stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paavo Sarkkinen
Henkilöhistoria

Sarkkisen vanhemmat olivat Yrjö Ivar Sarkkinen ja Elli Rosa Elisabet Rechardt. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 oli ekonomi Eevi Ritva Inkeri Leino. Sarkkinen tuli ylioppilaaksi vuonna 1956 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1962. Hän oli Rautatiehallituksessa insinöörioppilas 1960–1961, vt. ylimääräinen ratainsinööri 1961–1962 ja vt. ratainsinööri 1962–1963.
Tie- ja vesirakennushallituksessa Sarkkinen oli vesitieosaston diplomi-insinööri 1963–1968 ja toimistoinsinööri 1968–1969 ja Tie- ja vesirakennuslaitoksen Kuopion piirissä Varkauden–Kuopion syväväylän rakennuspäällikkö 1969–1972. Hän oli sitten Tie- ja vesirakennushallituksen vesitieosaston diplomi-insinööri 1972–1973, yli-insinööri 1973–1974 ja vesitieosaston rakennustoimiston diplomi-insinööri 1974–1978. Merenkulkuhallituksen teknillisen toimiston yli-insinöörinä Sarkkinen toimi  1978–1990 ja Suomenlahden merenkulkupiirin piiripäällikkönä 1990–2000. Hän toimi myös Teknillisen korkeakoulun assistenttina ja erikoisopettajana sekä neuvottelevana virkamiehenä Saaristomeren merenkulkupiirissä. Sotilasarvoltaan Sarkkinen on reservin luutnantti (1996). Merenkulkuneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2002.
Sarkkinen on haudattu Malmin hautausmaalle.
Julkaisuja

Säkerhetsanordningar för sjöfarten i Finland, 1983
Aids to navigation in Finland, 1984
Merirakentaminen, 1882, Paavo Sarkkinen, Antti Lämsä
Ruoppaustyöt, 1984
Suomen sisävesiväylät: rakentaminen ja kehitys, 2007, Paavo Sarkkinen, Timo Rekonen, Seppo Koivupuro
Aiheesta muualla

Paavo Sarkkisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Štšastjan piiri

| Štšastjan piiri Щастинський район |
| --- | --- |
 Štšastjan piiri Luhanskin alueen kartalla (2020- rajoin).
 Koordinaatit: 48.9622°N, 38.9943°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Novoaidar (7 879 as., 2021)
 – suurin kaupunki:  Stanytsja Luhanska (12 505 as., 2021; suurin taajama)
Pinta-ala  ():  3 308,4 km²
Väkiluku (2021, arvio)  ():  78 967
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
Štšastjan piiri (ukr. Щастинський район, Štšastynskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan itäosassa, Luhanskin alueella. Piiri rajoittuu lännessä Sjevjerodonetskin piiriin, pohjoisessa Starobilskin piiriin ja idässä Venäjään. Štšastjan piirin eteläpuolella sijaitsi kolme Venäjän vuodesta sotilaallisesti tukemiin kapinallisalueisiin lukeutuvaa piiriä (tilanne vuoden 2022 alussa): Altševskin piiri, Luhanskin piiri ja Dovžanskin piiri. Štšastjan piirin hallinnollinen keskus on Novoaidarin kaupunkityyppinen taajama (Новоайдар; 7 879 as., 2021).
Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin kaksi aiempaa piiriä (Novoaidarin piiri ja Stanytsja Luhanskan piiri) yhdistämällä muodostetun Štšastjan piirin pinta-alaksi tuli 3 308,4 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Štšastjan piirin väkiluvuksi 78 967 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvoittoinen. Kaupunkilaisiksi piirin asukkaista tilastoitiin 46,3 prosenttia eli Štšastjan kaupungin (11 552 as., 2021) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman (Novoaidar, Petropavlivka ja Stanytsja Luhanska) asukkaat.
Piiri Venäjän hyökkäyssodan aikana 2022

