stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Tavares
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John Tavares The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
John Tavares Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2010
2 Russell |
4 Del Zotto |
5 Giordano |
8 Burns |
9 Downie |
10 Perry |
11 Raymond |
13 Whitney |
14 Eberle |
17 Bourque |
18 Staal |
19 Kane |
20 Tavares |
21 Laich |
22 Beauchemin |
28 Cumiskey |
29 Ott |
30 Johnson |
40 Dubnyk |
47 Peverley |
50 Mason |
57 Myers |
91 Stamkos |
92 Duchene |
94 Smyth |
Valmentaja MacTavish
Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2011
2 Schenn |
3 Phaneuf |
7 Scalzo |
8 Burns |
9 Kane |
14 Eberle |
15 Zajac |
16 Ladd |
17 Gragnani |
18 Neal |
19 Spezza |
20 Tavares |
22 Clutterbuck |
25 Stewart |
27 Pietrangelo |
28 Colaiacovo |
33 Methot |
34 Reimer |
40 Dubnyk |
45 Bernier |
50 Vermette |
53 Skinner |
61 Nash |
92 Duchene |
Valmentaja Hitchcock
Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2012
2 Keith |
3 Phaneuf (A) |
4 Bouwmeester |
5 Schenn |
7 Russell |
9 Kane |
10 Perry |
14 Eberle |
15 Getzlaf (C) |
16 Ladd |
20 Tavares |
22 Quincey |
24 Benn |
26 Purcell |
27 Murray |
30 Ward |
31 Hackett |
33 Methot |
37 O'Reilly |
40 Dubnyk |
41 Burrows |
44 Vlasic |
53 Skinner |
81 Sharp (A) |
93 Nugent-Hopkins |
Valmentaja Sutter
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Tavares (ice hockey)
Käännös suomeksi
Tiedostoattribuutti

Tiedostoattribuutti on tiedostoon liittyvää metatietoa, jotka määrittävät järjestelmän toimintaa. Attribuuteilla voi olla kaksi tilaa: asetettu ja tyhjä. Attribuutit ovat erillinen käsite tiedostojen aikaleimoista, niiden nimien tiedostopäätteistä tai käyttöoikeusasetuksista. Tiedostojen lisäksi hakemistoilla ja taltioilla voi olla attribuutteja. Attribuutteja käyttävät tietokoneen käyttöjärjestelmä sekä sovellusohjelmat.
Tiedostoattribuutit ovat erillinen mekanismi kuin klassiset Unix-tyyliset käyttöoikeudet ja omistajat (kts. chmod) ja käyttäjäoikeuslistat (ACL).
Esimerkki attribuutista on NTFS-tiedostojärjestelmän arkistobitti, joka asetetaan kun tiedosto muuttuu ja varmuuskopion ottamisen yhteydessä tila tyhjennetään.
Attribuuttien tilan muuttamiseen ja katsomiseen on eri ohjelmia:
attrib (DOS, OS/2, Windows)
chflags (BSD, macOS)
chattr, lsattr (Linux, IRIX, AIX)
chatr (HP-UX)
Käännös suomeksi
Uddo Lechard Ullman

| Uddo Lechard Ullman |
| --- | --- |

Strängnäsin piispa
 1889–1927 
Edeltäjä:  Adam Teodor Strömberg
Seuraaja:  Sam Stadener
Henkilötiedot
Syntynyt: 1837
Kuollut: 1930 (92–93 vuotta)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Uddo Lechard Ullman (1837–1930) oli ruotsalainen teologi, joka toimi Strängnäsin hiippakunnan piispana vuosina 1889–1927. Ullman osallistui Ruotsin kirkon liturgian uudistamiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uddo Lechard Ullman Wikimedia Commonsissa
Painovoiman sateenkaari

