stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Josanne Lucas
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 23,65 | Auburn | 4.4.2009 |
| 400 m | 53,49 | Port of Spain | 25.6.2005 |
| 100 m aj | 12,99 | Tallahassee | 9.5.2009 |
| 400 m aj | 53,20 | Berliini | 20.8.2009 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 55 m aj | 7,64 | Gainesville | 25.2.2006 |
| 60 m aj | 8,20 | Fayetteville | 10.3.2006 |
José Anigo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: José Anigo
Syntymäaika: 15. huhtikuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Marseille, Bouches-du-Rhône, Ranska
Seura
Seura:  Olympiakos
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1979–1987 1987–1990 1990–1993 1993–1994 1994–1996 |  Olympique Marseille  Nîmes Olympique  US Endoume Marseille  SO Cassis Carnoux  US Endoume Marseille | 206 (4) 42 (0) |
Valmennusura
1995–1996 1996–1997 2001 2004 2013–2014 2015 2017–2018 2018 2023–:  US Endoume Marseille  GS Consolat  Olympique Marseille  Olympique Marseille  Olympique Marseille  Espérance  Levadiakos  Panionios  Olympiakos
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
José Anigo (s. 15. huhtikuuta 1961) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii Olympiakosin urheilutoimejohtajana ja päävalmentajana.
Ura pelaajana

Anigo aloitti pelaajauransa juniorina Cité Saint-Louis'n ja Provence Sportsin joukkueissa, kunnes liittyi 1975 Olympique de Marseillen juniorijoukkueeseen. Hän debytoi edustusjoukkueessa 1979 ja pelasi seurassa kaikkiaan yli 200 sarjaottelua. Hän oli mukana OM:n noustessa pääsarjaan kaudella 1983–1984. Hän jätti seuran 1987 vähäisen peliajan vuoksi ja siirti Nîmes Olympiqueen. Kolmen kauden jälkeen Anigo siirtyi US Marseille Endoumeen. Hän pelasi uransa lopun alemmilla sarjatasoilla ja edusti myös SO Cassis Carnoux'ta. Hän lopetti pelaajauransa 35-vuotiaana 1996.
Ura valmentajana

Pelaajauransa lopulla Anigo toimi kauden 1995–1996 US Endoumen pelaajavalmentajana. Hän toimi myös yhden kauden ajana GS Consolat'n päävalmentajana, kunnes palasi Olympique Marseillen organisaatioon ja aloitti työskentelyn valmentajana centre de formation'ssa'. Kesäkuussa 2001 Anigosta tuli OM:n päävalmentaja, mutta pesti jäi lyhyeksi, kun Tomislav Ivićin palasi takaisin jo syyskuussa. Anigo nousi päävalmentajaksi uudelleen tammikuussa 2004 Alain Perrinin potkujen jälkeen. Hänen johdollaan seura sijoittui kauden päätteeksi Liguessä seitsemänneksi ja eteni UEFA Cupin finaaliin, jossa Valencia CF oli kuitenkin parempi maalein 2–0. Hyvän menestyksen vuoksi Anigo sai jatkaa tehtävässään, mutta kehno syyskausi koitui lopulta kohtaloksi ja hän sai lähteä joulukuussa 2004.
Kauden 2005–2006 alusta alkaen Anigo on jatkanut uraansa Olympique Marseillessa urheilutoimenjohtajana. Hänen aikanaan seura on hankkinut useita nuoria lupaavia pelaajia (Franck Ribéry, Mamadou Niang, Steve Mandanda) sekä kokeneempia vahvistuksia (Djibril Cissé, Benoît Cheyrou), jotka ovat olleet avainasemassa seuran paluussa Ranskan huipulle. Joulukuussa 2013 Olympique Marseille erotti päävalmentajansa Élie Baupin ja ilmoitti, että Anigo toimii seuran päävalmentajana kauden loppuun saakka.
Kesäkuussa 2015 Anigo palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli tunisialaisen Espérancen päävalmentaja.  Viisi tappiota kauden seitsemästä ensimmäisestä ottelusta johtivat pikapotkuihin elokuun lopussa.
Heinäkuussa 2017 Anigo palasi valmennustehtäviin kreikkalaisseura Levadiakosin päävalmentajana. Ranskalaisen johdolla seura sijoittui Kreikan Superliigassa kymmenenneksi. Kauden 2017/18 jälkeen Anigo siirtyi Levadiakosista Panionionisin päävalmentajaksi. Anigon pesti päättyi potkuihin joulukuun alussa 2018, kun Panionios oli Kreikan liigassa kahdeksantena.
Vuonna 2019 Anigo jatkoi uraansa Nottingham Forestin organisaatiossa kykyjenetsinnän johtajana. Keväällä 2022 hän siirtyi Olympiakosin urheilutoimenjohtajaksi. Huhtikuussa 2023 Anigosta tuli loppukauden ajaksi myös Olympiakosin päävalmentaja.
Meriitit valmentajana

