stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jegor Jeremejev

| Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Miesten beachfutis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ravenna 2011 |  |  |
|  Kultaa | Tahiti 2013 |  |  |
Jegor Nikititš Jeremejev (ven. Егор Никитич Еремеев, s. 8. joulukuuta 1984) on venäläinen beachfutispelaaja. Jeremejev on pelannut Venäjän beachfutismaajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Jeremejev on voittanut Venäjän kanssa MM-kultaa kahdesti, vuosina 2011 ja 2013. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa hän teki seitsemän maalia. Jeremejev on osallistunut urallaan kolmiin MM-kilpailuihin.
Seuratasolla Jeremejev on viimeksi edustanut espanjalaista FC Barcelonaa kaudella 2012-2013.
Lasse Pöysti -show

Lasse Pöysti -show (alkujaan Justus järjestää kaiken) oli Mainos-TV:n vuosina 1959–1961 esittämä suomalainen television viihdesarja, jonka pääosassa oli näyttelijä Lasse Pöysti. Sarjassa Pöysti näytteli Justus-nimistä hyväsydämistä nuorta miestä, joka johti Kaikki Järjestyy Ab -nimistä yritystä ja ratkoi tuntemattomien ihmisten ongelmia. Sarjaa esitettiin suorina lähetyksinä joka toinen viikko. Jaksot muodostuivat välillä useasta erillisestä sketsistä ja välillä vain yhdestä pitkästä tarinasta. Käsikirjoittajina toimivat Pöystin ohella Benedict Zilliacus (nimimerkki Bez) ja Henrik Tikkanen (nimimerkki Henrik). Sarjan ohjasi Karl Ehder. Justuksen on sanottu olleen yksi Suomen television alkuaikojen pidetyimpiä hahmoja.
Syyskuussa 1959 käynnistyneen sarjan nimi oli alkuun Justus järjestää kaiken, mutta syyskaudella 1960 se muutettiin muotoon Lasse Pöysti -show. Pöysti ohjasi sarjan pohjalta samana vuonna elokuvan Justus järjestää kaiken, jota kuitenkin arvosteltiin juonen hajanaisuudesta ja päähahmon muuttamisesta kyynisemmäksi.
Iustinopolis

Iustinopolis (m.kreik. Ιουστινόπολις, Iūstinopolis tai Ioustinopolis), Iustinupolis (m.kreik. Ιουστινούπολις, Iūstinūpolis tai Ioustinoupolis) tai Justinopolis (lat.) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Iustinopolis, alun perin Anazarbos, kaupunki Kilikiassa
Iustinopolis, alun perin Edessa, kaupunki Mesopotamiassa, nykyinen Şanlıurfa Turkissa
Justinopolis, alun perin Aegida, kaupunki Istriassa, nykyinen Koper Sloveniassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Justinopolis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ivailovgrad

| Ivailovgrad (Ивайловград) |
| --- | --- |

 vaakuna
 Ivailovgrad
 Koordinaatit: 41.525°N, 26.124°E 
Valtio:  Bulgaria
Alue:  Haskovo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,1 km²
Korkeus:  104 m
Väkiluku (2018)  (arvio):  3 233
 – Väestötiheys:  70,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ivailovgrad (bulg. Ивайловград) on kaupunki Haskovon alueella Kaakkois-Bulgariassa. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 3 233 asukasta.
Lasse Räisänen

Lasse Räisänen (6. marraskuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija, joka on voittanut hopeaa lentopallon SM-liigassa kaudella 2007–2008 ja Suomen Cupin 2007 Pielaveden Sampon väreissä. Kaudella 2007 Räisänen voitti beach volleyssa alle 21-vuotiaiden SM-pronssia.
Iso Vesijärvi

