stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Snellmankoti
Sota-aika

Talvisodan aikana Oulussa toimi 32. sotasairaala, jossa oli 1 400 sairaansijaa. Sairaansijat olivat sijoitettuina Oulun sairaaloihin, kouluihin, diakonissakotiin ja Snellmankotiin, johon sijoitettiin osasto IV. Osastolla oli kevyen kirurgian ja sisätautien käyttöön 100 hoitopaikkaa. Välirauhan aikana tiloissa toimi varuskuntasairaala. Jatkosodan aikana osasto luovutettiin saksalaisten joukkojen Kriegslazarett 3/677:n käyttöön. Sodan jälkeen Snellmankodin alueelle rakennettiin parakkeja siirtoväen tilapäismajoitukseen.
Joulumerkkikoti

Sota-ajan inflaatio söi ylläpitorahaston arvoa niin, ettei lastenparantolan ylläpitäminen säätiön varoilla olisi ollut mahdollista. Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys perusti Snellmankotiin joulumerkkikodin, jonka nimi tulee siitä, että merkittävä osa toiminnan rahoituksesta tuli joulukortteihin myytävien joulumerkkien myynnistä. Snellman-säätiö vuokrasi parantolan 40-paikkaiselle joulumerkkikodille ja samalla säätiö päätti tukea joulumerkkikodin toimintaa 4/5:lla ylläpitorahaston tuotosta. Oulun joulumerkkikoti oli toinen joulumerkkikoti Suomessa, ensimmäisenä oli perustettu Tampereen joulumerkkikoti vuonna 1936. Joulumerkkikotien toiminta-ajatuksena oli eristää vastasyntyneet tarttuvaan keuhkotuberkuloosiin sairastuneista vanhemmistaan. Ellei lapsia olisi eristetty, huomattava osa heistä olisi sairastunut miliaarituberkuloosiin tai tuberkuloottiseen aivokalvontulehdukseen. Toisaalta joulumerkkikodeissa oli muita ongelmia kuten epidemioina esiintyneet ripuli- ja keuhkokuumetaudit. 1960-luvun lopulla joulumerkkikotien rahoitus hankaloitui ja koska tuberkuloosin esiintyminen oli myös laskussa päädyttiin Oulun joulumerkkikoti lopettamaan vuonna 1969.
Myöhempi käyttö

Oulun yliopistollisen keskussairaalan lastenklinikka aloitti toimintansa Oulun lääninsairaalan tiloissa 1964. Koska lääninsairaalassa ei ollut puitteita lastenpsykiatriselle toiminnalle, perustettiin 25-paikkainen lastenosasto III joulumerkkikotiin 1966. Joulumerkkikodin lopettamisen jälkeen vuonna 1970, lääninsairaala ja yliopistollinen sairaala ostivat osasto III:n toiminnan kokonaispalveluna Mannerheimin Lastensuojeluliitolta. Kun yliopistollisen sairaalan lastenklinikan rakennus Kontinkankaalla valmistui 1975, muutti myös Snellmankodissa sijainnut osasto III sinne. Lastenklinikan toiminnan loppuessa säätiö tutki mahdollisuutta perustaa parantolarakennukseen lasten ja nuorten kuntoutuskoti, mutta jo kesällä 1975 säätiö myi rakennuksen Oulun kaupungille hintaan 1 350 000 markkaa.
Oulun kaupungin omistuksessa rakennuksessa on toiminut Mäntylä-Snellman päiväkoti, Mäntylän neuvola, nuorisotilojan ja Snellmankodin asuntolarakennuksessa Mäntylän koulu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Snellmankoti Wikimedia Commonsissa
Teppo, Jorma & Koukkari, Tommi: Snellmankodin rakennushistoriaselvitys.  Oulu:  Arkkitehtitoimisto Jorma Teppo Oy, tilaajana Oulun kaupungin tilakeskus, vuosi?.  Teoksen verkkoversio (PDF) Viitattu 6.3.2023.
Lotto (Veikkaus)

