stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kimmo Vyyryläinen

| Kimmo Vyyryläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kimmo Vyyryläinen
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1962 (ikä 62) Kaarina, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1982–1998:   Turun NMKY
Valmennusura
2000–2003 2004–2005 2006–2007 2008–2009 2010–2011:   Kaarinan Ura  Korihait  Turun NMKY  Kaarinan Ura  Salon Vilpas
Kimmo Vyyryläinen (s. 25. heinäkuuta 1962 Kaarina) on suomalainen koripallovalmentaja ja koripalloilija.
Ura

Vyyryläinen pelasi SM-sarjassa vuosina 1982–1998. Aktiiviuransa hän lopetti vuonna 2003, jolloin hän pelasi vielä Kaarinan Urassa I-divisioonassa.
Vyyryläinen on valmistunut Vierumäen urheiluopistolta ammattivalmentajaksi vuonna 2004. Kaudet 2000–2003 hän toimi divarissa Kaarinan Uran päävalmentaja ennen siirtymistään pääsarjassa pelanneen Korihaiden päävalmentajaksi. Valmennettuaan pääsarjassa hän siirtyi takaisin divariin Turun NMKY:n päävalmentajaksi. Marraskuussa 2007 Vyyryläinen erosi päävalmentajatehtävistään, koska seurajohdon ja hänen mielipiteensä erosivat toisistaan. Kaudeksi 2008–2009 hän teki paluun Uran päävalmentajaksi. Kauden 2010–2011 Vyyryläinen toimi Salon Vilppaan päävalmentajana.
Kaupungin valot

Kaupungin valot voi tarkoittaa:
Televisio ja elokuva

Kaupungin valot, vuoden 1931 mykkä draamaelokuva
Musiikki

Kaupungin Valot, tamperelainen pop punk and Creative Commons -yhtye
Kaupungin valot, Problemsin albumi vuodelta 1982.
Kaupungin valot, Kollaa Kestään kappale vuoden 1979 studioalbumilta Jäähyväiset aseille (albumi).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaupungin valot”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kinopalatsi

Kinopalatsi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kinopalatsi, Finnkinon elokuvateatteri Kaisaniemen Fennia-korttelissa Helsingissä
Kinopalatsi, elokuvateatteri Kotkassa
Kinopalatsi, Finnkinon elokuvateatteri Kauppiaskadulla Turussa
Kino-Palatsi, Helsingin Pohjoisesplanadilla vuosina 1911–1965 toiminut elokuvateatteri
Kino-Palatsi, Tampereen Hämeenkadulla vuosina 1939–1991 toiminut elokuvateatteri
Kino-Palatsi, Turussa Eerikinkadulla vuosina 1936–1986 toiminut elokuvateatteri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kinopalatsi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Katja Kärkinen

Katja Marjaana Kärkinen (nyk. Näsman) (s. 13. heinäkuuta 1968 Vaasa) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti koko uransa ajan Turun Weikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Seppo Immonen. Ulkoratojen SM-kilpailuista hän saavutti pronssia 5 000 metrin kävelyssä vuonna 1986. Lisäksi hän oli mukana voittamassa kultaa 3 x 3 000 metrin kävelyviestistä vuonna 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1988 jälkeen.
Willys Americar

| Willys Americar |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Toledo, Ohio, Yhdysvallat
Valmistaja:  Willys-Overland
Valmistusvuodet:  1937–1942
Korimalli:  2- ja 4-ovinen sedan 2-ovinen coupe 3-ovinen wagon 2-ovinen pickup
Luokka:  Compact car
Edeltäjä:  Willys 77
Tekniset tiedot
Moottori:  Willys L134
Iskutilavuus:  134 cid (2199 cm3)
Teho:  60 hv (SAE)
Vetotapa:  Takaveto
20 000:s valmistunut Willys 37. Vasemmalla Willys-Overlandin johtaja Ward Canaday.
1940 Willys DeLuxe Sedan. Tietolaatikon kuvassa sama auto etuviistosta.
Willys 38 pick-up truck
Artikkelin nimi on sikäli harhaanjohtava, että ainoastaan mallivuosien 1941 ja '42 autoja kutsutaan nimellä Americar. Artikkelin nimeämisessä noudatetaan kuitenkin kansainvälistä käytäntöä.
Americar oli Willys-Overland Motorsin vuodesta 1937 vuoteen 1942 valmistama automalli. Korimalleina oli valittavissa sedan, coupe, wagon tai pickup truck.
Historia

