stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eva & Manu
Ura

Vuonna 2010 Louhivuori ja Laudic muuttivat Lontooseen, missä he saivat idean lähteä kiertämään Eurooppaa ja tehdä matkan aikana kappaleita. Pari lähti liikkeelle Etelä-Ranskasta, ja he kiersivät noin puolen vuoden ajan Ranskaa, Espanjaa ja Italiaa. He julkaisivat joka viikko yhden uuden kappaleen ja sen musiikkivideon blogissaan "Travel in Music". Duo julkaisi yhteensä 16 kappaletta ja videota, joista neljä kappaletta päätyi kesäkuussa 2010 julkaistulle EP:lle Still Traveling.
Matkan päätyttyä Louhivuori ja Laudic asettuivat Suomeen ja he alkoivat äänittää tekemiään kappaleita studiossa. Warner Music Finland julkaisi duon esikoisalbumin Eva & Manu Suomessa 17. elokuuta 2012. Keväällä 2013 albumi julkaistiin myös muualla Euroopassa. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Feet In the Water”. Esikoisalbumi toi duolle Vuoden tulokas -ehdokkuuden alkuvuodesta 2013 järjestetyssä Emma-gaalassa.
Lokakuussa 2013 Eva & Manu julkaisi ensimmäisen suomenkielisen singlensä ”Kun aika on”, joka oli joulukuussa 2013 ensi-iltansa saaneen Ainoat oikeat -elokuvan tunnuskappale. Toisen studioalbuminsa Cinnamon Hearts, duo julkaisi 29. elokuuta 2014.
Pariskunta erosi vuoden 2016 kesällä oltuaan yhdessä seitsemän vuotta, mutta he jatkavat musiikillista yhteistyötään.
Duo julkaisi tammikuussa 2019 kuusi uutta kappaletta sisältäneen In the Woods -EP:n.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Eva & Manu |  Julkaistu: 17. elokuuta 2012  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD / LP / digitaalinen | #8  | – |
| Cinnamon Hearts |  Julkaistu: 29. elokuuta 2014  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD / LP / digitaalinen | #5  | – |
| III |  Julkaistu: 6. elokuuta 2021  Levy-yhtiö: Monges Records  Formaatti: Digitaalinen | – | – |
Diskografia > EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Still Traveling:  Julkaistu: Kesäkuu 2010  Formaatti: Digitaalinen lataus
In the Woods:  Julkaistu: 18. tammikuuta 2019  Levy-yhtiö: Capitol Records  Formaatti: LP / digitaalinen lataus
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ”Feet In the Water” | – | – | – | Eva & Manu |
| 2012 | ”All I Can See” | – | – | – | Eva & Manu |
| 2013 | ”Kun aika on” | – | – | – | — |
| 2014 | ”Cinnamon Hearts” | – | – | 47  | Cinnamon Hearts |
| 2014 | ”Empty” | – | – | – | Cinnamon Hearts |
| 2014 | ”There Is Nobody Like You” | – | – | 58  | Cinnamon Hearts |
| 2017 | ”Alien” | – | – | – |  |
| 2017 | ”All These Years” (Acoustic) | – | – | – |  |
| 2019 | ”Manifiesto” | – | – | – |  |
| 2019 | ”Heart is a snowflake” | – | – | – |  |
| 2020 | ”Ocean” | – | – | – | III |
| 2020 | ”Tree” | – | – | – | III |
| 2021 | ”Barely 24” | – | – | – | III |
Diskografia > Musiikkivideot

Feet In the Water (2012)
Lonely Boy (2012)
All I Can See (2012)
Kun aika on (2013)
Cinnamon Hearts (2014)
Empty (2014)
I Won't Let You Down (2019)
Barely 24 (2021)
Aiheesta muualla

Eva & Manun viralliset kotisivut
Travel in Music -blogi
Eumolpos

Eumolpos (m.kreik. Εύμολπος, lat. Eumolpus) oli kreikkalaisessa mytologiassa alun perin Traakian kuningas, Poseidonin ja Khionen poika, josta tuli Eleusiissa yksi Eleusiin mysteereiden perustajista.
Nuoruus

