stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyrjä
Sanontoja Tyrjältä

Kiire ko Luuko häissä.
Siell ei kylliä, kell ei tähettä.
Eihän siä sääreen tartu.
Risuiseen aitaan on hyvä hypätä.
Pien on ja musta ko saunalamppu.
Hullu kehhuu ukkojaa, mielpuol lapsiaa.
Jos on vähän hullu, ni on keppiimpi eleiä.
Tie kerran kaho kahesti.
Mikä jiäp terältä, se hairahtuu hamaralta.
Viimenen viipale ko Sinkkosen sijalihasta.
Vuottaa ko hepo heinästä kessiä.
Näist luku haihtuu ko Pajari paimenist.
Henk rutajaa ko kuivant leppävihko.
Se on rummua ko mies on korrii.
Kimottaa ko Tannise lamppu.
Paremp akka on aisoissa ko huono hevone.
Tehköö se työtä ken on hänet keksiintki.
Lähtis vaikka kerjuule, va ko ei oo tyhjii säkkijä.
Juoksoot peräkkäi ko köyhä talo porsaat.
Aiheesta muualla

Hämäläinen R. 2008. Kuvakertomus Tyrjältä. Parikkalan-Rautjärven Sanomat, no. 32, 24.2.2008, s. 6-7.
Aleksander Tõnisson

| Aleksander Tõnisson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1875 Pööra, Tartumaa
Kuollut: 30. kesäkuuta 1941 (66 vuotta) Tallinna, Viro
Sotilashenkilö
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Aleksander Tõnisson, VR I/1 (17. huhtikuuta 1875 Härjanurme – 30. kesäkuuta 1941 Tallinna, Viro) oli virolainen sotilaskomentaja (kenraalimajuri) Viron vapaussodan aikana.
Tõnisson valmistui 1899 Vilnan sotilasakatemiasta. Hän osallistui vapaaehtoisena Venäjän-Japanin sotaan ja ensimmäiseen maailmansotaan. Vuonna 1917 hän oli mukana muodostamassa Viron kansallisia yksiköitä ja komentaja 1. Viron rykmentissä, joka osallistui Riian rintaman taisteluun. Hän pakeni 1918 Saksan miehitystä Suomeen, palasi syksyllä Viroon, ja hänestä tuli Viron 1. divisioonan komentaja. Viron vapaussodassa Tõnisson taisteli menestyksekkäästi Virun rintamalla. Sodan päätyttyä hän toimi kaksi kertaa puolustusministerinä, ensin Jaan Tõnissonin hallituksessa 1920, sitten Konstantin Pätsin hallituksessa 1933. Pätsin kaappauksen jälkeen 1934 hän joutui jäämään eläkkeelle armeijasta ja oli Tarton kaupunginjohtaja 1934–1939 ja Tallinnan ylipormestari 1939–1940. Neuvostoliittolaiset miehitysviranomaiset pidättivät 1940 Tõnissonin ja teloittivat hänet seuraavana vuonna.
Kunnianosoitukset

Vladimirin ritarikunnan ritarimerkki, 4. luokka; ansiokkaasta palvelusta
Vapauden risti, 1. luokka, 1. aste.
Kotkaristin ritarikuntnan komentaja
Elsa Tölli

Elsa Tölli (s. 1995) on suomalainen lavarunoilija.
Töllin omakustanteena julkaisema esikoisteos Fun Primavera (2020) sai vuonna 2021 Ylen Tanssiva karhu -palkinnon. Teos oli myös Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana.
Töllin toinen runoteos Diiva räjähtää nurmikoksi (2024) sai Parnassossa Janne Löppöseltä arvion, että se on ensimmäistä teosta perinteisempää runoutta, kuitenkin runokirjaksi laaja ja tavanomaista rönsyilevämpi, mutta "hillittyä minimalismia ei Tölliltä sopisi odottaakaan". Teoksessa on mukana muualla alun perin esitettyjä runoja, mutta kokoavana hamona on Diiva runojen välissä esittämässä vuorosanoja ja näyttämöohjeita.
Tölli on opiskellut Kallion lukiossa. Lavarunoutta hän on tehnyt vuodesta 2014 alkaen. Hän on Helsinki Poetry Connection -lavarunoyhteisön pitkäaikainen jäsen ja yksin Lavarunoakatemian perustajista.
Töllin taiteellisia esikuvia ovat Amy Winehouse, David Bowie, Saima Harmaja ja Sam Pink. Hän on saanut vaikutteita myös 1990-luvun feministisestä riot grrrl -liikkeestä, joka toimi erityisesti punk-piireissä.
Teokset

