stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Baker Street (kappale)
Laulun tarina ja musiikki

”Baker Streetiä” pidetään myös Raffertyn tunteellisimpana lauluna. Se on kertomus miehestä, joka unelmoi omasta talosta kaukana muualla, mutta ei juoppoutensa vuoksi voi toteuttaa tavoitettaan. Siksi hän juo unohtaakseen sen, mitä hän ei omista, eikä koskaan ymmärrä, ettei hänen elämässään ole minkäännäköistä suuntaa. Raffertyn laulua on kuvattu Paul McCartney -tyyliseksi ja sanoituksia mysteerisiksi ja kaihoisiksi.
Kappaleen kuuluisan, toistuvan saksofoniosan soittaa Raphael Ravenscroft, joka oli aiemmin soittanut muun muassa Pink Floydin, Abban ja Marvin Gayen levyillä. Saksofonin ottamisen mukaan kappaleeseen keksi tuottaja Hugh Murphy, kun Rafferty itse ei keksinyt sopivaa vaihtoehtoa. Saksofonin menestyksekäs käyttö aiheutti ”Baker Street -ilmiön”, jolloin instrumentin suosio kasvoi niin muusikkojen kuin tavallisten ihmistenkin keskuudessa, ja 1980-luvun puolivälissä saksofoni oli yleisin ensisoitin. Laulun kitarasoolo puolestaan oli Slashin mukaan innoittamassa Guns N’ Rosesin kappaleen ”Sweet Child O’ Minen” sooloa.
Kappaleen albumiversion pituus on yli kuusi minuuttia, kun taas singleversio on lyhennetty hieman päälle neljään minuuttiin.
Kaupallinen vastaanotto

Kappaletta soitettiin ahkerasti brittiläisillä radioasemilla kuukausien ajan ja single nousi saarivaltiossa sijalle 3. Listaviikkoja kertyi helmi–toukokuun 1978 välisenä aikana yhteensä 15. Astetta paremmin se pärjäsi Yhdysvalloissa, missä se nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 2. Toiseksi se ylsi Yhdysvaltojen lisäksi myös ainakin Sveitsissä.
Suurinta menestys oli kuitenkin Kanadassa, missä kappale oli neljä viikkoa listaykkösenä.
Gerry Rafferty kuoli 4. tammikuuta 2011. Samassa kuussa ”Baker Street” nousi uudelleen listalle ainakin Britanniassa, Alankomaissa ja Sveitsissä. Myös Saksassa kappale saavutti tuolloin sijoituksen.
Kaupallinen vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kanada | 1. (4 vk) |  | 29.4.1978 |  |
|  Yhdysvallat | 2. |  | 1978 |  |
|  Sveitsi | 2. | 17 | 24.6.1978 |  |
|  Iso-Britannia | 3. | 16 | 18.2.1978 |  |
|  Irlanti | 4. | 7 | 23.3.1978 |  |
|  Itävalta | 4. | 24 | 15.6.1978 |  |
|  Uusi-Seelanti | 4. | 17 | 4.6.1978 |  |
|  Alankomaat | 16. | 9 | 13.5.1978 |  |
|  Saksa | 69. |  | 2011 |  |
Muut versiot

Vuonna 1992 Undercover-yhtyeen versio ”Baker Streetistä” nousi Britanniassa singlelistan sijalle 2, menestyen paremmin kuin alkuperäisversio. Myös Foo Fighters on tehnyt kappaleesta oman version, jossa alkuperäinen saksofoniosuus on soitettu kitaralla. Kappale julkaistiin ”My Hero” -singlen B-puolena vuonna 1998.
Kappaleet

A-puoli
Baker Street – 4.10 (säv. Gerry Rafferty)
B-puoli
Big Chance in the Weather – 5.35 (säv. Rafferty)
Barbara Smoker

| Barbara Smoker |
| --- | --- |
 Barbara Smoker 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1923 Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 7. huhtikuuta 2020 (96 vuotta) Lontoo, Iso-Britannia
Kansalaisuus:  Iso-Britannia
Barbara Smoker (2. kesäkuuta 1923 Lontoo, Iso-Britannia  – 7. huhtikuuta 2020 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen humanistiaktivisti ja vapaa-ajattelun puolestapuhuja. Hän oli vuosina 1972–1996 brittiläisen National Secular Society -yhdistyksen johtaja. Yhdistys kampanjoi valtion ja kirkon erottamisen puolesta.
Nuoruus

