stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kal Ho Naa Ho
Juoni

Elokuva sijoittuu New Yorkiin. Naina Catherine Kapur (Preity Zinta) on vihainen nuori nainen. Hänen isänsä teki itsemurhan jättäen Nainan äidin Jenniferin (Jaya Bachchan) yksin kasvattamaan kahta pientä lasta. Jenniferin omistama ravintola on vararikon partaalla. Nainan isänäiti Lajjo (Sushma Seth) syyttää Jenniferiä poikansa itsemurhasta eikä suostu hyväksymään Giaa (Jhanak Shukla), Jenniferin adoptoimaa kuusivuotiasta tyttöä, vaan väittää tytön tuovan huonoa onnea. Naina joutuu kestämään päivittäistä riitelyä kotonaan. Hänen elämäänsä piristää hänen kurssikaverinsa Rohit (Saif Ali Khan).
Aman Mathur (Shah Rukh Khan) saapuu Nainan naapurustoon ja muuttaa pian kaiken. Huomatessaan naapureidensa surullisuuden, hän päättää tehdä asialle jotain. Hänen hyväntahtoinen sekaantumisensa, apunsa ja optimisminsa ohjaavat heidän elämäänsä parempaan suuntaan. Vaikka Naina on aluksi vastahakoinen viettämään aikaa yltiöpositiivisen Amanin kanssa, hän alkaa pitää tästä ja lopulta rakastuu tähän.
Samaan aikaan Nainan ystävä Rohit on rakastunut häneen. Amanin rohkaisemana Rohit kutsuu Nainan lounaalle, mutta ennen kuin hän ehtii kertoa tunteistaan, Naina tunnustaa olevansa rakastunut Amaniin. Rohit kertoo asiasta Amanille ja lähtee vanhempiensa luo. Naina menee Amanin kotiin aikeenaan kertoa tunteistaan. Estääkseen häntä Aman sanoo olevansa naimisissa Priya-nimisen naisen kanssa, joka on oikeasti Amanin lääkäri (Sonali Bendre). Myöhemmin selviää, että Aman on kuolemassa sydänvikaan. Tietäen elinaikansa olevan lyhyt, hän kehottaa ihmisiä nauttimaan elämästä, koska ”huomista ei ehkä ole”. Hänen epäitsekkyytensä johtaa hänet uhraamaan rakkautensa Nainaa kohtaan ja saattamaan tämän yhteen Rohitin kanssa. Muutaman viikon kosiskelun jälkeen Naina alkaa pitää Rohitista enemmän kuin ystävänä. Saadessaan tietää, että Aman on auttanut Rohitia hänen valloittamisessaan, Naina suuttuu molemmille. Lopulta hän kuitenkin hyväksyy Rohitin kosinnan.
Kireys Nainan perheessä loppuu, kun Aman paljastaa Gian olevan oikeasti Nainan sisarpuoli, joka syntyi hänen isänsä avioliiton ulkopuolisesta suhteesta. Jenniferin epäitsekäs anteeksianto johti hänen syyllisyyttä tuntevan miehensä itsemurhaan. Lajjo hyväksyy viimein Gian ja yhdistynyt perhe alkaa valmistautua Nainan häihin.
Tapahtumien edetessä Amanin tila heikkenee. Nainan ja Rohitin kihlajaisissa voimakas tunnekuohu lähes tappaa hänet. Naina tapaa sattumalta Priyan, jota Aman väitti vaimokseen, ja saa tietää, että tämä on oikeasti Amanin lääkäri. Hän tajuaa, että Aman on valehdellut olevansa naimisissa salatakseen tilansa ja mahdolliset tunteensa häntä kohtaan. Naina menee tapaamaan Amania, ja vaikka tämä kieltäytyy myöntämästä tunteitaan, hän viimein tajuaa, että Aman rakastaa häntä myös. Aman suostuttelee Nainan silti naimaan Rohitin, koska hän ei eläisi enää kauan. Naina suostuu ja pian hän ja Rohit menevät naimisiin. Aman kuolee lopulta sairauteensa Naina, Rohit ja perhe vierellään.