| Iso Vesijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°54′53″N, 26°12′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  Vesijoki Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.428.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,6 m  
Pituus:  5,8 km  
Leveys:  3,3 km  
Rantaviiva:  25,037 km  
Pinta-ala:  5,34684 km²   
Tilavuus:  0,02816339 km³ 
Keskisyvyys:  5,27 m  
Suurin syvyys:  25 m  
Saaria:  6 
 fiIso Vesijärvi 
Iso Vesijärvi  on Pohjois-Savossa Vesannolla  Vesijärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 5,8 kilometriä pitkä, 3,3 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 535 hehtaaria eli 5,3 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 6 saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 28,16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,02816 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,3 metriä ja suurin syvyys on 25,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 25,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Vesijoen valuma-alueeseen (14.428) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,6 metriä mpy.
Irina Piippo

| Irina Piippo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1974 (ikä 49–50)
Irina Piippo (s. 1974) on suomalainen kielitieteilijä. Piippo on toiminut Suomen Lähi-idän instituutin johtajana vuodesta  2020 lähtien.
Piippo väitteli tohtoriksi Helsingin  yliopistossa yleisen kielitieteen oppiaineesta vuonna 2012. Hänen tutkimusalojaan ovat arabian kielen sosiolingvistiikka, monikielisyys ja kieliin sosiaalistuminen.
Julkaisuja

Piippo, I., Vaattovaara, J. & Voutilainen, E.: Kielen taju: Vuorovaikutus, asenteet ja ideologiat.  Helsinki:  Art House, 2016.  ISBN 978-951-884-540-2.
Laktoositon elintarvike

Laktoositon elintarvike on laktoosi-intoleranteille kehitetty laktoosittomasta eli maitosokerittomasta maitojuomasta valmistettu elintarvike. Laktoosittoman maitojuoman koostumus poikkeaa tavallisen maidon koostumuksesta siten, että se sisältää laktoosia alle 0,01 prosenttia, mutta sisältää sen sijaan maidossa esiintymätöntä glukoosia ja galaktoosia. Maidon luontainen laktoosi pilkotaan glukoosiksi ja galaktoosiksi laktaasientsyymin avulla. Joidenkin laktoosittomien maitojuomien laktoosipitoisuutta pienennetään jonkin verran ennen laktoosia pilkkovan entsyymin lisäämistä.
Laktaasientsyymin avulla valmistettu maitojuoma ja siitä valmistetut maitotuotteet maistuvat hyvin makeilta verrattuna tavallisiin maitotuotteisiin verrattuna, koska glukoosi ja galaktoosi maistuvat noin 2 ja 6 kertaa makeammilta kuin laktoosi.
Useimpia maitotuotteita on nykyään saatavana laktoosittomina vaihtoehtoina. Alle 0,01 prosenttia laktoosia sisältäviä maitotuotteita saa markkinoida Suomessa laktoosittomana, ja vähälaktoosisina markkinoitavien maitotuotteiden laktoosipitoisuuden on oltava alle prosentin.[lähde? ]
Laktoosin poistaminen vähentää huomattavasti maidon kalsiumin biologista hyödynnettävyyttä ja magnesiumin hyväksikäytettävyyttä.
Aiheesta muualla

Valio.fi[vanhentunut linkki]
Lehmusto

Lehmusto on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Heikki Lehmusto (s. 1947), suomalainen televisiojohtaja
Heikki Lehmusto (vuoteen 1906 Lindholm, 1884–1958), suomalainen painija, urheiluvaikuttaja, yliopiston opettaja, toimittaja ja kirjailija
Marja Lehmusto, suomalainen pesäpalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lehmusto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Irina Press

