stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elvytys
Elvytyksen suorittaminen > Painelu-puhalluselvytys

Painelu-puhalluselvytys (PPE) on peruselvytykseen kuuluva toiminta, jossa yritetään ylläpitää elottomaksi menneen henkilön verenkiertoa painelemalla rintakehän päältä ja puhaltamalla ilmaa keuhkoihin. Painelu suoritetaan aikuisen rintalastan keskikohdasta suorin käsivarsin kahdella päällekkäin asetetulla kädellä, jolloin painelusyvyys on noin kolmasosa rintakehän syvyydestä(nykyinen suositus 5-6cm). Tehokkain verenkierto saadaan aikaan, kun paineluvaihe ja kohoamisvaihe kestävät yhtä kauan eli liike on mäntämäistä. Painelutiheydeksi suositellaan noin 100-120 painelua minuutissa. Tämänhetkisten elvytyssuositusten mukaan painelu-puhalluselvytys tulisi suorittaa niin, että kolmeakymmentä painelua seuraa kaksi puhallusta. Puhallettava ilma kuitenkin sisältää vain noin 15% happea, ja siksi painelu onkin useiden tutkimusten mukaan huomattavasti puhalluksia merkittävämpi potilaan ennusteen kannalta. Mikäli elvytyssuojaa puhalluksiin ei ole saatavilla, on myös pelkkä jatkuva painelu myös riittävä. Monesti hätäkeskukset jopa kehottavat jättämään puhallukset pois, erityisesti jos epäillään tartuntariskiä.  Erityisen tärkeää on kuitenkin jatkuva painelu, joka voidaan keskeyttää ainoastaan puhalluksien ajaksi, silloinkin on tärkeää että painelua voidaan jatkaa mahdollisimman nopeasti. Painelulla saavutettava alhainen verenpaine laskee hyvin nopeasti painelun lopettamisen jälkeen, siksi on tärkeää että painelu on tauotonta.
Elvytyksen suorittaminen > Defibrillaatio

Defibrillaatio on lääketieteellinen toimenpide, jossa suoritetaan defibrillaattoriksi kutsutulla laitteella sydämen rytmin palauttaminen sähköiskun avulla. Laite lähettää voimakkaan lyhytaikaisen yksisuuntaisen (monofaasinen laite) tai kaksisuuntaisen (bifaasinen uudenaikainen laite) sähköimpulssin potilaan sydämen läpi. Sähköimpulssi pysäyttää sydämen hetkellisesti, minkä jälkeen sinussolmuke käynnistää normaalin sydämen rytmin.
Elvytyksen suorittaminen > Elvytyslääkkeet

Elvytyksessä käytetään verenkiertoa parantavia lääkkeitä, rytmihäiriölääkkeitä ja nestehoitoa. Yleisimmät käytetyt lääkkeet ovat adrenaliini, amiodaroni ja lidokaiini.
Erityistilanteita

Elvytyksen erityistilanteita ovat esimerkiksi hukuksiin joutuneen elvyttäminen, hypotermisen henkilön elvyttäminen ja raskaana olevan henkilön elvyttäminen.
Hypotermia eli ihmisen ruumiinlämmön laskeminen voi aiheuttaa rytmihäiriöitä, esimerkiksi kammiovärinän. Hypotermia kuitenkin hidastaa elintoimintoja ja suojaa aivokudosta hapenpuutteen aiheuttamilta vaurioilta, ja siksi matalalämpöisen potilaan elvytysohjeet poikkeavat tavallisista suosituksista. Kehon ollessa alilämpöisessä tilassa sydän ei välttämättä käynnisty defibrillaation avulla, jolloin potilas täytyy kuljettaa painelu-puhalluselvytyksen turvin sairaalaan, jossa on mahdollisuus tehokkaaseen lämmitykseen esimerkiksi sydänkeuhkokoneen avulla. Elvytyksen aikarajoja ei oteta huomioon, koska hypoterminen potilas voi toipua ennalleen pitkästä elvytyksestä huolimatta.
Epidemiologia ja tilastot