Mallin juuret johtavat Willys-Overland Motor Companyn valmistamaan Willys 77-malliin. Vuonna 1937 tehdyn uudelleenorganisoinnin yhteydessä yhtiön nimi muutettiin muotoon Willys Overland Motors. Vuonna 1938 yhtiön johtoon astui amerikkalaisen ajoneuvoteollisuuden nimimies, aiemmin Chryslerille työskennellyt Joseph W. Frazer. Hänen näkemyksensä mukaan modernin designin omaava ja samalla edullinen automalli olisi taloudellisissa vaikeuksissa kamppailevan yhtiön pelastus. Uusi malli suunniteltiin edeltäneen 77:n runkoa ja tekniikkaa hyödyntäen. Willys oli tässä vaiheessa ainoa amerikkalainen henkilöautojen massavalmistaja, joka teki autoja nelisylinterisellä moottorilla. Plymouth oli luopunut nelisylinteristen moottoreiden käytöstä vuonna 1935.
Historia > Vuosimalli 1937

Mallivuodeksi 1937 kori oli muokattu modernin näköiseksi. Konepelti on saranoitu takareunastaan. Maskin vaakasuora, korinvärinen rivoitus ulottui keulan sivupellityksessä osittain etuoveen asti. Ajovaloumpiot oli upotettu etulokasuojiin. Uuden mallin nimi on Willys 37. Coupe-versioon oli nyt saatavilla optiona "DeLuxe"-varustus, sedaneihin se oli ollut saatavilla jo edellisvuonna, mallin ollessa vielä vanhakorinen 77. Akselivälinä on entinen 2540 mm
1937 Willys -myyntiesite (Arkistoitu – Internet Archive)
1937 Willys -video
Historia > Vuosimalli 1938

Mallivuodelle 1938 muutokset ovat hyvin vähäisiä. Nyt kaikiin korimalleihin on mahdollista valita "Standard"- tai "DeLuxe"-varustus. Mallinimenä on Willys 38.
Historia > Vuosimalli 1939

Mallivuoden 1939 keulan ilme on täysin muutettu. Aiemmin pyöreämutoinen konepelti on nyt kiilamainen ja uudelleenmuotoiltu maski on kallistettu eteenpäin. Myös ajovalot ovat kokeneet täydellisen muodonmuutoksen ja ne ovat tämän vuosimallin autoissa uniikit. Mallin nimi on nyt Overland 48. Uutuutena on kaksiovisiin malleihin saatavana "Speedway"-varustetaso.
1939 Overland -myyntiesitteitä (Arkistoitu – Internet Archive)
Historia > Vuosimalli 1940

Mallivuodelle 1940 auton ulkonäköä muutettiin taas keulan osalta. Nimi oli nyt Willys sekä varustetason kertova liite, esimerkiksi Willys Speedwa Sedan. Täysin lokasuojiin upotetut ajovaloumpiot olivat pisaranmuotoiset. Kalliimmissa varusteversioissa oli konepellin sivuilla kromilistat. Keulalla olevat jäähdytinaukot saivat kromiset ritilät. Akseliväli kasvoi mittaan 2591 mm.
1940 Willys car- ja truck -myyntiesitteitä (Arkistoitu – Internet Archive)
Historia > Vuosimallit 1941 ja 1942

Malli sai nimen Americar. Maskin kaksiosainen kromiritilä muuttui yksiosaiseksi. Akseliväli kasvoi mittaan 2642 mm. Mallin valmistus päättyi USA:n sotatoimien johdosta helmikuussa 1942.
1942 Willys -myyntiesite (Arkistoitu – Internet Archive)
1942 Willys Americar -video
Americar

