stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles Sandison

| Charles Sandison |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1969 Haltwhistle, Britannia
Taiteilija
Ala:  mediataide, installaatio, ympäristötaide, tilataide
Palkinnot
 Ars Fennica 
Valoinstallaatio Grand Palais'n julkisivussa Pariisissa 2008.
Ars Fennica -palkinnon jakotilaisuus.
Ympäristötaide
Casagrande & Rintala, , teräksinen puisto Japanissa, 2003.
Suuntauksia
Installaatio | Maataide | Paikkasidonnainen taide | Tilataide | Valotaide
Suomalaisia tekijöitä
Jan-Erik Andersson | Marco Casagrande | Saara Ekström | Kaarina Kaikkonen| Ismo Kajander | Marja Kanervo | Jussi Kivi | Antti Laitinen | Harri Larjosto | Tuuli Luukas | Annikki Luukela | Anni Rapinoja | Sami Rintala | Catarina Ryöppy | Charles Sandison | Maaria Wirkkala
Ulkomaisia tekijöitä
Carl Andre | John Baldessari | Christo ja Jeanne-Claude | Jan Dibbets | Ian Hamilton Finlay | Hamish Fulton | Andy Goldsworthy | Hans Haacke | Michael Heizer | Robert Irwin | Nancy Holt | Richard Long | Walter de Maria | Ana Mendieta | Dennis Oppenheim | Robert Smithson | James Turrell | Wolf Vostell
Teoksia
Hiljainen kansa | Kolme aitaa | Maaltapako | 1000 Rauhanlippua
Charles Sandison (s. 1969 Haltwhistle, Britannia) suomalais-brittiläinen mediataiteilija. Hän tekee tietokonepohjaisia valoinstallaatioita, jotka yhdistävät sanoja, metaforia ja liikettä arkkitehtuurisiin tiloihin. Sandison on opiskellut Glasgow School of Art -taidekoulussa Skotlannissa vuosina 1988–1993.
Sandisonin teoksia on kuvailtu valorunoudeksi ja valo-ornamentiikaksi. Ne perustuvat tietokoneella ohjelmoituihin ja projisoituihin sanoihin. Hänen ensimmäisiä tämäntyyppisiä töitään oli Living Rooms (2001), jossa valolla heijastetut sanat kuten mies, nainen, ruoka, isä, äiti, lapsi, vanha ja kuollut vaeltavat ympäri pimennettyä huonetta. Sanat elävät ja vuorovaikuttavat keskenään, mies-sanat etsivät ruokaa ja nainen-sanoja, joistä syntyy lapsi-sanoja. Välillä tappava virus tai vanhuus tuhoavat osan muista sanoista ja kaikki alkaa alusta. Jo Sandisonin esikoisnäyttelyssä Lontoossa 1993 oli esillä tietokonepohjaisia monitoreihin perustuvia teoksia.
Sandisonin teokset eivät rakennu vain sattumanvaraisten sanakokoelmien varaan, sillä hän tekee töitä teemoittain. Hän on käsitellyt esimerkiksi evoluutioita, biologiaa, genealogiaa, genetiikkaa, keinoälyä ja kieltä.
Ura

