stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moskovan elokuvajuhlat

Moskovan kansainväliset elokuvajuhlat (engl. Moscow International Film Festival, lyh. MIFF, ven. Моско́вский междунаро́дный кинофестива́ль) on Venäjän pääkaupungissa Moskovassa vuosittain kesä-heinäkuussa pidettävä elokuvafestivaali. Se järjestettiin ensi kerran vuonna 1935, jolloin tuomaristoa johti Sergei Eisenstein. Tapahtuma jäi yksittäiseksi, kunnes vuodesta 1959 festivaalia alettiin järjestää säännöllisesti joka toinen vuosi, vuorovuosin Tšekkoslovakiassa pidettyjen Karlovy Varyn elokuvajuhlien kanssa.  Neuvostoliiton hajottua ja Tšekkoslovakian jakauduttua molemmat festivaalit muuttuivat jokavuotisiksi.
Moskovan elokuvajuhlilla on ollut suuri merkitys monien elokuvantekijöiden kansainväliselle uralle; heitä ovat muiden muassa Aki Kaurismäki, Krzysztof Kieślowski, Humberto Solás, István Szabó ja Kaneto Shindō.
1980-luvun alkupuolella Moskovan elokuvajuhlia kuvattiin esitysmäärältään maailman suurimmiksi: kilpailusarjan lisäksi eri esityspaikoissa näytettiin aamusta iltaan lastenelokuvia, lyhytelokuvia ja uutuuselokuvia eri maista.
Suomalaisia Moskovan festivaaleilla

Vuonna 2005 tuomariston erikoispalkinnon sai Aku Louhimiehen ohjaama Paha maa. Moskovan festivaalin kansainväliseen kilpailusarjaan on valittu suomalaiselokuvista myös ainakin Matti Kassilan Punainen viiva (1959), Edvin Laineen Akseli ja Elina (1970), Mika Kaurismäen Klaani – tarina Sammakoitten suvusta (1985), Christian Lindbladin Ripa ruostuu (1993), Paul-Anders Simman Sagojogan ministeri (1997), Olli Saarelan Rukajärven tie (1999), Saara Saarelan Hengittämättä ja nauramatta (2002), Jörn Donnerin Armi elää! (2015) ja Visa Koiso-Kanttilan Kaiken se kestää (2017).
Vuonna 2019 Tommi Korpela palkittiin Moskovassa parhaasta miespääosasta elokuvassa Tyhjiö.
Vuosina 2007–2009 Moskovan elokuvajuhlien johtajana toimi suomalainen Kirsi Tykkyläinen.
Palkinnot

Pääpalkinnon lisäksi Moskovan elokuvajuhlilla jaetaan tuomariston erikoispalkintoja sekä elokuvanäyttelijöille myönnettäviä, Konstantin Stanislavskin mukaan nimettyjä Stanislavski-palkintoja.
Pääpalkinto

Moskovan elokuvajuhlien pääpalkinto on nykyisin Kultainen Pyhän Yrjön palkinto, joka mukailee Moskovan vaakunaa. Alun perin pääpalkinto tunnettiin nimellä Grand Prix, sitten Kultainen palkinto.
Pääpalkinto > Grand Prix (1959–1967)

1959: Sudba Cheloveka (Sergei Bondartšuk, Neuvostoliitto)
1961: Alaston saari (Kaneto Shindō, Japani) ja Kirkas taivas (Grigori Tšuhrai, Neuvostoliitto)
1963: 8½ (Federico Fellini, Italia)
1965: Sodan ja rauhan alkuosat (Sergei Bondartšuk) ja 20 tuntia (Zoltán Fábri, Unkari)
1967: Lehtimies (Sergei Gerasimov, Neuvostoliitto) ja Isän varjossa (István Szabó, Unkari)
Pääpalkinto > Kultainen palkinto (1969–1987)