Vain vuosimallien 1941 – 42 malleja, viralliselta nimeltään 441 ja 442, kutsutaan nimellä "Americar". Aikakaudelle tyypillisen, amerikkalaisen kiihkoisänmaallisuuden ilmapiirin vallitessa, tämän uskottiin lisäävän mallien myyntiä. Vuonna 1941 malleja myytiin yhteensä noin 22 000 kappaletta ja tyngäksi jääneenä mallivuotena 1942 noin 7000 kappaletta. USA:n autonvalmistuksen mittakaavassa lukuja voidaan pitää todella vähäisinä. Yhdysvaltojen aloitettua sotatoimet kaikki amerikkalaisten ajoneuvovalmistajien siviilituotanto määrättiin lopetettavaksi, eikä Americar muodostanut tästä poikkeusta. Willys-Overland jatkoi kuitenkin toimintaansa ajoneuvovalmistajana, armeijan kanssa tehdyn Willys MB-mallin toimitussopimuksen ansiosta. Sodan päätyttyä Willys-Overland varmisti itselleen oikeudet "Jeep"-merkin käyttöön. Sotajeeppien muuntaminen siviiliversioiksi "CJ", sekä niiden hyvin käynnistynyt myynti teki yhtiölle tarpeettomaksi jatkaa ennen sotaa kehitettyjen henkilöautojen valmistamista ja tämä sinetöi myös Americarin kohtalon.
Willys-Overlandilla oli Americarin seuraajaksi suunniteltu, vuonna 1940 prototyyppivaiheessa ollut, malli "6/66", mutta Yhdysvaltojen harjoittamat sotatoimet lykkäsivät mallin kehityksen kauemmas tulevaisuuteen. Protyypin suunnitelmat kaivettiin esiin jälleen vuonna 1945, mutta CJ-mallien valmistus työllisti yhtiön niin hyvin, ettei se nähnyt aiheelliseksi alkaa varsinaisen henkilöauton valmistusta. Näin ollen vuoden 1942 Americar oli Willys-Overlandin viimeinen varsinainen henkilöauto, kunnes yhtiö esitteli Willys Aeron, vuonna 1952.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Willys Americar Wikimedia Commonsissa
Amerikkalaisia Willys- ja Overland-merkkien lehtimainoksia
Kauvatsan seuratalo

Kauvatsan seuratalo sijaitsee osoitteessa Yttiläntie 353.
Kauvatsan seuratalo on Kokemäen Kauvatsalla sijaitseva seurantalo, joka on toiminut paikkakunnan yleisenä kokoustilana vuodesta 1930.
Talo rakennettiin suojeluskunnan ja nuorisoseuran aloitteesta paljolti talkootöinä. Suuren puurakennuksen on suunnitellut paikallinen rakennusmestari V. Lehtinen, ja se vihittiin käyttöön 12. lokakuuta 1930.
Nykyisin talon toimintaa pitää yllä seurataloyhdistys.
Kempeleen pappila

| Kempeleen vanha pappila |
| --- | --- |
 Kempeleen vanha pappila lokakuussa 2013.
Osoite:  Pappilantie 5, 90440 Kempele
Sijainti:  Kempele
Rakennustyyppi:  puu
Valmistumisvuosi:  1899
Purkuvuosi:  2020
Tuhoutui:  2019
Omistaja:  Kempeleen seurakunta
Käyttäjä:  Kempeleen seurakunta
Verkkosivut
 Järjestyksessään kolmas Kempeleen pappila. Kaksi ensimmäistä pappilarakennusta valmistuivat vuosina 1741 ja 1804. 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kempeleen vanha pappila oli Kempeleessä sijaitseva historiallinen alkujaan vuonna 1899 valmistunut rakennus, joka alun perin toimi kunnan kirkkoherran virka-asuntona. Rakennus sijaitsi Kempeleen keskustaajamassa Koskelan asuinalueella Pohjanmaan radan itäpuolella, lähellä seututeiden 847 ja 846 kiertoliittymää. Rakennus oli järjestyksessään kolmas Kempeleen pappila.
Historia

