stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kheibar Shekan
Käyttö > Iranin käytössä

Iranin vallankumouskaarti iski tammikuussa 2024 ohjuksillaan väitettyihin terroristi- tai muuten viholliskohteisiin Irakissa, Syyriassa ja Pakistanissa. Ainakin osassa iskuissa käytettiin Kheibar Shekaneita. Länsimaissa tämä nähtiin voimannäyttönä, jolla Iran pyrkii osoittamaan esimerkiksi olevansa alueellinen suurvalta, ja että Israel ja Yhdysvaltojen sotilastukikohdat alueella ovat iskukantaman sisällä. Iskut olivat Kheibar Shekanin ensimmäinen käyttö taistelussa ja Iranin siihen asti kauimmaksi tekemiä ohjusiskuja.
Kheibar Shekaneita käytettiin ensi kertaa laajemmassa mittakaavassa Iranin hyökätessä ohjuksin ja lennokein Israeliin huhtikuussa 2024. Iran hyökkäsi toisen kerran Israeliin lokakuussa 2024, käyttäen ballistisia ohjuksia, joihin  todennäköisesti kuului Kheibar Shekaneita. Nämä ilmaiskuaallot liittyvät Gazan sodasta johtuvaan Israelin ja Iranin konfliktiin. Iskut nimettiin Iranissa operaatioiksi Tosi lupaus 1 ja 2.
Käyttö > Huthien käytössä

Jemeniläinen militanttijärjestö huthit on käyttänyt Hatem 2 -ohjustaan meriliikennettä ja Israelia vastaan iskemiseen. Arvioiden mukaan se on oikeasti versio Kheibar Shekanista tai suoraan ohjus itse. Iranin tiedetään toimittavan aseitaan hutheille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Syvänniemen kirkko

| Syvänniemen kirkko |
| --- | --- |
 Syvänniemen kirkko on arkkitehti J. V. Strömbergin suunnittelema, vuonna 1925 valmistunut evankelis-luterilainen kirkko.
Sijainti:  Kuttajärventie 117, Syvänniemi, Karttula, Kuopio
Koordinaatit:  62.8582°N, 27.1576°E
Seurakunta:  Kallaveden seurakunta
Rakentamisvuosi:  1925
Suunnittelija:  Johan Victor Strömberg
Materiaali:  tiili, betoni
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Syvänniemen kirkko on  Johan Victor Strömbergin suunnittelema Kuopion Karttulan Syvänniemelle vuonna 1925 tiilestä ja betonista rakennettu tornillinen pitkäkirkko, jonka kuori on kolmitaitteinen. Kuoren vieressä on muuta kirkkoa matalampi sakasti. Kirkon torni on sisäänkäyntipäässä, kellot ovat vuodelta 1925. Kirkon runkohuoneessa on satulakatto. Kirkkoa on korjattu vuonna 1950. Kirkon pinta-ala on 420 neliötä ja istumapaikkoja siellä on 500 hengelle.  Alttaritaulun Kristus ristillä on maalannut Arthur Heickell 1911. Kirkon 14-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1926. Kirkkoa käytetään kesäisin ja joulun aikaan, se on suosittu hääkirkkona ja konserttien pitopaikkana.
Kirkon vierustalla on sankarimuistomerkki vuosina 1939-1945 menehtyneiden, kirkon takana sijaitsevan Syvänniemen hautausmaan sukuhaudoissa lepäävän 11 sankarivainajan muistoksi.
Sytšovka

| Sytšovka Сычёвка |
| --- | --- |
 vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Smolenskin alue
Piiri:  Sytšovka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8 km²
Korkeus:  200 m
Väkiluku (2010):  8 100
 – Väestötiheys:  1 012 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sytšovka (ven. Сычёвка) on kaupunki Smolenskin alueen koillisosissa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Vazuza- ja Losminajokien varrella 251 kilometriä Smolenskista koilliseen. Sytšovkan kautta kulkee Rževin ja Vjazman välinen rautatie. Kaupunki on Sytšovkan piirin keskus. Asukkaita on 8 100 henkeä (vuonna 2010).
Sytšovka mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1488. Vuonna 1776 siitä tuli kaupunki ja Smolenskin kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1897 kaupungissa oli 4 773 ja koko kihlakunnassa 100 737 asukasta. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä. Nykyään Sytšovka on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Aiheesta muualla

