stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taidō
Historia > Historia Suomessa > 1990-luku

Japanissa järjestetään lajin ensimmäiset viralliset MM-kilpailut vuonna 1993. Taidon toiset MM-kilpailut järjestettiin Helsingissä 1997. Kilpailuissa Suomi niitti menestystä, kun Henri Kosonen ja Pauliina Vaittinen ottivat henkilökohtaiset hokein kultamitalit ja naisten dantai hokei joukkue saavutti kultaa.
Historia > Historia Suomessa > 2000-ensikymmen

Suomi isännöi EM-kilpailut vuonna 2003 Hollolassa. Lajin MM-kilpailut järjestetään 2005 Göteborgissa Ruotsissa. Suomi ottaa naisten ottelussa kolmoisvoiton: Satu Hiltunen kultaa, Sanna Haapanen hopeaa ja Suvi Lindroos Pronssia.
Seuraavat MM-kilpailut järjestetään Hiroshimassa vuonna 2009. Minna Karjalainen voittaa naisten ottelun.
Historia > Historia Suomessa > 2010-luku

Vuonna 2011 Suomen Taidoliitto ry liittyy Suomen Karateliitto ry:n jäseneksi. Taidotoiminta alkaa lokakuussa Saksassa Tuomas ja Piia Luttisen toimesta ensimmäisen alkeiskurssin myötä.
EM-kilpailut käydään Ranskassa vuonna 2011. MM-kilpailut järjestettiin jälleen Helsingissä vuonna 2013.
Suomen Taidoliitto purettiin vuonna 2014 ja Suomen Taido muodosti taidon lajikollegion Suomen Karateliitto ry:ssä. Taidon lajikollegio toimii kaikkien suomalaisten taidoseurojen yhdyssiteenä sekä lajin edunvalvojana Suomessa.
Taido täytti 50 vuotta 23.2015. Ruotsi isännöi taidon EM-kilpailut Tanumissa. Joukkorahoituksella toteutettu Taido Kyohanin ensimmäisen osan käännös julkaistiin.
Japanin Kōfussa järjestettiin henkilökohtaiset ja joukkeiden MM-kilpailut vuonna 2017. Suomalaisnaiset ottivat kaksoisvoiton naisten hokeissa: Suvi Nissinen kultaa ja Laura Pellikka hopeaa.
Taidō lajina

Taidōssa hyökätään ja puolustaudutaan samanaikaisesti vartalon akselin erilaisia liikeratoja hyväksi käyttäen. Taidōn perustan muodostavat viiteen tekniikkaluokkaan jaetut 50 perustekniikkaa ja niistä luovuudella kehitetyt sovellutukset. Tekniikat sisältävät muun muassa erilaisia lyöntejä, potkuja ja jalkasaksikaatoja.
Taidō lajina > Liikkuminen

Taidōn periaatteisiin kuuluu jatkuva liikkuminen. On vaikea osua kohteeseen, joka on liikkeessä. Pystyasennossa tapahtuvaa perusliikkumista kutsutaan unsokuksi. Lisäksi käytetään hyväksi permantovoimistelua muistuttavia liikkeitä kuten voltteja, kärrynpyöriä. Nämä erilaiset liikkumistavat antavat hyökkäykselle ja puolustukselle nopeutta, voimaa ja yllättävyyttä.
Taidō lajina > Taidōn tekniikkaluokat

Taidōssa on viisi tekniikkaluokkaa. Jokaisessa eri tekniikkaluokassa on kymmeniä eri tekniikoita. Seuraavassa on esitelty tekniikkaluokat ja niiden ominaispiirteet.
Taidō lajina > Taidōn tekniikkaluokat > Sengi

Sen tarkoittaa pyörivää. Sen-tekniikat tehdään yhdistämällä vartalon pystyakselin pyöriminen tekniikkaan. Pyörimisellä hämätään vastustajaa, suojataan omaa kehoa ja haetaan tekniikkaan voimaa. Malli luonnosta on tuulenpyörre.
Taidō lajina > Taidōn tekniikkaluokat > Ungi

