stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ISO 3166
Valtiot ja niihin verrattavat alueet (ISO 3166-1)

ISO 3166-1 sisältää valtioiden ja niihin verrattavien alueiden kaksikirjaimiset, kolmikirjaimiset ja numeeriset koodit. Kaksikirjaimisia koodeja käytetään muun muassa Internetin maakohtaisissa ylätason verkkotunnuksissa. Esimerkiksi suomalaisten varattavissa on .fi-loppuisia osoitteita.
ISO 3166-1 alpha-2 – kaksikirjaiminen koodi
ISO 3166-1 alpha-3 – kolmikirjaiminen koodi
ISO 3166-1 numeric – kolminumeroinen koodi, joka on identtinen Yhdistyneiden kansakuntien tilastotoimiston (UN Statistics Division) käyttämän aluekoodin kanssa.
Valtio tai alue saa standardiin koodin, jos se on listattuna Yhdistyneiden kansakuntien julkaisussa United Nations Terminology Bulletin Country Names 
tai YK:n tilastotoimiston julkaisussa Country and Region Codes for Statistical Use. 
Tullakseen listatuksi julkaisussa Country Names valtion pitää olla YK:n jäsen, jonkin YK:n erityisjärjestön jäsen tai osallistua Kansainvälisen tuomioistuimen toimintaan tuomioistuimen perussäännön mukaisesti.
Valtioiden 1. aluehallintotasot (ISO 3166-2)

ISO 3166-2 sisältää valtioiden ensimmäisen aluehallintotason osa-alueiden koodit. Niiden alkuosana on kaksikirjaiminen ISO 3166-1 -maakoodi, jota seuraa yhdysviiva ja kirjaimista tai numeroista koostuva aluetunnus.
Vanhentuneiden koodien korvaaminen (ISO 3166-3)

ISO 3166-3 käsittelee käytöstä poistettujen ja toisessa merkityksessä uudelleen käyttöön otettujen kaksikirjaimisten ISO 3166-1 -maakoodien korvaamista silloin, kun niiden aiemmin tarkoittamaan alueeseen joudutaan nykyisin viittaamaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansallinen luokitussuositus, alueluokitukset: valtiot ja maat. Tilastokeskus, 21.12.2017.
Valtioiden, alueiden ja rahayksiköiden luettelo. Euroopan unionin portaali, 14.12.2009.
Euroopan maiden ISO 3166-1 alpha-2 -koodit.
EIA

EIA on lyhenne, joka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
ELISA-menetelmä, EIA-menetelmä, laboratorioissa käytetty immunologinen menetelmä
Energy Information Administration (EIA), Yhdysvaltain energiaministeriön alainen laitos
Electronic Industries Alliance (EIA), yhdysvaltalainen organisaatio
EIA Multiport, vaihtoehtoinen englanninkielinen nimi SCART liitännälle.
Eia voi myös tarkoittaa seuraavaa henkilöä:
Harald Eia, norjalainen koomikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”EIA”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Inhan kartano

Näköala Inhasta, Albert Gebhard, 1903
Inhan kartano on Inhan tehdasyhteisöön kuuluva ruukinkartano Ähtärissä. Kartanon päärakennusta kutsutaan Pytingiksi, ja sen on rakennuttanut ruukinpatruuna August Keirkner ja suunnitellut lääninarkkitehti K. V. Reinius. Rakennus valmistui vuonna 1899 ja se oli Fiskarsin omistuksessa vuodesta 1917, eikä siinä asuttu vuosikymmeniin vakituisesti. Vuonna 2015 Fiskars myi sen yksityishenkilölle perheen asunnoksi.
Rakennus on suojeltu. Suojeluperusteluissa mainitaan, että "kartanorakennus on aikansa komeimpia ruukinkartanoita ja hyvin poikkeuksellinen esimerkki 1800-luvun lopun kansainvälisen sisustustyylien soveltamisesta Suomessa".
Aiheesta muualla

Inhan Pytingille löytyi ostaja Ähtäristä, Ilkka.fi 5.11.2016
Dunblanen katedraali

| Dunblanen katedraali Cathedral Church of St Blaan and St Laurence |
| --- | --- |

