stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jessie Buckley
Aiheesta muualla

Jessie Buckley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joe Jordan

Joe Jordan
Joseph "Joe" Jordan (s. 15. joulukuuta 1951 Carluke, Skotlanti) on entinen jalkapalloilija, joka tuli tunnetuksi Leeds Unitedin keskushyökkääjänä 1970-luvulla. Hän on ainoa skotlantilainen jalkapalloilija, joka on pelannut kolmessa MM-lopputurnauksessa  (1974, 1978 ja 1982). Kaikkiaan hän edusti maataan 52 kertaa ja teki näissä otteluissa 11 maalia. Hän toimii nykyisin Tottenham Hotspurin apuvalmentajana.
Jingzhou

| Jingzhou (荆州市, Jīngzhōu Shì) |
| --- | --- |
 Jingzhoun sijainti Hebein maakunnassa.
 Jingzhou
 Koordinaatit: 30.329°N, 112.240°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Hubei
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14 104 km²
Väkiluku (2010):  5 691 707
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  434000
Suuntanumero(t):  +86 (0)716
 
 www.jingzhou.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jingzhou (kiin. 荆州市, pinyin: Jīngzhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Hubein maakunnan eteläosassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee Jangtsejoen pohjoisrannalla, noin 200 kilometriä maakunnan pääkaupunki Wuhanista länteen. Kaupungin väkiluku on 5,692 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 14 104 neliökilometriä.
Kaupungin naapureina ovat  pohjoisessa Yichangin ja Jingmenin prefektuuritason kaupungit sekä Qianjiangin ja Xiantaon aliprefektuurit. Idässä Jingzhou rajoittuu Xianningin, etelässä Yueyangin ja Changden prefektuuritason kaupunkiin.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen kaupunkipiiriin (Jingzhou, Shashi), kolmeen piirikuntatason kaupunkiin (Honghu, Shishou, Songzi) ja kolmeen piirikuntaan (Gong’an, Jianli ja Jianglin).
Jingzhou tunnetaan jo yhtenä Chu-valtion syntypaikoista Kevättä ja syksyä -kaudella (770-476 eaa.).
Vanhaa kaupunginmuuria.
Wanshou-pagodi.
Jingzhoun museo.
Kungfutsen temppeli.
Jingzhoun rautatieasema.
Jingzhoun silta Jangtsen yli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jingzhou Wikimedia Commonsissa
Jingzhou City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
China Postal Code Hubei Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
John Dunning

John Dunning on seuraavien henkilöiden nimi:
John Dunning (1942–2023), yhdysvaltalainen jännitys- ja tietokirjailija
John Dunning (1927–2009), englantilainen snookerpelaaja
John Dunning (1916–1991), yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja
John R. Dunning (1907–1975), yhdysvaltalainen fyysikko
John Barnard Dunning, yhdysvaltalainen ekologi ja lintutieteilijä
John Harry Dunning (1927–2009), englantilainen taloustieteilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Dunning”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Duha

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | St. Louis 1904 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | St. Louis 1904 | nojapuut |  |
John Alexander Duha (16. helmikuuta 1875 Chicago, Illinois – 21. tammikuuta 1940 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen voimistelija. Hän syntyi Böömistä emigroituneille vanhemmille ja hankki putkimiehen ammatin. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa, jossa sai pronssia joukkuekilpailussa Central Turnvereinin kanssa sekä nojapuukilpailussa.
John Durr

| John Durr> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  John Diederik Durr
Syntynyt: 13. syyskuuta 1930
Kuollut: 11. maaliskuuta 2010 (79 vuotta) Kapkaupunki, Etelä-Afrikka
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka
Uimari
Lajit:  100 m vapaauinti, 4 × 200 m vapaauintiviesti
John Diederik Durr (13. syyskuuta 1930 – 11. maaliskuuta 2010 Kapkaupunki) oli eteläafrikkalainen uimari. Hän edusti Etelä-Afrikkaa 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä Helsingin kesäolympialaisissa 1952.
Jks

