stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsingin seudun lähijunaliikenne

| Helsingin seudun lähijunaliikenne |
| --- | --- |

 Stadler Flirt HSL:n väreissä Tuomarilan rautatieasemalla.
Tyyppi:  lähijuna
Sijainti:   Pääkaupunkiseutu, Suomi
Avattu:  1969
Pituus:  99,2 km
Asemia:  50 HSL-alueella 84 yhteensä
Linjoja:  13 A E L U Y  (Rantarata) I P (Kehärata) D K R T  (Päärata) Z  (Lahden oikorata)  VR-alueen sisäiset linjat: G (Riihimäki–Lahti) H (Helsinki–)Karjaa–Hanko  R M (Tampereen seutu) O (Lahti–)(Kouvola – Kotkan satama)
Huippunopeus:  120–160 km/h
Raideleveys:  1 524 mm
Omistaja:  VR Pääkaupunkiseudun Junakalusto
Liikennöitsijä(t):  VR
Matkoja päivässä:  194 500
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Helsingin seudun lähijunaliikenne on pääkaupunkiseudun alueella toimiva paikallisjunajärjestelmä, jonka liikenteen suunnittelee ja tilaa HSL ja jota liikennöi VR. Junavuoroja ajetaan arkipäivinä 676 kappaletta 13 eri linjatunnuksella.
Lähiliikenne koostuu HSL:n tilaamasta liikenteestä linjoilla Y, U, L, E, A, I, P ja K sekä VR:n ja HSL:n yhteisestä liikenteestä linjoilla H, R, T, D ja Z. Yhdessä Helsingin metron, pikaraitiotien 15 ja runkolinjojen 20, 30, 40, 200, 300, 400, 500, 510, 520, 530, 560, 570 sekä 600 kanssa pääkaupunkiseudun lähiliikenne muodostaa Helsingin seudun joukkoliikenteen rungon. Lähiliikenteen junissa voi HSL-alueen sisäisillä matkoilla käyttää vain HSL:n lippuja. HSL-alueen ulkopuolella sijaitseville asemille matkustaessa on ostettava VR:n lippu. Lipunmyynti lähijunissa loppui 19. kesäkuuta 2017, jolloin konduktöörit siirtyivät myynnin sijasta vain tarkastamaan lippuja. HSL-alueen liikennemuotoja kuvaavissa väreissä lähijunaliikennettä kuvaa violetti (#8C4799). VR:n lähiliikenteen värinä käytetään VR:n brändiväriä, vihreää (#00b451).
HSL-alueen lähiliikenteen asemista 15 sijaitsee Helsingissä, 14 Vantaalla, seitsemän Espoossa ja neljä Kirkkonummella. Näiden lisäksi Kauniaisissa ja Keravalla on kussakin kaksi asemaa sekä Tuusulassa ja Siuntiossa kussakin yksi asema. Sipoossa asemia ei ole lainkaan. VR:n lähiliikenteen asemista sijaitsee kuusi Kotkassa, neljä Hangossa, Hausjärvellä, Järvenpäässä, Lahdessa, Kouvolassa ja Raaseporissa, kaksi Hämeenlinnassa, Kärkölässä, Akaassa ja Tampereella, sekä yksi Hyvinkäällä, Riihimäellä, Janakkalassa, Lempäälässä, Hattulassa, Mäntsälässä, Orimattilassa, Hollolassa, Iitissä, Inkoossa ja Nokialla kussakin.
Lähiliikenne on sähköjuniin perustuvaa joukkoliikennettä. Sähköjunien tekniikka eroaa jonkin verran metrojunista: lähijunat saavat sähkönsä raitiovaunujen tapaan ilmajohdosta, metro puolestaan sivuvirtakiskosta. Rautatieasemien laiturit ovat matalammat kuin metroasemien.
Lähiliikenteen junakaluston hankkimisesta ja niiden hallinnoimisesta vastaa Pääkaupunkiseudun Junakalusto HSL-liikenteen osalta ja VR-Yhtymä oman liikenteensä osalta. HSL kilpailutti lähijunien liikennöitsijänsä niin, että uusi sopimuskausi alkoi kesäkuussa 2021.
Luonnehdinta

