Hangon rannikkopatteristo
Aseistus > Tykistö eri aikoina

4 kpl järeitä 305/52 O -rannikkotykkejä. (Örössä)
1930-luvun alussa tykkien suuntaus- ja latauskoneistot sähköistettiin ja betoniasemia parannettiin. Kaksi tykkiä siirrettiin 1930-luvulla Viipurinlahdelle Ristiniemeen.
6 kpl järeitä 234/50 Be -rannikkotykkejä. (Russarössä)
1935 asennettiin sähkösuuntaus ja tehtiin parannuksia, joten niiden kantama parani. . Moskovan rauhan ajaksi tykit evakuoitiin pois ja jatkosodan sytyttyä niistä kolme asennettiin takaisin. Loput kolme asennettiin 1945. Kaikki kuusi tykkiä olivat Russarössä vuoteen 1983, jolloin niistä neljä romutettiin ja kaksi tykkiä, varaputki ja varakehto museoitiin Russarön saarelle alkuperäisiin paikkoihinsa.
16 kpl raskaita 152/45 C -rannikkotykkejä.
Suomessa Tampellan tehtailla tehtiin niihin uudet putket 1950-luvulla, jolloin pituuskaliiperiksi tuli 50, 152/50 T. Näitä tykkejä oli puolustusvoimilla satakunta kappaletta ja niistä tuli rannikkotykistön pääase järeiden tykkien käytyä vanhanaikaisiksi. Niitä käytettiin 1990-luvulle.
2 kpl 152 mm:n merihaupitsia.
4 kpl 120 mm:n tykkiä.
Lukuisia kevyitä tykkejä.
Tämä oli tilanne 1921 kun Turun erillinen rannikkopatteristo aloitti toimintansa. Sotaan asti tilanne pysyi suunnilleen samana. Sodanajan ryhmityksen muuttuessa tilantenen mukaan myös linnakkeet, ja aseet niiden mukana muuttuivat moneen kertaan. Uusia linnakkeitakin linnoitettiin, mm. Hästö-Busö, joka linnoitettiin juuri sodan alkaessa ja sen kestäessä ja varustettiin neljällä raskaalla Canet'lla.
Talvisodan jälkeen Hanko piti tyhjentää. Myös aseistus evakuoitiin Russarön ja Hästö-Busön linnakkeilta. Ainoa rauhanehtojen tinkimisen tulos oli evakuointiajan jatkaminen kolmesta päivästä kymmeneen päivään. Russarön Bethlehemien evakuointiin ei aluksi uskonut kukaan, mutta kokoamalla kaikki mahdolliset resurssit ne lopulta saatiin vietyä Turkuun. Suoritus on mittava kun tiedetään, että pelkkä tykin putki painaa 30 tonnia, pakkasta oli 25 astetta, meressä oli jään paksuus yli metri ja Russarön laituri oli pommitettu hajalle.
Kun Hangon vuokra-alueen uusia rajoja alettiin valvoa uudessa organisaatiossa pääaseiden, järeiden ja raskaiden pattereiden yhteismäärä oli kuusi ja kevyiden pattereiden yhdeksän.
Kun jatkosota alkoi ja Hanko miehitettiin 4. joulukuuta 1941 myös Russarön 9-tuumaiset asennettiin paikoilleen. Ensimmäiset kolme saapuivat Russarön laituriin höyrylaiva Tervsundilla jouluaattona 1941. Elokuussa 1942 ne olivat ampumakunnossa. Loput kolme tykkiä asennettiin paikoilleen sodan päätyttyä 1945.
3 kpl järeitä 305/52 ORaut -rautatietykkejä.
Tykki on periaatteessa sama kuin rannikkotykki, mutta rautatielavetille asennettuna. Ampumiseen sille piti olla betoninen tykkiratapiha, jolle tykki nostettiin hydraulisesti rautatielavetilta. Neuvostoliiton vedettyä joukkonsa pois Hangon vuokra-alueelta siltä jäi Täktomiin rakentamalleen tykistöradalle kolme järeää rautatietykkiä, jotka se oli rautateitse sinne tuonut Moskovan rauhan aikana. Tykit olivat pahoin rikottuja, mutta ne saatiin sodan kuluessa korjatuksi. Ensimmäiset koelaukaukset niillä ammuttiin helmikuussa 1943 ja viimeinenkin tykki saatiin kuntoon heinäkuussa 1943. Näissä koeammunnoissa ammuttiin Suomen tykistön pituusennätys 51 km korotuksella 50 astetta. Ennätys on edelleen voimassa. Sodan jälkeen tykit luovutettiin Neuvostoliitolle.
