stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grete Waitz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Grete Waitz |  Grete Waitz |  Grete Waitz |  |
Maa:   Norja
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | maraton |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1983 | maraton |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Glasgow 1978 |  |  |
|  Kultaa | Limerick 1979 |  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1980 |  |  |
|  Kultaa | Madrid 1981 |  |  |
|  Kultaa | Gateshead 1983 |  |  |
|  Pronssia | Rooma 1982 |  |  |
|  Pronssia | New York 1984 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Rooma 1974 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Praha 1978 | 3 000 m |  |
Grete Waitz (o.s. Andersen, 1. lokakuuta 1953 Oslo – 19. huhtikuuta 2011 Oslo) oli norjalainen kestävyysjuoksija.
Waitz kilpaili nuoruudessaan keskimatkoilla ja osallistui Münchenin olympialaisiin 1 500 metrin juoksukilpailuun. Tämän jälkeen hän alkoi siirtyä pidemmille matkoille. Vuonna 1975 hän teki kahdesti 3 000 metrin maailmanennätyksen. Vuonna 1978 hän osallistui New Yorkin maratonille, jonka voitti. Seuraavana vuonna hän rikkoi ensimmäisenä naisena kahden ja puolen tunnin haamurajan saavuttamalla ajan 2.27.33. Hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden viisi kertaa (1978–1981, 1983) ja sijoittui kolmanneksi kaksi kertaa.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Waitz voitti maratonin kolmen minuutin erolla kakkoseen. Seuraavana vuonna Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui hopealle. Hän voitti urallaan New Yorkin maratonin yhdeksän kertaa (1978–1980, 1982–1986, 1988) sekä Lontoon maratonin kahdesti (1983 ja 1986).
Waitzin patsas on Oslon Bislett Stadionin ulkopuolella. Hänen mukaansa on myös nimetty juoksukilpailuja. Waitz harrasti juoksua huippu-urheilu-uransa jälkeenkin ja järjesti juoksutapahtumia, joissa pyrki jakamaan tietoa kestävyysjuoksusta ja terveydestä.
Vuonna 2005 julkisuuteen tuli tieto, että hän sairastaa syöpää. Hän kuoli syöpään huhtikuussa 2011.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Waitzin kuvan yhden Boeing 787-8 -koneensa pyrstöön.
Waitzin kuva Norwegianin Boeing 787:n pyrstössä.
Aiheesta muualla

Grete Waitzin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Naisten maratonin maailmanmestarit
Guido Reni

Guido Renin omakuva
Guido Reni: Deianeiran sieppaus
Guido Reni (4. marraskuuta 1575 – 18. elokuuta 1642) oli italialainen taidemaalari. Hän syntyi Bolognassa ja kuului Denis Calvaertin oppilaisiin.
Reni työskenteli myöhemmin myös Roomassa ja Napolissa. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi freskoja. Hänestä tuli itsestään kuulu opettaja, joka tarjosi taitojaan muiden muassa Simone Cantarinille.
Guido Vadalá

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Guido Nahuel Vadalá
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1997
Syntymäpaikka: Rosario, Argentiina
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 168 cm
Seura
Seura: Juventus (lainalla Boca Juniorsista)
Pelinumero: 45
Junioriseurat
0000–2015: Boca Juniors
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015– | Boca Juniors | 0 | (0) |
| 2015– | → Juventus (laina) | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. tammikuuta 2016.
Guido Nahuel Vadalá (s. 8. helmikuuta 1997 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta lainalla Primera División de Argentinan Boca Juniorsista. Pelipaikaltaan Vadalá on oikea laitahyökkääjä.
Vadalá on Boca Juniorsin kasvatti. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2015. Vadalá pelasi Bocan paidassa kaksi ottelua Copa Libertadoresissa kaksi ottelua, mutta ei ole debytoinut vielä Primera División de Argentinassa.
Heinäkuussa 2015 Vadalá siirtyi kaksivuotiselle lainalle Italian Serie A:n Juventukseen.
Gottlob Ernst Schulze

