stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Terijoen ortodoksinen kirkko
Historia > Ensimmäinen puukirkko

Terijoen ortodoksisen kirkon edeltäjä oli vuonna 1880 Kuokkalaan valmistunut puukirkko, joka rakennettiin 1870-luvulla syntyneen Terijoen huvilayhdyskunnan venäläisten kesäasukkaiden tarpeisiin. Kirkon lahjoitti liikemies Andrei Ivanovitš Durdin (k. 1888) ja sen suunnitteli arkkitehti Fedor Harlamov. Kuokkalassa sijainnut kirkko kuului Raivolan seurakuntaan, jonka oma kirkko valmistui samaan aikaan. Se kävi kuitenkin nopeasti liian pieneksi kasvavan huvilayhdyskunnan tarpeisiin ja vuonna 1894 Kuokkalan kirkkoa laajennettiin arkkitehti J. F. Brunin piirustusten mukaan Andrei Durdinin pojan Nikolain lahjoittamilla varoilla. Samalla valmistui myös uusi kellotorni. Neljä vuotta myöhemmin muodostettiin Terijoen ortodoksinen seurakunta, jota Kuokkalan kirkko palveli kunnes se tuhoutui tulipalossa 5. joulukuuta 1907.
Historia > Uuden kirkon rakentaminen

Puukirkon palamisen jälkeen toiminta jatkui Kuokkalassa tilapäisessä kirkkorakennuksessa, mutta uuden suunnittelu aloitettiin välittömästi. Tiilirakenteisen kirkon rakennustyöt käynnistyivät lopulta vuonna 1910. Kuokkalan sijasta se rakennettiin näkyvälle paikalle Terijoen kirkonkylään, Viipuriin ja Kivennavalle johtavien maanteiden risteyksessä sijaitsevalle mäelle. Vuonna 1915 valmistuneen Terijoen ortodoksisen kirkon vihki heinäkuussa Suomen ortodoksisen hiippakunnan arkkipiispa Sergei. Tilaisuudessa oli läsnä myös kenraalikuvernööri Franz Albert Seyn. Terijoen seurakunnan perustaja ja ensimmäinen kirkkoherra oli Petr Potašev, joka haudattiin kirkon alle hänen kuoltuaan vuonna 1917. Potaševin seuraajaksi tuli aikaisemmin Savonlinnassa pappina toiminut Gregori Svetlovski.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Vuonna 1925 Terijoen ortodoksisessa kirkossa oli tulipalo, joka vaurioitti muun muassa sisätilojen maalauksia sekä alttaria. Toisen maailmansodan aikana se kärsi lisää vaurioita ja myös kirkonkellot hävisivät sotavuosina.
Korkea kellotorni sortui tykistötulessa Talvisodan aikana.
Terijoen siirryttyä jatkosodan jälkeen Neuvostoliiton haltuun, kirkko muutettiin varastoksi, jossa säilytettiin lähinnä erilaisia maataloustuotteita. Vuonna 1970 se päätettiin purkaa, mutta Leningradin alueen johtavana arkkitehtina tuolloin toiminut akateemikko Gennadi Buldagov onnistui kuitenkin pelastamaan kirkon. Vuonna 1980 järjestettyjen Moskovan olympialaisten edellä kisaturistien reiteille osuneita rakennuksia kunnostettiin eri puolilla Neuvostoliittoa ja samalla myös Terijoen ortodoksista kirkkoa alettiin saneerata. Korjaustyöt kestivät lopulta vuoteen 1990 saakka, jona aikana se muun muassa maalattiin ja kirkon kellotornia entisöitiin. Myös rakennuksen käyttö varastotilana loppui. Alkuperäisenä tarkoituksena oli tehdä kirkosta kulttuurihistoriallinen museo, mutta lopulta se luovutettiin kesällä 1989 pari vuotta aikaisemmin perustetulle uudelle Siestarjoen seurakunnalle. Ensimmäinen jumalanpalvelus sitten talvisodan alkamisen pidettiin saman vuoden lokakuussa ja virallisesti kirkon vihki uudelleen käyttöön patriarkka Aleksei II elokuussa 1990. Uudelleenvihkimisen yhteydessä kirkon perustajana pidetyn Petr Potaševin maalliset jäännökset siirrettiin viereiselle hautausmaalle.
Kuvia

