stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hämeenlinnan Lentopallokerho
Kokoonpano kaudella 2023–2024

| Numero | Nimi | Pelipaikka |
| --- | --- | --- |
| 1 | Michaela Madsen | keskitorjuja |
| 4 | Tuuli Tuominen | libero |
| 5 | Heini Kovanen | yleispelaaja |
| 6 | Taylor Collombin | yleispelaaja |
| 7 | Pipsa Roivainen | passari |
| 8 | Vera Klimovitš | keskitorjuja |
| 11 | Rita Timonen | libero |
| 12 | Lotta Alatalo | keskitorjuja |
| 14 | Kerttu Kilpinen | yleispelaaja |
| 16 | Vitalia Marmen | yleispelaaja |
| 14 | Victoria Deisl | passari |
| 14 | Anna Shumeiko | hakkuri |

Päävalmentaja: Giovanni Torchio.
Häirintäkohu

Syyskuussa 2022 uutisoitiin Lentopallokerhoon liittyvästä häirintäepäilystä. Suomen urheilun eettisen keskuksen (SUEK) tekemän tutkinnan jälkeen Lentopalloliitto tuomitsi seuran 3 000 euron sakkoihin ja asiattomasti käyttäytyneen toimihenkilön 1 000 euron sakkoihin. Liitto katsoi selvitetyksi, että toimihenkilö oli käyttänyt pelaajasta puhuessaan epäasiallisia ilmaisuja, jotka sisälsivät seksuaalissävytteisiä vihjailuja. Lentopalloliitto ei pitänyt uskottavana, ettei seura tiennyt toimihenkilön epäasiallisesta käytöksestä. Seuran mukaan asia tuli heille yllätyksenä. Seuran entinen puheenjohtaja Jarmo Lempiäinen kyseenalaisti Suekin tutkintaan johtaneen tapauksen.
Seuran manageri Ville Kalliomäki kertoi tammikuussa 2023 olevansa tämä epäasiallisesti käyttäytynyt toimihenkilö, vaikka oli edellisenä syksynä kieltänyt tietävänsä asiasta mitään. Seura ei nähnyt estettä, etteikö Kalliomäki voisi jatkaa seuran palveluksessa.
Seurassa vuosina 2020–2022 pelannut Emilia Joensalo kertoi kokemastaan häirinnästä ja sanoi ottaneensa asian seurassa esille, mihin ei aluksi reagoitu mitenkään. Haastattelussa Joensalo kertoi, että häntä ”on kutsuttu herkkuperseeksi, kuviani on esitelty valmentajalle nenäni edessä kehuen persettäni.” Helmikuussa 2023 julkisuuteen tuli tieto, että Kalliomäki käyttäytyi asiattomasti myös aiemmin, ja tilanteisiin liittyi sopimatonta koskettelua. Kaudella 2008-2009 joukkuessa pelannut Elina Salomäki kertoi haastattelussa, että Kalliomäelle oli tyypillistä kommentoida pelaajia asiattomasti. Salomäen mukaan Kalliomäki saattoi julkisesti ja kenenkään puuttumatta kommentoida pelaajien rintoja tai takapuolta. Salomäki kertoi Kalliomäen myös kosketelleen häntä sopimattomasti.
Seura päätti aluksi, että Kalliomäki jatkaa seuran palveluksessa kauden loppuun. Merkittävä sponsori päätti lopettaa yhteistyösopimuksen ja Hämeenlinnan kaupunki pyysi lisäselvityksiä asiassa. Kalliomäki jätti lopulta tehtävänsä seurassa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu
Luettelo maatalouskoneista vuodenkierron mukaan

Tämä on luettelo maataloustyökoneista käyttövuodenaikansa mukaan. Monia työkoneista voidaan kuitenkin usein käyttää vähäisessä määrin myös muina vuodenaikoina. Esimerkiksi kyntöä voidaan tehdä keväälläkin ja syysviljapellot puolestaan äestetään syksyllä. Syksyllä voidaan myös äestää pellot valmiiksi kevättä varten.
Kevättyökoneet > Äkeet

Äkeillä tasataan muokattu pelto viljelykelpoiseksi.
Tasausäes
Joustopiikkiäes
Lautasäes
Lapiorullaäes
Kevättyökoneet > Kylvökoneet

