stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian avoin tennisturnaus 2022 – miesten nelinpeli
Kaavio > Kaavion alaosa > Lohko 4

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |

| 8 |   J Murray   B Soares | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   J Duckworth   M Polmans | 3 | 2 |  |   |   | 8 |   J Murray   B Soares | 64 | 77 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   L Glasspool   H Heliövaara | 6 | 6 |  |   |   |  |   L Glasspool   H Heliövaara | 77 | 62 | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   F Coria   A Ramos Viñolas | 3 | 3 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 8 |   J Murray   B Soares | 6 | 67 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   R Matos   F Meligeni Alves | 4 | 4 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   S Bolelli   F Fognini | 3 | 79 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   S Bolelli   F Fognini | 6 | 6 |  |   |   |  |   S Bolelli   F Fognini | 77 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Mannarino   H Nys | 6 | 3 | 5 |   |   | 9 |   I Dodig   M Melo | 62 | 3 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| 9 |   I Dodig   M Melo | 4 | 6 | 7 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   S Bolelli   F Fognini | 3 | 2 |  |
| 16 |   A Golubev   F Škugor | 2r |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   R Ram   J Salisbury | 6 | 6 |  |
| WC |   D Sweeny   L Tu | 5 |  |  |   |   | WC |   D Sweeny   L Tu | 78 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   R Bopanna   É Roger-Vasselin | 6 | 62 | 2 |   |   | WC |   T Huey   C Rungkat | 66 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| WC |   T Huey   C Rungkat | 3 | 77 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   | WC |   D Sweeny   L Tu | 4 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   M Daniell   F Nielsen | 6 | 0 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   R Ram   J Salisbury | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Karatsev   A Sitak | 2 | 0r |  |   |   |  |   M Daniell   F Nielsen | 1 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   N Basilashvili   M Kecmanović | 3 | 3 |  |   |   | 2 |   R Ram   J Salisbury | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |   R Ram   J Salisbury | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Charles Kasonde

Charles Joseph Sampa Kasonde (s. 14. joulukuuta 1968 Kalulushi) on sambialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ndolan hiippakuntaan 4. elokuuta 2001 ja nimitettiin Solwezin hiippakunnan johtoon 23. maaliskuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicolas Girasoli, jota avustivat Alick Banda ja George Cosmas Zumaire Lungu.
Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta

Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Ukrainan SNT (ukr. Украї́нська Радя́нська Соціалісти́чна Респу́бліка, Украї́нська РСР, УРСР, Ukrajinska Radjanska Sotsialistytšna Respublika, Ukrajinska RSR, URSR, ven. Украи́нская Сове́тская Социалисти́ческая Респу́блика, Украи́нская ССР, УССР, Ukrainskaja Sovetskaja Sotsialistitšeskaja Respublika, Ukrainskaja SSR, USSR), oli asukasluvultaan toiseksi ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin Neuvostoliiton neuvostotasavalloista. Ukrainan neuvostovaltio perustettiin 1917, ja se kuului Neuvostoliittoon sen perustamisesta 1922 saakka, kunnes julistautui itsenäiseksi Ukrainaksi elokuussa 1991.
Historia > 1917–1922

Venäjän bolševikit järjestivät joulukuussa 1917 Ukrainan neuvostojen kolmannen kongressin, joka julisti Ukrainan kansan neuvostojen tasavallan (ukr. Українська Народна Республіка Рад, Ukrainska Narodna Respublika Rad) pääkaupunkinaan Harkova. Tarkoituksena oli ehkäistä kansallismielisten, useimmiten sosiaalidemokraattisten ukrainalaisten pyrkimyksiä itsenäistyä Venäjästä.
Tammikuussa 1918 perustetun Ukrainan kansantasavallan vastustamiseksi bolševikit määrittelivät maaliskuussa 1919 säädetyllä perustuslailla valtionsa nimeksi Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta (ukr. Українська Соціалістична Радянська Республіка, Ukrajinska Sotsialistytšna Radjanska Respublika), joka luovutti ulkosuhteensa ja ulkomaankauppansa Venäjän hoidettavaksi ja kävi sotaa sen tuella Ukrainan ja Länsi-Ukrainan kansantasavaltoja sekä Etelä-Venäjän armeijaa ja sen liittolaisia vastaan Venäjän sisällissodassa 1919–1920.
Puolan–Venäjän sodan päättäneessä Riian rauhassa 1921 Ukrainan läntisin osa luovutettiin Puolalle.
Historia > Osana Neuvostoliittoa

