stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiesimä
Maantietoa

Kiesimä on 8,7 kilometriä pitkä, 2,9 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 110 hehtaaria eli 11,1 neliökilometriä. Järvi on muodostunut Pohjois-Konneveden ja Niiniveden väliselle leveälle kannakselle, jossa sen erottaa Konnevedestä kolme kilometriä pitkä ja 300–600 metriä leveä kannas Kiesimäntaipale. Kiesimän rannikko ovat pääosin alavaa maastoa. Kuitenkin järven etelärannasta erottuu järven ulapalle asti 175 metrin korkeuteen mpy. kohoava eli 74 metriä korkea Rautavuori. Rautavuoren itäpuolella järvelle työntyy huomattava Joutenniemi, joka on suuri sora- ja hiekkamuodostuma. Pohjoisrannalla ei ole merkittäviä mäkiä. Siellä sen erottaa Sonkarista kolme kilometriä pitkä, mutta Kiesimäntaipaletta paljon leveämpi kannas.
Järven suurin järvenselkä sijaitsee sen länsipäässä, missä se on neljä kilometriä pitkä ja kaksi leveä. Sen pohjoisrannasta työntyy esille lyhyt Kuivaniemi ja etelärannasta Leppäniemi ja Muikkuniemi. Muuten se on selkeäpiirteinen järvenosa. Järven keskiosa on edellistä paljon kapeampi. Siitä erottuu Lohenharjun niemi ja Joutenniemen kärki selvästi. Niiden välissä sijaitsee 1,8 kilometriä pitkä ja puoli kilometriä leveä Joutenlahti. Järven itäpään muodostaa kolme kilometriä pitkä Koskenlahti, joka on vain 200–900 metriä leveä.
Kiesimässä on 31 saarta, joiden yhteispinta-ala on 19,78 hehtaaria eli noin 1,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista  neljä ovat yli hehtaarin suuruisia. Ne ovat Lehtosaari, Honkasaari, Muikkusaari ja Hujansaari. Pienimmistä saarista on 21 yli aarin ja loput kuusi on alle aarin kokoisia. Tällaisia saaria ovat lännestä päin lueteltuna esimerkiksi Pienisaari, Taipaleensaaret, Kieräsaari, Tervasaari ja Hukkasaaret.
Järvi on luodattu, mutta sen syvyyskarttoja ei ole julkaistu peruskartoissa tai Karttapaikan verkkopalvelussa. Järven tilavuudeksi on määritetty 84,78 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi on tullut 7,6 metriä. Sen suurimmaksi syvyydeksi on mitattu 31,7 metriä ja tämä syvänne sijaitsee Lehtosaaren ja Kiesimän kanavan puolivälissä .
Järven rantaviivan pituus on 44,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 7,5 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta esimerkiksi Kiesimän kylän kohdalla, Rautavuorella ja Koskenlahden ympäristössä voi rantaan asti ulottua peltomaata. Rantojen läheisyydessä sijaitsevat Kiesimän, Nurkankylän ja Itikkakinkerin kulmakunnat sekä Kerkonkosken kylä. Järven ympäri voi ajaa seuraten kulmakuntien välisiä maanteitä. Kekonkosken läpi kulkee ja Kerkonjoen ylittää seututie 545. Kerkonkoskelta Kiesimän kylälle kulkee pohjoisrantoja seuraten Vesannolle johtava yhdystie 16087. Siitä haarautuu Kiesimäntaipaleen kautta etelään linjattu kylätie, josta pääsee Koipiniemestä tulevaa ja rantoja seuraavia yhdysteitä 16086 ja 16085 Kerkonkoskelle takaisin.
Laivaväylät ja säännöstely

