stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KK Pieno žvaigždės

| KK Pieno žvaigždės |
| --- | --- |
Liiga:  LKL Baltian liiga
Perustettu:  2003
Kotipaikka:  Pasvalys, Liettua
Värit:  sininen, keltainen ja valkoinen
Mestaruudet:  0
Kotisivu:  bcpienozvaigzdes.lt
Krepšinio klubas Pieno žvaigždės on liettualainen koripalloseura Pasvalysista. Se on pelannut Liettuan pääsarja LKL:ssä ja Baltian liigassa.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (liettuaksi)
Pieno Zveigzdes Baltic Basketball League (englanniksi)
Pieno Zvaigzdes Pasvalys basketball team eurobasket.com (englanniksi)
Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz

Julie Hagen-Schwarz, Omakuva (ajoitettu ennen vuotta 1870)
Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz (18. lokakuuta 1824 Prangli – 20. lokakuuta 1902 Tartto) oli virolainen taidemaalari. Kansallisuudeltaan hän oli baltiansaksalainen.
Elämänvaiheita

Julie Hagen-Schwarzin isä, August Matthias Hagen oli taidemaalari ja tytär syntyi kun vanhemmat olivat maalausmatkalla. Tytär osoitti jo pikkutyttönä kiinnostusta piirtämiseen ja ensimmäiset piirustustunnit hän sai isältään. Opiskellessaan Tarton yliopistossa hän kiinnostui muotokuvien piirtämisestä.
Yliopiston jälkeen stipendin Saksassa tapahtuvia opintoja varten. Hän opiskeli ensin Dresdenissä Friedrich Gonnen johdolla. Opinnot jatkuivat Münchenissä, Moritz Rudengasin ateljeessa. Venäjän tsaari Nikolai I myönsi Hagen-Schwarzille Saksan opintojen jälkeen uuden apurahan. Tällä kertaa Italiassa tapahtuvia opintoja varten. Italiaan häntä seurasi myös isä, sillä hän uskoi Italian ilmaston auttavan hänen potemiinsa silmäsairauksiin.
Kotimaahansa Hagen-Schwarz palasi vuonna 1854. Hän oli tuolloin jo saavuttanut mainetta taidemaailmassa ja osallistunut Euroopassa moniin näyttelyihin. Pian tämän jälkeen hän solmi avioliiton astronomi Ludvig Schwarzin kanssa, joka johti paikallista observatorioita. Häämatka suuntautui Siperian eteläosiin, missä hänen miehensä oli mukana Venäjän maantieteellisen seuran palveluksessa. Matkalla etsittiin mineraaleja ja tehtiin alueesta karttoja. Hagen-Schwarz piirsi matkalla kaiken mielenkiintoisen.
Vuonna 1858 Hagen-Schwarz nimitettiin Pietarin taideakatemian ensimmäiseksi naisjäseneksi. Tämän jälkeen hän oleskeli paljon Pietarissa, osallistuen moniin näyttelyihin. Uransa aikana hän teki yli 700 muotokuvaa.
Maalauksia

Isän muotokuva (1870-luku)
Aviomehen muotokuva(1870)
Tytön muotokuva (1870-luku)
Italialainen tyttö matkalla Roomaan (n. 1850)
Mandoliinin soittaja (1851)
Aiheesta muualla

https://www.digikogu.ekm.ee/search?searchtype=complex&author_ids=446 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Srinath Kale

Srinath V. Kale  (s. 1. kesäkuuta 1972) on intialainen kuvataiteilija, joka asuu Sandurussa Bellaryn piirissä Karnatakan osavaltiossa. Hän on merkittävä kuvataiteilija.
Kalen työt ovat runollisia tarinoita naisen ja miehen ikuisesta leikistä. Vahvasti eroottisväritteisiä, ja naisen valtaa mieheen käsitteleviä kuvia. Hänen työnsä ovat pääosin öljyväritöitä. Hän maalaa myös vesiväritutkielmia Intian historiallisista maisemista. Hän asuu lähellä Hampin maailmanperintökohdetta ja on kuvannut vesivärein Hampin maisemia.
Kalen töitä oli näytteillä Turun Työhuone-Galleria Linnankatu 33:ssa keväällä 2015. Näyttelyn järjesti Kalen suomalainen ystävä Maria Laitakari. Näyttelyn avajaisissa vieraili Intian Suomen-suurlähettiläs, ja itse taiteilija teki samassa yhteydessä ensimmäisen matkansa Intian ulkopuolelle.
Srinath V. Kalen isä V. Kale oli Intiassa tunnettu näytelmäkirjailija, runoilija ja muotokuvamaalari.
Sriracha

