stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Panu Peltokangas

| Panu Peltokangas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Panu Peltokangas
Syntynyt: 22. syyskuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  100 kg
Nyk. joukkue:  Tampereen Pyrintö
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2010–2012 2013–2016 2016–2017 2017–2019 2019–:  Korikobrat Korikobrat / Kobrat Korihait Kobrat Tampereen Pyrintö
Panu Peltokangas (s. 22. syyskuuta 1992) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edustaa Korisliigassa pelaavaa Tampereen Pyrintöä ja on pelannut samassa sarjassa myös kasvattajaseurassaan Korikobrissa/Kobrissa sekä Korihaissa.
Pelaajaura > Kobrat ja kausi Korihaissa

Peltokangas on Lapuan Korikobrien kasvatti. Hän edusti seuran juniorijoukkueita valtakunnallisissa divisioonissa ja kaudella 2008–2009 A-poikien SM-sarjassa. Peltokangas nousi Korikobrien miesten I-divisioonassa pelanneen miesten edustusjoukkueen kokoonpanoon kaudeksi 2010–2011 pelaten I-divisioonaa kahden kauden ajan pienessä roolissa.
Ensimmäisen pääsarjaottelussa Peltokangas pelasi kaudella 2013–2014 5. lokakuuta pelatussa ottelussa Tapiolan Honkaa vastaan tehden kaksi pistettä. Seuraavalla kaudella Peltokangas teki Korisliigan ennätyksikseen pisteissä 22 Kouvoja vastaan 8. helmikuuta 2015 ja levypalloissa kahdeksan Pyrintöä vastaan 30. maaliskuuta. Peltokangas jatkoi nimensä Kobriksi typistäneessä lapualaisjoukkueessa kaudella 2015–2016. Kauden viimeisessä runkosarjaottelussaan Loimaata vastaan 26. maaliskuuta Peltokangas teki uudeksi pääsarjaennätyksekseen kolme heitontorjuntaa. Kobrien kausi päättyi putoamiseen sarjaporrasta alemmas.
Kesäkuussa 2016 Peltokangas siirtyi Korisliigaan nousseeseen Korihaihin jota edusti kauden 2016–2017. Hän pelasi kauden uransa siihen asti korkeimmalla, 5,5 pisteen, ottelukeskiarvolla. Peltokankaan kautta haittasi sarjan keskivaiheilla tapahtunut pieni loukkaantuminen, josta hän kuntoutui kauden jälkeen. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Kobriin. 9. joulukuuta 2017 Peltokangas teki Espoo Unitedia vastaan ennätyksekseen kuusi pallonriistoa. Kobrat sijoittui runkosarjan viimeiseksi ja säilyi sarjassa voitettuaan HBA-Märskyä vastaan pelatun liigakarsinnan.
Peltokangas jatkoi Kobrissa myös seuraavan kauden 2018–2019 sivuten runkosarjassa yhden ottelun levypalloennätystään (8) kolmesti ja heitontorjuntaennätystään (3) kerran. Peltokankaan kausi oli pirteä: hänen tehokkuuslukemansa 7,5 oli uran siihen asti suurin. Samoin levypalloissa ja vapaaheittojen määrässä sekä tarkkuudessa Peltokankaalla oli uransa siihen mennessä selkeästi paras pääsarjakausi.
Pelaajaura > Tampereen Pyrintö

Heinäkuussa 2019 Peltokangas siirtyi Tampereen Pyrintöön 1+2-vuotisella sopimuksella. Hän oli koronaviruspandemian vuoksi kesken runkosarjan päättyneellä kaudella viidenneksi sijoittuneen Pyrinnön selkeästi paras pelaaja +/--tilastossa. Peltokangas teki tynkäkaudella runkosarjassa ennätyksensä useissa tilastokategorioissa: hän muun muassa onnistui kahden pisteen heitoissaan 57-prosenttisesti, otti 1,4 hyökkäyslevypalloa ja jakoi 1,2 korisyöttöä ottelua kohden. Korisliigan ohella Pyrintö pelasi Suomen cupissa, jossa se putosi välierissä.
Toukokuussa 2020 Peltokangas ja Pyrintö käyttivät sopimusoptionsa ja tekivät kahden kauden mittaisen jatkosopimuksen.
Pelityyli ja ominaisuudet

