stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pedro Pascal

| Pedro Pascal |
| --- | --- |
 Pascal vuoden 2017 Comic-Con-festivaalilla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Santiago de Chile, Chile
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:   Oberyn Martell (Game of Thrones)  Javier Peña (Narcos)  Din Djarin (Tähtien sota)  Joel Miller (The Last of Us)  Herra Fantastinen (Marvel Cinematic Universe) 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
José Pedro Balmaceda Pascal (s. 2. huhtikuuta 1975 Santiago de Chile) on chileläis-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin roolitöihinsä kuuluvat huumepoliisi Javier Peña Netflixin alkuperäissarjassa Narcos, Oberyn Martell fantasiasarjassa Game of Thrones, Din Djarin Tähtien sota -universumiin sijoittuvassa Disney+-alkuperäissarjassa The Mandalorian ja spin-off -sarjassa The Book of Boba Fett, Joel Miller HBO Maxin alkuperäissarjassa The Last of Us, sekä Reed Richards / Herra Fantastinen Marvel Cinematic Universen elokuvissa, elokuvasta The Fantastic Four: First Steps (2025) alkaen.
Nuoruus ja opiskelu

Pedro Balmaceda syntyi Chilessä 1975. Hänen isänsä oli hedelmällisyyslääkäri José Pedro Balmaceda Riera ja hänen äitinsä lastenpsykologi Verónica Pascal Ureta. Pedron vanhemmat vastustivat Augusto Pinochetin hallintoa ja joutuivat pakenemaan Chilestä, kun Pedro oli vielä pikkulapsi.
Balmaceda kiinnostui näyttelemisestä hänen käydessään Orange County School of the Artsia. Hän opiskeli 1993–1997 näyttelemistä New Yorkin yliopiston Tisch School of the Artsissa.
Ura

Balmacedan ensimmäinen koe-esiintyminen oli elokuvaan Alaston pelko (1996). Hän ei saanut osaa, ja hän myöhemmin kertoi olleensa käytännössä työtön noin kymmenen vuoden ajan. Hän työskenteli elämiseen muun muassa tarjoilijana.
Balmaceda otti 1999 käyttöönsä äitinsä sukunimen Pascal. Hänen äitinsä oli kuollut samana vuonna, ja hän halusi kunnioittaa nimellään äitinsä muistoa. Hän kuitenkin myönsi myöhemmin, että osittain nimenvaihtoon vaikutti myös se, ettei yhdysvaltalaiset osanneet lausua Balmacedea-nimeä.
Pascal muutti vuonna 1999 New Yorkista Los Angelesiin ja alkoi saada pieniä televisiorooleja. Hän vieraili muun muassa sarjoissa Buffy, vampyyrintappaja, Enkelin kosketus, NYPD Blue, Nurse Jackie ja Isänmaan puolesta sekä useamassa Kova laki -sarjaperheen sarjassa. Pascalin roolit olivat pääosin yksittäisiä, mutta sarjassa Good Wife hän näytteli kahdella ensimmäisellä kaudella (2009–2011) syyttäjää sekä sarjassa Mentalist (2014) FBI-agenttia.
Pascalin ensimmäinen teatterielokuva oli Hermanas (2005), ja hän oli mukana myös tieteistrillerissä Kohtalon valvojat (2011) ja elokuvassa Sweet Little Lies (2011). Pascal näytteli myös teatterissa ja esiintyi 2005 off-Broadway-näytelmässä. Näytelmästä Orphans hänet palkittiin Los Angelesin kriitikoiden palkinnolla ja Garland-palkinnolla. Hän kirjoitti myös oman näytelmän Flaca Loves Bones, jonka ohjasi Sarah Silverman vuonna 2010.
Pascalin läpimurto oli Game of Thrones, jonka neljännellä tuotantokaudella 2014 hän näytteli Oberyn Martellia, joka on kostonhimoinen ja hedonistinen prinssi. Martell oli sarjassa lopulta vain lyhyen aikaa, mutta hahmosta tuli monien fanien suosikki.
Pascal oli 2015–2017 keskeisessä roolissa Netflixin rikossarjassa Narcos, jossa hän näytteli Yhdysvaltain huumepoliisin agenttia, joka ajoi takaa Pablo Escobaria. Tähtien sota -universumiin sijoittuvassa tieteissarjassa The Mandalorian (2019–) hän on esittänyt päähahmoa, jota kutsutaan nimellä Mandalorialainen. Pascal teki 2019 ensiesiintymisensä Broadwayllä näytelmässä Kuningas Lear. Pascalin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli sarjakuvafilmatisoinnissa Wonder Woman 1984 (2020), jossa hän näyttelee superroisto Maxwell Lordia. Toimintakomediassa Suurenmoisen lahjakkuuden sietämätön taakka (2022) Pascal näyttelee Nicolas Cagea ihailevaa miljönääriä. Cage näyttelee elokuvassa puolestaan fiktiivistä versiota itsestään.
Pascal sai 2023 pääroolin HBO:n postapokalyptisesta sarjasta The Last of Us, joka on sovitettu samannimisestä videopelistä. Sarja sijoittuu maailmaan, jossa suurin osa ihmisistä ovat muuttuneet sienitartunnan takia zombieiksi. Pascalin roolihahmo Joel on kovettunut mutta traumatisoitunut selviytyjä, joka suostuu kuljettamaan Bella Ramseyn esittämän nuoren Ellien läpi Yhdysvaltain laboratorioon, koska Ellie on immuuni sienelle. Pascal sai 2023 sarjasta toisena latinona Emmy-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta draamasarjassa. Hän oli 2023 ensimmäisenä latinona ehdolla kolmeen Emmyyn, sillä hän oli ehdolla myös vierailevana näyttelijä Saturday Night Livesta ja kertojana dokumentista Patagonia: Life on the Edge of the World.
Yksityiselämä