Sijainti:  Dunblane, Skotlanti
Koordinaatit:  56°11′21.91″N, 3°57′54.9″E
Kirkkokunta:  Katolinen ennen uskonpuhdistusta, Skotlannin kirkko
Suunnittelija:  Robert Rowand Anderson (korjaustyöt)
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dunblanen katedraali on toinen Skotlannin kirkon kirkoista Dunblanessa, Keski-Skotlannissa.
Katedraali on rakennettu pääosin myöhäisellä 1200-luvulla. Keskilaivan katto romahti noin vuonna 1600. Restaurointiurakka on tehty Robert Rowand Andersonin johdolla vuonna 1889. Kirkkomaalla, jota kiertää matala kivimuuri 1800-luvulta, on Lennoxin suvun hautakivi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dunblanen katedraali Wikimedia Commonsissa
Ihmisen koronavirus 229E

| HCoV-229E> Virusten luokittelu |
| --- | --- |
Ryhmä::  (+)ssRNA-virukset
Kunta::  Virukset
Luokka::  Pisoniviricetes
Lahko::  Nidovirales
Heimo::  Coronaviridae
Suku::  Alphacoronavirus
Laji::  HCoV-229E
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ihmisen koronavirus 229E eli HCoV-229E on maailmanlaajuisesti levinnyt ihmisiä tartuttava koronavirus. Se leviää lähinnä yskimisen ja aivastamisen kautta. Yleensä se aiheuttaa 2–5 päivän jälkeen tartunnasta 2–18 päivää kestäviä lieviä ylähengitystieoireita, kuten yskää ja nuhaa.
Muita yleisiä lieväoireisia ihmisten koronaviruksia ovat HCoV-OC43, -NL63 ja -HKU1. Yhdessä HCoV-229E ja nämä muut virukset aiheuttavat 15–30 % kaikista maailman flunssista. Näistä HCoV-229E ja -NL63 ovat sukulaisuussuhteeltaan lähimpänä toisiaan.
HCoV-229E aiheuttaa lauhkean vyöhykkeen maissa epidemioita lähinnä talvisin noin 2–3 vuoden välein. Se tarttuu ihmissoluihin solujen pinnan alaniiniaminopeptidaasireseptorien kautta.
HCoV-229E nimettiin ja eristettiin ensi kerran 1966 Yhdysvalloissa lääketieteen opiskelijalta otetusta hengitystienäytteestä. "229E" tulee näytteen tunnuksesta, josta virus eristettiin. "HCoV" on lyhenne englanninkielen sanoista human coronavirus. HCoV-229E:n arvellaan olevan peräisin jostakin afrikkalaisesta kaviokuonoyökkölajista ja levinneen niistä kameleihin. Kamelit ovat tiettävästi toimineet väli-isäntälajina ja levittäneet viruksen ihmisiin.
Rakenne ja monistuminen

