stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ernesto Viso
Formula 3000 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Durango | SMR   | ESP   | MON   | EUR   | FRA 8 | GBR 11 | GER 7 | HUN 6 | BEL 10 | ITA 8 | 7 | 12. |
Chi Coltrane

Chi Coltrane vuonna 1974.
Chi Coltrane (s. 16. marraskuuta 1948 Racine, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.
Coltrane syntyi kanadalaisen äidin ja saksalaisen viulisti-isän perheeseen vuonna 1948. Vuonna 1970 hän perusti Chicago Coltrane -nimisen yhteen, joka soitti bluesia, funkia ja gospelia.
Coltrane sai levytyssopimuksen Columbialta vuonna 1972. Hänen esikoisalbuminsa Chi Coltrane jukaistiin samana vuonna, ja single ”Thunder and Lightning” nousi Yhdysvaltain singlelistan sijalle 17. Coltranen toinen albumi Let it Ride sai hyvät arvostelut mutta ei myynyt kovinkaan hyvin. Pidettyään taukoa Coltrane julkaisi vuonna 1977 albumin Road to Tomorrow ja muutti Eurooppaan, missä hän julkaisi kolme albumia. Niiden jälkeen hän ei ole ollut kovinkaan aktiivinen.
Carlos Roberto Reina

| Carlos Roberto Reina |
| --- | --- |

Hondurasin 50. presidentti
 27. tammikuuta 1994  – 27. tammikuuta 1998  
Edeltäjä:  Rafael Leonardo Callejas
Seuraaja:  Carlos Roberto Flores
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1926 Tegucigalpa, Olancho, Honduras
Kuollut: 19. elokuuta 2003 (77 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Hondurasin liberaalipuolue
Carlos Roberto Reina Idiáquez (13. maaliskuuta 1926 – 19. elokuuta 2003) oli hondurasilainen poliitikko, joka edusti Hondurasin liberaalipuoluetta (PLH). Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1994–1998.
Reina oli lakimiehen poika ja opiskeli oikeustiedettä Hondurasin kansallisessa yliopistossa. Hän täydensi opintojaan Euroopassa Cambridgen ja Sorbonnen yliopistoissa. 27-vuotiaana hän oli nuoriso-oikeuden tuomari ja tutustui näin katulapsien tilanteeseen. Reinan presidenttikaudella alettiin tutkia 1980-luvun ihmisoikeusrikkomuksia ja korruptiota.
Reina oli poliittisesti aktiivinen jo teini-ikäisenä ja joutui vuonna 1944 kuudeksi kuukaudeksi vankilaan osoitettuaan mieltään Tiburcio Carías Andinon hallintoa vastaan. Hän oli poliittisena vankina myös vuosina 1963 ja 1968 sotilashallinnon aikana. Siviiliammatiltaan Reina oli oikeustieteen professori ja sanomalehden kustantaja. Hänet valittiin parlamenttiin vuonna 1965 ja presidentiksi 1993. Vaalikampanjassaan hän lupasi puhdistaa maan korruptiosta ja pienentää armeijan roolia. Hän lopetti pakollisen asepalveluksen, mikä auttoi maata pois pitkään jatkuneesta armeijan sekaantumisesta politiikkaan. Vuonna 1996 hänen taloaan pommitettiin.
Perheen mukaan Reina teki itsemurhan elokuussa 2003 usean viikon sairastelun jälkeen.
Ernests Ošenieks

| Ernests Ošenieks> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. huhtikuuta 2001 (ikä 23) Riika, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ose
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  IPK
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  71
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  HK Lido (LAT-2) SK Riika (Latvia) SK Riika 17 (LAT-2) Dinamo Riika (KHL) HK Zemgale (Latvia) Kiekko-Vantaa (Mestis) Hermes (Mestis)
Ernests Ošenieks (s. 5. huhtikuuta 2001 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa.
Ura > Seuraura

