stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kilpikangas

Modernia kilpikangasta kangaspuissa.
Kilpikangas eli drelli eli reivas on damastin kaltaista, geometrisin ruutu- ja raitakuvioin kuosiinkudottua kangasta, jota käytetään paljon pellavasta tai puuvillasta valmistettaviin pöytäliinoihin ja lautasliinoihin. Damastin tavoin kuvio muodostuu loimi- ja kudepomsin yhdistelmänä.
Tässä kuviollisessa kankaassa kude tai loimi muodostaa kankaan pintaan tavallisesti melko suuria kulmikkaita kuvioita, kilpiä. Kangaspuissa tai varsikoneella varustetussa kutomakoneessa on mahdollista kutoa yksinkertaisia kilpikankaita. Varsikone on kutomakoneen lisälaite, joka liikuttelee niisivarsia. Mutkikkaammin kuvioitujen kankaiden kutomiseen voidaan käyttää jacquardkonetta tai vaikkapa tietokoneohjattua kutomakonetta.
Kilpikangasta nimitetään myös drelliksi (muinaisranskan drille, kangas) ja relliksi tai drälliksi ja rälliksi (ruots. dräll).
Kehron työväentalo

| Kehron työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Kehro, Urjala
Valmistumisvuosi:  1911
Rakennuttaja:  Kehron Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehron työväentalo oli Urjalan kunnan Kehron kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Kehron työväenyhdistys Liitto perustettiin vuonna 1906. Jäsenet olivat pääasiassa maatyöläisiä, renkejä ja piikoja. Talo valmistui talolliselta, Nestori Hutkolta vuokratulle tontille vuonna 1911 tai 1913. Rakentaminen tehtiin osin talkoilla ja osin palkkatyönä. Sitä varten otettiin myös lainoja paikkakuntalaisilta ja pankistakin. Sisällissodan aikaan talo joutui takavarikkoon, mutta se saatiin sittemmin takaisin. Vuonna 1919 yhdistyksen leimasin oli edelleen kateissa.
Taloa vuokrattiin ainakin Maamiesseuralle, ja vuokra oli kesäaikaan 10 markkaa iltamaillalta. Vuosien 1923–1925 aikana taloa kunnostettiin ja toiminta oli vilkasta. Keväällä 1936 yhdistyksen vahtimestari oli sairaalassa, joten talo oli tyhjillään. Sinne murtauduttiin, ikkunoita rikottiin ja vahtimestarin puku ja kengät vietiin. Talo oli pystyssä ainakin vielä vuonna 1961. Sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Kehräjäkälät

| Kehräjäkälät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Maljajäkälät Lecanorales
Heimo::  Kehräjäkälät Lecanoraceae
Suku::  Kehräjäkälät Lecanora  Ach.
Katso myös
   Kehräjäkälät Wikispeciesissä   Kehräjäkälät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehräjäkälät (Lecanora) on kehräjäkälien heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu erittäin paljon lajeja. Suvun lajit ovat muodoltaan rupimaisia. Kotelomaljat ovat koholla, mutta niiden reunus voi vanhoilla yksilöillä kadota. Sekovarren sisällä on usein kuromapulloja. Kehräjäkälät kasvavat joko kivien päällä tai maassa. Sukuun kuuluvia lajeja ovat haavankehräjäkälä (L. allophana) ja louhukehräjäkälä (Lecanora subcarnea).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kehräjäkälät (Lecanora)
UniProt: Taxonomy - Lecanora (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lecanora (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Lecanora (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Genus Lecanora (englanniksi)
Koisaperhosmaiset