| Irina Press> Ирина Натановна Пресс |
| --- | --- |
 Irina Press vuonna 1964
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1939 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 21. helmikuuta 2004 (64 vuotta) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto /  Venäjä
Yleisurheilija
Pituus:  168
Paino:  75
Laji:  pikajuoksu, viisiottelu, kuulantyöntö
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 80 m aidat |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 5-ottelu |  |
Irina Natanovna Press (ven. Ирина Натановна Пресс, 10. maaliskuuta 1939 Harkova – 21. helmikuuta 2004 Moskova) oli menestynyt monipuolinen neuvostoliittolainen yleisurheilija, joka voitti kaksi olympiakultaa.
Maansa mestaruuksia hän saavutti yleisurheilun viisiottelijana sekä aitajuoksijana vuosien 1959 ja 1966 välisenä aikana.
Vuoden 1960 olympiakisoissa Irina voitti 80 metrin aitajuoksun tuloksella 10,8. Viisiottelu ei silloin kuulunut naisten ohjelmaan.
Vuoden 1964 olympiakisoissa Irina voitti viisiottelun pistemäärällä 5246, joka oli maailmanennätys. Samoissa kisoissa hän sijoittui 80 metrin aitajuoksun erikoiskilpailussa neljänneksi ja kuulantyönnössä kuudenneksi.
Pressin sisar Tamara oli myös menestynyt yleisurheilija. Sisarusten sukupuolesta esitettiin koko heidän uriensa ajan epäilyksiä. Kumpikin lopetti urheilu-uransa vuonna 1966, kun pakolliset sukupuolitestit otettiin käyttöön.
Muuta

Sisarusten isä oli kaatunut toisessa maailmansodassa vuonna 1942 ja perhe muutti sen seurauksena Harkovasta Uzbekistanin Samarkandiin. Urheilu-uransa jälkeen Irina suoritti sisarensa tavoin akateemisen loppututkinnon ja teki sitten työuransa erilaisissa rooleissa urheilun sektorilla. Vuodesta 2000 aina kuolemaansa asti hän johti urheilukulttuurin komiteaa Moskovassa.
Källaren

Källarenin kivitalon rauniot.
Källareninin (tontti 14, värjätty punaisella) sijainti suhteessa Rettigin palatsiin ja sitä ympäröivään muuriin.
Källaren oli Turun Luostarikorttelissa Luostarin jokikadun varrella sijainnut tontti, jonka alueella suoritettiin Aboa Vetus Ars Nova -museon kesän 2017 arkeologiset kaivaukset. Arkeologisten havaintojen perusteella tontilla on ollut kaupunkimaista asutusta ainakin 1300-luvulta lähtien, mutta tontin käyttötarkoituksesta tai asukkaista ei ole tietoa ennen 1600-lukua. Varhaisin tonttiin Källaren -nimellä viittaava asiakirjalähde on Turun raastuvanoikeuden pöytäkirja vuodelta 1634. Tontilla oli ollut rakennuksia ja asutusta aina vuoteen 1827 saakka, jolloin tontin rakennukset tuhoutuivat Turun palossa. Nykyisin tontin alue on suurilta osin Aboa Vetus Ars Nova -museon pihamaalla, Itäisen Rantakadun ja Nunnankadun kulmassa sekä osin myös näiden katujen alla.
Anders Merthen ja Källaren

Tontin varhaisin tunnettu omistaja on kauppias Anders Merthen, joka on asunut tontilla ainakin vuodesta 1633 alkaen kuolemaansa vuonna 1666 asti. Merthenillä oli Turun raatihuoneen kellarioikeudet eli alkoholin anniskelumonopoli, ja arkeologisten löytöjen perusteella hän piti krouvia myös kotitalonsa kellarissa. Tontin nimitys Källaren (ruots. kellari) juontaa juurikin Merthenin, sekä myöhemmin hänen kuoltuaan hänen vaimonsa Karin Gerdnerin ja heidän poikansa Torsten Merthenin, krouvitoimintaan.
Vuoden 2017 arkeologisissa kaivauksissa tontin alueelta löytyi liitupiippujen kappaleita, lasipikareiden sirpaleita ja sarvesta valmistettu pelinoppa. Hollantilaisvalmisteiset liitupiiput voidaan ajoittaa 1600-luvun alkuun tai puoliväliin, eli juurikin aikaan, jona Merthen piti krouvia tontillaan. Piippujen poltto kuului keskeisesti 1600-luvun kapakkakulttuuriin.
Merthenin jälkeen

