stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hopeasepät

| Hopeasepät |
| --- | --- |
 Lampihopeaseppä (Gyrinus substriatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Petokuoriaiset Adephaga
Heimo::  Hopeasepät Gyrinidae  Latreille, 1810
Alaheimot
 Gyrininae  Spanglerogyrinae 
Katso myös
   Hopeasepät Wikispeciesissä   Hopeasepät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hopeasepät eli pintapyöriöt (Gyrinidae) on petokuoriaisheimo.
Niillä on virtaviivainen ruumiinmuoto, lyhyet ja melko leveät melamaiset keski- ja takaraajat, ja niiden tuntosarvet ovat lyhyet. Niiden silmät ovat jakaantuneet ylös- ja alaspäin suuntautuneisiin puoliskoihin, mikä osoittaa niiden sopeutuneen veden pinnalla liikkumiseen. Ne uivat nopeasti vedenpinnalla tehden kaarroksia etsiessään ravinnokseen pinnalle pudonneita hyönteisiä, mutta tarpeen tullen osaavat myös sukeltaa. Näiden kovakuoriaisten toukat elävät pohjamudassa.
Suomessa on tavattu kymmenkunta heimoon kuuluvaa lajia.
Alaheimot ja niihin kuuluvia sukuja > Gyrininae

Enhydrini-tribus
Andogyrus
Dineutus
Enhydrus
Macrogyrus
Porrorhynchus
Gyrinini-tribus
Aulonogyrus
Hopeasepät Gyrinus
Metagyrinus
Heterogyrini-tribus
Heterogyrus
Orectochilini-tribus
Gyretes
Orectochilus
Orectogyrus
Alaheimot ja niihin kuuluvia sukuja > Spanglerogyrinae

Spanglerogyrus
Aiheesta muualla

ITIS: Gyrinidae (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Gyrinidae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q756089  Wikispecies: Gyrinidae  ADW: Gyrinidae  AFD: Gyrinidae  BioLib: 4782  BOLD: 1073  BugGuide: 95  CoL: 625FK  EoL: 7435  EPPO: 1GYRIF  Fauna Europaea: 11005  Fauna Europaea (new): 71b2628e-4472-4406-8280-fa0b9aaf3940  GBIF: 9646  iNaturalist: 119971  IRMNG: 101777  ITIS: 112653  NBN: NHMSYS0001718260  NCBI: 107778  NZOR: 952919e8-71f0-4db0-91e4-cd8d837fb0ee  Open Tree of Life: 659567  Paleobiology Database: 69190  Plazi: 921787F1-F108-9942-B3F2-FF69FBBFB81F
Sophie Hosking

| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Iso-Britannia> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kevyt pariairokaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 2007 | kevyt pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Eton 2006 | kevyt pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Poznań 2009 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Bled 2011 | kevyt pariairokaksikko |  |
Sophie Hosking (s. 25. tammikuuta 1986) on brittiläinen soutaja. Hän voitti olympiakultaa kevyessä pariairokaksikossa Katherine Copelandin kanssa Lontoossa 2012.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Hosking saavutti kevyessä pariaironelosessa hopeaa Münchenissä 2007 ja pronssia Etonissa 2006 sekä kevyessä pariairokaksikossa pronssia Poznańissa 2009 ja Bledissä 2011.
Kurumban kieli

Kurumban kieli on Etelä-Intian Nilgirivuorilla asuvien kurumbojen puhuma dravidakieli. Sillä on noin 5 000 puhujaa.
Kurumba kuuluu dravidakielten eteläryhmään. Se toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.
Amanda Kurtović