| jks> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Justin Savage
Syntynyt: 12. joulukuuta 1995 (ikä 28)
Kansalaisuus:   Australia
Ammatti:  ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  jks
Aktiivisena:  2010–
Nyk. joukkue:  Team Liquid
Rooli:  Kivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Justin ”jks” Savage (s. 12. joulukuuta 1995) on australialainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän on edustanut heinäkuusta 2024 Team Liquidia.
Jks on pelannut monissa joukkueissa, joita ovat olleet G2 Esports, Vox Eminor, Renegades, 100 Thieves ja Complexity. Tärkeimmät voittonsa hän on saavuttanut G2:ssa. Näihin lukeutuvat erittäin merkittävät BLAST Premier: World Final 2022, Intel Extreme Masters Katowice 2023 ja Intel Extreme Masters Cologne 2023. Ensimmäisen finaalissa jks:n rating oli joukkueen paras (1,35), toisen finaalissa toisiksi paras (1,20) ja jälkimmäisen finaalissa joukkueen keskivertoa (1,11).
G2 penkitti jks:n marraskuussa 2023, kun se vaihtoi kokoonpanoaan Counter-Strike 2:een.
Saavutukset

Sija 15. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2019.
Sija 19. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2020.
Jeremy Leggett

Jeremy Leggett 2014
Jeremy Leggett (s. 1954) on englantilainen öljygeologi. Hän on geologian tohtori Oxfordin yliopistosta. 1980-luvulla Leggett oli opettaja London Imperial Collegeen kuuluvassa Royal School of Mines. Leggett  tutki 10 vuotta maapallon historiaa. Tutkimusten rahoittajiin sisältyi BP ja Shell. 1990-luvulla Jeremy Leggett siirtyi Greenpeacen palvelukseen ja toimi myös johtavana tieteellisenä asiantuntijana. Vuonna 2005 Leggett oli brittiläisen aurinkoenergiayhtiön Solarcentury toimitusjohtaja.
Näkemyksiä

Leggettin mukaan 90 % liikenteestä kulkee öljyllä ja 95 % tavaroista ja elintarvikkeista on tuotettu öljyn avulla. Hänen mukaansa hiilidioksidi vangitsee lämpöä ilmakehään ja öljy on rajallinen luonnonvara ja loppuu. Öljynetsijät olivat käyneet maailman läpi jo 1960-lukuun mennessä. 65 maasta, jossa oli löydetty öljyä vuonna 2005 yli 60 oli ohittanut löytöjen ja 49 tuotannon lakipisteen. ASPO:n Association for the Study of Peak Oil mukaan kaiken öljyn ja kaasun huippu saavutetaan vuonna 2015.
Leggettin mukaan sijoittajan on nykypäivänä vaikea löytää uusiutuvaa energiaa vastaavia kasvunäkymiä muualta.
Julkaisuja

Half Gone: Oil, Gas, Hot Air and the Global Energy Crisis, Portobello, 2005
The Carbon War: Global Warming and the End of the Oil Era, Penguin 1999
Aiheesta muualla

A bright nuclear future: true or false? Guardian 10.11.2009
Öljyhuippu
J. A. Mäki

J. A. Mäki
Jyrki Anselmi Mäki tunnetaan yleensä nimellä J.A. Mäki (s. 28. marraskuuta 1962 Pyhäntä) on suomalainen laulaja ja kuvataiteilija. Hän esiintyy Radiopuhelimet-yhtyeen laulajana ja on julkaissut kaksi sarjakuvaromaania Like Kustannuksen kautta. Mäen esikoisalbumi Hermolomamatka (2011) oli vuonna 2012 Sarjakuva-Finlandiaehdokkaana. Mäki on sivuhenkilönä Juha Hurmeen romaanissa Hullu. Mäki julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Aavaa maaliskuussa 2019.
Tuotanto > Kirjat

