stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sturm und Drang
Keskeiset kirjailijat ja teokset

Keskeisimmät kirjalliset paikkakunnat olivat Straßburg, Göttingen ja Frankfurt am Main. Monille kirjailijoille, ennen kaikkea Goethelle ja Schillerille, Sturm und Drang oli vain yksi kausi heidän tuotannossaan ja elämässään. Keskeisimpiin kirjailijoihin ja heidän teoksiinsa kuuluvat:
Johann Wolfgang von Goethe (1749–1832)
Zum Shakespeares-Tag (puhe) 1771
Sesenheimer Lieder 1770 tai 1771
Prometheus 1772–1774
Götz von Berlichingen (näytelmä) 1773
Clavigo 1774
Die Leiden des jungen Werthers (romaani) 1774, suom Nuoren Wertherin kärsimykset
Mahomets Gesang 1774
Adler und Taube 1774
An Schwager Kronos 1774
Gedichte der Straßburger und Frankfurter Zeit 1775
Stella. Ein Schauspiel für Liebende 1776
Die Geschwister 1776
Friedrich Schiller (1759–1805)
Die Räuber 1781 (näytelmä)
Die Verschwörung des Fiesko zu Genua 1783
Kabale und Liebe 1784 (näytelmä)
An die Freude 1785
Jakob Michael Reinhold Lenz (1751–1792)
Anmerkung über das Theater nebst angehängtem übersetzten Stück Shakespeares 1774
Der Hofmeister oder Vorteile der Privaterziehung 1774 (näytelmä)
Lustspiele nach dem Plautus fürs deutsche Theater 1774
Die Soldaten 1776 (näytelmä)
Friedrich Maximilian Klinger (1752–1831)
das leidende Weib 1775
Sturm und Drang 1776 (näytelmä)
Die Zwillinge 1776 (näytelmä)
Simsone Grisaldo 1776
Gottfried August Bürger (1747–1794)
Lenore 1773
Gedichte 1778
Wunderbare Reisen zu Wasser und zu Lande, Feldzüge und lustige Abenteuer des Freiherren von Münchhausen 1786
Heinrich Wilhelm von Gerstenberg (1737–1823)
Gedichte eines Skalden 1766
Briefe über Merkwürdigkeiten der Literatur 1766 tai 1767
Ugolino 1768
Johann Georg Hamann (1730–1788)
Sokratische Denkwürdigkeiten für die lange Weile des Publikums zusammengetragen von einem Liebhaber der langen Weile 1759
Kreuzzüge des Philologen 1762
Johann Jakob Wilhelm Heinse (1746–1803)
Ardinghello und die glückseligen Inseln 1787
Johann Gottfried Herder (1744–1803)
Fragmente über die neuere deutsche Literatur 1767 tai 1768
Kritische Wälder oder Betrachtungen, die Wissenschaft und Kunst des Schönen betreffend, nach Maßgabe neuerer Schriften 1769
Journal meiner Reise im Jahre 1769 1769
Abhandlung über den Ursprung der Sprache 1770
Von deutscher Art und Kunst, einige fliegende Blätter 1773
Volkslieder 1778 tai 1779
Vom Geist der Hebräischen Poesie 1782 tai 1783
Ideen zur Philosophie der Geschichte der Menschheit 1784–1791
Aiheesta muualla

Risto Niemi-Pynttäri & Juha Teppo, Sturm und Drang -kapina, Euroopan kirjallisuushistoria. Jyväskylän yliopisto
Space Shot

Space Shot (nyk. "Raketti") Linnanmäellä
Space Shot on vapaapudotustorni, jota valmistaa amerikkalainen huvipuistolaitevalmistaja S&S Sansei Technologies. Laite on tornityyppinen laite joka käyttää paineilmaa laukaistakseen matkustajat tornin huipulle ja hidastaakseen vapaata pudotusta kevyin pomppauksin takaisin lastausalueelle. Suomessa tällainen laite on Linnanmäellä ja se käyttää nimeä Raketti.
Tietoja

Nopeus: 64 kilometriä tunnissa
Kapasiteetti: 12 tai 16, riippuen istuinten sijoittelusta
Min. matkustajien kokonaispaino: ei ole
Max. matkustajien kokonaispaino: 1090 kilogrammaa
Ajon kesto: 50 sekuntia
Laitteen korkeus: 56 metriä
Leveys: 2,3 metriä
Paino (tyhjänä): 54 480 kilogrammaa
Laitteen toiminta

