stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kioski (uutispalvelu)

| Yle Kioski |
| --- | --- |

Tyyli:  Uuden journalismin palvelu
Kestoaika:  28 minuuttia
Luoja(t):  Antti Hirvonen, Nora Kajantie, Kalle Pirhonen
Pääosissa:  Constantinos Mavromichalis, Emma Karasjoki, Essi Lamppu, Matti Riitakorpi, Jaakko Keso, Timo Korpi, Jesse Sarkkinen, Aleksi Rantamaa , Lloyd Libiso
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Esitetty:  19.1.2015  –
Tuotanto
Tuottaja(t):  Peter Westerholm (entinen), Salla-Rosa Leinonen, Hertta Päivärinta, Anna-Maria Talvio, Teemu Seppänen
Vastaava(t) tuottaja(t):  Ville Seuri
Leikkaaja(t):  Timo Ylifrantti, Roosa Kuosmanen, Sakari Luhtala, Tiia Kivinen 
Kuvaaja(t):  Timo Ylifrantti, Roosa Kuosmanen, Sakari Luhtala, Tiia Kivinen
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Palkinnot
Voitetut:  Bonnierin journalistipalkinto 2015. Vuoden juttu: Jessikka Aro, ”Venäjän trollit Suomessa” Shortland-lyhytvideokilpailu 2018. Vuoden tekijä: Jaakko Keso. Shortland-lyhytvideokilpailu 2018. Vuoden häiriö. Timo Korpi: Voiko kaiken kaupallistaa?  Shortland-lyhytvideokilpailu 2018: Vuoden yleisösuosikki. Viki, Köpi ja Henkka tieteen armoilla (tuotanto ITV).
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Yle Kioski on Yleisradion uuden journalismin palvelu, joka tekee verkkovideoita nuorelle kohderyhmälle. Palvelu toimii alustoilla, joita etenkin nuoret seuraavat. Kioski julkaisee sisältöjä lähes päivittäin Instagramissa, YouTubessa, Facebookissa, Twitterissä, Yle Areenassa ja televisiossa.
Kioski koostuu useasta eri toimituksesta. Yhteiskuntatoimitus julkaisee journalistisia sisältöjä Journal-kanavalla YouTubessa ja Instagram-tilillä. Lisäksi yhteiskuntatoimitus tekee lyhytdokumentteja ja All X Panel -keskustelusarjaa. Life-toimitus tekee humoristista sisältöä Instagramiin ja Youtubeen. Lisäksi Kioski tekee tiede-, peli- ja ruokasisältöjä.
Tekijöidensä mukaan Kioski tarttuu päivän aiheisiin ”ennakkoluulottomasti, pönöttämättä ja intohimolla”.
Historia

Kioski luotiin vuoden 2015 alussa tavoittamaan Ylelle vaikeaa nuorta kohderyhmää sekä kokeilemaan uusia tapoja paketoida uutis- ja ajankohtaissisältöä uusille alustoille.
Kioski toimi aikaisemmin televisiossa Yle TV2:lla. Kioskin ensimmäisellä tuotantokaudella televisiossa tehtiin viitenä päivänä viikossa suoria lähetyksiä. Toisella kaudella Kioskissa toistui arkipäivisin viisi eri ohjelmaa: Aleksi's wonderland, Kaarlen maailma, Mamu-Suomi-Mamu, Marjan vallassa ja Rakelin kuplassa.
Toiminta

Nykyisin Kioski toimii osana Ylen nuorten luovia sisältöjä Instagramissa, Tiktokissa ja YouTubessa sekä tietenkin Yle Areenassa. Televisio-ohjelmana julkaistuja yksittäistuotantoja esitetään yhä, esimerkkinä viihdeohjelma Gogin kantabaari.
Kioskilla on oma uutisia Instagramiin ja TikTokiin jakava tili, jonka tavoitteena on tehdä vaikeaselkoisista aiheista ymmärrettäviä ja saavutettavia nuorille yleisöille.
Aiheesta muualla

