stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyväskylän helluntaiseurakunta
Aiheesta muualla

Seurakunnan verkkosivusto
Jyväskylän helluntaiseurakunnan YouTube-kanava
| n k Helluntaiherätys Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Finlands svenska pingstsamfund  Suomen Helluntaikirkko  Suomen Helluntaikansa 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin Saalem  Fila Church Helsinki  Jyväskylän helluntaiseurakunta  Kuopion helluntaiseurakunta  Lahden helluntaiseurakunta  Oulun helluntaiseurakunta  Pietarsaaren Elim  Seinäjoen helluntaiseurakunta  Tampereen helluntaiseurakunta  Turun helluntaiseurakunta  Vaasan helluntaiseurakunta  Vasa Sion  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Ball Barratt  Brofeldt  Castrén  Fellman  Ahonen  Andström  Antturi  Bengström  Bergstén  Haapala  Havupalo  Kallionpää  Klemetz  Korhonen  Korpi  Kunnas  Kukkula  Launonen  Lundin  Luoto  Manninen  Rosenberg  Sigfrids  Tuppurainen  Yli-Vainio  Ylppö  Yrjölä  Öhberg 
Järjestöt:  Elämä ja Valo  Evankelistakoti  Fida International  Finlands svenska pingstmission  Helluntaiseurakuntien musiikki  Helluntaiseurakuntien työntekijät HELP  Iso Kirja  Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö  Samaria-lähetys 
Media:  Aikamedia  Avainmedia  Finmedia  Hyvä Sanoma  Livet  Ristin Voitto  Taborförlaget 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Fifteen-leiri  Hengellinen laulukirja  Juhannuskonferenssi  Lapsikuoro Jippii  Royal Rangers  Syyspäivät  Youth Celebration 
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö • Euroopan helluntaiyhteisö • Maailman helluntaiyhteisö • Assemblies of God • Helluntaiherätys Ruotsissa
Vuonna 2023 purettu Harjun Siiontemppeli.
Sisäänkäynti Helluntaikirkkoon.
Chr. Hansen

| Chr>  Hansen |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Improving food and health
Markkina-arvo:  78,3 mrd. DKK (12.10.2018)
ISIN:  DK0060227585
Perustettu:  1874
Lakkautettu:  2024
Toimitusjohtaja:  Mauricio Graber
Puheenjohtaja:  Ole Andersen
Kotipaikka:  Hørsholm, Tanska
Toimiala:  kemianteollisuus
Liikevaihto:   1 062,5 milj. € (2016/17)
Liikevoitto:   305,7 milj. € (2016/17)
Tilikauden tulos:   224,0 milj. € (2016/17)
Henkilöstö:   2 940 (keskim. 2016/17, Fte)
Kotisivu:  www.chr-hansen.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chr. Hansen A/S oli tanskalainen kemianteollisuuden yritys, jonka osake noteerattiin Kööpenhaminan pörssissä. Yhtiö oli osa OMX Copenhagen 25 -indeksiä. Chr. Hansenin pääkonttori sijaitsi Hørsholmissa, Kööpenhaminan pohjoispuolella.
Tammikuussa 2024 Chr. Hansen yhdistyi Novozymesin kanssa. Kaupankäynti yrityksen osakkeilla päättyi Kööpenhaminan pörssissä 30. tammikuuta 2024.
Chr. Hansenin toiminta jaettiin kolmeen liiketoiminta-alueeseen. Cultures and Enzymes tuotti muun muassa entsyymejä ruokateollisuudessa. Health and Nutrition valmisti ja kehitti erilaisia laihdutuslääkkeitä, lääkkeitä ja eläinruokaa. Natural Color kehitti ruokateollisuudessa käytettäviä väriaineita.
Euroopan oppivien ja älykkäiden järjestelmien laboratorio

