stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matkailu Suomessa
Historiaa > Julkinen valta ja järjestöt matkailun edistäjinä

1960-luvulla matkailu lisääntyi nopeasti, ja myös valtiovalta alkoi panostaa toimialaan merkittävänä nousevana elinkeinona. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen kiinnitti asiaan huomiota puheessaan 1964, ja alettiin laatia virallista matkailun kehittämissuunnitelmaa. Vuonna 1967 matkailuhallinnon tehtävät siirrettiin kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriöltä kauppa- ja teollisuusministeriölle. Vuonna 1969 perustettiin valtion matkailuneuvosto, josta vuonna 1971 tuli KTM:n alainen matkailutoimisto ja vuonna 1973 Matkailun edistämiskeskus. Vuonna 2015 se organisoitiin uudelleen Finpron Visit Finland -yksiköksi.
Vuosina 1964–1992 julkaistu Look at Finland -lehti pyrki edistämään sekä matkailua että suomalaistuotteiden vientiä ja kulttuurin tunnettuutta.
Vuosina 1887–2001 toiminut Suomen Matkailuliitto, vuoteen 1966 asti Suomen Matkailijayhdistys, huolehti yhtenä tehtävänään valtion omistamista matkailukiinteistöistä ja rakennutti myös omia toimipaikkoja. Se myös edisti kotimaanmatkailua, etenkin Lapin matkailua ja sen majoitustoimintaa. Matkailuliiton operoimia olivat muun muassa Rovaniemen Hotelli Pohjanhovi sekä Hetan, Kilpisjärven, Utsjoen, Ivalon ja Pallastunturin matkailuhotellit.Suomen Matkailuliitto konkurssiin 19.10.2001. Yle Uutiset. Viitattu 6.6.2023.</ref> Matkailuliitto julkaisi vuosina 1891–2010 useita kertoja vuodessa ilmestynyttä ”Turistia” eli Suomen kulkuneuvot -kirjaa, johon koottiin Suomen julkisen liikenteen kulloinkin voimassa olevat aikataulut matkasuunnittelua helpottamaan.
Matkailuliiton tytäryhtiö Matkaravinto huolehti aluksi linja-auto- ja juna-asemien ravintoloista, mutta kasvoi sitten Suomen suurimmaksi hotelli- ja ravintolayritykseksi ottamalla hoitoonsa Matkailuliiton majoituspaikat ja monia muitakin hotelleja ja ravintoloita. Matkailua palveli osaltaan myös Alkon Kansanravintoloista kehittynyt Yhtyneet Ravintolat, sittemmin nimellä Arctia. Yksityisiä vapaa-ajanmatkailun kasvattamia hotelliketjuja olivat Rantasipi ja Cumulus. Kaikkien neljän toimintaa jatkaa nyt monien yrityskauppojen jälkeen ruotsalainen Scandic Hotels, jonka tärkein kilpailija Suomen hotellimarkkinoilla on S-ryhmän Sokos Hotels.
Matkailualalle alkoi syntyä monia, joskus toistensa kanssa kilpailevia järjestöjä, kuten Autoliitto, leirintämatkailijoiden SF-Caravan, ulkoilujärjestö Suomen Latu ja Retkeilymajajärjestö. Etujärjestöt perustivat omia lomaorganisaatioitaan, kuten  ammattiyhdistysten vuosina 1941–2009 toiminut Lomaliitto, jonka perinteitä jatkaa mökkivuokraaja Lomarengas Oy. Yhä toimivien järjestöjen asioita koordinoi Lomajärjestöjen yhteistyöryhmä LYR. 1960-luvulla alkoi syntyä myös maakunnallisia ja muita alueellisia matkailunedistämisjärjestöjä, joissa usein ovat keskeisesti mukana seudun kunnat.
Historiaa > Telttailusta matkailuautoihin