Pascal on useaan otteeseen tehnyt tukevia kannanottoja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen puolesta. Pascalin sisar Lux Pascal on transoikeusaktivisti, jonka julkista kaapista ulostuloa Ya-Lehden kannessa Pascal juhlisti Instagram-tilillään vuonna 2021.  Myös The Last of Usissa Pascalin kanssa näytellyt Bella Ramsey on kuvaillut suhdettaan Pascaliin turvallisena ja läheisenä ja kertonut Pascalin osoittaneen vankkaa tukea Ramseyn jakamista kokemuksista oman sukupuoli-identiteettinsä käsittelystä.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

| Vuosi  | Nimi | Rooli | Huomiot  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | The Great Wall | Pero Tovar |  |
| 2017 | Kingsman: Kultainen kehä | Jack Daniels / agentti Whiskey |  |
| 2018 | The Equalizer 2 | Dave York |  |
| 2019 | Triple Frontier | Franscisco ”Catfish” Morales |  |
| 2020 | Wonder Woman 1984 | Maxwell ”Max Lord” Lorenzano |  |
| 2020 | Meistä tulee sankareita | Marcus Moreno |  |
| 2022 | Suurenmoisen lahjakkuuden sietämätön taakka | Javi Gutierrez |  |
| 2022 | The Bubble | Dieter Bravo |  |
| 2024 | Gladiator II | Marcus Acacius |  |
| 2025 | The Fantastic Four: First Steps | Reed Richards / Herra Fantastinen | jälkituotannossa |
| 2026 | The Mandalorian & Grogu | Din Djarin / Mandalorialainen | jälkituotannossa |
Valikoitu filmografia > Televisio

| Vuosi  | Teos | Rooli | Huomiot  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | C.S.I. | Kyle Hartley | Jaksossa ”Malice in Wonderland” |
| 2014 | Game of Thrones | Oberyn Martell |  |
| 2015–2017 | Narcos | Javier Peña | Netflix-alkuperäissarja |
| 2019– | The Mandalorian | Din Djarin / Mandalorialainen | päärooli; Disney+-alkuperäissarja |
| 2022 | The Book of Boba Fett | Din Djarin / Mandalorialainen | 3 jaksoa; Disney+-alkuperäissarja |
| 2023– | The Last of Us | Joel Miller |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pedro Pascal Wikimedia Commonsissa
Pedro Pascal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Sadama

