stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laestadian Lutheran Church
Lähetystoiminta

LLC tekee sisälähetystyötä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Ulkolähetystyötä tehdään Ecuadorissa, Keniassa ja Togossa. Togon pääkaupunkiin Loméen on rakennettu Laestadian Lutheran Church. Lähetystyötä tehdään pääosin englannin kielellä, mutta lähetysmatkoilla tarvitaan myös espanjan kielen taitoisia. Lähetystyötä tehdään yhteistyössä Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen kanssa.
Julkaisut

LLC julkaisee kahta lehteä. The Voice of Zion on kaksitoista kertaa vuodessa ilmestyvä sanomalehti. Siinä on kirjoituksia englanniksi, espanjaksi ja ranskaksi. Lastenlehti The Shepherd's Voice ilmestyy 7–9 kertaa vuodessa. Lehtiä on saatavilla myös äänikirjoina. Lisäksi kerran vuodessa julkaistaan noin 80-sivuinen julkaisu Christmas in Zion.
LLC on julkaissut myös lukuisia kirjoja. Osa LLC:n julkaisemista kirjoista on käännöksiä. Esimerkiksi vanhoillislestadiolaisten opillisista asioista helppotajuisesti kertova Peltoon kätketty aarre on julkaistu englanniksi nimellä The Treasure Hidden in a Field. Lisäksi julkaistaan Raamattuja ja laulukirjoja. Lauluja julkaistaan myös espanjaksi.
Jäsenkirkot

LLC
LLC:n jäsenkirkot (Arkistoitu – Internet Archive)
Detroit LLC
Ishpeming LLC
Longview LLC
Minneapolis LLC
Outlook ja Dunblane LLC
Rockford LLC
Seattle LLC
Pohjois-Amerikan lestadiolaisuuden sukupuu. Sisältää myös kuolleet haarat.
Mehiläisen elokuva

| Mehiläisen elokuva> Bee Movie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Simon J. Smith Steve Hickner
Käsikirjoittaja:  Jerry Seinfeld Spike Feresten Barry Marder Andy Robin
Tuottaja:  Jerry Seinfeld Christina Steinberg
Säveltäjä:  Rupert Gregson-Williams
Leikkaaja:  Nick Fletcher
Pääosat:  Jerry Seinfeld Renée Zellweger Matthew Broderick John Goodman Patrick Warburton Chris Rock
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks Animation Columbus 81 Productions
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Paramount Pictures Netflix FandangoNow
Ensi-ilta:  2. marraskuuta 2007 (Yhdysvallat) 25. joulukuuta 2007 (Suomi)
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mehiläisen elokuva (engl. Bee Movie) on DreamWorksin tuottama animaatioelokuva vuodelta 2007, joka oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi parhaana animaatioelokuvana. Elokuva kertoo mehiläisestä, joka huomaa ihmisten varastavan hunajaa ja alkaa vaatia mehiläisten oikeuksia.
Elokuvan tuottajana ja käsikirjoittajana toimi Jerry Seinfeld, joka antoi äänensä myös elokuvan päähenkilölle, Barry-mehiläiselle. Jotkut elokuvan alkuperäisistä ääninäyttelijöistä olivat Seinfeld-komediasarjan näyttelijöitä ja muita tekijöitä. Jerry Seinfeld esitti aikanaan lähinnä vitsinä Steven Spielbergille ideansa mehiläisistä kertovasta elokuvasta, joka saisi nimekseen Bee Movie (B-Movie, ”b-elokuva”). Spielberg kuitenkin innostui ajatuksesta ja rohkaisi Seinfeldia toteuttamaan sen.
Elokuvan pohjalta tehtiin videopeli Bee Movie Game.
Juoni

Juuri yliopistosta valmistunut mehiläinen Barry (Jerry Seinfeld) haluaa elämältään enemmän kuin elinikäisen työn hunajanvalmistuksen parissa. Lähtiessään ensi kertaa tutkimaan pesän ulkopuolista maailmaa hän rikkoo yhtä mehiläiskunnan tärkeimmistä säännöistä puhuessaan ihmiselle, newyorkilaiselle Vanessa-floristille (Renée Zellweger), ja heistä tulee ystävät. Tutustuessaan ihmiskunnan tekemisiin Barry saa selville, että ihmiset syövät ja varastavat mehiläisten hunajaa, ja hän päättää haastaa ihmiskunnan oikeuteen mehiläisille kuuluvan hunajan ryöväämisestä.
Näyttelijät > Alkuperäinen versio