Khionen tultua raskaaksi Poseidonille hän kätki raskautensa isältään Boreaalta ja synnytti lapsen, Eumolpoksen, salassa. Isäänsä peläten Khione heitti poikansa mereen, josta Poseidon hänet pelasti ja vei Etiopiaan tyttärelleen Benthesikymelle kasvatettavaksi. Vartuttuaan Eumolpos nai Etiopian kuninkaan tyttären. Yritettyään raiskata vaimonsa sisaren hän joutui karkotetuksi, jolloin hän palasi poikansa Ismaroksen kanssa synnyinmaahansa Traakiaan.
Traakian kuninkuus

Ismaros nai Traakian kuninkaan Tegyrioksen tyttären. Sen jälkeen Eumolpos alkoi suunnitella Tegyrioksen syrjäyttämistä, mutta hankkeen paljastuttua molemmat päätyivät paetessaan Eleusiihin. Ismaroksen kuoltua Eumolpos pääsi palaamaan Traakiaan sopimaan riitansa ja seuraamaan Tegyriosta kuninkaana.
Eleusialaisten sota

Kun Ateenan ja Eleusiin välille puhkesi sota, Eumolpos tarjosi apuaan Eleusiille. Sodan aikana Erekhtheus surmasi Eumolpoksen pojan Ismaroksen ja myöhemmin Eumolpoksen itsensä. Toisen version mukaan Erekhtheus ja Eumolpoksen poika Ismaros kaatuivat, jolloin Eumolpos solmi ateenalaisten kanssa sopimuksen, jolla Eleusis alistui muuten Ateenan vallan alle, mutta Eleusiin mysteereiden suhteen he olivat riippumattomia. Eumolpos ja Keleoksen tyttäret Diogeneia, Pammerope ja Saisara johtivat kaupungissa Demeterin palvontaa. Niin Eleusiin mysteereiden luonti on luettu hänen ansiokseen, ja myös ensimmäiset siihen liittyvät kirjoitukset on laitettu hänen nimiinsä.
Pappisvirka

Demeterin pappina Eumolposta seurasi Keryks, joka oli joko Eumolpoksen nuorin poika tai Aglauroksen poika. Eumolpoksen jälkeläiset eumolpidit ja Keryksin jälkeläiset keryksit saivat perintöoikeuden Eleusiin hierofantin asemaan.
Muita kertomuksia

Aleksandrialaisten runoilijoiden mukaan Eumolpos toimi myös Herakleen opettajana musiikissa ja mysteereihin perehdyttämisessä. Herakles oli kiinnostunut mysteereistä voidakseen mennä Haadeeseen ja tuoda sieltä Kerberoksen mukanaan urotyönään. Hyginus puolestaan kertoo Eumolpoksen voittaneen Peliaan hautajaiskisoissa Olympoksen huilun soiton.
Futsal-Nelonen (naiset)

| Futsal-Nelonen |
| --- | --- |
Laji:  Futsal
Maa(t):  Suomi
Joukkueita:  21
Sarjataso:  5
Ylempi taso:  Futsal-Kolmonen
Futsal-Nelonen  on naisten futsalin viidenneksi korkein sarjataso Suomessa. Sarjaa pelataan vain Lännen piirissä.
Joukkueet kaudella 2020-2021 > Länsi > A1 (Turku)

Auran Palokunnan Urheilijat
FC Kyrön Palloseura
Kaarinan Palloseura Ladies
Kimito Sportförening R.R., Kemiö
Paimion Haka/Ladies
Peimari United
Piikkiön Palloseura
Raisio Futis
SC Wolves
Someron Voima 2
Turun Weikot Black
Turun Weikot RED
VG-62, Naantali
Joukkueet kaudella 2020-2021 > Länsi > A2 (Satakunta)

FC Jazz Leidit
FC Rauma/äMMät
Harjavallan Pallo
Lauttakylän Luja 2
Musan Salama Mutsit
Mäntyluodon Kiri-Mimmit
Luvian Veto/Kuve Ladies
NiceFutis
Frank Nighbor

Frank Nighbor (26. tammikuuta 1893 Pembroke, Ontario, Kanada – 13. huhtikuuta 1966) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja ensimmäisiä lajin todellisia tähtiä. Hyökkääjänä pelannut Nighbor edusti National Hockey League -liigassa seuroja Ottawa Senators ja Toronto Maple Leafs. National Hockey Association -sarjassa hänen joukkueensa oli Toronto Blueshirts ja Pacific Coast Hockey Associationissa Vancouver Millionaires. Hänen lisänimensä oli The Pembroke Peach.
Ura

