stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon SM-liigakausi 1989–1990
Runkosarja

|  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TPS | 44 | 31 | 3 | 10 | 175 | 100 | +75 | 65 |
| Ilves | 44 | 25 | 7 | 12 | 208 | 141 | +67 | 57 |
| HIFK | 44 | 25 | 4 | 15 | 176 | 158 | +18 | 54 |
| JyP HT | 44 | 24 | 3 | 17 | 187 | 146 | +41 | 51 |
| Tappara | 44 | 23 | 5 | 16 | 189 | 164 | +25 | 51 |
| KalPa | 44 | 24 | 3 | 17 | 205 | 202 | +3 | 51 |
| HPK | 44 | 19 | 5 | 20 | 192 | 182 | +10 | 43 |
| SaiPa | 44 | 20 | 1 | 23 | 172 | 205 | -33 | 41 |
| Lukko | 44 | 17 | 4 | 23 | 166 | 170 | -4 | 38 |
| Jokerit | 44 | 15 | 3 | 26 | 165 | 183 | -18 | 33 |
| KooKoo | 44 | 11 | 4 | 29 | 146 | 219 | -73 | 26 |
| JoKP | 44 | 7 | 4 | 33 | 109 | 220 | -111 | 18 |
Kuusi parasta pudotuspeleihin. KooKoo ja JoKP liigakarsintaan I-divisioonan kahden parhaan kanssa.
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Raimo Summanen | Ilves | 40 | 39 | 31 | 70 |
| 2. |  Igor Kuznetsov | HPK | 44 | 18 | 51 | 69 |
| 3. |  Risto Kurkinen | JyP HT | 44 | 37 | 28 | 65 |
| 4. |  Teppo Kivelä | HPK | 44 | 27 | 34 | 61 |
| 5. |  Juha Järvenpää | Ilves | 37 | 28 | 31 | 59 |
| 6. |  Risto Jalo | Ilves | 43 | 18 | 41 | 59 |
| 7. |  Jari Lindroos | JyP HT | 44 | 18 | 41 | 59 |
| 8. |  Erkki Lehtonen | Tappara | 44 | 18 | 40 | 58 |
| 9. |  Dárius Rusnák | KalPa | 44 | 29 | 24 | 53 |
| 10. |  Kai Syrjänen | Ilves | 44 | 25 | 28 | 53 |
| 11. |  Pauli Järvinen | Tappara | 44 | 27 | 24 | 51 |
| 12. |  Esa Keskinen | Lukko | 44 | 25 | 26 | 51 |
| 13. |  Anssi Melametsä | Jokerit | 44 | 24 | 27 | 51 |
| 14. |  Jouni Rinne | KalPa | 37 | 23 | 27 | 50 |
| 15. |  Kari Jalonen | TPS | 37 | 19 | 31 | 50 |
| 16. |  Pekka Peltola | HPK | 44 | 25 | 24 | 49 |
| 17. |  Wayne Thompson | Jokerit | 43 | 23 | 26 | 49 |
| 18. |  Tero Toivola | KooKoo | 42 | 14 | 32 | 46 |
| 19. |  Mika Nieminen | Ilves | 25 | 12 | 34 | 46 |
| 20. |  Juha Tuohimaa | KalPa | 44 | 17 | 28 | 45 |
Pudotuspelit

Pudotuspeleissä puolivälierät pelattiin paras kolmesta, välierät paras viidestä ja loppuottelut paras seitsemästä järjestelmällä. Pronssiottelu oli yksiosainen. Ottelut aloitettiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| Tappara-KalPa |
| --- | --- | --- | --- |
| Tappara | KalPa | 5-3 |  |
Tappara voitti pronssia.
Pudotuspelit > Loppuottelut

| TPS-Ilves |
| --- | --- | --- | --- |
| TPS | Ilves | 1-4 |  |
| Ilves | TPS | 1-4 |  |
| TPS | Ilves | 2-3 |  |
| Ilves | TPS | 0-7 |  |
| TPS | Ilves | 5-3 |  |
| Ilves | TPS | 3-6 |  |
TPS mestari voitoin 4-2.
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kari Jalonen | TPS | 5 | 8 | 13 |
| 2. |  Ari Vuori | TPS | 7 | 3 | 10 |
| 3. |  Mike Hiltner | Ilves | 6 | 4 | 10 |
| 4. |  Timo Susi | Tappara | 3 | 7 | 10 |
| 5. |  Mal Davis | TPS | 6 | 3 | 9 |
Liigakarsinta

