stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tage Erlander
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tage Erlander, Vem är det 1985
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Per Albin Hansson | Ruotsin pääministeri 1946−1969 | Seuraaja: Olof Palme |
| n k Ruotsin pääministerit |
| --- | --- | --- |
:  De Geer  Posse  Thyselius  Themptander  Bildt  Åkerhielm  Boström  von Otter  Boström  Ramstedt  Lundeberg  Staaff  Lindman  Staaff  Hammaskjöld  Swartz  Edén  Branting  De Geer  von Sydow  Branting  Trygger  Branting  Sandler  Ekman  Lindman  Ekman  Hamrin  Hansson  Pehrsson-Bramstorp  Hansson  Erlander  Palme  Fälldin  Ullsten  Fälldin  Palme  Carlsson  Bildt  Carlsson  Persson  Reinfeldt  Löfven  Andersson  Kristersson 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Björk

| Björk |
| --- | --- |
 Björk esiintymässä Coachella Valley Music and Arts Festivaleilla, Kaliforniassa vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Björk Guðmundsdóttir
Syntynyt: 21. marraskuuta 1965 (ikä 59) Reykjavík, Islanti
Ammatti:  muusikko, laulun- ja musiikintekijä, tuottaja, näyttelijä, valokuvamalli
Muusikko
Aktiivisena:  1977–
Tyylilajit:  elektroninen, avantgarde, vaihtoehtorock, IDM, trip hop
Soittimet:  laulu, kosketinsoitin, piano, huilu, piccolo, oboe, rummut, huuliharppu, harppu
Yhtyeet:  The Elgar Sisters, KUKL, Tappi Tíkarrass, The Sugarcubes, Björk Guðmundsdóttir & Tríó Guðmundar Ingólfssonar
Levy-yhtiöt:  One Little Indian, Elektra, Atlantic, Polydor, Mother, Smekkleysa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Björk (koko nimeltään Björk Guðmundsdóttir, s. 21. marraskuuta 1965 Reykjavík, Islanti) on islantilainen laulaja-lauluntekijä, säveltäjä, näyttelijä ja tuottaja, jonka ura alkoi vuonna 1977. Hän on julkaissut kolme albumia The Sugarcubesin laulajana, kymmenen sooloalbumia ja kaksi elokuvasoundtrackia. Hänet tunnetaan laajasta sopraanon äänialastaan ja omintakeisesta tyylistään niin musiikkinsa, julkisten esiintymistensä, musiikkivideoidensa kuin pukeutumistyylinsä suhteen. Björkin musiikista voi havaita vaikutteita mm. popista, alternative rockista, jazzista, ambientista, elektronisesta, klassisesta, folkista ja trip hopista. Björkin levy-yhtiö One Little Indian kertoi 2003 hänen myyneen maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa albumia. Yhteensä Björkin arvioidaan myyneen 20–40 miljoonaa äänitettämilloin?.
Björk on saavuttanut 14 Grammy-ehdokkuutta, 10 Brit Awards -ehdokkuutta, Academy Award -ehdokkuuden ja kaksi Golden Globe -ehdokkuutta (joista toisen näyttelijäntyöstään). Björk sai parhaan näyttelijättären palkinnon vuoden 2000 Cannesin elokuvajuhlilla roolistaan elokuvassa Dancer in the Dark. Vuonna 2010 Björk sai yhdessä Ennio Morriconen kanssa Polar Music Prizen, jonka arvo on miljoona Ruotsin kruunua. Palkitsemisperusteissa hänen sanotaan liikkuvan avantgarden ja popmusiikin välillä vapaammin kuin kukaan muu artisti, ja hän on jättänyt pysyvän jäljen popmusiikkiin ja moderniin kulttuuriin syvästi persoonallisen musiikin, sanoitusten, huoliteltujen sovitusten ja uniikin äänensä ansiosta. Hänen viimeisin albuminsa Fossora julkaistiin maailmanlaajuisesti 30. syyskuuta 2022.
Elokuvaura

