stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tää on kapinaa!

| Tää on kapinaa! Pelle Miljoona & N> U.S. & Jasmine |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1976–1978
 Julkaistu: 1. kesäkuuta 2005
 Tyylilaji: punk, rock
 Kesto: 28.15
 Levy-yhtiö: LampLiteLtd
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Setä Samulin sirkus 2004 | Tää on kapinaa! 2005 | Arambol 2006 |
Tää on kapinaa! on Pelle Miljoonan kokoelmalevy, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2005. Levy sisältää Pelle Miljoona & N.U.S. -yhtyeen kitaristi Pasi ”Bastard” Huopalaisen nauhoittamia N.U.S.:n ja sitä edeltäneen Jasminen keikkoja sekä treenejä vuosilta 1976–1978. Mukana on myös kaksi radio-ohjelmapätkää.
Äänitykset on tehty National-kasettimankalla ja kahdella muovisella, kolmionmuotoisella Philips-mikillä. Levy on LampLiteLtd:n ensimmäinen CD-julkaisu.
Kappaleet

Tää on kapinaa – 3.00 (säv. Pelle Miljoona)
What'd I Say – 4.47 (säv. Ray Charles)
Jake Nyman puhuu Yleisradiossa – 0.20
Tahdon rakastella sinua – 3.47 (säv. Pelle Miljoona)
You Really Got Me – 2.19 (säv. Ray Davies)
Maantiet vie yli vuorten – 2.07 (säv. Pelle Miljoona)
Oh, Sister – 2.35 (säv. Bob Dylan - Jacques Levy)
Jazzikansa tulee – 1.28 (säv. Isokynä Lindholm)
Tuomo Kaminen haastattelee Pelle Miljoonaa – 2.00
Hound Dog – 1.37 (säv. Jerry Leiber - Mike Stoller)
Onko sateenkaaren päässä kultaa – 2.41 (säv. Pelle Miljoona)
Kesäkatu (- Summer In The City -) – 1.32 (säv. Steve Boone, John Sebastian, Mark Sebastian, suom. san. Juha Vainio)
Kokoonpano > Pelle Miljoona & N.U.S.

Pelle Miljoona – rummut, laulu
Pasi ”Bastard” Huopalainen – kitara
Jussi Paasikallio(?) – basso
Kokoonpano > Jasmine

Petri Tiili – rummut, laulu
Juha Reunanen – kitara, laulu (osassa biiseistä)
Simo Innanen – basso
Esko Kauppinen – kitara
Kokoonpano > Tuotanto

Pasi Huopalainen – äänittäjä
Rogi Renwall DVCenter – masterointi
Sergei Litvinov (s. 1986)

| Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Zürich 2014 | moukari |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Kazan 2013 | moukari  |  |
Sergei Sergejevitš Litvinov (s. 27. tammikuuta 1986 Rostov-na-Donu, Neuvostoliitto) on venäläinen moukarinheittäjä. Hänen isänsä ja valmentajansa on moukarinheiton maailmanmestari ja olympiavoittaja Sergei Litvinov. Litvinov nuoremman ennätys on vuonna 2012 Moskovassa heitetty 80,98 metriä. Hän oli Valko-Venäjän kansalainen 15. heinäkuuta 2008 saakka, sitten Saksan kansalainen vuoden 2010 loppuun, jonka jälkeen hän on edustanut Venäjää.
Litvinov voitti pronssia vuoden 2014 EM-kisoista Zürichistä tuloksella 79,35 metriä. Hän voitti niin ikään pronssia vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista. Yleisurheilun MM-finaalissa 2009 Berliinissä Litvinov sijoittui viidenneksi tuloksella 76,58 metriä. Hän oli viides myös Pekingin MM-kilpailuissa 2015 tuloksella 77,24. MM-finaalissa Litvinov oli myös vuonna 2013 Moskovassa. Tuolloin sijoitus oli yhdestoista.
183 senttimetriä pitkä ja 105 kiloa painava Litvinov edusti aiemmin Eintracht Frankfurtia. Nykyään hän edustaa mordvalaista seuraa.
Litvinov tunnusti vuoden 2023 alussa sosiaalisessa mediassa käyttäneensä dopingia ennätysvuonnaan 2012. Hänen ottamansa dopingaineet olivat anabolisia steroideja nimeltään turinaboli ja oksandroloni. "Doping auttoi minua parantamaan tuloksia kahdella metrillä", Litvinov kirjoitti.
Käännös suomeksi
Sinisen taivaan ja valkoisen auringon ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia.
Sinisen taivaan ja valkoisen auringon ritarikunta (kiin.: 青天白日勳章; pinyin: Qīngtiānbáirì xūnzhāng) on taiwanilainen ritarikunta, jota myönnetään sotilaille erikoislaatuisista ansioista kansallisen turvallisuuden puolustamisesta. Ritarikunta on perustettu vuonna 1929.
Kunniamerkkiä jaetaan vain yhdessä luokassa:
ritarikunnan nauha
Tulopolitiikka

