stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eeva-Liisa Myllymäki

Eeva-Liisa Myllymäki (o.s. Kalliolahti, s. 5. maaliskuuta 1948 Kuortane) on suomalainen juoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Kuortaneen Kuntoa. Urheilu-uran läpimurtovuosi oli 1963. Uraa kesti vammojen vuoksi vain vuoteen 1968.
Myllymäki (tuolloin vielä Kalliolahti) saavutti hopeaa junioreiden EM-kilpailujen 800 metrillä Odessassa 1966 ajalla 2.08,1. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sai samalla matkalla pronssia Göteborgissa 1963. Myllymäki edusti Suomea maaotteluissa kahdesti 400 metrillä ja 11 kertaa 800 metrillä. Syyskuussa 1966 kaksi viikkoa ennen nuorten EM-kisoja hän voitti 800 metrin maaottelujuoksun Helsingissä uudella Suomen ennätysajalla 2.10,0. Vuonna 1964 hän juoksi Sippolassa 600 metrin junioreiden Suomen ennätyksen 1.34,8. Ennätyksen rikkoi Maria Valtanen vasta vuonna 2006  .
Myllymäki voitti Kalevan kisoissa 800 metrin mestaruuden Turussa 1963 ajalla 2.15,8 ja Porissa 1967 juostuaan 2.10,7. Oulussa 1964 hän sai hopeaa, samoin 400 metrillä Jyväskylässä 1965. Hän on edelleen (tilanne 2021) nuorin Kalevan kisojen voittaja oltuaan 15 vuoden ja 4 kuukauden ikäinen 1963. SM-viesteissä hän kuului Kuortaneen Kunnon kultajoukkueeseen 3 × 800 metrin viestissä vuosina 1965, 1966 ja 1967 yhdessä Helena Ilkan ja Tuula Kuuselan kanssa. Maastojuoksun naisten henkilökohtaisen Suomen mestaruuden Myllymäki voitti vuosina 1963, 1964, 1965, 1966 ja 1967. Vuosina 1965 ja 1966 hän voitti lisäksi vuoden toiset SM-kilpailut, ”syysmaastot”. Hänen edustamansa Kuortaneen Kunto voitti maastojuoksun joukkue-SM-kultaa vuosina 1963–1966.
Myllymäki oli 800 metrin mestaruuden vuonna 1963 voittaessaan 15 vuoden ja 4 kuukauden ikäinen ja hän on edelleen kaikkien aikojen nuorin yleisurheilun Suomen mestari.
Myllymäki joutui lopettamaan uransa vain 20-vuotiaana jalkavaivojen vuoksi. Uransa lopettamisesta hän totesi:
»Lopulta päätös ei ollut vaikea, sillä olin ehtinyt saada urheilulta jo niin paljon. Olin valmistunut yo-merkonomiksi, ja minulla oli työpaikka Postipankissa, joten elämä meni eteenpäin luontevasti.»
Henkilökohtaiset ennätykset

300 m – 41,6 (1965)
400 m – 57,7 (1965, 1966)
600 m – 1.34,8 (1964)
800 m – 2.08,1 (1966)
Porin hätäkeskus

Porin hätäkeskus on yksi Suomen kuudesta hätäkeskuksesta. Se on vastuussa Satakunnan ja Pirkanmaan maakuntien hätäpuheluista. Porin hätäkeskus muodostui, kun Pirkanmaan ja Satakunnan hätäkeskukset yhdistyivät 19. marraskuuta 2013. Hätäkeskus sijaitsee Satakunnan Pelastuslaitoksen Kanta-Porin paloaseman ja Porin poliisiaseman kanssa samassa korttelissa. Myös valtakunnallinen hätäkeskuslaitos sijaitsee Porin hätäkeskuksen yhteydessä.
Erik Wilhelm Johnsson