Äkillinen sydänpysähdys on yleisin kuolemansyy Yhdysvalloissa ja Kanadassa, ja sen ilmaantuvuus Pohjois-Amerikassa on 0,55 sydänpysähdystä tuhatta asukasta kohti vuodessa. Arviolta 330 000 ihmistä kuolee Yhdysvalloissa vuosittain sepelvaltimotaudin komplikaatioihin, ja 250 000 näistä kuolemista tapahtuu sairaalan ulkopuolella.
Suomessa tapahtuu äkillisiä sydämenpysähdyksiä sairaaloiden ulkopuolella vuosittain noin 80 tapausta 100 000 asukasta kohti. Näistä on ei-sydänperäisiä noin 26/100 000, ja tärkeimmät ei-sydänperäiset syyt ovat keuhkoveritulppa, fyysinen trauma, verenvuoto, myrkytys ja hukkuminen. Sydänperäisistä sydämenpysähdyksistä 80 prosenttia puolestaan johtuu sepelvaltimotaudista, 15 prosenttia sydämen vajaatoiminnasta ja loput muun muassa synnynnäisistä rytmihäiriöitä aiheuttavista sairauksista kuten pitkä QT -oireyhtymästä, Brugada-oireyhtymästä ja Wolff-Parkinson-White (WPW) -oireyhtymästä.
Aiheesta muualla

Suomen punaisen ristin elvytysohjeet
Käypä hoito -suositus
Historiallinen elvytysmenetelmä, jossa ajateltiin käsivarsien kohottamisen avustavan hengitystä.
Emma Kiviniemi

| Emma Kiviniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1997 (ikä 27) Lapua
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Aktiivisena:  2016–
Seura:  Lapuan Virkiä
Sarja:  Superpesis
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Lapuan Virkiä
Ammattilaisjoukkueet
2016–:  Lapuan Virkiä
Emma Kiviniemi (s. 19. kesäkuuta 1997 Lapua) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut Superpesiksessä 70 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän saavutti Lapuan Virkiän joukkueessa SM-hopeaa vuonna 2016 ja SM-pronssia vuonna 2017. Kiviniemi valittiin ensimmäiseen Itä-Länsi-otteluunsa vuonna 2024. Hän on Virkiän oma kasvatti.
Vastamedia

Vastamediamainoksessa vuodelta 2010 väitetään WTC-iskujen olleen sisäpiirioperaatio.
Vastamedia (joskus vaihtoehtomedia) sisältää julkaisuja, jotka näkevät itsensä valtavirtamedian vastavoimana ja usein käsittelevät aiheita valtamedialle epätyypillisistä näkökulmista. Nykyisin useimmat vastamediajulkaisut ovat verkkojulkaisuja.
Vaihtoehtojulkaisu voi olla esimerkiksi itsenäinen, toisinajatteleva, radikaali, underground, kumouksellinen, ei-yhtiöomisteinen, edistyksellinen, ruohonjuuritasoinen, aktivistinen, anarkistinen, pieni tai vaihtoehtoinen. Vaihtoehtojulkaisun tavoitteena voi olla edustaa niitä ja antaa ääni niille, jotka eivät saa ääntään kuuluviin valtamediassa.
Vaihtoehtomediaa määrittää usein se, mitä se ei ole, kuten valtavirtaa tai yhtiöiden omistamaa mediaa. Vaihtoehtomedian kuvauksen kriteereihin luetaan usein julkaisun sisältö, tuotantotapa, omistus, pyritäänkö sillä yhteiskunnalliseen tai poliittiseen muutokseen, tai tavoitteleeko se voittoa. Mediatutkija Niko Pyrhösen mukaan moni vastamedia ei havittele taloudellista hyötyä. Ne haluavat olla esillä, niillä on vahvoja mielipiteitä, sekä poliittinen tai muu agenda, jota halutaan ajaa.
Määritelmiä

