stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hrodna
Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1811 | 1840 | 1863 | 1897 | 1914 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&010500.&&&&0010 500 | &&&&&&&&&&015526.&&&&0015 526 | &&&&&&&&&&026200.&&&&0026 200 | &&&&&&&&&&046919.&&&&0046 919 | &&&&&&&&&&059200.&&&&0059 200 | &&&&&&&&&&049000.&&&&0049 000 | &&&&&&&&&&072943.&&&&0072 943 | &&&&&&&&&0132471.&&&&00132 471 | &&&&&&&&&0194775.&&&&00194 775 | &&&&&&&&&0270535.&&&&00270 535 | &&&&&&&&&0327540.&&&&00327 540 |
Rakennuksia ja korkeakouluja

Hrodna on kolmen Valko-Venäjän valtiollisen yliopiston sekä maan roomalais-katolisen pappisseminaarin kotikaupunki. Yliopistot ovat Janka Kupalan mukaan nimetty Hrodnan valtionyliopisto, Hrodnan lääketieteellinen valtionyliopisto ja Hrodnan maataloudellinen valtionyliopisto. Esimerkiksi lääketieteellisessä yliopistossa on paljon ulkomaalaisia opiskelijoita. Ylempi teologinen katolinen seminaari on roomalais-katolilaisia pappeja kouluttava yksityinen korkeakoulu. Korkeakouluopetusta antaa kaupungissa lisäksi ainakin valtiollisen musiikkiakatemian sivutoimipiste.
Liikenneyhteydet

Valko-Venäjän rautateiden Hrodnan rautatieasema (vulitsa Budzjonnaha 37, radan länsipuolella)
Hrodnan linja-autoasema (Tšyrvonaarmeiskaja vulitsa 7a, praspekt Kasmanautaun pohjoispuolella ja junanradan itäpuolella)
Hrodnan lentoasema sijaitsee kaupungin ulko- ja itäpuolella Abuh’avassa, Hrodnan piirissä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lyhyt kaupunkikuvaus (englanniksi) (bycity.org)
Maakuntahallinnon viralliset sivut kaupunkia ympäröivästä Hrodnan piiristä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), (valkovenäjäksi) ja (venäjäksi) (region.grodno.by)
Kantakaupungin kartta (venäjäksi) (bycity.org)
Kaupungin katukartta (tgt.ru) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
WikiMapia-karttalinkki, linkitettyjen kohteiden selitys pääosin (venäjäksi) tai (englanniksi)
Grodno State Agrarian University (*1951) (englanniksi) tai (venäjäksi)
Grodno State Medical University (*1958) (englanniksi) tai (venäjäksi)
Grodno State University named after Yanka Kupala (venäjäksi)
Hrodnan nähtävyyksiä (englanniksi)
Grodno.biz – Hrodnan alueen informaatio- ja liike-elämähanke (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hrodnan arkkitehtuurin ja vanhojen rakennusten tuhoutumisesta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Taiteilijan näkemys Hrodnasta noin 1500-luvun puolivälissä.
Näkymä Niemenjoen yli Hrodnan vanhaan ja uuteen linnaan.
Hrodnan piirin hallintorakennus ja etäisyyksien nollapiste.
Hrodnan maakuntateatteri (1984), suunnittelijat G. Matšulski ja A. Parkhuta, pääsisäänkäynnin veistos kuvanveistäjä Leonid Zilberin työ.
Hrodnan rautatieasemaa.
Katolinen Pyhän Francisco Xavierin kirkko.
Salim Dau

Salim Dau.
Salim Dau (arab. سليم ضو‎, Salīm Ḍaw; myös Salim Daw, s. 1950 Israel) on palestiinalainen näyttelijä.
Dau on esittänyt pääosaa arabiankielisessä elokuvassa Gaza mon amour (2020; arab. غزة حبيبتي). Hän on näytellyt myös elokuvissa Avanti Popolo (1986) ja Oslo (2021). Lisäksi hänellä on ollut rooleja esimerkiksi televisiosarjoissa Fauda ja Tyrant.
Netflix-sarja The Crownin viidennellä ja kuudennella tuotantokaudella Dau esitti liikemies Mohamed Al-Fayedia.
Aiheesta muualla

