stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katajiston kartano
Historia

Katajiston tilan omistajat tunnetaan vuodesta 1539 alkaen. Kartano on ollut muun muassa Sallmén- ja Klingstedt-sukujen hallussa. Kartanon omisti 1800-luvun alussa everstiluutnantti J. H. af Enehjelm. Hänen poikansa, Anders Otto af Enehjelm oli yksi Hämeenlinnan lukuseuran perustajista. Kartanon viimeinen tilalla asuva omistaja oli eversti Fredrik Jonas Klingstedt, joka kuoli kartanossa 76-vuotiaana syksyllä 1883. Klingstedtin lesken Natalian (o.s. Toropoff) kuoltua kesällä 1884, myi perikunta kaksi vuotta myöhemmin kartanon Hugo Standertskjöldille 80 000 markan hintaan. Standertskjöld yhdisti Katajiston viereiseen Karlbergin kartanoon, kutsuen kokonaisuutta nimellä Aulanko. Standertskjöld käynnisti alueella suurisuuntaiset rakennus- ja maanmuokkaustyöt ja rakensi alueelle mahtailevia kivilinnoja. Töiden yhteydessä sattui tilalla vuonna 1896 räjähdysonnettomuus, kun 2 kiloa kivien halkaisuun käytettyä dynamiittia räjähti, ja tuhosi sepän pajan.
Standertskjöldin aikana kartano autioitui ja päärakennus lähes tuhoutui tulipalossa vuonna 1950.
Kirjallisuutta

Jutikkala, Eino & Nikander, Gabriel (toim.): Suomen kartanot ja suurtilat III.  Helsinki:  Kivi, 1945.
Aiheesta muualla

Katajiston kartano Katajiston kartano. Arkistoitu 22.4.2006. Viitattu 6.11.2009.
Katajiston kartano Muuka. com – Kuvia Suomesta. Muuka.com. Arkistoitu 24.12.2008. Viitattu 6.11.2009.
Katajiston kartano Häme-Wiki. Häme-Wiki. Arkistoitu 10.10.2011. Viitattu 6.11.2009.
Maanmittaushallituksen historiallinen kartta-arkisto, Senaatinkartasto 1:42 000. XV-XVI.26-27.   Kansallisarkisto, 1899.  Kartta Kansallisarkiston digitaaliarkistossa (jpg) (viitattu 23.11.2009)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Katajiston kartano (Q11870317)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kartanon päärakennus
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Hämeenlinna
koordinaatit: 61°02′N 24°26′E﻿ / ﻿61.03°N 24.44°E﻿ / 61.03; 24.44
Suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi

| Suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi |
| --- | --- |
 munuaiskeränen
Ala:  Nefrologia
Syyt:  Mutaatio nefriiniproteiinia koodaavassa geenissä
Oireet:  Raskauden aikana: valkuaisaineen menettäminen, turvotus Syntymän jälkeen: suurentunut istukka, ennenaikainen syntyminen, runsas lapsiveden määrä, vihreä lapsivesi, nefroottinen oireyhtymä
Esiintyvyys:  1:8000
Diagnosointi:  Histologinen tutkimus, geenitutkimus
OMIM:  256300
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi, toiselta nimeltään nefroottinen oireyhtymä tyyppi 1 on suomalaiseen tautiperintöön kuuluva harvinainen vaikea munuaissairaus, jota esiintyy pienillä lapsilla lähes heti syntymästä alkaen. Lyhenteenä käytetään termiä CNF (englanninkielisestä nimestä Congenital nephrotic syndrome of the Finnish type). Nefroosilla eli nefroottisella oireyhtymällä tarkoitetaan tilaa, jossa proteiinia erittyy virtsaan yli 3 grammaa vuorokaudessa (munuaisten vajaatoiminta), veren albumiinin pitoisuus on pieni (alle 25 g/l) ja potilaalla on turvotusta.
Kyseessä on autosomissa peittyvästi periytyvä sairaus, jonka aiheuttaa geenivirhe eli mutaatio nefriini-proteiinia koodaavassa geenissä. Nefriini on tärkeä munuaiskeräsen suodatinjärjestelmän proteiini ja sen puuttuminen johtaa veriplasman proteiinivuotoon virtsaan.
Ilmaantuvuus on Suomessa on 1/8 000 ja  muualla maailmassa 1-3/100 000 syntynyttä lasta kohden.  Tauti ilmenee vastasyntyneen runsaana valkuaisainevirtsaisuutena, turvotuksina ja veren proteiinihukkana. Sairas lapsi tarvitsee selvitäkseen munuaisten poiston ja munuaissiirron. Suomessa lasten munuaissiirron yleisin syy onkin suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi.  Elinsiirtoa varten lapsen täytyy painaa vähintään 10 kg ja ennen tätä munuaisten toiminta korvataan dialyysihoidolla. Munuaisten siirron jälkeen tarvitaan elinikäinen hyljinnänestolääkitys.
Periytyminen

Suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi on autosomaalisesti resessiivisesti periytyvä sairaus, jonka periytymiseen vaaditaan virheellinen geeni molemmilta vanhemmilta.  Se aiheutuu mutaatioista geenissä NPHS1 (nephrotic syndrome gene 1), joka sijaitsee kromosomissa 19. Tämä geeni koodaa nefriini-proteiinia, jolla on tärkeä tehtävä munuaiskerästen suodatusrakenteissa.
NPHS1-geenissä olevia mutaatioita on löydetty tähän mennessä noin 170. Sairastuneilla on yleensä erilaisia yksittäisiä mutaatioita, mutta etenkin Suomessa kaksi tiettyä mutaatiota on löydettävissä lähes kaikista tapauksista. Nämä mutaatiot ovat nimetty Fin-major ja Fin-minor mutaatioiksi.
Sairauden ilmaantuvuus Suomessa on 1/8000 syntynyttä lasta, mutta sen esiintyvyys on huomattavasti matalampi muualla maailmassa.
Periytyminen > Nefriini

Nefriini on munuaiskeräsen epiteelisolun eli podosyytin syntetisoima proteiini, joka sijaitsee epiteelisolun jalkalisäkkeitä yhdistävässä välihilassa. Se on munuaiskerästen suodattimen pääkomponentti, jolla on rakenteellisia ja signalointitehtäviä. Nefriinin puute aiheuttaa välihilan vaikean vaurion ja tämän seurauksena runsaan proteiinivuodon.
Normaalisti vain pienet molekyylit, kuten vesi ja plasmaan liuenneet pienet proteiinit, pääsevät munuaisen seinämän suodatusrakenteen läpi. Nefriinin puuttuessa munaisen seinämän suodatus rakenteessa tapahtuu muutoksia, jotka johtavat myös isompien molekyylien läpipääsemiseen.
Diagnoosi

Suomalaistyyppistä synnynnäistä nefroosia sairastavien lasten sairauden merkit alkavat usein ilmetä jo raskauden aikana. Lapset menettävät virtsaan jo sikiöaikana runsaasti veren valkuaisaineita, kuten albumiinia. Tämän vuoksi veren valkuaisaineiden määrä laskee ja sen seurauksena muodostuu voimakkaita turvotuksia, jotka havaitaan usein jo ensimmäisinä elinpäivinä, kuitenkin viimeistään parin viikon ikäisenä.
Taudin tyypillisiä piirteitä ovat suurikokoinen istukka (paino yli 25% lapsen syntymäpainosta), syntyminen ennenaikaisena (3-5 viikkoa), runsas lapsiveden määrä ja nefroottinen oireyhtymä. Lisäksi lapsivesi on usein vihreää eli lapsenpihkan värjäämää.
Suomessa heti syntymän jälkeen alkavan nefroosin syynä on lähes poikkeuksetta suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi. Diagnoosi voidaan usein tehdä oireiden perusteella noin kuukauden iässä, eikä munuaiskoepalaa tarvita. Diagnoosi voidaan kuitenkin varmistaa geenitutkimuksen avulla.
Geenitutkimusta voidaan käyttää myös sikiödiagnostiikassa istukka- tai lapsivesinäytteen tutkimiseen ja NPHS1 geenivirheen todentamiseen. Sikiödiagnostiikan avulla sairaus voidaan myös havaita seuraamalla lapsiveden alfafetoproteiinin määrän suurenemista.
Hoito