Sandison syntyi Englannissa, Northumberlandin Haltwhistlessä ja kasvoi Skotlannin Wickissä. Hän opiskeli 1987–1993 Glasgow School of Artissa ja opetti siellä jonkin aikaa valmistuttuaan. Sandisonilla oli 1990-alun alussa muiden nuorten brittitaiteilijoiden yhteisnäyttelyissä.
Sandison muutti Suomeen vuonna 1995. Hän sai paikan Tampereen taiteen ja viestinnän oppilaitoksen tuntiopettajana ja myöhemmin mediataiteen lehtorina sekä koulun taideosaston johtajana.
Sandison kehitti jo varhain tavan yhdistää kuvataidetta ohjelmointiin. Suomessa ei juurikaan ollut 1990-luvun lopulla mahdollisuuksia, ja Sandison oli jo lopettamassa taiteen tekemistä. Hänen lähipiirinsä kuitenkin innosti häntä vielä osallistumaan 2001 Suomen Taiteilijaseuran järjestämään Nuorten näyttelyyn.
Sandison teos Living Rooms valittiin näyttelyyn. Ohjelmistopohjaista teosta oltiin vasta asentamassa, kun sveitsiläinen kuraattori Harald Szeeman oli Suomessa etsimässä taiteilijoita Venetsian biennaalin päänäyttelyyn. Szeeman kiinnostui Sandisonin teoksesta, ja tämä saikin kutsun biennaaliin. Sandisonille näyttely Venetsiassa oli läpimurto, ja sen jälkeen häntä on kutsuttu tekemään töitänsä ympäri maailmaa.
Sandison on ollut mukana muun muassa Venetsian biennaalissa 2001 ja Ars-näyttelyssä 2006. Hänen Mika Waltarin kirjojen teksteihin perustunut teoksensa Sinuhe oli Waltari-näyttelyssä Ateneumin portaikossa 2007. Häneltä tilattiin myös teos nobelkirjailija José Saramagon 85-vuotisjuhliin vuonna 2008. Sandison on pitänyt yksityisnäyttelyjä 2000-luvun lopulla Yvon Lambertin gallerioissa New Yorkissa ja Pariisissa sekä Pariisin Orsayn taidemuseossa. Rooman uusi nykytaiteen museo kutsui hänet tekemään teoksen Forum Romanumille 2007. Ulkotiloissa olevien valoteosten rakentaminen vaatii usein suuria lavoja ja erikoisjärjestelyjä, joten käytännössä työ on alkanut muistuttaa suuren rock-konsertin roudaamista.
Yksityiselämä

Sandison muutti Suomeen 1995, Sandisonin puoliso on taiteilija Teija-Tuulia Ahola. Heillä on kaksi lasta.
Palkinnot

Charles Sandisonille on myönnetty Ars Fennica -palkinto (2010) ja VII ARCOmadrid/BEEP de arte electrónico - nature morte (2013).
Aiheesta muualla

Charles Sandisonin kotisivut
Kuvia teoksista Baronian Francey -gallerian sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Céline et Julie vont en bateau

| Céline et Julie vont en bateau |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jacques Rivette
Käsikirjoittaja:   Jacques Rivette  Juliet Berto  Eduardo de Gregorio  Dominique Labourier  Bulle Ogier  Marie-France Pisier 
Tuottaja:  Barbet Schroeder
Säveltäjä:  Jean-Marie Senia
Kuvaaja:   Michel Cenet  Jacques Renard 
Leikkaaja:  Nicole Lubtchansky
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Ensi-ilta:  1974
Kesto:  192 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Céline et Julie vont en bateau  on ranskalainen elokuva vuodelta 1974. Se kertoo kahdesta naisesta, jotka kertovat toisilleen kauhutarinoita.
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Charles Ahnger

Charles Emile Ahnger (['aŋŋer']; 13. huhtikuuta 1844 Iisalmi – 30. lokakuuta 1910 Haapajärvi) oli suomalainen kruununvouti ja kirjailija.
Ahngerin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Erik Adolf Ahnger ja Ulrika Margareta von Fieandt. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1865 ja hän suoritti kameraalitutkinnon sekä tuomarintutkinnon 1871. Ahnger oli hovioikeuden auskultanttina 1872 ja hän toimi nimismiehenä Muhoksella vuodesta 1872 sekä kruununvoutina Lappmarkissa vuodesta 1876 ja Haapajärvellä vuodesta 1892.
Teoksia

Om gränsespärrningen mot Norge 1-2. Helsingfors 1886
Erämaassa : kertomuksia Suomen Lapista. Oulu 1888
Circle (täsmennyssivu)

Circle tai The Circle voi tarkoittaa seuraavia:
Circle, Jussi Lehtisalon johtama suomalainen rockyhtye
Circle, Amorphiksen albumi vuodelta 2013
Circle, Pharaoh Overlordin albumi vuodelta 2015
Circle, yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva vuodelta 2016
The Circle, Frank Borzagen ohjaama elokuva vuodelta 1925
The Circle, yhdysvaltalainen science fiction -jännityselokuva vuodelta 2017
The Circle, Bon Jovin albumi vuodelta 2017
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Circle”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Cygnaeus-lukio