Björkin ensimmäinen elokuvarooli oli islantilaisessa elokuvassa The Juniper Tree (1990) ja sittemmin Lars von Trierin elokuvassa Dancer in the Dark, jonka pääroolista Björk sai Cannesin elokuvafestivaalien parhaan näyttelijättären palkinnon vuonna 2000 itse elokuvan voittaessa parhaan elokuvan palkinnon. Hän sävelsi elokuvaan myös musiikin, joka julkaistiin nimellä Selmasongs ja joka oli myös ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Björk kertoi festivaalien jälkeen, ettei enää näyttelisi elokuvissa, sillä Björkillä ja von Trierillä oli elokuvan teon aikana suuria riitoja. Lisäksi Björkin omien sanojen mukaan elokuvan teko oli muutenkin erittäin tuskallista. Vuonna 2005 valmistuneessa Matthew Barneyn ohjaamassa kokeellisessa elokuvassa Drawing Restraint 9 Björk palasi kuitenkin jälleen elokuvien pariin näyttelemällä valaaksi muuttuvaa ihmistä sekä säveltämällä teokseen musiikin.
Björk on säveltänyt tunnusmusiikin "The Comet Song" elokuvaan Muumi ja punainen pyrstötähti (2010) yhdessä kirjailija-muusikko Sjónin kanssa. Molemmat taiteilijat ovat Muumi-faneja.
Yksityiselämä

Björkillä ja hänen ex-kumppanillaan Matthew Barneylla on tytär, ja entisen The Sugarcubes -yhtyekaverinsa Þór Eldonin kanssa Björkillä on poika.
Ääni

Björk on äänityypiltään dramaattinen sopraano, ja hänen äänensä yltää kolmeen oktaaviin (F3–E6). Björkin laulutyyli perustuu pitkälti improvisaatioon, mikä näkyy hänen live-esityksissään. Klassisen musiikin säveltäjä John Tavener on ylistänyt Björkin olevan "älykkäämpi kuin useat oopperalaulajat." Musiikkikriitikko Alex Ross on maininnut Björkin yhtenä lahjakkaimmista äänistä nykyään. Björk sijoittui sijalle 22/50 "Greatest Voices In Music" -listalla.
Julkaisut > Levyjulkaisut (CD)

Björk (1977)
Gling-Gló (1990)
Debut (1993)
Post (1995)
Telegram (Post-levyn kappaleiden remiksauksia, 1996)
Homogenic (1997)
Selmasongs (elokuvan Dancer in the Dark musiikkia, 2000)
Vespertine (2001)
Greatest Hits (kokoelma, 2002)
Family Tree (singlekokoelma, 2003)
Live Box (live-kappaleita)
Medúlla (2004)
Army of Me: Remixes and Covers ("Army of Me" -kappaleen remiksauksia, 2005)
Drawing Restraint 9 (elokuvamusiikkia, 2005)
Volta (2007)
Voltaic (Voltan live-albumi, 2009)
Mount Wittenberg Orca (Dirty Projectorsin ja Björkin EP, 2010)
Biophilia (2011)
Bastards (Biophilia Remix Series- ja Crystalline Series -kappaleita 2012)
Vulnicura (2015)
Vulnicura Strings (akustinen versio Vulnicurasta, 2015)
Vulnicura Live (Vulnicuran live-albumi, 2016)
Utopia (2017)
Fossora (2022)
Julkaisut > Videot (DVD)

Vessel (1994)
Live At Shepherd's Bush (1998)
Volumen (1999)
Live in Cambridge (2001)
MTV Unplugged/Live (2002)
Live At Royal Opera House (2002)
Greatest Hits - Volumen 1993-2003 (2002)
Volumen Plus (2002)
Inside Björk (2003)
Later with Jools Holland (2003)
Minuscule (2003)
The Inner or Deep Part of an Animal or Plant Structure (2004)
The Medulla Videos (2005)
Later with Jools Holland 1995-2011 (2012)
When Björk Met Attenborough (2014)
Björk: Biophilia Live (2014)
Elokuvat

Rokk í Reykjavík (ohjaus Friðrik Þór Friðriksson)
The Juniper Tree (ohjaus Nietzchka Keene)
Dancer in the Dark (ohjaus Lars von Trier)
Drawing Restraint 9 (ohjaus Matthew Barney)
The Northman (ohjaus Robert Eggers)
Kirjallisuutta

