stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lifestyles of the Sick & Dangerous

| Lifestyles of the Sick & Dangerous Blind Channel |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. heinäkuuta 2022
 Tyylilaji: nu metal
 Kesto: 35.22
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Blind Channelin muut julkaisut
| Violent Pop 2020 | Lifestyles of the Sick & Dangerous 2022 | Exit Emotions 2024 |
Singlet albumilta Lifestyles of the Sick & Dangerous
 ”Dark Side” Julkaistu: 21. tammikuuta 2021  ”Balboa” Julkaistu: 12. elokuuta 2021  ”We Are No Saints” Julkaistu: 11. marraskuuta 2021  ”Bad Idea” Julkaistu: 24. helmikuuta 2022  ”Don't Fix Me” Julkaistu: 9. kesäkuuta 2022  ”Alive or Only Burning” Julkaistu: 9. syyskuuta 2022
Lifestyles of the Sick & Dangerous on Blind Channelin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2022. Albumi tehtiin ilman ulkopuolista tuottajaa.
Kappaleet

Opinions – 03.07
Dark Side – 02.57
Don't Fix Me – 02.53
Bad Idea – 03.12
Alive or Only Burning – 03.09
Balboa – 03.12
National Heroes – 01.31
We Are No Saints – 03.10
Autopsy – 03.01
Glory for the Greedy – 03.29
Thank You for the Pain – 05.35
Arvostelut

Inferno:
Kaaoszine:
Soundi:
V2.fi:
Leleiohoku II

| Leleiohoku II |
| --- | --- |
 Kruununperijä
 Leleiohoku II kuvattuna 1870-luvulla
Havaijin kruununperillinen
Valtakausi:  17.11.1874 – 15.2.1875

Syntynyt:  10. tammikuuta 1855  Honolulu, Havaiji
Kuollut:  9. huhtikuuta 1877 (22 vuotta)  Honolulu, Havaiji
Hautapaikka:  Mauna ʻAla
Suku:  Kalākaua
Isä:  Caesar Kaluaiku Kapaʻakea
Äiti:  Analea Keohokālole
Nimikirjoitus:  
Leleiohoku II (oikealta nimeltään: William Pitt Kala‘oolewa Leleiohoku, 10. tammikuuta 1855 – 9. huhtikuuta 1877) oli Havaijin kuningaskunnan kruununperillinen. Hän kuuluu myös yhdessä kolmen muun sisaruksensa kanssa ns. neljään taivaalliseen.
Varhainen elämä ja perhe

Leleiohoku syntyi vuonna 1855. Hänen biologiset vanhempansa olivat Caesar Kaluaiku Kapaʻakea ja Analea Keohokālole. Havaijin rikkain nainen ja Kamehameha Suuren lapsenlapsenlapsi, Ruth Ke‘elikōlani, kuitenkin adoptoi pojan ja otti myöhemmin Keʻelikōlanin jo edesmenneen miehen nimen Leleiohoku.
Leleiohokulla oli kuusi sisarusta, jotka eivät kuolleet lapsena: James Kaliokalani, David Kalākaua, Liliʻuokalani, Anna Kaʻiulani, Kaʻiminaʻauao ja Likelike. Leleiohoku oli näistä nuorin.
Ura

Kun Kalākaua nousi kuninkaaksi vuonna 1874, hänen ensimmäisiä määräyksiään oli Leleiohokun nimittäminen kruununperijäksi.
Myöhemmin Leleiohoku nimitettiin Havaijin saaren kuvernööriksi. Hän toimi virassa aina kuolemaansa saakka vuoteen 1877. Leleiohoku kuoli reumakuumeeseen.
Ura > Muusikkona

Leleiohoku oli yksi merkittävimmistä havaijilaisista lauluntekijöistä. Neljästä taivaallisesta Leleiohokua pidetään kuitenkin kaikkein parhaimpana. Hänen lauluäänensä sanottiin myös olleen kaikkein poikkeuksellisen hyvä ja Havaijin paras.
Monia hänen sanoituksiaan on sovitettu Havaijille saapuneiden ulkomaalaisten kansanlauluihin, jota kautta ne ovat myös levinneet ulkomaille. Tunnettuja Leleiohokun kirjoittamia lauluja ovat mm.:
Kāua I Ka Huahuaʻi
Adios Ke Aloha
Moani Ke ʻAla
Nu ‘a O Ka Palai
Wahine Hele La
Kunnianosoituksia

