stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Soiniemi (Sysmä)
Historia

Varhaisin maininta Soiniemestä on vuodelta 1539. Kylä mainitaan myös vuoden 1556 maakirjassa. Perimätiedon mukaan kylän ensimmäiset suvut asuttivat Soiniemen aluetta ennen 1500-lukua, sukuja Kurki ja Kärki (Kärki on nykyisin Kivelä). He ovat saapuneet veneillä Päijänteen länsipuolelta Vesilahdelta ja havaittuaan niemen ihanteelliseksi asuinpaikaksi päätyivät he rakensivat talonsa vierekkäin Kivelän mäelle, joka on nykyisen ravintola Kivilinnan läheistä aluetta.
Varmuudella tiedetään, että Soiniemen kylässä oli 1500-luvun lopulle tultaessa kaikkiaan viisi kantatilaa. Kylässä suoritettiin isojako kaksi kertaa, 1800 ja 1891. Ensimmäinen isojako kumottiin ja kylä jaettiin uudelleen 1891.[2]
Sirnihtan keramiikka

Sirnihtan keramiikka on Suomen varhaismetallikauteen ja rautakauteen liittyvä lähinnä etelä-itäsuomalainen keramiikanvalmistuksen tyylisuunta, joka luetaan kuuluvaksi Säräisniemen keramiikkaan 2 (Sär-2). Sitä käytettiin ajanjaksolla 600 eaa.–300 jaa., mikä on samanaikainen Kjelmøyn- ja Luukonsaaren keramiikan kanssa, jotka syntyivät Anttilan keramiikan jälkeen.
Piirteitä

Astiat ovat tasapohjaisia ja suoraseinämäisiä niin, että suuaukon reunoja on taivutettu hieman ulospäin. Astiat levitettiin tai taputeltiin valmistusvaiheessa veistetyn puumuotin päälle. Kun astia poltettiin nuotiolla tai uunissa, paloin muotti samalla kertaa. Savimassan valmistuksessa siihen sekoitettiin runsaasti kuiduiksi hakattua asbestimineraalia. Asbestikuidut toimivat savimassassa sideaineena, jonka vuoksi astian seinämistä voitiin tehdä hyvin ohuita. Astiasta koristeltiin pääasiassa vain sen yläreunaa. Siihen piirrettiin vaakasuoria viivoja astian ympäri painaen viivojen väliin esimerkiksi kampaleimoilla koristekuvioita. Viivoista vedettiin alaspäin lyhyitä viivoja hapsuiksi. Pelkistettyjäkin astioita tehtiin niin, että koristeluna oli vain vaakasuorat viivat. Myös astian kyljen alaosissa saattoi olla koristelua. Tasapohjaisen astian tasaiseen pohjaan tehtiin usein säteittäitä koristekuvioita.
Levintä

Sirnihtan keramiikan levintäalueen painopiste sijaitsee Savossa. Savon ulkopuolella löytyy myös kohteita, jotka kattavat laajan alueen itäsuomalaisen alueen Kainuusta maan eteläosiin. Löytöpaikkoja on kuitenkin niin vähän, että keramiikan leviämisalueen laajuuteen tulee mahdollisesti vielä muutoksia.
Levintä > Tunnettuja löytöpaikkoja

Kiteen Kesälahti Sirnihtan saari
Hankasalmi, Salo
Rääkkylä Pörrinmökki
Suomussalmi, Kalmosärkkä
Liperi Viinijärven Jyrinlahti 1–4
Tutkimuksia

Sitä on tutkittu hyvin vähän, sillä löytöjäkin on vähän. Christian Carpelan (1965) erotti Säräisniemen keramiikasta 2 neljä alaryhmää, joista Sirnihtan ryhmä muodosti oman ryhmänsä. Siitä ovat kirjoittaneet Carpelanin lisäksi vain Mika Lavento (1992, 1996).
Sokerikakku