Terijoella sijainnut puukirkko vuonna 1902.
Kirkon liekkikupoleja.
Pääsisäänkäynti.
1930-luvun ilmakuva, taustalla myös 1908 valmistunut Terijoen kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Terijoen ortodoksinen kirkko Wikimedia Commonsissa
Huomattavia suomalaisia kirkkorakennuksia
| --- | --- |
Tuomiokirkkoja:  Espoo • Helsinki • Kuopio • Lapua • Mikkeli • Oulu • Porvoo • Turku • Tampere
Katedraaleja:  Uspenskin katedraali • Pyhän Nikolaoksen katedraali • Pyhän Kolminaisuuden katedraali • Pyhän Henrikin katedraali
Paikkamäärältään suuria:  Kerimäki • Lapväärtti • Johanneksenkirkko • Nurmes • Keski-Porin kirkko • Heinävesi
Vanhoja puukirkkoja:  Ulrika Eleonoran kirkko • Muhos • Petäjäveden vanha kirkko • Sammatti • Sodankylän vanha kirkko • Uudenkaupungin vanha kirkko • Vöyrin puukirkko
Vanhoja kivikirkkoja:  Eckerö • Hammarland • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hollola • Jomala • Lemland • Nousiainen • Pernaja • Saltvik • Sund • Tyrvään Pyhän Olavin kirkko • Ulvila
Modernistisia:  Kannonkoski • Lakeuden Risti • Nakkila • Rajamäki • Temppeliaukion kirkko • Varkauden pääkirkko
Luovutettujen alueiden kirkkoja:  Sortavalan apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko • Kristuksen kirkastumisen katedraali • Viipurin tuomiokirkko • Viipurin vanha tuomiokirkko • Terijoen ortodoksinen kirkko
Terry Wynn

Terence "Terry" Wynn (s. 27. kesäkuuta 1946) on brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko, joka istui Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1989–2006. Hän liittyi vuonna 1962 kauppalaivastoon, jossa palveli kahdentoista vuoden ajan. Hän on metodistien paikallissaarnaaja. Hän on julkaissut kirjat Onward Christian Socialist (1995) ja Where Are the Prophets? (2006).
Illuminated

| Illuminated Blackstar Halo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Studio Watercastle; Double A Studios
 Julkaistu: 17. helmikuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 39.31
 Levy-yhtiö: Artist Anonymous
Blackstar Halon muut julkaisut
| My Last Prayer 2002 | Illuminated 2010 | Siren 2019 |
Illuminated on suomalaisen heavy metal -yhtye Blackstar Halon toinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2010.
Albumin nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet

Intro – 0.50 (instrumentaali)
Alice in Wonderland – 4.34
Illuminated – 4.42
The League – 3.28
In Times of Every Tear – 4.16
Mannequins for the Beast – 4.21
Journey – 4.38
Morningstar – 3.17
Going Under – 4.41
Undivine – 4.44
Kokoonpano

Ville Hovi – laulu
Timo Eskelinen – kitara
Hannu Kumpula – kitara
Dino Kullberg – rummut
+
Arttu Sarvanne – äänittäjä (Studio Watercastle; Double A Studios)
Jens Bogren – miksaaja, masteroija (Fascinationstreet Recording Studios)
Arvostelut

Imperiumi.net:
Keskisuomalainen: neutraali
Aiheesta muualla

Albumi Illuminated Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Illuminated yhtyeen kotisivulla
The Dreaming