Leirintämatkailu oli sotien jälkeen suosittua, kun harvat hotellit ja matkustajakodit olivat kalliita ja suunnattu pikemminkin liikematkustajille kuin perheille. Nuorten keskuudessa telttailu oli lähiretkiä polkupyörällä, autoilevilla perheillä pitkiäkin lomamatkoja Lappiin ja Norjaan saakka ja kiertomatkoja ympäri Suomen. Elintason kohoamisen myötä telttailu vaihtui matkailuvaunun vetoon henkilöautolla tai erityisillä matkailuautoilla paikasta toiseen kiertelyyn. Vuoden 2010 paikkeilla suomalaiset omistivat Euroopan eniten matkailuautoja asukasmäärään nähden, ja asuntovaunutiheydessä Suomi oli Euroopan seitsemäs.
Jo sotavuosina Lomaliitto sai valmiiksi ensimmäisen perheille tarkoitetun lomakylän Punkaharjulle, jossa ruokailun järjestämisestä huolehti henkilökunta. Sotien jälkeen moni armeijan käytössä ollut leirikeskus muun muassa Saarijärvellä ja Taipalsaarella muutettiin matkailijoita palvelemaan. Saksalaisia tuli 1960- ja 1970-luvulla Suomeen omaperäisillä rotelleiksi kutsutuilla kulkuneuvoillaan, pyörien päällä liikkuvilla hotelleilla jättämättä maahan paljonkaan ulkomaanvaluuttaa.
Historiaa > Neuvostoryhmät 1980-luvulla

Neuvostoliiton valtion matkailutoimisto Inturist toi Suomeen 1980-luvulla yhä enemmän sikäläisiä ammattiliitto- ja puolueaktiiveja ryhmämatkoille, yleensä junalla Moskovasta ja Leningradista. Neuvostoliittolaiset olivat 1980-luvun puolivälissä kolmanneksi suurin ulkomainen yöpyjäryhmä ruotsalaisten ja länsisaksalaisten jälkeen. Mahorkanhajuisten ja vanhanaikaisesti pukeutuneiden neuvostoturistien väitettiin karkottavan suomalaisia ja länsimaisia asiakkaita niin, että monet kaupunkien keskustahotellit joko kieltäytyivät majoittamasta heitä tai hoitivat asian ankaralla hinnoittelulla.
Neuvostoryhmien tiukka matkaohjelma sisälsi yleensä useita kaupunkeja, tehdasvierailuja, ystävyysseuran illanviettoja ja Tampereen Lenin-museon. Kaupat kiinnostivat eniten, mutta valuuttaa sai vaihtaa vain noin 350 markkaa matkailijaa kohti.
Historiaa > Viihdekeskuksia ja kesäfestivaaleja

1960-luvulta alkaen etenkin Pohjois-Suomeen alkoi rakentua hiihtokeskuksia ja eteläisempään Suomeen huvipuistoja, korpihotelleja ja viihdekylpylöitä pääosin suomalaisten matkailijoiden tarpeisiin ja usein Kehitysaluerahaston rahoittamana. Kesämökkivierailuista ja musiikkifestivaaleista, kuten Kaustisen kansanmusiikkijuhlista, Savonlinnan oopperajuhlista, Pori Jazzista ja Ruisrockista tuli suomalaisille uusia syitä kesäiseen kotimaanmatkailuun. Ruotsinlaivat täyttyivät teollisuuden loma-aikoina sukuloimaan palaavista ruotsinsuomalaisista.
Historiaa > Suomen matkailun nykytrendejä