Bolševikkien vakiinnutettua valtansa Ukraina yhdessä Venäjän, Valko-Venäjän ja Transkaukasian kanssa muodostivat Neuvostoliiton vuoden 1922 lopussa. Neuvostoliitossa pakolla toteutetun maatalouden kollektivisoinnin myötä aiheutui Ukrainan nälänhätä 1932–1933.
Pääkaupungiksi tuli Harkovan sijaan Kiova vuonna 1934 ja neuvostotasavallan nimi muuttui 1936 Ukrainan sosialistiseksi neuvostotasavallaksi (ukr. Українська Радянська Соціалістична Республіка, Ukrajinska Radjanska Sotsialistytšna Respublika). Pääkaupungin pitäminen Harkovassa Kiovan sijaan oli johdonmukaista siksi, että se oli perustaltaan teollisempi ja sosialistisempi kuin Kiova, jossa Venäjän sisällissodan aikana oli muita hallituksia. Näin ollen vasta Ukrainan maatalouden kollektivisoinnin ja nälänhädän lopussa pääkaupunki palautettiin Harkovasta Kiovaan.
Neuvostoliiton ja Saksan elokuussa 1939 solmiman hyökkäämättömyyssopimuksen salaisen lisäpöytäkirjan seurauksena alkoi toinen maailmansota syyskuussa 1939. Saksa ja Neuvostoliitto hyökkäsivät Puolaan, jonka eteläinen itäosa tuli Ukrainan hallintaan. Galitsia, Länsi-Ukraina, oli 1918 muodostanut itsenäisen Länsi-Ukrainan kansantasavallan, joka oli sotinut myös romanialaisia vastaan Pohjois-Bukovinassa ja puolalaisia vastaan, mutta joutunut Ukrainan kansantasavallan ja sittemmin Venäjän sosialistisen federatiivisen kansantasavallan ja Puolan tasavallan välisellä rauhansopimuksella Puolan haltuun.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon ja sen miehittämille alueille 1941 suurimmasta osasta Ukrainaa muodostettiin enemmistö miehityshallintoa edustaneen Ukrainan valtakunnankomissariaatin alueesta. Sen toiminta päättyi Neuvostoliiton puna-armeijan edettyä itärintamalla 1943–1944.
Sodan jälkeen 1945 Puola joutui muodollisestikin luovuttamaan Neuvostoliiton vuonna 1939 ja uudelleen 1944 valtaaman itäisen alueensa, jonka eteläosa siirtyi virallisestikin Ukrainalle.
Ukrainan perustuslakiin tehtiin vuonna 1945 muutoksia, joiden seurauksena se kykeni joissakin asioissa toimimaan Neuvostoliitosta erillisenä ulkopoliittisena subjektina. Tämän vuoksi Neuvostoliiton lisäksi Ukraina ja Valko-Venäjä olivat erikseen Yhdistyneiden kansakuntien jäseniä sen perustamisesta lähtien, eräänlaisena vastineena Britannialle ja Ranskalle. Käytännössä erityisasemalla ei ollut minkäänlaista merkitystä, eikä Ukraina Neuvostoliitossa tosiasiallisesti harjoittanut itsenäistä ulkopolitiikkaa.
Krim siirrettiin Venäjästä osaksi Ukrainaa vuonna 1954.
Historia > Osana Neuvostoliittoa > Ukrainan puoluejohtajat

