stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Woman in the Fifth
Julkaisu ja vastaanotto

The Woman in the Fifth sai maailmanensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla 11. syyskuuta 2011. Elokuva julkaistiin Ranskassa 16. marraskuuta 2011, Britanniassa 17. helmikuuta 2012 ja Puolassa 28. syyskuuta 2012, ja sen teatterilevittäjinä olivat Haut et Court Ranskassa, Artificial Eye Britanniassa ja SPInka Puolassa. Elokuva sai Ranskassa 39 718, Britanniassa 26 470 ja Puolassa 4 935 katsojaa. Suomessa elokuva ei saanut teatterilevitystä, mutta SF Film julkaisi sen DVD:lle 14. syyskuuta 2012.
Elokuva on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 63 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,8/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 54 arviointiin, joista 34 oli ”tuoreita” ja 20 ”mätiä”. 3 124 käyttäjästä 22 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 2,6/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 18 arvostelun perusteella elokuva on saanut 57 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 5 315 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,3/10. Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle 3,5/4 tähteä.
The Woman in the Fifth kilpaili vuoden 2011 Chicagon elokuvajuhlien ja Rooman elokuvajuhlien pääsarjoissa parhaan elokuvan palkinnoista.
Aiheesta muualla

The Woman in the Fifth AlloCinéssä (ranskaksi)
Roger Ebertin arvostelu elokuvasta (englanniksi)
The Mercy of the Jungle

| The Mercy of the Jungle> La Miséricorde de la Jungle |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joël Karekezi
Käsikirjoittaja:   Joël Karekezi  Casey Schroen  Aurélien Bodinaux 
Tuottaja:  Aurelien Bodinaux
Säveltäjä:   Line Adam  Nirere Shanel 
Kuvaaja:  Joachim Philippe
Leikkaaja:  Antoine Donnet
Pääosat:   Stéphane Bak  Marc Zinga 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Belgia  Ranska  Ruanda 
Tuotantoyhtiö:  Neon Rouge Production
Ensi-ilta:  2018
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:   ranska  swahili 
Aiheesta muualla
IMDb 
uniFrance
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Mercy of the Jungle (ransk. La Miséricorde de la Jungle) on vuonna 2018 Toronton elokuvajuhlilla ensi-iltansa saanut ruandalaisen Joël Karekezin ohjaama elokuva. Se palkittiin Yennengan kultaisella oriilla FESPACO:n elokuvajuhlilla vuonna 2019.
Juoni

Elokuvan tapahtumat sijouttuvat Kongon ja Ruandan rajalle Kivun alueelle toiseen Kongon sotaan vuonna 1989. Kaksi sotilasta, kokenut ruandalainen kersantti Xavier (Marc Zinga) ja nuori sotilas Faustin (Stéphane Bak) joutuvat eroon yksiköstään, kun se lähtee yllättäen yöllä etenemään. He yrittävät löytää yksikkönsä lähtemällä länteen läpi viidakon, jossa he kohtaavaat ruuan ja vedenpuutetta, malariaa ja vaarallisia villieläimiä, mutta heidän pitää myös olla varovaisia paikallisten suhteen, koska he saattavat suhtautua vihamielisesti Ruandan armeijan sotilaisiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marc Zinga  | … |  kersantti Xavier   |
|  Stéphane Bak  | … |  Faustin   |
|  Ibrahim Ahmed ”Pino”  | … |  Mukundzi   |
|  Nirere Shanel  | … |  Amina   |
|  Abby Mukiibi  | … |  majuri   |
|  Michael Wawuyo  | … |  kyläpäällikkö   |
|  Joel Prynce Atiku Okuyo  | … |  Kibindankoyi   |
|  Kantarama Gahigiri  | … |  Kazungu   |
|  River Dan Rugaju  | … |  kapteeni   |
|  Mathew Nabwiso  | … |  Paul   |
|  Ronald Ssemaganda  | … |  ensimmäinen lapsi   |
|  Were Edrine  | … |  toinen lapsi   |
|  Cedrick Mbongo Mbulu  | … |  vanki   |
|  Henry Nsekero Mazinga  | … |  vanki   |
|  Samuel Tebandeke  | … |  ensimmäinen sotilas   |
|  Isaac Kabula  | … |  toinen sotilas   |
|  Nicholas Akampurira  | … |  Faustinin poika   |
|  Michael Wawuyo Jr  | … |  pakolainen   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Wassenberg, Anya: Congolese Actor Stéphane Bak on His Intense Experience Shooting 'The Mercy of the Jungle' In Uganda OkayAfrica.com. Viitattu 14.1.2023. (englanniksi)
Engelen, Aurore: Review: The Mercy of the Jungle Cineuropa.  12.9.2018. Viitattu 14.1.2023. (englanniksi)
La Miséricorde de la Jungle Festival International de Films de Fribourg – FIFF. Viitattu 14.1.2023. (englanniksi)
Toyota Kata

