stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jarkko Nieminen
Ura > Uran toinen turnausvoitto (2012)

Nieminen saavutti uransa toisen turnausvoittonsa kaksinpelissä voitettuaan tammikuussa 2012 pelatun Sydneyn turnauksen. Loppuottelussa hän päihitti Julien Benneteaun luvuin 6–2, 7–5. Samassa turnauksessa Nieminen selviytyi myös nelinpelin loppuotteluun yhdessä Matthew Ebdenin kanssa. He hävisivät kuitenkin maailmanlistan ykkösparille, Bob Bryan ja Mike Bryan. Australian avoimissa Nieminen joutui luovuttamaan ensimmäisen kierroksen ottelussaan David Nalbandiania vastaan vatsalihasvamman vuoksi. Nieminen oli tappiolla ottelua luvuin 4–6, 2–4. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Nieminen voitti Igor Andrejevin, joka luovutti kolmannessa erässä. Andrejev voitti ensimmäisen erän 6–3 ja Nieminen toisen erän 6–2. Ottelun jälkeen Nieminen sanoi pelanneensa harjoituksissa elämänsä tennistä. Toisella kierroksella Nieminen hävisi neljänneksi sijoitetulle Andy Murraylle, vaikka voittikin ensimmäisen erän 6–1. Murray kärsi avauserässä selkävaivoista, mutta paransi peliään pikku hiljaa, kun Niemisen peli puolestaan meni huonompaan suuntaan. Murray voitti ottelun luvuin 1–6, 6–4, 6–1, 6–2. Wimbledonissa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella 14:nneksi sijoitetun Feliciano Lópezin. Toisella kierroksella kuitenkin Brian Baker kukisti Niemisen 6–0, 6–2, 6–4.
Lontoon olympialaisissa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 418 olleen Somdev Devvarmanin luvuin 6–3, 6–1. Toisella kierroksella Nieminen kohtasi maailmanlistan nelosen ja kotiyleisön suosikin, Andy Murrayn, joka voitti ottelun suoraan kahdessa erässä 6–2, 6–4. Winston Salemin turnauksessa Nieminen pääsi suoraan toiselle kierrokselle, jossa hän voitti Benjamin Beckerin. Kolmannella kierroksella hän hävisi Tomáš Berdychille. Yhdysvaltain avoimissa Nieminen johti ensimmäisellä kierroksella Mihail Kukuškinia vastaan 6–0, 6–2, minkä jälkeen Kukuškin luovutti ottelun. Toisella kierroksella Nieminen taisteli kovasyöttöistä Yhdysvaltain ykköspelaajaa, John Isneriä vastaan, mutta hävisi ottelun neljässä erässä, voitettuaan toisen erän tie breakissa. Syyskuussa pelatussa Thailand Openissa Nieminen voitti puolivälierissä maailmanlistan sijalla 15 olleen Milos Raonicin 6–3, 7–6. Välierissä Nieminen hävisi Richard Gasquet'lle kolmessa erässä luvuin 6–3, 5–7, 2–6 johdettuaan toista erää jo 4–0.
Lokakuu sujui Niemiseltä vaisusti, kun hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Tokiossa, Shanghaissa ja Baselissa. Tukholmassa hän pääsi toiselle kierrokselle. Nieminen vetäytyi loka-marraskuun vaihteessa pelattavasta Pariisin Masters-turnauksesta. Nieminen päätti kautensa Helsingissä pelattuun haastajaturnaukseen, jonka loppuottelussa hän hävisi Lukáš Lackolle.
Ura > Ennätysten kausi (2014)