Gottlob Ernst Schulze suunnilleen vuonna 1800.
Gottlob Ernst Schulze (23. elokuuta 1761 Heldrungen, Thüringen – 14. tammikuuta 1833 Göttingen) oli saksalainen filosofi, joka lukeutuu saksalaisiin idealisteihin. Hän toimi professorina Wittenbergin, Helmstedtin ja Göttingenin yliopistoissa. Schulzen merkittävin teos Aenesidemus (1792), joka oli nimetty skeptikko Ainesidemoksen mukaan, oli skeptistä polemiikkia Immanuel Kantin Puhtaan järjen kritiikkiä ja Karl Leonhard Reinholdin ”elementaarifilosofiaa” vastaan.
Göttingenissä Schulze neuvoi oppilastaan Arthur Schopenhauer keskittymään Platonin ja Kantin ajatteluun. Tällä neuvolla oli suuri vaikutus Schopenhauerin filosofiaan. Schopenhauer opiskeli vuosina 1810–1811 sekä psykologiaa että metafysiikkaa  Schulzen alaisuudessa.
Teoksia

Grundriß der philosophischen Wissenschaften, 2 osaa (1788, 1. osa; 1790, 2. osa)
Aenesidemus oder über die Fundamente der von dem Herrn Professor Reinhold in Jena gelieferten Elementar-Philosophie. Nebst einer Vertheidigung des Skepticismus gegen die Anmassungen der Vernunftkritik (1792)
Kritik der theoretischen Philosophie, 2 osaa (1801)
Grundsätze der allgemeinen Logik (1802)
Encyclopädie der philosophischen Wissenschaften zum Gebrauche für seine Vorlesungen (1814)
Psychische Anthropologie, 2 osaa (1816)
Philosophische Tugendlehre (1817)
Über die menschliche Erkenntnis (1832)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gottlob Ernst Schulze
Käännös suomeksi
Gottlieb Wilhelm Rabener

| Gottlieb Wilhelm Rabener |
| --- | --- |
 Gottlieb Wilhelm Rabener
Henkilötiedot
Syntynyt: 1714
Kuollut: 1771 (56–57 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gottlieb Wilhelm Rabener (1714–1771) oli saksalainen satiirikko, aikansa Saksan suosituimpia kirjailijoita. Hänen satiiriensa kohteena ovat lähes pelkästään porvari- ja virkamiespiirit, joita hän kuvaa taitavasti varsinkin päästäessään kuvaamansa henkilöt itse puhumaan, kuten esimerkiksi teoksessa Satirische Briefen.
Rabener toimi reviisorina Dresdenissä ja oli omana aikanaan maineikas kirjailija satiiriensa ansiosta, jotka ilmestyivät enimmäkseen Bremer Beiträge -lehdessä vuodesta 1744 kirjoitettuina milloin minkinlaiseen muotoon, niin kirjeeksi, tutkimukseksi, kiitospuheeksi, henkilökuvaksi kuin sananlaskun selitykseksi. Ne kuvastavat hänen mutkatonta ajatteluaan ja rauhallista hyväntuulisuuttaan mutta ovat myös melko kuivia. Rabener jätti etuoikeutetut luokat rauhaan ja suuntasi satiirinsa yksinomaan keskiluokan pieniin hullunkurisuuksiin ja moraalin puutteellisuuksiin. Hänen kirjoituksensa ilmestyivät kokoelmana Sammlung satirischer schriften 1751–1755 ja kirjein lisättyinä 1777. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gottlieb Wilhelm Rabener Wikimedia Commonsissa
Grand Passion

Grand Passion on juomasekoitus, johon kuuluu giniä, vermuttia, passionhedelmäsiirappia, sitruunamehua sekä appelsiininkuorta. Drinkin valmistuksessa käytetään tuoretta appelsiinia sekä sitruunaa.
Grundtvigilaisuus

