stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuksa
Valmistus

Kuksan tekoon sopivin materiaali on koivunpahka, vaikka muitakin puulajeja voi käyttää. Pahkat ovat harvinaisia, eikä niitä saa irrottaa elävästä puusta ilman lupaa. Tämän vuoksi kuksanvalmistaja joutuu usein tyytymään suoraan puuhun. Pahkakuksa on kestävämpi, koska siinä puun syyt mukailevat astian muotoa. Suorasta puusta kuksaa valmistaessa tulee valita oksaton puunkappale (oksakohdat vaikeuttavat työstämistä), jossa ei ole lahovikaa tai muuta vauriota, joka voi pilata kuksan.
Kuksa varustetaan usein nahkahihnalla, jolla sen voi ripustaa esimerkiksi vyöhön. Lisäksi kuksan kahvaan voidaan upottaa luulyöte, joka valmistetaan joko luusta, poron- tai hirvensarvesta. Lyötteeseen voidaan kaivertaa nimikointi tai muita kuvioita.
Käyttöönotto

Tekovaiheessa aitoa kuksaa keitetään suolavedessä, jolloin suola imeytyy puuhun. Suola liukenee myös kuksasta juotavaan juomaan, jos kuksaa ei ennen käyttöönottoa käsitellä.
Suola on hygroskooppista ja sitoessaan kosteuttaa estää puun kuivumisen ja halkeamisen.
Suolan liukenemisen voi estää käsittelemällä sisäpinnan kahvirasvalla, mikä tapahtuu kaatamalla kuppiin kahvia, joka muutaman minuutin päästä kaadetaan pois, sekä hinkkaamalla sisäpintaa käytetyillä, märillä kahvinporoilla. Tällöin kahvirasva imeytyy kupin sisäpintaan ja muodostaa siihen kalvon, joka estää kuksan kuivumisen ja halkeamisen ja vieraiden makujen imeytymisen.
Jotkin teollisesti valmistut kuksat käsitellään parafiiniöljyllä.
Kuksan makua voi myös muuttaa tilkalla viinaa ennen rasvakäsittelyä.
Aiheesta muualla

Esa Klemolan kuksa-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuksanvalmistaja E. Koivumaa
Kuwait kesäolympialaisissa 1988

Kuwait osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Soulissa (Koreassa) kuudennen kerran historiassaan, mutta ei voittanut yhtään mitalia.
Laivatoimikunta

Laivatoimikunta on ulkomaanliikenteessä olevalla suomalaisella aluksella oleva toimielin, joka tutkii ja käsittelee työsuhteiden katkaisemiseen liittyviä asioita. Laivatoimikunta on valittava alukselle, jossa työskentelee vähintään kahdeksan työntekijää. Tällaisen toimielimen valitseminen tuli pakolliseksi 1978.
Vuonna 1955 annetun merimieslain mukaan aluksella tuli olla kurinpitolautakunta, jonka puheenjohtajana toimi aluksen päällikkö ja jäseninä kaksi hänen valitsemaansa henkilöä. Vuoden 1978 merimieslakia säädettäessä haluttiin poistaa kurinpitolautakunnan määräämät kurinpitosakot, mutta katsottiin kuitenkin tarkoituksenmukaiseksi säilyttää aluksen työntekijäryhmiä edustava toimielin, joka nimettiin laivatoimikunnaksi.
Tarvittaessa kokoon kutsuttavan laivatoimikunnan puheenjohtajana toimii aluksen päällikkö tai hänen ollessa estynyt hänen määräämänsä henkilö. Toimikuntaan kuuluu puheenjohtajan lisäksi kolme henkilöstön keskuudestaan valitsemaa jäsentä. Käsiteltäessä miehistön jäsentä koskevaa asiaa toimikunnan jäsenistä yhden tulee kuulua päällystöön ja kahden muun miehistöön. Kun käsitellään päällystön toimintaa koskevaa asiaa, kahden jäsenen tulee edustaa päällystöä ja yhden miehistöä. Jos henkilöstö ei valitse edustajiaan toimikuntaan, puheenjohtaja valitsee heidät.
Vuoden 2011 merityösopimuslain mukaan laivatoimikunta käsittelee työntekijästä johtuvasta syystä alkaneet työsuhteen päättämiset ja työntekijän työpaikallaan tekemää rikosta koskevat epäilyt. Aiemman vuonna 1978 säädetyn merimieslain mukaan laivatoimikunta tutki ja käsitteli työntekijöiden velvollisuuksien laiminlyönnit ja heidän aiheuttamansa vakavat häiriöt. Toimikunnalla oli oikeus jättää asia sillensä, antaa huomautus tai tehdä asiasta ilmoitus kurinvalvontalautakunnalle. Jos työntekijä oli tehnyt tai hänen epäiltiin tehneen rikoksen, asian tutki suomalainen viranomainen, tai jos se ei ollut mahdollista, tutkimuksen teki laivatoimikunta. Toimikunta tutki myös tapaukset, joissa työntekijä ei saapunut alukselle ja sen oli lähdettävä satamasta ilman häntä.
Muissa asioissa laivatoimikunnalla ei ole päätösvaltaa, vaan se on tutkiva ja neuvoa antava toimielin. Työnantaja ei saa purkaa tai irtisanoa työsopimusta ennen kuin laivatoimikunta on tutkinut asian. Tällä vältetään hätiköiden tehdyt purkamis- ja irtisanomispäätökset.
Laivaston Sukeltajakilta

