stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sahelinkettu
Levinneisyys ja elinympäristö

Sahelinkettua ntavataan Sahelin alueella Afrikassa. Sen levinneisyysalue käsittää osia Beninistä, Burkina Fasota, Kamerunista, Tšadista, Eritreasta, Etiopiata, Gambiata, Malita, Mauritaniata, Nigeristä, Nigeriasta, Senegalista, Sudanista ja Etelä-Sudanista. Mahdollisesti sitä esiintyy myös Guineassa.
Lajin elinympäristö käsittää käsittää aavikkoa ja puoliaavikkoa, sekä eteläisillä alueilla savannia. Sen asuttamat alueet ovat usein hyvin hiekkaisia tai kivikkoisia. Lajia esiintyy myös lähellä ihmisasutusta ja viljellyillä alueilla.
Elintavat

Sahelinkettu on elintavoiltaan yksi huonoiten tunnetuista koiraeläimistä. Niitä tavataan yleensä pareina tai pieninä kolmen yksilön ryhminä. Ne ovat yöaktiivisia ja viettävät päivän kaivamissaan pesäkoloissa. Pesäkolot ovat suuria ja niillä voi olla syvyyttä 10-15 metriä. Lisääntyvillä pareilla on oma reviirinsä, jolla on kokoa  3–10 km².
Sahelinkettu käyttää ravinnokseen hedelmiä, hyönteisiä, pieniä nisäkkäitä, matelijoita, lintuja ja lintujen munia. Ne voivat tappaa ja syödä myös ihmisen siipikarjaa. Sahelinketun pääasiallisia petoeläimiä ovat petolinnut, kuten kotkat ja pöllöt.
Sahelinketut lisääntyvät huhtikuun ja kesäkuun välisenä aikana ennen sadekauden alkua. Naaraan tiineys kestää 51-53 päivää ja pentuja syntyy kerrallaan 3-6. Pennut syntyvät pesäkolossa ja emo imettää niitä 42-56 päivää. Vankeudessa sahelinketut ovat eläneet 4–16-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sahelinketun elinvoimaiseksi lajiksi. Lajin levinneisyysalue on laaja, eikä sillä ole suuria tunnettuja uhkia. Paikoitellen niitä saatetaan vainota siipikarjan suojelemiseksi. Monia kettuja kuolee myös liikenteessä. Tulevaisuudessa öljyn ja maakaasun tuotanto saattaa uhata lajia. Sahelinkettua on metsästetty. Esimerkiksi Sudanissa sen lihalla on hoidettu astmaa. Metsästyksen ei kuitenkaan uskota uhkaavan lajia.
Sahelinkettu ei kuulu CITES-sopimuksen piiriin. Lajia esiintyy useilla suojelluilla alueilla eri puolilla levinneisyysaluettaan.
Sahelinkettu piirrustuksessa vuodelta 1890.
Hank Jones

Hank Jones
Henry "Hank" Jones (31. heinäkuuta 1918 Vicksburg, Mississippi – 16. toukokuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen jazz-pianisti.
Jones syntyi Vicksburgissa, Mississippissä, ja varttui Michiganin Pontiacissa. Hän sai jo 13-vuotiaana paikallista mainetta Michiganissa ja Ohiossa. Lucky Thompson kutsui hänet New Yorkiin, jossa Jones sai vaikutteita sen hetken bop-muusikoilta.
Jones teki yhteistyötä mm. John Kirbyn, Howard McGheen, Coleman Hawkinsin, Andy Kirkin, Billy Eckstinen, Norman Granzin, Ella Fitzgeraldin, Charlie Parkerin, Artie Shawin, Benny Goodmanin, Lester Youngin, Milt Jacksonin, Cannonball Adderleyn ja Wes Montgomeryn kanssa.
Jones liittyi vuonna 1959 CBS:n henkilöstöön. Hän jatkoi levytysuraansa näihin päiviin asti ja asui kuollessaan New Yorkin osavaltiossa. Edesmenneet jazzmuusikot Thad Jones ja Elvin Jones olivat hänen veljiään.
Aiheesta muualla

