stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italian ympäriajo 2016
Etapit

| Etappi | Päivä | Lähtö- ja maalipaikka | Pituus | Etapin tyyppi | Etapin tyyppi | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6. toukokuuta | Apeldoorn | 9,8 km |  | aika-ajo | Tom Dumoulin |
| 2 | 7. toukokuuta | Arnhem – Nijmegen | 190 km |  | tasamaaetappi | Marcel Kittel |
| 3 | 8. toukokuuta | Nijmegen – Arnhem | 189 km |  | tasamaaetappi | Marcel Kittel |
|  | 9. toukokuuta |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |
| 4 | 10. toukokuuta | Catanzaro – Praia a Mare | 191 km |  | mäkieteppi | Diego Ulissi |
| 5 | 11. toukokuuta | Praia a Mare - Benevento | 233 km |  | tasamaaetappi | André Greipel |
| 6 | 12. toukokuuta | Ponte – Roccaraso | 165 km |  | mäkieteppi | Tim Wellens |
| 7 | 13. toukokuuta | Sulmona - Foligno | 210 km |  | tasamaaetappi | André Greipel |
| 8 | 14. toukokuuta | Foligno – Arezzo | 169 km |  | mäkieteppi | Gianluca Brambilla |
| 9 | 15. toukokuuta | Chianti Classico Stage Radda in Chianti - Greve in Chianti | 40.4 km |  | aika-ajo | Primož Roglič |
|  | 16. toukokuuta |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |
| 10 | 17. toukokuuta | Campi Bisenzio – Sestola | 216 km |  | mäkieteppi | Giulio Ciccone |
| 11 | 18. toukokuuta | Modena – Asolo | 212 km |  | mäkieteppi | Diego Ulissi |
| 12 | 19. toukokuuta | Noale - Bibione | 168 km |  | tasamaaetappi | André Greipel |
| 13 | 20. toukokuuta | Palmanova – Cividale del Friuli | 161 km |  | mäkieteppi | Mikel Nieve |
| 14 | 21. toukokuuta | Alpago (Farra) – Corvara (Alta Badia) | 210 km |  | vuorietappi | Esteban Chaves |
| 15 | 22. toukokuuta | Castelrotto/Kastelruth – Alpe di Siusi/Seiseralm | 10.8 km |  | aika-ajo | Aleksandr Foliforov |
|  | 23. toukokuuta |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |  välipäivä |
| 16 | 24. toukokuuta | Bressanone/Brixen – Andalo | 133 km |  | mäkieteppi | Alejandro Valverde |
| 17 | 25. toukokuuta | Molveno – Cassano d'Adda | 196 km |  | tasamaaetappi | Roger Kluge |
| 18 | 26. toukokuuta | Muggio – Pinerolo | 234 km |  | mäkieteppi | Matteo Trentin |
| 19 | 27. toukokuuta | Pinerolo – Risoul | 161 km |  | vuorietappi | Vincenzo Nibali |
| 20 | 28. toukokuuta | Guillestre – Sant'Anna di Vinadio | 134 km |  | vuorietappi | Rein Taaramäe |
| 21 | 29. toukokuuta | Cuneo – Torino | 150 km |  | tasamaaetappi | Nikias Arndt |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
UCI World Tour -tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Team, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Tinkoff, Trek-Segafredo
UCI Professional Continental -tason tallit: Bardiani-CSF, Gazprom-Rusvelo, Nippo - Vini Fantini, Wilier-Southeast
Kilpailujen kehittyminen

