Will Keith Kellogg
Elämä

Kelloggin vanhemmat olivat luutia valmistanut John Preston Kellogg ja Ann Janette Kellogg, jotka olivat seitsemännen päivän adventisteja. Kellogg oli seitsemäs vanhempiensa kuudestatoista lapsesta ja kasvoi seitsemännen päivän adventistien yhteisössä, jossa painotettiin vaatimatonta elämäntapaa ja terveyden vaalimista. Kellogg ei osoittanut nuorena erityistä lahjakkuutta. Käytyään vuonna 1881 kauppakoulun liiketoimintakurssin Kalamazoossa hän työskenteli kirjanpitäjänä, kassanhoitajana ja muissa tehtävissä veljensä John Kelloggin johtamassa Battle Creekin parantolassa, joka oli alkujaan adventistien terveysinstituutti. Kellogg auttoi levittämään Johnin terveys- ja ravitsemusteorioita, joihin kuului kasvisruokavalion suosiminen, ja toimi myös veljensä henkilökohtaisena palvelijana.
Kellogg johti parantolan ladossa toiminutta Sanitas Nut Food Company -ruokatehdasta, joka valmisti potilaille hänen veljensä kehittämiä kasvispohjaisia terveysruokia. Veljekset keksivät vuonna 1894 sattumalta tavan valmistaa keitetystä vehnätaikinasta kuivattamalla ja puristamalla hiutaleita, joita tarjoiltiin potilaille maidon kanssa. Ne olivat maailman ensimmäiset hiutalemurot. John väitti saaneensa idean unessa. Potilaat pitivät muroista ja alkoivat tilata niitä myös kotiin. Veljekset alkoivat kehittää muihinkin viljalajeihin perustuvia aamiaishiutaleita, ja esittelivät vuonna 1898 maissihiutaleet. John Kellogg ei vaivautunut pitämään patentoitua tuotantoprosessia salassa potilailtaan, joten Battle Creekiin syntyi nopeasti kymmeniä murovalmistajia. Will Kellogg halusi kilpailla niiden kanssa laajentamalla Sanitasin tuotantoa ja myymällä sen muroja ruokakauppoihin, mutta John vastusti ajatusta. Kellogg rakennutti uuden tehtaan vastoin veljensä tahtoa. Koska John lisäksi maksoi Willille vaatimatonta palkkaa, tämä päätti ryhtyä itsenäiseksi yrittäjäksi.
Kellogg perusti vuonna 1906 veljensä rahoituksella Battle Creek Toasted Flake Companyn, joka valmisti maissihiutaleita ja myöhemmin muitakin aamiaismuroja laajemmille markkinoille. Kellogg paransi maissihiutaleiden makua lisäämällä niihin mallasta, sokeria ja suolaa. John ei hyväksynyt sokerin lisäämistä terveysruokaan, joten Will hankki vuoteen 1911 mennessä itselleen osake-enemmistön. Yhtiön nimeksi oli jo vuonna 1909 tullut Kellogg Toasted Corn Flake Company. Kun John muutti Sanitasin nimen Kellogg Food Companyksi ja alkoi myydä muroja samannäköisissä paketeissa, Will haastoi vuonna 1910 veljensä oikeuteen yksinoikeudesta perheen nimen käyttöön. Michiganin korkein oikeus ratkaisi lopulta kiistan Willin hyväksi vuonna 1921. Katkeroituneet veljekset eivät juuri puhuneet keskenään loppuelämänsä aikana.
Kellogg onnistui erottautumaan kilpailijoista mainonnalla ja markkinoimaan yhtiönsä tuotteita ”alkuperäisinä” maissihiutaleina. Hän hyödynsi ensimmäisten joukossa uudenaikaisia markkinointimenetelmiä, kuten koemarkkinoita, ilmaisia näytteitä ja nelivärisiä lehtimainoksia. Kellogg-yhtiö hankki myös maailman suurimman tienvarsimainoksen ja otti ensimmäisenä käyttöön muropakettien mukana tulevat lapsille suunnatut kylkiäiset. Yhtiön mainoskampanjat olivat rohkeita; esimerkiksi vuonna 1907 se lupasi New Yorkissa tiettynä päivänä ilmaisen muropaketin naisille, jotka iskisivät kaupassa myyjälle silmää. Muropaketteja kuvittivat tunnetut taiteilijat. Niihin painettiin myös Kelloggin nimikirjoitus vakuudeksi ”aitoudesta” ja ”alkuperäisyydestä”. Nimikirjoitukseen perustuva punainen Kellogg’s-logo on nykyään maailmanlaajuisesti tunnettu.
Kellogg-yhtiön toiminta kasvoi ja uusia tehtaita perustettiin Kanadaan ja Australiaan. Riisimurot (Rice Krispies) esiteltiin vuonna 1928. Kelloggista tuli Yhdysvaltain rikkaimpia kansalaisia. Hän perusti vuonna 1930 W. K. Kellogg Foundationin, joka harjoittaa varsinkin lasten hyvinvointiin liittyvää hyväntekeväisyystoimintaa. Säätiön alkupääoma oli 60 miljoonaa dollaria, vuonna 2005 se oli yli seitsemän miljardia dollaria, mikä tekee siitä yhden Yhdysvaltain vauraimmista hyväntekeväisyysorganisaatioista. Kellogg kasvatti arabianhevosia Kalifornian Pomonassa omistamallaan tilalla. Hän lahjoitti tilan vuonna 1932 Kalifornian yliopistolle, ja tontilla on nykyään California State Polytechnic University.
Kelloggin puolisona oli vuodesta 1880 Ella Davis. He saivat neljä lasta. Kellogg kohteli perhettään ankarasti: hän erotti perheyhtiössä 17 vuotta työskennelleen poikansa John L. Kelloggin, koska tämä oli eronnut vaimostaan, ja valitsi seuraajakseen pojanpoikansa John L. Kellogg Jr:n, mutta alensi tämän myöhemmin vähäisempään tehtävään, jolloin tämä teki itsemurhan. Kellogg sokeutui vanhoilla päivillään ja jäi eläkkeelle Kellog-yhtiön toimitusjohtajan tehtävästä vuonna 1938. Hän kuoli 91-vuotiaana vuonna 1951.