stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emmanuel Adebayor
Seurajoukkueura > Manchester City (2009–2012)

18. heinäkuuta 2009 Adebayor siirtyi Manchester Cityyn siirtosummalla, jonka uskotaan olevan arviolta 25 miljoonaa puntaa (noin 30 miljoonaa euroa). Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 15. elokuuta 2009 Blackburn Roversia vastaan. Hän onnistui ottelussa myös maalinteossa, sen vanhettua vain kolme minuuttia. Ensimmäisessä kotipelissään 22. elokuuta 2009 Wolverhampton Wanderersia vastaan hän onnistui niin ikään maalinteossa. Kolmannen perättäisen sarjamaalinsa hän puski päällään vierasottelussa Portsmouthia vastaan. 12. syyskuuta 2009 Adebayor kohtasi vanhan seuransa Arsenalin ja onnistui jälleen maalinteossa jo neljättä kertaa perätysten. Manchester City voitti ottelun lopulta numeroin 4–2. Ottelun jälkeen Arsenal-pelaaja Robin van Persie syytti Adebayoria tahallisesta vahingoittamasyrityksestä, josta hänelle langetettiinkin jälkikäteen kolmen ottelun pelikielto.
Adebayoria kritisoitiin myös maalin jälkeisistä tuuletuksistaan, kun hän juoksi maalin tehtyään Arsenal-kannattajien katsomonosan eteen juhlimaan osumaansa, aiheuttaen näin suuria vihan reaktiota vierasjoukkueen kannattajissa. Hän sai tilanteesta varoituksen ja myöhemmin ottelun jälkeen pahoitteli myös itse tapahtunutta.
Kaudeksi 2010–2011 hänen suosimansa pelinumero 25 vaihtui 9:ään. Hän teki kauden ensimmäisen hattutemppunsa 21. lokakuuta 2010 pelatussa Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa puolalaista Lech Poznańia vastaan. Samalla hänestä tuli ensimmäinen Manchester Cityn pelaaja, joka on tehnyt kyseissä kilpailuissa kolme maalia. Kauden edetessä hänen peliaikansa jäi kuitenkin hyvin vähälle joukkueeseen kesän aikana hankittujen vahvistuksien takia. Tammikuussa 2011 hänen asemansa tukaloitui entisestään, kun joukkue hankki Edin Džekon.
Seurajoukkueura > Manchester City (2009–2012) > Lainalle Real Madridiin (2011)

25. tammikuuta 2011 Adebayor siirtyi lainasopimuksella espanjalaiseen Real Madridiin. Sopimus kesti kesäkuun loppuun saakka, sisältäen myös osto-oikeuden noin 14 miljoonalla eurolla. Ensiesiintymisensä joukkueessa hän teki 30. tammikuuta 2011 ottelussa Osasunaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 2. helmikuuta 2011 Copa del Reyn ottelussa Sevillaa vastaan. Adebayor onnistui maalinteossa niin ikään seuraavana viikonloppuna sarjaottelussa Real Sociedadia vastaa ja avasi näin myös maalisaldonsa Primera Divisiónissa. Adebayorin otteita kritisoitiin vahvasti 2. huhtikuuta 2011 Sporting Gijónia vastaan kärsityn tappion jälkeen, hänen hukattua useita maalipaikkoja ottelussa. Hän vastasi kuitenkin kritiikiin yhtä vahvasti tekemällä kaksi maalia seuraavan viikon Mestarien liigan puolivälieräottelussa Tottenham Hotspuria vastaan.
Ensimmäisen tittelinsä seurajoukkueurallaan Adebayor voitti 20. huhtikuuta 2011, kun Real Madrid peittosi Copa del Reyn loppuottelussa Barcelonan numeroin 1–0. Kauden viimeisellä ottelukierroksella 21. toukokuuta 2011 Almeríaa vastaan hän teki hattutempun.
Lainasopimuksensa jälkeen hän palasi takaisin Manchesteriin, mutta ei tullut valituksi 9. heinäkuuta 2011 alkavalle joukkueen harjoitusleirille Yhdysvaltoihin. Hänet jätettiin harjoittelemaan Englantiin seuran reservijoukkueen kanssa, josta Adebayor kuitenkin kieltäytyi. Hän oli ilmoittanut kesän aikana olevansa palavasti halukas siirtymään Real Madridiin pysyvällä siirrolla, ja olevansa valmis odottamaan espanjalaisseuran yhteydenottoa jopa siirtoikkunan viimeiseen aukiolopäivään saakka.
Seurajoukkueura > Manchester City (2009–2012) > Lainalle Tottenhamiin (2011–2012)