Sokerikakku
Sokerikakku on sokeria, kananmunia, leivinjauhetta ja vehnäjauhoja sisältävä makea leivonnainen, josta leikattuja paloja syödään tavallisesti kahvin tai teen kanssa. Se voi olla joko ilman pehmeää täytettä ja päällystettä oleva kuivakakku tai täytekakun pohjaksi käytettävä tavallisesti pyöreä kakku, joka leikataan vaakasuunnassa levyiksi. Sokerikakkutaikinasta voidaan leipoa myös leivoksia, kääretorttuja ja paistoksia.
Taikinaa tehtäessä kananmunat ja sokeri vatkataan vaahdoksi, johon sekoitetaan vehnäjauhot ja leivinjauhe. Maustamiseen voi käyttää kaakaojauhetta, kookoshiutaleita, mantelirouhetta, pähkinärouhetta, vaniljaa tai likööriä. Kuivakakkua tehtäessä käytetään tavallisesti rengasvuokaa tai joskus suorakaiteen muotoisesta vuokaa, ja täytekakkua tehtäessä yleensä pyöreää vuokaa. Vuoka voidellaan ja korppujauhotetaan sekä paistetaan heti taikinan vuokaan kaadon jälkeen.
Sokerikakusta on myös versio, jota tehtäessä kananmunat ja sokeri vaahdotetaan sekä lisätään jauhot ja leivinjauhe. Sitten seokseen lisätään maitoa ja sulatettua voita tai margariinia.
Sokeriliemi

Sokeriliemi on ruoanlaitossa käytettävä kidesokerin ja veden seos, jota voidaan valmistaa myös hedelmämehusta ja sokerista. Liemen maustamiseen voi käyttää esimerkiksi siirappia, appelsiinin tai sitruunan kuorta, laakerinlehtiä, kanelitankoa, anis- tai minttu-uutetta, mausteneilikkaa tai muskottipähkinää. Sokerilientä, johon on lisätty väkiviinaetikkaa ja mausteiksi mausteneilikkaa, kanelitanko ja muskottipähkinää, käytetään hillottujen tomaattien säilöntään.
Usein käytetty on pitoisuudeltaan 20-prosenttinen sokeriliemi. Siinä on 200 grammaa sokeria litrassa vettä. Esimerkiksi hedelmäsalaatteihin sopivassa laimeassa liemessä on yksi osa sokeria ja kolme osaa vettä. Hedelmien sokerointiin käytettävässä vahvassa liemessä seossuhde on kaksi osaa sokeria ja kolme osaa vettä. Paahdetun sokerin valmistamiseen ja jäätelöihin sopii erittäin vahva sokeriliemi, jossa sokeria ja vettä on molempia saman verran.
Sokeriliemi valmistetaan keittämällä kokoon sokerin ja veden seosta. Liemestä tulee kirkasta ja kiteetöntä, kun sokeri on liuennut hyvin veteen ennen kuumennusta. Kiehuvaa seosta ei pidä hämmentää, jottei se kiteytyisi. Sokeriliemi kestää kannellisessa astiassa parin viikon säilytyksen viileässä.
Sopivia käyttökohteita sokeriliemelle ovat cocktailit, hillokkeet, hedelmä- ja marjasalaatit, sorbetit ja hedelmien kandeeraaminen. Sitä käytetään myös konditoriatuotteissa erityisesti täytekakkujen pohjien, baban ja savariinin kostuttamiseen.
Sokerimassa

Sokerimassa on sokerista, glukoosisiirapista, öljystä ja erilaisista lisäaineista valmistettu muotoilumassa. Se soveltuu esimerkiksi kakun kuorrutukseen, muotoiluun sekä kukkien ja koristeiden valmistukseen. Se sopii myös muotteihin. Se on rakenteeltaan taikinamaista, pehmeää ja notkeaa. Sitä käyttämällä kakkujen ja leivonnaisten pinta saadaan tasaiseksi.
Sokerimassoja löytyy erivärisiä ja myös erimakuisia. Lisäksi niitä voi värjätä pastaväreillä, joita voidaan sekoittaa keskenään ja kuorrutteen päälle voi maalata erilaisilla elintarviketusseilla ja -maaleilla. Koristelussa voi käyttää myös elintarvikevärejä ja geelivärejä.
Sokerilaki