Fun Primavera, Omakustanne 2020 (5. p. 2024 ISBN 978-952-94-9827-7)
Diiva räjähtää nurmikoksi, Otava 2024 ISBN 978-951-1-47707-5
Luettelo Pär Lagerkvistin runojen suomennoksista

Pär Lagerkvist
Tämä on luettelo Pär Lagerkvistin runojen suomennoksista eri antologioissa:
Suomennokset > Luettelo antologioista

Elämäni runot, toim. Laila Hirvisaari. Helsinki: Otava 2009 ISBN 978-951-1-23575-0
Helikonin lähde: maailmanlyriikan suomennoksia, suom. Lauri Viljanen, WSOY 1951
Kaksikymmentäyksi Nobel-runoilijaa, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1976 ISBN 951-0-07416-0
Kevätsade: valikoima ruotsalaista lyriikkaa, suom. Elina Vaara ja Lauri Viljanen, Porvoo: WSOY 1926
Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Kirjapaja 1981 ISBN 951-621-300-6
Lausuntaohjelmistoa (1929), toim. Helinä Svensson-Timari. WSOY 1929
Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1
Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 2: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930
Malja nuoruudelle: runoja ja aforismeja nuorille, toimittanut Ismo Loivamaa. Helsinki: WSOY 1991
Päivänlasku, toim. Hannu-Pekka Lappalainen, Helsinki: Kirjayhtymä 1982 ISBN 951-26-2346-3
Rakkaudellasi hellytät: uskonnollisia ja muita elämänkatsomuksellisia runoja, suomalaista ja ulkomaista lyriikkaa, valinnut Terttu Tupala. Helsinki: Kirjaneliö 1980 ISBN 951-600-519-5
Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta, Helsinki: Otava 1953
Runon portilla: ruotsalaisia ja suomenruotsalaisia runoja, valikoinut ja suomentanut Leena Krohn. WSOY 1985 ISBN 951-0-13191-1
Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa, toim. Jarkko Laine, Helsinki: Otava 1991 ISBN 951-1-11447-6
Suurempi kuin sydämeni: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjapaja 1982 ISBN 951-621-339-1
Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1957, 1974 ISBN 951-0-06216-2, WSOY 2004 ISBN 951-0-29121-8
Tämän runon haluaisin kuulla 2, Helsinki: Tammi 1987 ISBN 951-30-6580-4
Tätä runoa en unohda, toim. Maarit Tyrkkö, Helsinki: Otava 1977 ISBN 951-1-04609-8
Vain unen varjo: kaipuun ja surun runoja, toim. Hannele Koivunen ja Laura Virkki, Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-15017-0
Viesti mereen: antologia Ruotsin uutta runoutta', toim. Otto Varhia ja Viljo Kajava, WSOY 1946
Yhdeksän sarjaa lyriikkaa', toim. Aarne Salminen, Viljo Tervonen, Helsinki: Weilin + Göös 1969, useita painoksia (6. p. 1974)
L. Onerva. Yö ja päivä: runoja, Helsinki: Otava 1933
Äiti: runoja äidinrakkauden ylistykseksi, toim. Elsa-Kirsti Kostiainen, Porvoo: WSOY 1931
Tuulos