Sriracha voi viitata ainakin seuraaviin:
Si Racha, kaupunki Thaimaassa
Sriracha-kastike, joka on saanut nimensä kaupungin mukaan.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sriracha”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Srilankanriippukaija

| Srilankanriippukaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Riippukaijat Loriculus
Laji::  beryllinus
Kaksiosainen nimi
 Loriculus beryllinus  (Forster), 1781 
Katso myös
   Srilankanriippukaija Wikispeciesissä   Srilankanriippukaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Srilankanriippukaija (Loriculus beryllinus) on Sri Lankan kotoperäinen kaija. Lajin  holotyypin kuvaili Johann Reinhold Forster Sri Lankasta 1781.
Srinagarindra

| Srinagarindra |
| --- | --- |
Syntynyt:  21. lokakuuta 1900 Nonthaburi, Thaimaa
Kuollut:  18. heinäkuuta 1995 Bangkok, Thaimaa
Puoliso:  Mahidol Adulyadej
Lapset:  Galyani Vadhana Ananda Mahidol Bhumibol Adulyadej
Suku:  Chakri
Isä:  Mee Chootrakul
Äiti:  Kham Chootrakul
Uskonto:  buddhalaisuus
Nimikirjoitus:  
Srinagarindra (thaiksi สมเด็จพระศรีนครินทราบรมราชนนี) (21. lokakuuta 1900 – 18. heinäkuuta 1995) oli Thaimaan kahden kuninkaan, Ananda Mahidolin ja Bhumibol Adulyadejin äiti. Hän syntyi Nonthaburissa.
Srinagarindra meni naimisiin vuonna 1920 prinssi Mahidol Adulyadej kanssa. Parille syntyi Sveitsissä tytär Galyani Vadhana vuonna 1923, ja kaksi poikaa, Ananda Mahidol ja Bhumibol Adulyadej, joista molemmista tuli myöhemmin Thaimaan kuninkaita.
Kesällä 1994 Srinagarindra joutui Sirirajin sairaalaan ja kuoli 94 vuoden iässä 18. heinäkuuta 1995.
Srilankanpensaskiuru

| Srilankanpensaskiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Pensaskiurut Mirafra
Laji::  affinis
Kaksiosainen nimi
 Mirafra affinis  (Blyth, 1845) 
Katso myös
   Srilankanpensaskiuru Wikispeciesissä   Srilankanpensaskiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Srilankanpensaskiuru (Mirafra affinis) on eteläaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Intian itä- ja eteläsosat sekä Sri Lankan. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Intian eteläosasta 1845.
Sirpa Järnfors

Sirpa Järnfors (s. 18. marraskuuta 1965) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Kemin Intoa, PP-Futista, Helsinki Unitedia, Turun Palloseuraa ja Malmin Palloseuraa. Järnfors voitti mestaruuden PP-Futiksessa 1989, Unitedissa 1990 ja MPS:ssa 1994. Järnfors pelasi vuosina 1985–1995 maajoukkueessa 29 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Järnfors ja Paula Alakörkkö pelasivat ensimmäisinä suomalaisina Tanskan naisten pääsarjassa vuonna 1992 Fortuna Hjorringissä. Seura voitti silloin pronssia.
Soutu kesäolympialaisissa 2024

