stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaivuono
Suosittu sukelluskohde

Vuonon pohjassa makaa useitakin saksalaisia sota-aluksia; tämä on tehnyt paikasta suositun sukelluskohteen jo 1970-luvulta alkaen. Vesi on kirkasta ja paikalla esiintyy runsaasti sekä kampeloita että kissakaloja, minkä takia myös sukelluskalastajat suosivat paikkaa.
Urheilusukeltajat kutsuvat paikkaa Tirpitziksi, koska juuri siellä oli sotavuosina saksalaisen taistelulaiva Tirpitz suojattu erikoistukikohta ja X-luokan pienoissukellusveneet tekivät uskaliaan hyökkäyksensä.
Saksalaiset purkivat pääosan varusteista vetäytyessään Norjasta ja norjalainen Hǿvdingin pelastusyhtiö, joka osti Norjan valtiolta kaikki saksalaiset sotaromut vuosina 1945–1946, purki loput kiinteät rakenteet 1950-luvun alussa. Muutamia yksittäisiä kallioon upotettuja sukellusveneverkon kappaleita oli jäljellä vielä 1990-luvulla.
Paikka oli väärinkäytösten vuoksi pitkään sukelluskiellossa 1990-luvulla. lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaivuono Wikimedia Commonsissa
Tromssan läänin kunnat
Bardu
Dyrøy
Gratangen
Harstad
Ibestad
Kaivuono (Kåfjord)
Kalsa (Karlsøy)
Kierua (Skjervøy)
Kvæfjord
Lavangen
Målselv
Naavuono (Kvænangen)
Omasvuono (Storfjord)
Paatsivuono (Balsfjord)
Raisi (Nordreisa)
Raisivuono (Sørreisa)
Salangen
Senja
Tjeldsund
Tromssa
Yykeä (Lyngen)
Norjan läänit | Norja
Kakhetin kuningaskunta

| Kakhetin kuningaskunta > 1465–1762 |
| --- | --- |
Valtiomuoto:  kuningaskunta
osa :  Persian vasallivaltio
Pääkaupunki:  Gremi, Telavi
Edeltäjä(t):  Georgian kuningaskunta
Seuraaja(t):  Kartli-Kakhetin kuningaskunta
Kakhetin vaakuna prinssi Vakhuštin mukaan noin vuonna 1745.
Kakhetin kuningaskunta (georg. კახეთის სამეფო, Kakhetis samepo) oli valtio itäisessä Georgiassa myöhäiskeskiajalla ja uuden ajan alussa. Kuningaskunta sijaitsi pääosin nykyisen Kakhetin hallintoalueen alueella, ja sen pääkaupunkina toimi aluksi Gremi ja myöhemmin Telavi. Se syntyi Georgian kuningaskunnan hajotessa kolmeen osaan vuonna 1465 ja oli olemassa lyhyitä taukoja lukuun ottamatta vuoteen 1762, kun Kakheti ja viereinen Kartli yhdistyivät Bagrationi-dynastian kakhetilaisen haaran hallitsemaksi valtioksi. Suurimman osan myrskyisää historiaansa Kakheti oli Persian valtakunnan vasallivaltio. Persia yritti pitää vastahakoisen georgialaisen kuningaskunnan vaikutuspiirissään, mikä johti useisiin sotilaallisiin konflikteihin ja karkotuksiin.
Persian hegemonia

