stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Combat 18

Combat 18
Combat 18 tai C18 on brittiläinen uusnatsiorganisaatio, joka muotoutui vuonna 1991 Blood & Honour -ryhmän ja jalkapallohuligaaniryhmien, kuten Chelsea Headhunters, välisten kokousten seurauksena. Numero ”18” on usein käytetty uusnatsisymboli, joka juontuu Adolf Hitlerin nimikirjainten järjestysluvusta aakkosissa.
Ryhmän synty oli vastaus Anti-Fascist Action (AFA) -ryhmittymän iskuille British National Party(BNP) -puolueen ja muiden äärioikeistopuolueiden kokouksissa. C18 saavutti pian huonoa mainetta väkivaltateoillaan siirtolaisia ja vasemmistolaisia vastaan. Vuonna 1992 se julkaisi Redwatch-lehden, joka kuten saksalainen uusnatsijulkaisu Der Einblick, sisälsi rasismin vastaisten henkilöiden nimiä ja osoitteita rohkaisten heihin kohdistuvaan väkivaltaan.
Searchlight, Red Action ja muut arvostelijat ovat esittäneet teorioita, että Yhdistyneen kuningaskunnan salainen palvelu MI5 loi C18:n saattaakseen BNP:n huonoon maineeseen ja ansana kaikkein väkivaltaisimpien uusnatsien kiinnisaamiseksi.
Vuonna 1998 organisaation johtaja Charlie Sargent tuomittiin elinkautiseen erään ryhmän jäsenen murhasta. Tämän jälkeen organisaation sisäisten riitojen jälkeen ryhmä inaktivoitui. Vuosien 1998 ja 2000 välillä kymmeniä Combat 18:n jäseniä pidätettiin useissa operaatioissa.
Vuonna 1999 22-vuotias David Copeland, the National Socialist Movementin (C18:sta irrottautunut ryhmä) entinen jäsen, toteutti naulapommi-iskukampanjan, joka kohdistui tummaihoisia, aasialaisia ja homoseksuaalisia yhteisöjä vastaan Lontoossa. Copelandin toteuttamiin iskuihin yhdistettiin myös Combat 18:sta irrottautunut the White Wolves -ryhmä.
Saksan salaisen palvelun Bundesamt für Verfassungsschutzin mukaan C18:lla on jaostoja Yhdysvalloissa, Ranskassa, Ruotsissa ja Saksassa. Organisaatio on kuitenkin äärioikeistopuolueiden epäsuosiossa ansa-epäilyjen vuoksi.
Suomessa syyskuussa 2015 Harjavallan vastaanottokeskusta vastustaneet mielenilmaisijat käyttivät lipussaan C18-tunnusta. Saman ryhmän jäseniä tavattiin joulukuussa niin sanotun ”Länsi-Porin katupartion” riveistä.
Datame

Datame Oy oli suomalainen Finnet-ryhmän @450-verkon laajakaistaoperaattori. Yhtiö meni konkurssiin 2013, jolloin myös @450-verkko suljettiin Suomessa.
Datame Oy:n päätuote oli @450-laajakaista, langaton tietoliikenneyhteys, jonka toiminta-alue kattoi koko Suomen. Datame hankki @450-verkon Digita Oy:ltä 2011. Viime vaiheessa yhteys käytti CDMA-tekniikkaa, jolla yhtiön mukaan pystyttiin saavuttamaan 0,3 – 10M nopeus. Laajakaistayhteyden päätelaitteiksi sopivat nettitikku ja langaton reititin.
Puhelinpalveluita Datame Oy tarjosi tytäryhtiönsä Dicame Oy:n kautta.
Datame Oy:n omisti 11 Finnet-yhtiötä, jotka olivat PPO-Yhtiöt Oy, Kymen Puhelin Oy, Telekarelia Oy, Pohjois-Hämeen Puhelin Oy, Ikaalisten-Parkanon Puhelin Oy, JAPO (Alajärven Puhelinosuuskunta), Laitilan Puhelin Osk, Härkätien Puhelin Oy, Vakka-Suomen Puhelin Oy, Eurajoen Puhelin Osk ja Keikyän Puhelin Osk. Datame Oy asetettiin konkurssiin 28.11.2013 omistajien hakemuksesta samaan aikaan tytäryhtiö Dicame Oy:n kanssa. Konkurssin syyksi ilmoitettiin muuttunut markkinatilanne ja toimintaympäristö sekä se, etteivät omistajat halunneet antaa lisää pääomaa eikä liiketoimintojen myynti onnistunut. Konkurssin jälkeen @450-laajakaista suljettiin.
Vuodesta 2014 lähtien Ukkoverkot Oy on tarjonnut entisen @450-verkon taajuudella omia LTE-tekniikalla toteutettuja laajakaistapalvelujaan.
Stadskanaal