Miesten pariairokaksikon välierä.
Soudussa kilpailtiin Pariisin kesäolympialaisissa 2024 seitsemässä miesten ja seitsemässä naisten lajissa. Kilpailut käytiin 27. heinäkuuta – 3. elokuuta Stade nautique de Vaires-sur-Marnella Vaires-sur-Marnen kunnassa Seine-et-Marnen departementissa noin 22 kilometriä Pariisista itään.
Mitaliyhteenveto > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Yksikkö   tiedot |  Oliver Zeidler Saksa (GER) |  Jauheni Zalaty Yksittäiset neutraalit urheilijat (AIN) |  Simon van Dorp Alankomaat (NED) |
| Pariairokaksikko   tiedot |  Romania Andrei Cornea Marian Enache |  Alankomaat Melvin Twellaar Stef Broenink |  Irlanti Daire Lynch Philip Doyle |
| Kevyt pariairokaksikko   tiedot |  Irlanti Fintan McCarthy Paul O’Donovan |  Italia Stefano Oppo Gabriel Soares |  Kreikka Pétros Gkaidatzís Antónios Papakonstantínou |
| Pariaironelonen   tiedot |  Alankomaat Leonard van Lierop Finn Florijn Tone Wieten Koen Metsemakers |  Italia Luca Chiumento Luca Rambaldi Giacomo Gentili Andrea Panizza |  Puola Fabian Barański Mateusz Biskup Dominik Czaja Mirosław Ziętarski |
| Perämiehetön kaksikko   tiedot |  Kroatia Martin Sinković Valent Sinković |  Iso-Britannia Oliver Wynne-Griffith Thomas George |  Sveitsi Roman Röösli Andrin Gulich |
| Perämiehetön nelonen   tiedot |  Yhdysvallat Nicholas Mead Justin Best Michael Grady Liam Corrigan |  Uusi-Seelanti Oliver Maclean Logan Ullrich Tom Murray Matt Macdonald |  Iso-Britannia Oliver Wilkes David Ambler Matt Aldridge Freddie Davidson |
| Kahdeksikko   tiedot |  Iso-Britannia Morgan Bolding Sholto Carnegie Rory Gibbs Thomas Ford Jacob Dawson Charles Elwes Thomas Digby James Rudkin Harry Brightmore |  Alankomaat Ralf Rienks Olav Molenaar Sander de Graaf Ruben Knab Gert-Jan van Doorn Jacob van de Kerkhof Jan van der Bij Mick Makker Dieuwke Fetter |  Yhdysvallat Henry Hollingsworth Nicholas Rusher Christian Tabash Clark Dean Christopher Carlson Peter Chatain Evan Olson Pieter Quinton Rielly Milne |
Mitaliyhteenveto > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Yksikkö   tiedot |  Karolien Florijn Alankomaat (NED) |  Emma Twigg Uusi-Seelanti (NZL) |  Viktorija Senkutė Liettua (LTU) |
| Pariairokaksikko   tiedot |  Uusi-Seelanti Brooke Francis Lucy Spoors |  Romania Ancuța Bodnar Simona Radiș |  Iso-Britannia Mathilda Hodgkins-Byrne Becky Wilde |
| Kevyt pariairokaksikko   tiedot |  Iso-Britannia Emily Craig Imogen Grant |  Romania Gianina van Groningen Ionela Cozmiuc |  Kreikka Dímitra Kontoí Zoí Fítsiou |
| Pariaironelonen   tiedot |  Iso-Britannia Lauren Henry Hannah Scott Lola Anderson Georgina Brayshaw |  Alankomaat Laila Youssifou Bente Paulis Roos de Jong Tessa Dullemans |  Saksa Maren Völz Tabea Schendekehl Leonie Menzel Pia Greiten |
| Perämiehetön kaksikko   tiedot |  Alankomaat Ymkje Clevering Veronique Meester |  Romania Ioana Vrînceanu Roxana Anghel |  Australia Jessica Morrison Annabelle McIntyre |
| Perämiehetön nelonen   tiedot |  Alankomaat Marloes Oldenburg Hermijntje Drenth Tinka Offereins Benthe Boonstra |  Iso-Britannia Helen Glover Esme Booth Samantha Redgrave Rebecca Shorten |  Uusi-Seelanti Jackie Gowler Phoebe Spoors Davina Waddy Kerri Williams |
| Kahdeksikko   tiedot |  Romania Adriana Adam Roxana Anghel Amalia Bereș Ancuta Bodnar Maria-Magdalena Rusu Maria Lehaci Ioana Vrînceanu Simona Radiș Victoria-Ștefania Petreanu |  Kanada Abigail Dent Caileigh Filmer Kasia Gruchalla-Wesierski Maya Meschkuleit Sydney Payne Jessica Sevick Kristina Walker Avalon Wasteneys Kristen Kit |  Iso-Britannia Annie Campbell-Orde Holly Dunford Emily Ford Lauren Irwin Heidi Long Rowan McKellar Eve Stewart Harriet Taylor Henry Fieldman |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Alankomaat | 4 | 3 | 1 | 8 |
| 2. |  Iso-Britannia | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 3. |  Romania | 2 | 3 | 0 | 5 |
| 4. |  Uusi-Seelanti | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 5. |  Irlanti | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5. |  Saksa | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5. |  Yhdysvallat | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8. |  Kroatia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9. |  Italia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 10. |  Kanada | 0 | 1 | 0 | 2 |
| – |  Indonesia | 0 | 1 | 0 | 2 |
| 11. |  Kreikka | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 12. |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12. |  Liettua | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12. |  Puola | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12. |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 14 | 14 | 4 | 42 |
Strappado