1610-luvun puolivälissä šaahi Abbas I yritti uudelleen liittää Georgiaa kiinteämmin safavidivaltakunnan osaksi ja hyökkäsi toistuvasti Kakhetiin vuosina 1614–1617. Sarjassa georgialaisia kansannousuja ja persialaisten kostoiskuja kuoli 60 000–70 000 henkeä, ja yli sata tuhatta kakhetilaista talonpoikaa karkotettiin Iraniin. Kakhetin väkiluku laski kahdella kolmasosalla; aikoinaan kukoistaneet kaupungit, kuten Gremi ja Zagemi, taantuivat merkityksettömiksi kyliksi, maataloustuotanto laski ja kauppa pysähtyi. Vuoteen 1648 mennessä väsymätön Teimuraz oli lopulta saatu syrjäytettyä Kakhetin valtaistuimelta. Safavidihallinto tiukensi kontrolliaan Kakhetista ja aloitti syntyperäisen väestön korvaamisen turkkilaisilla paimentolaisheimoilla. Samaan aikaan dagestanilaiset vuoristolaiset alkoivat hyökätä maahan ja asettua Kakhetin suoalueille.lähde?
Vuonna 1659 kakhetilaiset aloittivat suuren kansannousun, surmasivat paimentolaiset ja luovuttivat maansa Kartlin islaminuskoisen georgialaisen kuninkaan Vakhtang V:n haltuun. Hän onnistui saamaan šaahilta luvan nostaa poikansa Artšilin Kakhetin kuninkaaksi. Jonkin aikaa kaksi itägeorgialaista kuningaskuntaa olivat käytännössä yhdistyneet Vakhtang V:n ja hänen poikansa hallintoon, ja koitti suhteellisen rauhallinen aikakausi. Artšil siirsi pääkaupunkinsa persialaisten hyökkäyksissä tuhoutuneesta Gremistä Telaviin ja aloitti jälleenrakentamisohjelman. Lupaava tilanne kesti kuitenkin vain hetken. Artšilin valtaannousu aloitti kahden Bagrationi-dynastian haaran – Artšilin Mukhrani-haaran ja Kakhetin haaran, joka oli joutunut luopumaan kruunusta Teimuraz I:n syrjäyttämisen myötä – välisen kilpailun. Jälkimmäinen sukuhaara sai lopulta vallan käsiinsä vuonna 1703, vaikka he joutuivatkin kääntymään islamiin, ja he hallitsivat safavidiherrojensa iloksi. Siitä ei kuitenkaan ollut Kakhetille juuri käytännön hyötyä, ja kuningaskuntaa piinasivat edelleen dagestanilaisten jatkuvat hyökkäykset.lähde?
Vuosina 1724–1744 Kakhetia tuhosivat osmanien ja persialaisten toisiaan seuranneet miehitykset. Kun Kakhetin prinssi Teimuraz II kuitenkin tuki Persian Nadir Šahia tämän kamppailussa osmaneja vastaan, Kakhetin Persian hoville maksama raskas vero peruttiin vuonna 1743. Teimuraz II:n yhteistyö Nadirin kanssa varmisti hänen valta-asemansa sekä Kakhetissa että Kartlissa, ja hänet tunnustettiin Kartlin kuninkaaksi. Hän sai myös tunnustuksen pojalleen Erekle II:lle Kakhetin kuninkaana. Molemmat hallitsijat kruunattiin kristityn perinteen mukaan vuonna 1745. He käyttivät hyödykseen Nadirin salamurhaa seurannutta sekasortoa Iranissa vuonna 1747 ja nousivat käytännössä itsenäisiksi hallitsijoiksi. Heidän hallintonsa auttoi vakauttamaan maan tilannetta: talous alkoi elpyä ja dagestanilaisten hyökkäykset vähenivät, vaikkeivät lakanneetkaan kokonaan. Kun Teimuraz kuoli 6. tammikuuta 1762, Erekle seurasi häntä valtaistuimelle ja yhdisti siten itäisen Georgian yhdeksi valtioksi ensimmäistä kertaa lähes kolmeen vuosisataan.
Kuninkaanlinnan rauniot Gremissä.
Teimuraz I ja hänen vaimonsa Khorashan. Piirustus roomalaiskatolisen lähetyssaarnaajan Don Cristoforo De Castellin albumista.
Kahdeksas ihme

