stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pauli Puhakka

Pauli Antero Puhakka  (4. tammikuuta 1926 Ilomantsi – 17. joulukuuta 2011 Joensuu) oli suomalainen Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustaja Pohjois-Karjalan vaalipiiristä. Eduskunnassa vuosina 1954–1983 istunut Puhakka kuului myös Suomen kommunistiseen puolueeseen. Osapuolijaon synnyttyä hän kuului puolueen taistolaiseen oppositioon. Metsätyömiehen ammattia vuoteen 1949 harjoittanut Puhakka ryhtyi myöhemmin kansandemokraattien toimitsijaksi. Hän kävi Sirola-opiston 1951.
Puhakka oli presidentin valitsijamies 1956, 1962, 1968 ja 1978. Hän oli myös Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen, Suomen demokraattisen nuorisoliiton liittoneuvoston puheenjohtaja ja Kansainvälisen metsätyöläisten ammatillisten järjestöjen yhteistyökomitean puheenjohtaja. Luovuttuaan kansanedustajan tehtävistä Pauli Puhakka toimi Eläkeläiset ry:n Joensuun yhdistyksen puheenjohtajana sairastumiseensa asti.
Tuulikki Petäjäniemi

Tuulikki Petäjäniemi 2011
Leena Tuulikki Petäjäniemi (s. 24. syyskuuta 1942 Tampere) on suomalainen entinen kokoomuksen kansanedustaja (1979–1987) ja tasa-arvovaltuutettu (1991–1994). Hän on myös toiminut Elinkeinoelämän valtuuskunnan johtajana (1995–1999). Petäjäniemi on ollut Ylen Aamu-TV:n Jälkiviisaiden vakiokeskustelija. Nykyisin hän toimii yritys- ja yhteisökonsulttina.
Tuulikki Petäjäniemi valmistui ylioppilaaksi Kalevan yhteiskoulusta vuonna 1961, oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1966 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1969. Hän toimi asianajajana Tampereella vuosina 1970–1974, oikeusneuvosmiehenä Tampereen raastuvanoikeudessa vuosina 1974–1987 ja eri tehtävissä Yhdyspankissa vuosina 1987–1991. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa. Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä Petäjäniemi oli vuosina 1977–1984.
Vuosina 2007–2008 Petäjäniemi toimi Jokelan koulusurmia selvittäneen tutkintaryhmän puheenjohtajana.
Teokset

Petäjäniemi, Tuulikki & Tarkki, Jarmo: Tasa-arvo, sovituksia ja haasteita.  Jyväskylä:  Atena, 1998.  ISBN 951-796-140-5
Go go, slow go, no go -raportti ikäihmisistä ja vanhuspalveluista.  Helsinki:  Suomen Toivo -ajatuspaja, 2011.  ISBN 978-951-8964-87-5  Teoksen verkkoversio.[vanhentunut linkki]
Aiheesta muualla

.aspx Tuulikki Petäjäniemi Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Tuulikki Petäjäniemen yrityksen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (47):  Aaltio  Hakala  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holvitie  Häikiö  Ihamäki  Impiö  Jaatinen  A. Jokinen  P. Jokinen  Järvenpää  Kanerva  Kauppi  Koppanen  Kuuskoski (1979–1980)  Laitinen  Lampinen  Lattula  Laurila  Linkomies-Pohjala  Louvo  Löyttyniemi  Miettinen  Mikkola  Mäki-Hakola  Mäkynen  Mörttinen   Nikkilä  Pelttari  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pohjala  Pukkio  Puolanne  Pystynen  Rihtniemi-Koski (1979–1981†)  Saarikoski  Salolainen  Sillantaus  Särkijärvi (1981–1983)  Torikka  Ursin  Valo  Viljanen  Vänskä  Zyskowicz 
↑  Eeva Kuuskoski erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 1980 ja liittyi Keskustan eduskuntaryhmään.  1 2  Irma Rihtniemi-Koski kuoli kesken vaalikauden 6. tammikuuta 1981.  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (44):  Aaltio  Dromberg  Hetemäki-Olander  Hilpelä  Holvitie  Impiö  Jaatinen (1983–1984)  Jokinen  Jouppila  Junnila  Järvenpää  Kanerva  Koivisto  Kärhä  Lahtinen (1984–1987)  Laurila  Louvo  Löyttyniemi (1983–1985)  Miettinen  Mikkola  Moisander  Mäki-Hakola  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pietikäinen  Pohjala  Pohjanoksa  Puolanne  Pystynen  Rusanen  Saarikoski  Salolainen  Sasi  Siitonen  Suominen  Särkijärvi  Tiuri  Turunen  Uosukainen  Valli  Valo  Varpasuo (1985–1987)  Viinanen  Viljanen  Zyskowicz 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Valfrid Perttilä

