stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sambesi
Joen kulku > Suisto

Sambesin suisto on nykyään leveydeltään vain puolet siitä, mitä se oli ennen kuin Kariban ja Cahora Bassa padot rakennettiin. Nämä padot säätelevät suuresti joen virtaaman vuodenaikavaihteluita.
Ennen kuin mainitut padot rakennettiin, Sambesin tulvilla oli hyvin erilainen vaikutus suiston ekosysteemiin kuin nykyisin, koska joki toi ravinnepitoista makeaa vettä Intian valtameren rannikon kosteikoille. Sambesin alajuoksu koki pienen tulvan varhain kuivana kautena, kun Gwemben valuma-alueen ja koillis-Zimbabwen sadevedet saapuivat suistoon, kun taas Sambesin yläjuoksun, Kafuen ja Malawijärven ja vähemmässä määrin Luangwan valuma-alueiden jäivät alueiden soille ja tulvatasangoille. Näiden vesistöjen vesien purkautuminen sai aikaan paljon suuremmat tulvat maalis- ja huhtikuussa, kun esim. huhtikuussa keskimääräinen virtaama oli 6 700 km³/s joen suulla. Ennätystulva oli lähes kolme kertaa suurempi, 22 500 km³/s suiston alueella. Tämä tulva sattui vuonna 1958. Vertailun vuoksi joen virtaama kuivan kauden lopulla on oli keskimäärin vain 500 km³/s.
1960- ja 1970-luvuilla patojen rakentaminen muutti tämän kuvion täysin. Alajuoksulla keskimääräinen minimi- ja maksimivirtaama oli 500–6 000 km³/s, kun se nykyään on 1 000–3 900 km³/s. Keskimääräisiä tulvia, etenkin sellaisia, joihin Sambesin alajuoksun ekologia oli sopeutunut, sattuu nyt harvemmin, ja ne ovat lyhyempiä. Samoin kuin Itezhi-Tezhin padon vaikutus on ollut Kafuen tasangon kohdalla, myös täällä padoilla on ollut seuraavat vaikutukset:
kalojen, lintujen ja muun villieläimien syöminen ja lisääntyminen on häiriintynyt
alueella on vähemmän ruohikkomaita, joilla villieläimet ja karja voivat laiduntaa
perinteiset maanviljely- ja kalastustavat ovat häiriintyneet
Joen kulku > Suisto > Suiston ekologia

