stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarlo Vähämäki

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuevoimistelu,vapaa järjestelmä |  |
Karl Gustaf ”Kaarlo” Vähämäki tai Wähämäki (alk. Ronkainen, 30. toukokuuta 1892 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 1. tammikuuta 1984) oli suomalainen diplomaatti, voimistelija ja olympiamitalisti.
Vähämäki voimisteli Suomen joukkueessa sen saavuttaessa joukkuevoimistelun vapaan järjestelmän olympiahopeaa Tukholmasta 1912. Suomessa hän edusti Ylioppilasvoimistelijoita.
Vähämäki kävi Helsingin suomalaista reaalilyseota ja oli sitten W. Lars Krogius & Co:n palveluksessa toimien viimeksi prokuristina. Hän oli sitten johtajana Suomen Välitys-Keskus Oy:ssä ja John Nurminen Oy:ssä toimien myös kolmen vuoden ajan Latvian konsulina Helsingissä.
Vähämäki nimitettiin 1924 Suomen Shanghain konsuliksi ja hänestä tuli ensimmäinen suomalainen diplomaatti Kiinassa. Vähämäestä tuli 1925 pääkonsuli ja samalla Suomen asiainhoitaja Kiinassa. Hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1931 saakka jolloin hän erosi virasta. Vähämäen tyttärellä Lilian Linnea Wähämäellä (s. 1920) oli kaksi lasta Avery ja Gary kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajan Avery Brundagen kanssa vaikka he eivät olleetkaan naimisissa.
Vähämäki muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1946 ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden vuonna 1956. Hän toimi liikemiehenä San Franciscossa. Hän kuoli todennäköisesti 1980-luvun alkupuolella. Suomessa Vähämäki julistettiin kuolleeksi Helsingin raastuvanoikeuden päätöksellä 17.1.1984 ja kuolinpäiväksi määrättiin 1.1.1984.
Aiheesta muualla

Suomalaisia vierailla mailla. Konsuli K. Vähämäen meille lähettämiä kuvia Kiinasta ja Japanista, Suomen Kuvalehti, 13.6.1925, nro 24, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Konsuliedustuksemme Kiinassa, Suomen Kuvalehti, 1.5.1926, nro 18, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Shanghai sodan jaloissa. Suomen pääkonsulin K. Wähämäen Shanghaista Hakkapeliitalle lähettämiä erikoisvalokuvia, Hakkapeliitta, 21.5.1927, nro 20, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
K. G. Wähämäki : Elämää Shanghaissa, Hakkapeliitta, 25.6.1927, nro 25–26, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
K. G. Wähämäki : Taivaan valtakunnan asukas, Hakkapeliitta, 9.7.1927, nro 28, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
K. G. Wähämäki : Kiinan entinen keisari, Hakkapeliitta, 16.7.1927, nro 29, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
K. G. Wähämäki : Kiinan armeijat, Hakkapeliitta, 23.7.1927, nro 30, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomi ja Kiina. Kuvia Suomen Shanghain pääkonsulinvirastosta, Suomen Kuvalehti, 5.11.1927, nro 45, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
K. G. Wähämäki : Kiinan armeija ja sen uudelleen järjestely, Hakkapeliitta, 23.11.1929, nro 47, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Todellinen tilanne Kiinassa. Hälytystiedot levottomuuksista tahallisesti liioiteltuja (K. G. Vähämäen haastattelu), Helsingin Sanomat, 30.11.1929, nro 325, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kiinalaista taidetta Helsingissä, Kansan kuvalehti, 17.1.1930, nro 3, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Michael

Michael on yleinen miehen etunimi. Suomessa Michaelia käytetään usein muodossa Mikael. Michael voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä ja asioita:
Tunnettuja henkilöitä > Michael sukunimenä

Faith Michael (s. 1987), nigerialainen jalkapalloilija
Fridolf Michael (1898–1975), suomenruotsalainen pappi ja kirjailija
George Michael (1963–2016), kreikkalais-brittiläinen poplaulaja ja lauluntekijä
Harry Michael, Masked Wolf (s. 1991), australialainen rap-artisti
James Michael (s. 1968), yhdysvaltalainen tuottaja, lauluntekijä ja laulaja
Jörg Michael (s. 1963), saksalainen muusikko
Nadja Michael (s. 1969), saksalainen oopperalaulaja
Peter Godly Michael (s. 1998), nigerialainen jalkapalloilija
Kuvitteellisia Michaeleja

