stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1920 – miesten kuulantyöntö
Aiheesta muualla

Ville Pörhölän tyylinäyte
Loukkuharju

Loukkuharju on jääkauden aikainen harjumuodostuma Vääksyn itäpuolella. Loukkuharjulla, kuten myös Salpausselän harjulla on jäätikön reuna vuoroin vetäytynyt ja vuoroin edennyt lyhyitä matkoja. Loukkuharjun teollisuusalueen itäpuolella Mikkolankankaalla päättyy moreenikerros lohkareiseen moreenivalliin, joka osoittaa jäätikön reunan ulointa sijaintia, kun se työntyi sora- ja hiekkaselänteen päälle. Maantie Heinolaan kulkee Loukkuharjun tasaisempaa reunaa pitkin.
Teollisuutta

Loukkuharju on myös teollisuusalue Vääksyssä. Alueella on koneteollisuutta, autokorjaamoja, LVI-palveluja sekä puutarhaliikkeitä ja pitopalveluita.
Zsh

| Zsh |
| --- | --- |

 Kuvakaappaus zsh-istunnosta.
Luoja:  Paul Falstad
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  15. marraskuuta 1990
Vakaa versio:  5.9 (14. toukokuuta 2022)
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  komentotulkki
Alusta:  alustariippumaton
Ohjelmointikielet:  C (ohjelmointikieli)
Lisenssi:  MIT-lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Zsh (Z shell) on POSIX-yhteensopiva komentotulkki. Alkuperäinen kehittäjä on Paul Falstad.
Se on ollut oletuskomentotulkkina vuodesta 2019 lähtien macOS:llä, ja vuodesta 2020 lähtien Kali Linuxilla. Zsh löytyy useimpien Linux-jakeluiden pakettivarastosta ja on siten helposti asennettavissa.
Zsh on laajennettavissa liitännäisillä. Suosittuja vaihtoehtoja liitännäisten hankintaan ja hallintaan ovat Antigen ja Oh My Zsh. Z shellin ulkoasu on muokattavissa.
Joitakin eroja Bashiin verrattuna ovat mm. kattavampi parametrien ja tiedostopolkujen täydennys, hakemistoon siirtyminen ilman cd-komentoa ja mahdollisuus syntaksin väritykseen. Bashista poiketen Zsh tukee kokonaislukulaskennan lisäksi liukulukuaritmetiikkaa.
Aiheesta muualla

SourceForge-projekti (englanniksi)
Lintu (veistos)

| Lintu |
| --- | --- |

Nimi:  Lintu
Tekijä:  Rafael Saifulin
Valmistumisvuosi:  2009
Taiteenlaji:  veistos
Korkeus:  4,5
Nykyinen omistaja:  Salon kaupunki
Sijainti:  Kiskontori, Toija
Paikkakunta:  Toija, Kisko, Salo
Koordinaatit:  60.264685°N, 23.446947°E
Lintu on kuvanveistäjä Rafael Saifulinin veistos vuodelta 2009. Se sijaitsee Kiskon Toijassa Kiskopuistossa. Veistos esittää lintua kannattelevaa ihmishahmoa. Se on valmistettu raudasta ja ruostumattomasta teräksestä, ja sen korkeus on 4,5 metriä.
Samassa paikassa oli aiemmin Saifulinin veistos, joka esittää tyttöä ja joutsenta. Se ei kuitenkaan kestänyt ulkona vaan jouduttiin siirtämään sisätiloihin, ja sen tilalle tuli Lintu.
Loukkojärvi

| Loukkojärvi |
| --- | --- |
 Isosaari Loukkojärvellä talvella 2016.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Hannus, Oulu
Koordinaatit:  65°11′35″N, 25°55′40″E
Järvinumero:  60.012.1.032 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  56,6 m 
Rantaviiva:  12,77 km 
Pinta-ala:  1,15 km² 
 fiLoukkojärvi 
Loukkojärvi on noin neliökilometrin laajuinen järvi Hannuksen kaupunginosassa Oulussa. Järven päävesistö on Kiiminkijoen vesistöalue ja se kuuluu Onkamonojan valuma-alueeseen. Loukkojärven itärannalla sijaitsee samanniminen kylä. Järven monilla niemillä sekä järven keskellä sijaitsevalla Isosaarella on vapaa-ajan asuntoja.
Oulun Joloksen kaupunginosassa sijaitsee samanniminen järvi, joka on kooltaan noin puolet Hannuksen Loukkojärvestä.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
Loukinen

