stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hungry Heart (kappale)

| ”Hungry Heart” Bruce Springsteen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The River
 B-puoli: ”Held Up Without a Gun”
 Äänitetty : kesäkuu 1979
 Julkaistu: 21. lokakuuta 1980
 Formaatti: 7"
 Tekijä(t): Bruce Springsteen
 Tuottaja(t): Jon Landau Bruce Springsteen Steven Van Zandt
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 03.19
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Bruce Springsteenin muut singlet
| ”The Promised Land” 1978 | ”Hungry Heart” 1980 | ”Fade Away” 1981 |
Hungry Heart on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin tekemä ja esittämä kappale hänen viidenneltä studioalbumilta, The River. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä vuonna 1980 ja siitä tuli Springsteenin ensimmäinen iso hitti Billboard Hot 100 -listalla.
Historiaa

Kun Springsteen tapasi Joey Ramonen New Jerseyn Asbury Parkissa, Ramone pyysi Springsteeniä tekemään kappaleen The Ramonesille. Springsteen sävelsi kappaleen "Hungry Heart" sinä iltana, mutta päätti pitää sen itsellään tuottajansa ja managerinsa, Jon Landaun neuvosta. Aiemmin, tarttuvat Springsteenin kappaleet, kuten "Blinded by the Light", "Because the Night" ja "Fire" oltiin annettu muualle ja niistä oli tullut hittejä toisille, eikä Landau halunnut trendin jatkuvan.
"Hungry Heart" ylsi sijalle 5 Billboard Hot 100 listalla ja oli hänen suurin hittinsä, kunnes "Dancing in the Dark" ylsi sijalle 2 vuonna 1984.
"Hungry Heart" on ollut monien elokuvien soundtrackissa vuosien varrella, kuten elokuvissa Kvish L'Lo Motzah (israelilainen elokuva), Risky Business, Peter's Friends, The Wedding Singer, The Perfect Storm, Warm Bodies.
Single ei ollut hitti Isossa-Britanniassa. Kun se julkaistiin ensimmäisen kerran, se ylsi vain sijalle 44 UK Singles Chartsilla. Se pärjäsi paremmin, kun se julkaistiin uudelleen yhdessä hänen Greatest Hits -albuminsa kanssa. Tällä kertaa se ylsi sijalle 28.
Coverit

Kappaleen ovat levyttäneet myös: Rod Stewart, Jesse Malin, Minnie Driver, Mike Love, Aidan Moffat, Paul Young, Smokie, Lucy Wainwright Roche, Paul Baribeau, Ginger Alford, Sexton Blake, The School, The Chuck Norris Experiment ja Juanes.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hungry Heart
Käännös suomeksi
Voitto

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Voitto voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Voitto, suomalainen miehen etunimi
Voitto, kreikkalainen puolue
Voitto, Popeda-yhtyeen albumi vuodelta 2011
Voitto, Kumikameli-yhtyeen EP-levy vuodelta 1994
Voitto-mainoselokuvakilpailu, SATU ry:n järjestämä vuosittainen mainoselokuvakilpailu Suomessa
Voitto, 1960–1980-luvuilla ilmestynyt sota-aiheisten pokkareiden sarja; Ruotsissa ilmestyi vastaavanlainen sarja nimellä ”Victory”
tilikauden voitto, kirjanpidossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Voitto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viinapiru (elokuva)

Viinapiru on suomalainen dokumenttielokuva päihdeongelmaisten elämästä. Lyhytelokuva on kuvattu Joensuussa, ja sen päätuottajana toimi Soroppi ry. Elokuvan ensi-ilta oli Asunnottomien yö -tapahtuman yhteydessä 17. lokakuuta 2016, ja heti sen jälkeen elokuva julkaistiin Youtubessa. Sittemmin lyhytelokuvasta on tehty myös jatko-osa nimeltään Viinapiru 2: Kynnyksiä.
Alkuidea

Lyhytelokuvan tarkoitus on antaa päihdeongelmaisten osallistujien kertoa vapaammin omasta elämästään, ja sen tavoitteena on tuoda yleiseen tietoisuuteen päihdeongelmaisten ihmisten elämän todellisuudet. Yksi Viinapirun sanomista on se, että päihderiippuvuus on sairaus siinä missä fyysisetkin sairaudet, eikä se ole potilaan oma valinta. Tyylin on tarkoitus olla runollinen ja tunteellinen.
Prosessi