Kotimaanmatkailun suosio on kasvanut 2010-luvulla muun muassa ilmastonmuutoskeskustelun aiheuttaman lentomatkailukritiikin ja 2020-luvun taitteen koronaviruspandemian rajoitustoimien vuoksi. Koronavuodet myös keskeyttivät lähes täysin ulkomaisten matkailijoiden tulon Suomeen, minkä jälkeen Ukrainan sota aiheutti maailmanlaajuista inflaatiota sekä korkojen ja energiakustannusten nousua. Sodan aiheuttamat pakotteet myös katkaisivat Venäjältä Suomeen suuntautuneen matkailijavirran, joka tosin oli alkanut vähetä jo 2010-luvulla. Suomen verrattain läheinen sijainti Venäjään ja Ukrainaan nähden saattaa konfliktin pitkittyessä verottaa etenkin Euroopan ulkopuolelta Suomeen suuntautuvaa matkailua. Vuonna 2023 uutisoitiin, että Suomea on alettu ulkomailla markkinoida viileiden kesien maana, pakopaikkana muun Euroopan helteille.
Suomalaisten kotimaanmatkailun arvellaan kasvavan 2020-luvulla edelleen, mutta aiempia vuosia hitaammin. Matkailutrendinä nähdään myös niin sanottu ”uusi luksus”, joka tarkoittaa elämyksellisyyttä, yksilöllisyyttä ja vastuullisuutta aiemman materialistisen luksuskäsityksen sijasta.
Kirjallisuutta

Hirn, Sven; Markkanen, Erkki: Tuhansien järvien maa. Suomen matkailun historia. Matkailun edistämiskeskus ja Suomen matkailuliitto 1987. ISBN 951-838-034-1.
Hautajärvi, Harri: Miten Suomen matkailua on suunniteltu? Valtiovetoisuudesta markkinaohjautuvuuteen. Toim. Soile Veijola. Matkailunkestävä Suomi? Vastuullinen suunnittelu kulttuuri- ja luontoympäristöissä. SKS 2023, s. 59–120. ISBN 978-951-858-640-4.
Hautajärvi, Harri: Autiotuvista lomakaupunkeihin. Lapin matkailun arkkitehtuurihistoria. Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu, Arkkitehtuurin laitos 2014. ISBN 978-952-60-5597-8. Väitöskirjan verkkoversio
Immeli, Heikki; Juntunen, Kari: Piletti Pietariin : Suomen kulkuneuvojen 100-vuotistaipaleelta. Suomen Matkailuliitto 1991. ISBN 951-838-070-8.
Partanen, Seppo J.; Hemming, Risto: Tunne maasi; Tunne maasi! Suomen matkailun kehitys ja kehittäjiä, Hipputeos 2009. ISBN 978-952-5617-14-6.
Lomasuuntana Suomi, näin teimme Suomesta matkailumaan. Suomen Matkailijayhdistys SMY ry & Suomen Matkailualan Seniorit ry 2011.
Oma maa – Lomamaa, Suomen matkailun 125-vuotisjuhlakirja, Suomen Matkailijayhdistys SMY ry ja Suomen Matkailualan Seniorit ry, Hipputeos, 2012.
| n k  Artikkelit Suomesta |
| --- | --- |
Historia:  Suomen asutushistoria  Suomen esihistoria  Ruotsin vallan aika Suomessa  Suomen suuriruhtinaskunta  Itsenäisen Suomen historia  Suomen sotahistoria 
Maantiede:  Geologia  Ilmasto  Joet  Järvet  Kansallispuistot  Kaupungit  Kaupunkialueet Helsinki  Tampere  Turku  Oulu  Jyväskylä  Kunnat  Linnut  Luonto  Luonnonsuojelualueet  Läänit  Maakunnat Ahvenanmaa  Metsät  Nisäkkäät  Saaret  Taajamat  Ääripisteet 
Hallinto:  Asevoimat NATO  Eduskunta  Hallinnolliset alueet  Ihmisoikeudet  Korruptio  Laki  Oikeusjärjestelmä  Perustuslaki  Poliisi  Politiikka  Presidentti  Puolueet  Pääministeri  Ulkopolitiikka  Vaalit  Valtioneuvosto  Valtion talousarvio 
Talous:  Eläkejärjestelmä  Energia  Liikenne  Maatalous  Matkailu  Meriteollisuus  Metsätalous  Keskuspankki  Pörssi  Teollisuus  Tiede  Tulopolitiikka  Valtionyhtiöt  Verotus  Viestimet  Yrittäjyys 
Yhteiskunta:  Hyvinvointi  Ihmiskauppa  Ilmastonmuutos  Kielet Suomi  Ruotsi  Pohjoissaame  Inarinsaame  Koltansaame  Karjala  Koulutus  Naiset  Prostituutio  Rikollisuus  Sensuuri  Siirtolaisuus  Suomalaiset  Terveydenhoito  Uskonto  Väestö 
Kulttuuri:  Arkkitehtuuri  Elokuva  Itsenäisyyspäivä  Juhlapäivät  Kansallislaulu  Kansanperinne  Kansallissymbolit  Keittiö  Kirjallisuus Kalevala  Lippu  Maailmanperintökohteet  Musiikki  Mytologia  Sauna  Taide  Urheilu  Valokuvaus  Vaakuna 
Aavasaksa oli Suomen ja Lapin ensimmäisiä matkailukohteita. Sinne valmistui tämä paviljonki vuonna 1927.
Suomen matkailun 100-vuotisjuhlavuonna 1987 julkaistu postimerkki.
Vesipuisto Serena on esimerkki nykyajan lapsiperheiden matkakohteista.
Södertälje SK

