stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kurkela
Henkilöitä

Aaro Kurkela (1933–1989), harmonikkataiteilija
Eila Kurkela (o.s. Koski, 1920–1996), kristillinen kirjailija
Eino Kurkela (1907–1981), virkamies ja maanviljelysneuvos
Johanna Kurkela (s. 1985), laulaja
Juho Kurkela (1893–1928), jääkäri
Kosti Kurkela (1910–1940), keskimatkojen juoksija
Taneli Kurkela (1861–1923), opettaja ja valtiopäivämies
Tapani Kurkela (s. 1945), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, energianeuvos, Eino Kurkelan poika
Teemu Kurkela (s. 1966), arkkitehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kurkela”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vilho Viksten

Vilho (Ville) Ensio Viksten (3. heinäkuuta 1930 Tammela – 7. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden tutkija, opettaja ja kustannusjohtaja.
Vikstenin vanhemmat olivat puutarhuri Vilho Veikko Viksten ja Eliisa Elviira Ört. Hän pääsi ylioppilaaksi 1952 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1960.
Viksten toimi opettajana Euran yhteiskoulussa 1957–1958, Hirvensalmen yhteiskoulussa 1958, Inkeroisten yhteiskoulussa 1959–1960 sekä Jyväskylän teknillisessä koulussa ja opistossa 1961–1966. Hän oli Jyväskylän yliopiston yleisen kirjallisuuden assistenttina 1961–1964, Kustannus Oy Gummeruksen kirjallisena johtajana 1966–1968 ja Werner Söderström Oy:n kaunokirjallisen osaston johtajana 1968–1991.
Teoksia

Runo ja tulkinta. Yleisradion julkaisusarja 14. Helsinki 1967, 2. painos WSOY 1971, 3. painos WSOY 1980
Luova kirjoittaminen. Yleisradion julkaisusarja 41. Helsinki 1973
Toimitustöitä

Virta: tarinaa eräältä taimenvirralta; toimittanut Vilho Viksten, piirrokset Niilo Pulkka. WSOY 1998
Suomennoksia

René Wellek: Kirjallisuus ja sen teoria; suom. Vilho Viksten ja Matti Suurpää. Otavan korkeakoulukirjasto. Helsinki 1969 (alkuteos Theory of literature)
Aiheesta muualla

Itse asiassa kuultuna, tv-haastattelu vuodelta 1992, 59 min, Yle Areena.
Laidunhalvaus

Laidunhalvaus, jota kutsutaan myös hypomagnesemiseksi tai märehtijän tetaniaksi, on sairaus, joka vaikuttaa pääasiassa nautaeläimiin (kuten lehmiin) ja harvemmin lampaisiin. Se johtuu magnesiumin puutoksesta elimistössä.
Laidunhalvauksen aiheuttaa usein tilanne, jossa eläimet saavat riittämättömän määrän magnesiumia ruokavaliostaan. Yleensä tämä tapahtuu, kun eläimet laiduntavat nuorilla kasveilla tai heinillä, joissa on alhainen magnesiumin pitoisuus. Lisäksi tilanne voi pahentua stressitekijöiden, kuten äkillisen liikutuksen, huonon ruokinnan, kylmän sään tai hormonaalisten muutosten, vaikutuksesta.
Magnesium on tärkeä kivennäisaine märehtijöiden hermoston toiminnalle, ja sen puute voi aiheuttaa hermosto-oireita. Laidunhalvaus voi ilmetä eri tavoin, mutta yleisiä oireita ovat levottomuus, vapina, lihaskrampit, kohtaukset, heikentynyt liikkuvuus, kouristukset ja jopa kuolema, jos sitä ei hoideta ajoissa.
Laidunhalvauksen hoitoon käytetään yleensä magnesiumin antamista eläimille suun kautta tai lihaksensisäisesti. Lisäksi eläinten ruokintaa tarkistetaan ja pyritään tarjoamaan magnesiumia sisältäviä ruokintalisiä tai lisäravinteita. Ennaltaehkäisy on myös tärkeää, ja eläinten ruokintaa ja laiduntamista on seurattava huolellisesti varmistaen riittävä magnesiumin saanti.
On tärkeää konsultoida eläinlääkäriä, jos epäillään laidunhalvausta tai havaitaan märehtijöiden hermosto-oireita, jotta asianmukainen diagnoosi voidaan tehdä ja asianmukainen hoito voidaan aloittaa.
Aiheesta muualla