Hermolomamatka.  Helsinki:  Like, 2011.  ISBN 978-952-01-0658-4.
Kiskoja.  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-0904-2.
Musta lipas.  Helsinki:  Like, 2016.  ISBN 978-952-01-1406-0.  (ilmestyy elokuussa)
Tuotanto > Albumit

Aavaa (2019)
Syys (2022)
Aiheesta muualla

Jyrki A. Mäen kotisivu
J. A. Mäki Facebookissa
Jeremy Lin

| Jeremy Lin |
| --- | --- |
 Lin vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeremy Shu-How Lin
Syntynyt: 23. elokuuta 1988 (ikä 36) Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Linsanity
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  191 cm
Paino:  91 kg
Nyk. joukkue:  Beijing Ducks
Sarja:  CBA
NBA-varaus:  ei varattu 2010
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2010–2011 2010–2011 2011 2011–2012 2012 2012–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2018 2018–2019 2019 2019–:   Golden State Warriors → Reno Bighorns  Dongguan Leopards  New York Knicks → Erie BayHawks  Houston Rockets  Los Angeles Lakers  Charlotte Hornets  Brooklyn Nets  Atlanta Hawks  Toronto Raptors  Beijing Ducks
Aiheesta muualla
www.jlin7.com
Jeremy Shu-How Lin (kiin.: 林書豪; pinyin: Lín Shūháo; s. 23. elokuuta 1988 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut pääosin NBA:ssa vuodesta 2010 lähtien. Linin myötä yllättäen parantuneet New York Knicksin peliotteet vuonna 2012 muodostivat Linsanity-nimisen ilmiön. Vuonna 2019 Lin voitti Toronto Raptorsissa NBA:n mestaruuden.
NBA-ura

Harvardin yliopistossa yliopistokoripalloa pelannut Lin ilmoittautui vuoden 2010 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa mikään joukkue ei kuitenkaan valinnut häntä. Hän teki saman vuoden heinäkuussa vapaana pelaajana sopimuksen Golden State Warriorsin kanssa.
Warriors vapautti Linin sopimuksestaan ennen työsulun takia viivästyneen kauden 2011–2012 alkua, jolloin New York Knicks päätti hankkia hänet riveihinsä. Hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen ottelussa New Jersey Netsiä vastaan heitettyään 25 pistettä, ja toistaen suorituksensa heti seuraavassa ottelussa Utah Jazzia vastaan, jossa saldoksi tuli 28 pistettä, kahdeksan syötön lisäksi.
Linistä tuli kauden 2011–2012 loputtua rajoitettu vapaa pelaaja. Hän allekirjoitti kolmivuotisen, 25 miljoonan dollarin sopimuksen Houston Rocketsin kanssa, johon Knicks sai halutessaan vastata samanlaisella tarjouksella. Knicks kuitenkin päätti hankkia Portland Trail Blazersistä toisen pelintekijän Raymond Feltonin, ja antoi edellisen kauden komeetan vaihtaa seuraa.
Heinäkuussa 2015 Lin siirtyi Charlotte Hornetsiin, heinäkuussa 2016 Brooklyn Netsiin, heinäkuussa 2018 Atlanta Hawksiin ja helmikuussa 2019 Toronto Raptorsiin. Raptors voitti vuonna 2019 NBA:n mestaruuden.
Maajoukkueura

Linin vanhemmat muuttivat 1970-luvulla siirtolaisiksi Yhdysvaltoihin Taiwanista. Liniä on useampaan otteeseen kosiskeltu pelaamaan sekä Kiinan että Taiwanin maajoukkueeseen. Taiwanin koripalloliitto valitsikin hänet vuoden 2011 Aasian mestaruuskilpailuihin alustavaan 24 pelaajan joukkueeseensa, mutta jätti tämän pois lopullisesta ryhmästä polvivammaan vedoten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeremy Lin Wikimedia Commonsissa
Profiili NBA.comissa (englanniksi)
Toronto Raptors – NBA:n mestari 2019
1 Patrick McCaw ·
2 Kawhi Leonard ·
3 OG Anunoby ·
7 Kyle Lowry ·
8 Jordan Loyd ·
9 Serge Ibaka ·
13 Malcolm Miller ·
14 Danny Green ·
15 Eric Moreland ·
17 Jeremy Lin ·

