stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinti kesäolympialaisissa 1952
Mitalistit > Naiset

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Naisten 100 m vapaauinti tulokset |   Katalin Szöke (HUN) |   Johanna Termeulen (NED) |   Judit Temes (HUN)  |  |
| Naisten 400 m vapaauinti tulokset |   Valéria Gyenge (HUN) |   Éva Novák (HUN) |   Evelyn Kawamoto (USA)  |  |
| Naisten 100 m selkäuinti tulokset |   Joan Harrison (RSA) |   Geertje Wielema (NED) |   Jean Stewart (NZL)  |  |
| Naisten 200 m rintauinti tulokset |   Éva Székely (HUN) |   Éva Novák (HUN) |   Helen Gordon (GBR)  |  |
| Naisten 4 × 100 m vapaauintiviesti tulokset |   Unkari (HUN) Ilona Novák  Judit Temes  Éva Novák  Katalin Szöke |   Alankomaat (NED) Marie-Louise Linssen-Vaessen  Koosje van Voorn  Johanna Termeulen  Irma Heijting-Schuhmacher |   Yhdysvallat (USA) Jacqueline La Vine  Marilee Stepan  Joan Alderson  Evelyn Kawamoto  |  |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 4 | 2 | 3 | 9 |
| 2 |  Unkari | 4 | 2 | 1 | 7 |
| 3 |  Ranska | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 |  Australia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 |  Etelä-Afrikka | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Japani | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 6 |  Alankomaat | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 8 |  Ruotsi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 9 |  Brasilia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Uusi-Seelanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uinti kesäolympialaisissa 1952 Wikimedia Commonsissa
Uinti olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1952 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Koripallo | Käsipallo (Näytöslaji) | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pesäpallo (Näytöslaji) | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Medeia (yhtye)

| Medeia |
| --- | --- |

 Medeia esiintymässä Hamburg Metal Dayz -festivaalilla vuonna 2013.
Tiedot
Toiminnassa:  2002–2024
Tyylilaji:  progressiivinen metalli, death metal, deathcore
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Frans Aalto, laulu   Samuli Peltola, kitara, laulu   Pekko Mörö, kitara   Laura Dziadulewicz, piano, syntetisaattori, laulu   Samuli Kuusinen, basso   Janne Putkisaari, rummut  
Entiset jäsenet:  Keijo Niinimaa, laulu   Teemu Karjalainen, laulu   Jussi Kahola, basso  
Levy-yhtiö:  Fullsteam Records, 2008–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Medeia on vuonna 2002 perustettu tamperelainen metallimusiikkia soittava yhtye. Yhtye julkaisi täysin itsenäisesti debyyttialbuminsa Quantum Holocaust: World Dominationin kesällä 2006. Levyn painos on nyttemmin myyty loppuun.
Vuoden 2008 alkupuolella Medeia solmi levytyssopimuksen Fullsteam Records -levy-yhtiön kanssa ja julkaisi vielä samana keväänä nimeään kantavan EP:n, joka koostuu myös muilla julkaisuilla esiintyvästä kappalemateriaalista. Yhtyeen toinen LP Cult julkaistiin 17. syyskuuta 2008. Levy nousi Suomen viralliselle albumilistalle sijalle 28.
25. toukokuuta 2011 julkaistiin Medeian kolmas albumi Abandon All, joka puolestaan siivitti yhtyeen Suomen virallisen albumilistan sijalle 11 sekä Rumba-listan sijalle 2.
Yhtyeen tuorein studioalbumi, Iconoclastic, julkaistiin lokakuussa 2013.
Toukokuussa 2014 laulaja Keijo Niinimaa erosi yhtyeestä. Tilalle otettiin yhtyeen kanssa ennenkin keikoilla esiintynyt Frans Aalto.
Yhtye lopetti marraskuussa 2024
Kokoonpano

Frans Aalto – laulu
Samuli Peltola – kitara, taustalaulu
Laura Dziadulewicz – piano, syntetisaattori, taustalaulu
Samuli Kuusinen – basso, taustalaulu
Janne Putkisaari – rummut
Pekko Mörö – kitara
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Keijo Niinimaa – laulu
Teemu Karjalainen – laulu
Jussi Kahola – basso
Diskografia > Studioalbumit