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jerry Seinfeld  | … |  Barry B. Benson   |
|  Renée Zellweger  | … |  Vanessa Bloome   |
|  Matthew Broderick  | … |  Adam Flayman   |
|  Patrick Warburton  | … |  Ken   |
|  John Goodman  | … |  Layton T. Montgomery   |
|  Chris Rock  | … |  Mooseblood   |
|  Kathy Bates  | … |  Janet Benson   |
|  Barry Levinson  | … |  Martin Benson   |
|  Megan Mullally  | … |  Trudy   |
|  Rip Torn  | … |  Lou Lo Duca   |
|  Oprah Winfrey  | … |  tuomari Bumbleton   |
|  Ray Liotta  | … |  Ray Liotta   |
|  Larry King  | … |  Larry King   |
|  Sting  | … |  Sting   |
|  Larry Miller  | … |  dekaani Buzzwell   |
|  Dave Herman  | … |  Bob Bumble, Buzz, Gammel, Pilot   |
|  John DiMaggio  | … |  Bailiff, talonmies   |
|  Tress MacNeille  | … |  Lehmä, Jeanette Chung, äiti   |
|  Jim Cummings  | … |  kuuluttaja   |
Näyttelijät > Suomenkielisiä ääniä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Janne Reinikainen  | … |  Barry B. Benson   |
|  Laura Voutilainen  | … |  Vanessa Bloome   |
|  Samuli Vauramo  | … |  Adam Flayman   |
|  Juha Veijonen  | … |  Ken   |
|  Jukka Rasila  | … |  Hirvihuikka   |
|  Miitta Sorvali  | … |  Janet Benson   |
|  Tom Pöysti  | … |  Martin Benson   |
|  Jarmo Koski  | … |  Layton T. Montgomery   |
|  Eeva Litmanen  | … |  rouva tuomari   |
Shane MacGowan

| Shane MacGowan |
| --- | --- |
 Shane MacGowan WOMAD-festivaalilla Japanissa 1990-luvun alulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. joulukuuta 1957
Kuollut: 30. marraskuuta 2023 (65 vuotta)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1977–2023
Tyylilajit:  kansanmusiikki, punk, rock and roll
Soittimet:  kitara, piano
Yhtyeet:  The Pogues, Shane MacGowan and The Popes, The Nips
Levy-yhtiöt:  Stiff Records
Palkinnot
 Ivor Novello 
Aiheesta muualla
www.shanemacgowan.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Shane Patrick Lysaght MacGowan (25. joulukuuta 1957 – 30. marraskuuta 2023) oli englantilaisen The Pogues -yhtyeen laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan perinteisen irlantilaisen musiikin ja rockin menestyksellisestä yhdistämisestä. Hänen uraansa varjostivat vakavat alkoholi- ja huumeongelmat. The New York Times kuvaili McGowania yksityiselämässään ”valtavan itsetuhoisaksi persoonallisuudeksi" mutta taiteilijana "mestari sanoittajaksi, jonka sanoitukset maalailivat elävästi Irlannin maahanmuuttajien elämän varjoisia puolia”.
Shane McGowania pidettiin myös merkittävänä kulttuuripersoonana Irlannissa, jonkinlaisena  kansallissankarina, mistä syystä Irlannin presidentti Michael D.Higgins piti muistopuheen McGowanin kuoltua.
Ura