Charles Willettin (1999) mukaan vaihtoehtolehdistö ilmaisee ”ajatuksia, jotka ovat rajoitusten tuolla puolen: joita ei hyväksytä tai sallita, ja joita ei ole saatavilla yhtiöiden ja valtion valtavirrassa”.
Nancy Kranichin (2000) mukaan termi ”vaihtoehtoinen” sopii parhaiten kuvaamaan pieniä ja riippumattomia julkaisijoita, sillä ne toimivat yhtiömedian vastavoimana.
James Hamiltonin (2000) mukaan valtamedian ja vaihtoehtomedian eroksi mielletään usein se, että valtamedia maksimoi yleisönsä turvautumalla turvallisiin ja sovinnaisiin kaavoihin, kun taas vaihtoehtomedia ohittaa mukavat ja epäpoliittiset kaavat ja ajaa yhteiskunnallisen muutoksen ohjelmia.
Juris Dilevkon ja Kalina Grewalin (1997) mukaan yhtiömedia tavoittelee voittoa ja tukee hallitsevaa sosiaalista paradigmaa, kun taas pienemmät ja riippumattomat julkaisijat haastavat status quon olettamukset.
Michael Traberin mukaan (Chris Atton, 1999) joukkotiedotusvälineet marginalisoivat ”kadunmiehen ja -naisen” roolit ja nostavat esille rikkaat, hohdokkaat ja vallanpitäjät. Vaihtoehtomedian ensisijainen tavoite sen sijaan on yhteiskunnallinen ja poliittinen toiminta. Ne tavoittelevat muutosta oikeudenmukaisempaan yhteiskunnalliseen, kulttuuriseen ja taloudelliseen kokonaisuuteen, jossa yksilöä ei alenneta pelkäksi kohteeksi vaan hän löytää täyttymyksen kokonaisena ihmisenä. Traber jakaa vaihtoehtolehdistön kansalaisjärjestölehdistöön, joka esittelee ”vaihtoehtoisia yhteiskunnallisia toimijoita” kuten köyhiä, sorrettuja ja marginalisoituja, sekä ruohonjuurilehdistöön, jota tuottavat ne ihmiset, joiden huolenaiheita se käsittelee.
Rodger Streitmatter (2001) määrittelee toisinajattelijamedian julkaisuiksi, jotka tarjoavat tavanomaisen median näkökannoista eroavia näkökantoja ja pyrkivät havaittavaan yhteiskunnalliseen muutokseen.
John D. H. Downing (2001) määrittelee radikaalin median mediaksi, joka on yleensä pienimuotoista ja ilmaisee vaihtoehtoisen näkemyksen hegemonisille politiikoille, päämäärille ja näkökulmille. Hänen mukaansa ”vaihtoehtomedia” on sikäli huono termi, että joskus mikä tahansa on jollekin vaihtoehtoista.
Poliittinen suuntautuminen

Poliittisesti vastamedia voi olla oikeistolaista tai vasemmistolaista. Esimerkiksi Britannian Brexit-äänestyksen ja Yhdysvaltain presidentinvaalien 2016 yhteydessä valtamedia sai niin vasemmalta kuin oikealtakin osakseen arvostelua lukijoistaan vieraantumisesta sekä establishmentin, eliitin ja poliittisen status quon tukemisesta. Sen seurauksena moni äänestäjä kääntyikin vaihtoehtomedian puoleen.
Suomessa

