stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tropical Cocktail

| Tropical Cocktail Tommi Liimatta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1.-24. huhtikuuta 2006
 Studio : Headline Studio
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2006
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 46.49
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
 Levymerkki: Megamania
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 22.
Tommi Liimatan muut julkaisut
| Liimatan Pan Alley 1996 | Tropical Cocktail 2006 | Rokokoo Computer 2016 |
Singlet albumilta Tropical Cocktail
 ”Haavetason seikkailu (radio edit)” Julkaistu: 2006 (radiosingle)
Tropical Cocktail on Tommi Liimatan toinen studioalbumi vuodelta 2006. Levyllä soittaa kaksi yhtyettä, Plastic Eske Band sekä The Test Pressings, joiden lisäksi Liimatta esittää kaksi kappaletta soolona. The Test Pressings soitti levyn julkaisun yhteydessä lyhyen kiertueen.
Kappaleet

Tropical Cocktail – 5.33 (Plastic Eske Band, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Talvensaari-Eskelinen-Pallari)
Bildungsrock – 3.07 (The Test Pressings, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Kantola-Hast-Krutsin)
Haavetason seikkailu – 5.23 (The Test Pressings, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Kantola-Hast-Krutsin)
Hiljaisen ajan liikenne – 3.20 (Plastic Eske Band, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Talvensaari-Eskelinen-Krutsin)
Auringossa vaalenneet arvet – 3.01 (Tommi Liimatta, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Liimatta)
Musta kello – 2.27 (Plastic Eske Band, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Talvensaari-Eskelinen-Krutsin)
Suojaus murtuu – 3.44 (Plastic Eske Band, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Talvensaari-Eskelinen-Pallari)
Terroristi keväällä – 2.30 (Plastic Eske Band, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Talvensaari-Eskelinen-Krutsin)
Paha pelle – 2.53 (The Test Pressings, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Kantola-Hast-Krutsin)
Jos ei tosiaan olisi – 2.34 (Plastic Eske Band, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Talvensaari-Eskelinen-Pallari-Kantola)
Edustusvaimo – 3.27 (The Test Pressings, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Kantola-Hast-Krutsin)
Tahrainen rekisteri – 2.15 (Tommi Liimatta, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Liimatta)
Tämä vielä ja sitten on se kukitus – 3.51 (The Test Pressings, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Kantola-Hast-Krutsin)
Kukitus – 2.22 (Plastic Eske Band, säv. Liimatta, san. Liimatta, sov. Talvensaari-Eskelinen)
Kokoonpanot > Plastic Eske Band

Tommi Liimatta – laulu, kitara; kazoo (1), urut (4)
Tuomas Talvensaari – basso
Teemu Eskelinen – rummut, taustalaulu; laulu (14)
sekä
Johnny Pallari – soolokitara (1, 7, 10)
Tomi Krutsin – lyömäsoittimet (4), vihellys (6), taustalaulu (8)
Marko Kantola – urut (10)
Kokoonpanot > The Test Pressings

Tommi Liimatta – laulu, kitara
Marko Kantola – basso, taustalaulu
Janne Hast – kosketinsoittimet, trumpetti, Qchord (3), theremin (9)
Tomi Krutsin – rummut
Tuotanto

Jani Viitanen – studiotekniikka ja miksaus
Pauli Saastamoinen – masterointi
Tommi Liimatta – vesiväri ja tussi
Sammeli Heikkinen – laiturikuva
Tomi Krutsin – muut valokuvat
Japa Mattila, Tommi Liimatta ja Tomi Krutsin – taitto
Arvostelut

