stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Royal Exchange (Lontoo)
Historia

Kauppias Thomas Gresham perusti Royal Exchangen yleisen kaupankäynnin keskukseksi 1566 ja otti siihen mallia Antwerpenin pörssistä, jossa hän oli toiminut hovin asiamiehenä. Rakennuksen sisäpihasta tuli kokoontumispaikka kansainvälistä kauppaa harjoittaville liikemiehille, jotka saattoivat vaihtaa siellä uutisia saapuvista rahtilaivoista ja käydä kauppaa hyödykkeillä.
Ylempiin kerroksiin Gresham avasi vähittäiskauppaan erikoistuneita puoteja ja tuli luoneeksi Britannian ensimmäisen ostoskeskuksen, siihen saakka puoteja kun oli ollut lähinnä käsityöläisten verstaiden yhteydessä. Kuningatar Elisabet vihki rakennuksen käyttöön 1571 ja mieltyi siihen niin, että myönsi sille kuninkaallisen arvonimen ja luvan myydä alkoholijuomia.
Alkuperäinen Royal Exchange tuhoutui Lontoon suuressa palossa 1666. Cityn kaupunginarkkitehti Edward Jerman suunnitteli tilalle uuden barokkityylisen rakennuksen, joka valmistui 1669. Jälleenvakuutusyhtiö Lloyd’s of London muutti rakennukseen 1770-luvulla ja pysyi sen tiloissa vuoteen 1928 saakka.
Vuonna 1838 myös toinen Royal Exchange tuhoutui tulipalossa, joka oli saanut ilmeisesti alkunsa ylikuumentuneesta uunista. Kolmannen pörssirakennuksen suunnitelmasta järjestettiin arkkitehtuurikilpailu, jonka voitti Sir William Tite. Uuden rakennuksen pohjakaava oli samankaltainen kuin ensimmäisessä rakennuksessa mutta siihen oli lisätty mahtipontinen kahdeksanpylväinen sisäänkäynti, joka oli saanut vaikutteita Rooman Pantheonista. Kuningatar Viktoria vihki rakennuksen käyttöön 1844.
Kaupankäynti hiljeni Royal Exchangessa toisen maailmansodan ajaksi, ja rakennus kärsi vaurioita Lontoon pommituksissa 1941. Sodan jälkeen kaupankäynti siirtyi muualle ja rakennus jäi tyhjilleen kymmeniksi vuosiksi. Mermaid Theatre esiintyi sen sisäpihalla vuosina 1953–1959 mutta jatkoi sitten toimintaansa Puddle Dockilla Blackfriarsissa.
Johdannaispörssi London International Financial Futures and Options Exchange toimi rakennuksen tiloissa 1982–1991 ennen siirtymistään Cannon Streetille. Tänä aikana huonokuntoiseksi päässyt viktorianaikainen katto uusittiin ja rakennukseen lisättiin kaksi toimistokerrosta. Vuonna 2001 Royal Exchange muutettiin ylelliseksi ostos- ja ravintolakeskukseksi, joka se on siitä pitäen ollut.
Arkkitehtuuri

