stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porsche Supercup -kausi 2007
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivämäärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit | 14. huhtikuuta |  Uwe Alzen |  Damien Faulkner |  Damien Faulkner |  Walter Lechner Racing | Raportti |
| 1 | 2 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit | 15. huhtikuuta |  Damien Faulkner |  Damien Faulkner |  Uwe Alzen |  SPS Automotive | Raportti |
| 2 | 3 |  Barcelona, Espanja | Circuit de Catalunya | 13. toukokuuta |  Patrick Huisman |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  HISAQ Competition | Raportti |
| 3 | 4 |  Monte Carlo, Monaco | Circuit de Monaco | 27. toukokuuta |  Jeroen Bleekemolen |  Richard Westbrook |  Patrick Huisman |  Konrad Motorsport | Raportti |
| 4 | 5 |  Magny-Cours, Ranska | Circuit de Nevers Magny-Cours | 1. heinäkuuta |  Uwe Alzen |  Richard Westbrook |  Uwe Alzen |  SPS Automotive | Raportti |
| 5 | 6 |  Silverstone, Britannia | Silverstone Circuit | 8. heinäkuuta |  Nicolas Armindo |  Richard Westbrook |  Nicolas Armindo |  Tolimit Motorsport | Raportti |
| 6 | 7 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 22. heinäkuuta |  Jeroen Bleekemolen |  Jeroen Bleekemolen |  Jeroen Bleekemolen |  Golden Spike Pertamina | Raportti |
| 7 | 8 |  Budapest, Unkari | Hungaroring | 5. elokuuta |  Jeroen Bleekemolen |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  HISAQ Competition | Raportti |
| 8 | 9 |  Istanbul, Turkki | İstanbul Park | 26. elokuuta |  Jeroen Bleekemolen |  Jeroen Bleekemolen |  Jeroen Bleekemolen |  Golden Spike Pertamina | Raportti |
| 9 | 10 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 9. syyskuuta |  Damien Faulkner |  Štefan Rosina |  Damien Faulkner |  Walter Lechner Racing | Raportti |
| 10 | 11 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 16. syyskuuta |  Jeroen Bleekemolen |  Uwe Alzen |  Patrick Huisman |  Konrad Motorsport | Raportti |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2007 Porsche Supercup
Käännös suomeksi
Potentiaaliteoria

Potentiaalikentän kolmiulotteinen malli.
Potentiaaliteoria on matematiikan osa-alue, joka liittyy kenttien analyysiin. Sen peruskysymys on: "Voidaanko kenttä  F esittää toisen kentän  G derivaattana?" Toinen kysymys on: "Millä lisäehdolla  G voidaan määrätä yksikäsitteisesti ?"
Sovellutuksia

Potentiaaliteoriaa sovelletaan osittaisdifferentiaaliyhtälöiden (ODY) analyysissä. 
2. asteen ODY:t kootaan tavallisesti useammasta 1. asteen ODY:stä, ja jokin näistä voidaan pakottaa voimaan käyttämällä potentiaalia. 
Esimerkiksi sähköstatiikassa Faradayn laki  \nabla \times E=0 pakotetaan voimaan potentiaalilla  E=-\nabla \phi , jolloin Gaussin laista sähkökentälle ( \nabla \cdot (\epsilon E)=\rho ) seuraa 2. kertaluvun elliptinen osittaisdifferentiaaliyhtälö
 \nabla \cdot (\epsilon \nabla \phi )=-\rho . 
Potentiaalin olemassaolokysymykseen vastaamiseksi tarvitaan kohomologiateoriaa ja sen tältä kannalta keskeisimmät asiat ovat de Rhamin lause ja Hodge-teoria.
Esimerkkejä

