stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wozzeck

Wozzeck on Alban Bergin kolminäytöksinen ooppera, joka pohjautuu Georg Büchnerin vuosina 1836–1837 kirjoittamaan näytelmään Woyzeck. Bergiin voimakkaan vaikutuksen tehnyt näytelmä oli ollut Büchnerin kuoleman jälkeen monta vuotta kadoksissa ja löytynyt vasta vuonna 1878.
Wozzeck oli Bergin ensimmäinen ooppera. Hän aloitti sen työstämisen vuonna 1914, mutta työ keskeytyi hänen jouduttuaan asepalvelukseen Itävalta-Unkarin armeijaan ensimmäisessä maailmansodassa. Ooppera valmistui huhtikuussa 1922. Kolme katkelmaa oopperasta esitettiin Frankfurt am Mainissa vuonna 1924 ja kokonaisensiesitys oli Erich Kleiberin johtamana Berliinissä 14. joulukuuta 1925.
Wozzeck sai tuoreeltaan ristiriitaisen vastaanoton. Aavemaiset äänet sekä totutusta poikkeavat ihmisäänen käyttö ja orkestrointi – muiden muassa ravintolaorkesteri, sotilassoittokunta, harmonikka, virittämätön piano ja ylävireiset viulut – aiheuttivat runsaasti mielipiteiden vaihtoa sanomalehtien palstoilla. Jotkut sanoivat Bergiä neroksi; erään kriitikon mielestä Wozzeck oli "valtavin tapahtuma oopperan historiassa sitten Claude Debussyn Pelléasin ja Mélisanden päivien". Toisten mielestä taas Berg oli hullu; Deutsche Zeitungin kriitikon vaikutelma oli: "Kun poistuin Valtionoopperasta, minulla oli tunne, etten ollut käynyt yleisessä teatterissa, vaan hullujenhuoneessa. Näyttämöllä, orkesterissa, nojatuoleissa – kaikkialla pelkkiä mielipuolia." Kun Wozzeck esitettiin seuraavana vuonna Prahassa, syntyi sellainen mellakka, että koko ooppera jouduttiin poistamaan ohjelmistosta poliisin käskystä.
Alban Berg kirjoitti itse oopperastaan seuraavasti:
»Säveltämällä Wozzeckin en ole yrittänytkään uudistaa oopperataidetta. Ei liioin ole kysymys halusta luoda hyvää musiikkia. Halusin luoda musiikkia, joka on joka hetki tietoinen vastuustaan draamalle – niin, enemmänkin musiikkia, joka ilmentää itsessään ne välttämättömät ainekset, jotka muuntavat draaman realiteetiksi; tämä työ vaatii säveltäjältä kaikkien näyttämön johdon tehtävien ratkaisemista. Se on suoritettava loukkaamatta musiikin autonomiaa ja ilman musiikkiin kuulumattomien ainesten vaikutusta. – – – Haluan ilmaista, mitä pidän omana osuutenani tästä kaikesta. Suhtautuipa kukin miten tahansa tässä oopperassa esiintyviin musiikin muotoihin, sen ankaraan ja johdonmukaiseen rakenteeseen ja yksityiskohdissa ilmenevään taitoon, minä puolestani pyydän, ettei väliverhon nousemisesta sen laskemiseen saakka kukaan kuulijakunnassa olisi tietoinen fuugien, inventioiden, sarjojen, sonaattien, muunnelmien ja passacaglioiden moninaisuudesta – eikä yksikään, toistan sen, ottaisi vastaan muuta kuin oopperan aatteen, sen hengen, joka ulottuu paljon kauemmaksi kuin Wozzeckin yksilölliset kohtalot."»
Suomessa Wozzeckin nähtiin ensimmäisen kerran Tukholman kuninkaallisen oopperan vierailuesityksenä syksyllä 1957. Suomalaisvoimin teos esitettiin ensimmäisen kerran Kansallisoopperassa keväällä 1967. Ohjauksesta vastasi Ralf Långbacka, kapellimestarina oli Ulf Söderblom ja keskeisissä osissa esiintyivät Harri Nikkonen (Wozzeck), Eini Liukko-Vaara (Marie) ja Veikko Tyrväinen (kapteeni).
Henkilöt

