stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Where Angels Fear

| Where Angels Fear Lullacry |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Noise Floor Studios
 Julkaistu:  11. tammikuuta 2012  7. maaliskuuta 2012  7. maaliskuuta 2012  10. huhtikuuta 2012  16. huhtikuuta 2012
 Tuottaja(t): Mikko Herranen & Sami Leppikangas
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 43.25
 Levy-yhtiö: OUTO recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 45.
Lullacryn muut julkaisut
| Vol. 4 2005 | Where Angels Fear 2012 | Legacy: 1998–2014 2014 |
Where Angels Fear on suomalaisen goottimetallin yhtyeen Lullacryn viides studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 yhtyeen rumpalin omalla levymerkillä OUTO recordings. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 45.
Maaliskuussa 2012 Playground Music julkaisi levystä CD + DVD -erikoispainoksen, joka sisältää studiodokumentin levyn teosta sekä bonuskappaleen "Wings of Destruction".
Albumin on tuottanut, äänittänyt ja miksannut Mikko Herranen, joka myös laulaa levyllä Tanja Lainion kanssa dueton kappaleessa Feel My Revenge.
Kappaleet

Antidote to You – 3.29
Still An Angel – 2.53
Thousand Suns – 4.38
Feel My Revenge – 4.47
Bad Blood – 3.08
All Behind – 3.45
Gone Are the Days – 4.19
I Am – 3.31
Broken (Into Pieces) – 4.59
Where Angels Fear – 4.22
Stay – 3.34
Kokoonpano

Tanja Lainio – laulu
Heavy Hiltunen – basso
Sami Leppikangas – kitara
Sauli Kivilahti – kitara
Jukka Outinen – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Mikko Herranen – kosketinsoitin (kappaleet 1–8, 10 & 11), taustalaulu
Mari M – taustalaulu
hmi Pöyhiä – taustalaulu (kappaleet 3 & 5)
Sonnikuoro – taustalaulu (kappaleet 3 & 5)
Jaakko Nieminen – sello (kappaleet 9 & 11)
Kokoonpano > Tuotanto

Mikko Herranen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Sami Leppikangas – tuottaja, kansien suunnittelu & taitto
Svante Forsbäck – masteroija
Aila Leppikangas – valokuvat, kuvitus
Arvostelut

Imperiumi: 6/10
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Where Angels Fear Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Where Angels Fear discogs.com -sivustolla
Lullacry
| --- | --- |
Studioalbumit:   Sweet Desire  Be My God  Crucify My Heart  Vol. 4  Where Angels Fear 
Kokoelmat:   Legacy: 1998–2014 
EP:t:   Fire Within
Tarharaunioyrtti

| Tarharaunioyrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Raunioyrtit Symphytum
Laji::  asperum
Kaksiosainen nimi
 Symphytum asperum  Lepech. (1805) 
Katso myös
   Tarharaunioyrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarharaunioyrtti (Symphytum asperum) on lemmikkikasveihin ja raunioyrttien sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina. Se voi risteytyä monen eri raunioyrtin kanssa, tunnettu on mm. tarharaunioyrtin ja rohtoraunioyrtin (Symphytum officinale) risteymä, ruotsinraunioyrtti (Symphytum × uplandicum).
Tarharaunioyrtti on monivuotinen rotevakasvuinen karheakarvainen ruoho, joka kasvaa 50–200 senttimetriä korkeaksi. 
Se muistuttaa ulkonäöltään rohtoraunioyrttiä; yhtenä erona sen varsilehdet eivät ole johteiset, lehtilapa siis kapenee selväksi lehtiruodiksi. Kukintona on lyhyt ja tiivis kiemura viuhko. Kukkien teriö on kellomainen, väriltään ensin vaaleanpunainen ja muuttuu siniseksi.
Levinneisyys

Tarharaunioyrtti esiintyy alkuperäisenä Kaukasiassa, Turkissa ja Iranissa. Pohjoismaissa laji on yleinen viljelykarkulainen. Myös Suomessa tarharaunioyrttiä kasvaa paikoitellen viljelykarkulaisena, mutta harvemmin kuin rohto- tai ruotsinraunioyrttiä. Lajia pidetään Suomessa vakiintuneena ja leviämiskykyisenä.
Tarzan (täsmennyssivu)