20 vuotta myöhemmin Naina kertoo aikuiselle Gialle tarinaa Amanin epäitsekkäästä rakkaudesta. Hän on edelleen naimisissa Rohitin kanssa ja heillä on tytär.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Shah Rukh Khan  | … |  Aman Mathur   |
|  Preity Zinta  | … |  Naina Catherine Kapur   |
|  Saif Ali Khan  | … |  Rohit Patel   |
|  Jaya Bachchan  | … |  Jennifer Kapur   |
|  Sushma Seth  | … |  Lajjo Kapur   |
|  Reema Lagoo  | … |  Amanin äiti   |
|  Lillete Dubey  | … |  Jaswinder ”Jazz” Kapoor   |
|  Delnaaz Paul  | … |  Jasprit ”Sweetu” Kapoor   |
|  Athit Naik  | … |  Shiv Kapur   |
|  Jhanak Shukla  | … |  Gia Kapur   |
|  Dara Singh  | … |  Pritam Chaddha   |
|  Shoma Anand  | … |  Kammo Kapur   |
|  Kamini Khanna  | … |  Vimmo Kapur   |
|  Sonali Bendre  | … |  Priya   |
|  Ketki Dave  | … |  Sarlaben Patel   |
|  Satish Shah  | … |  Karsanbhai Patel   |
|  Sulbha Arya  | … |  Kantaben   |
|  Simone Singh  | … |  Camilla   |
|  Rajpal Yadav  | … |  Guru   |
|  Anaita Shroff Adajania  | … |  Gita   |
|  Steve West  | … |  Mike   |
|  Sanjay Kapoor  | … |  Abhay   |
|  Rani Mukherjee  | … |  erikoisesiintyminen laulussa ”Maahi Ve”   |
|  Kajol  | … |  erikoisesiintyminen laulussa ”Maahi Ve”   |
|  Uday Chopra  | … |  erikoisesiintyminen kuudennen päivän kohdalla   |
|  Farah Khan  | … |  asiakas ravintolassa   |
|  Karan Johar  | … |  asiakas ravintolassa   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Shankar-Ehsaan-Loy.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Kal Ho Naa Ho” | Sonu Nigam | 5.21 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Maahi Ve” | Madhushree, Sadhana Sargam, Shankar Mahadevan, Sonu Nigam, Udit Narayan | 6.06 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”It’s The Time To Disco” | KK, Loy Mendonsa, Shaan, Vasundhara Das | 5.33 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Kuch To Hua Hai” | Alka Yagnik, Shaan | 5.19 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Kal Ho Naa Ho” (Pathos)  | Alka Yagnik, Richa Sharma, Sonu Nigam | 5.35 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Pretty Woman” | Ravi Khote, Shankar Mahadevan | 5.53 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Heartbeat” (Instrumental)  |  — | 4.23 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kal Ho Naa Ho Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kal Ho Naa Ho Elonet.
Kal Ho Naa Ho AllMoviessa. (englanniksi)
Rauta(III)