Hän pelasi 348 NHL-ottelua vuosina 1917–1930. Tuona aikana hän teki 136 maalia ja antoi 60 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä Nighbor sai aikaan 11 maalia ja 12 maalisyöttöä 36 ottelussa. 
Parhaalla NHL-kaudellaan 1919–1920 hän merkkautti tililleen 26 maalia ja  15 maaliin johtanutta syöttöä ottelumäärän jäädessä vain 23:een. Pudotuspeleissä Nighbor teki vielä kuusi maalia viidessä ottelussa ja johti Senatorsin joukkueen sen ensimmäiseen NHL-mestaruuteen.
Hänen kuolinsyynsä oli syöpä.
Saavutuksia

Stanley Cup 1920, 1921, 1923 ja 1927 (kaikki Ottawassa)
Hart Trophy 1924 (paras pelaaja: palkinnon ensimmäinen myöntämiskerta)
Lady Byng Trophy 1925 ja 1926 (erityisen urheilullinen pelaaja: palkinnon ensimmäinen myöntämiskerta)
Hockey Hall of Fameen 1947
Vuonna 1998 sijalla 100 The Hockey News -lehden 100 suurimman pelaajan NHL-painotteisella listalla
Aiheesta muualla

Frank Nighbor Legends of Hockey -tietokannassa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Uusi palkinto | Hart Memorial Trophyn voittaja 1924 | Seuraaja: Billy Burch |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Uusi palkinto | Lady Byng Memorial Trophyn voittaja 1925, 1926 | Seuraaja: Billy Burch |
Gaye Advert

Gaye Advert (synt. Gaye Balsden, myöh. Gaye Black, s. 29. elokuuta 1956 Bideford, Devon) on englantilainen punk-basisti. Hän tuli kuuluisaksi The Adverts -yhtyeestä 1970-luvun lopulla ja poistui Britannian punkskenestä yhtyeen hajottua vuonna 1980 – toisin kuin puolisonsa T. V. Smith.
Advert oli varhaisimpia suuren suosion saavuttaneita brittiläisiä naispunktähtiä. Hänet tunnettiin Iggy Popin fanina ja väitettiin myös nukkuvan tämän kuva tyynyn alla. Advertilla oli jonkinasteinen ystävyyssuhde useiden varhaisen punkmusiikin suurten nimien kanssa, ja hänet kuvattiin mm. yhdessä Paul Cookin, Joey Ramonen ja Captain Sensiblen kanssa.
Nykyisin Gaye Advert tekee taidetta Gaye Black -nimellä ja hän on kuratoinut punk-aiheisia näyttelyitä.
Fagotti

| Fagotti |
| --- | --- |

Soitinryhmä:  puupuhaltimet
Soittimen ääniala:  
Fagotti (ital. fagotto, ’risukimppu’) on matalaääninen puupuhallin. Se koostuu kahdesta rinnakkaisesta putkesta, jotka on alapäistään yhdistetty toisiinsa. Soittimen alkupäässä on lisäksi metallinen, taivutettu putki, ns. s-putki, johon varsinaisen äänen tuottava suuhinen eli ”rööri” kiinnitetään. Suuhinen on samantapainen ja samasta materiaalista valmistettu kaksoisruokolehdykkä kuin esimerkiksi oboessa, mutta suurempi.
Fagottien tyypit ja materiaalit > Tyypit

Fagotteja
Saksalainen fagotti, ilman ”rööriä”.
Kontrafagotti.
Fagotteja on kahta tyyppiä: ns. saksalainen eli Heckel-fagotti, joka yleensä valmistetaan vaahterasta (oppilaille joskus muovista), sekä nykyään harvinaisempi, lähes pelkästään Ranskassa käytössä oleva, ns. ranskalainen fagotti eli Buffet-fagotti, joka valmistetaan ruusupuusta. Näiden soitinten äänensävyt eroavat toisistaan selvästi. Äänen sävyero johtuu erilaisesta porauksesta: ranskalaisen fagotin poraus on loivemmin kartiomainen kuin saksalaisen. Tämän takia saksalaisen fagotin ääni on vahvempi.
Fagottien tyypit ja materiaalit > Pintakäsittely