UEFA Cupin hopeaa: 2004
Judith Jarvis Thomson

Judith Jarvis Thomson (4. lokakuuta 1929 New York – 20. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen filosofi.
Thomson opiskeli New Yorkissa ja opetti Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT) suuren osan urastaan (1964–2004). Hän toimi eläköitymisen jälkeen emeritusprofessorina. Myös hänen miehensä James Thomson oli MIT:n filosofian professori.
Thomson ansioitui erityisesti moraalifilosofian ja metafysiikan saralla. Luultavasti tunnetuin hänen kirjoituksistaan on Defence of Abortion (Abortin puolustus) vuodelta 1971, jossa hän puolustaa aborttia erilaisten havainnollistavien esimerkkien ja ajatuskokeiden avulla. Thomson tunnettiinkin omalaatuisista ajatuskokeistaan.
Kirjoituksia

Preferential Hiring (1973)
The Right to Privacy (1975)
Killing, Letting Die and the Trolley Problem (1976)
Acts and Other Events (1977)
Rights, Restitution, and Risk (1986)
The Realm of Rights (1990)
Moral Relativism and Moral Objectivity (1996)
Goodness and Advice (2003)
Jukka-Pekka Väyrynen

Jukka-Pekka Väyrynen (s. 13. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalainen entinen karateka.
Väyrynen nousi huipulle jo nuorena. Hän voitti viisi nuorten Suomen mestaruutta ja nuorten Euroopan mestaruuden vuonna 1982 60 kg:n sarjassa. Samana vuonna hän voitti ensimmäisenä suomalaisena karaten maailmanmestaruuden. Vuoden 1984 EM-kisoissa Väyrynen oli 65 kg:n sarjassa viides. Vuonna 1982 Väyrynen voitti Pohjoismaiden mestaruuden. SM-tasolla hän voitti kolme hopeaa vuosina 1981, 1983 ja 1984.
Urheilu-uransa jälkeen Väyrynen on toiminut Suomen Karateliiton hallituksessa.
Jusvan piiri

Jusvan piiri Permin aluepiirin kartalla.
Jusvan piirin vaakuna.
Jusvan piiri (ven. Ю́сьвинский райо́н, Jusvinski raion; komipermjakiksi Юсьва район, Jusva raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Vuonna 1925 perustetun piirin pinta-ala on 3 100 neliökilometriä. Asukkaita on 22 600 henkeä (vuonna 2009).
Jusvan piiri sijaitsee Permin Komin kaakkoisosassa. Koillisessa se rajoittuu Usoljen, kaakossa Dobrjankan, etelässä Iljinskin ja Karagain sekä lännessä ja luoteessa Kudymkarin piireihin. Pinta-alasta 70 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kivennäisvesi, hiekka, sora, savi ja turve. Seudun halki virtaa Inva-joki.
Piiriin kuuluu viisi maalaiskuntaa: Arhangelskoje, Jusva, Kupros, Maikor ja Požva. Hallinnollinen keskus on Jusvan kylä, josta on 26 kilometriä Kudymkariin ja 270 kilometriä Permiin. Asutuskeskuksia on yhteensä 151.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 54,3 % komipermjakkeja ja 43,2 % venäläisiä. Venäläiset asuvat itäosassa Maikorin ja Požvan seudulla, joka liitettiin piiriin Kaman tekoaltaan valmistuttua vuonna 1957. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin alueella kulkee Kudymkarin ja Požvan välinen asfaltoitu maantie. Talous perustuu etupäässä puunhankintaan. Lisäksi harjoitetaan öljyn porausta. Požvassa on konepaja. Maatalous on erikoistunut maidon tuotantoon.
Piirissä toimii 33 lastentarhaa (niistä 17 kansallisia), 21 koulua, ammattikoulu, kolme lasten luomistyön keskusta, kaksi musiikkikoulua, 24 kulttuuri- ja vapaa-ajankeskusta, kirjastolaitos, Jusvan kansatieteellinen museo sekä Maikorin ja Požvan museot.
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Arhangelskojen ja Požvan kirkot sekä Požvan vanhat tehdasrakennukset.
Julkkisehdokas