Vektorikenttä voidaan usein esittää joko skalaarikentän gradienttina tai toisen vektorikentän roottorina. Ensimmäisessä tapauksessa kentän kaikkien kiertointegraalien on hävittävä (sen on oltava pyörteetön ja integraalien ensimmäisen homologiaryhmän alkioiden yli hävittävä) ja jälkimmäisessä kaikkien suljettujen pintojen yli on kentän pintaintegraalien hävittävä (lähteetön ja integraalien toisen homologiaryhmän alkioiden yli hävittävä).
Ulkoderivaatat kuvaavat  n-asteisilta differentiaalimuodoilta  (n+1)-asteisille muodoille. 
Tällöin  (n+1)-muoto voidaan vastaavin ehdoin esittää  n-muodon 
ulkoderivaattana.
Pyhäjärvi (Käkisalmen piiri)

| Pyhäjärven maalaiskunta Плодовское сельское поселение  Plodovskoje selskoje poselenije |
| --- | --- |
 Pyhäjärven kunta Käkisalmen piirin kartalla
Valtio:  Venäjän federaatio
Alue (oblasti):  Leningradin alue
Piiri:  Käkisalmen piiri
Perustettu:  1.1.2006
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  maalaiskunta
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
 – Kunnan päämies:  Nadežda Kuznetsova
 – Hallinnon päämies:  Nikolai Babin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  197 km²
Väkiluku (2006 ):  2 313
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhäjärvi  tai Plodovoje (ven. Плодовое) on maalaiskunta   Karjalankannaksella Leningradin alueen Käkisalmen piirissä.
Kunta sijaitsee Käkisalmen piirin keskiosassa suuren Pyhäjärven (ven. Ozero Otradnoje) pohjoispuolella. Se rajoittuu pohjoisessa Norsjoen (Larionovo) kuntaan, etelässä Sakkolan (Gromovo) kuntaan ja lännessä Räisälään (Melnikovo). Kunnassa on runsaat 2300 asukasta.
Nykyinen Pyhäjärven maalaiskunta sijaitsee suurelta osin Suomen entisen Viipurin läänin Pyhäjärven kunnan alueella. Nykykunnan keskustaajama Pyhäjärvi eli Plodovoje sijaitsee entisen Pyhäjärven kirkonkylän ja sen naapurikylien Taubilan ja Larjavan aueella järven pohjoisrannalla. Entisen Pyhäjärven asemakylän nimi puolestaan on nykyisin Otradnoje. Keskustaajamasta on Pietariin  noin 110 kilometriä, piirikeskus Käkisalmeen 25 km.
Kunnassa on yhteensä 12 asutuskeskusta:
Plodovoje (Плодовое) - Pyhäjärvi (sis. ent. Pyhäjäven kk, Taubila, Larjava) - hallinnollinen keskus
Krasnoje (Красное) - Hassinmäki
Kutuzovskoje (Кутузовское) - Matiskala
Malaja gorka (Малая горка) - Kykkälä
Melnitšnyje Rutšji (Мельничные Ручьи) - Kalamaja, Montrua
Otradnojen asema (станция Отрадное, stantsija Otradnoje) - Pyhäjärven asemakylä
Solnetšnoje (Солнечное) - Rotjanlahti, Salitsanranta, Kelja
Solovjovka (Соловьёвка) - Noitermaa
Traktornoje (Тракторное) - Valkeamäki
Tsvetkovo (Цветково) - Suhapaarina, Jaama
Uralskoje (Уральское) - Lahna-Valkama
Vesnino (Веснино) - Alakylä, Kahvenitsa, Puikkoinen
Pyhäjärvi (Pyhäjärvi Vpl)

