stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Truck Simulator

| Truck Simulator |
| --- | --- |
Kehittäjä:  SCS Software
Lajityyppi:  simulaatiopeli
Ensijulkaisu:  Euro Truck Simulator (2008)
Viimeisin julkaisu:  American Truck Simulator (2016)
Aiheesta muualla
american-truck-simulator-series MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Truck Simulator on SCS Softwaren kehittämä videopelisarja. Peli on ajosimulaatio, jossa ajetaan rekka-autoa. Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2008.
Julkaisut

Euro Truck Simulator (2008)
German Truck Simulator (2010)
UK Truck Simulator (2010)
Euro Truck Simulator 2 (2013)
American Truck Simulator (2016)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Truck Simulator
Käännös suomeksi
Valto Vaalikivi

Valto Vaalikivi (s. 1941 Turku) on uusikaupunkilainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Vaalikivi oli myös kuvataideopettaja eläkkeelle lähtöönsä saakka.
Laivaston muistoristi, 1996, Naantali.
Naantali laivaston tukikohtana -muistolaatta, 2008, Naantali.
Vaalikivi opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1960–1962, Taideteollisessa oppilaitoksessa 1970 ja Taideteollisessa korkeakoulussa 1998–2000 .
Vaalikivi valittiin Naantalissa Unikeoksi vuonna 1971.
Aiheesta muualla

Sankkila, Heikki: Kuvan merkityksen rakentaa katsoja  2.8.2005. Turun Sanomat.[vanhentunut linkki]
Tuomas Veturi (hahmo)

| Tuomas Veturi |
| --- | --- |
 Tuomas Veturin täysikokoinen malli.
Luoja(t):  Wilbert Awdry Christopher Awdry
Ensi- esiintyminen:  ”Thomas the Tank Engine” (The Railway Series) ”Tuomas Veturi ja Jori” (Tuomas Veturi)
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Sodor
Suhteet
Tutut:  Pekka-veturi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuomas Veturi (engl. Thomas the Tank Engine, ”Thomas Tankkiveturi”) on kuvitteellinen sininen tankkiveturi, joka esiintyy pastori Wilbert Awdryn ja hänen poikansa luomassa The Railway Series -kirjasarjassa. Hänestä tuli sarjan suosituin hahmo. Hän on myös Tuomas Veturi -televisiosarjan päähahmo. Tuomas on peräisin Lontoosta, ja tuli Sodorin saarelle vuonna 1915. Hänellä on oma sivurata ja kaksi matkustajavaunua nimiltään Anni ja Klaara.
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset äänet

Edward Glen (Thomas and the Magic Railroad)
Ben Small (Raiteiden sankari -elokuvasta alkaen sarjan 18. kaudelle asti)
John Hasler (The Adventure Begins -jaksosta alkaen)
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset äänet

Juha Varis (Raiteiden sankari -elokuvasta alkaen)
Veteläinen

Veteläinen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Altti Veteläinen (s. 1975), muusikko
Maija-Liisa Veteläinen (s. 1948), kansanedustaja ja kaupunginjohtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Umuahia

| Umuahia |
| --- | --- |

 Umuahia
 Koordinaatit: 5°32′N, 7°29′E 
Valtio:  Nigeria
Osavaltio:  Abia
Väkiluku (2000):  221 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Umuahia on Abian osavaltion pääkaupunki Nigerian eteläosassa. Vuonna 2000 siellä oli noin 221 000 asukasta. Suurin osa alueen asukkaista on igboja.
Umuahia sijaitsee Port Harcourtista pohjoiseen Enugun kaupunkiin kulkevan rautatien varrella. Siellä myydään ja jalostetaan lähiseudun maataloustuotteita; kaupungissa on useita panimoita ja palmuöljytehdas.
Biafran sodan aikana Umuahia oli Biafran pääkaupunkina syyskuusta 1967 huhtikuuhun 1969.
Tukimuuri

