stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
3200 Phaethon

| 3200 Phaethon |
| --- | --- |
 1983 TB 
 Arecibon observatorion tutkakuvaa Phaethonista
Löytäminen
Löytäjät:  IRAS
Löytöaika:  11. lokakuuta 1983
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  1,27 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  0,14 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,40 AU
Eksentrisyys:  0,890
Kiertoaika Auringon ympäri:  524 päivää  1,43 vuotta
Inklinaatio:  22,21°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  5,10 km
Pyörähdysaika:  3,60 h
Absoluuttinen kirkkaus:  14,51
Albedo:  0,107
Asteroidiluokka:  B
3200 Phaethon on pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Apollo-tyypin asteroideihin. Se löydettiin IRAS-satelliitilla vuonna 1983. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian auringonjumala Helioksen pojan Faethonin mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1983 TB.
Phaethonin läpimitta on noin 5,10 kilometriä ja pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 3,60 tuntia. Tämä pikkuplaneetta on Geminidien meteoriparven lähde ja sen uskotaankin olevan entinen komeetta, josta suurin osa helposti haihtuvista jäistä on haihtunut. Kesäkuussa vuonna 2009 Phaethonin havaittiin kuitenkin kirkastuneen sen ollessa lähellä Aurinkoa, joten kaikki jäät eivät selvästikään ole haihtuneet. Phaethonin epäillään myös alun perin olevan päävyöhykkeen asteroidi Pallaksen pinnasta törmäyksessä irronnut palanen, sillä sen koostumus on samantyyppinen.
Yhdistetty kuva Phaethonin liikkeestä kuvattuna 25. joulukuuta 2010. Asteroidin paikat eri ajankohtina on merkitty nuolella.
CYP3A4

Malli ihmisen CYP3A4-entsyymin rakenteesta
CYP3A4 on sytokromi P450 -entsyymiryhmään kuuluva entsyymi. Se hyväksyy substraatikseen hyvin monia eri yhdisteitä ja on ihmisellä lääkeainemetaboliaan osallistuvista entsyymeistä tärkein.
CYP3A4:ää esiintyy ihmisellä erityisesti maksassa ja ohutsuolessa.
CYP3A4-entsyymin substraatit ovat hyvin monimuotoisia. Joukossa on sekä endogeenisiä että vierasaineita. Esimerkkejä ovat lukuisat lääkkeet, eräät hormonit kuten testosteroni ja eräät vitamiinit kuten D-vitamiini.
CYP3A4 metaboloi yli 150 lääkeainetta . On arvioitu, että se osallistuu noin joka toisen markkinoilla olevan lääkeaineen aineenvaihduntaan. Eräät lääkeaineet ovat sekä entsyymin substraatteja että sen inhibiittoreita. Entsyymin inhibiittoreiden vaikutuksesta CYP3A4:n kautta metaboloituvien lääkeaineiden pitoisuudet veressä voivat kohota voimakkaasti, jopa 400-kertaisiksi. Tämä aiheuttaa niiden tehon sekä myrkyllisyyden lisääntymistä. Eräät yhdisteet aktivoivat entsyymin toimintaa ja siten nopeuttavat lääkeaineiden metaboloitumista. Tämä heikentää lääkkeiden vaikutusaikaa ja tehoa.
| Substraatteja | Inhibiittoreita | Aktivoivia yhdisteitä |
| --- | --- | --- |
|  Antihistamiineja terfenadiini, kloorifeniramiini, astemitsoli  Bentsodiatsepiineja alpratsolaami, diatsepaami, midatsolaami, triatsolaami  HMG-CoA-reduktaasin estäjät atorvastatiini, simvastatiini, lovastatiini  Kalsiumkanavien salpaajat verapamiili, diltiatseemi, nifedipiini  Immuunivastetta muuntavat aineet takrolimuusi, siklosporiini  Sekalaisia klopidogreeli  syklofosfamidi  doketakseli  irinotekaani  kiniini  lidokaiini | vahvoja inhibiittoreita: HIV:n proteaasi-inhibiittorit ritonaviiri,  indinaviiri, nelfinaviiri  eräät makrolidiantibiootit klaritromysiini  eräät sienilääkkeet itrakonatsoli, ketokonatsoli  Eräät kalsiumkanavan salpaajat  verapamiili, diltiatseemi keskivahvoja inhibiittoreita greippimehu  verapamiili  erytromysiini  aprepitantti  flukonatsoli heikkoja inhibiittoreita simetidiini |  Mäkikuismauute  fenytoiini  fenobarbitaali ja muut barbituraatit  Glukokortikoidi  karbamatsepiini  Modafiniili  rifabutiini  rifampisiini |
Edvin Kanka Ćudić

