stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asim Ferhatović Hase Stadium

| Asim Ferhatović Hase Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Sarajevo, Bosnia ja Hertzegovina
Koordinaatit:  43°52′26″N, 018°24′31″E
Rakennustyöt aloitettu:  1952
Avattu:  1952
Remontoitu:  1984
Laajennettu:  1984
Omistaja:  Sarajevon kaupunki
Hoitaja:  Sarajevon kaupunki
Kenttä:  Nurmi
Aiemmat nimet:  Olimpijski Stadion Koševo
Käyttäjät
 Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkue,   FK Sarajevo 
Katsojakapasiteetti
 35 630  
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Asim Ferhatović Hase Stadium (ent. Olimpijski Stadion Koševo) on monikäyttöinen stadion Sarajevossa Bosnia ja Hertsegovinassa. Se muistetaan ehkä parhaiten vuoden 1984 talviolympialaisten olympiastadionina. Stadion avattiin vuonna 1952, ja sitä remontoitiin ja laajennettiin vuonna 1984 olympialaisia varten.
Nykyään stadionia käytetään enimmäkseen jalkapallossa, sillä se toimii sekä Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen että FK Sarajevon kotikenttänä.
Stadion on nimetty Asim Ferhatovićin, jugoslavialaisen jalkapalloilijan mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asim Ferhatović Hase Stadium Wikimedia Commonsissa
Luettelo vibrafonisteista

Tämä on luettelo vibrafonisteista.
Roy Ayers
Karl Berger
Jeff Berman
Gary Burton
Monte Croft
Ed Saindon
Victor Feldman
Terry Gibbs
Lionel Hampton
Stefon Harris
Jay Hoggard
Bobby Hutcherson
Milt Jackson
David Kovins
Frits Landesbergen
Arthur Lipner
Joe Locke
Matthias Lupri
Mike Manieri
Steve Nelson
Red Norvo
Tito Puente
Dave Samuels
Mark Sherman
Cecilia Smith
Jerry Tachoir
Duane Thamm
Cal Tjader
Gust Tsilis
Dana Sudborough
Severi Pyysalo
Luettelo musiikkilistoista

Tämä on luettelo Wikipediassa olevista musiikkilistoista. Listat koostuvat viikoittaisista ykkössijoituksista.
Billboard

| --- | --- |
 Billboard Hot 100 2004  2005  2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2018  2019  2020  2021 :  Billboard 200 2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021
Britannian musiikkilistat > Britannian singlelista

2020
2021
Dee Jay Promotions

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Finnish Dance Chart 2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  |  Norwegian Dance Chart 2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  |  Swedish Dance Chart 2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  |
Suomen virallinen lista > Albumit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1966  1967  1968  1969  1970  1971  1972  1973  1974  1975  |  1976  1977  1978  1979  1980  1981  1982  1983  1984  1985  |  1986  1987  1988  1989  1990  1991  1992  1993  1994  1995  |  1996  1997  1998  1999  2000  2001  2002  2003  2004  2005  |  2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  |  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024  |
Suomen virallinen lista > Singlet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1951-1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969  |  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979  |  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989  |  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999  |  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009  |  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  |  2020  2021  2022  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mid-price 2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  |  Musiikki-DVD 2004  2005  2006  2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  |  Latauslista 2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  |
Sverigetopplistan

2010
2011
2012
2020
Assyriska FF

Assyriska FF (Assyriska FF i Södertälje, Syyrian kielellä ܐܣܝܪܝܣܟܐ ) on vuonna 1974 perustettu ruotsalainen jalkapalloseura Södertäljessä. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. divisioonassa. Seuralla on myös laaja-alaista junioritoimintaa kaikkiaan 25 joukkueen muodossa.
Historia

