stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ingeborg Hagen

| Ingeborg Hagen |
| --- | --- |
 Ingeborg Hagen
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ingeborg Refling Hagen
Syntynyt: 19. joulukuuta 1895 Tangen, Stange, Norja
Kuollut: 30. lokakuuta 1989 (93 vuotta) Stange, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Esikoisteos:  Naar elv skifter leie
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ingeborg Refling Hagen (19. joulukuuta 1895 Tangen,  Stange, Norja – 30. lokakuuta 1989 Stange, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hänen tuotannossaan keskeisenä on yhteiskuntakritiikki, johon hän yhdisti muun muassa kansanomaisuutta, mystiikkaa ja rationalismia. Aihepiiri liittyy hänen kotiseutuunsa. Hän perusti Suttung-liikkeen, jonka kautta hän halusi välittää lapsille ja nuorille kirjallista kulttuuriperinnettä. Hänen esikoisteoksensa oli 1920 ilmestynyt novellikokoelma Naar elv skifter leie.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingeborg Hagen Wikimedia Commonsissa
Iltapäivä Toscanassa

| Iltapäivä Toscanassa> Copie conforme |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Abbas Kiarostami
Käsikirjoittaja:  Abbas Kiarostami
Tuottaja:   Marin Karmitz  Nathanaël Karmitz  Charles Gillibert  Angelo Barbagallo 
Kuvaaja:  Luca Bigazzi
Leikkaaja:  Bahman Kiarostami
Pääosat:   Juliette Binoche  William Shimell 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  MK2
Levittäjä:  BiM Distribuzione Netflix
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti,  ranska,  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iltapäivä Toscanassa (Copie conforme) on Abbas Kiarostamin ohjaama elokuva vuodelta 2010.
Elokuvan pääosia näyttelevät Juliette Binoche ja brittiläinen oopperalaulaja William Shimell ensimmäisessä elokuvaroolissaan. Elokuvan tapahtumaympäristö on Italian Toscana, ja sen keskushenkilöt ovat brittiläinen kirjailija ja ranskalainen antiikkikauppias, joiden suhde muuttuu kummallisesti yhden päivän aikana. Tarinassa taidehistorioitsija on brittiläisen kirjailijan teoksen julkistamistilaisuudessa . Teos kuuluu taidehistorian alaan, ja siinä käsitellään aitoutta ja kopiota.
Elokuva poikkeaa Kiarostamin aiemmista iranilaiselokuvista, sillä sen pienimuotoisen ihmissuhdetarinan kielinä ovat ranska, englanti ja italia.
Vuonna 2016 Iltapäivä Toscanassa äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 50 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juliette Binoche  | … |  nainen   |
|  William Shimell  | … |  James Miller   |
|  Jean-Claude Carrière  | … |  mies aukiolla   |
|  Agathe Natanson  | … |  nainen aukiolla   |
|  Gianna Giachetti  | … |  kahvilanomistaja   |
|  Adrian Moore  | … |  poika   |
|  Angelo Barbagallo  | … |  kääntäjä   |
|  Andrea Laurenzi  | … |  opas   |
|  Filippo Troiano  | … |  sulhanen   |
|  Manuela Balsimelli  | … |  morsian   |
Irja Ukkola

Irja Tellervo Ukkola (myöh. Moilanen, 15. tammikuuta 1936 Utajärvi – 20. joulukuuta 2022 Kajaani) oli suomalainen pikajuoksija, joka kuului 4 × 100 metrin viestijuoksussa Suomen-ennätysajan 48,9 s Lahdessa 1957 juosseeseen joukkueeseen (Irja Ukkola – Tuovi Vahtera – Tuija Valkama – Aulikki Lehmijoki). Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa oli 12,6 s. Hän edusti urallaan Vaalan Jylhää, Vaalan Karhua, Kajaanin Kipinää ja Kajaanin Urheilijoita.
Kalevan kisoissa Ukkola sijoittui 100 metrin juoksussa kolmanneksi vuonna 1957 ja 200 metrin juoksussa toiseksi vuonna 1957 ja kolmanneksi vuonna 1956.
Ilmaisku H-3-lentotukikohtaan