Ukrainan kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri oli käytännössä neuvostotasavallan korkein johtaja.
Juri Pjatakov 1918 (sihteeri)
Serafima Hopner 1918 (sihteeri)
Emmanuel Quiring 1918–1919 (sihteeri), 1923–1925 (ensimmäinen sihteeri > pääsihteeri)
Stanisław Kosior 1919, 1920 (sihteeri), 1928–1938 (pääsihteeri)
Rafael Farbmann 1920 (vt. sihteeri)
Nikolai Nikolajev 1920 (sihteeri)
Vjatšeslav Molotov 1920–1921
Feliks Kon 1921 (vt. toimeenpaneva sihteeri)
Dmitri Manuilski 1921–1923
Lazar Kaganovitš 1925–1928 (pääsihteeri), 1947
Nikita Hruštšov 1938–1947 (vt., poissa miehityksen takia 1941–1944), 1947–1949
Leonid Melnikov 1949–1953
Oleksi Kyrytšenko 1953–1957
Nikolai Podgornyi 1957–1963
Petro Šelest 1963–1972
Volodymyr Štšerbytskyi 1972–1989
Volodymyr Ivaško 1989–1990
Stanislav Hurenko 1990–1991
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta Wikimedia Commonsissa
Neuvostotasavallat
Venäjän SFNT
Ukrainan SNT
Kazakkien SNT
Uzbekistanin SNT
Valko-Venäjän SNT
Azerbaidžanin SNT
Georgian SNT
Moldavian SNT
Liettuan SNT
Kirgiisien SNT
Tadžikistanin SNT
Armenian SNT
Latvian SNT
Turkmenistanin SNT
Viron SNT
Lyhytikäiset
Karjalais-suomalainen SNT
Transkaukasian SFNT
Abhasian SNT
Horezmin SNT
Buharan SNT
Tšetšenian sota

Tšetšenian sota voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Ensimmäinen Tšetšenian sota (1994–1997)
Toinen Tšetšenian sota (1999–2002, väkivaltaisuudet jatkuvat edelleen)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tšetšenian sota”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Työpaikkaomavaraisuus

Työpaikkaomavaraisuus on jollakin alueella (esimerkiksi kunnassa) työssäkäyvien ja siellä asuvan työllisen työvoiman suhde. Jos alueella on enemmän työpaikkoja kuin työntekijöitä, niin alueen työpaikkaomavaraisuus on yli 100 prosenttia. Jos taas työntekijöitä on enemmän kuin työpaikkoja, niin työpaikkaomavaraisuus on alle 100 prosenttia.
Vuonna 2009 Suomessa oli 68 kuntaa, joiden työpaikkaomavaraisuus oli yli 100 prosenttia. Suurin työpaikkaomavaraisuus oli Maarianhaminassa (181 prosenttia) ja pienin Lemlandissa (32 prosenttia).
Aiheesta muualla

Työpaikkaomavaraisuus kuntien tunnuslukuna, Tilastokeskus
Chapman Stick

10-kielinen Chapman Stick
Saltatio Mortis yhtyeen Bruder Frank soittamassa Chapman Stickiä.
Chapman Stick, myös The Stick (Stick), on vahvistimeen liitettävä kielisoitin, jota soitetaan "täppäämällä". Chapman Stick muistuttaa pitkää ja leveää kitaran kaulaa, jossa on joko 8, 10 tai 12 kieltä. Kitarasta poiketen Stickin kielten pituus vastaa bassokitaran kielien pituuksia, jotka ovat jopa 36 tuumaa (91,4 senttimetriä).
Chapman Stickin on kehittänyt Emmett Chapman 1960-luvun lopussa Los Angelesissa. Varsinaisesti Chapman Stickien valmistus alkoi 1974, jonka jälkeen soitinta on kehitetty paremmaksi. Emmett Chapman omistaa useita soittimeen liittyviä patentteja. Siksi hän on soittimen ainoa valmistaja, ja vastaavanlaisia soittimia on vähän. Chapman tekee kaikki soittimet tilaustyönä, minkä vuoksi soitin on suhteellisen harvinainen ja hintava.
Muiden muassa Tony Levin (King Crimson) ja John Myung (Dream Theater) soittavat Chapman Stickiä.
Viritys