Assyriskan perustivat vuonna 1971 Lähi-idästä lähtöisin olevat assyrialaiset maahanmuuttajat. Se aloitti pelaamisen puulaakisarjassa, mutta nousi vaiheittain yhä korkeamalle sarjaportaikossa. Kaudella 1989 seura pelasi vielä IV-divisioonassa, mutta siitä se nousi nopeasti I-divisioonaan (silloin Ruotsin toiseksi korkein sarjataso) vuonna 1992.
Vuonna 2004 joukkue sijoittui Superettanissa kolmanneksi ja sai karsia Allsvenskanin sijalle 12 päättyneelle Örgryte IS:tä vastaan. Assyriska FF voitti kotona 2-1, mutta hävisi vieraissa 0-1, joten Örgryte IS säilytti paikkansa Allsvenskanissa. Jalkapalloliiton lisenssilautakunta päätti kuitenkin ettei Örebro SK:n talous noudattanut pääsarjassa pelaamiselle asetettuja ehtoja, joten seuran paikkaa annettiin Assyriska FF:ille. Assyriskan putosi ensimmäisen kauden jälkeen takaisin Superettaniin.
Saavutukset

Ruotsin cupin loppuottelussa 2003 (tappio IF Elfsborgille 0-2)
Yksi kausi Allsvenskanissa (2005)
Aiheesta muualla

Assyriska FF i Södertäljen viralliset sivut (ruotsiksi)
Zelge Fans, virallinen kannattajayhdistys (ruotsiksi)
Balustradi

Balustradi
Eri muotoisia balustereita.
Rooman Palazzo dei Conservatorin julkisivu huipentuu balustradiin.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Balustradi (ransk. balustrade) on rakennustaiteessa koristeellinen reunakaide, jota yleensä tukevat balusterit, pienet päärynänmuotoiset pylväät. Usein balustradi on osa parveketta, kattoterassia tai eteishallin portaikkoa. Sitä voidaan käyttää myös rakennuksen julkisivulla korniisin yläpuolella peittämään alimmat kattorakenteet.
Asterix ja piktit

| Asterix ja piktit> Astérix chez les Pictes |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jean-Yves Ferri
Kuvittaja:  Didier Conrad
Kansitaiteilija:  Didier Conrad   Albert Uderzo
Kieli:  ranska
Genre:  sarjakuva, huumori
Kustantaja:  Hachette
Julkaistu:  24. lokakuuta 2013
Sivumäärä:  48
Suomennos
Suomentaja:  Outi Walli
Kustantaja:  Egmont Kustannus
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Asterix ja piktit (ransk. Astérix chez les Pictes) on 35. Asterix seikkailee -albumi, joka julkaistiin vuonna 2013. Se on ensimmäinen Asterix-seikkailu, joka ei ole Albert Uderzon kirjoittama ja kuvittama; tekijöinä ovat sen sijaan Uderzon itse valitsemat käsikirjoittaja Jean-Yves Ferri ja piirtäjä Didier Conrad, jotka työskentelevät Uderzon valvonnan alaisena.
Albumin kannen piirsivät Uderzo ja Conrad yhdessä.
Juoni

Gallialaiskylään on saapunut talvi. Asterixin ja Obelixin ollessa rannalla he huomaavat rantautuneen suuren jäälohkareen, jonka sisällä on salaperäisen näköinen muukalainen. Akvavitixin elvytettyä hänet muukalainen kertoo olevansa pikti nimeltä Mac Suton ja tulevansa kaukaa Kaledoniasta, jossa erään klaanin päällikkö Mac Hiavelli on riistänyt hänen morsiamensa ja aikoo vallata Kaledonian. Urheat gallialaiset lähtevät viemään Mac Sutonia takaisin kotimaahansa ja auttamaan häntä pahan Mac Hiavellin voittamisessa.
Asterix ja alppikukka

Asterix ja alppikukka (ransk. Astérix chez les Helvêtes) on Asterix seikkailee -sarjan 16. Ranskassa, ja 13. Suomessa ilmestynyt albumi.
Juoni

Kuvernööri Gracchus Flunssavirus kavaltaa Rooman verorahoja. Hänen yllätyksekseen Julius Caesar lähettää rahainhoitaja Claudius Antabuksen tarkastamaan tämän tilejä. Flunssavirukselle ei jää muita vaihtoehtoja kuin myrkyttää Antabus, jotta hänen kavalluksensa ei paljastuisi. Kuoleman kielissä oleva Antabus lähettää vartijan hakemaan tietäjä Akvavitixin, sillä lääkärit eivät osaa auttaa tätä. Akvavitix toteaa, että hänen on valmistettava lääke, jonka pääaine on harvinainen ja vaikeasti hankittava alppikukka. Asterix ja Obelix matkaavat Helvetiaan löytääkseen tuon kukan, ja Flunssavirus tekee kaikkensa, jotta nämä epäonnistuisivat.
Lähioikeudet

