stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hálfdan Branankasvatin saaga

Hálfdan Branankasvatin saaga (isl. Hálfdanar saga Brönufóstra ) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin.  Saaga kertoo tanskanmaalaisesta kuninkaanpojasta Hálfdanista, joka joutuu lapsena pakenemaan isänsä surmanneita viikinkejä  Bjarmien maahan (isl. Bjarmaland) ja päätyy viikinkiretkillään myös Hellulandiksi kutsutulle alueelle, missä tapaa itselleen suureksi avuksi olevan peikkonaisen, Branan. Hálfdan Branankasvatin saaga on todennäköisesti kirjoitettu vuoden 1300 tietämillä. Saagassa on runsaasti kansansatumaisia piirteitä, minkä vuoksi se on yleensä kategorisoitu seikkailusaagaksi (saks. Abenteuersaga), jotka tyylillisesti ja teemallisesti muistuttavat usein kotoperäisiä ritarisaagoja. Hálfdan Branankasvatin saaga ei sisällä lainkaan runoutta. Saagasta on säilynyt lukuisia keskiajan jälkeisiä käsikirjoituksia, mikä osoittaa saagan olleen hyvin suositun. Sen osalta on tuotu esille myös saagan yhteydet toiseen muinaissaagaan, Grímr Karvaposken saagaan sekä Sörli Vahvan saagaan, jonka kirjoittaja on todennäköisesti tuntenut Hálfdan Branankasvatin saagan .  Hálfdan Branankasvatin saagaa ei ole suomennettu.
Hálfdan Branankasvatin saaga suurvalta-ajan Ruotsissa

Kansansatumaisista piirteistään huolimatta myös muinaisesta menneisyydestä kertovat seikkailusaagat alkoivat 1600–1700-luvulla herättää kiinnostusta erityisesti suurvalta-ajan Ruotsissa. Niiden katsottiin olevan lähteitä, jotka voisivat kertoa jotain Ruotsin muinaisesta ja loistokkaasta menneisyydestä, josta muuten oli saatavilla hyvin vähän lähteitä. Tämän näkemyksen seurauksena muinaissaagoja käytettiin ilman tarvittavaa lähdekritiikkiä myös suurvaltaideologian rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa, huolimatta siitä, että osa aikalaistutkijoista suhtautui muinaissaagojen lähdearvoon epäillen jo tuolloin. 


Hálfdan Branankasvatin saagan tapahtumat sijoittuvat pääosin Tanskaan ja Pohjois-Euroopan länsiosiin, kuten Englantiin. Osa saagan episodeista sijoittuu kuitenkin Bjarmalandiin, joka 1600–1700-lukujen Ruotsissa luettiin osaksi suurvallan vaikutuspiiriä ja joka siksi herätti kiinnostusta Ruotsissa. Hálfdan Branankasvatin saagaa ei voida pitää lähteenä ajasta ja henkilöistä, joita se kuvaa. Suurvalta-ajan Ruotsissa kyseistä saagaa käsiteltiin kuitenkin historiallisena lähteenä. Koska ruotsalaiset eivät tuolloin enää ymmärtäneet muinaissaagojen kieltä, ilmestyi Hálfdan Branankasvatin saaga ruotsiksi käännettynä Eric Julius Björnerin teoksessa Nordiska kämpa dater vuonna 1737 (Stockholm).
Käännökset ja editiot

Hálfdanar saga Brönufóstra. Teoksessa Rafn, C. C. (toim.) 1829–1830. Fornaldar sögur Nordrlanda, 3. Kaupmannahöfn: [s.n.], 559–591.
Hálfdanar saga Brönufóstra . Teoksessa Guðni Jónsson (toim.). 1954. Fornaldar sögur Norðurlanda, 4. Akureyri: Íslendingasagnaútgáfan, 287–318.
Hier hefur Sogu Af Halfdane Bronufostra. / Här hafwer Sagan Af Halfdan Branas fosterson Sit uphof. / Hic incipit Historia De Halfdano, Branæ Alumno. Teoksessa Nordiska kämpa dater , käänt. & toim. Eric Julius Björner. Stockholm, 1737.
Kruse, Mathias (toim. & käänt.). 2009. Die Geschichte von Halfdan, dem Schützling der Brana. Hálfdanar saga Brönufóstra: Übersetzung und Kommentar. München: Herbert Utz. (saksaksi)
Aiheesta muualla