Tultaessa vuoteen 2014 Jarkko Nieminen oli päättänyt jo 13 kautta ATP-maailmanlistan sadan parhaan joukossa, nyt sijalla 39. Vastaavaan nykypelaajista on pystynyt vain muutama, kuten Roger Federer, Mihail Južnyi ja Nikolai Davydenko. Maaliskuussa Miamin Masters-turnauksen ensimmäisellä kierroksella Nieminen saavutti Masters-turnausten nopeimman otteluvoiton kukistamalla Bernard Tomicin, tulevaisuuden lupauksen, 28 minuutissa ja 20 sekunnissa luvuin 6–0, 6–1. Ottelua pidettiin tuoreeltaan kaikkien aikojen lyhyimpänä loppuun asti pelattuna ATP-otteluna  Myöhemmin kuitenkin selvisi, että ottelu oli ainoastaan Masters Tourin lyhyin, ATP-tasolla on pelattu 2001 myös 25 minuutin mittainen ottelu. Niemisen voitto oli kuitenkin nopein loppuun asti pelatuissa ATP-tason otteluissa yli kymmeneen vuoteen.
Wimbledonissa vuorostaan Nieminen pelasi vuoden 2014 pisimmän ammattilaistason katkaisupelin  ja yhden Grand Slam -historian pisimmistä katkaisupeleistä hävitessään yhdeksänneksi sijoitetulle John Isnerille 6–7(17), 6–7(3), 5–7. Tällä kaudella Grand Slam -turnauksissa, Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa, nähtiin ensimmäistä kertaa 65 vuoteen suomalainen nelinpelipari, kun Jarkko Nieminen ja Henri Kontinen pelasivat yhdessä. Tuloksena oli Ranskan avoimissa voitto sijoitetusta parista Juan Sebastián Cabal / Robert Farah.
Alkukausi sujui Niemiseltä kohtalaisesti, parhaina saavutuksinaan pääsy kolmannelle kierrokselle sekä Indian Wellsin että Madridin Masters-turnauksissa. Indian Wellsissä kukistui toisella kierroksella Florian Mayer ATP-listan sijalta 29. Nieminen selvisi myös ensimmäistä kertaa vuoden 2008 jälkeen toiselle kierrokselle kauden kolmessa ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessa. Wimbledonissa tämä vaati voiton ATP-listan 39. sijan Federico Delbonisista – voitto tuli suoraan kolmessa erässä 6–3, 7–6(3), 7–5.
Heinäkuussa Nieminen palasi Tampere Openiin, selviten finaaliin, jossa kuitenkin hävisi tuolloin huikeaa 25 voiton putkea pelanneelle David Goffinille. Heti seuraavalla viikolla kahdessa Grand Slam -turnauksessa kokeiltu suomalainen nelinpelipari Jarkko Nieminen – Henri Kontinen saavutti ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa Itävallan avoimessa tennisturnauksessa Kitzbühelissa. Tämä oli kautta aikojen toinen suomalaisen nelinpeliparin saama turnausvoitto ATP-turnauksissa. Yhdysvaltain avoimissa tuli tappio ensimmäisellä kierroksella Ivo Karlovićille, mutta syyskuun lopulla Nieminen pelasi parasta peliään ATP 250 -turnauksessa Malaysian Openissa, voittaen maailmanlistan sijalla 25 olleen Leonardo Mayerin ja 45. sijalla olleen Pablo Andújarin. Tappio tuli vasta välierissä turnauksen voittajalle Kei Nishikorille (ATP-8) kolmessa erässä. Haastattelussa Nieminen kertoi uransa jatkuvan myös vuonna 2015.
Ura > Viimeinen ammattilaiskausi tenniksessä (2015)

Nieminen aloitti kautensa Brisbanen turnauksella, jossa hävisi toisella kierroksella James Duckworthille. Sydneyssä hän joutui karsimaan pääsystä pääsarjaan selvittäen karsinnat, mutta hävisi pääsarjan ensimmäisellä kierroksella Pablo Andújarille. Australian avoimissa Nieminen hävisi kolmannella kierroksella keskuskentällä pelatussa ottelussa Stan Wawrinkalle suoraan kolmessa erässä.
Nieminen kertoi medialle halustaan osallistua ensimmäistä kertaa Etelä-Amerikan kiertueelle. Hän halusi kokea läkähdyttävän helteen ja paikallisen kulttuurin. Buenos Airesin nelinpelissä Nieminen saavutti uransa viidennen nelinpelin turnausvoittonsa. Hän voitti turnauksen yhdessä André Sán kanssa.
Sekä Montpellier’ssa että Rio de Janeirossa Niemisen pelit päättyivät toiselle kierrokselle. Indian Wellsin ja Miamin Masters-turnauksissa hän eteni toiselle kierrokselle, ja jäi Monte-Carlossa karsintoihin. Ranskan avoimissa Nieminen hävisi avauskierroksella maailmanlistan ykköselle, Novak Đokovićille kolmessa erässä. Nieminen johti toista erää jo 5–2, mutta hävisi sen lopulta 5–7. Kesäkuussa hän hävisi avauskierroksella sekä ’s-Hertogenboschissa että Hallessa.
Kesäkuussa 2015 Nieminen piti tiedotustilaisuuden, jossa ilmoitti päättävänsä ammattilaisuransa kuluvan kauden jälkeen. Wimbledonissa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella vuonna 2002 turnauksen voittaneen Lleyton Hewittin viiden erän kamppailussa lukemin 3–6, 6–3, 4–6, 6–0, 11–9. Hän hävisi toisella kierroksella maailmanlistan ykköselle, Novak Đokovićille. Tampere Openissa hän hävisi välierissä maailmanlistan sijalla 270 olleelle Tristan Lamasinelle. Yhdysvaltain avoimissa Nieminen hävisi avauskierroksella Jo-Wilfried Tsongalle. Viimeisen ATP-turnauksensa Nieminen pelasi lokakuun lopussa Tukholmassa, jossa hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Nicolás Almagroa vastaan.  Nelinpelissä hän pelasi Johan Brunströmin kanssa, mutta myös nelinpelissä Niemisen pelit päättyivät avauskierrokselle hänen uransa viimeisessä ATP-ottelussa.
Ura > Final Night