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Amanda Kurtović vuonna 2015. |  Amanda Kurtović vuonna 2015. |  Amanda Kurtović vuonna 2015. |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
|  Pronssia | Rio 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2011 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2017 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2016 |  |  |
Amanda Kurtović (s. 25. heinäkuuta 1991 Karlskrona, Ruotsi) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa maaliskuusta 2011 alkaen 108 maaottelua ja tehnyt niissä 269 maalia. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 2012 ja saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Ruotsissa 2016.
Seuratasolla Kurtović on kesästä 2017 alkaen edustanut romanialaista CSM Bucureștia. Aiemmin hän on edustanut muun muassa kaksi kautta tanskalaista Viborg HK:ta ja kaksi kautta kotimaansa Larvik HK:ta.
Kenneth Horne

| Kenneth Horne> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. helmikuuta 1907
Kuollut: 14. helmikuuta 1969 (61 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, liikemies
Aiheesta muualla
IMDb 
Kenneth Horne (27. helmikuuta 1907 – 14. helmikuuta 1969) oli brittiläinen liikemies ja koomikko, joka esiintyi pääasiassa radiossa. Hornen tunnetuimpiin radiosarjoihin kuuluvat BBC:n vuosina 1958–1964 esittämä Beyond our Ken, ja sen seuraaja Round the Horne, jota esitettiin 1965–1968.
Näyttelemisen ohella Horne toimi Triplex Glassin ja Chad Valley Toysin hallituksien puheenjohtajana, kunnes joutui terveysongelmien vuoksi luopumaan tehtävistä, jatkaen kuitenkin näyttelemistä. Hän kuoli sydänkohtaukseen 61-vuotiaana.
Kirjallisuutta

Kenneth Hornesta on kirjoitettu kaksi elämäkertateosta:
Norman Hackforth: Solo for Horne: Biography of Kenneth Horne.  Angus & R, 1976.  ISBN 0207956502  (englanniksi)
Barry Johnston: Round Mr Horne: The Life of Kenneth Horne.  Aurum Press Ltd, 2006.  ISBN 1845131231  (englanniksi)
Hospits Emmaus

| Hospits Emmaus |
| --- | --- |

Osoite:  Hämeenkatu 1
Sijainti:  Kyttälä, Tampere
Koordinaatit:  61°29′54″N, 23°46′17″E
Rakennustyyppi:  hotelli
Valmistumisvuosi:  1893
Purkuvuosi:  1934
Suunnittelija:  F. L. Calonius (laajennus August Krook)
Rakennuttaja:  Nikolai Bauer
Tyylisuunta:  uusrenessanssi
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hospits Emmaus (käytössä myös nimiasu Hospiz Emmaus) oli Tampereella Hämeenkadun ja Rautatienkadun kulmassa, rautatieasemaa vastapäätä sijainnut hotellirakennus. Se koostui kahdesta puutalosta ja niitä yhdistäneestä kaksikerroksisesta kivitalosta. Uusrenessanssia edustaneen kokonaisuuden piirsi arkkitehti F. L. Calonius, ja se valmistui 1893. Sitä laajennettiin August Krookin suunnitelmien mukaisesti vuosina 1903 ja 1905.
Rakennusta on kutsuttu myös Bauerin palatsiksi, Bauerin hotelliksi ja Hotel Baueriksi. Talon rakennutti saksalainen ravintoloitsija Nikolai Bauer. Hänellä oli ollut aiemmin samalla paikalla Hotelli Wasa, joka oli jouduttu purkamaan, kun Hämeenkadusta tehtiin leveä bulevardi.
Uudesta hotellistaan Bauer luopui puolipakolla vuonna 1907, kun Tampereella säädettiin kunnallinen kieltolaki. Kiinteistön osti silloin kolme kristillistä yhdistystä, NMKY, NNKY ja Kaupunkilähetys. Syksyllä 1907 tiloissa aloitti toimintansa raittiushotelli Hospits Emmaus. Siitä tuli muutamassa vuodessa kaupungin suosituin majoitusliike. Yleistyneen matkailun myötä hotelli kävi ahtaaksi, joten sen oli vuokrattava lisätilaa naapurirakennuksista. Vuonna 1923 pihalle valmistui Heikki Tiitolan suunnittelema nelikerroksinen lisärakennus.
1930-luvulla alettiin rakentaa uutta rautatieasemaa ja rautatien alittavaa autotunnelia, mikä edellytti, että Hämeenkadun itäpäätä madalletaan. Hotellin johtokunta katsoi, ettei vanhaa Emmausta kannattanut tässä tilanteessa säästää, joten se purettiin 1934. Pari vuotta myöhemmin samalle paikalle valmistui Bertel Strömmerin ja Heikki Tiitolan suunnittelema uusi Emmaus.
Kurukhin kieli