| Tuulos> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Hämeenlinna |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°07′00″N, 024°49′55″E
Lääni:  Etelä-Suomen lääni
Maakunta:  Kanta-Hämeen maakunta
Seutukunta:  Hämeenlinnan seutukunta
Kuntanumero:  855
Hallinnollinen keskus:  Syrjäntaka
Perustettu:  1874
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Hauho Hämeenlinna Kalvola Lammi Renko Tuulos
– syntynyt kunta:  Hämeenlinna
Pinta-ala:  171,3 km²  (1.1.2008)
– maa:  157,86 km²
– sisävesi:  13,44 km²
Väkiluku:  1 643   (31.12.2008)
– väestötiheys:  10,41 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  17,7 %
– 15–64-v.:  62,0 %
– yli 64-v.:  20,3 %
Tuulos (ruots. Tulois) on entinen Suomen kunta ja vuonna 2009 tehdyn kuntaliitoksen jälkeen osa Hämeenlinnaa. Ennen lakkauttamistaan se kuului hallinnollisesti Kanta-Hämeen maakuntaan ja Etelä-Suomen lääniin. Tuuloksen naapurikunnat olivat Hauho, Hämeenlinna, Janakkala ja Lammi.
Tuuloksessa risteävät valtatiet 10 ja 12. Valtateiden risteyksestä erkanee kantatie 53 Padasjoelle. Hämeenlinnan keskustaan Tuuloksesta on matkaa vajaat 30 kilometriä. Matkaa Lahteen kertyy noin 50 kilometriä ja Tampereelle vajaat 80 kilometriä. Tuuloksen keskustaajama on Syrjäntaka. Lähin rautatieasema on Hämeenlinnassa ja lähin lentoasema on Tampere-Pirkkalan lentoasema.
Maisemallisesti Tuulos on tyypillistä Kanta-Hämettä. Entisen kunnan jakaa suunnilleen keskeltä kahtia kaakosta luoteeseen suuntautuva vesistö, jonka rannoilla on pääosa alueen viljelysmaista. Tuuloksen poikki kulkee myös Lammin puolelta sisemmän Salpausselän reunalta alkava matalahko harjujono. Tuuloksen alavat maastonkohdat ovat 80–100 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta korkeimmat mäet saavuttavat yli 160 metrin korkeuden.
Kunnassa sijainnut seurakunta jatkoi itsenäisenä seurakuntana vuoden 2018 loppuun asti, kunnes se liitettiin osaksi Lammin seurakuntaa.
Historiaa

Tuulos on vanhimpia hämäläisten asuttamia seutuja. Esinelöytöjen ja maaston perusteella on päätelty, että muinaishämäläinen asutusvirta suuntautui Tuuloksen halki kulkevaa vesireittiä pitkin Lammin ja edelleen Päijänteen suuntaan. Tuuloksen Juttilan kylässä sijaitsee rautakautinen linnavuori nimeltään Laurinkallio. Tuuloslaisilla eränkävijöillä oli erämaaomistuksia Päijänteen latvavesillä nykyisessä Keski-Suomessa mm. Laukaan, Hankasalmen, Saarijärven ja Viitasaaren seuduilla. Keskiajalta lähtien Tuuloksen kautta kulki Hämeenlinnan ja Viipurin välinen Ylinen Viipurintie, jonka reittiä nykyiset valtatiet 10 ja 12 vielä pitkälti seuraavat.
Tuulos mainittiin hallintopitäjänä vuonna 1431, jolloin Hauhon ja Tuuloksen käräjiä istuttiin Hauhon Sotjalan kylässä. Kaksi vuotta myöhemmin käräjät istuttiin Syrjäntaan kylässä. Vuonna 1439 Tuuloksen nimi esiintyi asiakirjassa, jonka mukaan piispa Maunu Tavast luovutti Sairialan kartanon veljensä pojalle. Myöhemmin kartanon omistajina olivat piispa Maunu III Särkilahti ja Turun tuomiokirkko. Tuuloksen ja Hauhon välinen raja vahvistettiin vuonna 1441 eikä tuuloslaisilla ollut ainakaan enää 1600-luvulla velvollisuutta osallistua Hauhon kirkon ja hautausmaan kunnossapitoon. Tuuloksen ensimmäinen kansakoulu perustettiin vuonna 1869.
Tuuloksen Syrjäntaan kylässä sekä Pannujärvellä käytiin sisällissodassa huhtikuun lopulla 1918 kaksipäiväinen Syrjäntaan taistelu, jossa Hämeenlinnasta saapuneet saksalaisjoukot yrittivät pysäyttää Tampereen suunnasta paenneiden punaisten kolonnan matkan itään kohti Lahtea. Lukumääräisesti ylivoimaisena punaiset onnistuivat murtautumaan saksalaisten joukkojen läpi. Taistelujen yhteydessä Syrjäntaan kylä tuhoutui kokonaan tulipaloissa.
Tuuloksessa valmistettiin aina 1930-luvulle saakka huomattavia määriä rekiä ja hevoskärryjä. 1920-luvulla pitäjässä oli 24 ajokalupajaa ja ajokalujen valmistuksen piirissä työskenteli noin 400 henkilöä. Vuosittain valmistui myyntiin jopa 1 500 kärryä ja 4 000 rekeä. Autojen yleistyminen 1930-luvulla lopetti vähitellen tämän kotiteollisuuden alan.
Juttilan kylässä Hauhon Pyhäjärven rannalla sijaitsi Mikko Kaloisen perustama Kettulan Saha. Myöhemmin UPM osti sahan ja lakkautti sen 1990-luvulla.
Sairialan kylässä on Tuuloksen keskiaikainen (1400-luvulta) harmaakivikirkko, joka on omistettu Pyhälle Birgitalle. Tuulos muodostettiin Hauhon kappeliseurakunnaksi vuonna 1540 ja se itsenäistyi senaatin päätöksellä vuonna 1882.  Tuuloksen kirkkoherrana on toiminut Petri Laine vuodesta 2009. Hänet kumminkin valittiin loppuvuodesta 2024 Kokemäelle työtehtäviin, eikä tulevaa kirkkoherraa ole vielä tiedossa.
Kyliä

