stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jättimalikka

| Jättimalikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Alalahko::  Tricholomatineae
Heimo::  Pseudoclitocybaceae
Suku::  Aspropaxillus
Laji::  giganteus
Kaksiosainen nimi
 Aspropaxillus giganteus  (Sowerby) Kühner & Maire 
Katso myös
   Jättimalikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jättimalikka (Aspropaxillus giganteus, syn. Leucopaxillus giganteus) on aluksi navallinen ja vanhemmiten laakean suppilomainen valkoinen tai säämiskänvärinen sienilaji. Heltat ovat erittäin tiheät ja valkoiset tai kermanväriset. Jalka on valkoinen ja muuttuu kosketettaessa kellanruskeaksi. Laji on jo usein nuorena toukkainen. Malto on valkoista. Sieni tuoksuu karvasmanteliöljyltä ja on syötävä. Sieni tulee kuitenkin kypsentää, koska se voi raakana aiheuttaa pahoinvointia. Se esiintyy suurina noidankehinä valoisissa lehtimetsissä, puistoissa ja hakamailla. Se on Etelä-Suomessa harvinainen.
Ikariam

| Ikariam |
| --- | --- |

 Pelin saarikartta.
Kehittäjä:  Gameforge
Julkaisija:  Gameforge
Julkaistu:  helmikuu 2008
Lajityyppi:  strategia
Pelimuoto:  selainpeli
Ikäluokitus:  Sallittu
Alusta:  PC tai muu verkkoyhteydellä varustettu laite.
Vaatimukset:  Internet-yhteys ja -selain.
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Ikariam on saksalaisen Gameforgen kehittämä ja julkaisema internet-selaimella pelattava ilmainen selainpeli, jossa rakennetaan ja johdetaan muinaista valtakuntaa Välimeren saaristossa.
Pelin tarkoituksena on rakentaa ja johtaa valtakuntaa, ja suojella sitä muiden pelaajien hyökkäyksiltä. Ikariamissa on resursseja, kuten puu, marmori, viini, kristalli ja rikki, joita käytetään kaupankäyntiin, rakennusten rakentamiseen ja sodankäyntiin. Pelaajan kotisaarella on yksi resurssikaivos tai -tila, jota pelaaja voi käyttää edettyään pelissä. Jokaisella pelaajalla on käytössään myös rakennusmateriaalintuotantopiste eli saha. Valtakunnan tehtävänä on myös tuottaa kultaa, joka on Ikariamin valuutta. Sitä tarvitaan esimerkiksi sotilasyksiköiden, tiedemiesten sekä työläisten palkkaan ja kaupankäyntiin.
Pelaaminen

Pelissä on tarkoitus laajentaa valtakuntaa. Pelissä on kolme näkymää, jotka ovat maailma, saari ja kaupunki. Kaupungissa voi rakentaa kaupunkia ja hoitaa sen asioita. Saarikartta näyttää pelaajan kotisaaren. Näkymässä voi tutkia saaren muiden pelaajien kaupunkeja sekä palkata työläisiä töihin rakennusmateriaali- tai resurssituotantopisteelle. Maailmankarttaosion avulla pelaaja voi tutkia pelin avointa maailmaa ja perehtyä muihin saariin ja niiden kaupunkeihin, joihin on mahdollista myös perustaa siirtokuntia.
Pelaaja valitsee pelityylinsä mukaan hallintomuodon 8 eri vaihtoehdosta. Niiden käytöstä seuraa hallintomuodosta riippuen eri hyötyjä ja haittoja. Ikariamin perushallintomuoto on kuvitteellinen "Ikakratia" mutta muut niistä ovat todellisuudesta otetut aristokratia, demokratia, diktatuuri, nomokratia, harvainvalta, teknokratia ja teokratia. Hallintomuotoa voi vaihtaa pelin aikana.
Kaupungeissa on asukkaita, joiden määrää pelaaja voi lisätä pelissä edettyään. Pelaajan on pidettävä asukkaat tyytyväisinä, jotta he eivät muuttaisi pois. Esimerkiksi korruptio lisää tyytymättömyyttä ja museot tyytyväisyyttä.
Pelaaminen > Saaret, resurssit ja tiedepisteet

