stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Zlatko Kranjčar
Ura pelaajana

Kranjčar aloitti pelaajauransa NK Dinamo Zagrebin juniorijoukkuessa jo 1960-luvulla. Hän nousi edustusmiehistöön 1973 ja pelasi seurassa kymmenen vuoden ajan. Kranjčarille kertyi Dinamon paidassa 556 ottelua eri kilpailuissa ja maalinteossa hän onnistui 98 kertaa. Kranjčar voitti Dinamon paidassa Jugoslavian-mestaruuden 1981–1982 ja cupin 1980 sekä 1983. Hän siirtyi vuonna 1983 itävaltalaiseen SK Rapid Wieniin, jossa voitti kaksi Itävallan-mestaruutta. Kranjčar lopetti uransa SKN St. Pöltenissä vuonna 1990.
Maajoukkuetasolla Kranjčar edusti sekä Jugoslaviaa että Kroatiaa. Hän ei kuulunut Jugoslavian vakiomiehistöön ja esiintyikin A-maajoukkuepaidassa vain 11 kertaa. Vuonna 1990 hän pelasi Kroatian paidassa kaksi ottelua.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Jugoslavian mestaruus: 1982
Jugoslavian cup (2): 1980, 1983
Itävallan mestaruus (2): 1987, 1988
Itävallan cup (3): 1984, 1985, 1987
Cup-voittajien Cupin hopeaa: 1985
Ura valmentajana

Kranjčar aloitti valmennusuransa 1991 itävaltalaisessa SV Austria Klagenfurtissa. Hän palasi kotimaahansa 1992 ja toimi kaksi kautta HNK Segestan päävalmentajana, kunnes nousi 1994 nimellä Croatia Zagreb tunnetun ex-seuransa peräsimeen. Hän johdatti seuran Kroatian tuplamestariksi kaudella 1995–1996. Menestyskauden jälkeen Kranjčar palasi Itävaltaan, jossa valmensi lyhyen aikaa FC Linziä. Seuraavat vuodet Kranjčar toimi valmentajana HNK Segestassa ja NK Samoborissa, kunnes palasi Croatia Zagrebiin 1998 ja voitti jälleen tuplamestaruuden. Jälleen menestystä seurasivat hiljaisemmat vuodet Kranjčar toimiessa mm. egyptiläisen Al-Masry Clubin valmentajana.
Kaudella 2001–2002 Kranjčar palautti nimensä Kroatian jalkapallokartalle johdattamalla NK Zagrebin yllätysmestariksi. Menestyskauden jälkeen hän siirtyi NK Rijekaan, josta palasi kauden jälkeen Zagrebiin. Kesällä 2004 Kranjčarista tuli Kroatian maajoukkueen päävalmentaja ja hän johdatti joukkueen MM-kisoihin 2006. Joukkue jäi kuitenkin alkulohkoon, ja Kranjčar sai potkut kisojen jälkeen.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Kranjčar valmensi NK Croatia Sevesteä ja Al-Shaabia ilman suurempaa menestystä.
Tammikuussa 2009 Kranjčar palasi NK Croatia Sevesten päävalmentajaksi, mutta erosi tehtävistään jo helmikuun lopulla riitauduttuaan seurajohdon kanssa.  Toukokuussa hän jatkoi uraansa slovakialaisen FK DAC 1904 Dunajská Stredan päävalmentajana, mutta siirtyi jo heinäkuussa iranilaisen Persepolisin valmentajaksi.  Hän sai kuitenkin potkut jo syyskuussa.
Helmikuussa 2010 Kranjčarista tuli Montenegron maajoukkueen historian toinen päävalmentaja.  Kranjčarin johdolla Montenegro aloitti Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2012 loistavasti voittamalla kolme ensimmäistä otteluaan ja pelaamalla tasan Englantia vastaan. Syksyn 2011 karsintaotteluissa meno alkoi kuitenkin tökkiä ja tappiot Walesille 1–0 ja Sveitsille 3–1 johtivat lopulta Kranjčarin potkuihin syyskuussa 2011. Liiton päätös oli kuitenkin yllättävä, sillä Montenegro oli edelleen lohkokakkosena ja vahvasti menossa EM-jatkokarsintaan, kun enää kaksi ottelua oli pelaamatta.
Lokakuun lopulla 2011 Kranjčarista tuli kaksivuotisella sopimuksella iranilaisseura Sepahanin päävalmentaja.  Kranjčarin johdolla Sepahan voitti Iranin mestaruuden kaudella 2011/12 ja cupin vuotta myöhemmin. Joukkueen menestys oli kohtuullisen hyvää myös seuraavilla kaudilla, mutta joukkue ei kyennyt uusimaan mestaruuksiaan. Lopulta Kranjčar sai potkut seurasta syyskuussa 2014.
Helmikuussa 2015 kroatialaisvalmentaja jatkoi uraansa Qatar Stars Leaguen Al Ahli Dohassa.  Hän sai huonojen tulosten myötä potkut seurasta helmikuussa 2016. Maaliskuussa 2017 Kranjčar palasi Sepahanin päävalmentajaksi. Kroatialainen johdatti joukkueen kauden päätteeksi viidenneksi. Kauden jälkeen seura teki hänen kanssaan kaksivuotisen sopimuksen. Kranjčar valmensi kuitenkin vuoden 2018–2019 Iranin alle 23-vuotiaiden maajoukkuetta. Siltä paikalta hänet erotettiin toukokuussa 2019, vaikka Iran olikin selviytynyt alle 23-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailuihin.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Iranin mestaruus: 2012
Iranin cup: 2013
Kroatian mestaruus (3): 1996, 1998, 2002
Kroatian cup (2): 1996, 1998
MM-1.kierros: 2006
Iranin vuoden valmentaja: 2012
Elizabeth Thompson