Peltokangas tunnetaan paljon työtä tekevänä joukkuepelaajana, jonka vaikutus joukkueelle on tilastolukemia merkittävämpi. Peltokangas on myös hyvä levypallopelaaja: kaudella 2019–2020 hän otti suomalaispelaajista viidenneksi eniten hyökkäyslevypalloja ottelua kohti vaikka pelasi alle 16 minuuttia per ottelu.. Sami Toiviainen kuvaili Peltokankaan Pyrintöön siirtymisen yhteydessä tämän pärjäävän sekä voimakkuutensa ansiosta korin alla että urheilullisuudellaan kauempana korista.
Aiheesta muualla

Panu Peltokangas Basketball Player Profile[vanhentunut linkki] eurobasket.com (englanniksi)
Tampereen Pyrintö – Korisliiga 2021–2022
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
9 L. Kilpinen |
10 Heinonen |
12 Gonzalvez |
14 Lehtonen |
16 Peltokangas |
Valmentaja Sopanen
Pekanlampi

Pekanlampi tarkoittaa seuraavia:
Pekanlampi, järvi Heinävedellä
Pekanlampi, järvi Kiteellä
Pekanlampi, järvi Kuhmossa
Pekanlampi, järvi Kuusamossa
Pekanlampi, järvi Lohjassa
Pekanlampi, järvi Mäntyharjulla
Pekanlampi, järvi Suonenjoella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Osamu Tezuka

| Osamu Tezuka> 手塚治虫 |
| --- | --- |
 Tezuka vuonna 1951.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1928 Toyonaka
Kuollut: 9. helmikuuta 1989 (60 vuotta)
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Astro Boy
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
tezukaosamu.net
Tezuka-museo Takarazukassa.
Osamu Tezuka (jap. 手塚治虫, 3. marraskuuta 1928 Toyonaka – 9. helmikuuta 1989) oli japanilainen mangaka ja animaatioelokuvien tekijä. Tezukan tuotanto käsittää suuren määrän sarjakuvia ja useita anime-elokuvia. Tuotanto koostuu noin 700 eri nimikkeestä, jotka käsittävät yhteensä noin 170 000 sivua. 1950-luvulla hänellä oli keskeinen vaikutus shōjo-tyyliin Ribbon no kishi - tarinallaan. Tezuka oli pioneeri pidemmissä sekä teknisesti että narratiivilta kehittyneissä tarinoissa, jotka yhdistivät draamaa, seikkailua, fantasiaa, tragediaa, huumoria ja romantiikkaa.
Tezuka tunnetaan parhaiten Astro Boyn (Tetsuwan Atom) ja Viidakon valtiaan (Jungle taitei) luojana. Edellä mainittua on joissakin yhteyksissä väitetty Disney-klassikon Leijonakuningas edeltäjäksi. Osamu Tezukaa on usein verrattu Walt Disneyyn, ja häntä pidetäänkin ”Japanin Walt Disneynä” sekä anime- ja manga-kulttuurin luojana. 
Tezukan tunnetuimpiin sarjakuviin kuuluvat Tetsuwan Atom, Black Jack, Ribbon no kishi, Hi no tori, Viidakon valtias sekä Adolf. Tezuka itse piti elämäntyönään Hi no tori -sarjakuvaa. Tezuka perusti Mushi Productions -animaatiostudion, joka toimi televisioanimen uranuurtajana Japanissa.
Elämä ja ura