Ikariamissa pelaajalla on käytettävissään resursseja ja tiedepisteitä, jotka vaikuttavat oleellisesti pelin kulkuun. Pelissä on yhteensä viisi resurssia; rakennusmateriaali eli puu sekä ylellisyysresurssit viini, kristallilasi, marmori ja rikki. Rakennusmateriaalia on mahdollista tuottaa jokaisella pelin saarella, mutta ylellisyysresurssit on jaoteltu järjestelmällisesti eri saarille ympäri peliä.
Tiedepisteillä pelaaja ostaa uusia keksintöjä peliin. Keksintöjen avulla pelaaja pääsee suorittamaan uusia toimintoja ja etenemään pelissä. Pelaaja voi ansaita tiedepisteitä rakennuttamalla kaupunkiinsa akatemian, jossa tiedepisteitä saavutetaan tunnissa tietty määrä akatemian tasosta ja pelaajan päätöksestä riippuen. Mitä enemmän pelaaja saa tiedepisteitä ja resursseja yhden tunnin kuluessa, sitä vähemmän hänen kaupunkinsa saa tuloja.
Pelaaminen > Neuvonantajat ja rakennukset

Pelaajalla on läpi koko pelin käytettävissään neljä neuvonantajaa, jotka toimivat tiedottajina pelaajan kaupunkien tapahtumista. Kaupungin ja varojen neuvonantajan avulla pelaaja voi tutkia uutisia kaupunkinsa tapahtumista, sotilaallisessa yleisnäkymässä seurata armeijansa liikkeitä ja tutkia taisteluraportteja, tutkimusten yleisnäkymässä kehittää uusia keksintöjä akatemiassa saavutettujen tiedepisteiden avulla ja diplomaattisessa yleisnäkymässä pitää yllä suhteita muihin pelaajiin.
Akatemian ja kaupungintalon ohella merkittävimpiä rakennuksia pelissä ovat kasarmit, joissa koulutetaan sotilaita armeijan käyttöön, ja varasto, johon pelaajan kaupungin resurssit ovat säilöttyinä, sekä kauppasatama, josta pelaaja hallinnoi merellisen kaupankäynnin suhteitaan. Muita rakennuksia ovat telakka, jossa valmistetaan laivoja sodankäyntiin, taverna jossa tarjoillaan viiniä asukkaiden tyytyväisyyden ylläpitämiseksi, museo jossa esitellään kulttuuriesineitä, palatsi jossa hallitaan pelaajan omistamia siirtokuntia ja miehittämiä kaupunkeja tai satamia, lähetystö jonka avulla pelaaja voi hoitaa liittoumansa asioita sekä piilopaikka jossa pelaaja voi kouluttaa vakoojia jotka voivat soluttautua muiden pelaajien kaupunkeihin. Pelin resurssirakennukset eli puusepän paja, metsänhoitajan talo, viinitarhuri, panimo, kivenveistäjä, arkkitehti, lasinpuhaltaja, optikko, alkemistin torni ja ilotulitteiden testialue vähentävät tiettyjen resurssien tarvetta siinä pelaajan omistamassa kaupungissa, johon edellä mainitut rakennukset ovat sijoitettuina.
Kaupunkiin voi myös rakentaa temppelin, jossa papit voivat rukoilla ihmettä saaren jumalalta. Jokainen jumala tarjoaa eri ihmeitä. Lisäksi joka saarella on monumentti, jota on laajennettava. Kun monumenttia laajennetaan, saaren jumala on tyytyväisempi.
Pelaaminen > Liittoumat ja sodankäynti

