stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hevosjärvi (Kuhmoinen)

| Hevosjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°40′57″N, 25°02′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Kuorejärveen 
Järvinumero:  35.765.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,2 m  
Rantaviiva:  1,603 km  
Pinta-ala:  5,466 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHevosjärvi 
Hevosjärvi  on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva järvi. Järvi sisältyy Isojärven kansallispuistoon.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Kuorejärven kaakkoispuolella kahden kallioisen mäen välisessä laaksossa, joka on rantojen lähellä kosteikkoa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven länsirantaa seuraa kävelypolku, jota pitkin pääsee ajamalla lähes perille asti.
Luontoarvoja

Järvi ja sen rannat ympäristöineen kuuluvat Isojärven kansallispuistoon. Heretyn kämpältä alkava kävelypolku kuuluu kansallispuiston reitistöön. Reittejä saapuu Hevosjärvelle Kuorejärveltä, Rajavuorelta tai Vahterjärveltä päin.
Hevosjärven suorantaa
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,2 metriä mpy. Siihen on johdettu Rajavuoren suunnalta suo-oja ja kaakosta päin Hevoslammin mahdollinen laskuoja. Hevosjärven itärannan kosteikossa sijaitsee Kylkiäinen, joka laskuojaton umpilampi. Hevosjärven laskuoja on 150 metriä pitkä ja se laskee Kuorejärven itäpään lahdenpohjukkaan.
Kunnasniemi

Kunnasniemi on kylä Kontiolahdella. Kylä sijaitsee Höytiäisen länsirannalla. Matkaa Kontiolahden kirkonkylälle on 20 kilometriä. Saman verran matkaa on Joensuuhun. Kylän läpi kulkee Joensuusta Huhmarin lomakeskukseen kulkeva tie.
Kylässä on noin 160 asukasta. Kesällä asukasmäärä kasvaa, sillä rannoilla on runsaasti kesämökkejä.
Kyläseura on perustettu 1981. Metsästysseuran nimi on Kunnasniemen Kytät.
Kunnasniemen koulu lakkautettiin 1970. Koulurakennus toimii nyt kylätalo Kunnaspirttinä.
Tunnettuja Kunnasniemeltä kotoisin olevia henkilöitä on muun muassa lastenpsykiatri Jari Sinkkonen.
Elokuussa 2004 iskenyt trombimyrsky aiheutti suurta tuhoa Kunnasniemellä ennen kuin se ylitti Höytiäisen.
Irma Wikström

| Irma Wikström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Iris Irma Maria Meriluoto
Syntynyt: 18. joulukuuta 1900 Sortavala
Kuollut: 7. tammikuuta 1969 (68 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Irma Meriluoto
Merkittävät roolit:  Elina (Elinan surma) Katri (Daniel Hjort) Loviisa (Niskavuoren naiset, Niskavuoren leipä)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Iris Irma Maria Wikström (18. joulukuuta 1900 Sortavala – 7. tammikuuta 1969) oli suomalainen näyttelijä. Hänen näyttelijäkiinnityksiinsä kuuluivat muun muassa työrupeamat Viipurin Työväen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa 1920- ja 1930-luvuilla. Näyttelijäntyönsä ohessa Wikström ohjasi operetteja.
Elämä ja ura

Irma Wikströmin vanhemmat olivat veturinkuljettaja Theodor Meriluoto ja Anna Honkanen. Kansakoulun hän kävi Viipurissa. Sittemmin Wikström suoritti lauluopintoja Zenaida Kretzin ja Sofia Roihan johdolla. Hän aloitti taiteellisen uransa näyttelijänä Viipurin Suomalaisessa Operetissa vuosina 1919–1920. Sen jälkeen hänellä oli lukuisia teatterikiinnityksiä: Porin Työväen Teatteri 1920–1923, Viipurin Työväen Teatteri 1923–1933, Tampereen Työväen Teatteri 1933–1936, Viipurin Ympäristöteatteri 1936–1939, Lappeenrannan Teatteri 1940–1942, Viipurin Kaupunginteatteri 1942–1943, Lahden Teatteri 1943–1944 ja Kuopion Yhteisteatteri 1944–1948.
Wikströmin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Anisja Leo Tolstoin näytelmässä Pimeyden valta ja Portia William Shakespearen komediassa Venetsian kauppias. Hänen roolejaan olivat niin ikään Liisa suomalaisessa kansannäytelmässä Pohjalaisia ja Joana näytelmässä Iloinen sanoma.
Wikström teki sivurooleja muutamissa elokuvissa 1950-luvulla, kaksi niistä kreditoimattomana.
Filmografia