Laivaston Sukeltajakilta on kaikkia merellisen erikoisjoukkokoulutuksen saaneita yhdistävä suomalainen vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö. Kilta vaalii merellisten erikoisjoukkojen perinteitä ja yhdistää ja verkostoi eri aikakausina merivoimien sukeltajakoulutuksen saaneita varusmiehiä ja kantahenkilökuntaa. Sukeltajakilta tekee yhteistyötä Laskuvarjojääkärikillan ja Erikoisrajajääkärikillan kanssa.
Kunstenniemi

Kunstenniemi on Naantalissa, Poikon kylässä entisen Rymättylän kunnan alueella sijaitseva Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän leirikeskus. Se on rakennettu noin 50 hehtaarin suuruiselle niemelle, jota ympäröi saaristomeri kolmelta suunnalta. Alueelta löytyy laajoja tammimetsiä sekä monenlaisia peli- ja urheilualueita. Kunstenniemessä järjestetään noin puolet Turun ja Kaarinan rippikoululeireistä.
Leirikeskus on ympärivuotisessa käytössä, ja sitä käyttävät seurakuntien lisäksi monet ulkopuoliset tahot. Alueella on huoltokeskuksen lisäksi useita erillisiä majoitusrakennuksia ja saunoja sekä telttaleirialue.
Aiheesta muualla

Kunstenniemen oma verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Küttner

Küttner on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Iiro Küttner (s. 1966), suomalainen käsikirjoittaja ja lastenkirjailija
Katja Küttner, o.s. Kukkola, (s. 1971), suomalainen näyttelijä
Olaf Küttner (1914–1974), suomalainen arkkitehti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kunoy

Kunoy
Kunoyn kylä Kunoyn saarella
| --- | --- |
Sijainti:  Kunoyar Färsaaret Tanska
Saariryhmä:  Färsaaret
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  Kúvingafjall, 830 m
Pinta-ala:  35,5 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  135
Asutuskeskukset:  Kunoy ja Haraldssund
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kunoy on saari Färsaarilla. Se sijaitsee Kalsoyn ja Borðoyn välissä. Kunoyssa on kaksi asutuskeskusta. Ne ovat länsirannikolla sijaitseva Kunoy ja kaakkoisrannikolla sijaitseva Haraldssund. Saarella oli myös kolmas asutuskeskus, Skarð, mutta se on ollut asumaton vuodesta 1913 lähtien. Saarella on myös viisi vuorta: Havnartindur (820 m), Middagsfjall (806 m), Kunoyarnakkur (820 m), Ranndalur (703 m) sekä Urðafjall (817 m). Saaren pinta-ala on 35,5 neliökilometriä ja asukasluku noin 135 (2013).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kunoy Wikimedia Commonsissa
Kunsten

| Kunsten |
| --- | --- |

Tyyppi:  Taidemuseo 
Sijainti:  Aalborg 
Johtaja:  Gitte Ørskou  
Kotisivut:  kunsten.dk 
Koordinaatit:  57°02′35″N, 9°54′22″E
 fiKunsten 
  