| Edvin Kanka Ćudić |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1988 (ikä 35) Brčko,  Jugoslavia
Uran tiedot
Laji:  aikido, Jujutsu, Judo
Edvin Kanka Ćudić (s. 31. joulukuuta 1988 Brčko, Jugoslavia), on bosnialainen ihmisoikeusaktivisti, taistelulajien harrastaja (aikido, jujutsu, judo), toimittaja ja valtiotieteilijä.
Ćudić tunnetaan parhaiten UDIK-järjestön johtajana ja perustajana. Järjestö kampanjoi entisen Jugoslavian ihmisoikeuksien sekä oikeuden ja sovinnon puolesta.
Teokset

Taj maj '92..  Brčko:  Ihlas, 2012.  ISBN 978-9958-9079-6-8
Ne u naše ime: s one strane srbijanskog režima.  Sarajevo:  UDIK, 2019.  ISBN 978-9926-8205-4-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edvin Kanka Ćudić Wikimedia Commonsissa
Edvin Kanka Ćudić
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Kroatia
3,4-tolueenidiamiini

| 3,4-Tolueenidiamiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-metyylibentseeni-1,2-diamiini
CAS-numero:  496-72-0
PubChem CID:  10332
SMILES:  CC1=CC(=C(C=C1)N)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H10N2
Moolimassa:  122,17 g/mol
Sulamispiste:  88,5 °C
Kiehumispiste:  265 °C (sublimoituu)
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
3,4-Tolueenidiamiini eli 3,4-diaminotolueeni (C7H10N2) on aromaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja polymeerien valmistuksessa tarvittavien kemikaalien ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. 3,4-Tolueenidiamiinin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,3-, 2,4-, 2,5-, 2,6- ja 3,5-tolueenidiamiinit.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 3,4-tolueenidiamiini on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja orgaanisista liuottimista sitä liuottaa esimerkiksi ligroiini, joka on alifaattisten hiilivetyjen seos.
Valmistus ja käyttö

3,4-Tolueenidiamiinia voidaan valmistaa pelkistää nitraamalla p-toluidiinia ja pelkistämällä muodostuva tuote. Sitä saadaan myös pelkistämällä 3,4-dinitrotolueenia, jota muodostuu tolueenin nitrauksen yhteydessä.
3,4-Tolueenidiamiinia voidaan käyttää polyuretaanien valmistuksessa tarvittavien yhdisteiden valmistukseen sekä epoksihartsien kovetuskäsittelyissä. Siitä voidaan valmistaa myös muita yhdisteitä kuten kinometionaattia ja tolyylitriatsolia.
Curtius-toisiintuminen

Esimerkki Curtius-toisiintumisesta
Curtius-toisiintuminen on toisiintumisreaktio, jossa asyyliatsidista muodostuu isosyanaatti. Reaktiossa muodostuvat isosyanaatit voidaan edelleen hydrolysoida amiineiksi. Reaktio on nimetty löytäjänsä Theodor Curtiusin mukaan.
Mekanismi

Curtius-toisiintumisen lähtöaine on asyyliatsidi. Tämä voidaan valmistaa karboksyylihappojen johdannaisista. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa happokloridien tai anhydridien reaktio natriumatsidin kanssa tai karboksyylihappojen ja difenyylifosforyyliatsidin välinen reaktio. Kuumennettaessa asyyliatsidia happamissa olosuhteissa yhdisteestä irtoaa typpimolekyyli ja muodostuu välituotteena asyylinitreeni. Tämä asyylinitreeni on epävakaa ja tapahtuu toisiintumisreaktio, jossa karbonyyliryhmään kiinnittynyt alkyyli- tai aryyliryhmä siirtyy ja sitoutuu typpiatomiin muodostaen orgaanisen isosyanaatin. Siirtyvän ryhmän stereokemia säilyy reaktiossa. On myös mahdollista, että toisiintuminen tapahtuu yhtäaikaisprosessina ilman nitreenin muodostumista. Reaktiossa muodostuva isosyanaatti voi reagoida amiinien kanssa muodostaen ureoita, alkoholien kanssa muodostaen karbamaatteja tai hydrolysoitua veden vaikutuksesta amiiniksi. Hydrolyysin välivaiheena muodostuu epävakaa karbamihappojohdannainen, josta eliminoituu hiilidioksidia. Curtius-toisiintumista hyödynnetään erityisesti aminohappojen ja aminohappojohdannaisten synteesissä.
3,5-ksylenoli