| Kahdeksas ihme Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 19. elokuuta 1985
 Tuottaja(t): Mikko Syrjä
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 38.54
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  1. (syyskuu 1985)
Eppu Normaalin muut julkaisut
| Rupisia riimejä, karmeita tarinoita 1984 | Kahdeksas ihme 1985 | Valkoinen kupla 1986 |
Kahdeksas ihme on suomalaisen rockyhtyeen Eppu Normaalin tunnetuimpia albumeita ja myös yhtyeen myydyin studioalbumi. Kahdeksas ihme oli albumilistan ensimmäisellä sijalla kuusi viikkoa ja yhteensä listaviikkoja kertyi 35.  Albumin tuotti yhtyeen kitaristi Pantse Syrjä MSL-studiolla vuonna 1985.
Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat ”Vuonna '85” ja ”Kitara, taivas ja tähdet”, joita on soitettu radiossa aktiivisesti albumin ilmestymisestä lähtien. Levyllä on myös kolme muuta tunnettua kappaletta, ”Voi kuinka me sinua kaivataan”, ”Elämän tarkoitus” ja ”Vihreän joen rannalla (kauan sitten)”.
Levyn kaikki kappaleet on sanoittanut Martti Syrjä sekä säveltänyt Pantse Syrjä. Poikkeuksina  kappale nimeltä ”Yöjuttu”, jonka ovat säveltäneet Juha Torvinen ja Martti Syrjä sekä kappaleet "Elämän tarkoitus" ja "Tihkumme seksiä", jotka ovat sanoittaneet Martti ja Pantse Syrjä.
Kappalelista

Tien päällä taas – 4.13
Voi kuinka me sinua kaivataan – 5.02
Vuonna ’85 – 4.47
Elämän tarkoitus – 5.06
Kitara, taivas ja tähdet – 4.40
Tihkumme seksiä – 3.03
Vihreän joen rannalla (kauan sitten) – 4.07
Yöjuttu – 3.31
Läpivalaistu – 4.08
Levystä julkaistiin vuonna 2005 20-vuotisjuhlapainos, jonka mukana on myös Video, taivas ja tähdet -DVD (julkaistu aikaisemmin videokasettina), joka sisältää Tampereen Työväen Teatterissa syyskuussa 1985 äänitetyn ja kuvatun keikan ja kyseiseltä keikalta ennenjulkaisemattoman ääniraidan kappaleesta ”Vihreän joen rannalla”.
Singlet

”Kitara, taivas ja tähdet” / ”Kivenä kengässä”, kesäkuu 1985
”Voi kuinka me sinua kaivataan” / ”Asustelaulu”, marraskuu 1985
”Vuonna ’85” / ”Koiralla on karvoissaan kirppuja”, tammikuu 1986
Yhtyeen kokoonpano albumilla

Pantse Syrjä - kitara, taustalaulu
Juha Torvinen - kitara
Aku Syrjä - rummut
Mikko Nevalainen - basso
Martti Syrjä - laulu
Safka Pekkonen - haitari (kappaleet 4 ja 6), taustalaulu (kappaleet 2 ja 8)
Kirjallisuutta

Dimery, Robert (toim.): 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.  ((1001 Albums You Must Hear Before You Die, 2006.) Suomalaisen laitoksen päätoimittaja Jake Nyman. Kääntäjät: Esa Kuloniemi ym)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36217-4
Aiheesta muualla