| Koisaperhosmaiset |
| --- | --- |
 Jauhokoisa (Ephestia kuehniella)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Koisaperhosmaiset Pyraloidea  Latreille, 1802
Heimoja
 Koisat Pyralidae  Crambidae 
Katso myös
   Koisaperhosmaiset Wikispeciesissä   Koisaperhosmaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koisaperhosmaiset (Pyraloidea) on hyvin runsaslajinen, aitoperhosiin kuuluva perhosten yläheimo. Siihen kuuluu pienikokoisia, öisin aktiivisia perhosia, joilla on pitkät raajat ja kapea vartalo. Yläheimoon kuuluu merkittäviä tuholaisia, kuten jauhokoisa. Kaikkiaan lajeja on ainakin yli 16 000, mutta määrä voi olla yli 20 000. Keskeinen tuntomerkki on parillinen kuuloelin, joka sijaitsee takaruumiin ensimmäisen segmentin vatsapuolella.
Monet koisaperhosmaisista elävät toukkavaiheensa kasvin lehdestä kierretyn rullan sisällä, toiset vapaina ravintokasvilla tai loisivat muurahais- tai mehiläispesissä. Muutamat lajit ovat erikoistuneet elämään eläinten raadoilla tai jätöksillä.
Khendjer

Userkare Khendjer oli muinaisen egyptin 13. dynastian aikainen hallitsija Egyptin toisen välikauden aikana. Khendjer hallitsi Memfisistä käsin neljän vuoden, kolmen kuukauden ja viiden päivän ajan vuodesta 1764 BC vuoteen 1759 BC asti tai vuodesta 1718 eaa. vuoteen 1712 eaa. asti. Khendjerille on rakennettu pieni pyramidi Saqqaraan. Khendjerin edeltäjänä pidetään Wegafia tai Khaankhre Sobekhotepiä. Khendjerin seuraaja oli Imiramesha.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Wegaf | Egyptin faarao 13. dynastia | Seuraaja: Imiramesha |
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Khendjer
Kielokit

| Kielokit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Liliales
Heimo::  Myrkkyliljakasvit
Suku::  Kielokit Uvularia  L.
Katso myös
   Kielokit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kielokit (Uvularia) on myrkkyliljakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on viisi lajia. Ne ovat monivuotisia ruohoja, joita kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltojen ja Kanadan itäosissa. Sukuun kuuluvat puutarhaperennana viljellyt lajit keltakielokki (Uvularia grandiflora) ja hentokielokki (Uvularia perfoliata).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Uvularia
Kevin Roche

Kevin Roche.
Eamonn Kevin Roche (14. kesäkuuta 1922 Dublin – 1. maaliskuuta 2019) oli irlantilais-yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän voitti Pritzker-palkinnon vuonna 1982.
Roche syntyi Dublinissa, opiskeli siellä ja siirtyi vuonna 1948 Yhdysvaltoihin. Hän viimeisteli useita Eero Saarisen töitä tämän kuoltua 1961.
Rochen töihin kuuluvat muun muassa Oakland Museum of California (Oakland) ja Knights of Columbus Building (New Haven).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kevin Roche Wikimedia Commonsissa
Jari Lindgren

| Jari Lindgren> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. tammikuuta 1959 (ikä 65) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Linkku
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  171 cm
Paino:  68 kg
Pelinumero:  22 (Tappara)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1992
Seurat:  Ilves (SML) Tappara (SML) Jokerit (SML) Luleå HF (SEL) KalPa (SML)
Jari ”Linkku” Lindgren (s. 6. tammikuuta 1959 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan yhteensä 337 runkosarjaottelua SM-liigassa tehoin 136+142=278. Jäähyminuutteja hän keräsi 136. Juniorina Lindgrenin esikuva oli Väinö Kolkka.
Ura