Smoker syntyi vuonna 1923 katoliseen perheeseen. Hän oli toinen kuudesta lapsesta joista viisi oli tyttöjä. Ollessaan 19-vuotias hän liittyi kuninkaalliseen naisten merivoimiin (Wrens – Women's Royal Naval Service) mitä hän piti parempana kun olla töissä sotatarvikkeita valmistavalla tehtalla. Hän oli toisen maailmansodan aikana töissä Sri Lankassa sähköttäjänä. Heillä oli pitkiä työjaksoja öisin jolloin hän pelkäsi vahingossa jättävänsä pois jonkin tärkeän koodiryhmän viestistä joka olisi voinut maksaa ihmishenkiä. Hän kärsi sodan jälkeen unettomuudesta koska näki painajaisia.
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen 5. marraskuuta 1949 hän kertoi tulleensa ateistiksi, kun hän päätteli että katolinen väite paavillisesta erehtymättömyydestä ei ollut totta. Se ei kuitenkaan ollut aivan äkillinen muutos ajattelussa vaan hän oli miettinyt pitkään asioita. Hän oli jopa joskus aikonut lähteä luostariin nunnaksi.
Hän opiskeli sodan jälkeen sihteeriksi mitä piti hyödyllisenä tulojensa lisäämiseksi. Hän sanoi kuitenkin pääasiallisen ammattinsa olevan kampanjointi ja oli aktivisti joka kampanjoi muun muassa kansalaisvapauksien puolesta, eutanasian puolesta, kuolemanrangaistuksen poistamisesta, abortin laillistamisesta ja vankiloiden uudistamista.
Vuonna 1972 hänet valittiin National Secular Society -yhdistyksen johtajaksi. Yhdistys kampanjoi valtion ja kirkon erottamisen puolesta. Hän oli NSS:n johtajana vuoteen 1996 asti. Hän sanoi olleensa johtajakautenaan järjestämässä 2 000 kertaa uskonnottomia hautajaisia. Hän myös kirjoitti kirjoja, pamfletteja ja muita kirjoituksia.
Aiheesta muualla

Humanists UK mourns Barbara Smoker (1923-2020), prolific activist for humanism, secularism, abortion rights, peace, and the right to die Humanists UK.  8.4.2020. Viitattu 12.4.2020. (englanniksi)
MacGowen, Ken: Review: Talk by Barbara Smoker South East London Humanist Group – SELHuG. Viitattu 12.4.2020. (englanniksi)
Gaylor, Annie Laurie: Barbara Smoker Freedom From Religion Foundation. Viitattu 12.4.2020. (englanniksi)
Barbara Smoker Barbara.smoker.freeuk.com. Viitattu 12.4.2020. (englanniksi)
Beyond Oasis

| Beyond Oasis |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Ancient
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Steam ja Nintendo eShop
Suunnittelija:  Kataru Uchimura
Säveltäjä:  Yuzo Koshiro
Julkaistu:   9.jouluukuta 1994
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 12  USK 0 ja USK 12 
Alusta:  Sega Mega Drive
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Beyond Oasis, tunnetaan myös nimillä Story of Thor: A Successor of The Light ja Story of Thor: Hikari wo Tsugu Mono, on 1994 julkaistu toimintaroolipeli. Pelin on kehittänyt Ancient ja julkaissut Sega.
Sarjaan kuuluu myös vuonna 1996 julkaistu esiosa The Legend of Oasis.
Pelissä on ajalle ja lajityypille harvisen laajat ominaisuudet taistelumekaniikalle.
Vastaanotto