Jäähyväiset Nieminen jätti kilpakentille 9. marraskuuta 2015 Helsingin Hartwall Arenalla pelatussa näytösottelussa Roger Federeriä vastaan. ″Final Night″ -nimisessä tapahtumassa Nieminen pelasi ensin nelinpeliä Teemu Selänteen kanssa Roger Federeriä ja Peter Forsbergia vastaan. Nieminen ja Selänne voittivat yksieräisen ottelun 6−3. "Foppa" selitti häviötään lopettamalla harjoittelun kun kuuli, että nelinpeliparina olisi Roger Federer. Näytösottelun kaksinpelissä Nieminen hävisi Federerille kahdessa erässä luvuin 6–7(4), 6–7(7).  Tapahtuma myytiin loppuun viidessä tunnissa ja täydessä hallissa oli 12 000 ihmistä.
Ura > Siirtyminen salibandyn pariin ja Davis Cup -uran päättyminen (2016)

Nieminen sanoi edustavansa Suomea Davis Cupissa myös vuonna 2016, ja ilmaisi olevansa valmis edustamaan Suomea olympialaisissa Riossa, mikäli Henri Kontinen saisi sinne paikan ja valitsisi hänet parikseen nelinpeliin. Suomalaiset eivät kuitenkaan päässeet ITF:n olympialaisten pelaajalistalle. Nieminen palasi tenniskentille 15. heinäkuuta 2016 Davis Cupin Euroopan-Afrikan lohkon ottelussa Tanskaa vastaan ja voitti avausottelunsa Mikael Torpegaardia vastaan erin 3–0, ja myös toisen kaksinpelinsä Frederik Nielseniä vastaan erin 3–1. Nelinpelissä hän kuitenkin hävisi Patrik Niklas-Salmisen kanssa tanskalaisparille erin 2–3. Suomi hävisi koko ottelun 2–3. Samalla Nieminen ilmoitti maajoukkueuransa päättämisestä ja keskittyvänsä jatkossa salibandyuraansa. Tulevaisuudessa hän haluaisi olla Suomen Davis Cup -joukkueen kapteeni.
Huhtikuussa 2016 salibandyseura SC Classic ilmoitti tehneensä yksivuotisen sopimuksen Niemisen kanssa. Hänen salibandydebyyttinsä kuitenkin siirtyi jalkavamman vuoksi. Hän pelasi ensimmäisen Salibandyliigan ottelunsa 17. tammikuuta 2017 ja teki ensimmäisen maalinsa 29. tammikuuta 2017. Niemisen kausi päättyi maaliskuun alussa, kun hänen kantapäänsä ei kestänyt pelaamista ja eteen tuli leikkaus. Hän ehti pelata Classicin riveissä kolme ottelua tehden niissä yhden maalin. Kauden lopussa Nieminen juhli seuran riveissä Suomen mestaruutta.
Ura > Salibandykauden jälkeinen aika (2017)

Niemisen salibandyura päättyi yhteen kauteen. Vuonna 2017 hän aloitti tenniskommentaattorina Suomen Eurosportilla. Hän aloitti vuonna 2018 Suomen Davis Cup -joukkueen kapteenina kolmen vuoden sopimuksella. Hän oli tekemässä myös Borg vs. McEnroe -elokuvaa. Toukokuussa 2020 ilmoitettiin, että Nieminen jatkaa tennismaajoukkueen kapteenina myös vuosina 2021–2023.
Pelityyli tenniksessä