| 3,5-ksylenoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3,5-dimetyylifenoli
CAS-numero:  108-68-9
PubChem CID:  7948
SMILES:  CC1=CC(=CC(=C1)O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H10O
Moolimassa:  122,16 g/mol
Sulamispiste:  68 °C
Kiehumispiste:  219,5 °C
Tiheys:  1,115 g/cm3
Liukoisuus veteen:  4,887 g/l (25 °C)
3,5-ksylenoli (C8H10O) eli 3,5-dimetyylifenoli eli 1-Hydroksi-3,5-dimetyylibentseeni on fenolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste ja yksi ksylenoli-isomeereistä. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa 3,5-ksylenoli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja runsaasti orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. 3,5-ksylenoli liukenee myös emäksiin.
3,5-ksylenolia eristetään kivihiilitervasta tislaaalla ja tuote puhdistetaan kiteyttämällä bentseeniliuoksesta. Synteettisesti yhdistettä voidaan valmistaa kuumentamalla isoforonia noin 600 °C:n lämpötilaan. Katalyyttinä käytetään kalium- ja kromi- tai vanadiinioksidien seosta tai krominikkeliä.
3,5-ksylenoli reagoi formaldehydin kanssa muodostaen fenoliformaldehydihartseja. Yhdisteestä valmistetaan myös metiokarbia, desinfiointiaineita, 3,5-ksylidiiniä ja useita muiden yhdisteiden synteesien lähtöaineita.
Aiheesta muualla

International Labour Organization (ILO): Kansainvälinen kemikaalikortti 3,5-Ksylenoli
Corpus Hippocraticum

| Corpus Hippocraticum |
| --- | --- |
 Ristin muotoon kirjoitettu Hippokrateen vala bysanttilaisessa käsikirjoituksessa 1100-luvulta.
Kirjailija:  Hippokrates sekä useat muut
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  kokoelma lääketieteellisiä tutkielmia
Julkaistu:  400–300-luvut eaa.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Corpus Hippocraticum on Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelma, joka sisältää noin 70 antiikin kreikkalaista lääketieteellistä teosta. Ne ovat syntyneet useamman eri vuosisadan aikana, ja niitä on ollut kirjoittamassa lukuisia henkilöitä. Suurimman osan kirjoittajasta ei ole tietoa.
Teosten aiheet voidaan jakaa neljään pääryhmään: diagnostiikka, anatomia ja fysiologia, terapeutiikka sekä yleiset ohjeet lääkäreille. Teoksissa käsitellään myös muun muassa lääketieteen etiikkaa sekä lääketieteen suhdetta muihin aloihin, kuten filosofiaan. Tunnetuin hippokraattisista teoksista on Hippokrateen vala.
Historia > Kokoelman synty

Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelmaan Corpus Hippocraticumiin eli hippokraattiseen tekstikorpukseen luetut teokset ovat sekä sisällöltään, iältään että tyyliltään vaihtelevia, ja siksi ne eivät voi olla peräisin yhdeltä henkilöltä. Ne ovat selvästi syntyneet useamman eri vuosisadan aikana, ja niitä on ollut kirjoittamassa lukuisia henkilöitä, joilla on ollut erilaisia mielipiteitä ja näkökulmia.
Yhdestäkään kokoelman teoksesta ei voida varmuudella sanoa, että se olisi Hippokrateen itsensä kirjoittama. Usein kuitenkin katsotaan, että ainakin jotkut kokoelman teoksista voisivat olla peräisin Hippokrateelta itseltään, mutta tutkijat ovat olleet erimielisiä siitä, mitkä. Ainakin yhden kokoelman teoksista on ehkä kirjoittanut Hippokrateen vävy Polybos. Osan teoksista arvellaan syntyneen Hippokrateen koulukunnassa myöhemmin, mahdollisesti satoja vuosia Hippokrateen kuoleman jälkeen. Antiikin aikana teokset laitettiin kuitenkin Hippokrateen nimiin, koska niiden sisältämät opetukset seuraavat hänen pääperiaatteitaan. Usein puhutaan kuitenkin yksinkertaisuuden vuoksi ”Hippokrateen kirjoituksista” tai ”hippokraattisista kirjoituksista”. Kysymys siitä, mitkä näistä teoksista olisivat mahdollisesti Hippokrateen itsensä kirjoittamia, tunnetaan hippokraattisena ongelmana.
Teoskokoelma on toimitettu mahdollisesti Aleksandrian kirjastossa hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Myöhemmin sen toimittivat uudestaan Dioskorides ja Artemidoros Kapiton ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Monet lääkärit, kuten Herofilos, Apollonios Kitionlainen ja antiikin merkittävin hippokraatikko Galenos, kirjoittivat teoksiin kommentaareja. Nykyisen muotonsa hippokraattisten kirjoitusten kokoelma sai vasta renessanssiajalla, kun sekalaisten käsikirjoitusten välittämät tekstit painettiin kirjoiksi.
Historia > Tekstilaitokset

Koko tekstikorpuksen editio princeps eli ensimmäinen painettu laitos oli latinankielisenä käännöksenä vuonna 1525 (fol.). Sen toimitti Marcus Fabius Calvus Roomassa. Ensimmäisen kokonaisen kreikankielisen laitoksen painoi Aldus Manutius Venetsiassa heti seuraavana vuonna (1526, fol.). Se oli painettu käsikirjoituksista ilman, että kirjureiden virheisiin olisi juurikaan tehty korjauksia. Ensimmäinen laitos, jota voidaan kutsua edes jollakin tavalla kriittiseksi laitokseksi, oli Girolamo Mercurialen (Hieronymus Mercurialis) tekemä (Venetsia, 1588, fol.). Sen syrjäytti jo pian Anuce Foësin (Anutius Foesius) laitos (Frankfurt am Main, 1595, fol.), joka oli pitkään paras täydellinen laitos. Muista mainittakoon vielä Jan Antonides van der Lindenin laitos (Lugdunum Batavorum = Leiden, 1665, 2 osaa, 8vo.). Kaikki kolme viimeksi mainittua pitivät sisällään sekä kreikankielisen tekstin että latinankielisen käännöksen. René Chartier julkaisi laitoksen, joka käsitti sekä Hippokrateen että Galenoksen teokset (Pariisi, 1638–1689). Samoin teki Karl Gottlob Kühn (Leipzig, 1827, 3 osaa).
Merkittävimpiin uudenaikaisempiin laitoksiin kuuluu Émile Littrén toimittama versio, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1839 ja viimeinen vuonna 1861. Se sisältää uuden, käsikirjoituksia yhdistelemällä korjatun tekstin ja ranskankielisen käännöksen sekä johdannon ja paljon tieteellisiä ja filologisia huomioita. Laitos on oppinut mutta kuitenkin joskus epätäsmällinen. Huomattava on myös Franz Z. Ermerinsin toimittama laitos (Utrecht, 1859–1864).
Vuodesta 1967 on ilmestynyt tärkeä nykyaikainen laitos Collection Budé -kokoelmassa Jacques Jouannan johdolla. Se sisältää kreikankielisen tekstin, ranskankielisen käännöksen sekä kommentaarin. Merkittäviin kaksikielisiin laitoksiin kuuluu myös Corpus medicorum Graecorum -kokoelmassa julkaistu saksan- ja ranskankieliset käännökset sisältävä laitos. Sitä julkaisee Berliinissä Akademie Verlag.
Sisältö