| Stadskanaal |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 52°59′N, 6°57′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Groningen
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jur Stavast
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  119.96 km²
 – Maa:  117.85 km²
 – Josta vettä:  2.11 km² 
Väkiluku (1.2.2008):  33 774
 – Väestötiheys:  287 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  9500-9509, 9580-9599, 9660-9661
 
 www.stadskanaal.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stadskanaal on kunta ja kaupunki Alankomaissa Groningenin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 33 774 (1.2.2008) ja väestötiheys on 287/km². Kunnan pinta-ala on 119,96 neliökilometriä, josta vettä on 2,11 km². Kunnan keskustaajama on samanniminen kuin kuntakin. Asukkaita keskustaajamassa on noin 20 000.
Asutuskeskukset

Alteveer, Barlage, Blekslage, Braamberg, Ceresdorp, Höchte, Holte, Horsten, Kopstukken, Mussel, Musselkanaal, Onstwedde, Oomsberg, Smeerling, Stadskanaal, Sterenborg, Tange, Ter Maarsch, Ter Wupping, Veenhuizen, Vledderhuizen, Vledderveen, Vosseberg, Wessinghuizen.
Kuuluisia asukkaita

Cornelis Dopper, säveltäjä, kapellimestari ja opettaja
Frank van Etten, laulaja
Izaäk Reijnders, kenraali
Simon van Wattum, journalisti ja kirjailija
Henk Wijngaard, laulaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stadskanaal Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Kartta Stadskanaalin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Teollisuusalue Stadskanaalissa.
Datajournalismi

Datajournalismi on journalistinen prosessi, jossa laajoja tietoaineistoja yhdistelemällä, suodattamalla, analysoimalla ja visualisoimalla tuotetaan uutisia ja artikkeleita. Lähdeaineistona voidaan käyttää verkossa saatavilla olevaa avointa dataa, julkisuuslakiin pohjautuvien tietopyyntöjen avulla saatua viranomaistietoa tai muulla tavoin hankittua dataa.
Datajournalismiin pätevät samat eettiset ohjeet, kuin muuhunkin journalismiin ja usein datajournalistisia menetelmiä käytetään yhdessä muiden journalististen menetelmien kanssa.
Datapohjainen suoritus

Datapohjainen suoritus on tietojenkäsittelyn termi, joka tarkoittaa tuloksen tai reaktion laskemista heti kun lähtötiedot siihen ovat saatavilla.
Datapohjaisen suorituksen etuna on tuloksen saatavilla olo heti tarvittaessa. Joissain sovelluksissa huonona puolena on tulosten laskeminen turhaan - jos tulosta ei tarvita ennen uusien tietojen saapumista (eli uuden tuloksen laskemista), laskenta meni hukkaan. Datapohjaista suoritusta käytetään järjestelmissä, joissa tulokset pitää laskea hyvin suurella todennäköisyydellä. Samoin järjestelmissä joissa tulosten laskeminen vie kauan, mutta tarvittaessa tulokset pitää saada käyttöön nopeasti on erittäin vahva kysyntä datapohjaiselle suoritukselle.
Corey Potter

| Corey Potter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1984 (ikä 40) Lansing
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Nashville Predators / Milwaukee Admirals
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  New York Rangers   Pittsburgh Penguins   Edmonton Oilers   Boston Bruins   Calgary Flames
NHL-varaus:  122. varaus, 2003 New York Rangers
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2004 |  |  |
Corey Potter (s. 5. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Nashville Predatorsin organisaatiossa.
Ura

