Toinen teollinen vallankumous
Teollistuminen maittain > Japanin avautuminen ja teollistuminen

Aasia mantereena jäi jälkeen läntisestä maailmasta. Vuonna 1700 Aasiassa asui kaksi kolmesosaa maailman ihmisistä, mutta 1800-luvun lopussa enää puolet. Aasian talous ei juurikaan kasvanut 1800-luvulla ja tulot henkeä kohden jopa laskivat. Poikkeuksena oli Japani, joka ensimmäisenä maana eurooppalaisen kulttuuripiirin ulkopuolella aloitti itsenäisen teollistamisen 1800-luvun lopulla. 1800-luvun alussa Japanin talous oli ollut hyvin samantapainen kuin Kiinan perustuen pieniin perhetiloihin, jotka viljelivät riisiä. Riisinviljelyä on vaikea koneellistaa. Viljelyä oli tehostettu uusilla kiinalaisilla lajikkeilla 1600-luvulla, mikä oli auttanut väestön kasvussa. Riisinviljelyn työmenetelmiä oli kehitetty tuottavuuden parantamiseksi. Edosta (Tokiosta) oli kasvanut miljoonakaupunki, mikä suosi voimaperäistä viljelyä sen ympäristössä. Saarivaltiona Japani pystyi hoitamaan kuljetuksia laivoilla, mutta maakuljetukset olivat hankalia. Sotilaallisin perustein jopa pyörällisten vaunujen käyttö ja siltojen rakentaminen oli kielletty. Maa oli jaettu yli 200 läänitykseen feodaalisin periaattein, ja Edon Shōgun piti hallintoa järjestyksessä. Maa eristäytyi muusta maailmasta kieltämällä kaupan ja yhteyden pidon.
Vuonna 1853 yhdysvaltalainen komentajakapteeni Matthew Perry purjehti laivastonsa kanssa Edon satamaan ja pakotti Japanin lopettamaan eristäytymisen. Japani pakotettiin tekemään vapaakauppasopimuksia ja ulkomaisille kauppiaille annettiin satamissa erikoisoikeuksia. Japani oli tämän jälkeen vaarassa joutua samaan ulkovalloille alisteiseen kehitykseen kuin Kiina. Hallitsevaa Tokugawa-shōgunaattia vastaan nousi kansanliike, jota vetiät varakkaat kauppiaat, erityisesti Mitsui-kauppahuone. Tämä sai palautettua vallan keisarille Meiji-restauraatiossa 1868. Tämän jälkeen alkoi uusi aikakausi ja japanilaiset omaksuivat amerikkalaisia esikuvia sekä mukauttivat niitä omiin tarpeisiinsa. Feodaaliset järjestelmät kumottiin ja perustettiin asevelvollisuusarmeija, johon siirtyi paljon samuraita. Laivasto luotiin brittiläisen mallin mukaan. Maanviljelijät joutuivat maksamaan veronsa käteisellä, mikä edisti maatalouden kaupallistumista. Vero laskettiin pinta-alasta, joten tuottavat maanviljelijät maksoivat suhteellisesti vähemmän. Maakaupan vapautuminen mahdollisti kiinteistöjen panttaamisen ja synnytti pääomamarkkinat. Maatalous kasvoi ensimmäiseen maailmansotaan saakka samaa tahtia teollisuuden kanssa. Japani sai suurimman osan vientituloistaan maataloustuotteista. 1850-luvulla Ranskassa puhjenneen ja myöhemmin Kinnan levinneen silkkiäistoukkaruton aikana Japani pystyi hallintonsa avulla suojaamaan oman tuotantonsa. Paremman silkkilangan tuottamiseksi valtio perusti höyrykoneilla toimivia mallikehräämöjä. Vuonna 1860 Kiina oli hallinnut silkkimarkkinoita vieden kymmenen kertaa enemmän kuin Japani, mutta vuonna 1913 osat olivat vaihtuneet.