Lähioikeudet eli tekijänoikeuden lähioikeudet ovat tekijänoikeutta lähellä olevia oikeuksia, joista säädetään Suomen tekijänoikeuslain 5. luvussa. Niillä suojataan esittäviä taiteilijoita ja heidän esityksiään, äänitetuottajia ja kuvatallenteen tuottajia, luetteloiden valmistajia, radio- ja televisioyrityksiä ja valokuvaajia. Tällaisia lähioikeuksia kutsutaan joskus myös naapurioikeuksiksi.
Lähioikeussuoja ei sulje pois varsinaista tekijänoikeussuojaa, jos kyse on teoksesta.
Luettelo, taulukko ja tietokanta voivat saada varsinaista tekijänoikeussuojaa suppeampaa luettelosuojaa, joka on kansallinen suojamuoto. Luettelon suoja on voimassa 15 vuotta työn valmistumisesta tai kun on kulunut 15 vuotta työn saattamisesta yleisön saataville. Luettelojen ja tietokantojen suojaamisella pyritään antamaan turvaa kokoomatyön valmistamisen vaatimille inhimillisille, teknisille ja taloudellisille panostusille (investointien suojaaminen).
Valokuvaajan tuotoksia ja kopioita suojaa lähioikeus mahdollisen tekijänoikeuden lisäksi. Muita lähioikeuden piiriin kuuluvia ovat esimerkiksi videointi teatteriesityksestä, ääninauhoitus konsertista, äänitallenteiden tuotanto ja julkaisu, kuvatallenteen tuotanto ja julkaisu sekä radio- ja televisiotoiminta. Näiden oikeuksien suoja-ajat lasketaan esitys-, tallentamis-, julkaisemis-, lähetys- tai valmistamisvuodesta. Esitys ja julkaisematon tallennettu teos saa tekijänoikeussuojaa 50 vuoden ajaksi. Julkaistulla ja valmistetulla teoksella suoja-aika on 70 vuotta.[lähde? ]
Euroopan parlamentti ja komissio päättivät vuonna 2011 pidentää esittäjien ja äänitetuottajien lähioikeuksien suojan 70 vuoteen. Direktiivi oli toteutettava kansallisessa lainsäädännössä vuoteen 2014 mennessä. Suomen tekijänoikeussäädökset yhteensovitettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston antamien direktiivien kanssa vuonna 2013 hyväksytyillä laeilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lähioikeudet Wikimedia Commonsissa
Tekijänoikeuden perusteita (Arkistoitu – Internet Archive) Opetus- ja kulttuuriministeriö
Balvenie

Balvenien tislaamo.
Balvenie on skotlantilainen single malt -viski. Sen tislaamo sijaitsee Dufftownissa Speysidessa. Balvenien tislaamo rakennettiin vuonna 1892, ja se on yksi William Grantin kolmesta tislaamosta.
Balvenie jakaa saman tontin Glenfiddichin kanssa. Tislaamot käyttävät samaa mallasta, samaa vettä ja käytännössä samoja menetelmiä niin mäskäyksessä, käyttämisessä kuin tislauksessakin. Silti viskit eroavat selvästi toisistaan. Viskien erot johtuvat tislauskattiloista. Glendiffichin kattilat kuumennetaan hiilillä ja Balvenien kaasulla.  Balveniella on edelleen oma lattiamallastamo, vaikka se tuottaakin vain pienen osan tislaamon tarvitsemasta raaka-aineesta.
Viskin luonteen kannalta tärkein tekijä on tislaamon paksut, lyhytkaulaiset tislauspannut. Niistä saadaan pähkinäistä ja maltaista raakatislettä, taustalle hedelmäisyyttä. Balveniesta voi erottaa muun muassa seuraavia makuja: hedelmät, tammi, mausteet, pähkinät, hunaja, viljat.
Merkittäviä Balvenie-viskejä