| Painovoiman sateenkaari> Gravity’s Rainbow |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Thomas Pynchon
Kieli:  englanti
Genre:  romaani
Julkaistu:  1973
Sivumäärä:  760
Suomennos
Suomentaja:  Juhani Lindholm
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  2014
Sivumäärä:  999
ISBN:  978-951-851-269-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Painovoiman sateenkaari (Gravity’s Rainbow) on Thomas Pynchonin 1973 ilmestynyt postmodernistinen pääteos. Kirjan on suomentanut Juhani Lindholm ja julkaissut Teos vuonna 2014.
Painovoiman sateenkaarta pidetään Pynchonin pääteoksena, ja siihen hänen kulttimaineensa perustuu. Se on apokalyptinen teos. Sitä pidetään Herman Melvillen Moby Dickin postmodernina vastineena. Romaani palkittiin National Book Award -palkinnolla. Vuonna 1975 Pynchon kieltäytyi Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian hänelle myöntämästä William Dean Howells -ansiomerkistä.
Teos sisältää monia erilaisia tyylejä, kulttuurisia viittauksia, riimejä ja erikoisalojen sanastoa. Yleisesti ottaen teoksesta on käännöksiä vain muutamalla kielellä, kuten saksa, italia, espanja, japani, portugali ja ranska, sillä sen kääntämistä on pidetty liki mahdottomana tehtävänä. Lukijoiden ja kääntäjien avuksi on julkaistu muutamia selitysteoksia, kuten Steven C. Weisenburgerin A Gravity’s Rainbow Companion.
Pynchonista väitellyt tutkija Tiina Käkelä-Puumala sanoo, että ensimmäiseen lukukertaan meni vuosi, ja hän ymmärsi tekstistä suunnilleen puolet, mutta hän ymmärsi myös, ettei ”ollut koskaan lukenut mitään vastaavaa”. Teoksen suomentajan Juhani Lindholmin mukaan teos on paitsi satiiri nykyajasta, myös hätähuuto.
Palkinnot ja tunnustukset

1974 National Book Award (puoliksi Isaac Bashevis Singerin kanssa)
1974 tuomariston yksimielinen valinta Pulitzerin kaunokirjallisuuspalkinnon saajaksi, mutta asiantuntijalautakunta hylkäsi sen
1975 American Academy of Arts and Lettersin William Dean Howells -mitali (kieltäytyi)
Aiheesta muualla

Gravity’s Rainbow Pynchon Wiki. (englanniksi)
Käkelä-Puumala, Tiinaa: Other Side of This Life. Death, Value, and Social Being in Thomas Pynchon’s Fiction.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Omakustanne, 2007.  ISBN 978-952-92-2502-6.  Teoksen verkkoversio (PDF). (englanniksi)
Leppä, Elli: Painovoiman sateenkaari. Tähtivaeltaja 4/2014.
Manninen, Teemu: Klassikon anatomia. Kiiltomato.net 21.4.2015.
Raudaskoski, Heikki: Pintoja, meluja, salaisuuksia, ihoja. Niin & näin 1/2015.
Marcie Blane

Marcie Blane (oik. Marcia Blank, s. 21. toukokuuta 1944, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen laulaja, joka levytti pop-musiikkia.
Ura

Kaverin pyynnöstä Marcie levytti demokappaleen nimeltä "Bobby's Girl" Seville Recordsille.[lähde? ]
"Bobby's Girl" julkaistiin syksyllä 1962. Se pääsi kolmannelle sijalle Billboard Hot 100 listalla. Myöhemmin Marcie levytti saman kappaleen myös saksaksi. Saksankielinen versio myi yli miljoona kappaletta vuoteen 1963 mennessä, ja se palkittiin Kultalevyllä.
"What Does A Girl Do?" oli Marcien seuraava single, joka nousi sijalle 82 Hot 100-listalla alkuvuodesta 1963. Tämä jäi Blanen ainoaksi lauluksi joka pääsi Hot 100 listalle.
Yksityiselämä

Vuonna 1965 Marcie jäi eläkkeelle musiikintuottamisesta. Kuitenkin 1990-luvun alussa hän toimi musiikin- ja taiteiden opettajana New Yorkissa.[lähde? ]
Marciella sai kaksi lasta ex-miehensä Larry Zimmermanin kanssa. Heillä on neljä lastenlasta.[lähde? ]
Diskografia

1962. Bobby's Girl / A Time To Dream. Seville Records 120.
1963. What Does A Girl Do? / How Can I Tell Him? Seville Records 123.
1963. Little Miss Fool / Ragtime Sound. Seville Records 126.
1963. You Gave My Number To Billy / Told You So. Seville Records 128.
1963. Why Can't I Get A Guy? / Who Will Take My Daddy's Place? Seville Records 130.
1964. Bobby Did / After The Laughter. Seville Records 133.
1965. The Hurtin' Kind / She'll Break The String. Seville Records 137.
Aiheesta muualla