Tupolla eli tulopolitiikalla tarkoitetaan tulonjaosta ja siihen liittyvistä työehdoista sopimista keskitettyjen työmarkkinajärjestöjen kesken.
Suomessa keskusjärjestöjen lisäksi usein myös hallitus osallistui neuvotteluihin osapuolena. 
Vuonna 2008 sopimusta ei tehty. Työnantajia edustava Elinkeinoelämän Keskusliitto (EK) halusi, että työehtosopimukset neuvotellaan jatkossa toimialakohtaisesti.
Tulopoliittinen sopiminen

Suomessa on harjoitettu pitkään kolmikantaan perustuvaa tulopolitiikkaa. Osapuolina ovat olleet työmarkkinoiden keskusjärjestöt, työnantajien ja -tekijöiden keskusjärjestöt sekä hallitus. Tupoa sovittaessa pyritään yksimielisyyteen työmarkkinoita koskevasta ratkaisusta. Tupossa sovitaan palkoista, tulonjaosta ja sosiaalisista toimista.  Tällöin liittokohtaiset työehtosopimukset (TES:t) sovitaan noudattaen Tupossa sovittuja reunaehtoja, "raameja".
Tulopolitiikka on ollut merkittävä tekijä sodan jälkeisessä Suomessa 1940-luvulta lähtien. Sillä on sovittu työehdoista työpaikoilla ja lisäksi sovittu useiden sosiaalipoliittisten uudistusten toteuttamisesta.  Vaikeissa kiistatilanteissa on kuitenkin ajauduttu myös työtaisteluihin, joista merkittäviä ovat olleet esimerkiksi Kemin lakko vuonna 1948, yleislakko vuonna 1956 ja Metalliliiton lakko vuonna 1971.  Lisäksi työnantajat ovat julistaneet joissakin tilanteissa työsulkuja, kuten esimerkiksi paperitehtaissa vuonna 2005.
Suomessa valtio on rohkaissut tupoissa maltillisiin palkankorotuksiin käyttämällä "porkkanana" veroalennuksia. Tässä suhteessa Suomi eroaa Ruotsista, jossa valtion sekaantumista neuvotteluihin palkoista ei ole yleensä hyväksytty.
Tulopoliittisista kysymyksistä sovittaessa on viime vuosikymmeninä ensisijaisesti pyritty keskitettyyn Tupoon, johon osallistuvat kaikki liitot. Toisinaan on myös jouduttu turvautumaan liittokohtaisiin tuloratkaisuihin. Yksittäiset työntekijä- ja työnantajajärjestöt päättävät itse osallistumisestaan Tupoon, ja Tupo katsotaan yleensä syntyneeksi vasta, kun riittävän suuri osa aloista, työnantajista ja työntekijöistä on sen piirissä.
Devalvaatio on menettänyt merkityksensä tupoa sovittaessa talouden muuttumisen ja eurovaluutan myötä.
Tulopoliittinen valmistelu