Venäjä hyökkäsi laajamittaisesti Štšastjan piiriin 24. helmikuuta 2022 alkaen osana käynnistämäänsä hyökkäyssotaa Ukrainaan. Hyökkääjä pommitti piirin taajamia, miehitti ne ja tuhosi suuren osan niiden asuintaloista ja julkisista rakennuksista. Siviilien evakuointi ja ruuan ja veden toimittaminen estyi. Maaliskuun alkupuolella Venäjän (ja sen ylläpitämän nukkevaltion) joukot ottivat piirin pääosin hallintaansa.
Ukrainan korkeimman neuvoston ihmisoikeusasiamies Ljudmyla Denisova raportoi 8. maaliskuuta 2022 ihmisoikeusrikkomuksesta ja pakkovenäläistämisyrityksistä. Miehittäjiin  kuuluneet aseistetut "terroristit" olivat tunkeutuneet siviilien koteihin useissa Štšastjan piirin taajamissa ja kylissä (Novoaidar, Stanytsja Luhanska ja Muratovo). Miehittäjät olivat pakottaneet asukkaat ottamaan niin sanotun "Luhanskin kansantasavallan" valepassin ja sitten hyökkääjämaa Venäjän passin. Ukrainalaisten omat passit kansantasavallan militantit olivat tuhonneet siviiliväestön edessä. Toimintaansa aseistetut miehittäjät säestivät siviilien uhkailuilla ja psyykkisellä painostuksella. Ihmisoikeusasmiamies Denisovan mukaan nämä miehittäjien toimet ovat Geneven sopimusten mukaisten siviilien suojelua käsittelevien säännösten vastaisia ihmisoikeusrikoksia, ja ne tulisi käsitellä Kansainvälisessä rikostuomioistuimessa (ICC) Haagissa mahdollisesti Ukrainan väestöön kohdistettuina joukkotuhonnan tekoina.
Štšastjan keskustaa, aukion takana on kaupungin kulttuuritalo pilareineen (2010).
Štšastjan lämpövoimalaitos (2011).
Pyhän Katariinan kirkko Štšastjassa.
Volkodajevon kylää.
Volkodajevon kyläkoulu.
Volkodajevon kylän auringonkukkapeltoa.
Kapitanovon kylää.
Luigi Nono

Luigi Nono (1979)

Luigi Nonon hauta.
Luigi Nono (29. tammikuuta 1924 Venetsia – 8. toukokuuta 1990 Venetsia) oli italialainen säveltäjä. Hänen tuotantonsa on nykytaidemusiikkia, johon kuuluu muiden muassa elektronisia teoksia ja oopperoita. Koulutukseltaan Nono oli oikeustieteen tohtori.
Luigi Nono kiinnostui sarjallisuudesta opiskellessaan vuosina 1943–1945 Gian Francesco Malipieron johdolla Venetsian konservatoriossa. Hän meni vuonna 1955 naimisiin Arnold Schönbergin tyttären Nurian kanssa.
Nono kuului Darmstadtin koulukuntaan ja pääsi tutustumaan henkilökohtaisesti Edgard Varèseen, Karlheinz Stockhauseniin sekä muihin ajan huomattaviin säveltäjiin. Nono kuului vuodesta 1952 Italian kommunistiseen puolueeseen.
Nonon viimeiseksi oopperaksi jäi Prometeo (1984). Säveltäjä kuoli Venetsiassa 66-vuotiaana.
Luomu

Luomu on lyhennesana sanasta luonnonmukainen
ja esiintyy muun muassa seuraavissa yhteyksissä:
luomutuote: elintarvikkeet ja materiaalit
luomumaatalous, joka jakaantuu seuraaviin:
luomuviljely: viljelykasvit
luomueläintuotanto: tuotantoeläimet
Luomiväri

