stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Enäjärvi (järvi Porissa)
Historia > Järven kuivattaminen

Järven kuivattamisesta jätettiin maaherralle hakemus vuonna 1846, mutta katselmuksen, pohtimisen, lisäneuvojen pyytämisen Tie- ja vesirakennushallitukselta ja päättämisen jälkeen havaittiin, ettei kaikkia asianomistajia ollutkaan kuultu. Siksi kuivatushankkeen osakkaat joutuivat hakemaan kuivattamista vielä uudelleen vuonna 1848. Lupa saatiin heti, ja työhönkin ryhdyttiin heti. Mitään dokumenttia hankkeen sujumisesta ei ole, mutta järvi jäi lopulta kuivaamatta. Syyt voivat olla niitä samoja, jotka ovat olleet vastuksina muissakin järvien kuivatushankkeissa. Tiedetään, että niinkin myöhään kuin 1873−1874 korvauksista ja haitoista käräjöitiin, ja viimeinen päästös asiaan haettiin Turun hovioikeudelta saakka.
Enäjärven vesijätöt, joita syntyi 45 tynnyrinalaa, jaettiin jokaiselle osakkaalle niin, että kunkin vanhaa lohkoa vain laajennettiin suuremmaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enäjärvi Wikimedia Commonsissa
Enäjärvi Pori-tiedossa (poritieto.com)
Etelä-Vietnamin jalkapallomaajoukkue

Etelä-Vietnamin jalkapallomaajoukkue edusti Vietnamin tasavaltaa eli Etelä-Vietnamia kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa vuosien 1949 ja 1975 välillä ja sitä hallinnoi Vietnamin jalkapalloliitto. Pohjois-Vietnamin vallattua Etelä-Vietnamin joukkue lopetti toimintansa. Yhdistetty Vietnamin jalkapallomaajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 1991.
Maajoukkue ei esiintynyt kertaakaan maailmanmestaruuskilpailuissa mutta saavutti kaksi neljättä sijaa Aasian-mestaruuskilpailuissa.
Arvokisat > Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1970 - Ei osallistunut
1974 - Ei selviytynyt karsinnoista
Arvokisat > Aasian-mestaruuskilpailut

1956 - Neljäs sija
1960 - Neljäs sija
1964 - Ei selviytynyt karsinnoista
1968 - Ei selviytynyt karsinnoista
1972 - Ei osallistunut
1976 - Ei selviytynyt karsinnoista
Exotic (kappale)

| ”Exotic” Priyanka Chopra feat>  Pitbull |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 9. heinäkuuta 2013
 Formaatti: CD single, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Pitbull, Priyanka Chopra, RedOne
 Tyylilaji: dancepop, pop-folk
 Kesto: 04.06
 Levy-yhtiö: Interscope, 2101, DesiHits
Listasijoitukset
 Canadina Hot 100: 74
Priyanka Chopran muut singlet
| ”In My City” 2012 | ”Exotic” 2013 | ”I Can’t Make You Love Me” 2014 |
Pitbullin muut singlet
| ”Habibi I Love You” 2013 | ”Exotic” 2013 | ”Can’t Believe It” 2013 |
Exotic on intialaisen näyttelijän Priyanka Chopran single. Single julkaistiin 9. heinäkuuta 2013 Kappaleella vierailee Pitbull.
Evelyn Lauder
Aiheesta muualla

Evelyn Lauderin sivusto
Evelyn H. Lauder (Arkistoitu – Internet Archive), Estée Lauder Companies
Exote (yritys)

| Exote |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Unique materials for tough environments
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2003
Toimitusjohtaja:  Karl Jani Miller
Puheenjohtaja:  Jukka Kemppainen
Avainhenkilöt:  Mikko Horppu Patrik Räisa
Kotipaikka:  Raasepori
Tuotteet:  materiaalitekniikka, kovametallituotteet, puolustusala, teollisuus
Kotisivu:  www.exote-armour.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Exote Oy on suomalainen exote-materiaalin tuotekehitykseen keskittynyt yritys.
Exote (materiaali)