Salim Dau Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Ełkin rautatieasema

| Ełkin rautatieasema Ełk |
| --- | --- |
 Ełkin rautatieasema (vuonna 2018).
Perustiedot
Sijainti:  53.8251°N, 22.3624°E
Osoite:  Dąbrowskiego 1, 19300 Ełk, Warmia-Masurian voivodikunta
Kunta:  Ełk, Ełkin piirikunta
Valtio:  Puola
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  (Puolan valtionrautatiet, PKP): PKP Intercity S.A., PolRegio S.A.
Asemarakennus
Rakennettu:  1868
 Ełkin rautatieaseman asemahallia.
Ełkin rautatieasema (puol. Ełk (stacja kolejowa)) on Puolan koillisosan Warmia-Masurian voivodikunnassa toimiva rautatieasema. Asema sijaitsee Ełkin keskustassa.
Ełk on rautateiden risteysasema, jonne saapuu ratayhteys muun muassa Liettuan rajalta Suwałkin rautatieaseman kautta. Merkittävä ratayhteys yhdistää sen Białystokin rautatieaseman kautta Varsovan itäiselle asemalle. Ełkin ratapihaa on jo uudistettu merkittävästi rakenteilla olevan Rail Baltica -hankkeen puitteissa 2020-luvulla. Aseman merkityksen uskotaan kasvavan 2020-luvun lopulla ja 2030-luvun alussa Rail Baltican myötä.
Ełkin rautatiaseman julkisivua kadun puolelta.
Vuonna 2023 Ełkin rautatieaseman kautta kulki päivittäin keskimäärin 1 500 matkustajaa (eli 0,57 milj. matkustajaa vuodessa).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ełkin rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Ełkin rautateaseman aikatauluja (englanniksi) (portalpasazera.pl)
#RailBaltica: Przebudowa stacji kolejowej Ełk (puolaksi) (youtube.com)
Vilmos Fraknói

Vilmos Fraknói
Vilmos Fraknói (vuoteen 1874 Frankl, 1843–1924), oli unkarilainen historiantutkija ja katolinen titulaaripiispa.
Fraknói oli vuodesta 1875 Unkarin kansallismuseon kirjastonhoitaja, vuodesta 1879 Unkarin tiedeakatemian sihteeri, vuodesta 1889 sen varaesimies, vuodesta 1897 Unkarin museoiden ja kirjastojen ylitarkastaja. Hänen monilukuisista, Unkarin historiaa käsittelevistä tärkeistä julkaisuistaan mainittakoon: Péter Pázmán ja hänen aikansa (3 osaa, 1867-72), Unkari ennen Mohácsin taistelua (1884, myös saksaksi), Kuningas Matias Hunyadin elämä (1890, myös saksaksi), Paavi Innocentius XI ja Unkarin vapautuminen turkkilais-ikeen alta (1886. myös saksaksi), Chronica Hungarorum vuodelta 1473 (myös saksaksi). Fraknóin aloitteesta perustettiin Roomaan unkarilainen historiallinen laitos, tarkoituksena Vatikaanissa olevien, Unkarin historiaa valaisevien lähteiden tutkiminen. Vuodesta 1884 hän johti suurta lähdejulkaisua: Monumenta vaticana historiam regni Hungariae illustrantia.
Euroopan Grand Prix 1984

Euroopan Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. lokakuuta 1984 Nürburgringilla Saksassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kuudes.
Aika-ajo

Lauantaina ajetussa aika-ajossa ei kukaan 26 kuljettajasta pystynyt sateen takia parantamaan perjantaina ajamaansa aikaa. Siksi perjantaina ajettu aika määräsi lähtöjärjestyksen. Sadekelin renkailla ajetut kierrosajat olivat noin 20 sekuntia hitaampia kuin perjantaina ajetut. Useat kuljettajat pyörähtelivät radalla lauantaina, mutta mitään vakavampaa ei tapahtunut.
Paalupaikan sai Nelson Piquet ajalla 1.18,871, joka merkitsi 207,315 km/h keskinopeutta. Paalupaikka oli Piquet'n kahdeksas kauden aikana. Piquet'n vierestä starttasi Alain Prost, joka oli ainoa jolla oli vielä mahdollisuus uhata Niki Laudan mestaruutta. Seuraavat lähtöruudut valtasivat Patrick Tambay, Keijo Rosberg ja Michele Alboreto. Lauda starttasi ruudusta 15.
Kilpailu