Lähde: Gazzetta.it
| Etappi | Voittaja | Kokonaiskilpailu Maglia rosa | Pistekilpailu Maglia rossa | Mäkikirikilpailu Maglia azzurra | Nuorten kilpailu Maglia bianca | Trofeo Fast Team | Trofeo Super Team |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tom Dumoulin | Tom Dumoulin | Tom Dumoulin | ei jaettu | Tobias Ludvigsson | Giant-Alpecin | Giant-Alpecin |
| 2 | Marcel Kittel | Tom Dumoulin | Marcel Kittel | Omar Fraile | Tobias Ludvigsson | Giant-Alpecin | Giant-Alpecin |
| 3 | Marcel Kittel | Marcel Kittel | Marcel Kittel | Maarten Tjallingii | Tobias Ludvigsson | Giant-Alpecin | Etixx-Quick Step |
| 4 | Diego Ulissi | Tom Dumoulin | Marcel Kittel | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| 5 | André Greipel | Tom Dumoulin | Marcel Kittel | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| 6 | Tim Wellens | Tom Dumoulin | Marcel Kittel | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| 7 | André Greipel | Tom Dumoulin | André Greipel | Tim Wellens | Bob Jungels | Astana Team | Lotto Soudal |
| 8 | Gianluca Brambilla | Gianluca Brambilla | André Greipel | Tim Wellens | Bob Jungels | Etixx-Quick Step | Etixx-Quick Step |
| 9 | Primož Roglič | Gianluca Brambilla | André Greipel | Tim Wellens | Bob Jungels | Etixx-Quick Step | Etixx-Quick Step |
| 10 | Giulio Ciccone | Bob Jungels | André Greipel | Damiano Cunego | Bob Jungels | Movistar Team | Etixx-Quick Step |
| 11 | Diego Ulissi | Bob Jungels | André Greipel | Damiano Cunego | Bob Jungels | Movistar Team | Etixx-Quick Step |
| 12 | André Greipel | Bob Jungels | André Greipel | Damiano Cunego | Bob Jungels | Movistar Team | Etixx-Quick Step |
| 13 | Mikel Nieve | Andrey Amador | Giacomo Nizzolo | Damiano Cunego | Bob Jungels | Movistar Team | Etixx-Quick Step |
| 14 | Esteban Chaves | Steven Kruijswijk | Giacomo Nizzolo | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| 15 | Aleksandr Foliforov | Steven Kruijswijk | Giacomo Nizzolo | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | LottoNL-Jumbo |
| 16 | Alejandro Valverde | Steven Kruijswijk | Giacomo Nizzolo | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | LottoNL-Jumbo |
| 17 | Roger Kluge | Steven Kruijswijk | Giacomo Nizzolo | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | LottoNL-Jumbo |
| 18 | Matteo Trentin | Steven Kruijswijk | Giacomo Nizzolo | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| 19 | Vincenzo Nibali | Esteban Chaves | Giacomo Nizzolo | Damiano Cunego | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| 20 | Rein Taaramäe | Vincenzo Nibali | Giacomo Nizzolo | Mikel Nieve | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| 21 | Nikias Arndt | Vincenzo Nibali | Giacomo Nizzolo | Mikel Nieve | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
| Lopputulokset | Lopputulokset | Vincenzo Nibali | Giacomo Nizzolo | Mikel Nieve | Bob Jungels | Astana Team | Etixx-Quick Step |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian ympäriajo 2016 Wikimedia Commonsissa
Giro d’Italia
1909
1910
1911
1912
1913
1914
1919
1920
1921
1922
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1936
1937
1938
1939
1940
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Maglia rosa
Maglia ciclamino
Maglia rosso passione
Maglia verde
Maglia bianca
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2016 Giro d'Italia
Käännös suomeksi
Digital Filters Using MATLAB

| Digital Filters Using MATLAB |
| --- | --- |

Kirjailija:  Lars Wanhammar, Tapio Saramäki
Kieli:  englanti
Genre:  digitaalinen signaalinkäsittely
Kustantaja:  Springer International Publishing
Julkaistu:  2020
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  798
ISBN:  978-3-030-24062-2, 978-3-030-24063-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Digital Filters Using MATLAB on vuonna 2020 ilmestynyt emeritusprofessori Lars Wanhammarin ja  emeritusprofessori Tapio Saramäen kirjoittama kansainvälinen Springerin kustantama teos digitaalisesta signaalinkäsittelystä. Siinä kuvataan laajasti englannin kielellä digitaalisen signaalinkäsittelyn käsitteitä ja matemaattista teoriaa MATLAB-ohjelmarutiineja apuna käyttäen.
Kuninkaiden laakso

