stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albert von Le Coq

Albert von Le Coq.
Albert von Le Coq (8. syyskuuta 1860 Berliini – 21. huhtikuuta 1930 Berliini) oli saksalainen Keski-Aasian tutkimusmatkailija ja arkeologi.
Albert von Le Coq kuului hugenottisukuun, joka omisti menestyvän viini- ja olutkauppahuoneen. Hänen opiskeluvuotensa olivat värikkäitä ja tuloksettomia. Hänen isänsä lähetti 21-vuotiaan pojan Lontooseen ja Yhdysvaltoihin hankkimaan taitoja yrityksen johtamisesta. Kuuden vuoden opiskelujen jälkeen poika palasi Saksaan ja ryhtyi perheyrityksen osakkaaksi. Hän ei kuitenkaan viihtynyt alalla ja myi osuutensa 40-vuotiaana. Hän alkoi hankkia tietoja ja kielitaitoa tutkimusmatkailijan tehtävää varten.
Le Coq kuului Berliinin kansatieteellisen museon Intian osaston tutkijoihin. Museo lähetti Keski-Aasian Turkestaniin vuonna 1902 ensimmäisen retkikunnan, jota johti Georg Huth. Le Coq johti toista retkikuntaa, joka lähti Berliinistä syyskuussa 1904. Hän sai johtajan tehtävän, kun tohtori Albert Grünwedel joutui vetäytymään siitä sairastumisen takia. Alueelle pääseminen oli vaivalloista, vaikka matkalaiset pääsivät alkumatkan Siperian rataa Omskiin, sieltä laivalla Semipalatinskiin ja edelleen Kiinan uiguurialueelle Ürümqiin ja Turpaniin. Retkikunta aloitti kaivaukset savesta rakennetun Karakhojan muinaiskaupungin raunioilla. Sieltä löytyneet maalaukset olivat manikealaista uskontoa harjoittaneen yhteisön 700-luvulla tekemiä.
Toinen Le Coqin kaivauskohde oli Bezeklikin buddhalainen luostarialue, joka sijaitsee Turpanin ja Dunhuangin välillä Turpanin syvänteessä. Osa luostarirakennuksista oli peittynyt hiekkaan, ja juuri niissä oli säilynyt arvokasta esineistöä ja seinämaalauksia tuhannen vuoden takaa. Niiden tekstejä oli tehty sekä intialaisella brahmi-kirjoituksella että uiguurin ja kiinan kielellä. Kuvat irrotettiin ja kuljetettiin Berliiniin. Irrottamiseen kehitettiin työtapa, joka muistuttaa samalla alueella työskennelleen Marc Aurel Steinin menetelmää. Kaivauksia jatkettiin lähiseudun muillakin raunioilla, joista löydettiin myös varhaiskristillisiä käsikirjoituksia. Le Coqin retkikunta palasi Berliiniin tammikuussa 1907, joten retki oli kestänyt kaksi ja puoli vuotta.
Le Coq toi tutkimusretkeltään Berliiniin yli 360 kiloa (305 laatikkoa) esineitä ja seinämaalauksia. Le Coq puolusti niiden “lainaamista” välttämättömäksi, jotta ne eivät tuhoutuisi Kiinan Turkestanin levottomuuksissa. Kiinalaiset pitävät tätä takavarikkoa “siirtomaavallan tekemänä raiskauksena”. Kohtalon ivaa on, että suuri osa esineistössä tuhoutui Berliinissä toisen maailmansodan aikana, jolloin liittoutuneiden pommitukset osuivat kansatieteelliseen museoon seitsemän kertaa.
Elohopeatasasuuntaaja

