stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DJI (yritys)
Kritiikkiä > Yhdysvaltojen kauppapakotteet

Yhdysvaltain viranomaiset ovat kehottaneet olemaan käyttämättä Dji:n tuotteita väitettyjen tietoturvaongelmien takia. Yhdysvallat ovat määränneet yritykselle myös kauppapakotteita vuodesta 2019, koska Kiinan viranomaiset käyttävät Dji:n ilma-aluksia Xinjiangissa. Yhdysvaltain mukaan yritys tukee näin Uiguurien kansanmurhaa. Väitteiden taustalla on väitetty Yhdysvaltain pyrkimyksenä olevan Dji:n määräävän markkina-aseman vähentäminen ja sisämarkkinoiden luominen kotimaisille valmistajille.
The Australian Strategic Policy Instituten (ASPI) mukaan DJI teki joulukuussa 2017 sopimuksen Xinjiang yleisestä turvallisuudesta vastaavan viraston kanssa. ASPI:n raportin mukaan virkamiehet kaikilla tasoilla käyttävät DJI:n laitteita. Käyttö sisältää mm. vakauden ylläpitämisen, terrorismin torjunnan, luonnonsuojelun ja metsäpalojen torjunnan. ASPI:n raportissa kerrotaan myös, että 2019 DJI myi Xinjiangissa tuhansia koptereita maatalouden käyttöön, jossa näitä käytettiin torjunta-aineiden levittämiseen ja viljelysten analysointiin. Vuonna 2019 valtiollinen energiayhtiö Xinjiang Electric Power Co. tarkasti sähkölinjansa käyttämällä DJI-drooneja.
Kritiikkiä > DJI-tuotteita koskevat tapahtumat

Vuoden 2022 Venäjän ja Ukrainan sodan aikana Ukrainan pääministeri Mykhailo Fedorov sanoi Venäjän käyttäneen DJI:n pienoisilma-aluksia AeroScopen avulla Ukrainaa vastaan. DJI:n tekninen tuki vastasi hänelle myöhemmin. The Verge ei löytänyt varmistettuja raportteja ja haastatteli DJI:n tiedottajaa selvittääkseen asiaa. Saksalaisen elektroniikkaketju Media Marktn lopetettua DJI pienoisilma-aluksien myynnin, DJI tiedotti heidän siviilikäyttöön tarkoitettuja tuotteita on sopimatonta käyttää sotilaallisiin tarkoituksiin. Kritiikistä johtuen yhtiö keskeytti Venäjän ja Ukrainan sodasta johtuen uudelleenarvioinnin ajaksi toimintansa Venäjällä ja Ukrainassa. Myöhemmin paljastui DJI:n AeroScopen olevan sittenkin tietoturvaltaan puutteellinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DJI Wikimedia Commonsissa
DJI:n verkkosivut
David Ireland

David Neil Ireland (24. elokuuta 1927 – heinäkuu 2022) oli australialainen kirjailija. Hän syntyi Lakembassa Uudessa Etelä-Walesissa.
Ireland voitti 1970-luvulla kolmesti Miles Franklin -palkinnon. Hänelle myönnettiin Australian kirjallisen yhdistyksen kultamitali vuonna 1985. Hänestä tehtiin Australian ritarikunnan jäsen 1981.
David Irelandin tunnetuimpien romaanien joukkoon lukeutuu The Unknown Industrial Prisoner, joka toi kirjoittajalleen tämän ensimmäisen Miles Franklin -palkinnon vuonna 1971.
Tuotantoa > Romaaneja

The Chantic Bird (1968)
The Unknown Industrial Prisoner (1971)
The Flesheaters (1972)
Burn (1974)
The Glass Canoe (1976)
A Woman of the Future (1979)
City of Women (1981)
Archimedes and the Seagle (1984)
Bloodfather (1987)
The Chosen (1997)
Chilenkyyhky

| Chilenkyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Amerikankyyhkyt Patagioenas
Laji::  araucana
Kaksiosainen nimi
 Patagioenas araucana  Lesson, 1827 
Katso myös
   Chilenkyyhky Wikispeciesissä   Chilenkyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chilenkyyhky (Patagioenas araucana) on eteläamerikkalainen, Chilen keski- ja eteläosissa sekä Argentiinan eteläosissa elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin René-Primevère Lesson kuvaili Talcahuanosta Concepción Baylta Chilestä 1827.
Darius Olaru