Grundtvigilaisuus oli N. F. S. Grundtvigin perustama uskonnollis-kirkollinen liike, jolla varsinkin 1850- ja 1860-luvuilla oli Tanskassa johtava asema. Sen kannattajien tunnussana oli sen perustajan oppi apostolisen uskontunnustuksen erikoisesta alkuperästä ja sitovuudesta. Grundtvigilaisuus korosti kasteen merkitystä, kirkollisen tradition arvoa ja seurakuntatietoisuutta, mutta syrjäytti joissakin määrin synnintunnon ja katumuksen merkityksen kristityn elämässä. Sen käsitystä on milloin hyväksyen, milloin moittien sanottu "iloiseksi kristillisyydeksi". Vastoin pietististä sisälähetyssuuntaa grundtvigilaisuus on asettunut avoimelle ja myötätuntoiselle kannalle kaikkiin inhimillisiin sivistyspyrintöihin nähden, joita kristillisyyden hengen tulee vain pyrkiä kannustamaan. Liikkeeseen on liittynyt myös voimakas tanskalais-kansallinen leima.
Grundtvigilaisuuden johtomiehiä sen alkuaikoina olivat sen perustajan rinnalla etenkin Peter Christian Kierkegaard, Vilhelm Birkedal, kirkkohistorioitsijat Frederik Hammerich ja Ludvig Helveg. Vuodesta 1863 pidettiin suuria vuotuisia ystäväkokouksia. Kirkkopolitiikassa liike ajoi vapaamielisiä uudistuksia, ja sen päätuloksia oli pitäjäsiteen poistaminen 1855, toisin sanoen lupa käyttää muuta kuin oman pitäjän pappia kirkollisiin toimituksiin, ja vuoden 1868 vaaliseurakuntalaki, joka soi pitäjänpappiin tyytymättömille tilaisuuden perustaa valtiokirkon piirissä henkilöseurakunnan omine pappeineen. Grundtvigilaisuuden kirkollista merkitystä suurempi on itse asiassa oikeastaan ollut sen sivistyksellinen ja valtiollinen merkitys. Useimpia Tanskan kansanopistoja on johdettu grundtvigilaisuuden hengessä, ja kun 1860-luvun lopulla Yhdistynyt vasemmistopuolue syntyi, sen pääkannattajajoukkona olivat grundtvigilaiset talonpojat ja papit, kuten Sofus Høgsbro ja Jens Christensen. Grundtvigilaisuus oli itsetietoisuuteen heränneen Tanskan maaseudun talollisväestön katsantokanta. Myös Norjassa oli grundtvigilaisuudella 1860-luvulla suuri merkitys. Sen kannattajia oli silloin runoilija Bjørnstjerne Bjørnson.
Liikkeessä ilmeni 1870-luvulla hajaannuksen oireita. Siitä erosi vasemmisto, joka osittain Georg Brandesin vaikutuksen alaisena kehittyi radikaaliin suuntaan. Pääryhmän johtajat luopuivat perustajan äärimmäisistä väitteistä ja lähenivät kirkollista keskipuoluetta. Sittemmin grundtvigilaisuus ei enää ollut järjestynyt, tarkkapiirteinen valtapuolue, vaikka edelleen huomattava henkinen virtaus, jonka kanssa likeisissä kosketuksissa olleista kirkonmiehistä merkittäviä olivat piispat Fredrik Nielsen ja Thomas Skat Rördam.
Gionata Mingozzi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Gionata Mingozzi
Syntymäaika: 29. joulukuuta 1984
Syntymäpaikka: Ravenna, Italia
Kuolinaika: 15. heinäkuuta 2008 (23 vuotta)
Kuolinpaikka: Campagna Lupia, Italia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 177 senttimetriä
Junioriseurat
: Ravenna
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2004 2004–2005 2005–2007 2006–2007 2007–2008 | Ravenna Perugia Sampdoria → Lecce (laina) Treviso | 77 (2) 14 (0) 2 (0) 8 (0) 17 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gionata Mingozzi (29. joulukuuta 1984 Ravenna − 15. heinäkuuta 2008 Campagna Lupia) oli italialainen jalkapalloilija. Mingozzi kuoli 23-vuotiaana auto-onnettomuudessa, kun hän törmäsi Porschellaan kuorma-autoon Campagna Lupiassa 15. heinäkuuta 2008.
Ura