IGN on antanut vuoden 2007 Wii-uusintajulkaisulle arvosanan 8.0/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Beyond Oasis MobyGamesissa (englanniksi)
Blackburn

| Blackburn |
| --- | --- |
 Näkymä Blackburnin keskustaan.
 fiBlackburn 
 53°44′42″N, 2°28′37″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Luoteis-Englanti
Kreivikunta:  Lancashire
Yhtenäishallintopiiri:  Blackburn with Darwen
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  29 km²
Metropolialue:  344 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  120 000
Väestötiheys:  4 102 as./km²
Metropolialue:  451 000
Metropolialueen väestötiheys:  1 310 as./km²
 www.blackburn.gov.uk 
Blackburn on noin 120 000 asukkaan kaupunki Lancashiren kreivikunnassa Luoteis-Englannissa, Blackburn with Darwenin yhtenäishallintopiirissä. Se muodostaa Darwenin, Burnleyn, Accringtonin ja useiden muiden lähistön kaupunkien kanssa yhtenäisen kaupunkialueen, jonka alueella elää noin 451 000 ihmistä. Kaupungilla ei ole omaa kunnanvaltuustoa (unparished area), vaan sen hallinnosta vastaa Blackburn with Darwenin piirivaltuusto.
Historia

Kaupungin maineikas kudontaperinne sai alkunsa villakaupasta 1200-luvulla. Elisabet I:n hallitessa Englantia siitä oli kasvanut jo 2 000 asukkaan markkinakaupunki, jossa valmistettiin tekstiilejä irlantilaisesta pellavasta. Kehruu-Jennyn (1764) ja muiden koneiden keksiminen tehostivat puuvillan kehräämistä ja johtivat teolliseen vallankumoukseen. Leedsin–Liverpoolin kanavan valmistuminen vuonna 1816 paransi kaupungin liikenneyhteyksiä ja hiilen, kalkin ja rakennustarvikkeiden helppo saatavuus nopeuttivat teollistumista. Tekstiiliteollisuus on yhä tärkeää kaupungille, mutta sen rinnalle on syntynyt elektroniikka-, kone- ja panimoteollisuutta. Lewisin tekstiilimuseossa kerrotaan tekstiiliteollisuuden historiasta.
Väestö

Kaupunki on monikulttuurinen, ja eräillä asuinalueilla asukkaista on valkoisia vain noin 5 %.
Urheilu

Blackburn Rovers FC on yksi Englannin perinteikkäimmistä jalkapalloseuroista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blackburn Wikimedia Commonsissa
Augusta Holmès

Augusta Holmès
Augusta Mary Anne Holmès (16. joulukuuta 1847 Pariisi – 28. tammikuuta 1903 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä.
Elämä ja ura

Holmès syntyi vanhempiensa ainoana lapsena. Hän oli irlantilaisen kapteeni Dalkeith Holmesin tytär; Holmes oli muuttanut Ranskaan jo 1800-luvun ensimmäisinä vuosina. Äiti puolestaan oli taidemaalari. Tytön synnyttyään saamansa sukunimi oli Holmes, mutta nimi ranskalaistettiin muotoon Holmès hänen saatuaan Ranskan kansalaisuuden. Holmèsin kummisetä oli runoilija Alfred de Vigny.
Holmès ei saanut äidiltään kannustusta musiikillisissa pyrkimyksissään. Äiti kuoli tytön ollessa 11-vuotias, ja tyttö pääsi ottamaan musiikkiopetusta vasta tämän jälkeen. Hänen varhaisia opettajiaan olivat urkuri Henri Lambert (harmonia ja kontrapunkti), Hyacinthe Klosé (orkestraatio) ja Guillot de Sainbris (laulu). Holmès sai opetusta myös César Franckilta, johon hänen siteensä muodostuivat noin vuonna 1875. Samoihin aikoihin Holmèsin sävellyksiä jo esitettiin Ranskassa. Holmès oli myös Franz Lisztin läheinen ystävä.
Holmès palveli vuosina 1870–1871 sairaanhoitajana Saksan–Ranskan sodassa, jonka jälkeen pian sai Ranskan kansalaisuuden. Hänellä oli varhaisesta asti oma suosittu salonkinsa, ja hänestä tuli maineikas hahmo Pariisin kulttuuripiireissä. Holmès oli isänsä ainoa perijä. Hän pystyi näin kustantamaan oman uransa. Holmèsilta tilattiin vuoden 1889 Pariisin maailmannäyttelyyn teos Ode triomphale (en l'honneur du centenaire de 1789). Teoksen partituuri vaatii yli tuhatta esittäjää, joiden joukossa on laulajia. Holmès oli jo vuonna 1878 tullut Pariisin kaupungin kilpailussa toiseksi ohjelmallisella sinfoniallaan Lutèce, joka oli hänen ensimmäinen suurimuotoinen teoksensa.
Holmès oli 1870-luvulla tapaamansa Catulle Mendèsin rakastajatar. Suhteesta syntyi viisi lasta, joita Holmès ei julkisesti tunnustanut omikseen. Mendèsin vaimo Judith Gautier ei hyväksynyt suhdetta, mutta päätyi itse suhteeseen Richard Wagnerin kanssa. Holmèsin elämään liitettiin monia myyttejä, joihin hän itse antoi rohkaisua. Esimerkiksi huhu, jonka mukaan Holmèsin todellinen isä olisi ollut kummisetä Alfred de Vigny, oli virheellinen.
Elämä ja ura > Jälkimaine

