stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Northolt Parkin rautatieasema
Liikenne

Northolt Parkin asemalta kulkee junia Wembley Stadiumin kautta Marylebonen asemalle Lontoon keskustaan ja vastakkaiseen suuntaan High Wycombeen.
Aseman laiturialue
Aiheesta muualla

Northolt Parkin asema National Railin sivuilla (englanniksi)
Onkilahdenpuisto

| Onkilahdenpuisto |
| --- | --- |
Tyyppi:  julkinen puisto
Sijainti:  Palosaari ja Vöyrinkaupunki, Vaasa
Koordinaatit:  63°06′21.8″N, 021°36′14.8″E
Pinta-ala:  16,6 hehtaaria
Onkilahdenpuisto tai Onkilahden puisto on Onkilahden eteläosaa ympäröivä puisto Vaasassa. Puisto jakautuu kahteen kaupunginosaan: Palosaaren Onkilahden rantaan ja Vöyrinkaupunkiin. Vöyrinkaupungin puolella olevaa puistoaluetta kutsutaan arkikielessä Laivapuistoksi. Kutsumanimi tulee siellä sijaitsevasta isosta laivarakennelmasta. Onkilahdenpuistossa on erilaisia virikkeitä, kuten kiipeilyverkko, keinuja, kuntoiluvälineitä ja pelikenttiä lentopalloon ja petankkiin. Puistossa on mahdollisuus grillaamiseen ja eväsretkeilyyn.
Julkinen taide

Palosaaren puoleisella puistoalueella sijaitsee yksi muistomerkki ja kolme taideteosta.
Veera, Lucien den Arend, 1999
Venny Kontturin muistomerkki Elämän tie, Käsityöläiskadun päässä, Marita Perttula, 1998
Myrskyn jälkeen ja Kuun peili, Marianne Kanckos, Åke Rodas ja Stig Rönn
Come Back to Me (Liam Gallagherin kappale)

| ”Come Back to Me” Liam Gallagher |
| --- | --- | --- |

Kuvakaappaus musiikkivideosta
Singlen tiedot
 Albumilta: As You Were
 Äänitetty : 2016–2017
 Julkaistu: 23. marraskuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Liam Gallagher, Greg Kurstin, Andrew Wyatt
 Tuottaja(t): Greg Kurstin
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.21
 Levy-yhtiö: Warner Bros. Records
Liam Gallagherin muut singlet
| ”Greedy Soul” 2017 | ”Come Back to Me” 2017 | ”Shockwave” 2019 |
Come Back to Me on brittiläisen laulaja Liam Gallagherin kappale, joka julkaistiin viidentenä singlenä hänen debyyttialbumiltaan As You Were 23. marraskuuta 2017. Kappale on Liam Gallagherin, Greg Kurstinin ja Andrew Wyattin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Come Back to Me” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 101.
Kappaleet > Digitaalinen lataus ja suoratoisto

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Come Back to Me | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
Charlie Callas

Charlie Callas (20. joulukuuta 1924 New York, New York – 27. tammikuuta 2011 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi koomikkona, joka esiintyi muiden muassa Johnny Carsonin ja Andy Williamsin ohjelmissa. Hän esiintyi myös elokuvissa, muun muassa Elliott-lohikäärmeen äänenä elokuvassa Pete ja lohikäärme Elliott (1977). Hän syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, selvisi toisesta maailmansodasta ja sai puolisonsa Eve Velac'n kanssa kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Charlie Callas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
David Pownall

