stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ikuko Kawai

Ikuko Kawai (jap. 川井郁子; s. 19. tammikuuta 1968 Takamatsu) on japanilainen viulisti. Hän on julkaissut seitsemän albumia. Vaikka hänen pääpainonsa on klassisessa musiikissa, hän on tulkinnut myös muuta musiikkia ja tehnyt yhteistyötä muiden muassa Sheila E.n ja Gipsy Kingsin kanssa.
Kawaita on maailmalla tehnyt osaltaan tunnetuksi Michelle Kwan; hän voitti vuoden 2003 taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut ohjelmallaan, jonka musiikkiin kuului Kawain soittama "Red Violin".
Diskografia

Red Violin (2000)
Violin Muse (2001)
Instinct (2002)
Aurora (2004)
Arashigaoka/Wuthering Heights (2005)
La Japonaese (2006)
Violin Muse (2007)
The New World (2008)
Ikuko Kawai at Carnegie Hall 2008 - The New World (2009)
Nature (2009)
Appassionato (2009)
Reborn (2009)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (japaniksi), (englanniksi)
Ilmari Lappalainen

Ilmari Lappalainen (28. marraskuuta 1918 Varkaus – 6. kesäkuuta 2006 Lahti) oli suomalainen sisustusarkkitehti, joka suunnitteli paljon huonekaluja Askolle 1940-luvun lopulta alkaen. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan ovat Columna-, Rex- ja Bambino-nojatuolit sekä Pulkka-kalustesarja. Lappalainen korosti työssään istumisen ergonomiaa.
Lappalainen valmistui puutyönopettajaksi Helsingin puuteollisuusammattikoulusta vuonna 1939 ja sisustusarkkitehdiksi Suomen taideteollisuusopistosta vuonna 1947. Hän opiskeli myös kasvatus- ja opetusoppia. Valmistuttuaan Lappalainen aloitti työnsä Askossa sisustus- ja tuotesuunnittelijana, ja jäi tästä työstä eläkkeelle vuonna 1978. Lappalainen suunnitteli istuinten ohella myös julkisia sisustuksia, joista merkittävimmät olivat Askon tavaratalot Lahdessa ja Jyväskylässä, GUMin tavaratalo Moskovassa ja Hotelli Russian edustushuoneistot Moskovassa. Lappalaisen tuotantoa on ollut näytteillä lukuisissa näyttelyissä ja messuilla.
Lappalainen toimi ammattioppilaitoksissa sisustustaiteen ja tuotesuunnittelun opettajana. Eläkevuosinaan hän innostui Tiffany-lasitaiteen tekemisestä. Näitä tuloksia esiteltiin Pro Arte Utili-näyttelyssä lokakuussa 1999. Lappalainen suunnitteli ja valmisti vielä 1990-luvun lopulla Fuengirolaan Suomen luterilaisen kirkon sakraalikalusteet ja alttaritaulun. Lappalainen oli sotilasarvoltaan luutnantti ja hän toimi jatkosodassa pioneerijoukkueen johtajana. Hän harrasti partio- ja rotarytoimintaa sekä purjehdusta, kalastusta ja musiikkia.
Aiheesta muualla

Tuoleja, joiden design tunnetaan, Askon mainoselokuvan (1968) alussa Lappalainen esittelee Pulkka-nojatuolia.
Ignorance

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Ignorance voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Tietämättömyys (L’ignorance), Milan Kunderan romaani vuodelta 2000
Ignorance, Sacred Reich -yhtyeen albumi vuodelta 1987
”Ignorance”, yhdysvaltalaisen Paramore-yhtyeen kappale.
”Ignorance”, yhdysvaltalaisen rap-muusikko King Lil G:N kappale vuodelta 2015.
Ilmari Laukkonen

Laukkonen vuonna 1968.
Ilmari Laukkonen (6. tammikuuta 1915 Kortesjärvi – 17. maaliskuuta 2013 Vaasa) oli suomalainen päätoimittaja ja historioitsija. Hän toimi sanomalehti Vaasa-lehden päätoimittajana vuosina 1951–1980.
Laukkonen kirjoitti muun muassa Kortesjärven ja Töysän paikallishistoriat ja tilaustyönä yritys- ja yhteisöhistoriikkeja. Vuonna 2003 ilmestyi lääkintöneuvos Eeva Kaupin elämäkerta ja vuonna 2007 Päivi Vuoljärven kanssa kirjoitettu Pohjalaisista Pohjanmaan alueoopperaksi: Vaasan oopperan historia 1956–2006.
Laukkoselle myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi.
Aiheesta muualla

