stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metalhead (albumi)
Aiheesta muualla

Metalhead (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Metalhead (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Saxon
| Biff Byford • Doug Scarratt • Paul Quinn • Nibbs Carter • Nigel GlocklerEntisiä jäseniä: Fritz Randow • Jörg Michael • Graham Oliver • Paul Johnson • Steve Dawson • Nigel Durham • Pete Gill |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Saxon • Wheels of Steel • Strong Arm of the Law • Denim and Leather • Power and the Glory • Crusader • Innocence Is No Excuse • Rock the Nations • Destiny • Solid Ball of Rock • Forever Free • Dogs of War • Unleash the Beast • Metalhead • Killing Ground • Lionheart • The Inner Sanctum • Into the Labyrinth • Call to Arms • Sacrifice • Battering Ram • Thunderbolt • Inspirations • Carpe Diem • More Inspirations • Hell, Fire and Damnation
Livealbumit:  The Eagle Has Landed • Rock 'n' Roll Gypsies • Greatest Hits Live • The Eagle Has Landed – part 2 • BBC Sessions • The Eagle Has Landed – part 3
Kokoelmat:  Strong Arm Metal • Greatest Hits • Best of Saxon • Heavy Metal Thunder • The Very Best of Saxon: 1979–1988
Martimojoki (Tornionjoki)

| Martimojoki |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Lappi
Kunnat:  Tornio, Ylitornio
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Valuma-alue:  Martimojoen valuma-alue
Pinta-ala:  363,2 km² 
Järvisyys:  0,6 % 
Pääuoman osuudet:  Martimojoki
Yhtyy:  Tornionjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Latvajärvi
 :  66.248942°N, 24.33966°E
Laskupaikka:  Martimo
 :  66.169727°N, 23.893214°E
Läpivirtausjärvet:  Martimojärvi
Esteet:  Sahakoski, Tuomikoski, Keijaskoski, Vääräniva ja Pistokoski
Sivu-uomat:  Luomajoki, Heinäjänkäoja, Keijastenjoki, Koijujoki, Pirttijoki ja Riivijoki
Taajamat:  Martimo (kylä) ja Martimo (joensuussa)
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  114,7 m mpy. 
Laskukorkeus:  35 m mpy. 
Korkeusero:  79,7 m 
Pituus:  38 km 
Kaltevuus:  2,1 m/km 
Keskiylivirtaama:  13,5 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  6 m³/s (MQ) 
Muuta
Martimojoki on Tornionjoen vesistössä Tornionjoen sivujoki Suomessa Lapin Torniossa ja Ylitorniolla. Se on yksi Tornionjoen suuria sivujokia, joka saa alkunsa Latvajärvestä, ja joka laskee Tornionjokeen Martimossa. Joki on alajuoksullaan Ylitornion ja Tornion välinen rajajoki.
Maantietoa > Pääuoman kulku