Un tarkoittaa siirtyvää. Un-tekniikoissa haetaan voima aaltomaisella liikkeellä. Tähän tekniikkaluokkaan kuuluvat muun muassa hyppypotkut. Malli luonnosta on rantaan iskeytyvä aalto.
Taidō lajina > Taidōn tekniikkaluokat > Hengi

Hen tarkoittaa muuttuvaa. Hen-tekniikassa ylä- ja alavartalon paikkaa vaihdetaan nopeasti. Tällä saadaan tehtyä samanaikaisia väistö- ja hyökkäystekniikoita. Malli luonnosta on muotoaan muuttava myrskypilvi.
Taidō lajina > Taidōn tekniikkaluokat > Nengi

Nen tarkoittaa kiertyvää. Nen-tekniikat tehdään kiertämällä vartaloa vaakasuunnassa. Tekniikkaluokkaan kuuluu muun muassa saksikaatoja ja joitakin potkutekniikoita. Malli luonnosta on vesipyörre.
Taidō lajina > Taidōn tekniikkaluokat > Tengi

Ten tarkoittaa vierivää. Ten-tekniikoissa tehdään pyöreitä tai kaarevia liikkeitä, hieman permantovoimistelua muistuttavalla tyylillä. Malli luonnosta on pallosalama.
Taidō lajina > Taidōn harjoitteita > Hōkei

Hōkei on yksin suoritettava, ennalta määrätty liikesarja, jolla harjoitellaan taidon tekniikoita ja liikkeitä. Hōkeita on useita erilaisia, joista osa on suunnattu naisille tai yli 35-vuotiaille.
Taidō lajina > Taidōn harjoitteita > Kōbō

Kōbō on otteluharjotus, jossa opitaan kolme hyökkäyksen ajoitusta, joita budossa yleisesti käytetään. Nämä ajoitukset ovat:
tai-no sen: Hyökätään ennen vastustajaa.
go-no sen: Hyökätään heti vastustajan hyökkäyksen jälkeen.
sen-no sen: Hyökätään samaan aikaan, kun vastustaja hyökkää
Taidō lajina > Taidōn harjoitteita > Tenkai

Tenkai on ennalta suunniteltu taistelu, jossa viisi taidōkaa (wakiyaku) hyökkää yhtä taidōkaa (chūyaku) kohti. Kullakin hyökkääjällä on käytössään yksi taidōn tekniikkaluokka, jota hän pyrkii painottamaan suorituksen aikana. Taistelun kesto on 25-30 sekuntia ja lopputuloksena chūjaku aina voittaa vastustajansa. Tenkaissa pyritään monipuolisiin tekniikoihin, järkeviin puolustautumisiin ja kolmiulotteiseen tilankäyttöön.
Taidō kilpailulajina

Taidōssa kilpaillaan yksilötasolla kahdessa lajissa: hōkeissa eli liikesarjassa ja jissenissä eli vapaassa ottelussa. Molemmat lajit käydään tavallisesti cup-periaatteen mukaisesti, eli voittaja pääsee jatkoon, hävinnyt putoaa. Alemmat vyöt (sini- ja vihreävöiset) kilpailevat omassa ja ylemmät (ruskea- ja mustavöiset) omassa sarjassaan. Painoluokkia ei ole.
Ryhmänä voi kilpailla tenkai-suorituksella, jota arvioi yksi tuomari jokaista miestä kohti. Arvostelu tapahtuu pistein (0-10). Päätuomari arvostelee shuyakun lisäksi koko suorituksen, josta annetaan kaksinkertaisena painottuvat (0-20).
Taidō kilpailulajina > Taidon suomenmestaruuskilpailut

Taidōssa järjestettiin ensimmäiset suomenmestaruuskilpailut vuonna 1978 ja niitä on järjestetty siitä lähtien vuosittain. Joukkuelajien ja junioireiden mestaruuksista alettiin kilpailla vuonna 1986. Naisten ottelu tuli kilpailuihin mukaan vuonna 1992.
Taidō kilpailulajina > Taidōn maailmanmestaruuskilpailut