Kurukhin kieli on Intian koillisosassa asuvien oraonien puhuma  dravidakieli. Sillä on noin 1,5 miljoonaa puhujaa.
Kieltä puhutaan Biharin osavaltion Chota Nagpurin piirikunnassa, Madhya Pradeshin Raygarhin ja Sargujan piirikunnissa sekä Orissan Sundargarhin ja Sambalpurin piirikunnissa. Pieniä puhujaryhmiä asuu myös Länsi-Bengalissa ja Assamissa. Nepalin itäosassa on noin 15 000 kurukhin murteen dhangarin puhujaa.
Kurukh kuuluu dravidakielten pohjoisryhmään. Sen lähin sukukieli on malto. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.
Kurttusieni

| Kurttusieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Sparassidaceae
Suku::  Kurttusienet Sparassis
Laji::  crispa
Kaksiosainen nimi
 Sparassis crispa  (Wulfen) Fr. 
Katso myös
   Kurttusieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kurttusieni (Sparassis crispa) on hyvin suuri kukkakaalimainen vaalea tai kellanokran värinen sienilaji. Sieni voi painaa jopa 14 kiloa ja olla 30–40 senttimetriä leveä. Sen jalka on poimuttunut ja juurimainen ja siitä lähtee viuhkamaisia haaroja. Sienen maku on mieto ja se on erinomainen ruokasieni. Sen tuoksu on miellyttävä. Laji kasvaa mäntyjen tyvellä, juuristoissa tai kannoissa ja joskus jopa jätepaperilla, ja se ilmaantuu usein samaan paikkaan eri vuosina. Se aiheuttaa ruskolahoa puiden tyvillä. Sieni on heimonsa ainoa Suomessa tavattava laji.
Vaikka laji on elinvoimaiseksi luokiteltu, esiintyy sientä Suomessa harvakseltaan. Osassa lähteistä kehotetaan välttämään sen käyttöä ruokasienenä Suomessa sen harvinaisuuden takia. Muun muassa sienikirjailija Lasse Kosonen on kuitenkin todennut, että kurttusientä voi käyttää ruokasienenä.
Luonnonvaraisena kurttusientä tavataan Euraasiassa ja Pohjois-Amerikan itäosissa. Maailmalla lajia tavataan mäntyjen, douglaskuusten ja setrien juurilta. Ainakin Valko-Venäjällä laji on luokiteltu vaarantuneeksi. Kiinassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa lajia viljellään arvostettuna herkkuna. Laji on herättänyt kiinnostusta myös lääkinnällisessä mielessä.
Kurkut

| Kurkut |
| --- | --- |
 Kurkku eli vihanneskurkku (Cucumis sativus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Cucurbitales
Heimo::  Kurkkukasvit Cucurbitaceae
Suku::  Kurkut Cucumis  L.
Katso myös
   Kurkut Wikispeciesissä   Kurkut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kurkut eli satokurkut (Cucumis) on kurkkukasveihin kuuluva kasvisuku. Ne ovat ruohovartisia, meheviä köynnöksiä jotka tarttuvat alustaansa imukärhöjen avulla. Sukuun kuuluu noin 30 lajia, joista toiset elävät alkujaan Aasiassa (esimerkiksi kurkku), toiset taas Afrikassa (esimerkiksi meloni). Monia lajeja viljellään yleisesti ravinnoksi.
Lajeja

