Theodor Kittelsen
Elämä ja ura > Taidemaalariksi

Arendalissa Theodor tapasi hyväntekijänsä, taideyhdistyksen johtaja Diderich Maria Aallin, joka tajusi heti pojan lahjakkuuden. Aall järjesti keräyksen, jotta voisi rahoittaa Kittelsenin taidekoulutusta. Heidän ystävyytensä jatkui läpi elämän, myös Aallin muutettua Kristianiaan.
Vuonna 1874 aloitti 17-vuotias Kittelsen opiskelun Wilhelm von Hannon piirustuskoulussa Kristianiassa. Samaan aikaan hän seurasi Julius Middelthunin antamaa iltaopetusta Tegneskolenissa. Kittelsen matkusti Müncheniin 1876 ja alkoi opiskella kuninkaallisessa taideakatemiassa opettajinaan Wilhelm von Lindenschmit nuorempi ja Ludwig von Löfftz. Münchenissä hän tapasi myös monia aikalaiskollegoitaan, kuten Erik Werenskioldin, Eilif Peterssenin, Gerhard Munthen, Wilhelm Petersin, Christian Skredsvigin, Harriet Backerin ja Kitty Kiellandin. Aall kustansi kolme ensimmäistä vuotta nelivuotisesta Münchenin-ajasta. Läheisimmät välit Kittelsenilla oli Werenskioldiin, jolta hän sai myöhemmin vaikutteita satukuvitukseen. Toinen likeinen ystävä oli Skredsvig, joka Kittelsenin tavoin oli lähtöisin vaatimattomista oloista.
Münchenissä Kittelsen opiskeli erityisesti laatumaalausta, ja hänen ensimmäinen suuri öljymaalauksensa Streik (Lakko) pohjautui Per Sivlen samannimiseen kirjaan. Se huomioitiin Kristiania kunstforeningin näyttelyssä 1879 ja myytiin tuhannella kruunulla. Se kiersi näyttelyissä myöhemmin myös Bergenissä ja Göteborgissa 1881 ja lisäksi Wienissä 1882.
Münchenin ajalta on peräisin myös monia luonnoksia, jotka ennakoivat hänen myöhempää menestystään. Joukossa oli karikatyyreja ja koomisia ihmishahmoisia eläinpiirroksia. Talousvaikeudet pakottivat Kittelsenin kotiin 1880. Hän asui vuoden Kragerøssa, minkä jälkeen hän jatkoi kulkuri- ja oppivuosiaan. Kesällä 1881 hän vieraili Wilhelm Petersin luona Askerissa, minkä jälkeen hän vuokrasi ateljeen Pultostenin talosta Grensenistä. Syksyä kohden hän innostui satujen kuvittamisesta ja sai ensimmäiset niistä painetuiksi. Hän suoritti asepalveluksen 1882, teki Werenskioldin kanssa yhteistyötä satukuvitusten parissa, sai valtion stipendin ja matkusti Pariisiin.
Pariisin-aika jäi lyhyeksi ja tuloksiltaan vaatimattomaksi, ja Kittelsen matkusti taas Müncheniin 1883. Siihen aikaan kaupungissa oli useita karikatyyri-, satiiri- ja muita lehti- ja painotuotekuvittajia. Saksan-aikanaan hänen töitään painettiin Neue Deutsche Illustrierte Zeitungissa, Allgemeine Zeitungissa ja tanskalais-norjalaisessa Juleroser-julkaisussa 1884. Hänen satuteoksensa Eventyrbog for Børn julkaistiin kolmessa osassa 1883, 1884 ja 1887. Hän viimeisteli myös teoksensa Froske- og musekrigen, mutta sen julkaisua jouduttiin odottamaan useita vuosia. Hän oli täysin varaton maaliskuussa 1887, ja hänen kollegansa avustivat kotimatkan kustannuksissa Saksa-kauden päätteeksi.
Kittelsen palasi 30-vuotiaana pysyvästi Norjaanåå. Hän oli rutiköyhä mutta samaan aikaan kuvittajanuransa läpimurron kynnyksellä. Hän kuvitti Djurklousin kokoelman ruotsalaisia kansansatuja 1887 ja tanskalainen kustantaja Ernst Bojesen käytti Kittelseniä sekä Juleroser että Fra Alverdens gemytlige Lande -julkaisuissaan samana vuonna. Bojesen julkaisi Kittelsenin tuotantoa jatkossakin paljon.