stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seitsemän sotaklassikkoa

Seitsemän sotaklassikkoa (武經七書 wǔjīngqīshū) ovat Kiinan menneisyyden tärkeimmät sodankäyntiä koskevat kirjat. Niille annettiin arvoa jo Tang-dynastian aikana. Song-kaudella 1000-luvun puolessavälissä luettelo virallistettiin ja ne mainitaan useimmissa sodankäynnin tietokirjoissa. Upseeriuralle tähtäävän piti tuntea ainakin muutama seitsemästä klassikosta.
Sekä Kiinan kansantasavallan kommunistisen puolueen johto sisällissodan aikana että monet eurooppalaiset ja amerikkalaiset sodankäynnistä vastaavat ovat tutustuneet näihin teoksiin.
Seitsemän klassikkoa ovat:
Jiang Ziya (姜子牙 Jiāng Zǐyá): Suuriruhtinaan kuusi salaista suunnitelmaa (太公六韜 Tàigōng liùtāo)
Sima Rangju (司馬穰苴 Sīmǎ Rángjū): Sotaministerin keinot (司馬法 Sīmǎfǎ, Siman menetelmä)
Sunzi (孫子 Sūnzǐ): Sodankäynnin taito (孫子兵法 Sūnzǐ bīngfǎ, Sunzin sodankäynnin menetelmä)
Wu Qi (吳起 Wú Qǐ): Sodankäynti (吳子 Wúzǐ, mestari Wu)
Wei Liao: Weiliaozi (尉繚子 Wèiliáozǐ, mestari Wei Liao)
Huangshigongin kolme strategiaa (黃石公三略, Huángshígōng sānlüè, Keltaisen kiven mestarin kolme suunnitelmaa)
Li Jing: Tangin Taizongin ja Li Weigongin vuoropuhelu (唐太宗李衛公問對 Táng Tàizōng Lǐ Wèigōng wènduì, Tang-dynastian Taizongin ja Li Weigongin kysymyksiä ja vastauksia)
Soraya Haddad

| Mitalit> Maa:   Algeria.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Algeria.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Algeria.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Algeria> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2008 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kairo 2005 | 48 kg |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Kultaa | Maputo 2011 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Alger 2007 | 52 kg |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Tunis 2004 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Port Elizabeth 2005 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Agadir 2008 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Dakar 2011 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Agadir 2012 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Kairo 2002 | 48 kg |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Kultaa | Almeria 2005 | 48 kg |  |
Soraya Haddad (arab. صورايا حداد‎; s. 30. syyskuuta 1984 El-Kseur) on algerialainen judoka ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Pekingin olympialaisissa 2008 alle 52-kiloisten sarjassa. Haddad on kilpaillut tämän lisäksi olympialaisissa kahdesti, Ateenassa 2004 ja Lontoossa 2012. Hän on voittanut Afrikan-mestaruuden viisi kertaa, sai kultaa Afrikan kisoissa 2011 ja sijoittui MM-kisoissa 2005 kolmanneksi.
Sorayya

Sorayya (pers. ‏ثریا‎) on Iranin avaruustutkimuskeskuksen kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin 750 km:n matalalle kiertoradalle 20. tammikuuta 2024.
Laukaisu oli ensimmäinen onnistunut satelliittilaukaisu Iranin vallankumouskaartin kehittämällä Qaem 100 -kantoraketilla.
Sonic Adventure 2