Julkkisehdokkaalla tarkoitetaan vaaleissa ehdokkaana olevaa julkisuuden henkilöä, jolla ei ole entuudestaan kokemusta politiikasta. Suomessa, jossa vaalit käydään henkilö- ja listavaalin yhdistelmänä, puolueet pyrkivät usein houkuttelemaan ehdokaslistoilleen julkkisehdokkaita ääniharaviksi. Potentiaalisista julkkisehdokkaista voi syntyä kilpailua eri puolueiden kesken, jolloin näillä voi olla mahdollisuutta valita haluamansa puolue useista eri vaihtoehdoista.
Valituksi tultuaan moni julkkisehdokas pyrkii kehittämään poliittista profiiliaan asiasuuntaan, jolloin häntä aletaan pitää muiden poliitikkojen veroisena asianhoitajana. Joistakin julkkisehdokkaista tulee ammattipoliitikkoja, joiden alkuperäinen tausta painuu myöhemmin sivuun.
Kansanedustajaksi päässeitä julkkisehdokkaita

Marko Asell, SDP, painija
Risto Autio, Keskusta, näyttelijä ja Kotikatu-televisiosarjan käsikirjoittaja
Arto Bryggare, SDP, aitajuoksija
Kike Elomaa, Perussuomalaiset, kehonrakentaja ja viihdetaiteilija
Sari Essayah, Kristillisdemokraatit, kävelijä
Maria Guzenina-Richardson, SDP, Music Televisionin juontaja
Tony Halme, Perussuomalaiset, nyrkkeilijä
Antti Kalliomäki, SDP, seiväshyppääjä
Päivi Lipponen, SDP, Paavo Lipposen vaimo
Juha Mieto, Keskusta, hiihtäjä
Tommy Tabermann, SDP, runoilija
Pirkka-Pekka Petelius, Vihreät, näyttelijä ja koomikko
Tanja Saarela, Keskusta, Miss Suomi
Pertti Salovaara, Keskusta, radiopersoona
Anni Sinnemäki, Vihreät, sanoittaja
Markku Uusipaavalniemi, Keskusta, curlingin pelaaja
Lasse Virén, Kokoomus, pitkänmatkan juoksija
Juha Väätäinen, Perussuomalaiset, pitkänmatkan juoksija
Sinuhe Wallinheimo, Kokoomus, jääkiekkoilija
Myös muusta kuin poliittisesta julkisuudesta tuttuja kansanedustajaehdokkaita

Lotta Backlund, Kokoomus, stand-up -koomikko
Marko Björs, Vihreät, ratsuttaja, valmentaja
Frederik, Perussuomalaiset, laulaja
Jari Isometsä, Keskusta, hiihtäjä
Frank Johansson, Vihreät, toiminnanjohtaja
Kaisa Leka, Vihreät, sarjakuvataiteilija
Kiba Lumberg, Vasemmistoliitto, taiteilija
Harri Ojala (Maajussi-Harri), Perussuomalaiset, Maajussille morsian -sarjasta tunnetuksi tullut
Anne Pohtamo-Hietanen, Kristillisdemokraatit, Miss Suomi 1975
Juha Rossi (Maajussi-Jussi), Kristillisdemokraatit, Maajussille morsian -sarjasta tunnetuksi tullut
Steen1, SKP, sit., rap-artisti
Merja Vanhanen, Keskusta, pääministeri Matti Vanhasen entinen puoliso
Tea Vikstedt-Nyman, Vasemmistoliitto, pyöräilijä
Henri Vähäkainu eli Pikku G, Keskusta, rap-artisti
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Julkkisehdokas tulee ainakin huomatuksi
Juande Ramos

