stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shirley Manson

| Shirley Manson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. elokuuta 1966
Muusikko
Aktiivisena:  1982–
Tyylilajit:  Rock Vaihtoehtorock
Soittimet:  Laulu Kitara Kosketinsoittimet
Yhtyeet:  Goodbye Mr. Mackenzie Angelfish Garbage
Levy-yhtiöt:  Radioactive Records
Aiheesta muualla
www.garbage.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Shirley Ann Manson (s. 26. elokuuta 1966, Edinburgh) on skotlantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Garbage-yhtyeen laulajana.
Manson oli toinen perheensä kolmesta tyttärestä. Hänen isänsä oli perinnöllisyystutkija ja äitinsä entinen laulaja. Shirley aloitti pianonsoiton 7-vuotiaana ja kävi myöhemmin Edinburghin musiikkikoulua, jossa hän myös osallistui teatteriryhmään. Häntä kiusattiin jatkuvasti koulussa ulkonäkönsä, kuten punaisten hiuksien, takia. Joskus hän palasi kotiin mustelmilla ja verillä kiusaamisen takia. Loputon kiusaaminen johti syvään masennukseen, ja hän alkoi vahingoittaa itseään.
Ennen muusikon uraansa Manson toimi lyhyen aikaa kaupassa myyjänä. Hänen ensimmäiset yhtyeensä olivat Autumn 1904 ja Wild Indians. Vuonna 1983 ollessaan 16-vuotias hän liittyi yhtyeeseen Goodbye Mr. Mackenzie, jossa hän lauloi taustoja ja soitti kosketinsoitinta. Hän oli mukana yhtyeessä vuoteen 1992 saakka. Bändin hajottua 1992 hän perusti kahden jäsenen kanssa Angelfishin, jossa toimi laulajana. Angelfish ehti julkaista yhden albumin, Angelfish, sekä singlen, Suffocate me.
Nähtyään Suffocate men MTV:llä Butch Vig innostui ja halusi Mansonin yhtyeensä Garbagen keulahahmoksi. Kahden koe-esiintymisen jälkeen Mansonista tuli yhtyeen laulaja vuonna 1994. Hän alkoi heti kirjoittaa uusiksi bändin valmiita lauluja. Yhteistyön tuloksena syntyi esikoisalbumi Garbage, jota myytiin viisi miljoonaa kappaletta koko maailmassa, ja se sai tuplaplatinaa Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Australiassa. Albumista irrotettiin menestyneitä singlejä ja läpimurtoja kuten Stupid Girl, Only Happy When it Rains ja Vow.
Yhtyeen toinen albumi Version 2.0 äänitettiin omalla studiolla. Siihen aikaan Manson oli jo pääsanoittaja, mutta häntä pidettiin yhä vain Garbagen kasvoina. Vakituisena musiikkiavustajana ja kitaristina hän oli hyvin pettynyt, koska yleinen käsitys hänen osuudestaan yhtyeessä oli kovin pieni.
Kun Shirley oli ollut lyhyen aikaa Calvin Kleinin mallina ja David Arnoldin oli osoittanut hänelle luottamusta James Bond-elokuvan Kun maailma ei riitä soundtrackiä tehtäessä Shirley rohkaistui kirjoittamaan itsestään kertovia tekstejä, jotka päätyivät yhtyeen kolmannelle albumille Beautifulgarbage.
Garbage hajosi lyhyeksi aikaa vuonna 2003 erimielisyyksien vuoksi. Saatuaan ongelmansa selvitettyä he palasivat yhteen äänittämään neljättä albumiaan, Bleed Like Me huhtikuussa 2005. Albumi menestyi maailmalla hyvin ja pääsi albumilistalla top5:een Yhdysvalloissa.
Vuosina 1996–2001 Shirley Manson oli naimisissa kuvanveistäjä Eddie Farrellin (s. 1963) kanssa.
Manson sai vuonna 2008 roolin tv-sarjasta Terminator: Sarah Connorin aikakirjat, jossa hän näyttelee Catherine Weaveria. Manson myös esittää sarjassa kuultavan coverin kappaleesta Samson and Delilah.
Diskografia > Studioalbumit

