stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Likolammi (Äänekoski, Keronselkä, eteläinen)

| Likolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°45′51″N, 26°00′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.421.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,5 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,983 km  
Pinta-ala:  2,882 ha  
Tilavuus:  0.000033 km³ 
Keskisyvyys:  1,15 m  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolammi 
Likolammi  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Viitakylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 440 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 33 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,5 metriä mpy.
Loimukala

Suolattu loimulohfilee kiinnitettynä puutapein laudanpätkään
Loimukala on nuotion, avotakan tai muun avotulen loisteessa miedolla lämmöllä kypsennetty kalaruoka. Kalana käytetään yleisimmin rasvaa sisältäviä kalalajeja, kuten fileoitua lohta, kirjolohta, siikaa tai nieriää. Rasvattomammat kalalajit, kuten kuha, ovat vaikeampia loimutettavia, koska ne kuivuvat helpommin.
Valmistus

Viileässä säilytettyihin, mahdollisimman tasapaksuihin kalafileisiin hierotaan hieman suolaa ja haluttaessa myös muita mausteita, kuten pippuria. Syöjää kohti varataan 150 - 300 grammaa kalaa. Kala voidaan joskus suolata vasta loimuttamisen aikana tai pienemmät kalat vasta loimuttamisen jälkeen sivelemällä fileitä suolavedellä.
Fileet asetetaan laudanpätkille nahka lautaa vasten ja naulataan puutapeilla kiinni lautaan. Rautanaulojen käyttämistä ei suositella, koska ne kuumenevat helposti kypsyttäen ja pehmentäen ympärillään olevan kalan lihan liian nopeasti ja pahimmassa tapauksessa kala saattaa pudota maahan tai nuotioon. Leppälautaa pidetään useimmiten parhaana materiaalina, mutta myös muuta lehtipuuta voi käyttää. Lautaan kannattaa porata ennakkoon puutappien mentäviä reikiä sopivin välein. Lauta voidaan asettaa käytettävissä olevan ajan ja halutun valmistustavan mukaan erilaisille etäisyyksille tulesta. Kala voidaan asettaa jopa juuri ja juuri liekkien ulottuville, 20–30 senttimetrin, tai joskus jopa lähes metrin etäisyydelle liekeistä, esimerkiksi nojaamaan nuotiopaikan reunakiviin, avotakan seinämään tai muuhun tukeen. Mikäli kala on lähellä liekkejä, sitä on valeltava esimerkiksi voilla, jotta sen pinta ei pala. Usein etäisyyttä arvioidaan siten, että oikealla etäisyydellä kättä vielä kärsii pitää tulen lähellä. File suositellaan asetettavaksi pyrstöpuoli ylöspäin, jolloin paksumpi osa filettä on lähempänä tulta ja kala kypsyy tasaisemmin. Avotuli pyritään pitämään tasaisena, ja tarvittaessa lautoja voidaan siirtää tai kääntää tasaisen kypsymisen varmistamiseksi. Polttopuuna käytetään myös mieluiten lehtipuita, kuten leppää, raitaa, haapaa, pajua tai koivua. Havupuun käyttäminen saattaa aiheuttaa ruokaan kitkerää makua. Kalan kypsyminen loimussa kestää 15 minuutista jopa tunteihin, olosuhteista ja fileiden paksuudesta riippuen. Kalaa voi välillä kostuttaa valelemalla suolavettä pintaan. Kypsän kalan nahka irtoaa helposti.
Pienempiä kaloja, kuten siikoja, voi myös loimuttaa fileoimattomina. Tällöin kalasta vain poistetaan sisälmykset ja kidukset ja kala huuhdotaan suolavedellä. Kalan pintaan tehdään muutama viilto ja se voidaan loimuttaa esimerkiksi oksan tai muun kepin nokassa sopivalla etäisyydellä nuotiosta. Tämä tapa on käytössä esimerkiksi Tornionjoen Kukkolankoskella. Satakunnassa loimusiikaa kutsutaan ”ristiinnaulituksi siiaksi”.
Loimutuslautoja ja muita loimuttamiseen tarkoitettuja apuvälineitä myydään myös valmiina. Laudan sijaan voi käyttää halkoa, hiillostamisessa käytettävää halsteria tai muuta lämmönkestävää tasaista kiinnitysalustaa, joka tuetaan pystyasentoon avotulen lähelle. Pohjois-Suomessa käytetään isojen, etenkin lohikalojen, kypsyttämiseen nuotion päälle ripustettavia puisia ritilöitä.
Ruokalajin lisukkeena voi tarjota esimerkiksi samalla avotulella kypsennettyä nuotioperunaa ja vaikkapa valkosipulivoita.
Loimulohen valmistusta kalanloimutuslaitteella
Lauri Tähkän diskografia
Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Polte |  Julkaistu: 26. lokakuuta 2011  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music Group | 2 | 47 635 + (tuplaplatinalevy) |
| Hurmaan |  Julkaistu: 27. syyskuuta 2013  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music Group | 2 | 20 323 + (platinalevy) |
| Jouluni laulut |  Julkaistu: 7. marraskuuta 2014  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music Group | 10 | 10 000 + (kultalevy) |
| Vien sut täältä kotiin |  Julkaistu: 16. syyskuuta 2016  Formaatti: CD, LP, digitaalinen  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | 1 | platinalevy |
| Meidän tulevat päivät |  Julkaistu: 1. maaliskuuta 2019  Formaatti: CD, LP, digitaalinen  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | 1 | platinalevy |
| Kaikella on tarkoitus |  Julkaistu: 16. syyskuuta 2022  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Warner Music Finland | 1 |  |
Kokoelmat