Quantum Holocaust: World Domination (2006)
Cult (2008)
Abandon All (2011)
Iconoclastic (2013)
Xenosis (2019)
Diskografia > EP:t

Medeia (2008)
Manning the Helm (2015)
Mother of Lies (2024)
Diskografia > Musiikkivideot

Cold Embrace (2008)
Descension (2009)
The Unseen (2009)
Antichristmas (2009)
We All Fail (2010)
The Ultimate Disconnect From Humanity (2011)
Abandon All (2011)
Misery Prevails (2013)
The Dominant Species (2014)
Mother of Lies (2024)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Medeian virallinen sivusto
Medeia Myspacessa (englanniksi)
Medeia Twitter-sivustolla
Medeian YouTube-kanava
Pohjoissaamelaiset

| Pohjoissaamelaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  noin 50 000
Asuinalueet:   Norja 40 000   Ruotsi 5 000   Suomi 3 500
Kielet:  Pohjoissaame
Uskonnot:  Luterilaisuus  Lestadiolaisuus
Pohjoissaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä. He lukeutuvat suomalais-ugrilaisiin ja uralilaisiin kansoihin. Pohjoissaamelaisia elää Norjan, Ruotsin ja Suomen alueilla. Pohjoissaamelaisia on määrittelytavasta riippuen 40 000–50 000. Heistä 30 000–40 000 asuu Norjassa. Pohjoissaamelaisista arviolta noin 20 700 puhuu pohjoissaamea. Norjassa heitä on Finnmarkin, Tromssan ja Nordlandin alueilla. Ruotsissa heitä on Kiirunan kunnassa. Suomessa heidän perinteisiin asuinalueisiinsa kuuluvat Utsjoen, Inarin, Enontekiön ja Sodankylän kunnat.
Historia

Kanssakäynti Ruotsin, Norjan ja Venäjän kanssa alkoi 1500-luvulla, kun kyseiset maat alkoivat kilpailla oikeudesta verottaa saamelaisia. Pohjoissaamelaiset joutuivat valtaosin Ruotsin ja Norjan vaikutuspiiriin, Venäjän vallan alle joutuneiden saamelaisten kulttuuri kehittyi omaan suuntaansa johtuen paljolti eri uskonnosta. Poronhoito yleistyi pohjoissaamelaisten keskuudessa 1400–1600-luvuilla. 1600-luvulla alkoi myös saamelaisten käännyttäminen kristinuskoon.
1300-luvulla Norjan pohjoisrannikoilla raivosi rutto, joka iski pahiten rannikolla asuviin norjalaisyhteisöihin. Monet saamelaiset muuttivat ruton vuoksi tyhjentyneille alueille ja pohjoissaamelaiset jakaantuivat kahteen ryhmään, merisaamelaisiin ja vuorisaamelaisiin. Merisaamelaiset saivat elantonsa norjalaisten tapaan merestä kun taas vuorisaamelaiset jatkoivat perinteistä elämäntyyliään eläen poroista ja metsästyksellä. Vuorisaamelaisten määrä väheni sitä mukaa kun valtioiden rajat Lapissa tiukkenivat, pahimmillaan porojenhoitajan piti maksaa veroja kolmeen eri valtioon siirtäessään porojaan kesä- ja talvilaidunmaiden välillä.
Suurporonhoito syntyi 1400–1600-luvuilla, ja sen myötä alkoivat pohjoissaamelaiset levittäytyä Inariin. Yhä suurenevat porokarjat johtivat siihen, että niiden omistajien piti etsiä uusia laitumia. Aluksi pohjoissaamelaisten poronomadien talvilaitumina olivat Inarin pohjoisosat, mutta tilanne muuttui, kun vuoden 1852 Norjan ja Venäjän sekä vuoden 1889 Ruotsin ja Venäjän välinen rajasulku estivät pitkät vuotuismuutot maasta toiseen. Tämän seurauksena läntiseen Inariin muutti pysyvästi useita pohjoissaamelaisia perheitä ensin Utsjoen suunnasta ja sittemmin lännestä Enontekiön suunnasta. Lounais-Inariin pohjoissaamelaisia muutti lähinnä Enontekiöltä.
1800-luvulla Norja aloitti voimakkaat norjalaistamistoimet saamelaisia ja kveenejä vastaan. Norjan kielen ja kulttuurin vaikutus levisi voimakkaasti saamelaisalueille. Ruotsin ja Suomen puolella kehitys ei ollut yhtä nopeaa. 1850-luvulla lestadiolaisuus alkoi levitä pohjoissaamelaisten keskuuteen. Henkinen herääminen ja huonontuneet mahdollisuudet harjoittaa poronhoitoa johtivat Koutokeinon kapinaan vuonna 1853. Tapahtuma kiihdytti norjalaistamistoimia, mutta aallonharjansa ne saavuttivat 1900–1940-luvuilla. Toisen maailmansodan jälkeen tilanne rauhoittui jonkin verran.
Koillis-Inarissa Sevettijärven seudulla on inarinsaamen- ja suomenkielisessä nimistössä nähtävissä vanha koltansaamenkielisen nimistön vaikutus: tuo alue oli Näätämön siidan talvialuetta vielä 1800-luvulla. 1900-luvun alkuun mennessä alueen asuttivat harvakseltaan myös pohjoissaamelaiset inarinsaamelaisten ja suomalaisten ohella.
Historia > Nykyaika

