stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aallonmurtaja (televisiosarja)
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi (2017)

Ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin C Moressa syksyllä 2017. Kaksi ensimmäistä osaa julkaistiin lauantaina 2. syyskuuta ja samana päivänä ensimmäinen jakso esitettiin myös MTV3-kanavalla. Kolmannesta jaksosta eteenpäin uudet jaksot julkaistiin palvelussa aina torstaisin. MTV3-kanavalla koko kausi esitettiin sunnuntaisin 4. helmikuuta 2018 alkaen.
Ensimmäinen kausi kuvattiin syksyllä 2016.
| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Ensiesitys MTV3:lla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 1. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 2. syyskuuta 2017 | 2. syyskuuta 2017 4. helmikuuta 2018 |
| 2 | 2 | 2. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 2. syyskuuta 2017 | 11. helmikuuta 2018 |
| 3 | 3 | 3. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 7. syyskuuta 2017 | 18. helmikuuta 2018 |
| 4 | 4 | 4. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 14. syyskuuta 2017 | 25. helmikuuta 2018 |
| 5 | 5 | 5. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 21. syyskuuta 2017 | 4. maaliskuuta 2018 |
| 6 | 6 | 6. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 28. syyskuuta 2017 | 11. maaliskuuta 2018 |
| 7 | 7 | 7. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 5. lokakuuta 2017 | 18. maaliskuuta 2018 |
| 8 | 8 | 8. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 12. lokakuuta 2017 | 25. maaliskuuta 2018 |
| 9 | 9 | 9. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 19. lokakuuta 2017 | 1. huhtikuuta 2018 |
| 10 | 10 | 10. jakso | Mika Kurvinen | Miira Karhula | 26. lokakuuta 2017 | 8. huhtikuuta 2018 |
Jaksot > Toinen tuotantokausi (2019)

| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Ensiesitys MTV3:lla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 | 1 | Veri vetää | Mikko Kuparinen |   | 28. helmikuuta 2019 | 4. marraskuuta 2019 |
| 12 | 2 | Paha perhe | Mikko Kuparinen | Johanna Hartikainen | 28. helmikuuta 2019 | 11. marraskuuta 2019 |
| 13 | 3 | Konttikeikka | Mikko Kuparinen | Topi Koljonen | 7. maaliskuuta 2019 | 18. marraskuuta 2019 |
| 14 | 4 | Bisnesidea | Mikko Kuparinen | Johanna Hartikainen & Minna Panjanen | 14. maaliskuuta 2019 | 25. marraskuuta 2019 |
| 15 | 5 | Ammattisalaisuus | Mikko Kuparinen | Miira Karhula | 21. maaliskuuta 2019 | 2. joulukuuta 2019 |
| 16 | 6 | Oikeusmurha | Mikko Kuparinen |   | 28. maaliskuuta 2019 | 9. joulukuuta 2019 |
| 17 | 7 | Rysän päältä | Mikko Kuparinen | Johanna Hartikainen | 4. huhtikuuta 2019 | 16. joulukuuta 2019 |
| 18 | 8 | Pakkolunastus | Mikko Kuparinen |   | 11. huhtikuuta 2019 | 23. joulukuuta 2019 |
| 19 | 9 | Äärirajoilla | Mikko Kuparinen | Miira Karhula | 18. huhtikuuta 2019 | 30. joulukuuta 2019 |
| 20 | 10 | Upin perintö | Mikko Kuparinen |   | 25. huhtikuuta 2019 | 6. tammikuuta 2020 |
Jaksot > Kolmas tuotantokausi (2021)

| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Ensiesitys MTV3:lla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 | 1 | Uusia alkuja |   |   | 25. helmikuuta 2021 | 24. tammikuuta 2022 |
| 22 | 2 | Huonot kaupat |   |   | 25. helmikuuta 2021 | 31. tammikuuta 2022 |
| 23 | 3 | Vaarallinen vieras | Mikko Kuparinen | Miira Karhula | 4. maaliskuuta 2021 | 7. helmikuuta 2022 |
| 24 | 4 | Vasikan keinu |   |   | 11. maaliskuuta 2021 | 14. helmikuuta 2022 |
| 25 | 5 | Inarin kohtalo |   |   | 18. maaliskuuta 2021 | 21. helmikuuta 2022 |
| 26 | 6 | Vihollinen vuoteessa |   |   | 25. maaliskuuta 2021 | 28. helmikuuta 2022 |
| 27 | 7 | Nallen perintö |   |   | 1.huhtikuuta 2021 | 7. maaliskuuta 2022 |
| 28 | 8 | Tervetuloa helvettiin | Mikko Kuparinen | Miira Karhula | 8. huhtikuuta 2021 | 14. maaliskuuta 2022 |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Aallonmurtaja C Moressa (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Mikko Kuparinen |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Rakkauden rasvaprosentti (2012)  2 yötä aamuun (2016) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Tuntematon sotilas (2009)  Lauantaiviihde (2009-2010)  Mobile Horror (2010)  Julkkis Big Brother (2013)  Aallonmurtaja (2019)  Huone 301 (2019-2020) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Kakku (2003)  Vuoteen oma (2004)  Iltasatu (2005)  Kotivideo (2005)  Muuttopäivä (2007)  Totuus vai tehtävä (2008)  Sirocco (2012)
Wadi Rum

| Wadi Rum |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:   Jordania  29°38′23″N, 35°26′2″E
Tyyppi:  Luonto / Kulttuuri
Kriteerit:  (iii)(v)(vii)
Tunnusnumero:  1377
Valintahistoria
Valintavuosi:  2011
 
Hiekkakivimonumentti Wadi Rumissa
Wadi Rum (arab. وادي رم‎) on Jordanian eteläosassa oleva laakso ja vadi eli kuivunut joenuoma. Laakso on muodostunut hiekkakivi- ja graniittikallioon. Se on noin 50 kilometriä Punaisesta merestä ja Aqabasta koilliseen.
Historia

Laakso on ollut asutettu jo esihistoriallisesta ajoista asti. Monet kansat, kuten nabatealaiset, ovat jättäneet merkkinsä alueelle kivimaalauksina ja temppeleinä. Tällä hetkellä laaksossa asuu useita beduiiniheimoja.
Wadi Rum tunnetaan yhteydestään brittiläiseen upseeriin T.E. Lawrenceen, joka piti tukikohtaa siellä arabikapinan aikoina 1917–1918. Hänestä kertovaa elokuvaa Arabian Lawrencea kuvattiin myös alueella. Aluetta on käytetty Marsin korvikkeena elokuvissa kuten Red Planet, The Last Days on Mars ja Yksin Marsissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wadi Rum Wikimedia Commonsissa
Quinyon Mitchell

Toledon yliopiston joukkueen kulmapuolustaja Quinyon Mitchell joulukuussa 2023.
Quinyon Kesaron Mitchell (s. 18. heinäkuuta 2001 Williston, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Mitchell edustaa NFL-joukkue Philadelphia Eaglesia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Toledon yliopiston joukkueessa. Eagles varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 22. varausvuorolla vuoden 2024 NFL:n varaustilaisuudessa. Kesäkuussa 2024 Mitchell teki Eaglesin kanssa nelivuotisen sopimuksen. Hän oli mukana Eaglesin joukkueessa kaudella 2024 kun Eagles voitti Super Bowl LIX:n. Mitchell on pelannut 16 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 46 taklausta ja 12 puolustettua heittoa. Mitchell on pelannut neljä NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 14 taklausta, neljä puolustettua heittoa ja kaksi syötönkatkoa. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Gump Worsley

