stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sirppisorsa
Levinneisyys

Sirppisorsaa tavataan pesivänä Pohjois-Japanissa, Luoteis-Kiinassa, Mongoliassa ja Venäjällä. Talvehtivana sitä esiintyy etelämpänä Kiinassa ja Japanissa sekä Etelä- ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Sirppisorsakannaksi arvioitiin aiemmin 35 000 yksilöä, mutta uusien tutkimusten mukaan lajin kanta on suurimmillaan noin 100 000 täysikasvuista yksilöä. Lajia uhkaa metsästys.
Elinympäristö

Sirppisorsa pesii vetisillä niityillä ja järvissä. Talvella sitä tavataan alankojen järvillä, joilla ja tulvaniityillä sekä harvemmin myös merenrannikon laguuneissa ja estuaareissa.
Natalia Stachowicz

| Natalia Stachowicz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2000
Kansalaisuus:   Puola
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2017–
Pituus:  174 cm
Paino:  60 kg
Painoluokka:  Keskisarja
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Ostródzkiego Klubu Kyokushin Karate
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Puola.Naisten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Puola> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Wrocław 2023 | -65 kg |  |
| Puolan cup  | Puolan cup  | Puolan cup  |  |
|  Kultaa | Wrocław 2023 | -65 kg |  |
| Saksan Open  | Saksan Open  | Saksan Open  |  |
|  Hopeaa | Dortmund 2018 | -65 kg |  |
|  Hopeaa | Hilden 2019 | avoin |  |
| Espanjan Open  | Espanjan Open  | Espanjan Open  |  |
|  Pronssia | Badalona 2019 | -65 kg |  |
| Puolan Open  | Puolan Open  | Puolan Open  |  |
|  Pronssia | Zielonce 2022 | avoin |  |
|  Pronssia | Ostróda 2023 | -65 kg |  |
|  Pronssia | Ostróda 2023 | avoin |  |
Nuorten kyokushin
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lyon 2017 | -60 kg |  |
Natalia Stachowicz (s. 2000) on puolalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinin EM-hopeaa ja nuorten tasolla EM-pronssia.
Kilpaura

Stachowicz voitti nuorten EM-pronssia Ranskan EM-kilpailuissa 2017. Hän voitti avauskierroksella Coraline Vedapodagomin ja hävisi välierissä Jekaterina Kozlovalle.
Huhtikuussa 2018 Stachowicz saavutti Saksan mestaruuskilpailuissa hopeaa hävittyään loppupottelussa Nastasia Iavorscaialle.
Maaliskuussa 2019 Stachowicz saavutti pronssia Espanjan Openissa. Toukokuussa hänet valittiin edustamaan Puolaa EM-kilpailuihin. Lokakuussa Stachowicz saavutti vielä hopeaa Saksan Openissa.
Lokakuussa 2022 Stachowicz saavutti pronssia Puolan Openissa. Marraskuussa hän oli mukana Euroopan Openissa, jossa Stachowicz sijoittui viidenneksi voitettuaan avauskierroksella Ivalena Kolevan. Toisella kierroksella hän hävisi lopulta mestaruuden voittaneelle Daria Dobkowska Szeferille.
Kilpaura > EM-hopeaa (2023)

Tammikuussa 2023 Stachowicz saavutti Puolan cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Carmen Slaterin. Huhtikuussa Stachowicz sen sijaan saavutti Puolan Openissa toistamiseen pronssia. Tällä kertaa hän saavutti alle 65-kiloisten sarjassa, sekä avoimessa sarjassa. Toukokuussa Stachowicz oli mukana Puolan EM-kilpailuissa. Stachowicz voitti avauskierroksella Dolunay Yücen ja otti voiton myös toisella kierroksella. Välierässä hän voitti Carmen Slaterin ja eteni loppuotteluun. Stachowicz saavutti hopeaa hävittyään mestaruuden ipponilla Maryna Skamaroh’ovalle.
Lokakuussa 2024 Stachowicz oli mukana Euroopan Openissa, jossa hän sijoittui 12:s. Hän hävisi avauskierroksella Matylda Bieńille.
Gösta Rehn

| Gösta Rehn |
| --- | --- |
 Rehn vuonna 1955.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1913
Kuollut: 1. joulukuuta 1996 (83 vuotta)
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Instituutti:  Tukholman yliopisto
Tutkimusalue:  kansantalous
    