Tarzan on sankarihahmo, joka esiintyy Edgar Rice Burroughsin kirjoissa. Nimi voi viitata myös seuraaviin teoksiin:
Televisiosarjat

Tarzan, vuosina 1966–68 NBC:llä esitetty televisiosarja
Tarzan (Tarzán), vuosina 1991–94 esitetty ranskalais-meksikkolais-yhdysvaltalainen televisiosarja
Tarzan, vuonna 2003 esitetty The WB:n televisiosarja
Elokuvat

Tarzan, Disneyn animaatioelokuva vuodelta 1999
Tarzan, elokuva vuodelta 2013
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tarzan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Teppo Laaksonen

Teppo Ilmari Laaksonen (s. 24. heinäkuuta 1985) on suomalainen urheilutoimittaja- ja selostaja.
Laaksonen on työskennellyt TV:ssä MTV Sportin ja C Moren jääkiekkoselostajana vuosina 2008–2010, 2014–, jossa hän selostaa tällä hetkellä muun muassa jääkiekon MM-kisoja, SHL:ää sekä CHL:ää. Aikaisemmin hän selosti MTV:lle myös Englannin Valioliigaa.
Yle Urheilussa hän toimi vuosina 2005–2007 toimittajana ja juontajana Urheiluradion lähetyksissä sekä selostajana radion jääkiekko- ja jalkapallokierroksilla. Laaksonen on selostanut myös muun muassa Viasatilla, Fanseatilla, Veikkaus TV:ssä, Järviradiossa, Radio Cityssä sekä Trombit FM:llä
Laaksonen työskenteli vuonna 2006 Liikenne- ja viestintäministeriön viestintäavustajana. Hän työskenteli vuosina 2005–2015 Helsingin Evankelisen Opiston (HEO) urheilujournalismin linjan tuntiopettajana sekä urheiluselostuksen vastaavana opettajana.
Yritysjohtaminen

Johtaminen on työtä, jolla pyritään vaikuttamaan organisaation nykyiseen ja tulevaan toimintaan organisaatiolle asetettujen tavoitteiden toteuttamiseksi ja päämäärien saavuttamiseksi.
Johtaminen > Asioiden johtaminen

Asioiden johtamisella (engl. management) tarkoitetaan organisaation toiminnan ja toimintaprosessien hallintaa, suunnittelua, organisointia, kontrollointia sekä niihin liittyvää päätöksentekoa. Asioiden johtamisessa keskeisessä asemassa ovat strategiat, rakenteet ja järjestelmät. Asioiden johtamiselle luonteenomaista on pyrkimys organisaation toiminnan vakauteen ja ennustettavuuteen. Asioiden johtamista luonnehditaan toisinaan ylhäältä alas -johtamiseksi, jota kuvaa esimies–alainen-suhde.
Käytännössä asioiden johtaminen tarkoittaa yrityksissä muun muassa asioiden hallintaa, kuten resurssien käyttötapoja, työmenetelmiä ja organisaatioteknologiaa sekä strategian, markkinoiden ja toimintaympäristön hallintaa.
Käytännön liiketoiminnassa asioiden johtaminen liittyy kaikkein keskeisimmin yrityksen strategiseen päätöksentekoon eli liiketoiminnan kehittämiseen. Modernin strategisen johtamisen taustalla voidaan katsoa olevan suuryritysten kannattavuusongelmat toisen maailmansodan aikoihin, jolloin strategisen suunnittelun merkitys erityisesti korostui.
Strategisen johtamisen perussuuntaukset voidaan nähdä seuraavasti: systeeminäkökulman mukaan strategia on ylhäältä annettu rationalistinen suunnitelma, jota organisaatiossa toteutetaan. Prosessinäkökulman mukaan strategia on puolestaan toiminnan ja oppimisen kautta syntyvä ja muuttuva toimintamalli. Huomattava on, etteivät nämä näkökulmat ole toisiaan poissulkevia vaan molempia tarvitaan.
Strategisen johtamisen osa-alueet ovat strategiaprosessi (suunnittelu, sisältö ja toteutus), strategiaprosessin konteksti (sisäinen ja ulkoinen), strategian sisältö (liikeidea ja kilpailustrategia) sekä strategia-analyysin työvälineet ja strateginen muutos.
Strateginen suunnittelu koostuu yleensä seuraavista vaiheista: päämäärien ja tavoitteiden asettaminen, nykytilan kartoitus, toimintavaihtoehtojen kartoittaminen, toimintalinjan (eli strategian) valinta, strategian toimeenpano, toiminnan valvonta ja arviointi. Strategiseen valintaan ja kehittämiseen voidaan nähdä kaksi lähtökohtaa: lähtökohtana ympäristön mahdollisuudet (engl. outside-in) tai lähtökohtana omat resurssivahvuudet (engl. inside-out).
Tunnetuimpia strategisen johtamisen työvälineitä ovat muun muassa strategiakello (Johnson, Scholes & Whittington), strategiakanvas (Kim & Mauborgne), Boston Consulting Groupin portfoliomatriisi eli BCG-matriisi, SWOT-analyysi ja Porterin kilpailuanalyysi.
Keskeisiä käsitteitä käytännön strategisessa johtamisessa ovat liikeidea, missio arvot ja visio, kilpailustrategia.
Johtaminen > Ihmisten johtaminen eli johtajuus