| Pyhäjärvi |
| --- | --- |
 Satelliittikuva järvestä.
Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Käkisalmen piiri
Koordinaatit:  60°48′00″N, 30°13′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pikonjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  19,4 m
 fiPyhäjärvi 
Pyhäjärvi (v:sta 1948 ven. Озеро Отрадное, Ozero Otradnoje) on järvi Karjalankannaksella Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Järvi kuului Suomelle ennen toisen maailmansodan alueluovutuksia. Suomelle kuuluessaan järvi kuului Pyhäjärven (Vpl) kuntaan, jolle järvi oli antanut nimensä.
Pyhäjärvi on hevosenkengän muotoinen, kirkasvetinen ja noin 30 metriä syvä. Järven hevosenkengänmuotoisuus johtuu pohjoisrannalta keskelle järveä työntyvästä suuresta niemestä. Pohjoisesta työntyvä niemi ja eteläosan saaret jakavat järven kahteen selkään, josta hieman isompi läntinen selkä on 13 kilometriä pitkä. Pyhäjärven pinta on 19,4 metriä merenpinnan yläpuolella ja se kuuluu Vuoksen vesistöön. Pyhäjärveen laskee idästä Yläjärvi. Pyhäjärvi puolestaan laskee vetensä kolme kilometriä pitkää Pikonjokea pitkin Pyhäjärven länsipuolella olevaan Kiimajärveen. Pyhäjärven suurimmat saaret ovat Kiskonsaari ja Heinsaari järven eteläosassa ja Ivaskansaari järven pohjoisosassa.
Pyhäjärven rannoilla oli Suomelle kuuluessaan 15 kylää, muun muassa järven pohjoisosaan työntyvällä niemellä sijainneet Pyhäjärven kirkonkylä eli Pyhäkylä, Orola, Sumpula, Lahnavalkama ja Larjala sekä niemen välittömässä läheisyydessä samannimisellä saarella sijainnut Ivaskansaari, järven länsirannalla Pyhäjärven asemakylä, Pölhölä, Kivipaarina ja Suhapaarina, etelärannalla sijainneet Jaama, Tolsterniemi ja Kostermaa sekä itärannalla Matiskala, Salitsanranta ja Inkilä.
Projekti 949

| Projektit 949 ja 949A |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  14 700 t (pinnalla) 19 400 t (sukellus)
Pituus:  155 m
Leveys:  18,2 m
Syväys:  9 m
Koneteho:  2 × painevesireaktoria 2 × turbiinimoottoria 73 070 kW
Nopeus:  15 solmua (pinnalla) 32 solmua (sukellus)
Miehistöä:  94/107
Toimintamatka:  120 vuorokautta
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 533 mm torpedoputkea 2 × 650 mm torpedoputkea 24 × P-700 Granit -risteilyohjusta (Nato-raportointinimi SS-N-19 Shipwreck)
Projekti 949 Granit (Nato-raportointinimi Oscar) on Venäjän laivaston risteilyohjuksin varusteltujen ydinsukellusveneiden muodostama alusluokka, johon sisältyy myös paranneltu alaluokka Projekti 949A Antei (Nato-raportointinimi Oscar II). Suunnitelmissa on modernisoida alukset projektiksi 949AM, mikä pidentäisi niiden käyttöaikaa ja parantaisi taistelukykyä.
Kahden valmistuneen aluksen jälkeen suunnitelmaa parannettiin projekti 949A:ksi, jossa on vesitiiviiden osastojen lukumäärää lisätty kymmeneen, paranneltu sisätilojen jakoa ja korvattu aiempi Rubicon-kaikuluotain MGK 540:lla.
Projekti 667BDRM

| Projekti 667BRDM Delfin Nato: Delta IV |
| --- | --- |
 Luokan alus

Tekniset tiedot
Uppouma:  10 800 t (pinnalla) 13 500 t (sukelluksissa)
Pituus:  164,0 m
Leveys:  12,0 m
Syväys:  8,7 m
Koneteho:  1 × VM-4-ydinreaktori 50 000 shp
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  130
Aseistus
Meritorjunta:  16 × SS-N-23 6 × 533 mm torpedoputkea
Projekti 667BDRM "Delfin"  (Nato-raportointinimi Delta IV) on Venäjän laivaston seitsemän 1985–1992 valmistetun ballistisin ohjuksin varustetun sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka edeltäjä oli Projekti 667BDR (Nato-raportointinimi Delta III).
Suunnittelu