Viinapirun käsikirjoituksen tekeminen alkoi toukokuussa 2016 tutustumalla osallistujien omakohtaisiin kokemuksiin. Kesäkuussa käsikirjoituksen työstäminen jatkui ja osallistujat tutustuivat draaman kaariin ja nukketeatterimetodeihin. Heinäkuussa yksittäisten osallistujien tarinat koottiin yhteen ja aloitettiin tarinan analysoiminen sekä rakentaminen kokonaisuudeksi. Prosessin aikana etsittiin "isoa tarinaa"selvennä, jonka julkituonnin tavasta päätettiin yhteisesti. Syyskuussa koko projekti saatiin päätökseen ja käsikirjoitusta alettiin tuottaa lyhytelokuvan muodossa.selvennä
Rahoittajana hankkeessa toimi Joensuun kaupunki. Rahoitusta haettiin Joensuun Kaupunkikeskustan kehittämishankkeen kautta, joka perustuu Euroopan sosiaalialan rahoitukseen.
Rooleissa

Rooleissa dokumentissa ovat Aki "Tuhma hauva" Hietala, Markku "Kolmen tölkin karhu" Karhu, Seppo "Dynamiitti-Seppo" Turunen, Kristian "Krisu" Auvinen ja Ilkka Korpelainen. Lisäksi lyhytelokuvassa esittää Viinapiru-nimistä hahmoa Joensuun kaupunginteatterin näyttelijä Seppo Timonen.
Nettimenestys

Ensimmäistä osaa oli katsottu 29. marraskuuta 2017 mennessä noin 100 000 kertaa ja toista osaa noin 33 000 kertaa.
Victor Auer

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten ammunta | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten ammunta | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten ammunta | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten ammunta |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | 50 m pienoiskivääri, makuu |  |
Victor Lee ("Vic") Auer (24. maaliskuuta 1937 Santa Ana, Kalifornia – 3. toukokuuta 2011 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ampuja. Hän sai vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä hopeaa 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa ja kilpaili siinä myös vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa.
Auer valmistui Kalifornian yliopistosta, Los Angelesista. Olympiahopean lisäksi hän voitti kolme kultamitalia Pan-Amerikan kisoissa. Hän toimi myös televisiokäsikirjoittajana.
Vincent Boi-Nai

Vincent Boi-Nai SVD (s. 1. tammikuuta 1945) on ghanalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. elokuuta 1977 ja nimitettiin Yendin piispaksi 16. maaliskuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi 10. heinäkuuta Peter Poreku Dery, jota avustivat Dominic Kodwo Andoh ja Gregory E. Kpiebaya.
Ville d’Anaunia

| Ville d’Anaunia |
| --- | --- |
 Tuenno
 vaakuna
 Ville d’Anaunia
 Koordinaatit: 46°19′47″N, 11°01′26″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Trentino-Etelä-Tiroli
Maakunta:  Trento
Perustettu:  1.tammikuuta 2016
Pinta-ala:  
 – Maa:  89,13  km²
Korkeus:  629 (min. 343 - maks. 2 999) m
Väkiluku (2014):  4 936 
 – Väestötiheys:  55,38  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ville d’Anaunia on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kolme kuntaa, Nanno (594 asukasta), Tassullo (1 907 asukasta) ja Tuenno (2 435 asukasta), yhdistyivät. Kunta sijaitsee Val di Nonin laaksossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ville d’Anaunia Wikimedia Commonsissa
Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
Voitto-osuus

Voitto-osuus tarkoittaa Suomessa eräiden yhtiömuotojen tuottoa tai sijoitusrahaston tuotonmaksua.
Avoimen yhtiön ja kommandiittiyhtiön voitto-osuus on tilikauden voitosta yhtiömiehelle laskettava tuotto. Yhtiömies voi nostaa voitto-osuuden yhtiöstä, jos sitä ei tarvita hänen yhtiöpanoksensa vajauksen täyttämiseen. Jos yhtiö on tappiollinen, voitto-osuudesta käytetään nimeä tappio-osuus. Voitto-osuus lasketaan vastaavalla tavalla myös laivanisännistöyhtiössä.
Säästöpankin voitto-osuus tarkoittaa kantarahasto-osuudelle jaettavaa määrää.
Sijoitusrahaston voitto-osuus tarkoittaa rahaston tuotto-osuudelle maksettua tuottoa.
Humpinniemen lampi