Holmès oli eläessään tunnettu, mutta jäi sittemmin suosiosta. BBC:n ja AHRC:n Forgotten Female Composers -hankkeessa syvennyttiin Holmèsin uraan ja tuotantoon. BBC Concert Orchestra kantaesitti hänen teoksensa Allegro Feroce kansainvälisenä naistenpäivänä 8. maaliskuuta 2018, ja esitys lähetettiin livenä BBC Radio 3:n kautta. Kolmiosainen sinfonia Roland furieux kantaesitettiin vuoden 2019 kansainvälisenä naistenpäivänä Cardiffissa. Schott Music on julkaissut Holmèsin sävellyksiä.
Tuotanto

Holmèsin teoksiin kuuluu dramaattisia sinfonioita ja sävelrunoja, kuoroteoksia, oopperoita sekä noin 130 laulua. Holmès käytti mittavia kokoonpanoja ja sai innoitusta klassisista myyteistä. Richard Wagnerin tavoin hän sävelsi lähinnä itse laatimiinsa teksteihin ja librettoihin.
Holmèsin teoksista monet liittyvät patrioottisiin tai humanistisiin aiheisiin. Tällaisia teoksia ovat Ode triumphalen lisäksi Irlande (1882), Pologne (1883) ja Ludus pro patria (1888). Orkesterituotannon joukossa ovat myös esimerkiksi sävelruno Andromède ja Les Argonautes -sinfonia. Holmèsin varhainen tuotanto koostuu enimmäkseen lauluista, mutta 1870-luvulta lähtien Holmès keskittyi laajempiin teoksiin. Ainoa häneltä elinaikanaan esitetty ooppera oli vuonna 1884 valmistunut La montagne noire, jonka Pariisin ooppera kantaesitti vuonna 1895. Viimeiseksi Holmèsilta valmistuneeksi teokseksi jäi Le jugement de Naïs orkesterille (1902).
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Bebhionn

| Bebhionn |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  S. S. Sheppard, D. C. Jewitt, J. Kleyna, B. G. Marsden
Löytöaika:  12. joulukuuta 2005
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Eksentrisyys:  0.333
Kiertoaika:  +838.77 d
Inklinaatio:  40.484°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  ~6 km
Bebhionn on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se on yksi neljästä gallialaisryhmän kuusta. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla. Löydöksessä oli mukana myös Brian Marsden.
Bebhionnia kutsuttiin aluksi nimellä S/2004 S11, mutta nimettiin myöhemmin kelttiläisessä mytologiassa olevan naisjättiläisen mukaan.
As Daylight Dies

| As Daylight Dies Killswitch Engage |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 21. marraskuuta 2006
 Tuottaja(t): Adam Dutkiewicz, Joel Stroetzel
 Tyylilaji: metalcore
 Kesto: 43.39
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Muut kannet
 Special Edition
Listasijoitukset
  Billboard 200: 32.
Killswitch Engagen muut julkaisut
| The End of Heartache 2004 | As Daylight Dies 2006 | Killswitch Engage 2009 |
As Daylight Dies on yhdysvaltalaisen metalcore-yhtyeen Killswitch Engagen neljäs studioalbumi. Roadrunner Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa 21. marraskuuta 2006, ja Isossa-Britanniassa päivää ennen. Se on Killswitch Engagen ensimmäinen albumi, jossa ei ole yhtään instrumentaalista kappaletta.
Albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 32.
Kappaleet