The Marcie Blane Strory
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Marcie Blane
Käännös suomeksi
Oskari Vuorivirta

Oskar (Oskari) Herman Vuorivirta (vuoteen 1906 Bergström) (15. tammikuuta 1861 Sotkamo – 22. joulukuuta 1923 Kuhmoniemi) oli suomalainen kansanedustaja. Hän toimi Viipurin läänin itäisessä vaalipiirissä Suomalaisen puolueen edustajana 1910–1911. Hän toimi aktiivisesti maatalous- ja virkamiesasiavaliokunnissa ja kuntakokouksissa. Hän oli ammatiltaan rovasti, joka toimi kappalaisena useilla paikkakunnilla, sittemmin Kuhmoniemen kirkkoherrana 1919–1923. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Feliks Emil Bergström ja Anna Maria Trast. Puolisonsa oli vuodesta 1890 Emma Aleksandra Jankowsky.
Oskari Väre

Kalle Oskari Väre (9. heinäkuuta 1884 Tammela – 3. heinäkuuta 1946 Tammela) oli suomalainen pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Väreen vanhemmat olivat itsellinen Johan Viktor Joensuu ja Matilda Emanuelintytär. Väre oli pienviljelijänä kotikunnassaan Tammelassa.
Väre oli kansanedustajana 1919–1922 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Tammelan kunnanvaltuuston jäsenenä ja toimi myös Tammelan kunnallislautakunnan puhemiehenä.
Oskari Väre oli naimisissa vuodesta 1909 Alma Aliina Kauhan kanssa.
Oskari Västilä

| Oskari Västilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. elokuuta 1994 (ikä 30)  Suomi
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  Laitahyökkääjä
Seura:  Pirkkalan Pirkat
Pelinumero:  91
Pituus:  188 cm
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: Classic
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  | Koovee | 47 (3+2=5) | 47 (3+2=5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Oskari Västilä (s. 25. elokuuta 1994) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa kaudella 2017–2018 Pirkkalan Pirkkoja. Oikealta ampuva Västilä on Tampereen Classicin kasvatti, josta hän siirtyi A-juniorina paikallisvastustaja Kooveen riveihin. Västilä on pelannut Salibandyliigassa 47 ottelua, joissa hän on saavuttanut tehopisteet 3+2.
Thermoplasma

| Thermoplasma> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Arkeonit Archaea
Kunta::  Arkeonit Archaea
Pääjakso::  Euryarchaeota
Luokka::  Thermoplasmata
Lahko::  Thermoplasmatales
Heimo::  Thermoplasmataceae
Suku::  Thermoplasma  Darland et al., 1970
Lajit
 T. acidophilum  T. volcanium 
Katso myös
   Thermoplasma Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thermoplasma on bakteerimainen pieni arkeoni. Se kuuluu kuumassa viihtyvään Thermoplasmata/Thermoplasmataceae-ryhmään. Näillä eliöillä ei ole jäykkää soluseinää. Tunnetuimmat, genomiltaan tutkitut ovat T. acidophilum ja T. volcanium. Thermoplasma acidophilumin genomi on yksi pienimmistä ei-loismaisten solulimallisten mikrobien genomeista, se käsittää vain 1 564 905 emäsparia ja 1 509 geeniä. Pienin tunnettu vapaan mikrobin genomi on toistaiseksi meren α-proteobakteeri Pelagibacter ubiquella, se kattaa 1 308 759 emäsparia eli 1 354 geeniä. T. acidophilum elää 59 °C:ssa ja happamassa, pH 2:ssa. T. acidophilumin ja Sulfolobus solfataricus -lajin välillä on tapahtunut melko runsaasti geenisiirtoa.
Aiheesta muualla

