stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mystras
Rakennukset > Kirkot ja luostarit

Pyhän Demetrioksen katedraali
Pyhälle Demetriokselle omistettu kirkko oli Mystraksen katedraali (Mitrópoli eli Metropolis), toisin sanoen piispanistuin. Kirkko edustaa Mystraksen kirkoille tyypillistä sekatyyliä. Alaosassaan se on kolmilaivainen basilika, jossa on nartheks ja kellotorni. Tämä osa rakennettiin 1200-luvulla. Basilikan päällä on risti-neliössä -mallinen kupoleilla varustettu kirkko, joka lisättiin 1400-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Basilika on koristeltu seinämaalauksilla, jotka on tehty noin 1270–1280 sekä 1300-luvun alkupuolella, kun taas yläosan maalaukset ovat sen rakentamisajalta 1400-luvulta. Osmanivallan aikana katedraalin viereen rakennettiin kaksikerroksiset rakennukset, jotka toimivat piispan palatsina. Arkeologinen museo toimii nykyisin näissä rakennuksissa.
Evangelístrian kirkko
Evangelístrian kirkko on omistettu Neitsyt Marian ilmestykselle. Kirkko on ristinmuotoinen ja varustettu kupolilla. Se on koristeltu seinämaalauksilla 1400-luvulla.
Hagia Sofian kirkko
Hagia Sofian kirkko eli Pyhälle Viisaudelle omistettu kirkko rakennettiin 1300-luvun puolessa välissä. Kirkko on ristinmuotoinen ja varustettu kupolilla, sivukappeleilla ja kellotornilla. Kirkossa on säilynyt huomattavia seinämaalauksia.
Vrontóchion luostari ja Odigítrian kirkko
Vrontóchion eli Brontokhionin luostarin pääkirkko eli katholikon on Odigítrian (Hodegetrian) kirkko eli Neitsyt Maria ”Tiennäyttäjälle” omistettu kirkko, joka rakennettiin vuonna 1310. Myös se edustaa sekatyyliä, ja siinä on nartheks ja erillisiä kappeleita. Kirkko on koristeltu konstantinopolilaisesta tyylistä vaikutteita saaneilla seinämaalauksilla, jotka ovat noin vuosilta 1312–1322.
Pantánassan luostari
Pantánassan luostari oli omistettu Neitsyt Marialle ”Kaiken kuningattarelle”. Luostarin katholikon yhdistelee eri tyylejä. Siinä on portiikit ja kellotorni. Luostari on koristeltu seinämaalauksin. Alkuperäisiä noin vuonna 1430 tehtyjä maalauksia on säilynyt yläkerrassa ja kirkossa, kun taas alakerran maalaukset ovat 1700-luvulta. Luostari on edelleen käytössä nunnaluostarina.
Perivléptoksen luostari
Perivléptoksen eli Peribleptoksen luostari oli omistettu ”Arvossapidetylle” Neitsyt Marialle. Sen katholikon on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli. Kirkko on koristeltu seinämaalauksin, jotka ovat noin vuosilta 1350–1375.
Pyhien Theodorosten kirkko
Pyhille Theodoroksille omistettu kirkko rakennettiin noin vuosina 1290–1295. Kirkko on kahdeksankulmainen, ja siihen on myöhemmin lisätty kappeleita. Kirkko on koristeltu seinämaalauksilla 1200-luvun lopulla.
Pyhän Nikolaoksen kirkko
Pyhälle Nikolaokselle omistettu kirkko rakennettiin muita kirkkoja myöhemmin, vasta osmanivallan aikana 1600-luvulla. Kirkko on ristinmuotoinen ja varustettu kupolilla ja nartheksilla.
Rakennukset > Muut rakennukset