Kylvökoneilla kylvetään siemen maahan.
Kylvökone
Kylvölannoitin
Kevättyökoneet > Jyrsimet

Jyrsin
Kevättyökoneet > Jyrät

Jyrä
Kevättyökoneet > Lannoittimet

Lannoitteenlevitin
Lietevaunu
Kuivalannanlevitinvaunu
Kalkitsimet
Kesätyökoneet > Heinätyöt

Aiemmin:
Niittokone
Seiväskaira
Ketjuharava
Pöyhin
Haravakone
Heinäkärryt tai Heinähäntä
Nykyään:
Niittomurskain
Pöyhin
Karhotin
Paalain
Kesätyökoneet > Tuorerehutyöt

Niittomurskain
Rehusilppuri
Silppurivaunu
Noukinvaunu
Säilörehunkäärin
Rehunlevitin
Kesätyökoneet > Lannoitus

Lannoitteenlevitin
Lietevaunu
Kuivalannanlevitinvaunu
Kesätyökoneet > Kasvinsuojelu

Kasvinsuojeluruisku
Kesätyökoneet > Kastelu

Kastelulaite
Syystyökoneet

Leikkuupuimuri
Jankkuri
Kultivaattori
Lautasmuokkain
Lapiorullaäes
Lautasäes
Aura
Lietevaunu
Kuivalannanlevitinvaunu
Sokerijuurikkaan nostokone
Talvityökoneet

Lumilinko
Hiekoitin
Lumiaura
Kaikkina vuodenaikoina käytettävät koneet

Etukuormain
Kurottaja
Metsäkuormain
Metsävaunu
Potkurisekoitin
Soravaunu
Lana
Viljavaunu
Yleisvaunu
Amerikkalainen pastoraali

| Amerikkalainen pastoraali> American Pastoral |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philip Roth
Kieli:  englanti
Genre:  romaani
Kustantaja:  Houghton Mifflin
Julkaistu:  1997
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  423
ISBN:  0-395-86021-0
Suomennos
Suomentaja:  Kristiina Rikman
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  438
ISBN:  951-0-24709-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Amerikkalainen pastoraali (American Pastoral) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Philip Rothin romaani. Rothia on kuvattu amerikkalaisen yhteiskunnan kriitikoksi ja tulkiksi.
Kirjan tapahtumat-sijoittuvat Yhdysvaltoihin 1960-luvulle, ja Roth käsittelee maata ravistelevaa vuosikymmentä eri puolilta. Hän tutkii maailman muuttumista esittämällä argumentteja eri näkökulmista. Tarina kerrotaan ihanteellisen ydinperheen kautta, jossa tytär radikalisoituu ja ryhtyy terroristiksi. Tarinan kertoja on Rothin alter ego Nathan Zuckerman, kuten monissa muissakin Rothin teoksissa.
Roth on saanut kirjasta Pulitzer-palkinnon.
Sovitukset

Ewan McGregor on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan American Pastoral (2017), joka kriitikko Kari Salmisen arviossa "jää sieväksi ja sliipatuksi melodraamaksi". Tarina on karsittu ja supistettu kuvaamaan perheen ongelmia, kertomukseksi isän, amerikanjuutalaisen bisnesmiehen Seymour "Swede" Levovin ja hänen tyttärensä Merryn suhteesta, jossa tragedian taustalla ovat mielenterveysongelmat.
Alain de Benoist

Alain de Benoist (s. 11. joulukuuta 1943 Saint-Symphorienissä Toursin lähellä) on ranskalainen filosofi. Hän on Ranskan niin sanotun uuden oikeiston (Nouvelle droite) keskeisiä ajattelijoita ja etnonationalistisen GRECE-ajatushautomon johtaja. Benoist on tuotannossaan arvostellut liberalismia, vapaita markkinoita ja egalitarismia.
Elämäkerta

