stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikolai Stepulov
Kansainvälisen tason amatöörinyrkkeilijä

Stepulov osallistui keväällä 1934 käytyihin EM-kisoihin Budapestissä, mutta hävisi heti ensimmäisen ottelunsa. Vuonna 1936 Stepulov edusti Viroa menestyksekkäästi Berliinin vuoden 1936 olympialaisissa. Ensimmäisillä kierroksilla tappion kokivat Luxemburgin, Japanin ja Chilen nyrkkeilijät. Välierässä vastaan tuli Ruotsin Erik Åberg, jonka Stepulov voitti ja pääsi loppuotteluun. Loppuottelussa vastaan tuli Unkarin Imre Harangi, jolle Stepulov koki kuitenkin tappion. Saavutuksena siis olympiahopeaa. Nuorelle Viron tasavallalle Berliinin kisat olivat menestyksekkäät suurimpana tähtenään tietysti painin kaksinkertainen olympiakultamitalisti Kristjan Palusalu. Stepulovia ja muita mitalisteja juhlittiin myös suuresti – riemukas vastaanotto Tallinnassa. Olympiamitalistit, Stepulov yhtenä heistä, olivat kansallissankareita. Viron valtio palkitsi Stepulovin armeijan kersantin vakanssilla.
Stepulovin ura jatkui edelleen. Hän saavutti vuosina 1933-1937 kuusi Viron mestaruutta, viisi ensimmäistä kevyessä välisarjassa ja viimeisen keskisarjassa. Hän osallistui vuoden 1937 EM-kisoihin Milanossa. Voitot Belgian ja Romanian nyrkkeilijöistä saattelivat hänet välieräotteluun, jossa hän otti voiton Tšekkoslovakian Kralista. Loppuottelussa hän kohtasi Saksan Herbert Nürnbergin, jolle hän kuitenkin hävisi. Stepulovilla oli kuitenkin ongelmia oman nyrkkeilyseuransa kanssa, joka silloin oli Tallinnan Gong. Hän riitautui seuransa johdon ja valmentajien kanssa, ja niinpä hänet erotettiin seurasta. Hän siirtyi edustamaan Viljandin Tulevikkua.
Ura ammattilaisena

Maaliskuussa 1938 Stepulov siirtyi ammattilaiseksi. Ensimmäisessä ottelussaan saksalaista Peter Kleinhütteniä vastaan Helsingissä hän otti pistevoiton. Sen jälkeen hän otteli saksalaisia ja ruotsalaisia vastaan ja saavutti niin voittoja kuin koki tappioita. Viimeisen ammattilaisottelun Stepulov nyrkkeili Berliinissä kesäkuussa 1939 suursodan alla vastustajanaan saksalainen Gustav Eder. Ottelu päättyi Stepulovin tappioon Ederin tyrmätessä virolaisen. Ammattilaissaldo oli kymmenestä ottelusta neljä voittoa, viisi tappiota ja yksi ratkaisematon.
Sodan aika

Virolle toisen maailmansodan aika oli kohtalokas. Kesään 1940 mennessä maa menetti itsenäisyytensä. Maassa toimi Neuvostoliiton tukena paikallisten kommunistien ja kommunistikäännynnäisten vetämiä paikallisia kommunistijärjestöjä. Nikolai Stepulov liittyi kommunistiseen aselliseen miliisiin ja toimi miliisijoukkueen johtajana. Aivan neuvostovallan alussa 21. kesäkuuta 1940 Stepulov syyllistyi miliisijoukkoineen mainettaan pilanneeseen toimintaan, sillä hän antoi joukkojensa surmata aseita luovuttamaan tulleet entiset Viron armeijan sotilaat, joista 17 kuoli ja noin kymmenen loukkaantui. Tämän seurauksena hänet pidätettiin, ja hän joutui vankilaan. Hän joutui olemaan vankeudessa suuren isänmaallisen sodan alkuaikaan asti eli kesään 1941. Sen jälkeen hänet kommennettiin rintamalle, josta hänet siirrettiin myöhemmin vuonna 1942 reservijoukkoihin.
Nyrkkeilyuran jälkeinen aika Neuvosto-Virossa

