stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
El Dorado (elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Wayne  | … |  Cole Thornton   |
|  Robert Mitchum  | … |  seriffi J. P. Harrah   |
|  James Caan  | … |  Mississippi   |
|  Arthur Hunnicutt  | … |  Bull Harris   |
|  Charlene Holt  | … |  Maudie   |
|  Michele Carey  | … |  Josephine ”Joey” MacDonald   |
|  Ed Asner  | … |  Bart Jason   |
|  Christopher George  | … |  Nelson McLeod   |
|  R. G. Armstrong  | … |  Kevin MacDonald   |
|  Paul Fix  | … |  tohtori Miller   |
|  Robert Donner  | … |  Milt   |
|  Jim Davis  | … |  Jim Purvis   |
|  Adam Roarke  | … |  Matt MacDonald   |
|  Johnny Crawford  | … |  Luke MacDonald   |
|  John Mitchum  | … |  Elmer   |
Aiheesta muualla

El Dorado Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Bolognan yliopisto

| Bolognan yliopisto> Università Degli Studi Di Bologna |
| --- | --- |
  

 lat. Universitas Bononiensis 
Motto:  Petrus ubique pater legum Bononia mater
Perustettu:  1088–1119
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Francesco Ubertini
Opiskelijoita:  90 000 (2002)
Sijainti:  Bologna,  Italia (44°29′38″N, 11°20′34″E)
Yhteistyö:  Coimbra-ryhmä
Sivusto:  www.unibo.it
Bolognan yliopisto (ital. Università di Bologna) on vuosina 1088–1119 perustettu yliopisto Italian Bolognassa. Yliopiston perustamisasiakirja laadittiin 1158. Sitä pidetään maailman vanhimpana yliopistona.  Bolognan yliopisto on Italian toiseksi suurin yliopisto. Yliopistoa rahoittaa suurimmaksi osaksi Italian valtio.
Nykyisin Bolognan yliopistossa on 11 tiedekuntaa. Sillä on yli 100 000 opiskelijaa. Sen 1712 perustetussa kirjastossa on  noin 802 000 nidettä. Sen lisäksi on tuhansia käsikirjoituksia ja inkunaabeleita.
Historiaa

Yliopiston perustamisajankohta on epävarma, mutta ajankohdaksi mainitaan mm. 1088 ja 1119. Nykyistä perustamisajankohtaa 1088 alettiin pitämään sellaisena yliopiston juhlavuonna 1888. Yliopistosta tuli 1100- ja 1200-luvuilla kanonisen ja siviilioikeuden oppimisen keskus ja se houkutteli Bolognaan opiskelijoita ympäri Eurooppaa. Vuonna 1158 Fredrik I Barbarossa myönsi Bolognan oppineille etuoikeuksia, jotka myöhemmin laajennettiin koskemaan kaikkia Italian yliopistoja.
Opiskelijat Bolognassa olivat enimmäkseen vanhoja miehiä, koska siviili- ja kanoninen oikeus olivat aluksi ainoita oppialoja ja ne houkuttelivat miehiä, joilla jo ennestään oli kirkon tai valtion virka, kuten esimerkiksi arkkidiakonin, koulun johtajan tai kaniikin virka. Noin vuonna 1200 muodostettiin tiedekunnat lääketieteelle ja filosofialle (taiteille). Lääketieteellinen tiedekunta tuli tunnetuksi 1200-luvulla elvyttäessään ihmisten ruumiinavausten tavalla, jota ei ollut käytetty Euroopassa sitten Rooman aikojen. Luonnontieteellinen tiedekunta aloitti toimintansa 1600-luvulla, ja 1700-luvulla naisten sallittiin olla opiskelijoina ja opettajina.
Yliopistossa on opiskellut tunnettuja runoilijoita, kuten Dante Alighieri, Petrarca ja Torquato Tasso. Anatomian opiskelua edistivät monet maineikkaat opettajat, kuten italialainen anatomisti Mondino de'Luzzi ja muut lääketieteeseen perehtyneet, kuten Jacobo Berengario da Carpi ja Giulio Cesare Aranzio.
Rappeutumisen aikakauden jälkeen yliopisto uudelleenjärjesteltiin vuonna 1860 ja se on nykyisin Italian parhaiden yliopistojen joukossa. Promootioperinne on mahdollisesti lähtöisin keskiajalta Bolognan yliopistosta, jossa on juhlittu promootiota jo 1100-luvulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (italiaksi), (englanniksi)
Huomiseen mä luotan vieläkin