Sambesin suistossa on laajoja ruohomaita, savanneja ja suometsiä, jotka ovat joko kausittain tai sitten enimmän osan aikaa veden vallassa. Yhdessä Buzi-, Pungwe- ja Save-jokin kanssa Sambesin tulvatasangot muodostavat Maailman luonnon säätiön Sambesin rannikon tulvasavannin ekoalueen Mosambikissa. Tulvia kokevat savannit ovat lähellä Intian valtameren rannikkoa. Itä-Afrikan mangrovet reunustavat suiston rantaa.
Vaikka padot ovat hillinneet vuosittaisia tulvia alemmalla Sambesilla ja vaikuttaneet siihen, että tulvatasangot ovat nykyään paljon pienempiä kuin ennen, ne eivät ole kokonaan poistaneet tulvia. Suuria tulvia ne eivät kykene estämään, ainoastaan keskisuuria tulvia on harvemmin kuin ennen. Kun rankat sateet Sambesin alajuoksulla yhdistyvät hyviin sateisiin yläjuoksulla, massiivisia tulvia esiintyy edelleen, ja näin ollen kosteikot ovat edelleen tärkeäitä alueen luonnolle. Kuitenkin samaan aikaan, kun kosteikot ovat supistuneet, on vakavaa tuhoa aiheutettu alueen eläimille, kun niitä on metsästetty valtavissa määrin. Näitä eläimiä ovat mm. kafferipuhveli ja vesiantilooppi, joita metsästettiin paljon Mosambikin sisällissodan aikana. Nyt kun sota on loppunut, on todennäköistä, että tulvatasangoilla tulee olemaan enemmän asutusta, ja uusista padoista on keskusteltu. Ainoa suojeltu alue tulvatasangoilla on Marromeun luonnonsuojelualue lähellä Beiran kaupunkia.
Vaikka alueen suurten nisäkkäiden määrä on vähentynyt huomattavasti, siellä on edelleen ruokoantilooppeja (Redunca) ja vaeltavia hirviantilooppeja. Lihansyöjistä siellä on leijonia, leopardeja, gepardeja, täplähyeenoja ja juovasakaaleja. Tulvatasangot ovat erityisen otollista aluetta muuttaville vesilinnuille, joihin kuuluvat muun muassa jouhisorsa, heinätavi, afrikanrakonokka (Anastomus lamelligerus), afrikansatulahaikara (Ephippiorhynchus senegalensis), helttakurki (Bugeranus carunculatus) ja pelikaani (Pelecanus onocrotalus).
Matelijoista alueella esiintyy niilinkrokotiileja (Crocodylus niloticus), niilinvaraaneja (Varanus niloticus), kalliokäärmeitä (Python sebae), endeemistä pungwenmatokäärmeitä (Leptotyphlops pungwensis), ja kolmea muuta käärmettä, jotka ovat lähes endeemisiä: tulvatasangonvesikäärmeitä (Lycodonomorphus whytei obscuriventris), kääpiösusikäärmeitä (Lycophidion nanus) ja suokyitä (Proatheris).
Alueella esiintyy myös joukko endeemisiä perhosia.
Sambesi avaruudesta nähtynä
Sambesin suisto.
Joki ja sen tulvatasanko lähellä Mongua Sambiassa
Okavangon delta ja Kariba-järvi (oikealla)
Tulvatasankoja Kasanen kaupungin pohjoispuolella
Ilmasto

Sambesin valuma-alueen pohjoisosa saa sadetta keskimäärin 1100–1400 mm vuodessa. Sademäärät laskevat kohti alueen eteläosaa, joka saa sadetta vain puolet tästä. Sadetta saadaan kesällä 4–6 kuukauden pituisen sadekauden aikana, kun pasaatituulten kohtaamisvyöhyke liikkuu valuma-alueen yli pohjoisesta käsin lokakuusta maaliskuuhun. Haihtuminen on suurta (1600 mm – 2300 mm) ja paljon vettä haihtuu soista ja tulvatasangoista, etenkin valuma-alueen lounaisosassa.
Villieläimet

Sambesissa on suuret määrät erilaisia eläimiä. Virtahepoja on paljon joen rauhallisissa osissa, samoin niilinkrokotiileja. Niilinvaraaneja tavataan monissa paikoissa. Lintuja on runsaasti, esimerkiksi haikaroita, pelikaaneja, jalohaikaroita, pikkuflamingoja ja kiljumerikotkia. Joen ympäristön metsissä on myös suuria eläimiä, esimerkiksi kafferipuhveleita, seeproja, kirahveja ja norsuja.
Sambesissa on myös useita satoja kalalajeja, joista osa on endeemisiä. Tärkeitä lajeja ovat muun muassa kirjoahvenet, joita kalastetaan paljon ruuaksi, samoin monnit, tiikerikalat, yläsambesin keltakalat ja muut suuret kalalajit. Härkähai tunnetaan joskus nimellä sambesinhai, mutta sitä tavataan ympäri maailmaa.
Sivujoet