Pytlik, Mark: Björk.  Like, 2004.  ISBN 952-471-405-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Björkin kotisivut (englanniksi)
Björk Myspacessa (englanniksi)
Björk Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  Grammy Awards  MusicBrainz  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Björk Hurricane Festivalilla heinäkuussa 2003.
Björk Ruisrockissa vuonna 1998.
Metal Ligaen

| Metal Ligaen |
| --- | --- |
 Tanskan korkeimman jääkiekkosarjan logo
Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Tanska
Perustettu:  1954
Joukkueita:  9
Hallitseva mestari:  Aalborg Pirates
Eniten mestaruuksia:  Herning Blue Fox (16)
Metal Ligaen (aiemmin Oddset Ligaen, Superisligaen) on jääkiekon pääsarja Tanskassa.
Sarjajärjestelmä

Sarjassa pelaa kymmenen joukkuetta, jotka kohtaavat toisensa kahdesti kotona ja kahdesti vieraissa. Näin otteluita kertyy kullekin joukkueelle 36. Jos ottelu on tasan varsinaisen peliajan jälkeen, pelataan viiden minuutin jatkoaika. Jos ottelu on edelleen tasan, pelataan rangaistuslaukauskilpailu. Näin jokaiselle ottelulle saadaan voittaja. Jatkoaika pelataan 4 pelaajalla 4:ää vastaan.
Ottelun voitosta varsinaisella peliajalla saa kolme pistettä, voitosta jatkoajalla tai rangaistuslaukauskilpailussa kaksi pistettä ja tappiosta jatkoajalla tai rangaistuslaukauskilpailussa yhden pisteen. Varsinaisella peliajalla häviämisestä jää pisteittä.
Runkosarjan kahdeksan parasta pääsevät pudotuspeleihin. Joukkueet jaetaan lohkoihin seuraavan kaavan mukaan:
| Pulje A | Pulje B |
| --- | --- |
runkosarjan 4: runkosarjan 3
runkosarjan 5: runkosarjan 6
runkosarjan 8: runkosarjan 7
Runkosarjan voittaja saa valita, kumpaan lohkoon liittyy, ja toiseksi sijoittunut liittyy toiseen. Kummastakin lohkosta kaksi parasta etenee välieriin. Niissä kumpikin lohkovoittaja kohtaa toisessa lohkossa toiseksi sijoittuneen. Lohkovoittajat aloittavat välierät kotikentällään. Välierissä hävinneet kohtaavat pronssiottelussa. Se pelataan paras viidestä -menetelmällä, jossa kolme otteluvoittoa riittää pronssiin. Välierissä ja loppuottelussa jatkoajan pituus on kymmenen minuuttia, mutta muutoin pelataan samoin kuin runkosarjassa. Runkosarjan 9. ja 10. karsivat säilymisestä liigassa.
Joukkueet kaudella 2024–2025

Seuraavat joukkueet pelaavat sarjassa kaudella 2024–2025:
| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aalborg Pirates | Aalborg | Gigantium Isarena | 1967 |  Santeri Heiskanen |
| Esbjerg Energy | Esbjerg | Granly Hockey Arena | 1964 |  Dan Jensen |
| Frederikshavn White Hawks | Frederikshavn | Nordjyske Bank Arena | 1964 |  Fredrik Johansson |
| Herlev Eagles | Herlev | PM Montage Arena | 1968 |  Martin Gudmundsson |
| Herning Blue Fox | Herning | KVIK Hockey Arena | 1947 |  Garth Murray |
| Odense Bulldogs | Odense | Spar Nord Arena | 1978 |  Paul Thompson |
| Rungsted Seier Capital | Rungsted | Concordium Arena | 1941 |  Håkan Åhlund |
| Rødovre Mighty Bulls | Rødovre | Rødovre Skøjte Arena | 1961 |  Olaf Eller |
| SønderjyskE Ishockey | Vojens | SE Arena | 1963 |  Anders Førster |
Elio