Kahdeksas ihme Eppunormaali.net
| n k Eppu Normaali |
| --- | --- |
 Martti Syrjä  Mikko ”Pantse” Syrjä  Juha Torvinen  Sami Ruusukallio  Aku Syrjä   Mikko Saarela  Mikko Nevalainen 
Studioalbumit:  Aknepop  Maximum Jee & Jee  Akun tehdas  Cocktail Bar  Tie vie  Aku ja köyhät pojat  Rupisia riimejä, karmeita tarinoita  Kahdeksas ihme  Valkoinen kupla  Imperiumin vastaisku  Historian suurmiehiä  Studio Etana  Sadan vuoden päästäkin  Syvään päähän  Mutala 
Kokoelmat:  Pop pop pop  Hatullinen paskaa  Aku, Juha, Martti ja Mikko² – soolot  Poko klassikot  Lyömättömät  Hatullinen paskaa / Soolot  Paskahatun paluu  Repullinen hittejä  Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita  Singlet 1978–1991  Syvään päähän -live  Jackpot – 101 Eppu-klassikkoa 1978–2009 
Livealbumit:  Elävänä Euroopassa  Onko vielä pitkä matka jonnekin?  Klubiotteella Pe 14.11.2008 Yökerho Ansa, Laihia  Klubiotteella La 15.11.2008 Rytmikorjaamo, Seinäjoki  Klubiotteella To 20.11.2008 Kellari, Joensuu  Klubiotteella Pe 21.11.2008 Revontuli, Hankasalmi  Klubiotteella La 22.11.2008 Seurahovi, Porvoo  Klubiotteella Su 23.11.2008 Amarillo, Kotka  Klubiotteella Pe 28.11.2008 Club&Bar Wilhelm, Mikkeli  Klubiotteella La 24.1.2009 House of rock, Kouvola  Klubiotteella Ti 3.2.2009 Henry's pub, Kuopio  Klubiotteella Ke 4.2.2009 45 Special, Oulu  Klubiotteella To 5.2.2009 Tivoli, Rovaniemi  Klubiotteella Pe 6.2.2009 Umpitunneli, Tornio  Klubiotteella La 7.2.2009 Taiga, Ylläs  Klubiotteella Ke 11.2.2009 Bar Kino, Pori  Klubiotteella To 12.2.2009 Hotel Kaarle, Kokkola  Klubiotteella Pe 20.2.2009 Iisoppi, Nokia  Klubiotteella La 21.2.2009 Kantri, Kankaanpää  Klubiotteella Ke 11.03.2009 The 100 Club, Lontoo  Ratina
Kakhrylion

| Kakhrylion> Καχρυλίων |
| --- | --- |
 Kakhrylionin valama ja Eufronioksen punakuviotekniikalla koristelema kyliks, n. 510–500 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 400-luku eaa.
Ammatti:  savenvalaja
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 500/400-luku eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Kakhrylion (m.kreik. Καχρυλίων, Kakhryliōn) oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. lopulla ja 400-luvun eaa. alussa.
Kakhrylionin signeeraus tunnetaan muutamista vaaseista, ja lisäksi hänen nimiinsä on osattu laittaa useita muita vaaseja. Häneltä tunnetaan erityisesti kyliksejä. Monissa on käytetty korallinpunaista väriä. Kakhrylionin vaaseja maalasivat erityisesti Eufronios ja Oltos.
Teoksia

Herakles ja Geryon. Yksityiskohta kyliksistä, n. 510–500 eaa.
Kyliks, n. 510–500 eaa.
Kalapudas

Kalapudas on kylä Merijärvellä Pohjois-Pohjanmaalla, Pyhäjoen pohjoisrannalla.
Kalapudas on ns. puhtokylä, jonka asutus on voimakkaiden kevättulvien takia keskittynyt maaston korkeimmille kohdille niin, että rakennukset ovat osin erittäin lähellä toisiaan. Kalaputaan kylän keskus muodostuu neljästä taloryhmästä, jotka ovat Kalapudas, Alapudas, Rantapudas ja Ylimäki. Niihin kuuluu päärakennusten lisäksi yhteensä yli kaksikymmentä talousrakennusta.  Vanhin, kylän lounaisosassa sijaitseva päärakennus Rantapudas lienee rakennettu 1707 tai 1710. Sitä vastapäätä olevan Alaputaan päärakennus on 1800-luvulta, samoin kuin kylän kaakkoisosassa sijaitsevan Kalaputaan päärakennus, joka on vuodelta 1806. Kylän kantatalona Kalapudas on kuitenkin perustettu jo 1558. Ylimäestä siirrettiin sivurakennus Merijärven Säästöpankin taloksi 1940-luvulla, mutta se tuhoutui pian pystyttämisen jälkeen tulipalossa. Ylimäen pihapiirin rakennukset ovat pääosin 1880-luvulta. Kalaputaan kylälle on laadittu kyläsuunnitelma, jonka yhteydessä tehtiin rakennusten kuntotarkastus ja inventointi.
Kalaputaan kyläkoulu lopetti toimintansa 1980-luvulla.
Akira Kaji

