stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirtipur
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirtipur Wikimedia Commonsissa
Nepal - The Kathmandu Valley - Kirtipur (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (roughguides.com)
Introducing Kirtipur (englanniksi) (lonelyplanet.com)
Our Kirtipur (englanniksi) (ourkirtipur.com.np)
Tribhuvan University: About Us  (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (tribhuvan-university.edu.np)
Keskimmäinen Terrilampi

| Keskimmäinen Terrilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°10′01″N, 26°51′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Alimmaiseen Terrilampeen 
Järvinumero:  14.981.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,7 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,867 km  
Pinta-ala:  1,525 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeskimmäinen Terrilampi 
Keskimmäinen Terrilampi on Kymenlaaksossa Kouvolassa Repoveden kansallispuiston lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Luontoarvoja

Järvi sijaitsee Repoveden kansallispuiston yhteydessä olevalla Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueella. Sen rantametsät kuuluvat suojelualueeseen mutta sen vesialue ei kuulu. Katajajärven nuotiopaikalta tulee lammen lähelle kärrypolku, mutta lammella ei ole retkeilijöille palvelupistettä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Repoveden–Luujärven alueeseen (14.981) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,7 metriä mpy.
Historiaa

Vuoden 1955 peruskartassa on lammen karttanimenä KeskiTeerilampi.
Luettelo vaalikauden 1908 II kansanedustajista

Tämä on luettelo vaalikauden 1908 II kansanedustajista. Edustajat valittiin vuonna 1908 toisissa eduskuntavaaleissa. Eduskunta oli vallassa valtiopäivät 1908 II – 1909 I eli 1. elokuuta 1908 alkaen aina 31. toukokuuta 1909 asti.
Eduskunnan puhemieheksi valittiin jatkamaan nuorsuomalaisten P. E. Svinhufvud, joka toimi tehtävässä aina vuoteen 1913 asti. Ensimmäiseksi varapuhemieheksi valittiin sosialidemokraattien Yrjö Sirola ja toiseksi Suomalaisen puolueen Akseli Listo. Heidän kautensa kesti 3. elokuuta 1908 – 15. helmikuuta 1909. Vuoden 1909 I valtiopäiville ajaksi 16. helmikuuta 1909 – 31. toukokuuta 1909 valittiin ensimmäiseksi varapuhemieheksi Listo ja toiseksi RKP:n Karl Söderholm.
Edustajista oli valittu 83 Suomen sosialidemokraattinen puolueen, 54 Suomalaisen puolueen, 27 Nuorsuomalaisen puolueen, 25 Ruotsalaisen kansanpuolueen, 9 Maalaisliiton ja 2 Kristillisen työväenliiton listoilta. Samat puolueet olivat myös edellisessä eduskunnassa. Edustajista 25 oli naisia ja 175 miehiä. Edelliseen eduskuntaan verrattuna naisia valittiin 6 enemmän. Eduskunnan ikäpuhemies eli vanhin edustaja oli RKP:n John Hedberg.
Keisari hajotti myös tämän eduskunnan ja määräsi uudet vaalit.
Nuorsuomalainen puolue

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pekka Ahmavaara  Gustaf Arokallio  Uuno Brander  Jonas Castrén  Eero Erkko  Kustavi Grotenfelt * uusi  Samppa Heiskanen  Theodor Homén * uusi  Tekla Hultin * uusi  |  Nestor Huoponen  Juho Kaskinen * uusi  Karl William Koskelin  Juhani Kurikka * uusi  Mikko Latva * uusi  Alli Nissinen  Hannes Nylander * uusi  Erkki Peltonen * uusi  Pekka Pennanen  |  Tahvo Riihelä  Magnus Rosendal * uusi  Emil Nestor Setälä  Otto Stenroth * uusi  Kaarlo Juho Ståhlberg * uusi  Pehr Evind Svinhufvud  August Tanttu * uusi  Kalle Viljakainen  Kaarlo Oskari Wikman  |
Maalaisliiton eduskuntaryhmä