1969: Lucia (Humberto Solás, Kuuba); Rakkautta sisilialaisittain (Pietro Germi, Italia–Ranska); ja Kunnes maanantai tulee (Stanislav Rostotski, Neuvostoliitto)
1971: Puuttuvat todisteet (Damiano Damiani, Italia); Okinawan veriset päivät (Kaneto Shindō, Japani); ja Mustalla merkitty valkea lintu (Juri Iljenko, Neuvostoliitto)
1973: Suloinen sana – vapaus (Vytautas Žalakevičius, Neuvostoliitto); ja Obich (Ludmil Staikov, Bulgaria)
1975: Luvattu maa (Andrzej Wajda, Puola); Dersu Uzala (Akira Kurosawa, Neuvostoliitto–Japani); ja Mehän rakastimme toisiamme niin paljon (Ettore Scola, Italia)
1977: Az ötödik pecsét (Zoltán Fábri, Unkari); El puente (Juan Antonio Bardem, Espanja); ja Haukka (Georgi Daneliya, Neuvostoliitto)
1979: Kristus pysähtyi Eboliin (Francesco Rosi, Italia–Ranska); Siete días de enero (Juan Antonio Bardem, Espanja–Ranska); ja Amatööri (Krzysztof Kieślowski, Puola)
1981: O Homem que Virou Suco (João Batista de Andrade, Brasilia); The Abandoned Field: Free Fire Zone (Nguyen Hong Shen, Vietnam); ja Teheran 43 (Aleksandr Alov, Vladimir Naumov, Neuvostoliitto)
1983: Amok (Souheil Ben-Barka, Marokko–Guinea–Senegal); Alsino, poika joka tahtoi lentää (Miguel Littín, Nicaragua-Kuuba-Meksiko-Costa Rica) ja Vassa  (Gleb Panfilov, Neuvostoliitto)
1985: Tule ja katso (Elem Klimov, Neuvostoliitto); Sotilaan tarina (Norman Jewison, Yhdysvallat); ja  The Descent of the Nine (Christos Shopakhas, Kreikka)
1987: Haastattelu (Federico Fellini, Italia)
Pääpalkinto > Kultainen Pyhä Yrjö (1989–)

1989: Saippuavaras (Italia, ohj. Maurizio Nichetti)
1991: Spotted Dog Running at the Edge of the Sea (Neuvostoliitto–Saksa, ohj. Karen Gevorkian)
1993: Me Ivan, You Abraham (France-Belarus, dir. Yolande Zauberman)
1995: ei jaettu
1997: Marvinin tyttäret (Jerry Zaks, Yhdysvallat)
1999: Ikitai (Kaneto Shindō, Japani)
2000: Elämä lyhyt, kuolema pitkä (Krzysztof Zanussi, Puola)
2001: The Believer (Henry Bean, Yhdysvallat)
2002: Resurrezione (Paolo ja Vittorio Taviani, Italia)
2003: The End of a Mystery (Miguel Hermoso, Italia–Espanja)
2005: Avaruuden ennakkoaavistus (Aleksei Utshitel, Venäjä)
2008: Niin yksinkertaista (Sayed Reza Mir-Karimi, Iran) elokuvalla
Stanislavski-palkinto

2001: Jack Nicholson
2002: Harvey Keitel
2003: Fanny Ardant
2004: Meryl Streep
2005: Jeanne Moreau
2006: Gérard Depardieu
2007: Daniel Olbrychski
2008: Isabelle Huppert
2009: Oleg Jankovski (postuumisti)
2010: Emmanuelle Béart
2011: Helen Mirren
2012: Catherine Deneuve
2013: Ksenija Rappoport
2014: Inna Tšurikova
2015: Jacqueline Bisset
2016: Marina Nejolova
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moskovan elokuvajuhlat Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Moscow International Film Festival
Käännös suomeksi
Suomen liikennealan museot

