stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2014
A-Sarja > B-lohko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Norja  | 3 |  2  |  1  |  0  |  40  |  9  | +31 | 5 |
| 2 |  Yhdysvallat  | 3 |  2  |  1  |  0  |  19  |  10  | +9 | 5 |
| 3 |  Valko-Venäjä  | 3 |  1  |  0  |  2  |  13  |  33  | -20 | 2 |
| 4 |  Kanada  | 3 |  0  |  0  |  3  |  7  |  27  | -20 | 0 |
A-Sarja > Sijat 7.–8.

Ottelun häviäjä putosi B-sarjaan 2015.
Parhaat maalintekijät

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Christoffer Edlund | Ruotsi | 11 |
| 2. | Nikolai Rustad Jensen | Norja | 10 |
| 3. | Sergei Tšernetski | Valko-Venäjä | 9 |
| 4. | Adam Gilljam | Ruotsi | 8 |
| 4. | Jevgeni Ivanuškin | Venäjä | 8 |
| 4. | Daniel Andersson | Ruotsi | 8 |
| 7. | Magnus Høgevold | Norja | 7 |
| 7. | Daren Richardson | Yhdysvallat | 7 |
| 7. | Sergei Lomanov | Venäjä | 7 |
| 10. | Jan Olav Løyning | Norja | 6 |
| 10. | Artjom Bondarenko | Venäjä | 6 |
| 10. | Johan Löfstedt | Ruotsi | 6 |
| 10. |  Erik Pettersson | Ruotsi | 6 |
| 10. | Igor Larionov | Ruotsi | 6 |
Parhaat pelaajat

Paras maalivahti: Anders Svensson (Ruotsi)
Paras puolustaja: Andreas Westh (Ruotsi)
Paras keskikenttäpelaaja: Sergei Lomanov (Venäjä)
Paras hyökkääjä: Jevgeni Ivanuškin (Venäjä)
Arvokkain pelaaja: Aleksandr Nasonov (Kazakstan)
Suomen joukkue

Suomen joukkue ei tälläkään kertaa saavuttanut tavoitteeksi asetettua mitalia. Päävalmentaja Antti Parviainen oli valinnut Suomen joukkueeseen kaksi maalivahtia ja 16 kenttäpelaajaa. Parviaisen mukaan:
»Joukkueen runko on kokenutta, mutta mukaan on haluttu ottaa myös muutama uusi pelaaja tulevaisuutta silmällä pitäen. Joukkue on pyritty roolittamaan, niin, että jokainen pelaaja pääsee mukaan omilla vahvuuksillaan. Joukkueen tasaisuudesta kertoo se, että kotiin jääviksi varamiehiksi jäi vielä kovan tason pelaajia.»
Ruotsin sarjoista oli joukkueen runko eli 11 pelaajaa so. Ilari Moisala, Pekka Hiltunen, Antti Ekman, Samuli Helavuori, Ville Aaltonen, Juho Liukkonen, Tomi Hauska, Mikko Lukkarila ja Markus Kumpuoja. Molemmat maalivahdit eli Timo Oksanen ja Kimmo Kyllönen tulivat myös Ruotsin sarjasta. Suomen omasta Bandyliigasta oli valittu kuusi pelaajaa, joista kolme kuului kokeneempaan kaartiin: Kimmo Huotelin, Ville-Veikko Angeria ja Mikko Rytkönen. Kolme oli valittu ilman edeltäviä virallisia miesten maaotteluita eli Akilleksen puolustaja Tomi Tukiainen, JPS:n keskikenttäpelaaja Anssi Hänninen ja OLS:n hyökkääjä Samuli Koivuniemi.
B-Sarja > A-lohko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Latvia | 3 | 2 | 1 | 0 | 21 | 11 | +10 | 5 |
| 2 |  Viro | 3 | 1 | 2 | 0 | 12 | 10 | +2 | 4 |
| 3 |  Unkari | 3 | 1 | 1 | 1 | 12 | 13 | -1 | 3 |
| 4 |  Alankomaat | 3 | 0 | 0 | 3 | 7 | 18 | -11 | 0 |
B-Sarja > B-lohko