| Sonic Adventure 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sonic Team, Sega Studio USA
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Steam, Humble Store, PlayStation Store, Microsoft Store ja PlayStation Now
Ohjaaja:  Takashi Iizuka
Tuottaja:  Yūji Naka
Suunnittelija:  Yuji Naka, Takashi Iizuka
Säveltäjä:  Jun Senoue, Tomoya Ohtani ja Kenichi Tokoi
Pelisarja:  Sonic Adventure
Julkaistu:  Dreamcast NA 18. kesäkuuta 2001 JP 23. kesäkuuta  2001 EU 3. toukokuuta 2001 GameCube JP 10. joulukuuta 2001 NA 7. helmikuuta 2002 EU 3. toukokuuta 2002 PlayStation 3 (PSN) NA 2. lokakuuta 2012 EU 3. lokakuuta 2012 JP 4. lokakuuta 2012 Xbox 360 (XBLA) WW 5. lokakuuta 2012 Microsoft Windows WW 19. marraskuuta 2012
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille, 10 vuotta tai vanhempi ja kaikenikäisille  PEGI 3 ja PEGI 7  USK 6 ja USK 0 
Alusta:  Sega Dreamcast, Nintendo GameCube, PC
Jakelumuoto:  GD-ROM-levy, Nintendon optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Sonic Adventure 2 on vuonna 2001 julkaistu tasohyppelypeli Sega Dreamcast -konsolille. Shadow the Hedgehog ja Rouge the Bat debytoivat tässä pelissä. Peli on jatkoa Sonic Adventure -pelille. Vuonna 2002 pelistä tehtiin uusintaversio Sonic Adventure 2 Battle Nintendo GameCubelle ja peli on kaksinpelipainotteisempi. Sonic Adventure 2 on Sega Dreamcastin viimeinen Sonic-peli.
Peli julkaistiin uudelleen PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle lokakuussa 2012. Peli on saatavilla PlayStation Networkista ja Xbox Live Arcadesta
Triviaa

Peli julkaistiin Dreamcastille Sonicin 10-vuotisjuhlan kunniaksi.
Pelistä on olemassa erikoisversio Sonic Adventure 2: Birthday Pack (NTSC-J), joka oli myynnissä vain kahden päivän ajan Japanissa pelin julkaisun yhteydessä Sonicin syntymäpäivänä 23. kesäkuuta 2001. Erikoisjulkaisu sisältää kirjasen, kultaisen Sonic-kolikon ja CDn, jossa on vuoteen 2001 mennessä tunnetuinpia Soniciin liittyviä kappaleita.  (englanniksi)
Pelistä on olemassa soundtrackeja, yhden levyn Vocal Trax-soundtrack, Official Soundtrack, Cuts Unleashed-soundtrack ja kahden levyn Multi Dimensional Soundtrack. Lisäksi pelistä on olemassa muitakin oheistuotteita, kuten figuureita ja "gamer-quide".
Shadown piti alun perin kuolla pelin lopussa (vaikka hänen piti olla kuolematon), mutta fanien toivomuksesta hänet otettiin mukaan seuraaviin peleihin.
Sonic Archie-sarjakuvassa numerossa #98 on myös adaptio pelin tapahtumiin.
Sonic Adventure 2 Battlessa Crazy Gadget -radalla olevat laatikko-objektien rastit ovat muutetut oransseiksi alkuperäisten vihreiden sijaan, syynä oli niiden yhdennäköisyys Microsoftin Xbox-konsolin logon kanssa.
Sonic X -animessa 2. kaudella on tie-in Sonic Adventure 2:een.
Sonic Adventure 2 Battle:n kansi
Pelattavat hahmot pelissä
Status quo

Status quo on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa kirjaimellisesti ’tila jossa’. Kuvaannollisesti se tarkoittaa asioiden vallitsevaa tilaa, jossa totuttuja toimintatapoja ei tarvitse muuttaa. Sitä voidaan pitää vastakohtana suurille, radikaaleille muutoksille. Vallankäytössä status quo merkitsee tilaa, jossa alkuperäinen tila tai asema pysyy muuttumattomana painostuksesta huolimatta.
Sanonta tulee diplomaattisesta lauseesta status quo ante (bellum), joka tarkoittaa ’tila jossa ennen (sotaa)’. Viitattaessa sotaa edeltäneeseen status quohon voidaan käyttää nimitystä status quo ex ante eli aikaisempi status quo. Näin saatetaan sanoa tilanteessa, jossa sota on jo alkanut ja alkuvaiheessa tappiolle jäänyt osapuoli haluaa aikaisemman, sotaa edeltäneen status quon palauttamista. Niinpä kun vuonna 1812 Ranska hyökkäsi Venäjälle, ehdotti keisari Aleksanteri I ennakkoehtona neuvotteluille, että Ranska vetäisi sotajoukkonsa vanhan rajan taakse. Keisari Napoleon I ei suostunut tähän eikä rauhanneuvotteluja aloitettu.
Sleaze rock

