stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hålogaland

Kartta Hålogalandista noin vuonna 1000.
Hålogaland on Pohjois-Norjan historiallinen nimi. Ennen Norjan kääntymistä kristinuskoon se oli itsenäinen pikkukuningaskunta, joka ulottui nykyisten Nordlandin läänin ja Tromssan läänin alueelle. Etelässä sen rajana oli Namdalen Pohjois-Trøndelagin läänissä ja pohjoisessa Lyngen Tromssan läänissä.
Keskiajalle asti Hålogalandilla viitattiin Trøndelagista pohjoiseen sijainneeseen alueeseen. Hålogalandista itään sijaitsi Finnmark, jossa saamelaiset asuivat.
Paikannimen etymologia on Helgeland, joka tarkoittaa rauhallista maata.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:Hålogaland
Hårdh

Hårdh on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adolf Hårdh ( (1807–1855), suomalaissyntyinen Ruotsiin muuttanut graafikko
Axel August Hårdh (1840–1898), suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies
C. A. Hårdh (1835–1875), ruotsalainen valokuvaaja
H. E. J. Hårdh (1877–1944), suomalainen lyseon ja lukion lehtori ja oppikirjojen tekijä
Hjalmar Hårdh (1881–1948), suomalainen valo- ja elokuvaaja
J. E. Hårdh (1917–2014), suomalainen kasvipatologi ja professori
Rafael Hårdh (1839–1908), suomalainen opettajaseminaarin lehtori ja oppikirjojen tekijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hyundai ix55

| Hyundai ix55 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea
Valmistaja:  Hyundai
Valmistusvuodet:  2006–2012
Muut nimet:  Hyundai Veracruz
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  Hyundai Terracan
Seuraaja:  Hyundai Santa Fe XL
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai Grandeur (TG) Hyundai Santa Fe (CM) Hyundai Sonata (NF) Kia Carens (UN) Kia Carnival (VQ) Kia Optima (MG) Kia Sorento (XM)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Hyundai–Kia Y5
Moottori:  V6
Iskutilavuus:  3,0–3,8 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen automaatti
Hyundai ix55 on Hyundain vuosina 2006–2012 valmistama crossover-tyyppinen automalli. Euroopan ulkopuolisilla markkina-alueilla sitä myytiin nimellä Hyundai Veracruz. Mallin seuraajaksi tuli Hyundai Santa Fe XL.
Pohjois-Amerikan markkinoilla malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2007. Moottorina oli 3,8-litrainen V6-bensiinimoottori teholtaan 260 hevosvoimaa. Euroopan markkinoilla myytävä ix55 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2008. Siinä oli aina 3,0-litrainen V6-dieselmoottori, jonka teho on 240 hevosvoimaa. Molempien moottorien yhteydessä on kuusiportainen automaattivaihteisto, mutta dieselmalli oli lähtöhintaisena etuvetoinen.
Hyundai Veracruz
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyundai ix55 Wikimedia Commonsissa
Hätäuloskäynti

Opastusmerkki
Hätäuloskäynti Tukholman yliopiston metroasemalla
Hätäuloskäynti on hätätilanteita varten tehty uloskäyntireitti rakennuksesta, ajoneuvosta tai muusta suljetusta tilasta. Hätäuloskäynnit on merkitty yleensä selvästi havaittavin merkein ja valoin.
Hätäuloskäynnin vaatimukset ovat seuraavat: sen pitää olla helppopääsyinen, johtaa alueelle tai paikkaan, jonne ihmiset voivat kokoontua, olla hallittavissa rakennuksen sisältä ja olla pysyvässä paikassa. Hätäuloskäynnit ovat yleensä strategisesti sijoitettu (esimerkiksi porraskuiluissa, käytävillä tai muissa todennäköisissä paikoissa) ulospäin aukeavalla ovella. Opasteet johdattavat hätäuloskäynneille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hätäuloskäynti Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ilmailu-VHF