Kunsten (Museum of Modern Art Aalborg) on Tanskan Aalborgissa sijaitseva taidemuseo, jonka suunnittelivat suomalaiset Elissa ja Alvar Aalto sekä tanskalainen Jean-Jacques Baruël. Sen suunnittelu alkoi vuonna 1957, museo valmistui vuonna 1972 ja vuosina 2015–2016 se remontoitiin perusteellisesti.
Museon lattiat ja ulkoseinät ovat valkoista marmoria. Näyttelytiloihin tulee diffuusia luonnonvaloa monista kattoikkunoista. Sisäseiniä voi siirrellä vaihtuvien näyttelyiden tarpeiden mukaan.
Museon kokoelmat keskittyvät vuoden 1900 jälkeen luotuun taiteeseen. Pysyvissä kokoelmissa on noin 1 500 teosta: maalauksia ja veistoksia, jotka edustavat modernia ja nykytaidetta. Merkittävä osa pysyvistä kokoelmista tulee yksityisiltä keräilijöiltä, kuten Anna ja Kresten Krestensenilta, joiden kokoelma keskittyy tanskalaiseen modernismiin, Cobran ja Pariisin koulukunnan teoksiin.
Aalborgin ensimmäinen taidemuseo valmistui 1890-luvulla. Vuonna 1957 järjestettiin arkkitehtuurikilpailu uudesta rakennuksesta, jonka voitti Alvar ja Elissa Aallon ja Jean-Jacques Baruëlin muodostama työryhmä. Vuonna 1967 nimeksi vaihdettiin laajemman rahoituspohjan saamiseksi Pohjois-Jyllannin taidemuseo. Rakennustyöt käynnistyivät vihdoin 1968, ja rakennus valmistui 1972. Vuonna 2008 nimeksi vaihdettiin KUNSTEN, ja vuodesta 2016 sen kirjoitustapa on ollut Kunsten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kunsten Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Kętrzyn

| Kętrzyn Rastenburg |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Kętrzyn
 Koordinaatit: 54°5′N, 21°23′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Warmia-Masuria
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,35 km²
Väkiluku (2015):  27 735
 
 www.ketrzyn.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kętrzyn (saks. Rastenburg) on kaupunki Puolassa Kętrzynin piirikunnassa. Vuonna 2015 kaupungissa asui vajaat 28 000 asukasta.
Kaupunki on perustettu vuonna 1329, ja virallisen kaupungin aseman se sai vuonna 1357. Vuonna 1914 kaupungin lähellä käytiin Saksan ja Venäjän välillä Masurian järvialueen taistelu, joka oli osa Tannenbergin taistelua.[lähde? ]
Kaupungin läheisessä metsässä sijaitsi Adolf Hitlerin vanha hallintobunkkeri Sudenpesä. Puna-armeija valloitti kaupungin saksalaisilta vuonna 1945 Veiksel–Oder-operaatiossa. Kaupunki luovutettiin Puolalle Potsdamin konferenssissa, kaupungissa asuneet saksalaiset karkotettiin, ja tilalle tuli puolalaisia[lähde? ]. Vuonna 1950[lähde? ] kaupungin nimeksi muutettiin Rastenburgin tilalle Kętrzyn.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kętrzyn Wikimedia Commonsissa
Kęstutis Šapka