Ikariamissa voi liittoutua muiden pelaajien kanssa. Liittouma voi esimerkiksi hyökätä vihollisen kimppuun tai pyytää joukkoja kaupunkiinsa. Liitoissa on yleensä vaatimuksia. Muiden pelaajien kanssa on myös mahdollista solmia sopimuksia. Sopimustyyppejä ovat kauppasopimus, joka helpottaa kaupankäyntiä pelaajien välillä, sotilaallinen sopimus, jolloin voi siirtää joukkojaan pelaajan yhteen kaupunkiin ja hyökätä sieltä, sekä kulttuurisopimukset, jotka lisäävät kaupungin asukkaiden tyytyväisyyttä.
Kasarmin avulla voi tehdä sotilaita, joilla voi hyökätä toisen pelaajan kylään tai puolustaa omaa kyläänsä. Pelaaja saa enemmän sotilastyyppejä käyttöönsä akatemian ja kasarmin avulla.
Aiheesta muualla

Pelin suomenkieliset kotisivut
Gameforgen kotisivut (englanniksi)
Pelin virallinen foorumi
Hobart International

| Hobart International |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  WTA-turnaus
Sijainti:  Hobart  Australia
Kilpailupaikka:  Hobart International Tennis Centre
Kilpailuluokka:  WTA International
Kenttätyyppi:  Kova / ulkokentät
Kaavio:  32S / 24Q / 16D
Palkintorahaa:  250 000 $
Virallinen sivusto
Hobart International (Hobartin kansainvälinen tennisturnaus) on tenniksen naisten ammattilaisturnaus Hobartissa, Australiassa. Turnaus on järjestetty vuosittain vuodesta 1994 alkaen, osana WTA-kiertuetta. Turnauksen kategoria on International, ja aiemmin se oli Tier IV. Turnauksen pelialustana toimii kova ulkokenttä, ja se pelataan kauden ensimmäistä Grand Slam -turnausta, Australian avoimia, edeltävällä viikolla.
Turnaus pelataan Hobart International Tennis Centressä. Turnauksen nimikkosponsoreita ovat olleet Moorilla Wines, ANZ ja Schweppes. Turnauksessa on pelannut vuosien varrella monia huippupelaajia, kuten maailmanlistan ykköset Kim Clijsters, Justine Henin ja Serena Williams. Muita turnaukseen osallistuneita huippupelaajia ovat Australian avointen ja Wimbledonin semifinalisti Zheng Jie, sekä nykyiset/entiset Top 10 -pelaajat Viktoryja Azarenka, Jelena Dokić, Alicia Molik, Flavia Pennetta, Chanda Rubin, Patty Schnyder, Samantha Stosur ja Vera Zvonarjova.
Kehittäminen