Hank Jonesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Haarajärvi

Haarajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Haarajärvi, järvi Hämeenlinnassa
Haarajärvi, järvi Jämsässä
Haarajärvi, järvi Kangasalla
Haarajärvi, järvi Kannonkoskella
Haarajärvi, järvi Keuruun Pohjoisjärvellä
Haarajärvi, järvi Kuhmossa
Haarajärvi, järvi Multialla
Haarajärvi, järvi Orivedellä
Haarajärvi, järvi Virroilla
Haarajärvi, järvi Ylöjärvellä
Iso Haarajärvi, järvi Jaalassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Hans Haslum

| Hans Haslum |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1789 Asker, Norja
Kuollut: 5. heinäkuuta 1875 (85 vuotta) Eidsvoll, Norja
Ammatti:  maanviljelijä
Hans Haslum (8. marraskuuta 1789 Asker – 5. heinäkuuta 1875 Eidsvoll) oli norjalainen maanviljelijä ja Eidsvollin kansalliskokouksen osanottaja. Myöhemmin hän toimi Eidsvollin kansalliskokousrakennuksen talonmiehenä.
Haslum oli Jonas Gahr Støren isoisoisoisä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Haslum Wikimedia Commonsissa
Sanna Rinne

Sanna Rinne on suomalainen vaatesuunnittelija, joka tekee vaatteita kierrätys- ja ylijäämämateriaalista. Yritys Sanna Rinne on aloittanut toimintansa 2008 ja sijaitsee Sastamalassa. Rinne on valmistunut suunnittelijaksi vuonna 2007.
Rinteen suunnittelu on materiaalilähtöistä, ja vaatteet ovat yleensä uniikkikappaleita ja pääasiassa naisten toppeja ja leninkejä. Rinne on tehnyt myös teatteripuvustusta. Hän on esitellyt suunnitelutöitään muun muassa Pietarin muotiviikoilla.
Aiheesta muualla

Haute Couturea Suomesta. Turkulainen 10.5.2011 (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 10.1.2017
SM U-20

| SM U-20 |
| --- | --- |
 SM U-20:n päällikkönä toiminut Walther Schwieger
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Danzigin keisarillinen telakka
Laskettu vesille:  18. joulukuuta 1912
Poistui palveluskäytöstä:  ajettu maihin 5. marraskuuta 1916
Loppuvaihe:  romutettu 1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  650 t (pinnalla) 837 t (sukelluksissa)
Pituus:  64,2 m
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,6 m
Koneteho:  2 x MAN-dieselmoottoria 1 700 bhp 2 x sähkömoottoria 1 200 shp
Nopeus:  15,4 solmua (pinnalla) 9,5 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  35
Aseistus
Aseistus:  4 x 50 cm torpedoputkea 1 x 8,8 cm KL/30 -tykki
SM Unterseeboot 20 oli Saksan keisarikunnan laivaston tyypin U19 sukellusvene, joka upotti brittiläisen matkustajahöyrylaiva RMS Lusitanian 7. toukokuuta 1915.
Valmistus

Alus tilattiin Danzigin (nyk. Gdańsk) keisarilliselta telakalta. Se laskettiin vesille 18. joulukuuta 1912.
Palvelus