| Rauta(III)jodidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  15600-49-4
PubChem CID:  85017 ja 11061658
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  FeI3
Moolimassa:  436,56
Ulkomuoto:  mustaa
Rauta(III)jodidi (FeI3) on rauta- ja jodidi-ionien muodostama ioniyhdiste. Väriltään se on mustaa. Kiinteä FeI3 ei ole stabiilia ja se on ainoa raudan  hapetusluvun +3 tai +2 halidi, jota ei voida helposti valmistaa. Sitä on kuitenkin pystytty tuottamaan joitain milligrammoja seuraavalla reaktiolla (heksaania liuottimena käyttäen ja −20 °C lämpötilassa):
kun ilma ja kosteus ovat tarkasti pois suljettuja.

| Rauta(III)oksalaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  (anhydraatti)166897-40-1 (heksahydraatti)19469-07-9 (heksahydraatti, tekninen laatu) 2944-66-3 (anhydraatti)166897-40-1 (heksahydraatti)19469-07-9 (heksahydraatti, tekninen laatu)
PubChem CID:  168963 ja 131852189
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Fe2(C2O4)3
Moolimassa:  375,747
Ulkomuoto:  Keltainen kiteinen aine
Sulamispiste:  100 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen:  liukenee
  
Rauta(III)oksalaatti eli ferrioksalaatti Fe2(C2O4)3 on rauta- ja oksalaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään valokuvauskemikaalina ja muiden rautayhdisteiden valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa rauta(III)oksalaatti on keltaista kiteistä ainetta. Se esiintyy myös tetrahydraattina Fe2(C2O4)3·4 H2O ja heksahydraattina Fe2(C2O4)3·6 H2O. Yhdiste liukenee veteen ja myös happoliuoksiin. Kuumennettaessa se hajoaa rauta(II)oksidiksi, rauta(III)oksidiksi, raudaksi, hiilidioksidiksi, hiilimonoksidiksi ja hapeksi.
Rauta(III)oksalaattia voidaan käyttää amorfisten rauta(III)oksidi Fe2O3 nanopartikkeleiden valmistuksessa ja rauta-litium yhdistelmää käyttäviä litiumioniakkuja varten.
Päivä on nuori

| Päivä on nuori Raappana |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006-2007, Ylivoima Studio, Suomenlinna, Helsinki
 Julkaistu: 3. lokakuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Bommitommi, Raappana
 Tyylilaji: reggae
 Kesto: 47.58
 Levy-yhtiö: Ylivoima
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 18.
Raappanan muut julkaisut
|   | Päivä on nuori 2007 | Maapallo 2010 |
Päivä on nuori on reggaeartisti Raappanan ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 3. lokakuuta 2007 ja sen julkaisi Ylivoima. Albumi sai ilmestyttyään erinomaisen vastaanoton arvostelijoilta ja suurelta yleisöltä. Se sijoittui Suomen virallisen albumilistan sijalle 18.
Kappaleet

Päivä on nuori – 2.53
Kotipoika – 4.36
Maasta maahan – 3.49
Ainoo – 4.18
Puhelias suu – 4.40 (mukana Paarma)
Ei jaksa riidellä – 4.54
Kiusaajat – 4.00
Karuselli – 4.40 (mukana Puppa J)
Kasvonpiirteet – 4.46
Maisema – 3.49
Kun uni ei tuu – 5.36
Kokoonpano

Raappana – laulu, taustalaulu
Tommi Tikkanen – koskettimet, kitara, basso, rummut, lyömäsoittimet
Seppo Salmi – kitarat, basso, lyömäsoittimet
Antti Kana – saksofoni, huilut, lyömäsoittimet
Kari Hulkkonen – basso (10)
Samuli Kosminen – rummut (3, 6)
Reino Nordin – lyömäsoittimet (6)
Paarma – laulu (5)
Puppa J – laulu (8)
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Kaarle I (Itävalta)

| Kaarle I |
| --- | --- |
 
Itävallan keisari Unkarin ja Böömin kuningas
Valtakausi:  21. marraskuuta 1916 – 11. marraskuuta 1918
Kruunajaiset:  30. joulukuuta 1916 (Unkari)
Edeltäjä:  Frans Joosef I
Seuraaja:  monarkia lakkautettiin