Alusten voimanlähteenä on kaksi VM-4-ydinreaktoria. Ne voivat kuljettaa 16 nestemäistä ajoainetta käyttävää ballistista R-29-ohjusta (Nato-raportointinimi SS-N-23). Lisäksi alukset on varustettu kuudella 533 mm torpedoputkella.
Alukset

Veneet on rakennettu Severodvinskin telakalla vuosina 1985–1992 ja yksi sukellusveneistä jälleenrakennettiin samassa paikassa. Sukellusveneiden tukikohta on Sayda-Guba pohjoisessa laivastossa.
Telakalla olleella Jekaterinburgilla syttyi joulukuussa 2011 tulipalo.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| K-51 | Severodvinsk | 23. helmikuuta 1984 | 1985 | 29. joulukuuta 1985 | - |
| K-84 | Severodvinsk | marraskuu 1984 | joulukuu 1985 | helmikuu 1986 | - |
| K-18 | Severodvinsk | marraskuu 1985 | joulukuu 1986 | helmikuu 1988 | - |
| K-114 | Severodvinsk | joulukuu 1986 | syyskuu 1987 | tammikuu 1989 | - |
| K-117 | Severodvinsk | syyskuu 1987 | syyskuu 1988 | maaliskuu 1990 | - |
| K-18 | Severodvinsk | syyskuu 1988 | marraskuu 1989 | syyskuu 1991 | - |
| K-407 | Severodvinsk | marraskuu 1989 | tammikuu 1991 | 20. helmikuuta 1992 | - |

K-51 ven. Верхотурье, Verhoturje, peruskorjattu 1997–99, pohjoisessa laivastossa.
K-84 ven. Екатеринбург, Jekaterinburg, peruskorjattu 1996–98, pohjoisessa laivastossa.
K-114 ven. Тула, Tula, peruskorjattu 2004–05, pohjoisessa laivastossa.
K-117 ven. Брянск, Brjansk, peruskorjattu 2004–06, pohjoisessa laivastossa.
K-18 ven. Карелия, Karelia, peruskorjattu 2006–08, pohjoisessa laivastossa.
K-407 ven. Новомосковск, Novomoskovsk, peruskorjauksessa 2008–2010, palaa palvelukseen 2011.
K-64 ven. Владимир, Vladimir, (jälleenrakennettu БС-64:ksi)
Porsche Supercup -kausi 2006

Porsche Supercup -kausi 2006 oli Porsche Supercup -sarjan 14. kausi. Kauden kilpailut ajettiin Formula 1 -kauden 2006 -kilpailuviikonloppujen yhteydessä.
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivämäärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit | 12. maaliskuuta |  David Saelens |  Uwe Alzen |  Uwe Alzen |  SPS Automotive | Raportti |
| 2 | 2 |  Imola, Italia | Autodromo Enzo e Dino Ferrari | 23. huhtikuuta |  Richard Westbrook |  Richard Lietz |  Richard Westbrook |  Racing Team Morelatto | Raportti |
| 3 | 3 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 7. toukokuuta |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  Racing Team Morelatto | Raportti |
| 4 | 4 |  Barcelona, Espanja | Circuit de Catalunya | 14. toukokuuta |  Richard Lietz |  Richard Lietz |  David Saelens |  Kadach Racing | Raportti |
| 5 | 5 |  Monte Carlo, Monaco | Circuit de Monaco | 27. toukokuuta |  Richard Lietz |  Richard Lietz |  Richard Lietz |  Tolimit Motorsport | Raportti |
| 6 | 6 |  Silverstone, Britannia | Silverstone Circuit | 11. kesäkuuta |  Uwe Alzen |  Uwe Alzen |  Uwe Alzen |  SPS Automotive | Raportti |
| 7 | 7 |  Indianapolis, Yhdysvallat | Indianapolis Motor Speedway | 1. heinäkuuta |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  Racing Team Morelatto | Raportti |
| 7 | 8 |  Indianapolis, Yhdysvallat | Indianapolis Motor Speedway | 2. heinäkuuta |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  Richard Westbrook |  Racing Team Morelatto | Raportti |
| 8 | 9 |  Magny-Cours, Ranska | Circuit de Nevers Magny-Cours | 16. heinäkuuta |  Uwe Alzen |  Uwe Alzen |  Uwe Alzen |  SPS Automotive | Raportti |
| 9 | 10 |  Hockenheim, Saksa | Hockenheimring | 30. heinäkuuta |  Richard Lietz |  Richard Lietz |  Richard Lietz |  Tolimit Motorsport | Raportti |
| 10 | 11 |  Budapest, Unkari | Hungaroring | 6. elokuuta |  Patrick Huisman |  Uwe Alzen |  Patrick Huisman |  Walter Lechner Racing | Raportti |
| 11 | 12 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 10. syyskuuta |  Richard Lietz |  Uwe Alzen |  Uwe Alzen |  SPS Automotive | Raportti |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2006 Porsche Supercup
Käännös suomeksi
Puutori

