stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Huvipuisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huvipuisto Wikimedia Commonsissa
Suomen huvipuistoseura, huvipuistofoorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Huvipuisto.net, huvipuistoaiheinen tietosivusto
Huvipuistoblogi.fi, huvipuistoaiheinen sivusto
1 2 3 4 5 6 7 8 9  The scandalous roots of the amusement park www.bbc.com. Viitattu 26.7.2024. (englanti)
1 2 3 4  The topsy-turvy history of the theme park BBC Bitesize. Viitattu 26.7.2024. (englanti)
1 2  Arthur Levine: The quintessentially American dream of the theme park Vox.  16.8.2021. Viitattu 26.7.2024. (englanti)
Gröna Lund -huvipuisto Tukholmassa, Ruotsissa.
Avonturenpark Hellendoornin Tornado silmukassa.
Cyclon-vuoristorata Nokkakiven huvipuistossa Laukaan Lievestuoreessa, lähellä Jyväskylää.
Karuselli, Knott's Berry Farm
Boeing 737

| Boeing 737 |
| --- | --- |
 Air Berlinin Boeing 737-700 -kone Boeingin värityksessä.
Tyyppi:  matkustajalentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Boeing Commercial Airplanes
Ensilento:  9. huhtikuuta 1967
Esitelty:  1968 Lufthansan kanssa
Tila:  737 MAX tuotannossa
Pääkäyttäjät:  Southwest Airlines (735) United Airlines (379)  American Airlines (345)  Ryanair (268)
Valmistusmäärä:  10 271 (syyskuu 2018) 
Valmistusvuodet:  1968–
Yksikköhinta:  737 NG 47–80,5 milj. USD
Muunnelmat:  Boeing Business Jet T-43 737 AEW&C C-40 Clipper P-8 Poseidon
737 MAX-koelentoyksilön ohjaamo.
Boeing 737 on Boeingin vuonna 1967 esittelemä kaksimoottorinen lyhyiden ja keskipitkien matkojen kapearunkoinen matkustajalentokone. Se on ilmailun historian toiseksi myydyin kaupallinen suihkukone.
Tyyppiä myydään ja kehitetään 2020-luvulla edelleen. Kone on niin yleinen, että voidaan sanoa niitä olevan joka hetki vähintään 1 250 kappaletta ilmassa. Tämän tyyppinen kone nousee tai laskeutuu jossain päin maailmaa keskimäärin joka viides sekunti.
Koneen pääkilpailija on Airbusin A320-koneperhe, joka on ainoana sen edellä myyntitilastoissa 737:n hävittyä ykköspaikkansa sille vuonna 2019. Toimitettujen koneiden määrässä 737 pitää edelleen ensimmäistä sijaa. Toukokuussa 2021 uutisoitiin presidentti Joe Bidenin hallituksen järjestävän Boeingille valtionapua 737:n seuraajan kehittämiseen. Projektissa on mukana Yhdysvaltain avaruushallinto NASA. Seuraaja lienee jopa 30% kokonaiskustannustehokkaampi kuin 737 MAX.
Versiot > 737 Classic ja 737 NG

Suurin osa kaupallisessa käytössä olevista 737-koneista on Classic-malleja (-300, -400 ja -500) ja Next Generation -malleja (-600, -700, -800 ja -900).
Eri sukupolvien mallit vastaavat toisiaan kooltaan seuraavasti:
737-100 – pienin, ensimmäinen versio
Buzz-yhtiön 737-800:n (SP-RSX) ohjaamo.737-200 – version -100 pidennetty versio Yhdysvaltain markkinoita varten
737-300 – pisin perusmalleista, pidennetty -200:sta
737-700 – uusi perusmalli, hieman pidennetty -200:sta
737-400 – lyhyille matkoille tarkoitettu kone, pidennetty -300:sta
737-800 – pidennetyt versiot lähinnä charter- ja liikematkailua varten
737-500 – lyhennetty versio -600:sta
737-600 – pidennetty versio -500:staselvennä
737-900 ja 900ER – uusimpia versioita on pidennetty edelleen täydentämään Boeingin tuotevalikoimaa
737-700IGW, 737-800ERX  -- edellisestä tuli BBJ1, jälkimmäinen ei toteutunut
Versiot > 737 MAX

