stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vuonna 2004 kuolleista henkilöistä
Kesäkuu

1. kesäkuuta − Karl Borromäus Flügel, saksalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1915)
1. kesäkuuta − Victor Guazzelli, brittiläinen roomalaiskatolinen piispa (s. 1920)
2. kesäkuuta – Nicolai Ghiaurov, bulgarialainen oopperalaulaja (s. 1929)
2. kesäkuuta – Shrikant Jichkar, intialainen kongressipuolueen poliitikko (s. 1954)
3. kesäkuuta – Sulamit Messerer, venäläis-brittiläinen balettitanssija, koreografi ja uimari (s. 1908)
4. kesäkuuta – Marvin Heemeyer, yhdysvaltalainen rikollinen (s. 1951)
5. kesäkuuta – Johnny Bent, yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti (s. 1908)
5. kesäkuuta – Veijo Heimo, suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos (s. 1923)
5. kesäkuuta – Ronald Reagan, Yhdysvaltain 40. presidentti (s. 1911)
7. kesäkuuta – Ace ”Quorthon” Forsberg, Bathory-yhtyeen ruotsalainen perustaja ja pääjäsen (s. 1966)
7. kesäkuuta – Roger Matton, kanadalainen etnomusikologi ja säveltäjä (s. 1929)
7. kesäkuuta – Donald Trumbull, yhdysvaltalainen erikoistehosteiden suunnittelija (s. 1909)
8. kesäkuuta – David Mervyn Blow, brittiläinen biofyysikko ja Royal Societyn jäsen (s. 1931)
8. kesäkuuta – Per Carleson, ruotsalainen miekkailija ja olympiamitalisti (s. 1917)
8. kesäkuuta − Pertti Hilkamo, suomalainen lavastaja (s. 1949)
9. kesäkuuta – Paul Klebnikov, venäläinen taloustoimittaja ja kirjailija (s. 1963)
10. kesäkuuta – Ray Charles (oik. Ray Charles Robinson), yhdysvaltalainen soul-muusikko ja pianisti (s. 1930)
10. kesäkuuta – Kiki Djan, ghanalainen kosketinsoittaja (s. 1957)
10. kesäkuuta – Xenofón Zolótas, kreikkalainen taloustieteilijä ja poliitikko, Kreikan pääministeri 1989–1990 (s. 1904)
13. kesäkuuta – Danny Dark (oik. Daniel Melville Croskery), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä (s. 1938)
13. kesäkuuta − Riku Järvinen, suomalainen basisti-viulisti (s. 1967)
14. kesäkuuta – Ubaldo Calabresi, italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa (s. 1925)
14. kesäkuuta – Alo Raun, virolais-yhdysvaltalainen kielitieteilijä (s. 1905)
16. kesäkuuta – Yrsa Cannelin, suomalainen näyttelijä ja laulaja (s. 1913)
17. kesäkuuta – Sara Lidman, ruotsalainen kirjailija (s. 1923)
20. kesäkuuta – Jim Bacon, australialainen poliitikko (s. 1950)
21. kesäkuuta – Eila Sylvia Kivikk'aho, suomalainen runoilija (s. 1921)
22. kesäkuuta – Bob Bemer, yhdysvaltalainen tietotekniikan kehittäjä (s. 1920)
22. kesäkuuta − Thomas Gold, itävaltalais-yhdysvaltalainen astrofyysikko ja kosmologi (s. 1920)
23. kesäkuuta – Tor Aspengren, norjalainen ammattiyhdistysjohtaja (s. 1917)
26. kesäkuuta − Ingunn Grönstrand, suomenruotsalainen kirjailija (s. 1911)
26. kesäkuuta − Yash Johar, intialainen elokuvatuottaja (s. 1929)
28. kesäkuuta – Eero W. Artto, suomalainen taloustieteilijä ja liiketaloustieteen professori (s. 1930)
28. kesäkuuta – Anthony Buckeridge, brittiläinen lastenkirjailija (s. 1912)
Tuntematon päivämäärä

