stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bury Tomorrow
Historia > The Union of Crowns 2011-2013

Vuonna 2011 yhtyeen jäsenet alkoivat tuntea painostusta sen aikaisen levy-yhtiönsä Artery recordingsin suunnalta. Levy-yhtiö yritti muun muassa saada yhtyettä muuttamaan Yhdysvaltoihin sekä lisäämällä musiikkiinsa enemmän electronisen musiikin piirteitä. Yhtyeen kieltäytyessä muutosta se menetti yhteistyönsä Artery recordingsin kanssa. Tapahtuman jälkeen yhtye oli todella tiukalla rahallisesti ja he olivat lähellä lopettaa.
Kuitenkin parin onnistuneen festivaalikeikan jälkeen Leedsissä yhtyeen jäsenten itseluottamus alkoi taas palautua katsojilta saamastaan positiivisesta palautteesta. Näillä keikoilla yhtye myös tapasi heidän tulevan managerinsa.
Historia > Runes 2014-2015

6.1.2014 Bury Tomorrow ilmoitti julkaisevansa seuraavan albuminsa nimeltä Runes 26.5.2014.
Historia > Earthbound 2016

1.11.2015 yhtye julkaisi ensimmäisen kappaleen Earthboundin musiikkivideon kera neljänneltä studioalbumiltaan.
Musiikkityyli

Yhtyeen musiikkityyliä kuvaillaan pääsääntöisesti melodiseksi metalcoreksi, mutta sitä on kuvailtu myös post-hardcoreksi.
Jäsenet

Daniel Winter-Bates - murinalaulu (2006-)
Davyd Winter-Bates - basso (2006-)
Adam Jackson - rummut (2006-)
Kristan Dawson - kitara (2013-)
Ed Hartwell – kitara (2021–)
Tom Prendergast – kosketinsoittimet, puhdas laulu (2021–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Mehdi Vismara - kitara (2006-2013)
Jason Cameron - puhdas laulu, kitara (2006-2021)
Diskografia > Studioalbumit

Portraits (2009)
The Union of Crowns (2012)
Runes (2014)
Earthbound (2016)
Black Flame (2018)
Cannibal (2020)
The Seventh Sun (2023)
Palkinnot

Kerrangin vuoden 2014 brittiläinen tulokas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bury Tomorrow Wikimedia Commonsissa
Bury Tomorrow Discogsissa. (englanniksi)
Anaboliset steroidit

Testosteroni.
Metandienoni (metandrostenoloni).
Anaboliset steroidit, joita kutsutaan joissain tilanteissa anabolis-androgeenisiksi steroideiksi (AAS) ja yleiskielessä usein pelkästään steroideiksi, ovat testosteronin tapaan vaikuttavia hormonivalmisteita tai hormoneita. Myös testosteroni luokitellaan anaboliseksi steroidiksi. Ne kuuluvat rakenteeltaan steroideihin ja osin vaikutuksiltaan androgeeneihin, eli mieshormoneihin. Anaboliset steroidit edistävät ensisijaisesti lihasten kasvua ja valkuaisaineiden muodostumista. Tästä johtuu niiden muinaiskreikan kielestä johdettu rakentavaa tarkoittava nimitys anabolinen, koska ne edistävät kehon rakentavia toimintoja. Niillä on myös kyllin suurin annoksin muitakin vaikutuksia, kuten ruokahalun, punasolujen tuotannon kasvu, luiden kasvu ja miehille ominaisten eli androgeenisten piirteiden kehittyminen, kuten äänen madaltuminen ja parran kasvu.
Vaikutustensa vuoksi anabolisia steroideja käytetään joidenkin sairauksien hoidossa ja terapioissa, mutta myös urheilusuoritusta parantavina aineina ja dopingaineina etenkin voimaharjoittelussa ja kehonrakennuksessa.
Ei-lääketieteellisessä käytössä, kuten dopingkäytössä otetut määrät voivat olla jopa 10–100-kertaisia lääkekäyttöön verrattuna. Anabolisten steroidien käytöstä suurissa määrin pitkällä aikavälillä voi seurata pysyviä ja jopa kuolettavia terveydellisiä haittoja, vaikka suurin osa sivuvaikutuksista onkin väliaikaisia ja vaarattomia. Useimmilla alle vuoden dopingaineita käyttäneillä ammattiurheilijoilla haittavaikutukset jäävät vähäisiksi.
Anabolisia steroideja käytetään myös eläinlääketieteessä, dopingaineena kilpahevosilla ja mm. Yhdysvalloissa teuraskarjan lihasmassan kasvattamiseen. Niitä on myös löytynyt lisättynä joistakin internetissä myytävistä ravintolisistä ilman lisätyistä anabolisista steroideista kertovia merkintöjä.
Biokemia > Vaikutusmekanismi