|  Huomiseen mä luotan vieläkin Päivi Paunu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1972–73
 Studio : Finnvox-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP-levy (SFLP 9541)   C-kasetti (FDE 146)
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 40.00
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Päivi Paunun muut julkaisut
| Uskon päivään kauniimpaan 1971 |  Huomiseen mä luotan vieläkin 1973 | Jos rakkaus jää… 1977 |
Singlet albumilta   Huomiseen mä luotan vieläkin
 ”Muistathan” Julkaistu: 1972  ”Näin käydä voi” Julkaistu: 1972  ”Kuitenkin tiedän sen” Julkaistu: 1972  ”Huomiseen mä luotan vieläkin” Julkaistu: 1973  ”Jokainen päivä on liikaa” Julkaistu: 1973
Huomiseen mä luotan vieläkin on suomalaislaulaja Päivi Paunun neljäs, vuonna 1973 julkaistu studioalbumi. Albumilla keskeisenä tulkitsijana on myös laulaja-näyttelijä Kim Floor, joka laulaa levyn kahdestatoista kappaleesta neljä duettoa Paunun kanssa. Levyn tunnetuimpia kappaleita on Paunun ja Floorin duetoima Suomen vuoden 1972 euroviisuedustaja ”Muistathan” ja ”Jokainen päivä on liikaa”.
Finnlevy julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappalemateriaali ja työstö

Albumin kahdestatoista kappaleesta viisi on käännöskappaleita. Levyn avausraita ”Jokainen päivä on liikaa” on käännös yhdysvaltalaislaulaja Roberta Flackin tunnetuksi tekemästä kappaleesta ”Killing Me Softly with His Song”. Kappalee käännettiin suomeksi vain vähänn ennen esitystä. Kääntäjäksi valittiin alun perin Juha Vainio, joka sai kuitenkin sanoitettua ainoastaan kertosäkeen. Sanoittaja Vexi Salmi teki kappaleeseen loput sanat. Levyn takakannessa sanoittajaksi on mainittu vain Vainion salanimi Mirja Lähde. Salmen ollessa mukana sanoitustyössä hänen salanimekseen tuli Irja Tähde. Kappale jäi Salmen ainoaksi, jossa hän käytti kyseistä salanimeä. Seuraavaksi kuultava ”Hello Love” on Tuula Valkaman suomentama versio muun muassa kreikkaislaulaja Nána Moúschourin tulkitsemasta samannimisestä kappaleesta. Paunun ja Kim Floorin duetto ”Näin käydä voi” tuli alun perin tunnetuksi vuoden 1972 Eurovision laulukilpailusta, kun hollantilaisduo Sandra & Anders sijoittui neljänneksi kappaleellaan ”Als het om de liefde gaat”. Saman duon tuotantoon lukeutuu myös ”Oude Zigeuner”, jonka Juha Vainio käänsi suomen kielelle nimellä ”Niinkuin mustalainen”. Levyn päättävä ”Tuulikannnel” on Valkaman käännös jazzmuusikko Bengt Hallbergin säveltämästä kappaleesta ”Väntat haver jag”.
Levy sisältää ajalle epätyypilliseen tapaan kuusi suomalaissävellystä. Kappaleita tekivät tunnetut suomalaiset säveltäjät, kuten Toivo Kärki (”Etsien”), Jaakko Borg salanimellä Curd Lang (”On rakkautta hetki jokainen”) sekä Jukka Kuoppamäki (”Leikkipaikka”). Levyn tunnetuimpia kappaleita on kuitenkin Paunun ja Floorin duetoima ”Muistathan”, joka edusti Suomea vuoden 1972 Eurovision laulukilpailussa Skotlannissa voitettuaan ylivoimaisesti Suomen euroviisukarsinnan. Kappale sijoittui loppukilpailussa 12. sijalle. Nacke Johansson sävelsi ”Muistathan”-kappaleen lisäksi myös salanimellä Paul Niska ”Yhteinen tie” -kappaleen, jonka Paunu ja Floor duetoivat. Levyn viimeinen suomalaista alkuperää oleva kappale on muusikko Markku Johanssonin säveltämä nimikappale ”Huomiseen mä luotan vieläkin”. Myös countrymusiikin pioneerina tunnetuksi tullut Jarno Sarjanen sävelsi levylle kappaleen ”Kuitenkin tiedän sen”, jolla Paunu osallistui vuoden 1972 Syksyn sävel -laulukilpailuun sijoittuen viidenneksi.
Kappaleet levytettiin vuosien 1972 ja 1973 aikana. Paunun ja Floorin duetoista ”Yhteinen tie” äänitettiin Finnvox-studioilla 13. helmikuuta 1972 sekä kappaleet ”Näin käydä voi” ja ”Niinkuin mustalainen” 26.–31. toukokuuta 1972. ”Etsien” äänitettiin 11. tammikuuta ja ”On rakkautta hetki jokainen” 24. tammikuuta 1973.
Kappaleet

