stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kemmer stock cur
Alkuperä

Robert Kemmer kehitti kemmer stock curin Tennesseen Crossvillessä alkuperäisen mountain curin uudeksi variaatioksi. Hänen perheensä oli kasvattanut mountain cureja useiden vuosien ajan. 1970-luvulla hän alkoi jalostaa omaa mountain cur -linjaansa. Hän tarvitsi koiran, joka kykenisi sekä villisian ja pesukarhun metsästykseen että maatilan vartiointiin, ja hän keskittyi enemmän käyttöominaisuuksiin kuin ulkonäköön. Vuonna 1991 perustettiin Kemmer Stock Breeders Association ja julkaistiin ensimmäinen rotumääritelmä.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Pesukarhun ja villisian metsästyksen lisäksi kemmer stock cur on riittävän rohkea saartamaan karhun ja pitelemään sitä paikoillaan metsästäjän saapumiseen asti. Se on myös hyvä maatilan karjan paimentaja, karjan vartija, farmarin lasten suojelija, murmelin metsästäjä ja käärmeiden jäljittäjä.
Mads Laudrup

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mads Thunø Laudrup
Syntymäaika: 9. helmikuuta 1989 (ikä 35) 
Syntymäpaikka: Milano, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Kööpenhamina
Pelinumero: 28
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006– | Kööpenhamina |  |
Mads Thunø Laudrup (s. 9. helmikuuta 1989 Milano, Italia) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaansa Superliigan Kööpenhaminaa.
Laudrup on lähtöisin jalkapalloperheestä. Hänen isänsä Michael, veljensä Andreas, isoisänsä Finn ja setänsä Brian ovat kaikki jalkapalloilijoita.
Laudrup debytoi Kööpenhaminan edustusjoukkueessa vuonna 2006. Hän on pelannut myös Kööpenhaminan reservijoukkueen KB:n riveissä.
Laudrup on ollut vakiopelaaja Tanskan eri juniorimaajoukkueissa.
Aiheesta muualla

Profiili Kööpenhaminan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
Profiili Tanskan jalkapalloliiton sivuilla (tanskaksi)
Maarit Patama

Maarit Hannele Patama (s. 17. tammikuuta 1962 Toholampi) on aktiiviuransa päättänyt keskimatkojen juoksija. Hän edusti koko uransa ajan Kannuksen Uraa ja hänen valmentajinaan toimivat Saara Annola sekä Esa Jokikorpela. Kalevan kisoista Patama saavutti 800 metrin juoksussa pronssia ja 1 500 metrin juoksussa hopeaa vuonna 1986. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista pronssia 1 500 metrin juoksussa vuonna 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen.
Kilpijärvi (Korpiselkä)

Kilpijärvi oli kylä Korpiselän kunnan eteläosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi samannimisen Vuoksen vesistön latvaosiin kuuluvan järven eteläpuolella ja matkaa Korpiselän kirkonkylään oli linnuntietä noin 18 kilometriä. Kilpijärven naapurikyliä olivat Tšokki ja Kokkari pohjoisessa, Tolvajärvi idässä sekä Lehmivaara etelässä.
Kilpijärvi mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa, jolloin kylässä oli neljä taloa. Kilpijärvi kuitenkin autioitui 1500-luvun aikana ja sitä alettiin asuttaa uudelleen vasta 1700-luvun puolivälissä todennäköisesti Kokkarista käsin.
Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Kilpijärveä, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se oli luovutettava Neuvostoliitolle ja kyläläiset evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen.
Karakorum (kaupunki)

Erdene Zuun luostari.
Karakorum (mong. Хархорум) oli kaupunki nykyisen Mongolian pohjoisosassa.
Se oli Mongolivaltakunnan eräänlainen pääkaupunki joitakin vuosikymmeniä. Sen rauniot sijaitsevat Arkhangain provinssin kaakkoisnurkassa Mongoliassa. Alueelta on löydetty merkkejä metallinvalmistuksesta, nuolenpäitä, rautapatoja, lasihelmiä, kiinalaisia kolikoita yms.
Historia