Hippokraattisiin teoksiin lukeutuu oppikirjoja, luentoja, tutkielmia, muistiinpanoja ja filosofisia esseitä erilaisista lääketieteellisistä aiheista, ilman mitään erityistä järjestystä. Teokset on kirjoitettu erilaisille yleisöille, sekä ammattilaisille että maallikoille, ja ne on joskus kirjoitettu päinvastaisista näkökulmista; kokoelmaan kuuluvien teosten esittämien näkemysten välillä on joskus merkittäviäkin ristiriitoja.
Eräs merkittävä osa teoksista sisältää tapauskertomuksia, yhteensä 42 kappaletta. Näistä suurin osa, 25, johti potilaan kuolemaan. Suurin osa teosten kuvaamista taudeista on luonteeltaan endemisiä: vilustumisia, ravitsemukseen liittyviä, keuhkokuumeita jne.
Sisältö > Kieli ja tyyli

Koko tekstikorpus on kirjoitettu joonialaisella murteella, vaikka Kos sijaitsi alueella, jossa puhutaan doorilaista murretta. Tätä voi verrata siihen, että renessanssiajan tieteilijät käyttivät teoksissaan latinaa oman kansankielensä sijaan.
Kokoelman kirjoitustyyliä on arvostettu kauan, ja sitä on kuvattu selkeäksi, tarkaksi ja yksinkertaiseksi. Sitä on pidetty myös objektiivisena ja ytimekkäänä, vaikkakin myös koruttomana ja totisena. Kaikkia kokoelman teoksia ei ole kirjoitettu tällaisella ”lakonisella” tyylillä, mutta suurin osa on; tällaisen tyylin käyttäminen oli hippokraattinen käytäntö.
Sisältö > Hippokrateen vala

Tunnetuin teos hippokraattisten tekstien joukossa on Hippokrateen vala, joka on merkittävä virstanpylväs lääketieteen etiikassa. Vala on sekä filosofinen että käytännöllinen; se ei käsittele pelkästään abstrakteja periaatteita, vaan myös sellaisia käytännöllisiä asioita kuten munuaiskivien poistamista tai opettajan auttamista taloudellisesti. Vala on monimutkainen eikä se todennäköisesti ole yhden henkilön kirjoittama. Valaa käytetään edelleen, mutta ei useinkaan ikänsä vuoksi alkuperäisessä muodossaan.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Hippokrateen vala. (Suomentanut Heikki Solin) Hippokrates - Suomen Lääketieteen Historian Seuran vuosikirja, 1984, 1. vsk, s. 10-11, 12-17.
Hippokraattinen teos ”Pyhästä taudista”. (Kääntänyt ja johdannolla varustanut Heikki Solin) Hippokrates - Suomen Lääketieteen Historian Seuran vuosikirja, 1985, 2. vsk, s. 9-26.
Hippokraattinen teos ”Ympäristötekijöistä”. (Suomentanut ja johdannon kirjoittanut Heikki Solin) Hippokrates - Suomen Lääketieteen Historian Seuran vuosikirja, 1986, 3. vsk, s. 15-43.
Hippokrates: Valitut teokset.  (Sisältää teokset: Pyhästä taudista. Ilmoista, vesistä ja paikoista. Muinaisesta lääketieteestä. Ennalta tietämisestä. Ihmisen luonnosta sekä terveyden aikaisesta elämäntavasta. Vala. Unista. Aforismit. Suomennokset, yleisen johdannon sekä tekstien johdanto-osat laatinut Marke Ahonen)  Helsinki:  Duodecim, 2021.  ISBN 978-952-360-227-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Hippocrates: Volume I.  (Ancient Medicine. Airs, Waters, Places. Epidemics 1 and 3. The Oath. Precepts. Nutriment. Translated by W. H. S. Jones. Loeb Classical Library 147)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1923.
Hippocrates: Volume II.  (Prognostic. Regimen in Acute Diseases. The Sacred Disease. The Art. Breaths. Law. Decorum. Physician (Ch. 1). Dentition. Translated by W. H. S. Jones. Loeb Classical Library 148)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1923.
Hippocrates: Volume III.  (On Wounds in the Head. In the Surgery. On Fractures. On Joints. Mochlicon. Translated by E. T. Withington. Loeb Classical Library 149)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1928.
Hippocrates, Heracleitus: Volume IV.  (Nature of Man. Regimen in Health. Humours. Aphorisms. Regimen 1–3. Dreams. Heracleitus: On the Universe. Translated by W. H. S. Jones. Loeb Classical Library 150)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1931.
Hippocrates: Volume V.  (Affections. Diseases 1–2. Translated by Paul Potter. Loeb Classical Library 472)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1988.
Hippocrates: Volume VI.  (Diseases 3. Internal Affections. Regimen in Acute Diseases. Translated by Paul Potter. Loeb Classical Library 473)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1988.
Hippocrates: Volume VII.  (Epidemics 2, 4-7. Edited and translated by Wesley D. Smith. Loeb Classical Library 477)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1994.
Hippocrates: Volume VIII.  (Places in Man. Glands. Fleshes. Prorrhetic 1–2. Physician. Use of Liquids. Ulcers. Haemorrhoids and Fistulas. Edited and translated by Paul Potter. Loeb Classical Library 482)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1995.
Hippocrates: Volume IX.  (Coan Prenotions. Anatomical and Minor Clinical Writings. Edited and translated by Paul Potter. Loeb Classical Library 509)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2010.
Hippocrates: Volume X.  (Generation. Nature of the Child. Diseases 4. Nature of Women and Barrenness. Edited and translated by Paul Potter. Loeb Classical Library 520)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2012.
Hippocrates: Volume XI.  (Diseases of Women 1–2. Edited and translated by Paul Potter. Loeb Classical Library 538)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2018.
Aiheesta muualla