Alain de Benoist syntyi Toursin lähellä Saint-Symphorienissa Indre-et-Loiren departementissa Ranskassa. Hän opiskeli Sorbonnen yliopistossa oikeustiedettä, filosofiaa, sosiologiaa ja uskontojen historiaa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Benoist oli vuonna 1968 perustamassa GRECE-ajatushautumoa. GRECE (Groupement de recherche et d'études pour la civilisation européenne, suomeksi Eurooppalaisen sivilisaation tutkimus- ja opintoryhmä) keräsi yhteen oikeistolaisia aktivisteja, jotka pyrkivät vaikuttamaan ranskalaiseen konservatiiviseen politiikkaan.
Benoist on toimittanut Nouvelle Ecole- ja Krisis-nimisiä lehtiä. Hänen kirjoituksiaan on julkaistu muun muassa Le Figarossa, Telos-lehdessä ja Junge Freiheit -lehdessä. Yhteensä hän on julkaissut yli 50 kirjaa ja noin 3 000 artikkelia. Hänen kirjoituksiaan on käännetty noin 15 kielelle.
Näkemykset

Benoist on kirjoituksissaan arvostellut liberalismia, globalisaatiota, kapitalismia, joukkomuotoista maahanmuuttoa ja amerikkalaisen kulttuurin suurta vaikutusvaltaa. Hän kannattaa etnopluralismiksi kutsumaansa näkemystä, jonka mukaan etnisten ryhmien ja kansojen tulisi erottautua toisistaan. Benoist on myös arvostellut voimakkaasti kristinuskoa ja kannattanut esikristillisten, pakanallisten perinteiden henkiinherättämistä Euroopassa. Hän on ehdottanut kansallisvaltioiden heikentämistä ja paikallisyhteisöjen vahvistamista.
Benoist katsoo näkemyksiinsä vaikuttaneen muun muassa sellaisten ajattelijoiden kuin Friedrich Nietzsche, Martin Heidegger, Antonio Gramsci, Ernst Jünger, Jean Baudrillard, Helmut Schelsky ja Konrad Lorenz.
Kriitikot ovat nähneet Benoistin ajatuksissa rasistisia ja fasistisia elementtejä.
Aiheesta muualla

The Alain De Benoist Collection[vanhentunut linkki], kokoelma Alain de Benoist'in englanniksi käännettyjä tekstejä.
Alain de Benoist ja Euroopan uusi suunta (Arkistoitu – Internet Archive). Näköpiiri, nro 1 (1999).
Amerikkalainen sydänmato

| Amerikkalainen sydänmato |
| --- | --- |
 Sydänmato koiran sydämessä
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Sukkulamadot Nematoda
Luokka::  Chromadorea
Lahko::  Spirurida
Heimo::  Onchocercidae
Suku::  Dirofilaria
Laji::  immitis
Kaksiosainen nimi
 Dirofilaria immitis  Leidy, 1856 
Katso myös
   Amerikkalainen sydänmato Wikispeciesissä   Amerikkalainen sydänmato Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amerikkalainen sydänmato (Dirofilaria immitis) on nisäkkäiden sydämessä loisiva, sydänmatotaudin aiheuttava sukkulamatolaji. Se on erityisesti koiran loinen, mutta  tartuntoja on tavattu harvakseltaan myös kissalla, sudella, kojootilla, ketulla, fretillä, merileijonilla ja majavalla sekä erittäin harvoin myös ihmisellä. Ihmisellä loinen ei kykene kasvamaan toukkamuodosta madoksi, mutta se voi aiheuttaa keuhkoihin kystiä, jotka keuhkokuvassa näyttävät kasvaimilta.[lähde? ]
Tartunnan saa ainoastaan madon toukkamuotoja sisältävän hyttysen imiessä uhrista verta; eläimet eivät suoraan voi tartuttaa toisiaan.
Sydänmatotautia on perinteisesti pidetty trooppisten alueiden ongelmana, mutta loiset ovat levinneet yhä pohjoisemmille vyöhykkeille. Euroopassa sydänmatotautia esiintyy erityisesti Välimeren maissa (Italiassa, Espanjassa, Portugalissa ja Etelä-Ranskassa). Tautia esiintyy myös muun muassa Australiassa ja Japanissa.
Sydänmato voi täysikasvuisena olla yli 30 cm pitkä. Madot elävät keuhkovaltimossa ja harvemmin myös sydämen oikeassa puoliskossa. Loisen kasvu isäntäeläimen verenkierrossa toukasta täysikasvuiseksi kestää yli puoli vuotta.
Sydänmatotartunta aiheuttaa tyypillisesti sydämen oikean puoliskon laajenemisen ja seinämän paksuuntumisen sekä hengitystieoireita. Lisäksi kroonisen verenkiertohäiriön seurauksena maksa voi vaurioitua. Tartunta voi vaurioittaa myös munuaisia. Oireita ei välttämättä ilmene, ja siksi tartuntaa voi olla vaikea diagnosoida. Pahimmassa tapauksessa sydänmatotauti aiheuttaa eläimen äkillisen kuoleman.
Tartuntaa voidaan ehkäistä reseptilääkkeillä.
Aiheesta muualla

