stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miyuki Yanagita

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Miyuki Yanagita
Syntymäaika: 11. huhtikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Chigasaki, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 158 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–1999 2000–2005 2006–2012 | NTV Beleza Tasaki Perule FC Urawa Reds | 32 (7) 85 (19) 122 (20) |
Maajoukkue
| 1997–2008 | Japani | 91 (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Miyuki Yanagita (jap. 柳田 美幸, Yanagita Miyuki; s. 11. huhtikuuta 1981 Chigasaki) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Yanagita debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 1997. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1999, 2003, 2007, kesäolympialaisissa 2004 ja 2008. Hän on pelannut 91 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Miyuu Nagayoshi

| Miyuu Nagayoshi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1998 Japani
Kansalaisuus:   Japani
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2015–
Pituus:  168 cm
Paino:  66 kg
Painoluokka:  keskisarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten kyokushin.World Open  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten kyokushin.World Open  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten kyokushin.World Open  | Maa:   Japani> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2019 | avoin |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 2019 | -65 kg |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 2018 | avoin |  |
|  Pronssia | Tokio 2015 | avoin |  |
Nuorten kyokushin
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 2015 | +50 kg |  |
Miyuu Nagayoshi (s. 1998) on japanilainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen maailmanmestari ja voittanut myös kerran nuorten maailmanmestaruuden.
Kilpaura

Nagayoshi saavutti huhtikuussa nuorten maailmanmestaruuden tyttöjen 15–17-vuotiaiden sarjassa yli 50-kiloisissa. Hän voitti loppuottelussa Kana Kurosawan. Samana vuonna elokuussa Nagayoshi kilpaili aikuisten sarjassa Japanin mestaruuskisoissa. Hän saavutti pronssia voitettuaan mitaliottelussa Natsuki Otan.
Nagayoshi eteni mitalipeleihin vuoden 2016 maailmanmestaruuskisoissa, mutta hävisi pronssiottelussa Julija Grigorjevalle.
Lokakuussa 2018 Nagayoshi saavutti Japanin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Nanami Saton.
Nagayoshi saavutti ensimmäisen maailmanmestaruutensa huhtikuussa 2019, kun hän voitti loppuottelussa Julija Grigorjevan. Toisen maailmanmestaruutensa hän voitti samana vuonna marraskuussa. Tällä kertaa kolmansissa avoimen painoluokan maailmanmestaruuskisoissa hän voitti loppuottelussa Nanami Saton.
Mellunkylän pelastusasema

Mellunkylän pelastusasema
Mellunkylän pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen asema numero 60, joka otettiin käyttöön vuonna 2002. Aikaisemmin asema sijaitsi Herttoniemessä. Asemalla sijaitsee Helsingin pelastuslaitoksen letkuhuolto.
Aseman yksiköt

| --- | --- |

Yksikkötunnus: Tyyppi
R HE 601: Pelastusyksikkö
R HE 6012: Pelastusyksikkö (vara)
R HE 606: Nostolava-auto
R HE 6062: Nostolava-auto (vara)
R HE 607: Huoltoauto
R HE 604: Vaihtolava-auto
R HE 6042: Vaihtolava-auto
R HE 6088: Mönkijä
E HE 1261: Hoitotason ambulanssi
E HE 1262: Hoitotason ambulanssi
E HE 1361: Perustason ambulanssi
E HE 1362: Perustason ambulanssi
E HE 1363: Perustason ambulanssi
Pelastusasemalla on konttikalustoa, kuten letkukontti, hiekkasirotin, vaahtokontti ja pumppukontti. Pelastusasemalla on myös mönkijä maanalaisten tilojen ja maastopelastustehtävien varalta.
Michel Sardou

Michel Sardou
Michel Sardou (s. 26. tammikuuta 1947, Pariisi) on ranskalainen laulaja ja sanoittaja, joka on hyvin suosittu erityisesti ranskalaisella kielialueella.
Tausta