Juttila
Karutta
Lakkola
Pohjoinen
Sairiala
Sydänmaa
Syrjäntaka
Teuro
Toivaala
Kuuluisia tuuloslaisia

Leo Häppölä (1911−1998), kansanedustaja ja ministeri
Hjalmar Munsterhjelm (1840–1905), taidemaalari. Tuuloksen kivikirkossa on hänen maalaamansa alttaritaulu. Munsterhjelmin muistomerkki sijaitsee Tuuloksen hautausmaalla Sairialassa.
Saima Tigerstedt-Ylinen (1878–1978), taidemaalari
Enni Mälkönen (1990), rallikartturi ja kartanlukija. Ensimmäinen nainen, joka voitti mestaruuden WRC-luokassa.
Kuuluisia Tuuloksessa vaikuttaneita henkilöitä

Mikko Kaloinen (1885–1949), sahayrittäjä ja tehtailija, teollisuusneuvos
Rudolf Koivu (1890–1946), vietti kesiään Juttilan kylässä Pyhäjärven rannalla
Petri Liski (s. 1965), Suomen Kansallisteatterin näyttelijä, ohjannut Tuuloksen WPK:n Ruuttanäyttämöllä vuodesta 2009 lähtien
Kohteita Tuuloksessa

Demolite, kyllästetyn puun kierrätysterminaali
Herkkumaa, säilyketehdas
Kauppakeskus Tuulonen
Tuuloksen työväentalo Alku
Tuulospuu
Tuuloksen WPK:n Ruuttanäyttämö
TuulosRievä
Kapakanmäki
Ratsutalli Verraton
Tuuloksen kirjasto
Kulttuuri > Murre

Tuuloksen alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Tuuloksen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla mururuoka eli klimppisoppa ja kuivasta leivästä keitetty leipäressu.
Kulttuuri > Vaakuna

Tuuloksen vaakunan suunnitteli Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1956.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuulos Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Tuulos on Wikiaineistossa
Tuulos marraskuu 2012 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
Tuuloksen kylät
Juttila
Karutta
Lakkola
Pohjoinen
Sairiala
Sydänmaa
Syrjäntaka
Teuro
Toivaala
| n k Kanta-Hämeen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Forssa  Hattula  Hausjärvi  Humppila  Hämeenlinna  Janakkala  Jokioinen  Loppi  Riihimäki  Tammela  Ypäjä 
Entiset kunnat:  Hauho  Hämeenlinnan maalaiskunta  Kalvola  Koijärvi  Lammi  Renko  Tuulos  Tyrväntö (osa)  Vanaja 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Täysin automatisoitu luksuskommunismi

Täysin automatisoitu luksuskommunismi (engl. fully automated luxury communism, FALC) on utopistinen konsepti tulevaisuudentilasta, jossa automaatio on vapauttanut ihmiset työnteosta tai pienentänyt työnteon 10-12 viikkotuntiin ja kaikille on tarjolla luksusta yltäkylläisyydestä johtuen. Konsepti tarkoittaa jälkikapitalistista yhteiskuntaa, jossa ei enää kärsitä niukkuudesta.
Kirjallisuutta