Mekaniikka käsittää keskustornin, jonka ympärillä on tornin ympärillä liikkuva vaunu. Vaunussa on istuinrivejä, joilla matkustajat istuvat kasvot ulospäin tornista. Tornin sisällä on iso pilarinen putkijärjestelmä. Pääputkessa on vaijeri joka on kiinnitetty mäntään toisesta päästään ja tornin ympärillä olevaan vaunuun toisesta päästään.
Lastausasennossa istuinvaunu on tornin juurella ja mäntä on tornin huipulla putken sisällä. Kun laite on lastattu, vaunua nostetaan hieman ylöspäin maasta ja lastatut penkit punnitaan jotta saadaan laskettua tieto siitä, paljonko painetta tarvitaan laukaisemaan matkustajat turvallisesti tornin huipulle. Ilmajärjestelmän lataamisen jälkeen paineistettu ilma päästetään keskimmäiseen putkeen jolloin se painaa putkessa olevaa mäntää nopeasti alaspäin. Kun mäntä liikkuu alaspäin, se vetää kaapelia alaspäin väkipyörän yli ylhäällä, nostaen tornin ulkosyrjällä olevaa vaunua ylöspäin.
Kun ilma on poistettu painejärjestelmästä, vaunu laskeutuu alaspäin palauttaen männän takaisin putken yläpäähän. Kun mäntä liikkuu ylöspäin, ilma putken sisällä paineistuu ja laajenee, aiheuttaen sen, että vaunu ponnahtaa takaisin ylöspäin muutaman kerran. Jokaisen pompun aikana venttiili putken päässä päästää pois paineilmaa jolloin aina seuraava ponnahdus pienenee kunnes vaunu laskeutuu takaisin lastausalueelle.
Alla on kuvin selitetty laitteen toiminta:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vaunu ja mäntä lastausasennossa | Paineilma päästetään pilariin | Mäntä painuu alaspäin, vetäen vaunua ylöspäin | Vaunu painuu alaspäin, vetäen männän ylös ja ilmaa päästetään pois putken yläpäässä | Vaunu ja mäntä palaavat lastausasentoon |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
S&S Powerin tornilaitesivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Laitteen toimintaperiaate
Small talk

Small talk tai smalltalk on sosiaalisia suhteita muodostavaa, ylläpitävää ja edistävää lyhytsanaista keskustelua, jonka tarkoituksena on muun muassa "jään murtaminen" rentouttavan yhdessäolon merkeissä. Sen toteutustapana on yhdessä oleminen sanomatta mitään tärkeää ja haitallista. Small talk edeltää kuitenkin usein siirtymistä varsinaiseen asiaan.
Etenkin liikeyhteyksissä täytyy kyetä ylläpitämään pientä keskustelua. Silloin keskustellaan säästä, yleisistä ajankohtaisista tapahtumista tai mahdollisista yhteisistä harrastuksista. Jos tunnetaan jo hieman paremmin, voidaan keskustella myös perheen kuulumisista. On neljä aihepiiriä, joista monien mielestä ei ole soveliasta avata keskustelua uusien tuttavuuksien kanssa; näitä ovat uskonto, politiikka, seksi ja raha.[lähde? ]
Steve iVander

| Steve iVander> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  rap
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Pyhimys, räp   Huge L, räp, tuotanto  
Levy-yhtiö:  Monsp Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Steve iVander on suomalainen rap-duo, jonka muodostavat Pyhimys ja Huge L. Duon debyyttialbumi Olen musta julkaistiin 10. toukokuuta 2013 Monsp Recordsin kautta. Albumin kappale "Poppers" julkaistiin digisinglenä, ja kappaleesta "Raha ei tekeytymällä lopu" on julkaistu musiikkivideo. Albumi vedettiin kuitenkin heti julkaisun jälkeen pois myynnistä tekijänoikeuteen liittyvän epäselvyyden takia, mutta julkaistiin jälleen uutena versiona 21. toukokuuta 2013. Olen musta sijoittui 33. sijalle Suomen virallisella albumilistalla.
Diskografia > Albumit

