stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raimo Kilpiö
Aiheesta muualla

Raimo Kilpiön tilastot SM-sarjassa - QuantHockey.com
Ylen Elävä arkisto: Hyökkääjä ja herrasmies Raimo Kilpiö
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Yrjö Hakala | Suomen kapteeni talviolympialaisissa 1964 | Seuraaja: Matti Reunamäki |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Esko Luostarinen | Suomen kapteeni jääkiekon MM-kilpailuissa 1965 | Seuraaja: Lalli Partinen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Yrjö Hakala Matti Reunamäki | SM-sarjan herrasmiespelaaja 1960 1967 | Seuraaja: Pentti Simola Lasse Oksanen |
Kilpiö maajoukkueen paidassa 1960-luvulla.
Prost AP02

Prost AP02 näyttelyssä vuonna 2007.
Prost AP02 oli Loïc Bigoisin, Alan Jenkinsin ja John Barnardin suunnittelema auto, jolla Prost-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1999. Autoa ajoivat Olivier Panis, jolle kausi tallissa oli kuudes (Ligier mukaan luettuna), ja Jarno Trulli, joka oli tallissa toista kokonaista kauttaan. Auto oli väriltään tummansininen, kuten Prostin edellisetkin autot. Pääsponsorina oli yhä Gauloises.
Edellinen kausi AP01-autolla epäonnistui, sillä talli saavutti silloin vain yhden pisteen. AP02 oli hieman parempi kuin AP01. Auto vaikutti vähän väliä lupaavalta, mutta keskeytyksiä ja pistesijojen ulkopuolelle sijoittumisia tuli paljon. Kauden kohokohta oli Trullin ensimmäinen palkintosijoitus sateisessa Euroopan Grand Prix'ssa. Trullin ajo teki vaikutuksen Eddie Jordaniin, joka palkkasi Trullin Jordan-talliinsa eläkkeelle jäävän Damon Hillin tilalle kaudeksi 2000. Panis sai huonosti sujuneen kauden jälkeen lähteä tallista.
Talli sijoittui seitsemänneksi valmistajien MM-sarjassa yhdeksällä saavuttamallaan pisteellä. Tosin kaudella 2010 alkavalla pistejärjestelmällä pisteitä olisi tullut 64, joista 22 olisi saavutettu Euroopan GP:ssa.
Teknisiä tietoja

moottori: Peugeot A18, 72° V10
vaihdelaatikko: Prost, 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
polttoaine: Total
renkaat: Bridgestone
Saavutukset

kilpailuja: 16
voittoja: 0
paalupaikkoja: 0
nopeimpia kierroksia: 0
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Prost | Peugeot V10 | B |  | AUS | BRA | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | AUT | GER | HUN | BEL | ITA | EUR | MYS | JPN | 9 | 7. |
| 1999 | Prost | Peugeot V10 | B | Olivier Panis | Kesk. | 6 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 9 | 8 | 13 | 10 | 6 | 10 | 13 | 11 | 9 | Kesk. | Kesk. | 9 | 7. |
| 1999 | Prost | Peugeot V10 | B | Jarno Trulli | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 7 | 6 | Kesk. | 7 | 9 | 7 | Kesk. | 8 | 12 | Kesk. | 2 | Kesk. | Kesk. | 9 | 7. |
Yrjö Kilpeläinen

Yrjö Kaarle Kilpeläinen (3. lokakuuta 1907 Leppävirta – 30. tammikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja, toimittaja ja pakinoitsija. Kilpeläinen tunnetaan erityisesti radiotoimittajan työstään Yleisradion palveluksessa toisen maailmansodan aikana. Hänen käyttämistään nimimerkeistä tunnetuin on ”Jahvetti”.
Elämä ja ura > Lapsuus ja nuoruus