Loukinen  on joki Pohjois-Suomessa. Se saa alkunsa useita pienistä latvapuroista ja yhtyy Ounasjokeen Levin matkailukeskuksen lähellä. Loukisen pituus on noin 60 kilometriä.  Loukinen sekä sen sivujoet Kapsajoki ja Seurujoki ovat hyviä kalavesiä.
Loukisen alkupisteestä on Ounasjokeen liittymispisteeseen matkaa noin 32 km.
Loukinen sivujokineen on perattu uittoa varten. Sinne on istutettu harjusta, siikaa ja järvitaimenta osana uiton ja voimaloiden velvoitteita.
Loukisen latvasuot ovat suojelualuetta. Siellä on lähteitä ja aapasuota. Alueen maaperä on kalkkipitoinen mikä vaikuttaa kasvillisuuteen. Alueella on myös merkitystä lintujen suojelun takia.
Loukisen ympäristöarvoja on selvitetty perusteellisesti, koska sen läheisyyteen on haettu lupaa kultakaivokselle.
Aiheesta muualla

Kalasaalis.com / loukinen (Arkistoitu – Internet Archive)
XL (XML-pohjainen ohjelmointikieli)

XL on XML-pohjainen web-palveluihin suunnattu ohjelmointikieli, jonka kehityksen aloittivat Daniela Florescu (XQRL Inc.), Andreas Grünhagen ja Donald Kossmann (ETH Zürich) vuonna 2001. Se tukee W3C:n standardeja. XL käyttää XQuery:a kyselykielenä, SOAP:ia palveluiden väliseen kommunikointiin ja WSDL:ää käyttöliittymien määrittelyyn.
Aiheesta muualla

XL Homepage (Arkistoitu – Internet Archive)
Lissabonin alue

Lissabonin alue Portugalin kartalla
Lissabonin alue (port. Região de Lisboa) on yksi Portugalin NUTS II -alueista. Vuoteen 2002 saakka se tunnettiin nimellä Lisboa e Vale do Tejo. NUTS III jakaa Lissabonin alueen edelleen kahteen pienempään alueeseen: Suur-Lissaboniin ja Setúbalin niemimaahan.
Lissabonin alueen pinta-ala on 2 567 km² ja väkiluku 2 821 876 (2011). Sen rajat ovat käytännössä miltei samat kuin Lissabonin metropolialueen.
Linaten lentoasema

Linaten lentoasema (ital. Aeroporto di Milano-Linate) (IATA: LIN, ICAO: LIML) on kansainvälinen lentoasema Italiassa, 7 kilometriä Milanosta. Se on Malpensan kansainvälisen lentoaseman ohella toinen Milanon päälentoasemista. Linaten ja Malpensan lisäksi Milanon seudulla on myös kolmas lentoasema, Orio al Serion lentoasema. Vuonna 2006 Linaten lentoasemaa käytti 9 696 515 ihmistä.
Linate-nimi juontuu kylän nimestä, jossa lentoasema sijaitsee. Toinen nimi lentoasemalle on Enrico Forlaninin lentoasema, joka juontaa juurensa italialaisesta keksijästä ja ilmailun pioneerista Enrico Forlaninista, joka syntyi Milanossa.
8. lokakuuta 2001 Scandinavian Airlinesin McDonnel-Douglas MD-87 -matkustajalentokone ja Cessna CitationJet -pienkone törmäsivät toisiinsa kiitotiellä. 118 ihmistä kuoli, heistä seitsemän oli suomalaisia, kuusi matkustajaa ja yksi MD-87-koneen miehistön jäsen.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Aer Lingus (Dublin)
Air France (Pariisi-Charles de Gaulle)
Alitalia (Amsterdam, Barcelona, Bari, Brindisi, Bryssel, Cagliari, Catania, Frankfurt, Lamezia Terme, Lontoo-Heathrow, Madrid, Napoli, Palermo, Pariisi-Charles de Gaulle, Reggio Calabria, Rooma-Leonardo da Vinci)
Alitalia Expressin operoimana (Bari, Catania, Lontoo-Heathrow, Napoli, Palermo, Rooma-Leonardo da Vinci)
Austrian Airlines
Austrian Arrowsin operoimana (Wien)
British Airways (Lontoo-Heathrow)
easyJet (Lontoo-Gatwick, Pariisi-Orly)
Iberia Airlines (Barcelona, Madrid)
KLM (Amsterdam)
Lufthansa (Frankfurt)
Meridiana (Cagliari, Catania, Napoli, Olbia, Palermo, Pariisi-Charles de Gaulle)
Ryanair (Dublin)
Scandinavian Airlines System (Kööpenhamina, Tukholma-Arlanda)
TAP Portugal (Lissabon)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linaten lentoasema Wikimedia Commonsissa
Linaten lentoasema (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Northern Avionics
Wanted (vuoden 2008 elokuva)