Olen musta (2013)
Olen musta (remix) (2015)
Diskografia > Singlet

"Poppers" (2013)
Diskografia > Musiikkivideot

Raha ei tekeytymällä lopu (2013)
Aiheesta muualla

Pyhimyksen kotisivut
Huge L Facebook -sivustolla
Sulho Leppä

| Sulho Leppä> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 4.4.1917–31.10.1917  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1878 Porin mlk
Kuollut: 5. lokakuuta 1918 (40 vuotta) Pietari
Ammatti:  kirvesmies, luennoitsija
Sulho Richard Leppä (ent. Leppänen ja Leppijärvi, 7. helmikuuta 1878 Porin mlk – 5. lokakuuta 1918 Pietari) oli suomalainen poliitikko, joka toimi sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuonna 1917.
Elämä

Porin maalaiskunnassa syntyneen Sulho Lepän vanhemmat olivat sahatyöläinen Anselm Leppänen ja Serafia Loukkaja. Perhe muutti 1880 Suodenniemelle, jossa isä ryhtyi viljelemään Kittilän kylässä sijainnutta synnyintorppaansa Leppijärveä. Rakennusmiehenä työskennellyt Leppä muutti vuonna 1900 Karjalohjalle, ja sieltä parin vuoden kuluttua Helsingin Huopalahteen, jossa hän toimi muun muassa Töölön Sosialidemokraattisen Yhdistyksen sihteerinä.
Vuosina 1906–1907 Leppä toimi SDP:n Pohjois-Savon vaalipiirin luennoitsijana,[lähde? ] 1907–1908 Turun läänin pohjoisen vaalipiirin luennoitsijana Satakunnassa, 1908–1911 Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin piirisihteerinä, ja 1910–1911 jälleen luennoitsijana Satakunnassa.[lähde? ] Kesäkuussa 1911 Leppä valittiin Viipurin läänin läntisen vaalipiirin piiritoimitsijaksi ja luennoitsijaksi, mutta hän ei ottanut tehtävää vastaan, vaan aloitti syksyllä Turun läänin eteläisen vaalipiirin luennoitsijana yhdessä Evert Elorannan kanssa. Syyskuussa 1912 Leppä, August Lehto ja Aura Kiiskinen valittiin Suomen Ammattijärjestön kiertäväksi asiamiehiksi.
Leppä oli kansanedustajaehdokkaana vuonna 1907 Pohjois-Savon vaalipiirissä, ja 1908 Turun läänin pohjoisessa vaalipiirissä, muttei tullut kummallakaan kertaa valituksi. Huopalahdessa asunut Leppä valittiin eduskuntaan Turun pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1916 vaaleissa. Hänen kansanedustajakautensa käynnistyi vasta uuden eduskunnan kokoonnuttua huhtikuussa 1917, ja päättyi jo seuraavana syksynä, kun eduskunta hajotettiin valtalain hyväksymisen jälkeen. Syyskuussa 1917 Leppä oli mukana niin sanotuilla Mannerin valtiopäivillä, johon osallistui hajotetun eduskunnan sosialidemokraatteja.
Sisällissodan aikana Leppä toimi Huopalahden kunnallistoimikunnan puheenjohtajana. Sodan loppuvaiheessa hän pakeni Neuvosto-Venäjälle ja toimi syyskuussa 1918 Suomen Kommunistisen Puolueen keskuskomitean agitaattorina Tuprovassa ja Keltossa. Leppä kuoli keltatautiin Pietarissa lokakuussa 1918.
Sulho Leppä avioitui vuonna 1904 Maria Vilhelmina Virtasen kanssa. Hän oli miehensä tavoin Huopalahden Työväenyhdistyksen johtokunnan jäsen ja pakeni sisällissodan jälkeen Venäjälle. Maria Lepän myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
SAJ:n matka-asiamiehet vuonna 1917.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1997

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1997 pidettiin 11.–16. elokuuta 1997 Norjan Grimstadissa. Kyseessä olivat lajin 17. maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat kahdella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Norja voitti kaksi kultamitalia, Itävalta, Ruotsi, Suomi ja Tanska yhden.
Osvaldo Dorticós Torrado

| Osvaldo Dorticós Torrado |
| --- | --- |

Kuuban presidentti
 16. toukokuuta 1959 – 2. joulukuuta 1976  
Edeltäjä:  Manuel Urrutia Lleó
Seuraaja:  Fidel Castro
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1919 Cienfuegos, Kuuba
Kuollut: 23. kesäkuuta 1983 (64 vuotta) Havanna, Kuuba
Ammatti:  lakimies
Tiedot
Puolue:  Kuuban kommunistinen puolue
Osvaldo Dorticós Torrado (17. huhtikuuta 1919 Cienfuegos, Kuuba – 23. kesäkuuta 1983 Havanna, Kuuba) oli kuubalainen lakimies, poliitikko ja maansa kommunistisen hallinnon toinen presidentti.
Nuoruus

