stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thomas Myhre

Thomas Myhre vuonna 2009.
Thomas Myhre (s. 16. lokakuuta 1973 Sarpsborg) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisuransa lopettanut jalkapallomaalivahti. Hän edustaa kotimaansa Mossia ja on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän liittyi huhtikuussa 1998 Norjan A-maajoukkueeseen ja kuului joukkueen kokoonpanoon saman vuoden MM-kilpailuissa, mutta ei pelannut otteluakaan. Hän pelasi A-maajoukkueessa yhteensä 56 ottelua, joissa hän torjui pallon 47 kertaa ja pelasi 26 nollapeliä.
Jordanin käyrälause

Jordanin käyrälause. Jordanin käyrä (musta viiva) jakaa tason "sisä­puoleen" (vaalean­sininen) ja "ulko­puoleen" (vaalean­punainen.
Jordanin käyrä on topologiassa jokainen sellainen tasossa oleva käyrä, joka muodostaa suljetun silmukan eikä leikkaa itseään. Jordanin käyrälause on topo­loginen lause, jonka mukaan jokainen Jordanin käyrä jakaa tason kahteen osaan, "sisä­puoleen" ja "ulko­puoleen", joiden välisenä rajana se on, niin että jokainen polku, joka yhdistää toisiinsa kaksi sen eri puolilla olevaa pistettä, leikkaa Jordanin käyrän vähintään yhdessä pisteessä. Vaikka tämä lause näin esitettynä vaikuttaa intuitiivisesti selvältä, sitä ei ole helppo todistaa alkeellisilla menetelmillä. Sen selvimmät todistukset perustuvat algeb­ralli­seen topo­logiaan, ja samaan tapaan lause voidaan yleistää myös useampi­ulotteisiin avaruuksiin.
Jordanin käyrä­lause on saanut nimensä matemaatikko Camille Jordanin mukaan, joka esitti sen ensimmäisen todistuksen. Useiden vuosi­kymmenien ajan oltiin yleisesti sitä mieltä, että hänen todistuksensa oli virheellinen ja että ensimmäisen pätevän todistuksen lauseelle muotoili Oswald Veblen. Tämän käsityksen on kuitenkin kyseen­alaistanut muun muassa Thomas C. Hales.
Määritelmät ja lauseen muotoilu

Tasossa  \mathbb {R} ^{2} Jordanin käyrä C eli yksin­kertainen suljettu käyrä on ympyrän kuva injektiivisessä jatkuvassa kuvauksessa tasoon: 
φ: S1 → R2. Vastaavasti Jordanin kaari tasossa on suljetun välin kuva jatkuvassa injektiossa.
Vaihtoehtoisesti Jordanin käyrä voidaan määritellä sellaisena jatkuvana kuvauksena φ: [0,1] → R2, että φ(0) = φ(1) ja että φ:n rajoittuma puoliavoimelle välille [0,1) on injektio.  Kaksi ensimmäistä ehtoa merkitsevät, että C
on jatkuva silmukka, kun taas jälkimmäinen ehto edellyttää, että C ei leikkaa itseään yhdessäkään pisteessä.
Jordanin käyrälause voidaan täsmällisesti ilmaista seuraavasti:
Olkoon C Jordanin käyrä tasossa  \mathbb {R} ^{2}. Tällöin sen komplementti  \mathbb {R} ^{2}\setminus C koostuu täsmälleen kahdesta yhtenäisestä komponentista. Toinen komponenteista on rajoitettu (sisäpuoli), toinen rajoittamaton (ulkopuoli), ja käyrä C on molempien reuna.
Lisäksi Jordanin käyrän komplementti tasossa on yhtenäinen.
Todistus ja yleistyksiä

