stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian kansallisgalleria

| Australian kansallisgalleria National Galley of Australia |
| --- | --- |
 Australian kansallisgalleria sisäänkäynnin suunnalta (2017).
Tyyppi:  julkinen taidemuseo
Osoite:  Parkes Pl, Parkes ACT  
Sijainti:  Canberra ja Australian pääkaupunkiterritorio 
Perustettu:  1967  
Johtaja:  Nick Mitzevich
Kotisivut:  https://nga.gov.au/
Koordinaatit:  35°18′00″S, 149°08′13″E
 fiAustralian kansallisgalleria 
    
Australian kansallisgalleria (engl. National gallery of Australia) on Australian pääkaupungissa Canberrassa toimiva kansallinen taidemuseo. Se on yksi Australian monista kansallisista museoista.
Vuonna 1967 Australian silloinen pääministeri Harold Holt ilmoitti, että maan hallitus rakentaisi Australian kansallisgallerian Canberraan kansallisen taidekokoelman sijoituspaikaksi. Maan hallituksen hyväksynnän jälkeen (1970), suunnitelmakilpailun voittanut arkkitehti Colin Madigan nimitettiin jatkokehittämään kokonaisuutta, johon kansallisgallerian lisäksi kuuluu Australian korkeimman oikeuden tilat. Rakennuksen päämateriaaliksi tuli betoni, ja rakennuksessa on myös suuria lasiseiniä. Sisääntulotasolla on käytetty suuria tiililaattoja, ja ylemmän tason galleriatiloissa puuta (tulip oak). Rakennustyöt toteutettiin vuosina 1974–1982. Kokonaisuuteen kuuluva Korkeimman oikeuden rakennus valmistui 1980 ja kansallisgallaria 1982. Kuningatar Elizabeth II avasi Australian kansallisgallerian 12. lokakuuta 1982.
Arkkitehti Andrew Andersen suunnitteli tilapäisnäyttelyille tarkoitetun siipirakennuksen, ja se rakennettiin vuonna 1997. Siipirakennuksessa on käytetty osin graniitilla verhoiltuja graniittipaneeleja. Laajennuksen yhteydessä muodostettiin piha-alueelle taiteilija Fiona Hallin suunnittelema patsaspuisto. Se on osa laajempaa useiden kuvanveistäjien ja arkkitehtien suunnittelemaa patsaspuistoa.
Rakennuksen laajennusosan (Stage 1) suunniteltiin myös Andrew Andersonsin johdolla. Laajennusosaa rakennettiin loppuvuodesta 2007 syyskuulle 2010. Yleisölle uudet tilat avattiin 1. lokakuuta 2010.
Kansallisgalleria perustettiin Australian kansallisen taidekokoelman säilytämiseksi, kartuttamiseksi ja esittelemiseksi. Taidemuseon pysyvä kokoelma voidaan jakaa viiteen eri pääteema-alueeseen: Australian taide, aboriginaalien ja Torresinsalmen asukkaiden taide, eurooppalainen ja amerikkalainen taide, aasialainen taide ja Tyynenmeren seudun taide.
Kansallisgallaria sisäänkäynnin suunnalta.
Henry Mooren Hill Arches -veistosta ja soa Fujiko Nakayan sumuteoksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian kansallisgalleria Wikimedia Commonsissa
Laura Harding: Extending the National Gallery of Australia Architecture Media Pty Ltd, architectureau.com. Viitattu 18.1.2019. (englanniksi)
Atli Heimir Sveinsson