Vuoden 1979 kiista Altaan rakennettavasta vesivoimalasta nosti esiin saamelaisten oikeudet. Vuonna 1986 otettiin käyttöön Sámi soga lávlla, kansallislaulu, ja vuonna 1989 otettiin käyttöön saamelaisten lippu. Vuonna 2005 Norjassa tuli käyttöön laki joka antoi saamelaisparlamentille ja paikallishalinnolle valtion maat Finnmarkin läänissä. Maat käsittävät yhteensä 96 % läänin pinta-alasta.
M. A. Castrénin seuran nelitasoisen elinvoimaisuusluokituksen mukaan pohjoissaamelaiset kuuluvat toisiksi elinvoimaisempien suomalais-ugrilaisten kansojen joukkoon. Eli kansa on mahdollisesti uhanalainen.
Kulttuuri

Saamelaiskulttuurissa pohjoissaamelainen kulttuuri on hallitsevaa johtuen pohjoissaamelaisten suuresta määrästä. Pohjoissaamelaisen kulttuurin keskuksena voidaan pitää Koutokeinoa. Pohjoissaameksi ilmestyy nykyään yksi sanomalehti, Ávvir, joka syntyi, kun pohjoissaamenkieliset Min Áigi ja Áššu yhdistyivät. Koutokeinossa on pohjoissaamelainen teatteri Beaivváš Sámi Teáhter. Pohjoissaamelaisten joikuperinne on saamelaisryhmistä parhaiten säilynyt. Pohjoissaamelaista koulutusta on kaikissa kolmessa pohjoissaamelaisten asuttamassa maassa.
Poprad-Tatrun rautatieasema

| Poprad-Tatrun rautatieasema  Železničná stanica Poprad-Tatru |
| --- | --- |
 Poprad-Tatrun rautatieasema (2018). Keltatiilisen asemarakennuksen vasemmalla puolella näkyy ratapihan ylittävää asemasiltaa, josta alkaa Tatravuoristoon vievä ratayhteys.
Perustiedot
Sijainti:  49.0598°N, 20.2951°E
Osoite:  Železničná 4423, 058 01 Poprad-Veľká, Slovakia
Kunta:  Poprad
Valtio:  Slovakia
Etäisyydet:  (Etäisyydet noin) Bratislava 342 km, Žilina 141 km, Prešov 102 km, Košice 101 km; Wien 408 km; Praha 576 km
Avattu:  1871
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Slovakian tasavallan rautatiet
Kaukoliikenne:  eri puolille Slovakiaa ja ulkomaille
Asemarakennus
Lipunmyynti:  kyllä
 Aseman sisätiloja.
Poprad-Tatrun rautatieasema (slovakiksi Železničná stanica Poprad-Tatru) on rautatieasema Slovakian pohjoisosassa Popradin kaupungissa. Asema kuuluu osana Slovakian tasavallan rautateiden (ŽSR) yhteensä 292:n rautatieaseman (2022) palveluverkostoon.
Raitiotievanu tai kapearaiteinen juna Tatravuoristoon Poprad-Tatrun asemalla.
Raitiotievaunu tai juna Tatravuoristoon lähtee Poprad-Tatrun asemalta (video).
Poprad on risteysasemapaikkakunta, joka sijaitsee Košice–Žilina -radan (180) varrella. Sieltä johtaa ratayhteys (185) myös koilliseen kohti Plavečin asemaa, josta alkaa edelleen Puolan rajan ylittävä rataosuus. Lisäksi varsinaisen ratapihan ylittävältä poikittaiselta sillalta johtaa pohjoiseen Tatravuorille kapearaiteinen sähköratayhteys (linja 183, raitiotie).
Poprad-Tatrun linja-autoasema sijaitsee runsas 100 metriä rautatieasemalta länsilounaaseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poprad-Tatrun rautatieasema Wikimedia Commonsissa
IC-junayhteyksien haku (englanniksi) (zssk.sk)
Poprad-Tatry: Odchody / Depatures (Poprad-Tatrysta lähtevät junat) (Arkistoitu – Internet Archive) (slovakiksi) (zsr.sk)
Poprad-Tatry: PRÍCHODY / ARRIVALS (lähituntien saapuvat junat) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (zsr.sk)
Ohuè-luokan miinantorjunta-alus