Goodbye Mr. Mackenzie
Good Deeds and Dirty Rags (1988)
Fish Heads and Tails (1989)
Hammer and Tongs (1991)
Goodbye Mr. Mackenzie (1992) (julkaistu Yhdysvalloissa)
Five (1993)
Angelfish (laulu ja kitara)
Suffocate Me (1993)
Angelfish (1994)
Garbage (sanoittaja, laulu ja kitara)
Garbage (1995)
Version 2.0 (1998)
beautifulgarbage (2001)
Bleed Like Me (2005)
Absolute Garbage (2007)
Not Your Kind of People (2012)
Strange Little Birds (2016)
Domino (elokuvateatteri)

Dominon sisäänkäynti elokuussa 2014.
Domino oli Turun Humalistonkatu 7:ssä vuodesta 1956 toiminut elokuvateatteri, joka nyt on Linnateatterin teatterisali. 624-paikkainen Domino oli aikoinaan Turun suurin elokuvasali. Teatteri toimi 1980-luvulta 2000-luvun alkupuolelle saakka myös turkulaisten elokuvakerhojen näytäntöjen tiloina.
Humalistonkadulla kahden korttelin matkalla sijainneista viidestä elokuvateatterista Domino oli viimeisenä toiminnassa Dianan (aiemmin Astor), Casinon, Kalevan ja Bio Bostonin lopetettua toimintansa. Syksyllä 2014 Dominossa alettiin taas esittää elokuvia, ja teatteri sai kyseenalaista julkisuutta, kun kävi ilmi, että teatterissa näytettiin vanhoja elokuvia valkokankaalta videokuvattuina huonolaatuisina kopioina.
Keväällä 2015 Turun kaupunginteatteri vuokrasi Dominon kahdeksi vuodeksi oman remonttinsa väistötilaksi Logomon lisäksi. Kesän aikana teatterin sisustusta remontoitiin ja teatterinäytännöt alkoivat syksyllä 2015. Kaupunginteatterin toiminta Dominossa päättyi keväällä 2017.
Vuoden 2017 syksyllä Dominon tiloissa alkoi Linnateatterin alaisen Domino-teatterin teatteritoiminta Linnateatterin ostettua tilat saman vuoden kesäkuussa. Nykymuodossaan elokuvateatterin salissa on 504 istumapaikkaa. Kesällä 2019 Linnateatteri keskitti kaiken toimintansa Dominoon, jonne se rakensi myös uuden teatteriravintolan.
Historiaa > Toiminta elokuvateatterina