Pysyvä siirto Real Madridiin ei kuitenkaan toteutunut kesän aikana ja niin 25. elokuuta 2011 Manchester City lainasi Adebayorin Tottenham Hotspuriin kaudeksi 2011–2012. Hän avasi maalitilinsä ensimmäisessä ottelussaan lontoolaisseurassa 10. syyskuuta 2011 vieraskentällä Wolverhampton Wanderersia vastaan. Ensimmäisessä kotiottelussaan 18. syyskuuta 2011 hän onnistui kaksi kertaa maalinteossa Liverpoolia vastaan. Lainakausi sujui todella hyvin hänen tehdessä 33:ssa liigapelissä 17 maalia. Hän myös syötti ensimmäistä kertaa urallaan yli 10 maalia syöttäen niitä 11.
Seurajoukkueura > Tottenham (2012-2015)

21. elokuuta 2012 hän siirtyi Tottenhamin riveihin pysyvästi. 13.9.2015 Tottenham ilmoitti, että seura ja Adebayor ovat purkaneet pelaajan sopimuksen yhteisymmärryksessä.
Maajoukkueura

Adebayor on syntynyt Togossa, mutta olisi halutessaan voinut edustaa myös Nigeriaa. Hän päätyi kuitenkin lopulta edustamaan syntymämaataan. Maajoukkueurallaan Adebayor auttoi Togoa selviytymään vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailuihin tekemällä 11 maalia karsintaotteluissa. 10. helmikuuta 2009 pidetyssä palkintotilaisuudessa Afrikan jalkapalloliitto valitsi hänet vuoden 2008 parhaaksi afrikkalaiseksi jalkapalloilijaksi. Hänen taakseen äänestyksessä jäivät egyptiläinen Mohammed Aboutrika ja ghanalainen Michael Essien. Samalla Adebayorista tuli ensimmäinen togolaispelaaja, joka on voittanut kyseisen palkinnon.
Togo selvitti tiensä myös vuoden 2006 MM-kilpailuihin, jotka järjestettiin Saksassa. Adebayor ei onnistunut turnauksessa maalinteossa, Togon jäätyä lopulta lohkonsa viimeiseksi.
11. lokakuuta 2008 hän teki neljä maalia vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Swazimaata vastaan. 28. maaliskuuta 2009 Adebayor palasi loukkaantumisensa jälkeen karsintaotteluun Kamerunia vastaan ja teki ottelun 1–0-voittomaalin.
8. tammikuuta 2010 Adebayor oli mukana, kun Togon maajoukkuetta kuljettanut linja-auto joutui ampumaväijytykseen. Bussi oli matkalla Angolassa järjestettäviin vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskilpailuihin. Hyökkäyksessä menehtyivät joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui. 12. huhtikuuta 2010 Adebayor ilmoitti päättävänsä maajoukkueuransa tapahtuneen johdosta.
10. marraskuuta 2011 Adebayor ilmoitti olevansa maajoukkueen käytettävissä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa lopettamisilmoituksensa jälkeen karsintaottelussa Guinea-Bissauta vastaan, jossa hän teki myös ottelun ainoan maalin. Kyseisellä maalilla Togo eteni vuoden 2014 Afrikan MM-karsintojen toiselle kierrokselle yhteismaalein 2–1. Adebayor nousi tärkeään rooliin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisojen karsinnoissa Gabonia vastaan. Hän teki molemmissa otteluissa Togolle ratkaisevat maalit. Avausottelussa hän tasoitti ottelun lukemiin 1–1 ja toisessa osaottelussa teki 2–1 voittomaalin Togolle, joka eteni kisoihin.
Saavutukset