Pääkaupunkiseudun junaverkoston liikenne on tiheää. Junia kulkee keskimäärin pienemmiltä asemilta 1–3 kertaa tunnissa ja suurilta vaihtoasemilta yli 10 kertaa tunnissa. Junien tarjonta ja käyttö on suurinta Helsingin rajojen sisällä, mutta junat tarjoavat melko tiheästi yhteyksiä myös muihin Helsingin seudun kuntiin. Yhteydet lähiliikennealueeseen 2000-luvulla liitetyille asemille ovat kerran tunnissa oikoradan sekä Lahti-Riihimäki-radan osalta ja harvemmin Riihimäki-Tampere-välillä.
Lähijunalinjat A, I, P ja K ovat liikenteeltään metromaisia. Asemien välimatkat, vuoroväli ja vaunujen matalalattiaisuus on samankaltaista Helsingin metron kanssa. Lähijunavaunut eroavat kuitenkin metrosta palvelutasollaan sikäli, että lähijunissa on vessat ja pehmustetut istuimet.
HSL on sallinut 19. kesäkuuta 2017 alkaen pyörän kuljettamisen lähijunissa. Matkan voi maksaa joko HSL-matkakortilla tai mobiilisovelluksella.
Kalusto

HSL-alueen lähiliikenteessä on käytössä ainoastaan Stadler FLIRT Sm5-junia, joita on yhteensä 81 yksikköä. Sm2-kalusto poistui HSL-alueen säännöllisestä liikenteestä vuoden 2017 kesäkuussa. VR:n oma lähiliikenne perustuu Sm4- ja Sm2-juniin.
Rataosuudet

Lähiliikennettä liikennöidään viidellä rataosuudella. Kaikki reitit alkavat Helsingin päärautatieasemalta ja jatkavat Pasilan rautatieaseman kautta eri suuntiin.
Rataosuudet > Riihimäen rata ja Keravan kaupunkirata

Riihimäen rata on osa päärataa ja jatkuu pohjoiseen Hämeenlinnan kautta Tampereelle. Pääradalla liikennöivät R-, T- ja D-junat. Vuonna 2004 avattu Keravan kaupunkirata mahdollisti laajan vuorotarjonnan lisäämisen Helsingin ja Keravan välisellä kolmellatoista asemalla. Helsingin ja Keravan välillä kaupunkirataa liikennöi K-juna, joka pysähtyy kaikilla väliasemilla. Kesäkuussa 2017 VR:n lähiliikennealue pääradalla laajeni Tampereelle. Syysliikenteen 2019 alkaessa K-junalle lisättiin pysähdykset Käpylään, Pukinmäkeen ja Tapanilaan. Samalla linjatunnus N jäi pois käytöstä.
Rataosuudet > Riihimäen-Lahden rata

Tämä rataosuus on osa vuoden 1870 Pietarin rataa. Radan liikenne on osa VR:n omaa lähiliikennettä Lahden oikoradan valmistuttua vuonna 2006. Vuonna 2017 rataosan junille lisättiin kirjaintunnus G.
Rataosuudet > Lahden oikorata

3. syyskuuta 2006 liikenteelle avattu Kerava–Lahti-oikorata erkanee pääradasta Keravan Kytömaalla. Rataosuudella ajetaan lähiliikennettä Z-junalla Lahteen.
Rataosuudet > Kouvolan ja Kotkan suunta

5. tammikuuta 2022 osuus Lahdesta Kouvolan kautta Kotkaan liittyi osaksi VR:n lähiliikennealuetta. Osa Z-junista jatkoi jo aiemmin Lahdesta Kouvolaan, mutta nämä eivät kuuluneet lähiliikenteeseen. Aiemmin tunnuksettomina ajetut Lahti–Kouvola–Kotka-taajamajunat saivat tunnuksen O.
Rataosuudet > Rantarata ja Leppävaaran kaupunkirata