Ošenieks on HK Tukumsin kasvatti. Hän sijoittui kaudella 2016–2017 tehoilla 13+24=37 Latvian U16-sarjan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain HK Akon Aleksandrs Fridenbergs. Kaudeksi 2017–2018 Ošenieks siirtyi HK Lidon organisaatioon. Hän voitti kauden päätteeksi Latvian U18-sarjan mestaruuden. Ošenieks debytoi samalla kaudella myös seuran miesten joukkueessa Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla., jossa hän pelasi 13 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4. Ošenieks pelasi myös neljä Latvian Cupin ottelua tehopistein 1+1=2. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Latvian pääsarjaan HS Riikaan, jonka kapteeniksi Ošenieks nousi. Hän pelasi 24 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Ošenieks teki pääsarjadebyyttinsä vain 17-vuotiaana 8. syyskuuta 2018 paikallisvastustaja HK Prizma Riikaa vastaan. Ensimmäisen pääsarjamaalinsda hän teki seuraavassa ottelussa 12. syyskuuta 2018 vieraissa HK Liepājaa vastaan, jolloin Ošenieks teki HS Riian 4–5-voittomaalin jatkoajalla ajassa 60.30.
Kauden 2019–2020 Ošenieks pelasi pääasiassa Venäjän nuorten sarja MHL:ää HK Riian joukkueessa, jonka varakapteenina hän toimi. Ošenieks pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen KHL-ottelunsa 4. joulukuuta 2019 Severstal Tšerepovetsia vastaan. Hän pelasi ottelussa kuitenkin vain yhden vaihdon ja sai siinä jääaikaa 53 sekuntia. Kauden 2020–2021 Ošenieks pelasi suurimmaksi osaksi KHL:ssä, jossa hänen varsinainen tulokaskautensa toi 50 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6. Ošenieks teki KHL-uransa avausmaalin 21. joulukuuta 2020 HK Sotšia vastaan.
Ošenieks aloitti kauden 2021–2022 Latvian pääsarjan HK Zemgalessa, kunnes marraskuussa 2021 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Kaudeksi 2022–2023 Ošenieks siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään Kokkolan Hermekseen. Hän kärsi alkukaudella loukkaantumisista ja pelasi runkosarjassa vain 29 ottelua. Pudotuspeleissä Ošenieks voitti kuitenkin joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kesäkuussa 2023 hän teki Hermeksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Toukokuussa 2024 Ošenieks teki kauden 2024–2025 kattavan sopimuksen Iisalmen Peli-Karhujen kanssa. Hänen sopimuksensa sisältää myös option seuran yhteistyöjoukkueeseen, SM-liigajoukkue Kalevan Palloon siirtymisestä kaudeksi 2025–2026.
Ura > Maajoukkueura

Ošenieks pelasi alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän jakoi neljällä syöttöpisteellään turnauksen puolustajien pistepörssin voiton Itävallan David Maierin ja Julian Payrin kanssa. Ošenieks jakoi myös Latvian sisäisen tehotilaston voiton Ričards Grīnbergsin kanssa lukemalla +8, jolla hän jakoi myös turnauksen puolustajien tehotilaston voiton Itävallan David Maierin kanssa.
Ošenieks pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hänet valittiin Slovakiaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Latvian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Ošenieks pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti kultaa ja oli nostamassa Latviaa pääsarjatasolle. Ošenieks jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Deniss Fjodorovsin ja Artjoms Koppassin kanssa tehoilla 1+3=4, joilla hän jakoi turnauksen puolustajien pistepörssin voiton Norjan Sondre Bolling Vaalerin ja Saksan Daniel Wirtin kanssa sekä puolustajien syöttöpörssin voiton viiden muun pelaajan kanssa.
Latvian A-maajoukkueessa Ošenieks on pelannut kymmenen ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkudebyyttinsä 11. marraskuuta 2021 Tanskan Esbjergissä Norjaa vastaan.
Pelityyli

Kiekko-Vantaan entisen päävalmentaja Mika Niskasen mukaan Ošenieks on peruspuolustaja, joka liikkuu hyvin ja puolustaa jämäkästi. Hermeksen entisen urheilutoimenjohtaja Patrik Friisin mukaan hän on prototyyppi modernista puolustajasta, joka on iso kokoinen, liikkuu todella hyvin ja lukee peliä erinomaisesti. Friisin mukaan Ošenieksin vahvuudet ovat puolustuspelissä ja hän pystyy hyvän liikkeen ansiosta tukemaan hyvin myös meidän hyökkäyspeliä.
Character – miehen kuva

| Character – miehen kuva> Karakter |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mike van Diem
Käsikirjoittaja:  Mike van Diem Laurens Geels Ruud van Megen
Perustuu:  Ferdinand Bordewijkin romaaniin Karakter (1938)
Tuottaja:  Laurens Geels
Säveltäjä:  Paleis van Boem
Kuvaaja:  Rogier Stoffers
Leikkaaja:  Jessica de Koning
Pääosat:  Jan Decleir Fedja van Huêt Victor Löw
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Alankomaat Belgia
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1997 (Suomessa 1999)
Kesto:  122 min
Alkuperäiskieli:  saksa ranska englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Character – miehen kuva (televisioesityksessä Miehen kuva, alkup. Karakter) on Mike van Diemin ohjaama hollantilais-belgialainen draamaelokuva vuodelta 1997. Se perustuu Ferdinand Bordewijkin samannimiseen romaaniin vuodelta 1938. Suomessa sen teatteriensi-ilta oli 16. huhtikuuta 1999 ja ensiesitys televisiossa 28. tammikuuta 2001 Yle TV1:ssä.
Juoni