Cygnaeus-lukio syyskuussa 2011.
Cygnaeus-lukio oli vuonna 1995 perustettu yksi Jyväskylän suurimmista lukioista. Koulussa työskenteli yli 500 opiskelijaa ja 45 opettajaa. Koulun rehtorina toimi Ari Pokka. Vuoden 2015 alussa Cygnaeus-lukio ja Voionmaan lukio yhdistyivät hallinnollisesti Schildtin lukioksi ja koulutiloissa toimii vastedes Schildtin lukion Viitaniemen toimipiste.
Cygnaeus-lukio oli yleislukio, jonka painopistealueina olivat musiikin sekä matemaattis-luonnontieteellisten aineiden opiskelu. Musiikkia opetettiin erillisellä musiikkilinjalla. Koulu sijaitsi Jyväskylän keskustan lähellä Nisulassa.
Cygnaeus-lukio nähtiin Nelosen Stage-ohjelmassa, jossa etsitään Suomen parasta koulumusikaalia. Oppilaitos sijoittui kisassa kolmanneksi.
Aiheesta muualla

Cygnaeus-lukion kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Cipriano de Rore

Cipriano de Rore, Heinrich Eduard Winterin kaiverrus
Cipriano de Rore (1516 – ennen vuotta 1565) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä. Hänen varhaisesta elämästään tai saapumisestaan Venetsiaan ei ole säilynyt varmoja tietoja. Hänen kuitenkin tiedetään laulaneen Basilica di San Marcon kuorossa vuosina 1542–1546. Hän opiskeli Adrian Willaertin johdolla.
Vuodesta 1547 de Rore toimi musiikillisena johtajana Ferraran herttua Ercole II:n palveluksessa. Herttua kuoli vuonna 1559 de Roren ollessa vierailulla Antwerpenissä. Vuonna 1560 de Rore sai vastaavan viran parmalaisessa hovissa. Vuonna 1563 hän seurasi Willaertiä maestro di cappellana Basilica di San Marcossa. Hän kuitenkin palasi seuraavana vuonna aiempaan virkaansa Parmaan.
De Rorelta on säilynyt kolme messua, 65 motettia, passio, kahdeksan psalmia, Magnificateja, 125 madrigaalia ja eräitä chansoneita. Hänen hengellinen musiikkinsa on kokonaisuudessaan konservatiivista; hänen madrigaalinsa ovat historiallisesti tärkeämpiä. Hän suosi vakavaa ja korkealentoista runoutta. Hän pyrki aina vangitsemaan tekstien tunnelman musiikillisin keinoin. Eräiden erityisen voimakkaiden tekstien yhteydessä hän käytti rohkeaa kromatiikkaa ja modulaatioita.
Charlie Patton

| Charlie Patton |
| --- | --- |
 Kuva noin vuodelta 1929.
Henkilötiedot
Syntynyt: huhtikuu 1891
Kuollut: 28. huhtikuuta 1934 (42 vuotta)
Muusikko
Taiteilijanimi:  The Masked Marvel ja Elder J.J. Hadley 
Tyylilajit:  Delta blues, blues ja country blues 
Soittimet:  kitara ja slide-kitara 
Levy-yhtiöt:  Gennett (käännä suomeksi), Paramount (käännä suomeksi) ja Vocalion 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Charlie Patton (huhtikuu 1891 Mississippi – 28. huhtikuuta 1934 Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -laulaja ja -kitaristi (etunimen kirjoitusasu vaihtelee, se on joko Charlie tai Charley). Hän on toista maailmansotaa edeltäneen bluesmusiikin keskeisiä hahmoja.
Elämä ja ura