Laulajanuran lisäksi Michel Sardou on toiminut näyttelijänä niin teatterissa kuin elokuvissakin. Tässä kaikessa hän on toiminut sukunsa perinteiden mukaisesti, sillä hänen isänsä oli Fernand Sardou ja äitinsä Jackie Rollin, molemmat viihdealan ammattilaisia.
Sardou on avioitunut kolmesti:
Françoise Pettré, tanssija. He avioituivat 1965 ja erosivat 1977. Heillä on kaksi yhteistä tytärtä: Sandrine (1970) ja Cynthia (1973).
Elizabeth Haas (Babette). He avioituivat 1977 ja erosivat 1998. Tästä liitosta syntyi kaksi poikaa: Romain, arvostettu ja tunnustettu kirjailija (1974) ja Davy, näyttelijä (1978).
Anne-Marie Périer, joka on näyttelijä François Périer'n tytär, valokuvaaja Jean-Marie Périer'n sisar. Hän on toiminut aiemmin päätoimittajana Elle-lehdessä. Michel ja Anne-Marie avioituivat vuonna 1999.
Musiikki

Sardou on kuuluisa rakkauslauluistaan kuten La Maladie d'Amour, mutta hänen laulunsa ovat käsitelleen useita yhteiskunnan sosiaalisia ja poliittisia ongelmia, kuten naisten asemaa islamilaisessa yhteiskunnassa, katolisen papiston selibaattia. kolonialismia ja kuolemantuomiota. Usein hänen musiikkinsa on syntynyt yhteistyössä ranskalaisen Jacques Revaux'n tai italialaisen Toto Cutugnon kanssa.
Vielä tänään, yli 40 vuoden mittaisen uran tehtyään Sardou on erinomaisen suosittu Ranskassa. Tästä on osoituksena on hänen pitämänsä 18 perättäisen konsertin putki Paris-Bercy-areenalla vuonna 2001. Saliin mahtuu kerrallaan noin 17.000 kuuntelijaa. Ja vuonna 2004 hänen albuminsa Du plaisir kohosi heti Ranskan listan kärkeen.
Diskografia

Osittainen
J'habite en France 1970
Danton 1972
La maladie d'amour 1973
La vieille 1976
La java de Broadway 1977
Je vole 1978
Verdun 1979
Victoria 1980
Les lacs du Connemara 1981
Il était là 1982
Vladinir Ilitch 1983
lo Domenico 1984
Chanteur de Jazz 1985
Musulmanes 1985
La maladie d'amour 1988
Le privilège 1990
Le bac G 1992
Selon que vous serez etc., etc. 1994
Salut 1997
Français 2000
Du plaisir 2004
Hors format 2006
Take a closer look (2020)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
SardouForever, kokonaan Sardoulle omistetut sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Michel Sardou - fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Diskografia
Sardou -fanisivut
Clubsardou, kokonaan Sardoulle omistetut sivut
Vuosi tuhat, kokonaan Sardoulle omistetut sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sardou -kokoelma
Regards, kokonaan Sardoulle omistetut sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Misao Ōkawa

Misao Ōkawa (jap. 大川ミサヲ, 5. maaliskuuta 1898 – 1. huhtikuuta 2015 Osaka) oli japanilainen kimonokauppiaiden sukuun kuulunut nainen. Hän syntyi ja asui Osakan prefektuurissa.
Ōkawasta tuli maailman vanhin elävä nainen Koto Ōkubon kuoltua 12. tammikuuta 2013. Myöhemmin Ōkawasta tuli maailman vanhin elävä ihminen hänen maanmiehensä Jirōemon Kimuran kuoltua 12. kesäkuuta 2013. Ōkawa oli Hatsue Onon kuoltua 17. lokakuuta 2012 toinen kahdesta elossa olleesta henkilöstä, joka oli vahvistetusti syntynyt vuonna 1898. Toinen oli yhdysvaltalainen Gertrude Weaver (s. 4. heinäkuuta 1898). Ōkawasta tuli 28. elokuuta 2014 vanhimmaksi elänyt japanilainen ja aasialainen nainen hänen ohitettuaan Tane Ikain iän. Ōkawa oli viimeinen elossa ollut 1800-luvulla syntynyt japanilainen ja aasialainen. Ōkawa täytti 117 vuotta 5. maaliskuuta 2015. Hän oli ensimmäinen japanilainen ja aasialainen ja viides henkilö maailmassa, joka todistettavasti on saavuttanut vähintään 117 vuoden iän. Shigechiyo Izumin on aiemmin uskottu olleen vanhin koskaan elänyt japanilainen. 117 vuoden 27 päivän iän saavuttanut Ōkawa on kaikkien aikojen yhdeksänneksi vanhimmaksi vahvistetusti elänyt ihminen.
Mattias Sjögren

