stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicole Haislett

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 200 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Perth 1991 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Perth 1991 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Perth 1991 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Rooma 1994 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Pronssia | Rooma 1994 | 4 × 200 m vapaauintiviesti |  |
Nicole Lea Haislett (s. 16. joulukuuta 1972 St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kolme kultamitalia vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Lajit olivat 200 metrin vapaauinti sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviestit.
Vuoden 1991 maailmanmestaruuskilpailuissa Haislett voitti kolme kultamitalia 100 metrin vapaauinnista sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteistä. Vuonna 1994 hän sai lisäksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä hopeaa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä pronssia.
Haislett lopetti kilpauransa vuonna 1995, minkä jälkeen hän toimi muutaman vuoden Florida Gatorsin naisten uintijoukkueen apuvalmentajana. Myöhemmin hän opiskeli kokiksi.
Neptuno (1754)

| Neptuno |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol
Kölinlasku:  10. kesäkuuta 1752
Laskettu vesille:  6. heinäkuuta 1754
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 11. kesäkuuta 1762
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 605,5 t (arqueo)
Pituus:  48,77 m (köli)
Leveys:  14,33 m
Syväys:  6,71 m
Miehistöä:  554
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 28 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 × 8 naulan tykkiä etukansi: 2 × 8 naulan pitkää pronssitykkiä
Neptuno oli Espanjan laivaston vuonna 1754 vesille laskettu 68-tykkinen Eolo-luokan kaksikantinen linjalaiva, joka kuului niin sanottuihin kahteentoista apostoliin.
Valmistus

Richard Roothin suunnittelema alus tilattiin 15. kesäkuuta 1752 Real Astillerolta Ferrolista, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1752 telakkanumerolla 9. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1754.
Palvelus

Alus saapui 12. toukokuuta 1758 Cádiziin Brillanten ja Poderoson kanssa päällikkönään Francisco Garganta. Se lähti Cádizista Brillanten kanssa ajaakseen takaa algerialaisia merirosvoja. Joulukuussa 1759 alus lähti Ferrolista Cartagena de Indiasiin, mutta se palasi Cádiziin kolaroituaan fregatti Concepciónin kanssa. Alus palasi 18. maaliskuuta 1760 Cartagena de Indiasiin.
Huhtikuussa 1762 alus oli Havannassa. Alus upotettiin 11. kesäkuuta 1762 Havannassa estämään Britannian kuninkaallisen laivaston pääsy satamaan.
Merun kieli

| Meru |
| --- | --- |
Muu nimi:  kimeru
Tiedot
Alue:   Kenia
Puhujia:  1 660 000 (2009)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  mer
 Ohje 
Meru on Keniassa puhuttu bantukieli. Sitä puhuu vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan äidinkielenä 1,66 miljoonaa ihmistä.
Nicole Hosp

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nicole Hosp |  Nicole Hosp |  Nicole Hosp |  |
Maa:   Itävalta
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | superalppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | supersuurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Åre 2007 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Schladming 2013 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Vail / Beaver Creek 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | St. Moritz 2003 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Bormio 2005 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Vail / Beaver Creek 2015 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | St. Moritz 2003 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Åre 2007 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Schladming 2013 | superalppiyhdistetty |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tarvisio 2002 | syöksylasku |  |
Nicole Hosp (s. 6. marraskuuta 1983 Ehenbichl, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja olympiamitalisti.
Hosp voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden vuoden 2007 MM-kilpailuissa. Samoissa kilpailuissa hän voitti myös syöksylaskun pronssia. Hän saavutti pujottelun olympiahopeaa Torinossa 2006 ja MM-pronssia 2003.
Hosp saavutti Sotšin olympialaisissa 2014 hopeaa superalppiyhdistetyssä ja pronssia supersuurpujottelussa. Hän voitti alppiyhdistetyssä MM-hopeaa vuosina 2003 ja 2015 sekä pronssia 2013. Joukkuekilpailusta hän voitti MM-kultaa vuosina 2013 ja 2015 sekä hopeaa 2005.
Maailmancupissa Hosp saavutti 12 osakilpailuvoittoa (viisi suurpujottelussa, viisi pujottelussa, yhden supersuurpujottelussa ja yhden superalppiyhdistetyssä), oli 23 kertaa toinen ja 22 kertaa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailun ja suurpujottelucupin hän voitti kaudella 2006–2007.
Kausi 2009–2010 alkoi Hospilla epäonnisesti, kun hän loukkaantui maailmancupin avauksessa, Söldenin suurpujottelussa.
Hosp lopetti uransa kauden 2014–2015 jälkeen.
Maailmancup-voitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 26. lokakuuta 2002 |  Sölden | suurpujottelu |
| 17. joulukuuta 2003 |  Madonna di Campiglio | pujottelu |
| 27. joulukuuta 2003 |  Lienz | suurpujottelu |
| 29. tammikuuta 2006 |  Cortina d'Ampezzo | suurpujottelu |
| 16. maaliskuuta 2006 |  Åre | supersuurpujottelu |
| 6. tammikuuta 2007 |  Kranjska Gora | suurpujottelu |
| 2. maaliskuuta 2007 |  Tarvisio | superalppiyhdistetty |
| 17. maaliskuuta 2007 |  Lenzerheide | pujottelu |
| 18. maaliskuuta 2007 |  Lenzerheide | suurpujottelu |
| 9. joulukuuta 2007 |  Aspen | pujottelu |
| 13. tammikuuta 2008 |  Maribor | pujottelu |
| 30. marraskuuta 2014 |  Aspen | pujottelu |
Nathan Bedford Forrest