Rantarata kulkee Espoon läpi länteen Kirkkonummen kautta Karjaalle. Vain kaukoliikenteen junat jatkavat Karjaalta eteenpäin Turkuun ja Hankoon. Rantaradalla liikennöivät Y-, U-, L-, ja E-junat. Leppävaaran kaupunkiradan käyttöönotto 2. kesäkuuta 2002 mahdollisti vuorotarjonnan lisäämisen Helsingin ja Leppävaaran välisillä kuudella asemalla. Kaupunkiradalla liikennöi kaikilla väliasemilla pysähtyvä A-juna.
Rataosuudet > Kehärata

Kehärata yhdistää pääradan ja Vantaankosken radan. Radalla liikennöi I-juna Helsingistä Tikkurilan kautta Lentoasemalle ja edelleen Huopalahden kautta takaisin Helsinkiin, P-juna kulkee vastakkaiseen suuntaan saman reitin. Liikennöinti aloitettiin 1.7.2015.
Historia

Lähiliikenteen edeltäjänä toimivat höyry- ja dieselkalustolla liikennöidyt Helsingin seudun paikallisjunat vuodesta 1886, jolloin liikenne alkoi neljällä junaparilla Helsinki-Järvenpää-reitillä. Varsinaisesti lähiliikenne-termin käyttö alkoi vuonna 1969 sähköjunaliikenteen alkaessa. Vuoden 1975 reittikaaviossa otsikkona on "Rautateiden lähiliikenne".
Historia > 1970-luku

Lähiliikenne alkoi ensimmäisenä sähköistetyllä osuudella Helsinki-Kirkkonummi kuudella Sm1-junayksiköllä. Vuosi 1972 oli merkittävä usealla tavalla lähiliikenteen kannalta: lähiliikenteen ydinalue pääradalla saatiin sähköistettyä Riihimäelle asti ja lisäksi saatiin valmiiksi kolmas raide Pasilasta Tikkurilaan asti. Linjakirjaimet otettiin käyttöön kööpenhaminalaisenlähde? esikuvan mukaisesti vuoden 1972 toukokuussa.
Sähköjunia alkoi olla 1970-luvun alussa riittävästi tiheän lähiliikenteen järjestämiseen, kun Sm1-junien ensimmäinen 30 yksikön valmistussarja saatiin liikenteeseen. Ruuhka-ajan pisimpiin juniin Sm1-yksiköiden kapasiteetti ei riittänyt, vaan niitä liikennöitiin aluksi diesel-, myöhemmin Sr1-sähköveturien vetämillä puukorisista matkustajavaunuista muodostetuilla junilla.
Ensimmäinen varta vasten lähiliikenteen tarpeisiin rakennettu rata avattiin vuonna 1975 kun Martinlaakson rata avattiin liikenteelle. Martinlaakson rata oli ensimmäinen suurprojektina suunniteltu rata, jossa rata, asemat ja asemien palvelualueiden asemakaavoitus suunniteltiin yhdessä. Muita liikennepaikkamuutoksia 1970-luvulla olivat vuonna 1976 Strömbergin seisakkeen lakkautus (samalla paikalla avattiin Valimon asema) ja Luoman seisakkeen lakkautus, jossa yhteydessä Nokan seisake muutettiin uudeksi Luoma-nimiseksi asemaksi. Vuoteen 1981 mennessä hankittiin vielä 70 Sm1- ja Sm2-yksikköä. Niistä 40 junayksikköä toimitettiin ilman WC:tä, koska ajateltiin, että lyhyillä reitillä sitä ei tarvita. Näitä yksiköitä päädyttiin kuitenkin käyttämään pitkilläkin reiteillä, joten WC asennettiin jälkiasennuksena kaikkiin yksiköihin. Kaluston osalta nämä 100 Sm1- ja Sm2-sähköjunaa toimivat lähiliikenteen pääkalustona pitkälle 2000-luvulle asti.
Liikenne oli tähän aikaan täysin VR:n omaehtoista toimintaa, ja pääasiassa junissa kävivät VR:n junaliput, lukuun ottamatta Helsingin kaupungin aluetta. HKL:n liput kelpasivat lisämaksun kanssa vuoteen 1975 asti, josta lähtien Helsingin kaupungin alueella kelpasivat pelkät HKL-liput. Vuonna 1974 VR jakoi lähiliikennealueen ABC-vyöhykkeisiin väleillä Helsinki-Kirkkonummi ja Helsinki-Kerava. Ensimmäiset lipunmyyntilaitteet otettiin käyttöön 1970-luvulla.
Historia > 1980-luku