B-sarjan B-lohkon otteluissa pelataan 2x30 min.
|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 4 | 3 | 1 | 0 | 21 | 7 | +14 | 7 |
| 2 |  Mongolia | 4 | 3 | 0 | 1 | 24 | 7 | +17 | 6 |
| 3 |  Ukraina | 4 | 2 | 0 | 2 | 24 | 12 | +12 | 4 |
| 4 |  Saksa | 4 | 1 | 1 | 2 | 31 | 16 | +15 | 3 |
| 5 |  Somalia | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 59 | -57 | 0 |
B-Sarja > Parhaat maalintekijät

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mihail Dunajev | Saksa | 19 |
| 2. | Maksim Blem | Latvia | 16 |
| 3. | Bayarsayhan Zhargalsayhan | Mongolia | 12 |
| 3. | Lauris Ziemins | Latvia | 12 |
| 5. | Dmitri Tsymbal | Unkari | 11 |
| 6. | Jevgeni Bobko | Unkari | 10 |
| 7. | Robert Thelin | Unkari | 8 |
| 8. | Simon Lilla | Viro | 7 |
| 8. | Dmitri Stepanov | Viro | 7 |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.:  Venäjä
2.:  Ruotsi
3.:  Kazakstan
4.:  Suomi
5.:  Norja
6.:  Yhdysvallat
7.:  Valko-Venäjä
8.:  Kanada
9.:  Latvia
10.:  Viro
11.:  Unkari
12.:  Japani
13.:  Alankomaat
14.:  Mongolia
15.:  Saksa
16.:  Ukraina
17.:  Somalia
Pulttibois

| Pulttibois |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus vuosilta 1990–1991.
Tyyli:  sketsisarja
Kestoaika:  20–30 minuuttia
Kehittäjä(t):  Spede Pasanen Aake Kalliala Pirkka-Pekka Petelius
Pääosissa:  Aake Kalliala Pirkka-Pekka Petelius
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV, MTV3, Subtv, Sub
Esitetty:  13. maaliskuuta 1989 – 24. toukokuuta 1991
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  58
Ikäraja:  
Tunnuskappale:  Jaksot 1-9: Sly and Robbie – Yes We Can Can Jaksot 10-13: Stef Meeder – Tie a Yellow Ribbon 'Round the Old Oak Tree Jaksot 14-58: MARRS – Pump Up the Volume
Tuotanto
Tuottaja(t):  Spede Pasanen
Ohjaaja(t):  Hannu Seikkula
Käsikirjoittaja(t):  Pirkka-Pekka Petelius Aake Kalliala
Tuotantoyhtiö(t):  MTV Oy Spede-Yhtiöt
Seuraaja:  Manitbois
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Pulttibois oli suomalainen MTV:n ja Spede-Yhtiöiden tuottama vuosina 1989–1991 valmistunut sketsisarja. Sarja käsitti tuotannollisesti yhteensä kolme tuotantokautta ja yhteensä 58 jaksoa. Sarjan pääosissa olivat Pirkka-Pekka Petelius ja Aake Kalliala.
Sarja sai jatkoa vuonna 1992, kun valmistui 17-osainen sketsisarja Manitbois.
Sarjan tuotanto

Yleisradion tuottaman sketsisarjan Hymyhuulet jälkeen Spede Pasanen tarjosi Pirkka-Pekka Peteliukselle ja Aake Kallialalle tehdä omaa sketsisarjaa. Ehtona oli, että kaksikko sai sarjan tekoon vapaat kädet, mutta sarja tuli tehdä nopealla aikataululla. Nopean suunnittelun jälkeen kehittyi Pulttibois, joka rakentui Peteliuksen ja Kallialan laajan hahmovalikoiman ympärille. Sarjaan otettiin mukaan myös aiemmin esiintyneitä sketsihahmoja, kuten Herra 47 ja romanimiehet Valde ja Arvid, jotka olivat aiemmin esiintyneet sketsisarjoissa Hymyhuulet ja Hui helinää. Lisäksi sarjaan luotiin uusia sketsihahmoja, kuten esimerkiksi James Potkukelkka.
Sarjan kuvaukset tehtiin tiiviillä aikataululla ja pienellä kuvausryhmällä, jonka lopputuloksena näkyi halpatuotanto. Useimmissa sketseissä ei ollut varsinaista käsikirjoitusta, vaan ne luotiin kuvaushetkellä improvisoiden.
Sarjan esitysajat