Sytšovkan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sytšovka Wikimedia Commonsissa
Syyrianvilliaasi

| Syyrianvilliaasi |
| --- | --- |
 Syyrianvilliaasi Lontoon eläintarhassa 1872
Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  Hevoseläimet Equidae
Suku::  Equus
Laji::  Aasianvilliaasi hemionus
Alalaji::  hemippus
Kolmiosainen nimi
 Equus hemionus hemippus  Geoffroy, 1855 
Katso myös
   Syyrianvilliaasi Wikispeciesissä   Syyrianvilliaasi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Syyrianvilliaasi (Equus hemionus hemippus) oli yksi aasianvilliaasin (Equus hemionus) alalajeista.
Syyrianvilliaasin säkäkorkeus oli alle metrin, joten se oli aasianvilliaasin alalajeista ja kaikista hevoseläimistä pienikokoisin. Orit olivat väriltään tumman hiekankeltaisia, kyljistään vähän ruskeampia. Pään väritys oli sävyltään vaaleampi ja harmaantui iän myötä. Sierainten seutu, ruumiin alaosa, pakarat ja jalkojen sisusta olivat oreilla harmaanvalkoiset ja tammoilla puhtaanvalkoiset. Perusväritykseltään tammat olivat oreja enemmän punertavia. Selässään syyrianvilliaasilla oli ruskea raita.
Syyrianvilliaasit katosivat 1900-luvun alkupuolella pääasiallisesti metsästyksen vuoksi. Viimeiset laumat elivät Palestiinassa ja Arabian pohjoisosissa. Sukupuuton alalaji saavutti, kun viimeinen yksilö kuoli vuonna 1927 Tiergarten Schönbrunnin eläintarhassa Wienissä, Itävallassa. Syyrianvilliaasit elivät kuivilla aavikkoalueilla, missä sataa vain niukasti.
Ecaterina Szabó

Ecaterina Szabó
Ecaterina Szabó (s. 22. tammikuuta 1967 Zagon) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti neljä kultamitalia olympialaisissa, kaksi MM-kilpailuissa ja kaksi EM-kilpailuissa.
Szabó oli Los Angelesin 1984 olympialaisten menestyksekkäin telinevoimisteluja. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän kokosi 79,125 pistettä ja sijoittui hopealle 0,05 pisteen erolla emäntämaan Mary Lou Rettoniin mutta joukkuekilpailussa ja kolmella eri telineellä hän voitti kultaa. Joukkuekilpailun kultaa Romania voitti ensimmäisen kerran kautta aikain. Eroa Yhdysvaltain joukkueeseen jäi tasan yksi piste. Szabón pisteet henkilökohtaisissa kultamitalilajeissa olivat 19,975 permannolla, 19,875 hypyssä sekä 19,800 puomilla, jolla hän jakoi kultamitalin maannaisensa Simona Paucăn kanssa.
Budapestin MM-kilpailuissa 1983 Szabó voitti kultaa permannolla ja saavutti hopeaa joukkuekilpailussa, nojapuilla ja hypyssä sekä pronssia moniottelussa. Montréalin MM-kilpailuissa 1985 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa, puomilla ja hypyssä. Rotterdamin MM-kilpailuissa 1987 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa ja saavutti puomilla pronssia. MM-mitaleja hän siis keräsi urallaan yhteensä kaksi kultaista, kuusi hopeista ja kaksi pronssista.
Göteborgin EM-kilpailuissa 1983 Szabó voitti kultaa permannolla ja nojapuilla sekä saavutti hopeaa hypyssä ja pronssia moniottelussa. Helsingin EM-kilpailuissa 1985 hän saavutti hopeaa hypyssä.
Syysvalmuska

