stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Achílleio (kunnallisyksikkö)

| Achílleio Αχίλλειο |
| --- | --- |
 Gastoúrin kylää.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Achílleio
 Koordinaatit: 39°34′N, 19°54′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Jooniansaaret
Alueyksikkö:  Korfu
Kunta:  Keski-Korfu ja Diapontiset saaret
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  320103
Väkiluku (2011):  10 651
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΚΥ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Achílleio (kreik. Αχίλλειο; virallisesti Δημοτική Ενότητα Αχιλλείων, Dimotikí Enótita Achilleíon) on yksi Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Korfun alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 10 651 (vuonna 2011).
Achílleion palatsi.
Achílleion kunnallisyksikkö käsittää alueen Korfun saaren keskiosista. Kunnallisyksikkö on saanut nimensä Achílleion palatsista eli Achilleionista, joka sijaitsee sen alueella lähellä Gastoúrin kylää. Kunnallisyksikön suurin asutus on Viróksen kylä.
Achílleio oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Korfun kunnaksi yhdessä Ágios Geórgioksen, Ereikoússan, Esperíeen, Faíakeen, Kassopaían, Korfun kaupungin, Korissían, Lefkímmin, Mathrákin, Meliteieíin, Othonoín, Palaiokastrítsan, Parélioin ja Thinálin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaa.
Kunnallisyksikön osat

Achílleion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágioi Déka | Ágioi Déka | 370 |
| Ágios Prokópios | Ágios Prokópios | 378 |
| Áno Garoúna | Áno Garoúna | 227 |
| Benítses | Benítses | 843 |
| Gastoúri | Gastoúri | 679 |
| Gastoúri | Pérama | 1 021 |
| Kalafatiónes | Kalafatiónes | 457 |
| Kamára | Alepochóri | 38 |
| Kamára | Kamára | 112 |
| Kamára | Kardamátika | 9 |
| Kastellánoi Mésis | Estavroménos | 39 |
| Kastellánoi Mésis | Kastellánoi | 496 |
| Káto Garoúna | Ágios Górdios | 54 |
| Káto Garoúna | Káto Garoúna | 579 |
| Kouramádes | Kouramádes | 255 |
| Kynopiástes | Chrysiís | 898 |
| Kynopiástes | Kynopiástes | 1 054 |
| Kynopiástes | Pikoulátika | 142 |
| Kynopiástes | Soulaíika | 196 |
| Stavrós | Chalidiáta | 23 |
| Stavrós | Dafnáta | 34 |
| Stavrós | Komianáta | 30 |
| Stavrós | Kornáta | 101 |
| Stavrós | Loukáta | 75 |
| Stavrós | Makráta | 49 |
| Varypatádes | Varypatádes | 352 |
| Virós | Ágios Geórgios | 89 |
| Virós | Bastoúni | 63 |
| Virós | Kastanéa | 787 |
| Virós | Virós | 1 201 |
Yhteensä: 10 651
Koristepuutarha

Koristepuutarha on puutarhatyyppi, jossa viljellään koristekasveja, joita ovat perennat, kesäkukat sekä kukkivat tai muuten koristeelliset
pensaat ja puut. Myös monet hyötykasvit sopivat koristekasveiksi ja näin ollen hyötypuutarha voi olla samalla myös koristepuutarha.
Monivuotisista kukkakasveista erittäin yleisiä ovat ruusut ja monet sipulikukat. Ruusujen sukuun kuuluvista lajeista osa on perennamaisia, osa pensaita ja osa köynnöksiä. Niitä kasvatetaan myös leikkokukiksi. Ruusut jaetaan ryhmiin pensas-, ryhmä-, peitto-, köynnös- ja pikkuruusut. Ruusuja on yli sata lajia ja ljikkeita on tuhansia. Sipulikukista yleisimpiä ovat tulppaanit, narsissit, liljat, kurjenmiekat, miekkaliljat ja daaliat.
Yksivuotisista kesäkukista yleisimpiä ovat petunia, lobelia, kehäkukka, samettikukat ja orvokki.
Hedelmäpuut ovat usein kukkiessaan koristeellisia. Niitä saatetaan käyttää koristetarkoitukseen myös alueilla, jotka ovat liian pohjoisessa kyseisten puiden hedelmäntuotantoon.
Yleisiä koristepensaita ovat morsiusangervo, pensashanhikki, korallikanukka, lumipalloheisi ja loistojasmike.
Kirjallisuutta