Hobart International pelattiin aiemmin Rebound Ace -alustalla, kuten myös Australian avoimet vuoteen 2007 asti. Kun Australian avoimet vaihtoi pelialustan Plexicushioniin, kaikkien Australian Open Seriesin turnausten vaadittiin myös vaihtavan alustan Plexicushioniin. Hobart International säilytti kuitenkin Rebound Acen. Tennis Australia ilmoitti, että Hobartin täytyy tehdä merkittäviä parannuksia tenniskeskukseen, mukaan lukien kenttien uudelleenpäällystäminen Plexicushionilla sekä istumapaikkojen parantaminen, säilyttääkseen turnauksensa. Domain Tennis Centre uudelleenpäällysti kenttänsä loppuvuodesta 2008, ajoissa vuoden 2009 turnausta varten.
Vuoden 2009 puolivaiheilla, Tasmanian hallitus myönsi 2,25 miljoonaa dollaria Domain Tennis Centren kehittämiseen vuosina 2009–2010. Tämä päätös varmisti Hobartin turnauksen säilymisen. Ennen vuoden 2010 kaksinpelin finaalia, Tennis Australian edustajat, yhdessä turnausjohtaja Michael Robertsin kanssa, ilmoittivat, että turnauksen tulevaisuus on turvattu vuoteen 2013 asti.
Vuonna 2009, Domain Tennis Centreä alettiin kehittämään turnauksen tulevaisuuden varmistamiseksi. Ensimmäiseen kehitysvaiheeseen kuului pohjoisen katsomon purkaminen uuden yritysvieraskatsomon tieltä, sekä uusi lehdistön aitio keskuskentän eteläpäätyyn. Tämä valmistui ennen vuoden 2010 turnausta. Toinen kehitysvaihe oli rakentaa uudet pysyvät katsomot kentän itä- ja länsisivuille, lisäten istumapaikkojen määrää noin 1000:sta 2800:aan. Kehityshanke oli valmis vuoden 2011 turnaukseen mennessä.
Tulokset > Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Mana Endō  |  Rachel McQuillan | 6–1, 6–7(1), 6–4 |
| 1995 |  Leila Meskhi  |  Li Fang | 6–2, 6–3 |
| 1996 |  Julie Halard-Decugis  |  Mana Endō | 6–1, 6–2 |
| 1997 |  Dominique Van Roost  |  Marianne Werdel-Witmeyer | 6–3, 6–3 |
| 1998 |  Patty Schnyder  |  Dominique Van Roost | 6–3, 6–2 |
| 1999 |  Chanda Rubin  |  Rita Grande | 6–2, 6–3 |
| 2000 |  Kim Clijsters  |  Chanda Rubin | 2–6, 6–2, 6–2 |
| 2001 |  Rita Grande  |  Jennifer Hopkins | 0–6, 6–3, 6–3 |
| 2002 |  Martina Suchá  |  Anabel Medina Garrigues | 7–6(7), 6–1 |
| 2003 |  Alicia Molik  |  Amy Frazier | 6–2, 4–6, 6–4 |
| 2004 |  Amy Frazier  |  Shinobu Asagoe | 6–3, 6–3 |
| 2005 |  Zheng Jie  |  Gisela Dulko | 6–2, 6–0 |
| 2006 |  Michaëlla Krajicek  |  Iveta Benešová | 6–2, 6–1 |
| 2007 |  Anna Tšakvetadze  |  Vasilisa Bardina | 6–3, 7–6(3) |
| 2008 |  Eléni Daniilídou  |  Vera Zvonarjova | luovutus |
| 2009 |  Petra Kvitová  |  Iveta Benešová | 7–5, 6–1 |
| 2010 |  Alona Bondarenko  |  Shahar Pe'er | 6–2, 6–4 |
| 2011 |  Jarmila Groth  |  Bethanie Mattek-Sands | 6–4, 6–3 |
| 2012 |  Mona Barthel  |  Yanina Wickmayer | 6–1, 6–2 |
| 2013 |  Jelena Vesnina  |  Mona Barthel | 6–3, 6–4 |
| 2014 |  Garbiñe Muguruza  |  Klára Zakopalová | 6–4, 6–0 |
| 2015 |  Heather Watson  |  Madison Brengle | 6–3, 6–4 |
| 2016 |  Alizé Cornet  |  Eugenie Bouchard | 6–1, 6–2 |
| 2017 |  Elise Mertens  |  Monica Niculescu | 6–3, 6–1 |
| 2018 |  Elise Mertens  |  Mihaela Buzărnescu | 6–1, 4–6, 6–3 |
| 2019 |  Sofia Kenin  |  Anna Karolína Schmiedlová | 6–3, 6–0 |
Tulokset > Nelinpeli