Kiesimästä on vesireittiyhteys Konneveteen Kiesimän kanavan ja Niiniveteen Kerkonkosken kanavan kautta, sekä Sonkariin ja Vesantojärveen Riitunvirran kautta. Järven veden korkeutta säännöstellään vesiliikenteen vuoksi. Järven poikki on merkitty laivaväylä, jolla on 2,4 metrin syväys. Väylän läntinen pää alkaa Kiesimän kanavasta, joka yhdistää järven Pohjois-Konneveteen. Siihen suuntaan on kanavassa pudotusta 5,5 metriä. Väylän itäpää käyttää Kerkonjokeen rakennettua Kerkonkosken kanavaa . Siellä on pudotusta Niiniveteen 3,0 metriä. Myös pohjoisen suuntaan on viitoitettu syväykseltään 1,0 metrin veneväylä Riitunvirran läpi Sonkariin. Vesireitin kanavat hyödyntävät teräsrakenteisia sulkuportteja, jotka sulkevat laivat yksikammioiseen sulkuun. Vesi virtaa kanavan seinämässä olevien aukkojen kautta, jolloin sulun sisälle ei muodostu suuria virtauksia tai aaltoilua. Kiesimän kanavan  lähellä Kiesimän puolella sijaitsee vierasvenesatama .
Kiesimäjärven säännöstelyn tavoitteellinen vedenpinnankorkeus on 100,95–101,00 metriä mpy. (+N60). Ennen runsaslumisen talven kevättulvaa tulee vedenpinta laskea tasoon 100,75 metriä ja vähälumisen talven jälkeen tasoon 100,85 metriä mpy. Jos vedenpinta uhkaa nousta yli tason 101,25 metriä, voidaan juoksutusta tehostaa avaamalla Kerkonjoen juoksutuspadon lisäksi myös Kerkonkosken kanavan laivasulut. Erillisen kalatien juoksutuksen virtaama tulee pysyä 0,2 kuutiometrissä sekunnissa paitsi silloin, kun vesiliikenteelle tarkoitettu alin taso 100,68 metriä tulee vastaan. Säännöstelyssä on vältettävä äkillisiä juoksutuksen muutoksia. Nykyinen säännöstelyehto on ollut voimassa vuodesta 2008 ja se on voimassa vuoteen 2028 asti.
Luontoarvoja

Vuonna 2013 oli järven ekologinen tila erinomainen.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Kiesimän alueeseen (14.761) järvi kuuluu. Kerkonjoen valuma-alueen pinta-ala on 246 neliökilometriä, josta Kiesimän alueen pinta-ala on 35,7 neliökilometriä ja Riitunvirran valuma-alue on 210 neliökilometriä .
Kiesimän alueella vain muutama järvi. Joutenniemen kankaalla sijaitsee rannan tuntumassa kaksi pientä lampea. Ne ovat Kaivolampi (2 ha) ja Loukonlampi. Markkasenkankaalta löytyy piskuinen Soppinen. Kiesimän pohjoispuolella sijaitsee tätäkin suurempi Sonkari, jonka lasku-uomasta Riitinvirrasta on peräisin suuri osa Kiesimään tulevasta vedestä. Riitunvirran virtaama on noin 1,9 kuutiometriä sekunnissa, jolloin Kiesimän teoreettinen viipymä on noin 1,4 vuotta . Kiesimästä vesi virtaa pääosin Kerkonjokea myöten Niiniveteen, mutta osa siitä virtaa Kiesimän kanavasta Konneveteen. Kiesimä on tässä mielessä bifurkaatiojärvi. Järven vedenpinnan korkeus on keskimäärin 100,9 metriä mpy.
Historiaa