Kioski Yle Areenassa
Yle
| --- | --- |
Radiokanavat:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Sámi Radio  Yle Puhe (lakkautettu)  Yle Klassinen  Yle Vega  Yle X3M  Yle Mondo  Yle Sat 1  Yle Sat 2 
Televisiokanavat:   Yle TV1 (HD)  Yle TV2 (HD)  Yle Teema & Fem (Yle Fem, Yle Teema, HD)  TV Finland 
Uutispalvelut:   Yle Uutiset (selkokielinen, viittomakielinen)  Yle Urheilu  TV-nytt  Yle Ođđasat  Novosti Yle  Yle Uutisvahti  Sää  Yle Tiede 
Muut palvelut:   Yle Areena  Yle Elävä arkisto  Abitreenit  Digitreenit  Yle Oppiminen  Yle Uutisluokka  Yle Kioski 
Organisaatio:   Yleisradion hallintoneuvosto  Yleisradion hallitus  Yleisradion johtoryhmä  Ylen yksiköt  Svenska Yle  Yle Sápmi 
Muuta:   Pasilan linkkitorni  Merja Ylä-Anttila  Matti Apunen
Killingholme Power Station

| Killingholme Power Station |
| --- | --- |

Tyyppi:  maakaasuvoimala
Omistaja:  A Station Centrica (2004– ) B Station E.ON UK (2002– )
Sijainti:  Lincolnshire,  Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  53.656569°N, 0.255287°W
Killingholme Power Station nimellä kutsutaan kahta maakaasuvoimalaitosta East Haltonin ja North Killingholmen lähellä Pohjois-Lincolnshiressa. Kaksi teholtaan 450 MW yksikköä tuottavat yhteensä 900 MW.
Kjell N. Lindgren

| Kjell Lindgren |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1973-01-2323. tammikuuta 1973 Taipei, Taiwan
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ura
Tyyppi:  NASA:n astronautti
Lennot

Sojuz TMA-17M:  Sojuz TMA-17M
:  Retkikunta 45
 
Kjell Norwood Lindgren, (s. 23. tammikuuta 1973 Taipei, Taiwan) on yhdysvaltalainen astronautti. Lindgren valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009. Joulukuussa 2012 hänet valittiin Sojuz TMA-17M -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 45.
Lindgren nimettiin vuonna 2018 lennon Crew Dragon Demo-2 varamiehistöön. Kyseessä oli Crew Dragon -aluksen ensimmäinen miehitetty lento ja se laukaistiin 30. toukokuuta 2020. Lindgren on nimetty myös aluksen seuraavan lennon varamiehistöön. Tämä lento olisi aluksen ensimmäinen varsinainen työlento.
Lentohistoria

| Laukaisu | Laukaisualus | Nimi | Tehtävä | Laskeutuminen | Laskeutumisalus | Kesto | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22. heinäkuuta 2015 | Sojuz TMA-17M | Retkikunta 44 ja Retkikunta 45 | lentäjä | 11. joulukuuta 2015 | Sojuz TMA-17M |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kjell N. Lindgren Wikimedia Commonsissa
Jeff Schultz

| Jeff Schultz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1986 (ikä 38) Calgary, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mr. Nasty
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  198 cm
Paino:  100 kg
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2016
Seurat:  Washington Capitals   Los Angeles Kings
NHL-varaus:  27. varaus, 2004 Washington Capitals
Jeff Schultz (s. 25. helmikuuta 1986 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi urallaan NHL-joukkueissa Washington Capitals ja Los Angeles Kings. Peräti 198-senttisen Schultzin vahvuuksia olivat ulottuvuudessa ja oman pään pelaamisessa. Schultz voitti Stanley Cupin pelatessaan Los Angeleissa kaudella 2013–2014.
Ura

