stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olov Hartman
Hartmanin kirjoittamia virsiä

Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa
166 On hengissä maa (Än finns det en värld) suom. Anna-Maija Raittila 1984
251 Jumalan valtaistuin on (Herren, vår Gud har rest sin tron) suom. Niilo Rauhala 1984
Ruotsin virsikirjoissa Ruotsin kirkon virsikirja ja Den svenska psalmboken 1986
38 Herramme, luovuit kruunusta Jumalan/ För att du inte tog det gudomliga (1970) Suom. Anna-Maija Raittila 1995
62 On hengissä maa/ Än finns det en värld (1980) Suom. Anna-Maija Raittila 1984
74 Edeltä kulkien /Du som gick före oss (1968) Suom. Anna-Maija Raittila 1996
153 Jeesus voitti, elämämme / Livet vann, dess namn är Jesus (1973) Suom. Anna-Maija Raittila 1996
166 Jäi häly kauas, melskeeseen ja vaivaan/ Sorlet har dött  (1947,-68) Suom. Anna-Maija Raittila 1999
335 Me uskomme Jumalaan, Luojaan / Vi tror på Gud som skapar (1970) Suom. Pekka Turunen, Pekka Kivekäs 1996)
420 Jumalan valtaistuin on / Herren, vår Gud har rest sin tron (1980) Suom. Niilo Rauhala 1984, 2000
450 "Valvomaan jää! / "Vaka med mig!" (1981) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1998
462 Jospa joku tuntisi meidät /Tänk om någon känt igen (1971) Suom. Anna-Maija Raittila 1999
482 Autuas ja armoitettu / Salig du och högt benådad (1964) Suom. Anna-Maija Raittila 1999
483 Kuin tulta, tuulta, henkeä / Guds änglar är hans sändebud (1978) Suom. Pekka Kivekäs
484 Maan päällä pyhät Herran / De heliga i landet (1977) Suom. Anna-Maija Raittila 2000
489 Hän tulee, ylkä saapuu/ Han kommer, han är nära (1978) Suom. Niilo Rauhala 1995
533 Ihminen, synnin horroksessa maannut / En syndig man låg sänkt i syndens (1987) Suom. Pekka Kivekäs 1999
587 Loi Luoja muinoin vedet kirkkaat /  Gud skapade de klara vattnen (1970) Suom. Pekka Kivekäs 1995
589 Jälleen torni kohoaa / Se här bygges Babels torn (1970, -89) Suom. Markku Kilpiö ja Anna-Maija Raittila 1974, uud. A-M. Raittila 1995
594:1 Rauhasi anna kansoille / Giv folken fred, giv själen frid (1979) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1999
687: 8, 9 (Laudamus hymnin parafraasi)
Kirjallisuutta

Nisser, Per Olov: Guds formgivare, Om Anders Frsotenson och Olov Hartman som psalmförfattare. (Psalm i vår tid. Årsbok för Svensk gudstjänstliv 81. 2006)
Ytterberg, Claes-Bertil: Olov Hartman och det kosmiska dramat 1986 Libris ISBN 9171944931
Antti Hassi

Antti Vilhelm Hassi (28. joulukuuta 1931 Jämsä – 23. tammikuuta 2019 Helsinki) oli Taideteollisen korkeakoulun professori.
Henkilöhistoria

Hassin vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Hassi, aiemmin Granberg, ja postinhoitaja Hilja Maria (Maija) Norrgård. Hänen veljiään olivat professori Osmo Hassi ja metsäneuvos Yrjö Hassi.
Antti Hassi toimi kuvaamataidon opettajana ja taidemaalarina vuosina 1953–1971. Hän aloitti periodiopettajana Yleisradion ammattiopistossa 1962 ja toimi Helsingin ja Tampereen yliopistoissa vuoteen 1985. Hän toimi Taideteollisen oppilaitoksen eli nykyisen Taideteollisen korkeakoulun maalauksen, piirustuksen ja yleisen sommittelun tuntiopettajana sekä taiteellisen johtajan assistenttina vuosina 1958–1962. Taideteollisen oppilaitoksen yliopettaja hän oli 1971–1973 ja Taideteollisen korkeakoulun taidekasvatuksen professori 1973–1983. Hassi vaikutti Lahden Muotoiluinstituutin perustamiseen ja toimi Lahden taideoppilaitosten suunnittelijana 1970–1971 ja Muotoiluinstituutin rehtorina 1983–1994.
Urallaan Hassi työskenteli määrätietoisesti muotoilun ja taidekasvatuksen aseman vahvistamiseksi. Eläkkeelle muista tehtävistä jäätyään hän toimi vielä Muotoilun tutkimuslaitoksen johtajana vuosina 1995–2000. Hassi palkittiin Taideteollisen korkeakoulun kunniajäsenyydellä vuonna 2009.
Julkaisuja