Nykyinen Royal Exchange rakennettiin vuosina 1841–1844 William Titen suunnitelmien pohjalta. Se on portlandkivellä päällystetty uusklassinen rakennus, jonka pohjapiirros mukailee kahta aikaisempaa rakennusta. Siihen kuuluu kaksi kerrosta ja arkadien ympäröimä sisäpiha.
Länsijulkisivun edessä on kahdeksanpylväinen portiikki, jonka yllä kohoaa reliefein koristeltu tympanon. Portiikin takaa johtaa kolme tynnyriholvilla katettua kaarikäytävää sisäpihalle. Myös rakennuksen takapuolella on portiikki, joka koostuu neljästä puolipylväästä. Sen yläpuolella on Thomas Greshamin patsaalla ja lanternilla koristeltu torni. Tornin huipulla on kullattu tuuliviiri, joka esittää heinäsirkkaa, Greshamin suvun tunnuseläintä.
Rakennuksen sivustoilla ja takapuolella seinäpintaa jäsentävät pilasterit, joiden väliin jäävissä holvikaarissa on liiketiloja. Niin pohjois-, itä- kuin eteläsivustallakin on keskimmäisen holvikaaren kohdalla koristeellinen ovisyvennys. Holvikaaret muodostavat arkadin, jonka yläpuolella on mezzanino (puolikerros) ja koristeellisia ikkunoita. Rakennuksen laella on balustradin ympäröimä attikakerros.
Royal Exchangen sisätiloihin kuljetaan takorautaisista porteista. Sisäpiha on kahden kerroksen korkuinen, ja sitä ympäröivät doorilaisten ja joonialaisten puolipylväiden erottamat holvikaaret; toisessa kerroksessa holvikaarien sisäpuolella on päätykolmioilla koristeltuja ikkunoita. Sisäpihaa suojaa korniisin varaan rakennettu rautarunkoinen lasikatto, ja sen lattia on päällystetty tiilillä, jotka muodostavat koristeellisia kuvioita.
Vuosina 1892–1924 britannialaiset taiteilijat maalasivat sisäpihaa ympäröivien arkadien seinille yhteensä 24 seinämaalausta, jotka esittävät muun muassa ensimmäisen maailmansodan tapahtumia. Rakennuksen tiloissa on myös useita veistoksia, kuten John Graham Lough’n Prinssi Albert (1841 tai 1842), Musgrave Watsonin Kuningatar Elisabet (1844), Hamo Thornycroftin Kuningatar Viktoria (1895) ja Andrew O’Connorin Abraham Lincolnin rintakuva (1930).
Ensimmäinen Royal Exchange, Wenzel Hollar (1644).
Toinen Royal Exchange, Thomas Bowles (1751).
Ilmakuvassa Royal Exhangesta näkyvät itäpäädyn torni tuuliviireineen ja sisäpihan ylle rakennettu moderni lasikatto.
Fortnum & Masonin baari Royal Exchangen sisäpihalla (2019).
FK Zorja Luhansk

FK Zorja Luhansk (ukr. ФК «Зоря» Луганськ, ven. ФК «Заря» Луганск, FK Zarja Lugansk) on jalkapalloseura Luhanskin (ent. Vorošilovgrad) kaupungista, Ukrainasta. Se pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla.
Historia

Vuonna 1923 perustettu seura on tunnettu historiansa aikana lukuisilla erilaisilla nimillä:
1923–1935: ukr. «Металіст», Metalist, ven. «Металлист», Metallist
1936–1947: ukr. «Дзержинец», Dzeržynets, ven. «Дзержинець», Dzeržinets (kaupungin nimi oli vuosina 1935–1958 Vorošilovgrad)
1948–1951: ukr. «Трудові резерви», Trudovi rezervy, ven. «Трудовые резервы», Trudovyje rezervy
1952–1953: ukr. «Дзержинец», Dzeržynets, ven. «Дзержинець», Dzeržinets
1954–1958: «Авангард», Avangard
1959–1963: ukr. «Трудові резерви», Trudovi rezervy, ven. «Трудовые резервы», Trudovyje rezervy
1964–1991: ukr. «Зоря», Zorja, ven. «Заря», Zarja (kaupungin nimi oli vuosina 1970-1990 Vorošilovgrad)
1992–1996: ukr. «Зоря-МАЛС», Zorja-MALS, ven. «Заря-МАЛС», Zarja-MALS
1997– ukr. «Зоря», Zorja, ven. «Заря», Zarja
Seura pääsi ensi kertaa Neuvostoliiton laajuisiin sarjoihin, B-kakkosliigaan, vuonna 1939 voitettuaan edelliskaudella Ukrainan mestaruuden. Neuvostoliiton pääsarjassa se pelasi ensimmäisen kerran vuonna 1967 voitettuaan edelliskaudella B-liigan kakkoslohkon. Vuonna 1972 seura voitti ensimmäinen ja ainoaksi jääneen Neuvostoliiton mestaruutensa. Pääsarjasta se putosi kaudeksi 1980 ja kauden 1984 päätteeksi kakkosliigaan. Seura nousi vielä kaudeksi 1987 ykkösliigaan yhden kauden ajaksi. Kaudella 1986 se voitti kakkosliigan Ukrainan aluesarjan ja nousi takaisin ykkösliigaan, mutta säilyi sarjassa vain kahden kauden ajan.
Ukrainan itsenäistyttyä Zorja pääsi vuonna 1992 käynnistyneeseen pääsarjaan, mistä se putosi kauden 1995/1996 päätteeksi. Takaisin korkeimmalle sarjatasolle se nousi kaudeksi 2006/2007. Itä-Ukrainan kriisin vuoksi Zorja pelaa kotiottelunsa nykyään Zaporižžjassa.
Saavutuksia