Patton syntyi Hinds Countyssä, Mississippin osavaltiossa. Pattonin ollessa nelivuotias perhe muutti Edwards Depotiin ja yhdeksän vanhana oli edessä siirtyminen Sunflower Countyyn, eräälle plantaasille. Poika sai ensimmäiset kitaratuntinsa joskus 14 tai 16 vuoden ikäisenä Earl Harris -nimiseltä mieheltä. Sunflower Countyssa Patton myös kuuli varhaisen bluesmiehen, Hendry Sloanin, soittoa. Pattonista tuli Sloanin uskollinen oppilas. 17-vuotiaana Patton muutti asumaan Millie Barnes -nimisen naisen kanssa. He saivat tyttövauvan, jonka nimeksi tuli Willie Mae. Pattonin tunnetuimpia kappaleita on "Pony Blues", jonka hän sävelsi 19 vuoden iässä. Vuonna 2006 sen ensilevytys vuodelta 1929 valittiin Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä äänitteitä.
Sunflower Countyssa Pattonin musiikista vaikuttuivat myös bluesin myöhemmät suurmiehet, Howlin' Wolf ja John Lee Hooker. Pattonin viskin ja sikareiden rikkoma ääni oli keskeinen vaikutin niin ikään karheasta laulutyylistä tunnetulle Howlin' Wolfille. Pattonin geneettisestä alkuperästä on ollut jonkin verran erimielisyyttä. Suhteellisen vaalean ihonvärin takia jotkut ovat väittäneet, että hän olisi ollut meksikolainen. Howlin' Wolf sanoi Pattonin peräti olleen täysverinen cherokee-intiaani.  Yleisesti pidetään kuitenkin todennäköisimpänä, että Patton oli tavallinen afroamerikkalainen mies kuten muutkin tuon ajan blues-muusikot.
Kolmannella vuosikymmenellään Patton oli jo erittäin suosittu laulaja eteläisen Yhdysvaltain alueella, ja hänet kutsuttiin laulamaan plantaaseille ja kapakoihin, siinä missä monet muut delta blues -muusikot joutuivat vaeltelemaan ja etsimään yleisönsä itse. Vuonna 1916 Patton pääsi soittamaan myös W.C. Handyn yhtyeeseen. 31-vuotiaana Patton avioitui Mandy France -nimisen naisen kanssa ja työskenteli Oss Pepper -nimisellä plantaasilla. Vuonna 1926 hän sai Willie Brownin soittokumppanikseen. He esiintyivät kitara- ja lauluduona. Vuonna 1929 Patton levytti 14 kappaletta Paramount Recordsille Indianan Richmondissa sijaitsevassa studiossa. Viimeiset levytykset Paramountille tehtiin vuonna 1932. Patton teki edelleen myös ruumiillista työtä ja meni uudestaan naimisiin vuonna 1932 Morgan Cityssä esimiehensä tyttären kanssa. Vuoden 1934 tammi- ja helmikuussa Patton palasi vielä studioon levyttämään 26 kappaletta ARC yhtiölle New Yorkissa sijaitsevassa studiossa. Vielä samana vuonna hän kuitenkin kuoli sydämen pettäessä Heathman-Dedham-nimisellä plantaasilla.
Charley Pattonista on olemassa vain yksi valokuva. Valokuvan ja tekijänoikeudet omistaa John Tefteller, joka on maksanut niistä 50 000 dollaria.
Patton muusikkona

Charlie Pattonin kappaleita
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Vaikka Patton oli kooltaan pieni mies (noin 165 senttinen), hänen äänensä sanottiin kantaneen satoja jaardeja ilman vahvistinta. Patton oli myös taitava viihdyttämään yleisöään ja teki erilaisia temppuja kitaran kanssa soittaen sitä usein polviensa päällä tai selkänsä takana. Charley Pattonia on Son Housen tavoin nimitetty delta bluesin isäksi. Pattonin tunnetuimpia kappaleita "Pony Bluesin" lisäksi ovat esimerkiksi kokaiininhimosta kertova "Spoonful Blues" ja Yhdysvaltojen eteläosien tulvia kuvaava "High Water Everywhere". Patton levytti sekä gospel-materiaalia, kuten "Prayer of Death", sekä toisaalta seksiä käsitteleviä kappaleita kuten "Shake It and Break It". Omien kappaleidensa lisäksi hän teki levytyksiä toisten muusikoiden taustakitaristina. Pattonin kootut levytykset mahtuvat kolmelle CD:lle. Alkuperäiset metalliset masterkappaleet Pattonin levytyksistä myytiin aikanaan pois romuna (kerrotaan että ihmiset käyttivät niitä esimerkiksi kana-aitausten tekemiseen) ja nykyään myynnissä olevat nauhoitteet on taltioitu löydetyiltä savikiekoilta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
"Moon Going Down".
"Rattlesnake Blues".
"A Spoonful Blues".
"Going To Move To Alabama".
"Shake It And Break It".
Charlie Patton  AllMusicissa (englanniksi)
Robert Crumbin piirtämä sarjakuva Charlie Pattonin elämästä
Céline Laporte

| Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Seychellit.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Seychellit.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Seychellit.Kansainyhteisön kisat  | Naisten yleisurheilu> Maa:   Seychellit. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 2006 | Pituushyppy |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bambous 2006 | Seitsenottelu |  |
|  Pronssia | Brazzaville 2004 | Seitsenottelu |  |
Céline Roseline Laporte (s. 7. joulukuuta 1984 Cannes, Ranska) on seychelliläinen yleisurheilija, joka kilpailee pika-aitajuoksussa, moniotteluissa ja pituushypyssä. Hän edusti Ranskaa heinäkuuhun 2003 saakka.
Laporte osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Pariisissa 2003, jolloin hän oli 100 metrin aidoissa alkueränsä kahdeksas eikä päässyt jatkoon. Hän kilpaili samassa lajissa myös Ateenan olympialaisissa 2004, mutta putosi jälleen jo alkuerissä. Laporte voitti vuonna 2004 pronssia seitsenottelussa Brazzavillessa pidetyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Hän kilpaili 100 metrin aitajuoksussa vuoden 2005 MM-kisoissa, mutta karsiutui ajallaan 14,00. Laporte voitti Kansainyhteisön kisoissa 2006 pronssia pituushypystä ennätystuloksellaan 657 senttimetriä ja oli samassa lajissa kuudes saman vuoden syksynä pidetyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Hän sai kisoista hopeaa seitsenottelusta tuloksellaan 4972.
Ennätykset

Lähde: IAAF
100 m aidat: 13,70 s (2004)
Pituushyppy: 657 cm (2006)
Seitsenottelu: 5684 (2005)
Viisiottelu (sisäradat): 4014 (2006)
Cambi (1718)

| Cambi |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Catalunan telakka, San Feliú de Guixols
Kölinlasku:  21. lokakuuta 1717
Laskettu vesille:  24. elokuuta 1718
Palveluskäyttöön:  syyskuu 1718
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut tulipalossa 26. syyskuuta 1726
Tekniset tiedot
Uppouma:  990,75 t (arqueo)
Pituus:  38,61 m
Leveys:  12,88 m
Syväys:  6,45 m
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 24 × 18 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 26 × 12 naulan tykkiä puoli- ja etukansi: 14 × 6 naulan tykkiä
Cambi oli Espanjan laivaston vuonna 1718 vesillelaskettu kaksikantinen 64-tykkinen Cambi-luokan linjalaiva.
Hankinta

Alus valmistettiin San Feliú de Guixolsissa, missä töistä vastasivat Bernardo Cambi. Köli laskettiin 21. lokakuuta 1717. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta 1718. Syyskuussa 1718 Espanja osti aluksen, joka liitettiin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään Francisco Javier Cornejo y Vallejo.
Palvelus