Pulttiboisin ensimmäisen tuotantokauden esittäminen aloitettiin 13. maaliskuuta 1989 kestäen 22. toukokuuta 1989 saakka.  Ensimmäinen tuotantokausi käsitti yhteensä yhdeksän jaksoa ja sitä esitettiin kerran viikossa maanantai-iltaisin.
Toisen tuotantokauden esitys alkoi 19. tammikuuta 1990 lähtien kestäen 22. kesäkuuta 1990 saakka. Ohjelmaa esitettiin kerran viikossa perjantai-iltaisin.
Kolmannen tuotantokauden esittäminen aloitettiin 31. elokuuta 1990 kestäen 24. toukokuuta 1991 saakka. Sarjaa esitettiin 21. joulukuuta 1990 saakka kerran viikossa perjantai-iltaisin (poikkeuksena 7.12.1990, jolloin ohjelmaa ei esitetty). Joulutauon jälkeen sarjan esittäminen jatkui 4. tammikuuta 1991, jolloin sitä esitettiin joka toinen viikko sarjan loppumiseen saakka. Esityspäivä oli tuolloin myös perjantai-ilta.
Sarja on esitetty ensiesityksen jälkeen uusintana kokonaisuudessaan ja muutamia kertoja osittain MTV3-kanavalla ja televisiokanavalla Sub.
Sarjan sketsihahmot

Sarjassa nähtiin lukuisa määrä erilaisia sketsihahmoja. Osa hahmoista esiintyi useammalla tuotantokaudella, kun taas jotkut esiintyivät vain yhdellä tuotantokaudella. Sarjan sketsihahmoja olivat muun muassa James Potkukelkka, Kikkeliskokkelis-mies, Herra 47, romanimiehet Arvid ja Valde, Johannes ja Kyllikki Virolainen, huoltoasemamuusikot Rampe ja Naukkis ja saamelaismiehet Naima-Aslak ja Soikiapää.
Sarjassa esitettiin myös monia pop- ja iskelmäartistien imitaatioita/playback-jäljitelmiä, joita esitettiin niin sanottuina siirtymäsketseinä ennen mainostaukoa.  Parodioituja artisteja olivat muun muassa Kirka ja Mikko Alatalo.
Julkaisut