Helsingin Sanomien politiikan ja talouden toimittaja Teija Sutinen kirjoitti pääkirjoitussivulla kolmikannan epäonnistuneen toistuvasti. Kun hallitus siirtää päätöstensä valmistelun pois itseltään kolmikannalle, uudistukset vesittyvät ja etuja vain hipaistaan, Sutinen päättelee.
Esimerkiksi ministeri Paula Risikko (kok) pyysi kolmikantaa valmistelemaan hanketta työeläkeyhtiöiden läpinäkyvyydestä. Yli vuoden päästä syksyllä 2013 työmarkkinajärjestöt tuottivat esityksen, jossa sen paremmin johtajien pörssikaupat kuin lähipiirikaupatkaan eivät tulisi julkisiksi. Ay-liike syytteli EK:ta, mutta sitten Voima-lehdelle vuodettu asiakirja paljasti, ettei ay-liikekään halunnut avoimuutta - ei aikonut alun perinkään toteuttaa hallituksen tahtoa, Sutinen kirjoittaa.
Silti hallitus siirsi jopa syksyn 2013 rakennepoliittisen pakettinsa suurelta osin kolmikannan valmisteltavaksi. Tavoite oli, että vuorotteluvapaa työllistäisi jatkossa muitakin kuin päivän työttöminä olevia, mutta virkamiesten pettymykseksi sitäkään ei korjattu. Seuraavaksi kolmikannan valmisteltavaksi annetaan eläkeuudistus.
Tupo, liittokohtainen ja yrityskohtainen sopiminen

Valtio-opin emeritusprofessori Heikki Paloheimon mukaan keskitetyt työmarkkinaratkaisut (tupo) toimivat kohtalaisesti 1960-luvun lopulta 1980-luvulle mutteivät enää avoimessa eurovaluutan taloudessa, jossa ei ole kansallista valuuttakurssipolitiikkaa. Tänä aikana moni kehittynyt maa on siirtynyt yrityskohtaiseen sopimiseen (paikallinen sopiminen) ja Suomessa tulisi siirtyä samaan suuntaan. Välimuoto, liittokohtainen sopiminen, on Paloheimon mukaan huonoin vaihtoehto, koska siinä kukin sopimus maksatetaan muilla ja näin heikennetään talouskasvun edellytyksiä. Keskitetyssä sopimisessa sentään sopimuspöydässä on paljon liittoja, joilla sopimusta ei voida maksattaa. Myöskään yrityskohtaisessa ongelmaa ei ole, koska kilpailu pakottaa ottamaan huomioon yrityksen tilanteen ja välttämään kustannuksia liikaa nostavia vaatimuksia.
Ongelmat

Suomen tulopolitiikan tämän hetken ongelmia ovat huono työllisyys, yrityksien toimintamahdollisuuksien turvaaminen sekä solidaarisen palkkamallin yhteen sovittaminen kapitalistisen globaalin talouden ja pääomasijoittajien asettamiin vaatimuksiin.
Keskeisenä ongelmana voidaan myös nähdä keskitetyn ratkaisun aiheuttama tuloerojen kasvu, joka johtuu eri sektoreille sovituista suhteellisista, prosenttimääräisistä korotuksista. Tämä on johtanut varsinkin naisvaltaisten alojen palkkojen jälkeenjäämiseen.
Taistolaiset kommunistit olivat pitkään sillä kannalla, että tulopolitiikka on murskattava, koska se voidaan yhdistää käsitteeseen luokkasopu tai se hillitsee tulopoliittista taistelua.
Ongelmat > Työmarkkinat

Elinkeinoelämän keskusliitto (EK) on kritisoinut tupoja siitä, että ne eivät ota huomioon eri alojen ja jopa eri yritysten erilaisia tilanteita. Vapaassa markkinataloudessa - sellaisessa teoreettisessa tilanteessa jossa on täydellinen kilpailu ilman markkinahäiriöitä – kysynnän ja tarjonnan lain mukaisesti työnantajien kilvan houkutellessa työntekijöitä palkat nousevat siellä (tietyt alat, paikkakunnat, yritykset ja työtehtävät), missä työvoimasta on eniten pulaa, ja laskevat siellä, missä on eniten työttömyyttä[lähde? ]. Tämä kannustaa työvoimaa siirtymään mahdollisuuksien ja preferenssiensä mukaan sinne, missä heitä tarvitaan enemmän, pakottamatta kuitenkaan ketään toisin kuin konkurssit ja irtisanomiset[lähde? ]. Tämän EK katsoo parantavan työllisyyttä ja talouskasvua[lähde? ].
Ongelmat > Kolmikanta epädemokraattisena sosiaalipoliitiikan päättäjänä