Kamehameha I:n kuninkaallinen ritarikunta
Kalākauan kuninkaallinen ritarikunta
Lähde:
Koiranvuolle

| Koiranvuolle |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hausjärvi
Koordinaatit:  60°48′55″N, 24°56′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Puujoen alue (35.82)
Laskujoki:  Puujoki 
Järvinumero:  35.822.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80,2  m 
Rantaviiva:  0,750491 km  
Pinta-ala:  3,47056  ha 
Tilavuus:  0,00012811 km³ 
Keskisyvyys:  3,69 m  
Suurin syvyys:  9,44 m  
 fiKoiranvuolle 
Koiranvuolle  on Kanta-Hämeessä Hausjärvellä Puujaan kylässä ja Puujoen uomassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on Puujoen uoman pieni laajentuma eli sitä voi pitää läpivirtausjärvenä. Sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa tai taloa. Järven vedenpinnan korkeus on 80,2 metriä mpy, joka on sama kuin yläjuoksulla olevalla joen nimettömällä laajentumalla. Järveen ei laske muita ojia. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 128 tuhatta kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 9,4 metriä. Järvi on selvästi jokiuomaa syvempi joka suhteessa.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Varunteen alueeseen, johon järvi kuuluu. Puujoki yhtyy Kernaalanjärven Vesijakoon, mistä Hiidenjoki alkaa ja joka laskee Vanajaveteen. Puujoki saa alkunsa Ansionjärvestä, josta Puujoki virtaa ensin etelään Oittiin ja kääntyy siellä Salpausselän takia luoteeseen Koiranvuolteelle.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Puujokea kutsuttiin nimellä ”Vittamonjoki”. Puujaan kylä sijaitsi pohjoisempana ja Koiranvuolteen seutu oli autiota niittyä. Varunteenkoskessa oli merkitty kolme vesimyllyä (nimi kartasta ”Waranta”). Joki oli vuolteen kohdalla jo silloin leveää.
Vuoden 1964 peruskartassa pellot ulottuivat luoteispuolella rantaan asti. Silloin oli rannoilla kolme asuntoa. Vuoden 1964 kartassa oli länsirannat metsitetty ja rannoilla sijaitse kuusi taloutta ja vuoden 1988 siellä oli kahdeksan taloutta. Yhdystie 13826 eli Puujaantie ohittaa järven sen eteläpuolelta.
Lisa Fattah

Lisa Fattah al-Turk (alun perin Marie-Luise Schiek; 1941 Oslo – 1992) oli irakilaistunut taidemaalari.
Fattah syntyi saksalais-ruotsalaisille vanhemmille Norjassa. Hänen isänsä työskenteli pappina. Opiskellessaan Accademia di Belle Arti di Romassa Fattah tapasi tulevan miehensä, irakilaisen taiteilija Ismail Fattahin. Vuosina 1963–1964 hän täydensi opintojaan San Fernandon kuninkaallisessa kuvataideakatemiassa Madridissa. Fattah muutti miehensä kanssa Irakiin, jossa vietti suurimman osan elämästään. Hänen teoksiaan oli näytteillä muun muassa Bagdadin nykytaiteen kansallismuseossa ja Lontoon irakilaisessa kulttuurikeskuksessa. Suuri osa Fattahin teoksista kuvaa Irakin oloja. Töissä on tuon ajan irakilaiselle taiteelle epätyypillisiä ekspressionistisia piirteitä.
Fattah sairasti vuodesta 1990 leukemiaa. Hänen teoksiaan oli näytteillä Darat al Fununissa Jordanian Ammanissa vuonna 1992, mutta hän ei päässyt itse paikalle. Hän kuoli samana vuonna 51-vuotiaana ja tuli haudatuksi Bagdadiin. Fattahilla oli neljä lasta. Vuosina 2008–2011 hänen työnsä kiersi Yhdysvalloissa liikkuvassa näyttelyssä Breaking the Barriers: Female Artists from the Islamic World.
Looking Glass Studios