| Ohuè-luokan miinantorjunta-alukset> Tekniset tiedot |
| --- | --- |
Uppouma:  540 t
Pituus:  51,00 m
Leveys:  9,56 m
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Ilmatorjunta:  1 x 30 mm 2 x 20 mm
Ohuè-luokan miinantorjunta-alukset ovat italialaisen Intermare S.p.A.:n Nigerian laivastolle valmistamien kahden aluksen muodostama miinantorjunta-alusluokka. Nigeria laivasto tilasi alukset 1983.
Luokan alukset poikkeavat Italian laivastolle valmistetuista Lerici-luokan ja Malesian laivastolle valmistetuista Mahamiru-luokan aluksista, vaikka runko on rakenteeltaan ja kooltaan vastaava. Koneisto ja taistelujärjestelmät ovat täysin uudelleen suunnitellut. Pääkoneina on kaksi MTU dieselmoottoria, jotka on kytketty kahteen vesisuihkuvetolaitteeseen. Nämä mahdollistavat 16 solmun maksiminopeuden. Aluksen tarvitsema sähkö tuotetaan kahdella apukoneella, jotka on sijoitettu vesirajan yläpuolelle magneettisen jäljen sekä veteen johtuvan äänen pienentämiseksi. Taistelunjohtojärjestelmä on Thomsonilta kuten Sintra TSM 2022 -kaikuluotain miinojen etsintään ja tunnistamiseen sekä kaksi Gaymarinen valmistamaa Pluto-miinantorjuntalaitetta. Alusten viestijärjestelmänä on Aeromaritime ja aseistuksena on yksi 30 millimetrin ja kaksi 20 millimetrin tykkiä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ohuè (M371) | Intermarine SpA, Sarzana | 23. heinäkuuta 1984 | 22. marraskuuta 1985 | 28. toukokuuta 1987 |  |
| Maraba (M372) | Intermarine | 11. maaliskuuta 1985 | 6. kesäkuuta 1986 | 25. helmikuuta 1988 |  |
Kōmeitō

| Kōmeitō> 公明党 Kōmeitō |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  7. marraskuuta 1998
Puoluesihteeri:  Tetsuo Saito
Johto:   Natsuo Yamaguchi (pj.) 
Ideologia:   buddhalainen demokratia  konservatismi  arvokonservatismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Japanin alahuone:  29 / 465
Japanin ylähuone:  28 / 245
Kotisivu:  www.komei.or.jp
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kōmeitō (jap. 公明党; engl. New Komeito tai Clean Government Party) on japanilainen poliittinen puolue. Sen perusti vuonna 1964 Daisaku Ikeda, buddhalaisen järjestön Sōka Gakkain johtaja. Merkittävä osa puolueen kannatuksesta tulee järjestön jäseniltä, vaikka virallisia suhteita Kōmeitōn ja Sōka gakkain välillä ei ole ollut vuoden 1970 jälkeen. Nykyinen Uusi Kōmeitō syntyi vuonna 1998 Kōmeitōn ja Shinshintō-puolueen yhdistyessä.lähde?
Puolueen tavoitteisiin kuuluu sisäpolitiikassa keskushallinnon roolin ja byrokratian vähentäminen, läpinäkyvyyden lisääminen julkishallinnossa ja suurempi paikallinen autonomia, jossa yksityissektorilla on aiempaa merkittävämpi rooli. Ulkopolitiikassa puolue haluaa eroon ydinaseista ja sotilaallisista konflikteista yleensä. Puoluetta on pidetty Saksan CDU:n vastineena. Uuden Kōmeitōn edeltäjällä oli samantyyppinen mutta radikaalimpi, vasemmistolaisempi ideologia. Nykyinen konservatiivisempi puolue on ollut hallituksessa konservatiivisten liberaalidemokraattien kanssa ja puolueet jakavat osittain saman kannattajakunnan.lähde?
Puolueella on noin 400 000 jäsentä. Sillä on 31 edustajaa Japanin alahuoneessa ja 20 edustajaa Japanin ylähuoneessa. Kōmeitōn puheenjohtaja on Natsuo Yamaguchi.lähde?
Aiheesta muualla