prinssi Michael, hahmo 1980-luvun Dynastia-televisiosarjassa
Michael, hahmo anime- ja mangasarjassa Beyblade
Michael Afton alias Mike Schimdt, yövartija/mekaanikko pelisarjassa Five Nights at Freddy’s
Michael Baldwin, hahmo saippuasarjassa Tunteita ja tuoksuja
Michael Corleone, hahmo Kummisetä-kirjoissa ja -elokuvissa
Michael Culhane, hahmo 1980-luvun Dynastia-televisiosarjassa ja sen uudemmassa versiossa
Michael Mancini, hahmo televisiosarjassa Melrose Place
Michael Mell, hahmo musikaalista Be More Chill
Michael Morbius, hahmo Hämähäkkimies-sarjakuvissa
Michael De Santa (syntymänimeltään Michael Townley), yksi päähahmoista vuoden 2013 videopelissä Grand Theft Auto V
Nimen muita merkityksiä

Michael, Michael Jacksonin postuumisti julkaistu albumi
Michael, Franz Ferdinand -yhtyeen kappale
Michael, vuoden 1996 yhdysvaltalainen elokuva
MICHAEL, kulttuuriportaali
Hurrikaani Michael, Atlantilla lokakuussa 2018 vallinnut hirmumyrsky
Michael (1350), alus
Michael (1488), skottien valtaama alus
HMS Michael (1915), M-luokan hävittäjä
HMS Michael (J444), Algerine-luokan miinanraivaaja
HMS Michael Brion, Strath-luokan troolari
HMS Michael Clements, Mersey-luokan troolari
HMS Michael Ging, Castle-luokan troolari
HMS Michael Griffiths, Castle-luokan troolari
HMS Michael McDonald, Mersey-luokan troolari
HMS Michael Malony, Castle-luokan troolari
Kolmas makkabilaiskirja

| Kolmas makkabilaiskirja> Μακκαβαίων Γʹ.Raamattu Vanha testamentti Deuterokanoniset kirjat.Synty ja käyttö |
| --- | --- |
Kirjoituspaikka:  Aleksandria (?)
Ajoitus:  1. vuosisata eaa.
Käyttäjä:  ortodoksinen kirkko
Teksti
Genre:  historiakirja
Alkukieli:  muinaiskreikka
Alkuperä:  Septuaginta
Lyhenne:  3. Makk.

Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Kolmas makkabilaiskirja (myös Kolmas makkabealaiskirja; m.kreik. Μακκαβαίων Γʹ, Makkabaiōn III) on deuterokanonisiin kirjoihin eli Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva kirja, joka on mukana Septuagintassa sekä ortodoksisessa Raamatussa. Ortodoksinen kirkko pitää sitä deutero­kanonisena, mutta läntiset kirkkokunnat lähinnä pseudepi­grafisena.
Nimestään huolimatta kirjassa ei kerrota makkabealaisista tai heidän kapinastaan seleukideja vastaan, joista kertotaan Ensimmäisessä ja Toisessa makkabilais­kirjassa. Kolmannessa makkabilais­kirjassa sen sijaan kerrotaan Egyptin kuningas Ptolemaios IV Filopatorin muutamaa vuosikymmentä aikaisemmin toimeen­panemista juutalaisvainoista. Eräs keskiaikainen käsi­kirjoitusten kopioija esittikin kommenttinaan, että kirjan nimen pitäisi oikeastaan olla Ptolemaiolais­kirja. Toisella ja Kolmannella makkabilaiskirjalla on kuitenkin sisällöllisiä ja temaattisia yhtäläisyyksiä kuten juutalaisten kuuliaisuus Mooseksen lakia kohtaan, kestävyys vainoissa sekä Ptolemaioiksen ja Heliodoroksen käynti Jerusalemin temppelissä.
Sisältö