Tsingis-kaani asettui alueelle noin 1220 ja alkoi sieltä käsin johtaa Kiinan sotatoimiaan.  Karakorumia on usein sanottu mongolien pääkaupungiksi, mutta oikeastaan Tsingis-kaani eli liikuteltavassa telttaleirissään kaupungin ulkopuolella, ja Karakorum toimi tämän "varsinaisen pääkaupungin" huoltotukikohtana. Tsingisiä seurannut Ögödei rakennutti Karakorumiin muurit ja linnakkeen sekä suuntasi silkkitien kaupan sinne, jolloin kaupungista tuli vähäksi aikaa maailman merkittävimpiä taloudellisia ja poliittisia keskuksia. Kublai siirsi pääkaupungin nykyisen Pekingin alueelle vuonna 1267. Sen jälkeen Karakorumista tuli provinsiaalinen kaupunki, vaikkakin pohjoinen yuan-dynastia hetkeksi siirsi pääkaupunkinsa sinne. Kiinalaiset hävittivät Karakorumin ja surmasivat sen asukkaat 1388, jolloin kaupunki ilmeisesti autioitui lopullisesti.
Mads Ellef Langaard

| Mads Ellef Langaard |
| --- | --- |
 Langaard vuonna 1891.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1815 Lillesand, Norja
Kuollut: 23. maaliskuuta 1891 (75 vuotta) Kristiania, Norja
Ammatti:  merikapteeni, liikemies
Mads Ellef Langaard (3. toukokuuta 1815 Lillesand – 23. maaliskuuta 1891 Kristiania) oli norjalainen merikapteeni ja Frydenlundin panimon perustaja. Langaardista tuli panimon ansiosta menestynyt liikemies. Hänen veljensä Conrad Langaard oli tupakkatehtailija.
Frydenlund-oluissa käytetty logo, jossa on Langaardin nimikirjaimet ML kuusisakaraisen tähden sisällä, oli Norjan ensimmäinen rekisteröity tavaramerkki vuonna 1884.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mads Ellef Langaard Wikimedia Commonsissa
M. A. Numminen In memoriam

| M>  A. Numminen In memoriam M. A. Numminen ystävineen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1967
 Formaatti: LP & CD
 Tyylilaji: avantgarde, iskelmä, tango, taiderock
 Levy-yhtiö: Eteenpäin!
M. A. Nummisen muut julkaisut
|   | M. A. Numminen In memoriam 1967 | Suomen Talvisota 1939–1940: Underground-Rock 1970 |
M. A. Numminen In memoriam on M. A. Nummisen vuonna 1967 julkaisema debyyttialbumi. Levyllä esiintyy myös muita laulajia, kuten M.A. Nummisen ystävä Tommi Parko, joka esiintyy myös röyhtäilijänä kappaleessa Eleitä kolmelle röyhtäilijälle sekä soittaa kappaleessa Kaikki linnut laulelevat henkarilla viulua. Albumin tunnetuimmat kappaleet lienevät suoraan Suomen armeijan sisäpalvelusohjesäännöstä laulettu Jenkka hevosen puhdistamisesta sekä Ludwig Wittgensteinin Tractatus logico-philosophicus -teoksen seitsemänteen kohtaan perustuva Wovon mann nicht sprechen kann.
Kappaleet

Tekijätiedot ovat järjestyksessä säveltäjä - sanoittaja - sovittaja.
Kappaleet > A-puoli

Jenkka hevosen puhdistamisesta (M.A. Numminen/Sa Int/Numminen)
Kaikki linnut laulelevat (trad./Tommi Parko)
Minä ja vakituiseni (Numminen/Numminen/Paroni Paakkunainen)
Kaikki ihmisolennot (Numminen/YK:n ihmisoikeuksien julistus/Numminen)
Iltaisin kaipaan (Numminen)
Axolon -tango (Numminen/Anneli Karsi/Paakkunainen)
Juhannusblues (Numminen/Numminen/Parko)
Kaipuuni tango (Unto Mononen/Mononen/Paakkunainen)
Kappaleet > B-puoli