Schultz pelasi koko junioriuransa kotikaupungissaan Calgaryssa. Hän siirtyi kaudeksi 2002–2003 WHL-joukkue Calgary Hitmeniin, jossa tulokaskausi toi 50 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Seuraavalla kaudella 2003–2004 Schultz oli tehoilla 11+24=35 joukkueen tehokkain puolustaja. Kesällä 2004 Washington Capitals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana NHL:ään.
Elokuussa 2005 Schultz teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa, mutta hän pelasi vielä ensimmäisen sopimuskautensa WHL:ssä. Viimeisellä WHL-kaudellaan 2005–2006 Schultz teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+33=40, joilla hän oli Hitmenin tehokkain puolustaja Brett Carsonin kanssa. Schultz oli joukkueen tehokkain puolustaja myös kevään 2006 pudotuspeleissä tehoilla 4+6=10 Craig Linekerin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Samana keväänä Schultz vahvisti myös Capitalsin farmijoukkue Hershey Bearsia AHL:n pudotuspeleissä, jotka päättyivät Calder Cupiin.
Kauden 2006–2007 Schultz pelasi kokonaan Washington Capitalsin organisaatiossa. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 38 NHL-ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Schultz teki NHL-debyyttinsä 22. joulukuuta 2006 New Jersey Devilsiä vastaan. Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan 2007–2008 Schultz teki 72 runkosarjaottelussa tehot 5+13=18. Hän pelasi myös yhden ottelun Bearsissa. Tulokassopimuksen päätteeksi Schultz teki heinäkuussa 2009 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Capitalsin kanssa.
Schultz pääsi pelaamaan kaudella 2009–2010 suurta roolia Mike Greenin puolustajaparina ja hän teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+20=23. Schultz voitti tehomerkinnällä +50 koko NHL:n +/–-tilaston ja hänet palkittiin kauden päätteeksi Bud Light Trophylla. Heinäkuussa 2010 Schultz teki neljän vuoden jatkosopimuksen Capitalsin kanssa, joka tuo hänelle 2,75 miljoonaa dollaria kaudessa.
Kaudelle 2012–2013 Washingtonin päävalmentajaksi tuli Adam Oates, jonka peluutustyyliin Schultz ei sopinut. Hänen peliaikansa laski kauden aikana huomattavasti ja lopulta hänet otettiin pois pelaavasta kokoonpanosta. Schultz pyysi siirtoa toiseen seuraan, mutta Washington päätti ostaa hänen sopimuksensa ulos kauden päätteeksi.
Schultz teki kaudeksi 2013–2014 sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Los Angeles lähetti hänet kuitenkin farmiin AHL-liigan Manchester Monarchsiin. Hänet nostettiin NHL-kokoonpanoon pudotuspelien loppupuolella ja hän pääsi voittamaan Stanley Cupin Los Angelesin kanssa. Sääntöjen mukaan Schultzin nimeä ei olisi kaiverrettu Stanley Cupiin liian vähäisen ottelumäärän vuoksi, mutta hänen kohdallaan tehtiin poikkeus. Schultz teki myös jatkosopimuksen Los Angelesin kanssa ja pelasi organisaatiossa vielä kaksi kautta, lähinnä AHL-liigassa.
Kaudet 2016–2017 ja 2017–2018 Schultz pelasi AHL-liigan San Diego Gullsissa. Hän päätti ammattilaisuransa tämän jälkeen.
Maajoukkue

Schultz pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Muuta

Schultzin pikkuveli Ian pelaa hyökkääjänä Montréal Canadiensin organisaatiossa. Jeff Schultz sai tammikuussa 2010 analyytikko Pierre McGuirelta lempinimen Mr. Nasty.
Jouttijärvi

Jouttijärvi -nimisiä järviä ovat:
Jouttijärvi, järvi Juupajoella
Jouttijärvi, järvi Mänttä-Vilppulan Jouttikylässä
Jouttijärvi, järvi Nokian Metsäkulmalla
Jouttijärvi, järvi Oriveden Hanhilahdella
Jouttijärvi, järvi Orivedellä Myllykylässä
Jouttijärvi, järvi Pälkäneellä Holjassa
Jouttijärvi, järvi Pälkäneen Laitikkalassa
Jouttijärvi, järvi Rovaniemen Kivitaipaleessa
Jouttijärvi, järvi Virroilla
Jouttijärvi, järvi Kihniön ja Ylöjärven rajalla
Jouttijärvi, järvi Ylöjärven Anttilanperällä
Vähä Jouttijärvi, järvi Ylöjärvellä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jouttijärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jevhen Konopljanka

