stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isabella Holm
Elämä Pihlajakadulla > Poistuminen sarjasta

Vuonna 2014 paljastui, että Isabella onkin oikean Isabella Holmin identiteetin nuoruudessaan varastanut Pirjo Luokkanen. Samalla Isabellan ja Jarkon tapaamisesta kerrottiin Pirjon tavanneen Jarkon vain hetki oikean Isabellan menehtymisen jälkeen ja esitelleen itsensä Isabellana. Sarjaan yllätyspaluun tehnyt Camilla Mustavaara oli aikanaan oikean Isabellan ystävä, joka tunsi myös Pirjon. Hän törmäsi Pirjoon Pihlajakatu 23:n rapussa ja kiristi tätä maksamaan miljoona euroa siitä, ettei kertoisi totuutta kaikille. Pirjo jätti Sebastianin ja Oliverin ja lähti ulkomaille, kun ei suostunut maksamaan Camillalle tämän vaatimaa summaa.
Elämä Pihlajakadulla > Veljen saapuminen sarjaan kostaakseen

Pirjon veli Lauri Rossi (ent. Luokkanen) on sanonut Pirjon tehneen itsemurhan hänen lähdettyään Pihlajakadulta oikean identiteetin paljastumisen jälkeen ja syyttää Mustavaaroja ja etenkin Sabrinaa tämän kuolemasta. Samalla paljastui lisää tietoa Pirjon lapsuudesta, jolloin Sabrina, Camilla ja Monica olisivat koulukiusanneet häntä. Myös Camilla on tiennyt Pirjon kohtalosta ennen koomaan joutumista ja kertonut siitä Monicalle.
Henkilösuhteet > Perhesuhteet

Miro Holm: poika
Oliver Vuorela: poika
Krista Luokkanen: sisko, kuollut, ei näytetty sarjassa
Lauri Rossi: veli
Oona Kiviranta: miniä, pojan puoliso
Miron ja Oonan lapsi: lapsenlapsi, ei näytetty sarjassa
Henkilösuhteet > Romanttiset suhteet

Jarkko Peltonen: avioliitto, päättynyt, yhteinen lapsi: Miro Holm
Eero Vanala: yhden illan juttu ja lyhyt suhde, kuollut
Ossi Puolakka: suhde, päättynyt
Kari Taalasmaa: seksisuhde, salasuhde ja sitten julkinen suhde, päättynyt
Sebastian Vuorela: suhde, päättynyt, yhteinen lapsi: Oliver Vuorela
Sergei Kuula: suhde, päättynyt
Antti Polvijärvi: suhde, päättynyt
Henkilösuhteet > Ystävyyssuhteet

Jenni Vainio: entisiä kämppiksiä ja bisneskumppaneita, kuollut
Liisa Salo: paras ja ainoa ystävä, antoivat tukea toisilleen ja juonittelivat keskenään. Isabella oli kaasona Liisan häissä.
Ulla Taalasmaa: ystävystyivät heidän yhteisen vihan takia Helenaa kohtaan. Yrittivät päästä Helenasta eroon muun muassa myrkyttämällä hänet.
Elias Vikstedt: aluksi eivät tulleet toimeen, suhde lämpeni kun Isabella vakuutti Eliasta muuttamaan Sebastianin luo, ja kun yritti korjata Eliaksen välejä Lariin ja Sebastianiin. Oli ymmärtäväinen kun yllätti Sebastianin ja Oliverin kanssa Eliaksen ja Miskan sängyssä, kuollut.
Veera Puolakka: yritti ystävystyä Veeran kanssa kun seurusteli Ossin kanssa.
Sätofta

| Sätofta |
| --- | --- |
 Sätofta
 Koordinaatit: 55°55′00″N, 13°33′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Höör
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sätofta on asuinalue Höörin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti aiemmin oman taajaman, joka kasvoi kiinni Höörin vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sätofta Wikimedia Commonsissa
Tyyne Lehtonen
Teoksia