Suomen liikennealan museot ovat joko valtakunnallisia erikoismuseoita tai paikallisia matkailukohteita.
| Museo | Kuva | Sijainti | Per>  | Kuvaus | viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mobilia |  | Kangasala | 1992 | auto- ja tiemuseo, Valtakunnallinen erikoismuseo |  |
| Espoon Automuseo |  | Espoo, Pakankylä | 1979 | Suomen vanhimpia |  |
| Oulun Automuseo |  | Oulu | 1987 | Oulun Seudun Mobilistit ry. |  |
| Uudenkaupungin automuseo |  | Uusikaupunki | 1984 | Suomessa valmistettuja |  |
| Vehoniemen automuseo |  | Kangasala | 1983 |  |  |
| Suomen ilmailumuseo |  | Vantaa | 1969 | Valtakunnallinen erikoismuseo |  |
| Suomen Ilmavoimamuseo |  | Tikkakoski | 1979 | ent. Keski-Suomen ilmailumuseo |  |
| Päijät-Hämeen ilmailumuseo |  | Vesivehmaa | 2006 | Sotilaskoneita |  |
| Suomen Rautatiemuseo |  | Hyvinkää | 1898 | Valtakunnallinen erikoismuseo |  |
| Ratikkamuseo |  | Helsinki | 1993 | Kulttuuritehdas Korjaamo |  |
| Ahvenanmaan merenkulkumuseo |  | Maarianhamina | 1954 | Kauppamerenkulku |  |
| Suomen merimuseo |  | Kotka |  ?? | Merikeskus Vellamo |  |
| Forum Marinum |  | Turku | 1999 | Meripuolustus, Valtakunnallinen erikoismuseo |  |
Gudvangan tunneli

Gudvangan tunneli (norj. Gudvangatunnelen) on Aurlandin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa sijaitseva maantietunneli. Tunneli yhdistää Gudvangenin kylän, Nærøyfjordin suulla, Undredalin laaksoon, ja on osa Eurooppatie E16:ta. Se on Norjan toiseksi pisin tietunneli 11 428 metrin pituudellaan. Se avattiin 17. joulukuuta 1991.
5. elokuuta 2013 tunnelissa ollut rekka syttyi palamaan, ja yli 70 ihmistä loukkaantui.
Anatolikí Máni

| Anatolikí Máni Anatolikí Mánin kunta Ανατολική Μάνη Δήμος Ανατολικής Μάνης |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Anatolikí Máni
 Koordinaatit: 36°37′N, 22°30′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Lakonia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  4302
 – Kuntakeskus:  Gýtheio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  621,6 km²
Väkiluku (2011):  13 005
 – Kunnallis­yksikkö:  1 192
 – Väestötiheys:  20,92 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  230 66
Suuntanumero(t):  27330
Rekisterikilpi:  ΑΚ
 
 www.anatolikimani.gov.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anatolikí Máni (kreik. Ανατολική Μάνη eli Δήμος Ανατολικής Μάνης, Dímos Anatolikís Mánis) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnan pinta-ala on 621,6 neliökilometriä ja väkiluku 13 005 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Gýtheio.
Anatolikí Máni, "Itäinen Máni", käsittää suurimman osan Mánin niemimaasta, joka on keskimmäinen Peloponnesoksen eteläosan kolmesta niemimaasta. Kuntaan kuuluu myös pieni Kranáin saari Gýtheion edustalla. Nykyinen Anatolikí Mánin kunta muodostui, kun Anatolikí Máni, Gýtheio, Oítylo ja Smýnos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anatolikí Máni Wikimedia Commonsissa
Δήμος Ανατολικής Μάνης. Anatolikí Mánin kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Peloponnesoksen alue
| --- | --- |
Arkadian alueyksikkö:   Gortynía  Megalópoli  Nótia Kynouría  Trípoli  Vóreia Kynouría 
Argoliin alueyksikkö:   Árgos-Mykínes  Epídavros  Ermionída  Náfplio 
Korinthian alueyksikkö:   Kórinthos  Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroi  Neméa  Sikyóna  Vélo-Vócha  Xylókastro-Evrostína 
Lakonian alueyksikkö:   Anatolikí Máni  Elafónisos  Evrótas  Monemvasiá  Spárti 
Messenian alueyksikkö:   Dytikí Máni  Kalamáta  Messíni  Oichalía  Pýlos-Néstoras  Trifylía
Z Grill

