stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saturday Night Fever (soundtrack)

| Saturday Night Fever: The Original Movie Sound Track Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : 1975–1977
 Julkaistu: marraskuu 1977
 Tuottaja(t): Bill Oakes
 Tyylilaji: disko, funk
 Kesto: 76.02
 Levy-yhtiö: RSO Records
Listasijoitukset
  1. (n. 5kk, 1977)    1. (15 viikkoa, 26. maaliskuuta 1978)    1. (18 viikkoa, 11. maaliskuuta 1978)    1. (12 viikkoa, maaliskuu 1978)    1. (12 viikkoa, viikko 10/1978)    1. (5 viikkoa, 10. maaliskuuta 1978)    1. (3 viikkoa, 15. huhtikuuta 1978)    1. (1978)
Saturday Night Fever: The Original Movie Sound Track on vuonna 1977 julkaistu samannimisen elokuvan soundtrack-albumi.
Albumi oli aikoinaan maailman kaikkien aikojen myydyin, kunnes Michael Jacksonin Thriller ohitti sen 1980-luvun puolivälissä. Saturday Night Fever piti kärkipaikkaa Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla lähes puoli vuotta; tammikuusta heinäkuuhun 1978. Levy palkittiin myös vuoden albumin Grammyllä. Vuonna 2012 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Kappaleiden menestys

Myös monet albumin kappaleista saavuttivat kaupallista menestystä. Parhaiten menestyivät Bee Gees -yhtyeen kappaleet, joista ”Night Fever” oli Billboard Hot 100 -singlelistan kärjessä kahdeksan viikkoa keväällä 1978. ”How Deep Is Your Love” oli listaykkösenä kolme viikkoa vuodenvaihteessa 1977–78 ja ”Stayin' Alive” nousi kärkeen vuonna 1978. Lisäksi ”Jive Talkin'” oli ollut Yhdysvaltain listaykkönen jo vuonna 1975. Kaikkiaan joulun 1977 ja toukokuun puolivälin 1978 välisenä aikana jokin Bee Gees -kappale oli listan kärjessä 15 viikkoa 20:stä. Kun ”Night Fever” lopulta putosi piikkipaikalta keväällä 1978, nousi tilalle kärkeen Bee Gees -jäsenten kirjoittama ja Yvonne Ellimanin tulkitsema ”If I Can't Have You”.
Albumilta löytyi myös pienempiä hittejä. Tavaresin ”More Than a Woman” (Bee Gees -jäsenten kirjoittama) pääsi Britanniassa Top 10:een ja Yhdysvalloissa Top 40:een. The Trammpsin ”Disco Inferno” oli molemmissa maissa Top 20 -hitti. Walter Murphy saavutti Yhdysvalloissa sijan 5 Ludwig van Beethovenin 5. sinfoniaan perustuneella disko-sovituksella ”A Fifth of Beethoven”. Myös Kool & the Gangin ”Open Sesame” sekä KC and the Sunshine Bandin ”Boogie Shoes” nousivat Yhdysvaltain Billboard-listalle.
Kappaleet > LP 1

A-puoli
Bee Gees: Stayin' Alive – 4.43 (säv. Barry Gibb/Robin Gibb/Maurice Gibb)
Bee Gees: How Deep Is Your Love – 4.03 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
Bee Gees: Night Fever – 3.33 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
Bee Gees: More Than a Woman – 3.15 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
Yvonne Elliman: If I Can't Have You – 2.57 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
B-puoli
Walter Murphy: A Fifth of Beethoven – 3.01 (Perustuu Ludwig van Beethovenin 5. sinfoniaan, säv. Murphy)
Tavares: More Than a Woman – 3.16 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
David Shire: Manhattan Skyline – 4.43 (säv. Shire)
Ralph McDonald: Calypso Breakdown – 7.50 (säv. W. Eaton)
Kappaleet > LP 2