Rengasvalinta kilpailuun oli vaikea, sillä kovimmalle joutui oikea eturengas ja vasen takarengas. Kilpailu ajettiin kylmässä poutasäässä. Prost ampaisi heti startista johtoon ja hän pystyi pitämään kärkipaikkansa kaikki 67 kierrosta. Koska yhden kierroksen pituus oli 4 542 metriä, oli kilpailun pituus 304,3 kilometriä. Prostin keskinopeus oli 191,751 km/h.
Niki Lauda ehti maaliin neljäntenä. Kilpailun 22. kierroksella hänelle oli käydä hullusti, sillä hän joutui ohitustilanteessa väistämään hitaampaa autoa. Paniikkijarrutuksen takia hänen autonsa pyörähti muutaman kierroksen, mutta hän pystyi jatkamaan kilpailua.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 67 | 1.35.13,284 | 2 | 9 |
| 2 | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 67 | + 23,911 | 5 | 6 |
| 3 | 1 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | 67 | + 24,922 | 1 | 4 |
| 4 | 8 |  Niki Lauda | McLaren-TAG | 67 | + 43,086 | 15 | 3 |
| 5 | 28 |  René Arnoux | Ferrari | 67 | + 1.01,430 | 6 | 2 |
| 6 | 22 |  Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 66 | + 1 krs. | 9 | 1 |
| 7 | 26 |  Andrea de Cesaris | Ligier-Renault | 65 | + 2 krs. | 17 |   |
| 8 | 21 |  Mauro Baldi | Spirit-Hart | 65 | + 2 krs. | 24 |   |
| 9 | 18 |  Thierry Boutsen | Arrows-BMW | 64 | Sytytys | 11 |   |
| 10 | 25 |  François Hesnault | Ligier-Renault | 64 | + 3 krs. | 19 |   |
| 11 | 16 |  Derek Warwick | Renault | 61 | Ylikuumeneminen | 7 |   |
| Kesk. | 30 |  Jo Gartner | Osella-Alfa Romeo | 60 | Polttoainejärjestelmä | 22 |   |
| Kesk. | 2 |  Teo Fabi | Brabham-BMW | 57 | Vaihdelaatikko | 10 |   |
| Kesk. | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Renault | 51 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 15 |  Patrick Tambay | Renault | 47 | Polttoainejärjestelmä | 3 |   |
| Kesk. | 23 |  Eddie Cheever | Alfa Romeo | 37 | Polttoainejärjestelmä | 13 |   |
| Kesk. | 9 |  Philippe Alliot | RAM-Hart | 37 | Turbo | 25 |   |
| Kesk. | 10 |  Jonathan Palmer | RAM-Hart | 35 | Turbo | 21 |   |
| Kesk. | 5 |  Jacques Laffite | Williams-Honda | 27 | Moottori | 14 |   |
| Kesk. | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Renault | 25 | Turbo | 23 |   |
| Kesk. | 20 |  Stefan Johansson | Toleman-Hart | 17 | Ylikuumeneminen | 26 |   |
| Kesk. | 6 |  Keke Rosberg | Williams-Honda | 0 | Lähtökolari | 4 |   |
| Kesk. | 19 |  Ayrton Senna | Toleman-Hart | 0 | Lähtökolari | 12 |   |
| Kesk. | 17 |  Marc Surer | Arrows-BMW | 0 | Lähtökolari | 16 |   |
| Kesk. | 31 |  Gerhard Berger | ATS-BMW | 0 | Lähtökolari | 18 |   |
| Kesk. | 24 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 0 | Lähtökolari | 20 |   |
Muuta