Puutorin puistonpuoleinen osa.
Wäinö Aaltosen Kun ystävyyssuhteet solmitaan -patsas
Turun konserttitalo
Näkymä Maariankadulle ja Brahenkadulle
Puutorin taideteos, Iglu
Puutori (ruots. Trätorget) on tori Turun ydinkeskustassa. Puutori, jonka mitat ovat noin 100 metriä x 40 metriä, rajautuu koillisessa Aninkaistenkatuun, kaakossa Maariankatuun, lounaassa Brahenkatuun ja luoteessa Sibeliuksenkatuun. Nykyisin Puutorilla ei ole säännöllistä toritoimintaa. Puutorin toisessa päässä on Ystävyydenpuisto ja Wäinö Aaltosen suunnittelema Turun ja Göteborgin ystävyyden kunniaksi vuonna 1955 pystytetty pronssinen patsas Kun ystävyyssuhteet solmitaan. Puutorin ympärillä on lisäksi erikoisliikkeitä sekä itse torilla Puutorin vessa jossa toimii anniskeluravintola.
Historiaa

Turun puutori oli 1800-luvun alussa vielä kaavoittamatonta joutomaata. Vastaperustettu Kauppatori eli silloinen Aleksanterintori sijaitsi sen verran lähellä, ettei uudelle torille nähty tarvetta. Puutorin aluetta kutsuttiin 1800-luvulla Onnettomuudenmäeksi, sillä Turun palo sai alkunsa juuri Aninkaistenmäeltä.
Asutuksen ympäröimälle aukiolle kerääntyi 1800-luvun kuluessa kauppiaita. 1870-luvulla Puutorille siirtyivät vanhojen vaatteiden kauppiaat, jotka oli häädetty pois silloiselta Aurakadun, Venäjänkirkkokadun ja Puolalankadun rajoittamalta autiolta tontilta. Torille tuotiin 1800-luvun lopussa maaseudulta myytäväksi myös puutavaraa, minkä vuoksi 1897 Aninkaistentoriksi nimetyn aukion nimi alkoi muuttua kansan suussa Puutoriksi.
1900-luvulla torille valmistui Turun ensimmäinen linja-autoasema, mutta uuden linja-autoaseman valmistuttua korttelin päähän kaukoliikenteen bussit siirtyivät sinne. Vuonna 1902 Puutorille rakennettiin vaakahuone. Rakennus korvattiin 1933 uudella vaakahuoneella, josta tuli ensin yleinen käymälä aina vuoteen 1986 asti. Myöhemmin, vuonna 1997 rakennuksessa avattiin ravintola Puutorin Vessa. Lähiliikenteen linja-autot käyttivät Puutoria tukikohtanaan vielä 1990-luvulla. Nykyisin bussit liikennöivät Kauppatorilta.
Puutorin kaupankäynnin vilkkaus on vaihdellut vuosikymmenten saatossa. 1960-luvulla Puutori oli Suomen suurimmaksi kirpputoriksi kutsuttu aukio, mutta tilanahtaus ja torin alle 1990-luvun alussa rakennettu maanalainen pysäköintiluola autioittivat vähitellen toria.
Nykypäivä ja tulevaisuus