Ylä-Sambesi: 507,200 km², virtaus 1044 m³/s Victorian putouksilla:
Chifumage: Angolan keskusylänkö
Luena: Angolan keskusylänkö
Kabompo: 72,200 km², Sambian luoteisylänkö
Lungwebungu: 47,400 km², Angolan keskusylänkö
Luanginga: 34,600 km², Angolan keskusylänkö
Luampa/Luena: 20,500 km², Sambesin itäpuoli
Cuando/Linyanti/Chobe: 133,200 km², Angolan eteläinen tasanko ja Caprivin kaistale
Keskinen Sambesi kumulatiivisesti 1,050,000 km², 2442 m³/s, mitattuna Cahora Bassan rotkossa
Gwayi: 54,610 km², Luoteis-Zimbabwe
Sengwa: 25,000 km², pohjoinen Keski-Zimbabwe
Sanyati: 43,500 km², pohjoinen Keski-Zimbabwe
Kafue: 154,200 km², 285 m³/s, läntinen Keski-Sambia ja Copperbelt
Luangwa: 151,400 km², 547 m³/s, Luangwan hautavajoama ja ylänkö siitä luoteeseen
Panhane: 23,897 km², pohjoinen Keski-Zimbabwen ylänkö
Alempi Sambesi kumulatiivisesti, 1,378,000 km², 3424 m³/s, mitattuna Marromeussa
Luia: 28,000 km², Moravia-Angonian ylänkö pohjoiseen Sambesista
Luenha/Mazoe: 54,144 km², 152 m³/s, Manican ylänkö, Koillis-Zimbabwe
Shirejoki, 154,000 km², 539 m³/s, Malawijärven valuma-alue
Yhteensä Sambesin valuma-alue: 1,390,000 km², 3424 m³/s virtaama suistoon
Lähde: Beilfuss & Dos Santos (2001) Okavangon valuma-alue ei sisälly näihin lukuihin, sillä sieltä virtaa vettä Sambesiin vain harvoin.
Johtuen sateiden epätasaisuudesta valuma-alueella, pohjoisista sivujoista virtaa vettä Sambesiin paljon enemmän kuin eteläisistä, esim. pohjoisen ylängön valuma-alueelta tulee jokeen 25% sen vedestä, Kafuesta 8%, Luangwasta ja Shirestä 16% kummastakin, mitkä yhdessä muodostavat 65% Sambesin virtaamasta. Cuandon laaja-valuma-alue lounaassa tuottaa 2 m³/s, koska suurin osa tuon alueen vesistä menetetään, kun vesi haihtuu suosysteemeistä. 1940- ja 1950-luvut olivat erityisen märkiä valuma-alueella. Vuoden 1975 jälkeen sadeajat ovat olleet kuivempia, ja silloin keskimääräinen virtaama on ollut vain 70% siitä, mitä se oli vuosina 1930–1958.
Geologinen historia

Muinoin, aina myöhäisplioseeni- tai pleistoseenikauteen (= Euroopan jääkauteen) saakka (yli kaksi miljoonaa vuotta sitten) Ylä-Sambesi virtasi etelään sinne, missä nykyään on Makarikarin suolapannu. Sieltä se laski Limpopoon. Sitten joen uoma muutti reittinsä seurauksena epeirogeenisistä liikkeistä, jotka kohottivat maan pintaa näiden jokien välillä.
Samaan aikaan 1000 km idempänä, eräs Shirejoen sivujoki Itä-Afrikan hautavajoaman jatkeessa Malawissa uursi syvän uoman sen läntiseen jyrkänteeseen. Tämä joki, Keski-Sambesi, alkoi kaivaa uomaa länteen, missä auttoi se, että samaan paikkaan oli muodostumassa itä-länsisuuntaisia vajoamalaaksoja. Tämän prosessin aikana Keski-Sambesi kaappasi eräitä etelään virtaavia jokia, kuten Luangwan ja Kafuen. Lopulta Keski-Sambesi kaappasi Makarikarin tai erään siihen laskevan joen, ja Keski-Sambesi alkoi virrata itään, minkä jälkeen Keski-Sambesi kaappasi myös Ylemmän Sambesin. Keski-Sambesi oli n. 300 metriä alempana kuin ylempi Sambesi, ja sitten muodostuivat putoukset paikkaan, jossa alueen basalttitasanko päättyi. Nämä olivat ensimmäiset Victorian putoukset, jossain Batokan rotkossa lähellä sitä paikkaa, missä Karibajärvi nykyään on.
Historia > Tutkimusmatkat joen alueella

