stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alicia Vikander
Filmografia > Elokuvia

| Elokuvarooleja> Vuosi | Elokuvarooleja> Suomenkielinen nimi | Elokuvarooleja> Alkuperäinen nimi | Elokuvarooleja> Rooli | Elokuvarooleja> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Min balsamerade mor | Min balsamerade mor | Ebba Du Rietz | televisioelokuva |
| 2007 | Darkness of Truth | Darkness of Truth | Sandra Svensson | lyhytelokuva |
| 2007 | The Rain | The Rain | nimetön tanssija | lyhytelokuva |
| 2008 | My Name Is Love | My Name Is Love | Fredrika | lyhytelokuva |
| 2009 | Se mikä on kaunista | Till det som är vackert | Katarina |  |
| 2009 | Susans längtan | Susans längtan | nimetön tyttö | lyhytelokuva |
| 2011 | Kruununjalokivet | Kronjuvelerna | Fragancia Fernandez |  |
| 2012 | Kuningatar ja henkilääkäri | En kongelig affære | Caroline Mathilde |  |
| 2012 | Anna Karenina | Anna Karenina | Kitty |  |
| 2013 | Viides valta | The Fifth Estate | Anke Domscheit |  |
| 2013 | Hotell | Hotell | Erika |  |
| 2014 | Testament of Youth | Testament of Youth | Vera Brittain |  |
| 2014 | Son of a Gun | Son of a Gun | Tasha |  |
| 2014 | Seventh Son | Seventh Son | Alice |  |
| 2015 | Ex Machina | Ex Machina | Ava |  |
| 2015 | Koodinimi U.N.C.L.E. | The Man from U.N.C.L.E. | Gaby |  |
| 2015 | Tanskalainen tyttö | The Danish Girl | Gerda Wegener |  |
| 2015 | Liekeissä | Burnt | Anne Marie |  |
| 2016 | Jason Bourne | Jason Bourne | Heather Lee |  |
| 2016 | Valo valtameren yllä | The Light Between Oceans | Isabel Sherborne |  |
| 2017 | Tulppaanikuume | Tulip Fever | Sophia |  |
| 2017 | Submergence | Submergence | Danielle Flinders |  |
| 2017 | Euphoria | Euphoria | Ines |  |
| 2018 | Tomb Raider | Tomb Raider | Lara Croft |  |
| 2019 | Earthquake Bird | Earthquake Bird | Lucy Fly |  |
| 2020 | The Glorias | The Glorias | Gloria Steinem nuorena |  |
| 2021 | Blue Bayou | Blue Bayou | Kathy LeBlanc |  |
| 2021 | The Green Knight | The Green Knight | Essel / The Lady |  |
| 2021 | Beckett | Beckett | April Hanson |  |
Filmografia > Televisiosarjoja

| Televisiosarjoja> Vuosi | Televisiosarjoja> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjoja> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjoja> Rooli | Televisiosarjoja> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | The Befallen | The Befallen | Drabbad Mörker | 1 jakso |
| 2005 | En decemberdröm | En decemberdröm | Tony | 13 jaksoa |
| 2007 | Levande föda | Levande föda | Linda | minisarja |
| 2007–2008 | Second Avenue | Second Avenue | Jossan Tegebrandt Björn | 39 jaksoa |
| 2008 | Höök | Höök | Katarina | 2 jaksoa |
| 2008 | The Dark Crystal: Age of Resistance | The Dark Crystal: Age of Resistance | Mira (ääni) | 1 jakso |
| 2022 | Irma Vep | Irma Vep | Mira Harberg | 8 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alicia Vikander Wikimedia Commonsissa
Okkenhaugin kappeli

| Okkenhaugin kappeli Okkenhaug kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 1975.
Sijainti:  Levanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1893
Suunnittelija:  O. Andersen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  220
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Okkenhaugin kappeli (norj. Okkenhaug kapell) on Levangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Okkenhaugin kappeli Wikimedia Commonsissa
Linnanomena