| Humpinniemen lampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°54′02″N, 24°54′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pääjärven alue (14.63)
Laskujoki:  uoma Iso-Korppiseen 
Järvinumero:  14.633.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  157 m  
Pituus:  630 m  
Leveys:  410 m  
Rantaviiva:  1,679 km  
Pinta-ala:  17,201 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHumpinniemen lampi 
Humpinniemen lampi tai 69777692546136 on Keski-Suomessa Karstulassa  Humpin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 630 metriä pitkä, 410 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 17,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Pääjärven alueella (14.63), jonka Päällinjärven valuma-alueeseen (14.633) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 157 metriä mpy.
Henning Solberg

| Henning Solberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Norja
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1998–
Nykyinen talli:  Stobart VK M-Sport Ford Rally Team
Kilpailuja:  130
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  6
Erikoiskoevoittoja:  33
MM-pisteitä:  288
Ensimmäinen kilpailu:  Ruotsin ralli 1998
Sijoitus kaudella 2018:  17. (8 p.)
Henning Solberg (s. 8. tammikuuta 1973 Spydeberg) on norjalainen ralliautoilija. Hän on vuoden 2003 rallin maailmanmestarin Petter Solbergin isoveli. Uransa Henning aloitti pikkuveljensä tavoin rallicrossissa, mutta siirtyi myöhemmin rallin puolelle. Rallissa Henning on viisinkertainen Norjan mestari. Mestaruudet hän voitti vuosina 1999, 2000, 2001, 2002 ja 2003. Vuosina 1998-2003 Solberg ajoi yksittäisiä MM-ralleja ilman suurempaa menestystä. Kansainvälinen läpimurto alkoi vuoden 2004 aikana.
Ura MM-sarjassa > MM-rallikausi 2004

Solberg kilpaili Bozian Racingin yksityistallissa Peugeot 206:lla ja ajoi pisteille Ruotsin rallissa, jossa sijoittui kuudenneksi
Ura MM-sarjassa > MM-rallikausi 2005

Solberg ajoi Ford Focus WRC:llä seitsemän rallia ja sijoittui parhammillaan neljänneksi Kyproksen rallissa ja viidenneksi Ruotsin rallissa.
Ura MM-sarjassa > MM-rallikausi 2006

Solberg siirtyi Bozian Racingin yksityistalliin Expert-elektroniikkaliikkeen tukemana ja kilpaili Peugeot 307 WRC:llä. Hän ajoi uransa ensimmäisen MM-rallin pohja-ajan Solberg ajoi Argentiinan rallissa ja uransa ensimmäisen palkintopallipaikan MM-tasolla hän ajoi Turkin rallissa. Kauden 2006 lopulla Solberg ilmoitti ajavansa täyden MM-sarjan vuonna 2007 Fordin kakkostiimissä. Solbergin pääsponsorina jatkoi Expert.
Ura MM-sarjassa > MM-ralliura Stobart tallissa 2007-2011

Kausiksi 2007–2008 Solberg valitsi itselleen Ford Focuksen ja auto kulki rallipoluilla nimellä Maailman nopein appelsiini oranssin värinsä vuoksi. Auton ajattamisesta huolehti Stobart talli. Kauden 2007 avanneessa Monte Carlossa Solberg kärsi ongelmista ja jäi pisteittä, mutta Ruotsin rallissa hän ajoi neljänneksi. Kotikisassaan Norjan MM-rallissa hän oli kolmas ja keräsi pisteitä pitkin kautta. Loppupisteissä Solberg oli lopulta kuudes.
Solberg jatkoi Stobartilla myös vuonna 2008. Monte Carlossa Solberg ajoi yhdeksänneksi, mutta Ruotsin rallissa hän taisteli kolmannesta sijasta Mikko Hirvosen ja Gigi Gallin kanssa. Solberg ajoi kuitenkin ulos. Meksikossa Solberg ajoi rengasrikkojen jälkeen viidenneksi. MM-sarjan loppusijoitus oli kahdeksas 22 pisteellä.
Pitkien neuvottelujen jälkeen Solberg varmisti Expertin 1,1 miljoonan euron tuella täyden MM-ohjelman vuodeksi 2009 Stobart-tallin Fordin ratissa, kuten kausina 2007 ja 2008. Kauden aikana Solberg ajoi kolmanneksi Argentiinassa ja Puolassa ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi.
Solberg jatkoi uraansa Expertin sponsoroiman Ford Focuksen ohjaimissa myös kaudella 2010. Kartanlukijaksi vaihtui Ilka Minor. Kaudella 2010 Solberg ajoi yllättäen myös Bulgarian, Saksan, Ranskan ja Espanjan osakilpailut Ford Fiesta S2000 autolla. MM-sarjassa pari sijoittui lopulta kahdeksanneksi.
Kaudella 2011 Solberg jatkoi Stobart-tallin kuskina uudella Ford Fiesta WRC autolla. Hän onnistui ajamaan kolmanneksi kauden päättävässä Walesin rallissa. Solberg saavutti kauden aikana 59 pistettä sijoittuen sarjan yhdeksänneksi.
Ura MM-sarjassa > Muut kaudet

