stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksi Mäkelä

| Aleksi Mäkelä |
| --- | --- |
 Aleksi Mäkelä vuonna 2006.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tane Aleksanteri Mäkelä
Syntynyt: 20. marraskuuta 1969 (ikä 55) Helsinki
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Puoliso:  Jane Palmulähde?
Ohjaaja
Aktiivisena:  1988–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Häjyt Pahat pojat Vares – yksityisetsivä Rööperi
Palkinnot
 Parhaan ohjauksen Jussi Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat (1994) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tane Aleksanteri ”Aleksi” Mäkelä (s. 20. marraskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen ohjaaja ja tuottaja. Hän on ohjannut muiden muassa elokuvat Häjyt (1999), Pahat pojat (2003), kaksi Vares-elokuvaa (2004, 2007), Matti (2006), Rööperi (2009), Kotirauha (2011) ja Kaappari (2013). Vuonna 2009 Mäkelä sai elokuvataiteen valtionpalkinnon.
Maaliskuussa Aleksi Mäkelän 18. elokuvateatterielokuva Häjyt 2 nosti hänet katsojamäärissä laskettuna nykypäivän suomalaisohjaajien ykköseksi. Mäkelän ohjaamat 18 elokuvaa olivat keränneet maaliskuun 12. päivään 2025 mennessä yhteensä 2 917 581 katsojaa.
Aleksi Mäkelän isä oli näyttelijä Vesa Mäkelä.
Ura > Ensimmäiset työt

Mäkelän ensimmäinen ohjaus oli vuonna 1988 valmistunut televisioelokuva Uimataidoton, jonka pääosia esittivät Samuli Edelmann, Santeri Kinnunen ja Niko Saarela. Heistä tuli myöhemmin Mäkelän luottonäyttelijöitä yhdessä Kari Hietalahden ja Juha Veijosen kanssa. Mäkelän seuraava ohjaustyö oli vuonna 1989 televisioon valmistunut road movie 1249 km, jossa näytteli samoja näyttelijöitä kuin Mäkelän esikoisohjauksessa.
Seuraavana vuonna valmistui televisioelokuva Olinkin jo lähdössä, jota seurasi Mäkelän ensimmäinen täyspitkä elokuva Romanovin kivet. Elokuvan tuotti Spede Pasanen. Toimintaelokuva laman aikaisessa Suomessa maksoi runsaat viisi miljoonaa markkaa,lähde? ja se sai ensi-iltansa 26. marraskuuta 1993 Helsingissä. Paul Jyrälä voitti elokuvasta Jussin parhaasta äänisuunnittelusta.
Vuosina 1994–1995 Mäkelä ohjasi Vintiöt- ja Shampanjaa ja vaahtokarkkeja -televisiosarjat. Vuonna 1994 hän ohjasi toisen kokopitkän elokuvansa Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat kolmen miljoonan markan budjetilla. Elokuva sai useita Jussi-palkintoja: Juha Veijonen voitti parhaan miespääosan Jussin ja Mäkelä ensimmäisen ohjaus-Jussinsa. Elokuvan tuotti Mäkelän tuleva työllistäjä Markus Selin.
Vuosina 1996–2004 Mäkelä ohjasi televisiosarjoja Peltiheikit, Trabant Express, Tähtitehdas, Muodollisesti pätevä, Äkkiä Anttolassa, Kylmäverisesti sinun sekä Käenpesä.
Ura > Läpimurto ja menestys