Nathan Bedford Forrest.
Nathaniel Bedford Forrest (13. heinäkuuta 1821 Chapel Hill, Tennessee – 29. lokakuuta 1877 Memphis, Tennessee) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän liittyi etelävaltioiden armeijaan sotamiehenä vuonna 1861. Hänestä tuli Robert E. Leen luotetuin ratsuväenkenraali ja hän otti osaa muun muassa Tupelon, Brice’s Crossroadin ja Franklinin taisteluihin. Hän oli sodan arvostetuin ratsuväen ja partisaanien (sissien) johtaja. Forrest oli yksi sisällissodan innovatiivisimmista ja menestyksekkäimmistä kenraaleista, ja hänen liikkuvan sodankäynnin taktiikoitaan tutkitaan nykyäänkin. Sisällissodan jälkeen hänestä tuli Ku Klux Klanin ensimmäinen suurvisiiri. Eräiden lähteiden mukaan Forrest lähti myöhemmin klaanista, koska hän ei hyväksynyt sen uutta suuntaa.
Huhtikuussa 1864 Fort Pillow’n taistelun päätteeksi Forrestin johtamat joukot syyllistyivät verilöylyyn, jossa tapettiin satoja enimmäkseen mustia unionin sotilaita.
Forrest kuoli diabeteksen jälkiseuraamuksiin Memphisissä vuonna 1877.
Forrestille pystytettiin muistomerkki Selman kaupunkiin Alabamaan vuonna 2000. Muistomerkkiä tärveltiin ja siihen kuulunut patsas katosi vuonna 2012. Romen kaupungissa Georgiassa on ollut Forrestin patsas vuodesta 1909, ja Tennesseessä on hänen mukaansa nimetty luonnonpuisto.
Populaarikulttuurissa

Forrest Gump -elokuvassa vuodelta 1994 kerrotaan päähenkilön olevan nimetty Nathan Forestin mukaan.
Forrest mainitaan kanadalaisen countrymuusikon Corb Lundin kappaleessa ”Horse Soldier, Horse Soldier”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nathan Bedford Forrest Wikimedia Commonsissa
Nathan Bedford Forrestille omistettu puisto Memphisissä, Tennesseessä.
Nathan Adrian
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nathan Adrian Wikimedia Commonsissa
Miesten 100 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naked (vuoden 2017 elokuva)

| Naked |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Tiddes
Käsikirjoittaja:  Cory Koller Marlon Wayans Rick Alvarez
Perustuu:  Torkel Knutssonin ja Mårten Knutssonin elokuvaan Nakuna
Tuottaja:  Ted Sarandos Marlon Wayans Rick Alvarez Todd Garner Ryan Lewis
Säveltäjä:  David Newman
Kuvaaja:  David Ortkiese
Leikkaaja:  Lawrence Jordan
Pääosat:  Marlon Wayans Regina Hall Loretta Devine J.T. Jackson Eliza Coupe Scott Foley Dave Sheridan Neil Brown Jr. Brian McKnight Dennis Haysbert
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Broken Road Productions Baby Way Productions
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  11. elokuuta 2017
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naked on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2017. Suoratoistopalvelu Netflixin omaa tuotantoa oleva elokuva perustuu ruotsalaiseen Nakuna-elokuvaan vuodelta 2000. Elokuvassa päähenkilö Rob joutuu aikasilmukkaan ja joutuu elämään hääpäivänsä uudestaan ja uudestaan. Elokuva sai ensi-iltansa Netflixissä 11. elokuuta 2017.
Juoni