Palvelukseen oton jälkeen alus sai ensimmäisen tehtävänsä seuraavan vuoden elokuussa. ensimmäisessä maailmansodassa vene teki seitsemän partiomatkaa.
Saksa aloitti 4. helmikuuta 1915 Yhdistyneen kuningaskunnan saarron sukellusveneillä ja julistanut alueen jokaisen aluksen lailliseksi sotakohteeksi. Alus partioi 7. toukokuuta Irlannin etelärannikolla päällikkönään kapteeniluutnantti Walther Schwieger. Noin kello 13.40 Schwieger näki periskoopillaan lähestyvän aluksen. Arviolta 700 metrin päässä hän havaitsi aluksella olevan neljä savupiippua ja kaksi mastoa, mikä teki aluksesta jonkinlaisen linjalaivan. Schwieger tunnisti aluksen RMS Lusitaniaksi ja laukaisi yhden torpedon, joka osui Lusitanian oikeaan kylkeen, lähes suoraan komentosillan alapuolelle. Torpedon räjähdystä seurasi toinen räjähdys, mahdollisena aiheuttajana hiilipöly, ammukset ruumassa tai höyrykattiloiden räjähdys. Toinen räjähdys oli niin voimakas, että Schwieger hämmästyi sitä itsekin. Tuhoon tuomittu alus upposi nopeasti vain 18 minuutissa. Lusitanian mukana kuoli 123 yhdysvaltalaista matkustajaa ja tapaus ajoi maan entistä jyrkemmälle törmäyskurssille Saksan kanssa. Kesti kuitenkin vielä lähes kaksi vuotta, ennen kuin Yhdysvallat liittyi sotaan.
Viisitoista minuuttia torpedon laukaisun jälkeen Schwieger kirjoitti sotapäiväkirjaansa: "Näyttää siltä, että laiva pysyy pinnalla vain vähän aikaa. [Annoin määräyksen] sukeltaa 25 metriin ja poistua alueelta merelle. En voinut ampua toista torpedoa tähän ihmisjoukkoon, joka epätoivoisesti pyrki pelastautumaan." Kapteeniluutnantti Walther Schwieger siirtyi myöhemmin SM U-88:n päälliköksi ja menehtyi aluksen ajettua ilmeisesti miinaan Ranskan rannikolla 5. syyskuuta 1917.
U-20 juuttui 4. marraskuuta 1916 matalikolle Tanskan rannikolla (arvioidut koordinaatit 56°33′N, 08°08′E) ja sen oma miehistö tuhosi aluksen seuraavana päivänä. Se upotti sodan aikana 37 laivaa, yhteensä 145 829 tonnia.
Sarvikyy

Sarvikyy voi tarkoittaa ainakin seuraavia käärmelajeja:
töyhtöpääkyy eli sarvikyy (Bitis caudalis)
monisarvikyy eli sarvikyy (Bitis cornuta)
sarvikyyt (Cerastes )
saharansarvikyy eli sarvikyy (Cerastes cerastes).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sarvikyy”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sami Koivunen

Sami Koivunen (s. 14. helmikuuta 1987) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja. Koivunen pelaa kaudella 2012–2013 Raision Loimussa. Koivunen on opiskellut Kuortaneen urheilulukiossa.
Seurat

2004-2005 Kuortaneen Urheiluopisto (2-sarja)
2005-2006 Kuortaneen Urheiluopisto (1-sarja)
2006-2007 Kimmo-Volley, Lahti (1-sarja)
2007-2008 Vammalan Lentopallo
2008-2009 Vammalan Lentopallo
2010-2011 Säkylän Urheilijat (1-sarja)
2011-2012 Liedon Parma (1-sarja), Raision Loimu
Saavutukset

SM-pronssi 2008
Sarvilampi

Sarvilampi voi tarkoittaa seuraavia:
Sarvilampi, järvi Ilomantsin ja Lieksan rajalla
Sarvilampi, lampi Joutsassa
Sarvilampi, lampi Kinnulassa
Sarvilampi, lampi Multialla
Sarvilampi, lampi Mäntyharjussa
Sarvilampi, lampi Uuraisissa lähellä Puntavuorta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Hank Mobley

