stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sue
Suen tekijöitä

Kimmo Nurminen, päätoimittaja, Suessa vuodesta 1994 alkaen.
Ari Väntänen, toimituspäällikkö, Suessa vuodesta 1997 alkaen.
Muita tekijöitä ja avustajia
Annika Brusila
Henri Eerola
Jarkko Fräntilä, kolumnisti/toimittaja v.1999 alkaen.
Markku Halme
Ville Hartikainen
Lotta Heikkeri, avustaja v. 2004 alkaen.
Tero Heikkinen
Tuomas Jalamo
Kimmo Jaramo, toimittaja/valokuvaaja v. 1995 alkaen.
Vesa Kataisto, elokuvatoimittaja v. 2000 alkaen. Sarjakuvavaikuttaja, mm. Sarjainfo-lehden päätoimittaja.
Anni Kemppainen
Jukka Kittilä
Minna Koivunen
Anna Lahokoski
Jussi Lahtonen, kolumnisti/kriitikko/toimittaja v. 2000 alkaen. Mm. Film-O-Holicin elokuvakriitikko.
Jouko Lehtinen
Oskari Lehtinen
Niina Linna
Aku-Tuomas Mattila
Marjut Mutanen, avustaja v.1995 alkaen.
Jari Mäkelä
Jyrki Mäkelä
Katri Ojala
Pau Norontaus, sarjakuvapiirtäjä
Miki Peltola, toimittaja-työntekijä vuodesta 2000.
Mika Penttinen, tietokirjailija
Teemu Purhonen
Tuomas Tiainen
Tomi Tuominen, kolumnisti, toimittaja vuodesta 1999 alkaen.
SUE-CD

Sue julkaisi joitakin kokoelmalevyjä. Niiden teemat ovat vaihdelleet kokoelmittain, mutta levyille valitut yhtyeet ovat lehden linjan mukaisesti sekoitus tuntemattomampia ja kokeilevampia yhtyeitä sekä isompia nimiä. Sue-levyjä on ilmestynyt kahdeksan, minkä lisäksi on julkaistu Sue: Vuosikymmenen parhaat levyt 2000–2009 -albumi, johon on koottu Suen ”vuosikymmenen parhaat levyt” -äänestyksen artisteja.
SUE-CD > Suen kokoelmalevyjen diskografia

Sue Compilation Vol. 1 (1996, SUE-CD001)
SUE CD 2 (1997, SUECD-002)
SUE CD 3 (2002, SUECD-003)
SUE CD 4 (2003, SUECD-004)
SUE CD 5 (2004, SUECD-005)
SUE CD 6 (2005, SUECD-006)
SUE CD 7 (2008, SUECD-007)
SUE CD 8 (2007, SUECD-008)
Sue: Vuosikymmenen parhaat levyt 2000–2009 (2010, HYPECD65))
Suen vuoden levyt 2002–2009