Elokuva on kertomus nuoresta miehestä (Fedja van Huêt) 1910–20-lukujen Rotterdamissa. Röyhkeän lakimiehen avioton lapsi kasvaa mykän äitinsä (Betty Schuurman) kodissa, jossa löytää kannustavaksi isähahmokseen alivuokralaismiehen (Hans Kesting). Poika suorittaa itsekin oikeustieteellisen tutkinnon ja raivaa tietään eteenpäin hienossa asianajotoimistossa. Lopulta hän on valmis selvittämään välit isänsä (Jan Decleir) kanssa.
Vastaanotto

Elokuva voitti 1998 parhaan ulkomaisen elokuvan Oscarin ja menestyi hyvin monien elokuvafestivaalien palkintojenjaossa.
Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Helena Ylänen harmittelee käsikirjoittajien liiallista kunnioitusta elokuvan pohjana olevaa romaania kohtaan, mutta pitää muun muassa kuvauspaikkojen valinnalla aikaansaadusta ”kopeasta synkkyydestä”. Allmovie-sivuston Tom Wiener näkee elokuvan yhdistävän dickensiläistä kerrontaa eksistentialistiseen maailmankuvaan. Hän pitää elokuvan vahvuutena julman isähahmon kuvaamista.
Eläimiä suomalaismetsissä

| Eläimiä suomalaismetsissä Mikko Alatalo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981
 Studio : Soundqvist-studio
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: LP-levy (HILP 151)   C-kasetti (HICAS 1051)
 Tuottaja(t): Tommi Liuhala   Mikko Alatalo
 Tyylilaji: lastenmusiikki, poprock, iskelmä
 Kesto: 39.42
 Levy-yhtiö: Scandia-Musiikki
 Levymerkki: Hi-Hat
Listasijoitukset
  Suomi: 23. (joulukuu 1981) 
Mikko Alatalon muut julkaisut
| Iso joki tulvii 1981 | Eläimiä suomalaismetsissä 1981 | III tasavallan vieraana 1982 |
Singlet albumilta Eläimiä suomalaismetsissä
 ”Taitaa tulla kesä” Julkaistu: 1981 (HIS 1069)  ”Mummoni ja moukarinheitto” / ”Utsjoki-Kevo” Julkaistu: 1981 (HIS 1075)  ”Nakke Nakuttaja” / ”Hassu joulupukki” Julkaistu: 1981 (JOULU 1)  ”Känkkäränkkä” / ”Eläimiä suomalaismetsissä” Julkaistu: 1983 (HIS 1096)
Eläimiä suomalaismetsissä on suomalaislaulaja Mikko Alatalon soolouran kahdeksas, lapsille suunnattu studioalbumi vuodelta 1981. Albumi sisältää kenties Alatalon tunnetuimman kappaleen ”Känkkäränkkä”, joka on yksiä tunnetuimpia lastenlauluja Suomessa. Laulu kertoo pikkunoidasta, joka saa lapset kiukuttelemaan ja tekemään kiusaa muille. Känkkäränkkä-noita syntyi alun perin puheterapeutti ja lastenkirjailija Annami Poivaaran kynästä.
Levy sisältää myös Suomen Interviisu-karsinnat voittaneen ”Taitaa tulla kesä” -kappaleen sekä ”Mummoni ja moukarinheitto” -lastenlaulun, joka voitti vuoden 1981 Syksyn sävel -laulukilpailun.
Albumi julkaistiin alun perin puolivitsinä. Albumi saavutti kultalevyrajan vuonna 1982 ja sitä on myyty yhteensä 26 000 kappaletta. Se on täten Alatalon myydyin levy ja ainoa, joka yltänyt kultalevyyn.
Albumi julkaistiin Scandian Hi-Hat-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltäneet ja sanoittaneet Mikko Alatalo ja Harri Rinne sekä sovittanut Alatalo, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Utsjoki – Kevo – 2.55
Nakke Nakuttaja – 1.56 (alkup. ”Woody Woodpecker”, säv. George Tibbless & Ramey Idris)
Hullu rumpali – 3.50 (säv. ja san. Alatalo – Rautajoki – Rinne)
Reijo Rotta – 1.02
Siilin turkki – 1.13
Eläinten olympialaiset – 1.42
Seimestä seimeen – 0.34
Hassu joulupukki – 3.00
Isä, kerro mulle – 3.48
Kappaleet > B-puoli