Balvenie DoubleWood 12-year-old
Balvenie Signature 12-year-old
Balvenie Roasted Malt 14-year-old
Balvenie Single Barrel 15-year-old
Balvenie Rum Cask 17-year-old
Balvenie 21-year-old PortWood Finish
Balvenie Vintage Cask No 6570, 1976
Balvenie DoubleWood 12-year-old
Lierse SK

Koninklijke Lierse Sportkring (usein pelkästään Lierse) on belgialainen jalkapalloseura Lieristä. Se pelaa Belgian pääsarjassa, Jupiler Pro Leaguessa, jonne se nousi kaudeksi 2010–2011. Liersen kotikenttä on Herman Vanderpoortenstadion.
Lierse on voittanut neljä Belgian mestaruutta ja kaksi Belgian cupia.
Historia

Koninklijke Lierse Sportkring perustettiin 1906. Seura nousi pääsarjatasolle ensimmäisen kerran 1927–1928. Toisen maailmansodan loppuun mennessä Lierse voitti kaksi mestaruutta ja sijoittui yleensä neljän parhaan joukkoon. Kauden 1947–48 päätteeksi seura kuitenkin putosi alemmalle sarjatasolle. Lierse pelasi jälleen pääsarjatasolla vuosina 1953–1986 ja 1988–2007, ja voitti mestaruuden 1960 ja 1997. Liigaan se nousi takaisin 2010.
Saavutukset

Belgian mestaruus (4): 1931–32, 1941–42, 1959–60, 1996–97
Belgian cup (2): 1968–69, 1998–99
Belgian supercup (2): 1997, 1999
Aiheesta muualla

Seuran viralliset kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lierse S.K.
Käännös suomeksi
Baluchit

Baluchit (muilta nimiltään balutšit tai belutšit) ovat etupäässä Belutšistanissa Afganistanin, Pakistanin ja Iranin alueella asuva kansa. Heitä asuu lisäksi muun muassa Turkmenistanissa, Arabian niemimaalla ja Itä-Afrikassa. Belutšin kieltä puhuu noin 5–10 miljoonaa ihmistä, mutta lisäksi osa belutšeista puhuu äidinkielenään muita kieliä.
Baluchien suuri valtaosa on hanafilaiseen koulukuntaan kuuluvia sunnalaisia muslimeja. Vähemmistö sunnalaisista kuuluu shafilaiseen koulukuntaan. Pakistanin Makranissa ja Sindhissä on myös šiialaisia balucheja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baluchit Wikimedia Commonsissa
Maamyyräsirkat

| Maamyyräsirkat |
| --- | --- |
 Maamyyräsirkka
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Yläheimo::  Grylloidea
Heimo::  Maamyyräsirkat Gryllotalpidae  Leach, 1815
Suvut
 Gryllotalpa  Gryllotalpella  Indioscaptor  Neocurtilla  Scapteriscus  Triamescaptor  Trimescaptor 
Katso myös
   Maamyyräsirkat Wikispeciesissä   Maamyyräsirkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maamyyräsirkat (Gryllotalpidae) on suorasiipisten lahkoon kuuluva hyönteisheimo. Siihen kuuluu Animal Diversity Webin mukaan seitsemän sukua.
Maamyyräsirkka