| Mattias Sjögren |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1987 (ikä 36) Landskrona, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sjöa
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Rögle BK
Sarja:  SHL
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Rögle BK (Allsv./SEL) Färjestads BK (SEL) Hershey Bears (AHL) Linköping HC (SHL) Ak Bars Kazan (KHL) ZSC Lions (NLA)
Mattias Sjögren (s. 27. marraskuuta 1987 Landskrona, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL:n Rögle BK:ssa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Suhteellisen isokokoisen Sjögrenin vahvuudet ovat taklaamisessa ja pelintekemisessä.
Ura > Seuraura

Sjögren on IF Lejonetin kasvatti, mutta hän aloitti ammattilaisuransa Röglessä. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2004–2005, jolloin Sjögren pelasi yhden ottelun Allsvenskanissa. Tulokaskaudellaan 2005–2006 hän teki 40 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4. Sjögren eteni Röglen kanssa Elitserienin karsintoihin vuosina 2006 ja 2007, mutta sarjanousu tuli lopulta kolmannella kerralla kauden 2007–2008 päätteeksi.
Ensimmäisellä Elitserien-kaudellaan 2008–2009 Sjögren teki 43 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13. Hän teki ensimmäisen Elitserien-maalinsa 4. joulukuuta 2008 Södertäljen Pontus Sjögrenin taakse. Keväällä 2009 Rögle BK joutui Elitserienin karsintoihin, mutta onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Huhtikuussa 2009 Sjögren teki yksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2009–2010 hänestä tuli Röglen varakapteeni. Sjögren teki 11 osumallaan Elitserienin yhden kauden maaliennätyksensä, mutta Rögle joutui keväällä 2010 jälleen Elitserienin karsintoihin. Sjögrenille ja Röglelle jo viidennet peräkkäiset karsinnat päättyivät joukkueen putoamiseen takaisin Allsvenskaniin. Sjögren jakoi tehoilla 4+5=9 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Mario Kempen ja Simon Hjalmarssonin kanssa.
Helmikuussa 2010 Sjögren teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Rögle BK:n kanssa, mutta joukkueen pudottua Allsvenskaniin hän purki sopimuksen ja siirtyi kaudeksi 2010–2011 kaksivuotisella sopimuksella Färjestads BK:hon. Sjögren teki tehoilla 7+17=24 Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä. Keväällä 2011 hän voitti Ruotsin-mestaruuden.
Kesäkuussa 2011 NHL-varaamaton Sjögren teki kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Washington Capitalsin kanssa, mutta hän palasi jo 19:n farmijoukkue Hershey Bearsissa, AHL:ssä pelatun ottelun jälkeen kevääseen 2013 ulottuvalla sopimuksella Färjestadiin marraskuussa 2011.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
Sjögren pelasi MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän voitti hopeaa. Sjögren debytoi Ruotsin A-maajoukkueessa 11. marraskuuta 2010 Karjala-turnauksen avausottelussa Tšekkiä vastaan, joka pelattiin České Budějovicen Budvar Arenalla. Hän teki ottelussa Ruotsin 1–1-tasoitusmaalin Martin Thörnbergin syötöstä Jakub Štěpánekin taakse.
Muuta

Sjögrenin isoveli Marcus on pelannut puolustajana Ruotsin I-divisioonassa Helsingborgs HC:ssa.
Mark Lewis Jones