Henry ”Hank” Mobley (7. heinäkuuta 1930 – 30. toukokuuta 1986) oli yhdysvaltalainen hard bop- ja soul jazz -tyylinen tenorisaksofonisti ja jazzsäveltäjä.
Jazzjournalisti Leonard Feather kutsui Mobleyta ”tenorisaksofonistien keskiraskaan sarjan mestariksi” ja tarkoitti tällä Mobleyn tenorisoundia, joka ei ollut yhtä aggressiivinen kuin John Coltranella tai Sonny Rollinsilla muttei toisaalta niin pehmeä kuin Stan Getzillä. Jazzkriitikko Stacia Proefrock sanoi Mobleyn olevan yksi aliarvostetuimmista bop-ajan muusikoista.
Mobley syntyi Georgiassa mutta varttui New Jerseyssä lähellä Newarkia. 16-vuotiaana sairaus piti Hank-pojan sisätiloissa kuukausia, jolloin hänen setänsä osti hänelle saksofonin ajankuluksi. Mobley ei päässyt Newarkin musiikkikouluun koska ei asunut kaupungissa, vaan opiskeli soittamista itsekseen. 19-vuotiaana hän alkoi soittaa paikallisissa yhtyeissä ja pian esiintyi jo  Dizzy Gillespie ja Max Roachin tasoisten muusikoiden kanssa. Mobley osallistui yhteen varhaisimmista hard bop -sessioista Art Blakeyn, Horace Silverin, Doug Watkinsin ja Kenny Dorhamin kanssa. Tästä syntyi albumi  Horace Silver and the Jazz Messengers. Mobley soitti tässä Art Blakeyn yhtyeessä sen hajoamiseen 1956 saakka ja jatkoi sitten jonkin aikaa Horace Silverin kanssa. Blakey vieraili Mobleyn myöhemmillä albumeilla rumpalina.
Vuosien 1955 ja 1970 välillä Mobley levytti yhtyeenjohtajana 20 albumia Blue Note Records -yhtiölle between 1955 and 1970. Näistä onnistuneimpina pidetään levyjä Soul Station (1960) ja Roll Call (1960). Mobley esiintyi muun muassa Grant Greenin, Freddie Hubbardin, Sonny Clarkin, Wynton Kellyn ja Philly Joe Jonesin kanssa. Erityisen hedelmälliseksi muodostui yhteistyö trumpetisti Lee Morganin kanssa.
Mobley soitti jonkin aikaa Miles Davisin kanssa, kun tämä etsi seuraajaa John Coltranelle. Häntä kuullaan Davisin albumilla Someday My Prince Will Come, jolle myös Coltrane palasi soittamaan kahdella raidalla. Mobleyn improvisaatiokykyjä ei pidetä aivan Coltranen veroisina, mutta hänen melodista soittotapaansa arvostetaan.
Mobleyn oli pakko lopettaa soittaminen 1970-luvun puolivälissä hengitystieongelmien takia. Vähän ennen kuolemaansa 1986 Mobley esiintyi kuitenkin vielä Duke Jordanin kanssa New Yorkissa.
Levytyksiä yhtyeenjohtajana

Hank Mobley Quartet (1955)
The Jazz Message of Hank Mobley (1956)
Mobley's Message (1956
Mobley's 2nd Message (1956)
Jazz Message No. 2 (1957)
Hank Mobley Sextet (1957)
Hank Mobley and his All Stars (1957)
Hank Mobley Quintet (1957)
Hank Mobley (1957)
Curtain Call (1957)
Poppin’ (1957)
Peckin' Time (1958)
The Complete Blue Note Hank Mobley Fifties Sessions (1955-58)
Soul Station (1960)
Roll Call (1960)
Workout (1961)
Another Workout (1961)
No Room for Squares (1963)
Straight No Filter (1963)
The Turnaround! (1965)
Dippin' (1965)
A Caddy for Daddy (1965)
A Slice of the Top (1966)
Hi Voltage (1967)
Third Season (1967)
Far Away Lands (1967)
Reach Out (1968)
The Flip (1969)
Thinking of Home (1970)
Breakthrough! (1972)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hank Mobley
Käännös suomeksi
Guillaume Marie Anne Brune

Guillaume Brune vuonna 1792. Auguste Vinchonin maalaama muotokuva vuodelta 1835.
Guillaume Marie Anne Brune (13. maaliskuuta 1763 – 2. elokuuta 1815) oli ranskalainen sotilas ja poliitikko, joka nousi Ranskan marsalkan arvoon palvellessaan Napoleonia.
Nuoruus

Guillaume Marie Anne Brune syntyi vuonna 1763 lakimiehen pojaksi Corrézen kaupungissa Brive-la-Gaillarden maakunnassa. Hän asettui ennen Ranskan vallankumousta Pariisiin opiskelemaan lakia, ja hänestä tuli politiikasta kirjoittava toimittaja. Vallankumouksen yhteydessä hän liittyi populistiseen kordelieeriklubiin, jossa muita merkittäviä jäseniä olivat Jean-Paul Marat ja Georges Danton, ja hän ystävystyi Dantonin kanssa.
Sotilasura

