stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
4 Vesta
Fyysiset ominaisuudet > Pinnanmuodot

Vestan pinnassa on kauas näkyvissä 200 km:n läpimittainen tumma alue, jota on epävirallisesti kutsuttu nimellä ”Olbers Regio”. Se on syvänkömäinen painanne. Kirkkaammat alueet lienevät runsaskraatterista ylämaata. Pinnalla on myös kaksi usean sadan kilometrin mittaista yhdensuuntaisten repeämälaaksojen sarjaa, Saturnalia Fossae ja Divalia Fossae. Repeämien maksimileveydet ovat noin 39 ja noin 22 km.
Vestan etelänavan tuntumassa on valtava, noin 500 kilometrin läpimittainen törmäyskraatteri nimeltään Rheasilvia, jonka syvyys on 19 km ja reunavallien korkeus 4–12 km. Sen keskushuipun leveys on 180 km ja korkeus kraatterin pohjalta noin 20 km. Kraatterin keskushuippu on yksi Aurinkokunnan korkeimmista vuorista. Se on esimerkiksi korkeampi kuin Mauna Kea (merenpohjasta mitattuna) eikä kovin paljon matalampi kuin Marsissa sijaitseva Olympus Mons. Rheasilvia kattaa 80 % Vestasta sen keskustan suunnasta katsoen. Rheasilvia osoittautui hieman suuremmaksi kuin aikaisemmista Hubble-avaruusteleskoopin mittauksista arveltiin.
Rheasilvian alle on osittain jäänyt toinen vielä sitä vanhempi jättiläiskraatteri, Veneneia. Nämä törmäykset ovat todennäköisesti synnyttäneet Vestan pinnan suuret repeämälaaksot. Vestassa on jättiläiskraatterien lisäksi useita noin 150 km:n läpimittaisia ja 7 km syviä kraattereita. Eräs suurimmista on noin 270 km leveä Feralia Planitia.
Vestan pinnalla sijaitsee myös epävirallisesti ”Lumiukoksi” kutsuttu kraatterijono, joka koostuu kahdesta suuresta ja yhdestä pienemmästä kraatterista. Nämä kraatterit ovat nimeltään Minucia (läpimitta 21,5 km), Calpurnia (läpimitta 50 km), Marcia (läpimitta 58 km). Minucia on näistä pienin ja todennäköisesti vanhin. Näistä kraattereista suurin, Marcia, vaikuttaisi olevan myös nuorin. Se näyttäisi olevan nuorin suuri törmäyskraatteri Vestassa. Ikää sillä on suunnilleen 40–60 Ma.
Vestan geologinen historia

Vestan erikoinen V-tyypin olemus selittyy kappaleen historiallalähde?, johon kuuluu asteroiditörmäyksiä. Törmäykset ovat paljastaneet asteroidin syviä kerrostumia näkyville.lähde?
Melko pyöreä karbonaatti- ja savipintainen C-luokan asteroidi, kääpiöplaneetta Ceres, on säilyttänyt alkuperäistä olemustaan enemmän kuin Vesta. Sillä onkin tallella kiviydintä ympäröivä jäävaippa, Vestalla sen sijaan ei tällaista ainakaan nykyisin ole. Kooltaan Vesta muistuttaa Pallasta, joka on Vestan ja Cereksen tavoin yksi suurimmista asteroidivyöhykkeen kohteista. Pallas on kuitenkin pinnan koostumukseltaan lähempänä hiilikondriittipintaista Cerestä ja sen tiheys on pienempi kuin Vestalla. Pallas sisältääkin enemmän vettä ja se luetaan B-tyyppisiin asteroideihin.
Vestassa on tapahtunut radioaktiivisen lämmön vaikutuksesta ainesten lajittuminen. Näin ollen Vestalle muodostui rautaydin ja ympärille kevyempi kivivaippa ja basalttinen kuori. Vesta onkin ominaisuuksiltaan Maankaltaisia planeettoja muistuttava protoplanetaarinen taivaankappale.
Aurinkokunta syntyi 4 570 miljoonaa vuotta sitten.lähde?
Kasautuminen tapahtui 2–3 miljoonassa vuodessa.lähde?
Radioaktiivisen alumiini-26:n hajoaminen sulatti Vestan ytimen ja kivisen vaipan 4–5 miljoonassa vuodessa. Vestan sisuksissa alkoi tapahtua konvektiota, kivisulan virtausta lämmön vuoksi.lähde?
Sulassa vaipassa tapahtui asteittaista kiteytymistä. Vaipan virtaukset pysähtyivät, kun 80 % materiasta oli kiteytynyt noin 6–7 miljoonassa vuodessa.lähde?
Jäljelle jäänyt basalttinen laava purkautui Vestan pinnalle, ehkä magmamereksi.lähde?
Syvälaavasta syntyi syväkiveä, aikaisemmasta basaltista metamorfista kiveä.lähde?
Vestasta tulleita meteoriitteja

