stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Armstrong
Henkilöitä

Aaron Armstrong (s. 1977), trinidadtobagolainen pikajuoksija
Adam Armstrong (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija
Adrienne Armstrong (s. 1969), yhdysvaltalainen laulaja ja vaatesuunnittelija, Billie Joe Armstrongin puoliso
Alun Armstrong (s. 1946), englantilainen näyttelijä
Antony Armstrong-Jones (1930–2017), Snowdonin 1. jaarli, brittiläinen valokuvaaja ja pääri, prinsessa Margaretin ent. puoliso
Beatrice Armstrong (1894–1981), brittiläinen uimahyppääjä
B. J. Armstrong (s. 1967), yhdysvaltalainen koripalloilija
Billie Joe Armstrong (s. 1972), yhdysvaltalainen laulaja (Green Day)
Brian Armstrong (s. 1993), yhdysvaltalainen miljardööri, kryptovaluuttapörssi Coinbasen toimitusjohtaja
Charles K. Armstrong (s. 1962), yhdysvaltalainen historioitsija ja Korean tutkija
Colby Armstrong (s. 1982), kanadalainen jääkiekkoilija
Curtis Armstrong (s. 1953), yhdysvaltalainen näyttelijä
David Malet Armstrong (1926–2014), australialainen filosofi
Debbie Armstrong (s. 1963), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä
Dido Armstrong (s. 1971), taiteilijanimeltään Dido, englantilainen poplaulaja ja lauluntekijä
Doug Armstrong (s. 1964), kanadalainen jääkiekkovaikuttaja ja toimitusjohtaja
Duncan Armstrong (s. 1968), australialainen vapaauimari
Dylan Armstrong (s. 1981), kanadalainen kuulantyöntäjä
Edward Allworthy Armstrong (1900–1978), irlantilainen lintutieteilijä
Edwin Armstrong (1890–1954), yhdysvaltalainen radiotekniikan kehittäjä
Emily Armstrong (s. 1986), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko
Eugene Armstrong (1953–2004), yhdysvaltalainen Irakissa murhattu siviilityöntekijä
George Armstrong (1930–2021), kanadalainen jääkiekkoilija
Henry Armstrong (1812–1988), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
John Armstrong, Jr. (1758–1843), yhdysvaltalainen majuri, senaattori ja ministeri
Jonas Armstrong (s. 1981), brittiläinen näyttelijä
Karen Armstrong (s. 1944), englantilainen feministi, kirjailija ja uskontojen tutkija
Keith Armstrong (s. 1957), englantilais-suomalainen jalkapallovalmentaja
Kerry Armstrong (s. 1958), australialainen näyttelijä
Kristin Armstrong (s. 1973), yhdysvaltalainen pyöräilijä
Lance Armstrong (s. 1971), yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä
Lil Armstrong (1895–1971), yhdysvaltalainen pianisti, laulaja, säveltäjä ja orkesterinjohtaja
Linda Armstrong, englantilainen näyttelijä
Louis Armstrong (1901–1971), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Neil Armstrong (1930–2012), yhdysvaltalainen, ensimmäinen Kuun pinnalla käynyt astronautti
Neill Armstrong (1926–2016), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja
R. G. Armstrong (s. 1917), yhdysvaltalainen näyttelijä
Rebekka Armstrong (s. 1967), yhdysvaltalainen malli ja AIDS-aktivisti
Riley Armstrong (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija
Rollo Armstrong (s. 1966), brittiläinen musiikkituottaja
Samaire Armstrong (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Stuart Armstrong (s. 1992), skotlantilainen jalkapalloilija
Vic Armstrong (s. 1946), brittiläinen elokuvaohjaaja ja sijaisnäyttelijä
William George Armstrong (1810–1900), englantilainen keksijä, tiedemies, insinööri ja liikemies.
Paikkoja

Armstrong, Argentiina
Armstrong, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Armstrongin piirikunta, Pennsylvania, Yhdysvallat
Armstrongin piirikunta, Texas, Yhdysvallat
Armstrong, Iowa, Yhdysvallat
Armstrong, Missouri, Yhdysvallat
Armstrong, Oklahoma, Yhdysvallat
Muita merkityksiä