Vasemmalla tukimuuri
Tukimuuri on rakenne, jolla pyritään voittamaan maanpinnan korkeuseroja sellaisissa tapauksissa, kun tavanomaisia maaluiskia ei tilanahtauden tai muun syyn vuoksi voida käyttää. Ne ovat maanpaineen ja toisinaan myös vedenpaineen rasittamia muureja, jotka esiintyvät osittain joko itsenäisinä tai muiden rakenteiden yhteydessä. Ne voidaan rakentaa esimerkiksi betonista, luonnonkivistä tai kivikorista. Toimintatapansa mukaan tukimuurit voidaan jakaa massiivisiin tukimuureihin, kulmatukimuureihin ja laippa- sekä siipitukimuureihin.
Massiiviset tukimuurit

Massiiviset tukimuurit saavat riittävän vakavuuden huomattavan omanpainonsa vaikutuksesta. Niiden muoto vaihtelee: etusivu saattaa olla pystysuora ja takasivu vino tai päinvastoin. Myös molemmat sivut saattavat olla vinoja. Massiivisen tukimuurin etuna on yksinkertainen ja helppo rakennustapa, eivätkä ne ole erityisen alttiita halkeamisvaaralle.
Kulmatukimuurit

Kulmatukimuureissa on teräsbetonista tehty pystysuora rintamuuri ja sen alla leveähkö pohjalaatta. Rintamuurin takana maamassa lepää osittain pohjalaatan päällä vakauttaen rakennetta. Kun pohjalaatta on leveä, voidaan kulmatukimuuri tehdä huomattavasti massiivista tukimuuria kevyemmäksi. Mikäli maapohja on hyvin luja, voidaan pohjalaatta tehdä vain toispuoliseksi, mutta pohjarasitusten vähentämiseksi pohjalaattaa yleensä jatketaan myös rintamuurin etupuolelle. Kulmatukimuuri on taloudellisesti edullinen rakentaa, vaikka vaatiikin enemmän kunnossapitoa.
Laippa- ja siipitukimuurit

Laippa- ja siipitukimuurit ovat laipoilla ja siivillä vahvistettuja kulmatukimuureja. Laippojen ja siipien avulla saadaan pienemmät taivutusmomentit kuin jäykistämättömissä kulmatukimuureissa.
Trubaduurilauluja

| Trubaduurilauluja Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox-studiot
 Julkaistu: 1971
 Formaatti: LP, MC 
 Tuottaja(t): EMI Ltd. Suomen osasto
 Tyylilaji: trubaduurimusiikki, pop, iskelmä
 Levy-yhtiö: Parlophone
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Kuoppamäki 1970 | Trubaduurilauluja 1971 | Take My Heart 1972 |
Trubaduurilauluja on Jukka Kuoppamäen vuonna 1971 julkaistu albumi. Se sisältää hittikappaleen ”Pieni mies”, joka on omistettu hänen pojalleen ja on Kuoppamäen tunnetuimpia lauluja. Hän voitti sillä Rostockin Itämeren viikon laulukilpailun vuonna 1971. Toinen tunnettu kappale on ”Uinu poikani vain”, joka on taistelulaulu lapsen puolesta. Kuoppamäki osallistui sillä vuoden 1971 Suomen euroviisukarsintoihin ja sijoittui toiseksi.
Kappaleet