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jevhen Olehovytš Konopljanka
Syntymäaika: 29. syyskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Kirovohrad, Ukrainan SNT
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Šah’tar Donetsk
Pelinumero: 15
Junioriseurat
: FK Olimpik Kirovohrad
2004–2005: DYuSSh-2 Kirovohrad
2006: Dnipro Dnipropetrovsk
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2008 | Dnipro-2 Dnipropetrovsk | – | (–) |
| 2007–2015 | Dnipro Dnipropetrovsk | 157 | (35) |
| 2015–2017 | Sevilla | 32 | (4) |
| 2016–2017 | → Schalke 04 | 17 | (1) |
| 2017–2019 | Schalke 04 | 40 | (5) |
| 2019– | Šah’tar Donetsk | 28 | (4) |
Maajoukkue
|  | Ukraina U17 | 1 | (0) |
|  | Ukraina U19 | 9 | (3) |
| 2008–2011 | Ukraina U21 | 16 | (5) |
| 2010– | Ukraina | 86 | (21) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. maaliskuuta 2021 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. maaliskuuta 2021 .
Jevhen Olehovytš Konopljanka (ukr. Євген Олегович Коноплянка, s. 29. syyskuuta 1989 Kirovohrad, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Šah’tar Donetskia. Hän on pelannut myös Espanjassa ja Saksassa.
Konopljanka debytoi Ukrainan valioliigassa kaudella 2007–2008 edustaen Dnipro Dnipropetrovskia. Hän pelasi seurassa yhteensä 157 liigaottelua ja teki niissä 35 maalia. Heinäkuussa 2015 Konopljanka siirtyi ilmaisella siirrolla Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaan Sevillaan. Hän pelasi seurassa yhden kauden ja lähti sitten lainasopimuksella saksalaisseura Schalkeen, joka osti hänet kesällä 2017. Hän pelasi Espanjan La Ligassa 32 ottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja Saksan Bundesliigassa 57 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Keväällä 2016 hän voitti Sevillan joukkueessa Eurooppa-liigan mestaruuden mutta ei päässyt loppuottelussa kentälle. Konopljanka palasi kotimaansa liigaan vuonna 2019 ja voitti kaudella 2019–2020 Ukrainan liigamestaruuden.
Ensimmäisen maaottelunsa Ukrainan maajoukkueessa Konopljanka pelasi vuonna 2010, jolloin oli myös onnistunut vakiinnuttamaan paikkansa seurajoukkueensa avauskokoonpanossa. Hän pelasi Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2012 ja 2016 joukkueensa kaikki lopputurnausottelut, yhteensä kuusi, alusta loppuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jevhen Konopljanka Wikimedia Commonsissa
Ukrainan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Koval |
2 Selin |
3 H’atšeridi |
4 Tymoštšuk |
5 Kutšer |
6 Harmaš |
7 Ševtšenko |
8 Alijev |
9 Husjev |
10 Voronin |
11 Jarmolenko |
12 Pjatov |
13 Ševtšuk |
14 Rotan |
15 Milevskyi |
16 Seleznov |
17 Myh’alyk |
18 Nazarenko |
19 Konopljanka |
20 Rakytskyi |
21 Butko |
22 Dević |
23 Horjajinov |
Valmentaja Bloh’in
Ukrainan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Boiko |
2 Butko |
3 H’atšeridi |
4 Tymoštšuk |
5 Kutšer |
6 Stepanenko |
7 Jarmolenko |
8 Zozulja |
9 Kovalenko |
10 Konopljanka |
11 Seleznov |
12 Pjatov |
13 Ševtšuk |
14 Rotan |
15 Budkivskyi |
16 Sydortšuk |
17 Fedetskyi |
18 Rybalka |
19 Harmaš |
20 Rakytskyi |
21 Zintšenko |
22 Karavajev |
23 Ševtšenko |
Valmentaja Fomenko
Julia Bond

| Julia Bond |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1987 (ikä 37)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Julia Bombay Julia
Aktiivisena:  2005–
Elokuvien määrä:  119
Seksuaalinen suuntaus:  biseksuaali
Siviilisääty:  seurustelee
Silmien väri:  ruskea
Hiusten väri:  ruskea
Mitat:  75D-64-89 cm
Pituus:  152 cm
Paino:  48 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Julia Bond (s. 26. helmikuuta 1987, Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Elämäkerta