Works by Hippocrates, käännös Francis Adams. The Internet Classics Archive (englanniksi)
Collection hippocratique à la BIUM (Arkistoitu – Internet Archive), Littrén laitos Hippokrateen teoksista. Collection Medic@ (muinaiskreikaksi) (ranskaksi)
Digital Hippocrates Cultural Heritage Language Technologies (englanniksi)
Kuvitettu alkukirjain Hippokrateen Aforismien käsikirjoituksesta 1300-luvulta. Torveen puhaltava demoni saattaa olla sairauden vertauskuva.
Corpus Hippocraticumin laitos Magni Hippocratis medicorum omnium facile principis, opera omnia quae extant, 1657.
324 Bamberga

| 324 Bamberga |
| --- | --- |
 VLT-teleskoopin kuva Bambergasta.
Löytäminen
Löytäjät:  J. Palisa
Löytöaika:  25. helmikuuta 1892
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,69 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  1,78 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,59 AU
Eksentrisyys:  0,337
Kiertoaika Auringon ympäri:  1608 päivää 4,40 vuotta
Inklinaatio:  11,10°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  221 km
Pyörähdysaika:  29,43 tuntia
Absoluuttinen kirkkaus:  7,0
Albedo:  0,050
324 Bamberga on pikkuplaneetta, joka kiertää Aurinkoa asteroidivyöhykkeellä. Se on siis yksi päävyöhykkeen asteroideista. Bambergan läpimitta on noin 220,7 kilometriä, joten se on yksi suurimmista asteroideista. Sen löysi Johann Palisa 25. helmikuuta vuonna 1892, ja se nimettiin saksalaisen Bambergin kaupungin mukaan. Bambergan pyörähdysaika eli vuorokauden pituus on noin 29,43 tuntia. Bamberga käsittää arviolta noin 0,37 % asteroidivyöhykkeen kokonaismassasta.
Bambergan sijainti 22. lokakuuta 2011
306 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 400-luku eaa. · 300-luku eaa. · 200-luku eaa.
Vuosikymmenet: 400-luku eaa. · 390-luku eaa. · 380-luku eaa. · 370-luku eaa. · 360-luku eaa. · 350-luku eaa. · 340-luku eaa. · 330-luku eaa. · 320-luku eaa. · 310-luku eaa. · 300-luku eaa. · 290-luku eaa.
Vuodet: 400 eaa. · 399 eaa. · 398 eaa. · 397 eaa. · 396 eaa. · 395 eaa. · 394 eaa. · 393 eaa. · 392 eaa. · 391 eaa. · 390 eaa. · 389 eaa. · 388 eaa. · 387 eaa. · 386 eaa. · 385 eaa. · 384 eaa. · 383 eaa. · 382 eaa. · 381 eaa. · 380 eaa. · 379 eaa. · 378 eaa. · 377 eaa. · 376 eaa. · 375 eaa. · 374 eaa. · 373 eaa. · 372 eaa. · 371 eaa. · 370 eaa. · 369 eaa. · 368 eaa. · 367 eaa. · 366 eaa. · 365 eaa. · 364 eaa. · 363 eaa. · 362 eaa. · 361 eaa. · 360 eaa. · 359 eaa. · 358 eaa. · 357 eaa. · 356 eaa. · 355 eaa. · 354 eaa. · 353 eaa. · 352 eaa. · 351 eaa. · 350 eaa. · 349 eaa. · 348 eaa. · 347 eaa. · 346 eaa. · 345 eaa. · 344 eaa. · 343 eaa. · 342 eaa. · 341 eaa. · 340 eaa. · 339 eaa. · 338 eaa. · 337 eaa. · 336 eaa. · 335 eaa. · 334 eaa. · 333 eaa. · 332 eaa. · 331 eaa. · 330 eaa. · 329 eaa. · 328 eaa. · 327 eaa. · 326 eaa. · 325 eaa. · 324 eaa. · 323 eaa. · 322 eaa. · 321 eaa. · 320 eaa. · 319 eaa. · 318 eaa. · 317 eaa. · 316 eaa. · 315 eaa. · 314 eaa. · 313 eaa. · 312 eaa. · 311 eaa. · 310 eaa. · 309 eaa. · 308 eaa. · 307 eaa. · 306 eaa. · 305 eaa. · 304 eaa. · 303 eaa. · 302 eaa. · 301 eaa. · 300 eaa. · 299 eaa.
Tapahtumia