Mark Lewis Jones.
Mark Lewis Jones (s. 1964 Rhosllannerchrugog, Wales) on walesilainen näyttelijä.
Jones on valmistunut näyttelijäksi Royal Welsh College of Music and Dramasta. Hän on ollut teatteriesiintyjänä muun muassa Royal Shakespeare Companyn näytelmissä. Jones on työskennellyt pääasiassa Britanniassa, mutta hän on ollut mukana myös eräissä Hollywood-tuotannoissa, kuten elokuvissa Master and Commander: Maailman laidalla (2003) ja Star Wars: The Last Jedi (2017).
Televisiorooleja Jonesilla on ollut esimerkiksi sarjoissa Chernobyl, The Crown, Erikoisjoukkue, Game of Thrones, Holby Cityn sairaala, Murhan jäljet, Syrjäinen maa ja Torchwood.
Aiheesta muualla

Mark Lewis Jones Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matti Nurmia

Matti Juhani Nurmia (26. elokuuta 1930 Rauma – 7. joulukuuta 2022 Jyväskylä) oli suomalainen fyysikko, professori ja keksijä. Fyysikkona hän erikoistui kokeelliseen ydinfysiikkaan.
Akateeminen ura

Matti Nurmia väitteli tohtoriksi fysiikan alalta Helsingin yliopistossa vuonna 1956. Väitöstutkimuksessa mitattiin lämpöä, kun muodostui tietty kiderakenne (tutkimuksessa tarkasteltavana oli korkeissa lämpötiloissa syntyvä TICI- ja TIBr-yhdisteiden muodostama kiteinen seos). Menetelmänä Nurmia sovelsi differentiaalista kalorimetriaa. Se on eräs termoanalyyttinen menetelmä, jolla voidaan tutkia reaktioiden lämpömäärää ja lämpömäärän muutosta.
Nurmia aloitti varsinaisesti tieteellisen uransa toimiessaan vuosina 1959–1967 fysiikan apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa. Sen ohella hän oli 1962–1963 tutkijana Yhdysvalloissa Oklahoma State Universityssa Lisäksi hän oli Helsingin yliopiston fysiikan dosentti 1968–1975.
Vuosina 1968–1998 Nurmia työskenteli Kalifornian yliopiston Lawrence Berkeley National Laboratoryssa. Siellä hän oli mukana työryhmässä, joka löysi useita uusia alkuaineita. Ryhmä tutki kemisti Albert Ghiorson johdolla siirtymämetalleihin kuuluvan harvinaisen ruteniumin ja keinotekoisen dubniumin ominaisuuksia. Näihin tutkimuksiin osallistui myös suomalainen fyysikko Kari Eskola.
Nurmia jäi virallisesti eläkkeelle Jyväskylän yliopistosta vuonna 1992. Vielä vuonna 1995 hänet kuitenkin kutsuttiin määräaikaiseen puolen vuoden professuuriin Jyväskylän yliopiston kemian laitokselle. Professuuri oli yliopiston ja Teknologiakeskuksen yhteisrahoituksena toteutettu hanke. Nurmia oli myös useiden vuosien ajan erikoistutkijana ja vierailevana professorina Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella. Vuosina 2011–2012 hän oli Jyväskylän yliopistossa erikoistutkijana kemian laitoksella. Sittemmin hän vielä jatkoi tutkimustyötä kemian laitoksella emerituksena.
Jyväskylän vuosinaan Nurmia oli mukana ainakin yhdessä fysiikan tutkimuksessa, joka käsitteli titaani-ionien tuottamista ionilähdettä käyttäen.
Hannu Koivisto, Juha Ärje, Raimo Seppälä & Matti Nurmia: Production of titanium ion beams at an ECR ion source. Nucl. Instr. and Meth. B 187 (2002) 111.
Keksinnöt ja yritystoiminta