...ja Helena soittaa (1952)
Suomalaistyttöjä Tukholmassa (1952)
Kolmiapila (1953)
Näkemiin Helena (1955)
Lain mukaan (1956)
Käppyräinen

| Käppyräinen: Runoja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Lauri Viita
Kieli:  suomi
Genre:  runoteos
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1954
Sivumäärä:  94 s.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Käppyräinen: Runoja on Lauri Viidan kirjoittama runokokoelma,  joka ilmestyi 1954.
Käppyräinen on Viidan kolmas runoteos. Se on nähty jatkona Betonimyllärille. Kokoelma ei syntynyt yhtä voimakkaan innoituksen vallassa kuin aiemmat teokset.
Hassan Yebda

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 14. toukokuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Saint-Maurice, Ranska
Pelipaikka: Puolustava keskikenttä
Pituus: 187 senttimetriä
Seura
Seura:  Fujaïrah
Pelinumero: 10
Junioriseurat
2000–2001:  Auxerre
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2006 2006 2007–2008 2008–2011 2009–2010 2010–2011 2011–2014 2014 2014–2015 2016–2018 |  Auxerre B →  Stade Lavallois  Le Mans  Benfica →  Portsmouth →  Napoli  Granada →  Udinese  Fujaïrah  Belenenses | 69 (7) 14 (1) 24 (3) 25 (1) 18 (2) 29 (0) 26 (1) 10 (0) 13 (1) 43 (3) |
Maajoukkue
| 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2004 2009–2014 |  Ranska U-16  Ranska U-17  Ranska U-18  Ranska U-19  Algeria | 10 (0) 19 (2) 14 (1) 13 (0) 26 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. heinäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. heinäkuuta 2020.
Hassan Yebda (arab. حسان يبدة‎, s. 14. toukokuuta 1984 Saint-Maurice, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija. Yebda pelasi keskikenttäpelaajana vuonna 2018 päättyneellä urallaan Ranskan, Portugalin, Englannin, Italian, Espanjan ja Arabiemiraattien pääsarjoissa. Hän pelasi Algerian maajoukkueessa 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Seurajoukkueura

Yebda aloitteli jalkapalloilun 7-vuotiaana ja siirtyi myöhemmin 16-vuotiaana Auxerren junioreihin, josta hän siirtyi Auxerren reservijoukkueeseen. Yebda oli myös kirjoilla edustusjoukkueessa kausilla 2004–2005 ja 2005–2006, mutta ei saanut peliaikaa. Tammikuussa 2006 hänet lainattiin puoleksi vuodeksi Ligue 2:ssa pelanneeseen Stade Lavalloisiin. Kauden päätteeksi Yebda vapautettiin sopimuksestaan Auxerren kanssa ja hän siirtyi Le Mansin reservijoukkueeseen. Sittemmin Yebda nostettiin kaudella 2007–2008 Le Mansin edustukseen, joka pelasi Ranskan pääsarjassa.
Toukokuussa 2008 Yebda allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen portugalilaisen Benfican kanssa. Sittemmin syksyllä 2009 hän siirtyi kauden mittaisella lainasopimuksella Valioliigaan Portsmouthiin. Hän pelasi kauden aikana 18 sarjaottelua ja onnistui maalinteossa kahdesti Burnleytä ja Wolverhamptonia vastaan.
Seurajoukkueura > Napoli

Kauden päätyttyä Yebda siirtyi toistamiseen lainalle, kun 27. elokuuta 2010 italialainen Napoli teki vuoden mittaisen lainasopimuksen Yebdan kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Napolin paidassa 16. syyskuuta 2010 Eurooppa-liigan ottelussa Utrechtia vastaan. Yhteensä Yebda pelasi kauden aikana 29 Serie A:n ottelua ja kahdeksan Eurooppa-liigan ottelua. Napoli sijoittui lopulta Italian pääsarjassa kolmanneksi. Eurooppa-liigassa puolestaan Napoli eteni lohkovaiheesta jatkoon, mutta hävisi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Villarrealille yhteismaalein 1–2.
Seurajoukkueura > Granada