Jokainen päivä on liikaa – 4.42 (alkup. ”Killing Me Softly with His Song”, säv. Charles Fox, san. Norman Gimbel, suom. san. Mirja Lähde – Irja Tähde, sov. Nacke Johansson)
Hello Love – 3.55 (alkup. ”Hello Love”, säv. Eugene Raskin, suom. san. Tuula Valkama, sov. N. Johansson)
Etsien – 3.20 (säv. Toivo Kärki, san. T. Valkama, sov. N. Johansson)
Kuitenkin tiedän sen – 2.42 (säv. ja san. Jarno Sarjanen, sov. Markku Johansson)
On rakkautta hetki jokainen – 2.43 (säv. Curd Lang, san. Vexi Salmi, sov. N. Johansson)
Paunu & Kim Floor: Näin käydä voi – 2.55 (alkup. ”Als het om de liefde gaat”, säv. Dries Holten, san. Hans van Hemert, suom. san. V. Salmi, sov. N. Johansson)
Paunu & Floor: Muistathan – 2.59 (säv. Juha Flinck – N. Johansson, san. J. Flinck, sov. N. Johansson)
Paunu & Floor: Yhteinen tie – 2.56 (säv. Paul Niska, san. Leo Länsi, sov. N. Johansson)
Paunu & Floor: Niinkuin mustalainen – 3.44 (alkup. ”Oude Zigeuner”, säv. E. Holten – H. van Hemert, suom. san. Juha Vainio, sov. N. Johansson)
Leikkipaikka – 3.08 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. N. Johansson)
Huomiseen mä luotan vieläkin – 3.17 (säv. ja sov. M. Johansson, san. T. Valkama)
Tuulikannel – 3.39 (alkup. ”Väntat haver jag”, säv. ja sov. Bengt Hallberg, suom. san. T. Valkama)
Lähteet:
Tekijät > Muusikoita

Päivi Paunu – laulu
Kim Floor – laulu (6–9)
Bengt Hallberg – kapellimestari (12)
Markku Johansson – kapellimestari (4, 11), kosketinsoittimet (4, 11)
Nacke Johansson – kapellimestari (1–3, 5–10)
Esa Katajavuori – kosketinsoittimet (6, 9)
Raimo Roiha – kosketinsoittimet (7, 11)
Maija Hapuoja – taustalaulu (11)
Irma Tapio – taustalaulu (1, 11)
Martti Metsäketo – taustalaulu (2, 11), todennäköisesti basso (11)
Juhani Aaltonen – huilu (11)
Unto Haapa-aho – saksofoni (7)
Pentti Lasanen – saksofoni (10)
Leif Källman ja Ossi Runne – trumpetit (7)
Antero Jakoila – kitarat (5)
Heikki Laurila – kitarat (1, 2, 6–9)
Nono Söderberg – kitarat (3, 7, 10)
Taisto Wesslin – kitarat (11)
Matti Bergström – basso (7, 8, 10)
Matti Oiling – rummut (7)
Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (1, 5, 6, 9)
Antero ”Ande” Päiväläinen – rummut ja lyömäsoittimet (4)
Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet (2, 5, 6, 9, 11)
+
Heikki Hämäläinen – viulut (11)
Jorma Ylönen – viulut (10, 11)
Mauri Pietikäinen – alttoviulu (7)
Jaakko Raulamo – sello (5)
Lähteet:
Tekijät > Tuotanto

