika: 1. elokuuta 1993
Syntymäpaikka: Ancenis, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 senttimetriä
Paino: 67 kilogrammaa
Seura
Seura:  Olympique de Marseille
Junioriseurat
1999–2003:  Belligne
2003–2011:  Nantes
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2015 |  Nantes | 130 | (14) |
| 2015–2017 |  Aston Villa | 25 | (0) |
| 2016–2017 | →  Saint-Étienne | 35 | (3) |
| 2017–2019 |  Fiorentina | 69 | (13) |
| 2019–2020 | →  AS Roma | 33 | (6) |
| 2020–2022 |  AS Roma | 65 | (14) |
| 2022– |  Marseille | 15 | (1) |
Maajoukkue
| 2010–2011 |  Ranska U18 | 8 | (2) |
| 2011–2012 |  Ranska U19 | 12 | (1) |
| 2012–2013 |  Ranska U20 | 15 | (2) |
| 2013–2014 |  Ranska U21 | 9 | (0) |
| 2021– |  Ranska | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. joulukuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. joulukuuta 2022.
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
Jordan Veretout (s. 1. elokuuta 1993 Ancenis) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Olympique de Marseillea. Oikeajalkainen Veretout on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.