Gösta Rehn (14. helmikuuta 1913 – 1. joulukuuta 1996) oli ruotsalainen kansantaloustieteilijä ja Tukholman yliopiston työmarkkinapolitiikkaan erikoistunut professori, joka työskenteli ammattiliittojen keskusjärjestö Landsorganisationenin, Ruotsin valtiovarainministeriön ja OECD:n palveluksessa. Hänet tunnetaan parhaiten Rudolf Meidnerin kanssa kehittämästään Rehnin-Meidnerin mallista. Rehn piti tärkeänä, että työntekijöillä olisi mahdollisuus joustavaan työaikaan elämäntilanteidensa ja talouden suhdanteiden mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gösta Rehn Wikimedia Commonsissa
Luettelo Kemcon videopeleistä

Tämä on luettelo Kemcon videopeleistä.
1980s > 1985

Dough Boy (Famicom)
1980s > 1986

Spy vs. Spy (NES/Famicom)
Space Hunter (Famicom)
Toki no Tabibito -Time Stranger- (Famicom)
Electrician (Famicom)
1980s > 1987

Nankoku Shirei!! Spy vs. Spy (Famicom)
Indora no Hikari (Famicom)
Superman (NES/Famicom)
1980s > 1988

Sanada Juu Yuushi (Famicom)
Ginga Eiyuu Densetsu (Famicom)
1980s > 1989

Desert Commander (NES/Famicom)
Shadowgate (NES/Famicom)
The Bugs Bunny Crazy Castle/Roger Rabbit (NES/Famicom, Game Boy)
Ghost Lion (NES/Famicom)
Rescue: The Embassy Mission (NES)
Sword of Hope (Game Boy)
1990s > 1990

Rocket Ranger (NES)
The Bugs Bunny Birthday Blowout (NES/Famicom)
Lagoon (Sharp X68000)
Snoopy's Silly Sports Spectacular/Donald Duck (NES/Famicom)
Snoopy's Magic Show (Game Boy)
North & South (NES)
Ka-blooey (Super NES)
Nekojara Monogatari (Game Boy)
Déjà Vu (NES/Famicom)
1990s > 1991

The Bugs Bunny Crazy Castle 2/Mickey Mouse 2/Hugo (Game Boy)
Uninvited (NES/Famicom)
Drakkhen (Super NES)
Dragon Wars (NES/Famicom)
Lagoon (Super NES/Super Famicom)
1990s > 1992

Garfield Labyrinth (Game Boy)
Track & Field (also known as Track & Field in Barcelona) (NES)
Top Gear (Super NES/Super Famicom)
Spy vs. Spy (Game Boy)
Phalanx (Sharp X68000, Super NES/Super Famicom)
Sword of Hope II (Game Boy)
Kid Klown in Night Mayor World/Mickey Mouse III (NES/Famicom)
Dr. Franken (Game Boy, Super NES)
Thunder Spirits (US release as Seika - Developed by Technosoft) (Super NES/Super Famicom)
Mickey's Chase (Game Boy)
The Bugs Bunny Crazy Castle (Game Boy)
1990s > 1993

The Real Ghostbusters (Game Boy)
The Blues Brothers (NES, Super NES)
Mickey Mouse IV (Game Boy)
First Samurai (Super NES/Super Famicom)
X-Zone (Super NES/Super Famicom)
Top Gear 2 (Super NES/Super Famicom)
1990s > 1994

Super Troll Islands (Super NES/Super Famicom)
Genocide 2 (Super Famicom)
Dragon View (Super NES/Super Famicom)
Kid Klown in Crazy Chase (Super NES/Super Famicom)
Stone Protectors (Super NES)
Brutal (Super NES/Super Famicom)
1990s > 1995

Top Gear 3000 (Super NES/Super Famicom)
Prehistorik Man (Super NES)
Virtual League Baseball (Virtual Boy)
Prehistorik Man (Game Boy)
1990s > 1996

Kid Klown in Crazy Chase 2: Love Love Hani Soudatsusen (PlayStation)
Snoopy no Hajimete no Otsukai (Game Boy)
1990s > 1997

The Bombing Islands (PlayStation, Nintendo 64)
Soreike!! Kid (Game Boy)
Top Gear Rally (Nintendo 64)
Bugs Bunny Collection (Game Boy)
1990s > 1998