Lähiliikenteen kehittämistä häiritsivät 1980-luvulla valtion ja alueen kuntien kiistely investointien rahoituksesta. Uutena ratainvestointina tehtiin vain kolmas raide välille Tikkurila-Kerava vuonna 1981. Sähköjunakalustoa ei hankittu, mutta puuvaunujen aikakausi lähiliikenteessä päättyi huhtikuussa 1987, kun ruuhkajuniin saatiin puuvaunujen tilalle veturilla vedettävät teräksiset lähiliikennevaunut. Asemista suljettiin Hanala, jonka tilalle avattiin Koivukylän rautatieasema.
Lippupuolella tapahtui merkittäviä muutoksia, kun vyöhykejärjestelmä laajeni käsittämään koko silloisen lähiliikennealueen Riihimäelle asti vuoden 1984 alusta. Syyskuussa 1986 otettiin merkittävä edistysaskel, kun YTV:n seutulippu alkoi kelvata kaikissa YTV-alueen joukkoliikennevälineissä. Vuonna 1987 siirryttiin avorahastukseen, lipunmyyntiin lipunmyyntiosastoissa ja tarkastusmaksun perintään lähiliikenteessä. Vuonna 1989 päättyi VR:n A-, B- ja AB-vyöhykelippujen myynti, kun solmittiin uusi YTV-sopimus.
Historia > 1990-luku

Vuosikymmen alkoi Huikon seisakkeen lakkautuksella vuonna 1990 ja uuden lyhyen rataosan avaamisella välille Martinlaakso-Vantaankoski vuonna 1991. Turun radan sähköistyksen ansiosta lähiliikennealue laajeni G-vyöhykkeenä Karjaalle asti vuonna 1993. Sama jatkui vuosikymmenen puolivälissä, jolloin lakkautettiin useita H- ja T-junien seisakkeita pääradalta (Kytömaa 1994, Takoja, Palopuro ja Monni 1996 sekä Ristinummi 1998) niiden vähäisen käytön ja H-junan nopeuttamisen takia. Lisäksi rakennettiin neljäs raide eli Tikkurilan kaupunkirata vuonna 1996, mikä mahdollisti metromaisen vuorovälin välillä Helsinki-Tikkurila.
Lisääntynyt liikenne, kasvaneet matkustajamäärät, radan kunnon parantumisen sallimat suuremmat nopeudet ja matalalattiajunien tarve saivat VR:n hankkimaan vuodesta 1999 alkaen lähiliikenteeseen uusia Alstom Coradia -junia, Suomessa Sm4, ensi kerran sitten viimeisten Sm2-junatoimitusten vuonna 1981.
Historia > 2000-luku