Liigakarsintaottelut pelattiin paras viidestä järjestelmällä. SM-liigan 11. KooKoo sai vastaansa I-divisioonassa toiseksi sijoittuneen Hockey-Reippaan ja SM-liigan 12. JoKP sai vastaansa I-divisioonan voittajan Ässät.
Kaarlo Castrénin hallitus

| Kaarlo Castrénin hallitus |
| --- | --- |
  Suomen tasavallan 4. valtioneuvosto
 Kaarlo Castrénin hallitus valtiomuodon vahvistamistilaisuudessa.
Toimikausi alkoi:  17. huhtikuuta 1919
Toimikausi päättyi:  15. elokuuta 1919
Jäsenet
Hallituksen johtaja:  Kaarlo Castrén
Ministerien lukumäärä:  14
Hallituspuolueet:   Edistyspuolue  Maalaisliitto  RKP 
Historia
Edellinen:  Ingmanin I hallitus
Seuraava:  Vennolan I hallitus
Kaarlo Castrénin hallitus oli Suomen tasavallan neljäs hallitus, joka työskenteli 17. huhtikuuta 1919 – 15. elokuuta 1919 eli vain 121 päivää. Se oli vähemmistöhallitus, joka syntyi maaliskuun 1919 eduskuntavaalien tuloksena. Maalaisliittolaisen salkuttoman ministerin, Mikko Luopajärven, tehtävänä hallituksessa oli hoitaa Itä-Karjalaan liittyviä asioita, koska suomalaisia sotilaita oli Aunuksen Karjalassa tukemassa alueen pyrkimyksiä irtautua Venäjästä.
Hallituksen muodostaminen ei ollut helppoa. Edistyspuolue asetti pääministeriehdokkaaksi kouluhallituksen pääjohtajan Mikael Soinisen, jonka kanssa Maalaisliitto oli valmis yhteistyöhön. Tämä ei kuitenkaan kelvannut valtionhoitaja Gustaf Mannerheimille, joka tiedusteli professori K. J. Ståhlbergin suostumusta tehtävään. Ståhlberg kuitenkin kieltäytyi yksityisiin ja yleisiin syihin vedoten, jolloin Mannerheim päätyi edellisen hallituksen valtiovarainministeriin, Edistyspuolueen oikeaan laitaan lukeutuneeseen Kaarlo Castréniin. Maalaisliiton puheenjohtaja Santeri Alkio suostui tulemaan hallitukseen varmistaakseen kieltolain läpimenon. Hallituksella oli eduskunnassa takanaan 90 kansanedustajan tuki, mutta se laski saavansa kannatusta myös sosialidemokraateilta. Ohjelmajulistuksessaan Castrénin hallitus korosti muun muassa tasavaltaisen hallitusmuodon laatimista.
Jatkuvat välikohtaukset Suomen ja Venäjän rajaseudulla kiristivät maiden välejä. RKP:n Apulaisulkoministeri Leo Ehrnrooth lähetti Neuvosto-Venäjän ulkoministeri Georgi Tšitšerinille 7. kesäkuuta 1919 erittäin jyrkkäsanaisen nootin, jossa hän haukkui bolševikkeja "inhottavinta sortovaltaa edustaviksi sanansa syöjiksi". Ehrnrooth uhkasi, että "suomalaisten kärsivällisyys saattaa loppua" ja että Suomen hallitus "katsoo olevansa oikeutettu ryhtymään ilman edelläkäypää ilmoitusta tarpeellisiin toimenpiteisiin Venäjän neuvostohallituksen saattamiseksi järkiinsä".
Castrénin hallitus antoi eduskunnalle tasavaltaisen hallitusmuotoesityksen. Eduskunta hyväksyi hallitusmuodon 12. kesäkuuta.
Kokoonpano