| Södertälje SK |
| --- | --- |

Perustettu:  1902
Entiset nimet:  Södertälje Sportklubb   1902–
Kaupunki:   Södertälje
Kotiareena:  Scaniarinken
– kapasiteetti:  6 200
Sarjataso:  HockeyAllsvenskan
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Emil Georgsson
Päävalmentaja:   Magnus Bogren
Kapteeni:   Christopher Liljewall
Mitalit
Kultaa:  7 (1925, 1931, 1941, 1944, 1953, 1956, 1985)
Hopeaa:  8 (1928, 1929, 1932, 1937, 1942, 1945, 1946, 1951, 1986)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Södertälje SK tai SSK on ruotsalainen jääkiekkoseura, joka pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. SSK kuuluu Ruotsin vanhimpiin jääkiekkoseuroihin, joka on ollut runsaat 70 kautta korkeimmalla sarjatasolla ja 20 kautta Elitserienissä.
Seura perustettiin jo vuonna 1902, silloin lajeihin kuului voimistelu, yleisurheilu, jalkapallo ja luistelu. Jääpallo tuli ohjelmaan 1907. Jääkiekko-osasto perustettiin vasta vuonna 1925. Joukkue on voittanut Ruotsin mestaruuden seitsemän kertaa vuosina 1925, 1931, 1941, 1944, 1953, 1956 ja 1985 ja ollut sen lisäksi loppuottelussa jopa 15 kertaa. Södertälje SK on Elitserienin maratontaulukossa sijalla 11.
Suomalaisista seurassa ovat pelanneet muun muassa Mikko Mäkelä, Juha Lind, Peter Ahola ja Olli Jokinen.
Kaudella 2010–2011 Södertäljen joukkueessa pelasi peräti seitsemän suomalaista: Maalivahti Riku Helenius, puolustajat Timo Seppänen, Markus Seikola, Arto Laatikainen, Mikko Kalteva, sekä hyökkääjät Petri Pakaslahti ja Pekka Saarenheimo.
Kauden 2010–2011 päättyessä Södertälje SK putosi Elitserienistä karsintasarjan kautta  pykälää alemmaksi HockeyAllsvenskan sarjaan.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 39 |  | Oliver Håkanson | L | 2026 | Tukholma, Ruotsi |  |
| 50 |  | Frans Tuohimaa | L | 2025 | Helsinki, Suomi |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 6 |  | Olli Vainio (A) | R | 2025 | Tampere, Suomi |  |
| 9 |  | Viktor Grahn | L | 2026 |  |  |
| 15 |  | Albin Carlson | L | 2026 | Finspång, Ruotsi |  |
| 17 |  | Amil Krupic | L | 2025 | Halmstad, Ruotsi |  |
| 27 |  | Daniel Norbe | L | 2026 | Växjö, Ruotsi |  |
| 42 |  | Ludvig Hedström | L | 2025 | Tukholma, Ruotsi |  |
| 71 |  | Andrew Nielsen | L | 2025 | Red Deer, Alberta, Kanada |  |
| 92 |  | Albert Wikman | L | Laina | Karlstad, Ruotsi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | William Wiå | L | LH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 12 |  | Viktor Liljegren | L | VLH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 13 |  | Henrik Eriksson (C) | L | VLH | 2026 | Västerhaninge, Ruotsi |