Puolueen verkkosivut (japaniksi)
| n k  Japanin puolueet |
| --- | --- |
Parlamentissa edustetut:  Liberaalidemokraattinen puolue  Kōmeitō  Perustuslaillinen demokraattinen puolue  Kommunistinen puolue  Sosiaalidemokraattinen puolue  Nippon Ishin no Kai  Minshintō  NHK-puolue  Reiwa shinsengumi 
Toimintansa lopettaneet:  Rikken seiyūkai (1900–1940)  Kenseikai (1916–1927)  Kokumin doshikai (1924–1932)  Rikken minseitō (1927–1940)  Kokumin dōmei (1932–1940)  Shakai taishūtō (1932–1940)  Tōhōkai (1936–1944)  Taisei yokusankai (1940–1945)  Demokraattinen sosialistinen puolue (1960–1994)  Demokraattinen puolue (1998–2016)  Taiyō no tō (2010–2012)  Nippon Ishin no Kai (2012–2014) 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:New Komeito Party
Käännös suomeksi
Viasat Nature/Crime

| Viasat Nature/Crime |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  2000
Lähetykset loppuivat:  2012
Omistaja:  MTG ja Viasat
Näkyvyysalue:   Suomi    Ruotsi   Norja   Tanska   Viro   Latvia   Liettua   Unkari   Romania
Aiemmin:  Nature
Saatavuus
Kaapeliverkko
LumoTV:  Kanava 122
Sonera:  Kanava 205 (vuoteen 2009 saakka, vaihtoi sen)
Welho:  Kanava 486
DNA:  Kanava 122
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viasat Nature/Crime oli maksullinen luontodokumentteja sekä rikoselokuvia ja -sarjoja lähettävä televisiokanava. Kanava näkyi aiemmin Norjassa, Ruotsissa, Suomessa sekä Tanskassa.
Port Essington (Kanada)

Port Essington noin vuonna 1915
Port Essington on Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa Skeenajoen suun eteläpuolella sijaitseva aavekaupunki.
Port Essington syntyi 1870-luvulla kalatalouden ympärille. Vuonna 1876 kaupunkiin avattiin ensimmäinen lohikalan purkittamo, ja vuosisadan vaihteeseen mennessä purkittamoja oli jo seitsemän. Port Essingtonin ja Hazeltonin välille muodostui lisäksi tärkeä jokilaivareitti. Kaupungin väestö oli sekoitus paikallista Tsimshian First Nations -alkuperäisasukasheimoa,  eurooppalaisperäisiä siirtolaisia ja kanadanjapanilaisia. Kaupungissa oli japaninkielinen koulu, jossa oli 56 oppilasta vuonna 1934, sekä buddhalainen temppeli.
Vuonna 1914 rautatieyhtiö Grand Trunk Pacific Railway rakennutti Skeenajoen varteen rautatien, jonka päätepiste oli läheisessä Prince Rupertin kaupungissa. Tämä siirsi alueen taloudellisen painopisteen pois Port Essingtonista ja lopetti jokilaivaliikenteen, ja kaupungin autioituminen alkoi. Toisen maailmansodan aikana japanilaisperäinen väestö internoitiin ja sodan päätyttyä osa myös karkotettiin Japaniin.
Vuoteen 1950 mennessä kaikki lohikalan purkittamot oli suljettu ja suurin osa asukkaista oli muuttanut pois. Kaupungin jäänteet kärsivät tulipaloista vuosina 1961 ja 1965.
What Was I Made For?