Hassin paperi, omakustanne 2020 ISBN 978-952-94-3950-8 (postuumisti julkaistut muistelmat)
Harmaakaalisinappi

| Harmaakaalisinappi |
| --- | --- |
 Harmaakaalisinapin kukinto.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Kaalisinapit Erucastrum
Laji::  incanum
Kaksiosainen nimi
 Erucastrum incanum  (L.) W.D.J.Koch 
Synonyymit
 Hirschfeldia incana (L.) Lagr.-Foss. 
Katso myös
   Harmaakaalisinappi Wikispeciesissä   Harmaakaalisinappi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaakaalisinappi eli hilmiö (Erucastrum incanum, syn. Hirschfeldia incana) on ristikukkaiskasveihin kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on luokiteltu pitkään hilmiöiden sukuun, mutta siirretty kaalisinapeihin 2010-luvulla.
Ulkonäkö ja koko

Harmaakaalisinappi kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Kasvi lyhytkarvainen ja väritykseltään harmahtava. Varren haarat ovat vankkoja ja siirottavia. Lehdet ovat ruodillisia, alimmat pariliuskaisia. Lehtilavan päättöliuska on iso, soikea ja hammaslaitainen, ylemmät lehdet ovat kapeita ja niukkahampaisia. Kukkien terälehdet ovat 7 mm leveitä ja väriltään vaaleankeltaisia. Suomessa harmaakaalisinappi kukkii elo-syyskuussa. Tiiviisti kukintorangan myötäiset lidut ovat 10–15 mm pitkiä ja 1–1,5 mm paksuja, lidun nokkaosa on 4–5 mm pitkä ja pulleahkotyvinen.
Levinneisyys

Harmaakaalisinappi on kotoisin Etelä-Euroopasta Välimeren alueelta. Fennoskandiassa laji on harvinainen tulokas. Suomessa laji on satunnainen uustulokas, jota on tavattu eri puolelta maata Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö

Suomessa harmaakaalisinappia on tavattu monissa tulokaslajeille tyypillisissä paikoissa, kuten myllyillä, satamissa, rautateillä ja kaatopaikoilla. Toisinaan sitä on tavattu myös lintujenruokintapaikoilla.
Käyttö

Harmaakaalisinappi sopii myös ravintokasviksi.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2021: Harmaakaalisinapin (Erucastrum incanum) levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Harmaakaalisinappi – Erucastrum incanum
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Hirschfeldia incana:  Wikidata: Q161477  Wikispecies: Hirschfeldia incana  APDB: 78050  APNI: 96254  BioLib: 39239  Calflora: 4196  Cal-IPC: hirschfeldia-incana  CoL: 3M43V  eFloraSA: Hirschfeldia_incana  EoL: 488205  EPPO: HISIN  EUNIS: 164011  FloraBase: 11023  FNA: 250009663  FoAO2: Hirschfeldia incana  FoIO: HIRINC  GBIF: 3050595  GRIN: 316897  iNaturalist: 53097  IPA: 14073  IPNI: 1155526-2  IRMNG: 10207591  ISC: 114820  ITIS: 503045  NatureServe: 2.157509  NBN: NHMSYS0000459718  NCBI: 71354  NZOR: 3225fe47-bc2f-460f-a297-a9d12f3c3039  NZPCN: 4077  Observation.org: 6871  Open Tree of Life: 135898  PPE: hirschfeldia-incana  Plant List: kew-2852013  PLANTS: HIIN3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:285350-1  SANBI: 2892-1  Tropicos: 4100185  VicFlora: dcf58675-411e-477f-93da-016f330a3dbf  WoI: 575  WFO: wfo-0000724016 
Sinapis incana:  Wikidata: Q17237490  APNI: 76765  CoL: 895GV  EUNIS: 163584  GBIF: 3047620  GRIN: 447412  IPNI: 289013-1  IRMNG: 10211444  ITIS: 521551  Tropicos: 4102033  WFO: wfo-0000432768
OK Computer