|  | Ministeri |  | Puolue | Puolue | Tehtävässä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pääministeri | Pääministeri | Pääministeri |  |  |  |
|  |  | Kaarlo Castrén |   | Ed. | 17.4.1919–15.8.1919 |
Ulkoasiainministeriö
| Ulkoasiainministeri | Ulkoasiainministeri | Ulkoasiainministeri |  |  |  |
|  |  | Carl Enckell |  | (amm.) | 17.4.1919–28.4.1919 |
|  |  | Rudolf Holsti |   | Ed. | 28.4.1919–15.8.1919 |
| Apulaisulkoasiainministeri | Apulaisulkoasiainministeri | Apulaisulkoasiainministeri |  |  |  |
|  |  | Leo Ehrnrooth |   | RKP | 17.4.1919–19.6.1919 |
Oikeusministeriö
| Oikeusministeri | Oikeusministeri | Oikeusministeri |  |  |  |
|  |  | Karl Söderholm |   | RKP | 17.4.1919–15.8.1919 |
Sotaministeriö
| Sotaministeri | Sotaministeri | Sotaministeri |  |  |  |
|  |  | Rudolf Walden |  | (amm.) | 17.4.1919–15.8.1919 |
Sisäasiainministeriö
| Sisäasiainministeri | Sisäasiainministeri | Sisäasiainministeri |  |  |  |
|  |  | Carl Voss-Schrader |  | (amm.) | 17.4.1919–15.8.1919 |
Valtiovarainministeriö
| Valtiovarainministeri | Valtiovarainministeri | Valtiovarainministeri |  |  |  |
|  |  | August Ramsay |   | RKP | 17.4.1919–15.8.1919 |
Kirkollis- ja opetusasiainministeriö
| Kirkollis- ja opetusministeri | Kirkollis- ja opetusministeri | Kirkollis- ja opetusministeri |  |  |  |
|  |  | Mikael Soininen |   | Ed. | 17.4.1919–15.8.1919 |
Maatalousministeriö
| Maatalousministeri | Maatalousministeri | Maatalousministeri |  |  |  |
|  |  | Kyösti Kallio |   | ML | 17.4.1919–15.8.1919 |
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö
| Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri | Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri | Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri |  |  |  |
|  |  | Eero Erkko |   | Ed. | 17.4.1919–15.8.1919 |
Kauppa- ja teollisuusministeriö
| Kauppa- ja teollisuusministeri | Kauppa- ja teollisuusministeri | Kauppa- ja teollisuusministeri |  |  |  |
|  |  | Juho Vennola |   | Ed. | 17.4.1919–15.8.1919 |
Sosiaaliministeriö
| Sosiaaliministeri | Sosiaaliministeri | Sosiaaliministeri |  |  |  |
|  |  | Santeri Alkio |   | ML | 17.4.1919–15.8.1919 |
Elintarveministeriö
| Elintarveministeri | Elintarveministeri | Elintarveministeri |  |  |  |
|  |  | Karl Collan |   | Ed. | 17.4.1919–15.8.1919 |

| Salkuton ministeri | Salkuton ministeri | Salkuton ministeri |  |  |  |
|  |  | Mikko Luopajärvi |   | ML | 17.4.1919–15.8.1919 |
Hallituksen puoluejakauma

| Puolue | 17> 4.1919 | 15> 8.1919 |
| --- | --- | --- |
| Edistyspuolue | 5 | 6 |
Maalaisliitto: 4
| ammattiministeri | 3 | 2 |
| RKP | 3 | 2 |
Jääpallon SM-sarjakausi 1980–1981

| SM-sarja 1980–1981 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  Akilles
Toinen sija:  Oulun Luistinseura
Kolmas sija:  Veiterä
Pudonneet joukkueet:  SaFa
Paras maalintekijä:  Eero Hamari, OLS (33)
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1980 :  1982 → 
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1980–1981 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Porvoon Akilles voitti mestaruuden. Mestaruus oli porvoolaisten ensimmäinen.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Porvoon Akilles | 18 | 13 | 3 | 2 | 75–40 | 29 |
| Oulun Luistinseura | 18 | 13 | 0 | 5 | 102–53 | 26 |
| Mikkelin Kampparit | 18 | 11 | 1 | 6 | 84–50 | 23 |
| Lappeenrannan Veiterä | 18 | 8 | 3 | 7 | 67–62 | 19 |
| Veitsiluodon Vastus | 18 | 9 | 0 | 9 | 65–58 | 18 |
| Oulun Palloseura | 18 | 8 | 1 | 9 | 46–55 | 17 |
| Warkauden Pallo -35 | 18 | 7 | 2 | 9 | 59–74 | 16 |
| Helsingin IFK | 18 | 6 | 1 | 11 | 73–79 | 13 |
| Tornion Palloveikot | 18 | 5 | 1 | 12 | 50–106 | 11 |
| Sakta Farten, Porvoo | 18 | 4 | 0 | 14 | 40–84 | 8 |
SaFa putosi sarjasta suoraan ja ToPV karsinnan jälkeen. Tilalle nousivat Botnia-69 ja Jyväskylän Seudun Palloseura.
Välierät

Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa paremmin menestyneen kotikentällä. Samoin meneteltiin myös mitaliotteluissa.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Porvoon Akilles | 9–1 | Lappeenrannan Veiterä | 7–1 (4–1) | 2–0 (0–0) |
| Oulun Luistinseura  | 10–4 | Mikkelin Kampparit | 6–1 (1–1) | 4–3 (3–2) |
Pronssiottelut

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mikkelin Kampparit | 3–8 | Lappeenrannan Veiterä | 1–1 (1–1) | 2–7 (1–3) |
Loppuottelut

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Porvoon Akilles | 5–4 | Oulun Luistinseura | 5–1 (3–1) | 0–3 (0–3) |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Porvoon Akilles
2.: Oulun Luistinseura
3.: Lappeenrannan Veiterä
4.: Mikkelin Kampparit
Suomenmestarit

Akilles: Pertti Koponen, John Imjack, Kenneth Lindholm, Lars-Erik Hjelt, Bill Snell, Kari Janhunen, Carl-Anders Lindström, Pekka Olli, Pekka Vuorinen, Risto Tammilehto, Christer Johansson, Raine Salminen (valmentaja), Teijo Moilanen, Pekka Vartiainen, Peter Stenberg, Magnus Smeds, Christer Nordgren, Rainer Vilén, Kim Nyholm.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1974–1975

| Jääkiekon SM-sarja 1974–1975 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  3. lokakuuta 1974
Sarja päättyi:  16. maaliskuuta 1975
Mestari:  Tappara
Toinen sija:  HIFK
Kolmas sija:  Ilves
Pudonneet joukkueet:  SaiPa ja TuTo
Pistepörssin voittaja:  Timo Sutinen, Jokerit
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1973-1974 :  1975-1976 → 
Jääkiekon SM-sarjakaudella 1974–1975 mestaruus ratkaistiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat sarjasta. Kausi oli viimeinen jolloin jääkiekon Suomen mestaruus ratkaistiin suoraan sarjamuotoisesti. Seuraavalla kaudella SM-sarjan nimi vaihtui SM-liigaksi ja suuri uudistus oli pudotuspelien mukaan tuleminen. Mestaruuden voitti Tappara, selvällä 11 pisteen erolla hopealle tulleeseen HIFK:hon.
SM-sarja

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tappara | 36 | 26  | 7  |  3  | 200  |  98  | +102 | 59 |
| 2 |  HIFK  | 36 | 22  | 4  | 10   | 189  | 140 | +49 | 48 |
| 3 |  Ilves  | 36 | 18  | 5  | 13   | 172  | 132  | +40 | 41 |
| 4 |  Jokerit  | 36 | 18  | 4  | 14   | 174  | 128 | +46 | 40 |
| 5 |  TPS  | 36 | 15  | 4  | 17   | 153  | 156 | -3 | 34 |
| 6 |  Lukko  | 36 | 14  | 6  | 16  | 138  | 163  | -25 | 34 |
| 7 |  Koo-Vee  | 36 | 14  | 3  | 19   | 140  | 137  | +3 | 31 |
| 8 |  Ässät  | 36 | 11  | 7  | 18  | 132  | 151 | -19 | 29 |
| 9 |  SaiPa  | 36 | 9  | 5  | 22  | 103  | 204  | -101 | 23 |
| 10 |  TuTo  | 36 | 8  | 5  | 23   | 114  | 206  | -92 | 21 |
SaiPa ja TuTo putosivat I-divisioonaan. Sarjaan nousivat Vaasan Sport ja Forssan Palloseura.
Pelaajatilastot > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pist> /ott. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Timo Sutinen | Jokerit | 36 | 26 | 28 | 54 | 1,500 |
| 2. | Seppo Repo | TPS | 36 | 37 | 16 | 53 | 1,472 |
| 3. | Juhani Tamminen | HIFK | 36 | 17 | 36 | 53 | 1,472 |
| 4. | Lauri Mononen | TPS | 35 | 30 | 21 | 51 | 1,457 |
| 5. | Jorma Peltonen | Ilves | 36 | 21 | 27 | 48 | 1,333 |
| 6. | Matti Hagman | HIFK | 33 | 30 | 16 | 46 | 1,394 |
| 7. | Jukka Alkula | Tappara | 36 | 26 | 20 | 46 | 1,278 |
| 8. | Martti Jarkko | Tappara | 36 | 27 | 16 | 43 | 1,194 |
| 9. | Henry Leppä | Jokerit | 36 | 22 | 21 | 43 | 1,194 |
| 10. | Jari Kapanen | Jokerit | 36 | 26 | 14 | 40 | 1,111 |
Pelaajatilastot > Maalivahtien tilastot

