Operaatio Barbarossa

Operaation kartta.
Operaatio Barbarossa (saks. Fall Barbarossa, ’tapaus Barbarossa’) oli Saksan Neuvostoliittoon vuonna 1941 tekemän hyökkäyksen koodinimi. Sen taustana on Adolf Hitlerin ja kansallissosialistien ajama oppi elintilasta (Lebensraum) idästä. Hitler esitteli elintilaopin kirjassaan Taisteluni, jonka hän saneli vuoden 1923 vallankaappausyrityksen takia saamansa vankeustuomion aikana. Elintilaopin mukaan Saksan tulisi laajentua itään eli Neuvostoliiton suuntaan, sillä idässä nähtiin olevan runsaasti tilaa Saksan kasvavalle väestölle sekä Saksan tarvitsemia raaka-aineita, kuten öljyä. Operaatio nimettiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Fredrik I Barbarossan mukaan, joka johti vuonna 1189 aloitettua kolmatta ristiretkeä.
Saksa ja Neuvostoliitto solmivat 23. elokuuta 1939 Molotov–Ribbentrop-sopimukseen, jonka avulla suurvallat saattoivat laajentaa alueitaan ilman toistensa välitöntä uhkaa. Sekä Hitler että Josif Stalin ennakoivat, että Saksa ja Neuvostoliitto tulisivat ajautumaan keskinäiseen sotaan ennemmin tai myöhemmin. Neuvostoliitolle hyökkäämättömyyssopimus ja ystävyyssopimus tarjosivat lisäaikaa valmistautumiseen Saksan vastaiselle sodalle, kun taas Saksalle sopimus merkitsi turvallisuustakuuta siitä, ettei Neuvostoliitto yhdessä ententen, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa hyökkää Saksaa vastaan, kun se hyökkää Puolaan operaatio Valkoisen (Fall Weiss) mukaisesti. Saksalle liitto Neuvostoliiton kanssa tarjosi lisäksi raaka-aineita, jotka olisi muuten osaksi haettava Britannian Kuninkaallisen laivaston valvonnan alaisena meriteitse.
Ensimmäisen maailamansodan vuoden 1918 itärintaman loppuvaiheen tapaan Saksan valtakunnassa odotettiin, että Ukrainan sosiaistisen neuvostotasavallan haltuunotto tarjoaisi Saksan valtakunnalle mahdollisuuden saada viljaa elintarviketilanteen helpottamiseksi Saksan valtakunnassa ja sen miehittämillä alueilla. Molotovin-Ribbentroppin sopimuksen aikana 23. elokuuta 1939 - 22. kesäkuuta 1941 aikana Saksan valtakunta osti Neuvostoliitolta myös öljyä ja raaka-aineita. Saksan valtakunnan sotatalous Neuvostoliiton vastaisten sotatoimien alettua toisessa vaiheessa Leningrad ja sittemmin Moskovan valtausyritysten jälkeen 1941 suuntautui öljyn saannin varmistamiseksi etelää Kaukasukselle keväällä 1942. Tuolloin suurin osa Ukrainasta oli jo vallattu ja asetettu siviilihallintoon, valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriön hallintaan Wechmactin sotilashallinnosta. Suuri osa Ukrainan sosialistisesta neuvostotasavallasta kuului Ukrainan valtakunnankomissariaattiin.
Neuvostoliiton suurtappoita 1941-1942 tasasi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen tarjoma Lend and lease - apu. Neuvostoliitto sai toisena sotavuotena itään Saksan valtakunnan muodostaman uhan vuoksi siirretyn teollisuutensa toiminaan suurilla tuotantomäärillä toisena sotavuonna 1943.
Sotaa edeltävässä diplomatiassa Saksan valtakunnan Moskovan suurlähettiläs, kreivillistä sukua oleva Friedrich-Werner Graf von der Schulenburg, yritti estää sodan syttymisen salaa Saksan valtakunnan poliittiselta johdolta. Heinäkuun 20. päivän 1944 salaliiton vuoksi von der Schulenburg tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin 10. marraskuuta 1944.