| The Dreaming Kate Bush |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980–1982
 Julkaistu: 14. syyskuuta 1982
 Tuottaja(t): Kate Bush
 Tyylilaji: taidepop progressiivinen pop kokeellinen rock
 Kesto: 43.25
 Levy-yhtiö: EMI
Kate Bushin muut julkaisut
| Never for Ever 1980 | The Dreaming 1982 | Hounds of Love 1985 |
The Dreaming on Kate Bushin neljäs albumi vuodelta 1982. Never for Ever -levyllä Bush oli toiminut apulaistuottajana Jon Kellyn ja John L. Waltersin kanssa, mutta The Dreaming oli ensimmäinen Kate Bushin kokonaan tuottama albumi .
Levyä ei voi niinkään pitää laajennoksena Never for Ever -albumilla tehdyille musiikillisille uudistuksille vaan pikemminkin täysin uusien – usein jopa pelottavien – äänien ja rakenteiden kokeiluna. Jo Never for Everillä mukana ollut Fairlight CMI -syntetisaattori on  albumilla lähes hengästyttävässä käytössä.
Monet fanit ovat pitäneet The Dreamingiä Kate Bushin parhaana albumina. Sitä kuitenkin pidetään usein hänen vähiten myyneenä äänitteenään, vaikka se saavuttikin kolmannen sijan Ison-Britannian albumilistalla.
Levyn ensimmäinen single, ”Sat in Your Lap”, julkaistiin yli vuosi ennen albumia, ja se ylsi sijalle 11 Ison-Britannian singlelistalla. Nimiraidasta tuli Kate Bushin heikoimmin singlelistalla sijoittunut kappale (sija 48), kunnes sen seuraaja ”There Goes a Tenner” ei kohonnut listalle
lainkaan. Kate Bush on itse nimittänyt The Dreamingiä albumiksi, jolla hän ”tuli  hulluksi”.
Albumin kansikuva esittää laulussa ”Houdini” kuvailtua kohtausta. Siinä Kate Bush esiintyy avainta suussaan pitävänä Harry Houdinin vaimona, joka on aikeissa antaa avaimen Houdinille.
Kappaleet

A-puoli
Sat in Your Lap – 3.29
There Goes a Tenner – 3.24
Pull Out the Pin – 5.26
Suspended in Gaffa – 3.54
Leave It Open – 3.20
B-puoli
The Dreaming – 4.41
Night of the Swallow – 5.22
All the Love – 4.29
Houdini – 3.48
Get Out of My House – 5.25
The Black Parade / Living with Ghosts

| The Black Parade/Living With Ghosts My Chemical Romance |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä–elokuu 2006
 Julkaistu: 23. syyskuuta 2016
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 83.32
 Levy-yhtiö: Reprise
My Chemical Romancen muut studioalbumit
| May Your Death Never Stop You 2013 | The Black Parade/Living With Ghosts 2016 |   |
Singlet albumilta Don’t Panic
 ”The Five of Us Are Dying” Julkaistu: 29. heinäkuuta 2016
The Black Parade / Living With Ghosts on vuonna 2006 My Chemical Romancen julkaiseman albumin, The Black Paraden uudelleenjulkaisu, joka koostuu alkuperäisestä albumista sekä demoista ja julkaisemattomista kappaleista. Albumi julkaistiin 23. syyskuuta 2016, jolloin albumi täytti kymmenen vuotta.
20. heinäkuuta 2016 yhtyeen YouTube-kanavalle julkaistiin video, jossa soi albumin nimikkokappale Welcome to the Black Parade valkoisen lipun taustalla. Videon lopussa näkyi päivämäärä 9/23/16, fanit olettivat yhtyeen palaavan kiertueelle.
Yhtyeen A&R-henkilö, Craig Aaronson kuoli 29. heinäkuuta 2014. Albumi julkaistiin hänen muistokseen.
Kappaleet

| --- | --- |
 The Black Parade The End – 1.52  Dead! – 3.15  This Is How I Disappear – 3.59  The Sharpest Lives – 3.20  Welcome to the Black Parade – 5.11  I Don't Love You – 3.58  House of Wolves – 3.04  Cancer – 2.22  Mama – 4.39 (feat. Liza Minnelli)  Sleep – 4.43  Teenagers – 2.41  Disenchanted – 4.55  Famous Last Words – 4.59  Blood – 2.53 :  Living With Ghosts The Five of Us Are Dying – 3.49 (rough mix)  Kill All Your Friends – 4.22 (live demo)  Party at the End of the World – 2.47 (live demo)  Mama – 3.59 (live demo)  My Way Home Is Through You – 2.45 (live demo)  Not That Kind of Girl – 2.02 (live demo)  House of Wolves (version 1) – 4.00 (live demo)  House of Wolves (version 2) – 2.52 (live demo)  Emily – 3.11 (rough mix)  Disenchanted – 4.10 (live demo)  All The Angels – 3.13 (live demo)
Kokoonpano