Wozzeck (baritoni ja puheääni)
Marie (sopraano)
kapteeni (tenori)
tohtori (basso)
rykmentinrumpali (tenori)
Anders (tenori ja puheääni)
Margret (altto)
1. kisälli (basso ja puheääni)
2. kisälli (baritoni)
narri (tenori)
Marien poika
Synopsis > Tapahtumapaikka ja -aika

Teoksen tapahtumat sijoittuvat saksalaiseen pikkukaupunkiin 1800-luvulla
Synopsis > Ensimmäinen näytös

1. kohtaus: Wozzeck ajaa kapteenin partaa tämän huoneessa. Kapteeni juttelee Wozzeckin kanssa, puhe kääntyy Wozzeckin aviottomaan lapseen (joka hänellä on Marien kanssa) kapteenin moralisoidessa. Wozzeck puolustautuu: Köyhillä ei ole varaa moraaliin.
2. kohtaus: Tapahtuu peltoaukealla kaupungin laidalla. Wozzeck hakee ystävänsä Andersin kanssa pajukeppejä ja kertoo synkistä tulevaisuudennäkymistään ja oudoista näyistään.
3. kohtaus: Marie katselee huoneestaan, kun sotilasorkesteri marssii kadulla. Marie vilkuttaa rykmentinrumpalille tämän vastatessa. Wozzeck piipahtaa pikaisesti Marien luona, kertoo kokemistaan näyistä.
4. kohtaus: Wozzeck on lupautunut tohtorin lääketieteellisiin tutkimuksiin ansaitakseen muutaman lantin. Tohtori suuttuu Wozzeckille, joka on virtsannut kadulle ja pilannut hänen kokeensa. Wozzeck puhuu näyistään ja tohtori päättelee, että yksipuolinen ruokavalio on aiheuttanut mielenhäiriöitä.
5. kohtaus: Marie tapaa rykmentinrumpalin. Hän ei voi vastustaa kiusausta, ja päästää hänet luokseen.
Väliaika
Synopsis > Toinen näytös

1. kohtaus: Marie ihastelee itseään peilistä ja rykmentinrumpalilta saamiaan korvakoruja. Wozzeck yllättää Marien ja aavistaa tapahtuneen, muttei sano mitään. Hän antaa Marielle tohtorilta saamansa rahat ja lähtee matkoihinsa.
2. kohtaus: Kapteeni ja tohtori kohtaavat kadulla. Wozzeckin saapuessa he vihjailevat hänelle Marien ja rykmentinrumpalin suhteesta.
3. kohtaus: Wozzeck vaatii selityksiä Marielta hänen suhteestansa rykmentinrumpaliin, mutta Marie kieltää kaiken.
4. kohtaus: Sotilaita, kisällejä, naisia ja tyttöjä tanssii kapakan puutarhassa illalla. Marie tanssii rumpalin kanssa, narri ennustaa tulevan veriteon.
5. kohtaus: Sotilaat nukkuvat kasarmilla. Rumpali kehuu uudella valloituksellaan. Wozzeck tappelee juopuneen rumpalin kanssa, mutta häviää kaksintaistelun.
Väliaika
Synopsis > Kolmas näytös

