stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Walther Hermann Nernst
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lindell, Ismo: Sähkön pitkä historia, s. 318.  ("Nernstin lamppu")  Helsinki:  Otatieto, 2009.  ISBN 978-951-672-358-0
| n k Nobelin kemianpalkinnon saajat |
| --- | --- |
1901–1925:  1901: van ’t Hoff  1902: H. E. Fischer  1903: Arrhenius  1904: Ramsay  1905: von Bayer  1906: Moissan  1907: Buchner  1908: Rutherford  1909: Ostwald  1910: Wallach  1911: M. Curie  1912: Grignard, Sabatier  1913: Werner  1914: Richards  1915: Willstätter  1918: Haber  1920: Nernst  1921: Soddy  1922: Aston  1923: Pregl  1925: Zsigmondy 
1926–1950:  1926: Svedberg  1927: Wieland  1928: Windaus  1929: Harden, von Euler-Chelpin  1930: H. Fischer  1931: Bosch, Bergius  1932: Langmuir  1934: Urey  1935: F. Joliot-Curie, I. Joliot-Curie  1936: Debye  1937: Haworth, Karrer  1938: Kuhn  1939: Butenandt, Ružička  1943: de Hevesy  1944: Hahn  1945: Virtanen  1946: Sumner, Northrop, Stanley  1947: Robinson  1948: Tiselius  1949: Giauque  1950: Alder, Diels 
1951–1975:  1951: McMillan, Seaborg  1952: Martin, Synge  1953: Staudinger  1954: Pauling  1955: du Vigneaud  1956: Hinshelwood, Semjonov  1957: Todd  1958: Sanger  1959: Heyrovský  1960: Libby  1961: Calvin  1962: Perutz, Kendrew  1963: Ziegler, Natta  1964: Hodgkin  1965: Woodward  1966: Mulliken  1967: Eigen, Norrish, Porter  1968: Onsager  1969: Barton, Hassel  1970: Leloir  1971: Herzberg  1972: Anfinsen, Moore, Stein  1973: E. O. Fischer, Wilkinson  1974: Flory  1975: Cornforth, Prelog 
1976–2000:  1976: Lipscomb  1977: Prigogine  1978: Mitchell  1979: Brown, Wittig  1980: Berg, Gilbert, Sanger  1981: Fukui, Hoffmann  1982: Klug  1983: Taube  1984: Merrifield  1985: Hauptman, Karle  1986: Herschbach, Lee, Polanyi  1987: Cram, Lehn, Pedersen  1988: Deisenhofer, Huber, Michel  1989: Altman, Cech  1990: Corey  1991: Ernst  1992: Marcus  1993: Mullis, Smith  1994: Olah  1995: Crutzen, Molina, Rowland  1996: Curl, Kroto, Smalley  1997: Boyer, Walker, Skou  1998: Kohn, Pople  1999: Zewail  2000: Heeger, MacDiarmid, Shirakawa 
2001–:  2001: Knowles, Noyori, Sharpless  2002: Fenn, Tanaka, Wüthrich  2003: Agre, MacKinnon  2004: Ciechanover, Hershko, Rose  2005: Grubbs, Schrock, Chauvin  2006: Kornberg  2007: Ertl  2008: Shimomura, Chalfie, Tsien  2009: Ramakrishnan, Steitz, Yonath  2010: Heck, Suzuki, Negishi  2011: Shechtman  2012: Lefkowitz, Kobilka  2013: Karplus, Levitt, Warshel  2014: Betzig, Hell, Moerner  2015: Lindahl, Modrich, Sancar  2016: Sauvage, Stoddart, Feringa  2017: Dubochet, Frank, Henderson  2018: Arnold, Smith, Winter  2019: Goodenough, Whittingham, Yoshino  2020: Charpentier, Doudna  2021: List, MacMillan  2022: Bertozzi, Meldal, Sharpless  2023: Bawendi, Brus, Jekimov  2024: Baker, Hassabis, Jumper 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  Leopoldina  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Nenetsi