Kiesimän kanavan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1918 ja Kerkonkosken kanavan vuotta myöhemmin. Kanavien suunnitelmia tarkistettiin rakentamisen aikana, jotta niihin mahtuisi vielä suurempia laivoja. Sulkukammioiden pituudeksi tuli 43 metriä, leveydeksi 8,3 metriä ja syvyydeksi 2,7 metriä. Määrärahat, joilla rakentaminen aloitettiin, eivät riittäneet kuin vuoteen 1921. Lisärahoitus saatiin vuonna 1924, jolloin kolme vuotta pysähdyksissä ollut Kiesimän kanavan työt käynnistettiin uudelleen. Kerkonkosken kanava valmistui vuonna 1926 ja Kiesimän kanava vuonna 1927. Kerkonkosken rannalle rakennettiin asunnot kanavakasöörille ja kanavahenkilökunnalle.
Kiesimää on säännöstely vuodesta 1925 alkaen Kuopion läänin maaherran 13.5.1925 antaman luvan turvin. Itä-Suomen vesioikeus myönsi merenkulkuhallitukselle uuden säännöstelyluvan Kiesimä-, Sonkari- ja Vesantojärville 26.4.1994. Itä-Suomen ympäristövirasto tarkisti sännöstelylupaa 17.11.2008.
Kanavat mahdollistivat järvellä suurtenkin laivojen vesiliikenteen väylän syväyksen takia. Vesiliikenne oli kuitenkin 1900-luvun alussa menettämässä suosiotaan raideliikenteen ja maantieliikenteen hyväksi. Niinpä suurin vesireitin käyttäjä oli metsäteollisuus uittotoiminnallaan. 1930- ja 1940-luvuilla oli kanavissa toistatuhatta sulutusta vuodessa. Kanavan käyttö vilkastui vielä 1960-luvulla nippu-uiton yleistyttyä. Puutavarakuljetuksia on edelleen, mutta sulutuksia aiheuttaa myös vapaa-ajan veneily. Sulutuksia oli 2000-luvulla noin 1 000 vuodessa.
Vuoden 1973 ja vielä vuoden 1987 peruskartoissa tuli Kerkonkoskelta tie Kiesimän kylälle, josta se jatkoi Kiesimän kanavalle asti. Eteläpuolinen tie jatkui Koipiniemeen asti, mutta tieyhteys pohjoiseen Kiesimän kanavalle ja sen ylittävä silta puuttui vielä tuolloin. Se oli vuoden 1987 kartan jälkipainoksen merkinnöistä päätelleen ollut vasta suunnitelmissa. Nurkankylän viljellyt peltomaat on nykyään kaikki metsitetty.
Aiheesta muualla

Kymijoen vesistöalue - Kiesimä, vesi.fi
(14.7)
Rautalammin reitti
Suontienselkä–Paasvesi
Pielavesi – Säviänvirran kanava – Haapajärvi – Pieksänjärvi
Iisvesi – Rasvanki – Virmasvesi – Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu ‎
Nilakka – Kolun kanava – Äyskoski
Koskelovesi-Miekkavesi – Nokisenkoski – Niinivesi – Säynätsalmen kanava – Iisvesi
Kiesimä – Kerkonkosken kanava – Sonkari – Vesantojärvi – Kiesimän kanava – Neiturin kanava
Konnekoski – Hankavesi – Myhinkoski – Myhinjärvi
Konnevesi – Kellanvirta – Liesvesi – Vanginvesi – Korholankosket – Kynsivesi–Leivonvesi – Simunankoski – Kuusvesi
Armisvesi – Hankavesi – Kuuhankavesi – Venejoki
Lievestuoreenjärvi – Sahinjoki
Uurainen – Nurminen – Ahveninen
Tarvaalankoski – Saraavesi
Hankavesi
Gustaf Fahlander

Gustaf Edelstam
Gustaf Fahlander, aateloituna Edelstam (21. maaliskuuta 1764 Vermdö, Ruotsi – 14. elokuuta 1825 Burträsk, Ruotsi) oli ruotsalainen sotilas ja maaherra.
Fahlanderin vanhemmat olivat ruukinomistaja Peter Fahlander ja Anna Kristina Engström ja puoliso vuodesta 1793 Katarina Agatha Holmström. Fahlander tuli kersantiksi Turun jalkaväkeen 1872. Hän osallistui vuoden 1788–1790 sotaan ja yleni ensin luutnantiksi 1788 ja sitten kapteeniksi. Majurin arvon hän sai 1795, everstiluutnantti ja Kajaanin pataljoonan komentaja hänestä tuli 1796. Oulun läänin vt. maaherrana Fahlander toimi 1804–1805. Suomen sodassa 1808–1809 hän kuului joukkoineen Sandelsin prikaatiin. Hän sai 1808 ylennyksen everstiksi ja hänet aateloitiin 1809 nimellä Edelstam. Vuosina 1811–1817 hän oli Länsipohjan maaherra ja sen jälkeen tilanomistaja Länsipohjan Burträskissä.
Henning Hamilton