1.kohtaus: Marie katuu huoneessaan syntejään ja etsii Raamatusta lohdutusta.
2. kohtaus: Marie ja Wozzeck kävelevät metsäpolulla lähellä lampea, ovat matkalla kaupunkiin. Wozzeck surmaa Marien veitsellä.
3. kohtaus: Wozzeck on majatalossa, ja yrittää unohtaa veritekonsa, tanssii Margretin kanssa. Margret huomaa verta hänen vaatteissaan, Wozzeck pakenee.
4. kohtaus: Wozzeck palaa lammelle, törmää Marien ruumiiseen. Hän löytää veitsen ja heittää sen lampeen. Veitsi jää liian lähelle rantaa ja Wozzeck kahlaa syvemmälle, hukkuu. Tohtori ja kapteeni kulkevat ohi, kuulevat kummallisia ääniä tekemättä silti mitään.
5. kohtaus: Marien poika leikkii muiden lasten kanssa kadulla. Yksi lapsista sanoo pojalle, että hänen äitinsä on kuollut. Orpo lapsi ratsastaa keppihevosellaan ymmärtämättä mitään.
Wozzeckin muoto

Bergin tuotannossa absoluuttisen musiikin muodot ja kerronta yhdistyvät kiehtovasti: kertovassa oopperassa hän käytti absoluuttisen musiikin muotoja, vastaavasti esimerkiksi viulukonsertossa on taustalla ohjelmallisuus. Wozzeckin musiikillisessa rakenteessa esiintyvät klassiset muodot. Bergin oppilas Fritz Mahler on laatinut seuraavanlaisen taulukon teoksen rakenteesta:
Ensimmäinen näytös
| draama | kohtaus | musiikki |
| --- | --- | --- |
| esittely |  | Viisi karaktäärikappaletta |
| Wozzeck ja kapteeni | (1. kohtaus) | Sarja |
| Wozzeck ja Anders | (2. kohtaus) | Rapsodia |
| Wozzeck ja Marie | (3. kohtaus) | Sotilasmarssi ja kehtolaulu |
| Wozzeck ja tohtori | (4. kohtaus) | Passacaglia |
| Marie ja rumpali | (5. kohtaus) | Andante affettuoso (quasi rondo) |
Toinen näytös
| draama | kohtaus | musiikki |
| --- | --- | --- |
| Draaman kehittely |  | Viisiosainen sinfonia |
| Marie ja lapsi, Wozzeck | (1. kohtaus) | Sonaattimuoto |
| Kapteeni ja tohtori, Wozzeck | (2. kohtaus) | Fantasia ja fuuga |
| Marie ja Wozzeck | (3. kohtaus) | Largo |
| Kapakka | (4. kohtaus) | Scherzo |
| Kasarmi | (5. kohtaus) | Rondo con introduzione |
Kolmas näytös
| draama | kohtaus | musiikki |
| --- | --- | --- |
| Katastrofi ja epilogi |  | Kuusi inventiota |
| Marie ja lapsi | (1. kohtaus) | Inventio teemasta |
| Marie ja Wozzeck | (2. kohtaus) | Inventio nuotista |
| Kapakka | (3. kohtaus) | Inventio rytmistä |
| Wozzeckin kuolema | (4. kohtaus) | Inventio heksakordista |
Orkesterivälisoitto: inventio sävellajista
| draama | kohtaus | musiikki |
| --- | --- | --- |
| Leikkivä lapsi | (5. kohtaus) | inventio kahdeksasosanuottiliikkeestä |
Mokkeri

| --- | --- |
:  Määritelmä:  1. vanha (siirtolais)kaivosmiesten ammattinimitys, ”lapiomies” 2. vasta-alkaja 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Mokkeri. Katso mokkeri Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Muuripata