Cucumis anguria – pikkelsikurkku eli gherkin
Cucumis chate
Cucumis dipsaceus – siilikurkku
Cucumis ficifolius – viikunakurkku
Cucumis humifructus
Cucumis melo – meloni eli herkkumeloni (sokerimeloni)
Cucumis melo Cantalupensis-Ryhmä – cantaluponmeloni
Cucumis melo Hunajameloni-Ryhmä – hunajameloni
Cucumis melo Verkkomeloni-Ryhmä – verkkomeloni
Cucumis metuliferus – kivakurkku ("kiwano", "sarvimeloni", "hyytelömeloni")
Cucumis myriocarpus
Cucumis prophetarum – äikäkurkku
Cucumis sativus – kurkku eli vihanneskurkku
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kurkut (Cucumis)
Suomen Lajitietokeskus: Kurkut (satokurkut) – Cucumis
United States Department of Agriculture (USDA): Cucumis (englanniksi)
Flora of China: Cucumis (englanniksi)
Lajit (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q148758  Wikispecies: Cucumis  APDB: 189826  APNI: 89283  BioLib: 38897  CoL: 62PXR  eFloraSA: Cucumis  EoL: 39936600  EPPO: 1CUMG  FloraBase: 22532  FNA: 108642  FoAO2: Cucumis  FoC: 108642  GBIF: 2874568  GRIN: 3163  iNaturalist: 54916  IPNI: 116336-3  IRMNG: 1025573  ITIS: 22359  NBN: NHMSYS0000457753  NCBI: 3655  NZOR: 6364d14f-02d1-40fd-a5a2-03f0f5891532  Open Tree of Life: 1006254  PLANTS: CUCUM  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30023062-2  Tropicos: 40017954  VASCAN: 1057  VicFlora: 8ba0ece1-a53a-4a78-b871-23d18e5b6186  WFO: wfo-4000010007  WoRMS: 465274
Homoseksuaalisuus ja kristinusko

Kristinuskon piirissä on nykyään erilaisia käsityksiä homoseksuaalisuuden hyväksyttävyydestä. Yleensä konservatiiviset kristityt tuomitsevat erityisesti homoseksuaaliset teot synneiksi, kun taas vapaamieliset pitävät sitä luonnollisena hyväksyttävänä vaihtoehtona.
Historia

Perinteisesti kristinuskon piirissä homoseksuaalisuus on torjuttu syntinä. Antiikissa ja keskiajan Bysantissa aina 1300-luvulle asti hyväksyttiin miesten väliset ystävyys- tai veljeysliitot. Edesmennyt Yalen historian tutkija John Boswell esitti kirjassaan, että kyseessä olisi ollut samaa sukupuolta olevien avioliittoon rinnastettava kirkollinen toimitus. Sekä ortodoksinen kirkko, jossa liitto on käytössä vielä joillakin alueilla, sekä katolinen kirkko, jossa ystävyysliitosta on luovuttu, pitävät ystävyysliittoa veljeksi ottamisena hengellisessä mielessä eikä se näiden tahojen mukaan ole lainkaan seksuaalinen suhde.
Joidenkin tulkintojen mukaan tällaisiin liittoihin sisältyi merkityksiä, jotka nykyisin yhdistettäisiin lähinnä parisuhteisiin, ja homoseksuaalisesti suuntautuneet miehet hyödynsivät niitä omiin suhteisiinsa.
Uskonpuhdistus ja vastareformaatio

Martti Lutherin näkemys homoseksuaalisuudesta on tallennettu Plassin What Luther Says-kirjaan:
»Sodomalaisten pahe on vertaansa vailla oleva hirvittävyys. Se poikkeaa luonnollisesta intohimosta ja halusta, jonka Jumala on istuttanut luontoon, jonka mukaan mies haluaa intohimoisesti naista. Sodomia kaipaa sitä, mikä on täysin luonnon vastaista. Mistä tämä perversio tulee? Epäilemättä se tulee paholaisesta. Kun ihminen on kerran kääntynyt syrjään Jumalan pelosta, paholainen painostaa hänen luontoaan niin suuresti, että hän sammuttaa luonnollisen halun tulen ja herättää toisen, mikä on luonnon vastaista.»
Eräitä herätysliikkeitä ja kirkkoja