Daylight Dies – 4.05
This Is Absolution – 3.34
The Arms of Sorrow – 3.44
Unbroken – 3.08
My Curse – 4.04
For You – 4.03
Still Beats Your Name – 3.19
Eye of the Storm – 3.56
Break the Silence – 4.32
Desperate Times – 4.25
Reject Yourself – 4.45
Kappaleet > Special Edition > Bonuskappaleet

Be One – 3.31
Let the Bridges Burn – 4.29
This Fire – 3.10
Holy Diver – 4.10 (Dio-cover)
Kappaleet > Special Edition > Bonus-DVD

My Curse (Musiikkivodeo & making of)
The Arms of Sorrow (Musiikkivideo & making of)
Holy Diver (Dio -cover, musiikkivideo)
Kokoonpano

Howard Jones – laulu
Adam Dutkiewicz – kitara, taustalaulu
Joel Stroetzel – kitara
Mike D’Antonio – bassokitara
Justin Foley – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Adam Dutkiewicz – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Ted Jensen – masteroija
Mike D’Antonio – kansikuva
Joel Stroetzel – tuottaja
Arvostelut

About.com:
Allmusic:
Imperiumi.net:
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Albumi As Daylight Dies Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
As Daylight Dies discogs.com -sivustolla
Bladié-Tièmala

| Bladié-Tièmala |
| --- | --- |
 Bladié-Tièmala
 Koordinaatit: 10°55′38″N, 7°19′23″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Bougounin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  4 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bladié-Tièmala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banin yläjuoksulla 65 kilometriä Bougounista kaakkoon. Kunnassa on 4 600 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Bladié-Tièmalan kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Zantiébougoun, koillisessa Définan, kaakossa Yiridougoun sekä lounaassa ja luoteessa Garalon kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on puu- ja pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Palveluihin kuuluvat kolme alakoulua, yläkoulu ja terveysasema. Vesihuolto kattaa 94 % tarpeesta.
Brett Sterling

| Brett Sterling |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1984 (ikä 40) Los Angeles, CA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  170 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Chicago Wolves
Sarja:  AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Chicago Wolves (AHL)   Atlanta Thrashers (NHL)   Wilkes-Barre/Scranton (AHL)   Pittsburgh Penguins (NHL)   Peoria Rivermen (AHL)   St. Louis Blues (NHL)   Portland Pirates (AHL)
NHL-varaus:  145. varaus, 2003 Atlanta Thrashers
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2004 | jääkiekko |  |
Brett Sterling (s. 24. huhtikuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 AHL-seura Chicago Wolvesiin.
Ura