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. tammikuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Hyogo, Japani
Pelipaikka: Puolustajat
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–1999 2000–2001 2002–2005 2006– | Cerezo Osaka Oita Trinita FC Tokyo Gamba Osaka |  |
Maajoukkue
| 2003–2008 | Japani | 64 (2) |
Akira Kaji (jap. 加地亮, s. 13. tammikuuta 1980 Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka on pelannut muun muassa Japanin J. Leaguen Gamba Osakassa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Kaji aloitti uransa J. Leaguessa Cezero Osakassa vuonna 1998. Seuraavana vuonna hän siirtyi 2. divisioonan Oita Trinitaan, jossa pelasi kaksi kautta. Vuonna 2002 hän palasi 1. divisioonaan FC Tokioon.
Kaji oli Japanin nuorten maajoukkueen mukana voittamassa hopeaa Nigeriassa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1999. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Japanin jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2003, jonka jälkeen hän on pelannut Aasian mestaruuskilpailuissa Kiinassa 2004 ja Maanosaliittojen Cupissa 2005 sekä kaksi ottelua Saksan MM-kisoissa 2006.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2003 | 1 | 0 |
| 2004 | 20 | 0 |
| 2005 | 14 | 1 |
| 2006 | 14 | 0 |
| 2007 | 11 | 1 |
| 2008 | 4 | 0 |
| Yhteensä | 64 | 2 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akira Kaji Wikimedia Commonsissa
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Narazaki |
3 Tanaka |
4 Endo |
5 Miyamoto |
6 Nakata |
8 Ogasawara |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Fujita |
17 Miura |
18 Matsuda |
19 Motoyama |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
24 Nishi |
25 Chano |
26 Yamada |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Narazaki |
2 Tanaka |
3 Chano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Tamada |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Miura |
18 Inamoto |
19 Motoyama |
20 Tsuboi |
21 Kaji |
22 Moniwa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Narazaki |
2 Moniwa |
3 Komano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Takahara |
10 Nakamura |
11 Maki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Inamoto |
18 Ono |
19 Tsuboi |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2007
1 Kawaguchi |
2 Konno |
3 Komano |
5 Tsuboi |
6 Abe |
7 Endō |
8 Hanyū |
9 Yamagishi |
10 S. Nakamura |
11 Satō |
12 Maki |
13 Suzuki |
14 K. Nakamura |
15 Mizuno |
18 Narazaki |
19 Takahara |
20 Yano |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawashima |
24 Hashimoto |
28 Ōta |
29 Inoha |
Valmentaja Osim
Kaksi kulttuuria

Kaksi kulttuuria on brittiläisen tieteenharjoittajan ja romaanikirjailijan C. P. Snow'n vaikutusvaltaisenkenen mukaan? Rede-luennonselvennä otsikko vuodelta 1959. Luento on ilmestynyt myös omana kirjanaan. Kahden kulttuurin käsitteeseen viitataan usein keskusteltaessa tieteen asemasta yhteiskunnassa sekä luonnontieteiden ja humanististen tieteiden välisestä suhteesta.
Luonnontieteiden ja humanismin lähentämiseksi on otettu käyttöön käsite kolmas kulttuuri. Fyysikko Kari Enqvist katsoo, että kolmas kulttuuri nousee luonnontieteellisestä tiedosta ja ajattelusta. Enqvist on huolissaan siitä, että esimerkiksi suomalaisten koulujen historiankirjojen todellisuuskäsitys ei ota huomioon luonnontieteitä. ”Napoleonin kaltaisten pikkuruhtinaiden yhdentekevät sotaretket mielletään paljon tärkeämpinä kuin samaan aikaan syntymässä ollut luonnontiede”.
Kirjallisuutta