| OK Computer Radiohead |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1996  (Canned Applausessa, Didcotissa, Oxfordshiressa) syyskuu 1996- maaliskuu 1997  (St. Catherine's Courtissa, Bathissa, Somersetissa)
 Julkaistu: 16. kesäkuuta 1997
 Tuottaja(t): Nigel Godrich, Radiohead
 Tyylilaji: Alternative rock Konkreettinen musiikki Taiderock
 Kesto: 53.27
 Levy-yhtiö: Parlophone
Muut kannet
 Albumin takakansi.
Radioheadin muut julkaisut
| The Bends 1995 | OK Computer 1997 | Kid A 2000 |
OK Computer on englantilaisen Radiohead-yhtyeen vuonna 1997 julkaisema albumi. Albumia on vuoteen 2007 mennessä myyty Britanniassa kolminkertaiseen platinalevyyn ja Yhdysvalloissa kaksinkertaiseen platinalevyyn oikeuttava määrä. Monet Radioheadin ihailijat pitävät albumia yhtyeen tuotannon kohokohtana varsinkin sen monipuolisuuden takia. Se sisältää klassikoiksi muodostuneet kappaleet "Paranoid Android", "Karma Police" ja "No Surprises", jotka julkaistiin myös singleinä. Niistä tehtiin myös musiikkivideot.
Albumi äänitettiin maaseudulla Oxfordshiressä ja Bathissa Englannissa tuottaja Nigel Godrichin kanssa. Hän on tuottanut myös yhtyeen kaiken myöhemmän materiaalin. OK Computerin äänimaailmaa dominoi kitara, mutta se eroaa selvästi 1990-luvun brittipopista ja vaihtoehtorockista. Albumi rakensi pohjaa yhtyeen myöhemmälle kokeelliselle musiikkityylille. Albumin kannen ovat suunnitelleet yhtyeen laulaja Thom Yorke ja taiteilija Stanley Donwood. Kansikuvituksen teemoja ovat konsumerismi, sosiaalinen erakoituminen ja poliittinen pysähtyneisyys, vaikka OK Computer ei olekaan varsinaisesti konseptialbumi.
Kriitikot ovat arvioineet OK Computeria yleensä erittäin myönteisesti. Albumia on usein kutsuttu Radioheadin parhaaksi ja sitä on pidetty joskus jopa 1990-luvun tärkeimpänä populaarimusiikin albumina. Levy valittiin vuonna 1998 Grammy-palkintogaalassa parhaaksi vaihtoehtomusiikkialbumiksi, ja se oli ehdolla myös vuoden albumiksi.
Tausta

Radioheadin edellinen albumi The Bends oli menestys, joten levy-yhtiö EMI antoi yhtyeelle vapaat kädet seuraavan albumin nauhoittamiseen ja hyväksyi tuottajaksi tuolloin vielä tuntemattoman Nigel Godrichin. Godrich oli auttanut John Leckietä, The Bendsin tuottajaa. Lisäksi hän oli jo tuottanut muutamia Radioheadin singlejen B-puolia sekä vuoden 1995 singlen "Luckyn", jonka tuotto meni hyväntekeväisyyteen. Yhtye oli alkanut vihata tavallisia äänitysstudioita, joten basisti Colin Greenwood kertoi, että yhtye halusi äänittää albuminsa itse kaupungin ulkopuolella.
Radiohead ei uskonut, että seuraava albumi voisi menestyä paremmin kuin The Bends. Kitaristi Jonny Greenwood kertoi yhtyeen tehneen jo toisen albuminsa tavalla, jolla itse halusi, ja se viehätti suurta yleisöä. Siksi yhtye halusi tehdä niin toistekin. Yhtye halusi kuitenkin muuttaa musiikkityyliään ja sanoituksiaan. Rumpali Phil Selwayn mukaan "The Bends oli itsetutkistelua  ... Sitä oli hirveän paljon. Olisi ollut erittäin pitkästyttävää tehdä samalla tavalla toisen kerran."
Nauhoitus