Vestassa näkyvät selvästi muinaiset törmäykset, jotka ovat irrottaneet siitä materiaa pienemmiksi asteroideiksi ja meteoriiteiksikin. Rheasilvian muodostanut törmäys on irrottanut arviolta prosentin verran Vestan tilavuudesta. Sen arvioidaan tuottaneen noin 235 alle 10 km:n läpimittaista V-tyypin asteroidia noin miljardi vuotta sitten. Havaitut V-tyypin asteroidit kattavat vain 6 % Vestasta törmäyksen seurauksena pois singonneesta massasta. V-tyypin asteroidit sijaitsevat välillä 2,18 AU–2,50 AU. 2,50 AU on 1:3 rataresonanssi.
Vestan geologisia tapahtumia on nähtävissä sieltä tulleissa meteoriiteissa. Näitä ovat akondriitit: Howardiitit, diogeniitit ja breksioituneet eukriitit ovat kivettynyttä regoliittia, pölyn ja kivien seosta. Nämä ovat Vestan pintakerrosta. Basalttilaava on tuottanut "ei-kasautuvia eukriitteja". "Kasautuvat eukriitit", jotka sisältävät pyrokseenia, pigeoniittia ja plagioklaasia, ovat Vestan syväkiviä. Diogeniitit, joissa on suuria ortopyrokseenirakeita, ovat Vestan syväkiviä kaikkein syvimmältä. V-tyypin asteroidien koosta päätellen Vestan kuoren paksuus lienee 10 km.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
JPL Small-Body Database Browser: 4 Vesta (englanniksi)
Views of the Solar System: Vesta (englanniksi)
HubbleSite: Hubble Maps the Asteroid Vesta (englanniksi)
HubbleSite: Hubble Reveals Huge Crater on the Surface of the Asteroid Vesta (englanniksi)
Asteroid or Mini-Planet? Hubble Maps the Ancient Surface of Vesta: Hubble-avaruusteleskoopin marraskuussa 1994 ottamista kuvista koottu lyhyt video. (englanniksi)
Adaptive optics views of Vesta from Keck Observatory (englanniksi)
Planet candidates in the Solar System (artist's impression) (englanniksi)
Ursa[vanhentunut linkki]
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 3 Juno | Luettelo pikkuplaneetoista | Seuraaja: 5 Astraea |
Kokovertailussa useat Aurinkokunnan kappaleet, jotka olivat IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmää luotaessa planeettaehdokkaina. Niistä tuli määritelmän valmistuttua kääpiöplaneettaehdokkaita. Vesta on kolmas alhaalla oikealla. (Kuvassa näkyy myös kaistale Maasta kappaleiden koon parempaa hahmotusta varten.)
Vestan rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on Jupiter
Vestan sisäinen rakenne: ydin, vaippa ja kuori.
Vesta, Ceres ja Kuu kokovertailussa.
Eri suunnista Vestasta otetut kuvat näyttävät selvästi asteroidin epäsäännöllisen muodon.
Vestan eteläinen päiväntasaaja-alue.
Lähikuva Vestan kraatteripinnasta.
Lumiukoksi sanottu nuori kraatterijono Vestan pinnalla.
Kai Hyttinen

Kai Ahti Rainer "Kuju" Hyttinen (s. 7. tammikuuta 1947 Mikkeli) on suomalainen laulaja, säveltäjä  ja näyttelijä.
Ura