David Pownall (19. toukokuuta 1938 Liverpool, Britannia – 21. marraskuuta 2022) oli brittiläinen kirjailija. Hän on julkaissut näytelmiä, novelleja ja romaaneja. Pownall valmistui Keelen yliopistosta vuonna 1960 ja työskenteli Fordin henkilöstöosastolla ja kaivosyhtiö Anglo Americanissa, ennen kuin ryhtyi kokopäivätoimiseksi kirjailijaksi. Hän oli Paines Plough -kiertueteatterin toinen perustaja.
Suomessa hänen näytelmistään on esitetty Mestariluokkaa.
Pownall kuoli 21. marraskuuta 2022. Hän oli 84-vuotias.
Valikoima teoksia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  All the World Should Be Taxed  As We Lie  An Audience Called Edouard  Barricade  Beauty and the Beast  Beef  Black Star  Buck Ruxton  Crates on Barrels  Death of a Faun  Dinner Dance  The Dream of Chief Crazy Horse  The Edge  Elgar's Rondo  |  Elgar's Third  Gaunt  Getting the Picture  The Hot Hello  How Does the Cukoo Learn To Fly?  How to Grow a Guerrilla  The Human Cartoon Show  King John's Jewel  Ladybird, Ladybird  The Last of the Wizards  Later  Lile Jimmy Williamson  Lions and Lambs  Livingstone and Sechele  |  Mestariluokka (Master Class)  Motocar  Music to Murder By  My Father's House  Nijinsky: Death of a Faun  Pride and Prejudice  The Pro  Richard III, Part Two  Rousseau's Tale  Seconds at the Fight for Madrid  A Tale of Two Town Halls  Torch No 1  The Viewing  |
Aiheesta muualla

David Pownallin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
David Pownall (Arkistoitu – Internet Archive) — The Playwrights Database, Doollee
David Pownall Radio Plays
Charlie Chan

| Charlie Chan |
| --- | --- |

Luoja(t):  Earl Derr Biggers
Näyttelijä(t):  Warner Oland Sidney Toler
Ensi- esiintyminen:  The House Without a Key (1925)
Kustantaja:  Bobbs-Merrill
Henkilötiedot
Ammatti:  etsivä
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Honolulu, Havaiji
Suhteet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Charlie Chan on Earl Derr Biggersin luoma kuvitteellinen henkilöhahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1925 julkaistussa kirjassa The House Without a Key. Chan on kiinalaista syntyperää oleva Honolulun poliisin etsivä, jonka esikuvana oli oikea honolululainen etsivä Chang Apana. Biggers kirjoitti kaikkiaan kuusi Charlie Chan -romaania ennen kuolemaansa 1933. Kirjojen lisäksi Chan esiintyi yli 40 elokuvassa, jotka tehtiin pääasiassa 1930- ja 1940-luvuilla. Radiossa Chan esiintyi vuosina 1932–1948 tehdyissä kuunnelmsarjoissa. Vuonna 1957 tehtiin 39 jaksoa The New Adventures of Charlie Chan -televisiosarjaa, jossa nimiroolin esitti J. Carrol Naish.
Earl Derr Biggersin Charlie Chan -kirjat

The House Without a Key New York: Bobbs-Merrill, 1925.
The Chinese Parrot New York: Bobbs-Merrill, 1926.
Behind That Curtain New York: Bobbs-Merrill, 1928.
The Black Camel New York: Bobbs-Merrill, 1929.
Charlie Chan Carries On New York: Bobbs-Merrill, 1930.
Keeper of the Keys New York: Bobbs-Merrill, 1932.
Northland Resources

Kaunisvaaran kaivos Pajalan kunnassa, Ruotsissa. Kaivoksen omisti Northland Resources joka ajautui konkurssiin vuonna 2014.
Northland Resources logo.
Northland Resources Inc. on kanadalainen, Oslon pörssissä noteerattu kaivosyhtiö, joka on aikeissa hyödyntää Suomen ja Ruotsin malmivarantoja, lähinnä maiden pohjoisosissa. Yhtiö on ollut aikeissa perustaa Hannukaisen kaivoksen Kolariin sekä Tapulin ja Stora Sahavaaran kaivokset Pajalaan. Kaivokset tulisivat louhimaan pääasiassa rautaa ja kuparia, jossain määrin myös kultaa.
Emoyhtiö teki konkurssiin 2014.  Tapojärvi Oy osti Hannukaisen kaivosoikeudet 2015 ja perusti Hannukainen Mining Oy:n.
Kaivoshankkeet

Hannukaisen kaivos
Tapulin kaivos
Stora Sahavaaran kaivos
Muita tutkimushankkeita