Bond on kotoisin Kaliforniasta ja aloitti siellä aikuisviihdeuransa vuonna 2005 täyttäessään 18. Hänet on alalla nimetty "Box Cover Queen:iksi" hänen esiinnyttyään lukuisten DVD-julkaisujen kansissa kesän 2005 aikana.
Aiheesta muualla

Julia Bond Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Julia Bond Myspacessa (englanniksi)
Julia Bond Blog (Arkistoitu – Internet Archive)
Kristoforos

Kristoforos (m.kreik. Χριστόφορος, ”Kristuksen kantaja”) voi tarkoittaa:
Pyhä Kristoforos (k. n. 251), pyhimys
Munkki Kristoforos (1700-luku), ortodoksisen kirkon kaanonien selittäjä
Korkeasti Pyhitetty Helsingin metropoliitta Ambrosius, noviisinimeltään veli Kristoforos
Kristoforos, hengellinen lauluyhtye
Jeremy Northam

| Jeremy Northam |
| --- | --- |
 Northam vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1961 (ikä 62) Cambridge, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Ivor Novello (Gosford Park)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jeremy Northam (s. 1. joulukuuta 1961 Cambridge, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Emma, Gosford Park ja Tristram Shandy: Herrasmiehen paljastukset. Hän on myös esittänyt Thomas Morea televisiosarjassa Tudors ja Anthony Edeniä sarjassa The Crown.
Ura

Northam opiskeli näyttelemistä Bristol Old Vic Theatre School -teatterikoulussa.
1980-luvun lopussa ja 1990-luvulla Northam esiintyi National Theatren ja Royal Shakespeare Companyn tuotannoissa. Hän oli muun muassa Daniel Day-Lewisin sijaisnäyttelijä Hamletin pääroolissa. Hän sai vuonna 1990 parhaan tulokkaan Olivier-palkinnon näytelmästä The Voysey Inheritance.
Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa Hollywood-elokuvassa oli vuoden 1996 elokuvassa The Net – verkko kiristyy, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Sandra Bullock.
Valikoitu filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Humiseva harju | Wuthering Heights | Hindley Earnshaw |
| 1992 | Rahat pois! | Soft Top Hard Shoulder | John |
| 1995 | Menneisyyden ääni | Voices | Philip Heseltine / Peter Warlock |
| 1995 | The Net – verkko kiristyy | The Net | Jack Devlin |
| 1995 | Carrington | Carrington | Beacus Penrose |
| 1996 | Emma | Emma | George Knightley |
| 1997 | Amistad | Amistad | Tuomari Coglin |
| 1997 | Mimic - Ääretön vaara | Mimic | Tri Peter Mann |
| 1998 | The Misadventures of Margaret | The Misadventures of Margaret | Edward Nathan |
| 1998 | Talonvaltaajat | The Tribe | Jamie |
| 1999 | Winslow'n kunnia | The Winslow Boy | Sir Robert Morton |
| 1999 | Ihanneaviomies | An Ideal Husband | Sir Robert Chiltern |
| 1999 | Gloria | Gloria | Kevin |
| 1999 | Happy Texas - iloiset veikot | Happy, Texas | Harry Sawyer / Steven 'Steve' |
| 2000 | Kultainen malja | The Golden Bowl | Prinssi Amerigo |
| 2001 | Gosford Park | Gosford Park | Ivor Novello |
| 2001 | Enigma | Enigma | Wigram |
| 2002 | Possession | Possession | Randolph Henry Ash |
| 2002 | Brainstorm | Cypher | Morgan Sullivan |
| 2003 | Viimeinen tuomio | The Statement | Roux |
| 2003 | Laulava salapoliisi | The Singing Detective | Mark Binney |
| 2005 | Tristram Shandy: Herrasmiehen paljastukset | A Cock and Bull Story | Mark |
| 2005 | Guy X | Guy X | Col. Woolwrap |
| 2007 | Invasion – tunkeutujat | The Invasion | Tucker Kauffman |
| 2009 | Glorious 39 | Glorious 39 | Balcombe |
| 2009 | Creation | Creation | Pastori Innes |
| 2009 | The Payback | The Payback | Vladimir |
| 2015 | The Man Who Knew Infinity | The Man Who Knew Infinity | Bertrand Russell |
| 2015 | Eye in the Sky | Eye in the Sky | Brian Woodale |
| 2016 | Hurmaava petturi | Our Kind of Traitor | Aubrey Longrigg |
Valikoitu filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Piece of Cake | Piece of Cake | "Fitz" Fitzgerald | Minisarja |
| 1988–1989 | Wish Me Luck | Wish Me Luck | Colin Beale | 14 jaksoa |
| 1993 | Hercule Poirot | Agatha Christie’s Poirot | Hugo Trent | jakso "Kuolleen miehen peili" |
| 1995 | A Village Affair | A Village Affair | Anthony Jordan | Televisioelokuva |
| 2002 | Martin & Lewis - lavasäteilyä ja petipuuhia | Martin and Lewis | Dean Martin | Televisioelokuva |
| 2007–2008 | Tudors | Tudors | Thomas More | 15 jaksoa |
| 2009 | Fiona's Story | Fiona's Story | Simon | Televisioelokuva |
| 2010 | Miami Medical | Miami Medical | Tri Matthew Proctor | 13 jaksoa |
| 2016 | The Crown | The Crown | Anthony Eden | 8 jaksoa |
Aiheesta muualla