| ”What Was I Made For?” Billie Eilish |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Barbie: The Album
 Julkaistu: 13. heinäkuuta 2023
 Tekijä(t): Finneas O’Connell Billie Eilish O’Connell
 Tuottaja(t):  Finneas  Mark Ronson  Andrew Wyatt 
 Kesto: 03.42
 Levy-yhtiö: Darkroom Records Interscope Records
Billie Eilishin muut singlet
| ”Hotline (Edit)” 2023 | ”What Was I Made For?” 2023 | ”Lunch” 2024 |
What Was I Made For? on Billie Eilishin kappale, joka julkaistiin singlenä 13. heinäkuuta 2023 yhdessä musiikkivideon kanssa. Se kuuluu samana vuonna ensi-iltansa saaneen Barbie-elokuvan soundtrack-albumille. Kappale soi elokuvassa useassa kohtauksessa.
Britanniassa ”What Was I Made For?” nousi singlelistan ensimmäiselle sijalle. Eilish voitti sillä vuoden laulun ja parhaan visuaaliseen mediaan tehdyn laulun Grammy-palkinnot sekä parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon ja parhaan laulun Oscar-palkinnon. Eilish ja Finneas esittivät kappaleen sekä vuoden 2024 Oscar-gaalassa että Grammy-gaalassa.
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus | Lähde |
| --- | --- | --- |
|  Britannian singlelista | 1. |  |
|  Suomen virallinen singlelista | 15. |  |
|  Billboard Hot 100 | 14. |  |
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | Golden Globe -palkinto | Paras kappale | Voitto |  |
| 2024 | Grammy-palkinto | Vuoden levytys | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Grammy-palkinto | Vuoden laulu | Voitto |  |
| 2024 | Grammy-palkinto | Paras pop-sooloesitys | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Grammy-palkinto | Paras visuaaliseen mediaan tehty laulu | Voitto |  |
| 2024 | Grammy-palkinto | Paras musiikkivideo | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Oscar-palkinto | Paras laulu | Voitto |  |
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Billie Eilish
| --- | --- |
Studioalbumit:   When We All Fall Asleep, Where Do We Go?  Happier Than Ever  Hit Me Hard and Soft 
Livealbumit:   Live at Third Man Records 
EP:t:   Don’t Smile at Me 
Singlet:   ”Ocean Eyes”  ”Six Feet Under”  ”Bellyache”  ”Bored”  ”Watch”  ”Copycat”  ”Idontwannabeyouanymore”  ”My Boy”  ”&Burn”  ”Bitches Broken Hearts”  ”Lovely”  ”Party Favor”  ”You Should See Me in a Crown”  ”When the Party’s Over”  ”Come Out and Play”  ”When I Was Older”  ”Bury a Friend”  ”Wish You Were Gay”  ”Bad Guy”  ”All the Good Girls Go to Hell”  ”Everything I Wanted”  ”No Time to Die”  ”Ilomilo”  ”My Future”  ”Therefore I Am”  ”Lo vas a olvidar”  ”Your Power”  ”Lost Cause”  ”NDA”  ”Happier Than Ever”  ”What Was I Made For?”  ”Lunch”  ”Birds of a Feather” 
Muuta:   Diskografia  Finneas O’Connell
Huhtikuu

Huhtikuu. 1400-luvun ranskalaisen rukouskirjan ja kalenterin Les Très Riches Heures du Duc de Berryn kuvitusta huhtikuun kohdalla.
Väinö Kunnas: Huhtikuu
Huhtikuu on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden neljäs kuukausi. Huhtikuussa on 30 päivää. Maaliskuu edeltää huhtikuuta, ja sitä seuraa toukokuu.
Huhtikuun nimestä

Huhtikuun suomalainen nimi on johdettavissa metsätöistä, kun keväällä kaadettiin havupuukaski eli huhta.
Huhtikuun latinankielinen nimi Aprilis tullee verbistä aperio, joka tarkoittaa "avata" – puiden silmut avautuvat tässä kuussa ainakin etelämpänä Euroopassa, ja Lounais-Suomessakin ensimmäiset koivut availevat silmujaan yleensä jo kuun viimeisinä päivinä.
Huhtikuun ensimmäinen päivä on monessa länsimaisessa kulttuurissa tunnettu aprillipäivä, jolloin toisten huijaaminen huumorimielessä eli aprillipilojen kertominen on perinteisesti sallittua.
Huhtikuun sääolot Suomessa