Kuninkaiden laakso.
Kuninkaiden laakso (arab. وادي الملوك‎ Wādī al-Mulūk) on muinaisen Egyptin Uuden valtakunnan ajan faaraoiden ja muiden korkea-arvoisten henkilöiden hautojen sijoituspaikka. Laakso sijaitsee Theban (nyk. Luxor) lähellä aavikon laidalla suuressa kalliolaaksossa Niilin länsirannalla. Laaksossa on kaksi osaa, itäinen ja läntinen; suurin osa haudoista on itäisessä laaksossa. Kuninkaiden laaksosta on löydetty vuoteen 2008 mennessä yhteensä 65 hautaa, joiden koko vaihtelee yksikammioisesta haudasta yli 120-kammioiseen hautakompleksiin. Tähän mennessä löydetyt haudat on suurimmaksi osaksi ryöstetty jo antiikin aikaan.
Kuninkaiden laakso on ollut arkeologian ja egyptologian tutkimuksen kohteena 1700-luvun lopulta asti. Merkittävimpiä kohteita ovat Tutankhamonin hauta, joka löydettiin 1922, sekä Ramses II:n poikien hauta.
Kuninkaiden laakso lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1979 yhdessä Theban ja sen muun nekropolin kanssa.
Sijainti

Kuninkaiden laakso sijaitsee Niilin länsirannalla Thebaa vastapäätä. Sinne on haudattu faaraoiden lisäksi myös joitain kuningattaria, prinssejä ja korkeita virkamiehiä. Samassa Theban nekropolissa sijaitsee myös Kuningattarien laakso, johon on haudattu faaraoiden vaimojen lisäksi myös prinssejä.
Nekropoli sijoitettiin Niilin länsirannalle osin uskonnollisista syistä, sillä aurinko laskee länteen eli Manalaan. Lisäksi Länsi-Theban jumalatar Hathor, "Lännen valtiatar", yhdistettiin kuoleman jumalattarena hallitsijan tuonpuoleiseen olemassaoloon.
Laakson pohjalla on kuivunut joenuoma eli vadi. Laakso jakautuu kahteen haaraan, itäiseen ja läntiseen. Suurin osa kuninkaiden haudoista on itäisessä haarassa; länsilaaksossa on vain Amenhotep III:n ja Ayn haudat.
Historia

Uuden valtakunnan faaraot luopuivat Keskivaltakunnan faaraoiden aikaisesta tavasta haudata kuninkaat pyramideihin. Tähän saattoi olla syynä se, että syrjäistä laaksoa oli helpompi valvoa kuin pyramideja, jotka oli kaikki tuolloin jo ryöstetty. Myös se, että Thebasta oli tehty Egyptin pääkaupunki 18. dynastian alussa vaati sen, että kaupungin lähistölle oli tehtävä kuninkaiden hautausmaa.
Kuninkaiden laakso oli käytössä vain 18.–20. dynastioiden aikana. Ensimmäiset sinne haudatut faaraot olivat 1500-luvun lopulla eaa. kuolleet 18. dynastian ensimmäiset faaraot Ahmose ja Amenhotep I, joskaan kummankaan hautaa ei vielä ole tunnistettu.
Kuninkaiden laakson haudat ovat kärsineet vuosituhansien aikana ryöstelystä. Haudanryöstäjien vuoksi egyptiläiset siirsivät 21. dynastian aikana muumiot varmempiin säilytyspaikkoihin muualle. Aluetta muutaman vuoden välein koettelevat rankkasateet ja niistä seuranneet tulvat ovat myös aiheuttaneet vahinkoa haudoille, ja sadeveden poisvalumista ovat edelleen vaikeuttaneet nykyajan arkeologiset kaivaukset.
Muinaisten egyptiläisten jälkeen hautoja ovat käyttäneet asuinpaikkanaan koptilaiset erakot, ja he sekä matkailijat ovat raapustaneet yli 2000 kirjoitusta hautojen seiniin.
Historia > Kaivaukset