| Looking Glass Studios |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1990 (nimellä: Blue Sky Productions)
Lakkautettu:  2004
Toimitusjohtaja:  Paul Neurath
Kotipaikka:  Cambridge, Massachusetts
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Kotisivu:  http://www.lglass.com (arkistoitu:viimeisin päivitys 20.06.2000)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Looking Glass Studios (alun perin Blue Sky Productions, myöhemmin Looking Glass Technologies) oli videopelien kehittäjä 1990-luvulla. Yhtiön pelit tunnettiin innovatiivisesta pelimekaniikasta, kehittyneestä fysiikkamallinnuksesta ja erittäin laadukkaista tarinoista.
Paul Neurath oli yksi yrityksen perustajista ja perusti myöhemmin Otherside Entertainmentin.
Historia

Yhtiön juuret ovat Paul Neurathin perustamassa Blue Sky Productionsissa.
Alkujaan yhtiö tunnettiin nimellä Looking Glass Technologies, kun Blue Sky Productions ja Lerner Research yhtiöt fuusioituivat vuonna 1990. Toiminta alkoi Lexingtonissa, Massachusettsissa, mistä yhtiö siirtyi Cambridgeen vuonna 1994. Huomattava osa henkilökunnasta oli valmistunut MIT:stä. Yhtiöllä oli sivutoimipisteet Redmontissa, Washingtonin osavaltiossa, Austinissa Texasissa ja Huntington Beachilla Kaliforniassa.
Vuonna 1997 yhtiö sulautui Intermetricsiin, minkä jälkeen yhtiön nimeksi tuli Intermetrics Entertainment Software. Intermetricsin hankittua omistukseensa Pacer Infotechin vuonna 1998 muuttui nimi AverStariksi. Maaliskuussa 1999 Intermetricsistä irtaantui itsenäiseksi osakseen Looking Glass Studios.
Toukokuussa 2004 yritys ajautui taloudellisesti ahtaalle osana pääjakelijana toimineen Eidos Interactiven omien talousvaikeuksien seurauksena. Warren Spectorin onnistui saada useita Looking Glassin entisiä työntekijöitä Ion Stormin Austinissa, Teksasissa sijainneelle pelistudiolle. Yhtiön lakkauttamisen jälkeen yhtiön henkilökunta hajaantui useisiin pelialan yrityksiin mukaan lukien Ion Storm, Irrational Games, Harmonix, Mad Doc Software, Arkane Studios, Westwood Studios ja Valve. Floodgate Entertainment ja Digital Eel ovat entisten Looking Glass Studiosin työntekijöiden perustamia videopeliyrityksiä.
Ion Stormin Austinin yksikkö kehitti Deus Ex - ja Deus Ex: Invisible War -pelit, joista muodostui Deus Ex -pelisarjan alku, sekä pelin Thief: Deadly Shadows, joka on Thief-pelisarjan kolmas osa.
Arkane Studios kehitti yhteistyössä Floodgaten kanssa Dark Messiah of Might and Magic -pelin sekä itsenäisesti Arx Fataliksen, joka on saanut vahvoja vaikutteita Looking Glassin kulttiklassikosta Ultima Underworldista.kenen mukaan?
Pelit