| Sadama |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Kesklinn
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,39 km²
Väkiluku (1.1.2018):  3 703
 – Väestötiheys:  2 664,0 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sadama on asuinalue (vir. asum) Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 139 hehtaaria ja väkiluku 3 703 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 42 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsee Tallinnan satama, josta on lähtöjä Helsinkiin, Tukholmaan ja Pietariin.
Tallinnan satama kaupungin siluetti taustalla
Entinen D-terminaali Vanasadamassa vuosi 2010
Viron arkkitehtuurimuseo
SadaMarket (kauppakeskus)
Satama-alueen arkkitehtuuria
Ortodoksinen kirkko 1700-luvulta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sadama Wikimedia Commonsissa
| n k Tallinnan kaupunginosat ja asuinalueet |
| --- | --- | --- |
| Haabersti |  Astangu  Haabersti  Kakumäe  Mustjõe  Mäeküla  Pikaliiva  Rocca al Mare  Tiskre  Veskimetsa  Vismeistri  Väike-Õismäe  Õismäe  |  |
| Kesklinn |  Aegna  Juhkentali  Kadriorg  Kassisaba  Keldrimäe  Kitseküla  Kompassi  Luite  Maakri  Mõigu  Raua  Sadama  Sibulaküla  Südalinn  Tatari  Torupilli  Tõnismäe  Uus Maailm  Vanalinn  Veerenni  Ülemistejärve  |  |
| Kristiine |  Järve  Lilleküla  Tondi  |  |
| Lasnamäe |  Katleri  Kurepõllu  Kuristiku  Laagna  Loopealse  Mustakivi  Pae  Paevälja  Priisle  Seli  Sikupilli  Sõjamäe  Tondiraba  Uuslinn  Väo  Ülemiste  |  |
| Mustamäe |  Kadaka  Mustamäe  Siili  Sääse  |  |
| Nõmme |  Hiiu  Kivimäe  Laagri  Liiva  Männiku  Nõmme  Pääsküla  Rahumäe  Raudalu  Vana-Mustamäe  |  |
| Pirita |  Iru  Kloostrimetsa  Kose  Laiaküla  Lepiku  Maarjamäe  Merivälja  Mähe  Pirita  |  |
| Põhja-Tallinn |  Kalamaja  Karjamaa  Kelmiküla  Kopli  Merimetsa  Paljassaare  Pelgulinn  Pelguranna  Sitsi  |  |
Modokit

Modokit ovat intiaaniheimo, jotka elivät alun perin Luoteis-Kaliforniassa. Nykyisin he ovat jakautuneet Oklahoman ja Oregonin alueelle. Oregonin modokit ovat osa klamath-heimojen yhteenliittymää, johon kuuluvat modokien lisäksi klamathit ja yahooskinit. Heimoilla on reservaatti Oregonin eteläosassa. Oklahoman modokeilla on oma reservaattinsa Oklahoman luoteisosassa.
Historia

Modokit kiertelivät ruuan perässä. Yksi pääelinkeinoista oli lohen pyydystäminen. Peter Skene Ogden aloitti kaupankäynnin modokien kanssa ensimmäisenä eurooppalaisena 1820. Kun eteläinen uudisraivaajareitti avattiin, modokien alueiden läpi tuli useita uudisraivaajaryhmiä. Useat Modok-sodan taisteluista käytiin tämän reitin varrella.
Ennen amerikkalaisten tuloa alueelle alueella asui eri arvioiden mukaan noin 400-500 modokia. Nykyisin noin 600 modokia elää Oregonissa heidän perinteisillä asuinalueillaan Tulen järven eteläpuolella. Lisäksi 200 modokia elää Oklahomassa Quapawin intiaanireservaatissa Oklahoman luoteisosassa.
Kulttuuri