Suomi:
Kuervitikon esiintymä
Ruotsi:
Pellivuoman esiintymä
Saarijärvi-Lannavaaran esiintymä
Salimivaaran esiintymä
Barselen esiintymä
Aiheesta muualla

Northland Resources Inc.
Desperados

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Desperados tarkoittaa seuraavia asioita:
Desperados, olut
Desperados, huvipuistolaite
Desperados (The Desperados), Henry Levinin elokuva vuodelta 1968
Desperados, televisiosarja
”Desperados”, Hanoi Rocksin kappale ja single
Dallas Desperados, arena football -joukkue
Desperados , pelisarja
Desperados: Wanted Dead or Alive, tietokonepeli
Desperados 2: Cooper's Revenge, tietokonepeli
Romeo & Rafael Desperados, Salatut elämät -televisiosarjan spin-off
Desperadoes, sarjakuva
Desperadoz, yhtye.
Onni Savola

Onni Savola noin 1900
Onni Felix Jatko Mathias Savola (14. tammikuuta 1876 Piikkiö – 11. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija, opettaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Savolan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Gustaf Savola ja Serafia Selander. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1898. Savola toimi Kansallisteatterin näyttelijänä 1898–1899 ja kansakoulunopettajana Vesannolla ja Ilmajoella 1899–1901, Turussa 1901–1918 ja Helsingissä 1918–1943. Hän toimi lausunnan opettajana vuodesta 1906 alkaen muun muassa Turun kaupungin työväenopistossa 1914–1918, Helsingin kaupungin työväenopistossa 1920–1926, Työväen akatemiassa 1924–1925, Jyväskylän kesäyliopistossa 1912, 1914 ja 1916 sekä metodistien pappisseminaarissa 1921–1927.
Savola oli perustamansa Turun näyttämön johtaja ja näyttelijä 1907–1910, Kiertue Onni Savola piti teatterinäytäntöjä eri näyttämöillä vuosina 1916–1917 sekä 1923–1925. Savola piti lausuntailtoja useilla kiertueilla Suomessa vuodesta 1903 alkaen, Saksassa 1910 ja Virossa 1931. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuului kaunoluvun oppikirja, lausuntaohjelmistoa ja näytelmäsuomennoksia.
Teoksia

Lausunto-ohjelmaa ; kaunoluvun opetusta ja esitystä varten koonnut Onni Savola. WSOY 1920
Lausunta-ohjelmistoa : kaunoluvunopetusta ja esitystä varten. 2 sarja ; koonnut Onni Savola. Valistus 1926
Kaunoluvun opetuksen ohjeita opettajille. Valistus 1927
Kaunoluvun harjoitusvihko : puhu ja lue äidinkieltäsi soinnukkaasti ja ilmeikkäästi!. Valistus 1927
Runovalikoima kansakouluille. Valistus 1927, 1929
Suomennoksia

Johan Bojer : "Äiti" : 1-näytöksinen näytelmä ; norjan kielestä suomentanut Onni S. Näytelmäkirjallisuutta n:o 100. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1908
Osteopetroosi

Osteopetroosi on harvinainen perinnöllinen sairaus, jossa luut kasvavat liian tiheiksi. Tämä johtaa lisääntyneeseen murtumaherkkyyteen. Lisäksi luut voivat olla normaalia suuremmat ja epämuodostuneet. Muutokset kallon koossa ja tiheydessä voivat johtaa sokeutumiseen, kuuroutumiseen tai kasvohalvaukseen.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Osteopetrosis (englanniksi)
Oppimispäiväkirja

Oppimispäiväkirja on pedagoginen menetelmä, oman oppimisen arvioinnin ja kehittämisen väline. Oppimispäiväkirjan avulla voi kuvata kokemusmaailmaa, tukea persoonallista kasvua sekä tunnistaa oppimisen heikkouksia ja vahvuuksia. Se toimii jatkuvan arvioinnin tukena ja ideoiden tallentajana.
Oppimispäiväkirjalla on useita myönteisiä puolia, erityisesti sen avulla on onnistuttu tukemaan opiskelijan itseohjautuvuutta ja itsearviointia. Oppimispäiväkirja edistää opiskelijan reflektointia siitä, mitä ja miten hän on oppinut. Päiväkirja antaa myös tietoja opintojen edistymisestä ja sitä kautta rohkaisee ja motivoi opiskelijaa. Se toimii myös käsitteiden, asioiden ja teorioiden selkiyttäjänä.kenen mukaan?
Pablo Emiro Salas Anteliz