Elokuussa 2011 Yebda allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Espanjan pääsarjassa pelaavan Granadan kanssa. Hän pelasi avausottelunsa Grenadan paidassa Espanjan pääsarjaottelussa Real Betisiä vastaan 27. elokuuta 2011. Yebda ehti pelata yhteensä 14 sarjaottelua, kunnes helmikuussa 2012 hän loukkasi oikean polvensa nivelsiteen. Lääkärien arviolta Yebda on 6–8 kuukautta poissa pelikentiltä. Yebda kokeili paluuta pelikentille kaudella 2012–2013 loukkaantumisensa jälkeen, mutta pelasi vain kahdessa ottelussa joulukuussa 2012 Osasunaa vastaan ja tammikuussa 2013 Valenciaa vastaan. Yebda pelasi seuraavalla kaudella 2013–2014 Granadan paidassa kymmenen sarjaottelua ja teki niissä yhden maalin. Ainoa maali tuli Osasunaa vastaan 18. elokuuta 2013, jolla hänen joukkueensa voitti ottelun maalein 1–2.
Tammikuussa 2014 Yebda siirtyi lainasopimuksella loppukaudeksi Udineseen. Hän pelasi pitkälti vaihtopelaajan roolissa yhteensä kymmenen sarjaottelua Serie A:ssa.
Maajoukkueura

Yebda edusti nuorten maajoukkuetasolla Ranskaa ja voitti muun muassa alle 17-vuotiaiden MM-kisat vuonna 2001.
Aikuisten tasolla Yebda on edustanut Algeriaa. Hänet nimitettiin ensimmäisen kerran Algerian kokoonpanoon Ruandaa vastaan lokakuussa 2009. Yebda tuli ottelussa vaihdosta kentälle. Hän teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin 27. maaliskuuta 2011 vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaottelussa Marokkoa vastaan. Maali syntyi rangaistuspotkusta, joka jäi myös ottelun ainoaksi maaliksi.
Maajoukkueura > Afrikan mestaruuskisat 2010

Yebda pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa. Kisoissa Yebda pelasi jokaisessa ottelussa avauksessa. Algeria pelasi tiensä pronssiotteluun, jonka se kuitenkin hävisi Nigerialle.
Maajoukkueura > MM-kisat 2010

Hänet valittiin myös 2010 MM-kisoihin, jossa Yebda pelasi Algerian kaikissa kolmessa ottelussa avauksessa. Algerian kisat päättyivät alkulohkoon.
Maajoukkueura > MM-kisat 2014

Yebda oli mukana 2014 MM-kisoissa, jossa hän pelasi avausottelunsa alkulohkon viimeisessä ottelussa Venäjää vastaan. Algerian kisat päättyivät neljännesvälieriin.
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Portugalin liigacup: 2009
FA Cup
Hopeaa: 2010
Saavutukset > Maajoukkueissa

Alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruus: 2001
Afrikan-mestaruuskilpailut
4. sija: 2010
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Primeira Ligan kuukauden pelaaja: syyskuu 2008
DZFoot d'Or
2. sija: 2010
Yksityiselämä

Yebdan perhe on kotoisin Taourirt Adène kylästä, joka sijaitsee Tizi Ouzoun maakunnassa, Algeriassa. Yebda ei puhu kabyylia tai arabiaa mutta ymmärtää molempia kieliä.
Kvanttikompassi