Sue on valinnut vuosittain toimittajiensa keskuudessa vuoden parhaat ulkomaiset ja kotimaiset albumit. Vuonna 2009 valittiin vuosikymmenen paras albumi.
2002
Vuoden kotimainen levy: Sweatmaster: Sharp Cut
Toinen sija: Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus: Rajaportti / Kotiteollisuus: Kuolleen kukan nimi
Vuoden ulkomainen levy: Hellacopters: By The Grace Of God
Toinen sija: Queens of the Stone Age: Songs for the Deaf
2003
Vuoden kotimainen levy: Disco Ensemble: Viper Ethics
Vuoden ulkomainen levy: Turbonegro: Scandinavian Leather
2004
Vuoden kotimaiset levyt (palkinto jaettiin äänestyksen tasatuloksen perusteella): Mokoma: Tämän maailman ruhtinaan hovi sekä Ruudolf: Doupeimmat Jumala Seivaa
Vuoden ulkomainen levy: Social Distortion: Sex, Love and Rock'n'Roll
2005
Vuoden kotimainen levy: Sweatmaster: Tom Tom Bullet
Vuoden ulkomainen levy: System Of A Down: Mezmerize
Vuoden metallilevy: System Of A Down: Mezmerize
2006
Vuoden kotimainen levy: Jolly Jumpers: Mobile Babylon
Vuoden ulkomainen levy: Strapping Young Lad: The New Black
2007
Vuoden kotimainen levy: Sweatmaster: Animal
Toinen sija: Radiopuhelimet: Viisi tähteä
Kolmas sija: Plain Ride: Strange Trial
Vuoden ulkomainen levy: Editors: An End Has a Start
Toinen sija: The White Stripes: Icky Thump
Kolmas sija: Radiohead: In Rainbows / Entombed: Serpent Saints - The Ten Amendments
2008
Vuoden kotimainen levy: Kauko Röyhkä & Riku Mattila: s/t
Toinen sija: Asa: Loppuasukas
Kolmas sija: Black Magic Six: Evil Acupunction / Rytmihäiriö: Sarvet, sorkat, salatieteet
Viides sija: Laineen Kasperi: Saatana saapuu Sörnäisiin
Vuoden ulkomainen levy: Portishead: Third
Toinen sija: Airbourne: Runnin' Wild
Kolmas sija: Coldplay: Viva la Vida or Death and All His Friends
Viides sija: Duffy: Rockferry / The Hellacopters: Head Off
2009
Vuosikymmenen paras ulkomainen levy: Radiohead: Kid A
Toinen sija: The Flaming Lips: Yoshimi Battles the Pink Robots
Kolmas sija: The Strokes: Is This It
Vuosikymmenen paras kotimainen levy:  Kauko Röyhkä & Riku Mattila: s/t
Toinen sija: PMMP: Kovemmat kädet
Kolmas sija: Sweatmaster: Sharp Cut
Aiheesta muualla

Suen verkkosivut
Sue digitaalisena näköislehtenä (myös vanhat numerot)
Sue Myspacessa (englanniksi)
Spede Show

| Spede Show |
| --- | --- |
 Spede Show’n logo vuosina 1985–1987.
Tyyli:  Sketsiviihde
Kestoaika:  15–50 minuuttia
Pääosissa:  Spede Pasanen   Simo Salminen   Vesa-Matti Loiri (1970-1987)  Pentti Siimes (1971-1984)
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Mainos-TV
Esitetty:  1964 – 1987
Jaksoja:  119
Tuotanto
Tuottaja(t):  Spede Pasanen
Ohjaaja(t):  Inkeri Pilkama (1971-1987)   Jukka Virtanen (1968-1970)   Ere Kokkonen (1968-1970)   Ilkka Linnasalmi (1964)   Juhani Kauppinen (1964)   Veikko Kerttula (1964)   Pekka Parikka (1964)
Käsikirjoittaja(t):  Spede Pasanen
Säveltäjä(t):  Olli Ahvenlahti
Tuotantoyhtiö(t):  MTV Oy / Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Seuraaja:  Vesku Show
Palkinnot
Voitetut:  Venla 1984  (vuoden hauskin tv-ohjelma)   Venla 1985  (vuoden hauskin tv-ohjelma)   Telvis 1984
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Trikkitoteutuksella tehty kääpiötanssi 1970-luvulta.
Isä kertoo lapselleen iltasatua. Kuvassa Pentti Siimes ja Spede Pasanen.
Laulu- ja soitinyhtye Bluff Brothers (Vesku, Spede ja Simo) vuonna 1985.
Pikkupojat (Vesku, Spede ja Simo) ensimmäisessä sketsissään lokakuussa 1985.
Spede Show on Spede Pasasen Mainos-TV:lle tekemä sketsisarja, jossa olivat Speden lisäksi mukana muun muassa Vesa-Matti Loiri ja Simo Salminen. Sarjaa tehtiin vuosina 1964 (nimellä Spede-show), 1968–1974 ja 1984–1987. Sarjassa nähtiin ensimmäisen kerran useita tunnettuja sketsihahmoja, kuten Loirin esittämät Uuno Turhapuro ja Nasse-setä.
Vuodet 1981–1987