Eurooppalaiset alkoivat tutkia Kuninkaiden laaksoa tieteellisesti Napoleonin vuoden 1798 Egyptin-sotaretken myötä. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa muun muassa arkeologit Giovanni Battista Belzoni, Karl Lepsius, Victor Loret ja Theodore M. Davis löysivät laaksosta useita hautoja. Vuonna 1922 englantilainen Howard Carter löysi lähes koskemattoman Tutankhamonin haudan.
John Gardner Wilkinson näki 1820-luvun lopulla laaksossa 21 hautaa, jotka hän numeroi laakson sisäänkäynnistä laskien. Hänen jälkeensä löydetyt haudat on numeroitu löytymisjärjestyksessä, ja vuonna 1922 löytynyt Tutankhamonin hauta sai numeron KV62. Vuosien 1922–1972 välillä Kuninkaiden laaksossa tehtiin vain vähän kaivauksia. 1970-luvulta lähtien useita jo aikaisemmin löydettyjä hautoja on alettu tutkia entistä tarkemmin. Uusimmat haudat KV64 ja KV65 löydettiin vuonna 2008. Monien hautojen sisäänkäynneille on jouduttu rakentamaan tulvasuojia, ja myös vierailijoiden suuren määrän on pelätty vaarantavan hautojen kunnon.
Arkkitehtuuri ja rakentaminen

Ensimmäiset haudat olivat pieniä mutta syviä. Aluksi hautoja louhittiin kallioseinämiin ja niiden halkeamiin. Myöhemmät kallioiden juurille tai niiden alapuoleisille rinteille louhitut haudat hautautuivat ajan myötä ylhäältä sadeveden mukana valuneen soran alle. 18. dynastian aikaisten hautojen käytävät olivat kahden metrin korkuisia, mutta 20. dynastian lopulla jo neljän metrin korkuisia. Käytävissä oli 18. dynastian ja 19. dynastian alun aikana yksi tai useampi mutka, 19. dynastian aikana kaksi samansuuntaista mutta sivuttain siirtynyttä osaa, ja 20. dynastian aikana käytävistä tehtiin suoria. Mutka ilmeisesti symboloi Manalassa tehtyä matkaa, kaksiosainen akseli symboloi mytologista dualismia, ja suora akseli antoi auringolle etusijan. 20. dynastian hautoihin lisättiin myös kuiluhuone, joka sulki haudan ensimmäisen osan, mahdollisesti sateilta. Käytävä muurattiin umpeen kuiluhuoneen kohdalta ja seinä koristeltiin.
Varhainen taitettu käytävä. KV43.
Kaksiosainen käytävä. KV57.
Myöhäinen suora käytävä. KV6.
Kuninkaan hautaa alettiin rakentaa tavallisesti heti hänen noustuaan valtaistuimelle. Haudanrakentamisesta vastasivat Deir el-Medinan työläiskylän käsityöläiset ja taiteilijat, jotka asuivat perheineen vakituisesti nekropolin eteläpuolelle rakennetussa kylässä. Yhtä hautaa louhi 40–60 työmiestä, jotka jaettiin kahteen ryhmään. Ensimmäinen työvaihe oli karkea louhinta. Sitten seinät tasoitettiin taltoilla ja päällystettiin tarvittaessa rappaamalla. Lopuksi seinät koristeltiin ja maalattiin. 18. dynastian aikana vain arkkukammion seinät koristeltiin, mutta Ramsesten aikana koko hauta maalattiin manalan matkaa esittäviä kuvia ja tekstejä täyteen. Kuninkaan muumio haudattiin käytävän päässä olevan kammion sarkofagiin. Kuninkaiden sarkofagien koko kasvoi 20. dynastiaan mennessä jo useisiin tonneihin, ja nekin koristeltiin. Sarkofagien materiaalina käytettiin aluksi hiekkakiveä, mutta 19. ja 20. dynastian aikana kovempia kivilajeja kuten graniittia. Tutankhamonin arkku on ainoa tunnettu kullattu arkku, mutta samanlaisia on saattanut olla muillakin kuninkailla..
Haudan KV62 sisäseinien koristelua.
Faarao Merenptahin sarkofagi haudassa KV8.
Haudan KV34 käytävä.
Turismi