Soundi:
Aamulehti:
Rumba:
Aiheesta muualla

Tropical Cocktail discogs.com -sivustolla
Sid Haig

| Sid Haig |
| --- | --- |
 Sid Haig vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sidney Eddie Mosesian
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1939 Fresno, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 21. syyskuuta 2019 (80 vuotta) Thousand Oaks, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, elokuvatuottaja, muusikko
Puoliso:  Susan L. Oberg (vih. 2007)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1960–2019
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Sidney Eddie Mosesian (14. heinäkuuta 1939 – 21. syyskuuta 2019), tunnetaan paremmin nimellä Sid Haig, oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten useista rooleistaan Jack Hillin blaxploitaatioelokuvissa, sekä rooleistaan kauhuelokuvissa, joista mainittavin lienee kapteeni Spaulding Rob Zombien elokuvissa House of 1000 Corpses (2003), The Devil’s Rejects (2005) ja 3 from Hell (2019). Haigin kapteeni Spauldingia sekä Haigia itseään ollaan pidetty yhtenä kauhugenren ikoneista.
Haig on myös esiintynyt monissa televisiosarjoissa, joihin lukeutuu Lahjomattomat (1962), Batman (1966), Gunsmoke (1966–1969), Vaarallinen tehtävä (1966–1970), Star Trek (1967), Salainen agentti 86 (1967–1970), Charlien enkelit (1978), A-Team (1983) ja Ihmemies MacGyver (1985–1986). Hän on myös esiintynyt Quentin Tarantinon elokuvissa Jackie Brown (1997) ja Kill Bill: Volume 2 (2004) sekä James Bond -elokuvassa Timantit ovat ikuisia (1971).
Myöhemmin hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Halloween (2007), Hatchet III (2013) ja Bone Tomahawk (2015). Hänen viimeisiksi töikseen jäivät roolit elokuvissa Hanukkah (2020) ja Abruptio (2022), kunnes hän kuoli kehkoahtaumataudin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sid Haig Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sid Haig Elonetissä.
Sid Haig Allmoviessa (englanniksi)
Snetterton Motor Racing Circuit

| Snetterton Motor Racing Circuit |
| --- | --- |

Sijainti:  Norfolk, Englanti
Valmistumisvuosi:  1951
Radan pituus:  3,123 km
Mutkia:  6
Rataennätys:  0.56,095 (Klaas Zwart, Ascari-Judd 4,0 V10, 2007, EuroBoss Super Prix)
Suurimmat tapahtumat:  BTCC, Britannian F3, British Superbikes
Snetterton Motor Racing Circuit on moottorirata Norfolkissa, Englannissa. Radan omistaa nykyään Jonathan Palmerin johtma MotorSport Vision. Rataa käyttävät muun muassa British Touring Car Championship, Britannian Formula 3 ja British Superbike Championship. Snettertonin radalla ajettiin ensimmäistä kertaa kilpaa vuonna 1951.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Snetterton Motor Racing Circuit Wikimedia Commonsissa
Sielujen järvi

| Sielujen  järvi> The Lake of Souls |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Darren Shan
Kieli:  englanti
Genre:  nuortenkirjallisuus, kauhu
Julkaistu:  2003
Suomennos
Suomentaja:  Kaijamari Sivill
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2010
Sivumäärä:  sidottu
Sarja: Darren Shanin tarina
Edeltävä:  Taistelu aamunkoitteessa
Seuraava:  Varjojen vangit
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sielujen järvi on Darren Shanin kirjoittaman Darren Shanin tarina -kirjasarjan kymmenes osa. Se on myös sarjan kolmanneksi viimeinen osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 2003 ja suomennos vuonna 2010. Sen suomensi Kaijamari Sivill ja kustansi Tammi. Kirja seuraa edelleen sarjan muista osista tutun Darren Shanin tarinaa. Kirjassa esitellään uusi henkilö nimeltään Spits Abrams.
Juoni

Sielujen järvi jatkaa Darren Shanin tarinaa suoraan Taistelu aamunkoitteessa-kirjan jälkeen. Darren on yksin ja useimmat hänen kumppaneistaan ovat kuolleita. Darren päätyy ystävänsä Harkatin kanssa toiseen, tummanpuhuvaan maailmaan.
Toisessa maailmassa Darren ja Harkat joutuvat suorittamaan erilaisia tehtäviä. Tehtäviä suorittaessaan he tapaavat Evannan ja Spits Abramsin,
hieman omituisen erakon. Lopulta he päätyvät Sielujen järvelle, jossa heille paljastuu totuus toisesta maailmasta, sekä Harkatin oikea henkilöllisyys.
Sneck

Sneck voi tarkoittaa:
Jere Sneck (s. 1994), suomalainen jääkiekkopuolustaja
Liisa-Maria Sneck (s. 1968), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Marco Sneck (s. 1978), suomalainen muusikko
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Singaporen korkein oikeus