Potter varattiin numerolla 122 New York Rangersiin vuonna 2003. Ensimmäisen pelinsä Rangersissa hän pelasi 7. joulukuuta 2008 Calgary Flamesia vastaan. Ensimmäisen pisteensä hän sai syötäessään Dmitri Kalininin maalin 27. joulukuuta 2008. Ensimmäinen maali syntyi Carolina Hurricanesia vastaan 2. huhtikuuta 2009.
Potter siirtyi vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsiin 16. heinäkuuta 2010. 1. heinäkuuta 2011 Potter teki vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. 9. tammikuuta 2012 Potter sopi Oilersin kanssa kahden vuoden jatkosta joukkueessa. Kauden 62. ottelussa hän jäi Anaheim Ducksin Bobby Ryanin taklaamaksi. Hän sai aivotärähdyksen ja joutui olemaan loppukauden sivussa. 
2. lokakuuta 2012 Potter siirtyi NHL:n työsulun ajaksi itävaltalaiseen Vienna Capitalsiin. Hän teki 17 ottelussa neljä pistettä ennen paluutaan Oilersiin työsulun loputtua. Kauden 2013-2014 vaihtojen takarajapäivänä Oilers asetetti Potterin waiver-listalle, josta Boston Bruins hänet poimi.
Potter siirtyi kauden jälkeen vapaaksi agentiksi ja teki Calgary Flamesin kanssa yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen 5. syyskuuta 2014.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Corey Potter
Käännös suomeksi
Christian Avellan

Christian (Kristian) Avellan (30. heinäkuuta 1778 Tenhola – 19. elokuuta 1848 Nauvo) oli suomalainen tuomari ja virkamies, joka toimi tullihallituksen ylijohtajana.
Christian Avellanin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Avellan ja Eva Helena Dickman. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa 1794 ja suoritti tuomarintutkinnon 1800, jolloin hän myös toimi Turun hovioikeuden auskultanttina. Varatuomarin arvon Avellan sai 1808. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1803, kanslisti vuodesta 1809, ylimääräinen viskaali vuodesta 1810, notaari vuodesta 1811 ja protonotaari vuodesta 1816. Samasta vuodesta Avellan toimi senaatin prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä sekä Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorin asiamiehenä 1819–1827. Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos hänestä tuli 1827 ja päätullijohtokunnan eli tullihallituksen ylitirehtööri vuonna 1831, mistä tehtävästä hän sai eron 1841.
Christian Audigier

| Christian Audigier |
| --- | --- |
 Christian Audigier vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1958 Gap, Ranska
Kuollut: 9. heinäkuuta 2015 (57 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  Muotisuunnittelija
Aiheesta muualla
Kotisivu
Christian Audigier (21. toukokuuta 1958 Gap, Ranska – 9. heinäkuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ranskalainen muotisuunnittelija ja yrittäjä. Hän suunnitteli brändeille kuten Lee, Liberto, Kookai, Von Dutch, Ed Hardy ja Naf Naf. Hän tuli ensiksi tunnetuksi muotifarkkujen suunnittelijana. Hänen merkittävimpiä saavutuksiaan olivat Von Dutch -vaatemerkin kehittäminen ja sen hattujen tekeminen muotitrendiksi.
Audigier kuoli 57-vuotiaana Los Angelesissa 9. heinäkuuta 2015. Hänellä oli aiemmin todettu myelodysplastinen oireyhtymä.
Datalämmitin