Logo.
European Laboratory for Learning and Intelligent Systems (lyhennys ELLIS, suom. Euroopan oppivien ja älykkäiden järjestelmien laboratorio) on huhtikuussa 2018 perustettu hajautettu kansainvälinen tutkimuslaboratorio ja osaamisverkosto, joka tehtävänä on edistää yhteistyötä ja alueellista suvereniteettiä tekoälyyn liittyvissä kysymyksissä Euroopassa. ELLIS pohjautuu ajatukseen koneoppimisesta tekoälyä eteenpäin ohjaavana tekijänä. Sateenvarjona osaajia kokova verkosto edistää aihepiirin perustutkimusta, teknisiä innovaatioita ja yhteiskunnallista vaikuttavuutta.
Esikuvana ELLIS-verkostolle ovat toimineet muun muassa Euroopan molekyylibiologian laboratorio (EMBL) ja Cern.
Ellis-verkoston keskeisiä osia ovat Ellis-tutkimusohjelmat sekä nuorille tutkijoille suunnattu tohtorikoulutus ja post doc-ohjelmat.
ELLIS-yksiköt

Vuoden 2025 alussa Euroopan oppivien ja älykkäiden järjestelmien laboratorion verkostossa oli 17 valtiota ja 41 paikkakuntaa. Euroopassa sijaitsi 38 ELLIS-yksiköksi kutsuttua osaamiskeskittymää ja yksi liitännäinen yksikkö (Ukrainan Lvivissä). Lisäksi Aasiasta verkostoon osallistuu Israel kahdella ELLIS-yksiköllä. Tyypillisesti osaamiskeskittymät on muodostettu alan tutkimuslaitosten osaajista tai on muodostettu uusia yhteisöinä. Asteettain on tarkoitus perustaa maailmanluokan osaamiseen pyrkiviä ELLIS-instituutteja, jotka toimisivat eurooppalaisen tekoälyosaamisen ytimessä.
Mukana olevat maat ja Ellis-yksiköiden sijaintipaikkakunnat:
Alankomaat (Amsterdam, Delft, Nijmegen)
Belgia (Leuven)
Bulgaria (Sofia)
Espanja (Alicante, Barcelona, Madrid)
Israel (Haifa/Technion, Tel Aviv)
Italia (Genova, Milano, Modena, Trento, Torino)
Itävalta (Graz, Linz, Wien)
Portugal (Lissabon)
Puola (Varsova)
Ranska (Pariisi)
Saksa (Berliini, Darmstadt, Heidelberg, Jena, München, Potsdam, Saarbrücken, Stuttgart, Tübingen)
Suomi (Helsinki)
Sveitsi (Lausanne, Zürich)
Tanska (Kööpenhamina)
Tšekki (Praha)
Ukraina (Lviv)
Yhdistynyt kuningaskunta (Cambridge, Edinburgh, Lontoo, Manchester, Oxford)
ELLIS-instituutit, Suomen suurpanostukset instituuttiin ja tekoälyoptimoituun supertietokoneeseen

Ensimmäinen ELLIS-instituutti avattiin Saksan Tübingenissä, Älykkäiden järjestelmien Max Planck -instituutin (MPI-IS) yhteydessä kesäkuussa 2024.
Keskeistä Suomen tiedepolitiikan muutosta kuvastaa, että loppuvuodesta 2024 viestittiin järjestyksessään toisen instituutin tulevan Suomeen. Suomen ELLIS-instituutti olisi Suomeen perustettavia tutkimusryhmiä kokoava rakenne, jota koordinoisi Aalto-yliopisto, ja instituutin johtajana toimisi alkuvaiheessa professori Samuel Kaski. Suomen instituutti perustetaan Opetus- ja kulttuuriministeriön 40 miljoonan euron panostuksen (2025–2028) ja tekoälytutkija Peter Sarlinin PS-säätiön tekemän, alan professuurien perustamiseksi myöntämän 10 miljoonan euron lahjoituksen turvin. Tähän kytkeytyen Suomen eri yliopistoissa julkistettiin helmikuussa 2025 yhdellä kertaa haettavaksi 25 tekoälyyn suoraan liittyvää tai eri tieteenaloilla tekoälyä soveltavaa urapolun eri vaiheiden professuuria tutkimusryhmien vetäjiksi (Principal investigator, PI). Palkattavilla professoreilla tutkimusryhmineen on käytössään eräänä resurssinaan muun muassa eurooppalaisen EuroHPC-suurlaskentaverkoston Lumi-supertietokoneen resurssit. Vuoteen 2027 mennessä verkostoon käyttöön valmistuu uusi, tekoälylaskentaan optimoitu Lumi AI Factory -supertietokone. Tähän on budjetoitu 250 miljoonaa euroa kansallista rahoitusta ja 306,4 miljoonaa EU-rahaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Euroopan oppivien ja älykkäiden järjestelmien laboratorio Wikimedia Commonsissa
ELLISin kotisivut (englanniksi) (ellis.eu)
Musan Salama