Armstrong Whitworth, vuonna 1847 perustettu brittiläinen teollisuusyritys
Armstrong Whitworth Whitley, brittiläinen kaksimoottorinen keskiraskas pommikone.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Armstrong”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nevis

Nevis
Nevisin itärantaa
| --- | --- |
Sijainti:  17°09′N, 62°35′W, 5 kuntaa Nevis Saint Kitts ja Nevis
Saariryhmä:  Pienet Antillit, Leewardsaaret
Vesialue:  Karibianmeri
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  Nevis Peak, 985 m
Pinta-ala:  93 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  13 182 (2021)
Suurin kaupunki:  Charlestown
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nevis [ˈniːvɪs] on Pieniin Antilleihin kuuluva saari Karibianmerellä. Se muodostaa yhdessä Saint Kittsin kanssa Saint Kitts ja Nevisin liittovaltion. Saari sijaitsee 350 kilometriä Puerto Ricosta kaakkoon ja 80 kilometriä Antiguasta länteen.
Nevisin pinta-ala on 93 km² ja väkiluku 13 182 (2021). Sen pääkaupunki on Charlestown. Lukutaitoisuus on 98 %. Ainoa virallinen kieli on englanti. Suurin osa saaren asukkaista on afrikkalaisperäistä.
Nevisin pohjoiskärjessä lähellä Newcastlen kylää sijaitsee Vance W. Amoryn kansainvälinen lentoasema.
Historia

Nevisillä oli ihmisasutusta Kristoffer Kolumbuksen saavuttua sinne vuonna 1493. Karibit kutsuivat saarta nimellä Oualie ja britit nimellä Dulcina. Saaren nykyinen nimi tulee espanjankielisestä alkuperäisnimestä (Nuestra Señora de las Nieves), jonka Kolumbus antoi sille löydettyään sen ja todettuaan saaren pilvien verhoamien vuorenhuippujen muistuttavan Espanjan lumihuippuisia vuoria (esp. nieves = lumet).
Nevis itsenäistyi yhdessä Saint Kittsin kanssa vuonna 1983. Ehdotus irtautua Saint Kittsistä ei mennyt läpi vuonna 1998.lähde?
Talous

Nevisin asukasluku on 11 000, mutta sitä pitää kotipaikkanaan 18 000 yhtiötä. Nevisille rekisteröidyt yritykset pääsevät osallisiksi löysästä lainsäädännöstä, jota saarella on ajettu vuodesta 1984 lähtien. Yrityksillä ei ole esimerkiksi raportointi-, tilintarkastus- tai kirjanpitovelvoitteita.
Matkailu

Nevisin saaren vanhoille sokeriplantaaseille perustetut siirtomaatyyliset hotellit ovat pitkään olleet vauraiden brittiläisten suosiossa, ja uudemmat loistohotellit ovat tuoneet saarelle paljon amerikkalaisia golfturisteja. Saaren parhaat hiekkarannat ovat länsirannalla, kun taas Atlantin puoleiset rannat ovat kivikkoisempia.
Kunnat

Nevis jakautuu viiteen hallinnolliseen alueeseen/kuntaan, joiden asukasluku vuoden 2021 väestönkaskennan mukaan jakaantuu seuraavasti:
| Hallinnollinen alue Kunta | Asukasluku | Prosenttiosuus |
| --- | --- | --- |
| Saint George Gingerland | 2 323 | 17,6 % |
| Saint James Windward | 2 290 | 17,4 % |
| Saint John Figtree | 4 416 | 33,5 % |
| Saint Paul Charlestown | 1 888 | 14,3 % |
| Saint Thomas Lowland | 2 265 | 17,2 % |
Gingerland on nimensä mukaisesti tunnettu inkiväärin, muskotin ja kanelin kasvatuksesta sekä erikoisesta kahdeksankulmion muotoisesta metodistikirkostaan vuodelta 1830.
Tunnettuja Nevisillä syntyneitä tai vaikuttaneita henkilöitä

Alexander Hamilton (n. 1755–1804), poliitikko
Eulalie Spence (1894–1981), näytelmäkirjailija
Cicely Tyson (n. 1924-2021), näyttelijä
Elquemedo Willett (s. 1953), kriketinpelaaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nevis Wikimedia Commonsissa
Nevisin lippu
Mätäjoki