Sairauden ainoa parantava hoito on munuaisensiirto, jota ennen on tehtävä munaisenpoisto ja dialyysihoito. Aluksi, ennen kuin munuaissiirto on mahdollista, hoito on keskittynyt korvaamaan lapsen valkuaishukkaa säännöllisellä suonensisäisellä nesteytyksellä ja proteiininannolla. Valkuaisvuotoon ei voida yleensä vaikuttaa lääkityksellä, mutta Suomessa on esiintynyt muutamia lapsia, joilla on ollut lievempi muoto taudista ja heitä on voitu tästä  syystä hoitaa lääkityksellä. Usean eri vaiheen ja hoitomuodon takia hoito voi olla potilaille ja heidän perheilleen raskasta, mutta se on myös menestyksekästä.
Hoito > Hoidon kolme vaihetta

Ensimmäisessä vaiheessa potilaan kuntoa ja parantumista koitetaan parantaa aloittamalla päivittäinen suonensisäinen albumiinikorvaushoito, runsaasti energiaa ja proteiinia sisältävä ravitsemus, sekä tyroksiinikorvaushoito ja varfariinilääkitys verisuonitukosten estämiseksi. Munuaiset erittävät virtsaan myös esimerkiksi kivennäis- ja hivenaineita, vasta-aineita ja hyytymistekijöitä, jotka pyritään korvaamaan. Ravitsemuksen suunnittelu on avainasemassa  ja säännölliset käynnit ravitsemussuunnittelijalla ovat tärkeitä. Jos potilaalla on epäilystä septisestä infektioista, voidaan hänelle aloittaa tapauskohtaisesti myös infektioita ehkäisevä antibioottilääkitys.
Toisessa vaiheessa, kun potilas on kasvanut n. 7 kg:n painoisiksi, tehdään munuaisten poisto, jotta valkuaismenetys saadaan estettyä. Tasapainottaakseen potilaan aineenvaihduntaa, aloitetaan myös kotona öisin toteutettava peritoneaalidialyyshoito automatisoidun laitteiston avulla.
Viimeiseksi, potilaalle pyritään tekemään munuaissiirto, kun lapsi saavuttaa 9-10 kg:n painon. Munuaissiirron jälkeen lapsien kasvu ja kehitys on ollut normaalia, ja vain niille joille on muodostunut varhaisessa iässä komplikaatiota, on kehittynyt neurologisia oireita. Munuaissiirron jälkeen tarvitaan elinikäinen hyljinnänestolääkitys.
Ennuste

Nefroosin jälkiseurauksien vuoksi tautia sairastavilla imeväisillä on merkittävä sairastuvuus- ja kuolleisuusriski mikäli lapsia ei hoideta. Lapsien on saatava suonensisäisesti albumiinia ja diureetteja turvotuksen hallitsemiseksi. Lisäksi synnynnäisestä nefroosista kärsivillä lapsilla on verenmyrkytyksen ja veritulppatukoksen riski johtuen siitä, että vasta-aineina toimivia proteiineja ja hyytymistekijöitä häviää virtsaan. Pitkäaikaista ennustetta parantaa merkittävästi intensiivinen lääketieteellinen tuki kunnes lapsi saavuttaa 6-9 kuukauden iän. Tällöin voidaan tehdä molemminpuolinen munuaisten poisto ja aloittaa vatsakalvo- eli peritoneaalidialyysi, jota jatketaan kunnes lapsi saavuttaa sopivan painon munuaisten siirtoa varten. Joillekin vauvoille voidaan joutua tekemään munuaisleikkaus aikaisemmin mikäli heillä on hengenvaarallisia infektioita, vakavia verisuonitukoksia tai mikäli he eivät pärjää näitä komplikaatioita ehkäisevästä hoidosta huolimatta.
Lapsilla, joita on varhaislapsuudessa hoidettu lääketieteellisesti, pitkäaikainen hermoston kehitys ja munuaissiirrännäisten ennuste ovat melko hyviä. Osalla lapsista voi esiintyä toistuvaa proteiinin erittymistä virtsaan vuoden sisällä munuaisensiirron jälkeen, joka voi johtaa munuaissiirteen menetykseen.
Tämä munuaissiirron jälkeinen valkuaisainevirtsaisuus näyttää liittyvän siihen kuinka vakava nefriinimutaatio on ollut alunperin sekä siihen, onko lapsi immunologisesti kohdannut nefriinproteiinia ennen munuaisensiirtoa. Elimistön puolustussolujen kohdatessa elimistön omia proteiineja, ne tunnistavat proteiinit omiksi eivätkä aloita immuunireaktiota. Synnynnäisen nefriinin puuttuessa (joillekin CNF-mutaatioille tyypillistä) saattaa muodostua antinefriini vasta-aineita. Tällöin puolustussolut eivät ole kohdanneet nefriiniproteiinia aikaisemmin ja nyt sen kohdatessaan tunnistavat sen elimistölle vieraaksi ja alkavat tuottaa vasta-aineita puolustautuakseen vieraalta uhalta ja näin alkavat tuhota siirrettyn munuaisen rakenteita. Joitakin lapsia, joilla munuaissiirrosta huolimatta toistuvasti pääsee valkuaisaineita virtsaan, on onnistuttu hoitamaan plasmafereesillä tai syklofosfamidi-lääkityksellä.
Muut kuin suomalainen tyyppi