Purokuru, Pontus: Täysin automatisoitu avaruushomoluksuskommunismi. [Helsinki]: Kosmos, 2018. ISBN 978-952-7144-57-2
Aiheesta muualla

Verso Books: Fully Automated Luxury Communism: A Manifesto (englanniksi)
Forbes: Are We Headed For 'Automated Luxury Communism'? (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämän runon haluaisin kuulla

Tämän runon haluaisin kuulla on Yle Radio 1:ssä lähetetty radio-ohjelma, jossa kuuntelijat voivat soittaa tai lähettää runotoiveitaan runonlausujille. Ensimmäinen toiveruno-ohjelma kuultiin 7. lokakuuta 1967. Ohjelman perusti toimittaja Mirjam Polkunen ja sitä ovat juontaneet Polkusen jälkeen Juha Virkkunen, Satu Koskimies, Pekka Milonoff, Tarleena Sammalkorpi, Eeva Luotonen, Pietari Kylmälä ja Kaisa Pulakka. Ohjelmassa lausuttuja runoja on myös julkaistu kolmena kokoelmakirjana ja äänitteinä.
Ohjelman 40-vuotisjuhlalähetys lähetettiin 10. marraskuuta 2007. 50-vuotisjuhlalähetys oli 23. joulukuuta 2017.
Koura-erikoispalkinto 2014

Media-alan koulutusrahasto Kouran vuosittaisen palkintojenjaon yhteydessä vuonna 2014 Tämän runon haluaisin kuulla -ohjelmasarjan tekijät Tarleena Sammalkorpi ja Sari Siekkinen palkittiin erikoispalkinnolla:
Ohjelma on klassikko, joka uudistuu teemalähetysten, loistavien tulkitsijoiden ja kuuntelijoiden ansiosta. Se on tuonut esiin mitä moninaisimman kuulijajoukon rakastamia tekstejä, kaivanut arkistoista kirjailijoiden itsensä lukemia harvinaisuuksia ja esitellyt uusia lausuntataiteilijoita. Toiverunojen myötä ohjelma on kasvattanut uusia lyriikan ystävien ikäluokkia jo vuodesta 1967 saakka. Tässä ohjelmassa ja tämän ohjelman äärellä herkistyvät niin runoilijat, kuuntelijat, lausujat kuin toimittajatkin.
Kirjallisuutta

Tämän runon haluaisin kuulla, toim. Mirjam Polkunen, Satu Marttila ja Juha Virkkunen. Tammi 1986. ISBN 951-30-4220-0
Tämän runon haluaisin kuulla 2, toim. Satu Marttila, Juha Virkkunen, Mirjam Polkunen. Tammi 1986. ISBN 951-31-2077-5
Tämän runon haluaisin kuulla 3, toim. Satu Marttila ja Juha Virkkunen. Tammi 1986. ISBN 951-31-1781-2
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto: Tämän runon haluaisin kuulla
Yle Areena - Tämän runon haluaisin kuulla
Carl-Gustaf Ehrnrooth (sijoittaja)

Carl-Gustaf Casimir Ehrnrooth (s. 5. elokuuta 1969) on suomalainen sijoittaja. Hän toimi Solomon R. Guggenheimin säätiön hallituksessa 2008-2020. Ehrnrooth on Nykytaiteen museo Kiasman Tukisäätiön perustaja ja säätiön hallituksen varapuheenjohtaja. Hän on Ekoport Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Carl-Gustaf Ehrnrooth osakkaana sukunsa omistamissa sijoitusyhtiöissä, jotka omistavat muun muassa konsultti- ja insinööritoimisto Pöyryä, Fennogens Investments S.A.:ta, ja tekstiili- ja vaatetusalan yhtiötä Marimekkoa. Hän on myös Confido Capitalin hallituksen jäsen, sekä oli aikaisemmin Amanda Capital Private Equity Fund and Mandatum pankin johtokuntien jäsen.
Koulutus

Ehrnrooth opiskeli taloustiedettä Svenska handelshögskolanissa, sekä liikehallintoa, tietotekniikkaa ja ympäristölainsäädäntöä Helsingin yliopistossa.
Yksityiselämä