Rasvaliukoiset anaboliset steroidit läpäisevät solukalvon eri puolilla kehon soluja. Ne vaikuttavat suoraan solujen tumaan, joka säätelee keskeisesti solujen toimintaa, mutta ensin anaboliset steroidit sitoutuvat tumareseptoreiksi luokiteltaviin androgeenireseptoreihin (AR) solulimassa solun sisällä. Anabolisia steroideja sitova (aktivoitu) reseptori siirtyy satunnaisen liikkeen (diffuusion) avulla tuman sisälle, jossa se vaikuttaa DNA:han sitoutumalla siihen eri tavoin.  DNA-sitoutumisella anaboliset steroidit vaikuttavat solun geeniekspressioon, eli solun kykyyn ilmaista geenejään lukemalla niiden koodia ja tuottamalla niiden ohjeiden mukaan lopullisina geenituotteina proteiineja ja/tai RNA:ta lisääntyneesti, vähentyneesti tai muuten eri tavalla.
Anaboliset steroidit voivat myös saada aikaan muihin solun osiin välittyviä viestiketjuja muunkin kuin vain geeniekspression kautta. Kemiallisesta rakenteestaan riippuen erilaiset anaboliset steroidit sitoutuvat eri affiniteeteillä AR:iin, eli toiset steroidit sitoutuvat helpommin kuin toiset.
Lopputuloksena edellä kuvattuja reittejä pitkin anaboliset steroidit kasvattavat lihaksia lisäämällä lihasten proteiinien tuottoa ja vähentämällä kuntoilusuorituksen jälkeiseen palautumiseen vaadittavaa aikaa. Anaboliset steroidit estävät kortisoli-stressihormonin lihaksia pilkkovaa (katabolisoivaa) vaikutusta ja tämä on mahdollisesti pääsyy palautumisajan lyhentymiseen. Anaboliset steroidit myös lisäävät solujen erikoistumista rasvasoluista lihassoluiksi, eli steroidit lisäävät lihassolujen lukumäärää. Anaboliset steroidit myös parantavat kehonkoostumusta rasvaisesta lihaksikkaammaksi kehonrasvaa polttamalla, koska anaboliset steroidit lisäävät kehon perustason energiankulutusta kasvattamalla lihasmassaa.
Käyttö

Anabolisia steroideja käytetään lihaspistoksina, suun kautta nieltynä, ihovoiteina ja laastareina aineesta ja käyttötarkoituksesta riippuen. Testosteroni ei esim. vaikuta merkittävästi suun kautta, joten sitä voidaan käyttää sellaisenaan vain lihaspistoksina tai voiteena. Jotkin testosteronin esterit kuten undekaanihappo-esteri toimii nieltynäkin. Steroideja ei pistetä suoneen, ainoastaan lihaksiin. Usein käytetään paksuja neuloja koska anaboliset steroidit ovat viskooseja ja pistokset tehdään isoon pakara- (g. maximus) tai ulompaan reisilihakseen (v. lateralis).
Käyttö > Hoidot

Anabolisia steroideja käyttävät hoidot voidaan jakaa anabolisiin (kehoa rakentaviin), androgeenisiin (miehentäviin) ja muihin hoitoihin. Anabolisia steroideja käytetään:
Käyttö > Hoidot > anabolisissa hoidoissa