Juho Heikkinen
Juho Heimonen * uusi
Kyösti Kallio
Ivar Lantto * uusi
Matti Poutiainen * uusi
Kalle Kustaa Pykälä
Lauri Tuunanen
Karl Veijola * uusi
Anna Ängeslevä * uusi
Ruotsalainen eduskuntaryhmä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Frans Ahlroos  Kristian von Alfthan  Alfred Johannes Bäck  Axel Cederberg  Leo Ehrnrooth  Ernst Estlander  George Granfelt * uusi  August Reinhold Hedberg  John Hedberg * uusi |  Walter Heimbürger * uusi  Vera Hjelt * uusi  Arvid Neovius  Dagmar Neovius  Josef Nix  Georg Rosenqvist  Vilhelm Teodor Rosenqvist  Emil Schybergson  Hedvig Sohlberg * uusi |  Gösta Stenbäck * uusi  Erik Stigzelius * uusi  Johan Storbjörk  August Sundblom  Karl Söderholm  Eric von Troil * uusi  Viktor Wichmann * uusi  |
Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ida Aalle-Teljo  Anton Ahlström * uusi  Matti Airola * uusi  Werner Aro * uusi  Emanuel Aromaa  Evert Eloranta * uusi  Oliver Eronen  Edvard Gylling * uusi  Seth Heikkilä  Hilda Herrala * uusi  Matti Hoikka  Evert Hokkanen  Anni Huotari  Anton Huotari * uusi  Pekka Huttunen  Antti Hämäläinen  Kalle Hämäläinen  Oskari Jalava  Georg W. Johansson * uusi  Alma Jokinen * uusi  Väinö Jokinen * uusi  Olga Jokisalo * uusi  Josua Järvinen  Oskar Kaipio * uusi  Mimmi Kanervo  Anshelm Kannisto  Aura Kiiskinen * uusi  Jalmari Kirjarinta * uusi  |  Juho Kirves  Juho Komu  Albin Koponen  Juho Korhonen * uusi  Vilho Korhonen * uusi  Frans Koskinen  Otto Wille Kuusinen * uusi  Arvi Lahtinen  Juho Lautasalo * uusi  Sandra Lehtinen  Frans Lehtonen * uusi  Oskari Leivo  William Lundström * uusi  Oskari Lylykorpi * uusi  Janne Martikainen  Antti Mäkelin  Yrjö Mäkelin * uusi  Jaakko Mäki * uusi  Pekka Mömmö  Oskari Orasmaa  Matti Paasivuori  Antti Partanen  Penna Paunu  Valfrid Perttilä  Fiina Pietikäinen * uusi  Jaakko Piirainen * uusi  Emanuel Pohjaväre  Hilja Pärssinen  |  Frans Rantanen  Samuli Rantanen  Maria Raunio  Aatu Ruotsalainen * uusi  Santeri Saarikivi * uusi  Juho Saaristo * uusi  Jussi Sainio * uusi  Aaro Salo  Anni Savolainen-Tapaninen * uusi  Miina Sillanpää  Aatto Sirén  Yrjö Sirola  Artturi Sivenius  Taavi Tainio  Väinö Tanner  Nestori Telkkä * uusi  Paavo Tikkanen  Oskari Tokoi  Onni Tuomi * uusi  Matti Turkia  Nestori Valavaara  Albin Valjakka  Edvard Valpas  August Vesa * uusi  Mikko Virkki * uusi  Sulo Wuolijoki  Wäinö Wuolijoki  |
Suomalainen puolue

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juho Aitamurto * uusi  Eveliina Ala-Kulju  Juho Antila  Juhani Arajärvi  J. R. Danielson-Kalmari  Aukusti Eronen * uusi  Hannes Gebhard  Hedvig Gebhard  Aleksandra Gripenberg  Oskar Hainari * uusi  Gustaf Hallsten * uusi  Jöran Halonen * uusi  Aukusti Hiltula  August Hjelt  Lauri Ingman  Taave Junnila * uusi  Oswald Kairamo  Kaarlo Kares  Väinö Kivilinna  |  Liisi Kivioja  Aleksanteri Koivisto  Emanuel Kolkki  Hilda Käkikoski  Alfred Käpy  Arthur Lagerlöf  Adolf Laine  Akseli Listo  Wilhelmi Malmivaara  Kalle Myllylä  Ernst Nevanlinna  Taneli Nykänen  Juho Kusti Paasikivi  Ernst Palmén  Hjalmar Paloheimo  Tuomas Pohjanpalo  Erkki Pullinen  Erik Pöysti * uusi  |  Samuel Rajala  Juho Rannikko  Frans Rapola  Vilho Reima  Julius Saraste * uusi  Mikko Sipponen  Mikael Soininen  Juho Torppa  Juho Tulikoura  Antti Tuomikoski * uusi  Juho Vaarala  Iisakki Vahe  Iida Vemmelpuu  Artturi H. Virkkunen  Artur Wuorimaa  Sakari Yrjö-Koskinen  Yrjö Yrjö-Koskinen  |
Suomen kristillisen työväen liitto