| Nenetsi |
| --- | --- |
Oma nimi:  ненэцяʼ вада
Muu nimi:  jurakki, jurakkisamojedi
Tiedot
Alue:  Nenetsia, Jamalin Nenetsia, Taimyr
Virallinen kieli:  Nenetsia
Puhujia:  31 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  kyrillinen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  uralilaiset kielet
Kieliryhmä:  samojedikielet pohjoissamojedikielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  mis (luokittelemattomat kielet)
ISO 639-3:  yrk
 Ohje 
Nenetsi (jurakki, jurakkisamojedi) on uralilainen kieli, jota puhuvat nenetsit. Se kuuluu samojedikielten pohjoissamojedilaiseen ryhmään. Muita pohjoissamojedilaisia kieliä ovat enetsi, juratsi ja nganasani.
Nenetsiä puhui vuoden 1989 tilaston mukaan 27 273 ihmistä, joista 26 730 puhujalla se oli äidinkieli ja 543 puhujalla toinen kieli. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan nenetsin taitoisia oli yhteensä 31 311. Tässä luvussa ovat sekä ensimmäisenä että toisena kielenä nenetsiä puhuvat.lähde?Kaikkiaan etnisiä nenetsejä on noin 44 000.
Nenetsiä puhutaan pääasiassa Pohjois-Venäjällä Nenetsiassa, Jamalin Nenetsiassa, Taimyrissa sekä Kuolan niemimaan itäosassa. Kieli jakautuu tundra- ja metsänenetsiin. Muotojen keskinäinen ymmärrettävyys ei ole suurta. Nykyisin näitä pidetään kahtena eri kielenä, koska niiden keskinäiset erot ovat niin suuret. Metsänenetsillä on vain noin 700 puhujaa, eikä sillä ole kirjakieltä.
Nenetsin kirjakieli pohjaa siis tundranenetsiin. Ensimmäinen nenetsinkielinen aapinen ilmestyi vuonna 1895. Ensimmäinen nenetsinkielinen runoilija oli Tyko Vylko, joka kirjoitti ensimmäiset runonsa vuosina 1913–1914. Varsinainen turndranenetsiin pohjautuva kirjakieli luotiin kuitenkin vasta 1930-luvulla. Nenetsiksi ilmestyy jonkin verran sanomalehtiä, radio-ohjelmia, lastenkirjoja, oppikirjoja sekä kaunokirjallisuutta.
Kirjaimet ja äänteet > Kirjaimet

Nenetsiä kirjoitetaan kyrillisin kirjaimin. Aakkosto on sama kuin venäjässä, mutta siinä on kolme lisäkirjainta.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё | Ж ж |
| З з | И и | Й й | К к | Л л | М м | Н н | Ӈ ӈ |
| О о | П п | Р р | С с | Т т | У у | Ф ф | Х х |
| Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э |
| Ю ю | Я я | ʼ | ˮ |  |  |  |  |
Kirjaimet ja äänteet > Äänteet

Nenetsissä on 32 konsonanttia. Liudentuneet konsonantit (joita esiintyy myös esimerkiksi savon ja karjalan murteissa) merkitään alla olevassa taulukossa heittomerkillä.
Konsonantit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Soinnittomat klusiilit | k | k̕ | p | ṕ | t | t̕ |
| Soinnilliset klusiilit | g | g̕ | b | b́ | d | d̕ |
| Suhuäänteet | s | ś | ʒ | ʒ́ | ʦ | ʦ́ |
| Nasaalit | m | ḿ | n | ń | ŋ |  |
| Lateraalit ja tremulantit | l | ĺ | r | ŕ |  |  |
| Muut äänteet | h | h́ | w | j | ' |  |
Vokaalit
Nenetsissä on seitsemän vokaaliäännettä. Pitkiä vokaaleja tai diftongeja ei ole.lähde?
Seitsemän laulua tundralta

Seitsemän laulua tundralta on Markku Lehmuskallion ja Anastasia Lapsuin ohjaama elokuva, joka perustuu nenetsi Lapsuin omiin kokemuksiin ja nenetsien kansanperinteeseen. Elokuva on ensimmäinen nenetsinkielinen näytelmäelokuva. Suomessa se sai vuoden parhaan elokuvan Jussi-palkinnon ja nimettiin Suomen Oscar-ehdokkaaksi ei-englanninkielisten elokuvien sarjassa. Pariisin elokuvajuhlilla elokuva sai lehdistöpalkinnon. Elokuvan on tuottanut Jörn Donner Productions Oy, ja se valmistui vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Nenetsinkielinen Wikipedia hautomossa
Nenetsi - venäjä - englanti -sanasto[vanhentunut linkki]
Metsänenetsit - Metsaneenetsid - Les Nenets des forêts (Arkistoitu – Internet Archive)
tundranenetsi (englanniksi)
metsänenetsi (englanniksi)
Tundranenetsin kielen (kokeellinen) e-opetusohjelma[vanhentunut linkki]
Tundranenetsin kielen e-sanakirja
Neonteikhos

