stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korsbergan piiri

Korsbergan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Korsbergan piiri (Länsi-Götanmaa), piiri Hjon kunnassa
Korsbergan piiri (Småland), piiri Vetlandan kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Korsberga distrikt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Korsholman kuninkaankartano

Korsholman kuninkaankartanon (Korsholms kungsgård) perusti 1550-luvulla Kustaa Vaasa (1496–1560). Vanhan Vaasan alueella sijainneen kuninkaankartanon tehtävänä oli toimia mallitilana alueen talonpojille. Paikalle muodostettiin 1858 ruotsinkielinen Korsholman maamieskoulu (Korsholms lantmannaskola).
Ko Kham

Ko Kham
| --- | --- |
Muut nimet:  หอยเม่น
Sijainti:  Trat  Thaimaa
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ko Kham on pieni saari Ko Mak -saaren lähellä Ko Changin merikansallispuistossa, Tratin provinssissa, Thaimaassa.
Ko Kham -saarelle on helppo meloa merikajakilla Ko Mak -saarelta.  Sinne on myös mahdollista kävellä alhaisen laskuveden aikaan. Ko Kham -saarella on mukavia snorklauspaikkoja, riippuen tuulensuunnasta.  Erityisesti eteläpuolella on ranta, jossa meri on usein rauhallinen, mukava hiekkadyynit, mustia laavakiviä, joihin on kiinnittynyt koko joukko simpukoita. Siellä voi myös nähdä erilaisien rapujen juoksentelevan.  Mustien kivien lähellä voi nähdä mustia merisiilejä, joilla on pallomainen keskus, noin 15-30 senttimetriä halkaisijaltaan, ja ohuita piikkejä, noin 30-50 senttimetriä pitkiä.  Piikkien päissä on ilmeisesti myrkyllisiä neuloja, jotka voivat katketa ihon sisään.  Paikallisten mukaan myrkky on kiusallista ja kivuliasta mutta ei kuolettavaa.  Mikäli neuloja saa ihoonsa, pitäisi ne rikkoa esimerkiksi lyömällä sopivan kokoisella kivellä ne pirstaksi ihon sisään. Thain kielellä nimi on Hoi Ment (หอยเม่น).
Kuvia

Ko Khamin ranta ja hiekkasärkkä.
Majoja Ko Khamin rannassa.
Vulkaanista kiveä Ko Khamin rannassa.
Kiertävä Sirkusorkesteri

| Kiertävä Sirkusorkesteri Pellekaija Pum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Reijo Aittakumpu, Kivi-Studio
 Tyylilaji: Lastenmusiikki
 Kesto: 40.14
 Levy-yhtiö: Daigado / Laku ry
Pellekaija Pum muut julkaisut
| -  | Kiertävä Sirkusorkesteri 1995 | Pullopostia 1998 |
Kiertävä Sirkusorkesteri on lastenmusiikkiyhtyeen Pellekaija Pum studiolevy.
Kappaleluettelo

Venyvä kääpiö
Pellekaija Pum
Pissapoika
Merirosvolaulu
Onni ja Senkin Pöllöpäät
Noitasoppaa
Niin minäkin
Matkimustutka
Halonhakkauslaulu
Kanelinalle
Setä Sinisen Blues
Voihan Papana
Etana ja Perhonen
Kapun laulu
Vaarin baari
Unipiirros
Sävel ja sanat Pekka Tonttila, paitsi 4, 7, 9, 15 säv. & san. Matti Salo
Sovitukset Sirkusorkesteri ja torvisovitukset (8) Reijo Aittakumpu
Soittajat

Tapani Jämsen, rummut, lyömäsoittimet
Juha Mäntylä, haitari
Pekka Suominen, bassot
Pekka Tonttila, laulu, mandoliini, kitara, kazoo
Matti Salo, kitara, mandoliini, laulu
Soittajat > Vierailevat soittajat

