stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Molotšna
Joen kuvaus > Sivujoet

Molotšna kuuluu keskisuuriin jokiin, minkä sivujoet ovat pinta-alaltaan pieniä jokia ja niiden valuma-alue ei ylitä 2 000 neliökilometriä. Yhteensä Molotšnalla on viisi sivujokea, joiden vedet ovat peräisin pääasiassa Tšernihivin alueelta:
vasemmanpuolisiksi sivujoiksi luetellaan Tokmak, Kurušan (Krulman) (64 km), Jušalny (94 km) ja Arabka (29 km);
oikeanpuolinen sivujoki on Tšingul (43 km)
Tokmakjoki
Tokmakin oikeanpuolinen sivujoki Sylykulak
Tulva Tšingulilla
Tšingulin sivujoki Otšeretovata
Nykyisin

Historiallisten kertomusten mukaan Molotšna oli aikoinaan purjehduskelpoinen joki. Muinaisina aikoina sitä pitkin purjehtivat suuret laivat ja näillä turkkilaisten kutsumilla "maitovesillä" uponneista aarteista kerrotaan jopa legendoja. Myös 1700–1900-luvuilla mainitaan, että Molotšna oli leveä ja syvä, koska siinä löytyivät samat kalat kuin Asovanmerestä. Joidenkin paikallisten muistojen mukaan Melitopolin kaupungin alaosassa oli kaupunkipuutarha ja siellä veneasema, josta sai vuokrata veneen ja tehdä veneretken. Molotšnajoki osoitti "luonteensa" vuosina 1909 ja 1937, jolloin Melitopolissa tulvi, alakaupunki oli kokonaan veden peidossa ja vesi tuhosi rakennuksia.
Nykyisin 1960-luvun puolivälissä uoman ruoppaustyöt ja suuren määrän lampien luominen johtivat jyrkästi lähteiden vähenemiseen, jotka olivat täyttäneet joen vedellä ikimuistoisista ajoista lähtien. Nyt näitä lähteitä on vain keväällä ja rankkasateiden aikana ja ne ovat enemmän kuin pieniä puroja. Viimeisen 30 vuoden aikana joen virtaama on vähentynyt yli kahdella kolmasosalla ja virtaavien purojen määrä on vähentynyt viidellä tai lähes puoleen. Kun vielä 20 tai jopa 30 vuotta sitten Molotšnajoessa oli virtaa, nykyään se on enimmäkseen kasvanut umpeen rinteiden ja tulvatasankojen kyntämisen, rantojen metsien hävittämisen, sateiden ja tulvien myötä, jonka seurauksena maata päätyi joen pohjalle.
Nykyisin maantieteellisestä sijainnistaan ja erittäin suuresta vedenkulutuksesta, alueella on akuutti vesipula. Molotšnajoen ruokokasvustoon kasvamista, liettymistä ja madaltumista koko pituudeltaan edensi sen varrelle noin sadan padon  mielivaltainen rakentaminen sekä maaseudun ja kaupunkialueiden tarpeisiin että kasteluun kalankasvatuksen käyttöön. Tällä hetkellä joki on hyvin matala, leveys ei ylitä 16 metriä ja syvyys ei ylitä 2 metriä. Kesäisin joki madaltuu entisestään.
Molotšnalla sijaitsee muun muassa kansallinen historiallis-arkeologinen museosuojeltu "Kam’jana Mohyla"-alue eli "Kivihauta". Tämä muistomerkki sijaitsee 12 kilometriä Melitopolista koilliseen, itse kivihaudan pinta-ala on 3 hehtaaria ja korkeus 2016-luvulla 12 metriä. Molotšnajoen vasemmalle rannalle 18 kilometriä Melitopolista koilliseen perustettiin 4. huhtikuuta 1846 Staroberdjanskyin metsänhoitoalue, mikä on nykyisin kansallisesti merkittävä maisemasuojelualue Ukrainassa. Suojelualueen asema myönnettiin 28. lokakuuta 1974, vuonna 2013 sillä oli pinta-alaa 993 ja v. 2015 1 000 hehtaaria, tämänhetkisen Staroberdyanskin metsätalouden kerrotaan levinneensä 3 200 hehtaarin alueelle. Molotšnan vasemmanpuolisen sivujoen Arabkan suulla sijaitsee 2 hehtaarinen v. 1982 suojelualue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Molotšna Wikimedia Commonsissa
Taiselu Sutenilla
Kivihauta Molotšnalla
Näkymät Molotšnalle
Tuija Pulkkinen (fyysikko)