Domino sijaitsee Alvar Aallon suunnitteleman, 1920-luvun lopulla valmistuneen Lounais-Suomen Maalaistentalon vieressä. Elokuvateatteriosan on 1950-luvulla suunnitellut arkkitehti Pekka Pitkänen. Saliin vaihdettiin istuimet 1980-luvulla, mutta muilta osin salin sisustus on lähes alkuperäisessä asussaan. Teatterissa oli alusta asti näyttävä sisäänkäynti, jonka lipan päällä loistivat neonputkesta kaunokirjaimiksi taivutettu Domino-valomainos ja sen alla amerikkalaistyylinen irtokirjaintaulu vaihtuvine näytöstietoineen.
Domino oli 1950-luvulla yksi Nil-Kino-yhtiön viidestä teatterista Turussa. Dominossa työskenteli kaksi kassaa, makeismyyjä, kaksi vahtimestaria, koneenkäyttäjä, siivooja ja juoksupoika. Kapteeni Nilssonin omistamalla Nil-Kinolla oli Turussa noin sata työntekijää. Vuodesta 1967, kun television tulo oli jo sulkenut monia teattereita, Domino oli Nil-Kinon viimeinen teatteri Turussa.
Domino avattiin kesäkuussa 1956 Eddie Constantine -elokuvalla Tämä mies on vaarallinen. Elokuvia näytettiin italialaisilla Victoria VR -koneilla, joita vuosina 1964–1970 täydensivät 70 mm:n filmille soveltuvat Victoria X -projektorit. 1980-luvun alussa salin istuimet uusittiin ja sinne asennettiin Turun ensimmäinen Dolby-stereoäänilaitteisto.
Kapteeni Nilssonin kuoltua vuonna 1983 hänen helsinkiläisteatterinsa siirtyivät Juanita ja Thomas Adamsille. Dominon omistajana oli Oy Turun Olympia Ab, jossa olivat Nilssonin lisäksi osakkaina myös Nilssonin sisaren perhe, Livendalit. Vuodesta 1984 Dominon toiminnasta on vastannut Livendalien tytär Monica Shideler. Vuonna 1987 myös teatterinomistus siirtyi ML Media Liv Ab -yhtiölle.
1980-luvun puolivälistä alkaen videovuokraus alkoi aiheuttaa jäljellä oleville elokuvateattereille vaikeuksia. Ketjuihin kuulumattomana teatterina Dominolla alkoi olla vaikeuksia saada uutuuselokuvia käyttöönsä, joten se yritti pysyä elossa aluksi uusintaohjelmistoilla ja sitten erikoistumalla elokuvakerhojen käyttämäksi teatteriksi ja vuokraamalla salia auditoriokäyttöön. 1980-luvulta alkaen Dominossa toimi useita elokuvakerhoja, kuten Turun elokuvakerho, Kinokopla, Suomen elokuva-arkisto. Viimeinen Dominon käyttäjä Kinokopla siirsi lopulta näytöksensä Logomoon.
Historiaa > Videoesitysjupakka 2014–2015

Keväällä 2014 Dominossa alettiin jälleen 20 vuoden hiljaiselon jälkeen pitää säännöllisiä elokuvanäytöksiä esittämällä muun muassa Suomen ensi-iltana Rakkauden insinöörit ja Edenistä pohjoiseen, Turussa tehtyjä elokuvia sekä vanhoja Hollywood-klassikkoja kuten Casablancaa. Elokuvakoneen käyttäjäksi mainittiin 81-vuotias Reino Vahteri, joka on ollut mukana teatterin toiminnassa sen avajaisista lähtien. Osoittautui kuitenkin, että elokuvat esitetään ilman esityslupia ja heikkotasoisina, videokameralla valkokankaalta kuvattuina laittomina kopioina.
Joulukuussa 2014 suuren Hollywood-studion tekijänoikeusjuristi lähetti Media Liv -yhtiölle kirjeen, jossa vaadittiin klassikkoelokuvien näytösten välitöntä lopettamista. Pian kaikki näytökset loppuivatkin.  Lokakuussa 2017 Varsinais-Suomen käräjäoikeus tuomitsi päätekijäksi arvioidun 61-vuotiaan miehen  ehdolliseen vankeusrangaistukseen tekijänoikeusrikoksesta ja kirjanpitorikoksesta. Rikoskumppanina pidetty 52-vuotias mies sai tekijänoikeusrikoksesta 30 päiväsakkoa.  Toukokuussa 2020 hovioikeus tuomitsi Nya Åland -lehden entisen päätoimittajan ja entisen toimittajan 30 päiväsakkoon yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä, koska lehti oli linkittänyt rikosuutisessaan Long Playn artikkeliin, jossa päätekijän nimi mainitaan. Mies ei tiettävästi koskaan kohdistanut Long Playhin mitään vaatimuksia.
Historiaa > Toiminta teatterina

Keväällä 2015 Turun kaupunginteatteri vuokrasi Dominon kahdeksi vuodeksi oman remonttinsa väistötilaksi Logomon lisäksi. Teatteria remontoitiin kesän aikana, jolloin muun muassa kohennettiin sisustusta, suurennettiin näyttämöä ja rakennettiin uusia WC-tiloja. Kaupunginteatterin näytännöt Dominossa alkoivat syksyllä 2015 jatkuen alkuvuoteen 2017.
Kesäkuussa 2017 Monica Shidelerin edunvalvoja Sebastian Söderberg myi Shidelerin omistuksessa olleet Dominon tilat 225 000 euron hintaan tilanpuutteesta kärsineen Linnateatterin omistamalle Linnateatteri Domino Oy:lle. Linnateatteri suoritti muutostöitä Dominossa sekä vuokraamassaan viereisessä Maalaistentalossa muun muassa teatterin aulatilojen laajentamiseksi. Tiloja myös palautettiin osittain alkuperäiseen asuunsa. Teatteritoiminta alkoi tiloissa syksyllä 2017 nimellä Domino-teatteri. Tiloja vuokrataan myös muuhun käyttöön.
Kesällä 2019 Linnateatteri siirtyi vanhan kivipainon talosta kokonaan Dominoon.
Kirjallisuutta