| Wanted |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Timur Bekmambetov
Käsikirjoittaja:   Michael Brandt  Derek Haas  Chris Morgan 
Perustuu:  Mark Millarin ja J. G. Jonesin samannimiseen sarjakuvaan
Tuottaja:   Marc Platt  Jim Lemley  Jason Netter  Iain Smith 
Säveltäjä:  Danny Elfman
Kuvaaja:  Mitchell Amundsen
Leikkaaja:  David Brenner
Tuotantosuunnittelija:  John Myhre
Pääosat:   James McAvoy  Angelina Jolie  Morgan Freeman  Thomas Kretschmann  Common 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Saksa  Venäjä
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures Spyglass Entertainment Relativity Media Marc Platt Productions Kickstart Productions Top Cow Productions
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  27. kesäkuuta 2008
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  75 000 000 $
Tuotto:  341 433 252 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wanted on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Timur Bekmambetovin ohjaama yhdysvaltalais-saksalainen toimintaelokuva, joka perustuu löyhästi Mark Millarin ja J. G. Jonesin samannimisiin sarjakuviin. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Chris Morgan, Michael Brandt ja Derek Haas. Pääosia näyttelevät Angelina Jolie, James McAvoy, Morgan Freeman, Thomas Kretschmann, Common, Terence Stamp ja Konstantin Habenski. Elokuva kertoo turhautuneesta kirjanpitäjästä Wesley Gibsonista, joka saa tietää olevansa salamurhaajan poika. Hän päättää liittyä salaseura Fraternityyn, jonka jäsen hänen isänsäkin joskus oli.
Elokuva menestyi hyvin sekä taloudellisesti että kriitikoiden silmissä. Se oli Oscar-ehdokkaana kahdessa kategoriassa, äänitehosteista ja äänityksestä.
Elokuva voitti Empire-palkinnon kategoriassa Best Sci-Fi / Superhero Movie.
Elokuvalle on suunniteltu jatko-osaa, mutta hanke ei ole edennyt tuotantoon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James McAvoy  | … |  Wesley Gibson   |
|  Morgan Freeman  | … |  Sloan   |
|  Angelina Jolie  | … |  Fox   |
|  Thomas Kretschmann  | … |  Cross   |
|  Common  | … |  Earl Spellman    |
|  Konstantin Khabensky  | … |  The Exterminator   |
|  Marc Warren  | … |  The Repairman   |
|  Dato Bakhtadze  | … |  The Butcher   |
|  Terence Stamp   | … |  Pekwarsky   |
|  David O’Hara  | … |  Mr. X   |
|  Chris Pratt  | … |  Barry   |
|  Kristen Hager  | … |  Cathy   |
|  Sophiya Haque  | … |  Puja   |
Aiheesta muualla