Vaahterasta tehdyt saksalaiset fagotit petsataan; värit vaihtelevat ruskeasta punaruskeaan ja punaiseen, myös aivan mustaa käytetään. Petsauksen jälkeen ulkopinta lakataan värittömällä lakalla. Kapeammat putket ovat sisäpinnoiltaan päällystetyt kovakumilla. Ranskalaiset fagotit ovat sisä- ja ulkopinnoiltaan öljykyllästystä lukuun ottamatta käsittelemättömiä.
Fagottien tyypit ja materiaalit > Suukappaleet

Suukappaleet eli suuttimet eli ”röörit”  tehdään  muun muassa Välimeren alueella kasvavasta Arundo donax- eli jättiruoko-nimisestä kasvista. Soittajat yleensä valmistavat ja vuolevat suukappaleensa itse. Äänen laatuun vaikuttaa paljon se, miten soittaja suukappaleensa vuolee. Suukappaleen käyttöikä on lyhyt ja vaihtelee päivistä joihinkin viikkoihin.
Fagotin ääni

Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Fagotin ääni on hienossa matalassa rekisterissä voimakas ja korkeammalle tultaessa muuttuu hiljaisemmaksi. Keskirekisterissä fagotti kuulostaa ”torvimaiselta”. Ylimmässä ja alimmassa rekisterissä nopeat aika-arvot tulevat vaikeiksi soittaa. Näillä alueilla myös trillit ovat hankalia.
Fagotin isoveli kontrafagotti on matalaäänisin puupuhallin. Se toimii orkesterissa usein kontrabasson tapaan eli seuraa fagottistemmaa oktaavin verran alempana. Kontrafagotin ääniala on subkontra-B:stä suunnilleen c4:hen (keski-c) soittajan ja soittimen mukaan. Se pääsee siis jopa matalammalle kuin kontrabasso.
Musiikkia fagotille

Hector Berlioz: Fantastinen sinfonia (neljäs osa)
Paul Dukas: Noidan oppipoika
Wolfgang Amadeus Mozart: Fagottikonsertto
Nikolai Rimski-Korsakov: Šeherazade (toinen osa)
Georg Philipp Telemann: Sonaatit fagotille ja cembalolle e-molli, D-duuri ja f-molli
Antonio Vivaldi: kymmeniä fagottikonserttoja
Sergei Prokofjev: Pekka ja Susi (fagotti kuvaa isoisää)
Igor Stravinsky: Kevätuhri (Le Sacre du Printemps)
Kirjallisuutta

Domínguez Moreno, Áurea: Bassoon Playing in Perspective: Character and Performance Practice from 1800 to 1850.  (Diss. Studia musicologica Universitatis Helsingiensis, 26)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2013.  ISSN 0787-4294.  ISBN 978-952-10-9443-9.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Brenner, Anna-Kaisa: Soitinesittelyt – Fagotti Yle Orkesterikone.  26.11.2015. Viitattu 20.1.2020.
History of the Bassoon Bassoon Resource. Viitattu 20.1.2020. (englanniksi)
Fagotti Turun filharmoninen orkesteri. Viitattu 20.1.2020.
Fagotin suuhisia eli ”röörejä.”
Gaylord Perry

Gaylord Perry
Gaylord Jackson Perry (15. syyskuuta 1938 – 1. joulukuuta 2022 Gaffney, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä, joka loi pitkän Major League -uran vuosina 1962–1983. Viisinkertainen All-Star-pelaaja voitti Cy Young -palkinnon vuosina 1972 ja 1978.
Perry kelpuutettiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1991.
Fritz Dietrich

Fritz Dietrichin allekirjoittama sanomalehdessä julkaistu tiedonanto, jossa määrätään Liepājan juutalaiset pysymään kotona 15. ja 16. joulukuuta 1941. Käsky oli osa joukkomurhan valmistelua.
Sama käsky latviaksi.
Fritz Dietrich (6. elokuuta 1898 – 22. lokakuuta 1948) oli saksalainen SS-upseeri Kolmannen valtakunnan aikana, arvoltaan Obersturmbannführer. Hän palveli 1941–1943 Liepājassa poliisipäällikkönä. Dietrichin johdolla kaupungissa suoritettiin järjestelmällisiä joukkomurhia, joista suurimpana joulukuussa 1941 toimeenpantu 2749 juutalaisen siviilin teloitus Šķēden dyyneillä.
Sodan jälkeen Dietrich asetettiin syytteeseen sotarikoksista, mutta ei Liepājan surmista, vaan seitsemän yhdysvaltalaisen sotavangin ampumisesta. Oikeusprosessi, jossa Dietrich tuomittiin, oli osa Dachaun oikeudenkäyntejä. Hänet hirtettiin Landsbergin vankilassa 1948.
Frans Sandblom