Syntynyt:  17. elokuuta 1887 Persenbeug, Itävalta-Unkari
Kuollut:  1. huhtikuuta 1922 (34 vuotta) Funchal, Madeira, Portugali
Puoliso:  Zita von Bourbon-Parma
Lapset:  Otto von Habsburg
Koko nimi:  Karl Franz Joseph Ludwig Hubert Georg Otto Maria (unk. Károly Ferenc József Lajos Hubert György Ottó Mária)
Suku:  Habsburg-Lothringen
Isä:  Otto Frans Joosef
Äiti:  Maria Josefa von Wettin
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Nimikirjoitus:  
Kaarle I (saks. Karl; 17. elokuuta 1887 Persenbeug, Itävalta-Unkari – 1. huhtikuuta 1922 Funchal, Madeira, Portugali) oli Itävallan keisari sekä Böömin kuningas (nimellä Kaarle III) ja Unkarin kuningas (nimellä Kaarle IV) vuosina 1916–1918. Hän oli viimeinen Habsburg-sukuinen hallitsija. Kaarle I tuli keisariksi isosetänsä Frans Joosef I:n kuoltua kesken ensimmäisen maailmansodan ja joutui luopumaan kruunusta valtakunnan hajotessa sodan lopussa. Hän yritti 1920-luvun alussa kahdesti huonolla menestyksellä palata Unkarin kuninkaaksi, sillä Unkarissa monarkiaa ei ollut nimellisesti kumottu.
Elämä ennen hallitsijakautta

Kaarlen vanhemmat olivat arkkiherttua Otto Frans Joosef ja Saksin prinsessa Maria Josefa. Hänen äitinsä vanhemmat olivat Saksin kuningas Yrjö ja Portugalin infanta Maria Anna.
Arkkiherttua Kaarle vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Wienissä. Keisari ylensi hänet luutnantiksi vuonna 1903. Sen jälkeen hän palveli Itävallan armeijassa Galitsiassa ja Böömissä. Vuosina 1906–1908 hän toimi upseerina Prahassa, silloisen Böömin pääkaupungissa. Samaan aikaan hän opiskeli Prahan Kaarlen yliopistossa. Hänen oppiaineitaan olivat oikeustiede ja valtiotiede. Opiskelunsa jälkeen Kaarle jatkoi armeijan palveluksessa, lähinnä Böömissä. Hän avioitui vuonna 1911 prinsessa Zita von Bourbon-Parman kanssa.
Kaarlen suhde keisari Frans Joosefiin ei ollut kovin läheinen. Kruununprinssinä oli Kaarlen nuoruudessa arkkiherttua Frans Ferdinand, joka oli Frans Joosefin veljenpoika ja Kaarlen setä. Frans Ferdinand murhattiin kesäkuussa 1914 Sarajevossa, mikä johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen. Koska Frans Ferdinand oli ollut morganaattisessa avioliitossa, hänen jälkeläisillään ei ollut oikeutta periä kruunua, ja kruununprinssin asema siirtyi Kaarlelle. Kaarlen isä oli kuollut jo vuonna 1906.
Maailmansodan syttyminen esti Kaarlen hallinnollisen valmistautumisen keisarin tehtävään. Enimmäkseen hän oleskeli Itävallan armeijan päämajassa Teschenissä. Hänet ylennettiin sotamarsalkaksi ja sodan syttyessä Italian kanssa vuonna 1916 hän komensi 20. armeijakuntaa. Sen jälkeen hän siirtyi Romanian vastaiselle rintamaosalle.
Kohti rauhaa ja kaksoismonarkian hajoamista