A-puoli
David Shire: Night on Disco Mountain – 5.12 (säv. Modest Musorgski, sov. Shire)
Kool & the Gang: Open Sesame – 3.59 (säv. R. Bell/Kool & The Gang)
Bee Gees: Jive Talkin' – 3.44 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
Bee Gees: You Should Be Dancing – 4.15 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
KC and the Sunshine Band: Boogie Shoes – 2.16 (säv. H. W. Casey & R. Finch)
B-puoli
David Shire: Salsation – 3.50 (säv. Shire)
M.F.S.B.: K-Jee – 4.15 (säv. C. Hearndon)
The Trammps: Disco Inferno – 10.52 (säv. L. Green/R. Kersey)
Tuotanto

LP 1
Robert Stigwood Organisation, Ltd. - 1, 2, 3, 4, 5, 8
Private Stock Records Ltd. - 6 (1976)
Capitol Records - 7 (1977)
Marlin Records - 9 (1976)
LP 2
Robert Stigwood Organisation, Ltd. - 1 (1977), 3 (1975), 4 (1976), 6 (1977)
De-Lite Records - 2 (1976)
T.K. Records - 5 (1976)
Philly International Records - 7 (1975)
Atlantic Recording Corp. - 8 (1977)
Savukosken kirkko

| Savukosken kirkko |
| --- | --- |
Sijainti:  Samperintie 6, Savukoski
Seurakunta:  Pelkosenniemen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1956
Suunnittelija:  Paavo Riihimäki
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Savukosken kirkko on  Savukoskella sijaitseva 1956 rakennettu puinen torniton pitkäkirkko, jonka suunnitteli Paavo Riihimäki. Kirkko toimi rajaseutukirkkona 1950-1997, jolloin Pelkosenniemen seurakunta muodosti oman rajaseutupiirin. Suorakaiteisessa kirkossa on laakea aumakatto, pääsisäänkäynti ulkonee runkohuonetta matalampana toisen pitkän sivun päästä. Aluksi kirkkoon kuuluivat vain kirkkosali ja asuinsiipi, seurakuntatyön keskukseksi rakennuskokonaisuus laajeni 1986, kun kirkon yhteyteen  rakennettiin seurakuntasali sekä toimisto- ja toimintatiloja.  Kirkon pinta-ala on 112 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 150 hengelle. Kirkon 7-äänikertaiset  urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1976. Erillinen kellotapuli ja sen kello ovat vuodelta 1958.
Kirkon yhteydessä on Urpo Kärrin tilateos Ristin tie ja seurakuntasalissa Ulla Holmströmin kudontateos Tiimalasi.
Sapporo

| Sapporo-shi 札幌市 |
| --- | --- |

 Lippu:  Sinetti
 Sapporon sijainti Hokkaidōlla
 Sapporo-shi
 43°04′01″N, 141°21′00″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidō
Yleiskehitystoimisto:  Ishikarin yleiskehitystoimisto
Pormestari:  Katsuhiro Akimoto
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  1 121,26 km²
Väestö
Väkiluku (2015):  1 934 675
Väestötiheys:  1 730 as./km²
Symbolit
kukka:  kielo
puu:  pihasyreeni
lintu:  käki
Muuta
Suuntanumero:  11
 http://www.city.sapporo.jp/ 
Sapporo (jap. 札幌市, Sapporo-shi,  kuuntele ääntämys (ohje)) on Japanin viidenneksi suurin kaupunki ja Hokkaidōn suurin kaupunki. Sapporo on Hokkaidōn prefektuurin pääkaupunki ja on myös Ishikarin yleiskehitystoimiston sijaintipaikka. Sapporo on yksi Japanin virallisista suurkaupungeista. Sen asukasluku on 1 934 675 (maaliskuussa 2015) ja pinta-ala 1 121,26 km².
Sapporossa järjestettiin ensimmäiset Aasiassa pidetyt talviolympialaiset vuonna 1972. Lisäksi siellä järjestetään vuosittain Sapporon lumifestivaali, joka tuo kaupunkiin yli kaksi miljoonaa turistia vuodessa. Sapporossa on myös olutpanimo Sapporon pääkonttori, ja siellä valmistetaan shiroi koibito -suklaakeksejä.
Maantiede ja ilmasto