Benjamin K. Millerin kokoelmassa olevan Z Grill.
Benjamin Franklin Z Grill tai Z Grill on helmikuussa 1868 Yhdysvalloissa julkaistu Benjamin Franklinia esittävä yhden sentin postimerkki. Se on Yhdysvaltain harvinaisin postimerkki, sillä sitä tunnetaan vain kaksi kappaletta. Postimerkin ulkonäkö on sama kuin 1860-luvun muissa yhden sentin merkeissä, mutta se erottuu muista niin sanotulla "Z"-ristikkopainamallaan, joka muodostaa pieniä painaumia merkkiin. Ristikkopainaman tarkoituksena oli imeä leimaisimen muste postimerkkiin niin, ettei merkkiä pystynyt pesemään ja käyttämään uudelleen.
Tunnetut merkit

Nykyisin merkkiä tiedetään olevan vain kaksi kappaletta, molemmat ovat leimattuja. Toisen omistaa New York Public Library osana Benjamin Millerin kokoelmaa.
Toinen Z Grill myytiin vuonna 1998 Siegelin huutokaupassa 935 000 dollarilla postimerkkiliike Mystic Stamp Companylle. Siegel myi merkin osana Robert Zoellnerin kokoelmaa. Merkki vaihtoi omistajaa syksyllä 2005 vaihtokaupassa, jossa Mystic Stamp Company luovutti Z Grillin liikemies Bill Grossille saaden vaihtona neljän merkin ryhmän vuoden 1918 Inverted Jenny -merkkejä. Inverted Jennyt Gross oli ostanut aiemmin 2,97 miljoonalla dollarilla. Z Grillin saatuaan Grossilla oli ainoana täydellinen yhdysvaltalaisten 1800-luvun postimerkkien kokoelma. Guinnessin ennätystenkirja listaa tämän kaikkien aikojen arvokkaimmaksi postimerkkivaihdoksi.
Bill Grossin omistama Z Grill.
Gortynía

| Gortynía Gortynían kunta Γορτυνία Δήμος Γορτυνίας |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Gortynía
 Koordinaatit: 37°36′N, 22°3′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  4003
 – Kuntakeskus:  Dimitsána
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 054,3 km²
Väkiluku (2011):  10 109
 – Väestötiheys:  9,59 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.gortynia.gov.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gortynía (kreik. Γορτυνία eli Δήμος Γορτυνίας, Dímos Gortynías) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnan pinta-ala on 1 054,3 neliökilometriä ja väkiluku 10 109 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Dimitsána.
Gortynía sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa. Kunta syntyi, kun Dimitsána, Iraía, Kleítoras, Kontovázaina, Lagkádia, Trikólonoi, Trópaia ja Vytína yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gortynía Wikimedia Commonsissa
Δήμος Γορτυνίας. Gortynían kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Peloponnesoksen alue
| --- | --- |
Arkadian alueyksikkö:   Gortynía  Megalópoli  Nótia Kynouría  Trípoli  Vóreia Kynouría 
Argoliin alueyksikkö:   Árgos-Mykínes  Epídavros  Ermionída  Náfplio 
Korinthian alueyksikkö:   Kórinthos  Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroi  Neméa  Sikyóna  Vélo-Vócha  Xylókastro-Evrostína 
Lakonian alueyksikkö:   Anatolikí Máni  Elafónisos  Evrótas  Monemvasiá  Spárti 
Messenian alueyksikkö:   Dytikí Máni  Kalamáta  Messíni  Oichalía  Pýlos-Néstoras  Trifylía
Ja Morant