Datalämmitin (engl. data furnace) on tutkimusasteella oleva menetelmäehdotus rakennusten lämmittämiseksi niihin sijoitettujen palvelimien hukkalämmön avulla. Ajatuksena on hajauttaa palvelimet erillisiin rakennuksiin, esimerkiksi omakotitaloihin, suurten palvelinkeskusten sijasta. Hajautetut palvelimet voidaan yhdistää toisiinsa laajakaistayhteyksien avulla, jolloin ne voisivat tarjota yhdessä pilvipalveluita.
Perinteisiin palvelinkeskuksiin verrattuna hajautettujen datalämmitinratkaisujen potentiaalisina etuina nähdään pienempi hiilijalanjälki, pienemmät elinkaarikustannukset, sekä palvelujen sijainti lähempänä käyttäjiä. Palvelimien poistoilma on tyypillisesti 40–50 °C, mikä soveltuu hyvin lämmitystarkoituksiin.
Datalämmitinkonseptin haasteita ovat palvelimien eristyneisyys toisistaan, tietoturva, sekä toimintavarmuus ylläpidon sijaitessa etäällä itse palvelimista. Mikäli palvelimet sijaitsevat omakotitaloissa, niiden sähkönkäyttö ja tietoliikenne ei saa ylittää alueen infrastruktuurin kapasiteettia ja niiden tulee ottaa huomioon sijoitusrakennuksen oma sähkön ja tietoliikenteen kapasiteettitarve ja sen vaihtelu. Datalämmitinratkaisut sopisivatkin parhaiten käyttökohteisiin, joissa tiedon ja laskentakapasiteetin saatavuus ei ole aikakriittistä ja laskentatehtävät voidaan jakaa osiin tuhansille eri koneille. Esimerkkinä hyvin soveltuvasta käyttötarkoituksesta ovat tieteelliseen tutkimukseen tarvittavat sovellukset ja palvelinratkaisut. Palvelimien sijaitessa fyysisesti yksityisissä tiloissa, niiden fyysiseen turvaan on kiinnitettävä paljon huomiota. Samoin tietoturvallisuus tietoliikenteessä ja tiedon varastoinnissa vaatii luotettavia salausmekanismeja. Ongelmien ja ylläpitotilanteiden yhteydessä rakennusten lämmöntuotanto on turvattava, vaikka itse palvelin olisikin tilapäisesti pois käytöstä.
Corrie Sanders
Aiheesta muualla

Ammattilaistilastot BoxRec-sivustolla (englanniksi)
Ammattinyrkkeily.net: Sanders (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Volodymyr Klytško | WBO liiton raskaansarjan maailmanmestari 2003 – 2004 | Seuraaja: Lamon Brewster |
Combat Academy of Finland

Combat Academy of Finland on vuonna 1993 perustettu taistelu-, itsepuolustus- ja kamppailulajien opettamiseen erikoistunut akatemia, jossa opetusta järjestetään harrastetasosta aina ammattilaisten maailmanmestaruuksiin asti.
Opetukseen on osallistunut perustamisesta lähtien kymmeniä tuhansia oppilaita yli kahdella tuhannella perus- ja jatkokurssilla. Kurssien lajivalikoiman ovat muodostaneet muun muassa kickboxing, thainyrkkeily, Krav Maga, ladythaiboxing, lukkopaini, kuntonyrkkeily, Wing Tsun, eskrima, brasilialainen jujutsu ja MMA-vapaaottelu.
Combat Academyn amatööri- ja ammattilaiskilpailijat ovat saavuttaneet vuosien aikana kamppailulajeissa yli 10 maailmanmestaruutta sekä reilut 50 MM-, EM-, PM- ja SM -mitalia tuloksekkaan ja ammattimaisen kilpailu- ja valmennustoiminnan ansiosta. Combat Academyn menestyksekkäitä kilpailijoita (EM-MM-PRO) ovat olleet mm. Petri Reima, Jomhod, Mia Eteläpelto, Heidi Björklund, Niko Korventaus.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Correggio

| Correggio |
| --- | --- |
 Correggion historiallista keskustaa.
 vaakuna
 Correggio
Valtio:   Italia
Alue:  Emilia-Romagna
Maakunta:  Rimini
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palazzo dei Principi
Teatro Asioli
Correggio on kaupunki pohjoisessa Italiassa. Se kuuluu Reggio Emilian maakuntaan ja Emilia-Romagnan alueeseen. Väkeä kaupungissa asuu noin 26 000 henkeä (2015).
Kuuluisuuksia

