stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koiranäyttely
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Kennelliiton kotisivuilta saa tietoa järjestettävistä koiranäyttelyistä
Koiranäyttelysäännöt
Koiran valioitumiseen tarvittavat sertit ja muut vaatimukset eri maissa
Koiranäyttelysanasto
Koiranäyttelyopas
Koreankoivu

| Koreankoivu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae
Alaheimo::  Betuloideae
Suku::  Koivut Betula
Laji::  costata
Kaksiosainen nimi
 Betula costata  Trautv. 
Katso myös
   Koreankoivu Wikispeciesissä   Koreankoivu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koreankoivu (Betula costata) on koivukasvien (Betulaceae) heimoon, koivujen (Betula) sukuun kuuluva kasvilaji.
Koreankoivu voi kasvaa korkeimmillaan noin 30 metriä korkeaksi puuksi. Sen kuori on harmaanruskehtavaa ja hilseilevää tuohta. Oksat ovat punaruskeita. Lehdet ovat puikeita, 3,5–7 cm pitkiä ja 1,5–4,5 cm leveitä. Lehtien laidat ovat epäsäännöllisesti toissahaisia. Emikukinnot ovat yksittäin ja pitkulaisia, 1,5–2,5 cm pitkiä sekä halkaisijaltaan noin 1 cm. Koreankoivu kukkii touko–kesäkuussa ja tuottaa hedelmiä heinä–syyskuussa. Hedelminä olevat lenninsiivelliset pähkylät ovat noin 2,5 mm pitkiä.
Koreankoivua kasvaa sekametsissä 600–2500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa, Korean niemimaalla sekä Venäjän itäosissa.
Koreankoivusta on valmistettu länkiä ja sitä on käytetty myös polttopuuna.
Aiheesta muualla

Mustila Arboretum: Betula costata – koreankoivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kolme (elokuva)

| Kolme> Drei |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Tykwer
Käsikirjoittaja:  Tom Tykwer
Tuottaja:  Stefan Arndt
Säveltäjä:   Reinhold Heil  Johnny Klimek  Gabriel Isaac Mounsey  Tom Tykwer 
Kuvaaja:  Frank Griebe
Leikkaaja:  Mathilde Bonnefoy
Pukusuunnittelija:  Polly Matthies
Pääosat:   Sophie Rois  Sebastian Schipper  Devid Striesow 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Tuotantoyhtiö:   X-Filme Creative Pool  Westdeutscher Rundfunk  ARD Degeto Film  Arte 
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolme on Tom Tykwerin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva romanttinen komediaelokuva kolmiodraamasta. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2010.
Juoni

Elokuva kertoo neljänkympin kriisiä lähestyvästä pariskunnasta, Hannasta (Sophie Rois) ja Simonista (Sebastian Schipper), jotka ovat olleet lähes kaksikymmentä vuotta naimisissa, ja toisistaan tietämättä he rakastuvat samaan mieheen, Adamiin (Devid Striesow). Heidän kolmen suhde muuttuu monimutkaisemmaksi kun Hanna yllättäen alkaa odottamaan lasta, ja isän henkilöllisyydestä ei ole varmuutta.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sophie Rois  | … |  Hanna   |
|  Sebastian Schipper  | … |  Simon   |
|  Devid Striesow  | … |  Adam   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kolme (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Drei. Film-Zeit. Arkistoitu 27.12.2010. Viitattu 4.8.2022. (englanniksi)
Liisa Halonen

Liisa Halonen on voi tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Liisa Halonen (s. 1953), suomalainen näyttelijä
Liisa Halonen (s. 1951), suomalainen tekniikan tohtori ja Aalto-yliopiston valaistustekniikan professori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Liisa Halonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Louis Becke

| George Lewis Becke (Louis Becke) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1855 Port Macquarie, Uusi Etelä-Wales, Australia
Kuollut: 18. helmikuuta 1913 (57 vuotta) Sydney, Australia
Kansalaisuus:  australialainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
George Lewis Becke, muita nimiä: Louis Becke ja Lewis Becke (18. kesäkuuta 1855 Port Macquarie, Uusi Etelä-Wales, Australia – 18. helmikuuta 1913 Sydney, Australia) oli australialainen kirjailija. Hän vietti pitkiä ajanjaksoja eteläisen Tyynenmeren saarilla, jotka innoittivat useita hänen teoksiaan. Suurin osa hänen teoksistaan käsitteleekin Oseaniaa.
Elämäkerta

