stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eurovision laulukilpailu 2014
Osallistujat > Finaali

Finaalin voittaja ratkaistiin kaikkien osanottajamaiden (myös 1. ja 2. semifinaalissa karsiutuneilla mailla oli äänioikeus finaalissa) antamien pisteiden perusteella. Jokainen osallistujamaa antoi finaalin parhaina pitämilleen kappaleille pisteitä: 12 (paras), 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Jokaisen osallistujamaan antamat pisteet laskettiin kansallisten tuomaristojen ja yleisön puhelinäänien perusteella, suhteessa 50% tuomaristolta ja 50% yleisöltä.
Kaikkien kansallisten tuomaristojen jäsenten (5 henkilöä/maa) nimet oli julkistettu etukäteen.
Suomen kansalliseen euroviisutuomaristoon kuuluivat: tuomariston puheenjohtaja, muusikko ja Suomen euroviisuedustaja vuodelta 1991 Kaija Kärkinen, sanoittaja Saara Törmä, tuottaja Rauli Eskolin, radio-dj Jaako Hurme ja laulaja Clarissa.
Finaalin esiintymisjärjestys julkistettiin toisen semifinaalin jälkeen.
| Nro | Maa | Artisti(t) | Kappale | Suomennos | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  Ukraina | Marija Jaremtšuk | "Tick-Tock" | "Tik-tak" | 6 | 113 |
| 02 |  Valko-Venäjä | TEO | "Cheesecake" | "Juustokakku" | 16 | 43 |
| 03 |  Azerbaidžan | Dilarə Kazımova | "Start a Fire" | "Sytytä tuli" | 22 | 33 |
| 04 |  Islanti | Pollapönk | "No Prejudice" | "Ei ennakkoluuloja" | 15 | 58 |
| 05 |  Norja | Carl Espen | "Silent Storm" | "Hiljainen myrsky" | 8 | 88 |
| 06 |  Romania | Paula & Ovi | "Miracle" | "Ihme" | 12 | 72 |
| 07 |  Armenia | Aram Mp3 | "Not Alone" | "Et ole yksin" | 4 | 174 |
| 08 |  Montenegro | Sergej Ćetković | "Moj svijet" | "Maailmani" | 19 | 37 |
| 09 |  Puola | Donatan & Cleo | "My Słowianie - We Are Slavic" | "Me, slaavit – Me olemme slaavilaisia" | 14 | 62 |
| 10 |  Kreikka | Freaky Fortune feat. Riskykidd | "Rise Up" | "Nouse ylös" | 20 | 35 |
| 11 |  Itävalta | Conchita Wurst | "Rise Like a Phoenix" | "Nouse kuin feeniks" | 1 | 290 |
| 12 |  Saksa | Elaiza | "Is it Right" | "Onko se oikein" | 18 | 39 |
| 13 |  Ruotsi | Sanna Nielsen | "Undo" | ”tee tekemättömäksi”, ”pyyhi pois”, ”ota pois” | 3 | 218 |
| 14 |  Ranska | Twin Twin | "Moustache" | "Viikset" | 26 | 2 |
| 15 |  Venäjä | Tolmatšovan sisarukset | "Shine" | "Loista" | 7 | 89 |
| 16 |  Italia | Emma | "La mia città" | "Kaupunkini" | 21 | 33 |
| 17 |  Slovenia | Tinkara Kovač | "Round and Round" | "Ympäri ja ympäri" | 25 | 9 |
| 18 |  Suomi | Softengine | "Something Better" | "Jotain parempaa" | 11 | 72 |
| 19 |  Espanja | Ruth Lorenzo | "Dancing in the Rain" | "Tanssien sateessa" | 10 | 74 |
| 20 |  Sveitsi | Sebalter | "Hunter of Stars" | "Tähtienmetsästäjä" | 13 | 64 |
| 21 |  Unkari | András Kállay-Saunders | "Running" | "Juoksemista" | 5 | 143 |
| 22 |  Malta | Firelight | "Coming Home" | "Tulossa kotiin" | 23 | 32 |
| 23 |  Tanska (isäntä) | Basim | "Cliché Love Song" | "Kliseinen rakkauslaulu" | 9 | 74 |
| 24 |  Alankomaat | The Common Linnets | "Calm After The Storm" | "Tyyntä myrskyn jälkeen" | 2 | 238 |
| 25 |  San Marino | Valentina Monetta | "Maybe" | "Kenties" | 24 | 14 |
| 26 |  Iso-Britannia | Molly Smitten-Downes | "Children of the Universe" | "Maailmankaikkeuden lapset" | 17 | 40 |
Muut maat > Palaavat maat