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Polttavimmat |  Julkaistu: 11. marraskuuta 2016  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music Group | 18 |  |
Singlet > Vierailijana

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | ”Määränpää” (Fintelligens, mukana Lauri Tähkä) | – | 28 | – | – | Lisää |
| 2014 | ”Lohtu” (Live Aid Uusi Lastensairaala 2017) | 6 | 2 | – | 37 |  |
| 2016 | ”Lempo” (Elastinen, mukana Lauri Tähkä) | 1 | 6 | 27 | – | Elastinen feat. |
| 2020 | ”Uuden edessä” (Toivon kärki) | 2 | – | 2 | 2 |  |
Singlet > Muut listasijoitukset

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | ”Me käymme joulun viettohon” | – | – | – | 43 | Jouluni laulut |
Musiikkivideot

| Vuosi | Nimi | Ohjaus | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | ”Syyskuun kyy” | Jukka Salo |  |
| 2012 | ”Polte” |  |  |
| 2013 | ”Saat syttymään” | Elias Koskimies |  |
| 2013 | ”Puolikas” | Elias Koskimies |  |
| 2014 | ”Joulu tuo luoksein rakkaat” | Henry Ahlavuo |  |
| 2016 | ”Morsian” | Numi Nummelin |  |
| 2018 | ”Mä en pelkää” | Ville Juurikkala |  |
| 2019 | ”Palavaa vettä” | Ville Juurikkala |  |
Muut julkaisut

| Vuosi | Nimi | Albumi | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | ”Peltoniemen Hintriikan surumarssi” | Synkkien laulujen maa |  |
| 2008 | ”Vattat täynnä” | Ipanapa 2 |  |
| 2009 | ”Itkisitkö onnesta?” | Onnen laulut |  |
| 2009 | ”Kulkuri ja joutsen” (Lauri Tähkä & Paula Koivuniemi)  | Onnen laulut |  |
| 2010 | ”Konsta Jylhän joululaulu” | Maailman kauneimmat joululaulut 2 |  |
| 2015 | ”Hiutaleet maahan leijailee” | Kaikkien aikojen paras joululevy 4 |  |
| 2015 | ”Konstan joululaulu” | Kaikkien aikojen paras joululevy 4 |  |
| 2016 | ”Askel askeleelta” (Paula Koivuniemi & Lauri Tähkä)  | Duetot |  |
Sjöstrand