Mutapojen imperiumin maantieteilijät tunsivat Sambesin seudun ja joen kulun, samoin kuin Ngamijärven ja Njassajärven, ja nämä olivat heidän kartoissaan melko tarkasti kuvattuina. Nämä tiedot olivat luultavasti peräisin arabeilta.
Ensimmäinen eurooppalainen, joka kävi Sambesilla sisämaassa, oli portugalilainen degredado António Fernandes, joka kävi joella vuosina 1511 ja 1513, tarkoituksenaan raportoida kaupankäynnistä ja muusta toiminnasta Keski-Afrikan sisäosissa. Näiden tutkimusten loppuraportin mukaan joen yläjuoksulla oli satamia, joiden kauppa oli paikallisesti merkittävää, etenkin suhteessa Itä-Afrikan kultakauppaan.
Ensimmäisen tunnetun tutkimusmatkan Sambesin yläjuoksulle suoritti Betšuanamaalta käsin skotlantilainen David Livingstone vuosien 1851 ja 1853 välillä. Kaksi tai kolme vuotta myöhemmin hän kulki Sambesia alas sen suulle, ja tällä matkallaan hän löysi Viktorian putoukset. Vuosina 1858–1860, mukanaan tutkimusmatkailija John Kirk, Livingstone lähti matkaan Kongonelta, yhdeltä Sambesin suiston neljästä haarasta, ja matkusti aina Viktorian putouksille saakka. Samalla matkalla hän myös kulki Sambesin sivujokea Shirejokea ylös aina Malawijärvelle saakka.
Seuraavien 35 vuoden aikana Sambesia tutkittiin vain vähän. Portugalilainen tutkimusmatkailija Serpa Pinto tutki joitakin sen läntisiä sivujokia ja teki mittauksia Viktorian putouksilla vuonna. Vuonna 1884 skotlantilainen Plymouthin veljien lähetyssaarnaaja Frederick Stanley Arnot kulki Sambesilta vedenjakajan yli Kongo-joen vesistölle ja tällä matkallaan löysi Sambesin alkulähteen. Hän tuli siihen tulokseen, että läheinen Kalene Hill, joka sijaitsi korkealla ja oli ilmastoltaan viileä, olisi erityisen sopiva paikka lähetysasemalle. Arnotin mukana tuolla matkalla kulki portugalilainen kauppias ja upseeri António da Silva Porto.
Vuonna 1889 Chinden kanaali Sambesin suun pääuomien pohjoispuolella nähtiin ensimmäistä kertaa eurooppalaisten toimesta. Majuri A. St. Hill Gibbons johti sinne kaksi retkikuntaa vuosina 1895–96 ja 1898–1900, ja ne jatkoivat Livingstonen alkamaa tutkimusta Sambesin valuma-alueen ylä- ja keskiosissa.
Talous

Sambesin varren asukkaita arvioidaan olevan n. 32 miljoonaa henkeä. Noin 80% tästä populaatiosta on riippuvaista maataloudesta, ja joen yläjuoksun tulvatasangot muodostavat heille hyvää maatalousmaata.
Joen yhdyskunnat harjoittavat laajamittaista kalastusta, ja monet ihmiset kulkevat pitkiäkin matkoja päästäkseen kalastamaan. Monissa Sambian kaupungeissa ja monilla maan teistä, jotka johtavat joelle, peritään epävirallisia “kalaveroja” ihmisiltä, jotka vievät joen kalaa muualle maahan. Ruokakalastuksen lisäksi joillakin joen osilla harjoitetaan urheilukalastusta. Mongun ja Livingstonen välillä on useita turistimajoja, joilta käsin turistit voivat kalastaa eksoottisia kaloja, ja monet myös pyytävät kaloja myydäkseen niitä yleisöakvaarioihin.
Jokilaaksossa on paljon malmiesiintymiä ja fossiilisia polttoaineita, ja kivihiilen louhinta on paikoitellen merkittävää toimintaa. Joen varren tekoaltaat tarjoavat töitä monille ihmiselle, jotka huoltavat vesivoimaloita ja patoja. Monet joen osat ovat merkittäviä ja suosittuja turistikohteita. Viktorian putouksilla käy yli 100000 vierailijaa vuosittain, ja vuonna 2015 heitä raportoitiin olleen 141929 henkeä. Mana Poolsin kansallispuisto ja Karibajärvi vetävät myös puoleensa huomattavia määriä turisteja.
Ekologia > Saasteet