Darius Olaru tammikuussa 2022.
Darius Dumitru Olaru (s. 3. maaliskuuta 1998 Mediaș) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaassaan FCSB:tä. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2021.
Olaru aloitti pääsarjauransa Gaz Metan Mediașissa, josta hän siirtyi FCSB:hen vuoden 2020 alussa. Hän voitti Romanian cupin vuonna 2020 ja liigamestaruuden vuonna 2024.
Olaru pelasi Romanian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa muun muassa vuosien 2019 ja 2021 EM-kilpailuissa. Hän pelasi Romanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Georgiaa vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 16 A-maaottelua, joissa kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa.
Chilenaratti

| Chilenaratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Etelänaratit Enicognathus
Laji::  leptorhynchus
Kaksiosainen nimi
 Enicognathus leptorhynchus  (King), 1831 
Katso myös
   Chilenaratti Wikispeciesissä   Chilenaratti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chilenaratti (Enicognathus leptorhynchus) on Chilen keskiosissa elävä papukaija. Lajin holotyypin kuvaili Phillip Parker King Chiloésta 1831.
Bayreuthin musiikkijuhlat

Bayreuthin Juhlanäyttämötalo (Festspielhaus).
Bayreuthin musiikkijuhlat (saks. Bayreuther Festspiele) on Richard Wagnerin oopperamusiikille omistettu jokavuotinen tapahtuma Saksan Pohjois-Baijerissa. Juhla on eräs maailman vanhimmista musiikkitapahtumista. Juhla järjestetään heinäkuun lopusta elokuun loppuun varta varten rakennetussa Bayreuthin Juhlanäyttämötalossa (Bayreuth Festspielhaus). Vuosittain juhlilla käy noin 60 000 vierasta.
Alkuhistoria

Baijerin kuningas Ludvig II tuki Richard Wagnerin haaveita taloudellisesta itsenäisyydestä ja omasta musiikkijuhlasta. Juhlapaikkaa harkittiin Müncheniin ja Nürnbergiin, mutta lopulta päädyttiin syrjäiseen Pohjois-Baijerin kaupunkiin Bayreuthiin paristakin syystä: kaupungissa oli Maakreivittären oopperatalo (Markgräfliches Opernhaus) vuodelta 1748 ja Bayreuthissa Wagner omisti vielä musiikkinsa esitysoikeudet. Maakreivittären oopperatalo osoittautui kuitenkin liian pieneksi Wagnerin oopperoille. Musiikkijuhlat suunniteltiin järjestettäväksi vuonna 1873, mutta rahoitusta ei saatu ja avajaisia jouduttiin siirtämään. Saksan kansleri Otto von Bismarck kieltäytyi kahdesti avustamasta musiikkijuhlia. Lopulta Wagnerin tukija Baijerin kuningas Ludvig II lainasi 100 000 taaleria oopperatalon rakentamiseen.
Ensimmäiset musiikkijuhlat alkoivat 13. elokuuta 1876 Nibelungin sormus -tetralogialla kapellimestarinaan Hans Richter, ja ohjauksesta vastasi Richard Wagner. Tetralogia toistettiin vielä kahdesti. Avajaisiin osallistuivat muun muassa Saksan keisari Vilhelm II, Brasilian kuningas Dom Pedro II, Baijerin kuningas Ludvig II sekä suuri joukko muita aatelisia. Säveltäjistä nimekkäimpiä juhlavieraita olivat Anton Bruckner, Edvard Grieg, Pjotr Tšaikovski, Camille Saint-Saëns ja Franz Liszt.
Seuraavilla juhlilla vuonna 1882 esitettiin ainoana teoksena oopperajuhlataloon sävelletty Parsifal. Kapellimestareina vuorottelivat Hermann Levi ja Franz Fischer, ja ohjaajana oli jälleen säveltäjä itse. Parsifal toistettiin yhteensä 16 kertaa.
Bayreuthin Juhlanäyttämötalo