Ilmailu-VHF on ilma-alusten ja lennonjohdon väliseen viestintään käytettävä kansainvälinen radiopuhelinjärjestelmä, joka toimii VHF-taajuusalueella 108,000–136,975 MHz. Pääsääntöinen käyttötapa on puheviestintä AM-moduloidulla lähetteellä.
Puheviestinnän ohella ilmailu-VHF-taajuusaluetta käytetään muun muassa radionavigointiin sekä datalähetteiden välittämiseen.
Ilmailuradion käyttämiseen vaaditaan radiolupa ja pätevyystodistus.
Aiheesta muualla

Liikenne- ja viestintävirasto: Ilmailun radioasiat
Inrō

Inrō
Inrōn osat nimityksineen
Inrō (jap. 印籠) on pieni vesitiivis monilokeroinen kotelo, jossa japanilaiset miehet kuljettivat pikkuesineitä, kuten kolikoita, lääkkeitä ja henkilökohtaista sinettiä. Inrō tarkoittaa sanoja nimileimasin (印, in) ja kori (籠, rō). Inrōt ovat lakkamestareiden taidokkaasti tekemiä ja hyvin koristeellisia.
Käyttö

Inrō aukaistiin ja suljettiin tiiviisti nyörien ja liukuvan helmen, ojimen avulla. Sitä säilytettiin vyöllä eli obilla ja se lukittiin usein koteloon sopivan netsuken avulla.
Historia

Inrōjen historia alkaa 1500-luvulta ja niiden kulta-aika oli Edo-kaudella 1603–1868. Ne olivat aluksi sallittuja vain samuraille, mutta myöhemmin niitä alkoivat käyttää myös varakkaat kaupunkilaiset. Nykyään inrōt ovat suosittuja keräilyesineitä ympäri maailmaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inrō Wikimedia Commonsissa
Inrō with Portuguese Figures, Japan, Edo period (1615–1868) The Metropolitan Museum of Art. Viitattu 26.9.2018.
Inrō with Geometric Pattern, Japan, Edo period (1615–1868) The Metropolitan Museum of Art. Viitattu 26.9.2018.
Inrō with Woman and Attendant; Man Reading Characters on a Stone Road Marker (reverse), Japan, Edo period (1615–1868) The Metropolitan Museum of Art. Viitattu 26.9.2018.
Hävikkiviikko

Syömäkelpoista ruokaa roskiksessa.
Hävikkiviikko on vuosittainen viestintäkampanja, jonka tarkoituksena on lisätä ruoan arvostusta ja kertoa ruokahävikin vähentämisen tärkeydestä. Valtakunnallista Hävikkiviikkoa on vietetty vuodesta 2013 lähtien. Kampanjan järjestää Kuluttaja-lehti.
Ruokahävikkiä syntyy ruokaketjun kaikissa vaiheissa, mutta kaikkein eniten kotitalouksissa. Hävikkiviikko-kampanja pyrkii vaikuttamaan etenkin kuluttajiin, jotta kotitalouksissa syntyvän ruokahävikin määrää saataisiin pienennettyä.
Kampanjassa on vuosittain mukana lukuisia erilaisia organisaatioita. Elintarvike- ja ruokapalveluyritykset, kaupat, järjestöt sekä muut ruuan kanssa tekemisissä olevat tahot voivat viestiä omissa kanavissaan ruokahävikistä ja toimista sen vähentämiseksi. Yksityishenkilöt voivat osallistua kampanjaan esimerkiksi jakamalla ruokahävikkiä vähentäviä vinkkejä ja reseptejä sosiaalisessa mediassa.
Aiheesta muualla