Valuma-alueen pääuoma, eli Martimojoki, saa alkunsa Torniossa Latvajärvestä, joka sijaitsee 22 kilometriä joensuusta itäkoilliseen. Joki mutkittelee niin, että sen pituudeksi saadaan 38 kilometriä . Uomaa reunustavat soistuneet metsäalueet, jotka on etenkin yläjuoksulla ojitettu tiehästi. Peltomaa reunustaa jokea vain niukasti sen keskijuoksulla Martimolla ja alajuoksulla Tornionjoenlaaksossa. Martimojärvi on ohitettu kaivetulla uomalla, joka seuraa järven kosteikkoa sen reunaa pitkin.
Joen yläjuoksun osuudella Latvajärveltä Martimon kylään joki mutkittelee meanderoiden kohti länttä. Siihen laskee eteläpuolisten-  ja Martiomon kylässä sijaitsevien turvetuotantoalueiden kuivatusvedet. Martimolla joen ylittää Kivilompololta Pukinlehdolle kulkeva tie. Riivijoen yhtymäkohdassa joki kääntyy lounaaseen ja Pirttijoen yhtymäkohdassa se alkaa kääntyä luoteeseen. Tornionjokilaakson Martimolta tuleva tie ylittää joen Pistokoskella. Alempana Jokivuoman jälkeen joki seuraa mutkitellen Ylitornion rajaa kohti länttä. Sahajängällä se kohtaa leveän Luomajoen, jonka jälkeen se kääntyy itsekin suoran etelään ja laskee viiden kilometrin jälkeen Tornionjokeen. Aivan joensuussa joen ylittää sekä valtatie 21 että Tornio-Kolari-rautatie.
Viranomaiset eivät ole seuranneet joen virtaamia. Vapo OY on turvetuotantolupaa varten tehnyt laskennalliset virtaamien selvitykset, jotka ovat ainoat tehdyt virtaamatutkimukset. Niiden mukaan joensuussa olisi keskivirtaama (MQ) kesäisin 3,3 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) ja talvisin 0,6 m³/s. Laskennalliset keskiylivirtaamat (MHQ) olisivat kesäisin 13,5 m³/s ja talvisin 2,1 m³/s. Martimojoen suulla Tornionjoen keskivirtaama on 381 m³/s ja keskiylivirtaama 2 165 m³/s.
Maantietoa > Vedenlaatu ja luontoarvoja

Martimojoki on rajattu Tornionjoen-Muonionjoen vesistöalueen Natura 2000-alueen (FI 130 1912) ulkopuolelle, koska sen luonnontilaa on muuttunut pääuoman ruoppausten, perkausten takia sekä ympäristön metsäalueen voimallisen ojittamisen vuoksi . Joen vedenlaatua on selvitetty osana turvetuotannon vaikutusten arviointia. Veden typen ja fosforin ravinnepitoisuuksilla mitattuna joki voidaan luokitella reheväksi. Vesi on aiempienkin tulosten mukaan runsashumuksista ja ruskean väristä, mikä voi johtua myös kohonneista rautapitoisuuden arvoista. Vesi on pääosin hapanta ja vedestä on löydetty kohonneita arvoja maaperästä liuenneesta alumiinista.
Yläjuoksulla tehdyt sähkökalastustutkimukset kahdella koskialueella tuottivat vuosina 1999, 2003 ja 2009 niukan tuloksen. Saalis sisälsi lähinnä kivisimppua, ahventa ja mutua. Satunnaisena saaliina tuli lisäksi taimenta, haukea, madetta ja särkeä. Koskien tila oli huono, sillä niiden pohjalla oli vesisammaleen joukossa sakkaa ja kivissä kellui rihmamaista viherlevää. Harjusta pyydetään kalastustiedustelun mukaan lähinnä Martimojoen yläjuoksulta ja sen joensuulta.
Valuma-alue > Maankäyttö

Martimojoen valuma-alueen pinta-ala on 363 neliökilometriä (km²). Valuma-alue on pääosin tasaista metsämaata, josta sulkeutunutta metsää on 63 % ja harvempaa ja avoimempaa metsikköä 22 % valuma-alueen pinta-alasta. Valuma-alueella sijaitsee suoalueita ja kosteikkoja 11 %. Alue on haja-asutusaluetta, jossa tiet, asuin- ja teollisuusalueet vievät vain 2 % pinta-alasta. Vesistöjen, kuten jokien, ojien ja järvien yhteenlaskettu osuus on alle 0,6 % valuma-alueesta.
Valuma-alueella harjoitetaan turvetuotantoa. Tuotannossa olevia soita ovat Leväjänkä, Mustamaanvuoma, Takavuoma, Susivuoma, Ristivuoma ja Isokivenjänkä.
Valuma-alue > Sivujoet ja järvet