Magnesiumin saantiin liittyvät häiriöt
Katse magnesiumiin
Lavinia (romaani)

| Lavinia |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ursula K. Le Guin
Genre:  paralleeliromaani
Kustantaja:  Harcourt
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  288
ISBN:  0151014248
Suomennos
Suomentaja:  Kristiina Rikman
Kansitaiteilija:  Sami Saramäki
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  325
ISBN:  978-951-0-35064-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lavinia on Ursula K. Le Guinin vuonna 2008 ilmestynyt romaani. Teos sai vuoden 2009 Locus-palkinnon parhaan fantasiaromaanin sarjassa. Teos oli myös ehdokkaana Mythopoeic-palkinnon saajaksi parhaan aikuisten fantasiaromaanin sarjassa. Vuonna 2010 romaani on International IMPAC Dublin Literary Awardin ehdokaslistalla.
Aiheesta muualla

Lavinia Ursula K. Le Guinin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Toni Jerrman: Rooman alkulähteiltä löytyy nainen[vanhentunut linkki]. Helsingin sanomat 8.7.2009.
Katariina Norontaus: Statistin puheenvuoro (Arkistoitu – Internet Archive). Turun sanomat 22.7.2009.
Petja Savoila: Miesten maailmasta naisten näkökulmalla (Arkistoitu – Internet Archive). Keskisuomalainen 20.8.2009.
Jani Saxell: Taistelevaa lempeyttä (Arkistoitu – Internet Archive). Parnasso 4/2009.
Ville Lähde: Kohtalon morsian[vanhentunut linkki]. Voima 7/2009.
Kántanos-Sélino

| Kántanos-Sélino Kántanos-Sélinon kunta Κάντανος-Σέλινο Δήμος Καντάνου-Σελίνου |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Kántanos-Sélino
 Koordinaatit: 35°14′N, 23°41′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  7404
 – Kuntakeskus:  Palaióchora
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  369,1 km²
Väkiluku (2011):  5 431
 – Väestötiheys:  14,71 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.kantanouselinou.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kántanos-Sélino (kreik. Κάντανος-Σέλινο eli Δήμος Καντάνου-Σελίνου, Dímos Kantánou-Selínou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 369,1 neliökilometriä ja väkiluku 5 431 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Palaióchora.
Kántanos-Sélino sijaitsee Kreetan saaren lounaisrannikolla. Kunta syntyi, kun Anatolikó Sélino, Kántanos ja Pelekános yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kántanos-Sélino Wikimedia Commonsissa
Δήμος Καντάνου-Σελίνου. Kántanos-Sélinon kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Kreetan alue
| --- | --- |
Chanián alueyksikkö:   Apokóronas  Chaniá  Gávdos  Kántanos-Sélino  Kíssamos  Plataniás  Sfakiá 
Iraklionin alueyksikkö:   Archánes-Asteroúsia  Chersónisos  Faistós  Górtyna  Iraklion  Malevízi  Minóa Pediáda  Viánnos 
Lasíthin alueyksikkö:   Ágios Nikólaos  Ierápetra  Oropédio Lasithíou  Siteía 
Réthymnon alueyksikkö:   Ágios Vasíleios  Amári  Anógeia  Mylopótamos  Réthymno
Landwasser

| Landwasser |
| --- | --- |
 RhB:n rautatie seurailee jokea suurimman osan matkaa.
Alkulähde:  Weissfluh, Davos  46°50′18″N, 9°48′28″E
Laskupaikka:  Bergün Filisur, Graubünden  → Albula → Hinterrhein → Rein  46°40′10″N, 9°39′48″E
Maat:  Sveitsi
Pituus:  31 km
Alkulähteen korkeus:  2 500 m
Virtaama:  9,3 m³/s
Valuma-alue:  239 km²
 Landwasser alkaa Davosista ja laskee Albulajokeen, joka on Hinterrheinin sivujoki.
Landwasser on joki Kaakkois-Sveitsissä. Joen pituus on 31 kilometriä.
Sijainti