| Erik Johnsson |
| --- | --- |
 Johnsson vuonna 1935
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1901
Kuollut: 29. tammikuuta 1977 (75 vuotta)
Ammatti:  toimitusjohtaja
Vanhemmat:  Aline Grönberg
Puoliso:  Irma Hjördis Sylvia o.s. Palander
Lapset:  4
Erik Johnsson (23. maaliskuuta 1901 – 29. tammikuuta 1977) oli suomalainen tekstiilialan tehtailija, liikemies ja kilpapurjehtija.
Johnsson syntyi sekatavarakauppias Karl Konstantin Johnssonin ja Aline Wiklundin (myöh. Johnsson, Grönberg) perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi ja lähti sitten opiskelemaan Englantiin Commercial Collegeen 1925-1926. Myöhemmin hän sai Saksassa liikemieskasvatustaselvennä.
Vuonna 1928 Erik Johnsson avioitui Irma Hjördis Sylvia Palanderin kanssa; heille syntyi neljä lasta. Samana vuonna Johnsson perusti Suomen Villan, jonka toimialana oli harjoittaa tekstiiliteollisuuden raaka-aineen lajittelua ja jalostamista sekä vanutehdas -ja villakehräämötoimintaa. Yritys hankki raaka-aineet ja valmisti Turun Vanun myyntituotteita.
Johnssonin äidin, kauppaneuvos Aline Grönbergin kuoltua hänen lapsensa siirtyivät Aline Grönbergin perustamien yritysten Turun Vanun, Turun Höyhenen, ja Turun Peiteteollisuuden johtoon. Erik Johnsson nimitettiin näiden yritysten hallituksen puheenjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi.
Vuonna 1952 Erik Johnsson laajensi yritystoimintaa perustamalla matto- ja verhoteollisuuteen Suomen Wiltonteollisuuden. Yritystä varten hän rakennutti Kaarinan Lemunniemelle Kaarinan mattotehtaan. Erik Johnssonin johtamat yritykset hyödynsivät toistensa tuotantoa, raaka-aineita ja myyntiä.
Näytäntökaudella 1956 – 1957 Åbo Svenska Teater esitti revyyn Under Åbo broar. Revyyn numerossa Mellan ljus och vadd taiteilija Rurik Römer oli Wadd-Kungen jossa roolissa hän parodioi Turun Vanun toimitusjohtajaa Erik Johnssonia.
Vuosina 1970–1971 Erik Johnsson luopui toimitusjohtajuudesta yrityksissään ja myi Suomen Villan, Turun Vanun ja Suomen Wiltonteollisuuden osakkeensa.
Johnsson oli aktiivinen kilpapurjehtija. Hän liittyi Airisto Segelsällskap ASS:n jäseneksi vuonna 1924 ja hänen ensimmäinen purjeveneensä valmistettiin Åbo båtvarfilla vuonna 1923. Johnsson osallistui vuosittain useisiin purjehduskilpailuihin Turun seudulla. Kun vuoden 1940 kesäolympialaisten osanottopurjehduksiin rakennettiin Suomessa kolme Star-luokan venettä, Erik Johnssonin hankki itselleen yhden ja se kastettiin Vestaksi.
Efik

| Efik> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Nigeria
Puhujia:  400,000 (1998)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet delta-cross-kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  efi
ISO 639-3:  efi
 Ohje 
Efik on Nigeriassa Cross Riverin ja Akwa Ibomin osavaltioissa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Kieltä puhuu äidinkielenä vain noin 400,000 ihmistä, mutta sitä käytetään Cross Riverin osavaltion lingua francana ja sitä osaa vieraana kielenä noin kaksi miljoonaa ihmistä. Efik on läheistä sukua Akwa Ibomin pääkielelle ibibiolle.
Pusta

Tyypillinen pustan vinttikaivo
Pusta (unk. puszta) on Unkarin aroseutu. Pustalla vallitsee mannerilmasto, ja kasvillisuus on niukkaa. Pusta oli alun perin melko autiota seutua, joka soveltui ainoastaan karjan laiduntamiseen. Nykyään suuri osa siitä on kastelulla muokattu maanviljelylle sopivaksi, ja alkuperäistä pustamaisemaa voi nähdä enää harvoissa paikoissa, esimerkiksi Hortobágyn kansallispuistossa. Maaperä koostuu mustastamullasta. Pohjaveden pinta on korkealla, minkä ansiosta puut ja pensaat saavat ravintoa koko vuoden.
Pustan muodostuminen

Alkujaan Unkarin pusta oli merenpohjaa, johon Tonava on kasannut lietettä. Myös tuuli on tuonut mukanaan pölymaata, ja näin Unkarin pusta on saanut alkunsa.
Viljelyskasvit

Unkarin pustalla kasvatetaan paljon paprikaa, sillä se on Unkarin kansallisherkku.lähde tarkemmin?
Triviaa