Veikkauksen loton logo vuosina 2011–2016
Lotto on Veikkaus Oy:n Suomessa järjestämä lottopeli. Yhtiö aloitti loton myynnin joulukuussa 1970, ja ensimmäinen lottoarvonta suoritettiin 3. tammikuuta 1971. Vuonna 2011, lottoarvonnan täytettyä 40 vuotta, se oli suoritettu yhteensä 2 126 kertaa. Alusta lähtien lottoarvonta on televisioitu suorana lähetyksenä. Nykyisin se lähetetään lauantai-iltaisin MTV3-kanavalla.
Pelimuoto

Pelimuodon muutokset:
| Kierros | Arvotut nuerot | Voittoluokat |
| --- | --- | --- |
| 01/1971 | 6 numeroa ja 3 lisänumeroa 40:stä | 3 |
| 01/1972 | 6 numeroa ja 2 lisänumeroa | 4 |
| 40/1980 | 7 numeroa ja 4 lisänumeroa 37:stä | 5 |
| 01/1986 | 7 numeroa ja 0 lisänumeroa 39:stä | 4 |
| 16/1986 | 7 numeroa ja 3 lisänumeroa 39:stä | 4 |
| 41/2011 | 7 numeroa ja 2 lisänumeroa 39:stä | 11 |
| 48/2016 | 7 numeroa ja 1 lisänumero 40:stä | 7 |
Rivihinnan muutokset:
| Kierros | mk | € |
| --- | --- | --- |
| 01/1971 | 0,50 mk | 0,084 e |
| 01/1975 | 1,00 mk | 0,168 e |
| 26/1983 | 1,50 mk | 0,252 e |
| 44/1988 | 2,00 mk | 0,336 e |
| 10/1992 | 2,50 mk | 0,420 e |
| 06/1996 | 3.00 mk | 0,504 e |
| 08/1999 | 3.50 mk | 0,588 e |
| 01/2002 |  | 0,60 e |
| 07/2004 |  | 0,70 e |
| 06/2008 |  | 0,80 e |
| 41/2011 |  | 1,00 e |
Lotossa pelataan viikoittain yksi kierros. Alkuperäinen malli kopiotiin Sveitsin 6/40-pelimuodosta. Nykyisessä lotossa pelaaja valitsee seitsemän numeroa väliltä 1–40. Arvonnassa arvotaan seitsemän numeroa ja yksi lisänumero; rivihinta on yksi euro. Voittoluokkia muutettiin viimeksi vuoden 2011 kierroksesta 41 lähtien. Päävoitto heltiää seitsemän oikein -tuloksella ja pienin voitto kolmella varsinaisella ja yhdellä lisänumerolla. Loton palautusprosentti on 41,1. Jos haluaa pelata nk. järjestelmää, pelaaja saa valita 8–11 numeroa, ja nk. haravassa puolestaan pelaaja saa valita 12–18 numeroa. Pelikertojen määräksi pelaaja voi valita yhden viikon lisäksi kestoksi myös kahden, kolmen, viiden tai kymmenen viikkoa tai ns. ikipelin.
Syksyyn 1980 saakka valittiin kuusi numeroa väliltä 1–40 ja sen jälkeen muutaman vuoden ajan seitsemän numeroa väliltä 1–37, tämän jälkeen väliltä 1–39. Joulukuun alusta 2016 muutettiin jälleen lottopallojen määrää, nyt takaisin 40:een ja lisänumeroita arvotaan vain yksi, aiemman kahden sijaan. Jo aiemmin lisänumeroiden määrä laskettiin kolmesta kahteen 15. lokakuuta 2011.
Arvonta