Sapporo sijaitsee Ishikarin tasangon lounaisosassa, Toyohirajoen valuma-alueella Ishikarijoen varrella.
Sapporossa vallitsee meri-ilmasto, johon kuuluvat suuret kesän ja talven lämpötilaerot. Kaupungin sademäärät ovat suuria, ja Sapporossa koetaan toisinaan lumimyrskyjä.
Historia

Edo-kauden lopulla vuonna 1866 nykyisen Sapporon alueen halki alettiin rakentaa kanaalia, jolloin seudulle perustettiin Sapporon kylä. Kaupungin nimi tulee Toyohirajoen ainunkielisestä nimestä ”kuiva, suuri joki”. Virallisesti Sapporon kaupungin perustamisvuotena pidetään vuotta 1869, jolloin uusi Meiji-hallinto määräsi sen Hokkaidōn hallinnolliseksi keskukseksi Hakodaten sijaan.
Aluejako

Sapporo jakautuu kymmeneen kaupunginosaan. Niistä asukasluvultaan suurin on Kita-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Minami-ku. Kaupungin ydinalueen muodostaa Chūō-ku.
| Nimi | Japaniksi | Pinta-ala (km²) | Asukasluku (2017) | Väestötiheys (as> /km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Atsubetsu-ku | 厚別区 | 24,38 | 127 928 | 5 247 |
| Chūō-ku | 中央区 | 46,42 | 232 224 | 5 003 |
| Higashi-ku | 東区 | 56,97 | 261 204 | 4 585 |
| Kita-ku | 北区 | 63,57 | 284 272 | 4 472 |
| Kiyota-ku | 清田区 | 59,87 | 115 096 | 1 922 |
| Minami-ku | 南区 | 657,48 | 139 196 | 212 |
| Nishi-ku | 西区 | 75,10 | 213 411 | 2 842 |
| Shiroishi-ku | 白石区 | 34,47 | 211 489 | 6 135 |
| Teine-ku | 手稲区 | 56,77 | 141 569 | 2 494 |
| Toyohira-ku | 豊平区 | 46,23 | 220 018 | 4 759 |
Liikenne

Sapporossa on yksi raitiovaunulinja ja maailman ensimmäinen kumipyöräinen metro. Sapporon metro valmistui 1971, hyvissä ajoin ennen olympiakisoja. Keskustan ulkopuolella se kulkee maan päällä, mutta rata on katettu alumiinikatoksella, jonka on tarkoitus vähentää meluhaittoja ja suojata rataa lumelta. Metrolinjoja on kolme: Nanboku-, Tōzai- ja Tōhō-linja.
Kaupungin lähellä on kaksi lentokenttää: Okadaman lentoasema (kuusi kilometriä kaupungin keskustasta) hoitaa paikallisliikennettä Hokkaidōn saarella, sillä asemalla liikennöidään vain potkuriturbiinikoneilla. Vajaan 40 km:n päässä on Chitosen lentoasema, josta on säännöllisiä yhteyksiä muualle Japaniin sekä ulkomaille Kiinaan, Taiwaniin, Etelä-Koreaan ja Venäjälle. Chitose on Japanin neljänneksi vilkkain kotimaanliikenteen lentokenttä.
Koulutus

Kaupungissa toimii neljä julkista ja neljätoista yksityistä yliopistoa. Hokkaidōn yliopisto on yksi Japanin arvostetuimmista.
Hokkaidōn kasvatustieteellinen yliopisto
Sapporon kaupungin yliopisto
Sapporon lääketieteellinen yliopisto
Nähtävyydet

