stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mercedes-Benz W123

| Mercedes-Benz W123 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Afrikka  Kiina  Saksa  Thaimaa
Valmistaja:  Daimler-Benz
Valmistusvuodet:  1976–1986
Korimalli:  2-ovinen coupé 4-ovinen sedan 4-ovinen limusiini 5-ovinen farmari
Luokka:  E-segmentti
Muotoilija:  Bruno Sacco, Friedrich Geiger (Sedan & coupé 1973, farmari 1975)
Edeltäjä:  Mercedes-Benz W114/W115
Seuraaja:  Mercedes-Benz W124
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 R5 R6
Iskutilavuus:  2,0–3,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz W123 on Mercedes-Benz E-sarjan edeltäjämalli, jota valmistettiin vuosina 1976–1986. Se korvasi edeltäneet W114/W115-mallit ja seuraajaksi tuli W124. W123-malli on erittäin kestävän ja luotettavan auton maineessa. Viimeistelyn taso oli korkea aina yksityiskohtia myöten. Mallista tuli erityisen suosittu taksikäytössä, mistä syystä se sai lempinimen ”Taksi-Mersu”. Suomessa auton sai kuudelle rekisteröitynä ja rattivaihteella varustettuna. Suomen lisäksi kyseinen versio oli myynnissä vain Israelissa.[lähde? ] Farmari jäi vielä noin vuodeksi mallistoon korvaavan W124-mallin tultua markkinoille vuoden 1984 lopussa.
Mercedes-Benz W123 (1976–1986)

Mercedes-Benz W123 esiteltiin neliovisena sedanina Geneven autonäyttelyssä keväällä 1976. Edeltäjäänsä verrattuna akseliväli oli pidentynyt 45 millimetrillä ja raideleveys puolestaan leveni edessä 40 millimetrillä. Vaikka kokoa oli tullut lisää, eivät sisätilat olleet erityisen tilavat. W123-malliin lainattiin useita teknisiä yksityiskohtia suuremman kokoluokan S-sarjasta (W116).
Mallivalikoiman muodostivat aluksi 200 (94 hv), 230 (109 hv), 250 (129 hv), 280 (156 hv), 280 E (177 hv), 200 D (55 hv), 220 D (60 hv), 240 D (65 hv) ja 300 D (80 hv). Edullisemman pään malleissa (200–250) ajovalot olivat pyöreät, kalliimmissa puolestaan neliskulmaiset.
Keväällä 1977 esiteltiin sedanin rinnalle kaksiovinen coupé. Sen akseliväli oli 85 millimetriä sedania lyhyempi, eikä autossa ollut lainkaan B-pilaria. Coupén mallivalikoimassa olivat 230 C, 280 C ja 280 CE. Saman vuoden syksyllä tulivat sedanin pidennetyt Lang-mallit.
Mallivuodelle 1978 dieseleihin tuli virta-avaimeen yhdistetty hehkutus- ja sammutusjärjestelmä. Frankfurtin autonäyttelyssä 1977 esiteltiin farmarimalli S123, joka oli ensimmäinen Mercedes-Benzin valmistama farmariauto. Farmarin tavaratila laajeni tarvittaessa yli kaksi metriä pitkäksi.
Keväällä 1979 dieselmoottorit 200 D ja 240 D saivat hieman lisää tehoa ja 220 D poistettiin valikoimasta. Aiempaa tehokkaammat ja taloudellisemmat nelisylinteriset M102-sarjan bensiinimoottorit esiteltiin syksyllä 1980 (200/109 hv ja 230 E/136 hv). 250:n teho nousi 140 hevosvoimaan ja 280 E:n 185 hevosvoimaan. Syksyllä 1980 farmarin mallivalikoima täydentyi 300 TD Turbolla, jossa oli 125 hevosvoimaa tehoa.
Kuljettajan turvatyynyä ja turvavöiden esikiristimiä alettiin tarjota lisävarusteena vuodesta 1982 lähtien. Esikiristimet olivat vuodesta 1984 alkaen vakiovarusteena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz W123 Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benz 230 C
Mercedes-Benz 280 TE
Hyrule Warriors

