stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Randy Couture

| Randy Couture |
| --- | --- |
 Randy Couture Comic Conissa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1963 (ikä 61) Lynnwood, Washington, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Natural, Kapteeni Amerikka
Aktiivisena:  1997–2011
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  kreikkalais-roomalainen paini, nyrkkeily, lukkopaini
Seura:  RAW (1997–1999) Team Quest (1999–2006) Xtreme Couture (2006–2011)
Tilastot
Ottelut:  30
Voitot:  19
– tyrmäyksellä:  7
– luovutuksella:  4
– päätöksellä:  8
Tappiot:  11
– tyrmäyksellä:  6
– luovutuksella:  4
– päätöksellä:  1
Aiheesta muualla
www.randycouture.com
Randy Duane Couture (myös ”The Natural”, s. 22. kesäkuuta 1963 Lynnwood, Washington) on yhdysvaltalainen entinen vapaaottelija ja nykyinen näyttelijä. Hän on B.J. Pennin, Conor McGregorin, Daniel Cormierin, Henry Cejudon, sekä Georges St-Pierren lisäksi ainoa ottelija, joka on voittanut Ultimate Fighting Championship -mestaruuden kahdessa eri painoluokassa; raskaassa ja kevyessä raskaassasarjassa.
Randyn poika Ryan on niin ikään vapaaottelija, Ryan Couture ottelee kevytsarjalaisena ja hän on otellut Strikeforce-promootiossa.
Vapaaottelu

Vuoden 1997 UFC 13 -turnauksessa Couture kohtasi UFC-debyytissään Tony Halmeen ja kukisti tämän 56 sekunnissa kuristusotteella.
Randy Couture myös uusi UFC:n raskaansarjan mestaruutensa 3. maaliskuuta 2007 UFC 68 Uprising -tapahtumassa. Couture voitti hallitsevan mestarin Tim Sylvian tuomariston yksimielisellä päätöksellä ja 25. elokuuta 2007 hän puolusti vyötään tyrmäämällä Gabriel Gonzagan UFC 74 Respect -tapahtumassa. Couture on ainoana UFC:n mestareista saavuttanut viisi mestaruutta.
11. lokakuuta 2007 Couture ilmoitti vetäytyvänsä UFC:n parista kesken sopimuskautensa. Useiden neuvotteluiden jälkeen UFC:n toimitusjohtaja Dana Whiten kanssa Couture kuitenkin palasi kehään 15. marraskuuta 2008 otteluun, jossa panoksena oli UFC:n raskaansarjan mestaruus. Couture kuitenkin hävisi ottelun toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä Brock Lesnarille. Seuraavaksi Couture kohtasi Antonio Rodrigo Nogueiran 29. elokuuta 2009 UFC 102 -turnauksessa häviten tälle yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Seuraavaksi hän pudottautui kevyeen raskaaseensarjaan ja otteli Brandon Veraa vastaan UFC 105:ssä voittaen tämän yksimielisellä tuomaripäätöksellä, mitä seurasi UFC 109:ssä nopea kuristusvoitto Mark Colemanista. Couture toimi myös valmentajana The Ultimate Fighter -televisiosarjan ensimmäisellä tuotantokaudella.
Randy Couturen viimeisin ottelu oli 28. elokuuta 2010 ”UFC 118:Edgar vs Penn 2” -tapahtumassa, jossa hän kohtasi paremmin nyrkkeilijänä tunnetun James Toneyn. Kyseessä oli Toneyn vapaaottelu-uran ensimmäinen ottelu. Couture voitti ottelun Arm Triangle -kuristuksella ensimmäisessä erässä.
Näyttelijänä

2010-luvulla Couture näytteli Toll Roadin roolihahmoa The Expendables -elokuvassa ja sen jatko-osissa The Expendables 2 ja The Expendables 3. Couture on esiintynyt vierailevana tähtenä muiden muassa TV-sarjoissa The Unit, The Roots of Fight ja Hawaii Five-O.
Yksityiselämä

Couture on ollut naimisissa kolmesti, Sharonin, Trician, ja Kim Couturen (o.s. Borrego) kanssa. Couture ja Kim hakivat avioeroa Toukokuussa 2009. Erosta huolimatta Randy Couture jatkaa ex-vaimonsa valmentamista ja tukemista hänen urallaan vapaaottelijana.  Hänellä on kolme lasta, pojat Ryan ja Caden, sekä tytär Aimee. Couture asuu Las Vegasissa
Ottelutyyli