Musan Salama (lyh. MuSa) on vuonna 1960 perustettu porilainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2025 Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa.
Historia

Musan Salama perustettiin 10.4.1960, aluksi jalkapallo- ja jääkiekkoseuraksi. Jääkiekossa seura voitti Maakuntasarjan länsilohkon mestaruuden vuonna 1968. Seuraavan vuosikymmenen alussa jääkiekko jäi ohjelmasta pois ja MuSan jääkiekkotoimintaa jatkoi uusi seura Porin Kiekko-Salamat.
1970-luvulla sekä vuosituhannen vaihteessa Salama vieraili muutaman kauden ajan Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. 2000-luvulla seura on pelannut pääsääntöisesti Kakkosessa. Vuonna 1998 Musan Salama valittiin Satakunnan parhaaksi jalkapalloseuraksi.
Kakkosen kaudella 2016 MuSa pääsi karsimaan paikasta Ykköseen, mutta hävisi kaksiosaisessa nousukarsinnassa Gnistanille. Molemmat joukkueet voittivat kotiottelunsa 1–0, mutta Gnistan voitti toisen osaottelun päätteeksi pelatun rangaistuspotkukilpailun 4–3.
Kakkosen kauden 2018 päätteeksi Musan Salama nousi Ykköseen voitettuaan kaksiosaisessa nousukarsinnassa GBK:n. Molemmat kotiottelut päättyivät 1–0, mutta MuSa voitti toisen osaottelun jälkeen pelatun rangaistuspotkukilpailun. Ratkaisevaa toista ottelua Musan kentällä seurasi kentän ennätysyleisö, 2 136 ihmistä.
Naisten jalkapallo

Musan Salaman naisten jalkapallojoukkue esiintyi pääsarjatasolla kausina 1981 sekä 1984–1985. Sen riveissä pelasivat muun muassa naisten maajoukkuepelaaja Arita Rantanen sekä myöhemmin ammunnan olympiaedustajana tunnetuksi tullut Maarit Lepomäki. 2000-luvulla MuSa:n naiset ovat pelanneet parhaimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Naisten Kakkosessa.
Naisten jalkapallo > Futsal

Naisten Futsal-Liigassa MuSa on menestynyt hyvin. Se on voittanut Suomen mestaruudet kausien 2020-21 ja 2021-22 päätteeksi.
Kirja

Vuonna 2022 ilmestyi toimittaja Pekka Ruissalon kirjoittama Musan Salaman historiikki Me ollaan MuSa.
Kirjallisuutta

Ruissalo, Pekka: Me ollaan MuSa : Nyt. Aina.  Pori:  Musan Salama, 2022.  ISBN 978-952-94587-9-0
Aiheesta muualla