Alkuvuodesta 1996 "Canned Applause", entinen omenavaja lähellä Didcotia, Oxfordshirea, oli kunnostettu harjoittelua ja nauhoitusta varten. Se oli ensimmäinen kerta, kun Radiohead yritti äänittää muualla kuin studiossa. Colin Greenwood kertoi yhtyeen ostaneen 140 000 dollarin edestä välineitä, joilla he nauhoittaisivat albumin. Noin 35 prosenttia albumista nauhoitettiin harjoitustilassa, jossa ei ollut käymälää tai juoksevaa vettä. Canned Applause sijaitsee keskellä maaseutua, ja yhtyeen piti ajaa kaupunkiin löytääkseen edes syötävää. Neljä siellä äänitettyä kappaletta julkaistiin albumin lopullisessa versiossa: "Subterranean Homesick Alien", "Electioneering", "No Surprises" ja "The Tourist".
Radiohead piti nauhoituksessa lyhyen tauon heinäkuussa ja elokuussa 1996 ja lähti kiertueelle. He esiintyivät monilla Euroopan festivaaleilla ja soittivat uusia kappaleita ensimmäistä kertaa yleisölle, esimerkiksi "Airbagin". Yhtye soitti myös varhaisia versioita sellaisista kappaleista kuin "Paranoid Android", "Let Down", "Climbing Up the Walls" ja "Karma Police", kun se oli Alanis Morissetten lämmittelijänä Pohjois-Amerikassa. "Paranoid Androidin" huhuttiin kehittyneen "14-minuuttisesta, pitkän urkusoolon sisältävästä kappaleesta" lyhyemmäksi, albumilla kuultavaksi versioksi kesän 1996 aikana. Yorke kertoi, että kun he esiintyivät eräällä keikalla 10 000 hengen yleisölle, ihmiset eivät tuntuneet kovin kiinnostuneilta. Sen takia kappaleita piti tiivistää. Kappaleisiin vaikutti myös se, että niitä soitettiin valtavissa, steriileissä betonirakennuksissa.
Radiohead palasi nauhoittamaan Godrichin kanssa syyskuussa. Yhtye muutti St. Catherine's Courtiin, vanhaan kartanoon Bathin lähellä. Kartanon omisti näyttelijä Jane Seymour, ja siellä OK Computer saatiin valmiiksi ilman levy-yhtiön painostusta. Yksi ensimmäistä valmiiksi saaduista kappaleista oli "Exit Music (For a Film)", jonka oli tilannut ohjaaja Baz Luhrmann myöhemmin samana vuonna ilmestyneeseen elokuvaansa Romeo + Juliet. Jonny Greenwood sanoi, että studiokokemus oli mahtava. Yhtye oli kasvanut yhteen, ja he olivat tekemässä levyä syrjäseudulla keskenään, ilman studiotyöntekijöitä.
Yhtye käytti hyväkseen talon eri huoneita, ja eristyksissä ulkomaailmasta he saattoivat työskennellä joustavasti ja spontaanisti mihin aikaan tahansa. Kitaristi Ed O'Brien kertoi:
»Suurin paine oli itse asiassa sen [albumin] tekeminen valmiiksi. Meille ei ollut annettu mitään deadlinea, ja meillä oli täysi vapaus tehdä mitä halusimme. Me viivyttelimme, koska olimme vähän peloissamme sen valmistumisesta.» 
(Ed O'Brien)
Yhtye halusi kuitenkin uuden levyn ilmestyvän kesällä. Nauhoitukset valmistuivatkin tammikuussa 1997, ja maaliskuuhun 1997 mennessä levy oli myös miksattu Abbey Roadin studioilla.
Singlet ja julkaisu

