stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonnoton tapakulttuuri Suomessa
Hautajaiset > Hautausohjekortti

Vapaa-ajattelijain liitto, Suomen humanistiliitto ja Pro-seremoniat ovat julkaisseet mukana pidettävän hautausohjekortin ja täydentävän yksityiskohtaisen lomakkeen, joilla kortin haltija voi kertoa läheisilleen, kuinka hän on halunnut hoidettavan kuolemaansa ja hautajaisiinsa liittyvät asiat. Tarkoituksena on, että luottokortin kokoisena kulkee haltijansa lompakossa, jolloin omaiset ja hoitohenkilökunta löytävät sen tarvittaessa ja näiden on helpompi tietää kuinka toimia vainajan toiveiden mukaisesti.
Kortin avulla hoitolaitosten työntekijät voivat korvata uskontoon sidonnaisen käytännön muulla, jos potilaalta itseltään ei voida kysyä hänen tahtoaan. Kirjallinen tahdonilmaus on avuksi myös silloin, jos joku omaisista pyytäisi kirkollista ruumiinsiunausta, vaikka vainaja ei ollut kirkkokunnan jäsen. Tällöin papin ei tarvitse ryhtyä päättelemään pelkästään omaisten kertoman varassa, olisiko vainaja sittenkin toivonut kirkollista siunausta. Mikäli pappi siunaisi vainajan tietäen toimituksen olevan vastoin tämän eläessään ilmaisemaa vakaumusta, hän rikkoisi Kirkkojärjestystä.
Hautajaiset > Kuolinilmoitus

Perinteisiä uskonnottomien tunnuksia kuolinilmoituksissa ovat siviilirekisteriin kuuluvien lehvä sekä vapaa-ajattelijoiden liekkimalja. Liekkimalja kuvaa Prometheuksen tulta. Vapaa-ajattelijain liitto on myynyt suruadresseja, seppeleisiin ja kukkiin kiinnitettäviä kortteja, hautakiveen kiinnitettävää liekkimaljaa, tuhkauurnia sekä muistolausekokoelmaa.
Kuolinilmoitusten kuva-aiheista Suomessa ovat usein käytössä esimerkiksi kukat kuten kielo sekä linnut kuten joutsen. Risti viittaa kristinuskoon. Suomessa ristikuviot ovat olleet runsaassa käytössä, koska sanomalehdet ovat säädelleet tiukasti ilmoituksia ja niiden kuva-aiheiden valikoimaa. Ruotsissa ilmoitukset ovat monimuotoisempia.
Tekstissä kuolinajankohdan merkkinä usein käytetyn ristin sijasta voidaan käyttää lyhennettä k.
Hautajaiset > Hautaus- ja muistotilaisuus

Uskonnottomat hautajaiset jakautuvat hautaus- ja muistotilaisuuteen. Saattohetkeen kuuluu perinteisesti musiikkia, puhe ja kukkatervehdykset. Uskonnollisesta hautauksesta uskonnoton tilaisuus eroaa siinä, että uskonnolliset piirteet kuten ristit, virret ja uskonnollinen puhe ovat poissa.
Musiikkia soitetaan esimerkiksi uruilla, pianolla, sellolla tai huilulla. Usein tilaisuus alkaa musiikilla. Tämän jälkeen tulee kukkien lasku arkulle. Ennen puhetta voidaan soittaa musiikkia tai laulaa yhdessä. Yleistä musiikkia on Albinonin Adagio tai Bachin Air. Ohjelmassa voi olla vainajan suosikkikappaleita ja hänen elämäänsä liittyvää musiikkia. Suomessa suosittuja muistotilaisuuden kappaleita ovat esimerkiksi ”Rakastan sinua elämä”, ”Ystävän laulu” ja ”Elämälle kiitos”. Tämän jälkeen kutsuttu puhuja tai omainen pitää puheen. Loppusoiton jälkeen vainaja jätetään odottamaan tuhkaukseen vientiä tai kuljetetaan hautaan.
Muistotilaisuuden aloituksena vieraat esimerkiksi voivat sytyttää tuikkukynttilät isolle tarjottimelle. Muistotilaisuudessa tarjotaan kahvi ja ystävät voivat kertoa muistojaan vainajasta. Vainajan elämään liittyviä valokuvia tai muistopöytä voi olla esillä.
Vainajan tuhka voidaan sirotella luontoon. Ruumishautausta varten Vapaa-ajattelijain liiton jäsenyhdistykset ovat pitäneet yllä useita pieniä hautausmaita tuhkansirottelualueiden ohella. Vapaa-ajattelijain liitto on vaatinut, että kunnat tai maakunnat perustaisivat hautausmaita ja niiden yhteyteen tiloja saattohetkiä varten. Helsingissä Hietaniemen krematoriolla on kaksi hautausmaan yhteydessä sijaitsevaa saattotilaa.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Kirjallisuutta juhlien järjestämisestä on Wikiaineistossa
Pro-seremoniat.
Prometheus-leirin tuki ry.
Kari Saari: Uskonnoton tapakulttuuri. Teoksessa Vapaa-ajattelijan käsikirja.  Helsinki:  Vapaa-ajattelijain liitto, 1993.  ISBN 951-98702-1-0
Pääsiäinen – yhteinen juhla. Uskomattomat ry – ET-lasten vanhempainyhdistys, 2009. (PDF)
Prometheus-koru.
One Way TV