Britannian kuninkaallisen laivaston alukset ajoivat 13. joulukuuta 1718 Combia takaa matkalla San Feliú de Guixolsista Cádiziin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus siirrettiin 23. helmikuuta 1720 Havannaan, mistä se palasi 17. joulukuuta 1720 Baltasar de Guevaran laivueen mukana Cádiziin. Laivue kuljetti Veracruzista 3,6 miljoonaa pesoa Espanjaan.
Vuonna 1722 alus kohtasi algerialaisia merirosvoja. Se lähti 9. heinäkuuta 1723 Cádizista Nuestra Señora del Pilarin ja fregatti San Josén kanssa Veracruziin Nueva Españan laivastoon laivueen lippulaivana päällikkönään Antonio Serrano. Laivueen tehtävänä oli saattaa 15 kauppalaivaa Veracruzista Cádiziin, jonne ne saapuivat 23. elokuuta 1724 mukanaan 12 miljoonan peson arvosta aarteita ja kauppatavaraa.
Alus lähti 15. heinäkuuta 1725 Cádizista Veracruziin, jonne se saapui 21. syyskuuta. Alus lähti 9. kesäkuuta 1726 Veracruzista liittyäkseen Antonio Gaztañetan laivastoon Havannassa, mutta se paloi 26. syyskuuta onnettomuudessa Campechen edustalla, jolloin 400 miestä menetti henkensä.
Cydonie Mothersill

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cydonie Mothersill Osakan MM-kilpailuissa 2007. |  Cydonie Mothersill Osakan MM-kilpailuissa 2007. |  Cydonie Mothersill Osakan MM-kilpailuissa 2007. |  |
Maa:   Caymansaaret
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Edmonton 2001 | 200 m |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | New Delhi 2010 | 200 m |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Santo Domingo 2003 | 200 m |  |
Cydonie Mothersill (s. 19. maaliskuuta 1978 Kingston, Jamaika) on caymansaarelainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Mothersill voitti pronssia 200 metrillä Edmontonin MM-kisoissa 2001 sekä samalta matkalta kultaa Kansainyhteisön kisoissa 2010 ja Pan-Amerikan kisoissa 2003. Hän on osallistunut olympialaisiin neljästi, vuosina 1996–2008. Mothersillin paras olympiasijoitus on kahdeksas tila 200 metriltä Pekingin kisoista 2008. Se on myös Caymansaarten historian paras sijoitus olympiakisoissa.
Mothersill pitää hallussaan Caymansaarten ennätystä 60, 100 ja 200 metrin matkoilla. Hän toimi maansa lipunkantajana Ateenan olympialaisissa 2004. Mothersill on naimisissa pikajuoksija Ato Modibon kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 m: 22,39 s (2005)
100 m: 11,08 (2006)
400 m: 52,18 (2009)
60 m (sisäradat): 7,36 (2003)
Claudia Rankine

| Claudia Rankine |
| --- | --- |
 Rankine vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 1963 (ikä 60–61) Kingston, Jamaika
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  professori
Kirjailija
Palkinnot
 MacArthur Fellow 
Aiheesta muualla
claudiarankine.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Claudia Rankine (s. 1963 Kingston, Jamaika) on runoilija. Hän on valmistunut Williams Collegesta (B.A. englannissa) ja Columbian yliopistosta (M.F.A. runoudessa).
Rankine on julkaissut neljä runokokoelmaa. Niistä ensimmäinen, Nothing in Nature Is Private (1995), sai Cleveland State Poetry Prizen. Hänen runojaan on myös julkaistu eri antologioissa ja lehdissä. Hän oli lisäksi toimittamassa Juliana Spahrin kanssa teosta American Women Poets in the 21st Century: Where Lyric Meets Language. Kokeellisessa Don’t Let Me Be Lonely -teoksessaan (2004) Rankine yhdistelee runoutta, esseitä ja kuvia. Vuonna 2016 Rankinelle myönnettiin MacArthur Fellowship -apuraha, jonka arvo on 625 000 dollaria viiden vuoden aikana.
Rankine asuu ja opettaa Yhdysvalloissa.
Runoteokset