Matti Helenius-Seppälä * uusi
Antti Kaarne * uusi
Kontokáli

| Kontokáli Κοντοκάλι |
| --- | --- |
 Kontokálin kylää yöaikaan.
 Kontokáli
 Koordinaatit: 39°38′46″N, 19°50′53″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Jooniansaaret
Alueyksikkö:  Korfu
Kunta:  Keski-Korfu ja Diapontiset saaret
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3201010103
Väkiluku (2011):  1 660
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kontokáli (kreik. Κοντοκάλι; myös Kondokáli) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Korfun saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kontokáli on osa saaren pääkaupungin Korfu kaupungin kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 660 (vuonna 2011).
Kontokálin Pyhän Kolminaisuuden (Ágios Triádos) kirkko.
Kontokáli sijaitsee lahdenpohjukassa saaren itärannikolla noin seitsemän kilometriä Korfun kaupungista länteen. Kylän nimi on peräisin venetsialaisvallan ajalta: se sai nimensä Cristoforo Condocalista, joka sai alueelta maita kiitoksena panoksestaan Lepanton taistelussa. Nykyisin kylän seutu on osa Korfun kaupungin läheistä turistirannikkoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kontokáli Wikimedia Commonsissa
Kontorhausviertel

Speicherstadtin ja Kontorhausviertelin kartta
Kontorhausviertel on Hampurin satamakaupungin ytimessä sijaitseva korttelialue, joka valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2015 yhdessä Chilehausin ja Speicherstadtin kanssa.
Kontorhausviertel sijaitsee Burchardplatzin ympärillä, Mönckebergstraßen ja Speicherstadtin välissä. Aluetta ryhdyttiin kehittämään 1900-luvun alussa Hampurin kaupunginarkkitehti Fritz Schumacherin johdolla. Modernistinen Chilehaus ja sen vieressä sijaitseva Kontorhausviertel on yli viiden hehtaarin suuruinen alue, jossa on useita suuria toimistorakennuksia, jotka on rakennettu 1920–1940-luvuilla satamassa tuolloin toimineille yrityksille. Kontorhausviertel on erinomainen esimerkki kansainvälisen kaupan nopean kasvun vaikutuksista 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa.
Chilehaus ja Kontorhausviertelin massiiviset toimistorakennukset Messberghof, Sprinkenhof, Mohlenhof, Montanhof, entinen postirakennus Niedernstrasse 10:ssä, Kontorhaus Burchardstrasse 19–21 ja Miramarhaus ovat ainutlaatuisia sekä varhaismodernistisen tiiliarkkitehtuurinsa että toiminnallisen yhtenäisyytensä ansiosta. Alue on myös erinomainen esimerkki 1900-luvun alun kaupunkisuunnittelusta.
Kuvagalleria

Ilmakuva Kontorhausviertelista
Chilehaus
Messberghof
Sprinkenhof
Sprinkenhofin sisäpiha
Mohlenhof
Montanhof
Helmut-Schmidt-Haus
Bartholomayhaus
Miramarhaus
Klaus Sormanto

Klaus Olavi Sormanto, vuoteen 1936 Stråhlman (9. maaliskuuta 1919 Turku – 17. lokakuuta 2000 Espoo) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Sormannon vanhemmat olivat vankilanjohtaja Suomi Eugen Stråhlman ja kansakoulunopettaja Tyyni Sofia Jokinen ja puoliso vuodesta 1946 Eeva-Liisa Turunen. Sormanto tuli ylioppilaaksi Lappeenrannassa 1938 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1946. Hän oli valmistumisensa jälkeen koko työuransa Enso-Gutzeitin palveluksessa, lukuun ottamatta noin vuoden mittaista työtä Sotevan palveluksessa 1948–1949. Enso-Gutzeitin Kotkan tehtaiden työntutkimuspäällikkönä aloittanut Sormanto siirtyi Imatralle Kaukopään tehtaiden suunnitteluinsinööriksi vuonna 1949.
Vuonna 1952 Sormannosta tuli Kaukopään tehtaiden osastoinsinööri, 1959 teknillinen johtaja ja 1962 Imatran Kaukopään ja Tainionkosken tehtaiden paikallisjohtaja. Enso-Gutzeitin johtokunnan jäseneksi 1964 tultuaan Sormanto siirtyi Helsinkiin, johtokunnan varapuheenjohtaja ja yhtiön varatoimitusjohtaja hänestä tuli 1972. Sormanto oli myös useiden Enso-Gutzeitin tytäryhtiöiden ja sitä lähellä olevien yritysten johtokuntien jäsen tai puheenjohtaja ja hänellä oli alansa asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Eläkkeelle Sormanto jäi 1984, teollisuusneuvoksen arvonimen hän oli saanut 1977. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.
Koróneia (Boiotia)