MacGowan syntyi Englannissa irlantilaiseen siirtolaisperheeseen. Maurice-isä oli kotoisin Dublinista ja äiti Tipperarysta. Hän vietti lapsuuden lomansa Tipperaryn kreivikunnassa, mutta muuten perhe asui Englannissa. Hänen vanhempansa odottivat paljon kirjallisuuteen suuntautuneelta pojaltaan, joka luki jo lapsena Joycea ja Dostojevskia. He lähettivät hänet arvostettuihin maksullisiin oppilaitoksiin valtionkoulujen sijaan. Kun perhe muutti Lontooseen, hän sai stipendin Westminster Schooliin, joka sijaitsi Westminster Abbeyn alueella ja jossa oli koulutettu useita Britannian pääministereitä. Poliittisen tai kirjailijan uran sijaan poika valitsi rock-musiikin. MacGowan oli kiinnostunut musiikista jo nuorena, toimitti punk-pienlehteä ja oli muutenkin näkyvä hahmo Lontoon punk-ympyröissä. Sex Pistolsin innoittamana hän perusti ensimmäisen oman yhtyeensä, The Nipple Erectorsin eli The Nipsin.
Yhdessä tinapillinsoittajan Spider Stacyn ja banjonsoittajan Jem Finerin, kanssa MacGowan perusti vuonna 1982 punk-rockia ja irlantilaista kansanmusiikkia yhdistelleen Pogue Mahone -yhtyeen. Pogue Mahone oli irlantilainen ilmaisu, joka tarkoittaa ”suutele persettäni”. Vuoteen 1984 mennessä yhtyeen riehakkaat live-esiintymiset olivat ansainneet sille uskollisen seuraajakunnan. Bändi solmi sopimuksen levy-yhtiö Stiff Recordsin kanssa. Levy-yhtiön vaatimuksesta yhtyeen nimi vaihdettiin muotoon The Pogues. MacGowan teki Poguesin kanssa yhteensä viisi studioalbumia. Hänen uransa suurin hittikappale on Poguesin ja Kristy MacCollin yhdessä esittämä ”Fairytale Of New York”, joka on yksi kaikkien aikojen suosituimpia joululauluja. Irlannin listalla se nousi heti ykköseksi.
Shane MacGowan erotettiin yhtyeestä vakavan päihdeongelman vuoksi vuonna 1991.Tämän jälkeen hän perusti uuden yhtyeen, Shane MacGowan and The Popes, jonka kanssa hän levytti kaksi viimeistä studioalbumiaan, The Snake (1994) ja The Crock of Gold (1997). Vuonna 2001 MacGowan palasi Poguesiin reunion-keikoille; hän pysyi yhtyeessä sen hajoamiseen asti vuonna 2014. MacGowan kuoli 30. marraskuuta 2023 kotonaan keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin.
Yksityiselämä

MacGowanilla oli vakava alkoholiongelma, minkä lisäksi hän oli ollut pidätettynä heroiinin hallussapidosta. Musiikkitoimittaja Ilkka Mattilan mukaan hän oli "kiistaton esimerkki siitä mitä jatkuva ryyppääminen ja huumeiden käyttö voi ihmiselle tehdä." Hän menetti viimeisetkin hampaansa vuonna 2008, kunnes sai uudet hampaat vuonna 2015. Prosessista tehtiin Shane MacGowan: A Wreck Reborn -niminen dokumenttielokuva.
Hän oli naimisissa toimittaja, kirjailija Victoria Mary Clarken kanssa.
Irlannin presidentin puhe McGowanin kuoleman johdosta.