Exote on Suomessa alun perin VTT:llä kehitetty kovametalli, joka soveltuu luotisuojaukseen ja muihin erityisen kovalle mekaaniselle kulutukselle altistuviin sovelluksiin. Exoten tuotekehitys ja immateriaalioikeudet on siirretty Exote-yritykselle.
Materiaalin sanotaan voivan korvata volframikarbidin. Exote soveltuu työstökoneiden terien materiaaliksi.
Erna Tauro

| Erna Tauro |
| --- | --- |
 Erna Tauro.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1916 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 4. kesäkuuta 1993 (76 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Muusikko
Soittimet:  piano 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Erna Tauro (o.s. Pergament; 16. elokuuta 1916 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta – 4. kesäkuuta 1993 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen pianisti, teatterimuusikko ja säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Tove Janssonin sanoituksiin 1960-luvulla säveltämistään lauluista, joista tunnetuin on ”Syyslaulu” (”Höstvisa”) vuodelta 1965. Hän sävelsi myös useita muumiaiheisia lauluja.
Elämä

Tauro syntyi Viipurissa Pergamentin suomenjuutalaiseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat lääkäri Isak Pergament ja Rifka Rosenthal, jotka olivat molemmat musikaalisia. Säveltäjät Moses Pergament ja Simon Parmet olivat Erna Tauron setiä. Perhe muutti Viipurista vuonna 1921 Berliiniin ja 1922 Helsinkiin. Tauron musiikkiopinnoista ei yksityisiä pianotunteja lukuun ottamatta ole säilynyt varmoja tietoja, mutta hänen tiedetään kiinnostuneen säveltämisestä jo nuorella iällä. Hän työskenteli nuorempana sairaanhoitajana ja konekirjoittajana, mutta toimi vapaa-aikanaan myös pianistina teatterinäytöksissä ja revyyesityksissä. Mentyään vuonna 1944 naimisiin hän ryhtyi kapakkapianistiksi, mikä oli tuohon aikaan naiselle harvinainen ammatti.
Tauro työskenteli vuosina 1955–1967 teatterimuusikkona helsinkiläiselle Lilla Teaternille, jonka omisti tuolloin hänen ystävänsä Vivica Bandler. Tauro säesti ja myöhemmin myös sävelsi Lillanille musikaaleja ja revyitä. Tuolloin käynnistyi myös hänen yhteistyönsä Tove Janssonin kanssa. Janssonin Troll i kulisserna -nimisen muuminäytelmän saavuttaman menestyksen jälkeen Bandler tilasi Janssonilta kuusi muumilaulua, jotka Tauro sävelsi. Ne julkaistiin vuonna 1960 Mumintrollen-nimisellä EP-levyllä, josta tuli suurmenestys Suomessa ja Ruotsissa. Se oli Tauron ensimmäinen laajamuotoisempi sävellystyö. Ensimmäinen hänen itsenäisesti säveltämänsä musikaali oli Bengt Ahlforsin ja Frej Lindqvistin tekstiin vuonna 1963 syntynyt Oli kevät (I våras). Tauro sävelsi koko uransa ajan pääasiassa lauluja valmiisiin teksteihin. Janssonin tekstiin sävelletty ”Höstvisa” sai vuonna 1965 kolmannen palkinnon Yleisradion järjestämässä laulukilpailussa. Toiselle sijalle tuli Tauron Evert Huldénin sanoihin säveltämä ”Den gamla brudkläderskan”. ”Höstvisa” on nykyään suosittu kaikissa Pohjoismaissa.
Tauro jätti Lilla Teaternin Bandlerin luovuttua sen omistuksesta vuonna 1967, joskin teki yhteistyötä myös uusien omistajien Birgitta Ulfssonin ja Lasse Pöystin kanssa. Vuodesta 1969 alkaen Tauro alkoi työskennellä enenevässä määrin Ruotsissa ja asettui sinne lopulta pysyvästi asumaan. Hän oli vuosina 1973–1982 musiikin teorian ja historian sekä pianonsoiton opettajana Tukholman Statens scenskolassa. Tauro sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 1977. Hän kuoli Tukholmassa vuonna 1993.
Erna Tauron puoliso oli vuosina 1944–1950 Risto Ilmari Tauro, ja heillä on yksi tytär (s. 1945).
Myöhemmät esitykset