Pajasta Palatsiin. Turun elokuvaelämän historia. Toim. Ari Honka-Hallila, Helena Honka-Hallila, Hanna Kangasniemi, Hannu Salmi. Lähikuva-yhdistys, Turun elokuvakerho, Varsinais-Suomen elokuvakeskus ry 1997.
Aiheesta muualla

Kino Dominon Facebook-sivut
Virtua Fighter (pelisarja)

| Virtua Fighter |
| --- | --- |
Julkaisija:  Sega
Lajityyppi:  tappelupeli
Alusta:  kolikkopeli
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Virtua Fighter (1993)
Virtua Fighter on Segan julkaisema tappelupelisarja. Pelisarjan on kehittänyt Yu Suzukin alaisuudessa toiminut AM2-pelinkehitysstudio.
Ensimmäisen Virtua Fighterin kolikkopeliversio julkaistiin vuonna 1993. Lockheed Martin ja Sega olivat kehittäneet yhdessä sen laitteiston. Jokaisen uuden laitteistosukupolven julkaisussa (Model 1, Model 2 ja Model 3) esiteltiin myös uusi versio pelistä. Virtua Fighter 2 julkistettiin vuonna 1994 ja Virtua Fighter 3 vuonna 1996. Virtua Fighter 4 julkistettiin Segan uudelle NAOMI-laitteistolle (joka perustui Sega Dreamcast -konsoliin) vuonna 2001.
Julkaisuhistoria

Virtua Fighter (1993) (kolikkopeli)
Virtua Fighter 2 (1995) (kolikkopeli)
Virtua Fighter Remix (1995) (kolikkopeli)
Virtua Fighter Kids (1996) (kolikkopeli)
Virtua Fighter 3 (1997) (kolikkopeli)
Virtua Fighter 3 - Team Battle (1998) (kolikkopeli)
Virtua Fighter 4 (2001) (kolikkopeli)
Virtua Fighter 4 Evolution (2002) (kolikkopeli)
Virtua Fighter 10th Anniversary (2003) (PlayStation 2)
Virtua Fighter 4 Final Tuned (2004) (kolikkopeli)
Virtua Fighter Cyber Generation - Judgment Six No Yabou (2004) (PlayStation 2)
Virtua Fighter 5 R.E.V.O. (2025)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Britannian kruununperimysjärjestys

Prinssi William on tällä hetkellä Britannian kruununperimysjärjestyksessä ensimmäinen.
Britannian kruununperimysjärjestys määrittää, missä järjestyksessä Britannian kuninkaallisen suvun jäsenillä on oikeus kruunuun. Polveutuminen Hannoverin Sofiasta ja Britannian parlamentin säätämät säädökset määräävät kruununperimysjärjestyksen.
Kruununperimysjärjestysluettelo

Kruununperimysjärjestysluettelossa on yli 5 750 nimeä. Korkeimmalla ovat kuningas Charlesin lapset jälkeläisineen. Sen jälkeen tulevat kuninkaan sisarukset ja näiden lapset jälkeläisineen. Eurooppalaisista hallitsijoista kruununperimysjärjestyksessä korkeimmalla sijalla on kuningatar Elisabetin pikkuserkku Norjan kuningas Harald V, jonka isoäiti oli Yrjö V:n sisar.
Perimysjärjestyksen 20 ensimmäistä nimeä:
Nykyinen hallitsija: Charles III
prinssi William, Walesin prinssi
prinssi George
prinsessa Charlotte
prinssi Louis
prinssi Harry, Sussexin herttua
Archie Mountbatten-Windsor
Lilibet Mountbatten-Windsor
prinssi Andrew, Yorkin herttua
prinsessa Beatrice
Sienna Mapelli Mozzi
prinsessa Eugenie
August Brooksbank
Ernest Brooksbank
prinssi Edward, Edinburghin herttua
James Windsor, Wessexin jaarli
Lady Louise Windsor
prinsessa Anne, Princess Royal
Peter Phillips
Savannah Phillips
Isla Phillips
Aiheesta muualla