Anneli Aarika-Szrok, suomalainen oopperalaulaja (s. 1924)
Heikki Hagner, suomalainen voimanostaja ja maailmanmestari (s. 1953)
Lal Jayawardena, srilankalainen poliitikko, taloustieteilijä ja suurlähettiläs (n. 1934)
Taisto Ravantti, suomalainen koripalloilija ja pesäpalloilija (s. 1932)
Vitali Zastuhov, neuvostoliittolais-armenialainen koripalloilija (s. 1947)
Eisriesenwelt

Eisriesenwelt
Eisriesenwelt (suom. Jääjättien maa) on luonnollinen kalkkikivi-jääluola Werfenissä, Itävallassa, noin 40 kilometriä etelään Salzburgista. Luola on Hochkogel-vuoren sisällä Tennen-vuoristossa Alpeilla. Se on maailman suurin jääluola: se on 42 kilometriä pitkä ja siellä vierailee vuosittain noin 200 000 turistia.
Historia

Virallisesti luolaston löysi ensimmäisenä Anton Posselt, luonnontieteilijä Salzburgista, vuonna 1879, joskin hän tutki luolaa vain 200 metrin syvyydestä. Ennen Posseltin löytöä luolasta tiesivät vain paikalliset asukkaat, jotka eivät suostuneet tutkimaan luolaa, koska uskoivat sen olevan portti Helvettiin. Vuonna 1880 Posselt julkaisi löytönsä vuorikiipeilylehdessä, mutta raportti unohdettiin pian.
Alexander von Mörk, speleologi Salzburgista, kuului harvoihin Posseltin löydön muistaviin ihmisiin. Hän johti monia tutkimusretkiä luolastoon alkaen vuodesta 1912, ja pian muut tutkijat aloittivat omat tutkimuksensa. Von Mörk kuoli ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1914, ja hänen tuhkauurnansa on sijoitettu luolassa olevaan syvennykseen. Vuonna 1920 luotiin ensimmäiset vakiintuneet reitit luolan suulle sekä rakennettiin mökki tutkijoille. Pian sen jälkeen luolan yllättävästä suosiosta kiinnostuneita turisteja alkoi saapua. Myöhemmin vuorelle rakennettiin toinen mökki sekä polut Werfenistä ja Tänneckistä. Vuonna 1955 rakennettiin kabiinihissi, joka lyhensi 90-minuuttisen kiipeämisurakan kolmeminuuttiseksi.
Vierailu

Luola on vuosittain avoinna 1.5. - 26.10. Lämpötila luolan sisällä on usein alle 0 astetta Celsiusta, johtuen luolan sisätilojen kylmästä ilmavirrasta, joten lämmintä vaatetusta suositellaan vierailijoille. Valokuvaaminen luolan sisällä on kielletty, jotta opastetut kierrokset sujuisivat nopeasti.
Kierros alkaa luolan sisäänkäynniltä, jatkuen "Posseltin halliin", avaraan tilaan, jonka keskellä on Posseltin torniksi kutsuttu stalagmiitti. Tornin takapuolelta löytyy luolan seinään lyöty risti, joka merkkaa Anton Posseltin tutkimusretken kaukaisinta pistettä. Ristiltä näkee suuren jääseinämän, joka kohoaa jopa 25 metrin korkeuteen. Seuraavaa jäämuodostelmaa kutsutaan Hymirin linnaksi - Hymir on jättiläinen skandinaavisessa mytologiassa - jonka vieressä stalaktiitit muodostavat jääuruiksi nimetyn monumentin.
Jääurkujen jälkeen kierros suuntaa Alexander von Mörkin katedraaliin, joka on luolan suurimpia "huoneita" ja samalla von Mörkin viimeinen leposija. Viimeinen pysähtymispiste kierroksella on Jääpalatsi kilometrin päässä luolan sisäänkäynniltä ja 400 metriä maanpinnan alapuolella. Jääpalatsilta vierailijat kääntyvät takaisin kohti luolan sisäänkäyntiä ja palaavat hieman eri reittiä takaisin luolan suuaukolle. Kierros luolassa kestää noin tunnin ja viisitoista minuuttia.    .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eisriesenwelt Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Eisriesenwelt
Käännös suomeksi
Maailman onnellisin kansa (Maustetyttöjen albumi)

