stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Köhniönjärvi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Köhniönjärvi Wikimedia Commonsissa
Köhniönjärvi Järviwikissä
Könkkölän toimintakeskuksen Facebook-sivut
(14.2)
Kaarlo Lepistö

Karl Evert Jeremiaksenpoika Lepistö (k. 22. toukokuuta 1918) oli Tikkurilan punakaartin johtajia Suomen sisällissodassa. Ammatiltaan hän oli kirvesmies. Lepistö taisteli Karjalan rintamalla Kavantsaaressa, josta vetäytyi joukkoineen Viipuriin. Lepistö vangittiin Viipurin taistelussa ja teloitettiin vankileirillä.
Johan Gullichsen

| Johan Gullichsen |
| --- | --- |
 Professori Johan Gullichsen
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1936 Porin maalaiskunta
Kuollut: 13. toukokuuta 2023 (86 vuotta) Somero
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  diplomi-insinööri, keksijä ja kilpapurjehtija
Arvonimi: professori
Johan Erik ”Jussi” Gullichsen (28. kesäkuuta 1936 Porin maalaiskunta – 13. toukokuuta 2023 Somero) oli suomalainen diplomi-insinööri, keksijä ja kilpapurjehtija. Hän oli muun muassa Teknillisen korkeakoulun selluloosatekniikan professori. Purjehtijana Gullichsen osallistui vuoden 1964 olympialaisiin. Hän kuului norjalaislähtöiseen Gullichsenin teollisuus- ja kulttuurisukuun.
Elämä > Työura

Gullichsen kirjoitti ylioppilaaksi Grankulla samskolasta 1955 ja valmistui Åbo Akademista diplomi-insinööriksi 1962. Hän työskenteli Keskuslaboratorion tutkimusassistenttina (1962–1964) ja tutkijana (1989–). Gullichsen oli Ekonon projekti-insinööri 1964–1971 ja toimi perustamansa Arhippainen, Gullichsen & Co -konsulttiyrityksen toimitusjohtajana vuodesta 1970. Yritys auttoi metsäteollisuusyhtiöitä ratkaisemaan laatuun ja ympäristöön liittyviä ongelmia. Gullichen toimi Teknillisen korkeakoulun professorina vuosina 1989–1999. Hän johti puunjalostustekniikan laitosta 1990–1992 sekä prosessi- ja materiaalitekniikan laitosta 1993–1996. 1970-luvulla Gullichsen kehitti paperin valmistustavan merkittävällä tavalla uudistaneen ja kierrätyspaperin uusiokäytössä erityisen tärkeän keskisakeusteknologian eli mc-tekniikan. Se on pumppaustekniikka, jonka avulla saadaan kohennettua sellun laatua ja vähennettyä sellun tuottamisen vahingollisia ympäristövaikutuksia. Hän on rekisteröinyt yli 60 patenttia ja julkaissut yli 180 artikkelia.[lähde? ]
Gullichsen oli A. Ahlström Osakeyhtiön hallituksen jäsen 1970–1987 ja puheenjohtaja 1987–1998. Lisäksi hän oli Cartiere Bosso SpA:n hallituksen jäsen 1979–1985 ja puheenjohtaja 1985–1993. Gullichsen oli myös Walter Ahlströmin säätiön hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1980, Kämmerer GmbH:n hallituksen jäsen 1981–1993, Artekin hallituksen jäsen 1990–1996 ja Galerie Artekin hallituksen jäsen. Lisäksi hän toimi R. Bäckströmin säätiön puheenjohtajana sekä Suomen luonnonvarain tutkimussäätiön ja Nottbäck-säätiön hallitusten jäsenenä.
Elämä > Purjehdus

Johan Gullichsen harrasti kilpapurjehdusta 1950-luvulta lähtien. Vuonna 1964 hän osallistui Tokion kesäolympialaisissa 5.5m-luokkaan yhdessä Juhani Salovaaran ja Peter Fazerin kanssa sijoittuen kuudenneksi. Vuonna 2005 Gullichsen miehistöineen saavutti Sydneyssä järjestetyissä 5,5m-luokan MM-kilpailuissa hopeaa.
Tunnustuksia