Kolmikanta tarkoittaa sopimista työnantajajärjestöjen, työntekijäjärjestöjen ja valtion kesken. Professori Heikki Hiilamon mukaan työmarkkinajärjestöjen pitäisi sopia vain keskinäisistä asioistaan ja kansaa laajemmin koskevat asiat pitäisi jättää demokraattisen päätöksenteon piiriin.
Sata-komiteassa sisuuntuneiden kansanedustaja Osmo Soininvaaran ja professori Hiilamon mukaan  kolmikanta on eettisesti kestämätön ja kansanvallan vastainen yhteiskunnan vahvimpien etukoneisto, koska kolmikannassa lasten, sairaiden, vanhusten ja syrjäytyneiden asemasta päättävät työmarkkinajärjestöt.
Päätös lakkauttaa varallisuusvero tehtiin kolmikannassa ja se tuotti arvostelua vasemmalta.
Ongelmat > Lainsäädäntö

Suomessa työmarkkinaneuvottelut on rajattu kilpailulakien ulkopuolelle, erään näkökulman mukaankenen mukaan? palkoista sopimisessa on kyse laillisesta kartellista.
Aiheesta muualla

Elinkeinoelämän keskusjärjestö: Tuposanasto[vanhentunut linkki]
Scotty McCreery

| Scotty McCreery |
| --- | --- |
 Scotty McCreery esiintymässä vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1993 (ikä 31)
Ammatti:  laulaja
Puoliso:  Gabi Dugal (2018–)
Muusikko
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  country
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Levy-yhtiöt:  19 Recordings, Interscope Records, Mercury Nashville, Triple Tigers/Sony Music
Aiheesta muualla
www.scottymccreery.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Scotty McCreery (s. 9. lokakuuta 1993) on yhdysvaltalainen laulaja, joka voitti American Idol -televisiosarjan 10. tuotantokauden. McCreery on nuorin miespuolinen American Idol -voittaja.
Lapsuus

McCreery syntyi vuonna 1993 Judy ja Michael McCreeryn perheeseen Garnerin kaupungissa Pohjois-Carolinassa. Hänen äitinsä työskentelee kiinteistönvälittäjänä. Hänen isänsä syntyi Aguadillan kaupungissa Puerto Ricossa puertoricolaiselle äidille ja yhdysvaltalaiselle isälle. Lapsena McCreery imitoi usein Elvistä ja aloitti kitaransoiton kymmenvuotiaana. Hän kävi West Lake Middle Schoolia ja opiskeli sen jälkeen Garner Magnet High Schoolissa, missä hän liittyi lauluyhtyeeseen Die Meistersingers. Hän aloitti laulamisen tenorina, mutta vaihtoi bassoon äänensä muututtua. Hän voitti "Clayton Idol" -nimisen laulukilpailun Clayton Harvest -festivaaleilla Claytonissa Pohjois-Carolinassa ja oli yksi 36 finalistista "Rip the Hallways" -kilpailussa Pohjois-Carolinassa. Hän esiintyi erilaisissa paikallisissa tapahtumissa.
American Idol > Koelaulu

McCreery osallistui American Idol -koelaulutilaisuuteen Milwaukeessa Wisconsinissa. Randy Jackson vertasi McCreeryä Randy Travisiin.
American Idol > Hollywood-viikko

Hollywood-viikon ensimmäisellä kierroksella, joka oli ryhmäkierros, McCreery liittyi "Guaps"-ryhmään. Hollywood-viikon viimeisenä sooloesityksenä McCreery esitti Josh Turnerin kappaleen "Long Black Train".
American Idol > Top 24:stä finaaliin