| Maailman onnellisin kansa Maustetytöt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. maaliskuuta 2023
 Formaatti: LP-levy (ART018)   C-kasetti   CD-levy (ART019)   digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): SR
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 38.23
 Levy-yhtiö: Is This Art!
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Maustetyttöjen muut julkaisut
| Maustetytöt X Agents 2022 | Maailman onnellisin kansa 2023 |   |
Singlet albumilta Maailman onnellisin kansa
 ”Näkymätön Anna” Julkaistu: 20. tammikuuta 2023  ”Ei niin kovin suuri city” Julkaistu: 17. helmikuuta 2023
Maailman onnellisin kansa on suomalaisen Maustetytöt-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. maaliskuuta 2023.
Albumi äänitettiin Hailuodossa yhdessä tuottajan ja kokeellisen musiikin pioneerin Sasu Ripatin kanssa. Eero Järnefeltin Raatajat rahanalaiset -maalausta mukailevan kansitaiteen on maalannut Anna-Liisa Kankaanmäki.
Maailman onnellisin kansa oli Suomessa vuoden 2023 myydyin kotimainen vinyylilevy.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Maustetytöt eli Anna ja Kaisa Karjalainen, sanoittanut Kaisa Karjalainen ja sovittanut Anna ja Kaisa Karjalainen sekä Vladislav Delay eli Sasu Ripatti nimellä SR.
Kappaleet > A-puoli

Ei niin kovin suuri city – 4.03
Kiviä sukkiin – 4.38
Näkymätön Anna – 3.53
Pidä hyvänäs multasi kotimaa – 3.38
Takapajula – 3.01
Kappaleet > B-puoli

Äiti meni merille – 4.12
Onko pakko juoda? – 3.21
Maailman onnellisin kansa – 3.32
Lyijyä ja puuta – 3.53
Ylpeyden sopuhinta – 4.05
Kokoonpano > Maustetytöt

Anna Karjalainen – taustalaulu, kitara ja laulu
Kaisa Karjalainen – laulu ja kosketinsoittimet
Kokoonpano > Tuotanto

SR – äänitys, miksaus ja tuotanto
Henkka Niemistö – masterointi
Anna-Liisa Kankaanmäki – maalaus
Aki Roukala – sisäkannen valokuva ja vastaava tuottaja
Tero Ahonen – graafinen suunnittelu
Arvostelut

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Kulttuuritoimitus:
Soundi:
V2.fi:
Maaria Eira

Maaria Eira.
Maaria Eira (oik. Saskia Marjatta D’Onofrio, o.s. Suomalainen; 23. lokakuuta 1924 Helsinki – 19. kesäkuuta 1999 Rooma, Italia) oli suomalainen oopperalaulaja ja elokuvanäyttelijä, joka Suomessa tunnettiin ennen kaikkea musiikkielokuvien tähtenä. Hänen äänialansa oli sopraano. Eiran ääni oli poikkeuksellisen laaja-alainen, se taipui sekä lyyrisiin että dramaattisiin tulkintoihin. Hän esiintyi nuorempana myös koloratuurilaulajana. Eira oli mukana neljässä suomalaisessa elokuvassa 1940- ja 50-luvuilla. Toisen maailmansodan aikana hän teki kiertueita rintamalla ja esiintyi muun muassa Aunuksen radiolähetyksissä.lähde?
Maaria Eiran isä oli musiikkikirjailija ja viulisti Yrjö Suomalainen ja äiti tanssitaiteilija Estelle Wikström. Hänen vanhempi veljensä oli pilapiirtäjä Kari Suomalainen ja isoisänsä kuuluisa kuvanveistäjä Emil Wikström.lähde?
Filmografia