Puutarha ja Piha, Kukoistavat perennat, Irmeli Anttiroiko, Weilin+Göös, 2007, Isbn 978-951-0-30991-9
Puutarha ja Piha, Kestävät koristekasvit, Irmeli Anttiroiko, Weilin+Göös, 2006, Isbn 951-0-30990-7
Puutarhani kukkii, Bertil K. Johanson, WSOY, Suomentanut Aretta Tiilimäki, 2007, Isbn 978-951-0-32111-9
Akvaviitti

Lasillinen akvaviittia.
Akvaviitti on pohjoismainen maustettu viina, joka on valmistettu yleensä perunasta tai viljasta. Sen alkoholipitoisuus on tyypillisesti 40–45 prosenttia, ja se voi olla väriltään kullankeltaista tai kirkasta. Akvaviitin pääasiallinen mauste on kumina, mutta sen lisäksi siinä voi olla muun muassa anista, fenkolia, kardemummaa, vaniljaa, korianteria, sitruunan kuorta ja lakritsia. EU:n päätöksellä akvaviitin päämausteena voi olla myös tilli.
Pullollinen tanskalaista jouluakvaviittia.
Juoman nimi juontaa juurensa latinan sanoihin aqua vitae, elämän vesi.
Käyttö

Tislaus levisi Pohjolaan 1400-luvulla, ja akvaviittia käytettiin lääkkeenä esimerkiksi ruton ja reuman hoidossa.
Marskin ryypyn merkittävä aineosa oli Rajamäen Akvaviitti.
Muun muassa Norjassa ja Tanskassa akvaviittia nautitaan etenkin joulun aikaan. Tyypillisimmin akvaviitti nautitaan jääkaappikylmänä snapsina laimentamattomana jäähdytetyistä laseista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akvaviitti Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Książ

| Książ> Fürstenstein |
| --- | --- |

Koordinaatit:  50.842°N, 16.292°E
Rakennustyyppi:  Keskiaikainen linna
Valmistumisvuosi:  vanhimmat osat 1200-luvulta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Książ (saks. Fürstenstein) on linna Sleesiassa, Puolassa lähellä Wałbrzychin kaupunkia. Se on Puolan kolmanneksi suurin linna ja rakennettu vuosina 1288–1292 . Myöhemmin linnaa on laajennettu aina 1900-luvulle saakka. Linnassa onkin näkyvillä vaikutteita useilta eri vuosisadoilta.
Historia

Ksiazin linnaa, alkuperäiseltä saksalaiselta nimeltään Fürstenstein, on hallinnut kautta aikojen useat eri omistajat, mutta pisimpään se on ollut 400 vuotta linnaa hallinneen Hochbergin suvun hallussa. Toisen maailman sodan aikaan Natsi-Saksa takavarikoi linnan ja teki linnaan muutoksia päämääränään tehdä linnasta yksi Adolf Hitlerin tukikohdista. Saksan hävittyä sodan puna-armeija sai linnan haltuun tuhoten linnaa ja vieden kaiken irtaimiston mennessään.  Toisen maailmansodan jälkeen Fürstenstein osana muuta Sleesiaa luovutettiin osaksi Puolaa ja linna sai nykyisen nimensä. Linnan kunnostustyöt aloitettiin 1956 ja ne kestivät 30 vuotta. Nykyään linnassa toimii museo ja luksushotelli. Linnaa ympäröi suojelukohteena oleva puisto, joka on vapaasti suomennettuna Książin maisemapuisto (puolaksi Książański Park Krajobrazowy).
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (puolaksi, englanniksi, saksaksi)
Książin linna dolnyslask.org-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (puolaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Adolf Aminoff (1806–1884)

Albert Edelfeltin maalaama muotokuva Aminoffista, 1875–1876
Adolf Aminoff (25. helmikuuta 1806 Mietoinen – 2. marraskuuta 1884 Riilahden kartano Bromarv) oli suomalainen kreivi, vapaaherra, jalkaväenkenraali ja valtiopäivämies.
Perhe ja yksityiselämä