Fyysikkona Nurmia erikoistui kokeellisen ydinfysiikan tutkimukseen. Tieteellisen uran jälkeen hän meritoitui keksijänä. Nurmia esimerkiksi kehitti menetelmän hiilidioksidin neutraloimiseksi maasälvän avulla. Tästä vuoden 2011 ympäristöteosta hän sai Energiateollisuuden Kestävän kehityksen foorumin kunniakirjan. Kehittämiään keksintöjä hallinnoimaan hän vuonna 2004 perusti yrityksen Cuycha Innovation Oy, jonka toimitusjohtaja on vuodesta 2010 ollut hänen poikansa Ilkka Nurmia. Teknologian kokeilu Botswanassa päättyi tuloksettomana vuonna 2015, kun suunnitellun neutralointilaitoksen rakentaminen peruuntui .
Nurmia myös kehitteli vuonna 2011 pystyakselista tuuliturbiinia. Tekniikkaa hyödyntävä koevoimala suunniteltiin pystytettäväksi vuoden 2012 aikana.
Julkaisuja

Nurmia julkaisi joitakin teoksia tieteellisistä aiheista (lähinnä fysiikan alalta) sekä tieteellisiä tutkimusartikkeleita.
A method for the study of processes in ionic crystals (1959). Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia. ISSN 0066-2003; 22.
Matti Nurmia & Eijo Vesanen: Finland's contribution to the seismotectonic map of Europe (1961). Helsinki: Helsingin yliopisto, seismologian instituutti.
Matti Nurmia & Tor Stubb: Preparation and use of Ge (Li) gamma detectors (1966).Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia. ISSN 0066-2003; 213.
Aiheesta muualla

Finnish scientist developed method to neutralise carbon dioxide, Timo Siukonen, Hs.fi (englanniksi)
Matti Nurmia, Vetyä kesytetään (Henkilökuva). Yle.fi, Elävä arkisto, radiohaastattelu fuusioreaktorista vuodelta 1956
Matti Nurmian muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Montell

Montell on muun muassa Suomessa esiintyvä sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Annu Montell (s. 1976), suomalainen seitsenottelija
Donny Montell (oik. Donatas Montvydas, s. 1987), liettualainen laulaja ja lauluntekijä
Elsa Montell (ent. Montell-Saanio, 1926–2019), suomalainen tekstiilitaiteilija
Emma Montell (s. 1981), suomalainen aitajuoksija
Hilma Montell (1853–1932), suomalainen kirjailija
Justus Elias Montell (1869–1954), suomalainen biologi, metsänhoitaja ja ornitologi
Malla Montell (s. 2004), suomalainen voimistelija
Torsten Montell (s. 1937), suomalainen arkkitehti
Thyra Montell (1884–1970), suomalaisen opettaja ja naisvoimistelun uranuurtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mitä näitä nyt oli

| Mitä näitä nyt oli Turmion Kätilöt |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 6. heinäkuuta 2012
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 77.50
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  29.
Turmion Kätilöiden muut julkaisut
| Perstechnique 2011 | Mitä näitä nyt oli 2012 | Technodiktator 2013 |
Mitä näitä nyt oli on suomalaisen industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden kokoelma-albumi. Se julkaistiin 6. heinäkuuta 2012 levymerkillä Spinefarm Records.
Kappaleet

Verta ja lihaa – 3.33
Paha ihminen – 3.28
Teurastaja – 3.05
4 käskyä – 4.22
Pimeyden morsian – 5.05
Liitto – 3.31 (Live @ Henry's Pub 1.8.2005)
Stormbringer – 3.29
Varjot – 3.49
S!ka! – 3.36
Pirun nyrkki – 3.49
Tirehtööri – 4.09
Mistä veri pakenee – 4.08
Irstauden ilosanoma – 3.29
Hades – 4.38
U.S.C.H! – 3.30
Minä määrään – 3.27
Suolainen kapteeni – 4.15
Grand Ball – 3.34 (feat. Peter Tägtgren)
Lapset ja vanhemmat – 5.28
Vedetäänkö vai ei – 3.33
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Mitä näitä nyt oli discogs.com -sivustolla
Mikko Kuukka

| Mikko Kuukka |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1985 (ikä 38) Hämeenkyrö, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kuke
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  92 kg
Pelinumero:  19
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Ilves (SML) Lukko (SML) Blues (SML) JYP (SML) Sheffield Steelers (EIHL) Jukurit (SML) Kiekko-Espoo (Mestis) Herning Blue Fox (Tanska) Chamonix (Ranska)
Mikko Kuukka (s. 3. marraskuuta 1985 Hämeenkyrö) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Seurajoukkueura