Tarina Seija Niemisestä (Mononen/Marja-Leena Mikkola/Mononen)
Iltaisin lasten nukkuessa (Numminen/Anselm Hollo/Numminen)
Varuskunnan keittiötyttö (Numminen/Numminen/Paakkunainen)
Viiskulmassa on viisi kulmaa (Arto Koskinen & Numminen/Kalevi Seilonen/Koskinen & Numminen)
Täst edes sinä olet oleva hevonen (Numminen/Hollo/Paakkunainen)
Tahdon vapauden (Numminen/Numminen/Gronow)
Helin ja Markun matka onnelaan (Mononen/Markku Into/Mononen)
Eleitä kolmelle röyhtäilijälle (Numminen)
Wovon mann nicht sprechen kann (Numminen/Ludwig Wittgenstein/Gronow)
CD-julkaisu

Albumi julkaistiin CD:nä vuonna 1994 yhdessä Taisteluni -albumin kanssa.
Aiheesta muualla

M.A. Numminen In memoriam / Taisteluni[vanhentunut linkki]
Kansan vapautusarmeijan laivaston merijalkaväki

| Kansan vapautusarmeijan laivaston merijalkaväki 中国人民解放军海军陆战队 |
| --- | --- |
 Tunnus
Valtio:   Kiina
Aselajit:  merijalkaväki
Osa joukkoa:  Kansan vapautusarmeijan laivasto
Koko:  noin 40 000
Kansan vapautusarmeijan laivaston merijalkaväki (kiin.: 中国人民解放军海军陆战队; pinyin: Zhōngguó rénmín jiěfàngjūn hǎijūn lùzhànduì) on Kiinan Kansan vapautusarmeijan laivastoon kuuluva merijalkaväkiyksikkö, joka vastaa amfibio-operaatioista.
Historia

Ensimmäinen Kiinan merijalkaväkijoukko perustettiin vuonna 1953, mutta se lakkautettiin joitakin vuosia myöhemmin, kun Taiwanin valloitussuunnitelmista luovuttiin. 1970-luvun lopussa merijalkaväki luotiin uudestaan.
Kiina osallistui 2000-luvulla yhteistoimintaan ja muun muassa RIMPAC-sotaharjoituksiin Yhdysvaltojen kanssa, mutta Donald Trumpin kaudella yhteistyö katkaistiin ja Yhdysvalloissa on muutenkin alettu korostaa enemmän Kiinan vihollisuutta, kun maan sotilasvoima on kasvanut.
Kiinan merijalkaväkeä on laajennettu ja modernisoitu huomattavasti 2010-luvulta eteenpäin. Länsimaiset asiantuntijat ovat arvioineet, että siitä kehitetään samantapainen organisaatio kuin Yhdysvaltain merijalkaväki. On arvioitu, että Kiinan asevoimista juuri merijalkaväkeä olisi tarvittaessa nopeasti siirrettävissä ympäri maailman tapahtuviin sotilasoperaatioihin ja muihin vähemmän sotilaallisiin tehtäviin, kuten kansalaisten evakuointeihin, kriisiavustukseen ja merirosvoudentorjuntaan.
Organisaatio

Merijalkaväki koostuu kuudesta noin 6000:n sotilaan vahvuisesta  merijalkaväkiprikaatista, joiden lisäksi on kaksi muuta prikaatia: ilmailu ja erikoisjoukot. Kansan vapautusarmeijan maavoimilla on myös amfibiojoukkoja, jotka ovat pääosin raskaammin aseistettu.
Kalusto