Mickey Mouse: Magic Wands! (Game Boy)
Knife Edge: Nose Gunner (Nintendo 64)
Top Gear Overdrive (Nintendo 64)
1990s > 1999

Deja Vu I and II  (Game Boy, Game Boy Color)
Top Gear Pocket (Nintendo 64)
Bugs Bunny: Crazy Castle 3 (Game Boy Color)
Twisted Edge Extreme Snowboarding (Nintendo 64)
Shadowgate Classic (Game Boy Color)
Charlie Blast's Territory (Nintendo 64)
Shadowgate 64: Trials of the Four Towers (Nintendo 64)
Spy vs. Spy (Game Boy Color)
Catwoman (Game Boy Color)
Top Gear Pocket 2 (Game Boy Color)
2000s > 2000

Bugs Bunny In Crazy Castle 4 (Game Boy Color)
Top Gear Rally 2 (Nintendo 64)
Top Gear Hyper-Bike (Nintendo 64)
Daikatana (Nintendo 64)
Tweety's High-Flying Adventure (Game Boy Color)
Batman Beyond: Return of the Joker (PlayStation, Nintendo 64, Game Boy Color)
2000s > 2001

Top Gear: Dare Devil (PlayStation 2)
Top Gear GT Championship (Game Boy Advance)
Tweety & The Magic Gems (Game Boy Advance)
Phalanx (Game Boy Advance)
Mech Platoon (Game Boy Advance)
2000s > 2002

Universal Studios Theme Parks Adventure (Gamecube)
Egg Mania: Eggstreme Madness (Gamecube, Xbox, PlayStation 2, Game Boy Advance)
Crazy Chase (Game Boy Advance)
Boulder Dash EX (Game Boy Advance)
Woody Woodpecker Crazy Castle 5 (Game Boy Advance)
2000s > 2003

Batman: Dark Tomorrow (Xbox, Gamecube)
Get: Boku no Mushitsu Kamaete (Game Boy Advance)
Top Gear Rally (Game Boy Advance)
2000s > 2004

Rogue Ops (PlayStation 2, Gamecube, Xbox)
Yager (Xbox)
2000s > 2005

Dai Senryaku VII: Modern Military Tactics (Xbox)
Top Gear RPM Tuning (PlayStation 2, Xbox)
Chicago Enforcer (Xbox)
2000s > 2007

Alphadia (NTT DoCoMo Mobile Phone)
2000s > 2008

Alphadia II (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Orleans no Otome ~Jeanne D'Arc no Monogatari~ (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Sorcery Blade (WiiWare)
Selection
2000s > 2009

Alphadia III (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Ayakashigatari (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Symphony of Eternity (NTT DoCoMo Mobile Phone)
2010s > 2010

Alphadia IV (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Dark Gate (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Eve of the Genesis (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Fantasy Chronicle (NTT DoCoMo Mobile Phone)
Symphony of Eternity (iOS & Android)
2010s > 2011

Aeon Avenger (iOS & Android)
Alphadia (iOS & Android)
Alphadia V (NTT DoCoMo Mobile Phone)
CODE: Cerberus (Android) (not released in English)
Eve of the Genesis (iOS & Android)
Fantasy Chronicle (iOS & Android)
Grinsia (iOS & Android)
Machine Knight (iOS & Android)
2010s > 2012

Bond of the Skies (iOS & Android)
Covenant of Solitude (iOS & Android)
End of Aspiration (iOS & Android)
Knight of the Earthends (iOS & Android)
Mystic Chronicles (PlayStation Portable, PlayStation Vita)
Silver Nornir (iOS & Android)
Symphony of the Origin (iOS & Android)
2010s > 2013

Ancient Phantasma (Android)  (not released in English)
Band of Monsters (iOS & Android)
Chronus Arc (iOS & Android)
Chrome Wolf (iOS & Android)
CRYSTAREINO: Mezameshi Yuusha to Suishou no Oukoku (iOS & Android)
Destiny Fantasia (iOS & Android)
D.M.L.C.: Death Match Love Comedy (Android) (not released in English)
Fanatic Earth (iOS & Android)
Infinite Dunamis (iOS & Android)
Izumo Rei no Chousahoukokucho ~Tozasareta Negai~ (Android)
Justice Chronicles (Android)
Legend of Ixtona (iOS & Android)
Legacy Code -Mahou Sekai no Tankyuusha (Android) (not released in English)
Link of Hearts (iOS & Android)
Rusted Emeth (iOS & Android)
Seinaru Kishi no Monogatari (Android) (not released in English)
Seven Sacred Beasts (Android)
Soul of Deva -The Saiyuki Fantasy- (iOS & Android)
Soul Historica (iOS & Android)
Togabito no Senritsu (Wii U)
2010s > 2014