HCoV-229E on positiivisjuosteinen RNA- eli ssRNA(+)-virus. Sen yhdestä RNA-säikeestä koostuva perimä on epäsymmetrisen (pleomorfisen) lipidikalvon sisällä, jonka halkaisija on noin 80–120 nanometriä. Perimän pituus on noin 27 500 nukleotidia. Sen 3'-päässä on poly-A-häntä ja 5'-päässä cap-rakenne. Perimän geenit koodaavat viruksen rakenteeseen kuuluvaa S-proteiinia (eng. spike), E-proteiinia (envelope), M-proteiinia (membrane) ja nukleokapsidia eli N-proteiinia. Näitä proteiineja on kussakin viruksessa monia. N-proteiinit päällystävät perimää, mutta muut edeltävistä proteiineista ovat kiinni viruksen kalvossa. Jokin viruksen ulkopinnalla olevista nuijamaisia ulokkeita muistuttavista S-proteiineista kiinnittyy viruksen tartuttaman solun pinnalla olevaan ihmisen alaniiniaminopeptidaasiin, joka toimii siten viruksen reseptorina. Kiinnittymisen avulla viruksen kalvo sulautuu osaksi solukalvoa, jolloin viruksen RNA-perimä vapautuu solulimaan.
Viruksen perimä koodaa myös 16:ta rakenteeseen liittymätöntä nsp-proteiinia (eng. non-structural protein), joiden geenit ovat avoin lukukehys- eli ORF-alueella (eng. open reading frame). ORF-alueet kattavat pituudeltaan noin 2/3-osaa perimästä ja niitä on kaksi: ORF1a ja ORF1b. ORF-alueiden nukleotidisekvenssit menevät osin päällekkäin. Viruksen tartuttaman solun ribosomit transloivat ORF1a:n pp1a-proteiiniketjuksi. ORF1b ja osa ORF1a:sta transloituu ribosomivälitteisesti hieman pp1a:ta pidemmäksi pp1ab-proteiiniketjuksi. Ketjut laskostuvat ja hajottavat itse itsensä proteolyysin kautta nsp-proteiineiksi, joiden toiminta riippuu nsp-proteiinista. Niistä osa esimerkiksi toimii RNA-replikaasina tai sen kofaktoreina.
Replikaasi tuottaa viruksen positiivista RNA:ta mallinaan käyttäen useita negatiivisia RNA:ita. Solun ribosomit käyttävät näitä mRNA:n tapaan tuottaen (katso translaatio) niiden koodin perusteella useita S-proteiineja ja muita viruksen rakenteeseen kuuluvia proteiineja. Replikaasi tuottaa negatiivisesta RNA:sta lisää positiivisia RNA:ita. Ribosomien tuottamat rakenneproteiinit ja positiiviset RNA kokoontuvat lähelle solukalvoa. Ne kuroutuvat ulos solusta uusiksi viruksiksi ottaen samalla osan solukalvoa mukanaan lipidikuorekseen.
Tartunnan oireet

Ihmisillä HCoV-229E-tartunta alkaa oireilemaan noin 2–5 päivän kuluttua tartunnasta. Sairauden oireet kestävät 2–18 päivää. Oireina voivat olla muun muassa päänsärky, nenävuoto, aivastelu, kurkkukipu, väsymys, yskä tai kuume.
Eritoten aikuisilla viruksen oireet ovat usein lieviä, jonka takia sitä vastaan ei ole kehitetty rokotteita. Vanhuksilla, vauvoilla, pikkulapsilla tai immuunivajetta potevilla tartunta voi kuitenkin aiheuttaa hengenvaarallisia oireita, kuten pienten keuhkoputkien tulehduksen (bronkioliitti) tai keuhkokuumeen.
Intiannardusjuuri

| Intiannardusjuuri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Dipsacales
Heimo::  Kuusamakasvit Caprifoliaceae
Alaheimo::  Valerianoideae
Suku::  Nardusjuuret Nardostachys
Laji::  jatamansi
Kaksiosainen nimi
 Nardostachys jatamansi  (D.Don) DC. 
Synonyymit
 Nardostachys grandiflora  Nardostachys chinensis  Patrinia jatamansi 
Katso myös
   Intiannardusjuuri Wikispeciesissä   Intiannardusjuuri Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Intiannardusjuuri (Nardostachys jatamansi) on kuusamakasvien heimoon kuuluva, Aasiasta kotoisin oleva rohdoskasvi.
Intiannnardusjuuren kukkavarsi kasvaa 5–50 cm korkeaksi. Sen kukat ovat vaaleanpunaiset tai punavioletit, kellonmuotoiset ja 2–4 mm pitkät.
Intiannardusjuurta tavataan Himalajan itäosissa. Sen levinneisyysalueeseen kuuluvat Intian pohjois- ja koillisosat, Bangladesh, Myanmar, Nepal, Bhutan sekä iso osa Kiinaa.
Intiannardusjuuren maavarsista tehdään eteeristä öljyä, jota käytetään rohtona.
Kasvin liiallinen keräily luonnosta on johtanut sen vaarantumiseen, mitä on pahentanut sen elinympäristön katoaminen. 
Sen pääasiallista tuotantoaluetta on ollut Nepal, mutta kasvin vienti sieltä on nyt kielletty.
Dwayne Norris