Tauron musiikkia on esitetty myös Helsingin ja Tukholman kaupunginteatterissa.
Bonnier-kustantamo julkaisi Visor från Mumindalen -laulukirjan Tauron kuoleman jälkeen vuonna 1993. Kirja sisältää kaikki Tauron kirjoittamat muumilaulut sekä lisäksi useita Tove Janssonin säveltämättömiä sanoituksia. Vuonna 2005 julkaistu Muumilauluja-niminen CD-levy sisältää Mika Pohjolan sovituksia Tauron laulusävellyksistä. Lauluja julkaistiin myös englanniksi Moomin Voices -nimisellä levyllä.
Tauro sävelsi muumilauluja myös Tove ja Lars Janssonin vuonna 1969 Ruotsin SVT-kanavalle käsikirjoittamaan 13-osaiseen televisionäytelmään Mumintrollet. Sarjan käsikirjoituksen pohjalta Tauron sävellysten ympärille koottu näytelmä Kuningas muumilaaksossa (Kungen i Mumindalen) sai kantaesityksensä Svenska Teaternissa elokuussa 2008, 15 vuotta säveltäjän kuoleman jälkeen.
Teoksia

Muumipeikko kulisseissa (Troll i kulisserna) -näytelmän laulut, 1958 (teksti Tove Jansson)
Guldbröllop, musikaali, 1962 (teksti Benedict Zilliacus)
Oli kevät (I våras), musikaali, 1963 (teksti Bengt Ahlfors ja Frej Lindqvist)
Crash!, musikaali, 1963 (teksti Lars ja Tove Jansson)
Kahdeksikko (Åttan), musikaali, 1964 (teksti Benedict Zilliacus)
Mumintrollet-televisionäytelmän laulut, 1969 (teksti Tove ja Lars Jansson)
Mumindalen-televisiosarjan laulut, 1973 (teksti Tove ja Lars Jansson)
Kuinkas sitten kävikään? (Hur gick det sen?) -lyhytanimaation musiikki, 1993
noin 300 laulelmaa, mm. Muumilaakson laulukirja
Aiheesta muualla

Tauro, Erna hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Evelyn Keyes

| Evelyn Keyes |
| --- | --- |
 Evelyn Keyes elokuvassa Satamakadun varjossa (99 River Street, 1953)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Evelyn Louise Keyes
Syntynyt: 20. marraskuuta 1916 (ikä 107) Port Arthur, Texas
Kuollut: 4. heinäkuuta 2008 (91 vuotta) Montecito, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Evelyn Louise Keyes (20. marraskuuta 1916 Port Arthur, Texas – 4. heinäkuuta 2008 Montecito, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Keyesin tunnetuin elokuva on Tuulen viemää (1939), jossa hänellä oli sivurooli Suellen O'Harana. Hänen omaelämäkertansa Scarlett O'Hara's Younger Sister: My Lively Life in and Out of Hollywood ilmestyi vuonna 1977. Itse hän nimesi parhaaksi elokuvakseen Elämäntoverit (Mrs. Mike, 1949).
Keyesin muiden elokuvien joukkoon lukeutuu Kesäleski (1955). Tämä jäi hänen viimeiseksi merkittäväksi työkseen, mutta hänet nähtiin televisiossa ja elokuvissa vielä 1980–1990-luvuilla.
Keyes asui Santa Barbarassa, Kaliforniassa. Hän oli neljästi aviossa. Hän jätti ensimmäinen miehensä Barton Bainbridgen (1938 – k. 1940), ja alkoi seurustelemaan elokuvaohjaaja Charles Vidorin kanssa, minkä jälkeen hänen ensimmäinen miehensä teki itsemurhan. Vidorin kanssa Keyes meni naimisiin vuonna 1943, ja he erosivat 1944. Hänen seuraava miehensä oli elokuvaohjaaja ja -näyttelijä John Hustonin kanssa 1946–1950. Vuodesta 1953 hän asui tuottaja Mike Toddin kanssa, kunnes hän avioitui jazzmuusikko Artie Shawin kanssa 1957, ja oli hänen kanssaan naimisissa vuoteen 1985.
Aiheesta muualla