Sjöstrand on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carl Eneas Sjöstrand (1828–1906), ruotsalaissyntyinen, Suomessa vaikuttanut kuvanveistäjä
Helmi Sjöstrand (1864–1957), suomalainen taidemaalari
Leo Sjöstrand (s. 1944), Ahvenanmaan liberaalien poliitikko
Levi Sjöstrand (1920–1994), suomenruotsalainen kirjailija
Tore Sjöstrand (1921–2011), ruotsalainen estejuoksija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Leyla Zana

| Leyla Zana |
| --- | --- |
 Leyla Zana Brysselissä 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1961 Turkki
Kansalaisuus:  kurdi
Ammatti:  poliitkko, ihmisoikeusaktivisti
Puoliso:  Mehdi Zana
Lapset:  Ronay Zana, Ruken Zana
Leyla Zana (syntynyt 3. toukokuuta 1961 Diyarbakır, Turkki) on turkkilainen kurdipoliitikko ja  ihmisoikeusaktivisti.
Etniseltä taustaltaan Leyla Zana on kurdi. Hänet valittiin ensimmäisenä kurdinaisena Turkin parlamenttiin vuonna 1991. Zana on ollut toistuvasti vangittuna kurdien oikeuksia puolustavien mielipiteittensä vuoksi. Hän on naimisissa poliitikko ja aktivisti Mehdi Zanan kanssa ja heillä on kaksi lasta, poika Ronay (s. 1976) ja tytär Ruken.
Zanalle myönnettiin vuoden 1994 vangitsemisen jälkeen useita sananvapauspalkintoja ja hän on ollut ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi vuosina 1995 ja 1998.
Poliittinen toiminta

Leyla Zanan poliittinen aktiivisuus alkoi hänen toimistaan Mehdi Zanan ollessa vangittuna. Hän alkoi puolustaa ensin vankilassa olevan miehensä oikeuksia, opiskeli turkkia ja hankki sekä peruskoulu että lukiotodistuksen kolmessa vuodessa. Leylasta tuli vankien omaisten puhenainen ja hän aloitti työskentelyn vastaperustetussa ihmisoikeusyhdistyksessä Diyarbakirissa.  Pian hän alkoi kirjoittaa Yeni Ülke lehteen   ja hänestä tuli kansallisesti tunnettu hahmo.
Lehti joutui viranomaisten hampaisiin ja lopetettiin, mutta Leyla oli ehtinyt nousta suosituksi hahmoksi turkin kurdien keskuudessa. 20. lokakuuta 1991 hän voitti alueensa vaalit ylivoimaisesti 84% äänienemmistöllä ja tuli ensimmäisenä kurdinaisena valituksi turkin parlamenttiin. Leyla aloitti uransa parlamentissa skandaalilla, turkiksi lausutun virkavalansa loppuun hän lisäsi kurdiksi ”Taistelevansa  jotta kurdit ja turkkilaiset voisivat elää yhdessä demokraattisessa puitteissa”. Kurdin käyttäminen julkisissa yhteyksissä oli rikollista ja vain poliitikoille myönnetty juridinen koskemattomuus esti hallintoa pidättämästä häntä heti.
Poliittinen toiminta > Vapautumisen jälkeen