| Sleaze rock/Sleaze glam (Sleaze metal) |
| --- | --- |
Alkuperä:  hard rock   heavy metal   punk rock   blues   glam rock   rock and roll   garage rock
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Kehittymisen ajankohta:  1980-luvun puoliväli ja jälkipuolisko
Tyypillisiä soittimia:  kitara   basso   rummut
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Pohjoismainen sleaze rock (Scandinavian Sleaze)
Sleaze rock (myös sleaze glam ja sleaze metal) on glam metalin alalaji. Se alkoi syntyä 1980-luvun puolen välin jälkeen juuri Hanoi Rocksin hajoamisen jälkeen. Lopullinen sleaze glamin läpimurto oli vuonna 1987.[lähde? ] Sleaze glam -yhtyeet saivat vaikutteensa punkista, bluesista ja hard rockista.
Tyylisuunnalla on edelleen suosiota erityisesti Pohjoismaissa, Yhdysvalloissa ja joissakin Euroopan osissa.
Piirteet

Sleaze rock -yhtyeet tunnetaan soundista, joka on raaempi ja viimeistelemättömämmän kuuloinen kuin glam metal -tyylisuuntaan kuuluvilla yhtyeillä. Tyylissä on esteettisiä samankaltaisuuksia pub rock -liikkeen ja sen erittäin energisen lavaesiintymisen kanssa. Tyylilajiin kuuluvien kappaleiden sanoitukset ovat rajumpia ja yliampuvampia kuin muiden glam metal -yhtyeiden. Nämä sleaze rock -yhtyeet nähdään reaktiona massatuotetuille yhtyeille, joiden ulkokuva oli tullut liian pehmeäksi ja "nössöksi".
Esikuvat

Sleaze rock -yhtyeisiin ovat vaikuttaneet yleisesti 1970-luvun hard rock -yhtyeet, kuten Aerosmith, AC/DC, The Sex Pistols ja The Damned. Hanoi Rocks on myös yksi koko tyylilajin keskeisistä vaikuttajista. Guns N' Rosesin esikoislevy Appetite for Destruction on suosituin sleaze rock -levy ja se muutti glam-liikkeen suuntaa 1980-luvulla. Kyseinen levy on kuitenkin saanut runsaasti vaikutteita Hanoi Rocksin tuotannosta.
Päähaarat

Sleaze rock jakautuu kahteen päähaaraan, joista toinen on yhdysvaltalainen ja toinen brittiläinen.
Päähaarat > Yhdysvallat

Yhdysvalloissa sleaze rockin vaikutusalue oli Los Angelesin Sunset Boulevard. Tämä bulevardialue Sunset Strip käsittää useita eri rock-klubeja ja ravintoloita, joissa esiintyivät vuoden 1983 jälkeisinä vuosina Guns N' Roses, Faster Pussycat ja L.A. Guns. Nämä yhtyeet kuitenkin tulivat yleiseen suosioon vasta vuosina 1987-1988. Erityisesti L.A. Guns pukeutui mustiin nahkatakkeihin punk-tyyliin. Näiden yhtyeiden ulkonäkö ja kampaukset perustuivat 1970-luvun punk rockiin ja suomalaisyhtye Hanoi Rocksiin. Hanoi Rocks oli loppuvuonna 1984 saavuttanut suuren suosion Kaliforniassa ja Los Angelesissa sekä tuonut esille uusia samantyylisiä yhtyeitä.
Päähaarat > Iso-Britannia