Suomessa vastamedia on uusi mediatyyppi, sillä edes nimitys vastamedia ei ole vakiintunut. Suomessa mediatyyppiä on kutsuttu vaihtoehtomedian ja vastamedian lisäksi myös "valemediaksi". Tutkija Niko Pyrhönen suosii vastamedia-nimitystä. Hänen mukaansa valemedia-termi on huono sen takia, että vastamediassa julkaistaan paljon myös oikeaa tietoa. Pyrhösen mukaan vaihtoehtomedia-sana taas ei toimi sen vuoksi, että vastamedia ei ole tasaveroinen vaihtoehto journalistisiin standardeihin sitoutuvalle perinteiselle medialle.
Suomessa perustettiin vuosina 2015–2018 suuri joukko valtamediaa haastavia ja vastustavia verkkojulkaisuja, joita yhdistää maahanmuuttokielteisyys. Osa niistä on jo lopettanut. Reuters-instituutin raportin 2020 mukaan suomalaisia vastamediasivustoja vuonna 2020 olivat esimerkiksi MV-lehti, Kansalainen, Nykysuomi, Oikea Media ja Magneettimedia. Useat Suomen vastamedioista myötäilevät perussuomalaisia. Joukossa on myös uusnatsien sivusto sekä Ukrainan Donetskissa asuvan suomalaisen Janus Putkosen venäläismyönteiset verkkosivut. Vastamedian juttuja on koottu Murkut-sivustolle, joka muistuttaa valtamedian Ampparit-sivustoa. Suomen vastamediasivustot eivät sitoudu journalistin ohjeisiin.
Suomalaiset vastamedioiden lukijat ovat kyselyssä kertoneet vastamedioiden täydentävän valtamedian antamaa kuvaa ja kertovan rehellisesti asioista, joista valtamedia vaikenee.
Eräät suomalaisen vastamedian toimijat perustivat vuonna 2019 Toimittajaliitto-yhdistyksen, jonka tarkoitus on yhdistää vaihtoehtomediat.
Yhdysvalloissa

Vaihtoehtomedia oli merkittävässä osassa Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaalien aikana. Presidentti Barack Obama valitti vaihtoehtomedian vaikutusvallasta vaalien aikana ja ehdotti jonkinlaista ”totuuskoetta” valheellisen informaation paljastamiseksi. Hillary Clintonin kampanjasta lähetettiin kampanjan avustajille viesti että indie-uutissivusto Breitbartilla ei ole oikeutta olla olemassa. Breitbartin johtaja Stephen Bannon oli Donald Trumpin kampanjapäällikkö. Vaihtoehtomediaa puolusti ainakin republikaanien Michele Bachmann. Hänen mukaansa valtamedia pyrkii hiljentämään vaihtoehtoisen median toimintaa, mutta Rush Limbaugh’n ja Breitbart Newsin kaltaisilla sivustoilla totuus voi nousta esiin valtamedian pyrkiessä piilottamaan sen.
Aiheesta muualla

Salla Tuomola: Hyvä, katala vastajulkisuus : Populistisen vastamedian julkisen puhuttelun tavat maahanmuutto- ja pakolaiskeskustelussa.  Tampere University, 2023.  ISBN 978-952-03-2724-8  Teoksen verkkoversio. fi
Vaihtoehtomedia Uusi MV-lehden edustaja kuvaamassa suoratoistolähetystä turvetuottajien mielenilmauksesta 2021.
Emil Danielssonin erämaa-ateljee

| Emil Danielssonin erämaa-ateljee |
| --- | --- |

Sijainti:  Sastamala, Suomi
Rakennustyyppi:  huvila, ateljee
Valmistumisvuosi:  1906 (sisätilat 1913)
Rakennuttaja:  Emil Danielsson
Omistaja:  Sastamalan kaupunki
Julkisivumateriaali:  kivi
Pituus:  10 m
Leveys:  10 m
Kerrosluku:  3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emil Danielssonin erämaa-ateljee eli Pirunvuoren kivilinna on taiteilija Emil Danielssonin rakennuttama, vuonna 1906 valmistunut ateljee nykyisessä Sastamalan kaupungissa Rautaveden rannalla Pirunvuoren huipulla. Danielsson vietti kivilinnassa kesänsä usean vuosikymmenen ajan ja maalasi myös paljon Pirunvuoren maisemia.
Kivilinna kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Rakennusta on peruskorjattu viimeksi 1997–1998, ja siellä voi vierailla kesäkuukausina.
Rakennus ja sijainti