| Hyrule Warriors |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Koei Temco
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo
Ohjaaja:  Masaki Furasawa
Tuottaja:  Eiji Aonuma ja Hisashi Koinuma
Suunnittelija:  Koei Temco
Pelisarja:  Dynasty Warriors The Legend of Zelda
Julkaistu:  19. syyskuuta 2014
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Wii U
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Hyrule Warriors on toimintaseikkailupeli, joka julkaistiin Wii U:lle syyskuussa 2014. Peli perustuu Koei Tecmon pelisarjaan Dynasty Warriors, mutta maailma ja hahmot ovat peräisin Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjasta. Pelin julkaisusta ilmoitettiin ensimmäisen kerran 18. joulukuuta 2013 Nintendo Directissä. Peli on julkaistu Nintendo Switchille nimellä Hyrule Warriors: Definitive Edition 17. toukokuuta 2018.
Tarina > Hahmot

Pelattavia hahmoja pelissä ovat: Link, Zelda, Fi, Agitha, Midna, Lana, Ruto, Darunia, Impa, Sheik, Ghirahim, Zant sekä Ganondorf.
Tarina > Juoni

Tarina sijoittuu Hyrulen valtakuntaan ja päähahmona on Link, joka harjoittelee Hylian-soturiksi. Kauan sitten Ganondorf kukistettiin ja hänen sielunsa hajosi neljään osaan, jotka hävisivät eri aikoihin Hyrulen aikajanalla. Mutta Ganondorf suunnittelee itsensä henkiinherättämistä jossa merkittävänä osana on noita Cia, joka on Triforcen tasapainon suojelija.
Julkaisu

Pelistä on Limited edition -erikoisversio, joka sisältää pelin ja oikean Triforce-kaulahuivin.
Julkaisu > Ladattava lisäsisältö

Pelin mukana julkaistaan kolme asupakettia ladattavana lisäsisältönä, joista pystyy yhden valitsemaan jos on ennakkotilannut pelin. Paketit ovat: The Legend Of Zelda Ocarina Of Time Costume Pack, The Legend Of Zelda Twilight Princess Costume Pack, ja The Legend Of Zelda Skyward Sword Costume Pack.
Aiheesta muualla

Pelin Virallinen Sivusto
Metkatinoni

| Metkatinoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-(metyyliamino)-1-fenyylipropan-1-oni
CAS-numero:  5650-44-2
PubChem CID:  1576
SMILES:  CC(C(=O)C1=CC=CC=C1)NC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H13NO
Moolimassa:  163,22 g/mol
Metkatinoni eli 2-(metyyliamino)-1-fenyylipropan-1-oni on katinonimolekyylien N-metyylijohdonnainen. Sitä käytetään stimulanttina.
Aineen subjektiivinen vaikutus on piristävämpi kuin katinonin, mutta heikompi kuin amfetamiinin tai metamfetamiinin. Sitä käytetään yleensä nuuskaamalla, mutta se voidaan liuottaa alkoholiin tai veteen, jolloin se voidaan piikittää.
Metkatinonia voidaan valmistaa efedriinistä tai pseudoefedriinistä, mutta myös esimerkiksi N-metyloimalla amfetamiinia ja edelleen saadusta metamfetamiinista hapetus-pelkistysreaktiolla metkatinoniksi. Samoin N-metyloimalla katinonia saadaan metkatinonia.
Aiheesta muualla

ChemSpider: Methcathinone (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Merkitsevä aallonkorkeus

Yhdeksäs aalto. Maalaus. Ivan Aivazovsky
Aaltojen tilastollinen jakautuma
Merkitsevä aallonkorkeus on veden aaltojen korkeutta kuvaava suure  {H_{s}}. Se tarkoittaa kokeneiden merenkulkijoiden silmämääräisesti arvioimaa yksittäisten aaltojen korkeuksista laskettua arvoa metreinä. Useiden aaltojen, aallonpohjasta niiden huippuun arvioitujen, suuruusjärjestykseen asetettujen, suurimman kolmanneksen metrimääristä lasketaan keskiarvo.
Aallonkorkeuksia mitataan yleisesti merialueilla mittauspoijuilla. Itämerenkin alueella on mitattu mittalaittein yli 7 m:n suuruisia yksittäisiä aaltoja usein. Vain kovimmilla myrskyillä merkitsevä aallonkorkeus ylittää Suomenlahdella 5 m, Selkämerellä 6,5 m ja Perämerellä 3 m.
Koska aallot ovat hyvin erisuuruisia voi olla, että suurin yksittäinen aalto on hyvinkin kaksinkertainen merkitsevään aallonkorkeuteen nähden. Pitkällä ajanjaksolla tarkasteltuna aaltojen korkeuden tilastollinen jakautuma noudattaa suunnilleen Rayleigh'n jakautumaa.
Aallokon korkeuteen vaikuttavat tuulen nopeus, tuulen pyyhkäisymatka, eli sen matkan pituus, jonka tuuli on vapaasti voinut veteen vaikuttaa, sekä veden ja ilman lämpötilaero. Kun vesi on ilmaa lämpimämpää, aallot kasvavat nopeammin kuin päinvastaisessa tilanteessa. Merellä ja sisävesillä aallokko syntyy suunnilleen samalla tavalla. Veden lämpötila yksinään, tai veden suolapitoisuus eivät juuri vaikuta aallokon korkeuteen. Veden syvyys vaikuttaa aaltojen korkeutta suurentavasti, jos syvyys on pienempi kuin puolet aaltojen huippujen välimatkasta.
Merkityksettömyyden juhla