Isossa-Britanniassa syntyi samanlainen sleaze rock -liike, mutta se oli yhdysvaltalaiseen vastineensa verrattuna sen musiikillinen tyyli perustui huomattavasti Hanoi Rocksiin, Facesiin ja Johnny Thundersiin. Hanoi Rocks oli soittanut Lontoossa vuosina 1981-1984 merkittävillä klubeilla, kuten The Marquee Clubilla. Tämä oli vaikuttanut huomattavasti sellaisten yhtyeiden, kuten Dogs D'Amour, The Quireboys, Soho Roses, Kill City Dragons sekä muiden syntymiseen. Amerikkalaiset yhtyeet olivat enemmän kaupallinen menestys, mutta brittiläiset jäivät jatkamaan Lontoon Hanoi Rocks -kulttia. Nämä yhtyeet eivät tavoitelleet taloudellista hyötyä, vaan halusivat soittaa Hanoi Rocks -kultin mukaisesti esikuvansa tapaan.
Tähän aikaan brittiläinen The Cult muutti musiikillista suuntaansa enemmän kohti AC/DC- ja sleaze rock -tyyliä ja teki kiertueen Yhdysvalloissa tuolloin vielä tuntemattoman Guns N' Rosesin kanssa.
Yhtyeet

Sleaze rockista puhuttaessa tulee muistaa, ettei näille yhtyeille löytynyt yhteistä luokittelunimeä kuin vasta 1990-luvun puolessa välissä. Suurin osa näistä yhtyeistä on kotoisin Pohjoismaista.
Yhtyeet > 1980-luku

Backyard Babies
Dangerous Toys
Electric Angels
Faster Pussycat
Guns N' Roses
Hanoi Rocks
L.A. Guns
Roxx Gang
Shotgun Messiah
Star Star
The Throbs
Vain
Zodiac Mindwarp
SMACK
1990-luku - 2010-luku

The 69 Eyes (varhaisempi tuotanto)
Babylon Bombs
Buckcherry
Bullets and Octane
Crank County Daredevils
Crashdïet
Gemini Five
Hardcore Superstar
The Heart Attacks
Jackviper
Loud 'N' Nasty
Private Line
Daniel Lioneye
Red Star Rebels
Rockets to Ruin
Too Sophisticated
Towers of London
Vains of Jenna
Aiheesta muualla

Sleaze-Metal.com (englanniksi)
sleazeroxx.com (englanniksi)
Sleazegrinder.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sarah Danielle Madison

Sarah Danielle Madison (oikeasti Goldberg; 1974 Springfield, Illinois – 27. syyskuuta 2014 Wisconsin) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Madison varttui Chicagossa. Hän kävi koulua Latin School of Chicagossa ja sai sitten Massachusettsin Amherst Collegesta kandidaatin arvon biologiassa. Varhaisella iällä Madison esiintyi muun muassa nuorena tanssijana Maria Tallchiefin kanssa. High school - ja yliopistoaikoinaan hän kuitenkin keskittyi lentopalloon eikä esiintynyt näyttelijänä. Madison palasi opintojensa jälkeen Chicagoon, mutta muutti pian Santa Monicaan Kaliforniaan. Hän esiintyi aluksi mainoksissa ja televisio-ohjelmissa. Parhaiten Madison tuli tunnetuksi esiintymisestään televisiosarjassa Seitsemäs taivas vuosina 2002–2006. Hän esiintyi myös muun muassa televisiosarjoissa Amyn lailla ja 90210. Elokuvia, joissa hänellä oli rooleja, olivat Training Day ja Jurassic Park III.
Madison kuoli 40-vuotiaana nukkuessaan perheensä lomanviettopaikassa Wisconsinissa. Ruumiinavauksessa ei kyetty määrittämään kuolinsyytä, mutta Madisonin äidin mukaan taustalla epäiltiin aiemmin tunnistamatonta sydänvikaa.
Aiheesta muualla

Sarah Danielle Madison Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sergei Tumanski

Sergei Konstantinovitš Tumanski (ven. Сергей Константинович Туманский, 21. toukokuuta 1901 – 9. syyskuuta 1973) oli neuvostoliittolainen lentokonemoottorien suunnittelija.
Valmistuttuaan insinööriksi hän toimi vuodet 1931–1938 ja jälleen vuonna 1940 Lentokonemoottori-instituutissa, joka oli osa 
Lentokonemoottoritehdas 29:ää. Vuonna 1943 hän nousi Mikulinin suunnittelutoimiston kakkosmieheksi. Vuonna 1955 hänestä tuli sen pääsuunnittelija ja 1956 pääinsinööri, joissa tehtävissä hän jatkoi kuolemaansa asti. Toimisto OKB-300 kantoi hänen nimeään, Tumanski.
Tumanski oli merkittävässä asemassa, kun kehitettiin suihkuvoimalaitteita yliäänilentoa varten. Hänen voimalaitteitaan käytettiin esimerkiksi MiG-21-hävittäjässä, jossa oli R-11 F-300, ja MiG-25-hävittäjässä, jossa oli Tumanski R-31. Molemmat lensivät 2–3 Machin nopeudella.
Vuonna 1946 hän sai valtionpalkinnon ja vuonna 1957 sosialistisen työn palkinnon ja Lenin-palkinnon. Hänestä tuli Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsen vuonna 1964.
St. Clair