Musan Salaman kotisivut
MuSan tilastoja (UrheiluPori)
| n k Naisten futsalin Suomen mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1997–98: Manse-Futis  1998–99: MPS  1999–00: FC Espoo  2001–02: TP-V  2002–03: HJK  2003–04: HJS  2004–05: STPS  2005–06: Ilves-Kissat  2006–07: TJK  2007–08: HJS  2008–09: FTK  2009–10: GFT Prinsessat  2010–11: TJK  2011–12: FTK  2012–13: GFT  2013–14: Ilves FS  2014–15: Ilves FS  2015–16: Ilves FS  2016–17: Ilves FS  2017–18: GFT  2018–19: GFT  2019–20: Ei jaettu  2020–21: MuSa  2021–22: MuSa  2022–23: HIFK FS  2023–24: HIFK FS
Waltteri Immonen

| Waltteri Immonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Wade
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  EV Zug
Sarja:  National League
Tehtävä:  apuvalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–1999
Seurat:  Jokerit (I-div/SML)
Valmennusura
Vuodet:  1999–
Seurat:  Jokerit (SML) EV Zug (National League)
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekkoslovakia 1992 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Italia 1994 | jääkiekko |  |
Waltteri Immonen (s. 3. huhtikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän edusti koko uransa Jokereita pelaten aluksi kaudet 1987–1989 I-divisioonassa ja sen jälkeen SM-liigassa kaudet 1989–1999. Pelaajauransa jälkeen Immonen on toiminut Jokereissa joukkueenjohtajana, apuvalmentajana, päävalmentajana ja urheilutoimenjohtajana. Kaudesta 2008–2009 lähtien Immonen on toiminut Sveitsin liigassa pelaavan EV Zugin apuvalmentajana. Kaudella 2016–2017 Immonen kuuluu Suomen A-maajoukkueen valmennusryhmään. Myös Waltteri Immosen veli Santeri Immonen pelasi Jokereissa puolustajana kausilla 1994–97.
Saavutukset

kolmanneksi eniten otteluita Jokereissa
Jokerien kaikkien aikojen pistepörssin 17:s, puolustajista 2:s
SM-liigan herrasmiespelaajan Raimo Kilpiö -palkinto kaudella 1995–96.
SM-liigan tehopelaajan Matti Keinonen -palkinto kaudella 1991–92.
42 A-maaottelua.
Kolmet MM-kilpailut (1992–94), joista kaksi MM-hopeaa.
Pelaajana neljä SM-kultaa, yksi SM-hopea ja yksi SM-pronssi.
Joukkueenjohtajana ja/tai valmentajana yksi SM-kulta ja kaksi SM-hopeaa.
Jokerit on jäädyttänyt Immosen pelinumeron 24.
Rosaleen Norton

| Rosaleen Norton |
| --- | --- |
 Rosaleen Norton vuonna 1943.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Rosaleen Miriam Norton
Syntynyt: 5. lokakuuta 1917 Dunedin, Uusi-Seelanti
Kuollut: 5. joulukuuta 1979 (62 vuotta) Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Ammatti:  taiteilija
Taiteilija
Salanimi:  The Witch of Kings Cross
Ala:  kuvataiteilija, okkultisti, noita
Taidesuuntaus:  surrealismi, vortisismi, okkultistinen taide
Rosaleen Norton (2. lokakuuta 1917 Dunedin, Uusi-Seelanti – 5. joulukuuta 1979 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli australialainen kuvataiteilija ja okkultisti, joka kutsui itseään noidaksi. Hänet tunnettiin julkisuudessa provokatiivisesta elämäntyylistään ja okkultismia käsittelevästä taiteestaan. Rosaleen Nortonin elämäntyyli ja vakaumukset tekivät hänestä kohutun hahmon konservatiivisessa Australiassa, ja hän joutui usein median, poliisin ja kirkon tarkkailun kohteeksi.
Nortonia kutsuttiin mediassa nimellä ”Kings Crossin noita”, sillä hän asui ja vaikutti Sydneyssä, Kings Crossin alueella, joka tunnettiin boheemista kulttuuristaan. Hän joutui useita kertoja oikeuteen syytettynä säädyttömyydestä. Norton oli julkisuudessa avoimesti noita ja biseksuaali.
Vaikka Norton kohtasi elinaikanaan paljon vastustusta ja sensuuria, hänestä on myöhemmin tullut kulttuuri-ikoni feministien ja vaihtoehtotaiteilijoiden keskuudessa. Häntä pidetään merkittävänä henkilönä myös okkultismin historiassa.
Rosaleen Nortonin elämä > Varhaiset vuodet