Kohtalon lapsia. Otava 1974
Hospitalskirken

| Hospitalskirken |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Trondheim, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1706
Suunnittelija:  Johan Christoffer Hempel
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hospitalskirken on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1706. Se oli Norjan ensimmäinen kirkko, jossa käytettiin kyseistä pohjaratkaisua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hospitalskirken Wikimedia Commonsissa
Tjörnarp

| Tjörnarp |
| --- | --- |
 Tjörnarpin kirkko
 Tjörnarp
 Koordinaatit: 55°59′20″N, 13°37′47″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Höör
Väkiluku (31.12.2023):  875
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tjörnarp on taajama Höörin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 875 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tjörnarp Wikimedia Commonsissa
Eino Guttorm

Eino Guttorm (24. helmikuuta 1941 Utsjoki – 11. toukokuuta 2005 Utsjoki) oli pohjoissaamelainen kirjailija ja kirvesmies.
Guttormin teoksiin vaikutti voimakkaasti hänen kotiseutunsa Lappi. Hän kirjoitti sekä pohjoissaamen että suomen kielellä. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 Saamelaisneuvoston kirjallisuuspalkinto.
Guttormin tuotantoon kuuluvat muun muassa romaani Tunturimorsian (1989) ja runoteos Duoddara šuvva (1985). Hän kirjoitti 1980-luvulla näytelmiä utsjokelaiselle Rávgos-teatterille. Hänen saamelaiskirjallisuuttaan on myös käännetty.
Guttorm sai kesäkuussa 2003 syytteen lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Käräjäoikeuden langettama puolentoista vuoden ehdoton vankeusrangaistus muuttui hovioikeudessa vuodeksi ja kahdeksi kuukaudeksi. Guttorm löydettiin kuolleena kotoaan toukokuussa 2005.
Norra Rörum

| Norra Rörum |
| --- | --- |
 Norra Rörumin kirkko
 Norra Rörum
 Koordinaatit: 56°01′14″N, 13°30′37″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Höör
Väkiluku (31.12.2023):  231
Norra Rörum on taajama Höörin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 231 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norra Rörum Wikimedia Commonsissa
Zahlé

| Zahlé |
| --- | --- |

 Zahlé
 Koordinaatit: 33°50′N, 35°55′E 
Valtio:   Libanon
Hallintoalue:  Bekaa
Väkiluku (2003)  (arvio):  76 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zahlé tai Zahlah (arab. زحلة‎, Zaḥla) on kaupunki Libanonissa Bekaanlaakson alueella. Sen asukkaat ovat pääosin kreikkalaiskatolilaisia.
Maantiede

Zahlé sijaitsee Keski-Libanonin Bekaanlaaksossa Libanonvuorten itäpuolella. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 960 metriä.
Historia

Nykyisen Zahlén alue oli aikanaan pääosin šiialaisten asuttamaa. Nykyinen Zahlén kaupunki sai alkunsa 1700-luvulla paikalle pääsin Syyriasta muuttaneiden kreikkalaiskatolilaisten siirtolaisten myötä. Kaupungista tuli nopeasti tärkeä kaupan keskus sen hyvän sijainnin takia. Sen kautta kulki pääasiallinen reitti Libanonin rannikolta Damskokseen. 1800-luvulle tultaessa Zahlén asukasluku oli noin tuhat. Samalla kun Zahlé kasvoi, alueen aikaisempi keskus Baalbek taantui. Kreikkalaiskatolilaiset zahlélaiset alkoivat hallita alueen kauppaa. Druusit valtasivat kaupungin 17. kesäkuuta 1860 Libanonin verisen maroniittien ja druusien välisen sodan aikana.
Talous

Zahlé on oman alueensa maataloustuotteiden kaupan keskus. Sitä ympäröivä alue tunnetaan hedelmäpuutarhoistaan ja viinitiloistaan. Viinin ohella Zahle tunnetaan arakin valmistuksesta. Kaupunki tunnetaan matkailukohteena. Se on erityisen suosittu kesäisin. Kaupungissa on historiallisia nähtävyyksiä. Nähtävyyksiin lukeutuu myös esimerkiksi Zahlén ja Bekaan kirkko.
Väestö