Jeremy Northam Elonetissä.
Jeremy Northam Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juhani Alakärppä

Juhani Alakärppä (s. 1964 Simo)  on oululainen baritoni. Hän on voittanut ensimmäisen Toivo Kuula -laulukilpailun vuonna 2012.
Alakärppä valmistui laulupedagogiksi keväällä 2011 Oulun ammattikorkeakoulusta Airi Tokolan johdolla. Lisäksi hän on opiskellut laulua Sirkku Whalroosin, Udo Reinemannin, Monica Trinin, Sarah Meredithin, Sergej Kopcakin, Silvano Zabeon, Jorma Hynnisen, Markku Liukkosen sekä nuoruudessa Esko Jurvelinin, Jouko Juntusen ja Leena Jutilan johdolla.
Oopperarooleja Juhani Alakärppä on tehnyt mm. Ilmajoen Merikanto-oopperassa 2015 (ja 2016) sekä Oulu Sinfonian solistina helmikuussa 2016 La Traviata tunnissa -konsertissa. Konserttilaulajana Alakärppä on esiintynyt lukuisten orkesterien solistina, kuten keväällä 2014 Oulun Sinfonian solistina Oulussa konsertissa Shakespeare 450 vuotta Ville Matvejeffin johdolla ja Lapin sotilassoittokunnan solistina Rovaniemellä ja Kajaanissa johtajana Jaakko Nurila. Syksyllä 2013 Alakärppä oli Vaasan ja Seinäjoen kaupunginorkesterien solistina Toivo Kuula -gaalakonsertissa yhdessä Seppo Ruohosen ja Ritva Auvisen kanssa, orkesterin kapellimestarina toimi Jin Wang. Vuonna 2007 Alakärppä oli Oulu Festivon nuorten solistien konsertin solistina Madetojan salissa, orkesteria johti Ari Angervo. Vuonna 2006 Alakärppä konsertoi Italiassa Firenzessä Vocalissimo - The Glory of Human Voice -tapahtumassa.
Liedlaulajana Alakärppä on esiintynyt suomalaisten pianistien ja urkurien kanssa, kuten Juho Alakärppä, Markus Vaara, Mikko Heininen, Outi Rahko, Kristiina Puolitaival, Kalevi Kiviniemi, Ismo Hintsala, Risto Ainali, Pekka Luukkonen ja Miikka Lehtoaho. Alakärppä debytoi Oulun seudun ammattikorkeakoulussa Papagenon roolin Mozartin oopperassa Taikahuilu keväällä 2010.
Alakärpän taiteellista työskentelyä on tukenut Pro Musica -säätiö vuonna 2010. Oulun kaupunki muisti Toivo Kuula -kilpailun johdosta Alakärppää vuoden 2012 kulttuurimenestyjänä stipendillä tammikuussa 2013. Alakärppä toimii laulupedagogina Pohjois-Pohjanmaalla ja Lapissa. Hän on Iin lauluviikon perustaja ja taiteellinen johtaja.
Aiheesta muualla