Kaupungista ovat olleet kotoisin muiden muassa renessanssinajan taiteiden suurmiehet Antonio da Correggio (taidemaalari) ja Claudio Merulo (säveltäjä).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Correggio Wikimedia Commonsissa
Reggio Emilian maakunta
Albinea | Bagnolo in Piano | Baiso | Bibbiano | Boretto | Brescello | Cadelbosco di Sopra | Campagnola Emilia | Campegine | Canossa | Carpineti | Casalgrande | Casina | Castellarano | Castelnovo di Sotto | Castelnovo ne’ Monti | Cavriago | Correggio | Fabbrico | Gattatico | Gualtieri | Guastalla | Luzzara | Montecchio Emilia | Novellara | Poviglio | Quattro Castella | Reggio nell’Emilia | Reggiolo | Rio Saliceto | Rolo | Rubiera | San Martino in Rio | San Polo d’Enza | Sant’Ilario d’Enza | Scandiano | Toano | Ventasso | Vetto | Vezzano sul Crostolo | Viano | Villa Minozzo
D-8 (panssariauto)

| D-8 |
| --- | --- |
 Suomalaisten valtaama D-8 (edessä).
Aseen tyyppi:  panssariauto
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Palvelushistoria
Sodissa:  talvisota toinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Nikolai Dyrenkov
Valmistusmäärä:  60 kpl
Tekniset tiedot
Muu aseistus:  2 × 7,62 mm DT-pikakivääriä
Teho:  40 hv
Toimintasäde:  225 km (tiellä) 150 km (maastossa)
Huippunopeus:  85 km/h (tiellä) 30 km/h (maastossa)
D-8 oli Neuvostoliitossa 1930-luvulla valmistettu kevyt panssariauto. Kahdella pikakiväärillä varustettu auto oli tarkoitettu tiedustelukäyttöön ja ensimmäisenä panssariajoneuvona se suunniteltiin erikseen kuljetettavaksi tarvittaessa myös ilmateitse. D-12 oli ilmatorjuntaroolia varten muokattu versio.
Auton eri ongelmat johtivat suhteelliseen pieneen valmistusmäärään. Niitä käytettiin kuitenkin talvisodassa suomalaisia ja sittemmin toisessa maailmansodassa Saksaa vastaan. Suomalaiset valtasivat yhden auton käyttäen sitä koulutuskäytössä.
Piirteet

D-8 oli kevyt panssariauto ja sen tarkoitus oli korvata aikaisempi ja raskaampi BA-28 panssaroituna tiedusteluajoneuvona. Sen suunnitteli Moskovan autotehtaalla työskennellyt Nikolai Dyrenkov. Innoituksensa hän sai samoihin aikoihin valmistetuilta yhdysvaltalaisilta panssariautoilta. D-8:aa erotti edeltäjästään tykin ja tykkitornin puute. Matalampaa siluettia pidettiin tärkeänä ominaisuutena tiedusteluajoneuvossa.
Panssariauton aseistuksena oli kaksi 7,62 millimetrin DT-pikakivääriä. Panssarin paksuus oli rungon etuosassa seitsemän millimetriä, sivuilla seitsemän millimetriä, takana kuusi millimetriä ja pohjassa kolme millimetriä. Moottori tuotti 40 hevosvoimaa ja auton toimintasäde tiellä oli 225 kilometriä, maastossa 150 kilometriä. Huippunopeus tiellä oli 85 km/h ja maastossa 30 km/h. Miehistöön kuului ohjaaja ja auton komentaja. Komentajalla ja ohjaajalla oli omilla puolellaan ovet. Katon keskellä ja komentajan paikalla oli lisäksi luukku.
D-8:n pohjalta valmistettiin samaan aikaan myös D-12. Sen olennainen ero oli avoin katto ja mahdollisuus asentaa aseistus ilmatorjuntaroolia varten. Autojen koekäyttö alkoi keväällä 1931 ja molemmat versiot D-8 ja D-12 hyväksyttiin valmistukseen. Autoja valmistettiin kaikkiaan 60 kappaletta.
D-8 oli myös yksi ensimmäisistä panssariajoneuvoista, joita suunniteltaessa otettiin huomioon kyky kuljettaa niitä ilmateitse. Neuvostoliitto teki joitakin kokeita niiden kuljettamisesta esimerkiksi kiinnitettynä TB-3-lentokoneiden alaosaan.
Käyttö