Lindgren oli Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän siirtyi 17-vuotiaana pelaamaan kauden 1976–1977 BCJHL:n Bellingham Blazersiin. Lindgren teki joukkueessa kovat tehot 55+43=98, ja hän palasi kaudeksi 1977–1978 Ilvekseen. Lindgren pelasi lähes koko kauden keväällä 1978 mestaruuden voittaneissa A-nuorissa. SM-liigassa hän pelasi vain yhden ottelun, joka jäi hänelle uran ainoaksi Ilveksessä. Vaikka Lindgren oli joukkueen kasvatti, hän tuli paremmin tunnetuksi Tapparasta, jonne Lindgren siirtyi kaudeksi 1978–1979. Tulokaskausi SM-liigassa toi hänelle 35 ottelussa tehot 10+7=17. Keväällä 1979 Lindgren voitti Suomenmestaruuden.
Kaudella 1979–1980 Lindgren teki läpimurtonsa SM-liigassa tehoilla 19+20=39, ja hän oli Tapparan toiseksi paras pistemies Erkki Lehtosen jälkeen. Kaudella 1980–1981 Lindgren oli 19 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Timo Suden jälkeen. Hän voitti keväällä 1981 SM-hopeaa. Keväällä 1982 Lindgren voitti uransa toisen Suomenmestaruuden. Hän oli tehoilla 4+7=11 mestarijoukkueen toiseksi paras pistemies pudotuspeleissä Juha Nurmen jälkeen.
Lindgren siirtyi kaudeksi 1982–1983 pelaamaan Jokereihin. Hän teki Jokereissa yhden kahden piste-ennätyksensä: 26+21=47. Kauden jälkeen hänet valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Lindgren oli Jokereiden paras pistemies, SM-liigan maalipörssin neljäs ja pistepörssin kahdeksas. Hän voitti keväällä 1983 SM-hopeaa. Kaudella 1983–1984 Lindgren oli 25 syötöllään Jokereiden sisäisen syöttöpörssin voittaja Jari Lindroosin kanssa. Hän pelasi kauden aikana SM-liigaa myös kahden ottelun verran Sarajevon talviolympialaisiin valmistautuneessa Suomen joukkueessa.
Kaudeksi 1984–1985 Lindgren siirtyi pelaamaan Elitserien-joukkue Luleå HF:n riveihin. Hän oli tehoilla 14+23=37 joukkueen sisäisen pistepörssin toinen edellään vain Tore Ökvist, jonka kanssa Lindgren jakoi Luleån syöttöpörssin voiton. Tehot olivat hänelle yhden kauden ennätys Elitserienissä. Lindgren oli joukkueen pistepörssin toinen myös kaudella 1985–1986. Kevään 1987 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 3+3=6 Luulajan paras pistemies Lars Hurtigin ja Tapparastakin tutun joukkuetoverin Juha Nurmen kanssa.
Lindgren palasi kaudeksi 1988–1989 SM-liigaan ja Kalevan Pallon riveihin. Hän teki runkosarjassa tehot 22+21=43 ja oli KalPan kolmanneksi paras pistemies Jouni Rinteen ja Wayne Thompsonin jälkeen. Hän saavutti 21 syöttöpisteellään kaudella 1982–1983 Jokereissa tekemänsä yhden kauden ennätyksen. Seuraavina vuosina Lindgrenin tehot alkoivat heikentyä, ja hän teki kaudella 1989–1990 vain tehot 7+11=18. Kaudeksi 1990–1991 Lindgren palasi Tapparaan. Kausi oli hänelle uran viimeinen, ja Lindgren teki runkosarjassa tehot 5+3=8. Kaudella 1991–1992 hän vielä piipahti yhdessä Tapparan ottelussa.
Maajoukkue

Lindgren pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1979.
Jonas Thern

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Jonas Magnus Thern
Syntymäaika: 20. maaliskuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Falköping, Västra Götaland, Ruotsi
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985–1987 1987–1988 1988–1989 1989–1992 1992–1994 1994–1997 1997–1999 |  Malmö FF  FC Zürich  Malmö FF  SL Benfica  SSC Napoli  AS Roma  Rangers FC | 37 (5) 5 (0) 35 (5) 72 (6) 48 (1) 59 (3) 23 (5) |
Maajoukkue
| 1987–1997 |  Ruotsin maajoukkue | 75 (6) |
Valmennusura
2000–2001 2002–2003 2010 2019–:  IFK Värnamo  Halmstads BK  IFK Värnamo  IFK Värnamo
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jonas Magnus Thern (s. 20. maaliskuuta 1967 Falköping) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. Tammikuusta 2019 lähtien hän on toiminut IFK Värnamon päävalmentajana.
Ura