| Maamyyräsirkka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Alalahko::  Ensifera
Yläheimo::  Grylloidea
Heimo::  Maamyyräsirkat Gryllotalpidae
Suku::  Gryllotalpa
Laji::  gryllotalpa
Kaksiosainen nimi
 Gryllotalpa gryllotalpa  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Maamyyräsirkka Wikispeciesissä   Maamyyräsirkka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maamyyräsirkka (Gryllotalpa gryllotalpa) on maamyyräsirkkojen heimoon kuuluva, verraten kookas hyönteislaji, joka on erikoistunut elämään maan alla maamyyrien tapaan. Se on heimonsa ainoa Euroopassa tavattava laji, joskaan elinalue ei ulotu Suomeen asti.
Maamyyräsirkka on 35–50 mm pitkä, ruskea hyönteinen. Etummainen raajapari on erikoistunut kaivamiseen. Etummaiset siivet ovat paksut ja selvästi takaruumista lyhyemmät, takasiivet ovat hyvinkehittyneet. Tuntosarvet ovat pitkät ja takaruumiin kärjessä on kaksi perälisäkettä. Nimensä mukaisesti maamyyräsirkat viettävät suuren osan elämästään maan alla ja nousevat pinnalle vain öisin. Sirkka suosii kosteaa maaperää ja viihtyy vesistöjen tuntumassa. Ravinnoksi kelpaavat etupäässä madot ja muut selkärangattomat, mutta myös kasvien juuret ja muut maanalaiset osat.
Muodonvaihdos on osittainen. Naaras hoitaa vastakuoriutuneita poikasia ja aikuiset yksilöt asuttavat samoja käytäverkostoja nymfien kanssa. Aikuiset maamyyräsirkat esiintyvät kevään ja alkukesän aikana. Täysikasvuiset sirkat ovat lentokykyisiä ja kykenevät monien muiden suorasiipisten tapaan sirittämään.
Maamyyräsirkkaa esiintyy lähes kaikkialla Euroopassa Suomea lukuun ottamatta. Ruotsissa laji on elinympäristöjen katoamisen vuoksi luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, Virossa se esiintyy maan eteläosissa. Levinneisyysalue jatkuu pitkälle Aasiaan ja Pohjois-Afrikkaan.
Balvenien linna

| Balvenien linna |
| --- | --- |

Sijainti:  Dufftown, Moray, Skotlanti
Koordinaatit:  57°27′11″N, 3°7′25″W
Valmistumisvuosi:  1100-luku
Omistaja:  Jeremy Duncan Nicholson
Haltija:  Historic Scotland
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Balvenien linna on raunioitunut linnoitus Skotlannissa. Sen rakennuttivat Buchanin jaarlit 1200-luvulla. Heiltä se siirtyi Douglasin suvulle. Kun Jaakko II löi Douglasit vuonna 1455, hän antoi linnan sukulaiselleen Athollin jaarli John Stewartille. Tämän jälkeläisten hallussa linna pysyi 150 vuoden ajan, jolloin se muokattiin renessanssilinnaksi. Vuonna 1614 linna myytiin Invermarkien Robert Innessille, jotka myivät sen edelleen Duffin suvulle vuonna 1687.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Balvenien linna Wikimedia Commonsissa
Lyda Borelli

| Lyda Borelli |
| --- | --- |
 Lyra Borelli Mario Nunes Vaisin ottamassa valokuvassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1884 Genova, Italia
Kuollut: 2. kesäkuuta 1959 (75 vuotta) Rooma, Italia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Vittorio Cini
Näyttelijä
Aktiivisena:  1902–1918
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Lyda Borelli (22. maaliskuuta 1884 Genova, Italia – 2. kesäkuuta 1959 Rooma, Italia) oli italialainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän oli tunnettu jo teatteriurallaan, mutta hänestä tuli yksi italialaisen mykkäelokuvan tunnetuimmista näyttelijöistä. Hänet tunnettiin erityisesti tyylitellystä ja dramaattisesta näyttelemistavastaan.
Ura