| Gump Worsley |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1929 Montreal, Quebec, Kanada
Kuollut: 26. tammikuuta 2007 (77 vuotta) St. Hyacinthe, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  170 cm
Paino:  70 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1952–1974
Seurat:  New York Rangers (NHL) Vancouver Canucks (WHL) Montreal Canadiens (NHL) Minnesota North Stars (NHL)
Hockey Hall of Fame
 1980 
Lorne John ”Gump” Worsley (14. toukokuuta 1929 Montreal, Québec, Kanada – 26. tammikuuta 2007 St. Hyacinthe, Québec) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti.
Worsley pelasi NHL:ssä kaudet 1952–1974. Uransa hän aloitti New York Rangersissa, jossa voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Calder Trophyn NHL:n parhaana tulokkaana. Seuraavaksi kaudeksi hänet lähetettiin kuitenkin WHL-liigassa pelanneeseen Vancouver Canucksiin. Syksyllä 1954 Worsley palasi Rangersiin, jossa pelasi seuraavat yhdeksän kautta.
Vuonna 1963 Worsley kaupattiin Montreal Canadiensiin yhdessä Leon Rochefortin, Dave Balonin ja Len Ronsonin kanssa. Vaihdossa Rangers sai toisen tulevan Hockey Hall of Fame -maalivahdin Jacques Planten, Phil Goyetten ja Donny Marshall. Montrealissa Worsley pelasi runsaat kuusi kautta, joiden aikana hän torjui Canadiensin neljään Stanley Cup -voittoon. Tuona aikana hänet palkittiin myös kahdesti Vezina Trophyllä, joka annettiin vähiten maaleja päästäneen joukkueen maalivahdille.
Lentopelosta kärsinyt Worsley päätti lopettaa uransa kesken kautta 1969–1970, sillä NHL-ohjelma vaati jatkuvaa lentämistä. Minnesota North Starsin toimitusjohtaja Wren Blair onnistui kuitenkin taivuttelemaan Worsleyn vielä palaamaan kaukaloon saman kauden aikana. Worsley lopetti virallisesti uransa 44-vuotiaana vuonna 1974. Hänet muistetaan myös yhtenä viimeisistä ilman kasvosuojusta pelanneista maalivahdeista. Worsley käytti kasvosuojusta vain viimeisissä kuudessa ottelussaan (Andy Brown oli viimeinen ilman kasvosuojusta pelannut NHL-maalivahti).
Yhteensä Worsley pelasi NHL:ssä 861 runkosarjaottelua, joista voitti 335 ja hävisi 352. Hän jakaa 352 häviöllään NHL-ennätyksen Curtis Josephin kanssa. Nollapelejä Worsley torjui 43. Pudotuspeleissä hän pelasi 66 ottelussa, joista voitti 40. Worsley valittiin vuonna 1980 Hockey Hall of Fameen.
Worsley kuoli 26. tammikuuta 2007 St. Hyacinthessä. Hän oli aiemmin viikolla joutunut sairaalahoitoon saatuaan sydänkohtauksen.
Saavutuksia

Stanley Cup -mestaruus 1965, 1966, 1968, 1969
Calder Trophy 1953 (paras tulokas)
Vezina Trophy 1966 ja 1968
NHL:n ykköstähdistössä 1968 ja kakkostähdistössä 1966
NHL:n tähdistöottelussa 1961, 1962, 1965 ja 1972
Hockey Hall of Fameen 1980
William Turner

| William Turner |
| --- | --- |
 Omakuva, 1798, öljy.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1775 Lontoo
Kuollut: 19. joulukuuta 1851 (76 vuotta) Chelsea
Kansalaisuus:  englantilainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  romantiikka
Kuuluisimpia töitä:  Sotalaiva Temerairen viimeinen matka (1839)
 Nimikirjoitus
Joseph Mallord William Turner (23. huhtikuuta 1775 Lontoo – 19. joulukuuta 1851 Chelsea) oli englantilainen romantiikan ajan maisemamaalari ja taidegraafikko. Hänet tunnetaan erityisesti merimaalaustensa ilmaisuvoimaisista väreistä, voimakkaasta luonnosmaisesta tekniikasta ja vahvasta tunnelmasta. Turneria pidetään yhtenä abstraktin taiteen edelläkävijöistä.
Maisemien lisäksi Turner kuvasi mytologisia aiheita. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat öljyvärimaalauksia, mutta hän maalasi myös akvarelleja ja teki taidegrafiikkaa. Varsinkin uransa loppuvaiheessa hän kuvasi erityisen usein vettä, erityisesti myrskyjen, tulvien ja kaatosateiden kaltaisia ääriolosuhteita. Turnerin myöhäiskauden työt irtautuvat puhtaan esittävästä traditiosta. Ne ovat yhä enemmän tunnelmien, värien ja valon kuvausta.
Elämä ja ura > Nuoruus ja perhe