Portugali - Portugali palasi kilpailuun vuoden tauon jälkeen.
Puola - Puola palasi kilpailuun kahden vuoden tauon jälkeen.
Muut maat > Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 2014

Andorra - Andorran yleisradioyhtiö RTVA ilmoitti 6. syyskuuta 2013, ettei osallistuisi vuoden 2014 Eurovision laulukilpailuun taloudellisten ongelmien ja tiukan budjetin vuoksi.
Bosnia ja Hertsegovina - Bosnia ja Hertsegovinan televisioyhtiö BHRT kertoi 18. marraskuuta, että palaisi vuoden tauon jälkeen Eurovision laulukilpailuun, mutta perui ilmoituksensa kuukautta myöhemmin.
Bulgaria - Bulgarian yleisradioyhtiö BNT ilmoitti 22. marraskuuta, että vetäytyisi taloudellisten ongelmien vuoksi.
Kosovo - Kosovon yleisradioyhtiö RTK ei ole EBU:n jäsen, mikä on vaatimuksena kilpailuun osallistumiseksi. Maa ei voi liittyä EBU:hun ennen kuin on jäsenenä ITU:ssa. Tämä puolestaan ei tunnusta Kosovoa itsenäiseksi.
Kroatia - Kroatian yleisradio yhtiö HRT ilmoitti 19. syyskuuta 2013, että aikoisi vetäytyä Euroviisuista huonon taloustilanteen ja huonojen tulosten takia. HRT kuitenkin harkitsi kilpailulähetysten näyttämistä televisiossa.
Kypros - Kyproksen yleisradioyhtiö CyBC ilmoitti 3. lokakuuta 2013, ettei Kypros osallistuisi vuoden 2014 Euroviisuihin talousvaikeuksien vuoksi.
Liechtenstein - Liechtensteinin yleisradioyhtiö 1FLTV ilmoitti 10. syyskuuta, ettei sillä olisi aikeita liittyä EBU:hun.
Luxemburg - Luxembourgin yleisradioyhtiö RTL ilmoitti 24. heinäkuuta 2013, ettei maa palaisi euroviisuihin vuonna 2014.
Marokko - Marokon yleisradioyhtiö SNRT ilmoitti 11. syyskuuta 2013, ettei aikoisi palata vuonna 2014 Eurovision laulukilpailuun. Maa ei kuitenkaan sulkenut pois mahdollisuutta palata jokin päivä Euroviisuihin.
Monaco - Monacon yleisradioyhtiö TMC ilmoitti 17. syyskuuta, ettei Monaco palaisi euroviisuihin vuonna 2014.
Serbia - Serbian yleisradioyhtiö RTS ilmoitti 22. marraskuuta, ettei se osallistuisi vuoden 2014 kilpailuun taloudellisten vaikeuksien vuoksi.
Slovakia - Slovakian yleisradioyhtiö RTVS ilmoitti syyskuussa, että maa ei palaisi euroviisuihin vuonna 2014.
Tšekki - Tšekin yleisradioyhtiö TC ilmoitti, ettei Tšekillä olisi suunnitelmia osallistua vuoden 2014 Euroviisuihin.
Turkki - Turkin yleisradioyhtiö TRT ilmoitti 14. syyskuuta 2013, ettei sillä olisi aikeita palata Euroviisuihin vallitsevilla äänestys- ja "Big Five" -säännöillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eurovision laulukilpailu 2014 Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (englanniksi)
Yleisradion sivusto (suomeksi)
Virallinen YouTube-kanava (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu 2014 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
B&W Hallerne kilpailujen aikaan.
Elisa Lispector

Elisa Lispector
Elisa Lispector (alk. Leia Lispector, 24. heinäkuuta 1911 Savran, Podillja – 6. tammikuuta 1989 Rio de Janeiro) oli brasilialainen kirjailija, Clarice Lispectorin vanhempi sisar. Podillja kuului siihen aikaan Venäjään, nykyisin se on läntistä Ukrainaa.[lähde? ]
Teokset > Romaanit

Além da fronteira (Cia. Editora Leitura, 1945)
No Exílio (Editora Pongetti, 1945)
Ronda solitária (A Noite Editora, 1954)
O muro de pedras (José Olympio Editora, 1962)
O dia mais longo de Thereza (Gráfica Record Editora, 1965)
A última porta (Editora Documentário, 1975)
Corpo a corpo (Edições Antares, 1983)
Teokset > Novellit