Jordanin käyrän yleistivät useampaan ulottuvuuteen toisistaan riippumatta H. Lebesgue ja L. E. J. Brouwer vuonna 1911 esittäen Jordanin-Brouwerin erottelulauseen:
Olkoon X topologinen pallo n+1 -ulotteisessa euklidisessa avaruudessa  \mathbb {R} n+1, toisin sanoen joukko, joka saadaan kuvaamalla n-pallo Sn injektiivisellä jatkuvalla kuvauksella avaruuteen  \mathbb {R} n+1. Tällöin sen komplementti avaruudessa  \mathbb {R} n+1,  muodostuu täsmälleen kahdesta yhtenäisestä komponentista, joista toinen on rajoitettu (sisä­puoli), toinen rajoittamaton (ulko­puoli).  Joukko X on molempien reuna.
Todistuksessa käytetään homologiateoriaa. Ensin osoitetaan yleisemmin, että jos X on homeo­morfinen k-pallon kanssa, joukon Y =  \mathbb {R} n+1 \ X redusoidut homologia­ryhmät ovat
Tämä voidaan todistaa induktiolla k:n suhteen käyttämällä Mayer-Vietorisin sarjaa. Kun n = k, Y:n nollas redusoitu homologia­ryhmä on astetta 1, mikä merkitsee, että Y:llä on kaksi komponenttia, jotka sitä paitsi ovat polku­yhtenäisiä, ja voidaan myös osoittaa, että niiden yhteinen reuna on X.
Erään yleistyksen esitti James Waddell Alexander, joka osoitti Alexanderin dualiteetin  \mathbb {R} n+1:n kompaktin osajoukon X ja sen komplementin redusoidun kohomologian välillä.  Jos X on n-ulotteinen reunaton monisto avaruudessa  \mathbb {R} n+1 (tai avaruudessa Sn+1), sen komplementilla on kaksi komponenttia.
Eräs Jordanin käyrän laajennus on Jordanin-Schönfliesin lause, jonka mukaan Jordanin käyrän sisä- ja ulkopuolella olevat alueet tasossa  \mathbb {R} ^{2} ovat homeo­morfiset yksikkö­kiekon sisä- ja ulko­puolen kanssa. Erityisesti jokainen piste P
Jordanin käyrän sisä­puolella voidaan yhdistää mihin tahansa pisteeseen A Jordanin kaarella siten, että kaikki kaaren pisteet pääte­pistettä A lukuun ottamatta ovat Jordanin käyrän sisä­puolisella alueella. Yhtäpitävästi Jordanin-Schönfieldin lause voidaan muotoilla niin, että jokainen kuvaus φ, joka määrittelee Jordanin käyrän, φ: S1 →  \mathbb {R} ^{2}, missä S on yksikköympyrä, voidaan laajentaa homeomorfismiksi ψ:  \mathbb {R} ^{2} →  \mathbb {R} ^{2}.
Toisin kuin Jordanin käyrä­lausetta, Jordanin-Schönfliesin lausetta ei voida yleistää useampaan ulottuvuuteen: vaikka yksikkö­pallon  \mathbb {R} ^{3} ulkopuoli on yhdesti yhtenäinen, on olemassa pintoja, jotka kyllä ovat homeo­morfisia pallo­pinnan kanssa mutta muodoltaan niin taivutettuja, että niiden komplementin rajoittamaton komponentti  \mathbb {R} ^{3}:ssa ei ole yhdesti yhtenäinen eikä siten homeomorfinen yksikkö­pallon ulko­puolen kanssa.
Historia ja muita todistuksia