| Toyota Kata |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Mike Rother
Suomennos
Suomentaja:  Marko Niemi
Kustantaja:  Readme.fi
Julkaistu:  2011
Sivumäärä:  282
ISBN:  9789522203625
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Toyota Kata on Mike Rotherin kirjoittama kirja. Kirja kuvaa Parannuskata-rutiinin, jonka avulla voidaan opettaa luovaa työskentelyä ja johtaa ihmisiä jatkuvaan parantamiseen.
Teos on suomennettu vuonna 2011.
Traci Bingham

Traci Bingham
Traci Bingham (s. 13. tammikuuta 1968 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat)  on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten TV-sarja Baywatchista, jossa hän esitti Jordan Tatea.
Binghamilla on monikultturiset sukujuuret: hänen äitinsä on puoliksi afroamerikkalainen, puoliksi italialainen ja hänen isänsä on Pohjois-Amerikan intiaani.
Bingham on tunnettu eläinten oikeuksien puolustaja. Hän on kasvissyöjä ja PETAn jäsen.
Filmografia

Demon Knight (1995)
Beach Movie (1998)
Foolish (1999)
The Private Public (2000)
Longshot (2000)
More Mercy (2003)
Four Fingers of the Dragon (2003)
Malibooty! (2003)
Hanging in Hedo (2007)
Black Widow (2008)
TV-esiintymiset

Pulmuset (Married with Children) (1996)
Baywatch (1996-1998)
The Dream Team (1999)
Strip Mall (2000)
To Tell The Truth (2000-2001)
BattleBots (juontaja, 2001)
Celebrity Boot Camp (2002)
The Surreal Life (2004)
Celebrity Big Brother (2006)
The Surreal Life: Fame Games (2007)
The Tyra Banks Show (2007)
2 Minute Drill (2002?)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Traci Bingham Wikimedia Commonsissa
Traci Bingham @ IMDb
Virallinen MySpace-sivu
Trongsa

Trongsa  Bhutanin kartalla.
Trongsa on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se  sijaitsee maan keskiosassa.
Trongsan piirikunnan pinta-ala on 1 728 neliökilometriä, ja pääkaupunki Trongsa.  Piirikunnan asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 19 960.
Troodontidae

| Valesirppikynnet |
| --- | --- |
 Zanabazar
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  Tetanurit Tetanurae
Yläheimo::  Coelurosaurit Coelurosauria
Heimo::  Valesirppikynnet Troodontidae  Gilmore, 1924
Katso myös
   Troodontidae Wikispeciesissä   Troodontidae Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valesirppikynnet (Troodontidae) on sukupuuttoon kuollut pienten petodinosaurusten heimo. Heimon jäsenet muistuttivat paljon varhaisia lintuja, ne olivat muun muassa höyhenpeitteisiä. Fossiloituneita höyheniä on löydetty esimerkiksi Anchiornikselta. Valesirppikynsiä on joskus pidetty lintuina. Linnut eivät luultavasti kehittyneet suoraan valesirppikynsistä.[lähde? ]
Valesirppikynnet ovat läheistä sukua dromaeosaureille eli raptoreille, ja muodostavat niiden kanssa ryhmän Deinonychosauria. Valesirppikynnet olivat dromaeosaurien tapaan älykkäimpiä dinosauruksia, mutta eivät älykkäämpiä kuin nykyinen strutsi.
Heimon edustajia eli keskiseltä tai myöhäiseltä jurakaudelta myöhäiselle liitukaudelle Euroopassa, Aasiassa sekä Pohjois-Amerikassa.
Jotkin lajit valesirppikynsistä olivat kaikkiruokaisia, toiset lihansyöjiä tai hyönteissyöjiä.
Joitain valesirppikynsiin kuuluneita sukuja:
Troodon
Milka

