Joe Jordan (pianisti)

Joe Jordan (11. helmikuuta 1882 – 11. syyskuuta 1971) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti.
Joseph Zachariah Taylor Jordan syntyi Cincinnatissa, Ohion osavaltiossa. Hän varttui St. Louisissa, Missourin osavaltiossa, jonne perhe muutti 1890-luvulla. Hän opiskeli musiikkia Lincoln Institutessa (nyk. Lincolnin yliopisto) Jefferson Cityssä, Missourissa.
Jordan vietti vuosina 1900–1904 pitkiä aikoja St. Louisissa, jossa opiskeli soittamista Tom Turpinin ohjauksessa. Hän soitti mm. Sam Pattersonin ja Louis Chauvinin kanssa. Hän matkusti 1902 lyhyeksi aikaa New Yorkiin, jossa työskenteli säveltäjä Ernest Hoganin kanssa, mutta palasi New Orleansiin jo 1903. Loppuvuodesta 1903 hän työskenteli Chicagossa ja 1904 hän esiintyi St. Louisin maailmannäyttelyssä. Hän matkusti sitten takaisin Chicagoon, jossa hän vaikutti seuraavat parikymmentä vuotta. Siellä hänet pestattiin vuonna 1906 Pekin-teatteriin, jossa hän teki sovituksia orkesterille ja toimi kapellimestarina. Hän toimi tehtävässä aina vuoteen 1909 asti. Tuona aikana hän sävelsi kappaleen ”Pekin Rag”. Hän pistäytyi 1907 New Yorkissa, jossa sävelsi musiikkia Broadwayn musikaaliin The Husband. Vuosina 1911–1913 hän toimi Pekin-teatterin musiikillisena johtajana, mutta jätti tehtävän joulukuussa 1913. (Teatteri suljettiin alkuvuodesta 1914.)
Vuosina 1915–1916 Jordan oli kiertueella Ranskassa ja Englannissa, ja palattuaan Euroopasta hän toimi liikemiehenä. Hänen omaisuutensa oli jo tuolloin niin suuri, että hän kykeni rakennuttamaan oman kolmikerroksisen toimistotalon (J. Jordan Building), jonka rakennuttamiseen sijoitti 220 000 dollaria. Hän jatkoi kiinteistöliiketoimintaa 1910-luvun lopulta aina 1920-luvun alkupuolelle, jolloin palasi takaisin sävellyksen pariin.
Jordan asui vuosina 1917–1919 Chicagossa ja New Yorkissa. 1920-luvun alussa hän asui pääasiassa Chicagossa. Hän myi omistamansa kiinteistön ja muutti 1924 perheineen pysyvästi New Yorkiin, jossa asettui asumaan Harlemiin. Hän toimi mm. Loew Theatren musiikillisena johtajana. Hänellä oli oma orkesteri, joka teki vuonna 1926 muutamia levytyksiä. Hän esiintyi seuraavana vuonna useissa elokuvateattereissa viulisti Will Marion Cookin kanssa. James P. Johnson palkkasi hänet 1928 kapellimestariksi musikaaleihinsa. Johnsonin johtamassa työryhmässä työskentelivät lisäksi tunnetut muusikot Fats Waller ja Jabbo Smith.
Vuosina 1933–1939 Jordan johti Federal Theater Project's Negro Unit Orchestraa. Sen ohella hän laati orkesterisovituksia Broadwayn musikaaleihin. Jordan esiintyi 1939 Carnegie Hallissa ASCAPin Silver Jubilee Festivalilla. Hän johti tilaisuudessa 75-jäsenistä sinfoniaorkesteria, ja lisäksi mukana oli 350 laulajan kuoro.
1940-luvun lopulla Jordan muutti Tacomaan, Washingtoniin, jossa vietti loppuelämänsä. 1950-luvun loppupuolella Jordan oli jälleen mukana kiinteistöalalla, ja lisäksi hän sävelsi vielä musiikkia harvakseltaan. Vuonna 1962 Bob Darch organisoi levytysprojektin, jonka tuloksena saatiin tallennettua levylle Jordanin pianonsoittoa. Jordanin ohella levytyksiin osallistuivat vanhat ragtime-pianistit Charles Hubbard Thompson ja Eubie Blake.
Jordan esiintyi 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa vielä muutaman kerran julkisesti. Hän esiintyi muun muassa Ellesburgin jazz- ja ragtime-festivaaleilla marraskuussa 1970. Viimeisen kerran hän esiintyi toukokuussa 1971 Bill Baileyn baarissa, Omahassa, Nebraska osavaltiossa. Hän kuoli Tacomassa syyskuussa 1971.
Jordan avioitui 1917 ranskalaisen Nellien kanssa, mutta avioliitto kesti vain kaksi vuotta. Vuonna 1920 hän tapasi Irene Hudlinin, jonka kanssa avioitui 1922. Parille syntyi kaksi lasta: Lowell Henry v. 1923 ja Marie v. 1924. Irene Jordan kuoli 1960-luvun puolivälissä.