Bayreuthin Juhlanäyttämötalon suunnitteli leipzigilainen arkkitehti Otto Brückwald (1841–1917), ja se rakennettiin Richard Wagnerin ohjeiden mukaan. Peruskivi muurattiin 22. toukokuuta 1872.
Teatterisalin esikuvana oli klassinen amfiteatteri. Juhlatalo rakennettiin kokonaan paikallisesta puusta, ja katsomon alaosa on ontto. Näin teatterisaliin saatiin erittäin hyvä akustiikka, ja se sopi loistavasti Wagnerin suosimille matalille äänille. Wagner keksi myös kattaa orkesterisyvennyksen, niin että katsomo saadaan hämäräksi. Orkesterisyvennyksen kattaminen vaikuttaa myös äänen suuntaukseen: kapellimestari johtaa niin, että laulajien ja orkesterin äänet yhtyvät katsomossa.
Juhlanäyttämötalossa on nykyisin 1974 paikkaa, ja näyttämön leveys on 32 metriä sekä syvyys 23 metriä. Orkesterisyvennyksen leveys on 15 metriä ja syvyys 11 metriä, ja syvennykseen mahtuu 130 soittajaa. Soittajat on sijoitettu aleneviin riveihin soitinten mukaan.selvennä Matalimmat soittimet ovat näyttämön alla. Kuorossa on 120–130 laulajaa, ja solistien määrä riippuu esitettävistä teoksista; heitä on 55–65 kausittain.
Bayreuthin kaanon

Cosima Wagner määritteli, mitä Wagnerin teoksia oopperajuhlilla esitetään: Lohengrin, Lentävä hollantilainen, Tristan ja Isolde, Nibelungin sormus -tetralogia, Nürnbergin mestarilaulajat, Parsifal ja Tannhäuser. Wagnerin varhaisteoksia ei ole esitetty Bayreuthin juhlanäyttämötalossa koskaan, mutta Ludwig van Beethovenin 9. sinfonia on soitettu talossa muutaman kerran.
Nykyinen omistuspohja

Bayreuthin Juhlanäyttämötalon omistaja on vuodesta 1973 lähtien ollut Richard-Wagner-Stiftung Bayreuth (Richard Wagnerin säätiö). Säätiötä hallitsevat Saksan liittotasavalta, Baijerin osavaltio, Bayreuthin kaupunki, Gesellschaft der Freunde von Bayreuth e.V. (Bayreuthin ystävien yhdistys), Die Bayerische Landesstiftung, Die Oberfrankenstiftung ja Wagnerin suvun jäsenet. Säätiötä johtaa Karl Gerhard Schmidt. Musiikkijuhlien virallinen nimi on vuodesta 1986 ollut Bayreuther Festspiele GmbH.
Musiikkijuhlien johtajat

| Vuodet | Johtaja |
| --- | --- |
1876, 1882: Richard Wagner
1886–1906: Cosima Wagner
1908–1930: Siegfried Wagner
1931–1944: Winifred Wagner
1951–1966: Wieland Wagner ja Wolfgang Wagner
1967–2008: Wolfgang Wagner
2008–: Katharina Wagner ja Eva Wagner-Pasquier
Richard Wagnerin teosten esitykset

| Teos | Ensimmäinen Bayreuthin-esitys | Uusin Bayreuthin-esitys | Juhlilla esityksiä kaikkiaan |
| --- | --- | --- | --- |
| Reininkulta | 1876 | 2010 | 215 |
| Valkyyria | 1876 | 2010 | 215 |
| Siegfried | 1876 | 2010 | 212 |
| Jumalten tuho | 1876 | 2010 | 216 |
| Parsifal | 1882 | 2012 | 519 |
| Tristan ja Isolde | 1886 | 2012 | 220 |
| Nürnbergin mestarilaulajat | 1888 | 2011 | 287 |
| Tannhäuser | 1891 | 2012 | 208 |
| Lohengrin | 1894 | 2012 | 215 |
| Lentävä hollantilainen | 1901 | 2012 | 209 |
Musiikkijuhlien historiaa