Adolf Aminoffin vanhemmat olivat sijaiskansleri, kenraalimajuri, kreivi Johan Fredrik Aminoff ja Eva Matilda Bruncrona.
Aminoff avioitui Sofia Magdalena Björkenheimin (k. 1904) kanssa vuonna 1840. Sofia Magdalena oli vuorineuvos Lars Magnus Björkenheimin ja Lovisa Vilhelmina Bergenheimin tytär.
Kreivi Gustaf Aminoff ja juristi, valtiopäivämies, vapaaherra Fredrik Aminoff olivat Adolf Aminoffin veljiä.
Aminoff osallistui Hjalmar Linderin ristiäisiin vuonna 1862.
Ura keisarillisena upseerina

Aminoff aloitti koulunkäynnin Uppsalassa vuonna 1817 ja jatkoi opintoja Turussa vuonna 1819.
Hän valmistui Venäjän keisarin Pietarin paašikoulusta ja hänet määrättiin kersantiksi 1. Suomen jalkaväkirykmenttiin 1823. Hänet ylennettiin vänrikiksi 2. Suomen jalkaväkirykmentissä vuonna 1825 ja hän sai siirron Suomen henkikaartiin 1826. Aliluutnantti Aminoffista tuli vuonna 1827, luutnantti 1830, alikapteeni 1832 ja kapteeni 1836. Aminoff osallistui Venäjän-Turkin sotaan vuosina 1828-1829. Aminoff osallistui Puolan kapinan kukistamiseen vuosina 1830-1831.
Aminoff sai vapaaherran arvon, kun Aminoffin suku korotettiin vapaaherralliseen arvoon vuonna 1812 ja introdusoitiin Helsingin Ritarihuoneelle vuonna 1818. Aminoff korotettiin myöhemmin kreivin arvoon, koska hänen isoveli kreivi Gustaf Aminoff menehtyi pojattomana vuonna 1838.
Aminoff erosi armeijan palveluksesta everstin arvoisena vuonna 1838. Aminoff peri Riilahden kartanon ja keskittyi maatilan hoitamiseen. Hän omisti myös muita kartanoita ja tiloja.
Hän palasi takaisin armeijan palvelukseen vuonna 1854, koska syttyi Krimin sota Venäjän, Osmanien valtakunnan, Ranskan ja Ison-Britannian välille. Hänestä tehtiin everstiluutnantti ja Uudenmaan ruotujakoisen tarkk'ampujapataljoonan päällikkö vuonna 1854. Aminoff ylennettiin everstiksi vuonna 1855. Aminoff ylennettiin kenraalimajuriksi ja Suomen ruotujakoisen sotaväen tarkastajan apulaiseksi vuonna 1858 ja tarkastajaksi vuonna 1859. Aminoff erosi tarkastajan tehtävästä samana vuonna.
Aminoff osallistui Venäjän keisarikunnan armeijan uudistustyöhön Krimin sodan jälkeen. Uudistustyön tuloksena armeijan iskukyky saavutti muiden maiden tason.
Aminoff siirtyi Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II:n keisarillisen seurueen palvelukseen vuonna 1859. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi vuonna 1868, jolloin hänet määrättiin erityistehtäviin Suomen sotilaspiirin virastoon. Hänet ylennettiin keisari Aleksanteri II:n kenraaliadjutantiksi vuonna 1872.
Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri III ylensi Aminoffin jalkaväenkenraaliksi vuonna 1883.
Valtiopäivämiestoiminta

Aminoff osallistui Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäiville aatelissäädyn edustajana vuosina 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878 ja 1882.
Riilahden kartanon omistajana

Aminoff omisti Riilahden kartanon Bromarvissa vuodesta 1838. Hänen aikana keisari Aleksanteri II pystytti Riilahden meritaistelun muistomerkin kartanon maille vuonna 1870. Aminoff isännöi Aleksanteri III:n vierailua Riilahden kartanossa vuonna 1884. Aleksanteri III vieraili myös Riilahden taistelun muistomerkillä.
Kreivin arvon siirtyminen

Adolf ja Sofia Magdalena Aminoff eivät saaneet lapsia. Aminoff menehtyi vuonna 1884. Tästä syystä kreivin arvo siirtyi hänen nuoremman veljen Fredrik Aminoffin (1807-1880) pojalle kreivi Johan Fredrik Aminoffille (1847-1892) vuonna 1884.
Ritarikunnat