Kempeleen ensimmäinen pappila perustettiin vuonna 1741, jolloin kamarikollegio määräsi pappilan Kullio-nimiselle kruununtilalle. Uusi pappila valmistui vuonna 1804 edellisen pahoin ränsistyneen pappilan tilalle. Sen rakennuskustannuksiin osallistui silloinen pitäjänapulainen 1/3:lla. Kaksi edeltävää pappilaa eivät olleet järin tilavia, ja vastasivat kuitenkin keskitasoista talonpoikaisasumusta. Vuonna 1899 rakennus myytiin Kempeleen nuorisoseuralle. Samana vuonna valmistui uusi järjestyksessään kolmas pappila, joka oli edeltäjäänsä huomattavasti komeampi ja tilavampi.
Järjestyksessään Kempeleen kolmas pappilarakennus rakennettiin vuonna 1899. Pappilan toiseen päähän perustettiin vuonna 1923 kunnan ensimmäinen seurakuntasali. Pappila oli käytössä virka-asuntona vuoteen 1966 asti, jolloin Kempeleen keskustaajamaan rakennettiin uusi pappila ja seurakuntakoti. Viimeisin pappilassa asunut oli "Kempeleen Kallenakin" tunnettu kirkkoherra Kaarlo Ilmari Cajanus, joka toimi työssään vuosina 1927–1966.
Pappila toimi myöhemmin muun muassa Ylikylän koulun luokkatiloina ja seurakunnan päiväkerho- ja nuorisotilana..
Vanhan pappilan historiaan viittaavat myös Koskelan alueella sijaitsevat tiet Pappilantie ja Cajanuksentie.
Historia > Tulipalo ja pappilan purkaminen

Pappilassa syttyi tulipalo 16. huhtikuuta 2019. Palon syttymissyynä oli sähkölämmittimen kaapeliin tullut oikosulku. Syttymishetkellä pappila oli ollut tyhjillään noin kahden vuoden ajan. Seurakunnan arvokasta esineistöä ei ollut sisällä, koska ne oli aiemmin siirretty pois tulevan remontin tieltä.
Pappila purettiin kokonaan kesällä 2020. Purkutöiden aloittamista viivästytti muun muassa Museoviraston myöntämän luvan saaminen. Pappilan purkutyöstä vastasi vakuutusyhtiö. Tontille rakennettiin pappilan  purkamisen jälkeen kota, jossa järjestettiin seurakunnan toimintaa, kuten nuorteniltoja.
Vuonna 2023 valmistui Kempeleen uusi pappila, joka rakennettiin samalle tontille, jossa vanha pappila sijaitsi.
Kuvagalleria

Kempeleen pappila vuonna 1902.
Vanhan pappilan tulipalon sammutustöitä.
Vanhan pappilan tulipalon sammutustöitä.
Vanha pappila sammutustöiden jälkeen.
Vanha pappila sammutustöiden jälkeen.
Kirjallisuutta

Cajanus, Kaarlo Ilmari: Kempeleen seurakunnan vaiheita.  Kirjola Oy, 1936 (alkuperäinen painos).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kempeleen seurakunta: Vanha Pappila
Kempele
| --- | --- |
Kempeleen alueista ja kylistä kertovat artikkelit:  Alakylä (kylä) · Asemanseutu (keskustaajaman keskuspaikka, asuinalue) · Hakamaa (teollisuusalue) · Juurussuo (kylä) · Ketolanperä (kylä) · Kirkonseutu (keskustaajaman osa) · Rajakorpi (kylä) · Vihiluoto (kylä, asuinalue, yritysalue) · Väärälänperä (kylä, asuinalue) · Ylikylä (keskustaajaman osa)  · Zatelliitti (yritysalue)
Kempeleen asuinalueista kertovat artikkelit:  Kempeleen keskustaajaman asuinalueet (keskustaajaman länsipuolen asuinalueet) · Ylikylä (keskustaajaman itäpuolen asuinalueet)
Muuta Kempeleeseen liittyvää:  Honkasen lasten- ja nuortentalo · Kempelehalli · Kirjasto · Kotiseutumuseo · Köykkyrin virkistysalue · Meijeri · Mourunkijärvi · Pappila (uusi) · Pappila (vanha) · Pyhän Kolminaisuuden kirkko · Rautatieasema · Tiilitehdas · Vanha kirkko · Vesitorni · Zeppelin · Zimmari
Kirkonkylän koulu (Juva)