Edelleen käytössä ja toiminnassa oleva elohopeatasasuuntaaja 1940-luvulta Belsize Parkin rautatieaseman sähkökeskuksessa, Lontoossa. Kuvassa ylinnä on pyöreä tyhjiöastia, pohjalla elohopea-allas ja sivuilla olevat "sarvet" anodeja. Huomaa astian alaosassa näkyvät siniset valokaaret.
Yksi English Electric -yhtiön valmistamista nykyaikaisista elohopeatasasuuntaajista Manitoba Hydro -energiayhtiön muuntoasemalla Manitobassa, Kanadassa. Tasasuuntaajan käyttöjännite oli 150 kV ja on suurin koskaan valmistettu elohopeatasasuuntaaja. Kuva elokuulta 2003, vuonna 2004 kaikki elohopeatasasuuntaajat korvattiin kyseisessä laitoksessa tyristoreilla.
Elohopeatasasuuntaaja on 1900-luvun alusta 1970-luvulle asti suurjännitesähköverkoissa käytetty tasasuuntaajatyyppi. Elohopeahöyry päästää sähkövirran kulkemaan vain yhteen suuntaan, ja toimii näin tasasuuntaajana.
Toiminta

Elohopeatasasuuntaajien toiminta perustuu suureen lasista valmistettuun tyhjiöastiaan, jonka pohjalla on katodina toimiva elohopea-allas, ja tyhjiökuvussa elohopeahöyryä. Vaihtovirta johdetaan altaassa olevaan elohopeaan, josta sähkövirta siirtyy valokaarena elohopeahöyryä pitkin ylempänä olevaan metalliseen anodiin.
Monissa elohopeatasasuuntaajissa on myös erityinen sytytysanodi varsinaisen anodin ja katodin välissä (Ignitron-tasasuuntausputken tavoin). Sytytysanodi muodostaa valokaaren katodiin ja näin ionisoi elohopeahöyryn jolloin tasasuuntain voi alkaa johtaa suurjännitettä.
Elohopeatasasuuntaajat ovat kytkettyinä ja suljettuina erillisissä metallikaapeissa. Näin tehdään luonnollisesti sähköturvallisuuden, mutta erityisesti tasasuuntaajasäiliön sisällä kipinöivien suurten valokaarien aiheuttaman UV-säteilyn haittavaikutusten eliminoimiseksi. Kaappien on myös oltava hyvin ilmastoituja, sillä elohopeatasasuuntaajien valokaaret kehittävät paljon lämpöä. Vanhanmallisten, lasisten elohopeatasasuuntaajien alla onkin sähkökäyttöinen tuuletin, joka jäähdyttää komponentteja.
Toiminta > Toimintakaavio > Kuusianodinen kytkentä

Kuvassa on toimintakaavio tyypillisestä kuusianodisesta elohopeatasasuuntaajasta kolmivaihevirralle. Kaaviossa ylinnä ovat muuntajan ensiökäämille tulevat kolmivaihelinjat R, S ja T, ja niiden alla kolmivaihemuuntajan ensiökäämitys. Ensiökäämityksen alla on toisiokäämitys jonka kunkin kelan molemmista navoista kulkee linja pyöreän tyhjiöastian, elohopeatasasuuntaajan, sisälle anodeihin A1 - A6, kaksi kullekin vaiheelle.
Toisiokäämityksen keskellä kulkee väliulosotto josta kulkee linja suoraan tasavirtaverkkoon liitettyyn negatiiviseen napaan, ja tasasuuntaajan sisällä oleva musta segmentti K merkitsee katodia, tässä tapauksessa elohopea-allasta, joka on liitetty tasavirtaverkon positiiviseen napaan. (Vastaa toiminnaltaan kokoaaltotasasuuntausta kahden diodin kytkennällä.)
Toiminta > Toimintakaavio > Kolmianodinen kytkentä

Samaa kaavaa soveltaen on myös olemassa kolmianodisia elohopeatasasuuntaajia. Nämä ovat toiminnaltaan muuten samanlaisia, mutta muuntajan toisiokäämityksessä ei ole väliulosottoa ja kunkin käämityksen toinen napa on liitetty suoraan tasavirtaverkon negatiiviseen napaan. Tämä rakenne on hyötysuhteeltaan kuusianodista elohopeatasasuuntaajaa huonompi, ja suuret elohopeatasasuuntaajat ovatkin tästä syystä lähes poikkeuksetta kuusianodisia.
Käyttökohteet