Vapaa kristillisyys, esimerkiksi Helluntailaisuus, pitää homoseksuaalista käyttäytymistä syntinä, ei homoseksuaalisuutta itseään. Suomessa myös lestadiolaisten mukaan homoseksuaalinen käyttäytyminen on syntiä. Heteroseksuaalisuutta pidetään terveenä. Hanna Salomäen väitöskirjan (2010) mukaan herätysliikkeistä kaikkein torjuvimmin homoseksuaaleihin suhtautuvat Suomen suurin herätysliike, vanhoillislestadiolaiset, ja ev.-lut. kirkon pienin, lähinnä Länsi-Suomessa vaikuttava rukoilevaisuus. Vanhoillislestadiolaisista 92 % ja rukoilevaisista 94 % "ei pidä homoseksuaalisuutta koskaan hyväksyttävänä". Suvaitsevimmin homoseksuaaleihin suhtaudutaan herännäisyyden eli körttien piirissä, jossa torjuvia on 20 %, eli sama osuus kuin suomalaisissa keskimäärin.
Ruotsin kirkko salli v. 2009 samasukupuolisten parien kirkollisen vihkimisen, ja sama ratkaisu tehtiin Tanskan luterilaisessa kirkossa, kun avioliittolaki uudistettiin kesäkuussa 2012. Suomessa piispainkokous linjasi 2016 että kirkollinen vihkiminen ei ulotu samaa sukupuolta oleviin pareihin. 2017 Helsingin hiippakunta antoi moitteen homopareja vihkineelle papille.
Eheyttäminen

1970-luvulla syntyi niin sanottu ex-gay-liike, jonka mukaan uskon avulla homoseksuaalit voisivat ”vapautua” homoseksuaalisuudesta ja jopa ”eheytyä” heteroseksuaaleiksi. Liikkeet syntyivät vastareaktiona homoseksuaalisuuden poistamiselle virallisesta lääketieteen DSM-tautiluokituksesta, jolloin osa sairausleiman ylläpitämistä ajavista psykoanalyytikoista aloittivat poliittisen liikkeen, joka tukeutui uskonnollisiin liikkeisiin. Liikkeet itse ovat myöntäneet, että eheytymiskurssit eivät muuta itse seksuaalista suuntautumista ja että homoeroottisten tunteidenkin poistuminen kokonaan on äärimmäisen harvinaista. Homoseksuaalisuutta tunne-elämän rikkinäisyytenä, josta voi eheytyä, on Suomessa korostanut erityisesti herätysliikepohjainen Suomen Elävät Vedet -yhdistys (ent. Aslan ry). Maailmanlaajuisesti liike on järjestäytynyt Exodus Global Alliancen alaisuuteen ja sillä on satoja jäsenjärjestöjä ympäri maailmaa. Vuonna 2013 Exodus International, joka kutsui itseään suurimmaksi ja vanhimmaksi homoseksuaaleja kristinuskon avulla eheyttäväksi järjestöksi, lopetti toimintansa ja sen johtaja pyysi anteeksi järjestön toimintaa.
Homomyönteinen kristillisyys

Maailman ensimmäinen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille suunnattu kirkkokunta oli Metropolitan Community Church, joka aloitti toimintansa Kaliforniassa syksyllä 1968. Sen perustaja Troy D. Perry oli aiemmin ollut helluntailainen pastori, mutta hänen uransa oli päättynyt 1960-luvun alussa homoseksuaalisuuden johdosta.
Suomalaisessa uskonnollisessa kentässä seksuaalivähemmistöjen asiaa puolustamaan on syntynyt kristillinen Yhteys-liike. Elisabeth Ohlsonin kohua herättänyt, myös Helsingissä nähty Ecce homo -valokuvanäyttely edustaa homoseksuaalisuuden hyväksyvää kristillisyyttä. Setan piirissä toimii Helsingin seudun Setan kristillinen ja elämänkatsomuksellinen Malkus-ryhmä.
Osassa Suomen evankelis-luterilaisista seurakunnista järjestetään seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille suunnattuja sateenkaarimessuja.
Kirjallisuutta