Ilmaisku H-3-lentotukikohtaan oli Iranin ilmavoimien toteuttama yllätyshyökkäys Irakin ilmavoimien lähellä Jordanian rajaa sijainneeseen H-3-lentotukikohtaan Irakin–Iranin sodan aikana 4. huhtikuuta 1981. Isku oli menestys ja se tuhosi tai vaurioitti yli 40 irakilaista lentokonetta.
Tausta

Keväällä 1981 useamman tappion kärsinyt Iranin pääesikunta pyrki ottamaan sodan aloitteen käsiinsä. Šokissa olevat ja tappioita kärsineet maavoimat eivät pystyneet toteuttamaan suuria operaatioita ja uskottavuusongelmista kärsineet ilmavoimat ehdottivat uskaliasta suunnitelmaa yllätyshyökkäyksestä irakilaisia vastaan. Tarkoituksena oli paitsi todistaa ilmavoimien kyvykkyys, mutta myös näyttää irakilaisille Iranin voivan iskeä halutessaan missä päin maata tahansa. Lentueen päällikkö Abbas Doran ehdotti kohteeksi Irakin ilmavoimien H-3-lentotukikohtaa lähellä Irakin Jordanian vastaista rajaa.
Irakin ilmavoimat pitivät tukikohdassa Tupolev Tu-22-mallisia pommikoneitaan, minkä lisäksi se toimi Ranskasta ostettujen Mirage F1-koneiden väliaikaisena tukikohtana. Tukikohdan miehistöön kuului Mirage-, MiG- ja Suhoi-koneiden huollosta vastaavat egyptiläiset ja jordanialaiset mekaanikot. Iran sai Israelilta ilmakuvia tukikohdasta, joiden perusteella tukikohdan lentokoneet oli levitetty huolimattomasti ulkoilmaan ilman suojaa. Tukikohtaa puolustajilla oli käytössään vain muutamia vanhentuneita ilmatorjuntaohjuksia ja ilmatorjuntatykkejä. Irakilaiset uskoivat tukikohtansa olevan turvallinen. Tukikohtaa ei oltu pommitettu aikaisemmin, eikä se ollut iranilaisten McDonnell Douglas F-4 Phantom -koneiden kantaman sisäpuolella.
Iranilaisten merkittävin haaste suunnitelman toteuttamisessa oli irakilaisten yllättäminen. Iskuun osallistuvien koneiden reitti suunniteltiin kulkemaan Irakin Turkin ja Syyrian vastaista rajaa pitkin. Syyrian johtaja a ja Irakin vihollista Hafez al-Assadia pyydettiin asevoimineen katsomaan operaation aikana toiseen suuntaan, mihin tämä luonnollisesti suostuikin.
Isku