Veikkaus aloitti loton myynnin joulukuussa 1970, ja ensimmäinen lottoarvonta televisioitiin 3. tammikuuta 1971. Vuonna 1972 lottoarvonta alettiin näyttää televisiossa sunnuntain sijaan lauantai-iltaisin.  Arvonta televisioitiin lokakuuhun 2013 saakka Yle TV1 -kanavalla pääuutislähetyksen jälkeen. Viestintäviraston toukokuussa 2013 tekemän päätöksen mukaan Veikkauksen ja Ylen 42 vuotta jatkunut yhteistyö oli kuitenkin lainvastaista, jonka vuoksi arvonta siirtyi MTV3:lle. Päätös tehtiin kokoomuksen kansanedustajan Sanni Grahn-Laasosen asiasta hallitukselle jättämän kirjallisen kysymyksen johdosta.
Ennen arvontalähetyksen siirtymistä MTV3:lle loton peliaika päättyi yleensä lauantaina kello 20.30, ja arvonta suoritettiin samana iltana kello 20.45. Suuret lauantaille osuvat juhlapyhät (kuten pyhäinpäivä) saattoivat kuitenkin siirtää arvonnan sunnuntaille. Arvonnan siirryttyä MTV3:lle myös sen arvonta-aika myöhäistyi. Arvonta suoritetaan nykyään joko lauantaina tai sunnuntaina Kymmenen uutisten ja Tulosruudun välissä kello 22.10. Uusi arvonta-aika pidentää myös peliaikaa ja lottorivejä voi jättää sisään arvontailtana vielä kello 21.45 saakka. Lottoarvonnalla on kaksi virallista valvojaa.
Yhteensä Lotosta on saatu yli 3 000 päävoittoa. Eniten Loton päävoittoja on osunut Helsinkiin, noin 400 kappaletta.
Ensimmäisen miljoonavoiton eli 1 066 712 markkaa voitti nivalalainen perheenäiti vuonna 1973. Pariskunta osti rahoilla auton ja kesäpaikan mutta jatkoi töitään. Veikkauksen mukaan tämä on tyypillistä: lottovoittajille teetettyyn kyselyyn vastanneista moni sanoi elämän muuttuneen jonkin verran tai vain vähän.
Historian suurin potti on ollut 10. huhtikuuta 2021 arvottu 15,7 miljoonaa euroa, joka meni viiden osuuden porukalle.
Arvonnan taustamusiikkina soi vuosina 2006–2011 instrumentaalinen versio Sakari Kuosmasen iskelmäkappaleesta Suomalainen voittaa aina.
Jos arvonnassa ei löydy seitsemän oikein -tulosta, kierroskohtaisesta kokonaisvaihdosta laskettu jakosumma siirtyy jaettavaksi pelin myöhemmin ilmoitettaville kierroksille.
Lunastamattomia voittoja kertyy vuosittain keskimäärin kuuden miljoonan euron edestä.
Ensimmäinen arvontakone tuotiin Suomeen Saksasta. Vuoden 1972 lopusta alkaen pallot on asetettu arvontakouruun sattumanvaraisesti, eikä numerojärjestyksessä kuten alussa. Lottopallot ovat pingispalloja. Palloja on kolme eri sarjaa, joista yhtä käytetään arvonnassa.
Voittoluokat

Voittoluokat tarkoittavat viikoittain pelattujen eurojen jakotapaa voittajille. Loton voittoluokat ovat:
| Voittoluokka | Oikeiden lukumäärä | Jaettavien voittojen prosenttiosuus | Voiton suuruus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. voittoluokka | 7 oikein |  | päävoitto, yleensä noin 1 000 000 € – 15 000 000 € |
| 2. voittoluokka | 6 + lisänumero oikein | 3,8 % | noin 100 000 € |
| 3. voittoluokka | 6 oikein | 2,5 % | noin 2 000 € |
| 4. voittoluokka | 5 oikein | 3,0 % | noin 50 € |
| 5. voittoluokka | 4 oikein |  | kiinteä 10 € |
| 6. voittoluokka | 3 + lisänumero oikein |  | kiinteä 2 € |
| 7. voittoluokka | pelkkä plusnumero oikein |  | kiinteä 5 € |
Maksamalla riviä kohti 50 sentin lisämaksun pelaaja voi plussata voittonsa. Varsinaisten ja lisänumeroiden lisäksi kullakin kierroksella arvotaan myös yksi plusnumero. Jos tämä numero täsmää  jokaiselle plussatulle riville erikseen arvotun plusnumeron kanssa, ja pelaaja voittaa rivillä, johon numero osui, edellisen taulukon mukainen voitto-osuus maksetaan viisinkertaisena. Jos plusnumero on oikein eikä rivillä ole muuta voittoa, voittaa pelaaja viisi euroa.
Voiton todennäköisyys