Tuomarit valitsivat McCreeryn 24 parhaan joukkoon. Live-esiintymiset pidettiin miljoonien tv-katsojien edessä. Hän oli viiden eniten ääntä saaneen miespuolisen kilpailijan joukossa ja näin varmisti paikkansa top 13:sta.
McCreery voitti American Idolin 10. tuotantokauden 25. toukokuuta 2011. 17-vuotiaana hän on toiseksi nuorin Idol -voittaja heti 6. kauden voittajan Jordin Sparksin jälkeen.
American Idol > Esitykset/Tulokset

| Jakso | Teema | Lauluvalinta | Alkuperäinen artisti | Järjestys | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koelaulu | Koelaulajan valinta | "Your Man" | Josh Turner | – | Jatkossa |
| Koelaulu | Koelaulajan valinta | "Put Some Drive in Your Country" | Travis Tritt | – | Jatkossa |
| Hollywood-viikko, osa 1 | 1. Soolo | "Your Man" | Josh Turner | – | Jatkossa |
| Hollywood-viikko, osa 2 | Ryhmäesitys | "Get Ready" | The Temptations | – | Jatkossa |
| Hollywood-viikko, osa 3 | 2. Soolo | "I Hope You Dance" | Lee Ann Womack | – | Jatkossa |
| Las Vegas -kierros | Beatles-lauluja   Ryhmäesitys | "Hello, Goodbye" | Beatles | – | Jatkossa |
| Hollywood-viikon viimeinen osa | Viimeinen soolo | "Long Black Train" | Josh Turner | – | Jatkossa |
| Top 24 (12 Miehet) | Personal Choice | "Letters from Home" | John Michael Montgomery | 8 | Jatkossa |
| Top 13 | Oma idoli | "The River" | Garth Brooks | 12 | Jatkossa |
| Top 12 | Year You Were Born | "Can I Trust You with My Heart" | Travis Tritt | 8 | Jatkossa |
| Top 11 | Motown | "For Once in My Life" | Stevie Wonder | 7 | Jatkossa |
| Top 11 redux | Elton John | "Country Comfort" | Elton John | 1 | Jatkossa |
| Top 9 | Rock & Roll Hall of Fame | "That's All Right" | Arthur Crudup | 6 | Jatkossa |
| Top 8 | Lauluja elokuvista | "I Cross My Heart" — Pure Country | George Strait | 4 | Jatkossa |
| Top 7 | Lauluja 2000- luvulta | "Swingin'" | John Anderson | 1 | Jatkossa |
| Top 6 | Carole King | Solo  "You've Got a Friend" | Carole King | 4 | Jatkossa |
| Top 6 | Carole King | Duetto  "Up on the Roof" Lauren Alainan kanssa | The Drifters | 6 | Jatkossa |
| Top 5 | Lauluja nyt ja silloin | "Gone" | Montgomery Gentry | 4 | Jatkossa |
| Top 5 | Lauluja nyt ja silloin | "Always on My Mind" | Brenda Lee | 9 | Jatkossa |
| Top 4 | Lauluja jotka inspiroivat | "Where Were You (When the World Stopped Turning)" | Alan Jackson | 3 | Jatkossa |
| Top 4 | Leiber & Stoller laulukirja | "Young Blood" | The Coasters | 7 | Jatkossa |
| Top 3 | Kilpailijan valinta | "Amazed" | Lonestar | 1 | Jatkossa |
| Top 3 | Jimmy Iovinen valinta | "Are You Gonna Kiss Me or Not" | Thompson Square | 4 | Jatkossa |
| Top 3 | Tuomarien valinta | "She Believes in Me" | Kenny Rogers | 7 | Jatkossa |
| Finaali | Lempiesitys | "Gone" | Montgomery Gentry | 1 | Voittaja |
| Finaali | George Straitin valinta | "Check Yes or No" | George Strait | 3 | Voittaja |
| Finaali | Ensimmäinen single | "I Love You This Big" | Scotty McCreery | 5 | Voittaja |
American Idolin jälkeen

McCreeryn debyyttialbumi Clear as Day sijoittui lokakuussa 2011 Billboard 200 -albumilistan ensimmäiselle sijalle 197 000 kappaleen myyntimäärällä. Hän on ensimmäinen kantrilaulaja sekä nuorin miespuolinen laulaja (18-vuotias), jonka ensimmäinen albumi debytoi listan ykkössijalla.
See You Tonight (2013) ja Seasons Change (2018) ovat sijoittuneet Billboardin Country Album -listan kärkeen.
McCreery on Grand Ole Opryn vieraileva taiteilija.
Yksityiselämä