Sokerilaki (engl. Sugar Act) oli Ison-Britannian hallituksen vuonna 1764 säätämä laki, jonka tarkoitus oli estää sokerin sekä rommin raaka-aineena käytetyn melassin salakuljetus Ranskan ja Hollannin Länsi-Intiasta brittien Pohjois-Amerikan siirtokuntiin. Samalla sen tarkoituksena oli kerätä tuloja Ison-Britannian kruunulle, jonka menot olivat lisääntyneet ja velat kasvaneet vuonna 1763 päättyneen suuren siirtomaasodan seurauksena. Englannin parlamentti piti kohtuullisena, että siirtokuntalaiset osallistuivat itse kasvaneiden hallinto- ja puolustusmenojen kattamiseen. Kyseessä oli ensimmäinen useista veroja ja tullimaksuja koskeneista säädöksistä, jotka seuraavien vuosien aikana ärsyttivät siirtokuntien asukkaita, ja johtivat lopulta Amerikan vallankumouksen puhkeamiseen.
Sokerilaki oli käytännössä uusittu versio vuoden 1733 melassilaista, jonka toimeenpano ei ollut onnistunut. Sokerilaki lisäsi huomattavasti ei-brittiläisestä Karibiasta Pohjois-Amerikkaan tuotavan melassin ja jalostetun sokerin tullimaksuja, ja loi näin brittiläisten siirtomaiden sokerinkasvattajille mahdollisuuden kaupan monopoliasemaan. Vaikka siirtokuntien asukkaat periaatteessa hyötyivät brittiläisen sokerin hinnan pysymisestä alhaisena, he eivät pitäneet siitä, että tullivirkamiehet saivat oikeuden sokerilastien takavarikointeihin ja määräyksistä laistaneet kapteenit joutuivat kaukana Nova Scotiassa toimineen vara-amiraliteetin oikeusistuimen alaisiksi. Tullirikkomukset määrättiin käsiteltäviksi ilman valamiehistöä, mitä pidettiin kansalaisoikeuksien loukkauksena. Sokerin salakuljetuksen tyrehtyminen tiukentuneiden tullitarkastusten myötä kuihdutti kauppamerenkulkua muutenkin  ja lisäksi se teki lopun Uuden-Englannin kukoistavasta rommiteollisuudesta, joka oli perustunut halpaan Ranskan Länsi-Intiasta salakuljetettuun melassiin. Siirtokuntalaisten protestien seurauksena tullimaksuja alennettiin vuonna 1766.
Simon Trummer

Simon Trummer 2008 Hockenheimissa.
Simon Trummer (s. 8. kesäkuuta 1989 Frutigen, Bern) on sveitsiläinen moottoriurheilija.
Ura