Ihmisten johtamiselle eli johtajuudelle (engl. leadership) on kirjallisuudessa lukuisia määritelmiä. Yhteistä määritelmille on pyrkimys etsiä selitystä sille, mitä johtajuus on ja mikä tekee johtajuudesta tehokasta. Johtajuutta tutkineen Gary Yuklin (2006) mukaan johtajuudella tarkoitetaan prosessia, jossa vaikutetaan yksilöiden tai ryhmien ponnisteluihin, jotta he saavuttavat jaetut tavoitteet .
Ihmisten johtamisessa keskeistä on osaaminen ja sen kehittäminen, innostaminen, suunnan luominen, yhteiset tavoitteet ja sitoutuminen sekä muutos ja innovaatiot. Ihmisten johtamista luonnehditaan toisinaan alhaalta ylös -johtamiseksi, jota kuvaa johtaja–seuraaja-suhde.
Johtajuuden tutkimuksessa on kehitetty useita teorioita hyvästä johtajuudesta. Teorioita voidaan jaotella perussuuntauksen (paradigman) mukaan seuraavasti: johtajuuden piirreteoria (keskeistä johtajan persoonallisuuden ja luonteen piirteet), johtamistaitojen teoria (keskeistä johtajan kyvykkyydet), johtajuustyylien teoria (keskeistä johtajan käyttäytyminen), johtajuuden kontigenssiteoria (keskeistä johtamisen tilannesidonnaisuus) ja johtamisen vaihtoteoria (keskeistä johtajan ja alaisten keskinäissuhde).
Käytännössä johtajuus ilmenee liikeyrityksissä erityisesti henkilöstöfunktion hoitamisena, esimiestyönä ja organisaatiokulttuurin hallintana. Henkilöstöjohtaminen on tehtäväkokonaisuus, jossa huolehditaan siitä, että yrityksessä on riittävä, osaava ja hyvinvoiva henkilöstö. Henkilöstöfunktion tehtäviin kuuluu muun muassa henkilöstön valinta ja rekrytointi, kehittäminen, palkitseminen, hyvinvointi ja irtisanominen.
Viimeaikaisia näkökulmia johtajuuteen ovat muun muassa valtuuttaminen (johdettavien voimantunteen sekä työn vapausasteiden tarkoituksellinen lisääminen), jaettu johtajuus, eettinen johtajuus, karismaattinen johtajuus sekä naisjohtajuus.
Johtamisen tutkimuksen historiaa