Alphadia Genesis (iOS, Android, Wii U)
Asdivine Hearts (iOS & Android)
Dead Dragons (Android)
Fortuna Magus (iOS & Android)
Journey to Kreisia (3ds & iOS & Android)
Lefalsia no Genei (Android) (not released in English)
Shining Mars (Android) (not released in English)
Shelterra The Sky World (iOS & Android)
Tears Revolude (Android)
Revenant Saga (iOS & Android)
Valkyria Soul (Android)
2010s > 2015

Kamen Rider Drive (Android)
Alphadia Genesis (PC & iOS & Android)
Tears Revolude (PC & iOS & Android)
Asdivine Dios (iOS & Android)
2010s > 2016

Asdivine Hearts (PC & Wii U & Android & iOS)
Asdivine Cross  (Android & iOS)
Antiquia Lost (Android & iOS)
2010s > 2017

Yōdanji (Android)
M. A. Numminen

| M>  A. Numminen |
| --- | --- |
 M. A. Numminen vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1940 (ikä 84) Somero
Ammatti:  Laulaja, muusikko, säveltäjä, kirjailija, tuottaja ym.
Muusikko
Taiteilijanimi:  M. A. Numminen La Kamarado Ruotsin Kuningas Viljo Kyttälä Oriveden Kenkätehdas Usko Suomalainen E. Väline Gommi
Laulukielet:  suomi, ruotsi, saksa, englanti
Aktiivisena:  1963–2020
Tyylilajit:  Jazz, avantgarde, tango, swing, rock, iskelmä, lastenlaulu,huumorimusiikki psykedeelinen rock, blues, progressiivinen rock, klassinen musiikki, elektroninen musiikki, hiphop
Soittimet:  Laulu, banjo, kitara, rummut
Yhtyeet:  Viisi vierasta miestä The Orgiastic Nalle Puh Big Band Suomen Talvisota 1939–1940 Sähkökvartetti Uusrahvaanomainen Jatsiorkesteri Gommi ja Pommi Gommi ja Rommi  Underground Rock Orchestra Riemu-Trio
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mies Mauri Antero Numminen (s. 12. maaliskuuta 1940 Somero) on suomalainen muusikko, taiteilija ja kulttuurin monitoimimies. Numminen asuu nykyään Helsingissä ja Lempäälässä. Numminen on toiminut uransa aikana muun muassa laulajana, säveltäjänä, sanoittajana, kirjailijana, runoilijana, näyttelijänä, tuottajana ja lyhytelokuvien ohjaajana. Lastenlaulut, joita hän on esittänyt usein Gommi-jänishahmona, ovat mahdollisesti tunnetuin osa hänen tuotannostaan, mutta sävellyksiin kuuluu myös paljon epäsovinnaiseen tyyliin tehtyä populaarimusiikkia sekä taidemusiikkia.
Elämä ja ura > Lapsuus ja nuoruus

M. A. Numminen varttui Somerolla, missä hänen isänsä Paavo Numminen oli edistysmielistä osuustoimintaa edustaneen Osuusliike Oraksen toimitusjohtajana, ja kävi koulunsa Someron yhteiskoulussa, jossa opettajina olivat muiden muassa esperantisti ja vapaan kasvatuksen kannattaja Joel Vilkki ja murreperinteen kerääjä Tapio Horila. Vuosina 1958–1960 Numminen toimi silloin tällöin somerolaisen Unto Monosen yhtyeessä rumpalina. Hänen ensimmäinen oma yhtyeensä oli Viisi vierasta miestä, jossa olivat mukana Nummisen koulutoverit Tommi Parko, Kullervo Aura, Heikki Kasari, Arto Koskinen ja Veli Verronen.
Elämä ja ura > Opinnot