Tezuka oli perheen kolmesta lapsesta vanhin poika. Koulutukseltaan Tezuka oli lääkäri, mutta aloitti jo yliopistoaikanaan sarjakuvien piirtämisen. Tezukan ensimmäinen manga, sanomalehtistrippi Mā-chan no nikkichō (Mān päiväkirja) ilmestyi vuonna 1946 Shōkokumin shinbun -lehdessä. Tezuka oli tuolloin vain 17-vuotias. Seuraavana vuonna hän julkaisi Shin takarajima -mangan (Uusi aarresaari), joka teki Tezukasta kuuluisan ja sai aikaan Japanissa suurta kiinnostusta. Sarjakuva perustui Robert Louis Stevensonin Aarresaari-kirjaan, ja sen nopea tempo ja länsimaalainen tyyli tekivät siitä pian bestsellerin, jota myytiin yhteensä yli 400 000 kappaletta. Viidakon valtiaan Tezuka aloitti vuonna 1950.
Tezuka kuoli mahasyöpään vuonna 1989 60-vuotiaana; hänen viimeiset sanansa olivat ”Kertakaikkiaan, antakaa minun tehdä töitä.” Vuonna 1994 Tezukan kotikaupunki Takarazuka avasi häntä käsittelevän museon, ja vuonna 1997 julkaistiin postimerkkejä hänen muistolleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osamu Tezuka Wikimedia Commonsissa
Osamu Tezuka   Anime News Networkissa (englanniksi)
Jari Lehtinen: Black Jack: Kokoonkursittu palkkasoturi. Japan Pop 4/2010.(PDF)
MyAnimelist-sivustolla (englanniksi)
Patricia Luoto

Patricia Luoto (o.s. Schwarz, s. 20. tammikuuta 1976 Mannheim) on saksalainen keilaaja. Hän on saavuttanut useita mitaleja Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2011 hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia joukkuekilpailussa.
Patricia Luodon puoliso on suomalainen keilaaja Mika Luoto.
Patricia Chagnon

| Patricia Chagnon |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 29.7.2022–15.7.2024  
Ryhmä:  ID-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1963 (ikä 60) Eindhoven, Alankomaat
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Kansallinen liittouma
Patricia Chagnon (s. 20. marraskuuta 1963 Eindhoven, Alankomaat) on ranskalainen poliitikko. Chagnon edustaa Kansallinen liittouma-puoluetta. Chagnon toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2022–2024. Hän edusti Euroopan parlamentissa Identiteetti ja demokratia -ryhmää.
Aiheesta muualla

Patricia Chagnon Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Pekanbaru

| Pekanbaru |
| --- | --- |

 vaakuna
 Pekanbaru
 Koordinaatit: 0°32′0″N, 101°27′0″E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Riau
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  446.5 km²
Väkiluku (2016):  703 000
Aikavyöhyke:  UTC+7
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pekanbaru on kaupunki Indonesiassa, Sumatran saarella. Se on Riaun provinssin pääkaupunki. Pekanbarun väkiluku on noin 700 000 asukasta. Kaupungin läpi virtaa Siak-joki .
Kaupunki perustettiin 1700-luvun lopulla Siakin sulttaanikunnan aikana. Japanilaiset miehittivät sitä toisen maailmansodan aikana vuosina 1942–1945. He käyttivät liittoutuneilta ottamiaan sotavankeja ja indoneesialaisia rakentamaan rautatietä Pekanbarusta saaren länsiosaan. Radasta ei koskaan tullut täysin toimintakuntoista. Se otettiin kuitenkin käyttöön joitakin päiviä ennen sodan loppumista, mutta 2000-luvun alussa siitä ei ollut enää jäljellä kun joitakin pätkiä.
Patricia Girard