Thermoplasma volcanium (Arkistoitu – Internet Archive)
Thermoplasma acidophilum
The genome sequence of the thermoacidophilic scavenger Thermoplasma acidophilum
Oskari Valtola

| Oskari Valtola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1976 (ikä 47–48) Mikkeli
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  työterveyshuollon erikoislääkäri
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja (5.4.2023–)
Vaalipiiri:  Kaakkois-Suomen vaalipiiri
Kotipaikka:  Mikkeli
Aiheesta muualla
oskarivaltola.fi
Oskari Valtola (s. 3. tammikuuta 1976 Mikkeli) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Hän on Mikkelin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja, maakuntahallituksen ensimmäinen varapuheenjohtaja ja Etelä-Savon hyvinvointialueen hallituksen jäsen. Siviiliammatiltaan Valtola on työterveyshuollon erikoislääkäri. Hänellä on vaimo ja kolme lasta. Valtola valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Tommi Mäentausta

| Tommi Mäentausta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. elokuuta 1990 (ikä 34) Hyvinkää,  Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  koppari/polttaja
Sisäpelirooli:  etenijä
Seura:  Kouvolan Pallonlyöjät
Pelaajaura
Junioriseurat
 2007–2009  2010–2011 :    Hyvinkään Tahko   Kouvolan Pallonlyöjät 
Ammattilaisjoukkueet
 2009  2010– :    Hyvinkään Tahko   Kouvolan Pallonlyöjät 
| Mitalit> Miesten pesäpallo.Miesten Superpesis  | Mitalit> Miesten pesäpallo.Miesten Superpesis  | Mitalit> Miesten pesäpallo.Miesten Superpesis  | Miesten pesäpallo>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | 2010 | Kouvolan Pallonlyöjät |  |
|  Hopeaa | 2018 | Kouvolan Pallonlyöjät |  |
|  Hopeaa | 2020 | Kouvolan Pallonlyöjät |  |
|  Hopeaa | 2021 | Kouvolan Pallonlyöjät |  |
|  Pronssia | 2019 | Kouvolan Pallonlyöjät |  |
Tommi Mäentausta (s. 7. elokuuta 1990 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Kouvolan Pallonlyöjiä. Hänen kasvattajaseuransa on Hyvinkään Tahko. Ulkopelissä Mäentausta on pääasiassa koppari ja sisäpelissä kärkietenijä.
Superpesiksen runkosarjassa Mäentausta on pelannut kauden 2020 loppuun mennessä 293 ottelua, joissa on lyönyt 5+7 ja tuonut 453 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt runkosarjan otteluissa 1 298. Superpesiksen pudotuspeleissä Mäentausta on pelannut 66 ottelua, joissa hän on tehnyt 3+2 ja tuonut 95 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pudotuspeleissä kaikkiaan 314.
Mäentausta on voittanut Kouvolan Pallonlyöjien riveissä neljä SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-hopeaa: 2010, 2018, 2020, 2021
1 SM-pronssi: 2019
4 Itä-Länsi-ottelua: 2014, 2016, 2018, 2019
Tilastot > Superpesiksen runkosarja

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Joukkue | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit |
| 2009 | Hyvinkään Tahko | 1 | 0+0 | 0 | 0 (0,00%) |
| 2010 | Kouvolan Pallonlyöjät | 12 | 0+0 | 9 | 12 (36,36%) |
| 2011 | Kouvolan Pallonlyöjät | 26 | 0+1 | 35 | 96 (67,13%) |
| 2012 | Kouvolan Pallonlyöjät | 26 | 1+0 | 30 | 110 (56,12%) |
| 2013 | Kouvolan Pallonlyöjät | 26 | 0+0 | 36 | 105 (61,40%) |
| 2014 | Kouvolan Pallonlyöjät | 30 | 0+0 | 29 | 133 (66,17%) |
| 2015 | Kouvolan Pallonlyöjät | 29 | 2+1 | 38 | 130 (58,30%) |
| 2016 | Kouvolan Pallonlyöjät | 28 | 0+2 | 56 | 136 (65,38%) |
| 2017 | Kouvolan Pallonlyöjät | 32 | 1+0 | 55 | 129 (61,14%) |
| 2018 | Kouvolan Pallonlyöjät | 31 | 0+2 | 63 | 152 (70,37%) |
| 2019 | Kouvolan Pallonlyöjät | 29 | 0+1 | 63 | 156 (65,06%) |
| 2020 | Kouvolan Pallonlyöjät | 23 | 1+0 | 39 | 139 (73,94%) |
Tilastot > Superpesiksen pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Joukkue | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit |
| 2011 | Kouvolan Pallonlyöjät | 12 | 0+0 | 9 | 38 (57,58%) |
| 2015 | Kouvolan Pallonlyöjät | 5 | 0+0 | 6 | 23 (57,50%) |
| 2016 | Kouvolan Pallonlyöjät | 9 | 0+0 | 14 | 48 (64,86%) |
| 2017 | Kouvolan Pallonlyöjät | 10 | 0+0 | 13 | 47 (55,29%) |
| 2018 | Kouvolan Pallonlyöjät | 12 | 0+0 | 15 | 57 (55,88%) |
| 2019 | Kouvolan Pallonlyöjät | 10 | 2+2 | 19 | 54 (65,06%) |
| 2020 | Kouvolan Pallonlyöjät | 8 | 1+0 | 19 | 47 (70,15%) |
Jämsä (täsmennyssivu)