| Vuosi | Voittajat | Loppuotteluvastustajat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Chanda Rubin    Linda Wild  |  Jenny Byrne    Rachel McQuillan | 7–5, 4–6, 7–6(1) |
| 1995 |  Kyōko Nagatsuka    Ai Sugiyama  |  Manon Bollegraf    Larisa Neiland | 2–6, 6–4, 6–2 |
| 1996 |  Yayuk Basuki    Kyōko Nagatsuka  |  Kerry-Anne Guse    Park Sung-hee | 7–6(7), 6–3 |
| 1997 |  Naoko Kijimuta    Nana Miyagi  |  Barbara Rittner    Dominique Van Roost | 6–3, 6–1 |
| 1998 |  Virginia Ruano Pascual    Paola Suárez  |  Julie Halard-Decugis    Janette Husárová | 7–6(6), 6–3 |
| 1999 |  Mariaan de Swardt    Olena Tatarkova  |  Alexia Dechaume-Balleret    Émilie Loit | 6–1, 6–2 |
| 2000 |  Rita Grande    Émilie Loit  |  Kim Clijsters    Alicia Molik | 6–2, 2–6, 6–3 |
| 2001 |  Cara Black    Jelena Lihovtseva  |  Ruxandra Dragomir    Virginia Ruano Pascual | 6–4, 6–1 |
| 2002 |  Tathiana Garbin    Rita Grande  |  Catherine Barclay    Christina Wheeler | 6–2, 7–6(3) |
| 2003 |  Cara Black    Jelena Lihovtseva  |  Barbara Schett    Patricia Wartusch | 7–5, 7–6(1) |
| 2004 |  Shinobu Asagoe    Seiko Okamoto  |  Els Callens    Barbara Schett | 2–6, 6–4, 6–3 |
| 2005 |  Yan Zi    Zheng Jie  |  Anabel Medina Garrigues    Dinara Safina | 6–4, 7–5 |
| 2006 |  Émilie Loit    Nicole Pratt  |  Jill Craybas    Jelena Kostanić | 6–2, 6–1 |
| 2007 |  Jelena Lihovtseva    Jelena Vesnina  |  Anabel Medina Garrigues    Virginia Ruano Pascual | 2–6, 6–1, 6–2 |
| 2008 |  Anabel Medina Garrigues    Virginia Ruano Pascual  |  Eléni Daniilídou    Jasmin Wöhr | 6–2, 6–4 |
| 2009 |  Gisela Dulko    Flavia Pennetta  |  Alona Bondarenko    Kateryna Bondarenko | 6–2, 7–6(4) |
| 2010 |  Chuang Chia-jung    Květa Peschke  |  Chan Yung-jan    Monica Niculescu | 3–6, 6–3, [10–7] |
| 2011 |  Sara Errani    Roberta Vinci  |  Kateryna Bondarenko    Līga Dekmeijere | 6–3, 7–5 |
| 2012 |  Irina-Camelia Begu    Monica Niculescu  |  Chuang Chia-jung    Marina Erakovic | 6–7(4), 7–6(4), [10–5] |
| 2013 |  Garbiñe Muguruza    María-Teresa Torró-Flor  |  Tímea Babos    Mandy Minella | 6–3, 7–6(5) |
| 2014 |  Monica Niculescu    Klára Zakopalová  |  Lisa Raymond    Zhang Shuai | 6–2, 6–7(5), [10–8] |
| 2015 |  Kiki Bertens    Johanna Larsson  |  Vitalija Djatšenko    Monica Niculescu | 7–5, 6–3 |
| 2016 |  Han Xinyun    Christina McHale  |  Kimberly Birrell    Jarmila Wolfe | 6–3, 6–0 |
| 2017 |  Ioana Raluca Olaru    Olha Savtšuk  |  Gabriela Dabrowski    Yang Zhaoxuan | 0–6, 6–4, [10–5] |
| 2018 |  Elise Mertens    Demi Schuurs  |  Ljudmyla Kitšenok    Makoto Ninomiya | 6–2, 6–2 |
| 2019 |  Chan Hao-ching    Latisha Chan  |  Kirsten Flipkens    Johanna Larsson | 6–3, 3–6, [10–6] |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Jääkiekon SM-sarjakausi 1969–1970