Omakuva vuodelta 1869
Elizabeth Southerden Thompson, myöhemmin myös Lady Butler (3. marraskuuta 1846 – 2. lokakuuta 1933) oli englantilainen taidemaalari. Hän syntyi Sveitsissä, matkusteli paljon ja aloitti vuonna 1866 opinnot Lontoossa Royal Female School of Art -taidekoulussa.
Thompson maalasi erityisesti taistelukohtauksia 1800-luvun sodista, muun muassa Napoleonin sodista ja Krimin sodasta.  Hän ei menestynyt taiteilijana taloudellisesti ennen kuin saavutti läpimurtonsa taidemaailmassa vuonna 1874, jolloin Royal Academy of Artsin taidenäyttelyssä oli esillä hänen maalauksensa The Roll Call, josta tuli suosittu. Majuri (myöhemmin kenraali) William Francis Butlerin kanssa vuonna 1877 solmimansa avioliiton kautta hän pääsi todistamaan sotilasoperaatioita eri puolilla Afrikkaa.
Thompsonin aviomies kuoli vuonna 1910. Hänen viimeinen maalauksensa oli vuonna 1928 valmistunut A Detachment of Cavalry in Flanders. Hän kuoli vuonna 1933.
Maalauksia

The Return from Inkerman, 1877.
The Defence of Rorke's Drift, 1880.
Scotland Forever!, 1881.
Floreat Etona!, 1882.
Kirjallisuutta

Butler, Elizabeth Southerden: An Autobiography.  Houghton Mifflin, 1923.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elizabeth Thompson Wikimedia Commonsissa
Yuja Wang

Yuja Wang
Yuja Wang (kiin. 王羽佳; s. 10. helmikuuta 1987 Peking) on kiinalainen pianisti. Hän oli jo 21-vuotispäiväänsä mennessä esiintynyt useiden merkittävien kansainvälisten orkestereiden kanssa muun muassa eri puolilla Yhdysvaltoja. Wangilla on levytyssopimus Deutsche Grammophonin kanssa ja hänen kalenteriinsa kuuluu toistasataa konserttia vuosittain. Wang tunnetaan kyvystään korvata suuria virtuooseja, jotka peruuttavat esiintymisensä lyhyellä varoitusajalla; hän on toiminut korvaajana muun muassa Radu Lupulle, Martha Argerichille ja Murray Perahialle. Wangin laajaan ohjelmistoon on kuulunut muun muassa Mozartin, Beethovenin, Mendelssohnin, Chopinin, Skrjabinin, Rahmaninovin ja Prokofjevin tuotantoa.
Wang aloitti pianonsoiton opiskelun 6-vuotiaana. Sittemmin hän opiskeli Pekingin keskuskonservatoriossa ja muutettuaan Calgaryyn (2001) Mount Royal College Conservatoryssa. Hän suoritti opintoja myös Yhdysvalloissa Curtis Institutessa opettajanaan Gary Graffman. Wang on voittanut useita palkintoja, kuten Gilmore Young Artist Awardin. Anaïs ja Olivier Spiro ohjasivat vuonna 2014 henkilökuvan Yuja Wang: Tähtipianistin digipäiväkirja (engl. Through the Eyes of Yuja), jossa Wang esittelee itsensä.
Elżbieta Rafalska