Ensimmäiset taidōn MM-kilpailut järjestettiin 1993 Japanissa ja seuraavat MM-kilpailut järjestettiin Suomessa vuonna 1997. MM-kilpailut järjestetään nykyisinkin neljän vuoden välein, samoin EM-kilpailut.
MM-tasolla kilpaillaan yksilölajien (hokei ja jissen) lisäksi joukkuelajeissa (dantai hokei ja dantai jissen), sekä tenkaissa. Dantai hokeissa viisihenkinen joukkue tekee liikesarjansa mahdollisimman yhtäaikaisesti, jonka tuomarit arvostelevat pistein. Dantai jissenissä viisihenkinen joukkueet ottelevat yksi kerrallaan toisen joukkueen ottelijaa vastaan. Enemmän voittoja saavuttanut joukkue voittaa. Dantai jissenissä on kuitenkin mahdollista päätyä tasapeliin yksittäisten otteluiden osalta, ja mikäli voittojen määrä on lopussa tasan, otteluissa saavutettujen pisteiden määrä ratkaisee voittajan.[lähde? ]
Tokiossa Japanissa järjestettiin ensimmäiset kansainväliset kilpailut (1st International Taido Friendship Championship) vuonna 1984. Näissä kilpailuissa suomalainen Jukka Kirsi voitti sekä ottelussa että liikesarjoissa kultaa. Japanissa järjestettiin vastaavat kilpailut Sendaissa vuonna 1989.[lähde? ]
Taidōliitto

Suomen Taido, entiseltä nimeltään Suomen Taidoliitto, muodostaa taidōn lajikollegion Suomen Karateliitto ry:ssä. Taidōn lajikollegio toimii kaikkien suomalaisten taidoseurojen yhdyssiteenä sekä lajin edunvalvojana Suomessa.
Aiheesta muualla

Suomen Taido
ShamRain (EP)

| ShamRain EP ShamRain |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : heinä–elokuu 2003
 Julkaistu: 2004
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: alternative rock goottirock
 Levy-yhtiö: Utu Music
ShamRainin muut julkaisut
| Empty World Excursion 2003 | ShamRain EP 2004 | Someplace Else 2005 |
ShamRain EP on suomalaisen saman nimisen yhtyeen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Utu Music.
EP:stä julkaistiin rajoitettu 200 kappaleen 7" vinyylipainos. Kappaleet nauhoitettiin yhtyeen ensimmäisen studioalbumin, Empty World Excursionin nauhoituksissa.
Kappaleet

Siren Song
Nothing
Usvameri
Aiheesta muualla

ShamRain EP discogs.com -sivustolla
Teloitusauto

Teloitusauto on Kiinassa käytössä oleva teloitusmenetelmä, jossa ambulanssia muistuttavassa pakettiautossa teloitettaville annetaan myrkkyruiske. Usein autoissa on myös valvontakamerat, joilla varmistetaan, että teloitukset sujuvat suunnitellusti. Virallisesti teloitusautot olivat käytössä vuodesta 2003 aina 2010-luvun loppuun saakka, mutta esimerkiksi Amnesty Internationalin mukaan tätä on syytä epäillä, koska autot mahdollistavat matalan profiilin teloitukset.
Chongqingissa toimiva ambulansseja, poliisiautoja ja panssaroituja limusiineja valmistava Jinguan Auto valmistaa teloitusautoja 17-paikkaisista minibusseista. Vuonna 2009 yhtiö kertoi olevansa valmis myymään näitä autoja myös Kiinan ulkopuolelle, mikäli ostajia vain ilmaantuu.
Autojen lisääntynyt käyttö on herättänyt kysymyksiä niiden osallisuudesta Kiinassa tehtävissä elinryöstöissä. Teloitetuilta vangeilta ei vaadita lupaa elinluovutuksille.
Teen Titans