Todennäköisyydet voittaa lotossa sekä kuinka monta ruudukkoa joudutaan keskimäärin täyttämään kyseisen voittopotin saamiseksi:
| Voittoluokka | Todennäköisyys | Todennäköisyys prosentteina noin | Täytettävien ruudukoiden lukumäärä noin |
| --- | --- | --- | --- |
| 7 oikein | 1/18 643 560 | 0,0000054 % | 19 000 000 |
| 6+1 oikein | 7/18 643 560 | 0,000038 % | 2 700 000 |
| 6 oikein | 224/18 643 560 | 0,0012 % | 83 000 |
| 5 oikein | 11 088/18 643 560 | 0,059 % | 1 700 |
| 4 oikein | 190 960/18 643 560 | 1,0 % | 98 |
| 3+1 oikein | 173 600/18 643 560 | 0,93 % | 110 |
Todennäköisyys saada mikä tahansa voitto yhdellä pelirivillä on noin 1:49,6 (todennäköisyys prosentteina noin 2,02 %).
Nämä todennäköisyydet voidaan laskea kombinato­riikan avulla. Kaikkiaan 40 numeron joukosta voidaan muodostaa 7 numeron osajoukkoja eli mahdollisia lotto­rivejä  {40 \choose 7}={\frac {40!}{7!\times 33!}} = 18 643 560 kappaletta. Jotta rivissä olisi esimerkiksi kolme varsinaista ja yksi lisä­numero oikein, on rivissä oltava mukana seitsemästä varsinaisesta numerosta kolme sekä lisänumero ja muista 32 numerosta kolme; nämä varsinaiset numerot voidaan seitsemän joukosta valita  {7 \choose 3} = 35 tavalla, lisänumero 1 tavalla ja muut rivissä esiintyvät numerot  {32 \choose 3} = 4 960 tavalla, joten tähän voitto­luokkaan kuuluvia rivejä on kaikkiaan 35 · 1 · 4960 = 173 600 kpl.
Loton virallisia valvojia

Vuonna 2011 virallisia valvojia oli loton osalta yhteensä kahdeksan.
Aulis Gerlander
Seppo Kolehmainen
Markkinointi

Loton TV-mainonta aloitettiin marraskuussa 1970. Lottomainokset koristivat linja-autoja vuodenvaihteessa 1970-1971. Nuorisolle jaettiin lottomainoslevyä. Kuponkien kotijakelu kiellettiin viranomaistaholta 2000-luvun puolivälissä.
Vuonna 1970 Hilkka Kotamäki aloitti ensimmäisenä lottotyttönä. Asuun kuului vaalea peruukki, keltainen tunika, musta lottovyö, mikroshortsit, sekä mustat pitkät nyöritetyt nahkasaappaat. Kotamäki toimi lottotyttönä vuoteen 1975 asti. Lottotytön faniklubi oli Kotamäen itsensä organisoima, ja toimi ainoastaan hänen lottotyttöaikanaan. Kotamäen jälkeen lottotytöksi valittiin Ritva Kuitunen. Kuitusen asuksi valikoitui keltainen tai musta kokopitkä haalari, minkä alla oli keltainen tai musta pitkähihainen paita. Peruukkia Kuitusella ei ollut. Lotto-vyön korvasi ”lotto”-teksti haalarin rintamuksessa. Kuitusen jälkeen lottotyttönä toimi Kirsti Kananen vuosina 1982-1984. Neljäs ja viimeinen lottotyttö Jaana Jääskeläinen toimi työssä vuosina 1985-1987.
Aiheesta muualla