| Neonteikhos> Νεοντεῖχος.Sijainti |
| --- | --- |
 Neonteikhos
Koordinaatit:  38°39′15″N, 27°1′55″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Yanıkköy(?), İzmir
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Aiolis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neonteikhos (m.kreik. Νεοντεῖχος, myös Neon Teikhos, Νέον Τεῖχος, lat. Neonteichus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Yanıkköytä.
Maantiede

Neonteikhos sijaitsi Hermos-joen ja Larissan välisellä alueella Aioliissa lähellä Myysian rannikkoa. Kaupungin etäisyys Larissasta oli noin 30 stadioninmittaa eli vähän yli viisi kilometriä. Sen kautta kulki tie Smyrnasta Pergamoniin. Kaupungin sijaintipaikka on ollut epävarma, mutta yleensä se sijoitetaan kukkulalle nykyisen Yanıkköyn lähelle. Tämä kytkeytyy siihen, että Larissa sijoitetaan sopivan etäisyyden päähän Buruncukiin.
Historia

Strabonin mukaan Neonteikhos perustettiin ensimmäisenä, kun aiolialaiset kreikkalaiset siirtokuntalaiset saapuivat alueelle Troijan sodan jälkeen. Tällöin he havaitsivat Larissan olevan pelasgien vallassa, ja perustivat Neonteikhoksen ensimmäiseksi asemapaikakseen, ja hyökkäilivät sieltä Larissaan. Näin kaupunki olisi ollut vielä Kymeäkin varhaisempi siirtokunta alueella. Toisen tiedon mukaan kaupunki olisi kuitenkin perustettu kahdeksan vuotta Kymen jälkeen suojaksi Larissan pelasgeja vastaan.
Neonteikhos oli osa Aioliin dodekapolista eli kahdentoista kaupungin liittoa. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa.
Rakennukset ja löydökset

Yanıkköystä on löydetty kaupunginmuurien sekä pengerrysten tukimuurien jäänteitä, kivettyä tietä sekä keramiikan osia 300- ja 200-luvuilta eaa.
Nesteen Soutajat

Nesteen Soutajat on vuonna 1961 Naantalissa perustettu soudun erikoisseura. Se toimii nykyisin Varsinais-Suomen lisäksi Porvoossa. Kuuluisin seuraa edustanut urheilija on kolminkertainen olympiavoittaja Pertti Karppinen. Seuran muita Suomen-mestaruuksia voittaneita soutajia ovat olleet muun muassa Reima Karppinen, Leo Ahonen, Leif Andersson, Kari Hanska, Aarne Lindroos, Kari Lindroos, Rainer Fredriksson, Eija Sylvander (o.s. Aava), Kaarina Elmiö, Tuula Westerlund, Irja Westerlund, Laila Finska-Bezerra ja Joel Naukkarinen.
HMS Neptune (1874)

| HMS Neptune |
| --- | --- |
 kaavio aluksen aseistuksesta ja panssaroinnista

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dudgeon, Millwall
Kölinlasku:  1873
Laskettu vesille:  10. syyskuuta 1874
Palveluskäyttöön:  3. syyskuuta 1881
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1903
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 130 t (kuormattuna)
Pituus:  91,44 m (pp)
Leveys:  19,2 m
Syväys:  7,62 m
Koneteho:  7 993 ihp
Nopeus:  14,22 solmua
Miehistöä:  541
Aseistus
Aseistus:  4 × MLR 12" -tykkiä kaksiputkisissa torneissa 2 × MLR 9" -tykkiä 6 × BL 20 naulan tykkiä
HMS Neptune oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu mastoin varustettu taistelulaiva, jonka tykit oli asennettu torneihin. Alus oli alun perin Reedin Brasilialle vuonna 1872 suunnittelema paranneltu versio HMS Monarchista. Alus oli valmistuessaan vanhentunut niin tyypiltään kuin koneistoltaankin, mikäli sitä verrataan samanaikaisesti valmistettuihin kuninkaallisen laivaston aluksiin.
Valmistus