Trio Erektus -nimellä julkaistiin vuonna 1990 sarjaan perustuva albumi nimeltä Kultalevy 1. Levyllä esiintyi sarjan hahmoja laulujen muodossa.
Sarjasta julkaistiin vuonna 2004 kolme DVD:tä, jotka sisälsivät sarjan parhaita sketsejä, jotka myös julkaistiin yhteisenä boxsettinä. Vuonna 2006 kaikki sarjan jaksot julkaistiin alkuperäisessä muodossa. Kaikki alkuperäiset jaksot julkaistiin myöls viiden tupla-DVD:n kokoisella boxsetilla, joka käsittää kaikki sarjan 58 jaksoa.
| Kansikuva | Nimi | Julkaisu | Jaksot | Lisämateriaali |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Pulttibois #1 | 2004 | Sisältää parhaimpia sketsejä televisiosarjasta. |  Dokumentti Pulttibois -tv-sarjan tekijöistä ja tarinoita taustoista  Hahmojen esittelyt  Hahmonaamarit  Sekaisin-nappi |
|  | Pulttibois #2 | 2004 | Sisältää parhaimpia sketsejä televisiosarjasta. |  Pulttibois -alkutunnukset  Hahmojen esittelyt  Hahmonaamarit  Sekaisin-nappi |
|  | Pulttibois #3 | 2004 | Sisältää parhaimpia sketsejä televisiosarjasta. |  Trio Erectus -cd-levy  Hahmojen esittelyt  Hahmonaamarit  Sekaisin-nappi |
|  | Pulttibois 47–58 | Helmikuu 2006 | Sisältää originaalijaksot 47–58. |  Tv-spotteja |
|  | Pulttibois 35–46 | 26. huhtikuuta 2006 | Sisältää originaalijaksot 35–46. |  Tv-spotteja |
|  | Pulttibois 23–34 | Elokuu 2006 | Sisältää originaalijaksot 23–34. |  Tv-spotteja |
|  | Pulttibois 12–22 | Lokakuu 2006 | Sisältää originaalijaksot 12–22. |  Dokumentti Pulttibois -tv-sarjan tekijöistä ja tarinoita taustoista  Tv-spotteja |
|  | Pulttibois 1–11 | Lokakuu 2006 | Sisältää originaalijaksot 1–11. |  Tekijöiden haastattelu  Tv-spotteja |
Huoltoasemamuusikkopari Rampe ja Naukkis oli yksi Pulttiboisin lukuisista sketsihahmoista.
Pulttiboisissa esiintyneet romanimieshahmot Arvid ja Valde esiintyivät jo sketsisarjassa Hymyhuulet.
Salmi (täsmennyssivu)

Salmi tarkoittaa seuraavia:
salmi, kapea vesiyhteys kahden vesialueen välillä
salmagundi, lyhyesti salmi, englantilainen ruokalaji
Salmi, entinen Suomen kunta luovutetussa Karjalassa
Salmi, nykyinen Karjalan tasavallan kunta ja sen keskustaajama
Salmi, taajama Urjalassa
Salmi, kartano ja ulkoilualue Vihdissä
Salmi, kylä Haminassa
Salmi, kylä Kuortaneella
Salmi, kylä Sastamalassa, entisen Mouhijärven kunnan alueella
Salmi, kylä Suomusjärvellä
Salmi Oy, vetoketjuihin erikoistunut yritys Sastamalassa.
Elizabeth Cotten

| Elizabeth Cotten |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1893 Carrboro, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 29. kesäkuuta 1987 (94 vuotta) Syracuse, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  folk, blues
Soittimet:  kitara, banjo, laulu
Levy-yhtiöt:  Folkways, Smithsonian, Arhoolie
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Elizabeth ”Libba” Cotten (syntymäsukunimeltään Nevills, 5. tammikuuta 1893 – 29. kesäkuuta 1987) oli yhdysvaltalainen folk- ja bluesmuusikko.
Cotten syntyi musiikilliseen perheeseen ja aloitti ensimmäisten kappaleiden soittamisen kahdeksanvuotiaana. Hän joutui lopettamaan koulunkäynnin jo yhdeksän iässä ja aloittamaan työskentelyn palvelijana, seuraten 13-vuotiaana äitiään kotipiian ammattiin. Hän säästi rahaa ensimmäistä kitaraansa varten, jonka sai ostetuksi 12-vuotiaana ja opetteli soittamaan sitä itse. Cotten kirjoitti ensimmäiset kappaleensa teini-ikäisenä. Tällöin syntyi kappale "Freight Train". Hän luopui kuitenkin kitaransoitosta nuorena mentyään naimisiin ja saatuaan lapsia omistautuakseen perheelleen.
Elizabeth Cotten soitti seuraavan 40 vuoden aikana kitaraa hyvin harvoin ja epäsäännöllisesti. Hän päätyi työskentelemään säveltäjän ja kansanmusiikkiin erikoistuneen Ruth Crawford Seegerin perheeseen (perheen lapsiin kuuluivat muun muassa muusikot Peggy, Pete ja Mike Seeger). Cotten sai perheeltä innostusta ja opetteli soittamaan kitaraa uudestaan, aloittaen julkiset esiintymiset ja äänitykset ensimmäistä kertaa elämässään yli 60-vuotiaana.
Cottenin kitaratekniikka oli omaperäinen: hän soitti vasenkätisenä oikeakätisille tehtyä kitaraa siten, että soitti korkeat melodiat peukalolla ja bassokielet muilla sormilla. Tämä tapa tuli tunnetuksi muusikkopiireissä ”Cotten-näppäilynä”.
Mike Seeger alkoi tekemään ensimmäisiä kotiäänityksiä Cottenin kappaleista 1950-luvun jälkipuoliskolla. Nämä äänitykset muodostivat Cottenin ensimmäisen julkaiseman albumin, Folksongs and Instrumentals with Guitar (1958). Cottenin Freight Train -kappale muodostui standardiksi Englannin folkmusiikkipiireissä. Siitä tehtiin monta levytystä ja artistit laittoivat sen usein omiin nimiinsä. Cotten sai sen tekijänoikeudet takaisin vasta myöhemmin, Seegerin perheen avustuksella.
Cotten esiintyi lisääntyvässä määrin 1960-luvulla, aikana jolloin folkmusiikin kiinnostus oli suurta. Cottenin toinen albumi Vol.2: Shake Sugaree ilmestyi vuonna 1967, ja sen nimikappaleen lauluosuudet lauloi hänen lapsenlapsenlapsensa, 12-vuotias Brenda Joyce Evans (myöhemmin The Undisputed Truth -yhtyeen laulaja).
Cotten sai muusikonuransa aikana sen verran tuloja, että pystyi ostamaan Syracusesta, New Yorkista talon itselleen ja jälkeläisilleen. Hän jatkoi keikkailua vielä yli 80-vuotiaana. Cottenin vuoden 1983 livealbumi sai Grammy-palkinnon ja hänet hyväksyttiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2022, varhaisten vaikuttajien kategoriaan.
Diskografia > Albumit