Sangue no sol (Ebrasa, 1970).
Inventário (Rocco, 1977).
O tigre de Bengala (José Olympio Editora, 1985). Sisältää aiemmissa kokoelmissa julkaistuja novelleja.
Don Diamont

| Don Diamont |
| --- | --- |
 Don Diamont vuonna 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1962 (ikä 61) New York, New York
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984 –
Aiheesta muualla
IMDb 
Don Diamont (s. Donald Feinberg; 31. joulukuuta 1962 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten rooleistaan televisiosarjoista Tunteita ja tuoksuja ja Kauniit ja rohkeat.
Ura

Don Diamont aloitti uransa 1980-luvun puolessa välissä, jolloin hänellä oli muun muassa pikku rooli sarjassa Päivien viemää. Vuonna 1985 hän sai Brad Carltonin roolin saippuasarjasta Tunteita ja tuoksuja. Hänen hahmostaan tuli erittäin suosittu ja hän näytteli sarjassa aina vuoteen 1996 asti, jolloin hän päätti pitää pienen tauon. Hän palasi kuitenkin sarjaan takaisin jo vuonna 1998 ja näytteli Brad Carltonin roolia aina vuoteen 2009 asti, jolloin hahmo tapettiin pois sarjasta. Vuodesta 2009 lähtien hän on näytellyt sarjassa Kauniit ja rohkeat Bill Spencerin roolia.
Yksityiselämä

Don Diamont on juutalainen. Hän meni naimisiin Rachel Braunin kanssa 1994 ja pariskunta sai neljä lasta. Avioliitto päättyi kuitenkin avioeroon vuonna 2002. Vuonna 2012 hän meni naimisiin Cindy Ambuehlin kanssa, jonka kanssa hänellä on vuonna 2003 syntyneet kaksoset.
Edwin Scrymgeour

Edwin Scrymgeour vuonna 1923.
Edwin Scrymgeour (1866-1947) oli skotlantilainen poliitikko, joka toimi Ison-Britannian parlamentin alahuoneessa  Dundeen edustajana vuosina 1922-1931. Hän voitti paikan täydennysvaaleissa Winston Churchillilta. Hänen tärkein poliittinen teemansa oli kieltolaki.
Elisa Lientola

| Elisa Lientola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45) Jyväskylä
Ammatti:  kuvataiteilija, poliitikko
Aiheesta muualla
Kotisivut
Elisa Lientola (s. 1979 Jyväskylä) on suomalainen kuvataiteilija ja vasemmistoliiton kunnanvaltuutettu Lahdessa.
Elisa Lientola on tehnyt julkisia veistoksia teräksestä hitsaamalla. Jyväskylässä sijaitseva Alku on kuutisen metriä pitkä, kolme metriä leveä ja parin tuhannen kilon painoinen.
Lientola opiskeli Lahden taideinstituutissa 2001-2007. Aiemmin hän opiskeli  Keski-Suomen käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa Petäjävedellä ja Oriveden opistossa. Hän työskenteli läänintaiteilijana taiteen keskustoimikunnassa vuodesta 2016. Läänintaiteilijana Lientolan aluetta oli julkinen taide, prosenttitaidehankkeet sekä taide- ja kulttuuripolitiikka. Läänintaiteilijakauden loppuvaiheessa hän toimi Taiken Reilun taiteen manifesti -viestintäkampanjan projektipäällikkönä. Lientola on työskennellyt Taidemaalariliiton toiminnanjohtajana 2023 alkaen.
Järjestöasioiden ohella hän neuvoo jäsenistöä oikeusasioihin liittyen.
Lahden taideinstituutin lakkauttamista vastustaneita mielenosoituksia järjestänyt Lientola toimi aktiivisesti koulun puolesta. Hän päätyi politiikkaan, kun taideinstituutti lakkautettiin vastustuksesta huolimatta. Vuodesta 2013 alkaen hän on ollut Lahden kaupunginvaltuustossa. Myös läänintaiteilijan pestillä oli yhteyttä Taideinstituutin lakkauttamiseen. Poliittisen uran myötä Lientola on suorittanut oikeusmuotoilun tradenomin tutkinnon ja valmistunut hallintotieteiden kandidaatiksi 2023.
Julkisia teoksia

Alku 2012, Äijälänranta Jyväskylä.
Kas kuusen latvassa oksien alla 2019, Vuores Tampere.
Aiheesta muualla