Hieman ennen aamunkoittoa 4. huhtikuuta 1981 kymmenen iranilaista F-4 Phantom -hävittäjää lähti lennolleen Hamadanin lentotukikohdasta kulkien kohti luodetta ja Turkin rajaa. Kahta koneista oli tarkoitus käyttää vain, jos muita koneita joutuisi iskun aikana syystä tai toisesta pois käytöstä. Koneet oli aseistettu vapaasti putoavilla pommeilla ja sirpalepommeilla. Jokaisella koneella oli lisäksi yksi AIM-7 Sparrow ilmasta-ilmaan-ohjus, Israelista saatu elektroninen vastatoimikapseli ja kolme ulkoista polttoainetankkia. Isku oli iranilaisten pisimmälle tekemä ilma-isku ja etäisyyttä kohteeseen oli 1 200 kilometriä. Koneita oli pitkän matkan takia tankattava useita kertoja ilmassa. Koneet tankattiin kahdesta Teheranista nousseesta Boeing 707 -lentokoneesta. Operaatioon osallistui lisäksi yksi Boeing 747, jota käytettiin lentävänä johtoasemana. Lennon alun sujuttua ongelmitta kaksi varakonetta palasivat tukikohtaansa ja majuri Farajollah Baratpourin johtama muodostelma jatkoi lentoaan matalalla vihollisen tutkia välttääkseen.
Iskuosaston jatkaessa kaksi paria iranilaisia Grumman F-14 Tomcat -koneita otti asemat Iranin Kurdistanin yllä torjuakseen mahdollisesti tankkauskoneita lähestyvät irakilaiskoneet. Samalla kaksi Northrop F-5 -konetta lensi Irakin ilmatilaan suunnaten kohti Kirkukia kiinnittääkseen Irakin ilmapuolustuksen huomion itseensä. Iskuosasto eteni radiohiljaisuudessa Turkin rajalta luoteeseen Syyriaan, jossa ne lensivät Irakin ja Syyrian vastaisella aavikolla. Noin 100 kilometrin päässä Deir ez-Zorin kaupungista koneet tankattiin kahdesta Istanbulista aiemmin nousseesta siviilikoneiksi merkitystä Boeing 707 -lentokoneesta, joiden virallinen reitti kulki Teheraniin.
Iskuosasto palasi Syyriasta Irakin ilmatilaan lentäen noin 60 metrin korkeudella ja kohdetta lähestyessään se jakautui kolmeen osastoon, jotka saapuivat kohteeseen eri puolilta. H-3 saavutettiin kello 8.15 ja ensimmäiset pommit osuivat kiitotiehen viholliskoneiden nousun estämiseksi. Tukikohdassa oli kaksi irakilaista MiG-23 -konetta valmiudessa. Seuraava kohde olivat ilmatorjuntatykit, joita vihollinen ei ollut miehittänyt. Lopullinen kohde oli tukikohdan lentokoneet, joita vastaan tehtiin useita ylilentoja. Hyökkäys päättyi 8.30 ja palasivat tukikohtaansa samaa reittiä, jota pitkin ne olivat saapuneetkin. Isku oli kestänyt kaikkiaan neljä tuntia ja 40 minuuttia.
Seuraukset

Irakilaiset menettivät iskussa kahdeksan MiG-23, viisi Su-20, kaksi Mirage F1, yhden Tu-16 ja kaksi An-12-konetta, sekä neljä Mi-8-helikopteria. Viisitoista muuta konetta vaurioitui ja niiden mukana oli kaksi Tu-16-konetta ja kolme Tu-22-konetta. Tuhoutuneet ja vahingoittuneet koneet käsittivät puolet koko Irakin ilmavoimien pommikonekalustosta. Noin 30 tukikohdan mekaanikkoa sai surmansa ja heidän joukossaan neljä egyptiläistä ja kaksi jordanialaista. Ajatollah Ruhollah Khomeini kiitti epätavalliseen tapaan lentäjiä henkilökohtaisesti. Irakissa Saddam Hussein pidätytti ja teloitutti kuusi korkea-arvoista upseeria. Heidän mukanaan oli H-3-tukikohan puolustuksesta vastannut eversti Fakhri Hussein Jaber. Noin 20 muuta vangittiin tai erotettiin.
H-3-lentotukikohta vuonna 1995.
Iranin ilmavoimien F-4 Phantom -konetta tankataan ilmassa vuonna 1982.
In Too Deep (kappale)

|  In Too Deep |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Tijana Bogićević
Levy-yhtiö:  Universal Music
Kesto:  03:07
Tyylilaji:  breakbeat, electropop
Julkaistu:  7. huhtikuuta 2017
Säveltäjä(t):  Borislav Milanov Joacim Persson Johan Alkenas Lisa Desmond
Sanoittaja(t):  Borislav Milanov Joacim Persson Johan Alkenas Lisa Desmond
Euroviisutiedot
Vuosi:  2017
Maa:  Serbia
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  11.
Pisteet semifinaalissa:  98
Sanat:  sanoitus
In Too Deep on serbialaislaulaja Tijana Bogićevićin esittämä kappale, jolla hän edusti Serbiaa vuoden 2017 Euroviisuissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 11. toukokuuta 2017,  jossa se sai 98 pistettä, jäi sijalle 11 eikä päässyt finaaliin.
Bogićević esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Ilmakunnas