| Kirkonkylän koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Koulutie 1, 51900 Juva
Koordinaatit:  61.8959°N, 27.8575°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Olli Kossila
Oppilaita:  234
Kirkonkylän koulu on eteläsavolaisen Juvan kunnan keskustaajamassa toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6 ja esikoulu). Koulua kävi lukuvuonna 2018-2019 kaikkiaan 234 oppilasta. Koulusta on käytetty myös nimitystä Kukkokoulu.
Vuoden 2021 alkuun mennessä Juvan keskustaajamaan rakennetaan uusi koulukampusalue 100-paikkaiselle päiväkodille, yhtenäiskouluksi muuttuvalle peruskoululle, lukiolle ja liikuntakeskukselle. Nykyisen koulukeskuksen tontille nouseva rakennushanke tunnetaan nimellä Martti Talvela -kampus. Kirkonkylän koulu muodostaa osan uudesta yhtenäiskoulusta ja sinne ohjataan myös Juvan yläasteen ja kahden juvalaisen kyläkoulun - Koikkalan ja Kuosmalan koulujen - oppilaat.
Katangankutoja

| Katangankutoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Kutojat Ploceus
Laji::  katangae
Kaksiosainen nimi
 Ploceus katangae  (Verheyen, 1947) 
Katso myös
   Katangankutoja Wikispeciesissä   Katangankutoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Katangankutoja (Ploceus katangae) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Katangankutojaa tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Sambiassa. Laji on huonosti tunnettu eikä siitä ole tehty kannanarvioita. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kissojen kuningas

John D. Battenin kuvitusta (1894).
Kissojen kuningas (tai kissojen kuningas on kuollut) on Britteinsaarilla kerrottu kansantarina, jossa eläinhallitsija kuolee, mitä seuraa toismaailmallisen ilmentyminen arkisessa ympäristössä. Yleisemmin toismaailmallisuus esiintyy kissan muodossa, joka yllättäen puhuu ja ilmoittaa olevansa kuningas.
Tarina

Charlotte S. Burnen 1800-luvulla Skotlannista keräämässä tarinassa nuori mies kertoo ystävilleen nähneensä kissalle pidettävän juhlavat hautajaiset. Tämän jälkeen kodin lemmikkikissa huutaa: ”Sittenhän minä olen kissojen kuningas!”, minkä jälkeen se häipyy, eikä sitä enää nähdä.
Tarina noudattaa yleensä suunnilleen tällaista kaavaa, mutta sen eri kirjauksissa on myös eroavaisuuksia. Esimerkiksi eräässä versiossa yksi hautajaiskulkueen kissoista käskee miestä kertomaan Tom Tildrumille (joka paljastuu lopussa perheen kissaksi), että Tim Toldrum on kuollut, kun toisessa variaatiossa mies kuuntelee etäältä hautajaisia pitävien kissojen huutavan kuninkaan olevan kuollut. Eräässä englantilaisessa versiossa vieras kissa tulee miehen taloon savupiipun kautta kertomaan uutisen kuninkaan kuolemasta.
Irlantilaisessa perinteessä on kerrottu myös synkempää Cat-Sìthin tarinaa.
Kirjokiivi