Emil Danielssonin rakennuttama kivilinna on rakennettu suurista ja karkeasti muotoilluista luonnonkivistä. Huvilan rakentamiseen käytettiin kylmämuurausta eli kivet liitettiin toisiinsa ilman laastia.
Rakennuksen ulkomitat ovat 10x10 metriä, mutta sisällä lattiatilaa on vain reilut 5x5 metriä. Seinät ovat kokonaisuudessa pari metriä paksut, ja sisä- ja ulkoseinän välissä on eristyksenä hiekkaa.
Huvila sijaitsee Rautaveden itärannalla Pirunvuoren laella Karkun–Tyrvään valtakunnallisesti arvokkaalla maisema-alueella. Pirunvuorelta on laaja näköala Rautaveden yli. Nähtävyyksiensä ansiosta se on ollut matkailukohde 1800-luvun puolivälistä lähtien. Pirunvuorelle ja Kivilinnalle johtaa Ellinvuoren hotellin pihasta reilun kilometrin mittainen polku. Huvilan ympäristössä on kivikkoista ”pirunpeltoa”.
Historia > Rakennustyöt

Taiteilija Emil Danielsson tuli vuonna 1903 viettämään kesää Karkun Heinooseen jo ennestään tuntemansa Hugo Johanssonin luo. Danielsson kiipeili tuolloin Pirunvuoden rinteillä ja ihastui alueeseen. Vuosina 1904–1905 hän teki Gabriel Engbergin ja Kaarlo Atran kanssa opintomatkan Italian ja Saksaan. Sen aikana Danielsson ilmeisesti päätti rakennuttaa Pirunvuorelle kivisen linnan asunnokseen.
Danielsson palasi Euroopan-matkaltaan Karkkuun ja löysi Pirunvuoren koilliselta rinteeltä mieleisensä tonttipaikan. Rustitilallinen Paul Nurkka vuokrasi Danielssonille 12,5 aarin suuruisen tontin. Vuokra-ajaksi määriteltiin 50 vuotta ja vuosivuokraksi 10 markkaa.
Huvilan rakennustyöt aloitettiin kesällä 1906. Rakennuskivet kerättiin paikalla olevasta pirunpellosta. Niitä muotoiltiin hieman, ja suurimmat kivet laitettiin alimmaiseksi. Kivet nostettiin paikalleen omatekoisella nostolaitteella. Kivilinnaa rakensi kolme miestä, ja syksyllä rakennus alkoi olla valmis. Sisätyöt viimeisteltiin myöhemmin, ja rakennus jaettiin välipohjilla kolmeen kerrokseen. Sisäseinät paneloitiin laudoilla ja tapetoitiin. Täysin valmiina ja kalustettuna rakennus oli kesällä 1913.
Historia > Ateljee

Danielsson käytti huvilaa kesäateljeenansa. Hän maalasi siellä, ja siellä vieraili myös monia muitakin taiteilijoita. Kesällä 1912 Danielsson toi paikalle ensimmäistä kertaa myös tuoreen kihlattunsa Saga Andelinin.
Danielsson maalasi vuosikymmenten ajan Pirunvuoren maisemia. Danielssonit asuivat kesät kivilinnassa vuoteen 1964 asti. Viimeisen kerran hän oli Pirunvuorella kesällä 1966. Hänen viimeinen työnsä oli keskeneräiseksi jäänyt Maisema Pirunvuorelta. Hän kuoli keuhkosyöpään seuraavana kesänä.
Historia > Emil Danielssonin jälkeen