Ilmakunnas on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ari Ilmakunnas (1896–1957), šakin järjestömies ja šakinpelaaja
Pekka Ilmakunnas (s. 1952), taloustieteilijä
Seija Ilmakunnas (o.s. Mäenpää, s. 1958), Palkansaajien tutkimuslaitoksen johtaja, Pekka Ilmakunnaksen puoliso.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Roussi Tarmakov

Roussi Tarmakov (bulg. Руси Търмъков; 5. joulukuuta 1949 Malko Tarnovo – 17. helmikuuta 2011) oli bulgarialaissyntyinen säveltäjä. Hän asui Kanadassa vuodesta 1999 ja hänellä oli kaksoiskansalaisuus vuodesta 2005.
Tarmakov aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana ja sai myöhemmin maisterinarvot sävellyksessä ja pianonsoitossa Sofian Kansallisesta Pantšo Vladigerov -musiikkiakatemiasta. Lisäksi hän valmistui Sofian arkkitehtuurin, rakennustekniikan ja geodesian yliopistosta. Tarmakovin saamiin tunnustuksiin lukeutuvat Prix Reine Marie José (Geneve, 1984, teoksesta Folk Music), Stichting Gaudeamuksen stipendi (Amsterdam, 1985), Bulgarian kulttuuriministeriön stipendi (1991–92; mahdollisti pääsyn Cité des Artsiin Pariisiin) ja palkinto TransforMusic-kilpailussa (Budapest, 2004, teoksesta With Feeling of the Beauty of the Tango).
Tarmakovin teoksia on esitetty Bulgarian lisäksi myös Itävallassa, Kanadassa, Saksassa, Italiassa, Liettuassa, Alankomaissa, Romaniassa, Venäjällä, Slovakiassa, Etelä-Koreassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Hänen musiikkiaan on kuultu useita kertoja Musica Nova -festivaalilla Sofiassa ja Wien Modern -festivaalilla sekä kahdesti Moskovan syysfestivaalilla (1997, 2000) ja kerran ISCM:n maailman musiikkipäivillä (Soul, 1997).
Tarmakov toimi myös muun muassa Bulgarian radion kansallisen sinfoniaorkesterin tuottajana ja Sofian balettikoulun pianistina. Hän perusti ISCM:n Bulgarian-jaoston vuonna 1991.
Teoksia > Orkesterille

Sinfonia (1980)
City Tradition Melodies trumpetille ja orkesterille (1986)
Country Music kolmelle lyömäsoittimelle ja orkesterille (1987)
Present suurelle orkesterille (1990)
With Feeling of the Beauty of the Tango sähköviululle ja orkesterille (1995, uudistettu 2004)
Teoksia > Kamarimusiikkia

Folk Music huilulle, klarinetille, cembalolle ja jousikvartetille (1983)
Rococo Music huilulle, oboelle, klarinetille, fagotille, käyrätorvelle (1984)
Italian Music klarinetille, pianolle ja jousikvartetille (1985)
Music for Seven Virtuosi oboelle, klarinetille, pasuunalle, alttoviululle, sellolle, pianolle ja lyömäsoittimille (1987)
Music for Wind Quintet (1988)
Music for Eight Musicians oboelle, klarinetille, trumpetille, viululle, sellolle, kontrabassolle, pianolle ja lyömäsoittimille (1989)
Folk Magic marimballe (1991)
Music for Two viululle ja patarummuille (1994)
A Little Thriller huilulle ja cembalolle (1995)
Cadenzas and Ensembles jousikvartetille (1996)
There is Something, ...Inside Me... klarinetille, bassoklarinetille, sopraano-/altto-/tenorisaksofoneille, käyrätorvelle, tuuballe, kahdelle viululle, alttoviululle, sellolle, harmonikalle ja lyömäsoittimille (2003)
Teoksia > Kuoromusiikkia