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juan de la Cruz Ramos Cano
Syntymäaika: 25. syyskuuta 1954 (ikä 70)
Syntymäpaikka: Pedro Muñoz, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1973–1977 | Elche |  |  |
|  | Alcoyano |  |  |
|  | Linares |  |  |
|  | Eldsense |  |  |
|  | Alicante |  |  |
|  | Dénia |  |  |
Valmennusura
1990–1992: Ilicitano
1992–1994: Alcoyano
1994–1995: Levante
1995–1996: Logroñés
1996–1997: Barcelona B
1997–1998: Lleida
1998–2001: Rayo Vallecano
2001–2002: Betis
2002: Espanyol
2003–2004: Málaga
2005–2007: Sevilla
2007–2008: Tottenham Hotspur
2008–2009: Real Madrid
2009: TsSKA Moskova
2010–2014: Dnipro Dnipropetrovsk
2016: Málaga

Juande Ramos (s. 25. syyskuuta 1954) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ramos muistetaan erityisesti Sevillan päävalmentajana 2005–2007, jolloin hän luotsasi seuran kahdesti perättäin UEFA Cupin mestariksi.
Saavutukset valmentajana

UEFA Cupin voitto: 2006, 2007
UEFA Super Cupin voitto: 2006
Espanjan cupin voitto: 2007
Espanjan supercupin voitto: 2007
Englannin liigacupin voitto 2008
La Ligan vuoden valmentaja: 2007
Aiheesta muualla

Juande Ramosin sivusto (englanniksi) (espanjaksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Luis del Sol | Real Betisin päävalmentaja 2001–2002 | Seuraaja: Víctor Fernández |
| Edeltäjä: Joaquín Caparrós | Sevillan päävalmentaja 2005–10/2007 | Seuraaja: Manolo Jiménez |
| Edeltäjä: Martin Jol | Tottenham Hotspurin päävalmentaja 10/2007–10/2008 | Seuraaja: Harry Redknapp |
| Edeltäjä: Bernd Schuster | Real Madridin päävalmentaja 12/2008–2009 | Seuraaja: Manuel Pellegrini |
| Edeltäjä: Zico | PFK TsSKA Moskovan päävalmentaja 9/2009–10/2009 | Seuraaja: Leonid Slutski |
| Edeltäjä: Volodimir Bessonov | FC Dnipro Dnipropetrovskin päävalmentaja 10/2010–2014 | Seuraaja: Myron Markevytš |
| Edeltäjä: Javi Gracia | Málagan päävalmentaja 7–12/2016 | Seuraaja: Marcelo Romero |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Frank Rijkaard | La Ligan vuoden valmentaja (Don Balón) 2007 | Seuraaja: Gregorio Manzano |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Bernd Schuster | Miguel Muñoz -palkinto 2007 | Seuraaja: Manuel Pellegrini |
UEFA Club Football Awards
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| Vuoden pelaaja: |  Ronaldo |  Beckham |  Redondo |  Effenberg |  Zidane |  Buffon |  Deco |  Gerrard |  Ronaldinho |  Kaká |  C. Ronaldo |  Messi |  Milito |
| Vuoden maalivahti: |  Schmeichel |  Kahn |  Kahn |  Kahn |  Kahn |  Buffon |  Baía |  Čech |  Lehmann |  Čech |  Čech |  Van Der Sar |  Júlio César |
| Vuoden puolustaja: |  Hierro |  Stam |  Stam |  Ayala |  Carlos |  Carlos |  Carvalho |  Terry |  Puyol |  Maldini |  Terry |  Terry |  Maicon |
| Vuoden keskikenttäpelaaja: |  Zidane |  Beckham |  Mendieta |  Mendieta |  Ballack |  Nedvěd |  Deco |  Kaká |  Deco |  Seedorf |  Lampard |  Xavi |  Sneijder |
| Vuoden hyökkääjä: |  Ronaldo |  Ševtšenko |  Raúl |  Raúl |  Raúl |  Van Nistelrooy |  Morientes |  Ronaldinho |  Eto’o |  Kaká |  C. Ronaldo |  Messi |  Milito |
| Vuoden valmentaja: |  Lippi |  Ferguson |  Cúper |  Hitzfeld |  Del Bosque |  Ancelotti    Mourinho |  Mourinho    Benítez |  Benítez    Gazzajev |  Ramos    Rijkaard |  |  |  |  |
Julija Fomenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Fomenko kuvassa oikealla. |  Fomenko kuvassa oikealla. |  Fomenko kuvassa oikealla. |  |
Naisten yleisurheilu
Maa:  Venäjä
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2006 | 1500 m |  |
|       Hylätty | Valencia 2008 | 1500 m |  |
Julija Nikolajevna Fomenko (o.s. Tšiženko, ven. Юлия Николаевна Фоменко, s. 30. elokuuta 1979) on venäläinen keskimatkojen juoksija.
Fomenko juoksi vuonna 2003 Universiadeissa 1 500 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 4.12,79. 2005 hän osallistui sisäratojen EM-kisoihin, mutta karsiutui 1 500 metrin alkuerissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin ajalla 4.06,76. Helsingin MM-kisoissa Fomenko tuli maaliin toisena, mutta hänet hylättiin juoksun jälkeen. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän juoksi kuudenneksi ajalla 4.02,83.
Vuonna 2006 Fomenko avasi kautensa voittamalla Moskovan sisäratojen MM-kisoissa kultaa 1 500 metrillä. Hän voitti samana vuonna Venäjän mestaruuden 800 metrin juoksussa sekä 1 500 metrillä Euroopan cupin superliigan ja EM-hopeaa Göteborgin EM-kisoissa ajalla 3.57,61. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa viides ja yleisurheilun maailmancupissa seitsemäs 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.59,67.
Vuonna 2007 Fomenko sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi Osakan MM-kilpailuissa ja kahdeksanneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Maaliskuussa 2008 hän saavutti 1 500 metrillä hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa halliennätyksellään 3.59,41; juoksun voittaja Jelena Soboleva juoksi maailmanennätyksen 3.57,71.
Fomenko jäi ennen Pekingin olympialaisia 2008 kiinni dopingnäytteen manipuloinnista yhdessä kuuden muun venäläisen naisyleisurheilijan kanssa. Venäjän yleisurheiluliitto asetti heidät kahden vuoden kilpailukieltoon. Vuonna 2009 Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS muutti Fomenkon kilpailukiellon 2 vuoden ja 9 kuukauden pituiseksi ajalle 31.7.2008–30.4.2011. Samalla hänen kaikki tuloksensa 27.4.2007 lähtien hylättiin.
Ennätykset