| Merkityksettömyyden juhla> La fête de l'insignifiance |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Milan Kundera
Kieli:  ranska
Genre:  romaani
Julkaistu:  2014
Suomennos
Suomentaja:  Ville Keynäs
Kustantaja:  Siltala
Julkaistu:  2015
Sivumäärä:  127
ISBN:  978-952-234-277-5

Aiheesta muualla
Kirjasampo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Merkityksettömyyden juhla (La fête de l'insignifiance) on Milan Kunderan romaani vuodelta 2014. Edellisestä romaanista Tietämättömyys on kulunut 13 vuotta. Teoksen on suomentanut Ville Keynäs ja julkaissut Siltala 2015. Kunderan romaanit ovat esseistisiä ja puoliksi filosofisia, ja tämän romaanin keskustelunaiheina ovat Arthur Schopenhauer ja Immanuel Kant. Keskustelijoina on neljä miespuolista ystävystä, jotka keskustelevat eri aikaan eri paikoissa.
Herman Raivio arvioi teosta Parnassossa varsin kriittisesti. Heti alkuun hän luonnehtii Kunderaa sanoin: ”[hänellä] on ikävä tapa alleviivata kulttuurisivistystään” ja ottaa esimerkiksi Merkityksettömyyden juhlasta kohdan, jossa Kundera sanoo miestä Narkissokseksi, kun olisi voinut sanoa itserakkaaksi. Antiikkiin olisi Raivion mielestä voinut astua vaivihkaisemminkin. Enkeleistä ei kannata puhua, sillä teksti voi muuttua henkevyyden sijasta ”huuruiseksi”.
Kundera harrastaa totalitarismin aiheista huumoria, esimerkkinä Stalin, joka kertoo urotöistään. Seurue tuohtuu Stalinin selän takana valheesta, mutta heidän selkänsä takana nauraa Stalin: ”Ihmiset uskovat mitä tahansa.”
Raivio löytää kirjan pääajatukseksi sen, että maailma tulee ottaa vastaan hyväntuulisena ja voi huvittua ihmisten typeryydestä. Olemassaolon ydin on merkityksettömyys, mikä on komedian paikka, ei tragedian. Avain viisauteen löytyy merkityksettömyyden tajuamisesta. Loppuyhteenvetona Ravio sanoo, että sitä sietää pohtia, mutta se ei riitä; sen lisäksi tarvitaan intensiteettiä.
Savon Sanomissa on Jouni Tossavainen hiukan Ravion linjoilla, sillä häntä naurattaa ranskalaisen kriitikon ylistys Kunderan uutuudesta: ”Ei, rakkaat kyynikot, romaani ei ole kuollut.”
Ihmisviha (albumi)

| Ihmisviha Azaghal |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Narqath, JL Nokturnal
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 44.45
 Levy-yhtiö: Blut & Eisen Productions
Azaghalin muut julkaisut
| DeathKult MMDCLXVI 2001 | Ihmisviha 2001 | Of Beasts and Vultures 2002 |
Ihmisviha on suomalaisen black metal -yhtye Azaghalin toinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Blut & Eisen Productions.
Kappaleet

