stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ReadyBoost

ReadyBoost on Microsoftin Windows Vistan, Windows 7 ja Windows 8:n komponentti. Se käyttää tarkoitukseen sopivia muistikortteja tai muita massamuistiasemia kuten USB 2 -asemia tai RAM-asemia, flash- & ZIP-asemia nopeuttaakseen tietokoneen toimintaa. Satunnaiset lukemiset ReadyBoost-yhteensopivalta muistilta ovat tyypillisesti 80...100 kertaa nopeampia kuin vastaavat operaatiot kiintolevyiltä. Koska Flash-muistit ja USB-väylä ovat hitaita peräkkäiseen syöttöön/tulostukseen, ReadyBoost sisältää logiikan, joka tunnistaa pitkät, peräkkäiset lukupyynnöt, ja pyytää kiintolevyä hoitamaan nämä pyynnöt.
Kun yhteensopiva laite kytketään koneeseen, Windowsin AutoPlay-ikkuna tarjoaa mahdollisuuden hyödyntää laitetta ReadyBoost-asemana. Aseman ominaisuusikkunaan ilmestyy ReadyBoost-välilehti, josta haluttu ReadyBoost-koko voidaan valita. Koko voidaan valita väliltä 250 megatavua...256 gigatavua, paitsi Vistan x86 -versioissa neljään gigatavuun asti. ReadyBoost kryptaa tiedot AES-128-salausmenetelmällä ja pakkaa kaiken ReadyBoost-asemalle menevän datan. Microsoftin mukaan tyypillisesti saavutetaan pakkaussuhde 2:1, joten 4 gigatavun ReadyBoost-asema sisältää todellisuudessa 8 gigatavua dataa.
Jim Allchinin mukaan tulevat Windows-versiot sallivat ReadyBoostin toimivan verkon kautta muiden koneiden vapaassa keskusmuistissa.
ReadyBoost-aseman tulee täyttää seuraavat vaatimukset:
Aseman kapasiteetin tulee olla vähintään 256 megatavua. Formatoinnin (alustamisen) jälkeen vapaata tilaa tulee olla vähintään 250 megatavua. Kapasiteetti saa ylittää neljä gigatavua, mutta ReadyBoost hyödyntää maksimissaan vain neljä gigatavua.
Laitteen vasteajan tulee olla korkeintaan yhden millisekunnin.
Laitteen tulee pystyä 2,5 Mt/s lukunopeuteen käsitellessä 4 kilotavun satunnaislukuoperaatioita joka puolella laitetta.
Laitteen tulee pystyä 1,75 Mt/s kirjoitusnopeuteen käsitellessä 512 kilotavun satunnaiskirjoitusoperaatioita joka puolella laitetta.
Muuta tietoa:
Vista SP1:n ReadyBoost tukee NTFS-, FAT16- ja FAT32-tiedostojärjestelmiä. Windows 7:n ja Vista SP2:n ReadyBoost tulee tukemaan myös uutta exFAT-tiedostojärjestelmää.
Suositelluin formaatti ReadyBoost laitteelle on FAT32
Alun perin ReadyBoost tuki ainoastaan yhtä laitetta. Windows 7:n ReadyBoost tukee useita laitteita.
Microsoft suosittelee ReadyBoost-aseman kooksi yhdestä kolmeen kertaa tietokoneessa olevan keskusmuistin määrää, mutta parhaaseen hyötysuhteeseen päästään ainoastaan 1:1 suhteella.
Windows XP:lle löytyy myös useita ohjelmia, jotka mahdollistavat samankaltaisen toiminnon, eli muistin käyttämisen swap tiedostona, käyttäen vistan ja 7 kaltaisia salausalgoritmeja.
Suorituskyky

Tietokone, jossa on 512 megatavua keskusmuistia hyötyy selvästi ReadyBoostista. Eräässäselvennä testitapauksessa ReadyBoost nopeutti aiemmin 11,7 sekuntia kestänyttä operaatiota siten, että se kesti enää 2 sekuntia.[lähde? ] Keskusmuistin kasvattaminen 512 megatavusta yhteen gigatavuun nopeutti operaatiota siten, että se kesti enää 0,8 sekuntia.[lähde? ]
Lakshadweep