Singaporen korkeimman oikeuden rakennus.
Singaporen korkein oikeus (engl. Supreme Court of Singapore, kiin.: 新加坡最高法院; pinyin: Xīnjiāpō zuìgāo fǎyuàn, tamiliksi சிங்கப்பூர் உச்ச நீதிமன்றம், Ciṅkappūr ucca nītimaṉṟam, malaijiksi Mahkamah Agung Singapura) on Singaporen korkein tuomioistuin.
Toiminta

Singaporen korkeimmasta oikeudesta säädetään Singaporen perustuslain 8. osassa. Sen nojalla korkein oikeus koostuu valitustuomioistuimesta (engl. Court of Appeal) ja ylioikeudesta (engl. High Court), joka puolestaan koostuu valitusosastosta (engl. Appellate Division) ja yleisosastosta (engl. General Division). Korkeimman oikeuden puheenjohtajan ja muut tuomarit nimittää Singaporen presidentti pääministerin esityksestä. Tämänhetkinen puheenjohtaja on Sundaresh Menon.
Tuomiovalta

Valitustuomioistuin ei harjoita alkuperäistä tuomiovaltaa, vaan se käsittelee ainoastaan alemman tuomioistuimen jo käsittelemiä asioita, joista on valitettu. Siviiliasioissa ylioikeuden tuomioista voi yleensä valittaa valitustuomioistuimeen. Rikosasioissa ylioikeuden tuomiosta voi valittaa valitustuomioistuimeen, jos asiaa ei ole aiemmin käsitelty alemmassa tuomioistuimessa; jos alemman tuomioistuimen käsittelemästä rikosasiasta on valitettu ylioikeuteen, siitä ei voi uudelleen valittaa valitustuomioistuimeen.
Ylioikeus käsittelee sekä siviili- että rikosasioita ja harjoittaa sekä alkuperäistä tuomiovaltaa että valitustuomiovaltaa. Siviiliasian käsittely on aloitettava ylioikeudessa (eikä alemmassa tuomioistuimessa), jos vaateen summa on yli 250 000 Singaporen dollaria. Kuolinpesäkäsittelyissä vähimmäisraja on kolme miljoonaa dollaria.
Rakennus

Korkeimman oikeuden nykyinen rakennus otettiin käyttöön vuonna 2005. Sen suunnitteli brittiläinen arkkitehtitoimisto Foster and Partners. Sitä edeltävä, vuoteen 2005 asti käytössä ollut rakennus, muutettiin vuonna 2015 Singaporen kansallisgalleriaksi yhdessä sen vieressä sijaitsevan kaupungintalon kanssa.
Korkeimman oikeuden puheenjohtajan toimisto korkeimman oikeuden entisessä rakennuksessa.
Singaporelaisten tuomioistuinten koottuja päätöksiä.
Korkeimman oikeuden entinen rakennus sekä sen vasemmalla puolella kaupungintalo; nykyisin tiloissa sijaitsee Singaporen kansallisgalleria.
Sinplus

| Sinplus |
| --- | --- |
 Sinplus Sveitsin euroviisukarsinnan finaalissa joulukuussa 2011
Tiedot
Tyylilaji:  Vaihtoehtorock, Poprock
Kotipaikka:  Losone, Sveitsi
Jäsenet:  Ivan Broggini   Gabriel Broggini  
Aiheesta muualla

Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinplus on sveitsiläinen duo, joka valittiin 10. joulukuuta 2011 pidetyssä Sveitsin euroviisukarsinnan finaalissa edustamaan maataan vuoden 2012 Euroviisuissa kappaleella "Unbreakable". Kappale ei selvinnyt kilpailussa semifinaalista finaaliin. Duon ensimmäinen studioalbumi Disinformation julkaistiin 15. tammikuuta 2012.
Diskografia > Albumit

Disinformation (2012)
Diskografia > Singlet

Unbreakable (2011) (Sveitsin singlelistalla sija 24.)
Phoenix From The Ashes (2013) (Sveitsin singlelistalla sija 44.)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Sorvari