Yrjö Kilpeläinen syntyi Pohjois-Savon maakunnassa, Leppävirran Saahkarlahden kylässä, josta perhe muutti Kangaslammille.lähde? Hän syntyi esikoisena pienviljelijä Otto Kilpeläisen ja tämän vaimon Maria Sofia Hynösen perheeseen. Kansakoulun käytyään Kilpeläinen siirtyi opiskelemaan Helsingin Koelyseoon, josta hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1927. Lyseossa Kilpeläisen luokkatovereina olivat muiden muassa myöhempi suurlähettiläs Toivo Heikkilä ja myöhempi ministeri ja Kansaneläkelaitoksen johtaja Aku Sumu.
Vuosina 1928–1929 Kilpeläinen suoritti asepalveluksensa Viipurissa ja Santahaminassa, kotiutuen Reserviupseerikoulun käytyään tykistön vänrikkinä. Tämän jälkeen hän aloitti opinnot Helsingin yliopiston filosofisessa tiedekunnassa. Kilpeläinen oli opiskeluaikanaan Ylioppilaslehden toimitussihteeri ja pakinoi lehdessä nimimerkillä ”Onkimies”.
Hän liittyi myös Akateemiseen Karjala-seuraan, josta erosi vuonna 1932 Mäntsälän kapinan jakaessa seuran eri linjoihin. Samaan AKS:sta eronneeseen 53:n henkilön joukkoon kuului muiden muassa Urho Kekkonen. Samana vuonna Kilpeläinen valmistui filosofian kandidaatiksi. Vuonna 1933 Kilpeläinen avioitui Aili Kyllikki Patokosken kanssa. Valmistuttuaan yliopistosta Kilpeläinen valittiin Kuopion kansalaisopiston johtajaksi vuosiksi 1932–1935. Tämän jälkeen hänet valittiin rehtoriksi vasta perustettuun osuusliike Elannon henkilökunnan kouluun, jossa hän työskenteli vuoteen 1938 asti. Vuoden 1938 lokakuussa hänet nimitettiin Työväen Akatemian väliaikaiseksi johtajaksi. Tämä työ keskeytyi talvisodan sytyttyä 30. marraskuuta 1939.
Elämä ja ura > Jahvetti

Kilpeläinen laati ja toimitti 1930-luvun loppupuolella radiopakinoita nimimerkillä Jahvetti. Hän ennakoi suursodan syttymistä jo vuonna 1938 kommentoidessaan Münchenin sopimusta ja sen nojalla tapahtunutta Sudeettimaan liittämistä Saksaan todeten kyseisen tavan voivan muodostua kohtalokkaaksi sekä yleisten oikeusperiaatteiden että varsinkin pienten kansojen olemassaolon kannalta.
Välirauhan aikana Suomen Aseveljien Työjärjestö käynnisti toiminnan, jonka tarkoituksena oli ylläpitää ja kehittää muun muassa henkistä maanpuolustustyötä ja torjua järjestettyjä huhukampanjoita. Toiminta laajeni käsittämään kansalaisten mielialojen ja poliittisten tapahtumien vaikutuksien seuraamisen. Toimintaa varten perustettiin kirjeenvaihtopalvelu, joka jatkosodan alettua laajeni niin, että kirjeitä käsiteltiin myös radiolähetyksissä. Näiden radiolähetysten toimittajaksi valittiin Kilpeläinen. Kansalaisten lähettämien kirjeiden käsittelyn lisäksi Jahvetti kävi radioaalloilla propagandasotaa muun muassa Armas Äikiää ja Moskovan Tiltua vastaan. Ohjelma oli erittäin suosittu, ja siihen lähetettiin sotavuosien aikana noin 100 000 kirjettä. Näistä noin 30 000, joilla katsottiin olevan laajempaa mielenkiintoa, käsiteltiin radiolähetyksissä, ja muihin lähetettiin vastaus postitse. Kirjeiden aiheina olivat mitä moninaisimmat kansalaisten ongelmat sota- ja pula-ajan vaikeissa oloissa, ja vastausten laadinnassa käytettiin apuna eri alojen asiantuntijoita. Erityisen lähellä Jahvetin sydäntä olivat vähäväkisten pulmat ja erityisen ankarasti hän tuomitsi toisten ihmisten puutteesta ja hädästä hyötyneet keinottelijat. Loppuvuonna 1941 kirjeenvaihtopalvelu siirtyi suoraan Valtion tiedoituslaitoksen alaisuuteen. ”Jahvetin kirjelaatikko” -nimistä ohjelmaa lähetettiin 23. elokuuta 1941 – 6. tammikuuta 1945. Toimittajan henkilöllisyys oli tiukasti varjeltu salaisuus ja se paljastui vasta sotien jälkeen.
Kilpeläinen oli Ranskan ja ranskalaisuuden tuntija ja ihailija. Hän on kääntänyt Ranskan kansallislaulun Marseljeesin savon murteelle.
Elämä ja ura > Nimimerkkejä