Cosima Wagner teki kauaskantoisen päätöksen, kun hän aloitti Bayreuthin musiikkijuhlat uudestaan vuonna 1886. Samalla luotiin musiikkijuhlien ohjelmisto: Cosima määritteli, mitä teoksia tulee esittää. Hänen näkemyksensä mukaisesti Wagnerin teoksia esitettiin sotavuosiin asti. Vasta Kolmannen valtakunnan aikana tehtiin muutoksia, jotka itse Adolf Hitler hyväksyi.
Bayreuthin musiikkijuhlat olivat keskeytyksissä vuosina 1945–1951. Vuonna 1951 veljekset Wolfgang ja Wieland Wagner aloittivat Uuden Bayreuthin musiikkijuhlat. Wieland keskittyi ohjaamiseen, ja aluksi hän loi visuaalisesti hyvin pelkistettyjä ohjauksia. Wielandin ohjauksia kiiteltiin, sillä hän riisui teoksista saksalaisuuden rasitteet. Wolfgang keskittyi hallintoon ja rahoituksen hankkimiseen. Hän ohjasi myös muutamia teoksia. Bayreuthin kaanonista ei poikettu.
Wieland Wagnerin kuoltua vuonna 1966 Wolfgang Wagnerista tehtiin juhlien elinikäinen johtaja. Hän ohjasi nyt enemmän, mutta hänen ohjauksiaan kritisoitiin tavanomaisiksi. Wolfgang ideoi Bayreuthin työpajan eli Werkstatt Bayreuthin. Nyt juhlille hankittiin uusia ohjaajia ja uskallettiin toteuttaa hyvinkin radikaaleja ohjauksia. Sensaatiomaisin ohjaus lienee ollut Patrice Chéreaun satavuotisjuhlan Sormus-sarja vuodelta 1976. Työpajassa ovat luoneet ohjauksiaan mm. Jean-Pierre Ponnelle, Peter Hall, Götz Friedrich ja Harry Kupfer.
Vuoteen 2007 asti – Wolfgang Wagnerin terveydentilan pikkuhiljaa heiketessä – musiikkijuhlien todellisena johtajana toimi Wolfgangin vaimo Gudrun Wagner.
Musiikkijuhlien tulevaisuus

Keväällä 2008 ratkaistiin, kuka tai ketkä johtavat Bayreuthin musiikkijuhlia. Paikasta kilvoitteli kolme Wagner-dynastian jäsentä: Katharina Wagner (s. 1978), Wolfgangin tytär toisesta avioliitosta; Eva Wagner-Pasquier  (s. 1945)), Wolfgangin tytär ensimmäisestä avioliitosta; sekä Nike Wagner (s. 1945), Wielandin tytär. Wolfgang Wagner luopui johtajuudesta elokuussa 2008, ja hän oli ehdottanut "tandemjohtajuutta", jossa johtajuuden jakaisivat Katharina Wagner ja Eva Wagner-Pasquier.
Richard Wagnerin säätiö päätti kokouksessaan 1. syyskuuta 2008 äänin 22–0 valita johtajiksi Katharina Wagnerin ja Eva Wagner-Pasquier'n. Ehdokkaina olivat myös Wieland Wagnerin tytär Nike Wagner kumppaninaan Gérard Mortier sekä yllätysnimenä Wielandin 44-vuotias avioton poika Richard Bauer. Säätiö ei vakuuttunut muiden ehdokkaiden järjestelysuunnitelmista. Uusien johtajien toimikausi on vähintään viisi ja enintään seitsemän vuotta.
Lipunmyyntiä uudistetaan. Vuonna 2012 lippuja myydään internetissä. Lipunmyynti alkoi 15.9.2011. Samalla myös e-lippu tulee mahdolliseksi. Liittovaltion tuomioistuin on kieltänyt kaikki lippukiintiöt valtion tukemilta teattereilta. Bayreuthin musiikkijuhlat ilmoittivat joulukuussa 2011 kaikille maailman 130 Wagner-yhdistyksille, että he eivät saa lippuja.. Helmikuussa 2012 tuomioistuin tutkii myös eri ryhmille annettuja vapaalippuja.
Juhlien yleisöpohjaa laajennetaan