Kaikki sävellykset ja sanoitukset Jukka Kuoppamäki
A-puoli
Hyvät naiset, hyvät herrat – 2.21 (sov. Esa Katajavuori)
On elo ankaraa – 2.43 (sov. Katajavuori)
Ei veri, vaan punaviini – 3.14 (sov. Raimo Henriksson)
Roope Ankka – 1.52 (sov. Henriksson)
Sana vain – 2.46 (sov. Henriksson)
Sinulle kuuluu sydämeni – 2.28 (sov. Henriksson)
B-puoli
Sinä päivänä – 3.02 (sov. Kari Hillo)
Ken elää, hän näkee – 2.58 (sov. Hillo)
Uinu poikani vain – 3.08 (sov. Seppo Paakkunainen)
100.000.000 x 100.000.000 – 2.36 (sov. Henriksson)
Pieni mies – 3.23 (sov. Nacke Johansson)
Hyvä on – 3.15 (sov. Johansson)
Tiga

| Tiga |
| --- | --- |
 Tiga esiintymässä vuonna 2007
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tiga James Sontag
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1974 (ikä 50) Montreal, Quebec, Kanada
Ammatti:  tuottaja, DJ, laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Tiga
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  electronica, house, elektro, hip hop, UK garage
Yhtyeet:  Tiga & Zyntherius, The Dove, TGV, Rainer Werner Bassfinder, ZZT, Massimo Massivi
Levy-yhtiöt:  Turbo Recordings PIAS Recordings
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tiga (oikealta nimeltään Tiga James Sontag, s. 7. heinäkuuta 1974 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen muusikko, DJ sekä elektronisen tanssimusiikin tuottaja. Hän on julkaissut kolme albumia, Sexor vuonna 2006, Ciao! vuonna 2009 sekä No Fantasy Required vuonna 2016. Sexor voitti vuoden 2007 Juno Awardin kategoriassa Dance Recording of the Year. Tiga julkaisi liudan kokoelmia 2000-luvun alussa, muun muassa kokoelma-albumit American Gigolo, DJ-Kicks: Tiga sekä Mixed Emotions, jotka asettivat hänet yhdeksi ”maailman parhaimmista remixaajista”.
Tiga on remixannut kappaleita muun muassa artisteilta ja yhtyeiltä kuten The xx, LCD Soundsystem, The Kills, Cabaret Voltaire, Scissor Sisters, Peaches, Moby, Depeche Mode, Justice, Friendly Fires ja Mylo.
Sooloartistina Tiga julkaisi kappaleen ”Sunglasses at Night” suomalaisen tuottajan Jori Hulkkosen kanssa. Single sijoittui Britannian dance-albumilistan sijalle 25.
Tiga on BBC Radio 6 Music -ohjelman ”My Name Is Tiga” juontaja ja teki näyttelydebyyttinsä vuoden 2010 elokuvassa Ivory Tower, jossa mukana näyttelivät Chilly Gonzales, Feist sekä Peaches. Elokuva voitti erityismaininnan Locarnon elokuvajuhlissa.
Diskografia > Studioalbumit

Sexor (2006)
Ciao! (2009)
No Fantasy Required (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiga Wikimedia Commonsissa
Transfennica

| Oy Transfennica Ab |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  28.1.1977
Toimitusjohtaja:  Dirk P. Witteveen
Kotipaikka:  Helsinki , Suomi
Toiminta-alue:  Eurooppa
Toimiala:  merikuljetukset
Henkilöstö:  43 (2021)
Kotisivu:  www.transfennica.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oy Transfennica Ab on Transfennica Nederland B.V:n  omistuksessa oleva suomalainen laivayhtiö. Yhtiön kotipaikka sijaitsee Helsingissä. Transfennica Nederland B.V. on alankomaalaisen Spliethoff-varustamokonsernin kokonaan omistama tytäryhtiö. Transfennica siirtyi uuden omistajan haltuun kesäkuussa 2002, kun Transfennica Nederland B.V. hankki 51 % Transfennican osakkeista. Transfennica Nederland B.V. perustettiin tätä yrityskauppaa varten.
Transfennica on erikoistunut kuljettamaan metsäteollisuuden tuotteita Suomesta muualle Eurooppaan. Yhtiö kuljettaa myös esimerkiksi autoja, perävaunuja sekä raskaita siirrettäviä laitteistoja.
Transfennica liikennöi seuraaviin Eurooppalaisiin satamiin: Rauma, Hanko, Kotka, Paldiski, Gdynia, Lyypekki, Antwerpen ja Tilbury.
Historiaa