Merijalkaväellä on kalustona pääasiassa amfibiokykyisiä panssari- ja miehistönkuljetusvaunuja sekä omaa tykistöä ja muita ajoneuvoja. Prikaatit koostuvat useammasta aselajista. Ilmailuprikaatilla on omia helikoptereita. Satoja sotilaita ja kymmeniä ajoneuvoja voidaan kuljettaa kerralla laivaston maihinnousutukialuksilla.
Kiinalaisia ja yhdysvaltalaisia sotilaita tapaa RIMPAC 2016 -harjoituksessa
ZBD-05 -vaunu
Käännös suomeksi
MAG

Kirjainlyhenne MAG voi tarkoittaa seuraavia asioita:
FN MAG, belgialainen yleiskonekivääri
MAG, videopeli
MÁG, unkarilainen autonvalmistaja
MIG/MAG-hitsaus, kaasukaarihitsausmenetelmä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”MAG”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karhunpalvonta

Karhunpalvonta on ihmisen suhtautumista karhuun yliluonnollisena olentona. Karhu on suurin petoeläin subarktisella ja kylmällä ilmastovyöhykkeellä ja lukuisat näiden alueiden kansat ovat vanhastaan pitäneet karhua pyhänä eläimenä.
Karhut ovat eri tavoin mukana myös monien kansojen satu- ja tarinaperinteessä, usein tavalla, joka viittaa uskomuksiin niiden erityisasemasta kaikkien eläinten joukossa. Karhu on keskeinen eläin eräiden Pohjois-Amerikan intiaaniheimojen perinteessä. Se tavataan usein sankarien opastajana tai auttajana. Pohjois-Amerikan intiaanit tuntevat myös yleisesti sadun karhunaisesta, joka ottaa aviomiehekseen heimon miehen, tai kansainvälisesti laajalti tunnetun sadun karhun ja heimon naisen liitosta, josta syntyy epätavallisin kyvyin varustettu sankarihahmo. Karhuun liittyy eri kansoilla myös paitsi edellä kerrotun tapaisia myyttisiä käsityksiä myös pienimuotoisempaa perinnettä. Karhunrasvaa käytetään paikoin edelleen särkyjen ja kipujen poistoon, ja karhuntaljalla makaamisen uskotaan parantavan selkäsäryn.
Maamme-kirjan kuvitusta, Karhunpyyntiä talvella, 1876.
Karhulla on useita kiertoilmauksia, kuten mesikämmen, kontio, metsän omena, metsän kuningas ja nalle. Myös 'karhu' on alun perin kiertoilmaus, joka tarkoittaa karheaa turkkia, mutta sittemmin se on vakiintunut karhun nimeksi. Kiertoilmauksia käyttämällä muinaissuomalaiset ovat halunneet välttää kutsumasta petoa luokseen. Karhun ehkä vanhin ja alkuperäisin nimitys on oksi (taipuu kuten "kaksi"). Sanalle 'oksi' on vastineita kaukaisemmissa suomalais-ugrilaisissa kielissä, joten se on ikivanha omaperäinen sana. Sanan oksi vastine on nykysuomessa otso. Otso-sana on kirjakielinen muunnos oksi-sanan karjalaisesta ja itäsuomalaisesta deminutiivista ohto.
Kristillisyyden syventyessä ja vanhojen käsitysten hävitessä karhua alettiin entistä enemmän vihata ja pelätä, vaikkei siihen liittyvä myyttinen kunnioitus täysin hävinnytkään.
Jo ennen vanhaan tiedettiin, että karhut eivät viihdy ihmisasutuksen lähellä. Erään kivijärveläisen kansantarinan mukaan ensimmäinen karhu tuli ihmisten asumusten luokse tekemään pahaa, mutta sitten jättikokoinen mies iski karhua korvalliselle, ja karhu joutui anomaan armoa. Tehtiin sopimus: karhu lupasi siitä lähtien pysyä metsässä, syödä marjoja ja kuopia kusiaisia; lupasipa karhu myös nukkua koko talven mahtavana pesässään. Jos se kuitenkin tulisi takaisin, saisivat ihmiset sen sitten ampua ja keihästää. Lupauksensa se pitikin muutoin, mitä nyt joskus söi karjaa metsästä, omalta alueeltaan. Kertomus sivuaa myös uskomusta siitä, miksi kotieläimet tulivat ihmisten ilmoille: karhua pakoon.
Entisaikoina karhut pysyivätkin yleensä kaukana ihmisten asumuksista, koska rakentaminen, metsäteollisuus, tieverkosto ja muu ihmistoiminta ei ollut vielä samassa määrin pirstonut niiden ensisijaista elinympäristöä.
Aiheesta muualla