Neuvostovallan palattua Viroon syksyllä 1944 seuraavana vuonna urheilutoiminta käynnistyi Neuvosto-Virossa. Vuonna 1945 hän voitti Neuvosto-Viron nyrkkeilymestaruuden edustaen Tallinnan Spartakia. Ikänsä vuoksi – hän oli silloin 32-vuotias – hänestä ei enää kuitenkaan ollut ainesta kohoamaan huipuksi Neuvostoliiton tasolla.
Uransa jälkeen hän työskenteli ruumiillisessa työssä tehtaassa, metsässä puunhakkuussa ja turpeennostossa. Nyrkkeilyyn hän osallistui erotuomarin tehtävissä. Alkoholi astui Stepulovin elämään entistä suuremmassa roolissa. Hän sai lyhyempiä vankeustuomioita jo 1950-luvun alussa. Vapauduttuaan hän uusi rikoksia. Niinpä vuonna 1955 hänet tuomittiin varkaudesta seitsemäksi vuodeksi vankeuteen. Hänet vapautettiin kuitenkin neljän vankeusvuoden jälkeen. Vapautumisen jälkeinen aika ei muuttanut hänen elämäänsä, vaan rikoksia kertyi senkin jälkeen. Viimeiset vuodet elämästään Stepulov kärsi Parkinsonin taudista. Hän kuoli 2. tammikuuta 1968 Tallinnassa vankilasairaalassa hieman ennen 55:ttä syntymäpäiväänsä.
Sagaredžon piirikunta

Raunioita Udžarmassa.
Davit Garedžan luostarialueen rakennuksia.
Sagaredžon piirikunta (georg. საგარეჯოს რაიონი, Sagaredžos raioni) on piirikunta Kakhetin hallintoalueella Georgian itäosassa. Piirikunnassa on noin 51 761 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 1 491 neliökilometriä. Sen keskus on Sagaredžon kaupunki.
Piirikunta sijaitsee Kakhetin länsiosassa Tbilisin lähistöllä. Se rajautuu idässä Gurdžaanin ja Sighnaghin, pohjoisessa Telavin, Akhmetan ja Tianetin ja lännessä Gardabanin piirikuntiin sekä etelässä Azerbaidžaniin. Iori-joki ja Tbilisin ja Dedoplistsqaron välinen rautatie kulkevat maakunnan halki. Sagaredžon kaupungissa asukkaita on yli 12 000. Se sijaitsee 500–700 metrin korkeudella merenpinnasta Tvaltkhevi-joen rannalla. Kaupungin vanha nimi oli Tvali ("silmä"). Koska se kuului ympäröivien kylien kanssa Davit Garedžan luostarin maihin, se sai 1700-luvun lopussa nykyisen nimensä, joka tarkoittaa "Garedža[n alue]".
Piirikunnan alueella on useita nähtävyyksiä. Ninotsmindan katedraali perustettiin 400-luvulla ja se oli keskiajalla merkittävä kulttuurikeskus. Davit Garedžan luostari vuorostaan sijaitsee Azerbaidžanin rajalla. Se perustettiin 500-luvun alkupuolella ja toimi Georgian hengellisenä keskuksena useita vuosisatoja. Kolmas merkittävä kohde on Udžarman linnoitus, joka oli 300–700-luvuilla Georgian toinen pääkaupunki ja kilpailee merkittävyydessään Mtskhetan kanssa. Lisäksi piirikunnan alueella sijaitsevat esimerkiksi Botšorman ja Tšailurin linnoitukset. Sagaredžon kaupungissa on paikallishistorian museo ja Patardzeulin kylässä Giorgi Leonidzen talomuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sagaredžon piirikunta Wikimedia Commonsissa
Sagaredžon internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (georgiaksi) (englanniksi)
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Sammy Baloji