Muuripata saksalaisessa Sarona-yhdyskunnassa Israelissa.
Muuripata eli uunipata on pyykki- ja pesuveden kuumentamiseen tarkoitettu kiinteä tulisija. Perinteisessä muodossaan se on tiiliuunin sisään muurattu, valuraudasta valmistettu iso pata, jonka alla on tulipesä. Muuripataa käytetään pesutuvissa pyykkipatana pyykin ja pyykkiveden kuumentamiseen ja saunoissa pesuveden lämmittämiseen. Maalaistaloissa saunan pesutupa ja pyykkitupa on usein yhdistetty, jolloin samaa muuripataa käytettiin vuoroin molempiin tarkoituksiin. Muuripatoja on myös navettojen karjakeittiössä lypsyvälineiden pesua ja navetan siivousta varten.
Muuripadan alaosassa on tulipesä arinoineen, tuhkalaatikoineen ja savuhormeineen. Tulipesän yläpuolella on valuraudasta tai muusta metallista tehty suuri vesipata kansineen. Padan yläreuna on yleensä korkeintaan 70 cm lattiasta, jotta padasta on helppo nostaa vettä ja märkää pyykkiä.
Lämpimän hanaveden ja itse vetensä lämmittävien pesukoneiden yleistyminen on tehnyt muuripadat usein tarpeettomiksi. Muuripata-nimellä myydään nykyisin saunakäyttöön kiukaan tapaan teräksestä tehtyjä vedenlämmittimiä, joita ei tarvitse muurata. Ensimmäisiä metallivaippaisia, teollisesti valmistettuja muuripatoja Suomessa oli 1930-luvun lopulla esitelty, Rosenlewin valmistama Porin Mainio.
Pesuveden kuumentamisen ohella muuripataa käytetään sahdin valmistuksessa.
Momentum Scandinavia

| Momentum Scandinavia |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  levy-yhtiö
Perustettu:  2000
Toimitusjohtaja:  Samuel Durling & Pål Dæhlen
Kotipaikka:  Skandinavia
Toimiala:  musiikki
Tuotteet:  musiikki
Kotisivu:  momentumscandinavia.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Momentum Scandinavia on riippumaton norjalaisruotsalainen äärimetallimusiikkiin keskittyvä levy-yhtiö, jonka perustivat yhteistyössä yritykset Endtime Productions ja Nordic Mission. [lähde? ]
Artistit (nykyiset ja entiset)

Admonish
Antestor
Drottnar
Frosthardr
Pantokrator
Sympathy
Aiheesta muualla

Momentum Scandinavian kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Endtime Productionsin kotisivut
Nordic Missionin kotisivut
Morosinin lähdekaivo

| Morosinin lähdekaivo> Κρήνη Μοροζίνι |
| --- | --- |
 Morosinin lähdekaivo.
Sijainti:  Plateía Eleftheríou Venizélou (Plateía Leontarión), Iraklion, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°20′21″N, 25°07′59″E
Rakennustyyppi:  lähdekaivo
Valmistumisvuosi:  1628
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Morosinin lähdekaivo (kreik. Κρήνη Μοροζίνι, Kríni Morozíni), myös Leijonakaivo (Κρήνη των Λεόντων, Kríni ton Leónton) eli Liontária (Λιοντάρια), on lähdekaivo Iraklionin kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Plateía Eleftheríou Venizélou -aukiolla tai epävirallisemmin Plateía Leontarión -aukiolla.
Lähdekaivon leijonat.
Lähdekaivo valmistui venetsialaisvallan aikana vuonna 1628. Sen rakennutti Francesco Morosini, ja se otettiin käyttöön Pyhän Markuksen päivänä 25. huhtikuuta mainittuna vuonna. Lähdekaivon vesi tuli 15 kilometriä pitkästä akveduktista Gioúchtas-vuorelta, ja sen sanotaan tuoneen kaupunkilaisille 1 000 tynnyriä vettä päivässä.
Lähdekaivon alaosa on koristeltu kreikkalaisen mytologian vesiaiheilla, erityisesti tritoneilla ja delfiineillä. Yläosassa on neljä leijonaa, joiden suusta vesi virtaa. Kaiken huippuna oli alun perin Poseidon-patsas, joka tuhoutui osmanivallan aikana. Turkkilaiset tekivät lähdekaivoon muutoksia vuonna 1847, mikä tuhosi osan alkuperäisistä koristeluista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Morosinin lähdekaivo Wikimedia Commonsissa
Mokkola