| Henning Hamilton |
| --- | --- |

Ruotsin kirkko- ja opetusministeri
 1859–1860  
Valtiopäiväedustaja
 Ensimmäinen kamari 1867–1881 Aatelissääty 1840–1866  
Itä-Götanmaan maaherra
 1852–1858  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Henning Ludvig Hugo Hamilton
Syntynyt: 16. tammikuuta 1814 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 15. tammikuuta 1886 (71 vuotta) Amélie-les-Bains, Ranska
Tiedot
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  luutnantti
Henning Ludvig Hugo Hamilton (16. tammikuuta 1814 Tukholma – 15. tammikuuta 1886 Amélie-les-Bains, Ranska) oli ruotsalainen kreivi, diplomaatti, virkamies ja poliitikko. Hän toimi aatelissäädyn edustajana valtiopäivillä vuosina 1840–1866 (maamarsalkka 1848, 1853–1854 ja 1856–1858) ja ensimmäisen kamarin kansanedustajana 1867–1881 (puhemies vuonna 1877). Vuosina 1852–1858 hän oli Itä-Götanmaan läänin maaherra, 1859–1860 kirkko- ja opetusministeri ja 1861–1863 Ruotsin suurlähettiläs Tanskassa. Hamilton oli innokas skandinavisti ja kannatti Ruotsin ja Tanskan sotilasliittoa. Kun ehdotus hylättiin Ruotsissa vuonna 1863, Hamilton jätti tehtävänsä Kööpenhaminan-suurlähettiläänä.
Henning Hamilton maamarsalkkana
Poliitikkona Hamilton vastusti ruotujakolaitoksen alasajoa, koska hänen mukaansa yleinen asevelvollisuus olisi tullut liian kalliiksi. Vapaakauppaa Hamilton kannatti tietyssä määrin, ja kotipolton vähentämiseksi hän suositteli elinkeinovapauden laajentamista, jolloin viinan valmistus siirtyisi tehtaisiin, joita voitaisiin verottaa. Lisäksi hän kannatti rautateiden rakentamista. Vuoden 1866 valtiopäiväuudistusta Hamilton vastusti, sillä hän katsoi, ettei Ruotsi ollut vielä poliittiselta järjestelmältään ja koulutustasoltaan valmis yleisiin vaaleihin.
Hamiltonin maltillinen edistysmielisyys lähensi häntä kuningas Oskar I:een, joka antoi tämän ohjattavaksi poikiensa Kaarlen (tuleva Kaarle XV) ja Gustafin opinnot Uppsalan yliopistossa. Oskar toivoi Hamiltonin myös pystyvän aikaansaamaan valtiopäivillä kompromissin valtiopäivien uudistamiseksi, missä tämä kuitenkin epäonnistui.
Ennen poliittista uraansa Hamilton, sotilasarvoltaan luutnantti, oli toiminut opettajana sotakoulussa ja kirjoittanut sotahistoriaa ja sodankäynnin teoriaa käsitteleviä teoksia. Hän palasi aiheen pariin myöhemmin, kun hän julkaisi Preussin–Itävallan sotaa ja Saksan–Ranskan sotaa käsittelevät kirjat.
Vuonna 1881 paljastui, että Hamilton oli henkilökohtaisten rahaongelmiensa vuoksi väärentänyt veljenpoikansa nimen vekseliin. Veljenpoika otti vekselin vastuulleen, eikä Hamiltonille koitunut oikeudellisia seuraamuksia. Hän katsoi kuitenkin parhaaksi luopua kaikista tehtävistään ja lähteä vapaaehtoiseen maanpakoon eteläiseen Ranskaan.
Hamilton valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1856.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henning Hamilton Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Carl David Skogman | Ruotsin akatemia, tuoli 9 1856–1881 | Seuraaja: Esaias Tegnér nuorempi |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Muut:  IdRef
Luettelo vapaakauppa-alueista