Sammy Baloji (s. 1978 Lubumbashi) on kinshasankongolainen valokuvaaja. Hän on työssään tarkastellut muun muassa Belgian suorittaman kolonisaation vaikutuksia sekä Katangan alueen kulttuurista, arkkitehtonista ja teollista perintöä.
Balojille myönnettiin Prinssi Clausin palkinto vuonna 2008. Samana vuonna hän oli mukana perustamassa järjestöä, joka aloitti Lubumbashin biennaalin järjestämisen. Balojilla on ollut omia näyttelyitään muun muassa Musée du quai Branlyssa, Mu.ZEE:ssa (Oostende), Kuninkaallisessa Keski-Afrikan museossa ja Museum for African Artissa. Baloji on työllään ollut edustettuna Venetsian arkkitehtuuribiennaalissa ja Sydneyn biennaalissa. Hän teki Kinshasaa kuvanneessa kokoelmassaan Urban Now: City Life in Congo (2016) yhteistyötä antropologi Filip De Boeckin kanssa.
Samurize

| Serious Samurize |
| --- | --- |
 Esimerkki Samurize-mittaristosta. (Samurizen sivuilla järjestetyn kilpailun voittaja, tekijä: Em7)
Kehittäjä:  Adam Coulthard / Lee Wilson
Kehityshistoria
Vakaa versio:  1.64.3 / maaliskuu, 2007
Tiedot
Alusta:  Windows
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Aiheesta muualla
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Serious Samurize (tai Samurize) on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmille kehitetty ilmainen ohjelma, jolla voidaan kehittää erilaisia "mittaristoja", jotka näyttävät tietokoneen tietoja sekä ohjelmisto- että laitteistopuolella. Samurizen pääohjelmalla (client.exe) voidaan reaaliajassa esittää ainakin työpöydällä tietokoneen toimintaan liittyviä tietoja kuten prosessorin ja emolevyn antureiden tuottamia lämpötilatietoja, sähköpostiviestejä, eri massamuistien (kiintolevy, ram...) tietoja, prosessorin ja muistien käyttöastetta ja verkkoympäristön tietoja. Samurize mahdollistaa myös skriptien (vbs, js, pls, py, rb) ja lisäosien (pluginien) hyödyntämisen (dll).
Samurizen muokkaamistyökalulla (config.exe) suunnitellaan kyseiset "mittaristot". Suunnittelu ei vaadi koodaamista, sillä käyttöliittyma on täysin graafinen. Mittaristot voidaan jakaa käyttäjien kesken erillisen työkalun avulla.
Historia

Samurizen kehittäminen alkoi vuonna 2000, jolloin julkaistiin versio 0.36c. Vuonna 2002 Samurizestä julkaistiin ensimmäinen lopullinen versio (1.0). Tämän jälkeen Samurizeä kehitettiin nopeasti. Lähes joka kuukausi Gustaf Lundh (Cure) ja Oscar Lundh (Sim) julkaisivat parannetun version. Samurizen nykyinen versio (1.64) julkaistiin toukokuussa 2006.
Néos Voutzás

| Néos Voutzás Νέος Βουτζάς |
| --- | --- |
 Néos Voutzás
 Koordinaatit: 38°2′37″N, 23°58′42″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Itä-Attika
Kunta:  Marathónas
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4906040102
Väkiluku (2011):  1 116
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Néos Voutzás (kreik. Νέος Βουτζάς, joskus Néos Vountzás, Νέος Βουντζάς) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ateenan metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Marathónaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 116 (vuonna 2011).
Néos Voutzáksen kylä sijaitsee noin 23 kilometriä itäkoilliseen Ateenasta ja noin 3,5 kilometriä luoteeseen Rafínasta, lähellä Attikan itärannikkoa. Se on osa Néa Mákrin kaupunkiyhdyskuntaa. Aiemmin kylä kuului Néa Mákrin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Marathónaksen kunnan Néa Mákrin kunnallisyksikköön.
Samurai Warriors (pelisarja)

| Samurai Warriors |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Koei Tecmo
Julkaisija:  Koei Tecmo
Lajityyppi:  toimintapeli
Ensijulkaisu:  Samurai Warriors (2004)
Viimeisin julkaisu:  Samurai Warriors 5 (2021)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Samurai Warriors on Koei Tecmon videopelisarja, joka sijoittuu löyhästi Sengoku-kaudelle japanin historiassa.
Peli muistuttaa yhtiön toista Dynasty Warriors -sarjaa pelimekaniikaltaan.
Videopeleihin perustuen on tehty myös samanniminen anime-sarja Samurai Warriors (anime).
Pelit

Samurai Warriors (2004)
Samurai Warriors 2 (2006)
Samurai Warriors: Katana (2007, 2008) Wii
Samurai Warriors 3 (2009-)
Samurai Warriors: Chronicles (2011) Nintendo 3DS
Samurai Warriors 4 (2014)
Samurai Warriors: Spirit of Sanada, julkaistu 2016 Japanissa, vuonna 2017 Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa
Samurai Warriors 5 (2021)
Ole Humlum

Ole Humlum (s. 21. heinäkuuta 1949) on tanskalaissyntyinen fyysisen maantieteen professori Oslon yliopistossa. Hänet tunnetaan teoriasta, jonka mukaan ilmaston lämpeneminen johtuu ilmakehän hiilidioksidimäärien lisääntymisen sijasta pääosin maapallon lämpötilojen luonnollisesta vaihtelusta.
Tausta

Humlum syntyi Tanskassa ja vietti nuoruutensa Länsi-Jyllannissa. Hän kiinnostui jäätiköiden ja vuorten tutkimisesta matkustettuaan Alpeille setänsä kutsumana 14-15-vuotiaana. Innostus johti Humlumin opiskelemaan geologiaa Kööpenhaminan yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi jäätiköiden geomorfologiasta Kööpenhaminan yliopistossa vuonna 1980.
Ura

Humlum työskenteli väitöskirjansa jälkeen post-docina Kööpenhaminan yliopistossa 1980 – 1983. Vuodet 1983 – 1986 hän työskenteli Qeqertarsuaqin arktisen tutkimusaseman tieteellisenä johtajana Grönlannissa ja hänet nimitettiin Kööpenhaminan yliopiston arktisen geomorfologian professoriksi elokuussa 1986. Hän  työskenteli myös konsulttina Tanskan arktisen tutkimuskeskuksen GeoBasis-ohjelmassa (1996), vierailevana lehtorina Skotlannissa, University of St. Andrews:ssa (1997) ja vierailevana apulaisprofessorina Färsaarten Natural Museum:issa (1998). Vuonna 1999 hänet nimitettiin professoriksi Huippuvuorten yliopistokeskukseen (The University Centre in Svalbard) ja edelleen keskuksen maantieteellisen osaston johtajaksi syyskuussa 2003. Tammikuussa 2003 Humlum nimitettiin Oslon yliopiston fyysisen maantieteen professoriksi Norjaan.
Humlumin edustama näkökanta ilmaston lämpenemiseen on vähemmistössä ilmastotutkijoiden keskuudessa. Hän on ilmaissut huolestuneisuutensa siitä, että poliitikot seuraavat pääosin vain yhtä tieteellistä koulukuntaa ilmastonmuutokseen reagoidessaan ja korostaa, että useiden koulukuntien esillä pitäminen olisi tieteelliselle keskustelulle tärkeää. Humlumin näkökantaa on kritisoitu muun muassa siitä, että hän olisi valinnut dataa omiin malleihinsa selektiivisesti, jättäen malleihin sopimatonta dataa analyysin ulkopuolelle. Humlum puolestaan on torjunut kyseisen kritiikin harhaanjohtavana ja virheellisenä.
Aiheesta muualla

Ole Humlum Oslon yliopiston sivustolla
Nummen Säästöpankki

| Nummen Säästöpankki |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Säästöpankki
Perustettu:  1875
Perustaja:  E.V Stenström, A. Holmberg, J. Stenberg
Lakkautettu:  1991
Kotipaikka:  Nummi, Uusimaa
Toimiala:  pankkitoiminta
Huomioitavaa:  Talletuskanta vuonna 1990: 79,1 miljoonaa markkaa Sulautettiin Länsi-Uudenmaan Säästöpankkiin 1991
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nummen Säästöpankki oli vuonna 1875 perustettu säästöpankki Nummella, Uudellamaalla. Pankin pääkonttori sijaitsi Nummella Oinolan kylässä keltaisessa säästöpankin talossa, kunnes se sulautettiin Länsi-Uudenmaan Säästöpankkiin vuonna 1991. Säästöpankin talo on yhä jäljellä Oinolassa ja kuuluu osaksi Nummen valtakunnallisesti merkittävää kulttuuriympäristöä.
Nummen säästöpankin talletuskanta ennen pankin sulautumista Länsi-Uudenmaan Säästöpankkiin oli 79,1 miljoonaa markkaa (1990).
Historia

10. maaliskuuta 1872 Nummen kunnallislautakunta laati ehdotuksen Nummen Säästöpankin perustamiseksi. Perustamissääntö vahvistettiin Suomen senaatin toimesta 18. helmikuuta 1873, mutta itse perutstaminen venyi vuoteen 1875, sillä 400 markan kantarahaston merkitsijöiden löytäminen oli vaikeaa.
Nummen Säästöpankki avasi ovensa asiakkaille ensimmäistä kertaa 31. heinäkuuta 1875 Antsepän talossa Oinolassa, jossa pankin konttori toimi tuolloin. Antsepän talon jälkeen pankki toimi Oinolan kansakoululla, Nummen kunnanhuoneella, Nummen seuratalolla ja Nummen osuuskaupassa, kunnes pankin omat toimitilat valmistuivat Oinolaan vuonna 1928.
Vuoden 1907 alusta pankki oli avoinna kaksi kertaa kuukaudessa ja vuoden 1916 alusta jokaisen viikon lauantaina. Vasta elokuussa 1925 pankki oli avoinna joka arkipäivä.
Historia > Sivukonttorit

Tammikuussa 1965 Nummen Säätöpankin ensimmäinen sivukonttori avattiin Leppäkorpeen. Vuonna 1962 avattiin sivukonttori myös Saukkolaan. Länsi-Uudenmaan Säästöpankin alaisuudessa viimeinen Nummella sijainnut sivukonttori, Saukkolan konttori, laukkautettiin 2020.
Nummen Säästöpankin johto > Nummen Säästöpankin johtokunnan puheenjohtajat

| Nimi | Vuodet |
| --- | --- |
E.V. Stenström: 1875-1878
Evert Stenström: 1879-1886
C.V. Salin: 1887-1895
Herman Stenström: 1896-1897
Aikaisemmin johtokunnalle kuulunut pankin asioiden hoito siirtyi pankin hallitukselle ja isännistölle vuonna 1897.
Nummen Säästöpankin johto > Nummen Säästöpankin isäntien puheenjohtajat

| Nimi | Vuodet |
| --- | --- |
Kaarle Ojanen: 1898-1927
Artturi Oittila: 1928-1956
Lauri Valli: 1957-1961
Antti Tavo: 1962-1972
Raikko Oittila: 1973-1976
Nummen Säästöpankin johto > Nummen Säästöpankin hallituksen puheenjohtajat

| Nimi | Vuodet |
| --- | --- |
Herman Stenström: 1898-1911
Akseli Sarjakoski: 1912-1945
Aarne Koskijoki: 1946-1961
Jalmari Alanne: 1962-1969
Severi Sorrola: 1970-1971
Tuomo Saloniemi: 1971-1991
Nummen Säästöpankin johto > Nummen Säästöpankin kamreerit ja toimitusjohtajat