Orion Pharma Pyörömadot. Viitattu 30.5.2010.
Laji.fi: Dirofilaria immitis
UniProt: Taxonomy - Dirofilaria immitis (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Dirofilaria immitis (englanniksi)
Anitta Ruotsalainen

Anitta Inga-Maj Ruotsalainen (s. 1961) on suomalainen taidemaalari. Ruotsalainen työskentelee Suomen taiteilijaseuran Ateljeesäätiön ateljeessa Helsingissä. Hänellä on ollut työhuone myös Porvoon Taidetehtaassa.
Ruotsalainen on opiskellut Vapaassa taidekoulussa. Hänen debyyttinäyttelynsä oli 1991 galleria Johan S:ssä Porvoossa. Vuosina 1994–1997 Ruotsalainen opiskeli Lahden taideinstituutissa ja myöhemmin Kuvataideakatemiassa.
Ruotsalainen on toiminut puheenjohtajana 1995–1996 Lahden taiteilijaseurassa ja Porvoon Taideyhdistyksessä kaksi vuotta. Taidemaalariliiton hallituksessa hän toimi 2010–2013 ja Porvoon Taidetehtaan Säätiön hallituksessa vuosina 2004–2012. Vuodesta 2013 lähtien Ruotsalainen on ollut Suomen Taideakatemian Säätiön ja Taiteilijakoti Lallukan Säätiön hallituksessa.
Ruotsalainen maalaa öljyväreillä kankaalle. Ruotsalainen on pitänyt yksityisnäyttelyitä muun muassa Helsingissä ja Lahdessa. Ruotsalaisen julkisia teoksia on Ainon ja Wäinön talkootanssi -seinäreliefiteos Turun Hirvensalossa Vason rakennuttamassa rivitalon päädyssä.
Ruotsalaisen harrastuksiin on kuulunut ikonimaalaus ja Ruotsalainen on ohjannut myös ikonimaalauspiiriä.
Aiheesta muualla

Taiteilijan verkkosivut
Anitta Ruotsalainen Kuvataiteilijamatrikkelissa
Anitta

| Anitta |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  22. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Anita
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Anna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anitta on muunnelma etunimestä Anita, joka taas on espanjalainen ja italialainen muoto Anna-nimestä. Suomessa nimi on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 5 420 naiselle. Anitta viettää nimipäivää 22. lokakuuta yhdessä Anjan, Anitan ja Anniinan kanssa. Almanakkaan se on otettu vuonna 1950. Anittan puhuttelumuotoja voivat olla esimerkiksi Ani, Nitta ja Niitta.
Anitta-nimisiä

Anitta Ahonen (s. 1964), suomalainen stand up -koomikko
Anitta Hietala (s. 1965), pikajuoksija
Anitta Kettunen, suomalainen laulaja
Anitta Mattila (s. 1994), suomalainen laulaja
Anitta Niemi (s. 1951), suomalainen näyttelijä
Anitta Ranta (s. 1957), suomalainen sopraano
Anitta Ruotsalainen (s. 1961), suomalainen taidemaalari ja kuvataiteilija.
Anitta Toivio (s. 1953), suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä
Anitta (oikealta nimeltään Larissa de Macedo Machado s. 1993), brasilialainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja bisnesnainen.
Irinark Solovetskilainen

Pyhittäjä Irinark Solovetskilainen oli Vienanmerellä sijaitsevan Solovetskin luostarin munkki ja myöhemmin sen igumeeni 1600-luvulla. Hänet lasketaan Suomessa kuuluvaksi niin sanottuihin Karjalan valistajiin.
Pyhittäjä Irinarkin aikana Solovetskin luostaria vahvistettiin linnoituksena ja luostari kehittyi tuohon aikaan koko Pohjois-Venäjän kirkolliseksi ja puolustukselliseksi keskukseksi.
Aiheesta muualla

