stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Petrosaviales

| Petrosaviales |
| --- | --- |
 Japonolirion osense
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Petrosaviales  Takht.
Katso myös
   Petrosaviales Wikispeciesissä   Petrosaviales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Petrosaviales on yksisirkkaisiin kuuluva vähälajinen kasvilahko. Sen edustajat ovat juurakollisia tai lehtivihreättömiä ja sienijuuren varassa eläviä (Petrosavia) karvattomia ruohoja. Lehtiasento on kierteinen ja juurakossa lehdet ovat suomumaisia. Kukat ovat esilehdettömiä ja niiden kehälehdet ovat hieman erilaistuneet verhiöksi ja teriöksi. Heteet kiinnittyvät kehälehtiin tai ovat niistä erillään. Sikiäin on kehänpäällinen tai puolittain -alainen ja siinä on yhteensä vähintään 12 siemenaihetta. Vartalot ovat erillisiä ja niiden päässä ovat lähes nuppimaiset tai johteiset luotit. Hedelmä on tuppilo (Petrosavia) tai liiteluomainen kota (Japonolirion).
Lahkossa on vain yksi heimo
Petrosaviaceae
2 sukua (Petrosavia, Japonolirion) ja 4 lajia Japanissa, Kiinassa ja Malaijien saariston länsiosissa.
synonyymit: Japonoliriaceae, Miyoshiaceae.
Altti Veteläinen

| Altti Veteläinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1975
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  A. Veteläinen, Altti "Altsu" Veteläinen, Altti Vetelinen, Veteläinen, Vetelinen
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1993–
Tyylilajit:  goottimetalli, melodinen death metal, tunnelmallinen metalli
Soittimet:  laulu, kitara, basso
Yhtyeet:  Eternal Tears of Sorrow, Kalmah, National Napalm Syndicate, For My Pain..., The Man-Eating Tree
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Altti Veteläinen (s. 1975) on suomalainen muusikko, joka soittaa muun muassa yhtyeissä Eternal Tears of Sorrow, For My Pain... ja The Man-Eating Tree.
Diskografia > Eternal Tears of Sorrow

Sinner’s Serenade (1997)
Vilda Mánnu (1998)
Chaotic Beauty (2000)
A Virgin and a Whore (2001)
Before the Bleeding Sun (2006)
Children of the Dark Waters (2009)
Saivon Lapsi (2013)
Diskografia > Kalmah

Swamplord (2000)
Diskografia > For My Pain...

Fallen (2003)
Aiheesta muualla

Altti Veteläinen Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Altti Veteläinen Discogsissa. (englanniksi)
Kalmah
| --- | --- |
Studioalbumit:   Swamplord  They Will Return  Swampsong  The Black Waltz  For the Revolution  12 Gauge  Seventh Swamphony  Palo  Kalmah 
Demot:  Svieri Obraza
Ampumahiihdon euroopancup 1999–2000

Ampumahiihdon euroopancup 1999–2000 alkoi 11. joulukuuta Itävallan Obertilliachista ja päättyi 11. maaliskuuta Sveitsin Champex-Laciin.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 1999–2000
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Andreas Stitzl |  Kati Wilhelm |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 8
Henkilökohtaiset kilpailut: 17
Viestit: 3
← 1998–1999 2000–2001 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja sekä viestejä.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Obertilliach | 11.–12.12. | ● | ● |  |  |  |
|  Windischgarsten | 16.–18.12. | ● |  | ● |  | ● |
|  Forni Avoltri | 8.–9.1. | ● |  | ● |  |  |
|  Val Ridanna | 13.–15.1. | ● | ● |  |  | ● |
|  Clausthal-Zellerfeld | 5.–6.2. | ● | ● |  |  |  |
|  Todtnau | 18.–20.2. | ● | ● | ● |  |  |
|  Alt St. Johann | 4.–5.3. | ● | ● |  |  |  |
|  Champex-Lac | 9.–11.3. | ● |  | ● |  | ● |
| Yhteensä | Yhteensä | 8 | 5 | 4 | 0 | 3 |
Petroskoin kihlakunta