Couture ei ole parhaimmillaan pystyottelussa vaan hänen kamppailutyylinsä perustuu maassa tapahtuvaan kontrollointiin ja iskuihin (ns. Ground and pound). Tämä johtuu hänen taustastaan kreikkalais-roomalaisessa painissa. Couturen maassa tapahtuvan Ground and pound -tekniikan onkin arvioltu kuuluvan maailman parhaiden joukkoon.[lähde? ]
Saavutukset > Vapaaottelu

UFC
Raskaansarjan mestaruus (kolmesti, puolusti yhteensä kolmesti)
Alemman raskaansarjan mestaruus (kahdesti)
Alemman raskaansarjan tilapäinen mestaruus (kerran)
Illan kamppailu (kahdesti)
Vanhin UFC-mestaruuden voittanut ottelija (43 vuotta ja 255 päivää)
Vanhin UFC-mestaruutta puolustanut ottelija (44 vuotta ja 65 päivää)
Vanhin UFC-ottelun voittanut ottelija (47 vuotta ja 68 päivää)
Ensimmäinen ottelija UFC:ssä, joka on voittanut kahden eri painoluokan mestaruuden
Ensimmäinen ottelija UFC:ssä, joka on voittanut tilapäisen UFC-mestaruuden
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Randy Couture Wikimedia Commonsissa
UFC:n raskaansarjan mestarit
UFC:n alemman raskaansarjan mestarit
Kummisetä (elokuva)

| Kummisetä> The Godfather |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi
Ohjaaja:  Francis Ford Coppola
Käsikirjoittaja:   Mario Puzo  Francis Ford Coppola 
Tuottaja:  Albert Ruddy
Säveltäjä:  Nino Rota
Kuvaaja:  Gordon Willis
Leikkaaja:   William H. Reynolds  Peter Zinner  Marc Laub  Murray Solomon 
Tuotantosuunnittelija:  Dean Tavoularis
Pukusuunnittelija:  Anna Hill Johnstone
Pääosat:   Marlon Brando  Al Pacino  James Caan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Xfinity Streampix Ivi.ru
Ensi-ilta:  15. maaliskuuta 1972
Kesto:  175 min
Alkuperäiskieli:  englanti, italia
Budjetti:  6 000 000 $
Tuotto:  245 066 411 $
Seuraaja:  Kummisetä osa II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kummisetä on vuonna 1972 julkaistu Francis Ford Coppolan ohjaama elokuva. Se perustuu Mario Puzon samannimiseen romaaniin ja on Kummisetä-trilogian ensimmäinen osa. Pääosissa ovat Marlon Brando, Al Pacino, Diane Keaton ja James Caan. Elokuva on perhekronikan tapaan kerrottu tarina italialaislähtöisen järjestäytyneen rikollisuuden, mafian, vaikutusvallasta ja toiminnasta Yhdysvalloissa toisen maailmansodan jälkeisenä aikana. Siinä ei kuitenkaan esitetä suoranaista sanallista viittausta mafiaan.
Elokuva noudattaa melko tarkkaan romaanin tapahtumia. Se sijoittuu noin kymmenen vuoden pituiselle ajanjaksolle heti toisen maailmansodan jälkeen. Elokuva sai katsojilta erittäin hyvän vastaanoton ja ohjaaja Coppola ja pääosaa esittänyt Al Pacino nousivat tätä kautta maailmanmaineeseen. Myös Robert Duvall ja James Caan saivat siitä vauhtia uralleen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Marlon Brando   | … |   Vito Corleone   |
|   Al Pacino   | … |   Michael Corleone   |
|   James Caan   | … |   Santino ”Sonny” Corleone   |
|   Robert Duvall   | … |   Tom Hagen   |
|   Diane Keaton   | … |   Kay Adams   |
|   Richard S. Castellano   | … |   Peter Clemenza   |
|   Sterling Hayden   | … |   Mark McCluskey   |
|   John Marley   | … |   Jack Woltz   |
|   Richard Conte   | … |   Emilio Barzini   |
|   Al Lettieri   | … |   Virgil Sollozzo   |
|   Abe Vigoda   | … |   Salvatore Tessio   |
|   Talia Shire   | … |   Connie Corleone   |
|   Gianni Russo   | … |   Carlo Rizzi   |
|   John Cazale   | … |   Fredo Corleone   |
|   Rudy Bond   | … |   Don Cuneo   |
|   Al Martino   | … |   Johnny Fontane   |
|   Morgana King   | … |   Carmella Corleone   |
|   Lenny Montana   | … |   Luca Brasi   |
|   Johnny Martino   | … |   Paulie Gatto   |
|   Alex Rocco   | … |   Moe Greene   |
Tuotanto