20 Jodie Meeks ·
23 Fred VanVleet ·
24 Norman Powell ·
25 Chris Boucher ·
33 Marc Gasol ·
43 Pascal Siakam

Päävalmentaja Nick Nurse 

Apuvalmentajat Nate Bjorkgren · Adrian Griffin · Phil Handy · Eric Khoury · Alex McKechnie · Patrick Mutombo · Jim Sann · Sergio Scariolo
John Dunn

| John Dunn> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1934 Glasgow, Skotlanti
Kuollut: 27. marraskuuta 2004 (70 vuotta) Croydon, Surrey, Englanti
Kansalaisuus:  Britannian
Ammatti:  radiotoimittaja
Puoliso:  Margaret Jennison
John Churchill Dunn (4. maaliskuuta 1934 Glasgow, Skotlanti – 27. marraskuuta 2004 Croydon, Surrey, Englanti) oli brittiläinen radiotoimittaja. Vuosina 1953–1955 Dunn suoritti asepalveluksensa ilmavoimissa ja olisi halunnut lentäjäksi, mutta hänen kahden metrin pituutensa esti sen. Dunn esiintyi British Forces Broadcasting Servicen näytelmässä ja olisi halunnut jäädä BFBS:n palvelukseen siviilinä, mutta häntä kehotettiin hakemaan lisäkokemusta työskentelemällä BBC:llä. Dunn pääsi BBC:lle 1956 ja kahta vuotta myöhemmin hänestä tuli nykyisin BBC World Servicenä tunnetun General Overseas Servicen kuuluttaja ja uutistenlukija. Vuodesta 1959 alkaen hän esiintyi BBC:n kotimaan kanavilla ja toimi muun muassa Light Programmen Side By Side -musiikkiohjelman juontajana.
Vuoden 1967 radiokanavauudistuksen jälkeen Dunn alkoi juontaa Radio 2:n Breakfast Special -ohjelmaa. Loppuvuodesta 1973 hän esiintyi Radio 2:n alkuiltaohjelmassa, jota tehtävää hän hoiti seuraavat 25 vuotta aina eläkkeelle jäämiseensä 1998 saakka.
Jeanneke Pis

Jeanneke Pis on pronssinen alle metrin korkuinen patsas ja suihkulähde, joka sijaitsee Brysselissä. Denis-Adrien Debouvrien suunnitteli suihkulähteen vuonna 1985, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1987. Jeanneke Pis on naispuolinen vastine Manneken-Pisille.
Jeanneke Pis.
Jeanneke Pis esittää tyttöä, joka kyykistelee iloisesti virtsatessa.
Itämerentorni

| Itämerentorni |
| --- | --- |
 Itämerentorni kuvattuna Itämerentorilta.
Osoite:  Itämerentori 2 00180 Helsinki
Sijainti:  Ruoholahti
Koordinaatit:  60°09′51″N, 24°54′51″E
Rakennustyyppi:  toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  2000
Suunnittelija:  Pekka Helin
Omistaja:  Exilion Capital Oy
Käyttäjä:  SITRA
Runkorakenne:  teräsbetoni
Julkisivumateriaali:  lasi, COR-TEN-teräs
Korkeus:  65,7 metriä
Kerrosluku:  18 (joista 2 maan alla)
Bruttoala:  32 155m²
Kerrosala:  18 900m²
Tilavuus:  142 000m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itämerentorni on Helsingin Ruoholahdessa sijaitseva korkea toimistotalo. Se on osa Kiinteistö Oy Itämerentoria johon kuuluu myös matalampi, kaarevamuotoinen rakennus tornin juuressa. Rakennus toimii SITRA:n sekä PricewaterhouseCoopersin konttorina. Rakennus on aivan Länsiväylän vieressä Itämerentorilla. Rakennuksen korkeus on 66 metriä ja siinä on 18 kerrosta. Talo on valmistunut vuonna 2000, ja sen suunnitteli arkkitehti Pekka Helin. Rakennukselle myönnettiin vuonna 2000 vuoden teräsrakennepalkinto.
Yleistä