Miesmalli (1944)
Ballaadi (1944)
Onnelliset (1954)
Mä oksalla ylimmällä (1954)
Aiheesta muualla

Maaria Eira Elonetissä.
Ylen Elävä arkisto – Maaria Eira, Rooma (video 1963)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Enonkosken kivisilta

| Enonkosken silta |
| --- | --- |
 Museosilta nähtynä uudelta sillalta
Ylittää:  Enonkoski
Sijainti:  Enonkoski
Ylläpitäjä:  Väylävirasto
Siltatyyppi:  kivinen holvisilta
Pituus:  21 m
Leveys:  5,4 m
Liikenne päivässä:  kevyen liikenteen silta
Avattu liikenteelle:  1903 tai 1904
Koordinaatit:  62°05′25.0″N, 028°55′00.7″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Enonkosken silta on liuskeisesta kivestä rakennettu yksiaukkoinen kiviholvisilta Enonkosken kirkonkylässä. Se on rakennettu korvaamaan puusiltaa joko vuonna 1903 tai 1904. Silta on rakennettu kylmämuurina eli ilman saumalaastia, joten se muistuttaa 1700-luvun lopun kivisiltoja. Sen vapaa aukko on 3,2 m ja hyödyllinen leveys (kaiteiden sisäpintojen välinen etäisyys) 5,4 m. Sillan rakentaminen annettiin hanhijärveläisen talollisen Antti Makkosen tehtäväksi, mutta sen rakensikin kyläläinen Sylvester Redsven. Sillan opastaulussa kerrotaan urakkasumman olleen 300 silloista markkaa, kun miehen päiväpalkka oli tuolloin 1 markka. Vuonna 1979 Enonkosken kunta korjautti sillan, ja sen jälkeen se on ollut kevyen liikenteen käytössä. Se hyväksyttiin museosillaksi vuonna 1982. Silta kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enonkosken kivisilta Wikimedia Commonsissa
Suomen museotiet, tieliikenteen museosillat ja rautateiden museosillat
| --- | --- |
Etelä-Karjala:  Niskapietiläntie  Maantiealikäytävä ”Karjasilta” 
Etelä-Pohjanmaa:  Kyrönkankaan kesätie  Mattilan silta  Perttilän riippusilta 
Etelä-Savo:  Kuortti–Miekansalmi-tie  Porrassalmentie  Enonkosken kivisilta  Virransalmen silta 
Kainuu:  Paltaniementie  Raatteentie  Möykkysenjoen silta  Tervasalmen silta  Kalliokosken ratasilta  Uitonsalmen alikulkusilta 
Kanta-Häme:  Porras–Renko-tie  Mierolan silta 
Keski-Suomi:  Koiviston paikallistie  Heinäjoen silta  Viherin silta 
Kymenlaakso:  Tallimäki–Virojoki-tie  Keskikosken silta  Korian silta  Mullinkosken silta  Salmen silta  Savukosken silta 
Lappi:  Magneettimäki  Nivajoki–Alajalve-tie  Seitajärventie  Simonkyläntie  Ahdaskurun silta  Saarenputaan silta  Aliojan ratasilta 
Pirkanmaa:  Peräkunnantie  Aunessilta  Markkulan silta 
Pohjanmaa:  Taistelutantereentie  Harrströmin kivisilta  Närpes Nybro  Tuovilan silta 
Pohjois-Karjala:  Vornantie  Haarajoen museosilta 
Pohjois-Pohjanmaa:  Saviselkä–Piippola-tie  Etelänkylän isosilta  Pattijoen silta  Ponkilan silta  Savisilta 
Pohjois-Savo:  Nikkilänmäentie  Taipaleen kanavan ratasilta  Taipaleen vanhan kanavan silta 
Päijät-Häme:  Tönnön silta  Heinolan rautatiesilta 
Satakunta:  Huovintie  Lankosken silta  Lapijoen silta  Tulkkilan silta 
Uusimaa:  Fagervikintie  Tuusulan Rantatie  Espoonkartanon Sågbron silta  Bobäckinpuron ratasilta  Hinthaaranjoen ratasilta  Kialan ratasilta 
Varsinais-Suomi:  Vanhalinnantie  Halikon vanha silta  Muntin silta  Aurajoen ratasilta 
Savukosken silta on Kymenlaakson ja Uudenmaan rajalla.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Enonkosken kivisilta (Q11857980)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: holvisilta
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Enonkoski
koordinaatit: 62°05′25″N 28°55′01″E﻿ / ﻿62.0903°N 28.9169°E﻿ / 62.0903; 28.9169
Krookilan koulu