Niemisen pelityyli on monipuolinen. Vasenkätinen Nieminen lyö kahden käden rystylyöntinsä lähes kierteettömänä, mutta kämmenlyönnin kierteisenä. Niemisen heikkoutena pidetään hänen kierteistä kakkossyöttöään. Myös hänen turnauskestävyytensä Grand Slameissa paloi loppuun, jos hän joutui ensimmäisissä ottelussa pelaamaan neljä erää tai enemmän.
»Jarkolla on uskomattoman hyvä rystylyönti, se on hänen vahvin aseensa. Hän lyö sen mielettömällä voimalla, ja ajoitus on täydellinen.» 
(Roger Federer)
Uran alkuaikoina silloinen Suomen Davis Cup -joukkueen valmentaja Olli Rahnasto piti Niemistä nopeana pelaajana, jolla on hyvä koordinaatio. Nykyinen Davis Cup -joukkueen valmentaja Kim Tiilikainen pitää Niemisen kahden käden rystylyöntiä yhtenä maailman parhaista.
Varusteet ja sponsorit

Nieminen pelasi Wilsonin mailoilla, kengillä ja vaatteilla. Aikaisemmin hän käytti Asicsin kenkiä ja vaatteita. Niemisen pääsponsoreita olivat hissi- ja liukuporrasyhtiö Kone, elintarvikealan yritys Fazer, tietoliikennealan yritys Nokia, urheiluvälinevalmistaja Wilson ja tenniksen tukijärjestö Nordisk Sports Management. Lisäksi häntä sponsoroivat lentoyhtiö Finnair ja autovalmistaja Audi.
Yksityiselämä

Niemisen isä on Kauko ja äiti Leena. Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi Aurajoen lukiosta keväällä 2001. Uransa alkuaikoina hän seurusteli Neea Vilkkisen kanssa. Kesällä 2003 Nieminen aloitti seurustelun sulkapalloilija Anu Weckströmin kanssa, jonka kanssa hän kihlautui saman vuoden joulukuussa. He menivät naimisiin kesäkuussa 2005 Temppeliaukion kirkossa. Varusmiespalveluksensa Nieminen aloitti marraskuussa 2007 ja suoritti sen puolessa vuodessa Lahden urheilukoulussa. Puolustusvoimat valitsi Niemisen vuoden 2008 varusmiesurheilijaksi. Niemisen kustannusalalla toimiva isosisko Anna-Riikka Carlson kirjoitti veljensä kertomusten pohjalta kirjan Pelaamisen lumo, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2009.
Vuonna 2002 Nieminen perusti maskulaisen Jarkko Nieminen Oy:n.  Nieminen kasvattaa ansaitsemillaan peli- ja sponsorituloilla yrityksen liikevaihtoa, joka ylitti viiden miljoonan rajan vuonna 2008. Vuonna 2011 Nieminen osti 20 prosentin osuuden Nordisk Sports Managementista. Nieminen aloitti kesällä 2012 yhdessä Veli Paloheimon kanssa tennisakatemian nimeltä Jarkko Nieminen Tennisakatemia. Akatemian toiminta loppuu vuoteen 2017. Syyskuussa 2015 Niemisestä tuli isä, kun Anu Nieminen synnytti tyttövauvan. He saivat syksyllä 2017 toisen tytön.
Kunnianosoitukset