Mingozzi aloitti uransa Ravenna Calciossa vuonna 2001. Hän siirtyi Perugiaan vuoden 2004 kesällä. Vuonna 2005 Mingozzi siirtyi Sampdoriaan, jossa hän teki Serie A -ensiesiintymisensä 26. tammikuuta 2006 ottelussa Sienaa vastaan. Hänet lainattiin myöhemmin samana vuonna Lecceen. Kesällä 2007 hän siirtyi hänen viimeiseksi seurakseen jääneeseen Trevisioon.
Aiheesta muualla

Mingozzin pelaajaprofiili
From There to Eternity

| From There to Eternity Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: Lokakuu 1992
 Formaatti: VHS
 Tyylilaji: heavy metal
Iron Maidenin muut julkaisut
| The First Ten Years 1990 | From There to Eternity 1992 | Donington Live 1992 1993 |
From There to Eternity on brittiläisen Iron Maidenin videokokoelma vuodelta 1992. Se on laajennettu versio videokokoelmasta The First Ten Years: The Videos, mutta se sisältää kappaleita vuoden 1992 albumilta Fear of the Dark.
Kappaleet

"Women in Uniform"
"Wrathchild (live)"
"Run to the Hills"
"The Number of the Beast"
"Flight of Icarus"
"The Trooper"
"2 Minutes to Midnight"
"Aces High"
"Running Free (live)"
"Wasted Years"
"Stranger in a Strange Land"
"Can I Play with Madness"
"The Evil That Men Do"
"The Clairvoyant (live)"
"Infinite Dreams (live)"
"Holy Smoke"
"Tailgunner"
"Bring Your Daughter... to the Slaughter"
"Be Quick or Be Dead"
"From Here to Eternity"
"Wasting Love"
Iron Maiden
| --- | --- |
Studioalbumit:   Iron Maiden  Killers  The Number of the Beast  Piece of Mind  Powerslave  Somewhere in Time  Seventh Son of a Seventh Son  No Prayer for the Dying  Fear of the Dark  The X Factor  Virtual XI  Brave New World  Dance of Death  A Matter of Life and Death  The Final Frontier  The Book of Souls  Senjutsu 
Livealbumit:   Live After Death  A Real Live One  A Real Dead One  Live at Donington  A Real Live Dead One  Rock in Rio  BBC Archives  Beast over Hammersmith  Death on the Road  Flight 666 – The Original Soundtrack  En Vivo!  Maiden England ’88  The Book of Souls: Live Chapter  Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City 
EP:t:   The Soundhouse Tapes  Live!! +one  Maiden Japan  No More Lies 
Kokoelmat:   Best of the Beast  Ed Hunter  Edward the Great  Best of the 'B' Sides  The Essential Iron Maiden  Somewhere Back in Time  From Fear to Eternity 
Boksit:   The First Ten Years  Eddie's Head  Eddie's Archive 
Singlet:   ”Running Free”  ”Sanctuary”  ”Women in Uniform”  ”Twilight Zone”  ”Purgatory”  ”Run to the Hills”  ”The Number of the Beast”  ”Flight of Icarus”  ”The Trooper”  ”2 Minutes to Midnight”  ”Aces High”  ”Wasted Years”  ”Stranger in a Strange Land”  ”Can I Play with Madness”  ”The Evil That Men Do”  ”The Clairvoyant”  ”Infinite Dreams”  ”Holy Smoke”  ”Bring Your Daughter... to the Slaughter”  ”Be Quick or Be Dead”  ”From Here to Eternity”  ”Wasting Love”  ”Fear of the Dark (live)”  ”Hallowed Be Thy Name (live)”  ”Man on the Edge”  ”Lord of the Flies”  ”Virus”  ”The Angel and the Gambler”  ”Futureal”  ”The Wicker Man”  ”Out of the Silent Planet”  ”Wildest Dreams”  ”Rainmaker”  ”The Reincarnation of Benjamin Breeg”  ”Different World”  ”El Dorado”  ”Satellite 15... The Final Frontier”  ”Coming Home”  ”Speed of Light”  ”Empire of the Clouds”  ”The Writing on the Wall”  ”Stratego” 
Videotallenteet:   Live at the Rainbow  Video Pieces  Behind the Iron Curtain  Live After Death  12 Wasted Years  Maiden England  The First Ten Years  From There to Eternity  Donington Live 1992  Raising Hell  Classic Albums: The Number of the Beast  Rock in Rio  Visions of the Beast  The Early Days  Death on the Road  En Vivo!  Maiden England '88 
Katso myös:   Jäsenet  Diskografia  Kappaleluettelo  Kiertueet  Tribuutit  Eddie  Blaze Bayley  Michael Kenney  Psycho Motel  Samson  Urchin  Lauren Harris
Ghasem Rezaei