Hyttisen musiikkiopinnot alkoivat viulutunneilla musiikkiopistossa ja hän soitti kontrabassoa koulun orkesterissa. Myöhemmin instrumentiksi vaihtui kitara.
Vuonna 1964 Hyttinen perusti Sakari Pipatin kanssa lauluduon The Cones, jossa molemmat soittivat myös kitaraa. Duon koelaulu Fazerilla Toivo Kärjen kuunneltavana ei vielä tärpännyt, mutta vuonna 1966 Hyttinen pääsi soolona levyttämään kappaleen "Tyttö", joka oli käännösversio Beatlesin hitistä "Girl". Ensilevytys oli heti menestys samoin kuin vuoden 1966 käännöskappale "Mustaa" (The Rolling Stonesien "Paint It, Black"). Muita tunnettuja 1960-luvun levytyksiä olivat muun muassa "Käymään vain", "Muistan kesän" ja "Bella ciao".
1970-luvulla syntyi hitti toisensa jälkeen. Menestyneitä kappaleita olivat muun muassa "Tuulen tie", "Flirtaten", "Dirlanda", "Nosta lippu salkoon" (alk. "Tie a Yellow Ribbon Round the Ole Oak Tree"), "Vie vain", "Tuikku murheeseen", "Naiset" (Sailor-yhtyeen "Girls, Girls, Girls"), "Olen elänyt vain sulle", "Saanhan olla hän", "Copacabana" ja "Varpunen".
Vuosina 1967–1976 Hyttinen levytti kahdeksan Toivo Kärjen originaalisävellystä, sanoittajina yleensä Juha Vainio tai Vexi Salmi, esimerkiksi "Ei tule toista kertaa" ja "Levoton", lisäksi eri yhteyksissä runsaasti uusia versioita Kärjen kappaleista . Vielä vuonna 2014 Hyttinen ensilevytti Kärjen vuoden 1943 sävellyksen "Armas Anna", sanoittajana Helena Eeva .
1980-luvulla hitiksi nousi Hyttisen oma sävellys "Kurki" (1985), mutta sen jälkeen levytysrintamalla hiljeni ja hän laajensi skaalaansa opiskelemalla muun muassa musiikkiteatteria sekä kirkkomusiikkia.
Esiintymisiä on ollut muun muassa musikaaleissa, konserteissa Kaj Chydeniuksen laulujen tulkkina sekä television musiikkisarjassa Neljän tuulen tiellä. Tunnetuimpia TV-töitä ovat rooli sarjassa Samaa sukua, eri maata sekä Salatut elämät jossa hän näytteli Antti Jääskeläistä. Vuonna 2010 Hyttinen esiintyi TV:ssä ohjelmassa Lomaräätälit. Hän on esiintynyt myös Lehmän vuosi -sarjassa kunnanlääkäri Jouko Puurtisen roolissa.
Hyttinen on sekä säveltänyt että sanoittanut omaa tuotantoaan.
Vuonna 2007 Hyttinen julkaisi albumin Lauluja Timo K. Mukan runoihin, johon sävellykset ja sovitukset on tehnyt Jari Vanha.
Vuonna 2013 Hyttiseltä julkaistiin albumi Kosketus, jolla kaikki kappaleet ovat Rauno Lehtisen sävellyksiä. Sovitukset ovat Antti Hyvärisen käsialaa. Levyn julkaisi Turun Tähtituotanto Oy fifty-fifty records -levymerkillään.
Hyttinen asui ennen Enontekiön Kilpisjärvellä, jossa hän toimi eräoppaana Vihreä Viikuna Oy:ssä. Ortodoksiksi kääntynyt Hyttinen asui Joensuussa ja opiskeli siellä ortodoksista kirkkomusiikkia. Nykyään hän asuu Orivedellä. Keikkoja Hyttinen tekee edelleen harvakseltaan. Hän näyttelee myös kesäteattereissa ja kaupunginteattereissa. lähde?
Diskografia > Studioalbumit

Kai Hyttinen (1970)
Tuulen tie (1970)
Dirlanda (1972)
Honolulu (1973)
Saanhan olla hän (1975)
Kavereiden kesken Kuju vaan (1976)
Tuulta purjeisiin (1977)
Elämän siteet (1978)
Varpunen (1979)
Kai Hyttinen (1980)
Kesäyö (1982)
Tänään (1985)
Dirlanda (1987)
Kaipaan vapauteen (1987)
Vie minne vain (1990)
Kai Hyttinen 1-2 (1990)
Lauluja Timo K. Mukan runoihin (2007)
Lappi sydämeni vei (2008)
On joulu tullut Lappiin (2011)
Kosketus (2013)
Kaihon maa (2014)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Eri esittäjiä: 16 tähteä – 16 iskelmää (1975)
Kavereiden kesken Kuju vaan (1976)
Parhaat päältä (1978)
Kurki (1990)
16 suosittua (1990)
20 suosikkia – Dirlanda (1995)
20 suosikkia – Volare (1997)
20 suosikkia – Vieläkin vieläkin vain (2001)
Tähtisarja – 30 suosikkia (2006)
Se on silloin (2021)
Filmografia