Musiikkinäytteet
"Paranoid Android", albumin ensimmäinen single, koostuu kolmesta osasta, tietokoneella muokatuista äänistä ja karkeista kitarasooloista. Se oli yhtyeen listoilla korkeimmalta aloittanut single siihen mennessä, ja on edelleen yhtyeen pisin kappale.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Rumpali Selway on kertonut, että kun Radiohead toimitti albumin materiaalin Capitolille, levy-yhtiössä ei ensiksi pidetty siitä ja sen ajateltiin olevan "kaupallinen itsemurha". Myös yhtyettä itseään huolestutti, miten levy otetaan vastaan. Jonny Greenwoodin mukaan levy-yhtiössä oli arvioitu etukäteen, kuinka paljon levyä voitaisiin myydä. "Kun he olivat kuulleet sen, luulen että he leikkasivat arvion puoleen tai neljäsosaan."
Levy-yhtiön mielestä albumilla ei ollut mitään singleksi kelpaavaa kappaletta, mutta Radiohead valitsi kuusi- ja puoliminuuttisen "Paranoid Androidin" ensimmäiseksi singleksi. Se sijoittui Britanniassa kolmanneksi, mikä oli Radioheadin parhain listasijoitus siihen mennessä. Toisaalta radiossa ei soitettu kappaletta juurikaan, koska se on pitkä eikä siitä ole erillistä radiosoittoon tarkoitettua versiota.
Myöhemmät singlet "Karma Police" ja "No Surprises" eivät sijoittuneet listoilla yhtä korkealle, mutta nekin olivat Britanniassa kymmenen parhaan joukossa. "Karma Policesta" tuli hitti Yhdysvalloissa alternative- ja modern rock -radiokanavilla. Se on yksi yhtyeen suurimmista hiteistä Amerikassa "Creepin" jälkeen. Kaikista albumin singleistä tehtiin myös musiikkivideot.
Yhtye antoi tunnustusta levy-yhtiölle albumin markkinoinnista. Parlophone teki epätavallisen mainoskampanjan, sillä se julkaisi tärkeissä brittiläisissä sanomalehdissä kokosivun mainoksia ja teki suuria ulkomainoksia metroasemille. Mainoksissa oli kirjoitettu kappaleen "Fitter Happier" sanat suurin mustin kirjaimin valkoiselle taustalle. Amerikassa Capitol Recordsin johtaja Gary Gersh kertoi albumin mainoskampanjasta: "Me emme luovuta ennen kuin he ovat maailman suurin yhtye."
Radiohead piti albumista vielä nauhoitusvaiheen alussa, mutta ajan mittaan yhtye tuli epävarmaksi. Kun nauhat sitten lähetettiin levy-yhtiöille, joilta tuli kritiikkiä, yhtye hermostui. Yhtyeen kitaristi Ed O'Brien on jälkikäteen sanonut, että albumin suosio todistaa sen, että myös valtavirran musiikki voi olla "vaikeaa".
Musiikkityyli > Äänimaailma ja vaikutteet

Musiikkinäytteet
"No Surprises" julkaistiin singlenä joulun 1997 jälkeen, ja oli viimeinen single albumilta. Laulun unelias tyyli luotiin hidastamalla taustaraitaa, jonka päälle Yorke lauloi.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Levyn äänimaailmassa orgaanisuus ja synteettisyys yhdistyvät omintakeisella tavalla. Yleistunnelma on alakuloinen ja eteerinen, jopa hypnoottinen. Samalla tilaa jää kuitenkin välillä jopa huolettoman kuuloisille riffeille ja maanisille kitarapyörteille.
Yorke sanoi, että kun yhtye teki OK Computeria, se halusi saada levylle tietyn tunnelman.
»Tunnelman, joka on ehkä hieman tyrmistyttävä, kun sen kuulee ensi kertaa, mutta vain yhtä tyrmistyttävä kuin (Beach Boysin) Pet Soundsissa... ja sellaisilla säveltäjillä kuten Pendereckillä, joiden musiikki on sellaista tunnelmallista, atonaalista kummallista kamaa. Me emme kuunnelleet yhtään pop-musiikkia, mutta emme siksi että vihaisimme pop-musiikkia — vaan, koska me olimme tekemässä sitä... Miles Davisin Bitches Brew oli lähtökohta, se miltä asioiden pitäisi kuulostaa; siinä on sellainen ihmeellisen tiivis ja pelottava soundi. Se on se, jota yritin saada aikaan — se oli ääni päässäni. Lisäksi olen kuullut sen ainoastaan Morriconen levyllä. En ollut koskaan kuullut sitä pop-musiikissa.» 
(Thom Yorke)
Noihin aikoihin Radioheadiin vaikuttivat suuresti sellaiset säveltäjät kuin Morricone ja Penderecki ja DJ Shadow. Albumi tuotettiin samaan tapaan kuin Phil Spector teki käyttäessään "wall of sound" -tekniikkaa. Albumin rakenne on erilainen kuin Radioheadin aikaisemmilla leyillä, ja tyyli on aikuistunut. Lehdistössä OK Computeria verrattiin Pink Floydin albumiin Dark Side of the Mooniin vuodelta 1973. Jonny Greenwood ylisti Pink Floydin Meddle-albumia (1971), mutta kritisoi yhtyeen myöhäisempiä albumeja ja "progressiivista rockia" yleensäkin, väittäen että kaikki musiikilliset yhtymäkohdat siihen olivat tahattomia.
Musiikkityyli > Sanoitukset