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.18,871
Nopein kierros: Nelson Piquet ja Michele Alboreto – 1.23,146 (kierroksella 62)
Niki Lauda saavutti 400 MM-pisteen rajan
Alain Prost saavutti 200 MM-pisteen rajan
Brabhamin 40:s kilpailun nopein kierros
McLaren saavutti 900 MM-pisteen rajan
Kilpailu lähetettiin Suomessa TV1:llä koosteena selostajana Juha Jokinen.
Helsingin Sanomat 7.10.1984
Tilanne ajajien MM-sarjassa

| Sija | Kuljettaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 | Niki Lauda | 66 |
| 2 | Alain Prost | 61,5 |
| 3 | Elio de Angelis | 29,5 |
| 4 | Nelson Piquet | 28 |
| 5 | Michele Alboreto | 27 |
| 6 | René Arnoux | 26,5 |
| 7 | Derek Warwick | 23 |
| 8 | Keijo Rosberg | 20 |
| 9 | Nigel Mansell | 13 |
| 10 | Patrick Tambay | 10 |
Muhammad Zahir Šah

| Muhammad Zahir Šah |
| --- | --- |
 Zahir Šah valokuvassa vuodelta 1963.
Afganistanin kuningas
Valtakausi:  8. marraskuuta 1933 – 17. heinäkuuta 1973
Edeltäjä:  Muhammad Nadir Šah

Syntynyt:  15. lokakuuta 1914 Kabul, Afganistan
Kuollut:  23. heinäkuuta 2007 (92 vuotta) Kabul, Afganistan
Puoliso:  Humaira Begum
Lapset:  Bilqis Begum Muhammed Akbar Khan Ahmad Shah Khan Maryam Begum Muhammed Nadir Khan  Shah Mahmoud Khan Muhammed Daoud Pashtunyar Khan  Mir Wais Khan
Suku:  Barakzai
Isä:  Muhammad Nadir Šah
Äiti:  Mah Parwar Begum
Uskonto:  sunnalaisuus
Nimikirjoitus:  
Muhammad Zahir Šah (15. lokakuuta 1914 – 23. heinäkuuta 2007) oli Afganistanin kuningas vuosina 1933–1973. Zahir Šah hallitsi aluksi setiensä varjossa, mutta vuonna 1963 hän muuttui maansa hallituksen keulakuvaksi ja johti maatansa kohti demokratiaa uuden perustuslain siivittämänä. Maan sisäiset jännitteet johtivat kuitenkin lopulta vallankaappaukseen vuonna 1973. Afganistan julistettiin tasavallaksi ja Zahir Šahin serkku Muhammad Daud Khan sen presidentiksi. Tuolloin Italiassa matkustamassa ollut Zahir Šah luopui kruunusta ja jäi Roomaan. Kruunusta luopuminen päätti Afganistania 226 vuotta hallinneen Dorrani-dynastian vallan.
Zahir Šah palasi Afganistaniin vuonna 2002 Taliban-hallinnon kukistumisen jälkeen, ja hän kuoli Kabulissa vuonna 2007.
Elämäkerta > Valtaannousu

Muhammad Zahir Šah syntyi Kabulissa 15. lokakuuta 1914. Hänen isänsä Afganistanin kuningas Muhammad Nadir Šah (1929–1933) kuului Barzakai-klaanin Mosaheban-perheeseen. Muhammad Zahir sai ranskankielisen koulutuksen. Hän opiskeli myös Ranskan Pasteur-instituutissa ja Montpellier’n yliopistossa. Ranskan ohella hän puhui sujuvasti paštua ja laajasti hallintokielenä Afganistanissa käytettyä farsia. Muhammad Zahirin isän Nadir Šahin valtakausi jäi lopulta vain nelivuotiseksi. Marraskuussa 1933 hän joutui nuoren opiskelijan murhaamaksi Kabulissa. Kuninkaalla ei ollut selvää seuraajaa, ja maata uhkasi sen historialle tyypillinen sisällissota vallantavoittelijoiden välillä. Tällä kertaa kuninkaan Mosaheban-veljet muodostivat kuitenkin yhteisen rintaman sisällissodan sijaan. Valtaan nostettiin yhteisymmärryksellä kuninkaan poika Muhammad Zahir, vaikkakin suuren osan uuden kuninkaan valtakaudesta todellista valtaa Afganistanissa käyttivät hänen setänsä.
Elämäkerta > Mosaheban-veljekset