Vuonna 1976 Suomen metsäteollisuuden yhteiset myyntiyhdistykset Finnpap, Finnboard, Finncell ja Converta päättivät yhdistää kaikki Suomen metsäteollisuuden vientitoimitukset samaan varustamoon ja perustivat Oy Transfennica Ab:n. Tavoitteena oli vähentää kuluja ja kehittää palveluja.
Vuonna 1994 Finnpap ja Finnboard myivät osakkeensa UPM:lle, Metsä-Serlalle, Myllykoski Paper Oy:lle ja Oy Metsä-Botnia Ab:lle. Samana vuonna Transfennica laajensi tarjontaansa metsäyhtiöiden ulkopuolelle. Transfennica perusti ensimmäiset ulkomaiden toimipisteet Belgiaan, Saksaan ja Englantiin vuonna 1996. Vuonna 2002 alankomaalainen Spliethoff osti 51 % Transfennican osakkeista.
Laivasto > ConRo-tyyppi

M/S Timca
M/S Kraftca
M/S Genca
M/S Trica
M/S Pulpca
M/S Plyca
Laivasto > Sietas-tyyppi 2

M/S Seagard
Laivasto > Muut

M/S Bore Sea
M/S Corona Sea
M/s Hafnia Sea
Laivasto > Aikaisempi laivasto

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  M/S Karelia 1980–1986  M/S Degerö 1985–2002  M/S Misida 1986–1990  M/S Ocean Link 1987–1990  M/S Bazias 7 1987–1989  M/S Link Star 1989–19??  M/S Mini Star 1989–2003  M/S Forte 1989–199?  M/S Largo 1990–199?  M/S Kalmarsund 1990–1993  M/S Hamnö 1991–2000  M/S Tender 1991  M/S Ahtela 1991–1995  M/S Granö 1991–2000  M/S Ann-Mari 1991–1995 |  M/S Borden 1992, 1994–2001  M/S Styrsö 1992–2000  M/S Mimer 1993–  M/S Blue Sun 1990–1993  M/S Bore Sea 1995–1999  M/S Breant 1996–2001  M/S Transgard 1996–2004  M/S Heralden 1997–  M/S Camilla 1997–2002  M/S Gunilla 1997–1998  M/S White Sea 1998–2001  M/S Serenaden 1998  M/S Mistral 1998–2003  M/S Miranda 1999–  M/S Garden 1999 |  M/S Trans Botnia 1999–2006  M/S Romira 2002  M/S Birka Forest 2002–  M/S Bore Nordia 2003–  M/S Tango 2003–  M/S Stena Foreteller 2004–2006  M/S Hoburgen 2005, 2006  M/S Aurora 2005–  M/S Thebeland 2006–2008  M/S Vegaland 2006–2008  M/S Vasaland 2006–2008  M/S Polaris 2006  M/S Longstone 2003–2009  M/S Beachy Head 2003–2006, 2007–2009 |  M/S Stena Forecaster  M/S Stena Foreteller  M/S Friedrich Russ  M/S Elisabeth Russ  M/S Pauline Russ  M/S Caroline Russ |
Aiheesta muualla

Transfennica (englanniksi)
Transfennica
| --- | --- |
Nykyiset alukset:   M/S Timca  M/S Kraftca  M/S Genca  M/S Trica  M/S Pulpca  M/S Plyca 
Sietas-tyyppi 2:  M/S Seagard
Muut:   M/S Bore Sea  M/S Corona Sea  M/s Hafnia Sea 
Aikaisempi laivasto:   M/S Karelia  M/S Degerö  M/S Misida  M/S Ocean Link  M/S Bazias  M/S Link Star  M/S Mini Star  M/S Forte  M/S Largo  M/S Kalmarsund  M/S Hamnö  M/S Tender  M/S Ahtela  M/S Granö  M/S Ann-Mari  M/S Borden  M/S Styrsö  M/S Mimer  M/S Blue Sun  M/S Bore Sea  M/S Breant  M/S Transgard  M/S Heralden  M/S Camilla  M/S Gunilla  M/S White Sea  M/S Serenaden  M/S Mistral  M/S Miranda  M/S Garden  M/S Trans Botnia  M/S Romira  M/S Birka Forest  M/S Bore Nordia  M/S Tango  M/S Stena Foreteller  M/S Hoburgen  M/S Aurora  M/S Thebeland  M/S Vegaland  M/S Vasaland  M/S Polaris  M/S Longstone  M/S Beachy Head  M/S Stena Forecaster  M/S Stena Foreteller  M/S Friedrich Russ  M/S Elisabeth Russ  M/S Pauline Russ  M/S Caroline Russ 
M/S Pauline Russ
M/S Seagard
Toulouse FC

Toulouse FC on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1970. Joukkueen koko nimi on Toulouse Football Club.
Jo vuosina 1937–1967 oli olemassa samanniminen ammattilaisseura Toulouse FC, joka oli kuitenkin eri seura kuin nykyinen Toulouse FC. Vuosina 1952–1960 aikaisempaa seuraa edusti yksi Suomen ensimmäisistä ammattilaisjalkapalloilijoista, Aulis Rytkönen. Alkuperäisen organisaation toiminta päättyi sarjapaikan ja pelaajiston siirtyessä pariisilaisen Red Star -seuran haltuun.
Saavutukset

Cup-mestaruudet: 1 (1957)
Ligue 2-mestaruudet: 2 (1982, 2003)
Entisiä pelaajia

Guy Lacombe
Laurent Roussey
Fabien Barthez
Vincent Candela
Lamine Diatta
Michel Pavon
Daniel Moreira
François Clerc
Santos
Entisiä valmentajia

1977–1978  Ángel Marcos
1983–1985  Daniel Jeandupeux
1985–1989  Jacques Santini
1991–1992  Victor Zvunka
1993–1994  Jean-Luc Ruty
1994–1995  Rolland Courbis
1995–1998  Alain Giresse
1998–1999  Guy Lacombe
1999–2000  Alain Giresse
2000–2001  Robert Nouzaret
2001–2006  Erick Mombaerts
2006–2008  Élie Baup
2008–2015  Alain Casanova
2015–2016  Dominique Arribagé
2016–2018  Pascal Dupraz
2018  Mickaël Debève
2018–2019  Alain Casanova
2019–2020  Antoine Kombouaré
2020  Denis Zanko
2020–2021  Patrice Garande
2021–2023  Philippe Montanier
Aiheesta muualla

Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi)
Umpitavu

Umpitavu on konsonanttiin päättyvä tavu. Umpitavut ovat aina niin kutsuttuja pitkiä tavuja. Suomen kielessä on kuusi omaperäistä umpitavutyyppiä sekä viisi muuta umpitavutyyppiä, jotka esiintyvät vain vierasperäisissä sanoissa.
Veteraanikuorma-autojen Seura