Kuninkaiden laaksossa vierailee päivittäin yhdeksän tuhatta turistia. Turismin jatkuva kasvu on tuonut haasteita hautojen kunnossapidolle, sillä turistien mukana hautoihin tulee lämpötilan vaihtelua ja kosteutta, ja hautojen seinät kärsivät kosketuksista. Vierailijat pääsevät nykyisin käymään yhdellä lipulla vain kolmessa itäisen laakson haudassa, ja Tutankhamonin hautaan täytyy ostaa lisäksi erillinen lippu. Läntisen laakson haudoista vierailijoille on avoinna vain Ayn hauta.
Luettelo haudoista

Taulukossa laaksosta tähän mennessä löydetyt haudat ja kuvassa niiden sijainnit itäisessä laaksossa. "KV" on lyhenne sanoista "Kings’ Valley" ja "WV" sanoista "West Valley", läntinen laakso, joka sijaitsee kuvan ulkopuolella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Zahi Hawass: Excavations in the Valley of the Kings drhawass.com. Arkistoitu 20.3.2013. Viitattu 25.3.2013.
Atlas of the Valley of the Kings Theban Mapping Project. Viitattu 25.3.2013.
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Kuninkaiden laakso on vaikeapääsyinen paikka el-Kurn-vuoren juurella. Vuoren pyramidia muistuttava huippu saattoi olla yhtenä syynä paikan valintaan kuninkaiden hautuumaaksi.
Kartassa itäinen laakso alhaalla, vähemmän käytetty läntinen laakso ylhäällä.
Muhammad al-Bukhari

| Muhammad ibn Ismail al-Bukhari> arab.  محمد بن اسماعيل البخاري‎ |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 810 Buhara, Transoksiana (Uzbekistan)
Kuollut: 1. syyskuuta 870 Khartank, lähellä Samarkandia
Kansalaisuus:  Persialainen
Ura
Uskontokunta:  Sunnalaisuus
Kirkollinen arvonimi:  Imam al-Bukhari Amir al-Mu'minin fi al-Hadith
Vaikutus:  Ahmad ibn Hanbal Ali ibn al-Madini Yahya ibn Ma'in Ishaq Ibn Rahwayh
Teokset:  Sahih al-Bukhari
Moskeija Uzbekistanin Buharassa (Bukharin kotikaupungissa)
Muḥammad ibn Ismā'īl al-Bukhari (arab.  أبو عبد الله محمد بن إسماعيل بن إبراهيم بن المغيرة بن بردزبه الجعفي البخاري‎; 810–870) oli persialainen imaami ja hadith-mestari.  Hän edusti opillisesti shafi'i-koulukuntaa ja laati hadith-kokoelmista arvostetuimman, nimeltään Sahih al-Bukhari eli "luotettava buharalainen". Toinen hänen kirjoittamansa kirja on Al-Adab al-Mufrad.
Orientalisti Joseph Schachtin mukaan imaami al-Shafi'in toimesta 800-luvulla sunna eli jumalan tahdon mukainen elämä alettiin liittää profeetta Muhammedin elämäntapaan, joka liitettiin islamilaiseksi oikeuslähteeksi. Tämän jälkeen alettiin kerätä tarinoita, jotka kertoivat siitä. Keräystyön tuloksia olivat lukuisat Muhammedin sunnaa esittelevät hadith-kokoelmat. Niistä Malik ibn Anasin nimissä oleva Muwatta oli varhaisin. Ensimmäinen aiheen mukaan järjestetty kokoelma oli Sahih al-Bukhari. Se hyväksyttiin 1000-luvulla sunni-islamin kuuden arvovaltaisimman kokoelman (Kutub al-Sittah) joukkoon.
Kerrotaan, että nykyisen Uzbekistanin alueella Buharassa syntynyt imaami aloitti Muhammedista kertovien hadithien kokoamisen 16-vuotiaana kiertäen elämänsä aikana Khorasanin, Irakin, Egyptin, Hijazin ja Syyrian. Hänen sanotaan keränneen 600 000 tarinaa Profeetasta, joista hän valitsi kokoelmiinsa 7563, joita piti luotettavina (niitä on 2230 tai toisen tiedon mukaan 2600 ilman kaksoiskappaleita). Ayaan Hirsi Alin mukaan sotilaalliset aiheet hallitsevat al-Bukharin kokoelmaa: tarinoista 400 kertoo Muhammedin ryöstöretkistä ja 80 antaa ohjeita saaliin jakamisesta. Tarinan mukaan al-Bukhari joutui elämänsä ehtoolla mu'taziliittien vainoamaksi ja pakeni Samarkandiin, missä kuoli.
Arviointia

