stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Philippe Nkiere Keana

Philippe Nkiere Keana CICM (21. helmikuuta 1938 – 6. marraskuuta 2024) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. elokuuta 1965 ja nimitettiin Bondon koadjuuttoripiispaksi 15. huhtikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Giuseppe Uhac.
Nkiere Keanasta tuli 13. marraskuuta 1992 Bondon piispa. 27. heinäkuuta 2005 hän sai nimityksen Inongon piispaksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2018.
Two Wives (vuoden 2014 televisiosarja)

| Two Wives |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:   Kaye Abad  Jason Abalos  Erich Gonzales 
Alkuperämaa:   Filippiinit
Alkuperäiskieli:  filipino
Verkko:   ABS-CBN
Esitetty:  13. lokakuuta 2014 – 13. maaliskuuta 2015
Jaksoja:  110
Two Wives on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kaye Abad, Jason Abalos ja Erich Gonzales.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaye Abad  | … |  Yvonne Aguiluz-Guevarra   |
|  Jason Abalos  | … |  Victor Guevarra   |
|  Erich Gonzales  | … |  Janine Arguello-Celdran   |
Imortal

| Imortal |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:   John Lloyd Cruz  Angel Locsin 
Alkuperämaa:   Filippiinit
Verkko:   ABS-CBN
Esitetty:  24. lokakuuta 2010 – 29. huhtikuuta 2011
Jaksoja:  148
Aiheesta muualla
IMDb
Imortal on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat John Lloyd Cruz ja Angel Locsin.
Aiheesta muualla

Imortal Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vuorovaikutuslingvistiikka

Vuorovaikutuslingvistiikka on keskustelunanalyyttisestä tutkimusperinteestä ponnistava kielentutkimuksen suuntaus, jonka kiinnostuksen kohteena on sosiaalisen vuorovaikutuksen kielellinen rakentuminen. Vuorovaikutuslingvistiikka syntyi halusta tutkia kieltä sen luontaisimmassa elinympäristössään: arkikeskusteluissa ja muissa puhutuissa sosiaalisen vuorovaikutuksen tilanteissa. Tässä suhteessa se poikkesi pitkään vallalla olleesta painotuksesta kirjoitetun kielen tutkimisessa. Termi vuorovaikutuslingvistiikka otettiin käyttöön 2000-luvulla kattotermiksi tutkimukselle, joka selvitti keskustelupuheen fonologiaa, kieliopin ja vuorovaikutuksen suhdetta, kielen kontekstualisointia ja keskustelupuheen prosodiaa.
Mulawin

| Mulawin |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  40 min
Pääosissa:   Richard Gutierrez  Angel Locsin  Dennis Trillo 
Alkuperämaa:   Filippiinit
Verkko:   GMA Network
Esitetty:  2. elokuuta 2004 – 18. maaliskuuta 2005
Jaksoja:  166
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Mulawin on televisioyhtiö GMA Networkin esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Richard Gutierrez, Angel Locsin ja Dennis Trillo.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Richard Gutierrez  | … |  Aguiluz / Aguilar   |
|  Angel Locsin  | … |  Alwina   |
|  Dennis Trillo  | … |  Gabriel   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Terhi Pirilä-Porvali

Terhi Pirilä-Porvali (s. 1981 Ilmajoki) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee tuottajana Yleisradiossa. Pirilä-Porvali on koulutukseltaan filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan journalistiikka. Lisäksi hän on suorittanut medianomi (AMK) tutkinnon Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa. Pirilä-Porvalin puoliso on tietokirjailija, poliisi Mikko Porvali.
Ura

Aikaisemmin Pirilä-Porvali on työskennellyt toimittajana muun muassa sanomalehti Pohjalaisessa, Yleisradiossa sekä tiedottajana Suomen kuntaliitossa. Vuosina 2018–2020 hän toimi Ilmajoki-lehden päätoimittajana. Hän on työskennellyt myös peruspalveluministeri Paula Risikon eduskunta-avustajana ja Sauli Niinistön eduskuntavaalikampanjan tiimivastaavana.
Irtisanoutuminen Ilmajoki-lehdestä