Vapauttamisensa jälkeen Leyla Zana on ollut syytettynä useasti ja hänet tuomittiin Diyarbakırin  oikeudessa uudestaan kymmeneksi vuodeksi vankeuteen 4. joulukuuta 2008.Tällä kertaa häntä syytettiin terroristijärjestöön kuulumisesta. Perusteluina oikeus esitti Zanan 18. heinäkuuta 2007 ja 21. maaliskuuta 2008 pitämiä puheita. Leyla Zana valitti tuomiosta.  Diyarbakırin syyttäjä vaati Leylan tuomion pidentämistä vedoten puheisiin joissa hän oli  puhunut vangitusta PKK johtajasta Abdullah Öcalanista kurdien johtajana ja viitannut PKK:n toimiin vapaustaisteluna. Ranskassa aloitettiin kampanja Leylan tukemikseksi 10. helmikuuta ja maaliskuussa 2009 monet paikalliset ihmisoikeusaktivisti aloittivat kampanjan Leylan vapauttamiseksi. 28. heinäkuuta Leyla tuomittiin vuodeksi ja kolmeksi kuukaudeksi vankeuteen PKK:n propagandan levittämisestä. Leylaa vastaan oli odottamassa yli kymmenen syytettä. Syyskuun kahdeksantea Leylaa syytettiin uudestaan laittoman propagandan levittämisestä, perusteena hänen kurdilaisen uudenvuoden juhlissa 2007 pitämänsä puhe jossa hän oli nimennyt Öcalanin yhdeksi kolmesta kurdien johtajista. 12. joulukuuta 2009 Leyla Zana ja 34 muuta DTP:n jäsentä menettivät viideksi vuodeksi oikeutensa äänestää ja osallistua vaaleihin.
8. huhtikuuta 2010 Leyla Zana tuomittiin poissaolevana  kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Hänen edustajansa totesi että he luonnollisesti valittavat päätöksestä.
Turkin vaalilautakunta kielsi ensin Leyla Zanaa ja muutamaa muuta kurdivaikuttajaa osallistumasta vuoden 2011 vaaleihin mutta se johti laajoihin protesteihin kurdialueilla ja lautakunta joutui taipumaan.
Leyla ja 35 muuta BDP (Baris ve Demokrasi Partisi, Rauhan ja Kehityksen Puolue) ehdokasta valittiin turkin parlamenttiin 12. kesäkuuta 2011 pidetyissä vaaleissa.
24. toukokuuta 2012 Leyla Zana tuomittiin vankilaan kymmeneksi vuodeksi. Häntä syytettiin propagandasta laittoman organisaation puolesta sekä rikoksesta laittoman organisaation puolesta kuulumatta siihen. Syytteet perustuivat yhdeksään eri puheeseen jotka Zana oli pitänyt vuosina 2007-2008.
Palkinnot

1994 Thorolf Rafton muistopalkinto
1995 Saharov-palkinto
1995 Aachenin rauhanpalkinto
1995 Bruno Kreisky -palkinto
1995 Nobelin rauhanpalkinto ehdokkuus
1998 Nobelin rauhanpalkinto ehdokkuus
Sk8er Boi

| ”Sk8er Boi” Avril Lavigne |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Let Go
 Julkaistu: 27. elokuuta 2002
 Formaatti: CD single, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): The Matrix
 Tyylilaji: rock, pop-punk, voimapop
 Kesto: 03.24
 Levy-yhtiö: Arista Records
Avril Lavignen muut singlet
| ”Complicated” 2002 | ”Sk8er Boi” 2002 | ”I'm with You” 2002 |
Sk8er Boi on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Avril Lavignen kappale, joka julkaistiin hänen Let Go -debyyttialbumin toisena singlenä. Kappaleen ovat sanoittaneet Avril Lavigne ja The Matrix (Scott Spock, Lauren Christy, ja Graham Edwards) ja sen tuottamisesta vastasi The Matrix. Kappale on pop-punk- ja voimapopkappale, joka sanoituksellisesti kertoo tarinan laulajan näkökulmasta hänen rokkaripoikakaveristaan sekä tytöstä, joka tiesi, että kuka erotti heidät sen takia, että poika oli skeittilautailija ja tyttö puolestaan snobi.
Kappale sai pääosin positiivisia vastaanottoja, monien ylistäessä sen kertosäettä kutsuen kappaletta "haussuksi" ja "viisaaksi". Kappale sai myös vuonna 2003 Grammy-ehdokkuuden kategoriassa "Paras naisrokkarin kappaleen esitys". Kaupallisesti "Sk8er Boi" oli menestys, saavuttaen sijan kymmenen parhaan joukossa yli kymmenessä eri valtiossa, kuten Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvalloissa (muodostuen Lavignen toiseksi kymmenen parhaan joukkoon päässeeksi singleksi Billboard Hot 100 -listalla).
Kappaleeseen liittyvällä, Francis Lawrencen ohjaamalla musiikkivideolla Lavigne esiintyy konsertissa kaupungin kadulla samalla, kun väkijoukko juhlii hänen ympärillään. Kappale oli menestys TRL:llä, ja se äänestettiin BT TV:lla yhdeksi vuosikymmenen parhaista musiikkivideoista. Kappaleen ovat levyttäneet myös Cascada ja Kidz Bop Kids. Lisäksi Lavigne on esittänyt kappaletta kaikissa konserteissaan ja kaikilla kiertueillaan ensimmäisestä, "Try to Shut Me Up Tourista" (2002–2003) lähtien aina viimeisimpään "The Avril Lavigne Touriin" (2013–2014) asti.
Käännös suomeksi
Lomaterapiaa