Muissa synnynnäisen nefroottisen oireyhtymän alatyypeissä esiintyy mutaatioita podosiini-proteiinia koodaavassa geenissä NPHS2. Myös muissa geeneissä kuten WT1, LAMB2, PLCE1 esiintyvät mutaatiot voivat selittää synnynnäisen nefroottisen oireyhtymän muodostumista, mutta ne ovat harvinaisempia.
Muut kuin suomalainen tyyppi > Ei-geneettiset syyt

Geneettisten mutaatioiden lisäksi myös muut tekijät voivat olla nefroottisen oireyhtymän puhkeamisen takana. Munaiskerätulehdus on tavallisin lapsilla nefroottisen oireyhtymän aiheuttaja. Etenkin kehitysmaissa erilaiset raskauden ja synnytyksen aikana äidistä lapseen tarttuvat infektiot voivat olla syynä. Tälläisiä synnytyksen yhteydessä välittyviä infektioita voivat olla esimerkiksi kuppa, toksoplasmoosi, vihurirokko, hepatiitti B, HIV ja sytomegalovirus.
On huomattu myös joitain yhteyksiä nefroottisen oireyhtymän ja äidin SLE-autoimmuunisairauden välillä. Myös raskauden aikana tapahtuva altistuminen Membranous glomerulonephritis -munuaissairaudesta kärsivän äidin vasta-aineille voi saada aikaan nefronien toiminnan heikentymisen ja siten munuaisten pettämiseen aikuisikään mennessä.
Enfield (auto)

Alldays 7HP Swing-seat tonneau 1904
Enfield-autoja valmistettiin Englannissa vuosina 1906–1925. Enfield valmisti Birminghamissa aluksi pieniä nelisylinterisiä perheautoja, joiden hinta oli runsaat 420 puntaa . Vuonna 1908 yhtiön osti brittiläinen Alldays-autotehdas, joka käytti Enfield-nimeä lähinnä kalliissa automalleissa, joiden 4-sylinteriset moottorit saattoivat olla iskutilavuudeltaan jopa 6,1-litraisia. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Alldays- ja Enfield-merkit yhdistettiin Enfield-Alldays-automerkiksi.
Tehdas valmisti muutamia hyvin kalliita autoja, joista erikoisin lienee ollut 3-paikkainen Bullet, jossa oli 1,5-litrainen ilmajäähdytteinen 5-sylinterinen tähtimoottori . Sen ohella tehdas valmisti nopeaa automallia, jossa oli 20 hevosvoiman eli 14 kilowatin rivinelonen (virallisesti teho ilmoitettiin 10–20 hv, ensimmäinen luku on verohevosvoima, ja jälkimmäinen oikea teho).
Coco Lee

| Coco Lee> 李玟 |
| --- | --- |
 Coco Lee vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Li Wen
Syntynyt: 17. tammikuuta 1975 Hongkong
Kuollut: 5. heinäkuuta 2023 (48 vuotta)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  CoCo Lee
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  C-pop R&B hip-hop
Levy-yhtiöt:  Sony BMG
Aiheesta muualla
www.cocolee.net
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Coco Lee (kiin.: 李玟; pinyin: Lǐ Wén, 17. tammikuuta 1975 Hongkong – 5. heinäkuuta 2023) oli amerikankiinalainen poplaulaja. Hänen musiikkityylinsä on sekoitus Mando-poppia, balladeja, soul-, R&B- ja hip hop -musiikkia. Nykyään Los Angelesissa ja Hongkongissa asuva pop-diiva tuli kuuluisuuteen laulullaan ”A Love Before Time”, joka on elokuvan Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme tunnuskappale. Julkisuudessa häntä kutsuttiin, varsinkin uransa alkuaikoina, usein ”Aasian Mariah Careyksi”.
Lapsuus ja nuoruus