Violettia luomiväriä silmäluomella.
Ruskeita ja vaaleanpunaisia sävyjä sisältävä kakkumainen luomiväripaletti.
Luomiväri on meikkituote, jota käytetään silmäluomilla, silmän ympärillä ja kulmakarvan alla. Luomivärin tarkoituksena on tuoda silmää esiin ja tehdä siitä kauniimpi ja puoleensavetävämpi. Luomiväriä myydään tavallisimmin puuterimaisesta väriaineesta puristettuna kakkuna, mutta sitä on saatavilla myös esimerkiksi nestemäisenä, voidemaisena, vaahtomaisena tai jauhemaisena värinä.
Väri laitetaan luomille sormin tai käyttämällä apuna pensseliä tai muuta levitintä. Ennen värin asettamista on mahdollista pohjustaa silmäluomi silmämeikinpohjustusvoiteella, jolloin meikin kestävyys on parempi. Luomivärejä on olemassa kaiken värisiä; suosittuja ovat muun muassa erilaiset sinisen, ruskean, violetin ja vihreän sävyt. Luomivärejä käyttävät ehostuksissaan yleisemmin naiset, mutta joissain kulttuureissa ja yhteyksissä myös miehet voivat käyttää luomiväriä.
Luettelo Ruotsin rannikkokunnista

Tämä on luettelo Ruotsin rannikkokunnista. Kunnat on lueteltu Ruotsin itärannikkoa pitkin pohjoisesta etelään ja sen jälkeen Ruotsin länsirannikkoa pitkin etelästä pohjoiseen. Rannikkokunniksi on laskettu sellaiset kunnat, joihin tilastoidaan kuuluvan merialueita.
Tiedot merialueista pohjautuvat Statistiska centralbyrånin tilastoon.
Rannikkokunnat lääneittäin

| --- | --- |
 Norrbottenin lääni Norrbottenin läänissä on neljä rannikkokuntaa: Haaparannan kunta  Kainuun kunta  Luulajan kunta  Piitimen kunta Västerbottenin lääni Västerbottenin läänissä neljä kuntaa: Skellefteån kunta  Robertsforsin kunta  Uumajan kunta  Nordmalingin kunta Västernorrlandin lääni Västernorrlandin läänissä viisi kuntaa: Örnsköldsvikin kunta  Kramforsin kunta  Härnösandin kunta  Timrån kunta  Sundsvallin kunta Gävleborgin lääni Gävleborgin läänissä neljä kuntaa: Nordanstigin kunta  Hudiksvallin kunta  Söderhamnin kunta  Gävlen kunta Uppsalan lääni Uppsalan läänissä on kolme rannikkokuntaa: Älvkarlebyn kunta  Tierpin kunta  Östhammarin kunta Tukholman lääni Tukholman läänissä 16 kuntaa: Norrtäljen kunta  Österåkerin kunta  Vaxholmin kunta  Täbyn kunta  Danderydin kunta  Sollentunan kunta  Solnan kunta  Lidingön kunta  Tukholman kunta  Nackan kunta  Värmdön kunta  Tyresön kunta  Haningen kunta  Nynäshamnin kunta  Botkyrkan kunta  Södertäljen kunta Södermanlandin lääni Södermanlandin läänissä kolme kuntaa: Trosan kunta  Nyköpingin kunta  Oxelösundin kunta Itä-Götanmaan lääni Itä-Götanmaan läänissä kolme kuntaa: Norrköpingin kunta  Söderköpingin kunta  Valdemarsvikin kunta :  Gotlannin lääni Gotlannin lääni muodostuu vain yhdestä saarikunnasta: Gotlannin kunta Kalmarin lääni Kalmarin läänissä seitsemän kuntaa: Västervikin kunta  Oskarshamnin kunta  Mönsteråsin kunta  Borgholmin kunta (Öölannin pohjoisosa)  Mörbylångan kunta (Öölannin eteläosa)  Kalmarin kunta  Torsåsin kunta Blekingen lääni Blekingen läänissä neljä kuntaa: Karlskronan kunta  Ronnebyn kunta  Karlshamnin kunta  Sölvesborgin kunta Skånen lääni Skånen läänissä 16 kuntaa: Bromöllan kunta  Kristianstadin kunta  Simrishamnin kunta  Ystadin kunta  Skurupin kunta  Trelleborgin kunta  Vellingen kunta  Malmön kunta  Burlövin kunta  Lomman kunta  Kävlingen kunta  Landskronan kunta  Helsingborgin kunta  Höganäsin kunta  Ängelholmin kunta  Båstadin kunta Hallandin lääni Hallandin läänissä viisi rannikkokuntaa: Laholmin kunta  Halmstadin kunta  Falkenbergin kunta  Varbergin kunta  Kungsbackan kunta Länsi-Götanmaan lääni Länsi-Götanmaan läänissä 12 kuntaa: Göteborgin kunta  Öckerön kunta  Kungälvin kunta  Stenungsundin kunta  Tjörnin kunta  Orustin kunta  Uddevallan kunta  Munkedalin kunta  Lysekilin kunta  Sotenäsin kunta  Tanumin kunta  Strömstadin kunta
Oravanmarja