Joen valuma-alueen muut suuremmat vesistöt kuvataan tässä yläjuoksulta alajuoksulle päin. Valuma-alueiden pinta-alat on saatu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta . Yläjuoksun valuma-alue ensimmäiselle sivujoelle Riivijoelle asti käsittää 43,7 km² suurisen alueen. Latvajärven lisäksi valuma-alueella sijaitsevat myös Alinen Kuusijärvi, Keskinen Kuusijärvi ja Ylinen Kuusijärvi. Järvet ovat avosoiden ympäröimiä suojärviä. Seutu on tiheään ojitettua suopohjaista metsämaastoa. Tuotantoalueiden kohdalla Martimon kylässä sijaitsee Martimojärvi, joka on pieni järvi laajalla kosteikolla.
Riivijoki, jonka valuma-alueen pinta-ala on 26,4 km², yhtyy Martimojokeen Martimolehdon kohdalla oikealta. Se virtaa siihen pohjoisesta ja se tuo Ylisen Riivinvuoman eteläpuolelta kosteikolta sen kuivatusvesiä. Kosteikossa sijaitsevat Iso Riivijärvi ja Pikku Riivijärvi. Riivijoen alkupäähän yhtyy koillisesta virtaava Kokkojoki, joka tuo Kummunmaan pohjoispuolen ojitetuilta soilta näiden kuivatusvedet.
Neljä kilometriä edellisestä alaspäin Pirttikoskien välissä Martimonjokeen yhtyy vasemmalta Pirttijoki, jonka valuma-aluetta on 17,0 km². Pirttijoen  alajuoksulla siihen yhdistyvät idästä virtaava Laukkujoki ja etelästä virtaava Leväjänkänoja. Laukkujoki alkaa Laukkuvuoman kosteikon luoteispäässä sijaitsevasta Laukkujärvestä, ja siihen on johdettu alajuoksulla sen ympäristöstä kaikki suo-ojat. Leväjänkänoja alkaa turvetuotantoalueelta, mutta siihen johdetaan myös sen ympäristön suo-ojat.
Koijujoki yhtyy Martimojokeen Pistokosken suvannossa ja sen valuma-alueen pinta-alalta on 18,5 km². Koijujoki virtaa suoraan etelästä, jossa sen valuma-alueen etelärajana ovat Palovaara ja Kaakamavaara. Niiden pohjoispuolella sijaitsee Koijuvuoma ja sen sisällä on pieni Koijujärvi, joka on joen alkulähde. Valuma-alueella on runsaasti suo-ojia.
Neljän kilometrin päästä Koijujoesta Martimojoen oikealta puolelta siihen yhtyy pohjoisesta virtaava Keijastenjoki, jonka valuma-alue on 53,5 km². Sen latvajärvi on kartan mukaan mahdollisesti Vähä Kallijärvi. Väystäjälle tulevan tien pohjoispuolella Keijastenjokeen yhtyy oikealta Niipajoki, jonka latvajärvenä on parin kilometrin päässä sijaitseva Niipajärvi. Pienen Pakkasjärven laskuoja Pakkasoja yhtyy Keijastenjokeen aivan sen alajuoksulla.
Seuraava Heinäjänkäoja on valuma-alueeltaan vain 20,2 km² kokoinen, mutta sen valuma-alueen latvajärviä ovat Ylä-Pahtajärvi, Ala-Pahtajärvi ja Vähä Mustajärvi. Ylimmät järvet sijaitsevat Pietinvaaran ja Pahtavaaran välissä. Samalla valuma-alueella sijaitsee myös Mäntyjärvi.
Pitkän Sahakosken alla Martimojokeen yhtyy siihen oikealta puolelta pohjoisesta virtaava Luomajoki, jonka valuma-alueella on sekä peltomaita että suomaata. Sen valmuma-alueen koko on 100,3 km². Luomjoen latvahaara sijaitsee Ehovaaran juurelta, ja pieni Ehojärvi voi kartan mukaan olla joen latvajärvi. Järvestä erkanee kuitenkin pohjoiseen päin toinenkin oja. Muut Ylitornion itäpuoliset vaarat toimivat valuma-alueen pohjoisrajana ja valuma-alueeseen sisältyvät mukaan pieni Lauvinpetunjärvi Pietinvuomalta ja Iso Mustajärvi Kainuunkylän ja Mustajärven kulmakunnan välistä.
Historiaa