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kęstutis Šapka |  Kęstutis Šapka |  Kęstutis Šapka |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1971 | Korkeushyppy |  |
|  Hopeaa | Rooma 1974 | Korkeushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 1974 | Korkeushyppy |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1972 | Korkeushyppy |  |
Kęstutis Šapka (15. marraskuuta 1949 Vilna) on Neuvostoliittoa edustanut entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän ryhtyi ammattikorkeushyppääjäksi vuoden 1968 kesäolympialaisten jälkeen ja oli ensimmäisiä floppausta käyttäneitä hyppääjiä. Šapka voitti ulkoratojen EM-kisoissa kultaa vuonna 1971 ja hopeaa 1974 sekä sisäratojen EM-kisoissa kultaa 1974 ja hopeaa 1972. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Münchenissä 1972. Tuolloin Šapka sijoittui kahdenneksitoista tuloksella 215 senttimetriä.
Šapka ryhtyi urheilu-uransa jälkeen valmentajaksi ja hänet sijoitettiin vuonna 2007 Liettuan 20 parhaan yleisurheiluvalmentajan joukkoon.
Ennätykset

Korkeushyppy: 225 cm (1974)
Kylmäoja (lähiö)

Kylmäoja on Vantaa Koivukylän suuralueen Ilolan kaupunginosan pohjois- ja länsiosissa sijaitseva, enimmäkseen omakotiasutuksesta koostuva asuinalue.
Kylmäoja on saanut nimensä asuinalueen lähellä kulkevan Keravanjoen Kylmäoja-nimisen sivupuron latvahaarojen mukaan. Huomattava osa puron vedestä on lähteistä nousevaa pohjavettä ja on siksi viileää kesälläkin. Nimen Kylmäoja sanotaan johtuvan tästä veden viileydestä, minkä hevosiaan seudulla juottaneet matkalaiset havaitsivat. Tämä puro yhtyy myöhemmin Keravanjokeen Koivuhaan ja Viertolan kaupunginosien rajan kautta.
Kylmäojan asuinalueen itäpuolella Ilolan koillisosassa sijaitseva suopainanne ympäröivine metsineen on patikkaretkeilyyn soveltuva luonnonsuojelualue, joka tunnetaan nimellä Kylmäojan korpi. Korpeen kuuluu edustava tervaleppäkorpi. Alueen keskellä on avosuo.
Kuchisake-onna

Kuchisake-onna (jap. 口裂け女, "viillettysuinen nainen") on nainen japanilaisesta kaupunkitarinasta. Legendassa kerrotaan, että naisen mustasukkainen aviomies silpoi tämän suun, ja nainen palasi ilkeänä henkenä maan päälle. Huhu aiheutti paniikkia levitessään vuonna 1979 Nagasakissa. Kerrotaan jopa, että oppilaat eivät saaneet mennä kotiin yksin, vaan opettajien saattelemana, sekä poliisipartioita tehostettiin.
Nykyään kerrotaan hieman muunnellusti, että lapsen kävellessä myöhään yöllä yksin, häntä tulee vastaan nainen, joka pitelee kirurgista naamiota kasvojensa suojana, mikä ei ole harvinainen näky Japanissa, jossa ihmiset suojautuvat kirurgisen naamion kanssa kylmältä ja vilustumiselta. Nainen kysyy ”Olenko kaunis?” ja jos lapsi vastaa kieltävästi, nainen tappaa tämän saksilla. Jos lapsi vastaa myöntävästi, nainen riisuu naamion, paljastaa silvotun suunsa ja kysyy ”Entä nyt?”. Jos lapsi vastaa kieltävästi, hänet leikataan kahtia. Jos lapsi tuolloin vastaa myöntävästi, nainen silpoo hänen suunsa samanlaiseksi kuin omansa. On kuitenkin mahdollista hämmentää naista sanomalla ”Olet keskiverto”. On myös mahdollista saada nainen armahtamaan ja pyytämään anteeksi itseltään. Joissakin variaatioissa kerrotaan, että heittämällä pöydälle hedelmiä tai makeisia, nainen herpaantuu ja antaa aikaa paeta. Myös lapsi voi kysyä ”Olenko minä kaunis?”, jolloin nainen hämmentyy ja lähtee.
Kuchisake-onna populaarikulttuurissa > Videot