Evelyn Keyes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Actress Evelyn Keyes dies at 91 Variety.  12.7.2008. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)
Evelyn Keyes NNDB. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)
Evelyn Keyes. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 26.7.2020. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)
Ernst Rüdiger Starhemberg

Ernst Rüdiger Starhemberg
Ernst Rüdiger Camillo Maria von Starhemberg (10. toukokuuta 1899 Eferding, Itävalta-Unkari – 15. maaliskuuta 1956 Schruns, Itävalta) oli itävaltalainen ruhtinas ja poliitikko, jolla oli keskeinen rooli austrofasismiksi kutsutun diktatuurihallinnon perustamisessa ja joka oli yksi Itävallan vaikutusvaltaisimmista johtajista Engelbert Dollfussin ja Kurt Schuschniggin liittokanslerikausilla vuosina 1932–1936. Starhemberg oli puolisotilaallisen Heimwehr-järjestön johtaja vuosina 1930–1936 ja puolueiden korvaajaksi luodun Isänmaan rintaman puheenjohtaja vuosina 1934–1936.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernst Rüdiger Starhemberg Wikimedia Commonsissa
Starhemberg vierailulla Italiassa vuonna 1936.
Explorer 8

Explorer 8
Explorer 8 oli yhdysvaltalainen tutkimus-satelliitti, joka laukaistiin 3. marraskuuta 1960. Se oli tarkoitettu tutkimaan elektronien ajallista ja alueellista jakaumaa, ionien keskitystä, ionien massaa, mikrometeoriittien jakelua, ja mikrometeoriittien massaa ionosfäärissä 400–1600 km korkeuksilla ja niiden vaihtelua täysin aurinkoisista olosuhteista täydelliseen varjoon, tai yöaikaan.
Hyötykuorma oli kahden katkaistun kartion muodossa, joiden pohjat liitettiin lieriömäiseen ekvaattoriin. Ulkokuori oli alumiinia ja sen halkaisija oli 76 cm ja korkeus 76 cm.
Enfarce

Enfarce (tyyliteltynä ENFΔRCE) on suomalainen vuonna 2013 perustettu power metallia soittava yhtye. Enfarce yhdistelee musiikissaan supersankariaiheita ja sarjakuvamaisia
elementtejä pilke silmäkulmassa.
Enfarcen ensimmäinen levy Superhero Diaries - Part I, julkaistiin 30. huhtikuuta 2014. Albumi on konseptialbumi ja nimensä mukaan, albumi kertoo ulkoavaruudesta Maahan matkustaneesta supersankarista. Yhtye on ilmoittanut albumin saavan jatkoa vuonna 2015 ilmestyvän Superhero Diaries - Part II muodossa.
Ensimmäinen single Superhero Diaries - Part II -albumilta julkaistiin 3.3.2015, singlekappale on nimeltään "Song of the stars" ja se on kirjoitettu William Cullen Bryantin saman nimisen runon pohjalta.
Yhtyeen jäsenistö koostuu pitkän linjan muusikoista, jotka ovat vaikuttaneet mm. SauruXet-, Hevisaurus-, Firenote-, Force Majeure-, Androids-, Monsterbore-, Agenes- ja Mannerheim-yhtyeissä.
Esikoislevyllä vierailevat seuraavat muusikot: Matias Kupiainen (Stratovarius), Mika Tyyskä (Mr. Fastfinger) sekä Francesco Fareri.
Jäsenet

Riku Turunen – laulu
Aleksi Lehto – kitara
Ade Manninen – kitara
Time Schleifer – basso
Tom Rask – rummut
Diskografia

Superhero Diaries – Part I (2014,  Suur-Helsingin Iskelmätehdas)
Superhero Diaries – Part II (2015,  Suur-Helsingin Iskelmätehdas)
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen kotisivu
Uutinen Imperiumi.net sivustolla
Enfarce Encyclopaedia Metallum -sivustolla
Erik Brofoss