Puutorin autioiduttua kaupunkiaukioksi perustettiin Puutoria elävöittämään Puutorin puolesta -yhdistys. Nykyään Puutorin suosituimpia tapahtumia ovat Turun taiteiden yön tapahtumat, kesäinen kirjamyyntitapahtuma Booktori sekä Puutori Blues.
Monet turkulaiset ovat ottaneet kantaa Puutorin mahdolliseen uudistamiseen. On toivottu, että aukiota jakavat asvaltoidut ajokaistat tasattaisiin mukulakivin, erittäin vilkas ympäröivä autoliikenne rauhoitettaisiin ja Puutorilla aloitettaisiin uudelleen säännöllinen kirpputorikauppa. Kaupungin kehittämissuunnitelmassa Kauppatori on kuitenkin ykkössijalla. On myös esitetty, että linja-autojen lähiliikenteen solmukohta siirrettäisiin Kauppatorilta Puutorille; nykyisin torin nurkalla on Kauppatorilta pohjoiseen liikennöivien paikallis- ja lähilinjojen pysäkit.
Kesäkuussa 2011 Puutorilla paljastettiin Turun kulttuuripääkaupunkivuoteen kuuluva Pekka Paikkarin keraaminen taideteos Iglu. Teos on osa Savi kaupungissa -hanketta. Kaksi muuta taideteosta ovat Kim Simonssonin Kupittaan puiston sähkönjakelukeskuksen Temppeli sekä Aurajokirannan vedenpuhdistamon Kimono.
Puutorin läheisyydessä

Turun konserttitalo
Puutorin Vessa
Turun linja-autoasema
Turun synagoga
Turun ammatti-instituutti
Turun Seudun Osuuspankki
Turun Suomalainen Yhteiskoulu
Maakunta-arkisto
Brahe Center -ostoskeskus (purettu 2018)
Iglu-taideteos Puutorin lounaiskulmalla
Elämän puu -valotaideteos Osuuspankin julkisivussa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puutori Wikimedia Commonsissa
Booktori
Puutori Blues (Arkistoitu – Internet Archive)
Puutorin puolesta ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Projekti 705

| Projekti 705 Lira Nato: Alfa |
| --- | --- |
 Luokan alus

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 800 t (pinnalla) 3 680 t (sukelluksissa)
Pituus:  81,4 m
Leveys:  9,5 m
Syväys:  7,0 m
Koneteho:  2 ydinreaktoria 45 000 shp
Nopeus:  43-45 solmua
Miehistöä:  31 upseeria
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 533 mm torpedoputkea
Projekti 705 "Lira" (Nato-raportointinimi Alfa) oli Neuvostoliiton laivaston seitsemän ydinsukellusveneen muodostama alusluokka. Veneet olivat titaanisen runkonsa ansiosta nopeimpia ja syvimmälle sukeltavia aluksia.
Suunnittelu