Kahden kokopitkän elokuvan jälkeen Mäkelä ohjasi Häjyt (1999). Elokuvan tekeminen maksoi kuusi miljoonaa markkaa ja jäi suurmenestyksestä huolimatta lipputuloissa tappiolle.lähde? 327 000 suomalaista kävi katsomassa elokuvan teattereissa.lähde? Elokuva sai seitsemän Jussi-ehdokkuutta, voittaen niistä yhden (Kalevi Haapoja, paras miessivuosa).
Lomalla-elokuva valmistui vuonna 2000. Mäkelän ohjauksessa nähtiin vanhat tutut näyttelijät, joista Outi Mäenpää palkittiin Jussi -palkinnolla parhaasta naispääosasta.
Mäkelän ohjaamasta Pahat pojat -elokuvasta (2003) tuli yksi kaikkien aikojen suurimmista kotimaisista katsojamenestyksist: sen näki teattereissa yli 614 000 katsojaa. Pahat pojat keräsi lopulta viisi Jussi-ehdokkuutta ja kaksi voittoa (Paras kuvaus ja paras äänisuunnittelu).
Pahojen poikien jälkeen Mäkelä ohjasi Reijo Mäen suosittuihin dekkareihin pohjautuvan Vares – yksityisetsivä -elokuvan (2004). Hän ohjasi myös elokuvan jatko-osan, V2 – Jäätynyt enkeli, joka sai ensi-iltansa vuonna 2007.
Vuonna 2006 Mäkelä julkaisi toistaiseksi suurimman menestyselokuvansa Matin, joka perustui mäkihyppääjä Matti Nykäsen elämään. Elokuva teki historiaa keräten huikeat katsojamäärät vasta muutamassa päivässä ja rikkoen useita ennätyksiä.lähde? Mäkelä vahvisti elokuvalla paikkansa suurien suomalaisten kaupallisten ohjaajien joukossa.
Mäkelän vuonna 2009 ilmestynyt Rööperi-elokuva perustuu Harri Nykäsen ja Tom Sjöbergin Rööperi – rikoksen vuodet 1955–2005 -kirjaan. Elokuva menestyi teattereissa hyvin.
Mäkelä ohjasi lokakuussa 2011 elokuvateattereihin ilmestyneen Kotirauha-elokuvan.
Vuonna 2013 ilmestyi Mäkelän 11. elokuva Kaappari, joka perustuu liikemies Aarno Lamminpartaan vuonna 1978 aseella uhaten tekemään lentokonekaappaukseen. Pääosaa elokuvassa näyttelee Kari Hietalahti.
Mäkelän ohjasi vuonna 2014 ensi-iltaan tulleen elokuvan Kummeli V, joka oli koomikkoryhmä Kummelin viides elokuva.
Mäkelän uusin elokuva on vuonna 2025 ensi-iltansa saanut Häjyt 2.
Ohjaukset > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva |
| --- | --- |
1993: Romanovin kivet
1994: Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat
1999: Häjyt
2000: Lomalla
2003: Pahat pojat
2004: Vares – yksityisetsivä
2006: Matti
2007: V2 – Jäätynyt enkeli
2009: Rööperi
2011: Kotirauha
2013: Kaappari
2014: Kummeli V
2016: Love Records – Anna mulle Lovee
2017: 95
2019: Olen suomalainen
2022: Laitapuolen hyökkääjä
2022: Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva
2025: Häjyt 2
Ohjaukset > Lyhyt- ja TV-elokuvat

| Vuosi | Lyhytelokuva / televisioelokuva |
| --- | --- |
1988: Uimataidoton
1989: 1249 km
1990: Olinkin jo lähdössä
1999: Talossa on Saatana
2008: Älä unta nää
Ohjaukset > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja |
| --- | --- |
1994–1995: Vintiöt
1995: Vintiöiden kosto
1995–1997: Samppanjaa ja vaahtokarkkeja
1996: Peltiheikit
1997: Trabant-Express
1998: Tähtitehdas
1999, 2001, 2004: Muodollisesti pätevä
1999–2000: Äkkiä Anttolassa
2002: Kylmäverisesti sinun
2003: Vintiöt – Ten Years After
2004–2007: Käenpesä
2011: Ratkaiseva isku
2015, 2017: Syke
2016: Kummeli V
2016: Roba
2018–2023: Kummeli esittää: Kontio & Parmas
2022: Sininen enkeli
2024: Murha Hangossa
Ohjaukset > Näyttelijänä