Tuottajat eivät olleet luottavaisia siihen, että hanke onnistuisi. Esimerkiksi ohjaajan heille esittämät näytteet kohtauksista, jotka tapahtuvat heikosti valaistuissa huoneissa, ja päähenkilöstä, jonka puheesta on vaikeaa saada selvää, aiheuttivat epäuskoa.
Elokuvan budjetti oli melko pieni, 2,5 miljoonaa dollaria. Ohjaajaksi valittiin suurelle yleisölle tuntematon Francis Ford Coppola. Romaanin saadessa enemmän menestystä, ja Coppolan edellyttäessä 1940-luvun autenttisuutta nousivat kustannukset kuuteen ja puoleen miljoonaan dollariin. Kuvaukset kestivät 62 päivää vuonna 1971.
Brandon roolityöhön liittyen on elokuvan ulkopuolella esiintynyt monia anekdootteja: Hänen poskensa saatiin pyöreämmiksi virheellisen tiedon mukaan pumpulilla, vaikka todellisuudessa hän käytti hammastukia.
Tuotanto > Näyttelijävalinnat

Mario Puzo avusti elokuvan tekemisessä ja oli toinen elokuvan käsikirjoittajista. Coppola oli hyvin määrätietoinen näyttelijävalinnoissaan. Rahoituksen niukkuuden vuoksi hän ei pystynyt valitsemaan useita hyvin tunnettuja näyttelijöitä, joten vain vanhan Kummisedän rooliin panostettiin valitsemalla siihen Marlon Brando. Michael Corleonen rooliin hyväksyttiin täysin tuntematon Pacino vasta ohjaajan uhattua keskeyttää koko elokuvan tuotannon.
Ohjaajan tytär Sofia Coppola, joka esittää Kummisetä III:ssa Michael Corleonen tytärtä, esittää Michaelin sisarenpoikaa tämän ristiäisissä.
Palkinnot > Oscarit

Paras elokuva
Paras miespääosa: Marlon Brando (kieltäytyi palkinnosta)
Paras sovitettu käsikirjoitus: Francis Coppola ja Mario Puzo
Ehdokkuudet:
Paras miessivuosa: James Caan
Paras miessivuosa: Al Pacino
Paras miessivuosa: Robert Duvall
Paras ohjaus: Francis Ford Coppola
Paras musiikki
Paras editointi
Paras puvustus
Parhaat äänet
Elokuva on saanut lisäksi 19 muuta palkintoa ja on toinen IMDb Top 250 -tietokannan suosituimman elokuvan listalla, sekä listakakkonen American Film Instituten 100 parhaan amerikkalaiselokuvan listalla.
Elokuvan jatko-osat

Elokuvan osoittauduttua suurmenestykseksi sille tehtiin kaksi jatko-osaa: Kummisetä osa II (1974) ja Kummisetä osa III (1990). Jatko-osien ilmestyttyä ensimmäistä elokuvaa on joskus kutsuttu nimellä Kummisetä I. Trilogian kakkososaa pidetään usein avausosaakin parempana. Jälkimmäinen jatko-osa tehtiin vasta 16 vuotta ensimmäisen osan jälkeen.
Electronic Arts julkaisi elokuvan pohjalta samannimisen, vuonna 2006 julkaistun videopelin The Godfather: The Game.
Kirjallisuutta

Anhava, Martti: ”Seepran elokuvallinen ajatus”, Francis Ford Coppolan elokuvan Kummisedän kerronta. Filmihullu 1/2017.
Aiheesta muualla