Sterling pelasi juniorina neljä vuotta Coloradon yliopistossa. Hän teki 150 pelaamassaan yliopistopelissä 184 tehopistettä. NHL-seura Atlanta Thrashers varasi Sterlingin viidennellä kierroksella 145. pelaajana kesällä 2003. Sterling siirtyi Thrashersin organisaatioon kaudeksi 2006–2007. Hän joutui kuitenkin pelaamaan kauden kokonaan AHL:ssä farmiseura Chicago Wolvesissa. Hän teki kaudella 77 ottelussa tehot	55+42=97 ja tämä toi mm. valinnan kauden tulokkaaksi ja paikan sarjan tähdistökentälliseen.
Hyvän kauden jälkeen Sterling pääsi harjoitusleirin kautta aloittamaan kauden 2007–2008 NHL:ssä. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa lokakuussa 2007. Sterling ei kuitenkaan pystynyt vakinuuttamaan paikkaansa ylhäällä, ja hänet lähetettiin myöhemmin takaisin AHL:ään, jossa hän voitti Calder Cupin. Häntä kutsuttiin kauden aikana vielä ylös. Seuraavalla kaudella Sterlingin pistemäärä AHL:ssä laski edellisiin kausiin verrattuna huomattavasti. Kauden 2009–2010 hän pelasi kokonaan Wolvesissa.
Kesäkuussa 2010 Thrashers myi Sterlingin, Mike Vernacen ja seitsemännen kierroksen varausvuoron San Jose Sharksiin. Sopimus kuitenkin purettiin ja Sterling siirtyi heinäkuun alussa yksivuotisella sopimuksella Pittsburgh Penguinsiin. Sterling aloitti kauden AHL:ssä Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, mutta hänet kutsuttiin NHL:ään helmikuussa 2011. Lopulta hän pelasi Pittsburghissa seitsemän ottelua. AHL:n Wilkes-Barre/Scrantonissa Sterling pelasi 65 ottelua ja teki niissä 53 pistettä. Kesällä 2011 hän solmi vuoden sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.
Sterling pelasi alkukauden aikana 54 ottelua Bluesin farmiseurassa Peoria Rivermenissä ja 4 ottelua Bluesissa. Hän oli 48 pisteellään Rivermenin toiseksi paras pistemies, kun Blues ja Phoenix Coyotes sopivat vaihtokaupasta. Sterling vuokrattiin loppukaudeksi Coyotesin farmijoukkue Portland Piratesiin, ja Riverman sai Piratesista Patrick O'Sullivanin. Sterling pelasi koko kauden aikana AHL:ssa 73 ottelua ja teki niissä 62 pistettä. Kauden jälkeen hän solmi sopimuksen Chicago Wolvesin kanssa.
Aura Basket

| Aura Basket |
| --- | --- |

Koko nimi:  Aura Basket
Perustettu:  2003
Lakkautettu:  2006
Kaupunki:  Turku
Kotiareena:  Caribia Areena
SM-kausia:  2
Kultaa:  0
Hopeaa:  0
Pronssia:  0
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aura Basket oli turkulainen koripalloseura, joka oli olemassa ainoastaan kolmen kauden ajan. Joukkue oli Turun NMKY:n ja Ura Basketin yhteinen edustusjoukkue SM-sarjassa, mutta seura rekisteröitiin Turkuun.
Aura Basket aloitti pelaamisen toiseksi korkeimmalta sarjatasolta, josta se nousi yhden kauden jälkeen Korisliigaan. Seuran sijoittui ensimmäisellä pääsarjakaudellaan runkosarjan kolmanneksi, mutta putosi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella. Toisella pääsarjakaudellaan Aura Basket voitti ainoastaan kolme ottelua ja kauden jälkeen seuran toiminta ajettiin alas.
Historia > Ensimmäinen divarikausi