Pete Pethman, kitara
Pepe Ahlqvist, huuliharppu (11)
M. A. Numminen, scat-laulu (3), banjo
Kaarle Fabritius, tuuba
Timo Lehtovaara, saksofoni, tuohihuilu, irlantilainen huilu
Pasi Piispanen, trumpetti
Vuokko Hovatta, laulu (4, 12)
Reijo Aittakumpu, stemmalaulu
Soittajat > Kuoro

Orkesterin lisäksi:
Vuokko Hovatta
Päivi Mäntylä
Reijo Aittakumpu
Lapsikuoro
Teresa Ekman
Roos Hannikainen
Elena Leeve
Max Mäkinen
Heini Mäntylä
Sakari Mäntylä
Veera Tonttila
Iiris Tonttila
Veera Vuorela
Väinö Ahla

Väinö Ahla
Väinö Jeremias Ahla (4. marraskuuta 1890 Helsinki – 4. heinäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen maanmittari ja juristi. Ahla toimi Maanmittaushallituksen pääjohtajana vuosina 1929–1950 ja Korkeimman oikeuden jäsenenä vuosina 1950–1960.
Väinö Ahlan isä oli ylijunailija Jeremias Ahla ja hänen vanhempi veljensä Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti E. J. Ahla.
Väinö Arjava

Väinö Arjava (alk. Lamberg; 23. tammikuuta 1899 Sortavala – 10. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja konserttimestari, director musices. Hän sai Sortavalassa musiikinopetusta urkuri Onni Pakariselta sekä pianisti Bertta Relanderilta (o.s. Wiger), joiden säestyksellä esitti jo silloin mm. Max Bruchin viulukonserton ja Ludwig van Beethovenin Kevät-sonaatin. Saatuaan stipendin hän pääsi 1917 Helsingin musiikkiopistoon (myöh. Sibelius-Akatemia). Siellä hänen opettajiaan olivat Heikki Halonen ja Leo Funtek. Pariisissa Arjava opiskeli Yvonne Astrucin johdolla 1935.
Helsingin kaupunginorkesterin I viuluun Arjava kiinnitettiin 1920. Hänet valittiin 2. konserttimestariksi 1934, missä virassa hän oli vuoden 1960 loppuun lukuun ottamatta jaksoa 1942–45, jolloin toimi 1. konserttimestarina.
Arjava konsertoi ja esiintyi orkestereiden solistina kotimaassa. Puolisonsa, pianisti Kaisa Arjavan kanssa hän esitti radiossa merkittävän osan klassisesta sonaattikirjallisuudesta. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajajäseniä. Myös hänen tyttärensä Ritva Arjava on pianisti.
Jouhikkoperinteen tutkimukseen Väinö Arjava antoi arvokkaan panoksen välittäessään kansanmusiikintutkija A. O. Väisäselle yhteyden kansansoittaja-isäänsä Pekka Lambergiin, joka sitten pyynnöstä rakensi kaksi jouhikkoa sekä soitti sävelmiään, joiden julkaisukuntoon saattamisessa Arjava auttoi tutkijaa.
Vähä Petäjäjärvi (Orivesi)

| Vähä Petäjäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°47′04″N, 24°12′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  Rimminoja 
Järvinumero:  35.745.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  172 m  
Rantaviiva:  1,719 km  
Pinta-ala:  8,82 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Petäjäjärvi 
Vähä Petäjäjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Lauttakulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen pohjoispäässä on kapea lahti, johon Iso Petäjäjärven laskuoja laskee. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä on neljä vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Lauttakulmalta, missä kulkee Kaanaan ja Hirsilän välinen yhdystie 14281.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 172 metriä mpy. Järveen ei ole johdettu metsäojia, mutta Isolta Petäjäjärveltä laskee oja järven läpi etelään, missä se jatkaa Rimminlammin kautta Rimminojana yhtyen Rooppinojaan Rimmin kankaalla Rimmin kämpän lähistöllä. Oja jatkaa Haikaranojan ja myöhemmin Haikarajoen nimellä kaakkoon päin.
Historiaa