Strappado on kidutusmenetelmä, jossa uhrin kädet sidotaan selän taakse ja häntä riiputetaan ranteistaan tai joskus lievemmässä muodossa olkavarsistaan. Toisinaan uhria pudotellaan köysien varaan, jolloin olkapäät menevät sijoiltaan tai solisluut murtuvat. Strappado on keskiajalla nimetty ja nykyaikanakin harjoitettu kidutusmenetelmä. Pohjois-Vietnam käytti strappadoa vankien kuulusteluun Vietnamin sodassa. Myös natsit käyttivät menetelmää keskitysleireillään toisen maailmansodan aikana.
Strappado voi olla joko pitkäkestoista ja lievää tai erittäin nopeaa ja tuskallista. Kidutusmuoto tunnettiin jo keskiajalla, mutta sitä on käytetty myös nykyajan konflikteissa. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on 1996 todennut Turkin käyttäneen strappadoa.
Käännös suomeksi
Suhon majakka

Suhon majakka sijaitsee Venäjällä Laatokan kaakkoisosassa noin 35 kilometriä luoteeseen Novaja Ladogan kaupungista. Vuonna 1891 rakennettu majakka sijaitsee matalikolle rakennetulla keinotekoisella saarella. Punavalkoisen kahdeksankulmasen kivisen majakkatornin korkeus on 24 metriä ja majakan valo on 27 metrin korkeudessa. Majakan yhteydessä oleva majakanvartijan talo on raunioitunut.
Jatkosodan aikana saksalaisista tykkilautoista ja neljästä italialaisesta MAS-moottoritorpedoveneestä muodostettu laivue yritti 22. lokakuuta 1942 tuhota Suhon majakan ja saarella olleen tykkipatterin. Saksalaiset pääsivät maihin saarelle mutta joutuivat pian vetäytymään takaisin aluksiinsa. Majakkaa ei saatu tuhottua ja 23 maihinnousuun osallstuneesta aluksesta vaurioitui tai katosi 17.
Saksanniemen kahakka