| Valfrid Perttilä |
| --- | --- |
 Valfrid Perttilä Ruotsissa vuonna 1918.
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.5.1909, 1.3.1910–1.2.1914, 4.4.1917–31.10.1917  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Uusimaa, Hämeen eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1878 Isokyrö
Kuollut: 17. elokuuta 1953 (74 vuotta) Kontupohja
Ammatti:  ammattiyhdistystoimitsija
Matti Valfrid Perttilä (23. syyskuuta 1878 Isokyrö – 17. elokuuta 1953 Kontupohja) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1914 ja 1917. Sisällissodan aikana Perttilä toimi työväen pääneuvoston puheenjohtajana ja pakeni sodan loppuvaiheessa Neuvosto-Venäjälle.
Elämä

Isossakyrössä syntynyt Perttilä muutti Helsinkiin tehdastyöläiseksi vuonna 1893 ja liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen 1899. Vuosisadan vaihteessa hän oli merimiehenä ja työskenteli kirvesmiehenä. Suurlakon aikana Perttilä oli Helsingin suurlakkokomitean jäsen ja toimi vuodesta 1906 lähtien SDP:n Uudenmaan piirisihteerinä. Perttilä valittiin kansanedustajaksi vuoden 1907 eduskuntavaaleissa. Vuosina 1910–1911 hän toimi myös Helsingin Työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Myöhemmin Lahdessa asunut Perttilä oli vuonna 1916 perustamassa Merimies-Unionin edeltäjää Helsingin merimiesten ja lämmittäjäin ammattiosastoa ja lisäksi hän oli muun muassa Suomen Kuljetustyöntekijäin liiton sihteerinä.lähde?
Sisällissodan käynnistyttyä Perttilä toimi kansanvaltuuskunnan huolto-osastossa jaostopäällikkönä ja hänet valittiin myös työväen pääneuvoston puheenjohtajaksi. Sodan loppuvaiheessa Perttilä pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän elokuussa 1918 osallistui SKP:n perustavaan kokoukseen. Joulukuussa Perttilä siirtyi poliittisena pakolaisena Ruotsiin. Lehtitietojen mukaan hän oli Tukholmassa SKP:n Venäjällä toimineen johdon edustajana yhdessä Hanna Karhisen kanssa.
Perttilä palasi Neuvosto-Venäjälle 1920 työskennellen aluksi NKP:n Suomen osastossa Moskovassa. Vuonna 1922 Perttilä muutti Leningradiin, jossa hän työskenteli Kustannusliike Kirjassa sekä Vapaus-sanomalehdessä. Perttilän puoliso teloitettiin Stalinin vainoissa, jonka jälkeen hänet siirrettiin 1938 Neuvosto-Karjalaan. Perttilä vietti eläkevuotensa Kontupohjassa, jossa hän kuoli vuonna 1953. Suomessa hänet julistettiin kuolleeksi vuonna 1969.
Perhe

Valfrid Perttilän vanhemmat olivat Matti Jaakonpoika Perttilä (1848–1937) ja Sanna Antintytär Ahlberg (s. 1855). Kansanedustaja Emil Perttilä oli hänen velipuolensa.
Perttilän puoliso oli Jokioisessa syntynyt Augusta Påhlsson (1887–1937), joka toimi aktiivisesti työväenliikkeessä ja oli sisällissodan jälkeen vangittuna. Hänet teloitettiin Stalinin vainojen yhteydessä vakoilusta syytettynä. Pariskunnalla oli kolme lasta, joista Yrjö Mauno Perttilä (1910–1938) valmistui Frunzen sotilasakatemiasta 1933 ja palveli Itämeren laivastossa vartiolaivan varakapteenina. Hänet teloitettiin myös vakoilusta syytettynä.
Ville Puumalainen