Borelli aloitti teatteriuransa 15-vuotiaana Roomassa, päästyään Alfred Capus’n näytelmään La veine. Pian tämän jälkeen hän näytteli Gabriele D’Annunzion näytelmässä La figlia di Iorio, jossa esiintyi monia tunnettuja näyttelijöitä kuten Ruggero Ruggeri, Virginio Talli, Emma Gramatica ja Oreste Calabresi. Borelli oli noussut vuoteen 1905 mennessä Italian tunnetuimmaksi nuoreksi näyttelijäksi. Hän esiintyi teatterissa monissa erilaisissa rooleissa. Hän oli vuonna 1909 ollut Ruggerin rinnalla primadonnana, esiintynyt 1910 Oscar Wilden näytelmän Salome pääosassa ja ollut vaudeville-tyylisessä näytelmässä La presidentessa.
Gloria Films palkkasi Borellin 1913 näyttelemään Mario Caserinin elokuvaan Ma l’amor mio non muore! Borellin ensimmäinen elokuva nosti hänet supertähteyteen. Hänen tyylitelty ja ilmeikäs näyttelemistapansa, johon kuuluivat oleellisena osana liioitellut liikkeet ja dramaattiset poseeraukset, johtivat myös neologismiin borelleggiare, joka tarkoitti ”näyttellä kuten Borelli”. Caserinin elokuva oli aloittamassa 1910-luvun italialaisessa mykkäelokuvassa kukoistanutta diivanäyttelijöiden kautta.
Torinosta Borelli muutti työskentelemään Roomaan Cines-elokuvayhtöille ja teki seuraavaksi elokuvat La donna nuda (1914), La marzia nuziale (1915) ja La falena (1916). Borellin suosio oli valtava, ja nuoret tytöt alkoivat matkia hänen eleitään. Hän teki kuitenkin lopulta vain kymmenisen elokuvaa ja jätti näyttelemisen kokonaan 1918 mentyään naimisiin ferraralaisen aatelismiehen, kreivi Vittorio Cinin kanssa. Borelli teki vielä vuonna 1918 kaksi sotapropangdaelokuvaa.
Elokuvia

Ma l’amor mio non muore!, 1913
Rapsodia satanica, 1915/1917
Yöperhonen (La falena), 1916
Malombran linnan salaisuus (Malombra), 1917
Carnevalesca, 1918
Il dramma di una notte, 1918
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lyda Borelli Wikimedia Commonsissa
Lyda Borelli Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lyda Borelli Elonetissä.
Lyda Borelli Oscar Wilden näytelmässä Salome.
Ban Ki-moon

| Ban Ki-moon> 반기문 |
| --- | --- |
 Ban Ki-moon vuonna 2016.
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri (8.)
 1. tammikuuta 2007 – 31. joulukuuta 2016  
Edeltäjä:  Kofi Annan
Seuraaja:  António Guterres
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1944 (ikä 80) Eumseong, Japanin miehittämä Korea
Puoliso:  Yoo Soon-taek
Tiedot
 Nimikirjoitus
Ban Ki-moon (hangul: 반기문; hanja: 潘基文, Ban Gimun, s. 13. kesäkuuta 1944 Eumseong, Japanin miehittämä Korea, nyk. Korea) on korealainen diplomaatti, joka toimi Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerinä vuosina 2007–2016. Hän seurasi virassa ghanalaista Kofi Annania. Ban on toiminut aiemmin diplomaattina ja Korean ulkoministerinä (2004–2006).
Elämäkerta