Osvaldo Torrado syntyi keskiluokkaiseen perheeseen jossa isä oli ammatiltaan sokerinviljelijä. Noin 20-vuotiaana hän kirjautui sisään Havannan yliopistoon lukemaan lakitieteitä. Yliopistosta valmistuttuaan hän ennen varsinaisen poliittisen uransa alkua ja vallankumousta toimi lakimiehenä saavuttaen laajalti arvonantoa ja mainetta juristina.
Poliittinen toiminta ja vallankumous

Jo nuorena opiskelijana ja myöhemmin toimiessaan tunnettuna lakimiehenä Torrado tunsi sympatioita Neuvostoliiton kommunistista hallintoa kohtaa. Hän mm. toimi aktiivisesti Fidel Castron johtamassa vallankumousliikkeessä, vuonna 1957 muun muassa maanalaisten vallankumousjoukkojen johtajana kotikaupunkinsa alueella. Tämän poliittisen aktiivisuutensa seurauksena diktaattori Fulgencio Batistan johtama miliisi pidätti hänet ja hänet tuomittiin vankeuteen. Hän kuitenkin karkasi jo vuoden jälkeen vankilasta ja pakeni Meksikoon. Hän oli ensimmäisiä koulutettuja ihmisiä, jotka palasivat Kuubaan kun Castro kaappasi vallan vuonna 1959.
Palattuaan maahansa hän toimi lyhyen aikaa maansa oikeusministerinä ja tässä toimessaan hän merkittävästi edesauttoi maansa uuden poliittisen järjestelmän organisoinnissa. Edellisen presidentin Manuel Urrutia Lleón erottua virastaan 16. toukokuuta 1959 häntä pidettiin Castron kannalta luotettavimpana vaihtoehtona ja hänet nimettiin maan uudeksi presidentiksi.
Presidenttiys

Osvaldo Torrado toimi Kuuban presidenttinä vuodesta 1959 aina vuoteen 1976 saakka. Presidenttinä Torradoa pidettiin ulkomaailman silmissä pitkälti vain maan kommunistisen hallinnon keulakuvana ja julkisivuna. Tästä huolimatta hänellä oli lakimiestaustansa ansiosta laajalti vaikutusvaltaa laki- ja talousasioista päättävissä hallintoelimissä. Presidenttikaudellaan hän muun muassa vuosien 1965 ja 1966 välisenä aikana toimiessaan talousasioista päättävän keskustoimikunnan jäsenenä pitkälti uudelleenorganisoi maansa talousjärjestelmän. Vuonna 1976 maahan luotiin uusi perustuslaki ja presidentiksi nousi Fidel Castro, Torrado taas nimettiin maan valtioneuvoston jäseneksi ja varapääministeriksi.
Kuolema

Osvaldo Torrado teki itsemurhan kotonaan 1983. Itsemurhan taustalla olivat muun muassa hänellä itsellään todettu vaikea selkäydinsairaus sekä vakava masennus seurauksena naisystävän hiukan aiemmin sattuneesta kuolemasta.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2003

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2003 pidettiin 3.–9. elokuuta 2003 Sveitsin Rapperswil-Jonassa. Kyseessä olivat lajin 20. maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat kolmella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Sveitsi voitti viisi kultamitalia, Iso-Britannia, Ranska ja Ruotsi yhden. Sveitsin Simone Luder voitti ensimmäisenä suunnistajana neljä maailmanmestaruutta yksissä MM-kilpailuissa.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1987