Hálfdanar saga Brönufóstra  muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Hálfdanar saga Brönufóstra  muinaisislanniksi Snerpa.is -sivustolla
Hálfdanar saga Brönufóstra  -bibliografia Stories for All Time: The Icelandic Fornaldarsögur (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla
Hálfdanar saga Brönufóstra  englanniksi  Germanic Mythology  -sivustolla
Herpesvirukset

| Herpesvirukset |
| --- | --- |
 Herpes simplex -viruksia elektronimikroskooppikuvassa
Virusten luokittelu
Ryhmä::  Ⅰ dsDNA-virukset
Kunta::  Virukset
Lahko::  Herpesvirales
Heimo::  Herpesvirukset Herpesviridae
Alaheimot
  Alaheimo Alphaherpesvirinae Simplexvirus  Varicellovirus  Mardivirus  Iltovirus  Alaheimo Betaherpesvirinae Sytomegalovirus  Muromegalovirus  Roseolovirus  Alaheimo Gammaherpesvirinae Lymphocryptovirus  Rhadinovirus  Luokittelematon Ictalurivirus  
Katso myös
   Herpesvirukset Wikispeciesissä   Herpesvirukset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herpesvirukset eli Herpesviridae on virusheimo, johon kuuluvat useat DNA:ta sisältävät herpesvirukset.
Herpesvirukset jäävät ensi-infektion jälkeen pysyvästi isäntäänsä. Yleensä ne ovat piileviä, mutta aktivoituvat aika ajoin aiheuttaen oireiltaan vaihtelevia tauteja. Herpesvirukset voivat tarttua.
Ihmisten herpesvirukset

HHV-1 = HSV-1 (Herpes simplex -virus 1): aiheuttaa huuliherpestä (yskänrokko), suun limakalvon rokkoja (gingivostomatiitti) ja genitaaliherpestä
HHV-2 = HSV-2 (Herpes simplex -virus 2): aiheuttaa huuliherpestä (yskänrokko), suun limakalvon rokkoja (gingivostomatiitti) ja genitaaliherpestä
HHV-3 = VZV (Varicella-zostervirus): vesirokon ja vyöruusun aiheuttaja
HHV-4 = EBV (Epstein–Barrin virus, lymfokryptovirus): mononukleoosin aiheuttaja
HHV-5 = CMV (Sytomegalovirus): mononukleoosin, keuhkotulehduksen ja kehityshäiriöiden aiheuttaja
HHV-6 = roseolovirus: vauvarokon (Exanthema subitum) aiheuttaja
HHV-7 = samankaltainen vauvarokon aiheuttaja
HHV-8 = rhadinoviruksen tyyppi = KSHV (Kaposin sarkoomaan liittyvä herpesvirus): HIV-potilaiden Kaposin sarkooman aiheuttaja
Eläinten herpesviruksia

pseudorabiesta eli Aujeszkyntautia aiheuttava herpesvirus
erästä ns. kissanuhan muotoa aiheuttava herpesvirus
BHV-1, bovine herpesvirus-1, nautojen tarttuvaa hengitystietulehdusta aiheuttava virus. Tauti tunnetaan lyhenteellä IBR / IPV
EHV-1, equine herpesvirus-1, hevosen hengitystiesairaus, joka voi aiheuttaa myös ns. virusabortin.
koiran herpesvirus, tappaa usein pikkupentuja ja voi aiheuttaa emälle emätin- ja kohtutulehduksen.
OsHV-1 tappaa ostereita
muitakin eläinten herpesviruksia tunnetaan.
Kuvitteellisia herpesviruksia