Shane McGowania pidettiin merkittävänä kulttuuripersoonana Irlannissa, Irlannin presidentti Michael D.Higgins piti puheen McGowanin kuoleman johdosta:
"Kuten niin monet ympäri maailmaa, kuulin tänä aamuna suurimmalla surulla Shane MacGowanin kuolemasta. Shane muistetaan yhtenä musiikin suurimmista sanoittajista. Monet hänen lauluistaan olisivat täydellisiä runoja, ellei se olisi riistänyt meiltä mahdollisuutta kuulla hänen laulavan niitä. Shanen nerous piilee myös siinä, että hänen laulunsa vangitsevat, kuten Shane itse sanoisi, unelmiemme mittakaavan - niin monista maailmoista, erityisesti rakkaudesta, maahanmuuttaja kokemuksesta ja sen haasteiden kohtaamisesta aitoudella ja rohkeudella, sekä elämästä ja elämän synkistä puolista, joista niin monet kääntävät katseensa pois. Hänen sanansa ovat yhdistäneet irlantilaisia ympäri maailmaa heidän kulttuuriinsa ja historiaansa, ilmentäen niin monia inhimillisiä tunteita kaikkein runollisimmalla tavalla. Shanen lahjakkuutta vaali nuoresta iästä lähtien hänen äitinsä Therese, itsekin palkittu kansanlaulaja. Therese, joka menetti henkensä niin traagisissa olosuhteissa uudenvuodenpäivänä 2017, inspiroi Shanea rakastamaan irlantilaista musiikkia ja perinteitä, mikä johti siihen ihanaan musiikkiin ja lyriikkaan, jotka ovat tuottaneet iloa niin monille ihmisille. Syntynyt joulupäivänä, ehkä jokin kohtalo johti Shanea kirjoittamaan 'Fairytale of New Yorkin', jonka ajattomuus varmistaa, että sitä kuunnellaan jokaisena jouluna seuraavan vuosisadan tai pidempään. Samoin kappaleet kuten 'Rainy Night in Soho', 'A Pair of Brown Eyes', 'If I Should Fall from Grace with God' ja monet muut elävät kauas tulevaisuuteen. Ajattelen myös 'Hauntedia', ja sitä erityistä haikeutta, että sekä Shane että Sinéad O'Connor ovat jättäneet meidät niin nopeasti peräjälkeen. Oli suuri kunnia minulle, Irlannin presidenttinä, antaa Shanele elämänura-palkinto National Concert Hallissa tammikuussa 2018, kun juhlimme hänen 60-vuotispäiväänsä. Täysin ansaittu kunnia. Sabinan ja omasta puolestani haluan esittää syvimmät osanottoni Shaneyn vaimolle Victorialle, hänen sisarelleen Siobhánille, hänen isälleen Mauricelle, hänen bänditovereilleen Poguesissa ja muissa projekteissa, sekä kaikille hänen lukuisille ystävilleen ja perheelleen." - Irlannin tasavallan presidentti Michael D. Higgins
Shane McGowanin arvostus

Joseph Cleary, irlantilaisen kirjallisuuden professori Yalessa, kirjoitti The Irish Timesissa vuonna 2018, kuinka Shane McGowan oli 1800-luvulla kehittyneen boheemin irlantilaisen runouden ja laulun perinteen perijä, joka teki upeita ”kovan työn ja kovan elämän, vaeltelun ja karkotuksen, kaunan ja menetyksen lauluja”. Toukokuussa 2018 McGowan sai Ivor Novello -palkinnon elämäntyöstään ja merkittävistä saavutuksistaan irlantilaisessa musiikissa.
Bruce Springsteen, esiintyessään Irlannin ”Late Late Show'ssa” vuonna 2020, kutsui MacGowania ”mestariksi”  ja sanoi ”Uskon todella, että sadan vuoden päästä useimmat meistä ovat unohtuneet, mutta Shanen musiikkia tullaan muistamaan ja laulamaan.”
Diskografia: > The Nips/Nipple Erectors

Bops, Babes, Booze & Bovver (1987, kokoelma)
Diskografia: > The Pogues:

Red Roses for Me (1984)
Rum, Sodomy & the Lash (1985)
If I Should Fall from Grace with God 1988
Peace and Love (1989)
Hell’s Ditch 1990
The Pogues in Paris: 30th Anniversary concert at the Olympia (2012)
Diskografia: > Shane MacGowan & The Popes:

The Snake (1994)
The Crock of Gold (1997)
The Rare Oul' Stuff (2001, kokoelma)
Across the Broad Atlantic: Live on Paddy's Day (2002)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shane MacGowan Wikimedia Commonsissa
IFC: Interview: Shane MacGowan (englanniksi)
Shane MacGowan
Ehrström