Zahlén asukasluku oli vuonna 2003 arrviolta 76 600. Kaupungin väestön pääosa on uskonnoltaan kreikkalaiskatolilaisia.
Kaupunkikuvaa.
Valokuvassa 1800-luvun lopulta.
Viinirypäleitä.
H. S. Nyberg

| H>  S. Nyberg |
| --- | --- |
 Nyberg vuonna 1948.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Henrik Samuel Nyberg
Syntynyt: 28. joulukuuta 1889 Söderbärke, Ruotsi
Kuollut: 9. helmikuuta 1974 (84 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  orientalismi, kielitiede
Henrik Samuel Nyberg (28. joulukuuta 1889 Söderbärke – 9. helmikuuta 1974 Uppsala) oli ruotsalainen orientalisti, joka toimi Uppsalan yliopiston seemiläisten kielten professorina vuosina 1931–1956. Hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1948. Nyberg tutki muun muassa Lähi-idän uskonnollista historiaa ja Raamatun käännöksiä. Vuonna 1952 hän julkaisi heprean kieliopin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta H. S. Nyberg Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Henrik Schück | Ruotsin akatemia, tuoli 3 1948–1974 | Seuraaja: Carl Ivar Ståhle |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef  İslâm Ansiklopedisi
Ilman kosteus

Kosteaa pilvimetsää Kinabalu-vuorella Borneossa.
Ilman kosteus tai ilmankosteus on ilman sisältämän vesihöyryn määrää kuvaava käsite. Maan ilmakehässä vesihöyryn määrä vaihtelee paikasta toiseen voimakkaasti. Vesihöyryn määrä vaihtelee ilmassa tilavuussuhteena ilmaistuna noin 0–4 prosentin välillä.
Ilman kosteuden kuvaamiseen käytetään useita eri suureita, kuten absoluuttinen kosteus, vesihöyryn osapaine, suhteellinen kosteus ja kastepistelämpötila.
Nekorok

Nekorok-levyn kansikuva
Nekorok on Tinyhawk & Bizzarron debyyttialbumi, joka julkaistiin 29.9.2023 Humu Recordsin kautta sekä digitaalisena että LP-formaatissa. Albumi voitti vuoden 2024 jaetun Teosto-palkinnon Jenni Kinnusen sävellyksistä sekä Kinnusen ja työryhmän sovituksista.
Kappaleet > Digitaalinen albumi

Manuru
Yorokobi
Yama
Uji
Nekorok
Umi
Haato
Hachi-GO!
Mono (tribute to)
Edie-San
Kappaleet > LP

A
Manuru
Yorokobi
Yama
Uji
Nekorok
B
Umi
Haato
Hachi-GO!
Mono (tribute to)
Edie-san
Arvostelut

Helsingin sanomat:
Soundi:
Desibeli.net:
Aiheesta muualla

Albumi Discogs-sivustolla
Western Star Trucks

| Western Star Trucks Sales, Inc>  |
| --- | --- |

Perustettu:  1967
Kotipaikka:  Portland, Oregon
Toiminta-alue:  Pohjois-Amerikka
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  kuorma-autot
Emoyhtiö:  Daimler Truck North America
Kotisivu:  www.westernstartrucks.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Western Star 5700XE.
Western Star Trucks Sales, Inc. on yhdysvaltalainen kuorma-autojen valmistajayhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Oregonin osavaltion Portlandissa. Western Star Trucksin emoyhtiö on Daimler Truck North America, joka on Daimler Truckin tytäryhtiö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Western Star Trucks Wikimedia Commonsissa
Kotisivut
Lydecken