Jordanin käyrälause saattaa ensi kuulemalta vaikuttaa selvältä, mutta se on jokseenkin vaikea todistaa. Bernard Bolzano oli ensimmäinen, joka muotoili asian tämällisenä konjektuurina huomaten, ettei asia ollut itsestään selvä vaan edellytti todistusta. On helppoa osoittaa tämä tulos ympyrälle, ja melko helppoa myös monikulmion muotoisille viivoille, mutta vaikeus ilmeni yleistettäessä se eri­laisille tarpeeksi moni­mutkaisille käyrille, joita ovat esimerkiksi ei-missään derivoituvat käyrät kuten Kochin käyrä ja muut fraktaaliset käyrät sekä myös Osgoodin käyrä, jolla on posi­tiivinen pinta-ala.
Ensimmäisen todistuksen lauseelle esitti Camille Jordan reaalianalyysistä pitämillään luennoilla, ja hän julkaisi sen kirjassaan Cours d'analyse de l'École Polytechnique. On jossain määrin kiistelty siitä, onko Jordanin todistus täydellinen: enemmistö kommen­toijista on väittänyt, että ensimmäisen täydellisen
todistuksen esitti Oswald Veblen, joka sanoi Jordanin todistuksesta:
»Hänen todistuksensa on kuitenkin monien mate­maatik­ko­jen mielestä epä­tyydyttävä. Hän esittää teorian todistamatta sitä yksin­kertaisten moni­kulmioiden muodostamalle tärkeälle erikois­tapaukselle, ja siitä eteenpäin todistuksesta on myönnettävä, että ainakaan kaikkia yksityis­kohtia ei ole esitetty.»
Thomas C. Hales kuitenkin kirjoitti:
»Melkein kaikki modernit sitaatit, jotka olen löytänyt, ovat yhtä mieltä siitä, että ensimmäisen pätevän todistuksen esitti Veblen... Koska Jordanin todistusta on ankarasti arvosteltu, yllätyin lukiessani hänen todistuksensa ja huomatessani, etten löytänyt siitä mitään huomau­tetta­vaa. Siitä lähtien olen ottanut yhteyttä moniin kirjoit­tajiin, jotka ovat arvostelleet Jordania, ja kaikki kirjoittajat ovat myöntäneet, ettei heillä ole suoraa tietoa virheestä Jordanin todis­tuksessa.
»
Hales huomautti myös, että yksin­kertaisten moni­kulmioiden erikois­tapaus ei ole vain helppo harjoitus, vaan Jordan ei sitä todella käyttänyt, ja hän totesi Michael Reekeniä lainaten:
»Jordanin todistus on oleellisesti oikea.. Jordanin todistus ei esitä yksityis­kohtia tyydyttävällä tavalla. Mutta ajatus on oikea, ja tietyillä viilauksilla siitä saadaan kiistämätön.»
Jordanin todistusta samoin kuin de la Vallée-Poussinin samalle lauseelle esittämää todistusta analysoi myöhemmin kriittisesti Schoenflies vuonna 1924 ja samalla täydensi niitä.
Koska Jordanin käyrälause on tärkeä matala­ulotteisessa topologiassa ja kompleksianalyysissa, se sai 1900-luvun alku­puolen johtavilta mate­maati­koilta osakseen runsaasti huomiota. Vaihtoehtoisia todistuksia ja yleistyksiä lauseelle ovat esittäneet James Waddell Alexander, Louis Antoine, Bieberbach, Luitzen Brouwer, Denjoy, Hatrogs, Kerékjártó, Alfred Pringsheim ja Schönflies. Uusia todistuksia ja aikaisempien todistuksien yksin­kertaisempia versioita esitetään edelleen.
Kirjallisuutta

Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: Matematiikan käsikirja, s. 168.  Suomentanut Virpi Kauko. Helsinki:  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0471-0
Aiheesta muualla