Talvinen Mätäjoki Kannelmäessä.
Pieni vesiputous Mätäjoessa Pitäjänmäellä.
Mätäjoki, Vantaan puolella Mätäoja (ruots. Rutiån) on kaupunkipuro, joka sijaitsee Helsingin ja Vantaan kaupunkien alueella ja laskee Isoon Huopalahteen. Sen valuma-alue on 24,4 km², ja sen alueella asuu noin 72 000 ihmistä. Geologiselta historialtaan se on Vantaanjoen entinen uoma.
Mätäjoki on entinen Vantaanjoen lasku-uoma ja se saa alkunsa Kaivokselan alueella soistuneesta jokiuomasta. Suuren valuma-alueen vuoksi Mätäjoki reagoi herkästi sateisiin, ja rankkasateet saavat sen helposti tulvimaan yli äyräidensä. Mätäjoen suurimpia sivuojia ovat Pajamäenoja, Lassilanoja, Konalanoja, Malminkartanonoja ja Hakuninmaanoja.
Historia > Vantaanjoen uomanvaihto

Vantaanjoki virtasi ennen mereen nykyistä Mätäjoen uomaa pitkin. Maankohoaminen ja kallionselänteen paljastuminen hiekkamaan alta ajanlaskun alun vaiheilla sai aikaan sen, että joki alkoi kiertää selänteen sen itäpuolelta. Vähitellen parinsadan vuoden kuluessa virtaus itään lisääntyi, ja lopulta Vantaanjoki siirtyi kokonaan nykyiseen uomaansa, jossa se yhtyy Keravanjoen kanssa hieman Helsingin pitäjän kirkonkylän eteläpuolella.
Historia > Piijoen ratasilta

Haaga–Vantaa-aluerakentamishankkeiden yhteydessä Mätäjoen laakson yli rakennettiin Piijoen ratasilta silloiselle Martinlaakson radalle. Mätäjoen nimi ei sopinut moderniin kaupunkiympäristöön, minkä vuoksi päätettiin käyttää joesta nimeä Piijoki. Vakiintuneen nimen vaihtaminen ei kuitenkaan onnistunutlähde?, ja Mätäjoki jäi edelleen joen nimeksi. Piijoen ratasillan kokonaispituus on 552,8 metriä. Siltaan päädyttiin, koska kulkua Mätäjoen laaksoalueen läpi ei haluttu rajoittaa penkereellä.
Myös Helsinki–Turku-rata ylittää Mätäjoen Pitäjänmäellä.
Mätäjoen ympäristö

Mätäjokea on kunnostettu Kannelmäen kohdalla, ja sen varrella on pidetty muun muassa ympäristötaidenäyttelyitä ja Mätäjoki-festareita. Muilta osin Mätäjoki on pensaikkoinen, minkä ansiosta sen varrella elää muun muassa paljon satakieliä. Myös vesilintuja, muun muassa tukkasotkia, telkkiä ja haapanoita, on runsaasti. Mätäjoessa asuu myös paljon vesimyyriä. Mätäjoen puustoa luonnehtivat suoraan vedestä nousevat tervalepät ja pajut. Rannoilla kasvaa tuomea ja kuusta. Kosteilla tulvatasangoilla kasvaa joissain paikoissa myös luonnonvaraisia saarnia.
Mätäjoki ja sen varsi muodostavat kaupungin keskelle ekokäytävän eläimille ja kasveille. Paikalliset asukkaat arvostavat varsinkin purovarren linnustoa.
Mätäjoen nimi ja nimen kehitys