Reino Aaltonen ja Kari Tamminen – äänitys (9, Finnvox-studiot: 6)
Jouko Ahera – äänitys (Finnvox-studiot: 8)
Ronnie Kranck – äänitys (5, Finnvox-studiot: 8)
Jukka Teittinen – äänitys (5)
Hannu Männynoksa – valokuvat
Lähde:
James A. Lindsay

Pluckrose ja Lindsay kertovat videolla artikkelihuijauksestaan.
James Stephen Lindsay (s. 8. kesäkuuta 1979), tunnetummin James A. Lindsay, on yhdysvaltalainen kirjoittaja, kulttuurikriitikko ja matemaatikko. Hänet tunnetaan yhdessä Peter Boghossianin ja  Helen Pluckrosen kanssa toteuttamastaan huijauskirjoitusten sarjasta ("Sokal toiseen potenssiin") sekä Pluckrosen kanssa kirjoittamastaan tietokirjasta Cynical Theories (2020).
"Sokal toiseen potenssiin" -juttu

Yhdessä Pluckrosen ja Peter Boghossianin kanssa Lindsay osallistui 2017–2018 hankkeeseen, jossa ryhmä lähetti joukon tekaistuja "tieteellisiä" artikkeleita vertaisarvioituihin tiedelehtiin, joiden alana oli kulttuurin, sukupuolen, rodun ja queer-aiheiden tutkimus. Ryhmä kertoi, että heidän tavoitteensa oli osoittaa postmodernin kriittisen teorian valtaamien akateemisten lehtien alhainen tieteellinen taso. Ryhmää arvosteltiin 'huijauksesta' ja 'koordinoidusta oikeistolaisesta hyökkäyksestä'. Ryhmä kuitenkin luonnehti itseään vasemmalle kallellaan oleviksi liberaaleiksi. Kirjoittajat saivat useita artikkeleita julkaistuksi ennen kuin huijaus paljastui sosiaalisen median kautta. Siellä herätti huomiota artikkeli, joka käsitteli koirien tekemiä raiskauksia.  Tapaukseen viitataan myös "Sokal toiseen potenssiin" juttuna, jolloin viitataan vuoden 1996 tapahtuneeseen vastaavaan Alan Sokalin toteuttamaan hankkeeseen.lähde?
Cynical Theories

Vuonna 2020 Lindsay  julkaisi yhdessä Pluckrosen kanssa teoksen Cynical Theories: How Universities Made Everything About Race, Gender, and Identity—and Why This Harms Everybody. Teos käsittelee postmodernia sosiaalisen oikeudenmukaisuuden teoriaa ja sen poliittisia tavoitteita. Tekijät ilmoittavat edustavansa  "Teorian" liberaalia kritiikkiä, sillä arvostelun kohde ei heidän mielestään edistä oikeudenmukaisuutta ja tasa-arvoa.
Näkemykset

Lindsay arvostelee woke-kulttuuria, jota hän pitää uutena uskontona. Hän äänesti Donald Trumpia vastaan vuonna 2016, mutta ilmoitti kannattavansa Trumpia vuoden 2020 vaaleissa vasemmiston liberalismin vastaisen asenteen takia.
Kritiikkiä