Tuija Inkeri Pulkkinen (s. 1962) on suomalainen avaruusfysiikan tutkija, avaruustieteen ja -tekniikan professori ja Aalto-yliopiston vararehtori.
Hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1992. Hän  työskenteli Ilmatieteen laitoksessa tutkimusprofessorina ja Avaruus ja yläilmakehä-tutkimusohjelman päällikkönä vuoden 2010 loppuun asti. Pulkkisen erikoisaloja ovat magnetosfääri, avaruusplasmafysiikka ja revontulet.
Professori Pulkkinen siirtyi 1. tammikuuta 2011 Aalto-yliopiston Otaniemen kampuksen Sähkötekniikan korkeakoulun dekaaniksi.  Vuonna 2014 hänestä tuli Aalto-yliopiston vararehtori.
Professori Tuija I. Pulkkinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2001 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2011. Vuodesta 2014 alkaen hänet kutsuttiin Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi, mitä ennen hän toimi European Geophysical Unionin puheenjohtajana. Pulkkinen on Suomen Tiedeseuran jäsen.
FC Differdange 03

Football Club Differdange 03 on jalkapalloseura Differdangen kaupungista, Luoteis-Luxemburgista. Seura on perustettu vuonna 2003, kun AS Differdangen ja FA Red Boys Differdange fuusoituivat.  Seura on saavuttanut suurimmat saavutuksensa ennen vuonna 2003 erityisesti FA Red Boys Differdangen nimellä. Luxemburgin cupin seura on voittanut neljästi: 2010, 2011, 2014 ja 2015.
Teräspoika (Kon-El)

| Teräspoika |
| --- | --- |

Luoja(t):  Karl Kesel Tom Grummett
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Adventures of Superman nro 500 (kesäkuu 1993)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Conner Kent Kon-El (kryptonilainen nimi)
Status:  aktiivinen
Pituus:  170 cm
Paino:  68 kg
Ryhmäsidokset:  Teinititaanit
Edelliset ryhmäsidokset:  Young Justice
Henkilöllisyydet:  Koe 13 Teräsmies Projekti: Teräsmies Carl
Voimat:  Yli-inhimillisen vahva, telekineettiset voimat
Teräspoika (engl. Superboy) oikealta nimeltään Kon-El tai Conner Kent on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Karl Keselin ja Tom Grummettin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1993 Adventures of Superman -sarjakuvalehden numerossa 500.
Sarjakuva

Teräspoika on Teräsmiehen klooni. Hänet luotiin vuonna 1993 Teräsmiehen kuoltua Tuomiopäivää vastaan käydyssä kamppailussa. Luomisprojektin takana oli Projekti Cadmus, joka korvasi kuolleen Teräsmiehen luomallaan kloonilla Teräsmiehen DNA:sta. Edellisiin epäonnistuneisiin projekteihin nähden onnistuneeseen projektiin oli otettu myös ihmisen DNA:ta, Lex Luthorilta. Teräspojan ikä muutettiin keinotekoisesti teini-ikään ja häneen istutettiin tarvittava tieto mitä teini-ikäiset ovat oppineet. Ennen kuin koe oli valmis, Teräspoika pakeni Newsboy Legionin avulla.
Saavuttuaan Metropolisiin hän käytti nimeä Teräsmies, eikä hänellä ollut siviilinimeä. Oikean Teräsmiehen oletettiin olevankin elossa, joidenkin tahosta, mutta Teräspoika esitteli itsensä Teräsmiehen kloonina. Ensimmäisenä hän kertoi Lois Lanelle olevansa klooni, mutta tämä ei kuitenkaan ollut kiinnostunut. Myöhemmin Teräspoika törmäsi toiseen paikalliseen toimittajaan Tana Mooniin, joka uutisoi kloonista WGBS-kanavalle. Tämän myötä Teräspoika nousi julkisuuteen, josta hän myös piti erityisesti. Teräspoika kuitenkin käyttäytyi aluksi piittaamattomasti, jonka vuoksi eräs toinen paikallinen sankari Teräs nuhteli häntä. Sitä ennen Guardian-niminen sankari ehti varoittaa häntä olemaan tarkkana, sillä Cadmus ei unohtaisi häntä noin vain.
Vuosia myöhemmin Teräsmiehen palattua kuolleista Teräspoika joutui luopumaan Teräsmies-nimestään ja ottamaan käyttöönsä Teräspojan nimen. Hän lähti kiertelemään maailmaa ja päätyi Havaijille toimimaan sankarin tehtävissä.
Vuosia myöhemmin Teräspoika liittyi Kyborgin organisoimaan Teinititaaneihin.
Infinite Crisis -tarinassa Teräspoika kuoli Superboy-Primea vastaan käydyn taistelun seurauksena, mutta hänet herätettiin henkiin Final Crisis -tarinassa.
Muissa medioissa > Televisiossa > Young Justice