Veteraanikuorma-autoseura (aiemmin: Veteraanikuorma-autojen Seura ry) on valtakunnallinen, vanhojen tavara-autojen ja muiden hyötyajoneuvojen entistämistä, sekä näihin liittyvän perinteen ja historiatiedon tallentamista edistävä harrastajajärjestö. Seura on yksi Suomen ajoneuvohistoriallinen keskusliitto – SAHK RY:n 26:sta itsenäisestä jäsenjärjestöstä.
SA-HK ry:n ja viranomaisten yhteistyönä ovat syntyneet useat tämän päivän harrastustoimintaa tukevat päätökset; museoajoneuvopäätös, MR-rekisteritunnukset, museoajoneuvojen katsastusjärjestelmä, ajoneuvoveron alentaminen, sekä dieselveron ja käyttömaksun poistaminen museoajoneuvoilta.
Tavoitteidensa toteuttamiseksi seura mm. järjestää jäsenistölleen vuosittain kokoontumisia ja matka-ajoja eri puolille Suomea sekä ajoneuvojen entisöintiä käsitteleviä neuvontatilaisuuksia.
Seura tuottaa kuorma-autoperinnettä, ajoneuvojen entistämistä ja kuljetuskulttuuria käsitteleviä kirjallisia julkaisuja ja AV-tallenteita, sekä kerää ja taltioi alaan liittyvää materiaalia. Jäsenlehti VetKu tuotetaan pääosin jäsenistön aineistosta, ja se toimii jäsenistön keskinäisenä yhdyssiteenä ja informaatiokanavana. Julkaisua tuotetaan neljä numeroa vuodessa. Seuralla on omat, kuorma-autojen historiaan perehtyneet ja näiden entisöintiin erikoistuneet museoajoneuvotarkastajat.
Republic 20 on Veteraanikuorma-autojen seura ry:n omistama kuorma-auto, joka on valmistettu v. 1920. Auto on entistettynä alkuperäistä vastaavaan kuntoon ja rekisteröity museoajoneuvoksi.
Aiheesta muualla

Veteraanikuorma-autoseura ry:n sivut
Vietnamin–Kiinan sota

Vietnamin–Kiinan sota voi tarkoittaa useaa konfliktia kiinalaisten ja vietnamilaisten välillä:
Kiinan Nam Việtin valtaus, 111 eaa.
Vietnamin–Kiinan sota (1405–1407)
Vietnamin–Kiinan sota (1418–1428)
Kiinan–Vietnamin sota, 1979
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vietnamin–Kiinan sota”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tukinuittaja

Kotkaan pystytetty Tukinuittajan jälkivalos entisessä sijoituspaikassaan Hovinsaarella vuonna 2012. Taustalla Kivisalmen silta.
Tukinuittaja on Emil Wikströmin kipsiveistos vuodelta 1890. Veistoksesta on pystytetty pronssiset jälkivalokset Kotkaan 1952 ja Valkeakoskelle 1987. Alkuperäinen kipsiveistos on esillä museona toimivassa Wikströmin Visavuoren taiteilijakodissa Valkeakoskella. Veistoksesta on käytetty myös nimeä Koskenlaskija.
Wikström aloitti veistoksen vuonna 1887 ja se valmistui keväällä 1890. Teos on signeerattu vuodelle 1889. Veistoksen ensimmäinen versio, joka oli puolet luonnollisesta koosta, tuhoutui ateljeen tulipalossa Wienissä. Toisen version Wikström teki Pariisissa vuosina 1889–1890. Veistos palkittiin Suomen Taideyhdistyksen näyttelyssä vuonna 1890.
Veistoksessa alaston mies laskee koskea tukilla tasapainotellen pitkällä keksillä. Wikström on ilmeisesti pyrkinyt alastomalla miehen hahmolla ajattomaan ja yleispätevään ihmiskuvaukseen. Veistoksessa näkyy Wikströmin ihailemien Auguste Rodinin ja Michelangelon vaikutus.
Kotkan veistos

Kotkaan veistos hankittiin kaupunginjohtaja K. R. Lindgrenin aloitteesta. Valun pronssiin teki kuvanveistäjä Arttu Halonen. Alun perin teos sijoitettiin vuonna 1952 Sibeliuksenpuistoon. Vuonna 1955 Sibeliuksenpuistoon hankittiin Jussi Mäntysen Kotkat-veistos, jolloin Tukinuittaja siirrettiin Kotkan sisääntulotien varrelle Hovinsaarelle. Veistoksen paikka muuttui syrjäiseksi varsinkin Kotkan uuden sisääntulotien Hyväntuulentien rakentamisen jälkeen 1970-luvulla, jolloin se jäi sisääntuloteiden väliin. Veistos siirrettiin vuonna 2001 vanhan Kotkan sisääntulotien toiselle puolelle Hovinsaaren rantapuistoon. Keksistä puuttui vandalismin vuoksi pitkään noin 30 sentin pituinen alaosa.
Veistos siirrettiin syyskuussa 2014 Karhulan kaupunginosassa sijaitsevaan Jokipuistoon. Jokipuisto sijaitsee Kymijoen Korkeakoskenhaaran varrella, joka oli 1800-luvulla Suomen vilkkaimpia uittoväyliä.
Valkeakosken veistos