Mosaheban-veljekset noudattivat pääministeri Muhammad Hašim Khanin johdolla puolueettomuuspolitiikkaa. Kansainliittoon Afganistan hyväksyttiin vuonna 1934. Toisen maailmansodan syttyminen vuonna 1939 koetteli Afganistanin puolueettomuuspolitiikkaa. Liittoutuneet vaativat lokakuussa 1941 maata karkottamaan akselivaltojen kansalaiset. Tilanne oli vaarallinen. Esimerkiksi Iranin Reza Pahlavi oli syrjäytetty hitaan taipumisen jälkeen vastaavassa tilanteessa. Lopulta Afganistan päätti karkottaa tasapuolisesti kaikkien sotaa käyvien maiden kansalaiset. Toinen ulkopoliittinen ongelma maalle oli Brittiläisen Intian jakautuminen Intiaan ja Pakistaniin vuonna 1947. Niin sanotun Durand-linjan toisella puolella niin sanotuilla Heimoalueilla ja Luoteisprovinssissa oli huomattava paštuväestö. Intian jaon yhteydessä brittien noudattamaan tapaan provinssit saivat päättää liittyvänsä joko Pakistaniin tai Intiaan. Afganistanilaiset olisivat halunneet paštualueille kaksi muuta vaihtoehtoa, itsenäistymisen niin sanottuna Paštunestanina tai liittymisen Afganistaniin. Lopulta alueet liitettiin kuitenkin Pakistaniin Afganistanin kannoista huolimatta. Kysymys Paštunestanista tulehdutti Pakistanin ja Afganistanin välit pitkäksi aikaa.
Ulkopoliittisista ongelmista huolimatta Afganistanin katsottiin maailmansodan jälkeen olevan sisäisesti vakaa. Vuonna 1946 uusi pääministeri Šah Mahmud Khan toteutti poliittisia uudistuksia. Afganistanin uuden nykyaikaisen eliitin mielestä valtion ja kuninkaan tuli olla länsimaiseen tapaan erillisiä persoonattomia instituutioita, joita hallitsevat lait ja säädökset. Kuitenkin perinteisempi eliitti piti valtiota kuninkaan haltuun uskottuna omaisuutena. Lyhyt liberaali kokeilu päättyi kasvavaan arvosteluun 1950-luvun alussa.
Elämäkerta > Monarkian päättyminen

Heinäkuussa 1973 Zahir Šah matkusti Lontooseen Italian kautta  hoidattamaan noidannuoltaan .  Zahir Šah oleskeli Ischiansaarella, lähellä Napolia kun Muhammad Daudin johtama vallankaappaus käynnistyi 17. heinäkuuta. Sotilasosastot miehittivät Kabulin avainkohteet ja asevoimien komentaja ’Abd al-Wali Khan pidätettiin. Vallankaappaus oli lähes veretön ja Zahir Šah ei voinut vastata siihen kaukana Euroopassa. Daud julisti Afganistanin tasavallaksi ja itsensä maan presidentiksi. Zahir Šah ilmoitti 24. heinäkuuta luopuvansa kruunusta ja jäävänsä Roomaan. Näin sai päätöksensä Afganistanin 226 vuotta vanha Dorrani-dynastia.
Vuosia myöhemmin Afganistanissa valtaan noussut Taliban-hallinto kaatui Yhdysvaltain hyökättyä maahan Afganistanin sodassa vuonna 2001. Monet tahot Afganistanissa toivoivat nyt Zahir Šahin palaavan maahan jo ottavan mahdollisesti myös takaisin menettämänsä kruunun. Zahir Šah palasikin Afganistaniin huhtikuussa 2002, mutta ei asettunut ehdolle maan hallituksen johtoon vaan tuki Hamid Karzaita. Hän sai kuitenkin seremoniallisen arvonimen ”Kansakunnan isä”. Viimeisinä vuosinaan Zahir Šah matkusti useampaan otteeseen ulkomaille sairauksiensa hoidon takia. Zahir Šah kuoli Kabulissa 23. heinäkuuta 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muhammad Zahir Šah Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  IdRef 
Zahir Šah valokuvassa 1930-luvulta.
Zahir Šah (oik.) ja Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy vuonna 1963.
Zahir Šahin hauta Afganistanissa.
Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö

| Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö> European Association of Zoos and Aquaria (EAZA) |
| --- | --- |

Perustettu:  1992
Päämaja:  Amsterdam, Alankomaat
Toiminta-alue:  Eurooppa
Kattojärjestö:  WAZA
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö (EAZA, eng. European Association of Zoos and Aquaria) on eurooppalaisten eläintarhojen ja yleisöakvaarioiden kattojärjestö. EAZA on perustettu vuonna 1992 ja sen pääkonttori on Amsterdamissa. Järjestö on Maailman eläintarha- ja akvaariojärjestön sekä Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton jäsen.
Jäsenet