Kuukka pelasi kauden 2002–2003 Ilveksen A- ja B-junioreissa. Kesällä 2003 WHL-seura Red Deer Rebels varasi Kuukan.. Hän siirtyikin seuraavaksi kaudeksi Pohjois-Amerikan juniorisarjaan. Kuukka pelasi Red Deerissä kaksi kautta ja oli toisella kaudellaan seuran eniten peliaikaa saaneita puolustajia. Ilvekseen Kuukka palasi kaudeksi 2005–2006, kun hän teki kolmivuotisen sopimuksen joukkueen kanssa. Hänen sopimustaan jatkettiin vuodella toukokuussa 2007.
Kuukka loukkaantui pahasti kaudella 2008–2009, kun hänen polven ristisiteensa vaurioitui Antti Laaksosen taklauksesta lokakuussa ottelussa Lukkoa vastaan. Kuukka joutui sivuun koko loppukaudeksi, sillä vamma vaati puolen vuoden levon. Kuukan ura Ilveksessä jatkui kauteen 2009–2010, jonka jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen Lukon kanssa. Syyskuussa 2011 Kuukka joutui jälleen pitkäksi aikaa sivuun loukkaantumisen vuoksi.
Toukokuussa 2012 Blues ilmoitti Kuukan siirtyvän Espooseen. Alkuvuodesta 2014 Blues ja Kuukka solmivat kauden 2014–2015 kattavan jatkosopimuksen.
Lokakuussa 2014 Kuukka pelasi 400. ottelunsa SM-liigassa.
Kaudeksi 2016-2017 Kuukka siirtyi JYPin organisaatioon jossa hän pelasi Mestistä JYP-Akatemiassa ja JYPin liigajoukkueessa. Hän oli tehnyt poikkeuksellisen debyyttiesityksen Mestis-sarjassa, yli 30-vuotiaana sekä 10 vuotta liigadebyytin jälkeen. Kaudella 2017-2018 Kuukka voitti JYPin kanssa CHL-mestaruuden helmikuussa 2018.
Ura > Maajoukkueura

Kuukka pelasi kahdesti nuorten arvoturnauksissa. Hän edusti Suomea kertaalleen sekä alle 18-vuotiaiden että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Kuukka sai ensimmäisen kerran kutsun aikuisten maajoukkueeseen joulukuussa 2009, kun Jukka Jalonen valitsi hänet Euro Hockey Tourille kuuluvaan Moskovan turnaukseen. Kuukka valittiin keväällä 2010 MM-kilpailujen leiriryhmään.
Mitchell Parish

Mitchell Parish, alun perin Michael Hyman Pashelinsky (10. heinäkuuta 1900 – 31. maaliskuuta 1993) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hänen tunnetuimpia sanoituksiaan ovat ”Stardust”, ”Sweet Lorraine”, ”Deep Purple”, ”Stars Fell on Alabama” ja ”Sophisticated Lady”.
Parish syntyi Liettuassa vuonna 1900. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin, Shreveportin kaupunkiin Louisianassa, Parishin ollessa seitsemän kuukauden ikäinen. Neljävuotiaana hän muutti New Yorkiin, jossa vietti lapsuutensa. Hänen ensimmäinen työnantajansa oli musiikintuottaja Jack Mills, jonka yhtiölle Parish kirjoitti huumorimusiikkia vaudeville-esityksiin 12 dollarin viikkopalkalla.
Parishin ensimmäinen menestyskappale oli vuoden 1928 ”Sweet Lorraine”, ja vuotta myöhemmin seurasi Hoagy Carmichaelin säveltämä ”Stardust”, josta tuli yksi aikakauden suurimmista populaarimusiikin hiteistä ja yksi nauhoitetuimmista jazzstandardeista. Vaikka itsenäisten populaarimusiikin kappaleiden kirjoittaminen olikin hänen pääasiallinen työnsä, Parish sanoitti toisinaan myös näytelmämusiikkia. Hänen sanoituksiaan käytettiin muun muassa musikaaleissa Cotton Club Parade, Earl Carroll Vanities of 1940 ja Icecapades of 1941. Sanoitustensa lisäksi hän julkaisi runokirjan For Those in Love.
Mellow