| Elżbieta Rafalska |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  ECR-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1955 (ikä 69) Wschowa, Puola
Kansalaisuus:  puolalainen
Tiedot
Puolue:  Laki ja oikeus
 Nimikirjoitus
Elżbieta Rafalska (s. 22. kesäkuuta 1955 Wschowa, Puola) on puolalainen poliitikko. Poręba edustaa Laki ja oikeus-puoluetta. Rafalska on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Aiheesta muualla

Elżbieta Rafalska Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Epyx

| Epyx |
| --- | --- |

Perustettu:  1978
Perustaja:  Jon Freeman, Jim Conelley
Lakkautettu:  1993
Toimiala:  videopeliteollisuus
Omistaja:  System 3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Epyx oli yhdysvaltalainen videopelien kehittäjä ja julkaisija. Yrityksen perustivat Jon Freeman ja Jim Conelley nimellä Automated Simulations, Inc..
Yrityksen tuotemerkit ja tekijänoikeudet omistaa nykyisin System 3.
Pelit

Menestyneitä pelejä olivat muun muassa California Games.
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Elżbieta Żebrowska

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Puola
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1966 | 4×100 m |  |
|  Pronssia | Budapest 1966 | 80 m aj |  |
Elżbieta Żebrowska (o.s. Bednarek, 27. maaliskuuta 1945 Varsova – 23. joulukuuta 2021 Varsova) oli puolalainen pika- ja pika-aitajuoksija.
Żebrowska voitti tyttönimellään Bednarek Puolan pikaviestijoukkueessa Euroopan mestaruuden Budapestissä 1966. Hän voitti samoissa kisoissa myös pronssia 80 metrin aitajuoksussa. Vuonna 1968 Żebrowska osallistui Méxicon kesäolympialaisiin, missä hän sijoittui 80 metrin aitajuoksussa loppukilpailun seitsemänneksi uransa ennätysajalla 10,66 sekuntia. Żebrowska kuoli Varsovassa 76-vuotiaana 23. joulukuuta 2021.
Aiheesta muualla

Elżbieta Żebrowska Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Eput rautaa

| Eput rautaa V/A |
| --- | --- | --- |

Tribuuttialbumin tiedot
 Julkaistu: 7. maaliskuuta 2014
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 62.40
 Levy-yhtiö: Sony Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Eput rautaa -sarjan muut julkaisut
|   | Eput rautaa 2014 | Eput rautaa 2 2016 |
Eput rautaa on 7. maaliskuuta 2014 julkaistu tribuuttialbumi Eppu Normaalille. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi. Yhteensä albumi oli listalla yhdeksän viikkoa.
Albumilta on julkaistu singlenä Irinan versio kappaleesta ”Hipit rautaa”.
Kappaleet

Irina: Hipit rautaa – 4:56
Viikate: Kitara, taivas ja tähdet – 4:32
Paleface: Murheellisten laulujen maa – 4:24
Haloo Helsinki!: Puhtoinen lähiöni – 4:19
Pää Kii: Mekin tehtiin rakkautta – 2:27
Lassi Valtonen: Baarikärpänen – 3:23
Reijo Taipale: Voi kuinka me sinua kaivataan – 4:08
Club for Five: Joka päivä ja joka ikinen yö – 4:36
Antti Kleemola: Vihreän joen rannalla (kauan sitten) – 4:57
Kotiteollisuus: Valkoinen kupla – 4:58
Mokoma: Kaikki häipyy, on vain nyt – 4:48
Aero: Afrikka, sarvikuonojen maa – 3:58
Egotrippi: Lautturi – 5:41
Pariisin Kevät – Pimeyden tango – 5:33
Arvostelut