| Oravanmarja |
| --- | --- |
 Kukkivia oravanmarjoja.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Nolinoideae
Suku::  Oravanmarjat Maianthemum
Laji::  bifolium
Kaksiosainen nimi
 Maianthemum bifolium  (L.) F.W.Schmidt 
Katso myös
   Oravanmarja Wikispeciesissä   Oravanmarja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oravanmarja eli metsäoravanmarja (Maianthemum bifolium) on oravanmarjojen sukuun ja parsakasvien heimoon kuuluva monivuotinen juurakollinen ruohokasvi, jonka marjat ovat myrkyllisiä. Myös koko kasvi on lievästi myrkyllinen.
Ulkonäkö ja koko

Oravanmarjan varsi on 10–20 cm korkea, yläosasta lyhytkarvainen. Kukkivassa kasvissa on yleensä kaksi varsilehteä. Lehdet ovat kierteisesti ja ruodillisia. Tyvi on tuppimainen. Lapa on herttamainen, teräväkärkinen, ehytlaitainen, silposuoninen, alta harvakarvainen. Juurakko on rihmamainen ja haarova, ja sen avulla se muodostaa suuria kasvustoja.
Kaksineuvoiset kukat ovat pienet, valkeat ja hienontuoksuiset. Kehä on säteittäinen, valkoinen ja alle 1 cm leveä. Kehälehtiä on neljä, ja ne ovat 2–3 mm pitkiä. Heteitä on neljä ja ne ovat noin 1,5 mm pitkiä ja valkoisia. Emiö on yhdislehtinen, yksivartaloinen ja yksiluottinen. Kukinto on tiheähkö, 8–20-kukkainen terttu varren latvassa.
Hedelmä on aluksi harmaanvihreä, punapilkullinen, pyöreähkö ja kypsänä tummanpunainen, halkaisijaltaan noin 6 mm oleva marja. Marjassa on yhdestä kolmeen siementä. Syksyllä kypsyvät tummanpunaiset marjat, kuten muutkin kasvin osat, ovat lievästi myrkyllisiä.
Levinneisyys

Oravanmarjaa kasvaa luonnonvaraisena laajalla alueella läntisestä Euroopasta Siperiaan, Kiinaan ja Japaniin. Suomessa oravanmarjaa kasvaa yleisesti lähes koko Suomessa, mutta se harvinaistuu Rovaniemen pohjoispuolella.
Elinympäristö

Kuivissa, tuoreissa ja lehdoissa, lehtomaisissa kangasmetsissä, metsänreunoissa, hakamailla, puronvarsilla. Se on yleinen kasvi lehtomaisissa tuoreissa kangasmetsissä, joita sanotaan myös mustikkatyypiksi, se vaatii varjoa, kosteutta ja tietyn vähimmäismäärän ravinteita, eikä tule toimeen niukkaravinteisissa metsissä. Oravanmarja karttaa karumpia kangasmetsiä, eikä se myöskään viihdy rehevimmissä lehtometsissä. Ei viihdy suorassa auringonpaahteessa ja on herkkä halloille. Se viihtyy kuusen seuralaisena, sillä tämä tarjoaa lajin kaipaamaa varjoa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Oravanmarjan eli metsäoravanmarjan (Maianthemum bifolium) levinneisyys Suomessa.
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Metsäoravanmarja Maianthemum bifolium (L.) F.W.Schmidt
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Oravanmarja (Maianthemum bifolium)
Valokki – Nettikasvio: Oravanmarja (Maianthemum bifolium)
Pohjolan kasvien pauloissa: Maianthemum bifolium - oravanmarja, metsäoravanmarja
Oravanmarjan kuvaus.
Oren Eizenman