Vuonna 1917 Kaarlen hallitsema kaksoismonarkia rakoili sisäisissä ristiriidoissa sodan eri kansallisuusryhmien erimielisyyksien vuoksi. Kaksoismonarkian toisen puoliskon, Unkarin poliittisesti vahvan maanomistaja-aateliston puolestapuhuja István Tisza erosi pääministerin paikalta kesäkuussa 1917, sillä hän ei hyväksynyt uudeksi keisariksi tulleen Kaarle IV:n Unkarissa toteuttamaa äänioikeusuudistusta.
Vuoden 1918 alussa Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson vaati kaikille kansoille itsemääräämisoikeutta Neljäntoista kohdan ohjelmansa mukaan. Ratkaisunaan Itävalta-Unkarin slaavilaiskansojen vaatimuksille Kaarle julisti liittovaltiomallin 16. lokakuuta 1918. Aika oli kuitenkin jo ajanut ohi näistä suunnitelmista. Jokainen kansallinen hallitus julisti itsenäisyyden ja kaksoismonarkian hajoaminen oli käynnissä. Eteläslaavit eli serbialaiset, kroatialaiset ja sloveenit olivat muodostamassa kansallisvaltiota. Julistus eteläslaavien eli jugoslaavien valtiosta annettiin 6. lokakuuta. Seuraavana päivänä Varsovassa julistettiin riippumaton Puola. Galitsia oli irtoamassa keisarikunnasta osaksi Puolaa. Lokakuun 14. julisti maanpakolaisuudessa oleva tšekkien kansallisneuvosto Tšekkoslovakian riippumattomaksi. Näin myös Böömi ja Rutenia irtautuivat keisarikunnasta. Habsburgien valta käytännössä loppui, kun saksalainen Itävalta julistettiin itsenäiseksi 21. lokakuuta. Budapestissä puhkesi 30. lokakuuta vallankumous, ja Kaarlen oli vapautettava Unkarin pääministeri Mihály Károlyi uskollisuudenvalasta.
Valtion hajoamisen myötä kaksoismonarkia solmi aselevon 3. marraskuuta Padovassa. Eroamisvaatimusten seurauksena keisari Kaarle ilmoittikin 11. marraskuuta 1918 väistyvänsä, mutta ilmoitti, ettei aio käyttää valtaoikeuksiaan. Itävallan saksalaisparlamentti julisti 12. marraskuuta maan tasavallaksi. Keisariudelle ei siis ollut enää sijaa Itävallassa.
Keisariuden jälkeinen aika

Kaarle siirtyi perheensä kanssa Wienin Schönbrunnista Eckartsaun linnaan Itävallan Marchfeldiin. Itävallan liittokansleri Karl Renner vieraili Kaarlen luona keskustelemassa Habsburg-hallitsijan kohtalosta, sillä suunnitteilla oli laki, jonka mukaan Habsburgeilla ei olisi oikeutta asua Itävallassa. Sen johdosta Kaarle ja Zita lapsineen siirtyivät 23. maaliskuuta 1919 Itävallasta Sveitsiin.
Unkari koki kaksoismonarkian hajoamisen jälkeen marraskuussa 1918 melkoisen mullistuksen. Ensin kreivi Károlyi julisti tammikuussa 1919 Unkarin tasavallaksi ja maaliskuussa maasta tuli Béla Kunin johtama neuvostotasavalta. Elokuussa neuvostotasavalta hajosi, ja sen jälkeen valtaan nousi vastavallankumouksellinen amiraali Miklós Horthyn johtama kansallinen armeija. Valtaan nousseen kansallisen armeijan kannattajat katsoivat Unkarin olevan edelleen kuningaskunta. Palattiin siis lähtötilanteeseen. Maailmansodan voittaneet ympärysvallat eivät hyväksyneet habsburgilaista hallitsijaa. Elokuussa 1919 arkkiherttua Joosef oli ollut muutaman päivän valtionhoitajana, mutta hänet pakotettiin eroamaan sukutaustansa vuoksi. Parlamentissa edustetut ryhmät halusivat säilyttää monarkian, jonka katsottiin edustavan jatkuvuutta. Mielipiteet parlamentissa jakaantuivat Kaarlen paluuta ja uuden kuninkaan valitsemista kannattavien välillä. Lopputulos oli, että valtaistuin pysyi tyhjänä, ja Horthystä tuli virallisesti valtionhoitaja maaliskuussa 1920.
Kuningaskysymys säilyi kuitenkin avoimena ja aiheutti vuonna 1921 kriisin. Entinen kuningas Kaarle IV yritti kahdesti palata Unkarin valtaistuimelle. Maaliskuussa 1921 hän matkusti Unkariin väärää passia käyttäen kahden aatelismiehen kanssa. Länsi-Unkarissa olevasta Szombathelyista käsin lähetettiin kreivi Pál Teleki valtionhoitaja Horthyn luo vaatimaan Kaarlelle valtaa. Neuvottelujen päätyttyä tuloksettomina Kaarle palasi takaisin Sveitsiin.
Seuraavan vuoden lokakuussa Kaarle yritti uudelleen. Tällä kerralla hän tuli lentäen Győriin, missä hän nimitti hallituksen, kokosi ympärilleen hieman sotaväkeä ja lähti marssimaan Budapestiä kohti. Kaupungin läheisyydessä syntyi taistelu Gyula Gömbösin johtaman Horthyä tukevan vapaajoukon kanssa. Kaarle sai hermoromahduksen niin, että hän luopui suunnitelmastaan. Horthy otti Kaarlen ja Zitan vangiksi. Entinen keisari-kuningas lähetettiin perheineen englantilaisella ristelijällä Portugalille kuuluvalle Madeiran saarelle. Unkarin parlamentti sääti lain, joka riisti Habsburgeilta perimysoikeuden kruunuun. Kaarle kuoli keuhkokuumeeseen varsin pian saarelle tulon jälkeen huhtikuussa 1922 Funchalissa.
Kaarle on haudattu Nossa Senhora do Monten kirkkoon Monteen, Funchaliin. Hänen puolisonsa keisarinna Zita on haudattu Habsburgien Keisarilliseen kryptaan Wienin Kapusiinikirkkoon.
Lapset