Kilpeläisen pakinoitsijana käyttämiä nimimerkkejä:
Jahvetti (Jahvetin kirjelaatikko, Suomen sosialidemokraatti)
Onkimies (Ylioppilaslehti)
Lemminkäinen
Mörssäri
Jurkka
Joonas Jääräpää
Väinö Kalamies
Vehviläinen
Teokset

Yrjö Kilpeläinen: Suomen kommunistinen puolue järjestönä 1. Määritä julkaisija!
Jahvetti: Suomi Neuvostoliiton radiossa.  Suomen kirja, 1942.
Jahvetti: Jahvetin kevättempaus (Jahvetin tempaukset 1).  Suomen kirja, 1944.
Jahvetti: Jahvetin syyskesätempaus (Jahvetin tempaukset 2).  Suomen kirja, 1944.
Jahvetti: Jahvetin kekritempaus (Jahvetin tempaukset 3).  Suomen kirja, 1944.
Jahvetti: Jahvetin joulutempaus (Jahvetin tempaukset 4).  Suomen kirja, 1944.
Jahvetti: Tri Jekyll ja Mr. Hyde : valmistelut tuleviin eduskuntavaaleihin ovat olleet käynnissä pitkän aikaa ja ovat nyt saavuttamaisillaan viimeisen ratkaisuvaiheensa.  Yhteismainos, Helsinki, 1945.
Jahvetti: Jo riittää kommunistipropaganda Yleisradiossa.  Tampereen sos.dem. kunnallisjärjestö, 1947.
Jahvetti: Valitut jorinat.  WSOY, 1958.  Postuumi, toimittanut Väinö Leskinen.
Aiheesta muualla

.aspx Yrjö Kilpeläinen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Ylen elävä arkisto – Jahvetti vastaa kuulijoiden kysymyksiin
Tietoa Jahvetin kirjelaatikko -ohjelmaan saapuneista kirjeistä ja ohjelman muusta arkistosta
Yrjö Kilpeläinen : Vakoilusta ja eritoten naisvakoilijoista, Seura, 19.07.1939, nro 29, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Prost JS45