Boswell, John: Same-sex unions in premodern Europe.  New York:  Random House, 1994.  ISBN 0-679-75164-5  (englanniksi)
Nissinen, Martti: Homoerotiikka Raamatun maailmassa.  Helsinki:  Yliopistopaino, 1994.  ISBN 951-570-194-5
Nissinen, Martti & Tuovinen, Liisa (toim.): Synti vai siunaus: Homoseksuaalit, kirkko ja yhteiskunta.  Helsinki:  Kirjapaja, 2003.  ISBN 951-625-963-4
Puonti, Ari: Homoseksuaalisuus:hämmennyksestä selkeyteen.  Helsinki:  Uusi Tie, 2004.  ISBN 951619396X
Saarelma, Antti (toim.): Homoseksuaalisuus kristillisessä ihmiskuvassa ja lainsäädännössä: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seminaari parisuhdelaista 28.–29.11.2007.  (Kirkon tutkimuskeskuksen julkaisuja 105)  Tampere:  Kirkon tutkimuskeskus, 2009.  ISBN 978-951-693-291-3
Saarelma, Antti (toim.): Homoseksuaalisuus Raamatussa ja kirkon opetuksessa.  (Kirkon tutkimuskeskuksen julkaisuja 101)  Tampere:  Kirkon tutkimuskeskus, 2007.  ISBN 978-951-693-285-2
Silvanto, Satu: Ecce homo – Katso ihmistä: Valokuvanäyttely kulttuurikiistana.  (Nykykulttuurin tutkimuskeskuksen julkaisuja 74)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 2002.  ISBN 951-39-1305-8
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lesbopappi kyllästyi syrjintään (Arkistoitu – Internet Archive). Ylen Elävä arkisto.
Raija Sollamo: Älä lannistu[vanhentunut linkki]. Vantaan Lauri 31.3.2011.
Esko Valtaoja: Kirkon seksiongelmat[vanhentunut linkki]. Turun sanomat 16.2.2010.
Jenni Tamminen: Tuore naispiispa: ”Homoliitot siunattava kirkossa”. Uusi Suomi 4.6.2010.
Homoseksuaalisuus ja kristilinen ihmiskuva (Arkistoitu – Internet Archive). Piispainkokouksen mietintö 2009.
Viiden homoseksuaalisen munkin teloitus vuonna 1578.
Homovastaisia vastamielenosoittajia Lontoon vuoden 2012 Pride-tapahtumassa
Kusadasin pommi-isku 16. heinäkuuta 2005

Kusadasin pommi-isku  tapahtui 16. heinäkuuta 2005 Länsi-Turkissa. Poliisi epäilee, että kyseessä oli noin 16-vuotiaan tytön tekemä itsemurhapommi-isku.
| Kusadasin pommi-isku 16>  heinäkuuta 2005 |
| --- | --- |
Paikka:  Kusadasi, Turkki
Ajankohta:  16. heinäkuuta 2005
Iskutyyppi:  itsemurhaisku
Kuolleita:  5
Haavoittuneita:  14
Epäilty/epäillyt:  Teyrênbazê Azadiya Kurdistan
Kurskin itäinen lentoasema