Trummer aloitti uransa karting-sarjoissa ja sijoittui toiseksi Sveitsin juniorien mestaruussarjassa. Vuonna 2006 Trummer sijoittui Formula Lista Junior -sarjassa 18:nneksi. Vuonna 2007 Trummer oli Sveitsin Formula Renault -sarjan seitsemäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2009 Trummer kilpaili International Formula Master -sarjassa ja sijoittui 11:nneksi.
Vuonna 2010 Trummer kilpaili GP3-sarjassa Jenzer-tallissa. Hän saavutti kauden aikana vain neljä pistettä, ja hänen maanmiehensä ja tallitoverinsa Nico Müller puolestaan sijoittui kolmanneksi. Trummer jatkoi GP3-sarjassa kaudella 2011 Arden-tallissa. Hän otti kolmesta viimeisestä startista 9 pistettä sijoittuen sarjan 18:nneksi. Vuonna 2012 Trummer ajoi GP2-sarjassa jatkaen edelleen Arden-tallissa. Hän saavutti neljä pistettä kauden aikana. Vuonna 2013 Trummer jatkoi GP2:ssa vaihtaen Rapax-talliin saavuttaen 20 pistettä. Vuonna 2014 Trummer jatkoi samassa tallissa saavuttaen yhden kakkossijan ja 26 pistettä sijoittuen sarjan 17:nneksi.
Vuonna 2015 Trummer kilpailee FIA World Endurance Championship -sarjassa. Samana vuonna Trummer palasi kesken kauden GP2-sarjaan ja ajoi neljä kilpailua Hilmer Motorsport -tallissa. Hän ajoi myös yhden kilpailun Porsche Supercup -sarjassa.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Jenzer Motorsport | ESPFEA 6 | ESPSPR 8 | TURFEA 20 | TURSPR 13 | EURFEA 13 | EURSPR 27 | GBRFEA 17 | GBRSPR 12 | GERFEA 11 | GERSPR Kesk. | HUNFEA Loukk. | HUNSPR Loukk. | BELFEA 8 | BELSPR Kesk. | ITAFEA Kesk. | ITASPR 24 | 4 | 25. |
| 2011 | MW Arden | TURFEA 19 | TURSPR 21 | ESPFEA 27 | ESPSPR 25† | EURFEA Kesk. | EURSPR Kesk. | GBRFEA 12 | GBRSPR 10 | GERFEA 9 | GERSPR 16 | HUNFEA 16 | HUNSPR 12 | BELFEA 19 | BELSPR 5 | ITAFEA 5 | ITASPR 4 | 9 | 18. |
GP2-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Arden International | MALFEA 22 | MALSPR 16 | BHR1FEA 16 | BHR1SPR 8 | BHR2FEA 14 | BHR2SPR 24† | ESPFEA 23 | ESPSPR 20 | MONFEA 12 | MONSPR 9 | EURFEA 10 | EURSPR 7 | GBRFEA 15 | GBRSPR 11 | GERFEA 16 | GERSPR 17 | HUNFEA 13 | HUNSPR 13 | BELFEA 15 | BELSPR 16 | ITAFEA 16 | ITASPR 17 | SINFEA Kesk. | SINSPR 14 | 4 | 23. |
| 2013 | Rapax | MALFEA 9 | MALSPR 6 | BHRFEA 9 | BHRSPR 14 | ESPFEA 19 | ESPSPR 16 | MONFEA 13 | MONSPR 23 | GBRFEA 24 | GBRSPR 16 | GERFEA 14 | GERSPR 9 | HUNFEA 6 | HUNSPR 7 | BELFEA 12 | BELSPR 11 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 16 | SINFEA 16 | SINSPR 13 | ABUFEA 13 | ABUSPR 7 |  |  | 20 | 21. |
| 2014 | Rapax | BHRFEA 7 | BHRSPR 2 | ESPFEA 12 | ESPSPR Kesk. | MONFEA Kesk. | MONSPR 18 | AUTFEA 20 | AUTSPR 20 | GBRFEA 25 | GBRSPR 18 | GERFEA 6 | GERSPR 14 | HUNFEA 11 | HUNSPR 13 | BELFEA 18 | BELSPR 17 | ITAFEA 19 | ITASPR 11 | RUSFEA 15 | RUSSPR 21 | ABUFEA 17 | ABUSPR 16 |  |  | 26 | 17. |
| 2015 | Hilmer Motorsport | BHRFEA   | BHRSPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | AUTFEA 22 | AUTSPR 18 | GBRFEA   | GBRSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA 16 | ITASPR 16 | RUSFEA   | RUSSPR   | BHRFEA   | BHRSPR   | ABUFEA   | ABUSPR   |  |  | 0 | 31. |
Sokeriorava