Real Madrid :
Copa del Rey: 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emmanuel Adebayor Wikimedia Commonsissa
Emmanuel Adebayorin tilastot Soccerbase-sivustolla (englanniksi)
Togon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 Tchagnirou |
2 Mamah |
3 Sènaya |
4 Abalo |
5 Tchangai |
6 Adebayor |
7 Dossevi |
8 Ouadja |
9 Noutsoudje |
10 Olufadé |
11 Dogbé |
12 Akoto |
13 Assignon |
14 Olympio |
15 Moumouni |
16 Agassa |
17 Kader |
18 Agbobli |
19 M. Salifou |
20 Oyawolé |
21 Atte-Oudeyi |
22 S. Salifou |
Valmentaja Bana
Togon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Tchagnirou |
2 Nibombé |
3 Abalo |
4 Adebayor |
5 Tchangai |
6 Aziawonou |
7 Salifou |
8 Mamah |
9 Dogbé |
10 Chérif Touré |
11 Coubageat |
12 Akoto |
13 Mathias |
14 Olufadé |
15 Romao |
16 Agassa |
17 Kader |
18 Sènaya |
19 Alidu |
20 Assemoassa |
21 Atte-Oudeyi |
22 Obilale |
23 Guyazou |
Valmentaja Keshi
Togon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Tchagnirou |
2 Nibombé |
3 Abalo |
4 Adebayor |
5 Tchangai |
6 Aziawonou |
7 Salifou |
8 Agboh |
9 Dossevi |
10 Chérif Touré |
11 Malm |
12 Akoto |
13 Forson |
14 Olufadé |
15 Romao |
16 Agassa |
17 Kader |
18 Sènaya |
19 Assemoassa |
20 Erassa |
21 Guede |
22 Obilale |
23 Touré |
Valmentaja Pfister
Togon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Atsou |
2 Nibombé |
3 Wome |
4 Adebayor |
5 Akakpo |
6 Mamah |
7 Salifou |
8 Amewou |
9 Bossou |
10 Ayité |
11 Ayité |
12 Mani |
13 Ouro-Akoriko |
14 Segbefia |
15 Romao |
16 Agassa |
17 Gakpé |
18 Fessou |
19 Amétépé |
20 Donou |
21 Djene |
22 Damessi |
23 Tchagouni |
Valmentaja Six
Adebayor Arsenalin peliasussa.
Adebayor Eurooppa-liigan ottelussa Lech Poznańia vastaan.
Adebayor edusti kevään 2011 lainasopimuksella Real Madridia.
Adebayor edustamassa Togon maajoukkuetta.
Tuomo Ruutu