Pablo Emiro Salas Anteliz (s. 9. kesäkuuta 1957 Valledupar) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Valleduparin hiippakuntaan José Agustín Valbuena Jáuregui 2. joulukuuta 1984. Hänet nimitettiin Espinalin hiippakunnan johtoon 24. lokakuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 2. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oscar José Vélez Isaza, jota avustivat Valbuena Jáuregui ja Abraham Escudero Montoya. Salas Anteliz asetettiin virkaansa 15. joulukuuta.
None So Vile

| None So Vile Cryptopsy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1995 – tammikuu 1996 Victor Studio, Montreal, Kanada
 Julkaistu: 3. heinäkuuta 1996
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Pierre Rémillard & Cryptopsy
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 32.04
 Levy-yhtiö: Wrong Again Records
Cryptopsyn muut julkaisut
| Blasphemy Made Flesh 1994 | None So Vile 1996 | Whisper Supremacy 1998 |
None So Vile on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Cryptopsyn toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Wrong Again Records. Albumi julkaistiin myöhemmin uudelleen Displeased Recordsin (1991), Century Media Recordsin (2000) sekä Hammerheart Recordsin (2012) kautta. Albumin vinyylipainos julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä War on Music.
Albumin kansikuva Elisabetta Siranin maalaus Johannes Kastajan pään kanssa esiintyvästä Herodiaasta.
Kappaleet

Crown of Horns – 3.57
Slit Your Guts – 4.02
Graves of the Fathers – 4.11
Dead and Dripping – 3.53
Benedictine Convulsions – 4.00
Phobophile – 4.38
Lichmistress – 2.31
Orgiastic Disembowelment – 4.51
Kokoonpano

Lord Worm – laulu
Jon Levasseur – kitara
Eric Langlois – bassokitara
Flo Mounier – rummut, taustalaulu, valokuvat
Eric Fiset – taustalaulu
Steve Thibault – taustalaulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Simon Marsden – valokuvat
Pierre Rémillard – tuottaja, äänittäjä
Arvostelut

Allmusic:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Albumi None So Vile Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
None So Vile discogs.com -sivustolla
Daisuke Takahashi

| Daisuke Takahashi> 髙橋 大輔 |
| --- | --- |
 Daisuke Takahashi vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1986 (ikä 38) Kurashiki
Kansalaisuus:   Japani
Taitoluistelija
Pituus:  165
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  276,72 ISU World Team Trophy 2012
Lyhytohjelma:  95,55 ISU GP NHK Trophy 2013
Vapaaohjelma:  182,72 ISU World Team Trophy 2012
Aiheesta muualla
d1sk.com
Daisuke Takahashi (jap. 髙橋 大輔; s. 16. maaliskuuta 1986) on japanilainen taitoluistelija. Hän voitti ensimmäisenä japanilaismiehenä miesten yksinluistelun maailmanmestaruuden vuonna 2010 . Vuonna 2002 hän voitti nuorten yksinluistelun maailmanmestaruuden.
Olympialaisiin Takahashi osallistui kolmesti. Vancouverissa 2010 hän sijoittui kolmanneksi, Šotsissa 2014 kuudenneksi ja Torinossa 2006 kahdeksanneksi. MM-kilpailuista hänellä on vuoden 2010 maailmanmestaruuden lisäksi hopeamitali vuosilta 2007 ja 2012. Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2008 ja 2011 sekä hopeaa vuonna 2012 ja pronssia vuonna 2005. Japanin-mestaruuden hän voitti viisi kertaa. ISU:n Grand Prix -finaalin hän voitti kaudella 2012–2013 sekä sijoittui toiseksi kausilla 2006–2007, 2007–2008, 2011–2012 ja kolmanneksi kaudella 2005–2006. Talviuniversiadeissa hän voitti kultaa vuosina 2005 ja 2007.
Takahashi aloitti luistelun kahdeksanvuotiaana. Hän lopetti luistelu-uransa vuonna 2014.
Takahashi jatkoi uraansa vuonna 2018.[lähde? ] Hän vaihtoi yksinluistelusta jäätanssiin vuonna 2020.[lähde? ] Hän sijoittui parinsa kanssa vuoden 2023 Saitaman maailmanmestaruuskilpailuissa yhdenneksitoista.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daisuke Takahashi Wikimedia Commonsissa
Taitoluistelun maailmanmestaruuden voittaneet miehet
Otto Wilhelm Klinckowström