Ōdōri kōen on leveä puistokatu, joka sijaitsee Sapporon keskustassa. Katu on 1,5 km pitkä, ja sen pinta-ala on 78 901 neliömetriä.
Sapporossa järjestetään vuosittain lumifestivaali, jossa käy noin kaksi miljoonaa matkailijaa. Festivaali alkoi vuonna 1950 opiskelijoiden spontaanista lumiveistosten rakentelusta, mutta viisi vuotta myöhemmin läheisen puolustusvoimien tukikohdan joukot alkoivat tehdä massiivisia jääveistoksia osana tiimityön ja johtamistaidon opintojaan. Nykyisin jääveistoskilpailuun osallistuu pari tusinaa joukkuetta kaikkialta maailmasta.
Urheilu

Vuoden 1972 talviolympialaiset järjestettiin Sapporossa. Sapporo haki myös vuoden 1984 talviolympialaisia, mutta ei tullut valituksi. Vuonna 2021 järjestettyjen Tokion kesäolympialaisten kävelykilpailut ja maratonjuoksut sekä joitakin jalkapalloturnauksen otteluita järjestettiin Sapporossa.
Sapporo Dome -stadion on vuonna 2001 rakennettu sisäurheiluhalli, jossa on järjestetty useita suuria urheilutapahtumia. Sapporossa pelattiin kolme alkulohkojen ottelua jalkapallon MM-kisoissa 2002. Kaupunki isännöi myös muutamia pelejä vuoden 2006 koripallon MM-kisoissa sekä toimi pohjoismaisten hiihtolajien MM-kisojen isäntäkaupunkina vuonna 2007. Sapporossa sijaitsevasta Ōkurayama-hyppyrimäestä hypätään vuosittain mäkihypyn maailmancupin osakilpailuja.
Savusataheltta

| Savusataheltta |
| --- | --- |
 Savusataheltta ylempänä
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Tricholomataceae
Suku::  Sataheltat Melanoleuca
Laji::  arcuata
Kaksiosainen nimi
 Melanoleuca arcuata  (Bull.) Singer 
Katso myös
   Savusataheltta Wikispeciesissä   Savusataheltta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savusataheltta (Melanoleuca arcuata) on laakea tai kupera punaruskea tai harmaanruskea satahelttalaji. Sen jalka on valkeahko tai harmaanruskea ja jauheinen. Malto on valkoista ja jalan tyvessä mustanruskeaa. Heltat ovat valkoiset. Sieni kasvaa metsän ruohikoissa ja nurmikoilla harvinaisena. Se ei ole ruokasieni.
Saustala

Saustala oli yhteisnimitys Myhkyrilän, Oravalan ja Saavolan pikkukylille Punnusjärven etelärannalla Muolaan kunnan itäosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Saustala sijaitsi Valkjärven rajalla noin seitsemän kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta itään. Saustalan naapurikyliä olivat Muolaan puolella lännessä Himala ja Telkkälä sekä Valkjärven puolella etelässä Pentsilä ja idässä Kuuppola. Saustalan kylistä Saavola käsitti Punnusjärven ranta-alueen, Myhkyrilä Telkkälän ja Himalan vastaisen alueen ja Oravala sijaitsi Saavolan ja Myhkyrilän välissä. Nykyisin Myhkyrilä, Oravala ja Saavola ovat asumattomia eikä niillä ole venäläisiä asutusnimiä. Tosin joissakin kartoissa Saavola on nykyisin virheellisesti ven. Лебедевка, Lebedevka, mutta Lebedevka ei kuitenkaan sijaitse Saavolan alueella vaan sen naapurikylän Kuuppolan alueella
Kyläkuva