Vuonna 1981 ohjelmasta esitettiin parhaat palat -koosteita. Vuonna 1982 Spede suunnitteli ohjelman uutta tulemista, mutta Vesa-Matti Loirin työkiireiden takia uusia sketsejä ei tehty, vaan vanhoista sketseistä tehtiin kaksi koosteohjelmaa, jotka Spede, Vesa-Matti Loiri ja Simo Salminen juonsivat. Juonnot kuvattiin värillisinä, sketsit olivat mustavalkoisia.
Tammikuussa 1984 aika oli vihdoin kypsä ja uusi, värillinen Spede Show näki päivänvalon. Ohjelmat jatkuivat vuoden 1987 loppuun asti. ”Ei ole pakko katsoa, mutta lähes välttämätön nähdä”, oli Speden mainoslause ohjelmalleen 1980-luvulla. Spede Show’n ohjaajana toimi vuosina 1971–1987 Inkeri Pilkama. Myös Ere Kokkonen ohjasi pari ohjelmaa vielä 1980-luvulla.
1980-luvun Spede Show’n suosituimpia sketsihahmoja olivat muun muassa lapsia vihaava lastenohjelman juontaja Nasse-setä (Loiri), laulaja Jean-Pierre Kusela (Loiri), laulu- ja soitinyhtye Bluff Brothers (tuttu Spede-ohjelmista jo 1960-luvulta), Mänttien TV-aseman juontajat Auvo ja Kultsi (Loiri ja Salminen), TV-kuuluttaja Tyyne (Loiri) sekä 4-, 5, ja 6-vuotiaat pikkupojat (Pasanen, Salminen ja Loiri). Auvo ja Kultsi sekä Pikkupojat saivat myös omat elokuvansa: Hei kliffaa hei (1985) ja Pikkupojat (1986).
1980-luvulla vakiosketsinä olivat myös esim. naisen logiikka-, puistonpenkki- ja lääkärisketsit, urheiluselostaja Vode, kaamea röyhtäisijä, sanomalehtikatsaukset, muovipussin käyttöideat, koeavioliitot, kuolemaantuomittu, marsilaiset, röyhtäilevä uutistenlukija ja väärinkäsitysnäytelmät.
Vuonna 1984 Spede Show’n kielikurssiohjelma Practical English in Practice edusti MTV:tä viihdeohjelmien Montreux’n Kultainen Ruusu -festivaaleilla. Ohjelma sai kansainvälisen lehdistön kunniamaininnan. Vuonna 1985 Montreux’hön festivaaleille MTV:tä edustamaan lähetettiin Speden ohjelma Open the door, please.
Spede Show’n loputtua alkoi Vesa-Matti Loirin yksin käsikirjoittama Vesku Show (1988–1991), jossa esiintyivät Spede show’n näyttelijöistä Loiri, Salminen ja Lauri.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Spede Pasanen  | … |  1964–1987 (useita rooleja)   |
|  Simo Salminen  | … |  1964–1987 (useita rooleja)   |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  1968–1987 (useita rooleja)   |
|  Pentti Siimes  | … |  1971–1984 (useita rooleja)   |
|  Marjatta Raita  | … |  1971–1984 (useita rooleja)   |
|  Jyrki Kovaleff  | … |  1974–1976 (Pehmeäleff)   |
|  Seppo Laine  | … |  1974–1976 (Tossavainen)   |
|  Hannele Lauri  | … |  1984–1987 (useita rooleja)   |
|  Olli Ahvenlahti  | … |  1984–1987 (pianisti, avustaja)   |
|  Riitta Väisänen  | … |  1984–1987 (avustaja)   |
Työryhmä