Tämä on luettelo  vapaakauppa-alueista.
Aasia > Bangladesh

Chittagong
Karnaphuli
Dhaka
Comilla
Adamjee
Mongla
Ishwardi
Uttara
Aasia > Filippiinit

Casiguran
Lal-lo
Bataan
Rosario, General Trias, Cavite
Angeles, Mabalacat ja Pampanga
Olongapo ja Subic, Zambales
La Union
Baguio
Aasia > Intia

Kandlan satama
Aurangabad
Sricity
Arshiya
Cochin
Noida
Hyderabad
Madras
Aasia > Indonesia

Batam
Bintan
Karimun
Sabang
Tanjung Pinang
Aasia > Iran

Anzali
Aras
Arvand
Būšehr
Bandar Abbas
Čahbahar
Karaj
Kišinsaari
Khorramshahr
Maku
Qeshm
Imaami Khomeinin kansainvälinen lentoasema
Mahshahr
Shiraz
Yazd
Aasia > Israel

Eilat
Aasia > Japan

Naha, Okinawa
Nakagusuku
Aasia > Jemen

Aden
Aasia > Jordania

Aqaba
Amman
Aasia > Kiina

Jiujiang
Tianjin
Shanghai
Fujian
Guangdong
Liaoning
Zhejiang
Henan
Hubei
Sichuan
Shaanxi
Chongqing
Aasia > Pohjois-Korea

Rason
Aasia > Malesia

Bayan Lepas, Penang
Hulu Klang
Kulim, Kedah
Melaka Batu Berendam
Pasir Gudang, Johor
Klang, Selangor
Sungai Way
Teluk Panglima Garang
Tanjung Pelepas, Johor
Aasia > Oman

Al-Mazyunah
Duqm
Salalah
Sohar
Aasia > Pakistan

Gwadar
Karachi
Aasia > Saudi-Arabia

Jazan
King Abdullah Economic City
Ha’il
Aasia > Tadžikistan

Panj
Sughd
Aasia > Yhdistyneet Arabiemiirikunnat

Dubai
Abu Dhabi
Sharjah
Fujaira
Ajman
Ras al-Khaima
Umm al-Qaiwain
Afrikka > Djibouti

Djibouti
Afrikka > Egypti

Aleksandria
Damietta
Ismailia
Keft
Nasr City
Port Said
Shebin El Kom
Port Suez
Afrikka > Eritrea

Massawa
Afrikka > Gabon

Nkok
Afrikka > Ghana

Tema
Shama
Sekondi-Takoradi
Ashanti
Afrikka > Libya

Al Misratah
Afrikka > Marokko

Tanger
Kenitra
Dakhla ja El Aaiún
Kebdana ja Nador
Afrikka > Namibia

Walvis Bay
Oshikango
Afrikka > Nigeria

Calabar
Centenary City
Enugu
Kano
Ibom
Lekki
Maigatari
Onne
Ogun
Illela
Lagos
Tinap
Afrikka > Tansania

Dar es Salaam
Afrikka > Togo

Lomé
Afrikka > Tunisia

Bizerte
Zarzis
Amerikka > Argentiina

General Pico
Tierra del Fuego
Amerikka > Bahama

Freeport
Amerikka > Brasilia

Bataguassu
Manaus
Ceara
Amerikka > Chile

Iquique
Amerikka > Dominikaaninen tasavalta

Santiago de los Caballeros
Nigua
Amerikka > El Salvador

Santa Ana
Amerikka > Guatemala

Zolic
Amerikka > Haiti

Lafitea
Amerikka > Kanada

Winnipeg ja Rosser
Calgary
Port Alberta, Edmonton
Halifax
Regina
Niagara
Cape Breton
Windsor-Essex
Saint John
Amerikka > Kolumbia

Cali-Palmira
Bogotá-Cundinamarca
Cúcuta
Santander
Tocancipa
Barranquilla
Brisa
La Cayena
Amerikka > Meksiko