Coco Lee syntyi Hongkongissa ja vietti myös lapsuutensa siellä äitinsä, isäpuolensa ja kahden isosiskonsa kanssa. Hänen ollessaan kymmenvuotias perhe muutti San Franciscoon, jossa Coco kävi myöhemmin Raoul Wallenberg Alternative High Schoolin ja sen jälkeen opiskeli lääketiedettä Kalifornian yliopistossa Irvinessa. Äitinsä tavoin hän halusi tulla lääkäriksi. Uudessa kotimaassaan häntä oli alettua kutsua myös englanninkielisellä nimellä Ferren Lee-Kelly. Vuonna 1991 Coco edusti kouluaan San Franciscon Miss Teen Chinatown 1991 -missikisassa voittaen kilpailun. Seuraavana vuonna hän osallistui San Fransciscon Fisherman’s Wharfilla järjestettyyn karaokekilpailuun, jonka hän yllättäen voitti ja jonka seurauksena hänet alettiin noteerata lahjakkaana laulajana jo ystäväpiirin ulkopuolellakin.
Varsinaisen käänteen hänen elämänsä koki kuitenkin Hongkongissa, jonne hän matkusti koululomallaan vuonna 1993. Sen enempää suunnittelematta hän osallistui TVB-televisioyhtiön järjestämään New Talent -laulukilpailuun ja tuli yllättäen kilpailussa toiseksi 10 000 osallistujan joukosta. Hänen laulamansa kappale Whitney Houstonin Run to You oli kilpailun ainoa englanninkielinen laulu. Pian tuon kilpailun jälkeen taiwanilainen Fancy Pie-levy-yhtiö tarjosi hänelle levytyssopimuksen.
Ura viime vuosina

Coco Lee on yrittänyt lyödä itseään läpi Yhdysvaltojen markkinoilla, mutta varsinaista läpimurtoa ei vielä ole tullut. Vaikka kummatkin hänen englanninkieliset albuminsa ovat myyneet kohtalaisen hyvin, ei hänen levynsä ole jostain syystä päätyneet radioasemien levylautasille ja sieltä kuuntelijoiden korviin. Toisaalta hänen hittisinglensä, "Do You Want My Love", erityisesti sen Hex Hector Remix, pitää pintansa yökerhoissa ja useilla internet-radioasemilla. Hänen vuoden 2005 englanninkieliset singlensä ”No Doubt” ja ”So Good” jäivät nekin varsin huomiotta Yhdysvalloissa, kun taas Hongkongissa ja Taiwanilla ne saavuttivat valtavan suosion. Mielenkiintoista on, että Taiwanissa juuri nuo laulut eivät koskaan päätyneet uuden Exposed-albumin kansien sisälle niiden sanojen seksuaalisen kontekstin vuoksi.
Cocon tuoreimmat mandariininkieliset singlet "Hip-Hop Tonight", "The Ninth Night", "Love You At 85°C" ja "Dangerous Lover" vuodelta 2006 jatkavat kuitenkin perinteisempää Coco Lee –linjaa. Vuoden 2008 alussa Coco ja kiinalainen laulaja Sun Nan julkaisivat kansojen ystävyys- ja suvaitsevaisuusteemaisen musiikkivideon "Forever Friends”, joka osallistuu kilpailuun Pekingin olympiakilpailujen virallisesta tunnuskappaleesta. Tuottaja Kong Xiangdongin lisäksi kappaleen teossa ovat olleet mukana kaksinkertainen Oscar-palkittu säveltäjä Giorgio Moroder, joka sävelsi 1984 Los Angelesin olympialaisten teeman “Reach Out” ja vuonna 1988 Seoulin kisojen kappaleen “Hand in Hand”. Kappaleen sanat ovat Michael Kunzen käsialaa. Cocon uusi albumi ilmestyy vuoden 2009 alussa.
Yksityiselämä