Folksongs and Instrumentals with Guitar (1958)
Vol.2: Shake Sugaree (1967)
Vol.3: When I'm Gone (1979)
Live! (1983)
Shake Sugaree (2004, kokoelma)
Taube

Vaakuna
Taube on baltialais-suomalais-ruotsalainen aatelissuku 1300-luvulta.
Alkuaan suvun nimi oli Tuwe, joka vuonna 1668 ylennettiin aatelilliseksi Evert Tauben kautta. Hänen pojastaan tuli vapaaherra Evert Fredrik Taube af Odenkat. Myös kaksi kreivillistä haaraa on Ruotsin ritarihuoneessa. Suomen ritarihuoneessa aatelisella suvulla on numero 60.
Nimi äännetään suomenruotsissa joko ['toːb] tai ['taube].
Tunnettuja Taubeja

Aarne Taube (1902–1939), suomalainen kapteeni ja pataljoonankomentaja
Eugen Taube (1869–1913), venäläissyntyinen Suomessa asunut upseeri ja taidemaalari
Evert Vilhelm Taube (1737–1799), ruotsalainen sotilas ja diplomaatti
Evert Taube (1890–1976), ruotsalainen proosakirjailija, runoilija, trubaduuri ja säveltäjä
Gustaf Adam Taube (1673–1732), ruotsalainen sotilas, valtaneuvos
Gustaf Adolf Taube (1864–1918), suomalainen kirkkoherra
Hedvig Taube (1714–1744), Ruotsin kuningas Fredrik I:n rakastajatar
Henry Taube (1915–2005), kanadalainen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Inkeri Taube (1900–1967), suomalainen opettaja, suomentaja ja kirjailija
Johan Reinhold Taube (1823–1898), suomalainen juristi, tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies
Johan Reinhold Taube (1859–1915), suomalainen upseeri, tilanomistaja ja valtiopäivämies, vanhemman Johan Reinhold Tauben poika
Mathias Taube (1876–1934), ruotsalainen näyttelijä, Evert Tauben serkku
Mihail Taube (1869–1961), venäläinen oikeustieteilijä, historioitsija ja poliitikko
Saimi Taube, S. S. Taula (1903–1968), suomalainen kirjailija ja kääntäjä
Sven-Bertil Taube (1934–2022), ruotsalainen laulaja ja näyttelijä, Evert Tauben poika
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taube Wikimedia Commonsissa
Abdallah ibn al-Zubayr