Hävikkiviikko
IPSC Pistoolin maailmanmestaruuskilpailut

IPSC Pistoolin maailmanmestaruuskilpailut (engl. IPSC Handgun World Shoot), tunnetaan myös nimellä Practicalin pistoolin maailmanmestaruuskilpailut tai Pistoolipracticalin maailmanmestaruuskilpailut, on IPSC-lajiliiton korkein pistoolilla ammuttava arvokilpailu. Kilpailut kestävät useita päiviä ja sisältävät 30 ampumaosuutta. Ne pidetään kolmen vuoden välein.
Italian muisto

| Italian muisto |
| --- | --- |
Nimi:  Italian muisto
Tekijä:  Jean-Baptiste Camille Corot
Teostyyppi:  Etsaus
Korkeus:  31,90  cm
Leveys:  23,90  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Italian muisto on kuuluisan ranskalaisen maisemamaalarin Jean-Baptiste Camille Corot ín ajoittamaton viivasyövytystyö, 31,9×23,9 cm. työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Jean Corot oli aikansa pioneereja ulkoilmamaalauksen saralla. Grafiikka ei ollut hänen vahvimpia lajejaan ja usein ystävät auttoivatkin häntä grafiikantöiden loppuunsaattamisessa. Italian muisto on kaksivärinen viivasyövytystyö hänen uransa alkupuolelta. Corot kävi Italiassa kolmesti, viimeisen kerran vuonna 1843.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Italian muisto.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Iris Murdoch

| Iris Murdoch> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jean Iris Murdoch
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1919  Dublin 
Jean Iris Murdoch (15. heinäkuuta 1919 – 8. helmikuuta 1999) oli irlantilaissyntyinen Englannissa työskennellyt kirjailija ja filosofi. Murdochin romaaneissa voimakas henkilökuvaus ja monimutkaiset juonikuviot yhdistyvät eettiseen tai seksuaaliseen tematiikkaan.
Murdoch opiskeli filosofiaa Oxfordin yliopistossa. Hän kirjoitti yli 25 romaania, kirjallisuusesseitä ja näytelmiä. Vuonna 1978 Murdochille myönnettiin arvostettu Booker-kirjallisuuspalkinto teoksesta The Sea, the Sea. Sen suomennos ilmestyi vuonna 1981 nimellä Meri, meri.
Murdoch julkaisi 26 romaania 40 vuoden aikana. Hän joutui lopettamaan kirjoittamisen vuonna 1995 sairastuttuaan Alzheimerin tautiin.
Richard Eyren elokuva Iris (2001) kertoo Murdochin elämästä, etenkin hänen viimeisistä vuosistaan. Sen nimiosissa ovat Kate Winslet ja Judi Dench.
Suomennettuja teoksia

Hiekkalinna (The Sandcastle 1957, suom. Mikko Kilpi, 1965)
Kello (The Bell 1958, suom. Mikko Kilpi, 1961)
Epävirallinen ruusu (An Unofficial Rose 1962, suom. Eila Pennanen, 1963)
Yksisarvinen (The Unicorn 1963, suom. Eila Pennanen, 1964)
Italialaistyttö (The Italian Girl 1964, suom. Eila Pennanen, 1966)
Enkelten aika (The Time of Angels 1966, suom. Eila Pennanen, 1969)
Meri, meri (The Sea, the Sea 1978, suom. Paavo Lehtonen 1981)
Nunnia ja sotilaita (Nuns and Soldiers 1980, suom. Eva Siikarla 1983)
Hyvä oppilas (The Good Apprentice 1985, suom. Raija Mattila 1987)
Aiheesta muualla

Kaalikoski, Katri: Iris Murdoch: moraalirealisti ennen muita. niin & näin 1/1996, 18–21.
IPSC maailmanmestaruuskilpailut (täsmennyssivu)

IPSC maailmanmestaruuskilpailut (eng. IPSC World Shoots) voi viitata useaan practical-ammunnan kilpailuun jotka järjestetään International Practical Shooting Confederation-lajiliiton alaisuudessa.
IPSC Pistoolin maailmanmestaruuskilpailut
IPSC Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut
IPSC Haulikon maailmanmestaruuskilpailut
IPSC Ilmapistoolin maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IPSC maailmanmestaruuskilpailut”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
IPSC