Bob Bryar – rummut
Frank Iero – kitara, taustalaulu
Ray Toro – kitara, taustalaulu
Gerard Way – laulu
Mikey Way – basso
Aiheesta muualla

The Black Parade / Living With Ghosts Discogsissa
Jakutianponi

| Jakutianponi |
| --- | --- |

Tyyppi::  poni
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Venäjä
Polveutuminen::  todennäköisesti tundrahevonen
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  lihan- ja maidontuotanto, ratsu, kuormajuhta
Merkitys Suomessa::  Suomessa muutamia yksilöitä
Ominaisuudet
Korkeus::  noin 139 cm
Värit::  ruunikko, ruunikonkimo
Jakutianponi (jak. Саха ата, Saxa ata) on pienikokoinen hevosrotu, joka on kotoisin Jakutiasta Venäjältä. Rotu on tyypiltään alkukantainen, ja sen arvellaan polveutuvan tundrahevosesta. Jakutianponi on sopeutunut elämään kylmillä ja lumisilla seuduilla. Se on varmajalkainen ja kasvattaa talvisin paksun turkin. Poneja kasvatetaan maidon ja lihan takia, ja niitä voidaan käyttää ratsuina tai kuormaponeina.
Rotu on jakautunut kolmeen alatyyppiin. Alkuperäinen on pohjoinen tyyppi, jota kutsutaan myös nimillä srednekolymskaya ja verhojanskinhevonen. Kaksi muuta tyyppiä ovat pieni ja suuri eteläinen tyyppi. Suurta eteläistä tyyppiä on parannettu risteyttämällä sitä muiden rotujen kanssa.
The Black Pony

The Black Pony on vuonna 2010 perustettu pop rock -yhtye Berliinistä.
Historia

Trevor Brown ja Ryan Belitsky tutustuivat toisiinsa Pop-kesäleirillä vuonna 2009 Los Angelesissa. Berliiniläiset Eugen Flittner ja Kevin Dollerschell liittyivät mukaan keväällä 2010.
Los Angelesissa asuva Michael Johnson, tuottaja Lukas Hilbert ja musiikkimanageri Volker Neumüller tukivat bändin kehitystä.
Heidän ensimmäinen singlensä “Boys are Crazy” julkaistiin Saksassa 3. joulukuuta 2010. Se sijoittui Saksan singlelistalla sijalle 69. Albumi “Launched in the Pool” ilmestynee 18.3.2011.päivitettävä The Black Pony esiintyi marraskuussa 2010 Dusseldorfissa The Dome 56- konsertissa, joka on neljä kertaa vuodessa järjestettävä suuri musiikkitapahtuma. Se oli yhtyeen ensimmäinen esiintyminen isolle yleisölle.
Jäsenet

Kevin Dollerschell, basso (* 1. tammikuuta 1992 Berliinissä)
Eugen Flittner, kitara ja laulu (* 29. huhtikuuta 1992 Berliinissä)
Ryan Belitsky, rummut (* 17. helmikuuta 1993 Vancouverissa)
Trevor Brown, laulu ja kitara (* 15. kesäkuuta 1993 Los Angelesissa)
Diskografia

Singlet
2010, Boys Are Crazy
2011, 25.2, Scars and Bruises
Albumit
2011, 18.3, Launched in the Pool
Aiheesta muualla

Bändin virallinen saksankielinen kotisivu
saksankielinen fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
The Dressmaker

| The Dressmaker |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jocelyn Moorhouse
Käsikirjoittaja:  P. J. Hogan, Jocelyn Moorhouse
Perustuu:  Rosalie Hamin suomentamattomaan romaaniin The Dressmaker
Tuottaja:  Sue Maslin
Säveltäjä:  David Hirschfelder
Kuvaaja:  Donald McAlpine
Leikkaaja:  Jill Bilcock
Tuotantosuunnittelija:  Roger Ford
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Levittäjä:  Universal Studios ADS Service Netflix
Ensi-ilta:  2015 Australia 2016 Suomi
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Dressmaker (The Dressmaker) on australialainen satiirinen kostoelokuva vuodelta 2015. Sen on ohjannut Jocelyn Moorhouse.
Elokuvan päähenkilöä Tillyä (Kate Winslet) on lapsena syytetty pojan kuolemasta, ja hänet karkotetaan kylästä, mutta hän palaa: ”Olen palannut, te äpärät”.
Arviot