Vasta vuoden 1986 peruskartassa järven lähelle oli karttaan merkitty varaumat metsäautoteille. Siihen asti järvi oli erämaajärvenä, mutta pian tien jälkeen sen rannoille rakennettiin ensimmäiset vapaa-ajan asunnot.
Vince Carter

| Vince Carter |
| --- | --- |
 Carter helmikuussa 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vincent Lamar ”Vince” Carter
Syntynyt: 26. tammikuuta 1977 (ikä 47) Daytona Beach, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Vinsanity, Air Canada
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  198 cm
Paino:  100 kg
Nyk. joukkue:  Atlanta Hawks
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  5. varaus 1998 (Golden State Warriors)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1995–1998:  Pohjois-Carolina (Chapel Hill)
Seurajoukkueet
1998–2004 2004–2009 2009–2010 2010–2011 2011–2014 2014–2017 2017–2018 2018–2020:  Toronto Raptors New Jersey Nets Orlando Magic Phoenix Suns Dallas Mavericks Memphis Grizzlies Sacramento Kings Atlanta Hawks
Maajoukkueet
2000–2003:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
www.vincecarter15.com
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 |  |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puerto Rico 2003 |  |  |
Vincent Lamar ”Vince” Carter (s. 26. tammikuuta 1977 Daytona Beach, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. Carterin pitkään NBA-uraan lukeutuu muun muassa kahdeksan tähdistöottelua ja vuoden 1999 NBA:n vuoden tulokas -palkinto. Hänet muistetaan myös vuoden 2000 NBA:n donkkikilpailun voitosta.
Elämä ja urheilu-ura

Carter opiskeli Mainland High Schoolissa sekä Pohjois-Carolinan yliopistossa. Carteria valmensivat Dean Smith ja Bill Guthridge. Hän on osallistunut lukuisia kertoja NBA:n tähdistöotteluun ja voitti vuoden 1999 NBA:n vuoden tulokas -palkinnon.
Ammattilaisuransa Toronto Raptorsissa vuonna 1998 aloittanut Carter siirtyi 17. joulukuuta 2004 New Jersey Netsiin. 25. kesäkuuta 2009 hän siirtyi Orlando Magiciin ja joulukuussa 2010 Phoenix Sunsiin. Tämän jälkeen hän on edustanut Dallas Mavericksia 2011–2014, Memphis Grizzliesiä 2014–2017, Sacramento Kingsiä 2017–2018 sekä Atlanta Hawksia vuodesta 2018.
Carter kuului Yhdysvaltain miesten maajoukkueeseen, joka voitti vuonna 2000 kultamitalin Sydneyn kesäolympialaisissa ja vuonna 2003 Amerikan-mestaruuden.
NBA-pelaaja Tracy McGrady on Carterin sukulainen (kolmansia serkkuja). He aloittivat samoihin aikoihin Toronto Raptorsissa.
Carter ilmoitti uransa lopettamisesta 25. kesäkuuta 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vince Carter Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 2000
4 Smith |
5 Kidd |
6 Houston |
7 Mourning |
8 Hardaway |
9 Carter |
10 Garnett |
11 Baker |
12 Allen |
13 McDyess |
14 Payton |
15 Abdur-Rahim |
Valmentaja Tomjanovich
Walther Wenck

| Walther Wenck |
| --- | --- |
 Walther Wenck
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1900  Wittenberg, Saksa
Kuollut: 1. toukokuuta 1982 (81 vuotta)  Ried im Innkreis, Ylä-Itävalta
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Weimarin tasavalta  Kolmas valtakunta
Palvelusvuodet:  1920–1945
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  General der Panzertruppe
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi
 Nimikirjoitus
Walther Wenck (18. syyskuuta 1900 – 1. toukokuuta 1982) oli saksalainen kenraali. Hän oli toisessa maailmansodassa nuorimpia Adolf Hitlerin kenraaleista ja komensi sodan loppuvaiheessa 12. armeijaa. Hän antautui yhdysvaltalaisille joukkoineen välttääkseen joutumasta puna-armeijan vangiksi. Hän oli tärkeässä roolissa Berliinin taistelussa ennen antautumistaan. Wenck joutui sotavankileirille, mutta hänet vapautettiin vuonna 1947. Wenck kuoli auto-onnettomuudessa Bad Rothenfeldessa vuonna 1982.
Korsholman linnalääni