Atli Heimir Sveinsson (21. syyskuuta 1938 Reykjavík – kuolema ilmoitettu 21. huhtikuuta 2019) oli islantilainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Atli syntyi musikaaliseen perheeseen. Hänet lähetettiin 9-vuotiaana Heinz Edelsteinin johtamaan musiikkikouluun. Atli opiskeli sitten Reykjavíkin musiikkiopistossa pianonsoittoa Rögnvaldur Sigurjónssonin johdolla ja sai diplominsa vuonna 1957. Hän jatkoi opintojaan vuodesta 1959 Kölnin musiikki- ja tanssiyliopistossa. Hänen opettajiaan olivat Günter Raphael, Rudolf Petzold, Bernd Alois Zimmermann, Wolfgang von der Nahmer, Karl Hermann Pillney ja Hans Otto Schmidt-Neuhaus. Diplominsa sävellyksessä ja musiikin teoriassa Atli sai vuonna 1963. Samana vuonna hän osallistui Darmstadtin kesäkurssille, jolla tapasi Olivier Messiaenin, Pierre Boulez'n, György Ligetin ja Bruno Madernan.
Atli suoritti vielä vuonna 1964 opintoja Karlheinz Stockhausenin ja vuonna 1965 Alankomaissa Gottfried Michael Koenigin johdolla. Jälkimmäisen opastuksella hän perehtyi elektroniseen musiikkiin. Atli palasi Islantiin, perusti Reykjavíkin musiikkiopistoon sävellysluokan ja työskenteli vapaana tuottajana Islannin radioyhtiö Ríkisútvarpiðissa. Atlin johdolla opiskelivat muiden muassa Atli Ingólfsson, Haukur Tómasson, Þorsteinn Hauksson ja Kjartan Ólafsson. Atli järjesti ISCM:n festivaalin ja yleiskokouksen Islannissa vuonna 1973. Hän toimi Pohjoismaisen säveltäjäneuvoston puheenjohtajana vuosina 1974–1976 ja organisoi Pohjoismaiset musiikkipäivät Reykjavíkissa vuonna 1976. Atlille myönnettiin vuonna 1976 Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinto ensimmäisenä islantilaisena. Palkinnon hänelle tuonut teos oli huilukonsertto. Vuonna 1980 Atli perusti islantilaisen nykymusiikkifestivaali Myrkir músíkdagarin. Vuonna 1992 hän sai Alltingiltä elinikäisen kunniapalkan. Vuonna 1993 hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.
Atlin tuotantoon kuuluu esimerkiksi kuusi sinfoniaa, yhdeksän konserttoa sekä oopperoita, kuten Damask Drum ja Vikivaki. Balettioratorion Tíminn og vatnið Atli sävelsi Steinn Steinarrin runoteokseen.
Klonaalisesti tarttuva syöpä

DFTD:n aiheuttama kasvain pussiahman kasvoissa.
Klonaalisesti tarttuvalla syövällä tarkoitetaan syöpäsoluja, jotka voivat siirtyä eliöiden välillä ilman muita tartuttajia kuten syöpää aiheuttavia viruksia eli onkoviruksia. Syöpä tarttuu siis klonaalisesti. Tämän tyyppinen syöpä on harvinainen useimmilla eliöillä, mutta poikkeuksia on: pussiahmojen (tasmanian tuholaisten) kohdalla tietty tarttuva syöpä (DFTD, engl. devil facial tumour disease) on niin yleinen, että se on lajina kuolemassa sukupuuttoon lähinnä kyseisen syövän vuoksi.
Erään tutkimuksen mukaan suvullinen lisääntyminen on saattanut kehittyä klonaalisesti tarttuvan syövän vastustamiseksi. Suvullinen lisääntyminen kun tuottaa lajiyksilöihin geneettistä vaihtelua.
Tarttuva syöpä ihmisillä

Neljälle henkilölle tehtiin vuonna 2007 elinsiirrot (keuhkot, munuaiset, maksa) juuri aivohalvaukseen kuolleelta 53-vuotiaalta naiselta, jolla ei todettu olevan syöpäkasvaimia ennen elinsiirtoja. Siirrot saaneet saivat siirrettyjen elimien soluista rintäsyövän, ja kolme heistä kuoli saamaansa syöpään vuosina 2009–2017.
41-vuotias HIV-positiivinen mies Kolumbiassa sai 2015 syövän Hymenolepis nana -heisimadolta heikentyneen immuunijärjestelmänsä vuoksi.
Kirurgi sai potilaaltaan 2013 erilaistumattoman pleomorfisen sarkooman (eng. undifferentiated pleomorphic sarcoma), kun kirurgi vahingoitti kättään leikkauksen aikana.
Tarttuva syöpä muilla eläimillä