Arto Pajukallio pitää Tv-maailmassa julkaistussa arviossaan elokuvaa ”naistenleffana”. Elokuvassa on herkullisia juonenkäänteitä, ja se sisältää viitteitä Australiassa suosittuun drag-kulttuuriin. Musiikissa on spagettiwesternin sointeja.
Näyttelijät

| Näyttelijä |   | Rooli |
| --- | --- | --- |
|  Kate Winslet  | … |  Myrtle ”Tilly” Dunnage   |
|  Liam Hemsworth  | … |  Teddy McSwiney   |
|  Hugo Weaving  | … |  Farrat   |
|  Judy Davis  | … |  Molly Dunnage   |
|  Sarah Snook  | … |  Gertrude ”Trudy” Pratt   |
Jakuutti

Jakuutti tarkoittaa seuraavia asioita:
jakuutti, turkkilainen kieli
jakuutit, turkkilainen kansa Venäjän itäosissa.
Jagannath

Vishnut Balarama, Subhadra ja Jagannath.
Jagannath, joskus myös Jagannatha (engl. Lord of the Universe) tai vanhahtavasti Juggernaut, on hindulaisessa ja buddhalaisessa uskonnossa esiintyvä Vishnu-jumala. Hänen kunniaksi järjestetään vuosittainen Ratha Jatra -festivaali. Perinteen mukaan Jagannathilla on veli Balarama ja sisko Subhadra.
Jagannathin päätemppeli sijaitsee lähellä rantaa, noin viisisataa kilometriä lounaaseen Kalkutasta. Jagannathin kuva on puusta veistetty kappale, jolle on tehty pelottavat kasvot. Juhlapäivinä Jagannathin valtaistuin on ollut tapana asettaa korkeaan torniin, joka liikkuu pyörillä. Torniin on kiinnitetty kuusi pitkää köyttä, joilla sitä vedetään. Papit ja heidän avustajansa seisovat tornissa valtaistuimen ympärillä. Tornin liikkuessa oli entisaikaan perinteenä, että monet heittäytyvät maahan pyörien alle, sen ajateltiin olevan miellyttävä teko Jagannathille. Joka vuosi, erityisesti kahtena suurena juhlana maalis- ja heinäkuussa, pyhiinvaeltajat kerääntyvät joukoin temppeliin. Näissä tilaisuuksissa kaikki kastit ruokalievat yhdessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jagannath Wikimedia Commonsissa
Rath Jatra Festival (englanniksi)
Thonnelle

| Thonnelle |
| --- | --- |
 Ouvrage de Thonnelle
 vaakuna
 Thonnelle
 Koordinaatit: 49°33′11″N, 5°21′48″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,1 km²
Väkiluku (2019):  120 
 – Väestötiheys:  19 as./km²
Kunnan numero:  55511
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thonnelle on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Thonnejoen varrella, noin 51 kilometriä Verdunin kaupungista pohjoiseen.
Saint-Hilairen kirkko
Kunnan alueelle rakennettiin Maginot-linjan puolustusasema Ouvrage de Thonnelle, jossa oli kolme kasemattia. Alue kuului Secteur fortifié de Montmédyn puolustussektoriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thonnelle Wikimedia Commonsissa
Terrible-luokka (linjalaiva)

| Terrible-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 555 t (arqueo)
Pituus:  43,74 m (köli)
Leveys:  13,72 m
Syväys:  6,5 m
Aseistus
Meritorjunta:  alempi tykkikansi: 28 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 x 8 naulan tykkiä etukansi: 2 x 8 naulan tykkiä
Terrible-luokka oli Espanjan laivaston kahden kaksikantisen 68-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Alukset suunnitteli Edward Bryant ja ne perustuivat edeltäneisiin Jorge Juanin suunnitelmiin. Aluksista ensimmäinen tilattiin Cartagenasta 1. maaliskuuta ja toinen 11. maaliskuuta 1752.
Vuoden 1756 lopulla alusten puolikannen aseistusta täydennettiin 8 naulan tykkiparilla ja toinen tykkipari lisättiin 1793, jolloin myös etukannen aseistusta täydennettiin 8 naulan tykkiparilla.
Alukset