| Dwayne Norris> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. tammikuuta 1970 (ikä 54) St. John's, Newfoundland
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2007
Seurat:  Halifax Citadels (AHL) Quebec Nordiques (NHL) Cornwall Aces (AHL) Anaheim Mighty Ducks (NHL) Los Angeles Ice Dogs (IHL) Baltimore Bandits (AHL) Kölner Haie (DEL) Frankfurt Lions (DEL)
NHL-varaus:  127. varaus, 1990 Quebec Nordiques
Dwayne Norris (s. 8. tammikuuta 1970 St. John's, Newfoundland) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on Quebec Nordiquesin 7. kierroksen varaus vuodelta 1990. Hän pelasi urallaan vain 20 NHL-ottelua kolmen kauden aikana Quebec Nordiquesin ja Anaheim Mighty Ducksin joukkueissa.
Ura

Norris pelasi ennen NHL-uraansa neljä kautta yliopistosarjaa Michigan State Universityn joukkueessa vuosina 1988-1992. Syksyllä 1992 hän liittyi hänet varanneen Quebec Nordiquesin organisaatioon. Ensimmäinen kausi sujui täysin farmiliiga AHL:ssa, jossa pelejä kertyi 50 kappaletta. Seuraavalla kaudella Norris pääsi tunnustelemaan NHL-kiekkoilua neljän ottalun verran ja pelasi yhdeksän ottelun verran AHL-joukkue Cornwall Acesin joukkueessa. Pääosan kaudesta hän pelasi Kanadan maajoukkueen mukana osallistuen mm. talviolympialaisiin Norjan Lillehammerissa.
Kaudella 1994-1995 NOrris pääsi pelamaan 13 ottelua Nordiquesin paidassa NHL:ssa ja sen päälle 60 ottelua Conwallin ANL-joukkueessa. Kaudelle 1995-1996 Norris teki vapaana pelaajana sopimuksen Anaheim Mighty Ducksin kanssa mutta pääsi pelaamaan vain koolmessa NHL-ottelussa. Pääosa kaudesta kului farmijoukkue Baltimore Banditsin mukana AHL:ssa sekä IHL-joukkue Los Angeles Ice Dogsissa.
Kun NHL-ura ei ottanut sujuakseen, Norris päätyi tekemään sopimuksen Saksaan Kölner Haien kanssa kaudella 1996-1997. Kölnissä Norris pelasi yhtäjaksoisesti seitsemän kautta ja solmi kesällä 2003 sopimuksen toiseen saksalaisjoukkueeseen, Frankfurt Lionsiin. Frankfurtissa Norris pelasi neljå kautta ja lopetti uransa kevääseen 2007.
Ura > Maajoukkue

Norris edusti Kanadaa nuorten alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa vuonna 1990, jossa Kanada voitti maailmanmestaruuden. Seitsemässä pelatussa ottelussa hän teki kaksi maalia ja kuusi pistettä. Norris oli mukana myös 1994 talviolympialaisissa, jossa Kanada korjasi hopeamitalit. Norris pelasi Kanadan paidassa myös kaikkiaan seitsemässä eurooppalaisessa harjoitusturnauksessa vuosina 1993-2001.
Saavutukset

U20 Maalimanmestaruus 1990
Olympiahopeaa 1994
Saksan mestaruus 2002, 2004
Inhan työväentalo

| Inhan työväentalo |
| --- | --- |
 Inhan työväenyhdistyksen talo Vuorela, jonka edustalla yhdistyksen jäseniä ja lapsia, 1910
Sijainti:  Inha, Ähtäri
Valmistumisvuosi:  1905
Tuhoutui:  myyty vuonna 2015
Omistaja:  Inhan Työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inhan työväentalo oli Ähtärin kunnassa Inhan kylässä sijainnut työväentalo. Talo on myyty vuonna 2015.
Historiaa