HHV-9 = Jemenin sukupuolitauti, Lapissa leviävä pandemia. Kuvitteellinen tauti tv-sarjassa Ivalo.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Herpesviridae
http://www.terve.fi/sukuelinherpes/sukuelinherpes
International Committee on Taxonomy of Viruses (ICTV): Herpesviridae (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Viral zone: Herpesviridae (englanniksi)
Huhhahhei

| ”Huhhahhei” Käärijä |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2023
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t):  Aleksi Nurmi  Jukka Sorsa 
 Kesto: 03.08
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Käärijän muut singlet
| ”It’s Crazy It’s Party” 2023 | ”Huhhahhei” 2023 | ”Ruoska” 2024 |
Huhhahhei on rap-artisti Käärijän single, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2023. Käärijän levy-yhtiö Warner Music Finland on kuvaillut kappaleen sekoittavan poppia, metallia ja elektronista musiikkia. Kappaletta on luonnehdittu ”bilebiisiksi, joka sekottaa jälleen Käärijälle tyypillisesti eri musiikkityylejä”. Kappaleen ovat sanoittaneet Käärijä, Aleksi Nurmi ja Sonny Kylä-Liuhala sekä tuottaneet Aleksi Nurmi ja Jukka Sorsa.
Aiheesta muualla

Kappale Youtubessa
IIT Madras

| IIT Madras> Indian Institute of Technology Madras |
| --- | --- |
 IIT Madrasin tutkimuskampuksen aluetta.
Motto:  engl. Success is born out of action suom. Menestys syntyy toiminnasta
Perustettu:  1959
Tyyppi:  julkinen tutkimusyliopisto
Opiskelijoita:  10 299
Sijainti:  Chennai; osoite: Sardar Patel Road, Adyar, Chennai, 600036, India, Tamil Nadu  Intia
Sivusto:  www.iitm.ac.in
Intian teknillinen korkeakoulu Madrasissa (engl. Indian Institute of Technology Madras, lyh. IIT Madras) on vuonna 1959 perustettu, Intian Tamil Nadun osavaltiossa, Chennain suurkaupungissa toimiva julkinen korkeakoulu. Länsi-Saksa tuki teknisen korkeakoulun perustamista Intiaan merkittävästi osaamisellaan ja talousavullaan.  Jo vuonna 1961 korkeakoulun tärkeys tunnustettiin Intian parlamentin määritellessä sen kansallisesti merkittäväksi instituutiksi.
Korkeakoulun opiskelijamäärä vaihtelee jonkin verran lukukaudesta toiseen; lukuvuoden alkupuolella elokuussa opiskelijoita on kirjoilla yli tuhat vähemmän kuin tammikuussa. Tammikuussa 2020 IIT Madrasissa oli kirjoilla noin 10 300 opiskelijaa.
Vuonna 2020 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli IIT Madrasin sijaluokkaan 601.–700. maailman tasokkaimpien yliopistojen listallaan. Se oli tässä tutkimustyötä painottavassa vertailussa Intian tiedeinstituutin jälkeen Intian toiseksi korkeatasoisimpien yliopistojen jaetulla sijalla samantasoisten Kalkutan ja Delhin yliopistojen kanssa. Intian kansallinen korkeakoulujen paremmuusluokittelu (NIRF) arvotti IIT Madrasin vuosina 2019 ja 2020 Intian korkeatasoisimmaksi yliopistollista opetusta antavaksi oppilaitokseksi kaiken kaikkiaan ja parhaimmaksi tekniseksi korkeakouluksi (sijaluku 1).
Times Higher Education luokitteli IIT Madrasin vuoden 2021 yliopistorankingissaan maailmanlistansa sijaluokkaan 601.–800. Espanjalaisessa Webometrics-rankingissa IIT Madras pääsi vuonna 2020 Aasian korkeakouluista sijalle 106 ja maailmanlistan sijalle 597. IIT Madras kuuluu Intian kärkiyliopistojen kansainvälistymiseksi käynnistetyn Institution of Eminence -ohjelman piiriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IIT Madras Wikimedia Commonsissa
IIT Bombay