Veikkauksen Lotto-sivu
Suurimmat lottopotit Suomessa
Koskinen, Paula: Loton alkuaikoina kuponkien tarkastus kesti päiviä Yle Uutiset. 21.12.2013. Yleisradio Oy. Arkistoitu 28.12.2013. Viitattu 27.12.2013.
Vanhanmallisia lottokuponkeja, nykymalli on keltamusta.
Ensimmäistä lottoarvontaa valmistellaan vuonna 1971.
Lottotyttö Lappajärven Osuuskaupassa 13. maaliskuuta 1973.
Evert Wasastjerna

Evert Edelfrid Wasastjerna
Evert Edelfrid Wasastjerna (23. helmikuuta 1833 Maalahti – 20. toukokuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja rautatievirkamies.
Wasastjernan vanhemmat olivat Suomen Pankin Vaasan konttorikirjuri Johan Jakob Falander, vuodesta 1808 Wasastjerna U896 (1781–1858) ja hänen toinen puolisonsa Katarina Kristina Bange. Hän kävi Vaasassa yläalkeiskoulua ja lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1849. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1853. Wasastjerna erotettiin yliopistosta puoleksi vuodeksi hänen osallistuttuaan ns. Töölön päivällisille 1855. Hänestä tuli riemumaisteri 1907.
Wasastjerna oli Helsingin yksityislyseon matematiikan opettajana 1853–1855. Hän liittyi tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan insinöörikuntaan 1856 ja hänestä tuli 5. luokan insinööri (aliluutnantti) 1858, 4. luokan insinööri (luutnantti) 1862 sekä 3. luokan insinööri 1871. Hän toimi Helsinki-Hämeenlinna rautatierakennuksen työpäällikkönä vuodesta 1857 ja Riihimäki-Pietari rautatierakennuksen 3. piirin työpäällikkönä 1868–1870. Hän oli sittemmin Valtionrautateiden ratajohtajana 1871–1898 ja tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen neuvoa-antavana jäsenenä 1898–1913. Wasastjerna kuoli 97-vuotiaana Helsingissä 1930.
Wasastjerna osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1877–1878 ja 1882, edustaen 1877–1878 Langenskiöld- ja 1882 Stackelberg-sukua.
Wasastjerna oli naimisissa 1859–1879 Matilda Vilhelmina Barckin (k. 1879) kanssa. Heidän poikansa varatuomari Johan Osvald Wasastjerna (1861–1938) oli Pohjoismaiden Yhdyspankin johtokunnan jäsen ja pääjohtajan varamies 1908–1931.
Valtionrautateiden keskuspuutarha

Valtionrautateiden keskuspuutarha eli VR:n keskuspuutarha oli Valtionrautateiden perustama ja ylläpitämä puutarha. Se oli VR:n ensimmäinen puutarha. Se perustettiin vuonna 1873 Hyvinkäälle Suomen ensimmäisen rautatien, Helsinki-Hämeenlinna-radan, puoliväliin. Puutarhassa kehitettiin myös uusia lajikkeita, kuten Hyvinkään mukaan nimetty rautatienomenapuu (Malus ’Hyvingiensis’). Hyvinkäältä käsin myös määriteltiin asemien kasvi-istutuksia ympäri Suomen.
VR:n puutarha sijaitsi alun perin nykyisen Jussintorin liikerakennuksen paikalla. Hyvinkään kasvaessa se siirtyi Tuusulan Nuppulinnaan, jossa se toimi vuoteen 2002 asti. Nuppulinnasta toimitettiin keväisin noin satatuhatta kukan tainta Suomen rautatieasemille. Vuoden 2002 jälkeen puutarhatoiminta päättyi.
Hallan talo