| One Way TV |
| --- | --- |
Lähetykset alkoivat:  1. maaliskuuta 2020
Omistaja:  One Way Tuotanto Oy
Maa:   Suomi
Kotisivu:  https://oneway.tv/
Saatavuus
Antenniverkko
Digita:  kanava 34 (HD)
One Way TV on suomalainen kristillinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. maaliskuuta 2020. Kanavan on perustanut suomalainen lähetysjärjestö One Way Mission. One Way TV toimii antenniverkossa ja näkyy kaikkialla Suomessa. Kanava toimii kanavanippu E:ssä ja näkyy kanavapaikalla 34.
Juha Pakkala

| Juha Pakkala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Juha Kalevi Pakkala
Syntynyt: 1968 (ikä 55–56) Espoo
Kansalaisuus:  suomi
Ura
Uskontokunta:  kristinusko
Teokset:  Useita
Tunnustukset:  EURYI-award for outstanding younge scholars, Lauri Jäntin tietokirjapalkinto
Juha Kalevi Pakkala (s. 1968, Espoo)lähde? on suomalainen eksegetiikan tutkija.
Hän on toiminut vuodesta 2009 saakka Helsingin yliopiston eksegetiikan ja Raamatun heprean yliopistonlehtorina ja vuodesta 2022 alkaen vanhempana yliopistonlehtorina. Hän on toiminut erimittaisia kausia yliopistotutkijana Münsterin, Tübingenin, Münchenin, Mainzin, Bernin, Oxfordin ja Emory (Decatur, GA, USA) yliopistoissa. Vuosina 2007–2012 hän johti Euroopan tiedesäätiön rahoittamaa projektia Birth and Transmission of a Holy Tradition. Pakkala on myös yksi ryhmänjohtaja vuosina 2014–2019 toimivassa Suomen Akatemian huippuyksikössä Pyhät tekstit ja traditiot muutoksessa.
Pakkala valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopiston teologisesta tiedekunnasta vuonna 1995. Hänellä on toinen maisterin tutkinto seemiläisistä kielistä saman yliopiston humanistisesta tiedekunnasta. Pakkala väitteli teologian tohtoriksi vuonna 2000 Helsingin yliopistosta pääaineenaan Vanhan testamentin eksegetiikka. Hänen väitöskirjansa käsitteli monoteismin historiallista kehitystä ja polyteististä taustaa Vanhan testamentin deuteronomistisessa historiateoksessa, joka ulottuu Viidennestä Mooseksen kirjasta Kuningaiden kirjojen loppuun. Lisäksi Pakkala on suorittanut saksalaisen yliopistojärjestelmän mukaisen habilitaation Münchenin yliopistossa vuonna 2005. Samana vuonna hänestä tuli Helsingin yliopiston Vanhan testamentin eksegetiikan dosentti. Vuodesta 2002 lähtien Pakkala on myös toiminut yhtenä vastuuhenkilönä Kinneretin arkeologisissa kaivauksissa Pohjois-Israelin Galileassa.
Pakkalan tieteellinen tutkimus keskittyy erityisesti Vanhan testamentin historiallisten kirjojen synty- ja toimitushistoriaan, muinaisten kirjurien rooliin pyhinä pidettyjen tekstien toimittajina ja muinaisen Israelin historiaan tekstien ja arkeologian näkökulmasta.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkintogaala | Kategoria | Tulos | Vastaanottajat | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | EURYI-award for outstanding younge scholars | EURYI-award for outstanding younge scholars | Voitto | Juha Pakkala |  |
| 2009 | Lauri Jäntin tietokirjapalkinto | Lauri Jäntin tietokirjapalkinto | Kunniamaininta | Juha Pakkala Raimo Hakola | Raimo Hakolan kanssa |
Teokset > Kirjat