737 MAX on koneen uusin versio, jossa on uudet, pienikulutuksisemmat moottorit ja mm. uudistettu ohjaamo. Koneelle sattui vuosina 2018–19 kaksi vakavaa onnettomuutta, minkä seurauksena se oli maailmanlaajuisessa lentokiellossa lähes 20 kuukauden ajan.
Versiot > Muut versiot

Tuotannossa on lisäksi Boeing Business Jet (BBJ1, BBJ2, BBJ3). BBJ perustuu versioon 737-700, mutta siinä on version 737-800 vahvemmat siivet, kun taas BBJ2 perustuu versioon 737-800 ja BBJ3 versioon 737-900. BBJ:llä on suurempi lentomatka (käyttäen lisäpolttoainesäiliöitä) verrattuna muihin 737:n malleihin, ja eräät lentoyhtiöt käyttävätkin sitä mannertenvälisillä lennoilla, jotka ovat mahdollisia myös joillakin 737-900- sekä MAX 9- ja 10- sarjojen koneyksilöillä. Tämän lisäksi kaikista mallisarjoista MAXia lukuun ottamatta on myös rahtiversioita.
Boeing 737:stä on lisäksi useita erilaisia sotilasversioita, kuten T-43, C-40 Clipper, E-7 Wedgetail (737AEW&C) ja P-8 Poseidon.
Tekniset tiedot

|  | 737-100 | 737-200 | 737 Classic (-300/-400/-500) | 737 Next Generation (-600/-700/-800/-900ER) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Ohjaamohenkilöstö: kaksi
| Istuimia (tyypillisesti) | 124 (maksimi)  85 (kaksi luokkaa) | 136 (maksimi)  97 (kaksi luokkaa) | 149–189 (maksimi)  108–146 (kaksi luokkaa) | 130–215 (maksimi)   108–177 (kaksi luokkaa) |
| Pituus | 28,65 m | 30,53 m | 31–37 m | 31–42 m |
| Siipien kärkiväli | 28,35 m | 28,35 m | 28,88 m | 34,32 m   35,79 m wingleteillä |
| Siipien pinta-ala | 102,0 m² | 102,0 m² | 105,4 m² | 124,58 m² |
| Siiven kulma | 25° | 25° | 25° | 25,02° |
| Pyrstön korkeus | 11,23 m | 11,23 m | 11,07 m | 12,57 m |
Matkustamon leveys: 3,53 m
Rungon leveys: 3,76 m
| Rahtikapasiteetti | 18,4 m³ | 24,8 m³ | 23,3–38,9 m³ | 21,4–52,0 m³ |
| Paino tyhjänä | 28 100 kg | 31 600 kg | 31 300–33 600 kg | 36 400–44 700 kg |
| Suurin lentoonlähtöpaino | 50 300 kg | 52 400 kg | 62 800–68 000 kg | 65 500–85 100 kg |
| Matkalentonopeus | Mach 0,74 (780 km/h) | Mach 0,74 (780 km/h) | Mach 0,74 (780 km/h) | Mach 0,78 (823 km/h) |
Maksiminopeus: Mach 0,82 (876 km/h)
| Kiitotien minimipituus | 2 026 m | – | 2 300–2 600 m | 1 600–3 000 m |
| Kantomatka täydellä painolla | 2 850 km | 3 500–4 300 km | 4 200–4 400 km | 5 650–10 200 km |
| Suurin polttoainekapasiteetti | 17 000 l | 18 100 l | 20 100 l | 26 020 l |
| Lakikorkeus | 10 700 m | 10 700 m | 11 300 m | 12 500 m |
| Moottorit (×2) | Pratt & Whitney JT8D | Pratt & Whitney JT8D | CFM International 56-3 series | CFM International CFM56-7 series |
| Työntövoima (×2) | 64 kN | 64–77 kN | 89–105 kN | 87–121 kN |
Lähteet: Boeing 737 specifications, 737 Airport Planning Report ja b737.org.uk.
| ICAO-koodi | Malli(t) |
| --- | --- |
B731: 737-100
B732: 737-200/CT-43/VC-96
B733: 737-300
B734: 737-400
B735: 737-500
B736: 737-600
B737: 737-700/BBJ/C-40
B738: 737-800/BBJ2
B739: 737-900/BBJ3
B37M: 737 MAX 7
B38M: 737 MAX 8
B39M: 737 MAX 9
Onnettomuudet