Kylien pellot olivat keskittyneet alueen pohjoispäähän, mutta Saavolan peltoja oli myös pitkin Punnusjärven rantaa. Kylien läpi johti kylätie Telkkälästä Kuuppolaan. Saustalassa ei ollut omaa koulua, vaan se kuului Telkkälän koulupiiriin. Saustalan alueen pinta-ala oli vuonna 1936 yhteensä 7,28 neliökilometriä.
|  | Peltoa (ha) | Niittyä (ha) | Metsää (ha) | Kokonaispinta-ala |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Myhkyrilä | 118,04 | 20,64 | 200,41 | 344,30 |
| Oravala | 60,43 | 7,47 | 156,66 | 225,05 |
| Saavola | 38,56 | 3,25 | 116,54 | 158,35 |
| Saustala yhteensä | 217,03 | 31,36 | 473,61 | 727,70 |
Historia

Saustalan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylien asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylien asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylät jäivät taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Myhkyrilän ja Saavolan asukkaat asutettiin Urjalaan ja Oravalan asukkaat Forssaan.
Kirjallisuutta

toim. Äikäs Viljo et al.: Kotikylämme Muolaassa, Telkkälästä Himalan kautta Saustalaan.  Somero:  Kirjatoimikunta, 2005.  ISBN 952-91-8973-7
Muolaa
| --- | --- |
Muolaan kylät:  Ala-Kuusaa • Hanttula 2 • Harvola • Hattula • Heikkilä 3 • Heimala 5 • Himala • Hotokka • Ilola • Jaarila 5 • Jääskelä 1 • Kallainen 5 • Kannila • Karhula 2 • Kiltee • Kirkkoranta (kirkonkylä) • Koirala • Kurkela 3 • Lattula • Lavola • Lehtokylä 5 • Leipäsuo • Leirilä 3 • Muolaankylä • Myhkyrilä 4 • Määttälä • Norkkola 1 • Oinala (Oinaala) • Oravala 4 Orola 1 • Paakeli • Passila • Peikola • Peippola • Perkjärvi • Perkjärvi as • Pihkala 5 • Punnus • Pyykkölä 1 • Pällilä • Retukylä • Saavola 4 • Sakkalila 5 • Selola 5 • Soittola 2 • Sokiala • Sormula • Taaperniemi • Telkkälä • Tervola • Turulila • Vesikkala • Vihola • Ylä-Hotokka • Ylä-Kuusaa
Kyyrölän kylät:  Kangaspelto • Kyyrölä • Parkkila • Sudenoja
Huomautuksia
1 Jääskelä, Norkkola, Orola ja Pyykkölä muodostivat käytännössä yhtenäisen kyläalueen, jota nimitettiin Keskikyläksi.