Linnanomena (lat. Malus domestica, ”Linnanomena”) on tarhaomenapuun lajike, jonka hedelmät kypsyvät syksyllä tai talvella.
Hedelmät ovat melko suuria, muodoltaan pyöreitä. Hedelmien pohjaväri on vihertävä, kypsänä hedelmät saattavat saada kauttaaltaan ruskeanpunaisen peitevärin, mutta useimmiten väri jää vihertäväksi. Sen sijaan kypsän hedelmän johtojänteet ja jossain määrin myös malto saattavat saada punaisen värivivahteen. Hedelmät kypsyvät lokakuussa ja säilyvät jouluun saakka. Lajike on terve, ruvenkestävä ja soveltuu siksi luomuviljelyyn.
Lajike on saanut suomalaisen nimensä kansanedustaja Jalmari Linnan perustamasta Linnan puutarhasta Lohjan maalaiskunnan Vappulassa. Linna hankki taimet vuonna 1933 Virkkalassa toimineesta taimistosta, jonka saksalainen puutarhuri suositteli ”Johanssonin punaisena” kauppaamaansa lajiketta. Vuonna 2020 tehdyssä vanhojen eurooppalaisten omenapuiden geenitestauksessa selvisi, että Linnanomena on alun perin saksalainen lajike ”Johannsens Roter Herbstapfel”. Se tunnetaan myös nimellä ”Linnan Punainen”.
Martinismi

Martinistinen tunnus
Martinismi on vapaamuurariuteen ja kristilliseen mystiikkaan pohjautuva esoteerinen oppijärjestelmä. Se perustuu kolmen 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa toimineen ranskalaisen, Jacques Martinez de Pasquallyn, Jean-Baptiste Willermozin ja Louis-Claude de Saint-Martinin opetuksiin.
Historia

Martinez de Pasqually perusti vuonna 1754 vapaamuurarijärjestelmän Ordre des Chevaliers maçons Élus Coëns de l'univers ("ritarimuurarien maailmankaikkeuden valittujen pappien ritarikunta"). Perinteisten vapaamuurariasteiden ja opetusten lisäksi järjestelmän toisessa ja kolmannessa Élus Coëns -asteessa opetettiin esoteerista oppia nimeltä "reintegraatio", joka sisälsi sekä kabbalaa että teurgiaa. Martinezin järjestelmä lupasi vihityille mahdollisuuden hallita pahoja henkiä ja kommunikoida enkeleiden kanssa, sekä kokea ilmestyksiä hiljaisuuden, rukouksen ja paaston avulla. Martinezin erikoisen järjestelmän ja Willermozin tavanomaisempien vapaamuurari- ja kristillisten opetusten erot lopulta johtivat Willermozin perustamaan vuonna 1782 erillisen vapaamuurariuden "rektifioidun skottilaisen riitin" (tunnetaan myös nimellä Chevaliers Bienfaisants de la Cité-Sainte, "pyhän kaupungin hyväntahtoiset ritarit"). Saint-Martin liittyi Martinezin järjestöön vuonna 1768 ja hänestä tuli lopulta Martinezin henkilökohtainen sihteeri. Martinezin kuoleman jälkeen Saint-Martin suhtautui epäluuloisesti okkultismiin, ja hänen oppinsa kehittyivät mystillisen kristinuskon omintakeiseksi muodoksi. Martinistiseen traditioon kuuluu nykyään sekä martinezilainen kabbalistinen ja teurginen haara että Saint-Martinin mystiikasta kiinnostunut haara. Ranskan lisäksi martinismi sai kannatusta erityisesti Venäjällä, jonne se levisi vuoteen 1790 mennessä valistusajan hahmojen Johann Georg Schwarzin ja Nikolai Novikovin toimesta.
Vuonna 1891 espanjalaissyntyinen ranskalainen okkultisti Gérard Encausse, tunnetaan paremmin maagisella salanimellä "Papus", perusti yhdessä Augustin Chaboseaun kanssa Martinistijärjestön (L'Ordre Martiniste). Ei ole todisteita siitä, että tämä järjestö suoraan polveutuisi aikaisemmista Martinezin ja Saint-Martinin järjestöistä. Papusin kuoltua vuonna 1916 martinismiliike pirstoutui erittäin suureksi joukoksi hajanaisia pieniä ryhmiä. Natsi-Saksan miehitys Ranskassa ja muissa maissa toisen maailmansodan aikana oli liikkeelle tuhoisa. Nykyään eri maissa on erilaisia martinismin aatetta tunnustavia pienryhmiä, joiden yhteydet historialliseen martinismiin vaihtelevat. Erityisesti eroja on ryhmien suhtautumisessa vapaamuurariuteen ja naisten jäsenyyteen. Suomessa toimii Perinteinen Martinismi -Veljeskunta Ruusuristin Veljeskunta AMORCin alaisuudessa, jonka opintoihin voi osallistua sekä miehet että naiset uskontokunnasta riippumatta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Finlandia Foundation