Karhuseura.
Ohtonen Otavanpoika. Aikakone 16.5.1998.
Pihtiputaan karhukultti. Taivaankannen takojat 13.1.2010.
Luettelo Pöytyän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pöytyän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää varsinaissuomalaisessa Pöytyän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Karinaisten kunta yhdistyi Pöytyään vuoden 2005 alussa ja Yläne vuoden 2009 alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julkisia taideteoksia ja muistomerkkejä Pöytyällä Wikimedia Commonsissa
MAJ3R

| MAJ3rR> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Engin Küpeli
Syntynyt: 25. tammikuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Turkki
Ammatti:  ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  MAJ3R
Aktiivisena:  2006–2021, 2022–
Nyk. joukkue:  Eternal Fire
Rooli:  Pelin sisäinen johtaja (In-game leader), kivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Engin ”MAJ3R” Küpeli (s. 25. tammikuuta 1991) on turkkilainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on Eternal Fire.
MAJ3R on pelannut myös muun muassa Milleniumissa, LDLC:ssä ja Sangalissa. Nykyisen joukkueensa kanssa hän voitti toukokuussa 2024 merkittävän CCT Season 1 Global Finals -turnauksen, kun se voitti Team Liquidin finaalissa otteluvoitoin 3–1. Eternal Fireen hän liittyi takaisin marraskuussa 2022, kun hän oli vaihtanut Valorantiin vain kuukaudeksi Eternal Firesta saatujen potkujen jälkeen.
Ma mère

| Ma mère |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christophe Honoré
Käsikirjoittaja:  Christophe Honoré
Perustuu:  Georges Bataillen romaaniin Ma mère (1966)
Tuottaja:   Paulo Branco  Bernard-Henri Lévy 
Kuvaaja:  Hélène Louvart
Leikkaaja:  Chantal Hymans
Pääosat:   Isabelle Huppert  Louis Garrel  Emma de Caunes  Joana Preiss 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Portugali  Itävalta  Espanja 
Tuotantoyhtiö:   Gémini Films (Ranska)  Arte France Cinéma (Ranska)  Les Films du Camélia (Ranska)  Les Films du Lendemain (Ranska)  Madragoa Filmes (Portugali)  Amour Fou Filmproduktion (Itävalta)  Audiovisual Consulting (Espanja)  S2 International (Espanja) 
Ensi-ilta:   2004-5-1919. toukokuuta 2004 (Ranska)  2004-7-11. heinäkuuta 2004 (Portugali)  2004-11-2828. marraskuuta 2004 (Espanja)  2007-7-2020. heinäkuuta 2007 (Itävalta)  
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:   ranska  (esiintyy myös englantia, saksaa ja espanjaa) 
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ma mère (port. Minha Mãe; saks. Meine Mutter; esp. Mi madre; kansainvälisesti My Mother) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Christophe Honorén ohjaama ranskalais-portugalilais-itävaltalais-espanjalainen eroottisesti latautunut psykologinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Louis Garrel, Emma de Caunes ja Joana Preiss. Elokuva kertoo viehättävän leskiäidin ja tämän teini-ikäisen pojan häiriintyneestä suhteesta ja perustuu Georges Bataillen romaaniin Ma mère (1966), jonka pohjalta Christophe Honoré sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Paulo Branco ja Bernard-Henri Lévy.
Juoni