Landwasser saa alkunsa Plessurin Alpeilta Weissfluhvuoren itäpuolelta noin 2 500 metrin korkeudesta. Joki virtaa Graubündenin kantonissa Davosin, Schmittenin ja Bergün Filisurin kuntien alueella.
Landwasserviadukt ylittää joen lähellä Filisuria.
Vesivoima

Joessa on kaksi pientä vesivoimalaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Landwasser Wikimedia Commonsissa
Lavikin kirkko

| Lavikin kirkko Lavik kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Høyanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1865
Suunnittelija:  Christian Heinrich Grosch
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  380
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lavikin kirkko (norj. Lavik kyrkje) on Høyangerin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1865.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lavikin kirkko Wikimedia Commonsissa
Kyyhkyspuu

| Kyyhkyspuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Cornales
Heimo::  Tupelokasvit Nyssaceae
Suku::  Kyyhkyspuut Davidia
Laji::  involucrata
Kaksiosainen nimi
 Davidia involucrata  Baill. 
Synonyymit
 Davidia tibetana  Davidia laeta  Davidia vilmoriniana 
Muunnokset
 Davidia involucrata var. involucrata  Davidia involucrata var. vilmoriniana 
Katso myös
   Kyyhkyspuu Wikispeciesissä   Kyyhkyspuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyyhkyspuu eli nenäliinapuu (Davidia involucrata) on Kiinasta kotoisin oleva puu, jota viljellään koristekasvina. Puun viininpunaisia kukintoja ympäröivät valkoiset suojuslehdet voivat olla 30 cm pitkiä, ja muistuttavat kyyhkysiä tai nenäliinoja.
Kyyhkyspuu on sukunsa ainoa laji, mutta siitä on kaksi muunnosta: var. involucrata ja var. vilmoriniana.
Ulkonäkö ja koko

Kyyhkyspuu on keskikokoinen, pyramidinmuotoinen puu. Se kasvaa 7–20 metriä korkeaksi ja 7–12 metriä leveäksi. Sen lehdet ovat sydämenmuotoiset, 5–15 cm pitkät ja kasvavat vuorottain. Oksat kasvavat vaakasuoraan. Puu kukkii ensimmäisen kerran vasta 15–20-vuotiaana, eikä sen jälkeenkään tuota kukkia joka vuosi. Kukinnon keskusta on viininpunainen; sitä ympäröivät vaaleanvihreät terälehdet ja uloimpana ovat kaksi valkoista suojuslehteä, jotka liikkuvat tuulessa näyttäen lintuparvelta tai kuivumassa olevilta nenäliinoilta. Kukinnosta kehittyy vihreä hedelmä, joka kypsyy punaruskeaksi pähkinäksi. Siemen itää vasta, kun se on kokenut kaksi pakkastalvea.
Levinneisyys ja kasvupaikka

Kyyhkyspuu on kotoisin Länsi-Kiinasta (Guizhou, Hubei, Hunan, Shaanxi, Sichuan, Yunnan), missä se kasvaa 1000–2200 metrin korkeudessa. Se on kadonnut osalta alkuperäistä esiintymisaluettaan, koska sitä kerätään koristekasviksi ja koska elinympäristöjä on tuhottu. Kiinan kasviston punaisessa kirjassa (1992) se on luokiteltu harvinaiseksi.
Toinen muunnos var. vilmoriniana on IUCN:n luokituksessa vaarantunut.
Puutarhoissa se istutetaan aurinkoon tai puolivarjoon, vettä läpäisevään maahan. Se ei kestä kuivumista, mutta ei myöskään seisovaa vettä.
Historia koristekasvina

