stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruokosirkku
Koko ja ulkonäkö

Ruokosirkku kasvaa 13–15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin koiraan pää on harmaa ja selkä sekä siivet ovat harmahtavan ruskeat. Päässä on leveä valkoinen silmäkulmajuova. Selässä ja siivissä on tummia raitoja ja siipien olkapäät kellanruskeat. Ruokosirkkuoiraan rinta ja vatsa ovat kellanruskeat. Naaraslinnun selässä on tiheämmin raidoitusta ja vatsa on vaaleampi. On tosin esitetty, että erot eivät johdu sukupuolest, vaan ruokosirkut ovat ulkonäöltään erilaisia suuren populaationsisäinen suuren vaihtelun, iän ja alueellisen vaihtelun vuoksi.>
Levinneisyys ja elintavat

Ruokosirkkua tavataan Brasilian eteläosista Argentiinan pohjois- ja itäosiin ja Boliviassa on erillinen populaatio. Lajin elinympäristöä ovat soiden ja muiden kosteikkojen ruovikot ja ruohomaat. Levinneisyysalueen pohjoisosassa lintu elää kuivemmilla alueilla kuin etelämpänä. Ruokosirkku liikkuu useimmiten pareittain. Lajin pesimäkausi kestää syyskuusta tammikuulle.
Roland Dyens

Roland Dyens
Roland Dyens (19. lokakuuta 1955 Tunis – 29. lokakuuta 2016) oli ranskalainen säveltäjä, kitaristi ja sovittaja. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluvat Tango en Skaï (1985) ja kolmiosainen Libra Sonatine (1986). Esiintyjänä Dyens tunnettiin erityisesti improvisointikyvystään; useimmista muista klassisista kitaristeista poiketen improvisoinnilla oli osansa hänen konserteissaan. Dyens aloitti tavallisesti konserttinsa improvisoimalla.
Vuonna 1955 Tunisian pääkaupungissa Tunisissa syntynyt Dyens aloitti kitaraopintonsa yhdeksänvuotiaana. Kolmetoistavuotiaana hän meni l’Ecole Normale de Musique de Paris -musiikkikouluun, jossa Alberto Ponce opetti hänelle kitaransoittoa ja Désiré Dondeyne säveltämistä. Hän valmistui koulusta vuonna 1976. Dyens voitti uransa alkuvaiheessa kaksi brasiliaisen säveltäjän Heitor Villa-Lobosin kunniaksi jaettua palkintoa. Hän myös omisti Villa-Lobosille teoksen Homage to Villa-Lobos (1987). Vuonna 1997 Dyens alkoi opettaa pariisilaisessa l’Ecole-musiikkikoulussa klassista tulkintaa, sovittamista, harmoniaa ja improvisointia. Hän opetti tässä koulussa vuoteen 2000 saakka, jolloin hänelle tarjottiin professorin paikkaa Conservatoire National Supérieur de Musique de Paris -koulussa.
Dyens mainitsi vaikutteikseen säveltäjänä muun muassa Heitor Villa-Lobosin, Claude Debussyn ja Fernando Sorin.
Sävellykset > Soolokitaralle

After Christmas Feeling
L’Allusive
Citrons doux
Deux Hommages à Marcel Dadi
Éloge de Léo Brouwer
Flying Wigs
Hommage à Frank Zappa
Hommage à Villa-Lobos
L.B. Story
Libra Sonatine
Lille Song
Lulla By Melissa
Mambo des nuances
Muguets
Le Quatour accorde
Santo Tirso
Saudade no. 1, dédiée à Alberto Ponce
Saudade no. 2, dédiée à Arminda Villa-Lobos
Saudade no. 3, dédiée à Francis Kleynjans
Sol d’Ièze
Songe Capricorne
Tango en skaï
Triaela
Valse des Anges
Valse des loges
Valse en Skaï
Ville d’Avril
20 lettres
Sävellykset > Kahdelle kitaralle

Côté Nord: Eloge de duo Assad
Sävellykset > Muille kokoonpanoille

Brésils kitarakvartetille tai -yhtyeelle
Concertino de Nürtingen soolokitaralle ja kitarayhtyeelle
Concerto en Si: Hommage à Castelnuovo-Tedesco soolokitaralle ja kitarayhtyeelle
Côté Sud kitaraoktetille tai -kvartetille
Hamsa kitarakvartetille tai -yhtyeelle
Rythmaginaires kitaraoktetille
Suite polymorphe kitarakvartetille tai -yhtyeelle
Ville d’Avril kitarakvartetille tai -yhtyeelle
Concertomaggio: Hommage à Ravel, Sor, Piazzolla kahdelle kitaralle ja jousiorkesterille
Concerto Métis: Hommage à Ida Presti soolokitaralle ja jousiorkesterille
Tango en skaï soolokitaralle ja jousiorkesterille
Tango en skaï kitaralle ja jousikvintetille tai -oktetille
Diskografia