Pullonkaulailmiön läpikäyneillä lajeilla saattaa esiintyä tavallista enemmän tarttuvia syöpiä.
Koiran tarttuva sukuelinkasvain (CTVT) on seksuaalisesti tarttuva syöpä koirilla. Yksittäinen pahanlaatuinen CTVT:n klooni on tartuttanut koiria jo 200 – 2 500 vuotta sitten leviten maailmanlaajuiseksi syöväksi. Tämä syöpäklooni on siten yksi vanhimmista tunnetuista somaattisista nisäkkäiden solulinjoista.
DFTD on pussiahmoja eli Tasmanian tuholaisia tartuttava loissyöpä.
Eräs sarkooma (eng. contagious reticulum cell sarcoma) kultahamstereilla voi tarttua hamsterista toiseen keltakuumehyttysen piston kautta.
Hietasimpukoiden välillä voi tarttua hemolymfaattisen systeemin tarttuva syöpä, eli leukemia.
Horisontaalisesti (eli saman lajin ja eri lajien yksilöiden välillä ilman lapsi–vanhempi- eli vertikaalista suhdetta) tarttuvia syöpiä on löydetty myös kolmelta muulta simpukkalajilta: Mytilus trossulus, Cerastoderma edule ja Polititapes aureus. P. aureuksen syövän on havaittu tarttuvan toiselta simpukkalajilta (Venerupis corrugata).
Historia

1841–1914 elänyt M. A. Novinsky kokeili 1876 tiettävästi ensimmäisenä maailmassa CTVT:n tartuttamista koirien välillä siirtämällä syöpäkudosleikkeitä koirasta toiseen onnistuneesti. Hänen tuloksensa toistettiin useissa kokeissa jo ennen 1900-lukua. Syövän arveltiin tarttuvan itsessään ja sille annettiin useita eri nimiä, jotka kuvastivat tätä ominaisuutta, kuten infektiivinen sarkooma ja transplantoituva lymfosarkooma. Ei kuitenkaan ollut täysin varmaa, tarttuivatko syöpäsolut vai saivatko koe-eläimet syövän esimerkiksi syöpävirustartunnasta. 1960-luvulla julkaistiin muutamia tutkimuksia, jotka tukivat virusteoriaa: niissä väitettiin syövän tarttuvan kudosnäytteistä näiden lyysauksen jälkeenkin (tämä tappaa solut jättäen virukset). Vastaavat paremmin tehdyt lyysaustutkimukset kuitenkin todistivat viimeistään 1970-luvulle tultaessa syövän voivan tarttua sellaisenaan.
1996 hollantilainen luontokuvaaja Christo Baars havaitsi tiettävästi ensimmäisenä pussiahmojen DFTD-kasvaimia ja otti niistä valokuvia. Tätä seurasivat useat havainnot kasvaimista ja pussiahmojen määrän väheneminen. 2006 DFTD:n esitettiin ensimmäisen kerran olevan tarttuva syöpä, sillä tutkimuksessa kasvainten solujen havaittiin olevan geneettisesti samoja useissa eri pussiahmoissa.
Aiheesta muualla

Clonally transmissible cancers - artikkeli tarttuvista syövistä. arkistoitu (englanniksi)
Koiran siittimessä olevia CTVT:n aiheuttamia kasvaimia.
Koirajärvi (Mänttä-Vilppula)

| Koirajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°09′27″N, 24°16′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Elänteen valuma-alue (35.37)
Laskuoja:  oja Ahkiolammiin 
Järvinumero:  35.374.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,5 m  
Rantaviiva:  1,997 km  
Pinta-ala:  10,776 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoirajärvi 
Koirajärvi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Jouttikylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,8 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Haapaojan valuma-alueeseen (35.374) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,5 metriä mpy.
Kovajuottaminen

Kovajuottaminen on metallien liittämistä toisiinsa käyttäen liitoksessa metallia tai metalliseosta, jonka sulamispiste on alhaisempi kuin liitettävien materiaalien. Kovajuottamisessa juote sulaa yli 450 °C:n lämpötilassa erotuksena pehmeä- eli pehmytjuottamisesta, jossa lämpötila on alhaisempi. Kovajuottoa käytetään muun muassa putkitöissä, mitä nimitetään myös kapillaarijuotoksi.
Menetelmää, jossa myös liitettävät aineet sulavat, kutsutaan hitsaamiseksi.
Putkistot