Kun yhtyeen musiikillinen suunta muuttui, muuttuivat myös sanoitukset. Sanoitukset ovat vainoharhaisempia kuin ennen, mikä käy hyvin ilmi kappaleessa "Fitter Happier". Yorke sanoi kappaleen sanoituksen olevan 1990-luvun sloganien "muistilista". Kappaleen "laulaja" on MacinTalk Pro -ohjelman oletusääni; ohjelma on tehty Power Macintosh -tietokoneelle ja se muuttaa tekstin puheeksi. Kun Yorke kirjoitti laulun sanat, hän aikoi laulaa ne itse, mutta hän kertoi sanojen kuulostavan tunteellisemmilta, kun tietokone lukee ne.
Yorke kuvaili sanoitustensa muuttuneen henkilökohtaisemmiksi vuoden 1995 The Bendsin jälkeen. Hän on kertonut Noam Chomskyn kirjoituksien antaneen pääinspiraation "Electioneeringin" sanoitukseen. William Shakespearen "Exit Music (For a Film)", Beatlesin "Happiness Is a Warm Gun" ja Douglas Adamsin Linnunradan käsikirja liftareille antoivat taas virikkeen "Paranoid Androidin" sanoituksiin. "Paranoid Androidia" on verrattu Queenin "Bohemian Rhapsodyyn" sen kolmeosaisuuden takia, mutta Jonny Greenwood sanoi, että "se ei ole oikeastaan tarpeeksi monimutkainen ollakseen 'Bohemian Rhapsody'."
Albumin kappaleilla on myös paljon yhtymäkohtia Thom Yorken omiin kokemuksiin. "Airbag" kertoo auto-onnettomuudesta, jossa Yorken tyttöystävänsä sai niskan retkahdusvamman. "Subterranean Homesick Alien" leikittelee Bob Dylanin kappaleen "Subterranean Homesick Blues" nimellä. Kappaleessa on otteita Yorken kouluaineesta, jossa hänen piti kertoa mitä tapahtuisi, jos takapihalle ilmestyisi avaruusolento. "Climbing Up the Walls" on albumin kenties synkin kappale, ja se kertoo skitsofreniasta.
Radiohead pyrki siihen, että kappaleet kertovat samoista teemoista, kuten teknologiasta, globalisaatiosta ja modernista elämäntyylistä Britanniassa. Tarkoituksena ei kuitenkaan ollut, että albumissa olisi mikään selkeä tarina, eikä yhtye itse pidä OK Computeria teema-albumina. Yorke on kiistänyt sen, että OK Computer kertoisi vain hänen omista kokemuksistaan. Hänen mukaansa jokainen kappale kertoo tarinan eri ihmisen näkökulmasta, ja tämä jopa inspiroi häntä muuttamaan laulutyyliään jokaisessa kappaleessa. Yhtye halusi, että albumi kuunneltaisiin kokonaisena. O'Brien sanoi:
»Me käytimme kaksi viikkoa albumin kappalejärjestyksen miettimiseen. Jokaisen kappaleen konteksti on todella tärkeä... Se ei ole teema-albumi, mutta siinä on silti jatkuvuutta.» 
(Ed O'Brien)
Musiikkityyli > Teema

OK Computeria on usein pidetty dystopiana, epätoivottavan tulevaisuuden kuvauksena, ja sen kansitaide sisältääkin viittauksia George Orwellin kirjoihin, erityisesti romaaniin Vuonna 1984. Yhtye on viitannut Orwelliin useita kertoja uransa aikana.
Yorke sanoi haastattelussa: "OK Computerin musiikissa on paljon sellaista, mikä parantaa mielialaa. Mutta kun lukee sanoja, voi tulla toisiin ajatuksiin." Albumia voi pitää eräänlaisena kertomuksena. Avauskappaleessa "Airbag" joku selviää pahasta kolarista. Viimeisessä kappaleessa "The Touristissa" lauletaan "they ask me where the hell I'm going / at a thousand feet per second" (suom. "he kysyivät minulta, mihin helvettiin olen menossa / tuhat jalkaa sekunnissa"), ja kappaleen lopussa on kertosäe "hey man, slow down" (suom. "hei mies, hidasta"). Yhtyeen jäsenten mukaan tämä yhteys ei ole tahallinen, mutta he olivat huomanneet sen viimeisen kappaleen viimeistelyn jälkeen.
Yorke selitti levyn nimeä seuraavasti:
»Me teimme hiljattain promokiertueen Japaniin, ja kun viimeisenä päivänä olimme levykaupassa, eräs lapsi huusi niin kovaa kuin pystyi: 'OK COMPUTER!', siis todella, todella kovaa. Sitten 500 ihmistä lauloi sen samanaikaisesti...Sain sen nauhalle. Se kuulostaa uskomattomalta.» 
(Thom Yorke)
"OK Computer" oli alun perin erään kappaleen nimi, mutta tämä kappale ei jäänyt levyn lopulliseen versioon. Myöhemmin sille annettiin uusi nimi "Palo Alto", ja se julkaistiin singlen B-puolena ja EP:llä Airbag/How Am I Driving?.
Kansitaide