Otto Wilhelm Klinckowström, W. Carstensin maalaama muotokuva vuosilta 1839–1844.
Otto Wilhelm Klinckowström (10. joulukuuta 1778 Tukholma Ruotsi – 27. tammikuuta 1850 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen mutta Suomeen myöhemmin muuttanut kenraaliluutnantti, todellinen salaneuvos, hovimestari, vapaaherra ja taiteenkerääjä.
Elämä

Klinckowströmin vanhemmat olivat ruotsalainen ylimarsalkka, valtakunnanherra, vapaaherra Ture Leonard Klinckowström (1735–1821) ja hänen toinen puolisonsa Hedvig Eleonora von Fersen (1753–1792). Hänestä tuli vänrikki 11-vuotiaana 1790, luutnantti 1795 ja ratsumestari 1803. Klinckowström osallistui Ruotsin Pommerissa käytyyn sotaan 1805–1806 ja Suomen sotaan Ahvenanmaalla 1808–1809. Hänestä tuli vuonna 1809 ensin kuningatar Fredrika Dorotean todellinen kamariherra ja sitten everstiluutnantiksi ylennettynä kuningas Kustaa IV Aadolfin yliadjutantti. Klinckowström erotettiin kuitenkin jo 1810 Ruotsin armeijan palveluksesta ja hän asui sitten vuoteen 1816 saakka Italiassa.
Klinckowström muutti Suomeen 1816 englantilaisen vaimonsa Sara Cuthbert-Brooken (vuoteen 1803 eversti Thomas Brooken puoliso), tytärpuolensa Louisen (1801–1865) ja poikansa Artur Vilhelmin kanssa perittyään äidiltään Vuojoen kartanon. Hän oli Suomen kenraalikuvernöörinä 1831–1855 toimineen ruhtinas Aleksandr Menšikovin ystävä, mikä helpotti Suomeen asettumista. Hän nousi senaattiin ja pääsi muihinkin merkittäviin tehtäviin ohi virkahierarkian. Hänelle myönnettiin H. M. Keisarin hovin hovimestarin arvonimi 7. kesäkuuta 1847. Hän oli Senaatin jäsen vuosina 1825–1847. Senaatissa Klinckowström esiintyi virkavaltaisesti ja suomalaisuuspyrkimysten vastustajana.
Klinckowström omisti Vuojoen kartanon Eurajoella vuosina 1816−1829 ja Anjalan kartanomaatilan 1843−1847. Hän rakennutti Helsinkiin Elisabetintorin varrelle uusgoottilaistyylisen palatsin johon liittyi suuri puutarha.  Klinckowströmin kuoltua palatsi lunastettiin valtiolle ja siihen siirtyi 1850 Helsingin junkkarikoulu jossa opetettiin venäläisessä jalkaväkidivisioonassa palvelelleille suomalaisille aliupseereille ja upseerikokelaille sotilasaineita sekä venäjän kieltä. Entinen palatsirakennus purettiin 1880-luvun alussa kun paikalle rakennettiin Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan kasarmit.
Klinckowströmiä pidettiin virkavaltaisena suomen kielen aseman parantamisen vastustajana. Häntä on luonnehdittu seuraavin sanoin:
»Hän oli sekä seikkailija että grand seigneur, sekä kelvoton lurjus että hovimies, ja siis loistava seuramies ja rakastettava liehakoitsija, kaunis, aistikas ja henkevä - mutta täysin luonteeton ja kaikkia siveyskäsityksiä vailla.»
Klinckowströmin poika ensimmäisestä avioliitosta 1810 Sara Cuthbert-Brooken (1772–1838) kanssa oli kenraalimajuri, vapaaherra Artur Vilhelm Klinckowström (1807–1860) ja tytär toisesta avioliitosta 1840 Elisabeth Vilhelmina Barbara Krausen (1815–1890) kanssa kirjailija, vapaaherratar Helena Hedvig Klinckowström (1850–1925) joka käytti kirjailijanimeä Edvige Fersi.
Taidekokoelma