Putkitöissä juottamisella on ollut keskeinen osa kupariputkien liitoksissa, vaikka nykyisin niin kutsutut helmi- ja puristusliitokset ovatkin yleistyneet. Juotosliitokset ovat kuitenkin vielä yleisiä, sillä ne ovat edullisempia kuin helmiliitokset. Lisäksi joissakin maissa asetukset sallivat tarkastetun juotosliitoksen jättämisen rakenteen sisään piiloon, kun taas helmiliitoksen suhteen tämä on kielletty. Kupariputkien liittämiseen hopeaa sisältävällä juotteella tarvittava lämpötila on noin 650–800 °C. Kun kupariosat on lämmitetty esimerkiksi kaasupolttimella lievästi punertaviksi, tuodaan muhviliitokseen noin putken halkaisijan verran juotetta. Juote kulkeutuu kapillaari-ilmiön ansiosta tasaisesti liitokseen. Joskus tätä liitostapaa kutsutaankin kapillaarijuottamiseksi.
Työturvallisuus

Kaikkeen juottamiseen kuuluu kaksi perusriskiä. Korkeiden lämpötilojen vuoksi on palovammojen ja tulipalojen vaara. Toisaalta kuumista lisäaineista syntyvät "höyryt", juotoskäryt, ovat ihmiskeholle haitallisia ja voivat jopa olla myrkyllisiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
KAMAT-tietokortit: Kovajuotos ja pehmeäjuotos - Työterveyslaitos
Asetyleenipoltin
Kasvu Open

| Kasvu Open Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2016
Toimitusjohtaja:  Jaana Seppälä
Puheenjohtaja:  Ari-Pekka Hiltunen 
Kotipaikka:  Jyväskylä
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  Liikkeenjohdon konsultointi
Liikevaihto:  665 000 (2020)
Tilikauden tulos:  25 000 (2020)
Henkilöstö:  7 (2020)
Kotisivu:  kasvuopen.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kasvu Open Oy on suomalainen yritys, joka tuottaa pienille ja keskisuurille yrityksille suunnattuja avoimia sparrausohjelmia, kuten Kasvupolku ja Superfinns.
Ohjelmissa yrityksille annetaan ulkopuolisia näkemyksiä niiden toiminnasta. Tarkastelun kohteena ovat erityisesti rahoitus, myynti, markkinointi, rekrytointi, henkilöstöasiat ja kansainvälisen liiketoiminnan osaaminen, eli asiat, joita kasvuhaluiset yritykset ovat pitäneet niiden kasvun esteenä tai hidasteena.
Kasvu Open -konsepti syntyi vuonna 2011 ja se yhtiöitettiin vuonna 2016, jolloin syntyi Kasvu Open Oy.
Historia > Kasvu Open -konsepti (2011–2016)

Kasvu Open -konsepti perustuu Jyväskylän yliopistossa kauppakorkeakoulussa kasvuyritystoiminnan professorina toimineen Marko Sepän yhdessä yritysten kanssa kehittämään kasvua kiihdyttävään (runway to growth) malliin. Kasvu Open -ohjelman kehittivät Keski-Suomen kauppakamari ja sen kumppanit.   Aloite ohjelmaan saatiin vuonna 2010 Sepältä, joka kannusti kasvuyritysvaliokunnan perustamiseen.
Kauppakamereiden kautta toimintaa ei saatu liikkelle toivotulla tavalla ja vuonna 2013 toimintatapaa muutettiin.
Vuonna 2014 neljättä kertaa järjestetty Kasvu Open laajeni Keski-Suomesta valtakunnalliseksi. Kasvu Openin yhteistyökumppaniksi saatiin Nordea, Finnvera ja Technopolis.
Vuonna 2015 Kasvu Open tarjosi ilmaista asiantuntija-apua 450 yritykselle.
Vuonna 2016 tapahtuman budjetti oli alle miljoona euroa ja sillä toteutettiin 110 tapahtumapäivää. Vuonna 2016 Kasvu Open Karnevaalissa oli ennätysmäärä osanottajia: 1 800 kävijää 2 päivän aikana. Seitsemän ensimmäisen vuoden aikana Kasvu Open auttoi 1 200 yritystä kasvun polulle, valtakunnalliseen finaaliin on osallistunut 320 yritystä. Kasvu Openiin tuotiin uutena niin sanottu Kasvun Osaajat -palvelu, johon uusia haasteita etsivät henkilöt saivat ilmoittautua.
Historia > Kasvu Open Oy (2016–)