Lakshadweepin sijainti
Lakshadweepin kartta
Lakshadweep (malajalamiksi ലക്ഷദ്വീപ്, Lakṣadvīp) on Intian pienin liittovaltioalue, jonka nimi tulee sanasta lakh, joka tarkoittaa sataa tuhatta. Se koostuu kymmenestä asutetusta ja useista asumattomista saarista Intian valtameressä. Saaret sijaitsevat 200–300 kilometriä länteen Intian rannikolta. Alueen pääkaupunki on samannimisellä saarella sijaitseva Kavaratti. Lakshadweepissä on 64 473 asukasta (2011).
Saaret, ja varsinkin Minicoy, tunnetaan värikkäästä Lava-tanssista.
Lakshadweepin asutetut saaret saariryhmittäin jaoteltuna:
Amindiivit
Chetlat
Bitra
Kiltan
Kadmat
Amini
Lakkadiivit
Bangaram
Agatti
Andrott
Kavaratti
Kalpeni
Minicoy
Radzivillin kronikka

Kiovan suuriruhtinas Igorin sotaretki Radzivillin kronikasta.
Radziwiłłin kronikka tai Königsbergin kronikka on kronikka, joka on kirjoitettu ilmeisesti 1200-luvun alussa. Siitä on säilynyt kaksi kopiota 1400-luvulta. Ensimmäinen on Radzivillin kronikka, jossa on lukuisia miniatyyrejä koristeina, ja toinen on Moskovan akateeminen kronikka. Jälkimmäinen puolestaan muistuttaa Nestorin kronikkaa, johon on lisätty joka vuosi merkintöjä aina vuoteen 1206 saakka.
Radzivillin (Königsbergin) kronikka

Kronikan listassa olevat nimitykset ovat Liettuan suuriruhtinaskunnan sotapäällikön Janus Radzivillin, jolla oli ensimmäinen eli Radzivillin kronikan lista 1600-luvulta Königsbergistä. Siellä sitä säilytettiin 1700-luvulle saakka, kunnes seitsenvuotisen sodan seurauksena se päätyi vuonna 1758 sotasaaliina Venäjälle, missä se toimitettiin Pietarin tiedeakatemiaan. Paikkaa, jossa kronikka laadittiin ei tiedetä, mutta monien mielestä se on kirjoitettu Länsi-Venäjällä, ilmeisesti Smolenskissa. Kronikkaa säilytetään Venäjän tiedeakatemian kirjastossa.
Radzivillin (Königsbergin) kronikka > Miniatyyrit

Kronikan mielenkiintoisinta antia ovat miniatyyrimaalaukset, joita on 617 kappaletta. Niissä on kuvattu Radzivillin kronikan tapahtumia. Kronikka on yksi kolmesta säilyneestä muinaisvenäläisestä eli keskiaikaisesta kuvitetusta kronikasta. Kaksi muuta ovat Geogi Amartolin kronikka Tverin listassa 1300-luvulta (käännös bysanttilaisista annaaleista eli ei ole venäläinen kronikka) sekä moniosainen Suuri kronikka 1500-luvulta.
Päätellen siitä, että Moskovan akateemisen kronikan listassa joissakin tapauksissa puhtaaksikirjoittaja on vahingossa jättänyt pois tekstiä, joka on välillä Radzivillin kronikan pienoiskuvaluettelossa. Siinä oli yleinen kuvaluettelo molemmista luetteloista. Aiemmin oletettiin, että Moskovan akateemisen kronikan lista on yksinkertaisesti kopio Radzivillin kronikasta. Nykyisin ajatellaan, että se ei pidä paikkaansa. Sen vuoksi monet tutkijat olettavat, että 1400-luvun kuvat ovat kopioita vielä vanhemmista teoksista. Alkuperäiset miniatyyrikuvat ovat ilmeisesti 1000-luvulta.
Radzivillin kronikan miniatyyrikuvat antavat huolitellusta ulkonäöstään huolimatta varsin hyvän kuvan keskiaikaisen Rusin valtakunnan jokapäiväisestä elämästä, rakennustaitdoista sekä sotatoimista. Niitä nimitetään ”ikkunoiksi menneeseen maailmaan”. Pienoiskuvien tapahtumat ovat hyvin monipuolisia: taisteluita, talonpoikien kapinoita, kansanjuhlia, perhe-elämää ja todellisia historiallisia tapahtumia, kuten Taistelu Nemigalla ja Vsetslav Polotskin vangitseminen. Artemi Vladimirovitš Artsihovski on tutkinut Radzivillin kronikan pienoiskuvia eräässä taideteoksessaan.
Moskovan akateeminen kronikka