Mystraksen asuintaloissa oli yleensä kahdesta kolmeen kerrosta. Alinta kerrosta käytettiin varastotilana, keittiönä ja eläinsuojana. Ylemmät kerrokset olivat asuinkäytössä. Joissakin taloissa on lisäsiipiä, torneja ja lisärakennuksia. Hienoimmat talot ovat suuria kartanoita. Merkittäviin kartanoihin kuuluvat muun muassa niin kutsutut Frangopuloksen ja Laskariksen talot sekä nimellä Pieni palatsi (Palatáki) tunnettu talo. Yksityistaloja ei ole juurikaan kunnostettu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mystras Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Kreikassa
Aigain (nyk. Vergína) arkeologinen alue
Apollon Epikurioksen temppeli Bassaissa
Asklepioksen pyhäkkö Epidauroksessa
Ateenan Akropolis
Athosvuori
Dafnín, Ósios Loukáksen ja Chíoksen Néa Monín luostarit
Delfoin arkeologinen alue
Delos
Filippoin arkeologinen alue
Korfun vanhakaupunki
Metéora
Mykenen ja Tirynsin arkeologiset alueet
Mystraksen arkeologinen alue
Olympian arkeologinen alue
Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola
Ródoksen keskiaikainen kaupunki
Sámoksen Pythagóreio ja Heraion
Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit
Zagórin kulttuurimaisema
Mystraksen raunioita.
Kaavakuva Mystraksen alueesta.
Mystraksen linna ja muureja.
Mystraksen palatsi.
Metropolis eli Pyhän Demetrioksen katedraali.
Pantánassan luostari.
Mystraksen talojen raunioita.
Mäntynokkavarpunen

| Mäntynokkavarpunen |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Himalajannokkavarpuset Mycerobas
Laji::  icterioides
Kaksiosainen nimi
 Mycerobas icterioides  (Vigors, 1831) 
Katso myös
   Mäntynokkavarpunen Wikispeciesissä   Mäntynokkavarpunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mäntynokkavarpunen (Mycerobas icterioides) on eteläisessä Aasiassa elävä peippoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan mäntynokkavarpunen on noin 22 cm. Koiraan pää, siivet ja pyrstö ovat väritykseltään mustat. Muu höyhenpuku on väritykseltään kirkkaan keltainen ja niskassa on oranssi vivahde. Koiras muistuttaa ulkonäöltään tamminokkavarpuskoirasta (Mycerobas affinis), jolla on kuitenkin enemmän oranssia höyhenissään. Koiras muistuttaa huomattavasti myös huppukuhankeittäjää (Oriolus xanthornus), josta mäntynokkavarpunen eroaa huomattavasti tukevamman nokkansa perusteella. Huppukuhankeittäjä ja mäntynokkavarpunen eivät myöskään elä samalla alueella. Naaras on selästään ja päästään ruskehtavan harmaa. Vatsa on väriltään vaaleanpunertavan ruskea. Siivet ovat harmaat ja mustareunaiset. Nuoret mäntynokkavarpuskoiraat muistuttavat naarasta, mutta ovat vatsastaan keltaisia. Mäntynokkavarpusen nokka on suurikokoinen ja tukeva ja muodoltaan kolmiomainen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Mäntynokkavarpusta tavataan Afganistanista, Pakistaninta, Intiasta ja Nepalista. Lajin elinympäristöä ovat kesällä Himalajan rinteiden mänty- kuusi- ja setrimetsät 1 500–3 000 metrin korkeudella. Talvella lintu siirtyy alemmaksi vuorenrinnettä tammimetsiin, jotka sijaitsevat noin 1 200 metrin korkeudella.
Ravinto

Mäntynokkavarpuset etsivät ravintonsa maasta. Ravinto koostuu käpyjen sisällä olevista siemenistä, marjoista sekä hyönteisistä.
Pesiminen

Pesimäkauden ulkopuolella mäntynokkavarpuset elävät pienissä ryhmissä. Pesimäkausi kestää huhtikuulta heinäkuulle. Pesä rakennetaan lähelle puun runkoa oksanpätkistä, sammalista ja jäkälistä. Pesä on muodoltaan kuppimainen. Naarasmäntynokkavarpunen munii kahdesta kolmeen vihertävän harmaata ruskeaviiruista munaa. Sama pari pesii kaksi kertaa pesimäkauden aikana.
Naaras
Mäkriä

| Mäkriä Мегрега, Megrega Mägrii |
| --- | --- |
 Mäkriän Floruksen ja Lauruksen kirkko.
 vaakuna
 Mäkriä
 Koordinaatit: 60°55′50″N, 33°6′10″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Aunuksen piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  720 km²
Väkiluku (2012):  1 300
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mäkriän kunta Aunuksen kansallisen piirin kartalla.
Mäkriä (aikaisemmin myös Nekkula; ven. Ме́грега, Megrega; karjalaksi Mägrii) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mäkriänjoen rannalla kymmenen kilometriä Aunuksesta kaakkoon. Kylässä oli 844 ja kunnassa 1 300 asukasta vuonna 2012.
Maantiede ja asutus