Ultima Underworld (1991)
Car and Driver (1992)
Ultima Underworld II: Labyrinth of Worlds (1992)
System Shock (1994)
Flight Unlimited (1995)
Terra Nova: Strike Force Centauri (1996)
Flight Unlimited II (1997)
Thief: The Dark Project (1998)
Thief Gold (1999)
Command and Conquer, Nintendo 64-konsolille (1999)
System Shock 2 (1999)
Flight Unlimited III (1999)
Thief II: The Metal Age (2000)
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Lele Pons

| Elenora Pons Maronese |
| --- | --- |
 Lele Pons vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1995 (ikä 29) Caracas, Venezuela
Kansalaisuus:  Venezuela, Yhdysvallat
Ammatti:  Sosiaalisen median vaikuttaja
Muut tiedot
Lempinimet:  Lele Pons, Lele
Elenora Pons Maronese (s. 25. kesäkuuta 1996 Caracas, Venezuela), joka tunnetaan paremmin nimellä Lele Pons, on sosiaalisen median vaikuttaja. Lele tunnetaan parhaiten hänen viihdytystaidoistaan musiikin ja komedian avulla. Lempinimi Lele on lyhenne Elenorasta. Lelellä on Youtubessa 9 miljoonaa seuraajaa ja Instagramissa 23 miljoonaa seuraajaa (2018).
Elämä ennen julkisuutta

Ennen nousua julkisuuteen Lele kävi koulua Miamissa. Häntä kiusattiin paljon, koska hän oli nörtti. Lele itse kommentoi olleensa ylpeä nörttiydestään. Kiusaamista edisti myös Lelen dysleksia, jonka takia Lele ei osannut lukea tai kommunikoida englanniksi. Ennen julkisuutta Lele haaveili laulajan urasta.
Ura

Lelen ura alkoi teini-ikäisenä Vine-sovelluksesta, jossa hän loi teini-ikään kohdistuvia sketsejä. Lele oli ensimmäinen ihminen, jonka Vine-videoita oli katsottu miljardi kertaa. Hänen videoitaan Vinessä katsottiin yhteensä yli 7 miljardia kertaa. Näiden saavutuksien johdosta hän sai kunnianosoituksia, kuten: Vinen katsotuin henkilö ja Maailman vaikutusvaltaisin teini.
Vinen kuollessa Lele jatkoi sketsien tekoa Youtubessa ja Instagramissa. Lelen suosion kasvaessa hän perusti Shot Studios-nimisen yhtiön auttamaan häntä Youtube-kanavan ylläpidossa.
Palkintoja ja tunnustuksia

Vinen katsotuin henkilö
Maailman vaikutusvaltaisin teini
Lista 30 maailman vaikutusvaltaisimmista henkilöistä netissä
THR:n lista maailman 25 digitaalisesta tähdestä
Ehdolla vuoden youtubettajaksi (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lele Pons Wikimedia Commonsissa
Lisa Ek

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. syyskuuta 1982
Syntymäpaikka: , Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 168
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005-2012 | Kopparbergs/Göteborg FC | 118 | (20) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Lisa Ek (s. 15. syyskuuta 1982 Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hänen viimeinen seuransa oli Fiorentina kaudella 2015–2016.
Lisa Gelius

| Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Wien 1938 | Keihäänheitto |  |
|  Hopeaa | Wien 1938 | 80 m aidat |  |
Elisabeth ”Lisa” Gelius (23. heinäkuuta 1909 München – 14. tammikuuta 2006 Kreuth) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa ja pika-aitajuoksussa. Hän voitti Wienin EM-kisoissa 1938 kultaa keihäänheitosta ja hopeaa 80 metrin aitajuoksusta.
Gelius heitti syyskuussa 1934 keihäänheiton kahden käden yhteistuloksen maailmanennätyksen 62,43 m (37,56+24,87). Heinäkuussa 1938 hän juoksi 80 metrin aitajuoksussa ajan 11,6 sekuntia, joka sivusi maailmanennätystä. Lisäksi hän oli kolmesti juoksemassa 4 × 100 metrin viestijuoksussa seurajoukkueiden maailmanennätystä.
Lucy Morton