Sorvari on ammattinimike ja suomalainen sukunimi:
Jaana Sorvari (s. 1961), ympäristötekniikan professori
Jukka Sorvari (s. 1955), eversti evp
Vilho Sorvari (1906–1970),  kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sokourani-Missirikoro

| Sokourani-Missirikoro |
| --- | --- |
 Sokourani-Missirikoro
 Koordinaatit: 11°14′0″N, 5°45′10″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Sikasson piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  3 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sokourani-Missirikoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta lounaaseen. Kunnassa on 3 400 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Soukourani-Missirikoron kunta rajoittuu koillisessa Sikasson, kaakossa Kapalan, lounaassa Lobougoulan ja luoteessa Missirikoron kuntiin.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Yleisimmät kielet ovat senufo ja bambara.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja keräily. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, vihannekset ja hedelmät.
Skreia

| Skreia |
| --- | --- |
 Katunäkymää vuonna 2013.
 Skreia
 Koordinaatit: 60°39′00″N, 10°56′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandet
Kunta:  Østre Toten
Pinta-ala:  
 – Maa:  1 km²
Väkiluku (2023):  912
 – Väestötiheys:  912 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skreia on taajama Mjøsan rannalla Østre Totenin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on yksi neliökilometri ja asukasluku 912 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skreia Wikimedia Commonsissa
Sid L’Mokhtar

| Sid L’Mokhtar سيد المختار |
| --- | --- |
 Näkymä Sid L'Mokhtarin maalaiskunnan keskuksesta. Kuva on otettu route régionale 207 -tien varren ravintolan pihasta kohti luodetta.
 Sid L’Mokhtar
 Koordinaatit: 31°34′45″N, 9°0′52″W 
Valtio:  Marokko
Hallintoalue:  Marrakech-Tensift-El Haouz
Provinssi:  Chichaoua
Perustettu:  1959
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  300 km²
Korkeus:  379 m
Väkiluku (2004):  19 188
Aikavyöhyke:  UTC+0
 – Kesäaika:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sid L’Mokhtar (arab. سيد المختار‎) on maalaiskunta (ransk. commune rurale) Chichaouan provinssissa Marrakech-Tensift-El Haouzin hallintoalueella Marokossa. Asukkaita Sid L’Mokhtarissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 19 188. Pinta-alaa Sid L'Mokhtarilla on 300 neliökilometriä. Maalaiskunta perustettiin vuonna 1959.
Maantiede

Sid L’Mokhtar sijaitsee Chichaouan provinssissa Marrakech-Tensift-El Haouzin hallintoalueella. Pinta-alaa maalaiskunnalla on 300 neliökilometriä. Idässä maalaiskunta rajautuu Ahdilin maalaiskuntaan ja etelässä Ouled Moumnan maalaiskuntaan. Lännessä ja pohjoisessa Sid L’Mokhtar rajautuu Essaouiran provinssiin kuuluviin Oulad M’Rabetin, M’Ramerin, Mzilaten ja Sidi M’Hamed Ou Marzouqin maalaiskuntiin. Sid L’Mokhtarin keskusta, jota kutsutaan nimellä Sid L Mokhtar, on muodostunut souk-torialueen  ympärille useista kaupunginosista, joita kutsutaan ranskaksi nimellä douars anciens. Keskustaa puolestaan ympäröivät lukuisat ”maalaiskaupunginosat” (ransk. douars ruraux), joille luonteenomaista on maatalous. Chichaouasta Essaouiraan kulkeva route régionale 207 -tie kulkee Sid L’Mokhtarin läpi itä–länsisuunnassa. Muuten maalaiskunnan tieverkko on huonosti kehittynyt.
Sid L’Mokhtarin maalaiskunnan ympäristöongelmia ovat esimerkiksi riittämätön jätehuolto ja puutteelliset saniteettitilat. Maalaiskunnan tuottamat kiinteät jätteet kuljetetaan neljän kilometrin päähän länteen Essaouiraan johtavan route régionale 207 -tien varteen. Tämä hankaloittaa Sid L’Mokhtarin keskustan kehittämistä, tuo hajuhaittoja ja uhkaa esimerkiksi pohjavettä.
Väestö ja elinkeinot