| IIT Bombay> Indian Institute of Technology Bombay |
| --- | --- |
 IIT Bombayn päärakennusta.
Perustettu:  1958
Tyyppi:  julkinen
Opiskelijoita:  noin 5 300 (2020-2021)
Sijainti:  Mumbai (Powai, Mumbai 400 076), Maharashtra  Intia (19.1328°N, 72.9153°E)
Sivusto:  www.iitb.ac.in
IIT Bombay (engl. Indian Institute of Technology Bombay, suom. Intian teknillinen korkeakoulu Bombayssä, lyhennys myös IITB) on  Intian Maharashtran osavaltion Mumbaissa toimiva julkinen, kooltaan pienehkö, teknillinen korkeakoulu ja tutkimusyliopisto.
Vuonna 1958 perustettu IIT Bombay on ikäjärjestyksessä kolmas Intian nykyään 23 Intian teknillisen korkeakoulun (engl. Indian Institutes of Technology, IITs) ryhmään kuuluvista korkeakouluista. Neuvostoliitto tuki IITB:n perustamista Unescon välityksellä.
Lukuvuonna 2020-2021 IIT Bombayssa oli 4 179 alempaa tutkintoa opiskelevaa ja 1 117 ylempää- tai jatkotutkontoa suorittavaa opiskelijaa. Noin 20 prosenttia IITB:n opiskelijoista on naisia.
Oppilaitoksen mainetta korostava (painoarvo 40%) QS World University Rankings sijoitti IIT Bombayn listansa toiseksi intialaiseksi yliopistoksi (2023), edellään vain Intian tiedeinstituutti (IISc). Intian kansallisessa korkeakoulujen paremmuusluokittelussa (NIRF) IIT Delhi arvioitiin vuonna 2022 Intian kolmanneksi parhaaksi korkeakouluksi. Tällöin sen edellä olivat IIT Madras ja Intian tiedeinstituutti. Verkkonäkyvyyttä korostava espanjalainen Webometrics-yliopistolistaus sijoitti IIT Bombayn maailmanlistansa sijalle 506, Intian korkeimman sijaluvun saaneena yliopistona (1/2022).
IIT Bombay kuuluu Intian kärkiyliopistojen kansainvälistymiseksi käynnistetyn Institution of Eminence -ohjelman piiriin.
Isompi luentosali.
IIT Bombayn kampusaluetta (etualalla, myös kuvaaja on kampusalueella). Korkeat talot ovat opiskelija-asuntoloita.
Kampusalueen täysmittainen uima-allas.
Aiheesta muualla

Indian Institute of Technology Bombay - Campus map (englanniksi) (iitb.ac.in)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IIT Bombay Wikimedia Commonsissa
Hilde Güden

Hilde Güden vuonna 1962.
Hilde Güden (aik. Hulda Gerin, oik. Hulda Geiringer, 15. syyskuuta 1917 Wien – 17. syyskuuta 1988 Klosterneubrg) oli itävaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Güden tunnettiin eritoten rooleistaan Mozartin ja Richard Straussin oopperoissa.
Lapsuus ja nuoruus

Güden opiskeli laulua Otto Iron ja pianonsoittoa Maria Wetzelsbergerin johdolla sekä tanssia Wienin Akatemiassa. Ensiesiintymisensä lavalla hän teki Ralph Benatzkyn operetissa Herzen im Schnee Wienin Volksoperissa 1937. Pari vuotta myöhemmin hän lauloi Susannan roolin Mozartin Figaron häissä Zürichin oopperassa. Hän käytti näihin aikoihin saakka taiteilijanimeä Hulda Gerin.
Laulu-ura