Lydecken on sukunimi, jonka kantajia ovat muun muassa seuraavat suomalaiset henkilöt:
Arvid Lydecken (1884–1960), lastenkirjailija
Charlotte Lydecken (1833–1916), koulunjohtaja
Jalmari Lydecken (1875–1959), lääkäri ja lahjoittaja, Arvid Lydeckenin veli
Kivi Lydecken (1927–1989), lääkäri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Luopioinen

| Luopioinen Luopiois> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Pälkäne |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°21′45″N, 024°39′25″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Pirkanmaan maakunta
Seutukunta:  Kaakkois-Pirkanmaan seutukunta
Kuntanumero:  439
Hallinnollinen keskus:  Luopioisten kirkonkylä
Perustettu:  1868
Liitetty:  2007
– liitoskunnat:  Pälkäne Luopioinen
– syntynyt kunta:  Pälkäne
Pinta-ala:  392,12 km²   (2006)
– maa:  321,65 km²
– sisävesi:  70,47 km²
Väkiluku:  2 392   (31.12.2006)
– väestötiheys:  7,45 as./km²
Luopioinen (aik. Vesikansa, ruots. Luopiois) on Pirkanmaalla sijaitseva entinen Suomen kunta, joka yhdistettiin Pälkäneeseen vuonna 2007. Luopioisten kirkonkylä on Onkkaalan ja Aitoon ohella yksi Pälkäneen kunnan kolmesta taajamasta.
Maantiede

Luopioisista on Tampereelle matkaa 60 kilometriä, Hämeenlinnaan 60 kilometriä ja Helsinkiin 160 kilometriä. Sen naapurikunnat olivat Hauho, Kuhmalahti, Lammi, Padasjoki ja Pälkäne.
Asutus on sijoittunut Kukkian, Luopioisten suurimman järven, ympärille. Entisen kunnan alueella sijaitsee myös osa Laipanmaan erämaisesta metsäalueesta.
Historia

Luopioinen muodostettiin Hauhon kappeliseurakunnaksi vuonna 1693, ja se itsenäistyi vuonna 1880. Vuodelta 1813 olevan puukirkon suunnitteli Anton Wilhelm Arppe ja rakensi Matti Åkergren.
Kirkonkylä muodostui 1800-luvulta alkaen Luopioisten kunnan keskukseksi. Kunta hankki 1860-luvulla omistukseensa Rajalan tilan, jonne sijoitettiin kansakoulu. Kunnantalo sijoitettiin kunnan omistukseensa hankkiman Mikkolan tilan päärakennukseen 1920-luvulla. Palvelut, kuten kauppaliikkeet, posti ja apteekki, sijoittuivat kirkonkylän läpi kulkevan kylänraitin, Keskitien, varrelle. Nykyinen Luopioistentie rakennettiin vuonna 1958 ohittamaan kirkonkylä sen pohjoispuolelta, minkä vuoksi Keskitie on säilynyt mutkittelevana ja mäkisenä vanhassa linjauksessaan noin 200 vuoden ajan. Luopioisten keskustassa sijaitsee rakennushistoriallisesti tärkeä Susimäen mäkitupalais- ja käsityöläisalue, joka muodostui 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Keskitien ja Nahkurinkujan väliselle harjanteelle. Alueen vaatimattomat rakennukset kuuluivat pääasiassa Mikkolan ja Rajalan tiloilla töissä käyneille ihmisille, eikä niihin kuulu viljelyksiä. Susimäellä toimi nahkurinverstas Nahkurinkujan varrella. Nykyisin moni Susimäen rakennuksista on muutettu loma-asunnoksi.  Luopioisten kirkonkylä kuuluu Pirkanmaan maakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Luopioisten kirkon vieressä sijaitseva pitäjänmakasiini on rakennettu vuonna 1854, ja siinä on toiminut 1950-luvulta lähtien Luopioisten kotiseutumuseo.
Luopioinen oli yksi Suomen ensimmäisistä kunnista, joissa aloitettiin vuonna 1968 peruskoulun kokeilu.
Luopioisten seurakuntakeskus valmistui vuonna 1986 kirkonkylälle terveysaseman viereen. Regionalistista tyylisuuntaa edustavan seurakuntakeskuksen on suunnitellut Luopioisista kotoisin oleva arkkitehti Veikko Nurmi. Luopioisten seurakunta rakennutti uuden seurakuntakeskuksen samalla tontilla aiemmin sijainneen, alun perin rukoushuoneeksi 1900-luvun alkupuolella rakennetun, vanhan seurakuntatalon tilalle. Seurakuntakeskus kuuluu nykyisin Pälkäneen seurakunnalle.
Luopioinen valittiin vuonna 2005 Suomen luovimmaksi kunnaksi.
Luopioinen ja Pälkäne yhdistyivät kuntaliitoksessa 1. tammikuuta 2007. Yhdistyneen kunnan nimeksi tuli Pälkäne ja vaakunaksi Gustaf von Numersin suunnittelema ja vuonna 1960 vahvistettu Luopioisten vaakuna. Kunnassa asui lakkautushetkellä 2 395 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 392,12 km², josta 70,47 km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli 7,4 asukasta/km².
Palvelut

