Erikoistehtävä Mannerheimin salaisena asiamiehenä 1932–1945
Elämänvaiheita

Kertomansa mukaan Tahvanainen työskenteli teini-ikäisestä lähtien eri tehtävissä savottatyömailla Pohjois-Karjalassa. Hän ei juurikaan saanut koulutusta, mutta oli innokas opiskelemaan itsenäisesti. Hän opetteli itse morsetusta ja pikakirjoitusta ja vielä myöhemmin kieliä, muun muassa viroa.
Metsätyömailla hän kohtasi agitaatiota harjoittavia kommunisteja, jotka olivat tulleet rajan takaa Neuvostoliitosta. Nämä värväriagentit ahdistelivat aggressiivisesti metsätyömiehiä oman ideologiansa kannalle. Keväällä 1930 eräs kolmen miehen joukko pakotti Tahvaisen ja hänen työtoverinsa Heikki Laakkosen mukaansa kantamaan reppuja, joissa oli räjähteitä ja patruunoita. Kahden vuorokauden taivalluksen jälkeen poikien onnistui kuitenkin paeta, ja samalla rajavartiomiehet ottivat kaapparit kiinni.
Syksyllä 1930 Tahvanainen oli työssä Aittojärven patotyömaalla aivan Neuvostoliiton rajan pinnassa. Siellä hänen työtoverinsa Veikko Pursiainen toimi yhteyshenkilönä, kun rajan takaa tuli 40 sotilasta ja 18 siviilipukuista henkilöä. Tahvanaisen mukaan heidän tehtävänään oli sabotaaši tai jokin valtaus. Tahvanainen seurasi tapahtumia salaa ja onnistui nappaamaan joukon johtajan asiapaperit. Tästä alkoi pakomatka juosten ensin Ilomantsiin ja sieltä linja-autolla aina Joensuun suojeluskuntapiiriin asti.
Nämä Tahvanaisen varastamat paperit sisälsivät mm. tiedon, että emigranttikommunistien tavoitteena oli kaapata Suomen hallitus, joka olisi ollut 12. lokakuuta virkamatkalla presidentti Relanderin kanssa Viipuriin. ”Poika, sinä pelastit tällä kertaa Suomen itsenäisyyden!”, sanoivat eversti Sainio ja everstiluutnantti Pajari luettuaan Tahvanaisen tuomat paperit. Lopulta Tahvanainen vietiin kertomaan seikkailustaan pääministeri Svinhufvudille.
Kesällä 1932 Tahvanainen sai paikan harjoittelijana Suojärven Suvilahdessa. Junamatkalla työpaikkaansa hän uteliaisuuttaan lyöttäytyi miesjoukkoon, joka osoittautui olevan jonkinlainen kommunistinen vallankumoussolu. Tälläkin kertaa Tahvanainen nappasi joukon salaiset paperit ja juoksi pakoon. Monien vaiheiden jälkeen hän sai yhteyden eversti Sainioon ja sai toimitettua paperit tälle. 8. elokuuta 1932 Tahvanainen vietiin tekemään selkoa tapahtumista Svinhufvudille, josta oli tällä välin tullut tasavallan presidentti. Tapaamisessa oli mukana myös marsalkka Mannerheim, joka laati näistä tapahtumista ja papereista ns. Suvilahti-asiakirjat (S-32).
Nämä Tahvanaisen teot johtivat siihen, että Mannerheim halusi hänet salaiseksi asiamiehekseen hoitamaan valtiollisia erityistehtäviä virallisten tahojen ohi. Mannerheim määritteli tehtävän siten, että Tahvanaisen piti
tarkkailla työmailla kommunisteja
seurata IKL:n, lapualaisten ja suojeluskuntalaisten toimintaa
seurata valtiollisen poliisin toimia
suostutella Neuvostoliitosta takaisin loikkaavia ilmoittautumaan
toimia presidentin kuriirina.
Tahvanainen toimi saamiensa tehtävien mukaan, mutta lopulta hänen päätehtäväkseen tuli toimia Mannerheimin salaisten viestien viejänä ensin käsipostina Suomen ja Viron Neuvostoliiton vastaiselle rajalle ja myöhemmin morsetettujen salakielisten viestien välittäjänä ja avaajana.
Tahvanainen ei ollut suoraan puolustusvoimien palveluksessa vaan hän työskenteli pääasiassa metsäteollisuuden alalla. Asevelvollisuutensa hän suoritti tavalliseen tapaan, ja se päättyi 15. marraskuuta 1936. Talvisodan aikana Tahvanainen toimi radistina päämajan valvontaosaston Joensuun toimistossa. Myös välirauhan aikana Tahvanainen toimi edelleen Mannerheimin radistina. Jatkosodan aikana Tahvanainen ei enää saanut Mannerheimilta kovinkaan paljon tehtäviä, mutta raportoi tälle Itä-Karjalan kehittämisestä. Tahvanainen osallistui vielä Lapin sotaan; hänet kotiutettiin Kouvolaan tammikuun 31. 1945, jolloin hän oli arvoltaan sotilasmestari. Hänellä oli myös ylioppilastutkinto, hän toimi Haminan verolautakunnassa, Suomen ulkomaankauppaliitossa ja oli Teollisuudenharjoittajain liiton kemianteollisuuden johtokunnan jäsen.