Brune korotettiin prikaatin kenraaliksi 1793, ja hän osallistui Ranskan rojalisteja vastaan käytyihin taisteluihin, joita nimitettiin 13. Vendémiaireksi (5. lokakuuta 1795). Vuonna 1796 hän palveli Napoleonia Italian-sotaretkellä, koska hänet oli korotettu divisioonan kenraaliksi hyvästä palveluksesta taistelukentällä. Vuonna 1798 hän johti Ranskan hyökkäystä Sveitsiin, jossa hän oli perustamassa Helvetian tasavaltaa. Seuraavana vuonna hän komensi ranskalaisia Amsterdamissa Britannian ja Venäjän maihinnousun aikaan ja voittikin viholliset Castricumin taistelussa, jossa vihollisia komensi Yorkin herttua. Hänet palkittiin saavutuksista Vendéen maakunnassa ja Italian niemimaalla vuosina 1799–1801 (voittaessaan Bozzolon taistelun).
Vuonna 1802 Napoleon lähetti Brunen suurlähettilääksi osmanien valtakuntaan, jossa hän kahden vuoden diplomaattipalveluksen jälkeen oli pannut alulle suhteet Ranskan ja Persian kanssa.
Napoleonin kruunauksen yhteydessä (2. joulukuuta 1804) Brune sai nimityksen Ranskan marsalkaksi. Vuonna 1807 hän osallistui neljännen liittokunnan sotaan Pohjois-Saksassa ja valtasi ruotsalaisten hallitseman Pommerin. Brune ei kuitenkaan ollut keisarin suosikki, sillä hänen tasavaltalaiset ajatuksensa ja tapaaminen Kustaa IV Aadolfin kanssa vahvistivat Napoleonin epäilyksiä Brunen uskollisuudesta keisarikunnalle.
Satapäiväinen keisarikunta

Napoleonin palatessa valtaan 20. maaliskuuta 1815 Brune kutsuttiin taas aktiivipalvelukseen ja nimitettiin Varia vartioivan Varin armeijan johtoon, jolloin hän puolusti Ranskaa Itävallan armeijoita vastaan. Bourbonien palattua valtaan Napoleonin lopullisen vangitsemisen jälkeen ranskalainen rojalisti murhasi Brunen Avignonin kaupungissa. Hänen ruumiinsa heitettiin Rhôneen, josta se nostettiin ja haudattiin myöhemmin Saint-Just-Sauvageen.
Avioliitto

Brune meni vuonna 1788 naimisiin Jeanne Nicolasin kanssa, ja he saivat viisi lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guillaume Marie Anne Brune Wikimedia Commonsissa
Sari Kommio

Sari Kommio (s. 30. huhtikuuta 1969) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti koko urheilu-uransa ajan Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Timo Hietanen. Kalevan kisoista Kommio pronssia 800 metrin juoksussa vuonna 1998. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksussa hopeaa vuonna 1995 sekä 4 x 800 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 1995 ja hopeaa vuonna 1994. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2004 jälkeen.
Hakalanlammi

Hakalanlammi voi tarkoittaa:
Hakalanlammi, 4,03 hehtaarin lampi Hartolassa
Hakalanlammi, 1,56 hehtaarin lampi Hartolassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hakalanlammi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sander

Sander voi tarkoittaa seuraavia:
kuhat, latinaksi Sander, ahventen heimoon kuuluva kalasuku
Sander, taajama Sør-Odalin kunnassa Norjassa
Etunimenä

Sander Boschker (s. 1970), alankomaalainen jalkapalloilija
Sander van Doorn (oik. Sander Ketelaars, s. 1979), alankomaalainen DJ
Sander Vold Engebråten (s. 2002), norjalainen jääkiekkoilija
Sander Gulien (s. 1974), alankomaalainen sarjakuvapiirtäjä
Sander Kaasjager (”Vo0”, s. 1985), alankomaalainen videopelipelaaja
Sander Levin (s. 1931), yhdysvaltalainen poliitikko
Sander Puri (s. 1988), virolainen jalkapalloilija
Sander Schwartz (s. 1954), yhdysvaltalainen televisioanimaatioiden tuottaja
Sander Skotheim (s. 2002), norjalainen kymmenottelija
Sander Svendsen (s. 1997), norjalainen jalkapalloilija
Sander Westerveld (s. 1974), alankomaalainen jalkapalloilija
Frode Sander Øien (Samuel Bjørk, s. 1969), norjalainen kirjailija, laulaja ja lauluntekijä
Siim-Sander Vene (s. 1990), virolainen koripalloilija
Sukunimenä