Lähiliikenteen laajenemisen vuosikymmen alkoi mittavalla projektilla, kun Pasilan ja Leppävaaran välille toteuttiin kaupunkirata, joka valmistui kesäkuussa 2001. Uusi kaupunkirata johti merkittäviin muutoksiin Rantaradan lähiliikennelinjoilla, muun muassa uusien A- ja Y-junien muodossa. Vuonna 2002 aloitettiin Keravan kaupunkiradan ja Lahden oikoradan rakennustyöt. Näillä osuuksilla oli merkittävä vaikutus lähiliikenteeseen sekä kapasiteetin että lähiliikenneverkon laajentuessa. Lahden oikoradan valmistuttua lähiliikennealue laajeni H-vyöhykkeellä, johon kuuluivat Lahti, Herrala ja Järvelä. Vuonna 2006 valmistuneelle oikoradalle asetettiin liikennöimään uusi junavuoro Z, joka R-junan tapaan aikataulutettiin nopealle Sm4-kalustolle.
Aiemmin 30 toimitettua Sm4:ää oli käytetty lyhyillä YTV-alueen linjoilla YTV:n vaatiessa matalalattiaista kalustoa. Vuosikymmenen lopulla matalalattiaisuuden ongelma alkoi ratketa, kun perustettiin kaupunkien ja VR:n toimesta Pääkaupunkiseudun junakalusto, jonka tehtävänä oli valita uusi junamalli YTV-liikenteessä käytettäväksi. Valituksi tuli Stadler Flirt, joka tunnetaan Suomessa sarjatunnuksella Sm5. Lippujärjestelmässä merkittävin muutos oli Keravan (2006) ja Kirkkonummen (2007) liittyminen YTV:hen ja sitä kautta tulo osaksi pääkaupunkiseudun lippujärjestelmää vyöhykkeenä 3. Uusien kuntien jäsenyys YTV:ssä muutti linjat S, U, L, K ja N kokonaan YTV-alueella kulkeviksi. Toisena lippujärjestelmään liittyneenä muutoksena oli YTV:n siirtyminen matkakorttiin ja paperilippujen käytön väheneminen. Kolmas lippumuutos oli lipunmyyntien poistuminen 2000-luvun alussa kaikilta vain lähiliikennettä palvelevilta asemilta.
Historia > 2010-luku

Vuosikymmentä hallitsivat suurimuotoinen rataprojekti eli Kehärata ja toisaalta kaluston täydellinen vaihtuminen vanhojen Sm1- ja Sm2-junien hiljalleen korvauduttua Sm5-junilla vuosina 2009–2017. Heti vuosikymmenen alussa YTV:n toiminta siirtyi HSL:lle. Lähiliikennealue ei kuitenkaan laajentunut ennen vuotta 2018, koska HSL:ään on liittynyt sen perustajakuntien lisäksi vain ilman junaliikennettä oleva Sipoo. Vuonna 2016 seurasi lakkautuksia pitkän, 18 vuoden tauon jälkeen kun Purolan rautatieasema ja Nuppulinnan rautatieasema pääradalla sekä Mankin seisake ja Luoman seisake Rantaradalla, lakkautettiin. Myös pääradan H-juna ja Y-juna Karjaalle lakkautettiin, tosin sen liikennöintiä jatkettiin HSL-järjestelyin välittömästi Siuntioon asti. Y-junan lakkautus vaikutti Siuntion tekemään päätökseen liittyä HSL:ään vuoden 2018 alusta.
Lippujärjestelmä oli vuosia entisellään ennen kuin lipunmyynti lähijunissa kesäkuussa 2017 päättyi. Tämän mahdollistivat kaikille asemille hankitut lipunmyyntiautomaatit sekä mobiililaitteilla ostettavat liput.
Tulevaisuus > Espoon kaupunkirata

Espoon kaupunkirata on Leppävaaran kaupunkiradan rakenteilla oleva jatke Espoon keskukseen tai Kauklahteen. Se on kaksiraiteinen lähijunaliikenteen rata, joka mahdollistaisi junavuorojen säännöllistämisen ja lisäämisen Helsinki-Kirkkonummi-rataosuudella. Espoon kaupunkiradan ratasuunnitelma on valmistunut, ja hanke sai toteutuspäätöksen 14.tammikuuta.2022.lähde?
Tulevaisuus > Pisararata

Pisararata on Helsingin keskustaan suunniteltu maan alla kulkeva paikallisjunarata, jolla helpotettaisiin päärautatieaseman ruuhkaa ohjaamalla A-, I/P- ja K-junat Pasilasta pisaran muotoiselle ratalenkille, jolta olisi vaihtoyhteys metroon Hakaniemessä ja mahdollisesti rakennettavaan toiseen metrolinjaan Töölössä.lähde?
Tulevaisuus > Nikkilän junaliikenne