| Oren Eizenman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1985 (ikä 39) Toronto, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Israel  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2013
Seurat:  Haifa Hawks (Israel) Fresno Falcons (ECHL) Worcester Sharks (AHL) Milwaukee Admirals (AHL) Stockton Thunder (ECHL) Manitoba Moose (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Elmira Jackals (ECHL) Syracuse Crunch (AHL) Connecticut Whale (AHL) High1 (ALIH) Nippon Paper Cranes (ALIH)
Oren Eizenman (s. 27. maaliskuuta 1985 Toronto, Ontario, Kanada) on israelilais-kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on harvoja Israelin maajoukkueessa pelanneita ammattilaiskiekkoilijoita. Eizenman syntyi Kanadassa ja pelasi suurimman osan urastaan Pohjois-Amerikassa, jossa hän pelasi neljänä kautena AHL:ssä yhteensä 82 runkosarjaottelua tehopistein 6+9=15 ja neljä playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Eizenman pelasi uransa kaksi viimeistä kautta Aasian liigassa. Hän pelasi joinakin kesinä myös Israelissa saadakseen oikeuden edustaa maata arvokisoissa.
Ura > Seuraura

OHL-joukkue Erie Otters varasi Eizenmanin 240. pelaajana vuonna 2001, mutta hän ei kuitenkaan koskaan siirtynhyt CHL:ään. Eizenman vietti kauden 2002–2003 OPJHL-joukkue Wexford Raidersissa, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2003–2007 Rensselaer Polytechnic Institutea. Eizenman valittiin ensimmäisen yliopistokautensa päätteeksi ECAC Hockeyn tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2005–2006 hän oli RPI:n paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Kevin Croxtonin jälkeen. Eizenman esiintyi yliopistovuosiensa aikana myös Israelin pääsarjan Haifa Hawksissa kausina 2003–2004 ja 2004–2005.
Kaudeksi 2007–2008 Eizenman siirtyi ECHL-joukkue Fresno Falconsiin, jonka paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 27+39=66. Eizenman valittiin sekä ECHL:n tammi- että helmikuun 2008 kuukauden pelaajaksi. Hän pelasi samalla kaudella myös yhteensä kahdeksan AHL-ottelua Worcester Sharksin ja Milwaukee Admiralsin joukkueissa. Kaudella 2008–2009 Eizenman pelasi peräti viidessä eri seurassa; hän edusti ECHL:ssä Falconsia ja Stockton Thunderia sekä AHL:ssä Manitoba Moosea, San Antonio Rampagea ja Milwaukee Admiralsia, jossa Eizenman vietti loppukevään. Yhteensä hän teki kauden aikana AHL:ssä 31 runkosarjaottelussa tehot 2+5=7 sekä neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen.
Kauden 2009–2010 Eizenman vietti lähinnä ECHL:n Stockton Thunderissa, jonka kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 21+38=59. Eizenman oli myös kevään 2010 pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+16=19. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän AHL-ottelua Milwaukeessa. Kauden 2010–2011 Eizenman vietti suurimmaksi osaksi AHL:ssä Syracuse Crunchin ja Connecticut Whalen joukkueissa tehden yhteensä 36 runkosarjaottelussa tehot 4+2=6. Kevätkautensa hän pelasi pääasiassa sarjatasoa alempana ECHL:n Elmira Jackalsissa, jonka varakapteenina Eizenman toimi.
Eizenman siirtyi kaudeksi 2011–2012 Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue High1:n riveihin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies koko liigan piste- ja maalipörssin voittaneen Michael Swiftin jälkeen tehoilla 22+41=63. Eizenman itse sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi samassa liigassa pelaavaan japanilaisjoukkue Nippon Paper Cranesin riveihin. Eizenman oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+25=38. Eizenman lopetti seurajoukkueuransa kevääseen 2013.
Ura > Maajoukkueura