Johtamisen ja organisoinnin tutkimuksen taustalla on länsimainen teollinen vallankumous 1800-luvulla. Kiristyvä kilpailu, koneistettu suurteollisuus ja palkattu yritysjohto olivat kimmokkeena työn organisoinnin tutkimukseen ja kehittämiseen.
Alan ensimmäisiä tunnettuja teoksia on Charles Babbagen (1792–1871) On the Economy of Machinery and Manufactures (1832). Babbage korostaa muun muassa tehtävien jakamista ja työntekijöiden erikoistumista. Koska uusien tehtävien oppimiseen kuluu aikaa, tulee Babbagen mukaan työntekijän tehdä samaa tehtävää ja kartuttaa taitojaan toiston avulla.
Organisaatiotutkimuksen tunnetuin klassikko on Frederick Winslow Taylor (1856–1915), ja erityisesti hänen pääteoksensa Tieteellisen liikkeenhoidon periaatteet vuodelta 1911 (suom. 1914). Tieteellisen liikkeenjohdon teoriassa Taylor korostaa hyvän organisaation ominaisuuksina selvästi määriteltyä työnjakoa, erikoistunutta henkilökuntaa ja selkeitä käskyvaltasuhteita. Taylorin esittämiin periaatteisiin sisältyy näkemyksiä tehokkaasta organisaatiosta ja työntekijöiden motivoinnista. Taylorin tavoitteena on organisaatiossa työskentelevien ihmisten tiukka kontrolli. Taylorin oppien mukaiseen työn organisointiin ja johtamiseen viitataan nykyisin käsitteellä taylorismi.
Johtamis- ja organisaatiotutkimuksen historiaan liitetään tavallisesti myös sosiologian klassikko Max Weber (1864–1920) ja hänen käsitteensä byrokratia. Weber ei viittaa byrokratialla kuitenkaan virkavaltaisuuteen kuten se nykyisin ymmärretään, vaan hänen mielestään byrokratia on tietynlainen organisaatiotyyppi, joka on syntynyt kapitalismin myötä. Byrokratia perustuu päämäärätietoiseen toimintaan sekä oman edun ja korkeamman hyödyn tavoitteluun. Tällainen organisaatiotyyppi edellyttää rationaalis-legaalista hallitsemistyyppiä; legitimiteetti nojaa järjellä perusteltuihin lakeihin.
Johtaminen tieteenä

Organisaatioiden ja johtamisen tutkimus on soveltavaa tiedettä, joka perustuu muun muassa taloustieteeseen, politologiaan, sosiologiaan, psykologiaan, sosiaalipsykologiaan, antropologiaan ja historiaan.
Tieteellisen tutkimuksen tarkoituksena on kuvata, selittää ja ennustaa, miten ja miksi yritykset ja ihmiset tekevät erilaisia valintoja erilaisissa tilanteissa ja millaisiin tuloksiin ne johtavat. Tutkimus antaa yhteiskunnallisille päätöksentekijöille tietoa, työvälineitä ja viitekehyksiä yritysten ja niissä toimivien ihmisten käyttäytymisestä. Tutkijat antavat myös ohjeita ja suosituksia siitä, miten erilaisissa tilanteissa tulisi toimia haluttujen tehtävien suorittamiseksi ja tavoitteiden saavuttamiseksi.
Johtaminen tieteenä ja tutkimusalueena voidaan jakaa moneen eri tutkimusperinteeseen. Yksi tapa hahmottaa laajaa aluetta on tarkastella sitä organisaatioiden ja johtamisen tutkimukseksi nimitettynä kokonaisuutena, jonka alakokonaisuuksia ovat strateginen johtaminen, organisaatioteoria, henkilöstöjohtaminen, kriittinen johtamistutkimus, johtamisen oppimisen sekä organisaatiokäyttäytyminen.
Suomessa johtamista ovat opiskelleet muun muassa kauppatieteen maisterit, tuotantotalouden diplomi-insinöörit sekä johtamisen tai yritysjohtamisen erikoisammattitutkinnon suorittaneet.
Johtamisen opetus Suomessa

Johtamista voi Suomessa opiskella seuraavissa korkeakouluissa. Oppiaineen nimi on hieman poikkeava korkeakoulukohtaisesti (ilmoitettu sulkeissa).
Helsingin kauppakorkeakoulu (Organisaatiot ja johtaminen)
Helsingin yliopisto (Johtamisen sivuainekokonaisuus)
Itä-Suomen yliopisto (Johtaminen)
Jyväskylän yliopisto (Johtaminen)
Kuopion yliopisto (Pk-yritysten johtaminen)
Lapin yliopisto (Johtaminen)
Lappeenrannan teknillinen yliopisto (Johtaminen ja organisaatiot)
Maanpuolustuskorkeakoulu (Sotilasjohtaminen)
Metropolia Ammattikorkeakoulu (European Management BBA, Johtamisen erikoistumisopinnot, Sosiaali- ja terveysalan johtaminen ja kehittäminen YAMK, Industrial Management MEng.)
Oulun yliopisto (Johtaminen ja organisaatio)
Svenska handelshögskolan (Företagsledning och organisation)
Tampereen yliopisto (Yrityksen johtaminen)
Tampereen teknillinen yliopisto (Organisaatiot ja ihmisten johtaminen)
Teknillinen korkeakoulu (Työpsykologia ja johtaminen)
Turun kauppakorkeakoulu (Johtaminen ja organisointi)
Vaasan yliopisto (Johtaminen ja organisaatiot)
Johtamista voi opiskella myös muun muassa yksityisissä koulutuskeskuksissa. Näistä suurin Suomessa on Management Institute of Finland MIF Oy.
Yritysjohtaminen Suomessa