| Kirjokiivi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiivilinnut Apterygiformes
Heimo::  Kiivit Apterygidae
Suku::  Kiivit Apteryx
Laji::  haastii
Kaksiosainen nimi
 Apteryx haastii  Potts, 1872 
 Kirjokiivin levinneisyysalue
Katso myös
   Kirjokiivi Wikispeciesissä   Kirjokiivi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjokiivi (Apteryx haastii, vanh. Apteryx haasti) on Uudessa-Seelannissa elävä lentokyvytön kiivilintu. Se on suhteellisen yleinen kiivilaji Eteläsaarella. Kirjokiivi ei jäänyt kiinni saalistajien kynsiin yhtä helposti kuin sen pienempi sukulainen pikkukiivi. Kirjokiivi on suurin ja pisin kiivilajeista. Se on suurin piirtein kanan kokoinen. Kiivinaaras painaa noin 3,3 kg ja koiras 2,4 kg. Kirjokiivi etsii ruokaa maasta pitkän ja terävän nokkansa avulla. Sen ravintoa ovat muun muassa madot, marjat ja siemenet. Muiden kiivien tapaan kirjokiivi on pääosin yöeläin.
Kirjokiivejä on jäljellä enää 20 000 yksilöä, ja lähes kaikki elävät Nelsonin lounaisosan vuorisilla alueilla, länsirannikon pohjoisosissa ja Eteläsaaren vuoristoissa. Pieni määrä elää myös Pohjoissaarella
Aiheesta muualla

ARKive - kuvia ja videoita kirjokiivistä (Apteryx haastii) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pelastakaa kiivi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Great Spotted Kiwi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kaustislainen viulunsoitto

Purppuripelimannit laajalla kokoonpanolla Kaustisen Pelimannitalon pirtissä.
Kaustislainen viulunsoitto on suomalaiseen kansanmusiikkiin lukeutuva elävä kansanperinne, jota harjoitetaan lähinnä Keski-Pohjanmaalla Kaustisella. Kaustislainen viulunsoitto ei ole pelkästään viulunsoittoon liittyvä harraste, vaan traditioon kuuluvat tiiviisti myös kanteleensoitto-, tanssi- ja pukuperinne.
Kaustislainen viulunsoitto on syntynyt osana alueen hääjuhlaperinteitä 1800-luvulta alkaen. Myöhemmin viulunsoitto on laajentunut osaksi jokapäiväistä arkea. Kaustisella on edelleen satoja perinteen harrastajia. Nykyään viulunsoittoperinne ei kuitenkaan ole niinkään kaikkialla arjessa tapahtuvaa ajanvietettä, vaan perinteen harrastaminen on organisoidumpaa ja sitä ylläpitävät lukuisat harrastajajärjestöt, ammattilaiset ja oppilaitokset.
Vuonna 2021 kaustislainen viulunsoitto hyväksyttiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Aiheesta muualla

Kansanmusiikki-insituutti: Kaustislainen viulunsoitto
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Keksijä

Thomas Alva Edison vuonna 1901.
Keksijä on henkilö, joka ideoi keksintöjä kuten esimerkiksi mekaanisia tai elektronisia laitteita, ohjelmistoja tai menetelmiä. Monet keksijät ovat luonnontieteilijöitä tai insinöörejä, jotka soveltavat tieteellisistä tutkimuksista saatuja tuloksia tai yhdistelevät olemassa olevia ideoita uusiksi kokonaisuuksiksi.
Patenttijärjestelmä kehitettiin rohkaisemaan uusien keksintöjen julkistamista. Patentti suo keksijälle keksintönsä hyödyntämiseen suojatun yksinoikeuden rajoitetuksi ajaksi.
Keksimisen historiaa ovat tutkineet esimerkiksi Jared Diamond ja Thomas P. Hughes.
Huomattavimpia keksijöitä

Arkhimedes
Marie Curie
Thomas Alva Edison
Yoshirō NakaMats
Alfred Nobel
Nikola Tesla
Leonardo da Vinci
Kuuluisa filmitähti Hedy Lamarr kehitti öisin keksintöjä, joihin langattomat Wi-Fi-verkot ja matkapuhelinverkkojen CDMA-tekniikka perustuvat. Toisen maailmansodan alettua hän kehitti ja patentoi muuttuvataajuuksisen radiolaitteen torpedojen ohjaamiseen ohi vihollisen radiohäirinnän.
Huomattavimpia keksijöitä > Suomalaisia