Pyhä Irinark Solovetskilainen / Ortodoksi.net
Anitta ja Marianne

Anitta ja Marianne on suomalainen lauluduo joka teki yhden pitkäsoiton Blue Master -levymerkille. Duo koostuu kahdesta sisaruksesta Marianne ja Anitta Kettusesta.
Diskografia

Punasaappaat (1974)
Irritator

| Irritator |
| --- | --- |
 Irritatorin luurango
 Varhaisliitukausi 105–110 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Kladi::  Tetanurit Tetanurae
Kladi::  †Megalosauroidea
Heimo::  †Spinosaurit Spinosauridae
Suku::  †Irritator  Martill et al, 1996
Katso myös
   Irritator Wikispeciesissä   Irritator Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Irritator (nimen merkitys: ”ärsyttäjä”) on sukupuuttoon kuollut spinosaurien-heimoon kuuluva teropodidinosaurusten suku, joka eli nykyisen Brasilian alueella noin 105-110 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella.
Löytöhistoria

Ensimmäinen Irritator löytö tehtiin vuonna 1996. Tuolloin eräs fossiilinmetsästäjä löysi lajin kallon Brasiliasta. Irritatorin jäännökset löydettiin läheltä Buxexéin kylää, Romualdon muodostelmasta, Etelä-Cearássa, Brasiliasta. Holotyyppi sijaitsee Stuttgartin osavaltion luonnontieteellisessä museossa ja se koostuu epätäydellisestä kallosta. Lajilla oli vahvat kaulalihakset ja sen sieraimet sijaitsivat kuonon takaosassa, mikä mahdollisti hengittämisen kuonon ollessa veden alla. Sillä oli myös pitkät ja terävät kynnet joilla se luultavasti tarttui kaloihin.
Löytöhistoria > Nimi

Dave Martil, Frey, Small ja Clark antoi nimen Irritator, koska salakaivajat suurensivat kallon kuonoa kipsillä. Tästä tulee nimi Irritator, koska "irritate" tarkoittaa englanniksi ärsyttämistä ja se ärsytti paleontologeja.
Kuvaus

Tämän dinosauruksen arvioitu pituus on noin 6,5-8 metriä, lonkan korkeus 1,8 metriä ja se painoi noin kaksi tai kolme tonnia. Irritatorilla oli vahvat takajalat ja lyhyt koholla oleva varvas jalkaterän takana. Irritator saattoi olla lihansyöjä, mutta suuri osa sen käyttämästä ravinnosta on vain tutkijoiden spekulointia. Koska Irritatorista on niin vähän tietoa saatavilla niin monet paleontologit olettavat, että tämä dinosaurus käyttäytyi samalla tavalla kuin sukulaisensa, Spinosaurus. Irritatorilla saattoi olla myös purje selässään kuin Spinosauruksella.
Luokittelu

Irritator luokitellaan teropodidinosauruksiin ja spinosaurit-heimoon. Tämän kladogrammin julkaisi Roger B. J. Benso ja hänen kollegansa vuonna 2009.
Tämän kladogrammin julkaisi Marcos A.F. Sales ja Cesar L. Schultz vuonna 2017.
Löydetyt kallon osat Irritatorista
Taiteilijan näkemys Irritatorista
Alain de Botton

Alain de Botton vuonna 2012
Alain de Botton (s. 20. joulukuuta 1969 Zürich) on sveitsiläinen kirjailija ja yrittäjä. Hän muutti perheensä mukana Englantiin kahdeksanvuotiaana ja asuu nykyään Lontoossa. Alain de Botton opiskeli historiaa Cambridgen yliopistossa Gonville and Caius Collegessa 1988–1991, josta hän valmistui parhain arvosanoin. Hän on tunnettu kirjoistaan, joiden teemaa on luonnehdittu ”arkipäivän filosofiaksi”.
Teokset > Suomennetut teokset

Rakkauden koetus: esseeromaani. Suomentanut Tomi Snellman. WSOY, Helsinki, 2005
Kuinka Proust voi muuttaa elämäsi. Suomentanut Hanna Tarkka. Otava, Helsinki, 2007.
Filosofian lohdutukset. Suomentanut Tomi Snellman. WSOY, Helsinki, 2003.
Uskontoa ateisteille, suom. Hannu Poutiainen. Basam Books 2013
Teokset > Kaikki