Jämsä tarkoittaa seuraavia:
Jämsä, kaupunki
Aarne Jämsä (s. 1956), suomalainen kuvanveistäjä
Andrei Jämsä (s. 1982), virolainen soutaja
Anni Jämsä (s. 1995), suomalainen koripalloilija
Arvi Jämsä (1917–1987), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Esko Jämsä (s. 1964), suomalainen lehtivalokuvaaja
Kai Jämsä, laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja
Lauri Jämsä (1923–2006), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Markus Jämsä (s. 1977), jääkiekkoilija
Matti Jämsä (1929–1988), toimittaja
Niilo Jämsä (1895–1918), jääkäri
Pentti Jämsä, matkatoimistoyrittäjä
Sirkka-Liisa Jämsä-Jounela (o.s. Jämsä, s. 1952), kemian tekniikan professori
Teijo Jämsä, rumpali.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jämsä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jonathan Janson

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | Louhi |  |
Jonathan Janson (5. lokakuuta 1930 Chelsea – 29. marraskuuta 2015) oli brittiläinen purjehtija ja olympiamitalisti.
Janson osallistui kesäolympialaisiin Louhi-veneluokassa kahdesti: Melbournessa 1956 hän saavutti Ison-Britannian miehistössä pronssia, ja Roomassa 1960 hän sijoittui seitsemänneksi.
Janson kuoli 85-vuotiaana 29. marraskuuta 2015.
Jämsen

Jämsen tai Jämsén on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Aatu Jämsen (s. 2002), jääkiekkoilija
Antti Jämsén, kunnanjohtaja
Artturi Jämsén (1925–1976), maalaisliittolainen poliitikko
Bernhard Jämsén (1894–1957), jääkärivääpeli
Esko Jämsén (1938–1972), toimittaja ja kirjailija
Jan Jämsen, Katla, laulaja ja kosketinsoittaja
Juuso Jämsen (s. 2000), jääkiekkoilija
Kauko Jämsén (s. 1943), diplomaatti
Lasse Jämsen (s. 1974), jääkiekkoilija
Lauri Jämsen (s. 1950), jääkiekkoilija
Markus Jämsen, muusikko
Matti Jämsén (1979–2020), keittiömestari
Timo Jämsen (oik. Keijo Tauvo Ahola, 1942–2012), rocklaulaja ja kitaristi
Vilho Jämsén (1871–1917), päätoimittaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
PH-mittari

pH-mittari on sähköinen mittalaite, joka mittaa happamuuden eli vetyionien aktivisuuden liuoksessa. Sitä käytetään prosessiteollisuudessa, lääketieteessä, vedenkäsittelyssä ja ympäristön tarkkailussa muiden perinteisten kemiallisten mittausmenetelmien rinnalla. Mittarit perustuvat ioniliuoksen tuottamaan sähköpotentiaaliseen lähdejänniteeseen, joka voidaan mitata herkällä potentiometrillä. Mittaustulos ilmoitetaan aina pH-arvona.
Toimintaperiaate

pH-mittarissa on yleensä yksi tai kaksi anturia. Kummassakin tapauksessa mittari tarvitsee kaksi elektrodia, joita kutsutaan referenssielektrodiksi ja mittauselektrodiksi. Mittauselektodi on yleensä lasia ja referenssielektrodi on valmistettu yleensä hopea–hopeakloridi-elementistä tai elohopea–elohopeakloridi-elementistä. Kumpikin elektrodi voivat muodostaa oman anturin, mutta ne yhdistämällä saadaan yksi anturi. Alla on selostettu hopealla toimiva laite.
Toimintaperiaate > Lasielektrodi