Sid L’Mokhtarin asukkaat kuuluvat muun muassa saharalaista alkuperää olevaan Oulad Bou Sbaa -heimoon, ja he ovat asuttaneet seutua 1000-luvulta. Muita alueen heimoja ovat Hmar, Chaidma ja Mtougua. Maalaiskunta on saanut nimensä šeikki Sidi Mokhtarin mukaan. Asukkaita Sid L’Mokhtarissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 19 188, joista viisi oli ulkomaalaista. Kotitalouksia oli 3 669. Maalaiskunnan keskuksessa Sid L Mokhtarissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 11 138 asukasta ja ympäröivällä maaseudulla puolestaan 8 050. Vuonna 1994 asukkaita oli 16 963 ja kotitalouksia 3 069. Keskuksessa asui tuolloin 9 846 asukasta.
Sid L’Mokhtarin asukkaiden pääelinkeinot ovat lampaiden ja nautojen kasvatus sekä maanviljely. Maalaiskunnan ongelmia ovat kuitenkin maatalouttakin vaikeuttavat kuivuuskaudet sekä työttömyys. Myös lukutaidottomuusaste on korkea, ja etenkin tytöt putoavat koulutuksesta. Syynä tähän on esimerkiksi se, että koulut sijaitsevat kaukana. Sid L'Mokhtarissa on yksi sairaala.
Paimen vuohiensa ja lampaidensa kanssa Sid L'Mokhtarin keskustassa. Taustalla Hmarin douarin eli kaupunginosan taloja.
Tuhkvitsa oja

| Tuhkvitsa oja |
| --- | --- |
 Ojan varressa on hiekkakivikallion paljastumia
Maat:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Setomaan kunta
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Tuhkvitsa ojan valuma-alue
Pinta-ala:  45,2 km² 
Yhtyy:  Piusa jõgi (46,7 km joensuusta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Ojaotsa läte, Meremäe kylä
 :  57.8233°N, 27.2044°E
Laskupaikka:  Piusa jõgi, Ala-Tsumba kylä
 :  57.8225°N, 27.3605°E
Läpivirtausjärvet:  Obinitsa järv
Sivu-uomat:  Savioja
Taajamat:  Kiksova, Obinitsa, Lebä, Meremäe
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  137,5 m  mpy. 
Laskukorkeus:  50 m  mpy. 
Korkeusero:  87,5 m
Pituus:  15,1 km
Kaltevuus:  5,79 m/km
Muuta
Tuhkvitsa oja (myös Obinitsa oja) on Viron Võrumaalla Setomaan kunnassa sijaitseva 15 kilometriä pitkä Piusa jõen sivu-uoma.
Uoman kulku

Pääuoma alkaa Meremäen kylässä sijaitsevasta Ojaotsa lätestä (suom. Ojaotsan lähde). Entisen Meremäen kunnan alueet ovat viljeltyä seutua ja uoma virtaa aluksi peltoaukean keskellä. Uoma ohittaa Lepän ja Tobrovan kylät ja putoaa sitten loppumatkaksi uurtamaansa kanjoniin, jonka ympäristö on metsämaata. Samalla kun suurin sivu-uoma Savioja yhtyy siihen Rokinan kylässä vasemmalta puolelta, laskee se Obinitsan tekojärveen. Se rakennettiin Obinitsan taajaman vesihuollon tarpeisiin. Tekojärven jälkeen uoma virtaa kanjonissaan metsäalueella. Se ohittaa Kiksovan kylän ja yhtyy pohjoisessa Piusa jõgeen Ala-Tsumbassa, joka sijaitsee Piusan kylän eteläpuolella. Piusa jõgi vie vedet itään päin.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Valuma-alue

Tuhkvitsa oja sijaitsee Piusa jõen valuma-alueella. Piusa laskee Pihkovanjärven eli Peipsijärven länsirantaan. Piusa jõen valuma-alue sisältyy Peipsijärven alueeseen, joka muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Vesireitti jatkuu Peipsijärven pohjoispäästä, kun sieltä alkava Narvanjoki virtaa pohjoiseen ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Ojan valuma-alueen koko on 66,8 neliökilometriä ja se sijaitsee pääasiassa Setomaan kunnassa .
Tuhkvitsa ojan valuma-alue jää Tuplova jõen ja Piusa jõen pääuoman valuma-alueiden väliin, jonne tosin jäävät myös lyhyet Tilana oja ja Süväoro oja. Valuma-alue muodostuu alajuoksun pääuomasta, johon yhtyy vain pieniä ojia kuten esimerkiksi Korski orgista tuleva oja ja Obinitsan kylästä alkava Paatsuvaoro oja. Lisäksi pääuomassa sijaitsevaan Obinitsan järveen laskee Harrõorgin pohjalla virtaava oja, jolla on useita lyhyitä haaroja. Obinitsan järven yläpuolella haarautuu joen pääuomasta Savioja, jonka monihaarainen valuma-alue on suurempi kuin pääuomalla. Saviojallakin on haaroja kuten esimerkiksi Palandõ oja, jonka latvoilla sijaitsee Hillakeste oja, sekä vielä Hõpõoja ja Mustoja.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Sivu-uomia

