stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dom Mintoff
Poliitikon ura > Nousu pääministeriksi

Mintoff palasi 1943 Maltalle ja liittyi Työväenpuolueeseen. Hän pääsi 1947 parlamenttiin, joka toimi uuden rajoitetun itsehallinnon taanneen perustuslain alaisuudessa. Työväenpuolue oli voittanut vuoden 1947 vaalit, ja Mintoffista tehtiin jälleenrakentamisen ja yhdyskuntarakentamisen ministeri sekä varapääministeri. Samana vuonna hän meni naimisiin brittiläisen Moyra de Vere Bentinckin kanssa. He saivat kaksi tytärtä. Dom ja Moyra asuivat useita vuosia erillään, sillä Moyra halusi asua Englannissa lasten kanssa.
Työväenpuolue hajosi 1949, kun pääministeri ja puoluejohtaja Paul Boffa erosi ja perusti työläisten puolueen. Mintoff perusti työväenpuolueen uudelleen ja nousi myös sen johtoon. Ero heikensi työväenpuolueiden kannatusta, ja vasta 1955 Mintoffin johtama puolue onnistui voittamaan vaalit. Mintoff nousi näin pääministeriksi. Hän oli pääministerinä kolme vuotta, ja tuona aikana hän vaikutti moniin yhteiskunnallisiin uudistuksiin. Mintoff pyrki myös liittämään Maltan Britanniaan. Maltalla olisi oma lainsäändäntöelimensä mutta myös edustajia Britannian parlamentissa. Lisäksi valtio saisi taloudellista tukea, puolustusapua ja muita tukia Britannialta. Britannia ja Malta saivat sovittua jo edustuksesta parlamentista ja monista taloudellisista asioista, mutta erimielisyyttä herätti taloudellisten uudistusten toteutustavat. Mintoff erosi 1958 protestina ja alkoi ajaa Maltan itsenäisyyttä.
Poliitikon ura > Oppositiokausi ja toisen kerran pääministeriksi

Mintoff oli 1962–1971 oppositiojohtajana Maltan kansallispuolueen hallitusaikana. Työväenpuolue ajautui tuolloin erimielisyyksiin Maltan katolisen kirkon kanssa. Kirkko vastusti puolueen ajamia poliittisia ja yhteiskunnallisia uudistuksia ja julisti Mintoffin puolueen äänestämisen, sen jäsenien puheiden kuuntelemisen ja puolueen kirjallisuuden lukemisen kuolemansynniksi. Malta itsenäistyi 1964. Työväenpuolue vastusti uutta perustuslakia, jonka avulla Britannia oli sen mukaan sitonut Maltan taloudellisesti ja sotilaallisesti.
Mintoffista tuli toisen kerran pääministeri vuonna 1971. Hän oli ollut virassa vain muutaman päivän, kun hän oli erottanut kenraalikuvernöörin ja karkottanut Naton Etelä-Euroopan joukkojen komentajan. Mintoff vaati, että Britannia maksaisi huomattavasti enemmän sotilastukikohtien käytöstä kuin aiemmin. Maat pääsivät lopulta uuteen seitsenvuotiseen sopimukseen maaliskuun 1972 lopulla. Maltalla 1970-luku oli taloudellisen nousukauden aikaa, mihin vaikutti erityisesti hallituksen panostus viennin maksimoimiseen. Maltassa hyväksyttiin 1974 uusi perustuslaki, joka teki maasta tasavallan ja nosti kuningattaren sijasta presidentin valtionpäämieheksi. Mintoff myös kansallisti monia brittiläisomistuksia olleita yrityksiä.
Kansainvälisessä politiikassa Mintoff oli aktiivinen rauhan puolestapuhuja ja lähestyi monia sosialisistia ja sitoutumattomia maita. Helsingin konferenssissa hän pyrki saamaan Välimeren alueen mukaan Euroopan rauhan ja turvallisuuden puolesta tehtyihin esityksiin. Mintoff onnistuikin saamaan tarpeeksi tukea, jotta Helsingin sopimukseen saatiin maininta Välimeren alueen turvallisuudesta.
Britannian sotilastukikohta lähti Maltalta 1979, mikä teki 60 miljoonan dollarin loven maan budjettiin. Mintoff oli alkanutkin hakea tukea mailta, jotka tunnustivat Maltan puolueettomuuden. Miltoffilla oli hyvät suhteet muun muassa Libyan Muammar Gaddafiin, kunnes maat ajautuivat erimielisyyksiin öljykentistä, joita kummatkin vaativat omikseen. Libyan ohella muut arabimaat ja Kiina tukivat Maltaa. Yhteys arabeihin oli niin vahva, että Mintoff kutsui 1978 Maltaa osaksi arabimaailmaa. Mintoffin viimeistä kautta, joka alkoi 1981, varjostivat jälleen erimielisyydet kirkon kanssa erityisesti sen asemasta maan koulutuksessa. Puolueen sisäisten erimielisyyksien takia Mintoff erosi 1984 pääministerin ja puoluejohtajan paikoilta.
Poliitikon ura > Viimeiset vuodet