Finlandia Foundation -säätiö yhteistyökumppaneineen ja jaostoineen muodostaa kenties merkittävimmän yksityisen suomalaisen kulttuurin tukiverkoston Yhdysvalloissa. Säveltäjä Jean Sibelius toimi vuonna 1953 perustetun säätiön ensimmäisenä suojelijana.
Aiheesta muualla

Finlandia Foundationin kotisivu
Lähde

↑   Sibelius-Akatemia palkittiin New Yorkissa (Äänenkuljettaja 9.3.2007, s. 8)
Hannes Suominen

Hannes Suominen (s. 1981 Salo) on suomalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Suominen valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2004. Tätä ennen hän oli ehtinyt näytellä sivuroolin Jarmo Lampelan ohjaamassa ja Tove Idströmin käsikirjoittamassa elokuvassa Eila (2003), josta hän oli myös ehdokkaana parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon saajaksi. Tuona vuonna palkinto meni kuitenkin Juha Mujeelle elokuvasta Raid (2003).
Vuoden 2003 jälkeen Suominen on esiintynyt muun muassa pääosassa Matti Ijäksen tv-elokuvassa Tuulikaappimaa (2003) ja sivuosissa Auli Mantilan elokuvassa Ystäväni Henry (2004) ja Ilkka Vanteen elokuvassa Lupaus (2005) .
Elokuvaroolien lisäksi Suominen on myös tunnettu teatterinäyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Tampereen työväen teatterissa näytelmässä Siunattu hulluus (2004) ja Helsingin kaupunginteatterissa näytelmissä Beljakovin talvi (2007), Manillaköysi (2007), Ivanov (2008) ja Myyrä (2009). Turun Linnateatterissa Suominen esiintyi näytelmässä Taikatalvi. Halikon Rikalamäen kesäteatterissa hän debytoi ohjaajana kesällä 2009 Neil Hardwickin ja Jussi Tuomisen näytelmässä Tankki täyteen, joka perustui samannimiseen tv-sarjaan. Hannes Suominen on mukana vuoden 2017 Aku Louhimiehen ohjaamassa Tuntematon sotilas -elokuvassa sotamies Vanhalana.
Suominen sijoittui toiseksi Tanssii tähtien kanssa -kilpailun 11. tuotantokaudella syksyllä 2018.
Hanneksen vanhemmat ovat teatterijohtaja Seppo ja teatterisihteeri Ritva Suominen. Hanneksen isoveli on Joonas Suominen, joka on esiintynyt useissa elokuvissa, mainoksissa, ohjannut teatterinäytöksiä ja ääninäytellyt piirretyissä ja peleissä.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva/lyhytelokuva/televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Eila | Mika |
| 2003 | Nainen kedolla | Seppo, bensa-aseman myyjä |
| 2003 | Kaverille ei jätetä | Jari |
| 2003 | Tuulikaappimaa | Kauko |
| 2004 | Ystäväni Henry | taksikuski |
| 2005 | Nykytaika |  |
| 2005 | Lupaus | Axel |
| 2006 | Onni von Sopanen | Tyyskä |
| 2006 | Mogadishu Avenue | Veikko Ylitalo |
| 2009 | Skavabölen pojat | Kinnunen nuorena |
| 2010 | Tauno Tukevan sota | lähetti Hulkkonen |
| 2011 | Enon opetukset | Aleksin eno |
| 2012 | Roba | Tuomas Peltola |
| 2013 | 21 tapaa pilata avioliitto | mies #6 |
| 2015 | Punainen kolmio | Asser Salo |
| 2016 | Tomaatti | Tommi |
| 2017 | Tuntematon sotilas | Vanhala |
| 2017 | Kolmistaan | turisti |
| 2017 | 95 | Jarmo Myllys |
| 2018 | Donna | Julius |
| 2018 | Veljeni vartija | toimittajaopiskelija |
| 2018 | Ivalo | Herkko |
| 2019 | Maalitaulu | Stigu |
| 2019 | Aallonmurtaja | vartija Karvonen |
| 2019, 2022 | Kaikki synnit | Mikko Kemppainen |
| 2019 | Kellot soi | Heikki |
| 2019 | Fingerpori | asiakas Aromi Baarissa |
| 2019 | Sunnuntailounas | Sami |
| 2020 | Se mieletön remppa | salkkumies |
| 2020 | Metsäjätti | Janne Lahtinen |
| 2020 | Pohjolan laki | Sampo Kataja |
| 2021 | Mister8 | Mica |
| 2021 | Kioski | Niskanen |
| 2021 | Mädät omenat | Emil Kuikka |
| 2021 | Peruna | ämpäriveli |
| 2021 | Pertsa ja Kilu | rikosetsivä Paavola |
| 2023 | Maria Kallio | Kalle Nieminen |
| 2023 | Estonia | Kimmo Mandelin |
| 2023 | Onnela | Riku Salminen |
Aiheesta muualla