Eizenman edusti Israelia II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2004 ja 2005, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi I-divisioonaan. Hän voitti turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 10+4=14. Vuoden 2006 I-divisioonan turnaus päättyi kuitenkin taas putoamiseen. Eizenmanin tekemät tehot 1+2=3 riittivät Israelin sisäisen pistepörssin jaettuuan kärkisijaan hänen veljensä Alonin kanssa. Oren Eizenman pelasi seuraavan kerran arvokisoissa vuoden 2013 IIB-divisioonan turnauksessa, joka päättyi kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi IIA-divisioonaan. Hänet valittiin myös Israelin parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2014 IIA-divisioonan turnaus päättyi taas putoamiseen.
Muuta

Eizenmanin isoveljet Alon ja Erez ovat myös entisiä Israelin maajoukkuepelaajia. Veljesten isä Brett pelasi baseballia Israelin pääsarjassa.
Pahan tytär

| Pahan tytär> Point Pleasant |
| --- | --- |

Tyyli:   kauhu  mysteeri  fantasia  yliluonnollinen 
Kestoaika:  40 min
Kehittäjä(t):   John McLaughlin  Marti Noxon 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Verkko:  FOX
Esitetty:  19. tammikuuta 2005 –  3. heinäkuuta 2005
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  11
Tuotanto
Ohjaaja(t):   John McLaughlin  Marti Noxon  Tucker Gates  Rick Rosenthal  Marita Grabiak  Mel Damski  Michael Lange  Lev L. Spiro  David Straiton  James A. Contner  Félix Enríquez Alcalá  Chris Long 
Käsikirjoittaja(t):   Jeff Diaz  Robert Doherty  Zack Estrin  Marti Noxon  Diego Gutierrez  Jenny Lynn  Ben Edlund  Andrea Newman  John McLaughlin 
Säveltäjä(t):  Robert Duncan
Kuvaaja(t):   Jack Garrett  Cort Fey  David Geddes 
Aiheesta muualla
IMDb 
Pahan tytär (Point Pleasant) on yhdysvaltalainen tv-sarja vuodelta 2005. Se kertoo Christina Nicksonista (Elisabeth Harnois), jonka hengen Jesse Parker (Sam Page) pelastaa merellä lähellä Point Pleasantin rantaa. Sarjan ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt tuotantokausi sisältää 13 jaksoa, mutta pienten katsojalukujen vuoksi niistä esitettiin FOX-televisiokanavalla vain 8 ensimmäistä. Suomessa Subtv esitti kaikki jaksot.[lähde? ]
Juoni

Sarjan edetessä käy ilmi, että Christina on Saatanan tytär, joka on lähetetty tuhoamaan maailma, ja hänen rakastettunsa Jessen on Jumala lähettänyt surmaamaan Christinan. Sarjan päätösjaksossa kuitenkin paha näyttää voittavan.[lähde? ]
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elisabeth Harnois  | … |  Christina Nickson   |
|  Sam Page  | … |  Jesse Parker   |
|  Richard Burgi  | … |  Ben Kramer   |
|  Susan Walters  | … |  Meg Kramer   |
|  Aubrey Dollar  | … |  Judy Kramer   |
|  Brent Weber  | … |  Terry   |
|  Cameron Richardson  | … |  Paula Hargrove   |
|  Dina Meyer  | … |  Amber Hargrove   |
|  Alex Carter  | … |  Logan Parker   |
|  Clare Carey  | … |  Sarah Parker   |
|  Grant Show  | … |  Lucus Boyd   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Pahan tytär Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paklenican kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Lika-Senj Kroatia
Pinta-ala:  95,0 km2, 95,1 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto, puisto 
Perustettu:  1949 
Luokitus:  UNESCOn maailmanperintöluettelokohde (d) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Paklenican kansallispuisto on kansallispuisto, joka sijaitsee Stari Gradissa Kroatiassa meren ja vuorten välillä. Paklenican kansallispuistossa on rotko, jossa avautuu metsäaukiota.
Rotko Paklenican kansallispuistossa.
Historia