Professori Mika Malirannan mukaan suomalaiset yritysjohtajat pärjäävät kansainvälisissä vertailuissa hyvin. Tohtori Vesa Vihriälän mukaan suomalaisyritysten johtamiskäytännöt ovat tutkimusten perusteella maailman huippua.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mitä johtajuus on? Suomen Projekti-Instituutti Oy:n video. YouTube.
Vortigaunt

Vortigaunt Half-Life 2: Episode Twossa.
Vortigauntit (tunnetaan joskus myös nimellä "alien slaves") ovat fiktiivinen laji Half-Life-videopelistä. Niiden luonnollinen koti on Xenin rinnakkaismaailma, josta ne tulivat Maahan portaalimyrskyjen aikana. Ne ovat vihollisia ensimmäisessä pelissä, mutta liittolaisia sen jatko-osassa.
Yleiskatsaus > Fysiologia

Vortigaunt on ulkonäöltään jokseenkin humanoidi, jolla on kaksi kättä ja kaksi jalkaa, mutta vielä lisäksi sillä on rinnasta työntyvä kolmas käsi. Tämän ylimääräisen raajan voi nähdä myös muutamalla muulla Xenin älykkäällä lajilla, kuten Alien Controllereilla, Alien Grunteilla ja Nihilanthilla. Tämä samankaltaisuus, mukaan lukien muutama muu, kuten punaiset silmät ja taakse taipuneet jalat, tuntuu vahvasti osoittavan yhteisiä sukujuuria muiden Xenin älykkäiden lajien kanssa. Kolmatta kättä on ilmeisesti käytetty syömiseen, sillä Vortigauntien ja Alien Gruntien on kumpienkin nähty usein olleena kumartuneena tappamansa uhrin ylle niiden syödessä sitä. Vortigaunteilla on kirjava ruskeanvihreä iho, terävät hampaat ja kynsiin päättyvät kädet. Nillä on hieman kyyry ryhti ja niiden kasvoissa on iso punainen silmä, jota ympyröi viisi pienempää silmää. Half-Life 2:ssa vain kaksi näistä silmistä on selvästi nähtävissä, mutta Vortigauntin lähempi tutkiminen paljastaa muut kolme.
Yleiskatsaus > Älykkyys ja kulttuuri

