stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniela Hunger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Daniela Hunger vuonna 1990. |  Daniela Hunger vuonna 1990. |  Daniela Hunger vuonna 1990. |  |
Naisten uinti
Maa:   Itä-Saksa
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | 400 metrin sekauinti |  |
Maa:   Saksa
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
Maa:   Saksa
|  Pronssia | Perth 1991 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Pronssia | Rooma 1994 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
Maa:   Itä-Saksa
|  Kultaa | Bonn 1989 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Kultaa | Bonn 1989 | 400 metrin sekauinti |  |
|  Kultaa | Bonn 1989 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Bonn 1989 | 4 × 200 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Strasbourg 1987 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Hopeaa | Bonn 1989 | 50 metrin vapaauinti |  |
Maa:   Saksa
|  Kultaa | Ateena 1991 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Kultaa | Sheffield 1993 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Kultaa | Sheffield 1993 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Wien 1995 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Ateena 1991 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
Maa:   Saksa
|  Kultaa | Gelsenkirchen 1991 | 4 × 50 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Gelsenkirchen 1991 | 4 × 50 metrin sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Espoo 1992 | 4 × 50 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Stavanger 1994 | 4 × 50 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Stavanger 1994 | 4 × 50 metrin sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Gelsenkirchen 1991 | 50 metrin vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Gelsenkirchen 1991 | 100 metrin sekauinti |  |
|  Hopeaa | Espoo 1992 | 100 metrin sekauinti |  |
|  Pronssia | Stavanger 1994 | 100 metrin sekauinti |  |
Daniela Hunger (20. maaliskuuta 1972 Berliini) on saksalainen entinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan myös Itä-Saksaa.
Ura

Hunger aloitti uintiuransa nuorena SC Dynamo Berlin-uintiseurassa, mikä oli Itä-Saksan tuolloisia kärkiseuroja. Ensimmäisen aikuisten kansainvälisen arvokilpailumitalinsa Hunger voitti 15-vuotiaana, vuonna 1987 Strasbourgin EM-kilpailuissa, missä hän sijoittui 200 metrin sekauinnissa hopealle.
Seuraavana vuonna Soulin olympialaisissa saavutti uransa suurimmat voitot; hän nousi vasta 16-vuotiaana ykköskorokkeelle 200 metrin sekauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja otti lisäksi pronssia 400 metrin sekauinnissa. Seuraavana kesänä Bonnin EM-uinneissa Hunger nousi kisojen menestyksekkäimmäksi urheilijaksi; yhteensä neljä kultaa sekauintimatkoilta ja vapaauintiviesteistä. Hunger oli vielä lisäksi toinen 50 metrin vapaauinnissa, häviten vain sadasosan Ranskan Catherine Plewinskille. Itä-Saksan naiset voittivat 16 kilpailuissa uiduista matkoista 14, ainoastaan Plewinski pystyi horjuttamaan heidän linnakettaan.
Vuosi 1991 oli Hungerille myös hyvä vuosi menestyksen kannalta. Itä-Saksan ja Länsi-Saksan yhdistyttyä, yhdistyneen Saksan uintijoukkue kilpaili ensimmäistä kertaa Perthin MM-kilpailuissa tammikuussa 1991. Siellä Hunger sijoittui kolmanneksi 200 metrin sekauinnissa, ja otti uransa ainoan henkilökohtaisen MM-mitalin. Saman vuoden kesällä järjestetyissä pitkän radan EM-kilpailuissa Hunger uusi EM-kultansa 200 metrin sekauinnissa ja otti lisäksi hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Vuoden lopussa, joulukuussa ensimmäistä kertaa uiduissa sprinttimatkojen EM-kilpailuissa Hunger ui yhteensä neljästi mitaleille; kaksi kultaa vapaa- ja sekauintiviesteistä sekä hopeat 50 metrin vapaauinnista ja 100 metrin sekauinnista.
Barcelonan olympialaisissa 1992 Hunger otti uransa viimeiset olympiamitalit. Hän voitti kilpailuissa hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestistä ja pronssia 200 metrin sekauinnista ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Samana vuonna Espoossa järjestetyissä sprinttimatkojen EM-kilpailuissa Hunger otti jälleen kultaa 4 × 50 metrin vapaauintiviestistä ja lisäksi hopeaa 100 metrin sekauinnista. Seuraavan vuoden pitkän radan EM-kilpailuista Sheffieldistä tuomisina oli hieman parempi saldo kuin kaksi vuotta aikaisemmin Ateenasta - hän voitti EM-kullat 200 metrin sekauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä.
Vuonna 1994 Hunger otti uransa toisen ja viimeisen MM-mitalin, pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Stavangerissa joulukuussa uiduissa sprintti-EM-kilpailuissa Hunger otti jälleen kaksi viestikultaa ja lisäksi pronssia 100 metrin sekauinnista.
Vuonna 1995 Hungerin ura alkoi jo kääntyä ehtoon puolelle. Kesällä Wienin EM-altaasta hän voitti vielä viimeisen arvokilpailumitalinsa, mutta komealla tavalla. Saksan naiset ottivat kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä lähes kolmen sekunnin erolla Ruotsiin.
Hunger yritti vielä päästä Saksan olympiajoukkueeseen Atlantaan 1996, mutta karsitui Saksan olympiakarsinnoissa ja päätti lopettaa uintiuransa siihen.
Doping