Gullichsenille myönnettiin Vuoden insinöörityöpalkinto 1984 ja Marcus Wallenberg -palkinto 1986. Hän toimi Svenska tekniska vetenskapsakademi i Finlandin puheenjohtajana ja oli myös Ruotsin kuninkaallisen insinööritieteiden akatemian jäsen vuodesta 1987 lähtien. Vuonna 1988 Gullichsen nimitettiin Åbo Akademin kunniatohtoriksi. Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin kunniamerkin sekä Suomen Paperi-insinöörien yhdistyksen Lampén-mitalin 2004. Gullichsen valittiin paperiteollisuuden Hall of Fameen 2005. Vuonna 2007 hänelle myönnettiin Matti Sundbergin laaturahaston 5 000 euron laatupalkinto.
Perhe

Porin Pihlavassa syntyneen Gullichsenin äiti oli kulttuurivaikuttaja Maire Gullichsen ja isä vuorineuvos Harry Gullichsen. Hänen sisaruksiaan ovat professorit Lilli Alanen ja Kristian Gullichsen. Johanin leski Anna Gullichsen on työskennellyt muun muassa Galerie Artekissa ja heidän tyttärensä Johanna Gullichsen on tekstiilisuunnittelija. 1990-luvun alusta Johan Gullichsen asui puolisonsa kotipaikassa Someron Palikaisissa.
Aiheesta muualla

Johan Gullichsenin muistokirjoius Helsingin Sanomissa
Justin Forrest

| Justin Forrest |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1981 (ikä 43) Auburn, NY, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  J.D
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  82 kg
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2014
Seurat:  Boston College (NCAA) SaiPa (SML) Ässät (SML) Florida Everblades (ECHL) Albany River Rats (AHL) Elmira Jackals (ECHL) Worcester Sharks (AHL) Kärpät (SML) Kloten Flyers (NLA) Jokerit (SML)   Malmö Redhawks (Allsvenskan) Augsburger Panther (DEL)
NHL-varaus:  181. varaus, 2000 Carolina Hurricanes
Justin David Forrest (s. 15. huhtikuuta 1981 Auburn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Tällä hetkellä hän toimii Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana.
Ura

Forrest aloitti jääkiekon kotikaupunkinsa Auburnin juniorijoukkueessa. Hänet varattiin Yhdysvaltain 18-vuotiaiden maajoukkueesta Carolina Hurricanesiin kuudennella kierroksella vuonna 2000. Sen jälkeen Forrest siirtyi Boston Collegen joukkueeseen, jossa oli kaikkina neljänä kautena joukkueensa tehokkain puolustaja. Ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001 hän voitti NCAA-yliopistosarjan mestaruuden ja pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Kahta vuotta aiemmin hän oli pelannut myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Forrest siirtyi kaudeksi 2004–2005 SaiPaan. Kauden 2005–2006 hän pelasi Porin Ässissä ja voitti siellä hopeaa. Forrest teki kaudeksi 2006–2007 sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa, mutta hän ei pelannut otteluakaan polvivamman vuoksi. Kauden 2007–2008 hän Forrest pelasi New Jersey Devilsin ja San Jose Sharksin farmijoukkueissa.
Kaudeksi 2008–2009 Forrest siirtyi Oulun Kärppiin. Forrestin oli korvattava kauden alussa loukkaantunut Martti Järventie ja otettava kiekollinen rooli. Hän sai sopimuksen Kärppiin marraskuun 2008 loppuun kestävän koeajan kautta, oli Kärppien tehokkain puolustaja ja voitti hopeaa. Forrest teki huhtikuussa 2009 vuoden jatkosopimuksen Kärppien kanssa.
Forrest jäi Kärpissä vähemmälle peliajalle ja hänen sopimuksensa katkesi marraskuussa 2009. Forrest siirtyi loppukaudeksi 2009–2010 sveitsiläiseen Kloten Flyersiin. Lokakuussa 2010 Forrest siirtyi Helsingin Jokereihin. Hän pelasi aluksi koeajalla ja tammikuussa 2011 Jokerit teki hänen kanssaan loppukauden kattavan sopimuksen. Jokereissa Forrest teki pisteet 3+20 ja oli liigan tehotilaston yhdeksäs jäätyään saldollaan +22. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen Allsvenskanissa pelaavan Malmö Redhawksin kanssa.
Malmössä Forrest teki 17 tehopistettä 51 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi DEL-liigan Augsburger Pantheriin. Forrest pelasi Augsburger Pantherissa kaksi kautta ja päätti pelaajauransa vuonna 2014.
Muuta