1982: Heitor Villa-Lobos: Les Préludes/Dyens: Trois Saudades/Capricornes
1985: Hommage à Georges Brassens
1987: Heitor Villa-Lobos: Concerto/Suite Populaire Brésilienne/Chôros no. 1/Dyens: Hommage à Villa-Lobos
1989: Ao Vivo
1994: Concerto en Si for guitar and ensemble of 21 guitars/Rhythmaginaires/Côté Sud
1997: Chansons Francaises Vol. 1
1997: Chansons Francaises Vol. 2
1997: Rodrigo: Concerto de Aranjuez/Dyens:Tango en skaï/Concerto Métis
1998: Nuages
2001: Citrons Doux
2001: 20 lettres
2003: Night and Day
Aiheesta muualla

Roland Dyensin virallinen sivusto
Stadio delle Alpi

Stadio delle Alpi
Stadio delle Alpi oli Torinossa, Italiassa sijainnut jalkapallostadion.
Stadion valmistui vuonna 1990. Sen kapasiteetti oli noin 69 000. Stadionilla pelattiin 1990 MM-kilpailuja. Se oli Juventuksen ja Torinon kotikenttä vuosina 1990–2006.
Vuoden 2006 jälkeen stadion oli tyhjillään Juventuksen ja Torinon palattua Torinon olympiastadionille. Sitä arvosteltiin usein muun muassa huonosta näkyvyydestä. Stadion purettiin uuden stadionin tieltä vuonna 2009. Uusi stadion avattiin syyskuussa 2011.
Stadionilla järjestettiin myös huomattavia konsertteja. Sillä konsertoivat muun muassa The Rolling Stones, Madonna, Metallica, U2 ja AC/DC. Stadionilla oli lisäksi yleisurheiluradat. Siellä ei kuitenkaan koskaan järjestetty merkittäviä yleisurheilukilpailuja.
Speaking in Tongues (Talking Headsin albumi)

| Speaking in Tongues Talking Heads |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1982-helmikuu 1983
 Julkaistu: 1. kesäkuuta 1983
 Tuottaja(t): Talking Heads
 Tyylilaji: uusi aalto, funk, taiderock
 Kesto: 40.51
 Levy-yhtiö: Sire
Talking Heads muut julkaisut
| Remain in Light 1980 | Speaking in Tongues 1983 | Stop Making Sense 1984 |
Singlet albumilta Speaking in Tongues
 ”Burning Down the House” Julkaistu: heinäkuuta 1983  ”This Must Be the Place (Naive Melody)” Julkaistu: marraskuu 1983
Speaking in Tongues on Talking Headsin studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 1983.
Kappaleet > A-puoli

Burning Down the House – 4.01
Making Flippy Floppy – 4.34
Girlfriend is Bettert – 4.22
Slippery People – 3.31
I Get Wild/Wild Grafity – 4.07
Kappaleet > B-puoli

Swamp – 5.12
Moon Rocks – 5.03
Pull Up the Roots – 5.08
This Must Be the Place (Naive Melody) – 4.53
Kappaleet > Kasetti/CD Versio

Burning Down the House – 4.01
Making Flippy Floppy (extended version) – 5.54
Girlfriend is Bettert (extended version) – 5.44
Slippery People (extended version) – 5.05
I Get Wild/Wild Grafity (extended version) – 5.15
Swamp – 5.12
Moon Rocks (extended version) – 5.44
Pull Up the Roots – 5.08
This Must Be the Place (Naive Melody) – 4.53
Kappaleet > 2006 DualDisc bonuskappaleet

Two Note Swivel (unfinished outtake) – 5.51
Burning Down the House (alternate version) – 5.09
Sanokin piirikunta