Snow, C. P.: Kaksi kulttuuria.  ((The two cultures, 1963.) Johdanto: Stefan Collini. Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 1998.  ISBN 952-5202-12-7
Aiheesta muualla

Edge, luonnontieteilijöiden ja humanistien yhteinen keskustelufoorumi kolmannen kulttuurin hengessä.
Kaksi kulttuuria - keskustelua humanistien ja luonnontieteilijöiden välisestä juovasta. Yle Elävä arkisto.
Ana Kalandadze

| Ana Kalandadze> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. joulukuuta 1924
Kuollut: 11. maaliskuuta 2008 (83 vuotta) Tbilisi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ana Kalandadze (georg. ანა კალანდაძე, 15. joulukuuta 1924 – 11. maaliskuuta 2008) oli georgialainen runoilija ja yksi Georgian nykykirjallisuuden vaikutusvaltaisimmista naishahmoista.
Kalandadze syntyi Khidistavin kylässä lähellä Tšokhatauria Georgian lounaisosassa Gurian alueella. Hän valmistui Tbilisin valtionyliopiston filologian tiedekunnasta vuonna 1946 ja julkaisi ensimmäiset runonsa samana vuonna. Hänen monimutkaiset ja hienovaraiset runonsa ja henkilökohtaiset aiheensa tulivat hyvin suosituiksi. Professori Donald Rayfieldin sanoin:
»Noin 700:sta hänen julkaisemastaan runosta on nyt mahdollista löytää jonkinlainen yhdenmukainen filosofia, vähäsanaisuudesta ja stoalaisuudesta huolimatta. Uhman harvinainen purkaus ei ole hänen runoissaan ikinä vienyt muutamaa riviä enempää, ja hän on ollut tarpeeksi hienovarainen ollakseen herättämättä [neuvosto]viranomaisten suuttumusta.» 
(Rayfield, s. 274.)
Monista Kalandadzen isänmaallisia tai romanttisia teemoja käsittelevistä runoista on tehty suosittuja lauluja. Hän oli myös tuottelias venäläisen ja eurooppalaisen runouden kääntäjä. Hän kuoli aivoverenkiertohäiriöön ja hänet haudattiin Mtatsmindan Pantheoniin.
Kaksoissuhde

Pisteet A', B', C' ja D' ovat pisteiden A, B, C ja D projektiot niiden kautta kulkevalla suoralla. Kaksoissuhteet (A, B, C, D) ja (A', B', C', D') ovat yhtä suuret.
Kuva ja sen päälle kirjoitetut yhtälöt osoittavat, kuinka kaksoissuhdetta voidaan käyttää todellisten kohteiden mittaamiseen, kun ne on kuvattu perspektiivisellä projektiolla. A, B, C, D ja V ovat kuvan pisteitä, A', B', C' ja D' niiden vastineet todellisuudessa. Kohteiden todellisten, metreinä ilmaistujen etäisyyksien kaksoissuhde on yhtä suuri kuin niiden kuvassa näkyvien, tässä pikseleinä ilmoitettujen etäisyyksien kaksoissuhde.
Kohdassa (1) on laskettu poikkikadun leveys (8 m) rakennusten tunnettujen leveyksien ( ja 6 m) avulla.