Demetrios I voittaa Kyproksen luona egyptiläisen laivaston, jonka jälkeen hänen isänsä Antigonos I ottaa kuninkaan arvonimen. Hänen esimerkiään seuraavat Lysimakhos Traakiassa, Kassandros Makedoniassa, Ptolemaios Egyptissä ja Seleukos Babyloniassa.
Crimson Peak

| Crimson Peak |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Guillermo del Toro
Käsikirjoittaja:   Guillermo del Toro  Matthew Robbins 
Tuottaja:   Guillermo del Toro  Callum Greene  Jon Jashni  Thomas Tull 
Säveltäjä:  Fernando Velázquez
Kuvaaja:  Dan Laustsen
Leikkaaja:  Bernat Vilaplana
Tuotantosuunnittelija:  Thomas E. Sanders
Pääosat:   Mia Wasikowska  Jessica Chastain  Tom Hiddleston  Charlie Hunnam 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Legendary Pictures
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   2015-10-1616. lokakuuta 2015 (Suomi)  
Kesto:  119 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  55 miljoonaa dollaria
Tuotto:  74,5 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Crimson Peak on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut romanttinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Guillermo del Toro ja käsikirjoittanut del Toro yhdessä Matthew Robbinsin kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mia Wasikowska  | … |  Edith Cushing     |
|  Jessica Chastain  | … |  Lady Lucille Sharpe     |
|  Tom Hiddleston  | … |  Sir Thomas Sharpe     |
|  Charlie Hunnam  | … |  tohtori Alan McMichael     |
|  Jim Beaver  | … |  Carter Cushing     |
|  Leslie Hope  | … |  rouva McMichael     |
|  Burn Gorman  | … |  herra Holly     |
Vastaanotto

Ennen elokuvan julkaisua, maaliskuussa 2015 kauhukirjailija Stephen King sanoi elokuvan ennakkonäytöksen jälkeen elokuvan olevan upea ja erittäin pelottava. Valtaosa kriitikoista on suhtaununut elokuvaan positiivisesti. Kriitikoiden arvosanoja keräävä Metacritic on antanut elokuvalle 37 kriitikon arvion perusteella arvosanan 66/100 ja Rotten Tomatoes sivuston arvosana elokuvalle on 69%, joka perustuu 201 arvioon.
Crimson Peak on tammikuuhun 2016 mennessä tuottanut maailmanlaajuisesti noin 74,5 miljoonaa dollaria.
Kirjallisuutta

Holder, Nancy: Crimson Peak. Virallinen romaaniversio.  ((Crimson Peak. The Official Movie Novelization, 2015.) Suomentanut Sami Heino)  Helsinki:  Like, 2015.  ISBN 978-952-01-1359-9