Soundi:
Elżbieta Bieńkowska

| Elżbieta Bieńkowska |
| --- | --- |

EU:n sisämarkkinoista, teollisuudesta, yrittäjyydestä ja pk-yrityksistä vastaava komissaari
 Junckerin komissio 1.11.2014–30.11.2019  
Edeltäjä:  Michel Barnier (sisämarkkinat ja palvelut) Ferdinando Nelli Feroci (teollisuus, yrittäjyys ja pk-yritykset)
Seuraaja:  Thierry Breton
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1964 (ikä 60) Katowice, Puola
Tiedot
Puolue:  Kansalaisfoorumi
Elżbieta Ewa Bieńkowska (s. 4. helmikuuta 1964 Katowice) on puolalainen poliitikko ja Euroopan unionin sisämarkkinoista, teollisuudesta, yrittäjyydestä ja pk-yrityksistä vastaava komissaari. Bieńkowska on opiskellut muun muassa Jagellon yliopistossa Krakovassa ja Varsovan kauppakorkeakoulussa.
Ennen nimitystään komissaariksi Bieńkowska toimi Donald Tuskin hallituksen aluekehitysministerinä 2007–2013, minkä aikana hän sai arvostusta tehokkaasta johtamisesta Puolalle osoitettujen EU-tukirahojen käytössä. Tusk nimitti Bieńkowskan varapääministeriksi 20. marraskuuta 2013 osana laajempaa hallituksen salkkujen uudelleenjärjestelyä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elżbieta Bieńkowska Wikimedia Commonsissa
Efter Nio

| Efter Nio |
| --- | --- |

Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:   Sonja Kailassaari  Janne Grönroos 
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle Fem
Esitetty:  25. elokuuta 2014 –
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Keskusteluohjelma 2021
Aiheesta muualla
IMDb
Efter Nio (suom. Yhdeksän jälkeen) on suomalainen ruotsinkielinen keskusteluohjelma, jota esitetään maanantaisin Yle Fem -kanavalla. Ohjelman ensimmäinen jakso nähtiin 25. elokuuta 2014. Ohjelman alkuperäiset juontajat olivat Sonja Kailassaari ja Mårten Svartström. Janne Grönroos korvasi Svartströmin vuoden 2021 alussa, ja syksystä 2023 alkaen Eva Kela sijaistaa Kailassaarta.
Kevääseen 2017 asti ohjelmaa esitettiin kaksi jaksoa viikossa maanantaisin ja torstaisin, mutta Yle Femin ja Yle Teeman yhdistämisen yhteydessä torstain jakso jäi pois.
Syksystä 2017 Efter Nio on ollut myös radio-ohjelma. Kerran viikossa ilmestyvissä puolen tunnin mittaisissa jaksoissa joku vieras tai juontajat itse antavat itselleen haasteen, ja äänipäiväkirjan kanssa käydään läpi, kuinka haaste onnistui.
Aiheesta muualla

Min Morgon - ohjelmaopas.yle.fi
Esa Halme

Esa Jukka Halme (s. 8. huhtikuuta 1958 Lahti) toimii Pirkanmaan liiton johdossa Pirkanmaan maakuntajohtajana.
Esa Halme syntyi Pentti Halmeen ja Marjatta Varosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1981 on Eeva Kyttälä. Halme tuli ylioppilaaksi 1977 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1997. Hän toimi tutkijana VTT:llä 1984–1986, Vaasan läänin seutukaavaliiton osastopäällikkönä  1986–1988, suunnittelutoimiston johtajana 1990–1993 ja Itä-Uudenmaan liiton johtajana 1993–1994. Itä-Uudenmaan maakuntajohtaja Halme oli 1994–2002 ja  Päijät-Hämeen 2002–2010. Pirkanmaan maakuntajohtajaksi hänet nimitettiin vuonna 2010.
Esa Furuholm