Mintoff jatkoi pääministerikausiensa jälkeenkin Maltan parlamentissa. Mintoffin ja työväenpuolueen erimielisyydet kuitenkin kasvoivat, kun puolue luisui ideologialtaan lähemmäksi poliittista keskustaa. Mintoff valittiin 1996 parlamenttiin vielä puolueen listoilta, vaikka hän ajoikin täysin erilaista politiikkaa. Hän vastusti avoimesti ”uuden työväenpuolueen” politiikkaa ja äänesti 1998 epäluottamuslauseen puolesta. Työväenpuolueen hallitus kaatui, ja puolue menetti vaaleissa johtoasemansa kansallispuolueelle. Mintoff itse ei kuitenkaan ollut enää ehdokkaana, vaan hän jätti parlamentin vuonna 1998.
Mintoff kuoli elokuussa 2012 kotonaan Tarxienissa. Mintoffille järjestettiin 25. elokuuta valtiolliset hautajaiset Pyhän Johanneksen katedraalissa, Vallettassa.
Dysartria

Dysartria on keskus- ja/tai ääreishermoston vauriosta johtuva häiriö, joka aiheuttaa puhelihasten heikkoutta, halvaantumista tai tuntopuutoksia. Dysartria ilmenee puhetta tuottavien elinten hermostollisesta sääntelyssä, jolloin puhe on hidastunutta, takertelevaa, epäselvää tai puuttuu täysin. Dysartriaan liittyy usein nielemisvaikeuksia.
Dysartria aiheutuu usein aivoverenkiertohäiriöstä, aivovammasta tai neurologisesta sairaudesta.
Dysforia

Dysforialla tarkoitetaan epämiellyttävää oloa tai huonovointisuutta. Se on euforian vastakohta. Dysforiasta kärsivä henkilö ajattelee, että mikään ei ole oikein. Esimerkkejä dysforiasta ovat muun muassa sukupuolidysforia jota kärsivä ei ole tyytyväinen omaan sukupuoleensa ja pituusdysforia jossa henkilö kokee pituutensa epämiellyttäväksi. Jätti- ja lyhytkasvuisuuden aiheuttamaa pituusdysforiaa voi selittää yhteiskunnan mitoittuminen ihmisten keskipituuksiin. Syömishäiriöt ja masennus ovat yleisiä dysforiasta kärsivillä.
Termiä käytetään muun muassa kuvattaessa lääkkeen tai päihteen epämiellyttäviä vaikutuksia.
Dysgrafia

