stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sami Haapakoski

| Sami Haapakoski |
| --- | --- |
 Sami Haapakoski vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1982 (ikä 42)  Ylivieska, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Sigge
Ulkopelipaikka:  polttolinja
Seura:  Kempeleen Kiri
Tehtävä:  etenijä
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2000–2001   2001   2002–2007   2008–2009   2010–2019   2020–2021   2022-:  Ylivieskan Kuula   Pattijoen Urheilijat  Puijon Pesis   Pattijoen Urheilijat   Vimpelin Veto   Pattijoen Urheilijat
Sami Haapakoski (s. 19. huhtikuuta 1982 Ylivieska) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Kempeleen Kirissä. Hän on edustanut aiemmin Puijon Pesistä, Pattijoen Urheilijoita, sekä Vimpelin Vetoa. Nykypesäpallon kirkkaimpiin tähtiin kuuluva Haapakoski on tunnettu erittäin nopeana etenijänä ja tehokkaana polttajana. Hän nousi Superpesiksen kaikkien aikojen etenijätilaston kärkeen kaudella 2014, ohittaessaan tilaston kärjessä olleen Janne Vuorisen. Lisäksi hänen nimissään oli yhden kauden ennätys tuoduissa juoksuissa, 78, joka syntyi kaudella 2011. Heinäkuussa 2020 Haapakoski saavutti kautta aikain ensimmäisenä pesäpalloilijana tuhat tuotua juoksua Superpesiksen runkosarjassa.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-kultaa: 2008, 2010, 2016, 2017
5 SM-hopeaa: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015
3 SM-pronssia:  2006, 2018, 2023
17 Itä–Länsi-ottelua: 2004-2019, 2022
Kentän paras (3): 2004, 2006, 2012
Superpesiksen etenijäkuningas (7): 2004, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013
Superpesiksen kärkilyöntikuningas (2): 2016, 2018
Vuoden pesäpalloilija (2): 2009, 2016
Kultainen maila (3): 2007, 2009, 2018
Kultainen räpylä (3): 2006, 2011, 2012
Superpesiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja: 2010
Vuoden tulokas: 2002
Superpesiksen kuukauden pelaaja (5): toukokuu 2008, syyskuu 2010, kesäkuu 2011, kesäkuu 2016, toukokuu 2019
Muuta

Varsinaiselta ammatiltaan Haapakoski on nuohooja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sami Haapakoski Wikimedia Commonsissa
Vimpelin Veto – Superpesis
J. Ammesmäki |
 S. Haapakoski |
 T. Hanhisalo |
 M. Haukkala |
 O. Heikkala |
 J. Heimonen |
 T. Isoketo |
 M. Kanala |
 S. Lassila |

 T. Lönnmark |
 J. Mäkelä |
 H. Puputti |
 M. Rantalahti |
 A. Ruuska |
 J. Suominen |
 T. Virkkala |
Pj. S-P Kivimäki |
2. pj. J. Haapakoski
139

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
Kuolleita

Zhang Heng, kiinalainen matemaatikko
Von Bülow

| von Bülow |
| --- | --- |
 von Bülow -suvun vaakuna.
Alkukoti:  Mecklenburg
Aktiivisena:  1200-luku–
Von Bülow on vanha saksalainen aatelissuku. Se on lähtöisin Mecklenburgista, ja sen nimen sanotaan tulleen Gadebuschin lähellä sijaitsevasta Bülow-nimisestä kylästä. Suvussa on ainakin kahdeksan 1200- ja 1300-lukujen aikana haarautunutta linjaa, jotka ovat vaikuttaneet Itämeren alueen valtioissa, kuten Mecklenburgissa, Hannoverissa, Braunschweigissa, Tanskassa, Ruotsissa, Puolassa ja Venäjällä. Saksassa vaikuttivat ainakin Wedendorfin, Gartowin, Plüskowin ja Prützenin sukuhaarat.
Tunnettuja jäseniä