Keväällä 2020 Pirilä-Porvali irtisanoutui työstään Ilmajoki-lehden päätoimittajana.
Tapauksessa oli kysymys Ilmajoki-lehdessä maaliskuussa 2020 julkaistusta uutisesta, jossa kerrottiin Espanjassa lomailleen kunnanvaltuutettu Timo Tuurin (kesk.) osallistumisesta Ilmajoen kunnanvaltuuston kokoukseen koronapandemian karanteeniajasta ja kunnan ohjeistuksesta välittämättä. Pirilä-Porvalin mukaan hän oli joutunut sekä kuntapäättäjien että Ilmajoki-lehden hallituksen painostuksen kohteeksi. Jutun julkaisua seuraavana päivänä Pirilä-Porvali lomautettiin.
Tapaus herätti keskustelua journalismin periaatteista ja lehdistön sananvapaudesta sekä etenkin pieniin lehtiin mahdollisesti kohdistuvasta painostuksesta. Julkisen sanan neuvoston mukaan Ilmajoki-lehden päätoimittajan julkaisema uutinen oli korona-aikaan poikkeuksellisen merkittävä yleisön tiedonsaannin kannalta. JSN lausui myös, että ”Journalistin ohjeisiin sitoutuneissa tiedotusvälineissä kaikki sisältöä koskevat ratkaisut on tehtävä journalistisin perustein, eikä tätä päätösvaltaa saa missään oloissa luovuttaa toimituksen ulkopuolisille (JO 2). Toimituksen ulkopuolisilla tarkoitetaan myös mediayhtiön hallitusta ja toimivaa johtoa”.
Myös Päätoimittajien yhdistys paheksui Ilmajoki-lehden tapahtumia kannanotossaan ja totesi muun muassa, että ”Journalistin ohjeiden mukaan toimitusten on torjuttava kaikki ulkopuolinen painostus”. Helsingin Sanomien päätoimittaja Kaius Niemi kirjoitti kolumnissaan Pirilä-Porvalin ulostulon tuoneen esiin media-alalla piilevän riskin toimituksen ulkopuolisesta piilovaikuttamisesta. Ilkka-Pohjalaisen päätoimittaja Markku Mantila piti tapausta ”reippaana hönkäyksenä tunkkaiselta 1970-luvulta”.
Tunnustukset

Suuri journalistipalkinto 2020 kategoriassa Vuoden journalistinen teko
Paikallislehtien päätoimittajayhdistyksen journalistipalkinto 2020
Joachim Griese

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | Star |  |
Joachim ”Achim” Griese (25. elokuuta 1952 Berne – 17. marraskuuta 2024 Hampuri) oli Länsi-Saksaa edustanut purjehtija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja sai siellä hopeamitalin Star-luokassa.
Kullervo Leskinen

| Kullervo Leskinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaarlo Veikko Kullervo Leskinen
Syntynyt: 15. syyskuuta 1908 Toholampi
Kuollut: 25. heinäkuuta 1989 (80 vuotta) Jyväskylä
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Kurre
Laji:  ammunta
Kilpauran kesto:  1930-1952
Kaarlo Veikko Kullervo Leskinen (15. syyskuuta 1908 Toholampi – 25. heinäkuuta 1989 Jyväskylä) oli suomalainen urheiluampuja, joka saavutti 15 maailmanmestaruutta uransa aikana. Hän on eniten ammunnan maailmanmestaruuksia voittanut suomalainen. ”Kurre” Leskinen oli mukana Lontoon olympialaisissa 1948 ja Helsingin olympialaisissa 1952.
Ura MM-kisoissa