Rob Anderson (Marlon Wayans) herää hääpäivänään alastomana hissistä vailla minkäänlaista mielikuvaa miten hän päätyi sinne. Kun hissin ovet avautuvat Rob huomaa kauhukseen että hänellä on vain tunti aikaa ehtiä kirkkoon tai hän myöhästyy omista häistään. Hän joutuu elämään saman tunnin uudestaan ja uudestaan kunnes hänestä kasvaa sellainen mies, joka ansaitsee mennä naimisiin morsiamensa (Regina Hall) kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marlon Wayans  | … |  Rob Anderson   |
|  Regina Hall  | … |  Megan Swope   |
|  Dennis Haysbert  | … |  Reginald Swope   |
|  Jonathan Todd Jackson  | … |  Benny   |
|  Scott Foley  | … |  Cody   |
|  Eliza Coupe  | … |  Vicky   |
|  Brian McKnight  | … |  itsenään   |
|  Loretta Devine  | … |  Carol, Robin äiti   |
|  Cory Hardrict  | … |  Drill   |
|  Dave Sheridan  | … |  konstaapeli Mike Bentley   |
|  Neil Brown Jr.  | … |  konstaapeli Rick McBride   |
Aiheesta muualla

Naked Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mbombela Stadium

| Mbombela Stadium> The Giraffe Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Nelspruit, Etelä-Afrikka
Koordinaatit:  25.461°S, 30.929°E
Rakennustyöt aloitettu:  2007
Avattu:  2009
Omistaja:  Mbombela Local Municipality
Kenttä:  Nurmi
Kustannukset:  117,1 miljoonaa euroa
Katsojakapasiteetti
 44 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mbombela Stadium Nelspruitin kaupungissa Etelä-Afrikassa oleva jalkapallostadion. Se on yksi 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen pelipaikoista. Se sijaitsee 660 metrin korkeudessa merenpinnasta. Stadionilla tullaanmilloin? harrastamaan myös yleisurheilua sekä krikettiä.
Aiheesta muualla

Uusien stadionien esittely
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 stadionit
Ellis Park Stadium (Kapkaupunki) | Free State Stadium (Bloemfontein) | Green Point Stadium (Kapkaupunki) | Loftus Versfeld Stadium (Pretoria) | Mbombela Stadium (Nelspruit) | 
 Moses Mabhida Stadium (Durban) | Nelson Mandela Bay Stadium (Port Elizabeth) | Peter Mokaba Stadium (Polokwane) | Royal Bafokeng Stadium (Rustenburg) | Soccer City (Johannesburg)
Ed Podivinsky

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ed Podivinsky |  Ed Podivinsky |  Ed Podivinsky |  |
Maa:   Kanada
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | Syöksylasku |  |
Edward Charles "Ed" "Edi" Podivinsky (s. 8. maaliskuuta 1970 Toronto) on uransa lopettanut kanadalainen alppihiihtäjä.
Podivinsky voitti pronssia vuoden 1994 Lillehammerin talviolympialaisten syöksylaskussa. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui samassa lajissa viidenneksi. MM-kilpailuissa hän oli  alppiyhdistetyssä yhdeksäs Saalbachissa 1991 sekä syöksylaskussa kahdestoista Sierra Nevadassa 1996 ja kymmenes Sestrieressä 1997. Nuorten syöksylaskun maailmanmestaruuden hän voitti 1989.
Podivinsky voitti maailmancupissa Saalbachin syöksylaskukilpailun tammikuussa 1994. Hän sijoittui lisäksi kolmanneksi Bormion (joulukuussa 1995), Kvitfjellin (maaliskuussa 1997), Val Gardenan (joulukuussa 1999) ja Wengenin (tammikuussa 2000) syöksylaskuissa sekä Kitzbühelin alppiyhdistetyssä (tammikuussa 1998). Alppiyhdistetyn maailmancupin kokonaispisteissä hän oli viides kaudella 1997–1998 sekä syöksycupissa seitsemäs kaudella 1993–1994 ja yhdeksäs 1999–2000.
Neunkirchen (Saarland)