Forrestin serkut Jeremy ja Chad Morin ovat myös jääkiekkoilijoita. Jeremy päätti pelaajauransa vuonna 2018 ja Chad vuonna 2011.
KIC 8462852

| KIC 8462852 |
| --- | --- |
 KIC 8462852 infrapuna- ja ultraviolettivalossa.
Muut designaatiot:  Tabbyn tähti, 2MASS J20061546+4427248
Fyysiset ominaisuudet
Absoluuttinen kirkkaus:  3,08 Mv
Spektriluokka:  F3V
Säde:  1,46 R☉
Pyörimisnopeus:  84 ± 4 km/s
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Joutsen
Rektaskensio (J2000):  20h 06m 15,4527s
Deklinaatio (J2000):  +44° 27′ 24.791″
Etäisyys:  1 470 ± 20 vv
Parallaksi:  2,2185 ± 0,0243 mas
KIC 8462852 (Tabbyn tähti tai Boyajianin tähti) on Joutsenen tähdistössä noin 1 470 valovuoden päässä Maasta sijaitseva F-tyypin pääsarjan tähti, jolta havaitiin epätavallisia kirkkauden vaihteluita Planet Hunters -projektin tuloksena. Havainto tehtiin Kepler-teleskoopin tekemien mittausten perusteella.
Historiallisten havaintojen mukaan tähti on himmentynyt jo sata vuotta. Vuosina 1890–1989 tähti oli himmentynyt noin 20 prosenttia.
Esitetyt hypoteesit

Todennäköisenä vaihtoehtona pidetään avaruuspölyä, koska tähteä kiertävän pölyn hiukkaset ovat niin isoja, että ne pysyvät kiertoradalla, mutta niin pieniä, etteivät ne peitä kaikkia valon aallonpituuksia.
Jotkut tähtitieteilijät ovat esittäneet selitykseksi Dysonin sfääriä. Jason Wright esittää julkaisussaan, että kirkkauden muutokset ovat yhteensopivia "megastruktuurien parven" kanssa. Nämä rakennelmat voisivat olla aurinkopaneeleita. Steinn Sigurðssonin mukaan tällaiset rakennelmat eivät riittäisi selittämään himmentymistä. Pölyhiukkasta suuremmat kappaleet himmentäisivät yhtälailla kaikkia säteilyn aallonpituuksia, mutta infrapunasäteily oli himmentynyt vähemmän.
Jatkotutkimukset

SETI-instituutti käytti Allen Telescope Arrayta radiosignaalien etsimiseen tähden läheisyydestä. Erityisesti etsittiin kapeakaistaista 1 hz:n signaalia ja laajakaistaisia signaaleja, joista jälkimmäiset voisivat olla peräisin avaruusaluksista. Selkeitä todisteita radiosignaaleista ei löytynyt.
Aikajana tunnetuista tähden himmentymisistä.
Kaarlo Lehtiö