Toisen Radzivillin kronikan kopion, Moskovan akateemisen kronikan, koko nimi on Moskovan Hengellisen Akatemian käsikirjoitus. Ensimmäisellä sivulla on esitetty Pyhä kolminaisuus, minkä mukaan sitä nimitetään myös Pyhän kolminaisuuden käsikirjoitukseksi. Viimeisellä sivulla on maalaus Troitse-Sergijevin luostarista. Vuoteen 1206 lista kertoo samalla tavalla kuin Radzivillin kronikka. Sen jälkeen tyyli ja sävy muuttuvat kertoen tapahtumista vuoteen 1419 varsin itsenäisesti. Se ei toista Lavrentjevin käsikirjoituksen alkuperäistä osaa, vaan kertoo varsin eri tavalla tapahtumista. Siinä on esimerkiksi lisäyksiä, toisenlaista muotoilua ja muutakin, josta näkee, että sitä on johdonmukaisesti muutettu.
Tekstit

Radzivillin kronikan ja Moskovan akateemisen kronikan eroavaisuuksien perusteella Aleksei A. Šašmatov ja M. D. Priselkov ovat tulleet siihen johtopäätökseen, että Lavrentjevin käsikirjoituksen pohjana ovat olleet Vladimirin annaalit 1100-luvulta, missä tekstejä ei ollut vielä muuteltu kulloinkin vallalla olevien myöhempien käsitysten mukaisiksi. Sen sijaan Perejaslavskin tekstit vuosilta 1214-1216 olisivat olleet Radzivillin kronikan lähteinä ja Vladimirin tekstit 1200-luvun alusta. Ne olisi tehnyt Vsevolod Jurjevich Bolshoje sekä hänen poikansa Juri ja Jaroslav. Aleksei Šašmatovin päätelmän mukaan Radzivillin kronikan lähteenä olisi ollut Perejaslavlin ja Suzdalin annaalit vuosilta 1214-1216.
Ensimmäisen kerran Radzivillin kronikka painettiin kirjapainossa Pietarissa vuonna 1767. Se oli ensimmäinen painettu kronikka. Kronikan painos tehtiin kopiosta, jonka tekoon osallistuivat G. Taubert ja Ivan Barkov. Teoksessa on paljon epätäsmällisyyksiä ja lisäyksiä, kuten epäilyttäviä tietoja Tatiševin Venäjän historia -kirjasta.
Vuonna 1902 Radzivillin kronikasta tehtiin valokuvaamalla mustavalkoinen teos. Tekstin tieteellinen painos, jonka laatimisen aloitti M. D. Priselkov, saatiin valmiiksi puolivuosisataa hänen kuolemansa jälkeen: teos valmistui vasta vuonna 1989.
Kirjallisuutta

Радзивилловская, или Кенигсбергская, летопись. — СПб., 1902. I. Фотомеханическое воспроизведение рукописи. II. Статьи о тексте и миниатюрах рукописи. (venäjäksi)
Радзивилловская летопись // ПСРЛ. — 1989. т. 38. (venäjäksi)
Радзивиловская летопись: Текст. Исследование. Описание миниатюр / Отв. ред. М. В. Кукушкина. СПб.: Глагол; М.: Искусство, 1994. Кн. 1-2. (в Кн. 1 — полное факсимильное цветное воспроизведение памятника, в Кн. 2 — полная транскрипция текста, статьи Г. М. Прохорова и Б. А. Рыбакова, искусствоведческое описание всех миниатюр). (venäjäksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radzivillin kronikka Wikimedia Commonsissa
Kreikkalainen tuli, jota käytettiin aseena Bysantissa.
Lakshmi Mittal