Vuonna 1941 kuulu kapellimestari Clemens Krauss kiinnitti hänet Münchenin oopperaan, jossa hän nousi suureen suosioon. Näihin aikoihin hän otti käyttöön nimen Hilde Güden. Juutalaisten sukujuuriensa vuoksi hän joutui lähtemään natsien hallitsemasta Saksasta.
Tullio Serafin kutsui hänet Roomaan ja Firenzeen laulamaan Ruusuritarin Sophieta. Güden lauloi tämän jälkeen menestyksekkäästi maailman oopperakeskuksissa; Pariisissa, Milanossa, Venetsiassa, Lontoossa ja Glyndebournessa. Hän teki debyyttinsä Salzburgin festivaaleilla 1946 laulaen Zerlinan roolin Mozartin Don Giovannissa. Seuraavana vuonna hän aloitti pitkän työrupeaman Wienin Staatsoperissa ja lauloi siellä vuoteen 1973.
Joulukuussa 1951 hän esiintyi ensi kertaa Metropolitan-oopperassa, roolina Rigoleton Gilda. 1953 hän lauloi Metropolitanissa Ann Truloven roolin Stravinskin Hulttion tiessä
1950-luvun lopulla hän siirtyi kevyistä rooleista lyyrisempiin, Susannasta Kreivitär Almavivaan (Figaron häät), Zerlinasta Donna Elviraan (Don Giovanni), Despinasta Fiordiligiin (Così fan tutte), Nannetasta Alice Fordiin (Falstaff) ja Musetasta Mimiin (La bohème). Muita rooleja, joista hän keräsi ylisanoja, olivat La Traviatan Violetta, Faustin Marguerite ja Carmenin Micaela.
Hilde Güden oli hyvin monipuolinen laulaja. 50-60-luvuilla hän levytti useita levyjä sukupolvensa muiden huippulaulajien kanssa. Mozart- ja Strauss-ohjelmistonsa ohella hän oli loistava opereteissa tunnetuimpana Rosalinden rooli Johann Strauss nuoremman Lepakossa. Bel canton puolella hän keräsi kiitosta Rigoleton Gildana ja Lemmenjuoman Adinana. Güden lauloi myös liedejä sekä esiintyi oratorioissa.
Oopperalevytyksiä

1951 - Wagner: Nürnbergin mestarilaulajat (mm. Schöffler, Dermota, Treptow); Hans Knappertsbusch. (Decca 440 057-2)
1954 - Strauss: Ruusuritari (mm. Reining, Jurinac); Kleiber (Decca 425 950-2)
1954 - Strauss: Ariadne auf Naxos (mm. della Casa, Seefried, Schock); Böhm (Deutsche Grammophon 445 332-2)
1955 - Mozart: Figaron häät (mm. Siepi, della Casa, Danco); Kleiber. (Decca 417 315-2)
1955 - Mozart: Taikahuilu (mm. Lipp, Simoneau, Berry); Böhm. (Decca 414 362-2)
1960 - Strauss: Lepakko (mm. Köth, Kmentt, Zampieri, Wächter); Karajan. (Decca 421 046-2)
Aiheesta muualla

Güdenin tuotanto Discogs-sivulla (englanniksi)
Hr. Ms. Poolster (A835)

| Hr>  Ms. Poolster |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Rotterdamsche Droogdok Maatschappij, Rotterdam
Kölinlasku:  19. syyskuuta 1962
Laskettu vesille:  16. lokakuuta 1963
Palveluskäyttöön:  29. kesäkuuta 1964
Poistui palveluskäytöstä:  28. heinäkuuta 1994
Loppuvaihe:  myyty Pakistanille 1994 Moawin (A20)
Tekniset tiedot
Uppouma:  16 836 t
Pituus:  168,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  20,3 m
Syväys:  8,6 m
Koneteho:  22 500 hv
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  200
Aseistus
Aseistus:  2 × 40 mm tykkiä 2 × Lynx helikopteria
Hr. Ms. Poolster (runkonumero A835) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva. Alus otettiin palvelukseen 1964 ja se poistettiin palveluksesta 1994.
Valmistus