YTV on tehnyt alustavia suunnitelmia junaliikenteestä Keravan asemalta Ahjon kautta Sipoon Nikkilään ja mahdollisesti edelleen Kilpilahteen ja/tai Porvooseen. Junaliikennettä suunnitellaan parantamaan joukkoliikennetilannetta, kun Ahjoon ja Sipooseen rakennetaan lisää asutusta. Konkreettisia suunnitelmia ei ole tällä hetkellämilloin? henkilöjunaliikenteen aloittamiseen rataosalla. Liikennevirasto teki Sipoon kunnan kanssa selvitystä alueen maankäytöstä. Selvityksen tulos oli, että liikenne aloitetaan, jos alueelle kaavoitetaan tarpeeksi asutusta.lähde?
Tällä hetkellämilloin? rata Keravan ja Nikkilän välillä ei täytä henkilöliikenteen asettamia vaatimuksia. Radalta pitäisi poistaa tasoristeyksiä, rakentaa turvalaitteita ja laiturirakenteita. Sipoo kuitenkin vastustaa liikenteen aloittamista, ja kaikki suunnitelmat ovat tähän mennessä kaatuneet. Lisäksi Porvoon museoradalla lähestulkoon koko ratainfrastruktuuri tulisi uusia, mikäli sähköjunaliikennettä Porvooseen asti alettaisiin harjoittaa.lähde?
Asiaan vaikuttavat myös muut seikat kuten kannattavuus, junaliikenteen mukanaan tuoma bussiliikenteen todennäköinen väheneminen, öljyjunaliikenteen vaikeutuminen sekä kalustoasiat. Keravan kaupunkiradan valmistuttua junat viipyvät pääsääntöisesti Keravalla 10 minuuttia ennen paluulähtöä. Liikenteen ulottaminen pidemmälle vaatisi vuoromäärästä riippuen 2–5 junayksikköä lisää liikenteeseen.lähde?
Tulevaisuus > Uudet varikot

Lähiliikenteen junien säilytystä ja huoltoa varten on suunniteltu kahta uutta varikkoa, joiden sijaintipaikat olisivat Kirkkonummi ja Kerava. Tarve uusille varikoille aiheutuu lähijunaliikenteen määrän kasvusta ja sen seurauksena riittämättömäksi käyvästä Ilmalan varikosta.
Linjat

Pääkaupunkiseudulla on viisitoista lähijunalinjaa, joista kahdeksan on HSL:n ehdoilla toteutettuja, neljä HSL:n ja VR:n yhteisiä. Lisäksi VR:n omaa lähiliikennettä on kolme reittiä (G, M, O). HSL-lähiliikenteen kaikkien reittien toinen päätepiste Helsingissä. Alla olevaan taulukkoon on merkitty violetilla ne linjat, joita liikennöidään täysin HSL:n alueella, vihreällä taas myös VR:n alueella kulkevat. Matka-ajat saattavat riippua linjan suunnasta: ruuhkasta johtuen juna Helsingin kantakaupunkiin on yleensä muutamaa minuuttia hitaampi kuin vastaavan linjan juna vastakkaiseen suuntaan.
| Linja | Reitti | Matka-aika | Asemia | Juna | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | Helsinki – Leppävaara | 17 min | 8 | A-juna |  |
| D | Helsinki – Hämeenlinna | 72 min | 10 | D-juna |  |
| E | Helsinki – Kauklahti | 29 min | 11 | E-juna |  |
| I/P | Helsinki – Lentoasema – Helsinki | 1 t | 24 | I/P-junat | Pysähtyy kaksi kertaa Helsingissä ja Pasilassa |
| K | Helsinki – Kerava | 43 min | 15 | K-juna |  |
| L | Helsinki – Kirkkonummi | 44 min | 19 | L-juna | Liikennöidään öisin ja varhain aamulla. Yksi myöhäisillan vuoro jatkaa Siuntioon. |
| R | Helsinki – Tampere | 2 t 8 min | 19 | R-juna | Osa vuoroista jää Riihimäelle ja Hämeenlinnaan/Tamperelle |
| T | Helsinki – Riihimäki | 1 t 11 min | 21 | T-juna | Liikennöidään öisin ja varhain aamulla. |
| U | Helsinki – Kirkkonummi | 41 min | 15 | U-juna |  |
| Y | Helsinki – Siuntio | 44 min | 8 | Y-juna |  |
| Z | Helsinki – Lahti | 1 t 1 min | 7 | Z-juna | Arkisin kolme vuoroa jatkaa Lahdesta Kouvolaan ja kolme vuoroa lähtee Kouvolasta. Viikonloppuisin ajetaan yksi Kouvolaa palveleva vuoro kumpaankin suuntaan. |
Helsingin seudun lähijunaliikenteen linjat