Frans Albin Sandblom (28. lokakuuta 1873 Pohja – 6. elokuuta 1953 Tammisaari) oli suomalainen poliitikko ja RKP:n kansanedustaja Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuosina 1922–1924.
Sandblom syntyi Pohjassa torppari Henrik Sandblomin ja Eva Gustava Rehnströmin pojaksi. Hän oli seppämestari ja toimi eduskuntakautenaan työväenasiainvaliokunnan jäsenenä.
Sandblomin aviopuoliso oli vuosina 1894–1933 Olga Antoinette Ring ja sen jälkeen Elin Matilda Sandblom.
Sandblom kuoli Tammisaaressa 79 vuoden iässä.
Aiheesta muualla

.aspx Frans Sandblom Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Frank (elokuva)

| Frank |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lenny Abrahamson
Käsikirjoittaja:   Jon Ronson  Peter Straughan 
Tuottaja:   David Barron  Ed Guiney  Stevie Lee  Andrew Lowe 
Säveltäjä:  Stephen Rennicks
Kuvaaja:  James Mather
Leikkaaja:  Nathan Nugent
Pääosat:   Michael Fassbender  Domhnall Gleeson  Maggie Gyllenhaal  Scoot McNairy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Irlanti  Iso-Britannia 
Tuotantoyhtiö:  Magnolia Pictures
Levittäjä:  Magnolia Pictures Mozinet Hulu
Ensi-ilta:  17. tammikuuta 2014
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Frank on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Lenny Abrahamsonin ohjaama draamakomediaelokuva. Sen pääosissa ovat Michael Fassbender, Domhnall Gleeson, Maggie Gyllenhaal ja Scoot McNairy. Se sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 17. tammikuuta 2014.
Elokuva pohjautuu muusikko ja koomikko Chris Sieveyn luomaan Frank Sidebottom -hahmoon, jonka yhtyeessä elokuvan käsikirjoittaja Jon Ronson soitti 1980-luvulla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Fassbender  | … |  Frank, yhtyeen keskushahmo joka pitää aina yllään paperimassasta valmistettua päätä   |
|  Domhnall Gleeson  | … |  Jon, wannabe-muusikko joka liittyy Frankin bändiin   |
|  Maggie Gyllenhaal  | … |  Clara, Frankin lähin ystävä joka soittaa yhtyeessä syntetisaattoria ja thereminiä   |
|  Scoot McNairy  | … |  Don, yhtyeen manageri   |
|  Carla Azar  | … |  Nana, yhtyeen ranskalainen rumpali   |
|  François Civil  | … |  Baraque, yhtyeen ranskalainen kitaristi   |
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 151 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 91 prosenttia oli positiivisia.
Aiheesta muualla

Frank Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Gabriel Paunonen

Gabriel Paunonen  (1823 Juva – 27. kesäkuuta 1899 Juva) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ratsutilallinen Paunonen oli kunnallismies, joka teki myös useita lahjoituksia Juvan kunnan hyväksi. Hän oli talonpoikaissäädyssä Juvan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1882. Paunonen oli 1872 talousvaliokunnan varajäsen ja 1882 laki- ja talousvaliokunnan jäsen. Myös hänen poikansa Georg Wilhelm Paunonen oli valtiopäivämies.
Geenikartta

Esimerkki geenikartasta.
Geenikartta tai genomikartta on kuvaannollinen määritelmä yksittäisen geenin rakenteesta. Se sisältää DNA-ketjun, jossa on nimetty intronit ja eksonit. Kromosomin sekvensoinnissa selvitetään ensin geenien määrä kromosomissa. Geenikartta laaditaan jakamalla geeni pätkiin ja tutkimalla niitä yksitellen.
Geenikartta mahdollistaa esimerkiksi taudeille altistavien geenimuunnosten seulomisen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tieteen kuvalehti
Fritz Egli