Brasilia tilasi aluksen Dudgeonilta Millwallista nimellä Independecia ja sen köli laskettiin vuonna 1873. Aluksen ensimmäinen vesillelasku 16. heinäkuuta 1874 jäi yritykseksi, ja toisella kertaa 30. heinäkuuta alus pysähtyi ennen veteen joutumista, mikä vaurioitti pahoin aluksen pohjaa. Alusta kevennettiin, ja se saatiin onnistuneesti laskettua vesille 10. syyskuuta, minkä jälkeen se siirrettiin Samuda Brothersille Poplariin korjattavaksi. Koeajot päättyivät joulukuussa 1877, jolloin alus oli saavuttanut 14,64 solmun nopeuden koneiden tuotettua 8 832 hevosvoimaa. Britannian hallitus lunasti aluksen maaliskuussa 1878, jottei se olisi joutunut Venäjän keisarikunnalle.
Palvelus

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Neptune (1874)
Brasilian laivaston Independencia aloitti koeajot joulukuussa 1877, ja Britannian kuninkaalliselle laivastolle alus ostettiin maaliskuussa 1878, jolloin se samalla nimettiin Neptuneksi. Alus siirrettiin Portsmouthiin, jossa sen aseistus ja muuta materiaalia vaihdettiin. Alus palasi telakalta 3. syyskuuta 1881.
Neptune otettiin palvelukseen 28. maaliskuuta 1883 liitettynä Kanaalin laivastoon, mistä se siirrettiin vuonna 1885 Välimeren laivastoon. Alus palasi Portsmouthiin heinäkuussa 1886 huollettavaksi. Toukokuussa 1887 alus siirrettiin reserviin sijoitettuna Holyheadiin vartiolaivaksi.
Alus siirrettiin miehittämättömään reserviin marraskuussa 1893 Portsmouthissa. Alus myytiin 15. syyskuuta 1903 romutettavaksi 18 000 punnalla. Hinaaja Rowlandin hinatessa alusta 23. lokakuuta köydet katkesivat. Myrskytuulten painamana alus vaurioitti laiturissa olevia aluksia. Lopulta alus romutettiin Lenwerderissä Saksassa vuonna 1904.
Käännös suomeksi
HMS Neptune
Nestor (mytologia)

Nestor (m.kreik. Νέστωρ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Pyloksen kuninkaan Neleuksen ja Khloriin poika. Hänestä tuli kuningas Herakleen surmattua Neleuksen ja kaikki Nestorin veljet ja sisaret. Hänen vaimonsa oli joko Eurydike tai Anaksibia, ja heidän lapsiaan olivat Perseus, Peisistratos, Aretos, Thrasymedes, Pisidike, Polykaste, Stratikhos, Ekhefron ja Antilokhos.
Nestor oli argonautti, joka auttoi taistelussa kentaureja vastaan ja osallistui Kalydonin metsäkarjun metsästykseen. Myöhemmin hän ja hänen poikansa Antilokhos ja Thrasymedes taistelivat akhaialaisten puolella Troijan sodassa. Vaikka Nestor oli jo vanha mies sodan alkaessa, hänet tunnettiin edelleen rohkeudestaan ja puhetaidoistaan. Iliaassa hänet kuvataan antamassa usein neuvoja nuoremmille sotureille; hän kehotti myös Agamemnonia ja Akhilleusta sopimaan erimielisyytensä. Vanhuus esti häntä osallistumasta varsinaiseen taisteluun, mutta hänen johtaessaan Pyloksen joukkoja Paris surmasi yhden hänen valjakkonsa hevosista jousensa nuolella. Patrokloksen hautajaisissa Nestor neuvoi poikaansa Antilokhosta, kuinka hän voisi voittaa kilpa-ajot. Antilokhos joutui pian tämän jälkeen Memnonin surmaamaksi.
Odysseiassa Nestor oli jo palannut turvallisesti takaisin Pylokseen, ja Odysseuksen poika Telemakhos matkusti sinne kysyäkseen isänsä kohtaloa. Nestor otti Telemakhoksen vieraanvaraisesti vastaan mutta ei pystynyt auttamaan Odysseuksen kohtalon selvittämisessä millään tavoin.
Nestorin palatsiksi kutsuttu mykeneläisaikaisen palatsin arkeologinen kohde sijaitsee nykyisen Pýloksen kaupungin pohjoispuolella. Pýloksen lähellä sijaitsee myös Nestorista nimensä saanut Nestorin luola. Homeroksen Nestorilla oli tunnettu malja, niin kutsuttu Nestorin malja, ja nimi on kytketty myös kahteen myöhempään arkeologiseen löytöön.
Edvard Engelbert Neovius