Täydellinen 6500-rivinen muodollinen todistus Jordanin käyrälauseelle Mizar-sivustolla
Collection of proofs of the Jordan curve theorem (Andrew Ranickin kotisivu)
Yksinkertainen todistus Jordanin käyrälauseelle (PDF), David B. Gauld
Lauseen sovelluksia tietojenkäsittelytieteessä – Determining If A Point Lies On The Interior Of A Polygon (Arkistoitu – Internet Archive), Paul Bourke
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli:
Käännös suomeksi
Neos – Uusi Itävalta

| NEOS – Uusi Itävalta> NEOS – Das Neue Österreich und Liberales Forum |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  27. lokakuuta 2012
Puheenjohtaja:  Beate Meinl-Reisinger
Ideologia:   liberalismi  EU-myönteisyys 
Poliittinen kirjo:  keskusta
Värit:       pinkki
Kansallisneuvosto:  16 / 183
Liittoneuvosto:  0 / 61
Euroopan parlamentti:  2 / 20
Kansainväliset jäsenyydet:  – ALDE – Renew Europe
Kotisivu:  partei.neos.eu
Infobox OKNimi-testi OK: 
NEOS – Uusi Itävalta ja Liberaali foorumi (saks. NEOS – Das Neue Österreich und Liberales Forum, usein pelkästään NEOS) on itävaltalainen liberaalipuolue. NEOS on ALDE:n täysjäsen ja Liberal Internationalin tarkkailijajäsen. Puolue perustettiin alkuaan nimellä NEOS – Das neue Österreich, ja nykyinen virallinen nimi syntyi, kun puolue vuonna 2014 fuusioitui Liberales Forum -pienpuolueen kanssa.
Historia

NEOS perustettiin lokakuussa 2012, ja sen taustalla oli suorempaa demokratiaa vaatineita kansanliikkeitä kuten Phönix (’Feeniks’) ja Österreich spricht (’Itävalta puhuu’). Puolueen perustaminen nähtiin vaihtoehtona ÖVP:n ja sosiaalidemokraattien muodostamalle ”puna-mustalle” hallituskoalitiolle, joka oli vuosikymmenten ajan hallinnut Itävaltaa ja luonut jähmettyneitä rakenteita, joiden ei enää nähty toimivan. Erityiseksi ongelmaksi perustajat nimesivät uudistusvastarinnan ja virkakorruption eli virkanimitysten jakamisen hallituspuolueiden jäsenkirjakiintiöiden mukaan. Perustajat katsoivat myös, että ÖVP ja sosiaalidemokraatit eivät enää yhdessä saisi aikaan enemmistöhallitusta vastapainoksi nousevalle oikeistopopulistiselle Vapauspuolueelle (FPÖ). NEOS-puolueen ensimmäinen puheenjohtaja oli Itävallan kansanpuolueen (ÖVP) entinen toimihenkilö Matthias Strolz.
Ensimmäisiin parlamenttivaaleihinsa vuonna 2013 NEOS lähti vaaliliitossa Liberaali foorumi (LIF) -puolueen kanssa, sai viisi prosenttia äänistä ja kansallisneuvostoon (parlamentin alahuoneeseen) yhdeksän paikkaa. Vaalimenestyksen jälkeen puolueet päättivät fuusioitua: puheenjohtajaksi tuli Matthias Strolz, varapuheenjohtajiksi LIF:n johtaja Angelika Mlinar ja NEOSin Wienin osaston puheenjohtaja Beate Meinl-Reisinger. Maaliskuussa 2014 myös liberaalien nuorisojärjestö Die jungen Liberalen (JuLis) liittyi NEOS-puolueeseen sen nuorisojärjestönä.
Vuonna 2018 NEOS saavutti osavaltiovaaleissa siihen asti parhaan tuloksensa: Salzburgin osavaltion vaaleissa puolue sai kolme mandaattia osavaltioparlamenttiin ja nousi ensi kertaa osavaltion hallitukseen ns. dirndl-koalitiossa (nimitys viittaa perinteisen kansanpuvun väreihin) yhdessä ÖVP:n ja vihreiden kanssa. Samana vuonna Matthias Strolz jätti puolueen puheenjohtajan tehtävän ja ehdotti seuraajakseen Beate Meinl-Reisingeria, joka valittiin tehtävään 94,7 %:n äänienemmistöllä.
Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa NEOS saavutti viisi lisäpaikkaa, ja puolueen paikkamäärä nousi alahuoneessa 15:een. Kasvu jatkui vuoden 2024 vaaleissa: NEOS sai kuusitoista mandaattia ja kutsuttiin ensi kertaa neuvottelemaan hallituksen muodostamisesta ÖVP:n ja sosiaalidemokraattien koalitiokumppanina. Neuvottelujen ensimmäinen kierros kariutui tammikuun 2025 alussa: Meinl-Reisinger lähti neuvottelupöydästä ilmoittaen, että toiset puolueet eivät olleet osoittaneet riittävää uudistusvalmiutta eikä neuvotteluissa ollut olennaisesti edistytty. Kun myös FPÖ:n johtama hallituksenmuodostusyritys ÖVP:n kanssa oli epäonnistunut, kolme puoluetta palasivat neuvottelupöytään, ja ÖVP:n uuden johtajan Christian Stockerin johtama, Itävallan toisen tasavallan historian ensimmäinen kolmen puolueen koalitiohallitus nimitettiin 3. maaliskuuta 2025. Meinl-Reisinger sai ulkoministerin salkun, lisäksi NEOSin Christoph Wiederkehristä tuli opetusministeri, Josef (Sepp) Schellhornista ulkoministeriöön ulkoasioista ja säännöstelunpurkamisesta vastaava valtiosihteeri.
Ideologia ja arvot