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 100 m aidat |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2003 | 4 × 100 m |  |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Ateena 1997 | 4 × 100 m |  |
Patricia Girard (s. 8. huhtikuuta 1968 Pointe-à-Pitre, Guadeloupe) on ranskalainen pika- ja pika-aitajuoksija.
Girard kärähti 1990 dopingista ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hän juoksi Barcelonan olympialaisissa 1992 Ranskan joukkueessa, joka sijoittui 4 x 100 metrin viestijuoksussa neljänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Toronton sisäratojen MM-kilpailuissa 60 metrin aidoissa ajalla 8,01 ja sijoittui kahdeksanneksi 60 metrin sileällä ajalla 7,31. Myöhemmin samana vuonna Stuttgartin ulkoratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 13,03. 1994 hän voitti sisäratojen EM-pronssia 60 metrin sileällä, mutta karsiutui Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 60 metrin aidoissa. Hän karsiutui myös Göteborgin ulkoratojen MM-kilpailuissa myöhemmin samana vuonna 100 metrin aidoissa ajalla 12,87. Girard voitti 1996 sisäratojen EM-kultaa 60 metrin aidoissa sekä olympiapronssia Atlantan olympialaisissa 100 metrin aidoissa ajalla 12,65.
Girard voitti Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1997 pronssia 60 metrin aidoissa ajalla 7,84. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Välimeren kilpailuiden mestaruuden ja sijoittui Euroopan cupissa toiseksi 100 metrin aidoissa. Ateenan ulkoratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin aitojen välierissä, mutta oli mukana voittamassa MM-pronssia pikaviestissä. Vuonna 1998 hän voitti sisäratojen EM-kultaa 60 metrin aidoissa sekä sijoittui toiseksi 100 metrin aidoissa Euroopan cupissa ja viidenneksi Budapestin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupissa 100 metrin aidat sekä pikaviestin. Sevillan MM-kilpailuissa hän juoksi 100 metrin aidoissa kahdeksanneksi, mutta oli samoissa kilpailuissa mukana voittamassa pikaviestissä MM-hopeaa.
Girard karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 100 metrin aitojen alkuerissä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Edmontonin MM-kilpailuissa välierissä. Vuonna 2002 hän voitti sisäratojen EM-pronssia 60 metrin aidoissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 100 metrin aidoissa Euroopan cupin ja juoksi Münchenin EM-kilpailuissa matkan neljänneksi. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2003 Girard sijoittui 60 metrin aidoissa kahdeksanneksi. Saman vuoden Euroopan cupissa hän oli 100 metrin aitojen kolmas. Pariisin ulkoratojen MM-kilpailuissa hän juoksi 100 metrin aitojen seitsemänneksi sekä oli mukana voittamassa pikaviestissä MM-kultaa. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa 100 metrin aidoissa viides. 2005 sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui 60 metrin aidoissa kuudenneksi. Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 hän karsiutui 60 metrin aitojen alkuerissä.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 11,11 (1994)
200 metrin juoksu: 23,40 (1995)
100 metrin aitajuoksu: 12,59 (1996)
200 metrin aitajuoksu: 25,82 (1999)
Paralympialaiset 1984

Paralympialaiset 1984 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäparalympialaisia 1984.
Talviparalympialaiset 1984, järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa.
Kesäparalympialaiset 1984, järjestettiin Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paralympialaiset 1984”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Partiolippukunta