Ban Ki-moon päätti lähteä diplomaatinuralle jo 1962 voitettuaan lukion englannin kielitaidon kilpailusta matkan Washington D. C.:hen John F. Kennedyä tapaamaan. Hän valmistui 1970 kandidaatiksi Soulin valtionyliopistosta pääaineenaan kansainväliset suhteet. Maisteriksi hän opiskeli vasta 1985 Harvardin yliopistosta aineenaan julkishallinto.
Ulkoministeriön palvelukseen astunut nuori diplomaatti Ban pääsi ensimmäiseen ulkomaantehtäväänsä 1972 New Delhiin. Myöhemmin hänen työnsä alkoi liittyä lähemmin Yhdistyneisiin kansakuntiin: Etelä-Korean, joka liittyi YK:hon vasta 1991, ollessa vielä YK:n tarkkailijajäsen hän oli maansa delegaation sihteerinä ja 1980 eteenpäin toimi erään YK:n jaoston johtajana Soulissa. 1987–1990 sekä uudelleen 1992 hänen asemapaikkanaan oli puolestaan Korean suurlähetystö Washingtonissa. Näiden välillä hän johti Korean tasavallan Amerikan-politiikkaa. Vuodesta 1995 Ban oli apulaisministerin asemassa ja seuraavana vuonna hänestä tuli presidentti Kim Young-samin ulkopoliittinen sihteeri. Hänellä oli 1996 merkittävä osa Euroopan ja Aasian maiden välisen huippukokouksen ASEMin perustamisessa.
Siihen asti korkeimmassa diplomaatinasemassaan Ban Ki-moon oli Korean tasavallan Itävallan suurlähettiläänä toukokuusta 1998, kunnes hänestä tuli varaulkoministeri tammikuussa 2000. Hän palasi taas YK:hon ja oli kansliapäällikkönä keskeisessä asemassa Korean tasavallan johtaessa YK:n yleiskokousta syksystä 2001 syksyyn 2002. Tapahtumarikkaan, mutta Korean kannalta hyvin menneen puheenjohtajuusvuoden jälkeen presidentti Roh Moo-hyun nimitti hänet ulkopoliittiseksi neuvonantajakseen helmikuussa 2003. Tammikuussa 2004 Ban korvasi Yoon Young-kwanin ulkoasiain- ja ulkomaankauppaministerinä.
Ban Ki-moonilla on vaimonsa Yoo Soon-taekin kanssa kolme lasta, kaksi tytärtä ja poika. Pariskunta tapasi toisensa jo lukiovuosinaan. Uskonnoltaan hän on kristitty kuulumatta mihinkään kirkkokuntaan. Diplomaattina Ban osaa äidinkielensä korean lisäksi täydellisesti englantia ja ranskaa, lisäksi hän osaa japania ja melko hyvin saksaa. Tärkeimpänä ulkopoliittisena tavoitteenaan hän pitää Koreoiden välisen jatkuvan kriisin ratkaisemista ja Pohjois-Korean taholta koituvan uhan vähentämistä. Ulkoministerinä hän oli johtavassa asemassa Pohjois-Korean ydinasekiistan ratkaisemiseen pyrkineissä neuvotteluissa.
YK:n pääsihteeri

Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Kofi Annanin toisen virkakauden lähestyessä loppuaan alkoi kampanjointi hänen seuraajastaan. Ban Ki-moon ilmoitti helmikuussa 2006 pyrkivänsä uudeksi pääsihteeriksi ollen näin ensimmäinen korealainen ehdokas tehtävään. Etelä-Korea aloitti voimakkaan kampanjoinnin Banin ehdokkuuden puolesta. Häntä auttoi paitsi kiistaton pätevyys myös se, että monien mielestä oli taas aasialaisen pääsihteerin vuoro. Kaikkiaan pääsihteeriehdokkaita oli seitsemän.
Ban sai laajaa kannatusta ympäri maailmaa ja nousi pian kärkiehdokkaaksi. Hän voitti kaikki neljä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston keskenään järjestämää koeäänestystä 24. heinäkuuta, 14. syyskuuta, 28. syyskuuta ja 2. lokakuuta saaden eniten puoltoääniä. Mikä vielä tärkeämpää, kaikki turvallisuusneuvoston viisi pysyvää jäsenmaata kannattivat häntä. Viimeisen koeäänestyksen jälkeen tulos oli selvä ja muut ehdokkaat vetivät pois ehdokkuutensa. 9. lokakuuta 2006 turvallisuusneuvosto ehdotti Bania uudeksi pääsihteeriksi. Muodollisesti Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous valitsi hänet tehtävään 13. lokakuuta, mutta käytännössä Banin valinta oli varma jo turvallisuusneuvoston suositeltua häntä. Uusi pääsihteeri seurasi tehtävässä Kofi Annania 1. tammikuuta 2007 lähtien. Hänen seuraajakseen nousi 1. tammikuuta 2017 portugalilainen António Guterres.
Ilmastonmuutos

Ban Ki-moon avasi ministeritason neuvottelut Balin ilmastokokouksessa Indonesiassa 12. joulukuuta 2007. Ban kehotti paikalle saapuneita yli 120 maan ympäristöministereitä pikaisiin toimiin ilmastonmuutosta vastaan. Banin mukaan Balin kokouksen täytyy sopia sellaisista neuvotteluista, jotka johtavat laajaan sopimukseen ilmastonmuutoksen vastaisista toimista vuoteen 2009 mennessä.