Leskinen edusti Suomea Ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa viisi kertaa 1930-luvulla ja saavutti niissä 11 kultamitalia. Nämä kisat olivat 1930 Antwerpenissä Belgiassa, 1931 Lwówissa (nyk. Lviv) Puolassa, 1933 Gradassa Espanjassa, 1935 Roomassa Italiassa ja 1937 Helsingissä Suomessa. Sotien jälkeen ensimmäiset ammunnan MM-kisat järjestettiin Buenos Airesissa Argentiinassa vuonna 1949 ja seuraavat Oslossa Norjassa 1952, joissa Leskinen ampui neljä kultamitalia lisää.
Kaikkiaan näissä MM-kisoissa Kullervo Leskinen saavutti 15 kultamitalia, joista 5 henkilökohtaista (1930 vapaakiväärin makuukilpailussa, 1931 pienoiskiväärin polviasentokilpailussa, 1935 pienoiskiväärin pystykilpailussa, 1949 vapaakiväärin polviasentokilpailussa ja 1952 vapaakiväärin makuukilpailussa) ja 19 hopeamitalia, joista 8 henkilökohtaista sekä 11 pronssimitalia, joista 5 henkilökohtaisia. Kolme kertaa Leskinen jäi toiseksi samalla tuloksella voittajan kanssa. MM-mitaleja kertyi yhteensä 45 kappaletta.
Suomen ampujien maajoukkue on saavuttanut kaksi kertaa arvostetun vapaakiväärin joukkuemestaruuden MM-kisoissa. Ensimmäisen kerran se onnistui Roomassa 1935 ja toisen kerran Buenos Airesissa 1949. Kullervo Leskinen oli mukana molemmissa joukkueissa. Hän on ainoa, joka on ollut mukana tuomassa Suomeen kaikkien maiden tavoittelemaa kiertopalkintoa Argentiina-pokaalia.
Mitalit MM-kisoissa

| --- | --- |
 Henkilökohtainen kilpailu  Kultaa 300 m vapaakivääri, makuu (1930 Antwerpen)  50 m pienoiskivääri, polvi (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, pysty (1935 Rooma)  300 m vapaakivääri, polvi (1949 Buenos Aires)  300 m vapaakivääri, makuu (1952 Oslo) Hopeaa 50 m pienoiskivääri, makuu (1930 Antwerpen)  50 m pienoiskivääri, polvin(1930 Antwerpen)  300 m vapaakivääri, asennot (1931 Lwów)  300 m vapaakivääri, makuu (1931 Lwów)  300 m vapaakivääri, makuu (1933 Granada)  50 m pienoiskivääri, polvi (1933 Granada)  300 m vapaakivääri, asennot (1935 Rooma)  300 m vapaakivääri, polvi (1937 Helsinki)  50 m pienoiskivääri, pysty (1952 Oslo) Pronssia 300 m vapaakivääri, polvi (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, makuu (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, pysty (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, pysty (1933 Granada)  300 m vapaakivääri, polvi (1935 Rooma)  300 m sotilaskivääri, makuu (1937 Helsinki) :  Joukkuekilpailu Kultaa 50 m pienoiskivääri, polvi (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, pysty (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, polvi (1933 Granada)  50 m pienoiskivääri, pysty (1933 Granada)  300 m vapaakivääri, asennot (1935 Rooma)  50 m pienoiskivääri, pysty (1935 Rooma)  300 m sotilaskivääri, makuu (1937 Helsinki)  300 m sotilaskivääri, pysty (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, asennot (1949 Buenos Aires)  50 m pienoiskivääri, asennot (1949 Buenos Aires) Hopeaa 50 m pienoiskivääri, makuu (1930 Antwerpen)  50 m pienoiskivääri, polvi (1930 Antwerpen)  300 m vapaakivääri, asennot (1931 Lwów)  300 m vapaakivääri, asennot (1933 Granada)  50 m pienoiskivääri, makuu (1933 Granada)  300 m vapaakivääri, asennot (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, makuu (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, polvi (1937 Helsinki)  300 m sotilaskivääri, asennot (1937 Helsinki)  300 m sotilaskivääri, asennot (1949 Buenos Aires) Pronssia 300 m vapaakivääri, asennot (1930 Antwerpen)  300 m vapaakivääri, pysty (1937 Helsinki)  50 m pienoiskivääri, pysty (1937 Helsinki)  300 m sotilaskivääri, makuu (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, asennot (1952 Oslo)
Ura olympialaisissa ja muissa kisoissa

Lontoon olympiakisoissa vuonna 1948 Leskinen sijoittui vapaakiväärissä viidenneksi ja Helsingissä 1952 pienoiskiväärin makuukilpailussa seitsemänneksi ja asentokilpailussa kahdeksanneksi. Suomenmestaruuksia Kullervo Leskinen sai 35 ja Pohjoismaisia mestaruuksia 12 vuosina 1932-1938. Vuonna 1933 Pohjoismaisissa mestauruuskisoissa Leskinen ampui vapaakiväärillä 3 x 40 laukauksella tuloksen 1139, joka tulos ylitti 25 pisteellä voimassa olleen maailmanennätystuloksen. Tulos ylitettiin vasta 25 vuotta myöhemmin yhdellä pisteellä vuonna 1958.
Työurasta ja muusta toiminasta

