stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bero Balk
Nuoruus ja kirkollinen ura

Björn Balk syntyi Vehmaan Palkkisissa. Hänen tarkka syntymävuotensa ei ole tiedossa, mutta todennäköisimmin hän syntyi 1350-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Björn Balkin isä Gregorius oli vehmaalainen rälssimies.
Bero opiskeli nuorena Prahassa. Sittemmin hän opiskeli Pariisin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi vuonna 1380. Opiskeluaikana hän vaihtoi nimensä Björnistä Bernhardiksi. Valmistumisen jälkeen hän palasi takaisin Suomeen. Hänet valittiin vuonna 1381 Turun hiippakunnan kanungin virkaan ja hän toimi siinä, kunnes hänet valittiin piispaksi. Piispaksi Bero nimitettiin vuonna 1385. Hän matkusti Roomaan hakemaan nimittämiselle vahvistuksen, jonka paavi myönsi 6. marraskuuta 1385.
Piispaksi tultuaan Balk valitsi nimekseen sata vuotta aiemmin vaikuttaneen Bero I:n mukaan nimen Bero II. Piispana Bero kehitti hiippakuntaansa ja teki parannuksia Turun tuomiokirkkoon. Hänen aikanaan Turkuun perustettiin muun muassa "Pyhäinjäännösten juhla", jota vietettiin Pyhän Henrikin muistopäivänä eli 20. tammikuuta. Lisäksi Turun tuomiokirkkoon perustettiin Pyhän Eerikin ja Pyhän Laurentiuksen alttarit. Hän kehitti myös jumalanpalveluskäytäntöä ja kirkollisia sakramentteja.
Bero oli opiskellut itse Pariisissa ja tiesi, millaisia vaikeuksia nuorilla opiskelijoilla oli. Siksi hän piispana tuki nuoria suomalaisia näiden opinnoissa. Tavoitteena oli varmistaa, että tulevaisuudessakin uusia pappeja valmistuisi Turun hiippakunnan virkoihin.
Suurvaltapoliittinen vaikuttaja

Bero II osallistui aktiivisesti valtakunnalliseen päätöksentekoon. Hän osallistui ensi kertaa herrainpäiville eli resessiin vuonna 1389 Söderköpingissä. Piispa Bero suhtautui erittäin myönteisesti Pohjoismaiden unioniin, jota myös Kalmarin unioniksi nimitetään. Hän oli vuonna 1396 läsnä Nyköpingin herrainpäivillä, joissa Margareeta I tunnustettiin lopullisesti myös Ruotsin valtakunnan hallitsijaksi. Hän osallistui herrainpäiville vielä Vadstenassa vuonna 1400. Bero II oli usein mukana sinetöimässä unionikokousten päätöksiä ja unionin puitteissa tehtyjä valtiosopimuksia. Hänen myötään Suomen kirkon johto oli mukana Kalmarin unionin rakentamistyössä jo sen alkuvaiheiden aikana.
Bero Balk oli vahvan ja yhtenäisen pohjoisen suurvallan kannattaja. Kuitenkin hänen ansiostaan Suomen kirkon eli Turun hiippakunnan suhteellisen vapaa ja omaehtoinen kehitys ei ollut uhattuna vaan vahvistui selvästi.
Piispa Bero kuoli Kuusiston piispanlinnassa 29. kesäkuuta 1412 ja hänet haudattiin Turun tuomiokirkkoon.
Aiheesta muualla

Juhani Rinne: Turun Tuomiokirkko keskiaikana  I Tuomiokirkon rakennushistoria.  Turku:  Uuden Auran osakeyhtiön kirjapaino, 1941.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Johannes Westfal | Turun piispa 1385–1412 | Seuraaja: Maunu Tavast |
Bero Balkin piispanvaakuna.
Brian Asawa