Neuvostoliiton mestaruus 1972
Neuvostoliiton Cupin kakkossija 1974 ja 1975
Ukrainan ykkösliigan mestaruus 2005/06
Ukrainan kakkosliigan C-lohkon mestaruus 2002/03
Ukrainan kakkosliigan C-lohkon hopeaa 1998/99
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (venäjäksi)
zarya.lg.ua - Information site of fans of FC Zarya Lugansk (venäjäksi)
Bailataa

| ”Bailataa” Saurus |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Elossa
 Julkaistu: 6. heinäkuuta 2010
 Formaatti: MP3
 Tuottaja(t): Pik3
 Tyylilaji: rap, elektroninen musiikki
 Kesto: 03.44
 Levy-yhtiö: Karma Musiikki
Sauruksen muut singlet
| ”Luonnonvoima” 2009 | ”Bailataa” 2010 |   |
Bailataa on rap-yhtye Sauruksen ensimmäinen single sen viidenneltä Elossa -studioalbumilta. Single julkaistiin digitaalisessa muodossa 6. heinäkuuta 2010.
| n k Saurus |
| --- | --- |
 Kesken  Pik3 
Studioalbumit:  Shelley Duvallin silmät  400 000  Son dynyy  Neon Saurus  Elossa  VI 
Singlet:  ”Uuteen maailmaan”  ”Luonnonvoima”  ”Bailataa” 
Kokoelmilla:  Mestarisoundi - Soundcheck 2007  Syvällä pelissä - Kokoelma vol. 1  Suomihiphoppia Vol. 5  Suomihiphoppia Vol. 6 
Muut julkaisut:  Kesken - Jäi  Nektaryn Seq & Kardoklikk - Trophikal Boyzz
Stade 7 Mars

| Stade 7 Mars |
| --- | --- |
Tiedosto:Stade 7-Mars in Ben Guerdane, Medenine, Tunisia.jpg
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Ben Gardane, Tunisia
Koordinaatit:  33°07′59″N, 11°12′58″E
Avattu:  2000
Kenttä:  nurmi
Käyttäjät
 US Ben Guerdane 
Katsojakapasiteetti
 10 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stade 7 Mars (arab. ملعب 7 مارس‎‎) on monikäyttöinen stadion Ben Gardaneissa, Tunisiassa. Vuonna 2000 valmistunut stadion on yleisemmin käytössä jalkapallo- ja yleisurheilutapahtumissa. Stadionille mahtuu 10 000 katsojaa ja se toimii US Ben Guerdaneen kotistadionina.
Mujulampi (Rautalampi, Palvalahti)

| Mujulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°47′19″N, 26°39′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Laskuoja:  oja Sonkariin 
Järvinumero:  14.762.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,5 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,68 km  
Pinta-ala:  1,894 ha  
Suurin syvyys:  1,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMujulampi 
Mujulampi on Pohjois-Savossa Rautalammilla Palvalahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Sonkarin alueeseen (14.762) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,5 metriä mpy.
Unico Finland