| Neunkirchen |
| --- | --- |

 vaakuna
 Neunkirchen
 Koordinaatit: 49°21′N, 7°10′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saarland
Piirikunta:  Neunkirchen
Hallinto:  
 – Pormestari:  Friedrich Decker (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75,08 km²
Korkeus:  252 m m
Väkiluku:  49 055 (31,12,2006)
 – Väestötiheys:  653 as./km²
 
 www.neunkirchen.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neunkirchen on kaupunki Saarlandin osavaltiossa, Saksassa. Se on Neunkirchenin piirikunnan keskuskaupunki ja sijaitsee Blies-joen varrella, noin 20 kilometriä koilliseen osavaltion pääkaupungista Saarbrückenistä. Noin 49 000 asukkaallaan Neunkirchen kuuluu Saarlandin väekkäimpiin kaupunkeihin.
Historia

Neunkirchenin alueella on ollut asutusta jo 700 eaa. Kaupungin vanhinta aluetta on Wiebelskirchenin kylä, joka sijaitsee pohjoiseen keskustasta. Nimi Neunkirchen esiintyi ensimmäisen kerran tekstissä vuoden 1281 tienoilla. Neunkirchen oli osa Nassau-Saarbrückenin ruhtinaskuntaa. Ruhtinassuku rakennutti alueelle kaksi linnaa, joista ensimmäinen tuhoutui Pfalzin kruununperimyssodassa eli yhdeksänvuotisessa sodassa ja toinen puolestaan Ranskan suuren vallankumouksen aikana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Neunkirchenin kaupungin viralliset Internet-sivut
Neunkirchen (Saarland)
Ed O’Ross

| Ed O’Ross |
| --- | --- |
 O’Ross elokuussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1949 (ikä 75) Pensacola, Florida, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1979–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ed O’Ross (s. 5. heinäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Full Metal Jacket (1987), Tappava ase (1987), Punainen vaara (1988), Toiset 48 tuntia (1990) ja  Täydellinen sotilas (1992). O’Ross on vieraillut myös televisiosarjoissa Mullan alla (2001–2002), Boston Legal, Seinfeld, Walker, Texasista, Jäitä hattuun ja C.S.I. New York.
O’Ross on tehnyt myös äänirooleja muun muassa lastenelokuvassa Utelias Vili (2006) ja pelissä Transformers: War for Cybertron (2010).
Hän on näytellyt usein venäläisiä hahmoja, ja hänellä on sukujuuria Tšekissä.
Naked in My Cellar

| ”Naked in My Cellar” Lordi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sexorcism
 Julkaistu:  toukokuu 2018
 Tuottaja(t): Mikko Karmila
 Tyylilaji: hard rock, shock rock, heavy metal
 Kesto: 04.45
 Levy-yhtiö: AFM
Lordin muut singlet
| ”Your Tongue’s Got the Cat” 2018 | ”Naked in My Cellar” 2018 | ”Shake the Baby Silent” 2019 |
Naked in My Cellar on Lordin toinen single yhtyeen yhdeksänneltä studioalbumilta Sexorcism.
Mr. Lordi kommentoi singleä seuraavasti:
»– Löyhänä teemana on tällä kertaa manaus, joka on ainut kauhugenren teema, jota ei ihan hirveästi ole aiemmilla Lordi -levyillä käsitelty. Otettiin kutosvaihe päälle levylle, se kuulostaa paljon rehvakkaammalta, ei himmailtu ollenkaan.»
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin maaliskuussa 2018 Pietarissa.
Kappaleet

Naked in My Cellar – 4.45
Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu
Amen – kitara
OX – basso
Mana – rummut
Hella – koskettimet
Aiheesta muualla