Kullervo Leskisen ollessa 2-vuotias perhe muutti Toholammilta Vaasaan, missä hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa. Hän harrasti hiihtoa ja jalkapalloa ennen kuin keskittyi ammuntaan 14-vuotiaana laina-aseella. Hän suoritti kaikki ammunnan luokkamerkit mestariluokkaan asti ennen kuin täytti 18 vuotta.
Vuonna 1928 Leskinen kutsuttiin Lapuan Patruuna tehtaalle. Toukokuussa 1930 hän ampui ensimmäisenä Suomessa suurmestariluokkamerkin 21-vuotiaana ja sai samana vuonna ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Kullervo muutti Lapualta pois vuonna 1936 ja asui Helsingissä ja Kauniaisissa vuoteen 1941. Välirauhan aikana keväällä 1941 hän muutti perheineen Jyväskylään, missä hän asui loppuelämänsä.
Jyväskylään perustettiin vuonna 1941 pienteollisuusyritys Hienopaja Hehku Oy. Perustaja diplomi-insinööri Häkkä oli tutustunut Leskiseen Lapuan Patruuna tehtaalla ja kutsui Leskisen tehtaalleen työnjohtajaksi. Hieno Paja toimi asetehtaille alihankkijana. Sodan päätyttyä tehdas valmisti seinäkelloja siihen saakka, kunnes lopetti toimintansa vuonna 1946. Vuodesta 1946 Leskinen toimi asentajana Valmetin Rautpohjan tehtaalla, joka oli tykkien valmistuksen jälkeen ryhtynyt tekemään paperikoneita.Täällä hän työskenteli eläkkeellä lähtöönsä saakka.
Ammatiltaan Kullervo Leskinen oli metallityömies, alkujaan aseseppä, niinpä hän työnsä ohessa korjasi omia kilpa-aseitaan ja kehitteli niihin uusia ratkaisuja. Paljon vapaa-aikaa kului myös omien harjoituspatruunoiden lataamiseen. Ampumisen lisäki Leskinen osallistui Keski-Suomen ampumaseuran toimintaan ja opetti nuoria ampujia ampumaradalla. Jyväskylään rakennettiin uusi rata 1950-luvulla ja se oli jo seitsemäs, jonka rakentamistalkoisiin Leskinen osallistui. Leskinen oli myös Sirius -nimisen tähtitieteellisen seuran perustajajäsen ja osallistui tässäkin yhteydessä talkootoimintaan rakentamalla seuralle tähtitornia Jyväskylän Kypärämäen entiselle ampumaradan tontille.
Nuoruusvuosina Kullervo Leskinen tuli kuuluisaksi myös kirjapainon rikkojana. Vuonna 1930 maaliskuun 28. päivänä rikottiin yöllä Työn ja Ääni -nimisen lehden painokoneet Vaasassa. Tehtävää oli lähetetty suorittamaan joukko nuoria miehiä Lapualta, ja rikoksesta oli myöhemmin raastuvanoikeudessa syytettynä keväällä ja myöhemmin tuomittuna 13 nuorta miestä sekä Lapuan entinen nimismies.Kullervo Leskisen nimi esitetään tapauksen yhteydessä useimmiten, kun muiden tuomittujen nimet ovat jääneet unholaan. Suurin osa nimistä ei tullut esille lainkaan, mutta tapauksen rahoittamiseen, suunnittelluun ja toteuttamiseen tiedetään osallistuneen laajempi joukko Lapuanliikkeen toimintaan yhdistettyjä henkilöitä.
Tunnustukset

Vaasa-lehti myönsi vuonna 1932 Kullervo Leskiselle lehden vuosittain jakaman kultamitalin vuoden 1931 parhaalle eteläpohjalaiselle urheilijalle.
Tasavallan presidentti P. E. Svinhufvud myönsi Kullervo Leskiselle Valkoisen ruusun ritarikunnan 2. luokan kunniamerkin vuonna 1935 tunnustuksena ansioista ampumaurheilijana.
Suomen puolustusvoiman ylipäällikkö marsalkka Mannerheim myönsi kansalaisansioista sodassa Kullervo Leskiselle Vapaudenristin II-luokan ansiomitalin vuonna 1942..
Opetusministeriö myönsi Kullervo Leskiselle Suomen urheilun kultaisen ansioristin tunnustuksena ansiokkaasta toiminnasta Suomen urheiluelämän hyväksi vuonna 1970.
Aiheesta muualla