St. Clair tai Saint Clair voi tarkoittaa:
Paikkoja

St. Clair, Kanadan Ontario
St. Clair, joki Kanadassa
Saint-Clair, Ranskan Ardèche
Saint-Clair, Ranskan Lot
Saint-Clair, Ranskan Tarn-et-Garonne
Saint-Clair, Ranskan Vienne
St. Clair, Yhdysvaltojen Michigan
St. Clair, Yhdysvaltojen Minnesota
Saint Claire, Yhdysvaltojen Missouri
St. Clair, Yhdysvaltojen Pennsylvania
St. Clairin piirikunta, neljä eri piirikuntaa
Henkilöitä

Arthur St. Clair, yhdysvaltalainen kenraali vapaussodan aikana
Bob St. Clair (1931–2015), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Malcolm St. Clair, yhdysvaltalainen ohjaaja
Stephanie St. Clair (1897–1969), yhdysvaltalainen afrikkalaistaustainen gangsteri
Muuta

HMCS St. Clair, Kanadan laivaston alus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”St. Clair”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Seitsemän sisarusta (vuorijono)

Vuorijono Dønna-saaren suunnalta.
Vuorijono kuvattuna Hurtigruten-laivalta.
Seitsemän sisarusta (norj. Sju søstre, myös De syv søstre) on vuorijono Alstenin saarella Alstahaugin kunnassa Norjan Nordlandissa. Vuorijono sijaitsee Vefsninvuonon edustalla.
Vuoret ovat pohjoisesta etelään Botnkrona 1 072 m, Grytfoten 1 019 m, Sjæringen 1 037 m, Tvillingene (”Kaksoset”) 945 m ja 980 m, Kvasstinden 1 010 m ja Breitinden 910 m.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seitsemän sisarusta Wikimedia Commonsissa
De syv søstre -vaellusreitti. Ut.no.
Sergei Tetjuhin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sergei Tetjuhin vuonna 2016. |  Sergei Tetjuhin vuonna 2016. |  Sergei Tetjuhin vuonna 2016. |  |
Maa:   Venäjä
Miesten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | lentopallo |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | lentopallo |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | lentopallo |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | lentopallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Argentiina 2002 | lentopallo |  |
Sergei Tetjuhin (s. 23. syyskuuta 1975 Fergana, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja. Hän on voittanut olympiakultaa ja saavuttanut useita muita arvokisamitaleja. Hän edusti Venäjän maajoukkuetta jo vuoden 1996 maailmanliigassa ja lopetti pelaajauransa vuonna 2018.
Tetjuhin muutti vanhempiensa mukana Uzbekistanista Venäjälle Belgorodin kaupunkiin 1990-luvun alussa. Vuonna 1999 hän siirtyi Belgorodin joukkueesta italialaisseura Parmaan. Lokakuussa 2000 hän joutui Italiassa pahaan auto-onnettomuuteen yritettyään uhkarohkeaa ohitusta ja oli poissa pelikentiltä yli puoli vuotta.
Tetjuhin voitti olympiakultaa Lontoossa 2012 ja saavutti kolme muuta olympiamitalia. Argentiinan MM-kilpailuissa 2002 hän saavutti hopeaa ja EM-kilpailuista hänellä on viisi mitalia. Seuratasolla hän on voittanut neljä kertaa Mestareiden liigan ja kymmenen kertaa Venäjän liigan. Tokion olympialaissa 2020 hän toimi Venäjän lentopallojoukkueen General Managerina.
Tetjuhin edustaa politiikassa Yhtenäistä Venäjää. Hänen poikansa Pavel Tetjuhin on myös maajoukkuelentopalloilija.
S/S Von Döbeln