Nothing in Nature Is Private (1995)
The End of the Alphabet (1998)
PLOT (2001)
Don’t Let Me Be Lonely (2004)
Citizen: An American Lyric (2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claudia Rankine Wikimedia Commonsissa
Neulamäen koulu

| Neulamäen koulu |
| --- | --- |
 Neulamäen koulu Pinokujan puolelta. Sisäänkäynnin vieressä on esillä kuvanveistäjä Paavo Halosen  pronssiteos Nimetön (1986).
Sijainti:  Pinokuja 6, 70150 Kuopio
Koordinaatit:  62.8829°N, 27.6101°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Martti Kettunen, Iida Nuutinen (apulaisrehtori)
Luokat:  1–9
Oppilaita:  n. 390 (2023–2024)
Verkkosivut
Neulamäen koulu on Kuopion Neulamäen kaupunginosassa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Lukuvuonna 2023–2024 koulussa oli noin 390 oppilasta.
Koulun Pinokujan puoleisen sisäänkäynnin vieressä on julkisesti esillä kuvanveistäjä Paavo Halosen pronssiteos Nimetön (1986).
César-François Cassini de Thury

César-François Cassini de Thury
César-François Cassini de Thury (1714–1784) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hän oli Jacques Cassinin poika. Hänestä tuli isänsä jälkeen Pariisin observatorion johtaja. Hän aloitti laajan Ranskan topografikartan valmistamisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta César-François Cassini de Thury Wikimedia Commonsissa
Ohje

| --- | --- |
:  Määritelmä: kuvaus tai neuvo, kuinka toimia tavoitteen saavuttamiseksi 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Ohje. Katso ohje Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Charles Albright

Charles Albright (s. 10. elokuuta 1933) on epäilty sarjamurhaaja, joka vaikutti Dallasissa, Teksasissa 1990-luvun alussa.
Delle ja Fred Albright adoptoivat Charlesin orpokodista tämän ollessa lapsi. Adoptioäiti, opettaja, oli ankara ja ylisuojeleva, mutta antoi tälle huomattavaa tukea opinnoissa. Jo 13-vuotiaana Albright kuitenkin teki lieviä omaisuusrikoksia. Hän joutui lopulta pidätetyksi törkeästä pahoinpitelystä.
Nuorisorikollisuudestaan huolimatta Albright valmistui high schoolista 15-vuotiaana ja pääsi Pohjois-Teksasin yliopistoon. 16-vuotiaana hänen hallustaan löydettiin kassakoneesta varastettua käteistä sekä aseita, ja hän joutui vuodeksi vankeuteen. Vapauduttuaan hän aloitti opinnot Arkansas State Teacher's Collegessa ja jatkoi niitä, kunnes joutui erotetuksi.
Vaikka Albright ei valmistunut opettajaksi, hän alkoi toimia virassa asiakirjaväärennösten avulla. Hänellä oli myös tytär vaimonsa kanssa, joka kuitenkin muutti hänestä erilleen 1965 ja otti virallisen avioeron vuonna 1974. Albright jatkoi omaisuusrikoksia ja sai lisäksi syytteen 9-vuotiaan tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
Vuonna 1985 Albright tapasi Arkansas'ssa Dixie-nimisen naisen, jonka tämä kutsui luokseen asumaan. Albright otti joka aamu papereita mukaansa ollakseen herättämättä vaimonsa epäilyjä. Albrightin uskotaan tapailleen prostituoituja jo tällöin.
Sarjamurha

13. joulukuuta 1990: Prostituoitu Mary Lou Prott (35) löydettiin kuolleena Dallasin Oak Cliffissä. Uhrilla oli löytöhetkellä yllään pelkkä T-paita, ja kuoleman oli aiheuttanut ampuminen niskaan. Prottin molemmat silmät oli poistettu, ja tappajan oletettiin vieneen ne mukanaan.
10. helmikuuta 1991: Prostituoidun Susan Petersonin lähes alaston ruumis löydettiin kolmesti ammuttuna. Myös häneltä oli poistettu silmät.
18. maaliskuuta 1991: Osa-aikaisen prostituoitu Shirley Williamsin alaston ruumis löydettiin läheltä koulua, ja hänetkin havaittiin silmättömäksi. Häntä oli pahoinpidelty, ja hänet oli surmattu ampumalla.
Myöhemmät vaiheet

Poliisi pidätti Albrightin tämän kotoa 22. maaliskuuta 1991. Oikeudenkäynti alkoi 13. joulukuuta. Tekninen todistusaineisto oli varsin vähäinen, eikä syyllisyyttä muihin kuin Shirley Williamsin murhaan kyetty vahvistamaan. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen.