stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
10. lokakuuta
Kuolleita

19 – Germanicus, roomalainen sotapäällikkö (Caligulan isä ja Claudiuksen veli) (s. 15 eaa.)
1488 – Andrea del Verrocchio, italialainen kuvanveistäjä, kultaseppä ja taidemaalari (s. 1435)
1659 – Abel Tasman, alankomaalainen löytöretkeilijä (s. 1603)
1825 – Dmitri Bortnjanski, ukrainalainen säveltäjä (s. 1751)
1872 – William H. Seward, yhdysvaltalainen poliitikko ja ulkoministeri (s. 1801)
1913 – Adolphus Busch, saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen panimoalan yrittäjä (Anheuser-Busch) (s. 1839)
1913 – Katsura Tarō, Japanin pääministeri 1901–1906, 1908–1911 ja 1912–1913 (s. 1848)
1914 – Johan Jacob Ahrenberg, suomalainen arkkitehti, taiteilija ja kirjailija (s. 1847)
1914 – Kaarle I, Romanian kuningas (s. 1839)
1917 – Alfred Emil Ingman, suomalainen sotilas- ja vankilapappi ja nuortenkirjailija (s. 1860)
1942 – Arnold Majewski, suomalainen everstiluutnantti (s. 1892)
1945 – Vendla Irene Soldan-Brofeldt (”Venny Soldan-Brofeldt”), suomalainen kuvataiteilija (s. 1863)
1964 – Eddie Cantor, yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko (s. 1892)
1964 – Heinrich Neuhaus, venäläinen pianisti ja musiikinopettaja (s. 1888)
1970 – Édouard Daladier, ranskalainen poliitikko (s. 1884)
1973 – Ludwig von Mises, itävaltalainen taloustieteilijä (s. 1881)
1977 – Angelo Muscat, italialainen näyttelijä (s. 1930)
1985 – Yuliy Brynner (”Yul Brynner”), yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Kuningas ja minä) (s. 1920)
1985 – Orson Welles, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja Oscar-palkittu käsikirjoittaja (Citizen Kane) (s. 1915)
2000 – Sirimawo Bandaranaike, Sri Lankan pääministeri 1960–1965, 1970–1977 ja 1994–2000 (s. 1916)
2003 – Eila Hiltunen, suomalainen kuvanveistäjä (Sibelius-monumentti) (s. 1922)
2004 – Christopher Reeve, yhdysvaltalainen näyttelijä (Teräsmies) (s. 1952)
2005 – Milton Obote, Ugandan presidentti 1966–1971 ja 1980–1985 (s. 1925)
2010 – Joan Sutherland, australialainen oopperalaulaja (s. 1926)
2013 – Scott Carpenter, yhdysvaltalainen astronautti (s. 1925)
2014 – Valeri Karpov, venäläinen jääkiekkoilija (s. 1971)
2015 – Risto Harju, suomalainen arkkitehti (s. 1929)
2015 – Richard Frederick Heck (”Richard F. Heck”), vuoden 2010 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kemisti (s. 1931)
2015 – Juhana Eljas Idänpään-Heikkilä (”Juhana E. Idänpään-Heikkilä”), suomalainen lääkäri ja lääketieteen professori (s. 1937)
2015 – Steve Mackay, yhdysvaltalainen saksofonisti ("The Stooges")
2015 – Jussi Montonen, suomalainen diplomaatti (s. 1924)
2016 – Issa Bagayogo, malilainen muusikko (s. 1961)
2017 – Pentti Holappa, suomalainen kirjailija ja poliitikko (s. 1927)
2017 – Bob Schiller, yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja (s. 1918)
2018 – Tauno Einiö, suomalainen päätoimittaja (s. 1940)
2018 – Paavo Komi, suomalainen fysiologi (s. 1939
2018 – Mary Midgley, brittiläinen filosofi (s. 1919)
2021 – Raimo Henriksson, suomalainen kapellimestari ja säveltäjä (s. 1938)
2021 – Abdul Qadeer Khan, pakistanilainen fyysikko ja Pakistanin ydinohjelman perustaja (s. 1936)
2022 – Peter Tigerstedt, suomalainen kasvinjalostustieteilijä (s. 1936)
2022 – Mulayam Singh Yadav, intialainen poliitikko (s. 1939)
Merkkipäiviä