Hallan päärakennus nykyisellä paikallaan Seurasaaressa.
Hallan talo oli Hyrynsalmen Hallavaarassa sijainnut maalaistalo, joka toimi aikanaan jääkäriliikkeen tärkeänä etappipaikkana. Hallan isäntä Juho Heikkinen oli merkittävä paikallinen vaikuttaja sekä itsenäisyysmies, jääkäriliikkeen tukija ja maalaisliiton kansanedustaja. Hallan päärakennus siirrettiin Helsinkiin Seurasaaren ulkomuseoon vuonna 1959 ja avattiin yleisölle 1965. Talon alkuperäisellä paikalla on Hallan Ukon muistomerkki.
Päärakennukseen kuuluu 1800-luvun alussa rakennettu yli sadan neliömetrin kokoinen pirtti sekä talon toisessa päässä sijaitsevat neljä muuta huonetta, joiden ulkoasu on 1900-luvun alusta. Ristikkäisin väliseinin jaettu pääty käsittää keittiön, "ruokakamarin" sekä isännän työhuoneen ja isäntäparin makuukamarin.
Talon työväki yöpyi pirtissä. Siellä Juho ja Lici Heikkinen tarjosivat vieraanvaraisesti yösijan myös kulkijoille. Pirtti oli sekä majoitus- että työskentelytila. Päivisin pirtissä tehtiin tilaa vaativia töitä rekien korjaamisesta leipomiseen ja kutomiseen.
Jääkärietappi Halla

Hallan talo kuului jääkäriliikkeen niin sanottuun Itäisen etapin reittiin. Halla kytkeytyi toisiin reitin etappitaloihin etelässä Ristijärvellä, pohjoisessa Taivalkoskella ja koillisessa Suomussalmella.
Hallan isäntä rakennutti tilansa läheisen Saarijärven saareen kämpän, jonka mukaan saarta nimitettiin ensin vain luotetuissa piireissä ja myöhemmin virallisestikin Jääkärisaareksi. Itse Hallassa saattoivat jääkärit majoittua tilanteen mukaan muun väen joukkoon pirttiin tai yläkerran vinttikamariin, "salaisuuksien kopperoon".
Etapin johtajaksi saapui 1. lokakuuta 1916 johtaviin jääkäreihin ja pfadfindereihin kuulunut Friedel Jacobsson.
Hallan talon omistussuhteet

Ennen Hallan hankkimista Heikkiset asuivat vuokralla metsähallituksen omistamalla Pihkalan tilalla, jonne Hallan Ukko perusti tervatehtaan. Hallan kantatilan Heikkinen osti vuonna 1892. Tulipalo tuhosi Pihkalan tilaa seuraavana vuonna kaksi kertaa: ensimmäisellä kerralla paloi tervatehdas ja toisella talo. Palojen jälkeen Heikkiset muuttivat Hallaan.
Myös katovuodet aiheuttivat taloudellisia vaikeuksia. Vuonna 1902 Heikkisen oli myytävä sekä Hallan että Pöytävaaran tilat velkojalleen oululaiselle tervakauppiaalle Isak Ravanderille. Heikkinen sai kuitenkin jäädä Hallaan vuokramieheksi. Myöhemmin tila siirtyi oululaisen Bergbomin kauppahuoneen ja vuonna 1914 Uleå-yhtiön omistukseen.
Hallansäätiö

Hallan vieraanvaraisuutta nauttineiden jääkärien keskuudessa tunnettiin 1920-luvun lopulla huolta Hallan Ukon ja hänen puolisonsa toimeentulosta ja mahdollisuudesta asua rakastamassaan Hallassa. Jääkäriliiton puheenjohtaja Kurt Wallenius, Assar Wichmann ja kansanedustaja Juho Niukkanen olivat aloitteellisia Hallan tilan hankkimisesta Jääkäriliitolle tai perustettavalle säätiölle.
Hallansäätiön säännöt vahvistettiin 23. toukokuuta 1929. Saman vuoden lokakuussa säätiö osti Uleålta tilan rakennukset ja pellot sekä osan niittyjä ja metsiä, yhteensä 430 hehtaaria. Juho Heikkinen nimitettiin paikan tilanhoitajaksi. Saarijärven jääkäripirtti ostettiin Hallan ukolta itseltään osaksi samaa kokonaisuutta.
Vuonna 1937 tilan hoito siirtyi Hallan Ukolta hänen nuorimmalle pojalleen. Pirtti peruskorjattiin vuonna 1938.
Kirjallisuutta