Ilmari Laukkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Infest

Infest voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Infest, Papa Roachin albumi vuodelta 2000
Infest, yhdysvaltalainen yhtye
Infest, vuosittainen musiikkifestivaali Englannissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Infest”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ikuo Takahara

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Ikuo Takahara
Syntymäaika: 14. lokakuuta 1957 (ikä 66)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 172 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1976–1981 | Mitsubishi Motors | 64 (15) |
Maajoukkue
| 1980 | Japani | 4 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ikuo Takahara (jap. 高原 郁夫, Takahara Ikuo; s. 14. lokakuuta 1957) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Takahara debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 1980. Hän on pelannut neljä maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Ilona Tomi

Ilona Tomi (s. 5. joulukuuta 1957 Ähtäri) on sastamalalainen kirjailija. Hänen kirjoittamansa ja Anna-Liisa Tarvaisen kuvittama Punaisen kaulaliinan tapaus kertoo kiusaamisesta ja riidoista ja niiden ratkaisuista sekä ystävyydestä. Tomin lastenkirja Suden lahja käsittelee lapsen sairastumista.
Teokset

Hirvikansan lapset (Mediapinta 2012)
Kitis kiira metsään (Books on Demand 2014)
Punaisen kaulaliinan tapaus (Books on Demand 2015)
Palo (Bookhouse 2016)
Suden lahja (Kunsti Kustannus Oy 2016)
Leenanniitty (Kunsti Kustannus Oy 2018)
Muuria ei ole  (Warelia 2019)
Kaikkein oudointa täällä (Warelia 2020)
Voimanlähteillä (toim.)  (Warelia 2022)
Aiheesta muualla

Ilona Tomin kotisivut
Ilmari Kuusi

Maunu Ilmari Kuusi, sukunimi vuoteen 1905 Granfelt (19. syyskuuta 1882 Helsinki – 2. marraskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen rovasti joka kuului evankeliseen herätysliikkeeseen.
Kuusen vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Aksel August Granfelt ja Amanda (Mandi) Lydia Cantell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja hänet vihittiin papiksi 1906.
Kuusi oli siirtolaispappina Amerikassa 1907–1919 ja Suomi-opiston opettajana Hancockissa Michiganissa 1916–1917. Hän oli Suomen Merimieslähetysseuran sihteerin apulaisena 1919–1920 ja Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen nuorisoliiton pääsihteerinä 1920–1930. Kuusi oli Suomen Kirkon Sisälähetysseuran palveluksessa 1930–1935, Alkoholistiparantola Turvan johtajana ja Yläneen kirkkoherran apulaisena 1935–1936 ja Sininauhaliiton matkasihteerinä 1936–1939. Hän oli sitten Agricola-Seuran palveluksessa 1939–1940, Jääsken vt. kirkkoherrana ja kappalaisena 1941–1945, Evankelisen yhdistyksen palveluksessa 1945–1947 ja Karstulan evankelisen kansanopiston johtajana 1948–1951. Kuusi oli toimittamassa Paimensanomat-lehteä 1912–1917, Nuorison Ystävä-lehteä 1920–1930, Raamattukerho-lehteä 1930–1936, Risti ja raittius-lehteä 1935–1941 ja Nuorten ääni-lehteä 1948–1951. Kuusi sai rovastin arvon 1943 ja jäi eläkkeelle 1953.
Ilmari Kuusi oli naimisissa 1909–1929 Martta Kristiina Saloheimon (ent. Berner, k. 1929) kanssa ja vuodesta 1931 tämän sisaren Katri Hanna Olivia Saloheimon (Berner) kanssa.  Taidemaalari Helmi Kuusi (s. 1913) oli Ilmari Kuusen tytär ensimmäisestä avioliitosta. Ilmari Kuusen veljiä olivat professori Eino Kuusi, vakuutusneuvos Aarne Kuusi sekä professori Sakari Kuusi.
Teoksia

Nimellä Ilmari Granfelt:
Kristityn vaellus : John Bunyan'in mukaan taikalyhtyesitelmäksi lyhennetty ; suomeksi toim. Ilmari Granfelt. Kansanvalistus-seuran taikalyhtykirjoja 17. Kuopio 1903
Iblis