Luopioisten kirkonkylästä on saatavissa pankin, apteekin ja päivittäistavarakaupan palveluita sekä muiden palveluyrittäjien palveluita. Kirkonkylässä toimivat koulu ja kirjasto sekä Luopioisten kappeliseurakunta.
Luopioisten koulukeskus on Aitoo, jossa toimivat yksityinen sisäoppilaitos Anna Tapion koulu ja ammatillinen erityisoppilaitos Aitoon koulutuskeskus.
Aitoossa järjestetään vuosittain musiikkifestivaali Aitoon kirkastusjuhlat, joita on vietetty vuodesta 1882 alkaen.
Kulttuuri

Kirjailija Hella Wuolijoki on kuvannut muistelmateoksessaan Kummituksia ja kajavia Kukkialla viettämiään kesiä. Myös runoilija Eino Leino vietti siellä Wuolijoen vieraana yhden kesän.
Kulttuuri > Murre

Luopioisten alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Luopioisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla paperikääreessä paistettu pesälahna sekä rakkauspuuro tai kynttelipuuro eli maitokiisseli vadelmamehun kera.
Luopioisten kylät

Haltia
Luopioinen (Kirkonkylä)
Kuohijoki
Kyynärö
Padankoski
Puutikkala
Rautajärvi
Ämmätsä
Muita kyliä: Evinsalo, Kajantila, Kantola, Karviala, Kaukkala, Kouvala, Lemmettylä, Miemola, Mustilahti, Okerla, Sairiala, Säynäjärvi, Vahdermetsä
Aitoon taajama muodostuu useista entisen Luopioisen kunnan alueella sijaitsevista kylistä.
Aiheesta muualla

Suomenmaa 5 (toim. Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela), WSOY 1973, Porvoo (ss. 100-105)
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Los Angelesin lippu

Los Angelesin lippu (1931–)
Los Angelesin lippu (tunnetaan myös nimellä ”Fiesta Flag”) on sen sinetin ohella Los Angelesin kaupungin virallinen tunnus. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 22. heinäkuuta 1931, ja sen ovat suunnitelleet Roy E. Silent ja E.S. Jones.
Lippu on sahalaitainen trikolori, jonka värit ovat vasemmalta oikealle vihreä, kultainen ja punainen. Panafrikkalaisilta väreiltään se muistuttaakin esimerkiksi Malin lippua, vaikka tämä onkin vain sattumaa, sillä lippu suunniteltiin lähes 30 vuotta ennen nykyisiä afrikkalaisia lippuja. Vihreä väri lipussa symboloi oliivipuita, kultainen appelsiinipuita ja punainen viinitiloja. Kultaisessa kentässä keskellä on kaupungin sinetti, johon on kirjattu kaupungin perustamisvuosi 1781.
Lippu jakaa kaupunkilaisten keskuudessa vahvasti mielipiteitä. Lippu sai merkittävää kansainvälistä näkyvyyttä, kun Moskovan olympialaisten 1980 päätösseremoniassa se nostettiin salkoon merkitsemään seuraavaa olympiaisäntää. Tavallisesti kohotettaisiin isäntämaan lippu, mutta Yhdysvallat oli pyytänyt Kansainvälistä olympiakomiteaa käyttämästä Yhdysvaltain lippua, sillä maa oli boikotoinut kisoja.
Kustaa Viktor Puuska