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Esa Furuholm
Syntymäaika: 19. elokuuta 1950 (ikä 74)
Syntymäpaikka: Pori,  Suomi
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
: RU-38
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1968–1970 | Ässät | - | (-) |
| 1971 | Haka | - | (6) |
| 1972–1977, 1982 | MuSa | - | (21) |
| 1978–1981 | Pyrkivä | - | (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Esa Furuholm (s. 19. elokuuta 1950 Pori) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hän pelasi urallaan yhteensä viisi kautta SM-sarjassa seuroinaan Porin Ässät, Valkeakosken Haka ja Turun Pyrkivä.
Keskikentällä pelanneen Furuholmin paras kausi pääsarjatasolla oli vuonna 1971, jolloin hän teki Hakan riveissä kuusi maalia.
Muun muassa toimittajana ja opettajana työskennellyt Furuholm siirtyi 1990-luvun alussa Suomen Palloliiton palvelukseen. Hän toimi pitkään Palloliiton kehityspäällikkönä.
Esa Furuholmin veli on entinen pääsarjatason jalkapalloilija Tapio Furuholm, joka tunnetaan myös jalkapalloselostajana.
Nykyään Esa Furuholm pelailee harrastesarjaa joukkueessa FC Lost Boys.
Esa Eetu Takala

Esa Eetu Takala (31. joulukuuta 1864 Ylistaro – 10. marraskuuta 1914 Kitee) oli suomalainen kansanopistonjohtaja, lehtimies ja nuorisoseuraliikkeen toimija.
Esa Eetu syntyi Ylistaron Untamalassa maanviljelijä Matti Lammin perheeseen. Isä kuoli Esan ollessa pieni ja äiti muutti Ylihärmän Takalaan vanhimman pojan Iisakin luokse. Esa otti veljensä tavoin sukunimen Takala. Hän työskenteli Iisakin kaupassa, suoritti kansakoulun yhdessä vuodessa ja meni syksyllä 1880 vastikään avattuun Vaasan lyseoon. Takala harrasti kirjoittamista ja teatteria, osallistui nuorisoseuratoimintaan ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1888. Hän opiskeli suomea ja historiaa Helsingin yliopistossa ja osallistui aktiivisesti pohjalaisen osakunnan toimintaan. Takala oli perustamassa Santeri Alkion kanssa nuorisoseuralehti Pyrkijää vuonna 1890 ja työskenteli sen toimittajana. Samana vuonna hänet valittiin Alkion tilalle Etelä-Pohjanmaan nuorisoseuran esimieheksi.
Kansanvalistus- ja nuorisoseuraharrastuksiinsa keskittynyt Takala valmistui vuonna 1897 kandidaatiksi, mutta joutui sitten etsimään palkattua työtä. Hän matkusti Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli Siirtolaisen ja Edistyksen toimittajana vuosina 1898–1899. Palattuaan Suomeen Takala valittiin keväällä 1900 joensuulaisen Pohjois-Karjalan vastaavaksi toimittajaksi, mutta viranomaiset lakkauttivat lehden saman vuoden joulukuussa. Vuonna 1900 Takala valmistui myös maisteriksi ja meni naimisiin kiteeläisen Eevi Branderin kanssa.
Takala työskenteli Peräpohjolan kansanopiston johtajana Alatorniossa vuosina 1901–1904 ja porvoolaisen Uusimaa-lehden toimittajana vuosina 1904–1906. Vuonna 1907 hän perusti johtamansa Kiteen (Puhoksen) kansanopiston. Opisto sai vuonna 1914 omat tilat Suorlahden Riuskasta, mutta Takala kuoli pian sen jälkeen keuhkokuumeeseen.
Esa Dahl

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. marraskuuta 1952 (ikä 71)
Syntymäpaikka: Pori, Suomi
Junioriseurat
: RU-38
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1969 | Ässät | 3 | (0) |
| 1970 | MuSa | – | (–) |
| 1971 | Ässät | – | (2) |
| 1973 | PoPS | – | (–) |
| 1974 | MuSa | – | (–) |
| 1975 | Kajo | – | (–) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Esa Dahl (s. 22. marraskuuta 1952 Pori) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi kaudella 1969 SM-sarjassa Porin Ässien joukkueessa, ja edusti myöhemmin I- ja II divisioonissa Ässien lisäksi Musan Salamaa sekä Porin Palloseuraa.
Vuonna 1976 Ruotsiin kirvesmieheksi muuttanut Dahl tuli vuonna 2017 tunnetuksi oltuaan mukana tositelevisiosarjassa Sadan vuoden talo.
Esa Ellonen