Inhan työväenyhdistys rakennutti työväentalon vuonna 1905. Talo on rahoitettu huvitoiminnalla ja rakennettu talkoilla. Taloa on laajennettu ainakin vuosina 1923 ja 1933. Talo on myyty vuonna 2015, eikä sen nykyisestä tilanteesta ole tietoa.
Inhambane (kaupunki)

| Inhambane |
| --- | --- |

 Inhambane
 Koordinaatit: 23°52′S, 35°23′E 
Valtio:   Mosambik
Maakunta:  Inhambane
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inhambane on Inhambanen maakunnan pääkaupunki Mosambikissa. Vuonna 2007 siellä oli vajaat 64 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Intian valtameren rannalla 470 km pääkaupunki Maputosta pohjoiseen. Se oli Vasco da Gaman aikoihin suosittu kauppapaikka ja siitä kehittyi orja- ja norsunluukaupan keskus. Kaupungissa on jäljellä monia siirtomaa-ajan arkkitehtuuria edustavia taloja. Sieltä tehdään merelle valaankatseluretkiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inhambane (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Katukuvaa
Intianmesikkä

| Intianmesikkä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Mesikät Melilotus
Laji::  indicus
Kaksiosainen nimi
 Melilotus indicus  (L.) All. 
Katso myös
   Intianmesikkä Wikispeciesissä   Intianmesikkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melilotus indicus
Intianmesikkä (Melilotus indicus) on mesiköiden sukuun kuuluva yksivuotinen hernekasvi. Sitä esiintyy Etelä-Euroopassa.
Lajin varsi kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa uurremesikkää (Melilotus sulcatus), mutta intianmesikän korvakkeet ovat lähes ehyitä. Terttukukinto on tiheä. Teriöt ovat vaaleankeltaisia ja terälehdistä venho ja siivet ovat purjetta lyhyempiä.
Iijoen kutsu

| Iijoen kutsu |
| --- | --- |
Kirjailija:  Kalle Päätalo
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1990
Sivumäärä:  648
Sarja: Juuret Iijoen törmässä
Edeltävä:  Oman katon alle
Seuraava:  Muuttunut selkonen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Iijoen kutsu on Kalle Päätalon Juuret Iijoen törmässä -sarjan 20. osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1990 Gummeruksen kustantamana.
Kirjan tapahtumat

Kalle työskentelee rakennustyömaan mestarina päivisin ja iltaisin viimeistelee uuden omakotitalonsa sisä- ja ulkotöitä. Ennen yli voimiensa työskentelevä Kalle on nyt muuttunut väsyneeksi ja haluttomaksi. Kirjoittamisen intoa olisi, mutta muut työt vievät liikaa aikaa. Kallesta tuntuu, että hän on jo menettänyt parhaat ikävuotensa. Oman lapsen kaipuu iskee myös, ja sen korvikkeeksi Kalle hankkii koiranpennun. Laina suhtautuu koiraan torjuvasti, ja jo ennestään epäsointuiseen avioliittoon tulee uusi särö.
Pääsiäislomalla Kalle matkustaa kotipitäjäänsä Taivalkoskelle. Hän saa tietää kunnan hakevan rakennusmestaria. Paikka tuntuu olevan jo valmiiksi päätetty Kallelle. Lopulliseen päätökseen vaikuttaa vanhan koti-ikävän lisäksi myös turhautuminen kirjoittaa Tampereelle keskentekoisessa kodissa. Ikävä vaihtaa suuntaa, kun Kalle ja Laina hyvästelevät maisemat, joihin he olivat jo ehtineet juurtua, ja muuttavat pohjoiseen.
India Amarteifio

| India Amarteifio |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  India Ria Amarteifio
Syntynyt: 17. syyskuuta 2001 (ikä 23) Kingston upon Thames, Lontoo, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  India Amarteifio
Aktiivisena:  2009–
Merkittävät roolit:  Kuningatar Charlotte
Aiheesta muualla
IMDb
India Ria Amarteifio (s. 17. syyskuuta 2001 Kingston upon Thames, Lontoo) on englantilainen
näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsena West Endissa. Hän esitti ensimmäisen suuren roolinsa vuonna 2023 sarjassa Bridgerton: Kuningatar Charlotte jossa hän esitti nimiroolia nuorena Charlotte von Mecklenburg-Strelitzina.
Nuoruus

Amarteifio syntyi 17 syyskuuta vuonna 2001 Kingston upon Thamesissa saksalaissyntyiselle Nicole Amarteifiolle ja Ghanalaissyntyiselle Ben Amarteifiolle. 