2 Vuotjärven koulupiiriin kuuluneita Soittolaa, Karhulaa ja Hanttulaa kutsuttiin toisinaan Vuotjärven kyläksi.

3 Kurkelan, Heikkilän ja Leirilän pikkukylistä käytettiin yhteisnimitystä Nurmii.

4 Myhkyrilän, Oravalan ja Saavolan pikkukylistä käytettiin yhteisnimitystä Saustala.

5 Lehtokylän koulupiiriin kuuluneista kaakkoiskulman kylistä käytettiin nimitystä Ylämaa.

6 Neljästä kylästä koostunut Kyyrölän kunta liitettiin Muolaaseen vuonna 1934.
Savonlinnan rautatieasema

Savonlinnan rautatieasema (lyh. Sl, ruots. Nyslott järnvägsstation, ratakm 482+797) on Savonlinnan keskustassa Koululahden rannalla Huutokoski–Parikkala-radalla sijaitseva Suomen rataverkon rautatieliikennepaikka, jonka paikalla sijaitsi aiemmin Savonlinna-Kauppatori-niminen  liikennepaikka.
Kun Savonlinnan läpi kulkeva rautatie rakennettiin 1900-luvun alussa, ei rautatieasemaa ja siihen liittyvää ratapihaa voitu sijoittaa ahtaalla saarella olevaan kaupungin keskustaan. Aseman syrjäinen sijainti aiheutti vaivaa matkustajille, joten lähemmäs keskustaa avattiin Kauppatorin seisake vuonna 1932 (tuolloin nimellä Koululahti). Se kehittyi henkilöliikenteen kannalta rautatieasemaa tärkeämmäksi. Liikennepaikkarakennus seisakkeelle rakennettiin vuonna 1943 ja vuonna 1965 sen paikalle valmistui liikerakennus, johon tuli lipunmyyntipiste.
Kauppatorin liikennepaikka suljettiin samaan aikaan Savonlinnan rautatieaseman kanssa 11. joulukuuta 2011 Savonlinnan rinnakkaisväylän rakennustöiden vuoksi. Samassa yhteydessä myös radan linjausta muutettiin, ja vanha asema jäi siitä sivuun. Kauppatorin vanhan liikennepaikan viereen uudelle linjaukselle rakennettiin uusi seisake, joka nimettiin Savonlinnaksi. Seisake avattiin liikenteelle 16. kesäkuuta 2012, ja se toimii Parikkalasta tulevien taajamajunien pääteasemana.
Savonlinnasta tuli syksyllä 2015 radan pääteasema, kun ratayhteys Huutokoskelle suljettiin Laitaatsalmen rautatiesillan poiston myötä.
FS Savoie (1863)

| Savoie |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Toulon
Kölinlasku:  maaliskuu 1861
Laskettu vesille:  29. syyskuuta 1863
Palveluskäyttöön:  25. maaliskuuta 1865
Poistui palveluskäytöstä:  1888
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 900–6 000 t
Pituus:  80,72 m
Leveys:  17 m
Syväys:  7,7–8,4 m
Koneteho:  3 050–3 600 ihp
Nopeus:  13–14,5 solmua
Miehistöä:  579–594
Aseistus
Aseistus:  30 × 164 mm Mle1858-60 BL -tykkiä
Savoie oli Ranskan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1863 ja se otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1865.
Palvelus

Alus poistettiin Cherbourgissa alusluettelosta 19. marraskuuta 1888 ja se romutettiin vuonna 1889.
SAXS

SAXS (engl. Small-Angle X-ray Scattering) eli pienkulmaröntgensironta on materiaalitieteen tutkimusmenetelmä, jolla saadaan tietoa materiaalien rakenteesta nanometrien kokoluokassa. Menetelmä perustuu tutkittavan näytteen röntgensäteilyn sirontakuvion tulkintaan ja se antaa siten epäsuorasti tietoa näytteen rakenteesta. SAXS-mentelmällä voidaan selvittää muun muassa proteiinien tai muiden hiukkasten muoto liuoksessa, aineiden nanorakenne ja erilaisten materiaalien fraktaalidimensio, kunhan tutkittavat rakenteet tai hiukkaset ovat suuruusluokaltaan 1 – 100 nm.
Pienkulmaröntgensironnassa röntgensäde tunkeutuu tutkittavaan näytteeseen, vuorovaikuttaa näytteen elektronien kanssa ja siroaa elastisesti eli ilman että säteen energia vähenee sirontaprosessissa. Menetelmä perustuu säteiden sirontaan hyvin pieniin kulmiin alkuperäiseen säteen suuntaan verrattuna,  joten siitä etuliike pienkulma. Sirontakulma on kääntäen verrannollinen sirottavan rakenteen kokoon.
Sawi

Sawi on Afganistanin Kunarin maakunnassa puhuttava dardilainen kielimuoto. Sen puhujat asuvat lähellä Pakistanin rajaa Kunarjoen varrella sijaitsevassa Saun kylässä. Vuonna 1983 puhujia arvioitiin olevan noin 3 000 henkeä. Toisen tiedon mukaan he olisivat siirtyneet pakolaisina Pakistanin Chitralin laaksoon, josta lähes 3 000 henkeä on viime vuosina palannut Afganistaniin.
Sawin lähin sukukieli on Pakistanin puolella puhuttu phalura, jonka eriytyneenä murteena sitä voidaan pitää. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Suurin osa puhujista osaa ilmeisesti paštua ja osa myös daria.
Ilmari Saxell