Vapaakauppa toi Japaniin englantilaiset puuvillatekstiilit, joiden kanssa maaseudun käsityö joutui kilpailemaan. Valtion tuella käynnistettiin uusia puuvillakehräämöjä, jotka työllistivät maaseudun runsasta ja huokeaa naistyövoimaa. Nämä kutomot valtasivat ensin kotimarkkinat ja sitten 1900-luvun vaihteen jälkeen alkoi vienti Kiinaan ja Koreaan. Japani vai markkinoita brittiläiseltä, intialaiselta ja kiinalaiselta teollisuudelta. Valtion johdolla toimittiin myös raskaassa teollisuudessa. Rakennettiin telakkateollisuus ja kauppalaivasto, jotta voitiin tuoda kivihiiltä ja rautaa, koska Japanista näitä ei löytynyt. Valtio perusti myös asetehtaita ja mekaanisia konepajoja ja niiden yhteyteen terästuotantoa. Yritysten saavutettua kannattavuuden, ne myytiin yksityisille. Valtion auttoi suurien monialakonsernien, zaibatsujen muodostumista, joista yksi esimerkki on Mitsubishi. Väestön ja teollisuuden kasvaessa Japani kärsi vuodesta 1870 ensimmäiseen maailmansotaan saakka kauppataseen vajeesta, kun investointi tarpeet niin teollisuuden koneisiin ja infrastruktuuriin olivat suuria. Suuri valtion voimin tehty investointi oli rautatieverkoston rakentaminen. Japani tarvitsi ulkomaista pääomaa. Kuitenkaan ulkomaalaisia ei päästetty mielellään investoimaan suoraan Japaniin, vaan valtio otti lainaa. Ensimmäiseen maailmansotaan mennessä Japanin raskasteollisuus pystyi tyydyttämään kotimaisen kysynnän.
Uudistusten seurauksena Japanin väestö alkoi kasvaa. Vuonna 1870 väestöä oli noin 30 miljoonaa, missä määrässä se oli pysynyt useita vuosisatoja. Kasvu oli nyt nopeaa ja vuonna 1890 väkeä oli jo 40 miljoonaa ja ensimmäisen maailmansodan syttyessä 54 miljoonaa.
Japanissa oli aikaisemmin ollut buddhalaistemppelien yhteydessä kouluja ja 1800-luvun alussa arvioitiin, että miehistä noin 40 prosenttia ja naisista 20 prosenttia oli lukutaitoisia. Tämä auttoi tiedon leviämisessä, kun tietoa oli siirrettävä kansalle. Tietoa hankkivat lukuisat valtuuskunnat, joita Japanin hallitus lähetti Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin tutustumaan näiden armeijoihin, koululaitokseen, hallintoon, maatalouteen ja teollisuuteen. 1880-luvulla nelivuotinen peruskoulu tuli pakolliseksi kaikille ja 1900-luvun alussa sitä jatkettiin kuusivuotiseksi. Lisäksi käynnistettiin lukioita, joissa jatkoi vuonna 1910 noin 20 prosenttia nuorista. Jo 1870-luvulla oli perustettu teknillisiä korkeakouluja ja amerikkalaisen mallin perustetut yliopistot alkoivat kasvaa 1890-luvulta alkaen. Japanin eristäytyneisyys oli päättynyt, mutta saavutettuaan johtoaseman naapureihinsa Kiinaan ja Venäjään, se alkoi kohdistaa laajentumishaluja näitä kohtaan. 1890-luvulla Kiinan–Japanin sodassa Japani sai haltuunsa Korean ja Taiwanin sekä sai pääsyn Kiinan markkinoille. Venäjän–Japanin sota vuosina 1904–1905 toi Japanille pääsyn Mantšurian raaka-aine- ja elintarvikevarantoihin. Tässä sodassa ulkopuolinen valta voitti eurooppalaisen valtion ensimmäistä kertaa nykyaikana, mikä aiheutti järkytystä lännessä.
Eiffel-torni Pariisin vuoden 1889 maailmannäyttelyn julisteessa.
Bessemer-konverteri Sheffieldissä
Tyypillinen konepaja 1800- ja 1900-lukujen vaihteesta, jossa voima työkoneille tuodaan valta-akselilla ja hihnoilla.
Maailman televerkosto 1875 ja sen laajennussuunnitelmat.
Gottlieb Daimlerin kaasumoottori vuodelta 1885.
Konepajan, johon kuuluu valimo, pohjapiirros vuodelta 1906.
Karl Benzin auto vuodelta 1894.
Kruppin valimo Essenissä vuonna 1913.
Siemens-Halsken sähkökäyttöinen raitiotievaunu vuodelta 1881.
Vesivoimalaitoksissa käytettävän Francis-turbiinin juoksupyörä
Rautatiekiskojen valsaamo Donetskissa
Öljynporaustorneja vuonna 1905 Azerbaidžanissa
Veturi Pennsylvaniassa. Monin paikoin Yhdysvalloissa rakennettiin rautatie ennen maantietä.
Tehdasalueen siirtoihin käytetty sähköveturi. Kuva lehdestä on Engineering Magazine 12. 1897, artikkelista, jossa kuvattiin onnistuneita tehdassuunnitteluratkaisuja.
Edisonin hehkulampun patentti
Silkkiperhosten toukkien ja koteloiden kasvatusta.
Keisarillinen teknillinen korkeakoulu avattiin Tokiossa vuonna 1873.
Nagasakin edustalla sijaitseva Hashiman saari, jossa louhittiin hiiltä merenalaisesta kaivoksesta vuodesta 1887 vuoteen 1974.