Pakkala, Juha: Intolerant Monolatry in the Deuteronomistic History.  Helsinki/Göttingen:  Finnish Exegetical Society Vandenhoeck & Ruprecht, 1999.  ISBN 352-55-3506-6  (englanniksi)
Pakkala, Juha: Ezra the Scribe: The Development of Ezra 7-10 and Neh 8.  Berlin/New York:  De Gruyter, 2004.  ISBN 311-01-8280-7  (englanniksi)
Hakola, Raimo & Pakkala, Juha: Kristinuskon ja juutalaisuuden juuret: arkeologian näkökulmia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2008.  ISBN 978-951-60764-7-1
Pakkala, Juha: God's Word Omitted: Omissions in the Transmission of the Hebrew Bible.  Göttingen:  Vandenhoeck & Ruprecht, 2013.  ISBN 352-55-3611-9  (englanniksi)
Pakkala, Juha & Müller, Reinhard & ter Haar Romeny, Bas: Evidence of Editing: Growth and Change of Texts in the Hebrew Bible.  Atlanta:  Society of Biblical Literature, joulukuu 2013.  ISBN 158-98-3747-9  (englanniksi)
Pakkala, Juha: Tekstejä rautakauden levantista.  Helsinki:  Suomen eksegeettinen seura, 2014.  ISBN 978-951-9217-62-8  Kirjan latauslinkki (PDF) (viitattu 21.10.2024).
Valkama, Kirsi Maria Johanna & Aejmelaeus, Anneli Pirjo Marjukka & Jokiranta, Jutta Maria & Pakkala, Juha Kalevi: Ihan täyttä hepreaa. Raamatun heprean oppikirja.  Helsinki:  Kirjapaja, 2015.  ISBN 978-952-288-206-6
Müller, Reinhard & Pakkala, Juha: Editorial Techniques in the Hebrew Bible.  Atlanta:  SBL Press, 2022.  ISBN 978-0-88414-511-0  (englanniksi)
Mäkipelto, Ville & Pakkala, Juha & Hakola, Raimo: Jumalan synty.  Otava, 13.3.2025.  ISBN 978-951-1-48919-1
Teokset > Muut

Pakkala on alla lueteltujen lisäksi kirjoittanut myös useita muita julkaisuja.
Kinneret II. Results of the Excavations at Tell el-ʽOrēme, 1994–2008: Vol. 1. The Bronze Age, Iron Age II, Post-Iron Age Periods, and Other Studies. Ägypten und Altes Testament; vol. 120. Münster: Zaphon Verlag, 2024. Toim. yhdessä Wolfgang Zwickelin kanssa. ISBN 978-3-96327-242-4 (kirja), ISBN 978-3-96327-243-1 (e-book).
(toim.) Fortgeschriebenes Gotteswort. Studien zu Geschichte, Theologie und Auslegung des Alten Testaments. Festschrift für Christoph Levin zum 70. Geburtstag, (toim. yhdessä Reinhard Müllerin ja Urmas Nõmmikin kanssa). Tübingen: Mohr Siebeck, 2020. 978-3-16-159262-1.
(toim.)  Insights into Editing in the Hebrew Bible and the Ancient Near East. What Does Documented Evidence Tell Us about the Transmission of Authoritative Texts?, CBET 84, Leuven et al.: Peeters, 2017 (yhdessä Reinhard Müllerin kanssa). 978-90-429-3380-4.
(toim.) Is Samuel Among the Deuteronomists? Current Views on the Place of Samuel in a Deuteronomistic History, SBL AIL 16, Atlanta: Society of Biblical Literature, 2013 (yhdessä Cynthia Edenburgin kanssa).
(toim.) Changes in Scripture. Rewriting and Interpreting Authoritative Traditions in the Second Temple Period, BZAW 419, Berlin/New York: de Gruyter, 2011 (Hanne von Weissenberg and Marko Marttila).
(toim.) Houses Full of All Good Things. Essays in Memory of Timo Veijola, Publications of the Finnish Exegetical Society 95, Helsinki/Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 2008 (yhdessä Martti Nissisen kanssa).
Aiheesta muualla