Kaudelle 2012 Solberg liittyi Go Fast Energy World Rally Team -talliin, jossa hänen tallikaverinaan ajoi Matthew Wilson. Tallin aikomuksena oli ajattaa kahta Ford Fiesta RS WRC -autoa kaikissa kauden kilpailuissa.
Kaudella 2012 Solberg ajoi kaikkiaan vain kolme rallia kartturinaan Ilka Minor. Kaksi MM-osakilpailua ajokkina oli Go Fast Energy WRT:n Ford Fiesta RS WRC ja Norjan kansallisessa Finnskog-rallissa Mitsubishi Lancer.
Kaudella 2013 Solberg ajoi ruotsalaisen Emil Axelssonin kanssa vain Ruotsin MM-rallissa. Ajokkina oli ilmeisesti Axelssonin taustajoukkoihin kuuluvan ruotsalaisen liikemiehen rahoittama lähes ilman sponsoreita ollut valkoinen Ford Fiesta. Lopputuloksissa Solberg löytyi sijalta 8.
Kaudella 2014 Solberg ja Ilka Minor ajoivat kuuden MM-rallin ohjelman puoliksi vuoden 2012 ja 2013 autoilla. Paras sijoitus oli Portugalin rallin viides sija. Kauden kokonaispisteissä Solberg 26 pisteellään 11. Ainoastaan Englannin MM-ralli päättyi keskeytykseen mutta muissa viidessä rallissa Solberg sijoittui lopputuloksissa yhdeksän joukkoon.
Kaudella 2015 Solberg ajoi Ilka Minorin kanssa kahdessa MM-rallissa Adapta Motorsportin ajattamana. Tuloksina Monte Carlon 11. ja Ruotsin rallin 12. tila.
Kaudella 2016 Solberg ja Ilka Minor ajoivat kuudessa MM-rallissa M-sportilta vuokratulla Ford Fiestalla. Samalla autolla oli kauden avanneessa Monte Carlon rallissa ajanut Bryan Bouffier. Suomen Neste-rallissa Solberg ajoi poikkeuksellisesti WRC2-luokan Ford Fiesta R5:lla sijoittuen luokassa neljänneksi ja yleiskilpailussa sijalle 12.
Kaudella 2017 Solberg ajoi yhdessä takavuosien kartanlukijansa Cato Menkerudin kanssa kolme Norjan mestaruussarjan rallia Mitsubishillä sekä MM-sarjan Ruotsin rallin Skoda Fabia R5:lla.
Muuta

Henning Solbergin vaimo on Maud Tidemand-Solberg ja tämän poika, eli Henningin poikapuoli, on Pontus Tidemand. Myös Henningin oma poika Oscar Solberg on ajanut rallia. Hän kilpaili Englannin avoimessa mestaruussarjassa kaudella 2017.
Aiheesta muualla

World Rally Championship - Drivers - Henning Solberg[vanhentunut linkki]
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henning Solberg
Vincent Barwa

Vincent Barwa (s. 18. lokakuuta 1953 Rengarih) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. toukokuuta 1984 ja nimitettiin Purnean hiippakunnan johtoon 27. kesäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Telesphore Placidus Toppo, jota avustivat Julius Marandi ja Michael Minj.
Barwa sai 29. syyskuuta 2004 nimityksen Ranchin vihkipiispaksi ja Acufidan titulaaripiispaksi. 11. helmikuuta 2008 hänet nimitettiin Simdegan piispaksi.
Viila-Jónin saaga

Viila-Jónin saaga (isl. Þjalar-Jóns saga, tai: Jóns saga Svipdagssonar ok Eiríks ins forvitna) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se on luettu vaihtelevasti niin kutsuttuihin muinaissaagoihin tai kotoperäisiin ritarisaagoihin. Saaga kertoo Novgorodin (isl. Hólmgarðr) jaarlin Svipdagrin pojaksi kutsutusta Jónista ja Vallanti-nimisen valtakunnan (isl. Valland) kuninkaanpojasta Eiríkristä, jotka lähtevät Novgorodiin vapauttamaan Jónin siskoa ja Jónilta laittomasti vietyä valtakuntaa.  Viila-Jónin saagaa ei ole suomennettu.
Ajoitus ja käsikirjoitukset