Partiolippukunta on partiotoiminnan perusyksikkö. Lippukunnan koko on yleensä noin 20–200 partiolaista. Lippukunnan sisäisiä ryhmiä ovat laumat, vartiot ja vaeltajaryhmät. Lippukunnat voivat olla tyttö-, poika- tai yhteislippukuntia. Vuonna 2019 Suomessa oli 699 lippukuntaa, joista 79 prosenttia oli yhteislippukuntia.
Keskusjärjestö Suomen Partiolaisten puitteissa toimivat lippukunnat kuuluvat johonkin 11 partiopiiristä, joiden jako myötäilee maakuntien rajoja, pois luettuna Finlands Svenska Scouter r.f., joka on Suomen ruotsinkielisten lippukuntien valtakunnallinen partiopiiri. Lisäksi Suomessa toimii pieni määrä keskusjärjestöön kuulumattomia lippukuntia.
Lippukunnat ovat usein itsenäisiä, rekisteroityjä yhdistyksiä, joilla saattaa olla tukenaan taustayhteisö, joka usein on seurakunta. Taustayhteisönä saattaa toimia myös aatteellinen tai uskonnollinen yhdistys, kunta, vanhempainneuvosto tai yritys. Taustayhteisö rahoittaa lippukunnan toimintaa joko kustantamalla lähes koko toiminnan tai avustamalla lippukuntaa jonkin verran. Monet lippukunnat hankkivat rahoitusta toimintaansa myös myymällä erilaisia tuotteita, paketoimalla lahjoja jouluna tai muilla tempauksilla.
Perinteisin varainhankintakeino on partiolaisten adventtikalenteri. Adventtikalenterin toivat Suomeen partiotytöt jo vuonna 1947. Kalenterin ensimmäinen luukku avataan ensimmäisenä adventtina, viimeinen jouluaattona. Luukkujen perinteisiä kuva-aiheita ovat esimerkiksi adventtikynttilät, itsenäisyyspäivän Suomen lippu, Lucian päivän Lucia-neito ja jouluaaton Jeesus-lapsi.
Meripartiolippukunnat

Meripartiolippukunnat tarjoavat normaalin maapartiotoiminnan lisäksi jäsenilleen veneitä sekä muita vesiliikennevälineitä.
Meripartiolippukuntien käyttämät termit poikkeavat jonkun verran muista lippukunnista. Esimerkiksi vartiota kutsutaan meripartioinnissa venekunnaksi ja vartionjohtajaa vastaavasti venekunnanjohtajaksi. Lisäksi on myös lippukuntakohtaisia nimityksiä, kuten joissain maapartiolippukunnissakin.
Aiheesta muualla

Lippukunta PartioWikin mukaan
Paralympialaiset 1980

Paralympialaiset 1980 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäparalympialaisia 1980.
Talviparalympialaiset 1980, järjestettiin Geilossa, Norjassa.
Kesäparalympialaiset 1980, järjestettiin Arnhemissa, Alankomaissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paralympialaiset 1980”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paul Meister

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Paul Meister (20. tammikuuta 1926 Basel – 17. joulukuuta 2018) oli sveitsiläinen miekkailija ja olympiamitalisti.
Meister voitti kalvan joukkuekilpailussa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja osallistui myös kalvan yksilökilpailuun. Hän osallistui joukkuekilpailuun myös Rooman 1960 ja Tokion 1964 kesäolympialaisissa. Meister kuoli 93-vuotiaana 17. joulukuuta 2018.
Aiheesta muualla

Paul Meister Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Paralympialaiset 1988

Paralympialaiset 1988 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäparalympialaisia 1988.
Talviparalympialaiset 1988, järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa.
Kesäparalympialaiset 1988, järjestettiin Soulissa, Etelä-Koreassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paralympialaiset 1988”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Per Adolf von Bonsdorff

Per Adolf von Bonsdorff on seuraavien henkilöiden nimi:
Pehr Adolf von Bonsdorff (1791–1839), Turun akatemian kemian professori
Per von Bonsdorff (1896–1946), jääkärimajuri
Per Adolf von Bonsdorff (1885–1965), professori, hammaslääketieteen opettaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Per Adolf von Bonsdorff”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pekalongan

| Pekalongan |
| --- | --- |

 Vaakuna
 fiPekalongan 
 6°53′17″S, 109°40′30″E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Keski-Jaava
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  45,3 km² 
Korkeus merenpinnasta:  10 m 
Väestö
Väkiluku (2015):  296 168
Väestötiheys:  6 545 as./km²
 www.pekalongankota.go.id 
Pekalongan on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Keski-Jaavan provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 296 000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pekalongan Wikimedia Commonsissa
Outi Papamarcos