Krookilan koulu.
Krookilan koulu on Raision Inkoisen kaupunginosassa sijaitseva pieni alakoulu, jossa toimii vuosiluokat 1-2 sekä iltapäiväkerho. Koulu kuuluu hallinnollisesti Ihalan kouluun. Koulun rehtorina toimii Jari Miettinen.
Aiheesta muualla

Krookilan koulu Raision kaupungin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Hartford Wolf Pack

| Hartford Wolf Pack |
| --- | --- |

Historia:  Providence Reds (1926–1976) Rhode Island Reds (1976–1977) Binghamton Dusters (1977–1980) Binghamton Whalers (1980–1990) Binghamton Rangers (1990–1997) Hartford Wolf Pack (1997–2010) Connecticut Whale (2010–2013) Hartford Wolf Pack (2013–)
Perustettu:  1926
Kaupunki:   Hartford, Connecticut
Kotiareena:  XL Center
Sarja:  AHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Atlantti
Värit:                               
Toimitusjohtaja:   Ryan Martin
Päävalmentaja:   Grant Potulny
Omistaja:  MSG Sports
Yhteistyöseurat:  New York Rangers (NHL) Bloomington Bison (ECHL)
Calder Cupit:  1 (2000)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hartford Wolf Pack on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelaa NHL:n farmisarjassa, AHL:ssä. Seura on voittanut AHL:n mestaruuden eli Calder Cupin kerran, kaudella 1999–2000. Wolf Pack on New York Rangersin farmiseura.
Historia

Seura perustettiin nimellä Hartford Wolf Pack 1997, kun NHL:ssä pelannut Hartford Whalers muutti Raleighiin, Pohjois-Carolinaan. Seurasta tuli Carolina Hurricanes. Wolf Pack tunnettiin ennen nimillä Binghamton Rangers, Binghamton Whalers ja Providence Reds. Seura pelasi ensimmäisen ottelunsa 3. elokuuta 1997. Se pelasi AHL:n pudotuspeleissä 12 vuotena peräkkäin ennen vuotta 2010, jolloin se jäi ensimmäisen kerran Hartfordin-vuosinaan pudotuspelien ulkopuolelle.
Howard Baldwin osti Wolf Packin syyskuussa 2010. Whalersin alkuperäisiin omistajiin kuulunut Baldwin ilmoitti, että joukkue vaihtaa nimensä Connecticut Whaleksi kauden 2010–2011 aikana. Nimi valittiin Whalers- ja Wolf Pack -faneilta saadun palautteen mukaan. Fanit ovat kutsuneet Hartford Whalersia "The Whaleksi", joten joukkueen uusi nimi oli jo ennestään tuttu. Joukkue pelasi ensimmäistä kertaa Connecticut Whale -nimellä ja uudella peliasulla 27. marraskuuta Bridgeport Sound Tigersia vastaan. Ottelua oli seuraamassa organisaation historian toiseksi suurin yleisömäärä – 13 089 katsojaa.
Vuonna 2013 seuran ja sen kotiareenan hallinnointi siirtyi Global Spectrum -yritykselle. Seuran nimi vaihdettiin Connecticut Whalesta takaisin Hartford Wolf Packiksi ennen kauden 2013–2014 alkua.
Tulokset kausittain > Runkosarja