Jääkauden jälkeen jään sulahduttua, Paklenica alkoi muodostua kokonaan metsäalueeksi ja rotkovuoristoksi. Keskiajalla Paklenicaan rakennettiin linna ja vähän asuinaluetta. Nykyään Paklenica toimii kansallispuistona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paklenican kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Štš-327

| Štš-327 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Leningrad
Kölinlasku:  17. joulukuuta 1934
Laskettu vesille:  27. huhtikuuta 1935
Palveluskäyttöön:  5. joulukuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  1940-luvun lopulla
Tekniset tiedot
Uppouma:  577 t (pinnalla) 704 t (sukellus)
Pituus:  57 m
Nopeus:  12,5 solmua (pinnalla)  6,3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  38
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 2 × 45 mm tykkiä
Štš-327 (ven. Щ-327) oli Neuvostoliiton Itämeren laivaston dieselkäyttöinen Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 17. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1937.
Palvelus

Alus siirrettiin kesäkuussa 1939 Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon, jossa se nimettiin uudelleen Štš-423:ksi. Alus nimettiin lokakuussa 1940 Štš-139:ksi" ja poistettiin alusluettelosta 1940-luvun lopulla.
Luigi Mosca

Luigi Mosca (1775 Napoli – 30. marraskuuta 1824 Napoli) oli italialainen säveltäjä.
Mosca opiskeli Fedele Fenarolin johdolla. Myös hänen veljensä Giuseppe Mosca oli säveltäjä. Luigi Mosca työskenteli cembalistina Napolin Teatro San Carlossa ja oli vuodesta 1813 ensimmäinen lauluopettaja konservatoriossa. Moscan lukuisista oopperoista menestyksekkäin oli I Pretendenti delusi, joka kantaesitettiin Milanossa 7. syyskuuta 1811.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Luís Bernardo Honwana

Luís Bernardo Honwana (s. 1942) on mosambikilainen kirjailija ja poliitikko. Hän opiskeli lakia Portugalissa ja työskenteli jonkin aikaa toimittajana.
Maansa itsenäistyttyä Honwana kutsuttiin presidentin avustajaksi ja sitten kulttuuriministeriksi. Hän työskenteli Unescossa vuosina 1985–2002.
Honwanan novelleja on käännetty englanniksi (We Killed Mangy-Dog and Other Stories, 1969).
Luís Fernando

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Luís Fernando Lourenço da Silva
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Novo Horizonte, Brasilia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 183 cm
Junioriseurat
: Novorizontino
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997–2004 | Bragantino | – | (–) |
| 2005 | Francana | – | (–) |
| 2006 | Sepsi-78 | 25 | (1) |
| 2007–2010 | Viikingit | 97 | (0) |
| 2011–2014 | SJK | 48 | (0) |
| 2014 | → Kerho 07 | 11 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 181 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Luís Fernando Lourenço da Silva (s. 6. kesäkuuta 1979 Novo Horizonte, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hänellä on myös Suomen kansalaisuus.
Luís Fernando siirtyi FC Viikinkeihin keväällä 2007 juuri ennen Veikkausliigan alkua Kakkosen Sepsi-78:sta. Hän nousi pian kannattajien suosioon ja kaudella 2007 oli joukkueen selkeä ykkösmaalivahti. Hän piti aloituspaikkansa myöhemmilläkin kausilla Viikingeissä joukkueen pudottua Ykköseen.
Kaudella 2006 Sepsi-78:ssä pelatessaan Luís Fernando teki FC Lynxiä vastaan maalin suoraan vapaapotkusta.