Kummisetä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
DVD-arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive). FilmiFIN.
Kummisetä
| --- | --- |
 Elokuvat:  Kummisetä • Kummisetä osa II • Kummisetä osa III
 Corleonen perhe:  Vito Corleone • Carmella Corleone • Tom Hagen • Sonny Corleone • Fredo Corleone • Michael Corleone • Connie Corleone-Rizzi • Apollonia Vitelli-Corleone • Kay Adams • Anthony Corleone • Mary Corleone • Vincent Mancini-Corleone
 Muut henkilöt:  Genco Abbandando • Don Altobello • Pete Clemenza • Johnny Fontane • Moe Greene • Lucy Mancini • Salvatore Tessio
 Videopelit:  The Godfather • The Godfather II
 Katso myös:  Mario Puzo • Francis Ford Coppola • Järjestäytynyt rikollisuus • Mafia • Cosa Nostra • Sisilia
Sairaan kaunis maailma

| Sairaan kaunis maailma |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Juha Fiilin, 1997.
Ohjaaja:  Jarmo Lampela
Käsikirjoittaja:  Jarmo Lampela
Tuottaja:  Mika Ritalahti
Säveltäjä:   Petri Nieminen  Pekka Suvinen 
Kuvaaja:  Harri Räty
Leikkaaja:  Kimmo Taavila
Lavastaja:  Anne Karttunen
Pääosat:   Joonas Bragge  Arttu Kapulainen  Pihla Penttinen  Ilkka Koivula  Kati Outinen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lasihelmi Filmi
Levittäjä:  Finnkino
Ensi-ilta:  11. huhtikuuta 1997
Kesto:  1h 35min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  4 467 213 markkaa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sairaan kaunis maailma on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Jarmo Lampela. Elokuva kertoo kolmesta hajonneissa perheissä kasvaneesta helsinkiläisestä teini-ikäisestä, jotka päätyvät huumekuriireiksi. Sairaan kaunis maailma voitti Jussi-palkinnot sarjoista paras elokuva, paras kuvaus (Harri Räty) ja paras leikkaus (Kimmo Taavila).
Elokuvan kuvauksessa käytettiin paljon käsivarakuvausta ja räikeitä värisuodattimia. Kirosanan ”vittu” on laskettu esiintyvän elokuvan dialogissa kaikkiaan 358 kertaa. Sairaan kaunis maailma oli ensimmäinen suomalainen elokuva, jolle tehtiin oma internet-kotisivu. Elokuussa 1999 siitä tuli myös ensimmäinen internetissä luvallisesti esitetty suomalainen elokuva, kun se esitettiin EastpopNettiTV:n lähetyksessä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joonas Bragge  | … |  Ippe   |
|  Arttu Kapulainen  | … |  Papu   |
|  Pihla Penttinen  | … |  Mia   |
|  Ilkka Koivula  | … |  Kalle   |
|  Kati Outinen  | … |  Tarja, Ipen äiti   |
|  Sakari Korhonen  | … |  Sakke, Ipen isä   |
|  Pekka Valkeejärvi  | … |  Esa, Papun isä   |
|  Jyri Ojansivu  | … |  Sami, Papun veli   |
|  Irja Matikainen  | … |  Anita, Mian äiti   |
|  Tuula Nyman  | … |  nainen pankkiautomaatilla   |
|  Taru Mäkelä  | … |  Papun bööna   |
Aiheesta muualla

Lasihelmi Filmi – Sairaan kaunis maailma
MTV3:n arvostelu elokuvasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (elokuva)

| Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit> The Lord of the Rings:  The Fellowship of the Ring |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Peter Jackson
Käsikirjoittaja:  Fran Walsh Philippa Boyens Peter Jackson
Perustuu:  J. R. R. Tolkienin romaaniin Sormuksen ritarit
Tuottaja:  Barrie M. Osborne Peter Jackson Fran Walsh Tim Sanders
Säveltäjä:  Howard Shore
Kuvaaja:  Andrew Lesnie
Leikkaaja:  John Gilbert
Tuotantosuunnittelija:  Grant Major
Pukusuunnittelija:  Ngila Dickson Richard Taylor
Lavastaja:  Dan Hennah  Alan Lee
Pääosat:  Elijah Wood Ian McKellen  Liv Tyler Viggo Mortensen Sean Astin Cate Blanchett John Rhys-Davies Billy Boyd Dominic Monaghan Orlando Bloom Christopher Lee Hugo Weaving Sean Bean Ian Holm Andy Serkis
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Uusi-Seelanti  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Wingnut Films The Saul Zaentz Company
Levittäjä:  New Line Cinema
Ensi-ilta:  19. joulukuuta 2001
Kesto:  178 minuuttia 208 minuuttia (pidennetty versio)
Alkuperäiskieli:  englanti, sindar
Budjetti:  93 000 000 dollaria
Tuotto:  871 530 324 dollaria
Katsojat:  715 047 (Suomessa)
Seuraaja:  Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (engl. The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring) on  vuonna 2001 ensi-iltansa saanut ensimmäinen osa Peter Jacksonin ohjaamasta Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiasta, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin fantasiaromaaniin Taru sormusten herrasta. Elokuvaa seuraavat elokuvat Kaksi tornia ja Kuninkaan paluu.
Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 887 miljoonaa dollaria ja oli vuoden 2001 toiseksi eniten tuottanut elokuva. Julkaisun aikaan elokuva oli kaikkien aikojen viidenneksi eniten tuottanut elokuva maailmassa. Elokuva oli Suomessa vuoden 2002 katsotuin elokuva yli 548 000 katsojalla ja sai kaikkiaan Suomessa elokuvateatterilevityksen aikana yli 715 000 katsojaa.
Elokuva sai kolmetoista Oscar-ehdokkuutta ja voitti palkinnot parhaasta musiikista, erikoistehosteista, kuvauksesta ja maskeerauksesta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elijah Wood  | … |  Frodo Reppuli   |
|  Ian McKellen  | … |  Gandalf Harmaa   |
|  Liv Tyler  | … |  Arwen   |
|  Viggo Mortensen  | … |  Aragorn   |
|  Sean Astin  | … |  Samvais ”Sam” Gamgi   |
|  Cate Blanchett  | … |  Galadriel   |
|  John Rhys-Davies  | … |  Gimli   |
|  Billy Boyd  | … |  Peregrin ”Pippin” Tuk   |
|  Dominic Monaghan  | … |  Meriadoc ”Merri” Rankkibuk   |
|  Orlando Bloom  | … |  Legolas   |
|  Christopher Lee  | … |  Saruman   |
|  Hugo Weaving  | … |  Elrond   |
|  Sean Bean  | … |  Boromir   |
|  Ian Holm  | … |  Bilbo Reppuli   |
|  Andy Serkis  | … |  Klonkku   |
|  Sala Baker  | … |  Sauron   |
|  Alan Howard  | … |  Sauronin ääni   |
|  Marton Csokas  | … |  Celeborn   |
|  Lawrence Makoare  | … |  Lurtz   |
|  Craig Parker  | … |  Haldir   |
|  Mark Ferguson  | … |  Gil-galad   |
|  Peter McKenzie  | … |  Elendil   |
|  Harry Sinclair  | … |  Isildur   |
Tuotanto

Elokuvan lopun tekijäluettelossa mainitaan kaiken kaikkiaan 1 780 nimeä.
Tuotanto > Kuvaukset

Kaikkia elokuvan kolmea osaa kuvattiin yhtä aikaa, yhteensä 18 kuukautta. Kuvausryhmiä oli käytössä viidestä seitsemään ja jokaisella ryhmällä oli käytössä kaksi kameraa.
Tuotanto > Kuvaukset > Mittasuhteet

Mittasuhteet hobittien ja ihmisten välillä toteutettiin useita eri tekniikoita käyttäen. Kuvausryhmällä oli käytössään pienikokoisia sijaisnäyttelijöitä, joita käytettiin silloin kun näyttelijä on selin kameraan päin. Näyttelijöiden kasvoista tehtiin myös naamiot, joita sijaisnäyttelijät käyttivät joissakin kohtauksissa. Muutamassa kohtauksessa näyttelijän kasvot on lisätty sijaisnäyttelijän kehoon. Vaikeissa kohtauksissa käytettiin väärää perspektiiviä, eli isommalta näyttävä henkilö oli etualalla ja pienenemmältä näyttävä taka-alalla. Väärässä perspektiivissä näyttelijöiden työtä vaikeutti se, ettei hän ollut katsekontaktissa vastanäyttelijän kanssa. Osa kohtauksista kuvattiin myös blue screen -taustaa vasten, jolloin henkilö liitettiin elokuvaan jälkeenpäin.
Repunpään kohtaukseen rakennettiin kaksi samanlaista lavastetta, pienempi ja isompi. Pienempi lavaste oli Gandalfin näyttelijää Ian McKelleniä varten ja suurempi hobiteille.
Vastaanotto