Kaarle I:llä ja keisarinna Zitalla oli kaikkiaan kahdeksan lasta ja 33 lapsenlasta. Lapset olivat:
kruununprinssi Otto von Habsburg (1912–2011), kruununtavoittelija isänsä kuoltua ja myöhemmin Euroopan parlamentin jäsen. Puoliso vuodesta 1951 Saxe-Meiningenin prinsessa Regina
arkkiherttuatar Adelheid (1914–1971), naimaton
arkkiherttua Robert (1915–1996), puoliso vuodesta 1953 Savoiji-Aostan prinsessa Margherita
arkkiherttua Felix (1916–2011), puoliso vuodesta 1952 prinsessa Anna Eugenie von Arenberg
arkkiherttua Carl Ludwig (1918–2007), puoliso vuodesta Lignen prinsessa Yolanda
arkkiherttua Rudolf (1919–2010), puoliso vuodesta 1953 kreivitär Xenia Tschernyschev-Besobrasoff, vuodesta 1971 Wreden prinsessa Anna Gabriele
arkkiherttuatar Charlotte (1921–1989), puoliso vuodesta 1956 Mecklenburgin herttua Georg
arkkiherttuatar Elisabet (1922–1993), puoliso vuodesta 1949 Liechtensteinin prinssi Heinrich
Muistaminen

Paavi Johannes Paavali II julisti Kaarlen autuaaksi vuonna 2004. Asiaa oli ajanut erityisesti Wienin arkkipiispa Christoph Schönborn. Autuaaksijulistamista on kritisoitu poliittisesti motivoituneeksi.
Arkkiherttua Kaarlen ja prinsessa Zita von Bourbon-Parman häät Schwarzaun palatsissa vuonna 1911.
Kaarle kruunataan Unkarin kuninkaaksi Budapestin Matiaksenkirkossa 30. joulukuuta 1916.
Keisari Kaarle vuoden 1917 itävaltalaisessa postimerkissä.
Kaarle I vierailemassa Etelä-Tirolin Cortina d’Ampezzossa talvella 1917–1918.
Kaarle Unkarin Sopronissa 21. maaliskuuta 1921.
Kaarlen lapset noin vuonna 1926.
Reaching the Cold 100