Sanokin piirikunta (puol. powiat sanocki) on yksi Ala-Karpatian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 94 385. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Sanok. Seitsemän maalaiskuntaa ovat Besko, Bukowsko, Komańcza, Sanok, Tyrawa Wołoska, Zagórz sekä Zarszyn ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Zagórz.
Sanokin piirikunnan pinta-alasta arviolta 50,2 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Sanokin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,5 prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Sanokin piirikunnassa arvioitiin olevan 94 385 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 96 249 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 79 022 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61 prosenttia ja eläkeikäisten 21,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 723 lasta. Väestönlaskennassa 2011 puolalaisten lisäksi ainoa vähintään prosentin väestöstä muodostava ryhmä olivat ukrainalaiset, joita oli yhteensä 1 002 eli täsmälleen yksi prosentti piirikunnan koko väestöstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sanokin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Sassi di Matera

| Sassi di Matera |
| --- | --- |

Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  III, IV, V
Tunnusnumero:  670
Valintahistoria
Valintavuosi:  1993
 Matera
Sassi di Matera, sananmukaisesti Materan kivet, Etelä-Italiassa Basilicatan alueella sijaitsevan Materan kaupungin vanhakaupunki. Se koostuu kahdesta osasta, Sasso Caveososta ja Sasso Barisanosta. Materan luola-asumukset kirkkoineen (ital.  Sassi di Matera I Sassi e il parco delle Chiese Rupestri di Matera, engl. The Sassi and the park of the Rupestrian Churches of Matera) on Unescon maailmanperintökohde.
Historiaa

Sassissa on satoja huokoiseen kallioon koverrettuja asuntoja ja muun muassa kirkkoja, jotka ovat olleet yhtämittaisessa käytössä tuhansia vuosia. Sitä pidetään yhtenä Italian pisimpään asuttuina olleista paikoista. 1980-luvulle asti asumuksia pidettiin slummeina, koska ne ovat hädin tuskin ihmisasumuksiksi kelpaavia loukkoja. Viime vuosikymmeninä niitä on kehitetty matkailukohteiksi.
Elokuvat

Materassa on kuvattu monia tunnettuja elokuvia, muun muassa Matteuksen evankeliumi (1964), Kauhujen kylä (1972), Kristus pysähtyi Eboliin (1979), The Passion of the Christ (suom. Kristuksen kärsimyskertomus, 2004),  The Omen (2006), Matkalla Beetlehemiin (2006), 007 Quantum of Solace (2008), Ben-Hur (2016), Wonder Woman (2017) ja Mary Magdalene (2018).
Sasso Barisanoa.
Sasso Caveoson vanhempaa osaa.
Kivikautisia luolia vanhankaupungin läheisyydessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sassi di Matera Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Sport Club Internacional

Sport Club Internacional (yleensä pelkkä Internacional, myös Inter tai Colorado) on brasilialainen jalkapallojoukkue Porto Alegren kaupungista. Joukkue perustettiin 4. huhtikuuta 1909. Internacional pelaa kotiottelunsa Beira Rio -stadionilla. Internacional voitti Fifan Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2006 voittaen finaalissa FC Barcelonan 1–0 . Internacionalin perinteikäs vastustaja on Grêmio, jonka kanssa he pelaavat kuuluisia "Gre–Nal"-otteluita.
Brasilialainen Carlitos on tehnyt Internacionalin historian eniten maaleja (326) ja samaa maata edustava Valdomiro on pelannut eniten otteluita (803).
Meriitit > Kansainväliset meriitit

Fifan Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut: voitto 2006
Copa Libertadores: 2006, 2010 (2)
Recopa Sudamericana: 2007, 2011 (2)
Copa Sudamericana: 2008 (1)
Copa Suruga Bank : 2009 (1)
Meriitit > Kotimaiset meriitit

Campeonato Brasileiro Série A: 1975, 1976, 1979 (3)
Copa do Brasil: 1992 (1)
Campeonato Gaúcho: 1927, 1934, 1940, 1941, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1952, 1953, 1955, 1961, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1978, 1981, 1982, 1983, 1984, 1991, 1992, 1994, 1997, 2002, 2003, 2004, 2005, 2008, 2009,  2011, 2012, 2013, 2014, 2015 (44)
Sitruunaperhonen

| Sitruunaperhonen |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Kaaliperhoset Pieridae
Alaheimo::  Keltaperhoset Coliadinae
Suku::  Gonepteryx
Laji::  rhamni
Kaksiosainen nimi
 Gonepteryx rhamni  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Sitruunaperhonen Wikispeciesissä   Sitruunaperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sitruunaperhonen (Gonepteryx rhamni) on keskikokoinen kaaliperhosten (Pieridae) heimoon kuuluva päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö

Sitruunaperhosen siipien kärkiväli on noin 4–5 cm. Lajin koiras on väriltään sitruunankeltainen, mistä laji on saanut nimensä. Naaras on vihertävän keltainen, limetinvihreä. Siipien keskellä on tummemmat täplät. Muista keltaperhosista poiketen sitruunaperhosella ei ole etusiivissä ollenkaan tummaa reunakuviota.
Gonepteryx rhamni ♂
Gonepteryx rhamni ♂  △
Gonepteryx rhamni ♀
Gonepteryx rhamni ♀ △
Levinneisyys ja lentoaika

Suomessa sitruunaperhonen on levinnyt lähes koko maahan. Sitruunaperhonen on erittäin yleinen eteläisimmässä Suomessa ja se pysyy yleisenä Etelä-Lappiin saakka. Pohjois-Lapissa se esiintyy harvalukuisemmin. Sitruunaperhonen on eräs Suomen tavallisimmista päiväperhosista ja usein yksi kevään ensimmäisistä lajeista.
Sitruunaperhonen lentää kahdessa sukupolvessa, ensimmäinen keväällä jopa maaliskuusta kesäkuuhun ja toinen sukupolvi heinäkuun lopulta jopa lokakuulle. Keskikesällä aikuisia sitruunaperhosia ei juuri tavata.
Elinympäristö ja elintavat

Sitruunaperhonen elää paitsi kulttuuriympäristöissä, pihapiireissä, puutarhoissa, myös luonnonympäristöissä kuten metsien reunoilla. Keväällä ensimmäisen sukupolven naaraat munivat munat heti, kun toukkien ravintokasvit, paatsamat, tulevat lehteen tarjoten toukille suojaa ja ravintoa. Alku- ja keskikesän aikana munat kehittyvät toukiksi. Täysikasvuiset toukat koteloituvat ja kuoriutuvat loppukesällä toisen sukupolven aikuisina, jotka lentävät heinä-syyskuulla. Syyskuulla lento vaimenee ilmojen viiletessä ja perhoset hakeutuvat talvehtimispaikkoihin, josta ne taas kevään koittaessa huhtikuulla heräilevät.
Ravintokasvi

Sitruunaperhosen toukat ovat monofageja ja syövät korpipaatsaman (Rhamnus frangula) ja orapaatsaman (Rhamnus cathartica) lehtiä. Aikuinen yksilö syö kukkien mettä.
Aiheesta muualla

Pertti Pakkanen: Sitruunaperhonen. Suomen Perhostutkijain Seura.
Laji.fi: Sitruunaperhonen (Gonepteryx rhamni)
LuontoPortti: Sitruunaperhonen (Gonepteryx rhamni)
Perhosopas: Sitruunaperhonen (Gonepteryx rhamni) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Perhoset: Sitruunaperhonen
Keskisuomalainen: Sitruunaperhonen[vanhentunut linkki]
Iltalehti: Sitruunaperhonen (Gonepteryx rhamni) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Gonepteryx rhamni (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Gonepteryx rhamni, the Brimstone (englanniksi)
Koiras ja naaras
Spoon (yhtye)

Spoon esiintymässä vuonna 2014.
Spoon on yhdysvaltalainen rockyhtye Austinista, Texasista. Siihen kuuluvat Britt Daniel (laulu, kitara), Jim Eno (rummut), Rob Pope (basso, kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu), Eric Harvey (kosketinsoittimet, kitara, lyömäsoittimet, taustalaulu) sekä Alex Fischel (kosketinsoittimet, kitara).
Yhtyeen tyyliä on kuvattu indie rockiksi, indie popiksi, taiderockiksi ja kokeelliseksi rockiksi.
Diskografia

Telephono (1996)
A Series of Sneaks (1998)
Girls Can Tell (2001)
Kill the Moonlight (2002)
Gimme Fiction (2005)
Ga Ga Ga Ga Ga (2007)
Transference (2010)
They Want My Soul (2014)
No Bullets Spent (2019)
*Lucifer On The Sofa (2022)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Spooky Tooth