| Vuosi | Elokuva / Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1983 | Tavataan Karppisilla | Pasi |
| 1988 | Marjatta | Esko |
| 1988 | Uimataidoton | valokuvaaja |
| 1990 | Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva | vartiomies Jokinen / valkoisten ryhmänjohtaja |
| 1990 | Isänmaan kaikuja | taistolainen |
| 1993 | Romanovin kivet | soutaja |
| 1994 | Vintiöt | asiakas baarissa |
| 1994 | Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat | ohjelmoija Raitanen |
| 1997 | Kummeli Kultakuume | bussikuski |
| 1999 | Häjyt | järjestysmies tanssipaikalla |
| 2000 | Lomalla | henkilö laivalla |
| 2002 | Onko Che mun isä? | esiintyjä |
| 2005 | Paha maa | Tuomaksen kuulustelija |
| 2007 | V2 – Jäätynyt enkeli | taksikuski |
| 2009 | Rööperi | poliisi ulosotossa |
| 2013 | #lovemilla | Tapio Kukkula |
| 2014 | Kummeli V | lentäjä |
Ohjaukset > Tuottajana

| Vuosi | Elokuva |
| --- | --- |
2014: Kummeli V
Aiheesta muualla

Aleksi Mäkelän haastattelu Elokuvauutiset.fi:ssä
| n k Parhaan ohjauksen Jussi-palkinnot |
| --- | --- |
1944–1959:  Hannu Leminen (1944)  Valentin Vaala (1945)  ei jaettu (1946)  Valentin Vaala (1947)  Roland af Hällström (1948)  ei jaettu (1949)  Toivo Särkkä (1950)  Matti Kassila (1951)  Valentin Vaala (1952)  Edvin Laine (1953)  Matti Kassila (1954)  Matti Kassila (1955)  Edvin Laine (1956)  Matti Kassila (1957)  ei jaettu (1958)  Jack Witikka (1959) 
1960–1979:  ei jaettu (1960)  ei jaettu (1961)  Maunu Kurkvaara (1962)  Mikko Niskanen (1963)  Mikko Niskanen (1964)  ei jaettu (1965)  Risto Jarva (1966)  Mikko Niskanen (1967)  Risto Jarva ja Mikko Niskanen (1968)  Edvin Laine, Jörn Donner ja Timo Bergholm (1969)  Erkko Kivikoski (1970)  Risto Jarva (1971)  Mikko Niskanen (1972)  Erkko Kivikoski, Rauni Mollberg ja Veikko Kerttula (1973)  Rauni Mollberg (1974)  Jaakko Pakkasvirta ja Veikko Kerttula (1975)  ei jaettu (1976)  Heikki Partanen, Katariina Lahti ja Riitta Rautoma (1977)  Risto Jarva ja Rauni Mollberg (1978)  Timo Linnasalo (1979) 
1980–1999:  ei jaettu (1980)  Pirjo Honkasalo, Pekka Lehto ja Erkko Kivikoski (1981)  Mikko Niskanen (1982)  Mika Kaurismäki (1983)  Heikki Partanen ja Tapio Suominen (1984)  Timo Humaloja (1985)  Matti Ijäs ja Rauni Mollberg (1986)  ei jaettu (1987)  Åke Lindman (1988)  Pekka Parikka (1989)  Pekka Parikka (1990)  Aki Kaurismäki (1991)  Mika Kaurismäki (1992)  Aki Kaurismäki (1993)  Veikko Aaltonen (1994)  Aleksi Mäkelä (1995)  Markku Pölönen 	(1996)  Aki Kaurismäki (1997)  Olli Saarela (1998)  Markku Pölönen (1999) 
2000–2019:  Olli Saarela (2000)  Olli Saarela (2001)  Jarmo Lampela (2002)  Aki Kaurismäki (2003)  Jarmo Lampela (2004)  Markku Pölönen (2005)  Aku Louhimies (2006)  Aku Louhimies (2007)  Petri Kotwica (2008)  Dome Karukoski (2009)  Klaus Härö (2010)  Dome Karukoski (2011)  Aki Kaurismäki (2012)  Maarit Lalli (2013)  Pirjo Honkasalo (2014)  Jukka-Pekka Valkeapää (2015)  Aleksi Salmenperä (2016)  Juho Kuosmanen (2017)  Antti-Jussi Annila (2018)  Aleksi Salmenperä (2019) 
2020–2039:  Miia Tervo (2020)  Zaida Bergroth (2021)  Juho Kuosmanen (2022) 
| n k Aleksi Mäkelän ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
 Uimataidoton (1988)  1249 km (1989)  Olinkin jo lähdössä (1990)  Romanovin kivet (1993)  Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat (1994)  Häjyt (1999)  Talossa on Saatana (1999)  Lomalla (2000)  Pahat pojat (2003)  Vares – yksityisetsivä (2004)  Matti (2006)  V2 – Jäätynyt enkeli (2007)  Älä unta nää (2008)  Rööperi (2009)  Kotirauha (2011)  Kaappari (2013)  Kummeli V (2014)  Love Records – Anna mulle Lovee (2016)  95 (2017)  Olen suomalainen (2019)  Laitapuolen hyökkääjä (2022)  Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva (2022)  Häjyt 2 (2025) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Alankomaat 
Henkilöt:  Elonet
Liberian presidentti