Hän kasvoi Twickenhamissa, jossa hän liittyi Richmondin tanssiakatemiaan vuonna 2012. Hän sai akatemiasta stipendin, jolla pääsi Sylvia Youngin teatterikouluun.
Ura

Amarteifio debytoi West Endissä esittäen nuorta Nalaa elokuvassa Leijonakuningas Lyceum Theaterissa vuonna 2011. Sitten hän esiintyi Matilda the Musicalissa Cambridge Theatressa Hortensiana.  Amarteifio oli vuoden 2013 alkuperäisessä roolissa Jali ja suklaatehdas-teatterissa Theatre Royalissa, Drury Lanessa Orvokki Jauhiaisen roolissa.  Samana vuonna hän teki televisiodebyyttinsä BBC One -elokuvassa Gangsta Granny.
Vuonna 2015 Amarteifio esiintyi minisarjassa The Interceptor ja vieraili Doctor Who -sarjan 9 jaksossa "The Magician's Apprentice", myös BBC One -kanavalla, ja aloitti näyttelijänä Disney-kanavan sarjassa The Evermoor Chronicles (tunnetaan myös nimellä vain  Evermoor joissakin maissa) Lacie Fairburnina, jota hän näytteli molemmissa sarjoissa.  Hän jatkoi toistuvia rooleja Roz Huntleyn (Thandiwe Newton) tyttärenä Sophiena Line of Duty -sarjan neljännessä kaudessa ja Maya Roebuckina Sky Atlantic - ja Canal+ -rikosdraamassa The Tunnel.
Amarteifio teki elokuvadebyyttinsä vuoden 2019 komediadraamassa Military Wives.  Vuonna 2022 hän näytteli Nora Randallia Sky Max-scifi-sarjassa The Midwich Cuckkoos. Seuraavana vuonna hän näytteli pääroolia Golda Rosheuvelin päähenkilön nuoresta versiosta Netflixin aikakauden draaman esiosassa Bridgerton: Kuningatar Charlotte. Amarteifio esitti pääroolia yhdessä Corey Mylchreestin kanssa.
Intianlehvi

| Intianlehvi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Irenat Irenidae
Suku::  Lehvit Chloropsis
Laji::  jerdoni
Kaksiosainen nimi
 Chloropsis jerdoni  Blyth, 1844 
Synonyymit
 Chloropsis cochinchinensis jerdoni 
Katso myös
   Intianlehvi Wikispeciesissä   Intianlehvi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intianlehvi (Chloropsis jerdoni) on irenojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään joskus omana lajinaan, joskus sinisiipilehvin alalajina.
Intianlehviä tavataan Intiassa ja Sri Lankassa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
EHF Champions Trophy

EHF Champions Trophy tai EHF Supercup oli vuosien 1996-2008 välisenä aikana käsipalloturnaus Euroopan huippuseuroille. Turnaukseen osallistui edellisen kauden EHF Champions Leaguen, EHF Cupin sekä Cup-voittajien cupin voittajat. Turnauksen menestynein seura on FC Barcelona viidellä mestaruudella.
EHF Champions Trophyn loppuottelut

| Kausi | Voittaja | 2>  sija | Tulos |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 |  FC Barcelona |  |  BM Granollers | 27–24 |
| 1997 |  FC Barcelona |  |  Elgorriaga Bidasoa | 25–20 |
| 1998 |  FC Barcelona |  |  Badel 1862 Zagreb | 28–22 |
| 1999 |  FC Barcelona |  |  SC Magdeburg | 26–25 |
| 2000 |  Portland San Antonio |  |  FC Barcelona | 28–24 |
| 2001 |  SC Magdeburg |  |  Portland San Antonio | 21–20 |
| 2002 |  SC Magdeburg |  |  Fotex KC Veszprém | 31–30 |
| 2003 |  FC Barcelona |  |  BM Valladolid | 30–29 |
| 2004 |  RK Celje |  |  THW Kiel | 30–29 |
| 2005 |  BM Ciudad Real |  |  SC Magdeburg | 37–28 |
| 2006 |  BM Ciudad Real |  |  VfL Gummersbach | 36–31 |
| 2007 |  THW Kiel |  |  RK Celje | 38–34 |
| 2008 |  BM Ciudad Real |  |  MKB Veszprém KC | 32–28 |
Hypoksifilia