Wanted Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lissabonin fado

Lissabonin fado (port. Fado de Lisboa) on portugalilaisen fado-musiikin tyylilaji, joka syntyi todennäköisesti työväenasuinalueilla (Alfama, Castelo, Mouraria, Bairro Alto, Madragoa) Lissabonissa ja jota kuunneltiin esimerkiksi baareissa. Ensimmäinen tunnettu fadista oli Maria Severa. Lauletuin aihe fadossa on saudade (kaiho, kaipuu).
Salazarin diktatuurin aikana mm. sosiaalisia ongelmia ja politiikkaa käsittelevät sanoitukset sensuroitiin. "Klassisen" fadon (tunnetaan myös fado castiçona) tuoreimpia esittäjiä ovat mm Alfredo Marceneiro, Berta Cardoso, Hermínia Silva, Fernando Farinha sekä Fernando Maurício, kaikki mainitut ovat jo kuolleet.
Moderni fado syntyi Amália Rodriguesin vaikutuksella. Hän teki suosituiksi merkittävien runoilijoiden (mm. Luís de Camões, José Régio, Pedro Homem de Mello, Alexandre O’Neill, David Mourão-Ferreira, José Carlos Ary dos Santos) runoihin perustuvat fadot.
Tunnetuimpia fado de Lisboan esittäjiä nykyään ovat mm. Dulce Pontes, Mariza, Joana Amendoeira, Mafalda Arnauth, Raquel Tavares, Kátia Guerreiro, Camané, Helder Moutinho, Mísia sekä Cristina Branco.
Loukkulampi (Jämijärvi)

| Loukkulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta
Kunnat:  Jämijärvi
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jämijärven valuma-alue (35.54)
Laskujoki:  oja Jämijärveen 
Järvinumero:  35.542.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101 m 
Rantaviiva:  0,71 km 
Pinta-ala:  0,01763 km² 
Loukkulampi  eli Laukkulampi  on Satakunnassa Jämijärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Jämijärven valuma-alueeseen. Loukkulampi on osa Jämijärven aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 300 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee Jämijärven Kauppilankylässä noin 750 metriä Jämijärven kirkosta itään. Siihen laskee kaksi pelto-ojaa, jotka kulkevat lampea ympäröivän metsikön läpi. Lampeen on kaivettu ohitusoja, joka on kuitenkin yhteydessä lampeen ja toimii sen laskuojana. Oja tuo pohjoisesta suo- ja turvetuotantoalueiden vesiä Jämijärven länsiosaan. Rantaviiva on 700 metriä pitkä. Lammen rannat ovat vesijättömaata, ja mataluutensa takia lampi on soistumassa umpeen. Tämän vuoksi aivan rantaan ei ole rakennettu mitään eikä sille johda tietä. Lampi on kuitenkin aivan keskustan vieressä.
Ylioppilasmatrikkeli

Turun akatemian ylioppilasmatrikkelin kansi. Käsittää vuodet 1740–1827, koottu vuonna 1892.
Ylioppilasmatrikkeli on matrikkeli eli luettelo yliopiston opiskelijoista. Se voi olla rajattu yliopistoon kirjautumisvuosien tai yliopiston mukaan. Ylioppilasmatrikkeleita on olemassa ainakin 1600–1800-luvuilta. Matrikkelista käyvät ilmi ylioppilaan koko nimi, yliopistoon kirjautumisvuosi sekä siviilisääty ja mahdollinen avioitumisvuosi ja puolison nimi. Siitä saattavat käydä ilmi myös opiskelijan opintosuoritukset, tiedekunta tai osasto, yliopistosta eroamisvuosi ja muita elämänvaiheita tai perhesuhteita.
Vuosina 2005 ja 2010 Helsingin yliopisto julkaisi kaksi verkkomatrikkelia yliopiston opiskelijoista vuosina 1640–1899.
Ylä-Karjala

Ylä-Karjala tarkoittaa seuraavia:
Ylä-Karjala, Nurmeksen ja entisen Valtimon muodostama alue Pohjois-Karjalassa
Ylä-Karjala, paikallislehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ylä-Karjala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lintu ja ääni

| Lintu ja ääni Kotoiset lintumme solisteina |
| --- | --- |

Kirjailija:  Riku Cajander Lauri Hallikainen (äänitteet)
Kansitaiteilija:  Jari Peltomäki (kuva) Petri Clusius (ulkoasu)
Kieli:  suomi
Genre:  lintukirja
Kustantaja:  Moreeni
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  nid.
Sivumäärä:  144 + cd
ISBN:  978-952-254-153-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lintu ja ääni – Kotoiset lintumme solisteina on lintujen ääntelyä esittelevä kirja, jonka Moreeni on julkaissut 2013. Kirjaan ja cd-levylle on koottu 75 Suomessa esiintyvästä linnusta valokuvat, kuvaukset ja ääninäytteet. Tekstit on kirjoittanut biologi ja luontotoimittaja Riku Cajander, ja äänitykset on tehnyt Lauri Hallikainen, joka on vuodesta 1996 lähtien kerännyt ääniarkistoonsa 6 330 näytettä, joiden joukossa on jopa lintujen siipiääniä.
Cajander on koonnut teksteihin lintuja käsittelevää perimätietoa. Kunkin linnun kohdalla on myös levinneisyyskartta. Linnut ovat aakkosjärjestyksessä.
Arviot