400 metrin juoksu: 53,81 (2006)
800 metrin juoksu: 1.57,07 (2006)
1 000 metrin juoksu: 2.33,49 (2006)
1 500 metrin juoksu: 3.55,68 (2006)
3 000 metrin juoksu: 8.44,60 (2012)
Judith Lang Zaimont

Judith Lang Zaimont  (s. 8. marraskuuta 1945 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti.
Zaimont syntyi musikaaliseen perheeseen ja varttui New Yorkissa. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana, ja hänet hyväksyttiin 11-vuotiaana Juilliard Schoolin valmennusosastolle. Hän voitti teini-ikäisenä useita sävellyskilpailuja; hänen saamiensa palkintojen joukossa oli Broadcast Music Incorporatedin Young Composer Award. Zaimont sai vuosina 1958–1964 Juilliard Schoolissa pianonsoiton opetusta Leland Thompsonilta. Sävellystä hänelle opettivat Queens Collegessa Hugo Weisgall sekä Columbian yliopistossa Otto Luening ja Jack Beeson. Saatuaan maisterin arvon hän lähti Pariisiin opiskelemaan André Jolivet'n johdolla orkestraatiota Debussy-stipendillä. Zaimont perusti teini-ikäisenä pianoduon siskonsa Dorisin kanssa. Yhdessä he kiersivät Yhdysvalloissa, levyttivät ja esiintyivät radiossa sekä televisiossa.
Zaimont päätti tämän jälkeen omistautua päätoimisesti sävellystyölle. Hänen varhaiset teoksensa (lähinnä vuotta 1980 varhaisemmalta ajalta) ovat pääasiassa vokaali- ja soolopianomusiikkia. Varhaisten pianosävellysten joukossa ovat muiden muassa A Calendar Set (1972–1978), Two Rags (1974), La Fin de siècle (nocturne, 1978) ja nelikätinen Snazzy Sonata (1972) sekä konsertto (1972). Myöhempään tuotantoon kuuluvat muiden muassa kolme sinfoniaa, lapsille suunnattu kamariooppera Goldilocks and the Three Bears, oratoriot ja kantaatit. Osassa teoksista on alkuperäisamerikkalaisia ja juutalaisia teemoja. Zaimontin saamien palkintojen joukossa on ensipalkinto vuoden 1995 kansainvälisessä McCollin-säveltäjäkilpailussa ensimmäisestä sinfoniasta (kantaesittänyt Philadelphian orkesteri, 1996). Säveltäjän teoksia on esitetty laajalti Yhdysvalloissa sekä Euroopassa ja levytetty lukuisille levymerkeille, kuten Naxokselle.
Zaimont on opettanut Queens Collegessa, Peabody-instituutissa, Adelphin yliopistossa ja vuosina 1992–2005 sävellysprofessorina Minnesotan yliopistossa (Minneapolis). Hän loi ja päätoimitti kirjasarjan The Musical Woman: An International Perspective. Hänen musiikistaan on tehty lukuisia väitöskirjoja.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Juuan myllymuseo