Ma mère sijoittuu Espanjaan, Gran Canarialle, jossa viehättävällä Hélènellä (Isabelle Huppert) ja hänen aviomiehellään (Philippe Duclos) on kesähuvila. Heidän 17-vuotias poikansa Pierre (Louis Garrel) saapuu Ranskasta, katolisesta sisäoppilaitoksesta, vanhempiensa luokse kesäloman ajaksi. Pian Pierren tulon jälkeen hänen isänsä kuolee auto-onnettomuudessa ja isänsä kuoleman myötä Pierre saa tietää vanhempiensa kieroutuneesta ja moraalittomasta maailmasta. Nyt leskeksi jäänyt moraaliton Hélène tutustuttaa poikansa hedonismin ja turmeltuneisuuden maailmaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Hélène   |
|  Louis Garrel  | … |  Pierre   |
|  Emma de Caunes  | … |  Hansi   |
|  Joana Preiss  | … |  Réa   |
|  Jean-Baptiste Montagut  | … |  Loulou   |
|  Dominique Reymond  | … |  Marthe   |
|  Olivier Rabourdin  | … |  Robert   |
|  Pascal Tokatlian  | … |  Klaus   |
|  Théo Hakola  | … |  Ian   |
|  Patrick Fanik  | … |  Eric   |
|  Philippe Duclos  | … |  isä   |
|  Nuno Lopes  | … |  tohtori   |
Tuotanto

Ma mère kuvattiin 2,7 miljoonan euron budjetilla Espanjan Kanariansaarten Gran Canarialla syksyllä 2003. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Gémini Films, Arte France Cinéma, Les Films du Camélia ja Les Films du Lendemain, portugalilainen Madragoa Filmes, itävaltalainen Amour Fou Filmproduktion sekä espanjalaiset Audiovisual Consulting ja S2 International. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös ranskalaiset CNC ja Canal+ sekä itävaltalaiset Filmfonds Wien ja ORF. Ma mèren virallinen ranskalainen traileri julkaistiin 13. huhtikuuta 2004.
Julkaisu ja vastaanotto

Ma mère sai ensi-iltansa Ranskassa 19. toukokuuta 2004, Portugalissa 1. heinäkuuta 2004, Espanjassa Gijónin elokuvajuhlilla 28. marraskuuta 2004 ja Itävallassa 20. heinäkuuta 2007. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa Gémini Films, Portugalissa Atalanta Filmes ja Itävallassa Poool Filmverleih. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 128 355 katsojaa ja tuotti maailmanlaajuisesti 1 022 148 dollarin lipputulot. Elokuva on kiertänyt useita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten vuoden 2004 Toronton elokuvajuhlat.
Ma mère on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 12% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,7/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 42 arviointiin. 4 555 käyttäjästä 47% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 19 arvostelun perusteella elokuva on saanut 35 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 152 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,1/10. Internet Movie Databasen 5 173 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,1/10.
Ma mère julkaistiin Ranskassa DVD:lle 28. huhtikuuta 2005.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Brutus-palkinto | Paras naispääosa | Isabelle Huppert | Voitto |
| Euroopan elokuvapalkinto: yleisöpalkinto | Paras naispääosa | Isabelle Huppert | Ehdokkuus |
| Gijónin elokuvajuhlien Grand Prix Asturias | Paras elokuva | Christophe Honoré | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Ma mère Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ma mère AllMoviessa. (englanniksi)
Ma mère AlloCinéssä (ranskaksi)
Ma mère UniFrancessa (ranskaksi)
Ma mère Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Ma mère Metacriticin sivuilla (englanniksi)
Ma mère Box Office Mojossa (englanniksi)
Malviina