Ratsumestari Gaston Ahrenberg.
Saksanniemen kahakka oli Porvoon Saksalassa 17. marraskuuta 1917 tapahtunut väkivaltainen yhteenotto, joka syntyi, kun Helsingin työväen järjestyskaarti hajotti porvariston ylläpitämän Saksanniemen ratsupoliisikoulun toiminnan. Läheisen Kiialan kartanon mailla käytiin tulitaistelu, jossa haavoittui puolenkymmentä miestä, ja hieman myöhemmin poliisikoulun tiloja tukiessaan järjestyskaarti surmasi kaksi sen henkilökuntaan kuulunutta entistä poliisikonstaapelia. Koulun oppilaat pakenivat, ja siirtyivät lopulta Etelä-Pohjanmaalla sijaitsevalle Lappajärvelle, jossa kurssi käynnistyi uudelleen vielä joulukuun aikana.
Kahakka oli yksi marraskuun 1917 yleislakon aikaisista väkivaltaisuuksista, joka ennakoi tammikuussa 1918 käynnistynyttä sisällissotaa. Sen taustalla oli maaliskuun vallankumouksesta lähtien jatkunut työväenliikkeen ja porvariston välinen kamppailu Suomen suuriruhtinaskunnan ylimmästä järjestysvallasta. Esimerkiksi Saksanniemen poliisikoulu perustettiin salaa, eikä oppilaiksi otettu työväenjärjestöjen jäseniä, vaan se muodostettiin ainoastaan entisistä poliiseista, maanviljelijöistä ja ylioppilaista. Tämän vuoksi vasemmisto pitikin poliisikoulua työväkeä vastaan suunnattuna.
Taustaa

Suomen suuriruhtinaskunnan ylin järjestysvalta kaatui maaliskuun 1917 vallankumouksen yhteydessä, kun kenraalikuvernööri Franz Albert Seyn vangittiin ja kansanjoukot pakottivat hänen alaisuudessaan toimineet vihatut poliisit eroamaan. Järjestyksenpito siirtyi venäläiselle sotaväelle, joka puolestaan luovutti sen edelleen järjestäytyneelle työväelle. Vielä maaliskuun aikana perustettiin kansanmiliisi, jonka toiminta loppui senaatin määräyksestä lähes koko maassa jo toukokuun lopussa. Miliisi jatkoi edelleen toimintaansa muun muassa Helsingissä, jossa se kuitenkin oli lakossa lähes koko heinäkuun.
Lakon päätyttyä porvaristo perusti Helsingin työväenjärjestöjen eduskunnan alaisen miliisin vastapainoksi entisistä poliiseista kootun Yövartijayhdistyksen ja elokuisten elintarvikemellakoiden jälkeen pelkästään porvaristosta koostunut Helsingin kaupunginhallitus perusti kuun lopussa everstiluutnantti Bruno Jalanderin johtaman poliisireservin, jota alettiin kouluttamaan Kaivohuoneella. Jalander värväsi eri puolilta Suomea 400 miestä, joiden kouluttajiksi palkattiin keväällä viroistaan erotettuja entisiä komisarioita. Työväestö ei kuitenkaan luottanut Jalanderiin, koska hän oli aikaisemmin hajottanut maatalouslakkoja voimatoimin, ja lopulta työväen järjestyskaarti hajotti ”lahtarikaartina” pidetyn Kaivohuoneen poliisikoulun syyskuussa.
Porvarillinen Setälän senaatti päätti 19. syyskuuta perustaa poliisikoulun, joka aloitti toimintansa Porvoossa. Sen toiminta oli salaista, eikä oppilaiksi hyväksytty lainkaan työväestön edustajia, vaan heidät värvättiin entisten poliisien, maanviljelijöiden ja ylioppilaiden keskuudesta. Lokakuun puoliväliin mennessä siihen oli liittynyt noin 200 miestä. Ratsupoliiseja kouluttaneen opiston paikaksi valittiin Kiialan kartanoon kuulunut Saksanniemen tila, joka sijaitsi Porvoonjoen varrella noin neljä kilometriä kaupungin keskustan pohjoispuolella. Sen johtajaksi valittiin aikaisemmin Suomen rakuunarykmentissä palvellut ratsumestari Gaston Ahrenberg. Hänen apulaisenaan toimi keväällä erotettu poliisikomissaari Pekka Kuokkanen, joka oli myös entinen rakuuna.
Oppilaiden joukkoon onnistui kuitenkin värväytymään myös joitakin työläisiä, ja lopulta koulun toiminta paljastettiin Työmies-lehdessä. Vasemmisto piti sen perustamista työväestöä vastaan suunnattuna provokaationa ja porvariston valmistautumisena sisällissotaan. Poliisikoulun hajottamisesta levisi ensimmäisiä huhuja jo lokakuussa, mutta ilmeisesti viranomaisten väliintulo esti Helsingin työväen järjestyskaartia toteuttamasta hanketta. Päätös Saksanniemen poliisikoulun hävittämisestä tehtiin lopullisesti ennen marraskuun puolivälissä alkanutta yleislakkoa, koska sen toiminnan epäiltiin haittaavan lakon toteuttamista Helsingissä.
Myöhemmät vaiheet