Ranskalainen kasvitieteilijä Armand David löysi yksittäisen puun Kiinasta, noin 2000 metrin korkeudesta vuonna 1869. Hän lähetti kuivattuja siemeniä Pariisiin vuonna 1871. Kymmenen vuotta myöhemmin skotti Augustine Henry lähetti näytteen Kew Gardensiin. Lisää puita etsittiin vuosien ajan.
Leikin loppu

Leikin loppu voi tarkoittaa:
Leikin loppu, Samuel Beckettin näytelmä
Leikin loppu, Ishmael Beah’n vuoden 2007 kirja
Leikin loppu, Pronssisen Pokaalin vuoden 2007 albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leikin loppu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leikatkaamme hiuksemme sosialistisen elämäntavan mukaisiksi

Leikatkaamme hiuksemme sosialistisen elämäntavan mukaisiksi (kor. 사 회주의적생활양식에 맞게 머리단장을 하자, Sahoejuuijeoksaenghwallyangsige matge meoridanjangeul haja) on pohjoiskorealainen viisiosainen televisiosarja ja osa hallinnon kampanjaa, jonka tavoitteena oli vaikuttaa pohjoiskorealaisten miesten hiustyyliin. Sarjaa esitettiin Pohjois-Korean kansallisella Korean Central Television -televisiokanavalla, ja se alkoi syksyllä 2004. Sarjassa miehiä kehotettiin leikkaamaan hiuksensa 1–5 senttimetrin mittaisiksi joka viidestoista päivä, jotta se näyttäisi ”sosialistiseen elämäntapaan sopivalta”. Yli 50-vuotiaat miehet saivat kasvattaa hiuksensa korkeintaan 7 senttimetrin mittaisiksi peittääkseen kaljuutensa.
Kampanjan mukaan pitkät hiukset ovat epähygieenisiä ja porvarien suosimia. Liiallisen hiustenkasvun väitettiin myös kuluttavan ylimääräisiä ravintoaineita päästä, millä on negatiivisia vaikutuksia älykkyyden kehittymiseen. Kampanjan aikana Pjongjangissa kuvattiin myös toista ohjelmaa, jossa haastateltiin kadulla miehiä, joilla oli sopimattoman pitkä tukka. Tavallisesta käytännöstä poiketen ohjelmassa kerrottiin näiden miesten nimet ja osoitteet varoitukseksi muille kansalaisille. Tavallisesti Pohjois-Korean mediassa henkilö mainitaan nimeltä vain, jos hän on toiminut kommunistisen aatteen suhteen esimerkillisesti.
Laviano

| Laviano |
| --- | --- |

 Laviano
 Koordinaatit: 40°47′13″N, 15°18′38″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Campania
Maakunta:  Salerno
Pinta-ala:  
 – Maa:  55,68  km²
Korkeus:  475 (min. 261 - maks. 1 579)  m
Väkiluku (2014):  1 481 
 – Väestötiheys:  26  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laviano on kunta Italiassa Campanian alueella Salernon maakunnassa. Se oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Lavianossa menehtyi järistyksessä 303 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laviano Wikimedia Commonsissa
Verhneje (järvi Pihkovan alueella)

| Verhneje Верхнее |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Novosokolnikin piiri
Koordinaatit:  56°36′08″N, 29°31′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Velikajan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Velikaja
Laskujoki:  Velikaja
Järvinumero:  01030000111102000025403
Mittaustietoja
Pituus:  0,95 km 
Leveys:  0,75 km 
Pinta-ala:  54,1 ha 
Tilavuus:  0,0022 km³ 
Keskisyvyys:  4 m 
Suurin syvyys:  11 m 
Valuma-alue:  99,9 km² 
Saaria:  ei saaria
 fiVerhneje 
Verhneje (ven. Верхнее) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novosokolnikin piirissä. Järven nimi muodostuu yläjuoksun puolella tarkoittavasta sananosasta (ven. Верхне-), joten озеро Верхнее suomentaa vapaasti Ylinenjärvi tai Yläjärvi.
Maantietoa