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ghasem Rezaei |  Ghasem Rezaei |  Ghasem Rezaei |  |
Maa:  Iran
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 96 kg |  |
|  Pronssia | Rio 2016 | 98 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Las Vegas 2015 | 98 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2007 | 96 kg |  |
|  Pronssia | Taškent 2014 | 98 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Jeju 2008 | 96 kg |  |
|  Pronssia | Almaty 2006 | 84 kg |  |
Ghasem Rezaei (pers. ‏ قاسم رضايى‎, s. 18. elokuuta 1985 Amol) on iranilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja. Rezaei voitti olympiakultaa 96 kilogramman painoluokassa Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisissa. Hän saavutti olympiapronssia 98 kg:n sarjassa Rio de Janeirossa 2016. Hän sai MM-hopeaa 98-kiloisissa Las Vegasissa 2015 sekä MM-pronssia 96-kiloisissa Bakussa 2007 ja 98-kiloisissa Taškentissa 2014. Hän sai Aasian-mestaruuskilpailuissa kultaa 96 kg:n painoluokassa 2008 ja pronssia 84-kiloisissa 2006. Junioreiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 84 kg:n sarjassa 2005 ja voitti junioreiden Aasian-mestaruuden samassa painoluokassa 2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ghasem Rezaei Wikimedia Commonsissa
Grand Prix de poésie de l’Académie française

Grand Prix de Poésie de l'Académie française on ranskalainen kirjallisuuspalkinto, joka on myönnetty vuodesta 1957 ranskankieliselle runoilijalle hänen tuotannostaan.
Palkitut