| Petroskoin kihlakunta Петрозаво́дский уе́зд |
| --- | --- |
 Kihlakunnan sijainti kuvernementin kartalla
Kuvernementti:  Aunuksen kuvernementti
Perustettu:  1777
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Petroskoi
Pinta-ala:  20 416,8 km²
Väkiluku (1897):  75 121
Petroskoin kihlakunta (ven. Петрозаво́дский уе́зд, Petrozavodski ujezd) oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Aunuksen kuvernementissa. Kihlakunta sijaitsi Äänisen länsirannalla rajoittuen lännessä Suomen suuriruhtinaskuntaan kuuluneeseen Viipurin lääniin. Muualla kihlakunta rajoittui muihin Aunuksen kuvernementin kihlakuntiin: pohjoisessa Poventsan kihlakuntaan, etelässä Aunuksen kihlakuntaan ja Lotinapellon kihlakuntaan.
Kihlakunnan hallintokaupunki oli Petroskoi, jonka lisäksi siihen kuului 12 kuntaa:
Ahnus
Jallahti
Latva
Munjärvi
Kontupohja
Pyhäjärvi
Soutjärvi
Suoju
Suurlahti
Säämäjärvi
Tiudia
Tolvoja
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista venäläisiä oli 67,1 %, karjalaisia 22,1 %, vepsäläisiä 9,1 % ja suomalaisia 1,1 %.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: ru:Петрозаводский уезд & ru:Олонецкая губерния
Ampumahiihdon euroopancup 2006–2007

Ampumahiihdon euroopancup 2006–2007 alkoi 9. joulukuuta Itävallan Obertilliachsta ja päättyi 17. maaliskuuta Italian Ridnaun-Val Ridannaan.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 2006–2007
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Norbert Schiller |  Ute Niziak |
| Pikakilpailucup |  Carsten Pump |  Ute Niziak |
| Takaa-ajocup |  Norbert Schiller |  Anne Preussler |
| Normaalimatkacup |  Egil Gjelland |  Ute Niziak |
| Junioreiden kokonaiscup |  Alexis Boeuf |  Marie Laure Brunet |
| Junioreiden pikakilpailucup |  Dominik Landertinger |  Susann König |
| Junioreiden takaa-ajocup |  Alexis Boeuf |  Marion Blondeau |
| Junioreiden normaalimatkacup |  Lukasz Szczurek |  Jekaterina Šumilova |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 8
Henkilökohtaiset kilpailut: 15
Viestit: 1
Perutut kilpailut: 2
← 2005–2006 2007–2008 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja ja normaalimatkoja sekä viestikilpailu. Myös juniorit kilpailivat samoilla matkoilla omassa sarjassaan. Koko Jablonec nad Nisoun kilpailuviikonloppu peruutettiin etukäteen. Kilpailuita ei siirretty myöhemmälle.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti | Sekaviesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Obertilliach | 9.–10.12. | ● | ● |  |  |  |  |
|  Obertilliach | 15.–16.12. | ●● |  |  |  |  |  |
|  Cesana San Sicario | 12.–14.1. | ● |  | ● |  |  |  |
|  Forni Avoltri | 19.–21.1. | ● | ● |  |  | ● |  |
|  Jablonec nad Nisou Peruutettiin | 10.–11.2. | ● |  | ● |  |  |  |
|  Nové Město na Moravě | 13.–15.1. | ●● | ● |  |  |  |  |
|  Haute Maurienne | 10.–11.3. | ● | ● |  |  |  |  |
|  Val Ridanna | 16.–17.3. | ● | ● |  |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 10 | 5 | 2 | 0 | 1 | 0 |
Ampumahiihdon euroopancup 2007–2008