Suomen Kuvalehdessä toimittaja Kari Salminen listaa Lindsayn intellectual dark web -ilmiötä edustavien vastamedian persoonallisuuksien joukossa. Salmisen mukaan Lindsay on "oikeistolainen salaliittoteoreetikko. Näennäisen rationaalinen kiivailija sukeltaa omatekoiseen akateemiseen vasemmistovertigoon ja kumoaa sitten sen, minkä hän on itse harhoissaan kehitellyt. YK, sukupuolidysforia, kriittinen teoria, postmodernismi, marxilaisuus ja feminismi saavat kuittinsa. Niiden taustalla Lindsay näkee vuosituhansien mittaisen esoteerisen, gnostilaisen ja okkultistisen virtauksen."
Käännös suomeksi
Sotabloggaaja

Sotabloggaaja tai sotabloggari on toimittajan tapaan eri lähteistä sotatoimia seuraava sisältötuottaja, jota jotkut lehdet ja verkkojulkaisut käyttävät omina toissijaisina lähteinään uutistoimistojen tapaan. He käyttävät myös ensisijaisia lähteitä tai sellaisiksi oletettuna omana lähdeaineistonaan. Sotabloggaaja on joistain tapahtumista kiinnostunut henkilö tai joskus pieni ryhmä.lähde?
Sotabloggaus Ukrainan sodassa

Englanninkielisessä uutistoimittamisessa kutsutaan Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan kannattajia myös Z-bloggereksi, koska venäläisten sotajoukkojen tunnus mm. ajoneuvoissa on Z-kirjain. Kirjaimesta tuli koko Etelä- ja Itä-Ukrainaan suuntautuneen hyökkäyksen yleinen vertauskuva, mikä johti siihen, että innokkaimpia laajojen sotatoimien kannattajia Venäjällä alettiin kutsua z-isänmaallisiksi, z-patriooteiksi, mistä nimitys laajeni z-bloggereiksi. Muita sotabloggaajia ovat muiden muassa Juri Kotjonok, Aleksandr Kots, Semjon Pegov ja Boris Rožin. Joistain sotabloggaajista käytetään neutraalia nimitystä sotakirjeenvaihtaja. Osa heistä on ammatiltaan toimittajia. Ukrainaa kannattavassa verkkopalvelussa Spisok Putina on luetteloituna henkilöitä, jotka kannattavat Venäjän hyökkäystä Ukrainaan. Luetteloon sisältyy myös paljon sotabloggaajia. Palvelua ylläpitää hanke Standing Committee of the Free Russia Forum.
Venäjän hyökkäyssotaan liittyviä sotabloggaajia ovat mm. Jegor Guzenko, joka pitää Telegramissa Trinadtsatyi-kanavaa (suom. ’Kolmastoista’), Andrei Morozov, Gennadi Dobovoi,  Jevgeni Poddubnyi, Maksim Fomin ja Aleksandr Sladkov  Joissain tapauksissa sotabloggaajalla saattaa olla satojatuhansia seuraajia ja hänen sisältötuotteensa saattavat vaikuttaa jossain määrin yleiseen mielipiteeseen. Kun Venäjän asevoimat tiedottavat Ukrainan asevoimia ja niiden joukko-osastoja niukemmin, muodostuu tarve saada lisätietoja Venäjän asevoimien tilasta. Venäjän lainsäädännön mukaan väärien tietojen antaminen maan asevoimista on rikosoikeudellisesti rangaistavaa. Tiedotuskäytäntöjen erilaisuudesta johtuen melko monet sotabloggaajat, joihin iltapäivälehdistö tukeutuu ajoittain, ovat venäläisiä, jotka kannattavat usein nykyistä ankarampia Venäjän hyökkäystä Ukrainaa vastaan.
Vuonna 2014, kun Ukrainassa oli epätietoisuutta siitä, mihin toimiin Ukraina ryhtyy Krimin itsenäisyysliikettä ja Venäjää vastaan, oli joitain sotabloggajia, jotka saivat tilanentietoja suoraan sotilaskomentajilta. Ukraina vetäytyi varsinaisitta sotatoimitta Krimin niemimaalta, jolloin Venäjä miehitti niemimaan ja muodosti sinne kaksi liittovaltiosubjektiaan, Sevastopolin liittovaltiokaupungin ja muista osista Krimin niemimaata käsittäväm Krimin autonomisen tasavallan.
Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan lisäksi on sodasta tuotettu verkkosivukanavasisältöjä myös Syyrian sisällissodasta varsinaisesti ennen Syyrian presidentti Bašar al-Assadin hallinnon kukistumista ja hänen maanpakoaan Venäjänlle.
Sotabloggaus Ukrainan sodassa > Venäläisiä sotabloggaajia