Mummoni ja moukarinheitto – 2.52
Hiljaa hiljaa maitotyttö – 1.24
Taitaa tulla kesä – 3.03 (säv. ja san. Esko Koivumies, sov. Sorvali – Sivonen)
Joka sydän käy – 3.00
Lasten oma hyeena – 0.35
Känkkäränkkä – 2.28
Halivuud – 0.46 (säv. ja san. Jaska Alatalo (isän avustuksella))
Mistä minä oon tullut? – 2.36
Eläimiä suomalaismetsissä – 2.58 (säv. ja sov. Luoma)
Kokoonpano > Muusikot

Masi Luoma – kosketinsoittimet, harmonikka
Pertti Tolonen – bassokitara ja taustalaulu
Seppo Alajoki – kitarat
Arto Rautajoki – rummut ja lyömäsoittimet
Pentti Penninkilampi – taustalaulu ja hirvi
Mikko Alatalo – laulu, taustalaulu, akustinen kitara
Kokoonpano > Muusikot > Muut muusikot

Markku Mäkinen – kitara (1, 10)
Jussi Ruponen – kitara (11)
Pekka Luoma – laulu (1, 10)
Jaska Alatalo – laulu (9, 16), rummut (16)
Aijolan lastentarhan lapset – taustalaulu
Stig Forsmanin puhallinryhmä – puhaltimet
Jori Sivonen – kapellimestari (11)
Heikki Vehmanen – alttoviulu (11)
Kokoonpano > Tuotanto

Mika Sundqvist – äänittäjä (Soundqvist-studio 1981)
Dan Tigerstedt – miksaus (Takomo-äänitysstudiot)
Tommi Liuhala – miksaus (Takomo-äänitysstudiot), tuottaja
Petri Nuutinen / Työhuone – kansi, valokuvat
Mikko Alatalo – tuottaja
Chi Chunxue

| Chi Chunxue> 池春雪 |
| --- | --- |
 Chi Chunxue Seefeldin MM-kilpailuissa 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1998 (ikä 26)
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2013–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 21. helmikuuta 2015 
Chi Chunxue (kiin.: 池春雪; pinyin: Chí Chūnxuě, s. 4. tammikuuta 1998) on kiinalainen maastohiihtäjä.
Chi debytoi maastohiihdon maailmancupissa marraskuussa 2013 Rukalla sijoittuen perinteisen sprintissä sijalle 98. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 47. sija Tour de Skin osakilpailussa Val di Fiemmessä tammikuussa 2014. Chi oli mukana kauden 2013–2014 Tour de Skillä.
Chi kilpailee vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa. Hän oli perinteisen sprintin 53:s ja yhdistelmäkilpailun 52:s. Karsinnassa naisten kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuun Chi oli ylivoimainen ja jätti toiseksi tulleen Bosnia ja Hertsegovinan Tanja Karišikin 50 sekunnin päähän.
Chen Yuefang

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brasilia 1983 |  |  |
Chen Yuefang (kiin. 陳月芳, 1. toukokuuta 1963 Yinchuan – 18. syyskuuta 2000) oli kiinalainen koripalloilija.
Chen saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja MM-pronssia Brasiliassa 1983. Hän voitti Kiinan joukkueessa myös Aasian kisojen kultamitalin vuonna 1982. 205-senttinen Chen kärsi useista erilaisista terveysongelmista ja lopetti kilpauransa niiden takia jo vuonna 1985. Hän kuoli vain 37-vuotiaana 18. syyskuuta 2000.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Chen Yuefang Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Kiinan joukkue – MM-kilpailut 1983
4 Chen |
5 Ba |
6 Liu M. |
7 Song |
8 Qiu |
9 You |
10 Xiu |
11 Zheng |
12 Xian |
13 Zhang H. |
14 Liu Q. |
15 Zhang Y. |
Valmentaja Yang
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1984
4 Chen |
5 Li |
6 Ba |
7 Song |
8 Qiu |
9 Wang |
10 Xiu |
11 Zheng |
12 Cong |
13 Zhang H. |
14 Liu |
15 Zhang Y. |
Valmentaja Yang
FC Vaduz