Spooky Tooth esiintymässä vuonna 1969.
Spooky Tooth oli brittiläinen blues rockia ja progressiivista rockia esittänyt yhtye, joka perustettiin Carlislessa vuonna 1967.
Yhtyeen kokoonpano vaihteli paljon, mutta sen pääasialliset jäsenet olivat kosketinsoittaja-laulaja Mike Harrison, basisti-laulaja Greg Ridley, urkuri-laulaja Gary Wright, rumpali Mike Kellie ja kitaristi-laulaja Luther Grosvenor.
Rumpali Mike Kellie soitti myöhemmin myös legendaarisessa The Only Ones -yhtyeessä.
Studioalbumit

It’s All About (1968)
Spooky Two (1969)
Ceremony (1970)
The Last Puff (1970)
You Broke My Heart So I Busted Your Jaw (1973)
Witness (1973)
The Mirror (1974)
Cross Purpose (1999)
Sanoma Entertainment

| Sanoma Entertainment Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2000
Lakkautettu:  2014
Toimitusjohtaja:  Anu Nissinen
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  sähköinen viestintä
Liikevaihto:   157,1 milj. € (2008)
Liikevoitto:   17,3 milj. € (2008)
Henkilöstö:  n. 300
Emoyhtiö:  Sanoma Oyj
Tytäryhtiöt:  Sanoma Television Oy (Nelonen Media)
Kotisivu:  sanomaentertainment.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sanoma Entertainment Oy (syyskuuhun 2008 SWelcom Oy) oli suomalaisen Sanoma-konsernin sähköisen viestinnän liiketoimintaryhmä. Vuoden 2014 alussa Sanoma Entertainment Finland Oy, Sanoma Magazines Finland Oy ja Sanoma News Oy yhdistyivät Sanoma Media Finland Oy:ksi.
Sanoma Entertainmentin liiketoimintayksiköt olivat:
Sanoma Television Oy / Nelonen Media, joka harjoitti kaupallista televisio-, radio- ja online-toimintaa Suomessa
Sanoma Games, joka tuotti Suomen suosituimpia online- ja verkkopelipalveluita, joita ovat mm. pelikone.fi, Älypää, gamer.fi ja taukopelit.fi
Vuoden 2007 alussa toimintansa käynnistivät kaksi radiokanavaa. Radio Rock keskittyy rock-musiikkiin ja sen ilmiöihin, ja Radio Aalto on lifestyle-tyyppinen, puolivaltakunnallinen radioasema, jonka kuuntelijat ovat suurimmaksi osaksi kaupunkilaisia. Kesäkuussa 2012 yhtiö osti enemmistöosuuden Metroradio Finland Oy:stä ja samalla yhtiön omistukseen siirtyi kolme radiokanavaa, Metro FM, Groove FM ja Radio SuomiPOP. Yrityskauppa saatettiin päätökseen 1. kesäkuuta, jolloin ostetut toiminnot siirtyivät Nelonen Medialle.
Nelonen Media käynnisti helmikuussa 2007 mainosrahoitteisen digi-tv-kanava Jimin ja syyskuussa 2007 maksullisen, elokuvia ja tv-sarjoja esittävän KinoTV-kanavan.
Elokuussa 2007 yhtiö hankki enemmistöosuuden Suomen Urheilutelevisio Oy:stä, jonka mainosrahoitteinen Urheilukanava ja maksullinen Urheilu+kanava liitettiin myös Nelonen Median kanavavalikoimaan.
Yhtiön liikevaihto vuonna 2008 oli 157,1 miljoonaa euroa, jossa oli kasvua edellisvuodesta 7,6 %. Yhtiö työllisti keskimäärin 526 henkilöä.
Liiketoimintaryhmän emoyhtiön Sanoma Entertainmentin toimitusjohtaja oli Anu Nissinen ja hallituksen puheenjohtaja Hannu Syrjänen.
DNA Oy oli sopinut Sanoman kanssa Sanoma Entertainment -liiketoimintaryhmään kuuluvan Welhon liiketoiminnan ostamisesta. Kaupan toteutumisen ehtona oli kilpailuviranomaisten ja valtioneuvoston hyväksynnät. DNA:n ja Sanoman välinen sopimus Welhon liiketoiminnan myymisestä DNA:lle astui voimaan 30. kesäkuuta 2010.
Aiheesta muualla

Sanoma Entertainmentin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Nelonen Median kotisivut
Ruokosenlampi (Kangasniemi)

| Ruokosenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°09′42″N, 26°35′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niemisjärven valuma-alue (14.38)
Laskuoja:  oja Pänttärinjokeen 
Järvinumero:  14.383.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,6 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  1,378 km  
Pinta-ala:  5,051 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuokosenlampi 
Ruokosenlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä Kokonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niemisjärven valuma-alueella (14.38), jonka Läämingin alueeseen (14.383) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,6 metriä mpy.
Sauri