Alus tilattiin Rotterdamista Rotterdamsche Droogdok Maatschappijlta ja sen köli laskettiin 19. syyskuuta 1962. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1963 ja se otettiin palvelukseen 29. kesäkuuta 1964.
Palvelus

Alus teki laivastovierailun Leningradiin 8. kesäkuuta 1977 Hr. Ms. Trompin, Hr. Ms. Groningenin ja Hr. Ms. Overijsselin kanssa.
Alus lähti 12. maaliskuuta 1979 koulutuspurjehdukselle Kaukoitään frgattien Trompin ja Hr. Ms. Kortenaerin sekä hävittäjä Hr. Ms. Drenthen kanssa.
Alus lähti 13. tammikuuta 1986 Den Helderistä Hr. Ms. De Ruyterin, Hr. Ms. Callenburghin ja Hr. Ms. Jan van Brakelin kanssa koulutuspurjehdukselle Kaukoitään. Matkalla oli myös kauppaa edistäviä tarkoituksia. Osasto palasi Alankomaihin 19. kesäkuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 28. heinäkuuta 1994. Pakistani osti aluksen liittäen sen laivastoonsa nimellä Moawin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:HNLMS Poolster (A835)
Käännös suomeksi
Hr. Ms. Pieter Florisz (F826)

| Hr>  Ms. Pieter Florisz |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Royal Schelde, Vlissingen
Kölinlasku:  2. tammikuuta 1981
Laskettu vesille:  8. toukokuuta 1982
Palveluskäyttöön:  11. lokakuuta 1983
Poistui palveluskäytöstä:  Kreikalle 2001 nimellä Bouboulina
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t (standardi) 3 900 t (kuormattu)
Pituus:  130,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,4 m
Syväys:  6 m
Koneteho:  2-akselinen COGOG: 2 × Rolls-Royce Olympus TM3B -kaasuturbiinia 51 600 shp 2 × Rolls-Royce Tyne TM1C -kaasuturbiinia 9 800 shp
Nopeus:  30 solmua 20 solmua
Miehistöä:  176
Aseistus
Aseistus:  2 × Boeing Harpoon 1 × RIM-7 Sea Sparrow 1 ×  76 mm/L62 OTO Melara Compatto -tykki 1 × Goalkeeper CIWS 4 × 324 mm Mk46 -torpedoputkea 2 × Westland Lynx
Hr. Ms. Pieter Florisz (runkonumero F826) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Kortenaer-luokan ohjusfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 2. tammikuuta 1981. Se laskettiin vesille 8. toukokuuta 1982 ja valmistui 11. lokakuuta 1983.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 2001 ja myytiin Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Bouboulina.
Hr. Ms. Piet Hein (1894)

| Hr>  Ms. Piet Hein |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Piet Hein yhdessä Eversenin ja Jacob van Heemskerckin kanssa

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nederlandsche Stoomboot Maatschappij, Rotterdam
Kölinlasku:  1893
Laskettu vesille:  16. elokuuta 1894
Palveluskäyttöön:  3. tammikuuta 1896
Poistui palveluskäytöstä:  1914
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 464 t
Pituus:  86,2 m
Leveys:  14,33 m
Syväys:  5,23 m
Koneteho:  4 700 ihp
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  263
Aseistus
Aseistus:  3 × 8,2" tykkiä 2 × 15 cm tykkiä 6 × 7,5 cm tykkiä 8 × 1 naulan tykkiä 3 × 45 cm torpedoputkea
Hr. Ms. Piet Hein oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Evertsen-luokan rannikkopanssarilaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Nederlandsche Stoomboot Maatschappijilta Rotterdamista ja sen köli laskettiin vuonna 1893. Alus laskettiin vesille 16. elokuuta 1894 ja se otettiin palvelukseen 3. tammikuuta 1896.
Palvelus