Kamreerit on esitetty vuoteen 1947 ja toimitusjohtajat vuodesta 1947.
| Nimi | Vuodet |
| --- | --- |
A.F. Stenberg: 1875-1893
Juho Vikberg: 1894-1897
Kosti Neffling: 1898-1911
Verker Valkama: 1911-1918
Matti Parkkila: 1919-1925
Arvo Ojanen: 1925-1930
Arvo Viljanen: 1930-1966
Sakari Kaunisto: 1966-1991
Nummen säästöpankin 1928 valmistunut rakennus.
Népszabadság

| Népszabadság |
| --- | --- |


Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 0133-1752
Levikki:  37 164 (2016)
Perustettu:  1956
Lakkautettu:  (ilmestyminen keskeytetty toistaiseksi)
Päätoimittaja:  András Murányi
Kotikunta:  Budapest
Kotimaa:  Unkari
Sivukoko:  broadsheet
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  unkari
Aiheesta muualla
Kotisivu
Népszabadság (suom. 'kansan vapaus') oli Budapestissa ilmestyvä unkarilainen sanomalehti. Se oli vasemmistolainen, ja sen omisti sveitsiläinen mediayritys Ringier. Népszabadság oli Unkarin suosituin oppositiolehti ja myydyin broadsheet-kokoinen sanomalehti.
Népszabadság oli 1956–1990 Unkarin sosialistisen työväenpuolueen virallinen kannattaja. Kommunismin kaatumisen jälkeen lehti pyrki saamaan mainetta laadukkaalla uutistarjonnalla vaikka säilyttikin läheiset siteet työväenpuolueen seuraajaan Unkarin sosialistiseen puolueeseen. Népszabadságin levikki laski 1990-luvun jälkeen. Se oli vielä 2000-luvun alussa yli 200 000, mutta laski sittemmin 40 000:een (2015). Verkkosivujen kävijämäärä oli 100 000.
Lehti suljettiin lokakuussa 2016. Itävaltalainen omistaja ilmoitti keskeyttävänsä julkaisun kustannussyistä, kunnes "uusi konsepti saadaan luotua". Sulkemista on vastustettu hyvin voimakkaasti. Taustalla epäiltiin jo tuoreeltaan lehden kustannusyhtiön omistusmuutoksia, ja uudeksi omistajaksi arvioitiin pääministeri Viktor Orbánin lähipiirin Lőrinc Mészárosia, joka on vaurastunut Orbánin pääministerikaudella.
Lehden omistajan, mediayhtiö Mediaworksin omistaja, itävaltalainen Vienna Capital Partners -sijoitusyhtiö myi Mediaworksin unkarilaiselle Opimus-yhtiölle, jonka omistajuus johtaa veroparatiiseihin, mutta unkarilaistietojen mukaan omistaja on juuri Mészáros, vaikka sitä on mahdoton todistaa. Kaupan ennakkoehtona on tiettävästi ollut lehden sulkeminen. Euroopan unioni on huolestunut Unkarin sananvapaudesta jo aiemmin.
Saostuskaivo

Toimintaperiaate
Saostuskaivo tai saostussäiliö eli sakokaivo on vesitiivis yksi- tai useampiosainen jäteveden mekaaninen esikäsittelylaite. Laite erottelee jäteveden ainesosia: jäteveden virratessa laitteen läpi kiintoaines laskeutuu kaivon pohjalle ja vettä kevyemmät ainesosat nousevat pintaan.
Saostuskaivo jätevesien käsittelyjärjestelmänä