| Prost JS45 |
| --- | --- |

Talli:   Prost
Suunnittelija(t):   Loïc Bigois
Kuljettajat:  14.  Olivier Panis 14.  Jarno Trulli 15.  Shinji Nakano
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Elf
Moottori:  Mugen Honda MF301HA ja MF301HB 72° V10
Voimansiirto:  Prost 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 1997
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  2
MM-pisteitä:  21
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Prost JS45 oli Loïc Bigois'n suunnittelema auto, jolla Prost-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1997. Autoa ajoivat pääasiassa ranskalainen Olivier Panis ja japanilainen Shinji Nakano. Panis oli ollut Prostia edeltäneessä Ligier-tallissa kolme edellistä kautta, kun taas Nakanolle kausi oli F1-sarjassa ensimmäinen. Nakano sai ajajan paikkansa lähinnä uuden moottoritoimittajan Mugen Hondan takia.
Ennen kautta Alain Prost oli ostanut Ligierin Flavio Briatorelta. Prost uudelleennimesi tallin itsensä mukaan. JS45-auto oli suunniteltu ja rakennettu ennen Prostin tuloa talliin.
Kauden alkuvaiheilla auto vaikutti lupaavalta. Kauden 1996 autossa esiintyneet ongelmat muun muassa jarrujen kanssa olivat pääosin ratkaistu. Olivier Panisilla oli hyvä tilaisuus näyttää taitonsa auton ratissa. Hän onnistuikin ajamaan kahdesti palkintosijalle kuudessa ensimmäisessä kilpailussa. Espanjan GP:n jälkeen MM-pistejohdossa ollut Jacques Villeneuve nimesi Panisin jopa yhdeksi loppukauden pääuhakseen.
Ripustusongelman tai rengasrikon takia Panis joutui kovaan kolariin seuraavassa kilpailussa eli Kanadan Grand Prix'ssa. Panisilta murtuivat molemmat jalat, minkä takia hän joutui olemaan seitsemästä seuraavasta kilpailusta sivussa. Panisia korvaamaan tuli Minardi-kuljettaja Jarno Trulli, joka teki sen verran suuren vaikutuksen, että talli teki hänen kansaan seuraavaksi kaudeksi sopimuksen. Trullin kauden kohokohta oli Itävallan Grand Prix, jossa hän johti suurimman osan kilpailua, mutta joutui keskeyttämään moottoririkon takia. Kokematon Nakano onnistui myös keräämään muutamia pisteitä, mutta palattuaan auton rattiin Luxemburgin GP:ssä Panis teki ajollaan pisteille selväksi, ettei japanilainen uhkaisi hänen ensi vuoden paikkaansa tallin kilpakuljettajana.
Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kuudenneksi ja keräsi 21 pistettä.
Teknisiä tietoja

moottori: Mugen Honda MF301HA ja MF301HB 72° V10:t
vaihdelaatikko: Prost 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
polttoaine: Elf
renkaat: Bridgestone
Saavutukset

kilpailuja: 17
voittoja: 0
paalupaikkoja: 0
nopeimpia kierroksia: 0
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettaja | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Prost | Mugen Honda V10 | B |  | AUS | BRA | ARG | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | AUT | LUX | JPN | EUR | 21 | 6. |
| 1997 | Prost | Mugen Honda V10 | B |  Olivier Panis  | 5 | 3 | Kesk. | 8 | 4 | 2 | 11 | Louk. | Louk. | Louk. | Louk. | Louk. | Louk. | Louk. | 6 | Kesk. | 7 | 21 | 6. |
| 1997 | Prost | Mugen Honda V10 | B |  Jarno Trulli  |  |  |  |  |  |  |  | 10 | 8 | 4 | 7 | 15 | 10 | Kesk. |  |  |  | 21 | 6. |
| 1997 | Prost | Mugen Honda V10 | B |  Shinji Nakano  | 7 | 14 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 6 | Kesk. | 11 | 7 | 6 | Kesk. | 11 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 10 | 21 | 6. |
Kirjakkalan ruukki