| Kausi | OT | VO | HÄ | TA | JAH | SL | PI | TM | PM | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997–98 | 80 | 43 | 24 | 12 | 1 | — | 99 | 272 | 227 | 2. New England -divisioonassa |
| 1998–99 | 80 | 38 | 31 | 5 | 6 | — | 87 | 256 | 256 | 2. New England -divisioonassa |
| 1999–00 | 80 | 49 | 22 | 7 | 2 | — | 107 | 249 | 198 | 1. New England -divisioonassa |
| 2000–01 | 80 | 40 | 26 | 8 | 6 | — | 94 | 263 | 247 | 2. New England -divisioonassa |
| 2001–02 | 80 | 41 | 26 | 10 | 3 | — | 95 | 249 | 243 | 2. Idän divisioonassa |
| 2002–03 | 80 | 33 | 27 | 12 | 8 | — | 86 | 255 | 236 | 3. Idän divisioonassa |
| 2003–04 | 80 | 44 | 22 | 12 | 2 | — | 102 | 198 | 153 | 1. Atlantin divisioonassa |
| 2004–05 | 80 | 50 | 24 | — | 3 | 3 | 106 | 206 | 160 | 2. Atlantin divisioonassa |
| 2005–06 | 80 | 48 | 24 | — | 6 | 2 | 104 | 292 | 231 | 2. Atlantin divisioonassa |
| 2006–07 | 80 | 47 | 29 | — | 3 | 1 | 98 | 231 | 201 | 2. Atlantin divisioonassa |
| 2007–08 | 80 | 50 | 20 | — | 2 | 8 | 110 | 266 | 198 | 2. Atlantin divisioonassa |
| 2008–09 | 80 | 46 | 27 | — | 3 | 4 | 99 | 243 | 216 | 1. Atlantin divisioonassa |
| 2009–10 | 80 | 36 | 33 | — | 6 | 5 | 83 | 231 | 251 | 6. Atlantin divisioonassa |
| 2010–11 | 80 | 40 | 32 | — | 2 | 6 | 88 | 221 | 223 | 3. Atlantin divisioonassa |
| 2011–12 | 76 | 36 | 26 | — | 7 | 7 | 86 | 210 | 208 | 2. Koillisessa divisioonassa |
| 2012–13 | 76 | 35 | 32 | — | 6 | 3 | 79 | 213 | 222 | 2. Koillisessa divisioonassa |
Tulokset kausittain > Pudotuspelit

| Kausi | Kars>  | 1>  kierros | 2>  kierros | 3>  kierros | Finaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997–98 | — | V, 3–0, NH | V, 4–3, WOR | H, 1–4, SJ | — |
| 1998–99 | — | V, 3–0, SPR | H, 0–4, PRO | — | — |
| 1999–00 | — | V, 3–2, SPR | V, 4–1, WOR | V, 4–3, PRO | V, 4–2, RCH |
| 2000–01 | — | H, 2–3, PRO | — | — | — |
| 2001–02 | — | V, 3–2, MAN | H, 1–4, HAM | — | — |
| 2002–03 | H, 0–2, SPR | — | — | — | — |
| 2003–04 | — | V, 4–1, POR | V, 4–0, WOR | H, 3–4, WBS | — |
| 2004–05 | — | H, 2–4, LOW | — | — | — |
| 2005–06 | — | V, 4–3, MAN | H, 2–4, POR | — | — |
| 2006–07 | — | H, 3–4, PRO | — | — | — |
| 2007–08 | — | H, 1–4, POR | — | — | — |
| 2008–09 | — | H, 2–4, WOR | — | — | — |
2009–10: Ulkona
| 2010–11 | — | H, 2–4, POR | — | — | — |
| 2011–12 | — | V, 3–0, BRI | H, 2–4, NOR | — | — |
2012–13: Ulkona
Jäädytetyt pelipaidat