| Tuomo Ruutu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1983 (ikä 41) Vantaa, Suomi
Kansalaisuus:  Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Paroni, Rudy
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  93 kg
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2016
Seurat:  HIFK (SML) Jokerit (SML) Chicago Blackhawks (NHL) Carolina Hurricanes (NHL) New Jersey Devils (NHL) HC Davos (NLA)
NHL-varaus:  9. varaus, 2001 Chicago Blackhawks
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Latvia 2006 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
| World Cup  | World Cup  | World Cup  |  |
|  Hopeaa | World Cup 2004 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2001 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Tšekki 2002 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2003 | jääkiekko |  |
| Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 2000 | jääkiekko |  |
Tuomo Iisakki Ruutu (s. 16. helmikuuta 1983 Vantaa) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä ja lajin maailmanmestari. Hän toimii NHL:ssä pelaavan Florida Panthersin apuvalmentajana.
Ruutu pelasi NHL:ssä kaudesta 2003–2004. New Jersey Devilsin lisäksi hän edusti Chicago Blackhawksia ja Carolina Hurricanesia. Jääkiekon SM-liigassa Ruutu edusti Helsingin IFK:ta ja Jokereita ja voitti Suomen mestaruuden Jokereissa vuonna 2002. Maajoukkueessa Ruutu pelasi seitsemät arvokisat: yhden maailmancupin vuonna 2004, viidet maailmanmestaruuskilpailut vuosina 2006, 2007, 2008, 2011 ja 2015, sekä kahdet olympiakisat vuonna 2010 ja 2014. Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Ruutu pelasi kolme kertaa, vuosina 2001, 2002 ja 2003. Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Ruutu pelasi kerran vuonna 2000. Ruutu saavutti mitalin lähes jokaisesta pelaamastaan arvoturnauksesta.
Ruutu tunnetaan muun muassa taklauksistaan, ja hän onkin eniten NHL:ssa taklannut suomalainen 1 709 taklauksellaan. Tällä määrällä hän on koko liigan tilastossa 46. sijalla.
Pelaajaura > Nuoruus ja kaudet Suomessa

Ruutu aloitti jääkiekkoilun monen muun huippukiekkoilijan tapaan Etelä-Vantaan Urheilijoissa. Hän oli kuitenkin aikeissa jättää jääkiekkoilun pelatessaan jalkapalloa Vantaan Jalkapalloseurassa.[lähde? ] Jääkiekkoilun ja jalkapallon lisäksi hän harrasti myös yleisurheilua, pääasiassa kestävyysjuoksua. Nuorena Ruutu oli lahjakas myös musiikillisesti ja soitti pianoa ja saksofonia.
Liigakaudella 1999–2000 Ruutu aloitti jääkiekon aikuisten tasolla HIFK:n riveissä, mutta pelasi runkosarjassa vain yhden ottelun, jossa hän ei merkkauttanut tehopisteitä. Kauden 2000–2001 Ruutu vietti Jokereissa pelaten runkosarjassa 47 ottelua tehoin 11+11=22. Pudotuspeleissä Ruutu pelasi viisi ottelua, ja osallistui myös alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2001. Kisoissa Suomen joukkue saavutti hopeaa. Chicago Blackhawks varasi Ruudun kesän 2001 varaustilaisuudessa. Ruutu oli Chicagon joukkueen ensimmäinen varaus, ja koko tilaisuuden 9. varattu pelaaja.
Huolimatta NHL-varauksestaan Ruutu päätti viettää kauden 2001–2002 vielä Jokereissa. Päätös oli kannattava, sillä Jokerit voitti loppuottelusarjassa Tapparan, ja Ruutu pääsi juhlimaan joukkueensa kanssa SM-kultaa. Mestaruuden jälkeen Ruutu jätti Jokerit ja lähti takaisin vanhaan seuraansa, HIFK:hon kaudeksi 2002–2003. Ruutu ehti pelata runkosarjassa vain 30 ottelua tehoilla 12+15, ennen kuin Toni Sihvosen taklaus lopetti hänen kautensa. Syyksi ilmoitettiin polvivamma.
Pelaajaura > NHL-ura > Chicago Blackhawks