Farsissa lyöty arabialais-persialainen hopeadirhami vuodelta 690/691, jossa on Abdallah ibn al-Zubayrin nimi.
Abdallah ibn al-Zubayr  (arab. عبد الله ابن الزبير)‎ (2. toukokuuta 624 – 692) oli islamilaisen 800-luvun perimätiedon mukaan umaijadien kanssa kilpailevan kalifaatin johtaja Mekassa vuosina 683–692. Al-Zubayria koskevat tiedot ovat pääosin peräisin al-Tabarin historiateoksesta 900-luvulta. Al-Tabari käytti lähteinään muutamaa aiempaa 800-luvun historiikkia, suullista perimätietoa, runositaatteja sekä saarnatekstejä.
Myös länsimaiset historiateokset käyttävät tietolähteenään al-Zubayrista al-Tabarin historiateosta. Historiallis-kriittiset tutkijat ovat kyseenalaistaneet varhaisten muslimilähteiden luotettavuuden ja nojautuvat niiden asemesta pääasiassa arkeologisiin lähteisiin. Niitä ovat al-Zubayrin nimeä kantavat kolikot. Kolikot vahvistavat, että al-Zubayr oli historiallinen henkilö, joka hallitsi Persian Farsissa, mutta muuta hänestä ei varmuudella tiedetä. Volker Popp tarkastelee hänen vaiheitaan islamilaisessa historiankirjoituksessa allegorisena kertomuksena, joka ilmensi Jumalan pelastussuunnitelmaa. Islamilainen historiankirjoitus piti umaijadikalifeja rappeutuneina hallitsijoina, jotka neljän oikeaan johdetun kalifin jälkeen olivat ottaneet vallan ja luopuneet islamista. Heidän vastavoimakseen olisi luotu al-Zubayr.
Sukutausta

Perimätiedossa al-Zubayrin kerrotaan olleen ensimmäinen hidzran jälkeen muslimipakolaisille syntynyt lapsi Medinassa. Eräiden tietojen mukaan hän syntyi 2. toukokuuta 624. Popp näkee tässä enemmänkin symbolisen päivämäärän kuin historiallisen faktan. Hän olisi ikänsä puolesta silloin ollut Muhammedin seuralainen, jolla oli suoraa muistitietoa profeetasta. Aivan kuten Abu Bakr oli ensimmäinen muslimi Muhammedin perheen ulkopuolelta, Al-Zubayr oli ensimmäinen syntynyt lapsi. Islamilaisessa historiankirjoituksessa arvoa on henkilön sukulaisuussuhteella Muhammediin ja islamiin kääntymisen varhaisella ajankohdalla.
Perimätiedossa al-Zubayr kuului samaan Quraiš-heimoon kuin Muhammed. Al-Zubayrin isä Zubayr kuului Asad-klaaniin, ja isän täti oli Muhammedin puoliso. Al-Zubayrin isänpuoleinen äiti oli Muhammedin isän kaksoissisar, joten al-Zubayrin isä oli Muhammedin serkku. Al-Zubayr oli näin ollen Muhammedin lasten pikkuserkku. Al-Zubayrin äiti oli Abu Bakrin eli ensimmäisen kalifin ja Muhammedin serkun tytär. Äiti oli siten Muhammedin lempivaimon Aišan sisar. Al-Zubayr kytkeytyi siten perimätiedossa tiivisti Muhammediin ja hänen hašim-klaaniinsa.
Islamilaisessa perimätiedossa al-Zubayr esiintyy kalifi Abd al-Malikin vastavoimana. Sukutaustan ja islamiin kääntymisen ajankohdan suhteen al-Zubayrilla oli etuasema. Al-Malik tuli umaijadiklaanista ja oli siten sukulaisena kauempana Muhammedista. Al-Zubayrin isä myös kääntyi aikaisemmin islamiin eli silloin, kun al-Malikin esi-isät vielä olivat profeetan vihollisia. Ibn Ishaqin elämäkerran mukaan Muhammed jopa teloitti omin käsin kalifi al-Malikin isoisän.
Al-Zubayrin vastakalifaatti > Islamilainen perimätieto