Mätäjoen nimi esiintyy eri nimillä seuraavasti: Vuonna 1690 Skallbuus åå, Såungs beck, vuonna 1699 Swartbeck minne, vuonna 1737 Lerbäcken, Swart bäkz Råå (rajamerkki), vuonna 1837 Ruttin ån, vuonna 1933 Mätäjoki, Rutiån, vuonna 1950 Kaarelan joki, Kaarelanjoki eli Mätäjoki, Rutinån, vuonna 1961 Mätäjoki, vuonna 1970 Mätäoja ja 1970-luvulla Myyrinoja. Vuonna 1963 sitä on kutsuttu nimillä ruti oon, rutioon, Kaarelassa myös oon, Malminkartanossa vassbekk. Pitäjänmäellä sitä on kutsuttu myös nimellä Rutijoki, vuonna 1965 Ruutinjoki, Rutiån ja vuodesta 1965 alkaen nimillä Mätäoja, Rutiån. Helsingin puolella sen niminä ovat olleet Mätäjoki ja Rutiån.  Uudellamaalla on muitakin Mätä-nimiä, jotka liittyvät kuivuneisiin, kuroutuneisiin tai soistuneisiin vesialueisiin. Jokea pienemmät vesiuomat ovat  Uudenmaan ja Hämeen paikannimistössä ojia, Itä-Suomessa puroja. (Timo Kallaluoto 2012)lähde tarkemmin?
Ruotsinkielinen nimi Ruttin ån esiintyy kartassa vuonna 1837, ja suomenkielinen nimi Mätäjoki otettiin käyttöön 1900-luvun alussa. Joissakin vanhoissa kartoissa esiintyy myös nimiä Mätäsjoki ja Mätäoja.
Mätäjoen nimi ja nimen kehitys > Haaganpuro

Mätäjokea ei pidä sekoittaa Pikku Huopalahteen laskevaan Haaganpuroon, jonka nimi vuoteen 2011 saakka oli myös Mätäpuro.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mätäjoki Wikimedia Commonsissa
Mätäjoki-festarit 1.6.2003 (Arkistoitu – Internet Archive)
Ekelund, Rita: Kivikaudesta kartanokulttuuriin. Helsinki Info, 2007, nro 3, s. 10–11.  Helsingin kaupunki. ISSN 0782-0453  Artikkelin verkkoversio. (PDF) Viitattu 24.7.2012.
Jokipolku 2015. Helsingin luonnonsuojeluyhdistys Helsy. Viitattu 30.9.2024.
Obama nungara

| Obama nungara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Platyhelminthes
Lahko::  Tricladida
Heimo::  Geoplanidae
Suku::  Obama
Laji::  O. nungara
Infobox OKNimi-testi OK: 
Obama nungara (Obama nungara) on Geoplanidae-heimon laakamato.
Lajilla ei ole vielä suomenkielistä nimeä. Nimi Obama on peräisin Brasilian alkuperäiskansojen puhumista tupi-kielistä. Laji on kotoisin Etelä-Amerikasta.
Obama nungara -laakamato on mahdollisesti erittäin haitallinen vieraslaji esimerkiksi Euroopassa. "Obama nungara syö kastematoja ja etanoita ja muodostaa uhan esimerkiksi sellaisille alkuperäislajeille, jotka ovat tärkeitä ekosysteemille kasvien osien hajottamiseksi ja uuden maaperän luomiseksi."
Ulkonäkö ja koko

Obama nungara on noin 5–8 senttimetriä pitkä litteä mato.
Levinneisyys ja elinympäristö

Laji on kotoisin Etelä-Amerikasta.
Charlie

| Charlie |
| --- | --- |
Sukupuoli:  molemmat
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  28. tammikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Charley, Chas, Chaz, Chip, Chuck
Vastineita eri kielissä:  Carolus, Karl (muinaissaksa), Carles, Carlos (katalaani), Karlo (kroatia), Karel (tšekki), Carl, Karl (tanska), Karel (hollanti), Kaarle, Kaarlo, Karl, Kalle (suomi), Charles, Charlot (ranska), Carl, Karl (saksa), Kale (havaiji), Károly, Karcsi (unkari), Séarlas (irlanti), Carlo (italia), Karolis (liettua), Carl, Karl (norja), Karol (puola), Carlos, Carlinhos, Carlito, Carlitos (portugali), Carol (romania), Karol (slovakia), Karel, Karol (slovenia), Carlos, Carlito, Carlitos (espanja), Carl, Karl, Kalle (ruotsi) & Siarl (kymri)
Nimen merkitys:  diminutiivinen muoto nimestä Charles
Levinneisyys:  englanninkieliset maat
Infobox OKNimi-testi OK: 
Charlie on englanninkielinen etunimi, joka on käytössä sekä miesten että naisten nimenä. Vuonna 2019 Charlie oli Yhdysvalloissa 211:nneksi suosituin pojannimi ja 132:nneksi suosituin tytönnimi.
Suomessa nimi Charlie on tammikuuhun 2025 mennessä annettu yli 300 miehelle ja alle 60 naiselle. Vuodesta 2020 lähtien Charlien nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 28. tammikuuta.
Kuvitteellisia hahmoja