Teräspoika esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa 26. marraskuuta 2010 Young Justicessa. Hahmon äänenä toimii Nolan North.
Teräspoika on sarjassa Cadmusin projekti Kr, joka on luotu Teräsmiehen DNA:sta. Kolme nuorta sankaria Robin, Vesipoika ja Poika Salama löytävät hänet vahingossa ja päättävät vapauttaa laitoksesta. Sittemmin Teräspoika liittyi kolmikon kanssa Young Justice ryhmään pelastaakseen maailmaa.
Muissa medioissa > Televisiossa > Smallville

Smallvillen viimeisellä kaudella tuotiin esiin Lex Luthorin nuori klooni, Aleksander, joka vanheni kauden aikana lapsesta teini-ikään huimaa vauhtia. Kun Aleksander alkoi menettää muistojaan Lex Luthorin elämästä, hänen paljastettiin omaavan kryptonilaisen voimia, jotka hänelle oli annettu Clark Kentin DNA:lla, jonka alkuperäinen tarkoitus oli tasapainottaa kiihtyvää ikääntymistä. Aleksander sai uuden elämänsä mukana uuden nimen Conner ja myöhemmin Clark Kentin hyväksyneenä tämän veljenään, myös sukunimen Kent. Häntä esitti Lucas Grabeel.
Muissa medioissa > Televisiossa > Titans

Teräspoika esiintyi Titans -televisiosarjassa, jossa häntä esitti Joshua Orpin.
Muissa medioissa > Televisiossa > Reign of the Supermen

Teräspoika esiintyi animaatioelokuvassa Reign of the Supermen, jossa häntä ääninäytteli Cameron Monaghan.
Videopeleissä

Teräspoika esiintyi pelattavana hahmona The Death and Return of Superman -pelissä.
Teräspoika esiintyi pelattavana hahmona Young Justice: Legacy -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Nolan North.
Teräspoika esiintyi ei-pelattavana hahmona DC Universe Online -pelissä.
Teräspoika esiintyi pelattavana hahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham pelissä, jossa häntä ääninäytteli Scott_Porter.
Teräspoika esiintyi pelattavana hahmona Lego DC Super Villains pelissä, jossa häntä ääninäytteli Yuri Lowenthal.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010– | Nolan North | Young Justice |  |  |
| 2011 | Lucas Grabeel | Smallville |  |  |
Uuteen maailmaan

| ”Uuteen maailmaan” Saurus |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Neon Saurus
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2009
 Formaatti: MP3
 Tuottaja(t): Pik3
 Tyylilaji: rap, elektroninen musiikki
 Kesto: 03.44
 Levy-yhtiö: Karma Musiikki
Sauruksen muut singlet
|   | ”Uuteen maailmaan” 2009 | ”Luonnonvoima” 2009 |
Uuteen maailmaan on rap-yhtye Sauruksen ensimmäinen single yhtyeen neljänneltä Neon Saurus -studioalbumilta. Single julkaistiin digitaalisessa muodossa 2. maaliskuuta 2009. Kappaleen musiikkivideo nähtiin ensimmäisen kerran Summeri-ohjelmassa kesäkuussa 2009. Kappale sisältää samplen Ryuichi Sakamoton Merry Christmas Mr. Lawrence -kappaleesta.
| n k Saurus |
| --- | --- |
 Kesken  Pik3 
Studioalbumit:  Shelley Duvallin silmät  400 000  Son dynyy  Neon Saurus  Elossa  VI 
Singlet:  ”Uuteen maailmaan”  ”Luonnonvoima”  ”Bailataa” 
Kokoelmilla:  Mestarisoundi - Soundcheck 2007  Syvällä pelissä - Kokoelma vol. 1  Suomihiphoppia Vol. 5  Suomihiphoppia Vol. 6 
Muut julkaisut:  Kesken - Jäi  Nektaryn Seq & Kardoklikk - Trophikal Boyzz
FK Tšornomorets Odessa