Kirjakkalan ruukki on entinen ruukki, joka sijaitsi Kirjakkalan kylässä Perniössä, nykyisessä Salon kaupungissa.
Ruukin perusti 1686 maaherra Lorentz Creutz nuorempi. Ruukki oli yksi Teijon alueella toimineista kolmesta ruukista joista muut olivat Mathildedal ja Teijo. Vuonna 1727 Lorentz Creutzin leski Hedvig Eleonora Stenbock myi Teijon ja Kirjakkalan ruukit eversti Klas Flemingille, joka laajensi myös läheisiä tiloja varmistaakseen puuhiilen saannin. Fleming rakensi Kirjakkalaan uuden ahjon, mutta hän oli kuitenkin kuluttanut varansa ja antoi Teijon ja Kirjakkalan ruukit vuosina 1733-43 vuokralle eri yrittäjille.
Kirjakkalan Ruukkikylä Meri-Teijossa Hamarijärven rannalla.
Vuonna 1743 Johan Jacob Kijk lunasti itselleen sekä ruukin että siihen kuuluvat maaomistukset. Kjik oli alun perin flaamilaista sukua ja energisenä ihmisenä sai ruukin kukoistamaan. Raudantuotanto kasvoi merkittäviin mittoihin, mutta sen ohella Kjik harjoitti myös laajaa karjataloutta ja metsänhoitoa. Sahalaitos perustettiin vuonna 1760. Näkyvin muisto Kjikin kaudelta on Teijossa sijaitseva ruukin päärakennus, joka rakennettiin Turun kaupunginarkkitehdin Christian Friedrich Schröderin piirustusten mukaan vuonna 1770. Kaksitaitteisella mandardikatolla varustettu rakennus noudattelee samaa rokokooklassismin kaavaa kuin Fagervikin tai Orisbergin kartano.
Tukkukauppias Josef Bremer vanhempi lunasti ruukit itselleen vuonna 1794. Hänen pojanpoikansa Robert Bremer sai ruukin vastuulleen ja hänet muistetaan värikkäänä hahmona. Hän harrasti filosofiaa ja astronomiaa ja laski muun muassa että odotettavissa oli raamatullinen vedenpaisumus. Varmuuden vuoksi Teijossa rakennettiin aluslähde?, arkki, johon väki voisi siirtyä tulvan alkaessa. Ilmeisesti filosofis-uskonnolliset pohdiskelut antoivat myös muodon vuonna 1830 valmistuneelle Teijon kirkolle, jonka torniosa porrastuu pagodinomaisesti.
Kirjakkalassa oli ruukin ohella myös vasarapaja sekä kankirauta- ja teollisuusteospajoja. Siellä valmistettiin muun muassa ankkureita, kärryn akseleita, nauloja, rautakankia ja 1900-luvun alusta lähtien myös rautanappeja. Kirjakkalan ruukin teollisuustoiminta hiljeni vähitellen 1940- ja 1950-luvuilla. Lopullisesti teollinen toiminta päättyi Kirjakkalassa 1956 nappitehtaan tulipaloon. Uusi nappitehdas rakennettiin Teijon teollisuusalueelle jossa se on edelleen toiminnassa Morite Oy:n nimellä.
1900-luvun alussa Kirjakkalassa valmistettiin salaa nappeja Japanin armeijalle. Napit kuljetettiin kalastajien veneillä Ruotsiin ja japanilaiset maksoivat ne kagaalille toimitetuilla aseilla.lähde?
Kirjakkalan ruukkikylä on entisöity ja se on nykyisin matkailukäytössä osana Teijon kansallispuistoa. Varsinaisista ruukin tuotantorakennuksista on jäljellä enää raunioita.
Ruukkialueen kartanorakennukset ja villat ovat säilyneet ja niissä harjoitetaan majoitus-, juhla- ja kokouspalveluita.
Kirjallisuutta

Rossi, Leena (toim.): Ihmisiä ja elämää Kirjakkalan, Mathildedalin ja Teijon vanhoissa ruukkikylissä. Turun yliopisto, kulttuurihistoria, 2003. 295 sivua. ISBN 951-29-2564-8.
Kalle Kinnunen