Milka voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Milka, naisen etunimi
Milka, Mondelēz Internationalin valmistama suklaa
Milka, suomalainen meijeriosuuskunta
Milka, Rauni Mollbergin ohjaama elokuva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Milka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tivoli Seiterä

| Tivoli Seiterä |
| --- | --- |
 Tivoli Seiterä Kirjurinluodossa, Porissa vuonna 2010.
Omistaja:  Tuomo ja Mari Seiterä
Vuoristoradat:  1
Laitteet:  15
Aiheesta muualla
Verkkosivut
 n • k • 
Tivoli Seiterä oli Lauri Seiterän vuonna 1966 perustama yritys. Lauri ja Johanna Seiterän lapsi Tuomo Seiterä ja hänen vaimonsa Mari Seiterä pitivät tivolia vuodesta 1991 aina sen lopettamiseen 2024 asti. Tivolilla oli viimeisellä tilikaudella 25 työntekijää.
Seiterä kulki ympäri Suomea monissa kaupungeissa, mutta maaliskuussa 2024 yritys ilmoitti lopettavansa kiertuetoimintansa. Mari Seiterän mukaan päätöksen taustalla olivat kiertuetoiminnan raskaus ja kausityöntekijöiden vaikea löytäminen.
Laitteet ja pituusrajat

Kahvikupit, ei pituusrajaa
Karuselli, ei pituusrajaa
Eläinkaruselli, ei pituusrajaa
Keinukaruselli, alle 140 cm
Fanttikaruselli, alle 140 cm
Rekkarata, alle 140 cm
Lohikäärmerata, 100 cm
Safarikaruselli, 100 cm
Autorata, 120 cm
Joy ride, 120 cm
Super-waltzer, 130 cm
Crazy dance, 120 cm
Maailmanpyörä, 130 cm
Xtreme, 140 cm
Lähde:
Aiheesta muualla

Tivoli Seiterän kotisivut
Maurice Bishopin kansainvälinen lentoasema

Lentoasema vuonna 1983.
Maurice Bishopin kansainvälinen lentoasema (IATA: GND ICAO: TGPY) on Grenadalla sijaitseva lentoasema. Aikaisemmin asema tunnettiin nimellä Point Salines airport, mutta nimettiin uudelleen Grenadan teloitetun entisen pääministerin ja vallankumousjohtajan Maurice Bishopin mukaan vuonna 2009.
Kenttä sijaitsee Grenadan saaren eteläkärjessä. Yhdysvallat käytti lentokenttää tukikohtanaan miehittäessään Grenadan lokakuussa 1983 .
Kentän 10/28-suuntaisen kiitotien pituus on 2 743 metriä ja leveys 45 metriä.
The Merciless

| The Merciless Aura Noir |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi–kesäkuu 2004
 Julkaistu: 1. lokakuuta 2004
 Tuottaja(t): Aura Noir
 Tyylilaji: black metal thrash metal
 Kesto: 27.38
 Levy-yhtiö: Tyrant Syndicate Productions/ Peaceville Records
Aura Noirin muut julkaisut
| Increased Damnation 2000 | The Merciless 2004 | Live Nightmare on Elm Street 2006 |
The Merciless on norjalaisen black/thrash metalli -yhtye Aura Noirin vuonna 2004 julkaistu albumi. Albumilla vierailee Darkthrone ja Carpathian Forest -yhtyeiden jäseniä.
Kappaleet

Upon the Dark Throne – 3.42
Condor – 4.05
Black Metal Jaw – 2.36
Hell's Fire – 3.40
Black Deluge Night – 3.25
Funeral Thrash – 3.22
Sordid – 3.24
Merciless – 3.24
Kokoonpano