| Outi Papamarcos> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1961 (ikä 63) Uimaharju
Ammatti:  IT-työntekijä
Muut tiedot
Koulutus: insinööri
Merkittävät teokset: Ja sitten tuli Trump
Tyyli:  muistelmat
Aiheesta muualla
Raportteja Trumplista blogi
Outi Papamarcos (s. 14. maaliskuuta 1961 Uimaharju) on amerikansuomalainen kansalaisaktivisti. Pennsylvaniassa asuvat Papamarcos on kotoisin Uimaharjun Honkavaaran kylästä, jossa hänen isänsä toimi Enso-Gutzeitin tehtaan johtajana. Lapsuudessaan Papamarcos koki Pohjois-Karjalan ilmapiirin ummehtuneeksi ja muutti 20-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Papamarcos eli täysin epäpoliittisena 40 vuotta, kunnes jäi eläkkeelle IBM:n palveluksesta 2020 ja havahtui poliittiseen toimintaan ryhtymällä vastustamaan demokraattien joukossa Donald Trumpin uudelleenvalintaa presidentiksi. Papamarcosin esikoisteos Ja sitten tuli Trump ilmestyi vuonna 2022.
Teokset

Ja sitten tuli Trump.  Helsinki:  Aviador, 2022.  ISBN 978-952-38108-2-2.
Paluu tulevaisuuteen -trilogia

| Paluu tulevaisuuteen> Back to the Future |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Zemeckis
Käsikirjoittaja:  Robert Zemeckis Bob Gale
Tuottaja:  Bob Gale Neil Canton
Säveltäjä:  Alan Silvestri
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:  Harry Keramidas Arthur Schmidt
Pääosat:  Michael J. Fox Christopher Lloyd
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Amblin Entertainment Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:  1985–1990
Kesto:  337 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  99 000 000 $
Aiheesta muualla
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
DeLorean DMC-12, jota Marty McFly ja ’Doc’ Emmett Brown käyttävät aikamatkailuun.
Paluu tulevaisuuteen -trilogia (Back to the Future) on elokuvien Paluu tulevaisuuteen, Paluu tulevaisuuteen II ja Paluu tulevaisuuteen III muodostama sarja. Trilogia kertoo nuoren Marty McFlyn (Michael J. Fox) harharetkistä, jotka aiheuttaa tiedemies Emmett ”Doc” Brownin (Christopher Lloyd) aikakone. Trilogian ensimmäinen osa on 1980-luvun menestynein nuortenelokuva.
Trilogian juoni on elokuvien välillä jatkuva ja jokainen elokuva alkaa täsmälleen siitä, mihin edellinen osa päättyi näyttäen uudelleen viimeisen minuutin tapahtumat. Toinen ja kolmas osa kuvattiin samanaikaisesti. Tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Hill Valleyn kaupunkiin Kaliforniaan.
Sarjan ensimmäinen elokuva voitti yhden Oscarin äänitehosteistaan ja sai kolme muuta ehdokkuutta. Toinen elokuva sai yhden ehdokkuuden.
Japanilaiset Ichiro Omiya sekä Zerogo Iwamoto ovat päättäneet tehdä elokuvasta manga-sovituksen.
Juoni