Mustaihoisena kuvattu Iblis kieltäytyy kumartamasta Aatamia enkelien mukana. Persialainen miniatyyri 1400-luvulta.
Iblis (arab. إِبْلِيس‎, ’iblīs; myös Eblis tai Ibris) on Saatanan alkuperäinen nimi islamissa. Vaikka Iblis muistuttaa kristinuskon Saatanaa, hän ei ole ensisijaisesti jumalan vastustaja, vaan ihmisten viettelijä ja kiusaaja.
Etymologia

Nimen Iblis etymologia on epäselvä; sitä ei tavata kirjallisista lähteistä ennen Koraania. Nimen alkuperäksi on ehdotettu arabiankielistä ilmausta بَلَسَ (balasa), ”hän vaipui epätoivoon” tai johdannaista muinaiskreikan sanasta διάβολος (diábolos), joka tarkoittaa paholaista.
Alkuperä

Koraanissa on kaksi erilaista selitystä Saatanan  (arab. شيطان‎, Šayṭān) alkuperästä. Lehmän suuran (2:34) mukaan Saatana on enkeli, joka kieltäytyi kumartamasta Adamia (myös 38:71–88). Tämän tottelemattomuuden takia Iblis karkotettiin taivaasta. Ibliksen lopullinen tuomio lykättiin maailman loppuun, jolloin hänet seuraajineen syöstään helvettiin. Eräiden muiden Koraanin kohtien mukaan Saatana on tulesta tehty džinni (7:12 ja 18:50), ja tästä onkin tullut vallitseva käsitys. Džinnit eivät sinänsä ole pahoja tai hyviä, ja osa heistä on jopa kääntynyt islamiin. Monet džinnit ovat kuitenkin pahan puolella.
Houkuttelu syntiin

Kuten kristinuskossa, Saatana on myös islamissa syyllinen ihmisten houkutteluun tekemään syntiä (17:61–63). Islamilaisessa teologiassa ei kuitenkaan tunneta perisyntiä eikä siihen liittyvää ensimmäistä syntiinlankeemusta, vaikka itse tarina löytyy Koraanista. Sen sijaan Jumala on antanut Saatanalle luvan viekoitella ihmisiä pahaan. Saatana yrittää etenkin saada ihmiset luopumaan uskostaan Jumalaan ja hylkäämään islamin. Tuomiopäivänä Saatana kuitenkin karkotetaan lopullisesti Helvettiin (arab. جهنم‎, Jahannam). Koska islamissa ei ole ajatusta perisynnistä kuten kristinuskossa, pahan olemassaolo, kristinuskon "vanha Aatami", korvataan islamissa sillä, että Saatana on koko ajan liikkeellä ahdistelemassa ihmisiä. Sahih al-Bukharin hadithin  mukaan Saatana kiertää ihmisolennossa kuin veri hänen kehossaan.  Näin on kaikkien ihmisten, myös Muhammedin, kohdalla. Poikkeuksena on vain Jeesus.
Saatana on syyllinen moniin niihin asioihin, joita kristinuskossa on ainakin menneisyydessä luettu perisynnin aiheuttamaksi. Islamissa Saatanan tekoja ovat muun muassa fyysiset vammat sekä naisten menstruaatio. Jos naisella on kuukautiset, hän ei epäpyhän tilansa takia voi mennä moskeijaan tai rukoilla. Saatana houkuttelee myös siveettömyyteen. Al-Tirmidhin hadithin mukaan "Nainen on piilotettava, sillä jos hän menee ulos, paholainen katsoo häneen." Tämän takia naista peittävä hijab on "kirous Saatanalle". Kun Saatana kristinuskossa toisinaan kuvataan käärmeenä, islamissa Saatana esiintyy usein koiran muodossa, koska koiraa pidetään likaisena eläimenä.
Houkuttelu syntiin > Saatanalta suojautuminen