IPSC -lyhenne voi tarkoittaa:
IPSC, International Practical Shooting Confederation, Practical-ammunnan kansainvälinen lajiliitto
IPSC-ammunta, Practical-ammunta
IPSC, Incuced pluripotent stem cells, Indusoitu pluripotentti kantasolu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IPSC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Italian parlamentti

Italian parlamentti (ital. Parlamento Italiano) on Italian tasavallan lainsäädäntövaltaa käyttävä elin. Parlamentti koostuu edustajainhuoneesta ja senaatista, jotka yhdessä valitsevat myös presidentin. Edustajainhuoneeseen kuuluu 630 jäsentä ja senaattiin 315 senaattoria. Lisäksi tietyt henkilöt, kuten entiset presidentit, pääsevät loppuiäkseen senaatin jäseniksi.
Virallisesti Italian parlamentti koostuu alahuoneesta ja ylähuoneesta, käytännössä Italiassa on kaksi erillistä parlamenttia. Edustajainhuoneella ja senaatilla on nimittäin samanlainen tehtävänkuva: esimerkiksi lakialoitteen pitää läpäistä molemmat kamarit astuakseen voimaan ja maan hallituksen tulee nauttia molempien kamarien luottamusta. Italiaksi järjestelmää kuvataan termillä bicameralismo perfetto (suom. täydellinen kaksikamarisuus).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Italian parlamentti (italiaksi)
Häpy

Häpy. Hävyn näkyvimmän osan muodostavat isot häpyhuulet. Kuvassa häpyjä karvoituksella ja ilman karvoitusta. Alavasemmassa kuvassa myös genitaalilävistys.
Häpy eli vulva tai ulkosynnyttimet tarkoittaa naisen ulkoisia sukupuolielimiä, joihin kuuluvat isot ja pienet häpyhuulet, häpykieli eli klitoris, emättimen aukko ja emättimen eteinen sekä eteisrauhaset ja häpykukkula eli häpykumpu.
Hävyllä on keskeinen rooli seksuaalisuudessa ja seksuaalisessa kanssakäymisessä. Häpy liittyy lisääntymiseen sekä yhdynnän että synnytyksen osalta.
Anatomiaa

Häpy on naisen vartalon alaosassa, etupuolella sijaitseva ulkoiset sukupuolielimet käsittävä alue, jonka näkyvin osa ovat isot häpyhuulet. Ne muodostavat veneen muotoa muistuttavan alueen, niiden välissä on häpyrako. Pehmeästä ja joustavasta kudoksesta muodostuvat isot häpyhuulet peittävät kokonaan tai osittain pienet häpyhuulet. Häpyhuulien välissä sijaitsevat ylhäältä alaspäin terska eli klitoriksen pää, virtsaputken suu sekä emätinaukko. Häpyhuulissa ja terskassa on paisuvaiskudosta, ne paisuvat hieman seksuaalisen kiihottumisen myötä. Häpyhuulien iho on hieman ryppyistä.
Häpykielen näkyvä osa on noin herneen kokoinen, tuntoherkkä elin, jota osittain peittää esinahka. Emätinaukko ja emättimen eteinen muodostavat emättimen etummaisen, tuntoherkän osan. Häpykukkula on häpyliitoksen kohdalla, häpyhuulien yläpuolella sijaitseva ihonalaisen rasvakudoksen muodostama kohouma.
Murrosiän jälkeen hävyn seutua luontaisesti verhoaa häpykarvoitus.
Hävyn merkitys