Valmistetuista koneista 209 eli noin 2,0 prosenttia on lokakuuhun 2018 mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, kaappauksissa ja terroriteoissa. Vertailu muihin konetyyppeihin on vaikeaa, sillä yhtä pitkään ja yhtä laajassa käytössä olleita konetyyppejä ei juuri ole. Kenties lähimmäs pääsevät Douglas DC-9 ja sen jatkokehityksenä syntyneet MD-80, MD-90 ja Boeing 717. Niitä valmistettiin vuosina 1965–2006 yhteensä 2 350 kappaletta, joista noin 6,2 prosenttia menetettiin onnettomuuksissa. Boeing 737:n pääkilpailijalla, Airbus A320 -sarjalla, vastaava osuus on vain noin 0,5 prosenttia. Se kuitenkin lensi ensilentonsa vuonna 1987, 20 vuotta Boeing 737:n jälkeen.
Boeing 737:n toistaiseksi pahin onnettomuus sattui 29. lokakuuta 2018, kun Lion Airin lento 610 syöksyi Jaavanmereen pian lähdettyään Jakartasta. Koneen korkeus alkoi lentoonlähdön jälkeen heitellä, minkä jälkeen kone lähti syöksyyn. Lennolla oli 189 ihmistä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. Toiseksi vakavin onnettomuus tapahtui 22. toukokuuta 2010, kun Air India Expressin lento 812 putosi pitkäksi menneen laskukiidon jälkeen kiitotien päässä olevaan rotkoon Mangaloressa. Lennolla oli 166 ihmistä, joista 158 sai onnettomuudessa surmansa. Koneen väsynyt kapteeni nukkui lennon aikana ja heräsi vasta vähän ennen lähestymisen alkua. Niinpä hänen tilannetajunsa oli heikentynyt. Hänen ohjauksessaan kone oli jatkuvasti aiottua lähestymistä jäljessä eli lensi nopeammin ja korkeammalla kuin oli tarkoitus. Siitä huolimatta kapteeni toi koneen väkisin alas, mutta koneen vihdoin koskettaessa maahan kiitotietä oli jäljellä enää alle kilometri. Kapteeni käynnisti suihkujarrut ja päätti sen jälkeen yrittää ylösvetoa siinä kuitenkaan onnistumatta.
UIA:n lento 752 syöksyi maahan pian nousun jälkeen. Kone lähti 6. Tammikuuta Tehranin kansainväliseltä lentoasemalta kohti Kiovaa Ukrainassa. Kone hävisi tutkasta eivätkä lentäjät lähettäneet minkäänlaista hätäsanomaa. Kone syttyi tuleen ja räjähti maahan osuessaan. Tämän seurauksena kaikki 176 kyydissä ollutta henkilöä saivat surmansa. Turmakone Boeing 737-800, rekisteriltään UR-PSR, oli huollettu edellisenä viikonloppuna.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuva Lufthansan Boeing 737-300:n ohjaamosta
Kuva Lufthansan Boeing 737-300:n matkustamosta
Boeingin matkustajakoneet
| --- | --- |
Potkurikoneet: 40A · 80 · 221 · 247 · 307 · 314 · 377
Suihkukoneet: 367-80 · 707/720 · 717 · 727 · 737 · 747 · 757 · 767 · 777 · 787 · MD-11
Perutut hankkeet: 2707 · 7J7 · NLA · Sonic Cruiser
Ryanairin 737-800 Venetsiassa
Adam Airin Boeing 737-400:n (PK-KKI) ohjaamo.
737-100:n (N737000, NASA 515) ohjaamo Seattlen Museum of Flightissa (huomaa ”höyrymittarit”). Kyseessä on kaikkien aikojen ensimmäisenä valmistunut 737, joka poistui käytöstä vuonna 1997.
Scandinavian Airlinesin Boeing 737-600 -kone.
British Airwaysin Boeing 737-400 -kone.
737:n eri versioita.
China Airlinesin lento 120 tuhoutui tulipalossa Okinawan lentoasemalla vuonna 2007. Kukaan ei kuollut onnettomuudessa.
Lil Uzi Vert