Suomi: Aleksis Kiven päivä.
Fidži: Kansallispäivä
Taiwan: Kansallispäivä, Kaksoiskympin päivä (雙十節, pinyin: Shuāng Shí Jié). Wuchangin kansannousun alkamisen kunniaksi (1911).
Korean demokraattinen kansantasavalta: Korean työväenpuolueen perustamispäivä
Maailman mielenterveyspäivä
Etelä-Afrikka: vuosina 1952–1993 vietetty Kruger-päivä eli Sankarien päivä, afrikaanerien kansallinen juhlapäivä buurijohtaja Paul Krugerin syntymäpäivän mukaan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 10. lokakuuta Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 10. lokakuuta: |  |
:   Aleksis Kivi Aleksis Kiven päivä, suomalaisen kirjallisuuden päivä. Euroopan kuolemanrangaistuksen vastainen päivä. Maailman mielenterveyspäivä. 680 – Šiialaisuuden merkittävin tapahtuma, Karbalan taistelu, käytiin nykyisen Irakin alueella.  1834 – Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kivi syntyi.  1911 – Wuchangin kansannousu aloitti Kiinassa Xinhai-vallankumouksen.  1924 – Yhdysvaltalainen elokuvantekijä Ed Wood syntyi.  1967 – Avaruuden yleissopimus astui voimaan.  1979 – Olkiluodon ydinvoimalaitos aloitti toimintansa.  
Katso myös: kalenteri ~ 9. lokakuuta, 11. lokakuuta
Suomen liputuspäivät
| --- | --- |
Viralliset:  suomalaisen kulttuurin päivä (28.2)  suomalaisen työn päivä (vappu) (1.5)  äitienpäivä (toukokuun 2. sunnuntai)  puolustusvoimain lippujuhlan päivä (4.6)  Suomen lipun päivä (juhannus) (kesäkuun lopussa)  isänpäivä (marraskuun 2. sunnuntai)  itsenäisyyspäivä (6.12)  vaalipäivä  tasavallan presidentin toimeenastumispäivä 
Vakiintuneet:  J. L. Runebergin päivä (5.2)  Miina Sillanpään päivä (1.10)  tasa-arvon päivä (19.3)  suomen kielen päivä (9.4)  kansallinen veteraanipäivä (27.4)  Eurooppa-päivä (9.5)  suomalaisuuden päivä (J. V. Snellman) (12.5)  kaatuneitten muistopäivä (toukokuun 3. su)  runon ja suven päivä (6.7)  Aleksis Kiven päivä]  (10.10)  Yhdistyneiden kansakuntien päivä (24.10)  ruotsalaisuuden päivä (6.10)  suomalaisen musiikin päivä (8.12) 
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Suomen euroviisukarsinta 1980

| Eurovision laulukilpailu 1980>  Suomen euroviisukarsinta |
| --- | --- |

Päivämäärä:  8. maaliskuuta 1980 semifinaali 12. tammikuuta
Tapahtumapaikka:  finaali: Ylen tv-studio, Ristimäki, Tampere semifinaali: Ylen tv-studio, Pasila, Helsinki
Juontaja(t):  finaali: Mikko Alatalo semifinaali: Heikki Harma
Kapellimestari:  Euroviisut: Ossi Runne Interviisut: Risto Hiltunen
Valintamenetelmä:  finaali: alueraadit semifinaali: asiantuntijaraati
Kilpailumenetelmä:  Euroviisut: kutsukilpailu Interviisut: avoin sävellyskilpailu
Kappaleiden määrä
Semifinaalissa:  11
Voittaja:  Vesa-Matti Loiri ”Huilumies”
Suomi Eurovision laulukilpailussa 
 ◄ 1979  1981 ► 
Suomen euroviisukarsinta 1980 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1980 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu käytiin kutsukilpailuna, jossa 12 suomalaissäveltäjää kutsuttiin kilpailuun, mutta kutsutuista Sami Hurmerinta kieltäytyi, joten kilpailussa kuultiin 11 kappaletta. Kaikki kappaleet kilpailivat 12. tammikuuta pidetyssä semifinaalissa, jossa asiantuntijaraati pisteytti kappaleet skaalalla yhdestä kuuteen ja kuusi parasta valittiin finaaliin. Jännityksen säilyttämiseksi vain jatkoon menijät julkistettiin. Yleisö oli kuitenkin lopputuloksista huomattavan eri mieltä raatien kanssa ja semifinaalin jälkeen Yleisradion ohjelmapäivystys tukkeutui tv-katsojien ollessa pettyneitä tulokseen. Erityisesti oltiin pettyneitä kaikkien iskelmällisten kappaleiden karsiutumiseen.
Finaali lähetettiin Tampereen Ristimäestä 8. maaliskuuta ja samassa lähetyksessä lähetettiin myös Suomen Interviisukarsinnan finaali. Lähetys nähtiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.30 alkaen. Uutisten kohdalla oli tauko, ja tuloslähetys nähtiin YLE TV2:ssa kello 21.00. Finaalissa voittajan valitsivat alueraadit ympäri Suomea.
Euroviisukarsinnan tulos

| Sija | Esittäjä | Sävelmä | Lauluntekijä(t) | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Vesa-Matti Loiri | Huilumies | Aarno Raninen (säv.), Vexi Salmi (san.) | 386 p. |
| 2. | Kirka & Silhuetit | Karthago | Antti Hyvärinen (säv.), Juice Leskinen (san.) | 315 p. |
| 3. | Irina Milan | Päättymätön laulu | Olli Ahvenlahti (säv.), Jukka Virtanen (san.) | 240 p. |
| 4. | Sinikka Sokka | Eräs lapsi ei nuku | Henrik Otto Donner (säv.), Pentti Saaritsa (san.) | 234 p. |
| 5. | Eija Ahvo | Lady day | Jukka Linkola (säv.), Arto Melleri (san.) | 210 p. |
| 6. | Liisa Tavi & Band | Nopea talven valo | Pekka Tegelman (säv.), Jukka-Pekka Takala (san.) | 190 p. |
Euroviisukarsinnan tulos > Pistetaulukko

| Sävelmä | Turku | Oulu | Helsinki | Tampere | Lappeenranta | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Huilumies | 75 | 75 | 78 | 85 | 73 | 386 |
| Nopea talven valo | 38 | 41 | 39 | 34 | 38 | 190 |
| Karthago | 66 | 64 | 59 | 67 | 59 | 315 |
| Lady day | 39 | 42 | 46 | 37 | 46 | 210 |
| Päättymätön laulu | 47 | 31 | 51 | 53 | 58 | 240 |
| Eräs lapsi ei nuku | 50 | 62 | 42 | 39 | 41 | 234 |
Euroviisukarsinnan tulos > Semifinaalissa karsiutuvat

| Esittäjä | Sävelmä | Lauluntekijä(t) |
| --- | --- | --- |
| Paula Koivuniemi | Romantiikkaa | Markku Johansson (säv.), Juha Vainio (san.) |
| Tapani Kansa & Satu Pentikäinen | Hyvä on | Jukka Siikavire (säv.), Erkki Mäkinen (san.) |
| Kisu | Oh la la | Kassu Halonen (säv.), Raul Reiman (san.) |
| Tapani Kansa | Kun ystävän mä sain | Lasse Mirsch (säv. & san.) |
| Reijo Karvonen & Pepe Willberg | Jos voimaa on | Reijo Karvonen (säv.), Matti Härkälä (san.) |
Interviisukarsinnan tulos

Kaikki kappaleet esitti Marion Rung. Karsinnan voittokappale "Hyvästi yö" korjasi voiton Intervision laulukilpailussa, Puolan Sopotissa.
| Sija | Sävelmä | Lauluntekijä(t) | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hyvästi yö | Esko Koivumies (säv. & san.) | 352 p. |
| 2. | Riviera | Jukka Koivisto (säv. & san.) | 283 p. |
| 3. | Rakkauden hämärä | Matti Puurtinen (säv.), Timo Hämäläinen (san.) | 260 p. |
| 4. | Kesäaika | Eero Lupari (säv. & san.) | 250 p. |
| 5. | Uusi vuosikymmen | Matti Siitonen (säv.), Vexi Salmi (san.) | 217 p. |
| 6. | Rakkaus on ikuinen | Jussi Raittinen (säv. & san.), Juice Leskinen (san.) | 213 p. |
Interviisukarsinnan tulos > Pistetaulukko

| Sävelmä | Turku | Oulu | Helsinki | Tampere | Lappeenranta | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Riviera | 68 | 57 | 48 | 56 | 54 | 283 |
| Rakkauden hämärä | 54 | 45 | 53 | 46 | 62 | 260 |
| Hyvästi yö | 78 | 66 | 65 | 87 | 56 | 352 |
| Kesäaika | 55 | 47 | 50 | 42 | 56 | 250 |
| Rakkaus on ikuinen | 31 | 39 | 50 | 46 | 47 | 213 |
| Uusi vuosikymmen | 29 | 61 | 49 | 38 | 40 | 217 |
Alueraatien puheenjohtajat

Turku: Jussi Nurmi
Oulu: Jussi Haapavaara
Helsinki: Heikki Harma
Tampere: Matti Rosvall
Lappeenranta: Anna-Liisa Anttila
Palanneet artistit

Sijoitukset euroviisukarsinnoissa on merkitty mustalla tekstillä ja interviisukarsinnoissa punaisella tekstillä.
| Artisti | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Suomen karsinnat) | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Eurovision laulukilpailu) |
| --- | --- | --- |
| Vesa-Matti Loiri | 1975 (3.) | - |
| Kirka (Silhuetit-yhtyeen kanssa) | 1972 (3.) 1974 (2. semifinaalin 5.) 1975 (5.) 1976 (4.) 1979 (4.) | - |
| Pepe Willberg (duetto Reijo Karvosen kanssa) | 1971 (5.) 1974 (3.) 1975 (4.) 1979 (3.) | - |
| Irina Milan | 1968 (4.) 1973 (4.) | - |
| Sinikka Sokka | 1975 (7.) | - |
| Eija Ahvo | 1974 (1. semifinaalin 6.) | - |
| Paula Koivuniemi | 1976 (9.) 1979 (6.) | - |
| Tapani Kansa | 1975 (karsiutui semifinaalissa) 1978 (7.) | - |
| Kisu | 1974 (1. semifinaalin 7.) | - |
| Reijo Karvonen (duetto Pepe Willbergin kanssa) | 1978 (jaettu 5., 2.) | - |
| Marion Rung | 1962 (1., 2.) 1967 (7., 8.) 1969 (6.) 1973 (1.) 1974 (2. semifinaalin 6.) | 1962 (jaettu 7.) 1973 (6.) |
Aiheesta muualla

Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
Koko karsintasemifinaali, ja -finaali Ylen Elävässä arkistossa
Suomen euroviisukarsinta 1980 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinnat (1961–2011) ja Uuden Musiikin Kilpailu (2012–)
| --- | --- |
1960–:  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–:  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–:  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–:  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–:  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–:  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–:  2020  2021  2022  2023  2024  2025
Yrjö Kaijärvi

| Yrjö Kaijärvi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1896 Juuka, Suomi
Kuollut: 6. helmikuuta 1971 (74 vuotta) Rautalampi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  runoilija, kirjailija, kääntäjä, lehtimies
Kirjailija
Salanimi: Yrjö Teppo
Esikoisteos:  Multa laulaa (1934)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Yrjö Vilhelm Kaijärvi (vuoteen 1936 Törnqvist) (19. huhtikuuta 1896 Juuka – 6. helmikuuta 1971 Rautalampi)  oli suomalainen runoilija, kirjailija ja suomentaja.
Henkilöhistoria

Kaijärven vanhemmat olivat nimismies Vilho Elon Törnqvist ja Lilli Sofia Snellman. Hän tuli ylioppilaaksi vuonna 1915, kävi Lepaan puutarhaopiston vuosina 1915−1919 ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1924. Filosofian kandidaatin tutkinnon Kaijärvi suoritti 1933. Kaijärvi toimi kansakoulunopettajana Padasjoella ja Uudellakirkolla vuoteen 1928 saakka.
Kaijärvi oli homoseksuaali, mutta hänen seksuaali-identiteetistään tiesi vain lähipiiri. Hänellä oli elämänsä lopulla, vuodesta 1967 hänen kuolemaansa 1971 saakka, rakkaussuhde häntä 29 vuotta nuorempaan taiteilija Reidar Särestöniemeen.
Kirjallinen tuotanto

Oman kaunokirjallisen tuotannon ohella Kaijärvi julkaisi tietokirjallisuutta, suomennoksia, sanoituksia ja radiotekstejä, minkä lisäksi hän kirjoitteli lehtiartikkeleita ja esiintyi erilaisissa antologioissa. Hän julkaisi myös teatteri- ja kirjallisuusarvosteluja. Kaijärvi käänsi mm. valikoiman Charles Baudelairen runokokoelmasta Pahan kukkia suomeksi. Valtion kirjallisuuspalkinnon Kaijärvi sai 1937 ja Pro Finlandia -mitalilla  hänet palkittiin 1967.
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

Nuoret runoilijat 1934, toimittanut Mika Waltari.  WSOY 1934.  Sisältää runoja seuraavilta kirjoittajilta: Helli Hannula, Kyllikki Huhtala, Aari Surakka, Helvi Hämäläinen, Arvo Laro, Heikki Jylhä, Martti Laine, Oiva Paloheimo, Eino Kauppinen, Unto Kupiainen, Yrjö Teppo.
Multa laulaa (Runoja) (Nimellä Yrjö Teppo) Otava 1934.
Maan viini (Runoja) Otava 1937.
Kahdet kasvot. Runoja kärsivälle rakkaudelle. Otava 1940.
Ovi avautuu (Runoja) Otava 1942.
Sana ja aika. Suomalaisten kirjailijain yhteisjulkaisu, toim. Yrjö Kaijärvi. 1943.
Sydänpäivä (Runoja) Otava. 1944.
Heinäkuun hämärässä (Romaani) Otava 1946.
Runoilijaimme ääni : Otto Manninen, Larin Kyösti, Aino Kallas, V. A. Koskenniemi, Ain’Elisabet Pennanen, Lauri Pohjanpää, Einari Vuorela, Aaro Hellaakoski, Yrjö Kaijärvi, Lauri Viljanen, Kaarlo Sarkia, Elina Vaara, Yrjö Jylhä, Arvi Kivimaa, Arvo Turtiainen, Jarno Pennanen, Viljo Kajava, Elvi Sinervo, Aale Tynni, toim. Vilho Suomi. 1946.
Suomalainen maisema runoudessa ja maalaustaiteessa, toim. Yrjö Kaijärvi, Leo Tiainen. 1946.
Heinäkuun hämärässä (Kuunnelma) 1948.
Olet enemmän (Runoja) Otava 1948.
Italian-matka (Matkakirja) Otava 1951.
Kotikylä. Valikoima aikaisempaa ja uutta. (Runoja) Otava 1953.
Lähtöjä (Runoja) Otava 1953.
Välimeren ihmisiä Tunisiassa, Sisiliassa, Sardiniassa Otava 1955.
Yrjö Kaijärven kauneimmat runot. Valikoima. Otava 1956.
Intian-päiväkirja (Matkakertomus) Otava 1958.
Kaikki on toisin. (Runoja) Otava 1959.
Tässä hetkessä (Runoja) Otava 1962.
Vuoret ovat: elämyksiä Sveitsissä, Lapissa, Norjassa Otava 1963.
Anna minun vaeltaa (Runoja) Otava 1966.
Yrjö Kaijärven kauneimmat runot. Valikoima. (Äänite. Esitys Yrjö Jyrinkoski. Helsinki 1969. Otava. (Otavan kirjallinen äänilevy. 65). (Runoutemme kauneimpia. 15.)
Kirjallinen tuotanto > Suomennoksia

Curt Berg: Siniset rakuunat, Otava , 1937
Verner von Heidenstam: Folkungien suku, Otava , 1937
Aldo Palazzeschi: Materassin sisarukset, Otava , 1938
Alfred de Musset: Yöt ja muita runoja, Otava 1943 (laajennettu 1949)
T. S. Eliot: Autio maa : neljä kvartettia ja muita runoja, Otava 1949
Märtha Burén: Tänään ja huomenna, Otava 1951 , 1952
Carlo Còccioli: Taivas ja maa, Otava , 1953
Charles Baudelaire: Pahan kukkia: valikoima, Otava , 1962
Paul Verlaine: Paul Verlainen runoja, Otava , 1965
André Gide: Vääränrahantekijät, Otava , 1967
Michelangelo: Michelangelon runoja, Otava , 1975
Aiheesta muualla

Yrjö Kaijärven sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Yrjö Kaijärvi Brita Polttilan kirjassa Reidar. Muistiinmerkintöjä Reidar Särestöniemen elämästä. Tammi 1985. ISBN 951-30-6295-3
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Hannu Kaiharju

Hannu Kaiharju ent. Hildén (4. lokakuuta 1881 Tervola – 28. maaliskuuta 1953) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Isak August Hildén ja Edla Margareeta Holck. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Aino Edit Sihvosen kanssa.
Opinnot

Hildén kirjoitti ylioppilaaksi Kemin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1904 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla ja lääketieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1904–1913. Lääketieteen alkututkinnon hän suoritti vuonna 1908. Kaiharju suoritti Tykistön ampumakoulun vuosina 1920–1921 ja  Rannikkotykistön ampumakoulun ylemmän kurssin vuonna 1925.
Jääkärikausi

Hildén toimi vuonna 1916 jääkärietapin järjestäjänä Tervolassa ennen liittymistään itsekin vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 14. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 3. maaliskuuta 1917. Hän vaihtoi nimensä vuonna 1917 Kaiharjuksi ja osallistui Libaussa samana vuonna järjestetyille sotakoulun B-kursseille.
Suomen sisällissota