Ville Puumalainen (20. kesäkuuta 1900 Rautalampi – 24. lokakuuta 1962 Äänekoski) oli suomalainen muurari ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Puumalaisen vanhemmat olivat maatyöläinen Ville Puumalainen ja Maria Hinkkanen. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli 1926 Työväen akatemiassa ja myöhemmin Sirola-opistossa. Puumalainen oli rakennustöissä ja hän toimi muurarina Äänekoskella ja Suolahdessa. Hän oli vangittuna Tammisaaren pakkotyölaitoksessa poliittisista syistä 1931–1932.
Puumalainen oli Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustajana 1945–1954 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Kansaneläkelaitoksen valtuutettuna ja toimi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaaleissa. Puumalainen oli lisäksi Suolahden kauppalanvaltuuston varapuheenjohtajana.
Puumalainen oli naimisissa vuodesta 1928 Sofia Vilhelmiina Virran kanssa.
Onni Puhakka

Onni Olof Puhakka (18. syyskuuta 1870 Kontiolahti – 15. syyskuuta 1955 Liperi) oli suomalainen maanviljelijä, osuustoimintamies ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja.
Puhakan vanhemmat olivat maanviljelijä Olof Puhakka ja Helena Sinkkonen. Hän toimi maanviljelijänä Liperissä. Puhakka oli Valion va. toimitusjohtaja 1907–1908.
Puhakka oli kansanedustajana 1910–1914 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän kuului Liperin kunnanvaltuustoon. Puhakka oli Valion hallintoneuvoston varapuheenjohtajana ja kuului Valion johtokuntaan sekä Keskusosuusliike Hankkijan hallintoneuvostoon.
Onni Puhakka oli naimisissa vuodesta 1923 Anna Loviisa Saarenpään (entinen Pakarinen) kanssa.
Aiheesta muualla

Martti Puhakka : Rukoile ja työtä tee. Onni Puhakan kehitys innovaattorista oman tien kulkijaksi. Väitöskirja. Annales Universitatis Turkuensis C 326. Historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitos; Kansatiede, Turun yliopisto 2011
Nuorsuomalaisten kansanedustajat
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1910–1911 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Arokallio  Astala  A. Castrén  J. Castrén  Erkko  Fränti  Hannula  Homén  Hultin  Kaasalainen  Kekki  Koskelin  Lilius  Löthman-Koponen  Nylander  Pennanen  Pietinen  Puhakka  Renvall  Riihelä  Setälä  Snellman  Svinhufvud  Talas  Tanttu  Viljakainen  Åkesson 
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1911–1914 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Arokallio  Astala  Brander  A. Castrén (1911–1913)  J. Castrén  Erkko  Fränti  Hannula  Heiskanen  Homén  Hultin  Jalkanen  Kaskinen  Kurikka  Lilius  Linna (1913–1914)  Nuora  Nylander  Pennanen  Pietinen  Puhakka  Renvall  Riihelä  Saariaho (1913–1914)  Snellman  Svinhufvud  Talas  Tanttu  Viljakainen  (1911–1913†) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta
Mats Nylund

| Mats Nylund |
| --- | --- |

SLC:n puheenjohtaja
 2017–  
Edeltäjä:  Holger Falck
Kansanedustaja
 2007–2015  
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. elokuuta 1964 (ikä 60)  Pedersöre, Suomi
Kansalaisuus:   suomalainen
Tiedot
Puolue:  RKP
Mats Johan Nylund (s. 1. elokuuta 1964 Pedersören kunta) on suomalainen maanviljelijä ja ruotsinkielisen maataloustuottajärjestön Svenska Lantbruksproducenternas Centralförbundin (SLC) puheenjohtaja. Nylund oli kansanedustaja vuosina 2007–2019. Hän ei asettunut enää ehdolle vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Nylund valittiin 2007 vaaleissa Vaasan vaalipiiristä RKP:n listoilta. Nylund nimettiin RKP:n ehdokkaaksi EU-vaaleihin 2014. Nylund on naimisissa kieliasiainneuvos Corinna Tammenmaan kanssa. Heillä on yksi yhteinen poika, ja yhteensä uusperheessä on seitsemän poikaa.
Vuonna 2017 Nylund aloitti SLC:n puheenjohtajana ja seurasi tehtävässä Holger Falckia. Joulukuussa 2021 hänet valittiin toiselle kaudelleen.
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