Ehrström on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Alexander Otto Ehrström (1826–1899), maanviljelijä ja valtiopäivämies, Eric Gustaf Ehrströmin poika
Eric O. W. Ehrström (1881–1934), taidetakoja ja koristetaiteilija
Eric Gustaf Ehrström (1791–1835), pappi ja kirjailija, vaati suomen kielen aseman vahvistamista
Erik Ehrström (1869–1947), lakimies ja diplomaatti, Karl Gustaf Ehrströmin poika
Fredrik Ehrström (s. 1925), purjehtija
Fredrik August Ehrström (1801–1850), säveltäjä
Georg Ehrström (1898–1959), jääkäri
Hans-Otto Ehrström (s. 1972), pianisti
Inger Ehrström (1919–2010), diplomiekonomi ja päätoimittaja
Jorma Ehrström (s. 1940), pikajuoksija
Karl Gustaf Ehrström (1822–1886), oikeustieteen professori, senaattori ja prokuraattori, Eric Gustaf Ehrströmin poika
Karl Robert Ehrström (1803–1881), piirilääkäri ja Raahen museon perustaja
May Eleonora Pihlgren-Ehrström (1904–1986), näyttelijä
Monica Ehrström (Mona Leo, 1903–1986), kirjailija ja nukketeatteritaiteilija
Mons-Christian Ehrström (1905–1950), lääkäri, professorin arvonimi, Robert Ehrströmin poika
Olga Gummerus-Ehrström (1876–1938), taidemaalari
Otto Emil Ehrström (1859–1946), eversti, toimitusjohtaja, Otto Vilhelm Ehrströmin poika
Otto J. S. Ehrström (1891–1978), säveltäjä, kriitikko
Otto Walter Ehrström (1890–1966), eläinlääkäri, maidontarkastustoiminnon uranuurtajia, Otto Emil Ehrströmin poika
Otto Vilhelm Ehrström (1806–1871), pappi, opettaja ja valtiopäivämies, Karl Robert Ehrströmin veli
Robert Ehrström (1874–1956), lääkäri, sisätautiopin professori, Karl Gustaf Ehrströmin poika
Sven Ehrström (1909–1981), näyttelijä
Uhra-Beata Simberg-Ehrström (1914–1979), tekstiilitaiteilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rastislav Eliáš

| Rastislav Eliáš |
| --- | --- |
 Rastislav Eliáš Ruskean joukkueen paidassa nuorten olympiakisoissa 2020 3 vs 3 -pienpelissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Nyíregyháza, Unkari
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rasto
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura (P):  HIFK
Sarja:  SM-liiga
Nyk. seura:  JoKP (Mestis)
Pelinumero:  50 / 35
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Rastislav Eliáš (s. 18. huhtikuuta 2004 Nyíregyháza, Unkari) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Pojissa lainalla SM-liigajoukkue Helsingin IFK:sta.
Ura > Seuraura