Kaudella 2003–2004 Ruutu suuntasi NHL:ään Chicago Blackhawksiin. Hän pelasi itsensä heti Blackhawks-fanien suosioon räväköillä taklauksillaan ja näyttävällä pelityylillään. Alkukausi sujui tehojen suhteen vaisusti, mutta jälkimmäisen puoliskon Ruutu pelasi piste per peli -tahdissa ja hänet valittiin maaliskuun tulokkaaksi. Ruutu pelasi Blackhawksissa täydet 82 ottelua runkosarjassa tehoin 21+23=44. Blackhawks oli nuori joukkue, ja sen kannattajat hehkuttivat Ruutua franchise-pelaajaksi.[lähde? ] NHL:n työsulun aikana 2004–2005 Ruutu toipui olkapääleikkauksesta.
Kaudella 2005–2006 Ruutu pelasi vain 15 runkosarjaottelua pistein 2+3=5. Alkukaudesta Ruutua vaivasi selkävamma ja tammikuussa Ruudun kauden katkaisi nilkkavamma. Ruutu ei näin ollen päässyt edustamaan Suomea vuoden 2006 talviolympialaisissa. Ruutu osallistui kuitenkin puolikuntoisena Latviassa pelattuihin vuoden 2006 maailmanmestaruuskisoihin, joissa Suomi voitti pronssimitalin. Tuolloin 23-vuotias Ruutu harkitsi vakavasti uransa lopettamista vammakierteen vuoksi.[lähde? ]
Kaudella 2006–2007 Ruutu pelasi 71 runkosarjaottelua tehoin 17+21=38. Chicago ei kuitenkaan edennyt pudotuspeleihin ja Ruutu vapautui jälleen Suomen käyttöön vuoden 2007 maailmanmestaruuskisoihin, jossa Suomen joukkue saavutti hopeaa. Ruutu oli Suomen avainpelaajia ja hän pelasi yhdessä maajoukkuetutkapari Mikko Koivun kanssa.
Kauden 2007–2008 Ruutu pelasi pääasiassa Blackhawkseissa. 60 runkosarjaottelun jälkeen seura kauppasi Ruudun Carolina Hurricanesiin siirtoajan viimeisenä päivänä vaihdossa hyökkääjä Andrew Laddiin.
Pelaajaura > NHL-ura > Carolina Hurricanes

Carolinassa loppukauden viettänyt Ruutu pelasi 17 ottelua tehoin 4+7=11 ja oli jälleen mukana Suomen joukkueessa vuoden 2008 maailmanmestaruuskisoissa, joista Suomi voitti pronssia.
Kaudella 2008–2009 Ruutu pelasi siihenastisen uransa parasta NHL-kiekkoa: 79 runkosarjaottelussa Ruutu merkkautti tehot 26+28=54, ja oli Hurricanesin johtavia pelaajia. Hänestä kehkeytyi hyvä erikoistilannepelaaja. Ruutu teki 10 ylivoimamaalia ja pelasi usein alivoimaa. Hän pelasi usein ykkösketjussa tähtisentteri Eric Staalin rinnalla. Hurricanes selvitti tiensä aina NHL:n konferenssifinaaliin asti, jossa Pittsburgh Penguins oli kuitenkin parempi ja eteni lopulta Stanley Cup -voittoon. Ruutu pelasi hyvän kauden ja seura palkitsi hänet kolmen vuoden jatkosopimuksella.
