Mestari Eckhart
Filosofia > Metafysiikka: kiehuminen (bullito) ja ylikiehuminen (ebullito)

Vaikka Jumalan perusolemus on Eckhartin mukaan sanoilla kuvaamattomissa, esittää Eckhart silti oman metafyysisen teoriansa siitä, miten ihmisen havaitsema luotu maailma ja myös Jumalan tietyt ihmisille tunnetut ominaisuudet tulevat luoduiksi.
Jumala itsessään on Eckhartin mukaan perusolemukseltaan täysin yksinkertainen - Jumalassa ei ole aksidentaalisia ominaisuuksia eikä mitään, mikä olisi hänestä ulkoista. Häntä ei Eckhartin mukaan myöskään voida kategorisoida tai tyypitellä millään tavalla. Tämä tekee myös viime kädessä Jumalan tarkan sanallisen kuvaamisen mahdottomaksi. Jotain Jumalasta kuitenkin voidaan sanoa. Eckhart viittaa Jumalaan esimerkiksi "olemassaolon täyteytenä ja täytenä olemassaolona (plenitudo esse et plenum esse)" tai "puhtaana ja alastomana olemassaolona (purum esse et nudum esse)".
Echartin mukaan Jumala myös on ainoa varsinaisesti olemassa oleva asia. Muu maailma syntyy Jumalan sisäisen dynamiikan seurauksena luomisessa, josta Eckhart käyttää kielikuvia "kiehuminen" (bullito) ja ylikiehuminen ("ebullito"). Näistä bullito viittaa Jumalan sisäiseen dynamiikkaan, ja ebullito taas Jumalan ja luomakunnan väliseen dynamiikkaan.
"Kiehumisessa" puhdas eriytymätön olemassaolo käy jatkuvasti läpi metafyysistä prosessia, jossa se eriytyy ihmisten tuntemaksi Jumalaksi, joka ilmenee kolminaisuutena. Prosessissä "Isästä" eli puhtaasta olemassaolosta erottuu totuuden ja viisauden transendentaalinen ominaisuus, josta käytetään nimeä Poika. Yhdessä Isästä ja Pojasta puolestaan erottuu rakkauden ja hyvyyden transendentaaliset ominaisuudet eli Pyhä Henki. Eckhartin mukaan prosessissa ei kuitenkaan luoda uusia Jumalasta ulkoisia olentoja, jotka erkanisivat erilleen alkuperäisestä ykseydestä. Sen sijaan bullito on Eckhartin mukaan Jumalan sisäistä metafyysistä dynamiikkaa, joka on Jumalassa jatkuvasti läsnä.
"Ylikiehumisessa" Jumalan olemassaolo taas virtaa hänestä ulos, mistä seuraa koko luomakunnan olemassaolo. Kaikki luodut asiat syntyvät Eckhartin mukaan ei-mistään, ja ne saavat olemassaolonsa Jumalalta ebulliton kautta. Kuten bullito, myös ebullito on jatkuva ja dynaaminen prosessi. Se ei siis tarkoita pelkästään historian alussa spekulatiivisesti tapahtunutta luomishetkeä, vaan on kaiken luodun jatkuvaa osallistumista Jumalan olemassaoloon. Edelleen Eckhartin mukaan ebullito on paitsi luotujen asioiden formaalinen syy, myös aikaansaava syy ja päämääräsyy. Aristoteelisin käsittein Eckhart siis toteaa luomisen paitsi tekevän kaikki olennot olemassaolevaksi, myös tarjoavan perustan jolla niiden olemassaolo lepää ja tarjoavan myös sen syyn, mitä varten luodut asiat ovat olemassa.
Vaikka Eckhartin mukaan bullito ja ebullito ovat käsitteellisesti eteneviä prosesseja (edeten yksinkertaisesta puhtaasta olemassaolosta kolminaisuuden kautta kohti eriytyneen luomakunnan luomista) ei Eckhartin mukaan luominen kuitenkaan ole ajassa etenevä tapahtumasarja. Bullito ja ebullito tapahtuvat sen sijaan jatkuvasti. Eckhart myös ajattelee, että Jumalan näkökulmasta prosessi näyttäytyy tyystin erilaisena: Jumalan näkökulmasta on olemassa vain ajaton tai ikuinen "nyt hetki", jossa Jumalassa esiintyy vain yksi, jatkuva ja kaiken luomisen kattava eriytymätön luomistapahtuma. Ihmisen rajoittuneesta näkökulmasta tämä kuitenkin näyttäytyy ajallisesti etenevänä prosessina, jossa kolminaisuudeksi "kiehunut" Jumala virtaa ulos itsestään aiheuttaen maailman luomisen.