| Lakshmi Mittal |
| --- | --- |
 Lakshmi Mittal vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1950 (ikä 74) Sadulpur, Intia
Puoliso:  Usha Mittal
Lapset:  Vanisha ja Aditya
Muut tiedot
Järjestö:  Arcelor Mittal
Lakshmi Niwas Mittal (s. 15. kesäkuuta 1950 Sadulpur, Intia) on intialainen liikemies. Mittal on Arcelor Mittal -teräsyhtiön toimitusjohtaja ja sen merkittävä omistaja. Vuonna 2006 hän oli Guardian-lehden mukaan maailman kolmanneksi rikkain ihminen. Yritys on tehnyt tappiota ja vuonna 2014 Mittal oli Forbesin listalla sijalla 66. Syyskuussa 2018 hän oli Forbesin mukaan maailman 62. rikkain ihminen.
Mittal asuu 18–19 Kensington Palace Gardensissa Lontoossa. Talo jossa hän asuu on vanha uuspalladialainen asunto, jonka hän osti Formula 1 -moguli Bernie Ecclestonelta vuonna 2004 noin 57 miljoonalla punnalla. Myöhemmin hän on ostanut lähistöltä kaksi muuta taloa aikuisten lastensa käyttöön.
Joulukuussa 2007 Mittal osti 20 prosentin osuuden jalkapalloseura Queens Park Rangersistä.
Mittalilla on kaksi lasta, Vanisha ja Aditya.
Lauri Suutarinen

Lauri Suutarinen on suomalainen uransa vuonna 2009 lopettanut pesäpalloilija. Hänen seuransa Superpesiksessä vuosina 2001–2009 olivat Sotkamon Jymy ja Puijon Pesis. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Suutarinen saavutti kuusi SM-kultaa, kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Urallaan hän pelasi myös yhden Itä–Länsi-ottelun. 183 urallaan pelaamassaan Superpesiksen runkosarjaottelussa Suutarinen löi 58 juoksua, toi 138 juoksua ja keräsi 580 kärkilyöntiä. 79 pelaamassaan ylemmässä pudotuspeliottelussa Suutarinen löi 25 juoksua, toi 96 juoksua ja keräsi 310 kärkilyöntiä.
Raymond Federman

Raymond Federman
Raymond Federman (15. toukokuuta 1928 Montrouge, Ranska – 6. lokakuuta 2009 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ranskalais-yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija.
Elämäkerta

Federman syntyi Pariisin esikaupungissa Montrougessa. Hänen perheensä kuoli toisen maailmansodan aikaisissa juutalaisvainoissa, mutta hän itse säilyi täpärästi hengissä. Hän muutti vuonna 1947 siirtolaisena Yhdysvaltoihin. Hän palveli Yhdysvaltojen armeijan laskuvarjojoukoissa Korean sodassa vuosina 1951–1954. Vuonna 1953 hänelle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus.
Federman opiskeli kirjallisuutta Columbian yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Samuel Beckettistä. Hän opetti kirjallisuustiedettä ja luovaa kirjoittamista muun muassa Kalifornian yliopistossa vuosina 1959−1964 ja Buffalon yliopistossa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1999. Hän toimi vierailevana professorina Euroopassa, Afrikassa ja Aasiassa, muun muassa Montréalin ja Jerusalemin yliopistoissa.
Beckettin tavoin Federman oli täysin kaksikielinen kirjailija. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten Yhdysvalloissa. Federman vieraili vuonna 1998 Jyväskylän kesässä ja lausui siellä runojaan, joita on suomentanut Raine Koskimaa. Hänen teoksiaan on käännetty myös saksaksi, ja Saksassa ne ovat saavuttaneet suurta suosiota. Vasta viime vuosina hän on alkanut tulla tunnetuksi myös Ranskassa. Avignonin teatterifestivaaleilla esitettiin kesä-heinäkuussa 2005 Federmanin elämäntyötä esittelevä kooste Samana vuonna hän vieraili myös lapsuudenmaisemissaan. Kuollessaan hän asui San Diegossa Yhdysvalloissa.
Vaikka hänen tuotantonsa käsittää runoja, esseitä, tieteellisiä tutkimuksia, artikkeleita ja käännöksiä, hän piti itseään ennen kaikkea romaanikirjailijana. Federmania pidetään romaanin muodon uudistajana. Hänen ensimmäinen romaaninsa Double or Nothing jatkaa konkreettisen runouden kokeiluja. Se on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, ja sen ansiosta Federman kohosi maailmanmaineeseen. Tärkeimpänä kirjanaan Federman piti teostaan Take it or Leave it, jota pidetään amerikkalaisen metafiktiivisen romaanin puhtaimpana edustajana. Hänen kaunokirjallista tuotantoaan on käännetty 14 kielelle, ja monet teoksista ovat kaksikielisiä.
Hän käytti kirjallisuudesta termiä ”Laughture” ja kirjallisuudentutkimuksesta surrealismiin viittaavaa käsitettä ”Surfiction”.
Hän perusti muutamien ystäviensä kanssa Fiction Collective Two –kustannusyhtiön, joka julkaisee metafiktiota ja kokeellista, ei-kaupallista kirjallisuutta.
Teokset