| Lomaterapiaa> Couples Retreat |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Billingsley
Käsikirjoittaja:   Jon Favreau  Vince Vaughn  Dana Fox 
Tuottaja:   Scott Stuber  Vince Vaughn 
Säveltäjä:  A. R. Rahman
Kuvaaja:  Eric Edwards
Leikkaaja:  Dan Lebental
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Relativity Media Wild West Picture Show Productions
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   9. lokakuuta 2009  27. marraskuuta 2009 (Suomi) 
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lomaterapiaa (Couples Retreat) on Peter Billingsleyn ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka seuraa neljää Keskilännestä trooppisella saarella olevaan lomakohteeseen matkaavaa pariskuntaa. Yksi pareista on matkalla panostaakseen avioliittoonsa ja muut kolme lähtevät nauttimaan vesijettiajeluista, kylpyläelämästä ja auringosta. Pian käy kuitenkin ilmi, että lomakohteessa tarjottavaan pariterapiaan osallistuminen on pakollista.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vince Vaughn ja Malin Akerman  | … |  Dave ja Ronnie    |
|  Jon Favreau ja Kristin Davis  | … |  Joey ja Lucy Tippaglio    |
|  Jason Bateman ja Kristen Bell  | … |  Jason ja Cynthia    |
|  Faizon Love ja Kali Hawk  | … |  Shane ja Trudy    |
|  Jean Reno  | … |  Marcel     |
|  Peter Serafinowicz  | … |  Sctanley   |
|  Tasha Smith  | … |  Jennifer   |
|  Ken Jeong  | … |  terapeutti   |
|  John Michael Higgins  | … |  terapeutti   |
|  Carlos Ponce  | … |  Salvadore   |
|  Temuera Morrison  | … |  Briggs   |
|  Karen David  | … |  kylpylän työntekijä   |
Aiheesta muualla

Couples Retreat Official Site ( Arkistoitu – Internet Archive)
Couples Retreat Soundtrack Site (Arkistoitu – Internet Archive)
Lomaterapiaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Video Interview With Vaughn, Favreau, Bell and Reno (Arkistoitu – Internet Archive) at AMCtv.com
All soundtracks from the movie Couple Retreat, more than on the official CD (Arkistoitu – Internet Archive)
Siepattu

Siepattu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Siepattu, Jerry Jamesonin elokuvan Gone in a Heartbeat (1996) suomenkielinen nimi televisioesityksessä
Siepattu (Lifted), Pixarin lyhytanimaatio vuodelta 2006
Siepattu (Abduction), John Singletonin ohjaama elokuva vuodelta 2011.
Lea Joutseno