Viila-Jónin saaga on todennäköisesti kirjoitettu 1300-luvun alkupuolella jollain suurella islantilaisella tilalla, Stefán Einarssonin (1966) näkemyksen mukaan mahdollisesti Reykhólarissa Breiðafjörður-vuonon alueella.  Sen vanhin mutta vaillinaisena säilynyt käsikirjoitus Stock. Perg. 4to no 6 on vuoden 1400 tienoilta ja sisältää Viila-Jónin saagan lisäksi useita käännettyjä ja kotoperäisiä ritarisaagoja. Lisäksi saagasta on säilynyt nelisenkymmentä muuta myöhäisempää käsikirjoituskopiota. Saagan suosiosta kertoo käsikirjoituskopioiden määrän lisäksi myös sen pohjalta oletettavasti 1500-luvulla laadittu rímur-runous.
Saagan juoni

Eiríkr on Vallannin (isl. Valland) prinssi. Eräänä talvena kuninkaalliseen hoviin saapuu muukalainen nimeltä Gestr. Tällä on mukanaan kuva kauniista prinsessasta, jonka prinssi Eiríkr näkee. Prinssi rakastuu neitoa esittävään kuvaan ja tahtoo saada tämän puolisokseen. Yhdessä Gestrin kanssa hän lähtee etsimään neitoa Novgorodista (isl. Hólmgarðr), missä hallitsee jaarli Róðbert. Kun he löytävät neidon, jonka nimi on Marsilia, käy ilmi, että Gestrin oikea nimi onkin Jón ja Marsilia on hänen sisarensa. Jón on Novgorodin edesmenneen jaarlin Svipdagrin poika, mutta on joutunut elämään maanpaossa sen jälkeen kun jaarli Róðbert oli murhannut hänen isänsä. Jón ja Eiríkr ottavat Marsilian mukaansa, ja päästyään takaisin Vallantiin Eiríkr ja Marsilia viettävät häitään. Hieman myöhemmin Jón ja Eiríkr hyökkäävät jaarli Róðbertia vastaan ja surmaavat tämän taistelussa, minkä jälkeen Jónista tulee Novgorodin hallitsija.
Saagan erityispiirteitä

Viila-Jónin saagassa on monia piirteitä, jotka ovat jossain määrin yhteisiä sekä kotoperäisille ritarisaagoille että nuoremmille muinaissaagoille (ns. seikkailusaagat, Abenteuersagas), kuten esimerkiksi niin sanottu morsiamen etsintä -teema. Saagan tarina-aihelmiin on myös saatu vaikutteita käännetyistä ritarisaagoista, kuten Chrétien de Troyes’n teoksista. Saaga sijoittuu sen viikinki-ilmapiirin valossa oletettavasti aikaan ennen Islannin asuttamista, kuten muinaissaagat, mutta ei Skandinaviaan kuten useat muinaissaagat. Sen sijaan Viila-Jónin saagan tapahtumapaikkoina ovat ritarisaagoille tyypillisemmät pohjoisen Ranskan alueet sekä Venäjän alue, joka taas on myös usean muinaissaagan näyttämönä. Mahdollisesti juuri saagan lajityypin epämääräisyys tutkijoiden silmissä on vaikuttanut siihen, että saagaa ei ole julkaistu yhdessäkään muinaissaagojen kokoelmassa, mutta ei myöskään ritarisaagojen kokoelmissa.




Viila-Jónin saagalla on myös sisällöllisesti yhteneväisyyksiä  kotoperäisen ritarisaagan Konraðr keisarinpojan saaga (isl. Konraðs saga keisarasonar) kanssa. Viila-Jónin saaga  esiintyy sen kanssa usein samoissa käsikirjoituksissa, ja molemmissa saagoissa jaarli Róðbert esitetään sankarin päävastustajana.
Käännökset ja editiot

Gunnlaugur Þórðarson (toim.). 1857. Sagan af Þjalar-Jóni. Reykjavík: Egill Jónsson.
Lavender, Philip (käänt.). 2015. Þjalar-Jóns saga: A Translation and Introduction. Leeds Studies in English 46 (2015), 73–113.
Slay, Desmond (toim.). 1972. Romances: Perg. 4:o nr 6 in Royal Library, Stockholm. Early Icelandic Manuscripts in Facsimile 10. Copenhagen: Rosenkilde & Bagger.
Tan-Haverhorst, Louisa Fredrika (toim.). 1939. Þjalar-Jóns saga. Dámusta saga. Haarlem: Tjeenk Willink.
White,Cecilia (käänt. & toim.). 2016. Þjalar-Jóns saga: The Icelandic Text with an English Translation, Introduction and Notes. Unpublished MA Thesis, University of Iceland.
Aiheesta muualla