Vortigauntit ovat älykkäitä ja sosiaalisia olentoja, jotka usein näyttävät nämä piirteet. Pitkin koko Half-Life-sarjaa, Vortigauntit nähdään usein kaksin tai ryhmissä, ja ne ovat kykeneviä kehittämään älykkäitä strategioita. Vortigaunteilla on oma tapansa suulliseen kommunikaation, jota voi Half-Life 2:ssa kuulla nimitettävän "flux shiftingiksi". Tämä kommunikaatiotapa vaati molemman puhujan puhumisen samaan aikaan, mikä erottaa sen kaikista tiedettävistä ihmiskielistä. Half-Life 2:sen alussa Vortigauntit ovat kuitenkin oppineet puhumaan ainakin yhtä ihmiskieltä, englantia (puhuttu kieli riippuu pelin kieliasetuksista). Vortigauntit käyttävät vanhoja, jopa Shakespearilaisia sanontoja ja kieliopillisia rakenteita.
Alkuperäisessä pelissä Vortigauntit olivat Nihilanthin orjuuttamia ja niitä käytettiin tehtaiden työntekijöinä ja yksittäisinä sotilaina. "Kaikkitietävän Vortigauntin" (engl. "All-Knowing Vortigaunt") antamien kommenttien mukaan vaikuttaa siltä, että laji on kärsinyt orjuudesta monien sukupolvien ajan ja käskynalainen rasitus tuntuu olevan Vortigauntien historian ja kulttuurin perusta aina Half-Lifen tapahtumiin saakka. Half-Life 2:ssa Vortigauntit tekevät ajoittaisia viittauksia lajinsa kulttuuriin. Vortigaunteilla on monia perinteitä, kuten suullisia perinteitä, esim. laulujen ja runouden välittäminen sukupolvelta sukupolvelle. Ne uskovat sitovaan elämänvoimaan, jota ne kutsuvat "Vortessenceksi", joka voi olla uskonto tai kansanomainen uskomus. Tämän voiman käytön ansiosta, joka on pysynyt ihmiselle käyttämättömänä, Vortigauntien laji on kykenevä yhteen telepatian muotoon, ainakin niiden oman lajin sisällä. Eräs Vortigaunt antaa erikoisen kommentin - Me olemme menettäneet kaiken meille rakkaan - joka viittaa, että Vortigauntit ovat menettäneet kotimaailmansa ja sivilisaationsa, mutta silti ne päättivät aloittaa uudestaan ihmisrodun kanssa Maassa.
On myös mainitsemisen arvoista, että Vortigaunteilla tuntuu olevan mahdollisuus myös jonkinlaiseen tuonpuoleiseen. Tähän viittaa yksi Kaikkitietävän Vortigauntin lauseista: "Kun sinulle uhrautuminen on vain uhrautuminen, meille se on epäröintiä. Me emme pelkää pimeyden intervallia". Tämä lause tarkoittaa sitä, että kun Vortigaunt kuolee, se läpäisee "pimeyden intervallin", jonka jälkeen se kykenee uudelleensyntymään, mahdollisesti uudessa ruumiissa, tai astraalisessa muodossa kuten purppuraa hehkuvat Vortigauntit Half-Life 2: Episode Onessa.
Vortigauntit voivat kommunikoida keskenään telepaattisesti "Vortessence"-elämänvoiman läpi, jonka ne uskovat olevan universumin rakenne, joka on koostunut "äänijänteistä", ja josta kaikki on koostunut. Vortigauntit kykenevät lukemaan ja hallitsemaan tätä voimaa, ja käyttämään sitä sähköisiin voimiinsa, joilla ne pystyvät keräämään energiaa asioista ja vastaavasti vapauttamaan sen. Nihilanthin voimat ja orjuudesta vapautuminen myös vahvistivat Vortigauntien Vortessencen hallitsemista.
Vortigauntien äänenä Half-Life 2:ssa toimi Louis Gossett Jr.. Half-Life 2: Episode Two:ssa hänet korvaa Tony Todd.
Yleiskatsaus > Hyökkäykselliset ja puolustukselliset taidot