Lewis, David: Persons eligible to succeed to the British Throne as of 1 Jan 2011 William Addams Reitwiesner Genealogical Services. (englanniksi)
Hannoverin Sofia. Britannian kruununperimysjärjestykseen kuuluvat Sofian protestanttiset perilliset.
Prinssi William perheineen vuonna 2019. Alhaalla prinssi George ja prinsessa Charlotte, sylissä prinssi Louis, oikealla Williamin puoliso prinsessa Catherine.
Mary Peltola

| Mary Peltola |
| --- | --- |
 Peltola kuvattuna vuonna 2022.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen edustaja Alaskan vaalipiiri
 13. syyskuuta 2022 – 3. tammikuuta 2025  
Edeltäjä:  Don Young
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1973 (ikä 51)  Anchorage, Alaska, USA
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen – Orutsararmiutin heimo
Puoliso:  Jonathan Kapsner ​(eronnut)lähde?​ Joe Nelson ​(eronnut)​​lähde? Eugene Peltola jr. ​(2023 †)​
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Uskonto:  ortodoksi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mary Peltola (o.s. jupikiksi Akalleq; s. 31. elokuuta 1973 Anchorage, Alaska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän on Yhdysvaltain kongressissa ensimmäinen Alaskaa edustava nainen ja ensimmäinen Alaskan alkuperäiskansoihin kuuluva. Peltola edustaa demokraattista puoluetta.
Tausta ja yksityiselämä

Peltola syntyi vuonna 1973 Anchoragessa. Hänen äitinsä kuuluu Alaskan jupikeihin, joka on inuitien ohella toinen eskimokansoista. Jupikeskimot ovat historiallisesti eläneet sekä Alaskassa että Beringinsalmen toisella puolella Venäjällä. Peltolan isän oli ammattikalastajana, jonka mukana Mary oli jo 6-vuotiaasta lähtien. Opiskeluaikoinaan Peltola myös jatkoi työskentelyä kalastuksen parissa osavaltion kalastus- ja metsästysvirastossa teknikkona.
Vuonna 1995 Peltola valittiin Miss Amerikan intiaanien kansalliskongressiksi.
Peltolan suomalainen sukunimi tulee hänen menehtyneeltä aviomieheltään Eugene Peltolalta, joka oli kotoisin Nebraskan osavaltiosta. Eugene Peltola toimi muun muassa Alaskan intiaaniasioiden viraston johtajana ja kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 2023. Mary Peltolalla on neljä lasta aiemmista avioliitoistaan.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Peltola on ortodoksi.
Poliittinen ura

Ollessaan 22-vuotias Peltola aloitti harjoittelijana Alaskan lainsäädäntöelimessä. Samana vuonna hän myös asettui ehdolle vaaleissa, muttei tullut valituksi.
Peltola oli osavaltioparlamentin jäsen vuosina 1999–2009, ja hän on toiminut pitkään osavaltiolle tärkeän kalastuselinkeinon johtotehtävissä alkuperäisasukkaiden heimokomissiossa.
Vuoden 2022 erikoisvaaleissa, jotka järjestettiin Don Youngin kuoltua kesken kauden, Peltola voitti vastaehdokkaansa Sarah Palinin. Marraskuussa 2022 pidettiin välivaalit, jossa Peltola puolusti paikkaansa. Hän voitti Palinin uudelleen saatuaan 55 % äänistä kolmannella kierroksella.
Peltola on myös kuvaillut toimivansa kalakantojen puolesta. Hän haluaa tukea luonnonvaraisten lohikantojen elinvoimaisuutta ja kestävää kalastusta, millä puolestaan vastustettaisiin kasvatettujen lohien käyttöä. Alaskassa viljellyistä lohista käytetään nimitystä Frankenfish. Myös Peltolan edeltäjä, Young katsoi toimivansa kalakantojen puolesta. Kalastus on Alaskassa ei vain kulttuurin kannalta tärkeä asia, vaan myös tärkeä elinkeino.
Vuoden 2024 vaaleissa Peltola pyrki jatkokaudelle, mutta hävisi republikaanien Nick Begich III:lle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mary Peltola Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  US Congress
Free Willy – Pelastakaa Willy