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | L | PM | NP | T% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Antti Leppänen | Tappara | 35 | 1 051 | 92 | 7 | 0,912 |
| 2. | Markus Mattsson | Ilves | 15 | 496 | 47 | 0 | 0,905 |
| 3. | Leo Seppänen | Koovee | 32 | 1 067 | 107 | 1 | 0,900 |
| 4. | Hannu Siivonen | Lukko | 34 | 1 246 | 130 | 0 | 0,896 |
| 5. | Kyösti Majava | Jokerit | 36 | 1 014 | 106 | 3 | 0,895 |
| 6. | Tapio Virhimo | Ilves | 22 | 697 | 81 | 1 | 0,884 |
| 7. | Stig Wetzell | HIFK | 36 | 1 177 | 140 | 0 | 0,881 |
| 8. | Antero Kivelä | Ässät | 32 | 943 | 120 | 0 | 0,873 |
| 9. | Lasse Kiili | TPS | 36 | 1 103 | 149 | 1 | 0,865 |
| 10. | Hannu Lassila | SaiPa | 33 | 1 177 | 161 | 0 | 0,863 |
Palkinnot

Timo Sutinen, Jokerit voitti pistepörssin 26+28 = 54. Seppo Repo oli paras maalintekijä 37 osumallaan. Juhani Tamminen, HIFK oli paras syöttäjä – 36.
| Joukkuepalkinnot> Palkinto | Joukkuepalkinnot> Peruste | Joukkuepalkinnot> Joukkue | Joukkuepalkinnot> Joukkue | Joukkuepalkinnot>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kanada-malja | Suomen mestari | Tappara | Tappara |  |
| Aaro Kivilinnan muistopalkinto | paras seura | Tappara | Tappara |  |
| Rehdin pelin palkinto | vähiten rangaistuksia | Jokerit | Jokerit |  |
Pelaajapalkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue |  |
| Lynces Academici - paras hyökkääjä | paras hyökkääjä |  Seppo Repo | TPS |  |
| Lynces Academici - paras puolustaja | paras puolustaja |  Pekka Marjamäki | Tappara |  |
| Lynces Academici - paras maalivahti | paras maalivahti |  Antti Leppänen | Tappara |  |
| Paras tulokas | paras tulokas |  Markus Mattsson | Ilves |  |
| Fair play -pelaajan palkinto | herrasmiespelaaja |  Jari Kapanen | Jokerit |  |
Muut palkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue |  |
| Parhaan erotuomarin palkinto | paras erotuomari |  Unto Wiitala | — |  |
| Mestarijoukkueen valmentajan palkinto | mestarijoukkueen valmentaja |  Kalevi Numminen | Tappara |  |
Palkinnot > Tähdistökentällinen

| Pelaaja | Pelipaikka | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Antti Leppänen | maalivahti | Tappara |
| Pekka Marjamäki | puolustaja | Tappara |
| Pekka Rautakallio | puolustaja | Ässät |
| Seppo Repo | keskushyökkääjä | TPS |
| Lauri Mononen | vasen laitahyökkääjä | TPS |
| Lasse Oksanen | oikea laitahyökkääjä | Ilves |
Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| Tappara | 18 | 115 735 | 6430 |
| HIFK | 18 | 97 154 | 5397 |
| Ilves | 18 | 96 513 | 5362 |
| TPS | 18 | 82 545 | 4586 |
| Lukko | 18 | 78 540 | 4363 |
| Jokerit | 18 | 72 899 | 4050 |
| Koo-Vee | 18 | 61 049 | 3392 |
| SaiPa | 18 | 58 778 | 3265 |
| Ässät | 18 | 53 645 | 2980 |
| TuTo | 18 | 47 998 | 2667 |
| Yhteensä | 180 | 764 856 | 4249 |
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 9.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Jurva