Brian Laurence Asawa (1. lokakuuta 1966 Fullerton, Kalifornia – 18. huhtikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen laulaja, äänialaltaan kontratenori. Hän otti aluksi pääaineekseen pianonsoiton Kalifornian yliopistossa, Santa Cruzissa. Hän kuitenkin siirtyi laulamisen pariin ja vaihtoi opinahjon Kalifornian yliopistoon, Los Angelesiin, jossa häntä opettivat Virginia Fox ja Kari Windingstad. Alun perin hän oli tenori, mutta siirtyi kontratenoriksi ja keskittyi tämän jälkeen pääasiallisesti barokkimusiikkiin.
Asawalla oli japanilaistaustaa. Hänen isänsä George oli kemisti ja äitinsä Fusako Yoshida kampaaja. Täti Ruth Asawa oli kuvanveistäjä.
Vuonna 1989 Asawa aloitti maisteriopintonsa varhaisen musiikin tulkinnassa Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa, jossa hänen opettajanaan oli luutisti James Tyler. Jo ennen valmistumistaan, vuonna 1991, Asawa voitti ensimmäisenä kontratenorina Metropolitan-oopperan National Council Auditions -kilpailun. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti ensimmäisenä kontratenorina Merolino-oopperaohjelmassa ja Adler-stipendillä opiskelemassa. Kaikkiaan hänet nähtiin kuudessa tuotannossa San Franciscon oopperan päänäyttämöllä vuosina 1991–2001.
Vuonna 1993 Asawa teki Euroopan-debyyttinsä Alankomaiden oopperassa Christoph Willibald Gluckin Orfeo ed Euridicessa. Tätä esiintymistä seuraasivat debyytit Santa Fen oopperassa Georg Friedrich Händelin Xerxesissä ja Houston Grand Operassa Benjamin Brittenin Kesäyön unelmassa. 1990-luvun kuluessa Asawa pääsi päärooleihin muun muassa Metropolitan-oopperassa, Gran Teatre del Liceussa, Pariisin oopperassa, Sydneyn oopperassa ja Teatro dell'Opera di Romassa.
Konserttisolistina Asawa esiintyi muun muassa Mostly Mozart -festivaalissa ja Carnegie Hallissa. Hän teki sekä soololevytyksiä että esiintymisiä päärooleissa monille eri levy-yhtiöille. Asawa teki yhteistyötä Diana Tashin kanssa; yhdessä he tulkitsivat muiden muassa Händelin, Claudio Monteverdin, Henry Purcellin, Felix Mendelssohnin, Franz Schubertin ja Gioacchino Rossinin töitä. Asawan ohjelmistoon kuului myös nykymusiikkia, kuten Peter Maxwell Daviesin Eight Songs for a Mad King, ja hän tilasi useita teoksia itselleen muiden muassa Jake Heggieltä.
Asawa oli homoseksuaalinen ja väitti vuonna 1998 The Advocate -lehdelle, että heteromiehet eivät homomiehistä poiketen koe miellyttäväksi korkeimmassa äänialassa laulamista. Asawa oli naimisissa Keith Fisherin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon. Asawan kirkkokunta oli Yhdistynyt metodistikirkko. Hän kuoli 49-vuotiaana maksan vajaatoimintaan oltuaan pitkään sairaana.
Candidatus Carsonella ruddii

| Candidatus Carsonella ruddii> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Bakteerit Eubacteria
Pääjakso::  Proteobacteria
Luokka::  Gammaproteobacteria
Heimo::  luokittelematon
Suku::  Candidatus Carsonella
Laji::  ruddii
Kaksiosainen nimi
 Carsonella ruddii 
Katso myös
   Candidatus Carsonella ruddii Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Candidatus Carsonella ruddii on endosymbionttinen bakteeri, jonka genomi on pienin kaikista tunnetuista bakteereista. Sillä ei ole monia elämälle välttämättömäksi luokiteltuja geenejä, mikä ehkä viittaa sen ehkä hankkineen organellimaisen elintavan. Sen genomi on vain kolmanneksen parasiittisesti elävän Nanoarchaeum equitansin genomista, joka oli tätä ennen pienin tiedetty genomi. C. ruddiilla on myös paljon suurempi osuus proteiineja ja RNA:ta koodaavaa aluetta genomista, 97.3%, kuin muilla tunnetuilla bakteereilla. Myös DNA:n AT-pitoisuus on huomattavan korkea. C. ruddiilta puuttuvia geenejä ovat esimerkiksi DNA:n kahdentumiseen, transkriptioon ja translaatioon liittyvät geenit sekä kolmen tärkeän aminohapon synteesin geenit.
C. ruddii esiintyy endosymbionttina kaikissa nilassa kulkevaa mahlaa syövissä Psyllidae-heimon hyönteisissä.
Aiheesta muualla