Suomen alueen linnaläänit 1595-1634
Korsholman linnalääni oli keskiaikainen ruotsalainen linnalääni Perämerta ympäröivällä alueella. Linnalääni ulottui alun perin Uumajan seudulta lännessä aina Vaasaan saakka idässä. Se sai nimensä Vaasan edustalla olevasta Korsholman linnasta, joka mainitaan ensimmäisen kerran 1384 Bo Joninpoika Gripin testamentissa nimellä Krytzeborg.
Bo Joninpoika oli vuodesta 1374 ollut kaikkien Suomen läänien sekä Suur-Hälsinglandin hallitsija. Hänen kuolemansa jälkeen vitaaliveljet kuten Arent Styke olivat herroina Korsholmassa, mutta luovuttivat 1399 linnan alueineen kruunulle. Kuningatar Margareeta I asetti entisen vitaaliveljen Otte Peccatelin linnanvoudiksi. Bridget Ottentytär Peccatel, joka oli todennäköisesti hänen tyttärensä, nai vuonna 1428 Nils Gustafinpoika Båtin Rossvikin suvusta. Hänestä tuli seuraava Korsholman linnan vouti.
Viimeistään tähän aikaan Perämeren ympäristö muodosti erillisen linnalääniin. Hallinnollinen yhteys Hälsinglandiin oli lopullisesti katkennut.
Vuonna 1413 tehtiin verollepano seuraavissa Korsholman linnaläänin pitäjissä: Mustasaari, Kyrö, Kemi ja Ranta (muodostivat yhden pitäjän), Tornio, Luulaja, Piitime, Skellefteå, Lövånger, Bygdeå ja Uumaja.
Nils Gustafinpojan kuoleman jälkeen valtionhoitaja Kaarle VIII Knuutinpoika Bonde otti haltuunsa Korsholman linnaläänin ja koko Suomen. Hänen vastustajansa Krister Niilonpoika Vaasa onnistui kuitenkin voittamaan kuningas Kristoferin luottamuksen ja sai riistettyä Kaarle Knuutinpojalta suuren osan läänistä. Ratkaisu johti siihen että Korsholman linnalääni jaettiin vuonna 1435 kahteen laamannikuntaan Upsalan ja Turun hiippakuntien välisen rajan mukaisesti, Kemijoesta hieman pohjoiseen.
Vuonna 1441 myös itse lääni jaettiin saman rajan mukaisesti. Entisen suurläänin länsiosaa alettiin nimittää Västerbotteniksi ja itäosaa Pohjanmaaksi (ruots. Österbotten). Tästä lähtien Korsholman lääni käsitti ainoastaan Pohjanmaan. Kaarle Knuutinpojan jälkeen lääniä hallitsivat useat muut Ruotsin ylimykset. Tunnetuimpia heistä on Sten Sture vanhempi. Vuoden 1634 lääniuudistuksen jälkeen entisen Korsholman linnaläänin alue tuli kuulumaan Pohjanmaan lääniin
Vielä vuonna 1569 käyttivät Västerbottenin talonpojat Korsholman läänin länsiosan (provincie Corsholms partis occidentalis) sinettiä, jossa kaksi karhua hyökkää miestä vastaan. Sillä sinetöitiin säädyn uskollisuudenvala Juhana III:lle.
Kansainvälinen oikeus