| Lil Uzi Vert |
| --- | --- |
 Lil Uzi Vert esiintymässä Day N Night Festival -festivaaleilla vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Symere Bysil Woods
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  rap-artisti, laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lil Uzi Vert
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2013–
Tyylilajit:  hip hop, trap, cloud rap, emo rap
Levy-yhtiöt:  Generation Now, Atlantic
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Symere Bysil Woods (s. 31. heinäkuuta 1995 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat), joka tunnetaan taiteilijanimeltään Lil Uzi Vert, on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hän sai kuuluisuutta sen jälkeen, kun hän julkaisi esikoissinglensä ”Money Longer” ja useita mixtapeja kuten Luv Is Rage, Lil Uzi Vert vs. the World sekä The Perfect Luv Tape. Lil Uzi Vert on myös tehnyt kappaleen Migosin kanssa nimeltä ”Bad and Boujee”, josta tuli Lil Uzi Vertin ensimmäinen Billboard Hot 100 -singlelistan ensimmäiselle sijalle päätynyt single. Elokuussa 2017 Lil Uzi Vert julkaisi esikoisstudioalbuminsa Luv Is Rage 2, joka sijoittui Billboard 200 -albumilistan ensimmäiselle sijalle. Luv Is Rage 2 sisälsi Lil Uzi Vertin ensimmäisen Billboard Hot 100 -listan kymmenen joukkoon yltäneen oman biisin, kun ”XO Tour Llif3” sijoittui listalla sijalle 7.
6. maaliskuuta 2020 Lil Uzi Vert julkaisi toisen studioalbuminsa Eternal Atake, joka sisältää peräti neljä Billboard Hot 100 -listan kymmenen joukkoon yltänyttä kappaletta: ”Futsal Shuffle 2020”, ”Baby Pluto”, ”Lo Mein”, sekä ”Silly Watch”. Eternal Atake nousi julkaisuviikollaan Billboard 200 -listan kärkisijalle. Viikkoa myöhemmin Lil Uzi Vert julkaisi albumin toisen osan: Eternal Atake Deluxe (Lil Uzi Vert vs. the World 2), jonka kappale ”Myron” ylsi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 13.
Diskografia > Studioalbumit

Luv Is Rage 2 (2017)
Eternal Atake (2020)
Pink Tape (2023)
Eternal Atake 2 (2024)
Diskografia > Mixtapet

The Real Uzi (2014)
Luv Is Rage (2015)
Lil Uzi Vert vs. the World (2016)
The Perfect Luv Tape (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lil Uzi Vert Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Antti Seppä

| Antti Seppä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1947 (ikä 77) Seinäjoki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1970–2017, 2020
Merkittävät roolit:  Olavi Kataja (Reinikainen) Gunnar Mustavaara (Salatut elämät) Äitee (Pelastajat)   Uolevi Axelsson  (Pihlajasatu)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Antti Seppä (s. 21. maaliskuuta 1947 Seinäjoki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Reinikainen (1982–1983), Autovaras (1991), Pelastajat (1998) sekä Salatut elämät (2016–2017).
Ura