| Kalle Kinnunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1977 Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kalle Kinnunen (s. 1977 Helsinki) on suomalainen toimittaja, Suomen Kuvalehden elokuvakriitikko, tietokirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Kinnusen elokuva-artikkeleita ovat julkaisseet myös muun muassa Image, Long Play ja STT. Hän on mukana suunnittelemassa Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalia. Hän kuului Filmiauran hallitukseen.
Kinnunen on ollut vuodesta 2019 alkaen vakiovieras Ylen Aamu-tv:n Jälkinäytös-keskusteluohjelmassa sekä vuodesta 2021 Yle Teeman klassikkoelokuvien keskustelunvetäjä ohjelmissa Ennen elokuvaa ja Elokuvan sydämessä.
Kinnunen on opiskellut Laajasalon opistossa toimittajakurssilla.
Kinnunen on Euroopan elokuva-akatemian jäsen ja hän on toiminut Suomen Oscar-ehdokkaan asettamisesta vastaavan ammattilaisraadin puheenjohtajana.
Kinnusen elokuvablogi Kuvien takaa pääsi Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen kymmenen parhaan blogin joukkoon vuonna 2013.
Kinnusen tuottama ja yhdessä ohjaaja Otso Tiaisen kanssa käsikirjoittama dokumenttielokuva Shadowland sai maailmanensi-iltansa Yhdysvalloissa Beyond Fest -elokuvafestivaaleilla lokakuussa 2024. Elokuvaohjaaja Richard Stanleysta ja häntä ympäröivästä esoteerisesta yhteisöstä kertova dokumentti tuli Suomessa levitykseen marraskuussa 2024.
Palkinnot ja tunnustukset

Valtion kirjallisuustoimikunta myönsi Kinnuselle vuonna 2016 Taiteen edistämiskeskuksen kolmivuotisen taidejournalismin apurahan. Kinnunen sai vuonna 2019 elokuvataiteen valtionpalkinnon, joka myönnettiin ensi kertaa kriitikolle.
Teokset

Kinnunen, Kalle: Big Game: Kuinka Hollywood tuotiin Suomeen, Johnny Kniga 2015 ISBN 978-951-0-40533-8
Kinnunen, Kalle & Sairanen, Jorma: Daddy Cool - kolme vuosikymmentä televisiomaailman huipulla, Teos 2017 ISBN 978-951-851-758-3
Kinnunen, Kalle & Lehtinen, Lauri: 30 vuotta rakkautta ja anarkiaa, Like 2017 ISBN 978-952-011-584-5
Kinnunen, Kalle (toim.): Kone-Suomi, Khaos Publishing 2017 ISBN 978-952-684-784-9
Kinnunen, Kalle: Elokuvasäätiön tuella. Suomalaista elokuvaa tekemässä 1969-2019, SKS 2019 ISBN 978-951-858-084-6
Kinnunen, Kalle & Rämö, Matti: Hymypoika. Dome Karukosken tie Lepsämästä Hollywoodiin, Otava 2020 ISBN 9789511350804
Kinnunen, Kalle: Valkokankaan valtakunta. Elokuvamoguli Jukka Mäkelän tunnustukset, Teos 2021 ISBN 9789523631342
Kinnunen, Kalle: Veden vartija – Teemestarin kirjasta elokuvaksi. Teos 2022. ISBN 978-952-363-327-8
Aiheesta muualla

Kalle Kinnunen Twitterissä
Kalle Kinnusen Kuvien takaa -blogi Suomen Kuvalehden verkkosivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle
Kin'ya Kotani

Kin'ya Kotani (jap. 小谷 欣矢, コタニキンヤ, s. 16. heinäkuuta 1979) on miespuolinen laulaja ja näyttelijä Japanista. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluvat laulut animeihin Tsubasa: Reservoir Chronicle ja Gravitation. Hän kuului aiemmin Mad Soldiers -nimiseen kokoonpanoon, joka nykyisin toimii lähinnä hänen taustaorkesterinaan. Kin'ya on myös näytellyt TV-draamassa Love Story.
Julkaisut > Singlet