Saatanan karkottamiseen auttaa rituaalinen rukous. Alkurukouksen ja Koraanin lukemisen välissä suositellaan siksi rukoilemaan turvaa Saatanalta.  Islamilaisessa rukouksessa rivit suljetaan, ettei Saatana pääse väliin. Muslimien on pidettävä yhtä voidakseen taistella Saatanaa vastaan. Saatana hallitsee mereltä käsin ja lähettää sieltä joukkojaan jakamaan ja heikentämään muslimeja. Islamistit pitävät islamilaisten valtioiden keinotekoisia rajoja Saatanan tekoina; läntiset imperialistiset valtiot ovat siten olleet Saatanan asialla. Yhdysvaltoja kutsutaan siksi Suureksi Saatanaksi ja Israelia Pieneksi Saatanaksi. Islamissa erityisesti itäinen Arabia katsotaan Saatanan voimien tyyssijaksi.
Saatana on islamissa yön ruhtinas, minkä takia islam ei tunne kristillistä yöjumalanpalvelusta, vaikka maininta vanhasta käytännöstä on päässyt vielä Koraaniin (17:78–79). Yöllä Saatana majoittuu nukkujan nenään, minkä takia nenä täytyy herätessä huuhdella.
Rivien sulkeminen islamilaisessa rukouksessa on keino suojautua Saatanalta
Immala

Immala on perinteinen maatalousvoittoinen mäkikylä
Immala on kylä Halikon eteläosissa. Kylää rajaavat pohjoisesta Tytynoja ja idästä Immalanjoki. Lännessä ovat Laiterla ja Suppala ja etelässä Vartsala. Lisäksi Immalalla on pieniä irrallisalueita lännempänä. Kylän asutus sijaitsee teiden varsilla metsäisillä mäillä, joita ympäröivät pellot. Tytynoja ja Immalanjoki virtaavat syvissä uomissaan peltojen poikki.
Immala on perustettu varhaiskeskiajalla, sillä se on kuulunut suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Kylän ovat muodostaneet Immalanmäellä sijainneet kaksi kantatilaa: Ylimmäinen ja Alimmainen, jotka olivat myös Ruotsin armeijan ratsutiloina 1700-luvulla. Ne yhdistettiin 1800-luvulla isoksi maatilaksi. Päätilalla oli lukuisia torppia, jotka itsenäistyivät varsin pian torpparilain jälkeen. Siirtoväen asuttaminen synnytti toisen suuren asutusaallon Immalaan.
Haiti kesäolympialaisissa 2008

Haiti osallistui Pekingin olympialaisiin vuonna 2008 joukkueella, johon kuului seitsemän urheilijaa; kolme miestä ja neljä naista kolmesta eri lajista. Lipunkantajana sekä avajaisissa että päättäjäisissä toimi judoka Joel Brutus.
Joukkue > Judo

Joel Brutus - Miesten yli 100 kg
Ange Jean Baptise - Naisten alle 57 kg
Joukkue > Nyrkkeily

Azea Augustama - Miesten alle 81 kg
Idia

| Iyoba Idia |
| --- | --- |
 Idian pään pronnsiveistos Berliinin etnologisessa museossa.
Valtakausi:  1400-luvun loppu
Lapset:  kuningas Esigie
Idia oli Beninin kuningaskuntaa 1400-luvun lopulla hallinneen oban, eli kuninkaan Esigien äiti. Esigie perusti hänelle poliittisen arvonimen iyoban ja aseman hallinnossaan. Idiaa on kuvattu rohkeana taistelijana. Hänet mainitaan Esigien valloittaessa naapurinsa Igalan kuningaskunnan.
Esegie rakensi hänelle palatsin Beninin kaupungin ulkopuolelle ja antoi hänelle alueen hallittavakseen. Binien suullisessa traditiossa Idialla on useita ylistäviä nimityksiä, kuten Idia ne ekonorhue, joka tarkoittaa Idia, Orohuen kohtu. Idian kasvojen mukaan norsunluuhun kaiverrettuja tai pronssiin valettuja veistoksia on useissa museoissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Maine ja merkitys

Kuninkaan äidillä Idialla ja hänen seuraajillaan oli huomattava poliittinen valta Beninin kuningaskunnassa. Ensimmäisen poikansa synnyttäneellä Idialla ei ollut muita lapsia, ja hän omisti elämänsä tulevan valtakunnan hallitsijan kasvattamiselle. Kuningataräitejä pidettiin tärkeinä sekä oba-kuninkaiden suojelijoina, että koko valtakunnan hyvinvoinnin ylläpitäjinä.
Beninin kuninkaan taistellessa naapurivaltoja vastaan Idia toimi poikansa poliittisena neuvonantajana, sekä omasi mystisiä voimia ja tunsi parantavia lääkkeitä. Nämä katsottiin oleellisiksi syiksi kuninkaan menestykseen taistelukentällä. Kuningas Esigie päätti palkita ja kunnioittaa äitiään. Idialle luotiin uusi asema hovissa, jota kutsuttiin iyobaksi, eli kuningataräidiksi, joka antoi hänelle merkittäviä poliittisia etuoikeuksia.
Representaatiot