| Reaching The Cold 100 Peter Green Splinter Group |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2003
 Tuottaja(t): Peter Green Splinter Group
 Tyylilaji: blues
 Levy-yhtiö: Snapper Music
Peter Green Splinter Group muut julkaisut
| Blues Do´n´t Chance 2001 | Reaching The Cold 100 2003 |   |
Reaching The Cold 100 on englantilaisen Peter Green Splinter Group bluesyhtyeen  viimeisin levytys vuodelta 2003. Se on varmaa, lämminhenkistä   brittiläistä blues-rockia. Peter Stroud, Nigel Watson ja Roger Cotton ovat säveltäneet suurimman osan materiaalista. Levyllä on hidastempoisia blues-sävellyksiä kuten "Needs Must the Devil Drives", hidas Chicago-tyylinen "Spiritual Thief," joka kulkee puoliksi bluesin ja soulin rajamailla sekä hienosti riffitetty  "Dangerous Man".
Bonuksena levyltä löytyy mm. Greenin uudelleen lämmittämät "Black Magic Woman", "Green Manalishi" ja "Albatross", jotka kansitekstien mukaan on merkitty akustisiksi versioiksi, mutta joista vain ”Albatross” vaikuttaa soitetun ilman sähköisiä instrumentteja. "Black Magic Woman" lähestyy jopa Santanaa tulkinnallaan. "Green Manalishi" -versio levyllä lienee parasta levytettyä materiaalia kappaleesta. Tämä on lyhyeksi jääneen bändin viimeiseksi jäänyt levytys. Vuoden 2004 alussa Green jätti yllättäen bändin kesken kiertueen ja seuraavan albumien äänitysten ja muutti Ruotsiin.
Kappaleet

Ain't Nothin' Gonna Change It – 3.28 (säv. Roger Cotton)
Look out for Yourself – 4.30 (säv. Peter Stroud)
Cool Down4 – 00.Nigel Watson; Parker
Dangerous Man – 4.08 (säv. Roger Cotton)
Needs Must the Devil Drives – 4.18 (säv. Nigel Watson; Parker)
Must Be a Fool – 4.35 (säv. Peter Straud)
Don't Walk Away – 4.35 (säv. Roger Cottons)
Can You Tell Me Why (aka The Legal Fee Blues) – 3.50 (säv. Nigel Watson; Parker)
Spiritual Thief – 4.57 (säv. Nigel Watson; Parker)
I'm Ready for You – 4.41 (säv. Peter Stroud)
Smile – 5.18 (säv. Nigel Watson; Parker)
Nice Girl Like You – 4.38 (säv. Roger Cotton)
When Somebody Cares – 5.27 (säv. Nigel Watson; Parker)
Black Magic Woman  – 6.54 (säv. Green, Peter Allen)
It Takes Time  – 5.28 (säv. Green, Peter Allen)
Green Manalishi – 4.45 (säv. Peter Green)
Albatross – 3.22 (säv. Green, Peter Allen)
Kokoonpano

Peter Green – kitarat, laulu, huuliharppu
Nigel Watson – kitara, laulu
Larry Tolfree – rummut
Pete Stroud – basso
Roger Cotton – koskettimet
Rajahmundry

| Rajahmundry |
| --- | --- |

 Rajahmundry
 Koordinaatit: 16°58′48″N, 81°46′48″E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Andhra Pradesh
Väkiluku (2011):  478 199
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rajahmundry (teluguksi రాజమండ్రి) on kaupunki Godavari-joen rannalla Itä-Godavarin piirikunnassa, Andhra Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 478 199 asukasta. Kaupunki oli osa Madrasin provinssia Intian itsenäistymiseen saakka.
Vanha ja uusi silta.
Rauno Toivonen