Huhtikuu on pohjoisella pallonpuoliskolla jo hyvin valoisa kuukausi, yöt ovat päiviä selvästi lyhyempiä, mutta etenkin Etelä-Suomessa vielä täysin pimeitä. Elokuussa on melko lailla yhtä pitkät päivät. Kuitenkin lämpötilat ovat elokuuta suuresti alempia, vaikka aurinko lämmittää ja valaisee yhtä paljon kuin elokuussa. Tämä johtuu siitä, että huhtikuussa vielä kylmä, juuri lumen alta paljastunut maa alkaa vasta imeä itseensä lämpöä ja ilmakehä reagoi pidentyneisiin päiviin pienellä viivellä. Elokuussa kovimpien helteiden jo mentyä maa ja vesistöt sen sijaan luovuttavat runsaasti lämpöä ja vaikuttavat siten ilmastoon nostaen ja tasaten lämpötiloja sekä hidastaen kylmenemistä.
Huhtikuun sääolot Suomessa > Keskilämpötila

Huhtikuun keskilämpötilat vaihtelevat eri puolilla Suomea. Vantaalla huhtikuun keskilämpötila on noin +3,5 °C, Lahdessa noin +3 °C, Tampereella noin +2,5 °C, Kuopiossa noin +1 °C, Oulussa noin 0 °C ja Sodankylässä noin –2,5 °C. Tyypillinen päivälämpötila huhtikuun alussa on Etelä-Suomessa noin 4–5 °C ja kuun lopulla noin 10 °C.lähde? Selkeinä öinä lämpötila tippuu huhtikuussa usein pakkaselle Etelä-Suomessakin. Pohjois-Suomessa huhtikuun alussa on yleensä päivisin pikkupakkasta ja kuun lopulla tyypillisesti jo rajusti vaihdellen 0–10 °C lämmintä ja öisin on lähes poikkeuksetta pakkasia.lähde? Suomen säähistorian aikaisin hellelämpötila, 25,5 °C, mitattiin 27. huhtikuuta 1921. Helteen esiintyminen Suomessa jo huhtikuussa on siis hyvin harvinaista.
Huhtikuun alussa säät ovat Suomessa tyypillisesti sumuisia ja pilvisiä loskasäitä, kun taas kuun lopulla aurinkoisia ja kuivia säitä. Vuorokausien keskilämpötila nousee eniten kuun lopulla, jolloin toisinaan koetaan melko korkeitakin päivälämpötiloja. Kylminä pysyvät yöt alentavat kuitenkin loppukuun keskilämpötilaa.
Huhtikuun sääolot Suomessa > Lumipeite

Lapissa lumipeite on suurimmillaan huhtikuun alussa, Etelä-Suomessa samaan aikaan lumet sulavat jo hurjaa vauhtia pois, tosin Ahvenanmaalla maa on jo huhtikuun alkuun mennessä paljas. Etelärannikolta ja lounaasta lumipeite katoaa lopullisesti yleensä huhtikuun ensimmäisellä viikolla, Etelä-Suomen sisämaassakin, esimerkiksi Lahden seudulta huhtikuun 10. päivän tienoilla. Jyväskylästä ne häviävät lopullisesti yleensä kuun puoliväliin mennessä, ja Oulusta kuun viimeisellä viikolla. Lapista lumipeite lähtee lopullisesti vasta toukokuun aikana.
Kevään eteneminen Suomessa huhtikuussa

Lapissa huhtikuussa on jo leutoa, useimmiten pikkupakkasta, tai vain muutama lämpöaste. Etelä-Suomessa tyypilliset päivälämpötilat nousevat kuun alulle tyypillisestä neljästä lämpöasteesta kuun lopun reiluun kymmeneen lämpöasteeseen. Silti yöpakkaset ovat etelässäkin tavallisia kuun lopullakin, ja niitä esiintyy etenkin selkeinä öinä. Lapissa lumipeite alkaa huhtikuun lopulla pienentyä ja ensimmäiset pälvet ilmaantuvat aurinkoisille paikoille.