Naked in My Cellar Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Naked in My Cellar Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Monsterimies

| Monsterimies |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Antti Haase
Tuottaja:  Venla Hellstedt Jouko Aaltonen
Säveltäjä:  Håkon Gebhardt
Kuvaaja:  Marita Hällfors Antti Haase
Leikkaaja:  Mikko Sippola
Pääosat:  Mr. Lordi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Illume Oy
Ensi-ilta:  26. syyskuuta 2014
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, suomi
Budjetti:  500 000 euroa
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Monsterimies on Antti Haasen käsikirjoittama ja ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo hard rock- ja heavy metal -yhtye Lordin vaikeuksista viisi vuotta Euroviisuvoiton jälkeen yhtyeen laulajan ja perustajajäsenen Mr. Lordin näkökulmasta. Elokuvan maailmanensi-ilta oli 26. syyskuuta 2014. Se sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, mutta katsojaluvut jäivät pieniksi. Dokumentti esitettiin televisiossa Yle TV1 -kanavalla 26. tammikuuta 2015 ja julkaistiin pohjoismaissa DVD:nä helmikuussa 2015.
Monsterimies kertoo VLMedian tiedotteen mukaan ”kaunistelematta ja peittelemättä rock-bisneksen raadollisuudesta – unelmista, kansallissankaruudesta ja korkealentoisuudesta”. Dokumenttia varten kuvausryhmä seurasi ohjaaja Antti Haasen johdolla Lordia vuoden 2011 keväästä vuoden 2013 loppuun Suomessa ja muualla Euroopassa sekä Yhdysvalloissa.
Monsterimies voitti pääpalkinnon arvostetun Austin Film -festivaalin pitkien dokumenttielokuvien sarjassa. Dokumenttielokuva sai myös Rolling Stone -lehden palkinnon Seeyousound-festivaalilla Torinossa ja parhaana musiikkidokumenttielokuvana Pärnu Film festivalilla Virossa.
Lordi-yhtyeen ja dokumentin työryhmän välinen riita > Taustaa

Kuvausten jälkeen kulisseissa käytiin iso riita, toisella puolella Mr. Lordi ja Lordin levy-yhtiö Sony Music ja toisella puolella ohjaaja Haase ja tuotantoyhtiö Illume. Yhtye olisi halunnut yhtyeen esirippujen takaisesta elämästä kertovan dokumentin, mutta ohjaaja oli päättänyt tehdä henkilökuvan Mr. Lordista, ja jättänyt lähes kaiken yhtyeen bänditoimintaan liittyvän materiaalin pois.
Ohjaaja ei ollut myöskään kunnioittanut yhtyeen julkisuuslinjaa, sillä elokuvassa paljastetaan yhtyeen entisen jäsenen, Awan eli Leena Peisan ”siviilikasvot”. Peisa ei ollut allekirjoittanut lupaa kasvojen julkaisuun. Illumen kanta on, että Peisa ei ole kieltänyt kasvojensa näyttämistä elokuvassa. Haase painottaa, että Peisa oli jo eronnut yhtyeestä kun kasvot kuvattiin ja kaikki kohtaukset on tehty täydessä yhteisymmärryksessä niissä esiintyvien ihmisten kanssa.
Kun Lordin levy-yhtiölle Sonylle ja muille yhteistyökumppaneille kävi ilmi, ettei yhtye enää seiso elokuvan takana, ne vetäytyivät hankkeesta. Tämän seurauksena dokumentissa ei kuulla Lordin musiikkia levyltä vaan ainoastaan dokumenttia tehdessä tallennettua musiikkia.
Lordi-yhtyeen ja dokumentin työryhmän välinen riita > Mr. Lordin kommentti