Mäkriän kunnan pinta-ala on 720 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Aunuksen piirin Alavoisen, Aunuksen ja Kuittisen kuntiin, idässä Leningradin alueeseen ja lounaassa Laatokkaan. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja vesialuetta.
Seutu on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Kunnan alueella virtaavat Alavoisenjokeen laskeva Mäkriänjoki (ven. Megrega), sen sivujoet Ienimäjoki (Inema) ja Sammatusjoki (Sambatuksa) sekä Laatokkaan laskeva Pižinjoki (Obžanka). Luonnonsuojelualueita ovat Aunuksen rauhoitusalue sekä Rapakkosuon, Saarimäensuon ja Sekeensuon luonnonmuistomerkit.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Ienimän (ven. Inema), Jyrgilän, Onkkulan (Onkulitsa), Pižin, Saarimäen (Sarmjagi) ja Sammatuksen kylät sekä Haapanan majakka (Gabanovski Majak). Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 300 asukkaan Jyrgilä. Haabanovan majakalla ei ole lainkaan vakituisia asukkaita, Ienimässä on yksi asukas ja Saarimäessä kaksi. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 66 % on kansallisuudeltaan karjalaisia, 31 % venäläisiä ja 2 % valkovenäläisiä.
Historia

1900-luvun alussa seudun kylät muodostivat Aunuksen kihlakuntaan kuuluneen Nekkulan kunnan, joka jakautui Mäkriän, Jyrgilän, Konnun, Kuittisen, Pižin, Sammatuksen ja Aleksanteri Syväriläisen luostarin kyläkunniksi. 1920-luvulla muodostettiin Aunuksen piirin Mäkriän kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli 1 300 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Arttula (ven. Artula), Gorbala, Homala (Gomala), Leušoila (Levšoila), Luttila (Luttilitsa), Martoila, Nekkula (Nekkulitsa), Nurala (Njurala), Syrjä (Sjurga) ja Ylägjä eli Yläpää (Verhni Konets) yhdistettiin virallisesti Mäkriän kyläksi vuonna 1957.
Jatkosodassa vuosina 1941–1944 seutu oli Suomen miehittämä. Suomalaiset jatkoivat miehitysaikana rautatietä Uuksusta Mäkriään asti. Vuoteen 1972 saakka kylässä oli rautatien pääteasema, mutta se lakkautettiin Syvärin ylittävän sillan valmistuttua.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie sekä Lotinapellon ja Jänisjärven välinen rautatie. Mäkriä on Aunuksen piirin ensimmäinen kylä etelästä päin saavuttaessa ja nykyään käytännössä jo osa Aunuksen kaupunkia.
Paikallisista elinkeinoista tärkein on maatalous. Kunnassa toimii Mäkriän karjatila, joka on Aunuksen piirin suurin maidontuottaja. Lisäksi se tuottaa lihaa, perunaa ja vihanneksia. Muita työnantajia ovat julkiset palvelut ja kauppa. 48 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella (vuonna 2011).
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkintäasema. Mäkriässä on kaksi kauppaa ja Jyrgilässä yksi. Muita kyliä palvelee kauppa-auto.
Nähtävyydet

Mäkriän tärkein nähtävyys on vuonna 1618 rakennettu Floruksen ja Lauruksen puukirkko, joka on valtakunnallinen suojelukohde. Se sijaitsee kylän ulkopuolella hautausmaan ympäröimänä. Itse kylässä sijaitseva Kristuksen ylösnousemuksen kivikirkko muutettiin neuvostoaikana kerhotaloksi. Pižissä on 1800-luvun loppupuolella pystytetty tsasouna. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Aiheesta muualla