Jätevedet ovat suuri tekijä veden saastumisessa urbaaneilla alueilla, sillä riittämättömät vedenpuhdistuslaitokset joen alueella pakottavat kaupungit päästämään jätevesiä käsittelemättöminä jokeen. Tämä on johtanut joen veden rehevöitymiseen ja helpottanut huonoon hygieniaan liittyvien tautien kuten koleran, lavantaudin ja punataudin leviämistä joen alueella.
Ekologia > Patojen vaikutus

Kahden suuren padon rakentamisella Sambesiin ja veden virtauksen kontrolloinnilla on ollut suuri vaikutus niin villieläimiin kuin ihmisiinkin joen alajuoksulla. Kun Cahora Bassan pato valmistui vuonna 1973, sen hoitajat antoivat padon täyttyä vain yhden tulvakauden aikana, toimien näin vastoin suosituksia, joiden mukaan pato olisi pitänyt täyttää kahden vuoden aikana tai pitempänäkin ajanjaksona. Veden virtaaman jyrkkä väheneminen johti siihen, että mangrovepuiden peittämä maa- tai vesiala pieneni 40%, ja samalla eroosio lisääntyi rannikkoseudulla. Myös katkarapusaaliit pienenivät 60% joen suiston tuntumassa, kun lietteen määrä ja siihen liittyneet ravinteet vähenivät. Kosteikkojen ekosysteemi pienenivät padon alapuolella merkittävästi. Suiston villieläimiä uhkasi edelleen rajoittamaton metsästys Mosambikin sisällissodan aikana.
Luonnonsuojelu

Kavango–Sambesin kansainvälinen suojelualue tulee kattamaan osia Sambiasta, Angolasta, Namibiasta, Zimbabwesta ja Botswanasta, mukaan lukien kuuluisa Okavangon suisto ja Mosi-oa-Tunyan kansallispuisto Victorian putouksilla. Ajatellaan, että rajat ylittävä luonnonsuojelualue helpottaa eläinten liikkumista ja auttaa säilyttämään kosteikkojen vesiä puhtaana, missä asiassa ihmisyhteisöjen tuottama jätevesi on nykyään ongelma.
Luonnonsuojelun rahoitusta lisättiin Sambesin varren maissa vuonna 2008. Kavango–Sambesin kansainvälinen luonnonsuojeluprojekti, joka seuraa Sambesin kulkua Angolassa, Botswanassa, Namibiassa, Sambiassa ja Zimbabwessa, on saanut 8 miljoonan euron apurahan saksalaiselta kansalaisjärjestöltä. Osa näistä rahoista tullaan käyttämään luonnonsuojeluun liittyviin tutkimusprojekteihin. Angola on kuitenkin varoittanut, että sen alueella maamiinat voivat haitata projektia.
Sambesi virtaan nykyisellään seuraavien kansallispuistojen halki:
Sambiassa
Ngonyen putousten kansallispuisto
Mosi-oa-Tunya kansallispuisto
Ala-Sambesin kansallispuisto (Sambiassa)
Zimbabwessa
Sambesin kansallispuisto
Viktorian putousten kansallispuisto
Matusadonan kansallispuisto
Mana Poolsin kansallispuisto
Keski-Sambesin biosfäärin suojelualue
Luonnonsuojelu > Kalojen suojelu