Ohjaus:
Inkeri Pilkama 1971–1987
Jukka Virtanen 1968–1970
Ere Kokkonen 1968–1970
Ilkka Linnasalmi 1964
Juhani Kauppinen 1964
Veikko Kerttula 1964
Pekka Parikka 1964
Käsikirjoitus:
Spede Pasanen
Tuotantoyhtiöt:
Oy Mainos-TV-Reklam Ab
MTV Oy
Palkinnot

Spede Show sai 1980-luvulla useita tv-alan palkintoja. Tv:n katsojat äänestivät Venla Gaalassa Spede Show’n vuoden hauskimmaksi tv-ohjelmaksi vuosina 1984 ja 1985. Spede Show palkittiin myös Telvis-palkinnolla 1984. Lisäksi Spede sai Erikois-Telviksen vuonna 1985. Simo Salminen palkittiin Suomen suosituimpana miespuolisena tv-esiintyjänä Telviksellä vuonna 1966, Vesa-Matti Loiri sai saman kunnian vuosina 1984, 1986 ja 1987.
Sisällön käyttö muissa sarjoissa

Vuonna 1984 tehtyä Bluff Brothersin musiikkiesitystä käytettiin Speden Spelit -peliohjelman alku- ja lopputunnuksena vuosina 1994–2001. Spede Show’n sketsejä on esitetty Speden peliohjelmassa Sana mania (1999) ja Koomikon kuva -dokumenteissa 2002. Vuonna 2003 Päiviö Pyysalo kokosi sketseistä 15-osaisen Speden parhaat -sarjan.
Julkaisut > DVD-julkaisut

Vuonna 2005 MTV3 ja Pan Vision julkaisivat sarjasta ensimmäinen DVD-kokoelman Spede Show – Pääasia että on kivvaa 1965–1972, joka sisältää kaikki näihin päiviin säilyneet Speden tv-ohjelmat vuosilta 1965–1972. Vuonna 2006 julkaistiin kaksi Spede Show -kokoelmaa Spede Show – Voihan rähmä 1973–1984 ja Spede Show – Kliffaa hei 1984–1985. Huhtikuussa 2007 julkaistiin neljäs DVD-kokoelma Spede Show – Ihan huvin vuoksi 1985–1986. Viides DVD-kokoelma Spede Show – Kyllä kansa tietää 1986–1987 julkaistiin tammikuussa 2008. Kaikki kokoelmat sisältävät kaksi levyä.
Vuosien 1965–1982 ohjelmista useat ovat koosteohjelmia aiemmista ohjelmista. Tuon ajan ohjelmia on säilynyt näihin päiviin huomattavan vähän, koska kalliita kuvanauhoja käytettiin uudelleen. Vuosien 1973–1982 koosteohjelmista on poistettu ensimmäisellä DVD:llä julkaistut sketsit. Vuosien 1984–1987 ohjelmat ovat kaikki alkuperäisiä. Näiden vuosien koosteohjelmat on jätetty pois. Myös vuoden 1987 viimeinen jakso jäi julkaisuista pois levytilojen loppumisen vuoksi.
Koosteohjelmat merkitty (*) asteriskilla.
| Kansikuva | Nimi ja vuodet | Julkaisu | Jaksot | Lisämateriaali |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Spede Show – Pääasia että on kivvaa  1965–1972 | 24. marraskuuta 2005 | nimi ja esityspäivät  Spedevisio 30.4.1967*   Spedevisio 2.8.1967*    50 pientä minuuttia 19.1.1969*   50 pientä minuuttia 8.6.1969   50 pientä minuuttia 6.12.1970   50 pientä minuuttia 15.8.1971   Spede Show 12.9.1971*   50 pientä minuuttia 10.10.1971   Spede Show 12.11.1972 |  "Romeo ja Julia" -sketsi  "Sir Henry" -sketsi  Kaksi hylättyä käsikirjoitusta  Musalaari  Esiintyjäluettelo |
|  | Spede Show –  Voihan rähmä 1973–1984 | 1. maaliskuuta 2006 | esityspäivät  6.9.1973*   22.8.1974*  19.9.1974  10.2.1975*  17.8.1981*    5.9.1982*  20.1.1984   17.2.1984   16.3.1984   13.4.1984   5.5.1984  |  Sketsejä ohjelmasta Spede Show 5.6.1982  Jyrättyjä käsikirjoituksia ja sisältöluettelo  70-luvun alkuperäinen sisältöluettelo  Lehtileikkeitä  Kunniakirjoja  Esiintyjäluettelo |
|  | Spede Show –  Kliffaa hei 1984–1985 | 2. elokuuta 2006 | esityspäivät  3.9.1984   1.10.1984    29.10.1984   26.11.1984   21.1.1985   18.2.1985    18.3.1985   15.4.1985   13.5.1985 |  70-luvun jyrätty käsikirjoitus  Speden tekstaama "Naisen logiikka" -käsikirjoitus  Esiintyjäluettelo |
|  | Spede Show –  Ihan huvin vuoksi 1985–1986 | 18. huhtikuuta 2007 | esityspäivät  21.10.1985   25.11.1985    13.12.1985   10.1.1986   7.2.1986   7.3.1986   4.4.1986   2.5.1986   27.10.1986 |  Ei lisämateriaalia |
|  | Spede Show –  Kyllä kansa tietää 1986–1987 | 23. tammikuuta 2008 | esityspäivät  24.11.1986   22.12.1986   13.2.1987   13.3.1987   10.4.1987   8.5.1987   7.9.1987   5.10.1987   26.10.1987 |  Ei lisämateriaalia |
Julkaisut > Naisen logiikka -albumi