Hannes Suominen Elonetissä
Hannes Suominen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jacob Rees-Mogg

| Jacob Rees-Mogg |
| --- | --- |
 Jacob Rees-Mogg vuonna 2019.
Yhdistyneen kuningaskunnan liiketoiminta-, energia- ja teollisuustrategiaministeri
 6. syyskuuta 2022 – 25. lokakuuta 2022  
Edeltäjä:  Kwasi Kwarteng
Seuraaja:  Grant Shapps
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen johtaja Lord President of the Council
 24. heinäkuuta 2019 – 8. helmikuuta 2022  
Edeltäjä:  Mel Stride
Seuraaja:  Penny Mordaunt
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäsen North East Somersetista
 6.5.2010–30.5.2024  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jacob William Rees-Mogg
Syntynyt: 24. toukokuuta 1969 (ikä 55) Hammersmith, Lontoo, Englanti
Arvonimi: The Honourable
Puoliso:  Helena de Chair (vih. 2007)
Lapset:  6
Tiedot
Puolue:  konservatiivipuolue
Koulutus:  Eton College
Tutkinnot:  Trinity College, Oxford
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Aiheesta muualla
www.jacobreesmogg.com
Jacob William Rees-Mogg (s. 24. toukokuuta 1969 Hammersmith, Britannia) on brittiläinen konservatiivipoliitikko, joka on toiminut liiketoiminta-, energia- ja teollisuusstrategiaministerinä syyskuusta 2022 lähtien. Aiemmin hän on toiminut brexit-mahdollisuuksien ja hallinnon tehokkuuden apulaisministerinä vuonna 2022 sekä alahuoneen johtajana ja Lord President of the Councilina vuosina 2019–2022. Hän oli Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsen vuodesta 2010 kesäkuuhun 2024, jolloin hän hävisi paikkansa työväenpuolueen ehdokkaalle Dan Norrisille.
Katolinen, Etonin kuuluisan poikakoulun kasvatti ja brittiläistä yläluokkaa edustava Rees-Mogg nousi aikanaan kovan brexitin johtohahmoksi. Rees-Mogg aloitti julkisen uransa nuorena, ja jo hänen ollessaan 16-vuotias hänestä sanottiin: ”Jacobia on haastateltu niin usein, että hän uskoo jo oppineensa taidon.” Rees-Moggia on pidetty niin elitistisenä ja vanhoillisena, että hän on saanut lempinimen ”kunnianarvoisa jäsen 1700-luvulta”, kun brittiparlamentin jäseniä on tapana kutsua parlamentissa vaalipiirin mukaan, esimerkiksi ”kunnianarvoisa jäsen Chesterfieldistä”.
Perhe