| Ja Morant |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1999 Augusta, Georgia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Koripalloilija
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  188 cm
Paino:  78 kg
Nyk. joukkue:  Memphis Grizzlies
NBA-varaus:  2. varaus 2019 (Memphis Grizzlies)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2017–2019:  Murray State
Seurajoukkueet
2019–:  Memphis Grizzlies
Temetrius Jamel "Ja" Morant (s. 10. elokuuta 1999) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa pelintekijänä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Memphis Grizzliesiä. Hän on pituudeltaan 188 cm.
Morant pelasi kausina 2017–2019 Murray State Universityn joukkueessa. Memphis Grizzlies varasi hänet NBA:han toisella vuorolla vuoden 2019 varaustilaisuudessa.
Ensimmäisen NBA-ottelun Morant pelasi Miami Heatia vastaan. Hän pelasi 25 minuuttia, jonka aikana hän teki 14 pistettä, antoi 4 koriin johtanutta syöttöä ja otti 4 levypalloa.
Morant voitti kauden 2019–2020 NBA:n vuoden tulokkaan palkinnon.
Morant oli myös mukana vuoden 2022 All Stars -ottelussa. Hän pelasi Team Durantissa.
Kreikankielinen Wikipedia

Kreikankielisen Wikipedian logo
Kreikankielinen Wikipedia on Wikipedian kreikankielinen versio. Wikipedia on Βικιπαίδεια kreikaksi kirjoitettuna. Se aloitettiin 1. joulukuuta 2002. Nykyään artikkeleita on yli 
215 252 (30.11.2022).
Virstanpylväitä

30 000 artikkelia – 12. joulukuuta 2007
100 000 artikkelia – 9. huhtikuuta 2014
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikankielinen Wikipedia Wikimedia Commonsissa
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
| --- | --- |
6 000 000 +:  englanti (en) · cebuano (ceb)
2 000 000 +:  saksa (de) · ruotsi (sv) · ranska (fr) · hollanti (nl)
1 000 000 +:  venäjä (ru) · espanja (es) · italia (it) · egyptinarabia (arz) · puola (pl) · kiina (zh) · japani (ja) · ukraina (uk) · vietnam (vi) · waray-waray (war) · arabia (ar) · portugali (pt)
500 000 +:  persia (fa) · katalaani (ca) · serbia (sr) · indonesia (id) · korea (ko) · kirjanorja (no) · tšetšeeni (ce) · turkki (tr) · suomi (fi) · tšekki (cs) · unkari (hu) · tataari (tt)
200 000 +:  serbokroaatti (sh) · romania (ro) · minnan (zh-min-nan) · baski (eu) · malaiji (ms) · heprea (he) · esperanto (eo) · armenia (hy) · tanska (da) · bulgaria (bg) · kymri (cy) · uzbekki (uz) · selkoenglanti (simple) · slovakki (sk) · viro (et) · eteläazeri (azb) · valkovenäjä (be) · kazakki (kk) · kreikka (el) · minangkabau (min) · kroatia (hr) · liettua (lt) · galicia (gl) · urdu (ur)
100 000 +:  azeri (az) · sloveeni (sl) · ladin (lld) · georgia (ka) · uusnorja (nn) · tamili (ta) · thai (th) · hindi (hi) · bengali (bn) · makedonia (mk) · latina (la) · kantoninkiina (zh-yue) · asturia (ast) · latvia (lv) · afrikaans (af) · tadžikki (tg) · burma (my)
50 000 +:  malagassi (mg) · albania (sq) · marathi (mr) · bosnia (bs) · telegu (te) · oksitaani (oc) · bretoni (br) · taraškevitsa-valkovenäjä (be-tarask) · malajalam (ml) · alasaksa (nds) · swahili (sw) · kirgiisi (ky) · kurdi (ku) · lombardi (lmo) · jaava (jv) · länsipunjabi (pnb) · newar (new) · haiti (ht) · venetsia (vec) · piemonte (pms) · baškiiri (ba) · luxemburg (lb) · sunda (su) · iiri (ga) · islanti (is) · sleesia (szl) · soranî (ckb) · länsifriisi (fy) · tšuvassi (cv) · punjabi (pa)
20 000 +:  tagalog (tl) · ido (io) · aragonia (an) · wu-kiina (wuu) · zazaki (diq) · hausa (ha) · volapük (vo) · skotti (sco) · joruba (yo) · nepali (ne) · kannada (kn) · gudžarati (gu) · alemanni (als) · interlingua (ia) · kotava (avk) · krimintataari (crh) · baijeri (bar) · sisilia (scn) · igbo (ig) · bishnupriya manipuri (bpy) · ketšua (qu) · mongoli (mn) · bali (ban) · navajo (nv) · mingreli (xmf) · sinhali (si)
Mullin Automotive Museum