Charlie, Homerin työtoveri televisiosarjassa Simpsonit
Charlie, Samu, televisiosarjassa Samu ja Salla (engl. Charlie and Lola)
Charlie, Jali, Roald Dahlin lastenkirjassa Jali ja suklaatehdas (engl. Charlie and the Chocolate Factory)
Charlie Brown, suomeksi Jaska Jokunen, Tenavat-sarjakuvan päähenkilö
Charlie Bubbles, päähenkilö Albert Finneyn ohjaamassa elokuvassa Charlie Bubbles – haihattelija
Charlie Chalk, suomeksi Pelle Kalle, klovni samannimisessä animaatiosarjassa
Charlie Chan, Earl Derr Biggersin luoma kiinalais-yhdysvaltalainen yksityisetsivä
Charlie Duncan, henkilö TV-sarjassa Onnea matkaan, Charlie!
Charlie Eppes, henkilö TV-sarjassa Num3rot
Charlie McCarthy, yhdysvaltalaisessa radio-ohjelmassa Charlie McCarthy Show
Charlie Pace, henkilö TV-sarjassa Lost
Charlie St. Cloud, samannimisen yhdysvaltalaisen elokuvan päähenkilö
Charlie Swan, henkilö kirjasarjassa Houkutus
Charlie Townsend, televisiosarjassa Charlien enkelit
Charlie Weasley, henkilö Harry Potter -kirjoissa
Charlie B. Barkin, päähenkilö elokuvassa Kaikenkarvainen Charlie
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charlie Wikimedia Commonsissa
Westport (Connecticut)

| Westport, Connecticut |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 Westportin sijainti Fairfieldin piirikunnassa (oikeanpuoleinen kuva). Vasemmalla piirikunnan sijainti Connecticutin osavaltiossa.
 Westport, Connecticut
 Koordinaatit: 41°7′24″N, 73°20′49″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Connecticut
Piirikunta:  Fairfieldin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  86,6 km²
 – Maa:  51,7 km²
 – Josta vettä:  34,9 km² (40,3 %)
Korkeus:  8 m
Väkiluku (2023):  27 470
 – Väestötiheys:  531 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  06880
Suuntanumero(t):  203/475
 
 www.westportct.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Westport on kunta (town) Connecticutissa Yhdysvalloissa. Sen elinkeinoja on muun muassa rahoitusala. Westportin halki virtaa Saugatuck-joki.
Maantiede

Westport sijaitsee Connecticutin lounaisosassa noin 72 kilometriä New Yorkista koilliseen. Maanteitse etäisyys on noin 85 kilometriä.
Historia

Nykyisen Westportin alueella oli asuttu jo tuhansia vuosia ennen eurooppalaisten saapumista 1600-luvulla. Westportin ensimmäiset eurooppalaiset asukkaat olivat maanviljelijöitä. He kutsuivat aluetta nimellä Green’s Farm. Paikkakunnasta tehtiin kaupunki vuonna 1835. Westportista kehkeytyi vähitellen vilkas laivaliikenteen ja sipulin kasvatuksen keskus. 1900-luvulle tultaessa kaupungin monipuolinen taideyhteisö houkutteli kirjailijoita ja muusikoita. Vuosisadan loppua kohden siitä kehittyi New Yorkin korkeatasoinen esikaupunki.
Talous ja liikenne

Westportin merkittäviä työllistäjiä ovat tiedonvälitys, taidealat ja rahoitusala. Westportin rautatieasemat ovat Westport station ja Green's Farms station. Keskeinen maantieliikenteen yhteys on Interstate 95.
Aiheesta muualla

Westport, Connecticut, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Westport (Connecticut) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Westport, Connecticut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Käännös suomeksi
Proteiini

Myoglobiinin 3D-rakenne, jossa on eri väreillä kuvattu α-heliksit. Tämän proteiinin rakenne saatiin selville röntgenkristallografian avulla.
Proteiini eli valkuaisaine on aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste tai usein monen toisiinsa liittyneen aminohappoketjun muodostama kompleksi. Proteiinit kuuluvat perusravintoaineisiin rasvojen ja hiilihydraattien kanssa. Lähes kaikilla tunnetuilla eliöillä proteiineja muodostavat samat 20 aminohappoa. Aminohapot ovat sitoutuneet toisiinsa peptidisidoksin. Aminohappoketjuja kutsutaan myös polypeptideiksi. Muutaman aminohapon ketju on oligopeptidi. Aminohappoketjujen katsotaan aina alkavan siitä päästä, jossa on vapaa aminoryhmä (nk. N-pää tai N-terminaali) ja loppuvan päähän, jossa on vapaa karboksyyliryhmä (nk. C-pää tai C-terminaali).
Proteiinien tehtäviä