Mäkriän kunnan sivusto (venäjäksi)
Mäkriän kunta Aunuksen piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Mäkriä Karjalan tasavallan matkailusivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Kuvia Mäkriän puukirkosta (venäjäksi)
| n k Aunuksen kansallisen piirin kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Aunus  Kotkatjärvi  Kotsila  Kovera  Kuittinen  Kuujärvi  Mäkriä  Tuuksi  Vitele 
Itä-Karjalan entiset kunnat ja kaupungit
Otto Mäkilä

| Otto Mäkilä |
| --- | --- |
 Otto Mäkilä.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Otto Fredrik Mäkilä
Syntynyt: 9. elokuuta 1904 Turku
Kuollut: 19. kesäkuuta 1955 (50 vuotta) Turku
Otto Fredrik Mäkilä (9. elokuuta 1904 Turku – 19. kesäkuuta 1955 Turku) oli suomalainen taidemaalari. Mäkilän tunnetuimpia teoksia ovat He näkevät mitä me emme näe 1939 ja Poésie 1938.
Ura

Mäkilä aloitti taideopintonsa 16-vuotiaana Turun piirustuskoulussa ja opiskeli siellä vuosina 1920–1924 Ragnar Ungernin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Turun Taideyhdistyksen stipendiaattina Pariisin Académie de la Grande Chaumièressä ja Académie Colarossissa vuosina 1930–1931. Oleskelu ulkomailla innoitti Mäkilän syventymään sisäiseen maailmaan ja sen ilmentämiseen. Myös runous oli Mäkilälle tärkeä inspiraation lähde. Hän toimi vuosina 1950–1955 Turun piirustuskoulun opettajana ja rehtorina.
Mäkilän työt ovat unenomaisia, mystisiä ja runollisia. Myöhemmässä tuotannossaan hän etääntyi esittävyydestä ja koki abstraktin muotokielen itselleen aidoimmaksi. Mäkilän tunnetuin teos He näkevät, mitä me emme näe (1939) kuuluu Turun taidemuseon kokoelmiin. Hän maalasi samasta aiheesta pienemmän version, joka oli ensi kertaa esillä Turun taidemuseon näyttelyssä keväällä 2011. Se on yksityisessä omistuksessa, ja sen aitous on varmistettu omistushistorialla. Muita tunnettuja teoksia ovat Satu (1933), Poésie (1938) ja Vaellus (Kolmijalkainen mies, 1940).
1950-luvulla Mäkilän siirtyi uuteen tyyliin ja teki erikoisia "konesommitelmia". Ennen kuolemaansa hän teki muutamia abstrakteja maalauksia.
Mäkilä on tunnetuimpia suomalaisia surrealisteja ja Turun surrealistisen koulukunnan, Ryhmä 9:n perustaja. Häntä on pidetty suomalaisen surrealismin ensimmäisenä edustajana 1930-luvulla.
Mäkilä oli vuonna 1934 perustamassa myös Pro Arte -taiteilijaryhmää, joka pyrki edistämään modernistista taidetta.
Mäkilä toimi myös taidekriitikkona sekä Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulun opettajana ja johtajana vuosina 1950–1955. Mäkilällä oli ulkomailla näyttelyitä muun muassa Tukholmassa, Oslossa, Kööpenhaminassa, Pariisissa ja Firenzessä. Mäkilän maalaukset herättivät huomiota jo vuonna 1929 pidetyissä Suomen nykyaikaisen taiteen näyttelyissä Tukholmassa ja Oslossa. Hänen maalauksiaan on Turun Taidemuseossa ja Porin Taide- ja Taideteollisuusyhdistyksen kokoelmissa.
Suku

Mäkilän isä oli turkulainen puutarhuri Joakim Mäkilä. Hän asui lähes koko ikänsä synnyinkodissaan Ruissalon Villa Romassa. Mäkilän puoliso oli vuodesta 1936 Toimi Mattsén. Heillä on kaksi lasta.
Teoksia

Ystävykset 1931
Satu 1933
Kesäyö (maalaus) 1938
Poésie 1938
He näkevät mitä me emme näe, 1939
Naisia rannalla 1939
Vene vesille 1939
Outo maa 1939
Vaellus 1941
Kevät 1945
Maahinen 1945
Omega I 1945
Ukkospilvi 1949
Torni 1950
Konesommitelma 1951
Elokuva