Andreas Sander (s. 1989), saksalainen alppihiihtäjä
Helge Sander (s. 1950), tanskalainen poliitikko
Maria Sander (o.s. Domagala, 1924–1999), saksalainen pikajuoksija
Mart Sander (s. 1967), virolainen muusikko, ohjaaja, kirjailija ja televisiojuontaja
Otto Sander (1941–2013), saksalainen näyttelijä
Taylor Sander (s. 1992), yhdysvaltalainen lentopalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sander”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hank Von Helvete

| Hank Von Helvete |
| --- | --- |
 Hank Von Helvete esiintymässä Turbonegron kanssa Stavangerissa vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1972
Kuollut: 19. marraskuuta 2021 (49 vuotta)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Hank von Helvete Hank von Hell Hertugen Herr Tugen Hertis
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  Punk rock Death punk Glam punk Hard rock Heavy metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Turbonegro (1993–2010) Doctor Midnight & The Mercy Cult
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hans Erik Dyvik Husby (15. kesäkuuta 1972 – 19. marraskuuta 2021), tunnettiin paremmin taiteilijanimellään Hank Von Helvete, oli norjalaisen death-punk-yhtye Turbonegron laulaja. Husbyn yhtye tunnetaan parhaiten sen kieli poskella homoseksuaalisuutta ja punkrockia käsittelevästä huumoristaan sekä oman ”death punk” -tyylisuuntansa luomisesta. Yhtye perustettiin vuonna 1988, ja kymmenen vuotta myöhemmin 1998 se hajosi väliaikaisesti Husbyn huumeongelmien vuoksi. Husby erosi Turbonegrosta kesällä 2010 päihdeongelmiensa takia. Hän liittyi skientologiaan ja kävi sen Narconon-huumevieroituksessa asuessaan Moskenesin saarella Lofooteilla, missä hän työskenteli Norjan kalastusmuseossa ja paikallisradion kuuluttajana.
Turbonegron jälkeen Husby oli mukana Doctor Midnight & The Mercy Cult -yhtyeessä, joka teki yhden albumin. Vuonna 2018 hän levytti nimellä Hank Von Hell albumin Egomania.
Husby meni naimisiin Heidi Riisen kanssa vuonna 2004, mutta he erosivat vuonna 2007. Sittemmin Husby oli naimisissa malli Gro Skausteinin kanssa. Parille syntyi 22. joulukuuta 2008 tytär.
Husby esiintyi vuonna 2010 valmistuneessa ruotsalaisessa elokuvassa Cornelis, jossa hän näytteli elokuvan pääosan eli Cornelis Vreeswijkin roolin.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Hank von Helvete Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hannu Oja

Hannu Frans Vilhelm Oja (s. 17. joulukuuta 1950 Jämsä) on biometrian professori Tampereen yliopiston terveystieteen laitoksella. Hänet on nimitetty akatemiaprofessoriksi ajalle 1.1.2008–31.12.2012. Oja väitteli tohtoriksi vuonna 1981.
Hannu Oja on tehnyt tutkimusta erityisesti ei-parametristen tilastollisten menetelmien alalta. Hän on tehnyt myös soveltavaa tilastollista tutkimusta muun muassa  biometrian, signaalinkäsittelyn, koneoppimisen sekä ravitsemus- ja terveystieteiden alalla. Hän on julkaissut tilastotieteen arvostetuimmissa julkaisuissa.
Aiheesta muualla

Hannu Ojan kotisivu
Sari Ketolainen

Sari Anneli Ketolainen (s. 15. tammikuuta 1968 Jyväskylä) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen seitsenottelija. Hän edusti koko uransa ajan Savonlinnan Rientoa ja hänen valmentajanaan toimi Kauko Ketolainen. Kalevan kisoista Ketolainen saavutti seitsenottelun hopeaa vuonna 1986. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
SV Zulte Waregem