| Nimi (lempinimi) | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Terrible (San Pablo Apóstol) | Cartagena |  | 9. marraskuuta 1754 | 1755 | romutettu 1811 |
| Atlante (San José) | Cartagena |  | 21. joulukuuta 1754 | 1755 | romutettu 17. toukokuuta 1817 |
Ivan Švarný

| Ivan Švarný |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1984 (ikä 39) Nitra, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Pelinumero:  51
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Belleville Bulls (OHL( New Mexico Scorpions (CHL) HC Třinec (ČEL) HC Litvínov (ČEL) Medveščak Zagreb (KHL) Dinamo Minsk (KHL) Kärpät (SML) HC Slovan Bratislava (SloEL/KHL) HKm Zvolen (SloEL) HK Nitra (SloEL)
Ivan Švarný (s. 30. lokakuuta 1984 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja. Hänet on tunnettu pelityyliltään peruspuolustajana.
Ura > Seuraura

Švarný on HK Nitran kasvatti. OHL-joukkue Belleville Bulls varasi hänet 43. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2002. Švarný siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2002–2003, jolloin hän voitti pudotuspeleissä Bullsin sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Kaudella 2013–2014 Švarný oli runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+15=20. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi pelaamaan miesten pelejä Yhdysvaltoihin CHL-joukkue New Mexico Scorpionsiin.
Kaudeksi 2005–2006 Švarný palasi kotimaahansa ja siirtyi kasvattajaseuransa HK Nitran Extraliga-joukkueeseen. Hänen tulokaskautensa toi 53 runkosarjaottelussa tehot 3+5=8 ja 13 playoff-ottelussa tehot 3+2=5. Kaudella 2006–2007 Švarný oli joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 9+13=22. Hän sijoittui 146 minuutillaan koko Extraligan jäähypörssissä kuudenneksi. Kaudeksi 2007–2008 Švarný siirtyi Tšekin Extraligan HC Třineciin, josta hän vaihtoi kuitenkin kesken kauden samassa liigassa pelaavaan HC Litvínoviin. Kaudella 2008–2009 Švarný voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Kaudella 2009–2010 hän oli kuudella osumallaan Litvínovin eniten maaleja tehnyt puolustaja Karel Pilařin kanssa. Pudotuspeleissä Švarný jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Peter Jánskýn kanssa lukemalla +3.
Švarný palasi kaudeksi 2011–2012 taas kotimaahansa ja siirtyi HC Slovan Bratislavan riveihin. Hän teki ammattilaisuransa yhden kauden piste-ennätyksen tehoilla 9+20=29, joilla Švarný oli joukkueen tehokkain puolustaja ja sijoittui koko Extraligan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Hän oli myös kevään 2012 pudotuspelien tehokkain puolustaja tehoilla 3+7=10. Švarný voitti kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden ja hänet valittiin Extraligan tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2012–2013 Slovan siirtyi pelaamaan KHL:ään. Švarný teki ensimmäisellä KHL-kaudellaan runkosarjassa tehot 1+7=8.
Heinäkuussa 2013 Švarný siirtyi try-outille KHL:n kroatialaiseen laajennusjoukkue Medveščak Zagrebiin. Hänen koejaksonsa ei tuottanut jatkosopimusta, mutta elokuun lopulla Medveščak kuitenkin ilmoitti tehneensä Švarnýn kanssa uuden, vuoden mittaisen sopimuksen. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi KHL:n valkovenäläisjoukkue Dinamo Minskin riveihin. Švarnýn rooli jäi kuitenkin pieneksi ja hän ei pelannut joukkueessa enää toista sopimuskauttaan, vaan palasi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella HC Slovan Bratislavaan. Maaliskuussa 2016 Švarný teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2016–2017 Švarný nimettiin HC Slovan Bratislavan varakapteeniksi. Helmikuussa 2017 hän siirtyi kuitenkin loppukauden sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin, kun Slovan oli menettänyt mahdollisuutensa pudotuspeleihin ja Kärpät tarvitsi siirtotakarajalla vielä vahvistusta puolustukseensa. Kaudeksi 2017–2018 Švarný palasi taas kaksivuotisella sopimuksella Slovaniin.
Ura > Maajoukkueura