Ampumahiihdon euroopancup 2007–2008 alkoi 24. marraskuuta Norjan Geilosta ja päättyi 13. maaliskuuta Ranskan Valromeyyn. Se oli viimeinen kausi IBU-Cupin vanhalla nimellä, ja samalla viimeinen jossa myös juniorit kilpailivat.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 2007–2008
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Vincent Porret |  Juliane Döll |
| Pikakilpailucup |  Toni Lang |  Juliane Döll |
| Takaa-ajocup |  Daniel Böhm |  Tina Bachmann |
| Normaalimatkacup |  Frederic Jean |  Anne Preussler |
| Junioreiden kokonaiscup |  Jan Savitski |  Olga Alifiravets |
| Junioreiden pikakilpailucup |  Jan Savitski |  Olga Alifiravets |
| Junioreiden takaa-ajocup |  Daniel Salvenmoser |  Olga Alifiravets |
| Junioreiden normaalimatkacup |  Simon Schempp |  Réka Ferencz |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 8
Henkilökohtaiset kilpailut: 16
Viestit: 1
← 2006–2007 2008–2009 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja ja normaalimatkoja. Myös juniorit kilpailivat samoilla matkoilla omassa sarjassaan.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti | Sekaviesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Geilo | 29.–30.11. | ●● |  |  |  |  |  |
|  Torsby | 30.11.–1.12. | ● | ● |  |  |  |  |
|  Obertilliach | 6.–7.12. | ● |  | ● |  |  |  |
|  Bansko | 13.–14.12. | ● | ● |  |  |  |  |
|  Langdorf | 12.–13.1. | ● |  | ● |  |  |  |
|  Osrblie | 18.–20.1. | ● | ● |  |  | ● |  |
|  Cesana San Sicario | 8.–9.3. | ● | ● |  |  |  |  |
|  Valromey | 12.–13.3. | ● | ● |  |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 9 | 5 | 2 | 0 | 1 | 0 |
Perälänlammi

| Perälänlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Lempäälä
Koordinaatit:  61°13′58″N, 23°47′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vanajaveden alaosan alue‎ (35.22)
Laskuoja:  oja Vanajaveteen 
Järvinumero:  35.221.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  yli 80 m 
Rantaviiva:  0,446 km 
Pinta-ala:  0,01399 km² 
 fiPerälänlammi 
Perälänlammi  eli Perälänlampi  on Pirkanmaalla Lempäälän Perälän kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Perälänlammi on osa Vuolteen aluetta.
Maantietoa

Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lampi sijaitsee Lempäälän eteläisimmässä Perälän kylässä. Lampeen laskee kaksi lyhyttä pelto-ojaa, joista toinen alkaa metsän puolella. Laskuoja lähtee lammen koillispäästä ja se laskee 350 metrin jälkeen Vanajaveden Liponselässä olevaan Kotaladonlahteen. Vaikka lammen ympärillä on peltoja, suojaa sitä kapea metsäreuna. Lammen rantaviivan pituus on 450 metriä, mutta se on avosuota. Lampi on autio ja Akaan Viialan puoleinen raja ohittaa lammen 20 metriä etelässä.
Historiaa

Vanajanveden laskujokea Kuokkalankoskea perattiin 1700- ja 1800-luvuilla useaan oteeseen. Perkausten yhteisvaikutuksena Vanajaveden pinta aleni asteittain nykyistä hieman korkeampaan tasoon. On arvioitu, että laskua oli yhteensä pari metriä. Järvenlaskun seurauksena järvenpohjana ollut Perälän kylän itäiset pellot maatuivat ja kuivaan alueeseen jäi lampi. Lammen ikä on siten hyvin nuori.
Vuoden 1959 peruskartassa lampi on suurempi kuin seuraavassa 1976 kartassa. Vedenpinnan aleneminen voidaan selittää Vanajaveden säännöstelyn aloitettamisella vuonna 1962. Säännöstely alensi talviveden keskikorkeuksia selvästi ja kesävedenkorkeuksia jonkin verran. Koska lampi on yhteydessä Vanajaveteen vaakasuoralla ojalla, laski myös Perälänlammen vedenpinta muutamia kymmeniä senttejä. Pinnanlasku aiheutti muutoksia sekä lammen että laskuojan lahden rantaviivassa.
Ali Benarbia