Ensimmäisessä elokuvassa Marty joutuu vahingossa 1950-luvulle ja joutuu isänsä sijasta onnettomuuteen. Hän päätyy oman äitinsä lapsuudenkotiin hoivattavaksi. Siellä hänen nuori äitinsä ihastuu Martyyn hänen isänsä sijaan. Sen lisäksi, että aikakoneeseen on mahdollista saada 1,21 gigawattia tehoa vain salamaniskusta Martyn palaamiseksi aikaansa, on hänen varmistettava oma syntymänsä saamalla vanhempansa rakastumaan toisiinsa.
Toisessa elokuvassa Marty ja Doc matkustavat tulevaisuuteen, vuoteen 2015, korjaamaan Martyn lasten elämässä ilmenneitä ongelmia. Elokuvan paha vanha Biff kaappaa aikakoneen huomaamatta, ja antaa vuoden 1955 nuoremmalle itselleen tulevien 50 vuoden urheilutulostilastot vedonlyöntihuijausta varten, tehden Biffistä vuodessa 1985 todella rikkaan. Tämä aiheuttaa poikkeaman aika-avaruusjatkumoon ja Martyn kotikaupunki Hill Valley muuttuu painajaismaiseksi paikaksi, jota rikollisuus ja rötökset hallitsevat. Marty ja Doc palaavat jälleen kerran ajassa taaksepäin korjatakseen asiat. Elokuvan lopussa salamanisku vie aikakoneen ja Doc:n 1880-luvulle ja Marty joutuu selvittelemään heidän paluutaan nykyaikaan takaisin.
Kolmannessa elokuvassa Marty on 1880-luvun Villissä lännessä jälleen epäkuntoisen aikakoneen kanssa. Tällä kertaa DeLoreanin polttoaineletku rikkoutuu. Doc on kaupungin seppä ja Biffin esi-isä öykkäröivä lännenmies. Ongelmia syntyy, mutta lopulta tulevaisuuteen palataan asentamalla aikakoneeseen junan pyörät ja työntämällä sitä veturilla. Doc jää 1880-luvulle naisen vuoksi. Elokuva loppuu sanoihin "The End", siinä missä edelliset päättyivät "To be Continued" ja "To be Concluded". Tekstejä tosin ei ollut varsinaisissa elokuvateatteriversioissa, koska jatko-osista ei kunkin elokuvan tuotantohetkellä ollut varmuutta. Ne lisättiin vasta elokuvien myytäviin tallenteisiin koko trilogian ollessa jo valmis.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael J. Fox  | … |  Marty McFly, Marty McFly Jr., Marlene McFly, Seamus McFly, William McFly (valokuva)   |
|  Christopher Lloyd  | … |  Emmett Brown   |
|  Lea Thompson  | … |  Lorraine Baines McFly, Maggie McFly   |
|  Crispin Glover  | … |  George McFly (osa I)   |
|  Jeffrey Weissman  | … |  George McFly (osat II ja III)   |
|  Thomas F. Wilson  | … |  Biff Tannen, Griff Tannen, Buford Tannen   |
|  Claudia Wells  | … |  Jennifer Parker (osa I)   |
|  Elisabeth Shue  | … |  Jennifer Parker (osat II ja III)   |
|  Mary Steenburgen  | … |  Clara Clayton   |
|  Marc McClure  | … |  Dave McFly   |
|  Wendie Jo Sperber  | … |  Linda McFly   |
|  James Tolkan  | … |  Gerald Strickland, James Strickland   |
|  Flea  | … |  Douglas J. Needles   |
|  Casey Siemaszko  | … |  3-D   |
|  Billy Zane  | … |  Match   |
|  J. J. Cohen  | … |  Skinhead   |
|  Harry Waters Jr.  | … |  Marvin Berry   |
|  Tiger ja Freddy  | … |  Einstein (Doc Brownin koira vuonna 1985)   |
|  Foster  | … |  Copernicus (Doc Brownin koira vuonna 1955)   |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Back to the Future Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Back to the Future Part II Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Back to the Future Part III Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paradise in Flames

| Paradise in Flames Axxis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : House of Audio studios,  Karlsdorf
 Julkaistu: 20. tammikuuta 2006
 Tuottaja(t): Bernhard Weiß, Harry Öllers
 Tyylilaji: power metal hard rock
 Kesto: 49.11
 Levy-yhtiö: AFM
Axxisin muut julkaisut
| Time Machine 2004 | Paradise in Flames 2006 | Best of Ballads & Acoustic Specials 2006 |
Paradise in Flames on saksalaisen power metal -yhtye Axxisin vuonna 2006 julkaistu studioalbumi.