Rotterdamin satamalakon aikana 11. toukokuuta 1896 asennustyöt keskeytettiin. Hr. Ms. Kortenaer partioi kaksi päivää myöhemmin Maasilla. Hr. Ms. Evertsen, Piet Hein ja poliisikuunari Argus vastaanottivat tehtävän myöhemmin. Lakon aikana 300 krenatööriä joutui valvomaan lakkoa, joka päättyi 21. toukokuuta.
Alus lähti vuonna 1900 Boksarikapinan aikana Hr. Ms. Hollandin ja Hr. Ms. Koningin Wilhelmina der Nederlandenin kanssa Shanghaihin turvaamaan eurooppalaisia ja Alankomaiden etuja alueella. Piet Hein siirtyi helmikuussa 1901 Hollannin Itä-Intiaan Surabayaan.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1914.
Huhmarisvaara

Huhmarisvaara
| --- | --- |
Tyyppi:  vaara 
Sijainti:  Polvijärvi, Pohjois-Karjala Suomi
Vuoristo:  Salpausselät
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Huhmarisvaara on Pohjois-Karjalan Polvijärvellä sijaitseva vaara Höytiäisen länsirannalla.
Historia

Vuonna 1944 lokakuussa Huhmarisvaaran huipulle rakennettiin Salpalinjan pohjoisin tykkiasema. Vaaran laelta näkyvät Kontiolahti, Kunnasniemi ja Polvijärven saaret.
Alueella toimi 1970-luvun lopulta alkaen Lomakeskus Huhmari, jonka taustayhtiö Huhmarisvaaran Loma Oy hakeutui konkurssiin syksyllä 2022 koronapandemian ja energiahintojen äkillisen nousun vietyä pohjan liiketoiminnan kannattavuudelta.
Hinder

Hinder
Hinder on yhdysvaltalainen Oklahomasta kotoisin oleva rockyhtye. Sen perustivat rumpali Cody Hanson, kitaristi Joe ”Blower” Garvey ja laulaja Austin Winkler vuonna 2001.
Diskografia

Extreme Behavior (2005)
Take It to the Limit (2008)
All american nightmare (2010)
Jäsenet

Austin Winkler – laulu
Mark King – kitara
Joe ”Blower” Garvey – kitara
Mike Rodden – basso
Cody Hanson – rummut
Extreme Behavior (2005) kappaleet

Get Stoned
How Long
By The Way
Nothin Good About Goodbye
Bliss (I Dont Wanna Know)
Better Than Me
Room 21
Lips Of An Angel
Homecoming Queen
Shoulda
Lips Of An Angel (Acoustic Version)
Get Stoned (Piano Version)
Take It to the Limit (2008) kappaleet

Use Me
Loaded And Alone
Last Kiss Goodbye
Up All Night
Without You
Take It To The Limit
Best Is Yet To Come
Heaven Sent
Thing For You
Lost In The Sun
Far From Home
Hélène Dutrieu

Hélène Dutrieu
Hélène Dutrieu (10. heinäkuuta 1877 Tournai, Belgia – 26. kesäkuuta 1961 Pariisi) oli belgialainen ratapyöräilyn maailmanmestari, temppupyöräilijä, moottoripyöräilijä, kilpa-autoilija, lentäjä ja sota-ajan ambulanssikuljettaja. Hän toimi myös sotilassairaalan johtajana.
Dutrieu syntyi 10. heinäkuuta 1877 Tournaissa, Belgiassa. Hänen isänsä oli Belgian armeijan upseeri. Dutrieu lopetti koulun 14-vuotiaana ansaitakseen elantonsa.
Ura pyöräilijänä