Modokit ovat läheistä sukua klamatheille ja molemmat heimot kutsuivat itseään samalla nimellä maklaks joka tarkoittaa ihmistä tai kansaa. Modokien uskonnosta ei tiedetä yksityiskohtia. Numero 5 esiintyi monissa rituaaleissa.
Liettuanajokoira

| Liettuanajokoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Liettua
Määrä:  harvinainen
Rodun syntyaika:  1950-luku
Alkuperäinen käyttö:  villisian metsästys
Nykyinen käyttö:  jäniksen ja ketun metsästys
Muita nimityksiä:  Lietuvių skalikas, Lithuanian Hound, leedu hagijas
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu LKD/RKF: ryhmä 6 alaryhmä 1.2 Keskikokoiset ajokoirat
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 58–64 cm narttu 53-59 cm
Väritys:  black & tan
Liettuanajokoira (liett. Lietuvių skalikas) on liettualainen koirarotu. Sitä esiintyy tuskin lainkaan kotimaansa ulkopuolella eikä FCI ole tunnustanut sitä toisin kuin Liettuan Kennelliitto (Lietuvos kinologų draugija) ja Venäjän Kennelfederaatio (RKF).
Ulkonäkö

Rotu on keskikokoinen, vankkarakenteinen ja raskasluustoinen metsästyskoira. Se on samalla kertaa sekä virtaviivainen että lihaksikas. Pää on kookas ja korvat pitkät, riippuvat, poskien myötäiset ja kärjistään pyöristyneet. Niska on melko pitkä ja vahva ilman löysää kaulanahkaa. Rintakehä on leveä, syvä ja matala. Pitkä häntä on luonnollisesti alaskiinnittynyt. Käpälät ovat vahvat ja pyöreät ja varpaat tiiviit, minkä ansiosta koira on nopea ja erittäin ketterä. Lyhyt, sileä ja kiiltävä karvapeite on pääväriltään musta, jossa on punaruskeat merkit kuonossa, rintakehässä, korvissa ja otsassa. Virallinen rotumääritelmä sallii pienet valkoiset läiskät rintakehässä, mutta ei varpaissa. Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 58–64 cm ja nartuilla 53-59 cm välillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Keskeisiä rotupiirteitä ovat mm. energisyys, sitkeys, nopeus ja erikoinen, äänekäs haukku.
Alkuperä

Liettualaisista suurriistan ajokoirista on maininta paikallisessa laissa jo 1500-luvulla. 1800-luvulla L.P. Sabaneev mainitsi teoksessaan kookkaan ja pienen ajokoiran - kookas, jota kutsuttiin nimellä liettualainen ajokoira, oli voimakas ja soveltui suurriistan metsästykseen tasangoilla, mutta ei kukkulaisilla alueilla.
Nykyinen liettualainen rotu jalostettiin kuitenkin vasta 1900-luvulla risteyttämällä edellä mainittuja paikallisia ajokoiria vihikoiran, beaglen ja puolanajokoiran, sekä myöhemmin myös venäjänajokoiran kanssa. Tarkoituksena oli luoda uudelleen sukupuuttoon kuollut latvialainen kuurinmaanajokoira, vaikkakin tällä kertaa liettualaisena versiona. Koiraharrastaja Z. Goštautas aloitti jalostuksen vuosina 1957-1958, jolloin Samogitian alueelta löytyi vielä paikallisia ajokoiria. Kyseiset ajokoirat olivat L.P. Sabaneevan mainitsemien koirien jälkeläisiä, ja jäljellä olleesta populaatiosta muodostui nykyisen liettuanajokoiran jalostuskanta.
Rotua on alun perin käytetty villisikakoirana, mutta nykyisin se on suositumpi jäniksen ja ketun metsästyksessä sillä villisika osoittautui liian vaaralliseksi vastukseksi rodulle. Aluksi liettuanajokoira oli kotimaassaan suosittu, mutta Toisen maailmansodan jälkeen populaatio laski 78 yksilöön ja 1970-luvulla sen asema voitiin jo luokitella kriittiseksi. Vuosien 1976–77 aikana huomattava osa kuoli myös villisikoja vastaan kamppaillessaan. Tällöin Liettuan Kennelliitto päätti viimein julkistaa virallisen rotumääritelmän ja määräsi asiantuntijan auttamaan rodun pelastamisessa. Näin rotu onnistuttiin elvyttämään ja se saavutti lopulta suojellun aseman, minkä ansiosta rekisteröityjen yksilöiden määrä nousi vuonna 1987 350:een. Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen määrä putosi vuonna 1998 150 yksilöön.
Populaatiokoon lasku selittyy metsästystapojen muuttumisella: liettuanajokoira sopii parhaiten suurriistan metsästykseen suurilla, avoimilla alueilla, mutta nykyisin metsästysmaat ovat pienenemässä kooltaan. Liettuan Kennelliitto toivoo sille FCI:n hyväksyntää ja tekee paraikaa töitä asian eteen.
Aiheesta muualla