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. lokakuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Oran, Algeria
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 171 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1995 | Martigues | 262 | (27) |
| 1995–1998 | Monaco | 90 | (8) |
| 1998–1999 | Bordeaux | 25 | (3) |
| 1999–2001 | PSG | 42 | (0) |
| 2001–2003 | Manchester City | 71 | (11) |
| 2003–2005 | Al Rayyan | – | (–) |
| 2005–2006 | Qatar SC | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | 490 | (49) |
Maajoukkue
| 2000–2001 | Algeria | 9 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ali Benarbia (s. 8. lokakuuta 1968 Oran) on algerialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Benarbia pelasi Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä yhteensä 222 ottelua edustaen Martiguesia, Monacoa, Bordeauxia ja PSG:tä. Hän voitti mestaruuden Monacossa kaudella 1996–1997 ja Bordeauxissa kaudella 1998–1999. Ranskan toisella sarjatasolla Ligue 2:ssa Benarbia pelasi 197 ottelua Martiguesin joukkueessa. Benarbia pelasi pääsarjatasolla myös Englannin Valioliigan Manchester Cityssä 71 ottelun verran sekä qatarilaisissa Al Rayyanissa ja Qatar SC:ssä. Al Rayyanissa hän voitti Qatarin cupin kaudella 2003–2004.
Algerian maajoukkueessa Benarbia pelasi yhdeksän ottelua vuosina 2000–2001.
Philippe Caffieri nuorempi

Passemantin astronominen kello
Philippe Caffieri nuorempi (1714–1774) oli ranskalainen kuvanveistäjä ja valaja. Hän työskenteli yhdessä isänsä Jacques Caffierin (1678–1755) kanssa, joten heidän töitään on usein vaikea pitää erillään. Heidän työnsä kuuluvat Ludvig XV:n tyylin parhaimpiin edustajiin heidän toteuttaessaan muun muassa Jean-Louis-Ernest Meissonierin ja muiden rokokoomestareiden töitä. Versaillesissa on yksi Jacquesin ja Philippen päätöistä, 1753 valmistunut astronominen kello, johon Claude-Siméon Passemant oli suunnitellut ja Louis Dauthiau valmistanut koneiston ja Caffierit olivat valmistaneet kotelon. Philippen Pariisin Notre-Damen katedraaliin tekemät työt, kuten suuri risti ja kuusi kandelaaberia (1759), hävisivät vallankumouksen aikana. Bayeux’n katedraalin 1771 valmistuneet vastaavat esineet ovat tallella. Myöhemmällä iällään Philippe jo yksinkertaisti tyyliään Ludvig XVI:n tyylin makuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Philippe Caffieri nuorempi Wikimedia Commonsissa
Pintamojärvi

| Pintamojärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Pohjanmaa
Kunnat:  Pudasjärvi
Koordinaatit:  65°27′25″N, 27°40′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Iijoen vesistö (61)
Laskujoki:  Pintamo-oja
Järvinumero:  61.254.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,3 m 
Rantaviiva:  10,47 km 
Pinta-ala:  3,42 km² 
Suurin syvyys:  23 m 
 fiPintamojärvi 
Pintamojärvi on osin kulttuurimaiseman reunustama säännöstelty järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Järven pinta-ala on 3,4 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 113 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede

Pintamojärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on noin 3,2 kilometriä. Saaria ei ole. Järvi kaartuu lounaasta koilliseen ja siitä työntyy pohjoiseen leveä lahti. Pintamon kylä sijaitsee järven länsirannalla ja myös muut rannat ovat asuttuja. Pintamojärven pohjoispuoliskolla sijaitsee laaja vähintään kymmenen metriä syvä vyöhyke, lounaisosan Honganlahti on sitä vastoin matala.
Pintamojärveen virtaa Itäoja idästä ja laskuoja koillisesta Latvajärveltä (172,9 metriä mpy). Pintamojärven luoteiskolkasta alkaa Pintamo-oja, joka virtaa luoteeseen Iinattijärveen (132,1 metriä mpy). Pintamojärven ja Iinattijärven välinen etäisyys on runsaat viisi kilometriä.
Pintamojärvi (61.254.1.002) kuuluu Pintamo-ojan valuma-alueeseen (61.254), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Naamanganjoen valuma-alue (61.25) ja ensimmäinen on Iijoen keskiosan alue (61.2). Pintamojärvi on laajin Pintamo-ojan valuma-alueen 15:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Latvajärvi.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
Ampumahiihdon euroopancup 2004–2005

Ampumahiihdon euroopancup 2004–2005 alkoi 23. marraskuuta Norjan Geilosta ja päättyi 12. maaliskuuta Sveitsin Gurnigeliin.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 2004–2005
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Carsten Pump |  Irina Malgina |
| Pikakilpailucup |  Carsten Pump |  Irina Malgina |
| Takaa-ajocup |  Carsten Pump |  Irina Malgina |
| Normaalimatkacup |  Vladimir Grigorev |  Irina Malgina |
| Junioreiden kokonaiscup |  Klemen Bauer |  Inna Moževitina |
| Junioreiden pikakilpailucup |  Andrei Doubassov |  Inna Moževitina |
| Junioreiden takaa-ajocup |  Klemen Bauer |  Inna Moževitina |
| Junioreiden normaalimatkacup |  Simon Fourcade |  Olga Poltoranina |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 7
| Henkilökohtaiset kilpailut | 16 | 15 |
Viestit: 1
| Perutut kilpailut | 0 | 1 (2.4 km Supersprintti) |
← 2003–2004 2005–2006 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului seitsemän kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja sekä yksi viesti. Myös juniorit kilpailivat samoilla matkoilla omassa sarjassaan. Kaudella kilpailtiin myös päätöslajina supersprintissä jossa kilpailumatkoina olivat naisilla 2.4 ja 4 kilometriä ja miehillä 3.6 sekä 6 kilometriä. Kilpailut olivat junioreiden ja aikuisten yhteisiä ja niistäkin jaettiin euroopancup-pisteitä.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti | Supersprintti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Geilo | 23.–24.11. | ● |  | ● |  |  |  |
|  Geilo | 11.–12.12. | ● |  | ● |  |  |  |
|  Obertilliach | 16.–17.12. | ● | ● |  |  |  |  |
|  Garmisch-Partenkirchen | 8.–9.1. | ● |  | ● |  |  |  |
|  Val Ridanna | 13.–15.1. | ● | ● |  |  | ● |  |
|  Langdorf | 5.–6.3. | ● | ● |  |  |  |  |
|  Gurnigel | 10.–12.3. | ● | ● |  |  |  | ●● |
| Yhteensä | Yhteensä | 7 | 4 | 3 | 0 | 1 | 2 |
Aloe Blacc

| Aloe Blacc |
| --- | --- |
 Aloe Blacc esiintymässä Tilburgissa, Alankomaissa vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Egbert Nathaniel Dawkins III
Syntynyt: 7. tammikuuta 1979 (ikä 45) Orange County, Kalifornia, Yhdysvallat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Aloe Blacc 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  soul, R&B, jazz, hip hop
Soittimet:  trumpetti, bassokitara ja kosketinsoitin 
Yhtyeet:  Emanon
Levy-yhtiöt:  Stones Throw Records, Goontrax
Aiheesta muualla
www.aloeblacc.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aloe Blacc (oik. Egbert Nathaniel Dawkins III, s. 7. tammikuuta 1979 Orange County, Kalifornia) on yhdysvaltalainen soul-muusikko. Hän aloitti uransa Emanon -nimisessä rap-duossa tuottaja Exilen kanssa. Aloe Blacc nousi suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 2010 julkaistun "I Need a Dollar" -kappaleensa myötä.
Biografia