Candidatus Carsonella ruddiin kodonitaulukko (englanniksi)
Scientific American – Tiny Genome May Reflect Organelle in the Making (englanniksi)
http://www.biomedcentral.com/1471-2148/7/181
Candlelight Records

| Candlelight Records |
| --- | --- |

Perustajat:  Lee Barrett
Tyylilajit:  metallimusiikki
Kotimaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Candlelight Records on sekä eurooppalainen että yhdysvaltalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut metallimusiikkiin. Sen kärkinimiin kuuluvat mm.  Opeth, Vader ja Emperor.
Aiheesta muualla

Candlelight USA (Arkistoitu – Internet Archive)
Candlelight Europe
Carl Johan von Konow

Kuva liitetty von Konowiin ja korpraali Bergsteniin. Merkki julkaistu Talvisodan aikaan 1940.
Carl Johan von Konow (2. tammikuuta 1773 Akaa – 23. heinäkuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen von Konow -sukuun kuulunut Suomen sodassa taistellut sotilas, joka muistetaan parhaiten J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runosta Von Konow ja hänen korpraalinsa.
Von Konowin vanhemmat olivat majuri Gregori von Konow ja Ulrika Eleonora Blåfield ja puoliso vuodesta 1810 Agatha Kristina Becker (k. 1859). Eversti, valtiopäivämies Johan Emil von Konow oli heidän poikansa. Carl Johan von Konow kävi Haapaniemen sotakoulun ja osallistui Kustaa III:n sotaan 1788–1790 vänrikkinä, yleten luutnantiksi. 1907 hänestä tuli kuningatar Fredrika Dorotean kamaripaasi, 1804 hänet ylennettiin kapteeniksi Porin läänin jalkaväkirykmenttiin. Vuonna 1807 hän osallistui Pommerissa Napoleonin joukkoja vastaan tehtyyn sotaretkeen. Suomen sodan aikana hän toimi Porin jalkaväkirykmentin palveluksessa majurina ja komppanianpäällikkönä, kunnostautuen erityisesti Lapuan taistelussa ja Kauhajoella. Sodan jälkeen von Konow erosi Ruotsin armeijan palveluksesta majurina 1810. Hän palasi kuitenkin sotilasuralle Suomessa ja toimi vuodesta 1812 alkaen 2. suomalaisen jääkärirykmentin Kuopion pataljoonan komentajana. Von Konow ylennettiin everstiluutnantiksi 1819 ja 1822 hänestä tuli Hämeenlinnan pataljoonan komentaja. Hän erosi armeijan palveluksesta 1825 everstin arvoisena. Tämän jälkeen hän toimi maanviljelijänä. Hänet tunnettiin karskina herrana, joka mielellään muisteli sotakokemuksiaan.
Candie Evans