Hieman ennen elokuvan ensi-iltaa Lordin kotisivuille ilmestyi Mr. Lordin suomenkielinen tiedote Monsterimiehestä. Tiedotteessa Mr. Lordi varoitti yhtyeen faneja siitä, että elokuvan sisällöllinen painotus on hyvin yksipuolinen.
Mr. Lordi kommentoi myös, että hänestä ja yhtyeen käytännöistä annettu kuva dokumentissa on osittain valheellinen:
»Elokuva voi antaa kuvan, jossa bändiin liittyvät päätökset tehtäisiin parhaan ystäväni ja äitini kanssa, ja siunausta haetaan sitten levy-yhtiöltä. Todellisuudessa bändi päättää tekemisistään kollektiivisesti yhdessä.  Lopullisesti asioista päätetään managementin, levy-yhtiöiden ja keikka-agentuurien kanssa. Tahojen, jotka eivät Monsterimies-elokuvan tarinaan mahtuneet. Vaikka toki asioista saatankin keskustella ystävieni kanssa, ei kenelläkään bändin ulkopuolisella ole mitään valtaa bändin lopullisiin päätöksiin, oli kyse sitten kappaleiden valinnoista tai tv-ohjelmiin menemisistä. Äitini kanssa en ole koskaan ennen leffan kuvauksia bändin asioista puhunut, vaan kohtaukset kuvattiin vain ohjaajan toivomuksesta elokuvaa varten, itse silmin nähden vaivaantuneena luonnottomasta tilanteesta. En muuten ole koskaan myöskään kokenut olevani koulukiusattu, toisin kuin elokuva antaa ymmärtää.»
Haastateltavat > Lordi

Mr. Lordi (pääosa)
Amen
OX
Awa
Otus
Hella
Mana
Jari ”the drummer” Mäkeläinen (vuoden 2012 keikkarumpali)
Haastateltavat > Ulkopuoliset haastateltavat

Aino Putaansuu (Mr. Lordin äiti)
Pete Kangas (Mr. Lordin lapsuudenystävä)
Aiheesta muualla

Elokuvan tiedot Elonet.fi -sivulla
Elokuvan traileri
Merus Power

| Merus Power Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: MERUS
Kotipaikka:  Tampere
Liikevaihto:   29,0 milj. € (2023)
Tilikauden tulos:   0,8 milj. € (2023)
Henkilöstö:   88 (2023)
Kotisivu:  www.meruspower.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Merus Power Oyj on suomalainen yritys, joka valmistaa sähkönlaatu- ja sähkönvarastointiratkaisuja. Merus Power listautui Helsingin pörssin First North -listalle kesäkuussa 2021.
Aiheesta muualla

Merus Power
Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät

| Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät Annikki Tähti |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 115.08
 Levy-yhtiö: Warner Music
Annikki Tähden muut julkaisut
| 20 suosikkia – Muistatko Monrepos’n 1997 | Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät 2003 | 50 vuotta tähtenä Suomessa 2003 |
Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät on vuonna 2003 julkaistu Annikki Tähden kokoelmalevy.
Alkuperäiset julkaisut

1954: CD 1 – 2, 6, 11, 13
1955: CD 1 – 1; CD 2 - 7, 14
1956: CD 1 – 5, 8, 19; CD 2 - 1, 8, 11, 13
1957: CD 2 – 12, 19
1958: CD 1 – 9, 12; CD 2 - 2, 5
1959: CD 1 – 10, 17; CD 2 - 9
1960: CD 1 – 3, 4, 14, 15; CD 2 - 3, 4, 20
1961: CD 1 – 16, 18; CD 2 - 6, 18
1962: CD 1 – 20
1964: CD 1 – 7; CD 2 - 16, 17
1967: CD 2 – 15
Ed Olczyk

| Ed Olczyk |
| --- | --- |
 Ed Olczyk huhtikuussa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1966 Chicago, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Keskushyökkääjä
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1984–2000
Aik. seurat:  Chicago Blackhawks   Toronto Maple Leafs   Winnipeg Jets   New York Rangers   Los Angeles Kings   Pittsburgh Penguins
Edward Walter "Eddie" Olczyk, Jr. (s. 16. elokuuta 1966 Chicago, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka on sukutaustaltaan amerikanpuolalainen[lähde? ] ja amerikanitalialainen. Kaudella 1993–1994 hän voitti Stanley Cupin pelatessaan New York Rangerssissa.[lähde? ]
Yhdysvaltain maajoukkueessa hän on pelannut maailmanmestaruuskisoissa vuosina 1985, 1986, 1987, 1989 ja 1993. Olympialaisiin hän osallistui vuonna 1984. Hänestä tuli kisoissa kaikkien aikojen nuorin olympialaisten maalintekijä. Hän osallistui myös Kanada-cupiin vuosina 1984, 1987 ja 1991.[lähde? ]
Kesäkuusta 2003 joulukuuhun 2005 hän toimi Pittsburgh Penguinsin päävalmentajana.[lähde? ]
Olczyk sairastui paksusuolen syöpään vuonna 2017.