Chapman Stickien kielet on jaettu melodiakieliin ja bassokieliin. Melodiakielten ääniala ja viritys muistuttaa sähkökitaran virettä. Eroavaisuutena sähkökitaraan, kielet on viritetty kaikki tasaisiin kvartteihin.
Bassokielten viritys eroaa useimmista kitarasoittimista siten, että kielet on viritetty kvintteihin, kuten mm. sello. Vire helpottaa sointujen muodostamista yhdellä kädellä. Kuitenkin, jotkut Stickin soittajat virittävät bassokielet melodiakielten tavoin kvartteihin, jotta melodioiden soittaminen helpottuu bassokieliltä. Matalimman bassokielen nuotti vastaa 5-kielisen bassokitaran matalaa B:tä tai C:tä, tarkemmasta vireestä riippuen.
Mallit

Chapman Stickejä on useita vakiintuneempia malleja. Koska kaikki Chapman Stickit valmistetaan tilaustyönä, mallien yksityiskohdat (kuten materiaalit ja viritys) vaihtelevat yksilöittäin.
Alkuperäinen 10-kielinen The Stick (5 melodiakieltä ja 5 bassokieltä)
12-kielinen Grand Stick (6 melodiakieltä ja 6 bassokieltä, hieman leveämpi kaula kuin The Stickissä)
Grand Stickejä valmistetaan myös 10-kielisinä (Ten String Grand), joka on kuin The Stick, mutta leveämmällä kaulalla
10-kielinen, lyhytskaalainen Alto Stick (skaala 26,5 tuumaa [67,3 cm], viritetään n. oktaavin korkeammalle kuin The Stick)
8-kielinen Stick Bass, eli SB8 (joko 4 melodiakieltä ja 4 bassokieltä tai 8 bassokitaran tapaan viritettyä kieltä)
8-kielinen NS/Stick (Emmett Chapmanin ja Ned Steinbergerin suunnittelema Chapman Stickin, sähkökitaran ja sähköbasson yhdistelmäsoitin, viritetään usein samanlailla kuin Stick Bass). NS/Stick eroaa muista Stickeistä ulkonäöltään siten, että siinä on sähkökitaramainen runko.
Chapman Stickistä on myös prototyyppivaiheessa oleva akustinen versio Acoustick.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stick.com - Viralliset sivut (englanniksi)
Stick.com/method - Soittotekniikan selitys ja kaksi videodemonstraatiota
Stickist.com - Chapman Stickin englanninkielinen Internet-yhteisö
Ulrica Arfvidsson

| Ulrica Arfvidsson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Mamsell Arfvidsson
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1734 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 31. elokuuta 1801 (67 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsi
Ammatti:  ennustaja
Vanhemmat:  Erik Lindborg, Anna Katarina Burgin
Anna Ulrica Arfvidsson (19. huhtikuuta 1734 Tukholma – 31. elokuuta 1801, Tukholma) oli ruotsalainen ennustaja Kustaa III:n aikana. Hänet tunnettiin yleisesti nimellä mamselli Arfvidsson.
Elämäkerta > Tausta

Ulrica Arfvidsson oli kuninkaallisen palatsin talonmiehen Erik Lindbergin ja Anna Katarina Burginin (k. 1771) tytär . Arfvidssonin isän kuoleman jälkeen hänen äitinsä meni uudelleen naimisiin vuonna 1740 kuninkaallisen palatsin kokin Arfvid Arfvidssonin (k.1767) kanssa, ja Arfvidsson otti tuolloin isäpuolensa nimen myös itselleen.
Ulrica Arfvidsson kasvoi hyvin toimeentulevassa perheessä kuninkaallisen hovin ympäristössä. Hän sai hyvän koulutuksen ja hänen isänsä oli jättänyt perinnöksi suuren kirjakokoelman. Arfvidssonin hyvästä yleissivistyksestä oli hänelle myöhemmin paljon hyötyä ennustajan uralla.
Elämäkerta > Työskentely ennustaja