Maquiladora
Amerikka > Panama

Colón
Amerikka > Paraguay

Ciudad del Este
Amerikka > Peru

Tacna
Matarani
Ilo
Paita
Amerikka > Uruguay

Aguada
Suiza
Florida
Libertad
Nueva Palmira
Río Negro
Rivera
Fray Bentos
Zonamerica
Eurooppa > Georgia

Kutaisi
Poti
Eurooppa > Kroatia

Krapina
Vukovar
Kukuljanovo
Rijekan satama
Škrljevo
Split-Dalmatia
Zagreb
Ploče
Pula
Splitin satama
Eurooppa > Irlanti

Shannon
Eurooppa > Italia

Triesten satama
Venetsian satama
Livigno
Campione d'Italia
Eurooppa > Latvia

Liepāja
Eurooppa > Liettua

Akmenė
Kaunas
Klaipėda
Kėdainiai
Marijampolė
Panevėžys
Šiauliai
Eurooppa > Moldova

Chișinău
Bălți
Valkaneş
Ungheni
Tvardiţa
Otaci
Taraclia
Eurooppa > Turkki

Mersin
Antalya
Aegean
Istanbul
Trabzon
Izmir
Rize
Samsun
Kayseri
Adana
Avrupa
Gaziantep
Bursa
Denizli
Kocaeli
Länsi-Anatolia
Eurooppa > Puola

Wałbrzych
Mielec
Eurooppa > Romania

Constanța
Basarabi
Giurgiu
Arad-Curtici
Sulina
Galați
Brăila
Eurooppa > Valko-Venäjä

Brest
Hrodna
Mahiljou
Homel-Raton
Adolf Erik Geete

Adolf Geeten maalaus Suomenlinnan Tykistölahdelta vuodelta 1760.
Adolf Erik Geete, myös Gete, Gethe tai Giete (5. tammikuuta 1730 Börstil, Tukholman lääni − 1. tammikuuta 1795 Tukholma) oli ruotsalainen kapteeni ja Augustin Ehrensvärdin adjutantti Suomenlinnassa, mutta tuli tunnetuksi myös akvarellien maalaajana ja kartanpiirtäjänä.
Geeten vanhemmat olivat everstiluutnantti Carl Gustaf Geete ja Catharina Harmelin. Hän ryhtyi isänsä ja veljiensä tavoin sotilasuralle ja lienee ollut mukana Augustin Ehrensvärdin Hankoniemelle tekemällä mittausretkellä jo 1754. Kaksi vuotta myöhemmin hänet komennettiin Helsinkiin. Viaporin linnoituksesta Ehrensvärdin adjutanttina toiminut Geete maalasi sarjan dokumentaarisia akvarelleja, ilmeisesti Pommerin sodan aikana 1757−1762. Ennen paluutaan Ruotsiin hän vielä laati omiin mittauksiinsa perustuvan Helsingin maantieteellisen kartan 1763, jonka uudisti vasta noin 40 vuoden päästä kaupungininsinööri E. L. Fonssén. Tukholmassa Geete jatkoi sotilasuraansa vuoteen 1782 tai joidenkin lähteiden mukaan vuoteen 1791 saakka, mutta ei kuitenkaan ottanut vastaan hänelle kapteeniksi ylentämisen takia tarjottua komppanian päällikön tehtävää. Geete kuoli Tukholmassa naimattomana 1795, jonne hänet haudattiin sotilaallisin juhlamenoin.
Sarpajärvi (Viitasaari)

| Sarpajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari, Vesanto
Koordinaatit:  62°58′12″N, 26°19′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Tulojoki:  Limajoki Limalammesta
Laskujoki:  joki Ristijärveen 
Järvinumero:  14.765.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  580 m  
Rantaviiva:  4,31885 km  
Pinta-ala:  50,628 ha  
Tilavuus:  0,00078969397 km³ 
Keskisyvyys:  1,52 m  
Suurin syvyys:  4,9 m  
Valuma-alue:  18,5 km² 
Saaria:  ei saaria 
 fiSarpajärvi 
Sarpajärvi on Keski-Suomessa Viitasaarella ja Vesannolla Kakolan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 580 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 789 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 4,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Asinjoen valuma-alueeseen (14.765) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134 metriä mpy.
Enok Furuhjelm