Proteiinit ovat kaikkien solujen rakennusaineita. Niitä on useimpien solujen kuivamassasta yli 50 prosenttia. Rakennusaineina olemisen lisäksi proteiinit suorittavat lähes kaikki solun toiminnot ja ovat siten välttämättömiä elintoiminnoille. Proteiineja tarvitaan elimistössä sen typen, nesteen, hapon, emäksen sekä kaliumin ja natriumin tasapainon ylläpitämiseen. Proteiinit mahdollistavat solujen liikkumisen, yhteenliittämisen, signaalivälityksen ja immuunipuolustuksen. Ne myös säätelevät geenejä eli toimivat transkriptiotekijöinä. Jotkin proteiinit toimivat entsyymeinä.
Solukalvoissa sijaitsevat proteiinit toimivat kanavina ja pumppuina, joiden avulla säädellään pienten molekyylien kulkua solusta ulos ja sisään soluun, sekä reseptoreina, jotka välittävät viestejä solun ulkopuolelta solun sisälle. Proteiinit voivat olla ikään kuin molekulaarisia koneita: Solunsisäiset moottoriproteiinit, esimerkiksi kinesiini, huolehtivat molekyylien kuljetuksesta sytoplasmassa ja topoisomeraasit kykenevät muuttamaan DNA:n rakennetta. Proteiinit voivat erikoistua moniin vaihteleviin tehtäviin: Vasta-aineiksi mahdollistamaan elimistölle vieraiden kappaleiden ja solujen, esimerkiksi bakteerien ja virusten, tuhoamisen, toksiineiksi, hormoneiksi, kuten insuliini ja glukagoni, jäätymisenestoproteiineiksi, soluväliaineen elastisiksi säikeiksi tai luminesenssin lähteiksi. Proteiineja muodostuu elimistössä DNA:n koodaamina aminohapoista translaatiossa.
Luokittelu

Proteiineja voidaan luokitella eri tavoin, ja monet proteiinit kuuluvat useampaan kuin yhteen alla esitellyistä luokista. Näille luokille voi olla myös omat alaluokkansa.
Luokittelu > Muoto ja liukoisuus

Muotoon ja liukoisuuten perustuen proteiinit voidaan jakaa
kuitumaisiin proteiineihin. Näistä monet eivät ole vesiliukoisia, tai liukene muihinkaan liuottimiin, kuten orgaanisiin liuottimiin, laimeisiin happoihin ja emäksiin. Nämä ovat usein rakenneproteiineja, ja voivat olla elastisia. Esimerkkejä: kollageenit, elastiinit, keratiinit ja fibroiinit.
globulaarisiin proteiineihin. Nämä ovat pallomaisia. Näistä monet ovat vesiliukoisia ja ovat myös entsyymeitä. Esimerkkejä: sytokromi C ja hemoglobiini.
kalvoproteiineihin. Nämä ovat solujen kalvoihin kiinnittyneitä proteiineja, joiden liukoisuus vaihtelee tyypin mukaan. Esim. kalvoon löyhästi kiinnittyneet eli perifeeriset proteiinit ovat vesiliukoisia. Kalvoon upottautuneissa proteiineissa taas on selkeitä rasvaliukoisia osia kalvon läpäisevissä kohdissa.
Luokittelu > Kemia