| Teen Titans |
| --- | --- |

Tyyli:  piirrossarja, toiminta, komedia
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Sam Register Glen Murakami
Pääosissa:  Greg Cipes Scott Menville Khary Payton Tara Strong Hynden Walch
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Cartoon Network  Cartoon Network  ITV  Seven Network  TV ONE  TV 3
Esitetty:  19. heinäkuuta 2003 – 16. tammikuuta 2006
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  65
Tuotanto
Tuottaja(t):  Glen Murakami Linda Steiner David Slack (kaudet 3–5)
Vastaava(t) tuottaja(t):  Sander Schwartz Bruce Timm (kaudet 1–2)
Ohjaaja(t):  Michael Chang Alex Soto Ben Jones
Käsikirjoittaja(t):  David Slack Amy Wolfram Rob Hoegee
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. Animation
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Annie (2004, 2005) Golden Reel (2004)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Teen Titans on Sam Registerin ja Glen Murakamin luoma yhdysvaltalainen 65-osainen animaatiosarja, joka perustuu DC Comicsin ryhmään Teinititaanit. Useat tarinat perustuivat 1980-luvun Teinititaanien sarjakuvasarjaan The New Teen Titans, jonka tekivät Marv Wolfman ja George Pérez. Sarjaa näytettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Cartoon Network -kanavalla 19. heinäkuuta 2003. Skandinaviassa sarja esitettiin ensi kerran 13. tammikuuta 2006 Cartoon Networkilla, jossa sarjaa esitettiin neljän tuotantokauden verran.
Animaatio

Sarja oli piirrostyyliltään animea muistuttava Amerikanimea, jossa jaksot olivat erittäin vaihtelevia aina lapsellisista hyvinkin synkkiin tarinoihin. Toiminnan lisäksi sarjassa keskityttiin sankareiden välisiin ystävyyssuhteisiin.
Teinititaanien ryhmän muodostavat viisi sankaria, joiden luonteen piirteet olivat hyvin selkeitä. Robin; titaanien selkeä johtaja, joka on hyvin omistautunut ja usein tiukka tehtävien suhteen, Kyborgi; puoliksi metallinen ihminen, joka toimii pääasiassa ryhmänsä mekaanikkona ja teknisen asian osaajana, Tähtituli; vieraalta planeetalta tullut monesti naiivi sankaritar, jolle maan tavat ovat todella omituisia, Raven; salaperäinen ja synkkä tyttö, jonka isä on demoni ja lopuksi Petopoika, joka toimii ryhmänsä viihdyttäjänä ja jolle kaikista tilanteista löytyy huumoria kerrottavaksi. Tämä viisikko asustaa T-kirjaimen muotoisessa tornissa, jossa he valvovat länsirannikolla sijaitsevaa Jump Cityä.
Animaatio > Sarjan juoni

Ensimmäinen ja toinen tuotantokausi keskittyi pääasiassa yhteen pahikseen Sladeen, joka yritti ensimmäisellä kaudella saada Robinista hänen oppipoikansa ja toisella kaudella Terra sai kokea samankaltaisen kohtalon, jonka tarina perustui Judas Contract tarinaan. Myös H.I.V.E akatemia ja sen pääpahikset Jinx, Gizmo ja Mammoth esiteltiin ensimmäisellä kaudella, jotka esiintyivät enemmän sarjan edetessä kohti viimeistä tuotanto kautta.
Sladen poistuttua hetkeksi tarinoista, kolmas kausi esitteli Teinititaanien uuden pääuhan Brother Bloodin. Hänestä oli tullut H.I.V.E akatemian uusi johtaja ja mielenhallinta kykynsä ansiosta onnistui helposti hallitsemaan oppilaitaan. Kun edellisillä kausilla Slade oli kiinnostunut yhdestä Teinititaanista myös Brother Blood jakoi saman piirteen hänen kanssaan. Kyborgi sai Bloodin mielenkiinnon heräämään, kun tämä oli ainut, joka ei kokenut mitään vaikutusta hänen mielenhallintaansa ja epätoivossaan Brother Blood muutti itsensä Kyborgin kaltaiseksi. Neljästuotankausi perustui toisen kauden tavoin sarjakuvan tarinaan nimeltä Terror of Trigon, jossa paholainen nimeltä Trigon oli saapumassa valloittamaan maailman. Sarjan päätöskaudella Teinititaanit saivat vastaansa ryhmän nimeltä Brotherhood of Evil ja H. I. V. E. Five, jossa heidän ensimmäiset viholliset Jinx, Gizmo ja Mammoth olivat saaneet kerättyä oman ryhmänsä. Sarjan aikana esiintyi myös muita supersankareita, kuten Vesipoika, Speedy, Bumblebee ja Poika Salama.
Animaatio > Elokuva