Ojalla on omia sivu-uomia, joista oheinen taulukko sisältää niistä tärkeimmät. Monesti toistuva lähde on esitelty taulukon alla.
| yhtyy Tuhkvitsaan (km suusta) | nimi | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ~3 | Korski org oja |  |  | 1, |
| ~4 | Paatsuvaoro oja | 0,8 |  | 1, |
| ~4 | Harrõorg oja |  |  | 1, |
| 5,2 | Savioja | 8,2 | 12,9 |  |
| ~7 | Piirioro oja | 0,9 |  | 1, |

Lähteet: 1 =
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Järviä

Valuma-alueen järvistä kaksi tärkeintä ovat tekojärvet Obinitsa järv ja Hilläkeste järv. Obinitsa järv on rakennettu Tuhkvitsa ojan pääuomaan vuonna 1995. Hilläkeste järv on padottu Hilläkeste ojaan, joka yhtyy ensin Palandõ ojaan, joka yhtyy vuorostaan Saviojaan. Valuma-alueen sivu-uomien varsilla sijaitsee joukko pieniä talouskäytössä olevia lampia, jotka ovat muodostuneet tai rakennettu tilojen lähettyville. Niitä on erityisen monta Küllätüvässä Harrõorgin ojan valauma-alueella.
Historiaa

Uoman keskikaltevuus on 5,8 metriä kilometriltä ja tätä on aiemmin hyödynnetty vesimyllyissä, joita on uomassa toiminut kahdeksassa kylässä: Serga, Tepia, Lepa, Tobrova, Porga, Kruuse, Sonne ja Ala-Tsumba. Vesimyllyjä ei ole enää yhtäkään toiminnassa. Tepian lähellä sijaitsee pyhä lähde (Silmäläte?, Tepia ohvriallikas), jonka vedellä on sanottu olevan parantavia vaikutuksia.
Hallintoalue

Tuhkvitsa oja kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Ojan vesistörekisterin tunnus on VEE1001900.
Huomautuksia

↑  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google tai Bing karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Etäisyydet on mitattu verkkopalvelussa keskkonnainfo.ee artikkelin Korgõsilla oja karttalehdeltä.
↑  Tieto on luettu vironkielisestä artikkelista et:Tuhkvitsa oja, mutta sitä ei ole tarkistettu muista lähteistä.
Tepia ohvriallikas: veden parantavat vaikutukset
Käännös suomeksi
Sorvarinjärvi

| Sorvarinjärvi |
| --- | --- |
 Näkymää Sorvarinjärveltä elokuussa 2012.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pudasjärvi
Koordinaatit:  65°14′30″N, 26°52′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Sorvarinoja
Järvinumero:  60.064.1.018 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121  m 
Rantaviiva:  4,24 km
Pinta-ala:  1,056 km²
Suurin syvyys:  1,3 m
 fiSorvarinjärvi 
Sorvarinjärvi on Pudasjärven kaupungissa sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee noin 15 kilometrin päässä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta, ja noin neljä kilometriä Taipaleenharjun kylästä.
Järvestä laskee Sorvarinoja Taipaleenharjussa olevaan Aittojärveen.
Järvi on matala, ja siinä on runsaasti vesikasvillisuutta. Rannoilla on muutamia kesämökkejä.
Järvestä saa kalastettua ahventa, haukea ja siikaa. Aiempina vuosina järvessä on ollut myös muikkua.
Silverpilen