luuytimen vahvistukseen leukemiaan tai munuaisten vajaatoimintaan liittyvässä luuytimen vajaatoiminnasta johtuvassa verenvähyydessä (hypoplastisessa anemiassa). Nykyään käytetään kuitenkin ensisijaisesti muunlaisia hormoneita (kuten epoetiini alfaa) edistämään luuytimen punasolu-esiasteiden (hematopoieettisten kantasolujen, HSC) muodostumista.
lisäämään kasvua esim. alikasvuisilla lapsilla. Nykyään käytetään kuitenkin ensisijaisesti kasvuhormonia.
lisäämään ruokahalua ja lihasmassaa esim. keuhkoahtauma-, syöpä- ja AIDS-potilailla tai muilla riutuvilla, eli kakeksiasta kärsivillä.
estämään vanhojen miesten luiden harventumista ja parantamaan kehonkoostumusta rasvaisesta lihaksikkaammaksi.
estämään osteoporoosia vaihdevuodet läpikäyneillä naisilla. Nandrolonidekanoaattia (nandrolonin kapriinihappoesteri) voidaan käyttää tähän, joskaan sen käyttö ei ole yleistä sen miesmäisiä piirteitä aiheuttavien sivuvaikutusten vuoksi.
Käyttö > Hoidot > androgeenisissä hoidoissa

korvaushoitona miehillä, joilla testosteronitasot ovat liian matalat, sekä parantamaan miesten seksuaalisia haluja.
murrosiän aikaansaamiseksi pojilla, joilla se on merkittävästi myöhässä.
miesmäisiä piirteitä aikaansaavina aineina naisesta mieheksi sukupuolenkorjausprosessin läpikäyneillä tai läpikäyvillä henkilöillä.
Käyttö > Hoidot > muissa hoidoissa

rintasyövän hoitoon naisilla, mutta harvoin miesmäisiä piirteitä aiheuttavien sivuvaikutusten vuoksi.
pienissä määrin terapiana vaihdevuodet läpikäyneillä naisilla.
Käyttö > Urheilu- ja kuntoilukäyttö

DEA:n 2007 takavarikoimia anabolisia steroideja sisältäviä tabletteja ja pistettäviä nesteitä.
Anabolisia steroideja voidaan käyttää urheilulajeissa ammatti- ja harrastajapiireissä urheilusuoritusta parantavina ja lihasmassaa lisäävinä aineina. Anabolisten steroidien omatoimisesti annosteltuja kuureja kutsutaan käyttäjäpiireissä usein sykleiksi (eng. cycle), joihin saatetaan yhdistää muita aineita stäkeiksi (eng. stacks, eli pinoiksi). Usean aineen yhtäaikaisella käytöllä pyritään vahvistamaan muiden aineiden toivottavia vaikutuksia ja/tai vähentämään haittavaikutuksia. Käyttö on usein jaksoittaista ja kestää useasta viikosta kuukausiin. Käyttäjät lisäävät anabolisten steroidien annostusta hitaasti ja kuurin loppua kohden vähentävät määrää haittavaikutusten vähentämiseksi. Kehon rasituksen, sivuvaikutusten ja välillä dopingtestienkin läpäisemisen vuoksi käyttö on tavallisesti jaksoittaista jatkuvan käytön sijaan.
Annokset ovat usein 5–29-kertaisia tai jopa 10–100-kertaisia lääkekäyttöön verrattuna. Määrät voivat suurimmillaan olla esim. 400–500 mg testosteronia tai vastaavanlaisia steroideja per viikko. Ammattiurheilun dopingkäytön aineet ovat usein lyhytvaikutteisia, jotta niitä ei havaita dopingtesteissä.
2010 julkaistun 10396 suomalaista varusmiestä kattaneen kyselytutkimuksen mukaan 0,9 prosenttia oli joskus kokeillut anabolisia steroideja 2001–2007 aikana. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen 2010 julkaiseman tutkimuksen mukaan noin 1 prosenttia suomalaisista on käyttänyt joskus jotain dopingainetta, joihin tutkimuksessa luettiin myös muitakin aineita kuin vain anaboliset steroidit. Käyttäneistä sukupuolittain 1,8 prosenttia oli miehiä ja 0,4 prosenttia naisia. Suurin käyttäjäryhmä olivat 35–44-vuotiaat miehet, joista käyttäneitä oli 3,5 prosenttia. Toiseksi suurin ryhmä olivat 25–34-vuotiaat miehet, joista käyttäneitä oli 2,1 prosenttia. THL:n tutkimuksen otanta oli 4 200 henkilöä ja se kohdistui koko väestöön, mutta painotetusti nuoriin yliotannalla heistä. Suomessa aktiivisia dopingaineiden (mm. anabolisten steroidien) käyttäjiä oli 2010 arviolta 5 000–10 000 henkeä väestössä. THL:n mukaan Suomessa kuoli 2007 kaksi henkilöä lähinnä anabolisten steroidien käytön seurauksena.
Maailmanlaajuisesti katsoen käyttö on verrattain yleistä Yhdysvalloissa, jossa säännöllisesti anabolisia steroideja käyttäviä on noin 1 prosenttia väestöstä eli 3 miljoonaa. Käyttö on myös suhteellisen yleistä Skandinaviassa, Brasiliassa, Euroopassa ja Isossa-Britanniassa. Itä-Aasiassa käyttö on harvinaista.
Anabolisia steroideja saatetaan antaa dopingaineena eläimille kuten kilpahevosille.
Vaikutukset > Toivotut vaikutukset