Kemiallisen rakenteen perusteella proteiinit voidaan jakaa
yksinkertaisiin proteiineihin. Näissä ei ole kuin aminohappoja. Esimerkkejä: albumiinit, globuliinit, gluteliinit, prolamiinit (kuten gliadiini) ja protamiinit.
heteroproteiineihin eli kompleksiproteiineihin eli konjugoituihin proteiineihin. Näiden rakenteessa on muitakin aineita, kuin aminohappoja. Heteroproteiinit voidaan jakaa edelleen mm. (lista ei ole täydellinen)
glyko- ja mukoproteiineihin. Näihin on sitoutunut hiilihydraatteja. Glykoproteiineissa on suhteessä vähän hiilihydraatteja – esimerkki: vasta-aineet. Mukoproteiineissa on suhteessa paljon hiilihydraatteja – esimerkkejä: ovomukoidi ja musiinit.
fosfoproteiineihin, joihin on sitoutunut fosfaatteja. Esimerkkejä: kaseiinit ja vitelliinit.
kromoproteiineihin. Näihin on sitoutunut niille värin antavia kromofeja prosteettiksi ryhmiksi. Esimerkkejä: myoglobiinit, hemoglobiinit ja kloroplastiinit (joissa on lehtivihreää).
nukleoproteiineihin. Näissä on nukleosidejä.
metalloproteiineihin. Näissä on metalli-ioneita. Esimerkkejä: hemoglobiinit, transferriinit ja keruloplasmiinit.
lipoproteiineihin. Näissä on lipidejä. Esimerkkejä: LDL- ja HDL-hiukkaset.
Luokittelu > Toiminta

Toimintaan perustuen proteiinit voidaan jakaa mm. (lista ei ole täydellinen)
entsyymeihin, joista lähes kaikki ovat globulaarisia. Nämä nopeuttavat (katalysoivat) ja mahdollistavat eliölle välttämättömiä kemiallisia reaktioita. Esimerkkejä: amylaasit, ureaasit ja katalaasit.
kuljetin- eli transportteriproteiineihin. Nämä kuljettavat erilaisia aineita eliöissä. Esimerkki: hemoglobiini (kuljettaa veren happea ja hiilidioksia).
ravinto- ja varastoproteiineihin. Nämä varastoivat aminohappoja tai muita aineita. Esimerkkejä: kaseiinit (varastoivat aminohappoja maidossa) ja ferritiinit (varastoivat eliöissä rautaa).
rakenneproteiineihin, joista monet ovat kuitumaisia. Nämä muodostavat ja ylläpitävät eliön rakenteita kuten ihoa, kynsiä, höyheniä ja jänteitä. Esimerkkejä: kollageenit, elastiinit ja keratiinit.
liikeproteiineihin. Nämä mahdollistavat eliön liikkeet. Esimerkkejä: aktiini, myosiini ja tubuliini.
säätelyproteiineihin. Nämä osallistuvat fysiologisten ja solutoimintojen säätelyyn. Esimerkkejä: jotkin hormonit (kuten insuliini ja kasvuhormoni), G-proteiinit ja reseptorit.
puolustusproteiineihin. Nämä suojaavat eliötä vaurioilta ja muilta eliöiltä. Esimerkkejä: vasta-aineet (ovat osa immuunipuolustusta), fibrinogeeni ja trombiini (2 jälkimmäistä osallistuvat veren hyytymiseen).
myrkkyihin. Nämä ovat myös puolustusproteiineja. Esimerkkejä: risiini ja botuliini.
Luokittelu > Muut

Proteiineja luokitellaan monin eri tavoin niiden kolmiulotteisen muodon eli laskostumistavan mukaan. Nämä luokittelumenetelmät ovat osin subjektiivisia. Yksi tällainen hyvin yleinen menetelmä on SCOP-tietokannan (Arkistoitu – Internet Archive) (eng. Structural Classification of Proteins) käyttämä tapa, jossa luokittelu suoritetaan osin manuaalisesti ja se vaatii asiantuntijuutta. SCOP-luokittelussa proteiinit jaetaan "taksoneihin" rakenteen perusteella. Taksonit ovat ylimmästä alimpaan: luokka, laskos, superperhe ja perhe. Luokka-taksonin luokkia ovat mm. vain α-kierteitä sisältävät proteiinit ja vain β-levyjä sisältävät proteiinit.
Entsyymien kohdalla yleinen ja yleispätevä luokittelutapa ovat niiden katalysoiman reaktion tyyppiin perustuvat EC-numerot.
Proteiineja luokitellaan myös niiden evoluutiohistorian perusteella. Tätä kehityshistoriaa tutkii fylogenetiikka, jossa eräs proteiinien kehityshistorian esitystapa ovat proteiinien "sukupuut" eli fylogeneettiset puut.