Becken vanhemmat olivat englantilaissyntyisiä. Isä oli virkailija paikallisessa Petty Sessions -oikeusistuimessa. Becke aloitti koulunkäynnin vasta kaksitoistavuotiaana, kun perhe muutti Sydneyyn. Kahden vuoden kuluttua hän jo kuitenkin lähti San Franciscoon, jossa hän tutustui pahamaineiseen Bully Hayesiin, mutta palasi Australiaan 1871. Hän työskenteli pian Hayesin palveluksessa lastinvalvojana. Hän oli Hayesin laivalla Leonoralla, kun se joutui pyörremyrskyyn ja tuhoutui Karoliineilla. Hän kertoo tapahtumista kirjassaan Ridan, the Devil, and Other Stories (1899). Hän työskenteli eri ammateissa ja avioitui Tuvalussa Nukufetaussa paikallisen tytön Nelea Tikenan kanssa. Menetettyään omaisuutensa haaksirikossa hän lähti Tuvalusta ja jätti vaimonsa sinne. Britanniassa ja Marshallinsaarilla viettämiensä vuosien jälkeen hän palasi Australiaan 1885.
Becke avioitui Elizabeth (Bessie) Maunsellin kanssa 1886, ja perhe muutti 1888 Townsvilleen. 1892 hän palasi Sydneyyn. Kun töitä ei löytynyt, hän ryhtyi kirjoittamaan tavattuaan Ernest Favencin kautta toimittaja J. F. Archibaldin, joka kehotti häntä hyödyntämään kokemuksiaan Etelämerellä. Ensimmäinen kertomus oli "Tis in the Blood", joka ilmestyi 6 toukokuuta 1893. Vuoden kuluttua ilmestyi novellikokoelma By Reef and Palm. Hän kirjoitti kaikkiaan 34 kirjaa, joista 13 romaania, kuusi yhdessä Walter James Jefferyn kanssa. Australialainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija Colin Roderick pitää hänen merkittävimpinään teoksia Adventures of a Supercargo (1906) ja The Adventures of Louis Blake (1909).
Kirjat olivat menestyksiä, mutta sopimuksellisista syistä hän hyötyi niistä itse hyvin vähän. Hän ajautui konkurssiin 1894. Hän erosi vaimostaan 1896 ja muutti Englantiin tyttärensä ja naisystävänsä Fanny Sabina Longin kanssa. Heidät vihittiin 1908, vaikka aiempi avioliitto oli yhä voimassa. Hän kävi vielä Tyynellemerellä tutkimassa kansanrunoutta, mutta palasi Sydneyyn 1909 ja keskittyi kirjoittamaan. Hän oli velkainen ja juopotteli. Hän sairasteli ja kuoli syöpään.
Becke sai postuumisti 1913 Commonwealth Literary Fund Fellowships -stipendin, joka myönnettiin hänen leskelleen Fanny Beckelle.
Suomennetut teokset

Helmenpyydystäjä Barry: romaani Etelämereltä (Edward Barry (South Sea pearler), 1913), Helsinki: Otava, 1927. Tähtisarja 64.
Aiheesta muualla

Sally O'Neill: Becke, George Lewis (Louis) (1855–1913) (englanniksi)
Louis Becke (englanniksi)
Louis Becken teoksia Internet Archivessa (englanniksi)
Louis Becken teoksia Project Gutenbergissa (englanniksi)
Lifestream Corrosion

| Lifestream Corrosion Gloria Morti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Soundtrack Studios
 Julkaistu: syyskuu 2004
 Tuottaja(t): Eikind
 Tyylilaji: melodinen black metal melodinen death metal
 Kesto: 45.35 53.34 (Rajoitettu painos)
 Levy-yhtiö: Firebox
Gloria Mortin muut julkaisut
|   | Lifestream Corrosion 2004 | Eryx 2008 |
Lifestream Corrosion on suomalaisen metalliyhtyeen Gloria Mortin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Firebox Records.
Kappaleet