Oikeuden vaaka
Oikeusjärjestys
Julkisoikeus
Valtiosääntöoikeus
Hallinto-oikeus
Finanssioikeus
Rikosoikeus
Prosessioikeus
Eurooppaoikeus
Kansainvälinen oikeus
Yksityisoikeus
Henkilöoikeus
Varallisuusoikeus
Perhe- ja jäämistöoikeus
Työoikeus
Kauppaoikeus
Ympäristöoikeus
Urheiluoikeus
Lääkintä- ja bio-oikeus
Kansainvälinen yksityisoikeus
Oikeuden yleistieteet
Oikeusteoria
Oikeushistoria
Oikeussosiologia
Oikeustaloustiede
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus
Oikeusinformatiikka
Kansainvälinen oikeus on oikeudenala, joka koskee kansainvälisen oikeuden subjektien toimintaa ja suhteita kansainvälisellä tasolla. Kansainvälisen oikeuden merkittävimpiä toimijoita ovat valtiot ja kansainväliset järjestöt. Kansainvälinen oikeus, kuten muutkin oikeudenalat, jakautuu osa-alueisiin. Kansainvälinen oikeus käsittelee valtioiden välisiä suhteita, joita säätelevät tapaoikeus ja valtioiden kansainväliset sopimukset.
Kansainvälisen oikeuden merkittävimpiä alueita ovat valtiosopimukset, kansainvälinen lainkäyttö, kansainvälisen oikeuden käyttäminen kansallisissa tuomioistumissa, ihmisoikeudet, sota ja rauha sekä kansainväliset järjestöt. Kansainvälisen oikeuden säädöksiä ei ole koottu lakikokoelmaksi, vaan se on osittain tapaoikeutta. Osittain se on muodostunut valtioiden välisistä sopimuksista, kuten Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjasta ja ihmisoikeussopimuksista.
Kansainvälistä oikeutta ei voi rinnastaa valtionsisäiseen oikeusjärjestelmään, sillä ei ole olemassa valtioiden yläpuolella olevaa tahoa, joka voisi pakottaa tottelemaan sitä. Kuitenkin esimerkiksi yhteisellä painostuksella valtiot voidaan saada noudattamaan kansainvälistä oikeutta. Valtiot voivat yhdessä liittoutua ja tuomita kansainvälistä oikeutta rikkoneen valtion esimerkiksi talouspakotteisiin. Lisäksi erityisesti ihmisoikeusrikkomuksissa, joissa valtiot eivät välttämättä halua puuttua toisen valtion sisäisiin asioihin, voidaan käyttää mediaa keskittämään negatiivista huomiota rikkomuksiin, mikä herättää yleensä poliittiset järjestöt tai jopa valtion päättäjät puuttumaan asioihin.
Suvereenit valtaoikeudet on jaettu osavaltion ja liittovaltion kesken. Osavaltioilla ei ole asemaa kansainvälisessä oikeudessa toisin kuin liittovaltiolla. Sen sijaan liittovaltio yhtenä kokonaisuutena on suvereeni valtio kansainvälisen oikeuden mukaan.
Kansainvälisen oikeuden lähteet

Lähtökohtana kysymykselle kansainvälisen oikeuden lähteistä toimii Kansainvälisen tuomioistuimen perussäännön 38 artikla, jonka mukaisesta kansainvälisen oikeuden lähteet jaetaan ensisijaisiin lähteisiin, joihin kuuluvat valtiosopimukset, kansainvälinen tapaoikeus ja yleiset oikeusperiaatteet, ja toissijaisiin lähteisiin, joihin kuuluvat tuomioistuinratkaisut ja tutkijain kirjoitukset. Muihin kansainvälisen oikeuden lähteisiin kuuluvat kansainvälisten järjestöjen päätökset, valtioiden yksipuoliset sitoumukset ja pehmeä sääntely.
Kansainvälisen oikeuden lähdeoppi on sidoksissa teorioihin kansainvälisen oikeuden velvoittavuuden perustasta. Luonnonoikeudellisesti suuntautunut lainoppi lukee kansainvälisen oikeudenmukaisuuden tai yleiset oikeusperiaatteet keskeisiksi kansainvälisen oikeuden lähteiksi. Oikeuspositivistisessa lainopissa taas sopimukset ja tapaoikeus ovat tärkeimmällä sijalla.
Kansainvälisen oikeuden lähteet > Valtiosopimukset