Vuonna 1960 Numminen muutti Helsinkiin tavoitteenaan opiskella kansantaloustiedettä. Pian oppiaineeksi kuitenkin vaihtui valtio-oppi ja tämän jälkeen sosiologia, kielitiede ja filosofia. Erikoistumisalakseen Numminen valitsi kielisosiologian. Numminen tutki muun muassa stadin slangia, ja hänen vuonna 1965 tekemäänsä äänitettä kolmen vuosina 1899–1905 syntyneen vanhan stadin slangin puhujan keskustelusta pidetään merkittävimpänä vapaasta puheesta tehtynä vanhan stadin slangin äänitallenteena. Kotipaikkakunnallaan hän äänitti Someron murretta ja teki opinnäytteen Somerniemen murteesta. Lisäksi Numminen opiskeli muun muassa suomalais-ugrilaisia kieliä, kansanrunoutta, bantu- ja eskimokieliä sekä tähtitiedettä. Kahdeksan vuoden jälkeen, laulajan ja muusikon uran ollessa jo pitkällä opinnot kuitenkin jäivät.
Elämä ja ura > Laulajana ja muusikkona

Pian Helsinkiin muutettuaan Numminen perusti yhdessä tovereidensa Pekka Gronowin ja Jyrki Parkkisen kanssa yhtyeen The Orgiastic Nalle Puh Big Band. Ryhmän ainoa ammattimuusikko oli Pekka Pöyry. Nummisen laulajanura alkoi juuri tässä yhtyeessä. Nalle Puh -orkesterissa tarvittiin laulusolistia, eikä kukaan muu sen jäsenistä suostunut laulajaksi kuin Numminen. Hänkään ei ollut innostunut laulamaan "omalla äänellään" ja niin hän keksi itselleen parodisen laulutavan. Tämä uusi laulutyyli miellytti Nummista itseäänkin ja hän otti sen käyttöönsä pysyvästi.
1960-luvulla Numminen tunnettiin eräänlaisena avantgarde/underground -taiteilijana, joka kohahdutti lauluillaan kuten "Nuoren aviomiehen on syytä muistaa" ja Unto Monosen säveltämä "Naiseni kanssa eduskuntatalon puistossa". Hän oli myös Suomen Talvisota 1939–1940 -ryhmän jäsen ja oli mukana myös niin ikään Somerolta kotoisin olleen Rauli Badding Somerjoen uran alkuvaiheissa. Alkuaikoinaan Numminen pyrki usein tietoisesti ärsyttämään ihmisiä. Tässä hän onnistui hyvin esimerkiksi tulkitsemalla Schubertin liedejä omalla lauluäänellään.
Vuonna 1970 Numminen perusti pianisti Jani Uhleniuksen kanssa yhtyeen Uusrahvaanomainen jatsiorkesteri, joka on toiminnassa edelleen. Eläkkeelle yhtyeestä ovat siirtyneet Aaro Kurkela sekä Kalevi Viitamäki. Nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Nummisen ja Uhleniuksen lisäksi hanuristi Pedro Hietanen, viulisti Jari Lappalainen sekä basisti Heikki "Häkä" Virtanen. 1970-luvun lopulla Numminen alkoi esiintyä Pedro Hietasen kanssa, ja kenties tunnetuimmaksi hän on tullutkin juuri Hietasen aisaparina.
1970-luvulla Numminen nousi kansansuosikiksi lastenlauluillaan elokuvassa Herra Huu – Jestapa Jepulis, Penikat Sipuliks (1973, Numminen näytteli pääroolia) ja TV-sarjassa Jänikset maailmankartalle! (1977, Numminen näytteli jänistä). Samaan aikaan hän saavutti suosiota myös Ruotsissa erityisesti laulullaan "Gummiboll" (suomeksi versio "Kumipallo", alkuperäiskappale Gene Pitneyn Bobby Veelle tekemä "Rubber Ball").
Numminen on levyttänyt useista kappaleistaan ja levyistään myös ruotsinkielisen version. Kotimaisten kielten lisäksi hän on levyttänyt kappaleita myös esimerkiksi englanniksi, saksaksi, venäjäksi ja esperantoksi.
Numminen kertoo muistelmateoksessaan On syytä muistaa lopettaneensa muusikonuransa koronapandemian vuoksi vuonna 2020 ja keskittyvänsä jatkossa kirjoittamiseen. Hän kuitenkin esiintyi Pedro Hietasen muistokonsertissa 18.9.2024.
Elämä ja ura > Muu toiminta