Hungerin 1980-luvun saavutuksia on hieman varjostanut doping-leima. Kaksi vuotta uintiuransa päättymisen jälkeen, vuonna 1998 Hunger tuli julkisuuteen yhdessä monen muun entisen itäsaksalaisen uintihuipun kanssa.  He tunnustivat käyttäneensä dopingaineita valmentajiensa ja lääkäreidensä pakottamina. Joukkoon kuului Hungerin lisäksi useita muita olympiavoittajia ja maailmanmestareita.
Dominik Kraihamer

| Dominik Kraihamer |
| --- | --- |
 Dominik Kraihamer vuonna 2016
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Itävalta
Moottoriurheilija
FIA World Endurance Championship
Nykyinen talli:  Rebellion Racing
Aikaisemmat sarjat
2011 2009-2010 2008:  Le Mans Series Formula Le Mans Cup FIA GT3 European Championship
Dominik Kraihamer (s. 29. marraskuuta 1989 Oberndorf, Itävalta) on itävaltalainen autourheilija, joka on kilpaillut vuodesta 2014 alkaen FIA World Endurance Championship -sarjassa, Rebellion Racing -tallissa ja vuonna 2012 ajoi samassa sarjassa OAK Racing -tallissa.
Kraihamer aloitti uransa vuonna 2004 karting-sarjassa. Vuonna 2008 Kraihamer kilpaili FIA GT3 European Championship ja kaudet 2009-2010 Formula Le Mans Cup -sarjassa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dominik Kraihamer
Dipturus

| Dipturus |
| --- | --- |
 Vannasrausku (Dipturus oxyrinchus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Rustokalat  Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset  Elasmobranchii
Lahko::  Rauskukalat Rajiformes
Heimo::  Rauskut Rajidae
Suku::  Dipturus  Rafinesque, 1810
Katso myös
   Dipturus Wikispeciesissä   Dipturus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dipturus  on rauskujen (Rajidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen luokitellaan seuraavat 41 lajia:
Dipturus acrobelus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008
Dipturus amphispinus Last & Alava, 2013
Dipturus apricus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008
Dipturus argentinensis Díaz de Astarloa, Mabragaña, Hanner & Figueroa, 2008
Dipturus batis (Linnaeus, 1758) – Silorausku
Dipturus bullisi (Bigelow & Schroeder, 1962)
Dipturus campbelli (J. H. Wallace, 1967)
Dipturus canutus Last, 2008
Dipturus chinensis (Basilewsky, 1855)
Dipturus crosnieri (Séret, 1989)
Dipturus diehli Soto & Mincarone, 2001
Dipturus doutrei (Cadenat, 1960)
Dipturus ecuadoriensis (Beebe & Tee-Van, 1941)
Dipturus flavirostris (Philippi, 1892)
Dipturus garricki (Bigelow & Schroeder, 1958)
Dipturus gigas (Ishiyama, 1958)
Dipturus grahami Last, 2008
Dipturus gudgeri (Whitley, 1940)
Dipturus innominatus (Garrick & Paul, 1974)
Dipturus intermedius (Parnell, 1837)
Dipturus johannisdavisi (Alcock, 1899)
Dipturus kwangtungensis (Y. T. Chu, 1960)
Dipturus laevis (Mitchill, 1818)
Dipturus lanceorostratus (J. H. Wallace, 1967)
Dipturus leptocauda (G. Krefft & Stehmann, 1975)
Dipturus macrocauda (Ishiyama, 1955)
Dipturus melanospilus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008
Dipturus mennii U. L. Gomes & Paragó, 2001
Dipturus nidarosiensis (Storm, 1881)
Dipturus olseni (Bigelow & Schroeder, 1951)
Dipturus oregoni (Bigelow & Schroeder, 1958)
Dipturus oxyrinchus (Linnaeus, 1758) – Vannasrausku
Dipturus pullopunctatus (J. L. B. Smith, 1964)
Dipturus queenslandicus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008
Dipturus springeri (J. H. Wallace, 1967)
Dipturus stenorhynchus (J. H. Wallace, 1967)
Dipturus teevani (Bigelow & Schroeder, 1951)
Dipturus tengu (D. S. Jordan & Fowler, 1903)
Dipturus trachyderma (G. Krefft & Stehmann, 1975)
Dipturus wengi Séret & Last, 2008
Dipturus wuhanlingi Jeong & Nakabo, 2008
Dominik Hrušovský