| Liberian tasavallan presidentti |
| --- | --- |
 President of the Republic of Liberia
 Presidentin käyttämä lippu
 
 Nykyinen Joseph Boakai 22. tammikuuta 2024 lähtien
Virka-asunto:  Executive Mansion
Kauden pituus:  6 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  26. heinäkuuta 1847
Ensimmäinen:  Joseph Jenkins Roberts
Palkka:  90 000 L$ vuodessa
Kotisivut:  Liberian presidentin kotisivut
Liberian tasavallan presidentti (engl. President of the Republic of Liberia) on Liberian valtionpäämies, jonka kansa valitsee vaaleilla kuuden vuoden välein. Presidentti on Liberian asevoimien ylipäällikkö. Mikäli presidentti ei voi hoitaa tehtäväänsä, sitä hoitaa varapresidentti, joka valitaan presidentinvaalien yhteydessä yhdessä presidentin kanssa (samoin kuin esimerkiksi Yhdysvalloissa). Presidentin virkakausien määrä on rajattu kahteen. Virkakausi alkaa tammikuun kolmantena maanantaina (jonka tulee olla arkipäivä) keskipäivällä.
Joseph Jenkins Roberts oli Liberian ensimmäinen presidentti.
Presidentin virka-asunto on Executive Mansion, joka sijaitsee Monroviassa. Vuonna 2018 presidentin palkka oli 100 000 dollaria vuodessa, mutta vastavalittu presidentti George Weah ilmoitti leikkaavansa tätä 25 prosentilla maan talouden tasapainottamiseksi.
Maan perustuslain mukaan presidentiksi valitun henkilön tulee täyttää seuraavat edellytykset:
vähintään 35-vuotias
syntyperäinen Liberian kansalainen
omistaa maata, joka on arvoltaan vähintään 25 000 dollaria
on asunut Liberiassa vähintään 10 vuotta, eikä saa olla kotoisin samasta piirikunnasta kuin varapresidentti
Viimeisimmät presidentinvaalit pidettiin vuonna 2023, ja ne voitti entinen varapresidentti Joseph Boakai.
Luettelo presidenteistä