| Free Willy – Pelastakaa Willy> Free Willy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Simon Wincer
Käsikirjoittaja:   Corey Blechman  Keith A. Walker 
Tuottaja:   Jennie Lew Tugend  Lauren Shuler Donner 
Säveltäjä:  Basil Poledouris
Kuvaaja:  Robbie Greenberg
Leikkaaja:  O. Nicholas Brown
Pääosat:   Keiko  Jason James Richter  Lori Petty 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Ranska 
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Family Entertainment Netflix Warner Bros. Pictures Warner Bros.
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 16. heinäkuuta 1993  Suomi 11. helmikuuta 1994 
Kesto:  112 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Pelastakaa Willy 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Free Willy – Pelastakaa Willy (Free Willy) on elokuva Jesse-pojasta, joka joutuu suorittamaan yhdyskuntapalvelusta delfinaariossa jäätyään kiinni seinien töhrimisestä spraymaalilla.
Elokuva keräsi lipputuloista yli 153 miljoonaa dollaria ja siitä on tehty useampi jatko-osa.
Tarina

Delfinaariossa uiskentelee Willy-niminen miekkavalas, johon Jesse tutustuu lähemmin pudottuaan tämän altaaseen. Willy on ollut haluton yhteistyöhön kouluttajien kanssa, mutta Jesseä se alkaa kuunnella. Kaikki alkavat ihmetellä pojan taitoa kontrolloida ennen niin hankalaa eläintä. Jessen ohjauksella Willy pääsee esiintymään, mutta ihmiset ahdistavat Willyä. Poika haluaa saada Willyn vapauteen ja tämä tahto saa aikaan suuren tapahtumavyöryn, jossa Jessen sijaisperhe ja intiaanimies sekä eläinlääkäri auttavat Jesseä parhaansa mukaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Keiko   | … |  Willy   |
|  Jason James Richter   | … |  Jesse   |
|  Lori Petty   | … |  Rae Lindley   |
|  Jayne Atkinson   | … |  Annie Greenwood   |
|  August Schellenberg   | … |  Randolph Johnson   |
|  Michael Madsen   | … |  Glen Greenwood   |
|  Michael Ironside   | … |  Dial   |
Rungan kieli

| Runga |
| --- | --- |
Oma nimi:  runga
Tiedot
Alue:  Tšad, Keski-Afrikan tasavalta
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  noin 43 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nilosaharalaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  rou
 Ohje 
Runga on mabakieli, jolla on noin 43 000 puhujaa Afrikassa. Heistä suurin osa asuu Tšadissa ja Keski-Afrikan tasavallassa. Monet rungan puhujat puhuvat myös arabiaa. Rungan lähin sukulaiskieli on kibet.
Alevtina Koltšina