| 19 |  | Hampus Harlestam (A) | L | KH / OLH | 2026 | Lidingö, Ruotsi |
| 20 |  | Marcus Eriksson | L | H | 2025 | Norrköping, Ruotsi |
| 21 |  | Nolan Stevens | L | VLH / KH | 2025 | Sea Isle City, New Jersey, Yhdysvallat |
| 22 |  | Jacob Bjerselius | L | KH / VLH | 2025 | Vendelsö, Ruotsi |
| 23 |  | Jegor Polin | R | VLH | 2025 | Pervouralsk, Venäjä |
| 24 |  | Jacob Dahlström (A) | R | LH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 25 |  | Evan Weinger | R | OLH | 2025 | Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat |
| 26 |  | Filip Hesselvall | L | VLH / KH | 2025 | Södertälje, Ruotsi |
| 28 |  | Adam Hesselvall | R | OLH / KH | Juniori | Södertälje, Ruotsi |
| 33 |  | Filiph Engsund | L | KH | 2025 | Göteborg, Ruotsi |
| 44 |  | Carter Souch | L | VLH | 2025 | Edmonton, Alberta, Kanada |
| 45 |  | Sebastian Dyk | R | OLH | 2027 | Malmö, Ruotsi |
| 61 |  | Miikka Pitkänen | L | KH / VLH | 2025 | Kuopio, Suomi |
| 72 |  | Nicolai Meyer | L | H | 2025 | Frederikshavn, Tanska |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Magnus Bogren
Apu- & Fysiikkavalmentaja: Nicklas Grossmann
Apuvalmentaja: Mattias Zackrisson
Maalivahtivalmentaja: Calle Brattenberger
Fysiikkavalmentaja: Niclas Bergfors
Huoltopäällikkö: Magnus Hjälm
Joukkueenjohtaja: Ove Karlsson
Toimitusjohtaja: Emil Georgsson
Apulaistoimitusjohtaja: Dragan Umicevic
Lähde: EliteProspects
Joukkue kaudella 2024–2025 > Merkittäviä entisiä Södertälje SK:n pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Niclas Bergfors   Thommie Bergman   Kyle Calder   Anders "Masken" Carlsson   Thom Eklund   Peter Ekroth   Jan "Lill-Janne" Eriksson   Thord Flodqvist   Nicklas Grossmann   Oto Haščák  |   Mats Hallin   Niclas Hävelid   Conny Jansson   Olli Jokinen   Anders Kallur   Mats Kilström   Anže Kopitar   Curt Larsson   Peter Larsson   Jarmo Mäkitalo  |   Eilert Määttä   Peter "Poppe" Popovic   Mikael Samuelsson   Jiří Šlégr   Kjell Svensson   Hans "Säcken" Särkijärvi   Scott Thornton   Dick Tärnström   Mats Waltin  |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Jäädytetyt pelinumerot

2 Anders Eldebrink
7 Stig-Göran Johansson
11 Glenn Johansson
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Södertälje SK:n kotisivut (ruotsiksi)
HockeyAllsvenskan
AIK IF
Almtuna IS
BIK Karlskoga
Djurgårdens IF Hockey
IK Oskarshamn
IF Björklöven
Kalmar HC
Mora IK
Nybro Vikings IF
Södertälje SK
Tingsryds AIF
Vimmerby HC
Västerås IK
Östersunds IK
Amy Hill