| Enok Furuhjelm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1754 Urjala
Kuollut: 16. helmikuuta 1828 (73 vuotta) Tammela
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Suomi
Taistelut ja sodat:  ainakin Suomen sota
Sotilasarvo:  eversti
Enok Furuhjelm (31. maaliskuuta 1754 Urjala – 16. helmikuuta 1828 Tammela) oli suomalainen eversti.
Furuhjelmistä tuli ylioppilas Turussa vuonna 1769. Vuonna 1773 hän pääsi henkirakuunarykmenttiin korpraalina. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli 2-adjutantti. Vuonna 1778 Furuhjelm yleni kornetiksi, vuonna 1782 luutnantiksi, vuonna 1787 alikapteeniksi ja vuonna 1795 puolestaan armeijanmajuriksi. Furuhjelmistä tehtiin vuonna 1801 2-päällikkö Porin läänin jalkaväkirykmentin kevyeen jalkaväkipataljoonaan. Vuonna 1808 hän yleni everstiluutnantiksi ja myöhemmin 2. prikaatin päälliköksi, mistä virasta hän kuitenkin vuonna 1810 erosi. Furuhjelm otti osaa vuosina 1808–1809 käytyyn Suomen sotaan. Vuonna 1810 Furuhjelm ylennettiin everstiksi.
Furuhjelmin vanhemmat olivat asessori, rykmentinkirjuri Enok Naucler ja Ulrika Carlstedt. Vanhempi Enok Naucler aateloitiin vuonna 1762, josta lähtien hän käytti sukunimeä Furuhielm. Nuoremmalla Enok Furuhjelmillä oli kaksi veljeä, Harald ja Johan. Enok Furuhjelm oli naimaton.
Carl Gyllenhielm

Carl Carlsson Gyllenhielm, maalaus: Jacob Heinrich Elbfas.
Carl Carlsson Gyllenhielm (1574–1650) oli ruotsalainen sotilas ja virkamies. Hän oli kuningas Kaarle IX:n avioton poika. Wolmarin antautuessa hän joutui vuonna 1601 vangiksi Puolaan, josta vapautui 1613. Hän tuli sotamarsalkaksi 1616 ja valtaneuvokseksi 1617 sekä 1620 vara-amiraaliksi. Hän oli kuningatar Kristiinan holhooja vuosina 1633–1634.
Onnea onkimassa

| Solsidan – Onnea onkimassa> Solsidan |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva.
Tyyli:  Komedia
Kestoaika:  22 min
Pääosissa:  Felix Herngren Mia Skäringer Johan Rheborg Josephine Bornebusch Henrik Dorsin
Alkuperämaa:   Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   TV4  YLE FST5  Yle Fem  Yle TV2  AVA  MTV3
Esitetty:    26. tammikuuta 2010 – jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  8
Jaksoja:  80
Tunnuskappale:  kaudesta 2 eteenpäin "I'm So Happy" Salem Al Fakir
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Ulf Kvensler, Felix Herngren
Käsikirjoittaja(t):  Felix Herngren, Ulf Kvensler, Jacob Seth Fransson, Pontus Edgren
Tuotantoyhtiö(t):  FLX Comedy AB, Jarowski Drama AB
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Onnea onkimassa (myös Solsidan – Onnea onkimassa ja Solsidan, ruots. Solsidan) on ruotsalainen draamakomediasarja, joka sai ensi-iltansa Ruotsissa 29. tammikuuta 2010 kanavalla TV4. Ohjelma on myyty myös ulkomaille ja sitä on näytetty Suomen lisäksi Norjassa, Tanskassa ja Belgiassa. Salem Al Fakir ja Josephine Bornebusch äänittivät sarjan tunnuslaulun "I'm So Happy" vuonna 2011.