Miesmäisiä piirteitä aikaansaavat vaikutukset on lueteltu seuraavassa kappaleessa sivuvaikutuksiin, vaikka ne voivat olla sukupuolenkorjauksessa toivottuja.
Yleisiä ja käyttötarkoituksesta riippuen toivottuja vaikutuksia ovat lihasten nopea kasvu, voimakkuuden lisääntyminen, oman kehon lihasmassan ja voiman normaalin ylärajan ylitys, kehonkoostumuksen parantuminen rasvaisesta lihaksikkaaksi, kestävyyden parantuminen, palautumisen nopeutuminen urheilusuorituksesta ja urheiluvammasta, liikunnan lihasvaurioiden väheneminen, kivun keston parantuminen, luutiheyden kasvu (luuston keston parantuminen), veren hapenottokyvyn kasvu punasolujen lisääntymisen kautta (veren hematokriitin ja hemoglobiinin kasvu), lisääntynyt rasvanpoltto (lipolyysi) ja kehon glykogeenivarastojen lisääntyminen.
Historia

Adolf Butenandt eristi ja kuvaili 1931 androsteronin, heikon mieshormonin, 15 000 litrasta ihmisvirtsaa. Hormonina vahvemman testosteronin kuvaili Enrest Lacquer 1935 eristettyään sitä 10 mg 100 kg määrästä härän kiveksistä Amsterdamissa. Samana vuonna sen syntetisoivat toisistaan riippumatta A. Butenandt Göttingenissä ja viikkoa myöhemmin Leopold Ružička Baselissa. 1935 Ružička ja hänen työtoverinsa tuottivat lisäksi ensimmäiset synteettiset anaboliset steroidit: 17α-metyylitestosteronin, mestanolonin ja metandriolin. Osin näistä löydöistään johtuen Butenandt ja Ružička saivat jaetun kemian Nobel-palkinnon 1939.
Pian synteesien julkaisun jälkeen testosteronia alettiin käyttämään ihon alaisina pelletteinä ja pistoksina, johtuen sen toimimattomuudesta nieltynä. Myös muita anabolisia steroideja otettiin käyttöön. Joitakin, kuten 17α-metyylitestosteronia käytettiin suun kautta, mutta tämän aineen laaja käyttö lopetettiin pian sen maksaa vaurioittavan vaikutuksen vuoksi. Aineita alettiin käyttämään miesten sukupuolielinten alikehittyneisyyden (hypogonadismin) eri muotojen hoitoon. 1956 mennessä 256 anabolista steroidia ynnä muuta mieshormonia oli kuvattu kirjallisuudessa ja 1976 määrä oli jo yli 1 000.
Steroideja käyttivät tiettävästi ensimmäisinä maailmassa lihasmassan lisäämiseen 1940-luvun lopulla USA:n länsirannikolla jotkin kehonrakentajat. Järjestelmällisen dopingkäytön urheilussa aloitti mahdollisesti Neuvostoliitto vuonna 1954. Anabolisten steroidien urheilukäytön edelläkävijänä myöhemmin toiminut lääkäri John Bosley Ziegler kuvaili tuolloin neuvostoliittolaisten testosteronin käyttöä Wienissä 1954 järjestetyissä painonnoston maailmanmestaruuskilpailuissa. 1959 Ziegler suoritti anabolisilla steroideilla kokeita antamalla niitä urheilijoille. 1965 mennessä aineiden käyttö oli levinnyt laajalle kehonrakentajien ja muiden urheilijoiden joukkoon. Kansainvälinen olympiakomitea kielsi anabolisten steroidien käytön 1974 alkaen olympialaisissa, jolloin niitä käytettiin laajalti eri olympialajeissa.
Kiellot urheilulajeissa ja dopingtestaus johtivat uusien steroidin johdannaisten kehittämiseen, joita standardisoidut suppeat testit eivät pystyisi havaitsemaan. Vuonna 2003 löydettiin tetrahydrogestrinoni (THG). Se oli ensimmäinen tunnettu designersteroidi eli anabolinen steroidi, jota lääkeyritys ei ollut kehittänyt alkujaan lääketieteelliseen käyttöön. THG:tä voidaan valmistaa gestrinonin kolmoissidoksen pelkistämällä.
Yleisiä anabolisia steroideja