Kustaa Viktor Puuska (30. huhtikuuta 1870 Kuusjoki – 7. joulukuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kielenkääntäjä.
Puuskan vanhemmat olivat talollinen Gustaf Puuska ja Amanda Wilhelmina Härri. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1888. Puuska oli kansakoulunopettajana Helsingissä 1892–1896. Hän oli Päivälehden toimitussihteerinä 1897–1904 ja oli Suomen Tietotoimiston perustaja ja johtaja 1905–1912. Eduskunnan yleistulkkina Puuska oli 1907–1924 ja Helsingin kaupunginvaltuuston kielenkääntäjänä 1912–1928.
Puuska julkaisi useita suomennoksia ja Länsisuomalaisen Osakunnan nimikirjan 1868—1879.
Puuska oli naimisissa vuodesta 1902 Jenny Maria Jaatisen kanssa.
Julkaisuja

Länsisuomalaisen osakunnan nimikirja 1868-1879: elämäkerrallisia tietoja osakunnan entisistä jäsenistä; koonnut ja painoon toimittanut K. V. Puuska. Länsisuomalainen osakunta, Helsinki 1896
Protokoll fört vid folkundervisningsanstalternas lärarråds andra möte i Helsingfors den 12-17 januari 1920; utarb. av Kaarlo Ahtiala och K. V. Puuska. Helsingfors 1921
Suomennoksia

Oscar Frithiof Nordqvist : Kalastustalouden käsikirja.  	Kalastajain ja metsästäjäin kirjasto, 1. Helsinki 1902 (alkuteos Handbok i fiskerihushållning)
Ossian Reuter : Silakan suolaamisesta ja muunlaisesta säilyttämisestä. Suomen kalastusyhdistys, Loviisa 1902
Helsingin V. P. K:n elämänvaiheet ajanjaksona 1864-1904; toimikunnalta saamansa tehtävän mukaisesti kuvaillut Frans Oskar Ekman. Helsingin V. P. K., Helsinki 1904 (alkuteos Helsingfors F.B.K:s lefnadsöden under perioden 1864-1904)
Suomea samoilemassa: maamme luonto, kansa ja kehitys; kuvaillut O. M. Reuter, suomentanut K.V. Puuska. Kustannusyhtiö Helios, Helsinki 1904 (alkuteos Finland i ord och bild)
Klaus

| Klaus |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  7. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  7. heinäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Klas, Klasu, Launo
Vastineita eri kielissä:  Claus, Klas, Clas, Claes
Nimen alkuperä:  Nikolaus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Klaus on miehen etunimi.
Klaus on alkujaan saksalainen lyhentymä nimestä Nikolaus. Nimi esiintyy monissa maissa myös muodossa Claus.
Klaus on ollut suomenkielisessä nimipäiväalmanakassa vuodesta 1858 ja ruotsinkielisessä vuodesta 2000. Nimi on saanut oman almanakkapäivän, 7. heinäkuuta, sillä se yhdistettiin erheellisesti latinan Claudius-nimeen.
Suomessa nimi Klaus on ollut käytössä jo 1400-luvulla. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1800-luvun lopulta vuoden 2019 loppuun mennessä 4 013 miestä on saanut nimekseen Klaus. Muodossa Claus nimi on annettu noin 270 henkilölle.
Klaus tai Claus sukunimenä

Klaus tai Claus on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Emile Claus (1849–1924), belgialainen impressionistinen taidemaalari
Georg Klaus (1912–1974), saksalainen filosofi
Hildrun Laufer, o.s. Claus (s. 1939), saksalainen pituushyppääjä
Hugo Claus (1929–2008), belgialainen kirjailija, runoilija, näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja kuvataiteilija
Josef Klaus (1910–2001), itävaltalainen poliitikko
Santa Claus, alk. Thomas Patrick O’Connor (s. 1947), alaskalainen poliitikko, munkki ja lasten oikeuksien puolustaja
Václav Klaus (s. 1941), Tšekin presidentti 2003–2013
Kuvitteellisia Klauseja ja Clauseja