Dysgrafia (tai agrafia) on keskushermostoperäinen kirjoitushäiriö, joka esiintyy usein lukemisen erityisvaikeuden (dysleksia) tai muiden oppimishäiriöiden yhteydessä. Sen ilmenemistapoja voi olla esimerkiksi:
Kirjoitusvirheet, jolloin kirjaimet ovat vääriä tai puuttuvat peräti kokonaan.
Kirjainten kääntyminen peilikuviksi, jolloin esimerkiksi b ja d sekoittuvat.
Laajempina tekstin tuottamisen ongelmina, jolloin tekstistä puuttuu tavuja, sanoja tai lauseita, tai koko tekstin jäsentäminen on muuten hankalaa.
Dysgrafia ei ole merkki älyllisestä jälkeenjääneisyydestä, eikä vaikuta muutoin ilmenevään lahjakkuuteen. Sen vuoksi dysgrafiasta kärsivälle olisi tärkeää luoda uskoa ja halua oppimiseen muilla osa-alueilla. Dysgraafikolla on oikeus tukitoimenpiteisiin oppimisympäristössään, ja hänellä on oltava mahdollisuus tutustua ja omaksua vaihtoehtoisia oppimismenetelmiä tai ilmaisutapoja.
Lukemisen ja kirjoittamisen häiriöistä esiintyvyys noin 10 % lapsista ja noin 6 % aikuisista.
Dunnottarin linna

| Dunnottarin linna> Dùn Fhoithear |
| --- | --- |

Sijainti:  Aberdeenshire,  Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  56°56′45.6″N, 2°11′49.2″W
Rakennustyyppi:  linnaraunio
Omistaja:  Dunecht estate
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dunnottarin linna on raunioitunut linna Skotlannin koillisrannikolla. Se on avoin yleisölle.
Paikalla on saattanut olla linna 1100-luvulla, mutta nykyinen rakennus on pystytetty myöhemmin, 1300-luvun lopulla. Linna korjattiin ja paikalla tehtiin kaivauksia vuonna 1925.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.dunnottarcastle.co.uk/
DeathKult MMDCLXVI

| DeathKult MMDCLXVI Azaghal |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1997–2001
 Julkaistu: 2001
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 47.34
 Levy-yhtiö: Millenium Metal Music
Azaghalin muut julkaisut
| Helwettiläinen (EP) 2001 | DeathKult MMDCLXVI 2001 | Ihmisviha 2001 |
DeathKult MMDCLXVI on suomalaisen black metal -yhtye Azaghalin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Millenium Metal Music.
Albumista julkaisi uusintapainoksen vuonna 2003 Solistitium Records.
Kappaleet

Satanic Warfare – 4.37
In the Name of Satan – 4.09
Saatanan valtakunta – 4.34
Kuilujen herrat – 4.15
Demonolatria – 4.43
Kiirastuli – 3.21
Murskaamme kasvot juutalaisten kuninkaan – 4.54
Kristinusko liekeissä – 3.30
Sielunvihollinen – 7.07
Inhimillisyyden tuollapuolen – 6.24
Kappaleet > Uusintapainoksen bonuskappaleet

Satan's Spawn – 3.13
Reign – 2.45
Peto 666 – 4.29
Verenjano – 1.59
Fuck Humanity – 4.06
Tulimiekka – 5.14
Vihan Päivä – 9.49
Kokoonpano

Varjoherra – laulu
Narqath – kitara, bassokitara
Kalma – rummut
Aiheesta muualla

Albumi DeathKult MMDCLXVI Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
DeathKult MMDCLXVI discogs.com -sivustolla
Korkkitammi

| Korkkitammi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Pyökkikasvit Fagaceae
Suku::  Tammet Quercus
Laji::  suber
Kaksiosainen nimi
 Quercus suber  L. 