Dutrieu ryhtyi ammattilaispyöräilijäksi ja kilpaili Simpson Lever Chain-joukkueessa. Vuonna 1895 hän teki naisten tunnin ajon maailmanennätyksen. 1897 ja 1898 hän voitti naisten nopeusajon maailmanennätyksen Ostendissa, Belgiassa ja sai lempinimen "La Fléche Humaine" ("ihmisnuoli"). Elokuussa 1898 hän voitti Grand Prix d'Europe -kilpailun ja marraskuussa Course de 12 Jours -kilpailun Lontoossa. Belgian kuningas Leopold II myönsi Dutrieu'lle Pyhän Andreaksen ristin jalokivin. Myöhemmin hän ryhtyi tekemään erilaisia temppuja pyörällä ja esiintyi muun muassa lontoolaisessa messukeskuksessa Olympiassa.
Lentäjänä

Vuonna 1908 Clément Bayardin tehdas pyysi Dutrieu'ta toimimaan ensimmäisen rakentamansa ultrakevyen lentokoneen, Demoisellen koelentäjänä. Kone rikkoutui lähdössä. Dutrieu kuitenkin jatkoi lentämistä. 19. huhtikuuta 1910 hänestä tuli säilyneiden tietojen mukaan ensimmäinen nainen, joka oli lentänyt matkustaja mukanaan. 25. marraskuuta 1910 Dutrieu sai virallisen lentolupakirjan ja hänestä tuli maailman 4. naislentäjä ja ensimmäinen belgialainen nainen. Dutrieu esiintyi ilmailutapahtumissa ja hän sai lempinimekseen "tyttöhaukka". Hänen uraansa lentäjänä liittyy pienehkö skandaali kun Dutrieu paljasti, ettei hän käyttänyt korsettia lentäessään. Syyskuussa 1910 Dutrieu lensi välilaskutta Ostendista Bruggeen.
26. syyskuuta ja 1. lokakuuta välisenä aikana hän kuljetti matkustajia ilmailutapahtumassa Burton upon Trentissä, Englannissa. Dutrieu oli ensimmäinen nainen joka teki yli tunnin kestäneen lennon.
Syyskuussa 1911 Dutrieu matkusti Yhdysvaltoihin, Henri Farmanin suunnittelemalla kaksitasokoneella. Dutrieu kilpaili naisten korkeusennätyksestä ja Rodman-Wanamaker-palkinnosta, jonka Matilde Moisant voitti useasti. 1913 hänet palkittiin ensimmäisenä naislentäjänä Kunnialegioonan arvomerkillä.
Ensimmäisessä maailmansodassa ja sen jälkeen

Ensimmäisen maailmansodan aikana Dutrieu toimi ambulanssikuljettama. Hän oli vastuussa Messimin sairaalan ambulansseista. Myöhemmin hänestä tuli Campagne à Val-de Grâce -sotilassairaalan johtaja. Vuonna 1922 Dutrieu avioitui Pierre Mortierin kanssa ja otti Ranskan kansalaisuuden. Hänestä tuli Aéro-Club de Francen naisosaston varapuheenjohtaja.
Käännös suomeksi
Hákonarmál

Hákonarmál (”Haakonin laulu”) on viikinkiaikainen muinaisnorjankielinen runo, jonka laati norjalainen skaldirunoilija Eyvindr Skaldienturmelija (isl. Eyvindr Finnsson skáldaspillir). Ylistysruno on laadittu 960-luvulla kuningas Haakon Hyvän (Hákon góði Aðalsteinsfóstri) kunniaksi Haakonin kuoltua Fitjarin taistelussa. Hákonarmál kuvaa taistelua sekä kuningas Haakonin vastaanottoa tuonpuoleisessa, Valhallassa. Hákonarmál on säilynyt osittain tai kokonaisena 21-säkeistöisenä runona useammassa lähteessä, kuten Snorri Sturlusonin Proosa-Eddassa sekä osana kuningassaagoja, kuten Fagrskinnassa ja Snorrin kuningassaagojen kokoelmassa Heimskringla. Hákonarmál on ilmestynyt Aale Tynnin suomentamana teoksessa Snorri: Norjan kuningassaagat, I (Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö 1960).