Maupertuis oli Ranskan tiedeakatemian retkikunnan johtajana Tornionlaaksossa vuosina 1736–1737. Tällä matkalla aluetta kartoitettiin ajan oloon hyvinkin tarkkaan ja kartoissa on nimetty paikallisia paikkoja. Martimojoen kohdalla luki 1736 ”Martimo Riv.”, mutta valuma-alueen itäpuolella sijaitsevien suurten järvien nimiä ei ollut merkitty karttaan. Vaikka joen nimi on sama kuin nykyään, ei sen kulkusuuntia oltu kartoitettu tarkasti.
Aiheesta muualla

Pöyry OY: Lapin turvetuotantoalueiden käyttö-, päästö- ja vaikutustarkkailu vuonna 2013
Maria Baranova

Maria Baranova, prima ballerina
Maria Baranova (s. 1992 Lohja) on suomalainen balettitanssija. Hän on tällä hetkellä primaballerina Baijerin Baletissa.
Aikaiset vuodet

Maria Baranova syntyi Suomessa ukrainalaiseen perheeseen ja aloitti baletin 3-vuotiaana. Baranovan isä Oleksandr Baranov on suomalais-ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Baranova opiskeli Helsingin tanssiopistossa 12–13-vuotiaaksi opettajinaan muun muassa Anastasia Dunets, Maj-Lis Rajala ja Juha Kirjonen. Otettuaan yksityistunteja Baranova pääsi Hampurin balettikouluun 16-vuotiaana ja ensimmäisen vuoden jälkeen John Neumeier kutsui hänet Hampurin Balettiin vuonna 2009. Kuitenkin ennen päätöstään aloittaa työt Hampurissa, Baranova sai kutsun myös Suomen Kansallisbalettiin menestyttyään Helsingin kansainvälisessä balettikilpailussa vuonna 2009.
Ura

Hampurin baletissa Baranova tanssi kolme vuotta edeten kuorotanssijasta nopeasti solistitehtäviin. Vuonna 2011 Baranova sai jälleen kutsun Suomen Kansallisbalettiin, tällä kertaa suoraan ensitanssijaksi solistitehtäviin. Baranova päätti pian muuttaa takaisin Suomeen ja hän tanssi Kansallisbaletissa 2011-2015.  Hänen ensimmäinen roolinsa Suomen Kansallisbaletissa oli Don Quijote -baletin päärooli Kitri. Suomen Kansallisbalettiin Baranovan kutsunut taiteellinen johtaja Kenneth Greve luonnehti Baranovaa poikkeuksellisen päättäväiseksi ja omistautuneeksi nähden hänessä poikkeuksellista lahjakkuutta sekä henkistä kanttia. Suomen Kansallisbaletissa Baranova on tanssinut pääroolin lukuisissa klassikkobaleteissa kuten Bajadeeri, Coppélia, Don Quijote, Manon, Prinsessa Ruusunen, Pähkinänsärkijä ja Hiirikuningas sekä Romeo ja Julia.
Huhtikuussa 2015 Bostonin baletin taiteellinen johtaja Mikko Nissinen kutsui Baranovan mukaan tiimiinsä.  Hän työskenteli Yhdysvalloissa vuoteen 2019 asti, jolloin hänelle tarjottiin prima ballerinan paikkaa hänen nykyisen työnantajansa, Baijerin Baletin, palveluksessa.
Kilpailut ja palkinnot