Järvi on kilometrin pitkä, 750 metriä leveä ja sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Keskisyvyys on 4 metriä ja syvänteessä on 11 metriä vettä. Järvellä on saareton järvenselkä. Järven itäpuolella vajaan kilometrin päässä sijaitsee Tšernetsovo (ven. Чернецово) kylä, jonka peltoja ulottuu rantaan asti. Pohjoispuolella on muutaman talon kylä Zaretšje (ven. Заречье) , jonka peltoja on rannassakin. Kylän peltoaukea ulottuu pohjoispuolen järville asti.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin lahna, hauki, muikku, ahven, pasuri, kiiski, karppi, ruutana, suutari, made, säyne, törö, simppu, mutakala, rantanuoliainen, seipi, turpa, allikkosalakka, salakka, nieriä ja kymmenpiikki, sekä joitakin Rutilus-suvun kaloja ja jokirapua niukasti.
Vesistösuhteita

Verhneje sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Velikaja on Velikajan valuma-aluen pääuoma ja valuma-alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen eteläisimmän osan. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järven ympärillä on joukko järviä, joista laskee ojat Velikajaan tai järveen. Näitä ovat esimerkiksi eteläpuolinen järvi Gluten (ven. Глутень), pohjoisten järvien Tšorno (ven. Чёрно), Sejatoje (ven. Сеятое) ja Maloje Ostrije (ven. Малое Острие). Järven valuma-alueen koko on 99,9 neliökilometriä , mikä johtuu lähinnä Velikajasta. Järvi on sen läpivirtausjärvi. Pääuomassa edellinen järvi on Hodšo ja seuraava on Maloje Ostrije ja Bolšoje Ostrijo.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Lappi-Seppälä

Lappi-Seppälä on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jussi Lappi-Seppälä (1911–1977), arkkitehti, Rakennushallituksen pääjohtaja ja kansanedustaja
Jyrki Lappi-Seppälä (s. 1945), kaunokirjallisuuden suomentaja
Lauri Lappi-Seppälä (1894–1935), jääkäri ja liikemies
Martti Lappi-Seppälä (1900–1987), Metsähallituksen ylijohtaja
Rosa Lappi-Seppälä (s. 1974), jalkapalloilija
Sakari Lappi-Seppälä (1920–1966), mainostoimittaja ja muistelmakirjailija
Tapio Lappi-Seppälä (s. 1953), oikeustieteen tohtori, Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen ylijohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Venny Kontturi

Venny Selma Sylvia Kontturi (20. toukokuuta 1913 Vaasa – 4. maaliskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka tunnettiin parhaiten pakinoistaan ja työväenlauluistaan.
Kontturi oli suosittu pakinoitsija Vaasa-lehdessä (sittemmin Pohjalainen, nyk. Ilkka-Pohjalainen) ja Kansan Äänessä. Radiossa hän aloitti pakinoinnin 1944 Työmiehen tunnissa.. Hän käytti nimimerkkejä Selman tytär, Männistön Muori ja Toiskan mumma.
Venny Kontturi asui Vaasan Präntööllä ja kävi kansakoulua Vetokannaksella ja sen jälkeen hän oli opettaja Sipilän lastenkaitsijana. Neljätoistavuotiaana hän aloitti Vaasan Puuvillan työntekijänä; myöhemmin hän työskenteli kenkätehtaalla.
Kirjailija Kontturi oli Taiteilijaryhmä Kiilan (1936-1981) jäsen.
Teoksia > Romaaneja

Ruukinkuja, 1967
Kankurikello, 1968
Karikkoiset vuodet, 197
Ehtoomaisemat, 1972
Paperikengät, 1977
Teoksia > Pakinakokoelmia