Vuonna 2017 todettiin, että Sambesin yläjuoksun ja sen sivujokien kalakantoja ylikalastetaan hälyttävässä määrin, joka on osittain seurausta siitä, että kalastusta koskevien lakien ja määräysten toimeenpanoa ei valvota. Kalojen todettiin käyneen erittäin vähiin Liambezi-järvellä ja Caprivin kaistaleella, ja tutkimusten mukaan kalojen määrä oli vähentynyt koko Sambesi-Cuando-Chobe -jokisysteemillä. Laiton kalastaminen (esim. ulkomaalaisten toimesta, namibialaisten palveluksessa) ja liikemiehet käyttivät alueen kalakantoja hyväkseen niin, että paikallisille markkinoille ja yhteisöille ei jäänyt juurikaan kaloja, vaikka heidän kulttuurinsa ja taloutensa olivat riippuvaisia tästä resurssista.
Namibian viranomaiset ovat sittemmin kieltäneet yksisäielangasta valmistetut verkot ja päättäneet kalastuskiellosta, joka kestää kolme kuukautta joka vuosi, jotta kaloilla olisi mahdollisuus lisääntyä. Viranomaiset myös nimittivät kalavartijoita, ja Kayasan kanaali ja Impalila julistettiin kalansuojelualueiksi. Asianomainen Namibian ministeriö myös yrittää edistää vesikulttuuria ja aikoo istuttaa alueelle tuhansia kalanpoikasia, jotka annetaan ensin rekisteröidyille kalojen pienviljelijöille kyseisellä alueella.
Luonnonsuojelu > Epizoottinen tauti EUS

19.9.2007 joella havaittiin kalojen kulkutautia, jossa kalat saivat haavaumia. Tämä tauti tappoi satoja kaloja joessa. Sambian maatalousministeri Ben Kapita pyysi asiantuntijoita tutkimaan tätä tautia, jotta saataisiin selville, mikä sen aiheuttaa ja voisiko se levitä ihmisiin.
Merkittävät kaupungit

Suurilla alueilla joen varrella asutus on vähäistä, mutta siellä on myös tärkeitä kaupunkeja, mukaan lukien seuraavat:
Namibiassa: Katima Mulilo
Sambiassa: Mongu, Lukulu, Livingstone ja Sesheke
Zimbabwessa: Victoria Falls ja Kariba
Mosambikissa: Songo ja Tete
Kirjallisuutta

Bento C.M., Beilfuss R. (2003), Wattled Cranes, Waterbirds, and Wetland Conservation in the Zambezi Delta, Mozambique, report for the Biodiversity Foundation for Africa for the IUCN - Regional Office for Southern Africa: Zambezi Basin Wetlands Conservation and Resource Utilisation Project.
Bourgeois S., Kocher T., Schelander P. (2003), Case study: Zambezi river basin, ETH Seminar: Science and Politics of International Freshwater Management 2003/04
Davies B.R., Beilfuss R., Thoms M.C. (2000), "Cahora Bassa retrospective, 1974–1997: effects of flow regulation on the Lower Zambezi River," Verh. Internat. Verein. Limnologie, 27, 1–9
Dunham KM (1994), The effect of drought on the large mammal populations of Zambezi riverine woodlands, Journal of Zoology, v. 234, s. 489–526
Dorling Kindersley Publishing, Inc. (2004). World reference atlas. New York: Dorling Kindersley. ISBN 0-7566-0481-8
Wynn S. (2002), "The Zambezi River — Wilderness and Tourism", International Journal of Wilderness, 8, 34.
H. C. N. Ridley: "Early History of Road Transport in Northern Rhodesia", The Northern Rhodesia Journal, Vol 2 No 5 (1954)—Re Zambezi River Transport Service at Katombora.
Funding boost for cross-border conservation project
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Informaatiota ja kartta Sambesin vedenjakajista
Zambezi River Authority Zambezi River Authority. Viitattu 20.1.2022. (englanniksi)
The Zambezi Society
Kartta Afrikan jokien valuma-alueista
The Nature Conservancy's Great Rivers Partnership works to conserve the Zambezi River nature.org. Arkistoitu 28.8.2007. Viitattu 20.1.2022. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Zambezi
Topografinen kartta Sambesista ja sen valuma-alueesta, joka on kuvassa korostettuna.
Viktorian putoukset, joihin päättyy Sambesin yläjuoksu ja josta keskijuoksu alkaa
Sambesin suistoa avaruudesta käsin nähtynä.
Norsuja ylittämässä jokea.
Virtahepo Sambesissa
Näkymä keskiseltä Sambesilta
Victorian putousten kansallispuiston turistiopas
Willem Janszoon Blaeu tekemä kartta vuodelta 1635. Kartta näyttää Sambesin kulun ja esittää sen lähteeksi suurta järveä.
Satelliitista otettu kuva Victorian putouksista ja sen alapuolella olevasta siksak-kuvioisesta rotkosta.
Kaksi paikallista ihmistä Sambesilla lähellä Victorian putouksia.
Victorian putousten silta vuonna 1975
Turistivene Sambesilla, Mosi-oa-Tunyan kansallisopuistossa, Sambia. Valokuva on vuodelta 1971.
Cahora Bassan järvi Mosambikissa on yksi vesivoiman tärkeimmistä lähteistä joella.
Käännös suomeksi
Campania (provinssi)