Ei ole täysin selvää, milloin Arfvidsson aloitti ennustajan uransa, mutta hänen nimensä esiintyy useissa lähteissä 1780-luvulta lähtien. Arfvidssonin kerrotaan osanneen lukea kortteja ja ennustaa kädestä, mutta hänen pääasiallinen metodinsa oli ennustaminen kahvinpuruista. Kahvinpuruista lukeminen oli suosittua tukholmalaisten ennustajien keskuudessa ja heistä käytettiin myös nimitystä kaffe-pytissor (kahvinlukija). Arfvidssonilla sanottiin myös olevan kehittynyt verkosto vakoojia, mikä oli luultavasti osasyy sille, että hän oli ennustuksissaan usein oikeassa.
Arfvidssonin suosiosta ja menestyksestä ennustajana kertoo muun muassa vuoden 1780 verolaskenta, jonka mukaan naista oli verotettu hänen vaurautensa vuoksi. On myös kerrottu, että esimerkiksi Carl August Ehrensvärd, Magdalena Rudenschöld vierailivat Arfvidssonin luona. Merkittävin vierailija oli kuitenkin kuningas Kustaa III.
Arfvidsson ennusti kuninkaalle kuolemaa. Erään ennustuksen mukaan kuninkaan tuli varoa tikaria kantavaa miestä ja pian tämän jälkeen kuninkaan kerrottiin tavanneen Adolph Ludvig Ribbingin, joka paljastui salaliittoon kuuluneeksi ja joka kantoi tikaria. Toisen kertomuksen mukaan kuninkaan oli varottava ensimmäistä tapaamaansa miestä, joka olisi pukeutunut punaiseen liiviin – ja pian sen jälkeen hän tapasi saman Ribbingin punaisessa liivissä. On kuitenkin kerrottu, että Ribbing puki punaisen liivin päälleen tarkoituksella pelotellakseen kuningasta sen jälkeen, kun hän oli kuullut ennustuksesta.
Vuoden 1780 jälkeen Arfvidssonin työt ennustajana vähenivät ja hän muutti varakkaasta asuinympäristöään köyhemmälle alueelle. Hän kuoli lopulta rahattomana Tukholmassa vuonna 1801.
Ulpukat

| Ulpukat |
| --- | --- |
 Nuphar advena
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Nymphaeales
Heimo::  Lummekasvit Nymphaeaceae
Suku::  Ulpukat Nuphar  Sm.
Katso myös
   Ulpukat Wikispeciesissä   Ulpukat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ulpukat (Nuphar) on vesikasveja käsittävä kasvisuku lummekasvien (Nymphaeaceae) heimossa. Lajeja kasvaa pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä.
Ulpukoihin katsotaan kuuluvan yleensä 10–15 lajia, joskin jotkut kasvitieteilijät pitävät kaikkia lajeja saman lajin muunnoksina. Kukinnoissa on 4–6 keltaista verholehteä ja 8–20 niitä pienempiä terälehtiä. Lehdet ovat sileäreunaiset, munanmuotoiset tai pitkänsoikeat. Siemen pysyy vedenpinnan yläpuolella kypsymiseen asti.
Ulpukat ovat läheistä sukua lumpeille (Nymphaea), joiden terälehdet ovat paljon suuremmat kuin verholehdet ja siemen kypsyy upoksissa. Ulpukoiden lehdet ovat molemmin puolin vihreät, lumpeiden lehdet usein alta punertavat. Ulpukoiden lehtien sivusuonet eivät yhdy verkkomaisesti lähellä lehden reunaa toisin kuin lumpeilla.
Lajeja

Nuphar advena
Nuphar japonica – japaninulpukka
Nuphar lutea – isoulpukka eli ulpukka
Nuphar microphylla
Nuphar orbiculata
Nuphar polysepala
Nuphar pumila – konnanulpukka
Nuphar saggitifolia
Nuphar saikokuensis
Nuphar subintegerrima
Nuphar submersa
Nuphar ulvacea
Nuphar variegata
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ulpukat (Nuphar)
ITIS: Nuphar (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Nuphar (englanniksi)
Flora of China: Nuphar (englanniksi)
Cairns-ryhmä

