Veltto Virtanen
Poliittinen ura

Virtanen osallistui presidentinvaaleihin vuonna 1994 valitsijayhdistyksen ehdokkaana vaalilauseella ”Velton kansan luonnollinen valinta”. Hän tuli vaalien ensimmäisellä kierroksella seitsemänneksi kolmen prosentin äänisaaliilla. Myöhemmin Virtanen kertoi halunneensa vain kokeilla, millaista on olla ehdokkaana presidentinvaaleissa.
Lähinnä presidentinvaaleissa saamansa julkisuuden avulla Virtanen nousi vuoden 1995 eduskuntavaaleissa kansanedustajaksi. Hän edusti pientä Ekologista puoluetta (myöhemmin toiminut nimellä Kirjava ”puolue” - Elonkehän puolesta eli KiPu), jonka puheenjohtajana hän myös toimi, ja muodosti eduskunnassa oman yhden hengen eduskuntaryhmänsä. Virtasen epäsovinnainen ja populistinen esiintyminen eduskunnassa herätti runsaasti mielipiteitä puolesta ja vastaan. Jo ensimmäisessä istunnossaan hän aiheutti kohua kieltäytymällä riisumasta barettiaan istuntosalissa. Virtasen poliittisesta toiminnasta julkaistiin muun muassa skandaalinkäryinen kirja Huijari. Veltto Virtanen & Kirjava Puolue (Veitikka Kustannus 1999). Virallisesti hän muodosti Eduskuntaryhmä Virtasen.
Huomiota herättävää Virtasen eduskuntakaudella oli myös hänen äänestämiskäyttäytymisensä. Esimerkiksi välikysymysäänestyksissä Virtanen äänesti viidesti tyhjää, kerran oli poissa äänestyksestä ja vain kerran äänesti epäluottamuslauseen puolesta. Myös jotkin ympäristöpoliittiset linjaukset herättivät ihmetystä, edustihan Virtanen radikaalia vihreää puoluetta, vaikkakin sitoutumattomana. Kaupungin saasteiden vähentämiseen Virtanen ehdotti keinoksi muun muassa, että jalankulkijat ja pyöräilijät omaisivat enemmän pelisilmää, jottei autojen tarvitsisi körötellä punaisissa valoissa.
Virtanen yritti uudelleen eduskuntaan sekä vuonna 1999 että 2003 sekä Euroopan parlamenttiin vuonna 1999 ja saikin runsaasti ääniä, mutta ei tullut valituksi. Tampereen kaupunginvaltuustoon Virtanen tuli valituksi vuoden 2004 kunnallisvaaleissa Tampereen Sitoutumattomat -ryhmän listalta runsaalla 900 äänellä. Virtanen oli valittu kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran jo neljää vuotta aiemmin, jolloin hän oli saanut yli 2 000 ääntä.
Perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini kutsui Virtasen eduskuntavaaliehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleihin. Virtanen nousi kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä sitoutumattomana perussuomalaisten listalta 4 129 äänen turvin ja oli perussuomalaisten ääniharava Pirkanmaalla. Virtanen pyrki Euroopan parlamentin jäseneksi vuoden 2009 vaaleissa, mutta jäi valitsematta saatuaan 7 839 ääntä. Virtanen oli jälleen perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa ja tuli valituksi Pirkanmaan vaalipiiristä 6 526 äänellä.
Huhtikuussa 2014 Virtanen sai eduskunnan puhemieheltä huomautuksen, kun hän oli eduskunnan kyselytunnilla kesken keskustan puheenjohtajan Juha Sipilän puheenvuoron heitellyt paperinsa ympäri salia ja poistunut paikalta. Virtasen mukaan kyse oli protestista puhemies Eero Heinäluomaa kohtaan. Hänen mielestään Heinäluoma oli jakanut puheenvuoroja puolueellisesti ja tiettyjä kansanedustajia suosien. Virtanen sanoi, että hän olisi halunnut ottaa kantaa lapsilisien leikkaamiseen. Puhemiesneuvosto katsoi yksimielisessä päätöksessään, ettei Virtasen esiintyminen vastannut kansanedustajalta edellytettävää vakaata ja arvokasta käytöstä. Myös perussuomalaisten ryhmänjohtaja Jari Lindström antoi Virtaselle moitteet tämän käytöksestä.
Tampereen kaupunginvaltuustossa hän on usein poistunut kokouksesta ensimmäisen tunnin jälkeen, mikä on herättänyt ihmetystä. Syiksi Virtanen on kertonut haluavansa antaa tilaa varavaltuutetulle sekä sairastamansa mykoplasman.
Virtanen on herättänyt huomiota presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotoilla esimerkiksi pitäessään vuodesta toiseen päässään tavaramerkikseen muodostunutta barettiaan ja olemalla noudattamatta juhlien pukukoodia. Vastoin yleistä harhaluuloa Virtasen tavaramerkiksi muodostunut päähine on baretti, ei baskeri.