| Juuan myllymuseo |
| --- | --- |
 Juuanjokea ja Juuan myllymuseota kirkonkylässä.
Tyyppi:  myllymuseo, (maatalouden, elintarviketuotannon ja historian museo)
Osoite:  Sairaalantie 1, 83900 Juuka
Sijainti:  Puu-Juuka, Juuan kirkonkylä
Ylläpitäjä:  Juuka-seura ry
Kotisivut:  Myllymuseo
Koordinaatit:  63°14′34.3″N, 29°14′45.8″E
 fiJuuan myllymuseo 
    
Juuan myllymuseo on Puu-Juuassa, Juuan kunnassa Pohjois-Karjalassa sijaitseva myllymuseo. Se on entinen Herralankosken eli Leskelän mylly, ainoa puoliteollisen ajan säilynyt tuotantolaitos Juuassa. Juuanjoen Herralankosken mylly oli toiminnassa ainakin 1880-luvulta 1950-luvun lopulle. Nykyinen mylly on vuodelta 1927.
Juuanjoen partaalla sijaitseva mylly, myllytupa ja myllysauna ovat olleet Juuka-seuran omistuksessa vuodesta 1977. Rakennukset muodostavat yhdessä ulkona sijaitsevien myllyrakenteiden kanssa myllymuseon, joka normaalioloissa on auki kesäisin juhannuksesta elokuun loppuun. Myllymuseota ylläpitää Juuka-seura.
Myllymuseon alue kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi arvioimaan rakennetun kulttuuriperinnön alueeseen Juuan kirkonkylän vanha keskusta.
José Juan Vázquez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Juan Vázquez Gómez
Syntymäaika: 14. maaliskuuta 1988
Syntymäpaikka: Celaya, Guanajuato, Meksiko
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 166 cm
Paino: 68 kg
Seura
Seura:  Club León
Pelinumero: 23
Junioriseurat
2007–2008:  Atlético Comonfort
2008:  Atlético San Francisco
2008–2009:  Cuervos Negros de Zapotlanejo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 |  Celaya | 53 | (3) |
| 2012– |  León | 106 | (5) |
Maajoukkue
| 2014– |  Meksiko | 12 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. kesäkuuta 2015.
José Juan Vázquez Gómez (s. 14. maaliskuuta 1988 Celaya, Guanajuato) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa Club Leónia. Oikeajalkainen Vázquez on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Vázquez aloitti uransa Club Celayassa, jota hän edusti vuodet 2009–2012 tehden 53 ottelussa kolme maalia. Celayan kanssa Vázquez voitti Meksikon kolmanneksi korkeimman sarjatason Independencian vuonna 2010. Tammikuussa 2012 Vázquez siirtyi toiseksi korkeimman sarjatason Liga de Ascenson Club Leóniin. Vuonna 2012 León voitti Liga de Ascenson ja nousi pääsarja Liga MX:iin, jossa Vázquez on saavuttanut seuran kanssa Aperturan voiton vuonna 2013 ja Clausuran voiton seuraavana vuonna. Vázquez on pelannut Leónin paidassa myös Copa Libertadoresissa.
Ura > Maajoukkueura