| Erik Brofoss |
| --- | --- |
 Brofoss vuonna 1946.
Norjan keskuspankin pääjohtaja
 1954–1970  
Edeltäjä:  Gunnar Jahn
Seuraaja:  Knut Getz Wold
Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
 Gerhardsenin II ja Torpin hallitus 6. joulukuuta 1947 – 2. kesäkuuta 1954  
Edeltäjä:  Lars Evensen (kauppaministeri) Tor Skjønsberg (merenkulkuministeri)
Seuraaja:  Nils Langhelle
Norjan valtiovarainministeri
 Gerhardsenin II hallitus 5. marraskuuta 1945 – 6. joulukuuta 1947  
Edeltäjä:  Gunnar Jahn
Seuraaja:  Olav Meisdalshagen
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1908 Kongsberg, Norja
Kuollut: 6. toukokuuta 1979 (70 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  juristi, ekonomisti, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Erik Brofoss (21. kesäkuuta 1908 Kongsberg – 6. toukokuuta 1979 Oslo) oli norjalainen juristi, ekonomisti ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan valtiovarainministerinä 1945–1947 sekä ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1947–1954. Vuosina 1954–1970 hän johti Norjan keskuspankkia.
Brofoss on haudattu Oslon Vestre gravlund -hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erik Brofoss Wikimedia Commonsissa
Erik Brofoss Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Ernie Pieterse

| Ernie Pieterse> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1962–1963, 1965
Talli(t):  Yksityinen Lotus
Kilpailuja:  3 (2 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan Grand Prix 1962
Viimeinen kilpailu:  Etelä-Afrikan Grand Prix 1965
Ernest "Ernie" Pieterse (4. heinäkuuta 1938 Kapkaupunki – 1. marraskuuta 2017 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1962, 1963 ja 1965. Hän oli parhaimmillaan 10. Etelä-Afrikan GP:ssä 1962. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin ja oli kahdesti viides Randin GP:ssä 1963 ja Natalin GP:ssä 1962.
Eteläamerikantikli

| Eteläamerikantikli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vihervarpuset Spinus
Laji::  magellanicus
Kaksiosainen nimi
 Spinus magellanicus  (Vieillot, 1805) 
Synonyymit
 Carduelis magellanica 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Eteläamerikantikli (Spinus magellanicus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Eteläamerikantikliä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Chilessä, Ecuadorissa, Guayanassa, Kolumbiassa, Paraguayssa, Perussa, Uruguayssa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
ExpressCard

ExpressCardin ja aikaisemman PC-Cardin vertailu.
ExpressCard on tietokoneissa (etenkin kannettavissa) käytetty laajennuskorttipaikka. ExpressCard korvasi vanhemman PCMCIA -laajennuskorttipaikan ja sen julkisti myös PCMCIA:n taustalla ollut Personal Computer Memory Card International Association vuonna 2003. Vuodesta 2007 alkaen enemmistö kannettavien tietokoneiden valmistajista on siirtynyt varustamaan koneensa ExpressCard-paikalla. Alkuperäisen standardin maksiminopeus on 2.6 Gbit/s. Uusimman ExpressCard 2.1:n nopeus on 5.2 Gbit/s.
Ernie Pyle

Ernie Pyle vuonna 1945.
Ernest Taylor ”Ernie” Pyle (3. elokuuta 1900 Dana – 18. huhtikuuta 1945 Riukiusaaret) oli yhdysvaltalainen journalisti ja yksi tunnetuimmista toisen maailmansodan sotakirjeenvaihtajista. Hänet palkittiin Pulitzer-palkinnolla vuonna 1944.
Pyle opiskeli journalismia Indianan yliopistossa. Hän jätti opinnot kesken ryhtyäkseen pikkukaupungin sanomalehden reportteriksi. Hän työskenteli lehdessä eri tehtävissä sekä Scripps-Howard-sanomalehtiketjun kiertävissä töissä. Nämä kokemukset antoivat Pylelle materiaalia hänen pitämäänsä kolumniin, joka lopulta ilmestyi jopa 200 sanomalehdessä ennen toista maailmansotaa.
Pylen raportit Pohjois-Afrikan, Sisilian, Italian ja Ranskan sotatoimista toivat hänelle Pulitzer-palkinnon vuonna 1944 sekä useita muita palkintoja. Vuonna 1945 ensi-iltansa saanut elokuva Sotakirjeenvaihtaja perustui Pylen reportaaseihin Italian sotanäyttämöltä. Pyle oli sodan loppuvaiheessa Yhdysvaltain joukkojen mukana Tyynenmeren rintamalla. Hän oli Iwo Jimalla ja kävi Okinawan taistelun aikana Ie Shiman saarella, missä hän sai surmansa 18. huhtikuuta 1945.
Enzo Ferrari (auto)