Essays In Love (1993). Tunnetaan myös nimellä On Love: A Novel (2006).
suomeksi: Rakkauden koetus: esseeromaani. Suomentanut Tomi Snellman. WSOY, Helsinki, 2005.
The Romantic Movement (1994).
Kiss and Tell (1995).
How Proust Can Change Your Life (1997).
suomeksi: Kuinka Proust voi muuttaa elämäsi. Suomentanut Hanna Tarkka. Otava, Helsinki, 2007.
The Consolations of Philosophy (2000).
suomeksi: Filosofian lohdutukset. Suomentanut Tomi Snellman. WSOY, Helsinki, 2003.
The Art of Travel (2002).
Status Anxiety (2004).
The Architecture of Happiness (2006).
The Pleasures and Sorrows of Work (2009).
A Week at the Airport (2009).
Religion for Atheists: A Non-Believer's Guide to the Uses of Religion (2012).
suom. Uskontoa ateisteille, suom. Hannu Poutiainen. Basam Books 2013
How to Think More About Sex (2012).
Art as Therapy (2013).
The News: A User's Manual (2014).
TV-dokumentit

Alain de Botton on esiintynyt seuraavissa TV-ohjelmissa, jotka on tuottanut Seneca Productions.
Philosophy: A Guide to Happiness (2000). Perustuu kirjaan The Consolations of Philosophy. 6 osaa.
Status Anxiety (2004). Perustuu kirjaan Status Anxiety. 3 osaa.
The Art of Travel (2005). Perustuu kirjaan The Art of Travel. 1 osa.
The Perfect Home (2006). Perustuu kirjaan The Architecture of Happiness. 3 osaa.
Aiheesta muualla

Alain de Bottonin virallinen kotisivu
Issa Parvari

| Issa Parvari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1976
Kansalaisuus:   Iran
Kyokushin-ottelija
Pituus:  176 cm
Paino:  78 kg
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Iran.Miesten kyokushin.World Open  | Mitalit> Maa:   Iran.Miesten kyokushin.World Open  | Mitalit> Maa:   Iran.Miesten kyokushin.World Open  | Maa:   Iran> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Isesaki 2008 | avoin |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varsova 2005 | -80 kg |  |
Issa Parvari Oghani (s. 1976) on iranilainen karateka, joka saavutti Kyokushinin IKO Matsushima-liiton MM-hopeaa 2008. Hän sijoittui sitä ennen vuoden 2004 MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän voitti Euroopan keskisarjan mestaruuden 2005 ja sijoittui kaksi vuotta myöhemmin neljänneksi hävittyään pronssiottelun Aleksander Prodanille.
Irina Zahharenkova

Irina Zahharenkova (ven. Ирина Захаренкова, Irina Zaharenkova, s. 23. helmikuuta 1976 Kaliningrad) on virolainen pianisti ja cembalisti, joka asuu nykyisin Suomessa.
Zahharenkova valmistui musiikin maisteriksi Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta opettajinaan Lilian Semper ja Maris Valk-Falk. Hän jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa Hui-Ying Liu-Tawaststjernan johdolla. Hän on yksi oman sukupolvensa palkituimmista nuorista pianisteista maailmassa.
Palkinnot ja tunnustukset

M. K. Čiurlionis -kilpailu Liettuassa, (2. palkinto ja tunnustuspalkinto ), 2003
Premio Jaén -pianokilpailu Espanjassa, (1. palkinto, yleisön suosikki -palkinto ja tunnustuspalkinto), 2004
Festival van Vlaanderen -pianokilpailu Belgiassa, (3. palkinto), 2004
Épinalin pianokilpailu Ranskassa, (2. palkinto ja tunnustuspalkinto), 2005
Prahan kevät -cembalokilpailu Tšekissä, (3. palkinto ja erityispalkinto), 2005
Enescu-pianokilpailu Romaniassa, (1. palkinto ja erityispalkinto), 2005
Geneven kansainvälinen pianokilpailu Sveitsissä, (3. palkinto), 2005
Alessandro Casagrande -kilpailu Italiassa, (1. palkinto ja kaksi tunnustuspalkintoa), 2006
Leipzigin Johann Sebastian Bach -kilpailu Saksassa (1. palkinto ja yleisön tunnustuspalkinto), 2006
Villa-Lobos-kilpailu Brasiliassa (4. palkinto), 2006
Issa Hayatou