Klaus, trukinkuljettaja lyhytelokuvassa Staplerfahrer Klaus
Klaus Baudelaire, yksi päähenkilöistä kirjasarjassa Surkeiden sattumusten sarja
Klaus Mikaelson, henkilöhahmo L. J. Smithin kirjasarjassa Vampyyripäiväkirjat ja sen televisiosovituksessa
Santa Claus, joulupukki
Nimen muita käyttöyhteyksiä

Hurrikaani Klaus, hurrikaani Karibianmerellä vuonna 1990
Klaus, Netflixin animaatioelokuva vuodelta 2019
Klaus K, aik. Klaus Kurki, hotelli Helsingissä
Håkan Nystrand

Håkan Nystrand toukokuussa 2023.
Matts Jan-Håkan Nystrand  (s. 9. huhtikuuta 1955 Purmo) on suomalainen metsätalousinsinööri ja järjestöjohtaja, joka on saanut metsäneuvoksen arvonimen.
Nystrand valmistui metsäteknikoksi 1978 ja metsätalousinsinööriksi 1988 Tammisaaren metsäopistosta. Hän oli Centralskogsnämnden Skogskulturin metsänparannustyönjohtaja 1978–1981, Vaasan piirimetsälautakunnan ja Purmon metsänhoitoyhdistyksen metsätaloussuunnittelija ja metsätyönjohtaja 1981–1982, Vaasan piirimetsälautakunnan ja sittemmin Pohjanmaan metsälautakunnan metsätaloussuunnittelija 1983–1988 ja metsätalousesimies 1989–1996, Rannikon metsäkeskuksen Pohjanmaan alueen aluepäällikkö ja johtokunnan jäsen 1996–1999 sekä Meto – Metsäalan asiantuntijat, puheenjohtaja 2000–2019 Pentti Näreahon jälkeen. Pedersören kunnanvaltuuston varapuheenjohtaja Nystrand oli 1993–1999. Hänellä oli myös lukuisia muita kotimaisia ja kansainvälisiä luottamus- ja asiantuntijatehtäviä työuransa aikana. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 2012.
Spider-Man (tokusatsu)

| Spider-Man> スパイダーマン |
| --- | --- |
Tyyli:  tokusatsu
Kestoaika:  25 min
Alkuperämaa:   Japani
Alkuperäiskieli:  japani
Verkko:   Tokyo Channel 12
Esitetty:  17. toukokuuta 1978 – 14. maaliskuuta 1979
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  41
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Toei Company
Aiheesta muualla
IMDb 
Spider-Man (スパイダーマン, Supaidāman) on japanilainen Toei Companyn tuottama live action -sarjaselvennä, joka perustuu löyhästi Marvel Comicsin hahmoon, Hämähäkkimieheen. Kaikkiaan sarjassa oli 41 jaksoa, jotka esitettiin Tokyo Channel 12 -kanavalla 17. toukokuuta 1978 – 14. maaliskuuta 1979.
Aiheesta muualla

Spider-Man (tokusatsu) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Urheiluvuosi 1993

Urheiluvuosi 1993 käsittelee vuoden 1993 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 4.–14.2. Moriokassa, Japanissa. Kisaohjelmaan oli tarkoitus kuulua viisi miesten ja viisi naisten lajia mutta miesten supersuurpujottelu jäi pitämättä huonon sään vuoksi. Norja voitti kolme kultamitalia ja Saksa kaksi. Mitaleille pääsi kaikkiaan yhdeksän maata. Menestynein urheilija oli kaksi kultaa ja yhden hopean saavuttanut norjalainen Kjetil André Aamodt.
Maailmancupkaudella 1992–1993 miesten kokonaiskilpailun voitti viidennen kerran urallaan Luxemburgin Marc Girardelli 32 pisteen erolla Norjan Kjetil André Aamodtiin ja naisten kokonaiskilpailun ykkönen oli Itävallan Anita Wachter 20 pisteen erolla Saksan Katja Seizingeriin.
Amerikkalainen jalkapallo

27. Super Bowl 1.2. Pasadenassa. Dallas Cowboys voitti Buffalo Billsin 52–17.