Egli-Vincent (1969)
Fritz Walter Egli (s. 30. kesäkuuta 1937 Zürich) on uransa päättänyt sveitsiläinen ratamoottoripyöräilijä ja moottoripyörien suunnittelija. Hän alkoi valmistaa moottoripyöriä vuonna 1965 nimellä Egli Motorcycles. Yrityksen tunnetuin tuote lienee Egli Vincent, jota valmistettiin noin 100 kappaletta vuodesta 1967 vuoteen 1972. Vuonna 1970 esiteltiin kuuluisa Egli Kawasaki MRD1 ja vuonna 1975 perustettiin Egli Motorradtechnik AG. Fritz Egli myi yrityksensä osakkeet vuonna 2015.
Käännös suomeksi
Gabriel París Gordillo

Gabriel París Gordillo vuonna 1957.
Gabriel París Gordillo (8. maaliskuuta 1910 – 21. maaliskuuta 2008) oli kolumbialainen kenraali ja poliitikko.
París Gordillosta tuli Kolumbian ensimmäinen presidentti ja sotilasjuntan puheenjohtaja vallankaappauksen jälkeen, kun Gustavo Rojas Pinilla syrjäytettiin vuonna 1957. París Gordillo toimi virassa elokuuhun 1958.
París Gordillo syntyi Ibaguéssa Alberto París Montalvon ja Isabel Gordillo Díazin pojaksi. Hänen sotilasuransa alkoi kadettikoulussa vuonna 1928. Hän osallistui Perun vastaiseen sotaan vuonna 1933 luutnanttina. Hän meni 28. syyskuuta 1936 naimisiin puolisonsa María Felisa Quevedo Parísin kanssa. Pari sai neljä yhteistä lasta: Gabrielin, Jaimen, Glorian ja Ligian. María kuoli 17. kesäkuuta 1994.
París Gordillo oli kuollessaan 98-vuotias. Hän oli viimeinen juntan jäsen  ja maailman iäkkäimpiä elossa olleita entisiä valtionpäämiehiä. Hänen edelleen kuitenkin meni 9. tammikuuta 1909 syntynyt Anthony Mamo Maltalla.
GG Caravan (albumi)

| GG Caravan GG Caravan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. helmikuuta 2012
 Tuottaja(t): GG Caravan
 Tyylilaji: rap, folk
 Kesto: 39.57
 Levy-yhtiö: Live Nation
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
GG Caravanin muut julkaisut
|   | GG Caravan 2012 | Vol. 2 2022 |
GG Caravan on suomalaisen hip hop -yhtye GG Caravanin esikoisalbumi. Sen julkaisi Live Nation 29. helmikuuta 2012. Albumin kappaleista "Neighbour", "Permu", "Paaliachak", "Anna mun lentää", "Poste Restante", "Juoksulaulu" ja "On se hienoo" on julkaistu musiikkivideot. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle.
Kappaleet

GG Caravan (intro) – 4.23
Paaliachak – 3.55 (Paleface)
Juoksulaulu – 3.16 (Tommy Lindgren)
Neighbor – 3.52 (Redrama)
On se hienoo – 3.50 (säv. infoBrandon, Redrama, Paleface & Tommy Lindgren)
Permu – 3.18 (Bulle)
Gelem Gelem – 2.43
Poste Restante – 3.38 (Voli & Pyhimys)
Anna mun lentää – 3.24 (Vesa Sade)
Keskitietä – 3.34 (Brandon)
Ajatusten vankila – 4.45 (Ruma & Bulle)
Se on hienoo (outro) – 1.36
Arvostelut