Mokkola (ven. Мокколово, Mokkolovo) oli inkeriläinen kylä entisessä Inkereen  luterilaisessa seurakunnassa, Venäjällä. Kylä sijaitsi kapealla niemellä Inkereenjoen rannalla lähellä Kolpinan kaupunkia.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla Novgorodilaisessa veroluettelossa. Yhden teorian mukaan kylän nimi polveutuu ortodoksisesta Mokei -miesten nimestä. Vuonna 1849 Mokkolassa asui 53 ihmistä (28 miestä, 25 naista), kaikki inkeriläisiä (savakot). Vuonna 1926 kylässä oli 35 taloa ja 153 asukasta, niistä 148 inkeriläisiä.. Mokkola kuului silloin Voiskorovan kyläneuvostoon. Mokkolan laajin suku oli Koivistoinen, noin 30 perhettä. Muita sukuja oli Puolakainen, Akkalainen ja Piho.
Toisen maailmansodan aikana kylä tuhoutui saksalaisjoukkojen etenemisessä. Paikallisasukkaista suurin osa oli pakotettu lähtemään evakkoon Pietariin, mistä heidät pakkokuljetettiin vuonna 1942 Jakutiaan. Osa oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen takaisin palanneet eivät päässeet kotikylälle, koska heitä kiellettiin asumasta omalla alueellaan. Kylän paikalla sijaitsee nyt Kolpinan kaupungin huvipuisto.
Vol. 4

| Vol>  4 Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Record Plant Studios, Los Angeles, Kalifornia, keväällä 1972
 Julkaistu: 25. syyskuuta 1972
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Patrick Meehan ja Black Sabbath
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, doom metal
 Kesto: 42.38
 Levy-yhtiö:  Vertigo    Warner Bros.
Listasijoitukset
  1. (2 viikkoa, 13.1.1973)    2. (lokakuu 1972)    3. (28. lokakuuta 1972)    7. (lokakuu 1972)    8. (syyskuu 1972)    13. (1972)    14. (1972)
Black Sabbathin muut julkaisut
| Master of Reality 1971 | Vol. 4 1972 | Sabbath Bloody Sabbath 1973 |
Vol. 4 on englantilaisen heavy metal -yhtye Black Sabbathin syyskuussa 1972 julkaistu, nimensäkin mukaan, neljäs studioalbumi. Albumi on edellisiä levyjä kokeilevampi, sillä on mm. kosketinsoittimia ja jousisovituksia. Albumilta löytyy yhtyeen tunnetuimpia kappaleita, kuten "Snowblind" ja "Supernaut", ja se on myynyt platinaa Pohjois-Amerikassa. Albumi tunnetaan myös kokaiini-viittauksistaan; yhtye poltti sitä runsaasti levyttämisen aikana.
Taustaa

Kolmen tuottaja Rodger Bainin kanssa tehdyn albumin jälkeen yhtye päätti tuottaa seuraavan albumin itse. Laulaja Ozzy Osbourne kertoo: "Levy-yhtiö määräsi Bainin alun perin tuottajaksemme. Hän sai päähänsä olevansa yksin vastuussa musiikistamme ja halusi kontrolloida meitä aivan liikaa".
Albumi nauhoitettiin uudessa ympäristössä: Los Angelesin Record Plant-studiolla. Yhtye oli kyllästynyt jatkuvaan kiertue/levy/kiertue-oravanpyörään ja päätti käyttää tulevaan albumiin kerrankin kunnolla aikaa. Kitaristi Tony Iommi: "Kokeilimme jo jonkin verran Master of Realitylla, mutta sekin tehtiin muutamassa päivässä. Vol 4:ään meni kuusi viikkoa. Testasimme mitä ihmeellisimpiä ideoita ja joskus kokonaisen päivänkin vienyt nauhoitus saattoi lopulta jäädä käyttämättä."
Myös studion ulkopuoliset olosuhteet L.A.:ssa olivat kohdallaan: "Vuorasimme talon Bel Airista", muistelee Osbourne. "Kokaiinia, huumeita, viinaa ja naisia riitti. Pidimme todellakin hauskaa siellä". Butler oli samoilla linjoilla vuonna 2001: "Kokkeli oli tosiaan tullut kuvioihin. Menimme Losiin ja aloitimme aivan toisenlaisen elämäntyylin. Puolet budjetista meni kokaiiniin ja puolet levyntekoon. Irstailu Bel Airissa oli uskomatonta".
Albumin julkaisu