Järjestöllä on yli 340 jäsentä yhteensä 48 maasta. Jäseneläintarhoilta ja -yleisöakvaarioilta edellytetään muun muassa eläinten suojelu- ja lisääntymisohjelmiin osallistumista sekä eläinten hyvinvointiin tähtäävää, EAZA:n eettisiä perusteita noudattavaa toimintaa. Lisäksi edellytetään ympäristökasvatus- ja tutkimustyötä sekä kansallisten ja kansainvälisten säädösten noudattamista eläinten pidossa ja siirroissa. EAZA valvoo jäsentensä toiminnan toteutumista ja tekee tarkistuksia säännöllisesti.
Väliaikainen jäsenyys voidaan myöntää eläintarhalle, joka ei vielä täytä kaikkia kriteereitä, mutta jolla on mahdollisuus täyttää ne seuraavan kahden vuoden aikana.
Jäsenet > Suomalaiset jäseneläintarhat

Suomalaisista eläintarhoista EAZA:n jäseniä ovat Korkeasaaren eläintarha, Ähtärin eläinpuisto ja Ranuan eläinpuisto. Korkeasaari on yksi yhdistyksen perustajajäsenistä.
Toiminta

EAZA koordinoi eläinten kantakirjoja ja EEP-ohjelmia, joilla suojellaan satoja uhanalaista eläinlajia ylläpitämällä niiden tarhakantoja ja siten mahdollistetaan lajien luontoonpalautus.
Järjestön ylläpitämät lajikomiteat mahdollistavat uusimman tiedon ja kokemusten vaihtamisen sen jäsenten kesken. Lajikomiteoiden lisäksi järjestöllä on muun muassa suojelukomitea, eläinlääkärikomitea, tutkimuskomitea, ympäristökasvatuskomitea ja viestintäkomitea. Komiteoiden alla on erilaisia työryhmiä, jotka ovat perehtyneet esimerkiksi eläinten ruokintaan ja kuljetuksiin.
EAZA järjestää jäsenilleen vuosittaisia konferensseja eläinten hyvinvoinnista ja suojelusta.
Toiminta > Suojelukampanjat

EAZA valitsee kaksivuotisia teemoja, joilla se pyrkii lisäämään tietoisuutta erilaisista luontoa uhkaavista ongelmista ja biodiversiteetistä, sekä keräämään varallisuutta ongelmien ratkaisemiseksi. Myös EAZAn jäsenet sitoutuvat lisäämään tietoisuutta kampanjoiden aiheista. Kampanjoilla myös kerätään varoja luonnossa tapahtuvaan suojelutyöhön.
| Kampanjavuodet | Kampanjan nimi | Aihe tai suojelukohde |
| --- | --- | --- |
| 2024-2025 | Vietnamazing | Vietnamilaiset lajit |
| 2022–2023 | EAZA21+ | Eläintarhat suojelevat eläinlajeja kanssasi |
| 2020–2021 | Which fish? – Sustainable aquatic resources | Meriluonto ja kalakantojen kestävä käyttö |
| 2017–2019 | Silent Forest – Asian songbird crisis | Aasian laululinnut |
| 2015–2017 | Let it Grow | Lähiluonto |
| 2014–2015 | Pole to Pole | Napa-alueiden luonto |
| 2011–2013 | Southeast Asia (with IUCN Species Survival commission) | Kaakkois-Aasian luonto |
| 2010–2011 | Apes | Ihmisapinat |
| 2008–2010 | European Carnivore | Eurooppalaiset petoeläimet |
| 2007–2008 | Amphibian | Sammakkoeläimet |
| 2006–2007 | Madagascar | Madagaskarin luonto |
| 2005–2006 | Rhino | Sarvikuonot |
| 2004–2005 | ShellShock | Kilpikonnat |
| 2002–2004 | Tiger | Tiikerit |
| 2001–2002 | Rainforest | Sademetsät |
| 2000–2001 | Bushmeat | Salametsästys |
Aiheesta muualla