Postal Cards, 1964
Journey to Chaos: Samuel Beckett’s Early Fiction, 1965
Among the Beasts / Parmi les Monstres, (kaksikielinen runo), 1967
Samuel Beckett, His Work and His Critics: An Essay in Bibliography, 1970 (yhdessä John Fletcherin kanssa)
Double or Nothing / Quitte ou double, 1971
Amer Eldorado, 1974
Surfiction: Fiction Now & Tomorrow, 1975
Take It or Leave It, 1976
The Voice in the Closet / La vois dans le débarras, 1979
The Twofold Vibration, 1982
Smiles on Washington Square, 1985
To Whom It May Concern, 1990
Critifiction: Postmodern Essays, 1993
Smile on Washington Square, 1995
Loose Shoes, 2001
The Song of the Sparrow, 2002
Here and Elsewhere: Poetic Cul de Sac, 2003
The Precipice and Other Catastrophes, 2003
My Body in Nine Parts, 2005
Suomennokset

Tarinankertoja, suom. Raine Koskimaa, Nuori voima 6/1999 (Nabokov) s. 42–46
Aiheesta muualla

Federman.com
Kirjailijan blogi
Verkossa olevia teoksia
Volker Frick: go a head begin [sivu 35-65: bibliografia]
Raymond Federman Papers (MS-MS-ms044), Washington University Libraries, Julian Edison Department of Special Collections
Samuel Beckett -sivusto
Raymond Federman Myspacessa (englanniksi)
Romppainen

Romppainen on suomalainen sukunimi. Romppainen-nimisiä henkilöitä:
Jukka Romppainen (s. 1985/1986), murhaaja ja elinkautisvanki
Katariina Romppainen (s. 1964), kirjailija ja käsikirjoittaja
Keijo Romppainen, näyttelijä
Päivi Romppainen (s. 1961), kirjailija.
Kuvitteellisia Romppaisia

Ville Romppainen, vänrikki Armas J. Pullan sotilasseikkailusarjassa Ryhmy ja Romppainen
Laktationaalinen amenorrea

Laktationaalinen amenorrea  myös imetyksen aikainen amenorrea (LAM) on imetykseen perustuva ehkäisykeino. Ainoastaan täys­imetys toimii ehkäisykeinona. Ovulaatio estyy 98 % todennäköisyydellä, jos seuraavat kriteerit täyttyvät:
synnytyksestä on alle 6 kuukautta,
äidin kuukautiset eivät ole alkaneet,
imetys on säännöllistä (korkeintaan 4 tunnin imetysväli myös öisin) eikä muuta ruokaa anneta.
Lehdonjärvi

Lehdonjärvi voi tarkoittaa seuraavia järviä ja lampia:
Lehdonjärvi, Kokkola
Lehdonjärvi, Ylitornio
Ready? OK!

| Ready? OK! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James Vasquez
Käsikirjoittaja:  James Vasquez
Tuottaja:   Sebastian Jobin  Mark Holmes 
Kuvaaja:  Elizabeth Santoro
Leikkaaja:  James Vasquez
Pääosat:   Carrie Preston  Lurie Poston 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Daisy 3 Pictures
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ready? OK! on vuonna 2008 valmistunut komediaelokuva jonka käsikirjoitti, leikkasi ja ohjasi James Vasquez. Tuotantoyhtiö on Daisy 3 Pictures.
Andrea Down (Carrie Preston) on yksinhuoltajaäiti joka kasvattaa kymmenvuotiasta poikaansa Joshuaa (Lurie Poston). Andea on hämmentynyt Joshuan kiinnostuksen kohteista. Sen sijaan että Joshua haluaisi olla koulun painijoukkueessa, hän pyrkii cheerleadingjoukkueeseen. Kun oppilaita käsketään tulla kouluun pukeutuneena merkittäväksi roolimalliksi, Joshuan valinta on Maria von Trapp. Elokuvassa käsitellään Andrean sisäistä kamppailua jossa hän haluaa poikansa olla normaali mutta toisaalta hän pitää poikansa yksilöllisyydestä. Lopulta hän hyväksyy poikansa omana itsenään.
Elokuva on palkittu vuonna 2008 Seattle Lesbian & Gay Film Festival'issa parhaana kerronnallisena elokuvana.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carrie Preston  | … |  Andrea Down   |
|  Lurie Poston  | … |  Joshua Down   |
|  Michael Emerson  | … |  Charlie New   |
|  John G. Preston  | … |  Alex Dowd   |
|  Kali Rocha  | … |  Halle Hinton   |
|  Tara Karsian  | … |  Vivian   |
|  Sandra Ellis-Troy  | … |  Emily Dowd   |
|  Sam Pancake  | … |  Mabel   |
|  Stephanie D'Abruzzo  | … |  Normal Heights vocalist   |
Romppanen