Dominik Hrušovský (1. kesäkuuta 1926 – 27. heinäkuuta 2016 Nitra) on slovakialainen roomalaiskatolinen piispa ja kirkon diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Tubian titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Hrušovský sai 17. joulukuuta 1992 nimityksen Trnavan arkkihiippakunnan (myöh. Bratislava-Trnava) vihkipiispaksi, ja 15. huhtikuuta 1996 hänet ylennettiin Tubian titulaariarkkipiispaksi. Samalla hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Valko-Venäjälle; hän toimi tässä tehtävässä, kunnes jäi eläkkeelle 28. heinäkuuta 2001.
Hän kuoli 27. heinäkuuta 2016 Nitrassa.
Divock Origi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Divock Origi
Henkilötiedot
Koko nimi: Divock Origi
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka:  Oostende, Belgia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 cm 
Seura
Seura:  Nottingham Forest (lainassa AC Milanista)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2014 |  Lille OSC | 40 | (6) |
| 2014–2022 |  Liverpool | 107 | (22) |
| 2014–2015 | →  Lille OSC | 33 | (8) |
| 2017–2018 | →  Wolfsburg | 31 | (6) |
| 2022– |  AC Milan | 27 | (2) |
| 2023– | →  Nottingham Forest | 4 | (0) |
Maajoukkue
| 2014– |  Belgia | 32 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. lokakuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. lokakuuta 2023.
Divock Okoth Origi (s. 18. huhtikuuta 1995 Oostende, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia lainalla italialaisseura AC Milanista. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Origi pelasi Ranskan Ligue 1:n Lillessä kaudella 2012–2013 kymmenen ottelua, joissa teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän viimeisteli 30 ottelussa viisi maalia. Hän siirtyi Englannin Valioliigan Liverpooliin 12 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2014. Hän pelasi kauden 2014–2015 vielä lainalla Lillessä tehden 33 pääsarjaottelussa kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kolme karsintaottelua ja Eurooppa-liigassa viisi ottelua, joissa teki yhden maalin.
Kaudella 2015–2016 Origi pelasi Liverpoolissa 16 valioliigaottelua, joissa teki viisi maalia. Hän kuului loppuottelun hävinneeseen Liverpoolin joukkueeseen sekä Englannin liigacupissa että Eurooppa-liigassa. Liigacupissa hän teki neljässä ottelussa kolme maalia, Eurooppa-liigassa 12 ottelussa kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän teki seitsemän maalia pelaamissaan 34 valioliigaottelussa. Kansallisissa cupeissa hän teki yhdeksässä ottelussa neljä maalia.
Origi vietti kauden 2017–2018 lainalla Saksan Bundesliigaa pelaavassa VfL Wolfsburgissa, jossa hän viimeisteli kuusi maalia pelaamissaan 34 ottelussa. Vuoden pituisen lainasopimuksen päätteeksi Origi siirtyi takaisin Liverpooliin kaudelle 2018–2019. Valioliigassa hän teki kolme maalia pelaamissaan 12 ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksassa ottelussa, ja teki kaksi maalia välierien toisessa osaottelussa FC Barcelonaa vastaan ja 2−0-maalin voittoisassa loppuottelussa Tottenhamia vastaan.
Liverpoolin liigamestaruuteen päättyneellä kaudella 2019–2020 Origi pelasi 28 valioliigaottelussa, ja viimeisteli neljä maalia. Hän oli voittamassa myös UEFA Super Cupia ja seurajoukkueiden maailmanmestaruutta. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa yhdeksän ja Mestarien liigassa neljä ottelua. Viimeisellä Liverpool-kaudellaan 2021–2022 hän pelasi Valioliigassa seitsemässä ottelussa yhteensä 126 minuuttia ja teki kolme maalia. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän teki yhden maalin, muttei ollut kokoonpanossa tappiollisessa loppuottelussa. Hän tuli vaihdosta kentälle Liverpoolin voittamassa liigacupin finaalissa. Liverpoolin niin ikään voittamassa FA Cupissa hän pelasi vain viidennen kierroksen ottelussa.
Maajoukkueura