| Syysvalmuska |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Tricholomataceae
Suku::  Rusomalikat Lepista
Laji::  personata
Kaksiosainen nimi
 Lepista personata  (Fr.) Cooke 
Katso myös
   Syysvalmuska Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syysvalmuska (Lepista personata) on kupera tai laakealakkinen likaisenvalkoinen malikoihin kuuluva valmuskalaji. Sienen heltat ovat lakin väriset. Jalka on violetti. Malto on likaisenvalkoista ja maku on mieto. Sientä voi syödä mutta se saattaa keittämättömänä aiheuttaa pahoinvointa. Se kasvaa myöhäissyksyinä mahdollisesti Etelä-Suomessa, joskin erittäin harvinaisena.
Sysmän reitti

Kuvassa Viherin museosilta ylittää Viherinkosken jonka kautta Suontee laskee Viheriin. Kuva elokuulta 2011.
Sysmän reitti on idän suunnasta Päijänteeseen Sysmässä laskeva vesireitti, joka kuuluu Kymijoen vesistöön (vesistöaluetunnus 14). Sen valuma-alue on Sysmän reitin valuma-alue (14.8), jonka pinta-ala 1 831 neliökilometriä ja järvisyys on 22,8 % . Reitin laskujoki on Tainionvirta, joka laskee Sysmässä Päijänteen Kuhalahteen.
Reitin pääuoman kulku

Reitin yläjuoksulla sijaitsee Suontee, joka muodostaa reitin tärkeän vesistöalueen. Suontee laskee Viherinkoskessa Viheriin , joka on järvi Joutsan kirkonkylän itäpuolella. Pääosa Viherin vesistä laskevat Myllykoskien  ja Joutsan kirkonkylässä sijaitsevan Joutsansalmen kautta Ängesselkään, jota voidaan pitää Rautaveden järvenosana. Reitti jatkuu ensin Laiskaselän ja sitten Oravakivensalmen  kautta Jääsjärveen. Pieni osa vesistä virtaa kapeaan Retisen kanavaan , joka kulkee Retisenlammen kautta Jääsjärven Talaslahteen .
Vesireitti ylittää Jääsjärven pohjoisesta sen eteläosaan, jonka lounaisrannassa Hartolan kirkonkylässä sijaitsee Tainionvirran luusua. Tainionvirrassa on neljä jokimaista osuutta ja kolme järveä, joiden läpi se virtaa. Ensin se virtaa 14 kilometriä Hartolasta Joutsjärveen, jonka eteläpäästä Tainionvirta jatkaa pari kilometriä Enojärvi-Keihäsjärveen. Keihäsjärven etelärannasta Tainionvirta jatkaa (Maatiaisjoki eli Nuoramoistenjoki) neljä kilometriä ja laskee Nuoramoisjärven itärantaan. Vastakkaisella länsirannalla Tainionvirta (Virtainjoki) jatkaa neljä kilometriä laskien Päijänteen Majutveden lahteen. Majutveden eteläosaa kutsutaan Kuhanseläksi ja sen pohjukkaa Kuhansuuksi.
Historiaa

Puula, Suontee ja Jääsjärvi yhteinen järviallas muodostui viime jääkauden loppuvaiheessa alkaen noin 10 500 vuotta sitten, kun Fennoskandian mannerjäätikön reuna oli sulaessaan perääntynyt näiden seuduille. Jäätikön alta paljastunut maankamara jäi kuitenkin Itämeren Ancylusvaiheen vedenpinnan alle. Kun maankohoaminen nosti korkeita mäkiä ja harjanteita merestä, sulkeutui niiden väliin suuri Puulan, Suonteen ja Jääsjärven yhteinen järviallas. Se laski Itämereen aluksi luoteeseen päin, mutta maankuoren kallistumisen takia lasku-uoma vaihtui useita kertoja. Tainionvirta puhkesi Hartolan kirkonkylän tienoilla noin 5 100 vuotta sitten, jolloin vedenpinta aleni ja järvet kuroutuivat erilleen toisitaan. Jääsjärven vedenpinta laski 3 metriä, mutta Puulan ja Suonteen vedenpinnat vähemmän, kun ne jäivät ylemmälle tasolle. Puulan lasku-uoma Suonteeseen sijaitsi Kälässä. Maanpinnan kallistuminen avasi etelämmäksi toisen lasku-uoman, jolloin Puula oli pitkään bifurkaatiojärvi. Eteläistä lasku-uomaa syvennettiin vuosina 1831–1854 ja kun se avattiin, laski Puula 2,5 metriä. Sen seurauksena Kälänjoki kuivui, Sysmän reitti lyheni ja reitin vesimäärät pienenivät merkittävästi. Puulan uutta lasku-uomaa kutsutaan Kissakosken kanavaksi.
Stanisław Szudrowicz

| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Puola> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1971 | pituushyppy |  |
Stanisław Szudrowicz (4. joulukuuta 1947 – 12. huhtikuuta 2019) oli puolalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.
Szudrowicz saavutti Helsingin EM-kilpailuissa 1971 pituushypyssä pronssia tuloksella 787 cm. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Max Klaussille viisi senttimetriä ja voitti sijoille 4–6 päätyneet hyppääjät kahdella senttimetrillä.
Yngve Ekström

| Yngve Ekström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1913
Kuollut: 13. maaliskuuta 1988 (74 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  Arkkitehti, muotoilija
Oskar Yngve Ekström (16. kesäkuuta 1913 – 13. maaliskuuta 1988) oli ruotsalainen huonekalusuunnittelija, kuvanveistäjä ja arkkitehti. Ekström tunnetaan etenkin suunnittelemastaan ”Lamino”-nimisestä nojatuolista, jonka ruotsalaisen Sköna Hems -lehden lukijat nimittivät vuosisadan ruotsalaiseksi huonekaluksi vuonna 1999.
Nuoruus

Yngve Ekström varttui Hagaforsissa Smålannissa, missä sijaitsi myös Ruotsin vanhin huonekalutehdas Hagafors Stolfabrik. Yngven isä Oskar Ekström sorvasi pinnatuoleja tehtaalle ja veisti puusta myös vapaa-ajallaan. Myöhemmin perhe muutti lähellä sijaitsevaan Vaggerydiin. Oskar Ekström kuoli Yngven ja tämän vanhemman veljen Jerkerin (1911–2006) ollessa alkuopetusikäisiä. Kolmetoistavuotiaana Yngve Ekström alkoi työskennellä sahalaitoksella. Isältä pojalle periytynyt kiinnostus nikkarointiin ja käsityöhön johti luonnollisesti monipuolisiin taitoihin käsitellä ja muotoilla puuta. Työnsä ohessa Yngve Ekström opiskeli piirtämistä, kuvanveistoa, maalausta, musiikkia sekä taidehistoriaa suuntautuen vähitellen pääasiassa sisustamiseen. Taustaltaan Ekström oli kuitenkin itseoppinut.
Elämä ja ura

Vuonna 1945 Yngve Ekström perusti yhdessä veljensä Jerkerin kanssa menestyksekkään huonekaluliikkeen "ESE-möbler" (myöhemmin Swedese Möbler AB), joka myytiin vuonna 1974 valtiolliselle sijoitusyhtiö Navigatorille. Yngve ja Jerker päättivät varhain kolmesta pääasiallisesta toimialasta: koti, julkinen ympäristö ja vienti. Yngve Ekströmillä oli vaikutusvaltaa perustamansa yrityksen johdossa aina kuolemaansa eli vuoteen 1988 asti.
Yngve Ekströmin läpimurto tapahtui vuonna 1953, kun hän voitti ensimmäisen ja kolmannen palkinnon muotoilemillaan puisilla maljoilla käsityöliiton (Hemslöjdförbundet) mallipalkintokilpailussa. Samana vuonna hän sai näkyvyyttä muotoilijana Lena Larssonin Nordiska Kompanietille (NK-Bo) järjestämässä näyttelyssä. Vuonna 1958 järjestettiin toistamiseen Yngve Ekströmin näyttely NK-Bo:ssa. Suuri yleisö tunsi Yngve Ekströmin parhaiten hänen ajattomasta Lamino-tuolistaan, joka tuli markkinoille vuonna 1956.
1960-luvulla Yngve Ekström perusti yhdessä veljensä kanssa valaisimia valmistavan laitoksen Lystella AB:n. 1970-luvun puolivälissä Lystella AB toi markkinoille akryylimuovista valmistettuja lamppuja sekä lamppuja, joissa oli käytetty sekä akryylimuovia että puuta. 1960-luvulla Ekström muotoili ruotsalaisesta männystä valmistetun kalustesarjan. Sarjan kalusteet valmistettiin oksattomasta männystä ja sinistyneestä puusta, jotka yhdistettynä rustiikkiseen muotoiluun antoivat sohvakalustolle omanlaistaan viehätystä ja luonnetta. Yngve Ekström on myös suunnitellut useille ruotsalaisille huonekaluvalmistajille, kuten Stolabille ja Brobylle. Näiden lisäksi hänen suunnittelemiaan tuotteita valmistetaan lisenssillä Saksassa ja Australiassa.
Lamino