Amy Hill (oikealla) ja ohjaaja Wayne Wang elokuvan Dim Sum: A Little Bit of Heart kuvauksissa vuonna 1983.
Amy Marie Hill (s. 9. toukokuuta 1953) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka äiti on japanilaista ja isä suomalaista sukujuurta, alkuperäiseltä nimeltään Keltamäki.
Amy Hill on näytellyt muun muassa elokuvissa Lilo ja Stitch (2002), Big Fat Liar – valehtelija (2002), Katti (2003) ja Aina eka kerta (2004) sekä HBO:n televisiosarjassa Enlightened (2011–2013).
Aiheesta muualla

Amy Hill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Wonder Man (minisarja)

| Wonder Man |
| --- | --- |

Tyyli:   komedia  supersankari 
Luoja(t):   Destin Daniel Cretton  Andrew Guest 
Perustuu:  Stan Leen, Jack Kirbyn ja Don Heckin sarjakuvahahmoon Ihmemies
Showrunner(it):  Andrew Guest
Pääosissa:   Yahya Abdul-Mateen II  Ben Kingsley  Demetrius Grosse  Lauren Glazier  Ed Harris  Josh Gad 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Disney+
Tuotanto
Tuottaja(t):  Bonnie Munoz
Vastaava(t) tuottaja(t):   Kevin Feige  Louis D’Esposito  Brad Winderbaum  Destin Daniel Cretton  Andrew Guest  Jonathan Schwartz 
Leikkaaja(t):  Gina Sansom
Kuvaaja(t):   Brett Pawlak  Armando Salas 
Tuotantoyhtiö(t):   Marvel Television  Family Owned  Onyx Collective 
Levittäjä:  Disney Media Distribution
Aiheesta muualla
IMDb 
Wonder Man on yhdysvaltalainen Destin Daniel Crettonin ja Andrew Guestin luoma Disney+-tilausvideopalveluun tuleva komediallinen supersankarisarja, joka perustuu Marvel Comicsin Ihmemies-sarjakuvahahmoon. Se tulee olemaan Marvel Cinematic Universen (MCU) seitsemästoista Marvel Studiosin tuottama ja neljäs ”Marvel Television”-nimikkeellä julkaistava televisiosarja, jakaen tarinallisen jatkumonsa elokuvien ja muiden televisiosarjojen kanssa. Guest toimii sarjan showrunnerina ja Cretton johtaa sarjan ohjaajien tiimiä.
Yahya Abdul-Mateen II näyttelee Simon Williamsia / Ihmemiestä. Sarjassa näyttelevät myös Ben Kingsley, Demetrius Glosse, Lauren Glazier, Ed Harris ja Josh Gad. Cretton allekirjoitti joulukuussa 2021 Marvel Studiosin kanssa sopimuksen useiden Disney+-sarjojen luomisesta. Kesäkuussa 2022 paljastettiin, että yksi näistä sarjoista keskittyisi Ihmemieheen. Samalla paljastettiin, että Cretton ohjaisi osan sarjan jaksoista, ja että Guest oli palkattu pääkäsikirjoittajaksi. Abdul-Mateen valittiin pääosan esittäjäksi lokakuussa, sekä Stella Meghie ja James Ponsoldt sarjan muiksi ohjaajiksi helmikuussa 2023. Kuvaukset alkoivat Los Angelesisssa huhtikuun 2023 alussa, mutta ne keskeytettiin toukokuussa Hollywoodin käsikirjoittajien lakon 2023 vuoksi. Kuvaukset jatkuivat jälleen tammikuussa 2024, ja ne saatiin päätökseen huhtikuussa 2024. Sarja julkistettiin kuitenkin virallisesti vasta lokakuussa 2024.
Wonder Man koostuu kahdeksasta jaksosta, jotka tullaan julkaisemaan Disney+:aan osana MCU:n kuudetta vaihetta joulukuussa 2025. Se tulee olemaan myös Marvel Studiosin toinen ”Marvel Spotlight”-sarja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yahya Abdul-Mateen II  | … |  Simon Williams / Ihmemies   |
|  Ben Kingsley  | … |  Trevor Slattery   |
|  Demetrius Grosse  | … |  Eric Williams / Viikatemies   |
|  Lauren Glazier  | … |     |
|  Ed Harris  | … |  Neal Saroyan   |
|  Josh Gad  | … |     |
|  Byron Bowers  | … |     |
|  Béchir Sylvain  | … |     |
|  Manny McCord  | … |     |
Jaksot

| № | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Julkaisu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ei tiedossa | Destin Daniel Cretton | Ei tiedossa | joulukuu 2025 |
| 2 | Ei tiedossa | Destin Daniel Cretton | Ei tiedossa | Ei tiedossa |
3: Ei tiedossa
4: Ei tiedossa
5: Ei tiedossa
6: Ei tiedossa
7: Ei tiedossa
8: Ei tiedossa
Tuotanto > Kehitys

Joulukuussa 2021, Destin Daniel Cretton teki usean vuoden kestoisen sopimuksen Marvel Studiosin kanssa Disney+-projektien toteuttamisesta Marvel Studiosille, yhden niistä ollessa jo valmiiksi kehitteillä. Sopimus tehtiin samoihin aikoihin, kun Cretton sitoutui Marvel Cinematic Universen (MCU) elokuvan Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings (2021) ohjaajaksi ja käsikirjoittajaksi, ja Cretton tuottaisi sarjan uuden tuotantoyhtiönsä, Family Ownedin, kautta. Kesäkuussa 2022, sarjan nimeksi paljastettiin Wonder Man, ja että se keskittyisi nimensä mukaisesti Simon Williamsiin / Ihmemieheen, Andrew Guestin liittyessä mukaan sarjan pääkäsikirjoittajaksi, toimittuaan aiemmin Hawkeyen (2021) konsultoivana tuottajana. Crettonin odotettiin myös ohjaavan osa sarjan jaksoista, ja hänet vahvistettiin ohjaajaksi saman vuoden lokakuussa. Varietyn Joe Otterson uskoi, että sarja saattaisi olla eräänlainen ”Hollywood-satiiri”, koska hahmo oli sarjakuvissa supersankarin lisäksi myös näyttelijä. Helmikuussa 2023, James Ponsoldt osallistui keskusteluihin sarjan ohjaajatiimiin liittymisestä, kun taas Stella Meghie palkattiin osaksi sitä jo kuun lopussa. Ponsoldtin ja Tiffany Johnsonin vahvistettiin myöhemmin liittyneen sarjan ohjaajatiimiin. Lokakuussa 2023, Marvel Studios päätti muuttaa sarjojen luomistapaa perinteisempään suuntaan, luopuen pääkäsikirjoittajista ja alkaen palkata showrunnereita. Guestista tuli Wonder Manin showrunner. Marvel Studios julkisti sarjan virallisesti lokakuussa 2024, näytettyään videokuvaa kaikista sarjoista, jotka studio aikoi julkaista vuonna 2025. Colliderin Adam Blevinsin mielestä Wonder Man oli ollut jo jonkin aikaa Marvel Studiosin ”huonoiten salassa pidetty” projekti, ja oli iloinen, että sarjasta julkaistiin vihdoin virallista tietoa. Sarjan oli alun perin tarkoitus olla 10 jaksoa pitkä, mutta Marvel Studiosin suoratoisto-, televisio- ja animaatiojohtaja Brad Winderbaum sanoi kuitenkin myöhemmin, että sarja koostuisikin kahdeksasta jaksosta. Sarjan muina vastaavia tuottajia Guestin ja Crettonin ohella toimivat Marvel Studiosin Kevin Feige, Louis D’Esposito, Winderbaum ja Jonathan Schwartz. Bonnie Munoz puolestaan toimii sarjan tuottajana.
Tuotanto > Käsikirjoitus

Sarjan käsikirjoittajiin kuuluvat Guestin lisäksi Kira Talise, Madeline Walter, Paul Welsh, Anayat Fakhraie, Zeke Nicholson, Roja Gashtili ja Julia Lerman.
Tuotanto > Roolijako