Edvard Engelbert Neovius (1881–1882)
Edvard Engelbert Neovius (7. helmikuuta 1823 Helsinki – 25. lokakuuta 1888 Helsinki) oli Haminan kadettikoulun matematiikan ja topografian opettaja, joka vaikutti merkittävästi metrijärjestelmän käyttöönottoon Suomessa.
Ura Haminan kadettikoulussa

Neovius valmistui Haminan kadettikoulusta vänrikkinä vuonna 1843, minkä jälkeen hän opiskeli Pietarin insinööriakatemiassa ja palasi vuonna 1845 kadettikoulun matematiikan ja topografian opettajaksi. Myöhemmin hän opetti myös suunnistusta ja tähtitiedettä. Vuonna 1885, yli 40 palvelusvuoden jälkeen, hän erosi tehtävästään ja sai lähtiessään kenraalimajurin arvon.
Metrijärjestelmän käyttöönotto

Neovius julkaisi vuonna 1862 kirjoituksen metrijärjestelmän käyttöönotosta, ja hänet nimitettiin komiteaan, joka valmisteli vuosina 1863–64 ehdotuksen oman rahan lyömisestä ja metrijärjestelmän käyttöönotosta. Vuonna 1886 hänet nimitettiin valtion vakaustarkastajaksi, tehtävänään valvoa metrijärjestelmän käyttöönottoa Suomessa.
Yhteys Mars-planeettaan

Vuonna 1875 Neovius julkaisi kirjan Vår tids största uppgift, jossa hän esitti suunnitelman, kuinka valomerkkien avulla voitaisiin pitää yhteyttä Mars-planeetan mahdollisiin asukkaisiin. Kirja herätti melkoisesti huomiota, ja se käännettiin saksaksi, venäjäksi ja ranskaksi.
Perhesuhteet

Neoviuksen vanhemmat olivat Sortavalan kirkkoherra Johan Adolf Neovius ja Gustava Maria Charlotta Burgman. Hänen puolisonsa vuodesta 1848 oli Elise Gustava Krogius. Heidän lapsiaan olivat muun muassa opettaja Lars Nevanlinna, matematiikanopettaja Otto Nevanlinna ja matematiikan professori Edvard Rudolf Neovius.
Neoviuksen veli Frithiof Neovius oli Haminan kadettikoulun johtaja ja valtiopäivämies.
Netimer

| Netimer> Rex |
| --- | --- |
Edeltäjä:  ei tiedossa
Seuraaja:  ei tiedossa
Henkilötiedot
Netimer oli liettualainen tai preussilainen hallitsija, josta käytettiin nimitystä rex eli kuningas. Hänet tunnetaan Bruno von Querfurtista kertovasta Quedlinburgin luostarin annaalista. Tarinan mukaan von Querfurt käännytti Netimerin ja tämän 300 miestä käännytysmatkallaan. On epäselvää, oliko Netimer muinaispreussilainen vai liettualainen. Alueiden välillä ei tehty juurikaan eroa käännytyksen tapahtuessa vuonna 1009. Vähistä lähteistä tiedetään, että Netimerillä oli valta tuomita kuolemaan ja armahtaa siitä. Lisäksi hän oli ilmeisesti pakanallisen kultin johtaja. Netimerin arvo rex oli puolestaan periytyvä. Nämä ominaisuudet olivat tyypillisiä Liettuan myöhemmille hallitsijoille. Jotkut tutkijat pitävät puolestaan todennäköisempänä, että Netimer hallitsi sittemmin preussilaiseksi heimoksi laskettujen jotvingialaisten alueella.
Rebecca Netzler

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Naisten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Haag 2023 | 49er FX |  |
|  Hopeaa | St. Margarets Bay 2022 | 49er FX |  |
|  Hopeaa | Lanzarote 2024 | 49er FX |  |
Rebecca Netzler (s. 22. heinäkuuta 1995) on ruotsalainen kilpapurjehtija. Hän on 49er FX -luokan maailmanmestari vuodelta 2023.
Netzler on sijoittunut 49er FX -luokan MM-kilpailuissa 41:nneksi vuonna 2017, 33:nneksi vuonna 2018, 23:nneksi vuonna 2019 ja 17:nneksi vuonna 2020. Vuodesta 2022 alkaen hän on menestynyt Vilma Bobeckin parina. He saavuttivat MM-hopeaa vuonna 2022, voittivat maailmanmestaruuden vuonna 2023 ja sijoittuivat jälleen MM-hopealle vuonna 2024.
Ramona Neubert