Yleisesti lääkkeinä käytettyjä anabolisia steroideja ovat mm. testosteroni ja useat sen esterit, kuten testosteroniundekanoaatti, testosteronienantaatti, testosteronisypionaatti ja testosteronipropionaatti, joissa testosteronin hiilen 17β hydroksyyliryhmä on esteröity. Lääkekäytön nandroloniestereitä ovat nandrolonidekanoaatti ja nandrolonifenyylipropionaatti. Muita aineita ovat stanotsololi, metandienoni.
On myös designersteroideja, joita ei käytetä lääketieteessä. Näistä esimerkkejä ovat trenbolonienanthaatti, desoksimetyylitestosteroni, tetrahydrogestrinoni ja metyylistenboloni.
Eläinlääketieteessä käytetään mm. boldenonia ja trenbolonia. Rehuun lisättyä trenboloniasetaattia käytetään Yhdysvalloissa laajalti teuraskarjan lihasmassan lisäykseen.
Lihasmassan lisäykseen yleisesti suun kautta käytettyjä anabolisia steroideja ovat mm. metandienoni, metyylitestosteroni, oksandroloni, oksimetoloni, stanotsololi, etyylistrenoli, fluoksimesteroni ja danazoli. Lihaspistoksin otettuja ovat mm. testosteroni, nandroloni, boldenoni, metenoloni, trenboloni, stanotsololi ja drostanoloni (dromostanoloni).
Lista anabolisista steroideista

Alla on esimerkkejä anabolisista steroideista suluissa olevine CAS-numeroineen. Lista on epätäydellinen ja anabolisia steroideja tunnetaan tuhansia.
androsteenidioli (521-17-5)
androsteenidioni (63-05-8)
bolasteroni (1605-89-6)
boldenoni
danatsoli (17230-88-5)
dehydroepiandrosteroni (DHEA, 53-43-0)
dehydrokloorimetyylitestosteroni (CDMT, 2446-23-3)
dihydrotestosteroni (DHT)
drostanoloni (dromostanoloni, 58-19-5)
fluoksimesteroni (76-43-7)
formeboloni (2454-11-7)
gestrinoni (16320-04-0)
kalusteroni (17021-26-0)
klosteboli (1093-58-9)
kvinboloni (2487-63-0)
mestanoloni (metyyliandrostenoloni, 521-11-9)
mesteroloni (1424-00-6)
metandienoni (metandrostenoloni, 72-63-9)
metandrioli (521-10-8)
metenoloni (153-00-4)
metyyliklosteboli (klorometyylitestosteroni, 5785-58-0)
17α-metyylitestosteroni (58-18-4)
miboleroni (3704-09-4)
nandroloni
norboletoni
noretandroloni (52-78-8)
oksaboloni (4721-69-1)
oksandroloni (53-39-4)
oksimesteroni (145-12-0)
oksimetoloni (434-07-1)
stanotsoli (10418-03-8)
testosteroni
tetrahydrogestrinoni (THG)
tiboloni (5630-53-5)
trenboloni (10161-33-8)
Aiheesta muualla

Duodecim-seura, terveyskirjasto: Anaboliset steroidit
Suomen Dopinglainsäädäntö (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaavakuva ihmisen androgeenireseptorista sitoutuneena testosteroniin. PDB-koodi 2AM9.
Steroidirunko IUPAC:n numeroinnilla. Liittyneet kemialliset ryhmät voivat muodostaa diastereomeerejä, jotka erotetaan toisistaan nimeämällä ne α- ja β-ryhmiksi. Yllä olevassa kuvassa 17α-metyyli olisi esim. taipunut poispäin katsojasta ja 17β-metyyli olisi katsojaan päin. Nämä esimerkkiryhmät olisivat kiinni hiilessä numero 17.
Lihaspistoksena annettavaa testosteronisypionaattia.
Gynekomastiaa kehonrakentajalla ennen leikkausta vasemmalla ja lopputulos gynekomastian poistoleikkauksen jälkeen oikealla.
Dihydrotestosteroni (DHT, androstanoloni), joka muodostuu testosteronin kaksoissidoksen pelkistyessä yksöissidokseksi.
Nandroloni.
Nandrolonisypionaatti, eli sypionihapolla esteröity nandroloni.
Kalvaskuirisammal

| Kalvaskuirisammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
Suomessa::  Elinvoimainen
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Hypnales
Heimo::  Campyliaceae
Suku::  Kalvaskuirisammalet Straminergon
Laji::  stramineum
Kaksiosainen nimi
 Straminergon stramineum  (Dicks. ex Brid.) Hedenäs 
Katso myös
   Kalvaskuirisammal Wikispeciesissä   Kalvaskuirisammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalvaskuirisammal (Straminergon stramineum) on väkäsammalten heimoon kuuluva lehtisammallaji, jota esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Australiassa. Se on ainoa laji Straminergon-suvussa.
Kalvaskuirisammalen verso on hyvin ohut ja usein vähähaarainen. Lehdet kasvavat tiiviin varrenmyötäisesti. Varsilehdet ovat leveän soikean kielimäisiä ja kuperia, haaralehdet pienempiä ja kapeampia. Lehden keskisuoni ulottuu puoleen väliin.
Kalliosaari

Kalliosaari
| --- | --- |
Muut nimet:  Bergholmen
Sijainti:  Helsinki, Helsinki Uudenmaan maakunta Suomi
Merialue:  Suomenlahti
Korkein kohta:  19 m
Pinta-ala:  0,042 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kalliosaari (ruots. Bergholmen) on saari Helsingin Vuosaaressa, Kallahdenniemen ja Skatanniemen välissä. Sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Maasto on kallioista ja saaren korkein kohta 19 metriä merenpinnasta. Saari on vuodesta 1994 ollut Uudenmaan kuntien omistaman Uudenmaan virkistysalueyhdistyksen yleiseen käyttöön luovuttama retkeilysaari. Saarella ei ole asuinrakennuksia, mutta siellä on kaksi grillikatosta ja ulkokäymälä sekä rannoilla veneiden kiinnitysrenkaita.
Kirjallisuutta

Strang, Jan. Saaristounelmia Helsingissä – Vartiosaaren ja Helsingin itäsaariston pienten saarten historia. – Helsinki, 2016. – ISBN 978-951-98135-2-3
Reijo Kallio (laulaja)

Vasemmalta Juhani Peltonen, Paavo Tiusanen, Arto Vainio ja Reijo Kallio
Reijo Raikas Kallio (27. joulukuuta 1933 Helsinki – 18. kesäkuuta 2018 Espoo) oli suomalainen iskelmälaulaja. Kallion uran suurimmat hitit olivat vuosina 1979 ja 1980 levytetyt ”Yksinäinen” ja ”Viikonloppuisä”.
Lapsuutensa ja nuoruutensa Kallio vietti Helsingin Oulunkylässä. Hän oli 1950-luvun alkupuolella, ennen laulajauraansa Elannon konepajalla jääkoneasentajaoppilaana. Hän aloitti solistiuransa jo 1950-luvun lopulla ja julkaisi ensilevynsä Kultasydän vuonna 1955. Muun muassa Veikko Huuskosen ja Paavo Tiusasen orkestereiden laulusolistina ja basistina ollut Kallio jatkoi keikkailua aina vuoteen 1967, jolloin hän keskittyi työhönsä autokoulunopettajana. Paluu musiikkiin tapahtui 1970-luvun puolenvälin jälkeen.
Kallion levytykset vuosina 1979–1983 saavuttivat kaikkiaan neljä platina- ja kuusi kultalevyä. Albumia Yksinäinen on myyty yli 86 000 kappaletta ja Viikonloppuisää 75 000 kappaletta. Molemmat levyt ovatkin sadan myydyimmän suomalaisen albumin joukossa. "Yksinäinen"-kappaleen ja -albumin menestyksen myötä Kallio otti aikuisten tanssimusiikin johtavan laulusolistin paikan Erkki Junkkariselta, jonka Ruusuja hopeamaljassa -albumista lähtenyt suosio  oli tuolloin hiipumassa.
1980-luvun puolenvälin jälkeen Kallio vähensi terveydellisistä syistä esiintymisiään tuntuvasti ja lopetti keikkailun kokonaan vuonna 2009. Hän vietti eläkepäiviään Espoon Matinkylässä. Hän oli naimisissa Inkeri Kallion kanssa, jonka oli tavannut tanssiravintolakeikalla vuonna 1959. Heillä on kaksi poikaa, Pekka ja Pasi, joka on myös muusikko.
Diskografia