Elokuussa 2022, Ben Kingsleyn paljastettiin palaavan MCU-rooliinsa Trevor Slatterynä. Lokakuussa Yahya Abdul-Mateen II valittiin Simon Williamsin / Ihmemiehen rooliin. Nathan Fillion näkyi aiemmin Williamsina elokuvasta Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017) pois jätetyssä kohtauksessa nähdyssä julisteessa. James Gunn, elokuvan ohjaaja, piti kovasti hahmosta, ja toivoi, että Fillion tulisi joskus näyttelemään hahmoa oikeasti. Helmikuussa 2023, Lauren Glazier valittiin tuntemattomaan rooliin. Seuraavan kuukauden aikana, Demetrius Grosse valittiin näyttelemään Simonin veljeä, Eric Williamsia / Viikatemiestä, kun taas Ed Harris valittiin näyttelemään Simonin agenttia, Neal Saroyania. Huhtikuun lopulla, Josh Gadin raportoitiin liittyneen sarjan näyttelijöihin, ja hänen roolivalintansa vahvistettiin saman vuoden elokuussa 2024. Heinäkuussa 2024, Byron Bowersin paljastettiin liittyneen sarjan näyttelijöihin. Lokakuun lopulla, Manny McCordin paljastettiin myös näyttelevän sarjassa.
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat Los Angelesissa 5. huhtikuuta 2023, Crettonin, Meghien, Ponsoldtin ja Johnsonin kanssa ohjatessa sarjan jaksot, Brett Pawlakin ja Armando Salasin toimiessa kuvaajina. Soundstage-työtä tehtiin Radford Studio Centerin tiloissa, Studio Cityssä, Los Angelesissa. Sarjaa kuvattiin 4. toukokuuta 2023 Hollywood Boulevardilla, kun Hollywoodin käsikirjoittajien lakon mielenosoittajat yrittivät saada tuotannon keskeytettyä. Sarjan kuvaukset kuitenkin jatkuivat lakosta huolimatta. Marvel Studiosin raportoitiin tulevan kuvaamaan sen, mitä he voivat, varsinaisten kuvausten aikana, ja tekevän niiden aikana tehtävät mahdolliset muutokset sarjan uudelleenkuvausten aikana. Mielenosoittajat pakottivat lopulta Radford Studio Centerin tuotantoryhmän keskeyttämään kuvaukset 8. toukokuuta. Kuun lopulla, sarjan tuotanto keskeytettiin kokonaan, ja sitä päätettiin jatkaa vasta kun sekä käsikirjoittajien että näyttelijöiden lakot päättyisivät.
Lokakuussa 2023, Joanna Robinson, yksi kirjan MCU: The Reign of Marvel Studios kirjoittajista, väitti Marvel Studiosin harkinneen sarjan perumista, vaikka sitä oli ehditty jo kuvata ennen lakkojen alkamista. Näyttelijälakon päätyttyä, kuvausten suunniteltiin jatkuvan marraskuun lopulla, kiitospäivän jälkeen. Näyttelijät kuitenkin vapautettiin sitoutumisistaan rooleista, ja heille annettiin mahdollisuus sitoutua muihin projekteihin, kun Marvelin odotettiin aloittavan sarjan työstäminen alusta. Osan näyttelijöistä odotettiin kuitenkin yhä pysyvän rooleissaan tuotannon uudelleenkäynnistymisen yhteydessä. Sarjan lopullista perumista pidettiin kuitenkin edelleen mahdollisena. Kuvaukset jatkuivat jälleen Los Angelesissa tammikuun 2024 alussa. Eräs tuotantoryhmän jäsen kuoli 6. helmikuuta sattuneessa onnettomuudessa Radford Studio Centerissä tehtyjen kuvausten aikana. Siihen aikaan suurin osa sarjan kuvauksista oli saatu tehdyksi. Kuvaukset saatiin päätökseen huhtikuussa 2024.