Kirjan alussa kerrotaan Rafian taisteluta, jonka Ptolemaios IV Filopator kävi Syyriaa hallinneita seleukideja vastaan. Taistelun jälkeen Ptolemaios vieraili Jerusalemissa. Tällöin hän vaati pääsyä myös temppelin kaikkein­pyhimpään, mikä juutalaisten lain mukaan oli kuitenkin ehdottomasti kielletty kaikilta muilta paitsi ylimmältä papilta, joka hänkin sai käydä siellä vain kerran vuodessa. Jumalallinen ihme estikin häneltä pääsyn sinne. Tästä raivostuneena hän vihastui juutalaisiin, ja palattuaan Aleksandriaan hän antoi ensin säädöksen, joka rajoitti Egyptin juutalaisten oikeuksia, mutta kun he eivät sen jälkeenkään luopuneet uskostaan, hän määräsi heidät kaikki surmattaviksi. Tätä varten heidät oli vangittava ja kuljetettava kilpa-ajo­radalle, missä teloitukset oli määrä suorittaa. Egyptin laki kuitenkin määräsi, että kaikkien kuolemaan­tuomittujen nimet oli merkittävä muistiin, mutta kun näin yritettiin tehdä, papyrus ja kirjoitusvälineet loppuivat kesken. Tämän vuoksi Ptolemaios määräsi, että sotanorsuista vastaavan oli tuotava norsut paikalle ja annettava niiden tallata juutalaiset jalkoihinsa. Jumalallisten ihmeiden ansioista he kuitenkin pelastuivat ja pääsivät pakenemaan. Lopulta kuningas muutti mielensä ja peruutti määräyksensä. Tämän vuoksi Ptolemaiksessa vietettiin iloista kiitosjuhlaa.
Kirjoittaja ja historiallisuus

Kirja on kirjoitettu kreikaksi toden­näköisimmin viimeisellä vuosisadalla ennen ajan­laskumme alkua, ja sen kirjoittaja on ilmeisesti ollut Aleksandrian juutalainen.
Ei ole selvää, missä määrin kirja perustuu historiallisiin tapahtumiin. Mathias Delcorin mukaan kirja on lähinnä laintulkintaa ja samalla juutalaisen uskon puolustus­puheen­vuoro eli apologia. Samaa mieltä on Sara Raup Johnson, joka pitää sitä "historiallisena fiktiona" ja samalla opetuskirjasena siitä, miten juutalaiset voivat mukautua ympäröivään ei-juutalaiseen yhteiskuntaan.
Jotkin kohdat kirjasta, kuten papyruksen loppuminen juutalaisten nimiä kirjattaessa, ovat selvästi fiktiota. On kuitenkin totta, että ptolemaiolaisella ajalla Egyptin juutalaiset joutuivat ajoittain vainojen kohteeksi. Josefuksen mukaan Ptolemaios VIII määräsi monet, joskaan ei kaikkia Aleksandrian juutalaisia surmattaviksi, koska he kannattivat Kleopatra II:n valta­pyrkimyksiä, ja että tämä tuomio pantiin täytäntöön juopuneiden norsujen avulla. Tätä tapausta on pidetty Kolmannen makkabilais­­kirjan historiallisena taustana, joskin kirjoittaja on sijoittanut sen varhaisempaan ajan­kohtaan.
Adolf Büchler esitti vuonna 1889 kuitenkin teorian, jonka mukaan kirja kuvaisi Fajumin alueella Egyptissä esiintyneitä juutalais­vainoja, joiden vuoksi juutalaiset, oltuaan siihen saakka Egyptin ja Syyrian välisessä valtataistelussa Egyptin puolella, olisivat siirtyneet nopeasti Syyrian puolelle. Willrich taas on väittänyt kirjan viittaavan peitellysti Caligulaan.
Merkitys ja jälkivaikutus

Ortodoksinen kirkko lukee Kolmannen makkabilaiskirjan deuterokanonisten kirjojen joukkoon, mutta läntiset kirkkokunnat pitävät sitä lähinnä pseudepi­grafisena.
Vanhoista Septuagintan käsikirjoituksista se on ollut mukana vain Codex Alexandrinuksessa. Kirja ei sisälly latinalaiseen Vulgata-käännökseen.. Sitä ei ole myöskään Lutherin Raamatussa eikä suomenkielisissä Raamatuissa edes niissä painoksissa, joissa Vanhan testamentin apokryfikirjatkin ovat mukana.
Suomennos

Suomen evankelis­luterilaisen kirkon kirkolliskokous asetti vuonna 1998 komitean Vanhan testamentin apokryfikirjojen uuden suomennoksen laatimiseksi. Niiden aikaisemmista suomennoksista poiketen komitea sai tehtäväkseen kääntää myös Kreikkalaisen Esran kirjan, Kolmannen Makkabilais­kirjan ja Psalmin 151. Näin tehtiin lähinnä ekumeenisista syistä, sillä ortodoksit pitävät niitäkin Raamattuun kuuluvina.
Kirkolliskokous hyväksyi käännöksen vuonna 2009. Tällöin se päätti, että vanhoissa suomennoksissa mukana olleet apokryfi­kirjat voidaan julkaista Raamatun painoksissa omana osastonaan Vanhan ja Uuden testamentin välissä, mutta maninitut, aiemmin suomentamattomat vain erillisenä julkaisuna.
Kirjallisuutta