Malviina on naisen etunimi. Se on suomalainen muoto englantilaisesta nimestä Malvina, joka on peräisin 1700-luvulla luoduista Ossianin lauluista. Nimen on ajateltu pohjautuvan gaelin kielen ilmaukseen mala mhín, jonka merkitys on "sileä otsa". Toisaalta on arveltu, että nimen taustalla olisi muinaissaksalainen nimi Madalwine, jonka merkitys on "oikeuden ystävä". Malviina-nimi yleistyi Suomessa 1900-luvun lopulla.
Kasarmin tytär

| Kasarmin tytär |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aarne Laine
Käsikirjoittaja:  Topias
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Pentti Unho
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Elina Pohjanpää Rauha Rentola Elsa Turakainen Tauno Palo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1954
Kesto:  77 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kasarmin tytär on Aarne Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1954.
Musiikintäyteinen ja vauhdikas kasarmikomedia, jossa kasarmissa varttunut ja nyt ylioppilaaksi päässyt orpotyttö Irmeli Autere kauhistuttaa holhoojansa majurin, vääpelin ja sotilaskodin johtajattaren ilmoittamalla menevänsä pian naimisiin asevelvollisuutta suorittavan säveltäjä-korpraalin kanssa. Irmelille kasarmi on aina ollut kuin oma koti ja sen rykmentti kuin isä ja äiti. Ja mikä vielä pahempaa, Irmeli unelmoi näyttelijättären ammatista ja on jo saanut kutsun koekuvaukseen.
Kriitikon arviossa Kasarmin tytär on valju sotilasfarssi. Elokuvan keskeinen kuvio on Irmelin (Elina Pohjanpää) ja säveltäjä, korpraali Olavin (Heikki Heino) romanttinen suhde. Perinteistä huumoria on käytetty pukemalla mies naiseksi. Elokuva on Laineen esikoisohjaus, jonka hän teki isoveljensä Edvin Laineen suojeluksessa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elina Pohjanpää  | … |  Irmeli Autere   |
|  Rauha Rentola  | … |  Viliina Vitikainen, majurin palvelijatar   |
|  Elsa Turakainen  | … |  rouva Viiki, sotilaskodin johtajatar   |
|  Tauno Palo  | … |  majuri   |
|  Heikki Heino  | … |  korpraali Olavi Torkko   |
|  Kaarlo Halttunen  | … |  tykkimies Tuppurainen   |
|  Reino Valkama  | … |  vääpeli   |
|  Tauno Majuri  | … |  kapteeni   |
|  Kullervo Kalske  | … |  luutnantti   |
|  Matti Ranin  | … |  tykkimies Rantanen   |
|  Uuno Montonen  | … |  lääkintämajuri   |
|  Pentti Siimes  | … |  tykkimies   |
|  Hertta Upari  | … |  Irmeli esteratsastuskohtauksessa (stunt)   |
|  Joel Asikainen  | … |  kersantti vääpelin toimistossa   |
|  Hannes Veivo  | … |  ylikersantti vääpelin toimistossa   |
|  Veli Palonen  | … |  kirjuri vääpelin toimistossa   |
|  Martti Romppanen  | … |  tykkimies   |
|  Hyrylän varuskunnan soitto-oppilaat  | … |  sotilasorkesteri   |
|  Paavo Hyttilä  | … |  tykkimies Hyttinen   |
|  Anu Kilpiö  | … |  sotilaskotisisar   |
|  Juha Eirto  | … |  kirjuri   |
|  Martti Salmela  | … |  piipputupakkaa ostava tykkimies sotilaskodissa (tykkimies myös 12.46)   |
|  Alpo Vammelvuo  | … |  ostava tykkimies sotilaskodissa   |
|  Pentti Jylhä  | … |  sotilasorkesterin rumpali   |
|  Pertti Hostikka  | … |  sotilasorkesterin pasunisti   |
Aiheesta muualla

Kasarmin tytär Elonet.
Malvaseitikki

| Malvaseitikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Cortinariaceae
Suku::  Seitikit Cortinarius
Laji::  malachius
Kaksiosainen nimi
 Cortinarius malachius  (Fr.) Fr. 
Katso myös
   Malvaseitikki Wikispeciesissä   Malvaseitikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malvaseitikki (Cortinarius malachius) on Cortinariaceae-heimoon ja seitikkien (Cortinarius) sukuun kuuluva sienilaji. Sitä tavataan Suomessa, ja se luokitellaan täällä elinvoimaiseksi lajiksi.