Tontin omistajat ja asukkaat tunnetaan hyvin 1700-luvulta lähtien henkikirjojen ja Dahlströmin kortiston perusteella, mutta arkeologisia tietoa on tästä lähtien hyvin niukasti, ilmeisesti siksi, että pihamaa oli kivetty kokonaan 1700-luvun alussa.
Merthenin jälkeen > 1700-luku

1700-luvun alussa tontilla asuivat Torsten Merthenin tyttäret, Catarina ja Sivonia Merthen asuivat tontilla kahdestaan. 1710-luvun alkupuolelta 1730-luvun alkuun tontti oli autio. Tontti oli lyhyesti apteekkari Jonas Synnerbergin omistuksessa 1720–1730-lukujen vaihteessa, kunnes kirjanpainaja Johan Kempe osti tontin Synnerbergiltä vuonna 1732. Kempe toimi tuolloin Turun akatemian kirjanpainajana, ja akatemian kirjapaino onkin ilmeisesti sijainnut Källaren -tontilla vuodesta 1734 noin vuoteen 1760 saakka. Vuonna 1756 akatemian kirjapainon johtoon valittiin Johan Christopher Frenckell, joka lunasti tontin ja kivitalon Johan Kempen perillisltä vuonna 1758.. Talo oli vuokralla kunnes Frenckell myi sen tontteineen 1762.
Vuosina 1762-76 tontin omisti Johan Olivecreutz, muttei ilmeisesti asunut siellä. Vuodesta 1776 tontilla asui kauppalaivan kapteeni Wilhelm Ström perheineen vuoteen 1791 saakka, jolloin tontti siirtyi niin ikään kauppalaivan kapteeni Gustaf Adolf Dammertille, joka omisti tontin vuoteen 1824 asti.
Merthenin jälkeen > 1800-luku

1810-luvun alussa Dammert osti myös viereisen Forsteen -nimellä tunnetun tontin, ja vuokrasi ainakin joitakin huoneita. Vuonna 1824 molemmat tontit osti kauppias Carl Semenius, joka asui palvelusväkensä ja vuokralaistensa kanssa tonteilla Turun paloon vuonna 1827 saakka. Palon jälkeen tontin vaurioituneet rakennukset purettiin ja tontti muuttui pihamaaksi, kunnes se 1870-luvulla muutettiin puutarhaksi.
Merthenin jälkeen > 1900-luku

Vuonna 1928 suurin osa Källarenista jäi Rettigin palatsin englantilaistyylisen puutarhan alle. Puutarha on nykyään pihamaata. 1990-luvulla palatsin pihamaalle, osittain Källarenin alueelle, rakennettiin teatterilava, joka on ollut Linnateatterin kesäteatterikäytössä, mutta on sittemmin purettu.
Källarenin alueelta vuonna 2017 löytynyt liitupiipun varsi.
Källarenin alueelta vuonna 2017 löytynyt snapsilasin pala.
Rettigin palatsin pihamaa kuvattuna kohdassa, jossa Källaren sijaitsi. Tammikuu 2021.
Le Roy

Le Roy, Le-Roy, LeRoy tai Leroy on ranskalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anastasia Le-Roy (s. 1987), jamaikalainen pikajuoksija
Catherine Leroy (1944–2006), ranskalainen sotavalokuvaaja
Claude Le Roy (s. 1948), ranskalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Emmanuel Le Roy Ladurie (1929–2023), ranskalainen historioitsija, professori ja Ranskan kansalliskirjaston pääjohtaja
Eugène Le Roy (1836–1907), ranskalainen vapaa-ajattelija, vapaamuurari ja kirjailija
Fulgence Werner Le Roy (1924–2017), belgialais-eteläafrikkalainen katolinen piispa
Gilles Leroy (s. 1958), ranskalainen kirjailija
Mervyn LeRoy (1900–1987), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja
Serge Leroy (s. 1947), ranskalainen keihäänheittäjä
Yves Le Roy (s. 1951), ranskalainen kymmenottelija.
Kuvitteellisia henkilöitä