Baranova on osallistunut menestyksekkäästi useisiin balettikilpailuihin. Vuonna 2009 Baranova voitti Helsingin kansainvälisen balettikilpailun juniorisarjan kilpailun historian ensimmäisenä suomalaisena. Hän osallistui samaan kilpailuun myös vuonna 2012, tällä kertaa seniorisarjassa sijoittuen toiseksi.  Kenties merkittävin palkinto Baranovan tanssijauralla on Erik Bruhn -palkinto (Toronto, Kanada), jonka hän voitti 2011.   Baranova tanssi "Giselle" pas de deux'n ja "Chopin Dialogues" koreografian, jonka Neumeier oli Baranovalle erityisesti luonut.
Rooleja > Suomen Kansallisbaletissa pää- ja solistirooleissa

Bajadeeri: Nikiya (Natalia Makarova)
Coppélia: Swanilda (Marc Ribaud)
Don Quijote: Kitri (Patrice Bart)
Le Corsaire – Merirosvo: Medora (Ivan Liška / Marius Petipa)
Lumikuningatar: Kerttu, Lumikuningatar (Kenneth Greve)
Manon: nimirooli (Sir Kenneth MacMillan)
Peer Gynt: Ingrid (Heinz Spoerli)
Prinsessa Ruusunen: Aurora (Javier Torres)
Pähkinänsärkijä ja Hiirikuningas: Klaara (Wayne Eagling ja Toer van Schayk)
Romeo ja Julia: Julia (John Cranko)
Double Evil (Jorma Elo)
In the Middle, Somewhat Elevated (William Forsythe)
Neljä luonnekuvaa: Koleerinen (George Balanchine)
Muumipeikko ja pyrstötähti (2015): Niiskuneiti
Rooleja > Hampurin baletissa

Illusionen – wie Schwanensee: Quadrille (John Neumeier)
The Concert (Jerome Robbins)
Palkinnot

Pro Dance Award, Helsinki, 2014
Helsinki International Ballet Competition, Finland, 2012, 2. sija
Erik Bruhn Prize in Toronto, Canada, 2011, 1. sija
International Ballet Competition in Varna, Bulgaria, 2010, 3. sija
Helsinki International Ballet Competition, Finland, 2009, 1. sija
International Ballet Competition Premio Roma in Rome, Italy, 2008, 3. sija
International Ballet Competition in Grasse, France, 2007, 2. sija
Scandinavian Ballet Competition in Mora, Sweden, 2007, 1. sija
Pro Dance Award, Helsinki, Finland, 2006
Aiheesta muualla

Maria Baranovan viralliset nettisivut (Ballet Bond)
Maria Baranovan virallinen Facebook-sivu
Maria Baranova Instagram
Megalopolis (elokuva)