Toistaiseksi Coco on halunnut keskittyä elämässään ennen kaikkea musiikin tekemiseen. Hän asuu yhdessä kanadalaisen miljonääri-liikemiehen Bruce Rockivitzin ja tämän kahden kouluikäisen tyttären kanssa Hongkongissa. Hääsuunnitelmia parilla on kuulemma ollut, mutta ei kiireitä niiden järjestämiseen. Cocon mukaan on tärkeää, että tällä hetkellä he kumpikin kunnioittavat toistensa elämää ja työtä ja antavat toisilleen tilaa luoda uraansa.
24. lokakuuta 2008 Coco järjesti Brucelle hulppeat kolme päivää kestäneet 50-vuotissyntymäpäiväjuhlat Grand Hyatt -hotellissa Hongkongissa. Juhlavieraiden joukossa oli paljon viihdemaailman kermaa, kuten poptähti Rihanna ja Lionel Richie ja niistä uutisoitiin jopa Wall Street Journal -lehden verkkosivuilla.
Cocon vankimmat kannattajat löytyvät luonnollisesti Aasiasta: Kiinasta, Taiwanista, Hongkongista, Singaporesta, Etelä-Koreasta, Japanista ja Thaimaasta. Innokkaimmat fanittajat kerääntyvät aina lentokentälle vastaanottamaan ja saattelemaan Cocoa. Fanclub-sivuillaan ja keskusteluissaan he kutsuvat Cocoa aina termillä "Lao Da", joka tarkoittaa mandariinikiinalla "porukan vanhinta" tai "jengin johtajaa". Coco itse rakastaa fanejaan yli kaiken ja harmittelee sitä, ettei voi matkustuskiireittensä vuoksi viettää enempää aikaa heidän kanssaan.
Studioalbumit > Fancy Pie Records

Love From Now On, kesäkuu 1994
Promise Me, joulukuu 1994
Brave Enough To Love, kesäkuu 1995
Woman In Love, syyskuu 1995
You are in my heart concert, 1995
Beloved Collection, 1996
Dance with the wind, 1997
Studioalbumit > Sony Music

CoCo 李玟, maaliskuu 1996
CoCo's Party, marraskuu 1996
Everytime I Think of You, kesäkuu 1997
CoCo (kantoninkielinen albumi), marraskuu 1997
DiDaDi (HMV Music Chart: #1), tammikuu 1998
Sunny Day, heinäkuu 1998
Today Until Forever, toukokuu 1999
Studioalbumit > 550 Music

Just No Other Way (HMV Music Chart: #1), marraskuu 1999:
Studioalbumit > Sony Music

The best of my love, tammikuu 2000
True Lover, You and Me, elokuu 2000
Promise, lokakuu 2001
D.IS.CoCo, kesäkuu 2002
Studioalbumit > Epic release

Exposed (HMV Music Chart: #1), maaliskuu 2005
Studioalbumit > Sony BMG

Just Want You (HMV Music Chart: #1), syyskuu 2006
1994-2008 Best collection, toukokuu 2008
Studioalbumit > Warner Music

East to west , 2009
Studioalbumit > Universal Music

Illuminate, 2013
Listahitit ja singlet

"Di Da Di"
"Take A Chance On Love"
"Do You Want My Love" Hot Dance Music/Club Play: #49
"Before I Fall In Love"
"Can't Get Over" feat. Kelly Price
"Wherever You Go"
"A Love Before Time"
"Reflection"
"No Doubt" feat. Blaaze
"Love At 85°C"
"All Around The World"
"So Good"
"Hip-Hop Tonight"
"Brave Enough To Love"
"Another Sad Love Song" (Dance Version)
"The Ninth Night"
"Dangerous Lover"
"A Love Before Time" (English and Mandarin for the soundtrack of Crouching Tiger, Hidden Dragon)
"I Have a Dream"
"Wo Ai Kan Dianying" (syyskuu 2008)
"BYOB"
"Si Hai"
"I just wanna marry U"
"18"
Elokuvat

Forever Young (2015)
Master of Everything (2004)
Mulan/Kiina-versio (1998) Coco puhuu päähenkilö Mulanin vuorosanat.
Aiheesta muualla

http://www.cocofans.com (Arkistoitu – Internet Archive) fanisivu (englanniksi)
kiinalainen fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.sonymusic.com.hk/coco/ (Arkistoitu – Internet Archive) Sony BMG Music (kiinaksi)
Coco San Francisco Chinatownin esittelyssä
Laaja Coco Lee -kuvagalleria (Satoja Pop-Diva Coco Leen kuvia)
Coco Lee -kuvakirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) (Satoja kuvia vuosien varrelta)
Squat Magazine 2007 (Coco Leen haastattelu)
Forever Friends -musiikkivideon julkaisutilaisuus
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Australia  Korea 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Suomalainen jouluateria