Xanadu – 5.09
Ephemeral Lifespan – 3.51
The EnNightenment – 5.01
The Suffering of the Lambs – 6.06
Pulchritude of Rotting – 4.32
In Their Dreaded Howling – 6.14
The Orphanage – 4.47
Abattoir – 3.35
Cliffs of Geburah – 6.20
Xanadu – Eikind Remix – 7.59 (Rajoitetun painoksen bonuskappale)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Psycho ‎– laulu  Juho Räihä‎ ‎– kitara  Juho Matikainen ‎– kitara  Jukka Salonen ‎– basso  Jarmo Juurikka ‎– rummut  Jenni Kemppainen ‎– kosketinsoitin, piano :  Tuotanto Eikind – tuottaja  Aleksanteri Kuosa – äänittäjä  Nino Laurenne – miksaaja  Mika Jussila – masteroija
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Lifestream Corrosion Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lifestream Corrosion Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lucy Lee-Robbins

Lucy Lee-Robbinsin muotokuva, Carolus-Duranin maalaus vuodelta 1884.
Lucy Lee-Robbins: Nuori nainen peilinsä edessä, maalattu vuonna 1891.
Lucy Lee-Robbins (1865 New York, Yhdysvallat – 1943 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalaistaustainen, Ranskassa asunut ja uransa luonut taidemaalari.
Varakkaan pankkiiriperheen tytär muutti perheineen jo varhain Ranskaan ja pääsi opiskelemaan taidetta. Hän oli Carolus-Duranin suosikkioppilas opiskellessaan taidetta, itse asiassa huhuttiin, että hän oli opettajansa rakastajatar. Huhun laittoivat liikkeelle yhdysvaltalaiset Pariisissa oleskelleet taideopiskelijat. Ranskan valtio osti kokoelmiinsa hänen maalauksensa "Three Fates" ja hän pääsi ensimmäisenä naisena Société Nationale des Beaux-Arts`n jäseneksi.
Yhdysvaltalaiset taidepiirit kritiosoivat Lee-Robbinsia siitä, että tämä valitsi usein maalaustensa aiheiksi alastomia naisia. Katsottiin, että tämä ei ole mitenkään soveliasta nuorelle, varakkaalle ja naimattomalle naiselle. Vaikka hänen toimintansa olisikin hyväksyttävää Ranskassa, se ei mitenkään sopisi yhdysvaltalaiseen käytöskulttuuriin.
Vuonna 1895 Lee-Robbins solmi avioliiton myöskin yhdysvaltalaistaustaisen taidemaalarin, Hendrik-George van Rinkhuyzenin kanssa.
Lee-Robbinsin taide on nykyään paljolti unohdettua, vaikka se oli hänen elinaikanaan tunnettua. 2000-luvulla hänen töitään on tullut huutokauppoihin ja niiden hinnat ovat vaihdelleet noin 300–6700 dollarin välillä.
Aiheesta muualla

http://www.artnet.com/artists/lucy-lee-robbins/
Korean demokraattisen kansantasavallan armeija

| Korean demokraattisen kansantasavallan armeija |
| --- | --- |
 Korean kansanarmeijan lippu
Toiminnassa:  1948–
Valtio:   Pohjois-Korea
Puolustushaarat:   maavoimat    merivoimat    ilmavoimat
Rooli:  asevoimat
Tukikohta:  Pjongjang
Sodat ja taistelut:  Korean sota
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Marsalkka Kim Jong-un
Korean demokraattisen kansantasavallan armeija eli Korean kansanarmeija on Korean demokraattisen kansantasavallan asevoimien nimi. Se on 8. helmikuuta 1948 perustettu ja Korean työväenpuolueen alaisuudessa toimiva sotilaallinen organisaatio, jonka tehtävänä on puolustaa Korean demokraattisen kansantasavallan alueellista koskemattomuutta. Kansanarmeijan ylipäällikkönä toimii Korean työnväenpuolueen keskuskomitean johtaja ja kansallisen puolustuskomitean varapuheenjohtaja Kim Jong-un, joka peri tittelinsä edeltäjältään ja isältään Kim Jong-Ililtä. Kansanarmeija jakautuu kolmeen puolustushaaraan, jotka ovat maavoimat, laivasto ja ilmavoimat[lähde? ].
Korean kansanarmeijassa palveleeselvennä myös lauluryhmä Korean Kansanarmeijan Kuoro.
Historia