A. I. Virtasen AIV-rehu on kuuluisimpia suomalaiskeksintöjä. Laajaan käyttöön Suomessa on otettu myös Maiju Gebhardin astiankuivauskaappi (1945), jossa vesi valuu astioista suoraan tiskialtaaseen, jolloin astioita ei tarvitse kuivata.
Tuomo Suntola keksi atomikerroskasvatuksen, jossa kaasumaisia yhdisteitä suihkutetaan pinnalle, jolloin ne tarttuvat pintaan vain atomin paksuisiksi kalvoiksi. Tekniikkaa käytetään pienikokoisten puolijohteiden valmistuksessa laajalti, ja esimerkiksi matkapuhelimet eivät olisi mahdollisia ilman sitä.
Tekniikan tohtori Liisa Viikari on huomattava biotekniikan kehittäjä ja kemian tohtori Salme Koskimies on keksinyt Neste Oy:lle synteettisen voiteluaineen. Insinööri Aino Heikkinen on kehittänyt ekobetonin. Heillä ja tohtori Marja-Liisa Siikosella on suomalaisista naiskeksijöistä eniten patentteja.
Viihdetaiteilija Pertti "Spede" Pasanen tunnetaan näyttelijän ja koomikon lisäksi myös keksijänä. Pasanen teki lukuisia keksintöjä. Hän haki patenttia 49 keksinnölle. Hänen keksintöihinsä kuuluvat mäkihyppylinko, venesuksi ja aaltovoimala.
Autoradion keksi suomalaissyntyinen William Uno Meriheinä (1888–1976).
Fiktiivisistä keksijöistä

Härski Hartikainen
Pelle Peloton
Tri Emmet L. Brown – Paluu tulevaisuuteen trilogiasta.
Niisku
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Keksijäin Keskusliitto KEKE ry
Helsingin Keksijät HEKE ry
Keksintösäätiö: KeksintoKeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Kapfenberger SV

Kapfenberger SV on vuonna 1919 perustettu itävaltalainen jalkapalloseura Kapfenbergin kaupungista Steiermarkista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Ligassa. Seura pelaa kotiottelunsa 12 000 katsojaa vetävällä Franz-Fekete-Stadionilla, joka on nimetty kaupungin entisen pormestarin mukaan.
Historia

Kapfenberger SV on perustettu vuonna 1919 nimellä Kapfenberger SC. Se pelasi ensimmäisinä vuosinaan Steiermarkin aluesarjoissa voittaen paikallismestaruuden 1942 ja 1943. Seura vaihtoi nimensä vuonna 1947 nykymuotoonsa ja samalla sen toiminta laajeni pöytätennikseen, käsipalloon ja maastohiihtoon. Seura pelasi 1950–1960-luvuilla pääsarjassa, mutta putosi 1980-luvulle tultaessa 1. divisioonaan.
1990-luvulla Kapfenberger putosi takaisin Regionalligan tasolle, josta nousi kaudeksi 2002–2003 toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Erste Ligaan. Kaudella 2004–2005 seura sijoittui Erste Ligassa toiseksi muttei noussut liigaan. Lopulta Kapfenberger voitti kaudella 2007–2008 Erste Ligan ja nousi 41 vuoden tauon jälkeen Bundesliigaan. Ensimmäisellä kaudella seura sijoittui kahdeksanneksi säilyttäen liigapaikkansa kuuden pisteen erolla. Kausi 2009–2010 sujui hieman heikommin ja KSV oli viimeinen liigassa säilynyt joukkue sijoittuen yhdeksänneksi.
Saavutukset

Erste Liga (5): 1943, 1954, 1961, 1963, 1974, 2008
Steiermarkin mestaruus (2): 1942, 1943
Steiermarkin cup (2): 1940, 1941
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (saksaksi)
Seuran profiili (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)