Yksinäinen (1979, CBS) kultalevy, timanttilevy
Viikonloppuisä (1980, CBS) kultalevy, timanttilevy
Kuin tuhka tuuleen (1982, CBS) kultalevy, timanttilevy
Minä toivon (1982, CBS) kultalevy
Kohtalotoverit (1983, CBS) kultalevy
Sydämeni ääni (1984, CBS)
Jos tämän laulun kuulet (1986, CBS)
Kadun sävel (1987, Gold Disc)
Sateenkaari sydämessä (1990, Polarvox)
Kaksi klassikkoa Reijo Kallio (1994)
Niin tuuli kulkee (1999)
Kyyneleet (2001) kultalevy, platinalevy
Aiheesta muualla

Kallio Populaarimusiikin museon tietokannassa
Reijo Kallion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
VIII virolainen armeijakunta

| VIII virolainen armeijakunta |
| --- | --- |
Toiminnassa:  25. elokuuta 1942-28. kesäkuuta 1945
Valtio:   Neuvostoliitto
Puolustushaarat:  maavoimat
Koko:  armeijakunta
Sodat ja taistelut:  Velikije Lukin taistelu Viron sotatoimet (1944) Länsi-Viron saariston maihinnousuoperaatio Kuurinmaan motti
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  kenraalimajuri (syyskuu 1943 kenraaliluutnantti) Lembit Pärn (1942-1945)
VIII virolainen armeijakunta (ven. 8-й стрелковый корпус, vir. 8. Eesti Laskurkorpus) oli toisessa maailmansodassa 25. elokuuta 1942 perustettu  kansallinen puna-armeijan yhtymä, johon liitettiin 7. ja 249. virolainen jalkaväkidivisioona ja 1. virolainen erillinen reservijalkaväkirykmentti sekä ei-virolaisista koostuvasta 9. jalkaväkidivisioona.
Kokoonpano

Armeijakunta muodostettiin Uralin sotilaspiirissä. Joukot perustettiin Virossa pakkomobilisoiduista ja Venäjälle vuonna 1941 viedyistä virolaisista, Virossa kesällä 1941 muodostettujen tuhopataljoonien jäsenistä, Neuvostoliitossa ennen toista maailmansotaa asuneista virolaisista sekä Viron armeijan ja puna-armeijan entisistä upseereista.
Armeijakunnassa oli kaikkiaan 30 000 sotilasta, joista oli Neuvostoliitosta mobilisoituja 5 000 Venäjällä asunutta virolaista ja entistä Viron tasavallan kansalaista. Virolaisten sotilaiden saatavuuden vaikeuden ja kansallishenkisen yksikön syntymisen estämiseksi, myöhempien taistelujen yhteydessä armeijakuntaan siirrettiin yhä enemmän venäläisiä. Syyskuussa 1944 noin 40 % henkilöstöstä kuului kommunistiseen puolueeseen, ja joukkoihin muodostettiin puoluekomiteoita.
Armeijakunta osallistui taisteluihin kaikkiaan 125 päivää, joista 39 päivää Velikije Lukissa, 69 Viron valloituksessa ja 17 Kuurinmaalla. Sen nimi vaihdettiin sodan päätyttyä 28. kesäkuuta 1945 ​​Tallinnan 41. kaartin kiväärijoukoksi (ven. 41-й гвардейский естонский стрелковый Таллиннс).
Joukkojen komentajista

Armeijakunnan komentaja:
kenraalimajuri Lembit Pärn, syyskuussa 1943 kenraaliluutnantti 1942–1945
Esikuntapäällikkö:
eversti, vuodesta 1943 kenraalimajuri Jaan Lukas, 1942–1946
Joukkokomissaari:, joukkojen apulaispäällikkö poliittisella alalla ja myöhemmin eversti August Pusta, 1942-
Pataljoonan vanhempi komissaari:
Hendrik Allik, joukkojen esikunnan poliittisen osaston päällikkö, 1942–1943
Apulaiskomentaja:
Karl Kanger, 1942 –