Saksanniemen kahakan jälkeen vajaa puolet poliisikoulun henkilöstöstä siirtyi Pohjanmaalle, jossa se koottiin uudelleen joulukuussa 1917 Lappajärven Hyytiälän kylässä. Sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 poliisikoulun oppilaista muodostettiin osastoja, jotka osallistuivat ainakin Vilppulan, Heinolan ja Lahden taisteluihin.
Paikalla paljastettiin 4. syyskuuta 1927 muistomerkki.
Järjestyskaarti saapui junalla Kiialan seisakkeelle.
Kiialan kartano, jonka takana olevalla peltoaukealla yhteenotto tapahtui.
Suhomlinovin ilmiö

Venäläinen kenraali Vladimir Suhomlinov univormussaan.
Suhomlinovin ilmiö on leikillinen sotahistorian käsite, jonka mukaan koristeellisempia univormuja käyttävä armeija todennäköisesti kärsii tappion. Se on saanut nimensä kenraali Vladimir Suhomlinovista, joka toimi Venäjän sotaministerinä vuosina 1909–1915 ja oli osaltaan mukana viemässä maataan ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1914. Venäjän armeijan valmistautuminen suursotaan oli kuitenkin riittämätöntä, minkä seurauksena oli tappio.
Skitsenkefalia

| Skitsenkefalia |
| --- | --- |
 Skitsenkefalia 6-vuotiaalla lapsella
Luokitus
ICD-10:  Q04.6
ICD-9:  742.4
OMIM:  269160
Tautitietokanta:  33031
MeSH:  D054220
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Skitsenkefalia (aivorakoiluhuokoistuma) on synnynnäinen aivoepämuodostuma. Oireina saattaa olla kehitysvammaisuutta, CP-vamma ja epilepsia.
Skitsenkefalian aiheuttaa geenivirhe kymmenennen kromosomin pitkässä varressa. Oireyhtymästä tunnetaan muodot I ja II. II-tyyppi on vaikea-asteinen muoto, johon kuuluu toisinaan lihasvelttoutta, kävely- ja puhekyvyttömyyttä sekä sokeus.
Skitsenkefalia kuvattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1946. Oireyhtymän maailmanlaajuisesta esiintyvyydestä ei ole tarkoin tutkittua tietoa.
Jouni Pellinen

| Jouni Pellinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1983 (ikä 41) Imatra, Suomi
Uran tiedot
Pituus:  181 cm
Seura:  Imatran Urheilijat
Laji:  freestylehiihto ja alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2005-2015
Voitot:  2
Palkintokorokkeella:  4
 Tietolaatikko päivitetty 30.4.2017 
| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten freestylehiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten freestylehiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten freestylehiihto.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Miesten freestylehiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Deer Valley 2011 | skicross |  |
Jouni Pellinen (s. 11. toukokuuta 1983 Imatra) on suomalainen uransa lopettanut freestylelaskija, joka oli erikoistunut skicrossiin. Pellinen kilpaili aiemmin alppihiihdossa. Hän edusti Imatran Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi Matti Vestman.
Urheilu-uran jälkeen hän on toiminut painonnostovalmentajana ja Ylellä skicross- ja alppihiihtoselostajana. Hänellä on yksi poika.
Ura > Alppihiihto

Pellinen laski ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Kranjska Gorassa joulukuussa 2005 ja sijoittui ainoan kerran pisteille joulukuussa 2006 oltuaan 28:s Hinterstoderin supersuurpujottelussa.
Vuonna 2007 Pellinen osallistui alppihiihdon MM-kisoihin, jossa hän sijoittui supersuurpujottelussa 33:nneksi ja syöksylaskussa 40:nneksi.
Ura > Freestyle