Hävyllä on keskeinen merkitys seksuaalisuudessa, sen näkyminen voi jo sinällään olla seksuaalinen kiihoke. Hävyn tärkeimmät osat, häpyhuulet, häpykieli ja emättimen etuosa (aukko ja eteinen) ovat tuntoherkkää aluetta, ja niiden hyväileminen seksuaalisessa kanssakäymisessä tai itsetyydytyksessä tuottaa mielihyvää. Yhdynnässä jäykistynyt siitin työnnetään emätinaukosta sisään. Emätinaukko on myös synnytyskanavan osa. Virtsaputken suu ei kuulu naisen sukupuolielimiin, mutta sijaitsee hävyn alueella.
Hånesin kirkko

| Hånesin kirkko Hånes kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Kristiansand, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1986
Suunnittelija:  Arild Lauvland
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hånesin kirkko (norj. Hånes kirke) on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hånesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Iamos

Iamos (m.kreik. Ἴαμος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Euadnen ja Apollonin poika. Hänen äitinsä häpesi raskaaksi tuloaan ja hylkäsi vastasyntyneen poikansa. Kaksi käärmettä kuitenkin ruokki lasta hunajalla, ja kun lapsi löydettiin terveenä orvokkien keskeltä, hänen äitinsä nimesi lapsen Iamokseksi (m.kreik. ἴον, ’orvokki’).
Vartuttuaan nuorukaiseksi Iamos kahlasi puoliväliin Alfeios-virtaa ja kutsui Poseidonia ja Apollonia suureen ääneen. Apollon kutsui häntä seuraamaan ääntään Olympos-vuorelle, jossa hän antoi tälle selvännäkemisen lahjan. Tästä eteenpäin Iamos ja hänen jälkeläisensä, Iamidit, olivat tunnettuja yli Kreikan menestyksestään.
Interstate 880

| --- | --- |
  
Interstate 880
 Interstate 880:n reitti punaisella.
Pituus:  47,22 mi (n. 76 km)
Osavaltio:  Kalifornia
Ylläpitäjä:  Caltrans (California DOT)
Suunta:  Etelä-pohjoinen
Kehäkaupunki:  San Francisco Bay Area
Alkupiste:   I-280/SR 17 San José
Reitti:   US 101 San José  SR 84 Fremont  SR 92 Hayward  I-238 San Leandro  I-980 Oakland
Päätepiste:   I-80/I-80 Oakland
Katso myös:  Interstate 880 Commonsissa
Interstate 880 (I-880) on Interstate Highway Systemiin kuuluva, noin  76 kilometrin pituinen valtatie San Josén ja Oaklandin välillä Kaliforniassa. Alun perin California 17 -tienä tunnettu 1930-luvulla liikenteelle avattu tieosuus muunnettiin Interstate-valtatieksi 1980-luvun puolivälissä. Osavaltion valtatie avattiin 1930-luvulla; Interstate osuus 1983–1984.[lähde? ] Tie päättyy etelässä Interstate 280 -tiehen ja pohjoisessa Interstate 80 -tiehen. Tie on tunnettu toisen maailmansodan jälkeen myös nimellä Nimitz Freeway, amiraali Chester W. Nimitzin mukaan.
San Franciscon lahden ympäristössä 17. lokakuuta 1989 tapahtuneen Loma Prietan maanjäristyksen seurauksena 42 ihmistä kuoli kaksikerroksisen tieosuuden ylemmän osan romahdettua alemman päälle. Onnettomuus tapahtui kello 17.04, joka olisi tavallisesti tarkoittanut ruuhka-aikaa. Onnettomuushetkellä baseballin MLB-sarjan paikallisjoukkueiden Oakland Athleticsin ja San Francisco Giantsin välisen loppuottelusarjan kolmas ottelu oli kuitenkin juuri alkamassa, minkä vuoksi monet työmatkalaiset olivat lähteneet kotiin tavallista aikaisemmin, eikä tie ollut enää onnettomuushetkellä yhtä vilkkaasti liikennöity kuin tavallisesti. Onnettomuuden aiheuttamat korjaustyöt I-880:llä kestivät noin kymmenen vuotta.
Aiheesta muualla