Korean demokraattisen tasavallan armeija muodostettiin Kim Il-Sungin johtamasta ja Kiinan kommunistisen puolueen tukemasta sissiarmeijasta, joka oli 1930-luvulta lähtien taistellut Korean niemimaata miehittänyttä keisarillisen Japanin armeijaa vastaan. Toisen maailmansodan päätteeksi suurvallat sopivat keskenään, että Neuvostoliitto ottaa vastaan Japanin antautumisen Korean pohjoisosassa ja Yhdysvallat eteläosassa. Rajaksi sovittiin 38. leveyspiiri.
Yhdistyneet kansakunnat esitti 1947 että Koreassa järjestettäisiin vaalit kiistojen ratkaisemiseksi. Pohjoisosan kommunistit eivät vaaleihin suostuneet, joten ne järjestettiin vain etelässä. 15. elokuuta 1948 vaalien tuloksena julistettiin Korean tasavalta syntyneeksi. Vastauksena tähän 9. syyskuuta 1948 pohjoisosassa sissijohtaja Kim Il-Sungin johtama kommunistiryhmittymä nousi valtaan Neuvostoliiton tuella ja Korean demokraattinen kansantasavalta julistettiin syntyneeksi. Molemmat katsoivat hallitsevansa koko Koreaa.  Neuvostoliittolaiset nimittävät Pohjois-Korean valtionpäämieheksi Korean työväenpuolueen perustaneen Kim Il-Sungin, joka puna-armeijan upseerien avustuksella organisoi entisen sissiarmeijansa Korean kansanarmeijaksi. Pohjois-Koreassa kansanarmeijan perustamispäivän katsotaan olleen 8. helmikuuta 1948.
1950-luvun alkuvaiheessa Josif Stalin varusti Korean kansanarmeijaa käsiaseilla, panssarivaunuilla, rekoilla ja tykistöllä. Neuvostoliiton tuen ansiosta Korean kansanarmeija oli paremmin varusteltu kuin Korean tasavallan asevoimat, jonka raskas aseistus oli puutteellinen. Pohjois-Korealla oli myös enemmän sotilaita: vuonna 1950 Korean kansanarmeijaan kuului 150 000 miestä ja Etelä-Korealla oli 100 000 sotilasta.
25. kesäkuuta 1950 Korean kansanarmeija ylitti Koreoiden välisen rajavyöhykkeen ja käynnisti Korean sodan hyökkäämällä Korean tasavaltaan. Eteläkorealaiset joukot kukistettiin nopeasti, mutta Yhdistyneiden kansakuntien tukemat yhdysvaltalaiset joukot saapuivat Korean niemimaalle ja karkottivat pohjoiskorealaiset joukot pois Etelä-Koreasta. Kiinan kansantasavalta lähetti lisäjoukkoja Korean kansanarmeijan tueksi. Korean sota päättyi 27. heinäkuuta 1953 solmittuun aselepoon. Korean kansanarmeija koki varsinkin sodan alkuvaiheessa suuria menetyksiä, ja arvioiden mukaan noin 130 000–520 000 pohjoiskorealaista sotilasta kaatui sodan aikana.
1970-luvulla Korean demokraattinen kansantasavalta käynnisti Korean kansanarmeijan modernisoinnin, jonka tarkoituksena oli uudenaikaistaa asevoimien kalustoa. Modernisointi kiihtyi 1980-luvulla, ja arvioiden mukaan vuosien 1984 ja 1992 välisenä aikana Korean kansanarmeija hankki Neuvostoliitosta muun muassa 1 000 panssarivaunua ja 2 500 miehistönkuljetusajoneuvoa. Vuonna 1990 Korean kansanarmeija uudisti myös asevoimien johtoa.
Järjestö