Johan von Bülow (1751–1828), tanskalainen hovimies
Friedrich Wilhelm von Bülow (1755–1816), preussilainen kenraali
Adam Heinrich Dietrich von Bülow (1757–1807), saksalainen sotilaskirjailija, F. W. von Bülowin veli
Frantz Bülow (1769–1844), tanskalainen kenraali
Frederik Rubeck Henrik von Bülow (1791–1858), tanskalainen kenraali
Heinrich von Bülow (1792–1846), preussilainen diplomaatti
Bernhard Ernst von Bülow (1815–1879), tanskalais-saksalainen diplomaatti, Heinrich von Bülowin veljenpoika
Hans von Bülow (1830–1894), saksalainen pianisti ja kapellimestari
Karl von Bülow (1846–1921), saksalainen sotamarsalkka
Bernhard von Bülow (1849–1929), saksalainen valtiomies, Saksan valtakunnankansleri, Bernhard Ernst von Bülowin poika
Vicco von Bülow (taiteilijanimi Loriot; 1923–2011), saksalainen animaattori, elokuvaohjaaja, näyttelijä ja viihdyttäjä
Brittiläinen julkisuuden henkilö Claus von Bülow (1926–2019) kuului sukuun äitinsä puolelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Von Bülow Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Ondřej Kratěna

| Ondřej Kratěna> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1977 Čeladná, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Krtek
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2019
Seurat:  HC Olomouc (ČEL) HC Vsetin (ČEL) HC Sparta Praha (ČEL) Kärpät (SML) HC Plzeň (ČEL)
Ondřej Kratěna (s. 21. huhtikuuta 1977 Čeladná, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Kratěna pelasi urallaan 24 kautta Tšekin pääsarjassa. Hän on voittanut peräti kahdeksan Tšekin-mestaruutta, mikä on eniten Extraligan historiassa. Kratěna oli myös uransa viimeisellä kaudella 2018–2019 liigan vanhin pelaaja 41 vuoden iässä.
Ura > Seuraura > Ammattilaisuran alku

Kratěna on HC Olomoucin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten Extraliga-joukkueessa vain 17-vuotiaana kaudella 1994–1995, jolloin Kratěna sai siellä tililleen 12 runkosarjaottelua tehopistein 3+2=5. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1995–1996 hän teki 36 runkosarjaottelussa tehot 11+11=22 ja neljässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kratěna oli runkosarjassa Olomoucin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hänet palkittiin kauden päätteeksi sekä Extraligan vuoden tulokkaana että herrasmiespelaajana.
Kaudeksi 1996–1997 Kratěna siirtyi HC Vsetíniin. Hän teki runkosarjassa 35 tehopistettä. Kratěna voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden, kuten myös seuraavan kauden 1997–1998 päätteeksi. Kratěna voitti myös EHL-pronssia. Myös kauden 1998–1999 päätteeksi hän voitti Tšekin-mestaruuden.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Sparta Prahaan

Kaudeksi 1999–2000 Kratěna siirtyi yhdessä ystävänsä Michal Brošin kanssa HC Sparta Prahaan, jossa hän voitti kauden päätteeksi jo neljännen peräkkäisen Tšekin-mestaruutensa. Kratěna eteni EHL:ssä joukkueen kanssa finaaliin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin venäläinen Metallurg Magnitogorsk lukemin 2–0.
Kratěna oli kaudella 2000–2001 Sparta Prahan toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+16=32. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Valdemar Jirušin kanssa lukemalla +3. Kratěna voitti kauden päätteeksi Extraligan hopeaa. Kaudella 2001–2002 hän teki runkosarjassa 35 tehopistettä. Pudotuspeleissä Kratěna voitti tehoilla 12+6=18 koko Extraligan maalipörssin sekä jakoi pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Michal Brošin kanssa. Neljännessä finaaliottelussa 12. huhtikuuta 2002 vieraissa HC Vítkovicea vastaan hän teki Spartan 1–4-voittoon päättyneessä ottelussa kaksi maalia, joista ensimmäinen ratkaisi joukkueelle Tšekin-mestaruuden.
Kaudella 2002–2003 Kratěna oli tehoilla 14+11=25 Sparta Prahan paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin neljännen sijan Valdemar Jirušin kanssa. Kratěna oli joukkueen paras maalintekijä myös pudotuspeleissä viidellä osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi Extraligan pronssia ja Kratěna palkittiin Extraligan herrasmiespelaajana. Hän edusti Spartaa kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Kaudella 2003–2004 Kratěna oli Sparta Prahan toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+13=29. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia. Kaudella 2004–2005 Kratěnan rooli hieman pieneni NHL:n työsulun vuoksi, kun joukkuetta vahvistivat mm. David Výborný, Jan Hlaváč, Petr Nedvěd sekä loppukaudella Martin Havlát. Hän teki runkosarjassa 24 tehopistettä. Kratěna vahvisti Spartaa kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+3=6. Kratěna jakoi myös Spartan sisäisen maalipörssin voiton Martin Chabadan ja Jan Marekin kanssa. Joukkue eteni finaaliin, mutta turnauksen voiton vei lopulta kuitenkin sveitsiläinen isäntäjoukkue HC Davos lukemin 2–0. Kratěna valittiin Spengler Cupin tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > Mestaruuskaudet 2005–2007 ja finaalien voittomaalit