Juha Pakkalan videohaastattelu aiheesta "Maahanmuutto ja pakolaisuus Raamatussa"
Juha Pakkalan kirjoitus "Raamatun sana on niin kuin luetaan" Tiede-lehdessä 8.4.2015
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Vatikaani 
Tieteilijät:  ORCID 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Urheiluvuosi 2011

Urheiluvuosi 2011 käsittelee vuoden 2011 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 8.–20.2. Garmisch-Partenkirchenissa, Saksassa. Itävalta voitti kisojen 11 lajista neljä kultamitalia ja Ranska kaksi. Mitaleille ylsi kaikkiaan 11 maata. Syöksylaskun ja supersuurpujottelun voittanut itävaltalainen Elisabeth Görgl oli ainoa kaksinkertainen kultamitalisti.
Maailmancupkaudella 2010–2011 miesten kokonaiskilpailun voitti Kroatian Ivica Kostelić 400 pisteen erolla Sveitsin Didier Cucheen ja naisten kokonaiskilpailun Saksan Maria Riesch kolmen pisteen erolla Yhdysvaltain Lindsey Vonniin.
Amerikkalainen jalkapallo

45. Super Bowl 6.2. Arlingtonissa. Green Bay Packers voitti Pittsburgh Steelersin pistein 31–25. Packersin Aaron Rodgers valittiin Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 3.–13.3. Hanty-Mansijskissa, Venäjällä. Kisojen 11 lajista Saksa ja Norja voittivat kumpikin neljä. Kaikkiaan mitaleille ylsi 11 maata. Saksan Magdalena Neuner ja Norjan Tarjei Bø voittivat kumpikin kolme kultamitalia.
Autourheilu

Red Bullilla ajanut saksalainen Sebastian Vettel voitti Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden toisen peräkkäisen kerran. Hän voitti kauden 19 osakilpailusta 11. Toiseksi sijoittui McLarenilla ajanut britti Jenson Button 122 pisteen erolla Vetteliin ja kolmas oli australialainen Red Bull -kuljettaja Mark Webber. Button ja Lewis Hamilton voittivat kumpikin kolme osakilpailua sekä Webber ja Fernando Alonso yhden. Tallien mestaruuden voitti Red Bull Racing.
Rallin maailmanmestaruuden voitti kahdeksannen peräkkäisen kerran Citroënilla ajanut ranskalainen Sébastien Loeb kahdeksan pisteen erolla suomalaiseen Ford-kuljettajaan Mikko Hirvoseen ja 26 pisteen erolla maanmieheensä ja tallitoveriinsa Sébastien Ogieriin. Kauden aikana ajettiin 13 osakilpailua, joista Loeb ja Ogier voittivat viisi, Hirvonen kaksi sekä Jari-Matti Latvala yhden. Tallien mestaruuden voitti Citroën.
Baseball

MLB:n mestaruuden voitti St. Louis Cardinals, joka oli 19.–28.10. pelatussa World Seriesissä Texas Rangersia parempi otteluvoitoin 4–3. Loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Cardinalsin David Freese.
Golf

Masters-turnaus 7.–10.4. Augustassa. Etelä-Afrikan Charl Schwartzel voitti kahden lyönnin erolla australialaisiin Jason Dayhin ja Adam Scottiin.
Yhdysvaltain avoin turnaus 16.–19.6. Bethesdassa. Pohjois-Irlannin Rory McIlroy voitti kahdeksan lyönnin erolla Jason Dayhin.
Britannian avoin turnaus 14.–17.7. Sandwichissa. Pohjois-Irlannin Darren Clarke voitti kolmen lyönnin erolla yhdysvaltalaisiin Dustin Johnsoniin ja Phil Mickelsoniin.
PGA Championship 11.–14.8. Johns Creekissa. Yhdysvaltain Keegan Bradley voitti uusinnassa maanmiehensä Jason Dufnerin.
Jalkapallo