Kvanttikompassi, kvanttibussoli ja kvanttierikoiskompassi (engl. quantum compass) yleisesti ottaen tarkoittavat laitetta, joka mittaa suhteellista sijaintia atomi-interferometrian avulla. Se sisältää joukon kvanttitekniikkaan perustuvia kiihtyvyysmittareita ja gyroskooppeja, jotka muodostavat inertiasuunnistusyksikön.
Kvanttikompassi auttaa lintuja erottamaan pohjoisen ja etelän toisistaan vuosittaisten muuttojensa aikana.
Kvanttikompassi sisältää atomipilviä, jotka on jäädytetty lasereiden avulla. Mittaamalla näiden jäädytettyjen hiukkasten liikettä tarkkojen ajanjaksojen aikana voidaan laskea laitteen liike. Laite antaisi tällöin tarkan, väärentämättömänä pidettävän sijainnin sellaisissa olosuhteissa, joissa satelliittinavigointi ei ole käytettävissä, esimerkiksi täysin veden alla olevassa sukellusveneessä.
Eri puolustusvoimat maailmanlaajuisesti kuten DARPA tai Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö ovat edistäneet prototyyppien kehittämistä (kuten kvanttikompasseja ja kvanttitutkia) tulevaa käyttöä varten sukellusveneissä ja lentokoneissa.
Aiheesta muualla

Quantum ‘compass’ could allow navigation without relying on satellites YouTube.  8.11.2018. Imperial College London. Viitattu 21.11.2023. (englanniksi)
SBQuantum: quantum magnetometers to improve navigation systems YouTube.  18.3.2021. Université de Sherbrooke. Viitattu 21.11.2023. (englanniksi)
Royal Navy's experimental ship carries out first trial of quantum navigation system YouTube.  26.5.2023. Sky News. Viitattu 21.11.2023. (englanniksi)
From Molecules to Migration: How Quantum Physics Can Explain the Compass of Birds YouTube.  2.3.2018. Georgia Tech Physics. Viitattu 21.11.2023. (englanniksi)
Punarinta suunnistaa kvanttikompassi silmissään Turun Sanomat.  22.03.2011. Arkistoitu 22.11.2023. Viitattu 22.11.2023.
Kvanttikompassi mahdollistaa navigoinnin ilman satelliitteja Nanobittejä -sivusto.  12.11.2018. Arkistoitu 22.11.2023. Viitattu 22.11.2023.
Heidelberginihminen

| Heidelberginihminen |
| --- | --- |

 Pleistoseeni 0,7–0,2 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Yläheimo::  Ihmisapinat Hominoidea
Heimo::  Isot ihmisapinat Hominidae
Suku::  Ihmiset Homo
Laji::  heidelbergiensis
Kaksiosainen nimi
 Homo heidelbergensis  Schoetensack, 1908 
Katso myös
   Heidelberginihminen Wikispeciesissä   Heidelberginihminen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heidelberginihminen (Homo heidelbergensis) on sukupuuttoon kuollut varhainen ihmislaji ja nykyihmisen edeltäjä. Laji kehittyi Homo erectuksesta Afrikassa 800 000 vuotta sitten ja levisi myöhemmin Eurooppaan ja Aasiaan. Siitä kehittyi Euroopassa neandertalinihminen, Aasiassa denisovanihminen ja Afrikassa nykyihminen. Lajin tuoreimmat fossiilit ovat 200 000 vuoden takaa, jolloin sen kehitys uusiksi lajeiksi oli jo pitkällä.
Historia

Heidelberginihminen kehittyi jossain päin Afrikkaa noin 800 000 vuotta sitten. Se oli Homo erectuksen ja nykyihmisen välimuoto, eikä sitä voi määritellä omaksi lajikseen minkään tietyn ominaisuutensa perusteella. Tämän vuoksi kaikki tutkijat eivät edes pidä sitä omana lajinaan, joskin useimmat pitävät.
Laji levittäytyi noin 500 000 vuotta sitten Afrikasta Lähi-itään ja sieltä myöhemmin Eurooppaan ja muualle Aasiaan. Euroopassa laji kehittyi neandertalinihmiseksi ja Aasiassa denisovanihmiseksi. Yhdestä tai useammasta Afrikkaan jääneestä populaatioista kehittyi nykyihminen. Heidelberginihmisen olemassaolo omana lajinaan päättyi 200 000 vuotta sitten.
Vuonna 1908 saksalainen työmies löysi hiekkakuopasta Heidelbergin kaupungin lähellä sijaitsevan Mauerin kylän pohjoispuolelta lähes kokonaisen leukaluun. Tutkija Otto Schoetensack kuvasi sen ja ehdotti lajinimeä Homo heidelbergensis. Siihen asti H. erectuksen ja H. sapiensin välimuotofossiileja oli kutsuttu ”arkaaisiksi Homo sapienseiksi”.
Piirteet