Romppanen on suomalainen sukunimi, joka on syntynyt lyhentymällä nimestä Romppainen. Tunnettuja Romppanen-nimisiä henkilöitä ovat:
Ari Romppanen (s. 1974), säveltäjä
Eino Romppanen (1940–2018), amerikansuomalainen kuvanveistäjä
Joonas Romppanen (s. 1968), päätoimittaja
Juhani Romppanen (s. 1963), urkutaiteilija
Kyösti Romppanen (1938–2018), valokuvaaja ja kajakkimelonnan harrastaja
Martti Romppanen (1927–1975), näyttelijä
Niilo Romppanen (s. 2002), jääkiekkoilija
Otra Romppanen (s. 1960), kitaristi ja kosketinsoittaja
Tuomo Romppanen (s. 1956), sosiaalityöntekijä.
Fiktiossa

Topi Romppanen, Retriika Romppanen (o.s. Juntunen) ja heidän lapsensa romaanissa Punainen viiva
Romppanen (engl. Slartibartfast), planeettojen ja erityisesti rantaviivojen suunnittelija planeettoja tilauksesta tuottavalla Margrathea-planeetalla kuunnelma- ja romaanisarjassa Linnunradan käsikirja liftareille.
Romsdals Budstikke

| Romsdals Budstikke |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Polaris Media
ISSN:  ISSN 0806-5160
Levikki:  17 127 (2022)
Perustettu:  1843
Päätoimittaja:  Ole Bjørner Loe Welde
Kotikunta:  Molde
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  ma–la
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Romsdals Budstikke on norjalainen vuonna 1843 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Molde. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa ja kuuluu Polaris Media -konserniin.
Lehden etusivu vuodelta 1854.
Lehden toimitus Moldessa.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)
Lauri Suurpää

| Lauri Suurpää   Laurentius Michaelis |
| --- | --- |
 Lauri Suurpään sinetti
Turun tuomiorovasti
 1490–1500 
Turun piispa
 1500–1506 
Edeltäjä:  Maunu Särkilahti
Seuraaja:  Johannes Olavinpoika
Henkilötiedot
Muut tiedot
Uskonto:  roomalaiskatolinen kirkko
Lauri Suurpää tai Laurentius Michaelis (n. 1440 – 8. syyskuuta 1506 Turku) toimi Turun piispana 1500–1506.
Suurpään isä oli Turun pormestari Mikael Suurpää, joka kuului Turussa ja Tallinnassa toimineeseen porvarissukuun. Nimi esiintyy Suomessa edelleen. Mikael Suurpää toimi Turun pormestarina vuonna 1450, äidin puolelta Suurpäällä oli suhteita rälssisäätyyn. Suurpää opiskeli Pariisissa ja valmistui noin vuonna 1472 tai 1473 ensin baccalaureaukseksi ja sitten maisteriksi.
Vuonna 1485 Suurpää sai paavilta Pyhän Katarinan kanonikaatin ja prebendan, seuraten Maunu Särkilahtea Turun tuomiorovastina vuosina 1490–1500, ennen piispaksi vihkimistään Uppsalassa. Hän osallistui vuonna 1504 Tukholmassa Svante Sturen valitsemiseen valtionhoitajaksi ja täten osaltaan etäännytti Suomen säätyjä aikaisemmasta unionimielisyydestä, minkä tanskalaiset kostivat rankaisuryöstöretkellä Turkuun vuonna 1509.
Suurpää esitti pitäjien ja seurakuntien jakamista ja lisäämistä Suomessa, Savon ja Karjalan osalta tämä toteutuikin. Piispantarkastusmatkalla Ahvenanmaalla Suurpää sai vuonna 1506 halvauskohtauksen, johon hän kuoli. Hänet on haudattu Turun tuomiokirkon Kaikkien Pyhien kappeliin eli nykyiseen pääkuoriin. Kirjailija Sakari Topelius mainitsee hänet piispana tarinassaan Yhdeksän kultataulua.
Pääsarja