Numminen on esiintynyt nykyisessä Radio Suomessa vuodesta 1984 yhdessä näytelmäkirjailija Juha Siltasen kanssa Yömyöhä-ohjelmassa.
Vuonna 1986 M. A. Numminen julkaisi kirjan Baarien mies, jota varten hän vieraili 350 keskiolutbaarissa ympäri Suomen. Kirjalla oli oma roolinsa 1980-luvun lopulta alkaneen keskiolutbuumin synnyttämisessä. Se julkaistiin saksaksi 2003 nimellä Der Kneipenmann. Numminen toimi vuosina 1997–2004 Suomen Olutseuran puheenjohtajana sekä Olut-lehden ja Juomanlaskijan toimitusneuvostoissa kirjoittaen useita olutartikkeleita.
M. A. Nummista pidetään myös Suomi-undergroundin isähahmona, joka aloitti konemusiikkiharrastuksen jo vuonna 1964, ensimmäisenä Suomessa. Alkuaikoinaan hän keikkaili Erkki Kurenniemen suunnitteleman sähköisen "laulukoneen" kanssa. Myöhemmin hän esiintyi Sähkökvartetti-elektrokoneen kanssa. Numminen on keikkaillut syksystä 2004 asti DJ Sanen kanssa. Heidän duonsa on esittänyt underground-runoutta ja remiksattua tuotantoa monelta vuosikymmeneltä. Musiikillisesti he ovat esittäneet ambienttia, drum’n’bassia, elektroa, hiphoppia ja kaikkea niiden sekoitusta. 2005 he julkaisivat ensimmäisen yhteisen levynsä, nimeltään Contro Corrente EP.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla M. A. Numminen on esiintynyt muun muassa tv-lupamaksukampanjassa.
Elämä ja ura > Perhe

M. A. Nummisen ensimmäinen puoliso oli Sirpa Numminen, o.s. Kuosa. Nummisen nykyinen puoliso on Helena Vapaa. Hänellä ei ole biologisia lapsia edellisestä eroon päättyneestä eikä nykyisestä liitosta.
Tunnustuksia

Vuonna 2005 Aleksis Kiven Seura myönsi M.A. Nummiselle Eskon puumerkki -palkinnon.
Tammikuussa 2011 Åbo Akademi ilmoitti, että Numminen promovoidaan 20. toukokuuta 2011 valtiotieteen kunniatohtoriksi. Perusteluiden mukaan Numminen on rakentanut siltaa taiteen ja tieteen välille. Samaa sillanrakennusta hän on harrastanut suomen- ja ruotsinkielisten välillä Suomessa. Toukokuussa 2014 Numminen vihittiin myös Helsingin yliopiston kunniatohtoriksi filosofisen tiedekunnan promootiossa.
Heinäkuussa 2023 Nummiselle myönnettiin Juha Vainio -palkinto.
Diskografia > M. A. Numminen levyillä

M. A. Numminen In memoriam (Eteenpäin! 1967)
Suomen Talvisota 1939–1940: Underground-Rock (Love Records 1970)
Taisteluni (Love Records 1970)
Swingin kutsu (Love Records 1970)
Iso mies ja keijukainen (Love Records 1970)
Perkele! Lauluja Suomesta (Love Records 1971)
Niemisen pojat ja naapurin äijä – Suutari Joonaksen iltapäivä, osa II (Love Records 1971)
Joulupukin juhannusyö – M.A. Nummisen ja hänen ystäviensä joululauluja (Love Records 1971)
M.A. Numminen på svenska – Äkta finsk negerjazz på svenska (Love Records 1972)
Olen nähnyt Helga-neidin kylvyssä (Love Records 1972)
Haren satt i gropen i Finland (Love Records 1973)
Aarteeni, juokaamme likööri! (Love Records 1973)
Sateenkaarilipun alla (Love Records 1973)
Jestapa jepulis! – Herra Huun ihmeelliset seikkailut (Love Records 1973)
M.A. Numminen in English (Love Records 1974)
Jag har sett fröken Ellen i badet (Love Records 1974)
Auf Deutsch (Love Records 1976)
Kumipallona luokses pompin ain' (Love Records 1976)
Som en gummiboll kommer jag tillbaks till dej (Love Records 1977)
Fårskallevisor (Love Records 1978)
M.A. Numminen, Sinikka Sokka & Seppo Hovi: Jänikset maailmankartalle! (Love Records 1978)
Itsy Bitsy ja muita taidenautintoja (EMI 1979)
Itsy Bitsy och andra konstupplevelser (Columbia Records 1979)
Soi, sieluni, soi! (CBS Records 1980)
Kuu mies kookospähkinä (EMI 1980)
Månen mannen kokosnöten (EMI 1980)
Silmälasiapina (Johanna 1983)
Helena est libertas (Johanna 1983)
Koomikon kahdet kasvot (Johanna 1984)
M. A. Nummisen suosituimmat lastenlaulut (EMI 1985)
Den flygande mannen (EMI 1985)
Kamelilaulu (EMI 1988)
The Tractatus Suite (Eteenpäin! 1989)
Ollaan eläimiä (EMI 1991)
Underground Rock Orchestra: Suomi nyt(t) (Eteenpäin! 1993)
M.A. Numminen Goes Tech-No – Jag vill inte vara prinsessa (Olarin Musiikki 1995)
M.A. Numminen Goes Tech-No – En tahdo olla prinsessa (Olarin Musiikki 1995)
Gommin ja Pommin metsäkarnevaali (Fazer Records 1995)
Rytmirunoja (CD & kirja) (Rockadillo 2002)
M.A. Numminen & Sanna Pietiäinen und Das Neorustikale Tango-Orchester: Finnischer Tango (Trikont 2003)
M.A. Numminen singt wüste wilde Weihnachtslieder (Zweitausendeins Versand 2003)
Didi-WAH-Didi (Zen Master Records / Rockadillo 2004)
Singt Heinrich Heine (Trikont 2006)
M.A. Numminen gör ont i Sverige (Rockadillo 2008)
Diskografia > EP:t