| Sokeriorava |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Marsupialia
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia
Alalahko::  Phalangeriformes
Yläheimo::  Petauroidea
Heimo::  Pussiliito-oravat Petauridae
Suku::  Pussiliito-oravat Petaurus
Laji::  breviceps
Kaksiosainen nimi
 Petaurus breviceps  Waterhouse, 1839 
 Sokerioravan levinneisyys
Katso myös
   Sokeriorava Wikispeciesissä   Sokeriorava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sokeriorava (Petaurus breviceps) on laji pussiliito-oravien heimossa. Lajia tavataan Australiassa, Uudessa-Guineassa, Tasmaniassa sekä Bismarckinsaarilla. Sokeriorava on noin 20 cm pitkä hännän ollessa noin puolet pituudesta. Sokerioravat ovat yleensä harmaita, mutta mahan puolella on mustan ja kerman värisiä laikkuja. Eläin painaa noin 100 grammaa. Sokerioravat pystyvät liitämään jopa 50 metriä ja käyttävät liitäessään häntäänsä peräsimenä. Ne liikkuvat pääasiassa öisin, ja yöeläimille tyypilliseen tapaan niiden silmät ovat suuret. Ne syövät enimmäkseen makeita hedelmiä ja hyönteisiä.
Sokerioravia pidetään toisinaan Suomessakin lemmikkieläimenä. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin mahlapussikiitäjä.
Sipro Ryösä

Sipro Ryösä  (1. huhtikuuta 1832 Kurkijoki – 17. tammikuuta 1904 Kurkijoki) oli suomalainen opettaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ryösän vanhemmat olivat Mikko Ryösä ja Anna Siprontytär Asikainen ja puoliso Anna Tobiaantytär Ryösä. Sipro Ryösä kävi Jyväskylän seminaarin ja toimi opettajana Hiitolassa, mutta harjoitti myös maanviljelystä. Hän oli talonpoikaissäädyssä Käkisalmen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891, 1894 ja 1897.
Sokerikulööri

Sokerikulööria
Sokerikulööri on sokerista valmistettava veteen, mutta ei orgaaniseen aineeseen liukeneva tummanruskea väriaine, jota käytetään muun muassa juomissa (esim. virvoitusjuomat ja viski), makeisissa sekä leivonnaisissa (keksi).
Sokerikulööriä voi valmistaa kuumentamalla sokeria paistinpannulla yli 100-celsiusasteiseksi. Teollisesti sokerikulööriä valmistetaan lämmittämällä hiilihydraatteja ammoniakin, ammoniumsulfaatin, rikkidioksidin tai muiden sulfaattien tai sulfiittien kanssa. Käsittelyssä pyritään rikkaaseen glukoosipitoisuuteen, koska karamellisointi tapahtuu monosakkarideille. Myös liuoksen pH, lämpötila ja paine vaikuttavat tuotteeseen.
Sokerikulöörin E-koodi on E150, joka jaetaan valmistustavasta riippuen neljään alaryhmään:
Sokerikulööri E150a valmistetaan ilman happoja (karamelli ja makeiset).
Emäksinen sulfiittisokerikulööri E150b valmistetaan lämpökäsittelemällä hiilihydraatteja rikkiyhdisteillä (sokeripitoiset alkoholijuomat, kuten likööri).
Lämpökäsittelemällä hiilihydraatteja ammoniakin kanssa saadaan ammoniummenetelmän sokerikulööriä E150c (olut ja leivonnaiset).
Ammoniumsulfiittimenetelmällä saadaan sokerikulööriä E150d (kolatyyppiset virvoitusjuomat ja lemmikkieläinruoat).
Sokerikulöörin ammoniakki- tai ammoniumsuolavalmistusprosessissa muodostuva oheistuote 4-metyyli-imidatsoli voi aiheuttaa hermostollisia tai sisäelinsairauksia (immuunijärjestelmällisiä häiriöitä). Lisäksi sokerikulööri voi aiheuttaa häiriöitä insuliinintuotannossa tai munuaisissa.
Sippora