Passaasko tituleerata, 1964
Neliskanttista, 1978
Teoksia > Näytelmiä

Ulukomaan viarahia, 1973
Martta (TV-näytelmä), esitetty 1979
Teoksia > Kolumneja

Isoäiti juttelee
Teoksia > Laulusanoituksia

Vaasa - Pohjanmaan helmi, 1953
Palkintoja ja apurahoja

Vaasa-stipendi (3 000 mk) 3.10.1970
Vaasan läänin taidepalkinto (3 500 mk). 1970.
Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto (2 500 mk) 1973.
Aiheesta muualla

Venny Kontturi Kirjasampo.fi:ssä
Laarin II hallitus

Mart Laar Euroopan kansanpuolueen kokouksessa syyskuussa 2010.
Laarin II hallitus oli 25. maaliskuuta 1999–28. tammikuuta 2002 toiminut Viron tasavallan hallitus, jota johti pääministeri Mart Laar. Hallituksen muodostivat Isänmaaliiton, Reformipuolueen ja Kansanpuolue Maltillisten muodostama koalitio. Laarin II hallitus oli 1041 päivällään uudelleenitsenäistyneen Viron pitkäikäisin vuoteen 2007 asti, jolloin Andrus Ansipin toinen hallitus ohitti sen.
Hallituksen kokoonpano

| Ministeri | Tehtävissä | Puolue |
| --- | --- | --- |
| Pääministeri Mart Laar |  25.3.1999–28.1.2002 |  Isänmaaliitto |
| Opetusministeri Tõnis Lukas |  25.3.1999–28.1.2002 |  Isänmaaliitto |
| Oikeusministeri Märt Rask |  25.3.1999–28.1.2002 |  Reformipuolue |
| Puolustusministeri Jüri Luik |  25.3.1999–28.1.2002 |  Isänmaaliitto |
| Ympäristöministeri Heiki Kranich |  25.3.1999–28.1.2002 |  Reformipuolue |
| Kulttuuriministeri Signe Kivi |  25.3.1999–28.1.2002 |  Reformipuolue |
| Maatalousministeri Ivari Padar |  25.3.1999–28.1.2002 |  Maltilliset |
| Talousministeri Mihkel Pärnoja Henrik Hololei |  25.3.1999–5.10.2001 15.10.2001–28.1.2002 |  Maltilliset Maltilliset |
| Valtiovarainministeri Siim Kallas |  25.3.1999–28.1.2002 |  Reformipuolue |
| Sisäministeri Jüri Mõis Tarmo Loodus |  25.3.1999–5.11.1999 9.11.1999–28.1.2002 |  Isänmaaliitto |
| Sosiaaliministeri Eiki Nestor |  25.3.1999–28.1.2002 |  Maltilliset |
| Tie- ja liikenneministeri Toivo Jürgenson |  25.3.1999–28.1.2002 |  Isänmaaliitto |
| Ulkoministeri Toomas Hendrik Ilves |  25.3.1999–28.1.2002 |  Maltilliset |
| Alueministeri (salkuton ministeri) Toivo Asmer |  25.3.1999–28.1.2002 |  Reformipuolue |
| Väestöministeri (salkuton ministeri) Katrin Saks |  25.3.1999–28.1.2002 |  Maltilliset |
Leikangerin kirkko (Stad)

| Leikangerin kirkko Leikanger kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2014.
Sijainti:  Stad, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1866
Suunnittelija:  Lars Sølvberg
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  370
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leikangerin kirkko (norj. Leikanger kyrkje) on Stadin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leikangerin kirkko (Stad) Wikimedia Commonsissa
Liettuan Cup

| Liettuan Cup |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1924
Joukkueita:  33
Hallitseva mestari:  FK Transinvest (2023)
Eniten mestaruuksia:  FK Žalgiris (14)
Liettuan Cup tai SHARP LFF Cup on Liettuan miesten jalkapallon vuosittain järjestettävä turnaus. Vuonna 2019 cupissa pelasi 48 joukkuetta.
Lappfjärd skola