Albumin kansikuva on kollaasi Stanley Donwoodin tekemistä kuvista ja teksteistä. Yorke on tehnyt osan kuvista tietokoneella, ja muut ovat Donwoodin piirtämiä. Donwood on tehnyt Yorken kanssa myös useiden muiden Radioheadin albumien kannet. Osa kannen tekstistä on piilotettu, ja monet lauseet on kirjoitettu esperantoksi. Yorke selitti kansikuvia seuraavasti:
»Jollekulle on myyty jotakin, jota hän ei oikeasti halua, ja joku toinen on ystävällinen, koska yrittää myydä jotakin. Sitä se minulle merkitsee. Se on aika surullista ja samalla hassua... Siinä on kaikki, mitä en ollut sanonut lauluissa.» 
(Thom Yorke)
Kappalevalikoima

Monet albumin kappaleista olivat vuonna 1996 vielä viimeistelyvaiheessa, ja monien nimiä muutettiin. Esimerkiksi "Airbagin" nimi oli alun perin "Last Night an Airbag Saved My Life", ja se viittasi vanhaan klubihittiin "Last Night a DJ Saved My Life". "Lucky" julkaistiin Help -nimisellä hyväntekeväisyyslevyllä ja otettiin mukaan OK Computerille viime tingassa, kuten myös "The Tourist". Alun perin albumin viimeisenä kappaleena piti olla "No Suprises".
Vastaanotto > Suosio

OK Computer on ollut yksi 1990-luvun ylistetyimmistä albumeista, ja se on menestynyt monilla kriitikoiden tekemillä listoilla ja kuuntelijoiden äänestyksissä. Esimerkkejä:
Se oli ehdokkaana vuoden 1997 Mercury Prizen saajaksi.
Vuonna 2001 TV-kanava VH1 sijoitti sen parhaiden albumien listalle 94:nneksi.
Vuonna 2003 NME nimesi sen kaikkien aikojen 16:nneksi parhaaksi albumiksi.
Vuonna 2003 se sijoittui ensimmäiseksi Pitchfork Median listalla "Sata 1990-luvun parasta albumia".
Vuonna 2003 se sijoittui 162:seksi Rolling Stone -lehden listalla "500 kaikkien aikojen parasta albumia".
Vuonna 2005 Spin-lehti valitsi sen kahden viime vuosikymmenen parhaaksi albumiksi.
Vuonna 2006 se valittiin TIME-lehden listalle sadasta kaikkien aikojen parhaasta albumista.
Vuonna 2006 se oli ensimmäinen Q-lehden listalla "sata kaikkien aikojen parasta albumia".
Vastaanotto > Kritiikki

All Music Guide () linkki
The A.V. Club (suositeltava) 2002
Pitchfork Media (10.0/10) linkki
Rolling Stone () 1997
Slant Magazine () linkki
Soundi:
Vaikka albumi on saanut lähes yksinomaan kehuja julkaisunsa aikana ja sen jälkeen, sitä on myös kritisoitu. Robert Christgau myönsi OK Computerille arvosanan B- ja vertasi sitä negatiivisesti Pink Floydin Dark Side of the Mooniin: "Se ei ole niin laaja-alainen, mutta aivan yhtä kuiva." Andy Gill kirjoitti The Independent -lehteen muuten positiivisen arvion, mutta lisäsi: "Kaikessa kunnianhimoisuudessaan OK Computer ei lopulta ole yhtä vaikuttava kuin The Bends, joka käsitteli paljolti samantapaisia tunne-elämän ongelmia, mutta jossa oli paremmat melodiat. On helppoa olla vaikuttunut albumista, joka nauttii epätoivosta niin ylellisesti, mutta sitä on erittäin vaikea rakastaa".