McCreery on kristitty: hän kuuluu eteläiseen baptistikonventioon. McCreery avioitui kesäkuussa 2018 Gabi Dugalin kanssa.
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Listasijoitukset> US Country  | Listasijoitukset> US  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | "I Love You This Big" | 15 | 11 | – |
| 2011 | "The Trouble with Girls" | 37 | 84 | – |
Diskografia > Studioalbumit

Clear as Day (2011)
Christmas with Scotty McCreery  (2012)
See You Tonight (2013)
Seasons Change (2018)
Universeum

Universeumin rakennus.
Universeum on tiedekeskus Göteborgin kaupungissa Ruotsissa. Se sijaitsee lähellä Lisebergin huvipuistoa ja Maailmankulttuurin museota. Tiedekeskus on perustettu vuonna 2001. Rakennuksen on suunnitellut Gert Wingårdh. Näyttelyissä on kokeellisia kohteita eri aihepiireistä mutta myös eläviä eläimiä. Tiedekeskus on yhteistyössä useiden ruotsalaisten yliopistojen kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Universeumin kotisivut
Shirine Boukli

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | sekajoukkue |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 48 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Doha 2023 | 48 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 2020 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 2022 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Montpellier 2023 | 48 kg |  |
Shirine Boukli (s. 24. tammikuuta 1999) on ranskalainen judon olympiavoittaja ja Euroopan-mestari.
Boukli saavutti alle 18-vuotiaiden EM-joukkuekilpailussa kultaa 2016 ja pronssia 2015. Hän saavutti 48 kg:n painoluokassa nuorten EM- ja MM-hopeaa 2019. Hän voitti 48-kiloisten Euroopan-mestaruuden Prahassa 2020 kukistettuaan loppuottelussa serbialaisen Andrea Stojadinovin. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän oli seitsemäs. Hän voitti 48 kg:n Euroopan-mestaruuden Sofiassa 2022. Hän saavutti 48-kiloisissa MM-hopeaa Dohassa 2023. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Montpellier'ssä kukistettuaan loppuottelussa Catarina Costan. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sai kultaa sekajoukkuekilpailussa ja pronssia 48 kg:n sarjassa.
Boukli on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kuusi voittoa, kaksi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on saavuttanut yhden turnausvoiton ja sijoittunut kahdesti kolmanneksi. Hän on voittanut yhden aikuisten Ranskan-mestaruuden.
Sinisen timantin tapaus

Sinisen timantin tapaus on selkkaus, joka on hiertänyt Saudi-Arabian ja Thaimaan välejä yli 20 vuotta.
Tapaus sai alkunsa vuonna 1989, kun prinssi Faisal Fahd Abdulazizin palatsissa puutarhurina työskennellyt thaimaalainen Kriangkrai Techamong varasti palatsista suuren määrän jalokiviä. Saaliiseen kuului myös erittäin arvokas sininen timantti. Techamong pakeni Thaimaahan ja sai myytyä korut. Hänet pidätettiin vuonna 1990, ja Thaimaa palautti jalokivet Saudi-Arabiaan. Kriangkrai Techamong tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen.
Saudiarabialaiset kuitenkin totesivat pian, että osa koruista oli edelleen kateissa ja suurin osa palautetuista oli väärennöksiä. Saudi-Arabia vaati Thaimaalta toimia korujen palauttamiseksi ja lähetti myös Bangkokiin useita henkilöitä selvittämään asiaa. Vuonna 1990 kolme saudidiplomaattia ja yksi liikemies surmattiin hämärissä olosuhteissa. Myös yksi thaimaalainen poliisi murhattiin. Saudi-Arabia syytti Thaimaan poliisia sekaantumisesta jalokivien piilotukseen, ja lopetti työlupien myöntämisen thaimaalaisille.
Vuonna 1995 tapaukseen liittyneen jalokivivälittäjän vaimo ja poika murhattiin. Poliisikomentaja Chalor Kerdthes tuomittiin sittemmin elinkautiseen vankeusrangaistukseen murhista.  Vuonna 2010 viisi poliisia sai syytteen saudiliikemiehen murhasta.
Universidad Nacional Mayor de San Marcos