Sarjasta ilmestyi myös elokuva vuonna 2006 nimeltään Teen Titans: Trouble in Tokyo, joka myöhemmin julkaistiin DVD:lle yhdysvalloissa vuonna 2007.
Animaatio > Videopelit

Sarjan pohjalta on julkaistu vuoden 2006 videopeli Teen Titans sekä vuoden 2005 Teen Titans.
Hahmot > Teinititaanit

Robin
Kyborgi
Tähtituli
Raven
Petopoika
Hahmot > Muut sankarit

Vesipoika
Speedy
Bumblebee
Hot Spot
Wildebeest
Mas y Menos
Kole ja Gnarrk
Ukkonen ja Salama
Poika Salama
Hahmot > Viholliset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Slade | Cinderblock | Plasmus | Trigon | Mad Mod |
| Krall | Brother Blood | Dr. Light | Overload | Puppet King |
| Control Freak | Johnny Rancid | Katarou | Mumbo Jumbo | Trident |
| Gizmo | Mammoth | Jinx | Billy Numerous | See-More |
| Thing | Adonis | Atlas | Cardiac | Professori Chang |
| Chrysalis Hunter | Kitty | Fang | Killer Moth | Gordaniat |
| Le Blanc | Malchior | Mother Mae-Eye | Master of Games | Punk Rocket |
| Blackfire | Ternion | Warp | Werebeast | The Brain |
Äänirooleissa > Sankarit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Scott Menville  | … |  Robin, Red X, Nightwing   |
|  Khary Payton  | … |  Kyborgi   |
|  Hynden Walch  | … |  Tähtituli   |
|  Tara Strong  | … |  Raven, Elasti-Girl   |
|  Greg Cipes  | … |  Petopoika   |
|  Wil Wheaton  | … |  Vesipoika   |
|  Mike Erwin  | … |  Speedy   |
|  Ashley Johnson  | … |  Terra   |
|  Freddy Rodríguez  | … |  Mas y Menos   |
|  T’Keyah Crystal Keymáh  | … |  Bumblebee   |
|  Michael Rosenbaum  | … |  Poika Salama   |
|  Bumper Robinson  | … |  Hot Spot   |
|  Dee Bradley Baker  | … |  Wildebeest   |
Äänirooleissa > Rikolliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ron Perlman  | … |  Slade   |
|  Dee Bradley Baker  | … |  Cinderblock, Plasmus   |
|  Kevin Michael Richardson  | … |  Mammoth, Trigon, See-More   |
|  Lauren Tom  | … |  Jinx, Gizmo   |
|  Glenn Shadix  | … |  Monsieur Mallah, The Brain   |
|  John DiMaggio  | … |  Brother Blood   |
|  Greg Cipes  | … |  Adonis, Private HIVE   |
|  Rodger Bumpass  | … |  Tohtori Valo   |
|  Xander Berkeley  | … |  Mento, Warp   |
|  Alexander Polinsky  | … |  Control Freak   |
|  Jason Marsden  | … |  Billy Numerous, Red Star   |
|  Tom Kenny  | … |  Mumbo   |
|  James Arnold Taylor  | … |  Overload, Cash   |
|  Malcolm McDowell  | … |  Mad Mod   |
|  Hynden Walch  | … |  Blackfire   |
|  Henry Rollins  | … |  Johnny Rancid   |
|  Rob Paulsen  | … |  The Source   |
|  S. Scott Bullock  | … |  Thunder   |
|  Quinton Flynn  | … |  Lightning   |
|  Clancy Brown  | … |  Trident   |
|  Thomas Haden Church  | … |  Killer Moth (2. tuotantokausi)   |
|  Marc Worden  | … |  Killer Moth (3. tuotantokausi)   |
|  Will Friedle  | … |  Fang   |
|  James Hong  | … |  Professori Chang   |
|  Cathy Cavadini  | … |  Chrysalis Hunter   |
|  Michael Clarke Duncan  | … |  Krall   |
|  Keith David  | … |  Atlas   |
Äänirooleissa > Muut hahmot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tara Strong  | … |  Kitten   |
|  Tom Kenny  | … |  Fixit   |
|  Tom Kane  | … |  Bob   |
|  Rino Romano  | … |  Kai   |
|  Kimberly Brooks  | … |  Sarasim   |
|  Russi Taylor  | … |  Melvin, Timmy Tantrum   |
Vastaanotto ja arvostelu

Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Teen Titans on sijalla 83.
Sarjakuva

Sarjan pohjalta julkaistiin Teen Titans Go! -sarjakuva, joka alkoi marraskuussa 2003 ja sarjakuvan kirjoittajan J. Torresin mukaan sarja kesti yhteensä 50 numeroa. Sen viimeinen numero ilmestyi joulukuussa 2007.
Palkinnot

Sarja ei voittanut yhtään palkintoa, mutta se sai yhteensä neljä ehdokkuutta.
Palkinnot > Ehdokkuudet

Annie
2004: Erinomainen taustanpiirtäminen animoidussa televisiosarjassa.
2004: Erinomainen musiikki animoidussa televisiosarjassa.
2005: Erinomainen taustanpiirtäminen animoidussa televisiosarjassa.
Golden Reel
2004: Paras äänieditointi animaatiotelevisiosarjassa.
Teinititaanit oikealta vasemmalle: Robin, Tähtituli, Kyborgi, Petopoika ja Raven.
Seychellien lyhytkarva

| Seychellien lyhytkarva |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa::  Iso-Britannia
Rodun syntyaika::  1980-luku
Rodun lyhenne::  SYS
Kategoria::  IV
Muita nimityksiä::  engl. Seychellois Shorthair
Ulkonäkö ja terveys
Turkki::  lyhyt
Seychellien lyhytkarva on uusi itämainen kissarotu. Siitä on olemassa myös puolipitkäkarvainen versio, Seychellien pitkäkarva. Yhdessä näistä roduista käytetään nimeä Seychellois.
Alkuperä

Seychellois-rodun alkuperä on Englannissa. Ensimmäiset rodun edustajat kasvatettiin 1980-luvulla Pat Turnerin Scintilla-kissalassa. Turner yritti yhdistää naamion, valkolaikun ja itämaisen tyypin, ja käytti kantakissoina kahta valkolaikkupersialaista ja kahta siamilaista. Jotkut ovat väittäneet, että kyseessä olisi ollut vahinkoastuminen.
Yhdysvalloissa taas yhdistettiin samoihin aikoihin siamilaisia ja amerikkalaisia lyhytkarvoja, ja tuloksena saatiin ensimmäiset bicolor-itämaiset. Myöhemmin valkolaikkujen kasvatuksessa on Euroopassa käytetty myös cornish rex-kissoja.
Peittyvä naamiotekijä on säilynyt mukana siamilaiskissojen käytöstä johtuen, ja niinpä valkolaikkuitämaisten pentueisiin on syntynyt myös naamiollisia pentuja. Nykyinen seycellois on sekoitus tätä kaikkea, mutta eniten niitä saadaan valkolaikkuitämaisten pentuissa.
Ulkonäkö

Seychellois on naamiollinen, valkolaikkuinen itämainen kissa, jonka silmät ovat siniset. Naamiollisuus tarkoittaa sitä, että kissan pointit (sukat, häntä, naamio ja korvat) ovat tummemmat kuin vartalo. Tyyppi ja hyväksytyt värit ovat samat kuin siamilaisella ja balineesilla.
Luonne

Seychellien kissat ovat luonteeltaan vilkkaita, sosiaalisia ja hellyydenkipeitä; niinpä ne nauttivatkin sylissä kehräämisestä ja kodin askareisiin osallistumisesta.
Aiheesta muualla

Siam-Orient Kissayhdistys Ry
Seychellien lyhytkarva Suomen Kissaliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
FIFen rotumääritelmä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Saksan liittopäivävaalit 2005

Saksan liittopäivävaalit 2005 järjestettiin 18. syyskuuta 2005. Vaaleissa valittiin liittopäivien 614 jäsentä. Vaaleissa annettiin 47 287 988 hyväksyttyä ääntä äänestysaktiivisuuden ollessa 77,7 prosenttia.
Tausta