MtO-66-meritorjuntaohjuspatteri.
Järeiden tykkien käytyä vanhanaikaisiksi ja toisaalta Pariisin rauhansopimuksen tulkinnan muututtua ja mahdollistettua ohjusaseistuksen käyttämisen, hankittiin Neuvostoliitosta ohjusveneitä ja niiden ohjuksia. Hangon rannikkopatteristo alkoi rakentaa maalta ampuvia ohjuslavetteja näiden ohjusten ampumista varten. Kehitystyö tehtiin Hästö-Busön linnakkeella sitä varten aidatulla salaisella alueella. Koko asiaan osallistuva henkilöstö oli palkattua, ei varusmiehiä, eivätkä he saaneet puhua asiasta kenellekään. Siksi heitä kutsuttiin "mustapartaisiksi miehiksi" pakinoitsija Ollin vastaavan vaiteliaan pakinahahmon mukaan. Ensimmäinen ohjus ammuttiin 1968 Russarön edustalla olevaan maaliin. Ohjus osui ja maali tuhoutui, mutta niin tuhoutui myös lavettikin. Useita erilaisia lavettimalleja kokeiltiin ja lopulta toimiva ratkaisu löydettiin. Se oli kumipyöräinen hinattava malli. Niitä oli patterilla kaksi ja ne olivat käytössä vuoteen 1991 asti jolloin oli niiden viimeinen sotaharjoitus. Ohjukset museoitiin 1995. Yksi lavettikokeilu, Comet-panssarivaunun päälle rakennettu, on myös museoitu Kuivasaareen Suomenlinnan rannikkotykistökillan ylläpitämään kokoelmaan.
MtO-85-meritorjuntaohjuspatteri.
Ohjuskalustoa alettiin uusia ja modernisoida 1980-luvun lopulla ja patteri otettiin käyttöön 1991.
12 kpl 100 TK -tornikanuunoita.
Kevyiden, vanhenevien tykkien korvaajaksi ja suojaamaan linnakkeita, pidettäviä alueita ja väyliä suunniteltiin kallioon louhittava kantalinnoite, johon sijoitettiin varsin vähän muunnettu T-55 panssarivaunun torni ja sen 100 mm:n kanuuna. Patteriston, ja Suomen ensimmäinen nelitykkinen patteri valmistui 1970-luvun alussa Tulliniemen kärkeen. Seuraavat, myös nelitykkiset patterit rakennettiin Russarön majakan ympäristöön ja Hästö-Busöön, jonne patteri valmistui 1980-luvun lopulla. Asetta kehitettiin jatkuvasti ja se mm. varustettiin laserperiskoopilla ja lämpökameralla. Tämä ase oli tykkimiesten keskuudessa erityisen pidetty.
4 kpl raskaita 130 TK -tornikanuunoita.
Nimestään huolimatta tykki ei ole panssarivaunun torni vaan sen näköinen ja kokonaan uudenlainen, moderni,  panssaroitu 130 mm:n tykki, joka on asennettuna kantalinnoitteeseen kahteen kerrokseen. Neljätykkinen patteri asennettiin Russaröön 1980-luvulla. Kaksi sai kokonaan uuden, kallioon louhitun aseman ja kaksi asennettiin entisiin Betlehem-tykkien asemiin. Tykit ovat olleet alusta asti varustettu laserperiskoopilla ja lämpökameralla. Ohjuspatteri ja nämä uudet 130-TK:t, 100-TK:t ja Hästö-Busön 152 mm:n Tampellat olivat patteriston pääaseet sen viimeisinä vuosina. Raskas tornikanuunapatteri on edelleen moderni ja käyttökelpoinen. Siksi se on palveluskäytössä. Merivoimien Suomenlinnan rannikkorykmentti käy säännöllisesti harjoittelemassa Russarössä, eikä sillä ole näköpiirissä tarvetta luopua linnakkeesta.