David Ilmari Saxell (6. tammikuuta 1892 – 2. elokuuta 1955) oli suomalainen jalkapalloilija.
Saxell aloitti pelaajauransa vuonna 1908 helsinkiläisessä HJK:ssa, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna Kiffeniin. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1913, 1915 ja 1916. Saxell pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1914–1920 yhteensä kuusi maaottelua. Hän muutti vuonna 1921 Tampereelle ja oli perustamassa TaPaa. Myöhemmällä iällä Saxell asui Turussa ja pelasi Åbo IFK:n ikämiesjoukkueessa.
Seppo Saves

Valokuvaaja Seppo Saves 1961.
Seppo Saves (30. syyskuuta 1940 Helsinki – 28. syyskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen lehtivalokuvaaja. Hän toimi myös opettajana ja kriitikkona sekä oli mukana järjestötoiminnassa.
Saveksen ensimmäinen työpaikka valokuvaajana oli Lehtikuva Oy, jossa hän aloitti oppipoikana vuonna 1957. Sieltä hän siirtyi 1958 Uuteen Suomeen, 1961 Apuun, oli hetken Suomen Kuvalehdessä ja sen jälkeen 1963–1967 Viikkosanomissa. Finnseven-osuuskunnan toiminnan päätyttyä hän oli freelancerina kunnes 1976 palasi Uuteen Suomeen, jonka kuvatoimintoja hän johti lehden kuolemaan, vuoteen 1991 asti. Välillä hän oli 1982–1987 taiteilijaprofessorina. Uuden Suomen lakkautuksen jälkeen hän toimi jälleen freelancerina. Saveksen alkuaikojen maineikasta tuotantoa ovat 1960-luvun mustavalkoiset reportaasikuvat. Maineeseen hän nousi reportaasikuvaajana jo toimiessaan kuvaajana Avussa 1963–1964.
Vuonna 1965 Saves perusti kuuden muun lehtikuvaajan kanssa vuosikymmenen loppuun saakka toimineen Finnseven-osuuskunnan, jolla oli yhteinen studio ja kuvatoimisto. Finnsevenin muut jäsenet olivat C. G. Hagström, Olavi Kaskisuo, Timo Kirves, Aulis Nyqvist ja Kristian Runeberg sekä vuoden verran Caj Bremer, jonka tilalle tuli Martti Brandt. Finnsevenissä Saveksen päätyöksi muodostui muotikuvaus, asiakkainaan muun muassa Friitala, Nanso, Hyvon ja Marimekko.
Saves oli päätoimittajana Valokuva-lehdessä 1985–1987 ja Lehtikuvaaja-lehdessä 1999–2004.
Saves sai Patricia Seppälän säätiön ensimmäisen kuvajournalismipalkinnon 2005. Hän piti näyttelyitä vuodesta 1962 alkaen ja julkaisi useita kuvateoksia.
Kuvateokset

Kameratulta, Suomalaisen Kirjallisuuden Kirjapaino 1961
Yksi ynnä yksi, Karisto 1964
Lahti, Lahden kaupunki 1967
Helsinki tässä ja nyt, Helsingin kaupunki 1973
GWS 100 vuotta, G W Sohlberg 1975
Vantaa, Vantaan kaupunki 1976
Kirkkonummi 600 vuotta, Kirkkonummen kunta 1980
Kauko Rastaan puheita, Polar rakennusyhtiöt 1984
Kuvajournalismi - sellaisena kuin olen sen kokenut, Weilin & Göös 1986
Neuvostovalokuva, Forssan kirjapaino, yhdessä T-J Vuorenmaan kanssa 1989
Niin suuri on maa, Tammi, yhdessä Juri Vendelinin kanssa 1990
Seppo Saves, valokuvaaja, monografia, Musta Taide & Pohjoinen 1995
Kaunis on katsojan silmässä, omakustanne 2003
Salme Simanainen – muotokuvaaja, Studion Vidar, Tammisaari 2003
Palkinnot ja tunnustukset