Klinckowströmin taidekokoelma karttui hitaasti perityistä sukumuotokuvista. Klinckowströmin kuoleman jälkeen osa kokoelmasta siirtyi Suomen Taideyhdistykselle, joka sai vuonna 1868 virallisen aseman. Kokoelman omistaa nykyisin Valtion taidemuseo, ja teoksia on ollut näytteillä Sinebrychoffin taidemuseossa Helsingissä.
Kokoelma koostui maisemista, muotokuvista, asetelmista, interiööreistä ja mytologisista ja uskonnollisista maalauksista. Kokoelman merkittävimpiä töitä on Lucas Cranachin Nuoren naisen muotokuva (1525). Muita merkittäviä töitä ovat Dirck van Delenin Kirkon sisäkuva (1642), Hieronymus Francken II:n Taiteenystäviä galleriassa ja Godfriedt van Bochouttin asetelmat (1661). Kokoelma on pääosin keskieurooppalaista alkuperää. Pohjoismaisia taiteilijoita edustavat Carl Johan Fahlcrantz, Pehr Nordquist ja Alexander Lauréus.
Aiheesta muualla

Susanna Pettersson: Lumoutuneet – tarinoita taiteen keräilystä 1800-luvun Suomessa. Kirja käsittelee 1800-luvun suomalaisia taiteenkerääjiä.
SKS Biografiakeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Saara Hilpinen ; Aristokraatin maine : Otto Wilhelm Klinckowströmin (1778-1850) skandaalit, Suomen ja Pohjoismaiden historian pro gradu-tutkielma, Helsingin yliopisto, humanistinen tiedekunta, filosofian, historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitos 2014
Hemu Harju : Maijanojan tarina (Vihtijärvi-sivusto) (Arkistoitu – Internet Archive)
Junkkarikoulu muutti Klinckowströmin palatsiin (Arkistoitu – Internet Archive) (Helsingin Sanomat)
Anders Ramsay kertoo Klinckowströmistä ja hänen perheestään muistelmateoksensa Muistoja lapsen ja hopeahapsen luvussa XXIII Kolme sukupolvea
Oppipoika

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Oppipoika voi tarkoittaa seuraavia:
oppipoika, käsityöläisammatin alin taitotaso ennen kisällin arvoa ammattikuntalaitoksen aikana
Oppipoika, Ulrika Bengtsin ohjaama elokuva vuodelta 2013.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Oppipoika”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oppisopimustyyppinen koulutus

Oppisopimustyyppinen koulutus on Suomessa vuonna 2009 aloitettu uusi koulutusmuoto, joka on suunnattu korkea-asteen aikuis- ja täydennyskoulutukseen. Opinnot koostuvat työstä ja koulutuksessa tapahtuvasta oppimisesta sekä niiden näyttämisestä (tieto - taito - pätevyys). Oppisopimustyyppisessä koulutuksessa tähdätään alakohtaisesti suunnattuun täydennyskoulutukseen ilman tutkintotavoitetta. Opiskelijan on mahdollista entistä paremmin yhdistää työssäkäynti, työssä kehittyminen ja opinnot niin ajankäytöllisesti kuin myös oman organisaation asiantuntemuksen kasvamisen näkökulmasta.
Onkijärvi (Sysmä)

| Onkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°24′45″N, 26°01′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Uurajärven valuma-alue (14.86)
Laskuoja:  oja Uurajärveen 
Järvinumero:  14.863.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,7 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  3,334 km  
Pinta-ala:  26,903 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOnkijärvi 
Onkijärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Onkiniemen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Uurajärven valuma-alueella (14.86), jonka Uurajärven–Onkijärven valuma-alueeseen (14.863) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä mpy.
Pablo Forlán