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alevtina Koltšina |  Alevtina Koltšina |  Alevtina Koltšina |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 |  3 × 5 km |  |
|  Hopeaa | Cortina 1956 |  3 × 5 km |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1964 | 5 km |  |
|  Pronssia | Grenoble 1968 |  5 km |  |
|  Pronssia | Grenoble 1968 | 3 × 5 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 1958 | 10 km |  |
|  Kultaa | Lahti 1958 | 3 × 5 km |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | 5 km |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | 10 km |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | 3 × 5 km |  |
|  Kultaa | Oslo 1966 | 5 km |  |
|  Kultaa | Oslo 1966 | 3 × 5 km |  |
|  Hopeaa | Oslo 1966 | 10 km |  |
Alevtina Pavlovna Koltšina (os. Leontjeva; ven. Алевтина Павловна Колчина (Леонтьева); 11. marraskuuta 1930 Pavlovski, Permin aluepiiri – 1. maaliskuuta 2022) oli neuvostoliittolainen maastohiihdon olympiavoittaja ja seitsenkertainen maailmanmestari.
Cortina d’Ampezzon 1956 olympialaisissa Koltšina saavutti hopeaa Neuvostoliiton viestijoukkueessa ja sijoittui 10 kilometrillä neljänneksi. Lahden MM-kisoissa 1958 hän voitti kultaa sekä 10 kilometrillä että viestissä. Neljä vuotta myöhemmin Zakopanen MM-kisoissa hän uusi mestaruutensa kympillä ja viestissä sekä voitti kultaa myös viiden kilometrin kilpailussa.
Innsbruckin 1964 olympialaisissa Koltšina voitti viestikultaa ja saavutti pronssia viidellä kilometrillä sekä sijoittui 10 kilometrillä seitsemänneksi. Oslon MM-kisoissa 1966 Koltšina saavutti jälleen kultaa viidellä kilometrillä ja viestissä, mutta jäi kymmenellä kilometrillä hopealle maannaisensa Klavdija Bojarskihin taakse. Vielä Grenoblen 1968 olympialaisista Koltšina saavutti pronssia viidellä kilometrillä ja viestissä sekä sijoittui 10 kilometrillä seitsemänneksi.
Koltšinan aviomies Pavel Koltšin oli myös aikanaan huippuhiihtäjä. Koltšinit muuttivat asumaan Viroon ja heille myönnettiin urheilusaavutustensa myötä maan kunniakansalaisuus.
Graniitti

| Graniitti |
| --- | --- |
 Kiillotettu pyterliittikivi Virolahdelta, Suomesta.
Päämineraalit::  kvartsi, kiille, maasälpä
Joskus myös::  sarvivälke
Rakenne::  rakeinen
Väri(t)::  punainen, vihreä, ruskea, harmaa, punaharmaa tai kuviollinen
Tiheys::  2 600–2 850 kg/m3
Aiheesta muualla
  Graniitti Commonsissa 
Graniitti on rakeinen syväkivilaji, joka kuuluu magmakiviin. Se koostuu kvartsista, kiilteestä, maasälvästä ja joskus myös sarvivälkkeestä, ja sen väri vaihtelee maasälvän mukaan tummanpunaruskeasta vaaleanharmaaseen. Graniitti on ominaisuuksiltaan kovaa ja kestävää. Se on saanut nimensä latinan sanasta granum eli rae.
Graniittia käytetään paljon rakennuskivenä. Se on yksi Suomen kallioperän yleisimpiä kivilajeja ja yksi koko maailman yleisimmistä syväkivilajeista. Kun Suomen maakunnille valittiin omat maakuntakivet vuonna 1989, ehdokasasettelusta vastannut raati totesi, että graniitti on itseoikeutetusti koko Suomen kansalliskivi.
Geologia

Graniitti kuuluu jähmettyneisiin kivilajeihin eli magmakivilajeihin ja niiden alaryhmään syväkivilajit. Graniitti on felsinen kivi. Se on syntynyt intrusiivisesti hitaasti jäähtyvissä magmapesäkkeissä syvällä maan kuoressa. Hitaan jäähtymisen takia mineraalit ovat ehtineet järjestäytyä ja muodostaa suurehkoja, silmin havaittavia kiteitä.
Vuorten poimutuksen yhteydessä korkeassa lämmössä ja kovassa paineessa graniitti muuttuu gneissiksi, joka kuuluu metamorfoituneihin kivilajeihin.
Suomen graniiteista suuri osa on 1 800–1 900 miljoonaa vuotta vanhoja varsinkin maan pohjoisosissa. Etelässä ne ovat hieman myöhemmin jähmettyneitä. Rapakivigraniittien ikä on noin 1 650 miljoonaa vuotta.