| Lea Joutseno |
| --- | --- |
 Lea Joutseno vuonna 1944 elokuvassa Dynamiittityttö.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lea Ruth Margit Joutseno   Lea Ingo
Syntynyt: 6. marraskuuta 1910 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 20. kesäkuuta 1977 (66 vuotta) Helsinki
Ammatti:  elokuva­näyttelijä, kielen­kääntäjä
Puoliso:  Jaakko Huttunen  (vih. 1937; k. 1938) Keijo Pikkumäki  (vih. 1946; k. 1946) Torsten Ingo  (vih. 1956–77)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1937–1948
Merkittävät roolit:  Dynamiittityttö
Palkinnot
 Parhaan naispääosan Jussi   1945 Dynamiittityttö 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lea Ruth Margit Joutseno (ent. Jönsson, 6. marraskuuta 1910 Helsinki – 20. kesäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen elokuva­näyttelijä ja -käsikirjoittaja sekä kielen­kääntäjä. Hän tuli kuuluisaksi 1940-luvun vaaleana ja älykkäänä elokuva­komediennena sekä ohjaaja Valentin Vaalan luotto­näyttelijänä. Hänen räiskyvänpirteä ja suora­sukainen luonteensa loi viihdettä toisen maailman­sodan, vaaran vuosien ja pula-ajan suomalaisille. Joutseno tulkitsi elo­kuvissaan flapper-hahmoja, moderneja ja optimistisia nais­tyyppejä.
Elokuvauransa ohella Joutseno toimi Suomi-Filmin vakituisena kääntäjänä. Uransa lopulla hän suomensi useita Disney-elo­kuvia. Joutseno kuului Helena Karan, Eija Karipään ja Regina Linnanheimon ohella niihin harvoihin suomalaisiin elokuvatähtiin, joilla ei ollut teatteritaustaa. Joutseno koki yksityis­elämässään paljon epä­onnea ja jäi kahdesti leskeksi.
Varhaisvaiheet

Lea Joutseno syntyi Ernst Gunnar Rafael Jönssonin ja Jenny Emilia Haapasen perheeseen. Ernst Joutseno työskenteli kirjapainoalalla ja harrasti vapaa-aikanaan aktiivisesti musiikkia. Joutsenon musikaaliseen sukuun kuului myös Ernst Joutsenon sisar Astrid, joka teki uran pianistina. Lea Joutsenolla oli kaksi nuorempaa sisarusta, Maj-Lis ja Kullervo. Perhe asui alkuun Helsingissä ja myöhemmin Savonlinnassa. Jenny Haapasen kuoltua Lea muutti Poriin iso­äitinsä hoiviin. Hän kirjoitti yli­oppilaaksi Helsingissä. Hän suunnitteli ryhtyvänsä hammaslääkäriksi, mutta siihen kouluttautuminen osoittautui taloudellisesti mahdottomaksi. Niinpä kieli­taitoinen Joutseno päätyi kielen­kääntäjäksi Suomi-Filmiin. Hän osasi suomen ja ruotsin lisäksi saksaa, englantia ja ranskaa.
Ura

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Lea Joutseno oli todellinen komedienne ja nimenomaan elokuvakomedienne. – – Kun hän ei osannut näytellä, hän niin kuin oli oikein kameran edessä: hänessä oli oikea temperamentti, rytmitaju ja hyvä ääni. | ” |
– Näyttelijä Tarmo Manni luonnehti Lea Joutsenoa
Lea Joutseno näytteli nais­pää­osan yhdeksässä elo­kuvassa vuosina 1941–1948. Useimmat olivat komedioita ja kahta lukuun ottamatta Valentin Vaalan ohjaamia. Miesosissa nähtiin usein Tauno Majuri ja Tapio Nurkka.
Ura > Ensimmäiset roolit

Joutsenon ensimmäinen kuvaus­kokemus oli Suomi-Filmillä tee­mainoksessa, ja hän kuvaili kokemusta myöhemmin seuraavasti: ”Olin niin vihreä ja hoopo ja jännittynyt, etten muista siellä studiossa edes kameraa nähneeni – –”. Joutsenon varsinainen elo­kuva­ura alkoi vaatimattomilla sivu­osilla Vaalan elo­kuvissa. Ensimmäisen roolinsa hän sai sattumalta vuonna 1937, kun Vaala etsi konttori­neitiä elokuvaan Juurakon Hulda. Hänen mielestään Joutsenolla sattui töissä olemaan yllään juuri osaan sopiva kävely­puku. Joutseno ei ollut näyttelijän­kyvyistään vakuuttunut eikä aluksi tahtonut rooleja, mutta Vaala onnistui suostuttelemaan hänet elokuva­kameroiden eteen ja vähitellen suurempiin tehtäviin.
Vuonna 1939 valmistuneessa elo­kuvassa Rikas tyttö Joutsenolla oli ensimmäinen ”todellinen rooli”; hän teki merkittävän sivu­osan seura­piiri­neito Leana, ja hänen suorituksensa vei arvostelijoiden huomion. Talvisodan aikana Joutseno jatkoi kääntäjäntyötään ja välirauhan tultua teki sivuroolit parissa Ilmari Unhon komediassa.
Ura > Suomi-Filmin tähtikomedienne