Ehrnrooth on toiminut myös läheisessä yhteistyössä Villa Mairean ja Maire Gullichsenin säätiöiden kanssa, joiden johtokunnissa hänen vaimonsa Maire Gullichsen-Ehrnrooth on; molemmat valvovat tärkeitä kansainvälisiä taidekokoelmia. Ehrnrooth on kerännyt suomalaista ja pohjoismaista 1900-luvun taidetta kahdenkymmenen vuoden ajan. Hänen oma taidekokoelmansa koostuu yli 500 teoksesta, pääasiassa suomalaisesta, ruotsalaisesta, norjalaisesta, tanskalaisesta ja islantilaisesta taiteesta, johon hän on alkanut lisätä eurooppalaista ja yhdysvaltalaista nykytaidetta. Osa Ehrnroothin suomalaisista teoksista oli esillä Pro Artibus taidemuseossa Tammisaaressa syyskuussa 2008.
Ehrnrooth asuu perheineen Helsingissä ja Etelä-Ranskassa.
Tähtien törmäykset

Tähtien törmäykset ovat avaruudessa liikkuvien tähtien osumisia toisiinsa. Ne ovat erittäin harvinaisia, eikä yhtään tähtien törmäystä ole havaittu suoraan kaukoputkella. Tähtitiheissä galaksien keskustoissa ja tähtijoukoissa tähdet törmäävät useammin toisiinsa kuin muualla. Pallomaisissa tähtijoukoissa yleisiä sinisiä harhailijoita pidetään useimmiten kahden tähden sulautumina. Röntgenkaksoistähdet ovat monesti tähtitörmäyksistä
syntyneitä.
Törmäyksien todennäköisyys

Tähdet ovat Linnunradassa yhtä harvassa kokoonsa nähden kuin kaksimetriset autot olisivat 14 000 km:n päässä toisistaan. Läpimitaltaan miljoonan kilometrin luokkaa olevat tavalliset tähdet ovat keskimäärin valovuoden päässä toisistaan.
Tähtien törmäystiheys on Linnunradassa luokkaa 107–1013 vuotta kohden. Linnunradassamme tapahtuu yksi tähtitörmäys keskimäärin miljardien vuosien välein. Tähtien osumistodennäköisyyttä lisää niiden keskinäinen vetovoima, jolla on taipumus ohjata tähdet toisiaan kohti silloin, kun ne ohittavat kyllin läheltä toisensa.
Pallomaisessa tähtijoukossa on miljoona tähteä muutaman kymmenen valovuoden läpimittaisella alueella. Tähdet liikkuvat vauhdilla 10–20 m/s. Pallomainen joukko on tiivis, koska pienimaissaisten ja suurimassaisten tähtien lähiohitukset sinkoavat pois pienimassaiset tähdet ja pienentävät suurimassaisten tähtien liike-energiaa kutistaen joukkoja. Tällöin tähtien lähiohitukset ja törmäykset yleistyvät entisestään. Pallomaisissa joukoissa tapahtuu 40%:n tapauksessa törmäys. 150 tunnetussa pallomaisessa joukossa tapahtuu törmäys kerran 10 000 vuodessa.
Tähtitörmäyksen tuotteet