Kivilinna oli jo Danielssonin viimeisinä elinvuosina jäänyt vähälle hoidolle, ja hänen kuolemansa jälkeen se alkoi rapistua nopeasti. Sitä korjattiin ensimmäisen kerran kesällä 1972, jolloin rahoituksesta vastasivat Tyrvään seudun Museo- ja kotiseutuyhdisty ja Karkun kunta. Pärekatto oli alkanut jo aiemmin vuotaa, ja sisään päässyt vesi lahottaa rakenteita. Pärekaton päälle tehtiin pitävä huopakatto ja lahoja välipohjia korjattiin.
Emil Danielssonin vaimo Aurora (Saga) saneli elokuussa 1975 lahjakirjan, jossa hän luovutti jo kivilinnan omistusoikeuden Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistykselle. Kivilinna oli kotiseutuyhdistykselle liian iso pala, sillä sen korjaamista olisi pitänyt jatkaa. Se oli kuitenkin yhdistykselle ylivoimainen urakka. Se ottikin 1980-luvun lopulla yhteyttä Vammalan kaupunkiin, johon Karkku oli liitetty. Kaupunginhallitus ja -valtuusto päättivät ottaa huvilan lahjoituksena vastaan. Rakennus siirtyi Vammalan kaupungille helmikuussa 1990.
Erämaa-ateljee kuului Museoviraston ja ympäristöministeriön vuonna 1993 tekemään Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt -inventointiin. Rakennus oli edelleen mukana Museoviraston uudemmassa vanhan korvanneessa Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa -inventoinnissa.
Vammalan kaupunki alkoi valmistella kivilinnan peruskorjausta. Opetusministeriö myönsi kesäkuussa 1996 korjaustöihin 150 000 markkaa. Lisäksi rahoitusta tuli Euroopan unionin aluekehitysrahastolta, mutta päävastuu rahoituksesta oli kaupungilla. Peruskorjaus aloitettiin syksyllä 1997 ja avajaiset pidettiin syyskuussa 1998.
Sastamalan kaupunki pitää linnaa auki kesäisin, ja siellä on myös silloin vaihtuvia taidenäyttelyitä. Vuonna 2015 rakennuksessa vieraili ennätyksellisesti noin 3 250 kävijää.
Luettelo stand up -koomikoista

Tämä on luettelo stand up -koomikoista maittain.
Australia

Eric Bana
Hannah Gadsby
Paul Hogan
Tim Minchin
Rebel Wilson
Etelä-Afrikka

Trevor Noah
Espanja

Berto Romero
Santiago Segura
Islanti

Jón Gnarr
Intia

Govinda
Johnny Lever
Iso-Britannia ja Irlanti

Arthur Askey (Iso-Britannia)
Frankie Boyle (Iso-Britannia)
Russell Brand (Iso-Britannia)
Rob Brydon (Iso-Britannia)
Jimmy Carr (Iso-Britannia)
Sacha Baron Cohen (Iso-Britannia)
Peter Cook (Iso-Britannia)
John Cleese (Iso-Britannia)
Pat Condell (Iso-Britannia)
Billy Connolly (Iso-Britannia)
Peter Cook (Iso-Britannia)
Alan Davies (Iso-Britannia)
Omid Djalili (Iso-Britannia)
Ben Elton (Iso-Britannia)
Noel Fielding (Iso-Britannia)(Iso-Britannia)
Dawn French (Iso-Britannia)(Iso-Britannia)
Ricky Gervais (Iso-Britannia)
Jeremy Hardy (Iso-Britannia)
Miranda Hart (Iso-Britannia)
Benny Hill (Iso-Britannia)
Eric Idle (Iso-Britannia)(Iso-Britannia)
Eddie Izzard (Iso-Britannia)
Shappi Khorsandi (Iso-Britannia)
Hugh Laurie (Iso-Britannia)
Matt Lucas (Iso-Britannia)
Stephen Merchant (Iso-Britannia)
Spike Milligan (Irlanti)
David Mitchell (Iso-Britannia)
Dylan Moran (Irlanti)
Dermot Morgan (Irlanti)
Graham Norton (Irlanti)
Mike Reid (Iso-Britannia)
Tony Robinson (Iso-Britannia)
Eric Sykes (Iso-Britannia)
Catherine Tate (Iso-Britannia)
Sandi Toksvig (Iso-Britannia)
Tracey Ullman (Iso-Britannia)
David Walliams (Iso-Britannia)
Italia