Eliáš syntyi Unkarin Nyíregyházassa, mutta hän vietti suurimman osan lapsuudestaan kuitenkin Slovakiassa. Eliáš on HC Košicen kasvatti. Hän kantoi kaudella 2019–2020 vain 15-vuotiaana suurimman osan seuran U20-joukkueen torjuntavastuusta. Green Bay Gamblers varasi Eliášin 131. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2020. Hän jäi kaudeksi 2020–2021 vielä kotimaahansa ja pelasi Slovakian alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelun verran maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä.
Kaudeksi 2021–2022 Eliáš siirtyi hänet varanneen Gamblersin USHL-joukkueeseen. Joukkueessa pelasi myös hänen pikkuveljensä Juraj. Rastislav Eliáš toimi pääasiassa Gamblersin kakkosmaalivahtina Aaron Randazzolle. Kauden 2022–2023 hän aloitti Youngstown Phantomsin vahvuudessa, mutta Eliáš ei kuitenkaan esiintynyt kertaakaan joukkueen kokoonpanossa, kunnes marraskuussa 2022 seura kauppasi hänet Madison Capitolsiin. Eliáš jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Mason Kucenskin kanssa. Kesällä 2023 NHL-varaamaton Eliáš osallistui Toronto Maple Leafsin kehitysleirille.
Eliáš siirtyi kaudeksi 2023–2024 Helsingin IFK:n U20-joukkueeseen, jossa hän kantoi suurimman osan joukkueen torjuntavastuusta. Eliáš puki kauden aikana myös kahteen SM-liigan runkosarjaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Toukokuussa 2024 Eliáš teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Neljä päivää myöhemmin seura lainasi hänet alustavasti koko kauden 2024–2025 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Poikiin. Eliáš aloitti kautensa kuitenkin HIFK:ssa, kun Eemil Vinni oli sivussa. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan viidennellä kierroksella 21. syyskuuta 2024 SaiPaa vastaan. Eliáš lähti otteluun HIFK:n kakkosmaalivahtina Roope Taposelle, kunnes hänet vaihdettiin joukkueen maalinsuulle ajassa 35.49, kun SaiPa siirtyi ottelussa 1–5-johtoon. Eliáš torjui ottelussa neljä kertaa ja päästi kaksi maalia, kun HIFK hävisi ottelun lopulta lukemin 4–8. Ensimmäisen SM-liigaottelunsa aloittavana maalivahtina hän pelasi 2. lokakuuta 2024 KooKoota vastaan, kun Roope Taponen oli loukkaantunut. Eliáš torjui varsinaisen peliajan ja jatkoajan aikana 20 kertaa, kun ottelu eteni voittomaalikilpailuun lukemissa 3–3. Voittomaalikilpailussa maalintekoa yritti peräti 38 laukojaparia, kunnes KooKoon Marcus Davidsson onnistui lopulta ohittamaan Eliášin joukkueen 19. maalintekoyrityksellä. Seuraavana päivänä HIFK täydensi maalivahtiosastoaan Niko Hovisella. Eliáš pelasi HIFK:ssa viidessä ottelussa sekä kahdessa U20-joukkueen ottelussa, kunnes lokakuun puolessa välissä hän liittyi Kiekko-Poikien vahvuuteen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Maa:   Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Piešťany 2021 | jääkiekko |  |
Eliáš pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2024. Hän toimi pääasiassa Slovakian kolmosmaalivahtina Adam Gajanille ja Samuel Urbanille. Eliáš oli joukkueen kokoonpanossa yhdessä ottelussa, jossa hän pelasi 14 minuuttia. Eliáš edusti Slovakiaa myös vuoden 2022 joulukuussa 2021 käynnistyneessä MM-turnauksessa. Turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi. Häntä ei valittu Slovakian joukkueeseen enää elokuussa 2022 pelattuun uuteen MM-turnaukseen.
Eliáš pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti kultaa ja oli nostamassa Slovakiaa takaisin pääsarjatasolle. Eliášin päästettyjen maalien keskiarvo 1.90 oli turnauksen paras. Hänet palkittiin turnauksen parhaana maalivahtina. Eliáš pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2021, jolloin hän voitti hopeaa.
Eliáš edusti myös nuorten olympiakisoissa 2020 Sveitsin Lausannessa useiden eri maiden jääkiekkoilijoista koottua Ruskeaa joukkuetta 3 vs 3 -turnauksessa. Joukkueen turnaus päättyi pronssiin.
Muuta

Eliášin isoveli Juraj pelaa hyökkääjänä Uuden-Englannin yliopistojoukkueessa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | U18 D1A | 5 | 5 | 0 | 253 | 8 | 0 | 1.90 | 91,4 |
| 2024 | JMM | 1 | 0 | 1 | 15 | 3 | 0 | 12.69 | 72,7 |
Sampo Haapamäki

Sampo Haapamäki (s. 3. helmikuuta 1979) on suomalainen säveltäjä.
Sampo Haapamäki opiskeli sävellystä Tristan Murailin johdolla New Yorkin kaupungissa Columbian yliopistossa, josta Haapamäki valmistui musiikin tohtoriksi vuonna 2012. Hän opiskeli sävellystä myös Sibelius-Akatemiassa Helsingissä Tapio Nevanlinnan ja Veli-Matti Puumalan johdolla valmistuen musiikin maisteriksi vuonna 2005. Lisäksi Haapamäki on opiskellut Leipzigissa Hochschüle für Musik und Theaterissa sävellysopettajanaan Claus-Steffen Mahnkopf.
Teoksia > Sinfoniaorkesterille

Motto (2015)
Historia (2022)
Teoksia > Kamariorkesterille

Signature (2003)
Fresh (2004, 2007)
Design (2005)
Teoksia > Orkesterilaulut

Synny! (2020) sopraanolle ja orkesterille
Kohdusta (2022) sopraanolle, harpulle ja jousiorkesterille
Rakkautemme (2022) sopraanolle ja sinfoniaorkesterille
Teoksia > Konsertot

Kirjo (2006) bassoklarinetille ja kamariorkesterille
Velinikka (2008) neljäsosasävelaskelharmonikalle ja kamariorkesterille
Kaksoiskonsertto Conception (2012) neljäsosasävelaskelkitaralle, neljäsosasävelaskelharmonikalle ja orkesterille
Neljäsosasävelaskelpianokonsertto (2017) neljäsosasävelaskelpianolle ja kamariorkesterille
Teoksia > Ensembleteoksia