Paasalusta (1986) (TV)
Kivikasvot Show (1987–1988) (TV)
Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva – Hovimestari näytelmässä (1990)
Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet – Vieraan vallan pahapoika Körmyn unessa (1991)
Pankkiherroja – Kuski / Laulaja (1993) (TV)
Vääpeli Körmy – taisteluni – Harrasteteatterin näyttelijä (1994)
Oho, sano Brysseli (1994) (TV)
Samaa sukua, eri maata – Esko Kilappa (1998) (TV)
Salatut elämät – Antti Jääskeläinen (2006) (TV)
Lehmän vuosi – Jouko Puurtinen (2008–2010) (TV)
Ralliraita – Pekkarinen (2009)
Lomaräätälit (2010) (TV)
Karjalan kunnailla – Teollisuusneuvos golfkentällä (2011–2012) (TV)
Teatteritöitä

Viulunsoittaja katolla, Kouvolan teatteri, 1999.
Simpauttaja, Naisvuoren Kesäteatteri, Mikkeli, Simpauttaja 1999.
Cabaret, Helsingin kaupunginteatteri, 2000.
Vaskimusikaali Kumu kuuluu, Bomban Juhlaviikot, Nurmes, 13.–22.7.2001.
Tähti ja meripoika, Imatran teatteri, Olavi Virta, 2005.
The Sound of Music, Imatran teatteri, Kapteeni Von Trapp, 2008.
Suma, Ilomantsin näyttämökerho ry, Urho Kuusijoki, ukkoherra, 2008 ja 2009.
Säkkijärven polkka, Teatteri Imatra / Imatran kesäteatteri, Georg Malmstén, 2010.
Rikkaan rakkaus, Naisvuoren Kesäteatteri, Mikkeli, Kaarlo Koponen, matkailukeisari, 2012.
Aiheesta muualla

Pomus.net
Kai Hyttisen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kai Hyttisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kai Hyttisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kilpisjärvi.org (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 2  3 
Henkilöt:  Ritva 2  Elonet
Bohuslän

| Bohuslänin maakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Pääalue:  Götanmaa
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Pinta-ala:  
 – Maa:  4 447,1 km²
Väkiluku:  290 756
 – Väestötiheys:  65,4 as./km²
Symbolit:  
 – Maakuntakukka:  Koreaköynnöskuusama
 – Maakuntaeläin:  Kirjohylje
 Väkiluvun ja maapinta-alan lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan vuosi 1982. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koreaköynnöskuusama on Bohuslänin maakuntakukka.
Kirjohylje on Bohuslänin maakuntaeläin.
Bohuslän on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Länsi-Ruotsissa Götanmaan pääalueella. Bohuslänin pinta-ala on 4 447,1 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 290 756 asukasta, joten väestötiheys oli 65,4 asukasta neliökilometriä kohti.
Bohusläniä rajoittavat Skagerrak ja Norja sekä maakunnista Dalsland ja Länsi-Götanmaa. Se kuului Norjaan vuoteen 1658 asti, jolloin Roskilden rauha astui voimaan. Bohuslän tunnetaan kalastuksesta, merisuolakylvyistä sekä kallioista.
Maakunnan keskuskaupunkina toimii vuonna 1498 perustettu Uddevalla. Alueen korkein kohta on Björnerödspiggen, joka kohoaa 222 metrin korkeuteen. Suurin järvi on Bullaresjöarna, 19 km².
Bohuslänissä on varsin aurinkoinen ilmanala ja leudonlämmin, miellyttävä ilmasto. Nämä tekevät seudusta puoleensavetävän rannikon. Maakunnan talouselämää hallitsee läheinen suurkaupunki Göteborg etelässä. Göteborgin ja Norjan pääkaupungin Oslon väliset pääliikenneväylät kulkevat Bohusläänin lävitse. Alueen luonto ja erityisesti vaellusreitti Bohusleden tuo matkailijoita.
Isolehtilehmus on ruotsinkieliseltä nimeltään bohuslind. Tämä puulaji kasvaa harvinaisena rannikon läheisyydessä Kaakkois-Norjassa ja Lounais-Ruotsin Bohuslänissä.
Historia