| Megalopolis |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Francis Ford Coppola
Käsikirjoittaja:  Francis Ford Coppola
Tuottaja:   Francis Ford Coppola  Michael Bederman 
Säveltäjä:  Osvaldo Golijov
Kuvaaja:  Mihai Mălaimare Jr.
Leikkaaja:   Cam McLauchlin  Glen Scantlebury 
Pääosat:   Adam Driver  Giancarlo Esposito  Nathalie Emmanuel  Aubrey Plaza  Shia LaBeouf  Jon Voight  Laurence Fishburne  Talia Shire  Jason Schwartzman  Kathryn Hunter  Grace VanderWaal  Chloe Fineman  James Remar  D. B. Sweeney  Dustin Hoffman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  American Zoetrope
Levittäjä:  Lionsgate
Ensi-ilta:   16. toukokuuta 2024 (Cannes)  24. syyskuuta 2024 (Rakkautta ja anarkiaa)  27. syyskuuta 2024 (Suomi, Yhdysvallat) 
Kesto:  138 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  120 miljoonaa dollaria
Tuotto:  7,5 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Megalopolis (tunnetaan myös nimellä Francis Ford Coppolan Megalopolis: Faabeli, engl. Francis Ford Coppola’s Megalopolis: A Fable) on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eeppinen scifi-draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Francis Ford Coppola. Rooleissa nähdään muun muassa Adam Driver, Giancarlo Esposito, Nathalie Emmanuel, Aubrey Plaza, Shia LaBeouf, Jon Voight, Laurence Fishburne, Talia Shire, Jason Schwartzman, Kathryn Hunter, Grace VanderWaal, Chloe Fineman, James Remar, D. B. Sweeney ja Dustin Hoffman.
Megalopolis on Coppolan intohimoprojekti, jonka käsikirjoittamisen hän aloitti jo 1980-luvulla. Coppola hylkäsi projektin vuonna 2007, mutta palasi siihen toukokuussa 2019. Kuvauksen aloitettiin marraskuussa 2022, ja päätettiin maaliskuussa 2023. Elokuvan budjetti on yli 120 miljoonaa dollaria, ja Coppola rahoitti elokuvan pääasiassa itse.
Megalopolis sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 2024, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton Cannesissa. Kesäkuussa 2024, kuukausi maailmanensi-illan jälkeen, Lionsgate osti elokuvan levitysoikeudet. Elokuva sai ensi-iltansa Pohjois-Amerikassa sekä Suomessa 27. syyskuuta 2024. Se sai huonon vastaanoton sekä floppasi taloudellisesti.
Juoni

Elokuva sijoittuu katastrofin jälkeiseen metropolikseen, New Romeen, ja sen keskiössä on idealistinen arkkitehti Caesar Catilina, joka haluaa rakentaa kaupungista utopian.
Juoni > Livekohtaus

Cannesin ensi-illassa yleisön joukosta nousi mies, joka käveli näyttämölle ja  neljättä seinää rikkoen esitti elokuvan hahmolle kysymyksen, johon valkokankaalla esiintynyt näyttelijä vastasi. 60:ssä elokuvan näytöksistä oli mukana tällainen live-esitys. Suunnitelman mukaan muissa näytöksissä yleisö olisi esittänyt näyttelijälle kysymyksen, puheentunnistusohjelma olisi tulkinnut sen, ja sitten tietokoneohjelma olisi valinnut sopivimman vastauksen useista ennalta kuvatuista pätkistä, mutta lopulta suunnitelmasta luovuttiin. Laajemmassa jakelussa näytelty kohtaus korvattiin tallenteella.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adam Driver  | … |  Caesar Catilina   |
|  Giancarlo Esposito  | … |  pormestari Franklyn Cicero   |
|  Nathalie Emmanuel  | … |  Julia Cicero   |
|  Aubrey Plaza  | … |  Wow Platinum   |
|  Shia LaBeouf  | … |  Clodio Pulcher   |
|  Jon Voight  | … |  Hamilton Crassus III   |
|  Laurence Fishburne  | … |  Fundi Romaine (kertoja)   |
|  Talia Shire  | … |  Constance Crassus Catilina   |
|  Jason Schwartzman  | … |  Jason Zanderz   |
|  Kathryn Hunter  | … |  Teresa Cicero   |
|  Grace VanderWaal  | … |  Vesta Sweetwater   |
|  Chloe Fineman  | … |  Clodia Pulcher   |
|  James Remar  | … |  Charles Cothope   |
|  D.B. Sweeney  | … |  komissaari Stanley Hart   |
|  Isabelle Kusman  | … |  Claudine Pulcher   |
|  Bailey Ives  | … |  Huey Wilkes   |
|  Madeleine Gardella  | … |  Claudette Pulcher   |
|  Balthazar Getty  | … |  Aram Kazanjian   |
|  Romy Mars  | … |  naisreportteri   |
|  Haley Sims  | … |  Sunny Hope Catilina   |
|  Dustin Hoffman  | … |  Nush Berman   |
Arvosteluja