Jarkko Nieminen palkittiin urheilu-urastaan Suomen Urheilugaalassa 2016. Vuonna 2015 järjestetty ″Final Night″ -tapahtuma palkittiin vuoden urheilukulttuuritekona.
Tilastot > Loppuottelut kaksinpelissä > Voitot (2)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Paikka | Kenttä | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 9.1.2006 | Heineken Open | Auckland, Uusi-Seelanti | kova |  Mario Ančić | 6–2, 6–2 |
| 2. | 9.1.2012 | Apia International Sydney | Sydney, Australia | kova |  Julien Benneteau | 6–2, 7–5 |
Tilastot > Loppuottelut kaksinpelissä > Tappiot (11)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Paikka | Kenttä | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 22.10.2001 | Stockholm Open | Tukholma, Ruotsi | kova |  Sjeng Schalken | 6–3, 3–6, 3–6, 6–4, 3–6 |
| 2. | 8.4.2002 | Estoril Open | Estoril, Portugali | massa |  David Nalbandian | 4–6, 6–7(5) |
| 3. | 29.4.2002 | Valencia Open | Mallorca, Espanja | massa |  Gastón Gaudio | 2–6, 3–6 |
| 4. | 28.4.2003 | BMW Open | München, Saksa | massa |  Roger Federer | 1–6, 4–6 |
| 5. | 9.10.2006 | Stockholm Open | Tukholma, Ruotsi | kova |  James Blake | 4–6, 2–6 |
| 6. | 22.10.2007 | Davidoff Swiss Indoors | Basel, Sveitsi | kova |  Roger Federer | 3–6, 4–6 |
| 7. | 31.12.2007 | Brisbane International | Adelaide, Australia | kova |  Michaël Llodra | 3–6, 4–6 |
| 8. | 12.1.2009 | Medibank International | Sydney, Australia | kova |  David Nalbandian | 3–6, 7–6(9), 2–6 |
| 9. | 27.9.2010 | Thailand Open | Bangkok, Thaimaa | kova |  Guillermo García-López | 4–6, 6–3, 4–6 |
| 10. | 17.10.2011 | Stockholm Open | Tukholma, Ruotsi | kova |  Gaël Monfils | 5–7, 6–3, 2–6 |
| 11. | 20.5.2013 | Power Horse Cup | Düsseldorf, Saksa | massa |  Juan Mónaco | 4–6, 3–6 |
Tilastot > Loppuottelut nelinpelissä > Voitot (5)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Paikka | Kenttä | Pari | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 24.9.2007 | Kingfisher Airlines Tennis Open | Mumbai, Intia | kova |  Robert Lindstedt |  Rohan Bopanna  Aisam-ul-Haq Qureshi | 7–6(3), 7–6(5) |
| 2. | 25.7.2010 | Allianz Suisse Open Gstaad | Gstaad, Sveitsi | massa |  Johan Brunström |  Marcelo Melo  Bruno Soares | 6–3, 6–7(4), [11–9] |
| 3. | 5.5.2013 | BMW Open | München, Saksa | massa |  Dmitri Tursunov |  Marcos Baghdatis  Eric Butorac | 6–1, 6–4 |
| 4. | 2.8.2014 | Austrian Open Kitzbühel | Kitzbühel, Itävalta | massa |  Henri Kontinen |  Daniele Bracciali  Andrey Golubev | 6–1, 6–4 |
| 5. | 1.3.2015 | Argentina Open | Buenos Aires, Argentiina | massa |  André Sá |  Pablo Andújar  Olivier Marach | 4–6, 6–4, [10–7] |
Tilastot > Loppuottelut nelinpelissä > Tappiot (4)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Pvm | Turnaus | Paikka | Kenttä | Pari | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 22.9.2003 | Thailand Open | Bangkok, Thaimaa | kova |  Andrew Kratzmann |  Jonathan Erlich  Andy Ram | 3–6, 6–7(4) |
| 2. | 9.2.2009 | SAP Open | San José, Yhdysvallat | kova |  Rohan Bopanna |  Tommy Haas  Radek Štěpánek | 2–6, 3–6 |
| 3. | 18.10.2010 | Stockholm Open | Tukholma, Ruotsi | kova |  Johan Brunström |  Eric Butorac  Jean-Julien Rojer | 3–6, 4–6 |
| 4. | 9.1.2012 | Apia International Sydney | Sydney, Australia | kova |  Matthew Ebden |  Bob Bryan  Mike Bryan | 1–6, 4–6 |
Tilastot > Nelinpelimenestys vuosittain

| Turnaus | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian avoimet | – | – | 1. kierros | – | 2. kierros | 2. kierros | 1. kierros | 2. kierros | 2. kierros | välierät | 2. kierros | 1. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 1. kierros |
| Ranskan avoimet | – | – | 2. kierros | – | – | 1. kierros | 1. kierros | 2. kierros | – | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | – | 2. kierros | 1. kierros |
| Wimbledon | – | – | 1. kierros | – | – | 1. kierros | 2. kierros | – | – | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | – |
| Yhdysvaltain avoimet | – | – | – | – | 1. kierros | 3. kierros | 2. kierros | puolivälierät | 2. kierros | 2. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | – |
| ATP-turnausvoitot | – | – | – | – | – | – | 1 | – | – | 1 | – | – | 1 | 1 | 1 |
| ATP-loppuottelutappiot | – | – | 1 | – | – | – | – | – | 1 | 1 | – | 1 | – | – | – |
| Kauden päätösranking | 356 | 187 | 60 | 119 | 204 | 56 | 46 | 80 | 128 | 48 | 154 | 165 | 100 | 83 | 278 |
Kirjallisuutta