Issa Hayatou vuonna 2015.
Issa Hayatou (9. elokuuta 1946 Garoua, Ranskan Kamerun – 8. elokuuta 2024 Pariisi, Ranska) oli kamerunilainen urheiluvaikuttaja.
Hayatou oli Afrikan jalkapalloliiton CAF:in puheenjohtajana vuodesta 1987 vuoteen 2017, jolloin hän hävisi äänestyksen madagaskarilaiselle Ahmad Ahmadille. Kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan hallituksen jäsenenä hän toimi vuodesta 1990 ja varapuheenjohtajana vuodesta 1992.
Hayatou hävisi 2002 Fifan puheenjohtajaäänestyksen Sepp Blatterille äänin 139–56. Hayatou oli erityisesti joidenkin eurooppalaisten jäsenten puskema ehdokas, sillä he olisivat halunneet eroon Blatterista. Hayatou nousi vuonna 2015 virkaa toimittavaksi puheenjohtajaksi, kun Blatter hyllytettiin korruptiosyytösten takia. Hän jatkoi tehtävässä helmikuulle 2016, jolloin Gianni Infantino valittiin Blatterin seuraajaksi. Hayatou ei itse joutunut tuomituksi Fifaan kohdistuneissa laajoissa korruptiotutkimuksissa. Häneen kuitenkin kohdistettiin muutamia syytöksiä, jotka eivät kuitenkaan johtaneet jatkotoimiin.
Hayatou oli 2001–2016 kansainvälisen olympiakomitean KOK:n jäsenenä ja vuodesta 2017 kunniajäsenenä.
Hayatoun uutisoitiin maaliskuussa 2024 kuolleen, mutta uutiset perustuivat vain huhuihin, jotka eivät pitäneet paikkaansa.
Il leone di San Marco

| Il leone di San Marco |
| --- | --- |
 Elokuvan ranskalainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Luigi Capuano
Käsikirjoittaja:  Arpad De Riso, Luigi Capuano
Tuottaja:  Nino Battiferri, Ottavio Poggi
Säveltäjä:  Carlo Rustichelli
Kuvaaja:  Alvaro Mancori
Leikkaaja:  Antonietta Zita
Tuotantosuunnittelija:  Giancarlo Bartolini Salimbeni
Pukusuunnittelija:  Elio Micheli
Lavastaja:  Giancarlo Bartolini Salimbeni
Pääosat:  Gordon Scott, Gianna Maria Canale
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Liber Film
Ensi-ilta:  21. marraskuuta 1963
Kesto:  106 min.
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  241 965 446 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
DBCult
Infobox OKNimi-testi OK: 
Il leone di San Marco (”Pyhän Markuksen leijona”) on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Miekkamies- ja merirosvolajityyppejä yhdistävän elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen pääosia esittävät Gordon Scott ja Gianna Maria Canale.
Juoni

Merirosvot ryöstelevät 1600-luvun Venetsian tasavaltaa eivätkä dogen palkkasoturit mahda heille mitään. Dogen poika Manrico ryhtyy järjestämään kaupunkilaisten vastarintaa ”Pyhän Markuksen leijonaksi” naamioituneena. Hän rakastuu merirosvotyttö Rossanaan ja pelastaa tämän palkkasotureiden kynsistä. Venetsialaiset onnistuvat lyömään merirosvot ja Manrico ja Rossana saavat toisensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gordon Scott  | … |  Manrico Masiero   |
|  Gianna Maria Canale  | … |  Rossana   |
|  Franca Bettoja  | … |  Isabella Fieschi   |
|  Rick Battaglia  | … |  Dandolo   |
|  Alberto Farnese  | … |  Titta   |
|  Giulio Marchetti  | … |  Gualtiero   |
|  Feodor Chaliapin jr.  | … |     |
|  Mirko Ellis  | … |     |
|  Franco Fantasia  | … |     |
|  Janos Bartha  | … |     |
|  Attilio Dottesio  | … |     |
|  Giulio Maculani  | … |     |
|  Attilio Severini  | … |     |
|  Anna Maria Padoan  | … |     |