| Kaarlo Sanfrid Lehtiö (vuoteen 1905 Lindholm) |
| --- | --- |
 Kaarlo Lehtiö
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1902 Turku
Kuollut: 7. kesäkuuta 1978 (75 vuotta) Helsinki
Arvonimi: vuorineuvos
Muut tiedot
Yritys:  Veitsiluoto Oy Oulu Oy
Asema:  toimitusjohtaja (Oulu Oy)
Hallitusjäsenyydet:  Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliitto Puunjalostusteollisuuden Keskusliitto Suomen Sahaomistajayhdistys Suomen Selluloosayhdistys
Tutkinnot:  metsänhoitaja (1925)
Puoliso:  Cecilia Peterson
Vanhemmat:  Otto Ferdinand Lehtiö (Lindholm) ja Edla Maria Lehtiö
Kaarlo Sanfrid Lehtiö (vuoteen 1905 Lindholm, 29. tammikuuta 1902 Turku – 7. kesäkuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen teollisuusjohtaja, joka oli koulutukseltaan metsänhoitaja ja sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1960.
Lehtiön vanhemmat olivat Otto Ferdinand Lehtiö (Lindholm) ja Edla Maria Lehtiö ja puoliso vuodesta 1927 Cecilia Peterson. Lehtiö tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1925. Metsänhoitajan tehtäviä hän teki 1925–1927 Peräpohjolan piirissä.
Pian sen jälkeen Lehtiö siirtyi Veitsiluoto Oy:n palvelukseen. Hän toimi yrityksessä konttoripäällikkönä, metsäpäällikkönä ja ja vuosina 1944-1953 apulaistoimitusjohtajana.. Vuonna 1953 Lehtiö kutsuttiin Oulu Oy:n toimitusjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuosina 1953–1967.
Ammattiinsa liittyen Lehtiö toimi Puunjalostusteollisuuden työnantajajärjestöissä. Oulussa ollessaan hän toimi paikallisen kauppakamarin ja työnantajajärjestöjen jäsenenä. Kemissä olleessaan hän kuului Kemin kaupungin lautakuntien jäsenenä ja kaupunginvaltuustossa.
Kaarlo Lehtiö sai vuorineuvoksen arvon 1960.
K. K. Tigerstedt

K. K. Tigerstedt
Karl Konstantin Tigerstedt (7. toukokuuta 1822 Kuopio – 5. maaliskuuta 1902 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja historioitsija.
Tigerstedtin vanhemmat olivat kuopiolainen nimikauppias, Juantehtaan patruuna Adolf Vilhelm Tigerstedt (k. 1853) ja Maria Gustava Collin. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1838. Tigerstedt valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844, filosofian lisensiaatiksi 1846 ja filosofian tohtoriksi 1847. Hänestä tuli länsisuomalaisen osakunnan kunniajäsen 1887, riemumaisteri 1894 ja riemutohtori 1897.
Tigerstedt oli Aleksanterin yliopiston historian dosenttina vuodesta 1846 ja vt. professorina 1856–1858. Hän oli Turun lukion ja Turun ruotsinkielisen klassisen lyseon historian lehtorina 1859–1891, Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1860–1870 ja painoasiamiehenä Turussa 1866–1869. Tigerstedt sai professorin arvonimen 1880. Tigerstedt oli kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan puheenjohtaja 1872–1879 ja kouluvirkakunnan eläkekassan johtokunnan puheenjohtaja 1879–1891.
Nuorena Tigerstedt oli suomenmielinen mutta sittemmin etääntyi suomalaisuusliikkeestä. Hänen tutkimuskohteenaan oli 1600-luku ja Y. M. Sprengtporten, josta Yrjö-Koskisen esittämää näkemystä itsenäisyyden esitaistelijana hän vastusti. Hän julkaisi myös useita tutkimuksia Pietari Brahen kenraalikuvernöörin ajan hallinnosta.
Tigerstedt oli naimisissa vuodesta 1852 Evelina Teresia Degermanin (k. 1907) kanssa. Heidän poikiaan olivat fysiologian professori Robert Adolf Armand Tigerstedt (1853–1923) ja Porin oikeusraatimies Karl Alexander Napoleon Tigerstedt (1857–1902). Tigerstedtin veli oli Kokemäellä asunut puutavara-alan liikemies ja valtiopäivämies Gustaf Adolf Fredrik Tigerstedt (1813–1878).
Teoksia

Fosterländskt album I-III ; utgifvet af H. Kellgren, R. Tengström, K. Tigerstedt. A. C. Öhman, Helsingfors 1845-1847
Handlingar rörande Finlands historia kring medlet af 17:de århundradet ; i akademiska disputationer utgifne af Karl Tigerstedt. J. C. Frenckell & Son, Helsingfors 1849-1850
Bref från generalguvernörer och landshöfdingar i Finland, förnämligast under drottning Kristinas tid. Första häftet ; utgifne af Karl K. Tigerstedt. Åbo 1869
Bidrag till Kexholms läns historia under drottning Kristinas regering ; af K. K. T, ; 9 osaa, sisältyivät julkaisuun Program öfver verksamheten och förändringarna vid åttaklassiga lyceum i Åbo och fyrklassiga elementarskolan i Björneborg. Åbo 1877-1887
Ur Per Brahes brefvexling : bref från och till Per Brahe I ; utgifna af K. K. Tigerstedt. J. C. Frenckell, Helsingfors 1880
Ur Per Brahes brefvexling : bref från och till Per Brahe II ; utgifna af K. K. Tigerstedt. Åbo 1888
Julian Sands