Roberto Benigni
Fiorello
Dario Fo
Beppe Grillo
Franca Rame
Kanada

Jim Carrey
Tom Green
Phil Hartman
Peter Kelamis
Norm Macdonald
Howie Mandel
Mike Myers
Caroline Rhea
Katherine Ryan
Martin Short
David Steinberg
Ryan Stiles
Meksiko

Cantinflas
Norja

Atle Antonsen
Sigrid Bonde Tusvik
Rolv Wesenlund
Ruotsi

Johannes Brost
Jonas Gardell
Johan Glans
Björn Gustafsson
Robert Gustafsson
Jonatan Unge
Saksa

Anke Engelke
Suomi

Anita Ahonen
Fathi Ahmed
Lotta Backlund
Ida Grönlund
Tomi Haustola
Sami Hedberg
Pirjo Heikkilä
Heikki Hilander
Hyde Hyytiäinen
Ali Jahangiri
Pekka Jalava
Ilari Johansson
Jouni Kallio
JP Kangas
Niko Kivelä
Iikka Kivi
Eve Kulmala
Marko Kämäräinen
Ismo Leikola
Fredi Lilius
Antti Haapala
Tommi Mujunen
Arimo Mustonen
Joonas Nordman
J-P Pirinen
Kaisa Pylkkänen
Jope Ruonansuu
Vesa Ruuska
Stan Saanila
Jaakko Saariluoma
Krisse Salminen
Riku Suokas
Heli Sutela
Markku Toikka
Tommi Tuominen
Mikko Vaismaa
Teemu Vesterinen
Heikki Vilja
Tomi Walamies
Paul Westlake
André Wickström
Ranska

Édouard Baer
Bourvil
Alain Chabat
Dieudonné M’bala M’bala
Gad Elmaleh
Uusi Seelanti

Jemaine Clement
Bret McKenzie
Yhdysvallat

Carlos Alazraqui
Fred Allen
Steve Allen
Tim Allen
Woody Allen
Aziz Ansari
Lucille Ball
Roseanne Barr
Richard Belzer
Jack Benny
Milton Berle
Sandra Bernhard
Joey Bishop
Alex Borstein
Mel Brooks
Carol Burnett
George Burns
Brett Butler
Red Buttons
Lenny Bruce
Bill Burr
Frank Caliendo
Louis C.K.
Drew Carey
George Carlin
Adam Carolla
Carrot Top
Dana Carvey
Cedric the Entertainer
Dave Chappelle
Margaret Cho
Tommy Chong
Blake Clark
Irwin Corey
David Cross
Billy Crystal
Whitney Cummings
Bill Cosby
Rodney Dangerfield
Larry David
Pete Davidson
Ellen DeGeneres
Bianca Del Rio
Dustin Diamond
Andy Dick
Phyllis Diller
Jeff Dunham
Jimmy Durante
Shelley Duvall
Mike Epps
Jimmy Fallon
Craig Ferguson
Christian Finnegan
Maile Flanagan
Charles Fleischer
Mick Foley
Jamie Foxx
Jeff Foxworthy
Pablo Francisco
Zach Galifianakis
Janeane Garofalo
Teri Garr
Brad Garrett
Greg Giraldo
Godfrey
Whoopi Goldberg
Bobcat Goldthwait
Gilbert Gottfried
Eddie Griffin
Kathy Griffin
Andy Griffith
Buddy Hackett
Bill Hader
Tiffany Haddish
Chelsea Handler
Chris Hardwick]
Kevin Hart
Phil Hartman
Steve Harvey
Bill Hicks
Bob Hope
Gabriel Iglesias
Kevin James
Richard Jeni
Ken Jeong
Leslie Jones
Madeline Kahn
Andy Kaufman
Jamie Kennedy
Tom Kenny
Jimmy Kimmel
Jonathan Kite
Don Knotts
Harvey Korman
Artie Lange
Phil LaMarr
Lisa Lampanelli
Larry the Cable Guy
Martin Lawrence
Denis Leary
John Leguizamo
Jay Leno
David Letterman
Rich Little
George Lopez
Bernie Mac
Bill Maher
Cheech Marin
Demetri Martin
Steve Martin
Jackie Mason
Melissa McCarthy
Michael McDonald
Joel McHale
Anne Meara
Seth Meyers
T. J. Miller
Kel Mitchell
Mo’Nique
Jay Mohr
Tracy Morgan
Eddie Murphy
Jim Nabors
Kumail Nanjiani
Bob Newhart
Trevor Noah
B. J. Novak
Conan O’Brien
Bob Odenkirk
Rosie O’Donnell
Nick Offerman
Patton Oswalt
Jordan Peele
Jay Pharoah
Emo Philips
Aubrey Plaza
Freddie Prinze
Richard Pryor
Gilda Radner
Carl Reiner
Paul Reiser
Michael Richards
Don Rickles
Jason Ritter
Joan Rivers
Chris Rock
Joe Rogan
Seth Rogen
Ray Romano
Bob Saget
Mort Sahl
Adam Sandler
Will Sasso
Kristen Schaal
Amy Schumer
Rob Schneider
Jerry Seinfeld
Martin Short
Garry Shandling
Sarah Silverman
Red Skelton
David Spade
Doug Stanhope
Ryan Stiles
Steve-O
Jon Stewart
Jerry Stiller
Larry Storch
David Strassman
Jason Sudeikis
Nicole Sullivan
Julia Sweeney
Lily Tomlin
Chris Tucker
Mark TwainMarlon Wayans
Aisha Tyler
Keenen Ivory Wayans
Marlon Wayans
Robin Williams
Debra Wilson
Michael Winslow
Jonathan Winters
Venäjä