Pyhän Annan ritarikunta neljännen luokan ritarimerkki (1828)
Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki (1831)
Virtuti Militari neljännen luokan ritarimerkki (1832)
Pyhän Yrjön miekka (1832)
Pyhän Vladimirin ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki miekoilla (1863)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan ritarimerkki (1865)
Pyhän Annan ritarikunta ensimmäisen luokan ritarimerkki (1871)
Miekkaritarikunta suurristi (1872)
Pyhän Vladimirin ritarikunta toisen luokan ritarimerkki suurristillä (1876)
Kreivi Adolf Aminoff osallistui Suomen säätyvaltiopäivien avajaisiin Helsingissä vuonna 1863. Aminoff seisoo etummaisessa rivissä vasemmalle.
Kommunistien liitto (Suomi)

Kommunistien liitto on suomalainen vuonna 2002 perustettu marxilais-leniniläinen poliittinen järjestö, joka osallistui Suomen Työväenpuolue STP:n toimintaan. Liiton tärkeimmäksi tehtäväksi nähdään laajan monopolienvastaisen rintaman luominen suurpääoman valtaa vastaan. Se tukee aktiivisesti Korean demokraattista kansantasavaltaa anti-imperialistisena voimana Korean niemimaalla.
Historia > Synty

Kommunistien liitto perustettiin 14. syyskuuta 2002. Aluksi yhdistys tunnettiin nimellä Kommunistit, mutta nimi vaihdettiin rekisteröimisen yhteydessä inspiraatiota Karl Marxin ja Friedrich Engelsin ajoista ottaen. Uuden järjestön takana olivat Rauhan ja sosialismin puolesta – Kommunistisesta työväenpuolueesta (KTP) aiemmin samana vuonna erotetut jäsenet. Kiista KTP:ssa syntyi kun osa keskusneuvostosta halusi mennä mukaan uuteen ”oikeistolaisiakin” aineksia sisältäneeseen puolueeseen (Muutosvoimat Suomi, MVS). Hannu Harjun johtama enemmistö ei tällaisesta innostunut vaan erotti 23. maaliskuuta 2002 kaksi jäsentä ja toukokuussa koko KTP:n Helsingin piirijärjestön. Keskusneuvosto torjui uuden puolueen äänin 18–9. Lähteä saivat monet KTP:n konkarit kuten Työkansan Sanomien päätoimittaja Reijo Katajaranta, puoluesihteeri Heikki Männikkö ja vuoden 1994 presidenttiehdokas Pekka Tiainen.
Historia > Uusi työväenpuolue

Keväällä 2006 Kommunistien liitto esitteli uuden hankkeensa Suomen työväen yhteistoiminnan edistämiseksi. Maalis-huhtikuussa KTP:n aiempi pääsihteeri Heikki Männikkö sekä päätoimittaja Katajaranta esittivät suunnitelman uuden Suomen Työväenpuolue (STP) -nimisen järjestön muodostamisesta. Kommunistien liiton jäsenten johtama EU:n vastainen kansanrintama (EUVKr) arvioi vuosikokouksessaan 10. huhtikuuta muun muassa EU-kriittisten voimien kokoamisen mahdollisuuksia ja kannatti ehdotusta uudesta puolueesta. EUVKr:n puheenjohtaja Heikki Männikkö ehdotti, että nimenomaan EU:n pitäisi olla liittouman yhdistävä tekijä. Pekka Tiainen otti asian esiin vappupuheessaan Kiasmalla. Hän painotti erilaisten mielipiteiden kunnioittamista ja keskittymistä pääkysymyksiin, joita olisivat oikeudenmukainen tulonjako, sotilaallinen liittoutumattomuus, valtiollinen itsenäisyys, ympäristönsuojelu sekä oikeus työhön, toimeentuloon ja peruspalveluihin. Sekä Männikkö että Tiainen toivat esiin näkemyksensä STP:stä jonkinlaisena päivitettynä versiona SKDL:stä.
Kommunistien liiton Reijo Katajaranta valittiin MVS:n puheenjohtajaksi kesäkuussa 2006 pidetyssä liittokokouksessa. MVS kuitenkin ilmoitti samassa yhteydessä, ettei se aio asettaa ehdokkaita eduskuntavaaleissa 2007. MVS lakkasi toimimasta seuraavien vaalien jälkeen.
Uusi STP perustettiin syksyllä 2006 Vaihtoehtoväen asemaa rekisteröitynä puolueena hyödyntäen ja Kommunistien liitto liittyi uuden puolueen jäsenjärjestöksi. Kommunistien liiton jäsenet muodostavat enemmistön STP:n hallituksessa, jota johtaa liittoon kuulumaton entinen kommunisti Juhani Tanski. STP osallistui eduskuntavaaleihin 2007 kaikissa manner-Suomen vaalipiireissä ja sai äänistä 0,06 prosenttia.
Aate