Rees-Moggin puoliso on Helena Anne Beatrix Wentworth Fitzwilliam de Chair. Heillä on kuusi lasta. Hänen isänsä oli William Rees-Mogg, joka toimi The Timesin päätoimittajana vuosina 1967–1981. Rees-Moggin sisko Annunziata Rees-Mogg toimi Brexit Party -puolueen (nykyinen Reform UK) europarlamenttiedustajana vuosina 2019–2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacob Rees-Mogg Wikimedia Commonsissa
Moudaniá

| Moudaniá Μουδανιά |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Moudaniá
 Koordinaatit: 40°14′N, 23°17′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Chalkidikí
Kunta:  Néa Propontída
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  130401
Väkiluku (2011):  19 067
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  632 00
Suuntanumero(t):  23730
Rekisterikilpi:  ChK
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moudaniá (kreik. Μουδανιά; virallisesti Δημοτική Ενότητα Μουδανιών, Dimotikí Enótita Moudanión) on yksi Néa Propontídan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 19 067 (vuonna 2011).
Moudanián kunnallisyksikkö käsittää Néa Propontídan kunnan eteläosan. Sen suurin asutus on Néa Moudanián kaupunki. Moudaniá oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Néa Propontídan kunnaksi yhdessä Kallikráteian ja Tríglian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Moudanián kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Mámas | Ágios Mámas | 841 |
| Ágios Mámas | Papá Alóni | 9 |
| Ágios Mámas | Pórtes | 209 |
| Ágios Panteleímonas | Ágios Panteleímonas | 238 |
| Dionysíou | Dionysíou | 499 |
| Dionysíou | Mouriés | 76 |
| Dionysíou | Paralía Dionysíou | 681 |
| Flogitá | Flogitá | 1 604 |
| Néa Moudaniá | Néa Moudaniá | 9 342 |
| Néa Poteídaia | Néa Poteídaia | 1 559 |
| Portariá | Paralía Portariás | 63 |
| Portariá | Portariá | 1 202 |
| Símantra | Símantra | 2 421 |
| Zográfou | Zográfou | 323 |
Yhteensä: 19 067
Oinoúntas

| Oinoúntas Οινούντας |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Oinoúntas
 Koordinaatit: 37°9′47″N, 22°25′9″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Lakonia
Kunta:  Spárti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  430105
Väkiluku (2011):  1 839
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  230 64
Suuntanumero(t):  27310
Rekisterikilpi:  AK
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oinoúntas (kreik. Οινούντας; myös Inoúntas, Inoúndas; virallisesti Δημοτική Ενότητα Οινούντος, Dimotikí Enótita Oinoúntos) on yksi Spártin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 839 (vuonna 2011).
Oinoúntaksen kunnallisyksikkö käsittää alueen Spártin kunnan pohjoisosassa. Se on saanut nimensä alueella virtaavasta Oinoúntas-joesta. Kunnallisyksikön suurin asutus on Vrésthenan kylä. Oinoúntas oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Spártin kuntaan yhdessä Fáriin, Karyéen, Mystráksen, Pellánan ja Therápneen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Oinoúntaksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Konidítsa | Konidítsa | 136 |
| Konidítsa | Kopeliá | 0 |
| Konidítsa | Koureménos | 1 |
| Sellasía | Sellasía | 311 |
| Theológos | Ágios Ioánnis Theológos | 215 |
| Theológos | Kalývia Theológou | 52 |
| Vamvakoú | Megáli Vrýsi | 19 |
| Vamvakoú | Vamvakoú | 88 |
| Varvítsa | Varvítsa | 118 |
| Vasarás | Moní Agíon Anargýron (luostari) | 7 |
| Vasarás | Vasarás | 281 |
| Vasarás | Véria | 41 |
| Voutiánoi | Voutiánoi | 207 |
| Vrésthena | Vrésthena | 363 |
Yhteensä: 1 839
Paukkaja