| Campania Provincia Campania> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Italia, Illyricum et Africa Italia et Africa
Diokeesi:  Italia Italia suburbicaria
Nykyinen valtio/alue:  Italia (Latium ja Campania)
Perustettu:  n. 293
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Capua
Campania (lat. Provincia Campania) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Latiumin ja Campanian.
Maantiede

Campanian provinssi käsitti Tiberis- (nyk. Tiber), Anio- (Aniene), Liris- (Garigliano), Sagrus- (Sangro), Sepeithus- (Sebeto) ja Silarus (Sillaro) -jokien välisen alueen. Sen luoteispuolella sijaitsi Tuscia et Umbria, pohjoispuolella Valeria ja Samnium, itäpuolella Apulia et Calabria ja kaakkoispuolella Lucania et Bruttium. Provinssin hallinnollinen keskus oli Capua.
Maantiede > Kaupunkeja

Campanian provinssin kaupunkeja olivat muun muassa:
Acerrae
Anagnia
Antium
Aquinum
Ardea
Aricia
Atella
Baiae
Bovillae
Caieta
Calatia
Cales
Capua
Casinum
Circeji
Cora
Cumae
Ferentinum
Fregellae
Frusino
Lanuvium
Lavinium
Minturnae
Neapolis
Nola
Norba
Praeneste
Puteoli
Rooma (Roma)
Signia
Suessula
Tarracina
Teanum Sidinicum
Trebula Balliensis
Tusculum
Velitrae
Volturnum
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten skeet

| Ammunta kesäolympialaisissa 1988 > Kivääri | Ammunta kesäolympialaisissa 1988 > Kivääri | Ammunta kesäolympialaisissa 1988 > Kivääri | Ammunta kesäolympialaisissa 1988 > Kivääri | Ammunta kesäolympialaisissa 1988 > Kivääri |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 m ilmakivääri |   | Miehet |   | Naiset |  |
| 50 m pienoiskiväärin makuu |  | Miehet |  |  |  |
| 50 m pienoiskiväärin asentokilpailu |  | Miehet |  |  |  |
| 50 m vakiopienoiskiväärin asentokilpailu |  |  |  | Naiset |  |
| Pistooli | Pistooli | Pistooli | Pistooli | Pistooli |  |
| 10 m ilmapistooli |  | Miehet |  | Naiset |  |
| 25 m olympiapistooli |  | Miehet |  |  |  |
| 25 m urheilupistooli |  |  |  | Naiset |  |
| 50 m vapaapistooli |  | Miehet |  |  |  |
| Haulikko | Haulikko | Haulikko | Haulikko | Haulikko |  |
| Metsästyshaulikko (skeet) |  | Avoin | Avoin | Avoin |  |
| Olympiahaulikko (trap) |  | Avoin | Avoin | Avoin |  |
| Riistamaali | Riistamaali | Riistamaali | Riistamaali | Riistamaali |  |
| 50 m villikarju |  | Miehet |  |  |  |
Metsästyshaulikko (nykyinen skeet) ammuttiin 24. syyskuuta. Kilpailun voitti Itä-Saksan Axel Wegner tuloksella 222. Hopeamitalin voittanut Chilen Alfonso de Iruarrízaga on maansa kautta aikojen ainoa ammunnan olympiamitalisti.
| --- | --- |
Kultaa:  Axel Wegner Itä-Saksa (GDR)
Hopeaa:  Alfonso de Iruarrízaga Chile (CHI)
Pronssia:  Jorge Guardiola Espanja (ESP)
Semifinaali