Elisa Lientola Kansallisgallerian kokoelmissa
Elisa Lientola taiteilijamatrikkelissa
Elisa Lientolan verkkosivut
Edoardo Mortara

Edoardo Mortara vuonna 2023.
Edoardo Mortara (s. 12. tammikuuta 1987 Geneve, Sveitsi) on sveitsiläissyntyinen italialainen moottoriurheilija. Hän omistaa Ranskan ja Italian kansallisuudet. Hän kilpailee italialaisella lisenssillä.
Ura

Nykyään hän kilpailee Formula 3 Euroseries -luokassa. Mortara on aiemmin kilpaillut Formula Renault -sarjassa vuosina 2006 ja 2009 ja GP2-luokassa vuonna 2009. Mortara saavutti yhden voiton GP2-sarjassa ja neljä muuta pistesijaa. Hän siirtyi loppukaudeksi F3 Euroseries -luokkaan voittaen Macaon GP:n. Mortara kilpaili F3 sarjassa myös kausina 2007–2008 voittaen kolme kilpailua.
Mortara ajoi myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2008–2009 saavuttaen 11 pistettä. Mortara jatkoi F3-luokassa kaudella 2010. Hän voitti kauden avauksen Paul Ricardin radalla. Mortara voitti F3-sarjan mestaruuden ylivoimaisesti voittaen seitsemän kilpailua kauden aikana. Kaudella 2011 Mortara siirtyi DTM-sarjaan sijoittuen kauden parhaana tulokkaana sarjan yhdeksänneksi. Kaudella 2012 Mortara jatkoi DTM:ssä voittaen kaksi kilpailua sijoittuen loppupisteissä viidenneksi.
Vuoden 2012 lopulla hän pääsi testaamaan Lotuksen Formula 1 -autoa Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä.
GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Arden International | ESPFEA 6 | ESPSPR 1 | MONFEA Kesk. | MONSPR 13 | TURFEA Kesk. | TURSPR 9 | GBRFEA Kesk. | GBRSPR Kesk. | GERFEA 17 | GERSPR Kesk. | HUNFEA 12 | HUNSPR 14 | EURFEA 6 | EURSPR 12 | BELFEA 8 | BELSPR Kesk. | ITAFEA 5 | ITASPR Kesk. | PORFEA Kesk. | PORSPR 8 | 19 | 14. |
GP2-tulokset > Aasian GP2

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 | Trust Team Arden | CHNFEA   | CHNSPR   | DUBFEA   | DUBSPR   | BHR1FEA 3 | BHR1SPR 8 | QTAFEA 7 | QTASPR 4 | MALFEA Kesk. | MALSPR 17 | BHR2FEA Kesk. | BHR2SPR 16 | 11. | 11. |
Formula 3 Euroseriesin mestarit
Edwin Salpeter

Edwin Ernest Salpeter (3. joulukuuta 1924 Wien, Itävalta – 26. marraskuuta 2008 Ithaca, New York, Yhdysvallat) oli vuonna 1987 Bruce-mitalin saanut astrofyysikko. Hän oli syntyjään itävaltalainen mutta muutti nuorena perheensä kanssa Australiaan.
Salpeter valmistui maisteriksi Sydneyn yliopistosta, muutti sitten Englantiin ja väitteli vuonna 1948 Birminghamin yliopistosta ja työskenteli sittemmin Cornellin yliopistossa. Hän valitsi Birminghamin saadakseen työskennellä Rudolf Peierlsin kanssa, ja siirtyi Cornelliin Hans Bethen takia, ja kertoi myöhemmin näiden olleen elämänsä parhaita päätöksiä.
Salpeter piti itseään "yleisfyysikkona" ja hän on vaikuttanut useilla fysiikan alueilla: kvanttielektrodynamiikassa, ydinfysiikassa, ionosfäärin fysiikassa sekä tiheän aineen tilanyhtälöiden, neutrinojen emission ja mustien aukkojen parissa.
Salpeterille on Bruce-mitalin ohella myönnetty Royal Astronomical Societyn kultamitali vuonna 1973. Hän toimi Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1967 ja oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen.
Esko Santala