Puolueelle tärkeitä arvoja ovat muun muassa kestävyys ja avoimuus. Se kannattaa hiiliveroa ja vihreää vapaakauppaa, jolla eurooppalaisia ympäristöarvoja olisi tarkoitus viedä maailmalle. Talouspoliittisesti Neos kannattaa veronalennuksia ja turhina pitämiensä yhteiskunnallisten rakenteiden purkamista..
Puolue kannattaa Itävallan EU-jäsenyyttä ja haluaa maan olevan unionissa aktiivinen jäsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neos – Uusi Itävalta Wikimedia Commonsissa
Kaulanperän pesäpallokenttä

| Kaulanperän pesäpallokenttä> Kymppi-Katto Areena.Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Urheilukentäntie 3 21820 Kumila
Koordinaatit:  60.733022°N, 22.800865°E
Omistaja:  Pöytyän kunta
Kenttä:  hiekkatekonurmi
Käyttäjät
 Pesäpallo:  Pöytyän Urheilijat (Ykköspesis) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kaulanperän pesäpallokenttä sijaitsee Pöytyän Kumilassa. Kentän pinnoite on hiekkatekonurmi. Kaudesta 2014 lähtien kenttä on nimetty yhteistyösopimuksen mukaan Kymppi-Katto Areenaksi. Vuonna 2015 kentällä otettiin käyttöön sähköinen tulostaulu, jonka rahoittamiseksi tukea antoivat paikalliset Lions Clubit ja yksityishenkilöt.
Pöytyän Urheilijoiden pesäpallojoukkueet ovat kentän pääasiallisia käyttäjiä. Miesten Ykköspesis-joukkue pelaa pesäpallokentällä kotiottelunsa.
Matti Visanti

| Matti Visanti |
| --- | --- |
 1941
Henkilötiedot
Koko nimi:  August Mattias Visanti
Syntynyt: 31. toukokuuta 1885 Oulu
Kuollut: 25. marraskuuta 1957 (72 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  arkkitehti, kuvataiteilija
August Mattias (Matti) Visanti (vuoteen 1936 Björklund; 31. toukokuuta 1885 Oulu – 25. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija.
Lapsuus ja opiskeluvuodet