Puszta on unkarin kielessä paitsi aroseudun nimitys myös adjektiivi, jonka merkitys on tyhjä, autio, lakea ja paljas.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hungarian National Park The Puszta, Hortobágy
Pieni Vehkajärvi (Mäntyharju)

| Pieni Vehkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°29′36″N, 26°52′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Alaseen 
Järvinumero:  14.974.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,8 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,593 km  
Pinta-ala:  2,164 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Vehkajärvi 
Pieni Vehkajärvi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tyllilän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 230 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Simunanjoen valuma-alueeseen (14.974) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,8 metriä mpy.
Efkarpía

| Efkarpía Ευκαρπία |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Efkarpía
 Koordinaatit: 40°41′23″N, 22°57′12″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Pávlos Melás
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  071102
Väkiluku (2011):  13 905
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Efkarpía (kreik. Ευκαρπία) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Pávlos Meláksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ευκαρπίας, Dimotikí Enótita Efkarpías) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella ja kuuluu Thessalonikin metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 13 905 (vuonna 2011).
Efkarpía sijaitsee noin kuusi kilometriä Thessalonikin keskustasta pohjoiseen ja se on käytännössä Thessalonikin esikaupunkialuetta. Efkarpía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pávlos Meláksen kunnaksi yhdessä Políchnin ja Stavroúpolin kanssa.
Esko Lähtevänoja

| Esko Lähtevänoja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. toukokuuta 1953 (ikä 71) Utajärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Utajärven Urheilijat
Laji:  maastohiihto
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lahti 1978 | 4×10 km |  |
Esko Johannes Lähtevänoja (s. 14. toukokuuta 1953 Utajärvi) on entinen suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1970-luvulla. Seuratasolla hän edusti Utajärven Urheilijoita.
Lähtevänoja oli voittamassa hopeamitalia Suomelle 4 × 10 kilometrin viestissä hiihdon MM-kilpailuissa Lahdessa vuonna 1978. Suomen joukkueessa hiihtivät Lähtevänojan lisäksi Juha Mieto, Pertti Teurajärvi ja Matti Pitkänen.
Hänen suksensa ja MM-mitalinsa ovat esillä opastuskeskus Supassa, Rokualla.
Epidendroideae

| Epidendroideae |
| --- | --- |
 Lumikuningatar (Coelogyne cristata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae  Kosteletzky
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epidendroideae on kämmekkäkasvien viidestä alaheimosta suurin.
Sukuja

Epidendroideae-alaheimoon kuuluu 650 sukua ja 18 000 lajia eli suurin osa kaikista tunnetuista kämmekkäkasvilajeista. Sen lajeja kasvaa lähes koko maailmassa lukuun ottamatta pohjoisia ja eteläisiä napa-alueita, Afrikan, Arabian ja Australian kuivia aavikkoalueita ja Patagoniaa. Suurimmat suvut lajimäärineen:
Bulbophyllum – kirrikämmekät (2 035 lajia)
Epidendrum – epidendrumit (1 500 lajia)
Dendrobium – puikkokämmekät (1 400 lajia)
Pleurothallis – tupaskämmekät (1 000 lajia)
Lepanthes (>800 lajia)
Stelis (700 lajia)
Oncidium – nystykämmekät (680 lajia)
Masdevallia (410 lajia)
Liparis – kiiltovalkut (320 lajia)
Malaxis – mukulavalkut eli sääskenvalkut (300 lajia)
Maxillaria (300 lajia)
Crepidium (280 lajia)
Dendrochilum – riippakämmekät (265 lajia)
Calanthe – heidinkämmekät (260 lajia)
Acianthera (200 lajia)
Coelogyne – helokämmekät (200 lajia)
Specklinia (200 lajia)
Angraecum – tähtikämmekät (200 lajia)
Eulophia – korvakämmekät (200 lajia)
Phreatia (190 lajia)
Oberonia (175 lajia)
Taeniophyllum (170 lajia)
Phreatia (160 lajia)
Pinalia (160 lajia)
Telipogon (160 lajia)
Octomeria (150 lajia)
Dracula (120 lajia)
Encyclia (120 lajia)
Dichaea (110 lajia)
Trichosalpinx (110 lajia)
Ceratostylis (100 lajia)
Catasetum (100 lajia)
Elleanthus (100 lajia)
Glomera (100 lajia)
Prostheacea (100 lajia)
Sobralia – sobraliat (100 lajia)
Camaridium (80 lajia)
Platystela (75 lajia)
Brachionidium (65 lajia)
Appendicula (60 lajia)
Callostylis (60 lajia)
Neottia – pesäjuuret (60 lajia)
Nervilia (60 lajia)
Podochilus (60 lajia)
Scaphyglottis (60 lajia)
Sophronitis – tulikämmekät (60 lajia)
Ornithidium (55 lajia)
Lepanthopsis (50 lajia)
Maxillariella (50 lajia)
Restrepia (50 lajia)
Emilia Nyström