Islamilaisen perimätiedon mukaan Muawija hallitsi 661–680. Sen jälkeen valta siirtyi hänen pojalleen Jazid I:lle (680–682), jota seurasi tämän poika Muawija II (683–684). Sen jälkeen vallan sai tämän serkku Marwan ibn al-Hakam (684–685). Tabarin mukaan hallitsijaksi nousi sen jälkeen Marwanin poika Abd al-Malik, mikä tapahtui vuonna 65 (685 jaa.)
Islamilaisen perimätiedon mukaan al-Zubayrin kalifaatti sai alkunsa protestiliikkeenä Muawijan pojan Jazid I:n valtaan nousulle. Haerin mukaan Muawija oli luvannut kalifikunnan palautuvan takaisin Hasanille, mutta hän asettikin seuraajakseen "kelvottoman poikansa" Yazidin. Jaakko Hämeen-Anttila käyttää ilmaisua "järjesti poikansa Yazidin omaksi seuraajakseen". Sekä sunnalainen että shiialainen perimätieto näki umaijadit epäislamilaisina hallitsijoina, jotka Yazidin vallanperimyksen myötä muuttivat myös kalifaatin perinnölliseksi.
Tabarin mukaan al-Zubayr julistautui "uskovien komentajaksi" vuonna 63 (683 jaa.) Hän jatkoi vastarintaa Mekassa kuolemaansa asti vuonna 73 (692 jaa.), jolloin al-Malikin kuvernööri Al-Hajjaj ibn Yusuf valtasi kaupungin ja kukisti kapinan. Tabari kertoo, että taistelu Mekan laaksossa kesti kuusi kuukautta ja 17 yötä tai kahdeksan kuukautta ja 17 yötä. Ibn Yusuf käytti heittokoneita, joilla kaupunkia pommitettiin niin, että "taivas jyrisi ja salamoi". Taistelun yksityiskohdista ei kerrota enempää, mutta Tabari selostaa tarkasti taistelun kuluessa käytyjä keskusteluja.
Abd al-Malik rakennutti Jerusalemiin Kalliomoskeijan vuonna 691. Selityksen mukaan al-Malik rakennutti temppelin Jerusalemiin eikä Mekkaan, koska  pyhiinvaellus Mekkaan oli Zubayria vastaa käydyn sisällissodan takia estynyt.
Al-Zubayrin vastakalifaatti > Arkeologiset  todisteet