Visannin isä oli Oulun maaseurakunnan kappalainen Isak August Björklund ja äiti Fredrika Mathilda Wichmann. Kenttäpiispa Johannes Björklund ja kauppaneuvos Gösta Björklund olivat hänen veljiään. Björklundien 13-lapsisessa perheessä harrastettiin kuvataiteita ja musiikkia. Perhe oli ruotsinkielinen, mutta Matti niin kuin muutkin perheen lapset kävivät kuitenkin suomenkielisen koulun. Vuonna 1896 perhe muutti Kannukseen, jonne Isak August Björklund oli nimitetty kirkkoherraksi. Matti oli aloittanut Oulun Suomalaisen Lyseon edellisenä vuonna ja hän jäi asumaan Ouluun perheystävä konsuli Fredrik Borgin luo. Matti Visanti kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1904.
Kuvataiteista kiinnostunut Visanti aloitti opiskelut Helsingin Polyteknillisen opiston arkkitehtiosastolla syksyllä 1904. Arkkitehtiopintojen lisäksi Visanti aloitti opinnot myös Taideteollisuuskeskuskoulussa ja Helsingin yliopiston piirustussalissa. Visanti kuitenkin keskeytti opintonsa Helsingissä vuonna 1907 ja siirtyi vuosiksi 1907–1910 opiskelemaan Turun taideyhdistyksen piirustuskouluun. Tuohon aikaan myös Visannin perhe asui Turussa, jossa hänen isänsä oli nyt Turun tuomiokunnan asessorina. Syksyllä 1910 Visanti palasi Helsinkiin saattaamaan loppuun arkkitehtiopintoja. Diplomityönsä hän teki 1914, mutta viimeinen deskriptiivisen geometrian tentti jäi suorittamatta. Opiskeluaikana 1910–1914 Visanti työskenteli arkkitehti Armas Lindgrenin toimistossa.
Tuotantoa

| --- | --- |
 Arkkitehtuuri Lapuan kunnantalo 1921  Seinäjoen kunnantalo 1923  Vaasan yhteiskoulu 1926  Seinäjoen yhteiskoulu 1926  Kirjapaino Oy Vaasan toimitalo 1928  Vesitorni Seinäjoki 1931  Nummijärven kirkko, Kauhajoki 1931 Sankaripatsaat Isonkyrön sankaripatsas  Kälviän sankaripatsas  Laihian sankaripatsas  Mustasaaren sankaripatsas  Nummijärven sankaripatsas  Somerniemen sankaripatsas 1949  Tammelan sankaripatsas Muistomerkit Napuen taistelun muistomerkki, Isokyrö 1920  Ilkan patsas, Jaakko Ilkan muistomerkki, Ilmajoki 1924  Nuijamiesten muistomerkki, Ilmajoki 1925  Siikajoen taistelun muistomerkki, Siikajoki 1934  Halkokarin kahakan muistomerkki, Kokkola 16.9.1934  Suomen sodan muistomerkki, Alatornion Alavojakkala 1959 :  Kirjojen kuvitukset Kyösti Wilkuna: Miekka ja sana, osat I–II. WSOY 1919  Eino Leino: Pajarin poika. Otava 1922  Eino Leino: Puolan paanit. Otava 1922  Kalevala.  (Kuvittanut ja kiveen piirtänyt Matti Visanti)  Helsinki:  Kalevala, 1938.   Kanteletar. Oy Suomen Kirja 1940.  Aleksis Kivi: Seitsemän veljestä. Nide Oy 1950  Johanneksen Ilmestys (1 100 kappaleen painos). WSOY 1955 Muut Ranuan kirkon alttaritaulu 1950-luvun alusta   Isonkyrön vaakuna   Alavuden vaakuna (Alavuden nykyinen vaakuna on entinen Töysän vaakuna)
Teoskuvia

Mustasaaren seurakunnan sankarimuistomerkki, Vaasa.
Mustasaaren sankaripatsas, kirkon suuntaan oleva sivu, Vaasa.
Napuen taistelun muistomerkki, 1920, Isokyrö.
Karhu, 1920-luvun alku, Vaasa
Karhu, 1920-luku, Vaasa.
Ilkan patsas, 1924, Ilmajoki.
Nuijamiesten muistomerkki, 1925, Ilmajoki.
Siikajoen taistelun muistomerkki, 1934, Siikajoki.
Karunan sankarimuistomerkki, 1940, Sauvo.
Somerniemen sankariristi, 1949, Somero.
Ristin suojassa, sankarimuistomerkki, 1950, Tammela.
Suomen sodan muistomerkki, 1959, Tornio.
Aiheesta muualla