Andell, Pia (ohj.): Havahtuminen – Otto Mäkilän uneksittu ja ajateltu maailma. 2011. Dokumenttielokuva. (YLE Areena.)
Kirjallisuutta

Haltia, Mia – Rosenlöf, Anna-Mari – Vihanta, Ulla – Tihinen, Juha-Heikki: Punainen levoton kipinä. Turun taidemuseo, 2011.
Aiheesta muualla

Hovinheimo, Petja: Otto Mäkilä: Taiteilijasta ja hänen teoksistaan.[vanhentunut linkki] Valtion taidemuseo.
Mäkilä Turun taidemuseon sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Otto Mäkilä Valtion taidemuseon kokoelmissa.[vanhentunut linkki]
Mäkilä, Otto hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Luettelo kenttäratsastuksen maailmanmestaruuskilpailujen voittajista

Luetteloon on koottu kenttäratsastuksen maailmanmestaruuskilpailujen voittajat.
Henkilökohtaiset kilpailut > 1966

Carlos Moratorio (ARG) Chalan +63,10
Richard Meade (GBR) Barberry +46,60
Virginia Freeman-Jackson (IRL) Sam Weller +41,60
Henkilökohtaiset kilpailut > 1970

Mary Gordon-Watson (GBR) Cornishman V +51,05
Richard Meade (GBR) The Poacher 12,85
James Wofford (USA) Kilkenny 4,35
Henkilökohtaiset kilpailut > 1974

Bruce Davidson (USA) Irish Cap 71,67
John Michael Plumb (USA) Good Mixture 71,93
Hugh Thomas (GBR) Playamar 72,47
Henkilökohtaiset kilpailut > 1978

Bruce Davidson (USA) Might Tango 93,40
John Watson (IRL) Cambridge Blue 120,60
Helmut Rethemeier (FRG) Ladalco 122,80
Henkilökohtaiset kilpailut > 1982

Lucinda Green (GBR) Regal Realm 47,80
Helmut Rethemeier (FRG) Santiago 52,00
Kim Walnes (USA) The Gray Goose 52,80
Henkilökohtaiset kilpailut > 1986

Virginia Leng (GBR) Priceless 71,40
Trudy Boyce (NZL) Mossman 81,60
Lorna Clarke (GBR) Myross 84,20
Marie-Christine Duroy (FRA) Harley 90,00
Anne-Marie Taylor (GBR) Justyn Thyme VI 97,05
Barry Roycroft (AUS) Last Tango 110,80
Claus Erhorn (FRG) Fair Lady 118,55
John Michael Plumb (USA) Bluestone 119,80
Andrew Scott (NZL) Muir of Ord 141,00
Mark Todd (NZL) Charisma 141,60
Henkilökohtaiset kilpailut > 1990

Blyth Tait (NZL) Messiah 55,15
Ian Stark (GBR) Murphy Himself 60,85
Bruce Davidson (USA) Pirate Lion 70,25
Andrew Nicholson (NZL) Spinning Rhombus 71,40
Mark Todd (NZL) Bahlua 79,35
Rodney Powell (GBR) The Irishman II 80,00
Marina Loheit (FRG) Sundance Kid 80,00
Matthias Baumann (FRG) Alabaster 80,40
Santiago de la Rocha (ESP) Kinvarra 81,80
Didier Seguret (FRA) Newlot 84,45
Henkilökohtaiset kilpailut > 1994

Vaughan Jefferis (NZL) Bounce 55,60
Dorothy Trapp (USA) Holokai 56,80
Karen Dixon (GBR) Get Smart 60,80
Mary Thomson (GBR) King William 64,80
Piia Pantsu (FIN) Cyna 65,80
Jean-Lou Bigot (FRA) Twist-la-Beige 67,20
B. Overesch-Beeker (GER) Watermill Stream 68,00
Jean Teulere (FRA) Rodosto 68,20
Prue Cribb (AUS) Navarone 68,80
David Green (AUS) Chatsby 71,80
Henkilökohtaiset kilpailut > 1998