”Kolmas makkabilaiskirja”, Vanhan testamentin apokryfikirjat.  (Toimituskunta: Juhani Pihkala ym. 2. korjattu painos (1. painos 2009))  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-951-607-780-5
Akka (jumala)

Akka-nimitystä on toisinaan käytetty Ukko ylijumalan naisesta, ja hänet on joskus tulkittu hedelmällisyyden jumalattareksi. Akka saattaa olla luonnon naisellinen puoli, maaemonen, jonka Ukko hedelmöittää, ja jonka sade saa viheriöimään.lähde?
Suomalaisessa kansanperinteessä "Akka" tunnetaan myös korkean olennon nimityksenä, sillä eräillä perinteisesti pyhillä paikoilla on Ukko- ja Akka-etuliitteet, kuten Kolilla korkeimmat huiput Ukko- ja Akkakoli.lähde? Tämän yhteydestä korkeampiin voimiin ei kuitenkaan ole tietoa, sillä akka-sana paikannimen yhteydessä liittyy varsin arkisiin seikkoihin, kuten kirkkomatkalla olevaan paikkaan, jossa levätään tai vaihdetaan kirkkovaatteet. Osa akka-paikannimistä voi tulla saamen kielestä, jossa sillä ei tiettävästi ole yhteyttä jumalolentoihin.
Joskus on esitetty, että Rauni olisi Mikael Agricolan mukaan Akan nimi. Jos näin olisi, Raunia vastaisi pihlajan haltija Ryönikkä tai Röönikkä. Saamessa Raunia vastaisi Raudna, islannissa Reynir. Toisen ja nykyisin ehkä suositumman tulkinnan mukaan Rauni-jumalatarta ei ollut, vaan kyseessä oli Ukon epiteetti eli lisänimi: Agricolan käyttämä ilmaisu "Rauni Ukon naini" tarkoittaisi tämän teorian mukaan "Rauni-Ukon naista" eikä "Raunia, Ukon naista". Joka tapauksessa Agricolan mukaan Ukolla oli nainen.
Agricolan kuvauksessa Ukon nainen esiintyy vakkajuhlien yhteydessä. Kuvaus on tulkinnallinen, ja sitä on tulkittu muun muassa siten, että Ukko rakastelee naisensa kanssa. Agricolan mukaan näin saatiin aikaan maanviljelyn kannalta suotuisat ilmat.lähde? Itse sana akka esiintyy Agricolan teksteissä vain kerran.
Gordon W. Allport

| Gordon W>  Allport |
| --- | --- |
 Gordon W. Allport
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. marraskuuta 1897 Montezuma, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 9. lokakuuta 1967 (69 vuotta) Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  psykologian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto,  (B.Sc. 1919 (sosiaalietiikka), M.Sc. 1921, Ph.D., 1922 (psykologia))
Väitöstyön ohjaaja:  Herbert Langfeld
Tutkimusalue:  Psykologia
Gordon W. Allport (11. marraskuuta 1897, Montezuma, Indiana – 9. lokakuuta 1967, Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tunnetaan erityisesti persoonallisuuspsykologian uranuurtajana Yhdysvalloissa. Vuonna 2002 yhdysvaltalaiset psykologit luokittelivat hänet alansa 11. tunnetuimmaksi vaikuttajaksi.
Hän opiskeli Harvardin yliopistossa vuosina 1915–1919 suorittaen alemman korkeakoulututkinnon psykologia pääaineenaan. Sitten hän otti lähetystyöntekijän ja luennoitsijan tehtävän Robert Collegesta Turkin Konstantintopolissa (Istanbul). Vuonna 1920 hän kuitenkin palasi Yhdysvaltoihin jatkamaan opintojaan pettyneenä Turkissa kohtaamiensa ihmisten haluun muuttua. Allport valmistui Harvardista maisteriksi, ja edelleen tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa (1922) aiheena oli An Experimental Study of the Traits of Personality with Application to the Problems of Social Diagnosis. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa luetaan oppikirja Personality: A Psychological Interpretation (1937), jota on pidetty merkkipaaluna yhdysvaltalaisessa persoonallisuuspsykologiassa.
Aiheesta muualla