Ekströmin tunnetuin huonekalu on Lamino-nojatuoli, jonka hän suunnitteli vuonna 1956. Lamino on varhainen esimerkki koottavista huonekaluista, jotka voitiin helposti pakata ja toimittaa asiakkaille litteissä paketeissa. Tuoli pakataan yhä samalla tavalla, eli niin litteästi, kuin kaareva tuoli on mahdollista pakata. Tuolissa on puinen runko, joka on kerrosliimattua taivutettua tammea, pyökkiä tai saksanpähkinäpuuta, ja se on pehmustettu useimmiten lampaannahalla.
Laminon edeltäjiä olivat tuolit ”Anders” (1945) ja ”Kurva” (1953). Tehtyään ensin vuosia kokeiluja muotojen, linjan, puulajien, rakenteen ja valmistuksen parissa oli Ekström vihdoin valmis esittelemään Laminon vuonna 1956. Lamino mukaili aikansa mieltymyksiä: se oli kevyt, mukava, kauniin näköinen ja hintansa arvoinen. Yksinkertaisuus oli Yngve Ekströmin suosima designsuunta läpi hänen koko elämänsä, ja Laminon avulla hän onnistui tiivistämään yhteen koko suunnittelijauransa panoksen. ”Hyvän tuolin tekeminen ei kai ole mikään huono elämäntyö”, totesi hän entisen ruotsalaisen Arbetet-lehden toimittajalle vuonna 1960. Vuonna 1999 Lamino nimitettiin vuosisadan ruotsalaiseksi huonekaluksi Sköna hems -lehdessä. Laminosta tuli huonekaluklassikko, jota valmistettiin 250 000 kappaletta vuonna 2006, ja jota valmistetaan yhä. Vuonna 2006 lanseerattiin myös Laminon pienempi variantti ”Lamini”, joka oli tarkoitettu lastenhuoneisiin.
Vuonna 2012 ruotsalainen huonekalukauppias tuomittiin tekijänoikeusrikoksesta kopioituaan Lamino-tuolia ja myytyään sitä ”Stilo”-nimellä. Puolassa tuotettu plagiaatti pantiin merkille vuoden 2011 Stockholm Furniture Fair -tapahtumassa. Huonekalukauppias tuomittiin Eksjön käräjäoikeudessa maksamaan Lamino-tuolin valmistajan Swedesen oikeudenkäyntikulut, jotka olivat 430 000 kruunua sekä uhkasakko 100 000 kruunua. Käräjäoikeuden tuomiosta valitettiin, mutta korkein oikeus vahvisti sen kesäkuussa vuonna 2015.
Näyttelyt