| Enzo Ferrari |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Valmistaja:  Ferrari
Konserni:  Fiat
Valmistusvuodet:  2002–2004
Tuotantomäärä:  400
Korimalli:  coupé
Luokka:  superauto
Muotoilija:  Ken Okuyama (Pininfarina)
Edeltäjä:  Ferrari F50
Seuraaja:  Ferrari FXX
Teknisesti samankaltaisia:  Maserati MC12
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  2
Iskutilavuus:  5 998 cm³
Teho:  485 kW (660 hv)
Vääntö:  657 Nm
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen puoliautomaatti
Kulutus:  24,6 L
Mitat
Massa:  1 365 kg
Pituus:  4 702 mm
Leveys:  2 035 mm
Korkeus:  1 147 mm
Enzo Ferrari (epävirallisesti myös Ferrari Enzo) on 12-sylinterinen Ferrarin superauto, joka on nimetty yhtiön perustajan Enzo Ferrarin mukaan. Tuotanto alkoi vuonna 2002 ja päättyi 2004. Autoja on valmistettu 400 kappaletta. Enzo on perustana Maseratin MC12-autolle ja siihen perustuu osittain myös Ferrari FXX.
Mitat

Paino: 1 364 kg
Painojakauma: 43,9–56,1
Pituus: 4,702 m
Korkeus: 1,147 m
Leveys: 2,035 m
Akseliväli: 2,650 m
Vannekoko: 19 tuumaa
Moottori

Tyyppi: V12. Sylinterien kulma 65°.
Vetotapa: takaveto.
Venttiilikoneisto: 48 venttiiliä, kaksi nokka-akselia sylinterikantta kohden, muuttuva venttiilien ajoitus.
Iskutilavuus: 6,0 l (5998cc)
Teho 660 hv (492 kW)/7800 rpm
Vääntömomentti: 657 Nm/5500 rpm
Suorituskyky

0–100 km/h: 3,65 s
Huippunopeus: Yli 363 km/h
Polttoaineenkulutus:
Kaupunkiajo: 29,4 l/100 km
Maantieajo: 19,6 l/100 km
Keskikulutus: 24,6 l/100 km
Tunnettuja omistajia

Kimi Räikkönen, F1-kuljettaja
Nicolas Cage, elokuvanäyttelijä
Eric Clapton, kitaristi
Joe Cole, jalkapalloilija
Sergei Fjodorov, NHL-jääkiekkoilija
Tommy Hilfiger, vaatesuunnittelija
Jason Kay, Jamiroquai-yhtyeen laulaja
Jay Leno, talk show -juontaja
Nick Mason, Pink Floyd -yhtyeen rumpali
Bernd Pischetsrieder, Volkswagen-konsernin johtaja
Michael Schumacher, Formula 1 -kuljettaja
Rod Stewart, muusikko
Nik Kershaw, muusikko
Jean Todt, Ferrarin entinen F1-tallipäällikkö
Pharrell Williams, Rap-artisti, tuottaja
Zlatan Ibrahimović, jalkapalloilija
Floyd Mayweather, nyrkkeilijä
Teemu Selänne, jääkiekkoilija
Aiheesta muualla

Autowiki:Ferrari Enzo
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Öljyvärimaalaus Enzo Ferrarista
Ernie McCoy

| Ernie McCoy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1953, 1954
Talli(t):  Stevens, Kurtis Kraft
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1953
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1954
Ernie McCoy (19. helmikuuta 1921 Reading, Pennsylvania – 4. helmikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Hän osallistui Formula 1:n MM-sarjaan kuuluneeseen Indianapolis 500 -kilpailuun kahdesti vuosina 1953 ja 1954, mutta jäi pisteittä molemmissa kilpailuissa.
Ernst Rönnbäck