Maksim Galkin
Pavel Volja
Nuovo Trasporto Viaggiatori

| Italo S> p.A. |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö  (Societa per Azioni, S.p.A.)
Perustettu:  2006
Kotipaikka:   Rooma, Italia
Toiminta-alue:  Italia
Toimiala:  rautatieliikenne
Tuotteet:  matkustajaliikenne
Liikevaihto:   308 milj. € (2015)
Liikevoitto:   58 milj. € (2015)
Nettotulos:   2 milj. € (2015)
Henkilöstö:  1 074 (2013)
Kotisivu:  www.italospa.italotreno.it
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Italo - Nuovo Trasporto Viaggiatori S.p.A. (NTV) on italialainen junayhtiö, joka harjoittaa suurnopeusjunaliikennettä Italiassa. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2012. NTV:n liikevaihto oli vuonna 2015 308 miljoonaa euroa ja tulos niukasti positiivinen. Matkustajia oli noin 9 miljoonaa.
Liikenne

NTV on nimennyt junaliikenteensä .italo-tuotteeksi.  Suurin osa reiteistä on RFI:n suurnopeusradoilla. NTV:n junat kulkevat Italian suurimpien kaupunkien välillä. Liikennettä on Venetsiasta sekä Torinosta Milanon kautta Bolognaan, josta edelleen Roomaan, Napoliin ja Salernoon.
Yhtiöllä on käytössä 25 kappaletta Alstomin AGV 575 -suurnopeusjunia, joiden huippunopeus on 360 kilometriä tunnissa. Lisäksi NTV on sopinut 15 Pendolino-junan hankkimisesta.
| Junatyyppi | Valmistaja | Lukumäärä | Huippunopeus | Käytössä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| AGV 575 | Alstom | 25 | 360 km/h | 2012– |
| Pendolino | Alstom | 12 | 250 km/h | 2018– |
Omistajat

NTV:n pääomistajia ovat yhtiön perustajat MDP Holdings -yhtiön kautta (36,8 %) sekä Italian suurin pankki Intesa Sanpaolo (24,5 %). Alkuvaiheessa Ranskan valtion rautatiet (SNCF) oli merkittävä omistaja viidenneksen osuudellaan, mutta se on luopunut omistuksestaan lähes kokonaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nuovo Trasporto Viaggiatori Wikimedia Commonsissa
NTV:n junien reitit.