Laulajan lavakarisma : Jorma Hynnisen näkemyksiä ja kokemuksia karismasta, Alakärpän opinnäytetyö ammattikorkeakoulusta
Jäälin hautausmaa

| Jäälin hautausmaa |
| --- | --- |
 Jäälin hautausmaan portti.
Sijainti:  Jäälinkylä, Oulu
Koordinaatit:  65°06′25″N, 025°41′55″E
Seurakunta:  Oulun seurakuntayhtymä
Avattu:  1890
Pinta-ala:  2,5 ha
Kotisivu:  http://www.oulunseurakunnat.fi/jaalin-hautausmaa
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jäälin hautausmaa on Oulun seurakuntayhtymän hautausmaa, joka sijaitsee Kiimingin seurakunnan alueella Oulun Jäälinkylän kaupunginosassa.
Ennen Jäälin hautausmaan avaamista Kiimingin seurakunnan vainajat haudattiin Kiimingin kirkon ympärille. 1800-luvun loppupuolella kirkkomaa kävi kuitenkin pieneksi. Lisäksi ongelmia aiheutti kirkon ympäristön kivinen maaperä. Seurakunnalla ei ollut haudankaivajaa, joten omaiset kaivoivat haudat itse. Haudat jäivät usein liian mataliksi, mistä seurasi hajuhaittoja. Ensimmäinen haudankaivaja palkattiin seurakuntaan vasta 1891.
Hautausmaiden sijoittaminen kirkonkylien ulkopuolelle yleistyi samaan aikaan, kun Kiimingin seurakunta alkoi suunnitella uutta hautausmaata. Kirkonkokous valitsi vuonna 1889 uuden hautausmaan paikaksi Honkimaan metsäsaran, mutta nykyinen hautausmaan paikka valittiin kuitenkin, kun talollinen Pekka Putkonen tarjosi edullisesti kahden tynnyrinalan palstaa Jäälin Tolpankankaalta. Kauppa toteutui toukokuussa 1890, hautausmaan alue raivattiin ja hautausmaan vihki kirkkoherran apulainen F. F. Alcenius 1. marraskuuta 1890. Ensimmäinen Jäälin hautausmaahan haudattu vainaja on 14. joulukuuta 1890 haudattu jahtivoudin tytär Augusta Tuohino.
Seurakunta hankki lisäaluetta hautausmaalle 1923, mutta se otettiin käyttöön vasta 1933. Hautausmaan tienpuoleinen betonitolppainen aita rakennettiin 1938. Ruumiiden siunaaminen tapahtui edelleen pääasiassa kirkossa tai kirkkomaalla. Hautausmaalle suunniteltiin 1950-luvulla siunauskappelia, mutta varojen puutteen vuoksi sitä ei rakennettu. Jäälin hautausmaa oli pitkään seurakunnan ainoa käytössä oleva hautausmaa, kunnes kirkonkylän vanha hautausmaa otettiin uudelleen käyttöön 1960-luvun alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jäälin hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Killingholma

Killingholma
Killingholma marraskuussa 2023 Herttoniemenrannasta kuvattuna.
| --- | --- |
Sijainti:  Helsinki Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti
Pinta-ala:  0,03 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Killingholma (ruots. Killingholm) on Helsingin kaupungin omistama saari Laajasalon pohjoisrannalla, vastapäätä Herttoniemenrannan uimarantaa. Sen pinta-ala noin kolme hehtaaria ja pituus 250 metriä. Saari on osa Tullisaaren kartanopuistoksi kutsuttua puistoaluetta. Varsinaiseen kartanopuistoon saaren yhdistää kevyenliikenteen silta. Vuosina 1879–1965 saari oli yksityinen kesähuvilasaari. Siellä oli kaksi huvilaa ja yksi pienempi asuinrakennus. Huviloista uudemman, eteläpuolen huvilan, rakennutti vuonna 1906  Aino Ackté äidilleen Emmy Achtélle. Talon suunnitteli arkkitehtitoimisto Valter Jung & Emil Fabricius. 1960-luvulla Helsingin kaupunki puratti saaren kaikki rakennukset.
Kirjallisuutta

Strang, Jan: Saaristounelmia Helsingissä – Vartiosaaren ja Helsingin itäsaariston pienten saarten historia.  Helsinki:  Antiikki-Kirja, 2016.  ISBN 978-951-98135-2-3.