Freestylen maailmancupissa Pellinen kilpaili ensimmäisen kerran Tirolissa tammikuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai Flainessa 14. tammikuuta 2009 sijoituttuaan viidenneksi.
Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Pellinen sai 3. maaliskuuta 2011 Grindelwaldissa sijoituttuaan toiseksi. Kolme päivää myöhemmin Meiringen-Haslibergissa hän voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui skicrossin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Hänen harjoitteluaan häiritsi loukkaantuminen kauden lopussa. Toisen osakilpailuvoittonsa Pellinen saavutti 3. maaliskuuta 2012 Branäsissa. Seuraavalla kaudella hän oli toinen Megeven kilpailussa.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Pellinen sai freestylehiihdon MM-kisoissa vuonna 2011 sijoituttuaan hopealle skicrossissa. Vuonna 2013 hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi ja vuonna 2009 kuudenneksitoista. Pellinen osallistui Sotšin olympialaisiin 2014 sijoittuen skicrossissa 13:nneksi karsiuduttuaan puolivälierissä.
Vuonna 2011 Pellinen sijoittui Aspenin X Gameseissa skicrossissa kahdeksanneksi. Vuonna 2012 hän oli neljäs.
Soutu olympialaisissa

Soutu on ollut olympialaisten kilpailuohjelmassa toisista olympialaisista, vuodesta 1900 lähtien. Soudun piti olla ohjelmassa jo ensimmäisissä Ateenan olympialaisissa vuonna 1896, mutta tuolloin myrskyinen meri pakotti perumaan soutukilpailut. Naisten soutu tuli mukaan olympiaohjelmaan vuonna 1976.
Parhaiten menestyneitä maita olympialaisten soudussa ovat Yhdysvallat, Iso-Britannia, Saksa ja  Itä-Saksa.
Tapahtumat > Veneluokat

Nykyään olympialaisten soudussa on 14 olympialuokan tapahtumaa, seitsemän miehille ja seitsemän naisille. Olympialuokan kilpailuissa venettä soutaa luokasta riippuen yksi, kaksi, neljä tai kahdeksan soutajaa. Tokion 2020 olympialaisista lähtien kilpailutapahtumia sekä miehille että naisille ovat yksikkö, pariairokaksikko, pariaironelonen, perämiehetön kaksikko, perämiehetön nelonen, kahdeksikko ja kevyt pariairokaksikko.
Olympiaohjelmasta on poistettu miesten perämiehellinen kaksikko, perämiehellinen nelonen ja kevyt pariaironelonen, sekä naisten perämiehellinen nelonen.
Ratojen pituudet ovat olleet miesten kilpailuissa aina 2000 metriä. Naisten kilpailumatka pidennettiin 2000 metriin vuoden 1988 olympialaisissa, tätä ennen naisten radan pituus oli 1000 metriä.
| Veneluokat> Pariairot | Veneluokat> Pariairot | Veneluokat> Yksiairoiset | Veneluokat> Yksiairoiset |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Yksikkö (1x) 1 soutaja 2 pientä airoa keskipituus 8,2 m vähimmäispaino 14 kg |  | Kaksikko (2- tai 2+) 2 soutajaa 2 isoa airoa keskipituus 10,4 m vähimmäispaino 27 kg |
|  | Pariairokaksikko (2x) 2 soutajaa 4 pientä airoa keskipituus 10,4 m vähimmäispaino 27 kg |  | Nelonen (4- tai 4+) 4 soutajaa 4 isoa airoa keskipituus 13,4 m vähimmäispaino 50 kg |
|  | Pariaironelonen (4x) 4 soutajaa 8 pientä airoa keskipituus 13,4 m vähimmäispaino 52 kg |  | Kahdeksikko (8x) 8 soutajaa 8 isoa airoa keskipituus 19,9 m vähimmäispaino 96 kg |
Miesten kevyessä luokassa keskipaino 70kg tai alle, naisten kevyessä luokassa keskipaino alle 57 kg.