Nyströmin kaksoset Paf Open -turnauksessa Maarianhaminassa 2007. Emilia on kuvassa taaempana.
Emilia Nyström (s. 13. syyskuuta 1983 Muurame) on suomalainen, uransa vuonna 2015 lopettanut entinen rantalentopalloilija. Nyström pelasi läpi uransa identtisen kaksoissisarensa Erika Nyströmin parina. 177-senttinen Emilia on sisaruksista nuorempi. Sisarukset pelasivat yhteensä 157 FIVB:n World Tourin turnausta, mikä on kaikkien aikojen eniten lajin maailmankiertueella.
Nyströmien uran paras saavutus oli EM-pronssi Berliinissä 2010. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen aikuisten arvokisamitali lentopallossa. Sisarukset voittivat lisäksi junioreiden ja nuorten Euroopan-mestaruuden. He  sijoittuivat parhaimmillaan beach volleyn maailmankiertueen osakilpailussa kolme kertaa viidenneksi. Lisäksi he sijoittuivat kerran seitsemänneksi ja kolmetoista kertaa yhdeksänneksi. Nyströmit voittivat haastajakiertueen kilpailun Ranskan Le Lavandou'ssa vuonna 2003 ja sijoittuivat seuraavana vuonna samassa kilpailussa toiseksi. Turun kilpailussa he olivat kolmansia vuonna 2006.
Nyströmit voittivat naisten beach volleyn Suomen mestaruuden vuosina 2002, 2004, 2005, 2006, 2008 ja 2009. SM-hopeaa he saavuttivat vuosina 2000 ja 2001. Nyströmit ilmoittivat marraskuussa 2015 lopettavansa rantalentopallouransa. Sisarusten viimeinen beach volley -kausi 2015 oli loukkaantumisten sävyttämä, eikä pari kyennyt osallistumaan esimerkiksi SM-finaaleihin. Nyströmit pelasivat Euroopan kisoissa Bakussa kesällä 2015, mutta kisojen jälkeen he eivät enää kentällä esiintyneet Erikan selkävaivojen vuoksi.
Suomen historian ensimmäinen beach volleyn olympiapaikka oli sisarusten tavoitteena niin Pekingin kesäolympialaisiin 2008 kuin myös Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisiin. Rioon suomalaiset eivät enää tavoitelleet, kun loukkaantumiset sotkivat pelit. Olympiaunelma jäi sisaruksilta molemmilla kerroilla harmittavan lähelle, kun heidät kisoista erotti vain muutama maailmanlistalla korkeammammelle sijoittunut pari.
Yksityiselämä

Nyström seurusteli jääkiekkovalmentaja Ari-Pekka Siekkisen kanssa ja heille syntyi lapsi kesäkuussa 2018. Perhe asui aluksi Japanissa, jossa Siekkinen oli töissä. Sittemmin Nyström on muuttanut lapsensa kanssa synnyinseuduilleen Muurameen.
Aiheesta muualla

Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Pustoje Mogilno

| Pustoje Mogilno Пустое Могильно |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Sebežin piiri
Koordinaatit:  56°05′57″N, 29°04′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Nevedrjankan valuma-alue
Järvinumero:  01030000111102000025953
Mittaustietoja
Pituus:  1,7 km 
Leveys:  1,1 km 
Pinta-ala:  1,557 km² 
Tilavuus:  0,004671 km³ 
Keskisyvyys:  3 m 
Suurin syvyys:  7 m 
Valuma-alue:  3,1 km²  tai_3,26 km² 
 fiPustoje Mogilno 
Pustoje Mogilno (ven. Пустое Могильно, Александрово) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Sebežin piirissä.
Maantietoa

Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,56 neliökilometriä eli 156 hehtaaria. Järvi on metsäjärvi, jonka on saareton. Järven keskisyvyys on 3 metriä ja sillä on 7-metrinen syvänne. Sen länsi- ja eteläpuolelle on kohonut pääasiassa omakotitaloista muodostunut asuinalue, jota kutsutaan nimellä Aleksandrovo (ven. Александрово). Vain järven itäpuolella ei kulje tietä.
Luontoarvoja

Järvi luokitellaan ahven-karppi-tyyppiseksi, joiden lisäksi järvestä on tavattu: hauki, lahna, pasuri, ruutana, suutari ja mutakala, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Järvessä on myös rapua.
Vesistösuhteita

Pustoje Mogilno sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven koillispäästä lähtee laskuoja kohti pohjoista Svibloon, joka laskee Svibljankaa myöten Nevedrjankaan. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 3,1  tai 3,26 neliökilometriä .
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Internetin karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
1 2  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Пустое Могильно, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Pyllíni

| Pyllíni Πυλλήνη |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Pyllíni
 Koordinaatit: 38°32′N, 21°49′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Aitolia-Akarnania
Kunta:  Nafpaktía
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  380605
Väkiluku (2011):  857
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyllíni (kreik. Πυλλήνη; myös Pillíni; virallisesti Δημοτική Ενότητα Πυλλήνης, Dimotikí Enótita Pyllínis) on yksi Nafpaktían kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 857 (vuonna 2011).
Pyllínin kunnallisyksikkö käsittää Nafpaktían kunnan keskiosan. Se on nimetty alueella sijainneen antiikin aikaisen Pylenen (Pyllenen) kaupungin mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Palaiópyrgoksen kylä. Pyllíni oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Nafpaktían kunnaksi yhdessä Antírrion, Apodotían, Chálkeian, Náfpaktoksen ja Plátanoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Pyllínin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Anthófyto | Anthófyto | 57 |
| Anthófyto | Leptokaryá | 10 |
| Dorvitsiá | Dorvitsiá | 36 |
| Eleftherianí | Eleftherianí | 116 |
| Famíla | Famíla | 12 |
| Famíla | Plataniás | 48 |
| Famíla | Sykéa | 15 |
| Gávros | Gávros | 11 |
| Gávros | Koutsogiannaíika | 9 |
| Miléa | Miléa | 36 |
| Palaiópyrgos | Palaiópyrgos | 164 |
| Palaiópyrgos | Perivólia | 29 |
| Pokísta | Pokísta | 60 |
| Símos | Kámpos | 18 |
| Símos | Palaiochóri | 7 |
| Símos | Símos | 65 |
| Stránoma | Áno Kámpos | 34 |
| Stránoma | Káto Kámpos | 29 |
| Stránoma | Loutrá Stáchtis | 16 |
| Stránoma | Stránoma | 33 |
| Stýlia | Agía Triáda | 19 |
| Stýlia | Stýlia | 33 |
Yhteensä: 857
Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko

| Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko Церква Святого Духа |
| --- | --- |

Sijainti:  Potelytš, Lvivin piiri, Lvivin alue, Ukraina
Rakentamisvuosi:  1502
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko (ukr. Церква Святого Духа) on Potelytšissa Lvivin piirissä Lvivin alueella Ukrainassa sijaitseva vuonna 1502 rakennettu puukirkko, joka yhdessä muiden vastaavien Ukrainassa ja Puolassa sijaitsevien kirkkojen kanssa kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon yhteisnimellä Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat.
Historia

Kirkko rakennettiin vuonna 1502 tataarien polttaman edellisen, Borisille ja Glebille omistetun puukirkon tilalle. Uusi kirkko rakennettiin savenvalajien kustannuksella. Vuonna 1683 taiteilija Ivan Rutkovytš maalasi kirkkoon Deesis -ikonin.
Vuonna 2013 kirkko lisättiin yhdessä muiden samankaltaisten kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Kuvia kirkosta

Kirkko talvella.
Kirkon kellotorni.
Kirkko joelta katsottuna.
Kirkolle johtava portti.
Kirkon sisätiloja.
Kirkon sisätiloja.
Kirkon maalauksia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Poisoppiminen