Dog Breed Info
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lithuanian Hound
Käännös suomeksi
Christian Reif

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Reif Osakan MM-kilpailuissa 2007 |  Reif Osakan MM-kilpailuissa 2007 |  Reif Osakan MM-kilpailuissa 2007 |  |
Maa:  Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2010 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Göteborg 2013 | pituushyppy |  |
Christian Reif (s. 24. lokakuuta 1984 Speyer) on saksalainen pituushyppääjä.
Hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 2007. Samana vuonna hän oli Osakan MM-kilpailuissa yhdeksäs. Vuonna 2010 hän sijoittui Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa viidenneksi.
Barcelonassa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden ennätyksellään ja kisaennätyksellä 847 cm. Hän paransi ennätystään 20 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli seitsemäs tuloksella 819 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012. Hän sai pronssia Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 tuloksella 807. Karsintakilpailussa hän oli hypännyt sisärataennätyksensä 815 cm. Moskovan MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 822.
Kehitys vuosittain

|  | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ulkoradat | 783 |  | 790 | 819 | 780 | 818 | 847 | 826 | 826 | 827 | 849 |
| Sisäradat | 754 | 776 |  | 791 |  |  | 810 |  |  | 815 | 813 |
Chen Min’er

Chen Min’er
Chen Min'er (陈敏尔; pinyin: Chén Mǐn'ěr, s. 1960) on kiinalainen poliitikko, Kiinan kommunistisen puolueen politbyroon jäsen ja Chongqingin itsehallinnollisen maakunnan puoluesihteeri. Cheniä pidetään puolueen pääsihteri Xi Jinpingin suojattina sekä tämän mahdollisena seuraajana vuoden 2022 puoluekongressissa.
Ura

Chen on syntyjään kotoisin Zhejiangin maakunnasta ja on tehnyt suurimman osan urastaan kotimaakunnassaan. Chen opiskeli yliopistossa kiinan kieltä ja valmistuttuaan aloitti uransa vuonna 1987 Shaoxingin piirikunnassa. Chen toimi Shaoxingissa eri tehtävissä mm. viestintäosastolla ja yleni 1990-luvun lopussa Ningbon kaupungin johtoon. Tämän jälkeen Chen työskenteli viestintäasioiden parissa ensin Zhejiang Daily Pressissä ja sitten Zhejiangin maakunnan viestintäosaston johtajana vuoteen 2007 asti. Tänä aikana Chen työskenteli maakunnan puoluesihteerinä toimivan Xin alaisuudessa. Hyvin verkostoitunut Chen yleni nopeasti maakunnan apulaiskuvernööriksi ja työskenteli tehtävässä vuoteen 2012 asti, jolloin hänet siirrettiin Guizhoun maakunnan apulaispuoluesihteeriksi ja kuvernööriksi. Guizhoussa Chen työskenteli aktiivisesti maaseudun tuottavuuden parantamiseksi ja panosti Xille tärkeään korruption vastaiseen työhön. Chen ylennettiin pian puoluesihteeriksi ja toimittuaan tehtävässä vain kaksi vuotta, hänet siirrettiin puoluesihteeriksi Chongqingiin. Chen valittiin puolueen politbyroosen 19. puoluekokouksessa vuonna 2017.
Poliittinen asema