Vuonna 2023 elokuva nousi ykkössijalle suomalaisen elokuvalehti Episodin ”maailman oikeasti parhaimpien elokuvien” joulukalenterissa.
Vastaanotto > Palkinnot

Elokuva voitti neljä Oscaria: musiikista, erikoistehosteista, kuvauksesta ja maskeerauksesta. Se oli ehdolla myös yhdeksään muuhun Oscar-palkintoon.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit Box Office Mojossa. (englanniksi)
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit Metacriticissä. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 2001: Rentun ruusu | Suomen lippukassan ykkönen 2002 | Seuraaja: 2003: Pahat pojat |
Peter Jacksonin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
1980-luku: Bad Taste (1987) · Meet the Feebles (1989)
1990-luku: Aivokuollut (1992) · Taivaalliset olennot (1994) · Kummituskopla (1996)
2000-luku: Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (2001) · Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (2002) · Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003) · King Kong (2005) · Oma taivas (2009)
2010-luku: Hobitti – Odottamaton matka (2012) · Hobitti – Smaugin autioittama maa (2013) · Hobitti – Viiden armeijan taistelu (2014)
Elokuvavuosi 2012

Elokuvavuosi 2012 käsittelee vuoden 2012 aikana ensi-iltansa saaneita elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat

Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 2012 olivat:
Ensi-iltoja

007 Skyfall ensi-ilta 30. marraskuuta. Ensimmäisestä Bond-elokuvasta 50 vuotta.
Abraham Lincoln: Vampire Hunter
The Amazing Spider-Man
American Pie: Luokkakokous ensi-ilta 6. huhtikuuta 2012
The Avengers
Battleship
Dark Shadows ensi-ilta 11. toukokuuta.
Diktaattori ensi-ilta 16. toukokuuta.
Dragon Eyes
The Expendables 2 ensi-ilta 17. elokuuta.
Hobitti – Odottamaton matka ensi-ilta 14. joulukuuta.
Härmä
Ice Age 4: Mannerten mullistus ensi-ilta 29. kesäkuuta.
Iron Sky ensi-ilta 4. huhtikuuta.
Ja saapuu oikea yö
Juoppohullun päiväkirja
Killing Them Softly
Kohta 18
Kulman pojat ensi-ilta 24. helmikuuta.
Les Misérables ensi-ilta joulupäivänä 2012 ja Suomessa 22. helmikuuta 2013.
Madagascar 3
Men in Black III ensi-ilta 23. toukokuuta.
Miss Farkku-Suomi
Nightmare – painajainen merellä
Nälkäpeli ensi-ilta 23. maaliskuuta 2012
Project X
Prometheus ensi-ilta 1. kesäkuuta.
Puhdistus
Rakkauden rasvaprosentti
Rat King
Resident Evil: Retribution
Risto Räppääjä ja viileä Venla
Silent Hill: Revelation 3D ensi-ilta 26. lokakuuta.
Sinivalkoinen valhe
Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka julkaistiin 3D-versiona 12. helmikuuta.
Tie pohjoiseen
Titanic vuodelta 1997 julkaistiin 3D-versiona. Titanicin uppoamisesta on kulunut 100 vuotta.
Twilight – Aamunkoi (osa 2)
Universal Soldier: A New Dimension
Vares – Kaidan tien kulkijat
Vares – Pimeyden tango
Vares – Uhkapelimerkki
Vuosaari ensi-ilta 3. helmikuuta
Yön ritarin paluu ensi-ilta 20. heinäkuuta.
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 2012 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Corey Taylor