Helsingin Sanomat: positiivinen
Rumba:
Soundi:
Ensio Lamberg

| Väinö Ensio Lamberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. syyskuuta 1922 Sortavalan maalaiskunta
Kuollut: 30. toukokuuta 1986 (63 vuotta) Kankaanpää
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Palkinnot
 1. sija, Porin TS:n maalauskilpailu 1956 ja 1958  Kankaanpään kaupungin taidepalkinto 1976  Rautatieläisten Kansainvälisen taideliiton hopeamitali Belgradissa 1969 ja Fribourgissa 1971 
Väinö Ensio Lamberg (6. syyskuuta 1922 Sortavalan maalaiskunta – 30. toukokuuta 1986 Kankaanpää) oli suomalainen taiteilija, joka vaikutti Porin ja Kankaanpään alueella. Hän työskenteli Valtionrautateiden palveluksessa kunnes jäi eläkkeelle virastaan 1977. Lambergin tuotantoon kuuluu tuhansia maalauksia, yli kaksisataa puupiirrosta ja runsaat sata sekatekniikkatyötä.
Lamberg oli erityisen mieltynyt puupiirrostekniikkaan, mutta teki lisäksi merkittävissä määrin taidetta sekä maalaten, että sekatekniikkaa käyttäen. Aiheet ja inspiraation puupiirroksiinsa Lambergin tiedetään ammentaneen luonnosta, etenkin kotiseuduiltaan Kankaanpäästä. Muuten hänen taiteensa voidaan sanoa sisältävän kubistisia ja informalistisia elementtejä. Työt ovat usein puoliabstraktisia fantasiakuvia, joissa on yhdistetty kollaasitekniikkaa, tussi- ja lyijykynäpiirustusta ja öljymaalausta. Häntä voidaan pitää itseoppineena taiteilijana, sillä ohjattu kouluttautuminen taiteen saralla jäi varsin suppeaksi. Merkittävää Lambergin elämässä on taiteen tuottamisen lisäksi kuvataidekulttuuria edistävä työskentely Kankaanpäässä ja kuvataidekulttuurin juurruttaminen Kankaanpään kaupungissa.
Lambergin vanhemmat olivat suutari Juhana Pekanpoika Lamberg ja ompelija Ida Maria Laukkanen. Ensio Lambergin sisko oli runoilija ja suomentaja Eila Kivikk'aho.
Ura

Ensio Lamberg kiinnostui maalaamisesta jo kouluvuosinaan. Sota ja isän sairastuminen katkaisi alkaneet taideopinnot, mutta Lamberg jatkoi maalaamista itsepintaisesti opiskellen itsenäisesti. Myöhemmin nuori Lamberg pääsi apurahan turvin kouluttautumaan Vapaassa taidekoulussa ja hetkellisesti Unto Pusan ateljeessa yksityisoppilaana. 1950-luvulla hän kartutti oppejaan vielä Porin taideseuran järjestämällä viiden päivän mittaisella puupiirroskurssilla, jossa opettajana toimi graafikko Heikki Nieminen. Kouluvuosina Lamberg maalasi akvarelleja käyttäen. Tämän jälkeen hän siirtyi öljyväreihin ja lopulta vakavemman taiteen tekemisen kautta graafinen taide tuli hänelle tutuksi. Merkittävänä taiteen innoittajana Lambergin elämässä toimi vuonna 1955 VR:n taideliiton järjestämä matka Ranskaan, Espanjaan ja Marokkoon. Reissu kesti yhteensä 1,5 kuukautta.
Ensio Lambergin kotikaupungissa Kankaanpäässä elettiin 1950–1960-lukujen taiteessa kulttuurielämän saralla kasvukautta. Lamberg ei suinkaan ollut Kankaanpään ainoa taiteilija, vaan siellä asuivat myös muun muassa Kauko ja Sinikka Räike, Pauli Vuorisalo sekä Juhani Tarna. Kankaanpään taiteilijaporukasta syntyi aikansa taiteilijasiirtokunta, josta puhuttiin nimellä Kankaanpään kolonia. Kankaanpään kolonian ja muiden Kankaanpään taideystävien toimesta paikkakunnalle perustettiin vuonna 1965 Kankaanpään taideyhdistys, jonka tarkoituksena oli hoitaa ja kehittää paikkakunnan taide-elämää. Lisäksi sen toivottiin lisäävän paikkakunnan arvovaltaa ja julkisia varoja, sekä parantavan taiteilijoiden asemaa. Kankaanpäässä pidetyn kuvataidepedagogisen kurssin jälkeen syntyi ajatus ympärivuotisesta taideopetuksessa. Kankaanpään taideyhdistys ottikin päämääräkseen taidekoulun hankkimisen paikkakunnalle. Uusi taidekoulu Kankaanpäässä avasikin ovensa 1965. Uransa aikana Lamberg ehti toimia myös itse opettajana Kankaanpään taidekoulussa.