Nieminen Jarkko: Pelaamisen lumo.  ARC Books Oy, 2009.  ISBN 9789525524697
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jarkko Niemisen kotisivut
Ylen Elävä arkisto: Kaksi erää Jarkko Niemistä
Maila, pallo ja Jarkko – 30 vuotta yhteistä taivalta
Jarkko Nieminen Tanskan joukkuemestaruuskilpailuissa syyskuussa 2008.
Jarkko Nieminen Yhdysvaltain avoimissa 2009.
Jarkko Nieminen Ranskan avoimissa 2013.
Jarkko Nieminen vuonna 2015
Luuydin

Luuytimen koepalan otto lampaalta
Luuydin (lat. medulla ossium) on kudosta, joka täyttää pitkien luiden ja selkänikamien yhtenäiset ydinontelot. Luuydinontelo sijaitsee hohkaluukerroksen sisäpuolella. Punaisen luuytimen kantasolujen yksi solulinja johtaa kypsien punasolujen kehittymiseen, toinen granulosyyttien ja monosyyttien kehittymiseen ja kolmas imusolujen kehittymiseen. Verihiutaleet muodostuvat luuytimessä kuroutumalla irti luuytimen jättisoluista, megakaryosyyteistä.
Keltainen luuydin on pääasiassa sidekudosta ja rasvaa. Vastasyntyneen luuydin on kokonaan verisoluja tuottavaa punaista ydintä, mutta kasvuvuosina punainen luuydin rasvoittuu suurelta osin keltaiseksi ytimeksi. Terveellä ja täysikokoisella henkilöllä on punaista luuydintä vain kylkiluissa ja muutamissa muissa lyhyissä litteissä luissa kuten lantiossa ja rintalastassa. Luissa ei ole hermoja vaan ne ovat luuta ympäröivässä luukalvossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luuytimensiirto
Pirkko Ruohonen-Lerner

| Pirkko Ruohonen-Lerner |
| --- | --- |
 Pirkko Ruohonen-Lerner elokuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1957 (ikä 67) Hyvinkää
Kansalaisuus:  Suomi
Poliitikko
Puolue:  perussuomalaiset
Asema:  kansanedustaja (2007–2015) Euroopan parlamentin jäsen (2015–2019, 2023–2024)
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Koulutus:  varanotaari (1981)
Pirkko Anneli Ruohonen-Lerner (s. 6. helmikuuta 1957 Hyvinkää) on suomalainen poliitikko. Hän oli perussuomalaisten kansanedustaja vuosina 2007–2015 Uudenmaan vaalipiiristä. Ruohonen-Lerner toimi perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtajana 2011–2014. Ruohonen-Lerner valittiin jatkokaudelle myös vuoden 2015 vaaleissa, mutta toukokuussa 2015 hän siirtyi Euroopan parlamentin jäseneksi Sampo Terhon noustua eduskuntaan. Europarlamenttivaaleissa 2019 hän jäi varasijalle. Ruohonen-Lerner nousi varasijalta takaisin europarlamenttiin Laura Huhtasaaren siirryttyä eduskuntaan huhtikuussa 2023.
Tausta

Ruohonen-Lerner valmistui ylioppilaaksi vuonna 1976, laskentamerkonomiksi 1979 ja varanotaariksi 1981.
Ennen kansanedustajaksi valintaansa Ruohonen-Lerner työskenteli muun muassa toimittajana, asuntosihteerinä, apulaiskaupunginkamreerina, tilitoimistoyrittäjänä sekä verohallinnon tehtävissä.
Politiikka