Mestariampuja Kullervo Leskinen haastattelijan ristitulessa, Hakkapeliitta, 03.11.1936, nro 44, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Argentiina-kiertopalkinnon voittanut Suomen vapaakiväärijoukkue eli vasemmalta Kullervo Leskinen, Einari Oksa, Sven Oskar Lindgren, Viktor Miinalainen ja Nisse Wasenius.
Pamilya Roces

| Pamilya Roces |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  40 min
Pääosissa:   Carla Abellana  Gabbi Garcia  Sophie Albert  Shaira Diaz  Jasmine Curtis-Smith 
Alkuperämaa:   Filippiinit
Verkko:   GMA Network
Esitetty:  8. lokakuuta 2018 – 14. joulukuuta 2018
Jaksoja:  50
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Pamilya Roces on televisioyhtiö GMA Networkin esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Carla Abellana, Gabbi Garcia, Sophie Albert, Shaira Diaz ja Jasmine Curtis-Smith.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carla Abellana  | … |  Crystal Rose Austria Roces-Javellana   |
|  Gabbi Garcia  | … |  Jade Austria Roces   |
|  Sophie Albert  | … |  Amber Bolocboc Roces-Gomez   |
|  Shaira Diaz  | … |  Amethyst "Amy" Renacia Roces   |
|  Jasmine Curtis-Smith  | … |  Pearl Renacia Quirante   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut[vanhentunut linkki]
The Good Son (televisiosarja)

| The Good Son |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:   Joshua Garcia  Jerome Ponce  McCoy de Leon  Nash Aguas 
Alkuperämaa:   Filippiinit
Verkko:   ABS-CBN
Esitetty:  25. syyskuuta 2017 – 13. huhtikuuta 2018
Jaksoja:  143
Aiheesta muualla
IMDb 
The Good Son on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Joshua Garcia, Jerome Ponce, McCoy de Leon ja Nash Aguas.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joshua Garcia  | … |  Joseph "Jopet" Buenavidez   |
|  Jerome Ponce  | … |  Lorenzo "Enzo" Buenavidez   |
|  McCoy de Leon  | … |  Oliver "Obet" Moreno   |
|  Nash Aguas  | … |  Calvin "Cal" Buenavidez   |
Aiheesta muualla

The Good Son Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sumbar

Sumbar on Atrekin suurin sivujoki Iranissa ja Turkmenistanissa. Sen pituus on 242 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 8 517 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Kopetdagvuoriston keskiosasta. Sillä on yli 40 pientä sivujokea, joista ainoastaan Aýydere virtaa Sumbariin jatkuvasti. Jokien vedestä suurin osa käytetään keinokasteluun, minkä takia myös Sumbar kuivuu usein kesällä alajuoksullaan. Alueella harjoitetaan subtrooppista puutarhaviljelyä, ja se on suosittu matkailukohde.
Till I Met You

| Till I Met You |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:   James Reid  Nadine Lustre  JC Santos 
Alkuperämaa:   Filippiinit
Alkuperäiskieli:  filipino
Verkko:   ABS-CBN
Esitetty:  29. elokuuta 2016 – 20. tammikuuta 2017
Jaksoja:  105
Aiheesta muualla
IMDb 
Till I Met You on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat James Reid, Nadine Lustre ja JC Santos.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Reid  | … |  Sebastian "Basti" Valderama   |
|  Nadine Lustre  | … |  Iris Duico-Valderama   |
|  JC Santos  | … |  Alejandro "Ali" Nicolas   |
Aiheesta muualla