| Järjestys | Presidentti  (Syntynyt–Kuollut) | Presidentti  (Syntynyt–Kuollut) | Virka-aika | Virka-aika | Puoluetausta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Joseph Jenkins Roberts (1809–1876) | 3. tammikuuta 1848 | 7. tammikuuta 1856 | sitoutumaton |
| 2. |  | Stephen Allen Benson (1816–1865) | 7. tammikuuta 1856 | 4. tammikuuta 1864 | sitoutumaton |
| 3. |  | Daniel Bashiel Warner (1815–1880) | 4. tammikuuta 1864 | 6. tammikuuta 1868 | Republikaaninen puolue |
| 4. |  | James Spriggs Payne (1819–1882) | 6. tammikuuta 1868 | 3. tammikuuta 1870 | Republikaaninen puolue |
| 5. |  | Edward James Roye (1815–1872) | 3. tammikuuta 1870 | 26. lokakuuta 1871 | Whig-puolue |
| 6. |  | James Skivring Smith (1825–1892) | 26. lokakuuta 1871 | 1. tammikuuta 1872 | Whig-puolue |
| 7. |  | Joseph Jenkins Roberts (1809–1876) | 1. tammikuuta 1872 | 3. tammikuuta 1876 | Republikaaninen puolue |
| 8. |  | James Spriggs Payne (1819–1882) | 3. tammikuuta 1876 | 7. tammikuuta 1878 | Republikaaninen puolue |
| 9. |  | Anthony W. Gardiner (1820–1885) | 7. tammikuuta 1878 | 20. tammikuuta 1883 | Whig-puolue |
| 10. |  | Alfred Francis Russell (1817–1884) | 20. tammikuuta 1883 | 7. tammikuuta 1884 | Whig-puolue |
| 11. |  | Hilary R. W. Johnson (1837–1901) | 7. tammikuuta 1884 | 4. tammikuuta 1892 | Whig-puolue |
| 12. |  | Joseph James Cheeseman (1843–1896) | 4. tammikuuta 1892 | 12. marraskuuta 1896 | Whig-puolue |
| 13. |  | William D. Coleman (1842–1908) | 12. marraskuuta 1896 | 11. joulukuuta 1900 | Whig-puolue |
| 14. |  | Garretson W. Gibson (1832–1910) | 11. joulukuuta 1900 | 4. tammikuuta 1904 | Whig-puolue |
| 15. |  | Arthur Barclay (1854–1938) | 4. tammikuuta 1904 | 1. tammikuuta 1912 | Whig-puolue |
| 16. |  | Daniel Edward Howard (1861–1935) | 1. tammikuuta 1912 | 5. tammikuuta 1920 | Whig-puolue |
| 17. |  | Charles D. B. King (1871–1961) | 5. tammikuuta 1920 | 3. joulukuuta 1930 | Whig-puolue |
| 18. |  | Edwin Barclay (1882–1955) | 3. joulukuuta 1930 | 3. tammikuuta 1944 | Whig-puolue |
| 19. |  | William Tubman (1895–1971) | 3. tammikuuta 1944 | 23. heinäkuuta 1971 | Whig-puolue |

| 20. |  | William R. Tolbert Jr. (1913–1980) (salamurhattiin) | 23. heinäkuuta 1971 | 12. huhtikuuta 1980 | Whig-puolue |

| 21. |  | Samuel Doe (1951–1990) (salamurhattiin) | 6. tammikuuta 1986 | 9. syyskuuta 1990 | Kansallinen demokraattinen puolue |
| 22. |  | Charles Taylor (1948–) | 2. elokuuta 1997 | 11. elokuuta 2003 | Kansallinen isänmaallinen puolue |
| 23. |  | Moses Blah (1947–2013) | 11. elokuuta 2003 | 14. lokakuuta 2003 | Kansallinen isänmaallinen puolue |
| 24. |  | Ellen Johnson Sirleaf (1938–) | 16. tammikuuta 2006 | 22. tammikuuta 2018 | Yhtenäisyyden puolue |

| 25. |  | George Weah (1966–) | 22. tammikuuta 2018 | 22. tammikuuta 2024 | Demokraattnen muutoskongressi |
| 26. |  | Joseph Boakai (1944–) | 22. tammikuuta 2024 | virassa | Yhtenäisyyden puolue |
Vem kan segla förutan vind

"Vem kan segla förutan vind" (suom. Ken voi tyynessä seilata) on suomenruotsalainen kansanlaulu, joka julkaistiin nykyisessä muodossaan ensimmäisen kerran vuonna 1909. Kappaleen nimikkorivi on peräisin 1700-luvun ruotsinkielisestä rakkauslaulusta "Goder natt, goder natt, allra kärestan min".
Suomalainen folkmusiikkiyhtye Cumulus levytti kappaleen vuonna 1975. Kappale on käännetty myös suomeksi, englanniksi ja ranskaksi.
Ahvenanmaalaisen Svea Janssonin esitys kappaleesta vuodelta 1959.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Sanat

Vem kan segla förutan vind,

vem kan ro utan åror,

vem kan skiljas från vännen sin

utan att fälla tårar?