Aggressor – basso, rummut, kitara, laulu
Apollyon – basso, rummut, kitara, laulu
Blasphemer – kitara
Vierailevat muusikot
Fenriz (Darkthrone) – laulu kappaleessa "Upon the Dark Throne"
Nattefrost (Carpathian Forest) – laulu kappaleessa "Funeral Thrash"
Aiheesta muualla

Albumi The Merciless Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Merciless discogs.com -sivustolla
Arvostelut

Imperiumi: 9-/10
Soundi:
Topo Leistelä

Topo Leistelä (myös nimellä Leistilä, alk. Arthur Torsten Leistén, vuodesta 1935 Leistelä; s. 12. heinäkuuta 1893 Alavus – 20. marraskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Leistelä kävi Ruotsalaisen Teatterin oppilaskoulua vuosina 1913–1915, minkä jälkeen hän toimi Viipurin, Savon ja Lahden näyttämöillä teatterinjohtajana. Leistelä toimi Suomi-Filmissä apulaistuotantopäällikkönä ja näyttelijänä vuosina 1933–1939 ja tämän jälkeen Oy Suomen Filmiteollisuudessa propagandaelokuvaosaston päällikkönä vuosina 1940–1948. Hän toimi sitten kuolemaansa saakka työväenliiketaustaisessa tuotantoyhtiössä Kansan Elokuva Oy:ssä .
Leistelä oli naimisissa kahdesti, ensin Hertta Jackin ja sitten laulaja Alila Sederströmin kanssa. Leistelä kirjoitti myös näytelmiä, joista tunnetuin on Kotityranni (1934), josta on tehty elokuva nimellä Minä ja ministeri.
Topo Leistelä näytteli muun muassa elokuvissa Minä ja ministeri (1934), Juurakon Hulda (1937), Sysmäläinen (1938), Vihreä kulta (1938), Suviyön salaisuus (1945), En ole kreivitär (1945), ”Minä elän” (1946) ja Tapahtui kaukana (1950). Leistelä näytteli rehtoria monissa Suomisen Olli -elokuvissa. Leistelän ohjauksia ovat Minä ja ministeri (1934, apulaisohjaaja) sekä Suomi maksaa (1951).
Topo Leistelän veli oli arkkitehti Veikko Leistén.
Kirjallista tuotantoa

Nimellä Topo Leistelä:
Kaunis miniä : kaksinäytöksinen kesäinen huvinäytelmä. Tammen näytelmiä 15. Tammi 1945
Lapin vakoojat. Mantere, Helsinki 1948
Nimellä Topo Leistilä:
Refanut : kesäisiä seikkailuja ja sissielämää suurilla selkävesillä. Otava 1930
Kun oltiin lapsia : joulunäytelmä. Otavan näytelmäkirjoja 7. Otava 1932
Seuranäyttämötyö : suuntaviivoja ja opastuksia ; piirrokset tehnyt Veikko Leistén. Otava 1932
Kotityranni : kolminäytöksinen ilveily. Otavan näytelmäkirjoja 11. Otava 1934
Nimimerkillä Toni (Niilo (Nisse) Hirnin ja Topo Leistelän yhteinen salanimi):
Filmin tietolipas eli 1000 kysymystä ja vastausta elokuvasta ; laatinut Toni. Suomen Filmiteollisuus, Helsinki 1946
Haluatko elokuvanäyttelijäksi, ohjaajaksi, elokuvakirjailijaksi, kameramieheksi, järjestäjäksi, skriptiksi, avustajaksi, laborantiksi, pukusuunnittelijaksi? : filmitietoa elokuvasta kiinnostuneille. Nide, Hämeenlinna 1950
Suomennoksia

Nimellä Topo Leistelä:
Ole Juul : Veriset niityt ; seitsemännestä tanskalaisesta painoksesta suomentanut Topo Leistelä. Liike, Helsinki 1946
Åke Lindman : Kuoleva kiertotähti : seikkailuja maailmankaikkeudessa. Lindström, Helsinki 1947
Mickey Spillane : Minä olen tuomari. Nide, Hämeenlinna 1953, 3. painos 1959 (alkuteos I, the jury)
Etelämeren rakkautta : kuvaus polynesialaisten sukupuolielämästä ja perhesuhteista ; kirj. Bengt Danielsson vaimonsa Marie-Thérèse Danielssonin avustamana ; suom. Topo Leistelä. Nide, Hämeenlinna 1955
Nimellä Topo Leistilä:
August Strindberg : Naimiskauppoja : avioliittotarinoita ; suomentanut Topo Leistilä. Kustannus oy Kansanvalta, Helsinki 1933 (alkuteos Giftas)
Aiheesta muualla