Esa Olavi Ellonen (12. heinäkuuta 1934 Kemi – 27. syyskuuta 2018 Espoo) oli suomalainen mestaruustason pöytätenniksenpelaaja ja diplomiekonomi. Ellonen voitti pöytätenniksen Suomen-mestaruuden vuosina 1952 ja 1957. Hän toimi Suomen pöytätennisliiton puheenjohtajana 1974–1988 sekä osallistui Pohjoismaiden ja Euroopan järjestöjen hallintoon. Työuransa hän teki muun muassa Oy Mercuri-Instituutti Ab:n palveluksessa.
Distractive Killusions

| Distractive Killusions Vesania |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu 2007 X Studio, Olsztyn, Puola
 Julkaistu:  20. marraskuuta 2007  28. marraskuuta 2007  3. joulukuuta 2007
 Tuottaja(t): Orion Szymon Czech
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 43:05 51.50 (digipack)
 Levy-yhtiö:   Napalm Records  Mystic Production
Vesanian muut julkaisut
| God the Lux 2005 | Distractive Killusions 2007 | Deus Ex Machina 2014 |
Distractive Killusions on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Vesanian kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2007. Albumi nauhoitettiin Studio X:ssä Olsztynissa, Puolassa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Orion, ellei toisin mainittu.
Narrenschyff – 6.00
The Dawnfall (Hamartia and Hybris) – 4.57
Infinity Horizon – 4.49
Rage of Reason – 5.52
Of Bitterness and Clarity – 4.42
Silence Makes Noise (Eternity - The Mood) – 4.47 (säv. Orion, T. Wroczynski)
Hell Is for Children – 4.58
Aesthesis – 5.04
Distractive Cryscendo – 1.56
Neurodeliri – 4.50 (Single Edit, digipack bonus)
Rage of Reason – 4.01 (Single Edit, digipack bonus)
Kokoonpano

Orion – kitara, laulu
Valeo – kitara
Heinrich – basso
Daray – rummut
Siegmar – kosketinsoitin
Arvostelut

About.com:
Blabbermouth:
Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Distractive Killusions Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Distractive Killusions Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vesania
| Orion • Valeo • Heinrich • Daray • SiegmarAnnahvah • Hatrah • Seth  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Firefrost Arcanum • God the Lux • Distractive Killusions • Deus Ex machina
Split-albumit:  Wrath ov the Gods / Moonastray
Singlet:  Rage of Reason
Demot ja promot:  Reh • CD Promo 1999
Katso myös:  Behemoth • Vader • Rootwater • UnSun • Black River
Distral

| Distral |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2006–
Tyylilaji:  Hardcore-punk Melodic Hardcore
Kotipaikka:  Suomi , Joensuu
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Simo Timonen   Mikko Jormakka   Markus Makkonen   Juksa Palviainen  
Entiset jäsenet:  Samu Kainulainen (2006–2011)    Andy Kyllönen, (2006–2008)  
Levy-yhtiö:  Pilfink Records, 2007-2008  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Distral on vuonna 2006 Joensuussa perustettu melodinen hardcore -yhtye. Se on julkaissut kolme studioalbumia, sekä kolme EP:tä.
Historia