Pääsarja ulottuu tähtien väri-kirkkauskaaviossa eli HR-kaaviossa kuumista, kirkkaista sinisistä tähdistä kylmiin, punaisin ja himmeisiin tähtiin
Nimeäminen · Luokittelu
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta

Luettelot tähdistä
Synty ja kehitys
Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova
Supernova · Hypernova
Luminositeettiluokitus
Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)
Hyperjättiläinen
Spektriluokitus
O · B · A · F · G · K · M
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti
Jäänteet
Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko
Nukleosynteesi
Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova
Yleiset ominaisuudet
Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti
Aiheeseen liittyvää
Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö
Auringon ominaisuudet
Pääsarja (engl. Main sequence, MS) on Hertzsprungin–Russellin kaaviossa kohta, missä suurin osa tähdistä on. Pääsarja on pitkäaikaisin vakaa vaihe tähden kehityksessä. Synnyttyään tähti asettuu pääsarjaan tasapainotilaan.
Pääsarjan tähdet ulottuvat kirkkaasta sinisestä himmeään punaiseen. Aurinko on keltainen, keskimääräisen kirkas, keski-ikäinen pääsarjan tähti, joka kuuluu spektriluokkaan G2 ja jonka absoluuttinen kirkkaus on 4,8.
Aurinko muuttuu pääsarjavaiheen jälkeen punaiseksi jättiläiseksi ja nielaisee Merkuriuksen ja Venuksen noin viiden miljardin vuoden kuluttua. Maata se ei nielaise, mutta Maan meret kiehuvat tyhjiksi ja elämä lakkaa. Sitä ennen Auringosta tulee keltainen alijättiläinen, jonka säteily riittää tuhoamaan elämän maan pinnalta.
Kirkkaat, kuumat siniset pääsarjan tähdet ovat suhteellisen lyhyikäisiä, säästöliekillä vetyä polttavat himmeät pääsarjan tähdet pitkäikäisiä.
Pääsarjaa merkitään spektriluokituksessa roomalaisella numerolla V, esimerkiksi Aurinko on G2V.
Joissain yhteyksissä pääsarjan tähtiä sanotaan hieman hämääväksi kääpiötähdiksi. Himmeimmille pääsarjan tähdille, M-spektriluokan punaisille kääpiöille, tämä nimitys onkin osuva. Auringon spektriluokka on erään merkintätavan mukaan dG2, missä d = dwarf eli kääpiö. Kirkkaita pääsarjan tähtiä merkitään esimerkiksi G0Va, himmeämpiä G0Vb.
Pääsarjan tähdet kirkkauden ja värin mukaan > Pääsarjan tähtien energiantuotannosta ja sisäisestä rakenteesta

Suurimassaiset pääsarjan tähdet ovat lyhytikäisiä, koska ne ovat ytimeltään kuumia ja polttavat vetyä hyvin nopeasti. Pienet tähdet polttavat vetyä äärimmäisen hitaasti ja elävät pitkään.
Auringon tyyppisessä alemman pääsarjan tähdessä lämpö kulkee ytimessä säteilyn avulla, ulompana konvektiolla kaasuvirtausten mukana, ja nämä tähdet tuottavat energiaa polttamalla vetyä protoni-protoni-ketjussa.
Hyvin pienimassaiset alle 0,08–0,25 Auringon massaiset punaiset kääpiöt ovat kokonaan konvektiivisia.
Ylemmän pääsarjan tähtien massa on yli 1,1 Auringon massaa. Näiden tähtien pääasiallinen energiantuotantomekanismi on vetyä hiilien, typen ja hapen avulla heliumiksi polttava hiilisykli, ja niiden ydin on konvektiivinen, vaippa radiatiivinen.
Pääsarjan tähden elinikä τrms.