| Elio |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Domee Shi  Madeline Sharafian  Adrian Molina 
Käsikirjoittaja:  Adrian Molina
Tuottaja:  Mary Alice Drumm
Säveltäjä:  Rob Simonsen
Tuotantosuunnittelija:  Harley Jessup
Pääosat:   Yonas Kibreab  Zoë Saldaña  Jameela Jamil  Brad Garrett 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Pixar Animation Studios
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:  13. kesäkuuta 2025 (Yhdysvallat)
Alkuperäiskieli:  englannin kieli
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elio on vuonna 2025 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu komediaelokuva, jonka tuottavat Walt Disney Pictures ja Pixar. Sen on ohjannut Domee Shi, Madeline Sharafian ja Adrian Molina.
Avaruusseikkailun päähenkilö on Elio,  jolla on vilkas mielikuvitus ja joka on erittäin kiinnostunut mahdollisista elämästä avaruudessa. Kun nämä ulkoavaruuden vieraat lopultakin ottavat yhteyttä, Eliota luullaan vahingossa Maan suurlähettilääksi koko muussa universumissa.
Aiheesta muualla

Elio Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Traileri Disney.fi
| n k Pixar |
| --- | --- |
Elokuvat:  Toy Story – leluelämää (1995)  Ötökän elämää (1998)  Toy Story 2 (2001)  Monsterit Oy (2001)  Nemoa etsimässä (2003)  Ihmeperhe (2004)  Autot (2006)  Rottatouille (2007)  WALL-E (2008)  Up – kohti korkeuksia (2009)  Toy Story 3 (2010)  Autot 2 (2011)  Urhea (2012)  Monsterit-yliopisto (2013)  Inside Out – mielen sopukoissa (2015)  Kunnon dinosaurus (2015)  Doria etsimässä (2016)  Autot 3 (2017)  Coco (2017)  Ihmeperhe 2 (2018)  Toy Story 4 (2019)  Eteenpäin (2020)  Soul – Sielun syövereissä (2020)  Luca (2021)  Punainen (2022)  Lightyear (2022)  Elemental (2023)  Inside Out – mielen sopukoissa 2 (2024) 
Tulevat elokuvat:  Elio (2025)  Hoppers (2025)  Toy Story 5 (2026)  Ihmeperhe 3
Gabby’s Dollhouse: The Movie

| Gabby’s Dollhouse: The Movie |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Ryan Crego
Perustuu:  Traci Paige Johnsonin ja Jennifer Twomeyn sarjaan Gabbyn nukketaloselvennä
Tuottaja:  Steven Schweickart
Säveltäjä:  Stephanie Economou
Leikkaaja:  Craig Herring
Pääosat:  Laila Lockhart Kraner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks Animation
Levittäjä:  Universal Studios Paramount Pictures
Ensi-ilta:   2025-9-2626. syyskuuta 2025 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Gabby’s Dollhouse: The Movie on vuonna 2025 julkaistavaksi suunniteltu seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Ryan Crego.
Aiheesta muualla

Gabby’s Dollhouse: The Movie Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ola Ullsten

| Ola Ullsten |
| --- | --- |

Ruotsin 35. pääministeri
 18.10.1978–12.10.1979  
Monarkki:  Kaarle XVI Kustaa
Edeltäjä:  Thorbjörn Fälldin
Seuraaja:  Thorbjörn Fälldin
Ruotsin ulkoministeri
 12.10.1979–8.10.1982  
Pääministeri:  Thorbjörn Fälldin
Edeltäjä:  Hans Blix
Seuraaja:  Lennart Bodström
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1931 Uumaja, Västerbottenin lääni
Kuollut: 28. toukokuuta 2018 (86 vuotta)
Puoliso:  Evi Esko (1961–1981) Louise Beaudouin (1989–)
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue liberaalit
Stig Kjell Olof ”Ola” Ullsten (23. kesäkuuta 1931 Uumaja – 28. toukokuuta 2018) oli ruotsalainen poliitikko, joka toimi Ruotsin pääministerinä 1978–1979 ja ulkoministerinä 1979–1982. Ullsten oli Kansanpuolue liberaalien puheenjohtaja vuosina 1978–1983. Ullsten oli Ruotsin ainoa liberaali pääministeri 1930-luvulta lähtien.
Ruotsin keskustaoikeistolaisen koalitiohallituksen hajoaminen tapahtui vuonna 1978, pääasiassa erimielisyyksien vuoksi energiapolitiikasta. Tämän jälkeen Ullstenista tuli Ruotsin pääministeri, ja hän johti liberaalia vähemmistöhallitusta. Se selviytyi menestyksekkäästi vuoden 1979 parlamenttivaaleista, mutta Ullsten erosi pääministerin tehtävästään ja luovutti paikkansa edeltäjälleen Thorbjörn Fälldinille.
Ullsten valittiin vuonna 1964 parlamentin toiseen kamariin, jossa hän toimi aina vuoteen 1984 asti. Jäätyään pois päivänpolitiikasta Ullsten toimi Ruotsin lähettiläänä Kanadassa, Bahamalla, Italiassa ja Albaniassa.
Yksityiselämä