William Velmala kirjoittaa Linnut-lehdessä, että Lintu ja ääni on "hauska kirja", tarinat viihdyttäviä ja silti asiapitoisia. Hän toteaa, että kirja on erinomainen valinta ensimmäiseksi lintukirjaksi, ja kiittää korkeatasoisia ja riittävän pitkiä ääninäytteitä. Valokuvista hänellä on moitittavaa: kaikki eivät ole erityisen edustavia.
Ylä-Karjala (alue)

Nurmeksen kaupunki kattaa koko Ylä-Karjalan alueen Nurmeksen ja Valtimon yhdistyttyä vuonna 2020.
Ylä-Karjala on alue Pohjois-Karjalan pohjoisosassa. Alueen ainoa kunta on Nurmeksen kaupunki, Valtimon kunnan yhdistyttyä Nurmeksen kanssa vuonna 2020. Muita entisiä kuntia on vuonna 1973 silloiseen Nurmeksen kauppalaan liitetty Nurmeksen maalaiskunta. Valtimo oli erotettu Nurmeksen maalaiskunnasta vuonna 1910, Nurmeksen kauppala taas 1876. Nykyään Pohjois-Savoon kuuluva Rautavaaran kunnan valtaosa oli erotettu Nurmeksen pitäjästä vuonna 1874. Ylä-Karjalan voidaan katsoa olevan osa Pielisen Karjalaa, johon luetaan Nurmeksen lisäksi Lieksan kaupunki ja Juuan kunta.
Ylä-Karjalan kunnat vuoden 1960 tilastokartassa.
Asukkaita on Ylä-Karjalan alueella on vuoden 2020 alusta 9 522.
Ennen Nurmeksen ja Valtimon yhdistymistä Ylä-Karjalan kunnilla oli paljon yhteistyötä. Valtimolta käydään paljon asioimassa Nurmeksessa, jossa on paremmat palvelut, kun Valtimolta on lakkautettu mm. pankkipalveluita. Nurmeksen kaupungin ja Valtimon kunnan suunniteltuun usein, alueen yhdistymistä myös Lieksan kanssa on suunniteltu.
Alue sijaitsee Maanselän vedenjakajan ja Pielisen välissä. Monia jokia virtaa vedenjakajalta Pieliseen. Aluetta voidaan siksi kutsua myös jokien maaksi. Järviä on jonkin verran, joskin ne ovat Pielistä lukuun ottamatta suhteellisen pieniä. Soita on paljon. Seutu kuuluu osaksi Vaara-Suomea ja vaarat antavat maisemalle jylhän leiman. Pielisen altaan pohjoisosa kuuluu myös Ylä-Karjalan alueeseen.
Ylä-Karjalassa ilmestyy Ylä-Karjala-niminen paikallislehti. Ylä-Karjala-alkuisia yrityksiä, yhdistyksiä ja virastoja toimii alueella useita.
Los Alamosin esisolu