| Lappfjärd skola |
| --- | --- |
Sijainti:  Lapväärtti, Kristiinankaupunki, Pohjanmaa
Rakennustyyppi:  Peruskoulu
Valmistumisvuosi:  1958
Omistaja:  Kristiinankaupungin kaupunki
Runkorakenne:  Kivi
Julkisivumateriaali:  Rappaus
Kerrosluku:  2
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lappfjärd skola on ruotsinkielinen peruskoulu entisessä Lapväärtin kunnassa Kristiinankaupungissa. Koulu sijaitsee Pohjanmaalla lähellä Lapväärtinjokea.
Kivinen koulurakennus on valmistunut vuonna 1958 ja se remontoitiin kokonaisuudessaan vuonna 2008. Alun perin koulu toimi kansakouluna. Lappfjärd skola kuuluu Pohjanmaan maakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Late for the Sky

| Late For The Sky Jackson Browne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1974
 Tuottaja(t): Jackson Browne, Al Schmitt
 Kesto: 40.38
 Levy-yhtiö: Asylum Records
Jackson Brownen muut julkaisut
| For Everyman 1973 | Late For The Sky 1974 | The Pretender 1976 |
Late For The Sky on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jackson Brownen kolmas omalla nimellä julkaistu albumi vuodelta 1974. Levyn on julkaissut Asylum Records tunnuksella AS 43 007-U (7E-1017) ja erikseen Ranskassa tunnuksella WE 321. Levyn ovat tuottaneet Browne itse sekä Al Schmitt.
Schmitt on myös miksannut albumin studiossa nimeltä Hollywood Sound Recorders. Tässä studiossa äänittäjinä ovat olleet Bob Hughs ja Tom Perry. Kaksi muuta äänittäjää ovat olleet Fritz Richmond studiossa nimeltä Elektra Sound Recorders sekä Kent Nebergall Sunset Soundissa.
Levykannen idea on Jackson Brownen ja tässä yhteydessä hän mainitsee taiteilija Magritten. Levykannen on suunnitellut ja etupuolen valokuvan ottanut Bob Seidemann. Kuvassa näkyvä Chevrolet kuuluu em. äänittäjä Fritz Richmondille. Etukannen tekstin on tehnyt Rick Griffin. Takakannen kasvokuvan Jackson Brownesta on ottanut Henry Diltz.
Kiitoksissa on mainittu David Geffen. Levy on omistettu Phyllisille ja Ethanille.
Jackson Brownen asioita ovat tässä vaiheessa hoitaneet Roy Silver ja Mark Hammerman yhtiöstä nimeltä The Blue Peacock Company. Heidän lisäkseen on mainittu Peter Golden ja Howard Burke.
Kappaleet

A-puoli:
Late For The Sky - 5:36
Fountain Of Sorrow - 6:42
Farther On - 5:17
The Late Show - 5:09
B-puoli:
The Road And The Sky - 3:04
For A Dancer - 4:42
Walking Slow - 3:50
Before The Deluge - 6:18
Kaikki kappaleet ovat Jackson Brownen tekemiä. Kappaleen "The Late Show" jousisovituksen on tehnyt David Campbell. Kappaleiden sanoitukset on tarvittaessa saanut osoitteesta Warner Bros. Publications  75 Rockefeller Plaza N.Y., N.Y. 10019.
Muusikot

Jackson Brownen yhtye:
David Lindley - sähkö- ja slidekitara, viulu
Doug Haywood - basso ja taustalaulu
Larry Zack - rummut ja perkussiot
Jai Winding - piano ja urut
Jackson Browne - piano ja akustinen kitara
Lauluharmoniat:
Don Henley
Joyce Everson
J. D. Souther
Beth Fitchet
Dan Fogelberg
Terry Reid
Perry Lindley
Kätten taputukset:
Henry Thome
H. Driver
Michael Condello