FK Tšornomorets Odessa, venäjäksi Tšernomorets, on jalkapalloseura Odessan kaupungista Mustanmeren rannalta Ukrainasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Ukrainan pääsarjassa.
Historia > Taustaa

Odessaan jalkapallo tuli englantilaisten merimiesten mukana. Englantilaiset perustivat kaupunkiin vuonna 1878 Odessan brittiläisen urheiluseuran (ОБАК, Одесский Британский Атлетический Клуб). Odessalaisen jalkapallohistorioisijan B. Galinskyn mukaan kyseessä oli koko silloisen tsaarin Venäjän ensimmäinen jalkapalloon erikoistunut urheiluseura. OBAK pelasi otteluita lähinnä Odessan satamaan saapuneiden laivojen brittiläisiä merimiehiä vastaan. Seura oli sallittu vain briteille. Ensimmäiset rekisteröidyt jalkapalloseurat perustettiin opiskelijoiden keskuudessa vuonna 1907. Seuraavana vuonna opiskelijoiden yhdistynyt joukkue kohtasi OBAKin ja ottelu päättyi 1-0-voittoon. Seuraavien vuosien aikana kaupungissa perustettiin lisää jalkapalloseuroja ja pian ne muodostivat pian oman liigansa, jossa myös OBAk oli mukana.
Vaikka jalkapallotoiminta Odessassa oli vilkasta, oli epäselvää, mikä oli kaupungin jalkapallon taso verrattuna muihin Venäjän kaupunkeihin. Ensimmäinen Venäjän mestaruussarja järjestettiin vuonna 1912, mutta Odessa pääsi kohtaamaan kovia venäläisjoukkueita vasta vuotta myöhemmin. Sarja oli jaettu kahteen lohkoon, pohjoiseen ja etelään, jossa pohjoisessa pelasivat Moskovan ja Pietarin joukkueet ja etelässä Ukrainan joukkueet. Odessa voitti Nikolajevin (nyk. Mykolajiv) joukkueen 3-2, H’ersonin urheilukerhon murskalukemin 10-0 ja Harkovan 2-0. Loppuottelussa Odessa kohtasi Pietarin joukkueen kotikentällään neljäntuhannen silmäparin edessä. Joukkue alkoi vierasjoukkueen painostuksella, mutta Odessan puolustus kesti hyökkäysyritykset. Odessa voitti ottelun lopulta 4-2 (tilanteen oltua tauolla 1-1) ja näin siitä tuli historian toinen Venäjän jalkapallomestari. Joukkueessa pelasi lukuisia englantilaisia, mm. useita maaleja tehnyt Jacobs. Vuonna 1914 odessalaiset pelasivat istanbulilaisen suurseuran Fenerbahçen kanssa kolme ottelua, joista molemmat saavuttivat yhden voiton sekä tasapelin. 1913 odessalainen Grigori Bogemski pääsi Venäjän maajoukkueeseeNoin, jonka pelaajisto koostui pääosin pietari- ja moskovalaisista. Samoihin aikoihin perustettiin Odessan Sporting-club.
Historia > 1921–1935