Topo Leistelä Elonetissä.
Topo Leistelä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mats Lillrank

Mats Henrik Lillrank (s. 1961 Kärsämäki) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä, joka on vaikuttanut lastenmusiikkia soittavassa Fröbelin Palikat -yhtyeessä.
Lillrank opiskeli aluksi viulunsoittoa, mutta vaihtoi 13-vuotiaana viulun kitaraan. Lillrank soitti ja lauloi ennen Fröbelin Palikoita eri kellariyhtyeissä. Hän valmistui lastentarhanopettajaksi vuonna 1983 ja erityislastentarhanopettajaksi kahdeksan vuotta myöhemmin.
Lillrank kirjoitti ensimmäisen laulutekstinsä, "Pumppulaulun", vuonna 1988, ja edellisenä vuonna hän oli perustanut Timo Nuutisen, Ari Bergströmin ja Hannu Mäkelän kanssa Fröbelin Palikat -yhtyeen. Kokopäiväiseksi muusikoksi Lillrank ryhtyi vuonna 1995. Hän on tehnyt yli kuusikymmentä omaa laulua, kymmenisen käännöstekstiä sekä muutamia uudelleensanoituksia vanhoista lauluista. Lillrank kuvailee musiikkiaan perusrockiksi ja -popiksi, jossa on selkeät rytmit ja suoraviivaiset sävelmät.
Lillrank on nimennyt suurimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen mm. John Fogertyn, Juice Leskisen sekä Hurriganesin.
Musiikin lisäksi Lillrank on antanut äänensä muutamiin piirrossarjoihin.
Mats Lillrankin serkku on Silva Lillrank.
Aiheesta muualla

Mats Lillrank Elonetissä.
Mikko Kautto

Mikko Kautto (s. 1965 Tampere) on Eläketurvakeskuksen (ETK) toimitusjohtaja. Kautto aloitti Eläketurvakeskuksen toimitusjohtajana 1.6.2019. Eläketurvakeskus on lakisääteinen työeläketurvan kehittäjä, asiantuntija ja yhteisten palvelujen tuottaja. Sen palveluksessa toimii vajaat 300 työntekijää.
Kautto toimi aiemmin Eläketurvakeskuksen suunnittelu-, tutkimus- ja tilastotoiminnoista vastaavana johtajana vuodesta 2013 ja ETK:n tutkimusosaston osastopäällikkönä 2007–2013.
Ennen Eläketurvakeskusta Kautto on työskennellyt mm. Stakesissa ja valtioneuvoston kansliassa.
Kautto on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori (2001) Helsingin yliopistosta, jossa hän on toiminut dosenttina vuodesta 2004. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Helsingin ranskalais-suomalaisessa koulussa 1984.
Kautto toimii myös työeläkealan yhteisiä tietojärjestelmiä hoitavan Arekin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2019.  Maatalousyrittäjien eläkelaitos Melan hallituksen varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 2014–2019.
Teoksia