Sportvereniging Zulte Waregem on belgialainen jalkapalloseura Waregemista Länsi-Flanderista. Seuran edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Eerste Klassessa.
Zulte Waregem perustettiin vuonna 2001 Zultse VV:n ja KSV Waregemin yhdistyessä. Uusi seura aloitti pelaamisen kolmannelta sarjatasolta Derde Klassesta, josta se nousi yhden kauden jälkeen Tweede Klasseen ja edelleen Eerste Klasseen kaudeksi 2005–2006. Vuonna 2006 Zulte Waregem voitti Belgian cupin, jonka loppuottelussa se kukisti Excelsior Mouscronin. Cup-voiton myötä seura pääsi kauden 2006–2007 UEFA Cupiin, jossa se ylsi pudotuspeleihin.
Aiheesta muualla

Zulte Waregemin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi) (ranskaksi)
Zulte Waregem Euroopan jalkapalloliiton sivustolla (englanniksi)
SWAPO

| SWAPO Party of Namibia |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  16. huhtikuuta 1960
Johto:   vapaana 
Ideologia:  afrikkalainen nationalismi sosiaalidemokratia
Toimisto:  Windhoek
Äänenkannattaja:  Namibia Today
Kansalliskokous:  63 / 96
Kansainväliset jäsenyydet:  Sosialistinen internationaali
Naisjärjestö:  SWAPO Women's Council
Nuorisojärjestö:  SWAPO Party Youth League
Kotisivu:  
Infobox OKNimi-testi OK: 
SWAPO (South West Africa People’s Organization, suom. Lounais-Afrikan Kansanjärjestö, suom. lyhenne Swapo) on namibialainen puolue. Se oli vuosina 1960–1989 sissiliike, joka pyrki Lounais-Afrikan vapauttamiseen Etelä-Afrikan miehityksestä. Nykyään SWAPO toimii poliittisena puolueena.
Lounais-Afrikka oli vuonna 1920 siirretty Kansainliiton päätöksellä Etelä-Afrikan hallinnon alaiseksi. Käytännössä tämä alkoi myöhemmin tarkoittaa sitä, että Etelä-Afrikka pyrki liittämään Lounais-Afrikan itseensä. Lounais-Afrikassa alettiin mm. soveltaa apartheid-säännöksiä.
Sam Nujoma ja Herman Toivo Ya Toivo perustivat SWAPO:n vuonna 1960. Kun YK vuonna 1966 kumosi Etelä-Afrikan Kansainliitolta saaman hallintaoikeuden Lounais-Afrikkaan, katsoi SWAPO olevansa oikeutettu ryhtymään aseelliseen vastarintaan eteläafrikkalaisia miehitysjoukkoja vastaan. Koska Etelä-Afrikan armeija oli teknisesti ylivoimainen, joutui SWAPO käymään taistelua sissisotana, pitäen tukikohtiaan Sambian ja Angolan puolella.
SWAPO sai vuonna 1978 YK:lta tunnustuksen ”ainoana Lounais-Afrikan kansan laillisena edustajana”. Tämä herätti kritiikkiä, sillä SWAPO:n tiedettiin olevan ideologisesti lähellä marxilaisuutta, ja se sai tukea muun muassa Neuvostoliitolta ja Kuubalta.
1970-luvulla SWAPO liittoutui Angolaa hallitsevan marxistisen MPLA-puolueen kanssa. Tämä johti siihen, että Etelä-Afrikka ulotti SWAPO:n vastaiset sotilaalliset operaationsa toisinaan myös syvälle Angolan puolelle. Taistelut jatkuivat lähes koko 1980-luvun ajan.
Etelä-Afrikka suostui YK:n johtamien neuvottelujen jälkeen luopumaan Lounais-Afrikasta vuonna 1988.  Lounais-Afrikka  itsenäistyi vuonna 1990 Namibian tasavaltana, ja SWAPO muuttui sissiliikkeestä poliittiseksi puolueeksi. Se sai vaaleissa enemmistön parlamentin paikoista ja on sittemmin myös pitänyt tuon enemmistön. Vuonna 2004 se sai vaaleissa 76 % äänistä. Politiikassaan SWAPO on ottanut etäisyyttä marxismiin ja siirtynyt kohti pragmaattisempaa talouspolitiikkaa.
SWAPO:n johdossa oli Sam Nujoma, kunnes hänet marraskuussa 2007 korvasi Hifikepunye Pohamba. Pohamba toimi johdossa vuoteen 2015 saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SWAPO Wikimedia Commonsissa