Haja-asutusalueilla saostuskaivot ovat käytetyimpiä jäteveden käsittelyjärjestelmiä. Aikanaan saostuskaivoa pidettiin riittävänä käsittelymenetelmänä haja-asutusalueiden jätevesille. Nykyisin saostussäiliö kelpaa vain esikäsittelyjärjestelmäksi ennen varsinaista jätevesienkäsittelymenetelmää. Saostussäiliöiden puhdistusteho ei ole riittävä edes pelkkien harmaiden jätevesien puhdistukseen.
Rakenne

Sakokaivot rakennetaan betonista tai muovista, ja ne ovat kaivo- tai säiliötyyppisiä. Saostuskaivot ovat yleensä kaksi- tai kolmikammioisia, ja niihin johdetaan sekä käymälä-, että pesuvedet. Sakokaivoja yhdistävät lyhyet virtauskanavat, joiden avulla jäteveden virtaus pyritään pitämään riittävän hitaana. Eri osien välissä käytetään T-putkea, ja lisäksi T-kappale viimeisen osan lähtöputkessa varmistaa, ettei pintalietettä joudu varsinaiseen jätevedenpuhdistusmenetelmään.
Mitoitusarvona käytetään 600 l/vuorokausi, sakokaivon tilavuuden tulee kuitenkin olla vähintään 2,5 m³. Moniosaisessakin säiliössä pääosa lietteestä varastoituu saostuskaivojärjestelmän ensimmäiseen osaan, joten sen tulisi olla vähintään puolet järjestelmän kokotilavuudesta.
Käyttö

Saostuskaivo on tyhjennettävä ennen kuin ensimmäisen sakokaivon pohjan lietekerros ulottuu toiseen sakokaivoon lähtevään T-putken alareunaan. Saostuskaivojen tyhjennyksellä vältytään maasuodattimen ja imeytyskentän tukkeutumisilta. Sakokaivojen tyhjennysväli riippuu talouden henkilöluvusta ja käytöstä. Saostuskaivo on tyhjennettävä viemäriverkostojen ulkopuolisilla alueilla ainakin kerran vuodessa.
Ole Kirk Christiansen

Ole Kirk Christiansen (7. huhtikuuta 1891 – 11. maaliskuuta 1958) oli tanskalainen puuseppä, joka perusti Lego-yhtiön ja oli mukana yhtiön alkutaipaleella aina ensimmäisten palikoiden ilmestymiseen saakka.
Historia > Lapsuus viljelijäperheessä

Ole Christiansen syntyi vuonna 1891 jyllantilaiseen maaviljelijäperheeseen Filkskovin kylään. Isä Jens Niels Christensen työskenteli monilla lähialueen maatiloilla saadakseen kymmenlapsisen perheensä ruokittua. Myös poika tottui jo nuoresta pitäen työntekoon. Erään tarinan mukaan Christiansenin ensimmäinen työ oli perheen lampaan hoitaminen ja ulkoiluttaminen.
Työtä pelkäämättömän asenteen lisäksi Christiansen peri vanhemmiltaan hartaan uskovaisuuden. Koko Christiansenin perhe oli ahkerasti mukana luterilaisen kirkkonsa tempauksissa. Varsinkin lähialueen vähävaraisten avustaminen oli heille tärkeää.
Historia > Vilja vaihtuu puuhun