| Jääkiekon SM-sarja 1969–1970 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  12
Sarja alkoi:  1. marraskuuta 1969
Sarja päättyi:  1. maaliskuuta 1970
Mestari:  HIFK
Toinen sija:  Ilves
Kolmas sija:  TuTo
Pudonneet joukkueet:  Hilpara ja Reipas
Pistepörssin voittaja:  Jorma Peltonen, Ilves
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1968-1969 :  1970-1971 → 
Jääkiekon SM-sarjakausi 1969–1970 pelattiin kahdentoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Runkosarjan voittaja voitti Suomen mestaruuden. Kauden päätteeksi mestaruutta juhli HIFK. Pistepörssin voitti Ilveksen Jorma Peltonen, keräten 21 ottelussa tehot 18+41=59. Ilveksen Lasse Oksanen teki eniten maaleja (32) ja pistepörssin voittanut Peltonen oli paras syöttäjä (41).
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  HIFK, Helsinki  | 22 | 17  | 3  | 2  | 122 | 61 | +61 | 37 |
| 2 |  Ilves, Tampere  | 22 | 17  | 0  | 5  | 161  | 70  | +91 | 34 |
| 3 |  TuTo, Turku  | 22 | 14  | 5  | 3  | 112 | 53 | +59 | 33 |
| 4 |  TPS, Turku  | 22 | 13  | 4  | 5   | 107 | 67 | +40 | 30 |
| 5 |  Jokerit, Helsinki  | 22 | 13  | 2  | 7   | 125 | 78 | +47 | 28 |
| 6 |  Ässät, Pori  | 22 | 9  | 5  | 8   | 86 | 59 | +27 | 23 |
| 7 |  Tappara, Tampere  | 22 | 8  | 4  |  10   | 112 |  94 | +18 | 20 |
| 8 |  Lukko, Rauma  | 22 | 7  | 5  | 10   | 81 | 96 | -15 | 19 |
| 9 |  Koo-Vee, Tampere  | 22 | 8  | 2  | 12   | 82 | 98 | -16 | 18 |
| 10 |  SaPKo, Savonlinna  | 22 | 7  | 2  |  13   | 98 |  103 | -5 | 16 |
| 11 |  Hilpara, Tampere  | 22 | 2  | 0  | 20  | 60  | 240 | -180 | 4 |
| 12 |  Reipas, Lahti  | 22 | 1  | 0  | 21   | 53 | 180 | -127 | 2 |
Hilpara ja Reipas putosivat sarjasta, tilalle nousivat Helsingin Jalkapalloklubi ja Kiekko-67.
Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| HIFK | 11 | 84 897 | 7717 |
| Ilves | 11 | 64 944 | 5904 |
| Jokerit | 11 | 55 097 | 5008 |
| TPS | 11 | 51 608 | 4691 |
| TuTo | 11 | 48 614 | 4419 |
| Ässät | 11 | 40 361 | 3669 |
| Tappara | 11 | 36 521 | 3320 |
| Lukko | 11 | 31 074 | 2824 |
| Koo-Vee | 11 | 30 661 | 2787 |
| SaPKo | 11 | 28 295 | 2572 |
| Hilpara | 11 | 9 694 | 881 |
| Reipas | 11 | 7 478 | 679 |
| Yhteensä | 120 | 489 244 | 3706 |
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 8.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Ibrahim Sarsur

Ibrahim Sarsur
Ibrahim Sarsur (arab. ابراهيم صرصور‎, Ibrāhīm Ṣarṣūr, hepr. ‏אברהים צרצור‎, Ibrahim Tzartzur; s. 2. helmikuuta 1959 Kfar Kassem) on israelilainen poliitikko. Hän on yksi knessetin arabijäsenistä. Hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran yhdistyneeltä arabilistalta vuonna 2006 ja uudelleen 2009.
Sarsur opiskeli englannin kieltä ja englanninkielistä kirjallisuutta Bar-Ilanin yliopistossa. Hän johtaa maansa islamilaisen liikkeen maltillista eteläistä haaraa.
Sarsur vertasi vuonna 2008 Israelin toimia Gazan kaistalla natsien tekoihin.
Aiheesta muualla

Profiili knessetin sivuilla (englanniksi)
Kaabongin piirikunta

Kaabongin piirikunta
| --- | --- |
Sijainti:  Uganda 
Pääkaupunki:  Kaabong (en) 
Verkkosivusto:  www.kaabong.go.ug 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kaabongin piirikunta on yksi Ugandan 80 piirikunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa. Vuoden 2014 väestönlaskennassa siellä oli noin 168 000 asukasta. Se on perustettu 1. heinäkuuta 2005.  Se kuului ennen Kotidon piirikuntaan.
Ibrahim pašša (Egypti)