Kohdassa (2) riittää, että yhden rakennuksen leveys tunnetaan, koska pakopiste V on näkyvissä.
Geometriassa kaksoissuhde on neljän samalla suoralla olevien pisteiden  A,  B,  C ja  D muodostama suhde
missä janat on varustettu etumerkein. Usein merkitään myös
Jos  ({\overrightarrow {AC}},{\overrightarrow {BD}})=-1, pisteet  A,  B,  C,  D muodostavat harmonisen pisteistön.
Kompleksilukujen kaksoissuhde

Kompleksiluvuille kaksoissuhde määritellään samaan tapaan lausekkeena
Termien järjestys määritelmässä ei ole vakiintunut, vaan tämän lisäksi yleisesti käytetään myös muita vastaavia määritelmiä kaksoissuhteelle.
Jos jokin luvuista  z_{n} on ääretön, jätetään tästä lausekkeesta pois ne tekijät, joissa se esiintyy. Niinpä esimerkiksi
,
joka on samalla kaksoissuhteen  (z-1,z_{2},z_{3},z_{4}) raja-arvo, kun z_4 lähestyy ääretöntä.
Kaksoissuhde pysyy muuttumattomina Möbius-kuvauksissa. Toisin sanoen jos P(z) on Möbius-kuvaus, on  (P(z_{1}),P(z_{2}),P(z_{3}),P(z_{4}))=(z_{1},z_{2},z_{3},z_{4}).
Jorma Kakko

| Jorma Kakko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jorma Gunnari Kakko
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1930 Kanneljärvi, Suomi
Kuollut: 5. tammikuuta 1963 (32 vuotta) Lahti, Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  177 cm
Paino:  67 kg
Laji:  Keskimatkojen juoksija
Seura:  Lahden Urheilijat
Uran alku:  1951
Jorma Gunnar Kakko (16. kesäkuuta 1930 Kanneljärvi – 5. tammikuuta 1963 Lahti) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hänen uransa ajoittui samaan aikaan kolmen kovan Olavin eli Salosen, Salsolan ja Vuorisalon uran kanssa. Urallaan Kakko edusti Lahden Urheilijoita.
Jorma Kakko nousi suomalaisten keskimatkojen juoksijoiden kärkikastiin 1950-luvun alkupuoliskolla. Kauden 1954 Kalevan kisoissa hän saavutti SM-hopeaa 1 500 metrillä ja nousi maaotteluedustajaksi. Lisäksi hän edusti Suomea muun muassa Bernin EM-kisojen 1 500 metrillä sijoittuen kymmenenneksi selvittyään alkuerästään finaaliin. Suomen Urheilulehti kirjoitti syksyllä 1954 arviossaan, että ”Jorma Kakko ja Olavi Salsola olivat kesän lupaavimmat tulokkaat”.
Seuraavana vuonna Kakko uusi SM-hopean. Suomalaiset kilpailivat ensi kerran Neuvostoliitossa, ja Jorma Kakko kuului Moskovassa kilpailleeseen joukkueeseen. Kauden aikana juostuissa SM-viesteissä Kakko oli mukana voittoisassa Suomen ennätyksen tehneessä 4 × 400 metrin sekä 4 × 800 metrin Lahden Urheilijoiden joukkueissa. Samana vuonna Kakosta tuli kolmas suomalainen 800 metrin 1.50:n alittaja Denis Johanssonin ja Olavi Salsolan jälkeen.
Seuraavalla kauden Kalevan kisoissa Kakko saavutti SM-pronssia 1 500 metrillä ja viestissä Kakko Lahden Urheilijoiden ankkurina uusi 4 × 800 metrin mestaruuden. Olympiavuosi 1956 meni kuitenkin osaksi pilalle kilpailukaudella tapahtuneen loukkaantumisen vuoksi, ja olympiamatka Melbourneen jäi saavuttamatta. Kuitenkin hän oli mukana muun muassa marraskuun 1956 Unkari–Suomi-maaottelussa Budapestissä ja juoksi oman lajinsa lisäksi pikaviestijoukkueessa. Kaudesta 1957 tuli Kakon uran paras. Samalla hän siirtyi myös pitemmille matkoille eli 3 000 ja 5 000 metrille. Hän teki 1 500 metrillä ennätyksensä 3.43,2. Hän saavutti kaudella SM-pronssia niin 800 kuin 1 500 metrillä. Seuraavalla kaudella Kakko saavutti vihdoin Kalevan kisoissa Suomen mestaruuden, mutta matka oli 5 000 metriä. Lisäksi tuli kolme maaotteluvoittoa Ranskaa, Ruotsia ja Englantia vastaan. Keväällä oli tullut jo kultaa maastojuoksun lyhyellä matkalla. EM-kisaedustus Tukholmassa ei sujunut kuitenkaan suunnitelmien mukaan, sillä hän jäi 5 000 metrillä alkueriin.
Jorma Kakko päätti uransa kauden 1959 jälkeen. Hän sijoittui vielä viidenneksi Kalevan kisoissa 1 500 metrillä tutun Olavi-kaksikon Salonen–Vuorisalo ollessa kärjessä.
Urallaan Kakko edusti Suomea 16 maaottelussa ja 2 EM-kisoissa.
Työurallaan Jorma Kakko, Lahteen sodan jälkeen siirtynyt evakkonuorukainen, toimi hallimestarina Lahden kaupungin elintarvikelaboratoriossa. Jorma Kakon elämä päättyi 32-vuotiaana äkilliseen sairauskohtaukseen 5. tammikuuta 1963.
Saavutuksia