Toinen tuleminen – 2.49
Inhimillisyyden tuollapuolen – 6.20
Black Terror Metal – 5.18
Ihmisviha – 3.25
Luoti – 4.53
...Ja me näykimme luita – 2.46
Demonic Energy – 2.51
Käärme ja avain – 5.13
Suicide Anthem 2001 – 4.12
Kill Yourself – 3.45
Satan's Spawn – 3.13
Kokoonpano

Narqath – puhdas laulu, kitara, bassokitara (kappaleet 6–11), miksaaja
JL Nokturnal – bassokitara (kappaleet 1–5), kitara (kappaleet 1–5), miksaaja (kappaleet 1–10)
Varjoherra – laulu
V Khaoz – rummut
Aiheesta muualla

Albumi Ihmisviha (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ihmisviha discogs.com -sivustolla
Metituraali

| --- | --- |

Metituraali
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-(2-metyylisulfanyylietyyli)-5-pentan-2-yyli-2-sulfanylideeni-1,3-diatsinaani-4,6-dioni
Tunnisteet
CAS-numero: 467-43-6
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 2481
DrugBank: DB00241
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H20N2O2S2 
Moolimassa: 288,429 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Metioturiaatin rakenne.
Metituraali on barbituraattijohdannainen lääkeaine, sitä myytiin 1950-luvulla anestesia-aineena nimillä Neraval ja Thiogenal.
Metituraali on hygroskooppista, kiteistä keltaista ainetta. Sillä on mieto tioleita muistuttava tuoksu.
Suonensisäisesti annosteltava metituraali liuotetaan tavallisesti natriumkarbonaattiliuokseen, joka stabiloi sen vaikutusta. Metituraalin natriumsuola on metioturiaatti, jonka kemiallinen kaava on C12H19N2NaO2S2 ja CAS-numero 730-68-7.
Metioturiaattia myytiin 1950-luvulla erittäin lyhytvaikutteisena suonensisäisesti annosteltavana nukutuslääkkeenä. Metituraalin valmistus on lopetettu.
Aiheesta muualla

PubChem: Methitural (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methitural (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Methitural
Barbituraatit
alfenaali
allobarbitaali
amobarbitaali
aprobarbitaali
barbeksakloni
barbitaali
barbitaalinatrium
bentsobarbitaali
bentsyylibutyylibarbitaali
brallobarbitaali
butabarbitaali
butalbitaali
etallobarbitaali
fenobarbitaali
fenobarbitaalinatrium
fetarbitaali
heksobarbitaali
heptabarbitaali
metarbitaali
metioturiaatti
metituraali
metoheksitaali
metyylifenobarbitaali
nealbarbitaali
pentobromitaali
pentobarbitaali
probarbitaali
proksibarbaali
reposaali
sekobarbitaali
sekbutabarbitaali
sigmodaali
syklobarbitaali
talbutaali
tetrabarbitaali
tialbarbitaali
tiamylaali
tiopentaali
tiosekonaali
tiotetrabarbitaali
vinbarbitaali
vinyylibitaali
Käännös suomeksi
Merinarsissit

| Merinarsissit |
| --- | --- |
 Kalliomerinarsissi Pancratium illyricum
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit
Suku::  Merinarsissit Pancratium  Dill. ex L.
Katso myös
   Merinarsissit Wikispeciesissä   Merinarsissit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merinarsissit (Pancratium) on narsissikasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 24 lajia sipulikasveja, joita esiintyy alkuperäisenä Afrikassa, Etelä-Euroopassa ja Aasiassa. Merinarsissien kukat ovat valkoisia tai vihertäviä ja kasvavat yksittäin tai harvoissa sarjoissa.
Lajeja

Kanarianmerinarsissi (Pancratium canariense)
Kalliomerinarsissi (Pancratium illyricum)
Hietamerinarsissi (Pancratium maritimum)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pancratium
Suomen Lajitietokeskus: Merinarsissit (Pancratium)
ITIS: Pancratium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Pancratium (englanniksi)
Flora of China: Pancratium (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pancratium (englanniksi)
Milton Barnes