Elohopeatasasuuntaaja oli 1970-luvulle asti erittäin tärkeä komponentti esimerkiksi sähköjunien ja raitiovaunujen (jotka käyttävät tasavirtaa) virroituksessa. 1960-luvulla alettiin kuitenkin käyttää pienempiä, halvempia ja fyysistä rasitusta paremmin kestäviä, keraamisia puolijohteita. Keraamiset puolijohteet ovat myös huomattavasti turvallisempia: lasiset elohopeatasasuuntaajat olivat hankalia käsitellä, painavia, herkkiä särkymään, ja rikkoutuessaan niistä purkautui erittäin myrkyllistä elohopeahöyryä ja lähistöllä oleskelleet altistuivat helposti elohopeamyrkytykselle. Pahimmassa tapauksessa myös elohopea-allas rikkoutui, jolloin suuri määrä elohopeaa pääsi vuotamaan ulos. Elohopean siivoaminen pois oli sekä hankalaa että myrkytysvaaran takia vaarallista. Keraamiset puolijohteet taas ovat yleensä vankan posliinikuoren sisällä, eivätkä ne sisältäneet myrkyllisiä kemikaaleja.
Elohopeatasasuuntaajien teollinen massatuotanto loppui 1970-luvulla, mutta joitakin on edelleen käytössä vanhoissa raitioliikenneverkoissa; ja uudistetulla, nykyaikaistetulla ja kestävämmällä rakenteella valmistettuja tasasuuntaajia erityiskäytössä. (ks. alempi kuva) Muuten vanhoista, käytöstä poistetuista elohopeatasasuuntaajista onkin tullut lähinnä museoesineitä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
YouTube-video: Elohopeatasasuuntaaja toiminnassa
YouTube-video: Kaksi elohopeatasasuuntaajaa toiminnassa
Tyypillisen kuusianodisen elohopeatasasuuntaajan yksinkertaistettu toimintakaavio.
Käännös suomeksi
Across a Crowded Room

| Across a Crowded Room Richard Thompson |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys-lokakuussa 1984; RAK:n studiot, Lontoo
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Joe Boyd
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 37.25
 Levy-yhtiö: Polydor Records
Richard Thompsonin muut studioalbumit
| Small Town Romance 1984 | Across a Crowded Room 1985 | Daring Adventures 1986 |
Across a Crowded Room on brittiläisen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi Richard Thompsonin studioalbumi vuodelta 1985.
Albumin nimi ei viittaa suoraan mihinkään albumilla olevaan kappaleeseen.
Kappaleet

Richard Thompson on tehnyt kaikki kappaleet. Musiikkikustantaja on Island Music (BMI). Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen. Laulujen aiheet käsittelevät pääasiassa päättynyttä tai päättymässä olevaa parisuhdetta. Yhteiskunnallista sanomaa on kappaleessa "Walking Through a Wasted Land". Myös "Little Blue Numberin" sanoitus on yleisilmeestä poikkeava. Kappaleessa "She Twists the Knife Again" mainitaan Gene Tunney.
Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
| Sivu 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | When the Spell Is Broken | 4.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | You Don’t Say | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Ain’t Going to Drag My Feet No More | 4.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Love in a Faithless Country | 5.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| Sivu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Fire in the Engine Room | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Walking Through a Wasted Land | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Little Blue Number | 3.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | She Twists the Knife Again | 3.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ghosts in the Wind | 5.36 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Bruce Lynch – bassokitara
Dave Mattacks – rummut, lyömäsoittimet ja kosketinsoittimet
Simon Nicol – 12-kielinen Rickenbacker-kitara ja nailonkielinen kitara
Richard Thompson – laulu, kitara
sekä
Dave Bitelli – baritonisaksofoni
Alan Dunn – hanuri
Philip Pickett – engl. "Shawm, crumhorn, sopranino recorder and symphony"
Pete Thomas – tenorisaksofoni
Christine Collister ja Clive Gregson sekä Phil Barnes – taustalaulu
The Soultanas – taustalaulu kappaleella "Love in a Faithless Country"
Tuotantotiedot

