Gaspar Llamazares
Myöhempi poliittinen ura

Llamazares valittiin Espanjan parlamentin edustajainhuoneeseen Asturiasin vaalipiiristä vuoden 2000 vaaleissa. IU:n heikon vaalimenestyksen takia (20 edustajaa vuoden 1996 vaaleissa ja 8 edustajaa vuoden 2000 vaaleissa Llamazares ilmaisi halukkuutensa tavoitella pääkoordinaattorin paikkaa IU:n kuudennessa liittokokouksessa, joka pidettäisiin saman vuoden joulukuussa. Tehtävään pyrkivät Llamazaresin lisäksi Espanjan kommunistisen puollueen pääsihteeri Francisco Frutos ja IU:n radikaaliainesten tukema Ángeles Maestro. Llamazaresia tuki IU:n silloinen pääkoordinaattori Julio Anguita. Poliittisen komitean äänestyksessä Llamazaresin kannattajat saivat 32 paikkaa, Frutosin kannattajat 30 ja Maestron kannattajat 13 paikkaa. Tämän jälkeen suoritetussa pääkoordinaattorin vaalissa Maestron kannattajat pidättäytyivät äänestämästä. Näin Llamazares tuli valituksi. Pääkoordinaattorina Llamazares nimitettiin myös IU's parlamenttiryhmän johtajaksi.
Llamazares valittiin uudelleen pääkoordinaattoriksi joulukuussa 2003 pidetyssä IU:n seitsemännessä liittokokouksessa. Hänen vastaehdokkaanaan ollutta silloista Córdoban edustajaa Luis Carlos Rejonia kannattivat useat alueelliset vähemmistöt, uusvasemmistolainen ryhmittymä Espacio Alternativo ja sevillalaisen Marinaledan kaupungin pormestari Juan Manuel Sánchez Gordillo, jota tukivat IU radikaaliryhmittymät (lähinnä Corriente Roja ja CUT). Selvän voiton saavuttanut Llamazares nimitettiin pääministeriehdokkaaksi.
Vuoden 2004 parlamenttivaaleissa Llamazares valittiin Madridin vaalipiirin edustajaksi (koska Espanjassa on tapana, että valtakunnallisten puolueiden pääministeriehdokkaat asettuvat ehdolle Madridissa). IU jäi kuitenkin kaikkien aikojen huonoimpaan tulokseensa. Sen ja ICV:n vaaliliitto  sai parlamenttiin vain 5 edustajaa, joista IU:n edustajia oli 3. Tämä sai suuren osan jäsenistä syyttämään tappiosta Llamazaresia. Vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa vaaliliitto, jossa olivat mukana IU ja Aloite Katalonian puolesta, sai vain kaksi edustajaa, joista yksi kummallekin puolueelle (nämä liittyivät eri parlamenttiryhmiin), kun vielä vuoden  1999 europarlamenttivaaleissa IU oli saanut 4 edustajaa. Tämän jälkeen Llamazares kutsui koolle ylimääräisen liittokokouksen.
IU:n ylimääräisessä kahdeksannessa liittokokouksessa Llamazaresia tukivat IU:n vasemmistovihreät, kansallismieliset ja keskustalaisimmat ryhmittymät. Hänen vastaehdokkaanaan oli ihmisoikeuslakimies Enrique Santiago, jota aluksi kannattivat nuoret, myöhemmin myös Espanjan kommunistisen puolueen johto ja sevillalaisen Carmonan kaupungin pormestari Sebastián Martín Recio, jota tukivat andalusialaisvähemmistö ja Espacio Alternativo -ryhmittymä. (Santiago ja Martín Recio olivat aikaisemmin sopineet, että äänestäisivät suuremman kannatuksen saanutta. Llamazares sai 54 edustajaa, kun hänen vastustajansa saivat yhteensä 56, joista Santiago 42 ja Martin Recio 14. Kokous teki kuitenkin juuri ennen valintaa IU:n sääntöihin muutoksen, jolla jäsenjärjestöjen pääkoordinaattoreille annettiin oikeus osallistua liiton pääkoordinaattorin vaaliin. Tämän jälkeen Llamazaresilla oli 67 kannattajaa ja 51 vastustajaa, kun 8 pidättäytyi äänestyksestä. Näin Llamzares valittiin edelleen pääkoordinaattoriksi.
Toukokuussa 2007 Llamazaresista tuli ensimmäinen valtakunnallisen tason poliitikko, joka kävi kampanjaansa myös internetin Second Life -virtuaalimaailmassa. Vaalikampanjan aikana Llamazares ilmoitti, että hän ei pyrkisi ehdolle IU:n pääkoordinaattoriksi enää seuraavassa liittokokouksessa, joka ilmeisesti järjestettäisiin seuraavana syksynä. Heinäkuussa 2007 Llamazares ilmoitti, että hän pyrkisi vielä kerran pääministeriksi. Tämä päätös aiheutti useita kiistoja IU:ssa, erityisesti Espanjan kommunistisessa puolueessa ja muissa IU:n vasemmistolaisimpina pidetyissä jäsenjärjestöissä.. Samalla ilmoitettiin, että IU:n liittokokous siirrettäisiin pidettäväksi maaliskuun 2008 parlamenttivaalien jälkeen. Lokakuussa Espanjan kommunistisen puolueen pysyväiskomitean jäsen ja Valencian itsehallintoalueen paikallisosaston pääsihteeri Maraga Sanz ilmoittautui halukkaaksi asettumaan Llamazaresin vastaehdokkaaksi IU:n pääministeriehdokkaan esivaaliin. Lokakuun lopussa ja marraskuun alussa 2007 järjestetty esivaali päättyi Llamazaresin voittoon.
Maaliskuussa 2008, IU:n jäätyä kaikkien aikojen huonoimpaan parlamenttivaalitulokseensa Llamazares ilmoitti, että hän ei enää pyrkisi liiton johtoon. Hän luopui tehtävästä 25. lokakuuta 2008, kolme viikkoa ennen IU:n yhdeksättä liittokokousta, joka valitsisi hänelle seuraajan
Vuonna 2009 Llamazares pyrki julkisesti kiroamaan paavi Benedictus XVI:n siksi, että tämä oli väittänyt kondomien aiheuttavan enemmän vahinkoa kuin hyötyä AIDSin vastaisessa taistelussa .