Romantiikka
Caspar David Friedrich, , 1818.
Pääsuunnat
Romantiikka | Kansallisromantiikka
Muut virtaukset
Düsseldorfin koulukunta | Hudson River -koulukunta |  Goottikulttuuri | Karelianismi
Aiheet
Vastavalistus | Romantiikan musiikki | Pittoreski | Subliimi | Yhtenäistaideteos | Boheemi | Ossianin laulut | Maailmantuska
Teokset
Medusan lautta | Vapaus johtaa kansaa
Tekijät
Ivan Aivazovski | Albert Bierstadt | William Blake | John Constable | Eugène Delacroix | Robert Wilhelm Ekman | Caspar David Friedrich | Henry Fuseli | Théodore Géricault | Francisco de Goya | Aleksander Lauréus | Friedrich Overbeck | Vasili Tropinin | William Turner
Turner syntyi Lontoossa Covent Gardenissa, missä hänen isällään William Turnerilla (1745–1829) oli parturi- ja peruukkiliike. Myös Turnerin äiti Mary Turner (1739–1804) tuli kauppiassuvusta. Turnerilla oli yksi sisarus, nuorempi sisko, joka kuoli neljävuotiaana. Turnerin synnyinkoti sijaitsi Thamesjoen varrella, mikä saattoi olla yksi syy siihen, että hän keskittyi koko uransa ajan joki- ja merinäkymiin.
Turnerin äiti kärsi mielenterveysongelmista ja hänet otettiin vuonna 1799 hoitoon mielisairaalaan. Äiti vietti laitoshoidossa koko loppuelämänsä. Turner asui seuraavina vuosina osin setiensä luona ainakin vuoteen 1789 saakka.
Elämä ja ura > Opinnot, uran alku ja topografiset kuvat

Turnerin ensimmäiset tunnetut työt ovat piirustuksia noin vuodelta 1785. Hänen ensimmäinen ajoitettu akvarellinsa on vuodelta 1787. Vuonna 1790 Turnerin akvarelli pääsi Kuninkaallisen taideakatemian näyttelyyn. Hän sai 14-vuotiaana vuonna 1790 ilmaisen osallistumisoikeuden akatemian piirustusluokille. Kuninkaallisen akatemian opintojen ohella Turner työskenteli arkkitehtien ja arkkitehtonisia rakennuspiirustuksia maalanneiden ja piirtäneiden taiteilijoiden avustajana. Turnerin opettajia olivat ainakin arkkitehti Thomas Hardwick ja akvarellisti Thomas Malton nuorempi. Lisäksi Turner maalasi lavasteita Lontoon näyttämöille.
Turner matkusteli 1790-luvun alussa Walesissa ja Englannissa etsimässä aiheita. Hän löysi nopeasti oman työtapansa. Turner teki matkoillaan luonnoksia, joiden perusteella pystyi työskentelemään myöhemmin ateljeessa. Hän noudatti työtapaa koko loppuelämänsä ja matkusti kesällä luonnostelemassa aihioita, joiden pohjalta maalasi talvella. Turnerin ensimmäinen kaupallinen menestys oli matkojen aikana tehtyjen akvarellien ja luonnosten pohjalta suunniteltu grafiikka, jota julkaistiin lehdissä.
Elämä ja ura > Menestyksen vuodet: Kuninkaallinen taideakatemia ja matkat Euroopassa

Turner oli aiemmin tuonut Kuninkaallisen taideakatemian näyttelyihin akvarelleja mutta debytoi vuonna 1796 öljyvärimaisemalla Kalastajat merellä. Seuraavina vuosina Turner maalasi tilaustöinä historiallisia maalauksia ja maisemia. Hän menestyi kaupallisesti. Vuonna 1799 hän hankki asunnon Harley Streetiltä Lontoosta ja avasi vuonna 1804 taideteoksiaan esittelevän yksityisen gallerian. Hän hankki myös tontin Lontoon ulkopuolelta Twickenhamista ja suunnitteli sinne itselleen talon. Turner ei koskaan mennyt naimisiin, mutta on pidetty todennäköisenä, että hän sai naisystävänsä Sarah Danbyn kanssa kaksi tytärtä vuosina 1801 ja 1811. Näkemys on kuitenkin myös kiistetty.
Turner hyväksyttiin Kuninkaallisen taideakatemian jäseneksi 1799. Vuonna 1802 hänet nimitettiin akatemian opettajaksi vain 27-vuotiaana. Turnerin maine maalarina levisi, ja useat tärkeät keräilijät ostivat hänen töitään. Turnerilla oli kuitenkin myös vaikutusvaltaisia kriitikkoja. Hänen suorasukainen keskustelutapansa aiheutti akatemiassa usein sanasotia. Useat akatemian opettajat ja johtaja Benjamin West kritisoivat Turnerin töitä. Omapäinen Turner ei väistänyt kiistoja vaan näytti usein jopa hakevan niitä. Turnerista tuli silti vuodesta 1808 lähtien akatemian perspektiivinopettaja.
Vuoden 1806 tienoilla Turner oli alkanut matkustella Euroopassa mesenaattiensa rahoituksella. Hän suuntasi Sveitsin Alpeille. Pariisissa hän tutustui Louvren taideaarteisiin. Hän kävi vuonna 1817 Belgiassa ja Reininmaalla sekä 1819 Italiassa. Erityisesti Italian-matka vaikutti hänen tyyliinsä, ja hän keskittyi taiteessaan uudella tavalla valon kuvaamiseen.
Elämä ja ura > Uran loppuvaihe: moderni taidemaalari