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Itä-Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1983 | seitsenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1982 | seitsenottelu |  |
Ramona Neubert (o.s. Göhler, s. 26. heinäkuuta 1958 Pirna) on entinen itäsaksalainen seitsenottelija.
Neubert sijoittui Prahan EM-kilpailuissa 1978 viisiottelussa kuudenneksi sen jälkeen, kun kaksi paremmin sijoittunutta oli jäänyt kiinni dopingin käytöstä. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi kolmen neuvostoliittolaisen jälkeen. Vuonna 1981 hän otteli Itä-Saksan ja Neuvostoliiton välisessä maaottelussa seitsenottelun maailmanennätyspisteet 6716 ja paransi vuotta myöhemmin maailmanennätykseksi 6772 pistettä. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän voitti seitsenottelussa kultaa ennen maannaistaan Sabine Möbiusta. Vuonna 1983 hän teki maailmanennätykseksi 6935 pistettä ja voitti kultaa Helsingin MM-kilpailuissa tuloksella 6714, jolla hän voitti 52 pisteellä Sabine Paetzin (o.s. Möbius). Vuonna 1984 hän menetti maailmanennätyksensä Paetzille, ja Los Angelesin olympialaisetkin jäivät väliin olympiaboikotin vuoksi.
Neubertin ennätyspisteet vuoden 1980 jälkeen kilpailuohjelmasta pois jääneessä viisiottelussa olivat 4718. Pituushypyssä hän teki hyvän tuloksen 690 cm ja myötatuulessa 700 cm.
Neptune-luokka (taistelulaiva)

Neptune-luokan taistelulaivat olivat Ison-Britannian Kuninkaallisen laivaston niin kutsuttuja Dreadnoughteja. Luokkaan piti alun perin kuulua kolme alusta, mutta kahteen viimeiseen luokan alukseen tehtyyn niin runsaasti muutoksia, että ne normaalisti lasketaan Colossus-luokkaan kuuluviksi. Aluksen miehistöksi tarvittiin 759 miestä.
Rakenne > Aseistus

Neptune-luokan aluksissa oli kymmenen BL 12" (304,8 mm) /50 cal Mk XI tykkiä sijoitettuna viiteen kahden tykin torniin. Apuaseina oli 16 BL 4" (101,6 mm)/50 cal Mk VII tykkiä, 4 kolmipaunaista tykkiä sekä kolme 18 tuuman torpedoputkea.
Luokka oli ensimmäinen Kuninkaallisen laivaston yrityksistä saada kymmenen tykin täyslaidallinen käyttöön. Aikaisemmissa luokissa kymmenestä tykistä ainoastaan kahdeksaa voitiin käyttää täyslaidallisessa. Neptune-luokassa tornit asetettiin niin, että kukin tykki kykeni ampumaan kannen poikki toisten tykkien häiritsemättä. Kova kansainvälinen varustelukilpailu, esimerkiksi Yhdysvaltain laivaston Delaware-luokan taistelulaivat, pakotti tällaisten ratkaisujen hakemiseen.
Kuitenkin tykkien portaistaminen aiheutti ainoastaan 3 metrin pituuden ja metrin leveyden kasvun, mitkä aiheuttivat uppoumaan 650 tonnin kasvun, verrattuna aikaisempiin St. Vincent -luokan taistelulaivoihin. Portaittaistamisen vaikutuksia pituuteen pienenttiin korottamalla toista takatornia niin, että se kykeni ampumaan takimmaisen tornin ylitse. Tällainen ratkaisu oli toteutettu aikaisemmin Yhdysvaltain laivaston South Carolina-luokan taistelulaivoissa jo vuonna 1908.
Tornien ylitse ampuminen aiheutti kuitenkin tykkien korotuksille rajoituksia, koska muuten ampumisen aiheuttama paine olisi aiheuttanut suuria vaurioita alemmille torneille. Kahden tornin ratkaisu oli takana, koska suurempi massa takana paransi aluksen merenkulkuominaisuuksia, kun taas etupaino olisi niitä heikentänyt merkittävästi.
Rakenne > Panssarointi