Mustanmeren merimiehistä koostunut joukkue, jota voidaan jossakin määrin pitää nykyisen seuran historiallisena edeltäjänä, voitti 1920-luvulla viidesti kaupungin mestaruuden. Noina aikoina kaupungissa perustettiin lukuisia jalkapalloseuroja, kuten Mestran, Kanatšiki, tupakkatehtaan Petrovtsy, Komsomol, Molot, Janvartsy, Pištševiki, PKH, miliisien Olimp ja GPU:n Spartak. Stadioneita ei ollut, kenttiä rakennettiin talkootyönä. Parhaimmillaan kaupungissa oli jopa sata jalkapallojoukkuetta jaettuina eri lohkoihin ja divisiooniin. Vahvin joukkue oli Mestran.
Vuonna 1925 odessalaisten joukkue pelasi tasapelin Neuvostoliiton maajoukkueen kanssa. Odessan pelin sielu oli Kanatšikin Aleksandr Štraub, joka pelasi monta vuotta maajoukkeessa ja muodosti vaarallisen parivaljakon yhdessä Mihail Malhasovin kanssa. Puolustuksessa pelasi Anton Žuk. Odessan joukkue pelasi vuosikymmenen mittaan paljon myös muita ukrainalaisia joukkueita vastaan. 1921 Harkovassa pelattiin ensi kertaa Ukrainan jalkapallomestaruudesta, johon osallistui kahdeksan joukkuetta. Odessa voitti Jekaterinoslavin 5-1 ja Nikolajevin 1-0, mutta hävisi loppuottelussa Harkovalle 0-2. Seuraavana syksynä järjestettiin Ukrainan valtakunnallinen olympiadi, missä Odessa voitti Kiovan välierissää 5-2 ja eteni loppuotteluun Harkovaa vastaan. Loppuottelussa Harkova voitti, mutta protestoinnin seurauksena ottelu uusittiin ja tällä kertaa odessalaiset voittivat 2-1. 1923 järjestettiin Ukrainan ensimmäinen spartakiadi, jossa Odessa hävisi heti aausottelussa Harkovalle rangaistuspotkumaalilla. Joukkueen pelaajiston rungon muodostivat Mestranin pelaajat kuten maalivahti Ivan Tipikin ja kenttäpelaajat Vasili Kotov, Aron Kogan, Lev Tšernobylski, Pusik Koval, Valentin Prokofjev, Vasili Zinkevitš ja Andrei Sadkevitš. Muita pelaajia olivat mm. Aron Ševidov, Aleksandr Zlotševski ja Pjotr Roman. Vuoden 1924 spartakiadissa Odessa murskasi Donetsin laakion joukkueen 6-1 mutta hävisi jälleen Harkovalle 0-1.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Vitonen (jalkapallo)

| Vitonen |
| --- | --- |

Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Suomi
Joukkueita:  190
Sarjataso:  7.
Ylempi taso:  Nelonen
Alempi taso:  Kutonen
Vitonen on Suomen jalkapalloilun seitsemänneksi korkein sarjataso. Sarja perustettiin vuonna 1973lähde? nimellä V divisioona. Nimi muutettiin Vitoseksi 1990-luvulla. Vitonen on jaettu 20 lohkoon ja sitä hallinnoi Suomen Palloliiton 11 lääniä. Vitosen joukkueet kilpailevat myös Suomen Cupissa. Vitosesta voi myös pudota Kutoseen.
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 1

Espoon Palloseura/2
Etelä-Espoon Pallo/Keltavihree
FC Kirkkonummi/2
FC Pelifiilis, Espoo
FC Wild/2, Kirkkonummi
Karkkilan Jalkapalloseura
Kauklahden Pyrintö
Nummelan Palloseura/2
Olarin Kiksi, Espoo
Virkkalan Tarmo, Lohja
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 2

Etelä-Espoon Pallo/Renat
FC Kasiysi, Espoo
FC Pohjois Haagan Urheilijat/Regents
Grankulla IFK Fotboll/2, Kauniainen
Laaksolahden Atleettiklubi, Helsinki
Leppävaaran Pallo/2, Espoo
Pallo-Pojat Juniorit/LeJa
Pajamäen Pallo-Veikot/Seos
Pohjois-Espoon Ponsi
SexyPöxyt, Espoo
Gilla FC, Jätkäsaari
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 3

Club Latino Español
Etelä-Espoon Pallo/United
FC Babylon, Helsinki
FC Football Club Helsingfors
FC POHU/Futboleros
FC Puimur/2
Helsingin Ponnistus/2
HJK/Kantsu
Pajamäen Pallo-Veikot, Helsinki
Pallo-Pojat Juniorit/Lauttasaari
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 4

Colo-Colo, Helsinki
Ellas, Helsinki
Etu-Töölön Urhot
FC Germania Helsinki
FC Helsingin Pumppu
FC Kiffen/2
FC POHU/Simpsons
FC Tavastia
Helsingin Jalkapalloklubi/Yellow
Töölön Vesa/Töölö
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 5