Helsingin seudun lähijunaliikenteen linjat alkavat Helsingin päärautatieasemalta ja erkanevat eri suuntiin Pasilan rautatieaseman jälkeen. Liikennettä on kuudella rataosuudella: rantaradalla, kehäradalla, pääradan Helsinki–Riihimäki-osuuksilla sekä Lahden oikoradalla, joilla kulkee yhteensä 13 eri linjaa.
Sähköistetty lähiliikenne alkoi 26. tammikuuta 1969. Vuosina 1969–1972 lähijunat kulkivat tavanomaisilla junanumeroilla. Nykyinen kirjainmalli otettiin käyttöön 28. toukokuuta 1972, jolloin käytössä olivat linjat A, H, K, L, N, P, R ja T. Näistä osa merkitsee yhä samaa reittiä, vaikka linjoja onkin vuosien saatossa muutettu, lisätty ja toisaalta lakkautettu. Junilla on myös junanumerot, mutta ne eivät näy matkustajainformaatiojärjestelmissä.
Lähiliikenteen alusta asti vuosikymmenten ajan pääkalustona olivat kaikilla linjoilla VR:n Sm1- ja Sm2-yksiköt. Vuosina 1998–2005 VR hankki Sm4-yksiköitä, joita käytettiin aluksi pääsääntöisesti lyhyillä linjoilla ja vuoden 2006 liikenneuudistuksesta lähtien pidemmän matkan linjoilla H, R, T ja Z. Pääkaupunkiseudun Junakalusto hankki vuosina 2008–2017 Sm5-yksiköitä, joilla oli alusta alkaen tarkoitus korvata kaikki vanha kalusto HSL-alueen lähiliikenteessä. Siirtymäaika Sm5-kalustoon päättyi kesäkuussa 2017 HSL-alueen linjoilla.
Rantarata > Y

Y-juna kulkee reittiä Helsinki–Siuntio. Junan pysähdyspaikat ovat Pasila, Huopalahti, Leppävaara, Espoo, Kauklahti, Masala ja Kirkkonummi. Linjalla liikennöi arkisin seitsemän junavuoroa vuorokaudessa molempiin suuntiin.
Kirkkonummen nopean junan tunnus oli Y vuodesta 1974 lähtien, mitä ennen tunnus oli ollut A. Tämä varhainen Y-juna ei pysähtynyt Pasilan ja Kauniaisten välillä millään asemalla, mutta pysähtyi jokaisella asemalla Kauniaisten jälkeen. Vuonna 1987 silloinen Y-juna lopetettiin, ja sen korvasivat S- ja U-junat. Tämän jälkeen eräät S- ja U-junavuorot jatkoivat Kirkkonummelta Karjaalle. Leppävaaran kaupunkiradan valmistuttua vuonna 2002 oli mahdollista lisätä nopeita paikallisjunavuoroja Karjaalle, ja Y-linjatunnus otettiin uudestaan käyttöön reitille Helsinki–Karjaa.
Y-juna oli pitkään lakkautusuhan alla. Syyskuussa 2015 tehtiin päätös lähiliikenteen lakkauttamisesta Kirkkonummen ja Karjaan välillä 27. maaliskuuta 2016, mikä aiheutti paikallisissa runsaasti vastustusta. Lopulta Y-junan liikennöintiä päädyttiin jatkamaan erillisenä tilausliikenteenä 28. maaliskuuta 2016 alkaen, uutena pääteasemana Siuntio. Inkoon aseman henkilöliikenne lakkasi, ja myös Karjaa lakkasi olemasta lähiliikenteen asema. Samalla linjalle lisättiin uudet pysähdyspaikat Huopalahti ja Espoo, ja linjan viikonloppuliikenne lakkautettiin. Siuntion kunnan tammikuussa 2017 tekemä päätös liittyä HSL-kuntayhtymään mahdollistaa pysyvän Y-junaliikenteen jatkumisen Siuntioon.
Rantaradan kasvaneiden matkustajamäärien johdosta alkoi Y-juna pysähtyä myös Kauklahdessa 12. elokuuta 2019 alkaen. Muutoksella pyritään tasaamaan matkustajamääriä Y- ja U-junien välillä. Muutos myös helpottaa U-junien kapasiteetin riittämistä, kun osa Kauklahdesta junaan nousevista ja sinne menevistä matkustajista voi muutoksen myötä valita kulkuvälineekseen nopeamman Y-junan.
Rantarata > U