Kuchisake-onna, 1996
Kuchisake-onna populaarikulttuurissa > Elokuvat

Kannô byôtô: nureta akai kuchibiru, 2005
Carved: The Slit-Mouthed Woman, 2007
Kaiki toshi-densetsu - Kuchisake-onna, 2008
Carved 2: The Scissors Massacre, 2008
The Slit-Mouthed Woman 0: The Beginning, 2008
Kuchisake-onna Returns, 2012
Kuchisake-onna populaarikulttuurissa > Televisiosarjat

Constantine -televisiosarjan viidennessä jaksossa, Danse Vaudou
Kuchisake-onna populaarikulttuurissa > Anime ja manga

Kuchi-Sake Onna
Kuchisake Onna Densetsu
Kuchisake-onna mainittiin eräässä Salapoliisi Conanin jaksossa.
Kuchisake-onna populaarikulttuurissa > Videopelit

Mortal Kombat-hahmo Mileena saattaa perustua Kuchisake-onnaan.
Kuopion työväentalo Torppa

| Kuopion työväentalo Torppa |
| --- | --- |
 Kuopion työväentalo Minna Canthin kadulla vuonna 1907.
Osoite:  Puijonkatu 23 (Kauppakeskus Sektori)
Sijainti:  Kuopio, keskusta
Valmistumisvuosi:  1923 / 1956 / 1959 / 1977 / 1988
Purkuvuosi:  1955 / 1959 / 1987
Suunnittelija:  Iikka Martas / Heikki Tegelman
Rakennuttaja:  Kuopion Työväenyhdistys ry / Kuopion Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Kuopion Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi / kivi
Julkisivumateriaali:  lauta / kivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuopion työväenyhdistyksen liiketalo vuonna 1956.
Kuopion työväentalo Torppa oli Kuopion työväenyhdistyksen ja myöhemmin Kuopion sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen omistama työväentalo Kuopiossa. Yhdistyksellä oli talo ensin Minna Canthin kadulla ja vuodesta 1923 Puijonkadulla, missä nykyään sijaitsee Kuopion sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen omistama Kauppakeskus Sektori.
Historiaa

Kuopion työväenyhdistys perustettiin vuonna 1889. Yhdistys toimi alkuun wrightiläisenä työväenyhdistyksenä, ja siihen liittyi työläisten lisäksi esimerkiksi opettajia ja kauppiaita. Vuoteen 1903 mennessä wrightiläiset olivat jääneet vähemmistöön, ja yhdistys liittyi Suomen Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 1920 Kuopion työväenyhdistyksen johtoon nousivat vasemmistososialistit, ja se liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Sosialidemokraatit lähtivät tämän seurauksena yhdistyksestä ja perustivat Kuopion sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen.
Ensimmäisen talonsa Kuopion työväenyhdistys osti nykyisen Minna Canthinkadun ja Piispankadun kulmasta vuonna 1900. Talo nimettiin Torpaksi, ja siihen rakennettiin juhlasali näyttämöineen, buffetti, lukusali sekä kamari ja keittiö. Taloa remontoitiin vuoden 1901 aikana osin talkoilla ja osin palkkatyönä. Myös muissa tontilla olleissa rakennuksissa oli yhdistyksen tiloja, muun muassa vahtimestarin asunto. Virallisia vihkiäisiä talolla vietettiin marraskuussa 1901. Talo jäi pian ahtaaksi, ja se myytiin jo vuonna 1916 Minna Canthin perillisille, jotka omistivat myös samassa korttelissa sijaitsevan nykyisen Minna Canthin talon. Työväentalorakennus oli ainakin vuonna 2007 edelleen olemassa, joskin osa siitä on purettu tontille rakennetun asuinrakennuksen tieltä. Vuonna 1916 yhdistys osti kiinteistön osoitteesta Puijonkatu 23, torin laidalta. Sisällissodan syttyminen hidasti kuitenkin uusiin tiloihin muuttoa. Rakennustöihin päästiin 1920-luvun alussa: tontilla ollutta taloa laajennettiin, ja päärakennuksen yhteyteen rakennettiin talkoilla erillinen juhlasali ja näyttämö. Avajaisia vietettiin helmikuussa 1923. Lapuan liikkeen ja kommunistilakien vaikutuksesta talo suljettiin syksyllä 1930, ja Kuopion työväenyhdistys lakkautettiin vuonna 1932. Kuopion Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys anoi nyt talon ostoa. Se sai ensin vuokrata talon vuonna 1932 ja vuonna 1934 ostaa sen. Talo kävi sotien jälkeen ahtaaksi, se purettiin ja paikalle rakennettiin uusi kivitalo, jonka ensimmäinen osa valmistui vuonna 1956 ja toinen vuonna 1959. Vuonna 1976 tontilta purettiin vanha puurakennus, jota oli käytetty järjestöjen kokoustiloina, ja tilalle tuli jälleen uudisrakennus. 1950-luvulla rakennettu kivitalo taas purettiin 1980-luvun lopulla. Sen paikalle vuonna 1988 rakennettu liiketalo sekä vuonna 1977 valmistunut rakennus muodostavat nykyisen kauppakeskus Sektorin.
Rakennukset

Minna Canthin kadun talo oli rakennettu vuonna 1837. Se oli yksikerroksinen, hirsirakenteinen ja siinä oli peltikatto. Tontilla oli itse asiassa viisi asuinrakennusta ja yhteensä kahdeksan liiteriä, makasiinia ja ulkohuonetta, joista osaa yhdistys käytti itse ja osaa vuokrasi pois.
Puijonkadun tontilla oli myös useita hirsirakennuksia, kaikkiaan kymmenen. Osa niistä purettiin heti 1920-luvun alussa. Tontille vuonna 1923 valmistuneen hirsirakenteisen juhlasalin katsomo oli 16,05 x 14,5 metrin kokoinen ja näyttämö 8,3 x 14,5 m. Katsomoon mahtui yhteensä 483 henkeä. 1950-luvun kivisen talon ensimmäinen osa oli kolmikerroksinen liiketalo. Siinä oli erikoinen jyrkkä kattorakenne: kerroksia oli kadun puolella kolme mutta pihan puolella vain kaksi. Uudisrakennuksen suunnitteli Iikka Martas. Vuonna 1923 rakennettu juhlasali jätettiin vielä pystyyn. Vuonna 1959 se kuitenkin purettiin kivirakennuksen toisen osan tieltä. Kivitaloissa oli pinta-alaa yhteensä 2 364,5 neliömetriä. Vuonna 1977 valmistuneen uudisrakennuksen maanpäällisten kerrosten pinta-ala on noin 1 200 kerrosalaneliömetriä. Lisäksi rakennuksessa on yksi maanalainen kerros sekä väestönsuoja alimmaisena. Vuonna 1988 valmistuneen rakennusosion pinta-ala taas on noin 4 500 kerrosalaneliömetriä. Rakennuksen yhteen kulmaukseen rakennettiin tornimainen osa, johon tuli yhdistyksen johtokunnan kokoushuone. Rakennuksen Kirjastokadun puoleisessa seinässä on 3 x 12,5 metrin kokoinen mosaiikkitaideteos. Lip-la-tus-nimisen teoksen suunnitteli kuopiolainen taiteilija Marja Kolu. Sekä vuoden 1977 että 1988 rakennukset suunnitteli Heikki Tegelman.
Toimintaa talolla