Origi pelasi Belgian alle 15-, 16-, 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen A-maaottelunsa Belgian maajoukkueessa hän pelasi Luxemburgia vastaan toukokuussa 2014. Hän pelasi Belgian kaikissa viidessä ottelussa vuoden 2014 MM-kilpailuissa, kahdessa viimeisessä ottelussa avauskokoonpanossa. Hän teki yhden maalin, 1–0-voittomaalin alkulohkon pelissä Venäjää vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kahdessa ottelussa.
Kaikkiaan Origi on pelannut lokakuun 2023 loppuun mennessä 32 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. MM-kilpailuissa 2014 tekemänsä maalin jälkeen hän teki maalin lokakuussa 2014 EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan ja marraskuussa 2014 ystävyysottelussa Islantia vastaan. Hän on pelannut maajoukkueessa viimeksi maaliskuussa 2022.
Dennis Farina

| Dennis Farina |
| --- | --- |
 Dennis Farina Tribecan elokuvajuhlilla 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Dennis Farina
Syntynyt: 29. helmikuuta 1944 Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 22. heinäkuuta 2013 (69 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, poliisi
Puoliso:  Patricia Farina (1970–1980)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1981−2013
Merkittävät roolit:  Det. Joe Fontana Kova laki Lt. Mike Torello Murharyhmä Jack Crawford Psykopaatin jäljillä Jimmy Serrano Keskiyön pako Ray ”Bones” Barboni Get Shorty – hyvä pätkä ”Cousin” Avi Denovitz Snatch – hävyttömät
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Dennis Farina (s. 29. helmikuuta 1944 – 22. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Chicagossa amerikanitalialaiseen perheeseen, jossa hänellä oli kolme veljeä ja kolme sisarta. Hän esiintyi lukuisten elokuviensa (kuten Keskiyön pako, 1988) lisäksi myös televisiosarjoissa.
Farinalla on kolme lasta. Ennen näyttelijäuraansa Farina työskenteli poliisina Chicagossa.
Dennis Farina kuoli keuhkoveritulppaan 69-vuotiaana.
Osittainen filmografia

Suurkaupungin lait (Thief, 1981)
Vaikenemisen laki (Code of Silence, 1985)
Psykopaatin jäljillä (Manhunter, 1986)
Keskiyön pako (Midnight Run, 1988)
Kunnian miehet (Men of Respect, 1990)
Väkivallan kierre (Street Crimes, 1992)
Toinen kyttäyskeikka (Another Stakeout, 1993)
Jokikyttä (Striking Distance, 1993)
Get Shorty – hyvä pätkä (Get Shorty, 1995)
Janottaako vanha suola (That Old Feeling, 1997)
Mieletön juttu (Out of Sight, 1998)
Pelastakaa sotamies Ryan (Saving Private Ryan, 1998)
Reindeer Games – pelin henki (Reindeer Games, 2000)
Preston Tylk (2000)
Snatch – hävyttömät (Snatch, 2000)
Big Trouble (2002)
Harvardin varkaat (Stealing harvard, 2002)
Paparazzi (2004)
You Kill Me (2007)
Purple Violets (2007)
The Grand (2007)
Bag Boy (2007)
Bottle Shock (2008)
Tapahtui Vegasissa (What Happens in Vegas, 2008)
Knucklehead (2010)
The Last Rites of Joe May (2011)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dennis Farina Wikimedia Commonsissa
Dennis Farina Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dennis Farinan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Dennis Gansel