Julian Sands vuonna 2011.
Julian Richard Morley Sands (s. 4. tammikuuta 1958 Otley, Yorkshire, Englanti – tammikuu 2023 Kalifornia, Yhdysvallat) oli englantilainen näyttelijä. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli George Emersonin rooli elokuvassa Hotelli Firenzessä.
Sands näytteli muun muassa televisiosarjoissa The Sun All Rises, 24, L-koodi, Kova laki: Erikoisyksikkö, Kova laki: Rikollinen mieli sekä minisarjassa Rose Red ja elokuvissa Kuoleman kentät, Hotelli Firenzessä, Warlock, Warlock II, Araknofobia, Rakkauden sävel, Alaston lounas, Tale of a Vampire ja Ocean’s Thirteen.
Yksityiselämä

Sands oli kaksi kertaa naimisissa, 1980-luvulla Sarah Sandsin kanssa ja vuodesta 1990 Evgenia Citkowitzin kanssa. Hän sai kolme lasta, yhden Sandsin ja kaksi Citkowitzin kanssa.
Sands asui Kaliforniassa 1980-luvulta alkaen. 13. tammikuuta 2023 Sandsin uutisoitiin kadonneen hänen lähdettyä vaeltamaan viikkoa aiemmin Mount San Antonion alueella Los Angelesin koillispuolella. Hänen ruumiinsa löydettiin kesäkuussa 2023. Kuolinsyy ei koskaan selvinnyt.
Aiheesta muualla

Julian Sands Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Julian Sands Elonetissä.
Kabaree

Théophile Steinlen, La tournée du Chat Noir de Rodolphe Salis, 1896.
Kabaree on viihteen muoto, joka yhdistää laulua, tanssia, komediaa ja teatteria. Tyypillisesti kabareeta esitetään ravintoloissa ja yökerhoissa, joissa yleisö istuu pöytien ääressä nauttien samalla drinkkejä. Tunnetuimpia kabareeravintoloita lienevät Moulin Rouge sekä Lido de Paris.
Kabaree sai alkunsa Pariisissa belle époque -aikakaudella 1800-luvun loppupuolella. Ihmiset viihtyivät kabareissa, sillä siellä saattoi syödä, tupakoida ja jutella ottamatta hattua pois päästä, eikä tarvinnut noudattaa kaikkia yhteiskunnan sääntöjä. Hinnat olivat halpoja, ja kabareissa kävivät niin rikkaat kuin työväenluokkakin. 1900-luvulla ensimmäisen maailmansodan lähestyessä hinnat nousivat, ja kabaree muuttui vain rikkaiden huviksi.
Ranskalainen kabaree

Ensimmäinen kabareeravintola, Rodolphe Salis’n ”cabaret artistique”, avattiin Montmartreen vuonna 1881. Sille annettiin pian uusi nimi Le Chat Noir (’Musta kissa’). Siitä tuli paikka, jossa aloittelevat kabaree-esiintyjät kokeilivat uusia esityksiään. Varhaisten kabareiden tyypillinen ohjelma sisälsi lausuntaa, varjoteatteria, lauluja sekä stand up -komediaa.
Moulin Rouge rakennettiin vuonna 1889 Pigallen punaisten lyhtyjen alueelle lähelle Montmartrea. Se on kuuluisa katollaan olevasta suuresta punaisesta tuulimyllystä. Moulin Rougessa tavallisesti esiintyi ensimmäisenä can-can-tanssijoita, jonka jälkeen useita merkittäviä varieteetähtiä esiintyi.
Folies Bergère houkutteli suuria väkijoukkoja, vaikka se oli kalliimpi kuin muut kabareeravintolat. Se oli suosionsa huipulla 1890-luvulta 1920-luvulle. Siellä esiintyi muun muassa Joséphine Baker.
Champs-Élysées-kadulla sijaitseva Le Lido perustettiin vuonna 1946. Siellä on esiintynyt useita kuuluisia henkilöitä kuten Édith Piaf, Ohukainen ja Paksukainen, Shirley MacLaine, Elton John, Marlene Dietrich, Maurice Chevalier ja Noël Coward.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kabaree Wikimedia Commonsissa
Jääpallon nelimaaottelu 1954