Leroy, oik. Leeroy Jenkins, nettiroolipelihahmo
Leroy, animaatioelokuvassa Leroy & Stitch
Inuyasha (hahmo)
Inuyashan taidot

Voima: Inuyashan yōkainveri antaa hänelle yli-inhimilliset voimat, joille ei sarjassa näy mitään rajaa. Virallisessa hahmokirjassa, Zusetsutaizen Ōgikaidenissa tosin kerrotaan, että Inuyasha on ainakin tarpeeksi vahva nostaakseen korkuisensa kivenlohkareen (arvioitu paino kahdeksasta kymmeneen tonniin) yhdellä kädellä päänsä yläpuolelle ja juosta sitä kannatellen kilometrikaupalla (tämä taito tulee tarpeeseen, kun kolme pientä apinahenkeä tekee hänelle jekun loitsimalla hänen kätensä kiinni isoon kiveen, jota hän saa kantaa koko päivän, koska apinat eivät itse muista vastaloitsua).
Nopeus: Inuyasha on nopeampi kuin hevonen ja luultavasti juoksee samaa vauhtia kuin gepardi. Yōkaihevonen Entei, Inuyashan isoveli Sesshōmaru sekä Yōkaisusi Koga ovat toistaiseksi  Inuyashaa nopeampia sarjassa. Koga tosin vain sen takia koska hänellä on jaloissaan Shikon-sirpaleet.
Kestävyys: Inuyashan tulirotan turkista tehty kaapu suojaa häntä hyvin, sillä se on vahvempi kuin tavalliset suojat. Lisäksi Inuyasha parantuu nopeammin kuin ihmiset ja on muillakin tavoilla kestävempi kuin tavalliset kuolevaiset.
Inuyashan taidot > Aseettomat tekniikat

Sankon tessō (散魂鉄爪, suom. "sielunkin hajalle repivät rautakynnet"): Inuyashan tavallisin kynsihyökkäys, joka on kykenevä repimään sielunkin pirstaleiksi.
Hijin kessō (飛刃血爪, suom. "lentävät verikynsiterät"): Kun Inuyasha yhdistää vertaan Sankon tessō'hon, hänen on mahdollista singota siitä syntyviä teriä vihollista päin.Musta aukko:imee vihollisen tuon puoleiseen.
Tessaiga

Tessaiga eli rautaa repivä torahammas on Inuyashan käyttämä ase. Se on myös hänen isänsä jättämä perintö. Se on tehty yōkaikoiran torahampaasta. Tessaigan salaisuus perustuu suojeluun, eli se tekee muodonmuutoksensa vain jos Inuyashalla on halu ja tarve suojella jotakuta ihmistä. Tessaiga myös kahlitsee Inuyashan yōkaiveren niin, ettei se pääse ottamaan häntä valtaansa (manga numero 16) Mangasarjan numerossa 16 Narakun hirviöverso katkaisi Tessaigan ja Inuyasha muuttui melkein yōkaiksi. Tōtōsai pystyi korjaamaan Tessaigan käyttäen liitoksena Inuyashan hammasta, mutta sinetti oli jo rikkoutunut. Inuyashalla oli 'huonommat' hampaat kuin isällään, joten Tessaiga muuttui painavammaksi. Aina kun Inuyasha muuttuu, hänen sydämensä lähes katoaa pimeyteen, minkä takia Inuyashan täytyi voittaa eräs vahva yōkai, jotta Tessaiga korjautuisi kunnolla ja muuttuisi myös kevyemmäksi (manga numerot 19 ja 20).
Tessaigan tekniikat