Albumin nimeksi piti alun perin tulla Snowblind. Osbourne: "Päätimme nimetä albumin sillä nimellä, koska olimme löytäneet kokaiinin taian, mutta levy-yhtiössä sanottiin 'ei missään nimessä!'." Lopulta albumi julkaistiin arkisemmalla Vol. 4-nimellä maailmanlaajuisesti 25. syyskuuta 1972. Osbourne promotoi albumia vuonna 1972 seuraavasti: "Uusi levymme on aiempaa melodisempi, mutta se kuulostaa edelleen Black Sabbathilta. En laula enää kitarariffin mukana kuten 'Iron Man'issa, vaan laulan erilaisia melodisia juttuja ja skaalamme on laajempi. Tony sävelsi juuri kitarabiisin, jossa on jousisektio. Se on hieno kappale, ja me halusimme tehdä iloisen kappaleen."
Kanteen tuli kelta-oranssi, värikyllästetty keikalla otettu kuva Osbournesta mustalla taustalla. Kannet olivat avattavat ja sisältä löytyi valokuvaliite, jossa oli lisää konserttikuvia yhtyeen jäsenistä. Kannessa muistetaan kiittää myös Los Angelesin "loistavaa COKE-Cola-yhtiötä". "Se oli typerä pikku mainos, joka viittasi silloiseen runsaaseen kokaiininkäyttöömme", kertoo Ward nykyään. Geezer Butlerilla oli albumin jälkeisellä kiertuella bassossaan tarra, jossa luki "Enjoy CoCaine", parodia sloganista "Enjoy Coca-Cola".
Vastaanotto mediassa

Vol. 4 menestyi jälleen hyvin Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Britanniassa sijoitus oli 8. ja Yhdysvalloissa se nousi sijalle 13 myyden kultaa jo kuukaudessa. Ennen pitkää albumi myi siellä platinaa, jolloin siitä tuli jälleen yksi miljoonan myynyt Sabbath-albumi. Suomessa, Australiassa ja Kanadassa albumi nousi top-3:een. Kappale "Tomorrow's Dream" julkaistiin singlenä, mutta se ei saanut listasijoituksia osakseen. Sabbath tunnettiin enemmän albumi-painotteisena yhtyeenä, joten singlen menestyksettömyys ei tullut yllätyksenä.
Kriitikot olivat montaa mieltä albumista. Rolling Stone-lehden kriitikko Tom Clark oli innoissaan: "Voin digata tästä tosissani. Sabbath on nerokas!". Phonograph Recordin Mike Saunders oli kahta mieltä: "Yhtye on tehnyt pahan virheen vaihtaessaan tuottajaa: soundi on selvästi huonompi. Mutta yhtye soittaa myös nopeammin ja kappaleet ovat monipuolisempia kuin ennen. Vol. 4 on hämmentävä ja jännittävä albumi: hyvä mutta ei loistava". Zoo Worldin kriitikko oli pettynyt: "Ihmettelen suuresti, kun jotkut yrittävät kertoa minulle, että Vol. 4. on Sabbathin paras albumi". Samoilla linjoilla oli myös Let it Rock -lehden virkaveli: "Vaikka albumiin olisi kuinka käytetty aikaa ja rahaa, on se silti äärimmäisen tylsä"
Osbourne kritisoi vuonna 1972 yhtyeen saamaa mainetta pelkkänä huumeiden- ja lääkkeiden väärinkäyttäjien suosimana, yksipuolisena yhtyeenä: "Kriitikot sanovat meitä "downer rock" (suom. masennus-rock) yhtyeeksi. Sanovat, että jengi vetää pään sekaisin lääkkeillä ja tulee keikoillemme sekoamaan desibeleistä. Se on paskapuhetta. Mitä ihmiset tekevät konserteissamme, ei kuulu meille niin kauan kuin he nauttivat siitä. Olen lavalla viihdyttääkseni kansaa".
Albumin nykyinen arvostus