| Jurva> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kurikka |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°41′10″N, 021°58′55″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Suupohjan seutukunta
Kuntanumero:  175
Hallinnollinen keskus:  Jurvan kirkonkylä
Perustettu:  1859
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Kurikka Jurva
– syntynyt kunta:  Kurikka
Pinta-ala:  448,37 km²  (1.1.2008)
– maa:  443,97 km²
– sisävesi:  4,4 km²
Väkiluku:  4 289   (31.12.2008)
– väestötiheys:  9,66 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  13,6 %
– 15–64-v.:  63,3 %
– yli 64-v.:  23,0 %
Jurvan keskustaa kesäkuussa 2017.
Jurva on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Etelä-Pohjanmaahan kuuluvassa Suupohjan seutukunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen asukasluku oli 4 289 ja pinta-ala 448,37 km², josta 4,4 km² vesistöjä (31.12.2008). Kunta lakkautui sen yhdistyessä Kurikkaan vuonna 2009. Jurvan naapurikunnat olivat Ilmajoki, Kurikka, Laihia, Maalahti, Närpiö ja Teuva. Vuoteen 1973 saakka naapurikuntiin kuului Närpiöön liitetty Pirttikylä.
Jurvan alue on tunnettu puuseppien pitäjänä. Parhaimmillaan Jurvassa on valmistettu neljä viidesosaa Suomen tyylihuonekaluista ja Jurvan keskustassa on sijainnut lukuisia puutyöverstaita.
Nimen alkuperä

Jurvanjärven kerrotaan saaneen nimensä ensimmäisestä kalastajastaan, joka olisi ollut Jurvalan sukua. Itse kunnan nimikin olisi tällöin satakuntalaista perua.
Historia > Esihistoria ja asutuksen syntyminen

Ensimmäiset ihmiset Jurvan seudulla liikkuivat kivikaudella ja alueelta on löydetty useita kivikautisia esineitä. Vanhimmat löydökset ovat Närvijoen Pitkäholman haudat vasarakirvesajalta. Hautalöytö tehtiin 1920-luvulla.lähde?
Rautakauden eränkävijöiden merkkejä on ajoitettu 1100-luvulle. Jurvan erämaat kuuluivat pääosin kyröläisten omistukseen. Ensimmäiset uudisasukkaat sijoittuivat Jurvanjärven rannalle 1550-luvulla. Asukkaita tuli etenkin Suur-Kyrön Laihialta sekä Suur-Närpiön Teuvan ja Pirttikylän alueilta. Alueen ruotsalaisperäiset paikannimet viittaavat rannikkoalueen väestöön.
Jurvanjärven kylän asukkaat kuuluivat 1500-luvun puolessavälissä Kyrön suureen emäseurakuntaan Perimätiedon mukaan jurvalaisia haudattaiin Kyrön kirkolla. Laihiaan kuuluneen Jurvan alueella ensimmäinen aikakirjoihin merkitty talo on vuodelta 1557 Talson talo. Jurvassa on ollut muutamia taloja 1570-luvulla, mutta asutus on lisääntynyt hitaasti 1800-luvulle asti.lähde?
Historia > Laihian kappeliseurakuntana (1773–1859)

1700-luvun alussa Jurvan väkiluku oli todennäköisesti 100. Keskiajan lopulla Laihia erosi Kyröstä, mihin myös jurvalaiset liitettiin. Jurvan Järvenpäänkylän asukkaat siirtyivät myöhemmin Teuvan seurakuntaan. Jurva muutettiin Laihian kappeliseurakunnaksi vuonna 1773. Vuonna 1763 Jurvaan haluttiin omaa kirkkoa, mutta vielä tuolloin Laihian kirkkoherra myöntyi rakennuttamaan rukoushuonetta. Vuonna 1766 Laihian kirkkoherra Wacklin päätti perustaa Jurvaan oman kappeliseurakunnan.lähde?
Jurvassa oli 1700-luvun puolivälissä jo oma saarnahuone, joka purettiin pienen pitkäkirkon tieltä 1764. Uusi puukirkko valmistui 1802 Ruotsin yli-intendentiviraston piirustusten mukaisesti. Kirkon rakennusmestaerina toimivat ylihärmäläinen Gabriel Antinpoika Hakola ja laihialainen Jaakko Jaakse. Sarvijoen rukoushuone rakennettiin vuonna 1837.
Vuosina 1805-1808 Jurvassa tiedettiin olevan 29 taloa ja 831 asukasta.lähde?
Historia > Kehittyminen kuntana (1859–2009)