Julkaisuvuosi: 1985
Levy-yhtiö: Polydor Records, luettelotunnus 825 421-1 Y
Tuottaja: Joe Boyd
Levytyspaikka ja -aika: RAK:n studiot, Lontoo; syys-lokakuussa 1984
Äänittäjä: Jack Nuber
Remiksaajat: Greg Jackman ja Jerry Boys
Apulaisäänittäjä: Chris Dickie
Masterointi: Jack Skinner, Sterling Sound
Takakannen valokuva Richard Thompsonista: Dennis Keeley
Etukannen valokuva: Phil Smee ja Donato Cinicolo
Kannen suunnittelu: Phil Smee Waldo’sissa.  (Kansikuvan esinekokoelmassa on mm. Coca-Cola-pullo, Le Monde -lehti, Truman Capoten kirja, lastenkirja Playtime Bumper Book, tietokoneen "lerppu"levyke ja punnan seteli.)
Tuotanto- ja tekijänoikeudet: 1985 PolyGram Records, Inc.
Painokset: Länsi-Saksassa 1985 Deutsche Grammophon Gesellschaft mbH, Glockengießerwall 3, 2000 Hamburg 1
Uutiskirjeen ja tietoja Richard Thompsonin levytyksistä on saanut osoitteesta Flypaper, c/o Frank Kornelussen, P.O. Box 516, Middlevillage, N.Y. 11379.
Accumoli

| Accumoli |
| --- | --- |
 Lago Secco
 vaakuna
 Accumoli
 Koordinaatit: 42°41′42″N, 13°14′55″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Latium
Maakunta:  Rieti
Pinta-ala:  
 – Maa:  87,37  km²
Korkeus:  855 (min. 666 - maks. 2 187)  m
Väkiluku (2015):  667
 – Väestötiheys:  7,63 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Accumoli on kunta Italiassa Latiumin alueella olevassa Rietin maakunnassa. Se sijaitsee Apenniinien vuoristossa. Kunta kuuluu osittain Gran Sasson ja Monti della Lagan kansallispuistoon (Parco nazionale del Gran Sasso e Monti della Laga), jossa on kesäisin luontopolkuja ja talvella hiihtolatuja levähdyspaikkoineen. WWF:n suojelema järvi Lago Secco on luontoarvoiltaan merkittävä.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä ovat Palazzetto del Podestà ja torni Torre civica 1100-luvulta sekä Palazzo Marchese Cappello, joka toimii nykyään kansallispuiston luonnonmuseona.
Historia

Accumoli tuhoutui pahoin vuonna 2016 tapahtuneessa maanjäristyksessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Accumoli Wikimedia Commonsissa
Rietin maakunta
Accumoli | Amatrice | Antrodoco | Ascrea | Belmonte in Sabina | Borbona | Borgo Velino | Borgorose | Cantalice | Cantalupo in Sabina | Casaprota | Casperia | Castel Sant’Angelo | Castel di Tora | Castelnuovo di Farfa | Cittaducale | Cittareale | Collalto Sabino | Colle di Tora | Collegiove | Collevecchio | Colli sul Velino | Concerviano | Configni | Contigliano | Cottanello | Fara in Sabina | Fiamignano | Forano | Frasso Sabino | Greccio | Labro | Leonessa | Longone Sabino | Magliano Sabina | Marcetelli | Micigliano | Mompeo | Montasola | Monte San Giovanni in Sabina | Montebuono | Monteleone Sabino | Montenero Sabino | Montopoli di Sabina | Morro Reatino | Nespolo | Orvinio | Paganico Sabino | Pescorocchiano | Petrella Salto | Poggio Bustone | Poggio Catino | Poggio Mirteto | Poggio Moiano | Poggio Nativo | Poggio San Lorenzo | Posta | Pozzaglia Sabina | Rieti | Rivodutri | Rocca Sinibalda | Roccantica | Salisano | Scandriglia | Selci | Stimigliano | Tarano | Toffia | Torri in Sabina | Torricella in Sabina | Turania | Vacone | Varco Sabino
Aleksandr Gusev (maahockeypelaaja)