Seppä valmistui Suomen Teatterikoulusta 1970. Hän on ollut kiinnitettynä Seinäjoen kaupunginteatterissa 1970–1973, Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 1973–1975 ja 1975–2010 eläkkeelle jäämiseensä saakka Tampereen Työväen Teatterissa.
Sepän rooleja ovat muun muassa Täällä Pohjantähden alla III:n Akselin rooli (1977), Uutterassa aisankannattajassa Brunon rooli (1977, näytelmissä Viime kesänä Shamaninovin roolin (1977) ja Sirkuspelle Hermanni Sirkustarkastajan roolin (1982). Hän on tehnyt myös musiikkiteatteria, ajankohtaista draamaa ja klassikoita. Seppä on vieraillut muun muassa Pyynikin Kesäteatterissa, Seinäjoen kesäteatterissa ja Ilmajoen Musiikkijuhlilla.
Hän on myös tehnyt televisiotöitä, kuten komediasarjassa Reinikainen konstaapeli Katajan roolin ja MTV3:n saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän esitti Gunnar Mustavaaraa keväästä 2016 vuoden 2017 marraskuuhun, jolloin ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Seppä on näytellyt myös draamasarjassa Pelastajat "Äiteetä".
Seppä jäi eläkkeelle vuonna 2017.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva / Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1970 | Rilleriusten taru | Ykä |
| 1970 | Toimittaja | Risto |
| 1973 | Miniä | Erkki |
| 1975 | Oi kallis kaupunki | Pankinjohtaja |
| 1976 | Rintamäkeläiset | Lääkäri |
| 1976 | Pruuno Karppisen sota ja rauha |  |
| 1978 | Tankki täyteen | Asiakas |
| 1979 | Meidän lapset | Opettaja |
| 1979 | Ihmemies | Pertti |
| 1982 | Sirkuspelle Hermanni | Sirkustarkastaja |
| 1982–1983 | Reinikainen | Vanhempi konstaapeli Kataja |
| 1983 | Suomalaisia tähtihetkiä |  |
| 1983 | Juhannustanssit | Pekka |
| 1983 | Kuka uskoo haikaraa | Tarmo |
| 1988 | Pohjanmaa | Valtion mies |
| 1988 | Rikos aamulla | poliisi |
| 1989 | Pieni ihmissydän |  |
| 1990 | Elämän rouva, rouva Glad | Sähkömies |
| 1991 | Pakanamaan kartta | näyttelijä, viimeinen ihminen |
| 1991 | Autovaras | Salomaa |
| 1993–1994 | Hyvien ihmisten kylä | Lauri Kaatikko |
| 1993 | Huomenna on paremmin | Tyylikoordinaattori |
| 1998 | Pelastajat | "Äitee" |
| 2000 | Lakeuden kutsu | Jalasjärvi |
| 2000 | Tuttu juttu show | oma itsensä |
| 2001 | Rentun ruusu | Poliisi |
| 2003 | Hovimäki  | John William |
| 2004 | Seinänaapurit |  |
| 2008 | Tankista Reinikaiseen | oma itsensä |
| 2009, 2011 | Pirunpelto | Poliisipäällikkö Oksa |
| 2010 | Muutos mieltä johtaa |  |
| 2012 | Uusi päivä | Juristi Haapalainen |
| 2016–2017 | Salatut elämät | Gunnar Mustavaara |
| 2020 | Back to Graceland | Kalevi |
| 2020 | Pihlajasatu | Uolevi Axelsson |
Aiheesta muualla

Antti Seppä Elonetissä.
Antti Seppä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirjatyö[vanhentunut linkki]
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Kaunokit

| Kaunokit |
| --- | --- |
 Keltakaunokki (Centaurea macrocephala)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Carduoideae
Suku::  Kaunokit Centaurea  L.
Katso myös
   Kaunokit Wikispeciesissä   Kaunokit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaunokit eli sädekaunokit (Centaurea) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 450 lajia, joista osa on yksivuotisia ja osa monivuotisia. Luonnonvaraisena kasvava ruiskaunokki on monesti pelloilla rikkaruohona, mutta laji tunnetaan myös koristekasvina puutarhoissa. Vaikka luonnonvaraisen ruiskaunokin kukat ovat siniset, lajista on jalostettu lajikkeita, joiden kukkien väri vaihtelee, kuten myös niiden kerrannaisuus.
Ulkonäkö ja koko

Ruiskaunokki on 20–80 cm korkea ja isokaunokki jopa 1–2 metriä korkea. Kukkien värisävyjä ovat punaisen, keltaisen, sinisen ja violetin sävyt. Lisäksi on myös valkoisia kukkia.
Levinneisyys

Isokaunokki (Centaurea americana) on kotoisin Pohjois-Amerikasta, kun taas ruiskaunokki (Centaurea cyanus) on lähtöisin Etelä- ja Kaakkois-Euroopasta, mistä se on levinnyt kaikkialle Eurooppaan.
Elinympäristö

Kaunokit viihtyvät aurinkoisella paikalla kosteahkossa maassa.
Käyttö

Ruiskaunokin lisäksi koristekasveina käytetään iso-, tuoksu- ja harmaakaunokkia. Ruis- ja tuoksukaunokkia voidaan käyttää myös leikkokukkana. Edellä mainitut ovat yksivuotisia. Monivuotisia ovat muun muassa kelta- ja
vuorikaunokki.
Kaunokkilajeja > Suomessa tavattavia lajeja