| Unico Finland Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1994
Toimitusjohtaja:  Pasi Saarinen
Puheenjohtaja:  Petri Saarinen
Kotipaikka:  Kauhava
Toimiala:  huonekaluteollisuus
Liikevaihto:  19,7 milj. € (2021)
Liikevoitto:  0,4 milj. €
Henkilöstö:  117 (2021)
Kotisivu:  unico.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Unico Finland Oy on joustinvuoteita ja sohvia valmistava perheyritys, jonka omistavat Pasi Saarinen ja Petri Saarinen. Unico on perustettu vuonna 1994 ja sillä on toimipaikat Kauhavalla, Lapualla ja Kankaanpäässä.
Kauhavalla sijaitsevat patjatehdas, keskusvarasto ja runkotehdas. Lapualla valmistetaan sohvat, lepotuolit ja vuodesohvat. Kankaanpäässä on ompelimo ja vaahtomuoviosien leikkaamo.
Unicolla on noin 120 työntekijää ja toimitilaa yhteensä noin 46 000 m2 jakautuen tuotanto-, varasto- ja toimistotiloihin.
Unicon valmistamia joustinvuoteita, sohvia, lepotuoleja ja vuodesohvia myydään Suomessa merkittävimmissä huonekaluketjuissa sekä itsenäisissä huonekaluliikkeissä ja sisustustaloissa.
Unico valmistaa kodin huonekalujen lisäksi myös kalusteita julkitilakäyttöön. Suomessa on useita hotelliketjuja ja majoituskohteita laskettelukohteissa, joissa on Unicon valmistamia vuoteita, lepotuoleja ja vuodesohvia.
Unico Finland Oy on yksi Suomen suurimmista huonekalujen valmistajista. Valmistettavilla tuotteilla on Suomalaisen Työnliiton myöntämä Avainlipputunnus kertomassa korkeasta kotimaisuusasteesta. Unico tekee yhteistyötä Allergia-, iho- ja astmaliiton kanssa.
FK Šah’tar Donetsk

Šah’tar (ukr. Шахтар, ven. Шахтёр, Šahtjor) on jalkapalloseura Ukrainan itäosassa sijaitsevasta Donetskin kaupungista. Sen edustusjoukkue pelaa Ukrainan valioliigassa.selvennä
Šah’tarin varsinainen kotistadion on vuonna 2009 valmistunut 50 000 -paikkainen Donbass Arena, mutta Itä-Ukrainan sodan vuoksi se on joutunut pelaamaan kotiottelunsa Lvivin kaupungissa Arena Lvivillä vuodesta 2014 alkaen. Vuonna 2017 seura muutti Harkovan Metalist-stadionille.
Historia

Šah’tar perustettiin toukokuussa vuonna 1936 nimellä Stahanovets Donetsin laakiolla eläneen legendaarisen kaivosmiehen Aleksei Stahanovin mukaan. Vuosina 1936–1992 joukkueen nimi oli venäjänkielinen kaivosmiestä merkitsevä sana Šahtjor. Ukrainan itsenäistyttyä virallinen nimi muuttui ukrainankieliseksi, Šah’tar.lähde?
Ensimmäisen kerran joukkue saavutti suurempaa menestystä sijoituttuaan pronssille Neuvostoliiton liigassa vuonna 1951. 1960-luvun alkupuolella joukkue selviytyi Oleg Ošenkovin valmentamana kolme kertaa Neuvostoliiton cupin loppuotteluun, joista voitti kaksi (1961 ja 1962). Vuonna 1975 joukkue saavutti historiansa parhaan sarjasijoituksen sijoituttuaan hopealle. Tämän johdosta se pääsi myös Euroopan kentille. Vuonna 1978 joukkue saavutti pronssia ja vuonna 1979 jälleen hopeaa. Tuolloin joukkueen kapteeni, hyökkääjä Vitali Staruhin, voitti maalikuninkuuden 26 osumallaan ja valittiin lisäksi sarjan parhaaksi pelaajaksi. Vuosina 1980 ja 1983 joukkue voitti Neuvostoliiton cupin ja vuonna 1984 se peittosi Dnepr Dnepropetrovskin supercupissa.lähde?
Ukrainan itsenäistyttyä Šah’tar on Kiovan Dynamon ohella ollut maan vahvimpia joukkueita.
Šah’tarin omisti tataarioligarkki Akat Bragin. Bragin ja viisi hänen liikekumppaniaan kuolivat pommi-iskussa Donetskissa lokakuussa 1995.
Vuodesta 1996 seuraa on johtanut Braginin suojatti ja myöhemmin Ukrainan rikkain mies Rinat Ah’metov, joka oli Viktor Janukovytšin merkittävimpiä tukijoita vuoden 2004 Ukrainan presidentinvaalissa. Ah’metov lupasi Šah’tarin kannattajille seuran saavuttavan menestystä eurocupeissa. Vuonna 1999 perustettiin seuran junioriakatemia noin 3 000 nuorelle pelaajalle. Samana vuonna avattiin harjoituskeskus Kirša. Uusi stadion Donbass Arena valmistui vuonna 2009, jota ennen seuran kotina toimivat Šah’tar- ja Olimpijskyi-stadionit.lähde?
Kaudella 2008–2009 Šah’tar juhli ensimmäisenä ukrainalaisseurana UEFA Cupin mestaruutta kaadettuaan loppuottelussa Werder Bremenin maalein 2–1. Mestaruus jäi historiaan, sillä loppuottelu päätti UEFA Cupin tarinan ja kaudella 2009–2010 sen korvasi uusi Europa League.
Saavutuksia