Richard Wagnerin säätiö haluaa avata oopperajuhlat suuremmalla yleisöjoukolle sekä tarjota parempaa palvelua lahjoittajille, tukijoille ja yritysasiakkaille. Vuonna 2008 avattiin oma väliaikapaikka "Gold Circle" sekä "Silver Circle" juhlien merkittäville tukijoille, ja Katharina Wagner aloitti internet-lähetykset ja suorat lähetykset. Tilaisuus oli yleisölle maksuton Volksfestplatzilla, ja samanaikaisesti muualla maailmassa oopperaesitystä voitiin seurata internetin kautta. Vuonna 2008 tapahtuma oli internetin historian toistaiseksi suurin suora esitys. Tapahtuma kuului Siemensin juhlailta -projektiin, ja pääsponsori maksoi pääosan kokonaiskustannuksista (n. 231 500 euroa). Sopimus on jatkettiin vuoteen 2013 asti, mutta 2012 ilmoitettiin sopimuksen päättyneen ja Siemensin luopuneen yhteistyösopimuksesta. Katsojamääriä lisätään kun elokuussa 2012 Parsifal esitetään 79 elokuvateatterissa eri puolella Saksaa.
Juhlien yleisöpohjaa laajennetaan > Siemensin juhlaillan esitykset

27. heinäkuuta 2008 Nürnbergin mestarilaulajat. Esitystä seurasi yhteensä kaikkiaan n. 38 000 katselijaa.
9. elokuuta 2009 Tristan ja Isolde. Katselijoita laskettiin kentällä olleen noin 30 000.
21. elokuuta 2010 Valkyyria.
14. elokuuta 2011 Lohengrin
Juhlien yleisöpohjaa laajennetaan > Wagneria elokuvateatterissa

11. elokuuta 2012 Parsifal
Musiikkijuhlien tulevat uutuusohjaukset

Alustava suunnitelma  musiikkijuhlien tulevista ohjauksista:
vuonna 2012: Lentävä hollantilainen: Sebastian Nübling
vuonna 2013: Nibelungin sormus: ohjaaja Frank Castorf; musiikinjohto Kirill Petrenko
vuonna 2014: ei uutuusohjausta
vuonna 2015: Tristan ja Isolde: ohjaaja Katharina Wagner
Tulevaisuudessa juhlilla nähdään myös Richard Wagnerin varhaisteos Rienzi.. Aikataulu on vielä avoinna.
Richard Wagneria lapsille

Vuoden 2009 uutuutena oli Wagneria lapsille. Harjoitusnäyttämöllä esitetään 6–10-vuotiaille lapsille lyhennetty versio jostakin Wagnerin oopperasta. Tapahtumaa on jatkettu vuosittain.
27. heinäkuuta – 2. elokuuta 2009 Lentävä hollantilainen: ohjaus Alvaro Schoeck, lavastus Merle Vierck, pienoisorkesteria johti Christoph Ulrich Meier.
25. heinäkuuta – 3. elokuuta 2010 Tannhäuser: ohjaus Reyna Bruns, lavastus Lea Walloschke, Brandenburgin valtionorkesteria johti Hartmut Keil.
25. heinäkuuta – 5. elokuuta 2011 Nibelungin sormus: ohjaus Maximilian von Mayenburg, lavastus Magda Willi, Brandenburgin valtionorkesteria johti Hartmut Keil
25. heinäkuuta – 4. elokuuta 2012 Nürnbergin mestarilaulajat: ohjaus Eva-Maria Weiss,  Brandenburgin valtionorkesteria johti Hartmut Keil
Suomalaiset Bayreuthissa > Laulajat