Vuonna 2002 Edel Records julkaisi Naisen logiikka -CD-levyn. Levy sisältää 22 naisen logiikka -sketsiä.
Lissenkefalia

Lissenkefalia on syvää kehitysvammaisuutta aiheuttava aivojen tasapintaisuussyndrooma, johon kuuluu monesti muitakin aivojen epämuodostumia.
Lissenkefaliaan liittyy syvän kehitysvammaisuuden lisäksi mm. hengitysvaikeuksia, pakkoliikkeitä ja ennenaikainen kuolema. Useimmat potilaat eivät pysty kääntymään, istumaan eivätkä kävelemään. Heillä saattaa ilmetä epileptisiä kohtauksia.
Vesipäisyys ja silmävauriot ovat II-tyypin potilailla tavallisia.
Noin 50 % lissenkefalikoista menehtyy 10. ikävuoteen mennessä. Häiriö voi olla seurausta esimerkiksi perintötekijöistä, sattumanvaraisesta geenivirheestä tai jostakin raskaudenaikaisesta tekijästä.
Lissenkefaliasta kärsii noin yksi tai hieman yli yksi lapsi 100 000:sta. Yleisimpiä lissenkefaliasairauksia ovat Miller–Diekerin ja Walker–Warburgin oireyhtymä. Elinajanodote on heikko varsinkin Miller–Dieker-potilailla: useimmat kuolevat muutaman kuukauden ikäisinä.
Aiheesta muualla

Lissenkefalia Kehitysvammahuollon tietopankissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Magneettikuva normaaleista aivoista sekä lissenkefalia potilaan aivoista vierekkäin (englanniksi)
Lepaa

| Lepaa Stjärnsund |
| --- | --- |
 Lepaan kartano
 Lepaa
 Koordinaatit: 61°06.968′N, 24°20.413′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kanta-Häme
Kunta:  Hattula
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2016):  202
Postinumero:  14610
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kartano, Stjernsund Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Lepaa (ruots. Stjärnsund) on kylä Tyrvännössä Hattulan kunnassa Kanta-Hämeessä.
Lepaan kartano