| Hallitsija | Perimätieto | Arkeologia |
| --- | --- | --- |
| Muawija I | 661–680 | 661–678 |
| Jazid I | 680–682 | – |
| Muawija II | 683–684 | – |
| Marwan ibn al-Hakam | 684–685 | – |
| Abd al-Malik | 685–705 | 680–705 |
| "vastakalifi" al-Zubayr | 683–692 | 673–680 |
Arkeologiset kolikkolöydöt ovat antaneet perimätiedosta poikkeavan kuvan tapahtumista ja vallanperimyksistä. Niiden nojalla Muawija hallitsi Damaskoksessa ainoastaan vuoteen 58 (678 jaa.), sillä tämän jälkeen hänen nimeään ei esiinny arkeologisissa lähteissä. Abd al-Malik nousi valtaan jo vuonna 60 (680 jaa.), mistä löytyy todiste Darabissa lyödystä kolikosta, jossa hänen nimensä ohella oli teksti "uskovien komentaja". Arkeologisten tietojen nojalla hän hallitsi vuodet 60–81, mikä vastaa vuosia 680–705 jaa.
Al-Zubayrin nimi esiintyy keskipersialaisella kirjoituksella farsilaisissa kolikoissa vuosina 53–60 (673–680 jaa.) "uskovaisten komentajana" eli hallitsijana.  Al-Zubayr painatti kolikoita vuoteen 69 asti (680–689 jaa.), mutta nyt enää kuvernöörinä, ei hallitsijana. Al-Zubayr esiintyi siten Farsissa hallitsijan tunnuksilla 673–680 ja sen jälkeen ilman sitä vuodet 681–689.
Arkeologisia todisteita ei ole löytynyt sen nimisistä hallitsijoista kuin Jazid I, Muawija II tai Marwan.
Numismaatikko Volker Popp katsoo, että arkeologinen aineisto on luotettavampaa kuin al-Tabarin selostus, joka on myöhäinen ja perustuu suullisiin lähteisiin. Popp toteaa, että Tabari siirtää al-Zubayrin vastakalifaatin alkamisen kymmenellä vuodella eteenpäin, vuodesta 53 vuoteen 63. Hän uskoo, että kyseessä on kirjallinen sommitelma, missä al-Zubayrin oikeauskoinen vastakalifaatti haluttiin sijoittaa symmetrisesti vuoteen 63, koska se oli tarkalleen puolivälissä Muhammedin hidzran ja abbasidien vallankumouksen välissä.
Kolikkotietojen perusteella Muawijan valta olisi päättynyt 678, sitä olisi seurannut al-Zubayrin osittain rinnakkainen kalifikausi Farsissa vuosina 673–680, minkä jälkeen kalifaatti olisi siirtynyt al-Malikille vuonna 680 samalla kun al-Zubayr olisi pysynyt Farsin kuvernöörinä vuoteen 689. Tapahtumien venyttäminen vaati tällöin uusien hallitsijoiden keksimistä (Jazid I, Muawija II ja Marwan I). Muawijan poikien "kelvottomuus" rinnastuu samalla tarinaan Vanhan testamentin kuninkaan Daavidin kelvottomasta esikoispojasta Absalomista.
Koillisessa Mesopotamiassa toimineen kristillisen kirjoittajan John bar Penkayen teksti noin vuodelta 687 viittaa siihen, että Zubayr kuoli vuonna 683. Hoyland pitää vuosilukua sekaannuksena.
Popp pitää väitettä al-Zubayrin hallitusvallasta Mekassa epäuskottavana. Kaikki häntä koskevat kolikkotiedot ovat Farsista. Kolikkotekstit on tehty keskipersialaisella kirjaimistolla ja rahoissa on kuva zarathustralaisesta tulitemppelistä. Hänen nimensä voidaan tulkita tarkoittavan farsilaista kotipaikkaa: "Abdallah Zubirilainen".
Islamilaiset lähteet

Haeri, Fadhlalla: Islam.  Tammi, 1995.  ISBN 951-31-0671-3
Ibn Hisham: Profeetta Muhammedin elämäkerta.  Suomentanut Jaakko Hämeen-Anttila). Basam Books, 1999.  ISBN 952-9842-27-9
al-Tabari: The History of al-Tabari. Volume XX. The Collapse of Sufyanid Authority and the Coming of the Marwanids.  State University of New York Press, 1989.  ISBN 0-88706-857-X  Teoksen verkkoversio.
Al-Tabari: The History of al-Tabari. Volume XXI. The Victory of the Marwanids.  (Kääntänyt ja viitteistänyt Michael Fishbein)  State University of New York Press, 1990.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Farsin maakunta Iranissa
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2015

Kisojen päänäyttämö Jerofei Arena.
Jääpallon vuoden 2015 MM-kilpailut olivat järjestyksessään lajin 35. MM-kilpailut. Kisat järjestettiin Venäjän Habarovskissa 29. maaliskuuta – 4. huhtikuuta 2015. Kisojen pelipaikkana toimi Jerofei Arena, joka on Venäjän pääsarjassa pelaavan SKA-Neftjanikin kotihalli. B-sarjan kilpailut pelattiin samassa paikassa jo helmikuun alussa.
Uutena maana kisoihin osallistui Kiina. Sen sijaan Kanadan ja Ukrainan joukkueet eivät osallistuneet turnaukseen. Latvian joukkue osallistui sekä A- että B-sarjan turnauksiin.