Folk Music kuudelle naisäänelle (1987)
Teoksia > Muuta vokaalimusiikkia

Happening for a Single Singer ihmisäänelle (1992)
Cantus Amoris ihmisäänelle, klarinetille (1999; myös versiot ihmisäänelle ja viola d'amorelle, 1999; ihmisäänelle ja sellolle, 2001)
Teoksia > Pianomusiikkia

Sonatiini (1979)
Minimal in G from 3/4 to 8/4 and... only 3/4 for the End (1999)
Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete

| Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete |
| --- | --- |
 Instituutin rakennus.
Sijainti:  Pacheiá Ámmos, Ierápetra, Lasíthi, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°06′29″N, 25°48′05″E
Tyyppi:  arkeologinen tutkimuskeskus
Perustettu:  1997
Verkkosivut
Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete (INSTAP-SCEG) on arkeologinen tutkimuskeskus, joka toimii Pacheiá Ámmoksessa Kreetalla Kreikassa. Se on erikoistunut itäisen Kreetan alueen esihistorian tutkimukseen.
Historia

Instituutti perustettiin vuonna 1997 osana Philadelphiassa toimivaa Institute for Aegean Prehistory (INSTAP) -tutkimuslaitosta. Sen tehtävänä on Egeanmeren alueen muinaistutkimuksen tukeminen erityisesti itäisen Kreetan alueella, jossa on useita minolaisen kulttuurin aikaisia arkeologisia kohteita.
Tilat

Instituutti toimii Ierápetran kunnassa Pacheiá Ámmoksen kylän laidalla sijaitsevassa rakennuksessa. Se tarjoaa tutkijoiden ja tutkimusprojektien käyttöön tutkimus-, opetus- ja laboratoriotiloja, kirjaston sekä tiloja esinelöytöjen säilytykseen.
Tutkimusprojekteja ja kaivauksia

Instituutin tukemia tutkimus- ja kaivausprojekteja ovat muun muassa:
Azoria
Chrysokámino
Gourniá
Kavoúsi Kástro
Kavoúsi Vrontás
Móchlos
Pseíra
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete Wikimedia Commonsissa
Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete (englanniksi)
Kavoúsi Kástron (merkitty ympyrällä) ja Kavoúsi Vrontáksen (merkitty tähdellä) kaivauskohteet ja niiden ympäristöä.
Intiankyttyrädelfiini

| Intiankyttyrädelfiini |
| --- | --- |
 Intiankyttyrädelfiinin alalaji S. c. chinensis
Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti
Heimo::  Delfiinit Delphinidae
Suku::  Ryhädelfiinit Sousa
Laji::  chinensis
Kaksiosainen nimi
 Sousa chinensis  (Osbeck, 1765) 
 Intiankyttyrädelfiinin levinneisyys
Katso myös
   Intiankyttyrädelfiini Wikispeciesissä   Intiankyttyrädelfiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intiankyttyrädelfiini (Sousa chinensis) on ryhädelfiineihin kuuluva delfiinilaji, joka elää Kaakkois-Aasiassa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on kyttyrädelfiini. Intiankyttyrädelfiinin uhanalaisuusluokitus on vaarantunut. Intiankyttyrädelfiini on joskus väritykseltään vaaleanpunainen. Sillä on yksi sukulaislaji, afrikankyttyrädelfiini (Sousa teuszii).
Lajin koko ihmiseen verrattuna.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kyttyrädelfiini (Sousa chinensis)
ITIS: Sousa chinensis (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Sousa chinensis, Indo-Pacific humpbacked dolphin (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Sousa chinensis (englanniksi)
Kuvia lajista www.hkdcs.org -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ilmala

Ilmala voi viitata seuraaviin paikkoihin Pasilan kaupunginosassa Helsingissä:
toimitila- ja asuinalue Länsi-Pasilassa
Ilmalan rautatieasema Keski-Pasilassa
Ilmalan varikko Pohjois-Pasilassa
Ilmalan observatorio, joka sijaitsi lähellä nykyistä rautatieasemaa vuosina 1910–1967
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ilmala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Irwin Hoffman