Jag kan segla förutan vind,

jag kan ro utan åror,

men ej skiljas från vännen min

utan att fälla tårar.
Ken voi seilata tyynessä,

kenpä airoitta soutaa?

Kellä voi ilman kyyneltä

kulta nyt toiselle joutaa?



Vaikka seilaisin tyynessä,

voisin airoitta soutaa.

Eipä vois ilman kyyneltä

kultani toiselle joutaa.
(suom. san. Sauvo Puhtila)
Fatou Djibo

Fatou Djibo
Fatou Djibo (27. huhtikuuta 1927 – 6. huhtikuuta 2016) oli nigeriläinen feministi ja ammattiyhdistysaktiivi. Hänet tunnetaan myös ensimmäisenä nigeriläisenä naisena, joka on ajanut autoa.
Fatou Djibon isä oli paikallinen heimopäällikkö, joka hallitsi aluettaan Ranskan siirtomaaviranomaisen myötävaikutuksella. Kun tytär täytti seitsemän, teki isä jotain erittäin poikkeuksellista: hän lähetti tyttärensä kouluun. Fatou Djibo opiskeli lopulta opettajaksi ja valmistui vuonna 1946. Samana vuonna hän solmi avioliiton toisen opettjan, Djibo Yacouban kanssa. Pariskunta sai kahdeksan lasta. Seuraavat kaksikymmentä vuotta Fatou Djibo työskenteli opettajana eri paikkakunnilla, muun muassa Maradissa, Zinderissä ja lopulta Niameyssä.
Nigeriin perustettiin naisjärjestö, Union des Femmes du Niger vuonna 1959. Djibo oli järjestön keskeinen perustajajäsen. Maa itsenäistyi vuonna 1960 ja sen presidentksi nousi Hamani Diori. Hänen presidenttikaudellaan, joka kesti vuoteen 1974, Djibo profiloitui naisten oikeuksien ajajana. Hän vaati maahan lakeja, jotka kieltäisivät naisten nöyryyttämisen ja hänen mielestään  naisten tehtävänä oli kansan opettaminen.
Djibon mies nimitettiin vuonna 1968 suurlähettilääksi Belgiaan ja Djibo seurasi miestään sinne. Oleskelu jäi lyhyeksi sillä aviomies kuoli jo vuonna 1969. Djibo palasi Nigeriin ja sai paikan Lycée Kassain taloudenhoitajana. Vuonna 1971 hän sai maan ammattiliittojen taloudenhoitajan paikan. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1983, mutta jatkoi vapaaehtoistyötä ammattiliitossa ja Punaisessa ristissä.
Husn Banu Ghazanfar

Husn Banu Ghazanfar vuonna 2010.
Husn Banu Ghazanfar   حسن بانو غضنفر (s. 1. helmikuuta 1957) on afganistanilainen poliitikko, runoilija ja feministi. Etniseltä taustaltaan hän on uzbekki. Hän toimi Afganistanin naisasioiden ministerinä vuosina 2006–2015.
Ghazanfar on saanut peruskoulutuksensa Mazar-e Šarifissa ja opiskeli kirjallisuutta ja sosiologiaa Stavropolissa. Hän väitteli tohtoriksi Pietarissa. Gahazanfar puhuu daria, uzbekkia ja venäjää. Hän ymmärtää englantia ja turkkia.
I’m Sorry, I’ll Read That Again