Kratěna oli kaudella 2005–2006 Sparta Prahan kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+19=36. Hän jakoi kolmella osumallaan Extraligan alivoimamaalipörssin voiton neljän muun pelaajan kanssa. Kratěna jakoi myös yhdeksällä syöttöpisteellään pudotuspelien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Josef Strakan kanssa. Ensimmäisessä finaaliottelussa 9. huhtikuuta 2006 vieraissa paikallisvastustaja HC Slavia Prahaa vastaan hän teki Spartan 3–4-voittomaalin ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 70.00. Kratěna voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Kaudella 2006–2007 hän teki Extraligan yhden kauden maaliennätyksensä 21 osumallaan, joilla Kratěna oli Spartan kolmanneksi paras maalintekijä ja jakoi koko liigan maalipörssin kymmenennen sijan HC Karlovy Varyn Petr Kumstátin kanssa. Hän teki runkosarjassa kaikkiaan 34 tehopistettä ja oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Kratěna voitti myös koko Extraligan tehotilaston lukemalla +29. Hän edusti Spartaa kauden aikana myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa.
Kevään 2007 Pudotuspeleissä Kratěna teki kymmenestä tehopisteestään yhdeksän finaalisarjan kuudessa ottelussa HC Pardubicea vastaan. Hänen kuudesta maalistaan peräti kolme oli voittomaaleja. Ensimmäisessä finaaliottelussa 4. huhtikuuta 2007 Kratěna ratkaisi Spartalle 4–5-vierasvoiton ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 65.33. Kolmannessa finaaliottelussa 8. huhtikuuta 2007 hän teki joukkueensa 7–3-voittoon päättyneessä ottelussa kaksi maalia, joista ensimmäinen jäi Spartan voittomaaliksi. Myös kuudennessa finaaliottelussa 14. huhtikuuta 2007 Kratěna teki joukkueensa 2–0-voittoon päättyneessä ottelussa Spartan molemmat maalit, joista ensimmäinen näin ollen ratkaisi joukkueelle Tšekin-mestaruuden.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Oulun Kärppiin

Kaudeksi 2007–2008 Kratěna siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin. Joukkueessa pelasi ennestään hänen pitkäaikainen joukkuetoverinsa ja ystävänsä Michal Broš. Kratěna edusti Kärppiä kauden aikana myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa, jossa hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä neljällä syöttöpisteellään. Kratěnan pudotuspelit päättyivät kesken kauden viimeiseksi jääneen ottelun, viidennen Espoo Bluesia vastaan pelatun finaaliottelun, kun hänen pernansa repesi Erkki Rajamäen taklauksen seurauksena. Kratěna vietiin sairaalan teho-osastolle sisäisen verenvuoron takia. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Ura > Seuraura > Paluu Sparta Prahaan

Kaudeksi 2008–2009 Kratěna palasi kotimaahansa ja siirtyi yhdessä Kärpissä pelanneen ystävänsä Michal Brošin kanssa takaisin Sparta Prahan Extraliga-joukkueeseen nelivuotisella sopimuksella. Kaksikon siirron taustalla olivat myös perhesyyt. Hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä ja sivusi yhden kauden maaliennätystään tehoilla 21+25=46, joilla Kratěna oli Spartan paras pistemies ja sijoittui koko Extraligan pistepörssissä kahdeksanneksi. Hän jakoi myös Spartan sisäisen maalipörssin voiton Michal Brošin kanssa. Kratěna voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +16. Hän voitti kauden päätteeksi Extraligan pronssia. Kaudella 2009–2010 Kratěna oli Spartan neljänneksi paras pistemies tehoilla 10+20=30. Kaudella 2010–2011 hän pelasi runkosarjassa loukkaantumisen vuoksi vain 21 ottelua.
Ura > Seuraura > HC Plzeň 2011–2019