Keskikentällä pelannut Thern edusti urallaan ruotsalaista Malmö FF:ä, sveitsiläistä FC Zürichia, portugalilaista Benficaa, skotlantilaista Rangersia sekä italialaisia Napolia ja AS Romaa. Thern pelasi maajoukkueessa 75 maaottelua, ja hän oli mukana Ruotsin joukkueessa 1988 olympialaisissa, 1990 MM-kisoissa, 1992 EM-kisoissa ja 1994 MM-kisoissa. Thern oli maajoukkueen kapteeni MM-pronssia 1994 saavuttaneessa joukkueessa. Thern päätti uransa 1999 polvivamman vuoksi.
Thern valittiin Ruotsin parhaaksi miesjalkapalloilijaksi 1989.
Peli- ja valmennusuransa jälkeen Thern on toiminut lukion opettajana John Bauergymnasietissa Värnamossa. Hän on tehnyt myös uraa jalkapallovalmentajana. Hän aloitti vuonna 2000 IFK Värnamon päävalmentajana ja luotsasi myös Halmstadia kausina 2002–2003.
IFK Värnamon päävalmentajaksi Thern palasi tammikuussa 2019. Thern luotsasi Värnamon Ruotsin 1. divisioonan etelälohkon voittoon kaudella 2020 ja seura nousi Superettaniin kaudeksi 2021. Värnamo palkkasi kaudeksi 2021 Thernin aisapariksi valmennustiimiin Robin Asterhedin, sillä Therniltä puuttui valmentajalisenssi. Kaksikon yhteistyö osoittautui menestyksekkääksi ja kaudella 2021 Värnamo voitti Superettanin mestaruuden ja nousi Allsvenskaniin. Kauden jälkeen Asterhed jätti tehtävänsä ja Thernin aisapariksi kaudeksi 2022 palkattiin Kim Hellberg.
Meriitit > Pelaajana

Ruotsin mestaruus (2): 1986, 1988
Ruotsin cup (2): 1986, 1989
Portugalin mestaruus: 1991
Guldbollen: 1989
MM-pronssia: 1994
EM-välierät: 1992
Meriitit > Valmentajana

Superettan: 2021
Ruotsin jalkapallon 1. divisioonan etelälohko: 2020
Kilpilampi

Kilpilampi tarkoittaa seuraavia järviä ja lampia:
Kilpilampi, lampi Hartolassa lähellä Nokkaa
Kilpilampi, lampi Hartolassa lähellä Tokeensalmea
Kilpilampi, lampi Heinolassa
Kilpilampi, lampi Hirvensalmella
Kilpilampi, lampi Keuruulla
Kilpilampi, lampi Konnevedellä
Kilpilampi, lampi Kouvolassa
Kilpilampi, lampi Mäntyharjussa
Kilpilampi, lampi Rautalampi
Kilpilampi, lampi Soinissa
Kilpilampi, lampi Uurasissa
Kilpilampi, lampi Viroilla
Kilpilampi, lampi Äänekoskella
Iso Kilpilampi, lampi Uuraisissa.
Khenoboskion