Obat käyttivät seremonioissa norsunluusta veistettyjä naamioita, jotka edustivat iyobaa. Niiden tarkoituksena oli vapauttaa valtakunta pahoista henkisistä voimista. Esimerkki tällaisista naamioista on Metropolitan-museon kokoelmassa. Se on peräisin 1500-luvulta ja sen uskotaan kuvaavan itse Idiaa. Kaksi pystysuoraa, upotettua rautaa silmien välillä viittaa lääkkeitä sisältäviin viiltoihin, jotka olivat eräs Idian metafyysisen voiman lähde. Hovissa kuningataräidin poliittinen asema oli sama kuin vanhemman päällikön, ja hänellä oli oikeus tilata arvokkaita taideteoksia henkilökohtaisiin tarkoituksiin ja palvontamenoihin.
Ensimmäinen kuningataräiti Iyoba Idia kehitti erityisen taitetun, kartiomaisen hiustyylin, jota kutsutaan ukpe-okhueksi. Siinä on korallihelmien verkko, joka muistuttaa papukaijan nokkaa. Se liittyi iyoban arvonimeen ja sitä käyttivät kaikki Idian seuraajat. Idian päätä muistuttava veistos valettiin pronssiin ja sijoitettiin esivanhempien alttariin kunnioittamaan hänen hallintoaikaansa. Tästä alkoi traditio, joka jatkui seuraavien oba-hallitsijoiden ajan. Prossiin valettujen päiden lisäksi Euroopan ja Yhdysvaltain museoissa on neljä 1500-luvulla norsunluuhun kaiverrettua riipusta, jotka kuvaavat Iyoba Idiaa. Beniniläinen kopio yhdestä näistä on British Museumissa.
Kuvia nousunluuriipuksista

Idian norsunluuhun veistetty riipus. MET-museossa.
Nousunluuhun veistetty Idia. British Museum.
Idian pienoisnaamio, nousunluuta ja korallihelmiä.
Indycar

Indycar tarkoittaa seuraavia:
IndyCar Series, korkein taso Amerikan avopyöräisissä
IndyCar, LLC, IndyCar Seriesiä ja Indy NXT -sarjaa järjestävä yhtiö
Indycar, auto jolla ajetaan kilpaa IndyCar Series -sarjassa
American Indycar Series, vuosina 1988–2002 vanhentuneilla IndyCar-autoilla ajettu kilpasarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IndyCar”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Indénié-Djuablinin alue

| Indénié-Djuablinin alue région de l’Indénié-Djuablin |
| --- | --- |
 Indénié-Djuablinin alue Norsunluurannikon kartalla.
Valtio:  Norsunluurannikko
Piirikunta:  Comoé
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Abengourou
Pinta-ala:  6 919,55 km²
Väkiluku (2014):  560 400
Indénié-Djuablinin alue (ransk. région de l’Indénié-Djuablin) on Comoén piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon itäosassa. Sen hallinnollinen keskus on Abengourou. Alueen pinta-ala on 6 919,55 neliökilometriä. Asukkaita on 560 400 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Indénié-Djuablinin alue rajoittuu pohjoisessa Gontougon, lännessä Iffoun, Moronoun ja La Mén ja etelässä Sud-Comoén alueisiin sekä idässä Ghanaan.
Alue käsittää Abengouroun, Agnibilékron ja Béttién departementit. Asukkaat ovat ovat etupäässä anjeja. Lisäksi on bauleja, senufoja ja lobeja.
Alueen pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat keittobanaani, jamssi, maissi, riisi, maniokki, vihannekset ja hedelmät. Myytäväksi tuotetaan erityisesti kaakaota.
Ilmari Lahdelma