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 1980 |  |  |
Aleksandr Petrovitš Gusev (ven. Александр Петрович Гусев, 21. helmikuuta 1955 Sredneuralsk, Venäjän SFNT – 1994 Sredneuralsk, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Gusev kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä maa voitti pronssia. Gusev teki olympiaturnauksessa neljä maalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandr Gusev (maahockeypelaaja) Wikimedia Commonsissa
Aleksandr Gusev Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Akatsuki-luokka (1901)

| Akatsuki-luokka |
| --- | --- |
 Kasumi

Tekniset tiedot
Uppouma:  422 t
Pituus:  68,45 m
Leveys:  6,28 m
Syväys:  1,73 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  62
Aseistus
Meritorjunta:  1 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss 2 × 45 cm torpedoputkea
Akatsuki-luokka (jap. 暁型駆逐艦) oli keisarillisen Japanin laivaston kahden torpedovenehävittäjän muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Akatsuki | Yarrow Shipbuilders, Poplar | 10. lokakuuta 1900 | 13. helmikuuta 1901 | 14. joulukuuta 1901 | upposi osuttuaan miinaan 17. toukokuuta 1904 |
| Kasumi | Yarrow | 1. helmikuuta 1901 | 23. tammikuuta 1902 | 14. helmikuuta 1902 | romutettu 1. heinäkuuta 1920 |
Aktivistit

Aktivistit voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
aktivistit, aktivismin harjoittajat
Suomessa erityisesti sortokausien aktivismista
Aktivistit, suomalainen Risto Orkon ohjaama elokuva vuodelta 1939
Aktivistit, suomalainen television minisarja vuodelta 2019
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aktivistit”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aleksandr Grossheim

Aleksandr Alfonsovitš Grossheim (ven. Александр Альфонсович Гроссгейм, Grossgeim; 23. helmikuuta (6. maaliskuuta) 1888 Lihovka, Venäjän keisarikunta – 4. joulukuuta 1948 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen kasvitieteilijä ja Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsen. Grossheim valmistui Moskovan yliopistosta vuonna 1912, jonka jälkeen hän työskenteli pitkään Tbilisissä.
Hänen päätyönsä oli Kaukasuksen alueen kasvillisuuden tutkimus, josta hän julkaisi muun muassa neliosaisen teossarjan Флора Кавказа ('Kaukasuksen kasvillisuus') vuosina 1928–1934.
Teoksia

Флора Кавказа ('Kaukasuksen kasvillisuus'), 1928–1934
Анализ флоры Кавказа ('Analyysi Kaukasuksen kasvillisuudesta'), 1936
Растительные ресурсы Кавказа ('Kaukasuksen kasvivarat'), 1446
Растительный покров Кавказа ('Kaukasuksen kasvipeite'), 1948
Определитель растений Кавказа ('Kaukasuksen kasvien määritys'), 1949
Adolf Lindenbaum

Lindenbaum
Adolf Lindenbaum (12. kesäkuuta 1904 – 1941) oli puolanjuutalainen matemaatikko ja loogikko.
Lindenbaum valmistui filosofian tohtoriksi 1928. Hän työskenteli muun muassa topologian ja joukko-opin parissa. Hänen mukaansa on nimetty Lindenbaumin lause propositiologiikassa. Lindenbaum oli Alfred Tarskin läheinen ystävä ja yhteistyökumppani.
Toisen maailmansodan aikana Lindenbaum pakeni kansallissosialisteja Białystokiin, joka kuitenkin tuli natsi-Saksan miehittämäksi vuonna 1941. Gestapo pidätti hänet, ja hänet teloitettiin Paneriaissa.
Adrian Nicole LeBlanc