Ibrahim pašša
Ibrahim pašša (1789 Kavalla, Rumelia (nyk. Kreikassa) – 10. marraskuuta 1848 Kairo) oli Egyptin käskynhaltija Muhammad Alin vanhin poika ja sotapäällikkö. Hän soti menestyksekkäästi turkkilaisia vastaan kahdessa sodassa ja toimi 1833–1840 miehittämänsä Syyrian kuvernöörinä. Ibrahim oli myös isänsä seuraajana muutaman kuukauden ajan ennen omaa kuolemaansa vuonna 1848.
Ibrahim oli Muhammad Alin poika tai adoptiopoika. Hänestä tuli 1805 Kairon kuvernööri ja vuosina 1816–1818 hän komensi armeijaa, joka kukisti wahhabiittien kapinan Arabiassa. Vuosina 1821–1822 hän soti Sudanissa ja auttoi sen jälkeen Egyptin armeijan modernisoinnissa eurooppalaisen mallin mukaisesti. Kun Turkin sulttaani Mahmud II vuonna 1824 pyysi Egyptin apua kapinoivien kreikkalaisten kukistamisessa, Ibrahim lähetettiin armeijoineen Kreikkaan. Hän valtasi joukkoineen Morean eli Peloponnesoksen niemimaan, mutta joutui lopulta vuonna 1828 perääntymään kohdattuaan kreikkalaisten avuksi tulleet yhtyneet brittiläis-ranskalais-venäläiset joukot.
Ibrahim paššan ratsastajapatsas Kairossa.
Vuonna 1831 Muhammad Alin ja Turkin sulttaanin välille syntyi konflikti, jolloin Ibrahim lähetettiin egyptiläisen armeijan kanssa Syyriaan kohtaamaan turkkilaiset. Hän löi nämä Homsissa, Bailanin solassa sekä joulukuussa 1832 ratkaisevassa Konyan taistelussa. Toukokuussa 1833 hän saneli turkkilaisille Kütahyan rauhanehdot, joissa Syyria ja Adana liitettiin Egyptiin. Ibrahimista tuli näiden voittomaiden kuvernööri. Syyrian kuvernöörinä hän pyrki korvaamaan vanhan feodaalihallinnon uudenaikaisemmalla, mutta kohtasi vastarintaa ankarien otteidensa vuoksi ja joutui kukistamaan turkkilaisen lietsoman kapinayrityksen. Vuonna 1839 turkkilaiset yrittivät vallata Syyrian takaisin, jolloin Ibrahim saavutti suurimman voittonsa lyödessään hyökkääjän täydellisesti Nizipin taistelussa 24. kesäkuuta 1839. Euroopan suurvallat kuitenkin puuttuivat tapahtumiin Turkin eduksi ja heinäkuussa 1840 solmitussa Lontoon sopimuksessa Egypti joutui luopumaan Syyriasta ja Adanasta sillä ehdolla, että Turkki tunnusti Muhammad Alin dynastian Egyptissä. Britannian ja Itävallan laivastojen uhatessa Ibrahimin joukkoja Syyriassa hän joutui evakuoimaan ne talven 1840–1841 aikana.
Muhammad Alin henkisen kunnon heikennyttyä Ibrahimista tuli hänen seuraajansa vuonna 1848, ja tuon vuoden heinäkuussa hän sai myös Ottomaanien valtakunnan tunnustuksen käskynhaltijuudelleen. Hän ehti kuitenkin hallita vain muutaman kuukauden ennen omaa kuolemaansa. Hänen seuraajakseen tuli hänen veljenpoikansa Abbas I. Ibrahimin poika Ismail pašša toimi sijaishallitsijana 1863–1879.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ibrahim pašša (Egypti) Wikimedia Commonsissa