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lucy Morton |  Lucy Morton |  Lucy Morton |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | 200 metrin rintauinti |  |
Lucy Morton (23. helmikuuta 1898 Knutsford – 26. elokuuta 1980 Blackpool) oli brittiläinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa 200 metrin rintauinnissa vuoden 1924 kesäolympialaisissa.
Morton oli naimisissa Harry Heatonin kanssa.
Love or Nothing

| ”Love or Nothing” Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Fallen Angel
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: 7"-single
 Tuottaja(t): Gerry Bron, Ken Hensley
 Tyylilaji: pop rock, aikuisrock
 Kesto: 02.47
 Levy-yhtiö: Bronze
Listasijoitukset
  36. (1978)
Uriah Heepin muut singlet
| ”Come Back to Me” 1978 | ”Love or Nothing” 1978 | ”Carry On” 1980 |
Love or Nothing on Uriah Heepin kappale vuodelta 1978, joka julkaistiin Fallen Angel -albumilla, vaikka singlen kansikuvassa näkyykin Innocent Victim -albumin kannen käärme. Kappaletta ei julkaistu singlenä yhtyeen kotimaassa Britanniassa – sen sijaan se ilmestyi ainakin Länsi-Saksassa, Itävallassa, Etelä-Afrikassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Länsi-Saksassa kappale ylsi sijalle 36.
”Love or Nothing” on yhtyeen kitaristi-kosketinsoittaja Ken Hensleyn kirjoittama, ja edustaa tyyliltään yhtyeen 1970-luvun loppupuolen materiaalille tyypillistä kaupallisempaa, AOR-vaikutteista tuotantoa.
Singlen b-puolella oli Fallen Angelille kuulumaton kappale ”Gimme Love (Struttin')”, jonka työstöön on osallistunut koko yhtye Ken Hensleytä lukuun ottamatta.
Kappaleet

A-puoli
Love or Nothing – 2.47 (säv. Ken Hensley)
B-puoli
Gimme Love (Struttin') – 3.17 (säv. Mick Box/Lee Kerslake/Trevor Bolder/John Lawton)
Kultainen Mikki -palkinto

Kultainen Mikki -palkinto jaetaan tunnustukseksi merkittävästä teosta tai elämäntyöstä kaupallisen radion, radiomainonnan tai audion parissa. Palkittava työskentelee roolissa, joka liittyy vahvasti kaupalliseen radiotoimialaan. Palkinnon nimittää RadioMedian hallitus.
Palkitut

2024: Harri Moisio, Kari Hautala, Outi Vuorijärvi, Sami Mollgren
2021: Rinna Paatso, Irmeli Ekholm ja Anna sen soida -radio
2020: Airi Hakala, Jari Karjalainen, Juhani Rajalin, Jari Naarmala, Jarmo ”Mudi” Multanen, Jone Nikula, Turkka Talonen (1954–2019), Satu Kangas ja Pentti Kemppainen
2019: Klaus Flaming, Sari Seppälä (1968–2019), Pasi Ruohonen, Juha Kakkuri ja Vincent Sneed
2018: Ritva Hanski-Pitkäkoski
2017: Jami Kananen
2016: Mikko Harjunpää, Sami Tenkanen & Yle Puhe ja Vesa Vierikko
2015: Jussi Häkkilä, Eppu Normaali ja Aake Kalliala
2014: Veikko Honkanen
Looking Back to Yesterday