Valtiosopimukset ovat nykyään kansainvälisen oikeuden tärkein lähde ja kansainvälisen yhteisön keskeinen instrumentti. Valtiosopimukset jaetaan lakiasäätäviin sopimuksiin, jotka asettavat kaikkien tai useimpien valtioiden keskinäisiä normeja, ja sopimusluonteisiin sopimuksiin, jotka luovat muutaman valtion välisiä järjestelyjä, sekä kahdenvälisiin ja monenvälisiin sopimuksiin. Valtiosopimusten tekemistä, noudattamista, muuttamista ja pätemättömyyttä sääntelee valtiosopimusoikeutta koskeva Wienin yleissopimus.
Kansainvälisen oikeuden lähteet > Kansainvälinen tapaoikeus

Kansainvälinen tapaoikeus on valtiosopimusten ohella kansainvälisen tapaoikeuden tärkein lähde. Tapaoikeuden normin on täytettävä aineellinen kriteeri, joka liittyy valtiokäytännön yhtenäisyyteen ja jatkuvuuteen, ja psykologinen kriteeri, joka liittyy valtion vakaumukseen käytännön sitovuudesta (lat. opinio juris).
Kansainvälisen oikeuden lähteet > Yleiset oikeusperiaatteet

Yleisiin oikeusperiaatteisiin on tarkoitus turvautua etenkin aukkotilanteissa, joissa ratkaisua ei löydy valtiosopimuksista tai tapaoikeudesta. Erimielisyyksiä on esiintynyt sen suhteen, onko yleisissä oikeusperiaatteissa kyse kansainvälisen oikeuden omista periaatteista vai sellaisista valtionsisäisistä oikeusperiaatteista, jotka ovat yhteisiä useille kansallisille oikeusjärjestelmille. Kansainvälisen tuomioistuimen perussäännössä puhutaan nimenomaan "sivistyskansojen" tunnustamista oikeusperiaatteista, mutta tällainen kansojen sivistystasojen vertailu ei kuitenkaan sovi nykyiseen valtioyhteisöön.
Etenkin kohtuuden (eng. equity) periaate on ollut tärkeässä asemassa lainsoveltamisessa. Kohtuus on ensisijaisesti tulkintaperiaate, joka soveltuu kaikkiin kansainvälisen oikeuden lähteisiin. Kohtuutta voidaan edellyttää valtiosopimuksissa, mutta sitä voidaan myös yleisemmin soveltaa tapaoikeuden pohjalta "kohtuuttomien" ratkaisujen välttämiseksi.
Kansainvälisen oikeuden lähteet > Oikeuskäytäntö ja tutkijain kirjoitukset

Oikeuskäytäntö ja tutkijain kirjoitukset toimivat toissijaisina lähteinä, jotka palvelevat olemassa olevien sääntöjen tulkinnassa ja tarkentamisessa. Koska kansainvälisen oikeuden normit ovat usein yleisluonteisia, niiden tulkintaan ja tarkentamiseen tarvitaan myös toissijaisia lähteitä.
Kansainvälisessä oikeuskäytännössä tuomioistuinratkaisuilla ei tyypillisesti ole ennakkotapausvaikutusta. Tästä huolimatta kansainväliset lainkäyttöelimet käyttävät aiempia ratkaisujaan runsaasti hyödyksi ja etenkin Kansainvälisen tuomioistuimen arvovaltaisilla kannanotoilla voi olla oikeuskäytäntöä merkittävästi ohjaavaa vaikutusta. Oikeuskäytäntö voi vaikuttaa myös kansainväliseen tapaoikeuteen.
Tutkijain mielipiteet ja kirjoitukset eli tieteisoppi on nykyään oikeuskäytäntöä vähämerkityksisempi. Tutkijoiden näkemykset voivat huomattavasti vaihdella, eikä nykyisestä suuresta, heterogeenisesta ja keskenään kilpailevasta tutkijajoukosta voida erottaa yksittäisiä auktoriteetteja, jotka voisivat ohjailla valtioyhteisön kansainvälisoikeudellisia näkemyksiä. Tutkijoiden mielipiteillä on kuitenkin jatkuvasti tulkinta-arvoa, ja tutkijat voivat myös vaikuttaa kansainvälisoikeudelliseen käytäntöön osallistumalla sopimusten valmisteluun tai riitajuttujen käsittelyyn. Kansainvälisen oikeuden kehityksessä tutkijoiden mielipiteillä on ollut keskeinen asema, ja menneisyydessa tunnetuimpien tutkijoiden mielipiteet saattoivat saavuttaa tapaoikeuteen verrattavan auktoriteetin.
Kansainvälisen oikeuden lähteet > Muut kansainvälisen oikeuden lähteet