Oskar Ernst Viktor Fredrik Rönnbäck (8. helmikuuta 1838 Loimaa – 23. marraskuuta 1893 Turku) oli suomalainen toimittaja ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Rönnbäckin vanhemmat olivat kappalainen Pehr Rönnbäck ja Eva Sofia Idman. Hän tuli ylioppilaaksi 1857 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1867. Rönnbäck toimi Åbo Underrättelser -lehden päätoimittajana 1868–1875 sekä sen jälkeen Suomen Talousseuran sihteerinä ja samalla Åbo Tidningin päätoimittajana 1883–1885.  Hän otti osaa Turun kunnalliselämään ja oli muun muassa 1890 kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Hän oli yksi liberaalisen puolueen ohjelman allekirjoittajista 1880 ja  hänet valittiin porvarissäädyssä Turun edustajaksi valtiopäiville 1882, 1885, 1888 ja 1891. Kaikki puolueet äänestivät häntä myös valtiopäiville 1894, mutta hän ehti kuolla ennen niiden kokoontumista. Rönnbäck kuoli naimattomana. Hänen haudalleen pystytettiin muistomerkki, jota varten koottiin varat yleisellä keräyksellä.
Teoksia

Om lord Byron: föredrag.   Åbo 1870
Berättelse om åttonde allmänna finska landtbruksmötet i Åbo.   Åbo 1883
En revisor i sin prydno.    Åbo 1887
Upplysningar för begagnande af Ränte- och Kapitalbildingsanstalten i Åbo. Skrifter utgifna af föreningen "Sampo" n:o 1.   Åbo 1876, 2. upplagan 1906 (suomeksi nimellä Neuvoja ja tietoja Turun koron- ja pääomanvalmistuslaitoksen käyttämisestä, Sampo-seuran kirjasia n:o 1, Turku 1876, 1906)
Aiheesta muualla

Ernst Rönnbäck SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
Rönnbäckin elämäkerta Kansallisbiografiassa (maksullinen artikkeli)
Exsurge Domine

Exsurge Dominen nimiösivu.
Exsurge Domine (suom. Nouse, oi Herrani) on paavi Leo X:n asettama bulla, joka julkaistiin 15. kesäkuuta 1520 vastauksena Martti Lutherin opetuksiin, teeseihin ja niiden jälkeisiin kirjoituksiin, jotka asettuivat paavin näkemystä vastaan.
Luther polttamassa bullan Karl Aspelinin maalauksessa.
Vaikka bullassa ei suoranaisesti tuomittu kaikkia Lutherin oppeja, siinä vaadittiin häntä korjaamaan 41 kohtaa. Osa korjattaviksi vaadituista kohdista on Lutherin 95 teesissä, osa muissa kirjoituksissa ja hänen nimiinsä pannuissa puheissa. Bullassa asetettiin myös aikaraja. Lutherin tuli alistua bullan vaatimuksiin 60 päivän kuluessa siitä, kun bulla oli julkaistu. Takarajana oli 10. joulukuuta 1520, mutta tuona päivänä Luther poltti roviolla oman kappaleensa Exsurge Dominesta ja muun muassa kanonisen oikeuden teoksia. Lutherin vastaus bullaan oli samalla reaktio katolisuuden puolustajan Johann Eckin toimiin. Eck oli eri puolilla Saksaa polttanut Lutherin kirjoituksia. Koska Luther ei noudattanut bullaa, paavi julkaisi pannabullan Decet Romanum Pontificem, jolla Luther asetettiin ekskommunikaatioon. 
Vatikaanin kappale asiakirjasta on edelleen Vatikaanin kirjastossa.
Eunukki (kirja)

| Eunukki |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kristina Carlson
Kansitaiteilija:  Tuomi Parikka
Kieli:  suomi
Genre:  pienoisromaani
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2020
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  94
ISBN:  978-951-1-37163-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Eunukki on Kristina Carlsonin proosateos, jonka on julkaissut vuonna 2020 Otava.
Pienoisromaani Eunukki on 1120-luvun kiinalaisen hovieunukin, kuuluisan runoilijan Wang Wein kaiman, yksinpuhelu, jossa eunukki kertoo tarinansa siitä, kuinka hänet myytiin ja kuohittiin ja kuinka hän eli elämänsä Kiinan keisarin hovissa eri tehtävissä ja kuinka hän on nyt saavuttanut vanhuuden, 70 vuoden iän. Teos on julkaistu englanniksi nimellä Eunuch (Lolli Editions, 2023).