Irwin Hoffman (26. marraskuuta 1924 New York – 19. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen kapellimestari.
Hoffman johti 1950–1960-luvuilla Vancouverin sinfoniaorkesteria. Hän pääsi sen jälkeen Chicagon sinfoniaorkesterin apulaiskapellimestariksi ja toimi sen tilapäisenä ylikapellimestarina vuosina 1968–1969.
Hoffman oli Floridan orkesterin ensimmäinen ylikapellimestari vuosina 1968–1988. Myöhemmin hän on työskennellyt Kolumbiassa ja Costa Ricassa.
II Crush the Insects

| II: Crush the Insects Reverend Bizarre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004–2005
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 2005
 Tyylilaji: doom metal, heavy metal
 Kesto: 73.20
 Levy-yhtiö: Spikefarm Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 36.
Reverend Bizarren muut julkaisut
| In the Rectory of the Bizarre Reverend 2002 | II: Crush the Insects 2005 | III: So Long Suckers 2007 |
II: Crush the Insects on suomalaisen doom metal -yhtye Reverend Bizarren toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Albumi sisältää lyhemmän version Suomen virallisen singlelistan kakkoseksi nousseesta "Slave of Satan" -kappaleesta. Singleversion kesto on 20:59 minuuttia.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 36.
Kappaleet

Doom over the World – 7.37
The Devil Rides Out – 6.10
Cromwell – 5.25
Slave of Satan – 13.27
Council of Ten – 8.32
By This Axe I Rule! – 10.02
Eternal Forest – 10.52
Fucking Wizard – 11.15
Muusikot

Albert Witchfinder (Sami Hynninen) – basso ja laulu
Peter Vicar – kitara
Earl of Void – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net: 9+/10
Palasokeri.com: 9/10
Soundi:
Aiheesta muualla

II Crush the Insects Discogsissa. (englanniksi)
Albumi II Crush the Insects Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Institute for the Study of War

ISW:n logo.
Institute for the Study of War on yksityinen yhdysvaltalainen ajatushautomo ja tutkimusorganisaatio, jonka kotipaikka on Washington (DC). IWS:n perusti sotahistorioitsija Kimberly Kagan vuonna 2007.
Instituutti katsoo maailmaa yhdysvaltalaisesta näkökulmasta. ISW kertoo edistävänsä sotilasasioiden tietoista ymmärtämistä luotettavan tutkimustyön, vankkojen analyysien ja innovatiivisen koulutuksen avulla. ISW kertoo olevansa sitoutunut kehittämään Yhdysvaltain kykyä toteuttaa sotilasoperaatioita ja reagoida kehittyviin uhkiin että Yhdysvallat saavuttaisi strategiset tavoitteensa. ISW kuvaa itseään puolueisiin kytkeytymättömäksi, voittoa tavoittelemattomaksi julkisen politiikan tutkimusorganisaatioksi. Vuonna 2019 ISW:n liikevaihto oli 3,9 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Pasi Kivioja kirjoittaa kolumnissaan Suomen Kuvalehdessä, lähteenään yhdysvaltalaisen toimittajan Robert Wrightin analyysi, ISW:n ideologisesta taustasta, että sen rahoitus tulee konservatiivisilta ”sotahaukoilta”, muun muassa aseteollisuudelta. Wrightin mukaan ISW:n tiedot sinänsä pitävät paikkansa, mutta niiden painotus on Ukrainan menestys, jolloin uutiskirjoitteluun tulee vinouma, kun Venäjän menestykset kerrotaan myöhemmin, kun ne eivät enää ole uutisaiheita.
ISW on käyttänyt arvioittensa pohjana tasoltaan vaihtelevia aineistoja. Myös Ukrainan sotaa seuranneen saksalaisen Bildin toimittaja Julian Röpcken mukaan ISW on käyttänyt turhan herkästi yksittäisiä lähteitä.
Henkilökunta ja johtokunta (tilanne 7/2022)