Fussball Club Vaduz on jalkapalloseura Liechtensteinin pääkaupungista Vaduzista.
Seuran edustusjoukkue pelaa Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla Superliigassa, jonne se nousi kaudeksi 2020/21.
Historia

Fussball Club Vaduz perustettiin 14. helmikuuta 1932. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Johann Walser. Ensimmäisen ottelunsa Vaduz pelasi toista uutta liechtensteinilaisseuraa, FC Balzersia, vastaan ja voitti kamppailu maalein 2–1. Vuosina 1932–1933 seura pelasi Itävallan sarjoissa, kunnes 1933 siirtyi pelaamaan Sveitsin sarjoihin. Ensimmäisen kerran joukkue voitti Liechtensteinin cupin vuonna 1949.
Eurokentille Vaduz pääsi ensimmäisen kerran vuonna 1992, jolloin se sai Cup-voittajien cupissa selkäsaunan ukrainalaiselta Tšornomorets Odessalta yhteismaalein 1–12. 1996 Vaduz saavutti ensimmäisen eurocup-otteluvoittonsa selviydyttyään otteluparista jatkoon latvialaista Universitatea vastaan. Sittemmin joukkue on esiintynyt useita kertoja eurokentillä, koska se on maansa ainoa täysammattilaisjoukkue ja voittaa lähes joka vuosi Liechtensteinin cupin, jonka voittajan UEFA laskee Eurooppa-liigan (vuoteen 2009 asti UEFA-cup) karsintakierroksille. Kaikkiaan seuralla on Liechtensteinin cupin voittoja 38 kappaletta.
Saavutukset

Liechtensteinin cupin voitto 1949, 1954, 1956–1962, 1966–1971, 1974, 1980, 1985–1986, 1988, 1990, 1992, 1995–1996, 1998–2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022, 2023, 2024
Sveitsin Challenge Leaguen (2. sarjataso) mestaruus: 2008, 2014
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Alexandre Alves   Goran Antić   Giuseppe Aquaro   Sandro Burki   Fabio D'Elia   Pape Omar Faye   Claude Gnakpa   Steve Gohouri |   |   Jamie Harnwell   Daniel Hasler   Swen König   Jussi Nuorela   Antti Pohja   Anatoli Ponomarev   Miguel Alfredo Portillo   Raphael Rohrer |   |   Artim Šakiri   Juan Sara   Martin Stocklasa   Florian Sturm   Antti Sumiala   Martin Telser   Gabriel Urdaneta   Marius Zarn |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Kannattajien sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Claude Abbes

Claude Abbes (24. toukokuuta 1927 – 11. huhtikuuta 2008) oli ranskalainen, maalivahtina pelannut jalkapalloilija.
Abbes pelasi vuosina 1951–1952 AS Béziersissa ja vuosina 1952–1962 AS Saint-Étiennessa. Hän kuului Ranskan jalkapallomaajoukkueeseen maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1954 ja 1958. Peliuralta vetäydyttyään hän työskenteli jalkapallomanagerina.
Euroopan Formula BMW -kausi 2010

Euroopan Formula BMW -kausi 2010 oli sarjan kolmas ja viimeinen kausi. Sarjassa ajettiin Formula 1:sten kilpailuviikonlopun yhteydessä, lukuun ottamatta Zandvoortin kilpailua Hollannissa. Kausi alkoi Espanjasta ja päättyi Italiaan. Sarjan mestaruuden voitti hollantilainen Robin Frijns, toiseksi sijoittui brittiläinen Jack Harvey ja kolmanneksi ruotsalainen Timmy Hansen.
Tallit ja kuljettajat