Floyd H. Allport & Gordon W. Allport (1921) Personality Traits: Their Classification and Measurement (Journal of Abnormal and Social Psychology, 16, 6-40) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (psychcentral.com)
Gordon W. Allport (1937) The Functional Autonomy of Motives (American Journal of Psychology, 50, 141-156) (englanniksi) (psychclassics.yorku.ca)
Vincent W. Hevern: Gordon Allport (modified 21.1.2016) (englanniksi) (oxfordbibliographies.com)
Gordon Allport Biography (englanniksi) (verywell.com)
Gordon Allport (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (famouspsychologists.org)
Gordon W. Allport (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (howstuffworks.com)
Ian A. M. Nicholson (2003) Inventing Personality: Gordon Allport and the Science of Selfhood (englanniksi) (apa.org)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Raymond Poulidor

| Raymond Poulidor |
| --- | --- |
 Raymond Poulidor
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1936
Kuollut: 13. marraskuuta 2019 (83 vuotta)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1960–1969 1970–1971 1972–1976 1977:  Mercier-BP-Hutchinson Fagor-Mercier Gan-Mercier Miko-Mercier
Suurimmat voitot
 Espanjan ympäriajo 1964, 4 etappia Ranskan ympäriajo, 7 etappia Pariisi–Nizza 1972, 1973 Dauphiné Libéré 1966, 1969 Milano–San Remo 1961 La Flèche Wallonne 1963  Ranskan maantiepyöräilymestari 1961 
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten maantiepyöräily.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten maantiepyöräily.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten maantiepyöräily.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten maantiepyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Montreal 1974 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Bern 1961 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Sallanches 1964 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Nürburgring 1966 | maantieajo |  |
Raymond Poulidor (15. huhtikuuta 1936 – 13. marraskuuta 2019) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän sijoittui Ranskan ympäriajon kakkossijalle kolmesti ja kolmoseksi viidesti. Hän voitti vuoden 1964 Espanjan ympäriajon.
Poulidor sijoittui mitaleille myös maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1961, 1964, 1966 ja 1974, mutta jäi vaille kultaa.
Poulidorilla on vaimonsa Gisèlen kanssa tytär Corinne, joka on naimisissa Adri van der Poelin kanssa.
Saavutuksia > Etappikilpailut

Ranskan ympäriajo:
1962 kokonais- ja mäkikilpailussa kolmas, etapin 19 voitto, etapeilla 18 ja 20 kolmas
1963 kokonaiskilpailussa kahdeksas, mäkikilpailussa ja etapilla 6 b toinen, etapilla 10 kolmas
1964 kokonaiskilpailussa toinen, mäkikilpailussa kolmas, etapin 15 voitto, etapeilla 8, 10 b ja 17 toinen, etapeilla 20 ja 22 b kolmas
1965 kokonaiskilpailussa toinen, etappien 5 b ja 14 voitto, etapilla 18 toinen, etapilla 22 kolmas
1966 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 14 b voitto, etapilla 18 toinen, etapeilla 16 ja 22 b kolmas
1967 kokonaiskilpailussa yhdeksäs, mäkikilpailussa kolmas, etapin 22 b voitto, etapilla 1 a toinen, etapilla 10 kolmas
1969 kokonaiskilpailussa kolmas, etapilla 22 b toinen, etapilla 15 kolmas
1970 kokonaiskilpailussa seitsemäs
1972 kokonaiskilpailussa ja prologissa kolmas
1974 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 16 voitto, etapilla 17 toinen, etapeilla 9 ja 10 kolmas
1975 kokonaiskilpailussa 19.
1976 kokonaiskilpailussa ja etapilla 22 a kolmas
Espanjan ympäriajo:
1964 kokonaiskilpailun ja etapin 15 voitto, pistekilpailussa sekä etapeilla 1 b ja 5 kolmas
1965 kokonaiskilpailussa toinen, etappien 4 a ja 16 voitto
1967 kokonaiskilpailussa kahdeksas, etapin 15 b voitto, etapilla 1 b kolmas
1971 kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Pariisi-Nizza:
1962 mäkikilpailun voitto
1964 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 7 voitto
1965 kokonaiskilpailussa neljäs
1966 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 6 b voitto
1969 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 1 a voitto
1970 kokonaiskilpailussa neljäs
1972 kokonaiskilpailun ja etapin 7 b voitto
1973 kokonaiskilpailun voitto
1974 kokonaiskilpailussa viides
1977 kokonaiskilpailussa kuudes
Dauphiné Libéré:
1962 kokonaiskilpailussa kolmas
1964 kokonaiskilpailussa toinen, etappien 2 ja 4 a voitto
1965 kokonaiskilpailussa toinen
1966 kokonaiskilpailun ja etapin 7 b voitto
1969 kokonaiskilpailun, prologin ja etapin 5 a voitto
1971 kokonaiskilpailussa neljäs
1974 kokonaiskilpailussa toinen, mäkikilpailun ja etapin 6 voitto
1975 kokonaiskilpailussa neljäs
Tour de Romandie:
1974 kokonaiskilpailussa viides, prologin voitto
Alankomaiden ympäriajo:
1969 mäkikilpailun ja etapin 4 b voitto
1971 kokonaiskilpailussa toinen
Belgian ympäriajo:
1968 etapin 3 voitto
Dunkerquen neljän päivän ajo:
1961 kokonaiskilpailussa toinen
1968 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 3 b voitto
Setmana Catalana:
1970 kokonaiskilpailussa toinen
1971 kokonais- ja mäkikilpailun voitto
1972 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 1 b voitto
Grand Prix du Midi Libre:
1961 kokonaiskilpailussa kolmas
1967 kokonaiskilpailussa kolmas
1973 kokonaiskilpailun voitto
Tour du Limousin:
1975 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 3 voitto
Tour du Sud-Est:
1960 etapin 2 voitto
1963 kokonaiskilpailussa toinen
1966 kokonaiskilpailussa toinen
Pariisi-Luxemburg: 1963 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 2 voitto
Critérium National de la Route: 1964 voitto, 1966 voitto, 1968 voitto, 1971 voitto, 1972 voitto
Côte de Montjuich: 1965 voitto, 1967 voitto
Côte du Mont Faron: 1966 voitto
Cote d'Arrate: 1966 voitto, 1968 voitto
Côte du Mont Chauve: 1972 voitto
Saavutuksia > Yhden päivän kilpailut

Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut: 1961 pronssia, 1963 viides, 1964 pronssia, 1966 pronssia, 1968 seitsemäs, 1974 hopeaa, 1975 17.
Milano–San Remo: 1961 voitto, 1964 toinen, 1966 seitsemäs, 1968 viides
Pariisi-Roubaix: 1962 viides, 1963 kuudes, 1967 seitsemäs, 1968 kuudes
Lombardian ympäriajo: 1965 kuudes, 1966 kolmas, 1967 kolmas, 1969 viides, 1976 viides
Liège-Bastogne-Liège: 1963 viides, 1968 kolmas, 1970 kahdeksas, 1973 neljäs, 1976 kahdeksas
La Flèche Wallonne: 1963 voitto, 1972 toinen
Ardennien viikonloppu (La Flèche Wallonne ja Liège-Bastogne-Liège): 1963 voitto
Pariisi-Tours: 1963 kolmas, 1976 (Tours-Versailles) toinen
Grand Prix des Nations: 1963 voitto, 1965 kolmas, 1969 toinen
Tour du Haut-Var: 1969 voitto
Bordeaux-Saintes: 1960 voitto
Grand Prix de Lugano: 1963 voitto
Grand Prix de Cannes: 1964 voitto
A travers Lausanne: 1967 voitto
Circuit de l'Aulne: 1967 voitto
Nizza-Seillans: 1969 voitto
Critérium des As: 1972 voitto
Ranskan maantiepyöräilymestari: 1961
Super Prestige Pernod: 1961 toinen, 1962 seitsemäs, 1963 kolmas, 1964 voitto, 1965 neljäs, 1966 kolmas, 1969 neljäs, 1972 toinen, 1973 yhdeksäs, 1974 neljäs, 1976 seitsemäs
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raymond Poulidor – »Ikuinen kakkonen» on sydänten ykkönen sivustolla Velofilo.fr – Tour de Francen tiimoilta.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Akitsugu Konno

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sapporo 1972 | normaalimäki |  |
Akitsugu Konno (jap. 金野 昭次, Konno Akitsugu, 1. syyskuuta 1944 Sapporo – 5. syyskuuta 2019) oli japanilainen mäkihyppääjä ja olympiamitalisti.
Konno osallistui talviolympialaisiin Grenoblessa 1968 ja Sapporossa 1972. Grenoblessa hän oli suurmäessä 20:s ja normaalimäessä 24:s. Sapporossa hän saavutti hopeaa Japanin kolmoisvoittoon päättyneessä normaalimäen kilpailussa ja oli 12:s suurmäessä.
Konno kuoli 75-vuotiaana 5. syyskuuta 2019.
Aiheesta muualla

Akitsugu Konno Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)