Moderni vaihtoehtoinen jouluateria Helsingissä. Perinteisen kinkun asemasta tarjolla on soijakinkku.
Jouluateria on perinteisesti joulun aikaan syötävä runsas, monta ruokalajia sisältävä ateria.
Historia

Joulupuuro oli pitkään varsinkin köyhissä perheissä ohrapuuroa ja riisipuuro yleistyi vasta 1800-luvun lopulla tai 1900-luvulla. Myös kinkku yleistyi 1800-luvun lopulla. Säätyläisten jouluateriaan kuulivat hillot ja hyytelöt. Köyhempi väestö maaseudulla möi lihaa joulun alla säätyläisille. Köyhien jouluun kuuluivat syltty ja verimakkara. Entisaikaan oli tapana tehdä joulupöytään leivistä keko.
Ennen vanhaan pula-aikana jouluksi pyrittiin järjestämään herkullista syötävää, jotta ateria olisi koko vuoden paras. Lapset saivat siirapista tehtyjä karamelleja ja sokeria oli saatavilla. Pula-aikana ruoka-aineita säästettiin etukäteen joulua varten. Sota-aikanakin jouluruokiin kuuluivat lanttulaatikko ja porkkanoita, punajuuria ja perunaa pyrittiin saamaan jouluksi. vehnäjauhojen puuttuessa ne saatettiin korvata perunajauholla. Kuitenkin pahimmillaan perunajauhoakin jouduttiin säännöstelemään ja käyttämään vähäisesti kiisseleihin. Eläimistä saatavat ruoka-ainekset käytettiin tarkkaan ja niistä saatiin aladobia eli lihahyytelöä. Pula-aikanakin pyrittiin saamaan jouluksi makeaa syötävää, kuten makeaa joululeipää, pullaa ja kakkuja. Sokeri saatettiin korvata sokerijuurikkaasta tehdyllä siirapilla. Riisipuuron sijaan saatettiin syödä ohrapuuroa.
Jouluruokiin liittyy sanonta ”kun loppiainen lopsahtaa, kaali kuppiin kopsahtaa”. Tämä tarkoittaa sitä, että joulunajan herkulliset ruoat on syöty loppuun, ja paluu arkeen tapahtuu suurin piirtein loppiaisen aikoihin.lähde?
Jouluateria jätettiin ennen pöydälle koko yöksi. Sitä saivat sitten kotitontut ja muut nälkäiset käydä syömässä pitkin yötä.lähde?
Nykyaika

Jouluateria on tärkeä osa joulua. Jouluna on ollut tapana syödä hyvin ja jopa öisin ruokailu perinteen mukaan on sallittua.
Nykyaika > Mausteet

Mausteet olivat entisaikaan statussymboleita – mitä maustetumpi ruoka, sitä rikkaampi perhe. Joulun mausteilla on todella pitkä historia. Niitä tuotiin kaukaisista maailmankolkista ja ne yhdistettiin ylelliseen elämään. Monet mausteet olivat aikoinaan kullan ja jalokivien arvoisia. Hedelmistä jouluun ovat kuuluneet erityisesti omenat, mutta nykyisin monet eksoottisetkin hedelmät. Joulun aikaan suosittu sekahedelmäkeitto voi sisältää myös rusinoita ja se voidaan maustaa kanelilla.
Nykyaika > Jouluaterian pääasialliset ruokalajit

Perinteiseen suomalaiseen joulupöytään kuuluvat erilaiset laatikot, kuten maksa-, porkkana-, lanttu- ja perunalaatikko, ja yleensä aina joulukinkku, ostettu tai itse valmistettu. Nykyisin kinkun vaihtoehtona voidaan tarjota kalkkunaa tai vegaaneillekin sopivaa seitankinkkua. Myös rosolli, karjalanpaisti, luumukiisseli sekä erilaiset kalaruoat kuten lipeäkala, kylmäsavustettu lohi sekä graavilohi ja -siika ovat joulun ajan ruokia. Kalaruoat juontavat juurensa paastosta, jota ennen vietettiin adventtiaikana. Jouluaaton ruokia on riisistä valmistettu joulupuuro manteleineen. Nykyisin myös riisipuuroon löytyy vegaanisia reseptejä.