Anttonen, Erkki: / Visanti, Matti (1885–1957). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 18.6.1999. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Visanti suunnitteli Seinäjoelle muun muassa vanhan Seurahuoneen.
Mustasaaren seurakunnan sankarihauta-alue ja muistomerkki Mustasaaren kirkon edustalla Vanhassa Vaasassa. Alue otettiin käyttöön vuonna 1920, sen jälkeen kun sinne oli siirretty sisällissodan sankarivainajat. Myöhemmin tähän on haudattu myös talvisodan ja jatkosodan sankarivainajat.
Valon Kone

| Valon Kone Oy |
| --- | --- |
Toimiala:  koneteollisuus
Tuotteet:  kuorimakoneet ym. puunkäsittelylaitteet
Liikevaihto:  36,6 milj. € (2023)
Henkilöstö:  115 (2023)
Omistaja:  Kadant (NYSE: KAI)
Valon Kone Oy (VK) on suomalainen maailmanlaajuisesti toimiva konepajayritys, joka on 1970-luvulta ollut maailman suurimpia pyöreän puutavaran kuorima- ja käsittelykoneiden valmistajia. 1950-luvulta asti Lohjalla toiminut yritys sai Tasavallan presidentin vientipalkinnon vuonna 1973. Nykyisin Valon Kone on osa yhdysvaltalaista Kadant-konsernia.
Historiaa

Lohjalainen Bruno Valo oli taitava kyläseppä ja keksijä, joka kehitti muun muassa lumessa kulkevia ajoneuvo ja autojen ”häkäpönttöjä” eli puukaasuttimia. Hän kiinnitti huomiota myös sahatukkien hitaaseen kuorimiseen käsityökaluilla metsätyömailla ja kehitti 1940-luvun lopulla lastuavaan kutteriin perustuvan koneen hoitamaan kuorintaa nopeammin. Varsinainen yritystoiminta alkoi kolmen miehen voimin 1950-luvun puolivälissä, ja kutterityyppisen kuorimakoneen rinnalle tuotiin 1960-luvun alussa vieläkin tehokkaampia roottoritoimisia malleja. Tuotevalikoima laajeni ulottumaan traktorilla liikuteltavista kuorimakoneista tehokkaisiin kiinteisiin laitoksiin sahalaitoksia varten. Mukaan tulivat myös muut pyöreän puutavaran käsittelykoneet nykyaikaisten sahalaitosten, vaneritehtaiden, lastulevytuotannon, sellutehtaiden ja puuhiomoiden tuotannon alkupään tarpeisiin niin, että 1970-luvun puolivälissä kuorimakoneiden osuus liikevaihdosta oli enää noin 40 prosenttia. Vientitoiminta alkoi ensin Etelä-Afrikkaan ja Neuvostoliittoon, ja 1970-luvulla vientiä oli jo noin 50 maahan.
Aiheesta muualla

Valon Kone 75 years, video 2 min 16 s. Valon Kone / YouTube.
Kaukolaukaistavat ohjukset