| Looking Back to Yesterday Michael Jackson ja The Jackson 5 |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1969 – huhtikuu 1973
 Julkaistu: 11. helmikuuta 1986
 Tuottaja(t): Hal Davis
 Tyylilaji: soul, pop, funk
 Kesto: 36.46
 Levy-yhtiö: Motown
Michael Jacksonin muut julkaisut
| Farewell My Summer Love 1984 | Looking Back to Yesterday 1986 | Thriller 25 2008 |
Singlet albumilta Looking Back to Yesterday
 ”Love’s Gone Bad / I Hear a Symphony” Julkaistu: 1986 (vain Kanadassa promosinglenä)
Looking Back to Yesterday on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin toinen ennenjulkaisemattomista kappaleista koostuva albumi vuoden 1984 julkaisun Farewell My Summer Love ohella. Levy-yhtiö Motown julkaisi albumin 11. helmikuuta 1986 osana sarjaa Never-Before-Released. Kaikki kappaleet olivat aiemmin julkaisemattomia lukuun ottamatta kappaleita ”Love’s Gone Bad” ja ”I Was Made to Love Her”, joiden vaihtoehtoiset versiot Motown julkaisi vuonna 1979 Jacksonin yhtyeen The Jackson 5 albumilla Boogie. Vaikka albumin kaikki kappaleet on merkitty Jacksonin laulamiksi, todellisuudessa kuusi niistä on The Jackson 5:n laulamia.
Albumia ei mainostettu yhtä paljon kuin aikaisempaa albumia Farewell My Summer Love, minkä vuoksi siitä ei muodostunut yhtä suurta menestystä. Albumilta julkaistiin yksi single, tosin vain Kanadassa promootiotarkoitukseen. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1991 nimellä Looking Back to Yesterday: A Young Michael. Albumin kappaleet julkaistiin uudelleen kokoelmaboksin Hello World: The Motown Solo Collection mukana vuonna 2009.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”When I Come of Age” (äänitetty 1973 albumin Get It Together aikaan)  | W. D. Parks, D. Fletcher, H. Davis | 2.37 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Teenage Symphony” (äänitetty 1973 albumin Get It Together aikaan)  | G. Jones, H. Davis, M. McLeod | 2.45 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”I Hear a Symphony” (alkuperäinen esittäjä Diana Ross & The Supremes)  | Holland–Dozier–Holland | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Give Me Half a Chance” (äänitetty 1969–70; miksattu 1971; pois jätetty otos albumilta Got to Be There)  | C. Davis | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Love’s Gone Bad” (äänitetty 1973 albumin Skywriter aikaan)  | Holland–Dozier–Holland | 3.08 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Lonely Teardrops” (alkuperäinen esittäjä Jackie Wilson)  | B. Gordy, G. Gordy, T. Carlo | 2.40 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”You’re Good for Me” (äänitetty 1973 albumin Dancing Machine aikaan)  | E. Horan | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”That’s What Love Is Made Of” (alkuperäinen esittäjä The Miracles; äänitetty 1969–70; miksattu 1971; pois jätetty otos albumilta Got to Be There)  | R. Rogers, W. Robinson, W. Moore | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”I Like You The Way You Are (Don’t Change Your Love on Me)” | W. Hutch | 2.57 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Who’s Lookin’ for a Lover” | J. D. Hilliard, L. Ware | 2.50 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”I Was Made to Love Her” (alkuperäinen esittäjä Stevie Wonder)  | H. Cosby, L. Hardaway, S. Moy, S. Wonder | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | ”If’n I Was God” (alkuperäinen esittäjä Bobby Goldsboro)  | R. Sherman, R. Sherman | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
Singlet

1986: ”Love’s Gone Bad / I Hear a Symphony”
julkaistu vain Kanadassa promosinglenä
Arvostelut

AllMusic:
Lisa Gay Hamilton

Hamilton vuonna 2005
Lisa Gay Hamilton (s. 25. maaliskuuta 1964) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Beloved – rakastettu (1998) ja Pahin rikos (1999).
Hamilton oli vuosina 1997–2003 Rebecca Washingtonin roolissa televisiosarjassa Oikeus ja kohtuus. Hän ohjasi vuonna 2003 Beah Richardsia koskevan dokumentin. Dokumentti voitti Peabody-palkinnon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lisa Gay Hamilton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kolomenskajan metroasema

| Kolomenskaja (Коло́менская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Zamoskvoretskaja
Sijainti:  55.6785°N, 37.6638°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  11. elokuuta 1969
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Kolomenskaja (ven. Коло́менская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. elokuuta 1969.
Lontoon ePrix

|  Lontoon ePrix |
| --- | --- |
Sarja:  Formula E
 Rata vuonna 2022.
Rata:  ExCeL London
Sijainti:  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Ratatyyppi:  katurata
Radan pituus:  2,252 km
Ensimmäinen tapahtuma:  2015
Viimeisin tapahtuma:  2022
Viimeisin kilpailu (2022):
Voittaja:   Lucas di Grassi   (Venturi)
Voittoaika:  49:28.805
Toinen:   Jake Dennis   (Andretti)
Kolmas:   Nyck de Vries   (Mercedes-EQ)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jake Dennis   (Andretti)
Paaluaika:  1:12.535
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nick Cassidy   (Envision)
Kierrosaika:  1:14.349 (kierroksella 29) 
Lontoon ePrix tai London ePrix on kaudesta 2014–2015 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Nykyään kilpailu ajetaan ExCeL Londonin tapahtumakeskuksessa ja sen ympäristössä Lontoossa.
Radat