| Koróneia Κορώνεια |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Koróneia
 Koordinaatit: 38°21′33″N, 22°57′34″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Boiotia
Kunta:  Livadeiá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  280103
Väkiluku (2011):  3 170
 – Kylä­yhdys­kunta:  386
 – Kylä:  222
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΒΙ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koróneia (kreik. Κορώνεια) on Kreikan kylä sekä samanniminen Livadeián kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κορωνείας, Dimotikí Enótita Koroneáas) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Boiotian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 170 ja varsinaisen Koróneian kylän väkiluku 222 (vuonna 2011).
Koróneian kylä sijaitsee noin 21 kilometriä kaakkoon Livadeián kaupungista. Kylä on ottanut nimensä antiikin ajan Koroneian kaupungista, joka sijaitsi noin neljä kilometriä pohjoiseen nykyisestä kylästä. Nimi tulee ”kukkulaa” tarkoittavasta sanasta koronē. Koróneian kunnallisyksikkö käsittää Livadeián kunnan itäosan.
Historia > Antiikki

Antiikin Koroneia oli Thessaliasta paenneiden boiotialaisten perustama. Kaupungin lähellä oli Athene Itonialle omistettu temppeli. Koroneian lähellä käytiin kaksi merkittävää taistelua, Koroneian ensimmäinen taistelu vuonna 447 eaa. ja Koroneian toinen taistelu vuonna 394 eaa.
Historia > Nykyinen kylä

Myöhemmin syntyneen nykyisen kylän nimi oli alun perin Koutoumoulás (Κουτουμουλάς). Se nimettiin uudestaan antiikin aikaisen kaupungin kunniaksi vuonna 1915.
Koróneia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Livadeián kuntaan yhdessä Chairóneian, Dávleian ja Kyriákin kanssa.
Kunnallisyksikön osat

Koróneian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Ánna | Agía Ánna | 226 |
| Agía Ánna | Moní Osíou Serafeím Domvoús (luostari) | 8 |
| Agía Ánna | Zelítsa | 27 |
| Agía Triáda | Agía Triáda | 652 |
| Ágios Geórgios | Ágios Geórgios | 1 693 |
| Alalkomenés | Ágios Athanásios | 95 |
| Alalkomenés | Alalkomenés | 83 |
| Koróneia | Agía Paraskeví | 164 |
| Koróneia | Koróneia | 222 |
Yhteensä: 3 170
Kirjoloiskimalainen

| Kirjoloiskimalainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Silmälläpidettävä  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Yläheimo::  Mesipistiäismäiset Apoidea
Heimo::  Mesipistiäiset Apidae
Suku::  Kimalaiset Bombus
Alasuku::  Loiskimalaiset Psithyrus
Laji::  quadricolor
Kaksiosainen nimi
 Bombus quadricolor  (Lepeletier, 1832) 
Katso myös
   Kirjoloiskimalainen Wikispeciesissä   Kirjoloiskimalainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirjoloiskimalainen eli mustaloiskimalainen (Bombus quadricolor) on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Naaras on pituudeltaan 16–18 millimetriä ja koiras 13–15 millimetriä. Laji on perusväritykseltään musta, mutta kaulus on vaaleankeltainen ja takaruumiin kärki vaalean kellanpunainen. Myös takaselässä voi olla keltaista. Koiraassa on enemmän keltaista kuin naaraassa.
Kirjoloiskimalainen loisii tavallisesti sorokimalaisen pesässä, ehkä myös mustakimalaisen. Se elää paahteisilla kedoilla, harjualueilla, rautateiden varsilla, pellonreunoilla ja niityillä. Ruokaa se saa ahdekaunokin, ruusuruohon ja maitiaisten kukista. Suomessa laji on viime vuosikymmeninä voimakkaasti harvinaistunut, ja sitä on havaittu enää ainoastaan maan kaakkoisosista.
Knuutilankankaan vesitorni