1938 Hispano-Suiza H6 ”Xenia”.
Mullin Automotive Museum on vuonna 2010 yleisölle avattu, pääasiassa ranskalaisiin autoklassikkoihin keskittyvä automuseo rannikkokaupunki Oxnardissa Kaliforniassa, Los Angelesin pohjoispuolella.
Perustajat Merle sekä vakuutus- ja sijoitustoiminnalla vaurastunut Peter W. Mullin omistavat muun muassa 15 Avions Voisin -auton kokoelman (noin kymmenesosa maailman tiedetyistä Avions Voisin -autoista) ja laajan kokoelman Citroën-malleja, minkä lisäksi Mullin-museo on kerännyt paitsi merkittävän Bugatti-kokoelman myös useita loistoautounikaatteja kuten vuoden 1938 aerodynaaminen Hispano-Suiza H6 Xenia -auton (kuva), ja tiettävästi ainoan säilyneen, V12-moottorilla olevasta Type 145 -mallista jatkokehitetyn, vesipisara-korisen Delahaye Type 165 -auton vuodelta 1939.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
WE FOUND THE BIGGEST BUGATTI COLLECTION IN AMERICA; Petersen Automotive Museum / AUTO WEEK; 29:59 min MAM:n erikoisten autojen esittely; (englanniksi)
Peter Mullin & the 1938 Hispano-Suiza Dubonnet Xenia; Jay Leno`s Garage; 17:35 min Peter W. Mullin "Xenia"-auton esittely ja ajo; (englanniksi)
Mullin Automotive museum Youtube-kanava; "Docent Tour" l. Mullin-museon kuraattoreiden kokoelman eri autojen (9/2022: 12 kpl) esittelyt; (englanniksi)
; Robb Report [2018): French Masterpieces from the Mullin Automotive Museum’s Latest Exhibit; Korittajien 1930-luvun kultakauden huippuautojen näyttely (video, selostelmia) (englanniksi)
Petersen Automotive Museum

| Petersen Automotive Museum |
| --- | --- |

Tyyppi:  Automuseo, yleishyödyllinen yhteisö 
Sijainti:  Los Angeles 
Kotisivut:  petersen.org 
Koordinaatit:  34°03′43″N, 118°21′40″W
 fiPetersen Automotive Museum 
  