Sippora oli Mooseksen vaimo Toisen Mooseksen kirjan mukaan. Mooses tapasi Sipporan Midianin maassa. Sippora oli Jetron tytär. Heille syntyi kaksi poikaa Gershom ja Elieser.
Sippora on mainittu midianilaiseksi, varhaisten lähteiden mukaan, kuten Josefuksen Jewish Antiquities 2.10-11, ja Targan Pseudo-Jonathanin mukaan, joka tunnetaan modernista Raamatun kritiikistä.selvennä
Sippolan koulu

Sippolan koulu
Sippolan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Sippolassa, Anjalankosken suuralueella. Koulussa on luokat 1–6, ja se sijaitsee Sippolan kirkonkylällä, Sippolan kaupunginosassa. Rehtorina toimii Elina Lehtomäki. Koulussa on 66 oppilasta.
Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Sippolaan rakennetaan uusi koulurakennus.
Seventh Sojourn

| Seventh Sojourn The Moody Blues |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1972
 Tuottaja(t): Tony Clarke
 Tyylilaji: Progressiivinen rock
 Kesto: 39.31
 Levy-yhtiö: Threshold
The Moody Bluesin muut julkaisut
| Every Good Boy Deserves Favour 1970 | Seventh Sojourn 1972 | This Is The Moody Blues 1974 |
Seventh Sojourn on The Moody Bluesin vuonna 1972 julkaistu albumi. Yhtye hajosi albumin julkaisun jälkeen, mutta kokoontui uudelleen vuonna 1978. "Seventh Sojourn" -albumilla yhtye korvasi mellotronin kosketinsoittimella nimeltään chamberlin. Albumin nimessä "seventh" viittaa siihen, että tämä oli yhtyeen seitsemäs albumi, pois lukien eri kokoonpanolla tehty ja tyyliltään erilainen ensialbumi The Magnificent Moodies.
Pertti Neumann suomensi kappaleen "For My Lady" nimellä "Naiselleni" sooloalbumilleen Albion. Danny on tehnyt version "I'm Just A Singer" - laulusta nimellä "Rokkilaulaja vain", sanoittajana Pertti Reponen.
Kappaleet

Lost in a Lost World (Mike Pinder) – 4.41
New Horizons (Justin Hayward) – 5.10
For My Lady (Ray Thomas) – 3.57
Isn't Life Strange (John Lodge) – 6.08
You And Me (Justin Hayward/Graeme Edge) – 4.19
The Land of Make-Believe (Justin Hayward) – 4.50
When You're A Free Man (Mike Pinder) – 6.05
I'm Just A Singer (In A Rock & Roll Band) (John Lodge) – 4.17
Soiniemi

Soiniemi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paikannimi

Soiniemi, kylä Juvalla
Soiniemi, kylä Sysmässä
Sukunimi

Allan Soiniemi, Suomen Rahapajan johtaja vuosina 1958-1975
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Soiniemi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Seurat

Seuraväkeä Anton Eliassenin tuvassa Nordkappissa 1931.
Seurat ovat hengellisiä tilaisuuksia, joissa luetaan ja selitetään Raamattua. Tätä lukemista ja selittämistä kutsutaan puheeksi tai saarnaksi. Seurat kuuluvat erityisesti herätyskristillisyyteen, kuten rukoilevaisuuteen, lestadiolaisuuteen, herännäisyyteen ja evankelisuuteen. Puhujana seuroissa on pappi tai maallikkosaarnaaja. Seurojen rakenne vaihtelee paljon eri herätysliikkeiden perinteissä, mutta tyypillistä on puheiden ja virsien tai herätysliikkeen omien laulujen vuorottelu. Seurojen yhteydessä voi olla kahvitilaisuus ja laajemmalta alueelta väkeä keräävissä seuroissa ruokatarjoilu.
Seurat herännäisyydessä