Yhdysvaltain ulkoministeriön julkaiseman raportin mukaan Korean kansanarmeija on maailman neljänneksi suurin sotilasorganisaatio, jonka vahvuus on noin miljoona miestä. Kansanarmeijan sotilaista 900 000 palvelee maavoimissa, 70 000 palvelee laivastossa ja 30 000 palvelee ilmavoimissa. Näiden ohella reservissä on arviolta 5–7 miljoonaa sotilasta.
Pohjois-Korean puolustusbudjetti on suhteessa maailman suurin, sillä 25 prosenttia Pohjois-Korean tuloista käytetään kansanarmeijan menoihin, kuten sotilaiden palkkoihin, kaluston huoltamiseen ja tukikohtien ylläpitoon. Vertailun vuoksi Yhdysvaltain asevoimien puolustusbudjetti muodostaa neljä prosenttia koko Yhdysvaltojen budjetista.
Korean kansanarmeijan johdossa on Pohjois-Korean kansallinen puolustuskomitea, joka puheenjohtajansa Kim Jong-unin johdolla voi lähettää määräyksiä puolustusministeriöön ja kansanarmeijan pääesikunnalle. Puolustusministeriöstä ja pääesikunnasta määräykset etenevät kansanarmeijan eri virastoille ja operatiivisille yksiköille. Koska Korean työväenpuolueen mukaan kansanarmeija on puolueen aseistettu siipi, työväenpuolueen keskuskomitea osallistuu määräysten päätöksentekoon. Nykyinen ylipäällikkö on Kim Jong-un, joka on vastuussa kansanarmeijan kenraalien nimittämisestä ja sota-aikana sodanjohdon ylläpidosta.
Vuonna 1996 julkaistujen yhdysvaltalaisten tiedustelutietojen mukaan Korean demokraattisen tasavallan armeija koostuu 153 divisioonasta, mukaan lukien 60 jalkaväkidivisioonaa, 25 panssarijalkaväkiprikaatista, 13 panssarivaunuprikaatista, 25 erikoisjoukkoprikaatista ja 30 tykistöprikaatista. Pohjois-Korean virallisen uutistoimiston KCNA:n julkaisemien tietojen perusteella suurin osa kansanarmeijan joukoista on sijoitettu 38° pohjoisen leveyspiirin tuntumaan.
Kalusto