I'm Sorry, I'll Read that Again (usein lyhennettynä ISIRTA) on BBCn tuottama radiokomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 3. huhtikuuta 1964, ja viimeinen 24. joulukuuta 1973. Vuonna 1989 tehtiin lisäksi 25-vuotisjuhlajakso, joka mukaan lukien jaksoja tehtiin kaikkiaan 104 kappaletta.
Sarjassa esiintyivät Tim Brooke-Taylor, John Cleese, Graeme Garden, David Hatch, Jo Kendall ja Bill Oddie. I'm Sorry, I'll Read that Againin spin-offina syntyi 1972 alkanut radiovisailu I'm Sorry I Haven't a Clue.
Jurassic World

| Jurassic World |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Colin Trevorrow
Käsikirjoittaja:   Rick Jaffa  Amanda Silver  Derek Connolly  Colin Trevorrow 
Tuottaja:   Frank Marshall  Patrick Crowley  Christopher Raimo  Steven Spielberg  Thomas Tull  Trevor Waterson 
Säveltäjä:  Michael Giacchino
Kuvaaja:  John Schwratzman
Leikkaaja:  Kevin Stitt
Lavastaja:  Ronald R. Reiss
Pääosat:   Chris Pratt  Bryce Dallas Howard  Vincent D’Onofrio  Ty Simpkins  Nick Robinson  Omar Sy  B. D. Wong  Irrfan Khan  Katie McGrath  Jake Johnson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Amblin Entertainment  Legendary Pictures 
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm Xfinity Streampix
Ensi-ilta:    29. toukokuuta 2015 (premiere)   10. kesäkuuta 2015   12. kesäkuuta 2015   12. kesäkuuta 2015 
Kesto:  124 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  150 miljoonaa $
Tuotto:  1,671 miljardia $
Edeltäjä:  Jurassic Park III
Seuraaja:  Jurassic World: Kaatunut valtakunta
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jurassic World on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut science fiction -seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Colin Trevorrow. Se on Jurassic Park -elokuvasarjan neljäs osa. Elokuvan käsikirjoituksen teki Trevorrow yhdessä Rick Jaffan, Amanda Silverin ja Derek Connollyn kanssa, ja sen pääosissa esiintyvät Chris Pratt ja Bryce Dallas Howard.
Näyttelijät

Pääosien esittäjät Chris Pratt ja Bryce Dallas Howard, sekä Jurassic Parkista tuttu B. D. Wong.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Chris Pratt  | … |  Owen Grady   |
|  Bryce Dallas Howard  | … |  Claire Dearing   |
|  Nick Robinson  | … |  Zach Mitchell   |
|  Ty Simpkins  | … |  Gray Mitchell   |
|  Vincent D’Onofrio  | … |  Vic Hoskins   |
|  Irrfan Khan  | … |  Simon Masrani   |
|  Omar Sy  | … |  Barry Sembène   |
|  B. D. Wong  | … |  Henry Wu   |
|  Jake Johnson  | … |  Lowery Cruthers   |
|  Lauren Lapkus  | … |  Vivian   |
|  Brian Tee  | … |  Katashi Hamada   |
|  Katie McGrath  | … |  Zara Young   |
|  Judy Greer  | … |  Karen Mitchell   |
|  Andy Buckley  | … |  Simon Mitchell   |
|  James DuMont  | … |  Hal Osterly   |
|  Jimmy Buffett  | … |  itseään   |
|  Jimmy Fallon  | … |  itseään   |
Ainoastaan yksi näyttelijöistä, B. D. Wong/Henry Wu, oli mukana Jurassic Parkin tuotannossa vuonna 1993.
Tuotanto > Esituotanto

Elokuvan esituotanto aloitettiin pian Jurassic Park III -elokuvan valmistumisen jälkeen ja alustavaksi ensi-illaksi asetettiin vuosi 2003. Kesäkuussa 2001 Johnston sanoi, että Spielberg on luomassa uutta Jurassic Park tarinaa, eikä hän itse ole siinä mukana.
Heinäkuussa 2004 valmistui kaksi eri käsikirjoitusta, joiden päärooleihin suunniteltiin näyttelijöitä Jeremy Piven ja Emmy Rossum, mutta Alex Proyas ei halunnut ohjata elokuvaa.
Huhtikuussa 2005 Winston ilmoitti projektin olevan jäissä, koska yksikään käsikirjoituksista ei ollut Spielbergin mieleen. Saman vuoden joulukuussa Spielberg kertoi, että elokuvassa tulee olemaan kohtaus Michael Crichtonin Kadonnut maailma -romaanista.
Johnston ja Horner aloittivat uuden käsikirjoituksen teon vuonna 2005 saatuaan Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta -elokuvan käsikirjoituksen tehtyä.
Helmikuussa 2006 Frank Marshall väitti käsikirjoituksen olevan valmiina ja kuvauksien alkavan vuosien 2007 tai 2008 aikana. Maaliskuussa Marshall perui edellisen väittämänsä.
21. kesäkuuta 2012 ilmoitettiin, että Apinoiden planeetan synty -elokuvan käsikirjoittajat Rick Jaffa ja Amanda Silver luovat pohjan Jurassic Park 4:lle.
Tuotanto > Jurassic World