Elokuva sai huonot arvostelut. Pertti Avolan mukaan se on ”kamala yhden tähden sotku”, jossa fokus on täysin hukassa. Muiden mukaan se on ”eeppinen epäonnistuminen” ja ”suuruudenhullu mutta vilpitön”.
Pertti Avola, Helsingin Sanomat
Henri Waltter Rehnström, Turun Sanomat
Jussi Huhtala, Episodi
Kalle Kinnunen, Suomen Kuvalehti
Aiheesta muualla

Megalopolis Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mega Man: Fully Charged

| Mega Man: Fully Charged |
| --- | --- |
Tyyli:  Tietokoneanimaatio
Kestoaika:  11 min.
Luoja(t):  Man of Action
Perustuu:  Capcomin Mega Maniin
Pääosissa:  Vincent Tong Ryan Beil Caitlyn Bairstow Cole Howard Garry Chalk Michael Adamthwaite Brian Drummond Ian hanlin Kathleen Barr Samuel Vincent Travis Turner
Alkuperämaa:    
Verkko:   Cartoon Network  Family Chrdgd   Disney Channel
Esitetty:  5. elokuuta 2018 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuottaja(t):  Joe Casey Joe Kelly Duncan Roleau Steven T. Seagle
Säveltäjä(t):  Steffan Andrews
Tuotantoyhtiö(t):  Man of Action Studios Dentsu Entertainment USA DHX Studios Capcom U.S.A
Edeltäjä:  Mega Man: Star Force
Aiheesta muualla
IMDb
Mega Man: Fully Charged on syksyllä 2018 alkanut animaatiosarja perustuen Capcomin Mega Man -videopelihahmoon.
Ääniroolit > Englanti

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vincent Tong  | … |  Aki Light/Mega Man   |
|  Ryan Beil  | … |  Mega Mini   |
|  Caitlyn Bairstow  | … |  Suna Light   |
|  Cole Howard  | … |  Bert Wily   |
|  Garry Chalk  | … |  Dr. Light   |
|  Michael Adamthwaite  | … |  Sgt. Breaker Night   |
|  Brian Drummond  | … |  Principal Hundred Hundred   |
|  Ian Hanlin  | … |  Fire Man   |
|  Kathleen Barr  | … |  Hypno Woman   |
|  Samuel Vincenct  | … |  Wave Man   |
|  Travis Turner  | … |  Ice Man   |
| --- | --- |
 Klassinen -sarja: : Mega Man • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • &Bass • 9 • 10 • 11
 Game Boy -sarja: : I • II • III • IV • V
 X -sarja: : Mega Man X • X2 • X3 • X4 • X5 • X6 • X7 • X8 • Xtreme • Xtreme 2 • Command Mission
 Legends -sarja: : Mega Man Legends • Mega Man Legends 2 • Misadventures of Tron Bonne
 Zero -sarja: : Mega Man Zero • Zero 2 • Zero3 • Zero 4
 ZX -sarja: : Mega Man ZX • ZX Advent
 Battle Network -sarja: : Battle Network • Battle Network 2 • Battle Network 3: Blue & White • Battle Network 4: Red Sun & Blue Moon • Battle Network 5: Team ProtoMan & Team Colonel • Battle Network 6: Cybeast Gregar & Cybeast Falzar • Rockman EXE Operate Shooting Star
 Muut pelit: : Mega Man Soccer • Super Rockman Adventure • Mega Man: Battle & Chase
 Hahmot: : Mega Man • Luettelo hahmoista
Uudelleenjulkaisut: : Rockman Complete Works • Mega Man Anniversary Collection • Mega Man X Collection • Mega Man Zero Collection • Mega Man Legacy Collection • Mega Man Legacy Collection 2 • Mega Man X Legacy Collection • Mega Man X Legacy Collection 2
 Elokuva- ja televisiosarjat: : Mega Man • Mega Man: Battle Network • Mega Man: Star Force • Mega Man: Fully Charged • Mega Man
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mega Man: Fully Charged
Käännös suomeksi
Martikkalanjärvi

| Martikkalanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Seinäjoki
Koordinaatit:  62°52′11″N, 22°52′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kyrönjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  51,8 m 
Rantaviiva:  1,91 km 
Pinta-ala:  0,21 km² 
 fiMartikkalanjärvi 
Martikkalanjärvi on Kyrönjoen vesistöalueeseen kuuluva keskikokoinen järvi Seinäjoen kaupungissa, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Vesistö kuuluu Etelä-Pohjanmaan ELY-keskuksen ympäristövastuualueeseen.
Merthen

Merthen oli turkulainen suku. Saksalaisperäisen suvun ensimmäinen tunnettu jäsen, kauppias Anders Merthen (k. 1666) saapui nähtävästi Lyypekistä ja mainitaan Turun porvarina ensi kertaa vuonna 1624.
Suvun jäseniä

Anders Merthen nuorempi (k. 1690), Turun akatemian kirjaston amanuenssi, kauppias Anders Merthenin  (k. 1666) poika
Johan Andersson Merthen (k. 1707), turkulainen kauppias, kauppias Anders Merthenin (k. 1666) poika
Carl Merthen (k. 1743), Turun pormestari, valtiopäiväedustaja, osallistui Turun maapäiville 1742 porvarisäädyn puheenjohtajana. Johan Merthenin poika.
Eva Merthen (1723–1811), Pikkuvihan aikaisen venäläisen ylipäällikön James Keithin avopuoliso, Suomen herttuatar Zachris Topeliuksen samannimisessä historiallisessa romaanissa, Carl Merthenin tytär.
Mauritz Wladimir Armfelt

Mauritz Wladimir (Vladimir) Armfelt (5. elokuuta 1827 Helsinki – 12. marraskuuta 1888 Helsinki) oli suomalainen kreivi ja virka- ja valtiopäivämies.
Perhe

Armfeltin vanhemmat olivat ministerivaltiosihteeri Alexander Armfelt ja Sigrid Axelina Fredrika Oxenstierna af Eka och Lindö ja puoliso vuodesta 1861 Alexandrine von Bilderling. Säveltäjä Alexandrine Armfelt oli heidän tyttärensä. Armfeltin poikia olivat kreivi, kamariherra Alexander Armfelt ja eversti, kreivi Nikolai Armfelt.
Ura

Armfelt valmistui Pietarin keisarillisen yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Hän aloitti virkamiehenä Suomen kenraalikuvernöörin kansliassa vuonna 1847. Hän toimi kenraalikuvernöörin tulkkina vuodesta 1848. Hän siirtyi sihteeriksi keisarin kansliaan ja valtiosihteeristöön vuonna 1850. Hän toimi valtiosihteeristön retkikunnan sihteerinä vuosina 1851,1855 ja 1857. Armfelti erosi valtiosihteeristön retkikunnan tehtävästä vuonna 1862 ja hän siirtyi erikoistehtäviin ministerivaltiosihteerille. Armfelt toimi Helsingin yliopistossa kanslerin sihteerinä 1855-1868. Yliopiston kanslerina toimi ensin kruununprinssi Nikolai Aleksandrovitš ja myöhemmin kruununprinssi Aleksanteri III. Armfelt nimitettiin Venäjän keisarikunnan ritarikuntien kanslian jäseneksi.
Armfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885 ja 1888.
Arvonimet

Nikolai I palkitsi Armfeltin kamarijunkkarin arvonimellä vuonna 1850. Aleksanteri II palkitsi Armfeltin keisarillisen hovin seremoniamestarin arvonimellä vuonna 1859, todellisen valtioneuvoksen arvolla vuonna 1863, tallimestarin arvolla vuonna 1866 ja hovitallimestarin arvolla vuonna 1876. Aleksanteri III palkitsi hänet tallimestarin arvolla vuonna 1885.