UEFA Cup: 2009
Ukrainan-mestaruus (15): 2002, 2005, 2006, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020, 2023, 2024
Hopeaa (12): 1994, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2004, 2007, 2009, 2015, 2016
Ukrainan cup (14): 1995, 1997, 2001, 2002, 2004, 2008, 2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2024
Hopeaa (6): 2003, 2005, 2007, 2009, 2014, 2015
Ukrainan supercup (8): 2005, 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017
Neuvostoliiton-mestaruushopea: 1975, 1979
Neuvostoliiton-mestaruuspronssi: 1951, 1978
Neuvostoliiton cup: 1961, 1962, 1980, 1983
Neuvostoliiton supercup: 1984
Entisiä valmentajia

Anatoli Byšovets
Paulo Fonseca
Mircea Lucescu
Nevio Scala
Bernd Schuster
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ukrainaksi) (venäjäksi) (portugaliksi)
Šah’tarin venäjänkielinen tunnus vuosilta 1997–2007.
400 000

| 400 000 Saurus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2005
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rap, elektroninen
 Levy-yhtiö: Lyhtyjä
Sauruksen muut julkaisut
| Shelley Duvallin silmät 2003 | 400 000 2005 | Son dynyy 2007 |
400 000 on rap-yhtye Sauruksen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Lyhtyjä -niminen levy-yhtiö vuonna 2005.
Kappaleet

Introx – 0.41
Ajatella – 4.47
Seon Saurus – 3.48
Tyhmä kun olen – 5.34
Motari – 3.42
Apina lasihäkissä – 3.24 (feat. Tono Slono)
Iske – 3.29
Kaunis – 4.04
Nyt on aika – 5.14
Lyhtyiäijät – 5.59 (feat. Pette)
Hiljaisuuden äänet – 3.26
Kataja (täsmennyssivu)

Kataja tarkoittaa seuraavia:
kataja eli kotikataja (Juniperus communis), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu
katajat (Juniperus), sypressikasveihin kuuluva havupuusuku
Kataja, Inakarin kanssa yhteenkasvanut saari Perämeressä Suomen ja Ruotsin rajalla.
Sukunimi