Dennis Gansel ja Jennifer Ulrich vuonna 2010.
Dennis Gansel (s. 4. lokakuuta 1973 Hannover) on saksalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Gansel kirjoitti ylioppilaaksi Hannoverissa vuonna 1993, suoritti siviilipalveluksensa vuosina 1993–1995 ja opiskeli Münchenin televisio- ja elokuvakorkeakoulussa (Hochschule für Fernsehen und Film München) vuodet 1994–2000.
Ganselin ensimmäinen täyspitkä ohjaus oli TV-trilleri Aave (Das Phantom) vuonna 2000 (Adolf Grimme -palkinto) ja ensimmäinen teatterielokuva Mädchen, Mädchen vuonna 2001. Seuraava pitkä elokuva Napola – Hitlerin eliittikoulu (2004) pääsi teatterilevitykseen myös Suomessa, ja se palkittiin Saksassa vuoden parhaana alkuperäiskäsikirjoituksena. Die Welle vuodelta 2008 palkittiin 3:nneksi parhaana saksalaisena elokuvana.
Filmografia

1995: The Wrong Trip (lyhyt)
1996: Living Dead (lyhyt)
1998: Im Auftrag des Herren (lyhyt)
1999: Aave (Das Phantom)
2001: Mädchen, Mädchen
2004: Napola – Hitlerin eliittikoulu (Napola – Elite für den Führer)
2008: Die Welle
2009: Männerherzen
2010: Wir sind die Nacht
2012: Die vierte Macht
Aiheesta muualla

Dennis Ganselin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Dominik Kahun

| Dominik Kahun |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Planá, Tšekki
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  SC Bern
Sarja:  NLA
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  EHC Red Bull München Chicago Blackhawks   Pittsburgh Penguins   Buffalo Sabres   Edmonton Oilers
KHL-varaus:  87. varaus, 2016 HK Sotši
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
Dominik Kahun (s. 2. heinäkuuta 1995) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NLA-joukkue SC Berniä. Marraskuussa 2020 Kahun teki Oilersin kanssa yksivuotisen ja 975 000 dollarin arvoisen sopimuksen. Venäjän MM-kilpailuissa 2016 Kahun edusti ensimmäisessä MM-turnauksessaan Saksaa. Kahun voitti olympiahopeaa 2018.
Ekhion (Portheuksen poika)

Ekhion (m.kreik. Ἐχίων, Ekhiōn, lat. Echion) oli kreikkalaisessa mytologiassa Portheuksen poika ja yksi Troijan sodassa taistelleista kreikkalaisista. Hän oli yksi viidestäkymmenestä Troijan puuhevosen sisään piiloutuneesta soturista. Yön tultua hän sai surmansa hypättyään ensimmäisenä ulos hevosesta, minkä jälkeen muu joukko laskeutui ulos köyttä pitkin.
Does It Offend You, Yeah?

| Does It Offend You, Yeah? |
| --- | --- |
 Yhtye NME Tour palkintokiertueelta.
Tiedot
Toiminnassa:  2006–2012, 2015
Tyylilaji:  dance-punk indierock synthpop elektroninen tanssimusiikki
Kotipaikka:   Reading, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  James Rushent, laulu, bassokitara   Dan Coop, syntetisaattori   Rob Bloomfield, rummut   Matty Derham, kitaristi, syntetisaattori, laulu   Chloe Duveaux, bassokitara, laulu  
Entiset jäsenet:  Morgan Quaintance, kitara (2007–2009) 
Levy-yhtiö:  Virgin Records   Almost Gold Recordings   Startime International  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Does It Offend You, Yeah? (tunnetaan myös nimellä DIOYY) oli englantilainen elektronista rokkia soittava yhtye Readingistä. Yhtyeen perustivat James Rushent ja Dan Coop huhtikuussa 2006. Heidän debyyttialbuminsa You Have No Idea What You're Getting Yourself Into julkaistiin keväällä 2008. Toinen studioalbumi nimeltä Don't Say We Didn't Warn You julkaistiin maaliskuussa 2011.
Julkaisut > Albumit

You Have No Idea What You're Getting Yourself Into (2008)
Don't Say We Didn't Warn You (2011)
Julkaisut > EP:t

Live @ The Fez (2008)
iTunes Live: London Festival '08 (2008)
iTunes - Live at Lollapalooza 2008: Does It Offend You, Yeah? (2008)
We Do Our Own Stunts (2016)
Julkaisut > Singlet