Till I Met You Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Esa Wahlman

Esa Matias Wahlman (14. tammikuuta 1941 Pori – 12. joulukuuta 2000 Pori) oli suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti Porin Pyrintöä, Turun Weikkoja ja Isojoenrannan Sisua.
Wahlman saavutti moukarinheiton SM-pronssia Oulussa 1971 ja Joensuussa 1972. Hän edusti Suomea Helsingissä järjestetyssä maaottelussa vuonna 1972 sijoittuen viidenneksi. Ennätyksekseen hän heitti tuloksen 63,10 m vuonna 1972. TUL:n mestaruuden Wahlman voitti vuosina 1964 ja 1965 sekä 1969–1972. Wahlman kilpaili useasti Neuvostoliitossa ja Unkarissa jossa vuonna 1970 heitti Budapestissa TUL:n ennätyksen 62,90 m.
Wahlman kuului Sisun johtokuntaan. Hän oli ammatiltaan teknikko ja harrasti uintia. Wahlmanin kotikunta oli Pori.
Suomen Kansallissosialistit

Puolueen lippu.
Suomen Kansallissosialistit (SKS) oli vuosina 1941–1944 toiminut suomalainen kansallissosialistinen puolue, jota johti Yrjö Raikas. Puolueen äänenkannattaja oli Kansallissosialisti.
SKS:n rekisteröidyt yhdistykset – Yleinen Kansallissosialistinen Yhdistys ja Kansallissosialismin Kannatusyhdistys – lakkautettiin Suomen ja Neuvostoliiton solmiman välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla 23. syyskuuta 1944, heti samana päivänä, kun sopimus hyväksyttiin ja astui voimaan.
Perustaminen

SKS aloitti toimintansa joulukuussa 1941, kun Arvi Kalstan kanssa vuosia yhteistyötä tehnyt Yrjö Raikas riitaantui aatetoverinsa kanssa. Raikas syytti Kalstaa ja tämän johtamaa Kansallissosialistien Järjestöä (KSJ) etenkin passiivisuudesta. Kalstan mielestä jatkosodan ilmapiiri ei tarjonnut mahdollisuuksia liikkeen laajentamiselle. KSJ:n äänenkannattajaa päätoimittanut Raikas oli toista mieltä.
Uusi järjestö vietiin yhdistysrekisteriin marraskuussa 1942 nimellä Yleinen Kansallissosialistinen Yhdistys. Sääntöjensä mukaan järjestön tarkoituksena oli yhdistää Suomen kansa ja lisätä sen hyvinvointia. Tämän oli tarkoitus tapahtua positiivisia rotuominaisuuksia korostamalla. Syksyllä 1942 perustettiin myös Kansallissosialistin Kannatusyhdistys lehden tueksi. Marraskuussa järjestön toimialaa laajennettiin ja nimeksi tuli Kansallissosialismin Kannatusyhdistys.
Yrjö Raikkaan läheisin liittolainen oli hänen nuorempi veljensä Lauri Raikas. Muita SKS:n aktiiveja olivat muun muassa Arvi Nuorimo ja Vietti Nykänen. Nuorimo tuli mukaan, kun Raikas SKS:ää perustaessaan yritti rekrytoida aktiiveja Suomen Kansallissosialistisesta Työjärjestöstä. Nuorimon ja J.E. Tuomisen tuolloin perustama Aseveljien Työjärjestö ei kuitenkaan liittynyt SKS:ään, ja se lakkautettiin kesällä 1942. Nuorimo jatkoi toimintaansa SKS:ssä, mutta viranomaiset eivät antaneet hänen esiintyä sen nimissä julkisissa tilaisuuksissa.
Toiminta