Vaikkakin albumi lasketaan yleisimmin yhtyeen klassikosarjaan kuuluvaksi, se on kuitenkin saanut ristiriitaisen vastaanoton niin kriitikoiden kuin fanienkin keskuudessa. Albumia on pidetty monipuolisempana mutta myös hajanaisempana kuin kolmea aiempaa albumia. "Kolme ensimmäistä levyä voisivat olla samasta puusta veistettyjä, mutta Vol. 4:llä aloimme tosissamme kokeilla eri juttuja", totesi Iommi myöhemmin.
Allmusic.comin arvostelija antaa levylle viisi tähteä, vaikka toteaakin, että "albumilla ei ole niin paljon voimaa ja klassisia riffejä kuin parilla edeltäjällään, mutta yhtye kuitenkin kokeilee onnistuneesti uusia elementtejä musiikkiinsa. Sputnik Music.comin arvostelija on kriittinen: "Näin käy kun bändi tekee kiireessä neljä albumia vajaassa kolmessa vuodessa. Huolimatta yleisestä hehkutuksesta, Vol. 4 on väsyneen yhtyeen tunkkainen ja laiska albumi. Siitä kuulee selvästi, että Iommilla on ollut inspiraatiovaikeuksia".
1001 Albums You Must Hear Before You Die  -kirjan kirjoittaja Jason Chow toteaa albumista seuraavasti: "Selvän tunnushymnin (singlen) puutteesta johtuen Vol. 4 usein väheksytään. Siinä ei ole ehkä "Paranoid"in tai "Sweet Leaf"in kaltaista klassikkoa, lukuun ottamatta ehkä "Snowblind"ia, mutta sen vahvuus on kokonaisuudessa ja uusissa kokeellisissa elementeissä"
Arvostettu Kerrang!-lehti listasi albumin sijalle 48. "100 Greatest Heavy Metal Albums of All Time" -listauksessaan vuonna 1989 ja Q-magazine sijoitti albumin sijalle 60. "The 100 Greatest British Albums Ever"-listassaan vuonna 2000.
Rumpali Bill Wardilla oli ristiriitaiset tunteet albumista vuonna 2001: "Kyllä, Vol. 4 on hieno albumi, mutta minulle henkilökohtaisesti se oli käännekohta, jolloin huumeista ja alkoholista tuli hauskuuden sijaan ongelma".
CD-julkaisut

Albumista on vuosien aikana julkaistu useita CD-painoksia. Vertigo Records ja Warner Bros julkaisivat CD-painoksensa 1980-luvulla ja Castle Communications on julkaissut useammankin painoksen. Vuoden 1986 CD-painos sisältää bonuksena "Children of the Grave"-kappaleen liveversion, joka on otettu Live at Last -albumilta. Amerikkalainen Creative Records on julkaissut albumin CD:nä nimellä Children of the Grave, jossa on bonuksena samaisen kappaleen sama liveversio. Castle julkaisi ensimmäiset remasteroidut versiot 1990-luvulla ja vuonna 2004 Rhino Records julkaisi Pohjois-Amerikassa albumin osana Black Box-kokoelmaa. Vuonna 2009 Universal Music Group julkaisi albumista uuden remasteroidun version.
Vuonna 2021 albumista julkaistiin lisämateriaalia sisältävä 4-CD ja 5-LP Super Deluxe -versio. Mukana on remasteroitu versio varsinaisesta albumista, tuottaja-muusikko Steven Wilsonin miksauksia vaihtoehtoisista studio-otoista ja varhaisista versioista sekä tuottaja Richard Digby Smithin uudelleenmiksaama versio vuoden 1973 live-konsertista.
Kappaleet