Lähde:
| --- | --- |
 1957 – André Berry  1958 – Mme Gérard d'Houville  1959 – Tristan Klingsor  1960 – Philippe Chabaneix  1961 – Patrice de la Tour du Pin  1962 – Marie Noël  1963 – Pierre Emmanuel  1964 – André Salmon  1965 – ei myönnetty  1966 – Pierre Jean Jouve  1967 – Georges Brassens  1968 – Alain Bosquet ja Jean Lebrau  1969 – Robert Sabatier  1970 – Jean Follain  1971 – Louis Brauquier  1972 – Jean Tardieu  1973 – André Frénaud  1974 – Philippe Soupault  1975 – Gabriel Audisio  1976 – Eugène Guillevic  1977 – Jean Tardieu, Robert Mallet, Marie-Jeanne Durry  1978 – Charles Le Quintrec  1979 – André Pieyre de Mandiargues  1980 – Maurice Fombeure  1981 – Yves Bonnefoy  1982 – Jean Loisy  1983 – Jean Grosjean  1984 – Francis Ponge  1985 – Philippe Roberts-Jones  1986 – Paul de Roux, Janine Cantarel, Maurice de Meure, Jean-Frédéric Munsch,        Philippe de Rothschild, Henri Thomas, Philippe Chaunac-Lanzac, Vitalis Cros  1987 – René Tavernier  1988 – Jean-Claude Renard, Paule Laborie, Hassam Wachill :  1989 – Claude-Michel Cluny, Odette Rebillard  1990 – André du Bouchet  1991 – Jean Orizet  1992 – Philippe Jaccottet  1993 – Georges Saint-Clair  1994 – Marc Alyn  1995 – Pierre Béarn  1996 – Claude Vigée  1997 – Jacques Réda  1998 – René Depestre  1999 – Jean-Pierre Lemaire  2000 – Philippe Delaveau  2001 – Guy Goffette  2002 – Alain Duault  2003 – Alain Veinstein  2004 – Michel Deguy  2005 – Robert Marteau  2006 – Jacques Darras  2007 – William Cliff  2008 – Gérard Macé  2009 – Vénus Khoury-Ghata  2010 – Jacques Dupin  2011 – Franck Venaille  2012 – Jean-Claude Pirotte  2013 – Mathieu Bénézet  2014 – Dominique Fourcade  2015 – Philippe Beck  2016 – Bernard Noël  2017 – Anthony Phelps  2018 – Christian Prigent  2019 – Pierre Oster  2020 – Michel Orcel  2021 – Claude Royet-Journoud
Get the Knack

| Get the Knack The Knack |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhtikuu 1979
 Julkaistu: 11. kesäkuuta 1979
 Tuottaja(t): Mike Chapman
 Tyylilaji: rock, uusi aalto, power pop
 Kesto: 41.18
 Levy-yhtiö: Capitol Records
The Knackin muut julkaisut
|   | Get the Knack 1979 | ...But the Little Girls Understand 1980 |
Get The Knack on vuonna 1979 julkaistu The Knackin ensimmäinen studioalbumi.
Kappaleet > A-puoli

Let Me Out – 2.21
Your Number or Your Name – 2.57
Oh Tara – 3.05
She's So Selfish – 4.31
Maybe Tonight – 4.03
Good Girls Don`t – 3.09
Kappaleet > B-puoli

My Sharona – 4.55
Heartbreat – 2.12
Siamese Twins (The Monkey and Me) – 3.25
Lucinda – 4.01
That's What the Little Girls Do – 2.43
Frustrated – 3.52
Kappaleet > Uusintapainoksen bonuskappaleet

Don't Look Back
That's What the Little Girls Do (demo)
Maybe Tonight (rehearsal)
I Knew the Bride (rehearsal)
My Sharona (demo)
Georgian vaakuna

Georgian vaakuna
Georgian vaakuna on yksi Georgian kansallistunnuksista maan lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 1. lokakuuta 2004. Vaakunan on suunnitellut Mamuka Gongadze.
Vaakunan kilpeen on kuvattu maan suojeluspyhimys ja sen yhtenäisyyden symboli Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Pyhää Yrjöä käytettiin vastaavanlaisena symbolina jo kuningas Giorgi III:n sinetissä 1100-luvulla. Punaista kilpeä kannattaa kaksi kultaista leijonaa. Ne ovat esiintyneet useiden georgialaisten kuninkaiden symboleissa. Vaakunan alaosan nauhaan on kirjoitettu maan tunnuslause Dzala ertobašia (georg. ძალა ერთობაშია, ’voima on yhtenäisyydessä’).
Entiset vaakunat