2007: 7 084 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin)
2011: 5 709 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin)
2015: 5 189 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin)
Vaalimenestys > Kunnallisvaalit

2012: 97 ääntä (Pedersöre, 1,7 % äänistä; valittiin)
Vaalimenestys > Europarlamenttivaalit

2014: 6 994 ääntä (ei valittu)
Aiheesta muualla

.aspx Mats Nylund Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
RKP (9):  Blomqvist  Gestrin  Henriksson  Nordman  Nylander  Nylund  Thors  Wallin  Wideroos 
Ahvenanmaa:  Nauclér 
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
RKP (9):  Blomqvist  Donner (2013–2015)  Gestrin  Gästgivars  Henriksson  Nylander  Nylund  Thors (2011–2013)  Wallin  Wideroos 
Ahvenanmaa:  Nauclér 
1 2  Astrid Thors siirtyi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön Etyjin vähemmistövaltuutetuksi, ja hänen tilalleen syyskuussa 2013 nousi Jörn Donner.   
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
RKP (9):  Adlercreutz  Biaudet  Blomqvist  Haglund (2015–2016)1  Henriksson  Nylander  Nylund  Rehn-Kivi (2016–)1  Strand  Wallin 
Ahvenanmaa:  Löfström 
1 Carl Haglund valittiin Sunshine Kaidi New Energy Groupin varatoimitusjohtajaksi elokuussa 2016, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Veronica Rehn-Kivi.
Vaasan vaalipiirin kansanedustajat
| n k Vaasan vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (17):  Ahonen  Haapoja (2007–2009†)  Hautala (2009–2011)  Henriksson  Kallis  Kumpula-Natri  Lintilä  Mieto  Nordman  Nylund  Pihlajaniemi  Puumala  Risikko  Salo  Sihto  Urpilainen  Wideroos  Vistbacka 
| n k Vaasan vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (17):  Gästgivars  Hautala  Henriksson  Hongisto  Kumpula-Natri (2011–2014)  Lintilä  Mäntymaa  Nylund  Puumala  Risikko  Saarakkala  Sankelo  Savola  Tolppanen  Urpilainen  Wallin (2014–2015)  Wideroos  Östman 
| n k Vaasan vaalipiirin kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (16):  Hautala  Henriksson  Hongisto  Koski  Kurvinen  Lintilä  Nylund  Puumala  Risikko  Saarakkala  Savola  Strand  Tolppanen  Urpilainen  Wallin  Östman 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Arvo Pohjannoro

Frans Arvo Ilmari Pohjannoro (18. marraskuuta 1893 Tampere − 10. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen pappi, poliitikko ja historioitsija.
Henkilöhistoria

Arvo Pohjannoron vanhemmat olivat isännöitsijä Frans Fabian Pohjannoro Erikka Heiskanen ja puoliso vuodesta 1919 Hertta Kyllikki Manninen. Pohjannoro tuli ylioppilaaksi 1913 ja vihittiin papiksi 1917. Kolme vuotta myöhemmin hän suoritti pastoraalitutkinnon. Sotilaspappina hän toimi sisällissodassa 1918, jonka jälkeen hän oli myös Viipurin vankileirin koulutusohjaajana. Myöhemmin Pohjannoro toimi Oriveden seurakunnan apulaisena, Virolahden kappalaisena 1924–1931 ja Kerimäen kirkkoherrana 1931–1958. Vuonna 1942 hänelle myönnettiin rovastin arvonimi. Pohjannoro oli Kokoomuksen kansanedustaja Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1936–1948.  Eduskuntauransa ohella Pohjannoro toimi neljästi valitsijamiehenä presidentinvaaleissa 1937–1950. Hän oli myös Kerimäen kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1935–1950.
Julkaisuja

Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4: sen synty, osanotto vapaussotaan, rykmentti rauhan kannalla, 1919
Huone hongista rakettu: Kerimäen kirkon 100-vuotisjuhlajulkaisu 20.6.1948, 1948
Kerimäen kansakoulu, Jouhenniemen kansakoulu 1875–1950: Kerimäen kunnan Jouhenniemen ja samalla koko kunnan kansakoulun 75-vuotisvaiheita, 1950
Matti Raipala

Matti Raipala, 1966. Valokuva: Kuvasiskot.
Matti Mauno Raipala (20. helmikuuta 1912 Hämeenkyrö – 1. maaliskuuta 1988 Hämeenkyrö) oli suomalainen agronomi, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuodesta 1954 vuoteen 1970.
Raipala kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1931. Agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1938. Suurimman osan työurastaan Raipala toimi maanviljelijänä kotitilallaan. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana toimimalla Hämeenkyrön kunnanvaltuustossa. Presidentin valitsijamiehenä Raipala toimi vuosien 1956, 1962 ja 1968 vaaleissa.
Raipalan vanhemmat olivat maanviljelijä ja talousneuvos Jalmari Vilhelm Raipala ja Josefiina Tyni. Raipala oli naimisissa Margit Eeva Helanderin kanssa vuodesta 1944 lähtien.
Toivo T. Pohjala

| Toivo T>  Pohjala.Suomen maa- ja metsätalousministeri |
| --- | --- |
 Holkerin hallitus 30.4.1987–25.4.1991  
Edeltäjä:  Toivo Yläjärvi
Seuraaja:  Martti Pura
Kansanedustaja
 27.9.1975–20.3.1987  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1931 Harjavalta
Kuollut: 12. marraskuuta 2018 (87 vuotta) Harjavalta
Arvonimi: ministeri (2001)
Puoliso:  Maija-Liisa Martinantti, Sinikka Linkomies-Pohjala
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Koulutus:  agronomi (1956)
Toivo Topias Pohjala (27. heinäkuuta 1931 Harjavalta – 12. marraskuuta 2018 Harjavalta) oli suomalainen poliitikko, joka oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1975–1987 ja maa- ja metsätalousministeri 1987–1991. Pohjala toimi myös Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton MTK:n vt. puheenjohtajana 1993–1994. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli maanviljelijä.
Elämä

Pohjalan vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Pohjala ja Aino Lyydi Kangasniemi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1950 ja suoritti agronomin tutkinnon 1956. Vuodesta 1955 lähtien Pohjala viljeli Harjavallan Torttilassa sijaitsevaa maatilaa ja toimi myös Rikkihappo Oy:n Harjavallan tehtaiden valtiontarkastajana 1956–1975.
Kokoomuksen kansanedustajana Pohjala oli vuosina 1975–1987 edustaen Turun läänin pohjoisesta vaalipiiriä. Maa- ja metsätalousministerinä hän toimi Holkerin hallituksessa 1987–1991. Pohjala oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa. Lisäksi hän oli mukana kunnallispolitiikassa Harjavallan kunnan-, kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsenenä 1961–1972 ja 1977–1986. Vuosina 1965–1972 Pohjala oli valtuuston varapuheenjohtaja.
Vuosina 1993–1994 Pohjala toimi MTK:n vt. puheenjohtajana tehtävää hoitaneen Heikki Haaviston siirryttyä maa- ja metsätalousministeriksi. Ministerin arvonimen hän sai vuonna 2001.
Perhe

Pohjala oli naimisissa Maija-Liisa Martinantin kanssa 1956–1980. Erottuaan hän avioitui kansanedustaja Sinikka Linkomiehen kanssa vuonna 1983. Pohjalalla oli kolme lasta ensimmäisestä avioliitostaan.
Kalle Kustaa Pykälä