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1987 pidettiin 3.–5. syyskuuta 1987 Ranskan Gérardmerissä. Kyseessä olivat lajin 12. maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat yhdellä henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden voittivat Ruotsin Kent Olsson ja Arja Hannus. Norja voitti molemmat viestit.
Stig Håkansson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Stig Håkansson 1940-luvulla. |  Stig Håkansson 1940-luvulla. |  Stig Håkansson 1940-luvulla. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1946 | 4 x 100 metriä |  |
Stig Håkansson  (19. lokakuuta 1918 – 2000) oli ruotsalainen pituushyppääjä ja pikajuoksija, joka menestyi eritoten 1940-luvulla. Hänen paras saavutuksensa oli vuoden 1946 Oslon EM-kisoissa 4 × 100 metrin viestikulta Ruotsin joukkueessa. Hän menestyi 1960-luvulla curlingissa ja edusti joukkueensa kanssa Ruotsia lajin MM-kisoissa vuonna 1968.
Ura

Håkansson aloitti yleisurheilu-uransa 1930-luvun lopulla. Hän voitti Ruotsin pituushyppymestaruuden vuonna 1939. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa niin pituushypyssä kuin 100 metrillä. Håkanssonin huippuvuosi oli 1944, jolloin hän voitti niin pituuden kuin 100 metrin Ruotsin-mestaruudet. Saman vuoden syksynä hän teki myös omat henkilökohtaiset ennätyksensä niin 100 metrillä, 200 metrillä kuin pituudessa. Vuonna 1945 hän voitti 100 metrin ja vuonna 1946 pituuden mestaruuden. Vuosi 1946 oli toisen maailmansodan jälkeen ensimmäinen kansainvälinen kilpailukausi. Silloin järjestettiin Norjassa Oslossa EM-kisat. Niissä Håkansson oli yhdessä Stig Danielssonin, Inge Nilssonin ja Olle Laesskerin kanssa Ruotsin pikaviestijoukkueessa, joka voitti Euroopan-mestaruuden. Lisäksi hän sijoittui niin 100 metrillä kuin pituudessa viidenneksi. Pituudessa maanmies Olle Laessker voitti Oslon EM-kisoissa. Håkansson nimitettiin yleisurheilu-uransa jälkeen yleisurheilun stor grabbiksi numerolla 107.
Yleisurheilu-uransa jälkeen Håkansson pelasi Karlstadissa IF Götassa curlingia, ja hän voitti johtamassaan joukkueessa ensin Ruotsin-mestaruuden ja sijoittui sitten neljänneksi samalla Götan joukkueella vuoden 1968 MM-kisoissa Kanadassa. Hän toimi IF Götan puheenjohtajana 1960-luvulla. Håkanssonin pojat Lars-Eric Håkansson ja Thomas Håkansson edustivat 1970-luvulla Ruotsia curlingin EM-kisoissa.
Parhaat tulokset

100 m: 10,6, 1. lokakuuta 1944, Karlstad
200 m: 21,9, 17. syyskuuta 1944, Göteborg
Pituushyppy: 7,50, 8. lokakuuta 1944, Sigtuna
Asiasta muualla

Stig Håkanssonin parhaat kisat
Yleisurheilun Stora Grabbar & Tjejer (Arkistoitu – Internet Archive)
Karlstads Curlingklubb (Arkistoitu – Internet Archive)
Sjundeå Idrottsförening

Sjundeå Idrottsförening (Sjundeå IF, SIF) on vuonna 1918 perustettu siuntiolainen urheiluseura. Seuran päälajeina ovat käsipallo ja yleisurheilu. Käsipallossa SIF on Suomen parhaita seuroja sekä miesten että naisten puolella. Yleisurheilussa seura kuuluu seuraluokittelun valioluokkaan ja sillä on useampi kansallisen tason kestävyysjuoksija. Sjundeå IF:n puheenjohtaja on Catharina Dannbäck.
Historia