Petersen Automotive Museumin uuden julkisivun on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kohn Pedersen Fox.
Petersen Automotive Museum on Kalifornian Los Angelesissa Yhdysvalloissa sijaitseva automuseo, yksi maailman suurimmista. Sen on perustanut lehtikustantaja Robert E. Petersen, ja se aukesi yleisölle vuonna 1994. Museon ydin on Petersenin oma autokokoelma, jonka lisäksi näytteillä on monien varakkaiden yksityiskeräilijöiden ajoneuvokokoelmia, kuten Bruce Meyerin urheiluautot ja Richard Warnerin moottoripyörät.
Yksi automuseon harvinaisimmista kohteista on vuoden 1939 Bugatti, jonka Ranskan hallitus antoi häälahjaksi Persian silloiselle prinssille Mohammad Reza Pahlaville. Auto myytiin shaahin autotallista 1950-luvun lopulla nykyrahassa noin 300 dollarilla. Sittemmin se on kierrellyt monilla omistajilla ja on nyt arvoltaan miljoonia dollareita. Museossa on muidenkin kuuluisuuksien entisiä ajokkeja, kuten Saddam Husseinin Mercedes-Benz, Eva Perónin Packard, Jayne Mansfieldin Lincoln ja Steve McQueenin Hudson Fleetmaster.
Petersenin automuseo sijaitsee Wilshire Boulevardin varrella entisessä ostoskeskuksessa, Los Angelesin keskustasta noin 10 mailia länteen. Sen ensimmäinen kerros esittelee autojen muotoilua, toinen kerros autoa teknisenä tuotteena ja kolmas kerros autoilun historiaa Kalifornian osavaltiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petersen Automotive Museum Wikimedia Commonsissa
Museon verkkosivusto (englanniksi)
Suomen moottoripyörämuseo

Suomen moottoripyörämuseo Niemen satamassa Lahdessa
Suomen moottoripyörämuseo on Riku Roudon perustama toukokuussa 2011 yleisölle avautunut museo Niemen satamassa Lahdessa, osoitteessa Veistämönkatu 1.
Museon tueksi ja varainhankintaan on perustettu Suomen Moottoripyörämuseon tuki ry -niminen yhdistys ja toiminta pyritään tulevaisuudessa säätiöittämään.
Museorakennus on alun perin toiminut vuodesta 1959 alkaen puukuivaamona, mutta museokäytössä sille on rakennettu alkuperäisen näköisistä tiilistä lisäosa. Museossa on vaihtuva näyttely, jossa on esillä harrastajien omia moottoripyöriä. Yksi museon harvinaisuuksista on neuvostoliittolaisen upseerin elokuussa 1945 käydyssä taistelusta Mantšuriasta saatu,selvennä Pietarista hankittu sivuvaunullinen sotasaalismoottoripyörä, joka on Harley-Davidsonin lisenssillä 1935 alkaen valmistettua tyyppiä. Selvitäkseen 1930-luvun lamasta Harley-Davidson myi lisenssin Japaniin. Tyynenmeren sodan aikana moottoripyörätehdas alkoi valmistaa torpedoja.
Museolla järjestetään useita kokoontumisajotapaamisia, kuten britti(moottori)pyöräpäivä, Classic Motocross -päivä, KTM-päivä, Lahti Cruising & Hot rod -päivä, mopomiitti, Mustang Owner's Club of Finlandin tapaaminen, off road -päivä, Triumph-päivä ja volkkaripäivä.
Museossa avattiin huhtikuussa 2023 Jawalla Suomi rakennettiin -näyttely.
Lisää infoa museosta ja ajankohtaisista näyttelyistä osoitteessa: https://www.moottoripyoramuseo.fi/ - Aukioloajat löydät samaisesta osoitteesta.
Aiheesta muualla

Moottoripyoramuseo.fi - Museon oma sivusto
Moottoripyörämuseon avajaiset (Arkistoitu – Internet Archive) - Lahdessa.info, museon avajaiset 28.5.2011.
Carl August Ehrensvärd (1892–1974)