Työnteon lisäksi Christiansen kävi kaksi päivää viikossa kylänsä koulussa opettelemassa laskemista ja lukemista. Christiansen ei ehtinyt työnsä lisäksi  lukea, ja siksi hän ei käynyt koulua perusastetta korkeammalle. Yleisen tavan mukaan Christiansen opetteli ammattinsa kisällinä toimien isoveljensä Kristianin apulaisena puusepän verstaalla 14-vuotiaasta lähtien. Neljän vuoden opintojen jälkeen Christiansen valmistui ja sai luvan harjoittaa ammattiaan itsenäisesti.
Pian valmistuttuaan Christiansen huomasi, ettei hänelle riittänyt työtä pienessä kotikylässään, joten hän päätti lähteä ulkomaille omaisuutta tienaamaan. Christiansen työskenteli puuseppänä Saksassa vuodet 1911–1912 ja Norjassa vuodet 1912–16. Norjasta hän löysi ensimmäisen vaimonsa, Kirstinen. Tienattuaan tarpeeksi Ole ja Kirstine Christiansen muuttivat Tanskaan pieneen Billundin kylään 30 kilometrin päähän Filkskovista. Heti muutettuaan Billundiin Christiansen osti pienen paikallisen puusepänverstaan.
Historia > Lego-yhtiön perustaminen

Verstaassaan Christiansen valmisteli lähiseudun maatalouden tarvitsemia puutuotteita ovista huonekaluihin. Keväisin ja kesäisin hän yritti hankkia toimeentuloa millä tahansa työmaalla johon hän pääsi. Aluksi asiakkaina olivat vain lähiseutujen asukkaat, mutta maineen kiiriessä Christiansen sai yhä enemmän asiakkaita ja yhä isompia urakoita. Silti 1920-luvun lama ei päästänyt Christianseniä helpolla, ja hän joutui usein vararikon partaalle.
Neljästä verstaassa roihunneesta tulipalosta huolimatta Christiansen jaksoi jatkaa. Huomattuaan, etteivät käyttötavarat enää tuoneet tarvittavaa määrää tuloja, hän päätti kokeilla puisten lelujen tekemistä. Tieto Christiansenin tekemien lelujen laadusta ja kestävyydestä kiiri ympäri Tanskaa. Vähitellen suurin osa verstaan tuloista alkoi tulla leluista.
Lelujen mahdollisuutta pohtiessa Christiansen päätti keskittää verstaan tuotannon kokonaan leluihin. Christiansen piti verstaan työntekijöiden kanssa lelujen nimen keksimisestä kilpailun. Voittajaksi päätyi Christiansenin ehdotus[lähde? ] "LEGO". Näin yhtiö sai nimensä vuonna 1934.
Ole Kirk Christiansenin seuraaja LEGO-yrityksen johdossa oli hänen poikansa Godtfred Kirk Christiansen, joka patentoi toisiinsa kiinnittyvät muovipalikat vuonna 1958.
Aiheesta muualla

Ole Kirk Christiansen Lego Wiki (englanniksi)
San Diego Symphony

San Diego Symphony on yhdysvaltalainen orkesteri, joka esiintyi ensimmäistä kertaa 6. joulukuuta 1910. Nykyisin se pitää joka kaudella yli sata konserttia. Orkesteri on myös julkaissut levytyksiä Naxos- ja Proarte-levymerkeillä. Sen koti on alun perin vuonna 1929 rakennettu Copley Symphony Hall (alun perin The Fox Theater), joka annettiin orkesterin käyttöön vuonna 1984. Jahja Ling on orkesterin nykyinen musiikillinen johtaja; hänen edeltäjiensä joukossa ovat olleet Earl Bernard Murray, David Atherton, Yoav Talmi ja Robert Shaw.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Sagan

Sagan voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Paikkoja

Żagań, kaupunki Länsi-Puolassa, saksan- ja ranskankieliseltä nimeltään Sagan
Henkilöitä

Carl Sagan, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, tietokirjailija ja skeptikko
Françoise Sagan, ranskalainen kirjailija
Jeanne Sagan, yhdysvaltalainen muusikko, All That Remains -yhtyeen basisti
Peter Sagan, slovakialainen maantiepyöräilijä
Muuta

2709 Sagan, Carl Saganin mukaan nimetty asteroidi
Sagan (elokuva), Françoise Saganista kertova vuoden 2008 elokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sagan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.