| Candie Evans> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jean Poremba
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1967 (ikä 57)
Pornonäyttelijä
Aktiivisena:  1985–1988
Elokuvien määrä:  148
Silmien väri:  vihreä
Hiusten väri:  Vaalea
Mitat:  80F-61-91 cm
Pituus:  155 cm
Paino:  48 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Candie Evans (oikealta nimeltään Jean Poremba, s. 22. maaliskuuta 1967 Newport Beach) on entinen pornotähti. Hän näytteli vuosina 1985–1987 yli 90 elokuvassa ja hänen kuviaan julkaistiin muutamissa pornolehdissä. Hän näytteli uransa aikana usealla eri nimellä, jotka olivat lähinnä nimikirjainten muuntelua (mm. Candy), käytti paria aliasta ja muutamaan otteeseen näytteli myös omalla nimellä.
Debyyttinsä Evans teki vuonna 1985 18-vuotiaana elokuvassa Crystal Balls. Hän työskenteli usein aikansa suurimpien pornotähtien kanssa ja esiintyi hetero- ja lesboseksiä sisältävissä kohtauksissa sekä masturbaatiokohtauksissa.
Evans jätti pornoteollisuuden vuonna 1988 ja asuu nykyään Orlandossa, Floridassa miehensä ja kahden lapsensa kanssa.
Aiheesta muualla

Candie Evans Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Candie Evans
Käännös suomeksi
Burmanvihertikka

| Burmanvihertikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Vihertikat Picus
Laji::  viridanus
Kaksiosainen nimi
 Picus viridanus  (Blyth, 1843) 
Katso myös
   Burmanvihertikka Wikispeciesissä   Burmanvihertikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Burmanvihertikka (Picus viridanus) on eteläaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Etelä-Myanmarista Thaimaahan ja Malakan niemimaan luoteiskolkkaan. Lajin holotyypin kuvaili Edward Blyth Arakanista Burmasta 1843.
Carl Johan Tawaststjerna

Carl Johan Tawaststjerna (17. joulukuuta 1812 Tukholma – 18. huhtikuuta 1874 Mikkelin maalaiskunta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Carl Johan Tawaststjernan vanhemmat olivat Ruotsin armeijan insinöörijoukkojen majuri Jakob Johan Tawaststjerna ja Magdalena Christina Cairenius ja puolisot vuodesta 1846 Charlotta Wilhelmina Elisabet Hising, senaattori Carl Gerhard Hisingn tytär (k. 1857), vuodesta 1858 Catarina Fredrika Granfelt (k. 1868) ja sitten Maria Charlotta Schlüter. Kenraali Frithiof Alarik Tawaststjerna oli hänen veljensä.
Carl Johan Tawaststjerna tuli 1835 nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Hänet ylennettiin porte-épée-vänrikiksi 1836, vänrikiksi 1839, aliluutnantiksi 1840, luutnantiksi 1841, alikapteeniksi 1846 ja kapteeniksi 1851. Everstiluutnantiksi ylennettynä hänet määrättiin heinäkuussa 1854 Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan ja Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan reservikomppanioiden päälliköksi, mistä tehtävästä hänet siirrettiin joulukuussa 5. Mikkelin ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan päälliköksi. Tawaststjerna ylennettiin everstiksi 1863. Hän toimi aatelissäädyssä edustajana valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina kesäkuussa 1868.
Blaze Bernsteinin murha

Blaze Bernstein oli 19-vuotias toisen vuoden opiskelija Pennsylvanian yliopistosta, joka löydettiin kuolleena puistosta Kalifornian Orangen piirikunnassa 10. tammikuuta 2018.
Bernstein oli vierailemassa perheensä luona Lake Forestissa, Kaliforniassa, kun hänet tapettiin. Hänen ruumiinsa löydettiin kahdeksan päivää sen jälkeen, kun hänet oli ilmoitettu kadonneeksi. Häntä oli puukotettu kaksikymmentä kertaa.
Kaksi päivää myöhemmin Samuel Woodward, yksi Bernsteinin lukioajan luokkatovereista ja uusnatsiterroristiryhmän Atomwaffen Divisionin jäsen, pidätettiin syytettynä Bernsteinin murhasta.  Koska Bernstein oli avoimesti sekä homo että juutalainen, viranomaiset julistivat Bernsteinin joutuneen viharikoksen uhriksi. Viidellä kuolemantapauksella oli yhteyksiä Atomwaffen Division -ryhmään kahdeksan kuukauden aikana vuodesta 2017 vuoteen 2018.
Blaze Bernstein