Half-Lifessä ja sen lisälevyillä, Vortigauntit ovat yleisiä vihollisia sekä Black Mesassa että Xenissä. Vaikka ne hyökkäävät usein aggressiivisesti, niistä tulee kuitenkin loukkaantuessaan pelokkaita ja ne juoksevat mieluummin pakoon, kuin jäävät taistelemaan ja mahdollisesti kuolemaan. Niillä on kaksi hyökkäystapaa: energiahyökkäys, jolloin ne syöksevät melko voimakkaita vihreitä salamannäköisiä energiapurkauksia jotka tarvitsevat "latauksen" ennen niiden vapauttamista, ja kun Vortigauntit ovat lähellä vihollisiaan, ne hyökkäävät kynsillään. Half-Lifessä kaikki Vortigaunteilla oli vihreät kaulahihnat ja rannekkeet. Half-Lifen tapahtumia myöhemmin selviää, että ne merkitsivät Vortigaunteja hallitsevan etäpäällikkö Nihilanth. Vortigauntit ovat usein kestävämpien Alien Gruntien tukena Half-Lifessä, jolloin ne pystyvät käyttämään hyökkäystään paremmin, pelaajan taistellessa ensin kestävämpiä Alien Grunteja vastaan.
Half-Life 2:ssa Vortigauntien sähköiset hyökkäykset ovat paljon tuhoavampia, tappaen välittömästi melkein kaiken minne ne osuvat, ja melko usein surmaavat kohteensa melkoisenkin välimatkan päästä. Vain kohteet, joilla on huomattava massa, voivat välttyä tuhoutumiselta, kuten Striderit (jotka vaikuttavat olevan täysin immuuneita purkauksille) ja Antlion Guardit (jotka eivät kuitenkaan kestä kovin montaa iskua). Näitä hyökkäyksiä nähdään vain kerran yksinpelissä, ja silloinkin Gordonin näkyvyys on kivikasan peittämä, joten ainoa tapa nähdä Vortigaunt taistelemassa on luoda sellainen vihollisten keskelle "konsolilla". On myös viitattu, että Vortigauntit voivat siirtää vihollisensa elämänvoimaa itseensä energiapurkauksilla, kun heidän on kuultu sanovat lausahduksia kuten "Luovuta olennaisesta osastasi!" tai "Voimista meitä!", niiden ollessa muutamissa taisteluissa Half-Life 2:ssa. Half-Lifen lisäosassa Decayssa pelaaja pelaa Vortigauntilla bonustehtävässä, ja energiapurkaus tosiaan "varastaa" elämänvoimaa vihollisilta.
Half-Life 2: Episode One:ssa Vortigaunteilla näyttää olevan vielä mahtavammat voimat, niiden kyetessä pidättelemään G-Mania, samalla siirtäessään Gordonin maan tasalle Linnoituksen (engl. Citadel) ulkopuolelle.
Half-Life 2: Episode Two:ssa Gordonia seuraa vortigaunt muutamassa kohdassa peliä. Vortigauntin sähköisen hyökkäyksen latautumisaika on lyhentynyt huomattavasti , kun taas hyökkäys itse tappaa vihollisen yleensä yhdellä iskulla, poikkeuksena Antlion Guardit. Muita Vortigauntin hyökkäysmuotoja ovat lähitaistelu, jolloin Vortigaunt potkaisee vihollisen maahan ja lyö sen kuoliaaksi, ja shokkiaaltohyökkäys, jolloin Vortigaunt lyö maahan luoden shokkiaallon, joka vahingoittaa tai tappaa vihollisia. Vortigaunteilla on myös taisteluun liittymättömiä voimia, kuten kyky pitää pahasti haavoittunut henkilö hengissä käyttäen jonkinlaista voimaa, luultavasti Vortessencea, ja kyky parantaa lähes kuolleita henkilöitä käyttämällä Antlion-pesän syvimmistä osista löytyvää uutetta.
Yleiskatsaus > Hyökkäykselliset ja puolustukselliset taidot > Alien grunt

Alien gruntit tunnetaan xeniläisen vortigaunt-rodun luomuksena, rodun sotilasluokkana tai vastineena Half-Life 2 pelin Combinesotilaiden Xeniläisenä vastineena. Sitkeät, vahvat ja erittäin vihamieliset alien gruntit ovat aseistettu biologisella aseella nimeltä muurahaispesäkäsi (engl. Hivehand), joka sisältää eräänlaisia hyönteismäisiä lentäviä olioita, jotka löytäessään elävän kohteen hyökkäävät tämän kimpuun. Hyönteismäiset oliot (jotka englanniksi tunnetaan nimillä Hornets tai Thornets) muodostuvat käden sisällä uudestaan jokaisen ampumakerran jälkeen, ja alien grunteilla on näin ollen nähtävästi loppumattomat ammusvarat. Alien grunt kykenee myös lyömään jokaista liian lähelle tulevaa isoilla käsillään joista toinen päättyy tylppiin pihteihin. Alien grunteilla on monia samankaltaisuuksia vortigaunt-vastineittensa kanssa, kuten monet punaiset silmät, taaksepäin taipuneet jalat, kaviomaiset jalat ja lyhyt keskiruumiista työntyvä käsi, jota käytetään syömiseen. Niillä ei kuitenkaan ole rodun lukemattomia energiaan perustuvia voimia, jonka takia niiden täytyy käyttää muurahaispesäkättä aseena. Yhdessä kohtaa peliä joukko alien grunteja näyttää ohjailevan, tai ovat ainakin koonneet muukalaisten energiatykin, joten ne käyttävät myös ulkoisia aseita. Alien gruntit ovat varustettu metallisella panssarilla nivusten sekä olkapäiden kohdalta, ja niillä on myös metallinen kypärä ja metalliset kengät.
Xenissä olevassa tehtaassa voi nähdä alien grunteja kuljetettavan tehtaan läpi, palkomaisiin kontteihin säilöttyinä. Tästä voi päätellä, että alien gruntit ovat valmistettuja olentoja, ja ideaa tukee niiden kiiltävät metalliset panssarit, jotka vaikuttavat olevan kirurgisesti kiinnitetyt. Alien gruntit kuljetetaan taistelualueille Xenin rauskuja muistuttavien alusten avulla.