Blyth Tait (NZL) Ready Teddy 43,40
Mark Todd (NZL) Broadcast News 44,25
Paula Tornquist (SWE) SAS Monaghan 45,60
Vaughan Jefferis (NZL) Bounce 50,00
Andrew Nicholson (NZL) New York 51,40
David O'Connor (USA) Giltedge 51,40
Polly Phillipps (GBR) Coral Cove 52,00
Olivia Bunn (AUS) GV Braveheart 52,80
Stuart Tinney (AUS) Jeepster 53,00
Piia Pantsu (FIN) Uppercut 54,20
Henkilökohtaiset kilpailut > 2002

Jean Teulère (FRA) Espoir de la Mare 45,80
Jeanette Brakewell (GBR) Over To You 52,00
Piia Pantsu (FIN) Ypäjä Karuso 52,60
John Williams (USA) Carrick 53,00
Phillip Dutton (AUS) House Doctor 54,80
Kimberly Vinoski (USA) Winsome Adante 57,80
Olivia Bunn (AUS) GV Top Of The Line 58,00
Jean-Luc Force (FRA) Crocus Jacob 63,60
Andrew Nicholson (NZL) Fenicio 63,80
David O'Connor (USA)  Giltedge 64,60
Henkilökohtaiset kilpailut > 2006

Zara Phillips (GBR) Toytown 46,70
Clayton Fredericks (AUS) Ben Along Time 48,80
Amy Tryon (USA) Poggio 50,70
Frank Ostholt (GER) Air Jordan 2 50,90
Hinrich Romeike (GER) Marius Voight-Logistik 52,40
Bettina Hoy (GER) Ringwood Cockatoo 52,70
Heelan Tompkins (NZL) Glengarrick 53,80
Magnus Gällerdal (SWE) Keymaster 3 53,80
Sharon Hunt (GBR) Tankers Town 61,60
Karim Florent Laghouag (FRA) Make my Day 63,70
Henkilökohtaiset kilpailut > 2010

Michael Jung (GER) La Biostethique-Sam 33,00
William Fox-Pitt (GBR) Cool Mountain 42,00
Andrew Nicholson (NZL) Nereo 43,50
Henkilökohtaiset kilpailut > 2014

Sandra Auffarth (GER) Opgun Louvo 52,00
Michael Jung (GER) Fiscerrocana FST 52,30
William Fox-Pitt (GBR) Chilli Morning 54,30
Henkilökohtaiset kilpailut > 2018

Rosalind Canter (GBR) Allstar B 24,6
Padraig McCarthy (IRL) Mr Chunky 27,2
Ingrid Klimke (GER) SAP Hale Bob OLD 27,3
Joukkuekilpailut > 1966

Irlanti: Virginia FREEMAN-JACKSON (Sam Weller), Maj. Eddie BOYLAN (Durlas Eile), Penelope MORETON (Loughlin), Tom BRENNAN (Kilkenny) +80,40
Argentiina: Capt. Carlos MORATORIO (Chalan), Lt. Roberto PISTARINI (Desidia), Ludovico FUSCO (Gatopardo), Enrique SZTYRLE (Hijo Manso) 213,80
Vain kaksi joukkuetta sai kilpailun päätökseen.
Joukkuekilpailut > 1970

Iso-Britannia: Mary GORDON-WATSON (Cornishman V), Richard Meade (The Poacher), Mark PHILLIPS (Chicago III), Stuart STEVENS (Benson) 132,40
Ranska Michel COCHENET (Quaker), Dominique BENTEJAC (Trou Normand), Dominique FLAMENT (Qui Dit Mieux), Henri MICHEL (Ouragan) 568,40
Vain kaksi joukkuetta sai kilpailun päätökseen.
Joukkuekilpailut > 1974

USA: Bruce DAVIDSON (Irish Cap), John-Michael PLUMB (Good Mixture), Edward EMERSON (Victor Dakin), Don SACHEY (Plain Sailing) 288,07
Iso-Britannia: Richard Meade (Wayfarer II), Bridget PARKER (Cornish Gold), Christopher COLLINS (Smokey VI), Mark PHILLIPS (Columbus) 458,60
Länsi-Saksa: Martin PLEWA (Virginia), Herbert Blöcker (Albrant), Horst KARSTEN (Sioux), Kurt MERGLER (Vaibel) 519,53
Joukkuekilpailut > 1978