Kaukolaukaistavat ohjukset (engl. standoff missile) tai stand-off-aseet ovat pommeja tai ohjuksia, jotka voidaan laukaista  torjuntaetäisyyden ulkopuolelta. Käytännössä 50–100 kilometrin päästä kohteesta (liitopommi), 300–1 000 km (risteilyohjus) ja alle 1 000 km (lyhyen kantaman ballistinen ohjus). Tavanomainen käyttö on hyökkäyksessä maa- tai merimaaleja vastaan. Kaukolaukaisu mahdollistaa esimerkiksi ilmatorjunnan välttämisen. Vastaavaa kaukovaikutuskykyä voidaan hakea myös tykistöohjuksilla tai esimerkiksi elektronisen sodankäynnin keinoin. Tehokas käyttö edellyttää tiedustelukykyä, johon soveltuu esimerkiksi lennokit, kaukopartio, SAR-tutka ja tiedustelu ennakkoon.
Kaukolaukaistavia ohjuksia pidetään ilmatorjunnan ja meripuolustuksen (rannikkotykistö ja/tai merimaaliohjukset), jopa itse yleisen asevelvollisuuden ohella niin sanottuina kynnysasejärjestelminä (engl. Threshold-raising weapons system). JASSM-kauppojen yhteydessä annettiin seuraava kuvaus:
»JASSM on kynnysasejärjestelmä, jolla luodaan hyökkäyksen ennaltaehkäisykykyä, vahvennetaan puolustuksen uskottavuutta ja kasvatetaan torjuntakykyä.»
Myös Exocet-, Harpoon- ja RBS15-meritorjuntaohjuksia sekä Tomahawk-risteilyohjuksia voi pitää stand-off-aseina.
Esimerkkejä

AGM-28 Hound Dog, pommikoneesta laukaistava risteilyohjus (60-70-luvuilla)
Boeing ALCM, pommikoneesta laukaistava risteilyohjus
ASMP eli Air-Sol Moyenne Portée, ranskalainen taktinen ydinohjus
Blue Steel, brittiläinen ydinohjus
GBU-39 (SDB), liitopommi
GBU-53/B (SDB II), liitopommi
HARM, tutkaan hakeutuva ohjus
JSOW, liitopommi
JASSM, risteilyohjus
B61, ydinpommi
RK-55 eli SS-N-21 Sampson, venäläinen sukellusveneestä laukaistava risteilyohjus
H-55 eli AS-15 Kent, venäläinen ilmasta laukaistava risteilyohjus
SLAM, risteilyohjus
Storm Shadow, eurooppalainen risteilyohjus
Taurus KEPD 350, eurooppalainen risteilyohjus
Jaakko Määttänen

Jaakko Määttänen (s. 3. syyskuuta 1999) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Espoon Tapioita. Vuosina 2010–2018 hän edusti Keski-Uudenmaan Yleisurheilua.
Kalevan kisoista Määttänen on saavuttanut 20 kilometrin kävelystä pronssia vuosina 2018 ja 2022. Maantiekävelyn SM-kisoissa (matka 35 km) hän sai pronssia 2023. Lisäksi hän on ollut mukana viestijuoksun SM-kilpailuissa 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä voittamassa kultaa vuosina 2019, 2020, 2022, 2023 ja 2024, hopeaa vuosina 2018 ja 2021 sekä neljää pronssia vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016. Sisäratojen SM-kilpailuissa Määttänen on voittanut 5 000 metrin kävelyssä hopeaa vuosina 2019 ja 2025 sekä pronssia 2018, 2020, 2022 ja 2023.
Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Määttänen sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 24:nneksi ajalla 1.29.38.
Määttäsen ennätys 10 kilometrin kävelyssä on 44.20 (Espoo 6. toukokuuta 2022), 20 kilometrillä 1.26.30 (Poděbrady 21. toukokuuta 2023), 5 kilometrillä 19.35. (Espoo 18. toukokuuta 2024), 10 000 metrillä 42.46,01 (Espoo 8. kesäkuuta 2022) ja 20 000 metrillä 1.32.15,50 (Turku 13. elokuuta 2020).
Jaakko Määttäsen sisko on yleisurheilija Eveliina Määttänen.
Nina Beier

Nina Beier (s.1975 Aarhus ) on Kööpenhaminassa ja Berliinissä asuva ja työskentelevä nykytaiteilija ja kuvanveistäjä.