Katso myös
   Korkkitammi Wikispeciesissä   Korkkitammi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Korkkitammi (Quercus suber) on ainavihreä tammilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Lounais-Euroopassa ja Luoteis-Afrikassa.
Korkkitammi voi kasvaa 20 metrin mittaiseksi, mutta on usein kitukasvuisempi, noin 6–15 metriä. Lehdet ovat 4–7 senttimetriä pitkät, heikosti liuskoittuneet tai karkeasti hammaslaitaiset. Terhot ovat 2–3 senttimetriä pitkiä. Korkkitammen kuoreen muodostuu paksu kerros korkkia.
Korkkitammia viljellään laajalti Välimeren alueella korkkiteollisuutta varten. Tärkein tuottajamaa on Portugali. Korkkia kerätään 9–12 vuoden välein samasta puusta. Korkinkeruu ei vahingoita puuta, vaan tilalle kasvaa uusi korkkikerros. Ensimmäinen korkinkeruu suoritetaan noin 25-vuotiaille puille. Työ tehdään ilman koneita. Korkkitammi elää 150–250-vuotiaaksi. Sitä käytetään joskus myös koristekasvina.
Korkkitammimetsät ovat myös tärkeitä elinpaikkoja monille uhanalaisille eläimille, kuten espanjanilvekselle (Lynx pardinus) ja iberiankeisarikotkalle (Aquila adalberti).
Korkkitammi
Korkkitammi sadonkorjuun jälkeen Portugalissa
Korkkitammen terhoja
Aiheesta muualla

United States Department of Agriculture (USDA): Quercus suber (englanniksi)
Death Angel

| Death Angel |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1982–1991, 2001–
Tyylilaji:  thrash metal
Kotipaikka:   San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mark Osegueda, laulu   Ted Aguilar, kitara   Rob Cavestany, kitara   Damien Sisson  basso   Will Carroll rummut  
Entiset jäsenet:  Gus Pepa, kitara (1982–1992)                       Andy Galeon – rummut (1982–1991, 2001–2008) Dennis Pepa, basso, laulu (1982–2008) 
Levy-yhtiö:  Enigma Records, 1987–1989   Geffen Records, 1989–1990   Nuclear Blast, 2001–  
Aiheesta muualla
deathangel.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Death Angel on sanfranciscolainen thrash metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1982 ja jatkoi toimintaansa vuoteen 1991. Vuonna 2001 yhtye aktivoitui jälleen ja toimii yhä. Death Angelin alkuperäisjäsenet olivat serkuksia ja etnisesti filippiiniläistaustaisia, sekä lisäksi soittotaidoistaan huolimatta varsin nuoria. Rumpali Andy Galeon oli ensimmäisten studionauhoitusten aikaan vasta 14-vuotias.
Yhtye on esiintynyt Suomessa ainakin Oulun Kuusrockissa heinäkuussa 1988, Oulun Kuusisaaren paviljongissa, Kauhajoen Kasinolla, Tampereen Tullikamarilla ja päivää myöhemmin Helsingin Lepakossa (yhdessä Forbiddenin kanssa) tammikuussa 1990, Tuska Open Air -metallifestivaalissa vuonna 2004, Oulun Jalometallissa 2009, Sauna Open Air -metallifestivaaleilla 2010 Danzigin lämmittelijänä. He esiintyivät myös vuoden 2020 helmikuussa Tampereen Pakkahuoneella ja Helsingin The Circuksessa.
Rumpali Will Carroll vaipui vuoden 2020 maaliskuussa 12 päiväksi koomaan saatuaan koronavirustartunnan Hän oli hengityskoneessa Pohjois-Kalifornialaisen sairaalan teho-osastolla.
Jäsenet

Mark Osegueda – laulu
Ted Aguilar – kitara
Rob Cavestany – kitara
Damien Sisson – basso
Will Carroll – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Gus Pepa – kitara (1982–1992)
Dennis Pepa – basso, laulu (1982–2008)
Andy Galeon – rummut (1982–1991, 2001–2008)
Chris Kontos – rummut (1991)
Sammy Diosdado – basso (2009)
Diskografia > Studioalbumit

The Ultra-Violence (1987)
Frolic Through the Park (1988)
Act III (1990)
The Art of Dying (2004)
Killing Season (2008)
Relentless Retribution (2010)
The Dream Calls for Blood (2013)
The Evil Divide (2016)
Humanicide (2019)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Death Angel Myspacessa (englanniksi)
Kokugaku