Bernstein syntyi 27. huhtikuuta 1998 Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat Gideon Bernstein, pääomasijoittaja, ja Jeanne Pepper, entinen lakimies, joka jätti lakityönsä vuonna 2000 kasvattaakseen lapsiaan.
Suoritettuaan lukion Blaze ilmoittautui perustutkinnon opiskelijaksi Pennsylvanian yliopistoon.
Woodwardia syytettiin murhasta ja tappavan aseen henkilökohtaisesta käytöstä. Elokuussa 2018 lisättiin kaksi syytettä viharikoksesta Bernsteinin seksuaalisen suuntautumisen vuoksi. Woodward, jonka DNA-todisteet ovat yhdistäneet murhaan, kiisti olevansa syyllinen. Alustava käsittely pidettiin tammikuussa 2019.
Woodwardin asianajaja sanoi, että Woodwardilla on Aspergerin syndrooma ja ongelmia liittyen omaan seksuaaliseen identiteettiinsä.
Woodwardia, joka oli rikoksen tekohetkellä 20-vuotias, uhkaa elinkautinen vankeusrangaistus, jos hänet todetaan syylliseksi. Häntä oli ennen viharikoksien lisäystä uhannut enintään 26 vuoden vankeustuomio. Woodwardin takuiksi määrättiin alun perin 5 miljoonaa dollaria, mutta marraskuussa 2018 tuomari päätti evätä Woodwardin takuun kokonaan ja määräsi hänet poliisin huostaan oikeudenkäynnin ajaksi.
Koronaviruspandemian vuoksi Woodward on pysynyt vangittuna. Hänen oikeudenkäyntinsä oli alustavasti suunniteltu alkavan vuonna 2021. Marraskuussa 2021 hänen oikeudenkäyntinsä oli alustavasti määrätty maaliskuulle 2022.
Aiheesta muualla

Bernsteinin muistosivu
Blaxploitaatio

Blaxpoitaatioelokuvan Sweet Sweetback’s Baadasssss Song (1971) juliste.
Blaxploitaatio on Yhdysvalloissa 1970-luvun alussa syntynyt ja kukoistanut eksploitaatioelokuvan suuntaus, jonka kohderyhmää ovat erityisesti afroamerikkalaiset katsojat. Blaxploitaatiot ovat yleensä toimintaelokuvia, joissa sankareina toimivat mustat ja valkoihoiset esitetään roiston asemassa. Ne olivat myös ensimmäisiä elokuvia, joissa ääniraitana käytettiin funk- ja soulmusiikkia.
Blaxploitaatioelokuvat syntyivät perinteisten elokuvissakävijöiden, valkoisen keskiluokan, muutettua lähiöihin katsomaan televisiota ja jätettyä kaupunkikeskustojen elokuvateatterit kärsimään katsojapulaa. Musta väestönosa asui lähempänä kaupunkien keskustoja ja sai nyt ensi kertaa nähtäväkseen omasta kulttuuripiiristään kertovia elokuvia.
Ensimmäisenä blaxploitaatiogenren elokuvana voidaan pitää joko independent-tuotantoa Sweet Sweetback’s Baadasssss Song tai Hollywoodin ison rahan tuotosta Shaft – kivikova dekkari. Molemmat elokuvat valmistuivat vuonna 1971.
Blaxploitaatioelokuvia

Lähteet:
Sweet Sweetback’s Baadasssss Song (1971)
Shaft – kivikova dekkari (Shaft, 1971)
Blacula (1972)
Hammer (1972)
Musta ase / Musta kanuuna (Black Gunn, 1972)
Shaft – kylmä hymy (1972)
Superfly - alamaailman kuningas (Superfly, 1972)
Verinen katu (Across 110th Street, 1972)
Väkivallan mies (Slaughter, 1972)
Älä kaiva verta nenästäsi (Trouble Man, 1972)
Alabama's Ghost (1973)
Blackenstein (1973)
Blacula II (Scream, Blacula, Scream, 1973)
Coffy (1973)
Detroit 9000 (1973)
Musta keisari (Black Caesar, 1973)
Shaft ja orjakauppa (1973)
Sweet Jesus, Preacherman (1973)
Willie Dynamite (1973)
The Black Godfather (1974)
Adiós, Amigo (1975)
Black Lolita (1975)
Palkkiometsästäjät (Boss Nigger, 1975)
Dolemite (1975)
Black Shampoo (1976)
Pyörremyrsky (The Human Tornado, 1976)
Shaft (alkuperäisen elokuvan jatko-osa vuodelta 2000)
Gayniggers from Outer Space (1992)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blaxploitaatio Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Sivustoja