Kaze no Kizu  eli suom. Tuulen haava on Inuyashan yleisimmin käytämä tekniikka, joka voi tappaa jopa 100 vihollista yhdellä iskulla. Tekniikka toimii niin, että isketään kahden yōkin (yliluonnollinen voima) törmäyspisteeseen. Valitettavasti Tuulen Haavaa voi käyttää vain yōkaita vastaan, sillä ihmisillä ei (tietenkään) ole yōkia. Muita iskuja ovat Bakuryuuha, Tessaigan mestaritekniikka, jonka avulla Tuulen Haavaa voi käyttää milloin vain, ja Kongōsōha, jonka Inuyasha sai miekkaansa voitettuaan yōkai Hōsenkin tämän maailman ja tuonpuoleisin rajalla. Kongōsōha tarkoittaa: "repivät timanttikeihäät". Lisäksi on olemassa Meidou Zangetsuha, Sesshōmarun "antama", jonka avulla Inuyasha voi lähettää vastustajansa helvettiin.
Ääninäyttelijät

Japani: Kappei Yamaguchi
Englanti: Richard Ian Cox
Italia: Massimiliano Alto (ep 1-26); Francesco Pezzulli (ep 27-167)
Saksa: Dominik Auer
Unkari: Moser Károly
Iso Venesjärvi

| Iso Venesjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°12′09″N, 22°56′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuivasjärven valuma-alue (35.56)
Laskujoki:  Venesjoki 
Järvinumero:  35.563.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,5 m 
Rantaviiva:  6,586 km 
Pinta-ala:  0,85396 km² 
 fiIso Venesjärvi 
Iso Venesjärvi  on Pirkanmaalla Parkanossa Jylhänkylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Iso Venesjärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 2,6 kilometriä, leveys 650 metriä ja sen pinta-ala on 85 hehtaaria. Se sijaitsee tasaisesta maastosta 10–15 metriä kohoavan harjanteen länsipuolella. Siihen laskevat ympäröivien metsien suo-ojat ja Iso-Valkiaisen laskuoja. Järven pohjoispäähän laskee Venesjoen ja Hakoluoman yhteinen jokiuoma, joka on Vähä-Valkiaisen, Vähä Venesjärven, Vähä Pelijärven, Iso Pelijärven, Iso Kivijärven ja Hakojärven laskujoki. Rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä. Ranta on pääasiassa metsämaata, jossa on metsäsuon saarekkeita. Järven länsirannat ovat monin paikoin ruohottuneita ja soistuneet umpeen niin, että eräät asukkaat ovat ruopanneet rantaan ulottuvia kaivantoja. Järven lähiympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja rannoille on rakennettu lähes 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet vajaan kilometrin päässä kulkevalta valtatieltä 3.
Luonto

Iso Venesjärvi on runsashumuksinen, ruskeavetinen ja hapan metsäjärvi. Järven vedenlaatua tutkittiin kolamsti vuosina 1975–1992. Veden väriluku oli tuolloin 250–440 Pt/l, sameus 0,85–1,35, happipitoisuus 0,10–7,60 mg/l eli hapen kylläisyysasteena 1–54 %. Veden ravinnepitoisuudet olivat kokonaistyppenä 610–680 µg/l ja kokonaisfosforina 23–58 µg/l. Järveen laskevat idästä Hanhinevan ja Sompanevan turvetuotantoalueiden vedet.
Historiaa

Metsämuseossa on kaksi valokuvaa, jossa Iso Venesjärven vedenpintaa lasketaan 1930-luvulla.
Lehmuskallio

Lehmuskallio on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Alma Lehmuskallio (s. 1979), teatteriohjaaja
Jouko Lehmuskallio (s. 1946), elokuvaohjaaja, elokuvaaja ja valokuvaaja
Markku Lehmuskallio, (s. 1938), seiväshyppääjä
Osmo Lehmuskallio (1910–1997), merikapteeni, Merenkulkuhallituksen virkamies ja merenkulkuneuvos
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Irlanninenglanti

Connachtista kotoisin olevan Mary Robinsonin puhetta.
Irlanninenglanti viittaa Irlannissa puhuttuihin englannin kielen murteisiin. Irlanninenglannissa on alueellisia eroja etenkin pohjoisen ja etelän välillä.
Irlanninenglannin juuret ovat 1650-luvulla, jolloin iirinkieliset irlantilaiset opettelivat englannin kieltä ymmärtääkseen englantilaisia maanomistajia. Opittu englanti otti vaikutteita iirin kielen ääntämyksestä, kieliopista ja sanastosta.
Aiheesta muualla