Ullsten kuoli 28. toukokuuta 2018 86-vuotiaana. Kuoleman aikaan hänellä oli neljä lasta ja kolme lastenlasta.
Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter (oikella) ja pääministeri Ola Ullsten vuonna 1979.
Eerik Wallenius

| Eerik Wallenius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. tammikuuta 2006 (ikä 19) Salo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  194 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  HPK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  38
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
NHL-varaus:  136. varaus, 2024 Ottawa Senators
Eerik Wallenius (s. 16. tammikuuta 2006 Salo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän on pelannut myös hyökkääjänä.
Ura

Wallenius on Salon Kiekkohaiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin TuToon, jonka U16-joukkueen varakapteenina Wallenius toimi kaudella 2021–2022. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyi Vaasan Sportin U18-joukkueeseen.
Kaudeksi 2023–2024 Wallenius siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon U18-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Wallenius pelasi osan kaudestaan myös HPK:n U20-joukkueessa. Hän pelasi myös ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa runkosarjan päätöskierroksella 12. maaliskuuta 2024 vieraissa Tapparaa vastaan. Walleniukselle avautui paikka HPK:n kokoonpanosta, kun joukkueen puolustuksessa oli useita loukkaantumisia. Hänet merkittiin HPK:n kakkospuolustajapariin Juuso Hietasen viereen. Wallenius sai ottelussa jääaikaa 17.30 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –2. Huhtikuussa 2024 Wallenius teki HPK:n kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen.
Ottawa Senators varasi Walleniuksen viidennellä kierroksella 136. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2024.
Narew

| Narew |
| --- | --- |
 Näkymä Narew Góra Strękowassa Puolassa
Alkulähde:  Belavežskajan suo- ja metsäalueet, noin 52°45′28″N, 24°21′50″E, Valko-Venäjä
Laskupaikka:  yhtyy Veiksel-jokeen (52°30′24″N, 21°05′03″E) Varsovan pohjoispuolella, jonka osana laskee Itämereen
Maat:  Valko-Venäjä
Pituus:  484 km
Alkulähteen korkeus:  noin 157 m
Valuma-alue:  75 175 km²
Narew (liett. Naura, valkoven. Нараў, Narau, ven. Нарев, Narev) on Veikselin sivujoki, joka virtaa Valko-Venäjän länsiosassa ja Koillis-Puolassa.
Joki saa alkunsa Belavežskajan suo- ja metsäalueilta Brestin ja Hrodnan alueiden rajaseudulta Valko-Venäjällä. Joen soisia latvavesiä on aiemmin ojitettu tai kanavavoitu, joten nykyinen alkupiste on osaksi sopimuskysymys (suuntaa antava piste 52°45′28″N, 24°21′50″E, korkeus noin 157 metriä merenpinnasta).
Narewin yhtymäkohta Veikseliin Modlinissa Varsovan pohjoispuolella.
Narewin pääuoman pituudeksi ilmoitetaan  484 km, mistä 36 km kilometriä sijaitsee Valko-Venäjän puolella ja loput 448 km Puolassa. Joki yhtyy Veikseliin Varsovan pohjoispuolella, jonka osana Nawevin vedet virtaavat edelleen Itämereen. Joen valuma-alue kattaa 75 175 km², mistä enemmistö (53 873 km²) sijaitsee Puolan puolella.
Narewin pääuoman ja sen sivujokien varrella sijaitsee useita kansallispuistoja. Sivuhaara Biebrzalta alkava, Unescon maailmanperintöehdokkaana oleva Augustówin kanava on osa historiallisesti kiinnostavaa kanavayhteyttä Väinäjokeen (Daugava) osaksi Valko-Venäjän kautta.
Narew
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Narew Wikimedia Commonsissa
Zootropolis – eläinten kaupunki 2