Lepaan kartano on perustettu mahdollisesti jo 1200-luvulla. Päärakennuksen vanhin osa on peräisin 1600–1700-lukujen taitteesta. Se muutettiin empiretyylin mukaiseksi 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1820 kartanon osti pietarilainen kauppias Heimburger. Hänen kuoltuaan tila jäi hänen leskelleen Marialle. Maria avioitui tilanhoitaja Karl Fredrik Packalenin kanssa. Packalen testamenttasi kartanon valtiolle vaimonsa Marian kuoltua sillä ehdolla, että tilalle on perustettava maanviljelys- tai puutarhakoulu. Valtio sai tilan vuonna 1902, puutarhaopisto perustettiin 1910 ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat opintonsa vuonna 1912.
Lepaan kampuksen koulutus nykyisin

Nykyään Hämeen ammattikorkeakoulun rakennetun ympäristön ja puutarhatalouden koulutusohjelmat sekä Hämeen ammatti-instituutin viheralan ja puutarhatuotannon koulutusohjelmat toimivat Lepaalla. Hämeen ammatti-instituutissa on myös mahdollista suorittaa puutarha-alan ammattitutkinto (golfkentänhoitajan osaamisala), puutarha-alan erikoisammattitutkinto (golfkenttämestari) sekä elintarvikejalostuksen ammattitutkinto (alkoholijuomien osaamisala). Lepaalla on myös puutarha-alaan keskittynyt, kaikille avoin kirjasto.
Lepaalla järjestetään vuosittain puutarha-alan ammattilaisten Lepaa-näyttely, joka on yksi Pohjoismaiden suurimmista ja Euroopan vanhimmista ammattilaistapahtumista.
Lepaan Anna

Lepaalla kerrotaan tarinaa Anna-neidosta, jolla oli suhde Maunu Olavinpoikaan ja joka nykyään kummittelee Lepaalla. Tarinan mukaan Anna muurattiin elävältä kartanon kellariin tai hukutettiin virtaan. Lepaan Annasta on tehty myös näytelmä. Lepaan viinitila myy hänen mukaansa nimettyä viiniä.
Hattulan vaakuna
Liikenteen ja liikkumisen pääosasto

| --- | --- |
 
Rooli:  Komission pääosasto
Perustettu:  2010
Edeltäjä:  DG-TREN
Virkakunta
Komissaari:  Adina Vălean
Pääjohtaja:  Magda Kopczyńska
Varapääjohtaja(t):  Maja Bakran Marcich Herald Ruijters
Hallinto
Sijainti:  Euroopan komissio 1049 Bryssel Belgia
Verkkosivusto
 Pääosaston sivut
n k 
Liikenteen ja liikkumisen pääosasto (DG-MOVE) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta liikenteen ja liikkumisen alalla.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission liikenneasioista vastaava komissaari Adina Vălean. Pääosaston pääjohtajana toimii puolalainen Magda Kopczyńska ja varapääjohtajina kroatialainen Maja Bakran Marcich sekä alankomaalainen Herald Ruijters.
Pääosaston johtajat > Komissaarit

2019–2024: Adina Vălean
2014–2019: Violeta Bulc
Pääosaston johtajat > Pääjohtajat

2023– Magda Kopczyńska
2015–2023: Henrik Hololei
2014–2015: João Aguiar Machado
2010–2014: Matthias Ruete
Pääosaston johtajat > Varapääjohtajat

2016– Maja Bakran Marcich
2023– Herald Ruijters
2016–2022: Matthew Baldwin
Luettelo São Tomé ja Príncipen kaupungeista

São Tomé ja Príncipen kartta
Tämä on luettelo São Tomé ja Príncipessä sijaitsevista kaupungeista.
Bom Successo
Guadalupe
Neves
Porto Alegre
Ribeira Afonso
Santa Catarina
Santana
Santo António
São João dos Angolares
São Tomé
Trindade
Linnonsaari (Tervo)