Hypoksifilia (kr. hypo 'vajaa' + oksys 'happi' + filein 'rakastaa') on seksuaalinen parafilia, jossa henkilö kokee aivojen hapensaannin puutteen voimistavan seksuaalista kiihotustilaa. Yleensä tilaa tavoitellaan puristamalla kaulavaltimoita niin, että aivoihin menevän valtimoveren  ja hapen määrä tilapäisesti vähenee. Puristus saadaan tavallisesti aikaan kuristamisella tai osittaisella hirttämisellä, joko itse tai kumppanin avulla. Hypoksifilian harjoittaminen on vaarallista, koska se saattaa johtaa jopa kuolemaan.
Kuuluisia tapauksia

Japanilainen Sada Abe surmasi kuristamalla rakastajansa Kichizo Ishidan vuonna 1936, minkä jälkeen hän leikkasi tämän sukuelimet irti ja kulki päiviä niiden kanssa. Elokuva Aistien valtakunta kertoo tapauksesta.
Näyttelijä David Carradine löydettiin hirttonaru kaulassaan hotellihuoneensa komerosta 4. kesäkuuta 2009. Todisteet osoittivat hänen ejakuloineen ennen kuolemaansa.
Sada Abe pidätettynä Tokiossa 20. toukokuuta 1936
Dunbarin luku

Dunbarin luvut
Dunbarin luku on teoreettinen kognitiivinen raja ihmisten lukumäärälle, johon keskiverto ihmisyksilö voi ylläpitää pysyviä sosiaalisia suhteita. Nämä suhteet ovat sellaisia, joissa ihminen tietää, kuka kukin henkilö on ja kuinka kukin ihminen on suhteessa toisiin ihmisiin. Suurempi määrä ihmisiä tarvitsee tavallisesti rajoitetumpia sääntöjä, lakeja, ja tarvitsee normeja ollakseen vakaita suhteita ja koheesiivista ryhmää. Dunbarin luvulle ei ole määritelty täsmällistä arvoa, mutta yleisesti sen arvioidaankenen mukaan? olevan ihmisellä 150.[lähde? ] Eri kädellislajeilla luku vaihtelee korreloiden isoaivojen kuorikerroksen koon kanssa.
Dunbarin luvun esitti julkisuuteen brittiläinen kädellislajien käyttäytymisen tutkimiseen ja vertailuun omistautunut antropologi Robin Dunbar, joka teoretisoi, että "tämä raja on suora funktio relatiiviselle neokorteksin koolle, joka tämä käänteisesti määrää ryhmän koon... Neokortiaalinen prosessointikapasiteetti on yksinkertaisesti määrä yksilöille, joihin voidaan pitää pysyvää persoonallista suhdetta." [lähde? ]
Kirjallisuutta

Dunbar, R.I.M. (1992) Neocortex size as a constraint on group size in primates, Journal of Human Evolution 22: 469-493.
Dunbar, R.I.M. (1993), Coevolution of neocortical size, group size and language in humans, Behavioral and Brain Sciences 16 (4): 681-735.
Edney, J. J. (1981a). Paradoxes on the commons: Scarcity and the problem of equality. Journal of Community Psychology, 9, 3-34.
Sawaguchi, T., & Kudo, H. (1990), Neocortical development and social structure in primates, Primates 31: 283-290.
Wong, David (2005) Inside the Monkeysphere, a semi-satirical introduction to Dunbar's Number for the average internet user.
Aiheesta muualla

Facebookin frendirohmuilla on vain harvoja tosiystäviä (Arkistoitu – Internet Archive) Iltasanomat
A pre-publication version of  Coevolution of neocortical size, group size and language in humans. (See also Bibliography section there.)
University of Liverpool Research Intelligence No. 17, August 2003 (Arkistoitu – Internet Archive) - "The ultimate brain teaser" - an article on Dunbar's research.
Some speculations about a correlation between the monkeysphere and Guild size in online multiplayer role playing games.
Mospos blog entry (Arkistoitu – Internet Archive) - Communities of practice and Dunbar's number
Life With Alacrity blog entry - Applying Dunbar's number to online gaming, social software, collaboration, trust, security, privacy, and internet tools, by Christopher Allen.