SKS toimi aloittaessaan vain Helsingissä. Helmikuussa 1942 perustettiin osasto Turkuun ja huhtikuussa Tampereelle. Vuosien 1942–1943 aikana paikallisjärjestöjä toimi lisäksi Hämeenlinnassa, Jyväskylässä, Raumalla, Salossa, Tikkakoskella ja Vaasassa. Helsingissä toimi useampia osastoja, joista muodostettiin piirijärjestö. Naisjärjestö SKS-naiset perustettiin maaliskuussa 1942 ja nuorisojärjestö SKS-nuoret lokakuussa. Puolueaktiiveista monet olivat koululaisia. Vuonna 1944 Raikas kertoi Valpon kuulusteluissa, että SKS:ään kuului vuonna 1942 noin 1 500 jäsentä, joista kuitenkin vain pieni osa oli aktiivisesti mukana toiminnassa.
Loppuvuonna 1943 Raikas maksoi Teo Snellmanin Vapaa Suomi -lehden velat, jolloin SKT:n ja sen lehden voimat yhdistettiin SKS:n ja Kansallissosialistin kanssa. Asiasta oltiin keskusteltu jo keväästä lähtien. Vapaasta Suomesta tehtiin SKS:n kuukausilehti, jonka rinnalla Kansallissosialisti ilmestyi viikoittain. Snellman otettiin mukaan Kansallissosialistin toimitusneuvostoon, ja hän johti SKS-nuorten kanssa voimansa yhdistänyttä (aiemmin SKT:n alaista) Nuoret Valtakunnan Rakentajat -nuorisojärjestöä. Joulukuussa 1943 perustettiin myös Snellman-johtoinen Suomen kansallinen sanomalehtimiesliitto, johon tuli mukaan toimittajia monista äärioikeistolaisista lehdistä.
SKS:n toiminta jatkui aktiivisena Moskovan välirauhaan asti. Kesällä 1944 SKS pyrki hyödyntämään Suomen ja Saksan lähentyneitä suhteita (Ryti–Ribbentrop-sopimus), mutta yrityksistä ei tullut mitään. Kansallissosialistin viimeinen numero ilmestyi 1. syyskuuta. Seuraavana päivänä Valpo aloitti toimenpiteet suomalaisia natsijohtajia vastaan.
Kansallissosialisti-lehti

Kansallissosialisti aloitti ilmestymisensä tammikuussa 1941 Kansallissosialistien Järjestön äänenkannattajana. Loppuvuonna 1941 päätoimittaja Raikas ajautui konfliktiin KSJ-johtaja Kalstan kanssa, perusti uuden järjestön, ja vei lehden mukanaan. Kalsta vei kiistan oikeuteen, mutta asiasta ei ilmeisesti koskaan annettu päätöstä.
Kansallissosialisti oli suurin ja elinvoimaisin suomalaisista natsilehdistä. Se aloitti ilmestymisensä viikkolehtenä. Vuoden 1942 tammikuusta toukokuuhun Kansallissosialisti ilmestyi kuudesti viikossa. Paluu viikkolehdeksi johtui rahoittaja Sylvester Mankin vetäytymisestä. Lehti ilmestyi päivittäin myös tammikuusta helmikuuhun 1943. Kansallissosialistissa oli paljon mainoksia ja sen talous oli hyvin järjestetty. Lehteä kustansi Kustannus Oy Kansi. Vuonna 1943 lehdellä oli tuloja yli 2 miljoonaa markkaa. Raikkaan mukaan levikki oli tuolloin noin 7 000–9 000, joista meni tilaajille 5 000 kappaletta.
Kansallissosialistin kirjoitustyyli oli populistinen. Lehdessä hyökättiin usein muun muassa epäpäteviä viranhaltijoita vastaan. Lehti aiheutti runsaasti töitä valtion sensuuriviranomaisille.
Ohjelma

SKS:n ohjelma julkaistiin Kansallissosialistin 24. heinäkuuta 1942 ilmestyneessä numerossa. Ohjelma otti vaikutteita NSDAP:n vuoden 1920 ohjelmasta, mutta yhtäläisyydet eivät olleet aivan yhtä suuria kuin joillakin muilla suomalaisilla natsipuolueilla. Suomen kansalaisiksi SKS oli valmis kelpuuttamaan vain ne, jotka ”veri-, kohtalo- ja kulttuurisitein” kuuluivat ”Suomen kansan kohtalonyhteyteen”. Suomalainen rotu tuli SKS:n mukaan pitää puhtaana muun muassa siten, että "epäterveet avioliitot" estettäisiin. SKS vaati myös elintilaa, joka suomalaisille ”terveen veren ja vaiston oikeudelle” kuului, ja se halusi Suomen liittyvän saksalaisjohtoiseen ”uuteen Eurooppaan”. Suomi haluttiin valtion ainoaksi viralliseksi kieleksi.
Puolue halusi kumota vapaaseen kilpailuun perustuvan kapitalismin. Työelämässä SKS kannatti korporatistisia ajatuksia. Puolueohjelman suomalainen erityispiirre oli maanviljelyn merkityksen korostaminen. Ohjelman lisäksi SKS:n ajatuksia tuotiin esiin Raikkaan kirjasessa Demokratia ja kansallissosialismi (1942).