| Zootropolis – eläinten kaupunki 2> Zootopia 2 |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Jared Bush
Käsikirjoittaja:  Jared Bush
Tuottaja:  Yvett Merino (käännä suomeksi) Jennifer Lee
Pääosat:   Ginnifer Goodwin  Jason Bateman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures Walt Disney Animation Studios
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2025-11-2626. marraskuuta 2025 (Yhdysvallat)  
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Zootropolis – eläinten kaupunki
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zootropolis – eläinten kaupunki 2 (engl. Zootopia 2) on vuonna 2025 ensi-iltansa saava Disneyn animaatioelokuva.
Aiheesta muualla

Zootropolis – eläinten kaupunki 2 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Laulupedagogit

Laulupedagogit ry on valtakunnallinen laulunopettajien yhdistys, jonka tarkoituksena on laulutaiteen, sen opetuksen ja laulupedagogiikan kehittäminen Suomessa.
Yhdistyksen nykyinen puheenjohtaja on Juho Eerola.
Yhdistyksen toiminta

Laulupedagogit ry perustettiin vuonna 1983 professori Matti Tuloiselan johdolla edistämään suomalaista laulupedagogiikkaa. Perustamisestaan lähtien toimintaan on kuulunut alan tutkimusten ja tiedon julkaisutoiminta, yhdistyksen vuosikonferenssin järjestäminen (vuoteen 2022 asti Laulupedagogien koulutuspäivät) sekä toiminta kansallisena yhteysjärjestönä Euroopan laulunopettajien yhdistykseen EVTA:an.
Yhdistyksen jäseniksi voivat hakea laulunopetuksen ja äänen parissa ammattimaisesti työskentelevät henkilöt sekä laulupedagogiikan opiskelijat. Kannatusjäsenikseen yhdistys toivottaa tervetulleiksi kaikki laulupedagogiikasta kiinnostuneet ihmiset ja tahot.
Yhdistyksen toiminta > Julkaisutoiminta

Laulupedagogi on yhdistyksen keskeinen julkaisualusta, joka on ilmestynyt vuodesta 1987 ja tukenut alan kehitystä jakamalla arvokasta tutkimustietoa ja materiaalia. Se on myös esitellyt yhdistyksen toiminnan kehitystä, tapahtumia ja projekteja. Julkaisutoiminnan tavoitteena on tukea jäsenistön tutkimus- ja kirjoittamistyötä sekä jakaa tietoa, joka syventää ja vahvistaa yhdistyksen jäsenten tietopohjaa.
Julkaisutoiminnan tavoitteena on tarjota jäsenistölle ajankohtaisia tutkimuksia, artikkeleita ja käytännön vinkkejä, edistäen samalla laulupedagogiikan kehitystä. Julkaisussa on käsitelty teemoja kuten äänenkäytön tutkimus, opetusmetodit, laulutekniikat ja taiteellinen kehitys. Vuodesta 2019 lähtien yhdistys on siirtynyt fyysisen kirjan julkaisusta verkkosivuille julkaistaviin artikkeleihin.
Laulupedagogi - kirjan julkaisut
Laulupedagogi 2018-2019 (Vain pdf)
Laulupedagogi 2015-2016
Laulupedagogi 2013-2014
Laulupedagogi 2011-2012
Laulupedagogi 2009-2010
Laulupedagogi 2007-2008
Laulupedagogi 2006
Laulupedagogi 20 vuotta - 2003
Laulupedagogi 1998-1999
Laulupedagogi 1996-1997
Laulupedagogi 1994-1995
Laulupedagogi 1993
Laulupedagogi 1991-1992
Laulupedagogi 1989-90
Laulupedagogi 1988
Laulupedagogi 1987
Yhdistyksen toiminta > Vuosikonferenssi