Rauno Johannes Toivonen (17. joulukuuta 1924 Helsinki – 8. syyskuuta 1999) oli suomalainen päätoimittaja, lehdenkustantaja ja kirjailija.
Toivosen vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Viljo Toivonen ja Edla Maria Kyllönen. Hän suoritti mainoshoitajan tutkinnon vuonna 1946.
Kotiuduttuaan sodasta Toivonen perusti 1945 Harrastelija-nimisen tekniikan lehden, jonka nimeksi muuttui 1953 Tekniikan Maailma. Toivonen toimi lehden päätoimittajana vuodesta 1953 aina 1980-luvulle saakka ja hän myös kustansi lehteä siihen asti, kunnes lehti siirtyi Urpo Lahtisen Lehtimiehet Oy:lle. Vuonna 1965 Toivonen perusti vielä moottoriurheiluun keskittyvän Vauhdin Maailma -lehden.
Toivonen oli myös Kirjamaailma Oy:n toimitusjohtajana 1947–1949, Elektrofoto Oy:n toimitusjohtajana 1959–1972 sekä Tiedon Palat -lehden päätoimittajana 1959–1960 ja Ajankohdan kustantajana 1967–1968.
Toivonen toimi Suomen Kirjailijaliiton puheenjohtajana vuosina 1972–1975 ja hän oli myös Suomen Tietokirjailijoiden Liiton jäsen. Hänet kutsuttiin Suomen Kirjailijaliiton kunniajäseneksi vuonna 1982. Presidentti Mauno Koivisto myönsi Toivoselle kamarineuvoksen arvonimen.
Teoksia

Vaara uhkaa Marsista : poikien seikkailuja vuonna 1992.  Karisto 1949
Mauri muurahainen, lastenkirja.  Karisto 1954
Montut, romaani.  WSOY 1964
TEK : Keksintöjen kirja, toimitusryhmä: Rauno Toivonen, Tarmo Mäki-Kuutti, Meiju Bonsdorff.  WSOY 1981, 2. painos 1990
TEK : Tekniikan tietokeskus 1–8, toimitusryhmä: Rauno Toivonen, Tarmo Mäki-Kuutti, Meiju Bonsdorff, Ritva Forslund.  WSOY 1981-1984
Toimistotekniikka 84, vastaava päätoimittaja Rauno Toivonen.  Lehtimiehet, Tampere 1984
Kalamiehen tietokirja 1–4, päätoimittaja Rauno Toivanen.   WSOY 1989-1991
Rajahyöty

Rajahyöty määrittää rahana kuluttajan halun ostaa tiettyä tuotetta.
Rajahyöty eli marginaalihyöty on kuluttajan saama hyödyn lisäys tarkasteltavan tuotteen tai palvelun yhdestä lisäyksiköstä.  Rajahyöty osoittaa, kuinka paljon henkilö on valmis maksamaan tuotteesta. Rajahyötyteoria on uusklassisen taloustieteen (ks. marginalismi) vallitseva selitys hintojen määräytymiselle, ja sen kehitti 1800-luvulla itävaltalainen Friedrich von Wieser.
Laskeva rajahyöty tarkoittaa, että jokaisesta uudesta yksiköstä saatava hyödyn lisäys on pienempi edelliseen yksikköön nähden. Jos on nälkä, ensimmäisestä voileivästä saatava hyöty on suuri. Kymmenen voileivän jälkeen yhdestoista voileipä tuottaa enää vähän lisähyötyä (eli on vaikea lisätä myyntiä, jos markkinat ovat pullollaan kyseistä tuotetta). Laskevan rajahyödyn vallitessa ihmiset eivät halua lisätä tiettyä asiaa eivätkä sen enempää tiettyä muutakaan, vaan vähän molempia.
Täydellisen substituutin tilanne, jossa hyödykkeet korvaavat täysin toisensa, on joillekin ihmisille esimerkiksi voi ja margariini. Ne ovat substituutteja, jolloin niiden yhteinen kulutus on vakio ja vaihtelua on vain siinä, missä suhteessa niitä kulutetaan. Täydellisen komplementin tapauksessa hyödykkeitä halutaan kuluttaa aina yhdessä. Voi ja leipä voidaan ajatella komplementeiksi ja niitä halutaan kuluttaa aina samassa suhteessa. Laskeva rajahyöty vastaa konveksia indifferenssikäyrää. Se kuvaa graafisesti niitä yhdistelmiä, joissa kuluttaja pitää kahta hyödykettä samanarvoisina.
Siinä missä rajahyöty määrittää kuluttajien käyttäytymistä, rajakustannus määrittää tuotannon laajentumista tyydyttämään kuluttajien tarpeita.