Kataja on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi:
Annamaija Kataja (1930–2015), aikakauslehtitoimittaja, Jaana-lehden päätoimittaja
Antti Kataja-Rahko (s. 1980), pesäpalloilija
Arttu Kataja (s. 1979), oopperalaulaja
Erkki Kataja (1924–1969), seiväshyppääjä
Hannu Kataja, päätoimittaja ja toimitusjohtaja
Heini Kataja-Kantola (s. 1968), kanttori, urkuri, kirjailija, runoilija ja säveltäjä
Ilmari Kataja (ent. Enroth, 1891–1967), vakuutusjohtaja ja varatuomari
Janne Kataja (s. 1980), viihde-esiintyjä
Jouko Kataja (1953–2018), jalkapallomaalivahti
Jukka Kataja (s. 1982), koripalloilija
Juulia Kataja (s. 2001), salibandymaalivahti
Kalle Kataja (1876–1918), Tampereen punakaartin naiskomppanian päällikkö ja puuvillatehtaan työmies
Kari Kataja (s. 1966), ampumahiihtäjä
Markku Kataja (s. 1966 tai 1967), fyysikko ja professori
Martti Kataja (oik. Martti Veikko Pekka Mustonen, 1909–1998), kirjailija
Pekka Kataja (s. 1961), perussuomalainen poliitikko ja murhayrityksen uhri
Pertti Kataja (s. 1942), Valkeakosken ent. kaupunginjohtaja, juristi
Ria Kataja (s. 1975), näyttelijä
Sampsa Kataja (s. 1972), poliitikko
Suvi Tuuli Kataja (s. 1987), käsikirjoittaja, ohjaaja ja äänisuunnittelija
Väinö Kataja (oik. Jurvelius, 1867–1914), kirjailija ja maanviljelijä.
Hiromu Nonaka

Hiromu Nonaka
Hiromu Nonaka (20. lokakuuta 1925 – 26. tammikuuta 2018) 
oli japanilainen LDP-puolueen poliitikko. Hän oli hallituksen kakkosmiehenä 1990-luvulla. Nonaka on taustaltaan burakulainen, mitä hän ei ole salannut, mutta siitä on ollut hänelle uralla haittaa, sillä hänen asemansa olisi antanut normaalisti mahdollisuuden nousta pääministeriksi.
Hän toimi vuosina 1994–1995 Tomiichi Murayaman hallituskaudella sisäministerinä ja kansallisen turvallisuuskomission johtajana. Hallituksen pääsihteeri hän oli 1998–1999 Keizo Obuchiin hallituskaudella, ja vuonna 1999 Okinawan kehitysviraston johtaja.
Aiheesta muualla

Profile of Hiromu Nonaka
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Korea 
Tieteilijät:  CiNii
Patovesi

| Patovesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°51′36″N, 26°34′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Tulouoma:  Kutemaisen laskujoki
Lasku-uoma:  Ukkolanvirta Sonkariin 
Järvinumero:  14.762.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,9 m  
Pituus:  2,3 km  
Leveys:  750 m  
Rantaviiva:  14,373 km  
Pinta-ala:  1,06231 km²   
Tilavuus:  0,00148221745 km³ 
Keskisyvyys:  1,39526 m  
Suurin syvyys:  7,58 m  
Saaria:  9 
:  Syväsaari, Patokivi
 fiPatovesi 
Patovesi on Pohjois-Savossa Vesannolla Sonkarin lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,3 kilometriä pitkä, 750 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 106 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Järven leveys vaihtelee eri kohdissa sen ollen kapeammillaan 170 metriä leveä. Huomattavin lahti on Syvälahti, joka on nimestään huolimatta matala. Lahti on kuitenkin yli 400 metriä pitkä. Muut lahdet, Savilahti, Levälahti ja Kortelahti, ovat huomaamattomia lahdelmia. Järvi on muodostunut kahden mäen, Syvälahdenkallion ja Savivuoren, väliin. Järven rannat ovat kuitenkin suhteellisen matalia ja loivia. Poikkeavia piirteitä esiintyy tulouoman viereisessä harjumaisessa Jokiniemessä ja lasku-uoman poikittaisessa harjanteessa. Järvellä on yhdeksän 9 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,59 hehtaaria. Saarista kahdeksan on yli aarin kokoisia. Syväsaari sijaitsee Syvälahden suulla ja Patokivi lienee pienin saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Syvyyskäyrien perusteella Patovesi on matala järvi. Sillä on yli kolmemetrinen syvännejakso, joka on lähes järven pituinen. Siinä on karttojen mukaan kaksi syvännettä, joissa on 7,8 ja 6,0 metriä vettä. Ympäristökeskuksen mukaan syvimmässä kohdassa on vain 7,6 metriä. Järven tilavuudeksi on saatu 1,48 miljoonaa kuutiometriä, jolloin järven keskisyvyydeksi tulee 1,4 metriä.
Järven rantaviivan pituus on 14,4 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, jossa on enää kolmessa kohdassa rantaan asti ulottuvia peltomaita. Kiinteää asutusta löytyy kahdeksalta tilalta ja rannoille on rakennettu yhdeksän vapaa-ajan asuntoa. Sonkarin ja Tiitilänkylän välinen yhdystie 16047 ylittää tulouoman Kangasniemen kärjestä. Myös Ukkolanvirran kohdalle on rakennettu silta maatilan käyttöön.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Sonkarin alueeseen (14.762) se kuuluu. Järvi muodostaa vesistöalueensa läpivirtausjärven. Vesantojärvi laskee Patoveden pohjoispäähän Kutemaisesta, joka on Vesantojärven lahti. Tulouoma kiertää Joikiniemen kapeaa jokimaista uomaa pitkin. Laskujokena on muutamien metrien pituinen Ukkolanvirta, joka laskee Sonkariin. Järven vedenpinnan korkeus on 100,9 metriä mpy. eli Patoveden vedenpinta on lähes samalla tasolla kuin Sonkarilla.
Petru (Vesanto)