| Khenoboskion> Χηνοβοσκίον.Sijainti |
| --- | --- |
 Khenoboskion
Koordinaatit:  26°03′33″N, 32°18′28″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Qasr el-Saiyad (Al Qasr & as Sayyad, El-Sayad), Nag Hammadi, Qina
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Diospolites Mikros, Thebais, Egypti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Khenoboskion (m.kreik. Χηνοβοσκίον, Khēnoboskion, myös Χηνοβοσκία, Khēnoboskia; lat. Chenoboscium, Chenoboscia) eli Na-sheny-en-Seth (egypt. Nꜣ-šny-n-Stḫ, kopt. Ϣⲉⲛⲉⲥⲏⲧ, Sheneset) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Diospoliteen nomokseen.
Khenoboskion sijaitsi Niilin itärannalla suunnilleen vastapäätä Diospolis Mikraa ja lähellä nykyistä Nag Hammadia. Kaupungin nimi tarkoittaa ”Hanhitarhaa”, ja voi viitata siihen, mihin seudun vetisiä niittyjä käytettiin. Hanhi oli Egyptissä yleinen lintu ja pyhitetty Isikselle, ja sen sulkia käytettiin kyninä. Stefanos Byzantionlainen sanoo kuitenkin, että paikalla olisi ollut kuitenkin ennemmin krokotiilitarhoja.
Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Khēnoboskiatēs (Χηνοβοσκιάτης). Kaupungin egyptiläinen nimi Na-sheny-en-Seth tarkoittaa ”Sethin puut” ja lyhyempi nimi Na-sheny ”Puut”.
Varhaisella kristillisellä kaudella kaupungin lähellä sijaitsi luostari. Siihen liittyen tehtiin vuonna 1945–1946 gnostilaisten käsikirjoitusten löytö, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastona nykyisen kaupungin mukaan.
Keltarintahuitti

| Keltarintahuitti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Hapalocrex
Laji::  flaviventer
Kaksiosainen nimi
 Hapalocrex flaviventer  (Boddaert, 1783) 
Katso myös
   Keltarintahuitti Wikispeciesissä   Keltarintahuitti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltarintahuitti (Hapalocrex flaviventer) on amerikkalainen rantakana. Lajista tunnetaan viisi alalajia, jotka elävät Keski-Amerikassa, Länsi-Intian saaristossa ja Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa, etelässä Paraguayhin ja Pohjois-Argentiinaan saakka. Pieter Boddaert kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1783.
Kielolaukka

| Kielolaukka |
| --- | --- |
 kielolaukka
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit
Suku::  Laukat Allium
Laji::  tricoccum
Kaksiosainen nimi
 Allium tricoccum  Aiton 
Katso myös
   Kielolaukka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kielolaukka (Allium tricoccum) on Pohjois-Amerikassa kasvava monivuotinen sipulikasvi. Se kasvaa 15–30 senttimetriä korkeaksi. Keväällä sipulista kasvaa kaksi vaaleanvihreää kielonlehtiä muistuttavaa lehteä. Kielolaukka on pohjoisamerikkalainen vastinlaji Euroopan karhunlaukalle (Allium ursinum). Se on myös syötävä ja sitä käytetään paikallisesti villivihanneksena. Kielolaukka esiintyy Yhdysvaltojen itäosassa ja Kanadan Ontariossa ja Québecissa. Se on metsäkasvi, joka viihtyy myös varjossa ja muodostaa laajoja kasvustoja.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kielolaukka – Allium tricoccum
Keltarintamuura

| Keltarintamuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Lehvämuurat Herpsilochmus
Laji::  axillaris
Kaksiosainen nimi
 Herpsilochmus axillaris  (Tschudi, 1844) 
Katso myös
   Keltarintamuura Wikispeciesissä   Keltarintamuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltarintamuura (Herpsilochmus axillaris) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltarintamuuraa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 977 000 km2. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen uskotaan vähenevän nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Kilpikonnagrafiikka

Kilpikonnagrafiikalla piirretty spiraali.
Kilpikonnagrafiikka (engl. turtle graphics) on joidenkin ohjelmointikielten tukema tapa piirtää tietokonegrafiikkaa kursorin, "kilpikonnan" avulla. Aloitettaessa kursori sijoitetaan tyypillisesti keskelle ruutua, minkä jälkeen sille annetaan siirtymisohjeita.
Kilpikonnagrafiikkaa käytetään esimerkiksi Logossa, missä se on yksi tärkeimmistä ominaisuuksista.
Kilpikonnalla on kolme eri attribuuttia:
sijainti
suunta
kynän tila
Alkuperäisessä Logo-ohjelmointikielen määritelmässä kilpikonnan attribuutteja muutettiin kuuden käskyn avulla: liikutus (kilpikonnan sijaintiin nähden eteenpäin FORWARD ja taaksepäin BACK), suunnan muuttaminen (kilpikonnan vasempaan tai oikeaan päin kääntyminen tietyn astemäärän mukaan, LEFT ja RIGHT) ja kynän tilan muuttaminen (nosto tai lasku, PENUP ja PENDOWN). Useimmissa Logon versioissa kilpikonnaa voi liikuttaa myös suoraan tiettyihin koordinaatteihin (esimerkiksi UCBLogon SETXY), ja kynällä voi olla myös eri attribuutteja (UCBLogossa esimerkiksi SETPENCOLOR vaihtaa kynän väriä) tai toimintoja (UCBLogossa LABEL piirtää tekstin kilpikonnan sijaintiin).