| Henkilö | kanava | joukkotiedotusväline | muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| Gennadi Dubovoi | Dubovoykorr Gennadi Dubovoi | Telegram | kuoli auton alle jäätyään  |
| Maksim Fomin | Vladlen Tatarski | Telegram | kuoli pommiräjähdyksessä Pietarissa, käytti nimimerkiä Vladlen Tatarski  |
| Igor Girkin | Strelkov Igor Ivanovitš | Telegram | pidätettiin Venäjän sotatoimien riittävyyden epäilemisestä |
| Jegor Guzenko |  |  | pidätettiin Igor Girkinin puolustamisesta  |
Juri Kotjonok: 
| Aleksandr Kots | Kotsnews | Telegram | myös Komsomolskaja pravdan erikoiskirjeenvaihtaja   |
| Andrei Morozov |  |  | kuoli oletetusti omatoimisesti paljastettuaan Venäjän asevoimien tappiot Andrijivkassa  |
| Semjon Pegov | WarGonzo | Telegram |  |
Jevgeni Poddubnyi: 
Boris Rožin: 
Aleksandr Sladkov: 
Dmitri Stešinin: 
| Ivan Strelkov | Strelkov Igor Ivanovitš | Telegram | Igor Vsevolodovitš Girkinin nimimerkki Telegramissa  |
| Vladlen Tatarski | Vladlen Tatarski | Telegram | Fomin, Maksimin nimimerkki Telegramissa  |
Uskon päivään kauniimpaan

| Uskon päivään kauniimpaan Päivi Paunu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksyllä 1971   1969 (11)
 Studio : Finnvox-studiot
 Julkaistu: 1971
 Formaatti: LP-levy (SFLP 9520)   C-kasetti (FDE 093)
 Tuottaja(t): Jaakko Borg
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 32.29
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Päivi Paunun muut julkaisut
| Päivi 1969 | Uskon päivään kauniimpaan 1971 | Huomiseen mä luotan vieläkin 1973 |
Singlet albumilta Uskon päivään kauniimpaan
 ”Mozart 40” Julkaistu: 1971  ”Ei sanaakaan” Julkaistu: 1971  ”Kun lauloin uudestaan” Julkaistu: 1971
Uskon päivään kauniimpaan on suomalaislaulaja Päivi Paunun kolmas, vuonna 1971 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää paljon suomalaisten säveltäjien iskelmäkappaleita, mutta seassa on myös muutamia käännöskappaleita. Levyn sovituksia olivat tekemässä muun muassa levyn tuottanut Jaakko Borg, Markku Johansson ja Rauno Lehtinen.
Levyn tunnetuimpia kappaleita on laulaja-säveltäjä Aarno Ranisen kanssa duetoitu ”Mozart 40” sekä Jukka Kuoppamäen säveltämä ”Oi rakkahin”. Ensin mainitusta tuli yksi vuoden 1972 suurimpia hittejä.
Finnlevy julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappalemateriaali ja työstö