Ekströmin töitä on ollut esillä monissa näyttelyissä ympäri maailmaa:
1953, NK-Bo, Tukholma
1958, NK-Bo, Tukholma
1963, Röhsska museet, Göteborg
1966, Stedelijkmuseum, Amsterdam
1968, Kunstgewerbemuseum, Wien
1968, Werkkunst-Austellung, München
1970, Victoria and Albert Museum, Lontoo
1972, ”Träet går hem”, yksityisnäyttely, Jönköpings läns museum, Jönköping
1987, ”Scandinavian Design: A way of Life”, Museum of Modern Art, Toyama, Japani
Nykyään Ekströmin töitä on esillä muun muassa Ruotsin kansallismuseossa.
Aiheesta muualla

https://www.swedese.se/om-swedese
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Yngve Ekström
Yngve ja hänen muotoilemansa ”Lamino”-tuoli.
”Lamino” vuodelta 1956 valittiin vuonna 1999 vuosisadan ruotsalaiseksi huonekaluksi.
Käännös suomeksi
Taitoluistelu

| Taitoluistelu |
| --- | --- |

Piirteet
Tyyppi:  luistelulaji
Kilpailumuodot:  yksinluistelu, pariluistelu, jäätanssi, muodostelmaluistelu
Varusteet:  taitoluistimet
Kilpailutoiminta
Kansainvälinen kattojärjestö:  Kansainvälinen luisteluliitto
Olympialaisissa:  1908, 1920–
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taitoluistelu on urheilulaji, jossa luistellaan luistinradalla taitoluistimilla ja esitetään erilaisia ohjelmia musiikin tahdissa. Taitoluistelussa pyritään yhtä aikaa sekä teknisesti vaativaan että taiteelliseen ja musiikkia tulkitsevaan suoritukseen, jossa eri elementit kuten hypyt ja piruetit muodostavat kiinteän kokonaisuuden.
Taitoluistelussa on neljä eri kilpailumuotoa: yksinluistelu, pariluistelu, jäätanssi ja muodostelmaluistelu. Olympialaisissa kilpaillaan miesten ja naisten yksinluistelussa, pariluistelussa ja jäätanssissa.
Lajit > Yksinluistelu

Yksinluistelu koostuu lyhytohjelmasta ja vapaaohjelmasta. Lyhytohjelman osuus kilpailijan yhteispisteistä on n.1/3 ja vapaaohjelman n.2/3. Luistelijat esittävät ohjelmansa musiikin tahdissa. Vuodesta 2014 alkaen musiikissa on saanut olla myös laulua.
Lyhytohjelma on kestoltaan 2.50 minuuttia. Siihen sisältyy kahdeksan pakollista osaa: kolme hyppyä, kolme piruettia ja askelsarjan. Vapaaohjelma on kestoltaan 4.00 minuuttia. Siihen sisältyy 12 pakollista osaa: seitsemän hyppyä, kolme piruettia, askelsarjan ja koreografisen liikesarjan.
Lajit > Pariluistelu

Pariluistelun lyhytohjelma on kestoltaan 2.50 minuuttia ja vapaaohjelma 4.30 minuuttia. Lyhytohjelman pakolliset osat ovat nosto, heitto jossa mies ottaa naisen vastaan (kaksois- tai kolmois-), heitto jossa nainen tekee itsenäisen alastulon jäälle (kaksois- tai kolmois-), soolohyppy, soolopiruetti (erillään parista), paripiruetti, kuolemanspiraali ja liukusarja. Vapaaohjelmassa ei ole pakollisia osioita.
Lajit > Jäätanssi

Jäätanssissa keskeistä ovat rytmi, tulkinta ja askelkuviot. Jäätanssissa ei tehdä korkeita nostoja, nopeita piruetteja eikä kaksois- ja kolmoishyppyjä kuten pariluistelussa. Jäätanssikilpailu koostuu lyhyttanssista ja vapaatanssista.
Lajit > Muodostelmaluistelu

Muodostelmaluistelu on joukkuelaji, jossa jäällä luistelee 12–20 luistelijaa muodostaen erilaisia kuvioita, esimerkiksi myllyjä, läpimenoja, blokkeja, rivejä ja piirejä.
Elementtejä > Hypyt