Yhtye äänitti ensimmäisen EP:nsä Don't Get Hit By The Train omakustanteena vuonna 2007 Liperin Ylämyllyllä sijaitsevalla Pilfink Recordsilla. Yhtye osallistui Pilfink Recordsin, Sanomalehti Karjalaisen, paikallistelevisiokanava K5:n sekä Joensuun Popmuusikoiden järjestämään Rockbirds-kilpailuun. Kilpailuun saivat osallistua pohjoiskarjalaiset yhtyeet joilla ei ollut aikaisempia levytyssopimuksia. Distral voitti yleisöäänin kilpailun kappaleellaan Health or Fashion ja sai levytyssopimuksen Pilfink Recordsille. Yhtye äänitti siellä debyyttialbumin Orders Overload, joka julkaistiin 2008 vuodenvaihteessa.
Alkuvuodesta 2008 yhtyeen kitaristi Andy Kyllönen lopetti yhtyeessä, jolloin hänet korvasi kitaristi Markus Makkonen.
Toisen EP:n Six Feet Deep yhtye äänitti keväällä 2008 omakustanteena Cadimef-studiolla Joensuun tiedepuistolla. Six Feet Deep julkaistiin vain digitaalisesti. Maaliskuussa 2010 yhtye äänitti kolmannen EP:nsä Death Row:n Tohmajärvellä Bordercase-studiolla.
Heinäkuussa 2011 yhtyeen basisti-laulaja Samu Kainulainen erosi yhtyeestä, ja hänet korvasi basisti-laulaja Mikko Jormakka. Samana syksynä yhtye lähti ensimmäiselle ulkomaankiertueelleen.
Yhtyeen toinen pitkäsoitto Prospective Outcome julkaistiin toukokuussa 2013. Se julkaistiin digitaalisena ja fyysisenä CD:nä.
Albumin äänitykset alkoivat 2012 loppupuolella, ja albumilta julkaistiin etukäteen kaksi singleä, Window sekä Prospective Outcome
Samalla tämä oli ensimmäinen äänite, jossa Kainulaisen paikan ottanutta basisti-laulajaa Mikko Jormakkaa kuultiin.
Seitsemän kappaletta sisältävä 10-vuotisalbumi Strike julkaistiin 12" vinyylinä, sekä ilmaiseksi digitaalisena suoratoistopalveluihin 7. syyskuuta 2016. Albumi äänitettiin Joensuun Reijolassa sijaitsevalla studiolla keväällä 2016.
Jäsenet

Mikko Jormakka - Basso, laulu (2011–)
Markus Makkonen - Kitara (2008–)
Simo Timonen - Kitara, laulu (2006–)
Juksa Palviainen - Rummut (2006–)
Diskografia

Albumit
Orders Overload (2007, Pilfink Records)
Prospective Outcome (2013)
Strike (2016)
EP:t
Don't Get Hit By The Train - EP (2007)
Six Feet Deep - EP (2008)
Death Row - EP (2010)
Arvostelut

Orders Overload:
Jarkko Rostén esittelee levyn, V2.fi
Mesta.net[vanhentunut linkki]
Six Feet Deep:
Soundi (Arkistoitu – Internet Archive)
Death Row:
Kaaoszine.fi
Prospective Outcome:
Desibeli.net
Oifm.fi[vanhentunut linkki]
Elisa Camporese

Elisa Camporese vuonna 2018.
Elisa Camporese (s. 16. maaliskuuta 1984 Padova) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Camporese edusti Italiaa vuoden 2005 EM-kisoissa ja teki turnauksessa yhden maalin. Vuoden 2013 EM-kisoissa hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa sekä puolivälieräottelussa.
Camporese edustaa seuratasolla UPC Tavagnaccoa.
Fabianinkadun helikopterionnettomuus

| Fabianinkadun helikopterionnettomuus> Yhteenveto |
| --- | --- |
Päivämäärä:  6. kesäkuuta 1965
Onnettomuustyyppi:  tekninen vika
Tapahtumapaikka:  Fabianinkatu 38, Helsinki
Kuolleita:  3
Loukkaantuneita:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Agusta-Bell 47J Ranger
Matkustajia:  3
Miehistöä:  1
Fabianinkadun helikopterionnettomuus oli 6. kesäkuuta 1965 Helsingissä tapahtunut lento-onnettomuus, jossa Agusta-Bell 47J Ranger -helikopteri putosi Fabianinkatu 38:n kohdalle ja tuhoutui. Onnettomuudessa kuoli helikopterin lentäjä ja kaksi matkustajaa. Kolmas matkustaja loukkaantui.
Helikopteri lähti kuvauslennolle Malmilta ja kävi välillä Kaivopuistossa, kunnes sen pyrstöroottori hajosi kesken lennon Kaisaniemen yläpuolella. Kopteri putosi Fabianinkatu 38:n katolle (Metsätaloa vastapäätä) ja pyörähti sieltä räystään yli kadulle. Alueella oli jonkin verran iltapäiväliikennettä (oli helluntai), mutta kadulla kulkeneista kukaan ei loukkaantunut. Onnettomuuden tutkinnassa todettiin, että pyrstöroottorin lapaan oli tullut väsymismurtuma, jonka seurauksena lapa rikkoutui.
Fabianinkadun onnettomuus oli Suomen ensimmäinen helikopterionnettomuus, jossa kuoli ihmisiä.