Rosaleen Norton syntyi 2. lokakuuta 1917 Dunedinissa Uudessa-Seelannissa. Hän oli Albert Thomas Nortonin, lontoolaisen merikapteenin, ja tämän Uudessa-Seelannissa syntyneen vaimon Beena Salekin (o.s. Aschman) kolmas tytär. Albert oli säveltäjä Ralph Vaughan Williamsin serkku. Perhe muutti Sydneyyn Australiaan kesäkuussa 1925.
Norton kutsui itseään jo lapsena itseään noidaksi, ja hän kertoi jo lapsena näkevänsä näkyjä. Hänet erotettiin Church of England Girls’ Schoolista, Chatswoodissa 14-vuotiaana, koska hän oli tehnyt vampyyreista, aaveista ja ihmissusista piirroksia, joita pidettiin sopimattomina ja muiden tyttöjen moraalia pilaavina. Myöhemmin hän opiskeli kaksi vuotta East Sydney Technical Collegessa, missä kuvanveistäjä Rayner Hoff rohkaisi hänen ”pakanallista” luovuuttaan. Nuorena Rosaleen elätti itseään muun muassa  keittiöapulaisena, yökerhon tarjoilijana, postinkantajana ja toimittajana Smith’s Weekly -lehdessä. Hänen ensimmäiset julkaistut taideteokset – kaksi fantasia-aiheista teosta ja lyijykynätutkielma The Borgias – ilmestyivät Pertinent-lehdessä vuonna 1941.
Rosaleen Nortonin elämä > Ongelmat viranomaisten kanssa

Vuonna 1949 Norton nousi julkisuuteen pidettyään näyttelyn pakanallisista ja seksuaalisesti latautuneista piirroksistaan Rowden White -kirjastossa Melbournen yliopistossa. Poliisi teki ratsian näyttelyyn, joka sisälsi muun muassa tunnetut teokset Lucifer, Witches’ Sabbath ja Individuation. Rosaleen Nortonia vastaan nostettiin syyte säädyttömyydestä, mutta syytteet hylättiin, kun hän esitti oikeudessa yksityiskohtaiset selitykset teostensa okkulttisesta symboliikasta.
Norton kokosi mystisiä piirroksiaan sarjaksi, joka julkaistiin vuonna 1952 kirjassa The Art of Rosaleen Norton. Kirjan kustansi arvostettu Walter Glover, mutta se aiheutti vielä suurempaa kohua kuin Melbournen näyttely. Glover sai syytteen säädyttömän julkaisun levittämisestä, ja kirjaa sai myydä Australiassa vain sensuroituna, osa seksuaalisesti latautuneista kuvista peitettynä. Yhdysvalloissa tulliviranomaiset polttivat kirjan kappaleita.
Kohujen vuoksi Norton tunnettiin mediassa pian nimellä ”Kings Crossin noita”, sillä hän julisti avoimesti medialle olevansa noita, ja kertoi omistautuneensa taiteen lisäksi myös okkultismille. Lausuntoja seurasi median ajojahti, joka kohdistui hänen taiteeseen, uskomuksiin, elämäntapaan ja jopa ulkonäköönsä.
Skandaalihakuinen lehdistö levitti hänestä väitteitä mustien messujen järjestämisestä. Vuonna 1955 mielenterveysongelmista kärsivä nainen nimeltä Anna Karina Hoffman väitti, että hänen elämänsä ja psyykkeensä oli romahtanut sen jälkeen, kun hän oli osallistunut Rosaleen Nortonin johtamaan saatanalliseen mustaan messuun. Norton kiisti nämä syytökset, mutta tapaus synkensi hänen mainetta mediassa, sillä lehdistö julkaisi tarinoita, joissa Nortonia syytettiin saatanpalvonnasta ja jopa eläinuhreista. Hoffman myönsi myöhemmin, että hän oli valehdellut.
Vuonna 1956 Norton joutui uuden kohun keskelle, kun poliisi takavarikoi kuvia lavastetuista seremoniallisista rituaaleista. Näiden perusteella Nortonia syytettiin ”epäluonnollisista sukupuolisuhteista”. Hänen tiedettiin harjoittaneen sadomasokismia ja toimineen dominana. Kohu johti Sir Eugene Goossensin, Sydneyn sinfoniaorkesterin kapellimestarin, julkiseen nöyryytykseen. Sir Eugene Goossens oli kuulunut Nortonin okkulttiseen lähipiiriin vuodesta 1952, mutta nyt joutui eroamaan sinfoniaorkesterista skandaalin vuoksi.
Rosaleen Nortonin elämä > Viimeiset vuodet