Jääpallon nelimaaottelu 1954 oli jääpallomaajoukkueiden välinen turnaus, joka pelattiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 24. - 28. helmikuuta 1954. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Neuvostoliitto osallistui pohjoismaiden kanssa yhteiseen turnaukseen, pohjoismaat olivat pelanneet keskenään aiemmin Oslon talviolympialaisissa 1952 ja Pohjoismaisissa kisoissa jo 1920 -luvulla.
Turnauksen katsastusottelussa 25. tammikuuta Helsingissä Suomen A- ja B-joukkueet pelasivat kahden tunnin ottelun, jossa toinen tunti noudatettiin pohjoismaisia ja toinen neuvostoliittolaisia pelisääntöjä, jotka tuolloin poikkesivat jonkin verran toisistaan. Sääntökompromissien vuoksi turnauksen otteluita ei lasketa virallisiksi A-maaotteluiksi.
Moskovan turnaus > Sarjataulukko ja ottelutulokset

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | 3 | 2 | 1 | 0 | 10–5 | 5 |  | 2–1 | – | 4–0 |
|  Neuvostoliitto | 3 | 2 | 0 | 1 | 11–3 | 4 | – |  | 2–1 | 8–0 |
|  Suomi | 3 | 1 | 1 | 1 | 7–6 | 3 | 4–4 | – |  | – |
|  Norja | 3 | 0 | 0 | 3 | 0–14 | 0 | – | – | 0–2 |  |
Moskovan turnaus > Joukkueet

Neuvostoliitto: Anatoli Melnikov, Vladimir Bykov, Viktor Tšigirin, Ivan Kaptelov, Anatoli Vasiljev, Ivan Davidov, Boris Petrov, Benjamin Bystrov, Nikolai Martinov, Mihail Orehov, Vladimir Jelisarov.
Ruotsi: Yngve "Yppe" Palmqvist, Orvar Bergmark, Lasse Pihlgren, Tore Wikner, Olle Lindgren, Sture Strand, Martin Johansson, Tore Olsson, Olle Sääw, Rune Sääf, Sven Lööv.
Suomi: Kullervo Muurinen, Ohto Uotinen, Juhani Turpeenniemi, Veijo Saariaho, Antti Inkinen, Veikko Partanen, Martti Nyyssönen, Arto Raitavuo, Risto Ovaska, Stig-Göran Myntti, Kauko Tukiainen, Kauko Korpela, Tauno Timoska, Veikko Allinen, Alpo Aho, Heikki Ollikainen, Ville Kantanen.
KLF6

KLF6 (engl. Krupper-like factor 6) on ihmisen geeni. Se sijaitsee kromosomin 10 lyhyessä varressa asemassa 10p15.1. Se koostuu 9268 nukleotidi- eli emäsparista ja se sisältää 4 eksonia, joiden pituudet ovat 218, 574, 124 ja 525 emäsparia.
KLF6-geeni koodaa tuman transkriptiotekijäproteiinia, jonka nimi on yhtäläinen geenin nimen kanssa eli Krupper-like factor 6 (KLF6). Krupper-like factor -proteiinit ovat ryhmä transkriptiotekijöitä eli proteiineja, jotka säätelevät geenien ekspressiota eli ilmenemistä soluissa. KLF-proteiineilla on osoitettu olevan vaikutusta eri biologisiin prosesseihin mukaan lukien karsinogeneesi eli syövän syntyminen. KLF6-proteiinilla on kolme sinkkisormea C-terminaalialueen päädyssä, runsaasti seriiniä ja treoniinia sisältävä keskialue ja hapan alue N-terminaalialueella. Tämän proteiinin sinkkisormet sitoutuvat spesifisesti DNA:n runsaasti guaniinia sisältäviin promoottorialueisiin. Keskialue voi mahdollisesti liittyä proteiinin aktivaatioon tai posttranslationaalisiin säätelyteihin ja hapan N-terminaali voi mahdollisesti olla tärkeä transkriptionaalisessa aktivaatiossa.
KLF6-geenin on todettu mutatoituneen monissa eri kasvaimissa eli tuumoreissa, muun muassa joissakin eturauhassyöpätapauksissa. Usein mutaatioon on liittynyt KLF6-geenin toisen alleelin menetys eli heterotsygotian menetys (engl. Loss of heterozygosity). KLF6-geeni on tuumorisuppressorigeeni, koska sen koodaama KLF6-proteiini kykenee hillitsemään solujen kasvua ja lisääntymistä. KLF6-proteiini muun muassa aktivoi p21-geenin promoottoria aiheuttaen solusyklin säätelijäproteiini p21:n yliekspression, mikä pysäyttää solusyklin p53-proteiinista riippumattomasti. Tuumoreissa esiintyvät mutatoituneet KLF6-proteiinit eivät kykene toimimaan tuumorisuppressoreina.
Aiheesta muualla