Järvelä-Hynynen, Raija: Seurasaari: kuvakirja ulkomuseosta.  Museovirasto, 1992.  ISBN 951-9075-48-8
Tuompo, W. E. (toim.): Jääkäriliike 40 vuotta: Jägarrörelsen 40 år.  Jääkäriliitto, 1955.
Wegelius, K. A.: Aseveljet II: Itäinen etappi ja Peräpohjolan vapaustaistelu.  WSOY, 1924.
Aiheesta muualla

Heikkinen, Reijo: J. A. Heikkinen, isänmaanystävä ja itsenäisyysmies - 140 vuotta J. A. Heikkisen syntymästä
Jääkäri Hallassa. 10-vuotismuistojuhla, Suomen Kuvalehti, 22.01.1927, nro 4, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Perustiedot Wikidatassa: Hallan talo (Q11861214)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: näyttely
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Seurasaari
Salatut elämät – 4. esityskausi (2001–2002)

| Salatut elämät 4>  kausi (2001-2002) |
| --- | --- |
 
 Salattujen elämien tunnus vuosina 2001-2002.
 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  MTV3
Ensimmäinen esitys:  2001-08-2020. elokuuta 2001
Viimeinen esitys:  2002-05-033. toukokuuta 2002
Esitysten määrä:  170
Kaudet
 ← Edellinen 3. kausi (2000-2001) Seuraava → 5. kausi (2002-2003)
Salatut elämät -saippuasarjan neljäs kausi esitettiin MTV3-kanavalla alkaen elokuussa 2001 ja päättyen toukokuussa 2002.
Kaudella kuultiin Vesa Mäkisen säveltämä Siniseen, johon sanoituksen tekivät Satu Rasila ja Olli Kykkänen. Kappale esitettiin sarjassa ensi kerran vuonna 2002, kun Saija-Reetta Kotirinnan esittämä Inka esitti sen syöpää sairastaneelle Miialle (es. Venla Saartamo).
Henkilöt > Päähenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jouko Keskinen  | … |  Jukka Salin   |
|  Tarja Omenainen  | … |  Hanna Salin   |
|  Tuomas Kytömäki  | … |  Aleksi Salin   |
|  Jaana Saarinen  | … |  Maarit Salin   |
|  Jasper Pääkkönen  | … |  Saku Salin   |
|  Jonna Keskinen  | … |  Silja Salin   |
|  Sami Uotila  | … |  Aki Nikkinen   |
|  Andrei Sandberg  | … |  Markus Ekholm   |
|  Esko Kovero  | … |  Ismo Laitela   |
|  Venla Saartamo  | … |  Miia Laitela   |
|  Pete Lattu  | … |  Kalle Laitela   |
|  Piitu Uski  | … |  Laura Kiviranta   |
|  Juhani Kauranen  | … |  Sauli Kiviranta   |
|  Anu Koskinen  | … |  Katja Vainio   |
|  Jarmo Koski  | … |  Seppo Taalasmaa   |
|  Maija-Liisa Peuhu  | … |  Ulla Taalasmaa   |
|  Sanna Lius  | … |  Elina Taalasmaa   |
|  Tommi Taurula  | … |  Kari Taalasmaa   |
|  Susanna Indrén  | … |  Jaana Nieminen   |
|  Henna Vänninen  | … |  Aamu Korhonen   |
|  Mika Kurvinen  | … |  Teemu Korhonen   |
|  Sanna Sepponen  | … |  Roosa Kemppainen   |
|  Tuomas Reunanen  | … |  Ami Rasi   |
|  Saija-Reetta Kotirinta  | … |  Inka Haapala   |
|  Aleksi Sariola  | … |  Ken Ojala   |
|  Nora Rinne  | … |  Camilla Mustavaara   |
|  Samuli Nordberg  | … |  Daniel Ojala   |
Henkilöt > Sivuhenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antero Vartia  | … |  Kuisma Savolainen   |
|  Miska Kajanus  | … |  Keijo ”Keke” Naukkarinen   |
|  Vesa Ruusuvuori  | … |  Tom Bergqvist   |
|  Ismo Kallio  | … |  Eerik Ekholm   |
|  Inga Sulin  | … |  Karin Ekholm   |
|  Sonja Pekkola  | … |  tohtori Järvenpää   |
|  Antti Vappula  | … |  Simo Hakala   |
|  Harri Soinila  | … |  Vesa Oittinen   |
|  Teijo Eloranta  | … |  Esko Heikkilä   |
|  Ritva Sorvali  | … |  Raija Heikkilä   |
|  Ilja Peltonen  | … |  Sami Ropponen   |
|  Jussi Ratia  | … |  Jari Rauhala   |
|  Joni Leponiemi  | … |  Petri Veijalainen   |
|  Jerry Mikkelinen  | … |  K-P Virtanen   |
|  Jyrki Könnömäki  | … |  Jykä Willberg   |
|  Olavi Uusivirta  | … |  Nappe   |
|  Eero Ritala  | … |  Jere   |
Aiheesta muualla