Linnonsaari
| --- | --- |
Sijainti:  Tervo Pohjois-Savo Suomi
Vesialue:  Iisvesi–Virmasvesi–Rasvanki
Korkein kohta:  122,5 m 
Pinta-ala:  5,58 km²  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Linnonsaari on Pohjois-Savon Tervossa Iisvesi–Virmasvesi–Rasvankin järvessä sijaitseva asuttu saari.
Yleistä

Linnonsaari on 3,8 kilometriä pitkä ja 2,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,58 neliökilometriä . Saari on melko matala ja sen korkein kohta sijaitsee saaren keskellä, missä masto kohoaa noin 123 metrin korkeuteen mpy. Saaren huippu yltää 25 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Saaren luoteispuolella aukeaa Rasvangin ja sen etelä- ja kaakkoispuolella aukeaa Virmasveden järvenselät. Saaren itäpuolella on Linnonsalmi, joka on 2,6 kilometriä pitkä ja 350–1 100 metriä leveä. Länsipuolella sen erottaa Käpysaaresta 600 metriä pitkä, 80–200 metriä leveä Siltasalmi. Salmea on kavennettu maantien pengersillalla, jossa on kapea silta-aukko. Linnonsaaren lähistöllä sijaitsee monia pienempiä saaria. Pohjoispuolelta löytyy Haasiansaaret, Haasiasaaret, Häyrynsaaret, Salinsaari, Läntänsaari, Kangassaari ja Tilkinsaari, jotka ovat kaikki autioita ja suojeltuja. Suuremmat Pahkasaari ja Voudinsaari ovat autiosaaria. Linnonsaaren eteläpuolella sijaitsevat myös autiot Miekkakallio, Jäppisensaaret, Pirttisaari, Rovastinsaari, Pitkäsaari, Kääriönsaari ja Kotkansaari.
Saareen tulee Suonenjoen Mustolanmäeltä seututieltä 548 haarautuva yhdystie 16151, joka seuraa Lieteniemeä, ylittää Lietesalmen saapuen Käpysaareen ja ylittää lopuksi Siltasalmen. Tie päättyy Linnonsalmen rantaan, mihin on Karttapaikkaan merkitty pari kilometriä pitkä talvitie Soukanlahdelta mantereelle Kellonniemeen. Saaressa on seitsemän kiinteästi asuttua tilaa ja lisäksi noin 30 vapaa-ajan asuntoa. Asutus muodostaa yhdessä Käpysaaren asutuksen kanssa Käpysalon kulmakunnan. Saari on mainittu Valtioneuvoston asetuksessa saaristokunnista ja muiden kuntien saaristo-osissa (2012–2015) . Tervon kuntaraja kulkee Virmasvedellä Kääriönsaaren ja Kotkansaaren välistä.
Luontoarvoja

Saarella on pohjavesialue saaren itärannassa , jonka riittoisuus olisi 450 kuutiometriä sekunnissa.
Saaren pohjoisrannoille on perustettu useita luonnonsuojelualueita. Rasvangin saariston luonnonsuojelualue sisältää lyhyen rantakaistaleen Rapakkoniemen lähellä ja monet lähialueen pikkusaarista. Tilkinniemen luonnonsuojelualue muodostuu Rapakkoniemen läheisestä palstasta, koko Tilkinniemestä, Retvonkorvesta ja rantakaistaleesta Läntänsaarelle asti. Läntänsaaren eteläpuolella sijaitsee vielä Aironiemen suojelualueeseen kuuluva pieni metsäpalsta.
Saaren lounaisrantaan on vuosina 2009–2014 perustettu Luonnonperintösäätiön toimesta Käpyrannan 26 hehtaarin kokoinen suojelualue (Käpyrannan metsä), joka on muodoltaan vielä pirstalemainen. Metsäalueen puusto muodostuu vanhoista kuusista ja männyistä ja sellaisesta metsästä, jolla on vielä aikaa muuttua aarniometsäksi.
Linnean Society