Valkeakoskelle veistoksen toisinto pronssista pystytettiin vuonna 1987. Veistos sijaitsee Valkeakosken urheilutalon pihalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tukinuittaja Wikimedia Commonsissa
Veistoksen jälkivalos Valkeakoskella.
Vietnamin vaakuna

Vietnamin vaakuna
Vietnamin vaakuna koostuu Vietnamin kommunistisen puolueen symboleista, keltaisesta tähdestä ja punaisesta taustasta. Värien perusteella Vietnamin vaakuna muistuttaa paljon Kiinan vaakunaa.
Vietnamin vaakuna nykyisessä muodossaan on otettu käyttöön 2. heinäkuuta 1976.
Tykinvetäjä

Tykinvetäjä eli tykkitraktori on sotilaskäyttöön suunniteltu erikoisajoneuvo, jonka tärkein käyttötarkoitus on tykkien ja niiden miehistöjen kuljettaminen.
Nicolas Cugnot'n traktori
Tykkien liikutteluun on perinteisesti käytetty hevosvaljakoita ja pieniä siirtoja tehdään myös miesvoimin. Tykkien vetämiseen tarkoitettuja ajoneuvoja alettiin kuitenkin suunnitella jo varhain. Nicolas-Joseph Cugnot'n höyryauto tai -traktori vuodelta 1769 oli tarkoitettu nimenomaan tykinvetäjäksi. Mutta esimerkiksi vielä talvisodassa Suomen armeijassa 1939–1940 hevoset olivat keskeisessä osassa tykkien vedossa.
Neuvostoliittolainen Komsomolets-tykinvetäjä
Tykinvetäjä ei ole taisteluajoneuvo, vaikka voikin olla aseistettu. Sen tarkoituksena on tarjota maastoesteet voittava vetokyky ja "suojata miehet säältä".Varhaisissa tykinvetäjissä saattoi sääsuojakin tykkimiehistöltä puuttua. Uudemmat mallit voivat olla katettuja ja panssaroituja.
Saksalainen RSO-tykinvetäjä vetää 105 mm kenttähaupitsia II maailmansodan aikana
Neuvostoliittolainen kevyt tykinvetäjä T-20 Komsomolets suunniteltiin vuonna 1936. Siinä on 50 hevosvoiman moottori ja aseistuksena pikakivääri.
Saksalainen Steyr AG:n valmistama Raupenschlepper Ost -vetäjä pystyy kuljettamaan 1,5 tonnin  ja vetämään kahden tonnin painoista kuormaa.
ATS 59-tykinvetäjä
Telatykit, tykkilavettien lyhyisiin siirtoihin tarkoitetut nestemoottorit sekä maastokuorma-autot ovat vähentäneet erikoistuneiden tykinvetäjien tarvetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tykinvetäjä Wikimedia Commonsissa
YouTube: Satunnaista sotilashistoriaa: AT-S tykinvetäjä
The Rolling Stones (albumi)