Kautto, Mikko (toim.) : Työeläkevarat ja eläkkeiden rahoitus. Helsinki, Eläketurvakeskus, 2019. Teos Julkarissa
Kautto, Mikko & Risku, Ismo (toim.) : Laskelmia vuoden 2017 työeläkeuudistuksen vaikutuksista. Helsinki, Eläketurvakeskus, 2015. Teos Julkarissa
Kautto, Mikko (toim.) : Eläkkeet ja eläkkeensaajien toimeentulo 2000-2010. Helsinki, Eläketurvakeskus, 2011. ISBN 978-951-691-153-6. Teos Julkarissa
Kautto, Mikko (toim.) : Suomalaisten hyvinvointi 2006. Helsinki, Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus, 2006. ISBN 951-33-1836-2, 978-951-33-1836-9.
Kautto, Mikko & Parjanne, Marja-Liisa: Väestön ikärakenteen muutos ja siihen varautuminen : Tulevaisuusselonteon liiteraportti 1. Helsinki,  Valtioneuvoston kanslia, 2004. ISBN 952-5354-71-7. Teos Valtioneuvoston kanslian sivuilla
Kautto, M., Fritzell, J., Hvinden, B. Kvist, J. & Uusitalo, H. (toim.) : Nordic Welfare States in the European Context. London, Routledge, 2001. ISBN 978-0415241618, 0415241618
Kautto, M., Heikkilä, M. Hvinden, B., Marklund, S. and Ploug, N. (toim.) : Nordic Social Policy : Changing Welfare States. London,  Routledge, 1999. ISBN 0-415-20875-0, 0-415-20876-9.
Aiheesta muualla

Eläketutka - Mikko Kauton blogi
Tivolimäellä tavataan

| Tivolimäellä tavataan |
| --- | --- |
Tyyli:  animaatio, lastenohjelma
Kestoaika:  n. 5–7 min
Pääosissa:  Martti-Mikael Järvinen Matias Martinpoika Järvinen
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  7. joulukuuta 1989 –  16. tammikuuta 1990
Jaksoja:  7
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Kirsti Manninen Päivi Lattunen
Käsikirjoittaja(t):  Kirsti Manninen
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Tivolimäellä tavataan on Kirsti Mannisen ja Pirkko Kanervan kirjaan Tivolimäen Kalle perustuva animaatiosarja, jota esitettiin Yle TV2:n Pikku Kakkonen -lastenohjelmassa vuonna 1989. Sarjan päähenkilöinä ovat Kalle, sirkuskoira Hessu, sirkustaiteilijoita muun muassa voimistelijaveljekset Bubi ja Aleksi, Miss Volta, Martta-neiti, Josef-leijonankesyttäjä, Gottarsin täti, voimanainen, gladiaattorimies, taikurimestari Solmu Mäkelä, Valkoinen Sheikki, sekä sirkuseläimensä ovat Marakattikaksoset, Boa-käärme, Hummeli-virtahepo, Pepita-sirkusnorsu, leijonia, norsuja ja karhuja.
Sarjan alussa Tivolimäen huvilassa on vilskettä. Kertojina toimivat Martti-Mikael Järvinen ja Matias Martinpoika Järvinen sekä tekstinä Pirkko Kanerva, piirrokset ja animaationa Krista Partti, musiikin säveltäjänä Martti-Mikael Järvinen, käsikirjoittaja ja ohjaajana Kirsti Manninen ja toimittajana Päivi Lattunen.
Sarja muistetaan Sariolan tivolisuvun elämään Keravan Sariolanmäellä 1920- ja 1930-luvulla.
Jaksot

Tivoli tulee kotiin
Missä Boa on?
Liian kiltit leijonat
Hummeli etsii ystävää
Karhut kyläilevät
Takaisin, Pepita!
Talvitivoli
Tekijät

Kertojat: Martti-Mikael Järvinen, Matias Martinpoika Järvinen
Teksti: Pirkko Kanerva
Piirrokset ja animaatio: Krista Partti
Trikkikuvaaja: Jorma Virtanen
Musiikki: Martti-Mikael Järvinen
Äänisuunnittelijat: Pertti Moberg, Piia Vitikka, Tommy Höflinger, Timo Rantalainen
Kuvanauhoittajat: Jukka Järvinen, Timo Markio
Leikkaaja: Kirsti Arppola
Kuvaussihteeri: Tuula Wälikangas
Käsikirjoittaja ja ohjaaja: Kirsti Manninen
Toimittaja: Päivi Lattunen
Milk (joki)

| Milk |
| --- | --- |
 Joki Writing-on-Stonen provinssinpuistossa.
Alkulähde:  Kalliovuoret
Laskupaikka:  Missouri
Maat:  Yhdysvallat, Kanada
Pituus:  1 173 km
Milk on Missourin sivujoki Montanan osavaltiossa Yhdysvalloissa ja Albertan provinssissa Kanadassa.
Joen kulku