Los Alamosin esisolu on Los Alamosin kansallisessa laboratoriossa tuotettu muutaman molekyylin joukko, joka osaa valmistaa valoenergian avulla omaa kalvoaan valmiista osista. Koska siinä on vain yksi toiminto se ei muistuta nykyisiä eläviä soluja. Silti se saattaa havainnollistaa elämän syntyä aineen itsejärjestymisen kautta.
Steen Rasmussenin johtama Los Alamosin esisoluhanke on tuottanut Los Alamosissa kolmentyyppisistä molekyyleistä rakenteen, joissa on muutamia solun piirteitä.
Rakenne on miljoona kertaa bakteeria pienempi, kooltaan noin 5×15 nanometriä. Se on kahden lipidipisaran nostopainomainen kuplapari, missä on pinnalla PNA:ta ja valoenergiaa kemialliseksi energiaksi muuttava aineenvaihduntamolekyyli. Esisolu pystyy tuottamaan omia lipidejään valoenergian avulla. Elävästä solusta se eroaa siinä, ettei se kykene jakautumaan. Se myös edellyttää lipidien ja PNA:n osasten olevan valmiina kasvuympäristössään.
Vallitsevan näkemyksen mukaan minimaalisen elämänmuodon määrittelee kolme ominaisuutta:
Säiliö, joka määrittelee eliön fyysiset mittasuhteet.
Aineenvaihdunta, joka tuottaa raaka-aineista ja energiasta eliön tarvitsemia ainesosia.
Lisääntymiskyky, joka mahdollistaa eliön uusien kopioiden tuottamisen.
Nykyisessä Los Alamosin esisolussa yhdistyy näistä vain kaksi ensimmäistä.
Jatkossa hanke pyrkii kehittämään jakautuvan, mikroskooppisen pienen molekyylirakenteen.
Aiheesta muualla

The Los Alamos Bug (arkistoitu versio Wayback Machinessa) (englanniksi)
Quantum Self-assembly in Artificial Minimal Living Cells (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vuoden 1961 kirjastolaki

| Vuoden 1961 kirjastolaki |
| --- | --- |
Vaikutusalue:  Suomi
Säädöskokoelmassa:  235/61
Hyväksytty:  14. maaliskuuta 1961
Annettu:  3. toukokuuta 1961
Voimassa:  1962 – 31.3.1986
Vuoden 1961 kirjastolaki oli Suomessa vuonna 1962 voimaan tullut kirjastoja koskeva laki. Se oli merkittävä muutos Suomen kirjastolainsäädännössä ja korvasi vuoden 1928 vanhentuneen kirjastolain, jossa oli katto valtionavun määrälle. Vuoden 1961 kirjastolaissa valtionapua kirjastoille nostettiin: maalaiskunnat saivat kaksi kolmasosaa ja kauppalat ja kaupungit yhden kolmasosan kirjastomenoista. Lisäksi laissa osoitettiin valtionapuja kirjastohuoneistojen rakentamiseen ja kunnostamiseen. Laki oli puhdas valtionapulaki, ja valtion kirjastomenot nousivat lain vaikutuksesta heti yli seitsenkertaisiksi. Laki loi pohjan kunnallisten kirjastojen kehittymiselle ja vähensi alueellisia eroja. Lain vaikutuksesta maaseudulle syntyi nykyisenlainen kunnankirjastojen järjestelmä ja kirjastoautoja alettiin käyttää yleisesti. Vuoden 1961 lain korvasi vuoden 1986 kirjastolaki.
Lain taustaa

Suomen kunnallisilla kirjastoilla on ollut vuodesta 1928 lähtien oma kirjastolaki. Tuon ensimmäisen lain nimi oli Kansankirjasto-laki. Suomen eduskunta hyväksyi istunnossaan 13. marraskuuta 1945 hallitukselle suunnatun toivomuksen, joka johti vanhentuneen kansankirjastolain perusteelliseen uudistamiseen ja lopulta monien vaiheiden jälkeen vuoden 1961 kirjastolakiin. Tällä välin eduskunnan asettamat toimikunnat ja komiteat tekivät ehdotuksia ja lausuntoja kirjastoista. Ne ehdottivat ylhäältä johdettua yleisten (kunnallisten) kirjastojen tiukkaa järjestelmää, jossa kouluhallituksella olisi keskeinen asema. Näin ollen kirjastontarkastajat toimisivat kouluhallituksen alaisuudessa. Lakiehdotukseen sisältyi myös velvoitus kunnille ylläpitää yleistä kirjastoa, eli kirjastopakko. Lisäksi esimerkiksi kirjastohuoneiden minimipinta-alaa ehdotettiin. Osa ehdotuksista toteutui vuoden 1961 kirjastolaissa. Kuntia opetettiin 1950-luvulla hakemaan valtionapua oikein. Kirjastojen lukumäärä kasvoi nopeasti, ja ongelmaksi muodostuivat lähinnä tilakysymykset.
Kirjastolait myöhemmin