Ensimmäisellä talolla oli vuokralaisena muun muassa raittiusseura Puijo. Erilaiset seurat järjestivät talolla kursseja ja kokouksia, ja tilaa vuokrattiin myös perhejuhliin. Lisäksi työväenyhdistys julkaisi talolla käsinkirjoitettua lehteä nimeltä Riento. Yhdistyksen soittokunta sekä laulu- ja näytelmäseurat harjoittelivat talolla ja esiintyivät iltamissa. 1900-luvun alkuvuosina yhdistys harjoitti myös sivistystyötä pitämällä oppikursseja esimerkiksi kirjanpidosta ja laskennosta. Kun työväen urheiluseura Kuopion Riento perustettiin vuonna 1907, antoi yhdistys tilojaan sen käyttöön. Kuuluisin Riennon urheilija oli Hannes Kolehmainen. Talolla toimi myös kahvila-ravintola. Syksyn 1905 suurlakon aikaan työväentalolla kokoontui ”lakkohallitus” ja sinne perustettiin lakkokanslia.
Sota-ajat

Ensimmäisen maailmansodan aikaan vuonna 1916 työväentalolle majoitettiin sotilaita. Sisällissodan aikaan punakaartin toiminnan keskus oli työväentalolla, joskaan työväenyhdistys ei suoraan ollut kaartin toiminnassa mukana. Osa kaartilaisista kuului yhdistykseen, osa ei. Sisällissodan jälkeen työväentalo oli takavarikossa, ja kaupunki muun muassa perusti sinne lastenseimen sisällissodan orpoja varten. Talo palautettiin yhdistykselle tammikuussa 1919, ja yhdistyksen toimintoja aloitettiin uudelleen vuoden mittaan. Pian yhdistys muutti Puijonkatu 23:een, jonka omistus siirtyi 1930-luvun alussa sosialidemokraattiselle yhdistykselle. Toisen maailmansodan alettua työväentalo kokonaisuudessaan oli sotaväen majoitustiloina, ja järjestötoiminta jouduttiin keskeyttämään. Välirauhan aikana talo oli jälleen käytössä, ja käyttövuorot piti hakijoiden runsaan määrän vuoksi arpoa. Jatkosodan aikana työväentalolle saatiin perustettua kirjasto, joka jouduttiin kuitenkin käytön vähäisyyden takia sulkemaan jo vuonna 1947. Huvitilaisuudet olivat sota-aikaan suosittuja, asiapitoisempiin tilaisuuksiin taas oli vaikea saada yleisöä. Sodan jälkeen järjestötoiminta vilkastui. Vuonna 1945 työväentalolla oli työväenyhdistyksen lisäksi 14 eri vakituista käyttäjää, muun muassa teatteri, urheiluseuroja ja järjestöjä. Erilaisia tilaisuuksia järjestettiin talolla kyseisenä vuonna yhteensä 824, mihin ei ole laskettu kerho- ja kurssitilaisuuksia eikä teatterin, kuoron ym. harjoitusvuoroja. Suurin osa tilaisuuksista oli eri järjestöjen kokouksia.
Liiketaloksi

1950-luvulla rakennetussa kivitalossa toimi sosialidemokraattisten järjestöjen lisäksi esimerkiksi kello- ja kultasepänliike sekä vaatekauppa. Uuden talon erikoisuus olikin se, että se oli selkeästi liikerakennus eikä pelkkä työväentalo. Toinen erikoisuus oli, ettei taloon tullut lainkaan juhlasalia eikä näyttämöä. Työväenyhdistys avasi uuteen taloon ravintolan nimeltä Torppa. Ravintolaa uudistettiin 1960-luvun alussa, ja sinne hankittiin muun muassa levysoitin nuorison houkuttelemiseksi. Vuonna 1972 ravintolatoiminta kuitenkin lopetettiin, ja tilalle muutti Suomen Työväen Säästöpankki. Vuonna 1988 valmistunut liikerakennus yhdessä vuoden 1977 rakennuksen kanssa muodostaa nykyisen kauppakeskus Sektorin. Kuopion Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys toimii edelleen Sektorin neljännessä kerroksessa, missä on toimistotilojen lisäksi myös saunatilat. Nimiperinnettä jatkaa alakerrassa sijaitseva kokous- ja juhlatila nimeltä Torpan kellari.
Tanssia Kuopion työväentalo Torpalla.