Salatut elämät - Episode List: 2001
Salatut elämät - Episode List: 2002
Torbjörn Lassenius

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Bern 1954 | kymmenottelu |  |
Lars Torbjörn Lassenius (s. 4. elokuuta 1931 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja entinen kymmenottelija.
Henkilöhistoria

Lasseniuksen vanhemmat olivat Lars Ragnar Lassenius ja Greta Elisabet Lindqvist. Hän avioitui vuonna 1958 Ilmi Maria Uiton kanssa. Lassenius tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Valmistuttuaan Lassenius toimi lääkärinä muun muassa Volvon palveluksessa Ruotsissa kymmenen vuotta. Hänen Ruotsissa syntyneet kolme tytärtään jäivät sinne asumaan, hän itse asuu Porvoossa.
Urheilu-ura

Lassenius voitti EM-hopeaa kymmenottelussa Bernissä 1954 tuloksella 6 424. Vuonna 1956 Melbournen olympialaisissa hän oli seitsemäs (tulos 6 565). SM-kisoissa Lassenius on saavuttanut kultaa vuosina 1954, 1955 ja 1956 sekä hopeaa 1957 ja 1958. Lassenius edusti Porvoon Akillesta vuoteen 1956 ja HIFK:ta sen jälkeen. Hän pelasi myös koripalloa Helsingin Arsenalin joukkueessa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Otteluennätys

6991 pistettä (nykytaulukolla 7062 pist.), Hampuri, 23.9.1956. Tulos oli syntyhetkellään Suomen ennätys.
Henkilökohtaiset ennätykset > Lajikohtaiset ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,5h | Loviisa | 23.7.1955 |
| 400 m | 50,6h | Hampuri | 22.9.1956 |
| 1 500 m | 4.31,4 | Moskova | 3.8.1957 |
| 110 m aidat | 14,8h | Loviisa | 24.7.1955 |
| Korkeus | 180 | Bern | 26.8.1954 |
| Seiväs | 390 | Vaasa | 19.8.1956 |
| Pituus | 693 | Hampuri | 22.9.1956 |
| Kuula | 13,45 | Melbourne | 29.11.1956 |
| Kiekko | 43,07 | Hampuri | 23.9.1956 |
| Keihäs | 66,25 | Helsinki | 24.9.1954 |
h = käsiaika
Aiheesta muualla

Lassenius Kymmenottelu.net-sivustolla (arkistoitu versio)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics
Aarne Äyräpää

| Aarne Äyräpää |
| --- | --- |
 Aarne Äyräpää 1940-luvulla
Henkilötiedot
Muut nimet:  Aarne Elias Europaeus
Syntynyt: 21. lokakuuta 1887 Utajärvi
Kuollut: 17. kesäkuuta 1971 (83 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  arkeologi, historiantutkija
Aarne Elias Äyräpää (vuoteen 1930 asti Europaeus); (21. lokakuuta 1887 Utajärvi – 17. kesäkuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja historiantutkija.