Kommunistien liiton aate on marxismi-leninismi, jonka oikeaa tulkintaa Suomessa se kokee edustavansa. Tultuaan erotetuiksi KTP:stä liiton perustajat julistivat entisen puolueensa keskusneuvoston politiikan ”vain vasemmistolaiseksi” erotuksena marxilais-leniniläisestä. Erotetut tunsivat kuitenkin puolustavansa KTP:n aiempia päätöksiä ja asiakirjoja. Varsinaiset aatteelliset erimielisyydet ovat siten vähäiset. Varsinainen linjanveto tapahtuu taktiikassa, eli “monopolien vastaisen yhteisrintaman kehittämisessä”, jonka hallinta KTP:n enemmistöltä liiton mielestä puuttui.
Kommunistien liitto hyväksyi ensimmäisen periaateohjelmansa Lohjalla syyskuussa 2003 järjestetyssä kokouksessa. Järjestö määritellään ohjelmassa ”työväenluokan puolueeksi”, joka ”toimii kaikissa oloissa työväenluokan ja sen liittolaisten lähtökohdista”. Kommunistien liitto kertoo erottuvansa muista etenkin siinä, että se tukeutuu toiminnassaan yhteiskunnan tieteelliseen ymmärtämiseen, joka tapahtuu Karl Marxin, Friedrich Engelsin ja Vladimir Leninin löytämien lakien pohjalta. Järjestön toiminnan keskeiseksi tavoitteeksi ilmoitetaan luokkatietoisuuden kohottaminen ”järjestämällä toimintaa marxilais-leniniläiseen yhteiskuntakäsitykseen perustuvan tietouden levittämiseksi”. Kommunistien tärkeimmäksi tehtäväksi määritellään ”laajan monopolienvastaisen rintaman luominen suurpääoman valtaa vastaan”.
Kommunistien liitto pitää KTP:n tavoin Suomen kommunistista puoluetta (SKP) ja trotskilaisia järjestöjä marxilaisittain harhaoppisina. Toisaalta liitto on tehnyt paljon yhteistyötä näiden kanssa ja se on jatkuvasti yrittänyt muodostaa laajempaa yhteenliittymää, joka kokoaisi vasemmiston ja muiden innostuneiden hajanaisia voimia.
Kommunistien liitto tukee aktiivisesti Korean demokraattista kansantasavaltaa anti-imperialistisena voimana Korean niemimaalla. Liiton jäsenet johtavat Suomen Juche-aatteen opintoyhdistystä, jonka puheenjohtaja Juha Kieksi on myös Suomi-Korea-seuran sihteeri.
Organisaatio

Kommunistien liitto toimii käytännössä puolueen tavoin, vaikka se ei ole yrittänyt rekisteröityä virallisesti. Liiton puheenjohtaja on ollut perustamisesta lähtien porvoolainen Kalevi Wahrman (s. 1950). Hänen johtamassaan 12-jäsenisessä hallituksessa ei ole yhtään naista.
Tiedotus

Kommunistit ry:n aloitettua toimintansa näki päivänvalon myös uusi lehti nimeltä Kansan ääni. Päätoimittajaksi nousi KTP:n Työkansan Sanomissa aiemmin vastaavia tehtäviä hoitanut Reijo Katajaranta. Kansan ääntä julkaisevat myös Kommunistien liiton kannattajien hallitsemat EUVKr ja Sodan ja fasismin vastainen työ (SFT). Kuudesti vuodessa ilmestyvä lehti muistuttaa ulkonäöltään huomattavasti Työkansan Sanomia.
Kansan äänen julkaisijat esiintyivät aikaisemmin Helsingin lähiradiossa pitämässään puolituntisessa ohjelmassa.
Vaalit