R = Sarjan tulokas kaudella 2010
Kursivoitu tarkoittaa vierailevaa kuljettajaa, joka ei ollut oikeutettu saamaan pisteitä
| Talli | Nro | Kuljettaja | Status | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Josef Kaufmann Racing | 4 |  Robin Frijns |  | Kaikki |
|  Josef Kaufmann Racing | 5 |  Hannes van Asseldonk | R |  |
|  Josef Kaufmann Racing | 6 |  Petri Suvanto | R |  |
|  Mücke Motorsport | 7 |  Maciej Bernacik | R | Kaikki |
|  Mücke Motorsport | 8 |  Timmy Hansen |  | Kaikki |
|  EuroInternational | 11 |  Daniil Kvjat | R | Kaikki |
|  EuroInternational | 12 |  Carlos Sainz Jr. | R | Kaikki |
|  EuroInternational | 14 |  Michael Lewis |  | Kaikki |
|  DAMS | 15 |  Javier Tarancón |  | Kaikki |
|  DAMS | 16 |  Dustin Sofyan |  | 5 |
|  DAMS | 16 |  Luciano Bacheta |  | 7–8 |
|  DAMS | 17 |  Fahmi Ilyas |  | 1–6 |
|  DAMS | 17 |  Dustin Sofyan |  | 8 |
|  Eifelland Racing | 18 |  Facu Regalia |  | Kaikki |
|  Eifelland Racing | 19 |  Côme Ledogar |  | Kaikki |
|  Eifelland Racing | 20 |  Marc Coleselli | R | Kaikki |
|  Fortec Motorsport | 24 |  Jack Harvey |  | Kaikki |
|  Fortec Motorsport | 25 |  George Katsinis |  | Kaikki |
|  Fortec Motorsport | 26 |  Christof von Grünigen |  | Kaikki |
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivämäärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Barcelona, Espanja | Circuit de Catalunya | 8. toukokuuta |  Jack Harvey |  Jack Harvey |  Jack Harvey |  Fortec Motorsport | Raportti |
| 1 | 2 |  Barcelona, Espanja | Circuit de Catalunya | 9. toukokuuta |  Jack Harvey |  Jack Harvey |  Robin Frijns |  Josef Kaufmann Racing | Raportti |
| 2 | 3 |  Zandvoort, Alankomaat | Circuit Park Zandvoort | 5. kesäkuuta |  Timmy Hansen |  Jack Harvey |  Jack Harvey |  Fortec Motorsport | Raportti |
| 2 | 4 |  Zandvoort, Alankomaat | Circuit Park Zandvoort | 6. kesäkuuta |  Jack Harvey |  Carlos Sainz Jr. |  Robin Frijns |  Josef Kaufmann Racing | Raportti |
| 3 | 5 |  Valencia, Espanja | Valencian katurata | 26. kesäkuuta |  Jack Harvey |  Robin Frijns |  Jack Harvey |  Fortec Motorsport | Raportti |
| 3 | 6 |  Valencia, Espanja | Valencian katurata | 27. kesäkuuta |  Jack Harvey |  Javier Tarancón |  Jack Harvey |  Fortec Motorsport | Raportti |
| 4 | 7 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 10. heinäkuuta |  Carlos Sainz Jr. |  Jack Harvey |  Jack Harvey |  Fortec Motorsport | Raportti |
| 4 | 8 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 11. heinäkuuta |  Carlos Sainz Jr. |  Carlos Sainz Jr. |  Carlos Sainz Jr. |  EuroInternational | Raportti |
| 5 | 9 |  Hockenheim, Saksa | Hockenheimring | 24. heinäkuuta |  Robin Frijns |  Jack Harvey |  Timmy Hansen |  Mücke Motorsport | Raportti |
| 5 | 10 |  Hockenheim, Saksa | Hockenheimring | 25. heinäkuuta |  Robin Frijns |  Jack Harvey |  Robin Frijns |  Josef Kaufmann Racing | Raportti |
| 6 | 11 |  Budapest, Unkari | Hungaroring | 31. heinäkuuta |  Robin Frijns |  Robin Frijns |  Robin Frijns |  Josef Kaufmann Racing | Raportti |
| 6 | 12 |  Budapest, Unkari | Hungaroring | 1. elokuuta |  Jack Harvey |  Jack Harvey |  Jack Harvey |  Fortec Motorsport | Raportti |
| 7 | 13 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 28. elokuuta |  Côme Ledogar |  Javier Tarancón |  Javier Tarancón |  DAMS | Raportti |
| 7 | 14 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 29. elokuuta |  Côme Ledogar |  Robin Frijns |  Robin Frijns |  Josef Kaufmann Racing | Raportti |
| 8 | 15 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 11. syyskuuta |  Jack Harvey |  Timmy Hansen |  Robin Frijns |  Josef Kaufmann Racing | Raportti |
| 8 | 16 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 12. syyskuuta |  Jack Harvey |  Hannes van Asseldonk |  Jack Harvey |  Fortec Motorsport | Raportti |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2010 Formula BMW Europe season
Käännös suomeksi