Adrian Nicole LeBlanc on palkittu yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija, jonka teokset keskittyvät usein marginaalisiin yhteiskunnan jäseniin, kuten prostituoituihin ja naisvankeihin.
LeBlanc syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Leominsterin kaupungissa Massachusettsissä ja opiskeli muun muassa Yalen ja Oxfordin yliopistossa. Opiskelujensa jälkeen hän työskenteli Seventeen Magazinessa.
Hänen ensimmäinen kirjansa Random Family: Love, Drugs, Trouble and Coming of Age in the Bronx (suomennettuna Vapauden vangit – kotipaikka: Bronx) julkaistiin vuonna 2003. LeBlanc suoritti kirjaa varten laajaa taustatukimusta yli kymmenen vuoden ajan, keräten lukuisia haastatteluja ja muuta lähdemateriaalia. Hän on kertonut jopa asuneensa toisinaan yhdessä kirjan päähenkilöiden Cocon ja Jessican kanssa.
Muita julkaisuja

"Gang Girl: When Manny’s Locked-Up" (1994)
"Landing From the Sky" (The New Yorker, 23. huhtikuuta, 2000)
"When the Man of the House is in the Big House" (Cover, January, 2003)
"Sidelines" (2005)
"The Ground We Lived On: A Father's Last Days"
Palkinnot

Margolis Award (2000)
Lettre Ulysses Award (2003)
Borders Original Voices Award for Nonfiction
MacArthur Fellow (2006)
Aleksandr Ponomarjov

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Aleksandr Ponomarjov
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1918
Syntymäpaikka: Horlivka, Ukraina
Kuolinaika: 7. heinäkuuta 1973 (55 vuotta)
Kuolinpaikka: Moskova, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 170 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1936 1936–1940 1941 1945–1950 1951–1952 |  Ugolštšiki Stalino  Traktor Stalingrad  Profsoyuzy-1 Moskova  Torpedo Moskova  Šahtjor Stalino Stalino | 1 (1) 85 (56) 9 (2) 133 (83) 38 (19) |
Valmennusura
1953–1956 1957–1958 1960–1961 1962–1965 1966–1968 1969–1970 1971 1972:  Šahtjor Stalino Stalino  Neuvostoliiton juniorij.  FK Metalist Harkova  Dynamo Moskova  Upon Pallo  FC Ararat Jerevan  Neuvostoliitto  Neuvostoliitto
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Aleksandr Ponomarjov ( 23. huhtikuuta 1918 Horlivka – 7. heinäkuuta 1973 Moskova) oli neuvostoliittolainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Russian Team (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Ukr Soccer (venäjäksi)
Déjà-vu

Déjà-vu (myös déjà vu [deʒavy]; ranskaa, suomeksi 'jo nähty') eli entiselämys tarkoittaa hämmentävää ja vahvaa tuttuuden tunnetta jossakin tilanteessa. Henkilö tuntee varmasti kokeneensa nykyisen tilanteen jo aiemminkin, vaikka usein tietääkin sen mahdottomaksi.
Historia

Käsitteen nimesi déjà-vuksi ensimmäisen kerran ranskalainen filosofi ja parapsykologi Émile Boirac kirjeessään vuonna 1876, ja F. L. Arnaud toi nimityksen tieteelliseen käyttöön vuonna 1896. Aikaisemmin ilmiöön oli viitattu ainakin nimellä promnesia.
Yleisyys

Ihmisistä 60–70 prosenttia kertoo kokeneensa déjà-vu-ilmiön ainakin kerran. Ilmiö on keskimääräistä yleisempi koulutetuilla ja korkeassa sosioekonomisessa asemassa olevilla ihmisillä, jotka matkustelevat paljon. Déjà-vu-kokemukset ovat yleisimmillään 15–25 vuoden iässä, minkä jälkeen ne harvenevat jyrkästi.
Déjà-vu -kokemukset näyttävät olevan yhteydessä stressiin ja uupumukseen, ja niitä voi esiintyä fyysisen tai psyykkisen rasituksen jälkeen iltaisin tai rankan alkoholinkäytön jälkeen.
Selityksiä