Esko Santala  (2. marraskuuta 1945 Kärkölä – 4. tammikuuta 2021 Sumiainen) oli Sumiaisten kunnanjohtaja 1975–2007.  Revonlahden kunnansihteerinä hän toimi 1971–1973, Ruukin kunnansihteerinä 1973–1975. Hän jäi eläkkeelle 2007, kun Sumiainen yhdistyi Suolahden kaupungin kanssa Äänekosken kaupunkiin.
Santala oli yksi Sumiaisten suurta huomiota saaneen poikamiespankin perustajista vuonna 1985. Santala avusti paikallisia poikamiehiä tekemällä heille esittelyvideot, jotka saivat jopa tuhat naista ottamaan yhteyttä poikamiespankin 20 poikamieheen.
Emilio Pericoli

| Emilio Pericoli |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1928 Cesenatico, Romagna, Italia
Kuollut: 9. huhtikuuta 2013 (85 vuotta) Savignano sul Rubicone, Forlì-Cesenan maakunta, Italia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  popmusiikki 
Levy-yhtiöt:  Dischi Ricordi (käännä suomeksi), Cheyenne Records ja Durium (käännä suomeksi) 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Emilio Pericoli (7. tammikuuta 1928 – 9. huhtikuuta 2013) oli italialainen laulaja. Pericoli nousi julkisuuteen levytettyään coverversion vuoden 1961 San Remon musiikkifestivaalien voittokappaleesta "Al di là", joka saavutti kansainvälistä menestystä.
Pericoli osallistui San Remon musiikkifestivaaliin vuonna 1962 kappaleella "Quando quando quando" ja sijoittui kilpailussa neljänneksi. Vuonna 1953 Pericoli voitti San Remon musiikkifestivaalit kappaleella "Uno per tutte" ja valikoitui samalla Italian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Pericoli esitti saman vuoden San Remon musiikkifestivaaleilla myös kappaleen "Sull'acqua", joka sijoittui kahdeksanneksi. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Pericoli sijoittui kolmanneksi.
Diskografia > Albumit

Souvenir Of Naples (1957)
Amori D'Altri Tempi (1961)
Amori Dei Nostri Anni Ruggenti (1962)
The Golden Hits Of Italy (1963)
Os Sucessos De Ouro De Emilio Pericoli (1965)
From Roma With Love (Da Roma Con Amore) (1966)
Il Mondo (1966)
Intorno Al Mondo (1969)
Amori D'Altri Tempi (1972)
Edoardo Reja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Edoardo Reja vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. lokakuuta 1945 (ikä 79)
Syntymäpaikka: Lucinico , Gorizia, Italia
Lempinimi: Edy
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1963–1968   1968–1973   1973–1975 |  SPAL 1907   US Palermo   US Alessandria |   124 (1)   |
Valmennusura
1979–1980 1980–1981 1981–1982 1982–1983 1983–1984 1984–1985 1985–1986 1986–1987 1987–1989 1989–1990 1990–1992 1992–1993 1993–1994 1994–1995 1995–1997 1997–1998 1998–2001 2001–2002 2003 2003–2004 2005–2009 2009–2010 2010–2012 2014 2015–2016 2019–2022:  Molinella Calcio  Monselice  Pordenone  Monselice  AS Pro Gorizia  Treviso FBC  ASD Mestrina  AS Varese  Pescara Primavera  Pescara Calcio  AS Cosenza  Hellas Verona FC  Bologna FC  US Lecce  Brescia Calcio  Torino FC  Vicenza Calcio   Genoa CFC   Calcio Catania   Cagliari Calcio  SSC Napoli  HNK Hajduk Split  SS Lazio  SS Lazio  Atalanta BC  Albania
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Edoardo Reja (s. 10. lokakuuta 1945) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Hän on tehnyt pitkän, yli 40 vuotta kestäneen valmennusuran pääasiassa Italiassa.
Ura pelaajana

Reja pelasi urallaan SPALissa, US Città di Palermossa ja US Alessandria Calciossa. Palermon paidassa hän pelasi kaikkiaan 124 Serie A -ottelua ja teki yhden pääsarjamaalin. Reja lopetti peliuransa 1975 US Alessandrian paidassa.
Yksityiselämä

Reja on syntynyt Italian ja silloisen Jugoslavian rajan tuntumassa Lucinicon kylässä. Hänen isänsä kuului Italian slovenialaisvähemmistöön ja äitinsä oli etninen friuli.   Reja puhuu sujuvasti italiaa, sloveniaa ja friulia.
Reja on ollut vuodesta 1969 lähtien naimisissa Livia Rejan kanssa. Hän tutustui vaimoonsa asuessaan Fabio Capellon kämppäkaverina Ferrarassa. Livia oli Capellon tulevan vaimon Lauran hyvä ystävä.
Eksfoliatiini