Hadithien historiallinen epäluotettavuus alkoi valjeta länsimaisille tutkijoille vasta myöhään. Ensimmäinen, joka kiinnitti asiaan huomiota, oli saksalainen orientalisti Gustav Weil vuonna 1843. Hän analysoi Sahih al-Bukharia ja katsoi, että siitä hyvinkin puolet oli pelkästään poliittisiin tarkoituksiin tehtyä propagandaa. Myös al-Bukharin historiallisuutta on epäilty kokoelman tekijänä, sillä yhden ihmisen on mahdoton elämänsä aikana koota 600 000 tarinaa ja arvioida ne. Onkin epäilty, että "al-Bukhari" olisi buharalaisen työryhmän käyttämä nimimerkki.
Aiheesta muualla

Biography of Imam Bukhari
Biography of Muhammad al-Bukhari
Sahih al-Bukhari
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef  İslâm Ansiklopedisi
Arvo Inkilä

Arvo Verner Oskar Inkilä (sukunimi vuoteen 1906 asti Mannelin); (11. lokakuuta 1881 Huittinen – 8. syyskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen edistyspuolueen poliitikko, päätoimittaja, kouluneuvos ja työväenopiston johtaja. Hän oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana 1930-luvulla ja hän toimi pääministeri A. K. Cajanderin sihteerinä.
Inkilän vanhemmat olivat pastori Fredrik Verner Mannelin ja Alma Ingelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912. Inkilä oli päätoimittajana Satakunnan Sanomat-lehdessä 1907, Karjalan Lehdessä 1913–1919 sekä Karjalan Aamulehdessä 1917–1918 ja 1919–1923. Inkilä omisti myös kirjapaino Ilmarisen ja hän oli sen toimitusjohtajana 1914–1934. Inkilä oli lisäksi Nuorisoseura-lehden päätoimittajana ja toimittajana Kirjastolehdessä, Kansansivistys-lehdessä, Kotiseutu-lehdessä, Pyrkijä-lehdessä ja Työväenopisto-lehdessä.
Inkilä opetti  Viipurin työväenopistossa 1919–1924 ja oli opiston johtajana 1924–1944. Hän oli Paperiteollisuustalo Oy:n toimitusjohtajana 1924–1956 ja Kansanvalistusseurassa luentolautakunnan sihteerinä 1907–1911 ja sihteeri-toiminnanjohtajana 1945–1955. Hän opetti Viipurin reaalikoulu, maanviljelys- ja kauppalyseossa 1920-luvulla ja oli myös opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Inkilä sai kouluneuvoksen arvon 1951.
Inkilä oli kansanedustajana 1933–1939 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli Kansallisen Edistyspuolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja ja toimi puheenjohtajana eduskunnan kansanvakuutusvaliokunnassa 1936–1937 ja työväenasiainvaliokunnassa 1938. Inkilä oli pääministeri A. K. Cajanderin sihteerinä 1937−1939, ja tässä ominaisuudessa hän osallistui vuoden 1938 aikana keskusteluihin Neuvostoliiton suurlähetystön lähetystösihteerin Boris Jartsevin kanssa. Hän toimi valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja hän kuului jäsenenä Viipurin kaupunginvaltuustoon, valtion kansansivistyslautakuntaan, valtion kirjastotoimikuntaan, Vapaamielisten liiton valtuuskuntaan, Kansanvalistusseuran valtuuskuntaan ja työväenopistojen liiton johtokuntaan.
Arvo Inkilä oli naimisissa vuodesta 1940 Kaino Rinteen kanssa.
Vuosina 1978–1979 TV2:ssa esitetyssä Sodan ja rauhan miehet -dokumenttisarjassa Arvo Inkilää esitti Tauno Lehtihalmes.
18. joulukuuta

18. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 352. päivä (353. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 13 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Aapo, Rami, Aappo
suomenruotsalainen kalenteri: Abraham
ortodoksinen kalenteri: Seppo
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Ábo, Ápparan, Ábrrán, Áppá, Áppo
vanhemmissa kalentereissa: Apraham, Nikolai, Tauvo
Tapahtumia

1271 – Kublai-kaani nimesi valtakuntansa Yuaniksi (元 yuán), mistä virallisesti alkoi Kiinan Yuan- eli mongolidynastia.
1352 – Innocentius VI valittiin paaviksi.
1642 – Abel Tasman nousi ensimmäisenä eurooppalaisena maihin Uudessa-Seelannissa.
1787 – New Jerseystä tuli Yhdysvaltain kolmas osavaltio.
1865 – Orjuus kiellettiin Yhdysvalloissa.
1892 – Pjotr Tšaikovskin baletin Pähkinänsärkijä ensiesitettiin Mariinski-teatterissa Pietarissa.
1916 – Ensimmäinen maailmansota: Noin 700 000 henkeä vaatinut Verdunin taistelu päättyi Ranskan voittoon.
1940 – Toinen maailmansota: Adolf Hitler hyväksyi ja allekirjoitti Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon koskeneen Barbarossa-suunnitelman.
1944 – Toinen maailmansota: Yhdysvallat pommitti Wuhania.
1958 – Maailman ensimmäinen tietoliikennesatelliitti Score laukaistiin Floridasta.
1961 – Indonesia hyökkäsi Länsi-Papuaan eli Alankomaiden Uuteen-Guineaan.
1963 – Presidentti Urho Kekkonen myönsi eron Ahti Karjalaisen hallitukselle ja nimitti kansliapäällikkö Reino Lehdon muodostaman virkamieshallituksen.
1966 – Tähtitiede: Richard L. Walker löysi Saturnuksen kuun Epimetheuksen.
1972 – Vietnamin sota: Yhdysvallat aloitti Pohjois-Vietnamin rajun pommittamisen.
1981 – Laulujoutsen valittiin Suomen kansallislinnuksi.
1982 – Kilpa-autoilija Keke Rosberg valittiin urheilutoimittajien äänestyksessä vuoden parhaaksi suomalaisurheilijaksi ensimmäisenä moottoriurheilijana.
1985 – Suomen Eläkeläisten Puolue hyväksyttiin oikeusministeriön puoluerekisteriin.
1999 – Avaruustutkimus: Nasa laukaisi Earth Observing System -projektin ensimmäisen Maata kartoittavan tieteellisen tutkimussatelliitin, Terran.
2005 – Ilkka Jääskeläinen voitti Idolsin.
2019 – Yhdysvaltain edustajainhuone asetti presidentti Donald Trumpin virkasyytteeseen.
Minimipari

Minimipari on kielitieteellinen käsite, jota tarvitaan kielen foneemien erottelussa. Minimiparissa on kaksi sanaa, jotka eroavat toisistaan vain yhden äänteen kohdalla ja joilla on eri merkitys. Tällöin voidaan osoittaa, että äänne-ero on myös merkitysero. Merkitystä erottelevat äänteet ovat keskenään fonologisessa oppositiossa, eli ne ovat eri foneemeja. Minimiparin muodostavat esimerkiksi suomen sanat pila ja pala, mikä osoittaa, että suomessa [i] ja [a] ovat eri foneemeja.
Osavaltio

Yhtenäisvaltiot  Liittovaltiot
Osavaltio on liittovaltion osa, jolla on valta päättää tiettyyn rajaan saakka omasta lainsäädännöstään ja hallinnostaan.
Suvereeni valtaoikeudet on jaettu osavaltion ja liittovaltion kesken. Osavaltioilla ei ole asemaa kansainvälisessä oikeudessa toisin kuin liittovaltiolla. Sen sijaan liittovaltio yhtenä kokonaisuutena on suvereeni valtio kansainvälisen oikeuden mukaan.