Herännäisseurat eli siioninvirsiseurat (myös körttiseurat tai Herättäjän seurat) ovat herännäisyyden piirissä järjestettäviä seuroja. Tilaisuus koetetaan pitää yksinkertaisena. Puheita ei kirjoiteta eikä välttämättä suuremmin valmistella vaan koetetaan sovittaa puhetta Jumalasta kulloisenkin tunnelman ja kuulijakunnan mukaan. Puheet ovat lyhyitä, 5–10 minuutin mittaisia. Perinteisissä seuroissa voi puhua kuka tahansa halukas. Perinteisesti puhujat ovat puhuneet ikäjärjestyksessä, nuorin ensimmäisenä. Puheet pidetään istualtaan. Puhujan odotetaan pysyvän opillisesti oikealla polulla eikä puhuvan omiaan. Periaatteessa, käytännössä hyvin harvoin voidaan harhautunut seurapuhe keskeyttää aloittamalla virsi. Vanhastaan herännäisyydessä maallikkojen panos on vahva. Nykyisin kuitenkin on yleisempää, että papit toimivat seurapuhujina.
Seuroissa veisataan Siionin virsiä. Virret on perinteisesti aloitettu numeroa kuuluttamatta. Virret hyvin tunteva seuravieras voi valita virren tilanteen mukaan ja aloittaa sen. Näin puheiden ja virsien välille syntyy sisällöllinen yhteys. Seuroista muodostuu parhaimmillaan saumaton kokonaisuus, jossa puheet heijastelevat yhteistä uskonkokemusta ja virret ovat rukousta. Erillisiä rukouksia ei herännäisseuroissa pidetä. Perinteiseen veisuutyyliin kuului säkeiden loppujen typistäminen ja säkeiden välissä pidettävä pitkä tauko. Seurat ovat vanhastaan kestäneet noin tunnin verran; niiden jälkeen on voitu jäädä seurustelemaan eli pitämään ’kamarikeskusteluja’.
Nykyisin kokeillaan monenlaisilla uusilla muodoilla järjestämällä seuroja eri kohderyhmille, vaikkapa perheseuroja. Myös herännäisyyden kesätapahtuma Herättäjäjuhlat koostuu pääasiassa seuroista. Herättäjäjuhlilla puhujat valitaan hyvissä ajoin etukäteen. Virsiä ei kuitenkaan valita ennakkoon vaan koetetaan kuhunkin tunnelmaan sattuva virsi.
Seurat ja yhteiskunta

Seurat ovat julkisia tilaisuuksia, joihin kuka tahansa voi osallistua. Seuroista ilmoitetaan yleensä paikkakunnalla, jotta mahdollisimman paljon kuulijoita saapuisi seuroihin. Suuremmilla herätysliikkeillä on säännöllisiä viikoittaisia seuroja, joista ei erikseen ilmoiteta.
Seurojen pitäminen oli Suomessa laitonta vuosina 1726–1869. Seurat kieltänyt laki oli nimeltään konventikkeliplakaatti. Konventikkeliplakaattia sovellettiin 1700-luvulla käytäntöön harvakseltaan, ja vasta 1800-luvun alussa kirkko ja hallitusvalta ottivat sen voimaperäisesti käyttöön herätysliikkeiden suitsimiseksi.
Sergei Lemešev