Maakunnan rannikolla sijaitsevat Bohusläänin kalliomaalaukset.
Norjan kuningas Harald Kaunotukka liitti seudut maahansa yhdistäessään Norjan vuoden 870 tienoilla. 1200-luvulta eteenpäin on seutu eri muodoissaan tunnettu Bohuslänin nimellä. Kalmarin unionin hajotessa siitä tuli osa Tanska-Norjan valtakuntaa ja Ruotsiin se liitettiin Roskilden rauhan tuloksena 1658.
Bohuslän oli 1349 yksi mustan surman pahiten koettelemia alueita. Noin puolet väestöstä menehtyi lyhyessä ajassa ja suuri osa maatiloista jäi tyhjilleen. Lisäksi Pohjois-Euroopan ilmasto oli 1300- ja 1400-luvuilla varsin kylmä, mikä hidasti väestönkasvua. Maatalous palasikin alueella kokonaan ennalleen vasta 1600-luvulle tultaessa.
Meren rannalla sijaitsevan Bohuslänin talous koki nousukausia aina sillikantojen runsastuessa. Erityisen hyvä kausi oli 1500-luvun loppupuolella, jolloin silliä nostettiin vuosittain satojatuhansia tonneja ja Tanska keräsi sievoiset voitot kalastuksen veroista ja tulleista. Myös vielä Ruotsin vallan aikaan 1700-luvun loppupuolella suuret silliparvet lisäsivät maakunnan vaurautta. Syntyi paljon uusia kalastajakyliä, ja samaan aikaan maisema muuttui kun paljon metsiä hakattiin asuintalojen, veneiden ja kalanjalostuslaitosten rakentamista varten. Jäljelle jäi paljaaksi hakattuja kallioita, jotka vieläkin antavat leimansa maisemille, vaikkakin toisaalta sisämaa on uudelleenmetsittynyt voimakkaasti 1900-luvun alusta lähtien.
Marstrand
Tjörnin kivikautinen hautakenttä
Uusi Svinesundin silta
Vanha Svinesundin silta
Kunnat

Pohjoisesta etelään lueteltuina maakuntaan kuuluvat seuraavat kunnat:
Strömstadin kunta
Tanumin kunta
Munkedalin kunta (osittain)
Sotenäsin kunta
Lysekilin kunta
Uddevallan kunta
Orustin kunta
Lilla Edetin kunta (osittain)
Stenungsundin kunta
Tjörnin kunta
Kungälvin kunta
Göteborgin kunta (osittain)
Öckerön kunta
Väestönkehitys

| Bohuslänin maakunnan väestönkehitys 1910–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1910 | 1910 |    | 168 108 | 168 108 |
| 1920 | 1920 |    | 164 686 | 164 686 |
| 1930 | 1930 |    | 163 572 | 163 572 |
| 1940 | 1940 |    | 155 042 | 155 042 |
| 1950 | 1950 |    | 152 627 | 152 627 |
| 1960 | 1960 |    | 164 288 | 164 288 |
| 1970 | 1970 |    | 191 227 | 191 227 |
| 1980 | 1980 |    | 228 626 | 228 626 |
| 1990 | 1990 |    | 249 110 | 249 110 |
| 2000 | 2000 |    | 264 933 | 264 933 |
| 2010 | 2010 |    | 289 278 | 289 278 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Lähdeviitteet ovat vuosiluvun perässä.
Väestönkehitys > Väestö lääneittäin

Bohuslänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 290 756 asukasta, jotka kaikki asuivat Länsi-Götanmaan läänissä. Läänistä kuuluu osia myös muihin maakuntiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bohuslän (Arkistoitu – Internet Archive)
VisitSweden – Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Dalsland (Arkistoitu – Internet Archive)
VisitSweden – Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Länsi-Göötanmaa (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Ruotsin maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Götanmaa |  Blekinge  Bohuslän  Dalsland  Gotlanti  Halland  Itä-Götanmaa  Länsi-Götanmaa  Skåne  Småland  Öölanti  |  |
| Sveanmaa |  Närke  Södermanland  Taalainmaa  Uplanti  Värmlanti  Västmanland  |  |
| Norlanti |  Gästrikland  Hälsingland  Härjedalen  Jämtland  Lappi  Medelpad  Norrbotten  Västerbotten  Ångermanland  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Bohuslän – Kuntaluettelo on käännöstä.
Käännös suomeksi
Finnish Design Shop