S/S Von Döbeln oli Wasa Ångfartygs AB:n ja Suomen höyrylaivaosakeyhtiön matkustajahöyrylaiva, joka liitettiin ensimmäisessä maailmansodassa Venäjän keisarikunnan laivastoon ja toisessa maailmansodassa Suomen laivastoon.
Rakentaminen

Wasa Ångfartygs AB rakennutti aluksen Tukholmassa W. Lindbergin telakalla vuonna 1876.
von Döbelniksi ristityn aluksen pituus oli 55,46 metriä, leveys 7,96 metriä ja syväys 3,96 metriä. Sen vetoisuus oli 666 bruttorekisteritonnia (413 nettorekisteritonnia) ja nopeus oli vuoteen 1929 9,5 solmua ja sen jälkeen 11 solmua. Laivassa oli 1876–1929 yksi 450 hevosvoiman kaksisylinterinen kompoundihöyrykone ja vuosina 1929–1954 kaksi kaksisylinteristä kompoundihöyrykonetta, joiden kummankin teho oli 300 hevosvoimaa. Hyttipaikkoja oli I luokassa 64 ja II luokassa 18.
Liikennöinti

Alus kuljetti matkustajia ja rahtia Tornion ja Pietarin välisellä reitillä, kunnes Wasa Ångfartygs AB myytiin Suomen Höyrylaiva Oylle 13. huhtikuuta 1892 ja alus, joka oli tuolloin Turun ja Tukholman liikenteessä, sen mukana. Von Döbeln kulki pääasiassa Tukholma-Suomi-Pietari -linjalla.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus oli Pietarissa. Se pakko-otettiin Venäjän keisarikunnan laivastolle 21. syyskuuta 1914. Von Döbeln muutettiin miinanraivaajaksi, jolloin se aseistettiin kahdella konekiväärillä. Alus nimettiin miinanraivaaja No. 2:ksi (Tralstsik). Venäläisten lähdettyä Helsingistä 13. huhtikuuta 1918 laiva jäi satamaan. Se palasi sitten takaisin SHO:n haltuun. Maailmansodan jälkeen laiva kulki Suomen ja Tukholman väliä. Von Döbelniin vaihdettiin vuonna 1929 kone sekä höyrykattilat S/S Torneåsta.
Käyttö merivoimissa

Suomen merivoimat osti vuonna 1940 aluksen tilattujen moottoritorpedoveneiden emälaivaksi, missä tehtävässä se oli koko sodan ajan itäisellä Suomenlahdella. Alusta ja siihen tukeutuneita moottoritorpedoveneitä vastaan hyökkäsi 25. toukokuuta 1943 Teikarissa seitsemän Neuvostoliiton ilmavoimien lentokonetta, jolloin Von Döbelnin lähistölle osuneista pommeista osui alukseen toistasataa sirpaletta haittaamatta aluksen toimintaa. Hyökkäyksessä haavoittui ainoastaan kolme miehistönjäsentä.
Sodan jälkeen alus oli miinanraivaajien emälaivana raivauskauden loppuun eli vuoteen 1954. Helsingin romuliike romutti aluksen Pansiossa vuonna 1954. Erikoisuutena kerrotaan, että hyttien sisustusta purettaessa laudoitusten sisältä löytyi kieltolain ajalta peräisin ollut avaamaton konjakkipullo.
Something Wicked This Way Comes

| Something Wicked This Way Comes Iced Earth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Morrisound-studiolla
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Jim Morris
 Tyylilaji: power metal ja thrash metal
 Kesto: 61.54
 Levy-yhtiö: Century Media Records
Iced Earthin muut julkaisut
| Days of Purgatory 1997 | Something Wicked This Way Comes 1998 | Alive in Athens 1999 |
Something Wicked This Way Comes on Iced Earthin viides studioalbumi.
Levyn nimi on lainaus William Shakespearen näytelmästä Macbeth, missä noidan repliikki neljännen näytöksen alussa viittaa paikalle saapuvaan Macbethiin. Paavo Cajanderin suomennos:
Kappaleet