Joki saa alkunsa Kalliovuorilta Montanasta ja virtaa ensin Montanan pohjoisosien läpi, kunnes siirtyy Kanadan puolelle Albertaan. Sitten se siirtyy takaisin Yhdysvaltojen puolelle ja lopulta yhtyy Missouriin Montanassa.
Maurice Bourgue

Maurice Bourgue (6. marraskuuta 1939 Avignon, Ranska – 6. lokakuuta 2023 Avignon, Ranska) oli ranskalainen oboisti.
Bourgue opiskeli Pariisin konservatoriossa oboensoittoa Étienne Baudon ja kamarimusiikkia Fernand Oubradousin johdolla. Hän sai ensipalkinnon oboensoitossa vuonna 1958 ja kamarimusiikissa vuonna 1959. Tulevina vuosina hän voitti useita suuria kansainvälisiä kilpailuja. Vuonna 1967 Charles Munch palkkasi Orchestre de Parisiin Bourguen, joka toimi sen soolo-oboistina vuoteen 1979.
Bourgue esiintyi solistina sellaisten kapellimestarien kuin Claudio Abbadon, Daniel Barenboimin, Riccardo Chaillyn ja John Eliot Gardinerin kanssa. Hän toimi myös itsekin kapellimestarina Ranskassa ja muualla. Vuodesta 1972 lähtien hän omisti suuren osan ajastaan kamarimusiikille itsensä mukaan nimetyn oktetin toiminnan muodossa.
Bourgue levytti monia palkittuja albumeita. Hän toimi Sándor Végh -kamarimusiikki-instituutin musiikillisena johtajana ja opetti myös konservatorioissa Pariisissa ja Genevessä. Mestarikursseja hän piti Budapestissa, Lontoossa, Lausannessa, Moskovassa, Oslossa, Jerusalemissa ja Kyotossa. Hän oli naimisissa Colette Klingin kanssa.
Milka-Emilia Pasanen

| Milka-Emilia Pasanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Suomi
Tennispelaaja
Pituus:  173 cm
Kätisyys:  oikea
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  -
Voitot/tappiot:  2–8
Nelinpeli
Paras sijoitus:  -
Voitot/tappiot:  0–5
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Milka-Emilia Pasanen (s. 31. toukokuuta 1997 Pieksämäki) on suomalainen tennispelaaja. Pasanen edusti Suomea Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2013. Vuonna 2015 hän voitti kaksinpelissä sisäkenttien Suomen mestaruuden.
Aiheesta muualla

Milka-Emilia Pasanen ITF:n sivuilla (englanniksi)
Minä, Zlatan Ibrahimović

| Minä, Zlatan Ibrahimović> Jag är Zlatan Ibrahimović |
| --- | --- |
 Suomenkielisen version kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  David Lagercrantz Zlatan Ibrahimović
Kieli:  ruotsi
Genre:  omaelämäkerta
Kustantaja:  Bonnier
Julkaistu:  2011
Sivumäärä:  422
ISBN:  9789100126537
Suomennos
Suomentaja:  Miika Nousiainen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2012
Sivumäärä:  441
ISBN:  9789510392393
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Minä, Zlatan Ibrahimović on jalkapalloilija Zlatan Ibrahimovićin omaelämäkerta, jonka hän on tehnyt kirjailija David Lagercrantzin kanssa. Teos ilmestyi vuonna 2011. Kirja julkaistiin suomenkielisenä WSOYn kustantamana vuonna 2012. Suomennoksen teki Miika Nousiainen.
Kirjassa Ruotsin tunnetuin joukkueurheilija Ibrahimović kertoo lapsuudestaan, peliurastaan, perheestään ja valmentajistaan. Se oli suuri myyntimenestys sekä Suomessa että Ruotsissa.
Minä, desantti

| Minä, desantti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Onni Palaste
Kansitaiteilija:  Raimo Raatikainen
Kieli:  suomi
Genre:  sotakirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1970
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  305
ISBN:  951-0-20741-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Minä, desantti on Onni Palasteen kirjoittama sotaromaani vuodelta 1970.