Seura perustettiin 21. kesäkuuta 1918 nimellä Sjundeå Idrotts- och Skytteförening. Ensimmäisten vuosikymmenten aikana lajeina oli hiihto, suunnistus ja yleisurheilu, sekä vuodesta 1933 myös pesäpallo.
Vuonna 1949 Sjundeå IF pelasi ensimmäisen käsipallo-ottelunsa. Seuraavana vuonna SIF voitti piirin aloittelijasarjan käsipallossa. 1950-luvulla erityisesti hiihto- ja yleisurheilujaostot menestyivät. 1950-luvun alussa myös painonnosto otettiin seuran toimintaan. 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun aikana käsipallo kasvoi vahvemmaksi lajiksi seurassa. Samaan aikaan toiminta hiihdossa ja erityisesti suunnistuksessa väheni. Vuosina 1960 ja 1965 SIF pelasi käsipallon mestaruussarjassa, mutta molempina vuosina vierailu jäi vuoden mittaiseksi.
Vuonna 1979 seuran suunnistajat liittyivät uuteen suunnistusseuraan OK Orreniin ja seuraavana vuonna hiihtäjät vaihtoivat niin ikään uuteen IK Trissaniin. Tämän jälkeen seuralla on ollut kaksi jaostoa, käsipallo ja yleisurheilu. Näistä käsipallo oli selkeästi vahvempi 1980-luvulla, jolloin seura voitti useita Suomen mestaruuksia. Yleisurheilussa toimintaan kuului lähinnä junioritoimintaa vuoteen 1994. Silloin seurassa perustettiin SIF-löparstall, joka keskittyy keski- ja pitkänmatkanjuoksuun, ja vuodesta 1998 SIF on yleisurheilun seuraluokittelussa valioluokan seura. Myös käsipallossa SIF on 1990- ja 2000-luvuilla Suomen parhaita seuroja.
Käsipallo

Sjundeå IF pelaa käsipallon SM-sarjassa sekä miesten että naisten puolella. Seuralla on lisäksi juniorijoukkueita lähes joka ikäsarjassa.
Käsipallo > Historia

Seuralla on pitkät perinteet käsipallon parissa. Käsipallo otettiin mukaan seuran toimintaan 1949, ja 1950- ja 1960-luvuilla käsipallotoiminta kasvoi vahvasti. 1960 SIF pelasi ensimmäistä kertaa käsipallon mestaruussarjassa, mutta seura putosi takaisin Suomensarjaan kauden jälkeen. 1965 SIF pelasi toisen kautensa mestaruussarjassa, mutta ei tälläkään kertaa pystynyt uusimaan sarjapaikkansa.
A-pojat voittavat seuran ensimmäisen SM-kultamitalin käsipallossa 1973. Samana vuonna ensimmäinen Sjundeå Cup pelattiin, ja Sjundeå IF:n todettiin olevan sekä Suomen suurin käsipalloseura että paras junioriseura. Naisten joukkue otti neljä peräkkäistä mestaruutta vuosina 1976–1979. Miehet voittivat SM-kultaa 1981 ja 1982 sekä hopeaa 1980 ja 1983–1986. 1990-luvulla seura voitti useita Suomen mestaruuksia eri sarjoissa. 2004 miesten edustusjoukkueelle perustettiin tukiryhmä. Seuraavana vuonna, 2005, miesjoukkue voitti sekä SM-sarjan että Suomen cupin.
Käsipallo > Tuoreimmat saavutukset

| --- | --- |
 SM-mitalit miehet 1980: Hopea 1981: Kulta 1982: Kulta 1983: Hopea 1984: Hopea 1985: Hopea 1986: Hopea 1988: Pronssi 1990: Kulta 1991: Hopea 1992: Pronssi 2002: Pronssi 2003: Pronssi 2005: Kulta 2006: Hopea 2008: Pronssi 2009: Pronssi 2011: Pronssi 2014: Pronssi :  SM-mitalit naiset 1976: Kulta 1977: Kulta 1978: Kulta 1979: Kulta 1980: Hopea 2000: Pronssi 2004: Pronssi 2005: Pronssi 2006: Hopea 2008: Hopea 2010: Hopea 2011: Pronssi 2014: Pronssi
Yleisurheilu

Sjundeå IF:llä on 125 rekisteröityä yleisurheilijaa. Seuraa edustaa muiden muassa kestävyysjuoksijat Mårten Boström ja Obed Kipkurui.
Yleisurheilu > Historia

Yleisurheilu oli mukana seuran toiminnassa jo perustamisvuodesta 1918. Yleisurheilijat menestyivät SM-kisoissa ja liittomestaruuskilpailuissa heti alusta. 1980-luvulla yleisurheilutoimiunta hiipui, samalla kun käsipallo kasvoi vahvemmaksi. Vuoteen 1994 seuralla on yleisurheilussa lähinnä junioritoimintaa. Silloin seurassa perustettiin keski- ja pitkänmatkanjuoksun erikoistalli SIF-löparstall. Pitkälti juoksutallin ansiosta seura nousi yleisurheilun seuraluokittelun valioluokan seuraksi vuonna 1998, ja on sen jälkeen pysynyt valioluokassa. Yleisurheilujaoston ensimmäinen SM-kulta tuli vuonna 1998 maastojuoksun joukkuekilpailussa sarjassa N 19. Mårten Boström voitti seuran ensimmäisen henkilökohtaisen SM-kullan yleisurheilussa seuraavana vuonna. Myös tämä kulta tuli maastojuoksussa, M 17 -sarjassa.
Aiheesta muualla