Karl Gustaf (Kalle Kustaa, K. K.) Pykälä (9. joulukuuta 1864 Nastola – 2. lokakuuta 1915 Muolaa) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Pykälän vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Matinpoika ja Erika Sofia Heikintytär. Hän oli uitto- ja metsätöissä ja toimi työnjohtajana ja rakennuspuuseppänä Helsingissä 1881–1894. Vuodesta 1894 Pykälä oli ensin lampuotina ja sitten itsenäisenä maanviljelijänä Muolaassa. Hän toimi myös asioitsijana ja Vuosalmen yhteismetsän osakkaiden asiamiehenä sekä harjoitti mylly- ja sahaliikettä. Sotilasarvoltaan Pykälä oli jefreitteri.
Pykälä oli kansanedustajana 1907–1915 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän edusti Maalaisliitossa populistista herravihaa korostanutta linjaa, joka arvosteli yhteiskunnan epäkohtia ja vallanpitäjiä. Pykälän usein toistama lause oli, että Herroja pittää eppäillä.... Pykälä sai aikanaan kuuluisuutta tultuaan kerran paljain jaloin eduskunnan täysistuntoon. Hän saapui sinne Helsinkiin suuntautuneen saunareissun ja ravintola Königissä pistäytymisen jälkeen. Eräissä eduskuntavaaleissa 1910-luvulla Pykälän vaalikampanjan tunnuslauseena oli Valitkaa minut, niin lippalakit halpenevat.
Pykälä kuoli salamurhan uhrina 2. lokakuuta 1915, kun hänet ammuttiin ikkunan läpi kotitalonsa saunaan. Teosta syytettiin muolaalaisen valtiopäivämiehen Juho Aataminpoika Poutiaisen (1818–1904) poikaa Matti Poutiaista. Matti Poutiainen onnistui piileskelemään poliisia kotinsa lähellä olleessa metsässä niin, että häntä ei saatu pidätettyä, ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen Poutiainen muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän myös kuoli. Pykälän murhan motiiviksi arveltiin Vuosalmen yhteismetsän jaosta syntynyttä riitaa. Pykälän murhan tutkimuksissa murhan motiiviksi osoittautui kosto siitä, että hän oli oikeudessa paljastanut väärän valan vannoneen todistajan.
Pykälä oli naimisissa vuodesta 1890 Karoliina Vanhalan kanssa. Heidän tyttärensä Bertta Leppälä (1891–1966) toimi myös jonkin aikaa Maalaisliiton kansanedustajana ja oli naimisissa Maalaisliiton kansanedustajan Juhani Leppälän kanssa.
Pekka Pennanen

| Pekka Pennanen |
| --- | --- |
 Pennanen vuonna 1937.
Suomen II maatalousministeri
 Ingmanin II hallitus 29.11.1924–31.3.1925  
Edeltäjä:  Ilmari Auer
Seuraaja:  Vihtori Vesterinen
Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtaja
 1936–1943  
Edeltäjä:  Juho Kusti Paasikivi
Seuraaja:  Edvin Linkomies
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.3.1919 5.9.1922–5.4.1945  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Kuopion läänin itäinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1872 Kesälahti
Kuollut: 18. heinäkuuta 1960 (88 vuotta) Kesälahti
Ammatti:  maanviljelijä
Arvonimi: kunnallisneuvos (1930)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Muut puolueet:  Nuorsuomalainen Puolue (vuoteen 1918)
Pekka Pennanen (24. helmikuuta 1872 Kesälahti – 18. heinäkuuta 1960 Kesälahti) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puheenjohtajana vuosina 1936–1943. Pennanen oli kansanedustaja vuosina 1907–1919 ja myöhemmin 1922–1945. Hän toimi Ingmanin toisen hallituksen toisena maatalousministerinä 1924–1925.
Poliittinen ura