Ajatushautomon henkilökunta on ryhmitelty kolmeen portaaseen: johtoon (leadership, 9 kpl), senioriasiantuntijoihin (fellows, 5 kpl) sekä analyytikko- ja apulaishenkilökuntaan (15 kpl). Johto- ja senioritason työntekijöissä on useita tohtoritutkinnon suorittaneita ja muutamia vakinaisen palveluksensa päättäneitä korkea-arvoisia sotilaita (eversti-luutnantti...kenraaliluutnanttitasolta). Kaikilla henkilökunnan jäsenillä on vähintään alempi korkeakoulututkinto.
Henkilökunta ja johtokunta (tilanne 7/2022) > Johtokunta

ISW:n toimintaa koordinoivassa johtokunnassa on useita merkittävän sotilasuran tehneitä, yhdysvaltalaisessa yhteiskunnan ja talouselämän merkittävissä tehtävissä toimivia henkilöitä.
Jack Keane (Yhdysvaltain armeijan kenraali, evp.), ISW:n johtokunnan pj; GSI LLC:n toimitusjohtaja (rekrytointiyhtiö); (on tai on ollut myös MetLife ja General Dynamics -yhtiöiden johtaja sekä Fox News -televisiokanavan kansallisen turvallisuuden analyytikko )
Kimberly Kagan, ISW:n perustaja & toimitusjohtaja
Kelly Craft, Yhdysvaltain entinen YK:n ja Kanadan suurlähettiläs
William Kristol, Defending Democracy Together:n johtaja (konservatiivis-republikaaninen eturyhmittymä)
Joseph I. Lieberman, vanhempi neuvonantaja, Kasowitz Benson Torres & Friedman, LLP (suuri asianajotoimisto)
Kevin Mandia, tj ja hallituksen pj, Mandiant (pörssinoteerattu yhdysvaltalainen tietoturvatalo)
Jack D. McCarthy, Jr., Alvarez & Marsal Capitalin perustaja ja vanhempi tj (suurehko sijoitusyhtiö)
Bruce Mosler, Cushman & Wakefield, Inc:in osan hallituksen pj. (suuri kiinteistösijoitusyhtiö)
David H. Petraeus (Yhdysvaltain armeijan kenraali, evp.), KKR Global Instituten hallituksen pj ja jäsen (Kohlberg Kravis Roberts:n eli KKR:n, erittäin suuren sijoitusyhtiön maa- ja tilanneanalyysejä tekevä yksikkö)
Warren Phillips, CACI Internationalin johtaja (pörssinoteerattu informaatiotekniikan ratkaisujen ja palvelujen tuottaja Yhdysvaltain puolustushallinnolle, hallinnolle ja yritysmaailmalle)
William Roberti (Yhdysvaltain armeijan eversti, evp.), Alvarez & Marsalin tj (suurehko sijoitusyhtiö)
Institutionaaliset tukijat (2022)

ISW:n toimintaa tukevat taloudellisesti sen oman ilmoituksen mukaan seuraavat yritykset:
Alvarez & Marsal Capital  (suurehko sijoitusyhtiö)
Avantus Federal
Capital Bank
Cushman & Wakefield, Inc  (suuri kiinteistösijoitusyhtiö)
General Dynamics (erittäin suuri aseteollisuusyhtiö)
General Motors (GM) (erittäin suuri autovalmistaja)
Kirkland & Ellis LPP (erittäin suuri asianajotoimisto)
Lincolnshire Management (sijoitusyhtiö)
Linkurious (ranskalainen talousrikollisuuden analysointiohjelmistoyhtiö)
Rubicon (jäte- ja kierrätysalan yritys)
Russel Reynolds Associates (johdon konsultointi- ja henkilöhakuyritys)
WP Global Partners (sijoitusyhtiö)
Yesterdays Business Computers (YBC, kuluttajaelektroniikan ja tietokoneiden kierrätysyritys)
Aiheesta muualla

ISW:n Ukrainaa koskevat päiväkohtaiset Venäjän hyökkäyssodan tilannearviot (englanniksi) (understandingwar.org)
ISW:n raportit Ukrainan osalta ennen Venäjän 24.2.2022 aloittamaa hyökkäyssotaa (englanniksi) (understandingwar.org)