Asián, Anna & McCullough, James: Hiberno-English and the teaching of modern and contemporary Irish literature in an EFL context*. Links & Letters, 1998, nro 5, s. 37–60.  Artikkelin verkkoversio. (PDF) (englanniksi)
Hickey, Raymond: Introduction to Irish English Oxford English Dictionary. (englanniksi)
Jani Hiltunen

| Jani Hiltunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jani Samuli Hiltunen
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  199 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1999–2001:   Middle Tennessee State
Seurajoukkueet
1996–1997 1997–1999 2001–2002 2002 2002–2006 2006:   New Wave  Pussihukat  Salon Vilpas  Oberwart Gunners  Kouvot  Salon Vilpas
Maajoukkueet
2001:   Suomi
Ottelut (pisteet):  2 (3)
Jani Samuli Hiltunen (s. 12. heinäkuuta 1979 Helsinki) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija.
Ura

Hiltunen on Panttereiden kasvatti, ja hän debytoi seuran riveissä SM-sarjassa kaudella 1996–1997. Vuodet 1997–1999 hän pelasi pääsarjaa Pussihukkien joukkueessa. Vuodet 1999–2001 Hiltunen vietti Middle Tennessee Staten joukkueessa, jossa hän pelasi yliopistokoripalloa. Ainoastaan kahden kauden jälkeen hän palasi Suomeen, jossa hän jatkoi pelaamista Salon Vilppaassa.
Hiltunen siirtyi itävaltalaiseen Oberwart Gunnersiin kaudeksi 2002–2003, mutta hänet vapautettiin kauden puolivälissä joukkueen huonon menestyksen johdosta. Tämän myötä hän palasi Suomeen, jossa hän jatkoi pelaamista Kouvoissa. Hiltunen edusti seuraa vuoteen 2006 asti, jonka jälkeen hän jatkoi uraansa toisella sarjatasolla Salon Vilppaan joukkueessa. Hän lopetti uransa kesken kauden 2006–2007.
Aiheesta muualla

Korisliigan pelaajaprofiili
Lehmussaari

Lehmussaari on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Lauri Lehmussaari (1895–1984), taidemaalari
Leo Lehmussaari (1894–1917), taidemaalari
Raija Lehmussaari (s. 1943),  tanssija, koreografi ja tanssinopettaja
Viljo Lehmussaari (1904–1984), taidemaalari ja -graafikko, grafiikan ja piirustuksen opettaja, Lauri Lehmussaaren veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jacob Buksti

| Jacob Buksti> Tanskan liikenneministeri |
| --- | --- |
 Poul Nyrup Rasmussenin IV hallitus 23. helmikuuta 2000 – 27. marraskuuta 2001  
Edeltäjä:  Sonja Mikkelsen
Seuraaja:  Flemming Hansen
Kansankäräjäedustaja
 1994–2005  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1947
Kuollut: 27. syyskuuta 2016 (69 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Jacob Buksti (7. huhtikuuta 1947 – 27. syyskuuta 2016) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän työskenteli valtio-opin lehtorina Aarhusin yliopistossa 1972–1986. Vuosina 1994–2005 hän istui kansankäräjillä ja vuosina 2000–2001 hän oli Tanskan liikenneministeri.
Vuonna 2003 Buksti jäi kiinni ylinopeudesta hänen ajettuaan moottoritiellä 173 km/h.
Aiheesta muualla

Jacob Buksti Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (englanniksi)
Iridium (yritys)

| Iridium Communications Inc>  |
| --- | --- |

Kotipaikka:   Yhdysvallat
Tuotteet:  satelliittipuhelinoperaattori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iridium Communications Inc. (entinen Iridium Satellite LLC) on yhdysvaltalainen satelliittipuhelinverkko-operaattori. Iridium on myös kyseisten satelliittien ja niiden muodostaman konstelaation nimi.
Motorola 9500 -satelliitti-
puhelin