Esimerkki: Neliön piirto
Siirry kohtaan 50,50
Siirry 10 pikseliä
Käänny 90 astetta
Siirry 10 pikseliä
Käänny 90 astetta
Siirry 10 pikseliä
Käänny 90 astetta
Siirry 10 pikseliä
Käänny 90 astetta
Historia

Grafiikan esikuvana olivat ohjelmoinnin opetukseen tarkoitetut kilpikonna-robotit, jotka keksi Grey Walter 1940-luvun lopussa. Seymour Papert otti ominaisuuden Logoon.
Brittiläinen 1983 esitelty  Valiant Turtle, jota valmistettiin 2011 asti
Kolenté

| Kolenté |
| --- | --- |
Laskupaikka:  Atlantti  8°54′9″N, 13°9′52″W
Maat:  Guinea, Sierra Leone
Pituus:  257 km
Kolenté tai Great Scarcies on joki Länsi-Afrikassa. Se saa alkunsa Guineasta ja virtaa sieltä Sierra Leoneen, missä se laskee vetensä Atlanttiin. Kolenté on 257 kilometriä pitkä.
Kolenté saa alkunsa 40 kilometriä Kindian kaupungin pohjoispuolella Fouta Djallonin ylängöltä. Sieltä se virtaa kohti Sierra Leonea, ja joki muodostaa 101 kilometrin verran Guinean ja Sierra Leonen rajaa.
Sierra Leonen puolella Kolenté virtaa tiheästi asutun mangrovealueen läpi, jossa temnet viljelevät riisiä. Jokivarren tärkeimmät riisikeskukset ovat Kambia, Rokupr ja Mambolo. Joen suulla harjoitetaan suolan keräystä ja kalastusta.
Koirusjärvi

| Koirusjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Leppävirta, Suonenjoki
Koordinaatit:  62°35′30″N, 27°33′45″E
Järvinumero:  04.275.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,4 m 
Rantaviiva:  43,917 km 
Pinta-ala:  4,38 km² 
Tilavuus:  0,0266 km³ 
Keskisyvyys:  6,2 m 
Suurin syvyys:  29 m 
 fiYlä-Koirus 
Koirusjärvi (myös Ylä-Koirus) on runsassaarinen ja rantaviivaltaan rikkonainen järvi Leppävirran ja Suonenjoen rajalla Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 31 kilometriä etelälounaaseen.
Maantiede