Heritage (2016) Harry Partch -instrumenteista koostetulle ensemblelle
24/7 (2019) neljäsosasävelaskelhuilulle, neljäsosasävelaskelklarinetille, neljäsosasävelaskelkitaralle, neljäsosasävelaskelpianolle, neljäsosasävelaskelharmonikalle, viululle ja sellolle
Teoksia > Ensembleteokset/Sooloteokset elektroniikan kanssa

Logo (2013) viululle ja 9-kanavaiselle elektroniikalle
IDEA (2018) 11 muusikon ensemblelle ja 8-kanavaiselle elektroniikalle
Teoksia > Puhallinorkesterille

Sight (2001)
Teoksia > Big Bandille

Style (2001)
Teoksia > Kamarimusiikkia

Sonata (2000) klarinetille, marimballe, pianolle ja harmonikalle
Avenue (2000) alttosaksofonilla ja pianolle
Wide (2001) klarinetille, pianolle, viululle, alttoviululle ja sellolle
Highway (2002) huilulle ja pianolle
Connection (2007) kahdelle viululle, alttoviululle ja sellolle
Teoksia > Soolosoittimille

Emfa (2000) tuuballe
Tri (2000) pasuunalle
Power (2001) harmonikalle
Teoksia > Vokaalimusiikki

Haljennut (2004) kontratenori-baritonille, viululle, alttoviululle ja sellolle
Maailmamaa (2010) sekakuorolle ja nauhalle
Aiheesta muualla

Säveltäjän oma sivusto
Sampo Haapamäki Music Finlandin sivuilla
Columbian yliopiston alumnisivu
Teosluettelo aikajärjestyksessä Ressources.ircam
Ernst Torulf

| Ernst Torulf |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1872
Kuollut: 1936 (63–64 vuotta)
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Merkittävät työt:  Boråsin raatihuone, Göteborgin postitalo
    
Ernst Torulf (1872–1936) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän teki yhteistyötä Ivar Tengbomin kanssa, heidän tunnetuin työnsä on Boråsin raatihuone. Lisäksi Torulf suunnitteli itse muun muassa Göteborgin postitalon.
Töitä

Boråsin raatihuone (1910, Ivar Tengbomin kanssa)
Hvitfeldtska gymnasiet, Göteborg (1919)
Göteborgin postitalo (1923, nykyisin hotelli)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernst Torulf Wikimedia Commonsissa
Iittalan lasikeskus

Lasikeskuksen aluetta lokakuussa 2024.
Iittalan lasikeskus tai kiinteistönsä nimellä Iittalan Lasimäki on Hämeenlinnan Kalvolan pitäjäkeskus Iittalassa toimiva matkailukohde, jonka keskeisimpiä toimintoja ovat Iittalan lasitehdas tehtaanmyymälöineen, Iittalan lasimuseo ja Naivistikeskus.
Iittalan lasitehdas (Tehtaantie 3 C, Iittala) toimii nykyään osana pörssinoteerattua Fiskars-konsernia. Yleisö pääsee seuraamaan lasinpuhallusta katseluparvelta tehtaan ollessa toiminnassa arkisin kello 9-20. Varsinaiset tehdasopastukset ovat maksullisia ja tulee tilata etukäteen. Iittala Outlet on avoinna päivittäin kello 10-18, kesällä kello 20 saakka. Joinain juhlapäivinä myymälä palvelee suppeammin ja on kiinni joulupäivänä.
Iittalan lasimuseo (Könnölänmäentie 2 c, Iittala) on avoinna kesä-elokuussa tiistaista sunnuntaihin klo 11-17, syyskuu-toukokuussa lauantaisin ja sunnuntaisin kello 11-17. Opastukset ovat mahdollisia etukäteisvarauksella kaikkina viikonpäivinä.
Naivistikeskus (Vanha puukoulu, Hollaajantie 2, Iittala) on kesä-elokuussa noin kahden kuukauden ajan päivittäin kello 10-19 avoinna oleva näyttelytila, jossa on esillä Suomen suurin naivistisen taiteen näyttely.