Kaudella 2009–2010 Ruutu kärsi loukkaantumisesta, joka oli seurausta tappelusta Darcy Tuckeria vastaan. Ruutu pelasi 54 ottelua tehopistein 14+21=35. NHL:n pitäessä olympiataukoa Ruutu valittiin Suomen kisajoukkueeseen, joka saavutti turnauksessa pronssia. Edellisellä kaudella konferenssifinaalissa pelannut Carolina juuttui nyt liigan hännille.
Kausi 2010–2011 oli Ruudulle ensimmäinen täysin ehjä kausi hänen tulokaskautensa jälkeen. Täydet 82 runkosarjaottelua pelannut hyökkääjä paransi piste-ennätystään tehden runkosarjassa tehot 19+38=57 ollen joukkueensa kolmanneksi paras pistemies runkosarjassa. Ruutu pelasi välillä ykkösketjussa, mutta usein kakkosketjussa yhdessä Jussi Jokisen ja Jeff Skinnerin kanssa. Lisäksi Ruutu oli yli 300 taklauksellaan liigan toiseksi ahkerin taklaaja Cal Clutterbuckin jälkeen. Carolina jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle.
Kausi 2011–2012 ei ollut yhtä menestyksekäs kuin edellinen: loukkaantumisista kärsinyt Ruutu teki 18 maalia ja antoi 16 syöttöä 72 ottelussa. Kausi osoittautui pettymykseksi myös Hurricanesille, joka ei päässyt liigan pudotuspeleihin.
Ruudun ja Carolina Hurricanesin 23. heinäkuuta 2009 solmima, 11,4 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoinen, kolmivuotinen sopimus päättyi kauden 2011–2012 jälkeen. 22. helmikuuta 2012 Ruutu solmi joukkueen kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen, jonka keskipalkka oli 4,75 miljoonaa dollaria.
Kautta 2012–2013 hidasti NHL:n työsulku, jonka aikana Ruutu ei pelannut minkään seuran riveissä. Tammikuussa ilmennyt lonkkavamma uhkasi lopettaa kauden jo tammikuussa mutta Ruutu kuntoutui jo maaliskuun alussa. Rikkonaisella kaudella Ruutu teki 17 pelaamassaan pelissä yhdeksän pistettä. Tuollakaan kaudella joukkue ei kuitenkaan selviytynyt pudotuspeleihin.
Kaudella 2013–2014 Ruutu pelasi Carolinan riveissä 600. NHL-pelinsä 7. helmikuuta Calgary Flamesia vastaan. Vuoden 2014 siirtorajan kynnyksellä Hurricanes kauppasi pisteitä heikosti tehneen Ruudun New Jersey Devilsiin 5. maaliskuuta 2014 saaden vaihdossa keskushyökkääjä Andrei Loktionovin.
Pelaajaura > NHL-ura > New Jersey Devils