Vázquez debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2014 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän kuului joukkueeseen myös saman kesän MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi kolmessa ottelussa.
Saavutukset

Club Celaya
Segunda División de Mexico: Torneo Independencia (2010)
Club León
Liga de Ascenso: Clausura (2012)
Liga MX: Apertura (2013), Clausura (2014)
Juuan pitäjämuseo

| Juuan pitäjämuseo |
| --- | --- |
 Juuan pitäjämuseon aluetta: punainen lainajyvästö ja Eerolan asuinrakennus.
Tyyppi:  kotiseutumuseo, paikallismuseo
Osoite:  Vuorentie 11, 83900 Juuka
Sijainti:  Juuan kirkonkylä
Kotisivut:  Pitäjämuseo
Koordinaatit:  63°14′37.4″N, 29°15′52.2″E
 fiJuuan pitäjämuseo 
   
Juuan pitäjämuseo on Juuan kunnassa sijaitseva kotiseutumuseo. Museo toimii pitäjän entisessä, vuonna 1825 rakennetussa lainajyvästössä eli pitäjänmakasiinissa. Useilla rakennuksen rakenneratkaisuilla pyrittiin suojaamaan arvokasta viljaa varkailta. Siksi viljasiiloissa on kaksinkertaiset seinät, katto on tavanomaista varastoa järeämpi ja tukevissa ovessa on jykevät lukot.
Museon kuuluu viljamakasiinin ohella aitta, riihi ja vuonna 2010–2011 paikalle siirretty Eerolan asuinrakennus. Rakennuksissa on esillä runsaasti vanhaa esineistöä, kuten työvälineitä. Pitäjämuseota ylläpitää Juuka-seura.
János Sajnovics

| János Sajnovics> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. toukokuuta 1733 Tordas, Unkari
Kuollut: 4. toukokuuta 1785 (51 vuotta) Buda, Unkari
Koulutus ja ura
Tunnetut työt:  Demonstratio. Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse
János Sajnovics (12. toukokuuta 1733 Tordas, Unkari – 4. toukokuuta 1785 Buda, Unkari) oli unkarilainen jesuiitta ja oppinut, joka harrasti kielitiedettä, matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hänen katsotaan ensimmäisenä todistaneen suomalais-ugrilaisten kielten sukulaisuuden, joskin tutkimusta on myös moitittu metodologisesti vaatimattomaksi.
Sajnovics matkusti vuonna 1769 Tanskan ja Norjan kuninkaan Kristian VII:n organisoiman tieteellisen retkikunnan mukana Wienin hoviobservatorion johtajan Maximilian Hellin kutsumana matkaseuralaisena  tutkimaan Venuksen ylikulkua Norjan pohjoisosiin. Hell oli pyytänyt Sajnovicsin seurakseen paitsi koska tiesi tämän koulutukseltaan tähtitieteilijäksi myös koska halusi saamelaisten mailta todisteet Euroopassa jo levinneestä käsityksestä unkarin, suomen ja saamen kielten sukulaisuudesta. Siellä Sajnovics teki muistiinpanoja myös saamelaiskielistä ja vakuuttui niiden yhteydestä unkariin. Vuonna 1770 hän julkaisi tutkimuksen Demonstratio: Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse, jossa hän todisti äänteellisiä ja muoto-opillisia kriteerejä hyväksikäyttäen saamelaiskielten, suomen ja unkarin yhteisen alkuperän. Itse kielivertailun suoritti Sajnovics, mutta idean lisäksi myös työn suorittamisessa suuri ansio oli Hellillä, minkä Sajnovics myönsi avoimesti, vieläpä teoksensa lopussa osoittaen kaiken ansion Hellille.
Demonstratio. Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse.
Sajnovics oli mahdollisesti ensimmäinen, joka hyödynsi kielten äännerakenteen ja morfologian vertailua selittääkseen kielten historiallisia yhteyksiä. Esimerkiksi William Jonesin katsotaan todistaneen latinan, kreikan ja sanskriitin välisen historiallisen yhteyden vasta vuonna 1786 pitämässään esitelmässä. Sajnovicsia on siis perusteita pitää yhtenä historiallis-vertailevan kielitieteen perustajista.
Demonstratio-tutkimuksessa myös Halotti beszéd -käsikirjoitus julkaistiin ensi kerran kokonaisuudessaan.