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Pablo Forlán Lamarque
Syntymäaika: 14. heinäkuuta 1945
Syntymäpaikka: Soriano, Uruguay
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1963-1970   1970-1976   1977   1978   1979-1984 | Peñarol  São Paulo FC   Cruzeiro EC   Club Nacional de Football   Defensor Sporting |  |
Maajoukkue
| 1966-1976 | Uruguay | 17 (0) |
Pablo Forlán Lamarque (s. 14. heinäkuuta 1945 Soriano, Uruguay) on entinen uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on Diego Forlánin isä. Forlán pelasi Uruguayn jalkapallomaajoukkueessa Englannin MM-kisoissa sekä Saksan MM-kisoissa. Hän voitti Uruguayn 1. divisioonan 7 kertaa (1964, 1965, 1967, 1968, 1978, 1980, 1982), Copa Libertadoresin 1966, Intercontinental Cupin 1966 ja Campeonato Paulistan kolmesti (1970, 1971, 1975).
Pablo Ervin Schmitz Simon

Pablo Ervin Schmitz Simon (s. 4. joulukuuta 1943 Fond du Lac, Wisconsin) on Nicaraguassa toimiva yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 3. syyskuuta 1970 ja nimitettiin Bluefieldsin vihkipiispaksi sekä Eleplan titulaaripiispaksi 22. kesäkuuta 1984. Pispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrea Cordero Lanza di Montezemolo, jota avustivat Miguel Obando Bravo ja Salvador Albert Schlaefer Berg.
Schmitz Simon sai 28. heinäkuuta 1994 nimityksen Bluefieldsin apostoliseksi vikaariksi.
Osteosarkooma

Osteosarkooma on aggressiivinen,  harvinainen syöpä. Se alkaa luusta  ja levittää    etäpesäkkeitä keuhkoihin. Yleensä se ei leviä luiden ja keuhkojen ulkopuolelle.  Aivoihin voi muodostua etäpesäkkeitä, mutta tämä on harvinaista.
Osteosarkoomaan sairastumisen riski kasvaa teini-iässä kasvupyrähdysten yhteydessä. Alle 5-vuotiailla sairaus on erittäin harvinainen. Se ei ole yleinen muullakaan väestöllä, esimerkiksi Yhdysvalloissa sen ilmaantuvuus on vain 400 tapausta vuodessa. Siellä se on hieman yleisempi afroamerikkalaisilla.
Osteosarkooman oireena on usein kipu, joka voi olla pahempi rasituksessa tai yön aikana. Syövän heikentämä luu voi myös murtua helposti. Sairaus voi esiintyä missä tahansa luussa.
Sairauden tarkkaa syytä ei tunneta. Luiden nopea kasvu ja säteilylle altistuminen kuitenkin ovat sairauden riskitekijöitä.
Aiheesta muualla

Terveysportti
Syöpäjärjestöt: Luusarkooma, Kaikki syövästä
eMedicine (englanniksi)
KidsHealth (englanniksi)
Luusyöpään tutkittu uusia hoitomuotoja (Arkistoitu – Internet Archive) Väitöstiedote
Onkijärvi (Kouvola)

| Onkijärvi |
| --- | --- |
 Näkymä valtatien 15 varrelta.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Anjalankoski)
Koordinaatit:  60°42′51″N, 26°51′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kymijoen alaosan alue (14.11)
Laskuoja:  Onkioja 
Taajamat:  Inkreoinen
Järvinumero:  14.111.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  44,4 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,392 km  
Pinta-ala:  0,807 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOnkijärvi 
Onkijärvi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Inkeroisissa sijaitseva järvi.