Liittopäivävaalit oli tarkoitus järjestää vasta vuonna 2006, mutta liittokansleri Gerhard Schröder päätti järjestää ne jo vuotta aikaisemmin. Schröderin hallitus hävisi tahallaan liittopäivillä järjestetyn luottamuslauseäänestyksen, minkä jälkeen liittopresidentti Horst Köhler hajotti liittopäivät 22. heinäkuuta. Schröderin johtama sosiaalidemokraattien (SPD) ja vihreiden hallitus oli ennen liittopäivien hajottamista joutunut vaikeuksiin, koska sen oli ollut vaikea säätää lakeja opposition saatua liittoneuvoston haltuunsa, ja koska hallituspuolueet olivat kärsineet tappioita osavaltiovaaleissa.
Vaalikampanjan alkaessa kristillisdemokraatit (CDU/CSU) johtivat selkeästi mielipidemittauksia, mutta vaalien lähestyessä sosiaalidemokraatit onnistuivat kirimään heitä. Kristillisdemokraateille tuottivat ongelmia esimerkiksi Jörg Schönbohmin ja Edmund Stoiberin itäsaksalaisiin kohdistama kritiikki sekä Paul Kirchhoffin ehdotus tasaveron käyttöönotosta. Kuitenkin CDU/CSU säilytti gallup-johtonsa loppuun saakka, ja puolueen puheenjohtaja Angela Merkel oli siksi ennakkosuosikki liittokansleriksi.
Tulokset

Vaalipäivänä CDU/CSU nousi täpärästi liittopäivien suurimmaksi ryhmäksi, mutta sen kannatus oli silti ennustettua pienempi ja se sai vähemmän ääniä kuin edellisissä liittopäivävaaleissa. SPD menetti eniten ääniä verrattuna edellisiin vaaleihin mutta sai silti ennustettua suuremman kannatuksen. Vaalivoittajia olivat vapaademokraatit ja vasemmistolainen Die Linke. Vihreät kärsivät tappion.
Hallituksen muodostaminen

Vaalien jälkeen sekä CDU/CSU että SPD pyrkivät muodostamaan koalitiohallituksen vapaademokraattien ja vihreiden kanssa. Hanke epäonnistui, ja niinpä kristillisdemokraatit ja sosiaalidemokraatit joutuivat muodostamaan keskenään ns. suuren koalition ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1969. Sekä Schröder että Merkel vaativat aluksi liittokanslerin paikkaa itselleen. Lopulta Merkel pääsi suurimman parlamenttiryhmän johtajana hallituksen johtajaksi, ja SPD sai vastineeksi tärkeät ulkoministerin ja valtiovarainministerin salkut. Merkelin hallitus astui virkaan 22. marraskuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan liittopäivävaalit 2005 Wikimedia Commonsissa
Ton Richter

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 |  |  |
Antonius Maria ”Ton” Richter (16. marraskuuta 1919 Blaricum – 10. elokuuta 2009 Hilversum) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Richter kuului Alankomaiden olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1968–1969

| Bundesliiga |
| --- | --- |
Mestari:  Bayern München  1. Bundesliigan mestaruus  2. Saksan mestaruus 
Pudonneet joukkueet:  1. FC Nürnberg  Kickers Offenbach
Maalit:  873 (2.85 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Gerd Müller (30)
Suurin kotivoitto:  Bayern München 6–0 Werder Bremen (29. maaliskuuta 1969)
Suurin vierasvoitto:  1860 München 0–4 M'gladbach (28. syyskuuta 1968)
Eniten maaleja ottelussa:  Werder Bremen 6–5 M'gladbach (11 maalia) (7. kesäkuuta 1969)
  ← 1967–1968 :  1969–1970 → 
Saksan Bundesliigan kausi 1968–1969 oli järjestyksessään kuudes Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan kausi. Se alkoi 17. elokuuta 1968 ja päättyi 7. kesäkuuta 1969.  Hallitsevana mestarina kauteen lähti 1. FC Nürnberg.
Sarjajärjestelmä

Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalikeskiarvolla. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kaksi vähiten pisteitä kerännyttä putosivat seuraavaksi kaudeksi Regionalligaan.
Joukkuemuutokset kaudesta 1967–1968

Borussia Neunkirchen ja Karlsruher SC putosivat Regionalligaan edellisen kauden päätteeksi. Heidän tilalleen nousivat Hertha BSC Berlin ja Kickers Offenbach.