Marraskuussa 2016 Kasvu Openin ympärille perustettiin yritys. Kasvu Open Oy:n pääosakkaat olivat Keski-Suomen kauppakamari ja Jyväskylän seudun kehittämisyhtiö Jykes Oy, joiden osuus oli yhteensä 65 prosenttia. Muita osakkaita olivat Aava & Bang Oy ja Kasvun Roihu Oy. Kasvu Open Oy on voittoa tavoittelematon ja jakamaton yhtiö. Yhtiön toimitusjohtajana aloitti Uljas Valkeinen, joka oli toiminut Keski-Suomen kauppakamarin toimitusjohtajana yli 20 vuotta.
Keväällä 2017 Kasvu Open Oy ja Jyväskylän Messut Oy solmivat yhteistyösopimuksen Kasvu Open Karnevaalin järjestämisestä Jyväskylän Paviljongissa. Kolmivuotinen sopimus kattoi vuodet 2017-2019 ja sisälsi optiot vuosille 2020-2021. Huhtikuussa Jyväskylän kaupunginhallitus päätti, että kaupunki ostaa Jyväskylän seudun kehittämisyhtiö Jykes Oy:n omistamat Kasvu Open Oy:n osakkeet. Kasvu Openin vuositavoite oli antaa maksutonta sparrausta 450 yritykselle yli tuhannen asiantuntijan voimin 27 Kasvupolulla. Ohjelmaan haki 836 yritystä, joista mukaan pääsi 420. Ohjelma käynnistyi keväällä ja se huipentui lokakuun lopulla Jyväskylässä järjestettyyn Kasvu Open Karnevaaliin, jossa oli mukana 100 parasta yritystä. Yrityksen liikevaihto oli 607 000 euroa.
Vuonna 2018 ohjelmaan haki 804 yritystä, joista yli puolet, 411, pääsi mukaan Kasvupolku-ohjelmaan.
Syyskuussa 2019 toimitusjohtaja Valkeisen jäätyä eläkkeelle hänen seuraajanaan aloitti aloitti Jaana Seppälä. Seppälä oli ollut mukana Kasvu Open -tiimissä vuodesta 2013 lähtien. Ohjelman vetonaulana oli jopa miljoonan euron kasvurahoitus, Nordean ja Innovestorin jakama Sijoittajan Suosikki -palkinto. Puolet palkinnosta muodostui Innovestorin pääomasijoituksesta, puolet Nordean myöntämästä kasvulainasta. Myös Suomen Yrittäjät oli ohjelman valtakunnallinen kumppani.
Vuonna 2020 Kasvu Open etsi Jyväskylän ammattikorkeakoulun kanssa turpeen korvaajaa saarijärveläiselle lannoitevalmistaja Tikalanille. Kyseessä oli enimmäinen kerta, kun ne ratkoivat yhdessä yritysten vastuullisuushaastetta. JAMK:in BioPaavo-yrityskiihdyttämön ja Kasvu Openin tavoite ole alkaa järjestää vastuullisuuteen liittyviä hackathon-tapahtumia. Vuosina 2020 ja 2021 tapahtuma järjestettiin koronapandemian vuoksi verkkotapahtumana. Kasvu Open -sparraukseen osallistui 320 kasvuyritystä.
Helmikuussa 2021 Kasvu Open kertoi aloittavansa Nordean kanssa uuden Superfinns-ohjelman, jolla haluttiin kannustaa yrityksiä kansainvälistymisessä.
Prosessi