Weird Science (2007)
Let's Make Out (2007)
We Are Rockstars (2008)
Dawn of the Dead (2008)
Epic Last Song (2008)
The Monkeys Are Coming (2011)
Wondering (2011)
Julkaisut > Musiikkivideot

Weird Science (2007)
Let's Make Out (2007)
We Are Rockstars (2008)
Epic Last Song (2008)
Dawn of the Dead (2008)
We Are the Dead (2010)
The Monkeys Are Coming (2011)
Pull Out My Insides (2011)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Does It Offend You, Yeah? MySpace -sivustolla (englanniksi)
Does It Offend You, Yeah? MusicBrainz -sivustolla (englanniksi)
Donetskin piiri

| Donetskin piiri Донецький район |
| --- | --- |

 Piiri Donetskin alueen kartalla (2020- rajoin).
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Donetsk (905 364 as., 2021)
Pinta-ala  ():  noin 2 900 km²
Väkiluku (2021, arvio)  ():  1 490 301
Donetskin piiri (ukr. Донецький район, Donetskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan Donetskin alueella. Piirin hallinnollinen keskus on Donetskin kaupunki (ukr. Донецьк; 905 364 as., 2021). Piiri kuuluu Itä-Ukrainan kapinallisalueisiin, joita sotilaallisesti tukemalla Venäjä on vuodesta 2014 lähtien pyrkinyt horjuttamaan Ukrainan suvereniteettia.
Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Donetskin alueen piiritason hallintoalueiden lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Uuden Donetskin piirin pinta-alaksi tuli noin 2 900 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 1 490 301 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin 8 kaupungin (Amvrosijivka 18 047 as., Donetsk 905 364 as., H’artsyzk 56 367 as., Ilovaisk 15 447 as., Jasynuvata 34 269 as., Makijivka 340 337 as., Mospyne 10 493 as., Zuhres 17 924 as.) ja 32 kaupunkityyppisen taajaman (joista väkirikkaimpina mainittakoon (Nyžnja Krynka 13 576 as. ja Staromyh’ailivka 5 111 as.) asukaat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Donetskin piiri Wikimedia Commonsissa
Ekhion (argonautti)

Ekhion oli kreikkalaisessa mytologiassa Hermeen ja Antianiran poika ja Eurytoksen veli.
Veljensä kanssa Ekhion otti osaa Kalydonin metsästykseen, ja hänen mainittiin olevan joukon nopein juoksija. Hän oli ensimmäinen, joka heitti keihäänsä kohti villisikaa, mutta keihäs harhautui maalistaan ja osui viereiseen vaahteraan.
Ekhion osallistui myös Iasonin johtamien argonauttien retkeen.
Dionysos Films

| Dionysos Films Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2008
Toimitusjohtaja:  Riina Hyytiä
Puheenjohtaja:  Johanna Vuoksenmaa
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Elokuvien, videoiden ja televisio-ohjelmien tuotanto
Liikevaihto:  2 995 000 euroa (2021)
Kotisivu:  dionysosfilms.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dionysos Films on vuonna 2008 perustettu suomalainen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Yhtiö syntyi sen irtautuessa Filmiteollisuus-konsernista itsenäiseksi elokuva- ja TV-tuotantoyhtiöksi.
Yhtiön tunnetuimpia tuotantoja ovat 21 tapaa pilata avioliitto -elokuva sekä televisiosarjat Klikkaa mua, Ex-onnelliset ja Karppi.
Dionysos Filmsin tuottamia elokuvia ja televisiosarjoja

Kesäpaikka (lyhytelokuva, 2009)
Toinen jalka haudasta (elokuva, 2009)
Mökki (televisiosarja, 2010)
Klikkaa mua (televisiosarja, 2011–2014)
21 tapaa pilata avioliitto (elokuva, 2013)
Viikossa aikuiseksi (elokuva, 2015)
Ex-onnelliset (televisiosarja, 2016–2020)
Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu! (elokuva, 2016)
Nörtti: DragonSlayer666 (televisiosarja, 2017–2019)
Karppi (televisiosarja, 2018–2021)
Aurora (elokuva, 2019)
70 on vain numero (elokuva, 2021)
Kämppikset (televisiosarja, 2022)
Kaverikirja (televisiosarja, 2022)
Aiheesta muualla

Dionysos Filmsin kotisivut
Dionysos Filmsin Facebook-sivut