"Burning Times" (Barlow, Schaffer)  – 3:43
"Melancholy (Holy Martyr)" (Schaffer)  – 4:47
"Disciples of the Lie" (Schaffer)  – 4:03
"Watching Over Me" (Schaffer)  – 4:28
"Stand Alone" (Barlow, Schaffer)  – 2:44
"Consequences" (Schaffer)  – 5:36
"My Own Savior" (Barlow, Morris, Schaffer)  – 3:39
"Reaping Stone" (Barlow, MacDonough, Schaffer)  – 4:02
"1776 (instrumental)" (Schaffer)  – 3:33
"Blessed Are You" (Schaffer)  – 5:05
"Prophecy" (Schaffer)  – 6:18
"Birth of the Wicked" (Schaffer)  – 4:16
"The Coming Curse" (Schaffer)  – 9:33
"Stormrider (live)" (Schaffer)  – ?:?? (vain Japanin-julkaisulla)
Kokoonpano

Jon Schaffer – kitara, taustalaulu
Matt Barlow – laulu
James MacDonough – basso
Kokoonpano > Vierailijat

Larry Tarnowski – kitarasoolo kaikkissa kappaleissa paitsi "Watching Over Me"
Mark Prator – rummut
Susan McQuinn – huilu kappaleessa "1776"
Howard Helm – pianointro kappaleessa "Coming Curse"
Tracy Marie LaBarbera – taustalaulu kappaleissa "My Own Savior", "Melancholy", ja "Watching Over Me"
Jim Morris – tuotanto, suunnittelu, kosketinsoittimet, kitarasoolo kappaleessa "Watching Over Me", taustalaulu
Roger Hughes – mandoliini kappaleessa "Blessed Are You"
Aiheesta muualla

Something Wicked This Way Comes Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Something Wicked This Way Comes Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Iced Earth
| --- | --- |
Studioalbumit:   Iced Earth  Night of the Stormrider  Burnt Offerings  The Dark Saga  Days of Purgatory  Something Wicked This Way Comes  Horror Show  Dark Genesis  Tribute to the Gods  The Glorious Burden  The Blessed and the Damned  Framing Armageddon  The Crucible of Man  Dystopia  Plagues of Babylon  Incorruptible  A Narrative Soundscape 
EP:t:   Enter the Realm  The Melancholy E.P.  The Reckoning  Overture of the Wicked  I Walk Among You 
Livealbumit:   Alive in Athens  Live in Ancient Kourion
Sassoferrato

Sassoferrato tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sassoferrato, kylä Italiassa Anconan maakunnassa
Bartolus de Sassoferrato (1313–1357), italialainen oikeustieteen professori
Giovanni Battista Sassoferrato, (1605–1685), italialainen taidemaalari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sassoferrato”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Skai Jackson

| Skai Jackson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 2002 (ikä 22)  New York City, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2007–
Merkittävät roolit:  Zuri Ross (Jessie)
Aiheesta muualla
IMDb
Skai Jackson (s. 8. huhtikuuta 2002 New York City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Zuri Rossia Disney Channelin komediasarjassa Jessie. Sen jälkeen hän on esittänyt samaa roolia Disney Channelin uutuussarjassa Bunk'd.
Jackson aloitti uransa lapsimallina. Hän esiintyi useissa mainoksissa ja on näytellyt vuodesta 2007 alkaen. Ennen lapsitähteyttä Disneyllä Jackson esitti pieniä rooleja mm. elokuvissa Smurffit ja G.I. Joe: Kosto sekä tv-sarjassa Boardwalk Empire.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Liberty Kid | 3-vuotias Destiny |  |
| 2009 | The Rebound | #1 pikkutyttö museossa |  |
| 2011 | Arthur | #1 tyttö kirjastossa | kreditoimaton rooli |
| 2011 | Smurffit | potkiva tyttö |  |
| 2013 | G.I. Joe: Kosto | Roadblockin tytär | kreditoimaton rooli |
| 2014 | My Dad's a Soccer Mom | Lacy Casey |  |
| 2018 | Marvel Rising: Secret Warriors | Gloria Grant |  |