Kurskin itäinen lentoasema Kurskin alueen kartalla. Lentoasema sijaitsee 8 km Kurskin keskustasta itään.
Kurskin itäinen lentoasema eli Kurskin kansainvälinen lentoasema (ven. Международный аэропорт Курск (Восточный) им. М.И. Гуревича) tai Kursk-Halino (ven. Курск-Халино) tai Halinon lentotukikohta (IATA: URS, ICAO: UUOK) on Venäjän Kurskin alueen aluekeskus Kurskissa toimiva siviili- ja sotilasilmailun yhteisesti käyttämä lentoasema. Lentoaseman viralliseen nimeen on kesästä 2021 lähtien kuulunut omistus Kurskin alueella syntyneelle, lentokonesuunnittelija Mihail Gurevitšille.
Suhoi Su-30SM Kurskin itäisellä lentoasemalla (2018).
Lentokenttäalueen pohjoisosia hallitsevaa lentotukikohtaa kutsutaan toisinaan sijaintikylänsä, Kurskin kunnallispiirin Kljukvinskin maalaiskunnan Halinon mukaan Halinon lentotukikohdaksi. Kesällä 2017 uutisoitiin, että Halinon lentotukikohtaan oli tuotu ensimmäiset kaksi Suhoi Su-30SM -hävittäjää. Sittemmin lentotukikohdan 14. hävittäjälentorykmentti on saanut kaksi laivueellista, eli yhteensä 24 kaksipaikkaista Suhoi Su-30SM:ää. Näillä on korvattu aiemmat (noin 30 kpl) Mikojan MiG-29SMT/UB hävittäjälentokoneet.
Venäjän hyökkäyssodan alkamisen jälkeen (24. helmikuuta 2022) siviililentoliikenne usean Venäjän länsiosan alueella ja yli kymmenellä lentoasemalla kiellettiin. Siviililentoliikenteen kielto koski myös Kurskin aluetta ja Kurskin kansainvälistä lentoasemaa. Sen toiminnan luonne muuttui Venäjän hyökkäyssodan seurauksena puhtaammin sotilalliseksi lentotukikohdaksi.
Kurskin itäisen lentoaseman laidalla sijaitsevaan polttoainesäiliöön iskettiin arvioiden mukaan Neuvostoliiton aikaiseen Tupolev Tu-141 Striž -tiedustelulennokkiin pohjautuvalla, Ukrainassa edelleenkehitetyllä räjähdelennokilla 6. joulukuuta 2022. Isku muistutti edellispäivänä venäläisiin strategisten pommikoneiden tukikohtiin (Saratov-Engels ja Rjazan-Djagilevo) tehtyjä lennokki-iskuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurskin itäinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Kursk Vostochny Airport (englanniksi) (wikimapia.org)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)
William Hornbeck

| William Hornbeck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. elokuuta 1901 Los Angeles, Kalifornia
Kuollut: 1. lokakuuta 1983 (82 vuotta) Ventura, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaleikkaaja
William Hornbeck (23. elokuuta 1901 Los Angeles, Kalifornia – 11. lokakuuta 1983 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja. Hän sai Oscar-palkinnon vuoden 1951 elokuvasta Paikka auringossa. Vuonna 1977 elokuvaleikkaajat äänestivät Hornbeckin kaikkien aikojen parhaaksi leikkaajaksi. Myös Frank Capran mukaan Hornbeck oli elokuvahistorian paras leikkaaja.
Osittainen filmografia

Ihmeellinen on elämä (It's a Wonderful Life, 1946)
Paikka auringossa (A Place in the Sun, 1951)
Paljasjalkakreivitär (Barefoot Contessa, 1954)
Jättiläinen (Giant, 1956)
Hiljainen amerikkalainen (The Quiet American, 1958)
Äkkiä viime kesänä (Suddenly, last summer, 1959)
Aiheesta muualla

William Hornbeck Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
William Hornbeck Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC
Horizon-luokan fregatti

| Horizon-luokka |
| --- | --- |
 Ranskan merivoimien fregatti Forbin

Tekniset tiedot
Uppouma:  6 600 t
Pituus:  152,87 m
Leveys:  20,3 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  2 x 31 280 hv GE/Avio General Electric LM2500 -kaasuturbiinia 2 x 5 875 hv SEMT Pielstick 12 PA6 STC -dieselmoottoria
Nopeus:  29 solmua (54 km/h) kaasuturbiinein 18 solmua (risteily)
Aseistus
Meritorjunta:  8 × Exocet MM40 tai 8 × TESEO Mk-2/A -meritorjuntaohjusta 2 tai 3 × Otobreda 76 mm 2 × MU90 2 × SCLAR-H 2 × SLAT anty -torpedojärjestelmä
Ilmatorjunta:  2 × 20 mm modèle F2 tai 2 × KBA Oerlikon 25/80 mm -tykkiä PAAMS 
Horizon-luokka (tai Horizon Common New Generation Frigate, CNGF) on italialais-ranskalaisen yhteishankkeen kehittämien uuden sukupolven ilmatorjuntafregattien muodostama alusluokka. Alun perin hankkeeseen osallistui myös Yhdistynyt kuningaskunta, mutta se vetäytyi 1999 siitä alustyypille asettamiensa teknisten vaatimusten poikettua muiden osallistujien asettamista vaatimuksista. Italiassa alusluokka on saanut nimen Orizzonte, ranskaksi ja englanniksi se on Horizon (suom. horisontti).