http://www.genecards.org/cgi-bin/carddisp.pl?gene=KLF6
Kaakkolammi (Hämeenlinna, Ahlajärvi)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna (Kalvola)
Koordinaatit:  61°04′37″N, 23°53′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  oja Tyvijärveen 
Järvinumero:  35.284.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,7  m tai 115  m 
Rantaviiva:  1,284 km 
Pinta-ala:  6,474  ha 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Ahlajärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu neljännessä jakovaiheessa vielä Tampinkosken alueeseen, johon järvi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,7 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen kootaan kahdella ojalla ojitettujen Isosuon ja Kivisuon kuivatusvesiä. Sen laskuoja lähtee lammen kaakkoispäästä ja se laskee osittain kaivettuna Tyvijärveen. Lampi on 500 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja vain pieni osa rantaa on soistunutta metsää. Kuivapohjaiseen rantaan on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa ja yksi asunto. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13691. Akaan kunnanraja kulkee 500 metrin päässä luoteessa.
Kaakkolammi (Jämsä, Jämsänkoski)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°55′40″N, 25°08′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jämsänjoen alue (14.51)
Järvinumero:  14.512.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,7 m 
Rantaviiva:  0,7 km 
Pinta-ala:  0,013 km² 
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi on Jämsänkoskella Jämsässä sijaitseva 1,3 hehtaarin laajuinen järvi. Sen koillispuolella on Kankarisveden Rekolanselkä. Etäisyys Jämsänkosken liikekeskustasta on 1,7 kilometriä luoteeseen.
Maantiede

Kaakkolammin pituus kaakosta luoteeseen on noin 200 metriä. Järvi on saareton ja rannat ovat metsäisiä. Lännessä on Lehmisuon maatalousmaisema ja idässä Virtasalmen asuinalue. Kaakkolammin ja Virtasalmen välistä kulkee yhdystie 16542.
Kaakkolammi kuuluu Kankarisveden-Pirttijärven alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue.
Kaakkolammin pinta-ala on 1:10000-mittakaavaisen aineiston (Ranta10) perusteella 12 770 neliömetriä. Vanhemman 1:20000-mittakaavaisen aineiston (Ranta20) perusteella ala on 10 310 neliömetriä. Rantaviiva on uudemman tavan perusteella 708 ja vanhemman perusteella 525 metriä.
Jurkan huonetta ja sukua

Jurkan huonetta ja sukua on Jarmo Heikkisen vuonna 2009 tekemä dokumentti Jurkan teatterisuvusta. Dokumentissa kertojina toimivat Vappu Jurkka, Sakari Jurkka, Mikko Jurkka, Laura Jurkka ja Ville Sandqvist. Dokumenttiin kootuissa filmeissä esiintyivät muun muassa Emmi Jurkka, Eino Jurkka ja Jussi Jurkka. Dokumentti ensiesitettiin ykkösellä maanantaina 28. joulukuuta 2009 ja se uusittiin vuoden 2012 keväällä Vappu Jurkan muistoksi.  Vuonna 2009 Dokumentin ohjaaja-käsikirjoittaja Jarmo Heikkinen sai dokumentista kunniamaininnan Koura-palkinnon kulttuurisarjassa.
Aiheesta muualla

Jurkan suvussa teatteri on ennen kaikkea (Sisältää Jurkan huonetta ja sukua -dokumentin) Yle Elävä arkisto.  23.04.2012.