Ensimmäinen pääosa Joutsenon uralla oli Leilan rooli Vaalan komediassa Morsian yllättää huhti­kuussa 1941. Sekä yleisö että kriitikot olivat tyytyväisiä Joutsenon suoritukseen. Hänen puhetyylinsä ja olemuksensa olivat luonnollisia vailla teatraalisuuden häivääkään. Hilja Valtosen romaaniin pohjautuvassa Varaventtiilissä (1942) hän näytteli Pohjan­maalle muuttavaa savolais­opettajaa. Kriitikot kiittelivät hänen suoritustaan hyväksi muutoin melko latteaksi luonnehtimassaan teoksessa. Samana vuonna ensi-iltansa saanut Hopeakihlajaiset ei myöskään ollut arvostelu­menestys, eikä Joutseno itsekään pitänyt Railin roolistaan. Marraskuussa 1942 Joutseno vieraili Saksassa suomalaisen elokuvaretkikunnan mukana. Matkan kohteina olivat elokuvastudiot Berliinissä, Münchenissä ja Wienissä. Joutseno arvosti etenkin saksalaisten elo­kuva­näyttelijöiden ensi­luokkaisia ty­öoloja sota-ajan keskelläkin.
Vuosina 1943–1946 valmistui neljän vauhdikkaan ja yleisöä hyvin vetäneen komedian rypäs; niiden käsi­kirjoitukset syntyivät Lea Joutsenon, ohjaaja Vaalan ja kirjailija Kersti Bergrothin eli Tetin yhteis­työnä. Huhti­kuussa 1943 valkokankaille tuli niin ikään Valtosen aiheeseen perustuva Neiti Tuittupää, jossa Joutsenolla oli nimi­osa. Arvostelijoiden mielestä hänen rooli­suorituksestaan elämälleen suuntaa hakevana Anna Tipuli Pusuna puuttui aiemmista elo­kuvista tuttu pirteys. Seuraavana syksynä sai ensi-iltansa Tosi­tarkoituksella, jossa Joutseno oli ensi kerran mukana myös käsi­kirjoittajana. Hän näytteli Anjaa, ministerin tytärtä, joka lähtee maa­talous­palvelukseen. Komedia syntyy ajalle tuttuun tapaan rooli­hahmojen sijoittamisesta näille mahdollisimman outoon ympäristöön. Hellyttävän hepsan­keikan osa oli Joutsenolle itselleen mieluinen. Elo­kuvan vastaan­otto oli nuivahko, eräät pitivät sitä jopa talkoo­aatteen halventamisena. Kriitikot antoivat Joutsenon rooli­suorituksesta kuitenkin kiitettävän arvion.
Jatko­sodan jälkeen loka­kuussa 1944 astui ensi-iltoihin Dynamiittityttö. Siitä tuli sekä yleisö- että arvostelu­menestys. Joutseno palkittiin osastaan Marjana parhaan nais­pääosan Jussi-patsaalla. Seuraavan vuoden Joutseno-uutuus oli ihmis­suhdekomedia Vuokrasulhanen. Kriitikot luonnehtivat Joutsenoa ”armoitetuksi komedienneksi”. Myös elo­kuvaa pidettiin onnistuneena, joskaan se ei yltänyt Dynamiitti­tytön tasolle. Vuoden 1946 Joutseno-komedia oli Viikon tyttö. Keski­luokkaisia opettajattaria ja tasokkaita seura­piirinaisia näytellyt Joutseno sai tulkittavakseen niin sanotun työläis­naisen roolin. Vasta­näyttelijänä hänellä oli Tauno Palo. Elokuva sai aikalais­kriitikoilta heikohkot arviot.