Suomessa vakiintuneena luonnonvaraisena tavattavat lajit ja alalajit:
ahdekaunokki (Centaurea jacea) (muinaistulokas)
ketokaunokki (Centaurea scabiosa ) (muinaistulokas)
piennarketokaunokki (Centaurea scabiosa subsp. scabiosa)
mustakaunokki (Centaurea nigra) (uustulokas)
nurmikaunokki (Centaurea phrygia ) (muinaistulokas)
idännurmikaunokki (Centaurea phrygia subsp. phrygia)
lännennurmikaunokki (Centaurea phrygia subsp. pseudophrygia) (satunnaistulokas)
ruiskaunokki eli ruiskukka (Centaurea cyanus) (muinaistulokas)
vuorikaunokki (Centaurea montana) (uustulokas, viljelykarkulainen)
Suomessa havaittuja muualta peräisin olevia lajeja:
hapsikaunokki (Centaurea trichocephala)
harakankaunokki (Centaurea diffusa)
hietakaunokki eli reininkaunokki (Centaurea stoebe, aiemmin C. rhenana)
huopakaunokki (Centaurea dealbata) → huoparuusukaunokki (Psephellus dealbatus)
keltakaunokki (Centaurea macrocephala)
keltaorakaunokki eli orakaunokki (Centaurea solstitialis)
kääpiökaunokki (Centaurea depressa)
maltankaunokki (Centaurea melitensis)
niittykaunokki (Centaurea nemoralis)
piikkikaunokki (Centaurea calcitrapa)
risukaunokki (Centaurea virgata)
Kaunokkilajeja > Muita lajeja

armeniankaunokki (Centaurea iberica)
harmaakaunokki (Centaurea cineraria)
hopeakaunokki (Centaurea ragusina)
idänkaunokki (Centaurea orientalis)
isokaunokki (Centaurea americana)
jalokaunokki (Centaurea pulcherrima)
kaakonahdekaunokki (Centaurea jacea subsp. substituta)
kalliokaunokki (Centaurea rupestris)
karhokaunokki (Centaurea aspera)
karvaskaunokki eli karvasohdake eli benediktiiniohdake (Centaurea benedicta)
kaukasiannurmikaunokki (Centaurea phrygia subsp. abbreviata)
kenttäkaunokki (Centaurea serotina)
kyproksenkaunokki (Centaurea akamantis)
maariankaunokki (Centaurea hypoleuca)
marokonkaunokki (Centaurea diluta)
mielikaunokki (Centaurea bella)
moldovankaunokki (Centaurea besseriana)
nokikaunokki (Centaurea deusta)
patjakaunokki (Centaurea spinosa)
rikkahietakaunokki (Centaurea stoebe subsp. australis)
rinnekaunokki (Centaurea cheiranthifolia )
keltarinnekaunokki (Centaurea cheiranthifolia subsp. cheiranthifolia)
punarinnekaunokki (Centaurea cheiranthifolia subsp. purpurascens)
sulkakaunokki (Centaurea uniflora)
ternikaunokki (Centaurea ruthenica)
valkokaunokki (Centaurea alba)
villakaunokki (Centaurea eriophora)
Centaurea aegialophila
Centaurea lactucifolia
Kaunokkeihin on aiemmin luokiteltu lisäksi tuoksukaunokki (Amberboa moschata, syn. Centaurea moschata).
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Centaurea
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Centaurea (englanniksi)
ITIS: Centaurea (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Centaurea (englanniksi)
Flora of China: Centaurea (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Centaurea (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q156414  Wikispecies: Centaurea  APDB: 189219  APNI: 58248  CoL: 3K5Z  eFloraSA: Centaurea  EoL: 59386  EPPO: 1CENG  FloraBase: 22182  FNA: 106012  FoAO2: Centaurea  FoC: 106012  GBIF: 3127469  GRIN: 2232  iNaturalist: 48160  IPA: 9563  IPNI: 8142-1  IRMNG: 1299111  ITIS: 36950  NBN: NHMSYS0000457015  NCBI: 41503  NZOR: bbe9fa0a-e40c-4bb2-9b54-87d874b60944  Open Tree of Life: 1030541  PLANTS: CENTA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:330045-2  Tropicos: 40003507  VASCAN: 967  VicFlora: cffc7fb9-a5d4-47ba-9468-e596d1fc625f  WFO: wfo-4000007161  WoRMS: 993732
Sam Hurd