Suomalaisten uranuurtaja Bayreuthissa oli Martti Talvela: hän lauloi 58 kertaa kuudessa eri roolissa. Matti Salminen on tehnyt suomalaista eniten töitä: hän astui näyttämölle 154 kertaa kymmenessä eri roolissa. Kolmanneksi eniten suomalaisista on laulanut Jyrki Korhonen, jolla on 65 esitystä takanaan viidessä eri roolissa.
| Laulaja | Kaudet Bayreuthissa | Rooli(t) / teos |
| --- | --- | --- |
| Martti Talvela | 1962, 1964–1966, 1968–1970 | Daland Lentävä hollantilainen, Titurel Parsifal,  Kuningas Marke Tristan ja Isolde,  Fasolt Reininkulta , Maakreivi Hermann Tannhäuser, Hunding Valkyyria |
| Tom Krause | 1962 | Airut Lohengrin |
| Anita Välkki | 1963–1964 | Brünnhilde, Valkyyria,  3. Norna Jumalten tuho |
| Aili Purtonen | 1970 | Rossweisse Valkyyria |
| Heljä Angervo | 1974 | Schwertleite Valkyyria |
| Irja Auroora | 1975–1976 | Gutrune Jumalten tuho, Kukkaistyttö Parsifal, Ortlinde Valkyyria |
| Matti Salminen | 1976–1987 | Daland Lentävä hollantilainen, Titurel Parsifal, Kuningas Marke Tristan ja Isolde, Fasolt Reininkulta , Maakreivi Hermann Tannhäuser, Hunding Valkyyria, Fafner Reininkulta ja Siegfried,  Veit Pogner Mestarilaulajat,  Henrik Linnustaja Lohengrin |
| Heikki Toivanen | 1977–1978 | Titurel Parsifal,  Fasolt Reininkulta |
| Ulla Sippola | 1995-1996 | Venus Tannhäuser,  Waltraute Valkyyria,  3. Norna Jumalten tuho |
| Jyrki Korhonen | 1997–2001, 2006 | Titurel Parsifal, Hans Foltz Mestarilaulajat, 4. aatelinen Lohengrin, Fafner Reininkulta ja Siegfried |
| Laura Nykänen | 1998–2001 | Kukkaistyttö Parsifal, Flosshilde Reininkulta ja Jumalten tuho |
| Jorma Silvasti | 1998–1999 | Erik Lentävä hollantilainen, Loge Reininkulta |
| Johann Tilli | 2000–2004 | Fasolt Reininkulta |
| Raimo Sirkiä | 2000 | Lohengrin Lohengrin |
| Jaakko Ryhänen | 2003–2006 | Daland Lentävä hollantilainen |
| Jukka Rasilainen | 2005–2012 | Hollantilainen Lentävä hollantilainen, Amfortas Parsifal, Kurwenal Tristan ja Isolde, Friedrich von Telramund Lohengrin |
| Satu Vihavainen | 2006 | Freia Reininkulta,  Gerhilde Valkyyria |
| Camilla Nylund | 2011-2012 | Elisabeth Tannhäuser |
Suomalaiset Bayreuthissa > Kuoro ja orkesteri

| Henkilö | Kuoro/Orkesteri | Kaudet Bayreuthissa | Teokset |
| --- | --- | --- | --- |
| Satu Louhi | Kuoro | 1980-luvulla | ??? |
| Olli-Juhani Rantaseppä | Kuoro I tenori | 1995, 1997–1999 | Tannhäuser, Tristan ja Isolde, Jumalten tuho, Parsifal, Mestarilaulajat, Lentävä hollantilainen, Lohengrin |
| Ari Hosio | Kuoro I Basso | 1999–2000, 2011-2012 | Lohengrin, Parsifal, Jumalten tuho, Mestarilaulajat, Lentävä hollantilainen, Tristan ja Isolde, Tannhäuser |
| Liisa Viinanen | Kuoro I altto | 2008–2011 | Mestarilaulajat, Parsifal, Jumalten tuho, Lohengrin, Tannhäuser, Lentävä hollantilainen |
| Kirsi Thum | Kuoro I sopraano | 2012 | Parsifal, Lohengrin, Tannhäuser, Lentävä hollantilainen |
| Markus Maskuniitty | Orkesteri / käyrätorvi | 2001 | Reininkulta, Valkyyria, Siegfried, Jumalten tuho, Parsifal, Mestarilaulajat, Lohengrin |
| Piia Rytkönen | Kuoro | 2021-2022 | Mestarilaulajat, Tannhäuser, Lentävä Hollantilainen, Lohengrin |
Kirjallisuutta