Švarný edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2013, 2014 ja 2016. Viimeisimmässä turnauksessa hänet valittiin Valko-Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Švarný on pelannut 111 A-maaottelua tehopistein 3+13=16.
Innokenti Tarbahov

Innokenti Innokentevitš Tarbahov (jak. Иннокентий Иннокентьевич Тарбахов, s. 8. maaliskuuta 1944) on sahalainen keittiömestari ja jakutialaisen perinneruoan asiantuntija.
Tausta

Tarbahovin äiti meni naimisiin 20 vuotta vanhemman tuberkuloosista kärsivän miehen kanssa ja poika jäi orvoksi ja joutui orpokotiin yhdeksänvuotiaana. Innokenti lähetettiin Krimille sanatorioon toipumaan tuberkuloosista. Siellä hän ensimmäisen kerran istui katettuun pöytään ja päätti tulla kokiksi.
Seitsemännen luokan jälkeen Tarbahovilla olisi ollut mahdollisuus päästä Irkutskiin teknilliseen kouluun, mutta hän päätti jäädä Namtsyyn kokin oppipohjaksi piirinruokalaan.
Tarbahov keräsi ja edisti perinneruokia jo 1960-luvulta lähtien ja kirjoittanut aiheesta useita kirjoja.
Hän työskenteli "Tygyn Darhan" -ravintolan pääkeittiömestarina ja brändin luojana Jakutskissa.
The Gods Awaken (albumi)

| The Gods Awaken Bjørn Lynne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Bjørn Lynne
 Tyylilaji: Elektroninen musiikki, Proge, Fantasy rock
 Kesto: 72.57
 Levy-yhtiö: Proximity Records
Bjørn Lynnen muut julkaisut
| Revive 2000 | The Gods Awaken 2001 | Accelerator 2001 |
The Gods Awaken Bjørn Lynnen vuonna 2001 julkaistu albumi. Lynne sai motivaation luettuaan Allan Colen "Timura"-fantasiakirjatrilogiaa. The Gods Awaken on Timura-trilogian kolmas ja viimeinen osa. Allan Cole on kirjoittanut levyä varten pienet johdannot, jotka löytyvät levyn mukana tulevasta vihkosesta. [lähde? ]
Kappaleet

The Dance of Hadin – 2:26
The Sisters of Asper – 8:13
Jooli's Song – 7:35
The Return of Safar Timura – 7:49
The Mural – 4:42
On Conjurer's Seas – 6:16
King Felino and the Slay Ground – 6:46
Lottyr, Lady of the Hells – 7:24
Two Kings in Hadinland – 14:12
The Ringmaster – 6:41
 [lähde? ]
Tiiamari Sievänen

Tiiamari Sievänen (s. 19. heinäkuuta 1994) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi liberona ja on pituudeltaan 166-senttimetrinen. Hän on pelasi liigassa kaudesta 2011–2012 kauteen 2022–2023. Hänen kasvattajaseuransa on Mäntyharjun Virkistys. Sievänen pelasi Suomen maajoukkueessa 47 ottelua ja kuului vuoden 2019 EM-kisoissa joukkueen kokoonpanoon.
Sievänen pelasi kauden 2017–2018 sveitsiläisseura Volero Zürichissä ja voitti Sveitsin-mestaruuden. Suomessa hän on saavuttanut SM-hopeaa HPK:n joukkueessa vuonna 2012 sekä LP Kangasalan joukkueessa vuosina 2015 ja 2022. Suomen Cupin hän on voittanut LP Kangasalan joukkueessa vuosina 2013 ja 2020. Cupissa hän sijoittui myös hopealle 2021. Liigassa hän pelasi kaikkiaan 352 ottelua.