Kommunistien liitto osallistui eduskuntavaaleihin 2003 Muutosvoimat Suomen (MVS) listoilla menestyksen jäädessä vaatimattomaksi. Tämän jälkeen yhteistyötä tehtiin varsinkin SKP:n kanssa, kuten eurovaaleissa 2004, joita KTP tapansa mukaan boikotoi. Helsingissä Kommunistien liiton jäsenet esiintyivät Asukkaiden Helsinki -listalla yhdessä muun muassa Sosialistiliiton kanssa. Porvoolaiset Kommunistien liiton jäsenet, mukaan lukien puheenjohtaja Wahrman, osallistuivat kuntavaaleihin sitoutumattomina SKP:n listalla. Eduskuntavaaleihin 2007 ja 2011 Kommunistien liiton jäsenet osallistuivat Suomen Työväenpuolueen listoilla.
Aiheesta muualla

Kommunistien liitto
Tiedote veljespuolueille ja kansainväliselle kommunistiselle liikkeelle (Arkistoitu – Internet Archive) (14.6.2002)
Kommunistien liiton periaateohjelma (Arkistoitu – Internet Archive) (13.9.2003)
Kansan ääni (Arkistoitu – Internet Archive) (lehti)
Abdel Qissi

| Abdel Qissi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1960 (ikä 64) Oujda, Marokko
Ammatti:  näyttelijä, poliitikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Merkittävät roolit:  Attila (Lionheart – liian kova kuolemaan) Khan (The Quest – haastaja)
Aiheesta muualla
IMDb 
| Abdel Qissi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1960 (ikä 64) Oujda, Marokko
Kansalaisuus:   Belgia
Nyrkkeilijä
Pituus:  184 cm
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikea
Ammattilaistilastot
Ottelut:  8
Voitot:  5
– tyrmäysvoitot:  2
Tappiot:  2
Ratkaisemattomat:  1
Abdel Qissi (s. 20. tammikuuta 1960 Oujda, Marokko) on belgialainen poliitikko, näyttelijä ja entinen nyrkkeilijä.
Nyrkkeilyura

Qissi aloitti nyrkkeilemisen nuorten sarjoissa 16-vuotiaana, josta hän sittemmin päätyi aikuisten tasolle 20-vuotiaana. Qissin ensimmäinen ottelu oli ranskalaista Lassine Niarea vastaan 28. maaliskuuta 1980. Qissi otteli uransa aikana vain Belgiassa vuosina 1980–1981, jolloin hän voitti kahdeksasta ottelustaan viisi.
Näyttelijänura

Qissi sai ensimmäisen roolinsa vuonna 1990 Lionheart – liian kova kuolemaan elokuvasta ystävänsä Jean-Claude Van Dammen kautta. Samassa elokuvassa esiintyi myös hänen veljensä Michel Qissi. Sittemmin hän näytteli belgialaisessa lyhytelokuvassa Shadow Boxing, kunnes sai toisen roolin yhdysvaltalaisessa elokuvassa The Quest – haastaja. Qissin rooli oli samanlainen kuin ensimmäisessä elokuvassaan, jossa hän näytteli Van Dammen esittämän hahmon viimeistä päävastusta. Qissillä oli vielä pieni rooli vuoden 2001 elokuvassa The Order, joka jäi hänen viimeiseksi yhdysvaltalaiselokuvarooliksi.
Näyttelijänura > Elokuvaroolit