| Sam Hurd |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1985 San Antonio, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  91 kg
Pelipaikka:  Laitahyökkääjä
Pelaajaura
Aik. seurat:  Dallas Cowboys (2006–2010) Chicago Bears (2011)
Pääsarjaura:  2006–2011
Samuel George Hurd III (s. 24. huhtikuuta 1985 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Hurd pelasi NFL-liigan Dallas Cowboysissa sekä Chicago Bearsissa vuosina 2006–2011. Bears vapautti hänet sopimuksestaan joulukuussa 2011, Hurdin jäätyä kiinni huumeiden ostamisesta myyntitarkoituksessa.
Hurd tuomittiin marraskuussa 2013 kokaiinin ja marihuanan välittämisestä 15 vuoden vankeusrangaistukseen.
William B. Travis

| William B>  Travis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. elokuuta 1809 Etelä-Carolina
Kuollut: 6. maaliskuuta 1836 Alamo, San Antonio Texasin tasavalta
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1835–1836
Taistelut ja sodat:  Texasin vallankumous, Alamon taistelu
Sotilasarvo:  everstiluutnantti
William B. Travis (1. huhtikuuta 1809 – 6. maaliskuuta 1836) oli yhdysvaltalainen lakimies ja sotilas. Travis oli syntynyt  Etelä-Carolinassa, mutta jo nuorena hän muutti Alabamaan, jossa työskenteli opettajana ja opiskeli lakia. Lokakuussa 1828 hän solmi avioliiton, joka jäi lyhytaikaiseksi. Vuonna 1831 Travis muutti Texasin, jossa hän alkoi ottaa aktiivisesti osaa  politiikkaan. Liityttyään paikalliseen "sotapuolueeseen" hän joutui yhä useammin mukaan Texasin poliittisiin levottomuuksiin. Kun Texasin vallankumous alkoi 1835, Travis nimitettiin Texasin vakinaisen armeijan ratsuväen everstiluutnantiksi.
Alkuvuodesta 1936 Travisista tuli Alamon varuskunnan komentaja, joskin tehtävän hänen kanssaan jakoi aluksi Jim Bowie. Bowien sairastuttua Travis otti vastuulleen koko Alamon. Varhain 6. maaliskuuta kenraali Santa Annan johtamat meksikolaiset joukot valtasivat Alamon ja surmasivat varuskunnan 189 puolustajaa. Travis menehtyi ensimmäisten joukossa.
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut

| Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  Jääkiekko
Perustettu:  1987
Lopetettu:  2000
Seuraaja:  3. divisioona
Ylempi taso:  Pääsarja   B-sarja   C-sarja
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut pelattiin vuosina 1987–2000, jonka jälkeen sen korvasi jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut.
Voittajat

| Vuosi | Nousija C-sarjaan | Isäntämaa |
| --- | --- | --- |
| 1987 |  Australia    Etelä-Korea |  Australia |
| 1989 |  Belgia |  Belgia |
| 1990 |  Britannia |  Wales |
| 1996 |  Liettua |  Liettua |
| 1997 |  Kroatia |  Andorra |
| 1998 |  Bulgaria |  Etelä-Afrikka |
| 1999 |  Espanja |  Etelä-Afrikka |
| 2000 |  Israel |  Islanti |
FIM Sidecar World Championship

| FIM Sidecar World Championship |
| --- | --- |
  Sivuvaunumoottoripyörien MM-kausi 2024 

Järjestäjä:  FIM
Maa:  kansainvälinen
Ensimmäinen kausi:  1949
Virallinen kotisivu
FIM Sidecar World Championship on ratamoottoripyöräilyn sarja, jossa ajetaan sivuvaunullisilla moottoripyörillä. Luokassa kisataan kaksihenkisillä joukkueilla, joista toinen on moottoripyörän ajaja ja toinen sivuvaunun matkustaja eli "purkkiorja". Matkustajan tehtävänä on liikkua pyörän kyydissä ja täten mutkissa painopistettä siirtämällä auttaa pyörän kääntämisessä. Vaikka kuljettajan on oltava täysi-ikäinen, matkustajana voi olla 16 vuotta täyttänyt.
Suomalaisia lajin maailmanmestareita ovat Pekka Päivärinta ja Kirsi Kainulainen.