Cairns-ryhmä on 19:n maataloustuotteita vievän maan eturyhmä. Sen jäsenmaat ovat Argentiina, Australia, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Etelä-Afrikka, Filippiinit, Guatemala, Indonesia, Kanada, Kolumbia, Malesia, Pakistan, Paraguay, Peru, Thaimaa, Uruguay ja Uusi-Seelanti.
Nimi on peräisin Australian Cairns-nimisestä kaupungista, jossa ryhmän perustamiskokous pidettiin 1986. Australian hallitus johti ryhmän muodostamista, mutta eräät Kaakkois-Aasian maat ovat olleet maatalouskaupan yhteistyössä ASEANin kautta.
Ryhmä ajaa radikaalia maatalousreformia ja tukien poistamista.
Aiheesta muualla

Cairns Groupin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Cairns Group Farm Leaders (englanniksi)
Tšiang Kai-šekin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Tšiang Kai-šekin ritarikunta (kiin.: 中正勳章; pinyin: Zhōngzhèng xūnzhāng) on taiwanilainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1980. Sitä myönnetään tunnustuksena henkilöille, jotka ovat ansioituneet kansan kolmen periaatteen toteuttamisen, kommunismin kumoamisen, kiinalaisen kulttuurin rehabilitoimisen tai demokraattisen perustuslain toteuttamisen saralla.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka:
ritarikunnan nauha
Unmasked Box Set

| Unmasked Box Set Kiss |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1978–1987
 Julkaistu: 24. kesäkuuta 2008
 Tuottaja(t): useita
 Tyylilaji: hard rock glam metal heavy metal
 Levy-yhtiö: Universal Music Group
Kissin muut julkaisut
| Alive 35 2008 | Unmasked Box Set 2008 | Playlist Your Way 2008 |
Unmasked Box Set on vuonna 2008 julkaistu Kissin box-kokoelma. Se julkaistiin ainoastaan Japanissa ja se sisältää 11 albumia.
Albumit

Peter Criss (1978)
Ace Frehley (1978)
Gene Simmons (1978)
Paul Stanley (1978)
Dynasty (1979)
Unmasked (1980)
Music from ”The Elder” (1981)
Creatures of the Night (1982)
Lick It Up (1983)
Animalize (1984)
Asylum (1985)
Crazy Nights (1987)
UGA

UGA tarkoittaa seuraavia asioita:
Uganda ;
Université Grenoble-Alpes.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”UGA”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Chaplin (kirja)

| Chaplin |
| --- | --- |

Kirjailija:  Peter von Bagh
Kieli:  suomi
Genre:  elokuvakerta
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  496
ISBN:  978-952-01-0957-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Chaplin on suomalaisen cinefiilin Peter von Baghin teos Charles Chaplinista monialaisena elokuvantekijänä. Teoksen on vuonna 2013 julkaissut Like. Chaplinin elämää valotetaan erityisesti elokuvien kautta kaikki elokuvat käsitellen, ja von Bagh on saanut käyttöönsä aiemmin julkaisematonta aineistoa Chaplinin laajasta arkistosta. Teosta pidetään von Baghin toisena pääteoksena Elokuvan historian rinnalla.
Taustaa