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 26.6.–17.7. Saksassa. Frankfurtissa pelatussa loppuottelussa Japani voitti Yhdysvallat rangaistuspotkukilipailussa 3–1 ottelun oltua varsinaisen peliajan jälkeen tasan 1–1 ja jatkoajan jälkeen tasan 2–2. Pronssiottelussa Ruotsi voitti Ranskan 2–1. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Japanin Homare Sawa, joka oli viidellä maalillaan myös kisojen paras maalintekijä.
Eurooppa-liigan loppuottelu 18.5. Dublinissa, Irlannissa. Portugalilaisseura FC Porto voitti saman maan SC Bragan 1–0.
Mestarien liigan loppuottelu 28.5. Lontoossa, Englannissa. Espanjalaisseura FC Barcelona voitti englantilaisen Manchester Unitedin 3–1.
Jääkiekko

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 16.–25.4. Sveitsissä. Yhdysvallat voitti loppuottelussa Kanadan jatkoajalla 3–2. Pronssiottelussa Suomi voitti Venäjän myöskin jatkoajalla 3–2. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Slovakian maalivahti Zuzana Tomčíková.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 29.4.–15.5. Bratislavassa ja Košicessa, Slovakiassa. Mukana oli 16 joukkuetta. Suomi voitti loppuottelussa Ruotsin 6–1. Pronssiottelussa Tšekki voitti Venäjän 7–4. Pistepörssin ykkönen ja paras maalintekijä oli Suomen Jarkko Immonen (9+3=12). Kisojen parhaaksi pelaajaksi valittiin Ruotsin maalivahti Viktor Fasth. Tähdistökentälliseen valittiin Immosen ja Fasthin lisäksi hyökkääjistä Ruotsin Patrik Berglund ja Tšekin Jaromír Jágr sekä puolustajista Ruotsin David Petrasek ja Tšekin Marek Židlický.
NHL:n mestaruuden voitti Boston Bruins, joka oli Stanley Cupin loppuotteluissa Vancouver Canucksia parempi otteluvoitoin 4–3. Runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Anaheim Ducksin Corey Perry ja pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi Bostonin Tim Thomas.
Koripallo

Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 18.6.–3.7. Puolassa. Loppuottelussa Venäjä voitti Turkin 59–42, ja pronssille sijoittui Ranska. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Venäjän Jelena Danilotškina.
Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 31.8.–18.9. Liettuassa. Loppuottelussa Espanja voitti Ranskan 98–85, ja pronssia sai Venäjä. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Espanjan Juan Carlos Navarro.
NBA:n loppuotteluissa Dallas Mavericks voitti Miami Heatin otteluvoitoin 4–2. Runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Chicago Bullsin Derrick Rose ja loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi Mavericksin saksalaispelaaja Dirk Nowitzki.
Käsipallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 13.–30.1. Ruotsissa. Loppuottelussa Ranska voitti Tanskan jatkoajalla 37–35. Pronssiottelussa Espanja voitti Ruotsin 24–23. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ranskan Nikola Karabatić.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2.–18.12. Brasiliassa. Loppuottelussa Norja voitti Ranskan 32–24. Pronssiottelussa Espanja voitti Tanskan 24–18.
Lentopallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–18.9. Itävallassa ja Tšekissä. Loppuottelussa Serbia voitti Italian 3–1, ja pronssille sijoittui Puola. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Serbian Ivan Miljković.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 23.9.–2.10. Serbiassa ja Italiassa. Loppuottelussa Serbia voitti Saksan 3–2, ja pronssille sijoittui Turkki. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Serbian Jovana Brakočević.
Moottoripyöräily

Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjassa espanjalainen Nicolás Terol voitti 125-kuutioisten, saksalainen Stefan Bradl Moto2-luokan ja australialainen Casey Stoner MotoGP-luokan mestaruuden.
Enduron maailmanmestaruussarjassa suomalainen Juha Salminen voitti E1-luokan, ranskalainen Antoine Méo E2-luokan ja suomalainen Mika Ahola E3-luokan mestaruuden.
Pikaluistelu

Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 22.–23.1. Heerenveenissä, Alankomaissa. Miesten mestaruuden voitti Etelä-Korean Lee Kyou-hyuk ja naisten paras oli Kanadan Christine Nesbitt.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 12.–13.2. Calgaryssa, Kanadassa. Miesten mestaruuden voitti Venäjän Ivan Skobrev ja naisten ykkönen oli Alankomaiden Ireen Wüst.
Matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut 10.–13.3. Inzellissä, Saksassa. Alankomaiden Bob de Jong ja Ireen Wüst voittivat kumpikin kaksi henkilökohtaista kultamitalia. Myös Yhdysvaltain Shani Davis ja Kanadan Christine Nesbitt ylsivät kahteen kultaan, joista toinen tuli joukkuetakaa-ajosta.
Euroopan-mestaruuskilpailut 7.–9.1. Collalbossa, Italiassa. Mestaruuden voittivat Venäjän Ivan Skobrev ja Tšekin Martina Sáblíková.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailut 23.2.–6.3. Oslossa, Norjassa. Järjestäjämaa Norja voitti kisojen 21 lajista kahdeksan kultamitalia ja Itävalta seitsemän. Mitaleille pääsi kaikkiaan 12 maata. Norjan maastohiihtäjistä Marit Bjørgen voitti neljä kultamitalia, Petter Northug kolme ja Therese Johaug kaksi. Itävalta voitti molemmat joukkuekilpailut niin mäkihypyssä kuin yhdistetyssäkin, ja mäkihyppääjistä Thomas Morgenstern ja Gregor Schlierenzauer voittivat kahden joukkuekultamitalinsa lisäksi kumpikin yhden henkilökohtaisen kultamitalin.
Maastohiihdon maailmancupin 2010–2011 kokonaiskilpailun voittivat Sveitsin Dario Cologna ja Puolan Justyna Kowalczyk.
Mäkihypyn maailmancupin 2010–2011 kokonaiskilpailun voitti Itävallan Thomas Morgenstern.
Yhdistetyn maailmancupin 2010–2011 kokonaiskilpailun voitti Ranskan Jason Lamy Chappuis.
Pyöräily

Italian ympäriajo 7.–29.5. Kilpailun voitti alun perin Espanjan Alberto Contador 6.10 minuutin erolla Italian Michele Scarponiin ja 6.56 minuutin erolla Italian Vincenzo Nibaliin. Contador menetti kuitenkin voittonsa dopingkäryn seurauksena.
Ranskan ympäriajo 2.–24.7. Kilpailun voitti Australian Cadel Evans 1.34 minuutin erolla Luxemburgin Andy Schleckiin ja 2.30 minuutin erolla edellisen veljeen Fränk Schleckiin.
Espanjan ympäriajo 20.8.–11.9. Kilpailun voitti isäntämaan Juan José Cobo 13 sekunnin erolla britti Chris Froomeen ja 1.39 minuutin erolla britti Bradley Wigginsiin.
Taitoluistelu

Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 24.4.–1.5. Moskovassa, Venäjällä, jonne ne siirrettiin Japanin Tokiosta maaliskuisen maanjäristyksen vuoksi.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 24.–30.1. Bernissä, Sveitsissä.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut 6.–9.4. Helsingissä, Suomessa. Kultaa voitti suomalainen Rockettes, hopealle sijoittui saman maan Marigold IceUnity ja pronssia sai yhdysvaltalainen Haydenettes.
Tennis