Milton Barnes (16. joulukuuta 1931 Toronto – 27. helmikuuta 2001) oli kanadalainen säveltäjä, kapellimestari ja jazzrumpali. Hän opiskeli säveltämistä John Weinzweign ja Ernst Krenekin, orkesterinjohtoa Victor Feldbrillin, Boyd Neelin ja Walter Susskindin sekä pianonsoittoa Samuel Dolinin johdolla.
Barnesin tuotannossa ovat kuultavissa jazz- ja popvaikutteet. Hän vastaanotti sävellystilauksia muiden muassa Robert Aitkenilta, Liona Boydilta, Paul Brodielta, Erica Goodmanilta, Joseph Macerollolta, John Perronelta, Niagaran sinfoniaorkesterilta ja Trio Lyralta. Erica Goodmanin levytys Barnesin teoksesta Divertimento for Harp and Strings toi säveltäjälle parhaan klassisen sävellyksen Juno-palkintoehdokkuuden vuonna 1993.
Milton Babbitt

Milton Byron Babbitt (10. toukokuuta 1916 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 29. tammikuuta 2011 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Babbitt sai Pulitzer-palkintolautakunnan erikoismaininnan elämäntyöstään vuonna 1982. Hän on musiikissaan laajentanut dodekafonista ilmaisua ja tehnyt myös innovaatioita elektronisen musiikin alalla. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa jousikvartettoja.
Babbitt alkoi jo varhain soittaa viulua, klarinettia ja saksofonia. Hänen isänsä oli matemaatikko, ja myös pojan tarkoituksena oli alun perin opiskella matematiikkaa. Hän kuitenkin lähti Pennsylvanian yliopistosta New Yorkin yliopistoon, jossa hänelle opettivat musiikkia Philip James ja Marion Bauer. Juuri New Yorkissa hän kiinnostui toisen wieniläisen koulukunnan säveltäjien musiikista. Hän sai lisäksi sävellyksenopetusta Roger Sessionsilta, ensin yksityisesti, sitten Princetonin yliopistossa.
Babbitt kuului itse myöhemmin Juilliard School of Musicin opettajiin; hänen tunnetuimpia oppilaitaan oli Lera Auerbach. Hän on ollut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsenenä vuodesta 1965. Hänellä oli vaimonsa Sylvian (k. 2005) kanssa tytär Betty Anne. Babbitt kuoli 94-vuotiaana tammikuussa 2011.
Babbittin väitöskirjaa pidettiin aikanaan 1946 niin vaikeatajuisena, että hän sai tohtorin arvon vasta 1992, jolloin hänet jo tunnettiin sukupolvensa merkittävimpiin kuuluvana sävellyksenopettajana. Hän oli ahkera kirjoittaja, jonka tunnetuimpia artikkeleita oli High Fidelityssa 1958 julkaistu artikkeli "Who cares if you listen".
Babbittin musiikki on saanut uutta suosiota, kun esimerkiksi James Levine on johtanut hänen teoksiaan.
Merrill Lynch

| Merrill Lynch & Co> , Inc |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö NYSE: MER TYO: 8675
Perustettu:  1914
Toimitusjohtaja:  John Thain
Avainhenkilöt:  John Thain (tj. ja hall. pj.)
Kotipaikka:   New York City, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  Maailmanlaajuinen
Toimiala:  Finanssi- ja vakuutusala
Tuotteet:  rahoituspalvelut, sijoitustuotteet, varainhallinta
Liikevaihto:   62,7 miljardia dollaria (2007)
Liikevoitto:   -12,8 miljardia dollaria (2007)
Nettotulos:   -7,8 miljardia dollaria (2007)
Henkilöstö:  60 000 (2008)
Kotisivu:  ML.com
Huomioitavaa:  Myytiin Bank of Americalle 1.1.2009
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Merrill Lynch oli yksi maailman suurimmista rahoitusalan yrityksistä. Sen perustivat vuonna 1914 Charles E. Merrill ja Edmund C. Lynch. Merrill Lynchin pääkonttori sijaitsi New York Cityssä. Merrill Lynchillä oli konttoreita 37 maassa ja vuoden 2006 lopussa yhtiössä työskenteli 56 200 henkilöä. 1. tammikuuta 2009 Bank of America osti Merrill Lynchin.
Myynti

Bank of America ilmoitti 14. syyskuuta 2008 ostavansa subprime-kriisin vuoksi vaikeuksiin ajautuneen Merrill Lynchin. Kauppahinta oli 50 miljardia dollaria eli vajaat 35 miljardia euroa. Kauppa toteutui 1. tammikuuta 2009. Sen myötä Bank of America nousi JPMorgan Chasen ja Citigroupin ohi Yhdysvaltain suurimmaksi pankiksi. Pankin varallisuus oli kaupan jälkeen noin 2,7 biljoonaa dollaria[lähde? ].
Aiheesta muualla