Kōnetsu BLOOD, 6. tammikuuta 2000
Jōnetsu BALLAD, 3. toukokuuta 2000
Sweet Sweet Samba, 19. heinäkuuta 2000
Easy Action, 6. joulukuuta 2000
No!Virtual, 28. helmikuuta 2001
Love Stuff, 23. toukokuuta 2001
Blaze, 22. kesäkuuta 2005
aerial, 17. elokuuta 2005
It's, 24. toukokuuta 2006
Best Position!!!, 2008
Sora, Kaze (ソラ、カゼ), 2012
This is GRAVITATION Vol.1, 2015
This is GRAVITATION Vol.2, 2015
This is GRAVITATION Vol.3, 2015
raremetal heart, 2016
Owl Of Soul, 2016
metropolitan cowboy, 2018
Julkaisut > Albumit

Mad Soldiers' LABORATORY, 21. lokakuuta, 1999
History P-20, 7. kesäkuuta, 2000
WHAT? **PHYSICAL**, 4. heinäkuuta, 2001
Native, 2004
Mikazuki (三日月), 2006
彩 -IRO-, 2010
Continuation, 2010
Electro, 2013
Library, 2014
GOLDEN BEST Limited Kinya Kotani. The Halfway Point, 2017
Julkaisut > DVD:t

LIVE physical small club circuit 2001, 1. heinäkuuta 2002
LIVE physical "ex. - 0126. 2000 to 2002, 19. kesäkuuta, 2002
Kin'ya ga yuku! Daihyakka, 1. heinäkuuta 2002
Kin'ya ga kuru!? Daihyakka, 1. heinäkuuta, 2002
Julkaisut > Kirjat

"Aka", lokakuu 2000, ISBN 4-87279-049-9
"Ao", marraskuu 2000, ISBN 4-87279-051-0
"Kiiro", tammikuu 2001, ISBN 4-87279-059-6
Julkaisut > Osallistunut töihin

Spicy Marmalade 23. heinäkuuta 1999
Gravitation 22. syyskuuta 1999
Gravitation TV-Tracks 20. joulukuuta 2000
Tsubasa CHRoNiCLE – Original Soundtrack – Future Soundscape I 6. heinäkuuta 2005
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Japani 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Muut:  Europeana
Psykoanalyysi Neuvostoliitossa

Psykoanalyysi eli ”freudismi” (ven. фрейдизм) torjuttiin Neuvostoliitossa ideologisin perustein. Venäjälle oli syntynyt kaksikin psykoanalyyttista ryhmittymää pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Aleksandr Lurija perusti psykoanalyyttisen yhdistyksen Kazaniin vuonna 1922 ja Mosche Wolff ja Ivan Jermakov Moskovaan, mutta niiden toiminta lakkasi vuoden 1928 jälkeen, ja Josif Stalinin tultua valtaan psykoanalyysi leimattiin taantumukselliseksi. Myös V. I. Lenin oli suhtautunut kielteisesti psykoanalyysiin:
”Freudin teoria on nykyään myös tavallaan muotioikku. – – Minussa eivät herätä luottamusta ne, jotka pohtivat yhtä herkeämättä ja sinnikkäästi sukupuoliasioita kuin intialainen fakiiri tuijottaa napaansa. Minusta tuntuu, että sukupuoliteorioiden runsaus, ne kun vielä ovat enimmäkseen hypoteeseja, lisäksi usein mielivaltaisia hypoteeseja, johtuu henkilökohtaisista tarpeista. Nimenomaan halusta hakea porvarilliselta moraalilta puolustusta omalle epänormaalille tai ylettömälle sukupuolielämälleen ja anoa suvaitsevaisuutta itseään kohtaan. Minua iljettää sellainen porvarillisen moraalin naamioitu kunnioitus yhtä paljon kuin sukupuoliasioiden tarkastelu mieliharrastuksena.”
Niinpä neuvostoliittolaisten psykologien koulutuksessa psykoanalyysi – yhdessä behaviorismin kanssa – tuomittiin porvarilliseksi ja taantumukselliseksi:
”Freudismi kuuluu porvarillisen ideologian imperialismin kauden taantumuksellisimpiin tuotteisiin. Freudilainen oppi pimeistä alitajuisista voimista, jotka muka sisältä käsin ohjaavat ihmistä tehden hänestä vaistonvaraisten eläimellisten viettymysten ohjaileman avuttoman leikkikalun, ilmentää porvariston pelkoa yhteiskunnallisten järistysten edessä, epäluottamusta tietoisuuteen. – – Ja tässä aivan kuin behavioristeillakin nähdään tietoisuuden osuus vähäpätöiseksi, tietoisuutta väheksytään eri tavoin.”
Vasta kommunismin luhistuttua psykoanalyytikot saattoivat ryhtyä harjoittamaan ammattiaan entisen Neuvostoliiton alueella.
Kirjallisuutta