Ruutu pelasi ensimmäisen pelinsä Devilsin riveissä Detroit Red Wingsiä vastaan 7. maaliskuuta 2014. Peli päättyi Detroitin 7–4 -vierasvoittoon. Pisteiden makuun Ruutu pääsi heti toisessa pelissään uuden joukkueensa riveissä Carolina Hurricanesia vastaan: Devilsin kotipelissä Ruutu iski entistä joukkuettaan vastaan maalin ja syötti yhden. Ensimmäisellä Devils-kaudellaan Ruutu teki 19 ottelussa tehot 3+5. Tammikuussa 2015 Ruutu asetettiin loukkaantuneiden pelaajien listalle. Kaudella 2015–2016 hän pelasi 33 ottelua teholla 0+1 ja hänen sopimustaan ei uudistettu kaudelle 2016–2017.
Pelaajaura > HC Davos

Lokakuussa 2016 Ruutu allekirjoitti kauden 2016–2017 kattavan sopimuksen sveitsiläisen seuran HC Davosin kanssa. Ensimmäinen kausi Sveitsissä toi 26 ottelussa tehot 5+7, mutta kausi HC Davosin riveissä päättyi kuitenkin loukkaantumiseen. Loukkaantunut olkapää operoitiin kesällä 2017, eikä Ruutu pelannut kaudella 2017–2018.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Ruutu osallistui alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoihin vuonna 2000 voittaen kultaa. Vuosina 2001, 2002 ja 2003 Ruutu edusti Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkuetta voittaen vuonna 2001 hopeamitalin ja vuosina 2002 ja 2003 pronssia.
Ruutu on ollut mukana A-maajoukkueessa vuoden 2004 maailmancupista lähtien. Aikuisten tasolla Ruutu pelasi ensimmäisen ottelunsa 23. elokuuta 2004 Prahassa Tšekkiä vastaan. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa aikuisten tasolla 14. syyskuuta 2004 Torontossa maailmancupin finaalissa Kanadaa vastaan. Maali tuli onnistuneen yksilösuorituksen päätteeksi Ruudun harhautettua kolme kanadalaispuolustajaa, muun muassa Scott Niedermayerin, ja laukoessa kiekon maaliin ohi Martin Brodeurin. Suomi kuitenkin hävisi loppuottelun luvuin 3–2.
Torinon olympiakisat 2006 jäivät Ruudun osalta kokonaan väliin luistimen terän aiheuttaman nilkkavamman takia. Ruutu kuitenkin toipui saman vuoden Latvian maailmanmestaruuskisoihin, jossa ei tehnyt yhdeksässä pelissä pisteitä, keräten 49 rangaistusminuuttia. Samoissa kisoissa Ruutu teki myös suomalaista MM-kisahistoriaa veljensä Jarkon kanssa, pelaten samassa maajoukkueketjussa Mikko Koivun laitahyökkääjinä Suomi-Latvia -pelissä. Pisteellisesti heikon turnauksen ja useiden loukkaantumisten jälkeen Ruutu harkitsi myös uransa päättämistä.
Maailmanmestaruuskisoissa 2007 Ruutu voitti Venäjällä järjestetyssä turnauksessa Suomen joukkueessa hopeaa häviten loppuottelun Kanadalle 2–4. Ruutu viimeisteli turnauksensa tekemällä kahdeksassa pelissä kuusi maalia.
Kanadassa järjestetyissä maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2008 Suomi voitti pronssia kukistaen pronssiottelussa Ruotsin luvuin 4–0. Ruutu teki 9 pelissä kuusi pistettä.
Vancouverin talviolympialaisissa Ruutu oli mukana voittamassa Suomen kolmannen pronssin olympiakisoista kun se kukisti pronssiottelussa Slovakian luvuin 5–3. Turnauksessa Ruutu teki kuudessa pelissä yhden maalin ollen joukkueen voimahyökkääjiä.
Ruutu edusti Suomea jälleen maailmanmestaruuskisoissa vuoden 2011 kisoissa Carolinan jäädessä ulos pudotuspelikamppailusta. Ruutu pelasi yhdeksän ottelua, joissa hän viimeisteli kuusi maalia. Finaalissa vastaan asettui Ruotsi, jonka Suomi voitti luvuin 1–6. Turnauksessa Ruutu toimi Suomen joukkueen varakapteenina.
Sotšin olympiakisoissa Ruutu pelasi kakkosketjussa Olli ja Jussi Jokisen kanssa. Ruutu teki kuudessa pelaamassaan ottelussa viisi pistettä.
Aikuisten maajoukkueessa Ruutu on pelannut usein samassa ketjussa Mikko Koivun kanssa. Ruutu on saavuttanut maailmanmestaruuskisoista kolme pronssimitalia, yhden hopeamitalin ja yhden kultamitalin. Vuosien 2010 ja 2014 olympiakisoista Ruutu on voittanut kaksi pronssimitalia.
Tuomo Ruutu on voittanut mitalin lähes jokaisissa aikuisten arvokisoissa, joissa hän on ollut mukana. Poikkeuksena vuoden 2015 maailmanmestaruuskisat, joissa Suomi jäi kuudenneksi.
Pelityyli

Pelipaikaltaan Ruutu on hyökkääjä, ja hän on pelannut sekä laita- että keskushyökkääjänä. Ruutu on voimahyökkääjä, joka on tunnettu kovista taklauksistaan. Hänellä on myös erinomainen rannelaukaus.
Saavutukset

SM-kulta: 2001–2002
MM-hopea: 2007
MM-kulta: 2011
MM-pronssi: 2006, 2008
Olympiapronssi: 2010, 2014
Alle 20-vuotiaiden MM-pronssi: 2002 ja 2003
Alle 20-vuotiaiden MM-hopea: 2001
Alle 18-vuotiaiden MM-kulta: 2000
Liiga-historian nuorin hattutempun tehnyt pelaaja (17 v, 6 kk, 29 vrk): 14. syyskuuta 2000
Valmennusura