Tähtien törmäyksen lopputulokseen vaikuttaa törmäävien tähtien tiheys, nopeus ja törmäyskulma. Tavallisten tähtien törmäystuotteet eivät ole yleensä mitenkään kummallisia. Kahden Auringon massaisen törmäyksessä syntyy tunnin sisään kahden Auringon massainen pääsarjan tähti. Jonkin verran massaa karkaa avaruuteen.
Tiheä tähti, kuten valkea kääpiö ei yleensä muutu törmäyksessä, harva voi jopa räjähtää tai muuttua tiheää tulostähteä ympäröiväksi kaasukiekoksi. Törmäyksissä kuoriutuvat jättiläistähtien ulko-osat pois. Jos tiheäkeskustainen jättiläinen ylijättiläinen törmää muuhun tähteen, sen ydin muuttuu valkeaksi kääpiöksi.
Jos valkea kääpiö kulkee Auringon läpi se venyttää sen vetovoimallaan ja kulkee kuin luoti Auringon läpi räjäyttäen sen. Läpi kulkeva valkea kääpiö sytyttää vedyn laajalta alueelta ja Aurinko tuottaa valtavassa leimahduksessa energiaa tunnissa yhtä paljon kuin tavallisesti 100 miljoonassa vuodessa. Tällöin Aurinko räjähtää, mutta valkoinen kääpiö kulkee ehjänä tähtemme läpi.
Tähtien törmäyksissä syntyy monesti toisenlaisia tähtiä kuin törmääjät. Joitakin erikoisen tyyppisiä tähtiä, niin sanottuja sinisiä harhailijoita, pidetään kevyiden pääsarjan tähtien törmäystuotteina. Tunnetuimmat tähtien törmäyksissä syntyvät kohteet ovat röntgenkaksoistähtiä.
Kahden valkean kääpiön törmäys voi synnyttää tyypin 1a supernovan. Kahden ruskean kääpiön törmäys saattaa synnyttää punaisen kääpiön ja sen ympärille planeettakunnan, jolla voi olla elämää.
Kaksoistähtien tähtien törmäykset tuottavat erilaisia tuloksia. Neutronitähti sinkauttaa tavallisen tähden kumppanin pois, jolloin tuloksena on tähtipari neutronitähti ja tavallinen tähti eli röntgenkaksoistähti. Uuden tavallisen tähden törmäys vaihtaa neutronitähden kumppanin toiseen tavalliseen tähteen.
Tähtien törmäyksiä

Suurimassainen pääsarjan tähti + suurimassainen pääsarjan tähti --> keskikokoinen musta aukko
2xpunaisista jättiläistä koostuva kaksoistähti--> kaksoisneutronitähti
Neutronitähti + alijättiläinen --> ultratiivis kaksoisneutronitähti, röntgenlähde
Valkea kääpiö + valkea kääpiö --> tyypin 1 a supernova, neutronitähti tai valkea kääpiö
Ruskea kääpiö + ruskea kääpiö --> punainen kääpiö + planeettoja tai ruskea kääpiö
Ylijättiläinen + alijättiläinen: kaksi valkoista kääpiötä eli "vk+vk"
Punainen jättiläinen + punainen jättiläinen: vk+vk
Punainen jättiläinen + valkea kääpio --> vk+vk
Pääsarjan tähti + pääsarjan tähti --> pääsarjan tähti
Pääsarjan tähti + punainen jättiläinen --> pääsarjan tähti + valkoinen kääpiö
Ruskea kääpiö + pääsarjan tähti --> pääsarjan tähti
Neutronitähti + neutronitähti --> kiekollinen neutronitähti tai musta aukko
Musta aukko + musta aukko --> musta aukko
Neutronitähti + valkoinen kääpiö --> kiekollinen neutronitähti tai musta aukko
Musta aukko + valkoinen kääpiö tai neutronitähti --> kiekollinen musta aukko
Katja Ståhl

| Katja Ståhl |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1968 (ikä 56) Helsinki, Suomi
Ammatti:  toimittaja, tuottaja
Katja Annikki Ståhl (s. 23. joulukuuta 1968 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja tv-esiintyjä.
Ståhl nousi julkisuuteen vuonna 1995 Jyrki-nuortenohjelman juontajana. Hän juonsi muun muassa ohjelman ensimmäisen jakson 1. syyskuuta 1995.
Sittemmin Ståhl on työskennellyt tv- ja radiojuontajana, Demi-lehden toimittajana, tuottajana Ylen televisiokanavilla, Apulanta Oy:n johtajana, Suosikki-lehden päätoimittajana (2003–2007) ja Uutisvuoto-tv-ohjelman kapteenina (2017–2018). Hän on myös luennoinut yrityksille, kirjoittanut kolumneja ja hoitanut tiedotusprojekteja. Hänellä on myös Kavioliitossa 30v -niminen blogi.
Ståhl on palkittu vuosina 2023 ja 2024 Venla-gaalassa vuoden juontajana Elämäni biisi -ohjelman juontamisesta. Kesällä 2023 hän juonsi Ylen Radio Suomi -kanavalla radio-ohjelmaa Elämäni kesä.
Ståhl on käynyt Laajasalon opiston radiotoimittajalinjan.
Ståhl on mukana keväällä 2024 ilmestyneessä, Tammen kustantamassa, Hanna Brotheruksen kirjoittamassa kirjassa Äitini, tyttäreni.
Yksityiselämä

Ståhlilla on kaksi lasta.