Kanada: Mark ISHOY (Law And Order), Juliet BISHOP (Sumatra), Elizabeth ASHTON (Sunrise), Cathy WEDGE (Abracadabra) 436,60
Länsi-Saksa: Helmut RETHEMEIER (Ladalco), Otto AMMERMANN (Volturno), Harry KLUGMANN (Veberot), Herbert Blöcker (Albrant) 513,00
USA: Bruce DAVIDSON (Might Tango), Jimmy WOFFORD (Carawich), Edmund ‘Tad’ COFFIN (Bally Cor), John Michael PLUMB
(Laurenson) 522,20
Joukkuekilpailut > 1982

Iso-Britannia: Lucinda GREEN (Regal Realm), Richard Meade (Kilcashel), Virginia HOLGATE (Priceless), Rachel BAYLISS (Mystic Minstrel) 167,40
Länsi-Saksa: Helmut RETHEMEIER (Santiago), Rudiger SCHWARZ (Power Game), Herbert Blöcker (Ladad), Dietmar HOGREFE (Foliant 6) 174,60
USA: Kim WALNES (The Gray Goose), Nancy BLISS (Cobblestone), Torrance WATKINS FLEISCHMANN (Southern Comfort), John Michael PLUMB (Blue Stone) 193,80
Joukkuekilpailut > 1986

Iso-Britannia: Virginia LENG (Priceless), Lorna CLARKE (Myross), Ian STARK (Oxford Blue), Clarissa STRACHAN (Delphy Dazzle) 300,60
Ranska: Marie-Christine DUROY (Harley), Armand BIGOT (Jacquou du Bois), Thierry TOUZAINT (Gardenia III), Vincent BERTHET (Jupille) 443,60
Australia: Barry ROYCROFT (Last Tango), Scott KEACH (Trade Commissioner), Wayne ROYCROFT (Valdez), Andrew HOY (Just James) 493,55
Uusi-Seelanti: Trudy BOYCE (Mossman), Mark TODD (Charisma), Merran HAIN (Chief), Judith ‘Tinks’ POTTINGER (Volunteer) 523,80
Länsi-Saksa: Claus ERHORN (Fair Lady), Christoph WAGNER (Phillip), Hans Friedrich WAGNER (Slainey Time), Horst KARSTEN (Eldorado) 608,00
Joukkuekilpailut > 1990

Uusi-Seelanti: Andrew NICHOLSON (Spinning Rhombus), Andrew SCOTT (Umptee), Blyth TAIT (Messiah), Mark Todd (Bahlua) 205,90
Iso-Britannia: Karen STRAKER (Get Smart), Rodney POWELL (The Irishmann II), Virginia LENG (Griffin), Ian STARK (Murphy Himself) 246,65
Länsi-Saksa: Edith BEINE (Kyang), Matthias BAUMANN (Alabaster), Marina LOHEIT (Sundance Kid), Herbert Blöcker (Feine Dame) 259,85
USA: C. Michael HUBER (Pedigree Phoenix), David O'CONNOR (Wilton Fair), J. Michael PLUMB (Chagall), Bruce O. DAVIDSON (Pirate Lion) 292,90
Espanja: Ramon BECA (Count d.Bolebeco), Carlos ARGÜELLES (Laerte des Ifs), Francesca GOLDING (Western Point), Santiago D.LA ROCHA (Kinvarra) 454,20
Ranska: Frédéric A. DE ROMBLAY (Noctuelle III), Gilles PONS (Olympic), Jean-Pierre BLANCO (Ostrobo), Jean-Jacques BOISSON (Oscar de la Loge) 467,90
Ruotsi: Eric DUVANDER (High Tea), Anna HERMANN (Mr. Punch), Lars CHRISTENSSON (Jued Lad), Staffan LIDBECK (Duni-Bernhardino) 484,15
Alankomaat: Astrid VAN LEEUWEN (Olympic Otterburn), Martin LIPS (Olympic Rüttchen Perlude), Mandy STIBBE-JEAK. (Olympic Bristol’s Bronze), Eddy STIBBE (Olympic Bristol’s K) 553,85