Kaiharju saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin ensin koulutusaliupseeriksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella sekä Rajamäellä, Tarpilassa ja Raivolassa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Kaiharju palveli sisällissodan jälkeen edelleen joukkueenjohtajana 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2. Rykmentistä hänet siirrettiin 4. syyskuuta 1918 Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ään, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Tampereen rykmentti. Rykmentin sisällä hänet siirrettiin rahastonhoitajaksi 2. pataljoonaan 16. syyskuuta 1919. Rannikkotykistöön hänet siirrettiin 5. toukokuuta 1920 ja sijoitettiin ensin jaosjohtajaksi Rannikkotykistörykmentti 2:een ja 20. maaliskuuta 1921 alkaen rykmentin aseupseeriksi sekä 1. elokuuta 1921 alkaen hän toimi päällikkönä eri pattereissa aina vuoteen 1934 saakka, jolloin hänet nimitettiin rykmentin yleisesikuntaupseeriksi. Kaiharju toimi armeija-aikanaan aliupseerikoulun johtajana vuosina 1927–1928 ja oli lyhyitä aikoja patteriston komentajan viransijaisena vuosina 1923–1926.
Kaiharju erosi armeijasta säädetyn eroamisiän perusteella 4. lokakuuta 1934 ja siirtyi Helsinkiin Oy Alkoholiliikkeen palvelukseen.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Kaiharju osallistui aseupseerina Koiviston alalohkolla ja teknisen toimiston päällikkönä Ristiniemen alalohkolla. Välirauhan aikana hänet siirrettiin teknisen toimiston päälliköksi Ryssänkarin alalohkolle. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin talouspäälliköksi ja myöhemmin komppanianpäälliköksi Rannikkoprikaatin 1. pataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin Jalkaväenkoulutuskeskus 19:ään. Vuonna 1941 hänet siirrettiin alaleirin päälliköksi Sotavankileiri 6:een. Armeijasta hän jäi eläkkeelle vuonna 1949. Hänet haudattiin Tervolaan.
Luottamustoimet

Kaiharju toimi Rannikkotykistörykmentti 2:n kunnianeuvoston jäsenenä vuosina 1927 ja 1931–1932.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Vääpeli 20. elokuuta 1918  Vänrikki 28. joulukuuta 1918  Luutnantti 16. toukokuuta 1920  Kapteeni 16. toukokuuta 1923 |     |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkki  Vapaudenmitali 2. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania.
Väinö Kaikkonen

Väinö Antero Kaikkonen
Väinö Antero Kaikkonen (7. huhtikuuta 1895 Kemi – 14. kesäkuuta 1946) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Kaikkonen ja Ida Maria Pajari. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ida Maria Suutarin kanssa.
Opinnot

Kaikkonen kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1921 ja seitsemännen luokan Jämsän yhteiskoulussa vuonna 1932. Reserviupseerikoulun Kaikkonen kävi vuosina 1924–1925 ja Kadettikoulun poikkeuksellisen kurssin vuonna 1934.
Jääkärikausi

Tämä kemiläinen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 26. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hänet siirrettiin pataljoonan ratsuosastoon.
Suomen sisällissota

Kaikkonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ryhmän- ja joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdella, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Kaila toimi sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, joka nimettiin myöhemmin ensin Jääkärirykmentti n:o 3:ksi ja myöhemmin Savon jääkärirykmentti n:o 3:ksi sekä lopuksi Uudenmaan rykmentiksi. Hän toimi rykmentissä 4. komppanian vääpelinä ja 10. helmikuuta 1920 alkaen 2. pataljoonan kuormastoaliupseerina. Hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1922 Hyökkäysvaunurykmenttiin (tunnettiin myöhemmin nimillä Hyökkäysvaunupataljoona ja Erillinen hyökkäysvaunukomppania), missä hän toimi asevaraston hoitajana, komppanianvääpelinä ja nuorempana upseerina. Panssarijoukoista hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 alkaen Huoltopataljoona 2:een ja 30. toukokuuta 1934 alkaen  Viestipataljoonaan, mistä hän oli komennettuna takaisin Erilliseen hyökkäysvaunukomppaniaan 1. lokakuuta 1935 saakka, jolloin hän tuli aluksi komennetuksi 20. helmikuuta 1937 nuoremmaksi upseeriksi Huoltopataljoonan autokomppaniaan. Vakinaisesta palveluksesta hänet vapautettiin 10. marraskuuta 1937.