Rakennuksessa työskentelee noin 600 henkilöä (2004). Rakennuksen matalassa osassa on kolme sisäpihan ympärille kiertyvää viisikerroksista toimistosiipeä sekä työterveysasema. Tornitalossa on toimistotiloja ja ylimmässä kerroksessa sijaitsee neuvottelutiloja ja saunaosasto. Pohjakerroksessa sijaitsevat aulatilat ja neuvottelutilat. Keskellä rakennusta on lähes tuhannen neliömetrin suuruinen katettu lämmin sisäpiha. Rakennuksen kahdessa kellarikerroksessa sijaitsevat tekniset tilat, varastot ja sosiaalitilat. Maan alle on myös rakennettu 370-paikkainen pysäköintihalli.
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Etera ja Suomen itsenäisyyden juhlarahasto myi rakennuksen vuonna 2012 Exilion Capital Oy:lle yhteensä 85 miljoonan euron hintaan. Kaupan yhteydessä toimistotornin tilat jäivät edelleen SITRA:n käyttöön. Matalammassa rakennuksen osassa toimii S-market Ruoholahti.
Rakennus > Runkorakenne

Rakennuksen runko koostuu teräspilareista ja -palkeista sekä teräsbetonisesta välipohjaelementeistä. Kellarikerrokset on toteutettu paikalla valaen. Välipohjat ja Itämerentorin toritason kansi ovat jälkijännitettyjä paikallavalurakenteita. Galleria on katettu jännemitaltaan 30-metrisellä, kaarevalla teräs-lasirakenteella. Pihaa reunustavat lasiseinäiset toimistotilat siroine paalumaisine teräs-lasiseinineen.
Rakennus > Julkisivu

Rakennuksen julkisivuna on käytetty kaksoisjulkisivurakennetta. Valintaan päädyttiin kaupunkikuvallisten ja arkkitehtonisten syiden lisäksi pyrkimys saada säästöä LVI-tekniikan investoinneissa ja energiankulutuksessa. Lisäksi haluttiin vähentää ulkoseiniin ja sen yksityiskohtiin kohdistuvaa sään vaikutusta, pienentää hoito- ja ylläpitokustannuksia sekä parantaa melusuojaa ja tietoturvaa.
Päämateriaalina käytettiin COR-TEN-terästä, joka toimii linkkinä alueen vanhojen teollisuusrakennusten tiiliarkkitehtuurin ja hight-tech-rakennusten välillä. Materiaalin käyttöä puolsivat myös sen ekologiset ominaisuudet, kuten täydellinen kierrätettävyys. Päälimmäiset teräspinnat ovat 1,5 mm:n COR-TEK-kasetteja ja sisemmät levyt 1,0 mm:n paksuisia, pieniaaltoista poimulevyä. COR-TEN-terästä on julkisivun säleiköissä, muototeräksissä, vesipellityksissä, kasettien kiinnitysorsissa sekä osittain kantavissa pilareissa. Tornin julkisivussa on käytetty myös haponkestävää terästä, jonka tarkoitus on keventää julkisivun ilmettä.
Ulkoseinät on rakennettu termorankarakenteisista, nauhamaisista kevytelementeistä, jotka on tuettu holvien välisiin INP-rankoihin. Lasituksena on käytetty 6–8 mm:n karkaistua lasia ja kaarevassa osassa laminoitua lasia. Käytetyt lasilevyt ovat kooltaan keskimäärin 2692 x 855 mm. Yhden lasilevyn paino on noin 30 kg. Ikkunoissa on kiinteät ikkunat, joiden tuuletusaukot avautuvat 925 mm leveään välitilaan, jossa on painovoimainen tuuletus. Ikkunoihin on asennettu moottoroidut kaihtimet. Kaksoisjulkisivun huolto tapahtuu vesikatolle asennetuista ulokepalkkeista käsin.
Kuvagalleria