| Finnish Design Shop |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Pieces of Nordic Happiness
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2004
Perustaja:  Teemu Kiiski
Toimitusjohtaja:  Teemu Kiiski (CEO), Noora Tirkkonen (toimitusjohtaja)
Kotipaikka:  Turku
Toimiala:  verkkokauppa
Tuotteet:  huonekalut, valaisimet, sisustustuotteet
Liikevaihto:   58,34 milj. € (2023)
Liikevoitto:   -3,8 milj. € (2023)
Henkilöstö:  Yli 130 (2024)
Emoyhtiö:  A-lehdet-konserni
Kotisivu:  www.finnishdesignshop.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Finnish Design Shop on maailmanlaajuisesti toimiva suomalainen verkkokauppa, joka on erikoistunut pohjoismaiseen muotoiluun ja sisustukseen.  Sen pääkonttori, logistiikkakeskus sekä showroom ja myymälä sijaitsevat Turussa.
Valikoima

Finnish Design Shopin valikoimaan yli 300 designbrändiä, joista suurin osa edustaa pohjoismaista muotoilua. Valikoimaan kuuluvat muun muassa kotimaiset Artek, Iittala, Marimekko, Arabia ja Nikari, tanskalaiset HAY, Muuto, Louis Poulsen ja Carl Hansen & Søn sekä sveitsiläinen Vitra.
Finnish Design Shopin valikoimaan kuuluvia muotoilijoita:
Alvar Aalto
Eero Aarnio
Ronan & Erwan Bouroullec
Charles & Ray Eames
Kaj Franck
Maija Isola
Arne Jacobsen
Harri Koskinen
Jasper Morrison
Verner Panton
Ritva Puotila
Ilmari Tapiovaara
Paavo Tynell
Patricia Urquiola
Hans Wegner
Historia ja toiminta

Finnish Design Shop perustettiin Turussa vuonna 2004. Toimitusjohtajana toimi lähes 20 vuoden ajan yrityksen perustaja Teemu Kiiski, joka siirtyi CEO-rooliin vuonna 2024, kun uutena toimitusjohtajana aloitti Noora Tirkkonen.
Alkuvuosinaan Finnish Design Shop toimitti tuotteita Suomen ja Euroopan laajuisesti, ja vuonna alkoivat 2009 toimitukset Yhdysvaltoihin. Maailmanlaajuisesti se on toiminut vuodesta 2016 alkaen. Nykyisin suurin osa liikevaihdosta tulee ulkomailta, ja suurin yksittäinen ulkomaanmarkkina on Yhdysvallat.
Finnish Design Shop on kuulunut A-lehdet-konserniin vuodesta 2014, jolloin mediatalo A-lehdet osti sen osake-enemmistön. Finnish Design Shopin toinen toimisto toimii Helsingin Kulosaaressa A-lehtitalossa.
Yksityisasiakkaille suunnatun verkkokaupan lisäksi Finnish Design Shopilla on vuodesta 2015 lähtien toiminut projektimyynti yritysasiakkaille ja sisustusalan ammattilaisille.
Finnish Design Shop toimittaa vuonna 2017 aloittanutta Design Stories -verkkolehteä, jossa julkaistaan viikottain muotoilu- ja lifestyle-aiheisia artikkeleita sekä suomeksi että englanniksi. Ensimmäisen kerran Design Stories ilmestyi printtilehtenä vuonna 2014.
Finnish Design Shopin kehittämä ja kuratoima käytetyn designin markkinapaikka Franckly lanseerattiin vuonna 2019.
Finnish Design Shopin pääkonttori ja varasto sijaitsevat Turun Aviatielle vuonna 2021 valmistuneessa logistiikkakeskuksessa, ja samassa yhteydessä toimivat myös showroom ja myymälä, verkkokaupan noutopiste sekä lounasravintola. BREEAM-ympäristöluokituksella seritifioidun logistiikkakeskuksen pääsuunnittelijana toimi Arkkitehtiruutu Oy, ja sen julkisivun on suunnitellut Avanto Arkkitehdit ja sisustuksen Studio Joanna Laajisto. Logistiikkakeskuksen varastossa hyödynnetään norjalaisyhtiö Autostoren kehittämää robottikeräilyä.
Vuonna 2022 Finnish Design Shop lanseerasi sisustussuunnittelupalvelu Studion, joka tarjoaa sisustussuunnittelua yksityiskohteisiin.
Vastuullisuustyö