Rungon panssarin paksuus oli 2,5-10 tuumaan (65-250 mm) ja kannen paksuus 0,75-3 tuumaan (20-75 mm). Apuaseiden taisteluasemien suojana oli 5-9 tuuman (130-230 mm)panssarointi ja pääaseiden torneissa 11 tuuman (280 mm) panssari. Tulenjohto tornin panssari oli myös 11 tuumaa.
Rakenne > Koneet

Luokan alukset varustettiin nelivaihteisilla Parsons-turbiineilla, joissa oli 18 Yarrow-kattilaa. Koneet antoivat laivan käyttövoimaksi 25000 hevosvoimaa, jolla saavutettiin 21 solmun nopeus. Aluksen käyttösäde oli 6330 meripeninkulmaa ajettaessa 10 solmun risteilynopeutta.
Toinen merkittävä innovaatio aluksessa oli piippujen suojaaminen. Aikaisemmissa aluksissa piippujen vahongoittuessa alemmat kannet tulivat pakokaasujen vuoksi käyttökelvottomiksi. Koneisto oli 500 hevosvoimaa tehokkaampi kuin aikaisemmissa luokissa ja risteilyturbiinit oli vihdoinkin saatu toimintavarmoiksi.
Rakenne > Muita rakenteellisia seikkoja

Toinen tekijä, jolla suunnittelussa pienennettiin aluksen pituutta, oli veneiden nostaminen lentokannelle laidoilla olevien tykkien yläpuolelle. Sijoittelussa oli kuitenkin ongelmana se, että mikäli taistelussa lentokansi vahingoittuu niin veneet putoavat ja jumittavat alle jäävät sivuaseet paikalleen. Samoin tulenjohtotorni oli sijoitettu komentosillan päälle; ja jos silta romahtaisi niin tulenjohtokyky menetettäisiin.
Néstos

| Néstos / Mesta Νέστος / Места |
| --- | --- |
 Néstos-joki Kreikassa.
Alkulähde:  Rilavuoret, Bulgaria  42°07′10″N, 23°35′10″E
Laskupaikka:  Traakianmeri  40°50′51″N, 24°48′15″E
Maat:   Bulgaria  Kreikka
Pituus:  256 km
Alkulähteen korkeus:  2 925 m
Valuma-alue:  5 613 km²
 Néstos-joki kartalla.
Néstos (kreik. Νέστος) eli Mesta (bulg. Места, turk. Mesta Karasu) on joki, joka virtaa Bulgariassa sekä pohjoisessa Kreikassa. Sen pituus on noin 256 kilometriä. Joki saa alkunsa Rila-vuorilta Bulgarian puolelta ja se laskee Traakianmereen Egeanmeren pohjoisosassa Thásoksen saarta vastapäätä. Néstos on Kreikan joista viidenneksi pisin.
Néstos-joen pituus Bulgarian puolella on noin 126 kilometriä ja Kreikan puolella noin 130 kilometriä. Lähdekorkeus Bulgarian vuorilla on 2 925 metriä. Néstoksen suurin sivujoki on Dospat eli Despátis, joka virtaa pääosin Bulgarian alueella. Bulgariassa joki erottaa Rila- ja Pirinvuoret Rodópivuorista. Bulgarian ja Kreikan rajalla joki kulkee Rodópien läpi. Joki kiemurtelee vuoriston läpi muodostaen kapean solan (Stená Néstou). Kreikan puolella joki toimii kreikkalaisen Makedonian ja Länsi-Traakian eli kreikkalaisen Traakian rajajokena. Se kulkee Dráman alueyksikön alueella sekä Kaválan ja Xánthin alueyksiköiden rajalla. Néstoksen kunta on saanut nimensä joesta. Laskiessaan mereen joki muodostaa laajan suistoalueen eli deltan, jonka suojellut metsiköt tunnetaan myös turkkilaisaikaisella nimellä Kotzá Ormán (”Suuri metsä”). Suisto ja metsä ovat osa Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuistoa.
Néstoksen valuma-alueen koko on 5 613 neliökilometriä, joista on Bulgarian puolella 2 770 ja Kreikan puolella 2 843 neliökilometriä. Joessa on useita patoja ja tekojärviä, joista merkittävimmät ovat Thisavróksen tekojärvi ja pato sekä Platanóvrysin pato.
Néstos-jokea.