Hakaristi
Historia > Varhainen historia

Hakaristi on yksi maailman vanhimpia symboleita. Kuvio on mahdollisesti keksitty itsenäisesti eri kulttuureissa. Ainakin Amerikan alkuperäiskansat ovat saattaneet keksiä hakaristin itsenäisesti ilman yhteyttä Aasiaan. Toisaalta osa tutkijoista pitää itsenäistä kehitystä selvänä. Vanhimmat hakaristit tunnetaan nykyisen Ukrainan alueelta noin 13 000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Intian Indusjoen laaksosta hakaristejä on löydetty lukuisin määrin koristekuviona ajalta 2500 eaa. peräisin olevista sineteistä. Symbolia on löydetty myös samalta ajalta peräisin olevasta Balochistanin kulttuurin jäänteistä. Symboli tunnettiin Kreikassa Mykenen kulttuurissa viimeistään 1600-luvulla eaa. Myöhemmin symbolia esiintyi Italiassa etruskien kulttuurissa sekä kelttiläisessä, germaanisessa ja skandinaavisessa Euroopassa. Virossa hakaristi on tunnettu hautalöytöjen perusteella 100–500-luvuilta alkaen. Tuolta ajalta on löytynyt hakaristikuvioinen vyö Varstun kunnasta. Lisäksi Missosta on löytynyt esihistorialliselta tai keskiajalta peräisin oleva hakaristikoristeinen metalliesine. Virolainen Maavalla Koda -järjestö katsoo, että hakaristi on elimellinen osa virolaisten kansankulttuuria. Skandinaviassa symboli tunnettiin viimeistään viikinkiajalta lähtien. Roomalais- ja kansainvaellusajalla Skandinaviassa esiintyy myös kokonaan hakaristinmuotoista solkityyppiä. Lisäksi slaavit tunsivat hakaristin. Hakaristiä käytettiin laajalti ja monimuotoisesti myös kautta Amerikan ennen eurooppalaisten saapumista.
Symbolia on löydetty muun muassa Tiibetin, Babylonian, Gazan, Kyproksen, Korintin ja Länsi-Afrikan ašantien alueella tehdyissä kaivauksissa. Se on löydetty myös erään muinaisen juutalaisen synagogan mosaiikista Lähi-idässä. Amerikasta hakaristejä on löydetty ainakin Hopewell Moundista Ohiosta ja Toco Moundista Tennesseesta. Hakaristiä ei tunneta muinaisesta Egyptistä ennen kreikkalaisaikaa. Myöskään muinaisesta Assyriasta sitä ei tunneta. Hakaristiä on käytetty koristekuviona tai maagisena merkkinä keskiajalla Afrikassa.
Hakaristiä on käytetty useissa merkityksissä. Se oli hyväntahtoinen hyvän onnen symboli aina 1900-luvulle saakka. Uskonnollisessa merkityksessä hakaristiä on käytetty Intiassa jo viimeistään 1000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Intiassa hakaristi edustaa kolmea jumalaa, Brahmaa, Vishnua ja Shivaa. Jainalaisuudessa se edustaa eläinten, ihmisten ja taivaiden elämää. Hakaristi näkyy Buddhan jalanjäljissä, ja se on kaiverrettu Intian vuorenrinteisiin. Hakaristi on liitetty myös hedelmällisyyteen, ja se on kaiverrettu monen jumalattaren monumenttiin, kuten Artemiin, Heran, Demeterin, Astarten ja Nanan. Roomalaisille hakaristi edusti Juppiter Tonansia ja Pluviusta ja skandinaaveille ilmeisesti ukkosenjumala Thoria sekä Odinia hänen rinnallaan.
Skandinaavisissa kansainvaellusajan kultabrakteaateissa merkki esiintyy usein Odiniksi tulkitun ihmishahmon yhteydessä. On myös esitetty, että hakaristi olisi voinut toimia Thorin vasaran mjölnirin sekä ukkosen tunnuksena. Tässä yhteydessä siinä on nähty jäänteitä mahdollisesti pronssikaudelle saakka palautuvasta auringonpalvonnasta. Samasta syystä merkin on arveltu esiintyvän vielä anglosaksisissa polttohautauurnissa. Liettuassa hakaristin on historiallisella ajalla uskottu suojaavan ukkoselta. On myös ehdotettu, että symboli olisi varsinkin esihistoriallisella ajalla tarkoitettu nimenomaan hautauskäyttöön. Monissa kulttuureissa merkin on oletettu olleen auringon vertauskuva, missä yhteydessä ristin taivutettujen päiden on nähty kuvaavan auringon kiertoa taivaalla.