Projekti aloitettiin 1957, jolloin oli tarkoituksena rakentaa pieni, 1 500 tonnin, vaikeasti havaittava ja nopea hyökkäyssukellusvene, jossa olisi automaation ansiosta pieni miehistö. Voimanlähteenä oli nestemäisellä metallilla jäähdytetty reaktori. Vuonna 1963 veneen uppoumaa kasvatettiin 2 300 tonniin ja miehistön määrä tuplaantui.
Sudomekh Leningradissa alkoi 1965 rakentaa prototyyppiä projekti 661 "Antšar" (Nato-raportointinimi Papa), joka valmistui 1972. Se saavutti raporttien mukaan 44,7 solmun nopeuden (82,8 km/h) ja sukelsi 800 metriin. Tämä aiheutti paniikkia lännessä ja johti mm. Britannian Spearfish-torpedon, Yhdysvaltain Mk. 48 ADCAP:n ja Sea Lance -ohjuksen kehittämiseen. Prototyyppi kuitenkin vaurioitui kokeissa ja romutettiin niiden päätyttyä.
Jatkuvaksi huippunopeudeksi tuli 41–42 solmua, johon vene kiihtyi minuutissa. Se myös kääntyi 180 astetta 40 sekunnissa. Ohjattavuus oli parempi kuin useimmilla sen ajan torpedoilla. Suurimmilla nopeuksilla vene oli kuitenkin erittäin äänekäs ja helposti havaittava. 20–25 solmuun asti sen havaittavuus oli samantasoinen kuin dieselkäyttöisillä sukellusveneillä. Veneiden korkea automaatioaste mahdollisti 31 hengen miehistön, vaikka ydinsukellusveneillä yleensä  oli 120–160 hengen miehistö.
Nestemäisellä metallilla jäähdytetty reaktori osoittautui erittäin epäluotettavaksi. Vuonna 1972 K-377:n reaktori tuhoutui, kun se sammui merellä ja metalli jähmettyi kanaviin. Vuonna 1982 K-316:n reaktori tuhoutui, kun lämmitysjärjestelmä kytkettiin pois. Veneisiin rakennettiin lämmitysjärjestelmä, joka toi reaktoriin tulistettua höyryä reaktorin ollessa sammutettuna satamassa. Ratkaisu ei ollut tyydyttävä ja reaktori oli pidettävä päällä myös satamassa ollessa. Neljä luokan venettä menetettiin reaktorionnettomuuksien vuoksi. Yhtään merimiestä aluksille ei kuitenkaan kuollut.
Alukset

Projekti 705:n ensimmäinen vene valmistui Leningradista Amiraliteetin telakalta ja otettiin käyttöön 1977. Kaikkiaan veneitä rakennettiin seitsemän, joista viimeinen valmistui 1983. Kaikki sijoitettiin Pohjoiseen laivastoon.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| K-3 | Severodvinsk | 29. maaliskuuta 1967 | 4. huhtikuuta 1976 | 12. joulukuuta 1977 | nimetty 3. kesäkuuta 1992 B-123:ksi poistettu palveluksesta 31. heinäkuuta 1996 |
| K-64 | Leningrad | 2. kesäkuuta 1968 | 22. huhtikuuta 1969 | 31. joulukuuta 1971 | poistettu palveluksesta 19. elokuuta 1974 |
| K-432 | Severodvinsk | 12. marraskuuta 1968 | 3. marraskuuta 1977 | 31. joulukuuta 1978 | poistettu palveluksesta 19. huhtikuuta 1990 |
| K-316 | Leningrad | 26. huhtikuuta 1969 | 25. heinäkuuta 1974 | 30. syyskuuta 1978 | poistettu palveluksesta 19. huhtikuuta 1990 |
| K-493 | Severodvinsk | 21. tammikuuta 1972 | 21. syyskuuta 1980 | 30. syyskuuta 1981 | poistettu palveluksesta 19. huhtikuuta 1990 |
| K-373 | Leningrad | 26. kesäkuuta 1972 | 19. huhtikuuta 1978 | 29. joulukuuta 1979 | poistettu palveluksesta 19. huhtikuuta 1990 |
| K-463 | Leningrad | 26. kesäkuuta 1975 | 31. maaliskuuta 1981 | 30. joulukuuta 1981 | poistettu palveluksesta 19. huhtikuuta 1990 |
| nimeämätön | Leningrad | 1973-1975 |  |  | tilaus peruutettu |
Pyhäjärvi (Pelkosenniemi)

| Pyhäjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pelkosenniemi
Koordinaatit:  67°03′06″N, 27°13′25″E
Laskujoki:  Pyhäjoki (d) 
Järvinumero:  65.364.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,6 m 
Rantaviiva:  9,6 km 
Pinta-ala:  2,67 km² 
Tilavuus:  0,021 km³ 
Keskisyvyys:  7,9 m 
Suurin syvyys:  17,9 m 
 fiPyhäjärvi 
Pyhäjärvi on Pelkosenniemen suurin järvi. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä ja tilavuus 20,9 kuutiohehtometriä. Järvi sijaitsee kunnan länsiosassa Pyhätunturin koillispuolella. Etäisyys Rovaniemeltä on 90 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Pyhäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,8 kilometriä, leveys on noin kilometrin. Saaria ei ole. Järven syvin kohta, 18 metriä, sijaitsee altaan eteläosassa. Järvessä on lisäksi useita lähes yhtä syviä kohtia. Noin kymmenesosa järvestä on vähintään 15 metriä syvä. Pyhäjärven itärannalla kohoaa Soutajatunturi, jonka laki on 375 metriä merenpinnan yläpuolella eli yli 200 metriä järven pinnan yläpuolella. Länsiranta on sitä vastoin varsin alavaa. Pyhäjärven kylä sijaitsee järven koillisrannalla. Järven rannoilla on verraten tiheään rakennuskantaa.
Pyhäjärven luusua sijaitsee luoteisrannalla, josta lähtee laskuoja Pyhäjokeen, joka virtaa Soutajan itäpuolitse Kemijokeen.
Pyhäjärven vesitilavuus on 20 907 000 kuutiometriä.
Pyhäjärvi (65.364.1.001) kuuluu Pyhäjärven valuma-alueeseen (65.364), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Pyhäjoen valuma-alue (65.36) ja ensimmäinen jakovaihe Kemijärven–Pelkosenniemen alue (65.3). Pyhäjärven valuma-alueella sijaitsee Pyhäjärven ohella runsaan hehtaarin laajuinen Kaakkurilampi.
Hiljaisuuden valo – Joululauluja

| Hiljaisuuden Valo – Joululauluja Samuli Edelmann |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. lokakuuta 2012
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  3.
Samuli Edelmannin muut julkaisut
| Pienellä kivellä 2011 | Hiljaisuuden Valo – Joululauluja 2012 | Mahdollisuus 2014 |
Hiljaisuuden Valo – Joululauluja on Samuli Edelmannin joulualbumi, joka julkaistiin 30. lokakuuta 2012. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 3, ja pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa. Albumi on myynyt tuplaplatinalevyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet

Hiljaisuuden valo – 3.32
Avaruus (Walking in the air) – 4.14
Sielläkin on joulu – 3.46
Jouluyö, juhlayö (Stille nacht, heilige nacht) – 3.24
Suojaamaton – 3.25
Kun vielä tiennyt en – 3.17
Ave Maria – 4.03
Joulun rauhaa – 4.16
Suutari ja vieras – 3.48
Varpunen jouluaamuna – 3.56
Saunapolulla – 3.47
Taivaanvalkea – 4.00
Pyhäjärvi (Kuusamo, pohjoinen)

| Pyhäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuusamo
Koordinaatit:  66°21′47″N, 29°08′43″E
Järvinumero:  73.061.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  238,6 m 
Rantaviiva:  5,34 km 
Pinta-ala:  0,68 km² 
Tilavuus:  0,0073 km³ 
Keskisyvyys:  10,8 m 
Suurin syvyys:  24,2 m 
 fiPyhäjärvi 
Pyhäjärvi on melko syvä järvi Kuusamon pohjoisosassa 44 kilometriä Kuusamon kuntakeskuksesta pohjoiseen. Sen pinta-ala on 68 hehtaaria ja vesitilavuus 7,3 kuutiohehtometriä.