Spotts, Frederic: Bayreuth: A History of the Wagner Festival. New Haven and London: Yale University Press, 1994.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Richard Wagner Festivaali (saksaksi, englanniksi)
Wagnerien sukupuu
Reininkullan kantaesitys vuonna 1876.
Juhlanäyttämötalo sisältä.
Chilenkihu

| Chilenkihu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Kihut Stercorariidae
Suku::  Stercorarius
Laji::  chilensis
Kaksiosainen nimi
 Stercorarius chilensis  (Bonaparte, 1857) 
Synonyymit
 Catharacta chilensis  Catharacta skua chilensis (Bonaparte, 1857) 
Katso myös
   Chilenkihu Wikispeciesissä   Chilenkihu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chilenkihu (Stercorarius chilensis) kuuluva lintulaji. Sen levinneisyysaluetta ovat Argentiina, Chile ja Peru ja lisäksi sitä on tavattu vaelluslintuna Antarktiksella, Brasiliassa, Ecuadorissa ja Uruguayssa sekä tuntematonta alkuperää olevana Falklandinsaarilla. Sen populaation suuruus on vakaa.
Vakaalla kannalla ei ole merkittäviä uhkia. Lajin pesimäalue ulottuu Keski-Chilestä Argentiinan eteläkärkeen. Se on merellinen lintu ja se elää lähinnä rannikon kanaaleissa ja salmissa ja pesimäpaikat ovat saarilla ja syrjäisillä rannikkoalueilla. Pesintä alkaa marraskuussa, jolloin yksilöt muodostavat tiheitä yhteisöjä
Dorcus Inzikuru

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dorcus Inzikuru kilpailemassa Berliinin ISTAF-kisoissa 2012 |  Dorcus Inzikuru kilpailemassa Berliinin ISTAF-kisoissa 2012 |  Dorcus Inzikuru kilpailemassa Berliinin ISTAF-kisoissa 2012 |  |
Maa:   Uganda
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 2005 | 3 000 m estejuoksu |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Abuja 2003 | 5 000 metriä |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Radés 2002 | 5 000 metriä |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Melbourne 2006 | 3 000 m estejuoksu |  |
Dorcus Inzikuru (s. 2. helmikuuta 1982 Verra Ezuku) on ugandalainen kestävyysjuoksija. Hän on kautta aikain ensimmäinen naisten estejuoksun maailmanmestari.
Inzikuru sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi  Johannesburgin Afrikan kisoissa 1999. Vuonna 2000 hän sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuissa alle 20-vuotiaiden sarjassa kymmenenneksi ja voitti 5 000 metrillä nuorten maailmanmestaruuden ajalla 16.21,32. Vuonna 2002 hän sijoittui samalla matkalla Kansainyhteisön kisoissa neljänneksi ja Afrikan mestaruuskisoissa hopealle ajalla 15.54,22. Seuraavana vuonna hän saavutti Abujan Afrikan kisoissa 5 000 metrillä hopeaa ajalla 16.42,9.
Helsingin MM-kisoissa 2005 Inzikuru voitti ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmassa olleen naisten estejuoksukilpailun ajalla 9.18,24. Samalla hän toi maalleen Ugandalle ensimmäisen yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuiden kultamitalin ja yleisurheilun arvokisojen kultamitalin sitten John Akii-Buan olympiakullan 1972. Samana syksynä hän voitti estejuoksun vielä IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Vuonna 2006 hän voitti Kansainyhteisön kisojen mestaruuden estejuoksussa ajalla 9.19,51.
Inzikurun etunimi kirjoitetaan usein muotoon Docus, koska se on virheellisesti painettu passiin kyseisessä muodossa. Hän on 156 senttimetriä pitkä ja painaa 51 kilogrammaa. Inzikuru synnytti alkuvuodesta 2008 lapsen.
Henkilökohtaiset ennätykset

800 m: 2.03,00, Lugano, 12. heinäkuuta 2003
maili: 4.36,05, Heusden-Zolder, 2. elokuuta 2003
3 000 m: 8.46,29, Saint-Denis, 4. heinäkuuta 2003
5 000 m: 15.05,30, Heusden-Zolder 31. heinäkuuta 2004
2 000 m estejuoksu: 6.04,46, Milano, 1. kesäkuuta 2005
3 000 m estejuoksu: 9.15,04, Ateena, 14. kesäkuuta 2005