Ensimmäiset kaksi Lontoon ePrix’iä ajettiin Battersea Parkin katuradalla. Radalla oli pituutta 2 920 metriä ja se sisälsi 15 mutkaa. Se oli kapea, pomppuinen ja puita oli katsojien näköesteenä. Huolimatta noin 2,85 miljoonan punnan tuloista, paikalliset vastustivat rataa. Lopulta vuonna 2016 Formula E ilmoitti, ettei kilpailua enää järjestetä radalla.
Vuodesta 2021 alkaen ePrix on järjestetty tapahtumakeskus ExCeL Londonissa ja sen lähiympäristössä. Tällä radalla on pituutta 2 252 metriä ja se koostuu 22 mutkasta. Radalla oli tarkoitus kilpailla vuodesta 2020 alkaen, mutta koronaviruspandemian vuoksi tapahtumakeskus oli muutettu tilapäiseksi National Health Servicen sairaalaksi. Rata on sekä sisä- että ulkotiloissa, luoden uniikkeja haasteita kuljettajille. Radan pintamateriaali vaihtelee kierroksen aikana ja valoisuus muuttuu siirryttäessa sisältä ulos.
Radat > Kartat

Battersea Parkin katurata.
Vuoden 2021 rata.
Vuoden 2022 rata.
Tulokset

| Vuosi | Rata | Voittaja | Toinen | Kolmas | Paalupaikka | Nopein kierros | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 Kilpailu 1 | Battersea Park |  Sébastien Buemi E.dams-Renault |  Jérôme d'Ambrosio Dragon Racing |  Jean-Éric Vergne Andretti Autosport |  Sébastien Buemi E.dams-Renault |  Lucas di Grassi Audi Sport ABT |  |
| 2015 Kilpailu 2 | Battersea Park |  Sam Bird DS Virgin Racing |  Jérôme d'Ambrosio Dragon Racing |  Loïc Duval Dragon Racing |  Stéphane Sarrazin Venturi |  Sam Bird DS Virgin Racing |  |
| 2016 Kilpailu 1 | Battersea Park |  Nico Prost Renault e.Dams |  Bruno Senna Mahindra Racing |  Jean-Éric Vergne DS Virgin Racing |  Nico Prost Renault e.dams |  Nelson Piquet Jr. NEXTEV TCR |  |
| 2016 Kilpailu 2 | Battersea Park |  Nico Prost Renault e.dams |  Daniel Abt ABT Schaeffler Audi Sport |  Jérôme d'Ambrosio Dragon Racing |  Sébastien Buemi Renault e.dams |  Sébastien Buemi Renault e.dams |  |
| 2021 Kilpailu 1 | ExCeL London |  Jake Dennis BMW i Andretti Motorsport |  Nyck de Vries Mercedes-EQ Formula E Team |  Alex Lynn Mahindra Racing |  Alex Lynn Mahindra Racing |  Mitch Evans Jaguar Racing |  |
| 2021 Kilpailu 2 | ExCeL London |  Alex Lynn Mahindra Racing |  Nyck de Vries Mercedes-EQ Formula E Team |  Mitch Evans Jaguar Racing |  Stoffel Vandoorne Mercedes-EQ Formula E Team |  Robin Frijns Envision Virgin Racing |  |
| 2022 Kilpailu 1 | ExCeL London |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  Stoffel Vandoorne Mercedes-EQ Formula E Team |  Nick Cassidy Envision Racing |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  |
| 2022 Kilpailu 2 | ExCeL London |  Lucas di Grassi ROKiT Venturi Racing |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  Nyck de Vries Mercedes-EQ Formula E Team |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  Nick Cassidy Envision Racing |  |