Kolmen Sparta Prahassa vietetyn sopimuskauden jälkeen Kratěna siirtyi kaudeksi 2011–2012 vuoden mittaisella sopimuksella HC Plzeňiin. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 7+16=23. Kratěna voitti kauden päätteeksi Extraligan pronssia. Kaudella 2012–2013 hän nousi Plzeňin varakapteeniksi. Kratěna voitti kauden päätteeksi jo uransa kahdeksannen Tšekin-mestaruuden, mikä on eniten koko Extraligan historiassa.
Plzeňiin siirryttyään Kratěnan sopimusta on jatkettu kausi kerrallaan. Kaudella 2013–2014 hän jakoi 12 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Jakub Levin kanssa. Pudotuspeleissä Kratěna oli Plzeňin paras pistemies tehoilla 2+3=5. European Trophyssa hän oli tehoilla 3+3=6 joukkueen paras maalintekijä ja Kratěna jakoi Plzeňin sisäisen pistepörssin voiton Radek Dudan kanssa. Kolme seuraavaa kautta hän toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2015–2016 Kratěna oli pudotuspeleissä Plzeňin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 4+9=13. Hän voitti kauden päätteeksi Extraligan pronssia.
Kaudella 2016–2017 Kratěna oli Plzeňin neljänneksi paras pistemies tehoilla 11+15=26. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Pudotuspeleissä Kratěna jakoi tehoilla 4+7=11 Plzeňin sisäisen pistepörssin voiton Jakub Levin kanssa sekä sisäisen maalipörssin voiton Tomáš Svobodan, Miroslav Indrákin ja Levin kanssa ja sisäisen syöttöpörssin Levin ja David Stachin kanssa. Kaudella 2017–2018 Kratěnan ohella 12 muuta pelaajaa ylsi kahteen alivoimamaaliin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
Kratěna edusti Tšekkiä MM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 2002, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 1997. Kratěna jakoi ensimmäisessä turnauksessa Tšekin sisäisen pistepörssin voiton Václav Varaďan ja Michal Brošin kanssa tehoilla 3+3=6, kuten myös jälkimmäisessä turnauksessa Marek Melenovskýn kanssa tehoilla 3+4=7.
Kratěna pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1995.
Muuta

Kratěnan pikkuveli Ivo on entinen alempien sarjojen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi myös Tšekin juniorimaajoukkueissa.
Lev Nikolajevitš Koroljov

Koroljov vuonna 2011
Lev Nikolajevitš Koroljov (myös Korolev, ven. Лев Никола́евич Королёв; 6. syyskuuta 1926 – 5. tammikuuta 2016) oli venäläinen / neuvostoliittolainen matemaatikko, tiedemies, akateemikko sekä Venäjän tiedeakatemian jäsen.
Elämänura

Korolev syntyi 6. syyskuuta 1926 Podolskin kaupungissa Moskovan lähistöllä. Vuonna 1943 hän meni opiskelemaan Moskovan valtionyliopiston mekaniikan ja matematiikan tiedekuntaan. Vuosina 1944–1945 Korolev oli armeijan palveluksessa ja osallistui Länsi-Ukrainan, Romanian, Unkarin, Itävallan ja Tšekkoslovakian vapauttamiseen. Vuonna 1947 hän palasi yliopistoon jatkamaan opiskeluitaan. Yliopistosta hän valmistui erinomaisin tuloksin vuonna 1952.
Vuosina 1953–1975 Korolev työskenteli tarkan mekaniikan ja tietotekniikan instituutissa akateemikko Sergei Aleksejevits Lebedevin johdolla. Hän oli mukana kehittämässä ensimmäisiä Neuvostoliiton BESM-luokan tietokoneita. Vuonna 1967 Korolevin johdolla  kehitettiin käyttöjärjestelmä "Manager-68" ja tietokone BESM-6, joka oli ensimmäinen Neuvostoliiton moniohjelmoitava käyttöjärjestelmän supertietokone. Lisäksi järjestelmä tuki dynaamisen muistin jakoa rinnakkaistoimintaan ja lähtölaitteisiin. Nämä tutkimukset vaikuttivat suuresti edelleen järjestelmän ohjelmoinnin kehittämiseen Neuvostoliitossa. Tämä tutkimus auttoi Neuvostoliiton Sojuz-Apollo avaruuslentojen suorittamista.
Aiheesta muualla