Alkusanoissa von Bagh toteaa, että Chaplinista on kirjoitettu enemmän kuin kenestäkään muusta elokuvantekijästä, mutta hän on silti jäänyt paljolti tuntemattomaksi, sillä vaikka Chaplinin persoonaa ja myyttiä on käsitelty hyvin paljon, hänen elokuvansa ovat yleensä jääneet sivuosaan. Näistä vähälle huomiolle jääneistä von Bagh mainitsee elokuvat Kuningas New Yorkissa ja Hongkongin kreivitär, mutta myös Kaupungin valoista on kirjoitettu hämmästyttävän vähän, vaikka se von Baghin mukaan on Chaplinin kompleksisimpia elokuvia. Von Bagh korostaa myös että Hollywoodin ”elokuvateollisuuden” malleista kaukana pysyneen ”Chaplinin suuruus ja poetiikka kumpuavat syvällisestä erilaisuudesta”. Hän sanoo, että 1900-luvun ohjaajista Chaplin on edelleen kenties ajankohtaisin ja kuuluu paitsi elokuvan historiaan, myös ihmiskunnan historiaan.
Omasta Chaplin-kokemuksestaan 1970-luvulla von Bagh muistaa, kuinka hän avasi tuoreen Sight and Sound -lehden, jossa Nykyaika sai kolme tähteä, ja huomauttaa, ettei ”edes kehtaa muistella, mitkä – – elokuvat – – saivat neljä tähteä. Rappio alkoi tästä”. Von Bagh huomauttaa myös usein unohduksiin jääneestä seikasta, että mykkäelokuvien esitysnopeus oli aikanaan paljon hitaampi. Hän siteeraa Max Linderin tytärtä Maud Linderiä: ”...nopeus vaihteli 16:sta korkeintaan 20 kuvaan sekunnissa. Kun katsomme näitä elokuvia nykyaikaisilla projektoreilla, jotka pyörittävät 24 kuvaa sekunnissa, ne näyttävät nopeilta ja nykiviltä.” Myös digitaalista muotoa von Bagh paheksuu: ”harva ohjaaja kärsii tästä – – yhtä traagisesti kuin Chaplin”.
Teos sai alkunsa ranskalaisen elokuvalehden Cahiers du cinéman aloitteesta, ja sen oli tarkoitus ilmestyä osana laajempaa projektia. Kirjan tekeminen kuitenkin viivästyi, ja Cahiers’n myynti ulkomaisille omistajille sekä sen julkaisutoiminnan johtajan Claudine Paquot’n kuolema aiheuttivat sen, että Chaplin toteutui toisessa muodossa.
Von Bagh jättää alkusanoissa testamentin elokuvakirjoittajien velvollisuudesta: ”Yritys selvittää – – mitä Charles Chaplinin elokuvat todella käsittelevät, on elokuvakirjoittajan ensimmäinen ja pyhin velvollisuus.” Näin hän nostaa Chaplinin keskeiseksi tekijäksi ohjaajanakin, vaikka näkemykset tästä ovat aikojen kuluessa vaihdelleet.
Sisällöstä

Chaplin ei keskity ensisijaisesti kohteensa elämäkertaan, vaan teoksessa käsitellään tämän 83 elokuvaa, joiden kautta piirtyy myös kuva Chaplinin elämästä. Teos kertoo Chaplinin työtavoista ja sisältää varhaisempien kirjoittajien näkemyksiä Chaplinin elokuvista. Siinä on myös Chaplinin arkistoista peräisin olevaa ennen julkaisematonta aineistoa, kuten luonnoksia ja työpäiväkirjaotteita. Teos jakautuu osiin elokuvien tuotantoyhtiöiden mukaan. Loppuun von Bagh on liittänyt keskustelujen tuloksena syntyneen artikkelin, jossa Jouko Turkka avaa näkemyksiään Chaplinista. Mukana on myös filmografia ja elokuvien still-kuvia.
Arviot

Pertti Avola toteaa Helsingin Sanomiin kirjoittamassaan arviossa, että Chaplin-teos on elokuvakirjallisuuden alalla Elokuvan historian ohella von Baghin pääteos. Teoksen johtoajatukseksi hän näkee sen, että köyhyydestä ja kurjuudesta noussut Chaplin oli alusta alkaen koko uransa ajan luokkaerojen kuvaaja ja kriitikko.
Avolan mukaan von Bagh onnistuu välttämään halvan psykologisoinnin, mutta tyyli on von Baghin tuttua lennokasta tekstiä, vaikkakin ajatukset pohjautuvat konkretiaan. Hän toteaa myös, että tulkinnat ovat pohdittuja ja haastavia, vaikka ne erityisesti viimeisten elokuvien kohdalla poikkeavat monien muiden näkemyksistä.
Myös Risto Löf huomauttaa Savon Sanomissa von Baghin ylisanoilla värittyvästä tyylistä. Hän toteaa kuitenkin von Baghin luoneen ”kokonaisvaltaisen esityksen mestarin elokuvatuotannon suuresta kaaresta, näyttelemisen ja ohjaamisen taiteesta”.
Charlie Chaplin kulkurin hahmossa vuonna 1915.
Peter von Bagh Sodankylässä 2009.