Koirusjärven pituus kaakosta luoteeseen on 6,6 kilometriä. Järven pohjoisosasta ulottuu itäkaakkoon kapea itäinen järvenosa, jonka pituus on noin 2,5 kilometriä. Läntistä ja itäistä järvenosaa erottaa Kiviniemi. Koirusjärven lahtia ovat muun muassa Ritolahti järven eteläisimmässä osassa, Kumpulahti länsiosassa ja Teretinlahti järven pohjoisimmassa osassa. Itäisen järvenosan laajin lahti on Kivilahti. Kiviniemen ohella isoja niemiä ovat Teretinniemi ja Tuliniemi luoteessa, Kumpuniemi ja Aittoniemi etelässä sekä Kiviniemestä haarautuva Tuohiniemi idässä. Koirusjärvi sijaitsee luoteisinta osaansa lukuun ottamatta Leppävirran alueella.
Lähes neljäsosa Koirusjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven luoteisosassa. Eteläinen osa on matalaa. Itäisessa järvenosassa on useita yli kymmenen metrin syvänteitä, mutta sen keskellä sijaitsee laaja matalikko.
Koirusjärven saariluku on 12. Saarten yhteispinta-ala on yli 14 hehtaaria. Lisäksi järvessä on lukuisia luotoja. Laajimmat saaret ovat noin kolmihehtaarinen Talassaari etelässä, niin ikään noin kolmihehtaarinen Kumpusaari sen luoteispuolella ja Jänissaaret järven keskiosan matalikolla. Niiden luoteispuolella sijaitsee Saarenkanta. Järven luoteisosassa sijaitsee kaksi Teretinsaarta ja aivan Tuliniemen eteläpuolella on useita saaria. Koirusjärven itäosan laajin saari on yli hehtaarin laajuinen Tuohisaari. Itäosan matalikolla sijaitsee useita luotoja.
Koirusjärven rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Länsirannalla sijaitsee Kumpulahden kulttuurimaisema. Järven syvimpien kohtien läheisyydessä rannat ovat melko jyrkkiä. Kiviniemellä kohoavan Kivimäen laki on yli 50 metriä järven pintaa korkeammalla. Tuohiniemellä on muutama jyrkänne.
Koirusjärveen virtaa laskuojia pohjoisesta ja luoteesta. Koirusjärvi laskee etelään Huuhtijärveen (96,2 metriä mpy).
Koirusjärven vesitilavuus on 26 573 000 kuutiometriä.
Koirusjärvi (04.275.1.001) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma-alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Koirusjärvi on laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat, eli Ylävesi ja Petäjäjärvi, ovat yli neliökilometrin laajuisia.
Keïta Fatoumata Haïdara

Keïta Fatoumata ”Didi” Haïdara (1933 Bamako, Mali – 26. heinäkuuta 1976 Bamako) oli Malin presidentin Modibo Keïtan toinen vaimo.
Fatoumata Haïdara syntyi profeetta Muhammedin jälkeläisiin lukeutuneen marabutin perheeseen. Hän meni naimisiin Modibo Keïtan kanssa vuonna 1952. Avioliiton syynä oli ilmeisesti Keïtan ensimmäisen vaimon Mariam Travélén lapsettomuus. Haïdaralla oli tytär edellisestä avioliitosta, mutta hänkään ei saanut Keïtan kanssa lapsia.
Haïdara oli lukutaidoton. Hän vietti hiljaista elämää Koulouban presidentinpalatsissa eikä esiintynyt miehensä rinnalla julkisuudessa. Haïdara kuoli sydänkohtaukseen. Hän oli tehnyt kolmesti pyhiinvaellusmatkan Mekkaan.
Presidentti Keïtalla oli myös kolmas vaimo Fatoumata Diallo.
Jari Lippojoki

| Jari Lippojoki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1961 (ikä 63)
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Lipari
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
Seurat:  Ketterä (II-div./I-div.)
Jari Lippojoki (s. 7. maaliskuuta 1961) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi koko pelaajauransa ajan I- ja II-divisioonaa Imatran Ketterässä. Lippojoki on I-divisioonan runkosarjan kaikkien aikojen eniten tehopisteitä, maaleja ja syöttöpisteitä tehnyt sekä eniten otteluita pelannut puolustaja tehtyään yhteensä 495 ottelussa tehot 196+224=420. Kyseiset saldot ovat myös Ketterän I-divisioonahistorian ennätys. Lippojoen mukaan on nimetty kaudesta 2010–2011 Mestiksen parhaalle puolustajalle myönnettävä Jari Lippojoki -palkinto. Ketterä on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 24.
Lippojoen erottuvana vahvuutena tunnettiin hänen hyvä lyöntilaukauksensa ja myös pelisilmä kuului Lippojoen suurimpiin vahvuuksiin.