Martti Luther
Luther ja juutalaiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Kun sinä näet jonkun juutalaisen tai häntä ajattelet, niin puhu itseksesi näin: katso, tuo turpa, jonka tuolla näen, on joka lauantai kironnut, sadatellut ja syljeskellyt minun rakasta Herraani Jeesusta Kristusta. | ” |
– Martti Lutherin näkemus juutalaisten suhteesta Jeesukseen
Lutherin kirjoitusten suhde juutalaisiin oli ankara. Ymmärtävämmissä kohdissa hän katsoi, etteivät he olleet kääntyneet kristinuskoon lähinnä kristittyjen harjoittaman syrjinnän takia. Tästä on esimerkkinä hänen nuoruuden tuotannostaan Dass Jesus Christus eyn geborener Jude sey (Ettäkö Jeesus Kristus olisi syntyperältään juutalainen). Kun hänen Vanhan testamentin messiasprofetioita hyödyntävä julistuksensa ei kuitenkaan onnistunut käännyttämään suuremmin juutalaisia, hänen mielipiteensä joidenkin tutkijoiden mukaan muuttuivat.
Toisten Luther-tutkijoiden mukaan taas Lutherin suhde juutalaisiin oli johdonmukainen ja varsin muuttumaton. Luther inhosi juutalaisia muun muassa sen tähden, että joutui heidän käännyttämisensä kohteeksi ja kirjoitti kirjassaan Juutalaisista ja heidän valheistaan: ”Kolme oppinutta juutalaista tuli luokseni siinä toivossa, että he saisivat minusta uuden juutalaisen, koska me täällä Wittenbergissä aloimme lukea hepreaa”. Hän saarnasi juutalaisten noudattavan pahoja epäkristillisiä tapoja, sillä juutalaiset olivat muun muassa herjanneet Neitsyt Mariaa huoraksi ja Jeesusta äpäräksi. Koska Jeesus on Raamatun mukaan Jumala, juutalaiset syyllistyivät Lutherin mielestä jumalanpilkkaan. Lisäksi juutalaiset pyrkivät käännyttämään kristittyjä juutalaiseen uskontoon ja katsoivat, ettei kristittyä esivaltaa tarvitse kunnioittaa.
Lutherin kirjaa Juutalaisista ja heidän valheistaan on pidetty Lutherin tuotannon häpeäpilkkuna. Kirjaan sisältyy ”juutalaisten valheiden” kuulemisesta pääsemiseksi kehotuksia esivallalle polttaa juutalaisten synagogia, keräämään juutalaiset kaupungeissa omiin suljettuihin kortteleihinsa (gettoihin) ja viemään laiskat juutalaiset ahkeruuden oppimista varten työleireihin kaupunkien ulkopuolelle. Myös hengen riistäminen juutalaisilta kuului Lutherin kirjassa oikeutettuihin toimenpiteisiin kristinuskon puolesta. Omana aikanaan Lutherin kirjalla ei kuitenkaan ollut suurta vaikutusta juutalaisten kohteluun.
Koska Luther katsoi Raamatun nojalla, että muun muassa jumalanpilkka, kristittyjen eksyttäminen pois Kristuksesta ja esivallan halveksiminen ovat vääryyksiä, hän kehotti esivaltaa rankaisemaan vääryyttä tekeviä juutalaisia. Esivallan pitäisi rangaista jumalanpilkasta ja sillä on oikeus puolustaa oikeaa Jumalaa. Luther kirjoitti teoksen Juutalaisista ja heidän valheistaan esipuheessa, että häneltä on pyydetty kirjoitusta juutalaisista. Joidenkin kristittyjen pelättiin horjuvan kristillisestä uskostaan juutalaisen uskonnon puoleen, koska Luther ei ollut ottanut kovin näkyvästi kantaa sitä vastaan ”Minä en soisi, että kristityt antaisivat juutalaisten vietellä itsensä samaan kurjuuteen ja surkeuteen, jossa he itse ovat.”
Hitlerin Saksassa 1930-luvulla Luther nostettiin esikuvaksi. Natsit levittivät teosta suurina painoksina, ja monet kansallissosialistit vetosivat hänen kirjoituksiinsa puolustaessaan holokaustia keskitysleireineen. Filosofi Karl Jaspersin mukaan Lutherin kirjassa on valmiina koko natsien ohjelma. Joidenkin kirkkojen edustajien mukaan Lutherin antisemitismi ei ollut rasistisesti motivoitua vaan kristillis-teologisesti perusteltua antisemitismiä. Esimerkiksi teologi Carl Fredrik Wisløffin mukaan toisin kuin kansallissosialisteilla, jotka pitivät juutalaista ”rotua” vihollisenaan, oli Lutherilla kyse uskonnosta. Kastettu juutalainen ei ollut enää juutalainen. Joidenkin historioitsijoiden mukaan Lutherin käsityksiä juutalaisista ei voi kutsua vain uskonnollisiksi näkemyksiksi. Frankfurtin juutalaisen seurakunnan puheenjohtaja Salomon Korn kirjoitti vuonna 2017, että Lutherin näkemykset menevät jopa yli sen perinteisen kristillisen juutalaisvastaisuuden, josta voi nähdä merkkejä Uudessa testamentissa.