| Knuutilankankaan vesitorni |
| --- | --- |

Sijainti:  Knuutilankangas, Oulu
Koordinaatit:  64°59′44.5″N, 025°33′07.3″E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1993
Urakoitsija:  Oulun kaupungin rakennusvirasto
Käyttäjä:  Oulun Vesi
Tilavuus:  4 0003
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Knuutilankankaan vesitorni on Oulussa Knuutilankankaan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1993 valmistunut vesitorni. Tornin vesisäiliön tilavuus on 4 000 m3 ja sen ylin vesiraja on 68,4 metriä merenpinnan yläpuolella.
Tornin rakennesuunnittelusta vastasi diplomi-insinööri Tapani Mäkikyrö, joka piti rakennusta kauneimpana suunnittelemistaan esineistä. Rakennuksen pikarimainen kartio-osa on tehty esijännitetyistä valkobetonielementeistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Knuutilankankaan vesitorni Wikimedia Commonsissa
Klaus Sulzenbacher

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Albertville 1992 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Albertville 1992 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 1991 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 1991 | normaalikilpailu |  |
Klaus Sulzenbacher (s. 3. helmikuuta 1965 Kitzbühel) on entinen itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän kilpaili vuosina 1983–1991 ja voitti urallaan 4 olympiamitalia ja kaksi mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti myös yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun kahdesti ja yhteensä 14 maailmancupin osakilpailua.
Sulzenbacher oli ensimmäinen kansainvälisellä tasolla menestynyt itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä ja hänen katsotaan raivanneen uraa Mario Stecherin ja Felix Gottwaldin menestykselle myöhemmin.
Hän on yksi Itävallan menestyneimmistä olympiaurheilijoista. Uransa lopettamisen jälkeen hän on työskennellyt fysioterapeuttina.
Yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
83–84: Tom Sandberg | 84–85: Geir Andersen | 85–86: Hermann Weinbuch | 86–87: Torbjørn Løkken | 87–88: Klaus Sulzenbacher | 88–89: Trond-Arne Bredesen | 89–90: Klaus Sulzenbacher | 90–91: Fred Børre Lundberg | 91–92: Fabrice Guy | 92–93: Kenji Ogiwara | 93–94: Kenji Ogiwara | 94–95: Kenji Ogiwara | 95–96: Knut Tore Apeland | 96–97: Samppa Lajunen | 97–98: Bjarte Engen Vik | 98–99: Bjarte Engen Vik | 99–00: Samppa Lajunen | 00–01: Felix Gottwald | 01–02: Ronny Ackermann | 02–03: Ronny Ackermann | 03–04: Hannu Manninen | 04–05: Hannu Manninen | 05–06: Hannu Manninen | 06–07: Hannu Manninen | 07–08: Ronny Ackermann | 08–09: Anssi Koivuranta | 09–10: Jason Lamy Chappuis | 10–11: Jason Lamy Chappuis | 11–12: Jason Lamy Chappuis | 12–13: Eric Frenzel | 13–14: Eric Frenzel | 14–15: Eric Frenzel | 15–16: Eric Frenzel | 16–17: Eric Frenzel | 17–18: Akito Watabe | 18–19: Jarl Magnus Riiber | 19–20: Jarl Magnus Riiber | 20–21: Jarl Magnus Riiber | 21–22: Jarl Magnus Riiber | 22–23: Johannes Lamparter
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Klaus Sulzenbacher
Konstanty Laszczka

Leon Wyczółkowski: Konstanty Laszczkan muotokuva (1901–1902)
Konstanty Laszczka (3. syyskuuta 1865 Makówiec Duży – 23. maaliskuuta 1956 Krakova) oli puolalainen kuvanveistäjä, keraamikko, taidemaalari ja taidegraafikko.
Laszczka opiskeli vuodesta 1885 Varsovassa Jan Kryńskin ja Ludwik Pyrowiczin johdolla. Vuosina 1891–1896 hän suoritti stipendin turvin opintoja Pariisissa Antonin Mercién, Alexandre Falguièren ja Jean-Léon Gérômen johdolla. Palattuaan Pariisista hän asui Varsovassa vuoteen 1899 ja muutti sitten Krakovaan, jossa toimi Jan Matejko -kuvataideakatemian professorina ja kuvanveiston laitoksen johtajana vuoteen 1935. Laszczka oli mukana perustamassa puolalaisten taiteilijoiden Sztuka-seuraa.
Laszczka sai taiteeseensa vaikutteita Auguste Rodinilta, kansantaiteesta ja slaavilaisesta mytologiasta. Veistostensa ohella hän teki esimerkiksi muotokuvat lukuisista aikansa kulttuurihenkilöistä, kuten Julian Fałatista, Feliks Jasieński, Zenon Przesmyckista, Ferdynand Ruszczycista, Leon Wyczółkowskista ja Stanisław Wyspiańskista. Ajan mittaan Laszczka omistautui entistä enemmän keramiikalle. Vuonna 1971 avattiin Konstanty Laszczka -museo Dobressa, Masovian voivodikunnassa.
Länsi-Virginia