Kansainvälisten järjestöjen päätöksentekoprosessit ovat tuottaneet suuren määrän päätöksiä, päätöslauselmia, julistuksia ja muita kannanottoja. Osalla on ollut välittömästi sitovaa vaikutusta, mutta suurimmalta osin kysymys on ollut järjestöjen jäsenilleen osoittamista suosituksista.
Kansainvälisen oikeuden subjektit > Valtiot

Valtiot ovat perinteisiä, ensisijaisia ja tärkeimpiä kansainvälisen oikeuden subjekteja, joille kansainvälinen oikeus määrittelee oikeuksia ja velvollisuuksia. Valtion tunnusmerkkejä ovat pysyvä väestö, pysyvä valtioalue, hallitus ja kyky ylläpitää suhteita muiden valtioiden kanssa eli täyttää kansainväliset sitoumukset. Myös sitä, että muut valtiot tunnustavat valtion, on joskus pidetty edellytyksenä valtion asemalle kansainvälisen oikeuden subjektina. YK:n peruskirjassa on vahvistettu kansojen itsemääräämisoikeus päättää omasta poliittisesta asemastaan, mutta "kansan" määritelmä on jäänyt epäselväksi.
Valtio on suvereeni eli täysivaltainen ja tasa-arvoinen muiden valtioiden kanssa. Valtiolla on lainsäädännöllinen ja lainkäytöllinen toimivalta kaikkiin sen alueella oleviin henkilöihin. Lisäksi valtion toimivalta voi ulottua alueensa ulkopuolelle kansalaisiinsa, sen kansalaisiin tai siihen itseensä kohdistuviin tekoihin sekä tiettyihin koko kansainväliseen yhteisöön kohdistuviin kansainvälisiin rikoksiin. Valtiolla on immuniteetti, eli sitä ei voida haastaa toisen valtion tuomioistuimeen ilman suostumustaan.
Valtio on vastuussa kansainvälisen oikeuden loukkaamisesta. Valtiovastuu jaetaan ensisijaiseen vastuun, jossa on kyse valtion vastuusta omien elintensä ja edustajiensa loukkauksista, ja toissijaiseen vastuuseen, jossa on kyse valtion vastuusta sen valvontavallan piirissä olevien yksityisten loukkauksista, jos valtio ei ole huolehtinut loukkausten estämisestä.
Valtioseuraannossa on kyse siitä, kun kaksi tai useampi valtiota yhdistyy yhdeksi valtioksi, valtio hajoaa kahdeksi tai useammaksi valtioksi taikka valtion osa irtautuu omaksi valtiokseen tai liittyy osaksi toista valtiota.
Kansainvälisen oikeuden subjektit > Muut kansainvälisen oikeuden subjektit

Hallitustenväliset kansainväliset järjestöt voivat olla kansainvälisen oikeuden subjekteja. Kansainvälisen järjestön aseman kansainvälisen oikeuden subjektina kriteereinä on, että järjestö on perustettu valtiosopimuksella, järjestöllä on omat pysyvät toimielimet, järjestö on ainakin osittain itsenäinen ja järjestö on tarkoitettu toimimaan kansainvälisen oikeuden alaisena.
Kansainvälinen oikeus myös määrittelee joitain oikeuksia ja velvollisuuksia yksityisille oikeussubjekteille, kuten ihmisille ja yrityksille.
Esimerkkejä

Yhdysvallat vaihtoi Grenadan hallituksen kansainvälisen oikeuden periaatteiden vastaisesti vuonna 1983.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kansainvälinen oikeus Wikimedia Commonsissa
YK:n kansainvälisen oikeuden sivut (englanniksi)