Albumin kahdestatoista kappaleesta kuusi on ulkomaista alkuperää. Albumin avaa nimikappale ”Uskon päivään kauniimpaan”, joka on käännös lauluntekijäkaksikon Alan Blaikleyn ja Ken Howardin tekemästä kappaleesta ”Sadness of A Summer’s Afternoon”. Levyn tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuva ”Mozart 40” on Juha Vainion sanoittama versio Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämästä sinfoniasta nro 40. ”Kun lauloin uudestaan” on käännös The Band -yhtyeen keulahahmo Robbie Robertsonin tekemästä kappaleesta The Night They Drove Old Dixie Down”. Kappaleen on tulkinnut The Bandin lisäksi yhdysvaltalainen folklaulaja Joan Baez. Saksalaissäveltäjä Günter Sonnebornin kappaleen ”Stille Wasser die sind tief” käännettiin suomeksi nimellä ”Ei sanaakaan” Tuula Valkaman toimesta. Levyn A- ja B-puolet päättävät kanadalaismuusikko Buffy Sainte-Marien tekemät kappaleet ”Los Pescadores” ja ”Until It’s Time for You to Go”, jonka Elvis Presley tulkitsi vuonna 1972. Kappaleissa Paunua säestää hänen silloinen aviomiehensä, pianisti Seppo Hovi.
Toiset kuusi kappaletta ovat suomalaisia. Levyn tunnetuin suomalaista alkuperää oleva kappale on Jukka Kuoppamäen säveltämä ”Oi rakkahin”, jonka Paunu levytti jo vuonna 1969 Syksyn sävel -laulukilpailua varten.  Kappale ei saanut kilpailussa yhtään pistettä, mutta sen singlejulkaisusta tuli suuri menestys ja se oli loppuvuoden 1969 myydyin äänite. Menestyksen siivittämänä Paunu otti sen kappaleohjelmistoonsa. Tuottaja Jaakko Borgin säveltämän ”Hiljaisuus”-kappaleen tulkitsi alun perin Pasi Kaunisto esikoisalbumillaan jo vuonna 1969. Muita suomalaisten säveltämiä kappaleita ovat Rauno Lehtisen ”Silloin”, Nacke Johanssonin salanimellä Paul Niska säveltämä ”Naura ja laula vain” sekä Toivo Kärjen ”Kauneimmat päivät”. Matti ja Teppo -duon Matti sävelsi Vexi Salmen sanoittaman kappaleen ”Pelkkää elämää”.
Albumin kappaleet äänitettiin Finnvox-studioilla Helsingissä syksyllä 1971 Ronnie Kranckin toimesta. Ainoastaan ”Oi rakkahin” äänitettiin jo vuonna 1969. Suurin osa suomalaisista alkuperäiskappaleista äänitettiin elokuussa 1971. 19. päivä äänitettiin ”Kauneimmat päivät”, ”Naura ja laula vain” sekä ”Pelkkää elämää” ja 26. päivä ”Hiljaisuus”. Nimikappale ”Uskon päivään kauniimpaan” äänitettiin 28. lokakuuta.
Kappaleet

Uskon päivään kauniimpaan – 2.40 (alkup. ”Sadness of A Summer’s Afternoon”, säv. Alan Blaikley & Ken Howard, suom. san. Leo Länsi, sov. Markku Johansson)
Hiljaisuus – 2.19 (säv. ja sov. Jaakko Borg, san. Vexi Salmi)
Silloin – 3.12 (säv. , san. ja sov. Rauno Lehtinen)
Paunu ja Aarno Raninen: Mozart 40 – 4.10 (säv. Wolfgang Amadeus Mozart, san. Juha Vainio, sov. A. Raninen)
Naura ja laula vain – 2.18 (säv. Paul Niska, san. V. Salmi, sov. Nacke Johansson)
Los Pescadores – 1.47 (säv. ja san. Buffy Sainte-Marie)
Kauneimmat päivät – 2.45 (säv. Toivo Kärki, san. V. Salmi, sov. N. Johansson)
Kun lauloin uudestaan – 3.28 (alkup. ”The Night They Drove Old Dixie Down”, säv. Robbie Robertson, suom. san. Pertti Reponen, sov. M. Johansson)
Ei sanaakaan – 2.44 (alkup. ”Stille Wasser die sind tief”, säv. Günter Sonneborn, suom. san. Tuula Valkama)
Pelkkää elämää – 2.02 (säv. Matti Ruohonen, san. V. Salmi, sov. Heikki Laurila)
Oi rakkahin – 2.04 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Seppo Paakkunainen)
Until It’s Time for You to Go – 3.00 (säv. ja san. B. Sainte-Marie)
Lähteet:
Tekijät