Heidelberginihmisen kallo oli raskastekoisempi ja matalampi kuin nykyihmisen, ja silmien päällä oli voimakas kulmaharjanne. Aivojen koko oli keskimäärin 1 274 kuutiosenttimetriä eli hieman pienempi kuin nykyihmisellä. Nykyihmisen aivojen tilavuus on keskimäärin 1 400 kuutiosenttimetriä. Lajin kasvonpiirteet, kallonmuoto ja raajojen mittasuhteet olivat Homo erectuksen ja nykyihmisen väliltä. Varhaisimmat yksilöt muistuttavat yleisesti ottaen enemmän Homo erectusta ja myöhäisimmät nykyihmistä. Lajilla ei vielä ollut nykyihmisen leukakyhmyä, mutta sen hampaat olivat pienet ja alaleuka nykyihmisen alaleuan kaltainen.
Heidelberginihmiset olivat pitkiä ja vahvoja. Koska lajin levinneisyysalue oli niin laaja, populaatiot olivat luonnonvalinnan eroista johtuen erilaisia. Jotkin yksilöt esimerkiksi eteläisessä Afrikassa kasvoivat peräti 213 senttimetrin pituisiksi, mutta toisilla alueilla miesten keskipituus oli 175 senttimetriä ja naisten 157 senttimetriä.
Tavat

Heidelberginihminen oli ensimmäinen hominini, joka rakensi itselleen suojia. Ne oli tehty kivestä, puusta ja kasveista. Työkalujaan heidelberginihmiset valmistivat kivestä, sarvista, luusta ja puusta. Vanhempien työkalujen tekotapa vastaa acheulinkulttuuria ja uudempien moustierenkulttuuria. Laji metsästi keihäillään kaikenlaista suurriistaa järjestäytyneissä ryhmissä. Koska jotkin populaatiot asuivat hyvin pohjoisessa, ne osasivat luultavasti valmistaa vaatteita, joskaan jäänteitä vaatteista ei ole löydetty. Tulen hallitusta käytöstä on löytynyt joitain merkkejä. Eräs tutkimus ehdottaa, että heidelberginihminen toi tulentekotaidon mukanaan Eurooppaan 400 000–300 000 vuotta sitten. Tämän uuden taidon avulla laji selvisi kylmistä jääkausista eläen paljon pohjoisempana kuin muuten olisi ollut mahdollista.
Heidelberginihmisen kalloksi arveltu kallo.
Heidelberginihmisen valmistama käsikirves.
Kymäläinen

Kymäläinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eija Kymäläinen ( o.s. Muhonen, aik. Merilä, s. 1946), laulaja
Emil Kymäläinen (1890–1920), taidemaalari
Heikki Kymäläinen (1938–2009), Yleisradion politiikan toimittaja
Kaisa Kymäläinen (s. 1994), lentopalloilija ja kuulantyöntäjä
Martti Kymäläinen (1903–1958), seiväs- ja korkeushyppääjä
Olli Kymäläinen (1790–1855), kansanrunoilija
Pauno Kymäläinen (s. 1949), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Pekka Kymäläinen (s. 1958), toimittaja ja kirjailija
Severi Kymäläinen (s. 1991), suunnistaja
Suna Kymäläinen (s. 1976), SDP:n kansanedustaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ikkunahätäuloskäynti

Ikkunahätäuloskäynnit Lufthansan Airbus A320 -lentokoneessa.
Ryanairin Boeing 737-koneen siipeen maalattu poistumistiemerkintä opastaa matkustajat liukumaan pitkin alas laskettuja laskusiivekkeitä.
Ikkunahätäuloskäynti (engl. overwing exit) on matkustajalentokoneissa siiven kohdalla oleva, normaalia sisäänkäyntiovea pienempi hätäuloskäynti. Pienemmän koon vuoksi niiden evakuointikapasiteetti on täysikokoista hätäuloskäyntiä pienempi. Niitä lisätäänkin yleensä lentokoneisiin, joissa tavalliset ovet eivät riitä hätäuloskäytäviksi, mutta joihin ei välttämättä tarvitse lisätä uutta oviparia tarvittavan evakuointikapasiteetin saavuttamiseksi.
Ikkunahätäuloskäynnit ovat yleensä miehittämättömiä, eli niiden luona ei ole lentoemäntää ohjaamassa evakuointia, vaan ulkoisten uhkien arviointi ja uloskäynnin avaaminen jäävät uloskäynnin vieressä istuvien matkustajien vastuulle. Ikkunahätäuloskäynnistä poistuttuaan matkustajat konetyypistä riippuen joko liukuvat alas siiven jättöreunan laskettuja laskusiivekkeitä tai käyttävät hätäliukumäkeä, joka täyttyy automaattisesti, kun uloskäynti avataan.
Riskit