Toukokuussa 2018 Tuomo Ruutu nimitettiin Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajaksi kaudelle 2018–19.
Kesällä 2019 Ruutu aloitti NHL-seura New York Rangersin uutena kehitysvalmentajana Euroopassa.
Kesäkuussa 2021 Florida Panthers nimitti Ruudun apuvalmentajaksi Joel Quennevillen johtamaan valmennusryhmään. Vuonna 2022 Paul Mauricesta tuli Panthersin uusi päävalmentaja, ja Ruutu pysyi apuvalmentajana.
Kesäkuussa 2024 Ruutu oli voittamassa Stanley Cuppia Florida Panthersin mukana. Ruutu on ensimmäinen suomalainen apuvalmentaja, joka voitti Stanley Cupin.
Ruutu toimii Suomen maajoukkueen apuvalmentajana 4 Nations Face-Off -turnauksessa. Ruutu on mahdollisesti Suomen maajoukkueen mukana myös talviolympialaisissa 2026.
Perhe ja yksityiselämä

Ruudulla on kaksi isoveljeä: Jarkko Ruutu (s. 1975) ja Mikko Ruutu (s. 1978). Myös Jarkko on pelannut NHL:ssä, jonka jälkeen hän vielä edusti kolmen kauden verran Jokereita, kunnes päätti aktiiviuransa EHC Bielin riveissä kauden 2014–2015 päätteeksi. Mikko on uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi Tuomon kanssa samaan aikaan Helsingin Jokereiden mestarijoukkueessa 2002. Nykyään Mikko toimii Ottawa Senatorsin kykyjenetsijänä. Veljesten pikkuserkku Hanno Möttölä on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä suomalaisista koripalloilijoista, ja myös ensimmäinen NBA:ssa pelannut suomalainen. Veljesten serkku Raul Ruutu on suomalaisen poprock-yhtye Sunrise Avenuen bassokitaristi.
Jääkiekkoilun ohella Ruutu toimii nykyään myös yrittäjänä perustamassaan Tuomo Ruutu Promotions-yhtiössä.
Heinäkuussa 2011 Ruutu avioitui Emilia Holmin kanssa Suomenlinnassa. Heillä on kaksi tytärtä.
Fargo

| Fargo |
| --- | --- |
 Näkymä kaupungin keskustaan.
 Logo
 Fargo Cassin piirikunnan kartalla.
 Fargo
 Koordinaatit: 46°53′N, 96°47′W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:  Pohjois-Dakota
Piirikunta:  Cass
Väkiluku (2010):  105 549
 – Metropolialue:  208 777
 
 fargond.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fargo on kaupunki Yhdysvaltain Keskilännessä sijaitsevan Pohjois-Dakotan osavaltiossa. Fargo on myös osavaltion suurin kaupunki. Kaupunki on perustettu vuonna 1871, ja se sai nimensä Wells-Fargo Express yhtiön perustaja William G. Fargon mukaan. Nykyisin Fargo on oman alueensa tärkeä liikenteen ja vähittäiskaupan keskus.
Maantiede

Fargo sijaitsee Cassin piirikunnassa Pohjois-Dakotan osavaltion kaakkoisosassa. Kaupungin naapurissa on nopeasti kasvanut West Fargon esikaupunki. Fargo on rakennettu Red River -joen varrelle. Joki jakaa kaupunkialueen Pohjois-Dakotan puoleiseen Fargoon ja Moorheadin kaupunkiin Minnesotan osavaltion puolella. Alue Red River -joen laakson ympärillä on tasaista ja avointa.
Kesät alueella ovat tavallisesti lämpimiä, joskin yöt ovat päiviä kylmempiä. Suurin osa alueen sateista sataa huhtikuun ja syyskuun välisenä aikana, jolloin esiintyy myös ukkosmyrskyjä. Talvet alueella ovat kylmiä ja kuivia. Lunta sataa tyypillisesti suhteellisen vähän. Dakota on kuitenkin tunnettu lumimyrskyistään, joiden ominaispiirre ei ole niinkään lumen määrä vaan tasaisesta maantieteestä johtuva kova tuuli.