Jo auton koekäytössä oli havaittu, että sisätilojen suunnittelun takia sen pikakiväärien ampuma-ala oli pieni. Ohjaajan ja komentajan näkyvyys oli yhtä lailla rajoitteinen, minkä lisäksi nelirenkainen auto liikkui vain hyvin huonosti maastossa. Autot olivatkin jäädä hyvin lyhytikäisiksi. Niitä alettiin korvata FAI-panssariautoilla jo vuonna 1932. Kaikki autot oli korvattu tai siiretty koulutuskäyttöön vuonna 1938, mutta Suomea vastaan käydyn talvisodan sytyttyä vuonna 1939 autoja otettiin takaisin käyttöön. Kolme autoa tuhoutui taisteluissa Karjalassa ja suomalaiset valtasivat yhden 84. jalkaväkidivisioonaan kuuluneen auton. Suomalaiset käyttivät valtaamaansa autoa koulutuksessa aina kesäkuuhun 1943 saakka ja se romutettiin sodan jälkeen.
45 autoa oli edelleen käytössä natsi-Saksan aloittaessa operaatio Barbarossan eli hyökkäyksen Neuvostoliittoon vuonna 1941. Leningradin rintamalla niitä käytettiin ainakin vuoteen 1942 saakka ja Kaukoidässä mahdollisesti vielä pidempään. Kaksi D-12-autoa osallistui toisen maailmansodan voitonpäivän juhlintaan syyskuussa 1945.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta D-8 (panssariauto) Wikimedia Commonsissa
Christian Bassedas

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Christian Gustavo Bassedas
Syntymäaika: 16. helmikuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka:  Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1990–2000 |  Vélez Sarsfield | 268 | (21) |
| 2000–2003 |  Newcastle United | 24 | (1) |
| 2001–2002 | →  Tenerife (laina) | 14 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 306 | (22) |
Maajoukkue
| 1994–1999 |  Argentiina | 22 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | Jalkapallo |  |
Christian Gustavo Bassedas (s. 16. helmikuuta 1973 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Bassedas edusti suurimman osan urastaan argentiinalaista Vélez Sarsfieldiä, jossa hän pelasi kymmenen kauden ajan. Lisäksi hän pelasi pääsarjatasolla englantilaisessa Newcastle Unitedissa ja espanjalaisessa Tenerifessä.
Argentiinan A-maajoukkueessa Bassedas pelasi 22 ottelua vuosina 1994–1999. Hän oli myös saavuttamassa olympiahopeaa Atlantassa 1996.
Suomen sveitsiläiset

| Suomen sveitsiläiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  Sveitsin kansalaisia ~500 (2018)
Kielet:  saksa, ranska, ruotsi, suomi
Uskonnot:  kristinusko
Suomen sveitsiläiset ovat Suomessa asuvia sveitsiläisiä ja heidän jälkeläisiään. Sveitsin kansalaisia asui Suomessa 489 vuoden 2018 lopussa.
Suomen sveitsiläisten historia