#12 Ken Gernander
Kokoonpano

(Tilanne 7. maaliskuuta 2025)
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 31 |  | Dylan Garand | L | 2025 | Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |  |
| 40 |  | Talyn Boyko | R | 2025 | Drumheller, Alberta, Kanada |  |
| 70 |  | Louis Domingue | R | 2025 | Mont-Saint-Hilaire, Québec, Kanada |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2 |  | Chad Ruhwedel | R | 2025 | San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat |
| 4 |  | Casey Fitzgerald (C) | R | 2026 | North Reading, Massachusetts, Yhdysvallat |
| 5 |  | Ben Harpur | L | 2025 | Hamilton, Ontario, Kanada |
| 7 |  | Case McCarthy | R | 2026 | Clarence Center, New York, Yhdysvallat |
| 8 |  | Ryan Siedem | R | 2026 | Madison, New Jersey, Yhdysvallat |
| 14 |  | Connor Mackey | L | 2026 | Tower Lakes, Illinois, Yhdysvallat |
| 25 |  | Blake Hillman | L | 2025 | Elk River, Minnesota, Yhdysvallat |
| 44 |  | Matthew Robertson | L | 2025 | Edmonton, Alberta, Kanada |
| 58 |  | Brandon Scanlin | L | 2026 | Hamilton, Alberta, Kanada |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 9 |  | Brett Berard | L | VLH | 2026 | East Greenwich, Rhode Island, Yhdysvallat |
| 10 |  | Adam Sýkora | L | VLH | 2025 | Piešťany, Slovakia |
| 15 |  | Brett Budgell | L | VLH | 2025 | St. John’s, Newfoundland ja Labrador, Kanada |
| 16 |  | Jake Leschyshyn | L | KH | 2025 | Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat |
| 17 |  | Blade Jenkins | L | VLH / KH | 2025 | Jackson, Michigan, Yhdysvallat |
| 18 |  | Bryce McConnell-Barker | L | KH | 2027 | London, Ontario, Kanada |
| 19 |  | Lucas Edmonds | R | LH | 2025 | North Bay, Ontario, Kanada |
| 20 |  | Riley Nash | R | KH | 2025 | Consort, Alberta, Kanada |
| 21 |  | Anton Blidh (A) | L | VLH | 2025 | Mölnlycke, Ruotsi |
| 22 |  | Brendan Brisson | L | LH | 2025 | Manhattan Beach, Kalifornia, Yhdysvallat |
| 24 |  | Benoit-Olivier Groulx | L | KH / VLH | 2025 | Rouen, Ranska |
| 27 |  | Blake McLaughlin | L | VLH / KH | 2025 | Grand Rapids, Minnesota, Yhdysvallat |
| 28 |  | Dylan Roobroeck | L | VLH | 2027 | London, Ontario, Kanada |
| 32 |  | Matt Rempe | R | OLH / KH | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 37 |  | Nathan Sucese | L | VLH | 2025 | Fairport, New York, Yhdysvallat |
| 42 |  | Jaroslav Chmelař | R | LH | 2027 | Nové Město nad Metují, Tšekki |
| 49 |  | Maksim Barbašjov | L | VLH | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 55 |  | Alex Belzile (A) | R | OLH / KH | 2025 | St-Eloi, Québec, Kanada |
| 78 |  | Brennan Othmann | L | VLH | 2026 | Pickering, Ontario, Kanada |
| 96 |  | Nicolas Aubé-Kubel | R | OLH / KH | 2025 | Slave Lake, Alberta, Kanada |
Kokoonpano > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Grant Potulny
Apuvalmentaja: Paul Mara
Apuvalmentaja: Jamie Tardif
Maalivahtivalmentaja: Brendan Burke
Videovalmentaja: Nielsson Arcibal
Fysiikkavalmentaja: Trevor Goldstein
Taitovalmentaja: Colin Downey
Huoltopäällikkö: Craig Lewis
Toimitusjohtaja: Ryan Martin
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Joey Padmanabhan
Omistaja: James L. Dolan
Lähde: EliteProspects
Connecticut Whalen logo.
Loukinainen