Yrityksen nettisivut (englanniksi)
Hypokalsemia

Hypokalsemia tarkoittaa epänormaalin matalaa kalsiumpitoisuutta veressä. Aikuisilla ihmisillä hypokalsemiana voidaan pitää tilaa, jossa kalsiumia on alle 2,1 millimoolia per litra veriseerumia (mmol/l) eli alle 8,4 milligrammaa per desilitra (mg/dl). Aikuisilla normaali seerumin kalsiumpitoisuus on noin 2,1–2,6 mmol/l (8,4–10,4 mg/dl).
Hypokalsemia voi olla oireeton riippuen sen vakavuudesta. Eritoten nopeasti kehittyneessä hypokalsemiassa voi ilmetä oireita, joita ovat lihasten nykiminen, ihon kihelmöinti ja tunnottomuus. Vakavassa hypokalsemiassa voi ilmetä esimerkiksi lihaskouristuksia tai rytmihäiriö.
Yleisimpiä hypokalsemian syitä ovat D-vitamiinipuutos (usein syy on vähäinen saanti tai imeytymishäiriö), lisäkilpirauhasen vajaatoiminta (usein kirurgisen leikkauksen tai autoimmuunisairauden kautta) tai munuaisten vajaatoiminta. Muitakin syitä on. Hypokalsemia ilmenee arviolta noin 18–28 prosentilla sairaalahoidossa olevista ja jopa 85 prosentilla tehohoitoon päätyneistä.
Pseudohypokalsemia

Pseudohypokalsemia tarkoittaa alhaista veriseerumin kalsiumpitoisuutta, joka ei johdu hypokalsemiasta. Seerumikokeen hypokalsemiasta kertova tulos on siis tällöin väärä. Seerumin kalsiumista iso osa on kiinni muun muassa seerumin albumiinissa ja noin 50 prosenttia on sitoutumattomana eli "ionisoituneena" kalsiumina. Seerumista mitataan usein näiden kokonaispitoisuus. Jos albumiinia on vähän vaikkapa aliravitsemuksen tai kirroosin takia, on seerumin kalsiumpitoisuus alhainen, vaikka siihen sitoutumattoman ionisoituneen kalsiumin pitoisuus veressä olisi normaali. Vain ionisoitunut kalsium on biologisesti toiminnollinen ja sen puutos aiheuttaa hypokalsemian oireet. Siksi ionisoituneen kalsiumin pitoisuus on seerumin kokonaiskalsiumia olennaisempi ja tarkempi hypokalsemian mittari. Ionisoituneen kalsiumin pitoisuus aikuisilla normaalisti noin 1.15–1.33 mmol/l sekä seerumissa että veriplasmassa.
Oireet

Aikuisilla ihmisillä hypokalsemiaa voidaan pitää
lievänä, jos kalsiumia on veriseerumissa alle 2,1 mmol/l (<8,4 mg/dl)
keskivakavana, jos pitoisuus on alle 2 mmol/l (<8,0 mg/dl)
vakavana, jos pitoisuus on alle 1,9 mmol/l (<7,5 mg/dl)
Hypokalsemia voi olla oireeton vakavuudesta riippuen. Eritoten nopeasti kehittynyt eli akuutti hypokalsemia voi olla oireellinen ja hitaasti kehittynyt taas lähes oireeton. Kalsiumia vaaditaan lihasten supistumiseen ja hermoston toimintaan. Siten hypokalsemia voi ilmetä lihasten nykimisenä, kihelmöintinä tai tunnottomuutena. Ainakin vakavassa hypokalsemiassa oireina voi olla tetaaninen lihassupistus, kouristuskohtaukset, rytmihäiriö, sydämen vajaatoiminta tai matala verenpaine.
Hypokalsemia voidaan tunnistaa Chvostekin kokeella. Tässä havaittu kasvojen lihassupistus kuitenkin ilmenee noin 10 prosentilla terveistä, eikä sitä ilmene kaikilla hypokalsemiaa potevilla. Jopa 94 prosentilla hypokalsemiaa potevista ilmenee Trousseaun ilmiö, joka on harvinainen terveillä. Sydänkäyrässä voi ilmetä QT-välin pidentymistä, muutoksia QRS-kompleksissa ja ST-välissä, jotka muistuttavat sydäninfarktia.