Eksfoliatiini on Staphylococcus aureus -bakteerin tuottama eksotoksiini. Eksfoliatiinin on osoitettu aiheuttavan stafylokokkiperäisen hilseilevän ihotulehduksen (SHI). Vain tietyt S. aureus -kannat erittävät eksfoliatiinia - arviolta noin 5 % ihmisistä eristetyistä S. aureus -näytteistä tuottaa eksfoliatiineja.
SHI on pääosin vastasyntyneiden ja pienten lapsien tauti. Taudin oireeseen kuuluu noin kahden päivän kuluttua ilmaantuvat ihon herkät vesirakkulat, joita voi ilmaantua laajasti eri ihoalueille. Vesirakkulat laajenevat ja puhkeavat helposti, jolloin paljastuu punertavaa ja kesivää ihoa. Ihon epidermiksen irtoaminen johtaa nestehukkaan ja hyponatremiaan, jotka voivat olla fataaleja. Hoito koostuu optimoidusta nesteiden ja elektrolyyttien antamisesta, sekä antibiooteista. Lasten kuolleisuus on verrattain pieni (4 %), kun taas aikuisilla ihotulehdus on hengenvaarallinen (60 % kuolleisuus).
Patofysiologia

Eksfoliatiini on epätyypillinen, trypsiinin kaltainen proteaasi, joka kertyy epidermikseen. Paikallisen tunkeutumisen jälkeen eksfoliatiini leviää verenkierron välityksellä laajasti eri ihoalueille. Eksfoliatiini pilkkoo keratinosyyttien (sarveissolu) välisiä liitoksia, tarkemmin desmosomaalisia kadheriineja (Dsg1). Keratinosyyttien välisten liitosten katkeillessa epidermiksestä tulee poikkeavan hauras, jolloin epidermiskerrokset irtoavat toisistaan. Seurauksena on nestehukka ja hyponatremia.
Etelä-Kasai

Etelä-Kasai oli Kongon demokraattiseen tasavaltaan kuuluva alue, joka julistautui itsenäiseksi 1960 naapurimaakunta Katangan tavoin.
Muutamaa viikkoa ennen Kongon itsenäistymistä 30. kesäkuuta 1960 paikalliset julistivat rikkaan kaivosalueen itsenäiseksi. Elokuun 8. päivä luba-kansan heimopäällikkö Albert Kalonji julisti perustetuksi Etelä-Kasain kaivosvaltion (État minier du Sud-Kasaï) pääkaupunkinaan Bakwanga. Kalonji antoi itselleen arvonimen muluba-kansan korkein päällikkö ja sen kohtaloon liittyneiden heimojen haastamaton suojelija (Chef Suprême du Peuple Muluba et Protecteur Incontesté des Tribus Associées à son sort).
Vuoden 1961 huhtikuussa kokoontui merkkihenkilöiden kokous, joka kruunasi Kalonjin isän perinteisellä kuningastittelillä Mulopwe. Uusi kuningas luopui sitten kruunusta ja luovutti sen pojalleen, josta tuli Albert I.
Nelikuukautisten veristen taisteluiden jälkeen Kongon armeija valloitti alueen ja pidätti Kalonjin 30. joulukuuta 1961. Hän kuitenkin pääsi pakenemaan ja johti hallitustaan lokakuuhun 1962.
Mobutu Sese Sekon aikana Etelä-Kasai jaettiin Itä-Kasain ja Länsi-Kasain maakuntiin (nyk. jaettu edelleen Kasaihin ja Luluaan) itsenäisyyspyrkimysten heikentämiseksi.
Dejan Stanković

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Dejan Stanković
Syntymäaika: 12. syyskuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Belgrad, Jugoslavia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 181 cm
Lempinimi: Deki, Lohikäärme
Seura
Seura: Ferencváros
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1985–1992: FK Teleoptik
1992–1995: Belgradin Punainen tähti
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1995–1998 | Belgradin Punainen tähti | 85 | (30) |
| 1998–2004 | Lazio | 137 | (22) |
| 2004–2013 | Internazionale | 231 | (32) |
| Yhteensä | Yhteensä | 453 | (81) |
Maajoukkue
| 1998–2013 | Serbia | 103 | (15) |
Valmennusura
2014–2015: Udinese (apuv.)
2019–2022: Belgradin Punainen tähti
2022–2023: Sampdoria
2023–: Ferencváros
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Dejan Stanković (serb. Дејан Станковић, s. 11. syyskuuta 1978 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Syyskuusta 2023 lähtien hän on toiminut Ferencvárosin päävalmentajana.