Kiinteistö Oy Itämerentori ja siihen kuuluva Itämerentorni kuvattuna Verkkokauppa.com:in kattotasanteelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itämerentorni Wikimedia Commonsissa
Emporis - Itämerentori
Johan Lindroos

Johan Theodor Lindroos (29. marraskuuta 1867 Bromarf – 5. kesäkuuta 1952) oli suomalainen yritysjohtaja, insinööri ja vuorineuvos.
Lindroos valmistui diplomi-insinööriksi 1887 ja toimi valmistuttuaan Viipurin kaupungin vesilaitoksen insinöörinä 1890–1899 ja sitten vuoteen 1904 Tornator-yhtiön isännöitsijänä ja Wärtsilä Oy:n toimitusjohtajana 1916–1918 sekä Fennia-Faneri-osakeyhtiön johtokunnan puheenjohtajana 1925–1926. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvo vuonna 1942. Lindroos oli Lahden kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1907.
Lindroosin vanhemmat olivat maanviljelijä Carl August Lindroos ja Fredrika Charlotta Wicktröm ja puoliso vuodesta 1894 Agneta Cecilia Bredenberg. Heidän poikansa oli vuorineuvos Torsten Lindroos.
Johan Lindholm

| Johan Lindholm> Lansorganisationenin puheenjohtaja |
| --- | --- |
 2024–  
Edeltäjä:  Susanna Gideonsson
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1964 (ikä 60) Mjölby, Ruotsi
Ammatti:  puuseppä, ammattiyhdistysjohtaja
Johan Lindholm (s. 1. toukokuuta 1964 Mjölby) on ruotsalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka valittiin keskusammattijärjestö LO:n puheenjohtajaksi toukokuussa 2024. Aiemmin hän on johtanut Byggnadsarbetareförbundetia. Lindholm varttui Södertäljessä ja on koulutukseltaan puuseppä.
Jeannette Ng

| Jeannette Ng> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Hongkong
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  fantasia
Esikoisteos:  Under the Pendulum Sun
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jeannette Ng (kiin. 吳志麗) on Hongkongissa syntynyt brittiläinen fantasiakirjailija.
Ng julkaisi ensimmäisen romaaninsa, Under the Pendulum Sun, vuonna 2017. Muun muassa The Guardian arvioi sen yhdeksi vuoden parhaista tieteis- ja fantasiakirjoista. Ng palkittiin parhaan esikoiskirjailijan British Fantasy Award -palkinnolla 2018 ja vuonna 2019 hän sai parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinnon. Voittopuheessaan Ng arvosteli palkinnolle nimensä antanutta John W. Campbelliä fasistiksi, minkä aiheuttaman kohu lopulta johti siihen että palkinnon nimettiin uudestaan Astounding-palkinnoksi.
Jingo Viitala

Jingo Viitala (oik. Jenny Viitala Vachon, 29. toukokuuta 1918 Toivola, Michigan – 10. kesäkuuta 2009) oli amerikansuomalainen muusikko, artisti, kirjailija ja paikallishistorioitsija. Viitalalle myönnettiin vuonna 1988 Michigan Heritage -palkinto. Viitala esitti lauluja suomeksi, englanniksi ja amerikansuomeksi sekä käänsi amerikkalaisia kansanlauluja suomeksi. Näitä lauluja on levyttänyt muun muassa J. Karjalainen Polkabilly Rebels -levyllään.
Viitala syntyi 15-lapsiseen perheeseen Michiganin suomalaisalueella. Hänen vanhempansa olivat Erik ja Elina Wiitala (o.s. Mäkinen). Vuonna 1939 hän avioitui Stanley Vachonin (k. 1993) kanssa ja asui tämän kanssa muun muassa New Mexicossa. Heillä oli 8 lasta. Viitala on mukana Michael Loukisen vuonna 1983 ohjaamalla dokumentilla Tradition bearers
Teoksia