Interstate 880 - AARoads
Interstate 880:n tuhoutunutta kaksikerroksista tieosuutta 1989 maanjäristyksen jälkeen.
Isabel Wilkerson

| Isabel Wilkerson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1961 Washington D.C.
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  opettaja ja toimittaja
Kirjailija
Pääteokset:  The Warmth of Other Suns
Palkinnot
 Pulitzer-palkinto (1994) 
Aiheesta muualla
www.isabelwilkerson.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Isabel Wilkerson (s. 1961 Washington D.C. Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja, tietokirjailija ja opettaja. Hän voitti ensimmäisenä afroamerikkalaisena naisena Pulitzer-palkinnon vuonna 1994.
Wilkerson valmistui Howardin yliopistosta, jonka jälkeen hän meni töihin The New York Timesille. Hän on opettanut Princetonin yliopistossa, Emory Universityissä ja Bostonin yliopistossa sekä luennoinut lukuisissa muissa korkeakouluissa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Aasiassa. Hän on kirjoittanut The New York Timesin bestsellerin ja kriitikoiden ylistämän The Warmth of Other Suns -teoksen, joka voitti National Book Critics Circle -palkinnon ja se valittiin The New York Timesin kymmenen parhaan tietokirjan joukkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isabel Wilkerson Wikimedia Commonsissa
Isabel Swan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Isabel Swan |  Isabel Swan |  Isabel Swan |  |
Maa:   Brasilia
Naisten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 470 |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Shenzhen 2011 | 470 |  |
Isabel Marques Swan (s. 18. marraskuuta 1983) on brasilialainen purjehtija. Hän sai pronssimitalin 470-luokassa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Hänellä on 470-luokasta pronssimitali myös vuoden 2011 kesäuniversiadeista Shenzhenistä.
Aiheesta muualla

Isabel Swan Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Isabel Swan
Käännös suomeksi
Jacquemart de Hesdin

Jacquemart de Hesdin: Ristin kanto
Jacquemart de Hesdin (n. 1355 – n. 1414) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hän työskenteli Berryn herttua Juhanan palveluksessa.
De Hesdin syntyi ilmeisesti Hesdinissä pohjoisessa Ranskassa. Eräs hänen kuvittamansa teos on pitkään Brysselissä pidetty Très belles heures.
III (Evemasterin albumi)

| III Evemaster |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Barrow Studios
 Julkaistu: 9. kesäkuuta 2010
 Tuottaja(t): Tomi Mykkänen & Ville Sorvali
 Tyylilaji: melodinen dark metal
 Kesto: 51.12
 Levy-yhtiö: Supernova Records
Evemasterin muut julkaisut
| MMIV Lacrimae Mundi 2005 | III 2010 |   |
III on suomalaisen dark metal -yhtyeen Evemasterin neljäs studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2010 levymerkillä Supernova Records.
Kappaleet

Enter – 4.49
New Age Dawns – 5.34
Humanimals – 4.22
Losing Ground – 4.10
The Great Unrest – 5.07
The Sweet Poison – 7.23
Harvester of Souls – 4.35
Fevered Dreams – 4.19
Absolution – 10.53
Kokoonpano

Tomi Mykkänen – kaikki instrumentit, laulu, tuottaja
Jarno Taskula – laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Markus Vanhala – soolokitara
Ville Sorvali – basso
Enrico Annus – rummut
Ismo Monola – kosketinsoitin
Kokoonpano > Tuotanto

Ville Sorvali – tuottaja
Dan Swanö – miksaaja, masteroija, puhdas laulu (kappaleet 2 & 9)
Arvostelut

Blistering: 8.5/10
Imperiumi: 9/10
Metal Temple:
Sea of Tranquility:
Aiheesta muualla

III (Evemasterin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi III (Evemasterin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
IPSALO