EAZA:n verkkosivut
Russell Brand

| Russell Brand |
| --- | --- |
 Russell Brand vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Russell Edward Brand
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Grays, Essex, Englanti
Ammatti:  stand-up-koomikko, näyttelijä, televisio- ja radioesiintyjä, juontaja, kirjailija
Puoliso:   Katy Perry  (vih. 2010; ero 2012)  Laura Gallacher  (vih. 2012) 
Aiheesta muualla
russellbrand.com
IMDb 
Russell Edward Brand (s. 4. kesäkuuta 1975 Grays, Essex, Englanti) on brittiläinen stand-up-koomikko, elokuvanäyttelijä, televisio- ja radioesiintyjä, juontaja, kirjailija ja kolumnisti. Hänen satiirinen huumorinsa on polemiikkia herättävää, kuten hänen oma villi elämäntyylinsäkin. Brand on myös poliittinen aktivisti, jolle suuryhtiöiden valta, politiikan mädännäisyys ja yleinen kapitalismikritiikki ovat tärkeitä aiheita.
Syytökset seksuaalirikoksista

Syyskuussa 2023 neljä naista syytti Brandia seksuaalirikoksista vuosien 2006–2013 aikana. Nuorin heistä oli 16-vuotias tapahtumien aikana. Brandia vastaan ei ole nostetty syytteitä, ja hän kiistää syyllisyytensä. Väitteet esitettiin The Sunday Timesin, The Timesin ja Channel 4- kanavan tutkivan journalismin Dispatches-ohjelman yhteisessä selvityksessä. The Sunday Times alkoi tutkia syytöksiä Brandin seksuaalirikoksista vuonna 2019 kun ne tulivat toimituksen tietoon, Channel 4:n ja The Timesin tulessa mukaan vuonna 2022. Monet tutkinnassa haastattelut henkilöt näkivät Brandin pelottavana hahmona, ja suostuivat haastatteluun vain nimettöminä.
Brandin käytöksestä oli tutkinnan mukaan valitettu vuonna 2007 silloiselle BBC Radio 2:n johtajalle Lesley Douglasille sen jälkeen, kun Brand oli virtsannut pulloon radiokanavan studiossa "kaikkien katsoessa" ja heitellyt esineitä raivostuneena. Channel 4 pyysi erikseen Banijay-tuotantoyhtiötä tutkimaan syytöksiä Brandin sopimattomasta käytösestä kun hän toimi Big Brotherin spin-off -lähetysten juontajana. Brandia oli syytety peniksensä näyttämisestä henkilökunnalle ja pyrkimyksistään päästä harrastamaan seksiä naispuolisen yleisön kanssa kun hän työskenteli Banijayn omistaman Endemolin Channel 4:lle tuottamissa EFourum- ja Big Brother's Big Mouth -ohjelmissa.
Suomeksi käännetyt kirjat

Mun muikkarit: seksiä, huumeita ja seisomakomiikkaa.  (alkuteos My Booky Wook, 2007)  Suomentanut Sivenius, Kaisa. Teos, 2016.  ISBN 9789518513875
Hamelnin pillipiipari.  (alkuteos Russell Brand's Trickster Tales: The Pied Piper of Hamelin, 2014)  Suomentanut Nevanlinna, Tuomas. Jalava, 2016.  ISBN 9789518875270
Vallankumous.  (alkuteos Revolution, 2014)  Suomentanut Pihlajavirta, Mikko. Sammakko, 2016.  ISBN 9789524832977
Filmografia

St Trinian’s (2007)
Penelope (2008)
Forgetting Sarah Marshall (2008)
Bedtime Stories (2008)
Get Him to the Greek (2010)
Itse ilkimys (2010)
The Tempest (2010)
Hop (2011)
Arthur (2011)
Rock of Ages (2012)
Katy Perry: Part of Me (2012)
Itse ilkimys 2 (2013)
Paradise (2013)
A Royal Hangover (2014)
The Emperor’s New Clothes (2015)
Army of One (2016)
Trolls (2016)
Four Kids and It (2020)
Kätyrit: Grun tarina (2021)
Kuolema Niilillä (2022)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Russell Brandin kotisivut
Russell Brandin Youtube-kanava
Russell Brand Internet Movie Databasessa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef 
Russell Brand puhumassa mielenosoituksessa vuonna 2014