Myöhempiä yleisiä kirjastoja koskevia lakeja ovat olleet muun muassa valtionosuuslaki 1978, vuoden 1986 kirjastolaki, vuoden 1992 valtionosuusuudistus ja vuoden 1998 kirjastolaki. Vuoden 2010 alussa tuli voimaan muun muassa henkilöstön kelpoisuutta koskeva asetus. Myös Euroopan unionin kirjastomietintöjä ja päätöslauselmia voidaan soveltaa Suomessa. Päätöslauselmat sisältävät sekä suosituksia jäsenmaille että pyyntöjä komissiolle. Tarkempia ohjeita on annettu kirjastoasetuksilla ja opetusministeriön määräyksillä. Valtionosuudesta on säädetty vuodesta 1979 alkaen erillisellä valtionosuuslailla. Suomen yleisten kirjastojen maksuttomuuden pitkä perinne alkoi vuoden 1928 kansankirjastolaista. Tieteellisillä kirjastoilla sen sijaan ei ole kaikkia kirjastoja koskevaa yhteistä lakia.
Kirjallisuutta

Juva, Simo. ”Tarvitaanko kirjastolakia?”. Kirjastolehti 1992 (5): 143.
Lehväslaiho, Vieno: Kirjastosäännöstö 1980. Kirjastopalvelu, Helsinki, 1980.
Matoniemi, Timo. ”Vuoden 1961 kirjastolain syntyvaiheet“. Tampereen yliopiston pro gradu -tutkielma, 1987.
Veitjärvi (Kouvola, Rasi)

| Veitjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Valkeala)
Koordinaatit:  60°58′39″N, 26°59′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskuoja:  oja Hevoslampeen 
Järvinumero:  14.184.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  76 m  
Pituus:  870 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  1,82 km  
Pinta-ala:  6,919 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVeitjärvi 
Veitjärvi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Rasilla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 76 metriä mpy.
Xədicə İsmayılova

| Xədicə İsmayılova |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1976 (ikä 48) Baku, Neuvostoliitto
Ammatti:  toimittaja
Muut tiedot
Tunnustukset:  Right Livelihood -palkinto (2017)
Xədicə İsmayılova (s. 27. toukokuuta 1976 Baku, Neuvostoliitto) on azerbaidžanilainen tutkiva journalisti, joka on paljastanut useita Azerbaidžania hallitsevien tahojen yhteyksiä korruptioon. Hän on kirjoittanut jopa presidentti İlham Əliyevin yhteyksistä. İsmayılova on joutunut työnsä takia vainotuksi, ja hän on istunut muutamia vuosia vankilassa tekaistujen syytteiden nojalla. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on tuominnut Azerbaidžanin toimet İsmayılovaa kohtaan.
Elämä > Nuoruus ja ura toimittajana

Xədicə İsmayılova syntyi Bakussa vuonna 1976. Hänen isänsä oli korkea-arvoinen valtion virkamies ja hänen äitinsä insinööri. Xədicə İsmayılova opiskeli turkkilaisia kieliä Bakun yliopisto, missä hän innostui myös journalismista. Hän työskenteli valmistuttuaan muun muassa kääntäjänä. Hän on kertonut, että toimittaja Elmar Hüseynovin murha sai hänet kiinnostumaan totuuden etsimisestä.
İsmayılova on kirjoittanut muun muassa Caspian Business News -lehdelle, sanomalehti Zerkalolle, Voice of American Washingtonin-toimistolle ja Radio Free Europelle. Toimittajat ilman rajoja pitää Azerbaidžania lehdistönvapausindeksin häntäpään maana. Tutkivia toimittajia lahjotaan, kiristetään, häiritään ja vangitaan. İsmayılova alkoi tästä huolimatta vuonna 2009 tutkia Azerbaidžan hallituksen korruptiota. Hän on paljastanut muun muassa presidentti İlham Əliyevin yhteydet Eurovision laulukilpailun rakennusprojekteihin, luksuskiinteistön sekä Əliyevin perheen kiinnostuksen kulta- ja hopeakaivoksiin. İsmayılova löysi myös yhteyksiä Azerbaidžanin valtionpäämiehen ja tämän perheen yhteyksistä italialaiseen poliitikkoon Luca Volonteen, jota on syytetty 2,39 miljoonan euron lahjusten vastaanottamisesta hiljentääkseen Azerbaidžanin ihmisoikeusrikkomuksia vastaan esitetyt väitteet.