SIF
Käsipallojaoston sivut: SIF Handboll (Arkistoitu – Internet Archive)
Yleisurheilujaoston sivut: SIF Friidrott (Arkistoitu – Internet Archive)
Suffer to Abuse

| Suffer to Abuse Rotten Sound |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 18. huhtikuuta 2018
 Formaatti: 12″ vinyyli, MCD
 Tyylilaji: grindcore
 Kesto: 11.52
 Levy-yhtiö: Season of Mist
Rotten Soundin muut julkaisut
| Abuse to Suffer 2016 | Suffer to Abuse 2018 | Apocalypse 2023 |
Singlet albumilta Suffer to Abuse
 ”Harvester of Boredom” Julkaistu: 21. helmikuuta 2018
Suffer to Abuse on Rotten Soundin yhdeksäs EP-levy, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2018. Helmikuussa 2018 albumilta julkaistiin ennakkoon rumpali Sami Latvan säveltämä ja sanoittama kappale ”Harvester of Boredom”.
EP:n kansikuvan on toteuttanut Thomas Boutet.
Kappaleet

Privileged – 1.24
The Misfit – 1.52
Stressed Mess – 2.04
Harvester of Boredom – 2.01
One Hit Wonder – 1.18
Nutrition – 2.23
Slaves of Lust – 0.50
Kokoonpano

G – laulu
Q – kitara
Kristian Toivainen – basso
Sami Latva – rummut
Aiheesta muualla

Suffer to Abuse Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Suffer to Abuse Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rotten Sound
| Keijo Niinimaa • Mika Aalto • Sami Latva • Kristian ToivainenToni Pihlaja • Ville Väisänen • Kai Hahto • Masa Kovero • Jorma Hirvonen • Pekka Ranta • Mika Häkki • Juha Yli-Koski |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Under Pressure • Drain • Murderworks • Exit • Cycles • Cursed • Abuse to Suffer • Apocalypse
EP:t:  Sick Bastard • Psychotic Veterinarian • Loosin' Face • Still Psycho • Consume to Contaminate • The Rotten Sound • Napalm • Species at War • Suffer to Abuse
Kokoelmat:  From Crust 'Til Grind
Split-albumit:  Splitted Alive • 8 Hours of Lobotomy • Seeds of Hate
Singlet:  ”Curses”
Videografia:  Murderlive
Sursk

Sursk (ven. Сурск) on pieni, noin seitsemäntuhannen asukkaan kaupunki Penzan alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Sura-joen varrella, 92 kilometriä oblastin pääkaupungista Penzasta itään.
Historia

Nykyisen kaupungin edeltäjä oli Nikolski Hutorin kylä (ven. Никольский Хутор), joka perustettiin vuonna 1849. Paikalla oli jo tätä aiemmin sijainnut Nikolskoje -niminen pikkukylä.
Surselvan alue

Surselvan alue.
Surselvan alue (saks. Region Surselva) on yksi Sveitsin 146:sta ja Graubündenin kantonin 11:stä hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee Kaakkois-Sveitsissä Vorderrheinjoen ja sen sivujokien laaksoissa.
Alueeseen kuuluu viisitoista kuntaa: Breil/Brigels, Disentis/Mustér, Falera, Ilanz/Glion, Laax, Lumnezia, Medel, Obersaxen Mundaun, Safiental, Sagogn, Schluein, Sumvitg, Trun, Tujetsch ja Vals. Alueen pinta-ala on 1 374 neliökilometriä ja asukasluku 21 455 (31.12.2016). Alueen pääkieli on saksa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Region Surselva Wikimedia Commonsissa
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1993

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1993 pidettiin 9.–14. lokakuuta 1993 Yhdysvaltain West Pointissa. Kyseessä olivat lajin 15. maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat kahdella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Ruotsi voitti kolme kultamitalia, Norja, Sveitsi ja Tanska yhden.