Paukkaja on yksi Joensuun kylistä entisen Enon kunnan alueella Pohjois-Karjalassa, kantatien 73 ja Pielisjoen varrella. Paukkajalta on Uimaharjuun matkaa 7 kilometriä, Enon keskustaan 8 kilometriä, Joensuuhun 42 kilometriä ja Lieksaan 55 kilometriä.
Paukkajan saha

Vuonna 1906 Ilomantsin Metsäkiinteistö Oy rakensi neliraamisen höyrysahan Pielisjoen rantaan, Paukkajalle. Tätä sahaa ei koskaan ehditty käynnistää, sillä keväällä 1907, juuri edellisenä yönä, kun saha olisi pitänyt käynnistää, Ab W Gutzeit & Co osti koko yhtiön, sen mukana myös Paukkajan sahan. Paukkajan sahan uusi omistaja myi käyttämättömät koneet ja purki sahan. Jäljelle jäi vain savupiippu ja pienikokoinen halkosaha, joka työllisti vain muutaman henkilön.
Vuosina 1924–1925 samalle paikalle rakensi Enso-Gutzeit Oy:n metsäosasto yksiraamisen höyrysahan. Tällä sahalla oli tarkoitus sahata tukkeja, joita ei kokonsa takia kannattanut uittaa Kotkaan asti. Sahan hoitaja Christian Hallberg asui Marjosaaren talossa, jossa toimi myös sahan konttori. Kyseinen rakennus on edelleen nähtävissä Paukkajan Marjosaaressa. Voimaa sahaan tuottivat kaksi suurta laivan höyrykonetta, joiden pyörittämältä pääakselilta voima siirtyi hihnojen välityksellä kaikkiin sahan laitteisiin: transporttiin (kuljetin, jota pitkin tukit siirrettiin pasonkialtaasta sahaan), sahausraamiin, kanttauslaitteeseen, tasaussirkkeliin, hakkuriin ja ilmarataan.
Saman katon alla toimi myös pieni kimpisaha, jossa tuotettiin ohutta, erilaisten laatikoiden valmistukseen käytettyä lautaa. Höyrykoneiden tarvitsema vesi otettiin joesta, höyrynpaineella toimivalla pumpulla. Sahan koneistoon oli liitettynä myös sähkölaitos, joka tuotti sähköä sahalle, Marjosaareen, sahan työläisten asuintaloihin ja Paukkajan rautatieasemalle. Sähköt näihin kohteisiin vedettiin vuonna 1926.
Sahan toiminnan myötä Paukkajalle tuli uuden ajan ihmeitä: sähkö, puhelin ja auto. Paukkajan saha työllisti 113 ihmistä vuonna 1930. Työn perässa Paukkajalle muutti tuolloin niin paljon uusia asukkaita, että kylälle rakennettiin mm. koulu.
Paukkajalle tukit uitettiin pääasiassa Koitajokea pitkin. Tukit uitettiin sahan edustalle säiliöpuomin sisään, josta ne otettiin sahan pasonkialtaaseen. Pasonkialtaasta tukit syötettiin transporttiin, eli kuljettimeen, joka vei ne sahaan. Alussa sahassa oli vain yksi tavallinen raami, mutta vuoden 1930 tienoilla siihen vaihdettiin ns. tuplaraami, jolloin voitiin sahata kaksi tukkia rinnakkain. Raamin läpi mentyään laudoiksi tai lankuiksi sahattu tukki joutui kanttauslaitteeseen, jossa laudoista ja lankuista poistettiin niiden syrjissä olevat rintapalat. Seuraavaksi puutavara tasattiin määrämittaiseksi. Sen jälkeen tavara vietiin lautatarhaan varastoitavaksi.
Sahan toiminta lopetettiin vuonna 1938, jolloin koneet vietiin pois ja rakennukset jäivät autioiksi. Sahan toiminnan loputtua aiemmin sähköistämättä olleen muun kylän ohella ilman sähköä jäivät Jerikot, Paukkajan asema ja Marjosaari. Seuraavan kerran sähköä saatiin kylään vasta Pamilon voimalaitoksen valmistumisen myötä.
Jatkosodan lopulla vuonna 1944 sahaa käytettiin kaatuneiden "käsittelykeskuksena", jonne kaatuneet tuotiin rintamalta autolla tai junalla. Sahan tiloissa kaatuneet pestiin, laitettiin arkkuihin ja lähetettiin haudattavaksi kotiseutunsa multiin.
Paukkajan koulu