|  | Urheilija | Maa | Perus- kilpailu | 1 | 2 | Semi- finaali | Yhteensä | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Axel Wegner |  Itä-Saksa | 148 | 25 | 25 | 50 | 198 | OE (sivuava) |
| 2 | Alfonso de Iruarrízaga |  Chile | 149 | 24 | 25 | 49 | 198 | OE (sivuava) |
| 3 | Daniel Carlisle |  Yhdysvallat | 149 | 24 | 24 | 48 | 197 |  |
| 4 | Zhang Weigang |  Kiina | 146 | 25 | 25 | 50 | 196 |  |
| 5 | Jürgen Raabe |  Itä-Saksa | 146 | 25 | 25 | 50 | 196 |  |
| 6 | Jorge Guardiola |  Espanja | 147 | 24 | 25 | 49 | 196 |  |
| 7 | Luca Scribani Rossi |  Italia | 147 | 24 | 25 | 49 | 196 |  |
| 8 | Firmo Emilio Roberti |  Argentiina | 147 | 25 | 24 | 49 | 196 |  |
| 9 | Eric Swinkels |  Alankomaat | 147 | 25 | 24 | 49 | 196 |  |
| 10 | Herbert Seeberger |  Länsi-Saksa | 147 | 25 | 24 | 49 | 196 |  |
| 11 | Bernhard Hochwald |  Itä-Saksa | 147 | 25 | 24 | 49 | 196 |  |
| 11 | Valeri Timohin |  Neuvostoliitto | 149 | 23 | 24 | 47 | 196 |  |
| 13 | Svetlana Demina |  Neuvostoliitto | 148 | 23 | 24 | 47 | 195 |  |
| 13 | Hennie Dompeling |  Alankomaat | 146 | 24 | 25 | 49 | 195 |  |
| 13 | Leoš Hlaváček |  Tšekkoslovakia | 149 | 21 | 25 | 46 | 195 |  |
| 13 | Aleksandr Tšerkasov |  Neuvostoliitto | 147 | 25 | 23 | 48 | 195 |  |
| 13 | Björn Thorwaldson |  Ruotsi | 147 | 24 | 24 | 48 | 195 |  |
| 13 | Mehmetbulent Torpil |  Turkki | 146 | 25 | 24 | 49 | 195 |  |
| 13 | Wu Lanying |  Kiina | 146 | 25 | 24 | 49 | 195 |  |
| 20 | Andrea Benelli |  Italia | 145 | 25 | 24 | 49 | 194 |  |
| 20 | Jacques Lanfranchi |  Ranska | 145 | 24 | 25 | 49 | 194 |  |
| 20 | Petr Málek |  Tšekkoslovakia | 145 | 25 | 24 | 49 | 194 |  |
| 20 | Mikhalákis Týmvios |  Kypros | 146 | 24 | 24 | 48 | 194 |  |
| 24 | Mathew Dryke |  Yhdysvallat | 147 | 22 | 24 | 46 | 193 |  |
| 25 | Tamaz Imnaišvili |  Neuvostoliitto | 146 | - | - | - | 146 |  |
Finaali

|  | Urheilija | Maa | Alku- kilpailut | Finaali | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Axel Wegner |  Itä-Saksa | 198 | 24 | 222 |
| 2 | Alfonso de Iruarrízaga |  Chile | 198 | 23 | 221 |
| 3 | Jorge Guardiola |  Espanja | 196 | 24 | 220 |
| 4 | Daniel Carlisle |  Yhdysvallat | 197 | 23 | 220 |
| 5 | Zhang Weigang |  Kiina | 196 | 23 | 219 |
| 6 | Jürgen Raabe |  Itä-Saksa | 196 | 23 | 219 |