Loukinaisten risteys Turku–Hämeenlinna-tiellä.
Loukinainen on yksi Liedon kaupunginosa. Loukinainen sijaitsee lounaassa kaupungin keskustasta päin. Loukinaisissa on alakoulu, Neste-huoltoasema, Liedon paloasema, liikuntakeskus Kaisakki ja K-Market. Kasvava Avanti-teollisuusalue sijaitsee Loukinaisten Tuulissuolla. Teollisuusalueella on Broadway-ravintola. Loukinaisissa ei ole taajaman liikennemerkkejä. Loukinaisten alueen postinumero on 21410 Vanhalinna.
Aiheesta muualla

Loukinaisten koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdystie 2224

Yhdystie 2224 on noin kilometrin pituinen yhdystie, joka kulkee ja valtatien 9 (E63) moottoritieliittymästä Liedon Asemankulman kaakkoispuolelle seututien 222 risteykseen.
Tien kulku

Tie saa alkunsa valtatien 9 (E63) moottoritien liittymästä, josta alkaa myös Euran suuntaan lähtevä seututie 204. Ensin tie ohittaa Poikojan asutusalueen sen eteläpuolelta ja samassa yhteydessä Zoolandiaan menevän Eläintarhantien, sitten Pahkalaukkaantien ja ylikulkuna Turku–Toijala-radan, jonka jälkeen tie saapuu Liedon asemankulmalle, menee sen asutuskeskuksen läpi ja päättyy melkein heti sen jälkeen seututien 222 risteykseen.
Vuonna 2013 avattiin rautatien ylittävälle sillalle kevyen liikenteen väylä, sekä suojatiet sillan kummallekin puolelle.
Tietä pitkin kulkee osa TLO:n Turku–Oripää-linjan linja-autoista, ja tien varrella on pysäkkejä kumpaankin suuntaan.
Tien nimi on koko matkaltaan Tammentaantie. Tien nopeusrajoitus oli 50 kilometriä tunnissa, mutta loppuvuodesta 2013 se laskettiin 40 kilometriin tunnissa.  Nopeusrajoitus nostettiin takaisin 50 kilometriin tunnissa loppuvuodesta 2021.
Liittymätaulukko
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   yhdystie (1+1)
|  |   | 0,2 |  | Eläintarhantie Poikojanpolku |   Zoolandia Eläintarha & lahjatalo |
|  |   | 0,4 |  | Pahkalaukkaantie Poikojantie | Rauhakylä  |
|  |   | 1 |  | Asematie Takamannintie |  |
|  |   |   |  | Mannintie |  |
|  |   |   |  | Elotie | Manninpelto |
|  |  | 1,3 |  |   Vanha Tampereentie | Turku, Lieto Aura |
Turku–Toijala-radan ylittävä silta
Jettesaari

Jettesaari on entisen Rymättylän kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin lounaisosiossa sijaitseva saari. Saari sijaitsee noin 32 kilometriä Turusta länteen. Saaren pinta-ala on 31,3 hehtaaria ja sen suurin pituus on 0,8 kilometriä kaakosta luoteeseen. Saari nousee noin 30 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Friisilän koulu

Friisilän koulu toukokuussa 2014.
Friisilän koulu on Raision keskustassa sijaitseva pieni alakoulu, jossa on myös erityisopetusta. Koulussa on noin 280 oppilasta.