Aloe Blacc syntyi Orange Countyssä panamalaisille vanhemmille. Hän aloitti musiikillisen uransa rap-artistina Emanon-nimisessä rap-duossa tuottaja Exilen kanssa. Blacc laulaa myös Aviciin kappaleissa "Wake Me Up!" ja "SOS".
Aloe Blacc on naimisissa meksikolais-australialaisen rap-artisti Maya Jupiterin kanssa.
Diskografia > Albumit

Shine Through (2006)
Good Things (2010)
Lift Your Spirit (2013)
Christmas Funk (2018)
All Love Everything (2020)
Diskografia > EP:t

The Aloe Blacc EP (2003)
The Aloe Blacc EP 2: Me and My Music (2004)
Energy Live Session: Aloe Blacc & the Grand Scheme (2013)
Wake Me Up EP (2013)
Christmas (2015)
Diskografia > Singlet

"I Need a Dollar" (2010)
"Loving You Is Killing Me" (2011)
"Green Lights" (2011)
"The Man" (2014)
"Same Blood" (2019)
Diskografia > Emanon

Acid 9 (1998)
Steps Through Time (2001)
Imaginary Friends (2002)
Anon & On (2002)
The Waiting Room (2005)
Dystopia (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aloe Blacc Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut
Aloe Blacc Stones Throw Recordsin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pioneer 11

Pioneer 11:tä suljetaan raketin kärkiosaan
Pioneer 10 ja 11 sekä ja Voyager-luotainten lentoradat Aurinkokunnan halki.
Pioneer 11 on Pioneer 10:n sisaralus sekä ensimmäinen avaruusalus, joka ohitti Saturnuksen. Se laukaistiin 6. huhtikuuta 1973 Cape Canaveralin avaruuskeskuksesta. Siinä on sisaraluksen tapaan laatta, joka kertoo ihmiskunnasta niille älyllisille tahoille, joita se kohtaa ulkoavaruudessa.
Lennon vaiheet

Pioneer 11 lensi vahingoittumana asteroidivyöhykkeen läpi maaliskuun puolessa välissä 1974. Luotain ohitti Jupiterin 3. joulukuuta 1974 ja Saturnuksen 1. syyskuuta 1979. Neptunuksen kiertoradan se ohitti 23. helmikuuta 1990. Viimeinen yhteys siihen saatiin 24. marraskuussa 1995, jolloin sen kaksi mittauslaitetta vielä toimi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pioneer-luotaimet Wikimedia Commonsissa
Pioneer-ohjelma
Pioneer 0
Pioneer 1
Pioneer 2
Pioneer 3
Pioneer 4
Pioneer P-1 (W)
Pioneer P-3 (X)
Pioneer P-30 (Y)
Pioneer P-31 (Z)
Pioneer 5 (P-2)
Pioneer 6, 7, 8 ja 9
Pioneer 10
Pioneer 11
Pioneer H
Pioneer Venus -ohjelma
Perälän työväentalo

| Perälän Työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Ketolantie 23 64720 Perälä
Valmistumisvuosi:  1974
Omistaja:  Perälän Työväentalo Oy
Runkorakenne:  rankarakenne
Julkisivumateriaali:  mineriittilevy, harmaa
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  255 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Perälän työväentalo on vuonna 1974 valmistunut Teuvalla Perälän kyläkeskuksessa sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Perälän Työväentalojen historia on monivaiheinen. Ensimmäinen talo oli rakennettu 1906, mutta koska omistajayhdistykset todettiin kommunistien järjestöiksi, talo takavarikoitiin Lapuan liikkeen aikana ja myytiin yksityiselle, joka myöhemmin testamenttasi talon Suomen Luterilaiselle Evankeliumiyhdistykselle. Taloa yritettiin ostaa myös perustetun paikallisen sosialidemokraattiselle yhdistykselle, mutta viranomaiset pitivät yhdistystä kommunistien peitejärjestönä. Uuden talon rakensi 1938 perustettu Perälän Työväentalo Oy samana vuonna. Talo paloi vuonna 1974, ja siitä saaduilla palovakuutusrahoilla rakennettiin nykyinen Perälän Työväentalo.
Rakennus