Linnean Society of London (Lontoon Linné-seura) on taksonomian ja luonnonhistorian tutkimusseura. Se on perustettu vuonna 1788 ja on maailman vanhin aktiivinen biologian alan tiedeseura. Nimensä se sai ruotsalaiselta luonnonhistorioitsijalta Carl von Linnéltä. Linnean Societyn perustaja oli kasvitieteilijä James Edward Smith.
Seura julkaisee lehtiä Zoological Journal, The Biological Journal, The Botanical Journal ja The Linnean, järjestää konferensseja ja ylläpitää Lontoossa yli 90 000 luonnonhistorian alan kirjojen ja julkaisujen kokoelmaa.
Seura jakaa vuosittain yleensä kahdelle ansioituneelle tutkijalle Linné-mitalin, joka vuoteen 1976 tunnettiin Linnean Societyn kultamitalin nimellä. Ennen vuotta 1958 tavallisesti vain yksi tutkija vuodessa palkittiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seuran kotisivu
Luettelo Espanjan laivaston hävittäjistä

Luettelo Espanjan laivaston hävittäjistä listaa Espanjan laivaston hävittäjät luokittain.
Destructor
Furor
Villaamil
Lazaga
José Luis Díez
Teruel
Álava
Lepanto (D-21)
Marqués de la Ensenada (D-43)
Méndez Núñez (D-63)
Destructor
Furor-luokka
Furor (1896)
Terror (1896)
Audaz-luokka
Plutón (1897)
Audaz (1898)
Osado (1897)
Proserpina (1897)
Bustamante-luokka
Bustamante (1913)
Villaamil (1913)
Cadarso (1914)
Alsedo-luokka
Alsedo (1922)
Velasco (1923)
Lazaga (1924)
Churruca-luokka
Churruca myyty Argentiinalle ARA Cervantes (1925)
Alcalá Galiano myyty Argentiinalle ARA Juan de Garay (1925)
Sánchez Barcáiztegui (1926)
José Luis Díez (1928)
Almirante Ferrándiz (1928)
Lepanto (1929)
Churruca (1929)
Alcalá Galiano (1930)
Almirante Valdés (1930)
Almirante Antequera (1930)
Almirante Miranda (1931)
Císcar (1933)
Escaño (1932)
Gravina (1931)
Jorge Juan (1933)
Ulloa (1933)
Melilla-luokka (Aquila-luokka)
Ceuta (1939) ex-RN Aquila
Melilla (1939) ex-RN Falco
Teruel-luokka (Poerio-luokka) **Teruel (1937) ex-Alessandro Poerio
Huesca (1937) ex-Guglielmo Pepe
Liniers-luokka
Liniers (1946)
Álava (1947)
Audaz-luokka (1945)
Audaz (D31)
Osado (D32)
Meteoro (D33)
Furor (D34)
Rayo (D35)
Ariete (D36)
Temerario (D37)
Intrépido (D38)
Relámpago (D39)
Lepanto-luokka (Fletcher-luokka)
Lepanto (D21) ex- USS Capps DD550
Almirante Ferrándiz (D22) ex- USS Taylor DD551
Almirante Valdés (D23) ex- USS Converse DD509
Alcalá Galiano (D24) ex- USS Jarvis DD799
Jorge Juan (D25) ex- USS McGowan DD678
Oquendo-luokka
Oquendo (D41)
Roger de Lauria (D42)
Marqués de la Ensenada (D43)
Churruca-luokka (1972) (Gearing-luokka)
Churruca (D61) ex- USS Eugene A. Greene DD711
Gravina (D62) ex- USS Furse DD882
Méndez Núñez (D63) ex- USS O'Hare DD889
Lángara (D64) ex- USS Leary DD879
Blas de Lezo (D65) ex- USS Noa D841