Päivi Paunu – laulu
Aarno Raninen – laulu (4), kapellimestari (4)
Jaakko Borg – kapellimestari (2)
Markku Johansson – kapellimestari (1, 8)
Nacke Johansson – kapellimestari (5, 7)
Heikki Laurila – kapellimestari (10)
Rauno Lehtinen – kapellimestari (3)
Hugo Mayer – kapellimestari (9)
Seppo ”Paroni” Paakkunainen – kapellimestari (11)
Lähde:
Tekijät > Muusikoita

Arto Alaspää – taustalaulu (1)
Kai Lind ja Irma Tapio – taustalaulu (8)
Kaj Backlund – trumpetti (3)
Seppo Hovi – piano (6, 12)
Seppo Keurulainen – kitarat (11)
Heikki Laurila – kitarat (2, 5, 7, 10)
Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (10)
Taisto Wesslin – kitara (6)
Heikki Annala – bassot (4)
Matti Bergström – bassot (3–5, 7, 10, 11)
Pekka ”Pave” Maijanen – basso (8), taustalaulu (8)
Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (5, 7)
Antero ”Ande” Päiväläinen – rummut ja lyömäsoittimet (1, 8)
Lähteet:
Tekijät > Tuotanto

Jaakko Borg – tuotanto
Ronnie Kranck – äänitys (Finnvox-studioilla syksyllä 1971, paitsi 11)
Hannu Männynoksa – valokuvat
Antti Ojala – ulkoasu
Lähde:
Keskinäinen vakuutusyhtiö

Keskinäinen vakuutusyhtiö on vakuutusyhtiö, jossa omistajan valtaa käyttävät vakuutuksenottajat sekä erikseen määrätyn takuupääoman omistajat. Keskinäinen vakuutusyhtiö muistuttaa muodoltaan osuuskuntia. Vakuutusyhtiöiden toinen päämuoto ovat vakuutusosakeyhtiöt, joiden omistajina ovat osakkeenomistajat.
Keskinäinen vakuutusyhtiö on eräs maailman yleisimmistä vakuutusyhtiömuodoista. Suomessa suurimpia keskinäisiä vakuutusyhtiöitä ovat LähiTapiola, Fennia, Turva, Pohjantähti sekä eläkevakuutusyhtiöt Ilmarinen, Varma ja Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo.
Keskinäisten yhtiöiden kansainvälisenä yhteistyöjärjestönä toimii AISAM (Association Internationale des Sociétés d’Assurance Mutuelle).
Keskinäisen vakuutusyhtiön piirteitä

Keskinäisen vakuutusyhtiön osakkaita ovat vakuutuksenottajat. Heillä on yhtiökokouksessa kullakin yksi ääni, ellei yhtiöjärjestyksessä ole muuta määrätty. Äänioikeus voi yhtiöjärjestyksessä määräytyä myös vakuutusmaksujen määrän mukaisesti.
Keskinäisellä vakuutusyhtiöllä voi olla myös maksettua omaa pääomaa jota kutsutaan takuupääomaksi. Yhtiökokouksissa näiden takuuosuuksien omistajien äänimäärä on rajoitettu. Suomen vakuutusyhtiölaisäädännössä takuuosuuksien omistajien äänimäärä saa olla korkeintaan yksi kymmenesosa yhtiökokouksessa edustetusta äänimäärästä.
Keskinäisen vakuutusyhtiön voitonjako tapahtuu antamalla vakuutuksenottajille maksunalennuksia tai -palautuksia taikka maksuttomia lisäetuja.
Suomessa keskinäisen vakuutusyhtiön nimessä on oltava sanat "keskinäinen", "vakuutus" ja "yhtiö". Julkisen keskinäisen vakuutusyhtiön nimessä on lisäksi oltava sana "julkinen" tai lyhenne "jy", joka vastaa sanoja "julkinen yhtiö".
Aiheesta muualla

AISAM:n kotisivut