1830-luvulla Turnerista oli tullut tunnustettu taiteilija. Akatemian johtaja Thomas Lawrence oli nimennyt Turnerin Euroopan johtavaksi maisemamaalariksi. Uudessa näkyvässä asemassaan Turner tarttui historiallisten teemojen lisäksi yhä useammin ajankohtaisiin aiheisiin. Hän kuvasi erityisesti historiallista muutosta symboloivia tapahtumia, esimerkiksi Lontoon parlamenttitalon paloa.
Turner oli saavuttanut taiteellaan taloudellisen itsenäisyyden. Hän ei ollut enää vuosiin opettanut akatemiassa, kun hän erosi virastaan vuonna 1838. Hän jatkoi matkojaan ja kävi ainakin Italiassa, Sveitsissä, Saksassa ja Ranskassa. Turner varjeli 1840-luvulla yhä tarkemmin yksityisyyttään. Myös hänen terveytensä alkoi pettää. Hän asui Chelseassa Thamesin varrella omistamassaan huvilassa leski Sophia Caroline Boothin kanssa nimellä ”Mr. Booth”.
Turner kuoli 19. joulukuuta 1851 ja haudattiin St Paulin katedraaliin. Testamentissaan Turner halusi perustaa suojakodin köyhille englantilaistaiteilijoille, mutta sukulaiset estivät toiveen toteutumisen laissa olevan porsaanreiän nojalla. Hänen toinen toiveensa oli, että hänen kaikki valmiit teoksensa koottaisiin esille yhteen paikkaan. Tämä toteutui täydellisesti vasta vuonna 1987, kun Lontoon Tate Britain -museoon avattiin Clore Gallery.
Merkitys ja perintö

Varsinkin anglosaksinen taidehistoria pitää Turneria yhtenä 1800-luvun merkittävimmistä maisemamaalareista. Turner oli 1800-luvun Britannian monipuolisin ja menestynein, mutta myös kiistellyin taidemaalari. Hänen rohkea tyylinsä herätti sekä kitkerää kritiikkiä että ihailua. Turner oli koko uransa ajan näkyvä ja vaikutusvaltainen hahmo Kuninkaallisen taideakatemian opettajana, ja hetken akatemian johtaja vuonna 1845. Taidekriitikko John Ruskinista tuli Turnerin suuri tukija jo hänen eläessään. Ruskin nosti vuoden 1843 teoksessaan Modern painters Turnerin aikansa maalaustaiteen suurimmaksi mestariksi. Vaikka Turnerin työ perustui aiempaan traditioon, hän vei työllään maalaustaidetta uuteen suuntaan. Häntä pidetään yhtenä abstraktin taiteen edelläkävijöistä.
Teokset ja tyyli