Finnish Design Shopin vastuullisuusstrategia on suunniteltu yhteistyössä kiertotalouteen ja kestävän liiketoiminnan suunnitteluun erikoistuneen suomalaisyritys Ethican kanssa. YK:n kestävän kehityksen tavoitteisiin perustuva vastuullisuustrategia jakautuu kolmeen osa-alueeseen:
Kiertotalous ja vastuullinen logistiikka
Tuotevastuu ja kestävien tuotevalintojen mahdollistaminen
Henkilöstön hyvinvointi ja yrityksen arvojen mukaisten asioiden edistäminen ympäröivässä yhteiskunnassa
Vuodesta 2021 lähtien Finnish Design Shop on kompensoinut hiilijalanjälkensä suojelemalla suomalaista metsää. Ensimmäinen suojeltu metsäalue oli Pälkäneellä sijaitseva 9,56 kokoinen metsätila, joka suojeltiin METSO-ohjelman puitteissa.
Vuonna 2023 Finnish Design Shop julkaisi designtuotteille kehitetyn Product Sustainability Framework -nimisen vastuullisuuskriteeristön, joka arvioi tuotteiden vastuullisuutta koko niiden arvoketjun osalta.
Finnish Design Shopin vuosittaisissa naistenpäivän kampanjoissa kerätään varoja sukupuolten tasa-arvoa edistävälle hankkeelle, ja vuodesta 2021 alkaen naistenpäivän kampanjan tuotot on kohdistettu UN Women Suomen tasa-arvotyöhön. Finnish Design Shop on toiminut myös Helsinki Priden virallisena kumppanina vuodesta 2000 lähtien.
Projekteja ja yhteistöitä

Vuonna 2012 Helsingin ollessa Maailman muotoilupääkaupunki Finnish Design Shop toteutti pop-up-myymälän vanhaan tulli- ja pakkahuoneeseen Katajanokalla.
Vuonna 2018 Finnish Design Shop oli mukana toteuttamassa pop-up-ravintola Zero Waste Bistroa New Yorkin designviikolla yhdessä Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutin, ravintola Nollan sekä kahden suomalaismuotoilijan, Harri Koskisen ja Linda Bergrothin, kanssa.
Vuonna 2019 Helsinkiin avautunut designhotelli Hotel St. George kalustettiin yhteistyössä Finnish Design Shopin kanssa. Suurin osa hotellin kalusteista on koottu Finnish Design Shopin St. George Collection -mallistoon.
Vuonna 2021 Finnish Design Shop järjesti muotoilualan vaikuttajille suunnatun FDS Influencer Awards -kilpailun.
Vuonna 2023 Finnish Design Shop oli mukana järjestämässä Paimion parantola -julistekilpailua yhteistyössä Paimion parantola -säätiön ja visuaalisen viestinnän suunnittelijoiden järjestö Grafia ry:n kanssa.
Vuonna 2024 Finnish Design Shop lanseerasi 20-vuotisjuhlavuotensa kunniaksi ensimmäisen oman mallistonsa, puisista peleistä ja soittimista koostuvan PELATA pieces -kokoelman.
FDS Award

FDS Award on Finnish Design Shopin järjestämä muotoilukilpailu, jossa etsitään erityisesti verkkokauppaan sopivia kodin tuotteita. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016.
FDS Award > FDS Award -kilpailun voittajat:

2016: Perch-jakkara, suunnittelijat Salla Luhtasela ja Wesley Walters. Jakkara otettiin voiton jälkeen huonekaluvalmistaja Nikarin valikoimiin.
2017: Pine Lip Balm -huulirasvakonsepti, suunnittelija Mona Isotupa.
2019: Kakadu-riippuvalaisin, suunnittelija Elina Ulvio.
Finnish Design Shopin voittamia palkintoja

2022: Finnish Design Shopin operatiivinen johtaja Reetta Noukka valittiin vuoden 2022 verkkokauppa-alan vaikuttajaksi.
2023: Finnish Design Shopin logistiikkakeskus voitti Turun hyvän rakentamisen palkinnon.
2024: Finnish Design Shop palkittiin eCom Awards 2024 -palkinto­gaalassa vuoden kasvuyrityksenä.