Kasvu Open on voittoa tavoittelemattoman ja osallistujayrityksille ilmainen prosessi. Vuosittainen kiertue alkaa eri puolella Suomea järjestetyistä Kasvupolku-tapahtumista. Kasvupolut ovat paitsi alueellisia myös toimialakohtaisia tapahtumia, joihin kuuluu yleensä neljä tapahtumapäivää: starttitilaisuus, kaksi Kiitoratapäivää ja semifinaali, josta kaksi parasta yritystä etenee valtakunnalliseen finaaliin. Kiitoratapäivissä viisi eri alan neuvonantajaa, "mylläriä", antaa palautetta yrityksille henkilökohtaisissa tapaamisissa.  Myllärit ovat kokeneita yrittäjiä, markkinoijia, enkelisijoittajia, myynnin osaajia ja kansainvälistymisen asiantuntijoita, joita yhdistää halu auttaa yrityksiä kasvamaan.
Loka-marraskuussa pidettävä kaksipäiväinen Kasvu Open Karnevaali on yhdistelmä messuja, seminaaria, iltajuhlaa ja kasvuyrityskilpailua. Tilaisuudessa valitaan kasvunäkymiltään lupaavimmat yritykset Start Again- ja Startup –sarjoissa sekä jaetaan Suomen Kasvupalkinto.  Kilpailu on tarkoitettu kasvuhaluisille yrityksille, jotka tarvitsevat apua kasvuunsa. Yli puolet osallistuvista yrityksistä on niin kutsuttuja Start again -yrityksiä, joilla voi olla kymmenien vuosien historia ja loput ovat aloittelevia startupeja.
Organisaatio

Kasvu Open -ohjelman takana on voittoa tavoittelematon Kasvu Open Oy. Sen osakkaita ovat Keski-Suomen kauppakamari, Jyväskylän kaupunki, Aava & Bang Oy ja Kasvun Roihu Oy. Yrityksen toimitusjohtaja on Jaana Seppälä.
Voittajat

Vuonna 2011 voittajia oli vain yksi: Mobile Care and Safety Oy, kasvuyritys.
Vuonna 2012 yrityssarjaan voittaja oli Stafix Oy, ideasarjan voittaja oli Brawbox.
Vuonna 2013 Kasvu Openin yrityssarjan voitti VRT Finland ja startup-sarjan Musicinfo
Vuonna 2014 kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa valtakunnallisena. Yrityssarjan voitti silloin jyväskyläläinen Sleipner Finland ja startup-sarjan kuopiolainen Spindeco.
Vuonna 2015 Kasvu Openin yrityskilpailun voitti Fourdeg Espoosta ja startup-sarjan kajaanilainen pelifirma Critical Force Entertainment.
Vuonna 2016 Kasvu Openin yrityssarjan voitti Classic Pizza Restaurant / Hangon Makaronitehdas Helsingistä ja startup-sarjan Opti Automation Espoosta.
Vuonna 2017 yrityssarjan voitti Volter Oy Kempeleestä ja startup-sarjan helsinkiläinen BroadBit Batteries..
Vuonna 2018 yrityssarjan voitti Cajo Technologies Oy ja startup-sarjan Finnos Oy.
Vuonna 2019 yrityssarjan voitti Dolea Oy ja startup-sarjan Lunawood Oy.
Vuonna 2020 palkittiin kolme parasta kasvuyritystä: ohjelmistotalo Secapp Oy, SaaS-palveluita tuottava Aiwo Digital Oy ja työhyvinvointipalvelu Auntie Solutions Oy.
Vuonna 2021 keskisuurten yritysten sarjan voitti Unikie Oy ja pienten yritysten sarjan Luomoa Oy.
Tunnustuksia

Vuonna 2018 Kasvu Open sai Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon. Se palkittiin yritysten kansainvälistymisen tukemisesta myös Euroopan komission järjestämässä SME Assembly -tapahtumassa, jossa se sai European Enterprise Promotion Award -palkinnon.
Aiheesta muualla