Mittauselektrodi on lasielektrodi, jonka lasikuori on saatu vetyioniselektiiviseksi lisäämällä lasimassaan alkalimetallioksideja ja maa-alkalimetallioksideja. Lasin perusmasta on noin 70 % on piidioksidia (SiO2). Lasin maa-alkalimetallioksidit, kuten esimerkiksi berylliumoksidi (BeO), magnesiumoksidi (MgO) ja kalsiumoksidi (CaO), on lisätty lasiin, jotta siihen saataisiin moniarvoisia ioneja ja jotka samalla muokkaisivat laskin kiderakennetta. Lasin alkalimetallioksidit, joita ovat esimerkiksi litiumoksidi (Li2O), natriumoksidi (Na2O) ja kaliumoksidi (K2O), vapauttavat ulkoiseen liuokseen litiumin, natriumin ja kaliumin ioneita, jotka kantavat mukanaan sähköistä varausta. Lasielektrodin seinämä on noin yhden millimetrin paksuinen ja sen sisällä on täyteaineena esimerkiksi suolahappoa (HCl). Suolahappo toimii elektrolyyttinesteenä ja jonka konsentraatio, ja samalla sen pH-arvo, on ennalta tarkoin valittu.
Kun lasielektrodin upottaa tutkittavaan liuokseen, muodostuu sen pinnalle vain 100 nanometriä (nm) paksu geelimäinen hydratoitu kalvo. Litium-, natrium- ja kaliun-ionit siirtyvät lasista hydratoituun kalvoon, missä ne vaihtuvat happaman liuoksen vetyioneihin. Alkalimetalli-ionien vaihtuminen vetyioneihin synnyttää tutkittavan liuoksen ja hydratoituneen kalvon välille potentiaalieron, joka on suoraan verrannollinen vetyionien aktiivisuuteen, joka on laimeissa liukoksissa verrannollinen myös oksoniumionien (H3O) konsentraatioon. Potentiaaliero on 59,2 millivolttia (mV) jokaista pH-arvon yksikköä kohti (lämpötilassa 25 °C).
Potentiaaliero, eli jännite, siirretään potentiometriin täyteaineessa eli suolahappoliuoksessa olevalla hopealangalla, joka on päällystetty hopeakloridilla. Lanka ja päällyste muodostavat yhdessä puolikennon. Edellä kerrottu voidaan rakentaa myös elohopean ja elohopea(I)kloridin yhdistelmällä. Pelkän lasielektrodin käyttö ei aina mahdollista riittävän tarkkaa mittatulosta, koska sen resistanssi on erittäin suuri (50–500 MΩ). Sen lisäksi tarvitaan matalaresistanssinen referenssielektrodi mittauksen tueksi.
Toimintaperiaate > Referenssielektrodi

Referenssielektrodi on muodostettu lasiputkesta, josta on matalaresistanssinen ionivirtayhteys tutkittavaan liuokseen. Ioneja läpäisevä yhteys on oltava niin pieni, että vain ionit mahtuvat kulkemaan sen läpi, mutta nesteet itsessään eivät virtaa aukon läpi. Tämän vuoksi se valmistetaan tukkimalla lasiseinämään tehty iso reikä huokoisella aineella. Huokoinen aine on yleensä valmistettu keramiikasta tai asbestikuiduista, joiden läpi ionivirta voi kulkea sähkökentän vetämänä. Tällaista yhteyttä kutsutaan suolasillaksi. Referenssiputkessa täyteaine on erilainen kuin suolasillan takana olevassa näytteessä, jolloin syntyy kaksi, eri potentiaaliin joutuvaa, elektrodiparia. Toinen pari on hopeakloridilla päällystetyn hopealangan ja täyteaineen välinen potentiaali, ja toinen on täyteaineen ja tutkittavan nesteen välinen potentiaali. Näiden välinen lähdejännite (potentiaaliero) yhdistetään sitten lasielektrodin lähdejännitteeseen ja, jos referenssielektrodin potentiaaliero säilyy vakiona, se voidaan kalibroida pois.
Täyteaine on liuos (esimerkiksi kaliumkloridi (KCl)), joka on kyllästetty hopeakloridilla. Kun virta elektrodin ja elektrolyytin rajapinnan, hajoaa hopeakloridi
Syntyvä potentiaali riippuu kloridi-ionin aktiivisuudesta. Referenssielektrodin rakenne voidaan vaihtaa esimerkiksi kalomelielektrodiksi tai platinaelektrodiksi, jos näytteen kemiallinen rakenne sitä vaatii. Esimerkiksi biologiset näytteet pilaantuvat hopeasta ja kalomelielektrodilla ei voi mitata yli 70 °C lämpötilassa, joten elektrodivaihtoehtoja tulee olla käytettävissä useita erilaisia.
Toimintaperiaate > Elektrodien yhteistoiminta