Sveitsiläisiä alkoi muuttaa Suomeen 1800-luvun loppupuolella. Vuonna 1924 Suomessa oli 269 sveitsiläistä.
Muista Suomessa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa asuneista ulkomaalaisista poiketen sveitsiläiset asuivat pääasiassa maaseudulla. Suurin osa heistä oli maaseudun meijereissä työskenteleviä juustomestareita, joita kartanonomistajat olivat kutsuneet maahan. 1800-luvun lopulla Suomeen saapui yli 160 sveitsiläistä juustomestaria, jotka myivät juustoja Pietarin ja Moskovan markkinoille. Sveitsiläiset ja heidän jälkeläisensä valmistivat Emmental-juustoa erityisesti itäisellä Uudellamaalla, mutta myös Turun ja Porin, Hämeen ja Viipurin läänien eteläosissa. Suomen ensimmäisen emmentalin valmisti sveitsiläinen Rudolf Klossner Sippolan kartanomeijerissä vuonna 1856. Vielä vuonna 1938 lähes kolmasosa Suomen juustomestareista oli sveitsiläisiä.
Kaupungeissa asuvat sveitsiläiset työskentelivät enimmäkseen kondiittoreina ja kotiopettajina.
Sveitsin Ystävät Suomessa -ystävyysseura perustettiin vuonna 1948. Kauppakamari Suomi-Sveitsi perustettiin vuonna 1972.
Tunnettuja sveitsiläistä syntyperää olevia suomalaisia

Tunnettuja sveitsiläistä syntyperää olevia suomalaisia ovat muun muassa:
Henri Bardy, kirurgi, ylilääkäri, professori
Anne Berner, yritysjohtaja, poliitikko
Henry Biaudet, historiantutkija, sortovuosien aktivisti
Léon Biaudet, lääkäri, professori
Florio Catani, ravintoloitsija
John Catani, ravintoloitsija
Karl Fazer, kauppaneuvos, Fazer-yhtiön perustaja
Robert Huber, insinööri, Helsingin ja muiden kaupunkien vesi­johto­verkkojen rakennuttaja
Lennart Oesch, kenraaliluutnantti, ministeri
Jean-Louis Perret, Helsingin yliopiston ranskan kielen ja ranskalaisen kulttuurin opettaja
Kirjallisuutta

Leitzinger, Antero: Schweizer in Finnland : Schweizer Auswanderung nach Finnland bis 1917.  Helsinki:  Antero Leitzinger, 1991.  (saksaksi)
Leitzinger, Antero: ”Sveitsiläiset”, Ulkomaalaiset Suomessa 1812–1972, s. 168-187.  Helsinki:  EastWest Books, 2008.  ISBN 978-952-99592-4-2.
Stadtlohn

| Stadtlohn |
| --- | --- |
 Mühlenstraße
 vaakuna
 Stadtlohn
 Koordinaatit: 52°0′N, 6°55′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Piirikunta:  Borkenin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  79,25 km²
Korkeus:  50 m
Väkiluku (2021):  20 490
 – Väestötiheys:  259 as./km²
Postinumero:  48703
Suuntanumero(t):  02563
 
 www.stadtlohn.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stadtlohnin sijainti Borkenin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Stadtlohn on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Stadtlohnin tekstiiliteollisuuden perinteet ovat pitkät.
Maantiede

Stadtlohn sijaitsee Westfalenin alangolla Nordrhein-Westfalenin luoteisosassa noin 85 kilometriä Düsseldorfista pohjoiseen, 50 kilometriä Münsteristä länteen ja 145 kilometriä Amsterdamista kaakkoon. Etäisyys Hampurista on noin 270 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 340 kilometriä. Kaupungin halki virtaa Berkel, joka on IJsselin 115-kilometrinen sivujoki.
Nykyinen Stadtlohn alkoi hahmottua 1964, jolloin maalaiskunnista Almsick, Estern-Büren, Hengeler-Wendfeld, Hundewick ja Wessendorf muodostettiin Kirchspiel Stadtlohn, joka liitettiin Stadtlohnin kaupunkiin 1969.