Useimmat sotilasalan asiantuntijat uskovat Korean kansanarmeijan kaluston olevan täysin vanhentunutta ja todennäköisesti varaosien puutteen ja huollon rajallisuuden takia suurimmaksi osaksi käyttökelvotonta. Koska Korean kansanarmeija tiettävästi poistaa käytöstä kalustoaan vain harvoin, asevoimien vanhin kalusto on peräisin jo 1950-luvulta. Kaluston iästä huolimatta vanhimmatkin aseet pidetään jatkuvassa huollossa, jotta ne olisivat mahdollisimman kauan käyttökelpoisia.
Kansanarmeijan iskuvoiman uskotaan perustuvan sotilaiden ja perinteisen sotilaskaluston määrään. Pelkästään Pohjois-Korean maavoimilla on käytössään muun muassa 4 000 panssarivaunua, 2 800 miehistönkuljetusvaunua, 2 300 raketinheitintä sekä 8 300 haupitsia ja telatykkiä. Näistä suurin osa on hankittu entisestä Neuvostoliitosta tai Kiinan kansantasavallasta. Pohjois-Koreassa on myös oma aseteollisuus, joka valmistaa kansanarmeijan käyttöön rynnäkkökivääreitä ja erilaisia panssariajoneuvoja, joista tunnetuin lienee neuvostovalmisteisen T-62:n pohjalta suunniteltu Ch'onma-ho-panssarivaunu.
Maavoimien ensisijaiset taistelupanssarivaunut ovat Pokpung-ho, Ch'onma-ho, T-55 ja T-62, mutta maavoimiin kuuluu yhä myös Korean sodasta asti asevoimissa palvelleita T-34-vaunuja. Tiedustelutehtäviä varten maavoimilla on PT-76-tiedusteluvaunuja ja BA-64-panssariautoja. Miehistönkuljetusvaunuja ovat BTR-50, BTR-60, VTT-323 ja YW-531. Tykistössä palvelee enimmäkseen 122 H 63 -haupitseja ja erilaisia M-sarjan telatykkejä. Ilmatorjuntaan kuuluu S-60-, K-19-, K-12- ja ZU-23-2-ilmatorjuntatykkejä sekä ZSU-23-4- ja KZU-57-2-ilmatorjuntavaunuja. Yhdysvaltain tiedustelutietojen mukaan Pohjois-Korealla on 1970-luvulla alkaneen kaluston modernisoinnin seurauksena kaksi kertaa enemmän panssariajoneuvoja kuin Etelä-Korealla.
Suurin osa ilmavoimien käytössä olevista suihkuhävittäjistä on MiG-17-, MiG-23- ja Shenyang F-6 -hävittäjiä, tosin ilmavoimilla on myös uudempia MiG-29- ja Su-25-koneita. Lentäjien koulutukseen käytetään MiG-15-, Jak-18- ja Aero L-39 Albatros -suihkukoneita. Kuljetuskoneista lukumäärältään yleisin on Antonov An-2, mutta muihin kuljetuskoneisiin lukeutuvat Antonov An-24 ja Iljušin Il-76. Ilmavoimien lentokoneisiin kuuluu myös Iljušin Il-28 -pommikoneita. Helikoptereihin lukeutuivat Mi-35-taistelukopterit sekä Mi-8- ja Mi-26-kuljetuskopterit. Suurin osa uudemmista lentokoneista ja helikoptereista on luultavasti hankkittu Neuvostoliitosta 1980-luvun varrella.
Laivastolla on vain vähän suuria sotalaivoja, joten useimmat laivoista ovat pieniä ohjus-, tykki- ja torpedoveneitä. Laivaston käytössä on myös tuntematon määrä vanhoja dieselkäyttöisiä sukellusveneitä. Pohjois-Korean rannikkopuolustukseen kuuluu erilaisia rannikkopuolustustykkejä sekä SM-4-1- ja Silkworm-rannikkopuolustusohjuksia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
North Korea Military Guide  11.8.2005. GlobalSecurity.org. (englanniksi)
Pohjoiskorealaisia sotilaita marssimassa
Laivaston korvetti (1993)
Ilmavoimien MiG-17F
Looking for Hortense

| Looking for Hortense> Cherchez Hortense |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pascal Bonitzer
Käsikirjoittaja:   Pascal Bonitzer  Agnès de Sacy 
Tuottaja:  Saïd Ben Saïd
Säveltäjä:  Aleksei Aigi
Kuvaaja:  Romain Winding
Leikkaaja:  Élise Fievet
Pääosat:   Jean-Pierre Bacri  Kristin Scott Thomas  Isabelle Carré  Claude Rich 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  SBS Productions
Ensi-ilta:   2012-08-3131. elokuuta 2012 (Venetsian elokuvajuhlat, Italia)  2012-09-055. syyskuuta 2012 (Ranska)  
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Budjetti:  4 500 000 euroa
Tuotto:  3 465 020 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Looking for Hortense (ransk. Cherchez Hortense) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Pascal Bonitzerin ohjaama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jean-Pierre Bacri, Kristin Scott Thomas, Isabelle Carré ja Claude Rich. Bonitzer laati Agnès de Sacyn kanssa käsikirjoituksen elokuvaan, jonka tuottajana oli Saïd Ben Saïd. Bacri oli ehdolla roolisuorituksestaan parhaan miespääosan ja Rich parhaan miessivuosan Césarin saajaksi vuoden 2013 gaalassa.
Juoni