Blaxpoitation.com (englanniksi)
Elitisti: Totuus blaxploitaatiosta DVD:llä – osa 1
Elitisti: Totuus blaxploitaatiosta DVD:llä – osa 2
Elitisti: Totuus blaxploitaatiosta DVD:llä – osa 3
Billy Idol (albumi)

| Billy Idol Billy Idol |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981–1982, Westlake Audio
 Julkaistu: 16. heinäkuuta 1982
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Keith Forsey
 Tyylilaji: hard rock, uusi aalto, punk rock
 Kesto: 42.12
 Levy-yhtiö: Chrysalis Records
Billy Idolin muut julkaisut
| Don't Stop 1981 | Billy Idol 1982 | Rebel Yell 1983 |
Billy Idol on englantilaisen rocklaulaja Billy Idolin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin heinäkuussa 1982 levymerkillä Chrysalis Records.
Kappaleet

A-puoli
Come On, Come On – 4.01
White Wedding (Part 1) – 4.13
Hot In The City – 3.39
Dead On Arrival – 3.55
Nobody's Business – 4.05
B-puoli
Love Calling – 4.56
Hole In The Wall – 4.11
Shooting Stars – 4.33
It's So Cruel – 5.15
Congo Man – 0.48
Kokoonpano

Billy Idol – laulu
Steve Stevens – kitara
Phil Feit – basso
Steve Missal – rummut
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: B
Aiheesta muualla

Billy Idol discogs.com -sivustolla
Borneontöpökerttunen

| Borneontöpökerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Aasiantöpökerttuset Urosphena
Laji::  whiteheadi
Kaksiosainen nimi
 Urosphena whiteheadi  (Sharpe, 1888) 
Katso myös
   Borneontöpökerttunen Wikispeciesissä   Borneontöpökerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Borneontöpökerttunen (Urosphena whiteheadi) on Malesian kotoperäinen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Borneon pohjoisosan. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Mount Kinabalulta 1888. Laji on nimetty John Whiteheadin kunniaksi.
Borneontrogoni

| Borneontrogoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Aasiantrogonit Harpactes
Laji::  whiteheadi
Kaksiosainen nimi
 Harpactes whiteheadi  Sharpe, 1888 
Katso myös
   Borneontrogoni Wikispeciesissä   Borneontrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Borneontrogoni (Harpactes whiteheadi) on trogonien heimoon kuuluva Borneon kotoperäinen lintu. Sen esiintymisalue käsittää saaren pohjoisosan Kinabalusta Mount Dulitille. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Kinabalusta vuonna 1888.
Candle in the Wind

| ”Candle in the Wind” Elton John |
| --- | --- | --- |

Vuoden 1987 painos
Singlen tiedot
 Albumilta: Goodbye Yellow Brick Road
 Äänitetty : lokakuu 1973
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.50
 Levy-yhtiö: MCA, DJM
Elton Johnin muut singlet
| ”Step into Christmas” 1973 | ”Candle in the Wind” 1974 | ”Bennie and the Jets” 1974 |
Candle in the Wind on Elton Johnin säveltämä ja esittämä kappale vuodelta 1973. Sen sanoitti Bernie Taupin. Kappale kirjoitettiin yksitoista vuotta aikaisemmin kuolleen Marilyn Monroen muistolle. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1974.
Vuonna 1997 laulu uudelleensanoitettiin Prinsessa Dianan muistolle ja Elton John esitti sen hänen hautajaisissaan. Laulun single nousi listakärkeen monissa maissa, ja se saavutti paljon suuremman suosion kuin alkuperäinen laulu. Single kuuluukin nykyisin kaikkien aikojen myydyimpien joukkoon.
Vuoden 1997 versio > Listasijoituksia