Rakennus valmistui pääosin talkootyönä 1974. Talo on yksikerroksinen, rankarakenteinen ja sen julkisivu on vuorattu harmaalla mineriittilevyllä. Tontilla on myös puinen ulkorakennus.
Toimintaa talolla

Työväentalolla ovat toimineet alueen työväenjärjestöt ja urheiluseurat. Talolla on järjestetty myös tansseja, nuorisotoimintaa ja juhlia.
Pikkujalohaukka

| Pikkujalohaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  rufigularis
Kaksiosainen nimi
 Falco rufigularis  Daudin, 1800 
Katso myös
   Pikkujalohaukka Wikispeciesissä   Pikkujalohaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkujalohaukka (Falco rufigularis) on amerikkalainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 24–29 cm, siipien kärkiväli 56–58 cm (koiras) tai 65–67 cm (naaras) ja paino 108–242 g, keskimäärin 148 g. Naaras on hieman koirasta rotevampi. Sen pää ja selkäpuoli ovat mustat, kurkku ja rinnan yläosa ovat valkoiset, pitkähkö pyrstö on musta ohuin valkoisin ja harmain raidoin ja sen kärki on ruskehtava. Iiris on tummanruskea. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Pikkujalohaukka elää Amerikassa, pohjoisessa Meksikosta läpi Keski- ja Etelä-Amerikan Pohjois-Argentiinaan. Lajin elinympäristön ala on noin 13 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 100 000–1 000 000 yksilöä.
Elinympäristö

Haukat elävät pääasiassa trooppisissa sademetsissä mutta myös ihmisen toiminnasta syntyneessä ympäristössä, kuten tienvarsilla, hakkuuaukeilla, harvennetuissa metsissä, jokivarsilla ja viljelysmailla, joilla kasvaa yksittäisiä puita.
Lisääntyminen

Pesä on tavallisesti puun kolossa, toisinaan kalliojyrkänteen ulokkeella, termiittikeoissa tai nostokurjissa. Naaras munii 2–4 munaa, joita haudotaan 4–7 viikkoa. Koiras hankkii perheelle lähes kaiken ravinnon pesinnän aikana. Poikaset lähtevät pesästä lentokykyisinä 35–40 päivää vanhoina.
Ravinto

Lajin ruokavalio koostuu enimmäkseen pikkulinnuista, isokokoisista lentävistä hyönteisistä ja lepakoista.
Aiheesta muualla

VIREO (Kuvia)
Porin pesäpallostadion

| Porin pesäpallostadion> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Porin urheilukeskus
Koordinaatit:  61°28′39″N, 21°46′13″E
Omistaja:  Porin kaupunki
Kenttä:  hiekkatekonurmi
Käyttäjät
 Porin Pesäkarhut 
Katsojakapasiteetti
 1000 istumapaikkaa 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Porin pesäpallostadion on Porissa sijaitseva pesäpallostadion. Se toimii naisten Superpesis-seura Pesäkarhujen kotikenttänä. Stadion sijaitsee Isomäen urheilukeskuksessa. Alueella on myös hiekkapintaisia pesäpallon harjoituskenttiä, joita käytetään muun muassa junioripeleissä.
Kentän yleisöennätys syntyi 8. syyskuuta 2002, kun Pesäkarhut pelasi Jyväskylän Kiriä vastaan Superpesiksen toisessa finaalissa. Ottelua oli seuraamassa 2 904 katsojaa.