| Petru |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°57′56″N, 26°25′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Laskuoja:  oja Väkipalonlampeen 
Järvinumero:  14.764.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168,3 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,92 km  
Pinta-ala:  4,148 ha  
Suurin syvyys:  4,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPetru 
Petru on Pohjois-Savossa Vesannolla Murtokylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Vesantojoen valuma-alueeseen (14.764) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,3 metriä mpy.
Pieni Kolmisoppinen (Vesanto)

| Pieni Kolmisoppinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°52′33″N, 26°24′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.762.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,7 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,69 km  
Pinta-ala:  2,417 ha  
Suurin syvyys:  3,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kolmisoppinen 
Pieni Kolmisoppinen on Pohjois-Savossa Vesannolla Kuuslahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Sonkarin alueeseen (14.762) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,7 metriä mpy.
Verso Food

| Verso Food Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2010
Toimitusjohtaja:  Tomi Järvenpää
Kotipaikka:  Kauhava
Toimiala:  Elintarvikeala
Tuotteet:  kasvipohjaiset elintarvikkeet
Liikevaihto:  5,5 milj. € (2018)
Emoyhtiö:  Raisio
Kotisivu:  beanit.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Verso Food Oy on elintarvikealan yritys, joka kehittää ruokia suomalaisesta härkäpavusta. Yhtiö toimii pääosin brändinsä Beanitin nimellä. Beanit-brändin alle kuuluu myös Härkis, joka saapui markkinoille syyskuussa 2016. Yrityksen muita tuotteita ovat muun muassa Beanit Härkäpapusuikale ja Beanit Härkäpapumuru.
Verso Foodin tuotteet valmistetaan Kauhavalla vuonna 2019 avatussa tuotantolaitoksessa. Yhtiön toimisto sijaitsee Espoon Otaniemessä.
Verso Foodin liikevaihto vuonna 2018 oli 5,5 miljoonaa euroa.
Ratkaisutoimisto Seedi perusti yrityksen vuonna 2010 nimellä Nofu, mutta vuonna 2014 nimi muutettiin nykyiseen muotoon.
Maaliskuussa 2019 norjalainen säätiö-omisteinen Kavli osti Verso Foodin. Kavli-säätiö lahjoittaa vuosittain hyväntekeväisyyteen konsernin voitot, joita ei käytetä liiketoiminnan kehitykseen. Vuonna 2019 lahjoitettu summa oli 117,8 miljoonaa norjan kruunua , n. 11 miljoonaa euroa. Lahjoituksen kohteet ovat humanitaarinen työ, tutkimus ja kulttuuri.
Huhtikuussa 2021 Raisio osti Kavlilta Verso Food Oy:n koko osakekannan. Yrityskaupalla Raisio hankki kasviproteiinipohjaisten elintarvikkeiden markkinajohtajuuden Suomessa.