Kokugaku (jap. 国学, "kansallinen oppi") oli japanilainen filosofinen koulukunta, joka syntyi 1700-luvun lopulla. Kokugakun juuret olivat kangakun eli "kiinalaisen opin", käytännössä kungfutselaisten klassikoiden vastustamisessa: kokugaku-oppineet nostivat niiden sijaan tutkimuksen keskiöön varhaisimmat japanilaiset klassikot, jotka olivat heidän mukaansa säästyneet ulkopuoliselta vaikutukselta. Klassikoihin kuuluivat Kojiki, Nihonshoki ja Man'yōshū. Huomattavimman kokugaku-oppineen Motoori Norinagan mukaan klassikot paljastivat Japanin yhteiskunnan muinaisen harmonian, jossa kungfutselaista etiikkaa ei vaadittu säätelemään alamaisten, hallitsijan ja jumaluuksien välisiä suhteita. Keskeiseksi kokugakussa nousi myös Japanin ja Kiinan sekä myöhemmin lännen välisten erojen tutkiminen.
1800-luvulla kokugaku-liikkeellä, erityisesti Hirata Atsutanen koulukunnalla, oli rooli bakufu-sotilashallituksen kaatamisessa ja keisarin palauttamisessa valtaan. Nämä kokugaku-oppineet näkivät keisarin Japanin jumalallisena hallitsijana, minkä muinaiset tekstit paljastivat. Niinpä Meiji-restauraation jälkeen kokugakun aatteilla oli merkittävä osa uuden keisarillisen valtaideologian luomisessa. Keisarillisen Japanin kaatumisen jälkeen sodanjälkeisenä aikana kokugaku on kuitenkin nähty laajalti ideologisena lähtökohtana Japanin 1930- ja 1940-lukujen fasismin ja militarismin synnylle.
Kokutai

Kokutai (Kyūjitai: 國體, Shinjitai: 国体) on  japanin kielen sana, jolla on poliittista painolastiaselvennä. Sen voisi kääntää sanoilla "japanilainen identiteetti", "japanilainen kansanluonne" tai "kansallinen järjestelmä, kansallisvaltio, valtiorakennelma, keisarivallan perusta, japanin perustuslaki" tai myös "kansallinen järjestelmä, itsemääräämisoikeus".
Kokytos (mytologia)

Kokytos (m.kreik. Κωκυτός, Kōkytos, lat. Cocytus) oli kreikkalaisessa mytologiassa eräs Haadeen eli Manalan läpi virtaava joki. Manalan läpi virtasivat sen lisäksi myös joet Akheron, Flegethon, Lethe ja Styks.
Joki sekoitetaan joskus Thesprotiassa virtaavaan Kokytósjokeen.
Kreikan kieli (täsmennyssivu)

Kreikan kieli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kreikan kieltä yleisesti riippumatta sen kehitysvaiheesta.
Nykykreikkaa eli kreikkaa, jota puhutaan nykyään virallisena kielenä Kreikassa ja Kyproksella.
Muinaiskreikkaa eli antiikin kreikan kieltä. Käsite pitää usein sisällään kaikki nykykreikkaa edeltävät kielen vaiheet.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kreikan kieli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ketokurho

| Ketokurho |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Vaarantunut 
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Kurhot Carlina
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Carlina vulgaris  L. 
Katso myös
   Ketokurho Wikispeciesissä   Ketokurho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ketokurho eli lännenkurho (Carlina vulgaris) on piikkinen, Suomessa uhanalainen ja rauhoitettu asterikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Ketokurho on tanakka ja kasvaa 10–30 cm pitkäksi. Kasvin ruusukelehdet ovat maanmyötäisiä. Varsilehdet ovat ruusukelehtiä selkeästi lyhyempiä. Kaikkien lehtien lapa on paksu, puikea, tavallisesti kalju ja isohampainen. Lehtien hampaissa on ainakin kaksi vahvaa piikkiä. Ketokurhon kukat ovat kellertäviä. Se kukkii heinä-elokuussa. Läheiseen sukulaislajiinsa idänkurhoon verrattuna ketokurho on vankempi, matalampi ja piikkisempi.
Levinneisyysalue