Kaarlo Ilmari Lahdelma (s. 24. elokuuta 1959 Salo) on suomalainen arkkitehti. Lahdelman arkkitehtuuria leimaa ennakkoluuloton ja yllätyksellinen rakennusmateriaalien ja -tilojen yhdistäminen.[lähde? ] Vuodesta 1985 alkaen Lahdelma on työskennellyt Rainer Mahlamäen kanssa aluksi arkkitehtitoimisto 8 Studio Oy:ssä ja sen jälkeen arkkitehtitoimisto Kaira-Lahdelma-Mahlamäki Ky:ssä. Arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki Oy perustettiin vuonna 1997. Tampereen teknillisen yliopiston arkkitehtuurin professorina Lahdelma on ollut vuodesta 2003 lähtien.
Suunnittelutöitä

Haukiputaan seurakuntakeskus (1991) (yhdessä Minna Lahdelman kanssa)
Suomen metsämuseo ja metsätietokeskus Lusto Punkaharjulla (1994) (yhdessä Rainer Mahlamäen ja J. Mäki-Jyllilän kanssa)
Tampereen teknillisen korkeakoulun IV vaihe (1995) (yhdessä Rainer Mahlamäen ja Markus Seppäsen kanssa)
Soinisen koulu Helsingissä (1996)
Helsingin yliopiston Kumpulan alueen 3. vaihe (2001) (yhdessä Rainer Mahlamäen kanssa)
Vaasan kaupunginkirjaston laajennus ja peruskorjaus (2001)
Jyväskylän ylioppilastalon laajennus (2003)
Rauman kaupunginkirjasto (2004)
Lohjan pääkirjasto (2006)
Merikeskus Vellamo Kotkan kantasatamassa (2008)
Suomen Puuvenekeskus Kotkan kantasatamassa (2008) (yhdessä Rainer Mahlamäen kanssa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilmari Lahdelma Wikimedia Commonsissa
Lahdelma & Mahlamäki arkkitehtitoimiston sivusto
Indya Moore

| Indya Moore |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Indya Adrianna Moore
Kansalaisuus:  amerikkalainen
Ammatti:  malli
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Angel Evangelista, Pose
Aiheesta muualla
IMDb
Indya Adrianna Moore  on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan Angel Evangelistan roolista FX-televisiokanavan sarjassa Pose. Time nimesi hänet maailman 100 vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon vuonna 2019.  Moore on transsukupuolinen ja ei-binäärinen  ja käyttää englanninkielessä pronomineja they/them ja she/her.
Käännös suomeksi
Idiootit

| Idiootit> Idioterne |
| --- | --- |
 Elokuvan saksalainen dvd-julkaisu
Ohjaaja:  Lars von Trier
Käsikirjoittaja:  Lars von Trier
Tuottaja:  Vibeke Windeløv
Kuvaaja:  Lars von Trier
Leikkaaja:  Molly Malene Stensgaard
Pääosat:  Bodil Jørgensen Jens Albinus
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska Ranska Italia Alankomaat Espanja Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Arte Canal+ Danmarks Radio Nordisk Film- & TV-Fond October Films Zentropa Zweites Deutsches Fernsehen
Levittäjä:  October Films
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  tanska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idiootit (Idioterne) on Lars von Trierin käsikirjoittama ja ohjaama tanskalainen elokuva vuodelta 1998. Se on valmistumisjärjestyksessä toinen yksinkertaisia toteutuskeinoja korostaneessa Dogma 95 -elokuvien sarjassa; ensimmäinen oli Thomas Vinterbergin Juhlat (1998). Vuonna 2006 Idiootit valittiin Tanskan kulttuurikaanoniin.
Tuotanto

Idiootit on ensimmäinen elokuva von Trierin niin sanotussa ”kultaisen sydämen trilogiassa”, jonka myöhemmät elokuvat ovat Breaking the Waves (1996) ja Dancer in the Dark (2000). Se on myös yksi maailman ensimmäisistä digitaalisilla videokameroilla kuvatuista elokuvista.
Juoni