| The Rolling Stones The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Regent -studiot, Lontoo  3. tammikuuta –  25. helmikuuta 1964
 Julkaistu:  16. huhtikuuta 1964    30. toukokuuta 1964
 Formaatti: LP, CD, SACD
 Tuottaja(t): Andrew Loog Oldham, Eric Easton
 Tyylilaji: rhythm and blues   rock and roll
 Kesto: 33.23 (UK)
 Levy-yhtiö:  Decca Records    London Records
Muut kannet
   Yhdysvaltain version kansikuva
Listasijoitukset
  1. (12 viikkoa, 25.4.1964)   2. (1964)   11. (1964)   45. (12. joulukuuta 1964)
The Rolling Stonesin muut studioalbumit
|   | The Rolling Stones 1964 | The Rolling Stones No. 2 (UK) 1964  12 X 5 (USA) 1964 |
The Rolling Stones on samannimisen brittiläisen rock-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin keväällä 1964. Tyylillisesti albumi edustaa rhythm and bluesia ja rock and rollia. Lähes kaikki sen laulut ovat lainakappaleita. Levyn Ison-Britannian ja Yhdysvaltain-versiot eroavat toisistaan yhden kappaleen ja kappalejärjestyksen osalta.
The Rolling Stones -albumi nousi Britanniassa listaykköseksi kahdentoista viikon ajaksi, ja oli siellä yksi vuoden 1964 myydyimpiä albumeita. Yhdysvalloissa albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän, ja oli korkeimmillaan Billboard -listan sijalla 11.
Kappaleet

Kaikki sovitukset The Rolling Stones.
Kappaleet > Britannian-versio (Decca Records 1964)

A-puoli
Route 66 – 2.20 (säv. Bobby Troup)
I Just Want to Make Love to You – 2.17 (säv. Willie Dixon)
Honest I Do – 2.09 (säv. Jimmy Reed)
I Need You Baby (Mona) – 3.33 (säv. Ellas McDaniel)
Now I've Got a Witness (Like Uncle Phil and Uncle Gene) – 2.29 (säv. Nanker Phelge)
Little by Little – 2.39 (säv. Nanker Phelge/Phil Spector)
B-puoli
I'm a King Bee – 2.35 (säv. James Moore)
Carol – 2.33 (säv. Chuck Berry)
Tell Me (You're Coming Back) – 4.05 (säv. Mick Jagger/Keith Richards)
Can I Get a Witness – 2.55 (säv. Brian Holland, Lamont Dozier, Eddie Holland)
You Can Make It if You Try – 2.01 (säv. Ted Jarrett)
Walking the Dog – 3.10 (säv. Rufus Thomas)
Albumin kokonaiskesto: 33:23
Kappaleet > Yhdysvaltain-versio (London Records 1964)

A-puoli
Not Fade Away – 1.48 (säv. Petty/Hardin)
Route 66 – 2.20 (säv. Bobby Troup)
I Just Want to Make Love to You – 2.17 (säv. Willie Dixon)
Honest I Do – 2.09 (säv. Hurron/Calvert)
Now I've Got a Witness – 2.29 (säv. Nanker Phelge)
Little by Little – 2.39 (säv. Phelge/Phil Spector)
B-puoli
I'm a King Bee – 2.39 (säv. Moore)
Carol – 2.33 (säv. Chuck Berry)
Tell Me – 4.05 (säv. Mick Jagger/Keith Richards)
Can I Get a Witness – 2.55 (säv. E. & B. Holland/Dozier)
You Can Make It If You Try – 2.01 (säv. Jarrett)
Walking the Dog – 3.10 (säv. Thomas)
Albumin kokonaiskesto: 30:48
Kokoonpano > The Rolling Stones

Mick Jagger – laulu, huuliharppu
Brian Jones – kitara, huuliharppu, laulu
Bill Wyman – bassokitara, laulu
Charlie Watts – rummut
Keith Richards – kitara, laulu
Kokoonpano > Vierailijat

Gene Pitney – piano kappaleessa "Little by Little"
Phil Spector – marakassi kappaleessa "Little by Little"
Ian Stewart – urut, piano
Kokoonpano > Tuotanto

Andrew Loog Oldham – tuottaja
Nicholas Wright – kannen valokuva
Arvostelut

Allmusic:  linkki