Valtion Alkoholiliike
Toiminnan vakiintuminen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Vuosi | Voitto milj. mk | Lähde |
| 1919 | 4 |  |
| 1920 | 12 |  |
| 1921 | 17 |  |
| 1922 | 25 |  |
| 1923 | 16 |  |
Vuonna 1921 valtion omien tehtaiden spriituotanto ei riittänyt kattamaan menekkiä, ja kun vielä tehtaiden laitteita täytyi puhdistaa ja korjailla, valtiolle jouduttiin ostamaan hiivan valmistuksen sivutuotteena saatavaa alkoholia yksityisiltä yrityksiltä. Nääs Spritfabriks Aktiebolag Janakkalan pitäjässä ja Lahtis Bränneri Aktiebolag Hollolan pitäjässä puhdistivat talteen ottamansa alkoholin valtion laskuun. Tämän toimintavuoden aikana tulli- ja poliisiviranomaiset lähettivät Alkoholiliikkeelle 62 676 litraa spriitä ja 11 811 litraa muita alkoholijuomia. Pieni osa niistä voitiin myydä sellaisenaan, mutta loput jouduttiin tislaamaan ja puhdistamaan liikkeen tehtailla.
Valtioneuvosto päätti 1920 perustaa Alkoholitehdas Keskuksen yhteyteen teknokemiallisen osaston, joka valmistui 1921. Hiiva- ja Alkoholitehdas Kronanin tehdasrakennukset olivat niin huonossa kunnossa, että niiden pelättiin luhistuvan. Lahonneet puurakenteet päätettiin korvata rautabetonista tehdyillä rakenteilla. Huonetilat rakennettiin entisiä matalammiksi, jolloin tehdasrakennukseen saatiin yksi kerros lisää, ja muodostui 370 neliömetriä uutta varastotilaa. Koneiden, putkistojen ja sähköjohtojen purku- ja asennustyöt suoritti tehtaan oma työväki, joka tehtaan ollessa seisautettuna olisi muuten jäänyt työttömäksi. Rakennuksen kunnostamisen lisäksi myös tehdasta nykyaikaistettiin. Aiemmin raaka-aineet sekä puolivalmiit ja valmiit tuotteet oli siirrelty varastoista tehtaan eri kerroksiin kantamalla, mutta nyt hankittiin nostolaitteita ja asennettiin raiteita pitkin kulkevia kuljetusvaunuja.
Sulfiittispriitehtaassa tuotanto jouduttiin keskeyttämään sulfiittispriin huonon menekin vuoksi. Tehdas valmisti 1921 sulfiittispriitä 259 997 litraa, mutta sitä myytiin vain 37 327 litraa. Käymisprosessia pidettiin edelleen toiminnassa, jotta elinvoimaisia hiivasieniä olisi käytettävissä heti, kun tehdas käynnistettäisiin uudelleen. Sulfiittispriitehtaassa ei vuonna 1922 valmistettu lainkaan alkoholia.
Valtion Alkoholiliikkeellä oli 1922 kolme tehdasta, jotka sijaitsivat Rajamäellä, Tainionkoskella ja Vaasassa. Jokaisella tehtaalla ja osastolla oli oma konttori, joka hoiti itsenäisesti kassan, kirjanpidon ja kirjeenvaihdon. Toimitusjohtajan ehdotuksesta johtokunta päätti vuoden 1923 alusta lähtien keskittää konttorityöt pääkonttoriin, jolloin johtokunnan olisi helpompi seurata liikkeen toimintaa, ja samalla konttorihenkilökuntaa voitaisiin vähentää. Enää ei tarvittu kolmea konttoripäällikköä, vaan riitti yksi. Samoin oli pääkirjanpitäjien, kassanhoitajien ja kirjeenvaihtajien laita. Alkoholiliike jatkoi 1922 mainittujen kahden tehtaan hiivavedestä talteenottaman alkoholin ostamista sopimuksella, joka päättyisi kuuden kuukauden kuluttua sen mahdollisesta irtisanomisesta.
Alkoholitehdas Keskuksen yhteydessä toimineen Matkun tilan vanha ja pieni navetta korvattiin uudella rakennuksella, johon pystyttiin sijoittamaan 100 lehmää. Tilan toiminnan laajetessa täytyi myös lisätä työväkeä ja rakentaa heille kolme uutta asuintaloa.
Toimintavuoden 1923 alkaessa tehtaiden konttorihenkilökunta oli suurimmaksi osaksi siirtynyt Helsingissä sijaitsevaan pääkonttoriin ja kirjanpito oli järjestetty uudelleen. Siihen liittyi myös tehtaiden ja osastojen uudelleen nimeäminen siten, että heinäkuun alusta 1923 lähtien otettiin käyttöön nimitykset:
Valtion Alkoholiliike Rajamäen Tehtaat, Rajamäki
Valtion Alkoholiliike Tehdas Kronan, Vaasa
Valtion Alkoholiliike Sulfiittispriitehdas, Tainionkoski
Valtion Alkoholiliike Tuontiosasto, Helsinki.
Kunnallisverojen kantaminen niistä tuloista, jotka oli saatu alkoholipitoisten aineiden valmistuksesta, maahantuonnista ja myynnistä, oli johtanut korkeimmalle hallinto-oikeudelle tehtyihin valituksiin, jotka oikeus oli hylännyt. Valtion Alkoholiliikkeen johtokunta kirjelmöi asiasta sosiaaliministeriöön pitäen tällaisia tuloja veronluonteisina. Johtokunnan mielestä valtion kantamista veroista ei ole velvollisuutta maksaa kunnallisveroa. Eduskunta ratkaisi asian siten, että valtio oli tällaisista tuloista verovelvollinen tulojen puolesta määrästä.