Katariina de’ Medici
Avioliitto ja perilliset

Vasta 14-vuotias Caterina vihittiin paavi Klemens VII:n johdolla Saint-Ferréol les Augustins kirkossa Marseille’ssa 28. lokakuuta 1533 silloisen Orléansin herttuan, 14-vuotiaan Henrin kanssa, josta tuli Ranskan kuningas Henrik II. Avioliitto pantiin täytäntöön samana iltana, ja puheiden mukaan sulhasen isä Frans I valvoi toimitusta. Klemens VII, joka kuoli vajaa vuosi avioliiton solmimisen jälkeen maksettuaan Caterinan myötäjäiset vain osittain, mikä sai appi Frans I:n tokaisemaan: ”Tämä tyttö on tullut luokseni ilkosen alasti.” (ransk. ”J’ai reçu la fille toute nue.”)
Henrikin vanhempi veli, Ranskan kruununperijä, dauphin François kuoli yllättäen 18-vuotiaana elokuussa 1547 vilustumiseen, kun Catherine ja Henrik olivat vasta 17-vuotiaita. Henrikistä tuli Ranskan kruununperijä, dauphin, ja Catherinesta dauphine. Heidän avioliittonsa oli pitkään lapseton, vaikkakin Henrikillä oli ainakin yksi, vuonna 1537 syntynyt avioton lapsi. Avioliiton lapsettomuudesta syytettiin Catherinea, vaikka syynä oli myös se ettei aviopuoliso Henrik välittänyt hänestä vaan aloitti suhteen itseään 20 vuotta vanhemman hovinainen Diane de Poitiers’n kanssa vuonna 1534. Koko 25 vuotta kestäneen avioliittonsa aikana Catherine joutui elämään syrjässä ja sietämään miehensä rakastajatarta, erittäin älykästä ja itsevarmaa Diane de Poitiers'ta, jota aviomies hyväili julkisesti hovin tilaisuuksissa.
Pariskunnan ensimmäinen lapsi, tuleva Frans II syntyi vuonna 1544 yli kymmenen vuoden avioliiton jälkeen. Ennen pojan syntymää Collège de Coenouailles'n lääketieteen professori, lääkäri Jean Fernel (1497–1558) tutki kuningasparin, joka kenties totesi pariskunnan sukupuolielimissä joitakin poikkeuksia. Hän kielsi antaneensa mitään neuvoja, mitä kuningasparin pitäisi tehdä voidakseen saada lapsen. Ei tiedetä mitä vikaa heissä oli, mutta Catherine tuli ensimmäistä kertaa raskaaksi. Catherine synnytti lopulta kymmenen lasta, joista seitsemän eli aikuisiksi.
Catherine piti aina tiukasti huolta lastensa parhaasta, valvoi heidän koulutustaan vuodesta 1551 lähtien — tätä ennen Diane de Poitiers’lla oli ollut tämä oikeus — ja järjesti heille edullisia avioliittoja. Hän yritti järjestää liiton Englannin kanssa naittamalla 1570-luvulla joko poikansa Henrin tai François'n jo yli 40-vuotiaan Elisabet I:n kanssa. Hänen vanhimmasta tyttärestään tuli Espanjan kuningatar Isabel.
Catherinelle ja Henrikille syntyi kymmenen lasta, joista seitsemän eli aikuiseksi asti:
François, Frans II Ranskan kuningas (19. tammikuuta 1544 – 5. joulukuuta 1560), avioitui Skotlannin kuningatar Marian kanssa vuonna 1558. Liitto oli lapseton. Kuoli 16-vuotiaana korvainfektioon.
Élisabet de Valois, Ranskan prinsessa, Espanjan kuningatar Isabel (2. huhtikuuta 1545 – 3. lokakuuta 1568), avioitui 14-vuotiaana Espanjan kuningas Filip II:n kanssa vuonna 1559. Heille syntyi viisi tytärtä, joista yhdestä tuli Espanjan Alankomaitten hallitsija Isabel Clara Eugenie; kuoli 23-vuotiaana synnytykseen
Claude de Valois (12. marraskuuta 1547 – 21. helmikuuta 1575), avioitui Lothringenin herttua Charles III:n "Suuren" kanssa vuonna 1559. Kampurajalastaan ja epämuodostuneesta selkärangastaan huolimatta hänellä oli onnellinen avioliitto. Heille syntyi yhdeksän lasta; kuoli 28-vuotiaana synnytykseen.
Louis, Orléansin herttua (3. helmikuuta 1549 – 24. lokakuuta 1550), kuoli alle kaksivuotiaana
Charles Maxilimien, Kaarle IX Ranskan kuningas (27. kesäkuuta 1550 – 30. toukokuuta 1574), avioitui Elisabet Itävaltalaisen kanssa vuonna 1570. Heille syntyi yksi tytär, joka eli kuusivuotiaaksi; kuoli 23-vuotiaana tuberkuloosiin
Alexandre Édouard, Henrik III Ranskan kuningas (19. syyskuuta 1551 – 2. elokuuta 1589), avioitui Louise de Lorrainen kanssa vuonna 1575. Liitto oli lapseton. Kuoli 38-vuotiaana salamurhattuna.
Marguerite de Valois (14. toukokuuta 1553 – 27. maaliskuuta 1615), avioitui Navarran kuningas Henrikin, tulevan Ranskan kuningas Henrik IV:n kanssa vuonna 1572. Liitto oli lapseton.
(Hercule) François, Anjoun ja Alençonin herttua (18. maaliskuuta 1555 – 19. kesäkuuta 1584), otti uuden nimen François konfirmaationsa jälkeen vanhimman veljensä muistoksi; sairasti 8-vuotiaana isorokon, joka arpeutti hänen kasvonsa ja vioitti hänen selkärankaansa. Kuningatar Elisabet I, jonka kanssa tätä yritettiin naittaa vuonna 1579 sanoi: ”Hän on minun sammakkoni (engl. frog = ranskalaisten pilkkanimi) ja vähemmän epämuodostunut kuin odotin.” Kuoli 29-vuotiaana malariaan naimattomana, ilman perillisiä.
kaksoset Victoire (24. kesäkuuta 1556 – 17. elokuuta 1556), kuoli alle kolmikuisena ja Jeanne (24. kesäkuuta 1556), joka ilmeisesti oli perätilassa, koska lapsi kuoli kohtuun ja jalat jouduttiin katkaisemaan, jotta Catherinen henki voitiin pelastaa. Tämän synnytyksen jälkeen lääkärit neuvoivat Catherinea tulemasta uudelleen raskaaksi.