Chenin läheinen työskentely Xin alaisuudessa, nopea eteneminen urallaan sekä Xin politiikkaa ja ajatuksia tukeva politiikka ovat saaneet monet tarkkailijat pitämään Cheniä Xin suojattina ja varteenotettavana ehdokkaana Xin seuraajaksi. Chen on nimetty myös yhdeksi jäseneksi Xin Zhejiangin kontakteista muodustuvassa faktiossa, nk. uudessa Zhijiangin armeijassa. Erityisesti Chenin nousu Chongqingin johtoon on tulkittu viestiksi siitä, että Xi on valinnut Chenin seuraajakseen.  Tätä tulkintaa on ruokinnut vielä Chongqingin väistyvän puoluesihteerin Sun Zhengcai pidätys korruptiosyytösten vuoksi. Sunia pidettiin nousevana poliittisena lupauksena ja myös Chenin kilpailijana. Chenin ohella Kiinan kuudenteen johtajasukupolveen kuuluvaa Hu Chunhuata pidetään Chenin vastaehdokkaana seuraavassa puoluekongressissa vuonna 2022. Hun ja Chenin nousu politbyroon pysyvään komiteaan 20. puoluekongressissa on todennäköinen, mutta ehdokkuutta puolueen pääsihteeriksi vaikeuttaa se, ettei kumpikaan kandidaateista ole politbyroon pysyvän komitean jäsen. Pääsihteereillä on yleensä takanaan yksi viisivuotiskausi pysyvässä komiteassa ennen kuin heistä voi tulla pääsihteereitä. Näin ollen, vaikka Chen nimitettäisiin pääsihteeriksi myöhemmin, ei hän ehtisi toimia pääsihteerinä normaalia kaksi kautta, sillä hän joutuu ikänsä puolesta jäämään eläkkeelle viimeistään vuoden 2032 puoluekongressissa.
Darhan-Uul

| Darhan-Uulin provinssi Дархан-Уул аймаг |
| --- | --- |
 Darhan
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti Mongoliassa
Valtio:  Mongolia
Perustettu:  1994
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Darhan
Pinta-ala:  3 280 km²
Väkiluku (2010):  90 642
 – väestötiheys:  27,6 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MN-037
Darhan-Uul (mong. Дархан-Уул аймаг, Darhan-Uul aimag) on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Ulan Batorin pohjoispuolella ja on kokonaan Selengen provinssin ympäröimä. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 90 642 asukasta ja sen pinta-ala on 3 280 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Darhan.
Aluejako

Provinssi jakaantuu neljään pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
| Sum | Mongoliksi | Väkiluku (2015) |
| --- | --- | --- |
| Darhan | Дархан | 80 652 |
| Hongor | Хонгор | 5 970 |
| Orhon | Орхон | 3 076 |
| Šaryngol | Шарынгол | 7 993 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Darhan-Uul Wikimedia Commonsissa
Mongolian provinssit
Provinssit: Arhangai | Bajan-Ölgii | Bajanhongor | Bulgan | Darhan-Uul | Dornod | Dornogovi | Dundgovi | Govi-Altai | Govisümber | Hentii | Hovd | Hövsgöl | Ömnögovi | Orhon | Övörhangai | Selenge | Sühbaatar | Töv | Uvs | Zavhan
Kunta: Ulan Bator
Ciaran Bourke

Ciaran Bourke (18. helmikuuta 1935 – 10. toukokuuta 1988) oli irlantilainen muusikko. Hän oli yksi The Dubliners -yhtyeen perustajajäsenistä. Hän soitti yhtyeessä kitaraa, huuliharppua ja tinapilliä, ja sävelsi monia sen kappaleista. Bourke oli The Dublinersin ainoa yliopistossa opiskellut jäsen.
Bourke kärsi vuonna 1974 aivoverenvuodon, josta ei koskaan täysin parantunut, eikä kyennyt enää esiintymään. Yhtye piti kuitenkin hänen "paikkaansa avoimena" ja jakoi keikkatulot hänen kanssaan Bourken kuolemaan asti.
Raine Karp