Sauri on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Eero Sauri (s. 1938), suomalainen toimittaja ja lehtikustantaja, joka teki pitkän uran ensin A-lehtien ja sitten Sanoma-konsernin palveluksessa.
Pekka Sauri (s. 1954), suomalainen työelämäprofessori ja kirjailija, poliitikko ja virkamies
Saurashtra-kirjaimisto

| Saurashtra |
| --- | --- |
 Saurashtran kielen omakielinen nimi (saurāṣṭrā).
Tyyppi:  abugida
Kielet:  saurashtra
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
ISO 15924:  Saur, 344
Unicode-lohko:  A880–A8DF
Saurashtra on saurashtran kielelle 1800-luvun lopulla kehitetty abugida-tyyppinen kirjoitusjärjestelmä. Se perustuu brahmi-kirjoitukseen ja sen monet kirjaimet muistuttavat orijalaisen tai gudžaratilaisen kirjaimiston vastaavia merkkejä.
Saurashtran kieltä voidaan kirjoittaa saurashtra-kirjaimiston lisäksi tamililaisella, telugulaisella tai devanagari-kirjaimistolla. Yleisimmin käytetty  on tamililainen kirjaimisto, joka on muokattu saurashtran kirjoittamiseen sopivaksi. Puhujien keskuudessa on kuitenkin erimielisyyttä siitä, mikä aakkosto soveltuu parhaiten saurashtran kirjoittamiseen.
Stadio Renato Dall'Ara

| Stadio Renato Dall'Ara |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Bologna
Avattu:  1927
Katsojakapasiteetti
 38 279 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stadio Renato Dall'Ara on Italian Bolognassa sijaitseva jalkapallostadion ja Bologna FC:n kotikenttä. Stadion on rakennettu 1920-luvun puolivälissä ja se avattiin virallisesti vuonna 1927 Italian ja Espanjan välisen jalkapallomaaottelun yhteydessä. Stadionin alkuperäinen nimi on Il Littoriale ja alkuperäinen yleisökapasiteetti oli 50 100. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 1983, jolloin sen nimi muutettiin Stadio Renato Dall'Araksi, seuran entisen puheenjohtajan kunniaksi.
Snookerin maksimibreikki

Pallojen sijoittelu
Snookerissa maksimibreikki tarkoittaa maksimaalisen pistemäärän saavuttamista yhdellä lyöntivuorolla. Tämä tehdään lyömällä jokaisen punaisen pallon (15 kappaletta, arvo 1 piste) jälkeen musta pallo (arvo 7 pistettä) sekä lopuksi kaikki väripallot järjestyksessä pienimmästä suurimpaan (yhteensä 27 pistettä). Näin kokonaispistemääräksi tulee 147.
Pallojen pistearvot:
Punainen: 1 piste
Keltainen: 2 pistettä
Vihreä: 3 pistettä
Ruskea: 4 pistettä
Sininen: 5 pistettä
Vaaleanpunainen: 6 pistettä
Musta: 7 pistettä
Ammattilaisturnaustasolla Ronnie O'Sullivan on ainoa joka on kyennyt suorittamaan maksimibreikin 15 kertaa. O'Sullivan pitää nimissään myös maksimibreikin nopeusennätystä: viisi minuuttia 20 sekuntia MM-kilpailuissa vuonna 1997.
Freeball ja teoreettinen maksimi

Freeball-tilanteesta on mahdollista suorittaa teoreettinen maksimibreikki, joka on 155 pistettä. Freeball-tilanteessa vastapelaaja on tehnyt virhelyönnin, jonka seurauksena pelaaja on snooker-tilanteessa, jossa punaista palloa ei pysty lyömään suoralla lyönnillä. Tällöin pelaajalla on oikeus lyödä jokin väripallo siten, että se lasketaan ylimääräiseksi punaiseksi palloksi ja sen pussittamisesta hyvitetään yksi piste. Näin ollen pöydällä on 15 punaisen pallon sijaan periaatteessa 16 punaista ja täten avautuu mahdollisuus kahdeksalle lisäpisteelle (1+7 pistettä).
Snooker-ammattilainen Jamie Cope on todistajien läsnä ollessa kyennyt harjoituspelissä tekemään teoreettisen maksimibreikin. Tähän ei tiettävästi ole kukaan muu pystynyt.