Seurakunnallisesti ja hallinnollisesti Jurva itsenäistyi vuonna 1859 ja toteutui 1863. Jurvana liitettiin samalla Teuvan Järvenpäänkylä sekä Laihian Sarvijoenkylä. Jurvan väkiluku nousi vuoteen 1900 mennessä jo yli 5 100 ja oli Vaasan läänin tiheimmin asuttua seutua.
Tervanpoltto säilytti asemansa jurvalaisten tulonlähteenä 1900-luvulle saakka. Raaka-aine saatiin Jurvan laajoista metsistä ja noin 90 % sai toimeentulonsa maa- ja metsätaloudesta 1920-luvulla. Lisäansioita toivat kotiteollisuustuottee ja erityisesti huonekalut. 1920-luvulla huonekaluja myytiin lähes kaikissa Jurvan kylissä ja niitä myytiin kunnan ulkopuolelle.
Jurvasta on lisäksi löydetty noin 40 eri kivikauden esinettä, mutta koska kaikki löydöt ovat hajanaisia, voidaan olettaa että kivikaudella Jurvassa ei varsinaista asutusta ole ollut. Löytöjen arvellaan jääneen Jurvaan merellä hylkeenpyynnissä olleilta metsästäjiltä. Rautakaudellakin Jurvassa liikkui lähinnä metsästäjiä, eikä Jurvassa asumiseen ollut edellytyksiäkään sen ollessa vielä suurimmalta osin veden peitteessä. Jurvan arvellaan olleen 1500-luvulle asti Kyrönmaan asukkaiden nautinta-alueita. Kyrönjoen alueen asukkaat kävivät Jurvan seudulla metsästämässä ja kalastamassa.
Jurvan kunta taisteli 2000-luvun alijäämäisen talouden ja muuttotappion kanssa. Kunta ryhtyi radikaaleihin säästötoimiin, mm. lakkauttamalla useita kyläkouluja. Lakkauttamisiin vaikutti toki myös oppilasmäärien pienentyminen sivukylillä. Lopulta kunnan päättäjät olivat pakotettuja tekemään päätöstä kuntaliitoksesta ensin Ilmajoen kanssa, joka ei johtanut tulokseen, mutta vuoden 2007 viimeisessä valtuuston kokouksessa päädyttiin liittyä Kurikkaan.lähde?
Maantiede

Jurvan kirkonkylä sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Kurikan keskustasta.
Maantiede > Jurvan kylät

Harjunkylä
Jurva
Jyrynkylä
Järvenpää
Kentankylä
Kesti
Koskimäki
Metsäkylä
Niemenkylä
Närvijoki
Rannankylä
Sarvijoki
Tainuskylä
Tupenkylä
Talous > Huonekaluteollisuus

Jurva on vuosien saatossa tullut tunnetuksi huonekaluteollisuudestaan. Jurvassa on ollut tyylihuonekaluteollisuutta 1800-luvulta lähtien, ja vielä nykyäänkin kunnassa sijaitsee noin 30 huonekalualan yritystä. Huonekaluteollisuus on näin ollen työllistänyt historian aikana hyvin myös saha- ja metsäteollisuutta.   Huonekaluteollisuuden yrityksiä ovat muun muassa E J Hiipakka, Hiipakan Tehtaat, MackFinn, Laitala, Lintula, Peltola ja Hakola Huonekalu. Merkittävä osa Suomessa valmistettavista tyylihuonekaluista valmistetaan Jurvassa.lähde?
Talous > Maatalous

Maatalous on ollut aina merkittävä osuus Jurvan elinkeinotoiminnasta ja se onkin saanut runsaasti elintilaa Jurvanjärven ja Tainusjärven kuivattamisen myötä. Kuivattamisen ansiosta Jurvan alueella sijaitsee nykyisin kaksi järveä, joista toinen on oikeastaan tekoallas.lähde?