IPSALO (Integrated Power Supply And Line Output) oli Saloran patentoima väritelevisioiden tehonsäästökytkentä, joka 1980 luvun alussa pudotti silloisten transistoritelevisioiden tehonkulutuksen lähes puoleen aiempaan verrattuna.  IPSALO-kytkennässä juovapääteaste ja virtalähde oli yhdistetty.
Pienentynyt tehonkulutus myös paransi väritelevision käyttömahdollisuuksia akkukäyttöisenä mökeillä ja asuntovaunuissa. Salora perusteli keksintöä myös sillä, kuinka komponenttien vähentynyt tehonkulutus pidensi television elinikää. Kytkennällä varustettuja, 1980-luvulla valmistettuja, noin 40 W kuluttavia kuvaputkitelevisioita olikin melko yleisessä käytössä aina analogisten televisiolähetysten päättymiseen saakka.
Aiheesta muualla

Salora 1G-sarjan kytkentäkaavio (pdf)
Iso Riihilammi

| Iso Riihilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°42′31″N, 23°57′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Velaattajärven valuma-alue (35.38)
Laskuoja:  oja Pirttijärveen 
Järvinumero:  35.383.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,8 m  
Rantaviiva:  0,623 km  
Pinta-ala:  2,611 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Riihilammi 
Iso Riihilammi  on Pirkanmaalla Tampereella Ukaan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Velaattajärven valuma-alueella (35.38), jonka Ukaanjärven alueeseen (35.383) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,8 metriä mpy.
J. A. W. Grönroos

Johan Abraham Walfrid Grönroos (15. kesäkuuta 1861 Helsinki – 24. elokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen merimies ja kolportööri (kiertelevä kirjojen ja lehtien kaupustelija) joka oli Sariolan tivoli- ja sirkussuvun kantaisä ja Suomen Tivolin edeltäjän perustaja.
Grönroos haki vuonna 1888 lupaa ampumateltalle, silhuettikuvien näyttämölle, onnenpeleille sekä erilaisten taito- ja voimailunäytösten järjestämiselle. Keravan rautatieasemaa vastapäätä ratapihan takana hän avasi sitten 15. kesäkuuta 1888 tivolialueen jossa sijaitsi ampumarata, onnenpyörä, nuolen- ja renkaanheittopaikka sekä sirkusteltta erilaisia näytöksiä varten.
Vuonna 1899 Grönroos hankki tiettävästi Suomen ensimmäisen elokuvaprojektorin ja esitti sitten sillä elokuvia eri puolilla Suomea pääasiassa markkinoilla. Grönroos pidätettiin vuonna 1905 syytettynä venäläisvastaisesta toiminnasta ja sen jälkeen hänen perustamaansa tivolia alkoi johtaa hänen poikansa Johan Adolf Fredrik ”Jaffu” Grönroos, vuodesta 1918 Sariola (1886–1967). Isä Grönroosin vapauduttua vankilasta 1907 Jaffu Grönroos keskittyi elokuvateatterialalle perustaen elokuvateatterin Lappeenrantaan. Muutaman vuoden kuluttua Jaffu Grönroosilla oli jo kymmenen elokuvateatteria ja hän muutti 1911 Terijoelle jossa hänen parhaiten menestyvät elokuvateatterinsa sijaitsivat.
J. A. W. Grönroos kuoli vuonna 1916. Jaffu Sariolan elokuvateatterit joutuivat vaikeuksiin kun kävijämäärät sotien vuoksi romahtivat Terijoella ja hän keskittyi jatkossa tivoli- ja sirkustoimintaan. Hän osti 1921 Keravalta Sariolanmäen alueen joka oli sitten tivolitoiminnan pääpaikkana ja Sariolan suvun kotina aina vuoteen 1953 saakka jolloin alue jouduttiin myymään talousvaikeuksien takia ja siellä olleet rakennukset purettiin. Sariolan elokuvateatteritoiminta oli päättynyt jo 1928.
Aiheesta muualla

Johan Abraham Walfrid Grönroos, merimies, kolportööri, ja Sariolan huviliiketoiminnan alullepanija, valokuva vuodelta 1903. Keravan museo, Sariola kokoelma (Finna) (Arkistoitu – Internet Archive)