Norton vetäytyi julkisuudesta 1970-luvulla ja asui kellariasunnossa Roslyn Gardenissa. Vaikka hän oli heikko ja huonokuntoinen, Norton pysyi loppuun saakka sekä taiteilijana että noitana harjoittaen rituaalejaan ja pitäen yhteyttä eläimiin ja luontoon.
Hän maalasi yliluonnollisia aiheita käsitteleviä makaabereja taideteoksia koko elämänsä ajan.
Rosaleen Norton kuoli syöpään 5. joulukuuta 1979 Australiassa.
Rosaleen Nortonin taide

Taiteilijana Rosaleen Norton kuvitti uskomuksiaan sekä niihin kuuluvia jumalia, jumalattaria ja muita okkultismiin liitettyjä olentoja ja symboleja. Nortonin kuvataidetta inspiroi brittiläinen vortisismi, ja hänen tyyliään on verrattu taiteilija Norman Lindsayn töihin, jolle hän toisinaan myös poseerasi alastonmallina. Mediassa on toisinaan myös pohdittu, oliko Rosaleen Nortonin julkinen esiintyminen noitana myös performanssitaidetta. Nortonin tapa hallita julkista imagoaan mediassa on nähty poliittisena kannanottona. Norton vastusti avoimesti mediassa kristillistä ja patriarkaalista yhteiskuntajärjestystä 1900-luvun puolivälin Australiassa. Hän otti haltuun noidan hahmon ja teki siitä voimakkaan symbolin omasta yhteiskunnallisesta tasa-arvovaatimuksestaan.
Hänen kuvataiteensa on usein rinnastettu myös surrealismiin ja visionääriseen taiteeseen. Nortonin itsensä mukaan hänen kuvastonsa sai voimakkaasti vaikutteita itsehypnoosista ja astraalimatkoista, joita hän harjoitti ja jotka olivat keskeisiä harjoitteita hänen okkultismiuskossaan.
Rosaleen Nortonin kuolemansa jälkeen hänestä on kirjoitettu useita elämäkertoja. Hänen elämäkertakirjoittajansa Nevill Drury kuvailee Rosaleen taidetta: ”Nortonin esoteeriset uskomukset, kosmologia ja visionäärinen taide kietoutuvat tiiviisti yhteen – ne heijastavat hänen ainutlaatuista lähestymistapaansa maagiseen universumiin. Häntä innoitti magian ’yöllinen’ puoli, jossa korostettiin pimeyttä, sekä seksimagian muodot, joita hän oli oppinut englantilaisen okkultistin Aleister Crowleyn kirjoituksista.”
Vuonna 2021 elokuvaohjaaja Sonia Bible teki hänestä dokumenttielokuvan The Witch of Kings Cross.
Rosaleen Norton alastonmallina Studio of Realist Art (SORA) -ateljeessa Australiassa vuonna 1948.
Rosaleen Nortonin muistolaatta Kings Crossissa, Sydneyssä. Australiassa
GN Store Nord