Lionheart – liian kova kuolemaan (1990)
Shadow Boxing (1993)
The Quest – haastaja (1996)
The Order (2001)
Les larmes de l'argent (2007)
The Savate (2009)
Nyrkkeilytilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
5 Voittoa, 2 tappiota, 1 ratkaisematonta
| Tulos | Vastustaja | Ratkaisu | Erä | Päivämäärä | Paikka |  |
| Tappio |  Marco Vitaglione | pistetappio | 6 | 13.11.1981 | Saint Trond, Belgia |  |
| Voitto |  Antimo Tescione | TKO | 3 | 24.10.1981 | Ixelles, Belgia |  |
| Tasapeli |  Marco Vitaglione | tasapeli | 6 | 24.4.1981 | Ixelles, Belgia |  |
| Tappio |  Mary Konate | TKO | 3 | 31.1.1981 | Ixelles, Belgia |  |
| Voitto |  Fred Voltine | pistevoitto | 6 | 15.11.1980 | Ixelles, Belgia |  |
| Voitto |  Roberto Bosio | TKO | 5 | 24.10.1980 | Sint-Jans-Molenbeek, Belgia |  |
| Voitto |  Alessandro Casanova | pistevoitto | 6 | 26.4.1980 | Sint-Jans-Molenbeek, Belgia |  |
| Voitto |  Lassine Niare | pistevoitto | 6 | 28.3.1980 | Ixelles, Belgia |  |
Kuona (kylä)

| Kuona |
| --- | --- |
Kaupunki:  Haapajärvi
Väkiluku:  noin 300
Kuona on Haapajärvellä ja osittain Pyhäjärven puolella sijaitseva noin 300 asukkaan kylä. Kylällä on toimiva kyläkoulu ja vuonna 1961 perustettu metsästysseura.
Kylän nimen pohjalla on Kuonanjärven nimi, jonka nimi viitannee järvikuonaan eli järvimalmiin, jota järvestä on aikoinaan nostettu. Asutusnimenä Kuona mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1778.
Taidemaalari ja taidegraafikko Erkki Sakari Heinonen (1933–2010) syntyi, työskenteli koko luovan kautensa ajan ja kuoli Kuonalla.
Aiheesta muualla

Kuonan metsästysseuran kotisivut
Kim Coates

| Kim Coates |
| --- | --- |
 Kim Coates San Diegon Comic-Conissa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1958 (ikä 66) Saskatoon, Saskatchewan, Kanada
Puoliso:  Diana Coates (1984–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Merkittävät roolit:  Isku Mogadishuun Silent Hill Sons of Anarchy Resident Evil: Afterlife
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Kim Coates (s. 21. helmikuuta 1958 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada)  on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Coates on näytellyt urallaan televisiosarjoissa ja yli viidessäkymmenessä elokuvassa, joihin kuuluvat muun muassa Waterworld (1995), Kimppakyyti (1996), Armoton maa (2003), The Island (2005) ja Silent Hill (2006).[lähde? ]
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kim Coates
Kuka kukin luulee olevansa

Kuka kukin luulee olevansa on Kuka kukin on -tietokirjaa parodioiva teos. Sen ovat toimittaneet Esa Mäkinen ja Mikko Metsämäki ja kustantanut Ajatus Kirjat.
Kirja on julkaistu kahdesti, vuosina 2005 ja 2007.
Kuka kukin luulee olevansa esittelee tunnettuja suomalaisia matrikkelimaisesti kahdesta näkökulmasta: mitä he luulevat olevansa ja mitä he todellisuudessa ovat.
Kuka kukin luulee olevansa '07 sisältää 600 suomalaisjulkkiksen kuvauksen. Kirja on kirjastoissa luokiteltu huumoriksi.
Aiheesta muualla

Kuka kukin luulee olevansa '07 -kirjan esittely Ajatus Kirjojen sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kivesvaara

Kivesvaara on 294,7 metriin merenpinnasta kohoava vaara Paltamon kunnassa, Oulun läänissä. Sen läheisyydessä sijaitsevat Kivesjärven kylä ja rautatieasema. Valtatie 22 sivuaa Kivesvaaraa muutaman kilometrin etäisyydellä. Kivesvaaran itärinteiltä löytyi vuonna 1968 hiilikondriitista muodostunut meteoriitti. Kivesvaaralla on myös ollut laskettelukeskus. Jouni Palosaari osti 1990-luvun alussa rinnekeskuksen kaluston ja siirsi sen Leville Kittilään.
Adam Gregory

| Adam Gregory |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1987 (ikä 36)  Cincinnati, Ohio
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008-
Aiheesta muualla
IMDb
Adam Gregory (s. 28. joulukuuta 1987 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu parhaiten roolistaan Ty Collinsina nuorten sarjassa 90210. Hän näytteli Thomas Forresteria televisiosarjassa Kauniit ja rohkeat aina vuoteen 2014 asti.