C5-tyypin metrovaunu eli Silverpilen.
Silverpilen (suom. Hopeanuoli) on kaupunkitarinoiden mukaan Tukholman metrossa Ruotsissa kummitteleva metrojuna. Usein junan mainitaan koostuvan hopeankiiltäväkylkisistä C5-sarjan metrovaunuista. Vain yksi C5-sarjan juna on rakennettu, ja se koostui kahdeksasta vaunusta. Junayksikkö rakennettiin 1960-luvun puolessa välissä koeliikenteeseen, mutta se on korvattu uudemmalla kalustolla. Junan vaunuista kuusi romutettiin 1990-luvun lopussa.
Silverpilen oli liikenteessä vain harvoin, jolloin tuon hopeanhohtoisen junan näkeminen yöllä sai ihmisten mielikuvituksen heräämään. 1980-luvulla kerrottuja kaupunkitarinoita Silverpilenistä keräsi ruotsalainen folkloristi Bengt af Klintberg, ja tarinoita Silverpilen-aavejunasta kerrottiin ruotsalaisessa televisiosarjassa Det spökar 10. joulukuuta 1997.
Kaupunkitarinasta on useita versioita. Erään version mukaan aavemetrojuna liikennöi hylätyissä metrotunneleissa ja sen näkevät vain metron työntekijät. Toisen version mukaan aavemetrojunan voi nähdä keskiyön jälkeen ohittamassa asemaa suurella nopeudella. Jotkut väittävät Silverpilenin jopa pysähtyvän ottamaan matkustajia kyytiin, ja matkustajien katoavan viikoiksi, kuukausiksi ja jopa vuosiksi ennen kuin poistuvat aavejunasta. Kaupunkitarinoiden mukaan Silverpilen on joko tyhjä tai sen matkustajina on aaveita.
Eräät versiot kytkevät aavejunan metronlinjan 11 eli sinisen linjan käyttämättömään Kymlingen metroasemaan. Kymlingen asemalla on aaveaseman maine, sillä ihmiset sanovat että vain kuolleet poistuvat junasta Kymlingessä.
Sokkokokki

| Sokkokokki |
| --- | --- |
 Sokkokokin logo. (Jouni Seppänen)
Tyyli:  Tositelevisio Ruoanlaitto Kilpailu
Kestoaika:  41 min
Pääosissa:  Maria Sid (juontaja) Harri Syrjänen Henri Alén Tommi Tuominen (kokki)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  11. maaliskuuta 2010 –
Tuotantokausia:  4
Tuotanto
Tuottaja(t):  Kristiina Koskinen Jenni Säntti-Barbieri Tea Panula (Nelonen tuottaja)
Vastaava(t) tuottaja(t):  Samuli Norhomaa
Ohjaaja(t):  Tony Hällfors (studio-ohjaaja)
Leikkaaja(t):  Matti Tiensuu
Lavastaja(t):  Teppo Järvinen Esa Set Up (lavasterakenteet)
Kuvaaja(t):  Hannu Lipitsä Pasi Heinikkala Juha Niemelä Tommi Penttinen Arno Launos Antti Hacklin (Steadycam)
Tuotantoyhtiö(t):  Story Of
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Sokkokokki on suomalainen ruoka-aiheinen televisio-ohjelma, jossa kaksi julkisuudesta tuttua henkilöä valmistaa yleensä varsin haastavia ruokalajeja pelkkien ammattikokin sanallisten ohjeiden mukaan. Molemmat kilpailijat tekevät täsmälleen saman aterian kuin heitä avustama kokki, ja kaikilla on käytössä täsmälleen samat ruoka-aineet ja tarvikkeet. Ohjelmaa esitetään Nelosella.
Ammattilaiskokkeina kilpailijoita on avustamassa jaksoittain vaihtelevat kolme ammattilaiskokkia, Harri Syrjänen, Henri Alén ja Tommi Tuominen. Ohjelmaa juontaa Maria Sid.
Vieraina sarjassa ovat olleet muun muassa:
Jukka Rasila
Jaakko Saariluoma
Aku Hirviniemi
Jussi Vatanen
Essi Pöysti
Jarkko Valtee
Jope Ruonansuu
Simo Frangén
Kristiina Komulainen
Arman Alizad
Elastinen
Cheek
Hannu-Pekka Parviainen
Jarno Leppälä