Valtion valokuvataiteilijapalkinto 1968
Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liiton Vuoden kuvitus -palkinto 1974
Valtion tiedonjulkistamispalkinto, yhdessä Me-lehden työryhmän kanssa 1974
Sanomalehti Uuden Suomen journalistipalkinto 1980
Suomen Lehtikuvaajat ry:n Vuoden lehtikuvaaja -palkinto 1981
Valokuvauksen taiteilijaprofessori 1982
Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki 1992
Valtion ylimääräinen taiteilijaeläke (1/2) 2001
Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton Olli-palkinto 2003
Valtion ylimääräinen taiteilijaeläke (1/2) 2003
Patricia Seppälän Kuvajournalistipalkinto 2005
Aiheesta muualla

Saveksen kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  Photographers' Identities
Savonmaa (1903–1969)

Keski-Savon ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Savonmaa (vuoteen 1919 saakka Keski-Savo) oli Savonlinnassa vuosina 1903–1969 ilmestynyt sanomalehti.
Keski-Savo perustettiin vuonna 1901 lakkautetun Savonlinna-lehden jatkajaksi. Se oli alussa poliittisesti varovainen, mutta siirtyi vuonna 1905 perustuslaillisten ja nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi.
Vuonna 1917 lehti edusti nuorsuomalaisten oikeistoa ja vuoden 1918 hallitusmuototaistelussa monarkisteja, minkä seurauksena siitä seuraavana vuonna tuli kokoomuksen äänenkannattaja. Samalla se sai uuden nimen Savonmaa. Itä-Savon kanssa kilpailleen lehden talous oli heikko, vaikka se 1960-luvulle saakka olikin Savonlinnan kaupungin valtalehti. Kirjapainoyhtiön tehtyä konkurssin sen tilalla ilmestyi muutaman kuukauden ajan kuopiolaisen Savon eripainos, jonka nimiössä luki Savonmaa.
Lehti ilmestyi vuodesta 1904 lähtien kolmesti, vuodesta 1953 kuudesti ja loppuvaiheessa seitsemästi viikossa. Sen levikki oli 3 800 kappaletta vuonna 1912, 8 880 kappaletta vuonna 1948 ja 4 651 kappaletta vuonna 1966. Päätoimittajina työskentelivät Knut Sarlin (1903–1915), Ville Niskanen (1915–1917), Oskari Kokko (1917), Väinö Kolkkala (1917–1918), V. A. Marjanen (1918–1919), Väinö S. J. Laamanen (1919–1923), G. Joutseno (vastaava toimittaja 1923–1924), Onni Kivitie (1923–1926), Valma Kivitie (1926–1932), Niilo Pärnänen (1929), Severi Harju (1930–1931), J. Takkinen (1932), Väinö Leisio (1932–1934), Eetu Kekomäki (1934), Toivo Himanen (1934–1960), O. A. Pullinen (vast. toim. 1941–1942), Eero O. Helkkula (1960–1961), Mikko Sakki (1961–1968), Voitto Pennanen (1960 ja 1968–1969) ja Paavo Eerikäinen (1969).
Aiheesta muualla

Keski-Savo (1903–1919) digitoituna kansalliskirjastossa
Savonmaa (1919–1920) digitoituna kansalliskirjastossa
Kustannusyhtiön historiaa Pörssitiedossa
Alpo Savolainen

Alpo Ilmari Savolainen (9. syyskuuta 1917 Helsinki – 25. helmikuuta 1977) oli suomalainen pikajuoksija ja pesäpalloilija.