Miller, Martin A.: Freud and the Bolsheviks. Psychoanalysis in Imperial Russia and the Soviet Union. New Haven, Connecticut: Yale University Press, 1998. ISBN 0-300-06810-7. (englanniksi)
Kidō senshi Gundam 0083 – Stardust Memory

| Kidō senshi Gundam 0083 – Stardust Memory |
| --- | --- |

機動戦士ガンダム0083 STARDUST MEMORY   (Kidō senshi Gundam 0083 – Stardust Memory)
Genre: mecha 
OVA
Ohjaaja: Mitsuko Kase (jaksot 1–7) Takashi Imanishi (jaksot 8–13)
Studio: Sunrise
Jaksojen määrä: 13
Julkaisupäivät: 23.5.1991–24.9.1992 
Elokuva: Kidō senshi Gundam 0083 – Zeon no zankō
Ohjaaja: Takashi Imanishi
Studio: Sunrise
Julkaisupäivämäärä: 29.8.1992
Kesto: 119 min 
Kidō senshi Gundam 0083 – Stardust Memory (jap. 機動戦士ガンダム0083 STARDUST MEMORY, myös Mobile Suit Gundam 0083 Stardust Memory) on Gundam-sarjaan kuuluva OVA, jota julkaistiin 13 osaa vuosina 1991 ja 1992. Siitä käytetään myös lyhennettä 0083.
Sarjan jaksot koottiin myös myöhemmin elokuvaksi Kidō senshi Gundam 0083 – Zeon no zankō (jap. 機動戦士ガンダム0083 ジオンの残光, myös Last Blitz of Zeon).
Tarina

Kolme vuotta yhden vuoden sodan päättymisen jälkeen käynnistetään Gundam-kehityssuunnitelma osana Maan liittovaltion jälleenrakennusprojektia. Projektin hedelmät, Gundam-prototyypit 1 ja 2 kuljetetaan Australiassa sijaitsevaan Torringtonin tukikohtaan. Zeonin armeijan jäännökset saavat kuitenkin vihiä asiasta, ja hyökkäävät tukikohtaan kaapatakseen ydinaseilla varustetun prototyyppi 2:n.
Aiemmin ”Solomonin painajaisena” tunnettu Zeonin armeijan ässäpilotti Anavel Gato onnistuu varastamaan prototyyppi 2:n. Pakoon pyrkivän prototyyppi 2:n eteen ilmestyy kuitenkin prototyyppi 1, jota ohjaa liittovaltion armeijan kokematon koelentäjä, Kou Uraki. Gato onnistuu kuitenkin karistamaan takaa-ajajat kannoiltaan ja pakenemaan aamu-usvaan Gundam-prototyyppi 2:n kanssa.
Taistelu siirtyy avaruuteen, jossa Solomonin vyöhykkeellä järjestetään Maan liittovaltion armeijan laivastokatselmus. Ydinkärjellä aseistettu prototyyppi 2 hyökkää riviin järjestäytyneiden alusten kimppuun, ja puolet laivastosta katoaa ydinräjähdykseen. Gaton joukkion lopullinen päämäärä on kuitenkin vielä saavuttamatta. Kaaoksen keskellä operaatio Tähtisumun todellinen luonne paljastuu...