| GN Store Nord |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  OMXC: GN
Markkina-arvo:  20,8 miljardia DKK (21.2.2016)
ISIN:  DK0010272632
Perustettu:  1869
Perustaja:  C. F. Tietgen
Toimitusjohtaja:  Anders Hedegaard
Puheenjohtaja:  Per Wold-Olsen
Kotipaikka:  Ballerup, Tanska
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  kuulokkeet, äänentoisto
Liikevaihto:  8,404 miljardia DKK (2015)
Liikevoitto:  1,46 miljardia DKK (2015)
Tilikauden tulos:  805 miljoonaa DKK (2015)
Henkilöstö:  4 425 (2015)
Tytäryhtiöt:  GN ReSound   GN Netcom
Kotisivu:  www.gn.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
GN Store Nord on tanskalainen elektroniikka-alan yritys. Se valmistaa äänensiirtoon liittyviä laitteita, kuten kuulokkeita. Sen osake noteerataan Kööpenhaminan pörssissä ja se on osa OMX Copenhagen 20-indeksiä. Vuonna 2015 sen liikevaihto oli 8,4 miljardia Tanskan kruunua, josta liikevoittoa 1,46 miljardia kruunua. Sillä on noin 4,4 tuhatta työntekijää. Sen pääkonttori on Ballerupissa, joka on osa Tanskan pääkaupunkialuetta.
Yrityksen toiminta on jaettu kahteen osaan. GN ReSound valmistaa ja kehittää kuulolaitteita. Sillä on noin 20 toimipistettä ympäri maailman ja se työllistää noin 4 100 henkeä. GN Netcom valmistaa langattomia kuulokkeita. Se työllistää hieman alle 1000 henkeä. Sen tuotteet markkinoidaan tuotenimellä Jabra.
GN on perustettu vuonna 1867, kun C. F. Tietgen perusti Great Northern Telegraph Companyn. GN avasi vuonna 1872 ensimmäisenä Pohjois-Euroopasta puhelinyhteyden Hongkongiin ja Japaniin. Sen puhelinyhteydet keskittyivät erityisesti Aasiaan. 1947 GN alkoi valmistaa radioita. Vuonna 1977 GN osti Danavoxin, tanskalaisen kuulokojeita valmistavan yrityksen. Vuonna 1990 yritys osti Madsen Electronicsin. Vuonna 1992 GN avasi Tanskan ensimmäisen yksityisen matkapuhelinverkon. Vuonna 1999 GN osti yhdysvaltalaisen kuulolaitteiden valmistajan ReSound Corporationin. Seuraavana vuonna GN osti yhdysvaltalaisen Jabra Corporationin, joka oli Yhdysvaltojen suurin langattomien handsfree-laitteiden valmistaja. Vuonna 2005 GN osti saksalaisen kuulokoje valmistaja Intertonin.
Brim

| Brim hf>  |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  OMXI: BRIM
Markkina-arvo:  67,4 miljardia ISK (21.2.2016)
Toimitusjohtaja:  Vilhjálmur Vilhjálmsson
Kotipaikka:  Reykjavík
Liikevaihto:  215 miljoonaa euroa (2014)
Liikevoitto:  36,5 miljoonaa euroa (2014)
Tilikauden tulos:  35,7 miljoonaa euroa (2014)
Henkilöstö:  950
Kotisivu:  www.hbgrandi.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brim hf. (vuoteen 2019 HB Grandi) on islantilainen kalastusalan yritys. Sen pääkonttori on Reykjavíkissa ja se työllistää noin 950 henkeä. Vuonna 2014 sen liikevaihto oli 215 miljoonaa euroa, josta liikevoittoa 36,5 miljoonaa euroa. Sen osake noteerataan Islannin pörssissä.
Päiväsakko

Päiväsakko on sakko, joka lasketaan tuomitun päivätulojen perusteella. Teoriassa päiväsakko vastaa ansionmenetystä, joka seuraa yhdestä vankilapäivästä eli poissaolosta töistä. Suomessa sakko on kuitenkin paljon pienempi. Päiväsakkojärjestelmä on käytössä Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Saksassa, Meksikossa ja Macaossa.