M.A. Numminen laulaa (Eteenpäin! 1966)
M.A. Numminen laulaa jälleen (Eteenpäin! 1966)
Luonnonsuojelu (Love Records 1970)
Pynnisen perintö (Love Records 1971)
Franz Schubert Lieder (Eteenpäin! 1972)
Jos ei Elisabethin reidet niin kauniit ois / Joku vei naiseni / Erämaan kuutamoyössä / Vanha likainen mies ei rakasta rokkia (Eteenpäin! 1994)
Elisabeths tår och lår / Nån kom och stal min brud / I ödemarkens stjärnenatt / Rock är inte snuskhummerns musik (Eteenpäin! 1994)
M.A.Numminen Goes Tech-No – Yes sir, Ich kann boogie / Dabei weiss die ganze Welt Ich liebe dich / Tech-Perhaps (Olarin musiikki Oy 1995)
Contro Corrente (Eteenpäin! 2005)
Viihdekäyttäjä (Rockadillo Records 2006)
Tijuana Taxi feat. M.A. Numminen (Water-Proof Records 2006)
Diskografia > Kokoelmalevyt

Uudet lastenlaulut 1 (Anuco 1974)
M.A. Nummisen suosituimmat (Anuco 1974)
M.A. Nummisen 60-luku (Rockadillo 1985)
Klassikot – Ne Parhaat (Castle Finland 1990)
Den eviga årgången – M.A. Numminens bästa (Amigo Music 1990)
Suosituimmat lastenlaulut (EMI 1998)
Kiusankappaleita I (singlet, EP:t ja erillisäänitteet 1966–1973) (Love Records / Siboney 2000)
Kiusankappaleita II (singlet, EP:t ja erillisäänitteet 1974–1988) (Love Records / Siboney 2000)
Kiusankappaleita III (singlet, EP:t ja erillisäänitteet 1989–2001) (Love Records / Siboney 2001)
Dägä Dägä – Finnwelten (Trikont 2001)
Valtava Jänis – Gommin ja Pommin kaikki seikkailut (EMI 2002)
M.A. Numminen sings Wittgenstein (Zweitausendeins Versands 2003)
Suomihuiput – lastenlaulut (EMI 2004)
Pulla kasvaa – Jänismiehen ihan kaikki lastenlevyt (6CD, EMI 2012)
Diskografia > Singlet

Numminen on julkaissut lukuisia singlejä, joiden kappaleita ei ole julkaistu varsinaisilla albumeilla. Kiusankappaleita -kokoelmat sisältävät kaikki vuosien 1966–2001 aikana julkaistut singlet, EP:t ja erillisäänitteet. Vuonna 2010 ilmestyi Toivo Kärjen sävellykseen ja Reino Helismaan sanoitukseen perustuva Hiilen kiertokulku luonnossa  -niminen singlejulkaisu .