Kasvu Openin kotisivut
Kasvu Open Facebookissa
Koirajärvi (Kinnula)

| Koirajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kinnula, Kivijärvi
Koordinaatit:  63°14′42″N, 24°49′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskujoki:  Koirajoki 
Järvinumero:  14.456.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  180,6 m  
Pituus:  2,1 km  
Leveys:  1,2 km  
Rantaviiva:  8,951 km  
Pinta-ala:  1,48606 km²   
Tilavuus:  0,00474595 km³ 
Keskisyvyys:  3,19 m  
Suurin syvyys:  8,4 m  
Saaria:  17 
 fiKoirajärvi 
Koirajärvi tai Iso-Koirajärvi on Keski-Suomessa Kinnulassa ja Kivijärvellä Jäpänrannan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 149 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 17 saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 4,75 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00475 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys on 8,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 9,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Koirajoen valuma-alueeseen (14.456) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 180,6 metriä mpy.
Baunt

Baunt-järvi.
Baunt (ven. Ба́унт) on järvi Burjatian tasavallan Bauntin evenkiläisessä piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Južno-Muiski-harjanteen ja Vitimin ylätasangon erottavassa Tsipa-joen kattilalaaksossa 1059 metrin korkeudella merenpinnasta. Järven pinta-ala on 165 neliökilometriä ja suurin syvyys 33 metriä.
Järven rannalla sijaitsee Bauntin asutus (30 asukasta vuonna 2008). Hopton-vuoren juurella toimii vuonna 1934 perustettu Bauntin kivennäisvesi- ja ilmakylpylä.
Keijo Koistinen

| Keijo Koistinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. elokuuta 1941 Nilsiä
Kuollut: 22. heinäkuuta 1968 (26 vuotta) Vehmersalmi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä (jääkiekko)   keskikenttä (jalkapallo)
Seurat:  KalPa, Karhut 1958–1967   (jääkiekko)   KuPS, Karhut, Ässät 1960–1968   (jalkapallo)
Keijo Koistinen (10. elokuuta 1941 Nilsiä – 22. heinäkuuta 1968 Vehmersalmi) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Jääkiekko

Jääkiekkoilijana Koistinen tunnettiin taitavana hyökkääjänä. Vuonna 1959 hän voitti Vierumäellä järjestetyn Jääkiekkoliiton tekniikkamestaruuskilpailun.  KalPan edustusjoukkueeseen Koistinen nousi jo 16-vuotiaana vuonna 1958. Ennen siirtymistään Porin Karhuihin hän pelasi neljä kautta KalPassa, joista vuodet 1958–1959 sekä 1961–1962 Mestaruussarjassa.
Porin Karhuja Koistinen edusti pääsarjassa viiden kauden ajan, voittaen Suomen mestaruuden vuonna 1965. Kausi 1964–1965 oli myös henkilökohtaisesti hänen parhaansa, Koistinen sijoittui pistepörssissä kuudenneksi. Jääkiekkouransa hän lopetti kauden 1966–1967 jälkeen. Koistinen pelasi Mestaruussarjassa 110 ottelua tehopistein 47+32=79 ja istui 30 jäähyminuuttia.
Jalkapallo

Jalkapalloa Koistinen pelasi Mestaruussarjassa vuosina 1960–1966 Kuopion Palloseuran riveissä. Suomen mestaruuden hän voitti 1966. Mestaruuden jälkeen Koistinen siirtyi pelaamaan Karhuihin myös jalkapalloa. Seura oli tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa. Karhujen yhdistyttyä RU-38:n kanssa Porin Ässiksi 1967, hän jatkoi uuden seuran riveissä Mestaruussarjassa vielä seuraavana kautena. Yhteensä Koistinen pelasi urallaan jalkapallon pääsarjassa 41 ottelua.
Kuolema

Koistinen kuoli hukkumisonnettomuudessa Vehmersalmella heinäkuussa 1968. Hän oli veneilemässä viiden hengen seurueessa Kallaveden Janissalon edustalla ja horjahti veteen vajoten välittömästi pinnan alle.
Saavutukset

Jääkiekon Suomen mestaruus 1965
Jalkapallon Suomen mestaruus 1966