Sahan rakentamisen myötä Paukkaja kasvoi, minkä vaikutuksena myös kylän väkiluku kasvoi niin, että katsottiin tarpeelliseksi saada Paukkajalle oma kansakoulu. Asiasta riideltiin monia vuosia ja vasta vuonna 1929 saatiin päätös kansakoulun rakentamisesta. Koulunkäynti aloitettiin jo samana syksynä ja väliaikaisenä koulutilana käytettiin juuri valmistunutta Paukkajan työväentaloa. Antti Mielonen aloitti Enon kunnan ensimmäisen kivirakenteisen koulun rakennustyöt ratamestari Kauppisen laatimien piirustusten mukaisesti. Uuden koulun vihkiäiset pidettiin 28.9.1930. Jo vuonna 1937 koulurakennuksessa teetettiin kunnostus, jonka kustannukset olivat 39 417 mk.
Sotavuodet vaikuttivat Paukkajan koulun toimintaan. Vuonna 1939 koulutyö keskeytettiin sodan takia joulukuusta lukuvuoden loppuun asti. Sodan loppumisesta, maaliskuusta 1940 elokuulle koulu toimi sotilasmajoituksena. Vuonna 1941 alakoulua ei pidetty, sillä opettaja Maija Nuutinen oli lottana töissä rintamalla. Samana vuonna oli myös ylä- ja jatkokoulussa häiriöitä koulutarpeiden puuttumisen takia. Alakoulun toiminta keskeytyi vielä pariin otteeseen syyskuussa 1944 sotilasmajoituksen vuoksi.
Vuosina 1950–1960 jouduttiin siirtämään koululaisia Paukkajan työväentalon vuokratiloihin suurten ikäluokkien vuoksi. Vuonna 1958 koulu sai oman puhelimen.
Myöhemmin oppilasmäärä alkoi pienetä, kun nuorta väkeä ja lapsiperheitä ei saatu jäämään kylälle huonon työllisyystilanteen takia. Lopulta vuonna 1991 Paukkajan koulu lakkautettiin. Koulu oli toiminut 62 vuotta.
Kesäteatteri

Paukkajalla toimii aktiivinen kesäteatteri. Paukkajan Teatteri on koko toimintansa ajan ollut kansalaisopiston näytelmäryhmä: tällä hetkellä taustalla on Joensuun seudun kansalaisopisto. Kesäteatterikaudesta vastaa Paukkajan teatteriyhdistys ry. Taiteellisena johtajana on teatteriohjaaja Lauri Jänis.
Kesäteatteri sijaitsee Pielisjoen rannassa Paukkajan satamassa. Teatterin katsomo ja näyttämö on katettu.
Kesäteatterin vieressä on Jokipirtin majatalo.
Tunnettuja paukkajalaisia

Christian Hallberg, sahan isännöitsijä
Bruno Levasto, lautatarhanhoitaja
Maikki Koivisto, kauppias
Selma Nupponen, kauppias
Tuure Sahlsten, kauppias
Irene Sarkkinen, kyläpäällikkö
Heikki Penttinen, historiikin kirjoittaja
Paukkajan teatterin kesän 2007 näytelmä oli Tehdas
Vócha

| Vócha Βόχα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Vócha
 Koordinaatit: 37°56′N, 22°48′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Kunta:  Vélo-Vócha
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  420201
Väkiluku (2011):  10 966
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KR
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vócha (kreik. Βόχα; virallisesti Δημοτική Ενότητα Βόχας, Dimotikí Enótita Vóchas) on yksi Vélo-Vóchan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Korinthian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 10 966 (vuonna 2011).
Vóchan kunnallisyksikkö käsittää Vélo-Vóchan kunnan itäosan Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa, mukaan lukien kaistale Korintinlahden etelärantaa. Sen suurin asutus on Zevgolateíon kaupunki. Vócha oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Vélo-Vóchan kunnaksi yhdessä Vélon kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.