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Australia: 1
Belgia (Flanderi): 1
Belgia (Vallonia): 1
Iso-Britannia: 1
Itävalta: 1
Ranska: 1
Ruotsi: 1
Suomi: 1
Yhdysvallat: 1
Aiheesta muualla

Elton Johnin virallinen sivusto (englanniksi)
Elton Johnin diskografia (englanniksi)
Brfxxccxxmnpcccclllmmnprxvclmnckssqlbb11116

Brfxxccxxmnpcccclllmmnprxvclmnckssqlbb11116 (lausutaan Albin) oli vuonna 1991 syntyneelle ruotsalaislapselle aiottu nimi. Lapsen vanhemmat aikoivat ensin jättää lapsen nimeämättä vastalauseeksi Ruotsin nimilaille. Kun lasta ei ollut nimetty hänen viidenteen syntymäpäiväänsä mennessä, määräsi tuomioistuin vanhemmille 5 000 kruunun (noin 500 euron) sakot. Tämän jälkeen vanhemmat ilmoittivat vuoden 1996 toukokuussa nimeävänsä lapsen 43-kirjaimisella kirjainsarjalla, sanoen sen olevan "pregnantti ekspressionistinen kehitelmä, jota pidämme taiteellisena luomuksena". Vanhemmat ehdottivat että nimi ymmärrettäisiin ’patafysiikan hengessä. Oikeus hylkäsi ehdotuksen ja määräsi vanhemmat maksamaan sakon. Tämän jälkeen vanhemmat yrittivät muuttaa nimen kirjoitusasun muotoon "A", mutta sekin ehdotus hylättiin.
Aiheesta muualla

MIT:n sivu, jolla kerrotaan asiaa koskevasta Reutersin uutisesta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Burmeister & Wain

Burmeister & Wain oli vuonna 1846 toimintansa aloittanut tanskalainen telakka ja konepaja, jonka pääkonttori oli Kööpenhaminassa. Telakka sai Rudolf Dieseliltä yksinoikeuden valmistaa Tanskassa dieselmoottoreita. Maailman ensimmäinen dieselkäyttöinen valtamerialus M/S Selandia valmistui telakalta vuonna 1912. Vuonna 1980 telakan osti saksalaisen Man SE:n, jolloin syntyi MAN B&W Diesel. Nykyään yritys on osa suuriin dieselmoottoreihin ja laivojen propulsiojärjestelmiin keskittynyttä MAN Diesel & Turbo SE:tä. Tällä maailmanlaajuisesti toimivalla yrityksellä on yhä toimintaa myös Tanskassa, muun muassa tuotekehityskeskus.
Asiasta muualla

Tanskan Kulttuuriministeriön sivu Burmaister ja Wainin telakka-alueesta, tanskankielinen, vuodelta 2013
Bruce Arena

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Bruce Arena
Syntymäaika: 21. syyskuuta 1951 (ikä 73)
Syntymäpaikka: Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Seura
Seura:  Yhdysvallat
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1969–1971 1971–1973 1976 |  Nassau Lions  Cornell Big Red  Tacoma Tides |  |
Maajoukkue
| 1973 |  Yhdysvallat | 1 (0) |
Valmennusura
1973 1976 1978–1996 1995–1998 1996–1998 1998–2006 2006–2007 2008–2016 2016–:  Cornell University (apuv.)  University of Puget Sound  University of Virginia  Yhdysvallat U23  D.C. United  Yhdysvallat  Red Bull New York  Los Angeles Galaxy  Yhdysvallat
Bruce Arena (s. 21. syyskuuta 1951 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. 2016–2017 hän toimi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.