Turussa oli pelattu koripalloa edellisen kerran pääsarjatasolla kaudella 1999–2000, jolloin Piiloset pelasi sarjassa. Kyseisen kauden jälkeen seura suljettiin ulos sarjasta talousvaikeuksien takia.
Aura Basket perustettiin vuonna 2003, jolloin Turun NMKY:n ja Kaarinan Uran edustusjoukkueet yhdistettiin. Seurat katsoivat, että he tarvitsisivat yhteisen edustusjoukkueen, jolla pystyisi pelaamaan pääsarjatasolla. Uusi seura rekisteröitiin Turkuun, joten joukkueen kotiareenakin päätettiin pitää Turussa. Molemmat seurat pelasivat jo I-divisioonassa, mutta vaikka seuroille oli käytössä kaksi paikkaa I-divisioonassa, päätettiin ainoastaan anoa yksi paikka ja antaa kaksi sarjapaikkaa vapaaksi. Aura Basketin kotihallina toimi divarikauden ajan Samppalinnan palloiluhalli, jota remontoitiin kauden alussa. Tämä asetti omat vaikeudet uudelle joukkueelle, sillä se joutui harjoittelemaan vielä syyskuun alussa jämävuoroilla kaksi kertaa viikossa. Joka tapauksessa seuran tavoitteeksi asetettiin heti nousu SM-sarjaan.
Aura Basket aloitti kauden 81–110 -voitolla Touhun Pojista. Joukkueen paras pistemies oli Niilo Lehtilä, joka teki 22 pistettä. Kauden alku oli joukkueelta muutoin kuitenkin vaihteleva, sillä kotiottelut sujuivat joukkueelta hyvin, mutta vieraspeleissä joukkue kärsi tappioita. Joulutauolle mentäessä Aura Basket oli hävinnyt kolme ottelua, joka oli joukkueen valmentajan, Pieti Poikolan, mukaan yksi tai kaksi tappiota enemmän kuin alun perin oli odotettu.
Kevätkauden Aura Basket aloitti 40:n pisteen voitolla Touhun Pojista. Loppukauden ainoan tappion seura kärsi ottelussa Forssan Koripoikia vastaan hävittyään ottelun lukemin 101–98. Tämän jälkeen Aura Basket voitti kymmenen ottelua perättäin. Viimeiselle pelikierrokselle mentäessä Aura Basket oli tasapisteissä Helsingin NMKY:n kanssa, mutta Aura Basket oli voittanut joukkueiden molemmat kohtaamiset. Viimeisessä pelissä Aura Basket voitti Pantterit luvuin 99–83 ja varmisti nousunsa pääsarjaan.
Historia > Viimeinen kausi

Kesän 2005 aikana joukkueen pelaajistossa tapahtui paljon muutoksia. Kesän aikana joukkueella ei ollut kunnon valmentajaa, joten Teemu Rannikko piti joukkueelle parin viikon ajan harjoituksia. Auran molemmat takamiehet Sten ja Kallio lähtivät muihin seuroihin ja joukkueen uudeksi valmentajaksi siirtyi lopulta Juha Ruohonen. Ulkomaalaisvahvistuksiksi hankittiin Danny Gathings ja Zach Williams.
Aura Basket aloitti kauden Suomen cupin ottelulla Torpan Poikia vastaan. Aura oli vielä puoliajalla kolmen pisteen päässä, mutta hävisi pelin lopulta luvuin 87–101. Korisliiga-kauden avaus tapahtui Korihaita vastaan lokakuussa. Aura Basket hävisi ottelun lopulta luvuin 81–91, vaikka joukkue olikin ollut vielä kolmannella jaksolla tasoissa. Ensimmäisen voiton Aura sai vasta lokakuun lopulla viiden tappiollisen ottelun jälkeen. Joukkue voitti jatkoajalla Vantaan Pussihukat luvuin 103–101 Jan-Axel Alangon heitettyä ratkaisevan korin. Pian tämän jälkeen joukkueen amerikkalaispelaaja Zach Williamsille annettiin potkut ja tilalle palkattiin Kareem Johnson.
Toisen voiton Aura onnistui saamaan marraskuussa. Tällöin joukkue voitti vieraskentällä Korihain lukemin 83–88. Kauden viimeisen voiton Aura saavutti Pussihukkia vastaan, tällä kertaa lukemin 74–80. Tästä ottelusta alkoi loppukauden kestävä tappioputki. Helmikuun lopulla seura hävisi 22. peräkkäisen ottelun, jolla se sivusi edellistä tappioennätystä, joka oli Turun Toverien nimissä. Sitä ennen seura oli joutunut irtisanomaan seuran ulkomaalaispelaajat, koska joukkueen rahatilanne oli pahentunut lukuisten tappioiden seurauksena. Ennen kauden loppua Aura Basket ilmoitti, ettei se osallistu SM-karsintasarjaan, mutta seura päätti silti pelata loppukauden pelit loppuun. Viimeisessä pelissä joukkue hävisi Kouvoille lukemin 113–54 ja päätti kauden ennätyspitkään 27 ottelun tappioputkeen. Tämän jälkeen seuran toiminta ajettiin alas. Kauden jälkeen Danny Gathings palkittiin sarjan korikuninkaana 23,3 pisteen keskiarvolla.