Ruohonen-Lerner on ollut mukana kuntapolitiikassa 1980-luvulta lähtien. Vuosina 1985–1988 hän oli Myrskylän kunnanvaltuuston jäsen. Vuonna 1996 hänet valittiin ensimmäisen kerran Porvoon kaupunginvaltuustoon. Ruohonen-Lerner on toiminut Porvoon sosiaali- ja terveyslautakunnassa (1990–1992 ja 1997–2000), tarkastuslautakunnassa (2005–2009) sekä kaupunginhallituksessa (2011–2012). Vuosina 2005–2010 hän oli Itä-Uudenmaan liiton maakuntavaltuuston jäsen.
Ennen perussuomalaisiaselvennä Ruohonen-Lerner edusti kokoomusta ja kuului sitoutumattomana myös vihreiden valtuustoryhmään. Hänet valittiin ensimmäisen kerran kansanedustajaksi vuoden 2007 vaaleissa ja uudelleen vuosien 2011 ja 2015 vaaleissa.
Vuosina 2011–2014 Ruohonen-Lerner oli perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtaja. Lisäksi hän on ollut eduskunnan pankkivaltuuston varapuheenjohtaja vuodesta 2011 sekä hallintovaliokunnan (2007–2009), lakivaliokunnan (2007–2011) ja tarkastusvaliokunnan (2011–2015) jäsen. Vuodesta 2011 Ruohonen-Lerner on toiminut valtiontalouden tarkastusviraston neuvottelukunnassa. Hän kuului myös oikeusministeriön asettamaan, vuosina 2008–2009 vaali- ja puoluerahoitusta selvittäneeseen niin kutsuttuun Tarastin toimikuntaan ja kansalaisaloitetyöryhmään vuosina 2010–2011.
Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Ruohonen-Lerner sijoittui puolueensa ensimmäiselle varasijalle 20 897 äänellä. Hän siirtyi Euroopan parlamenttiin Sampo Terhon noustua eduskuntaan kevään 2015 vaaleissa. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Leena Meri.
Europarlamentissa hän oli jäsen talous- ja raha-asioiden valiokunnassa (ECON) ja varajäsen teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa (ITRE) sekä veropäätöksiä ja muita luonteeltaan tai vaikutuksiltaan samankaltaisia toimenpiteitä käsittelevissä erityisvaliokunnissa (TAXE, TAXE2). Hän toimi myös Panaman paperit -tietovuodon johdosta perustetun PANA-tutkintavaliokunnan varapuheenjohtajana ja veronkiertoa käsitelleen TAX3-erityisvaliokunnan jäsenenä.lähde?
Ruohonen-Lerner ilmoitti kesällä 2017 että hän tukee perussuomalaisista irronnutta Uusi vaihtoehto -ryhmää. Hän ilmoitti kuitenkin syksyllä jatkavansa perussuomalaisissa, ja että hänen kesällä esittämänsä ilmoitus perustui liikkeellä olleen väärän informaation pohjalta tehtyyn hätäiseen johtopäätökseen.
Europarlamenttivaaleissa 2019 Ruohonen-Lerner sai 19 131 ääntä ja sijoittui puolueensa ensimmäiselle varasijalle.
Yksityiselämä

Ruohonen-Lerner on naimisissa ja hänellä on kaksi aikuista lasta.
Leijona Viina

| Leijona viina |
| --- | --- |
Tyyppi:  alkoholijuoma
Alkoholiprosentti:  32%
Valmistaja:  Anora Group
Alkuperä:   Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leijona Viina on suomalainen Anora Groupin valmistama viina. Vahvuudeltaan se on 32-tilavuusprosenttista.
Vuodesta 2018 lähtien Leijona Viina on ollut litramäärältään Alkon myydyin tuotemerkki.
Jenni Laiti

Jenni Laiti Kiasmassa vuonna 2015
Jenni Laiti (s. 1981 Inari) on saamelainen taiteilija ja saamelaisaktivisti, joka vaikuttaa Suohpanterror-taiteilijakollektiivissa. Hän on anonyyminä pysyttelevän ryhmän ainoa julkisuuteen tullut jäsen. Ruotsin Jokimukassa asuva Laiti on koulutukseltaan artesaani. Hän on ollut mukana muun muassa Jäämeren rataa ja Pohjois-Ruotsin kaivostoimintaa vastustavissa kansanliikkeissä sekä kansainvälisessä ilmastoliikkeessä.
Laiti on myös toimittanut uusintapainoksen Elisabeth Utsi Gaupin vuonna 1989 julkaistusta pohjoissaamenkielisestä lastenlaulukirjasta.
Teokset

Gaup, Elisabeth Utsi ; Laiti, Jenni (toim.): Suga suga su.  Koutokeino:  DAT, 2013.  ISBN 978-829-06257-2-1