Sergei Lemešev
Sergei Jakovlevitš Lemešev (ven. Сергей Яковлевич Лемешев, 10. heinäkuuta 1902 Staroje Knjazero, Venäjän keisarikunta – 26. kesäkuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen oopperalaulaja, lyyrinen tenori.
Lemešev syntyi maanviljelijäperheeseen, ja hänen isänsä halusi hänestä suutarin. Kansakoulun jälkeen hänet lähetettiin vuonna 1914 harjoittelemaan kenkien valmistusta Pietariin. Vuonna 1917 hän valmistui koulusta Tveristä, jossa hän samalla opiskeli musiikkikoulussa. Hän alkoi laulaa paikallisten työläisten kerholla ennen kuin siirtyi Moskovaan.
Lemešev opiskeli Moskovan konservatoriossa Nazari Raiskin johdolla. Vuodesta 1924 hän lauloi Konstantin Stanislavskin oopperastudiossa. Hän valmistui Moskovan konservatoriosta vuonna 1925. Lemešev lauloi Sverdlovskin, Harbinin ja Tbilisin teattereissa. Vuonna 1931 hänet kutsuttiin Bolšoi-teatteriin, jossa hän suoritti ensiesiintymisensä muun muassa tsaari Berendein (Lumityttö) sekä Lenskin (Jevgeni Onegin) ja Geraldin (Lakmé) roolissa. Yhdessä pitkäaikaisen kilpakumppaninsa Ivan Kozlovskin kanssa Lemešev kuului vuodesta 1956 lähtien Bolšoin huomattavimpiin tenoreihin.
Lemeševin tunnetumpia rooleja olivat Levkon rooli teoksessa Toukokuun yö, astrologi Nikolai Rimski-Korsakovin oopperassa Kultainen kukko ja intialainen vieras Sadkossa, Bojan Mihail Glinkan oopperassa Ruslan ja Ljudmila, nimirooli Dubrovski Eduard Nápravníkin samannimisessä oopperassa ja herttuan rooli Giuseppe Verdin oopperassa Rigoletto. Tämän roolin Lemešev esitti yli 500 kertaa vuodesta 1927 lähtien; viimeisen kerran hän esitti sen 70-vuotispäivänään.
Asteroidi numero 4561 sai nimen Lemešev vuonna 1978, vuosi Lemeševin kuoleman jälkeen.
Levytykset

Scenes and Arias from Operas – Sergei Lemeshev (CD). Label: Yedang Entertaintment, 2002
Lebendige Vergangenheit: Sergei Lemeschev, Preisen Records Audio CD (4. heinäkuuta, 1998).
Kirjallisuutta

Vasiljev, Viktor Dmitrijevitš: Doroga k Lemeševu'.  Tver. Määritä julkaisija! ISBN 5-87049-247-5.  (venäjäksi)
Aiheesta muualla

Sergei Lemešev[vanhentunut linkki]
Valokuva[vanhentunut linkki]
Sergei Lemeševin henkilökuva
Voice of Russia[vanhentunut linkki]
Soinin helluntaiseurakunta

| Soinin helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Perustettu:  1952
Puheenjohtaja:  Kari Peura
Pääkirkko:  Ähtärintie 21 63800 Soini
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soinin helluntaiseurakunta on vuonna 1952 perustettu helluntaiseurakunta Soinissa. Seurakuntaan kuuluu noin 100 jäsentä. Helluntaiseurakunnan vanhimmiston puheenjohtaja on Kari Peura. Helluntaiseurakunnan temppeli sijaitsee Soinin keskustassa, Ähtärintien varressa. Seurakunnan toimintamuotoja ovat viikoittaiset kokoukset, kuorotoiminta, lapsi- ja nuorisotyö sekä lähetystyö Espanjassa, Pudozissa ja Virossa. Lisäksi seurakunta käy vierailuilla vanhain- ja dementiakodilla.
Historia

Ennen oman seurakunnan perustamista soinilaiset kuuluivat Ähtärin helluntaiseurakuntaan. Kiertävät saarnaajat ja evankelistat pitivät Soinissa tilaisuuksia. Myös Niilo Yli-Vainio piti tilaisuuksia Soinissa ja muun muassa Kolunkylässä syntyi herätyksiä. Seurakunta perustettiin vuonna 1952 ja temppeli rakennettiin vuonna 1986, pääosin talkootyönä.