Kaikki sanat Geezer Butler, kaikki sävellykset Tony Iommi, Bill Ward, Geezer Butler ja Ozzy Osbourne.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Wheels of Confusion/The Straightener | 8.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tomorrow's Dream | 3.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Changes | 4.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | FX (instrumentaali)  | 1.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Supernaut | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Snowblind | 5.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Cornucopia | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Laguna Sunrise (instrumentaali)  | 2.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | St. Vitus Dance | 2.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Under the Sun/Every Day Comes and Goes | 5.53 |  |  |  |  |  |  |  |
"The Straightener" (outro kappaleessa "Wheels of Confusion") ja "Every Day Comes & Goes" (nopea väliosa kappaleessa "Under the Sun") ovat kappaleiden osien nimiä, jotka esiintyvät albumin joissain myöhemmissä Pohjois-Amerika:n painoksissa. Kappaleet eivät eroa Euroopan ja Britannian versioista.
Joissain myöhemmissä (NEMS ja Castle) painoksissa on "Wheels of Confusion"-kappaleen jälkeen n. 10:n sekunnin mittainen, hiljaisella voimakkuudella nauhoitettu ote kappaleen outron ("The Straightener") kitaramelodiaa. Tätä ei ole alkuperäisissä painoksissa tai Pohjois-Amerikan painoksissa eikä vuoden 2009 remasteroidussa versiossa.
2021 Super Deluxe

CD 1: Original Album Remastered
Wheels Of Confusion / The Straightener
Tomorrow’s Dream
Changes
FX
Supernaut
Snowblind
Cornucopia
Laguna Sunrise
St. Vitus Dance
Under The Sun / Every Day Comes And Goes
CD 2: Outtakes – New Mixes
Wheels Of Confusion / The Straightener *
Changes *
Supernaut *
Snowblind *
Laguna Sunrise *
Under The Sun (Instrumental) *
CD 3: Alternative Takes, False Starts & Studio Dialogue
Wheels Of Confusion (False Start with Studio Dialogue) *
Wheels Of Confusion (Alternative Take 1) *
Wheels Of Confusion (Alternative Take 2) *
Wheels Of Confusion (Alternative Take 3) *
Wheels Of Confusion (Alternative Take 4) *
The Straightener (Outtake) *
Supernaut (Outtake) *
Supernaut (Alternative Takes with False Starts) *
Snowblind (Alternative Take 1 – Incomplete) *
Under The Sun (False Start with Studio Dialogue) *
Under The Sun (Alternative Take with Guide Vocal) *
CD 4: Live In The UK 1973
Tomorrow’s Dream *
Sweet Leaf *
War Pigs
Snowblind *
Killing Yourself To Live
Cornucopia
Wicked World (includes excerpts of Guitar solo / Orchid / Into the Void / Sometime's I'm Happy)
Supernaut and Drum solo
Wicked World (Reprise)
Embryo
Children Of The Grave
Paranoid
Tähdellä merkityt ennenjulkaisemattomia. Live-kappaleista osa on julkaistu erilaisella miksauksella epävirallisella vuoden 1980 Live at Last-albumilla.
5-lp versio sisältää hieman erilaisen kappalejaottelun levypuoliskojen mukaan
Kokoonpano

Ozzy Osbourne – laulu
Tony Iommi – kitara, kosketinsoittimet, piano
Geezer Butler – basso, mellotron
Bill Ward – rummut, perkussiot