Australian avoin turnaus 17.–30.1. Miesten kaksinpelin loppuottelussa serbialainen Novak Đoković voitti britti Andy Murrayn 3–0. Naisten kaksinpelin loppuottelussa belgialainen Kim Clijsters voitti kiinalaisen Li Nan 2–1.
Ranskan avoin turnaus 22.5.–5.6. Miesten kaksinpelin loppuottelussa Espanjan Rafael Nadal voitti sveitsiläisen Roger Federerin 3–1. Mestaruus oli Nadalille uran kuudes. Naisten kaksinpelin loppuottelussa Kiinan Li Na voitti Italian Francesca Schiavonen 2–0 ja saavutti ensimmäisenä aasialaisena kaksinpelin Grand Slam -mestaruuden.
Wimbledonin turnaus 20.6.–3.7. Novak Đoković voitti miesten kaksinpelin loppuottelussa Rafael Nadalin 3–1. Naisten kaksinpelin loppuottelussa Tšekin Petra Kvitová voitti Venäjän Marija Šarapovan 2–0.
Yhdysvaltain avoin turnaus 29.8.–12.9. Miesten kaksinpelin loppuottelussa Novak Đoković voitti Rafael Nadalin 3–1. Naisten kaksinpelin loppuottelussa Australian Samantha Stosur voitti Yhdysvaltain Serena Williamsin 2–0.
Fed Cupin loppuottelu 5.–6.11. Moskovassa, Venäjällä. Tšekki voitti Venäjän 3–2.
Davis Cupin loppuottelu 2.–4.12. Sevillassa, Espanjassa. Espanja voitti Argentiinan 3–1.
Uinti

Pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut 16.–31.7. Shanghaissa, Kiinassa. Mitalitilaston kärjessä olivat 17 kultamitalia voittanut Yhdysvallat, 15 kultamitalia voittanut Kiina ja kahdeksan kultamitalin Venäjä. Mitaleille ylsi kaikkiaan 28 maata. Uimahypyissä Kiina voitti kaikki kymmenen kultamitalia ja taitouinnissa Venäjä kaikki seitsemän. Ratauimareista Yhdysvaltain Ryan Lochte voitti viisi kultamitalia, joista neljä henkilökohtaisista lajeista.
Lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 8.–11.12. Szczecinissä, Puolassa.
Yleisurheilu

Maailmanmestaruuskilpailut 27.8.–4.9. Daegussa, Etelä-Koreassa. Eniten kultamitaleja keräsivät alun perin Yhdysvallat (12), Venäjä (9) ja Kenia (7) mutta Venäjä on myöhemmin dopingtestitulosten myötä menettänyt yli puolet kultamitaleistaan. Kaikkiaan mitaleille ylsi alun perin 41 maata. Kahteen henkilökohtaiseen kultamitaliin ylsi kenialainen kestävyysjuoksija Vivian Cheruiyot. Yhdysvaltalainen pikajuoksija Allyson Felix saavutti neljä mitalia, joista kultamitalit tulivat viesteistä.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 20.3. Punta Umbríassa, Espanjassa. Miesten maailmanmestaruuden voitti etiopialainen Imane Merga ja naisten mestaruuden Kenian Vivian Cheruiyot. Kenia voitti molemmat joukkuekilpailut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 2011 Wikimedia Commonsissa
Tatsu

| Tatsu |
| --- | --- |
 Tatsu elokuvassa Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus.
Näyttelijä(t):  Toshirô Obata (1990–1991) Michael McConnohie (1990–1991)
Ensi- esiintyminen:  Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (maaliskuuta 1990)
Kustantaja:  Mirage Studios
Henkilötiedot
Status:  Silppurin oikean käden mies
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Japani
Asuinpaikka:  New York
Luonteenpiirteet:  ankara
Suhteet
Tutut:  Silppuri
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tatsu on Turtles-universumissa esiintyvä kuvitteellinen superroisto. Mirage Studiosin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1990 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -elokuvassa.
Turtles-elokuvasarja > Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat

Toshirô Obata näytteli Tatsua ensimmäisessä elokuvassa vuonna 1990 ja Michael McConnohie dubbasi hänen äänensä.
Tatsu on Silppurin oikean käden mies, joka vastaa jalkaninjojen koulutuksesta heidän nuorisokeskuksessa. Tatsu on erittäin äkkipikainen, eikä suvaitse epäonnistumista, jonka seurauksena hän useimmiten rankaisee väkivalloin nuoria jalkaninjoja. Hän taisteli elokuvan aikana Casey Jonesia vastaan, mutta joutui tyrmätyksi Jonesin lyötyä häntä yllättäen golf-mailalla.