Ketokurhon levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta Kaukasukselle ja Keski-Itään. Pohjoismaissa ketokurhoa tavataan Norjassa, Tanskassa sekä yleisenä Ruotsissa erityisesti Gotlannissa ja Öölannissa. Se on yleinen myös Länsi-Viron saarilla. Suomessa laji oli aikaisemmin yleinen Ahvenanmaalla sekä paikoin lounaissaaristossa. Nykyisin lajin esiintymiä tunnetaan vain Ahvenanmaalta, missä se on harvinaistunut laiduntamisen vähentymisen myötä. Laji on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi.
Elinympäristö

Ketokurho esiintyy tyypillisesti kivisillä luonnonlaitumilla ja merenrannoilla. Nykyään lajia tavataan yhä useammin myös tienvarsilta.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Ketokurhon levinneisyys Suomessa
LuontoPortti: Ketokurho (Carlina vulgaris)
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ketokurho (Carlina vulgaris)
Pohjolan kasvien pauloissa: Carlina vulgaris - ketokurho
ITIS: Carlina vulgaris (englanniksi)
Ketokurhon kukintoja.
Dorída

| Dorída Dorídan kunta Δωρίδα Δήμος Δωρίδος |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Dorída
 Koordinaatit: 38°32′N, 22°12′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Fokis
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  3102
 – Kuntakeskus:  Lidoríki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 007 km²
Väkiluku (2011):  13 627
 – kylä:  23
 – Väestötiheys:  13,53 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.dorida.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dorída (kreik. Δωρίδα; kath.kreik. Δωρικόν, Dorikón; eli Δήμος Δωρίδος, Dímos Dorídos) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Fokiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 1 007 neliökilometriä ja väkiluku 13 627 (2011). Kunnan kuntakeskus on Lidoríki.
Dorídan kunta sijaitsee Korintinlahden rannalla. Kuntaan kuuluvat saaret Ágios Ioánnis, Ágios Nikólaos, Prasoúdi ja Trizónia. Dorídan kunta syntyi, kun Efpálio, Lidoríki, Tolofóna ja Vardoúsia yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Aiheesta muualla

Δήμος Δωρίδος. Dorídan kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Keski-Kreikan alue
| --- | --- |
Boiotian alueyksikkö:   Alíartos-Thespiés  Dístomo-Aráchova-Antíkyra  Livadeiá  Orchomenós  Tanágra  Thíva 
Euboian alueyksikkö:   Chalkída  Dírfys-Messapía  Erétria  Istiaía-Aidipsós  Kárystos  Kými-Alivéri  Mantoúdi-Límni-Agía Ánna  Skýros 
Evrytanían alueyksikkö:   Ágrafa  Karpenísi 
Fokiin alueyksikkö:   Delfoí  Dorída 
Fthiotiin alueyksikkö:   Amfíkleia-Eláteia  Domokós  Kaména Voúrla  Lamía  Lokroí  Makrakómi  Stylída
Dodonan stadion