U-juna kulkee reittiä Helsinki–Kirkkonummi ja on vuoden 2016 uudistusten jälkeen Kirkkonummen liikennöinnin runkolinja. Junan pysähdyspaikat ovat Pasila, Huopalahti, Leppävaara, Kilo, Kera, Kauniainen, Koivuhovi, Tuomarila, Espoo, Kauklahti, Masala, Jorvas ja Tolsa. Linjan vuoroväli on 30 minuuttia. U-tunnuksin ajetaan myös iltaisin yksi vuoro Siuntioon.
Linjatunnus U otettiin käyttöön 29. toukokuuta 1988. Ennen Leppävaaran kaupunkiradan käyttöönottoa U-junan rooli oli kuitenkin vähäinen ja vuoroja oli vain muutamia päivässä ruuhka-aikoina. Tuolloin juna pysähtyi Pasilan ja Espoon välillä vain Leppävaarassa, Kauniaisissa ja Tuomarilassa. S-juna yhdistyi U-junan kanssa 27. maaliskuuta 2016, jolloin reitiltä lakkautettiin Mankin ja Luoman pysähdykset ja linjan vuoroväli tihennettiin tunnista 30 minuuttiin. Rantaradan linjat käyttivät viimeisinä HSL-linjoina vanhaa junakalustoa. U-linjalla liikennöi HSL-alueen viimeinen Sm2-kalustolla liikennöity vuoro 16. kesäkuuta 2017.
Rantarata > L

L-juna kulkee reittiä Helsinki–Kirkkonummi. Linjaa liikennöidään öisin ja aamuisin, ja se pysähtyy kaikilla reitin asemilla. L-tunnuksin ajetaan myös yksi yövuoro päivittäin Siuntiosta Helsinkiin.
Alkuperäisiin linjatunnuksiin kuuluva L-juna oli Kirkkonummen perusjuna, joka liikennöi joka päivä noin tunnin ja tiettyinä aikoina 40 minuutin vuorovälillä. Leppävaaran kaupunkiradan käyttöönoton yhteydessä juna muutettiin hiljaisen liikenteen junaksi.
Rantarata > E

E-juna kulkee reittiä Helsinki–Kauklahti. Junan pysähdyspaikat ovat Pasila, Huopalahti, Leppävaara, Kilo, Kera, Kauniainen, Koivuhovi, Tuomarila ja Espoo. Vuoroväli on 30 minuuttia. E-junien säännöllinen sunnuntailiikenne alkoi 14. elokuuta 2017. Tätä ennen kyseinen linja kulki sunnuntaisin vain poikkeuksellisesti.
Ennen kaupunkirataa E toimi L-linjan lisänä vuodesta 1974 alkaen tunnin vuorovälillä pysähtyen jokaisella asemalla. Ruuhka-aikoina vuoroja oli tiheämmin. Kaupunkiradan valmistumisen jälkeen vuonna 2002 linja lakkasi pysähtymästä Ilmalassa, Valimossa, Pitäjänmäessä ja Mäkkylässä, ja se on toiminut apuna linjoille S ja U. Linjaa jatkettiin Kauklahteen elokuussa 2007. Entinen pääteasema oli Espoo, josta myös linjan kirjaintunnus tulee.