Monipuolista Turneria ei voi lukea ehdottomasti mihinkään tiettyyn kategoriaan. Ensisijaisesti hän on kuitenkin romanttinen maisemamaalari. Turnerin tunnetuimpien teosten tunnuspiirteitä ovat voimakkaat luonnontunnelmat. Hän ilmaisi ylevää kuvaamalla äärimmäisiä sääoloja ja luonnonkatastrofeja. Hän kuvasi varsinkin myöhäiskauden töissään erityisen usein vettä ja myrskyjen, tulvien ja kaatosateiden kaltaisia ääriolosuhteita. Turner maalasi taulunsa valmiiksi ateljeessaan matkoillaan tekemiensä luonnosten ja muistiinpanojen pohjalta.
Turnerin maine perustuu öljymaalauksiin, vaikka hän oli myös taitava vesivärimaalari ja suunnitteli grafiikkaa. Akvarelleissaan Turner työsti maiseman kerros kerrokselta käyttäen hyväkseen värien läpikuultavuutta.
Turnerin teoksista tuli hänen uransa aikana vähitellen muodoltaan ja tekniikaltaan yhä vapaamuotoisempia. Kuvatun maiseman yksityiskohtia tärkeämmiksi tuli tunnelman, valon ja värin kuvaaminen. Teokset lähestyivät abstraktia ilmaisua. Varsinkin Turnerin myöhäiskauden teosten raju, fyysinen ilmaisuvoima ja tekniikka hätkähdyttävät katsojaa edelleen.
Teokset ja tyyli > Liber Studiorum

Turner valmisti vuosina 1806–1819 taidegrafiikasta 71 teosta kattavan vedoskokoelman Liber Studiorum – Tutkielmien kirja. Sen ensisijainen tarkoitus oli opettaa maisemamaalauksen eri alalajeja, kuten historiallisia maisemia, vuoristomaisemia, merimaisemia, pastoraaleja ja arkkitehtonisia näkymiä. Turnerin grafiikan vedokset levisivät ympäri Euroopan, jonka takia hänen vaikutteensa siirtyivät muille taiteilijoille. Alun perin kokoelmaan piti kuulua sata teosta, mutta Turner jätti tekemisen kesken. Suomessa näistä Turnerin teoksista saivat vaikutteita Wrightin veljekset.
Tärkeimpiä töitä

| nimi | valmistumis- vuosi | koko | tekniikka | sijainti | huomioita | kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kalastajat merellä | 1796 | 91 × 122 cm | öljymaalaus | Tate Britain | Ensimmäinen Turnerin Kuninkaalliseen akatemiaan näytteille asettama työ. |  |
| Calaisin satamalaituri | 1803 | 172 × 240 cm | öljymaalaus | National Gallery (Lontoo) | Maalaus perustuu Turnerin ensimmäisellä ulkomaanmatkallaan tekemään luonnokseen. |  |
| Lumimyrsky: Hannibal joukkoineen ylittämässä Alppeja | 1812 | 144,7 × 236 cm | öljymaalaus | Tate Britain | Hannibalin sotilaat ylittävät Alppeja vuonna 218 eaa. |  |
| Odysseus pilkkaa Polyfemosta | 1829 | 132,7 × 203 cm | öljymaalaus | National Gallery | Kohtaus Odysseiasta, jossa Odysseus seisoo laivansa kannella ja pilkkaa Polyfemosta, joka on piilossa vasemmalla olevan vuoren takana. |  |
| Sotalaiva Temerairen viimeinen matka | 1839 | 90,7 × 121,6 cm | oljymaalaus | National Gallery | Trafalgarin taistelussa 1805 ollutta sotalaivaa hinataan viimeiselle ankkuripaikalle purettavaksi. |  |
| Venetsia nähtynä Canale della Giudeccalta | 1840 | 61 × 91,4 cm | öljymaalaus | Victoria & Albert Museum | Yksi Turnerin monista Venetsian näkymistä. |  |
| Sadetta, höyryä ja vauhtia | 1844 | 91 × 121,8 cm | öljymaalaus | National Gallery | Veturi ylittää Thamesjoen siltaa. Teosta on tulkittu Turnerin romanttiseksi näkemykseksi teollisen vallankumouksen teknisestä edistyksestä. Maalauksen silta on melko varmasti Maidenheadin silta. |  |
Suomessa