Raine Karp (s. 23. heinäkuuta 1939) on virolainen arkkitehti. Monia hänen suunnittelemista rakennuksistaan pidetään neuvostoliittolaisen modernismin puhdasluontoisempina toteutuksina, ja hänen monumentalistiset työt voittivatkin neuvostovuosina lukuisia palkintoja. Karpiin suhtautuminen on vaihdellut aikakaudesta toiseen – joskus häntä suuresti arvostaen, mutta toisella kertaa myös epäluulolla. Jotkin Karpin suunnittelemista rakennuksista on jo purettu.
Hän on suunnitellut muun muassa seuraavat rakennukset:
asuintalot (Vilde 68 ja 70, Tallinna; rak. 1963–1965)
Viron ulkoministeriön rakennus (yhdessä Mart Portin ja Olga Kontšhajevan kanssa, 1964–1968)
asuintalo (Trummi 21, Tallinna; 1968–1971)
Tallinnan teknillinen yliopiston Urheilutalo (1970–1975)
Tallinnan postitalo (yhdessä Mati Raignan kanssa, 1974–1980)
urheilu- ja monitoimikeskus Linnahall (alkujaan Moskovan olympialaisten purjehduksia varten rakennettu rakennus; yhdessä Riina Altmäen kanssa, Tallinna; 1975–1980)
Sakala-keskus (1982–1985, purettu 2007, suunniteltu Viron kommunistisen puolueen päämajaksi)
Viron kansalliskirjasto (Tallinna, 1985–1993).
Kuvia

Asuintalo Trummi 21 (1971)
Urheilu- ja monitoimikeskus Linnahall (1980).
Vuonna 2006 purettu Sakala-keskus (1985).
Viron kansalliskirjasto (1993).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raine Karp (Arkistoitu – Internet Archive) (viroksi) (delfi.ee)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia 
Taiteenala:  ULAN 
Muut:  IdRef
Je suis Charlie

”Je suis Charlie” kopioituna Charlie Hebdo -lehden kotisivuilta.
Je suis Charlie ([ʒə sɥi ʃaʁ.li]; ranskaa, suom.  ”Minä olen Charlie”) on iskulause, jolla sananvapauden puolustajat osoittivat olevansa väkivallan käyttöä vastaan vuoden 2015 Charlie Hebdon iskun jälkeen. Iskussa tapettiin 12 ihmistä pariisilaisen Charlie Hebdo -satiirilehden toimituksessa. Ranskassa, Euroopassa ja muualla maailmassa järjestettiin laajoja mielenilmauksia samana iltana ja seuraavana päivänä. Suomessa mielenilmauksia tunnuksen alla järjestettiin ainakin Helsingissä ja Kuopiossa.
Maailman johtajien Pariisissa sunnuntaina 11. tammikuuta järjestämä rauhanmarssi saman tunnuksen alla herätti ristiriitaisia tunteita. Erityisesti kritisoitiin Nigerin presidentti Mahamadou Issoufouta, joka osallistui mielenilmaukseen, mutta kielsi lehden levittämisen maassaan.
Tunnus esiintyi twitterissä myös muodossa ”Je suis Ahmed”, jolla kunnioitettiin terrori-iskussa surmatun arabitaustaisen poliisin Ahmed Merabetin muistoa. Aihetunnistetta #JeSuisCharlie käytettiin kolmessa päivässä yli viisi miljoonaa kertaa, parhaimmillaan 6300 kertaa minuutissa.
Mielenosoitus Strasbourgissa.
Tuenilmaisu Charlie Hebdon toimitukseen kohdistuneen iskun uhreille Brysselissä.
Charlie-kyltti Kölnissä.
Berliini
Cinthia Graci

| Cinthia Graci> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1984
Kansalaisuus:   Italia
Kyokushin-ottelija
Pituus:  162 cm
Paino:  54 kg
Painoluokka:  kevytsarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  2. dan
| Mitalit> Maa:   Italia.Naisten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Italia> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Varna 2005 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Barcelona 2006 | -55 kg |  |
| Italian cup  | Italian cup  | Italian cup  |  |
|  Kultaa | Tuglie 2009 | -55 kg |  |
Cinthia Graci (s. 1984) on italialainen karateka. Hän saavutti kahdesti EM-pronssia 2005 ja 2006. Graci on voittanut myös Italian kevytsarjan mestaruuden 2009.