Itsenäisen Georgian entinen vaakuna oli käytössä Georgian demokraattisen tasavallan aikana 1918–1921 sekä uudelleen 1991–2004. Myös tässä vaakunassa Pyhä Yrjö ratsastaa hevosen selässä.
Georgian vanha vaakuna 1918–1921, 1991–2004
Georgian sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna 1921–1991
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georgian vaakunat Wikimedia Commonsissa
Aasian vaakunat
Afganistan
Arabiemiirikunnat
Armenia
Azerbaidžan
Bahrain
Bangladesh
Bhutan
Brunei
Etelä-Korea
Filippiinit
Georgia
Indonesia
Intia
Irak
Iran
Israel
Itä-Timor
Japani
Jemen
Jordania
Kambodža
Kazakstan
Kiina
Hongkong
Kirgisia
Kuwait
Kypros
Laos
Libanon
Macao
Malediivit
Malesia
Mongolia
Myanmar
Nepal
Oman
Pakistan
Pohjois-Korea
Qatar
Saudi-Arabia
Singapore
Sri Lanka
Syyria
Tadžikistan
Taiwan
Thaimaa
Turkki
Turkmenistan
Uzbekistan
Venäjä
Vietnam
Euroopan valtioiden vaakunat
Alankomaat
Albania
Andorra
Armenia¹
Azerbaidžan¹
Belgia
Bosnia ja Hertsegovina
Bulgaria
Espanja
Georgia¹
Islanti
Irlanti
Italia
Itävalta
Kazakstan¹
Kroatia
Kreikka
Kypros¹
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Malta
Moldova
Monaco
Montenegro
Norja
Pohjois-Makedonia
Portugali
Puola
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
San Marino
Serbia
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Tanska
Tšekki
Turkki¹
Ukraina
Unkari
Yhdistynyt kuningaskunta
Valko-Venäjä
Vatikaanivaltio
Venäjä¹
Viro
¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
Gruneriitti

| Gruneriitti |
| --- | --- |

Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  Fe7Si8O22(OH)2
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  vihreä, ruskea tai harmaa
Kidejärjestelmä:  monokliininen
Kovuus Mohsin asteikolla:  5–6
Ominaispaino:  3,4–3,6
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  lasi- tai helmiäiskiilto
Aiheesta muualla
  Gruneriitti Commonsissa 
Gruneriitti on amfiboliryhmään kuuluva mineraali, ja sen kemiallinen kaava on Fe7Si8O22(OH)2. Se on gruneriitti-cummingtoniitti-sarjan päätejäsen. Sen kiteet ovat säikeisiä, pylvään muotoisina tai ne muodostavat valtavia kasaumia. Kiteet ovat monokliinisiä prismakiteitä. Sen kiilto vaihtelee lasikiillosta helmiäiskiiltoon, ja se on väriltään vihreää, ruskeaa tai tummanharmaata. Sen kovuus on 5–6 ja ominaispaino 3,4–3,6.
Gruneriitti löydettiin vuonna 1853, ja se nimettiin sen löytäneen sveitsiläis-ranskalaisen kemistin Louis Grunerin mukaan. Gruneriittia kutsutaan kaupallisesti myös amosiitiksi.
Aiheesta muualla

Webmineral.com: Grunerite (englanniksi)
Großer Priepertsee

Großer Priepertsee
Großer Priepertsee on järvi Priepertin läheisyydessä Saksan Mecklenburg-Etu-Pommerissa. Sen pinta-ala on 1,04 neliökilometriä ja suurin syvyys 32 metriä. Se kuuluu Mecklenburgin järvialueeseen.
Großer Priepertseen vieressä on Kleiner Priepertsee. Noin kahden kilometrin päässä ovat myös järvet Ellbogensee ja Wangnitzsee.
Gangsterimummi

| Gangsterimummi> Gangsta Granny |
| --- | --- |
 Alkuperäisen teoksen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  David Walliams
Kuvittaja:  Tony Ross
Kieli:  englanti
Genre:  romaani
Kustantaja:  HarperCollins
Julkaistu:  2011

Edeltävä:  Maailman rikkain poika
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Gangsterimummi (engl. Gangsta Granny) on David Walliamsin vuonna 2011 ilmestynyt lastenromaani. Kirjan on kuvittanut Tony Ross ja julkaissut kirjakustantamo HarperCollins.