Tammikuussa 2013 alkoi uuden Jurassic-elokuvan esituotanto. Käsikirjoittajakaartiin liittyivät sittemmin myös itse ohjaaja ja Derek Connolly. Elokuvasarjan ensimmäisessä ja kolmannessa osassa esiintynyt Sam Neill on kertonut, että neljäs olisi aivan uuden sarjan aloitus, mutta tuottaja Frank Marshall on kiistänyt tämän kertoen että elokuvasta tulee ”puhdasverinen jatko-osa”. Elokuvan ensi-illaksi vahvistettiin 12. kesäkuuta 2015.
Tuotanto > Kuvaukset

Elokuvan kuvaukset aloitettiin 10. huhtikuuta 2014 Havaijilla Honolulun eläintarhassa.
Kuvaukset saatiin päätökseen 6. elokuuta 2014, minkä jälkeen elokuva siirrettiin jälkituotantoon.
Tuotanto > Jälkituotanto

Elokuvan trailerit herättivät aluksi väheksyntää, sillä ne sisälsivät runsaasti tietokoneella luotuja erikoistehosteita. Ohjaaja Colin Trevorrow on kuitenkin vakuuttanut, että trailereissa nähdyt otokset ovat väliaikaisia ja että valmiissa elokuvassa nähdään enemmän ”fyysisiä” lavasteita.
Aiempien elokuvien tavoin, tässäkin tullaan näkemään mekaanisia dinosaurus-robotteja, tietokoneella luotujen ohella.
Tuotanto > Elokuvan dinosaurukset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tyrannosaurus rex  Velociraptor  Ankylosaurus  Apatosaurus  Dimorphodon  |  Gallimimus  Pachycephalosaurus  Parasaurolophus  Pteranodon  Stegosaurus  |  Triceratops  Mosasaurus  Spinosaurus (vain luuranko)  Dilophosaurus (hologrammina innovaatiokeskuksessa)  |
Elokuvassa esiintyy uusi, vaarallinen ja petomainen Indominus rex, joka on virallisen Jurassic World -nettisivuston mukaan Carnotauruksen, Rugopsin, Giganotosauruksen ja Majungasauruksen risteytys. Elokuvassa selvennetään, että Indominuksessa oli myös Tyrannosaurusta, Velociraptoria, Therizinosaurusta, seepiaa, puusammakkoa ja kalkkarokäärmettä.
Ensi-ilta

Jurassic Worldin maailmanensi-ilta oli perjantaina 12. kesäkuuta 2015, mutta aikaeron vuoksi elokuva nähtiin Suomessa aiemmin kuin Yhdysvalloissa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa Helsingissä, kello 14.00. 2D- ja 3D-versiot esitettiin Helsingin Tennispalatsissa samanaikaisesti.
Elokuva esitettiin 809:ssä Imax-elokuvateatterissa samanaikaisesti, joka oli kolmanneksi suurin vastaavanlainen julkaisu Imax-teatterien historiassa. Universal käytti elokuvan mainostamiseen noin 35 miljoonaa dollaria.
Vastaanotto

Jurassic World ei saanut kriitikoilta myönteistä vastaanottoa, mutta tuotti jo ensimmäisen kolmen päivän aikana 208,8 miljoonan dollarin lipputulot. Kahdessa viikossa Jurassic World oli tuottanut jo yli 500 miljoonan dollarin lipputulot alkuperäismaassa ja kansainvälisesti yli miljardin