Dokumenttimaisen koruttomasti kuvatussa elokuvassa joukko ylemmän keskiluokan nuoria haluaa löytää sielussaan asustavan ”sisäisen idiootin”, joka heidän mielestään on porvarillisen yhteiskunnan tukahduttama. Rikkoakseen rajoja nuoret uhmaavat käyttäytymisnormeja: kun ihminen on idiootti, hän saa heitellä ravintolassa ruokaa ja pääsee uimahallissa toisen sukupuolen suihkuhuoneeseen. Jossain vaiheessa leikki päättyy ja todellinen kapina alkaa. Nuoret alkavat huijata rahaa herkkäuskoisilta ja jopa uhmata Helvetin enkeleitä vähämielisissä rooleissaan. Kun ryhmän johtaja (Jens Albinus) vaatii jäseniä sekoilemaan myös kotona ja työpaikalla, ryhmän into alkaa hiipua.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bodil Jørgensen  | … |  Karen   |
|  Jens Albinus  | … |  Stoffer   |
|  Anne Louise Hassing  | … |  Susanne   |
|  Troels Lyby  | … |  Henrik   |
|  Nikolaj Lie Kaas  | … |  Jeppe    |
|  Louise Mieritz  | … |  Josephine   |
|  Knud Romer  | … |  Aksel   |
Käännös suomeksi
Immanuel Ilmoni

Maalaus Immanuel Ilmonista.
Immanuel Ilmoni (29. maaliskuuta 1797 Nummi – 14. huhtikuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Ilmonin vanhemmat olivat lukkari Kristian Ilmonius ja Fredrika Lovisa Woivalén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1814 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1819, lääketieteen kandidaatiksi 1822, lääketieteen lisensiaatiksi 1824 ja lääketieteen tohtoriksi 1832. Ilmoni teki ulkomaisia opintomatkoja Tukholmaan 1823–1824 sekä Heidelbergiin, Triesteen ja Pariisiin 1828–1830.
Ilmoni toimi Helsingin yliopiston anatomian prosektorina (leikkelyavustajana) sekä anatomian ja fysiologian apulaisena 1826–1834. Hän oli teoreettisen ja käytännöllisen lääketieteen professorina 1834–1856. Lisäksi Ilmoni toimi lääketieteellisen tiedekunnan promoottorina 1847 ja Uusmaalaisen osakunnan inspehtorina 1847–1852.
Ilmoni oli Suomen lääkäriseuran puheenjohtaja 1838–1839, 1843 ja 1846 sekä Suomen Tiedeseuran puheenjohtaja 1848–1849. Hän kuului jäsenenä myös Uppsalan tiedeseuraan, Hallen Akademia Leopoldinaan sekä useisiin ulkomaisiin lääkäriseuroihin. Hän sai professorin arvonimen 1831.
Ilmonin kirjoittama kolmiosainen Bidrag till Nordens Sjukdomshistoria luetteloi Pohjoismaiden, Suomen, pohjois-Venäjän ja Baltian alueilla vanhoilta ajoilta aina 1700-luvun loppuun saakka esiintyneitä epidemioita sekä ihmisten ja eläinten sairauksia. Omaa käsitystään lääketieteestä ja lääkärin ammatista Ilmoni kuvasi kirjassa Om läkarens yrke och pligter. Ilmoni kirjoitti myös kaunokirjallista tekstiä: kertomuksia, näytelmiä ja paljon tilapäisrunoutta.
Ilmoni oli naimisissa kaksi kertaa:
1833–1849 Sofia Charlotta Liljenstrandin (1812–1849) kanssa
Maria Crohnsin (1826–1911) kanssa
Hänellä oli liitoistaan seitsemän lasta joista kolme kuoli jo pieninä.
Ilmoni kuoli keväällä 1856 Helsingissä riehuneeseen lavantauti-epidemiaan. Hänet on haudattu Nummen vanhalla hautausmaalle.
Teoksia

Physiologia systematis ossium.   1825–1826
De pathologica systematis nervorum gangliosi dignitate.   1833
Medicinskt kliniska iakttagelser från universitetets klinik.   1841–1846
Bidrag till Nordens sjukdomshistoria I-III.  1846–1853
Om läkarens yrke och pligter.  1847
Analecta clinica iconibus illustrata.   1851–1854 (Lars Henrik Törnrothin kanssa)
Inspec

Inspec on luonnontieteiden ja tekniikan julkaisutietokanta, jota ylläpitää brittiläinen The Institution of Engineering and Technology. Vuonna 1969 perustettu tietokanta indeksoi 4 000 tieteellisen julkaisusarjan sisällön, yli 2 500 konferenssijulkaisua, ja useita kirjoja. Vuosittain tietokanta kasvaa noin 700 000 julkaisuelementillä, joista suurin osa on julkaisusarjoissa julkaistuja tiedejulkaisuja.
Aiheesta muualla

Inspec Direct (englanniksi)