Pennanen oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustajana säätyvaltiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.  Hänet valittiin ensimmäiseen eduskuntaan 1907 Nuorsuomalaisen puolueen edustajana. Pennanen toimi kansanedustajana vuoteen 1914 asti. Uudelleen Pennanen valittiin eduskuntaan, niin ikään Nuorsuomalaisten edustajana vuosiksi 1917–1918. Kolmannen kerran Pennanen nousi eduskuntaan vuonna 1922, tuolloin kokoomuksen edustajana. Tätä edustajakautta jatkui aina vuoteen 1944 asti. Pennanen istui 42 valtiopäivillä. Hän oli pitkään kokoomuksen pitkäaikaisin kansanedustaja kunnes Ilkka Kanerva ja Ben Zyskowicz ohittivat hänet valtiopäivien määrässä.
Pennanen toimi useasti kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Häntä ei pidetty kovin karismaattisena poliitikkona, mutta hän oli hyvä kompromissiehdokas. Pennanen nimitettiin toiseksi maatalousministeriksi Ingmanin toiseen hallitukseen Maalaisliiton erottua hallituksesta.
Kokoomuksen ja Isänmaallisen Kansanliikkeen (IKL) yhteistyön syventyessä Pennanen erosi protestiksi kokoomuksen puoluehallituksesta vuoden 1932 lopulla. Pennanen oli vastustanut aiemmin jyrkästi Lapuan liikkeen harjoittamaa väkivaltaa ja nuorsuomalaisen perinteen mukaisesti painottanut laillisuutta. Kokoomus kärsi kovan vaalitappion vuoden 1933 eduskuntavaaleissa ja IKL erosi kokoomuksesta omaksi ryhmäkseen. Tämän jälkeen kokoomuksen puheenjohtajana toiminut J. K. Paasikivi alkoi puhdistaa puoluetta IKL:stä, mikä mahdollisti myös Pennasen paluun. Pennanen valittiinkin Paasikiven seuraajaksi kokoomuksen puheenjohtajana syksyllä 1936.
Puheenjohtajana Pennanen oli Paasikiven linjalla. Hän ei ollut maltillisen siiven ensimmäinen vaihtoehto Paasikiven seuraajaksi, mutta Pennasta pidettiin sopivana. Hän  ei ärsyttänyt puolueen radikaalia siipeä ja kykeni kokoamaan puolueen rivejä.
Eduskuntatyönsä lisäksi Pennanen oli presidentin valitsijamiehenä kuusi kertaa vuosina 1925, 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950. Lisäksi Pennanen toimi Kesälahden kunnallislautakunnan esimiehenä sekä kirkolliskokouksen jäsenenä.
Yksityiselämä

Pennasen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Pennanen ja Walpuri Berg. Hän meni naimisiin vuonna 1910 Emma Hirvosen kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: tytär Selma vuonna 1911 ja poika Heikki vuonna 1913. Pennasen poika Heikki kaatui talvisodassa.
Tuija Maaret Pykäläinen

Tuija Maaret Sinikka Pykäläinen (s. 28. elokuuta 1955 Jyväskylä) on suomalainen poliitikko ja Vihreän liiton kansanedustaja vuosina 1991–1999. Eduskuntaan Pykäläinen nousi Lappeenrannasta kaikkien aikojen pienimmällä kansanedustajan paikkaan riittäneellä äänimäärällä. Pykäläisen jälkeen Kymen vaalipiiristä ei ole ollut omaa vihreää kansanedustajaa.
Pykäläinen oli myös Lappeenrannan kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen. Hänet muistetaan paikallisesti vihreistä teeilloista ja radikaaleista tempauksistaan. Pykäläinen puhui tasa-arvon, feminismin ja ihmisoikeuksien puolesta niin paikallisesti kuin kansanedustajan tehtävissäänkin.
Pykäläinen oli Vihreän eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja vuosina 1991–1993 ja 1995–1996. Koulutukseltaan hän on erityisopettaja ja lastentarhanopettaja.
Kansanedustajana hän oli muun muassa tekemässä aloitetta maamiinojen kieltämiseksi.
Kansanedustajakauden jälkeen Pykäläinen on ollut YK:n ja EU:n vaalitarkkailijana Afrikassa.
Kritiikkiä

Pykäläinen on kansanedustajakautensa jälkeen noussut otsikoihin nostamalla yhtäjaksoisesti 20 vuotta kansanedustajien sopeutumiseläkettä huolimatta siitä, että hän on palannut erityisopettajaksi.