| Universidad Nacional Mayor de San Marcos |
| --- | --- |
  

Motto:  Universidad del Perú, Decana de América
Perustettu:  1551
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Luis Izquierdo Vásquez
Opiskelijoita:  40 000
Sijainti:  Perú, Lima  Peru (12°03′30″S, 77°05′00″W)
Maskotti:  leijona
Sivusto:  www.unmsm.edu.pe
Universidad Nacional Mayor de San Marcos tai UNMSM ("Kansallinen San Marcos yliopisto") on Perun pääkaupungissa Limassa toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1551. Tällä hetkellä yliopistossa on kahdeksan tiedekuntaa.
San Marcos yliopistossa on noin 40 000 opiskelijaa. Sen nykyinen rehtori on Ilse Wisotzki.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (espanjaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Universidad Nacional Mayor de San Marcos Wikimedia Commonsissa
Shaved Fish

| Shaved Fish John Lennon |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : kesäkuu, 1969-heinäkuu, 1974
 Julkaistu: 24. lokakuuta, 1975
 Formaatti: LP-levy CD-levy (myöhempi julkaisu)
 Tuottaja(t): John Lennon, Phil Spector
 Tyylilaji: rock pop psykedeelinen pop
 Kesto: 41.55
 Levy-yhtiö: Apple Records
Listasijoitukset
 8.   12. 
John Lennon muut julkaisut
| Rock 'n' Roll 1975 | Shaved Fish 1975 | Double Fantasy 1980 |
Shaved Fish on brittiläisen rock-muusikko John Lennonin vuonna 1975 julkaisema kokoelma-albumi. Albumi on Lennonin ensimmäinen julkaistu kokoelma-albumi ja se sisältää kaikki Lennonin listamenestyssinglet vuosilta 1969-1974. Albumilta jätettiin pois kappale "Stand by Me", joka oli myös menestynyt listoilla hyvin, koska se oltiin julkaistu samana vuonna. Shaved Fish oli viimeinen albumi, jonka Lennon julkaisi Apple Records-levymerkin alla. Albumin ilmestyttyä, Lennon ilmoitti vetäytyvänsä sivuun musiikista, kasvattaakseen vastasyntynyttä poikaansa Seania ja ollakseen mahdollisimman paljon läsnä hänen ensimmäisinä vuosinaan. Lennon palasi musiikin pariin vuonna 1980 albumilla Double Fantasy.
Kappaleet

"Give Peace a Chance" (julkaistu alun perin 1969)
"Cold Turkey" (1969)
"Instant Karma (We All Shine On" (1970)
"Power to the People" (1971)
"Mother" (1970)
"Woman Is the Nigger of the World" (1972)
"Imagine" (1971)
"Whatever Gets You thru the Night" (1974)
"Mind Games" (1973)
"#9 Dream" (1974)
"Happy Xmas (War Is Over)" (1971)
"Give Peace a Chance" (reprise) (1969)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Shirin Neshat

Neshat vuonna 2009.
Shirin Neshat (s. 1957 Qazvin, Iran) on erityisesti videotaiteestaan tunnetuksi tullut iranilais-amerikkalainen taiteilija.
Vuonna 1974 Kaliforniaan opiskelemaan lähtenyt Neshat palasi synnyinmaahansa Iraniin vasta 1990, jolloin yhteiskunnallinen tilanne oli täysin muuttunut. Islamilainen tasavalta edellytti naisten pukeutuvan Koraanin mukaiseen hiukset ja vartalon peittävään vaatetukseen. Neshat alkoi kuvata chadorin (hunnun) taakse kätkeytyvää maailmaa. Hän aloitti mustavalkokuvauksella; Women of Allah -sarja on tämän työvaiheen tunnetuin tulos.
Shirin Neshat vaihtoi videokuvaukseen 1990-luvun lopulla ja omaksui tässä elokuvalliset keinot. Turbulent (1998) ja Rapture (1999) käyttävät videoprojisointia.
Lokakuussa 2006 hänelle myönnettiin Lillian Gish -palkinto. Vuonna 2009 hänet palkittiin Venetsian elokuvajuhlilla hopeisella leijonalla elokuvastaan Women Without Men.