Tall Timber Tales. L'Anse, Michigan: L'Anse Sentinel, 1973.
Sagas from Sisula. L'Anse, Michigan: L'Anse Sentinel, 1975.
Finnish Fibbles. L'Anse, Michigan: L'Anse Sentinel, 1979.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Amerikan Jenny
Jesse Plemons

| Jesse Plemons |
| --- | --- |
 Jesse Plemons vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1988 (ikä 36) Dallas, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kirsten Dunst (vih. 2022)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:   Unelmien kentät  Breaking Bad  Fargo  The Power of the Dog  Kinds of Kindness 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Jesse Plemons (s. 2. huhtikuuta 1988 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki läpimurtonsa draamasarjassa Unelmien kentät (2006–2011), jossa hän esitti Landy Clarkea. Hän myös näytteli Todd Alquistia ylistetyn rikosdraamasarja Breaking Badin (2012–2013) viidennellä tuotantokaudella sekä sarjan esiosaelokuvassa El Camino: Breaking Bad -elokuva (2019). Plemons sai ensimmäisen Primetime Emmy -ehdokkuutensa roolistaan rikoskomediasarja Fargon (2015) toisella tuotantokaudella. Toisen Primetime Emmy -ehdokkuutensa hän sai roolistaan episodisarja Black Mirrorin (2017) jaksossa ”USS Callister”.
Plemons on näytellyt sivurooleja lukuisissa elokuvissa, kuten Paul (2011), Mestari (2012), Black Mass (2015), Vakoojien silta (2015), Other People (2016), Hostiles (2017), The Post (2017), Game Night (2018), Vice – vallan oikeat kasvot (2018), The Irishman (2019), Judas and the Black Messiah (2021), Jungle Cruise (2021) ja Killers of the Flower Moon (2023). Hän myös näytteli yhtä pääroolia Charlie Kaufmanin elokuvassa I’m Thinking of Ending Things (2020). Roolistaan elokuvassa The Power of the Dog (2021) Plemons oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon. Vuonna 2024 hänet palkittiin Cannesin elokuvajuhlien parhaan miesnäyttelijän palkinnolla roolistaan elokuvassa Kinds of Kindness.
Vuonna 2016 Plemons alkoi seurustella näyttelijä Kirsten Dunstin kanssa. He kihlautuivat vuonna 2017 ja avioituivat vuonna 2022. Heidän esikoispoikansa syntyi vuonna 2018. Vuonna 2021 heille syntyi toinen poika.
Aiheesta muualla

Jesse Plemons Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jesse Plemons Elonetissä.
Jesse Plemons Allmoviessa (englanniksi)
Johannes Pelkonen

Johannes Pelkonen (ven. Иоганн Пельконен, noin 1847 Viipurin lääni – 1876) oli suomalaissyntyinen venäläinen narodnikki.
Johannes Pelkonen työskenteli suutarina Pietarissa. Vuoden 1874 alussa Ivan Selivanov toi hänet Porfiri Voinaralskin Moskovaan perustamaan suutarinverstaaseen, joka toimi narodnikkien vallankumouksellisen propagandan keskuksena. Toukokuun alussa Voinaralski lähetti Pelkosen Saratoviin perustamaan suutarinverstasta, jonka oli tarkoitus toimia propagandatyön tukikohtana Volgan alueella. Verstaassa sidottiin Ippolit Myškinin maanalaisessa kirjapainossa painettuja julkaisuja ja laadittiin väärennettyjä passeja. Verstaassa 31. toukokuuta 1874 suoritetun etsinnän seurauksena Pelkonen pidätettiin. Hän oli tutkittavana narodnikkien vallankumouksellista toimintaa koskeneessa ns. 193:n oikeusjutussa, mutta hänen kuolemansa takia syyte raukesi.
Aiheesta muualla

Gusakova, Zoja: P.I. Voinoralski: ”Rabotaite energitšno po našemu delu”. (Pelkosen Saratovin-verstaan historia.) Volga, 1999, nro 12.  Artikkelin verkkoversio.