, ,
EM-kisoissa 10. 1 500 metrillä Bernissä 1954
SM-kultaa:
4×400 metrillä ja 4×800 1955,
4×800 1956
SM-maastojen lyhyt matka (5,7 km) 1958 (Lahden Urheilijat),
5 000 metrillä 1958,
SM-hopeaa 1 500 metrillä 1954 ja 1955
SM-pronssia 1 500 metrillä 1956 ja 1957
Parhaat tulokset

800 metriä: 1.49,4 (1955)
1 000 metriä: 2.27,0 (1954)
1 500 metriä: 3.43,2 (1957)
maili: 4.03,6 (1956)
3 000 metriä: 8.07,6 (1957)
5 000 metriä: 14.07,6 (1958)
Kah’ovkan vesivoimalaitos

| Kah’ovkan vesivoimalaitos |
| --- | --- |
 Veden läpijuoksutusta Kah’ovkan vesivoimalaitoksen viereisellä padolla.
Tyyppi:  vesivoimalaitos
Teho:  334,8 MW
Tuotanto:  1,4 TWh (keskimäärin vuodessa)
Omistaja:  PrAT Ukrhidroenerho
Rakentaminen aloitettu:  1950
Valmistunut:  1956
Kytketty sähköverkkoon:  1955
Sijainti:  Nova Kah’ovka ja Tavrijsk, Hersonin alue, Ukraina
Koordinaatit:  46.7769°N, 33.3711°E
Joki:  Dnepr
Kah’ovkan vesivoimalaitos (ukr. Каховська ГЕС, Kah’ovska HES, täydellisemmin ukr. Каховська ГЕС імені П. С. Непорожнього, Kah’ovska HES imeni P. S. Neporožnoho) on vesivoimalaitos, Kah’ovkan tekojärven muodostava 3,84 (tai 3,7) kilometriä pitkä patorakennelma ja liikenneväylä Ukrainan Hersonin alueella. Se on Dneprjokea hallitsevan kuuden suuren padon ja vesivoimalan muodostaman kaskadin toiseksi suurin, alin ja eteläisin voimala. Se sijaitsee Nova Kah’ovkan ja Tavrijskin kaupunkien kohdalla (Dneprin vasen ranta), 12 kilometriä Kah’ovkasta lounaaseen. Dneprin oikealla rannalla, heti voimalaitospadon luoteispuolella, sijaitsevat Kozatsken ja Veselen kylät.