Suurin riski ikkuhätäuloskäyntien käytössä on se, etteivät matkustajat odota käskyä evakuoinnin aloituskäskyä, vaan tekevät päätöksen itse. Vaikka erityisesti kokeneiden lentomatkustajien luulisi tietävän, milloin lentokoneesta tulee poistua, heitä ei ole koulutettu arvioimaan vaaroja koneen ulkopuolella tai päättämään, milloin lentokone täytyy evakuoida. Matkustajat avaavat myös usein ikkunahätäuloskäyntejä heti evakuoinnin alettua ja saattavat päätyä vaarallisiin olosuhteisiin. Näin tapahtui Stanstedin lentoasemalla vuonna 2002, kun Ryanairin lentokoneen moottori syttyi tuleen. Matkustajat poistuivat ikkunahätäuloskäynnistä palavalle siivelle, vaikka lentokenttäpalomiehet huusivat heille käskien heitä palaamaan takaisin lentokoneeseen ja poistumaan turvallisempaa kautta. Normaaleilla sisäänkäyntiovilla tällaista ei yleensä tapahdu, koska niillä evakuointia ohjaavat koulutetut lentoemännät ja stuertit.
Toinen vaara ikkunahätäuloskäyntien käytössä on niiden avaaminen väärin. Tämä johtuu yleensä siitä, etteivät uloskäynnin vieressä istuvat matkustajat ole kuunnelleet opastusta ennen lentoa eivätkä tutustuneet turvaohjeesta ja uloskäynnistä löytyviin avaamisohjeisiin. Suurimmassa osassa ikkunahätäuloskäyntejä niiden vieressä istuvan matkustajan tulee poistaa uloskäynnin luukku kehyksistään ja heittää se lentokoneen ulkopuolelle. Cranfield-instituutin tekemän tutkimuksen mukaan monet matkustajat ovat taipuvaisia jättämään luukun uloskäynnin viereiselle istuimelle, jossa se tukkii evakuointireittiä ja hidastaa matkustajien poistumista.
Lisäksi on todettu, että evakuointi nykyään käytössä olevien ikkunahätäuloskäyntien kautta on hitaampaa kuin tavallisten sisäänkäyntiovien kautta. Esimerkiksi Airbus A320 -sarjassa ja Boeing 737 -koneissa käytetyt ikkunahätäuloskäynnit hidastavat evakuointia, koska ovesta ulos päästäkseen ihmisten on nostettava jalkojaan korkean kynnyksen yli, jolloin he eivät pääse etenemään yhtä nopeasti.
Käyttö

Ikkunahätäuloskäyntejä on pääasiassa kahta eri tyyppiä (pois lukien siipien kohdalla esimerkiksi Boeing 747 -koneissa olevat täysikokoiset sisäänkäyntiovet). Yleisemmässä tyypissä luukku irrotetaan kehyksestään ja heitetään ulos lentokoneesta pois poistumisreitiltä. Toisessa tyypissä, jota löytyy uudemmista lentokoneista (esimerkiksi Boeing 737 Next Generation), luukut on kiinnitetty saranalla koneen runkoon, ja ne kääntyvät automaattisesti ylös niitä avattaessa. Tämän ansiosta uloskäynnin avaaminen yksinkertaistuu ja riski siitä, että luukku tukkii poistumistien, poistuu.
Riippuen uloskäynnin etäisyydestä maanpintaan sen yhteydessä voi olla hätäliukumäki, joka täyttyy automaattisesti, kun uloskäynti avataan. Kuten täysikokoisissakin hätäuloskäynneissä, liukumäellisten ikkunahätäuloskäyntien kehyksessä on kahva, josta liukumäen voi täyttää, jos automaattinen täyttö ei toimi.
Käyttö > Käyttö pakkolaskussa veteen