Déjà-vulle on tarjottu useita selityksiä, jotka saattavat vaikuttaa samanaikaisestikin. Havaintopsykologi Jukka Häkkisen mukaan ilmiö saattaa johtua siitä, että kaksi tiedonkäsittelyvirtaa etenee hetken aikaa erilaista vauhtia. "Missä"-tieto tuleekin poikkeuksellisesti perille vasta "mikä"-tiedon jälkeen, minkä seurauksena ihmisen valtaa tuttuuden tunne.
Déjà-vu saattaa myös muistuttaa kokijaa jostain aiemmin nähdystä mutta jo unohdetusta elämyksestä, jota hän ei kuitenkaan osaa liittää alkuperäiseen yhteyteensä.
Myös ihmisen tarkkaavaisuustason muutos saattaa aiheuttaa saman tilanteen käsittelemisen kahteen kertaan eri tietoisuuden tasoilla, mikä aiheuttaa tunteen sen elämisestä kahteen kertaan.
Selityksiä > Parapsykologiset selitykset

Déjà-vu liitetään usein yliluonnollisiin kykyihin, kuten ennaltatietämiseen tai selvänäköisyyteen, ja niitä käytetään parapsykologisten väitteiden todisteina. Ilmiö liitetään usein uniin tai sillä perustellaan aikaisempien elämien olemassaoloa.
Yhteys sairauksiin

Déjà-vu ei yleensä ole sairauden merkki. Déjà-vu saattaa kuitenkin ennakoida kohtauksen alkamista temporaalilohkon epilepsiaa kärsivällä. Skitsofreenikon déjà-vu saattaa kestää useita tunteja.
Aiheesta muualla

Yle Oppiminen: Oudot tunteet: Déjà vu
Afganistan kesäolympialaisissa 1936

Afganistan osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Berliinin kesäolympialaisissa  1936 15 urheilijan vahvuisella joukkueella. Olympialaisissa Afganistanin joukkue kilpaili 14 urheilijan voimin yleisurheilussa sekä maahockeyssä. Mitaleille asti maan edustajat eivät kuitenkaan yltäneet.
Joukkue > Yleisurheilu

Elif Khan ei kilpaillut
Mohamed Mohamed Khan
Miehet, 100 m → 3. alkuerän kuudes (ja viimeinen), karsiutui
Miehet, pituushyppy → karsiutui loppukilpailusta, karsintaraja 715 cm
Abdul Rahim
Miehet, kuulantyöntö → karsiutui loppukilpailusta, karsintaraja 14,50 m
Joukkue > Maahockey

Alkulohkon toinen, karsiutui.
Afganistanin maahockeyjoukkue koostui 18 pelaajasta, joista vain 12 mainitaan nimeltä olympialaisten virallisessa raportissa. Nämä 12 pelaajaa pelasivat olympialaisissa vähintään yhden ottelun: 
Jammal-ud-Din Affendi
S. Mohammad Asif
Sayed Ali Atta
Sayed Mohammad Ayub
Sayed Ali Baba
Mian Faruk Shah
Fazal Hussain
Saadat Shazada Malook
Sultan Mohammad Shazada
Shujadin Shuja Shazada
Sardar Abdul Wahid
Shah Zahir
Afganistanin joukkue sijoittui alkulohkossaan toiseksi, mikä ei tosin riittänyt jatkoon. Joukkue hävisi Saksalle 1-4 ja pelasi tasan 6-6 Tanskan kanssa. Lopullisissa tuloksissa Afganistan jäi sijojen 1-4 ulkopuolelle, joten joukkue ei saanut varsinaista sijoitusta.
Albert Collon

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten jääkiekko.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten jääkiekko.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten jääkiekko.EM-kilpailut  | Maa:   Belgia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Itävalta 1927 |  |  |
Albert Collon oli belgialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan viisi kautta Belgian pääsarjassa Le Puck d’Anversin joukkueessa vuosina 1925–1930. Collon edusti myös Belgiaa Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928, joissa hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä sekä Ranskan, Itävallan ja Saksan MM-kilpailuissa 1930, joissa hän pelasi yhden ottelun ilman tehopisteitä. Collon kuului Belgian joukkueeseen myös Sveitsin EM-kilpailuissa 1926, Itävallan EM-kilpailuissa 1927 ja Unkarin EM-kilpailuissa 1929. Itävallassa 1927 hän saavutti EM-hopeaa.