Yhdistys on perustamisestaan (1983) lähtien järjestänyt koulutuspäiviä, joiden nimi päivitettiin 2023 Laulupedagogien vuosikonferenssiksi. Konferenssi pidetään helmi-maaliskuussa ja sen aiheet vaihtelevat laajasti pedagogiikasta äänitutkimukseen, opetusdemoista ja workshopeista aina koulutuspolitiikan muutoksiin. Yhdistys tarjoaa jäsenistölleen ajankohtaisia ajatuksia, tukea ja uusia näkökulmia omaan työhönsä sekä kuulee aktiivisesti jäsentensä tarpeita ja toiveita eri aiheista. Konferenssin yhteydessä pidetään myös yhdistyksen vuosikokous, jossa valitaan yhdistyksen hallitus joka toinen vuosi ja puheenjohtaja joka kolmas vuosi.
Vuosikonferenssi on jäsenille maksuton. Myös yhdistykseen kuulumattomien henkilöiden on mahdollista osallistua konferenssiin konferenssimaksua vastaan.
Yhdistyksen toiminta > Kansainvälisyys

Yhdistys on EVTA:n (European Voice Teachers´ Association) ja kansainvälisen kongressiorganisaation  ICVT (The International Congress of Voice Teachers) jäsen.Näiden organisaatioiden kautta Laulupedagogit ry:llä on mahdollisuus osallistua kansainvälisiin konferensseihin, työpajoihin ja seminaareihin, joissa jaetaan uusimpia tutkimuksia, opetuskäytäntöjä ja laulupedagogiikan innovaatioita.Yhdistys edistää jäsentensä kansainvälisiä suhteita, ja sen kautta jäsenet voivat osallistua erilaisiin projekteihin ja koulutustilaisuuksiin. Laulupedagogit ry myös pyrkii aktiivisesti edistämään ja mahdollistamaan suomalaisen laulupedagogiikan osaamisen viennin myös ulkomaille.
Yhdistyksen hallitus

Yhdistyksen toiminnasta ja taloudesta vastaa Laulupedagogit ry:n hallitus, johon kuuluu puheenjohtajan lisäksi viisi hallituksen jäsentä ja kaksi varajäsentä. Hallitus valitaan yhdistyksen vuosikokouksen yhteydessä, joka järjestetään vuosikonferenssin yhteydessä. Puheenjohtajan vaalit järjestetään joka kolmas vuosi ja uuden hallituksen vaalit kahden vuoden välein.
Yhdistyksen hallitus > Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajat

Juho Eerola (2020-)
Aija Puurtinen (2017-2020)
Sirkku Wahlroos-Kaitila (2014-2017)
Hannele Valtasaari (2008–2014)
Outi Kähkönen (2000–2008)
Taimi Airola (1990–2000)
Matti Tuloisela (1983–1990)
↑  Laulupedagogit ry Laulupedagogit ry. Viitattu 10.3.2025.
Square (yritys)

| Square kabushikigaisha |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
Perustettu:  Syyskuu 1983
Lakkautettu:  1. huhtikuuta 2003
Avainhenkilöt:  Tomoyuki Takechi (puheenjohtaja) Yōichi Wada (pääjohtaja) Hironobu Sakaguchi (varatoimitusjohtaja)
Kotipaikka:  Tokio, Japani
Toimiala:  Videopeliteollisuus
Kotisivu:  www.square-enix.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Square kabushikigaisha (jap. 株式会社スクウェア, Kabushiki-gaisha Sukuwea) oli vuosina 1983–2003 toiminut japanilainen pääosin videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys. Yhtiö fuusioitiin vuonna 2003 Enix-yhtiön kanssa tuloksena yhtiö nimeltä Square Enix. Länsimaissa Square tunnetaan Squaresoft-tuotemerkistä, jota käytettiin julkaistaessa pelien lokalisaatioita.
Squaren tunnetuin pelisarja on Nintendo Entertainment System -konsolilla aloittanut Final Fantasy, jonka nimellä on julkaistu 13 varsinaista osaa sekä useita spin-off-pelejä ja sivutarinoita. Sarjan pelejä on myyty yli 90 miljoonaa kappaletta. Muita Squaren luomia nimikkeitä ovat Seiken densetsu ja Kingdom Hearts.