| Dodonan stadion |
| --- | --- |
 Dodonan stadionin jäänteitä.
Sijainti:  Dodonan arkeologinen alue, Dodóni, Ioánnina, Epeiros, Kreikka
Koordinaatit:  39°32′45″N, 20°47′15″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen stadion
Valmistumisvuosi:  200-luku eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dodonan stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Dodonan kaupungissa Kreikassa.
Dodonan stadionin katsomoa, taustalla Dodonan teatterin katsomon tukimuuria.
Stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. sen jälkeen, kun aitolialaiset olivat tuhoneet Dodonan pyhäkköalueen vuonna 219 eaa. Sitä käytettiin Dodonassa joka neljäs vuosi järjestettyihin Naian kisoihin kuuluneissa urheilukilpailuissa.
Stadion sijaitsi Dodonan teatterin ja pyhäkköalueen lounaispuolella. Se oli tyypillinen kreikkalainen pitkän hevosenkengän muotoinen urheilukenttä, jonka puolikaarenmuotoinen pää (sfendonē) oli idässä. Rakennuksen kokonaispituus on ollut noin 250 metriä. Stadionissa oli kivestä tehty katsomoporrastus, joka oli pohjoissivulla rakennettu rinteeseen teatterin tukimuurin eteläpuolella. Penkkirivejä oli 21 tai 22. Katsomossa oli kapeita pystysuuntaisia porraskäytäviä.
Stadion löytyi heti alueen arkeologisten kaivausten alkuvaiheessa vuonna 1875, mutta vain sen itäpää on kaivettu esiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dodonan stadion Wikimedia Commonsissa
Krisztina Tóth (pöytätennispelaaja)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tóth vuonna 2008 |  Tóth vuonna 2008 |  Tóth vuonna 2008 |  |
Maa:   Unkari
Naisten pöytätennis
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tianjin 1995 | nelinpeli |  |
Krisztina Tóth (29. toukokuuta 1974 Miskolc) on unkarilainen entinen pöytätennispelaaja ja Euroopan-mestari. Tóth kilpaili urallaan kuusissa olympialaisissa.
Tóth osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Atlantan olympialaisissa 1996, jolloin hän osallistui sekä kaksin- että nelinpeliin. Kaksinpelissä hän voitti alkulohkossaan yhden ottelun ja hävisi kaksi eikä päässyt pudotuspeleihin. Nelinpelissä hän pelasi Csilla Bátorfin parina. He voittivat alkulohkossaan kaksi ottelua kolmesta, mutta eivät päässeet pudotuspeleihin. Neljä vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa Tóth osallistui jälleen kaksin- ja nelinpeliin. Kaksinpelissä hän voitti ensimmäisen kierroksen ottelunsa venäläistä Irina Palinaa vastaan, mutta hävisi toisella kierroksella Kiinan Taipein Chen Jingille. Nelinpeliin hän osallistui jälleen Bátorfin kanssa. He voittivat ensimmäisellä kierroksella Saksan joukkueen ja puolivälierissä Etelä-Korean kakkosjoukkueen. Välierissä he hävisivät Kiinan kakkosjoukkueelle 3–1. Pronssiottelussa Etelä-Korean ykköspari voitti Unkarin parin 3–2. Ateenan olympialaisissa 2004 hän osallistui jälleen kaksin- ja nelinpeliin. Kaksinpelissä hän voitti ensimmäisessä ottelussaan nigerialaisen Funke Oshonaiken, mutta seuraavassa ottelussa hongkongilainen Tie Ya Na voitti Tóthin 4–1. Nelinpelissä unkarilaispari Tóth–Bátorfi hävisi ensimmäisen pelin kroatialaiselle parille. Pekingin olympialaisissa Tóth voitti ensimmäisessä ottelussa Rūta Paškauskienėn, mutta hävisi seuraavan ottelun yhdysvaltalaiselle Wang Chenille. Viimeisen kerran Tóth osallistui olympialaisiin Lontoossa 2012, kun hän pelasi kaksinpelissä. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella venezuelalaisen Fabiola Ramos, mutta hävisi toisella kierroksella Kiinan Taipein Chen Szu-Yulle.
Tóth saavutti urallaan yhden MM-mitalin, kun hän oli vuoden 1995 MM-kilpailuissa nelinpelissä kolmas Csilla Bátorfin kanssa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän saavutti urallaan 24 mitalia, joista seitsemän oli kultaisia ja yhdeksän hopeisia. Kaksinpelissä hän saavutti kaksi EM-hopeaa (1996 ja 2002) ja kaksi EM-pronssia (1998 ja 2008). Naisten nelinpelissä hän voitti kolme EM-kultaa (1994, 2000 ja 2008), neljä EM-hopeaa (2003, 2005, 2007 ja 2012) ja kaksi EM-pronssia (2010 ja 2011). Sekanelinpelissä hänellä on EM-kultaa vuosilta 1996 ja 2003 sekä EM-pronssia 2005 ja 2007. Naisten joukkuekilpailussa hän on ollut mukana voittamassa EM-kultaa vuosina 2000 ja 2007. Hänellä myös joukkuekilpailusta EM-hopeaa vuosilta 1996, 1998 ja 2008 sekä EM-pronssia 1994 ja 2011.