Nykyaikaiseen tarkasti happamuuden mittavaan laitteistoon kuuluvat anturi tai anturit, lähetin ja asennusosat. Anturin tuottama potentiaalisignaali johdetaan lähettimeen, joka sisältää vahvistukseen tarkoitettua puolijohde-elektroniikkaa. Saadut arvot digitoidaan ja esitetään mittarin näytössä. Asennusosilla tarkoitetaan sitä koteloa ja välineistöä, jossa mittarin osat ja näytteen säilytysastiat sijaitsevat.
Mittauksessa on vielä yleistä, että mittauselektrodin jännite ja referenssielektrodin jännitteet yhdistetään suuremmaksi jännitteeksi. Tätä on helpompi mitata tarkemmin. pH-arvo riippuu kuitenkin vain mittauselektrodin jännitteestä, joten referenssielektrodin jännite vähennetään mittausarvosta. Vähentäminen on mahdollista vain, jos sen todellinen arvo tunnetaan, joten laite tulee kalibroida vähintään kerran viikossa.
Viimeaikainen kehitys

Uusimmissa mittareissa on käytössä puolijohteista valmistettu ioniselektiivinen kanavatransistori, joka suorittaa potentiaalieron mittaamisen samalla kun se johdattaa ionit ohuiden kalvojen läpi.
Historiaa

Saksalainen kemisti Fritz Haber ja puolalainen fyysikko Zygmunt Klemensiewicz rakensivat vuonna 1906 lasielektrodin, jonka tuottama sähköinen potentiaali riippui vetyionien aktiivisuudesta. Lasielektrodilla oli suuri sisäinen vastus, mikä vaikeutti happamuuden määrittämistä. Jotta tulokset olisivat olleet tarkkoja, tuli käyttää erittäin herkkää galvanometriä. Galvanometrit itsessään olivat vaikeita pitää kunnossa, joten ratkaisuksi amerikkalainen kemisti Arnold Beckman ehdotti suurivahvistuksellista vahvistinta. Nyt virran määrää voitiin mitata halvemmilla virtamittareilla. Ensimmäinen pH-mittari Model G valmistui vuonna 1934. Tämä prototyyppi osoittautui toimivaksi ja jo vuonna 1936 sitä alettiin markkinoida. Sitä myytiin moninkertaisesti alussa arvioituun määrään verrattuna ja vuonna 1955 myytiin 126 000:s laite. Model G-pH-mittari painoi puisessa kotelossaan 8 kilogrammaa. Tämän laitteen käyttäjä tuli osata välttää monia mittausvirheen lähteitä, jotta mittaukset olisivat onnistuneet hyvin. Erityisesti mittauselektrodi oli herkkä siitä, miten se astetettiin nesteeseen (asento ja mittaussyvyys). Sen vuoksi alettiin vuonna 1937 suunnitella uutta elektrodia. Muut samanaikaiset pH-mittarit olivat rakenteeltaan samanlaisia. Niissä oli ulkoinen mittaus- ja referenssielektrodi sekä suuritehoinen vahvistin ja ampeerimittari samassa laatikossa.
Galleria

Metrohmin valmistama pH-mittari
Maaperän pH-mittari
Yksinkertainen pH-mittari