Ikkunahätäuloskäyntien käyttö pakkolaskussa veteen vaihtelee lentoyhtiön käytäntöjen mukaan. Ikkunahätäuloskäynnein varustettujen lentokoneiden siivissä on yleensä pelastusköyden kiinnike. Lisäksi uloskäyntioven kehyksestä löytyy pelastusköysi. Kun köysi vedetään ulos kehyksestä ja kiinnitetään kiinnikkeeseen, matkustajien on helpompi päästä siivelle odottamaan pelastusta (tai mereen, riippuen lentoyhtiön käytännöstä). Lentokoneissa, joissa on ikkunahätäuloskäyntien kautta vesille laskettava pelastuslautta, siipeä käytetään tasanteena, jolta lautalle noustaan. Joissakin paikallislentokoneissa ikkunahätäuloskäynti on ainoa käytettävissä oleva uloskäynti tehtäessä pakkolasku veteen.
Kuvia

Tupolev Tu-134:n (1969) ikkunahätäuloskäynti.
Jakovlev Jak-40:n (valmistettu 1974) ikkunahätäuloskäynti.
EasyJetin Airbus A319 -koneen siipi, jossa näkyy keltaiseksi maalattu pelastusköyden kiinnike.
Käännös suomeksi
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (elokuva)

| Ihmiselon ihanuus ja kurjuus |
| --- | --- |
 Elokuvan julisteen suunnitteli Markko Taina.
Ohjaaja:  Matti Kassila
Käsikirjoittaja:  Matti Kassila F. E. Sillanpään romaanin pohjalta
Tuottaja:  Päivi Hartzell
Säveltäjä:  Jukka Linkola
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Irma Taina
Lavastaja:  Ensio Suominen
Pääosat:  Lasse Pöysti Liisa-Maija Laaksonen Tuula Nyman Antti Litja
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Neofilmi Oy
Levittäjä:  Finnkino Europa Vision VLMedia
Ensi-ilta:  16. joulukuuta 1988
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus on Matti Kassilan ohjaama elokuva vuodelta 1988. Se pohjautuu F.E. Sillanpään samannimiseen romaaniin vuodelta 1945.
Elokuvan pääosassa on kirjailija Martti Hongisto (Lasse Pöysti) joka lähtee tapaamaan nuoruudenrakastettuaan Annaa (Liisamaija Laaksonen), ja muistelemaan mennyttä nuoruuttaan. Samalla Hongiston vaimo (Tuula Nyman) haeskelee miestään ravintoloista.
Elokuvan muissa rooleissa nähdään Esko Roine, Olavi Ahonen, Rauni Ikäheimo, Pia Hattara ja Leo Lastumäki. Elokuvassa piipahtaa myös lapsena Jasper Pääkkönen. Elokuva palkittiin neljällä Jussi-palkinnolla vuonna 1989.
Jussi-palkinnot

Paras naispääosa (Liisamaija Laaksonen)
Paras naissivuosa (Tarja Keinänen)
Paras lavastus (Ensio Suominen)
Paras musiikki (Jukka Linkola)
Vastaanotto

Elokuva sai monenlaisia arvioita. Uuden Suomen Heikki Eteläpään mielestä se oli ”keskitetty, kompakti ja tyylivarma, niin sanoakseni yhtä puuta alusta loppuun”. Helsingin Sanomien Helena Ylänen sanoi myönteisiäkin asioita sisältäneessä ensi-ilta-arvostelussaan ”kiukuttelevansa” elokuvaa vastaan siinä, että kiintoisien aiheiden ja asioiden lisäksi siitä ei löydy yhtenäistä tematiikkaa, ohjaajan näkemystä eikä tyylillistä johtolankaa, joka nivoisi kohtaukset kokonaisuudeksi: ”Kohtausten rakentelun tuoksinassa sisäinen viritys on unohtunut. Huudetaan vuorosanoja, jotka käsikirjoitukseen on kirjattu, muistamatta etteivät sanat ole sielun peili.”
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus sai teatterikierroksellaan 39 815 katsojaa, mikä oli viidenneksi eniten vuoden 1988 kotimaisista ensi-illoista.