Vuonna 2012 Tampereen taidemuseossa oli näytteillä Turnerin teoksista koottu Matkalla-näyttely. Se käsitti grafiikkaa ja akvarelleja vuosilta 1807–1832. Mukana oli 71 vedosta kattava grafiikan vedoskokoelma Liber Studiorum sekä historia- ja maisema-aiheisia akvarelleja. Näyttely oli toteutettu yhteistyössä Bury Art Museumin kanssa, jonka kokoelmista lähes kaikki näyttelyn teokset oli lainattu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta J. M. W. Turner Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Auckland  South Australia  Scientific illustrators  FID  KulturNav 2  MusicBrainz  Museum of Modern Art  Musée d'Orsay  National Gallery of Canada  Victoria  RKD Artists  SIKART  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Orjalaiva, 1840, öljy kankaalle, 91 × 123 cm, Museum of Fine Arts Boston. Turner ei hätkähtänyt dramaattisia, ajankohtaisia ja keskustelua herättäviä aiheita. Teos perustuu vuoden 1781 tositapahtumaan. Orjalaiva Zongin kapteeni heitätti orjat mereen nostaakseen vakuutusrahat lastin tuhoutumisesta.
Esimerkki Turnerin grafiikasta. Turner ja Charles Turner, Basle, julkaistu vuonna 1807. National Gallery of Art, Washington DC.
The Burning of the Houses of Lords and Commons, n. 1834–1835, 92 × 123 cm, Philadelphia Museum of Art, Philadelphia. Turner oli kymmenientuhansien lontoolaisten tavoin todistamassa tulipaloa lokakuussa 1834. Maalaus perustuu paikalla tehtyihin luonnoksiin.
Lehti Turnerin luonnoskirjasta vuodelta 1845, vesiväri paperille
Burnout (pelisarja)

| Burnout |
| --- | --- |
 Burnout Revengen logo.
Kehittäjä:  Criterion Games EA UK
Julkaisija:  Acclaim Electronic Arts
Lajityyppi:  ajopeli
Alusta:  PlayStation 2, Nintendo GameCube, Xbox, PlayStation Portable, Nintendo DS, Xbox 360, PlayStation 3, Windows
Ensijulkaisu:  Burnout (2001)
Viimeisin julkaisu:  Burnout Crash (2011)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Kuvakaappaus Burnout 3: Takedownista
Burnout on Criterion Gamesin, Electronic Artsin ja Acclaimin kehittämä ajopelisarja. Sarjan pelit ovat monta kertaa voittaneet vuoden parhaimman ajopelin palkinnon. Burnout Paradise ilmestyi PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle vuonna 2008 sekä myöhemmin Microsoft Windowsille vuonna 2009. Se on ainoa toistaiseksi PC:lle julkaistu Burnout -sarjan peli. Burnout Crash julkaistiin loppuvuodesta 2011.
Yleistä

Jokaisen pelin aiheena on silmittömän nopeasti autolla ajaminen keskellä kaupungin vilskettä, useimmiten kilpailijoita vastaan. Mukana on myös kierrosaikojen päihittämistä ja mahdollisimman suuren ketjukolarin aiheuttamista.
Ensimmäinen osa ilmestyi Acclaimin julkaisemana PlayStation 2:lle vuonna 2001 ja toinen osa samalle alustalle vuotta myöhemmin. Electronic Arts julkaisi Burnout 3: Takedownin vuonna 2004. Ensimmäinen ja toinen osa olivat suuren yleisön mielestä melko hyviä pelejä ja ne saivat pelimedioissa arvostusta, mutta myyntiluvut eivät ole haastaneet sen ajan suosituimpia pelejä. Kuitenkin Burnout 3: Takedown tarjosi paljon uudistuksia ja uutta materiaalia, että se vietti pitkän ajan myyntilistojen kärkipäässä. Vuoden päästä ilmestynyt Burnout Revenge ei tarjonnut paljoa uutta, mutta myi kuitenkin hyvin. Nimensä mukaisesti pelissä pyritään kostamaan muiden kilpailijoiden taklaukset.kenen mukaan? Pian Revengestä ilmestyi PlayStation Portablelle oma versio, Burnout Legends. Burnout Dominator muistuttaa Revengeä ja Legendsiä.
Pelisarja

| Nimi | Kehittäjä | Julkaisija | Julkaisu |
| --- | --- | --- | --- |
| Burnout | Criterion Games | Acclaim | 2001 |
| Burnout 2: Point of Impact | Criterion Games | Acclaim | 2003 |
| Burnout 3: Takedown | Criterion Games | Electronic Arts | 2004 |
| Burnout Revenge | Criterion Games | Electronic Arts | 2005 |
| Burnout Legends | EA UK | Electronic Arts | 2005 |
| Burnout Dominator | EA UK | Electronic Arts | 2007 |
| Burnout Paradise | Criterion Games | Electronic Arts | 2008 |
| Burnout Crash | Criterion Games | Electronic Arts | 2011 |