| Mellow Maria Mena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. maaliskuuta 2004
 Tuottaja(t): Arvid Solvan
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 40.03
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Maria Menan muut julkaisut
| Another Phase 2002 | Mellow 2004 | White Turns Blue 2004 |
Mellow on norjalaisen laulaja Maria Menan albumi vuodelta 2004.
Kappaleet

What’s Another Day – 2.54
Just a Little Bit – 3.57
You’re the Only One – 2.45
Come in Over Me – 1.45
Patience – 3.49
Take You with Me – 2.59
Shadow – 3.39
Lose Control – 2.38
So Sweet – 4.46 (feat. Thomas Dybdahl)
Your Glasses – 4.00
Sorry – 2.54
A Few Small Bruises – 3.57
Singlet

Just a Little Bit
You’re the Only One
Memorial Album for Johnny Ace

| Memorial Album for Johnny Ace Johnny Ace |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1952–1954
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: Rhythm and blues
 Levy-yhtiö: Ace Records
Memorial Album for Johnny Ace on ko. yhdysvaltalaisen rhythm and blues -laulajan, pianistin ja mustan musiikin ehkä ensimmäisen supertähden muistolle omistettu monofoninen kokoelma-albumi vuodelta 1981.
Levy-yhtiö on Ace Records. Singleinä julkaistujen kappaleiden alkuperäinen levy-yhtiö on houstonilainen Duke Records ja tämän Englannissa tehdyn albumin lupa on saatu MCA Recordsilta. Osallisena on myös Swift Records, 3 Kentish Town Road, London.
Kansitekstin on laatinut Dzondira LaIsac.
Albumin on masteroinut Bob Jones Wembleyn Music Centren studiossa. Kansitaiteen on tehnyt Waldo's.
Kappaleet

Pledging My Love (F. Washington / D. Robey) 1954, Duke Records 136
Ace's Wild (J. Ace) 1953, 112
Anymore (Washington / Robey) 1953, 144
Yes Baby (w. Big Mama Thornton) (J. Ace) 1954, 118
My Song (D. James) 1952, 102
Never Let Me Go (Joe Scott) 1954, 132
Don't You Know (Washington / Robey) 1956, 154
The Clock (J. Mattis) 1953, 112
No Money (tunt.) 1954, 136
Angel (D. James) 1952, 107
Follow the Rule (J. Ace) 1952, 102
Burley Cutie (J. Alexander) 1954, 132
Please Forgive Me (Joseph August) 1954, 128
You've Been Gone So Long (J. Ace) 1954, 128
Albumilla on mukana kolme Johnny Acen ykköshittiä Yhdysvaltain R&B-listalla: "My Song", "The Clock" sekä suurin hitti "Pledging My Love". Muita hyvin menestyneitä kappaleita ovat "Angel" ja "Never Let Me Go".
Johnny Acen menestyslevyt olivat enimmäkseen pehmeitä ja sielukkaita blues/R&B-balladeja. Tällä albumilla on mukana myös vauhdikkaampia esityksiä, kuten "Don't You Know", "No Money", "Follow the Rule" ja "You've Been Gone So Long".
Big Mama Thorntonin kanssa duetoitua kappaletta "Yes Baby" ei ole aikaisemmin julkaistu albumilla.
"Ace's Wild" ja "Burley Cutie" ovat soitinkappaleita.
Useimmilla raidoilla taustayhtyeenä on Johnny Boardin orkesteri. Kappaleilla "The Clock" ja "Angel" taustayhtye on kuitenkin Beale Streeters ja kappaleella "Please Forgive Me" Johnny Otisin orkesteri.
Laulujen julkaisija on Leeds Music paitsi kappaleen "Pledging My Love" osalta Chappell Music Ltd. ja "No Money" osalta Copyright Control.