FC Hieho, Helsinki
FC Pohjois Haagan Urheilijat/KY United
FC Spital, Helsinki
Helsingin Jalkapalloklubi/LSalo
Jokerit FC, Helsinki
Kanuunoiden Kerma
Käpylä Maanantai
Laajasalon Palloseura/Kuninkaat
SAPA/2, Helsinki
Toukolan Teräs/Ratapihan Dynamo, Helsinki
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 6

Atlantis FC/PM
FC Kontu/KoVa
FC Viikingit/Mordor
Itä-Hakkilan Kilpa
Laajasalon Palloseura/2
Malmin Palloseura/Atletico Akatemia
MLHF FC, Helsinki
Puistolan Urheilijat/86
Roihuvuoren Ruisku, Helsinki
Suurmetsän Urheilijat SUMU, Helsinki
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 7

Ares -86, Hyvinkää
FC Anatolian Kotkat, Vantaa
Itä-Hakkilan Kilpa/Sensaatio
Keravan Pallo-75/SaPo, Kerava
Koivukylän Palloseura/Dynamo, Vantaa
Pakkalan Palloseura, Vantaa
Pallokerho-09, Hyvinkää
Riihimäen Palloseura/2
Riipilän Raketti, Vantaa
Tuusulan Palloseura/2
Joukkueet kaudella 2022 > Eteläinen > Lohko 8

FC Kuusysi/2, Lahti
Elimäen IFS (Korian Klubi), Kouvola
Haminan Työväen Palloilijat
Järvenpään Palloseura/U23
Järvelän Jäppärä, Kärkölä
Kellokosken Alku, Tuusula
Kotkan Kiri
Liljendal Idrottsklubb
Nastolan Nopsa, Lahti
Union Plaani/17
Joukkueet kaudella 2022 > Itäinen > Lohko A1

Juankosken Pyrkivä, Kuopio
Kiuruveden Palloilijat
Nilsiän Pallo-Haukat
Rautavaaran Raiku
Siilinjärven Palloseura
Joukkueet kaudella 2022 > Itäinen > Lohko A2

FC Tarzan, Kuopio
Kuopion Jalkapallokerho/2
Männistön Elo/2, Kuopio
Puijon Pallo/Kultakoevet, Kuopio
Suonenjoen Pallo 52
WJK Varkaus/2
Joukkueet kaudella 2022 > Itäinen > Lohko A3

Amateur Football Club Keltik/2, Joensuu
Joensuun Palloseura
Juniori-Hurtat, Lieksa
Juuan Palloseura
Lehmon Pallo-77/3, Kontiolahti
Outokummun Pallo -84
Ylämyllyn Yllätys, Liperi
Joukkueet kaudella 2022 > Itäinen > Lohko B

FC Potkupallo, Lappeenranta
LAUTP, Lappeenranta
Luumäen Pojat, Luumäki
Mäntyharju Jäntevä
Otavan Viesti, Mikkeli
Juniori STPS, Savonlinna
Taipalsaaren Kisa, Taipalsaari
Joukkueet kaudella 2022 > Itäinen > Lohko C

BET/Harjun Potku, Jyväskylä
FC Soho, Jyväskylä
Joutsan Seudun Pallo
Jyväskylän Komeetat/2
Kampuksen Dynamo, Jyväskylä
Keuruun Pallo/2
Petäjäveden Petäjäiset
SOULS AC, Jyväskylä
Vihtavuoren Pamaus, Laukaa
Äänekosken Huima/Urho 2
Joukkueet kaudella 2022 > Läntinen > Lohko A1

AFC Campus, Turku
FC Ruskon Pallo, Rusko
Kuuvuoren Laaki, Turku
Liedon Pallo 2
Littoisten Työväen Urheilijat 2, Lieto
Loimaan Palloseura
Maskun Palloseura 2
Turun Pallo-Veikot
Turun Pallokerho 2
Turun Raittius Kerho
Turun Weikot 2
VG-62/2, Naantali
Joukkueet kaudella 2022 > Läntinen > Lohko A2

Atletiikko Klubi Turku
FC Boda, Kemiönsaari
FC Global, Turku
FC Komar, Turku
Kaarinan Palloseura
Littoisten Työväen Urheilijat
Peimari United 2, Sauvo
Piikkiön Palloseura
Salon Wilpas 2
Turun Kisa-Veikot
Joukkueet kaudella 2022 > Läntinen > Lohko A3