Biography of L. N. Korolev  at Virtual Museum Computer.
Lev Korolyov — scientific works on the website Math-Net.Ru
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Latvia 
Tieteilijät:  DBLP  MathSciNet  Scopus  zbMATH
Kari Rissanen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. elokuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 184 cm
Junioriseurat
1976–1980: EPS
1981–1984: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1991 | HJK | 123 | (27) |
| 1989 | → Geylang (laina) | 12 | (5) |
| 1992 | Ilves | 33 | (2) |
| 1992 | → Geylang (laina) | 10 | (3) |
| 1993–1997 | FinnPa | 126 | (6) |
| 1995 | → Dunfermline (laina) | 2 | (0) |
| 1998–1999 | Ikast fS | 25 | (4) |
| 1999–2000 | FC Midtjylland | 13 | (3) |
| 2000 | Jokerit | 15 | (1) |
| 2001 | Atlantis | 29 | (2) |
| 2002–2003 | Allianssi | 43 | (0) |
| 2004 | PK-35 | 20 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 451 | (57) |
Maajoukkue
| 1984 | Suomi U17 | 5 | (0) |
| 1985 | Suomi U18 | 2 | (1) |
| 1986–1989 | Suomi U21 | 9 | (0) |
| 1987–1998 | Suomi | 25 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kari Rissanen (s. 29. elokuuta 1966 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.
Rissanen on Espoon Palloseuran ja Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Hän pelasi koko Suomen pääsarjauransa pääkaupunkiseudulla lukuun ottamatta yhtä Ilveksessä vietettyä kautta. Kovaotteisena keskikenttäpelaajana tunnetun Rissasen suurimmat saavutukset tulivat HJK:ssa, jossa hän oli seitsemän kauden aikana voittamassa neljää Suomen-mestaruutta ja yhtä SM-pronssia. Finnairin Palloilijoissa hän saavutti pronssia ja Jokereissa hopeaa. Pääsarjauransa Rissanen päätti kaudella 2003 Allianssin väreissä. Pääsarjaotteluita hän pelasi yhteensä 399.
Ulkomailla Rissanen edusti Singaporessa Geylang Internationalia, Skotlannissa Dunfermlinea sekä Tanskassa Ikastia sekä Ikastin ja Herning Fremadin fuusiona syntynyttä FC Midtjyllandia.
Rissanen on valittu HJK:n Hall of Fameen ja Veikkausliigan legendaksi.
Joonas Siikala

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. lokakuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Lohja, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 179 cm
Junioriseurat
1995–2000: LoPa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2002 | LoPa |  |  |
| 2003–2005 | FC Lahti | 28 | (3) |
| 2004 | → FC Kuusankoski (laina) | 8 | (2) |
| 2006–2011 | LoPa | 44 | (23) |
| 2012–2013 | BK-46 | 49 | (20) |
| 2014 | FC Espoo | 22 | (5) |
| 2015–2018 | LoPa | 36 | (6) |
| 2019–2020 | NuPS | 30 | (16) |
| 2023–2024 | LoPa | 22 | (10) |
| Yhteensä | Yhteensä | 239 | (85) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. tammikuuta 2025.
Joonas Siikala (s. 13. lokakuuta 1983 Lohja) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Veikkausliigan lisäksi Siikala on pelannut myös Yhdysvaltojen yliopistosarjaa Northwoodin yliopistossa 2006–2008.
Ivan Šuvalov

Ivan Šuvalov, Fjodor Rokotovin maalaama muotokuva vuodelta 1760.
Ivan Ivanovitš Šuvalov (ven. Ива́н Ива́нович Шува́лов; 12. marraskuuta (J: 1. marraskuuta) 1727 Moskova, Venäjän keisarikunta – 26. marraskuuta (J: 15. marraskuuta) 1797 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen hovimies, koulutuksen kehittäjä sekä taiteiden ja kulttuurin suosija, joka perusti muun muassa Moskovan yliopiston ja Pietarin taideakatemian. Hän käytti suurta valtaa Venäjän hovissa erityisesti keisarinna Elisabetin valtakauden lopulla. Šuvalov tunnettiin suuresta taidekokoelmastaan sekä taiteilijoiden ja oppineiden tukemisesta.
Suku ja koulutus