| Corey Taylor |
| --- | --- |
 Corey Taylor vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. joulukuuta 1973 (ikä 50)
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä, graafinen novelisti, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  #8, The Great Big Mouth, The Sickness, Todd Tigger, The Boogie Knight, Big Neck
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  alternative metal, heavy metal, post-grunge, alternative rock, hard rock, nu metal, groove metal, thrash metal
Soittimet:  laulu, kitara, basso, piano, koskettimet
Yhtyeet:  Slipknot, Stone Sour
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records, Great Big Mouth Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Corey Todd Taylor (s. 8. joulukuuta 1973 Des Moines, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisten alternative metal -yhtyeiden Slipknotin ja Stone Sourin laulaja, sekä Des Moinesista kotoisin olevan heavy metal -yhtye Facecagesin manageri.[lähde? ]
Ennen siirtymistään laulu-uralle Taylor työskenteli pornokaupassa. Hän lauloi Stone Sourissa monta vuotta ennen liittymistään Slipknotiin, ja molemmat yhtyeet ovat edelleen toiminnassa. Hän tapasi Slipknotin Mickin, Paulin ja Shawnin ollessaan keikalla Stone Sourin kanssa. Taylor sai Slipknotissa numerokseen kahdeksan (8) ja käyttää keikoilla "ilmeetöntä"-maskia.
Hän on myös säveltänyt ja esittänyt suomalaisen bändin Apocalyptican kanssa kappaleen I'm Not Jesus.
Taylor on kotoisin Des Moinesista, Iowasta, missä hän asuu vieläkin. Hän on eronnut vaimostaan ja heillä on yksi lapsi. Corey Taylorilla on myös toinen lapsi, jonka hän on saanut entisen tyttöystävänsä kanssa, Corey seurusteli hänen kanssaan lukiossa. Corey Taylor meni uusiin naimisiin joulukuussa 2009.
Corey Taylor julkaisi vuonna 2011 oman elämäkertansa Seven Deadly Sins. Hänellä on ollut päihdeongelmia ja itsetuhoisia ajatuksia.
Corey Taylor on luonut ja kirjoittanut sarjakuvan House of Gold & Bones, jonka tarina on myös musiikillisesti/lyrikaalisesti Stone Sour yhtyeen albumeissa House of Gold & Bones Part 1 ja House of Gold & Bones Part 2.
Ura > Stone Sour

Corey Taylor perusti Stone Sourin rumpali Joel Ekmanin kanssa vuonna 1992, jolloin mukaan tuli Coreyn ystävä Shawn Ekonomaci basistiksi. Vuonna 1992 ja 1994, yhtye äänitti 2 demonauhaa. Vuonna 1995 yhtyeeseen liittyi Jim Root, joka myös soittaa Corey Taylorin kanssa Slipknot-yhtyeessä. Vuonna 1996 yhtye äänitti kolmannen demonauhan. Yhtye meni tauolle, jolloin Corey Taylor ja Jim Root liittyivät Slipknotiin. Yhtye palasi takaisin vuonna 2002 ja julkaisi Stone Sour -nimisen albumin, josta kappaleet "Get Inside" ja "Inhale" olivat ehdolla Grammy-palkinnosta. Myöhemmin albumi myi kultaa Yhdysvalloissa.
Vuonna 2006 yhtye julkaisi toisen albumin, Come What (Ever) May, joka myi kultaa Yhdysvalloissa. Kappale "30/30-150" oli ehdolla Grammy-palkinnosta. Yhtyeen rumpali Joel Ekman jätti yhtyeen vuonna 2006, jonka tilalle tuli Roy Mayorga.
Yhtyeen kolmas albumi Audio Secrecy julkaistiin vuonna 2010 ja albumi oli omistettu Slipknotin basisti Paul Graylle, joka kuoli vuonna 2010. Vuonna 2011, yhtyeen basisti Shawn Ekonomaci jätti yhtyeen omista syistä.
Stone Sour aloitti uuden albumin äänittämisen vuonna 2012. Corey Taylor kertoi yhtyeen äänittävän 24 kappaletta albumia varten. House of Gold & Bones Part 1, julkaistiin vuonna 2012 ja House of Gold & Bones Part 2 julkaistiin vuonna 2013.
Corey Taylor silloin tällöin soittaa myös kitaraa livenä Stone Sourissa mm. kappaleissa "Bother" ja "Through Glass".