Länsi-Virginia (engl. West Virginia) on Yhdysvaltojen osavaltio. Se liittyi liittovaltioon 35. osavaltiona 20. kesäkuuta 1863. Länsi-Virginia syntyi Virginian osavaltion jakautuessa Yhdysvaltain sisällissodassa. Länsi-Virginian rajanaapureita ovat Pennsylvania ja Maryland pohjoisessa, Ohio ja Kentucky lännessä ja Virginia idässä. Osavaltion väkiluku vuonna 2020 oli 1 793 716.
Maantiede

Länsi-Virginian rajanaapureita ovat Pennsylvania ja Maryland pohjoisessa, Ohio ja Kentucky lännessä ja Virginia idässä.
Länsi-Virginia on erittäin vuoristoinen ja pinta-alaltaan kymmenenneksi pienin osavaltio. Sen vuoret kuuluvat Appalakkeihin. Osavaltion alueelle ulottuu myös Alleghenyn laakio.
Osavaltion pääkaupunki on Charleston. Vuonna 2008 Charlestonissa oli noin 50 000 asukasta. Huntington on lähes yhtä suuri.
Suurimmat joet ovat Ohio, Guyandotte ja Greenbrier.
Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Charlestonissa on 29,6 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella joulukuusta helmikuuhun, kylmimmillään tammikuussa −3,2 astetta.
Historia

Ensimmäiset ihmiset alueella olivat mammutinmetsästäjiä noin 14 000 vuotta sitten.
Läntisen Virginian unionisteja kannattavat 44 piirikuntaa irrottautui Virginiasta Kanawhan osavaltioksi Yhdysvaltain sisällissodan alkaessa. Äänestyspäätöksellä osavaltion nimi muuttui sittemmin Länsi-Virginiaksi. Nimi Kanawha tulee joen mukaan, ja osavaltiossa on myös senniminen piirikunta. Nimenmuutosta pidettiin siksi sekaannusten välttämiseksi tarpeellisena. Kanawhan lisäksi muita nimiehdotuksia olivat Allegheny, Augusta, New Virginia, Vandalia ja Western Virginia.
Teollistuminen alkoi 1870-luvulla ja sitä kiihdytti rautatien valmistuminen. Kaivostyöläiset kapinoivat 1912 ja 1921. 2000-luvulla sattuneet kaivosonnettomuudet muistuttavat siitä, että hiilikaivoksilla on ollut tärkeä osa osavaltion historiassa.
Hallinto ja politiikka

Länsi-Virginian lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 34 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on sata jäsentä. Parlamentti kokoontuu tammikuun puolivälistä alkaen. Normaali istuntokausi kestää 60 päivää, mutta parlamentti voi itse päättää sen pidentämisestä.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri.
Länsi-Virginia on jaettu 55 piirikuntaan.
Länsi-Virginia on vankkaa republikaanien kannatusaluetta. Osavaltio oli 1930-luvulta 2000-luvun alkuun luotettavasti demokraattien kannatusaluetta, jonka jälkeen siitä on tullut yksi republikaanien vahvimmista osavaltioista.
Talous

Länsi-Virginian bruttokansantuote vuonna 2010 oli 65 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 40. tilalla.
Länsi-Virginia oli pitkään Yhdysvaltojen kivihiilentuotannon keskus.
Länsi-Virginian maataloustuotannon päätuotteet ovat broilerit, nautakarja ja vasikat, kananmunat, maitotuotteet ja kalkkunat.
Vuonna 2013 neljä suurinta työnantajaa toimivat kaikki terveydenhuollon alalla. Viidentenä oli velka-asioihin liittyvä valtion virasto ja kuudentena kemian alan yrityksen DuPontin Washingtonin toimipaikka.