Ivan Šuvalov kuului Šuvalovin aatelissukuun. Hänen isänsä oli köyhä kaartinkapteeni Ivan Maksimovitš Šuvalov nuorempi.
Šuvalov kutsuttiin paašipojaksi keisarilliseen hoviin vuonna 1742, vuosi sen jälkeen kun hänen serkkunsa Pjotr ja Aleksandr Šuvalov olivat auttaneet keisarinna Elisabetia nousemaan valtaan. Ensimmäisinä palvelusvuosinaan hovissa Šuvalov kiinnostui itseään kymmenen vuotta vanhemmasta ruhtinatar Anna Gagarinasta, mutta suunniteltu avioliitto ei toteutunut, sillä Šuvalovin sukulaiset vastustivat sitä ja hän oli erittäin riippuvainen heistä. Todellinen syy sukulaisten vastahankaan lienee ollut aikomus saada Ivan keisarinnan suosikiksi. Vuonna 1748 Šuvalov nimitettiin kamaripaašiksi, ja hänestä tuli seuraavana vuonna Elisabetin suosikki. Šuvalov ei koskaan mennyt naimisiin eikä saanut lapsia.
Šuvalov sai vuonna 1749 kamarijunkkarin, vuonna 1751 todellisen kamariherran ja vuonna 1760 kenraaliadjutantin arvon. Toisaalta hän torjui monia hänelle tarjottuja kunnianosoituksia, kuten Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtakunnankreivin arvon, senaatin jäsenyyden, mitalin lyömisen omaksi kunniakseen sekä laajat maaomaisuudet. Šuvalovia on luonnehdittu pyyteettömäksi henkilöksi juonittelujen täyttämän hovielämän keskellä. Hän vastaanotti keisarinnalta suuria rahasummia toimintaansa mesenaattina, ei itselleen.
Šuvalov rakennutti 1750-luvulla itselleen arkkitehti Savva Tševakinskin suunnitteleman kaupunkipalatsin Pietariin lähelle keisarinna Elisabetin kesäpalatsia.
Šuvalov allekirjoitti kreivi Mihail Vorontsovin kanssa Venäjän ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan väliset liittosopimukset seitsenvuotisen sodan aikana vuonna 1760. Šuvalov myös hahmotteli 1760-luvun alussa valtiollisen uudistusohjelman, jonka ”peruslakeina” (fundamentalnyh zakonov) olisivat olleet ortodoksisen uskon ensisijainen asema, kielto siirtää enempää kirkon tuloja tai maita valtiolle sekä venäläisten etusija ulkomaalaisiin nähden valtion ja armeijan palveluksessa.
Kulttuurivaikuttaja

Keisarillinen Moskovan yliopisto perustettiin vuonna 1755 Šuvalovin aloitteesta, ja hän toimi sen ensimmäisenä kuraattorina kuolemaansa asti (tehtävä oli jaettu toisen henkilön kanssa). Hän perusti samalla myös yliopiston kirjapainon, joka alkoi julkaista Moskovskije vedomosti -lehteä. Kirjapainon yhteydessä oli kirjakauppa ja kirjasinvalimo. Yliopiston alaisuuteen perustettiin aatelisille ja aatelittomille suunnatut kaksi kymnaasia. Myös Kazaniin perustettiin Šuvalovin aloitteesta kymnaasi vuonna 1758.
Keisarillinen taideakatemia perustettiin yliopiston yhteyteen Moskovaan vuonna 1757, ja Šuvalov toimi sen ensimmäisenä johtajana vuoteen 1763. Hän lainasi laajan kirjastonsa taideakatemian käyttöön, ja kun akatemia vuonna 1763 erotettiin yliopistosta ja siirrettiin pääkaupunki Pietariin, se toimi aluksi Šuvalovin palatsin tiloissa. Lahjakkuuksien koulutukseen tarkoitettuun akatemiaan ei ollut muodollista pääsykoetta, ja esimerkiksi maalari Fjodor Rokotov sekä kuvanveistäjä Fedot Šubin otettiin oppilaiksi Šuvalovin suosituksesta. Šuvalov lahjoitti vuonna 1758 akatemialle henkilökohtaisen kokoelmansa länsimaisia ​​piirustuksia ja maalauksia, jotka muodostivat ytimen sen taidekokoelmalle. Hänen jälkeensä akatemian johtajaksi tuli Ivan Betskoi.
Šuvalov tuki myös Mihail Lomonosovin tieteellistä toimintaa ja antoi Voltairelle idean tämän Pietari Suurta käsitelleeseen teokseen Histoire de l’empire de Russie sous Pierre le Grand sekä auttoi sen lähteiden kokoamisessa. Šuvalov oli kirjeenvaihdossa myös muiden ranskalaisten ajattelijoiden, kuten Claude Adrien Helvétiuksen, Jean le Rond d’Alembertin ja Denis Diderot’n kanssa. Šuvalov valittiin brittiläisen tiedeakatemian Royal Societyn jäseneksi vuonna 1758. Hänen palatsissaan esiintyi Venäjän ensimmäinen teatteriryhmä, jota johtivat Fjodor Volkov ja Ivan Dmitrjevski.