Damien Hauer (Jean-Pierre Bacri) on Kiinan kulttuurin professori, jolla on ketjupolttava teatteriohjaajavaimo Iva Delusi (Kristin Scott Thomas) ja nuori poika Noé (Marin Orcand Tourrès). Iva tuntee maassa laittomasti olevan Auroren (Isabelle Carré), serbialaistaustaisen naisen, joka aiotaan karkottaa. Hän painostaa Damienin lupaamaan hänelle, että tämä pyytää apua valtioneuvostossa työskentelevältä isältään Sébastienilta (Claude Rich), jolla on tarpeeksi vaikutusvaltaa järjestää Aurorelle luvan jäädä Ranskaan. Isällä ja pojalla on kuitenkin viileä ja etäinen suhde; isä väheksyy poikaansa, joka taas vihaa isäänsä. Ivan antama tehtävä osoittautuu riskialttiiksi, joka ajaa Damienin laskukierteeseen ja kääntää hänen elämänsä ylösalaisin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean-Pierre Bacri  | … |  Damien Hauer   |
|  Kristin Scott Thomas  | … |  Iva Delusi   |
|  Isabelle Carré  | … |  Aurore   |
|  Claude Rich  | … |  Sébastien Hauer   |
|  Marin Orcand Tourrès  | … |  Noé Hauer   |
|  Arthur Igual  | … |  Antoine   |
|  Jackie Berroyer  | … |  Lobatch   |
|  Masahiro Kashiwagi  | … |  Satoshi   |
|  Jérôme Beaujour  | … |  Campuche   |
|  Benoît Jacquot  | … |  Kevadian   |
|  Iliana Lolic  | … |  Véra   |
|  Francis Leplay  | … |  Marcoy   |
|  Philippe Duclos  | … |  Henri Hortense   |
|  Joséphine Derenne  | … |  Blandine Hauer   |
|  Agathe Bonitzer  | … |  Laetitia   |
|  Stanislas Stanic  | … |  Marek   |
Tuotanto

Looking for Hortensen kuvaukset alkoivat lokakuussa 2011, ja se kuvattiin Pariisissa ja Aubervilliersissä. 4,5 miljoonan euron budjetilla tuotetun elokuvan tuotantoyhtiönä oli SBS Productions.
Julkaisu ja vastaanotto

Looking for Hortense sai maailmanensi-iltansa Italiassa Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2012. Se sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 5. syyskuuta 2012 ja oli Le Pacten teatterilevittämä. Ranskassa se oli vuoden 2012 94. katsotuin elokuva saatuaan 508 652 katsojaa ja tuotettuaan 3,3 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 3,4 miljoonan dollarin lipputulot. Looking for Hortense esitettiin Suomessa Espoo Cinén elokuvajuhlilla elokuussa 2013.
Elokuva on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 53 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,3/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 17 arviointiin, joista yhdeksän oli ”tuoreita” ja kahdeksan ”mätiä”. 154 käyttäjästä 40 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 737 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,2/10.
Looking for Hortense julkaistiin Ranskassa DVD:lle ja blu-raylle 9. tammikuuta 2013.
Aiheesta muualla

Looking for Hortense AlloCinéssä (ranskaksi)
Kolombangaranmonarkki

| Kolombangaranmonarkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Mustavalkomonarkit Symposiachrus
Laji::  browni
Kaksiosainen nimi
 Symposiachrus browni  Ramsay, 1883 
Synonyymit
 Monarcha browni 
Katso myös
   Kolombangaranmonarkki Wikispeciesissä   Kolombangaranmonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kolombangaranmonarkki (Symposiachrus browni) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kolombangaranmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajia uhkaavat metsien hakkuut, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Liisa Heikkinen

Liisa Heikkinen (s. 1986 Kemi) on oululainen tanssitaiteilija, koreografi ja ammattipedagogi. Hän on valmistunut tanssitaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta vuonna 2018. Hänen tanssikouluyrityksensä nimi on HAHAHA Dance school. Vuodesta 2019 Heikkinen työskentelee  JoJo – Oulun Tanssin Keskuksen yleisötyöntekijänä.
Aiheesta muualla

Kauppinen, P. 2020 Liisa ihmeellisten ihmisten maassa  Pedanssi: asiaa tanssista ja tanssikasvatuksesta, 4(4), 6-9.