Hypyissä luistelija ponnistaa jäältä, pyörii ilmassa pystyakselinsa suuntaisesti ja tulee alas yhdelle jalalle. Pyöriä saa kumpaan suuntaan tahansa, mutta useimmat pyörivät vastapäivään. Hypyssä on kierroksia yhdestä neljään: mitä enemmän, sitä vaikeampi hyppy.
Taitoluistelun kuusi perushyppyä ovat axel, lutz, ritti, salchow, flippi ja tulppi.
Kärkihyppyjä ovat lutz, flippi ja tulppi. Niissä ponnistetaan vapaalla jalalla laittamalla sen luistimen piikit maahan ja ponnistamalla siitä. Kaarihyppyjä ovat axel, ritti ja salchow. Niissä ponnistus tapahtuu suoraan kaariluistelusta. Luistimen ulkoterältä ponnistetaan axelissa, lutzissa, ritissä ja tulpissa, ja sisäterältä salchowissa ja flipissä. Kaikki hypyt tulevat alas samalla tavoin, taaksepäin ja kaarelle luistimen ulkoreunalle. Hyppy voi myös laskeutua sisäkaarelle, jos hypyn tekee "väärälle jalalle".
Axel on hypyistä ainoa, joka lähtee eteenpäin luistelusta; kaikki muut hypyt tehdään taaksepäin luistelusta. Koska axelinkin alastulo tapahtuu taaksepäin, siinä tehdään aina ylimääräinen puolikas kierros. Axelin ponnistus tehdään eteen-ulos-kaarelta.
Lutzissa pyöritään kaaren suuntaa vastaan, toisin kuin muissa hypyissä, mikä tekee siitä samalla vaikean. Ponnistukseen lähdetään usein pitkästä liu'usta, ja se tapahtuu taakse-ulos-kaarelta vapaan jalan kärjellä.
Salchow ja ritti muistuttavat toisiaan, sillä kumpikin lähtee suoraan kaarelta. Salchowin ponnistus tapahtuu taakse-sisään-kaarelta ja ritin taakse-ulos-kaarelta. Alastulo tehdään ritissä ponnistavalle jalalle ja salchowissa eri jalalle. Salchow on rittiä helpompi.
Tulppi ja flippi muistuttavat myös toisiaan. Kummankin ponnistus tapahtuu vapaan jalan kärjellä. Tulpin ponnistus tapahtuu taakse-ulos-kaarelta ja flipin ponnistus taakse-sisään-kaarelta. Alastulo tehdään flipissä ponnistavalle jalalle ja tulpissa eri jalalle. Tulppi on melko helppo hyppy.
Elementtejä > Piruetit

Piruetit jakautuvat kolmeen perustyyppiin: vaaka-, istuma-, ja seisomapiruetteihin. Kaikissa voidaan vaikeuden lisäämiseksi vaihtaa jalkaa sekä kaarta (sisä- tai ulko-), jolla pyöritään. Variaatioita näistä peruspirueteista ovat muun muassa ikkunapiruetti (vaa'asta), istumapiruetti pää polveen, broken leg (istumasta) ja taivutuspiruetti, biellman ja enkeli (seisomasta). Variaatioiden lisäksi pirueteissa voidaan tehdä erilaisia muunnelmia, jotka eivät kuulu mihinkään perustyyppiin.
Pirueteissa arvostettuja asioita ovat kierrosten määrät, asennon vaihdot ja pyörimisnopeus.
Elementtejä > Askeleet

Ohjelmissa voidaan suorittaa eritasoisia askeleita: peruskaari, swing, kaarenvaihto, ristiaskel, chassé, liukuchassé, , mohawk eli kantakäännös, choctaw, kolmonen, vastakolmonen, piikit, käänne, vastakäänne, silmukka ja kaksoiskolmonen.
Askeleista muodostetaan askelsarjoja. Yhdistävät askeleet ja suoraan askeleista lähtevät hypyt ovat myös tärkeitä.
Elementtejä > Liu'ut

Liukuja on monenlaisia, kuten erilaiset vaa'at, ikkunaliu'ut ja linjeeraukset. Liu'uista muodostetaan liukusarjoja. Liuista ei kuitenkaan nykyisessä pistejärjestelmässä saa ollenkaan pisteitä.