Þjalar-Jóns saga -bibliografia Stories for All Time: The Icelandic Fornaldarsögur (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla
Viimeinen vihellys

Viimeinen vihellys on suomenkielinen versio yhdysvaltalaisesta folk-kappaleesta ”500 Miles”. Juha Vainio teki kappaleeseen vuonna 1964 suomenkieliset sanat, ja sen levyttivät Anki, Bosse ja Robert -trio.
Laulun säveltäjäksi on useimmiten merkitty Hedy West, joidenkin lähteiden mukaan Bobby Bare, Curly Williams tai John Phillips olisivat myös laulun tekijöitä. Laulu saattaa kuitenkin olla alun perin kansansävelmä.
"500 Miles" oli suosittu 1960-luvulla, jolloin sen levyttivät muun muassa Kingston Trio ja Peter, Paul & Mary. The Hooters-yhtye levytti sen vuonna 1989.
Laulusta on olemassa myös hengellinen suomennos nimellä "Lapsuuden usko", jonka on tehnyt Matti Nyberg. Sen levytti ensi kerran vuonna 1970 Lauluyhtye Henkselit Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen kustantamalle singlelle.
Vincent Benedetti

Vincent Benedetti.
Vincent Benedetti (29. huhtikuuta 1817 Bastia, Korsika – 28. maaliskuuta 1900 Pariisi) oli ranskalainen kreivi ja diplomaatti, joka muistetaan lähinnä roolistaan Ranskan–Saksan sodan syttymiseen vuonna 1870 johtaneissa tapahtumissa.
Lakimieheksi opiskellut Benedetti aloitti diplomaattiuransa vuonna 1840 ja työskenteli vuodesta 1845 Ranskan suurlähetystöissä eri puolilla Eurooppaa ja Lähi-itää. Vuosina 1861–1864 hän oli Ranskan ensimmäisenä lähettiläänä yhdistyneessä Italiassa, minkä jälkeen hänet siirrettiin suurlähettilääksi Preussiin. Ranskan keisari Napoleon III toivoi hänen estävän Preussin ja Itävallan liittoutumisen.
Heinäkuussa 1870 Preussi asettui tukemaan Hohenzollern-hallitsijasukuun kuulunutta ruhtinas Leopoldia Espanjan valtaistuimelle, mitä Ranska tiukasti vastusti, koska koki Espanjan joutumisen Preussin vaikutuspiiriin itselleen uhkaksi. Leopoldin vetäydyttyä ehdokkuudestaan Benedetti sai tehtäväkseen pyytää Preussin kuningas Vilhelm I:ltä vakuutus, ettei Espanjan valtaistuimelle tarjottaisi muitakaan Hohenzollern-sukuisia henkilöitä. Lyhyessä keskustelussa Benedettin kanssa 13. heinäkuuta 1870 Bad Emsissä Vilhelm kieltäytyi antamasta vakuutusta. Preussin kansleri Otto von Bismarck julkaisi seuraavana päivänä keskustelua kuvanneesta niin sanotusta Emsin sähkeestä muunnellun version, joka sai kuninkaan käytöksen vaikuttamaan loukkaavalta Benedettiä kohtaan. Tämä provosoi Ranskan julistamaan Bismarckin toiveiden mukaisesti sodan 19. heinäkuuta. Lisäksi Bismarck julkaisi 25. heinäkuuta Times-lehdessä Benedettin käsialalla vuonna 1866 kirjoitetun luonnoksen sopimukseksi, jonka mukaan Ranska tunnustaisi Preussin johtavan aseman Saksassa mikäli Preussi tukisi Belgian liittämistä Ranskaan. Bismarckin mukaan kyseessä oli ollut ranskalaisten aloite, kun taas Benedetti väitti kirjoittaneensa tekstin vain Bismarckin sanelusta.
Sodan syttymisen jälkeen Benedetti kutsuttiin pois diplomaattisesta palveluksesta ja hän vetäytyi kotiseudulleen Korsikaan, jossa palasi lakimiehen ammattiin. Hän julkaisi 1871 muistelmakirjan Ma Mission en Prusse.