Carl August Ehrensvärd
Svenska Frivilligkårenin komentaja kenraaliluutnantti Ernst Linder ja hänen esikuntapäällikkönsä everstiluutnantti Carl August Ehrensvärd Torniossa.
Carl August Ehrensvärd (3. elokuuta 1892 Karlskrona – 24. huhtikuuta 1974) oli ruotsalainen Ehrensvärdin aatelissukuun kuulunut kreivi. Hän teki mittavan uran Ruotsin puolustusvoimissa. Hän toimi Ruotsin Puolustusesikunnan päällikkönä vuosina 1945–1947 ja maavoimien komentajana vuosina 1948–1957, sai kenraalimajurin arvon 1944, kenraaliluutnantin arvon 1948 ja lopulta kenraalin arvon vuonna 1957.
Elämä

Ehrensvärd syntyi 3. elokuuta 1892 Karlskronassa amiraali ja meriministeri C. A. Ehrensvärdin ja hänen puolisonsa vapaaherratar Ulla Thottin poikana. Hän astui palvelukseen aliluutnanttina jalkaväkirykmentti 13:een.
Ehrensvärd oli kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäisestä liitosta hänelle syntyi kaksi lasta, tytär Louise vuonna 1925 ja poika Jörgen vuonna 1932.
Elämä > Toimet Suomessa vuonna 1918

Huhtikuun lopulla 1918 Ehrensvärd  saapui ruotsalaisten vapaaehtoisten kanssa Suomeen ja  liittyi valkoisten puolella itsenäisesti taistelleeseen, samana keväänä perustettuun kaksikieliseen Saariston vapaajoukkoon. Joukossa vain harvalla oli aikaisempaa sotilaskoulutusta. Ruotsin maavoimien luutnantti Ehsrensvärdistä tuli ruotsinkielisen komppanian päällikkö ja sen pitkäaikaisin komentaja. Hän oli miestensä parissa arvostettu johtaja.
Saariston vapaajoukko eteni sisämaahan Forssaan, mutta saapui perille vasta punakaartilaisten paettua. Toukokuun alussa Ehrensvärd nimitti Forssa-Jokioisten komendantiksi insinööri Jarl Serlachiuksen. Forssaan asetettiin myös sotatuomioistuin, johon kuului Saariston vapaajoukon upseereita. Arviot kuolonuhreista vaihtelevat huomattavasti. Tauno Tukkisen laskelmien mukaan tämä sotaoikeus tuomitsi yli 200 miestä ja naista kuolemaan ja teloitti heidät.
Ruotsiin palattuaan Ehrensvärd sijoitettiin luutnanttina jalkaväkirykmentti 18:aan. Hän sai ylennyksen kapteeniksi vuonna 1926 ja everstiluutnantiksi Götan henkirykmentin komentajaksi 1938–1939.
Elämä > Talvisota

Talvisodassa Ehrensvärd palasi Suomeen ja toimi everstiluutnanttina ruotsalaisista ja norjalaisista koostuvassa Lapin puolustuksesta vastanneessa vapaaehtoisjoukoissa kenraaliluutnantti Ernst Linderin esikuntapäällikkönä. Hänet ylennettiin 1940 Suomessa everstiksi ja vielä samana vuonna Ruotsissa.
Jatkosodassa hän toimi lyhyen aikaa Hangon pataljoonan komentajana.  Ehrensvärdin sotilasura päättyi vuonna 1957, kun hän jäi reserviin Ruotsin maavoimien komentajan tehtävästä.
Folgefonnan tunneli

| Folgefonnan tunneli Folgefonntunnelen |
| --- | --- |
 Tunnelin suu vuonna 2006.
Alkupiste:  Eitre, Ullensvang
Loppupiste:  Austrepollen, Kvinnherad
Maa:  Norja
Koordinaatit:  60°06′32″N, 06°26′32″E
Avattu:  2001
Pituus:  11 130 m
Folgefonnan tunneli (norj. Folgefonntunnelen) on Norjan pisimpiä maantietunneleita. Se alittaa Folgefonnan jäätikön Kvinnheradin ja Ullensvangin kuntien rajalla. Tunneli avattiin kesällä 2001 ja sen pituus on 11 130 metriä.