Poisoppiminen tarkoittaa konstruktivistisen teorian mukaista vanhan tiedon poistamista uuden tiedon tieltä.[lähde? ] Kaikilla oppijoilla on olemassaolevia ennakkokäsityksiä mistä tahansa opittavasta aiheesta. Jotta opiskelun jälkeen uusi, tarkempi ja monimutkaisempi ymmärrys todella tulisi käyttöön, on vanha, väärä tai yksinkertaistava ymmärrys poisopittava. Puhutaan myös käsitteellisestä muutoksesta, jossa olemassaoleva käsite muutetaan opitun uuden tiedon mukaiseksi (akkommodaatio), sekä siirtovaikutuksesta, eli opitun uuden tiedon siirtymisestä käytäntöön.
Propionibacterium freudenreichii

| Propionibacterium freudenreichii> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Bakteerit Eubacteria
Pääjakso::  Actinobacteria
Luokka::  Actinobacteria
Lahko::  Propionibacteriales
Heimo::  Propionibacteriaceae
Suku::  Propionibakteerit Propionibacterium
Laji::  freudenreichii
Kaksiosainen nimi
 Propionibacterium freudenreichii  van Niel 1928 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Propionibacterium freudenreichii on grampositiivinen bakteeri, jota käytetään emmentaljuuston sekä sen rinnakkaistuotteiden valmistukseen. Bakteerin pitoisuus on näissä sveitsiläistyyppisissä juustoissa korkeampi kuin missään muussa juustossa. Grammassa emmentalia voi olla miljoona kappaletta elävää bakteeria grammaa kohden. Propionibakteereja on yleisesti maitotuotteissa, mutta niitä esiintyy myös maaperässä. Juustonvalmistuksessa P. freudenreichii muuttaa laktaattia asetaatiksi, propionaatiksi ja hiilidioksidiksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Propionibacterium freudenreichii
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Propionibacterium freudenreichii, taxonomy (englanniksi)
Pussikiitäjät

| Pussikiitäjät |
| --- | --- |
 Pussikiitäjä
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kiitäjät Apodidae
Suku::  Pussikiitäjät Tachornis  Gosse, 1847
Katso myös
   Pussikiitäjät Wikispeciesissä   Pussikiitäjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pussikiitäjät (Tachornis) on kiitäjälintusuku, johon kuuluu kolme lajia.
Lajit

Kääpiökiitäjä Tachornis furcata
Pallokiitäjä Tachornis phoenicobia
Pussikiitäjä Tachornis squamata
Aiheesta muualla

ITIS: Tachornis (englanniksi)
Eeva-Liisa Sorainen

Eeva-Liisa Sorainen, e. Mölsä (s. 1957 Nakkila) on suomalainen kuvanveistäjä ja keraamikko ja valjasseppä.
Sorainen kirjoitti ylioppilaaksi 1977 Kuninkaanhaan lukiosta Porista ja opiskeli Turun taideyhdistyksen Piirustuskoulussa 1977–1980. Hän on Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen.
Soraisen teoksia on useiden kaupunkien kokoelmissa. Hänen julkisia teoksiaan sijaitsee Kirrin päiväkodissa Jyväskylän maalaiskunnassa (1997), Keski-Suomen keskussairaalassa Jyväskylä (1997) ja Päiväkoti Rannassa Helsingin Herttoniemessä (2001).
Palkinnot

Kopijyvän palkinto parhaasta teoksesta Jyväskylän Taiteilijaseuran vuosinäyttelyssä 1998
Aiheesta muualla

Hannu Castrén: "Eeva-Liisa Mölsä", Sixty Files 1999 (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 9.1.2017
Eeva-Liisa Sorainen taiteilijamatrikkelissa
Ennakkomateriaali

Ennakkomateriaali tarkoittaa oppisisältöä, joka annetaan oppilaan saataville ennen kurssin tai muun opetustilanteen alkua, tarkoituksena, että oppilas tutustuu materiaaliin ennen opetusta. Tyypillisesti ennakkomateriaalin tarkoituksena on jakaa opetettavan aiheen perustietoja etukäteen, jotta perusasioiden läpikäymiseen ei tarvitse käyttää arvokasta aikaa kontaktiopetuksesta. Ennakkomateriaali voi koostua lukemistosta (kirjoja ja verkkolinkkejä), diagnostisista tenteistä, ennakkokyselyistä sekä arvioitavista ennakkotehtävistä.