Euran Pallo 2
FC Ulvila
Harjavallan Pallo
Karhu-Futis, Pori
Mäntyluodon Kiri
Noormarkun Koitto
Porin Palloilijat
Uudenkaupungin Pallokerho
Joukkueet kaudella 2022 > Läntinen > Lohko B

FC Kangasala
Forssan Jalkapalloklubi
Nekalan Pallo, Tampere
Nokian Palloseura/2
Pispalan Ponnistus-79
Tampere Africans Sports
Tampereen Ilves/4
Urjalan Palloseura
Vierasjoukkue, Tampere
Viialan Peli-Veikot, Akaa
Ylöjärvi United FC
Ylöjärven Ilves
Joukkueet kaudella 2022 > Läntinen > Lohko C1

Bollklubben-48 (BK-48), Vaasa
FC KOMU, Mustasaari
FC Kuffen
FC Päntäne, Päntäne, Kauhajoki
Nurmon Pallo, Nurmo, Seinäjoki
Lapuan Ponnistus-90
SJK-juniorit/2
Sepsi-78, Seinäjoki
Seinäjoen Sisu
Suvilahden Sisu, Vaasa
Teuvan Pallo (TePa)
Töjby FC, Närpiö
Joukkueet kaudella 2022 > Läntinen > Lohko C2

Black Eagles, Pietarsaari
Hovsala Bollklubb, Kruunupyy
IF Standard, Purmo, Pedersören kunta
IK Myran, Kruunupyy
Kalajoen Pallo
Kokkolan Palloseura 1962
Oulaisten Huima
Pedersöre Fotbollsförening
Rytimäen Pallo-Kerho -84, Kokkola
Team Väsymättömät, Kaustinen
Terjärv Ungdoms Sportklubb
Joukkueet kaudella 2022 > Pohjoinen

FC Santa Claus Napapiiri, Rovaniemi
Joku Paikallinen Joukkue, Oulu
Kajaanin Palloilijat
Kemin Palloseura/2
Keminmaan Pallo
Kolarin Kontio
Oulun Jalkapalloklubi
Ponkilan Panntterit/2, Muhos
Sodankylän Pallo
Koivulampi (Vesanto)

| Koivulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°50′01″N, 26°33′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Laskoja:  oja Sonkariin 
Järvinumero:  14.762.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  1,445 km  
Pinta-ala:  5,638 ha  
Suurin syvyys:  1,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoivulampi 
Koivulampi on Pohjois-Savossa Vesannolla Sonkarin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Sonkarin alueeseen (14.762) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101 metriä mpy.
Royal Exchange (Lontoo)

| Royal Exchange |
| --- | --- |

Sijainti:  Lontoon City, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  51°30′49″N 0°05′14″W﻿ / ﻿51.513611111111°N 0.087222222222222°W﻿ / 51.513611111111; -0.087222222222222
Rakennustyyppi:  Rakennus
Rakennusmateriaali:  Portlandkivi
Tyylisuunta:  Uusklassinen arkkitehtuuri
Suunnittelija:  William Tite (en)
 fiRoyal Exchange 
  
Royal Exchange on historiallinen kauppakeskus Lontoon Cityssä, Bank Junctionin itälaidalla. Uusklassisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti William Tite, ja se valmistui vuonna 1844. Paikalla on ollut kaksi muutakin Royal Exchange -nimistä rakennusta, joista molemmat tuhoutuivat tulipalossa. Nykyinen rakennus suojeltiin Grade I -luokan kohteena 1950.
Thomas Gresham rakennutti ensimmäisen Royal Exchangen kokoontumispaikaksi kauppiaille, ja kuningatar Elisabet vihki sen käyttöön vuonna 1571. Huonotapaisina pidettyjä pörssimeklareita ei kuitenkaan päästetty aluksi rakennukseen ja he joutuivat käymään kauppaa muualla 1600-luvun ajan. Kaupankäynti osakkeilla lopetettiin rakennuksessa toisen maailmansodan myötä eikä sitä aloitettu koskaan uudelleen. Nykyään rakennus toimii kauppakeskuksena, jossa on luksustuotteiden myymälöitä ja kalliita ravintoloita, esimerkiksi Fortnum & Mason.
Koko historiansa ajan Royal Exchangen portailta on luettu kuninkaallisia kuulutuksia – viimeksi 10. syyskuuta 2022, kun Charles III julistettiin kuninkaaksi.